Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kesäaikasäännöksistä"

(2001/C 116/07)

Neuvosto päätti 12. heinäkuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 9. marraskuuta 2000. Esittelijä oli Philippe Levaux.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. marraskuuta 2000 pitämässään 377. täysistunnossa (marraskuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 106 ääntä puolesta, ja 1 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. EU:n 15 jäsenvaltiota jakautuvat tätä nykyä kolmeen aikavyöhykkeeseen, jotka eivät välttämättä noudata maantieteellisiä pituusasteita. Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta ja Portugali kuuluvat Greenwichin aikavyöhykkeeseen (GMT). Kreikka ja Suomi sijaitsevat aikavyöhykkeellä GMT+2. Ruotsi, Saksa, Luxemburg, Tanska, Itävalta, Espanja, Ranska, Alankomaat, Belgia ja Italia kuuluvat aikavyöhykkeeseen GMT+1.

1.2. 1970-luvulla, erityisesti ensimmäisen energiakriisin jälkeen, useimmat jäsenvaltiot ottivat käyttöön kesäaikaa koskevia säännöksiä.

1.3. Koska jäsenvaltioissa on erilaisia kesäaikasäännöksiä, on kysymystä katsottu olevan tarpeen käsitellä yhteisön tasolla.

1.4. Ensimmäinen kesäaikasäännöksiä koskeva direktiivi(1) tuli voimaan vuonna 1981. Sen ainoana tarkoituksena oli yhdenmukaistaa asteittain kesäajan alkamis- ja päättymispäivämäärät, jotta toisistaan poikkeavien kansallisten säännösten mahdollisesti aiheuttamat tavaroiden, palveluiden ja henkilöiden vapaan liikkuvuuden esteet poistettaisiin.

1.5. Tämä tavoite saavutettiin ensimmäisellä direktiivillä vain osittain, sillä ainoastaan kesäajan alkamispäivä yhdenmukaistettiin kaikissa jäsenvaltioissa.

1.6. Myöhemmissä direktiiveissä(2) määriteltiin sittemmin kaksi päättymispäivää:

- mannerjäsenvaltioissa syyskuun viimeinen sunnuntai ja

- Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa lokakuun neljäs sunnuntai.

1.7. Lopulta kesäaikakäytäntö yhdenmukaistettiin täysin seitsemännellä direktiivillä 94/21/EY(3), jossa säädettiin kesäajan yhteisen alkamis- ja päättymispäivämäärän käyttöönotosta poikkeuksetta kaikissa jäsenvaltioissa vuodesta 1996 alkaen.

1.8. Kahdeksannella direktiivillä 97/44/EY(4) jatkettiin seitsemännen direktiivin säännösten voimassaoloaikaa neljällä vuodella (vuosiksi 1998-2001). Säännösten mukaan kesäaika alkaa maaliskuun viimeisenä sunnuntaina ja päättyy lokakuun viimeisenä sunnuntaina poikkeuksetta kaikissa jäsenvaltioissa.

1.9. Kahdeksannen direktiivin antamisen yhteydessä komissio teetti perusteellisen tutkimuksen kesäajan soveltamisen vaikutuksista Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Riippumaton konsulttitoimisto(5) teki vuosina 1998/1999 laajan tutkimuksen, ja sen tehtävänä oli perehtyä erilaisiin aihetta käsitteleviin yhteisötason ja kansallisen tason tutkimuksiin ja raporttien päätelmiin, haastatella aiheeseen liittyvien eri alojen asiantuntijoita sekä esittää lopuksi tekemiinsä analyyseihin ja tutkimuksiin perustuvia päätelmiä ja suosituksia. Tutkimus rajattiin koskemaan ainoastaan kesäajan soveltamisen vaikutuksia ja seurauksia. Sen tarkoituksena ei ollut tutkia Euroopan aikavyöhykejakoa tai sen muuttamista, sillä tämä kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, eikä varsinkaan yhden ainoan aikavyöhykkeen käyttöönottoa Euroopan unionissa.

2. Komission ehdotus

2.1. Käsillä olevalla direktiiviehdotuksella, jossa otetaan pitkälti huomioon kesäaikatutkimuksen päätelmät, on tarkoitus antaa kesäaikasäännökset rajoittamattomaksi ajaksi vuodesta 2002 lähtien. Komission mukaan liikenteen ja viestinnän lisäksi myös tiettyjen muiden teollisuudenalojen moitteeton toiminta edellyttää pysyvien aikataulujen laatimista pitkällä aikavälillä.

2.2. Tietojen selkeyden ja täsmällisyyden vuoksi kesäajan alkamis- ja päättymispäivämäärät olisi komission ehdotuksen mukaan vahvistettava ja julkaistava joka viides vuosi seuraaviksi viideksi vuodeksi.

2.3. Ehdotuksen mukaan direktiivin soveltamista olisi lisäksi seurattava parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle toimitettavan kertomuksen perusteella. Kertomus koskee direktiivin säännösten vaikutusta kaikkiin asianomaisiin aloihin ja perustuu tietoihin, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet komissiolle riittävän ajoissa, jotta kertomus voidaan antaa vahvistetussa määräajassa eli 31. joulukuuta 2007 mennessä.

3. Komitean huomiot

3.1. TSK on tyytyväinen, että komissio on teettänyt perusteellisen tutkimuksen kesäajan soveltamisen vaikutuksista tärkeimpiin talouden aloihin, kuten maatalouteen, teollisuuteen, kauppaan, pankkitoimintaan ja liikenteeseen, sekä tiettyjen väestöryhmien terveyteen, liikenneturvallisuuteen, matkailuun ja vapaa-aikaan.

3.2. Vaikka tutkimuksessa ei päädytty lopullisiin päätelmiin kesäajan kielteisistä ja myönteisistä taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista, talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu, kuten aiemmissakin aiheesta antamissaan lausunnoissa, myönteisesti komission ehdotukseen siltä osin kuin se edistää tavaroiden, palvelujen ja ihmisten vapaata liikkumista ja sisämarkkinoiden toimivuutta.

3.3. Komitea on myös tyytyväinen komission direktiiviehdotuksen 5 artiklaan, jonka mukaan säännösten vaikutuksia seurataan (viimeistään 31. joulukuuta 2007 annettavalla) kertomuksella, joka on toimitettava myös talous- ja sosiaalikomitealle.

Bryssel 29. marraskuuta 2000.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) Neuvoston direktiivi 80/737/ETY kesäaikasäännöksistä, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1980, (EYVL L 205, 7.8.1980, s. 17); TSK:n lausunto: EYVL C 131, 12.6.1976, s. 12.

(2) Direktiivi 82/399/ETY (EYVL L 173, 19.6.1982, s. 17); Direktiivi 84/634/ETY (EYVL L 331, 19.12.1984, s. 33); Direktiivi 88/14/ETY (EYVL L 6, 9.1.1988, s. 38); Direktiivi 89/47/ETY (EYVL L 17, 21.1.1989, s. 57); Direktiivi 92/20/ETY (EYVL L 89, 4.4.1992, s. 28).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston seitsemäs direktiivi 94/21/CE kesäaikasäännöksistä, annettu 30 päivänä toukokuuta 1994, (EYVL L 164, 30.06.1994, s. 1); TSK:n lausunto: EYVL C 34, 2.2.1994, s. 21.

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston kahdeksas direktiivi 97/44/EY kesäaikasäännöksistä, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1997, (EYVL L 206, 1.8.1997, s. 62); TSK:n lausunto: EYVL C 30, 30.1.1997, s. 20.

(5) Research voor Beleid International (RvB), Leiden, Alankomaat, kesäkuu 1999.