Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin laajentuminen"



Virallinen lehti nro C 019 , 21/01/1998 s. 0102



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin laajentuminen" (98/C 19/27) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 20. maaliskuuta 1997 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti antaa lausunnon aiheesta "Euroopan unionin laajentuminen". Asian valmistelusta vastannut ulkosuhteiden, kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyön jaosto antoi lausuntonsa 9. lokakuuta 1997. Esittelijänä oli Ettore Masucci. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. 30. lokakuuta 1997 pitämässään 349. täysistunnossa (lokakuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 72 ääntä puolesta ja 21 vastaan kuudentoista pidättyessä äänestämästä. 1. EU:n laajeneminen on vuosisadan lopun suuria haasteita, samoin kuin perustamissopimuksen uudistaminen ja rahaliitto. Tavoitteena on saattaa loppuun historiallinen tehtävä koko mantereen poliittiseksi, taloudelliseksi, yhteiskunnalliseksi ja kulttuuriseksi yhdistämiseksi. Se jättää syvät jälkensä unionin seuraavien vuosikymmenten elämään ja muuttaa kansainvälisiä voimasuhteita. 2. Laajentumisesta aiheutuvat edut eivät tule automaattisesti, vaan ne ovat Euroopan unionille haaste. Jotkut eduista ovat välittömiä, kuten kilpailukyvyn lisääntyminen sisämarkkinoiden laajentumisen vuoksi tai poliittisen painoarvon kasvu, joka on suoraa seurausta kansainvälisten voimasuhteiden muutoksesta. Muut hyvät puolet, kuten kulttuuriset ja yhteiskunnalliset edut tai ne, jotka liittyvät taloudellisen painoarvon kasvun poliittiseen hyödyntämiseen tai voittojen tasapuoliseen jakamiseen, ovat vain potentiaalisia ja riippuvat seuraavista seikoista: eurooppalaisen poliittisen ja kulttuuri-identiteetin etsiminen, kansalaisia edustavien poliittisten ja yhteiskunnallis-taloudellisten järjestöjen sitoutuminen ja kyvykkyys, sellaisten poliittisten vastuuhenkilöiden olemassaolo, jotka luovat strategiat Eurooppaa varten ja pystyvät kokoamaan asianomaisten kansojen aktiivisen osallistumis- ja liittymishalukkuuden. 3. Edessä olevat ongelmat ovat myös suuria: maiden tilanne etenkin demokratisoitumistason, perusoikeuksien ja etnisten vähemmistöjen kunnioittamisen, naisten aseman ja lasten suojelun, instituutioiden ja julkisen hallinnon toimivuuden sekä voimassa olevan yhteisön säännöstön ja sosiaalis-taloudellisen mallin omaksumisasteen kannalta, neuvottelujen aloittamiseen liittyvät kriteerit, menettelyt neuvotteluissa ja ensimmäisten maiden liittyessä jäseniksi, vaikutukset EU:n toimintalinjoihin, toimintalinjojen rahoittamiseen tulevaisuudessa tarvittavat varat, yleisen tason ongelma siitä, kuinka 27:ään maahan laajentunutta unionia olisi hallinnoitava ja kehitettävä. Neuvotteluiden aloittaminen 4. Tällä lausunnolla halutaan vaikuttaa päätöksiin, jotka neuvoston on tehtävä komission lausuntojen pohjalta Luxemburgin huippukokouksessa 10. joulukuuta 1997. Sillä välin on saatava aikaan valmistelutyöhön osallistuvien ja unionin jäsenmaiden lisäksi myös varsinkin ehdokasmaiden kansalaisten välistä laajapohjaista keskustelua. Tällöin voidaan välttää se virhe, että laajennetun unionin rakentaminen jää pelkästään politiikan, talouselämän ja juridiikan asiantuntijoiden tehtäväksi ilman kansalaisten vaikutusmahdollisuuksia. Tämän vuoksi komitea on järjestänyt kuulemistilaisuuksia, jotta hakijamaiden taloudelliset ja yhteiskunnalliset järjestöt saisivat mahdollisuuden esittää mielipiteensä. 5. Komitea muistuttaa, että kesäkuussa 1993 Kööpenhaminassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto esitti listan kriteereistä, joihin ehdokasmaiden valmistautumisen arvioinnin tulee perustua, ja totesi lopuksi, että "erittäin tärkeänä näkökohtana on myös Euroopan unionin kyky ottaa mukaan uusia jäsenmaita siten, että Euroopan yhdentymisen rytmi säilyy entisellään". 6. Komitea on samaa mieltä Kööpenhaminassa määritellyistä kriteereistä. Lisäksi sen mielestä arvioinnissa täytyy kiinnittää erityistä huomiota siihen, miten eurooppalaiseen taloudelliseen ja sosiaaliseen malliin on sopeuduttu. Tavoitteena on demokratian toteuttaminen käytännössä ja taloudellinen tehokkuus, sekä myös sosiaalinen hyväksyntä, työmarkkinaosapuolten välinen jatkuva ja aktiivinen vuoropuhelu sekä keskenään että hallitustahojen kanssa sekä yhteiskunnallinen solidaarisuus ja heikoimpien suojelu. 7. Agenda 2000:een sisältyvien arvioiden perusteella komissio on sitä mieltä, että Unkari, Puola, Viro, T Osekki ja Slovenia voivat muodostaa ensimmäisen ryhmän, joiden kanssa aloitetaan liittymisneuvottelut. 8. Neuvostossa jalansijaa saaneen toisen näkemyksen mukaan neuvottelut on aloitettava kaikkien ehdokasmaiden kanssa samaan aikaan, jottei näiden maiden julkisessa keskustelussa syntyisi vihamielisiä asenteita ja syrjäytetyksi tulemisen tunteita. Komitean mielestä näkemys on mielenkiintoinen, sillä se on selkeä merkki maiden mielipiteiden huomioonottamisesta. Se rohkaisee maita pyrkimään eroon pahoistakin liittymisen esteistä ja edesauttaa selviytymään poliittisesti arkaluontoisista tilanteista, vaikka se liittyykin vain neuvotteluiden aloittamiseen. Neuvottelut kaikkien kanssa samaan aikaan eivät välttämättä merkitse sitä, että ne edistyvät samaan tahtiin eikä sitä, että ne saadaan samanaikaisesti päätökseen. 9. Kyproksen kohdalla, mikäli sisäistä poliittista ratkaisua ei saada aikaan ennen neuvottelujen aloittamispäivää, joka neuvoston päätöksen mukaan on kuusi kuukautta hallitustenvälisen konferenssin päättymisestä, niihin osallistuu vain Kyproksen tasavallan hallitus, jonka kansainväliset instituutiot ovat tunnustaneet. Komitean mielestä on tarpeen luoda entistä suotuisammat olosuhteet yksimielisyyden saavuttamiseksi niistä päätöksistä, joita tehdään laajentumisneuvottelujen aloittamisesta, koska tavoitteena on, että koko saaren liittyminen unionin jäseneksi tapahtuu rauhanomaisesti. 10. Turkin tilanne on monimutkaisempi. Joulukuun 31. päivänä 1995 voimaan astunut tulliunioni toimii tyydyttävästi, mutta maan poliittinen tilanne ei toistaiseksi ole päässyt kehittymään. Poliittinen tilanne onkin merkittävä ongelma ehdokkuuden kannalta. Perusoikeuksia ei kunnioiteta tyydyttävästi, samoin makrotaloudellinen epävakaus on edelleen huolestuttavaa. Komitean mielestä EU:n on jatkettava Turkin tukemista sen pyrkimyksissä ongelmiensa ratkaisemiseksi ennen kaikkea antamalla lopultakin rahoituspöytäkirjassa myönnetyt määrärahat maan käyttöön, tiivistämällä entisestään suhteita ja seuraamalla tarkasti maan sisäisen tilanteen kehitystä. Vuoden 1995 lopulla perustettu 18:sta TSK:n jäsenestä ja 18:sta Turkin edustajasta koostuva EU:n ja Turkin neuvoa-antava sekakomitea on jo osoittautunut hyödylliseksi tässä suhteessa. Neuvottelujen konkreettinen edistyminen on kuitenkin nivottava demokratian, perusoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien edistymiseen. Laajentumisen vaikutukset 11. Analyysissä laajentumisen vaikutuksista EU:n toimintalinjoihin esitetään monia vaikeasti ratkaistavia kysymyksiä, jotka vaativat yhteisöltä huomattavaa taloudellista panosta ja sitoumuksia sekä suuria uhrauksia ehdokasmaiden kansoille ja työntekijöille. 12. Agenda 2000:een sisältyvästä unionin uusia rahoituspuitteita koskevasta ehdotuksesta käy selvästi ilmi, että eletään ankaria aikoja ja että jäsenvaltiot vastustavat yhteisön varojen lisäämistä. Komitea on samaa mieltä komission kanssa siitä, että "on tarpeen panna liikkeelle etenkin yksityiseltä sektorilta peräisin olevia kansallisia ja ulkomaisia varoja". 13. Komitean mielestä jäsenvaltioiden ja kansalaisten tulee olla vakuuttuneita siitä, että rahoitustoimet kannattaa tehdä ja että ne ovat yleisen edun mukaisia. Jos yleisesti ymmärretään, että odotettavissa oleva hyöty koituu kaikkien jäsenvaltioiden hyväksi ja että KIE-maiden kanssa käytävän kauppavaihdon kasvamisen ja osapuolien välisen työnjaon vaikutukset jakautuvat tähänastista tasaisemmin, toimien toteutus helpottuu. 14. Komitean mukaan toimia voidaan helpottaa korjaamalla virhe, joka on peräisin Essenissä määritellystä liittymistä valmistelevasta strategiasta. Siinä tavoitteiden joukkoon ei ehdotettu unionin sosiaalis-taloudellista kokonaismallia. 15. Laajentuminen aiheuttaa suuria muutoksia myös yhteisön toimielinjärjestelmään, sen päätösmenettelyihin sekä sisäisiin voimasuhteisiin. Nämä muutokset vaikuttavat yhteisön elämän monimutkaisiin mekanismeihin, ja aiheuttavat monenlaisia ongelmia lähtien kielikysymyksistä ja päätyen oleellisimpaan eli virallisen päätöksentekoprosessin ongelmaan. 16. Hallitustenvälisessä konferenssissa saavutettiin monia mielenkiintoisia tuloksia, mutta sen päätelmät aiheuttivat pettymyksen juuri niiden näkökohtien osalta, joita pidetään tärkeinä laajentumisen kannalta. Näitä ovat Maastrichtissa käynnistetyn poliittisen unionin loppuunsaattamisen ja 15-jäsenisestä 27-jäseniseksi muuttuvan yhteisön toiminnan kannalta välttämättömät institutionaaliset uudistukset. Komitean mielestä unionin tehokkaan poliittisen ja institutionaalisen toiminnan ongelma on ratkaistava jo ennen kuin sen jäsenmäärä ylittää 20 valtiota. Tulisikin kutsua koolle uusi hallitustenvälinen konferenssi samaan aikaan, kun päätetään neuvotteluiden aloittamisesta ratkaisun löytämiseksi kaikille niille näkökohdille, joita Amsterdamin huippukokouksessa ei pystytty ratkaisemaan. Komitea on sitä mieltä, että esteiden ylittämiseen ja vastustuksen voittamiseen tarvittava vauhti voitaisiin saada ottamalla käyttöön entistä demokraattisempi menettely, joka edellyttää Euroopan parlamentin poliittista suostumusta sekä yhteiskunnallis-taloudellisten järjestöjen osallistumispanosta. 17. Komitean tulee lisäksi miettiä, miten laajentuminen vaikuttaa sen omaan kokoonpanoon ja toimintaan. Sen tulee valmistautua käsittelemään tästä aiheutuvia ongelmia ja ratkaisemaan ne. Tämä pohdinta nivoutuu komitean määrittelemään ja soveltamaan liittymisen valmistelustrategiaan, johon liittyy myös ulkosuhteiden jaoston vuosittain valmistelema kertomus ja yhteiskunnallis-ammatillisten ryhmien kuuleminen. 18. Vaikutuksista yhteiseen maatalouspolitiikkaan komitea on edelleen samaa mieltä kuin tästä tärkeästä kysymyksestä antamassaan oma-aloitteisessa lausunnossa. Komitean mukaan on erityisen vaikeaa ennakoida YMP:n varsinaiset kustannukset laajentumisen jälkeen, mutta laajentumisen kustannuksia ei tule kuitenkaan pitää esteenä uusien jäsenmaiden liittymiselle. Kun otetaan huomioon, että ensimmäiset uudet jäsenet liittyvät unioniin vuoden 2002 jälkeen eli yhteisön seuraavan talousarvion mennessä umpeen, on tarpeen nopeuttaa jo suunnitteilla olevaa YMP:n uudistusta. Mitä tulee yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuuteen, komitea antaa Agenda 2000:n maatalouteen liittyviä osia käsittelevän oma-aloitteisen lausunnon. 19. Pääomasiirroilla, jotka ylittävät ehdokasmaiden talousjärjestelmän kapasiteetin, saattaa olla rakennepolitiikan kannalta sellaisia haitallisia vaikutuksia kuin suuret passiiviset ylijäämät, kysynnän hallitsematon kasvu, tuotantojärjestelmän kyvyttömyys vastata siihen, hallinnollisten valvontajärjestelmien vaikeudet sekä petosten lisääntyminen. On sovitettava yhteen ehdokasmaiden tarve ja kiire saada rakennetukea sekä asteittaisuus sen myöntämisessä. Komissio ehdottaakin, etteivät rakennetuet ylitä neljää prosenttia BKT:sta. Sosiaalis-taloudellinen malli ja työmarkkinaosapuolien välinen vuoropuhelu 20. Komitea on useaan otteeseen korostanut eurooppalaisen yhteiskuntamallin merkitystä yhteisön säännöstössä sekä unioniin liittyvien uusien maiden kykyä omaksua malli heikentämättä sitä. Komitean painostuksesta huolimatta komissio ei ole pitänyt aiheellisena esittää ehdokasmaille asiasta samantapaisia ohjeita kuin sisämarkkinoista. Tämä on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksissa ja viimeksi Amsterdamin sopimuksessa saavutettujen tulosten sekä hyvinvointivaltion uudistamisesta ja kehittämisestä käynnissä olevan keskustelun kanssa. Komission Agenda 2000:ssa esittämissä lausunnoissa ei myöskään anneta kovin paljon tilaa näiden näkökohtien erittelylle. Sekin vähä, mitä asiasta sanotaan, antaa aihetta huoleen varsinkin eräiden yleisluontoisten arvioiden osalta. 21. Laajentumiseen sisältyy unionin jäsenmaiden kannalta eräitä yleisiä riskejä: palkkatason ja sosiaalisen suojelun tason lasku, työmarkkinoiden hallitsemattomien joustojen lisääntyminen, vaikeudet yhteisön toimintalinjojen kehittämisessä (erityisesti tasa-arvoasiat, työoikeus, sosiaaliturvajärjestelmien koordinointi) erityisesti tapauksissa, joissa tarvitaan yksimielisyyttä. 22. Puhuttaessa ehdokasmaiden työmarkkinaosapuolien välisestä vuoropuhelusta ja kolmikantasuhteista joita on kehitetty useilla komitean järjestämillä foorumeilla yhteiskunnallis-taloudelliset järjestöt ovat joitain poikkeuksia lukuun ottamatta valittaneet useaan otteeseen siitä, etteivät ne ole päässeet mukaan liittymistä valmistelevaan prosessiin, erityisesti yhtenäismarkkinoita käsittelevässä valkoisessa kirjassa mainitun kansallisen valmistautumisohjelman laatimiseen. Komitea käyttää tilaisuutta hyväkseen muistuttaakseen, että Euroopan unionin valitsemassa sosiaalimallissa oleellisena osatekijänä on talous- ja yhteiskuntaelämän järjestöjen tunnustaminen ja niiden saaminen mukaan poliittiseen päätöksentekoprosessiin. 23. Komitean mielestä ongelmat, jotka aiheutuvat ehdokasmaiden sopeutumisesta eurooppalaiseen yhteiskunnalliseen malliin, on ratkaistava liittymisen yhteydessä kahdella tavalla: erittelemällä tärkeimmät kohdat neuvottelujen aikana ja keskittymällä näihin kohtiin liittymistä valmistelevassa vahvistetussa strategiassa, joka määritellään erillisessä valkoisessa kirjassa vaiheineen ja painopistealueineen, EU:n osalta viemällä loppuun hyvinvointivaltion ajantasaistamisesta käytävä keskustelu ja ottamalla määräenemmistöpäätösten sovellusalan laajentaminen yhdeksi seuraavan hvk:n keskeisimmistä näkökohdista. Rakenteellista keskustelua tulisi myös tiivistää sekä ministeri- että työryhmätasolla. 24. Erityisesti tulisi panostaa unionin ja ehdokasmaiden yhteisten talous- ja sosiaalikomiteoiden perustamiseen. Esimerkkinä voidaan pitää Unkarin ja Turkin kanssa perustettuja komiteoita. Näin yhteiskunnallis-taloudelliset järjestöt saataisiin liitettyä entistä tiiviimmin ja nopeammin mukaan yhteisön henkeen, työskentelytapoihin ja neuvoa-antaviin menettelyihin. Laajentumista valmisteleva vahvistettu strategia ja Phare 25. Komissio ehdottaa asiakirjassaan "Agenda 2000" laajentumista valmistelevaa vahvistettua strategiaa unionin ja ehdokasmaiden poikkeuksellisten toimien tukemiseksi keskittymällä niiden alojen sopeuttamiseen, joilla on ratkaiseva asema ehdokasmaiden liittymisen sujumisessa niin, ettei synny taloudellista ja yhteiskunnallista epävakautta eikä sisämarkkinoiden toteutus vaarannu. Komitea pitää tätä laajentumista valmistelevaa vahvistettua strategiaa tärkeänä ja toivoo, että se saatetaan määrätietoisesti voimaan ja että maakohtaisia saavutuksia seurataan vuosittain. 26. Phare-ohjelman hallintoa on hajautettava, jotta ehdokasmaiden viranomaiset saadaan osallistumaan ja ottamaan vastuuta. Liittymistä koskevassa kumppanuudessa jokaisen maan viranomaisten on toteutettava ohjelmia, joista on päätetty puitesopimuksessa. Mikäli institutionaalisten rakenteiden vahvistamisen halutaan olevan tehokasta, mukaan on otettava paikallis- ja aluetason viranomaisten lisäksi myös työmarkkinaosapuolet. Lisäksi on tärkeää, että Pharen hallinnoinnissa lujitetaan työmarkkinaosapuolten roolia. Niiden välisen vuoropuhelun ohjelmia ei ole kuitenkaan tähän mennessä toteutettu tyydyttävästi, sillä työmarkkinaosapuolten, etenkin työnantajien, järjestäytyminen on heikkoa ja järjestörakenne epäselvä. Tulevaisuuden kannalta onkin tärkeää, että Phare-ohjelma edistää todellista yhteiskunnallista kumppanuutta. 27. Komitea suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen kaikkien niiden Euroopan valtioiden välisen konferenssin järjestämiseksi, jotka haluavat liittyä unioniin ja jotka ovat sidoksissa siihen assosioitumissopimusten välityksellä. Tällainen konferenssi voisi tarjota sopivan tilaisuuden kehitellä yhteisiä kannanottoja yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, oikeusalaa ja sisäistä turvallisuutta koskevista aroista ja kiireellisistä kysymyksistä. Bryssel, 29. lokakuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraavat äänestyksessä vähintään neljäsosan annetuista äänistä saaneet muutosehdotukset hylättiin. Kohta 3 Täydennetään toista luetelmakohtaa seuraavasti: " neuvottelujen aloittamiskriteerien täyttäminen sekä niissä ilmenevät puutteet sosiaalisen ulottuvuuden osalta," Perustelu Näin muutettuna teksti on ilmaukseltaan selvempi, sillä neuvottelujen aloittamiseen liittyvät kriteerit eivät sinänsä muodosta suurta ongelmaa. Komitea myöntää kriteerien merkityksen selkeästi kohdassa 6. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 38, ei-ääniä: 56, tyhjiä: 7. Kohta 8, ensimmäinen virke Poistetaan ilmaus "neuvostossa jalansijaa saaneen...". Perustelu Neuvostossa käytävien neuvottelujen tilanteen vuoksi tämä huomautus ei enää pidä paikkaansa. Mikäli kohdan 8 muu teksti säilytetään ennallaan, olisi lisättävä seuraava täydennys: "Mikäli neuvottelut aloitetaan ensin vain tiettyjen valtioiden kanssa, olisi vähintäänkin varmistettava, että kaikki ehdokasmaat otetaan täysin mukaan laajentumisprosessiin (liittymiskumppanuuden ja komission vuotuisten edistymisraporttien avulla; myöntyminen jäsenyysneuvotteluiden aloittamiseen heti, kun tietyt edistysaskeleet on saavutettu)." Perustelu Komitean lausunnossa olisi otettava huomioon se, mitä Luxemburgin kokoukselta realistisesti on odotettavissa. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 43, ei-ääniä: 49, tyhjiä: 9. Kohta 8 Korvataan seuraavalla: "Joidenkin jäsenvaltioiden ajaman vaihtoehtoisen lähestymistavan mukaan neuvottelut tulisi aloittaa useampien tai jopa kaikkien hakijamaiden kanssa. Näin voitaisiin välttyä kyseisten maiden väestöjen keskuudessa kasvavalta syrjäytyneisyyden ja vihamielisyyden tunteelta. Komitea tutkii tarkoin tätä vaihtoehtoa." Perustelu 1. Sanamuoto heijastaa tarkemmin neuvoston ajatuksia. 2. Näin ei ehdoteta neuvottelujen aloittamista kaikkien hakijamaiden kanssa samanaikaisesti, mikä aiheuttaisi uusia ongelmia ja voisi viivästyttää minkä tahansa hakijamaan liittymistä. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 30, ei-ääniä: 55, tyhjiä: 14. Kohta 14 Lievennetään sanamuotoa kuulumaan seuraavasti: "Komitean mukaan toimia voidaan helpottaa korjaamalla virhe, joka on peräisin Essenissä määritellystä liittymistä valmistelevasta strategiasta. Siinä tavoitteiden joukkoon ei ehdotettu unionin sosiaalis-taloudellisen mallin asteittaista omaksumista." Perustelu Ottaen huomioon useimpien jäsenkandidaattien vielä kovin alhainen kehitystaso (mihin lausunnossa Agenda 2000:sta oikeutetusti viitataan) on tässä vaiheessa epärealistista odottaa taloudellis-sosiaalisen mallin täydellistä omaksumista. Joustavat siirtymäjärjestelyt tulevat olemaan välttämättömiä. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 24, ei-ääniä: 52, tyhjiä: 10.