[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 17.3.2006

KOM(2006) 134 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO

Uudistettu EU:n matkailupolitiikka: Kohti vahvempaa kumppanuutta Euroopan matkailualan hyväksi

1. MATKAILU JA UUDISTETTU LISSABONIN STRATEGIA

1.1. Kasvun ja työpaikkojen luomisen haaste

Komissio ehdotti helmikuussa 2005 Lissabonin strategialle uutta alkua, jonka mukaan Euroopan unionin ponnistelut keskitetään kahteen pääasialliseen tehtävään – entistä vahvemman ja kestävän kasvun sekä parempien ja useampien työpaikkojen luomiseen[1].

Matkailun mahdollisuudet työpaikkojen ja kasvun luojana on vuodesta 1997 tunnustettu useaan otteeseen EU:n tasolla.[2] Globalisaatio, demografiset muutokset ja liikenteen kehittyminen ovat ratkaisevia tekijöitä tämän toimialan nopean kasvun aikaansaajina. Euroopan nähtävyyksien laaja valikoima ja matkailupalvelujen laatu tekevät siitä maailman johtavan matkailukohteen. Matkailulla voi sen vuoksi olla suuri merkitys kasvuun ja työpaikkojen luomiseen tähtäävän strategian tavoitteiden saavuttamisessa.

Matkailu on monia aloja yhdistävä toimiala, ja siihen kuuluu laajalti erilaisia palveluja ja ammattialoja, joilla on yhteys moniin muihin talouden toimintoihin. Se vaikuttaa muun muassa liikenteeseen, rakentamiseen ja vähittäismyyntiin sekä moniin aloihin, jotka tuottavat lomapalveluja tai tarjoavat vapaa-aikaan ja liikematkoihin liittyviä palveluja. Vaikka alalla toimiikin joitain suuria monikansallisia yrityksiä, pääosa alan toimijoista on kuitenkin pk-yrityksiä. Suppeimman määritelmän mukaan Euroopan matkailuala tuottaa yli neljä prosenttia yhteisön BKT:sta. Sen noin kaksi miljoonaa yritystä työllistävät noin neljä prosenttia koko työvoimasta (mikä on noin kahdeksan miljoonaa työpaikkaa). Kun yhteydet muihin toimialoihin otetaan huomioon, matkailun osuuden BKT:sta arvioidaan olevan noin 11 prosenttia, ja se tarjoaa työtä yli 12 prosentille työvoimasta (24 miljoonaa työpaikkaa).

Matkailualalla syntyy keskimääräistä nopeammin työpaikkoja verrattuna EU:n talouteen kokonaisuutena. Viime vuosikymmenellä hotelli-, ravintola- ja kahvila-alalla (HoReCa) työskentelevien määrän vuotuinen kasvuvauhti oli lähes koko ajan korkeampi kuin kokonaistyöllisyyden kasvuvauhti[3]. Tärkeä syy siihen, miksi matkailuala edistää työpaikkojen syntymistä erityisesti naisten, nuorten ja vähemmän koulutettujen henkilöiden keskuudessa on osa-aikaisten työpaikkojen ja joustavien työehtojen korkea osuus. Tämän työntekijäryhmän joustavuuteen olisi yhdistettävä soveltuvia työsuhdeturvaa ja ammattitaidon kehittämistä koskevia toimenpiteitä.

Matkailulla on tärkeä merkitys useimpien Euroopan alueiden kehitykselle. Matkailua varten luodut perusrakenteet edistävät paikallista kehitystä, ja työpaikkoja voidaan luoda tai säilyttää jopa taantuvilla teollisuus- ja maatalousalueilla tai elvytettävillä kaupunkialueilla. Tarve parantaa näiden alueiden houkuttelevuutta kannustaa yhä useampia matkakohteita ja sidosryhmiä siirtymään noudattamaan kestävämpiä ja ympäristöystävällisempiä käytäntöjä ja toimintatapoja. Kestävällä matkailulla on keskeinen merkitys kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiselle ja vahvistamiselle yhä useammilla aloilla, jotka vaihtelevat taiteesta paikalliseen gastronomiaan, käsiteollisuuteen tai biodiversiteetin säilyttämiseen[4]. Tämä vaikuttaa puolestaan myönteisesti työllisyyteen ja työpaikkojen syntymiseen. Komissio ja matkailualan sidosryhmät ovat todenneet tämän, ja ne työskentelevät aktiivisesti Euroopan matkailualan Agenda 21 -toimintaohjelman laatimiseksi.

Matkailun ansiosta eurooppalaisissa matkakohteissa vierailevat tutustuvat arvoihimme ja yhteiseen perintöömme. Matkailu edistää keskinäistä ymmärrystä kansojen välillä ja auttaa muokkaamaan eurooppalaista identiteettiä. Lisäksi se edistää kulttuurien välistä vuoropuhelua luomalla yhteyksiä erilaisten sosiaalisten, taloudellisten ja kulttuuristen ryhmien välillä.

Äskettäinen Euroopan unionin laajentuminen on lisännyt eurooppalaisten matkailukohteiden ja -tuotteiden monimuotoisuutta ja avannut lukuisia luonnon- ja kulttuurikohteita, joista useat ovat tuntemattomia monille eurooppalaisille. Matkailun kehittyminen uusissa jäsenvaltioissa ja ehdokasmaissa edistää kasvun ja työpaikkojen luomista Euroopan matkailualalla.

Matkailu on sen vuoksi tärkeä toimiala uudistetun Lissabonin strategian kannalta; sen täytäntöönpano ei koske pelkästään viranomaisia. Lissabonin strategian haasteisiin vastaaminen edellyttää kaikkien sidosryhmien osallistumista EU:n tasolla sekä kansallisella, alueellisella ja paikallistasolla uuden kasvuun ja työllisyyteen tähtäävän kumppanuuden mukaisesti.

1.2. Matkailualan haasteet

Euroopan demografisen rakenteen muutoksilla on merkittävä vaikutus matkailuun. Ikääntyneiden (65-vuotiaat ja sitä vanhemmat) määrä kasvaa edelleen, koska väestö on kokonaisuudessaan terveempää, ja sillä on korkeampi elinajanodote ja suurempi kulutusvoima kuin aiemmilla sukupolvilla. Sen vuoksi on odotettavissa, että yli 50-vuotiaiden matkailevien henkilöiden määrä nousee.

Sen lisäksi, että matkailuala kasvaa merkittävästi, yleisö alkaa vaatia erityyppistä matkailutarjontaa. Terveysmatkailun ja kulttuuri- ja luonnonperintöön liittyvän matkailun odotetaan kasvavan eniten.

Vaikka Eurooppa onkin maailman eniten vierailtu alue, Eurooppaan saapuvien kansainvälisten matkailijoiden määrä kasvaa hitaammin kuin maailmassa keskimäärin. Uusia kilpailevia matkakohteita ilmaantuu, ja niitä kehitetään edelleen innovatiivisilla tuotteilla ja palveluilla, mikä lisää EU:n maailmanlaajuisesti kohtaamaa kilpailua.

On myös laajalti tunnustettu, että matkailualasta voi tulla oman menestyksensä uhri, jos se ei kehity kestävällä tavalla. Biodiversiteetti, ekosysteemin toiminta, luonnonvarat ja uusiutumaton kulttuuriperintö ja jopa kaupunkialueiden toimivuus voivat joutua uhatuiksi, jos matkailuala kehittyy hallitsemattomasti. Taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristöllinen kestävyys ovat keskeisiä tekijöitä matkailukohteiden kilpailukyvyn ja niiden väestön hyvinvoinnin sekä työpaikkojen syntymisen ja luonnon- ja kulttuurinähtävyyksien säilyttämisen ja vahvistamisen kannalta.

Jotta Eurooppa voisi vastata erilaisiin haasteisiin, kuten demografisiin muutoksiin, ulkoiseen kilpailuun, kestävän kehityksen tavoitteeseen ja erityisten matkailumuotojen kysyntään, sen on keskitettävä ponnistelunsa kilpailukyvyn parantamiseen. Kilpailukykyisempi matkailuala ja kestävään kehitykseen perustuvat matkakohteet edistäisivät myös uudistetun Lissabonin strategian onnistunutta toteutusta, matkailijoiden tyytyväisyyttä ja sitä, että Eurooppa varmistaa asemansa maailman ykkösmatkailukohteena.

1.3. Vuoropuhelu ja kumppanuus matkailualan sidosryhmien välillä

Matkailu on toimintaa, johon liittyy monia erilaisia sidosryhmiä ja eri tasoilla toteutettavia toimintalinjoja. Matkailualan kehittyminen vaikuttaa niihin ja ne vaikuttavat siihen sekä suoraan että epäsuorasti. Vuoropuhelu toimialan työmarkkinaosapuolten, sidosryhmien ja viranomaisten kesken on välttämätöntä, jotta voidaan edistää yhteisymmärrykseen perustuvaa ja kestävää matkailun kehitystä.

Kumppanuus kaikkien asianomaisten sidosryhmien välillä on myös välttämätöntä kaikilla matkailuun liittyvillä päätöksenteon tasoilla. Kumppanuuksien on oltava keskeinen osa toimintaa kaikilla tasoilla (Euroopan, kansallisella, alueellisella ja paikallistasolla; julkisella ja yksityissektorilla).

2. UUDISTETTU EU:N MATKAILUPOLITIIKKA

Euroopan matkailualan kohtaamat haasteet edellyttävät yhtenäistä toimintalinjaa EU:n tasolla. Tämän toimintalinjan on keskityttävä selkeisiin ja realistisiin tavoitteisiin, jotka ovat yhteisiä päätöksentekijöille, työnantajille ja työntekijöille sekä paikalliselle väestölle. Siinä olisi hyödynnettävä täysimääräisesti käytettävissä olevia resursseja ja kaikkia synergiamahdollisuuksia. Sen on rakennuttava kaikkiin jo toteutettuihin toimiin ja tarjottava selvästi lisäarvoa kansallisille ja alueellisille toimintalinjoille ja toimenpiteille. Sen vuoksi EU:n matkailupolitiikan olisi täydennettävä jäsenvaltioissa toteutettavia toimintalinjoja.

Komissio aikoo luoda uudistetun EU:n matkailupolitiikan, joka perustuu tähän mennessä saatuihin kokemuksiin ja vastaa nykypäivän haasteisiin. Politiikan päätavoitteena on parantaa Euroopan matkailualan kilpailukykyä ja luoda enemmän ja parempia työpaikkoja matkailun kestävän kasvun myötä niin Euroopassa kuin koko maailmassa .

Komissio luo tätä politiikkaa toteuttaessaan läheiset kumppanuussuhteet jäsenvaltioiden viranomaisiin ja matkailualan sidosryhmiin.

Komissio katsoo tähän mennessä kerätyn kokemuksen ja laajalti eri sidosryhmien kanssa käydyn näkemystenvaihdon perusteella, että tämän politiikan täytäntöönpanoon parhaiten soveltuvat välineet ovat koordinointi komission ja kansallisten viranomaisten piirissä, yhteistyö eri sidosryhmien välillä sekä erityisten tukitoimien ottaminen käyttöön.

Tässä politiikassa keskitytään seuraaviin keskeisiin osa-alueisiin:

2.1. Matkailualaan vaikuttavat valtavirtaistamistoimenpiteet

2.1.1. Sääntelyn parantaminen

Sääntely voi olla monilla politiikan osa-alueilla erityisen tärkeää matkailualan ja matkakohteiden kilpailukyvyn kannalta. Kun otetaan huomioon matkailualaan vaikuttavien politiikkojen suuri määrä, on tarpeen edistää aktiivisesti parempaa sääntelyä sekä kansallisella että Euroopan tasolla.

Tiedonannossaan ”Parempaa sääntelyä kasvun ja työllisyyden edistämiseksi”[5] komissio esitti tarkistetun lähestymistavan, jonka tarkoituksena on edistää parempaa sääntelyä Euroopan kilpailukyvyn parantamiseksi. Siinä keskitytään seuraaviin osa-alueisiin:

(1) vaikutustenarvioinnin käytön parantaminen ja laajentaminen uusien ehdotuksien osalta. Tämä yhtenäinen lähestymistapa varmistaa sen, että matkailuala otetaan täysimääräisesti huomioon kaikkien sellaisten ehdotusten vaikutustenarvioinneissa, jotka todennäköisesti vaikuttavat tähän toimialaan,

(2) vireillä olevien lakiehdotusten seulonta, sekä

(3) voimassa olevan EU:n lainsäädännön yksinkertaistaminen[6]. Tähän kuuluvat muun muassa pakettimatkoja koskeva direktiivi ja kiinteistöjen osa-aikaista käyttöoikeutta koskeva direktiivi, joista viimeksi mainittua pidetään ensisijaisena toimintakohteena.

Komissio kuulee jatkossakin säännöllisesti sidosryhmiä siitä, miten yksinkertaistamisohjelmaa olisi kehitettävä tulevina vuosina. Matkailualan sidosryhmiä kehotetaan osallistumaan aktiivisesti näihin ponnisteluihin sääntely-ympäristön parantamiseksi. Tällaisia toimia olisi laajennettava myös kansalliselle tasolle, jotta voidaan välttää matkailualaan kohdistuvan hallinnollisen taakan kumuloituminen.

2.1.2. Politiikan koordinointi

Useimmat yhteisön toimet, joiden tavoitteena on tukea Euroopan matkailualan kilpailukykyä, toteutetaan yrityspolitiikan alaan kuuluvin välinein. Silti monet muutkin EU-politiikan osa-alueet vaikuttavat suoraan tai epäsuorasti matkailualaan[7].

Joka vuosi on tarkoitus tunnistaa ne komission työohjelmaan sisältyvät aloitteet, joilla voi olla vaikutuksia matkailualaan, jotta voidaan varmistaa, että niiden vaikutus alan kilpailukykyyn otetaan huomioon jo varhaisessa vaiheessa. Näin noudatetaan Euroopan parlamentin pyyntöä, jonka se esitti vuoden 2005 mietinnössä Euroopan kestävän matkailun uusista näkymistä ja haasteista.[8]

Komissio jatkaa toimiaan, joilla matkailualan neuvoa-antavan komitean jäsenille tiedotetaan tehokkaasti, oikea-aikaisesti ja avoimesti matkailuun liittyvistä aloitteista, jotka sisältyvät sen työohjelmaan. Tämän ansiosta viranomaiset voivat puolestaan tiedottaa komission aloitteista säännöllisesti eri sidosryhmille kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla.

Komissio jatkaa myös matkailualan sidosryhmien kuulemista ja sidosryhmille tiedottamista asioista ja aloitteista, jotka vaikuttavat matkailualaan. Tämä on interaktiivinen prosessi, joka on tuottanut kaiken kaikkiaan myönteisiä tuloksia, ja sitä on vahvistettava ja parannettava jatkuvasti. Parhaillaan laadittavana oleva meriasioita koskeva vihreä kirja, joka kattaa niin rannikko- kuin merimatkailun, tarjoaa tässä yhteydessä lukuisille sidosryhmille lisämahdollisuuden esittää kannanottojaan EU:n politiikan määrittelyyn.

2.1.3. Tarjolla olevien eurooppalaisten rahoitusvälineiden parempi käyttö

Matkailuala on hyötynyt suuresti EU:n eri rahoitusvälineiden tarjoamasta taloudellisesta tuesta. Vuosina 2007–2013 rakennerahastoista ja muista EU-ohjelmista tuetaan rahallisesti matkailuyritysten, -palvelujen ja -perusrakenteiden kehittämistä.

Komissio on suunnitellut mahdollisuutta rahoittaa kestävään matkailuun liittyviä hankkeita Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR)[9] kautta sosioekonomisen kehityksen tukemiseksi. EAKR tukee ”lähentymiseen”, ”kilpailukykyyn ja työllisyyteen” ja ”Euroopan alueiden väliseen yhteistyöhön” liittyvien tavoitteidensa kautta entistä kestävämpiä matkailun rakenteita kulttuuri- ja luonnonperinnön vahvistamiseksi, esteettömyyttä ja liikkuvuutta lisäävän infrastruktuurin kehittämiseksi sekä tieto- ja viestintätekniikan, innovatiivisten pk-yritysten, yritysten verkostojen ja klusterien, lisäarvoa tuottavien palvelujen, yhteisten rajatylittävien matkailustrategioiden ja alueiden välisen kokemusten vaihdon edistämiseksi.

Ympäristön ja liikenteen infrastruktuureja, jotka ovat molemmat ratkaisevan tärkeitä matkailualalle, rahoitetaan myös koheesiorahastosta.

Matkailualan kehittäminen on sen työpaikkojen luomiseen liittyvän potentiaalin vuoksi tärkeä Euroopan sosiaalirahaston (ESR) toiminnan kohde. ESR muun muassa osarahoittaa hankkeita, joiden kohteena ovat koulutusohjelmat, joilla pyritään lisäämään tuottavuutta ja työpaikkojen ja palvelujen laatua matkailualalla.

ESR tarjoaa myös kohdennettua koulutusta, johon yhdistetään pieni starttiraha aloittaville matkailualan mikroyrityksille. Nämä toimet ovat yleensä hyvin tehokkaita taloudellisen toiminnan ja työpaikkojen luojina. Lisäksi ESR osarahoittaa toimia, joilla tuetaan ammatillista liikkuvuutta.

Komissio seurasi Euroopan parlamentin aloitetta erityistoimen perustamisesta tulevaan Leonardo da Vinci -ohjelmaan (osa uutta integroitua toimintaohjelmaa elinikäisen oppimisen alalla)[10] oppisopimusoppilaille ja ammatillisessa peruskoulutuksessa oleville nuorille tarkoitetun liikkuvuusohjelman muodossa ja käynnisti vuonna 2005 joukon valmistelevia tutkimuksia, joiden avulla määritetään mahdollisten eurooppalaisten oppisopimuskoulutusmallien keskeiset piirteet. Nämä tutkimukset tarjoavat tarkempaa tietoa mahdollisista liikkuvuuden esteistä ammatillisessa koulutuksessa. Matkailu on nimetty mahdolliseksi pilottitoimialaksi. Tällä tavoin on tarkoitus saada konkreettisia ehdotuksia ratkaisuiksi, jotka muodostavat perustan erityistoimista koostuvaksi ohjelmaksi, joka on tarkoitus toteuttaa tämän pilottihankkeen toisessa vaiheessa.

Maaseutualueista on tullut aiempaa houkuttelevampia, ja niillä on ympäristönäkökulmasta paljon tarjottavaa, minkä ansiosta maaseutumatkailusta on viime vuosikymmeninä tullut merkittävä maaseudun elinkeinoelämän monimuotoisuutta lisäävä tekijä, joka integroituu hyvin maataloustoimintaan. Tästä voi tulla merkittävä mahdollisuus myös uusille jäsenvaltioille ja ehdokasmaille. Uusi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto tarjoaa tukea seuraavanlaiseen toimintaan:

- maataloustuotannon ja -tuotteiden laadun parantaminen

- ympäristön ja maaseudun tilan parantaminen

- matkailutoiminnan kannustaminen osana maaseudun elinkeinoelämän monipuolistamista

- kulttuuriperinnön säilyttämiseen, kunnostamiseen ja parantamiseen liittyvät tutkimukset ja investoinnit.

Ehdotettuun uuteen Euroopan kalatalousrahastoon (EKTR) sisällytetään uusi ”kalastuksen kestävää kehitystä” koskeva ensisijainen tavoite. Sen tarkoituksena on lievittää kalatalousalan rakenneuudistuksen sosioekonomisia vaikutuksia ja elvyttää kalataloudesta riippuvaisia alueita monipuolistamalla elinkeinoelämää ja luomalla vaihtoehtoisia työpaikkoja. Ekomatkailu on yksi niistä alueista, joille kalastajat voivat suunnata uudelleen toimintaansa. Pienimuotoista kalastusta ja matkailun perusrakenteita tuetaan myös Euroopan kalatalousrahaston kautta. Lisäksi rahastosta tuetaan uudelleenkoulutusta ammatteihin, jotka voivat merikalastuksen ohella liittyä matkailuun.

Ehdotetulla ”kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmalla”[11] tuetaan EU:n yritysten ja erityisesti pk-yritysten kilpailukykyä.

Ehdotetusta seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta[12] tuettavan tutkimuksen tuloksista voi olla hyötyä matkailualalle, kuten esimerkiksi tieto- ja viestintätekniikan, satelliittisovellusten, kulttuuriperinnön ja maankäytön tutkimuksesta. Tällöin hyödynnetään aiemmista tutkimuksen puiteohjelmista tuettuja tutkimuksia, joiden tuloksia kannattaa levittää päätöksentekijöiden ja sidosryhmien keskuudessa.

Jäsenvaltioiden, alueiden, paikallisviranomaisten ja toimialan olisi kaikilla tasoilla tehtävä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että matkailuala voi hyötyä täysimääräisesti eurooppalaisista rahoitusvälineistä ja että se otetaan huomioon kaikkien alaan liittyvien hankkeiden suunnittelussa.

2.2. Kestävän matkailun edistäminen

2.2.1. Euroopan matkailualan Agenda 21 -toimintaohjelma

Kasvuun ja työpaikkojen luomiseen tähtäävä välitön tavoite kulkee käsi kädessä sosiaalisten ja ympäristötavoitteiden edistämisen kanssa. Uudistettu Lissabonin strategia on keskeinen osatekijä perustamissopimuksessa asetettuun kestävän kehityksen yleistavoitteeseen pyrittäessä: tavoitteena on parantaa hyvinvointia ja elinoloja kestävällä tavalla nykyisten ja tulevien sukupolvien hyväksi.

Komissio korosti jo tiedonannossaan ”Euroopan matkailun kestävyyden suuntaviivat”[13], että Euroopan matkailun taloudellinen, sosiaalinen ja ekologinen kestävyys osana kestävää kehitystä Euroopassa ja koko maailmassa on varmistettava. Se on tärkeää tämän taloudellisesti erittäin merkittävän toimialan elinkelpoisuuden, jatkuvan kasvun, kilpailukyvyn ja kaupallisen menestyksen kannalta. Tämän johdosta tiedonannolla käynnistettiin Euroopan matkailualan Agenda 21 -toimintaohjelman laatiminen.

Komissio perusti vuonna 2004 matkailun kestävää kehitystä käsittelevän ryhmän (Tourism Sustainability Group, TSG) kannustamaan sidosryhmien välistä synergiaa ja tarjoamaan panoksia Euroopan matkailualan kestävyyttä edistävään Agenda 21 -prosessiin. Ryhmä koostuu asiantuntijoista, jotka edustavat tasapainoisesti toimialajärjestöjä, matkakohteita ja ammattiliittoja/kansalaisyhteiskuntaa. Myös jäsenvaltioiden viranomaiset ja kansainväliset järjestöt kuten Maailman matkailujärjestö ovat edustettuina. Ryhmä kiinnittää erityishuomiota ympäristökysymyksiin.

Ryhmä saattaa työnsä päätökseen ja esittää raportin vuonna 2006. Komissio aloittaa jatkotoimien järjestämisen tämän perusteella ja aikoo toimia raportin pohjalta esittääkseen vuoteen 2007 mennessä ehdotuksen Euroopan matkailualan Agenda 21 -toimintaohjelmaksi.

2.2.2. Euroopan matkailualan kestävyyteen liittyvät erityiset tukitoimet

Euroopan matkailualan Agenda 21 -toimintaohjelman laatiminen ja toteuttaminen on pitkäaikainen prosessi. Tämän työn lisäksi komissio suunnittelee erityistoimia, joilla edistetään Euroopan matkailualan taloudellista ja sosiaalista kestävyyttä muun muassa seuraavasti:

- Määritetään kansalliset ja kansainväliset toimenpiteet matkailuun liittyvien pk-yritysten tukemiseksi ja luodaan menettely hyvien käytänteiden vaihtamiseksi.

- Arvioidaan kaikkien ulottuvilla olevan matkailun taloudellinen vaikutus makrotaloudelliseen kasvuun ja työllisyyteen, pk-yritysten liiketoimintamahdollisuuksiin, palvelujen laatuun ja kilpailukykyyn.

- Helpotetaan ”kaikkien ulottuvilla olevaan matkailuun” liittyvien hyvien käytänteiden vaihtoa.

- Julkaistaan opaskirja matkailualan ”oppimisalueista” (”How to set up Learning Areas in the Tourism sector”), jotta tuettaisiin matkailualalla toimivien pätevöitymistä ja saataisiin kaikki sidosryhmät mukaan.

- Tutkitaan työllisyyssuuntauksia rannikko- ja merialueisiin liittyvillä matkailualoilla.

- Kehitetään virallista tilastointia ja teetetään e-Business W@tch -tutkimuksia sähköisen liiketoiminnan tulevaisuuden merkityksen ja vaikutusten arvioimiseksi matkailualan kannalta.

- Jatketaan komission tekemiä aloitteita ja yhteistyötä jäsenvaltioiden, toimialan ja Maailman matkailujärjestön kanssa lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi erityisesti silloin, kun tällaisia rikoksia tekevät matkailijat.

2.3. Matkailualan tuntemuksen ja näkyvyyden parantaminen

2.3.1. Euroopan matkailualan tuntemuksen parantaminen

Sekä julkisen että yksityisen sektorin päätöksentekijät tarvitsevat yhdenmukaistettuja ja entistä yksityiskohtaisempia tilastoja, jotka saadaan käyttöön oikea-aikaisesti. Matkailualaa koskevien tilastotietojen keräämisestä annettu neuvoston direktiivi 95/57/EY[14] ajantasaistetaan, jotta voidaan ottaa huomioon matkailualan kehitys Euroopassa ja matkailijoiden tarpeet. Direktiiviä parannetaan selvästi oikea-aikaisuuden ja säännöllisyyden, relevanssin ja vertailukelpoisuuden kannalta.

Matkailun satelliittitilinpidon (Tourism Satellite Accounts, TSA) parempaa yhdenmukaistamista ja täytäntöönpanoa edistetään myös jäsenvaltioiden, kansallisten tilastolaitosten ja muiden sidosryhmien yhteistyönä, koska nämä tilit voivat osaltaan lisätä matkailualan todellisen koon ja arvon ymmärtämistä. Tämän työn kannalta on paljon hyötyä kokemuksista, joita on kerätty komission rahoitustukea saaneista pilottihankkeista (2002–2006).

Eurostat tuottaa edelleen erityisjulkaisuja, joista on hyötyä toimialalle ja viranomaisille. Niitä ovat esimerkiksi ”Panorama on tourism”, ”Pocketbook on tourism” ja useat ”Statistics in Focus” -julkaisut, jotka käsittelevät talvi- ja kesäkauden suuntauksia, tieto- ja viestintätekniikkaa matkailualalla, eurooppalaisten lomatottumuksia, matkailualan työllisyyttä jne.

2.3.2. Tuki eurooppalaisten matkakohteiden myynninedistämiselle

Markkinoiden globalisoituminen on luonut kilpailupaineita mutta myös avannut mahdollisuuksia, kun uusilta markkina-alueilta (kuten Kiinasta, Venäjältä ja Intiasta) tulevilla matkailijoilla on varaa korkeatasoiseen lomailuun. Entistä useampien matkailijoiden houkutteleminen Eurooppaan edistää kasvua ja työpaikkojen luomista.

Komissio rahoitti eurooppalaisten matkakohteiden portaalin (European Tourist Destinations Portal) perustamista edistääkseen Euroopan markkinointia houkuttelevista matkakohteista muodostuvana kokonaisuutena. Portaali sisältää käytännön tietoa Euroopasta, kuten matkan suunnitteluun tarvittavia tietoja (liikenne, sää ja kalenteri) tai suosituksia siitä, ”minne mennä” ja ”mitä tehdä”, sekä linkkejä kansallisille verkkosivustoille. Portaali alkaa toimia maaliskuussa 2006, ja sitä hallinnoi Euroopan matkailukomissio (European Travel Commission).

Eurooppalaisissa kaupungeissa ja eri alueilla järjestetään lukuisia kulttuuritapahtumia (kuten Euroopan kulttuuripääkaupunki[15] tai festivaalit) ja urheilutapahtumia, eli tapahtumia, joilla voi olla suuri merkitys matkakohteen imagomarkkinoinnille ennen tapahtumaa, sen aikana ja sen jälkeen. Matkailuun liittyvät pk-yritykset voivat erityisesti hyötyä tällaisista tapahtumista, jos ne ovat riittävästi mukana järjestelyiden kaikissa vaiheissa.

Komissio aikoo analysoida tällaisten tapahtumien vaikutuksen matkailualalle suuntautuneisiin pk-yrityksiin. Tarkastelun tulokset ja suositukset tapahtumia tulevaisuudessa isännöiville tahoille esitetään Euroopan tasolla järjestettävässä konferenssissa.

Suuri joukko eurooppalaisia matkakohteita kehittää parhaillaan onnistuneita toimintatapoja matkailun kestävyyden edistämiseksi. Nämä toimintatavat voivat olla esimerkkeinä kaikille matkakohteille, jotka pyrkivät parantamaan matkailutoimintaansa. Komissio tutkii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa mahdollisuuksia edistää tietoisuutta näistä hyvistä käytänteistä mahdollisesti luomalla eurooppalaisille matkakohteille tarkoitetun laatupalkinnon (”European destinations of excellence award”).

2.3.3. Matkailualan näkyvyyden parantaminen: yhteinen tavoite

Komissio työskentelee jatkuvasti yhteistyössä kansallisten viranomaisten ja toimialan sidosryhmien kanssa lisätäkseen Euroopan matkailualan näkyvyyttä ja tuntemusta, sillä matkailuala nähdään usein monimuotoisuutensa vuoksi vain kapeasta näkökulmasta ottamatta huomioon, että se on ilmiö, joka vaikuttaa moniin talouden ja yhteiskunnan osa-alueisiin.

Joka vuosi vuodesta 2002 alkaen on eri jäsenvaltio järjestänyt vuotuisen Euroopan matkailufoorumin. Se järjestetään läheisessä yhteistyössä komission, jäsenvaltioiden ja Euroopan matkailualan kanssa. Foorumin järjestäminen useissa uusissa jäsenvaltioissa (vuonna 2004 Unkarissa, vuonna 2005 Maltalla ja vuonna 2006 Kyproksella) tuo tapahtumalle lisäarvoa.

Komissio jatkaa työskentelyään läheisessä yhteistyössä asianomaisten toimijoiden kanssa tavoitteenaan

- varmistaa, että käsiteltävät aiheet ovat relevantteja nykytilanteen kannalta

- lisätä matkailualan sidosryhmien sitoutumista foorumiin

- parantaa tapahtuman näkyvyyttä kaikkialla Euroopassa.

Myös useat neuvoston puheenjohtajavaltiot ovat järjestäneet matkailualan ministerikokouksia, erityiskonferensseja ja tapahtumia tai osallistuneet Euroopan matkailufoorumin järjestelyihin yhdessä isäntämaan kanssa. Tällaiset tapahtumat ovat arvokkaita, koska ne edistävät läheisiä yhteyksiä päätöksentekijöiden ja sidosryhmien välillä, tuovat esiin erityiskysymyksiä ja tarjoavat laajalti näkyvyyttä Euroopan matkailualalle. Komissio aikoo edelleen tukea aktiivisesti näitä aloitteita ja kannustaa tulevia puheenjohtajavaltioita toimimaan samoin.

3. PÄÄTELMÄ

Matkailualan monitahoisuus ja siinä mukana olevien toimijoiden monimuotoisuus edellyttävät kaikkien sidosryhmien yhteistyötä, kun suunnitellaan ja toteutetaan siihen liittyviä eurooppalaisia toimintatapoja ja toimenpiteitä. Yhteisön toimielinten, kansallisten viranomaisten, ammattialajärjestöjen, työnantajien ja työntekijöiden, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja tutkijoiden olisi luotava kumppanuussuhteita kaikilla tasoilla Euroopan matkailualan kilpailukyvyn parantamiseksi ja sen merkityksen osoittamiseksi. Yhteistyön ja kumppanuussuhteiden kehittämistä uudistetun politiikan mukaisesti voidaan tarkastella säännöllisesti Euroopan matkailufoorumien yhteydessä.

Tässä tiedonannossa esitetään, mitä komissio aikoo tehdä ja kuinka se aikoo toimia matkailualalla nykyisten EU:n oikeudellisten puitteiden mukaisesti, jotta alan tarjoamia kasvu- ja työllistämismahdollisuuksia voidaan paremmin hyödyntää kestävällä tavalla. Lisäksi siinä tuodaan esiin, millä tavoin eri sidosryhmät voivat olla mukana yhteisön toimissa. Uudistettu politiikka koskee kaikkia tärkeimpiä eurooppalaisen politiikanteon osa-alueita, ja se antaa mahdollisuuden kaikkien asianomaisten toimijoiden rakentavaan yhteistyöhön. Sen onnistumisen aste riippuu kaikkien sidosryhmien toiminnasta ja aktiivisesta mukanaolosta.

[1] KOM(2005) 24, 2.2.2005.

[2] Ks. http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourismeu.htm#factsandfigures.

[3] Eurostat – Statistics in focus 32/2005.

[4] The European Sustainable Development Strategy 2005 – 2010. Ks. http://europa.eu.int/comm/sustainable/sds2005-2010/index_en.htm.

[5] KOM(2005) 97, 16.3.2005.

[6] Esimerkki jo hyväksytystä lainsäädännöstä on direktiivi 2005/36/EY, jolla koonnetaan ja ajantasaistetaan ammattipätevyyden tunnustamista koskevat nykyiset säännöt, mikä helpottaa matkailualalla toimivien ammattihenkilöiden palveluntarjontaa.

[7] Ks. http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/tourism/policy-areas/measures.htm sekä muut aloitteet, kuten ehdotus direktiiviksi palveluista sisämarkkinoilla.

[8] PE 353.597/v03-00.

[9] Ks. http://europa.eu.int/comm/regional_policy/index_en.htm.

[10] KOM(2004) 474, 14.7.2004.

[11] KOM(2005) 121 lopullinen, 6.4.2005.

[12] Ks. http://europa.eu.int/comm/research/future/index_en.cfm.

[13] KOM(2003) 716 lopullinen, 21.11.2003.

[14] EYVL L 291, 6.12.1995, s. 32–39.

[15] Ks. http://europa.eu.int/comm/culture/eac/other_actions/cap_europ/cap_eu_en.html.