Alueiden komitean lausunto aiheesta "EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän merkitys unionin alueille" CdR 109/98 fin



Virallinen lehti nro C 373 , 02/12/1998 s. 0033



Alueiden komitean lausunto aiheesta "EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän merkitys unionin alueille" (98/C 373/06) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon EU:n sisäisen verovapaan myynnin 30. kesäkuuta 1999 tapahtuvaan lakkauttamiseen liittyvät neuvoston direktiivit 91/680/EY (), päivätty 16. joulukuuta 1991, ja 92/12/EY (), päivätty 25. helmikuuta 1992, ottaa huomioon työvaliokuntansa 12. maaliskuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa aiheesta oma-aloitteinen lausunto ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 6:n "Työllisyys Talouspolitiikka Yhteismarkkinat Teollisuus Pk-yritykset" tehtäväksi, ottaa huomioon Euroopan parlamentin tutkimuksesta vastaavan pääosaston lokakuussa 1997 julkaiseman työasiakirjan aiheesta "EU:n sisäisen valmiste- ja arvonlisäverottoman myynnin lakkauttamisen taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset" (), ottaa huomioon valmiste- ja arvonlisäverottomasta myynnistä 29. lokakuuta 1997 järjestetyn Euroopan parlamentin julkisen kuulemisen päätelmät, ottaa huomioon Euroopan parlamentin 3. huhtikuuta 1998 antaman päätöslauselman valmiste- ja arvonlisäverottoman myynnin lakkauttamisesta (), ottaa huomioon valiokunta 6:n heinäkuun 20. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 109/98 rev, jonka esittelijä oli Sarah McCarthy-Fry ja apulaisesittelijä Maurice Cummins, sekä katsoo, että alueiden komitea on jo aiemmin kiinnittänyt huomiota matkailun ja liikenneinfrastruktuurin tärkeyteen alueiden kannalta muun muassa seuraavista aiheista antamissaan lausunnoissa: Maaseutumatkailun kehityspolitiikka Euroopan unionin alueilla (CdR 19/95) (), Komission vihreä kirja Euroopan unionin merkityksestä matkailussa (CdR 376/95) (), Ehdotus neuvoston päätökseksi ensimmäisestä monivuotisesta ohjelmasta Euroopan matkailun edistämiseksi Philoxenia (1997 2000) (CdR 302/96 fin) (), Komission tiedonanto Koheesiopolitiikka ja kulttuuri Työllisyyden edistäminen (CdR 69/97 fin) (), Kaupunkeihin suuntautuva kulttuurimatkailu ja sen työllisyysvaikutus (CdR 422/97 fin), ja että ylivoimainen enemmistö 17. maaliskuuta 1998 kokoontuneen neuvoston (liikenne) kokouksessa läsnä olleista ministereistä kannatti ehdotusta komissiolla teetettäväksi tutkimukseksi EU:n valmiste- ja arvonlisäverottoman myynnin lakkauttamisen taloudellisista ja sosiaalisista seurauksista, ja että 19. toukokuuta 1998 kokoontuneessa neuvostossa (Ecofin) huomattava osa jäsenvaltioista asettui tukemaan EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän perinpohjaista tarkistamista, hyväksyi 16. 17. syyskuuta 1998 pitämässään 25. täysistunnossa (syyskuun 17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Euroopan yhtenäisasiakirjassa ennakoitiin yhtenäismarkkinoiden luomista vuoden 1992 loppuun mennessä, jolloin rajojen tuli olla poistettu ja tavaroiden, ihmisten, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus toteutettu. Yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattaminen edellyttää teknisten, fyysisten ja verotuksellisten esteiden poistamista jäsenvaltioiden markkinoita ja talouksia jakavina tekijöinä, kuten komission vuonna 1985 julkaisemassa yhtenäismarkkinoiden lopullista toteuttamista koskevassa valkoisessa kirjassa todetaan. 1.2. Komissio ehdotti EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän lakkauttamista yhtenä keinona toteuttaa yhtenäismarkkinat lopullisesti 1. tammikuuta 1993 mennessä. Asiasta vastaavana komission jäsenenä tuolloin toimineen Christiane Scrivenerin mukaan järjestelmän lakkauttamisen peruste oli, että verottoman myynnin jatkaminen yhteisön sisäisessä matkustajaliikenteessä merkitsisi eräänlaisten rajatarkastusten säilyttämistä ja tavara- ja kuljetusmarkkinoiden vääristymien jatkumista. 1.3. EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän lakkauttaminen edellytti muutoksia yhteiseen arvonlisäverojärjestelmään sekä valmisteveroa koskevan lainsäädännön uudistamista. Niinpä komissio teki vuonna 1990 kaksi ehdotusta, joista ensimmäinen koski verotukseen liittyviä siirtymäkauden järjestelyjä sisämarkkinoiden luomista silmällä pitäen ("direktiivi verotuksellisista rajoista") (). Toisessa direktiivissä laadittiin valmisteveron alaisia tuotteita koskeva yleinen järjestelmä ja säädettiin näiden tuotteiden hallussapidosta ja liikkuvuudesta ("direktiivi valmisteveron alaisten tuotteiden liikkuvuudesta") (). 1.4. Euroopan parlamentti totesi marraskuussa 1990 verotuksellisia rajoja koskevasta ehdotuksesta käymässään keskustelussa, että verovapaan kaupan lakkauttamisella saattaa olla vakavia sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia, ja kehotti komissiota selvittämään nämä seuraukset neuvostolle ja Euroopan parlamentille esitettävässä selonteossa. Komission jäsen Scrivener vahvisti, että tällainen tutkimus laadittaisiin ja totesi uudelleen toukokuussa 1991 vastatessaan parlamentin kirjalliseen kysymykseen, että komissio suhtautuu myönteisesti Euroopan parlamentin toivomukseen tutkimuksen laatimiseksi verorajojen ja ennen kaikkea verovapaiden myymälöiden poistamisen sosiaalisista ja alueellisista seurauksista asianomaisilla alueilla. 1.5. Myös valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumista koskevaa direktiiviä käsitelleessä Euroopan parlamentin mietinnössä kehotettiin lykkäämään EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän lakkauttamista 31. päivään joulukuuta 1995, jotta asianomaisilla elinkeinoaloilla olisi riittävästi aikaa sopeutua ja komissiolla aikaa laatia selonteko taloudellisista ja sosiaalisista seurauksista. 1.6. Neuvosto (Ecofin) sopi marraskuussa 1991 molempia komission ehdotuksia koskevalla yleisellä päätöksellä järjestelmän jatkamisesta 30:nteen kesäkuuta 1999 asti. Tällä tavoin haluttiin varata aikaa tarvittaviin toimiin ryhtymiseksi sekä sosiaalisten vaikutusten selvittämiseksi alueilla, joita järjestelmän lakkauttaminen koskee, että alueellisten vaikeuksien kartoittamiseksi erityisesti raja-alueilla. Verotuksellisia rajoja koskeva direktiivi hyväksyttiin tässä kokouksessa muutetussa muodossaan ja valmisteveron alaisia tuotteita ja niiden liikkuvuutta koskeva direktiivi, jonka aikarajaa samoin lykättiin, hyväksyttiin helmikuussa 1992. Näin otettiin käyttöön arvonlisä- ja valmisteverovapautta koskeva siirtymäkauden järjestelmä. Myöhemmin 14. joulukuuta 1992 otettiin käyttöön myyntipistevalvontajärjestelmä rajatarkastusten lakkauttamisen helpottamiseksi. 1.7. Komissio ei ole kuitenkaan tähän mennessä esittänyt minkäänlaista selontekoa sosiaalisista, taloudellisista ja alueellisista seurauksista. Kun asiaa kysyttiin komissiolta heinäkuussa 1997 Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita käsittelevän valiokunnan kuulemistilaisuudessa, se totesi, että koska EU:n sisäinen verovapausjärjestelmä on määrä lakkauttaa 30. kesäkuuta 1999, sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia koskeva tutkimus ei enää ole ajankohtainen. Parlamentin valiokunta ei pitänyt vastausta tyydyttävänä. Valiokunnan puheenjohtaja määräsi parlamentin tutkimusosaston laatimaan käytettävissä olevan puolueettoman tiedon pohjalta arvion odotettavista seurauksista sekä esittämään, millä aloilla komission tulisi vielä tehdä lisätutkimuksia. Parlamentin tutkimus () valmistui vuoden 1997 lokakuun alkupuolella ja se oli pohjana Euroopan parlamentin 29. lokakuuta 1997 järjestämälle julkiselle kuulemiselle valmiste- ja arvonlisäverottomasta myynnistä. Tutkimuksen päätelmien mukaan vaaraan, että EU:n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttaminen johtaisi huomattaviin työpaikkojen menetyksiin, ei voi suhtautua väheksyen aikana, jolloin suuressa osassa Euroopan unionia vallitsee korkea työttömyys. Päätelmien mukaan komission tulisi tehdä oma tutkimus, jossa kiinnitetään huomiota erityisesti alueellisiin ja paikallisiin vaikutuksiin. 1.8. Euroopan parlamentti hyväksyi 3. huhtikuuta 1998 yksimielisesti päätöslauselman, jossa todetaan, että " lakkauttamisesta työpaikoille, alueille ja kuljetusaloille aiheutuvat seuraukset huolestuttavat ja pelottavat erityisesti syrjäisillä alueilla sekä lauttaliikenteestä ja alueellisista lentokentistä vastaavia", ja jossa parlamentti kehottaa komissiota " toteuttamaan ja julkistamaan tämän riippumattoman tutkimuksen EU:n sisäisen valmiste- ja arvonlisäverottoman myynnin lopettamisen sosiaalisista, taloudellisista ja alueellisista ja valtion tuloihin vaikuttavista seurauksista ehdottoman kiireellisesti ja viimeistään 30. syyskuuta 1998, jotta varmistetaan, että tilanteesta saadaan selkeämpi kuva " (). 1.9. Neuvoston (Ecofin) 19. toukokuuta 1998 pitämässä kokouksessa useat jäsenvaltiot asettuivat tukemaan EU:n verovapaan myynnin tulevaisuuden uudelleentarkastelua. Tätä näkemystä tukeneet jäsenvaltiot edustavat 85,5:tä % EU:n väestöstä. Ecofinin kokouksessa ilmeni, että komissio myöntää järjestelmän lakkauttamisella mahdollisesti olevan epäsuotuisia seurauksia ja että se on luvannut esittää työasiakirjan, jossa selvitetään jäsenvaltioiden käytettävissä olevia keinoja selviytyä EU:n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamisen seurauksista. Tätä työasiakirjaa odotetaan käsiteltäväksi neuvoston (Ecofin) elokuun kokoukseen 1998. 2. Yleistä 2.1. Tähänastiset tutkimukset viittaavat siihen, että EU:n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamisella saattaa olla vakavia sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia useille unionin alueille ja erityisesti niille, jotka ovat suuresti riippuvaisia verovapaasta myynnistä, koska sillä on merkittävä vaikutus alueellisten kuljetusjärjestelmien elinkykyyn ja matkailun edistämiseen. 2.2. Komissio ei ole toistuvista pyynnöistä huolimatta esittänyt minkäänlaista puolueetonta selvitystä nykyisen käytännön lakkauttamisen vaikutuksista. EU:n sisäisen järjestelmän lakkauttamisen lähestyessä useilla alueilla ja seuduilla on vastassaan epävarma tulevaisuus. Alueilta on tehty runsaasti toisilleen vastakkaisia, itsenäisiä tutkimuksia. Suurimmassa osassa näistä tutkimuksista monille alueille maalaillaan synkkää tulevaisuudenkuvaa, joka sisältää työpaikkojen menetyksiä useilla elinkeinoaloilla lauttaliikenteestä matkailuun ja tislaamoista vähittäiskauppaan. 2.3. Kun otetaan huomioon EU:n sitoutuminen työttömyyden vähentämiseen ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseen, on tutkittava tarkoin jokainen havaittavissa oleva uhka, josta voi aiheutua huomattavia työpaikan menetyksiä eri aloilla. On punnittava huolellisesti EU:n toimenpiteistä saatava sekä lyhyen että pitkän aikavälin hyöty, ja toimien tarkoituksenmukaisuutta tulee tarkastella jatkuvasti uudelleen. 2.4. Neuvoston vuonna 1991 tekemään EU:n sisäisen verovapaan myynnin 30. kesäkuuta 1999 lukien tapahtuvaa lakkauttamista koskevaan päätökseen liittyen on vielä saatava perusteellinen vastaus seuraaviin kysymyksiin. 2.4.1. Ovatko olosuhteet, jotka johtivat neuvoston päätökseen jatkaa järjestelmää vuoden 1999 kesäkuuhun, muuttuneet merkittävästi ajatellen komission alunperin ehdottamaa aikarajaa (joulukuun loppu 1992)? 2.4.2. Onko verotuksen yhdenmukaistaminen yhtenäismarkkinoilla edistynyt siinä määrin kuin päätöksen teon aikaan ennustettiin? 2.4.3. Onko järjestelmän lakkauttamisen seuraukset otettu riittävästi huomioon, ja onko ehdotettu minkäänlaisia suuntaviivoja, joiden avulla alueet ja jäsenvaltiot pystyvät lieventämään lakkauttamisesta mahdollisesti aiheutuvia lyhyen ja pitkän aikavälin epäsuotuisia seurauksia? 2.4.4. Minkälaisia kokemuksia jäsenvaltioilla on ollut verotuksellisia rajoja ja valmisteveron alaisia tuotteita ja niiden liikkuvuutta koskevien direktiivien soveltamisesta? 2.4.5. Onko olemassa vakuuttavia perusteita järjestelmän jatkamiselle rajoitetusti vielä kesäkuun 30. päivän 1999 jälkeen, jotta voitaisiin esittää asianmukaista, puolueetonta tietoa lakkauttamisen mahdollisista sosiaalisista ja taloudellisista seurauksista? 2.5. Koska komission tutkimusta EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän lakkauttamisen sosiaalisista ja taloudellisista seurauksista ei vielä ole saatavilla, tiedot, joihin jatkossa viitataan, perustuvat alueiden, jäsenvaltioiden, useiden kuljetus- ja teollisuusalojen sekä lukuisten eturyhmien antamiin selontekoihin. 3. Verovapaus ja yhtenäismarkkinat 3.1. EU:n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttaminen perustuu ajatukseen yhtenäismarkkinoista, joilla arvonlisä- ja valmisteveroasteet olisi yhtenäistetty. Verovapaan järjestelmän lakkauttaminen tällaisilla markkinoilla olisi täysin johdonmukaista. Koska arvonlisä- ja valmisteveroasteita ei kuitenkaan ole yhdenmukaistettu, markkinoilla esiintyy vakavia vääristymiä. EU:n sisäisen verovapaan myynnin vaikutuksia yhtenäismarkkinoiden toimintaan niiden nykytilassa tulee mitata näitä vääristymiä vasten. 3.1.1. Yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattamisen pitäisi teoriassa merkitä sitä, että unionin sisällä matkustavat voivat ostaa toiseen jäsenvaltioon vietäväksi rajattomasti tuotteita, joista verot on jo maksettu. Vaikka toistensa naapureina sijaitsevien jäsenvaltioiden (esim. Tanskan ja Saksan) ALV-asteissa esiintyy vielä merkittäviä eroja, tämän ei ole katsottu synnyttävän kohtuuttomia kaupan vääristymiä. Jäsenvaltioiden väliset valmisteverotuksen erot ovat niin valtavat, että jäsenvaltiot ovat pitäneet mahdottomana hyväksyä verollisten tavaroiden täysin vapaata liikkuvuutta. Niinpä verollisten tavaroiden vapaa liikkuvuus pätee vain silloin, kun matkustaja kuljettaa tavarat henkilökohtaisesti ja kun ne on tarkoitettu lopulliseen kulutukseen. Näiden kahden ehdon täyttämiseksi verollisten tuotteiden kohdalla on säilytetty joukko ohjeellisia määrärajoja. 3.1.2. Nämä ohjeelliset määrärajat eivät kuitenkaan päde kaikkialla, ja erityisesti korkean verotuksen maissa kuten Irlannissa, Suomessa, Tanskassa ja Ruotsissa sovelletaan poikkeavia enimmäismääriä ja matkustusaikarajoja. Järjestelmää ohjeellisista määrärajoista ei myöskään sovelleta yhdenmukaisesti kaikilla unionin alueilla. Muun muassa Kanarian ja Helgolandin saarilla ja Gibraltarin alueella muualta EU:sta tuleviin matkustajiin sovelletaan edelleen samoja verovapausrajoja kuin EU:n ulkopuolelta tuleviin matkustajiin. 3.1.3. Lopulliseen kulutukseen tarkoitettuja verollisia tavaroita koskevat ohjeelliset määrärajat ovat aiheuttaneet ALV- ja valmisteverotulojen menetyksiä niiden jäsenvaltioiden valtionkassaan, joiden naapurimaissa vallitsee huomattavasti alhaisempi valmisteveroaste. Lisäksi määrärajat ovat vaikuttaneet kauppiaiden kannalta epäsuotuisasti sellaisilla alueilla, joiden naapurissa sovelletaan eri valmisteveroastetta. Tämä on johtanut laillisten kauppiaiden kannalta epäoikeudenmukaiseen kilpailuun. 3.1.4. On selvää, että jäsenvaltioissa, joissa on alhainen valmisteveroaste, ei verottomien ja verollisten hintojen välillä ole huomattavaa eroa. Ilmeistä on myös, että erot verojen suuruudessa ovat aiheuttaneet paljon merkittävämpiä markkinavääristymiä sekä hankaluuksia kauppiaille, matkustajille ja rajatarkastajille kuin EU:n nykyinen sisäinen verovapausjärjestelmä. 3.1.5. Tilanteessa, jossa valmistevero- ja ALV-asteita ei ole yhtenäistetty ja jossa tämä yhtenäistämisen puute aiheuttaa markkinoiden vääristymiä, on kysyttävä, onko EU:n syytä edelleen keskittää huomionsa verrattain harmittoman EU:n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamiseen, kun otetaan huomioon, että sen liian varhaisesta lakkauttamisesta (eli ennen komission vuonna 1985 julkaisemassa valkoisessa kirjassa suunniteltujen yhtenäismarkkinoiden luomista) saattaa seurata vakavia haittoja alueille, jotka ovat suuressa määrin riippuvaisia kyseisestä järjestelmästä? 4. Työllisyys () 4.1. Jopa 140 000 EU:n kansalaisen työpaikan on arveltu joutuvan vakavaan vaaraan, jos EU:n sisäinen verovapaa myynti lakkautetaan. Tässä luvussa on otettu huomioon 1) välittömät menetykset, joiksi lasketaan menetetyt työpaikat itse verovapaissa myyntipisteissä lentoasemilla, lentokoneissa ja lauttaliikenteessä, 2) välilliset menetykset, eli menetetyt työpaikat verovapaata myyntiä tukevilla elinkeinoaloilla kuten satamissa, kuljetusyhteyksiä hoitavissa yrityksissä ja valmistus- ja jakelualalla, sekä 3) seurannaismenetykset, jotka johtuvat paikallistalouden alentuneesta nettopalkkatulosta työpaikkojen välittömän ja välillisen menetyksen seurauksena. 4.1.1. Nykyisten arvioiden mukaan ilmailualalla menetetään mahdollisesti jopa 30 000 työpaikkaa (suorat, välilliset ja seurannaismenetykset yhteen laskettuina). Luku perustuu olettamukseen, että verovapaan myynnin ansiosta kertyneestä tuotosta menetetään noin 60 %. Näin suuri tuoton menetys johtaa todennäköisesti siihen, että lentolippujen hinnat nousevat jopa 20 %, mistä taas saattaa seurata jopa 4 %:n lasku matkustajien määrässä. Matkustajamäärien laskusta seuraa vuorostaan nopeita kuljetuskaluston rationalisointitoimia, liikennöitävien reittien määrän supistamista, investointien vähenemistä ja vielä useampia työpaikan menetyksiä asianomaisilla alueilla ja seuduilla. 4.1.2. Matkalippujen hinnankorotuksen epäedulliset vaikutukset näkynevät erityisesti halvoissa matkoissa ja charterpalveluissa, jotka ovat perinteisesti herkimpiä hinnankorotuksille ja tulonmenetyksille. Lisäksi nämä elinkeinoalat ovat todennäköisimmin verrattain riippuvaisia EU:n sisäisestä liikenteestä ja suuria kaupunkeja palvelevien pienten paikallis- ja sivulentoasemien käytöstä. Nämä lentoasemat puolestaan ovat useimmiten hyvin riippuvaisia verovapaasta myynnistä, josta ne saavat huomattavia tuloja ja jonka avulla ne voivat pitää laskeutumismaksut alhaisina. Näiden tulojen menetys johtaisi laskeutumismaksujen korotuksiin, mikä pakottaisi lentoyhtiöt nostamaan matkojen hintoja. Hinnankorotuksista aiheutuva kulutuskysynnän lasku puolestaan saattaisi johtaa palveluista luopumiseen vähemmän kannattavilla reiteillä ja jopa joidenkin alueellisten lentoasemien sulkemiseen. 4.1.3. Irlannin, Yhdistyneen kuningaskunnan, Saksan ja Skandinavian lauttaliikennettä koskevat tutkimukset osoittavat arviolta 50 000 työpaikan menetystä, mistä 18 000 20 000 työpaikkaa liikennöitsijöitä ja lauttaliikennettä tukevilla elinkeinoaloilla. Heijastusvaikutukset alueisiin ja seutuihin aiheuttaisivat lisäksi 5 000 7 000:n työpaikan tappion. Saman lähteen mukaan näissä maissa menetettäisiin jopa 26 000 27 000 erityisesti matkailualaan liittyvää työpaikkaa. Näissä arvioissa matkalippujen hintojen on ennustettu nousevan 30 % verovapaasta myynnistä saatavan tuoton menetyksen vuoksi. Tämänsuuruisesta hinnankorotuksesta voi olla seurauksena kyseisten palvelujen kysynnän huomattava lasku tai viime kädessä 25 30 reitin käytöstä poistaminen Pohjois-Euroopassa. Lauttaliikenteen arvioitu riippuvuus verovapaasta myynnistä saatavista tuloista vaihtelee Suomen noin 65 %:sta Irlannin 30 %:iin. 4.1.4. Jo nyt on saatavilla konkreettisia esimerkkejä EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän lakkauttamisen seurauksista ilmailu- ja merenkulkualan työllisyyteen. Kuljetusalan ammattiliittojen eurooppalaisen federaation (European Federation of Transport Workers Unions in the EU) ja useiden alueellisten edustajien mukaan irtisanomisvaroituksia on jo annettu tiettyjen Tanskasta ja Schleswig-Holsteinista liikennöivien sekä Pietarsaaren ja Skellefteån välillä liikennöivien lauttalinjojen työntekijöille. Myös eräs Yhdistyneen kuningaskunnan lentoyhtiö on ennakoinut verovapaan myynnin lakkauttamista vähentämällä vuoden 1998 huhtikuusta lähtien lentohenkilökuntaa EU:n sisäisillä lennoilla. Kaikissa näissä tapauksissa kyseiset yritykset ovat maininneet toimien välittömäksi syyksi EU:n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamisen. 4.1.5. EU:n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamisen ehdotettu ajankohta merkitsee lauttaliikenteelle kaksinkertaista iskua erityisesti, kun otetaan huomioon SOLAS 95:n standardien soveltaminen vuoden 1999 jälkeen. SOLAS 95 (International Convention for the Safety of Life at Sea, kansainvälinen sopimus ihmisten turvallisuudesta merellä) hyväksyttiin Estonia-autolautan onnettomuuden johdosta. Lauttaliikennöijät ovat sopimuksen vuoksi joutuneet investoimaan uusiin aluksiin tai nykyisen laivakalustonsa huomattaviin korjauksiin täyttääkseen sopimuksen asettamat ankarat standardit. 4.1.6. Vähittäiskaupan ja kuljetusalan työpaikkojen väistämättömän menetyksen lisäksi verovapaan myynnin lakkauttamisella on vaikutuksia todennäköisesti myös tiettyihin perinteisiin alueellisiin teollisuusmuotoihin. Esimerkiksi Ranskan konjakkialueella on arvioitu menetettävän vähintään 3 000 työpaikkaa välittömien, välillisten ja seurannaistyöpaikkojen muodossa. Skotlannin viskiteollisuudessa puolestaan myynnin arvon odotetaan laskevan 201 miljoonaa ecua vuonna 1999 ja tästä aiheutuvan 1 000 työpaikan menetys pääasiassa Skotlannin reuna-alueilla, missä työttömyys on jo entuudestaan kohtuuttoman korkea. 4.1.7. Vaikka kaikkiin edellä mainittuihin arvioihin tulee suhtautua tietyin varauksin, koska ne ovat peräisin vaihtelevin menetelmin ja paikallisolosuhteita yleistämällä laadituista erillisistä selonteoista, pelkkä mahdollisuus, että EU:n sisäisen verovapaan myynnin lakkauttaminen aiheuttaisi näin suuria työpaikan menetyksiä, on otettava hyvin vakavasti. Asian todellinen vakavuus paljastuu, kun tunnustetaan yleisesti, että kielteisimmät seuraukset näillä menetyksillä olisi väistämättä reuna-alueiden talouksiin. 5. Matkailu 5.1. Mikäli yhteisön sisäisen verovapaan myynnin lakkauttaminen aiheuttaa matkakustannusten nousua, hintatietoiset matkustajat saattavat hyvinkin valita EU:n ulkopuolisen matkakohteen pitääkseen nämä kustannukset mahdollisimman alhaisina. Eniten tästä hyötyisivät Pohjois-Afrikan matkakohteet Espanjan, Portugalin ja Italian kustannuksella sekä Kypros ja Turkki Kreikan kustannuksella. 6. Päätelmät 6.1. AK kehottaa komissiota, neuvostoa, Euroopan parlamenttia ja jäsenvaltioita vauhdittamaan yhtenäismarkkinoiden toteuttamista kaikkien markkinavääristymien poistamiseksi. 6.2. Alueiden komitea katsoo kuitenkin, että verovapaan myynnin lakkauttamisesta 30. kesäkuuta 1999 aiheutuu vakavia seurauksia alueiden työllisyyteen, paikallisiin liikenneinfrastruktuureihin, matkustus- ja kuljetuskustannuksiin sekä EU:n matkailualalle. 6.3. Alueiden komitea kannattaa ehdotusta, että komissiolla teetetään kattava selonteko nykyisen järjestelmän lakkauttamisen seurauksista. 6.3.1. Komitea odottaa komission työasiakirjaa, jossa selvitetään, mitä yhteisövaroja ja valtionapuja on käytettävissä verovapaan myynnin lakkauttamisesta mahdollisesti aiheutuvien vaikeuksien lieventämiseksi erityisesti EU:n reuna-alueilla. Se ei ole kuitenkaan vakuuttunut siitä, että kaavaillut tukitoimet olisivat paras mahdollinen ratkaisu, vaikka ne olisivat EU:n kilpailulainsäädännön mukaisiakin. 6.4. Ottaen huomioon edellä mainitut haitat, joita ALV- ja valmisteverojärjestelmän ennakoitua yhdenmukaistamista edeltävästä EU:n sisäisen verovapausjärjestelmän lakkauttamisesta aiheutuu, ja odotettaessa, että komissio esittelee sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia koskevan laajan ja puolueettoman selonteon, alueiden komitea katsoo, että suunniteltu lakkauttaminen ei tässä vaiheessa ole tarkoituksenmukaista. 6.5. Alueiden komitea kannattaa nykyisen järjestelmän jatkamista vielä viidellä vuodella ja suosittelee, että tänä aikana perustetaan komission erityisryhmä, jossa ovat edustettuina talous- ja yhteiskuntaelämän ja muiden kysymykseen tulevien alojen eturyhmät sekä jäsenvaltiot ja alue- ja paikallisviranomaiset. Erityisryhmän tehtävänä olisi selvittää tarkasti EU:n nykyisen sisäisen verovapaan myynnin lakkauttamisen seuraukset sekä tehdä konkreettisia ehdotuksia uudesta järjestelmästä. Alueiden komitea suosittelee, että komitean puheenjohtaja esittelee tämän lausunnon neuvoston ja komission lisäksi myös Euroopan parlamentille ja jäsenvaltioiden hallituksille. Bryssel 17. syyskuuta 1998. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER () EYVL L 376, 31.12.1991. () EYVL L 76, 23.3.1992. () Euroopan parlamentin tutkimuksesta vastaavan pääosaston lokakuussa 1997 julkaisema työasiakirja aiheesta "EU:n sisäisen valmiste- ja arvonlisäverottoman myynnin lakkauttamisen taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset" (PE 167.048, W-30). () Euroopan parlamentin päätöslauselma, 3.4.1998, PE 268/233. () EYVL C 210, 14.8.1995, s. 99. () EYVL C 126, 29.4.1996, s. 24. () EYVL C 42, 10.2.1997, s. 22. () EYVL C 379, 15.12.1997, s. 21. () Neuvoston direktiivi n:o 91/680/EY EYVL L 376, 16.12.1991. () Neuvoston direktiivi n:o 92/12/EY EYVL L 76, 25.2.1992. () Euroopan parlamentin tutkimuksesta vastaavan pääosaston lokakuussa 1997 julkaisema työasiakirja aiheesta "EU:n sisäisen valmiste- ja arvonlisäverottoman myynnin lakkauttamisen taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset" (PE 167.048, W-30). () Euroopan parlamentin päätöslauselma, 3.4.1998, PE 268/233. () Euroopan komission puolueettoman selonteon puuttuessa kaikki tiedot, joihin lausunnon kohdissa 4 ja 5 viitataan, on lainattu pääasiassa yksittäisten alueiden, jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin, teollisuusliittojen, ammattiyhdistysliittojen jne. laatimista selvityksistä. Myös suulliset keskustelut näiden alojen edustajien kanssa on otettu huomioon. Näin ollen kaikki tiedot ovat viitteellisiä ja perustuvat käytettävissä olevan tiedon parhaaseen mahdolliseen arviointiin.