Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2021/C 283/07)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti

YHTENÄISEN ASIAKIRJAN MUUTTAMISTA KOSKEVAN VAKIOMUUTOKSEN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Béarn”

PDO-FR-A0597-AM02

Tiedonannon päivämäärä: 7. toukokuuta 2021

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Rajattu viljelyalue

Kuvaus ja perustelut: Tuote-eritelmän IV kohdan 1 alakohdassa Cannet’n kunta korvataan Risclellä (entisen Cannet’n kunnan alueen osalta) näiden kahden kunnan yhdistymisen seurauksena. Tuote-eritelmän muutoshakemus antaa tilaisuuden korjata seuraavan maantieteellisellä alueella sijaitsevan kunnan kirjoitusasun: Corbères-Abères.

Näin ollen muutetaan maantieteellistä aluetta koskevaa yhtenäisen asiakirjan 1.6 kohtaa.

2. Viiniköynnöslajikkeet

Viiniköynnöslajikkeiden tilakohtaisten osuuksien muuttamista koskevan pyynnön seurauksena tuote-eritelmän V kohdan 2 alakohtaa muutetaan punaviinien osalta seuraavasti: ”Lajikkeen Tannat N osuus voi olla 50 prosenttia.” Lisätään seuraava roseeviinejä koskeva määräys: ”Lajikkeen Tannat N osuuden on oltava vähintään 20 prosenttia.” Seuraava punaviinejä koskeva sääntö ulotetaan koskemaan roseeviinejä: ”Nämä velvoitteet eivät koske sellaisia rypäleentuottajia, jotka eivät viiniytä satoaan, joiden tarkistetun alkuperänimityksen piiriin kuuluvien viinien viljelyyn varattu pinta-ala on alle 1,5 hehtaaria ja joiden viljelypinta-alalla vähintään 50 prosenttia viiniköynnöslajikkeista on pääasiallisia rypälelajikkeita.” Roseeviinejä koskeviin tilakohtaisiin osuuksiin on lisätty Tannat-lajikkeen vähimmäisosuus, jotta nämä määräykset pysyisivät yhdenmukaisina sekoitussääntöjen kanssa, joissa edellytetään, että vähintään 25 prosenttia rypäleistä on Tannat-lajiketta.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

3. Viinin sekoittaminen

Muutetaan I luvun IX kohdan 1 alakohdan b alakohtaa seuraavasti: ”Roseeviineissä pääasiallisten rypälelajikkeiden osuuden sekoituksesta on oltava vähintään 70 prosenttia ja lajikkeen Tannat N osuuden sekoituksesta on oltava vähintään 25 prosenttia.” Muutoksen syynä on muiden pääasiallisten rypälelajikkeiden käytön lisääntyminen. Niihin kuuluvat muun muassa lajikkeet Cabernet Franc ja Cabernet Sauvignon, joiden osuus on alkuperänimityksen suojelusta ja hallinnoinnista vastaavan elimen mukaan kasvussa myös tarkistetun alkuperänimityksen ”Béarn” viiniköynnöslajikkeissa. Niitä pidetään mielenkiintoisina lajikkeina paitsi kasvu- ja ympäristökäyttäytymiseltään myös aistinvaraisilta ominaisuuksiltaan, jotka synnyttävät hedelmäisiä ja hyvärakenteisia viinejä. Se, että Tannat-lajikkeen osuus lasketaan 25 prosenttiin roseeviinien sekoituksesta, ei muuta Béarn-roseeviinien ominaislaatua.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

4. Viinitarhan hoitaminen

Lisätään VI kohdan 1 alakohdan c alakohtaan seuraava penkereille istutettuja viiniköynnöksiä koskeva erityismääräys, joka lisättiin vuoden 2011 lopussa hyväksytyn tuote-eritelmän kohtaan ”istutustiheys” mutta jätettiin pois kohdasta ”lehvistön korkeus”: ”Penkereille istutettujen viiniköynnösten tukilangoitetun lehvistön korkeuden on oltava vähintään 1,55 metriä.” Pengerkasvatuksessa viiniköynnösrivien väliset etäisyydet vaihtelevat usein pinnanmuotojen mukaan samallakin viljelylohkolla ja ovat paljon suurempia kuin perinteisissä viinitarhoissa.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

5. Viinien liikkeeseen laskeminen

Tuote-eritelmää on muutettu siten, että roseeviinien kypsytysaikaa on lyhennetty yhdellä kuukaudella, jolloin kypsytys päättyy 1. joulukuuta. Näin ollen viinit saatetaan kuluttajamarkkinoille 15. joulukuuta. Roseeviinien saattaminen markkinoille satovuoden 15. päivästä joulukuuta alkaen antaa alkuperänimityksen suojelusta ja hallinnoinnista vastaavalle elimelle mahdollisuuden pitää kaupan dynaamisena. ”Ylimääräinen” kypsytyskuukausi poistetaan. Varhainen pullotus (joulukuussa) tukee näiden roseeviinien aistinvaraisia ominaisuuksia, nimittäin niiden raikasta suutuntumaa ja kukkaisia vivahteita.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

6. Analyyttiset normit

Lisätään IX kohdan 1 alakohdan d alakohtaan seuraava määräys: ”Kaikissa pakkaamattomina tai pakattuina kaupan pidettävissä viinierissä käymiskykyisten sokereiden (glukoosi ja fruktoosi) pitoisuus on enintään 4 grammaa litrassa roseeviinejä. Tämä pitoisuus voidaan nostaa 5 grammaan litrassa siinä tapauksessa, että rikkihappona ilmaistu kokonaishappopitoisuus on vähintään 81,6 milliekvivalenttia (tai 4 grammaa rikkihappoa) litrassa.” Roseeviinien eloisuus voi kehittyä aiempaa tasapainoisemmaksi sen ansiosta, että hapokkuus ja hedelmäisyys ovat suutuntumassa entistä paremmassa tasapainossa, mikä tekee viineistä notkeampia ja aromaattisempia.

Muutetaan näin ollen yhtenäisen asiakirjan 1.4 kohtaa roseeviinien sokeripitoisuutta koskevan muutoksen osalta.

7. Siirtymätoimenpiteet

Siirtymätoimenpiteitä on poistettu, koska niiden voimassaolo on päättynyt.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

8. Yhteys alkuperään

Yhteyttä tarkistetaan seuraavasti: ”Puna-, rosee- ja valkoviinit valmistetaan pääasiassa rypälelajikkeita sekoittamalla.” Tällä halutaan selventää, että viinit eivät ole yksinomaisesti sekoituksia. Näin on ollut jo ennen muutosta.

Yhteyttä tarkistetaan myös roseeviinien kuvauksen osalta. Roseeviinien väriä täsmennetään niin, että huomioidaan myös väriltään hailakat viinit. Roseeviineille myös lisätään aromeja. Kuvaus on näin ollen seuraava: ”Roseeviinien väri vaihtelee tavallisesti haaleasta vaaleanpunaisesta voimakkaaseen vaaleanpunaiseen. Nämä viinit ovat raikkaita ja notkeita, ja niillä on miellyttävä rakenne. Niille ovat ominaisia punaisten marjojen ja sitrushedelmien aromaattiset vivahteet.”

Yhtenäisen asiakirjan 1.8 kohtaa muutetaan näin ollen aromien lisäyksen, värin muutoksen ja yhteen rypälelajikkeeseen perustuvien viinien osalta.

9. Valvontaelin

Valvontaelintä koskevan viittauksen sanamuotoa on tarkistettu sen yhdenmukaistamiseksi muita nimityksiä koskevien tuote-eritelmien kanssa. Muutos on puhtaasti toimituksellinen.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Nimi/nimet

Béarn

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viinin/viinien kuvaus

1. Punaviinit

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 11 tilavuusprosenttia.

Kullakin kaupan pidettäväksi valmiilla pakkaamattomalla tai pakatulla viinierällä on seuraavat ominaisuudet:

— kokonaisalkoholipitoisuus on väkevöinnin jälkeen enintään 13,5 tilavuusprosenttia,

— omenahappopitoisuus on enintään 0,4 g/l (grammaa litrassa)

— käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään

3 g/l punaviineissä, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on enintään 14 tilavuusprosenttia;

4 g/l punaviineissä, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on yli 14 tilavuusprosenttia.

Kokonaishappopitoisuus, haihtuvien happojen pitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat sääntelyn mukaisia. Punaviinit voidaan valmistaa rypälelajikkeita sekoittamalla. On syytä korostaa, että valmistuksessa käytetään pääasiassa paikallista alkuperää olevia lajikkeita, jotka ovat sopeutuneet hyvin asianomaisen alueen maaperään ja ilmastoon. Alkuperänimityksen piiriin kuuluvien viinien omaleimaisuus perustuu osin tähän.

Punaviineissä on sopivasti tanniinisuutta. Hedelmäiset aromit ovat usein hallitsevia. Kun viini vanhenee, näistä aromeista voi kehittyä entistä moniulotteisempia.

YLEISET ANALYYTTISET OMINAISUUDET

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

2. Valkoviinit

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 11 tilavuusprosenttia.

Kullakin kaupan pidettäväksi valmiilla pakkaamattomalla tai pakatulla viinierällä on seuraavat ominaisuudet:

— kokonaisalkoholipitoisuus on väkevöinnin jälkeen enintään 13,5 tilavuusprosenttia,

— käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 4 g/l.

Kokonaishappopitoisuus, haihtuvien happojen pitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat sääntelyn mukaisia. Viinit voidaan valmistaa rypälelajikkeita sekoittamalla. On syytä korostaa, että valmistuksessa käytetään pääasiassa paikallista alkuperää olevia lajikkeita, jotka ovat sopeutuneet hyvin asianomaisen alueen maaperään ja ilmastoon. Alkuperänimityksen piiriin kuuluvien viinien omaleimaisuus perustuu osin tähän.

Valkoviineissä raikkaus ja täyteläisyys ovat keskenään tasapainossa. Niiden tuoksussa, jossa on voimakkaimmin aistittavissa hedelmäisiä ja kukkaisia aromaattisia vivahteita, on tiettyä moniulotteisuutta.

YLEISET ANALYYTTISET OMINAISUUDET

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

3. Roseeviinit

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 11 tilavuusprosenttia.

Kullakin kaupan pidettäväksi valmiilla pakkaamattomalla tai pakatulla viinierällä on seuraavat ominaisuudet:

— kokonaisalkoholipitoisuus on väkevöinnin jälkeen enintään 13,5 tilavuusprosenttia,

— käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 4 grammaa litrassa roseeviinejä. Tämä pitoisuus voidaan nostaa 5 grammaan litrassa siinä tapauksessa, että rikkihappona ilmaistu kokonaishappopitoisuus on vähintään 81,6 milliekvivalenttia (tai 4 grammaa rikkihappoa) litrassa.

Kokonaishappopitoisuus, haihtuvien happojen pitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat sääntelyn mukaisia. Viinit voidaan valmistaa rypälelajikkeita sekoittamalla. On syytä korostaa, että valmistuksessa käytetään pääasiassa paikallista alkuperää olevia lajikkeita, jotka ovat sopeutuneet hyvin asianomaisen alueen maaperään ja ilmastoon. Alkuperänimityksen piiriin kuuluvien viinien omaleimaisuus perustuu osin tähän.

Roseeviinien väri vaihtelee tavallisesti haaleasta vaaleanpunaisesta voimakkaaseen vaaleanpunaiseen. Nämä viinit ovat raikkaita ja notkeita, ja niillä on miellyttävä rakenne. Niille ovat ominaisia punaisten marjojen ja sitrushedelmien aromaattiset vivahteet.

YLEISET ANALYYTTISET OMINAISUUDET

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

5.1. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

1. Erityinen viininvalmistusmenetelmä

— Valko- ja roseeviinit valmistetaan puristamalla rypäleet suoraan.

— Viininvalmistukseen tarkoitettujen hiilten käyttö yksinään tai valmisteissa olevina sekoituksina on kielletty roseeviinien valmistuksessa.

— Kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 13,5 tilavuusprosenttia.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

2. Viljelykäytäntö

Istutustiheys

Viiniköynnösten vähimmäisistutustiheys on 4 000 köynnöstä hehtaarilla, ja köynnösrivien välisen etäisyyden on oltava yli 2,50 metriä.

Puna- ja roseeviinien valmistukseen varatuissa viinitarhoissa, jotka sijaitsevat seuraavissa Pyrénées-Atlantiquesin departementin kunnissa: Abos, Arbus, Artiguelouve, Aubertin, Bosdarros, Cardesse, Cuqueron, Estialesq, Gan, Gelos, Haut-de-Bosdarros, Jurançon, Lacommande, Lahourcade, Laroin, Lasseube, Lasseubétat, Lucq-de-Béarn, Mazères-Lezons, Monein, Narcastet, Parbayse, Rontignon, Saint-Faust et Uzos, köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 2,80 metriä.

Nämä määräykset eivät koske penkereille istutettuja viiniköynnöksiä.

Leikkaussäännöt

Viiniköynnökset leikataan yksin- tai kaksinkertaisella Guyot-leikkauksella siten, että kuhunkin köynnökseen jää enintään

16 silmua silloin, kun lajikkeena on Tannat N, Manseng N, Gros Manseng B tai Raffiat de Moncade B;

20 silmua silloin, kun kyseessä on jokin muu lajike.

Hedelmää kantavien oksien määrä köynnöstä kohden on kunakin vuonna kukinnan jälkeen (fenologisessa vaiheessa 23 Lorenzin asteikolla) enintään

12 silmua silloin, kun lajikkeena on Tannat N, Manseng N, Gros Manseng B tai Raffiat de Moncade B;

16 silmua silloin, kun kyseessä on jokin muu lajike.

— Keinokastelu voidaan sallia.

5.2. Enimmäistuotokset

Alkuperänimitykseen ”Béarn” oikeutetut puna-, rosee- ja valkoviinit

60 hehtolitraa hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Viinirypäleet korjataan ja viiniytetään ja viinit valmistetaan ja kypsytetään seuraavien kuntien alueella:

— Gersin departementti: Riscle (entisen Cannet’n kunnan alueen osalta), Maumusson-Laguian, Viella;

— Hautes-Pyrénées’n departementti: Castelnau-Rivière-Basse, Hagedet, Lascazères, Madiran, Saint-Lanne ja Soublecause;

— Pyrénées-Atlantiquesin departementti: Abos, Arbus, Arricau-Bordes, Arrosès, Artiguelouve, Aubertin, Aubous, Aurions-Idernes, Aydie, Baigts-de-Béarn, Bellocq, Bérenx, Bétracq, Bosdarros, Burosse-Mendousse, Cadillon, Cardesse, Carresse, Castagnède, Castetpugon, Castillon (Lembeyen kantoni), Conchez-de-Béarn, Corbère-Abères, Crouseilles, Cuqueron, Diusse, Escurès, Estialescq, Gan, Gayon, Gelos, Haut-de-Bosdarros, L’Hôpital-d’Orion, Jurançon, Lacommande, Lagor, Lahontan, Lahourcade, Laroin, Lasserre, Lasseube, Lasseubetat, Lembeye, Lespielle-Germenaud-Lannegrasse, Lucq-de-Béarn, Mascaraàs-Haron, Mazères-Lezons, Moncaup, Moncla, Monein, Monpezat, Mont-Disse, Mourenx, Narcastet, Ogenne-Camptort, Oraàs, Orthez, Parbayse, Portet, Puyoo, Ramous, Rontignon, Saint-Faust, Saint-Jean-Poudge, Salies-de-Béarn, Salles-Mongiscard, Sauvelade, Séméacq- Blachon, Tadon-Sadirac-Viellenave, Tadousse-Ussau, Uzos, Vialer, Vielleségure.

7. Pääasiallinen rypälelajike / pääasialliset rypälelajikkeet

Cabernet Franc N

Cabernet Sauvignon N

Gros Manseng B

Petit Manseng B

Raffiat de Moncade B

Tannat N

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Alkuperänimitykseen ”Béarn” oikeutetut puna-, rosee- ja valkoviinit

Maantieteellinen alue muodostuu Béarnin maakunnan kolmesta viininviljelykeskittymästä. Alue sijaitsee pääpiirteissään Pyreneiden alarinteiden kukkuloilla, ja sen maaperälajeissa ja paikallisissa ilmasto-oloissa on huomattavaa vaihtelua.

Viinitarhoja on sijoiteltu tähän maisemaan huomaamattomasti ja hajanaisesti. Viininviljely on osa monipuolista sekaviljelyjärjestelmää. Alueen kumpuileva kallioperä koostuu pääasiassa mantereella muodostuneista sedimenteistä (hiekkakivi, merkelisavi, kalkkikivi, savimaa, punaruskea hiekkamaa, vierinkivikerrokset), joskus myös mereltä tulleista sedimenteistä (flyssi). Eoliset hiesukerrostumat peittivät maanpinnan kvartäärikaudella. Niitä esiintyy yhä paikoitellen.

Myös alueen maaperä on hyvin vaihtelevaa. Suurimmaksi osaksi se koostuu kuitenkin huuhtoutuneesta happamasta maa-aineksesta. Toisinaan tavataan myös kalkkikivipohjaista maa-ainesta. Maaperän kivisyys vaihtelee: ylärinteiden vierinkivikerrokset rikastuttavat rinteiden maaperää, ja flyssiä esiintyy pienikokoisena kulmikkaana kiviaineksena. Hiekka ja sora parantavat maaperän läpäisevyyttä. Yleisesti ottaen maaperä johtaa pintavesiä tehokkaasti pois ja lämpenee helposti nimenomaan kivisyyden ansiosta. Kukkulat ovat usein epäsymmetrisiä. Maasto on erittäin epätasaista, minkä seurauksena alueella on monensuuntaisia rinteitä ja erityisesti paljon etelään, itään tai länteen antavia lämpimiä rinteitä, jotka ovat tarpeeksi kaltevia, jotta sadevesi valuu niiltä pois.

Ilmasto on leimallisesti valtamerellinen, kostea ja leuto. Alueen pohjoisosassa saadaan sateita 1 000 millimetriä vuodessa, länsiosassa taas 1 300 millimetriä vuodessa. Sateet jakautuvat melko tasaisesti pitkin vuotta, mutta kesällä ja alkusyksystä alueella on kuiva kausi. Samaan aikaan alueella puhaltaa usein (joka kolmas päivä) etelästä tuleva lämmin ja kuiva föhntuuli.

Asiakirja-aineistoista ja paikallisista arkistomateriaaleista ilmenee, että osassa aluetta viininviljelyllä on ollut vankka asema jo 1200-luvulla.

Béarnin valko- ja punaviinejä alettiin viedä Béarn-nimellä Hollantiin 1300-luvun puolivälissä. Tämä vienti jatkoi kasvamistaan aina 1800-luvulle asti.

Viinikauppaa alettiin harjoittaa 1400-luvulta alkaen myös Bigorren ja Pyreneiden seuduilla. Valkoisiin viiniköynnöslajikkeisiin ovat 1500-luvulta lähtien kuuluneet pääasiassa lajikkeet Petit Manseng B, Gros Manseng B, Arrufiac B ja Courbu B sekä Raffiat de Moncade B.

Punaisia lajikkeita oli 1700-luvulla käytössä vain vähän: lajikkeiden Fer N ja Bouchy (Cabernet Franc N) lisäksi käytettiin voimakkaan väristä ja tanniinista paikallista lajiketta Tannat N.

Roseeviinit, joilla oli tämä nimitys, saavuttivat 1900-luvun alussa suuren maineen, mikä johtui osin siitä, että nämä viinit olivat Pariisin seudulla suuressa huudossa.

Rosee- ja valkoviineille myönnettiin vuonna 1951 alkuperänimitys Vin Délimité de Qualité Supérieure Béarn.

”Béarn” tunnustettiin puna-, rosee- ja valkoviinien tarkistetuksi alkuperänimitykseksi vuonna 1975.

Viininviljelyalueen pinta-ala pieneni voimakkaasti 1900-luvulla. Vuodesta 1980 alkaen viininviljelyalue on alkanut taas kasvaa. Ilmoitettua viljelypinta-alaa on tällä hetkellä noin 300 hehtaaria.

Nykyisellään Béarn-viinit ovat jälleen erityinen alueellinen ylpeydenaihe, mikä johtuu siitä, että viininviljelijät ovat nähneet vaivaa välittääkseen osaamistaan eteenpäin ja parantaakseen sitä.

Koska maantieteellisen alueen maisema on aaltoilevaa ja osittain metsäistä ja rinteiden suunnat ja maaperälajit ovat hyvin vaihtelevia, viiniköynnökset on ollut pakko istuttaa hajanaisesti, mikä on tehnyt maisemasta tilkkutäkkimäisen. Kukkuloiden rinteillä vallitsevat paikalliset ilmasto-olot ovat viininviljelylle suotuisat, sillä liika sadevesi valuu rinteiltä pois ja, mikäli rinteiden kaltevuussuunta on otollinen, köynnökset saavat tarpeeksi aurinkoa ja lämpötilat ovat sopivia sadon kypsymisen kannalta. Rypäleiden kypsymisaikana puhaltava lämmin ja kuiva etelätuuli on suosinut viininviljelyä tällä yleisesti kostealla alueella.

Rypäleiden tuotantoalueella on määritelty tarkoin ne viljelylohkot, jotka soveltuvat parhaiten rypäleiden kypsyttämiseen suotuisissa terveysolosuhteissa: viljelylohkojen kaltevuussuunnan on oltava otollinen, ja maaperän on oltava verrattain läpäisevää.

Paikallisia viiniköynnöslajikkeita hyödyntävä maineikas viininviljelyalue on kehittynyt rinta rinnan sen ulottuvilla olleiden markkinoiden kanssa. Paikallisten rypälelajikkeiden sopeuttaminen melko kosteaan ilmastoon ja myöhäiseen kypsymisajankohtaan on ollut yksi tämän viininviljelyalueen vuosisataisen maineen avaintekijöistä. Nämä lajikkeet edellyttävät tällä maantieteellisellä alueella kehittynyttä erityisosaamista: punaisten rypälelajikkeiden tanniinisuuden hallinta ja valkoisten rypälelajikkeiden voimakkaan alkoholinmuodostuskyvyn säätely perustuvat sopivan sadonkorjuupäivän valitsemiseen ja rypälelajikkeiden sekoittamiseen.

Puna-, rosee- ja valkoviinit valmistetaan pääasiassa rypälelajikkeita sekoittamalla. On syytä korostaa, että valmistuksessa käytetään pääasiassa paikallista alkuperää olevia lajikkeita, jotka ovat sopeutuneet hyvin asianomaisen alueen maaperään ja ilmastoon. Alkuperänimityksen piiriin kuuluvien viinien omaleimaisuus perustuu osin tähän.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Suurempi maantieteellinen yksikkö

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Tarkistettua alkuperänimitystä ”Béarn” voidaan täydentää maantieteellisellä lisänimityksellä ”Sud-Ouest”, jolla yksilöidään suurempi maantieteellinen yksikkö.

Linkki tuote-eritelmään

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-b053abef-87b5-43bf-a8a5-f3afe4be0e75

(1) EYVL L 9, 11.1.2019, s. 2.