[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 29.10.2009 KOM(2009)609 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle soveltaa moottoripolttoaineisiin eriytettyjä verokantoja direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti PERUSTELUT 1) EHDOTUKSEN PERUSTELUT JA TAVOITTEET Energiatuotteiden ja sähkön verotusta säännellään yhteisössä neuvoston direktiivillä 2003/96/EY[1] (jäljempänä ”energiaverodirektiivi” tai ”direktiivi”). Direktiivin 19 artiklan 1 kohdan ja erityisesti sen 5, 15 ja 17 artiklan säännösten mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön valmisteveroja koskevia muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan liittyvistä syistä. Tämän ehdotuksen tavoitteena on antaa Ranskalle lupa soveltaa määrätyissä rajoissa eriytettyjä verokantoja lyijyttömään bensiiniin ja muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoaineeseen. Eriyttäminen liittyy tiettyjen, aiemmin keskushallinnon käyttämien toimivaltuuksien hajauttamiseen, ja sillä pyritään mukauttamaan verojärjestelmää eri alueiden erilaisiin taloudellisiin olosuhteisiin. 2) PYYNTÖ JA SEN YLEINEN TAUSTA Neuvoston päätöksessä 2005/767/EY[2] Ranskalle annetaan lupa soveltaa kolmen vuoden ajan eriytettyjä verokantoja dieselpolttoaineeseen ja lyijyttömään bensiiniin. Tämä liittyy valtionhallinnon uudistukseen, johon sisältyy tiettyjen, aiemmin keskushallinnon käyttämien toimivaltuuksien hajauttaminen. Päätöksen 2005/767/EY 2 artiklan mukaan päätöksen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2009. Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 12. elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä energiaverodirektiivin 19 artiklan mukaisesti, että ne aikovat jatkaa edellä mainitun poikkeuksen voimassaolon päätyttyä kyseistä järjestelmää, jossa dieselpolttoaineeseen ja lyijyttömään bensiiniin sovelletaan eriytettyjä verokantoja. Ranskan viranomaiset pyysivät, että päätöksen 2005/767/EY voimassaoloa pidennettäisiin kuudella vuodella 31. joulukuuta 2015 saakka. Ranska käyttää nykyään edellä mainitun päätöksen nojalla järjestelmää, joka antaa mahdollisuuden soveltaa Ranskan hallinnollisilla alueilla eriytettyjä verokantoja lyijyttömään bensiiniin ja muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoaineeseen. Kyseinen valmistevero on nimeltään ”taxe intérieure sur les produits pétroliers” (TIPP) eli öljytuotteista kannettava sisäinen vero. Ranskan hallitus otti edellä mainitun toimenpiteen käyttöön toteuttaessaan uutta vaihetta uudistuksessa, jossa hajautettiin aiemmin kansallisella tasolla käytettyjä toimivaltuuksia. Se on toteuttanut toimenpidettä vuodesta 2007 alkaen. Maaliskuussa 2003 tehdyssä perustuslakiuudistuksessa luotiin puitteet toimivaltuuksien ja velvollisuuksien siirtämiselle valtionhallinnosta alueviranomaisille (kunnille, departementeille ja alueille). Uusien velvollisuuksien vastapainona alueet ovat saaneet osan TIPP-verotuloista. Toimenpiteen tavoitteena on ollut mukauttaa järjestelmä eri alueiden taloudellisiin olosuhteisiin, minkä yhteydessä hallinnollisille alueille on annettu valtuudet alentaa valmisteveroa, jota kannetaan kyseisillä alueilla kulutetuista polttoaineista. Tämä alueellinen eriyttäminen mahdollistaa sen, että alueille siirrettyjä toimivaltuuksia voidaan käyttää paremmin kunkin alueen erityispiirteiden, tarpeiden ja asukkaiden odotusten mukaisesti. Esitettyyn toimenpiteeseen liittyvät järjestelyt Järjestelmässä, jota Ranskan viranomaisten pyyntö koskee, alueneuvostot äänestävät veronalennuksen määrästä, jolloin ne ottavat huomioon laissa asetut rajat ja noudattavat myönnettyä poikkeuslupaa. Veronalennusta sovellettaisiin kuten tähänkin saakka seuraavin perustein: – Alennus olisi enintään 3,54 euroa hehtolitralta lyijytöntä bensiiniä tai 2,30 euroa hehtolitralta dieselpolttoainetta koko poikkeuksen voimassaolon ajan. Valmisteveron määrä ennen alennusta vahvistettaisiin 60,69 euroksi hehtolitralta lyijytöntä bensiiniä ja 42,84 euroksi hehtolitralta dieselpolttoainetta, mutta näitä määriä voitaisiin muuttaa myöhemmin. – Alennuksen jälkeinen verokanta ei saisi koskaan olla alhaisempi kuin direktiivissä 2003/96/EY vahvistetut yhteisön vähimmäisverokannat. – Alennusta ei sovellettaisi ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoaineeseen. Valvontaa ja liikkuvuutta koskevat toimenpiteet Valmisteveron kantamiseen dieselpolttoaineesta ja lyijyttömästä bensiinistä sekä kyseisen veron valvontaan sovellettaisiin samoja järjestelyjä kuin tähänkin saakka. Ne on kuvattu yksityiskohtaisesti päätöksen 2005/767/EY perustana olevan komission ehdotuksen[3] 1.3 luvussa. Ranskan viranomaisten näkemykset toimenpiteen vaikutuksesta sisämarkkinoihin Ranskan viranomaisten mukaan toimenpide ei vaikuta sisämarkkinoiden toimivuuteen erityisesti siitä syystä, että toimenpidettä sovelletaan ainoastaan muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettäviin polttoaineisiin. Lisäksi muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävän polttoaineen vähittäishinta vaihtelisi enemmän jakeluverkkojen välisten hintaerojen vuoksi kuin suunnitellun toimenpiteen johdosta. Ranskan viranomaisten mukaan toimenpiteen soveltamisen aikana ei ole tullut valituksia siitä, että kyseisellä toimenpiteellä olisi ollut vääristäviä vaikutuksia. Ranskan viranomaiset katsovat, että suunnitellussa veronalennuksessa ei ole kyse valtion tuesta, koska kuljetusyritysten käyttämään dieselpolttoaineeseen sovellettaisiin samaa ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoaineeseen sovellettavaa valmisteverokantaa riippumatta alueesta, jolta yritykset ostavat polttoaineensa. Ehdotettu toimenpide ei näin ollen vääristäisi kuljetusalan kilpailua eikä vaikuttaisi yhteisön sisäiseen kauppaan. Voimassa olevat aiemmat säännökset Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/96/EY. 3) DIREKTIIVIN 2003/96/EY 19 ARTIKLAN MUKAISEN TOIMENPITEEN ARVIOINTI Erityiset politiikkaan liittyvät syyt Direktiivin 19 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa: Edellisissä artikloissa, erityisesti 5, 15 ja 17 artiklassa esitettyjen säännösten lisäksi neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön muita vapautuksia tai alennuksia erityisistä politiikkaan liittyvistä syistä. Neuvoston päätöksen 2005/767/EY mukaan kyseinen kansallinen toimenpide täyttää tämän vaatimuksen. Päätöksestä ilmenee, että verotuksen alueellisella eriyttämisellä pyritään tehostamaan hallintoa laajemman hajauttamispolitiikan yhteydessä, mikä on sen erityinen poliittinen tavoite. On katsottu, että mahdollisuus verotuksen alueelliseen eriyttämiseen tarjoaa alueille lisäkannustimen kehittää hallintonsa laatua avoimella tavalla. Päätöksessä edellytetään, että alennuksia määritettäessä otetaan huomioon kyseisten alueiden objektiiviset sosioekonomiset olosuhteet. Ranskan toimittamat tiedot ovat vahvistaneet, että kansallista enimmäisverokantaa alemman verokannan soveltaminen on todella kytköksissä alueiden sosioekonomisiin olosuhteisiin. Vuonna 2007, joka oli poikkeuksen ensimmäinen soveltamisvuosi, alennettuja verokantoja sovellettiin 13 alueella, joilla kaikilla BKT oli henkeä kohden laskettuna pienempi kuin kansallinen keskiarvo. Alennettua verokantaa soveltaneiden alueiden määrä väheni merkittävästi kahtena seuraavana vuonna: vuonna 2008 niitä oli enää kolme ja vuonna 2009 kaksi. Alueet, joilla verokantaa on alennettu, ovat olleet BKT:n perusteella kaikkein köyhimpiä alueita[4]. Näin ollen voidaan todeta, että mahdollisuus kansallisen verokannan alentamiseen näyttää tarjonneen alueviranomaisille keinon käyttää kyseistä veroa oman alueensa sosioekonomisten olosuhteiden mukaisella tavalla. Toisaalta on havaittavissa, että alueelliset verokannat pyrkivät lähestymään suurinta sallittua verokantaa. Jos tämä suuntaus johtaa ajan kuluessa takaisin tilanteeseen, jossa lyijyttömään bensiiniin ja dieselpolttoaineeseen sovelletaan samaa verokantaa koko Ranskan alueella, poikkeus on turha, koska sen ainoana tarkoituksena on mahdollistaa verokannan alueellinen vaihtelu eikä toteuttaa budjettisiirtoa, jossa osa valmisteverosta siirretään keskushallinnolta alueille. Tällöin olisi myös arvioitava uudelleen, edistetäänkö toimenpiteellä todellakin edellä kuvatun poliittisen tavoitteen saavuttamista. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Direktiivin 19 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaan jokaista pyyntöä on tarkasteltava ottaen huomioon muun muassa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, tarve varmistaa tasapuolinen kilpailu sekä yhteisön terveys-, ympäristönsuojelu-, energia- ja liikennepolitiikka. Tällainen tarkastelu tehtiin jo silloin, kun Ranska esitti alkuperäisen pyyntönsä, joka johti myöhemmin neuvoston päätökseen 2005/767/EY. Kuten päätöksessä todetaan, esitettyyn toimenpiteeseen liittyvien järjestelyjen ei ole todettu aiheuttavan esteitä yhteisön sisäiselle kaupalle. Samalla on asetettu useita edellytyksiä, joilla on pyritty varmistamaan, että poikkeuksen soveltaminen ei vaikeuta sisämarkkinoiden toimintaa eikä ole esteenä EU:n poliittisten tavoitteiden saavuttamiselle varsinkaan energia- ja ympäristöalalla. Jotta järjestelmää voitaisiin jatkaa, kuten Ranska on pyytänyt, komission on arvioitava alkuperäisen päätöksen 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa asetettujen ehtojen mukaisesti, onko päätöstä sovellettaessa noudatettu direktiivin 19 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa mainittuja tavoitteita ja politiikkoja, jolloin saman voitaisiin periaatteessa olettaa tapahtuvan 1. tammikuuta 2010 alkavan soveltamiskauden aikana. Samassa yhteydessä on myös selvitettävä, onko yhteisön politiikassa tapahtunut merkittäviä muutoksia päätöksen 2005/767/EY hyväksymisen jälkeen tai voiko siinä tapahtua myöhemmin sellaisia muutoksia, jotka olisi otettava arvioinnissa huomioon. Sisämarkkinat ja tasapuolinen kilpailu Neuvoston päätöksessä 2005/767/EY katsottiin, että kilpailun vääristymien riski oli pieni, koska valmisteverokannan alueellinen eriyttäminen oli tiukasti rajoitettua, eriyttämisen vaikutuksia tasoittivat jakeluverkkojen väliset suuret hintaerot eikä alueellisesti eriytettyjä verokantoja aiottu soveltaa ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoaineeseen. Verotuksen eriyttämistä rajoitettiin tiukasti edellyttämällä, että alennukset olisivat enintään 35,4 euroa 1 000 litralta lyijytöntä bensiiniä tai 23,0 euroa 1 000 litralta dieselpolttoainetta. Ranska on noudattanut tätä ehtoa. Lisäksi päätöksessä säädettiin, että alennukset eivät saa olla suurempia kuin muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoaineen ja ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoaineen verokantojen erotus. Ranska on noudattanut myös tätä toista ehtoa, jolla on pyritty varmistamaan, ettei eriyttäminen vaikuta kaupallisen liikenteen alaan. Poikkeuksen soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella ei näyttäisi olevan aiheellista epäillä vuonna 2005 tehdyn arvioinnin tuloksia. Komission tietojen mukaan mikään taho ei ole esittänyt valituksia siitä, että toimenpiteellä olisi ollut vääristäviä vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan. Toimenpidettä ei ole myöskään käytetty kovin paljon, koska suuntauksena on ollut, että alueet ovat nostaneet verokantojaan lähemmäksi kansallista verokantaa. Tämäkin on pienentänyt kilpailun vääristymien riskiä. Valituksia ei ole myöskään saatu sellaisista sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa haittaavista esteistä, jotka olisivat vaikuttaneet kyseisten tuotteiden liikkuvuuteen valmisteveron alaisina tuotteina. Valtion tuen kannalta on ensinnäkin muistettava, että ammattitarkoitukseen käytettävä dieselpolttoaine on jätetty toimenpiteen soveltamisalan ulkopuolelle. Toimenpide voisi kuitenkin olla EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea, koska muut yrityskäyttäjät, jotka eivät kuulu energiaverodirektiivin 7 artiklan 3 kohdassa esitetyn määritelmän piiriin, hyötyisivät lyijyttömän bensiinin alennetuista verokannoista tai koska toimenpide voisi vaikuttaa öljytuotteiden valmistajien väliseen kilpailuun. Toisaalta, koska alennetut verokannat ovat suurempia kuin yhteisön vähimmäisverokannat, mahdollinen valtion tuki olisi kuitenkin yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen[5] ja perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista tukea. Yhteisön energia- ja ympäristöpolitiikka Energiatuotteista kannettavat verot vaikuttavat siten, että ne vähentävät energiatuotteiden kysyntää ja näin ollen myös niiden kulutukseen liittyviä päästöjä. Sen vuoksi komission on arvioitava, johtaako verokantojen alentaminen tietyillä alueilla polttoaineen kulutuksen (ja myös niiden kulutukseen liittyvien päästöjen) lisääntymiseen, mikä olisi edellä mainittujen tavoitteiden vastaista. Neuvoston päätöksessä 2005/767/EY todettiin, että samalla kun Ranskassa annettiin mahdollisuus alentaa verokantoja, siellä nostettiin niiden perustana olevaa kansallista verokantaa. Päätöksen 2005/767/EY mukaan järjestelmällä ei todennäköisesti olisi sellaista kokonaisvaikutusta, että se vähentäisi pyrkimystä polttoainetehokkuuden lisäämiseen, koska poikkeuksen soveltaminen ei antaisi alueille mahdollisuutta soveltaa verokantaa, joka olisi alhaisempi kuin ennen järjestelmän käyttöönottoa voimassa ollut kansallinen verokanta. Päätöksen mukaan ei olisi myöskään todennäköistä, että vähittäishinnoissa alkaisi esiintyä sellaisia verokannan alueellisesta vaihtelusta johtuvia eroja, että polttoainetta alettaisiin hakea kauempaa. Eriyttäminen olisi nimittäin vähäistä ja siitä johtuvat hintaerot olisivat pienempiä kuin jakeluverkkojen väliset vähittäishintojen erot. Sen vuoksi oletettiin, että toimenpide ei periaatteessa olisi ristiriidassa yhteisön energia- ja ympäristöpolitiikan kanssa. Luvut, jotka Ranskan viranomaiset ovat toimittaneet polttoaineenkulutuksen kehittymisestä niillä alueilla, jotka ovat tosiasiallisesti soveltaneet alennettua verokantaa, näyttävät tukevan vuonna 2005 tehtyjä päätelmiä. Arvio polttoaineenkulutuksen kehittymisestä niillä kolmella alueella, jotka pitivät veronalennuksia voimassa yli vuoden, osoittaa, että bensiinin kulutus väheni kyseisillä alueilla enemmän kuin Ranskassa keskimäärin vuosina 2006–2008, kun taas dieselpolttoaineen kulutus kasvoi keskimääräistä enemmän. Yleisesti katsoen ei ole ollut havaittavissa selvää suuntausta, joka erottaisi kyseiset kolme aluetta muusta Ranskasta. Näin ollen on todennäköistä, että kehitykseen ovat vaikuttaneet muut tekijät kuin valmisteveron alentaminen. Toisaalta liikennepolttoaineiden hintajousto on yleensä suurempaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, kun taas jäljempänä esitetyt luvut koskevat erittäin lyhyttä ajanjaksoa. Sen vuoksi ei ole pois suljettua, että alueellisten veronalennusten pitempiaikaisella soveltamisella olisi näkyvämpiä vaikutuksia. Mikään ei toistaiseksi kuitenkaan viittaa siihen, että vaikutukset olisivat lyhyellä aikavälillä suuremmat kuin mitä voisi odottaa niissä tiukoissa rajoissa, joissa verokantoja voidaan alueellisesti eriyttää. Lyijytön bensiini 95 (m3) | 2006 | 2007 | 2008 | 2007–2006 (%) | 2008–2007 (%) | Poitou-Charentes | 315 278 | 320 837 | 308 729 | 1,76 % | -3,77 % | Franche-Comté | 179 450 | 171 456 | 163 904 | -4,45 % | -4,40 % | Korsika | 97 333 | 97 082 | 93 045 | -0,26 % | -4,16 % | Ranska | 10 038 226 | 9 923 607 | 9 626 807 | -1,14 % | -2,99 % | Dieselpolttoaine 95 (m3) | 2006 | 2007 | 2008 | 2007–2006 (%) | 2008–2007 (%) | Poitou-Charentes | 1 432 726 | 1 514 184 | 1 509 861 | 5,69 % | -0,29 % | Franche-Comté | 806 862 | 831 643 | 849 432 | 3,07 % | 2,14 % | Korsika | 168 215 | 176 480 | 183 557 | 4,91 % | 4,01 % | Ranska | 37 740 477 | 39 003 877 | 38 909 562 | 3,35 % | -0,24 % | Lähde: CPDP. Muutokset yhteisön politiikassa Yksi ala, jolla yhteisön politiikka on muuttunut merkittävästi alkuperäisen poikkeuksen myöntämisen jälkeen ja johon alueellisella järjestelmällä voi olla vaikutuksia, on EU:n energia- ja ilmastopolitiikka. Huhtikuussa 2009 hyväksyttiin toimenpidepaketti, jossa EU asetti tavoitteekseen vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä. Liikennealaan sovelletaan vastuunjakopäätöstä[6], jossa asetetaan sitovat päästövähennystavoitteet kaikille jäsenvaltioille vuosiksi 2013–2020. Sen vuoksi voi olla ajan mittaan tarpeellista tarkistaa energiaverotusta koskevaa yhteisön kehystä, jotta se vastaisi paremmin energia- ja ympäristöpolitiikan tavoitteita. Tässä vaiheessa ei ole kuitenkaan selvää, miten kyseisen poikkeuksen jatkaminen sopisi yhteen tällaisten myöhempien muutosten kanssa. Jos poikkeusta pidennetään Ranskan pyynnön mukaisesti kuudella vuodella eli niin paljon kuin direktiivin 19 artiklan 2 kohdassa sallitaan, vaarana on, että poikkeus ei ole myöhemmin yhteensopiva yhteisön politiikan tulevien muutosten kanssa. Edellä mainituista syistä komissio voi ehdottaa, että Ranskalle annettua lupaa soveltaa moottoripolttoaineisiin eriytettyjä verokantoja pidennetään kolmella vuodella. Tämä antaa Ranskalle mahdollisuuden soveltaa järjestelmää yhteensä kuuden vuoden ajan, kuten komissio oli alun perin ehdottanutkin. 4) KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Intressitahojen kuuleminen Tämä ehdotus perustuu Ranskan esittämään pyyntöön ja koskee ainoastaan kyseistä jäsenvaltiota. Asiantuntijatiedon käyttö Ulkopuolista asiantuntemusta ei ole tarvittu. Vaikutusten arviointi Ehdotus koskee luvan antamista yhdelle jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä. 5) EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Ehdotuksen tavoitteena on antaa Ranskalle lupa poiketa neuvoston direktiivin 2003/96/EY yleisistä säännöksistä ja määrätyissä rajoissa soveltaa eriytettyjä verokantoja dieselpolttoaineeseen ja lyijyttömään bensiiniin, muttei kuitenkaan ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoaineeseen. Oikeusperusta Neuvoston direktiivin 2003/96/EY 19 artikla. Toissijaisuusperiaate EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamisalaan kuuluva välillinen verotus ei sinänsä kuulu perustamissopimuksen 5 artiklassa tarkoitettuun yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä säännellään ja rajoitetaan kuitenkin tiukasti jäsenvaltioiden rinnakkaisen toimivallan käyttöä tällä alalla. Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaan ainoastaan neuvostolla on valtuudet antaa jäsenvaltiolle lupa ottaa käyttöön muita vapautuksia tai alennuksia kyseisessä säännöksessä tarkoitetulla tavalla. Jäsenvaltiot eivät voi toimia neuvoston sijasta. Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen mukainen. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen. Veronalennus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi. Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston päätös. Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklassa säädetään ainoastaan tämäntyyppisestä toimenpiteestä. 6) TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Toimenpiteestä ei aiheudu taloudellista tai hallinnollista rasitusta yhteisölle. Näin ollen ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle soveltaa moottoripolttoaineisiin eriytettyjä verokantoja direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon komission ehdotuksen[7], ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY[8] ja erityisesti sen 19 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: 1. Neuvoston päätöksessä 2005/767/EY Ranskalle annetaan lupa soveltaa kolmen vuoden ajan eriytettyjä verokantoja dieselpolttoaineeseen ja lyijyttömään bensiiniin. Lupaa pyydettiin aikoinaan valtionhallinnon uudistuksen yhteydessä, johon sisältyi tiettyjen, aiemmin keskushallinnon käyttämien toimivaltuuksien hajauttaminen. Päätöksen 2005/767/EY voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2009. 2. Ranska on pyytänyt 12 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä lupaa jatkaa eriytettyjen verokantojen soveltamista samoilla edellytyksillä vielä kuuden vuoden ajan luvan voimassaolon päättymisen jälkeen. 3. Neuvoston päätös 2005/767/EY tehtiin sillä perusteella, että Ranskan pyytämä toimenpide täytti direktiivin 19 artiklassa asetetut vaatimukset. Erityisesti katsottiin, että toimenpide ei haittaisi sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Lisäksi toimenpiteen katsottiin olevan asiaa koskevien yhteisön politiikkojen mukainen. 4. Kyseinen kansallinen toimenpide liittyy politiikkaan, jonka tavoitteena on tehostaa hallintoa parantamalla julkisia palveluja ja alentamalla niiden kustannuksia, sekä toissijaisuusperiaatetta koskevaan politiikkaan. Se antaa alueille lisäkannustimen kehittää hallintonsa laatua avoimella tavalla. Tältä osin päätöksessä 2005/767/EY edellytetään, että alennuksissa otetaan huomioon niiden alueiden sosioekonomiset olosuhteet, joilla kyseisiä alennuksia sovelletaan. Tähän saakka veronalennuksen mahdollisuutta ovat hyödyntäneet ainoastaan sellaiset alueet, joiden BKT on keskimääräistä pienempi. Yleisesti katsoen toimenpide perustuu erityisiin politiikkaan liittyviin syihin. 5. Verokannan alueelliselle eriyttämiselle asetetut tiukat rajat sekä ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoaineen jättäminen toimenpiteen ulkopuolelle merkitsevät sitä, että kilpailun vääristymien riski on hyvin pieni. Lisäksi toimenpiteen soveltaminen on tähän mennessä osoittanut, että alueet ovat selvästi pyrkineet soveltamaan suurinta sallittua verokantaa, mikä on pienentänyt entisestään kilpailun vääristymien riskiä. 6. Ei ole myöskään ilmoitettu varsinkaan sellaisista sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa haittaavista esteistä, jotka olisivat vaikuttaneet kyseisten tuotteiden liikkuvuuteen valmisteveron alaisina tuotteina. 7. Kyseistä kansallista toimenpidettä oli aikoinaan edeltänyt veronkorotus, joka vastasi alueellisissa veronalennuksissa sallittua marginaalia. Tämän pohjalta sekä lupaehtojen ja saatujen kokemusten perusteella toimenpide ei tässä vaiheessa näyttäisi olevan ristiriidassa yhteisön energia- ja ilmastopolitiikan kanssa. 8. Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 2 kohdasta seuraa, että kunkin kyseisen artiklan nojalla myönnetyn luvan on oltava ajallisesti tarkkaan rajoitettu. Koska energiaverotusta koskevaan yhteisön kehykseen voi myöhemmin tulla muutoksia, tässä käsitellyn luvan voimassaoloaika on rajoitettava kolmen vuoteen, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. Annetaan Ranskalle lupa soveltaa alennettuja verokantoja polttoaineena käytettävään lyijyttömään bensiiniin ja dieselpolttoaineeseen. Alennuksia ei voida soveltaa direktiivin 2003/96/EY 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoaineeseen. 2. Hallinnollisilla alueilla voidaan soveltaa erisuuruisia alennuksia, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: - a) alennukset ovat enintään 35,4 euroa 1 000 litralta lyijytöntä bensiiniä tai 23,0 euroa 1 000 litralta dieselpolttoainetta; - b) alennukset eivät ole suurempia kuin muuhun kuin ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoaineen ja ammattitarkoitukseen käytettävän dieselpolttoaineen verokantojen erotus; - c) alennuksia määritettäessä otetaan huomioon niiden alueiden objektiiviset sosioekonomiset olosuhteet, joilla kyseisiä alennuksia sovelletaan; - d) alueelliset alennukset eivät vaikuta siten, että kyseinen alue saisi kilpailuetua yhteisön sisäisessä kaupassa. 3. Alennettujen verokantojen on oltava direktiivissä 2003/96/EY säädettyjen edellytysten ja erityisesti sen 7 artiklassa vahvistettujen vähimmäisverokantojen mukaisia. 2 artikla Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2010, ja sen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2012. . 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Laszlo KOVACS Komission jäsen [1] Neuvoston direktiivi 2003/96/EY, annettu 27 päivänä lokakuuta 2003, energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta (EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiiveillä 2004/74/EY ja 2004/75/EY (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 87 ja s. 100). [2] EUVL L 290, 4.11.2005, s. 25. [3] Ehdotus neuvoston päätökseksi luvan antamisesta Ranskalle soveltaa moottoripolttoaineisiin eriytettyä verokantaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti, KOM(2004) 597 lopullinen. [4] Vuonna 2007 veronalennusta sovelsivat seuraavat alueet: Alsace, Akvitania, Auvergne, Burgundi, Bretagne, Champagne-Ardennes, Korsika, Franche-Comté, Languedoc-Rousillon, Limousin, Midi-Pyrénées, Ala-Normandia, Pays de la Loire, Poitou-Charentes, Provence-Alpes – Côte d'Azur ja Rhône-Alpes. Vuonna 2008 veronalennusta sovelsivat Korsika, Franche-Comté ja Poitou-Charentes ja vuonna 2009 Korsika ja Poitou-Charentes. [5] Komission asetus (EY) N:o 800/2008, annettu 6 päivänä elokuuta 2008, tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti (yleinen ryhmäpoikkeusasetus), EUVL L 214, 9.8.2008, s. 3. [6] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY, tehty 23 päivänä huhtikuuta 2009, jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä, EUVL L 140, 5.6.2009, s. 136. Ranskan osalta tavoitteena on vähentää päästöjä 14 prosentilla. [7] EUVL C , , s. . [8] EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51.