Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisen luvan antamisesta Italialle soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa biodieseliä sisältäviin moottoripolttoaineisiin

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Pyynnön esittäminen

Italian viranomaiset toimittivat komissiolle 23. huhtikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä pyyntönsä, joka koskee poikkeusta saada soveltaa vapautusta valmisteverosta biodieselin ja muiden biopolttoaineiden osalta direktiivin 92/81/ETY [1] 8 artiklan 4 kohdan nojalla.

[1] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, sellaisena kuin direktiivi on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).

Saadakseen pyynnön tarkastelussa tarvittavia olennaisia tietoja komissio esitti lisäkysymyksiä 16. toukokuuta 2001 ja 8. elokuuta 2001 päivätyissä kirjeissä, joihin Italian viranomaiset vastasivat 17. heinäkuuta 2001 ja 28. syyskuuta 2001. Komission (pääosastot COMP ja TAXUD) ja Italian viranomaisten edustajat pitivät kokouksen 15. lokakuuta 2001. Komissio pystyi 22. lokakuuta 2001 päivätyn Italian viranomaisten kirjeen ansiosta saattamaan poikkeuspyynnön tarkastelun päätökseen.

1.1. Asiayhteys

Italiassa kokeiltiin biodieselin käyttöedellytyksiä 1.7.1998-30.6.2001 kestäneessä kokeiluhankkeessa. Valmisteverosta vapautettiin vuotuisesti 125 000 tonnin enimmäismäärä biodieseliä. Soveltamisedellytykset vahvistettiin asetuksella [2]. Artiklaosassa säädetyistä valtiontuista komissio on tehnyt päätöksen, ettei se esitä vastalauseita [3].

[2] Ministeriötason asetus N:o 219, annettu 22 päivänä toukokuuta 1998, johon ennalta sovellettiin 28 päivänä heinäkuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/189/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, säädettyä tiedoksiantomenettelyä.

[3] Asia nro 457/97, päätös SG (98) D/235, 13.1.1998.

Valmisteverosta vapautettu biodieselkiintiö jaettiin yhdeksälle yritykselle (joista seitsemän italialaista) ensimmäisen vuoden aikana, jolloin kulutukseen luovutettiin 45 597 tonnia biodieseliä, kahdeksalle yritykselle (joista kuusi italialaista) toisena vuotena, jolloin kulutukseen luovutettiin 69 880 tonnia biodieseliä, ja kymmenelle yritykselle (joista seitsemän italialaista) kolmantena vuotena, jolloin kulutukseen luovutettiin koko kiintiömäärä.

Italian viranomaisten kokeiluhankkeesta tekemissä johtopäätöksissä vahvistettiin, että biodieselille on potentiaalista kysyntää:

- lisäaineena (alle viisi prosenttia) kaasuöljyssä,

- seoksena (noin 25 prosenttia) kaasuöljyn kanssa moottoripolttoaineena erityisesti taajamaliikenteen busseissa.

- kaasuöljyn korvaavana lämmityspolttoaineena (puhdas 100-prosenttinen biodiesel).

Puhtaan biodieselin moottoripolttoaineena käytön osalta voitaisiin toteuttaa muitakin kokeiluluontoisia aloitteita.

1.2. Pyyntö verotusta koskevaksi poikkeukseksi biodieselin osalta

Italia pyytää vapautusta valmisteverosta biodieselin osalta 1. heinäkuuta 2001 alkaneessa kolmivuotisessa ohjelmassa. Kyseinen verotusta koskeva toimenpide on osa erityistä politiikkaa Kioton pöytäkirjassa vahvistettujen sitoumusten täyttämiseksi, koska sillä edistetään biodieselin käyttöä autojen moottoripolttoaineena.

Joulukuun 23. päivänä 2000 annetun lain N:o 388 21 artiklassa säädetään, että biodieseliksi kutsuttu tuote saadaan tislaamalla moottoripolttoaineena, lämmityspolttoaineena, lisäaineena taikka moottori- tai lämmityspolttoaineiden lopullisen tilavuuden lisäämiseksi käytettyjä kasviöljyjä ja niiden johdannaisia. Biodieselin valmistus tai sekoitus kaasuöljyn tai muiden kivennäisöljyjen kanssa toteutetaan verottoman varaston järjestelmässä. Vapautus valmisteverosta voidaan myöntää vuosittain 300 000 tonnin kiintiölle biodieseliä. Dieselpolttoaineen valmistevero on nykyisin 739 064 Italian liiraa (381,7 euroa) 1 000 litralta.

Italian viranomaiset täsmensivät 22. lokakuuta 2001 päivätyssä kirjeessään, että tässä vaiheessa se pyytää poikkeusta direktiivin 8 artiklan 4 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti ainoastaan sen biodieselin osalta, jota käytetään lisäaineena kaasuöljyssä (biodieselpitoisuus alle viisi prosenttia) sekä seoksena kaasuöljyn kanssa moottoripolttoaineena (biodieselpitoisuus noin 25 prosenttia) erityisesti taajamaliikenteen busseissa. Italian viranomaiset tarkastelevat edelleen, millä edellytyksillä moottoripolttoaineena käytettävä puhdas biodiesel voitaisiin vapauttaa valmisteverosta. Ne toimittavat myöhemmin lisätietoja komissiolle.

Italian viranomaiset täsmensivät lisäksi, että biodieselin ja fossiilista alkuperää olevan kaasuöljyn tuotantokustannusten (raaka-ainekustannukset mukaan luettuina) vertailu osoittaa, että suunniteltu vapautus valmisverosta ei johda nykyisin liikakorvaamiseen, koska vapautus on ajallisesti rajoitettu ja koskee ainoastaan tiettyä tuotemäärää. Lisäksi valmisteveron alennuksen määrä lasketaan uudelleen joka vuosi sen varmistamiseksi, ettei se ylitä niitä lisätuotantokustannuksia, joita biodieselillä on vastaaviin fossiilista alkuperää oleviin tuotteisiin verrattuna. Jos liikakorvaamista esiintyisi, Italian viranomaiset mukauttaisivat valmisteveron alennuksen määrän vuotuista talousarviolakiluonnosta esitettäessä.

Lämmitykseen käytettävästä puhtaasta biodieselistä ei direktiivin 92/81/ETY nojalla kanneta valmisteveroa, koska kyseinen tuote ei ole hiilivety.

1.3. Pyyntö muiden biopolttoaineiden osalta

Huhtikuun 23. huhtikuuta 2001 päivätyssä Italian viranomaisten kirjeessä suunniteltiin myös valmisteveron alennuksia i) bioetanolille ja etyyli-tert-butyylieetterille, jotka ovat maatalousperäisten tuotteiden johdannaisia, sekä ii) lyijyttömässä bensiinissä ja kaasuöljyssä (ei kuitenkaan biodieselissä) käytettäville biomassaan perustuville lisäaineille ja uusille tuotteille katsoen, että kyseiset alennukset toteutetaan direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti kokeiluhankkeessa, jonka tarkoituksena on ympäristöystävällisempien energialähteiden käytön lisääminen.

Italian viranomaiset ilmoittivat 22. lokakuuta 2001 päivätyssä kirjeessään keskeyttävänsä kyseisten toimenpiteiden soveltamisen kunnes i) tutkimukset kyseisten tuotteiden ympäristövaikutuksista on saatu päätökseen ja ii) asianmukainen sääntelykehys on laadittu.

2. Komission arviointi

Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön täydentäviä valmisteverovapautuksia tai veronalennuksia erityisistä poliittisista syistä.

Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle poikkeuspyynnöistään valmisverosta vapauttamisen soveltamiseksi biodieseliin ja muihin biopolttoaineisiin direktiivin 92/81/ETY [4] 8 artiklan 4 kohdan nojalla. Lokakuun 22. päivänä 2001 päivätystä Italian viranomaisten kirjeestä käy ilmi, että pyynnöt rajoittuvat tässä vaiheessa biodieseliin, jota käytetään lisäaineena kaasuöljyssä (biodieselpitoisuus alle viisi prosenttia) sekä seoksena kaasuöljyn kanssa moottoripolttoaineena (biodieselpitoisuus noin 25 prosenttia) erityisesti taajamaliikenteen busseissa.

[4] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, sellaisena kuin direktiivi on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).

Italian viranomaisten esittämästä pyynnöstä on direktiivin 92/81/ETY säännösten mukaisesti ilmoitettu muille jäsenvaltioille.

Ennen direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti esitettyjen pyyntöjen tarkastelua on tehtävä kokonaisarvio suunniteltujen toimenpiteiden yhteensopivuudesta yhteisön politiikkojen kanssa.

Uusiutuvien energialähteiden ja erityisesti biopolttoaineiden kehittämistä on edistetty vuodesta 1985 alkaen. Korvaavien polttoaineen osien bensiinissä käytöllä saatavasta raakaöljyn säästöstä 5. joulukuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/536/ETY [5] painotetaan biopolttoaineiden merkitystä pyrittäessä vähentämään jäsenvaltioiden riippuvuutta öljyntuonnista sekä sallitaan etanolin lisääminen bensiiniin 5 tilavuusprosenttiin saakka ja etyyli-tert-butyylieetterin lisääminen bensiiniin 15 tilavuusprosenttiin saakka. Neuvoston päätöksillä 93/500/ETY [6] ja 98/352/EY [7] sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 646/2000/EY [8] otettiin käyttöön ALTENER-ohjelma uusiutuvien energianlähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä tavoitteena se, että biopolttoaineilla olisi viiden prosentin markkinaosuus moottoriajoneuvojen kokonaiskulutuksesta vuonna 2005. Lisäksi uusiutuvia energialähteitä koskevassa vuonna 1997 annetussa valkoisessa kirjassa [9] suositellaan nestemäisten biopolttoaineiden tuotantotavoitteeksi 18 miljoonaa tonnia vuonna 2010, ja yleistavoitteena on kaksinkertaistaa uusiutuvien energialähteiden osuus energiankulutuksesta vuoteen 2010 mennessä. Komission vihreässä kirjassa "energiahuoltostrategia Euroopalle" [10] painotetaan myös, että verotusta koskevilla välineillä on keskeinen asema kyseisten tavoitteiden saavuttamisessa, koska niillä vähennetään biopolttoaineiden ja kilpailevien tuotteiden tuotantokustannusten eroa. Komissio hyväksyi 7. marraskuuta 2001 [11] toimintasuunnitelman ja kaksi direktiiviehdotusta korvaavien polttoaineiden käytön edistämiseksi liikennealalla alkaen biopolttoaineiden käytön edistämiseksi toteutettavista lainsäädäntöä ja verotusta koskevista toimenpiteistä.

[5] Neuvoston direktiivi 85/536/ETY, annettu 5 päivänä joulukuuta 1985 (EYVL L 334, 12.12.1985, s. 20), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 29 päivänä heinäkuuta 1987 annetulla direktiivillä 87/441/ETY (EYVL L 238, 21.8.1987, s. 40).

[6] EYVL L 235, 18.9.1993, s. 41.

[7] EYVL L 159, 3.6.1998, s. 53.

[8] EYVL L 79, 25.10.2000, s. 1.

[9] KOM(97) 599 lopullinen, 26.11.1997.

[10] KOM(2000) 769 lopullinen, 29.11.2000.

[11] KOM(2001) 547 lopullinen, 7.11.2001.

Näin ollen Italian viranomaisten pyytämä poikkeus noudattaa biopolttoaineiden tuotannon kehittämistä koskevaa yhteisön lähestymistapaa, jonka tavoitteena on ympäristön suojelu ja energiahuollon varmuus.

Toiseksi, komissio panee merkille, että Italian viranomaisten esittämät valmisteveron alennukset ovat suhteessa valmiiseen tuotteeseen sisältyvän biopolttoaineen prosenttiosuuteen. Tosiasialliset valmisteverokannat ylittävät sovellettavissa olevan yhteisön vähimmäismäärän:

>TAULUKON PAIKKA>

Kolmanneksi, Italian viranomaiset sitoutuvat siihen, että valmisteveron alennuksen määrä lasketaan uudelleen joka vuosi sen varmistamiseksi, ettei se ylitä niitä lisätuotantokustannuksia, joita biodieselillä on vastaaviin fossiilista alkuperää oleviin tuotteisiin verrattuna.

Neljänneksi, toimenpide on ajallisesti rajoitettu. Valmisteveron alennuksia sovelletaan kolme vuotta kestävän ohjelman puitteissa.

Viidenneksi todettakoon valtiontukia koskevien sääntöjen osalta, että komissio tekee päätöksen yhteismarkkinoille soveltuvuudesta heti, kun neuvosto suostuu Italian esittämään pyyntöön.

3. Päätös

Komissio ehdottaa, että neuvosto tekee päätöksen neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisen luvan antamisesta Italialle soveltaa 30. kesäkuuta 2004 saakka eriytettyjä valmisteverokantoja 5 tai 25 prosenttia biodieseliä sisältäviin moottoripolttoaineina käytettäviin seoksiin.

Italian viranomaisten täytäntöönpanemat valmisteveron alennukset eivät saa ylittää sitä valmisteveron määrää, joka kannettaisiin niihin tuotteisiin sisältyvästä biopolttoaineiden määrästä, joihin kyseistä alennusta voidaan soveltaa.

Valmisteveron alennuksia on mukautettava vuotuisesti raaka-aineiden hintakehityksen perusteella, jotta alennukset eivät johda biopolttoaineiden tuotantoon liittyvien lisäkustannusten liikakorvaamiseen.

Edellä mainittuihin sekoituksiin sovellettavien valmisteverokantojen on oltava kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19. lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/82/ETY [12] säädettyjen velvoitteiden ja erityisesti sen 5 artiklassa tarkoitettuja vähimmäisverokantoja koskevien säännösten mukaisia.

[12] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisen luvan antamisesta Italialle soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa biodieseliä sisältäviin moottoripolttoaineisiin

(ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [13] ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan,

[13] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46).

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Italia testasi biodieselin käyttöedellytyksiä 1 päivän heinäkuuta 1998 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 välisenä ajanjaksona toteutetussa kokeiluhankkeessa. Vapautus valmisteverosta myönnettiin 125 000 tonnin vuotuiselle enimmäismäärälle biodieseliä. Italian viranomaiset toimittivat komissiolle 23 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä pyyntönsä, joka koskee poikkeusta saada soveltaa vapautusta valmisteverosta biodieselin ja muiden biopolttoaineiden osalta direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan nojalla kolmen vuoden ajan 1 päivästä heinäkuuta 2001 30 päivään kesäkuuta 2004. Saadakseen pyynnön tarkastelussa tarvittavia olennaisia tietoja komissio esitti lisäkysymyksiä 16 päivänä toukokuuta 2001 ja 8 päivänä elokuuta 2001 päivätyissä kirjeissä, joihin Italian viranomaiset vastasivat 17 päivänä heinäkuuta 2001 ja 28 päivänä syyskuuta 2001. Komission ja Italian viranomaisten edustajat pitivät kokouksen 15 päivänä lokakuuta 2001. Komissio pystyi 22 päivänä lokakuuta 2001 päivätyn Italian viranomaisten kirjeen ansiosta saattamaan poikkeuspyynnön tarkastelun päätökseen. Italia on keskeyttänyt veronalennuksen soveltamisen siihen saakka, kun neuvosto antaa luvan pyydettyyn poikkeukseen.

(2) Italia on pyytänyt lupaa soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa biodieseliin, jota käytetään lisäaineena kaasuöljyssä (biodieselpitoisuus alle viisi prosenttia) sekä seoksena kaasuöljyn kanssa moottoripolttoaineena (biodieselpitoisuus noin 25 prosenttia) erityisesti taajamaliikenteen busseissa. Viimeksi mainitussa tapauksessa olisi seoksen korkean biodieselpitoisuuden vuoksi valvottava moottorin mukautumista polttoaineeseen, jotta liian suurilta saastepäästöiltä vältyttäisiin.

(3) Pyynnöstä on ilmoitettu muille jäsenvaltioille.

(4) Uusiutuvien energialähteiden ja erityisesti biopolttoaineiden kehittämistä on edistetty vuodesta 1985 alkaen. Korvaavien polttoaineen osien bensiinissä käytöllä saatavasta raakaöljyn säästöstä 5 päivänä joulukuuta 1985 annetussa neuvoston direktiivissä 85/536/ETY [14] painotetaan biopolttoaineiden merkitystä pyrittäessä vähentämään jäsenvaltioiden riippuvuutta öljyntuonnista sekä sallitaan etanolin lisääminen bensiiniin 5 tilavuusprosenttiin saakka ja etyyli-tert-butyylieetterin lisääminen bensiiniin 15 tilavuusprosenttiin saakka. Neuvoston päätöksillä 93/500/ETY [15] ja 98/352/EY [16] sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä 646/2000/EY [17] otettiin käyttöön ALTENER-ohjelma uusiutuvien energianlähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä tavoitteena se, että biopolttoaineilla olisi viiden prosentin markkinaosuus moottoriajoneuvojen kokonaiskulutuksesta vuonna 2005. Lisäksi uusiutuvia energialähteitä koskevassa vuonna 1997 annetussa valkoisessa kirjassa [18] suositellaan nestemäisten biopolttoaineiden tuotantotavoitteeksi 18 miljoonaa tonnia vuonna 2010, ja yleistavoitteena on kaksinkertaistaa uusiutuvien energialähteiden osuus energiankulutuksesta vuoteen 2010 mennessä. Komission vihreässä kirjassa "energiahuoltostrategia Euroopalle" [19] painotetaan myös, että verotusta koskevilla välineillä on keskeinen asema kyseisten tavoitteiden saavuttamisessa, koska niillä vähennetään biopolttoaineiden ja kilpailevien tuotteiden tuotantokustannusten eroa. Komissio hyväksyi 7 päivänä marraskuuta 2001 [20] toimintasuunnitelman ja kaksi direktiiviehdotusta korvaavien polttoaineiden käytön edistämiseksi liikennealalla alkaen biopolttoaineiden käytön edistämiseksi toteutettavista lainsäädäntöä ja verotusta koskevista toimenpiteistä.

[14] Neuvoston direktiivi 85/536/ETY, annettu 5 päivänä joulukuuta 1985 (EYVL L 334, 12.12.1985, s. 20), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 29 päivänä heinäkuuta 1987 annetulla direktiivillä 87/441/ETY (EYVL L 238, 21.8.1987, s. 40).

[15] EYVL L 235,18.9.1993, s. 41.

[16] EYVL L 159, 3.6.1998, s. 53.

[17] EYVL L 79, 25.10.2000, s. 1.

[18] KOM(97) 599 lopullinen, 26.11.1997.

[19] KOM(2000) 769 lopullinen, 29.11.2000.

[20] KOM(2001) 547 lopullinen, 7.11.2001.

(5) Näin ollen Italian viranomaisten pyytämät poikkeukset noudattavat biopolttoaineiden tuotannon kehittämistä koskevaa yhteisön lähestymistapaa, jonka tavoitteena on erityisesti ympäristön suojelu ja energiahuollon varmuus.

(6) Italian viranomaisten esittämät valmisteveron alennukset ovat suhteessa valmiiseen tuotteeseen sisältyvän biopolttoaineen prosenttiosuuteen. Tosiasialliset valmisteverokannat ylittävät kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/82/ETY [21] mukaisesti sovellettavan yhteisön vähimmäismäärän:

[21] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY.

>TAULUKON PAIKKA>

(7) Italiassa sovellettava ohjelma koskee kolmen vuoden ajanjaksoa. Eriytettyä valmisteverokantaa voidaan soveltaa määrältään 300 000 tonnin vuotuiseen biodieselkiintiöön.

(8) Komissio tarkastelee määräajoin alennuksia ja vapautuksia tarkistaakseen, vääristävätkö ne kilpailua, haittaavatko ne sisämarkkinoiden toimintaa ja ovatko ne edelleen yhteisön ympäristönsuojelu-, energia- ja liikennepolitiikkojen mukaisia,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1. Italialle annetaan lupa soveltaa eriytettyjä valmisteverokantoja 5 tai 25 prosenttia biodieseliä sisältäviin moottoripolttoaineina käytettäviin seoksiin 30 päivään kesäkuuta 2004 saakka.

2. Valmisteveron alennukset eivät saa ylittää sitä valmisteveron määrää, joka kannettaisiin niihin tuotteisiin sisältyvästä biopolttoaineiden määrästä, joihin kyseistä alennusta voidaan soveltaa.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin seoksiin sovellettavien valmisverokantojen on oltava direktiivissä 92/82/ETY säädettyjen velvoitteiden ja erityisesti sen 5 artiklassa tarkoitetun vähimmäisverokannan mukaisia.

2 artikla

Valmisteveron alennuksia mukautetaan vuotuisesti raaka-aineiden hintakehityksen perusteella, jotta alennukset eivät johda biopolttoaineiden tuotantoon liittyvien lisäkustannusten liikakorvaamiseen.

3 artikla

Tämän päätöksen voimassaolo päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2004.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja