Keskiviikko 24. syyskuuta 2008

Tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutetut laitokset (uudelleenlaatiminen) ***II

P6_TA(2008)0447

Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 24. syyskuuta 2008 neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu) (5724/2/2008 — C6-0222/2008 — 2005/0237A(COD))

2010/C 8 E/43

(Yhteispäätösmenettely: toinen käsittely)

Euroopan parlamentti, joka

ottaa huomioon neuvoston yhteisen kannan (5724/2/2008) — C6-0222/2008) (1),

ottaa huomioon ensimmäisessä käsittelyssä esittämänsä kannan (2) komission ehdotuksesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2005)0587),

ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon työjärjestyksen 62 artiklan,

ottaa huomioon liikenne- ja matkailuvaliokunnan suosituksen toiseen käsittelyyn (A6-0331/2008);

(1) EUVL C 184 E, 22.7.2008, s. 11.

(2) EUVL C 74 E, 20.3.2008, s. 632.

Keskiviikko 24. syyskuuta 2008

P6_TC2-COD(2005)0237A

Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu toisessa käsittelyssä 24. syyskuuta 2008, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/…/EY antamiseksi lippuvaltiota koskevien vaatimusten noudattamisesta ja alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista (uudelleen laadittu)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 22 päivänä marraskuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/57/EY (4) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Nyt kun mainittua direktiiviä muutetaan vielä uudelleen, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.

(2) Ottaen huomioon direktiivin 94/57/EY säännösten luonteen, sen säännösten uudelleen laatiminen kahtena eri yhteisön säädöksenä, eli direktiivinä ja asetuksena, olisi tarkoituksenmukaista

(3) Merenkulun turvallisuutta koskevasta yhteisestä politiikasta 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa päätöslauselmassa (5) neuvosto vahvisti tavoitteeksi pitää poissa yhteisön vesiltä alukset, jotka eivät täytä vaatimuksia, ja asetti etusijalle yhteisön toimet, joiden tarkoituksena on varmistaa kansainvälisten sääntöjen tosiasiallinen ja yhdenmukainen soveltaminen laatimalla yhteiset standardit luokituslaitoksille , joilla tarkoitetaan alusten tarkastus- ja katsastuslaitoksia (jäljempänä ”hyväksytyt laitokset”) .

(4) Merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä voidaan parantaa tehokkaasti soveltamalla tarkasti yleissopimuksia, päätöslauselmia ja kansainvälisiä sääntöjä edistäen samalla palvelujen vapaan tarjonnan tavoitetta.

(5) Lippuvaltion ja satamavaltion on valvottava, täyttävätkö alukset merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevat yhtenäiset kansainväliset standardit.

(6) Jäsenvaltiot vastaavat kansainvälisten turvallisuustodistusten antamisesta ja pilaantumisen ehkäisemisestä, joista määrätään muun muassa 1 päivänä marraskuuta 1974 tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa ihmishengen turvallisuudesta merellä, jäljempänä ”SOLAS 74 -yleissopimus”, 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehdyssä kansainvälisessä lastiviivayleissopimuksessa sekä 2 päivänä marraskuuta 1973 tehdyssä yleissopimuksessa alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä, jäljempänä ”MARPOL-yleissopimus”, ja sen vuoden 1978 pöytäkirjassa, sekä varmistettava mainittujen yleissopimusten soveltaminen.

(7) Mainittujen yleissopimusten mukaan kaikki jäsenvaltiot voivat antaa hyväksytyille laitoksille eriasteiset valtuudet antaa todistuksia yleissopimusten määräysten noudattamisesta ja siirtää näiden tehtäväksi turvallisuustodistusten antamisen ja pilaantumisen ehkäisemisen.

(8) Monet maailman hyväksytyistä laitoksista eivät huolehdi asianmukaisesta sääntöjen täytäntöönpanosta eivätkä asianmukaisesta luotettavuudesta toimiessaan kansallisten viranomaisten puolesta, koska niillä ei ole käytettävissä ▐ riittäviä rakenteita eikä kokemusta voidakseen suorittaa tehtävänsä suurella ammattitaidolla.

(9) Lisäksi nämä hyväksytyt laitokset laativat ja panevat täytäntöön alusten suunnittelua, rakentamista, huoltoa ja tarkastamista koskevat säännöt, ja niiden vastuulla on tarkastaa alukset lippuvaltioiden puolesta ja todistaa, että alukset täyttävät kansainvälisten yleissopimusten vaatimukset, mikä on edellytys asianmukaisten todistuskirjojen antamiselle. Jotta ne voisivat toteuttaa tehtävänsä tyydyttävällä tavalla, niiden on oltava täysin riippumattomia, niillä on oltava pitkälle erikoistunutta teknistä asiantuntemusta ja niiden on harjoitettava tiukkaa laadunhallintaa.

(10) Hyväksyttyjen laitosten olisi voitava tarjota palvelujaan koko yhteisön alueella ja kilpailla keskenään siten, että ne tarjoavat saman turvallisuuden ja ympäristön suojelun tason. Niiden toiminnalle olisi siten vahvistettava yhdenmukaiset ammatilliset vaatimukset, joita sovelletaan koko yhteisön alueella.

(11) Radioturvallisuuskirjan antaminen lastialuksille voidaan antaa yksityisten laitosten tehtäväksi, joilla on riittävä asiantuntemus ja pätevä henkilökunta.

(12) Jäsenvaltio voi rajoittaa valtuuttamiensa hyväksyttyjen laitosten lukumäärää avoimesti ja puolueettomasti määriteltyjen tarpeidensa perusteella sillä varauksella, että komissio valvoo asiaa komiteamenettelyä noudattaen.

(13) Tämän direktiivin olisi varmistettava palveluiden vapaa tarjonta yhteisön alueella, ja komissiolla olisi sen vuoksi oltava oikeus neuvotella yhteisöön sijoittautuneiden hyväksyttyjen laitosten yhdenvertaisesta kohtelusta niiden kolmansien maiden kanssa, joissa jotkin hyväksytyt laitokset sijaitsevat.

(14) Kansallisten viranomaisten on osallistuttava tiiviisti alusten katsastuksiin ja vastaavien todistuskirjojen antamiseen kansainvälisten turvallisuussääntöjen täydellisen noudattamisen varmistamiseksi silloinkin, kun jäsenvaltiot antavat lakisääteiset tehtävänsä niiden hallintoon kuulumattomille hyväksytyille laitoksille. Tämän vuoksi on aiheellista luoda läheinen yhteistyösuhde viranomaisten ja niiden valtuuttamien hyväksyttyjen laitosten välille, joka saattaa edellyttää, että hyväksytyillä laitoksilla on paikallinen edustaja sen jäsenvaltion alueella, jonka puolesta ne suorittavat tehtäviään.

(15) Jäsenvaltioiden puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten taloudellisten vastuujärjestelmien eroavuudet haittaisivat tämän direktiivin asianmukaista täytäntöönpanoa. Ongelman ratkaisemisen helpottamiseksi on syytä jossain määrin yhdenmukaistaa yhteisön tasolla sellaista hyväksytyn laitoksen merellä tuottamasta vahingosta aiheutuvaa vastuuta, josta päätetään tuomioistuimessa, riita-asiassa käytetty välitysmenettely mukaan lukien.

(16) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (6) mukaisesti.

(17) Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta muuttaa tätä direktiiviä kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtyjen muutosten sisällyttämiseksi siihen. Koska kyseiset toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, myös täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

(18) Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin edelleen oltava mahdollisuus keskeyttää ▐ hyväksytylle laitokselle myöntämänsä valtuutuksen voimassaolo, jos turvallisuus tai ympäristö ovat vakavassa vaarassa. Komission olisi päätettävä viipymättä komiteamenettelyä noudattaen, olisiko kansallinen keskeytys mahdollisesti peruutettava.

(19) Jäsenvaltioiden on määräajoin arvioitava niiden puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten suoritukset ja toimitettava komissiolle ja kaikille muille jäsenvaltioille näitä suorituksia koskevat tarkat tiedot.

(20) Jäsenvaltioiden on satamaviranomaisina edistettävä turvallisuutta ja pilaantumisen ehkäisemistä yhteisön vesillä tarkastamalla ensisijaisesti alukset, jotka ovat saaneet todistuskirjansa laitoksilta, jotka eivät täytä yhteisiä vaatimuksia, ja tällä tavalla varmistettava, että kolmannen valtion lipun alla purjehtivat alukset eivät saa osakseen suotuisampaa kohtelua.

(21) Tällä hetkellä ei ole olemassa yhtenäisiä kansainvälisiä standardeja rungosta, koneistosta, sähkölaitteista ja hallintalaitteista, joita kaikkien alusten olisi noudatettava rakentamisvaiheessa tai niiden käyttöiän aikana. Nämä standardit voidaan laatia hyväksyttyjen laitosten sääntöjen tai vastaavien standardien mukaisesti, jotka kansallisten viranomaisten on annettava teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY (7) määriteltyä menettelyä noudattaen.

(22) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, eli niiden toimenpiteiden vahvistamista, joita jäsenvaltiot noudattavat suhteissaan yhteisössä toimivien alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen myöntämisestä vastaaviin laitoksiin, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

(23) Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan direktiivin 94/57/EY sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu kyseiseen direktiiviin.

(24) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä I olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.

(25) Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (8) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden olisi laadittava omaa käyttöään varten ja yhteisön edun turvaamiseksi omat taulukkonsa, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin säännösten ja täytäntöönpanotoimien vastaavuus, ja niiden olisi julkistettava kyseiset taulukot.

(26) Toimenpiteistä, joita hyväksyttyjen laitosten on noudatettava, säädetään [alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista] … päivänä …kuuta … annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o …/… (9) (10)║,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Tämän direktiivin tarkoituksena on:

a) varmistaa, että jäsenvaltiot täyttävät tosiasiallisesti ja yhdenmukaisesti velvollisuutensa lippuvaltioina kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti;

b) säätää toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava suhteissaan valtuuttamiinsa alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen antamisesta vastaaviin hyväksyttyihin laitoksiin merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamisen varmistamiseksi edistäen samalla palvelujen vapaan tarjonnan tavoitetta. Tähän prosessiin kuuluu myös kyseisten kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvien alusten runkoa, koneistoa, sähkölaitteita , radiolaitteita ja hallintalaitteita koskevien turvallisuusmääräysten laatiminen ja täytäntöönpano.

2 artikla

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) ”aluksella” kansainvälisten yleissopimusten soveltamisalaan kuuluvaa alusta;

b) ”jäsenvaltion lipun alla purjehtivalla aluksella” alusta, joka on rekisteröity jäsenvaltiossa ja purjehtii kyseisen jäsenvaltion lipun alla sen lainsäädännön mukaisesti. Alukset, jotka eivät vastaa tätä määritelmää, rinnastetaan kolmannen maan lipun alla purjehtiviin aluksiin;

c) ”tarkastuksilla ja katsastuksilla” tarkastuksia ja katsastuksia, jotka ovat kansainvälisten yleissopimusten sekä tämän direktiivin ja muun meriturvallisuutta koskevan yhteisön lainsäädännön mukaan pakollisia;

d) ”kansainvälisillä yleissopimuksilla”1 päivänä marraskuuta 1974 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta ihmishengen turvallisuudesta merellä (SOLAS 74), ▐ 5 päivänä huhtikuuta 1966 tehtyä kansainvälistä lastiviivasopimusta, 2 päivänä marraskuuta 1973 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä (MARPOL), vuonna 1969 tehtyä kansainvälistä aluksenmittausyleissopimusta (Tonnage 69); vuonna 1978 tehtyä kansainvälistä merenkulkijoiden koulutusta, pätevyysasiakirjoja ja vahdinpitoa koskevaa yleissopimusta (STCW 78), vuonna 1972 tehtyä yleissopimusta yhteentörmäämisen estämiseksi merellä, (COLREG 72) sekä näiden yleissopimusten pöytäkirjoja ja muutoksia sekä asiaan liittyviä, kaikkia jäsenvaltioita sitovia sääntöjä, sellaisina kuin ne ovat voimassa;

e) ”lippuvaltioita koskevalla säännöstöllä” IMO:n yleiskokouksen 29 päivänä marraskuuta 2007 päätöslauselmalla A.996(25) vahvistaman IMO:n velvoittavien asiakirjojen täytäntöönpanoa koskevan säännöstön (”Code for the implementation of mandatory IMO instruments”) 1 ja 2 osaa, sellaisina kuin ne ovat kulloinkin voimassa;

f) ”viranomaisilla” sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii, toimivaltaisia viranomaisia, mukaan lukien eri osastot, virastot ja elimet, jotka vastaavat IMO:n yleissopimusten lippuvaltiota koskevien määräysten täytäntöönpanosta;

g) ”laitoksella” oikeushenkilöä, sen tytäryrityksiä ja kaikkia muita sen määräysvallassa olevia yhteisöjä, jotka joko yhdessä tai erikseen suorittavat tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä;

h) ”määräysvallalla” edellä e alakohdassa tarkoitettuja oikeudellisia tai tosiasiallisia oikeuksia, sopimuksia tai muita keinoja, jotka joko erikseen tai yhdessä antavat mahdollisuuden käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa oikeushenkilöön nähden tai mahdollistavat sen, että kyseinen oikeushenkilö suorittaa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia tehtäviä;

i) ”hyväksytyllä laitoksella”[alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista] annetun asetuksen (EY) N:o …/… (11) mukaisesti hyväksyttyä laitosta;

j) ”valtuuttamisella” tekoa, jolla jäsenvaltio antaa valtuudet tai siirtää toimivallan hyväksytylle laitokselle;

k) ”lakisääteisellä todistuskirjalla” kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti lippuvaltion toimesta tai puolesta annettua todistuskirjaa;

l) ”säännöillä ja menettelyillä” alusten suunnittelua, rakentamista, varusteita, huoltoa ja katsastamista koskevia hyväksytyn laitoksen vaatimuksia;

m) ”luokitustodistuksella” hyväksytyn laitoksen antamaa asiakirjaa, jossa todistetaan aluksen kunnon soveltuvuus erityiseen tarkoitukseen tai käyttöön kyseisen hyväksytyn laitoksen vahvistamien ja julkistamien sääntöjen ja määräysten mukaisesti;

n) ”lastialuksen radio-turvallisuuskirjalla” SOLAS-yleissopimuksen muuttamisesta tehdyllä vuoden 1988 pöytäkirjalla käyttöönotettua, kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) hyväksymää todistuskirjaa.

3 artikla

1. Ottaessaan kantaakseen kansainvälisiin yleissopimuksiin perustuvan vastuunsa ja velvoitteensa jäsenvaltioiden on toimittava siten, että niiden asianomaiset viranomaiset voivat varmistaa niiden määräysten tosiasiallisen soveltamisen 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti.

2. Jäsenvaltioiden on sovellettava lippuvaltioita koskevaa säännöstöä.

3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet huolehtiakseen siitä, että niiden viranomaiset ovat riippumattoman auditoinnin kohteena vähintään kerran joka viides vuosi IMO:n 1 päivänäjoulukuuta 2005 pidetyssä yleiskokouksessa annetun päätöslauselman A.974(24) määräysten mukaisesti. Niiden on varmistettava, että tarvittaessa auditoinnin tulosten perusteella laaditaan kyseisen päätöslauselman liitteessä olevan II osan 8 osaston mukaisesti kattava korjaussuunnitelma, joka pannaan oikea-aikaisesti ja tehokkaasti täytäntöön.

4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet alusten tarkastusten ja katsastusten suorittamiseksi ja antaakseen lakisääteisiä todistuskirjoja ja vapautuskirjoja kansainvälisten yleissopimusten määräysten mukaisesti.

5. Jos jäsenvaltio päättää 1 kohtaa varten sen lipun alla purjehtivien alusten osalta:

i) valtuuttaa laitoksia suorittamaan kaikki tai osan lakisääteisiin todistuskirjoihin liittyvistä tarkastuksista ja katsastuksista, mukaan lukien ne, joiden perusteella voidaan arvioida 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamista, ja tarvittaessa antamaan tai uusimaan niihin liittyvät todistuskirjat tai

ii) käyttää hyväksyttyjä laitoksia i alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten ja katsastusten toteuttamiseen kokonaisuudessaan tai osaksi,

se voi antaa nämä tehtävät ainoastaan hyväksytyille laitoksille.

Toimivaltaisen viranomaisen on kaikissa tapauksissa hyväksyttävä ensimmäisten vapautuskirjojen antaminen.

Lastialuksen radioturvallisuuskirjan osalta nämä tehtävät voidaan kuitenkin antaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymälle yksityiselle laitokselle, jolla on riittävä asiantuntemus ja pätevä henkilökunta suorittamaan radioviestinnän turvallisuuden arviointiin liittyviä erityistehtäviä toimivaltaisen viranomaisen puolesta.

6. Tämä artikla ei koske todistuskirjojen antamista aluksen yksittäisistä varusteista.

4 artikla

Lippuvaltion vaatimukset

1. Ennen kuin aluksen, jolle on myönnetty oikeus purjehtia jäsenvaltion lipun alla, sallitaan toimia, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseinen alus on sovellettavien kansainvälisten sääntöjen ja määräysten mukainen. Sen on erityisesti tarkastettava aluksen turvallisuustiedot kaikin asianmukaisin keinoin. Sen on tarvittaessa kuultava sen jäsenvaltion viranomaisia, jonka lipun alla alus ennen purjehti, selvittääkseen, onko kyseisten viranomaisten havaitsemia korjattavia puutteita tai turvallisuuskysymyksiä jäänyt hoitamatta.

2. Jos jokin lippuvaltio pyytää tietoja aluksesta, joka on aiemmin purjehtinut tietyn jäsenvaltion lipun alla, tämän jäsenvaltion on annettava viipymättä tälle toiselle lippuvaltiolle tiedot korjattavista puutteista ja muista merkityksellisistä turvallisuuteen liittyvistä kysymyksistä.

3. Kun jäsenvaltion viranomaisille ilmoitetaan, että satamavaltio on pysäyttänyt asianomaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivan aluksen, viranomaisten on huolehdittava asianmukaisista korjaavista toimenpiteistä aluksen saattamiseksi sovellettavien määräysten ja IMO:n yleissopimusten mukaiseksi. Tätä varten mainittujen viranomaisten on vahvistettava sovellettavat menettelyt.

5 artikla

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että viranomaisilla ja niiden valvonnan alaisuudessa ovat vähintään seuraavat niiden lipun alla purjehtivia aluksia koskevat tiedot ja että tiedot ovat asianmukaisen tietotekniikan avulla helposti viranomaisten saatavilla milloin tahansa:

a) aluksen tiedot (nimi, IMO-numero jne.);

b) katsastusten, mukaan lukien lisäkatsastukset ja täydentävät katsastukset, jos niitä on tehty, päivämäärät sekä auditointien päivämäärät;

c) tiedot aluksen todistuskirjojen antamiseen ja luokitukseen osallistuneista hyväksytyistä laitoksista;

d) tiedot laitoksista, jotka ovat tarkastaneet aluksen satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevien määräysten nojalla, sekä tarkastuspäivämäärät;

e) tiedot satamavaltioiden suorittamaan valvontaan liittyvien tarkastusten tuloksista (puutteita: KYLLÄ tai EI pysäyttämisiä: KYLLÄ tai EI);

f) tiedot vahingoista;

g) tiedot aluksista, jotka ovat lakanneet purjehtimasta asianomaisen jäsenvaltion lipun alla edellisten 12kuukauden aikana.

Jäsenvaltioiden on pyydettäessä toimitettava komissiolle edellä mainitut tiedot.

6 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion on laadunhallintajärjestelmänsä puitteissa jatkuvasti arvioitava ja tarkasteltava toimintaansa lippuvaltiona. Näiden arviointien on katettava [36] kuukauden kuluessa kaikki laadunhallintajärjestelmän näkökohdat, jotka liittyvät viranomaisten toiminnalliseen osaan.

Arviointiin on kuuluttava vähintään seuraavat suoritusindikaattorit:

— satamavaltioiden suorittaman valvonnan yhteydessä suoritettujen pysäytysten määrä,

— lippuvaltioiden suorittamien tarkastusten tulokset, ja

— tarpeen mukaan suoritusindikaattoreita, joilla määritellään, ovatko henkilöstö, voimavarat ja hallinnolliset menettelyt riittävät lippuvaltion velvollisuuksien täyttämiseksi.

2. Jäsenvaltioiden, jotka ovat laatineet 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia arvioita ja ovat satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan vuosikertomuksessa julkaistulla mustalla [tai harmaalla] listalla 1 päivänä heinäkuuta sinä vuonna, jolloin arviointi on saatettu loppuun, on annettava komissiolle selvitys lippuvaltiotoiminnastaan viimeistään 1 päivänä marraskuuta sinä vuonna, jona arviointi on saatettu loppuun.

Kyseisessä selvityksessä on määritettävä ja analysoitava keskeiset syyt puutteelliselle toiminnalle; selvityksessä on myös esitettävä suunnitelma korjaavista toimista, mukaan lukien tarvittaessa suoritettavat täydentävät katsastukset, jotka toteutetaan mahdollisimman pikaisesti.

3. Laadunhallintajärjestelmä on perustettava ja varmennettava viimeistään … (12).

7 artikla

Komissio antaa vuoden [2010] loppuun mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa se tarkastelee, olisiko mahdollista saada aikaan lippuvaltioiden valvontavelvollisuuksia koskeva yhteisymmärryspöytäkirja, jonka tavoitteena olisi taata tasavertaiset toimintaedellytykset niille lippuvaltioille, jotka ovat sitoutuneet panemaan velvoittavasti täytäntöön lippuvaltioita koskevan säännöstön ja jotka ovat suostuneet siihen, että ne auditoidaan IMO:n yleiskokouksen 1 päivänä joulukuuta 2005 antaman päätöslauselman A. 974 (24) määräysten mukaisesti.

8 artikla

Suhteet hyväksyttyihin laitoksiin

1. Soveltaessaan 3 artiklan 5 kohtaa jäsenvaltiot eivät pääsääntöisesti voi kieltäytyä valtuuttamasta hyväksyttyä laitosta suorittamaan kyseisiä tehtäviä, ellei tämän artiklan 2 kohdasta sekä 9 ja 13 artiklasta muuta johdu. Ne voivat kuitenkin rajoittaa valtuuttamiensa laitosten lukumäärää tarpeidensa perusteella sillä edellytyksellä, että niillä on avoimet ja puolueettomat perusteet menettelylleen.

Jäsenvaltion pyynnöstä komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.

2. Jotta jäsenvaltio voi hyväksyä, että kolmannessa valtiossa sijaitseva hyväksytty laitos suorittaa sen puolesta 3 artiklassa tarkoitetut tehtävät tai osan niistä , se voi vaatia kyseistä kolmatta maata myöntämään vastavuoroisen kohtelun yhteisössä sijaitseville hyväksytyille laitoksille.

Lisäksi yhteisö voi vaatia, että kolmas valtio, jossa hyväksytty laitos sijaitsee, myöntää vastavuoroisen kohtelun yhteisössä sijaitseville hyväksytyille laitoksille.

9 artikla

1. Jäsenvaltioiden, jotka tekevät 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun päätöksen, on luotava yhteistyösuhde toimivaltaisen viranomaisensa ja niiden puolesta toimivien laitosten välille.

2. Yhteistyösuhdetta on säädeltävä määrämuotoisella ja ketään syrjimättömällä kirjallisella sopimuksella tai vastaavalla oikeudellisella järjestelyllä, jossa vahvistetaan laitosten erityiset tehtävät ja toimet ja johon sisältyvät vähintään

a) IMO:n päätöslauselman A.739(18) liitteessä II esitetyt määräykset, jotka koskevat viranomaisen puolesta toimivien laitosten valtuuttamiseen liittyviä toimintaohjeita, ottaen huomioon viranomaisen puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten valtuuttamista koskevasta mallisopimuksesta annettujen IMO:n meriturvallisuuskomitean kiertokirjeen MSC/Circ.710 ja meriympäristön suojelukomitean kiertokirjeen MEPC/Circ. 307 liite, lisäykset ja täydennykset; Kun hyväksytty laitos, sen tarkastajat tai tekninen henkilöstö myöntävät vaadittuja todistuskirjoja viranomaisten puolesta, niitä koskevat sellaiset samat oikeudelliset takeet ja oikeussuoja, mukaan lukien kaikkien samojen puolustautumisoikeuksien käyttäminen, joihin viranomaiset ja niihin kuuluvat voivat turvautua myönnettyään edellä tarkoitetut vaaditut todistuskirjat;

b) seuraavat taloudellista vastuuta koskevat määräykset: i) jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merenkulkuonnettomuudesta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisen omaisuuden häviämisen tai vahingoittumisen taikka henkilövahingon tai kuolemantapauksen johdosta, jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen elinten, työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden tahallisesta teosta tai laiminlyönnistä taikka törkeästä huolimattomuudesta, viranomaisella on oikeus saada hyväksytyltä laitokselta taloudellinen korvaus siltä osin kuin kyseinen omaisuuden häviäminen, vahingoittuminen, ruumiinvamma tai kuolema on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama; ii) jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merellä tapahtuneesta vahingosta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisesta henkilövahingosta, joka ei ole johtanut kuolemaan ja jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden huolimattomasta tai varomattomasta toiminnasta tai laiminlyönnistä, viranomaisella on oikeus vaatia hyväksytyltä laitokselta taloudellinen korvaus siltä osin kuin kyseinen henkilövahinko , joka ei ole johtanut kuolemaan, on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama; jäsenvaltiot voivat rajoittaa hyväksytyn laitoksen maksettavaksi tulevaa enimmäiskorvausta, joka ei kuitenkaan saa olla alle 4 miljoonaa euroa , paitsi jos tuomiossa tai välitystuomiossa määrätty korvaussumma on tätä pienempi, jolloin maksetaan tuomion tai välitystuomion mukainen korvaus ; iii) jos viranomainen on tuomioistuimen lainvoimaisen päätöksen tai riita-asiassa käytetyssä välitysmenettelyssä aikaansaadun ratkaisun mukaan vastuussa merellä tapahtuneesta vahingosta ja velvollinen suorittamaan korvausta vahinkoa kärsineille sellaisen omaisuuden häviämisen tai muun omaisuusvahingon johdosta, jonka on kyseisessä tuomioistuimessa osoitettu johtuneen hyväksytyn laitoksen, sen työntekijöiden, edustajien tai muiden hyväksytyn laitoksen puolesta toimivien henkilöiden huolimattomasta tai varomattomasta toiminnasta tai laiminlyönnistä, viranomaisella on oikeus vaatia hyväksyttyä laitosta maksamaan kyseinen korvaus siltä osin kuin kyseinen omaisuuden häviäminen tai muu omaisuusvahinko on kyseisen tuomioistuimen päätöksen mukaan hyväksytyn laitoksen aiheuttama; jäsenvaltiot voivat rajoittaa hyväksytyn laitoksen maksettavaksi tulevaa enimmäiskorvausta, joka ei kuitenkaan saa olla alle 2 miljoonaa euroa , paitsi jos tuomiossa tai välitystuomiossa määrätty korvaussumma on tätä pienempi, jolloin maksetaan tuomion tai välitystuomion mukainen korvaus ;

c) määräykset viranomaisen tai sen nimeämän puolueettoman ulkopuolisen elimen määräajoin suorittamasta tarkastuksesta, joka koskee niitä tehtäviä, joita laitokset hoitavat sen puolesta 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla;

d) mahdollisuus suorittaa alusten satunnaisia ja yksityiskohtaisia tarkastuksia;

e) laitosten luokittelemaa aluskantaa, luokan muutoksia, luokituksen voimassaolon keskeyttämisiä tai luokituksen peruuttamisia koskevien olennaisten tietojen pakollista ilmoittamista koskevat määräykset .

3. Sopimuksessa tai vastaavassa lainsäädännöllisessä järjestelyssä voidaan vaatia, että hyväksytyllä laitoksella on paikallinen edustaja sen jäsenvaltion alueella, jonka puolesta se suorittaa 3 artiklassa tarkoitetut tehtävät. Tämä vaatimus voidaan täyttää paikallisella edustajalla, joka on jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeushenkilö ja sen kansallisten tuomioistuinten tuomiovallan alainen.

4. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tarkat tiedot tämän artiklan säännösten mukaisesti luodusta yhteistyösuhteesta. Komissio antaa niistä sen jälkeen tiedon muille jäsenvaltioille.

10 artikla

1. Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (13) perustettu meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevä komitea (COSS-komitea).

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

11 artikla

1. Tätä direktiiviä voidaan sen soveltamisalaa laajentamatta muuttaa

a) 2 artiklan d alakohdassa, 3 artiklan 1 kohdassa ja 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisiin yleissopimuksiin, pöytäkirjoihin, säännöstöihin ja päätöslauselmiin myöhemmin tehtyjen ja voimaan tulleiden muutosten sisällyttämiseksi tähän direktiiviin liittyviltä osin,

b) 9 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii ja iii alakohdassa yksilöityjen määrien muuttamiseksi.

Nämä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, hyväksytään 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

2. Uusien säädösten tai 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettuihin kansainvälisiin yleissopimuksiin liittyvien pöytäkirjojen antamisen seurauksena neuvosto päättää, komission ehdotuksesta ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden parlamentaariset menettelyt sekä IMO:n asiaa koskevat menettelyt, näiden uusien säännösten tai näiden pöytäkirjojen ratifiointia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä huolehtien siitä, että niitä sovelletaan samanaikaisesti ja yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa.

Edellä 2 artiklan d kohdassa ja 9 artiklassa mainittuihin kansainvälisiin oikeudellisiin asiakirjoihin tehdyt muutokset voidaan jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle asetuksen (EY) N:o 2099/2002 5artiklaa noudattaen.

12 artikla

Jos jäsenvaltio katsoo, ettei hyväksyttyä laitosta voida enää valtuuttaa suorittamaan sen puolesta 3 artiklassa määritettyjä tehtäviä, se voi [alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista] annetun asetuksen (EY) N:o …/… (14) liitteessä I esitetyistä vaatimuksista riippumatta keskeyttää ▐ tällaisen valtuutuksen voimassaolon seuraavaa menettelyä noudattaen:

a) jäsenvaltion on annettava viipymättä komissiolle ja muille jäsenvaltioille tieto päätöksestään ja sen perusteluista;

b) komissio arvioi turvallisuutta ja pilaantumisen ehkäisemistä koskevat näkökohdat huomioon ottaen asianomaisen jäsenvaltion esittämien syiden perusteella, onko hyväksytylle laitokselle myönnetyn valtuutuksen voimassaolo aiheellista keskeyttää;

c) komissio ilmoittaa 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen jäsenvaltiolle, onko sen päätökseen keskeyttää valtuutuksen voimassaolo riittävät perusteet turvallisuuteen tai ympäristöön kohdistuvan vakavan vaaran vuoksi. Jos päätökseen ei ole perusteita, komissio pyytää jäsenvaltiota peruuttamaan keskeytyksen. Jos päätökseen on perusteet ja asianomainen jäsenvaltio on 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti rajoittanut sen puolesta toimivien hyväksyttyjen laitosten määrää, komissio kehottaa jäsenvaltiota myöntämään valtuutuksen toiselle hyväksytylle laitokselle sen laitoksen sijaan, jonka valtuutuksen voimassaolo on keskeytetty.

13 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion on tarkastettava , että sen puolesta 3 artiklan 2 kohdassa mainitussa tarkoituksessa toimivat hyväksytyt laitokset suorittavat tehokkaasti kyseisessä artiklassa tarkoitetut tehtävät toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla.

2. Kunkin jäsenvaltion on tarkastettava puolestaan toimivat hyväksytyt laitokset vähintään joka toinen vuosi sekä toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kertomus näiden tarkastusten tuloksista viimeistään sen vuoden 31 päivänä maaliskuuta, joka seuraa niitä edeltäviä vuosia, joina tarkastukset toteutetaan .

14 artikla

Harjoittaessaan satamavaltiona tarkastusoikeuttaan ja täyttäessään tarkastusvelvollisuuksiaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille sekä lippuvaltiolle, jos ne havaitsevat, että lippuvaltion puolesta toimivat hyväksytyt laitokset ovat antaneet voimassaolevia lakisääteisiä todistuskirjoja alukselle, joka ei täytä kansainvälisten yleissopimusten asiaa koskevia määräyksiä, tai että aluksessa, jolla on voimassa oleva luokitustodistus, on kyseisen todistuksen kattamiin seikkoihin liittyviä puutteita. Tämän artiklan nojalla on ilmoitettava ainoastaan tapaukset, joissa alukset aiheuttavat vakavan uhan turvallisuudelle ja ympäristölle tai joiden osalta on näyttöä hyväksytyn laitoksen toimineen erityisen piittaamattomasti. Kyseiselle hyväksytylle laitokselle on ilmoitettava asiasta ensimmäisen tarkastuksen yhteydessä niin, että se voi heti toteuttaa asianmukaiset jatkotoimenpiteet.

15 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtiva alus on suunniteltu, rakennettu ja varusteltu ja sitä huolletaan hyväksytyn laitoksen laatimiin runkoa, koneistoa, sähkölaitteita ja hallintalaitteita koskeviin vaatimuksiin liittyvien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.

2. Jäsenvaltio voi päättää käyttää hyväksytyn laitoksen sääntöjä ja menettelyjä vastaavina pitämiään sääntöjä ainoastaan sillä edellytyksellä, että se antaa nämä säännöt viipymättä tiedoksi komissiolle direktiivissä 98/34/EY tarkoitettua menettelyä noudattaen sekä muille jäsenvaltioille, ja että yksikään jäsenvaltio tai komissio ei niitä vastusta tai ole tämän direktiivin 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä soveltamalla katsonut, etteivät ne täytä vastaavuusedellytystä.

3. Jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä valtuuttamiensa hyväksyttyjen laitosten kanssa kyseisten laitosten sääntöjen ja menettelyjen laatimisessa. Jäsenvaltioiden on neuvoteltava hyväksyttyjen laitosten kanssa, jotta kansainvälisistä yleissopimuksista voitaisiin saavuttaa yhdenmukainen tulkinta

16 artikla

Loppusäännökset

Komissio tiedottaa kerran kahdessa vuodessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin täytäntöönpanon edistymisestä jäsenvaltioissa.

17 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava […] artiklan ja liitteessä I olevan […] kohdan [artiklat tai niiden osat sekä liitteiden kohdat, joiden sisältöä on muutettu suhteessa direktiiviin 94/57/EY] noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan … (15) mennessä . Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset sekä niiden ja tämän direktiivin välinen vastaavuustaulukko kirjallisina komissiolle ▐.

Kun jäsenvaltiot hyväksyvät nämä säädökset, niissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on niiden virallisen julkaisun yhteydessä liitettävä tällainen viittaus. Niissä on myös mainittava, että voimassa oleviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin sisältyviä viittauksia tällä direktiivillä kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

18 artikla

Kumotaan direktiivi 94/57/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä I olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, … päivästä … kuuta … (16) alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä I olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

19 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

20 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja

(1) EUVL C 318, 23.12.2006, s. 195.

(2) EUVL C 229, 22.9.2006, s. 38.

(3) Euroopan parlamentin kanta, annettu 25. huhtikuuta 2007 (EUVL C 74 E, 20.3.2008, s. 632), neuvoston yhteinen kanta, hyväksytty 6. kesäkuuta 2008 (EUVL C 184 E, 22.7.2008, s. 11), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 24. syyskuuta 2008.

(4) EYVL L 319, 12.12.1994, s. 20 ║ .

(5) EYVL C 271, 7.10.1993, s. 1.

(6) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23 ║.

(7) EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37 ║.

(8) EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

(9) EUVL L … ║.

(10) EUVL L …

(11) EUVL … ║ .

(12) Kolme vuotta tämän direktiivin voimaantulosta.

(13) Meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) perustamisesta annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2099/2002 (EYVL L 324, 29.11.2002, s. 1) ║.

(14) EUVL … ║ .

(15) 18 kuukautta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.

(16) ║ Tämän direktiivin voimaantulopäivä.