ICESin antamat tieteelliset lausunnot perustuvat ensisijaisesti tietoihin: ainoastaan kannat, joista on riittävästi luotettavaa tietoa, voidaan arvioida perusteellisesti siten, että laaditaan arviot kantojen koosta ja ennuste siitä, miten kannat reagoivat erilaisiin hyödyntämismalleihin (nk. saalisskenaarioita koskevat taulukot). Jos tietoa on riittävästi, tieteelliset elimet pystyvät arvioimaan, mitä kalastusmahdollisuuksien mukautuksia tarvitaan, jotta asianomainen kanta tuottaisi kestävän enimmäistuoton (maximum sustainable yield, MSY). jäljempänä ’kestävää enimmäistuottoa koskevat lausunnot’. Muissa tapauksissa tieteelliset elimet käyttävät hyväkseen ennalta varautuvaa lähestymistapaa antaessaan suosituksia siitä, mikä kalastusmahdollisuuksien tason olisi oltava. ICESin tässä tarkoituksessa käyttämä menetelmä esitetään ICESin julkaisemassa aineistossa, joka koskee lausuntojen soveltamista niihin kantoihin, joista tietoja on saatavilla vain rajoitetusti.

Komissio on tavanomaiseen tapaan vuotuisessa tiedonannossaan kalastusmahdollisuuksia koskevasta kuulemisesta (COM(2019) 274), jäljempänä ’tiedonanto’, tarkastellut tilannetta, johon kalastusmahdollisuuksia koskevilla ehdotuksilla on reagoitava. Tiedonannossa esitetään kantojen tilasta yleiskatsaus, joka perustuu käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa esitettyihin havaintoihin. Siinä myös selvitetään kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa käytettävää menettelyä.

–joistakin TACeista on saatu lausunnot, mutta arviointi on vielä kesken.

Kaikilla kalastusmahdollisuuksista annettavilla asetuksilla on rajoitettava kalakantojen hyödyntäminen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) yleisiä tavoitteita vastaaville tasoille. Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013, jäljempänä ’perusasetus’, vahvistetaan tavoitteet saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksista tehtäviä vuosittaisia ehdotuksia varten sen varmistamiseksi, että unionin kalastus on ekologisesti, taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti kestävää.

Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaista vuosittaista joustomahdollisuutta ei tulisi käyttää, jos sen soveltaminen haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista erityisesti sellaisten kantojen osalta, joiden kutukannan biomassa on alle Blim-arvon.

On myös tarkasteltava YKP-perusasetuksen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 välistä yhteyttä. Viimeksi mainitulla asetuksella otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, kuten 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. TACeja vahvistaessaan neuvosto päättää asetuksen 2 artiklan mukaisesti kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sittemmin on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa otettu käyttöön toinen joustojärjestely. Jotta vältettäisiin liiallinen joustonvara, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta ja haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista, olisi tehtävä selväksi, ettei asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa voida soveltaa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädetyn vuosittaisen siirtomahdollisuuden lisäksi.

Sivusaalis-TACien käyttö erityisesti siltä osin, kun sivusaaliit koostuvat pääasiassa alle säilyttämisen vähimmäisviitekoon jäävistä kaloista (esim. Irlanninmeren valkoturska), on edelleen hyvin vähäistä, ja purettujen määrien suhteen tilanne on lähes sama kuin ennen purkamisvelvoitteen käyttöönottoa. Tämä johtaa päätelmään, että niin kauan kuin jäsenvaltioissa ei oteta käyttöön valvonta-asetuksessa edellytettyjä valvontatoimenpiteitä, saaliiden poisheittäminen jatkuu, mikä puolestaan heikentää sivusaalis-TACien tehokkuutta.

ICESin suosittaa vuodeksi 2019 antamassaan tieteellisessä lausunnossa seuraavien kuuden kannan pyynnin rajoittamista nollatasolle: Skotlannin länsipuolisten vesien turska ja valkoturska, Irlanninmeren valkoturska, Kelttienmeren turska, Kelttienmeren eteläisten ja Irlannin lounaispuolisten vesien punakampela sekä Kattegatin turska. Kelttienmeren turskan kanta sisältyy läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman 1 artiklan 1 kohdassa olevaan kohdekantojen luetteloon. Siksi kyseisen kannan kalastusmahdollisuudet on vahvistettava mainitun suunnitelman 4 artiklassa vahvistetun Fmsy-arvon vaihteluvälin mukaisesti. Lisäksi suunnitelman 8 artiklan mukaan on toteutettava suojatoimenpiteitä kutukannan biomassan palauttamiseksi suojatasoa korkeammalle tasolle.

Kun purkamisvelvoite otetaan käyttöön, ehdotetuissa kalastusmahdollisuuksissa on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti oltava nähtävissä siirtyminen puretusta määrästä pyydettyyn määrään ottaen huomioon, että poisheittämisiä ei enää sallita. Tässä käytetään perustana saatuja tieteellisiä lausuntoja, jotka koskevat kalakantoja YKP-perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kalastuksissa. Kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava myös muiden asiaa koskevien säännösten eli 16 artiklan 1 kohdan (suhteellisen vakauden periaate) ja 16 artiklan 4 kohdan (yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet ja monivuotisissa suunnitelmissa vahvistetut säännöt) mukaisesti.

Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: yhteinen kalastuspolitiikka on yhteistä politiikkaa. Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet.

Biomassa on vähentynyt ja on puolet aiemmasta tasosta. ICES suosittaa enintään 1 506 tonnin saalismäärää. TAC vahvistetaan ICESin lausunnon mukaisesti

TAC koostuu kahdesta lajista. Molempia kantoja koskevia tieteellisiä lausuntoja noudatetaan, minkä perusteella kokonaisvähennys on –29 %. Mustaeväkampelan lausunnossa esitetty huomattava alentaminen johtuu siitä, että kanta on siirretty luokasta 3 (ennalta varautuva lähestymistapa) luokkaan 1 (MSY-arvio), ja tämä vaikuttaa näkemykseen kannan tilasta.

Kannan kestävä biomassa on indikaattoreita alempi ja lähestyy Blim-arvoa. Rekrytointi on epävarmaa. ICES suosittaa vuodeksi 2020 enintään 213 tonnin saalismäärää. TACia ehdotetaan ICESin lausunnon mukaisesti.

Kun kyseessä ovat kannat, joista ei ole saatavilla riittäviä tietoja, tieteelliset neuvoa-antavat elimet antavat suosituksia siitä, onko saalismääriä alennettava tai vakautettava tai voidaanko niitä lisätä. ICESin lausunnoissa on monessa tapauksessa annettu määrällistä ohjeistusta tällaisista muutoksista. Tätä ohjeistusta on käytetty TAC-ehdotuksia laadittaessa.

Kestävää enimmäistuottoa koskevan tavoitteen saavuttaminen saattaa joissakin tapauksissa edellyttää kalastuskuolevuuden ja/tai saalismäärien alentamista. Näin ollen tässä ehdotuksessa hyödynnetään kestävää enimmäistuottoa koskevaa lausuntoa, jos se on saatavilla. Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti silloin, kun TACeja ehdotetaan kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon perusteella, TAC vastaa tasoa, jolla kyseisen lausunnon mukaan on mahdollista varmistaa kestävän enimmäistuoton tavoitteen saavuttaminen vuonna 2020. Tämä toimintatapa noudattaa vuoden 2020 kalastusmahdollisuuksia koskevassa tiedonannossa esitettyjä periaatteita.

Pohjanmeren ja läntisten vesialueiden kohdekantojen kalastusmahdollisuudet vahvistetaan asianomaisten monivuotisten suunnitelmien perusteella. Suunnitelmissa määritetään kalastuskuolevuuden Fmsy-arvon vaihteluvälit, ja ne tarjoavat siten jonkin verran joustavuutta tietyillä edellytyksillä. ICESiltä on pyydetty lausunto, jonka pohjalta voidaan arvioida, onko tätä joustoa tarpeen ja mahdollista käyttää. Fmsy-vaihteluvälin korkeimpia arvoja käytetään TACien ehdottamiseen vain, jos tieteellisen lausunnon perusteella kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen Fmsy-arvon vaihteluvälien mukaisesti olisi tarpeen joko asiaa koskevassa monivuotisessa suunnitelmassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi sekakalastuksessa tai jotta voidaan välttää lajien sisäisestä tai niiden välisestä dynamiikasta kannalle aiheutuva vakava haitta taikka ehkäistä suuret vuotuiset vaihtelut. Jos kannan biomassa on suunnitelmassa tarkoitettujen viitearvojen alapuolella, kalastusmahdollisuudet määritetään tasolle, joka vastaa suhteessa sen mukaan, kuinka paljon kannan biomassa on pienentynyt, alennettavaa kalastuskuolevuutta.

Perimmäisenä tavoitteena on saattaa kalakannat tasoille, joilla niitä on mahdollista hyödyntää kestävän enimmäistuoton mukaisesti, ja säilyttää ne tällaisilla tasoilla. Tämä tavoite on sisällytetty YKP-perusasetukseen, erityisesti sen 2 artiklan 2 kohtaan, jossa todetaan, että tavoite ”on saavutettava mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2015 mennessä ja [...] viimeistään vuoteen 2020 mennessä kaikkien kantojen osalta”. Unioni sitoutui tähän tavoitteeseen hyväksyessään Johannesburgissa vuonna 2002 pidetyn kestävän kehityksen huippukokouksen päätelmät ja kyseisen huippukokouksen toimeenpanosuunnitelman. Kuten edellä jo todettiin, joidenkin kantojen osalta kestävän enimmäistuoton tasoista on jo käytettävissä tietoa. Tällaisia kantoja ovat niin saalismäärien kuin kaupallisen arvon kannalta merkittävät lajit kuten kummeliturska, turska, merikrotti, meriantura, lasikampelat, kolja ja keisarihummeri.

Metodologian osalta mainittakoon, että komissio kuuli, kuten edellä on todettu, Kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES). ICESin saatu lausunto perustuu sen asiantuntijaryhmien ja päätöksentekoelinten kehittämään lausuntojärjestelmään, ja lausunto on annettu komission kanssa sovitun yhteistyöpöytäkirjan mukaisesti.

Edellä mainittuun kalastusmahdollisuuksia koskevaan komission tiedonantoon saadut vastaukset kuvastavat sidosryhmien näkemyksiä arviosta, jonka komissio on laatinut kalavarojen tilasta, ja siitä, miten voidaan varmistaa asianmukainen hoitoratkaisu. Komissio on ottanut nämä vastaukset huomioon ehdotusta laatiessaan.

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(3)Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.

(4)Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi siten vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.

(5)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti purkamisvelvoitetta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen täysimittaisesti kaikkiin lajeihin, joille on asetettu saalisrajoituksia. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskevaa purkamisvelvoitetta sovelletaan, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon se, että siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella. Komissio on antanut jäsenvaltioiden toimittamien yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan purkamisvelvoitteen täytäntöönpanemiseksi väliaikaisena toimenpiteenä ja enintään kolmen vuoden ajan toteutettavien erityisten poisheittämissuunnitelmien yksityiskohdat.

(6)Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan kuuluvien lajien kantojen kalastusmahdollisuuksissa olisi otettava huomioon, että saaliiden poisheittäminen ei periaatteessa enää ole sallittua. Sen vuoksi kalastusmahdollisuuksien olisi perustuttava kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) lausunnoissaan esittämiin kokonaissaaliita – pikemminkin kuin tarkoituksellisesti pyydettyjä saaliita – koskeviin määriin. Suositellusta kokonaissaaliiden määrästä olisi vähennettävä ne määrät, jotka poikkeusten nojalla edelleen saa heittää pois purkamisvelvoitteen ollessa voimassa.

(7)ICES on joistakin kannoista antanut tieteellisiä lausuntoja, joissa suositetaan pyynnin rajoittamista nollatasolle. Jos kyseisten kantojen TACit vahvistetaan tieteellisessä lausunnossa esitetylle tasolle, velvoite purkaa kaikki sekakalastuksen saaliit, kyseisten kantojen sivusaaliit mukaan luettuina, johtaisi ns. pullonkaulatilanteisiin eli kiintiön tyrehtymiseen. Jotta voitaisiin löytää sopiva tasapaino tilanteessa, jossa kalastusta jatketaan sen keskeyttämisestä mahdollisesti aiheutuvien vakavien sosioekonomisten vaikutusten välttämiseksi mutta jossa on samalla tarpeen varmistaa kyseisten kantojen hyvän biologisen tilan saavuttaminen, ottaen huomioon, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa noudattaen, on aiheellista vahvistaa erityiset TACit kyseisten kantojen sivusaaliille. Nämä TACit olisi vahvistettava tasolle, jolla varmistetaan kyseisten kantojen kuolevuuden aleneminen ja joka kannustaa parantamaan valikoivuutta ja välttämään ei-toivottuja saaliita. Jotta voidaan taata niin pitkälle kuin mahdollista kalastusmahdollisuuksien käyttö sekakalastuksessa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on aiheellista ottaa käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmä niitä jäsenvaltioita varten, joilla ei ole kiintiötä tahattomien sivusaaliidensa kattamiseksi.

(8)Jotta voitaisiin vähentää niiden kantojen saaliita, joille on asetettu sivusaalis-TACeja, kyseisiä kantoja hyödyntävissä kalastuksissa käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava sellaisille tasoille, joilla edistetään haavoittuvien kantojen biomassan palauttamista kestävälle tasolle. Olisi myös otettava käyttöön kalastusmahdollisuuksiin olennaisesti liittyviä teknisiä toimenpiteitä ja valvontatoimenpiteitä, jotta voitaisiin estää saaliiden laitonta poisheittämistä.

(9)[Tieteellisten lausuntojen mukaan meribassin (Dicentrarchus labrax) kanta Kelttienmerellä, Englannin kanaalissa, Irlanninmerellä ja eteläisellä Pohjanmerellä (ICES-alueet 4b, 4c, 7a ja 7d–7h) on yhä vaarantunut. Kutevan kannan biomassa on pienentynyt vuodesta 2005 lähtien ja on nyt alle rajaviitearvon (Blim). Kalastuskuolevuus kasvoi aikasarjassa ja oli huipussaan vuonna 2013, minkä jälkeen se laski nopeasti alle sen tason, joka johtaa kestävään enimmäistuottoon (Fmsy). Rekrytointi on ollut heikkoa vuodesta 2008 lähtien, lukuun ottamatta vuosiluokkia 2013 ja 2014, joiden rekrytoinnin arvioitiin olevan keskitasoa. ICES suosittaa, että kun sovelletaan kestävän enimmäistuoton (MSY) lähestymistapaa, vuoden 2019 poistot saisivat yhteenlaskettuina olla enintään 1 789 tonnia, joka on enemmän kuin vuoden 2018 lausunnossa. Näin ollen tämän lajin koukuilla ja siimoilla harjoitettavassa pyynnissä voitaisiin sallia suurempia saaliita. On myös aiheellista jatkaa tietyillä muilla pyydyksillä pyydetyn meribassin tahattomia sivusaaliita koskevia toimenpiteitä samalla kun lisätään rajoitetusti saalismääriä. Olisi toteutettava meribassin virkistyskalastuksen hallinnointia koskevia toimenpiteitä ottaen huomioon tällaisen kalastuksen huomattava vaikutus kyseiseen kantaan. Pyydystä ja päästä -kalastuksen ja saalisrajoituksen olisi jatkuttava tieteellisten lausuntojen rajoissa, mutta niitä olisi sovellettava pidempään. Tarkastellaan uudelleen, kun ICESin lausunto on saatu]

(10)[Ankeriaskannan (Anguilla anguilla L.) osalta ICES on suosittanut kaiken ihmisen toiminnan, virkistys- ja kaupallinen kalastus mukaan luettuina, aiheuttaman kuolevuuden vähentämistä nollaan tai niin lähelle nollaa kuin mahdollista. Tämän lisäksi Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) antoi suosituksen GFCM/42/2018/1 ankeriaan hoitotoimenpiteistä Välimerellä. On aiheellista luoda tasapuoliset toimintaedellytykset koko unioniin ja tätä varten vahvistaa ankeriaiden kalastukseen ankeriaan kaikissa elinvaiheissa sovellettava kolmen peräkkäisen kuukauden pituinen kalastuskielto myös ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä samoin kuin murtovesissä kuten jokisuistoissa, rannikkolaguuneissa ja jokisuiden vaihettumisalueilla. Koska kalastuskiellon olisi oltava johdonmukainen neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1100/2007 vahvistettujen säilyttämistavoitteiden ja ankeriaiden vaelluskausien kanssa, on aiheellista asettaa kalastuskieltokausi ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä 1 päivän elokuuta 2019 ja 29 päivän helmikuuta 2020 väliselle jaksolle. Tarkastellaan uudelleen, kun ICESin lausunto on saatu]

(11)Leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii) eli haiden ja rauskujen kantojen tietyt TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja tässä yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Erityiskohtelun syynä oli kyseisten kantojen heikko suojelutilanne ja oletus siitä, että korkean eloonjäämisasteen ansiosta mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Näiden lajien saaliit on 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen kuitenkin aina purettava aluksesta, jollei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä poikkeusta purkamisvelvoitteesta. Mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on määritelty kielletyiksi lajeiksi yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Sen vuoksi on aiheellista kieltää näiden lajien kalastus kyseessä olevilla alueilla.

(12)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti.

(13)Pohjanmeren monivuotinen suunnitelma vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/973, ja se tuli voimaan vuonna 2018. Läntisten vesialueiden monivuotinen suunnitelma vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/472, ja se tuli voimaan vuonna 2019. Kyseisten suunnitelmien 1 artiklassa lueteltujen kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava tavoitteiden (Fmsy-arvon vaihteluvälit) ja suojatoimien mukaisesti noudattaen suunnitelmissa asetettuja edellytyksiä. Fmsy-arvon vaihteluvälit on määritetty asiaankuuluvissa ICESin lausunnoissa. Sivusaaliskantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, siten kuin monivuotisissa suunnitelmissa esitetään. Kalastusmahdollisuuksissa peräkkäisinä vuosina esiintyvien vaihtelujen rajoittamiseksi kyseisen asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti on aiheellista käyttää Fmsy-vaihteluvälin korkeimpia arvoja pohjoisen kummeliturskan ja etelänkummelin kantojen osalta.

(14)Läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman 8 artiklan mukaisesti silloin, kun tieteelliset lausunnot osoittavat, että jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kutukannan biomassa on Blim-arvoa pienempi, olisi toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kanta palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Näihin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti kyseisen kannan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kyseisten ja/tai muiden sellaisten kantojen, joiden sivusaaliina saadaan turskaa tai valkoturskaa, kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen.

(15)ICES totesi tieteellisessä lausunnossaan, että Kelttienmeren turska- ja valkoturskakannat ovat Blim-arvon alapuolella. Näiden kantojen osalta on näin ollen toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä. Tällaisilla toimenpiteillä olisi autettava kyseisiä kantoja elpymään ja korvattava se, että kalastusmahdollisuuksia vähennetään entisestään kyseisiä kantoja pyytävissä kalastuksissa. Niihin olisi sen vuoksi sisällyttävä toimenpiteitä, joilla kalastus keskeytetään kutuaikana, samoin kuin teknisiä toimenpiteitä (pyydysten ominaisuuksien muutokset) ja valvontatoimenpiteitä, jotka olennaisesti liittyvät kyseisiä lajeja hyödyntävien kalastusten kalastusmahdollisuuksiin.

(16)Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan kantojen TACit olisi vahvistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1627 vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

(17)Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan osalta ICES on vertailevan arvioinnin perusteella antanut lausunnon, joka koskee kaikkia sillikantoja alueilla 6a, 7b ja 7c (Skotlannin ja Irlannin läntiset vesialueet). Lausunto kattaa kaksi erillistä TACia (toisen alueille 6aS, 7b ja 7c ja toisen alueille 5b, 6b ja 6aN). ICESin mukaan kyseisille kannoille on laadittava elvytyssuunnitelma. Koska tieteellisen lausunnon mukaan pohjoisen kannan hoitosuunnitelmaa ei voida soveltaa molempiin kantoihin yhtä aikaa, eikä erillisten kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen kyseisille kahdelle kannalle ole mahdollista, kaupallisesti hyödynnettävää näytteenotto-ohjelmaa varten olisi vahvistettava rajoitetun saaliin mahdollistava TAC.

(18)ICES julkaisi 17 päivänä joulukuuta 2018 piikkimakrillin (Trachurus spp.) osalta tieteellisen lausunnon ICES-alueiden 8c ja 9a välisestä joustomahdollisuudesta. ICESin lausunnon mukaan alueidenvälinen joustomahdollisuus kahden kannan välillä ei saisi ylittää kalastuskuolevuuden varovaisuustasoa Fp.05 vastaavan saaliin ja vahvistetun TACin erotusta. TACia ei myöskään saisi siirtää sellaiselle kannalle, jonka kutevan kannan biomassa on alle rajaviitearvon (Blim). Kyseisen tieteellisen lausunnon mukaisesti vuonna 2019 piikkimakrillia koskeva alueidenvälinen joustomahdollisuus (erityisedellytys) ICES-suuralueen 9 ja ICES-alueen 8c välillä olisi vahvistettava 10 prosentiksi.

(19)Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.