PÄÄTÖSLAUSELMA

Euroopan yhteisöjen tileistä varainhoitovuodelta 1996

EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

- ottaa huomioon EHTY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 78 g artiklan,

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 276 artiklan,

- ottaa huomioon Euratomin perustamissopimuksen ja erityisesti sen 180 b artiklan,

- ottaa huomioon varainhoitovuoden 1996 talousarvion,

- ottaa huomioon Euroopan unionin tulostilin, selvityksen varainhoidosta sekä taseen varainhoitovuodelta 1996 (C4-0196/97),

- ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuoden 1996 vuosikertomuksen (C4-0599/97)(1) ja erityiskertomukset sekä toimielinten antamat vastaukset,

- ottaa huomioon neuvoston 9. maaliskuuta 1998 antaman suosituksen (C4-0168/98),

- ottaa huomioon 31. maaliskuuta 1998 antamansa päätöslauselman, jolla ilmoitetaan komissiolle Euroopan unionin varainhoitovuoden 1996 yleisen talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisen lykkäämisen syyt(2),

- ottaa huomioon 17. joulukuuta 1998 tekemänsä päätöksen varainhoitovuotta 1996 koskevan vastuuvapauden epäämisestä(3)

- ottaa huomioon komission varainhoidon parantamisesta 14. tammikuuta 1999 antamansa päätöslauselman(4), joka annettin sen jälkeen, kun parlamentti oli evännyt varainhoitovuotta 1996 koskevan vastuuvapauden,

- ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A4-0196/99);

1. palauttaa mieliin lopullisen päätöksensä varainhoitovuotta 1996 koskevan vastuuvapauden epäämisestä ja sen perusteena olevat, liitteessä esitetyt syyt sellaisina kuin parlamentti ne hyväksyi 17. joulukuuta 1998;

2. katsoo, että parlamentin olisi nyt todettava EY:n talousarvion tilit varainhoitovuodelta 1996, jotta voidaan siirtyä tarkastelemaan myöhempien vuosien tilejä;

3. panee merkille seuraavat tiedot, jotka komissio on laatinut varainhoitovuoden 1996 tilinpäätöstä varten:

>TAULUKON PAIKKA>

4. kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman liitteineen komissiolle, neuvostolle, tuomioistuimelle, tilintarkastustuomioistuimelle, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja Euroopan investointipankin sekä julkaisemaan ne virallisessa lehdessä (L-sarja).

(1) EYVL C 348, 18.11.1997, s. 1.

(2) EYVL C 138, 4.5.1998, s. 43.

(3) Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa I, kohta 7.

(4) Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 1.

LIITE

Syyt, jotka johtivat 17. joulukuuta 1998 tehtyyn päätökseen vastuuvapauden epäämisestä (Euroopan parlamentti hyväksyi ne 17. joulukuuta 1998(1)

EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

1. palauttaa mieliin kolmantena perättäisenä vuonna, että Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin on kieltäytynyt antamasta yleiskattavaa myönteistä lausumaa varainhoitovuoden maksujen perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta(2);

2. palauttaa mieliin, että se ilmoitti 31. maaliskuuta 1998 olevansa erittäin huolestunut lukuisista ongelmista, joita esiintyy lähes kaikissa otsakkeissa ja joiden seurauksena talousarvio on aivan liian monissa tapauksissa toteutunut heikosti, ja päätti lykätä vastuuvapauden myöntämistä lähinnä seuraavista syistä:

a) väliaikaisen yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan suositusten, erityisesti atk-valvontajärjestelmän, toteuttamatta jättäminen,

b) demokraattisen vastuuvelvollisuuden puute EU:n toimielinten sisäisessä petosten vastaisessa toiminnassa,

c) epäjohdonmukaisuus ja varainhoidon puutteellisuus, jotka ovat johtaneet kaikkien tärkeimpien ulkopoliittisten ohjelmien, ts. Bosnian ja Hertsegovinan ohjelman, Pharen, Tacisin ja Medin, alhaiseen täytäntöönpanoasteeseen,

d) maatalouden alalla yhtenäisen valvontajärjestelmän ja lukuisten BSE-valiokunnan suositusten täytäntöönpanon viivästyminen,

e) tarkkojen tietojen puuttuminen ehdotettujen rakennerahastojen avulla toteutettujen, työpaikkoja pk-yrityksiin luovien toimenpiteiden tuloksista;

lisäksi se korosti sitä, että komission olisi määriteltävä uudelleen henkilöstöpolitiikkansa ja tarkasteltava uudelleen henkilövoimavarojensa hallinnointia politiikkojen painopistealueita silmällä pitäen ja erityisesti käytäntöä delegoida julkishallinnon etuoikeuksia kolmansille osapuolille;

3. korostaa voimakkaasti sitä, että EU:n talousarvioon kohdistuvien petosten torjunnassa ja hallinnointimenettelyjen tiukentamisessa toistaiseksi aikaansaatujen harvojen parannusten taustalla ovat parlamentin suositukset;

4. panee merkille, että komissio on täyttänyt seuraavat edellä mainitussa 31. maaliskuuta 1998 annetussa päätöslauselmassa esitetyt ehdot:

a) komissio on edistynyt passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan suositusten täytäntöönpanossa,

b) komissio on toteuttanut toimia, jotka mahdollistavat entisen Jugoslavian jälleenrakennusohjelman tehokkaan täytäntöönpanon kahden edellisvuoden epäonnistumisen jälkeen,

c) komissio on käynnistänyt parlamentin pyynnön mukaisesti EMOTR:n tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä vastaavan komission yksikön henkilöstön laajentamisen ja näin ollen täyttänyt varainhoitovuoden 1992 tilien tarkastukselle ja hyväksymiselle asetetut ehdot,

d) komissio on esittänyt selvityksen kaikista rakennerahastoihin liittyvistä toimista, joilla on pyritty tukemaan pk-yrityksiä,

e) komissio on antanut takeet yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toteuttamisesta jäsenvaltioissa ja ilmoittanut lisäksi viivästyksiin liittyvistä rahoituksen tarkistuksista;

5. toteaa kuitenkin, että komissio ei ole ratkaisevissa kohdissa täyttänyt ollenkaan tai tyydyttävällä tavalla parlamentin pyyntöjä ja että kolme keskeistä ehtoa on yhä täyttämättä, mikä on käynyt ilmi viimeaikaisista tapahtumista;

Demokraattisen vastuun puute

6. palauttaa mieliin edellä mainitun 31. maaliskuuta 1998 antamansa päätöslauselman, jossa se pyytää, että

a) sille toimitetaan asianmukaisesti luettelo kaikista käynnissä olevista sisäisistä tutkimuksista, jotka liittyvät Euroopan unionin toimielinten virkamiehiin kohdistuviin petos- tai lahjontasyytöksiin, ja kun nämä tiedot todetaan riittäviksi,

b) ryhdytään toimiin sen varmistamiseksi, että asiasta vastaaville kansallisille oikeusviranomaisille ilmoitetaan tulevaisuudessa viipymättä ja poikkeuksetta kaikista oletetuista petos-, lahjonta- tai muista rikostapauksista, joissa EU:n virkamiesten epäillään olevan osallisina;

7. palauttaa mieliin ilmoittaneensa edellä mainitussa 31. maaliskuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa ja sitä ennen komission menettelystä oletetuissa petos- ja säännönvastaisuustapauksissa matkailun alalla 17. helmikuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa(3), että se ei aio myöntää vastuuvapautta ennen kuin 6 kohdassa luetellut ehdot on täytetty;

8. toteaa, että

a) vaikka komission tällä välin toimittamista EU:n virkamiehiin liittyvistä petos- ja lahjontatilastoista käy ilmi, että toistaiseksi ei ole tuomittu yhtään ainutta virkamiestä, niistä ei käy ilmi tutkittujen tapausten luonne eikä laajuus,

b) vieläkään ei ole ryhdytty toimiin sen varmistamiseksi, että asiasta vastaaville kansallisille oikeusviranomaisille ilmoitetaan viipymättä, kattavasti ja poikkeuksetta kaikista oletetuista petos-, lahjonta- tai muista rikostapauksista, kuten on käynyt ilmi viimeksi ECHOn tapauksessa, jossa UCLAFin tutkijoiden varoituksista huolimatta komissio odotti kuusi kuukautta ennen kuin se pidätti toimesta pääepäillyn ja antoi tapauksen oikeusviranomaisten käsiteltäväksi,

c) komissio ei ole toiminut parlamentin pyynnön mukaisesti ja tehnyt ehdotusta Euroopan unionin toimielinten yhteisestä päätöksestä petostentorjuntayksikön (Anti-Fraud Office, OLAF) perustamiseksi, vaan se on tämän sijaan tehnyt 235 artiklan perusteella ehdotuksen asetukseksi, mikä merkitsee askelta taaksepäin tässä asiassa, koska täten pirstotaan petostentorjuntaan liittyvät vastuut ja viedään pohja sisäisen valvonnan riippumattomalta tutkintaoikeudelta;

9. toteaa, että komissio ei ole toteuttanut parlamentin usein toistamaa pyyntöä luovuttaa koko Med-tapauksen käsittely Belgian, Ranskan ja Italian oikeusviranomaisille siitä huolimatta, että tilintarkastustuomioistuimen ja komission varainhoidon valvonnan kertomukset paljastavat selviä merkkejä rikostutkimusta edellyttävistä tapauksista (eturistiriidat, virkamiesten luvaton painostaminen, avoimien tarjouspyyntöjen manipulointi);

10. toteaa hämmästyneenä ja paheksuen, että komissio on tehnyt tapaukseen liittyvien teknisen tuen toimistojen tai niiden omistajien kanssa uusia suoria tai epäsuoria sopimuksia ja joissakin tapauksissa jopa Med-tapauksen ilmitulon jälkeen;

11. toteaa, että komission valitsema menettely tekee mahdottomaksi nopeat ja tehokkaat parannukset petostentorjunnan alalla ja että täten komissio vahingoittaa vakavasti sekä omaa uskottavuuttaan että myös kaikkien Euroopan unionin elinten uskottavuutta;

Koherenssin ja moitteettoman varainhoidon puute ulkopolitiikassa

12. toteaa, että varainhoitovuoden 1996 aikana ja sen jälkeen havaitut huomattavat hallinnolliset virheet ja säännöstenvastaisuudet ovat merkittävien taloudellisten menetysten lisäksi vahingoittaneet vakavasti Euroopan unionin mainetta ja uskottavuutta;

13. toteaa, että huolimatta tietyillä alueilla aikaansaadusta edistyksestä, komissio on yhä kyvytön toteuttamaan yhteisön ulkopolitiikkaa tehokkaasti, kuten käy ilmi tilintarkastustuomioistuimen hiljattain antamasta kertomuksesta Phare- ja Tacis-ohjelmien osana toteutettavasta ydinturvallisuusohjelmien hallinnoinnista;

14. palauttaa mieliin pyytäneensä jo vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuoden 1995 osalta 10. huhtikuuta 1997 antamassaan päätöslauselmassa(4) komissiota ryhtymään energisiin toimiin ratkaistakseen vakavat hallinnolliset ongelmat, joita oli ilmennyt ydinturvallisuusohjelmien täytäntöönpanossa Keski- ja Itä-Euroopassa; toteaa, että komissio ei ole noudattanut parlamentin pyyntöä, joka koskee työryhmän perustamista välittömästi tätä tarkoitusta varten;

Tehokkaiden toimenpiteiden puute hallinnon ja varainhoidon parantamiseksi

15. toteaa, että komissio ei ole vielä ryhtynyt kattaviin toimiin sen pyydettyä sitä määrittelemään uudelleen henkilöstöpolitiikkansa, mikä koskee erityisesti realististen tarpeiden ilmoittamista budjettivallan käyttäjälle ja henkilövoimavarojen käytön uudelleentarkastelemista tärkeimpien poliittisten tavoitteiden, etenkin laajentumisen ja sen edellyttämän hajauttamisen kannalta; palauttaa mieliin, että se pyysi säännöllistä arviointikertomusta jo 5. huhtikuuta 1995 antamassaan päätöslauselmassa vuoden 1996 talousarviomenettelyn suuntaviivoista(5);

16. toteaa, että koska komissio ei ole ryhtynyt toimiin, menettelyiden väärinkäyttö on jatkunut laantumatta virkamiesten nimitysten yhteydessä, mikä on johtanut komission kyvyttömyyteen varmistaa kaikkien hakijoiden tasavertainen kohtelu rekrytointimenettelyiden yhteydessä; toteaa lisäksi, että tämä ongelma vaikuttaa olevan yhteinen kaikille toimielimille;

17. toteaa lisäksi, että tiettyihin komission jäseniin yhdistetyt viimeaikaiset suurta huomiota herättäneet henkilöstön nimityksiin liittyvät tapaukset vahingoittavat vakavasti komission luotettavuutta;

18. palauttaa mieliin, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan käytäntö delegoida julkishallinnon etuoikeuksia kolmansille osapuolille on paisunut niin vaarallisiin mittoihin, ettei sitä voida enää hyväksyä, ja aiheuttanut lukuisia säännönvastaisuuksia ja erityisesti epäselvyyksiä etujen osalta ja heikentänyt komission harjoittamaa menojen sääntöjenmukaisuuden ja tehokkuuden valvontaa;

19. katsoo, että näistä havainnoista voidaan tehdä seuraavat johtopäätökset, ja ne perustuvat siihen keskeiseen huomioon, että hallinnon organisoinnin puutteet ovat kiistämättä johtaneet toiminnallisiin vääristymiin politiikkojen täytäntöönpanossa (esimerkiksi nk. minitalousarviot);

Parlamentin oikeus saada tietoja

20. katsoo, että sille perustamissopimuksen 206 artiklan 2 kohdassa annettu oikeus saada tietoja vastuuvapauspäätöstä varten merkitsee sitä, että komission on esitettävä sille kokonaisuudessaan kaikki asiakirjat, joita se pitää tarpeellisena tämän velvoitteensa suorittamiseksi;

21. uskoo, että komissio on ottanut askeleen taaksepäin aikaisempaan käytäntöönsä nähden kieltäytymällä luovuttamasta sille tiettyjä perusasiakirjoja; paheksuu syvästi lukukelvottomaksi sensuroidun ECHOa koskevan asiakirjan toimittamista, mikä osoittaa monien mielestä parlamentin halveksuntaa;

22. toteaa, että se ei voi vieläkään todentaa ECHOa koskevien väärinkäytösten todellista laajuutta tai arvioida vastuita taikka hallinnon parantamiseksi toteutettuja toimia, koska komissio kieltäytyy edelleenkin lähettämästä sille tiettyjä asiakirjoja;

23. toteaa, että koska komissio ei ilmoittanut parlamentin yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnalle passitusjärjestelmän tietokoneistamiseen liittyvien ongelmien todellisia mittasuhteita, tutkintavaliokunta teki virheellisen analyysin syistä, jotka koskivat järjestelmän käyttöönoton lykkäämistä;

Komission jäsenten henkilökohtainen vastuu

24. on huolissaan vastuuvapausmenettelyn aikana ilmenneistä tapauksista, joissa on syyllistytty säännönvastaisuuksiin ilman, että yksittäiset komission jäsenet ottavat henkilökohtaista vastuuta näistä toimista;

Komission rakenteen heikkoudet

25. uskoo, että vastuuvapausmenettely on osoittanut monissa tapauksissa henkilöstöhallinnan joustamattomuuden ja siitä aiheutuvat väärinkäytökset, joita on mahdotonta hyväksyä; rakenteet on uudenaikaistettava kiireellisesti, jotta valmistaudutaan uuden komission nimittämiseen 1. tammikuuta 2000.

(1) Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa I, kohta 7.

(2) Vuosikertomuksen toinen nide, s. 8.

(3) EYVL C 80, 16.3.1998, s. 36.

(4) EYVL C 132, 28.4.1997, s. 140.

(5) EYVL C 109, 1.5.1995, s. 46.