Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 77/91/ETY muuttamisesta julkisten osakeyhtiöiden perustamisen sekä niiden pääoman säilyttämisen ja muuttamisen osalta SEK(2004) 1342 /* KOM/2004/0730 lopull. - COD 2004/0256 */





Bryssel 29.10.2004 KOM(2004) 730 lopullinen 2004/0256 (COD) . Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI neuvoston direktiivin 77/91/ETY muuttamisesta julkisten osakeyhtiöiden perustamisen sekä niiden pääoman säilyttämisen ja muuttamisen osalta SEK(2004) 1342 (komission esittämä) PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA 1.1. EHDOTUKSEN PERUSTA JA TAVOITTEET Toinen yhtiöoikeusdirektiivi[1] annettiin 1976 yhtiöiden jäsenten ja ulkopuolisten etujen suojaamiseksi sovittamalla yhteen kansalliset säännökset, joita sovelletaan julkisiin osakeyhtiöihin muun muassa seuraavilla aloilla: yhtiöiden perustaminen, vähimmäisosakepääomaa koskeva vaatimus, varojen jakaminen osakkeenomistajille sekä pääoman korottaminen ja alentaminen. Direktiivin yleistavoitteena on säätää edellytyksistä, jotka on täytettävä, jotta voidaan varmistaa yhtiöiden pääoman säilyttäminen velkojien etujen suojaamiseksi. Lisäksi direktiivissä säädetään vähemmistöosakkaiden suojaamisesta ja periaatteesta, jonka mukaan kaikkia samassa asemassa olevia osakkeenomistajia on kohdeltava yhdenvertaisesti. Tällä direktiivin muuttamista koskevalla ehdotuksella pyritään helpottamaan pääomaa koskevia toimenpiteitä julkisissa osakeyhtiöissä. Tavoitteeseen pyritään sallimalla jäsenvaltioiden tietyin ehdoin poistaa selvitysten antamista koskevat erityisvaatimukset ja helpottaa yksittäisten muutosten tekemistä osakeomistukseen sekä tarjota velkojille tietyissä olosuhteissa perusperiaatteiltaan yhdenmukaistettu oikeusmenettely pääoman vähentämisen yhteydessä. Osakeyhtiöille on tarkoitus antaa tällä tavoin valmiudet reagoida pääoman määrän, pääomarakenteen ja pääomaosakkuuden osalta nopeammin, edullisemmin kustannuksin ja vähemmin viipein niiden kannalta merkitykselliseen markkinakehitykseen. Toiseen yhtiöoikeusdirektiiviin nyt ehdotettavilla uudistuksilla pyritään siten parantamaan yritysten tehokkuutta ja kilpailukykyä heikentämättä kuitenkaan osakkeenomistajien ja velkojien suojaa, mikä on asetettu tavoitteeksi myös komission tiedonannossa[2] Euroopan parlamentille ja neuvostolle ”Yhtiöoikeuden uudistaminen ja omistajaohjauksen (corporate governance) parantaminen Euroopan unionissa – etenemissuunnitelma”. 1.2. YLEISTÄ Yhtiöoikeustyöryhmä antoi syyskuussa 1999 eli komission lokakuussa 1998 käynnistämän SLIM-hankkeen (Simplification of the Legislation on the Internal Market) neljännen vaiheen osana raportin ensimmäisen ja toisen yhtiöoikeusdirektiivin yksinkertaistamisesta.[3]. Raportissa esitettiin suosituksia aloiksi, joita voitaisiin yksinkertaistaa. Tärkeimmissä toiseen yhtiöoikeusdirektiiviin liittyvissä suosituksissa korostettiin tarvetta poistaa selvitysten antamista koskevat vaatimukset tietyin ehdoin ja tietyissä tapauksissa (osakeanti muuta vastiketta kuin rahaa vastaan; merkintäetuoikeuksien poissulkeminen), tarvetta helpottaa yhtiön omien osakkeiden hankintaa ja rahoituksen tarjoamista ulkopuoliselle yhtiön osakkeiden hankintaan sekä tarvetta helpottaa yrityksen pääomaosakkuuden uudelleenjärjestelyä. Komissio ilmoitti kertomuksessaan[4] Euroopan parlamentille ja neuvostolle kannattavansa toiseen direktiiviin liittyvien tärkeimpien suositusten tavoitteita ja aikovansa pohtia edelleen, miten toista direktiiviä voitaisiin parhaiten muuttaa suositusten perusteella. EU:n yhtiöoikeuden uudistamisesta annetun raportin mukaan (”Report on a Modern Regulatory Framework for Company Law in Europe”, yhtiöoikeutta käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän marraskuussa 2002 antama raportti) suurin osa SLIM-työryhmän ehdotuksista on toteuttamiskelpoisia. Asiantuntijaryhmä on laatinut myös joitakin lisäehdotuksia toisen yhtiöoikeusdirektiivin uudistamiseksi. Komissio onkin pitänyt edellä mainitun tiedonannon liitteen 1 mukaisesti direktiiviehdotusta toisen yhtiöoikeusoikeusdirektiivin muuttamisesta kyseisten perusteiden pohjalta lyhyen aikavälin ensisijaisena tavoitteena. Tiedonannossa suositellaan toisen yhtiöoikeusdirektiivin yksinkertaistamista SLIM-työryhmän suositusten ja niitä täydentävän korkean tason asiantuntijaryhmän raportin (”SLIM-Plus”) mukaisesti. 1.3. EHDOTUKSEN SOVELTAMISALAA KOSKEVAT NYKYISET SÄÄNNÖKSET Tällä ehdotuksella pyritään yksinkertaistamaan säännöksiä, joita sovelletaan osakeyhtiöiden pääomaa koskeviin toimenpiteisiin. Toisessa yhtiöoikeusdirektiivissä säännellään näitä toimenpiteitä seuraavasti: - Osakkeita ei saa antaa vastikkeesta, joka on niiden nimellisarvoa tai nimellisarvon puuttuessa kirjanpidollista vasta-arvoa pienempi. Tätä kieltoa sovelletaan poikkeuksetta kaikkiin osakeanteihin eikä pelkästään yhtiön perustamisen yhteydessä järjestettävään ensimmäiseen osakeantiin. Tämä ei tarkoita sitä, että myöhemmissä osakeanneissa ei voitaisi soveltaa edellisessä annissa sovellettua alhaisempaa nimellisarvoa tai kirjanpidollista vasta-arvoa, kunhan uusiin osakkeisiin sovellettava vastike on edellä mainitun velvoitteen mukainen. - Osakkeiden antaminen muuta vastiketta kuin rahaa vastaan edellyttää, että yksi tai useampi riippumaton asiantuntija laatii niistä arvostuksen. - Yhtiön pääomaosakkuuden uudelleenjärjestely edellyttää periaatteessa, jos suinkin mahdollista, ennakkovaltuuden saamista yhtiöjärjestyksen tai perustamisasiakirjan perusteella ja/tai yhtiökokoukselta.Yhtiön omien osakkeiden hankinta edellyttää periaatteessa yhtiökokouksen hyväksyntää, joka myönnetään vain tietyn jakson ajaksi ja vain tietylle osalle yhtiön pääomaa. - Yhtiö voi tarjota rahoitusta ulkopuolisille omien osakkeidensa hankintaan vain erittäin harvoissa tapauksissa ja vain tiettyyn rajaan saakka. - Merkintäetuoikeuden poistamiseen rahavastiketta vastaan toteutetuissa osakepääoman korotuksissa on saatava yhtiökokouksen hyväksyntä ja hallinto- tai johtoelimen on annettava siitä kirjallinen selvitys. - Osakepääomaa alennettaessa jäsenvaltioiden tehtävänä on määrätä edellytyksistä, joita sovelletaan velkojan oikeuteen saada riittävä vakuus saamisilleen. 1.4. Yhtäläisyydet ja erot suhteessa nykyisiin säännöksiin tai asiakirjoihin Tämän ehdotuksen 39 a ja 39 b artiklan ja julkisista ostotarjouksista annetun direktiivin 2004/25/EY enemmistö- ja vähemmistöosakkaiden lunastusoikeus- ja lunastusvelvollisuuksia koskevien säännösten välisten yhtäläisyyksien ja erojen vuoksi ehdotuksessa ilmoitetaan yksiselitteisesti, että direktiivin 2004/25/EY soveltamisalaan kuuluviin julkisiin ostotarjouksiin sovelletaan ensisijaisesti direktiivin 2004/25/EY säännöksiä. 1.5. JOHDONMUKAISUUS YHTEISÖN MUIDEN POLITIIKKOJEN KANSSA Komissio katsoo Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetussa tiedonannossaan ”Yhtiöoikeuden uudistaminen ja omistajaohjauksen (corporate governance) parantaminen Euroopan unionissa – etenemissuunnitelma” (annettu toukokuussa 2003)[5], että toisen yhtiöoikeusdirektiivin yksinkertaistaminen edellä 1.2 kohdassa esitettyjen ehdotusten ja suositusten mukaisesti auttaisi merkittävästi lisäämään yritysten tehokkuutta ja kilpailukykyä heikentämättä kuitenkaan osakkeenomistajien ja velkojien suojaa. Tiedonannossa todetaan tämän mukaisesti, että ehdotus toista yhtiöoikeusdirektiiviä muuttavaksi direktiiviksi on yksi tärkeimmistä lyhyellä aikavälillä toteutettavista yhtiöoikeuden uudistuksista. Lisäksi tämä yritysten hallinnollisten velvoitteiden yksinkertaistamiseen ja keventämiseen tähtäävä ehdotus edistää helmikuussa 2003 annettujen komission toimintapuitteiden ”Yhteisön säännöstön päivittäminen ja yksinkertaistaminen”[6] täytäntöönpanoa. Aloite on yksi lainsäädännön yksinkertaistamisesta ja parantamisesta kesäkuussa 2002 annetussa komission tiedonannossa[7] ehdotetuista toimenpiteistä, joiden tavoitteena on Lissabonin strategian mukaisesti parantaa yritysten sääntely-ympäristöä niiden kilpailukyvyn parantamiseksi. 2. ULKOPUOLISTEN KUULEMISESTA SAADUT TULOKSET JA VAIKUTUSTENARVIOINTI 2.1. Asiantuntemuksen hankkiminen ja käyttäminen Ehdotuksen tärkeimmät säännökset pohjautuvat yhtiöoikeustyöryhmän syyskuussa 1999 antamiin suosituksiin SLIM-hankkeen (Simplification of the Legislation on the Internal Market) neljännessä vaiheessa, jonka komissio käynnisti lokakuussa 1998. Työryhmä, jossa oli mukana jäsenvaltioiden virkamiehiä, yritysoikeuden asiantuntijoita ja tutkijoita, kokoontui kolme kertaa vuonna 1999. SLIM-työryhmän toisesta yhtiöoikeusdirektiivistä antamista suosituksista ja niiden käytännön vaikutuksista keskusteltiin kesäkuussa 2000 ja maaliskuussa 2001 pidetyissä yhtiöoikeuden kansallisten asiantuntijoiden kokouksissa. Keskusteluissa ilmeni, että toista yhtiöoikeusdirektiiviä koskevia tärkeimpiä suosituksia kannatettiin sillä varauksella, että joitakin teknisiä kysymyksiä olisi vielä tarkasteltava perusteellisemmin. Perustaessaan yhtiöoikeutta käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän syyskuussa 2001 komissio katsoi aiheelliseksi sisällyttää ryhmän toimeksiantoon sen pohtimisen, kuinka yhtiöitä koskevia sääntöjä voitaisiin edelleen yksinkertaistaa toista yhtiöoikeusdirektiiviä koskevan SLIM-kertomuksen perusteella. 2.2. Kuulemiset Järjestettyään laajan julkisen kuulemiskierroksen muun muassa mahdollisista lähestymistavoista Euroopan omien varojen laskentamenetelmän uudistukseen (joka aloitettiin vuoden 2002 jälkipuoliskolla) korkean tason työryhmä vahvisti EU:n yhtiöoikeuden uudistamisesta marraskuussa 2002 annetussa raportissaan, että useimmat SLIM-työryhmän ehdotukset ja korkean tason työryhmän niihin tekemät pienet muutokset olivat täytäntöönpanokelpoisia. Komissio on soveltanut toisen yhtiöoikeusdirektiivin yksinkertaistamiseen edellä mainituilta asiantuntijaryhmiltä saamiensa vaikutteiden ja kuulemisen tulosten perusteella lähestymistapaa, jota esitellään edellä mainitussa komission tiedonannossa. Tämä lähestymistapa on saanut vahvaa kannatusta useimmilta kyseistä tiedonantoa koskevaan julkiseen kuulemiseen osallistuneilta tahoilta. 2.3. VAIKUTUSTENARVIOINTI (KS. MYÖS LIITE 1) Toista direktiiviä sovelletaan julkisiin osakeyhtiöihin koko Euroopan unionissa. Ehdotetuista muutoksista kaksi liittyy pelkästään julkisesti noteerattuihin yhtiöihin (39 a ja 39 b artikla sekä 29 artiklan 5 a kohta). Tällä hetkellä yhtiöitä ei eroteta toisistaan toimialojen, koon tai yhteisön maatieteellisten alueiden perusteella. Joidenkin ehdotukseen sisältyvien muutettujen tai uusien säännösten, kuten 39 a ja 39 b artiklan sekä 32 artiklan 1 kohdan, saattaminen osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä on pakollista. Joidenkin muiden säännösten osalta voimassa olevia vaihtoehtoja säännösten saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä joko muutetaan, kuten 19 artiklan 1 kohdassa ja 29 artiklan 5 a kohdassa, tai niistä annetaan kokonaan uusia säännöksiä, kuten 10 a ja 10 b artiklassa sekä 23 artiklan 1 kohdassa ja siihen liittyvässä 23 a ja 23 b artiklassa. Yleisten täytäntöönpanotoimenpiteiden lisäksi jäsenvaltioiden on direktiivin muutettujen säännösten nojalla toteutettava joissakin tapauksissa (erityisesti tiettyjä suojatoimenpiteitä koskevien menettelyiden yhteydessä) myös erityisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä. Vaikka julkiset osakeyhtiöt voivat vastedes käyttää hyväkseen tämän ehdotuksen mukaisia yksinkertaistettuja menettelyitä, niiden on tarvittaessa noudatettava osakkeenomistajien ja ulkopuolisten etujen suojaamiseksi säädettyjä takeita. Tämän ehdotuksena tarkoituksena olevalla, pääomaa koskevien toimenpiteiden yksinkertaistamisella pyritään siihen, että osakeyhtiöt saavat valmiudet reagoida nopeammin, edullisemmin kustannuksin ja vähemmin viipein niiden kannalta merkitykselliseen markkinakehitykseen. Näillä toiseen yhtiöoikeusdirektiiviin ehdotetuilla uudistuksilla onkin tarkoitus parantaa yritysten tehokkuutta ja kilpailukykyä heikentämättä kuitenkaan osakkeenomistajien ja velkojien suojaa, mikä on asetettu tavoitteeksi myös komission tiedonannossa[8] Euroopan parlamentille ja neuvostolle ”Yhtiöoikeuden uudistaminen ja omistajaohjauksen (corporate governance) parantaminen Euroopan unionissa – etenemissuunnitelma”. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET SEIKAT 3.1. OIKEUSPERUSTA Ehdotetun direktiivin oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen 44 artiklan 1 kohta. 3.2. SUHTEELLISUUS- JA TOISSIJAISUUSPERIAATE Julkisten osakeyhtiöiden asemaan ehdotetut yksinkertaistukset edellyttävät yhteisön toimia, sillä ne vaikuttavat sellaisiin yhteisön lainsäädännön säännöksiin, joilla julkiset osakeyhtiöt on tähän saakka jätetty ehdotettujen yksinkertaistusten ulkopuolelle, tai säännöksiin, joilla julkisten osakeyhtiöiden oikeutta hyödyntää yksinkertaistuksia on rajoitettu. Ehdotus on sen vuoksi perustamissopimuksen 5 artiklan suhteellisuusperiaatteen mukainen. Lisäksi tämän ehdotuksen tarkoituksena on suhteellisuusperiaatteen mukaisesti rajata lainsäädäntötoimet suunniteltujen yksinkertaistusten kannalta välttämättömiin vähimmäistoimiin. 3.3. SÄÄDÖSTYYPPIEN VALINTA Suunniteltujen yksinkertaistusten toteuttamiseksi on välttämätöntä, että yhteisön lainsäätäjä tekee muutoksia toiseen yhtiöoikeusdirektiivin. Tämä voidaan toteuttaa vain ehdotuksella direktiiviksi toisen yhtiöoikeusdirektiivin muuttamisesta. 4. VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON Ehdotuksen ei odoteta vaikuttavan talousarvioon. 2004/0256 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI neuvoston direktiivin 77/91/ETY muuttamisesta julkisten osakeyhtiöiden perustamisen sekä niiden pääoman säilyttämisen ja muuttamisen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 44 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[9], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[10], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[11], sekä katsovat seuraavaa: (1) Niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa 13 päivänä joulukuuta 1976 annetussa toisessa neuvoston direktiivissä 77/91/ETY[12] säädetään joillekin kyseisten yhtiöiden toteuttamille pääomaa koskeville toimenpiteille asetetuista vaatimuksista. (2) Komissio päättelee 21 päivänä toukokuuta 2003 Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetussa tiedonannossaan ”Yhtiöoikeuden uudistaminen ja omistajaohjauksen (corporate governance) parantaminen Euroopan unionissa - etenemissuunnitelma”[13], että direktiivin 77/91/ETY yksinkertaistaminen edistäisi merkittävästi yritysten tehokkuutta ja kilpailukykyä heikentämättä kuitenkaan osakkeenomistajien ja velkojien suojaa. (3) Jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus sallia julkisten osakeyhtiöiden hankkia pääomaa muulla tavoin kuin myymällä osakkeitaan rahaa vastaan ilman asiantuntijan laatimaa erityistä arvostusta, jos on kyse vastikkeesta, jonka arvostukselle on käytettävissä selkeä vertailukohta. Vähemmistöosakkaille olisi kuitenkin taattava oikeus vaatia tällaista arvostusta. (4) Julkisten osakeyhtiöiden olisi sallittava hankkia omia osakkeitaan yhtiön jakokelpoisiin rahastoihin perustuvaan enimmäismäärään saakka ja jaksoa, jonka ajaksi yhtiökokous voi myöntää hankintavaltuudet, olisi pidennettävä joustavuuden lisäämiseksi ja yhtiöiden hallinnollisten rasitteiden keventämiseksi, jotta yhtiöt voivat reagoida nopeasti niiden osakehintoihin vaikuttavaan markkinakehitykseen. (5) Julkisten osakeyhtiöiden olisi voitava tarjota rahoitusta ulkopuolisille osakkeidensa hankintaan yhtiön jakokelpoisiin rahastoihin perustuvaan enimmäismäärään saakka voidakseen reagoida joustavammin osakepääomansa omistusrakenteissa tapahtuviin muutoksiin. Tähän mahdollisuuteen olisi liitettävä takeita direktiivissä säädetyn, osakkeenomistajien ja ulkopuolisten suojaamista koskevan tavoitteen mukaisesti. (6) Julkisten osakeyhtiöiden olisi voitava korottaa pääomaansa tietyin ehdoin joutumatta täyttämään osakkeenomistajien merkintäetuoikeuden rajoittamiseen tai poistamiseen liittyviä lausuntovaatimuksia; näin julkisesti noteeratut yhtiöt voivat keventää nopeiden pääomankorotusten toteuttamiseen liittyviä hallinnollisia rasitteita. (7) Standardoidun velkojien suojan vahvistamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa velkojien olisi voitava turvautua tietyin ehdoin oikeudellisiin tai hallinnollisiin menettelyihin, jos niiden saatavat ovat uhattuina julkisen osakeyhtiön pääoman vähentämisen seurauksena. (8) Julkisesti noteerattujen yhtiöiden osakeomistusrakenteen uudelleenjärjestelyn ja elinkelpoisuuden tukemiseksi osakkeenomistajilla, jotka omistavat selkeän enemmistön julkisen osakeyhtiön pääomaosakkeista, olisi oltava oikeus hankkia loput osakkeet omistukseensa riittävää korvausta vastaan. Tällöin myös muilla osakkeenomistajilla olisi oltava oikeus vaatia kyseisen hankinnan toteuttamista. Kyseisillä oikeuksilla ei kuitenkaan saisi olla vaikutusta julkisista ostotarjouksista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY[14] mukaisesti sovellettaviin sääntöihin. (9) Varmistaakseen markkinoiden väärinkäytön ehkäisemisen jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon tämän direktiivin täytäntöönpanossa sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY[15], Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta hyväksyttyjen markkinakäytäntöjen, hyödykejohdannaisia koskevan sisäpiiritiedon määrittelemisen, sisäpiiriluettelojen laatimisen, johtohenkilöiden arvopaperikaupoista ilmoittamisen ja epäilyttävistä arvopaperikaupoista ilmoittamisen osalta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission direktiivin 2004/72/EY[16] ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta takaisinosto-ohjelmille ja rahoitusvälineiden vakauttamiselle myönnettävien poikkeuksien osalta 22 päivänä joulukuuta 2003 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2273/2003[17] säännökset. (10) Sen vuoksi direktiivi 77/91/ETY olisi muutettava vastaavasti, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: Muutetaan direktiivi 77/91/ETY seuraavasti: 1 artikla 1. Lisätään 10 a ja 10 b artikla seuraavasti: ”10 a artikla 1. Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa, jos direktiivin 2004/39/EY* 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdan määritelmän mukaisia siirtokelpoisia arvopapereita annetaan hallinto- tai johtoelimen päätöksellä muuna vastikkeena kuin rahana ja arvopaperit arvostetaan painotetulla keskihinnalla, jolla niillä on käyty kauppaa kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdan määritelmän mukaisilla säännellyillä markkinoilla muun vastikkeen kuin rahan antamista edeltävien kolmen kuukauden aikana.Jos poikkeukselliset tapahtumat kuitenkin vaikuttavat painotettuun keskihintaan siten, että omaisuuserän arvo muuttuu huomattavasti ajankohtana, jona vastike annetaan, on sovellettava 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa. 2. Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa, jos varoja annetaan hallinto- tai johtoelimen päätöksellä muuna vastikkeena kuin rahana, jonka käyvästä arvosta tunnustettu riippumaton asiantuntija on jo antanut lausunnon, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: (a) arvostuksen toteuttanut tunnustettu asiantuntija on riittävän koulutettu ja kokenut arvostamaan vastikkeeksi annettavien omaisuuserien kaltaista omaisuutta; (b) käypä arvo määritetään enintään kolme kuukautta ennen päivää, jona omaisuuserä annetaan vastikkeeksi; (c) arvostus on suoritettu vastikkeeksi annettavien omaisuuserien kaltaiseen omaisuuteen sovellettavien, jäsenvaltioissa yleisesti hyväksyttyjen arvostusnormien ja -periaatteiden mukaisesti. Uusissa olosuhteissa, jotka muuttaisivat huomattavasti omaisuuserän arvoa päivänä, jona se annetaan vastikkeeksi, edellytetään uuden arvostuksen laatimista hallinto- tai johtoelimen aloitteesta ja vastuulla. Kyseisen hallinto- tai johtoelimen on ilmoitettava osakkeenomistajille tällaisten uusien olosuhteiden ilmenemisestä. Osakkeenomistajat, joiden omistaman pääoman osuus yhtiön merkitystä pääomasta on yhteensä vähintään 5 prosenttia, voivat joka tapauksessa vaatia kyseisen omaisuuserän uudelleenarvostusta ja pyytää riippumattoman asiantuntijan tekemää arvostusta, jolloin on sovellettava 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa. 3. Jäsenvaltiot voivat päättää olla soveltamatta 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa, jos omaisuuseriä, joista kunkin arvo perustuu edellisen tilikauden lakisääteiseen tilinpäätökseen, annetaan hallinto- tai johtoelimen päätöksellä muuna vastikkeena kuin rahana edellyttäen, että lakisääteiset tilinpäätökset on laadittu direktiivin 78/660/ETY vaatimusten mukaisesti ja ovat olleet direktiivin 84/253/ETY mukaisen tilintarkastuksen kohteena.Uusissa olosuhteissa, jotka muuttaisivat huomattavasti omaisuuserän arvoa päivänä, jona se annetaan vastikkeeksi, on laadittava uusi arvostus hallinto- tai johtoelimen aloitteesta ja vastuulla. Kyseisen hallinto- tai johtoelimen on ilmoitettava osakkeenomistajille havaitsemistaan uusista olosuhteista.Osakkeenomistajat, joiden omistaman pääoman osuus yhtiön merkitystä pääomasta on yhteensä vähintään 5 prosenttia, voivat vaatia kyseisen omaisuuserän uudelleenarvostusta ja pyytää riippumattoman asiantuntijan tekemää arvostusta, jolloin 10 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa on sovellettava. 10 b artikla 1. Jos 10 a artiklassa tarkoitettu muu vastike kuin raha annetaan ilman asiantuntijan antamaa lausuntoa, 3 artiklan i kohdassa tarkoitettujen henkilöiden ja yritysten tai hallinto- tai johtoelinten on 3 artiklan h kohdassa säädettyjen vaatimusten lisäksi toimitettava rekisteriin julkaistavaksi ilmoitus, joka sisältää seuraavat tiedot: (a) kuvaus kyseessä olevasta muusta vastikkeesta kuin rahasta; (b) vastikkeen arvioitu arvo ja arvostuksen lähde; (c) lausunto siitä, vastaavatko saadut arvot ainakin tällaista vastiketta vastaan annettavien osakkeiden lukumäärää ja nimellisarvoa tai nimellisarvon puuttuessa kirjanpidollista vasta-arvoa sekä tarvittaessa niistä suoritettavaa ylikurssia; (d) tarvittaessa lausunto siitä, onko uusia olosuhteita ilmennyt suhteessa alkuperäiseen arvostukseen. Lausunto on julkaistava direktiivin 68/151/ETY 3 artiklan mukaisesti. 2. Kunkin jäsenvaltion on nimitettävä riippumaton hallinto- tai oikeusviranomainen, joka vastaa 10 a artiklan ja 1 kohdassa tarkoitetun lausunnon mukaisesti annettujen muiden vastikkeiden kuin rahan lainmukaisuuden tutkinnasta.” 2. Muutetaan 11 artiklan 1 kohdan 1 alakohta seuraavasti: (a) Korvataan ilmaus ”10 artiklassa” ilmauksella ”10 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa”. (b) Lisätään seuraava virke: ”Sovelletaan soveltuvin osin, mitä 10 a ja 10 b artiklassa säädetään.” 3. Korvataan 19 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Jos yhtiö jäsenvaltion lainsäädännön mukaan saa hankkia omia osakkeitaan joko itse tai sellaisen henkilön kautta, joka toimii omissa nimissään mutta yhtiön lukuun, tämän lainsäädännön mukaan tällaisten hankintojen on täytettävä ainakin seuraavat edellytykset: (a) valtuuden hankintaan antaa yhtiökokous, joka määrittelee tällaisten hankintojen yksityiskohtaisemmat ehdot ja erityisesti hankittavien osakkeiden enimmäismäärän, valtuuden voimassaoloajan, joka ei saa olla pidempi kuin viisi vuotta, sekä vastikkeellisessa hankinnassa vastikkeen enimmäis- ja vähimmäismäärän; yhtiön hallinto- tai johtoelimen jäsenten on varmistuttava siitä, että aina kun osakkeita hankitaan tällaisen valtuuden nojalla, myös b, c ja d alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät; yhtiön hallinto- tai johtoelimen jäsenten on varmistuttava siitä, että aina kun osakkeita hankitaan tällaisen valtuuden nojalla, myös b, c ja d alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät; (b) hankittavat osakkeet mukaan luettuina osakkeet, jotka yhtiö on hankkinut aikaisemmin ja jotka sillä edelleen on hallussaan, sekä osakkeet, jotka omissa nimissään toiminut henkilö on hankkinut yhtiön lukuun, eivät saa alentaa nettovarallisuutta 15 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua määrää pienemmäksi; (c) hankinta voi koskea ainoastaan täysin maksettuja osakkeita; (d) on sovellettava osakkeenomistajien yhdenvertaisen kohtelun periaatetta; on varmistettava erityisesti, että yritys, joka hankkii tai myy omia osakkeitaan direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdan määritelmän mukaisilla säännellyillä markkinoilla, noudattaa kyseistä periaatetta. Jäsenvaltiot voivat asettaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen hankintojen ehdoksi, että hankittujen osakkeiden nimellisarvo tai, jos nimellisarvoa ei ole, kirjanpidollinen vasta-arvo ei saa olla enemmän kuin 10 prosenttia merkitystä pääomasta, kun osakkeisiin lisätään osakkeet, jotka yhtiö on hankkinut aikaisemmin ja jotka sillä edelleen on hallussaan, ja osakkeet, jotka omissa nimissään toiminut henkilö on hankkinut yhtiön lukuun.” 4. Korvataan 23 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Yhtiö ei saa antaa varoja, lainaa eikä vakuutta käytettäväksi sitä varten, että ulkopuolinen voi hankkia yhtiön osakkeita, ellei kansallisessa lainsäädännössä säädetä, että kyseisiin toimiin on sovellettava toisessa–viidennessä alakohdassa säädettyjä edellytyksiä. Toimet on toteutettava hallinto- tai johtoelimen aloitteesta ja vastuulla tasapuolisissa markkinaolosuhteissa, erityisesti ulkopuolisen yhtiölle maksamaan korkoon nähden sekä siihen vakuuteen nähden, jonka ulkopuolinen antaa yhtiölle 1 kohdassa tarkoittuja lainoja ja ennakkomaksuja varten. Ulkopuolisen luottotilanne on tutkittava asianmukaisesti ja yhtiön on kyettävä säilyttämään maksuvalmiutensa ja vakavaraisuutensa seuraavien viiden vuoden ajan. Yhtiön maksuvalmius ja vakavaraisuus on osoitettava yksityiskohtaisella kassavirta-analyysilla, jonka perustana käytetyt tiedot ovat peräisin ajankohdalta, jona toimi hyväksyttiin. Hallinto- tai johtoelimen on saatava toimille ennakkoon yhtiökokouksen hyväksyntä, josta yhtiökokouksen on tehtävä päätös päätösvaltaisuutta ja enemmistöä koskevien 40 artiklan säännösten mukaisesti. Hallinto- tai johtoelimen on annettava yhtiökokoukselle kirjallinen selvitys, jossa ilmoitetaan syyt toimen toteuttamiseen, toimen toteuttamisen merkitys yhtiön kannalta, toimen toteuttamisedellytykset, riskit, joita toimi aiheuttaa yhtiön maksuvalmiudelle ja vakavaraisuudelle, sekä hinta, jolla kyseinen ulkopuolinen aikoo hankkia osakkeet. Selvitys on toimitettava direktiivin 68/151/ETY 3 artiklan mukaisesti rekisteriin julkaistavaksi. Ulkopuolisille myönnetty kokonaisrahoitus ei saa alentaa nettovarallisuutta 15 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua määrää pienemmäksi. Jos ulkopuolinen hankkii yhtiöltä 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yhtiön omia osakkeita tai merkityn pääoman korotuksen aikana liikkeeseen laskettuja osakkeita, hankinta on tehtävä käypään hintaan nykyisten osakkuuksien heikkenemisen välttämiseksi.” 5. Lisätään 23 a ja 23 b artikla seuraavasti: ” 23 a artikla Osakkeenomistajalla on oltava oikeus kiistää yhtiökokouksen antama hyväksyntä 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle toimelle hakemalla hallinto- tai oikeusviranomaiselta päätöstä toimen lainmukaisuudesta. 23 b artikla Tapauksissa, joissa 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimen osapuolena olevan yhtiön hallinto- tai johtoelimen jäseniä, neuvoston direktiivin 83/349/ETY* 1 artiklassa tarkoitetun emoyhtiön hallinto- tai johtoelimen jäseniä tai itse emoyhtiön yksittäisiä jäseniä taikka omissa nimissään mutta kyseisten elinten jäsenten tai kyseisen yrityksen puolesta toimivia yksityisiä on osapuolina tällaisessa toimessa, jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukaisin takein, että kyseinen toimi ei ole ristiriidassa yhtiön etujen kanssa.” * EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1. 6. Korvataan 27 artiklan 2 kohdan toinen alakohta seuraavasti: ”Sovelletaan, mitä 10 artiklan 2 ja 3 kohdassa sekä 10 a ja 10 b artiklassa säädetään.” 7. Lisätään 29 artiklaan 5 a kohta seuraavasti: ”5a. Jos julkisesti noteeratun yhtiön hallinto- tai johtoelimelle annetaan valtuudet rajoittaa tai poistaa merkintäetuoikeus 5 kohdan mukaisesti sillä lisäedellytyksellä, että merkityn pääoman tulevan korotuksen yhteydessä annettava osakkeet on laskettava liikkeeseen direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitetuilla säännellyillä markkinoilla vallitsevalla markkinahinnalla, hallinto- tai johtoelin vapautetaan kyseisen artiklan 4 kohdassa säädetystä velvollisuudesta, joka koskee kirjallisen selvityksen antamista yhtiökokoukselle. Osakkeenomistajat voivat kuitenkin pyytää hallinto- tai johtoelintä ilmoittamaan syyt merkintäetuoikeuden rajoittamiseen tai poistamiseen.” 8. Korvataan 32 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Merkittyä osakepääomaa alennettaessa ainakin niillä velkojilla, joiden saatavat ovat syntyneet ennen alentamispäätöksen julkaisemista, on ainakin oikeus saada vakuus saamisilleen, jotka eivät ole erääntyneet ennen mainittua julkistamispäivää. Jäsenvaltiot eivät saa poistaa tätä oikeutta, ellei velkojien suojana ole muita riittäviä takeita tai elleivät takeet ole yhtiön varat huomioon ottaen tarpeellisia. Jäsenvaltioiden lainsäädännössä on säädettävä ensimmäisessä alakohdassa säädetyn oikeuden käyttämisen edellytyksistä. Jäsenvaltioiden on joka tapauksessa varmistettava, että velkojilla on valtuudet hakea soveltuvilta hallinto- tai oikeusviranomaisilta riittäviä takeita edellyttäen, että velkojat voivat uskottavalla tavalla osoittaa, että merkityn pääoman alentamisen vuoksi niiden saatavat ovat vaarassa jäädä saamatta eikä kyseiseltä yhtiöltä ole saatu riittäviä takeita.” 9. Lisätään 39 a ja 39 b artikla seuraavasti: ”39 a artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että osakkeenomistaja, joka omistaa vähintään 90 prosenttia julkisesti noteeratun yhtiön merkitystä pääomasta (jäljempänä ’enemmistöosakas’), voi vaatia kaikkia loppujen osakkeiden omistajia (jäljempänä ’vähemmistöosakkaat’) myymään kyseiset osakkeet itselleen käypään hintaan. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin asettaa korkeamman alarajan edellyttäen, että se on enintään 95 prosenttia yhtiön merkitystä pääomasta.Yhtiö katsotaan tässä säännöksessä tarkoitetuksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi, jos sen osakkeilla käydään kauppaa direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdan määritelmän mukaisilla säännellyillä markkinoilla. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että on mahdollista määrittää, milloin alaraja ylitetään. 3. Jos yhtiö on laskenut liikkeeseen useampia osakelajeja, jäsenvaltiot voivat säätää, että 1 kohdassa säädettyä oikeutta vaatia vähemmistöosakasta myymään osakkeensa sovelletaan vain siihen osakelajiin, jota koskeva kyseisessä kohdassa tarkoitettu alaraja on ylittynyt. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin kyseessä oleva vähemmistöosakas voi pyytää käypää hintaa koskevan arvioinnin.Arvioinnin siitä, onko hinta käypä, laatii riippumaton hallinto- tai oikeusviranomainen tai kyseisen viranomaisen nimittämä tai hyväksymä riippumaton asiantuntija. Tällaiset asiantuntijat voivat olla kulloisenkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä tai yhtiöitä. Arviointipyyntö on esitettävä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun vähemmistöosakasta vaadittiin myymään osakkeensa ja hinta ilmoitettiin 1 kohdan mukaisesti. 5. Tämä artikla ei rajoita direktiivin 2004/25/EY* 15 artiklan soveltamista.* EUVL L 142, 30.4.2004, s. 12. 39 b artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että julkisesti noteeratun yhtiön vähemmistöosakkaat voviat vaatia yhdessä tai erikseen enemmistöosakasta ostamaan niiden kyseisessä yhtiössä omistamat osakkeet käypään hintaan. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos 1 kohdassa mainitun toimen mahdolliset osapuolet eivät pääse sopimukseen käyvästä hinnasta, riippumaton hallinto- tai oikeusviranomainen tai kyseisen viranomaisen nimittämä tai hyväksymä riippumaton asiantuntija tutkii hinnan. Tällaiset asiantuntijat voivat olla luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä tai yhtiöitä kunkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. 3. Sovelletaan soveltuvin osin, mitä 39 a artiklan 1 kohdan toisessa ja kolmannessa virkkeessä sekä 2 ja 3 kohdassa säädetään. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että saatavilla on asianmukainen menettely, jolla kaikille vähemmistöosakkaille taataan tasapuolinen kohtelu. 5. Tämä artikla ei rajoita direktiivin 2004/25/EY 16 artiklan soveltamista.” 10. Korvataan 41 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Jäsenvaltiot voivat poiketa 9 artiklan 1 kohdasta, 19 artiklan 1 kohdan a alakohdan ensimmäisestä virkkeestä sekä 25, 26, ja 29 artiklasta siltä osin kuin poikkeaminen on tarpeen sellaisten säännösten antamiseksi tai soveltamiseksi, joiden tarkoituksena on edistää työntekijöiden tai muiden jäsenvaltion lainsäädännössä määriteltyjen henkilöryhmien osallistumista yritysten pääomaan.” 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiiviin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2006. Niiden on toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle viipymättä sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä […] päivänä […] kuuta […] Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja Liite 1: Alustavaan vaikutustenarviointiin liittyvä selvitys 1. ONGELMIEN KARTOITTAMINEN Kuvatkaa ongelmaa, joka toimen/ehdotuksen avulla koetetaan ratkaista: Tarpettoman monimutkaiset menettelyt osassa niitä järjestelyitä, joita julkisilla osakeyhtiöillä on käytettävissään pääoman muodostusta ja muuttamista varten. Ilmoittakaa ongelmaan liittyvät haitalliset suuntaukset - Taloudelle : Liiallinen joustamattomuus ja liian korkeat kustannukset yhtiöille, joiden on rahoitukseen liittyvistä syistä reagoitava nopeasti pääomamarkkinoilla tapahtuvaan kehitykseen . - Yhteiskunnalle: Ei ole . - Ympäristölle: Ei ole . Ilmoittakaa ehdotuksen ristiriidat kyseisiin kolmeen näkökohtaan tai muuhun politiikkaan nähden: Ei ole. 2. EHDOTUKSEN TAVOITE Mikä on toimen yleistavoite eli mitä vaikutuksia toivotaan? Kustannus- ja aikasäästöt yhtiöille, jotka käynnistävät määrätynlaisia pääomaa koskevia toimenpiteitä. 3. TOIMINTAVAIHTOEHDOT Mitä peruslähestymistapaa ehdotetaan tavoitteeseen pääsemiseksi? Sääntelyn maltillinen purkaminen. Mitä toimintavälineitä on harkittu? Tällä hetkellä voimassa olevan toisen yhtiöoikeusdirektiivin muuttaminen. Miten eri vaihtoehdoissa noudatetaan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita? Siten, että niissä rajoitutaan tiukasti pelkästään toisen yhtiöoikeusdirektiivin yksinkertaistamiseen, sillä kyseinen direktiivi on pääasiallinen väline Euroopan unionin yhtiöoikeuden yhdenmukaistamiseksi. Mitkä vaihtoehdot voidaan hylätä jo tässä vaiheessa? Muutokset toisessa yhtiöoikeusdirektiivissä säädettyyn pääoman säilyttämistä koskevaan järjestelmään, sillä ne olisivat ristiriidassa tässä direktiivissä säädettyjen vähemmistöosakkaiden ja velkojien suojaamistavoitteiden kanssa. 4. MYÖNTEISET JA KIELTEISET VAIKUTUKSET Ilmoittakaa alustavasti valittujen vaihtoehtojen myönteiset ja kielteiset vaikutukset talouteen, yhteiskuntaan ja ympäristöön. Myönteiset: Julkisten osakeyhtiöiden kustannus- ja hallintotaakkaa kevennetään ottamalla käyttöön yksinkertaisempia menettelyitä edellä mainittuja toimenpideryhmiä varten. Kielteiset: Ei todettu. Kehen ne vaikuttavat ja mitä mahdollisia vakavia vaikutuksia voi aiheutua tietylle yhteiskuntaryhmälle, taloussektorille tai alueelle (EU:n sisällä ja ulkopuolella) lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä? Ei vaikutuksia . [1] Toinen neuvoston direktiivi 77/91/ETY, annettu 13 päivänä joulukuuta 1976, niiden takeiden yhteensovittamisesta samanveroisiksi, joita jäsenvaltioissa vaaditaan perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niiden jäsenten sekä ulkopuolisten etujen suojaamiseksi osakeyhtiöitä perustettaessa sekä niiden pääomaa säilytettäessä ja muutettaessa (EYVL L 26, 31.1.1977, s. 1). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla(EYVL L 236, 23.9.2003, osa 46). [2] Komission asiakirja KOM(2003) 284 lopullinen. [3] Yhtiöoikeutta käsittelevän SLIM-työryhmän suositukset ensimmäisen ja toisen yhtiöoikeusdirektiivin yksinkertaistamiseksi, syyskuu 1999. [4] Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille – SLIM-hankkeen neljännen vaiheen tulokset, 4.2.2000 (KOM(2000) 56). [5] Komission asiakirja KOM(2003) 284 lopullinen. [6] KOM(2003) 71; ks. myös ensimmäinen ja toinen kertomus kyseisten toimintapuitteiden täytäntöönpanosta (KOM(2003) 623 ja KOM(2004) 432). [7] KOM(2002) 278. [8] Komission asiakirja KOM(2003) 284 lopullinen. [9] EYVL C [...], [...], s. [...]. [10] EYVL C [...], [...], s. [...]. [11] EYVL C [...], [...], s. [...]. [12] EYVL L 26, 31.1.1977, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla. [13] KOM(2003) 284 lopullinen. [14] EYVL L 142, 30.4.2004, s. 12. [15] EYVL L 96, 12.4.2003, s. 16. [16] EYVL L 162, 30.4.2004, s. 70. [17] EYVL L 336, 23.12.2003, s. 33.