Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytöstä ja kaupallisesta hyödyntämisestä" (KOM(2002) 207 lopullinen – 2002/0123 COD)



Virallinen lehti nro C 085 , 08/04/2003 s. 0025 - 0028



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisen sektorin asiakirjojen uudelleenkäytöstä ja kaupallisesta hyödyntämisestä" (KOM(2002) 207 lopullinen - 2002/0123 COD) (2003/C 85/06) Neuvosto päätti 24. heinäkuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 31. lokakuuta 2002. Esittelijä oli Philippe Levaux. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 11. ja 12. joulukuuta 2002 pitämässään 395. täysistunnossa (joulukuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 98 puolesta 4:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Ehdotetulla direktiivillä säädetään julkisten sektorin elinten hallussa ja kaikkien saatavilla olevien asiakirjojen kaupallista ja ei-kaupallista hyödyntämistä koskevat vähimmäissäännöt. 1.2. Ehdotus on osa eEurope 2002 -toimintasuunnitelmaa "Tietoyhteiskunta kaikille", ja siinä otetaan huomioon 20. tammikuuta 1999 hyväksytystä vihreästä kirjasta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa" saatu palaute. 1.3. Komitea on antanut lausunnon molemmista asiakirjoista, viimeksi mainitusta 28. huhtikuuta 1999(1) ja ensin mainitusta 24. tammikuuta 2001(2). On syytä muistuttaa, että kyseisissä lausunnoissa ilmaistaan tuki komission menettelylle ja tehdään komitean hyväksi katsomia ehdotuksia. 2. Yleis- ja erityishuomiot 2.1. Komissio korostaa, että julkisen sektorin hallussa olevat tiedot ovat tärkeä uusien palvelujen raaka-aine. Niiden avulla voidaan kehittää asianomaisia sektoreita, joilla on jo nyt suuret markkinat. Näiden tietojen hyödyntämistä on helpotettava, sillä siten mahdollistetaan taloudellinen kehitys, yritysten perustaminen ja työpaikkojen luominen sekä saadaan valtteja kansainväliseen kilpailuun. 2.2. Huhtikuun 28. päivänä 1999 antamassaan lausunnossa aiheesta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa" komitea toteaa seuraavaa: 2.2.1. Tiedon saatavuus "ei merkitse pelkkää passiivista käyttöönasettamista vaan velvollisuutta edistää aktiivisesti hallinnollisten arkistojen ja rekistereiden käyttöä ja siten helpottaa laadukkaan ja järkevässä muodossa olevan tiedon saantia"(3). Komitea pahoittelee, että komissio ei ota huomioon mainintaa "aktiivisesta edistämisestä". Niinpä se toistaa ehdotuksensa, joilla tähdätään direktiivin tavoitteiden tehokkaampaan saavuttamiseen: - Laadukasta tietoa tulee jakaa järkevällä tavalla ja samalla taata jatkuvuus - Kaikilla toimijoilla tulee olla yhtä suuri oikeus päästä osallisiksi hallinnollisen tiedon lähteistä - Hyödyntämisvapaus tulee turvata julkisesti. 2.2.2. Julkisen sektorin elintä koskevan "määritelmän tulisi joka tapauksessa kattaa kaikki elimet, joiden tehtäväksi julkinen viranomainen on antanut jonkin yleishyödyllisen palvelun toimittamisen viranomaisen valvonnassa" ja julkisen sektorin "määritelmän tulisi kattaa markkinoiden ehdoilla toimivat valtionyritykset ja yksityiset yritykset, jotka toimittavat viranomaisten myöntämän valtuutuksen tai toimiluvan perusteella yleishyödyllisiä palveluja, siltä osin kun niiden toiminta ei ole kaupallista, sekä lainsäädäntö- ja oikeusviranomaiset"(4). Käsitettä "julkisen sektorin elin" rajoittamalla komissio supistaa direktiivin vaikutusta ja tehoa. 2.2.3. Tiedonsaantioikeuden suhteen komitea pitää tärkeänä, että "tiedonsaantioikeutta ja sen poikkeuksia säännellään tarkasti"(5), ja luettelee poikkeusasemaan oikeuttavat periaatteet. Komitea katsoo, että direktiivin 1 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyillä poikkeuksilla supistetaan hyödynnettävien tietojen määrää ja laatua liian voimakkaasti. Komitea toteaa tämän koskevan etenkin "yhteisen eurooppalaisen kulttuuriomaisuuden" muodostavia asiakirjoja, joita usein säilytetään julkisissa museoissa sekä julkisissa ja yliopistojen kirjastoissa. Kyseiset asiakirjat tulisi sisällyttää direktiivin sovellusalaan joko direktiivin voimaantulosta lähtien tai kohtuullisen määräajan kuluessa siitä. Asiakirjoissa vapaasti tutkittavissa olevan tiedon levittäminen edistää eurooppalaisen kulttuuriperinnön tuntemusta, joka kehittää yhtenäisyyden, ylpeyden ja Eurooppaan kuulumisen tunnetta. Samanaikaisesti tiedonlevitys vaikuttaa suotuisasti eurooppalaiseen kulttuurivaihtoon sekä taide- ja koulutustoimintaan, unohtamatta matkailun myönteisiä vaikutuksia paikkakuntien talouteen. 3. Erityishuomioita direktiiviehdotuksesta 3.1. 1 artikla: Kohde ja soveltamisala Komitea toivoo, että 2 kohdan f alakohtaa muutetaan. Se ehdottaa seuraavaa muotoilua: - "Tätä direktiiviä ei sovelleta: (muiden kuin julkisrahoitteisten) kulttuurilaitosten, kuten arkistojen, orkestereiden, oopperoiden, balettien ja teattereiden asiakirjoihin. Poikkeuksen muodostavat julkisissa museoissa sekä julkisissa ja yliopistojen kirjastoissa säilytettävät asiakirjat, jotka kuuluvat direktiivin soveltamisalaan". 3.2. 4 artikla: Saatavuus Komitea uskoo käyttäjien kehittävän uusia palveluita, jos he saavat julkisilta elimiltä säännöllisesti julkaistavia, suhdannekehitykseen sovitettuja tietoja. - Siksi komitea kehottaakin poistamaan 4 artiklan 1 kohdan viimeisen virkkeen "Julkisen sektorin elimillä ei ole velvollisuutta luoda asiakirjoja tai muuntaa niitä pyynnön täyttämiseksi". Komitea ehdottaa, että sen sijaan direktiivissä kannustetaan julkisen sektorin elimiä tutkimaan asiakirjojen luomis- tai mukauttamispyyntöjä ja vastaamaan niihin myönteisesti, mikäli ne ovat oikeutetun edun (yleisen, taloudellisen, yhteiskunnallisen, kulttuurisen tai kasvatuksellisen edun taikka tieteellisen tai yliopistollisen tutkimuksen) nimessä perusteltuja. - Komitea kehottaa muuttamaan 4 artiklan 2 kohdan kuulumaan seuraavasti: "Julkisen sektorin elinten tulee pitää huoli, että ne eivät lopeta tietyn tyyppisten asiakirjojen tuottamista, jos muut julkisen tai yksityisen sektorin elimet hyödyntävät niitä yleisesti ja säännöllisesti, tai niiden tulee tarjota korvaavia keinoja, jos asiakirjatuotannon lopettaminen on välttämätöntä". 3.3. 5 artikla: Aikarajat ja vaatimukset pyynnön epäämistapauksissa 3.3.1. 5 artiklan 3 kohdassa säädetään, että julkisten asiakirjojen uudelleenkäyttöä koskevan pyynnön evätessään julkisen sektorin elimen on ilmoitettava tekijänoikeuksien omistaja tai käyttöluvan antaja. Tällä velvoitteella pyritään tarjoamaan pyynnön esittäjälle mahdollisuus tietää, kenen puoleen hänen tulee käyttöluvan saadakseen kääntyä. Komitea kannattaa tätä velvoitetta, jolla edistetään asiakirjojen saatavuutta ja käyttöä. 3.3.2. Komitea katsoo kuitenkin, että 3 kohdan viimeinen virke "Kyseinen julkisen sektorin elin ei voi joutua vastuuseen tällaisten tietojen virheellisyydestä". heikentää nykyisellään sen soveltamisen kohteena olevan toimen tehoa. Siksi komitea kehottaakin muuttamaan 3 kohdan kuulumaan seuraavasti: "Jos pyynnön epääminen perustuu yksinomaan 1 artiklan 2 kohdan b alakohtaan, julkisen sektorin elimen on ilmoitettava tekijänoikeudet omistava luonnollinen tai oikeushenkilö tai käyttöluvan antaja, jolta julkisen sektorin elin on saanut kyseisen aineiston. Kyseinen julkisen sektorin elin voi joutua vastuuseen tällaisten tietojen virheellisyydestä vain, jos asiakirjoja pidätetään vilpillisesti". 3.4. 6 artikla: Maksujen määräytymisperiaatteet 3.4.1. Komissio esittelee perustelujen 4 kohdassa seuraavat kaksi käsitettä: - "alhaisen hinnan malli", jonka mukaan maksut kattavat pelkät kopioinnista ja jakelusta aiheutuvat lisäkulut - "kustannusten kattamismalli". Komissio täsmentää, että "maksujen rajaaminen pelkkiin kopiointi- ja jakelukustannuksiin johtaa ylivoimaisesti suurimpiin taloudellisiin hyötyihin ja 'hyvinvointivaikutuksiin'". Loogisesti päätellen se pitää siis parempana alhaisen hinnan mallia, mitä näkemystä komiteakin edustaa. 3.4.2. Komissio toteaa ehdotuksestaan kuitenkin seuraavaa: "Vaikka siinä patistellaankin jäsenvaltioita kannustamaan julkisen sektorin elimiä mahdollisuuksien mukaan perimään ainoastaan kopioinnista ja jakelusta aiheutuvat lisäkulut, jäsenvaltiot ja julkisen sektorin elimet voivat edelleenkin itse päättää hinnoitteluperiaatteistaan". Komitea toteaa, että kyseinen pyrkimys ei ilmene direktiivin 6 artiklasta. Siinä puolletaan päinvastoin "kustannusten kattamismallia". 3.4.3. Komitea kehottaa komissiota ilmaisemaan kantansa selvästi perusteluissaan. Se muistuttaa toteavansa edellä mainitussa, vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa seuraavaa: "On kuitenkin erotettava toisistaan kansalaisten oikeuksien ja demokratian toteutumisen kannalta olennaisen tärkeät tiedot, joiden saanti voisi olla maksutonta tai hyvin halpaa, ja kaupallisiin tarkoituksiin käytettävät tiedot, joiden tulisi olla saatavilla ja joiden hinnoittelun tulisi perustua laskutuskelpoisiin paino-, päivitys-, haku- ja lähetyskustannuksiin tai kohtuulliseen markkinahintaan"(6). 3.4.4. Komitea tarkentaa, että "olennaisen tärkeiksi tiedoiksi" tulee katsoa varsinkin sellaiset, jotka koskevat - perustuslakeja, lakikokoelmia, lakeja ja säädöksiä, perussopimuksia ja Euroopan unionin viranomaisten oikeuskäytäntöä - laajan kiinnostuksen kohteena olevia tilastotietoja, raportteja ja tutkimuksia - oikeudellisia, lainsäädännöllisiä ja poliittisia tietoja, kuten päättävien tai neuvoa-antavien elinten kokouspöytäkirjoja. "Olennaisen tärkeät tiedot" saadaan ensi vaiheessa jäsenvaltioiden julkishallinnolta. Myöhemmin, kohtuullisen määräajan kuluttua, jäsenvaltiot antanevat käytettäviksi niiden julkisilta elimiltä samoin ehdoin saatavat vastaavat asiakirjat. Komitea panee tässä yhteydessä merkille, että tietyt jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet tämänsuuntaisia aloitteita. Näistä tuoreimpia on Ranskan aloite, joka on pantu toimeen 7. elokuuta 2002 annetulla asetuksella nro 2002-1064 oikeusjärjestystä koskevaa tietoa levittävästä julkisesta Internet-palvelusta. Se julkaistiin Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä 9. elokuuta 2002 ja tuli voimaan 15. syyskuuta 2002. Siinä säädetään "olennaisen tärkeitä tietoja" sisältävän asiakirjakokonaisuuden saattamisesta käyttöön ilmaiseksi. 4. Päätelmät 4.1. Komitea tukee aloitteita, jotka edistävät eEurope-toimintasuunnitelman tavoitteena olevan "kaikkien tietoyhteiskunnan" kehittämistä. Se suhtautuu siis myönteisesti direktiiviehdotukseen. 4.2. Se korostaa kuitenkin, että nykymuodossaan ehdotuksessa ei näytä olevan riittävästi kunnianhimoa. Ehdotuksessa asetetuissa rajoissa ei voida riittävän nopeasti saavuttaa tavoitteita, joiden mukaan "digitaalinen tietotalous on voimakas kasvun, kilpailukyvyn ja työllisyyden edistäjä ja se parantaa samalla kansalaisten elämänlaatua". 4.3. Direktiivissä esitettyjen tavoitteiden saavuttamista ajatellen komitea kehottaa komissiota ottamaan paremmin huomioon sen 28. huhtikuuta 1999 antamassa lausunnossa(7) ja käsillä olevassa lausunnossa tekemät ehdotukset: - Direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jättämisen muuttaminen täsmentäen, että direktiiviä sovelletaan julkisissa museoissa sekä julkisissa ja yliopistojen kirjastoissa säilytettäviin asiakirjoihin. Ne ovat osa yhteistä eurooppalaista kulttuuriperintöä. - Julkiset elimet tai laitokset tulee saattaa vastuuseen tapauksissa, joissa erheellisiä tai puutteellisia tietoja on luovutettu tarkoituksellisesti. - Maksujen määräytymisperiaatteen tulisi pyrkiä yleistämään "alhaisen hinnan mallin" käyttöä. - Jäsenvaltioiden julkishallinnolla olevat "olennaisen tärkeät tiedot" tulee saattaa käyttöön ilmaiseksi. Tavoitteena on ulottaa tämä menettely koskemaan jäsenvaltioiden kaikkia julkisia elimiä. 4.4. Komitea edellyttää komissiolta, että se kutsuu komitean mukaan direktiivin 12 artiklassa säädettyyn uudelleentarkasteluun. Sen yhteydessä voidaan yhtäältä arvioida vastausten tosiasiallisia määräaikoja ja toisaalta täydentää direktiiviä, jotta käytänteissä ja maksujen määrittämisessä saavutetaan aiempaa suurempi yhdenmukaisuus. Bryssel, 11. joulukuuta 2002. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch (1) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa", EYVL C 169, 16.6.1999. (2) Ks. TSK:n lausunto aiheesta "eEurope 2002 - Tietoyhteiskunta kaikille - Toimintasuunnitelman luonnos", EYVL C 123, 25.4.2001. (3) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa", EYVL C 169, 16.6.1999, kohta 3.1.2. (4) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa", EYVL C 169, 16.6.1999, kohta 3.2.1 ja 3.2.2. (5) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa", EYVL C 169, 16.6.1999, kohta 3.3.3. (6) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa", EYVL C 169, 16.6.1999, kohta 5.2. (7) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa", EYVL C 169, 16.6.1999.