Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle ja Italialle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 3 artiklan 1 kohdasta poikkeavaa toimenpidettä

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste - 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin [1] 27 artiklan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi.

[1] EYVL 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/15/EY (EYVL L 52, 21.2.2004, s. 61).

2. Ranskan ja Italian hallitukset pyysivät lupaa poiketa direktiivin 77/388/ETY 3 artiklan soveltamisesta komissiolle toimitetussa pyynnössä, jonka komission pääsihteeristö kirjasi vastaanotetuksi 24. maaliskuuta 2004.

3. Komissio antoi kuudennen neuvoston direktiivin 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Ranskan ja Italian hallituksen pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 1. kesäkuuta 2004 päivätyllä kirjeellä ja ilmoitti Ranskalle ja Italialle 3. kesäkuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.

4. Ranskan ja Italian välillä on kaksi tunnelia: Mont Blanc (Monte Bianco) ja Fréjus. Näiden maiden välinen raja kulkee tunnelin sisällä, mutta olisi epäkäytännöllistä kerätä tietullit tunnelin sisällä. Direktiivin 77/388/ETY 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetään, että "jäsenvaltion alueella" tarkoitetaan "maan aluetta". Nykyisten säännösten mukaan tietullien perusteena olisi sen vuoksi se tunnelin osa, joka kuuluu asianomaiselle valtiolle. Koska olisi kallista ja vaivalloista pitää tietullien keräyspistettä tunnelin molemmissa päissä kummankin jäsenvaltion omien tietullien keräämiseksi, ne kerätään kokonaisuudessaan tunnelin suulla. Kustakin tunnelin läpikulusta olisi maksettava kaksi tietullia, joista toinen kerätään Ranskan alueella ja toinen Italian alueella ja joiden arvonlisäverokanta on erilainen kyseisillä alueilla. Lisäksi kannetut maksut ja arvonlisävero olisi jaettava jälkikäteen näiden kahden jäsenvaltion kesken. Arvonlisävero on siis mutkistava tekijä jo entisestään monimutkaisessa korvausjärjestelmässä, koska tunnelin hoitokustannukset jaetaan.

5. Edellä mainittu tilanne on erittäin hankala asianomaisille hallinnoille ja aiheuttaa myös suuria kustannuksia veronmaksajille. Tunnelin käyttäjien on siis maksettava yksi lasku, jossa on kaksi erilaista arvonlisäverokantaa sekä kaksi erilaista tietullia. Tällainen tilanne aiheuttaa hankaluuksia veronmaksajille, joiden on asioitava kahden eri hallinnon kanssa esim. hakiessaan tullien palautusta.

6. Ranskan ja Italian esittämän pyynnön tarkoituksena on saada lupa poiketa direktiivin 77/388/ETY 3 artiklan soveltamisesta Mont Blancin (Monte Bianco) ja Fréjus'n tunneleiden osalta. Kyseiset jäsenvaltiot haluavat, että näissä kahdessa tunnelissa kulkevat tiet katsottaisiin kuuluviksi kokonaisuudessaan sen jäsenvaltion alueeseen, jonka puolelta tunnelin läpikulku aloitetaan. Sen vuoksi Ranskan tietullien keräyspiste soveltaa Ranskan arvonlisäveroa koko tulliin, joka maksetaan Ranskan puolelta alkavasta tunnelin läpikulusta. Italian tietullien keräyspiste soveltaa samanlaista järjestelmää Italian puolelta alkavaan tunnelin läpikulkuun. Tämä poikkeus vaikuttaa ainoastaan tietullien keräämiseen, ja sen tarkoituksena on yksinkertaistaa arvonlisäveron laskemis- ja veloitustapaa. Se ei vaikuta Italian tai Ranskan arvonlisäveroalueeseen minkään muiden toimitusten osalta.

7. Toimenpide on luonteeltaan puhtaasti tekninen, ja sillä pyritään ratkaisemaan edellä kuvattu ongelma yksinkertaistamalla veronmaksujärjestelmät. Toimenpide ei vaikuta kielteisesti Euroopan yhteisöjen omiin varoihin eikä lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan veron määrään.

8. Edellä sanotun perusteella komissio katsoo, että Italian ja Ranskan pyytämä poikkeus kuuluu 27 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja että pyyntöön olisi näin ollen suostuttava.

9. Koska kyseessä on arvonlisäverotusta varten tehtävästä alueen määrittelystä, johon ei todennäköisesti tehdä myöhemmin muutoksia, pyydetty poikkeus olisi myönnettävä määrittämättömäksi ajaksi,

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Ranskalle ja Italialle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 3 artiklan 1 kohdasta poikkeavaa toimenpidettä

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 227 artiklan,

ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverojärjestelmän yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste - 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [2] ja erityisesti sen 27 artiklan,

[2] EYVL 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/15/EY (EYVL L 52, 21.2.2004, s. 61).

ottaa huomioon komission ehdotuksen [3],

[3] EYVL C [...] [...], s. [...]

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste - 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin [4] 27 artiklan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi.

[4] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/92/EY (EYVL L 260, 11.10.2003, s. 8).

(2) Ranskan ja Italian hallitukset pyysivät lupaa poiketa direktiivin 77/388/ETY 3 artiklan soveltamisesta komissiolle toimitetussa pyynnössä, jonka komission pääsihteeristö kirjasi vastaanotetuksi 24 päivänä maaliskuuta 2004.

(3) Komissio antoi kuudennen neuvoston direktiivin 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti Ranskan ja Italian hallituksen pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 1 päivänä kesäkuuta 2004 päivätyllä kirjeellä ja ilmoitti Ranskalle ja Italialle 3 päivänä kesäkuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki pyynnön arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.

(4) Ranskan ja Italian välillä on kaksi tunnelia: Mont Blanc (Monte Bianco) ja Fréjus. Näiden maiden välinen raja kulkee tunnelin sisällä, mutta olisi epäkäytännöllistä kerätä tietullit tunnelin sisällä. Direktiivin 77/388/ETY 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetään, että "jäsenvaltion alueella" tarkoitetaan "maan aluetta". Nykyisten säännösten mukaan tietullien perusteena olisi sen vuoksi se tunnelin osa, joka kuuluu asianomaiselle valtiolle. Koska olisi kallista ja vaivalloista pitää tietullien keräyspistettä tunnelin molemmissa päissä kummankin jäsenvaltion omien tietullien keräämiseksi, ne kerätään kokonaisuudessaan tunnelin suulla. Kustakin tunnelin läpikulusta olisi maksettava kaksi tietullia, joista toinen kerätään Ranskan alueella ja toinen Italian alueella ja joiden arvonlisäverokanta on erilainen kyseisillä alueilla. Lisäksi kannetut maksut ja arvonlisävero olisi jaettava jälkikäteen näiden kahden jäsenvaltion kesken. Arvonlisävero on siis mutkistava tekijä jo entisestään monimutkaisessa korvausjärjestelmässä, koska tunnelin hoitokustannukset jaetaan.

(5) Ranskan ja Italian esittämän pyynnön tarkoituksena on saada lupa poiketa direktiivin 77/388/ETY 3 artiklan soveltamisesta Mont Blancin (Monte Bianco) ja Fréjus'n tunneleiden osalta.

(6) Kyseiset jäsenvaltiot haluavat, että näissä kahdessa tunnelissa kulkevat tiet katsottaisiin kuuluviksi kokonaisuudessaan sen jäsenvaltion alueeseen, jonka puolelta tunnelin läpikulku aloitetaan. Sen vuoksi Ranskan tietullien keräyspiste soveltaa Ranskan arvonlisäveroa koko tulliin, joka maksetaan Ranskan puolelta alkavasta tunnelin läpikulusta. Italian tietullien keräyspiste soveltaa samanlaista järjestelmää Italian puolelta alkavaan tunnelin läpikulkuun.

(7) Tämä poikkeus vaikuttaa ainoastaan tietullien keräämiseen, ja sen tarkoituksena on yksinkertaistaa arvonlisäveron laskemis- ja veloitustapaa. Se ei vaikuta Italian tai Ranskan arvonlisäveroalueeseen minkään muiden toimitusten osalta.

(8) Toimenpide on luonteeltaan puhtaasti tekninen, ja sillä pyritään ratkaisemaan edellä kuvattu ongelma yksinkertaistamalla veronmaksujärjestelmät. Toimenpide ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta saataviin Euroopan yhteisöjen omiin varoihin eikä lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan veron määrään.

(9) Koska kyseessä on arvonlisäverotusta varten tehtävästä alueen määrittelystä, johon ei ole odotettavissa muutoksia, pyydetty poikkeus olisi myönnettävä määrittämättömäksi ajaksi,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Poiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 3 artiklassa säädetään, Ranskalle ja Italialle annetaan lupa pitää Mont Blancin (Monte Bianco) ja Fréjus'n tunneleissa kulkevia teitä kokonaisuudessaan sen jäsenvaltion alueeseen kuuluvina, jonka puolelta tunnelin läpikulku aloitetaan.

2 artikla

Edellä olevaa 1 artiklaa sovelletaan ainoastaan tunnelien tietulleihin.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle ja Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä [...] päivänä [...] kuuta [...]

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja