Muutettu ehdotus: neuvoston päätös Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä) /* KOM/2000/0533 lopull. - CNS 99/0274 */



Virallinen lehti nro 029 E , 30/01/2001 s. 0223 - 0238



Muutettu ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) Sisällys 1. TAUSTAA 2. MUUTETTU EHDOTUS 2.1. Kokonaan hyväksytyt tarkistukset 2.2. Tarkistukset, jotka voidaan hyväksyä osittain 2.3. Tarkistukset, joita ei voida hyväksyä PERUSTELUT 1. TAUSTAA Komissio on esittänyt 14. joulukuuta 1999 EY:n perustamissopimuksen 63 artiklan 2 alakohdan b alakohdan nojalla ehdotuksen neuvoston päätökseksi Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta. [1] Tarkoituksena on edistää pakolaisten ja kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamisesta jäsenvaltioille aiheutuvien seurausten tasapuolista jakautumista. Tätä varten laaditaan seuraaviksi viideksi vuodeksi oikeusperusta, jonka nojalla Euroopan parlamentin hyväksymät määrärahat voidaan jakaa jäsenvaltioiden kesken ja edistää näin kyseisten henkilöiden vastaanottamista, kotouttamista ja vapaaehtoista kotiinpaluuta. [1] KOM(1999) 686 lopullinen. Ehdotus on toimitettu neuvostolle, Euroopan parlamentille, alueiden komitealle sekä talous- ja sosiaalikomitealle. Alueiden komitea ei ole vielä antanut siitä lausuntoa. Neuvosto on kuullut Euroopan parlamenttia EY:n perustamissopimuksen 67 artiklan mukaisesti. Kuulemisesta ilmoitettiin parlamentille 6. maaliskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä. Euroopan parlamentti on antanut komission ehdotuksen käsiteltäväksi kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle (mietinnöstä vastaava valiokunta) sekä työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalle ja budjettivaliokunnalle, jotka antavat siitä lausunnon. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta hyväksyi ehdotusta koskevan mietinnön 22. maaliskuuta 2000 tutkittuaan ensin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan 21. maaliskuuta antaman lausunnon sekä budjettivaliokunnan 20. maaliskuuta antaman lausunnon. Euroopan parlamentti hyväksyi lausuntonsa [2] 11. huhtikuuta 2000 pidetyssä täysistunnossa. Se hyväksyi komission ehdotuksen, mutta teki siihen joitakin tarkistuksia ja kehotti komissiota laatimaan niiden pohjalta muutetun ehdotuksen EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla. [2] EYVL C ........... 2. MUUTETTU EHDOTUS Euroopan parlamentti tukee pääpiirteittäin komission ehdotuksen lähestymistapaa ja keskeisiä suuntaviivoja. Tämä koskee erityisesti niitä kolmea näkökohtaa, jotka merkitsevät uudistuksia asiasta tähän mennessä laadittuihin yhteisiin toimintoihin ja kokeiluhankkeisiin nähden: vastaanottoon, kotouttamiseen ja vapaaehtoiseen kotiinpaluuseen liittyvien toimien yhdistäminen yhteen säädökseen tukee kokonaisvaltaista ja johdonmukaista politiikkaa, säädöksen voimassaoloajan määrittäminen viideksi vuodeksi edistää toiminnan suunnitelmallisuutta ja jatkuvuutta, ja hallinnoinnin hajauttaminen jäsenvaltioihin tuo päätöksenteon lähemmäs käytännön realiteetteja. Parlamentin jäsenet olivat erittäin kiinnostuneita komission ehdotuksesta, kuten ehdotukseen tehtyjen tarkistusten suuri määrä osoittaa. Komissio hyväksyy tarkistuksista kuitenkin vai osan, joko kokonaan tai osaksi. Se hylkää tarkistukset, jotka saattaisivat vähentää säädöksen tavoitteena olevaa joustavuutta, lisätä kansallisten hallintoelinten työtä tai heikentää rahaston rajallisista resursseista saatavaa hyötyä. 2.1. Sellaisenaan hyväksytyt tarkistukset Komissio on hyväksynyt seuraavat parlamentin tarkistusehdotukset, jotka on liitetty sellaisenaan muutettuun ehdotukseen: Johdanto-osan 2 kappale Tarkistuksessa nro 2 tähdennetään, että Euroopan pakolaisrahaston on parannettava turvapaikkapolitiikan täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Johdanto-osan 10 kappale Tarkistus nro 5 täydentää alkuperäistä tekstiä täsmentämällä, että tilapäinen suojelu koskee tilanteita, joissa jäsenvaltioiden alueelle tulee suuri määrä siirtymään joutuneita henkilöitä. Johdanto-osan 11 kappale Tarkistus nro 6 parantaa alkuperäisen tekstin sanamuotoa täsmentämällä, että varojen jakamisessa on otettava huomioon toimet, jotka kussakin jäsenvaltiossa on toteutettu pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamista varten, ja vältetään luonnehtimasta näitä toimia rasitukseksi. 8 artikla Tarkistuksissa nro 26 ja 27 täsmennetään ensinnäkin, että jäsenvaltioilla on ensisijainen, ei yksinomainen, vastuu yksittäisten toimien valinnasta ja hallinnoinnista. Näin turvataan komission toimivalta 4 artiklassa tarkoitettujen yhteisön toimien ja 5 artiklassa tarkoitettujen hätätoimenpiteiden valinnassa ja täytäntöönpanossa. Toiseksi korostetaan sitä, että ehdotuspyyntöjen on oltava julkisia, mikä täyttää 7 artiklan 1 kohdan d alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa esitetyn vaatimuksen valintamenettelyn avoimuudesta. 2.2. Tarkistukset, jotka voidaan hyväksyä osittain Johdanto-osan 4 a kappale (uusi) Tarkistuksen nro 3 tarkoituksena on ottaa esiin pakolaisjärjestöjen toiminta; komission mielestä on parempi viitata yleensä valtiosta riippumattomien järjestöjen toimintaan. Johdanto-osan 6 kappale Tarkistuksen nro 4 tarkoituksena on ottaa pakolaisyhteisöt mukaan kotouttamistoimien suunnitteluun; komission mielestä on parempi viitata yleensä valtiosta riippumattomien järjestöjen toimintaan. 2 artikla Komissio voi hyväksyä sen, ettei kohderyhmänä olevia 'pakolaisia' rajata pelkästään kolmansien maiden kansalaisiin, kuten käy ilmi tarkistuksesta nro 14. Sitä vastoin komissio katsoo, että viittaus Geneven yleissopimuksen 1 artiklaan rajoittaa ehdotuksen soveltamisalaa, koska sen ulkopuolelle jäisivät tällöin henkilöt, joille on myönnetty pakolaisasema jonkin muun syyn perusteella, esimerkiksi jonkin jäsenvaltion perustuslain nojalla. Komissio katsoo myös, että toissijaista suojelua saavia henkilöitä ei voida rinnastaa pakolaisiin, koska näiden ryhmien välillä tehdään ero EY:n perustamissopimuksen 63 artiklassa. Siirtymään joutuneiden henkilöiden osalta on aiheellista säilyttää ilmaisu 'kolmansien maiden kansalaiset tai valtiottomat henkilöt', koska perustamissopimuksen mukaan tilapäinen suojelu voi koskea ainoastaan tällaisia henkilöitä. 4 artikla Tarkistuksessa nro 23 lisätään tukikelpoisten yhteisön toimien joukkoon suurelle yleisölle suunnatut tiedotustoimet, erityisesti silloin kun ne koskevat jäsenvaltioiden kansainvälisiä velvollisuuksia. Sitä vastoin komissio katsoo, että on hyödyllistä säilyttää teknistä apua koskeva maininta, koska se on tarkoitettu ehdotuksessa esitetyn hajautetun hallinnointimallin yhteydessä sitä tarvitseville jäsenvaltioiden hallintoviranomaisille. 8 artikla Komissio hyväksyy tarkistuksella nro 29 tehdyn muutoksen, jonka tarkoituksena on varmistaa ohjelmien ja toimien jatkuvuus. Juuri tähän on pyritty esittämällä useita vuosia voimassa olevaa oikeusperustaa. Sen sijaan jäsenvaltion vastuuviranomaisen velvoittaminen tekemään yhteistyötä muiden tahojen kanssa vain mutkistaisi tämän kokeilun täytäntöönpanoa; se on lajissaan ensimmäinen turvapaikka-asioiden alalla toteutettavan hajautetun hallinnon alalla. 9 artikla Komissio voi periaatteessa hyväksyä sen, että kullekin jäsenvaltiolle taataan vähimmäisosuus rahaston varoista tarkistuksen nro 30 mukaisesti. Asiasta on kuitenkin laadittava yksityiskohtaiset säännöt, minkä vuoksi tarkistusta ei ole otettu sellaisenaan tähän muutettuun ehdotukseen. 2.3. Tarkistukset, joita ei voida hyväksyä Komissio ei voi hyväksyä seuraavia Euroopan parlamentin ehdottamia tarkistuksia: Tarkistukset nro 7 ja 25 Vaikka onkin suotavaa, että jäsenvaltioiden toteuttamat toimet muodostavat johdonmukaisen kokonaisuuden, ei kuitenkaan voida edellyttää, että jäsenvaltiot laatisivat erillisen turvapaikka-asioita koskevan strategian. Tarkistukset nro 8 ja 29 (toinen osa) Jos pakolaisrahastolta edellytettäisiin samanlaisia yhteistyömenettelyjä kuin muilta rahastoilta, kansallisten hallintoelimien työmäärä lisääntyisi ja ehdotuksessa tarkoitettujen toimien toteuttaminen viivästyisi. Tarkistukset nro 9-12 Nämä budjettitekniset tarkistukset ovat menettäneet merkityksensä, koska lähivuosien talousarvion suuntaviivat on vahvistettu alustavassa talousarvioesityksessä vuodeksi 2001. Tarkistus nro 13 Syrjimiskiellon periaatteita sovelletaan joka tapauksessa. Sitä paitsi kyseessä on horisontaalinen näkökohta, joka ei koske ainoastaan pakolaisia. Komissio onkin esittänyt Euroopan parlamentille ja neuvostolle tavoitteiltaan yleisluontoisia ehdotuksia ns. syrjintäkieltopaketin yhteydessä. Tarkistukset nro 15, 16 ja 21 Ei ole tarpeen jättää siirtymään joutuneita henkilöitä kotouttamistoimien ulkopuolelle tai luoda heitä varten erillistä järjestelyä paluun valmistelemiseksi. Voi näet olla sekä jäsenvaltioiden että asianomaisten henkilöiden oman edun mukaista, että tilapäisen suojelun kohteena olevat henkilöt voivat päästä työmarkkinoille. Lisäksi vapaaehtoista paluuta koskeva säännös on muotoiltu niin yleisellä tasolla, että jäsenvaltiot voivat halutessaan toteuttaa tällaisia erityisiä valmistelutoimia. Sitä paitsi nämä tarkistukset ovat ristiriidassa täysistunnossa hyväksytyn tarkistuksen nro 19 kanssa, jonka mukaan siirtymään joutuneet henkilöt on nimenomaisesti mainittava kotouttamistoimien mahdollisena kohderyhmänä. Tarkistukset nro 17 ja 28 Ehdokasmaiden ottaminen mukaan joidenkin rahastosta tuettavien toimien toteuttamiseen mitätöisi käytettävissä olevista resursseista saatavan hyödyn ja aiheuttaisi päällekkäisyyttä muiden olemassa olevien ohjelmien kanssa. Tarkistukset nro 18 ja 19 Komission ehdotuksessa esitetyt tukikelpoisten hankkeiden luettelot ovat suuntaa-antavia. Niitä ei ole syytä pitkittää liiaksi, ettei niitä aleta pitää rajoittavina. Tarkistus nro 22 Muutos, jonka tarkoituksena on sulkea vastaanottokeskukset soveltamisalan ulkopuolelle, on puhtaasti negatiivinen ja siten turha, koska ehdotus ei kata vastaanottokeskusten toimintaa. Tarkistus nro 24 On neuvoston tehtävä arvioida, milloin edellytykset hätätoimenpiteiden toteuttamiselle täyttyvät. Tarkistus nro 31 Komissio ei voi päättää vapaasti jäsenvaltioiden keskinäisistä suhteista eikä laatia käyttökelpoisia kertomuksia, jos ajanjakso, jota ne koskevat, on liian lyhyt tai jos ne on laadittava ennen loppuarviointien suorittamista. Sitä paitsi komissio voi milloin tahansa esittää ehdotuksia sellaisten päätöksen osien muuttamisesta, jotka ovat soveltamisen yhteydessä osoittautuneet huonosti toimiviksi. Tarkistukset nro 32 ja 33 Ehdotuksen 19 artiklan säännökset ovat komitologiaa koskevia vakiosäännöksiä, joita ei voida muuttaa tapauskohtaisesti. Tarkistus nro 34 Komissio valitsee toteutettavat hätätoimenpiteet ehdotusten perusteella, ja tätä varten sen on voitava kannustaa jäsenvaltioita esittämään mahdollisimman hyviä hankkeita. Tämä vaatimus ei toteudu, jos jokainen jäsenvaltio voi esittämiensä hankkeiden laadusta riippumatta olla varma saavansa rahoituksesta osuuden, joka vastaa sen alueelle tulleiden henkilöiden määrää. Tällaista rahoitusmallia on kokeiltu myönnettäessä rahoitustukea Kosovosta vuonna 1999 siirtymään joutuneiden henkilöiden laajamittaisen paon yhteydessä. On totta, että 8 artiklassa säädettyjä laatukriteerejä sovelletaan jo nyt, mutta tämä on ainoa keino, jonka avulla komissio voi tehostaa niiden soveltamista. 1999/0274 (CNS) Muutettu ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 2 alakohdan b alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [3], [3] EYVL C E 116, 26.4.2000, s. 72. ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [4], [4] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [5], [5] EYVL C 168, 16.6.2000, s. 20. ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon [6], [6] EYVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: 1) Turvapaikka-asioita koskevan yhteisen politiikan vahvistaminen ja yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän luominen on olennainen osa Euroopan unionin tavoitetta muodostaa asteittain vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue, joka on avoin henkilöille, jotka olosuhteiden pakosta joutuvat hakemaan suojelua Euroopan unionin alueelta. 2) Tällaisen politiikan on perustuttava jäsenvaltioiden väliselle yhteisvastuulle, ja se edellyttää järjestelyjä, joiden avulla pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanotto ja siitä aiheutuvat seuraukset voidaan jakaa tasapuolisesti jäsenvaltioiden kesken. Tätä varten olisi perustettava Euroopan pakolaisrahasto. 3) On tarpeen tukea ja parantaa jäsenvaltioiden toimintaa asianmukaisten vastaanotto-olosuhteiden tarjoamiseksi pakolaisille ja siirtymään joutuneille henkilöille, mukaan luettuina tasapuoliset ja tehokkaat turvapaikkamenettelyt kansainvälistä suojelua tarvitsevien henkilöiden oikeuksien suojelemiseksi. 4) Pakolaisten kotoutuminen sijoittautumismaan yhteiskuntaan on yksi Geneven yleissopimuksen tavoitteista ja tämän vuoksi olisi tuettava jäsenvaltioiden toimintaa, jolla pyritään edistämään pakolaisten yhteiskunnallista ja taloudellista sopeutumista. Näin edistetään myös taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, jonka ylläpito ja lujittaminen kuuluvat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 2 artiklassa ja 3 artiklan 1 kohdan k alakohdassa mainittuihin yhteisön perustavoitteisiin. 5) Pakolaisten kotoutumista vastaanottajavaltion yhteiskuntaan voidaan helpottaa myös tukemalla jäsenvaltiossa jo toimivien, yhteiskunnallisen syrjäytymättömyyden hyväksi työskentelevien valtiosta riippumattomien järjestöjen toimintaa. 6) On sekä jäsenvaltioiden että asianomaisten henkilöiden edun mukaista, että niille pakolaisille ja siirtymään joutuneille henkilöille, joille myönnetään oikeus oleskella jäsenvaltioiden alueella, annetaan mahdollisuus toimeentuloon työnteon avulla. 7) Koska rakennerahastoista tuettavat ja muut yhteisön toimenpiteet yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla eivät yksin riitä kotoutumisen edistämiseen, on suotavaa tukea erityistoimenpiteitä, jotta pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt voisivat hyötyä käyttöön otetuista ohjelmista täysipainoisesti. Jotta nämä ohjelmat olisivat mahdollisimman tehokkaita, niiden suunnitteluun olisi otettava mukaan asiantuntevia valtiosta riippumattomia järjestöjä. 8) Konkreettinen tuki on tarpeen sellaisten olosuhteiden luomiseksi tai parantamiseksi, että pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt voivat halutessaan päättää lähteä jäsenvaltioiden alueelta ja palata kotimaahansa tietoisina kaikista tähän liittyvistä näkökohdista. 9) On tarpeen kokeilla käytännössä innovatiivisia toimia näillä aloilla ja edistää jäsenvaltioiden välistä kokemustenvaihtoa tehokkaimpien menettelytapojen löytämiseksi ja edistämiseksi. 10) On syytä ottaa huomioon kokemukset, joita on saatu pakolaisten, siirtymään joutuneiden henkilöiden ja turvapaikanhakijoiden vastaanottamista ja vapaaehtoista paluuta koskevien yhteisten toimintojen toteuttamisesta. 11) Kuten Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto esitti, olisi muodostettava vararahasto hätätoimenpiteitä varten tilapäisen suojelun tarjoamiseksi tilanteissa, joissa jäsenvaltioiden alueelle tulee suuri määrä pakolaisia tai siirtymään joutuneita henkilöitä. 12) On kohtuullista, että varojen jakamisessa otetaan huomioon toimet, joita kukin jäsenvaltio on toteuttanut pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamisen ja toimeentulon turvaamiseksi. 13) Euroopan pakolaisrahaston tuki voidaan käyttää tehokkaammin ja kohdentaa paremmin, jos tukikelpoisten hankkeiden yhteisrahoitus perustuu hakemukseen, jonka kukin jäsenvaltio tekee oman tilanteensa ja toteamiensa tarpeiden perusteella. 14) Yhteisrahoitusmenettelyjen nopeuttamiseksi ja yksinkertaistamiseksi olisi erotettava komission ja jäsenvaltioiden vastuualueet. Tätä varten olisi säädettävä, että komissio tekee yhteisrahoituspäätökset jäsenvaltioiden hakemusten perusteella ja että jäsenvaltiot huolehtivat hankkeiden hallinnoinnista. 15) Jäsenvaltioiden hajautetusti toteuttamiin hankkeisiin on liityttävä riittävät takuut, jotka koskevat täytäntöönpanoa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä ja täytäntöönpanon laatua, tuloksia ja niiden arviointia sekä moitteetonta varainhoitoa ja sen valvontaa. 16) Euroopan pakolaisrahaston toiminnan tehokkuuden yhtenä takuuna on tehokas seuranta; on tarpeen määrittää edellytykset seurannan toteuttamiselle. 17) Rajoittamatta komission toimivaltaa varainhoidon valvonnan alalla on säädettävä, että jäsenvaltioiden ja komission olisi toimittava yhteistyössä tällä alalla. 18) On tarpeen vahvistaa, että jäsenvaltiot vastaavat sääntöjenvastaisuuksien ja rikkomisten ja komissio puolestaan jäsenvaltioiden toiminnassa havaittujen puutteiden tutkimisesta ja korjaamisesta. 19) Euroopan pakolaisrahastosta tuettavien hankkeiden tehokkuus ja vaikutukset riippuvat myös toimenpiteiden arvioinnista, minkä vuoksi olisi täsmennettävä jäsenvaltioiden ja komission vastuualueet tältä osin sekä yksityiskohtaiset säännöt, joiden avulla voidaan varmistaa arvioinnin luotettavuus. 20) Hankkeita on arvioitava, jotta niitä voidaan tarkistaa toteuttamisen puolivälissä ja arvioida niiden vaikutuksia sekä sisällyttää arviointimenettely osaksi seurantaa. 21) Tämän päätöksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet on vahvistettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [7] 2 artiklan mukaisesti päätöksen 3 artiklassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. [7] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. 22) Ottaen huomioon perustamissopimuksen 5 artiklassa esitetyt toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän päätöksen tavoitteita eli jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuun osoittamista edistämällä pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamista ja siitä aiheutuvien seurausten tasapuolista jakautumista, jotka sen vuoksi voidaan toiminnan laajuuden takia paremmin toteuttaa yhteisön tasolla. Tässä päätöksessä rajoitutaan näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeellisiin vähimmäisvaatimuksiin eikä siten ylitetä sitä, mikä tarvitaan tähän tarkoitukseen. ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: I LUKU Tavoitteet ja tehtävät 1 artikla Euroopan pakolaisrahaston perustaminen ja tavoitteet 1. Perustetaan Euroopan pakolaisrahasto, jäljempänä 'rahasto', jonka tavoitteena on tukea ja edistää jäsenvaltioiden toimia pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamiseksi ja vastaanottamisen seurausten kantamiseksi. 2. Rahasto toimii 1 päivästä tammikuuta 2000 31 päivään joulukuuta 2004. 2 artikla Kohderyhmät Tässä päätöksessä tarkoitetut kohderyhmät muodostuvat seuraavista ryhmistä: 1. 'pakolaiset', jolla tarkoitetaan kaikkia henkilöitä, joille on myönnetty 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä pakolaisten oikeusasemaa koskevassa Geneven yleissopimuksessa määritelty pakolaisasema ja lupa oleskella jossakin jäsenvaltiossa tämän aseman perusteella, ja tarvittaessa henkilöitä, jotka hakevat kyseistä asemaa. 2. 'siirtymään joutuneet henkilöt', jolla tarkoitetaan kaikkia kolmansien maiden kansalaisia tai valtiottomia henkilöitä, jotka saavat tilapäistä suojelua jäsenvaltiossa, ja tarvittaessa henkilöitä, jotka hakevat tällaista suojelua. 3 artikla Tehtävät 1. Edellä 1 artiklassa kuvaillun tavoitteen saavuttamiseksi Euroopan pakolaisrahasto tukee jäsenvaltioiden toimia, jotka koskevat: a) pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanotto-olosuhteita b) pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden kotouttamista c) tarvittaessa näiden henkilöiden vapaaehtoista paluuta; tässä yhteydessä 'vapaaehtoisella paluulla' tarkoitetaan sellaista lähtömaahan palaamista, joka tapahtuu ilman pakkoa, mukaan luettuna paluu sellaisen päätöksen seurauksena, jonka nojalla johonkin 2 artiklassa tarkoitettuun kohderyhmään kuulumisen vuoksi myönnetyn oleskeluluvan voimassaolo päättyy. 2. Pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanotto-olosuhteiden osalta tuetaan perusrakenteita tai palveluja, jotka koskevat majoittamista, aineellisen avun antamista, sosiaalihuoltoa tai apua hallinnollisten asioiden hoitamisessa. 3. Pakolaisaseman saaneiden tai tilapäistä suojelua saavien henkilöiden ja heidän perheittensä kotouttamista oleskelujäsenvaltion yhteiskuntaan voidaan tukea muun muassa järjestämällä asumiseen, toimeentuloturvaan ja terveydenhuoltoon liittyviä sosiaalipalveluja tai toteuttamalla muita toimia, joiden avulla asianomaiset henkilöt voivat sopeutua jäsenvaltion yhteiskuntaan tai tulla toimeen itsenäisesti. 4. Vapaaehtoista paluuta koskevat toimet voivat olla tiedotus- ja neuvontapalveluja, jotka koskevat vapaaehtoisen paluun ohjelmia ja lähtömaan tilannetta, ja/tai yleissivistäviä tai ammatillisia koulutushankkeita sekä apua uudelleenasettautumisen edistämiseksi; toimien kohderyhmänä ovat pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt, mukaan luettuina henkilöt, joiden osalta tätä asemaa ei enää tunnusteta tai joille sitä ei ole myönnetty tai jotka ovat peruuttaneet hakemuksensa edellyttäen, että he eivät ole saaneet uutta kansalaisuutta eivätkä poistuneet jäsenvaltion alueelta. 4 artikla Yhteisön toiminta Rahaston varoista voidaan rahoittaa jäsenvaltioiden toteuttamien toimien ohella myös muita innovatiivisia tai yhteisön edun mukaisia toimia, kuten tutkimuksia, suurelle yleisölle suunnattuja tiedotushankkeita, kokeiluhankkeita, kokemustenvaihtoa, yhteistyön edistämistä yhteisön tasolla sekä toimenpiteiden täytäntöönpanon arviointia ja teknistä apua; tällaisiin toimiin voidaan käyttää komission aloitteen perusteella enintään 10 prosenttia rahaston vuotuisista varoista. Muiden toimien lisäksi voidaan rahoittaa toimenpiteitä, joilla tiedotetaan suurelle yleisölle jäsenvaltioiden velvollisuuksista kansainvälistä suojelua hakeviin henkilöihin nähden sekä niiden sitoumuksista Euroopan unionin turvapaikkapolitiikan alalla. Rahasto voi rahoittaa tällaiset hankkeet kokonaisuudessaan. 5 artikla Hätätoimenpiteet 1. Rahaston varoista voidaan rahoittaa 3 artiklassa tarkoitettujen toimien ohella ja niiden täydennykseksi myös hätäaputoimenpiteitä yhden tai useamman jäsenvaltion avustamiseksi tilanteissa, joissa sen tai niiden alueelle saapuu äkillisesti suuri määrä pakolaisia tai siirtymään joutuneita henkilöitä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa tukikelpoisia hätätoimenpiteitä ovat seuraavat: (a) vastaanotto ja majoitus, (b) toimeentuloturvan myöntäminen, mukaan luettuina ruoka ja vaatetus, (c) lääketieteellinen, psykologinen tai muu apu, (d) asianomaisten henkilöiden vastaanottamisesta ja toimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja hallintokulut. II LUKU Yksityiskohtaiset säännöt 6 artikla Täytäntöönpanosäännöt Jäsenvaltiot vastaavat rahastosta tuettavien toimien täytäntöönpanosta. Jokainen jäsenvaltio nimeää täytäntöönpanosta vastaavan viranomaisen, joka hoitaa kaiken yhteydenpidon komissioon. Viranomaisen on oltava julkishallinnon viranomainen, mutta se voi delegoida vastuun ohjelman täytäntöönpanosta toiselle julkishallinnon viranomaiselle tai valtiosta riippumattomalle järjestölle. 7 artikla Yhteisrahoitushakemukset 1. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle 10 artiklassa vahvistetun aikataulun mukaisesti 3 artiklassa tarkoitettuja toimia koskevan yhteisrahoitushakemuksen, jossa kuvaillaan: (a) tarpeet, jotka oikeuttavat sellaisten toimien toteuttamisen, jotka voivat saada tukea rahastosta, (b) tämän päätöksen nojalla ja sen voimassaoloaikana toteuttaviksi suunnitellut toimet, (c) jäsenvaltion ja tarvittaessa yhden tai useamman yhteistyöorganisaation myöntämä rahoitus, (d) järjestely, jonka jäsenvaltio on ottanut käyttöön: i) varmistaakseen toimien valintamenettelyn avoimuuden, ii) huolehtiakseen toimien hallinnoinnista, seurannasta, valvonnasta ja arvioinnista, iii) edistääkseen toimien yhteensovittamista ja tietojenvaihtoa niiden täytäntöönpanosta vastaavien toimijoiden välillä, iv) varmistaakseen yhteisön rahoituksen näkyvyyden. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa hakemuksessa on esitettävä jokaisen mainitun seikan osalta riittävästi täsmällisiä tietoja, jotta komissio voi arvioida asiaa tietoisena kaikista siihen liittyvistä näkökohdista. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu hakemus on laadittava yhteistyössä komission kanssa. 8 artikla Valintaperusteet Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu yksittäisten toimien valinnasta ja rahastosta tuettavien toimien varainhoidon ja hallinnon valvonnasta ottaen huomioon yhteisön politiikan ja valintaperusteet. Toimia, joille haetaan rahoitusta rahastosta, voivat ehdottaa julkisen ehdotuspyynnön perusteella viranomaiset (kansalliset, alueelliset tai paikalliset; keskushallinto tai hajautettu hallinto), oppi- tai tutkimuslaitokset, koulutusjärjestöt, työmarkkinaosapuolet, julkishallinnon elimet, kansainväliset järjestöt tai valtiosta riippumattomat järjestöt joko yksin tai yhteistyössä. Vastuuviranomainen valitsee toimenpiteet seuraavien perusteiden mukaisesti: (a) jäsenvaltion tilanne ja tarpeet, (b) kustannustehokkuus ja kannattavuus toimen kohteena olevien henkilöiden määrän perusteella, (c) toimen innovatiivisuus ja mahdollisuus hyödyntää tuloksia jäsenvaltioiden välisen yhteistyön lujittamisessa tai soveltaa saatuja kokemuksia muissa jäsenvaltioissa, (d) hakijayhteisön ja sen mahdollisten yhteistyökumppaneiden kokemus, asiantuntemus, luotettavuus ja osallistuminen rahoitukseen, (e) toimen ja muiden Euroopan yhteisöjen talousarviosta tai kansallisista ohjelmista rahoitettavien toimien keskinäinen täydentävyys. Lisäksi vastuuviranomainen valvoo: - että hankkeiden suunnitteluun ja toteuttamiseen liittyvät toimet perustuvat kaikkien osapuolten yhteistyön ja erityisesti kohderyhmän osallistumisen periaatteille, - että toimet edistävät monialaista lähestymistapaa, joka käsittää koordinoituja toimia kaikilla sopivilla aloilla ja jossa otetaan huomioon kohderyhmään kuuluvien henkilöiden tilanteen monitahoisuus vastaanottavassa yhteiskunnassa, - ja että ohjelmien ja toimien jatkuvuus voidaan tarvittaessa varmistaa useiden vuosien ajaksi. 9 artikla Varojen jakaminen Käytettävissä olevat varat jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: a) 65 prosenttia varoista suhteessa kansainvälistä suojelua kolmen edeltävän vuoden aikana hakeneiden henkilöiden määrän keskiarvoon b) 35 prosenttia varoista suhteessa niiden henkilöiden määrään, joille on myönnetty pakolaisasema tai tilapäistä suojelua kolmen edeltävän vuoden aikana. Viitelukuina käytetään viimeisimpiä Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston vahvistamia lukuja. 10 artikla Aikataulu Toimet on toteutettava 1 päivän tammikuuta 2000 ja 31 päivän joulukuuta 2004 välisenä aikana. Komissio esittää jäsenvaltioille vuosittain viimeistään 1 päivänä heinäkuuta arvion varoista, jotka niille myönnetään vuosittaisessa talousarviomenettelyssä seuraavaa vuotta varten. Jäsenvaltioiden on esitettävä 7 artiklassa tarkoitetut yhteisrahoitushakemuksensa komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta. Komissio ja jäsenvaltio vahvistavat yhteisellä sopimuksella lopullisen luettelon tukea saavista toimista viimeistään kolmen kuukauden kuluttua yhteisrahoitushakemuksen tekemisestä. Komissio ja jäsenvaltio voivat tehdä 18 artiklassa tarkoitetun vuosikertomuksen perusteella vuosittain ehdotuksia tämän luettelon tai toimien luonteen muuttamisesta. Komissio ja jäsenvaltio tarkistavat viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2002 luettelon tai toimien luonteen 18 artiklassa tarkoitetun väliarvioinnin perusteella ja päättävät yhdessä tarvittavista muutoksista. III LUKU Varainhoitoa koskevat säännökset 11 artikla Rahoituksen rakenne Rahastosta myönnetty rahoitustuki voi olla enintään 50 prosenttia toimen kokonaiskustannuksista. Tätä osuutta voidaan korottaa 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa jäsenvaltioissa. 12 artikla Tukikelpoisuus 1. Menoja ei voida rahoittaa rahaston tuella, jos ne on maksettu ennen kuin komissio on hyväksynyt jäsenvaltion yhteisrahoitushakemuksen. Menot ovat tukikelpoisia ohjelman hyväksymispäivästä alkaen. 2. Komissio vahvistaa menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 13 artikla Päätös rahastosta myönnettävästä yhteisrahoituksesta Tarkastettuaan yhteisrahoitushakemuksen komissio tekee 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätöksen rahastosta myönnettävästä yhteisrahoituksesta. Päätöksessä vahvistetaan jäsenvaltiolle myönnettävä määrä. 14 artikla Maksusitoumukset Yhteisön maksusitoumukset perustuvat komission päätökseen yhteisrahoituksesta. 15 artikla Maksut 1. Komissio maksaa rahastosta myönnetyn rahoitustuen vastuuviranomaiselle maksusitoumusten mukaisesti. 2. Heti kun komissio on tehnyt päätöksen rahastosta myönnettävän tuen määrästä, suoritetaan etumaksu, joka vastaa 50 prosenttia jäsenvaltiolle kyseisenä vuonna myönnettävästä määrästä. Välimaksuna suoritetaan enintään 30 prosenttia, kun jäsenvaltio ilmoittaa käyttäneensä puolet etumaksusta. Loppumaksu suoritetaan kolmen kuukauden kuluessa jäsenvaltion toimittaman kirjanpidon sekä ohjelman toteuttamista koskevan vuosikertomuksen hyväksymisestä. IV LUKU Valvonta ja arviointi 16 artikla Valvonta 1. Rajoittamatta komission vastuuta Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamisesta jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu toimien varainhoidon valvonnasta. Tätä varten jäsenvaltiot toteuttavat erityisesti seuraavat toimenpiteet: (a) ne varmistavat, että hallinnointi- ja valvontajärjestelmät on otettu käyttöön ja että niitä sovelletaan niin, että voidaan turvata yhteisön varojen tehokas ja sääntöjenmukainen käyttö, (b) ne esittävät komissiolle kuvauksen näistä järjestelmistä, (c) ne varmistavat, että toimia hallinnoidaan sovellettavan yhteisön lainsäädännön mukaisesti ja että niiden käyttöön osoitetut varat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti, (d) ne varmistavat, että komissiolle esitettävät menoilmoitukset ovat täsmällisiä ja pohjautuvat tarkistettavissa oleviin tositteisiin perustuvaan kirjanpitoon, (e) ne ehkäisevät, tutkivat ja korjaavat sääntöjenvastaisuudet ja ilmoittavat niistä sekä niiden perusteella aloitettujen hallinnollisten ja oikeudellisten menettelyjen kulusta komissiolle voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti, (f) ne toimivat yhteistyössä komission kanssa sen varmistamiseksi, että yhteisön varoja käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti, (g) ne perivät takaisin todetun sääntöjenvastaisuuden perusteella menetetyt määrät ja soveltavat tarvittaessa viivästyskorkoa. 2. Komissio varmistaa Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion toteuttamista koskevan toimivaltansa nojalla, että jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön moitteettomasti toimivia hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä, jotta yhteisön varat käytetään sääntöjenmukaisesti ja tehokkaasti. Tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaa tai jäsenvaltioiden kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti toteuttamaa valvontaa rajoittamatta komission virkamiehet tai toimihenkilöt voivat tätä varten tehdä 1 kohdan f alakohdassa tarkoitetun yhteistyön puitteissa sovitun järjestelyn mukaisesti jäsenvaltioiden kanssa rahaston rahoittamiin hankkeisiin sekä hallinnointi- ja valvontajärjestelmiin kohdistuvia tarkastuksia paikalla, erityisesti pistokokein, ilmoitettuaan tarkastuksesta vähintään yhtä työpäivää etukäteen. Komissio ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle saadakseen kaiken tarvittavan avun. Jäsenvaltion virkamiehet tai toimihenkilöt voivat osallistua näihin tarkastuksiin. Komissio voi pyytää kyseistä jäsenvaltiota tekemään tarkastuksen paikalla varmistaakseen yhden tai useamman hankkeen sääntöjenmukaisuuden. Komission virkamiehet tai toimihenkilöt voivat osallistua näihin tarkastuksiin. 3. Komissio keskeyttää välimaksut tarvittavien tarkastusten jälkeen seuraavissa tapauksissa: a) jäsenvaltio ei pane toimia täytäntöön yhteisrahoituspäätöksessä sovitulla tavalla, tai b) jokin toimi tai sen osa ei ole oikeutettu rahaston yhteisrahoitukseen tai osaan siitä. Tällaisissa tapauksissa komissio esittää jäsenvaltiolle perustellun pyynnön toimittaa huomautuksensa ja tehdä tarvittaessa mahdolliset oikaisut asetetussa määräajassa. 4. Jos jäsenvaltio ei ole komission vahvistamassa määräajassa tehnyt oikaisuja ja jos sopimukseen ei ole päästy, komissio voi jäsenvaltion mahdolliset huomautukset huomioon ottaen päättää kolmen kuukauden kuluessa: a) vähentää 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua välimaksua tai b) tehdä vaadittavat rahoituskorjaukset peruuttamalla rahaston tuen kyseiselle toimelle tai sen osalle. Jos komissio ei tee päätöstä a tai b alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä, välimaksujen keskeytys lopetetaan välittömästi. 17 artikla Rahoituskorjaukset 1. Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu tutkia sääntöjenvastaisuudet ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet silloin kun ne toteavat toimen luonteeseen tai sen täytäntöönpano- tai valvontaedellytyksiin vaikuttavia merkittäviä muutoksia sekä tehdä tarvittavat rahoituskorjaukset. Jäsenvaltiot tekevät tarvittavat rahoituskorjaukset riippumatta siitä, onko kyseessä yksittäinen vai järjestelmällinen sääntöjenvastaisuus. Jäsenvaltion tekemät korjaukset koskevat yhteisön rahoitusosuuden peruuttamista kokonaan tai osittain. Jäsenvaltio voi käyttää näin vapautuneet yhteisön varat uudelleen 3 artiklassa tarkoitettujen saman alan toimien toteuttamiseen noudattaen yksityiskohtaisia sääntöjä, jotka komissio vahvistaa 19 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 2. Jos komissio katsoo tarvittavat tarkastukset tehtyään, että jäsenvaltio ei ole täyttänyt sille tämän artiklan 1 kohdan nojalla kuuluvia velvollisuuksia, sovelletaan 16 artiklan 3 ja 4 kohdan säännöksiä. 3. Komissio perii takaisin aiheetta maksetut määrät, joihin lisätään viivästyskorko. 18 artikla Seuranta ja arviointi 1. Jokaisen jäsenvaltion vastuuviranomainen toteuttaa tarvittavat toimenpiteet toimien seurannan ja arvioinnin varmistamiseksi. Sopimuksissa, joita vastuuviranomainen tekee toimien toteuttamisesta vastaavien organisaatioiden kanssa, on oltava lausekkeet, joiden mukaan toimien toteuttamisessa ja asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa tapahtuneesta edistyksestä laaditaan yksityiskohtainen kertomus vähintään kerran vuodessa. 2. Vastuuviranomainen toimittaa komissiolle vuosittain kirjanpitoasiakirjat ja yksityiskohtaisen kertomuksen toimien täytäntöönpanosta komission 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistamien sääntöjen mukaisesti. Vastuuviranomainen teettää lisäksi: a) päätöksen voimassaoloajan puolivälissä toimien toteuttamista koskevan riippumattoman arvioinnin 10 artiklassa tarkoitettua tarkistusta varten, b) ohjelman päätyttyä riippumattoman arvioinnin toimien toteuttamisesta ja niiden vaikutuksista. Tätä tarkoitusta varten voidaan osoittaa varoja, joiden määrä on enintään 1 prosentti jäsenvaltiolle myönnetyistä määrärahoista. Arviointikertomus liitetään loppukertomukseen. 3. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle välikertomuksen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002 ja loppukertomuksen viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2005. V LUKU Komitea 19 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 artiklassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä päätöksen 7 artiklan 3 kohdan säännöksiä noudattaen. 3. Komitea voi puheenjohtajansa tai jäsenvaltion aloitteesta käsitellä mitä tahansa tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvia kysymyksiä. VI LUKU Hätätoimenpiteitä koskevat erityissäännöt 20 artikla Hätätoimenpiteitä koskevat erityissäännöt 1. Rajoittamatta, mitä 6-19 artiklassa säädetään, sovelletaan tämän artiklan 2-5 kohtaa 5 artiklassa tarkoitettujen hätätoimenpiteiden toteuttamiseen: 2. Euroopan pakolaisrahastosta voidaan myöntää rahoitustukea enintään kuuden kuukauden ajan, ja tuki voi olla enintään 80 prosenttia kunkin toimenpiteen kokonaiskustannuksista. 3. Jos yhden tai useamman jäsenvaltion alueelle saapuu 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu suuri määrä henkilöitä, kyseisen jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle yhteenveto tarpeistaan ja hätätoimenpiteiden toteuttamista koskeva suunnitelma, joka sisältää kuvauksen suunnitelluista toimista ja niiden täytäntöönpanosta vastaavista elimistä. 4. Komissio tutkii yhden tai useamman jäsenvaltion esittämät hankkeet ja valitsee niistä toteuttamiskelpoiset 8 artiklassa vahvistettujen perusteiden nojalla. 5. Käytettävissä olevat varat jaetaan tarvittaessa jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: (a) 80 prosenttia varoista jaetaan niiden henkilöiden lukumäärän perusteella, jotka ovat saapuneet kuhunkin jäsenvaltioon 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun suuren joukon mukana, (b) 20 prosenttia varoista jaetaan esitettyjen hankkeiden laadun perusteella. VII LUKU Siirtymäsäännökset 21 artikla Siirtymäsäännökset Komissio esittää jäsenvaltioille arvion tämän päätöksen ensimmäiselle täytäntöönpanovuodelle myönnettyjen varojen määrästä kahden viikon kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta. Jos Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolla ei vielä ole kaikkia 9 artiklassa tarkoitettuja tarvittavia tilastotietoja, käytetään jäsenvaltioiden toimittamia tietoja; tässä tapauksessa komissio vahvistaa 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen jäsenvaltioiden toimittamien tilastotietojen tulkintaa koskevat säännöt. Tämän päätöksen 12 artiklasta poiketen 1 päivän tammikuuta 2000 ja yhteisrahoitushakemuksen hyväksymispäivän välisenä aikana maksetuille menoille voidaan myöntää tukea Euroopan pakolaisrahastosta varainhoitovuonna 2000. VIII LUKU loppusäännökset 22 artikla Soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 1. Komissio vastaa tämän päätöksen soveltamisesta. 2. Komissio antaa tarvittaessa muita tätä päätöstä koskevia soveltamissääntöjä 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 23 artikla Uudelleentarkastelu Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004. 24 artikla Osoitus Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä [...] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [...] RAHOITUSSELVITYS 1. TOIMENPITEEN NIMI Päätös Euroopan pakolaisrahaston perustamisesta. 2. BUDJETTIKOHTA B5-803 (ATE 2000 nimikkeistö) B5-810N ja B5-811N (Euroopan parlamentin nimikkeistö). 3. OIKEUSPERUSTA Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 63 artikla. 4. TOIMENPITEEN KUVAUS 4.1 Toimenpiteen yleistavoite Päätöksen tavoitteena on perustaa Euroopan unioniin rahoitusväline, jonka avulla voidaan tukea jäsenvaltioiden toimia monivuotisen ohjelman perusteella seuraavilla aloilla: a) pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanotto-olosuhteet sekä tasapuoliset ja tehokkaat turvapaikkamenettelyt ja niiden vireillepanon helpottaminen, b) pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden kotoutuminen, c) vapaaehtoinen paluu ja sopeutuminen uudelleen lähtömaan oloihin. Näihin tavoitteiden avulla pyritään edistämään pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamisen ja sen seurausten tasapuolista jakautumista jäsenvaltioiden kesken. Tavoitteena on erityisesti -tarjota pakolaisasemaa tai tilapäistä suojelua hakeville henkilöille asianmukaiset vastaanotto-olosuhteet, erityisesti majoituksen, oikeusavun ja muun avun osalta; tehdä turvapaikkamenettelyn aloittaminen helpommaksi, lisätä sen tehokkuutta ja tasapuolisuutta, jotta voidaan helpottaa turvapaikanhakuoikeuden hyödyntämistä pakolaisten oikeusasemasta 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, -edistää pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden kotoutumista oleskelujäsenvaltion yhteiskuntaan (mukaan luettuina toimenpiteet työelämään osallistumisen helpottamiseksi), jotta voidaan ottaa huomioon erityispiirteet, jotka erottavat nämä ulkomaalaisten ryhmät muista maahanmuuttajista, ja erityiset vaikeudet, joita he voivat kohdata, -luoda olosuhteet, joissa pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt sekä kansainvälistä suojelua hakevat henkilöt (mukaan luettuina ne, joiden osalta tällaista asemaa ei enää tunnusteta) voivat palata lähtömaahan antamalla heille toisaalta tarvittavia tietoja, niin että he voivat tehdä paluupäätöksen täysin tietoisina tähän liittyvistä näkökohdista, ja toisaalta aineellista apua varsinkin valmistelemalla heidän asettautumistaan uudelleen lähtömaan yhteiskuntaan, -edistää tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden välillä parhaiden toimintatapojen levittämiseksi, -mahdollistaa hätätoimenpiteiden toteuttaminen tilanteissa, joissa suuri määrä pakolaisia ja siirtymään joutuneita henkilöitä saapuu äkillisesti yhden tai useamman jäsenvaltion alueelle, niin että voidaan huolehtia kyseisten henkilöiden perustarpeista. 4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Toimenpide kestää 1 päivästä tammikuuta 2000 31 päivään joulukuuta 2004. Neuvosto tarkastelee päätöstä uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2004 komission ehdotuksesta. 5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS 5.1 Pakolliset menot/ei-pakolliset menot Ei-pakolliset menot. 5.2 Jaksotetut määrärahat/jaksottamattomat määrärahat Jaksotetut. 5.3 Oletettu tulolaji Ei sovelleta. 6. MENO-/TULOLAJI -Hankkeiden tukeminen yhdessä muiden julkisen tai yksityisen sektorin rahoittajien kanssa. Komission suoraan hallinnoimat hankkeet, joiden rahoittamiseen varataan vuosittain tietty osuus rahaston varoista, voidaan kuitenkin rahoittaa kokonaan rahaston varoista. 7. RAHOITUSVAIKUTUKSET 7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde) Tässä päätöksessä tarkoitettujen toimien kustannusten laskutapa perustuu komission vuodesta 1997 hallinnoimien kokeiluohjelmien toteuttamiseen. Kyseisten ohjelmien tavoitteena on ollut pakolaisten, siirtymään joutuneiden henkilöiden ja turvapaikanhakijoiden vastaanoton ja vapaaehtoisen paluun konkreettinen tukeminen (budjettikohdat B3-4113, B5-803 ja B7-6008) sekä pakolaisten kotouttaminen (budjettikohta B3-4113). Kolmeen edellä mainittuun budjettikohtaan on osoitettu seuraavat kokonaismäärärahat: 1997: 23,75 milj. euroa 1998: 26,75 milj. euroa 1. vaihe 1999: 20 milj. euroa 2. vaihe 1999: budjettivallan käyttäjä tekee parhaillaan päätöstä, määrärahojen määräksi arvioidaan 15 milj. euroa. Vuotuiset määrärahat ovat siis keskimäärin noin 28,5 miljoonaa euroa (edellyttäen että vuoden 1999 2. vaiheen toteuttamiseen myönnetään 15 milj. euron lisämäärärahat). On kuitenkin osoittautunut, että tämä määrä ei läheskään riitä täyttämään todettuja tarpeita. Erityisesti vastaanoton ja vapaaehtoisen paluun tukitoimenpiteisiin haettiin vuonna 1997 rahoitustukea yli 30 prosenttia enemmän kuin määrärahoja oli käytettävissä. Vuonna 1998 hakemusten yhteissumma ylitti käytettävissä olevan määrän 45 prosentilla, ja vuonna 1999 se oli peräti 850 prosenttia käytettävissä olevasta määrästä (Kosovon kriisin vuoksi). Komission yksiköt arvioivat, että yli puolet hakemuksista, joita ei ole voitu hyväksyä määrärahojen puutteen vuoksi, olisi ollut oikeutettuja yhteisön tukeen. Vuoden 1999 kokemusten perusteella tavoite rahoittaa 'rakenteellisia' toimenpiteitä EY:n perustamissopimuksen 63 artiklan soveltamisalaan kuuluvien kysymysten osalta voi osoittautua mahdottomaksi täyttää, jos jokin kriisitilanne aiheuttaa suuren pakolaisvirran. Koska erillistä budjettikohtaa hätätilanteita varten ei ollut, kaikki alun perin budjettikohtaan B5-803 osoitetut varat käytettiin hätätoimenpiteisiin Kosovosta paenneiden henkilöiden auttamiseksi. Tarvitaan siis ehdottomasti varaus, jotta voidaan vastata sekä hätätilanteiden luomiin tarpeisiin että toteuttaa rakenteellisia toimia, kuten Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto toivoi. Talousarvion suuntaviivoista käydyn komission keskustelun perusteella ehdotetaan kauden 2000-2004 kokonaisrahoitukseksi 215 miljoonaa euroa, joka jakautuu vuosittain seuraavasti: a) budjettikohta B5-810 'rakenteelliset toimenpiteet' 26 miljoonaa euroa vuodelle 2000. b) varaus (B5-811 Euroopan parlamentin budjettinimikkeistössä) 'Pakolaistulvan aiheuttamat hätätoimenpiteet': 10 miljoonaa euroa vuodelle 2000. c) budjettikohta B5-810 (rakenteelliset toimet): 35 miljoonaa euroa vuodessa kaudella 2001-2004. d) varaus (B5-811 - hätäaputoimet äkillisen pakolaistulvan hoitamiseksi): 10 miljoonaa euroa vuodessa kaudella 2001-2004. 7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken Seuraava jaotteluehdotus perustuu vuosien 1997-1999 valmisteleviin toimiin. Lisäksi on otettava huomioon vaatimus säilyttää määrärahojen taso riittävänä, jotta voidaan edistää parhaiden menettelytapojen levittämistä yhteisön tasolla. Kyseessä oleville tilanteille tyypillisen epävakauden ja mahdollisesti tukikelpoisten hankkeiden laajuudessa esiintyvien erojen vuoksi seuraavassa taulukossa esitetään kustannusten jakautumisesta väliaikainen arvio, joka perustuu vuosien 1997-1999 jaotteluun. B5 - 810 JAOTTELU // // arvioitu määrärahaosuus % Vastaanotto // 36 Kotouttaminen // 36 Vapaaehtoinen paluu // 18 Parhaiden menettelytapojen levittäminen // 10 YHTEENSÄ // 100 >TAULUKON PAIKKA> Varaus (B5-811 Euroopan parlamentin budjettinimikkeistössä) Hankkeiden kustannuksia ei ole tässä vaiheessa mahdollista jaotella toimenpiteiden tyypin mukaan. Kaikki toimenpiteet ovat hätätoimenpiteitä, jotka kuuluvat yleensä johonkin laajempaan hankkeeseen. Tämäntyyppisiä vuonna 1999 rahoitettuja toimenpiteitä toteutetaan parhaillaan ja luokittelu voidaan todennäköisesti tehdä kunhan toimet on saatu päätökseen. Maksusitoumusmäärärahat (MSM) milj. euroa (nykyhintoina) >TAULUKON PAIKKA> 7.3 Talousarvion B osaan sisältyvät tutkimuksista, asiantuntijatapaamisista jne. aiheutuvat toimintamenot Teknistä ja hallinnollista apua koskeviin toimenpiteisiin varataan enintään 800 000 euroa vuodessa. Tällaisten toimenpiteiden tarkoituksena on varmistaa toimien tehokas käytännön toteutus. Kyseistä apua annetaan komissiolle ja jäsenvaltioille. Se ei kuitenkaan saa liittyä tavanomaisiin julkishallinnon palveluihin, vaan hankkeiden valmisteluun, hallinnointiin, seurantaan ja arviointiin. Apua voidaan myöntää vain hankkeiden keston ajan. 7.4 Maksusitoumus- ja maksumäärärahojen alustava aikataulu B5 - 810 MSM milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> Varaus (B5-811 Euroopan parlamentin nimikkeistössä) MSM milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> 8. PETOSTENTORJUNTATOIMET -Suunnitellut erityiset valvontatoimenpiteet Jäsenvaltiot vastaavat toimien valinnasta ja niiden varainhoidon ja hallinnon hoidosta; niillä on ensisijainen vastuu toimien varainhoidon valvonnasta. Niiden on noudatettava tässä päätöksessä vahvistettuja tukikelpoisuuden perusteita ja varmistettava asianmukaisten hallinnointi- ja valvontajärjestelmien olemassaolo ja toimitettava kuvaus niistä komissiolle. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hallinnoinnissa noudatetaan sovellettavia yhteisön sääntöjä ja moitteettoman varainhoidon periaatetta, vahvistettava menoilmoitukset ja valvottava, että kirjanpitojärjestelmä perustuu todennettuihin asiakirjoihin, torjuttava, todettava ja korjattava sääntöjenvastaisuudet, aloitettava tarvittavat tutkintamenettelyt ja ilmoitettava niiden etenemisestä komissiolle, toimittava yhteistyössä komission kanssa ja perittävä takaisin sääntöjenvastaisuuksien perusteella menetetyt varat. Lisäksi komission on varmistettava, että jäsenvaltioissa on käytössä hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ja että ne toimivat moitteettomasti. Tätä varten komissio voi tehdä tarkastuksia paikalla tai pyytää kyseessä olevaa jäsenvaltiota tekemään tarkastukset, joihin komission virkamiehet tai edustajat voivat osallistua. Lisäksi voidaan tehdä rahoituskorjauksia, jos todetaan yksittäisiä tai järjestelmällisiä puutteita. 9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI 9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä -Määrälliset erityistavoitteet *perusrakenteiden tai palvelujen luominen tai parantaminen, *aineellisen avun tarjoaminen. -Kohderyhmä *2 artiklassa tarkoitetut pakolaiset ja siirtymään joutuneet henkilöt sekä henkilöt, jotka ovat kuuluneet kyseisiin ryhmiin. 9.2 Toimenpiteen perustelu -Yhteisön rahoitustuen tarpeellisuus erityisesti toissijaisuusperiaate huomioon ottaen. Euroopan pakolaisrahaston perustamisella pyritään tukemaan ja edistämään jäsenvaltioiden toimintaa pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden vastaanottamiseksi ja tukemaan niitä vastaanotosta aiheutuvien seurausten kantamisessa. Ensisijaisesti pyritään täydentämään kansainvälistä suojelua hakeville henkilöille annettavaa apua koskevan kansallisen politiikan täytäntöönpanoa. Toiseksi pyritään edistämään pakolaisten ja muiden suojelua saavien henkilöryhmien kotouttamisohjelmien kehittämistä. Lisäksi tarkoituksena on kannustaa pakolaisaseman hakijoita vapaaehtoiseen paluuseen, varsinkin jos heidän hakemuksensa on hylätty, mutta myös siirtymään joutuneita henkilöitä, pakolaisia ja kansainvälisen suojelun tarpeessa olevia henkilöitä, varsinkin jos suojelun tarve on lakannut. Kaikilla näillä aloilla on tarpeen tukea näkemystä, jonka mukaan tällaisten henkilöiden auttaminen kuuluu jäsenvaltioiden yhteisvastuun piiriin ja että siitä aiheutuvat seuraukset olisi jaettava tasapuolisesti jäsenvaltioiden kesken, sillä tilanteet voivat vaihdella jäsenvaltiosta toiseen. Vaatimus seurausten tasapuolisesta jakamisesta jäsenvaltioiden kesken edellyttää rahoitustoimenpiteitä, joilla pyritään samanaikaisesti keventämään suurimman rasituksen kohteena olevien jäsenvaltioiden taakkaa ja lisäämään niiden jäsenvaltioiden kapasiteettia, joiden perusrakenteet ovat riittämättömiä. Tämä edellyttää resurssien uudelleenjakoa Euroopan unionin tasolla, mitä yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi tehdä. -Toteutustapojen valinta * edut verrattuna vaihtoehtoisiin toimenpiteisiin (suhteelliset edut) Ainoa vaihtoehto ehdotetuille toimille on se, että komission yksiköt hallinnoivat suoraan yksittäisiä toimenpiteitä ja hankkeita. Tämän päätöksen tekemistä edeltävästä yhteisestä toiminnasta ja kokeiluhankkeista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että se merkitsisi suhteetonta hallinnollista työmäärää ilman että saavutettaisiin kuitenkaan parasta mahdollista tehokkuutta. Jos hallinnointi delegoidaan jäsenvaltioille, komissio voi keskittyä yleistavoitteiden määrittelemiseen ja toimien johdonmukaisuudesta huolehtimiseen. Samalla voidaan varmistaa, että yksittäisten hankkeiden valinta ja toteutus tapahtuvat mahdollisimman lähellä kenttää, niin että siinä voidaan ottaa huomioon jäsenvaltioiden erityisolosuhteet ja käytännön tarpeet. Tämän ansiosta toimien valintaa ja seurantaa ei enää tarvitse antaa teknisen avun toimiston tehtäväksi. * muiden vastaavien yhteisön tasolla tai kansallisella tasolla mahdollisesti suoritettavien toimenpiteiden erittely * odotetut liitännäis- ja kerrannaisvaikutukset Koska Euroopan pakolaisrahastosta voidaan rahoittaa enintään 50 prosenttia toimenpiteiden kokonaiskustannuksista (75 % koheesiorahastosta tukea saavissa jäsenvaltioissa), olisi lisättävä rahaston tavoitteiden toteuttamiseen tähtääviä kokonaismenoja. Kokemusten perusteella on yleensä mahdollista saada hyödyllisiksi ja tehokkaiksi osoittautuneille hankkeille myös kansallista julkista rahoitusta yhteisön rahoituksen lisäksi. Tukikelpoisten hankkeiden onnistumisesta koituu jäsenvaltioille ja tuensaajille seuraavia etuja: - kiireellisen sosiaalituen myöntämistä edellyttävät hätätilanteet vähenevät ja sosiaalisesta syrjäytymisestä ja sen seurauksista aiheutuvien kustannusten osuus jäsenvaltioiden sosiaalipalvelujen talousarvioissa supistuu pakolaisten, siirtymään joutuneiden henkilöiden ja kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden osalta, - sellaisten ulkomaalaisten määrä vähenee, jotka oleskelevat maassa laittomasti ja joutuvat välttelemään viranomaisia, koska heillä ei ole mitään mahdollisuuksia laillistaa asemaansa tai palata lähtömaahan; tämä koskee vapaaehtoista paluuta koskeviin toimenpiteisiin oikeutettuja henkilöitä ja erityisesti pakolaisasemaa hakeneita henkilöitä, joiden hakemus on hylätty lopullisesti. -Toimenpiteen erityistuloksiin mahdollisesti vaikuttavat pääasialliset epävarmuustekijät *saapuvien pakolaisten määrän vaihtelut. 9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi -Suoritusten osoittimet * tuloksen osoittimet (toteutettujen toimenpiteiden arviointi) *Vastaanotto ja kotouttaminen: majoituskapasiteetti (vuoteiden lukumäärä, tilojen laatu), uusien palvelujen luominen tai nykyisen palvelukapasiteetin vahvistaminen, käyttöaste, edunsaajien määrä. *Vapaaehtoinen paluu: uusien palvelujen luominen tai nykyisen palvelukapasiteetin vahvistaminen, palveluja (tiedotus, koulutus) käyttävien henkilöiden määrä, lähtömaahan palanneiden henkilöiden määrä. * tavoitteiden mukaan määritetyt vaikutuksen osoittimet *Vastaanotto: pakolaisaseman hakijoiden toissijaisen siirtymisen väheneminen (siirtyminen jäsenvaltiosta toiseen parempien olosuhteiden toivossa). *Kotouttaminen: sosiaalisen syrjäytymisen väheneminen kyseisessä väestöryhmässä. *Vapaaehtoinen paluu: lähtömaahan palanneiden henkilöiden määrän kasvu, lähtömaan etu osana yhteistä kehittämispolitiikkaa. -Säädettyä jälkiarviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja toteuttamisaikataulu Toimenpiteiden toteuttamisesta vastaavien tahojen on laadittava vähintään kerran vuodessa kertomus jäsenvaltion vastuuviranomaiselle. Jäsenvaltioiden on laadittava vuosikertomus komissiolle. Jokaisen jäsenvaltion on teetettävä riippumaton arviointi jokaisesta toimesta. -Saavutettujen tulosten arviointi (meneillään olevaa toimenpidettä jatkettaessa tai uudistettaessa) Budjettikohtia B7-6008 ja B5-803 koskeva vuoden 1997 väliraportti esitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle 16. heinäkuuta 1998 (komission sisäinen valmisteluasiakirja SEC(1998)1263). Toinen kertomus, joka käsittelee edellä mainittujen budjettikohtien nojalla vuonna 1997 rahoitettujen hankkeiden tulosten arviointia, esitettiin Euroopan parlamentille 13. heinäkuuta 1999 (komission sisäinen valmisteluasiakirja SEC(1999)1105). Tämän arvioinnin päätelmät voidaan esittää tiivistettynä seuraavasti: (a) Yhteisön rahoitus on toiminut katalysaattorina; se on edistänyt kansallisella tasolla koordinoitua toimintaa erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joilla on viime vuosiin asti ollut vain vähän kokemusta pakolaisten vastaanottamisesta ja joiden yleisiä vastaanottorakenteita on kehitettävä kiireellisesti. (b) Toimenpiteiden täytäntöönpanon koordinointia on tarpeen tehostaa kahdella tasolla: ensinnäkin jäsenvaltioiden hallitusten ja komission välillä nykyisten yhteisön ja kansallisten ohjelmien yhdenmukaistamiseksi sekä toiseksi jäsenvaltioiden hallitusten ja valtiosta riippumattomien järjestöjen välillä, jotta voidaan varmistaa niiden toteuttamien hankkeiden sisällyttäminen yhteisesti hyväksyttyyn strategiaan. (c) Yhteisön rahoituksen avulla pitäisi keskittyä luomaan erityisesti paluuta koskevien neuvontapalvelujen perusrakenteita ja erityisiä koulutushankkeita sekä parantamaan vastaanottoon ja turvapaikkamenettelyjen aloittamiseen liittyviä olosuhteita. Erityisen toivottavaa olisi vapaaehtoisesti palanneiden henkilöiden seuranta lähtömaassa. (d) Rahoitushakemukset ylittävät selkeästi käytettävissä olevat varat, ja olisi tehtävä uusi arviointi rahoitusvaikutuksista ratkaistavina olevien ongelmien laajuuteen verrattuna. Vuonna 1997 budjettikohdasta B3-4113 rahoitettujen hankkeiden tulosten arviointi annettiin ulkopuolisen konsulttiyrityksen tehtäväksi. Kertomusta viimeistellään parhaillaan, ja se on tarkoitus esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle ennen vuoden 1999 loppua. Vuosina 1998 ja 1999 rahoitettuja hankkeita toteutetaan parhaillaan. Komissio arvioi hankkeiden tuloksia saatuaan loppuraportit (vuoden 2000 ensimmäisellä neljänneksellä vuonna 1998 rahoitetuista hankkeista sekä vuonna 1999 rahoitetuista hätätoimenpiteistä). Tarkoituksena on myös teettää ulkopuolinen arviointi (jota koskeva tarjouskilpailumenettely on käynnissä). Kokeiluhankkeiden toteuttamisen perusteella voidaan joka tapauksessa todeta jo nyt, että vuosi on liian lyhyt aika useimpien hankkeiden toteuttamiseen, koska niiden ominaisuudet vastaavat keskipitkän tai pitkän aikavälin hankkeita. Sekä jäsenvaltiot että hankkeita toteuttavat järjestöt tarvitsevat laajempaa perspektiiviä voidakseen suunnitella toimenpiteitä johdonmukaisesti. 10. HALLINTOMENOT (TALOUSARVION PÄÄLUOKKA III, A OSA) Tarvittava hallintohenkilöstö saadaan käyttöön vasta budjettivallan käyttäjän tehtyä näiden resurssien kohdentamista koskevan vuosittaisen päätöksensä, jossa otetaan huomioon erityisesti budjettivallan käyttäjän myöntämä lisähenkilöstö ja -resurssit. 10.1 Vaikutus henkilöstön määrään >TAULUKON PAIKKA> Lisähenkilöstöä on oltava saatavilla vuodesta 2000 alkaen. 10.2 Lisähenkilöstöstä aiheutuvat kokonaiskustannukset EUR >TAULUKON PAIKKA> Määrät ilmaisevat lisähenkilöstön käytön kokonaiskustannukset koko ajalta, jos toimenpide on määräaikainen, tai 12 kuukauden ajalta, jos sen kestoa ei ole määritelty. 10.3 Toiminnasta aiheutuvien muiden toimintamenojen kasvu, erityisesti komiteoiden ja asiantuntijaryhmien kokouskulut EUR >TAULUKON PAIKKA> Kohdassa 10.3 esitetyt, osastoon A-7 liittyvät menot katetaan pääosaston kokonaismäärärahoista.