EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 1.2.2018 COM(2017) 753 final 2017/0332(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (uudelleenlaadittu) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SWD(2017) 448 final}

{SWD(2017) 449 final}

{SWD(2017) 451 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Suurimalla osalla EU:ssa asuvista ihmisistä on erittäin hyvä mahdollisuus saada korkealaatuista juomavettä erityisesti verrattuna joihinkin muihin alueisiin maailmassa. Tämä johtuu juomavesihuollon pitkistä perinteistä monissa EU:n jäsenvaltioissa, mutta se on suuressa määrin myös EU:n ympäristölainsäädännön ja EU:n rahoituksen ansiota. EU on 1980-luvulta alkaen soveltanut sääntöjä, jotka edellyttävät tiukkoja veden turvallisuuden tarkastuksia. Tämä tarkoittaa sitä, että kaupunkien jätevesi kerätään ja käsitellään, teollisuuden päästöt hoidetaan turvallisesti, kemikaalien käyttö hyväksytään vain tiukkojen edellytysten mukaisesti ja rajat ylittäviä vesistöjä hoidetaan kokonaisvaltaisen lähestymistavan perusteella. Vaikka joissakin tapauksissa korkeat alkuinvestoinnit tai keskenään kilpailevat prioriteetit ovat tarkoittaneet sitä, ettei näitä sääntöjä ole voitu noudattaa käytännössä sovitussa määräajassa, vesihuolto on jatkuvasti parantunut. Komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät nyt yhdessä panemaan nämä säännöt täytäntöön täysimääräisesti mahdollisimman pian. Erityisesti on mainittava yksi säädös, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta annettu neuvoston direktiivi 98/83/EY, koska sen tavoitteena on varmistaa, että vesi on terveellistä ja puhdasta, ja siten suojella ihmisiä haitallisilta vaikutuksilta, joita saattaa aiheutua veden saastumisesta. Yleisesti ottaen jäsenvaltiot ovat panneet direktiivin täytäntöön suhteellisen hyvin, mutta sen lähestymistapana on seurata laatua kulutuspaikalla, ja tällöin käytetään muuttujia, jotka määritettiin yli 20 vuotta sitten. Tämän vuoksi tarvitaan tarkastelua siitä, toimiiko direktiivi tehokkaasti olemassa olevien ja uusien paineiden osalta ja varmistaako se sen, että Euroopan unionissa asuvilla ja siellä vierailevilla ihmisillä on jatkossakin korkeatasoista juomavettä tuleviksi vuosikymmeniksi. Juomavesi mietityttää selvästi monia eurooppalaisia. Juomavesi oli keskeisellä sijalla kaikkein ensimmäisessä eurooppalaisessa kansalaisaloitteessa ”Vesi on perusoikeus”, johon tuli yli 1,8 miljoonaa allekirjoitusta ja johon komissio suhtautui myönteisesti. Aloite toimitettiin komissiolle joulukuussa 2013 ja siinä vaadittiin erityisesti, että EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot velvoitetaan takaamaan, että kaikki asukkaat saavat nauttia oikeudestaan veteen ja vesihuoltoon ja että EU toimii entistä tehokkaammin sen puolesta, että puhdas juomavesi ja puhtaanapito saadaan maailmanlaajuisesti kaikkien saataville. Komissio kannusti vastauksessaan jäsenvaltioita tekemään kaikkensa, jotta vähimmäisvesihuolto olisi kaikkien EU:n kansalaisten saatavilla. Tämä on täysin Agenda 2030 -ohjelman ja erityisesti vuonna 2015 asetetun kestävän kehityksen tavoitteen 6 mukaista. Siihen liittyi alatavoite varmistaa turvallisen ja edullisen juomaveden saatavuus kaikille. Komissio on myös sitoutunut tarkistamaan direktiiviä, joka sisällytettiin tämän tuloksena sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevaan komission ohjelmaan (REFIT). Ehdotus on sen vuoksi suoraan jatkoa eurooppalaiselle kansalaisaloitteelle ”Vesi on perusoikeus”. Tarkistus on myös osa suunnitelmaa siirtymisestä kiertotalouteen. Tarkistettu ehdotus auttaa jäsenvaltioita hoitamaan juomavettä resurssitehokkaalla ja kestävällä tavalla, mikä auttaa vähentämään energiankäyttöä ja tarpeetonta vesihävikkiä. Se myös auttaa vähentämään muovipullojen määrää parantamalla luottamusta hanaveteen. Komissio aloitti tämän prosessin arvioimalla direktiivin paremman sääntelyn periaatteiden mukaisesti. Arvioinnin tulokset julkaistiin 1. joulukuuta 2016 ja ne auttoivat määrittämään direktiivin vahvuudet ja heikkoudet. Ne vahvistivat, että direktiivi on asianmukainen väline sen varmistamiseksi, että EU:ssa käytetty vesi on korkealaatuista, koska direktiivin perustavoitteena on vahvistaa juomaveden seurantaa ja varmistaa, että jäsenvaltiot palauttavat tarvittavan vedenlaadun ongelmatapauksissa. Arvioinnissa tunnistettiin kuitenkin neljä aluetta, joilla on parantamisen varaa: –muuttujien luettelo –riskiin perustuvan lähestymistavan käyttö –suurempi avoimuus veteen liittyvistä kysymyksistä ja kuluttajien mahdollisuudesta saada päivitettyjä tietoja sekä –materiaalit, jotka joutuvat kosketuksiin juomaveden kanssa. Liitteenä olevassa vaikutustenarvioinnissa käsiteltiin myös sitä eurooppalaisessa kansalaisaloitteessa ja kuulemisissa esiin tullutta ongelmaa, että väestössä on osia, esimerkiksi heikoimmassa asemassa olevia ja syrjäytyneitä ryhmiä, kuten erityisesti romanit, joilla ei ole mahdollisuutta saada juomavettä. Vaikutustenarvioinnin tulosten perusteella tässä lainsäädännössä tarjotaan oikeasuhteisia vastauksia näihin kysymyksiin. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Ehdotus on uudelleenlaadittu versio direktiivistä 98/83/EY, jota muutettiin vuosina 2003, 2009 ja 2015. Selkeyden vuoksi katsotaan, että parasta on laatia direktiivi uudelleen. Se vastaa sitoumusta, joka tehtiin paremmasta lainsäädännöstä 13. huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa ja jonka mukaan uudelleenlaatimistekniikkaa käytettäisiin enemmän muutettaessa voimassa olevaa lainsäädäntöä. Yleisesti ottaen ehdotus on johdonmukainen EU:n vakiintuneen vesialan lainsäädännön kanssa, erityisesti vesipolitiikan puitedirektiivin, meristrategiapuitedirektiivin, yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin ja nitraattidirektiivin kanssa. Ehdotus täydentää erityisesti vesipolitiikan puitedirektiivin 6, 7 ja 8 artikloja. Niiden vaatimusten mukaisesti tunnistetaan ja seurataan juomaveden ottoon käytettäviä vesimuodostumia ja nimetään suojelualueet, jotka kattavat kyseiset vesimuodostumat. Lisäksi se täydentää kyseisen direktiivin 11 artiklaa, jonka mukaan jäsenvaltioiden edellytetään laativan toimenpideohjelmat, mukaan lukien toimenpiteet, joiden tarkoituksena on suojella juomaveden ottoalueita. Vesi, joka on otettu vaatimustenmukaisuuden määrittelykohdan jälkeen, katsotaan elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 mukaisesti elintarvikkeeksi. Tämän vuoksi ehdotetaan, että säännökset, jotka liittyvät ”pullotettuun tai säiliöissä olevaan, myyntiin tarkoitettuun veteen”, poistetaan direktiivin 98/83/EY soveltamisalasta, koska kaikki pullotettu juomavesi kuuluu asetuksen (EY) N:o 178/2002 soveltamisalaan vaatimustenmukaisuuden määrittelykohdan jälkeen. Mitä tulee pullotetun veden erityisiin luokkiin, luontaiset kivennäisvedet vapautetaan tämän direktiivin soveltamisalasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/54/EY mukaisesti. Kuitenkin direktiivin 2009/54/EY 9 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti lähdeveden olisi noudatettava tämän direktiivin säännöksiä. Tämän vuoksi lähdeveden olisi edelleen kuuluttava tämän direktiivin soveltamisalaan.

•Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Direktiivin 98/83/EY tarkistus sisältyi komission vuoden 2017 työohjelmaan uutena aloitteena, jonka avulla voidaan panna täytäntöön kiertotaloutta koskeva EU:n toimintasuunnitelma. Ehdotus sisältää osia, joilla tuetaan juomaveden kestävää hoitoa resurssitehokkaalla tavalla ja joiden avulla voidaan vähentää pullotetun veden kulutusta. Tämä on johdonmukaista niiden EU:n toimien kanssa, joilla vähennetään kasvihuonekaasupäästöjä ja merien roskaantumista, sekä muoveja koskevan EU:n strategian kanssa. Ehdotuksella edistetään pyrkimyksiä vähentää hallinnollista taakkaa ja suunnitella mahdollisimman tehokasta ja toimivaa politiikkaa parempaa sääntelyä koskevan komission tiedonannon mukaisesti. Standardien päivittämisen ja riskinhallinnan kattavamman lähestymistavan olisi helpotettava ylläpitämään EU:n vesialan kilpailukykyä ja edistämään innovaatiota. Ehdotuksella pyritään myös yksinkertaistamaan seuranta- ja raportointiprosesseja keskittymällä automaatioon, raportoinnin harventamiseen ja olennaisiin tietoihin. Tämä vastaa EU:n parempaa sääntelyä koskevaa lähestymistapaa sekä raportointia ja seurantaa koskevaa toimivuustarkastusta. Säännökset, joilla parannetaan kansalaisten mahdollisuutta saada tietoa juomavedestä, liittyvät myös komission digitaalisten sisämarkkinoiden strategiaan. Ehdotus edistää myös sitä, että saavutetaan vuoteen 2020 ulottuvan seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ensisijainen tavoite 3: ”Suojella unionin kansalaisia ympäristöön liittyviltä paineilta sekä terveyttä ja hyvinvointia uhkaavilta riskeiltä”. Se vastaa myös ensisijaista tavoitetta 4, jonka mukaan yleisön on saatava selkeää ympäristötietoa kansallisella tasolla. Tätä varten ehdotus sisältää ristiviittauksia ja takaa yhdenmukaisuuden direktiivin 2003/4/EY ja INSPIRE-direktiivin vaatimusten kanssa. Poistamalla säännöt materiaaleista, jotka joutuvat kosketuksiin juomaveden kanssa (direktiivin 98/83/EY 10 artikla), varmistetaan suurempi yhdenmukaisuus sisämarkkinalainsäädännön ja erityisesti rakennustuotantoasetuksen kanssa. Vaikutustenarvioinnissa todettiin, että tämänhetkinen artikla, jossa edellytetään jäsenvaltioiden välistä vastavuoroista tunnustamista ja johon liittyy oikeudellista epävarmuutta, aiheuttaa mahdollisen esteen sisämarkkinoille. Ehdotetaan, että kotitalouksien vedenjakelun riskinarviointia koskevaan uuteen artiklaan sisällytetään osa velvollisuudesta, joka aiemmin sisältyi direktiivin 98/83/EY 10 artiklaan, ja että samaan aikaan annetaan rakennustuotantoasetuksen puitteissa standardointitoimeksianto, jotta voidaan asettaa vaatimukset rakennusmateriaaleille ja -tuotteille, jotka joutuvat kosketuksiin juomaveden kanssa. Rakennustuotteisiin liittyvät tekniset esteet voidaan poistaa ainoastaan laatimalla yhdenmukaiset tekniset eritelmät rakennustuotteiden suorituskyvyn arviointia varten, ja sen vuoksi on tarpeen laatia tarvittavat yhdenmukaiset standardit ja julkaista ne Euroopan unionin virallisessa lehdessä asetuksen (EU) N:o 305/2011 puitteissa. Turvallisuuskysymyksiä käsitellään unionin politiikan muilla aloilla, erityisesti direktiivissä (EU) 2016/1148 toimenpiteistä yhteisen korkeatasoisen verkko- ja tietojärjestelmien turvallisuuden varmistamiseksi koko unionissa (verkko- ja tietoturvadirektiivi). Lisäksi komissio hyväksyi lokakuussa 2017 toimintasuunnitelman, jolla lisätään EU-tason valmiutta, selviytymiskykyä ja koordinointia kemiallisia, biologisia ja radiologisia aineita ja ydinmateriaalia (CBRN-aineet) hyödyntävien hyökkäysten varalta. Lisäksi ehdotuksella vastataan eurooppalaiseen kansalaisaloitteeseen edellyttämällä, että jäsenvaltiot varmistavat vedensaannin heikoimmassa asemassa oleville ja syrjäytyneille ryhmille. Tämä myös auttaa panemaan täytäntöön romanien integraatiota koskevan EU:n politiikan EU:n kehyksessä romanien integraatiota edistäville kansallisille strategioille sekä neuvoston suosituksen jäsenvaltioissa toteutettavista romanien integraatiota edistävistä tuloksellisista toimenpiteistä. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 192 artiklan 1 kohtaan (aiempi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130s artikla). Oikeusperusta on sama kuin uudelleenlaadittavalla direktiivillä. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) EU jakaa toimivallan jäsenvaltioiden kanssa ympäristö- ja terveyskysymysten sääntelemiseksi vesialalla. EU voi laatia lainsäädäntöä ainoastaan perussopimusten määräämissä rajoissa ottaen asianmukaisesti huomioon välttämättömyys-, toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet. Direktiivin tavoitteet, erityisesti ihmisten terveyden suojelu ihmisten käyttöön tarkoitetun veden saastumisesta aiheutuvilta haitallisilta vaikutuksilta, saavutetaan asettamalla vähimmäislaatuvaatimukset EU:n tasolla sekä asettamalla vähimmäisvaatimukset seurantaa, raportointia, vedensaantia ja avoimuutta varten sekä korjaavia toimia varten niitä tilanteita varten, joissa vaatimuksia ei noudateta. Jäsenvaltiot voivat määrittää, mitä konkreettisia toimia (esimerkiksi korjaavat toimet, seurantaohjelmat) ne haluavat toteuttaa. Direktiivin tarkistuksen sai alunperin aikaan eurooppalainen kansalaisaloite ”Vesi on perusoikeus”, johon tuli yli 1,8 miljoonalla allekirjoitusta. Myös Euroopan parlamentti kehotti toteuttamaan EU:n tason toimia, joilla varmistetaan juomaveden saatavuus, vastatessaan tähän aloitteeseen sekä EU:n sitoumukseen saavuttaa YK:n kestävän kehityksen tavoitteet. Tässä ehdotuksessa asetetaan sen vuoksi yleiset säännöt EU:n tasolla sen toimivallan sallimissa rajoissa ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, mutta jätetään jäsenvaltioille harkintavaltaa sen päättämisessä, miten toteutetaan velvollisuus parantaa turvallisen juomaveden laatua. Lisäksi REFIT-arvioinnissa vahvistettiin juomavesilainsäädännöstä EU:n tasolla saatava lisäarvo, koska se auttaa ajan myötä suuresti yhdenmukaistamaan vedenlaatua Euroopassa. Tämän ovat tuoneet esiin erityisesti pienet jäsenvaltiot, joilla ei aina ole resursseja ja erityisasiantuntijuutta. Ne odottavat, että EU jatkossakin asettaa keskeiset kemialliset ja mikrobiologiset muuttujat ja niihin liittyvät arvot juomavedelle. Monet sidosryhmät ovat myös katsoneet, että EU:n toimenpiteet ovat paras tapa käsitellä uusia vedestä johtuvia terveysvaaroja. Direktiivissä esitetyn toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi sen tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin unionin kuin kansallisella tasolla. •Suhteellisuusperiaate Vaikutustenarvioinnissa esitetään enemmän yksityiskohtaista tietoa tämän lainsäädäntöehdotuksen eri vaihtoehtojen suhteellisuudesta ja kustannustehokkuudesta. Yleisesti on osoitettu, että sopivimmat ja kustannustehokkaimmat toimenpiteet, joita voitaisiin toteuttaa EU:n tasolla direktiiviä tarkistettaessa, ovat seuraavat: a)tarkistetaan ja saatetaan ajan tasalle direktiivissä oleva muuttujaluettelo uusimpien tieteellisten tulosten mukaisesti samalla kun otetaan käyttöön riskiin perustuva lähestymistapa suuriin ja pieniin veden toimittajiin; b)parannetaan sääntöjä avoimuudesta ja kuluttajien mahdollisuudesta saada ajan tasalla olevia tietoja;

c)parannetaan ja yksinkertaistetaan raportointia; d)poistetaan esteet, jotka estävät juomaveden kanssa kosketuksiin joutuvien materiaalien vapaan kaupan; e)parannetaan turvallisen juomaveden saantia. •Toimintatavan valinta Tällä ehdotuksella muutetaan merkittävästi direktiiviä 98/83/EY ja lisätään siihen useita uusia säännöksiä. Selkeyden vuoksi ehdotetaan, että käytetään uudelleenlaadintamenetelmää. Koska uudelleenlaadittu säädös on direktiivi, lainsäädännön laatimisen johdonmukaisuuden vuoksi ja jotta jäsenvaltioiden olisi helpompi saattaa säädös osaksi kansallista lainsäädäntöä, myös tämä ehdotus on direktiivi. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Komissio on arvioinut direktiivin 98/83/EY toimivuutta viiden kriteerin perusteella: –tuloksellisuus –tehokkuus –johdonmukaisuus –merkityksellisyys sekä –EU:n tason lisäarvo. Arviointi tehtiin vaikutusten arvioinnin yhteydessä. Arvioinnissa todetut ongelma-alueet on otettu huomioon vaikutusten arvioinnin ongelman määrittelyssä ja toimintavaihtoehdoissa. Arvioinnissa todettiin, että direktiivi on tuloksekas tavoitteiden saavuttamisessa sekä ihmisten terveyden suojelemisessa saastumisen aiheuttamilta haitallisilta vaikutuksilta, koska sillä varmistetaan, että muuttujien arvoja noudatetaan hyvin. Sen sijaan vaatimusten noudattamisen merkitys mitattuna suhteessa osittain vanhentuneisiin muuttujiin on jokseenkin rajallinen. Arvioinnissa todettiin myös, että direktiivin 10 artikla, joka koskee juomaveden kanssa kosketuksiin joutuvia materiaaleja, jättää jäsenvaltioille liian paljon joustavuutta sen määrittämisessä, mitä ”tarvittavat toimenpiteet” ovat. Tästä on aiheutunut ylimääräisiä testejä ja tarkastuksia, kun tuote saatetaan toisen jäsenvaltion markkinoille, minkä vuoksi säännös ei ole ollut tuloksellinen. Tehokkuuden analyysissa arvioitiin, että juomaveden toimituksesta EU:ssa aiheutuvat kokonaiskustannukset olivat vuonna 2014 noin 46,5 miljardia euroa. Tästä 8,3 miljardia euroa liittyy direktiivin täytäntöönpanoon. Vaikka direktiivistä saatavia terveyshyötyjä ei voida osoittaa määrällisesti, arvioinnissa todettiin, että kokonaishyödyt ovat huomattavasti suuremmat kuin kokonaiskustannukset. Arvioinnissa ei löydetty säännöksiä, joista aiheutuisi huomattavan suuria hallinnollisia seurantaan, tiedottamiseen tai raportointiin liittyviä kustannuksia. Ainoastaan direktiivin 98/83/EY 10 artiklaan sisältyvän joustavuuden (kuten edellä selitetään) todettiin olevan merkittävä tarpeeton rasite toimialalle. Direktiivin 98/83/EY johdonmukaisuus vesipolitiikan puitedirektiivin kanssa on erityisen tärkeää, koska juomavesivarojen suojelu on olennainen osa vesipolitiikan puitedirektiiviin perustuvia suunnitelmia ja toimenpiteitä. Direktiivissä 98/83/EY ei viitata juomaveden ottoon käytettävien vesiresurssien suojeluun pääasiassa koska se hyväksyttiin ennen vesipolitiikan puitedirektiiviä. Puuttuva linkki on luotava sen varmistamiseksi, että sovelletaan sekä pilaaja maksaa -periaatetta että varovaisuusperiaatetta. Ehdotuksella parannetaan sen vuoksi johdonmukaisuutta näiden kahden direktiivin välillä ottamalla käyttöön riskiin perustuva lähestymistapa aina vedenotosta hanaan ja parantamalla tiedon vaihtoa ja viestintää jäsenvaltioiden viranomaisten ja veden toimittajien välillä veden kattavan hallinnointisyklin varmistamiseksi. Merkityksellisyyden osalta arvioinnissa todettiin, että direktiivissä 98/83/EY asetetut muuttujien arvot eivät enää ole asianmukaisia, koska ne eivät vastaa tieteen kehitystä, aiempaa parempia riskin arviointeja, muuttunutta kuluttajakäyttäytymistä ja uusia ympäristöpaineita. EU:n tasolla direktiivistä 98/83/EY saatava lisäarvo on se, että sillä varmistetaan sama taso ihmisten terveyden suojelussa mahdollisen saastumisen haitallisilta vaikutuksilta koko EU:ssa. Voidaan todeta, että EU:ssa on havaittu vähemmän merkittäviä juomavesihäiriöitä kuin maailman muilla alueilla. Tätä ei kuitenkaan varmasti voida yhdistää direktiiviin 98/83/EY. Arvioinnissa tunnistetut pääasialliset alat, joilla on parantamisen varaa, ovat sen vuoksi seuraavat:

–muuttujien luettelo –riskiin perustuvan lähestymistavan puute –avoimuuden puute ja kuluttajien puutteellinen mahdollisuus saada ajan tasalla olevia tietoja sekä –materiaalit, jotka joutuvat kosketuksiin juomaveden kanssa. •Sidosryhmien kuuleminen Parempaa sääntelyä koskevien ohjeiden perusteella järjestettiin useita kuulemistoimia. ·Avoin julkinen verkkokuuleminen kyselylomakkeen pohjalta Komissio järjesti Eurooppalaisen kansalaisaloitteen ”Vesi on perusoikeus” seurauksena vuoden 2014 kesäkuun ja syyskuun välisenä aikana juomaveden laadusta avoimen julkisen kuulemisen kaikilla EU:n virallisilla kielillä. Kuulemiseen saatiin 5 908 vastausta sekä 138 kannanottoa keskeisiltä sidosryhmiltä. Komissio järjesti lisäksi syyskuussa 2014 ja lokakuussa 2015 kokouksia sidosryhmien kanssa keskustellakseen avoimuudesta ja vertailuanalyysistä. ·Kohdennetut julkiset kuulemiset Komissio järjesti kolme kohdennettua julkista sidosryhmien kuulemiskokousta: toukokuussa 2015 REFIT-arviointia, joulukuussa 2015 vaikutustenarviointia ja syyskuussa 2016 juomavesistandardien uudelleen tarkastelua varten. Näihin osallistui laaja joukko sidosryhmiä, kuten kansallisia ja alueellisia viranomaisia, toimialan edustajia, yritysten järjestöjä ja yrityksiä sekä asiantuntijoita. Näissä kokouksissa esiin tuli erilaisia näkökantoja ja niiden ansiosta komissio pystyi keskustelemaan suoraan sidosryhmien kanssa. Kaikkia kokouksia varten laadittiin erityiset valmisteluasiakirjat tai kyselylomakkeet, ja kaikki esitykset ja pöytäkirjat, myös osallistujaluettelot, julkistettiin. ·REFIT-palautemekanismi ”Inception Impact Assessment” julkaistiin paremman sääntelyn verkkosivuilla 28. helmikuuta 2017, ja sidosryhmät voivat antaa asiakirjasta palautetta 28. maaliskuuta 2017 saakka. ·Muut kuulemiset Komissio antoi sidosryhmille tietoa tarkistuksesta ja pyysi niitä esittämään siitä huomioita monissa muissa yhteyksissä, esimerkiksi tammikuussa 2016 järjestetyssä juomaveden suojelua koskeneessa seminaarissa, jossa oli runsaasti osallistujia, sekä keskusteluissa monien eri asiantuntijaryhmien kanssa. Sen varmistamiseksi, että prosessi olisi mahdollisimman avoin, kaikki asiakirjat, joita tarkistuksessa käytettiin, kuten vaikutuksenarviointia tukeva tutkimus, asetettiin julkisesti saataville. Kuulemisessa kannatettiin selkeästi muuttujien luettelon päivittämistä ja tarkistamista. Julkisessa kuulemisessa kannatettiin ylivoimaisesti luetteloa, jossa ovat mukana hormonitoimintaa häiritsevät aineet, joita käytetään kuluttajatuotteissa ja lääkeaineissa. Monet tekniset asiantuntijat olivat tästä eri mieltä. Useimmat sidosryhmät suosivat riskiin perustuvan lähestymistavan käyttöönottoa EU:n laajuisesti. Ne halusivat kuitenkin varmistaa, että jäsenvaltioille jäisi tämän osalta riittävästi joustomahdollisuutta. Monet eri sidosryhmät toivat esiin yhdenmukaistamisen tarpeen juomaveden kanssa kosketuksiin joutuvien materiaalien ja tuotteiden osalta. Julkisessa kuulemisessa tuli erityisesti kansalaisten suunnalta vahvasti esiin toive siitä, että verkossa olisi saatavilla enemmän ajan tasalla olevaa tietoa juomaveden laadusta. Kuluttajat tuntevat epävarmuutta hanavedestä ollessaan ulkomailla EU:ssa, ja vaikka vaatimuksia noudatetaan hyvin, kuluttajat eivät yleensä helposti luota tähän. Mielipiteet vaihtelivat siitä, tulisiko direktiivin sisältää sääntöjä veden saatavuudesta. Tätä vastustavat katsoivat, että veden saatavuuden ei tulisi kuulua direktiivin soveltamisalaan vaan sitä tulisi sen vuoksi käsitellä muussa EU:n lainsäädännössä tai muualla. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Säädösehdotus ja vaikutusten arviointi perustuvat laajaan materiaaliin ja useisiin tutkimuksiin, joihin viitataan vaikutusten arviointiin liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. Joulukuussa 2015 käynnistettiin Maailman terveysjärjestön (WHO) Euroopan aluetoimiston kanssa yhteistyöhanke, jolla tuettiin direktiivin 98/83/EY liitteen tarkistusta (luettelo muuttujista, jotka on tarkoitus sisällyttää direktiiviin). Hanke saatiin päätökseen vuoden 2017 kesällä. Tämän hankkeen suosituksista ja siitä, miten niitä käytettiin tässä komission ehdotuksessa, on yksityiskohtaisempaa tietoa osassa 5, ”Lisätiedot”. Ulkopuolisilta tahoilta tilattiin useita tutkimuksia, joissa arvioitiin direktiivin tarkistusta. Näitä tutkimuksia olivat:

–Material Guidance for Users and Plumbers; –the Study Report on Products and Materials in contact with Drinking Water; sekä –the Impact Assessment Study. Vaikutusten arviointia koskevassa tutkimuksessa (Impact Assessment Study) ulkopuoliset tahot käyttivät myös mallinnusvälinettä toimintavaihtoehtojen ja parhaina pidettyjen toimintakokonaisuuksien arvioimiseen. •Vaikutustenarviointi Ehdotus perustuu vaikutusten arviointiin, joka sai komission sääntelyntarkastelulautakunnalta 23. kesäkuuta 2017 myönteisen lausunnon tietyin varauksin Sääntelyntarkastelulautakunnan esiin tuomia kysymyksiä käsiteltiin vaikutustenarviointiin liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjan tarkistetussa versiossa, jossa erityisesti tätä koskevassa luvussa käsitellään sääntelyntarkastelulautakunnan lausunnon johdosta tehtyjä muutoksia. Arvioinnin, sidosryhmien kuulemisten ja eurooppalaisen kansalaisaloitteen ”Vesi on perusoikeus” perusteella kehitettiin useita toimintavaihtoehtoja, joilla puututaan kuhunkin määritettyyn ongelma-alueeseen. Vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin toimintavaihtoehtoja, jotta voitaisiin määrittää se, miten ne edistävät pääsemistä direktiivin yleiseen tavoitteeseen, joka on kuluttajien terveyden suojelu, niiden taloudelliset vaikutukset sekä niiden ympäristövaikutukset vuoteen 2050. Tulokset esitetään vaikutusten arvioinnissa ja vaikutusten arviointiin liittyvässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. Viisi toimintavaihtoehtoa ovat seuraavat: –mukautetaan direktiivin muuttujaluettelo uusimpiin standardeihin laajentamalla tai rajoittamalla luetteloa; –otetaan käyttöön riskiin perustuva lähestymistapa suuria (ja pieniä) veden toimittajia varten; –yhdenmukaistetaan standardit materiaaleille, jotka joutuvat kosketuksiin juomaveden kanssa; –parannetaan kuluttajien mahdollisuutta saada ajan tasalle saatettua tietoa ja täytäntöönpanon seurantaa sekä –tarkastellaan vaihtoehtoja veden saatavuuden varmistamiseksi. Analyysien ja niiden johdosta tehdyn vaihtoehtojen paremmuusjärjestyksen perusteella tehtiin se päätelmä, että eri vaihtoehtojen yhdistelmä olisi paras tapa käsitellä pitkällä aikavälillä kaikkia arvioinnissa esiin tulleita ongelma-alueita. Vaihtoehtojen yhdistelmällä varmistettaisiin: –korkealaatuinen juomavesi kaikille EU:ssa. Muuttujien luettelon päivittäminen ja parantaminen WHO:n suositusten perusteella suojelee ihmisiä ihmisten terveyteen kohdistuvilta uusilta vaaroilta; –nykyaikaisempi lähestymistapa seurantaan käyttämällä riskiin perustuvaa lähestymistapaa sekä suuriin että pieniin veden toimittajiin; –raportointisäännösten nykyaikaistaminen ja siten myös yksinkertaistaminen; –ajan tasalle saatettujen ja olennaisten tietojen toimittaminen kuluttajille; –parempi veden saatavuus sekä heikoimmassa asemassa oleville ja syrjäytyneille ryhmille. Vaihtoehdot asetettiin paremmuusjärjestykseen, ja laadittiin kolme toimenpidekokonaisuutta. Niistä kaksi (toimenpidekokonaisuus 2 ja 3) olivat parhaaksi katsottuja kokonaisuuksia terveyden ja ympäristön kannalta. Kustannusten pieni nousu kummassakin kokonaisuudessa on perusteltua, ja terveyshyödyt ovat sitä suuremmat. Molemmista toimenpidekokonaisuudesta saadaan vastaukset kaikkiin neljään parannusta kaipaavaan alaan, jotka arvioinnissa määritettiin. Lisäksi toimenpidekokonaisuudella 3 parannetaan merkittävästi vesijärjestelmän ulkopuolella olevien EU:n kansalaisten tilannetta. Siinä käsitellään erillisenä vaihtoehtona veden saatavuuteen liittyvää kysymystä, joka tuotiin esiin eurooppalaisessa kansalaisaloitteessa ”Vesi on perusoikeus” ja kestävän kehityksen tavoitteen 6 yhteydessä. Tämä erillinen vaihtoehto kattaa useita toimenpiteitä, joilla parannetaan veden saatavuutta, mutta siihen liittyvät perustamisesta johtuvat lisäkustannukset on luultavasti arvioitu liian suuriksi, koska tarkkojen tietojen puuttuessa ne perustuvat olettamukseen, että puolelle järjestelmän ulkopuolella olevista ihmisistä luotaisiin erilliset käsittelyjärjestelmät.

Sen vuoksi päätettiin, että tässä lainsäädäntöehdotuksessa säilytettäisiin toimenpidekokonaisuuden 3 hyödyt ottamalla käyttöön yleinen velvoite parantaa juomaveden saatavuutta kaikille ja varmistaa sen saatavuus heikoimmassa asemassa oleville ja syrjäytyneille ryhmille. Samalla jätettäisiin jäsenvaltioiden päätettäväksi, kuinka voidaan parhaiten parantaa veden saatavuutta ottaen huomioon paikallinen tilanne. Oletuksena on, että näiden erityistoimenpiteiden täytäntöönpano olisi huomattavasti edullisempaa kuin vaihtoehtoisten järjestelmien tarjoaminen vesijärjestelmän ulkopuolella oleville kansalaisille (kuten toimenpidekokonaisuudessa 3 oletetaan). Tämä on johdonmukainen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden kanssa. Vaikka yleinen periaate vahvistetaan EU:n tasolla, jäsenvaltioille jää huomattavasti harkintavaltaa sen osalta, miten voidaan paremmin varmistaa veden saatavuus. Käytännössä tämä tarkoittaa, että ehdotuksen kustannukset ja vaikutukset ovat 5,9 miljardin euron (toimenpidekokonaisuus 2) ja 7,3 miljardin euron (toimenpidekokonaisuus 3) välillä. Näistä kustannuksista vastaavat pääasiassa vesihuoltolaitokset. Kuluttajat huomaisivat vähäisen nousun kotitaloutensa kustannuksissa. Tähän ei kuitenkaan liittyisi riskiä siitä, että juomavedestä tulisi kohtuuttoman kallista, ja nousua voitaisiin kompensoida sillä, että juodaan mieluummin hanavettä kuin pullotettua vettä. Kansallisille viranomaisille aiheutuvat hallinnolliset kustannukset katsottiin vähäisiksi tai aleneviksi. Esimerkiksi raportointivaatimusten yksinkertaistaminen johtaa 0,35 miljoonan euron laskuun vuosittaisissa toimintakustannuksissa. Molemmilla toimenpidekokonaisuuksilla on myönteinen vaikutus ympäristöön, koska oletuksena on, että kun kuluttajien luottamus hanaveteen lisääntyy, pullotetun veden kulutus laskee. Tämä vahvistuu edelleen, kun kaikille kuluttajille annetaan parempi mahdollisuus saada ajan tasalle saatettua tietoa. Lisäksi kun suuria ja pieniä veden toimittajia pyydetään käyttämään riskiin perustuvaa lähestymistapaa, käsittelyn tarve vähenee, ja näin säästetään energiaa ja ympäristöön pääsee vähemmän kemikaaleja. Riskiin perustuvan lähestymistavan olisi myös parannettava pilaantumisen käsittelyä sen lähteellä sekä pilaaja maksaa -periaatteen soveltamista. Se, että jäsenvaltioita vaaditaan parantamaan veden saatavuutta ja järjestämään tietyntasoinen saatavuus, on positiivinen askel kohti kestävän kehityksen tavoitteen 6 saavuttamista. Sillä on myös myönteisiä sivuvaikutuksia työpaikkojen luomiseen. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Kaikilla vaikutustenarvioinnissa tarkastelluilla vaihtoehdoilla on vähäinen vaikutus hallinnolliseen taakkaan tai ne jopa vähentävät sitä, pääasiassa koska useimmista kustannuksista huolehtivat vesihuoltolaitokset eivätkä kansalliset viranomaiset. Jotta voitaisiin vähentää hallinnollista taakkaa ja yksinkertaistaa menettelyjä, tämä ehdotus perustuu vaikutustenarviointiin, jonka mukaan vähennetään huomattavasti jäsenvaltioiden velvoitteita raportoida komissiolle. Sen sijaan, että jäsenvaltioita vaaditaan toimittamaan kertomus, niiden on luotava tietokokonaisuuksia seurannan tulosten johdosta ainoastaan, kun ne ylittävät direktiivissä mainitut muuttujat. Niiden on myös toimitettava lisätietoja, kuten riskin arvioinnit. Tästä odotetaan saatavan jopa 0,35 miljoonan euron säästöt vuodessa. Toissijaisuusperiaatteen noudattamiseksi pienillä veden toimittajilla on pidempi aika kuin suurilla ja erittäin suurilla veden toimittajilla panna riskiin perustuva lähestymistapa käytäntöön. Jotta vältetään pieniin veden toimittajiin kohdistuva rasite, niiden on päivitettävä verkossa olevat tiedot harvemmin kuin suurten ja erittäin suurten veden toimittajien. Lisäksi kuluttajatietoja ja avoimuutta koskevat ehdotetut säännökset tekevät ehdotuksesta yhteensopivan internetin kanssa, koska siinä edellytetään, että veden toimittajat käyttävät laajasti digitaalisia keinoja tiedottaakseen kuluttajille juomaveden laadusta ja siihen liittyvistä vaaroista. •Perusoikeudet Kuten komission tiedonannossa eurooppalaisesta kansalaisaloitteesta ”Vesi on perusoikeus. Vesi kuuluu kaikille, se ei ole kaupallinen hyödyke” todetaan, että turvallinen juomavesi ja jätevesihuolto liittyvät erottamattomasti oikeuteen elää ja ihmisarvon kunnioittamiseen, kuten Euroopan unionin perusoikeuskirjassa todetaan, sekä riittävän elintason tarpeeseen. Komissio korosti myös turvallisen juomaveden saatavuutta koskevien ihmisoikeusnäkökohtien merkitystä ja sitoutui varmistamaan, että tämä pysyy sen politiikassa keskeisellä sijalla. Viimeisen vuosikymmenen aikana kansainvälisessä oikeudessa on tunnustettu oikeus turvalliseen juomaveteen ja jätevesihuollon saatavuuteen, erityisesti YK:n tasolla. YK:n yleiskokouksen päätöslauselmassa 64/292 tunnustetaan, että oikeus turvalliseen ja puhtaaseen juomaveteen ja jätevesihuoltoon on ihmisoikeus, joka on välttämätön ihmisarvoisen elämän ja kaikkien ihmisoikeuksien täysimääräisen toteuttamisen kannalta. Lisäksi vuonna 2012 pidetyn YK:n kestävän kehityksen konferenssin (Rio+20) päätösasiakirjassa valtion- ja hallitusten päämiehet ja korkean tason edustajat sitoutuvat siihen, että turvallista juomavettä ja jätevesihuoltoa koskeva ihmisoikeus saatetaan vähitellen voimaan (niiden) koko väestön osalta kansallista itsemääräämisoikeutta täysimääräisesti noudattaen. Nämä sitoumukset vahvistettiin uudelleen vuonna 2015, kun valtionpäämiehet sitoutuivat kestävän kehityksen tavoitteen 6 yhteydessä saavuttamaan vuoteen 2030 mennessä alatavoitteen, jonka mukaan ”varmistetaan turvallisen ja edullisen juomaveden saatavuus kaikille”. Euroopan tasolla Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen päätöslauselmassa todetaan, että veden saanti on tunnustettava ihmisten perusoikeudeksi, koska vesi on yksi maapallon keskeisistä luonnonvaroista, joka on yhteinen koko ihmiskunnalle. EU on myös vahvistanut, että ”kaikilla valtioilla on ihmisoikeuksiin liittyvä velvoite turvata juomaveden saatavuus niin, että se on fyysisesti saavutettavissa, kohtuuhintaista ja laadultaan kelvollista”. Komissio otti kaiken tämän huomioon laatiessaan vastausta eurooppalaiseen kansalaisaloitteeseen ”Vesi on perusoikeus” sekä tätä lainsäädäntöehdotusta. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole talousarviovaikutuksia komission kannalta. Se voitaneen panna täytäntöön komission ja Euroopan ympäristökeskuksen nykyisten määrärahojen puitteissa eikä lisäresursseja tarvita. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Suurten veden toimittajien odotetaan panevan riskiin perustuvan lähestymistavan käyttöön kolmen vuoden kuluessa ja pienten veden toimittajien kuuden vuoden kuluessa.

Liitteet tarkistetaan säännöllisesti tieteen ja tekniikan kehityksen perusteella. Jotta jätetään aikaa kahdelle täydelle kuuden vuoden tietosyklille, koko direktiiviä arvioidaan 12 vuoden kuluttua sen saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Sen varmistamiseksi, että direktiivillä saavutetaan sen tavoite suojella ihmisten terveyttä ihmisten käyttöön tarkoitetun veden saastumisesta aiheutuvilta vaikutuksilta sekä saavutetaan parannuksia muilla aloilla, joilla direktiivi ei ole toiminut täysin optimaalisesti, on ehdotettu useita erilaisia onnistumista mittaavia indikaattoreita. Niitä käytetään tulevissa arvioinneissa ja ne laaditaan yhteistyössä Euroopan ympäristökeskuksen kanssa. Tällöin otetaan huomioon ympäristöalan seurannan ja raportoinnin toimivuustarkastuksen tulokset. Onnistumista mittaavat indikaattorit ovat: –häiriöiden (eli tapausten, joissa ihmisten terveyteen kohdistuu mahdollinen vaara) sekä EU:ssa tapahtuneiden raja-arvojen ylitysten määrä. Uudessa raportointijärjestelmässä jäsenvaltioita pyydetään raportoimaan näistä häiriöistä ja niiden ratkaisuista tehokkaammin; –niiden henkilöiden määrä EU:ssa, joilla on mahdollisuus saada ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä; –pitkäaikaiset terveysvaikutukset, jotka johtuvat juomaveden laadusta; tämä edellyttää epidemiologisia lisätutkimuksia yhdessä erityisjärjestöjen, kuten WHO:n, kanssa; –uudet avoimuusvaatimukset ja verkossa saatavilla olevat vähimmäistiedot esimerkiksi järjestelmässä olleiden vuotojen määristä. Tämä mahdollistaa täytäntöönpanotasojen ja saavutusten täytäntöönpanotasot. •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta) Kun otetaan huomioon ehdotuksen soveltamisala ja se, että sillä laaditaan uudelleen direktiivi 98/83/EY, jonka kaikki jäsenvaltiot ovat siirtäneet kokonaisuudessaan kansalliseen lainsäädäntöön, ei vaikuta olevan perusteltua tai oikeasuhteista vaatia selittäviä asiakirjoja. •Yksityiskohtainen selostus siitä, miten muuttujia ja muuttujien arvoja koskevat WHO:n suositukset ehdotusta varten on otettu huomioon Direktiivin 98/83/EY liitteessä I esitetyt muuttujien arvot perustuvat juomavettä koskeviin WHO:n ohjeisiin. Nämä ohjeet päivitetään säännöllisesti ja niitä muutettiin viimeksi vuoden 2017 alussa neljännen version ensimmäisellä lisäyksellä. Kun direktiivi hyväksyttiin vuonna 1998, WHO:n ohjeiden ja direktiivin 98/83/EY välillä oli jo joitakin eroja liittyen muuttujien ja niiden tasojen asettamiseen. Esimerkiksi: –WHO:n ohjeisiin ei sisälly standardeja torjunta-aineiden ryhmää varten, kun taas direktiivi sisältää kaikki torjunta-aineet ja niiden hajoamistuotteet; –WHO:n ohjeissa arvoihin liittyvä elinaikainen syöpäriski on 10-5, kun taas EU:ssa tehtiin varovaisuusperiaatteen perusteella poliittinen valinta, jonka mukaan asianmukaisena pidettiin riskin arvoa 10-6. Joulukuussa 2015 komissio ja Maailman terveysjärjestön Euroopan aluetoimisto sopivat juomaveden muuttujia koskevasta yhteistyöhankkeesta, jonka loppuraportti julkaistiin vuonna 2018 (jäljempänä ’WHO:n raportti’). Hankkeen tavoitteena oli tarjota politiikan kannalta asianmukaisia, tieteelliseen tietoon perustuvia neuvoja direktiivin I liitteen tarkistusta varten. WHO:n raporttiin sisältyvät suositukset ja ehdotus ovat hyvin yhteneväisiä. Suosituksissa vahvistetaan erityisesti se, että on tarpeen säännellä luetteloon sisältyviä valittuja muuttujia kaikista niistä muuttujista, joita varten on laadittu WHO:n ohjearvot. Komissio on sisällyttänyt ehdotukseen suuren osan tässä luettelossa olevista suositelluista muuttujista ja muuttujien arvoista, mutta muutamien muuttujien osalta on ehdotettu erilaista lähestymistapaa. Tässä osassa esitetään perustelut sille, miksi komission ehdotus ei joissakin tapauksissa noudata WHO:n suosituksia. 1. Muuttujat, joita WHO suositteli poistettavaksi liitteestä I WHO raportissa suositeltiin, että direktiivistä poistettaisiin viisi muuttujaa, koska niitä esiintyy juomavedessä vain vähän ja esiintyminen johtuu saastumistapauksista: –bentseeni –syanidi –1,2-dikloorietaani

–elohopea ja –polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH). WHO perusteli näiden muuttujien poistamista selittämällä, että jäsenvaltiot voisivat edelleen seurata niitä tarvittaessa WHO:n ohjearvojen perusteella. Sidosryhmät ja erityisesti jäsenvaltioiden viranomaiset olivat vahvasti sitä mieltä, että niitä ei tulisi poistaa terveyssyistä. Niiden mielestä on tarpeen vahvistaa sitova arvo EU:n tasolla. Tämän vuoksi ne päätettiin säilyttää liitteessä I. Kuitenkin direktiivissä esitetty riskiin perustuva lähestymistapa mahdollistaa sen, että veden toimittajat voivat poistaa muuttujan seurattavien aineiden luettelosta tietyissä olosuhteissa. Veden toimittajilla on sen vuoksi oikeus olla seuraamatta kyseisiä muuttujia, jos niillä ei ole merkitystä tietyllä vedenjakelualueella. Lisäksi käsittelylaitokset, joita tarvitaan näiden raja-arvojen noudattamiseen, on jo rakennettu. 2. Muuttujien arvot, joita WHO suositteli korotettavan WHO:n raportissa suositeltiin, että päivitettäisiin arvo antimonia (5:stä 20:een μg/l), booria (yhdestä 2,4:ään mg/l) ja seleeniä (10:stä 40:een μg/l) varten. Tämä perustuisi tuoreimpiin käytettävissä oleviin terveyteen perustuviin ohjearvoihin, jotka julkaistiin WHO:n ohjeiden neljännen version ensimmäisessä lisäyksessä. Tämänhetkiset arvot ovat kuitenkin olleet voimassa vuosikymmeniä, joten katsottiin, että näiden raja-arvojen saavuttamiseksi tarvittavista käsittelytekniikoista ei aiheudu lisäkustannuksia. Joka tapauksessa direktiivissä esitetty riskiin perustuva lähestymistapa mahdollistaa sen, että veden toimittajat voivat poistaa muuttujan seurattavien aineiden luettelosta tietyissä olosuhteissa. Tämän vuoksi direktiivin liitteessä I on säilytetty alkuperäiset tiukemmat arvot. Boorin osalta myönnettiin joitakin kansallisia vapautuksia alueilla, joilla booria esiintyy kallioissa ja siten luonnollisesti pohjavedessä. Myös Euroopan parlamentti on vaatinut boorin arvon tarkistamista (E-9146/2016, P-0848/2016, E-10 109/2014). Vaikka asiasta ei ole tuoretta Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen virallista lausuntoa, se on aiemmin suositellut, että kaikkien ikäryhmien suojelemiseksi luontaisen kivennäisveden ei tulisi sisältää booria yli 1,5 mg. 3. Uudet muuttujat, joita WHO on suositellut sisällytettäväksi direktiiviin 3.1 Kloraatti ja kloriitti WHO:n raportissa suositeltiin, että kloraatti (ClO3) ja kloriitti (ClO2) sisällytettäisiin direktiiviin uusina muuttujina ja niiden arvoksi asetettaisiin 0,7 mg/l. Molemmat ovat pääasiassa desinfioinnin sivutuotteita, joissa käytetään hypokloriittia. WHO tunnusti, että tämä arvo voi olla liian korkea, ja huomautti, että jos on mahdollista noudattaa alhaisempia arvoja, niitä olisi käytettävä. Yksi ongelman syistä on määritetty. Kloraattia syntyy hypokloriittiliuoksissa, jotka eivät ole tuoreita ja joita säilytetään pitkään erityisesti lämpimissä olosuhteissa. Tätä koskevassa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) lausunnossa todettiin vuonna 2015, että mikäli juomavedessä on kloraattia yli 0,7 mg/kg (WHO:n ehdottama arvo), tämä voi johtaa siihen, että imeväiset ja pikkulapset altistuvat liian suurelle määrälle kloraattia. Lisäksi EFSA totesi, että kloraatti voi estää jodin imeytymistä, vaikka tästä tarvitaankin enemmän ihmisten terveyteen liittyvää tietoa. EFSA tukeutui myös FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevään asiantuntijakomiteaan (JECFA), joka arvioi kloraattia ja päätyi terveyteen perustuvaan arvoon 0,01 mg/kg kehon painosta toksikologisena viitearvona kroonisia riskejä koskevaa arviointia varten, ja tämän perusteella juomaveden arvoksi tulisi 0,24 mg/l. Tämän vuoksi komissio katsoo, että on perusteltua asettaa kloraatin ja kloriitin arvo tiukemmalle tasolle 0,25 mg/l, joka on noin kolme kertaa alhaisempi kuin WHO:n ehdottama arvo. 3.2 Perfluoratut yhdisteet WHO:n raportissa suositeltiin, että otetaan käyttöön muuttujien arvot kahdelle yksittäiselle perfluoratulle aineelle: perfluorioktaanisulfonihapolla (PFOS) olisi oltava arvo 0,4 µg/l ja perfluoro-oktaanihapolla (PFOA) arvo 4 µg/l. PFOS ja PFOA olivat alunperin yleisempiä perfluorattuja yhdisteitä. Niitä löytyy pohjavedestä pääasiassa sammutusvaahdoista johtuvan maaperän pilaantumisen seurauksena. Sammutusvaahdot hajoavat näiksi sekä joksikin muiksi perfluoratuiksi yhdisteiksi. Ne voivat myös olla seurausta teollisuuden pistekuormituksesta ja olla peräisin tuotteista, joissa käytetään vettä tai rasvaa hylkiviä materiaaleja, kuten teflonpäällysteiset keittiövälineet, voipaperit, pizzagrillit tai vedenkestävät ja likaa hylkivät ulkona käytettävät urheiluvälineet. PFOS ja PFOA ovat hitaasti hajoavia, biokertyviä ja myrkyllisiä. PFOS sisältyi alunperin REACH-asetuksen liitteessä XVII olevaan rajoitettujen aineiden luetteloon, mutta sitä säännellään tällä hetkellä asetuksen (EY) N:o 850/2004 mukaisena pysyvänä orgaanisena yhdisteenä. PFOA, sen suolat ja sen kanssa samankaltaiset aineet lisättiin REACH-asetuksen liitteessä XVII olevaan rajoitettujen aineiden luetteloon 14. kesäkuuta 2017, koska komissio katsoi, että niiden valmistus, käyttö tai myynti johtaa kohtuuttomaan riskiin ihmisten terveydelle tai ympäristölle. Perfluoriheksaani-1-sulfonihappo ja sen suolat (PFHxS) lisättiin REACH-ehdokasluetteloon erityistä huolta aiheuttavista aineista 7. heinäkuuta 2017 REACH-asetuksen 57 artiklan e kohdan mukaisena erittäin hitaasti hajoavana ja erittäin voimakkaasti biokertyvänä aineena. On kuitenkin olemassa monia ketjujen pituudeltaan erilaisia aineita, jotka voivat sisältää perfluorialkyylikarboksyylihappoja (mukaan lukien PFOA), perfluorialkaanisulfonihappoja (mukaan lukien PFOS), perfluorialkaanisulfiinihappoja, fluoritelomeerialkoholeja ja per- ja polyfluorialkaanisulfonamideita. PFOA ja PFOS ovat yleisempiä aineita, mutta koska ne on korvattu samankaltaisilla poly- ja perfluoratuilla alkyloiduilla aineilla (PFAS), joilla on usein lyhyemmät ketjut, on todennäköistä, että PFOA ja PFOS eivät enää ole tätä ihmisen toiminnasta johtuvien pysyvien kemikaalien ryhmää edustavia. Tällä hetkellä ei ole lainsäädännöllistä lähestymistapaa, jolla säänneltäisiin näiden aineiden koko ryhmää, eikä käytettävissä ole tyhjentävää luetteloa kaikista aineista. Ruotsi on tehnyt intensiivistä tutkimusta PFAS-aineista. Ruotsin kansallinen elintarvikevirasto on suositellut juomaveden raja-arvoja 11 PFAS-aineen (PFBS, PFHxS, PFOS, 6:2 FTSA, PFBA, PFPeA, PFHxA, PFHpA, PFOA, PFNA ja PFDA) pitoisuuden perusteella. Jos näitä 11 PFAS-ainetta yhteensä esiintyy pitoisuuksina, jotka ylittävät 0,09 µg/l, virasto suosittelee, että toteutetaan mahdollisimman pian toimenpiteitä pilaantumisen vähentämiseksi. Yhdysvalloissa terveyssuositusarvot PFOA/PFOS-aineille ovat 0,07 µg/l. Direktiivissä 2008/105/EY asetettu ensisijaisten aineiden luettelo sisältää PFOS:n, jolle asetettu arvo on 0,00 065 µg/l. Tämä osoittaa, että WHO:n suosituksia alhaisempien muuttujien arvojen noudattaminen on mahdollista. Koska nämä aineet eivät kuulu ympäristöön, ehdotetaan varovaisuusperiaatteen mukaista lähestymistapaa, kuten direktiivissä 98/83/EY tehdään torjunta-aineiden osalta. Komissio ehdottaa sen vuoksi, että poiketaan WHO:n suosituksesta eli arvoista 4 µg/l (PFOA) ja 0,4 µg/l (PFOS) näiden kahden aineen osalta ja säännellään sen sijaan koko ryhmää. Ehdotuksen mukaan säänneltäisiin torjunta-aineiden lailla PFAS-aineiden ryhmää, siten kuin OECD on sen määritellyt, ja ehdotettuja arvoja ovat 0,1 μg/l yksittäisiä PFAS-aineita ja 0,5 μg/l PFAS-ryhmää varten. Koska nämä arvot ovat korkeampia kuin Ruotsissa ja Yhdysvalloissa käytettävät arvot, niiden noudattamisen olisi oltava mahdollista. 4. Hormonitoimintaa häiritsevät yhdisteet

WHO ei ole ehdottanut ohjearvoja hormonitoimintaa häiritseviä arvoja varten. Kuitenkin koska vesieliöt ovat huomattavasti herkempiä estrogeenivaikutuksia omaaville hormonitoimintaa häiritseville aineille kuin nisäkkäät (myös ihmiset), WHO katsoi, että vesieliöiden suojelemiseksi olisi mahdollista käyttää varovaisuusperiaatteen mukaisia raja-arvoja, jotka ovat lähellä voimassa olevia tai mahdollisia tulevia ympäristölaatustandardeja. WHO esittää seuraavia raja-arvoja kolmelle edustavalle hormonitoimintaa häiritsevälle yhdisteelle: –beta-estradioli: 0,001 µg/l; –nonyylifenoli: 0,3 µg/l; sekä –bisfenoli A: 0,01 µg/l. Vaikka WHO katsoo, että tällä hetkellä ei ole näyttöä juomavedestä terveydelle aiheutuvista riskeistä vaan kyseessä on pieni altistumislähde, ja että tällaiset riskit ovat epätodennäköisiä, nämä muuttujat on päätetty sisällyttää direktiiviin varovaisuusperiaatteen perusteella. WHO ei suosittele sitä, että kaikki hormonitoimintaa häiritsevät aineet sisällytettäisiin direktiivin liitteeseen I, koska se katsoo, että kaikkien näiden yhdisteiden jatkuva seuranta olisi tällä hetkellä vaikeaa ja kallista eikä sillä voitaisi tehokkaasti estää juomaveden saastumista. Nämä kolme ainetta valittiin vertailuarvoiksi, koska niitä tiedetään esiintyvän pintavesilähteissä, joihin vaikuttavat käsitelty jätevesi ja muut päästöt. Beta-estradioli on luonnollinen estrogeeni. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean (SCHER) lausunnossa ja siihen liittyvissä asiakirjoissa todetaan, että hormonitoimintaa häiritsevät ominaisuudet ovat keskeinen toimintamekanismi tämän yhdisteen ympäristönlaatunormin johtamiselle. SCHER tuki sitä, että ympäristönlaatunormissa asetettava arvo olisi 0,4 ng/l, joka on lähellä juomavedelle ehdotettua muuttujan arvoa 1 ng/l. Bisfenoli A:ta käytetään laajasti joidenkin muovien ja epoksihartsien valmistuksessa. Se luokitellaan tällä hetkellä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaiseksi kategoriaan 1B kuuluvaksi lisääntymiselle vaaralliseksi aineeksi. Ranskan viranomaisten tekemien ehdotusten johdosta rajoitettiin ensiksi bisfenoli A:n käyttöä lämpöpaperissa (joulukuussa 2016). Tämän jälkeen bisfenoli A lisättiin REACH-ehdokasluetteloon erityistä huolta aiheuttavista aineista, kun se oli yhdenmukaisessa luokittelussa määritetty kategoriaan IB kuuluvaksi lisääntymiselle vaaralliseksi aineeksi (tammikuussa 2017) ja koska sillä on hormonitoimintaa häiritseviä ominaisuuksia (kesäkuussa 2017). Nonyylifenolia sisältyy pinta-aktiivisissa aineissa käytettäviin alkyylifenolietoksylaatteihin, vaikka nämä ovat nyt kiellettyjä EU:ssa. Nonyylifenoliin sovelletaan myös rajoituksia (REACH-asetuksen liite XVII), ja se sisältyi REACH-ehdokasluetteloon erityistä huolta aiheuttavista aineista sen hormonitoimintaa häiritsevien ominaisuuksien perusteella (kesäkuu 2013) sekä direktiivin 2008/105/EY perusteella laadittuun ensisijaisten aineiden luetteloon. Tämän vuoksi ehdotetaan, että näiden kolmen hormonitoimintaa häiritsevän aineen osalta noudatetaan WHO:n ehdottamia arvoja. Koska direktiivin lähestymistavassa ei aseteta ”raja-arvoja” eikä määritetä muuttujien ja arvojen tarkoitusta, ehdotetaan niiden sisällyttämistä muuttujien luetteloon liitteessä I. Lisäksi nämä yhdisteet ovat suhteellisen liukenemattomia veteen ja ne voidaan tehokkaasti poistaa tavanomaisilla adsorptiokäsittelymenetelmillä (esim. rantaimeytys, koagulaatio, otsonointi ja rakeinen aktiivihiili). Yhdisteitä tarkastellaan direktiivissä sen vuoksi kuten muitakin kemiallisia muuttujia. Tämä tarkoittaa, kuten edellä on mainittu, sitä, että veden toimittajilla on mahdollisuus poistaa nämä muuttujat seurattavien muuttujien luettelosta tietyin edellytyksin, jos riskin arvioinnin perusteella niillä ei ole merkitystä. Komissio katsoo, että näiden kolmen hormonitoimintaa häiritsevän yhdisteen sisällyttäminen direktiiviin on aiheellista varovaisuusperiaatteen pohjalta. Sidosryhmät ovat samalla kannalla. Näiden yhdisteiden sisällyttäminen direktiiviin auttaa myös suojelemaan ihmisten terveyttä osana laajennettua muuttujien luetteloa, jota mallinnettiin vaikutusten arvioinnin 1.2 vaihtoehdossa. 5. Kromi ja lyijy WHO:n raportissa suositellaan, että säilytetään tämänhetkiset muuttujien arvot, jotka ovat 10 µg/l lyijylle ja 50 µg/l kromille. WHO huomauttaa, että lyijy on yksi harvoista aineista, joiden tiedetään aiheuttavan välittömiä terveysvaikutuksia juomaveden kautta, ja että pitoisuuksien olisi sen vuoksi oltava niin alhaisia kuin käytännössä mahdollista. Komissio ehdottaa sen vuoksi, että arvoksi asetetaan alempi 5 µg/l 10 vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen. Tämän kymmenen vuoden siirtymäkauden ajan säilytetään tämänhetkinen arvo 10 µg/l. WHO huomauttaa, että kromin arvo on edelleen tarkasteltavana. Monien toksikologien kanssa käydään keskusteluja, joissa on ehdotettu alhaisempaa arvoa kromille ja erityisesti myrkyllisemmälle kromille VI. Komissio soveltaa sen vuoksi kromiin samaa lähestymistapaa kuin lyijyyn. Se ehdottaa, että arvoa lasketaan 50 prosentilla arvoon 25 µg/l 10 vuoden siirtymäajan jälkeen, kun direktiivi on tullut voimaan. Ehdotuksessa esitetään myös (muuttujien arvot sisältävän) liitteen I säännöllistä uudelleentarkastelua sekä mahdollisuutta mukauttaa liite I tieteen kehitykseen. Tämän vuoksi on mahdollista asettaa tiukemmat arvot näille molemmille muuttujille ennen kymmenen vuoden siirtymäajan loppumista, mikäli tulevien tieteellisten tulosten perusteella tämä on aiheellista. • Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1 artikla – Tavoite Artiklaa ei muuteta.

2 artikla – Määritelmät Määritelmiä on hiukan selvennetty ja artiklaan on lisätty uusia määritelmiä (veden toimittajat, ensisijaiset tilat sekä heikoimmassa asemassa olevat ja syrjäytyneet ryhmät), jotka vastaavat uudelleen laaditun säädöksen uusia säännöksiä. WHO suositteli, että artiklaan lisättäisiin ensisijaisten tilojen määritelmä, jotta helpotetaan kotitalouksien vedenjakelun riskinarviointiin liittyvien uusien säännösten soveltamista. 3 artikla — Vapautukset Näitä säännöksiä ei ole muutettu, mutta viitteet direktiiviin on saatettu ajan tasalle. 4 artikla — Yleiset velvoitteet Tämä artikla on suuremmaksi osaksi ennallaan. Muutokset ovat muodollisia tai sanamuotojen selvennyksiä. 5 artikla — Laatuvaatimukset Tämä artikla on suuremmaksi osaksi ennallaan. Muutokset ovat muodollisia tai sanamuotojen selvennyksiä. 6 artikla — Vaatimustenmukaisuuden määrittelykohta Tämän artiklan 2 ja 3 kohdat on poistettu, mutta ne on sisällytetty suuremmaksi osaksi uusiin kotitalouksien vedenjakelun riskinarviointeihin liittyviin säännöksiin (uusi 10 artikla). 7 artikla — Riskiin perustuva lähestymistapa veden turvallisuuteen (uusi) Tässä uudessa artiklassa esitetään yleinen riskiin perustuva lähestymistapa, ja se toimii johdantona uusiin 8, 9 ja 10 artikloihin. Siinä myös esitellään riskinarviointiin liittyvät yleiset velvoitteet (riskinarviointien säännölliset päivitykset ja uudelleentarkastelut sekä niiden määräajat). 8 artikla — Vaaran arviointi vesimuodostumista, joista otetaan ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä

Tässä uudessa artiklassa esitellään vaaran arvioinnin suorittamiseen liittyvät velvoitteet, erityisesti: –vedenottopaikkojen määrittäminen, –vaarojen ja pilaantumislähteiden määrittäminen, –määritettyjen vaarojen ja pilaantumislähteiden kannalta merkityksellisten muuttujien seuranta. Ainoastaan merkityksellisiä muuttujia tai epäpuhtauksia seurataan. Niihin voi sisältyä muuttujia, joita on noudatettava hanan osalta tämän direktiivin mukaisesti, mutta myös epäpuhtauksia tai aineita, joita jo seurataan vedenmuodostumissa vesipolitiikan puitedirektiivin mukaisesti, tai mikromuoveja. Mikromuovit aiheuttavat erityistä huolta, koska niillä on haitallisia vaikutuksia sekä meri- että makean veden ympäristöihin, vesieliöihin, luonnon monimuotoisuuteen sekä mahdollisesti ihmisten terveyteen, koska ne kertyvät pienen kokonsa vuoksi helposti eliöihin, sekä myrkyllisiä vaikutuksia niihin sisältyvän monimutkaisen kemikaaliseoksen vuoksi. Jäsenvaltiot voivat vaarallisuuden tunnistamisen ja seurannan perusteella toteuttaa seuraavat toimenpiteet: –vapauttaa veden toimittajat lisäkäsittelystä ja/tai seurannasta tai vaatia niitä suorittamaan lisäkäsittelyä ja/tai -seurantaa, –toteuttaa ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä vedenottoalueen suojelemiseksi, –toteuttaa toimenpiteitä, joilla puututaan pilaantumislähteeseen, mukaan lukien tutkimus, jonka avulla voidaan ymmärtää esimerkiksi mikromuovien vaikutuksia vesiekosysteemeihin ja ihmisten terveyteen sekä löytää ratkaisuja mahdollisten riskien pienentämiseksi. 9 artikla — Toimituksiin liittyvien riskien arviointi (uusi) Tämä artikla sisältää velvoitteet, jotka liittyvät veden toimittajan tekemään toimituksiin liittyvien riskien arviointiin. Nämä säännökset eivät ole uusia, koska nämä velvoitteet on jo otettu käyttöön vuonna 2015 direktiivin muutetulla liitteellä II. Osa direktiivin 98/83/ETY liitteestä II on sen vuoksi siirretty tähän 9 artiklaan. Liitteessä II oleva C osa sisältää nyt ainoastaan tekniset määritelmät, joilla mukautetaan muuttujien seurantatiheyttä toimituksiin liittyvien riskien arvioinnin perusteella. 10 artikla — Kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevat riskin arvioinnit (uusi) Tässä uudessa artiklassa esitellään kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskeviin riskin arviointeihin liittyvät velvoitteet, joiden mukaan erityisesti: –arvioidaan riskit, jotka liittyvät kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiin, mukaan lukien riskit, jotka liittyvät juomaveden kanssa kosketuksiin joutuviin materiaaleihin ja tuotteisiin, –seurataan seuraavia muuttujia: lyijy ja legionella. WHO on todennut, että legionella aiheuttaa suurimman terveysrasitteen veden välityksellä siirtyvistä taudinaiheuttajista unionissa. Lisäksi Euroopan tautien ehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC) suosittelee, että tehdään ihmisten tekemistä vesijärjestelmistä säännöllisiä tarkastuksia ja toteutetaan asianmukaisia valvontatoimia, joilla voidaan ehkäistä ennalta legioonalaistautitapauksia majoitusliikkeissä, sairaaloissa, pitkän aikavälin terveydenhoitolaitoksissa tai muissa tiloissa, joissa suuret korkeamman tartuntariskin omaavat väestöryhmät voivat altistua sille. Jäsenvaltiot voivat riskin arvioinnin ja seurannan perusteella toteuttaa toimenpiteitä, kuten putkiasentajien koulutus, asuntojen omistajille tarkoitettu tiedotus ja neuvonta sekä asianmukaiset käsittelytekniikat yhteistyössä veden toimittajien kanssa. Lisäksi tässä artiklassa käsitellään osittain aiemmassa 10 artiklassa käsiteltyjä näkökohtia (juomaveden kanssa kosketuksiin joutuvat tuotteet) ja varmistetaan yhdenmukaisuus asetuksen (EU) N:o 305/2011 kanssa, jossa vahvistetaan standardit juomaveden kanssa kosketuksiin joutuvia tuotteita varten. 11 artikla — Seuranta (aiempi 7 artikla) On laadittava seurantaohjelmat, jotka kattavat tähän direktiiviin perustuvat erilaiset seurantavelvoitteet. Jää jäsenvaltioiden asiaksi päättää, laativatko kansalliset viranomaiset seurantaohjelmat vai delegoidaanko tämä esimerkiksi veden toimittajille. On kuitenkin todennäköistä, että suurimman osan seurannasta suorittavat käytännössä veden toimittajat, jotta varmistetaan hanaveden laatu. Koska käyttöön otetaan uusia seurantavelvoitteita, jotka liittyvät vaaran arviointeihin (8 artikla) ja kotitalouksien vedenjakelun riskinarviointeihin (10 artikla), on tarpeen selventää tätä artiklaa ja sen suhdetta liitteeseen II.

Artiklan 1, 5 ja 6 kohtaa ei muuteta. Artiklan 2 kohtaa muutetaan siten, että siinä viitataan uusien 8 ja 9 artiklojen mukaiseen seurantaan (vaaran arvioinnit ja kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevat riskin arvioinnit) sekä liitteessä I olevissa A ja B osissa lueteltujen muuttujien tavanomaiseen seurantaan liitteen II mukaisesti. Jälkimmäisessä tapauksessa veden toimittajat voivat mukauttaa seurantaa toimituksiin liittyvien riskien arvioinnin perusteella. Aiempi 4 kohta (mahdollisuus hyväksyä seurantaa koskevia ohjeita) poistetaan, koska se katsotaan tarpeettomaksi. Mahdollisuus muuttaa liitettä II (joka liittyy seurantaa koskeviin eritelmiin) säilytetään kuitenkin 18 artiklan 2 kohdan perusteella (delegoitujen säädösten kautta). 12 artikla — Korjaavat toimenpiteet ja käytön rajoittaminen Artiklan 1 kohtaa ei muuteta. Artiklan 2 kohtaa muutetaan siten, että siinä viitataan muuttujien uuteen luetteloon (liitteessä I oleva C osa) kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevaa riskin arviointia varten. Artiklan 3 kohtaa muutetaan sen selventämiseksi, että liitteessä I olevassa A ja B osassa asetettujen arvojen ylittäminen katsotaan automaattisesti mahdolliseksi vaaraksi ihmisten terveydelle. Tämä selvennys katsotaan tarpeelliseksi, kun otetaan huomioon, että käynnissä on useita direktiiviin 98/83/EY liittyviä rikkomusmenettelyjä. Artiklaan lisätään uusi 4 kohta, jolla selvennetään kuluttajatietoihin liittyviä velvoitteita tapauksessa, jossa muuttujien arvot ylittyvät ja/tai ihmisten terveydelle aiheutuu mahdollinen vaara. Monet velvoitteet olivat jo olemassa direktiivin 98/83/EY perusteella, mutta katsottiin, että on tarpeen selventää niitä ja ryhmitellä ne yhteen kohtaan niiden täytäntöönpanon helpottamiseksi. Huomioon otettiin se, että on käynnistetty useita direktiiviin 98/83/EY liittyviä rikkomusmenettelyjä. Artiklan 5 kohtaa ei muuteta. Aiempi 6 kohta poistetaan, koska se katsotaan tarpeettomaksi. Aiempi 7 kohta poistetaan, koska aiempi liitteessä I oleva C kohta ”Osoitinmuuttujat” on poistettu. Aiemmin 8 kohtaan sisältyneet velvoitteet on lisätty uuteen 4 kohtaan. Aiempi 9 artikla — Poikkeukset Aiempi 9 artikla poistetaan. Monimutkainen prosessi, jonka mukaan myönnetään poikkeuksia kolmeksi vuodeksi, ei enää ole perusteltu. Se sisällytettiin alunperin direktiiviin, jotta jäsenvaltiot voisivat noudattaa vuonna 1998 asetettuja muuttujien arvoja. Järjestelmää on nyt yksinkertaistettu, mutta logiikka on sama kuin direktiivissä 98/83/EY: jos jäsenvaltio ylittää muuttujan arvon, olisi sovellettava korjaavia toimenpiteitä koskevaa 11 artiklaa (veden kiellot, rajoitukset, tiedotus kuluttajille, terveyteen liittyvät neuvot jne.). Ei tulisi olla tarpeen muodollisesti hyväksyä päätöksellä muuttujien arvoa, joka ylittää direktiivissä asetetun arvon. Aiempi 10 artikla — Käsittelyn, laitteiden ja materiaalien laadun varmistaminen (poistettu) Aiempi 10 artikla poistetaan, koska katsotaan, ettei tätä artiklaa enää tarvita direktiivin 98/83/EY perusteella, ja se korvataan osittain uudella 10 artiklalla, joka koskee kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevia riskien arviointeja. Tarvittava yhdenmukaistaminen tapahtuu sen sijaan sisämarkkinalainsäädännön perusteella antamalla standardointitoimeksiannot rakennustuoteasetuksen nojalla. Siihen saakka, kun nämä standardointitoimeksiannot on pantu täytäntöön ja yhdenmukaistetut standardit julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jatketaan nykykäytäntöä.

13 artikla — Ihmisten käyttöön tarkoitetun veden saatavuus (uusi) Tämä on uusi artikla, johon saatiin sysäys pääasiassa eurooppalaisesta kansalaisaloitteesta ”Vesi on perusoikeus” ja komission vastauksesta tähän aloitteeseen. Tämä artikla sisältää kaksi keskeistä velvoitetta: –Ensinnäkin jäsenvaltioiden on parannettava ihmisten käyttöön tarkoitetun veden saatavuutta ja edistettävä juomaveden käyttöä useilla toimenpiteillä, joista osa sisältyy tähän artiklaan (arvioidaan niiden ihmisten osuus, joilla ei ole mahdollisuutta saada juomavettä, tiedotetaan niille mahdollisuudesta liittyä järjestelmään, edistetään hanaveden käyttöä julkisissa rakennuksissa ja ravintoloissa, varmistetaan, että useimmissa kaupungeissa on käytettävissä laitteet ilmaiseksi saatavaa hanavettä varten). –Toiseksi jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan juomaveden saatavuus heikoimmassa asemassa oleville ja syrjäytyneille ryhmille. Jos kyseisillä ryhmillä ei ole mahdollisuutta saada tässä direktiivissä tarkoitettua ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä, jäsenvaltioiden olisi välittömästi tiedotettava näille ryhmille niiden käyttämän veden laadusta ja annettava tarvittavia terveyteen liittyviä neuvoja. Tämän olisi edistettävä sitoumusta, joka liittyy YK:n kestävän kehityksen tavoitteeseen 6 sekä siihen liittyvään alatavoitteeseen varmistaa turvallisen ja edullisen juomaveden saatavuus kaikille. Käsitteessä juomaveden saatavuudesta kaikille on yleensä kolme ulottuvuutta: maantieteelliset erot tarjotuissa palveluissa (esimerkiksi infrastruktuurin puute), heikoimmassa asemassa olevien ja syrjäytyneiden ryhmien kohtaamat vaikeudet (pakolaiset, nomadiyhteisöt, kodittomat ja vähemmistöt, kuten romanit, sintit, travellerit, kaaleet ja liikkuva väestö niiden mahdollisesta liikkuvuudesta riippumatta), kun ne yrittävät saada vesipalveluja, ja kohtuuhintaisuus. Kohtuuhintaisuuden osalta kaikissa hinnoittelupolitiikoissa unionissa on otettava huomioon kustannusten kattamisen periaate ja pilaaja maksaa -periaate. Jäsenvaltiot voivat myös eriytettyjä vesimaksuja asettaessaan ottaa huomioon erot väestön taloudellisissa ja sosiaalisissa olosuhteissa. Kustannusten kattamisten periaate ei sen vuoksi estä jäsenvaltioita ottamasta käyttöön sosiaaliperusteisia tariffeja tai toteuttamasta uudessa 13 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden lisäksi toimenpiteitä, joilla suojataan sosioekonomisesti epäedullisessa asemassa olevaa väestöä. 14 artikla — Tiedottaminen yleisölle (uusi) Tämä artikla korvaa osittain direktiivin 98/83/ETY 13 artiklan. Säännökset, joilla parannetaan mahdollisuutta saada tietoa, ovat yksityiskohtaisempia. Oletuksena on, että suurempi avoimuus parantaa kuluttajien luottamusta juomaveteen, myös sen laatuun, tuotantoon ja hallintaan. Velvoitteet ovat kaksiosaisia: –Ensinnäkin on varmistettava tietojen saatavuus verkossa liitteen IV mukaisesti. Kuluttajien saamien tietojen olisi oltava merkityksellisiä heidän kannaltaan. –Toiseksi on annettava joitakin erityisiä tietoja suoraan kuluttajille (esimerkiksi vesilaskuissa), kuten kulutetun veden määrä, vesimaksuja koskevat tarkat tiedot ja kustannusrakenne. 15 artikla — Täytäntöönpanon seurantaa koskevat tiedot (uusi) Tämä artikla korvaa osittain direktiivin 98/83/ETY 13 artiklan. Raportointiin liittyviä säännöksiä yksinkertaistetaan verrattuna aiempiin säännöksiin ja ne korvataan uudella järjestelmällä, johon ei liity tosiasiallista raportointia. Tällä varmistetaan, että järjestelmästä saadaan tehokkaampi välttämällä pitkää viivästystä raportoinnin viitepäivämäärän ja raportoinnin todellisen päivämäärän välillä. Artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden olisi luotava tietokokonaisuus, joka sisältää ainoastaan tämän direktiivin mukaiset juomaveteen liittyvät tiedot: häiriöt, liitteessä asetettujen arvojen ylitykset, vaaran arvioinnit ja kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevat riskin arvioinnit sekä toimenpiteet, jotka on toteutettu ihmisten käyttöön tarkoitetun veden saatavuuden varmistamiseksi. Tietokokonaisuudet olisi luotava INSPIRE-direktiivin mukaisesti. Tätä varten tarkoituksena on käyttää Euroopan ympäristökeskuksen tukea. Lisäksi ympäristökeskus tarkastelee säännöllisesti tietoja ja tekee komissiolle yleiskatsauksen direktiivin täytäntöönpanosta unionin tasolla. Tätä yleiskatsausta käytetään myös direktiivin tulevien arvioiden yhteydessä (17 artikla). 16 artikla - Oikeus saattaa asia tuomioistuimen käsiteltäväksi (uusi) Tämä on uusi artikla, joka noudattaa perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja jolla pannaan täytäntöön Århusin yleissopimus muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden osalta. Kansalaisten ja kansalaisjärjestöjen olisi voitava arvioida oikeudellisesti jäsenvaltioiden tämän direktiivin nojalla tekemiä päätöksiä. 17 artikla — Arviointi (uusi)

Tässä uudessa artiklassa asetetaan puitteet direktiivin tuleville arvioinneille (parempaa sääntelyä koskevien komission suuntaviivojen mukaisesti). Ensimmäinen arviointi on tarkoitus tehdä, kun direktiiviä on pantu täytäntöön 12 vuoden ajan, jotta tietoja saadaan aikakin kahdelta toimituksiin liittyvien riskien arviointikierrokselta. 18 artikla — Liitteiden tarkistaminen (aiempi 11 artikla) Tämä artikla korvaa direktiivin 98/83/ETY 11 artiklan. Kyseisessä 11 artiklassa säädettiin direktiivin liitteiden I, II ja III tarkistamisesta käyttämällä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä. Ehdotuksen mukaan tämä menettely korvattaisiin delegoiduilla säädöksillä (kaikkien liitteiden muuttamiseksi). Tämä vastaa sitoumusta, joka sisältyi paremmasta lainsäädännöstä 13. huhtikuuta 2016 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen ja jonka mukaan ”on tarpeen mukauttaa pikaisesti kaikki perussäädökset, joissa vielä viitataan valvonnan käsittävään sääntelymenettelyyn”. Liitteen I säännöllinen tarkastaminen säilytetään sen varmistamiseksi, että se pysyy linjassa tieteen tuoreimpien kehitysten kanssa. 19 artikla – Siirretyn säädösvallan käyttäminen (uusi) Tämä on uusi vakioartikla delegoitujen säädösten hyväksymisestä. 20 artikla — Komiteamenettely (aiempi 12 artikla) Tämä on uusi vakioartikla täytäntöönpanosäädösten hyväksymisestä. Aiempi 13 artikla — Tiedottaminen ja raportointi (poistettu) Artikla on poistettu ja suurelta osin korvattu uudella 15 artiklalla. 14 artikla — Vaatimusten mukaiseksi saattamisen aikataulu (poistettu) Tämä artikla on poistettu, koska sillä myönnettiin vuonna 1998 lisäaikaa (5 vuotta) vuoteen 2003 direktiivin 98/83/EY panemiseksi täytäntöön. Tällä artiklalla ei enää ole merkitystä, ja se olisi sen vuoksi poistettava. Aiempi 15 artikla — Poikkeustapaukset (poistetaan) Tällä direktiivin 98/83/EY artiklalla annettiin jäsenvaltioille mahdollisuus pyytää komissiolta lisäaikaa (enintään 6 vuotta) (aiemmassa 14 artiklassa säädetyn viiden vuoden lisäksi) direktiivin 98/83/EY noudattamisen varmistamiseksi. Tällä artiklalla ei enää ole merkitystä ja se olisi sen vuoksi poistettava.

Aiemmat 16 artikla (Kumoaminen), 17 artikla (Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä) ja 18 artikla (Voimaantulo) Nämä kolme artiklaa on poistettu ja korvattu ajan tasalle saatetulla vakiotekstillä uudelleen laadittujen direktiivien kumoamista, saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä ja voimaantuloa varten (uudet 22, 23 ja 24 artiklat). 21 artikla — Seuraamukset (uusi) Direktiiviin on otettu uusi vakiomuotoinen seuraamuksia koskeva artikla. 22 artikla – Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Tämä artikla noudattaa vakiomallia. 23 artikla – Kumoaminen Tämä artikla noudattaa vakiomallia. 24 artikla – Voimaantulo Tämä artikla noudattaa vakiomallia. Direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 25 artikla — Osoitus (aiempi 19 artikla) Artiklaa ei muuteta. Liite I

A osa Liitteessä I oleva A osa sisältää muuttujan arvot mikrobiologisille muuttujille. WHO:n suosituksesta luetteloon on lisätty uusia muuttujia, kuten Clostridium perfringens (itiöt), koliformiset bakteerit, sameus (siirretty C osasta ”Osoitinmuuttujat”) ja somaattiset kolifaagit. B osa Liitteessä I oleva B osa sisältää muuttujan arvot kemiallisille muuttujille. Luetteloon on lisätty useita uusia muuttujia (ja muuttujien arvoja) WHO:n suosituksesta tai varovaisuusperiaatteen perusteella. Näitä ovat: bisfenoli A, kloraatti, kloriitti, beeta-estradioli, haloetikkahapot, mikrokystiini, nonyylifenoli, PFAS-aineet (erikseen ja yhteensä), uraani. C osa Direktiivin 98/83/EY liitteessä I oleva C osa koski aiemmin osoitinmuuttujia. Osoitinmuuttujat on poistettu liitteestä I (lukuun ottamatta muutamaa muuttujaa, jotka on siirretty A osaan, kuten sameus), ja siirretty liitteeseen IV, joka koskee tiedottamista kuluttajille. Perusteena on, että osoitinmuuttujien perusteella ei saada terveyteen liittyvää tietoa vaan pikemminkin tietoa, jolla on merkitystä kuluttajille (kuten maku, väri, anionit ja kationit). Liitteessä I oleva uusi C osa koskee muuttujia, joita on arvioitava kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevaa riskinarviointia varten (uusi 10 artikla), kuten lyijy ja legionella. Liite II A osa – Ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä koskevat yleiset tavoitteet ja seurantaohjelmat Liitteessä II oleva A osa koskee seurantaohjelmiin liittyviä yleisiä velvoitteita ja se pysyy suurelta osin ennallaan lukuun ottamatta operatiiviseen seurantaan liittyvää uutta viitettä, joka liittyy sameuteen. Tämä on lisätty WHO:n suosituksesta, koska operatiivisesta seurannasta saadaan nopeasti tietoa päivittäin sen varmistamiseksi, että käsittely toimii moitteettomasti. B osa - Tiheydet Liitteessä II oleva B osa koskee seurannan tiheyttä. Tässä yhteydessä määritetään kaksi muuttujaryhmää: 2)keskeiset muuttujat (E. coli), Clostridium perfringens (itiöt) ja somaattiset kolifaagit ), joita on aina seurattava osassa B olevassa taulukossa määritetyllä tiheydellä ja joista ei voi tehdä toimituksiin liittyvien riskien arviointia, sekä 3)kaikki muut muuttujat, joita on seurattava B osassa olevassa taulukossa määritetyllä tiheydellä siihen saakka, kun tehdään toimituksiin liittyvä riskien arviointi samassa liitteessä olevan C osan mukaisesti. B osassa olevaa taulukkoa, joka koskee tiheyksiä, on yksinkertaistettu, ja huomautus 3 (taulukon alla) on poistettu, koska siitä on tullut tarpeeton.

C osa – Toimituksiin liittyvien riskien arviointi C osan ensimmäiset kohdat on siirretty uuteen 9 artiklaan (Toimituksiin liittyvien riskien arviointi). Loput tästä C osasta (eritelmät, joiden mukaan voidaan poiketa seurantatiheydestä, kun tehdään toimituksiin liittyvien riskien arviointi), joka sisällytettiin direktiiviin 98/83/EY vuoden 2015 muutoksella, pysyy suurelta osin muuttamattomana, ja vähäiset muutokset liittyvät sanamuodon muodolliseen yhdenmukaistamiseen muun direktiivin osalta. D osa – Näytteenottomenetelmät ja -pisteet Tämä osa, joka otettiin direktiiviin 98/83/EY vuoden 2015 muutoksella, pysyy suurelta osin muuttamattomana. Liite III A osa – Mikrobiologiset muuttujat, joille on asetettu määritysmenetelmät A osan kaksi ensimmäistä kohtaa on poistettu, koska ne liittyvät mahdollisuuteen muuttaa liitteessä III olevaa A osaa valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen, ja mahdollisuus muuttaa liitettä III delegoiduilla säädöksillä sisältyy jo 18 ja 19 artiklaan. Luettelo mikrobiologisia muuttujia koskevista menetelmistä on saatettu ajan tasalle, jotta otetaan huomioon uudet liitteessä I olevaan A osaan sisältyvät mikrobiologiset muuttujat. B osa – Kemialliset muuttujat, joille on määritelty suoritusarvot Tämä osa päivitettiin direktiivin 98/83/EY vuoden 2015 muutoksella. Tuolloin tähän osaan sisällytettiin kaksi taulukkoa, joista toinen sisälsi vuoden 2019 loppuun saakka käytettävät eritelmät. Ehdotuksen mukaan poistetaan tämä toinen taulukko, joka sisältää eritelmät, jotka ovat voimassa ainoastaan vuoden 2019 loppuun, ja säilytetään ainoastaan ensimmäinen taulukko. Kemiallisia muuttujia koskevat eritelmät sisältävä taulukko on saatettu ajan tasalle, jotta otetaan huomioon uusi liitteessä I olevaan B osaan sisältyvä kemiallisten muuttujien luettelo. Liite IV (uusi) Liite IV on uusi liite, jossa luetellaan tiedot, jotka on annettava saataville verkossa kuluttajia varten. Suhteellisuusperiaatteen vuoksi erittäin suurten veden toimittajien on toimitettava joitakin erityisiä tietoja, kuten vuosittaiset tiedot vesijärjestelmän yleisestä suoritustasosta tehokkuutena ilmaistuna, mukaan lukien vuotojen määrät ja energian kulutus. Ajatuksena on, että avoimuus edistää tietoisuutta ja tämä voisi saada veden toimittajat ja jäsenvaltioiden viranomaiset puuttumaan vesihävikkiin ja vuotoihin. Aiemmat liitteet IV ja V Liite IV koski määräaikoja aiemman direktiivin 80/778/ETY saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä (huomioon on otettu myös eri jäsenvaltioiden liittyminen unioniin). Liite V oli aiemmin vastaavuustaulukko direktiivin 80/778/ETY ja direktiivin 98/83/EY välillä. Näillä ei enää ole merkitystä, joten vastaavuudet on poistettu.

Liite V (uusi) Liite V (uusi) on vakiomuotoinen liite, jossa luetellaan kumottu direktiivi ja sen muutokset sekä päivämäärät niiden saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamiselle. Liite VI (uusi) Liite VI on uusi vastaavuustaulukko direktiivin 98/83/ETY ja uuden ehdotetun uudelleen laaditun direktiivin välillä. ê 1998/83 (mukautettu) 2017/0332 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (uudelleenlaadittu) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottaaottavat huomioon Ö Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen Õ Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen Ö 192 artiklan 1 Õ 130 s artiklan 11 kohdan, ottaaottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaaottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottaaottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsovat seuraavaa: ò uusi (1)Neuvoston direktiiviä 98/83/EY on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska siihen tehdään lisämuutoksia, kyseinen direktiivi olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. ê 1998/83 johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) on tarpeen mukauttaa juomaveden laadusta 15 päivänä heinäkuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/778/ETY tieteen ja tekniikan kehitykseen; mainitun direktiivin toimeenpanosta saadut kokemukset osoittavat tarpeelliseksi luoda riittävän joustavat ja selkeät lainsäädäntöpuitteet, joiden avulla jäsenvaltiot voivat puuttua standardien noudattamatta jättamiseen; mainittua direktiiviä on tarkasteltava uudelleen Euroopan unionista tehty sopimus ja erityisesti toissijaisuusperiaate huomioon ottaen, ê 1998/83 johdanto-osan 2 kappale (mukautettu) niiden perustamissopimuksen 3 b artiklan määräysten mukaisesti, joissa todetaan, että yhteisön toiminnassa ei saada ylittää sitä, mikä on tarpeen perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi, direktiiviä 80/778/ETY olisi tarkistettava siten, että siinä korostetaan olennaisten laatuun ja terveyteen vaikuttavien muuttujien noudattamista ja jätetään jäsenvaltioille vapaus lisätä muita muuttujia, jos ne katsovat sen tarpeelliseksi, ê 1998/83 johdanto-osan 3 kappale toissijaisuusperiaatteen mukaisesti yhteisön toimien on tuettava ja täydennettävä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toteuttamia toimia, ê 1998/83 johdanto-osan 4 kappale toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja unionin alueiden luonnon ja yhteiskunnallistaloudellisten piirteiden eroista johtuen useimmat seurantaa, analysointia ja puutteiden korjaamiseksi toteutettavia toimia koskevat päätökset tulee tehdä paikallisella, alueellisella tai valtiollisella tasolla siinä määrin kuin nämä erot eivät haittaa tämän direktiivin mukaisen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten muodostaman rakenteen luomista, ê 1998/83 johdanto-osan 5 kappale yhteisön standardit olennaisille ja ennalta ehkäiseville, terveyteen liittyville ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatua koskeville muuttujille ovat tarpeen, jotta voidaan määrittää ne ympäristönsuojelun vähimmäislaatutavoitteet, jotka olisi saavutettava yhteisön muiden toimenpiteiden myötävaikutuksella ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kestävän käytön turvaamiseksi ja edistämiseksi,

ê 1998/83 johdanto-osan 6 kappale (mukautettu) ð uusi (2)ðDirektiivissä 98/83/EY asetetaan oikeudelliset puitteet, joiden tavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ihmisten käyttöön tarkoitetun veden saastumisesta aiheutuvilta haitallisilta vaikutuksilta varmistamalla, että vesi on terveellistä ja puhdasta. Tällä direktiivillä olisi oltava sama tavoite. ï ottaen huomioon terveellisen juomaveden merkityksen ihmisten terveydelle, Ö Tämän vuoksi Õ on tarpeen vahvistaa Ö unionin Õ yhteisön tasolla ne olennaiset laatustandardit ð vähimmäisvaatimukset ï, jotka kyseiseen käyttöön tarkoitetun veden on täytettävä,, . ðJäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ihmisten käyttöön tarkoitettu vesi ei sisällä pieneliöitä tai loisia tai mitään aineita, joista tietyissä tapauksissa voi olla vaaraa ihmisten terveydelle, ja että se täyttää mainitut vähimmäisvaatimukset.ï ê 1998/83 johdanto-osan 7 kappale on tarpeen sisällyttää direktiivin piiriin elintarviketeollisuudessa käytettävä vesi, paitsi silloin kun voidaan osoittaa, ettei tällaisen veden käyttö vaikuta lopputuotteen terveellisyyteen, ê 1998/83 johdanto-osan 8 kappale jotta veden jakelusta vastaavat yritykset voivat noudattaa juomaveden laatuvaatimuksia, on turvattava sopivin vesiensuojelutoimenpitein pohja- ja pintaveden säilyminen puhtaana; samaan tavoitteeseen päästään ennen jakelua toteutettavin asianmukaisin vedenkäsittelytoimenpitein, ê 1998/83 johdanto-osan 9 kappale (mukautettu) johdonmukaisen eurooppalaisen vesipolitiikan edellytyksenä on sopivan vesikysymyksiä koskevan puitedirektiivin antaminen mahdollisimman pian, ê 1998/83 johdanto-osan 10 kappale (mukautettu) ð uusi (3)Oontarpeen jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle luonnolliset kivennäisvedet sekä lääkinnälliseen tarkoitukseen käytettävät vedet, sillä niille on laadittu omat säännöt, ð luonnolliset kivennäisvedet kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/54/EY soveltamisalaan ja lääkinnälliseen tarkoitukseen käytettävät vedet Euroopan parlamentin ja neuvoston 2001/83/EY soveltamisalaan. Direktiivissä 2009/43/EY käsitellään sekä kivennäisvesiä että lähdevesiä, ja niistä ainoastaan kivennäisvedet olisi jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Direktiivin 2009/54/EY 9 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti lähdevesien olisi noudatettava tämän direktiivin säännöksiä. Kun kyseessä on myyntiin tarkoitettu tai elintarviketeollisuudessa tai elintarvikkeiden valmistuksessa tai käsittelyssä käytetty pullotettu tai säiliöissä oleva ihmisten käyttöön tarkoitettu vesi, veden olisi noudatettava tämän direktiivin säännöksiä vaatimustenmukaisuuden määrittelykohtaan (eli hanaan) saakka, ja sitä olisi tämän jälkeen pidettävä elintarvikkeena Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) 178/2002 2 artiklan toisen alakohdan mukaisesti. ï ê 1998/83 johdanto-osan 11 kappale tarvitaan toimenpiteitä kaikille suoraan terveyteen vaikuttaville muuttujille määriteltyjen arvojen saavuttamiseksi sekä muiden muuttujien suhteen silloin, kun laatu on huonontunut; näiden toimenpiteiden toteuttaminen on kuitenkin sovitettava tarkoin yhteen kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY ja biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY toimeenpanon kanssa,

ò uusi (4)Eurooppalaisen kansalaisaloitteen ”Vesi on perusoikeus” (Right2Water) johdosta käynnistettiin unionin laajuinen julkinen kuuleminen ja tehtiin sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskeva REFIT-arviointi direktiivistä 98/83/EY. Sen perusteella oli selvää, että tietyt direktiivin 98/83/EY säännökset on saatettava ajan tasalle. Parantamisen varaa todettiin neljällä alalla: laatuun perustuvien muuttujien arvojen luettelo, riskiperusteisen lähestymistavan rajallinen käyttö, kuluttajatietoja koskevat epätäsmälliset säännökset sekä erot niiden materiaalien hyväksymisjärjestelmissä, jotka ovat kosketuksissa ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa. Lisäksi eurooppalaisessa kansalaisaloitteessa ”Vesi on perusoikeus” havaittiin erillisenä ongelmana se, että osalla väestöstä, erityisesti syrjäytyneillä ryhmillä, ei ole mahdollisuutta saada ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä. Tämä on vastoin sitoumusta, joka tehtiin YK:n Agenda 2030 -ohjelmassa kestävän kehityksen tavoitteen 6 yhteydessä. Lopuksi on todettu yleinen tietoisuuden puute vesivuodoista, jotka johtuvat siitä, että vesi-infrastruktuurin huoltoon eikä uudistamiseen ole investoitu tarpeeksi. Tähän kiinnitettiin huomiota myös tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa vesi-infrastruktuurista. (5)Maailman terveysjärjestön WHO:n Euroopan aluetoimisto teki yksityiskohtaisen arvioinnin muuttujien ja muuttujien arvojen luettelosta, joka sisältyy direktiiviin 98/83/EY, jotta voidaan todeta, onko tarvetta mukauttaa luetteloa tekniikan ja tieteen kehitykseen. Kyseisen arvioinnin tulosten perusteella olisi seurattava suolistopatogeeneja ja legionellaa sekä lisättävä kuusi kemiallista muuttujaa tai muuttujaryhmää. Lisäksi olisi tarkasteltava kolmea hormonitoimintaan vaikuttavaa yhdistettä ja niiden varovaisuusperiaatteen mukaisia vertailuarvoja. Kolmen uuden muuttujan osalta olisi asetettavavarovaisuusperiaatteen mukaisesti muuttujien arvot, jotka ovat WHO:n ehdottamia raja-arvoja tiukempia mutta kuitenkin toteuttamiskelpoisia. Lyijyn osalta WHO totesi, että pitoisuuksien olisi oltava niin alhaisia kuin se on käytännössä mahdollista. Kromin osalta arvo säilyy WHO:n arvioitavana. Tämän vuoksi molempien muuttujien osalta olisi sovellettava kymmenen vuoden siirtymäaikaa ennen kuin arvot muuttuvat tiukemmiksi. (6)WHO suositteli myös, että kolmesta muuntaja-arvosta tehdään vähemmän tiukkoja ja että viisi muuttujaa poistetaan luettelosta. Näitä muutoksia ei kuitenkaan katsottu tarpeellisiksi, koska komission direktiivillä (EU) 2015/1787 käyttöön otettu riskiin perustuva lähestymistapa mahdollistaa sen, että veden toimittajat poistavat luettelosta muuttujan, jota seurataan tietyissä olosuhteissa. Käsittelytekniikat kyseisten muuttuja-arvojen saavuttamiseksi ovat jo käytössä. ê 1998/83 johdanto-osan 12 kappale koko yhteisön alueella merkittäville aineille on tarpeen asettaa niin tiukat yksilölliset arvot, että direktiivin tavoitteet varmasti saavutetaan, ê 1998/83 johdanto-osan 13 kappale muuttujien arvot perustuvat saatavilla olevaan tieteelliseen tietoon ja että ennalta varautumisen periaate on myös otettu huomioon; nämä arvot on valittu siten, että ihmisten käyttöön tarkoitettua vettä voidaan turvallisesti käyttää koko ihmisen eliniän ajan, ja ne osoittavat siten korkeaa terveyden suojelun tasoa, ê 1998/83 johdanto-osan 14 kappale olisi saavutettava tasapaino mikrobiologisten ja kemiallisten vaarojen estämiseksi; tätä tarkoitusta varten ja muuttujien arvojen tulevaa tarkistamista ajatellen ihmisten käyttöön tarkoitettuun veteen sovellettavien muuttujien arvojen vahvistamisen olisi perustuttava kansanterveydellisiin näkökohtiin ja riskinarviointimenetelmään, ê 1998/83 johdanto-osan 15 kappale vaikka tällä hetkellä ei ole olemassa riittävästi tietoa, jonka perusteella muuttujien arvot voitaisiin vahvistaa yhteisön tasolla sisäeritykseen vaikuttaville kemikaaleille, terveydelle haitallisten aineiden mahdollisesta vaikutuksesta ihmisiin ja luontoon kannetaan kuitenkin entistä enemmän huolta, ê 1998/83 johdanto-osan 16 kappale erityisesti liitteessä I esitetyt standardit perustuvat suurelta osin Maailman terveysjärjestön antamiin suosituksiin juomaveden laadusta ja komission tieteellisen, kemiallisten yhdisteiden toksisuutta ja ekotoksisuutta tutkivan komitean lausuntoon,

ê 1998/83 johdanto-osan 17 kappale (mukautettu) (7)ÖJos se on tarpeen ihmisten terveyden turvaamiseksi niiden alueella, Õ Jjäsenvaltioiden Ö olisi edellytettävä asettavan Õ on asetettava arvoja muille lisämuuttujille, joita ei ole sisällytetty liitteeseen I, jos se on tarpeen ihmisten terveyden turvaamiseksi niiden alueella,. ê 1998/83 johdanto-osan 18 kappale (mukautettu) jäsenvaltiot voivat asettaa arvoja muille sellaisille lisämuuttujille, joita ei ole sisällytetty liitteeseen I, jos se katsotaan ihmisten käyttöön tarkoitetun veden tuotannon, jakelun ja tarkastamisen laadunvarmistuksen kannalta tarpeelliseksi, ê 1998/83 johdanto-osan 19 kappale kun jäsenvaltiot katsovat tarpeelliseksi vahvistaa liitteen I osissa A ja B esitettyjä standardeja tiukemmat standardit tai sellaisia lisämuuttujia koskevia standardeja, joita ei ole sisällytetty liitteeseen I, mutta jotka ovat välttämättömiä ihmisten terveyden suojelemisen kannalta, niiden on ilmoitettava kyseisistä standardeista komissiolle, ê 1998/83 johdanto-osan 20 kappale jäsenvaltioiden on tiukempia suojatoimenpiteitä käyttöön ottaessaan tai niiden soveltamista jatkaessaan noudatettava perustamissopimuksen periaatteita ja määräyksiä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tulkinnan mukaisesti, ò uusi (8)Ennaltaehkäisevää turvallisuussuunnittelua ja riskiin perustuvia osia tarkasteltiin direktiivissä 98/83/EY ainoastaan rajallisessa määrin. Riskiin perustuvan lähestymistavan ensimmäiset osat otettiin käyttöön vuonna 2015 direktiivillä (EU) 2015/1787, jolla muutettiin direktiiviä 98/83/EY siten, että jäsenvaltiot voivat poiketa perustamistaan seurantaohjelmista edellyttäen, että toteutetaan luotettavia riskinarviointeja, jotka voivat perustua WHO:n juomaveden laatua koskeviin suuntaviivoihin. Nämä suuntaviivat, joissa esitetään niin sanottu Water Safety Plan konsepti, ja standardi EN 15975–2, joka koskee juomavesijärjestelmien turvallisuutta, ovat kansainvälisesti tunnustettuja periaatteita, joihin ihmisten käyttöön tarkoitetun veden tuotanto ja jakelu sekä muuttujien seuranta ja analysointi perustuvat. Ne olisi säilytettävä tässä direktiivissä. Sen varmistamiseksi, että nämä periaatteet eivät rajoitu seurantakysymyksiin, ja jotta voidaan keskittää aikaa ja resursseja merkityksellisiin riskeihin ja kustannustehokkaisiin lähteitä koskeviin toimenpiteisiin sekä välttää analyysejä ja toimia, jotka liittyvät merkityksettömiin kysymyksiin, on syytä ottaa käyttöön kattava riskiin perustuva lähestymistapa koko toimitusketjussa aina vedenottoalueesta jakeluun ja hanaan asti. Lähestymistavan olisi koostuttava kolmesta osasta: ensinnäkin jäsenvaltioiden arviointi vedenottoalueeseen liittyvistä vaaroista (”vaaran arviointi”) WHO:n suuntaviivojen ja Water Safety Plan -käsikirjan mukaisesti; toiseksi veden toimittajien mahdollisuus mukauttaa seuranta pääasiallisiin riskeihin (”toimitukseen liittyvien riskien arviointi”); ja kolmanneksi jäsenvaltioiden suorittama arviointi mahdollisista riskeistä, jotka johtuvat kotitalouksien vedenjakelujärjestelmistä (esim. legionella tai lyijy) (”kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskeva riskin arviointi). Näitä arviointeja olisi tarkistettava säännöllisesti, muun muassa jotta voidaan vastata ilmastosta johtuviin äärimmäisiin sääilmiöihin, ihmisten toiminnan tunnettuihin muutoksiin vedenottoalueella tai lähteistä johtuviin häiriöihin. Riskiin perustuvalla lähestymistavalla varmistetaan tietojen jatkuva vaihto toimivaltaisten viranomaisten ja veden toimittajien välillä. (9)Vaaran arviointia olisi ohjattava siten, että vähennetään tarvittavan käsittelyn tasoa ihmisten käyttöön tarkoitetun veden tuotannossa esimerkiksi vähentämällä paineita, jotka aiheuttavat ihmisten käyttöön tarkoitetun veden ottoon käytettyjen vesimuodostumien saastumista. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi tunnistettava kyseisiin vesimuodostumiin liittyvät vaarat ja mahdolliset pilaantumislähteet sekä seurattava epäpuhtauksia, jotka ne katsovat merkityksellisiksi. Tähän voivat olla syynä havaitut vaarat (esimerkiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY yhteydessä tunnistetut mikromuovi, nitraatit, torjunta-aineet ja lääkkeet), luontainen esiintyminen vedenottoalueella (esim. arseeni) tai veden toimittajilta saadut tiedot (esim. tietyn muuttujan äkillinen lisääntyminen raakavedessä). Näitä muuttujia olisi käytettävä merkkiaineina, jotka käynnistävät toimivaltaisten viranomaisten toimet vesimuodostumiin kohdistuvien paineiden vähentämiseksi, kuten ennaltaehkäisy- ja hillitsemistoimet, (mukaan lukien tarvittaessa tutkimus terveyteen kohdistuvien vaikutusten ymmärtämiseksi), vesimuodostumien suojelemiseksi ja pilaantumislähteeseen tarttumiseksi. Toimet toteutetaan yhteistyössä veden toimittajien ja sidosryhmien kanssa. (10)Vaaran arvioinnin osalta direktiivissä 2000/60/EY edellytetään, että jäsenvaltiot yksilöivät vesimuodostumat, joita käytetään ihmisten käyttöön tarkoitetun veden ottoon, seuraavat niitä ja toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, joilla vältetään niiden laadun huononeminen, jotta ihmisten käyttöön kelpaavan veden tuottamisessa vaadittavan puhdistuskäsittelyn tasoa voidaan laskea. Jäsenvaltioiden olisi päällekkäisten velvoitteiden välttämiseksi hyödynnettävä vaaran arvioinnissa direktiivin 2000/60/EY 7 ja 8 artiklan sekä kyseisen direktiivin liitteen V mukaista seurantaa sekä direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan mukaiseen toimenpideohjelmaansa sisältyviä toimenpiteitä. ê 1998/83 johdanto-osan 21 kappale (mukautettu) ð uusi

(11)Mmuuttujille asetettuja arvojaÖ, joita käytetään arvioimaan ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatua, Õ on noudatettava siinä kohdassa, missä ihmisten käyttöön tarkoitettu vesi saatetaan asianomaisen kuluttajan käyttöön., ðKotitalouksien vedenjakelujärjestelmät saattavat vaikuttaa ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatuun. WHO toteaa, että unionissa legionella aiheuttaa kaikista vesivälitteisistä patogeeneista korkeimman rasituksen terveydelle. Se siirtyy lämpimän veden järjestelmissä hengitysteitse esimerkiksi suihkussa, ja liittyy sen vuoksi selkeästi kotitalouksien vedenjakelujärjestelmään. Yksipuolinen velvoite seurata kaikkia yksityisiä ja julkisia tiloja tämän patogeenin osalta johtaisi suhteettoman korkeisiin kustannuksiin, joten tätä kysymystä voidaan paremmin käsitellä kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevassa riskin arvioinnissa. Lisäksi kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevassa riskin arvioinnissa olisi tarkasteltava mahdollisia riskejä, joita aiheutuu ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa kosketuksiin joutuvista tuotteista ja materiaaleista. Kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevassa riskin arvioinnissa olisi sen vuoksi keskitettävä seuranta ensisijaisiin tiloihin, arvioitava riskejä, jotka ovat peräisin kotitalouksien vedenjakelujärjestelmistä ja niihin liittyvistä tuotteista ja materiaaleista, ja todennettava niiden rakennustuotteiden suorituskyky, jotka ovat kosketuksissa ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 305/2011 mukaisen suoritustasoilmoituksen perusteella. Lisäksi yhdessä suoritustasoilmoituksen kanssa on toimitettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 31 ja 33 artiklassa tarkoitetut tiedot. Tämän arvioinnin perusteella jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet muun muassa sen varmistamiseksi, että on toteutettu asianmukaiset valvonta- ja hallintotoimenpiteet (esim. taudinpurkausten yhteydessä) WHO:n ohjeiden mukaisesti ja että aineiden irtoaminen rakennustuotteista ei vaaranna ihmisten terveyttä. Jos näistä toimenpiteistä kuitenkin aiheutuisi rajoituksia tuotteiden ja materiaalien vapaalle liikkuvuudelle unionissa, nämä rajoitukset on perusteltava asianmukaisesti ja niiden on oltava ehdottoman oikeasuhtaisia eivätkä ne saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 305/2011 soveltamista. ï ò uusi (12)Direktiivin 98/83/EY säännöksillä käsittelyn, laitteiston ja materiaalien laadunvalvonnasta ei onnistuttu puuttumaan sisämarkkinoiden esteisiin, jotka liittyvät ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa kosketuksiin joutuvien rakennustuotteiden vapaaseen liikkuvuuteen. Kansalliset tuotehyväksynnät ovat edelleen käytössä, ja vaatimukset vaihtelevat jäsenvaltiosta toiseen. Tämän vuoksi valmistajien on vaikeaa ja kallista markkinoida tuotteitaan kaikkialla unionissa. Teknisten esteiden poisto voidaan saavuttaa tehokkaasti ainoastaan laatimalla yhdenmukaiset tekniset eritelmät ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa kosketuksiin joutuvia rakennustuotteita varten asetuksen (EU) N:o 305/2011 mukaisesti. Kyseisen asetuksen perusteella voidaan laatia eurooppalaisia standardeja, joilla yhdenmukaistetaan arviointimenetelmiä ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa kosketuksiin joutuvia rakennustuotteita varten, sekä raja-arvoja ja luokkia, jotka asetetaan suhteessa perusominaisuuden suoritustasoon. Tätä varten vuoden 2017 standardoinnin työohjelmaan on sisällytetty standardointipyyntö, joka koskee erityisesti standardointityötä ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa kosketuksiin joutuvien tuotteiden ja materiaalien hygieniaa ja turvallisuutta, asetuksen (EU) N:o 305/2011 mukaisesti, ja standardi on määrä antaa vuonna 2018. Tämän yhdenmukaistetun standardin julkaiseminen Euroopan unionin virallisessa lehdessä varmistaa rationaalisen päätöksenteon ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa kosketuksiin joutuvien rakennustuotteiden markkinoille saattamiselle tai saataville asettamiselle. Tämän seurauksena olisi poistettava ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa kosketuksiin joutuvia rakennustuotteita koskevat säännökset. Ne korvataan osittain säännöksillä kotitalouksien vedenjakelujärjestelmiä koskevasta riskin arvioinnista sekä asetuksen (EU) N:o 305/2011 mukaisilla yhdenmukaisilla standardeilla. ê 1998/83 johdanto-osan 22 kappale kotitalouksien vedenjakelujärjestelmät saattavat vaikuttaa ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laatuun; kotitalouksien vedenjakelujärjestelmät tai niiden kunnossapito eivät kuitenkaan välttämättä kuulu jäsenvaltioiden vastuulle, ê 1998/83 johdanto-osan 23 kappale (mukautettu) ð uusi (13)Jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön Övarmistettava, että otetaan käyttöön Õ seurantajärjestelmä sen tarkastamiseksi, että ihmisten käyttöön tarkoitettu vesi täyttää tämän direktiivin vaatimukset.; tällaisten seurantajärjestelmien olisi vastattava paikallisia tarpeita ja täytettävä tässä direktiivissä seurannan osalta asetut vähimmäisvaatimukset, ðVeden toimittajat suorittavat suurimman osan tämän direktiivin tarkoituksia varten suoritettavasta seurannasta. Veden toimittajille olisi suotava tietty joustavuus niiden muuttujien osalta, joita ne seuraavat veden toimitukseen liittyvien riskien arviointia varten. Jos muuttujaa ei havaita, veden toimittajien olisi voitava vähentää seurantatiheyttä tai lopettaa kyseisen muuttujan seuranta kokonaan. Veden toimitukseen liittyvien riskien arviointia olisi sovellettava useimpiin muuttujiin. Olisi kuitenkin aina seurattava keskeisen luettelon muuttujien arvoja tietyn vähimmäistiheyden mukaisesti. Direktiivissä asetetaan säännökset pääasiassa seurantatiheydestä velvoitteiden noudattamista koskevia tarkastuksia varten ja ainoastaan rajallisessa määrin säännöksiä, jotka koskevat seurantaa operationaalisia tarkoituksia varten. Veden toimittajien harkinnanvarainen lisäseuranta operationaalisia tarkoituksia varten voi olla tarpeen, jotta varmistetaan veden käsittelyn asianmukainen toiminta. Tämän osalta veden toimittajat voivat turvautua WHO:n ohjeisiin ja Water Safety Plan -käsikirjaan. ï ò uusi (14)Kaikkien veden toimittajien, myös pienten veden toimittajien, olisi vähitellen noudatettava riskiin perustuvaa lähestymistapaa, koska direktiivin 98/83/EY arviointi osoitti puutteita tavassa, jolla veden toimittajat panevat sen täytäntöön, mikä joskus johtui tarpeettomista seurantatoimista johtuvista kustannuksista. Riskiperusteista lähestymistapaa sovellet olisi otettava huomioon turvallisuusnäkökohdat ê 1998/83 johdanto-osan 24 kappale ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadun analysointimenetelmien olisi oltava sellaisia, että niillä saatavat tulokset ovat luotettavia ja vertailukelpoisia, ê 1998/83 johdanto-osan 25 kappale (mukautettu) ð uusi

(15)Nniissä tapauksissa, joissa tässä direktiivissä säädettyjä standardeja ei ole noudatettu, asianomaisen jäsenvaltion olisi ð välittömästi ï tutkittava, mistä tämä johtuu, ja varmistettava, että tarvittaviin veden laatua korjaaviin toimenpiteisiin ryhdytään mahdollisimman pian., ÖTapauksissa, joissa veden toimituksesta aiheutuu mahdollinen vaara ihmisten terveydelle, kyseisen veden toimitus olisi kiellettävä tai sen käyttöä olisi rajoitettava. Õ ðLisäksi on tärkeää selventää, että mikäli mikrobiologisia ja kemiallisia muuttujia koskevia vähimmäisvaatimuksia ei noudateta, jäsenvaltioiden on automaattisesti katsottava tämä mahdolliseksi vaaraksi ihmisten terveydelle. ï ÖJjos korjaavien toimenpiteiden katsotaan olevan tarpeen juomaveden laadun palauttamiseksi, perussopimuksen 191 artiklan 2 kohdan mukaisesti on ensisijaisiksi katsottava sellaiset toimenpiteet, jotka vaikuttavat ongelmaan sen lähteellä., Õ ê 1998/83 johdanto-osan 26 kappale (mukautettu) on tärkeää estää saastuneen veden ihmisen terveydelle mahdollisesti aiheuttamat haitat; saastuneen veden jakelu olisi kiellettävä tai sen käyttöä olisi rajoitettava, ê 1998/83 johdanto-osan 27 kappale silloin kun vedenlaatu ei ole osoitinmuuttujan arvon mukainen, asianomaisen jäsenvaltion on tutkittava, aiheutuuko tästä poikkeamasta riskiä ihmisten terveydelle; sen olisi toteutettava korjaavia toimenpiteitä veden laadun palauttamiseksi vaaditulle tasolle, jos ihmisten terveyden suojelu sitä edellyttää, ê 1998/83 johdanto-osan 28 kappale (mukautettu) jos korjaavien toimenpiteiden katsotaan olevan tarpeen juomaveden laadun palauttamiseksi, perustamissopimuksen 130 r artiklan 2 kohdan mukaisesti on ensisijaisiksi katsottava sellaiset toimenpiteet, jotka vaikuttavat ongelmaan sen lähteellä, ê 1998/83 johdanto-osan 29 kappale ð uusi (16)Jjäsenvaltioilla ð ei enää pitäisi olla lupaa ï olisi tietyin edellytyksin oltava lupa poiketa tämän direktiivin säännöksistä;. ðPoikkeukset jättivät alunperin jäsenvaltioille jopa yhdeksän vuotta aikaa ratkaista tilanne, jossa jonkin muuttujan arvoa ei noudatettu. Menettely osoittautui hankalaksi sekä jäsenvaltioille että komissiolle. Lisäksi joissakin tapauksissa se johti viivästyksiin korjaavien toimien toteuttamisessa, koska mahdollisuutta poikkeukseen pidettiin siirtymäkautena. Poikkeuksia koskeva säännös olisi sen vuoksi poistettava. Kun muuttujien arvoja ylitetään, korjaavia toimia koskevia säännöksiä olisi ihmisten terveyden suojelemiseksi sovellettava välittömästi ilman mahdollisuutta myöntää poikkeusta muuttujan arvosta. Poikkeuksia, jotka jäsenvaltiot ovat myöntäneet direktiivin 98/83/EY 9 artiklan mukaisesti ja joita edelleen sovelletaan tämän direktiivin voimaantulopäivänä, olisi kuitenkin edelleen sovellettava poikkeuksen voimassaolon loppuun saakka, mutta niitä ei tulisi uusia. ï lisäksi on vahvistettava asianmukaiset puitteet näitä poikkeuksia varten, sillä edellytyksellä, ettei näistä poikkeuksista aiheudu mahdollista vaaraa ihmisten terveydelle ja ettei ihmisten käyttöön tarkoitetun veden jakelusta kyseisellä alueella voida huolehtia millään muulla kohtuulliseksi katsotulla tavalla, ò uusi (17)Vastatessaan eurooppalaiseen kansalaisaloitteeseen ”Vesi on perusoikeus” vuonna 2014 komissio kehotti jäse