Euroopan parlamentin päätöslauselma pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvästä Itämeren aluetta koskevasta strategiasta (2006/2171(INI))



Virallinen lehti nro 314 E , 21/12/2006 s. 0330 - 0333



P6_TA(2006)0494 Pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvä Itämeren aluetta koskeva strategia Euroopan parlamentin päätöslauselma pohjoiseen ulottuvuuteen sisältyvästä Itämeren aluetta koskevasta strategiasta (2006/2171(INI)) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 16. marraskuuta 2005 antamansa päätöslauselman pohjoisen ulottuvuuden tulevaisuudesta [1], - ottaa huomioon poliittisen julkilausuman laatimista koskevat suuntaviivat sekä vuotta 2007 varten laaditun pohjoisen ulottuvuuden politiikkaa koskevan kehysasiakirjan, jonka Brysselissä 21. marraskuuta 2005 kokoontunut pohjoisen ulottuvuuden ministerikokous hyväksyi, - ottaa huomioon komission 2. kesäkuuta 2006 julkaiseman vuosittaisen edistymiskertomuksen (2005) pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta (SEC(2006)0729), - ottaa huomioon toisen pohjoista ulottuvuutta koskevan toimintasuunnitelman (2004-2006), jonka Brysselissä 16. ja 17. lokakuuta 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi, - ottaa huomioon puheenjohtajan päätelmät Reykjavikissa 8. kesäkuuta 2006 pidetystä kuudennesta Itämeren valtioiden huippukokouksesta, - ottaa huomioon ETA:n neuvoa-antavan komitean 25. kesäkuuta 2006 antaman päätöslauselman ja selonteon pohjoista ulottuvuutta koskevan politiikan tulevaisuudesta, - ottaa huomioon Itämeren aluetta käsittelevän Euroopan parlamentin laajennetun työryhmän toiminnan, - ottaa huomioon Itämeren aluetta koskevan Euroopan strategian, jonka Itämeren aluetta käsittelevä Euroopan parlamentin laajennettu työryhmä on hyväksynyt, - ottaa huomioon Itämeren valtioiden neuvoston ja Itämeren alueen parlamentaarisen yhteistyön toiminnan, - ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan, - ottaa huomioon ulkoasiainvaliokunnan mietinnön sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon (A6-0367/2006), A. ottaa huomioon, että pohjoinen ulottuvuus muodostaa laajat puitteet, jotka kattavat kaikki pohjoiset alueet - Itämeren ja Barentsin alueet sekä arktisen alueen - sekä kaikki politiikan alat, sekä ulkoiset että sisäiset, B. katsoo, että pohjoisella ulottuvuudella voidaan edistää talouskasvua vahvistavaa alueellista ja rajat ylittävää yhteistyötä ja yksilöidä yhteisiä reagointitapoja yhteisiä haasteita varten, mutta toistaiseksi ei ole kyetty hyödyntämään täysipainoisesti sen tarjoamia mahdollisuuksia aluetta koskevia eri kysymyksiä hoidettaessa, C. katsoo, että Itämeren alue on historiallisesti merkittävä idän ja lännen yhdistäväväylä, jonka olisi siten oltava keskeisessä asemassa uudessa pohjoisen ulottuvuuden politiikassa, D. ottaa huomioon, että Itämerestä tuli vuoden 2004 laajentumisen seurauksena lähes Euroopan unionin sisämeri, mare nostrum, ja että Itämeri-strategia saattaa edistää merkittävästi pohjoisen ulottuvuuden soveltamisalan ja toimintojen uudelleenarviointia laajentumisen jälkeisten muutosten huomioon ottamiseksi, E. ottaa huomioon, että Itämeri-strategia voisi parantaa merkittävästi Itämeren alueella toimivien alueellisten elinten välistä koordinointia. Päätöslauselman tavoite 1. pyrkii tällä päätöslauselmalla: a) tukemaan pohjoisen ulottuvuuden politiikkaa määrittelemällä Itämeren alue yhdeksi tärkeimmistä painopistealoista ja edistämään siten alueellisen yhdentymisen syventämistä Itämeren alueella, joka on elinkelpoinen ja dynaaminen osa laajempaa eurooppalaista taloutta ja politiikkaa koskevaa aluetta; korostaa kannattavansa edelleen muita alueita, etenkin Barentsinmeren aluetta ja arktista aluetta koskevaa työtä, yhteistyössä kumppanimaiden Norjan, Islannin ja Venäjän federaation kanssa; b) hyödyntämään Itämeren alueen dynaamisten talouksien suomia mahdollisuuksia täysimääräisesti ja luomaan järjestelmällisesti Itämeren alueelle maineen yhtenä maailman kiinnostavimmista ja kilpailukykyisimmistä alueista; c) avustamaan Itämeren ympäristön tilan kohentamista, koska Itämeri on tällä hetkellä yksi maailman saastuneimmista meristä; vähentämään pilaantumista ja rehevöitymistä ja estämään öljyn ja muiden myrkyllisten ja haitallisten aineiden lisäpäästöt; esittää edellä mainitun perusteella seuraavat ehdotukset: 2. kehottaa komissiota laatimaan EU:n Itämeri-strategiaa koskevan ehdotuksen, jolla vahvistetaan pohjoisen ulottuvuuden muodostamaa sisäistä pilaria ja joka kattaa monialaisesti alueellisen yhteistyön eri näkökohdat, edistää synergiavaikutuksia ja välttää alueellisten elinten ja organisaatioiden päällekkäistä toimintaa; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita mukauttamaan virastojensa vastuualueita siten, että ne kykenevät soveltamaan horisontaalista lähestymistapaa pohjoisen ulottuvuuden politiikkaa laadittaessa ja pantaessa täytäntöön; 3. tukee Itämeren valtioiden neuvoston työskentelyä; ehdottaa vuosittaisen Itämeri-huippukokouksen järjestämistä ennen Eurooppa-neuvoston kesäkokousta; tukee Itämeren alueen parlamentaarista yhteistyötä ja alueen kansallisten parlamenttien puhemiesten vuosittaista kokousta sekä tulevaa pohjoista ulottuvuutta käsittelevää parlamentaarista foorumia; 4. korostaa, että Itämeri-strategia sisältää toimia, jotka Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot panevat täytäntöön yksin, sekä toimia, jotka pannaan täytäntöön yhteistyössä Venäjän federaation kanssa; 5. muistuttaa, että Itämeren aluetta varten on luotava täysimittainen Euroopan investointipankin alueellinen toimisto; 6. kehottaa avoimuuden ja johdonmukaisuuden vuoksi osoittamaan Itämeri-strategialle oman, mahdollisesti eurooppalaiseen naapuruuden ja kumppanuuden välineeseen sisältyvän unionin talousarvion budjettikohdan, jolla täydennetään Euroopan unionin, jäsenvaltioiden, kolmansien maiden, Euroopan jälleenrakennus- ja kehittämispankin, Euroopan investointipankin, Pohjoismaiden investointipankin ja muiden pohjoista ulottuvuutta varten nykyisin myöntämää rahoitusta; korostaa, että strategiaa varten on myönnettävä riittävästi rahoitusta kaikista asiaa koskevista budjettikohdista, jotta sen tavoitteet voidaan saavuttaa; 7. toteaa, että sekä Venäjän federaatio että jäsenvaltiot ovat vastuussa Itämeren pilaantumisesta; korostaa, että meriympäristön suojeleminen erityisesti rehevöitymisen vähentämiseksi on yksi tärkeimmistä huomioon otettavista näkökohdista, kun aluetta koskevia unionin maatalous- ja rakenneohjelmia pannaan täytäntöön; pitää myönteisenä, että Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) on luokitellut suurimman osan Itämeren alueesta erityisen herkäksi merialueeksi; ehdottaa ekologisesti tyypillisten ja arvokkaiden suojeltujen rannikko- ja merialueiden verkoston perustamista; 8. tähdentää, että liikenteen tai tutkimuksen ja hyödyntämisen aiheuttama vakava öljykatastrofi saattaisi tuhota suurimman osan Itämeren eliöstöstä; kehottaa parantamaan koordinointia tällaisten onnettomuuksien välttämiseksi tai, mikäli tällainen onnettomuus kuitenkin tapahtuu, sopimaan yhteisestä mekanismista sen vaikutusten torjumiseksi; katsoo, että öljytankkereiden on otettava huomioon kyseisen alueen olosuhteet, kuten jään paksuus talvisin; 9. korostaa tarvetta suojella ja vahvistaa Itämeren alueen kalakantaa; pyytää komissiota laatimaan kattavan suunnitelman luonnonlohikantojen suojelemiseksi ja elvyttämiseksi Itämeren vesistössä hyödyntämällä kaikkia kutujokia; 10. korostaa tarvetta vähentää alueen riippuvuutta Venäjän energiasta ja rohkaisee alueen jäsenvaltioita tutkimaan mahdollisuutta yhteisiin energiamarkkinoihin; kehottaa alueen bioenergiapotentiaalin perusteella komissiota, jäsenvaltioita ja kumppaneita edistämään energiatehokkuutta ja uusiutuvia energialähteitä koskevia yhteisiä hankkeita ja kannustamaan biomassan sekä aurinko-, tuuli- ja vesivoiman käyttöön; tukee Itämeren alueen energiayhteistyötä; 11. kehottaa panemaan kansallisen tason energiapolitiikkaa täytäntöön tavalla, joka perustuu oikeudenmukaisuuteen ja jaettuun vastuuseen, jotta uusien energiaverkkojen rakentamisen kaltaiset strategiset päätökset tehdään sen jälkeen, kun on kuultu kaikkia kumppaneina olevia EU:n jäsenvaltioita, joihin päätökset saattavat vaikuttaa; 12. korostaa, että kaikkien energiaa koskevien infrastruktuurihankkeiden yhteydessä olisi edellytettävä asianmukaista ympäristövaikutusten arviointia, jotta kansainvälisten ympäristönsuojelustandardien täyttyminen voidaan taata; kehottaa tässä yhteydessä Venäjän federaatiota ratifioimaan Espoon yleissopimuksen valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arvioinnista; 13. korostaa, että on tärkeää kunnioittaa kansainvälisesti tunnustettuja periaatteita, jotka koskevat kestävää kehitystä, hyvää hallintotapaa, avoimuutta ja osallistumista, sukupuolten välistä tasa-arvoa, vähemmistöjen oikeuksia ja alkuperäiskansojen suojelua, ja että kaikkien asianosaisten kumppaneiden olisi myös toteutettava toisiaan vahvistavaa talous-, työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaa Lissabonin strategian mukaisesti; 14. muistuttaa Itämeren asemasta aluetta yhdistävänä tekijänä; ehdottaa, että perustettaisiin uusi ohjelma, jota kutsuttaisiin nimellä "Rajaton Itämeri" ja joka olisi suunniteltu helpottamaan sujuvaa rajanylitystä alueella, myös jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation välillä; kannattaa "Itämeren merimoottoritien" perustamista, jotta Itämeren alueelta olisi yhteys Keski- ja Länsi-Euroopan jäsenvaltioihin vuoteen 2010 mennessä; 15. katsoo, että täyttääkseen vastuunsa Itämeren saastumisen vähentämisessä jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus soveltaa tai ottaa käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin EU:n ehdottamat toimenpiteet; 16. toteaa meriliikenteen lisääntyneen, mikä johtuu lähinnä Venäjän federaation vahvasta talouskasvusta; pitää meriturvallisuutta yhtenä alueen kiireellisimmistä huolenaiheista; ehdottaa alusliikenteen ohjaus- ja seurantajärjestelmän (VTMIS) laajentamista pelkän Suomenlahden sijasta koko Itämeren alueelle; korostaa, että on sitouduttava yhteisesti panemaan nopeasti täytäntöön Kansainvälisen merenkulkujärjestön Itämerelle antama luokittelu erityisen herkkänä merialueena, johon sisältyy yksirunkoisia öljysäiliöaluksia koskeva kielto; 17. ehdottaa Pohjoismaiden kolmiota koskevan Euroopan laajuisen verkon (TEN) laajentamista koko alueen kattavaksi sekä Barentsin liikennekäytävän ja Perämeren liikennekäytävän rautatie- ja maantieväylien sisällyttämistä TEN-verkkoihin; kehottaa toteuttamaan Rail Baltica -hankkeen; suunnittelee suurnopeusjunayhteyksien luomista koko alueelle; 18. kehottaa toteuttamaan Via Baltica -valtatien vuoteen 2013 mennessä ensisijaisena hankkeena, joka yhdistää Itämeren alueen ja Keski- ja Länsi-Euroopassa sijaitsevat jäsenvaltiot; korostaa eurooppalaisen rahoituksen merkitystä hankkeen toteuttamisessa; 19. tunnustaa, että useat alueen kansallisista markkinoista ovat suhteellisen pieniä, mikä on johtanut monissa tapauksissa kilpailun vähäisyyteen; korostaa alueen jäsenvaltioiden poikkeuksellista keskinäistä taloudellista riippuvuutta; kehottaa panemaan täytäntöön neljä perusvapautta (henkilöiden ja tavaroiden vapaa liikkuvuus, asettautumisvapaus ja pääoman vapaa liikkuvuus) alueen EU-maiden välillä; 20. toteaa, että Euroopan unionin alueiden ympäröimän Kaliningradin alueen asema vaatii alueviranomaisten, Venäjän federaation ja Euroopan unionin aitoa yhteistyötä; kehottaa Venäjän federaatiota ja Euroopan unionia tutkimaan mahdollisuuksia kehittää Kaliningradin alueesta avoimempi ja luonteeltaan vähemmän sotilaallinen kokeiluluonteinen alue, jolla sisämarkkinoille pääsyä on parannettu; korostaa tarvetta toteuttaa täysimääräisesti oikeus liikennöidä vapaasti Itämerellä, mukaan lukien Veikselin lahti ja Kaliningradzkij Zaliv, sekä oikeus kulkea vapaasti Pilavansalmen/Baltijskij Prolivin kautta; 21. huomauttaa, että pohjoisen ulottuvuuden sosiaali- ja terveysalan kumppanuusohjelmasta olisi saatava käytännöllisempi vakavien tautien torjumiseen sekä terveyden ja sosiaalisesti palkitsevien elintapojen edistämiseen; pyytää Venäjän federaatiota ja EU:ta tutkimaan mahdollisuuksia ottaa Kaliningradin alue käytännön tasolla mukaan pohjoisen ulottuvuuden sosiaali- ja terveyskumppanuuteen; 22. korostaa, että Kaliningradin alue on vieläkin erillisalue, joka kärsii useista sosiaalisista, taloudellisista ja ekologisista ongelmista, kuten merkittävästä ekologisesta riskistä, joka aiheutuu sotilastukikohtien ja aseiden läsnäolosta alueella, sekä huomattavasta terveysriskistä ja järjestäytyneen rikollisuuden ja huumeriippuvaisten henkilöiden suuresta määrästä; 23. pyytää Itämeren aluetta tukemaan aktiivisesti ohjelmia, joiden tavoitteena on luoda uusia taiteen ja viestinnän muotoja ja edistää monikansallisia liikkuvuus- ja kulttuurivaihto-ohjelmia; 24. kannattaa alueella tapahtuvaa opiskelijavaihtoa; ehdottaa, että alueen yliopistot voisivat verkostoitua ja sopia työnjaosta, jolla pyritään edistämään kansainvälisellä tasolla kilpailukykyisiä osaamiskeskuksia; 25. on huolissaan siitä, että järjestäytynyt rikollisuus käyttää alueen itärajaa merkittävänä kanavanaan ja on erityisen huolissaan ihmis- ja huumekaupasta; kehottaa vahvistamaan Euroopan poliisiviraston (Europol) osallistumista ja tehostamaan näitä kysymyksiä koskevaa yhteistyötä sekä EU:n tasolla että hallitustenvälisellä tasolla; 26. korostaa, että itärajan rajavalvonnan tehokkuuden parantamiseen tähtäävät toimet on kaksinkertaistettava etenkin nykyisen infrastruktuurin ajan tasalle saattamiseksi ja laillisen rajanylittämisen edistämiseksi, ja kehottaa kohdentamaan riittävät varat ehdotetusta Euroopan ulkorajarahastosta; * * * 27. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä Venäjän federaation hallitukselle ja Itämeren valtioiden neuvostolle. [1] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0430. --------------------------------------------------