EUROOPAN KESKUSPANKIN LAUSUNTO,

annettu 20 päivänä marraskuuta 2018,

ehdotuksesta direktiiviksi luotonhallinnoijista, luotonostajista ja vakuuksien realisoimisesta

(CON/2018/54)

(2018/C 444/06)

Johdanto ja oikeusperusta

Euroopan komissio antoi 14 päivänä maaliskuuta 2018 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi luotonhallinnoijista, luotonostajista ja vakuuksien realisoimisesta (jäljempänä ’ehdotettu direktiivi’) (1). Euroopan keskuspankki (EKP) katsoo, että ehdotettu direktiivi kuuluu sen toimivaltaan, ja se on päättänyt käyttää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (jäljempänä ’perussopimus’) 127 artiklan 4 kohdan toisessa virkkeessä ja 282 artiklan 5 kohdassa vahvistettua oikeuttaan antaa lausunto.

EKP:n toimivalta antaa lausunto perustuu Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 25 artiklaan, jonka mukaan EKP voi antaa lausuntoja neuvostolle ja komissiolle unionin sellaisen lainsäädännön soveltamisalasta ja soveltamisesta, joka koskee luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaa ja rahoitusjärjestelmän vakautta, sekä EKP:lle perussopimuksen 127 artiklan 6 kohdan nojalla annettuihin luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskeviin tehtäviin. Tämän lausunnon on antanut EKP:n neuvosto Euroopan keskuspankin työjärjestyksen 17.5 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaisesti.

1. Yleiset huomautukset

1.1 EKP on vahvasti puoltanut jälkimarkkinoiden kehittämistä pankkisaataville ja erityisesti järjestämättömille lainoille järjestämättömien lainojen käsittelyä koskevasta EU:n toimintasuunnitelmasta annetun neuvoston päätelmien ( 2 ) mukaisesti. Kun otetaan huomioon joidenkin eurooppalaisten luottolaitosten taseissa olevien järjestämättömien lainojen suuri määrä, jälkimarkkinoiden kehittäminen voi myötävaikuttaa järjestämättömien lainojen määrän vähentämiseen, osana kokonaisvaltaista lähestymistapaa järjestämättömien lainojen ratkaisemiseksi ( 3 ) . Hyvin toimivat jälkimarkkinat voivat myös hillitä järjestämättömien lainojen määrän kasvua tulevaisuudessa ( 4 )

1.2 Hyvin toimivat jälkimarkkinat saattavat vaikuttaa myönteisesti myös rahoitusvakauteen, koska ne saattavat myötävaikuttaa järjestämättömiin lainoihin liittyvien riskien siirtymiseen pois luottolaitosten taseista. Luottolaitosten taseissa oleva järjestämättömien lainojen suuri määrä vaikuttaa negatiivisesti luottolaitosten kykyyn täyttää tehtävänsä rahoituksen tarjoajana reaalitaloudelle sekä niiden operatiiviseen joustavuuteen ja yleiseen kannattavuuteen, jotka ovat olennaisen tärkeitä toimivan pankkisektorin kannalta. On ratkaisevan tärkeää, että jälkimarkkinoihin sovellettava lainsäädäntö mahdollistaa järjestämättömien lainojen tehokkaan siirtämisen pois luottolaitosten taseista ( 5 )

2. Erityisiä huomautuksia

2.1 Tiedonantovaatimukset

Ehdotetussa direktiivissä luotonhallinnoijille, luotonostajille ja luottolaitoksille asetetaan tiedonantovaatimuksia. Esimerkiksi luotonostajan, tai soveltuvissa tapauksissa sen edustajan, on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa luotonostajalla tai sen mahdollisella edustajalla on kotipaikka tai johon se on sijoittautunut, aikomuksestaan panna luottosopimus suoraan täytäntöön antamalla seuraavat tiedot (6): Lisäksi luotonostajan tai sen mahdollisen edustajan, joka siirtää luottosopimuksen toiselle luotonostajalle, on ilmoitettava siirrosta toimivaltaisille viranomaisille ja annettava niille tiedoksi uuden luotonostajan ja sen mahdollisen edustajan nimi ja osoite (7). Unionin lainsäätäjien olisi huolellisesti harkittava rajoittavatko nämä tiedonantovelvollisuudet järjestämättömien lainojen jälkimarkkinoiden tehokasta toimintaa, sillä merkittävä tiedonantorasite saattaa vähentää markkinoiden uusien tulokkaiden määrää tai johtaa siihen, että samat tiedot raportoidaan useammin kuin kerran toimivaltaisille viranomaisille.

2.2 Järjestämättömiä lainoja koskeviin tietoihin sovellettavat tekniset standardit

Ehdotetussa direktiivissä Euroopan pankkiviranomaiselle (EPV) annetaan tehtäväksi laatia luonnokset teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joissa määritetään esitysmuodot, joita luotonantajina olevien luottolaitosten on käytettävä antaessaan yksityiskohtaista tietoa luottosalkkunsa luottovastuista luottosopimuksen seulontaa, arviointia ja taloudellisten tietojen huolellista tarkastusta varten (8).

Tähän liittyen EKP huomauttaa, että asetuksessa (EU) 2016/867 (9) säädetään uudesta tietoaineistosta, johon sisältyy yksityiskohtaiset tiedot euroalueen yksittäisistä pankkilainoista. Tämän tietoaineiston tarkoituksena on antaa kaikkien euroalueen jäsenvaltioiden osalta hyvin yksityiskohtaiset ja täysin vertailukelpoiset tiedot, jotka perustuvat yhdenmukaistettuihin käsitteisiin ja määritelmiin. Näiden uusien säädösmuutosten valossa on tärkeää, että EPV:n laatimissa tietolomakkeissa otetaan huomioon yksityiskohtaisten luotto- ja luottoriskitietojen keruu sekä mahdolliset muut keskeiset hankkeet, jotta vältetään tarpeettomat päällekkäisyydet ja minimoidaan luottolaitosten raportointirasite.

2.3 Toimivaltaisten viranomaisten tuomioistuinten ulkopuolisen nopeutetun vakuuksien täytäntöönpanomekanismin puitteissa toteuttama tietojen keruu

Ehdotetun direktiivin mukaan luottolaitoksia valvovien toimivaltaisten viranomaisten on kerättävä luotonantajilta vuosittain tiedot tuomioistuinten ulkopuolisen nopeutetun vakuuksien täytäntöönpanon avulla täytäntöön pantujen vakuudellisten luottosopimusten lukumäärästä sekä tällaisten täytäntöönpanojen määräajoista, sisältäen a) sekä irtaimeen että kiinteään omaisuuteen kohdistuvien menettelyjen osalta vireille pantujen, keskeneräisten ja toteutettujen menettelyjen lukumäärän; b) menettelyjen pituuden tiedoksiantamisesta selvittämiseen, realisointitavan mukaan (julkinen myynti, yksityinen myynti tai omaksiottaminen); c) kunkin menettelyn keskimääräiset kustannukset euroina, ja d) selvittämisasteet. Jäsenvaltioiden olisi koottava yhteen nämä tiedot, laadittava kyseisistä koontitiedoista tilastot ja annettava ne tiedoksi komissiolle (10). Tapauksissa joissa EKP on luottolaitosten valvonnasta vastaava viranomainen, EKP:n vakavaraisuusvalvontatehtävien oikeusperusta on perussopimuksen 127 artiklan 6 kohta, jonka mukaan neuvosto voi antaa EKP:lle luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyviä tehtäviä. Koska näiden tietojen antaminen liittyy tuomioistuinten ulkopuolisen nopeutetun vakuuksien täytäntöönpanomekanismin tehokkuuteen eikä luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan, unionin lainsäätäjän olisi täsmennettävä, ettei näiden tietojen keruu kuulu EKP:n tehtäviin.

Niiltä osin kuin EKP suosittaa ehdotettua direktiiviä muutettavaksi, tarkat muutosehdotukset perusteluineen on esitetty teknisessä työasiakirjassa, johon on liitetty selvitys. Tekninen työasiakirja on luettavissa englanninkielisenä EKP:n verkkosivuilla.

Tehty Frankfurt am Mainissa 20 päivänä marraskuuta 2018. EKP:n puheenjohtaja Mario DRAGHI

(1) COM(2018) 135 final.

(2) Ks. Neuvoston päätelmistä järjestämättömien lainojen käsittelyä koskevasta EU:n toimintasuunnitelmasta 11 päivänä heinäkuuta 2017 annettu neuvoston lehdistötiedote. Saatavilla neuvoston verkkosivuilla https://www.consilium.europa.eu

(3) Ks. esim. EKP:n Financial Stability -julkaisu marraskuulta 2016, saatavilla EKP:n verkkosivuilla https://www.ecb.europa.eu

(4) Ks. myös lausunnon CON/2018/31 2.2.1 kohta. Kaikki EKP:n lausunnot julkaistaan EKP:n verkkosivuilla.

(5) Ks. myös lausunnon CON/2018/31 2.2.2 kohta.

(6) Ks. ehdotetun direktiivin 18 artiklan 1 kohta.

(7) Ks. ehdotetun direktiivin 19 artiklan 1 kohta.

(8) Ks. ehdotetun direktiivin 14 artiklan 1 kohta.

(9) Euroopan keskuspankin asetus (EU) 2016/867, annettu 18 päivänä toukokuuta 2016, yksityiskohtaisten luotto- ja luottoriskitietojen keruusta (EKP/2016/13) (EUVL L 144, 1.6.2016, s. 44).

(10) Ks. ehdotetun direktiivin 33 artikla.