EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 8.6.2011 
SEK(2011) 687 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTENARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
oikeudesta asianajajaan rikosoikeudenkäyntimenettelyissä ja oikeudesta ilmoittaa 
pidätyksestään 
{KOM(2011) 326 lopullinen} 
{SEK(2011) 686 lopullinen}  
 
FI 1   FI TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTENARVIOINNISTA  
Vaikutustenarviointi liittyy toimenpiteeseen, jo ka koskee epäiltyjen ja  syytettyjen oikeutta 
asianajajaan rikosoikeudenkäyntimenettelyissä  ja oikeutta ilmoittaa pidätyksestään 
kolmannelle henkilölle. Toimenpiteen tarkoi tuksena on vahvistaa kaikkialla EU:ssa 
noudatettavat vähimmäissäännöt, jotka sääntelevät oi keutta asianajajaan ja  oikeutta ilmoittaa 
pidätyksestään.  
Ongelmat  
Vaikutustenarvioinnin yhteydessä havaittuja yl eisiä ongelmia ovat 1) riittämätön keskinäinen 
luottamus jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten vä lillä ja 2) perusoikeuksien riittämätön suoja 
rikosoikeudenkäyntimenettelyissä EU:ssa. Er ityisongelmana on asianajajan käyttöä ja 
pidätyksestä ilmoittamista koskevien oikeuksien riittämättömyys useissa jäsenvaltioissa. Nämä ongelmat ilmenevät monin eri tavoin. Us eissa jäsenvaltioissa epäillyiltä puuttuu 
nykyään oikeus tavata asianajaja ennen
 poliisikuulustelua ja/tai oi keus saada asianajajan apua 
poliisikuulustelun aikana . Euroopan ihmisoikeustuomiois tuin (EIT) on ka tsonut, että 
epäillyillä olisi oltava oikeus tavata asianaja ja heti ensimmäisestä poliisikuulustelusta alkaen, 
minkä lisäksi asianajajan olisi voitava osa llistua aktiivisesti heidän puolustukseensa 
poliisikuulustelun aikana ( Salduz v. Turkki , Brusco v. Ranska ). Jäsenvaltioiden välillä on 
vaihtelevuutta sen suhteen, voiko oikeudesta asia najajaan luopua. Ilman asianajajan läsnäoloa 
hankittuihin todisteisiin  suhtaudutaan eri jäsenv altioissa eri tavoin. Myöskään eurooppalaista 
pidätysmääräystä koskevia menettelyjä varten ei ole annettu EU:n sääntöjä, joilla säänneltäisiin etsitylle henkilölle tarjolla  olevaa oikeusapua sekä pidätysmääräyksen 
antaneessa että sen täytänt öönpanosta vastaavassa valtiossa, mikä on omiaan heikentämään 
luottamusta entisestään. Tämä tulee hyvin es iin vaikutustenarvioinnissa esitetyistä 
tapausselostuksista. Kidutuksen vastainen eurooppalainen komitea (CPT) on todennut 
pidätetyiltä maavierailujensa yhteydessä saamiensa tietojen perusteella, että vaikka oikeus 
ilmoittaa pidätyksestä olisi kirjattu lainsääd äntöön, siitä ei käytännössä kerrota kaikille 
pidätetyille tai se te hdään vasta huomattavan viivästyksen jälkeen (usein vasta kun menettely 
on edennyt tiettyyn vaiheeseen, esimerkiksi kun as ia tulee tuomarin kä siteltäväksi). Komitea 
myös totesi, että monissa tapauksissa pidäte tylle ei kerrota, onnistui ko yhteydenotto hänen 
nimeämäänsä henkilöön. 
Toissijaisuus
: EU:n tasolla katsotaan olevan tarvetta toteuttaa näihin kysymyksiin liittyviä 
toimia, koska kansalaisten ja myös rikol listen liikkuvuuden myötä ongelma on luonteeltaan 
rajatylittävä. Lisäksi on otet tava huomioon Euroopan ihmisoikeu ssopimuksen ja kidutuksen 
vastaisen kansainvälisen yleissopimuksen täyt äntöönpanomekanismien puutteet ja toisaalta 
EU:n toimenpiteisiin liittyvä mahdollisuus soveltaa täysimääräisesti EU:n täytäntöönpanomekanismin tarjoamia keinoja.  
Tavoitteet
 
Jos EU:n tasolla toteutetaan toimenpide tai toimenpiteitä asianajajan tapaamisoikeuden 
parantamiseksi, sillä tai niil lä olisi oltava seuraavat yleis- ja erityistavoitteet:  
Yleis-
tavoitteet:  • parantaa oikeudellista yhteistyötä EU:ssa  
• varmistaa kaikille yksilöille perusoik euksien suojan asianmukainen taso 
rikosoikeudenkäyntimenettelyissä  
Erityis- • vähentää kustannuksia, jotka aiheutuvat jäsenvaltioiden välistä 
 
FI 2   FI tavoitteet:  oikeudellista yhteistyötä koskevien pyyntöjen täytäntöönpanoon liittyvistä 
viivästyksistä, kieltäytymisistä ja muutoksenhauista 
• varmistaa, että epäillyillä tai syytet yillä on oikeus käyt tää asianajajaa koko 
rikosoikeudenkäyntimenettelyn ajan 
• varmistaa, että epäillyillä tai syyt etyillä, joilta on riistetty vapaus, on 
oikeus siihen, että vapaudenriistosta ilmoitetaan heidän valitsemalleen kolmannelle henkilölle.  
 
Eri toimintavaihtoehdot  
Vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin seuraavia toimintavaihtoehtoja: 
• Toimintavaihtoehto 1: Nykytilanteen säilyttäminen.  Tämä vaihtoehto ei edellytä  EU:n 
tason toimia.  
• Toimintavaihtoehto 2:  Suositus  hyvistä käytänteistä, jotk a koskevat epäiltyjen ja 
syytettyjen oikeutta asia najajaan ja oikeutta ilmoittaa pidätyksestään.  
• Toimintavaihtoehto 3:  Direktiivi, jolla vahvistetaan oikeutta asianajajaan koskevat 
vähimmäissäännöt Euroopan ihmisoikeu ssopimukseen perustuvan säännöstön (Euroopan 
ihmisoikeussopimus ja EIT:n oikeuskäytäntö) ja pidätyksestä ilmoittamista koskevan 
CPT:n suosituksen pohjalta ja lujitetaan vastavuo roista tunnustamista koskevien välineiden 
soveltamista. 
• Tämä vaihtoehto kattaisi viisi erityisnä kökohtaa, jotka liittyvät asianajajan käyttöä 
koskevaan oikeuteen ja oikeuteen ilmoittaa pidätyksestään. Se takaisi erityisesti 
nopean pääsyn asianajajan puheille, siinä m ääriteltäisiin kyseisen oikeuden sisältö 
ja oikeus saada palautetta pidätyksestä ilmoittamisesta, siinä säädettäisiin oikeudesta luopumisesta ja oikeussuoj akeinoista, ja sitä sovellettaisiin 
eurooppalaista pidätysmääräystä koskeviin menettelyihin sekä pidätysmääräyksen 
antaneessa valtiossa että  täytäntöönpanovaltiossa.  
• Toimintavaihtoehto 4:  Direktiivi, joka perustuu pidäty ksestä ilmoittamista koskevaan 
CPT:n suositukseen ja jolla annetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen säännöstöä 
pidemmälle meneviä sääntöjä  oikeudesta asianajajaan sekä  lujitetaan vastavuoroisen 
tunnustamisen välineiden soveltamista. 
• Tämä vaihtoehto varmistaisi vaihtoehdo ssa 3 kuvattujen toimien lisäksi sen, että 
asianajaja olisi käytettävissä jo ennen poliisikuulustelua (eikä vasta sen 
yhteydessä). Pidätyksestä ilmoittamista koskeva oikeus olisi sisällöltään sama. Tämän vaihtoehdon myötä puolustusasianajaj an käyttö olisi pakollista kautta 
linjan, ja siinä kiellettäisiin käyttämästä todisteita, jotka on hankittu asianajajan 
käyttämistä koskevan oikeuden vastaisesti.  
VAIKUTUKSET
 
Tuloksellisuus tavoitteiden kannalta:  
• Toimintavaihtoehto 1: Koska jäsenvaltiot eivät ole panneet Euroopan 
ihmisoikeussopimusta ja EIT:n oikeuskäytän töä sekä CPT:n suosituksia täytäntöön 
yhdenmukaisesti, epäiltyjen suojelu ei ole asianmukaisella  tasolla. Euroopan 
ihmisoikeussopimus ja siihen liittyvä oikeus käytäntö eivät myöskään  kata eräitä tähän 
 
FI 3   FI liittyviä näkökohtia, kuten eurooppalaista pi dätysmääräystä koskevia menettelyjä, jotka 
ovat olennaisia oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin takaamiseksi. 
• Toimintavaihtoehto 2:  Ei ole varmaa, että ei-sitova suositus pantaisiin täytäntöön 
kokonaisuudessaan kaikissa jäsenvaltioissa, varsinkaan niissä, jotka eivät tätä nykyä 
noudata EIT:n vähimmäisnorme ja ja CPT:n suosituksia. 
• Toimintavaihtoehto 3:  Tällä vaihtoehdolla on kai kki säädökseen liittyvät vahvuudet 
(sitovuus, korkea täytäntöönpanokelpoisuus). Erity isesti on syytä korost aa, että seuraavat 
seikat lisäävät yhdenmukaisuutta EIT:n oikeus käytäntöön perustuvan säännöstön ja CPT:n 
suositusten kanssa sekä edistä vät oikeudellista yhteistyötä:  
1. Ajallinen soveltamisala:  oikeus asianajajaan heti ensimmäisestä 
poliisikuulustelusta alkaen ja oikeus ilmoittaa vapaudenmenetyksestä  
2. Aineellinen soveltamisala:  säädetään, mitä toimia oikeudellinen neuvonantaja 
voi toteuttaa, minkä lisäksi oikeutta ilmoittaa pidätyksestä on vahvistettu velvoitteella antaa sitä koskevaa palautetta  
3. Luopuminen oikeudesta asianajajaan   
4. Oikeuksien loukkausten seuraamukset:  säädetään, että jäsenvaltioiden on 
vahvistettava oikeussuojakeinot asia najajan käyttöä koskevan oikeuden 
loukkausten varalta  
5. Eurooppalaista pidätysmääräystä koskevat tapaukset: eurooppalaisen 
pidätysmääräyksen kohteena olevalla henk ilöllä on oikeus as ianajajaan sekä 
pidätysmääräyksen antaneessa että  sen täytäntöönpanosta vastaavassa 
jäsenvaltiossa.  
• Toimintavaihtoehto 4:  Tämän vaihtoehdon mukainen direktiivi varmistaisi vaihtoehdossa 
3 kuvattujen toimien lisäksi sen, että asianajaja olisi käytettävissä jo ennen  
poliisikuulustelua (eikä vasta sen yhteydessä ). Pidätyksestä ilmoittamista koskeva oikeus 
olisi sisällöltään sama. Puolustusasianajajan käyttö olisi pakollista kautta linjan. Lisäksi kiellettäisiin käyttämästä todisteita, jotk a on hankittu asianajaja n käyttämistä koskevan 
oikeuden vastaisesti.  Nämä lisäelementit (1, 3 ja 4) parantaisivat oikeudellista yhteistyötä 
seuraavasti:  
1. Ajallinen soveltamisala:  Antamalla oikeus tavata asianajaja jo ennen 
ensimmäistä poliisikuulustelua varmistetta isiin, että epäilt y voi valmistella 
puolustustaan ennen kuulustelua.  
2. Pakollinen puolustusasianajaja:  Vaatimus, jonka mukaan epäillyllä on oltava 
käytössään asianajaja koko menettelyn ajan, on oikeusvira nomaisten kannalta 
merkittävin yksittäinen luottamusta lisäävä tekijä. 
3. Oikeuksien loukkausten seuraamukset:  Säädetään EU:n tasolla, että 
tuomioistuimessa ei saa käyttää todistei ta, jotka on hankittu asianajajan käyttöä 
koskevan oikeuden vastaisesti.  
Vaikutus perusoikeuksiin
 
• Toimintavaihtoehto 1: Perusoikeuksien suoja vaihtelee myös jatkossa kunkin kansallisen 
järjestelmän mukaan. Perusoikeuskirj aa sovelletaan ainoast aan EU:n oikeuden 
 
FI 4   FI täytäntöönpanon yhteydessä, es imerkiksi eurooppalaista pi dätysmääräystä koskevien 
menettelyjen puitteissa. 
• Toimintavaihtoehto 2:  Tämän toimintavaihtoehdon vaikutus  ja se, miten se parantaisi 
oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, epäillyn ja syytetyn oikeutta 
puolustautumiseen sekä suojelua huonoa kohtel ua vastaan, riippuisi EU:n suosituksen 
täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa.  
• Toimintavaihtoehto 3:  Oikeus vapauteen ja turvallisuuteen  (perusoikeuskirjan 6 artikla 
ja ihmisoikeussopimuksen 5 artikla), oikeus tehokkaisiin oi keussuojakeinoihin ja 
oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin  (perusoikeuskirjan 47 artikla ja 
ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artikla) sekä syyttömyysolettama ja oikeus 
puolustukseen  (perusoikeuskirjan 48 artikla ja ihmisoikeussopimuksen 6 artikla) 
vahvistuisivat kaikki. Sekä oike us asianajajaan että oikeus  ilmoittaa pidätyksestään ovat 
muodollisia takeita huonoa kohtelua vastaa n, ja siten ne suojaavat pidätettyä huonoa 
kohtelua koskevan kiellon  rikkomiselta (perusoikeuskirjan 4 artikla ja 
ihmisoikeussopimuksen 3 artikla). Oikeus ilmoittaa pidätyksestään edistää oikeutta 
yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen  (perusoikeuskirjan 7 artikla ja 
ihmisoikeussopimuksen 8 artikla). 
• Toimintavaihtoehto 4:  Oikeus vapauteen ja turvallisuuteen  (perusoikeuskirjan 6 artikla 
ja ihmisoikeussopimuksen 5 artikla),  oikeus tehokkaisiin oi keussuojakeinoihin ja 
oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin  (perusoikeuskirjan 47 artikla ja 
ihmisoikeussopimuksen 6 ja 13 artikla) sekä syyttömyysolettama ja oikeus 
puolustukseen  (perusoikeuskirjan 48 artikla ja ihmisoikeussopimuksen 6 artikla) 
vahvistuisivat kaikki. Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihi n vahvistuisi entisestään, jos 
käyttöön otettaisiin kielto käyt tää tuomioistuimessa todisteita , jotka on saatu asianajajan 
käyttöä koskevan oikeuden vastaisesti.  
• Rahoitusta ja taloutta koskevat vaikutukset  
• Toimintavaihtoehto 1: Tähän vaihtoehtoon ei liity mitään välittömiä rahoitusvaikutuksia, 
mutta se ei myöskään vähennä jäsenva ltioiden lainvalvonnan kustannuksia eikä 
kustannuksia, joita epäillyille ta i syytetyille aiheutuu muutoks enhausta tai syytetoimien 
hylkäämisestä tai viivästymisestä siksi, että heillä ei ole riittävää oikeutta asianajajan 
käyttöön.  
• Toimintavaihtoehto 2:  Vaikutukset riippuvat siitä, panevatko jäsenvaltiot täytäntöön 
kaikki suosituksen toimenpiteet vai vain osan niistä. 
• Toimintavaihtoehto 3:  Rahoitusvaikutukset ovat suurille jäsenvaltioille keskimäärin 
300 000 euroa ja pienille jäse nvaltioille 4 100–70 950 euroa . Myös yksilöille aiheutuu 
taloudellisia vaikutuksia. Näiden suuruude ksi on vaikutustenarvioinnissa arvioitu 
(karkeasti) noin 1 500 euroa  kutakin eurooppalaisen pidätysmääräyksen kohteena olevaa 
henkilöä kohti. 
• Toimintavaihtoehto 4:  Tämän vaihtoehdon rahoitusvaikutuks et saattavat olla suurille 
jäsenvaltioille jopa 179 miljoonaa euroa  ja keskikokoisille jä senvaltioille noin 110 
miljoonaa euroa . Yksilöille aiheutuvien kustannusten määräksi arvioidaan 4 170–5 200 
euroa epäiltyä/syytettyä ja asiaa kohti (rikosoi keudenkäyntimenettelyssä osallisena oleva 
henkilö) ja noin 1 500 euroa  henkeä ja asiaa kohti (euroo ppalaisen pidätysmääräyksen 
kohteena oleva henkilö). 
Vaikutus kansallisiin oikeusjärjestelmiin  
• Toimintavaihtoehto 1:  Tarve panna täytäntöön eräät EIT: n tuomiot ja CPT:n suositukset 
saattaa jopa lisätä vallitsevaa vaihtelua, varsinkin kun on nä htävissä, että jäsenvaltiot 
tulkitsevat EIT:n tuomioita eri tavoin. 
 
FI 5   FI • Toimintavaihtoehto 2:  Tämä vaikutus on tuskin merkittävämpi kuin EIT:n tuomioiden ja 
CPT:n suositusten vaikutus yksinään.  
• Toimintavaihtoehto 3:  Tämä vaihtoehto takaisi, että kansalliset oikeusjärjestelmät olisivat 
suurin piirtein linja ssa Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja EIT:n oikeuskäytännön sekä 
CPT:n suositusten kanssa, mikä edellytt äisi joitakin lainsäädäntöuudistuksia. 
• Toimintavaihtoehto 4:  Direktiivin vaatimusten täyttäminen edellyttäisi merkittäviä 
lainsäädäntöuudistuksia. Joidenki n jäsenvaltioiden sa attaa olla vaikea hyväksyä joitakin 
tähän vaihtoehtoon sisältyviä vaatimuksia. 
• Vaihtoehtojen vertailu: 
Toimintavaihtoehto 3 on osoittautunut parhaaksi yhdistelmäksi, kun otetaan huomioon sekä 
kustannukset että tavoit teiden saavuttaminen. Sen vuoksi se arvioi daan vaihtoehdoista 
parhaaksi.   
 
FI 6   FI  
Tavoitteet/kustannukset  Toimintavaihtoehto 
1 Toimintavaihtoehto 
2  Toimintavaihtoehto 3 
 Toimintavaihtoehto 4 
 
Oikeudellisen yhteistyön 
tehostumisesta aiheutuvat 
säästöt  0 √ √√ √√[√] 
Vaikutus 
perusoikeuksiin  Vähäinen  Vähäinen  Keskisuuri tai suuri  Suuri 
Rahoitusta ja taloutta 
koskevat vaikutukset 
(ks. yksityiskohtaiset 
selvitykset liitteiden V ja 
VI taulukoissa )   
 
01 
  
 
Vaihtelevat sen 
mukaan, miten 
jäsenvaltiot panevat 
suosituksen 
täytäntöön  
  
Jäsenvaltioille: 
 
 
 
Oikeudesta asianajajaan 
eurooppalaista pidätys-
määräystä koskevissa 
menettelyissä täytän-
töönpanovaltiossa 
aiheutuisi kustannuksia 
noin 300 000 euroa 
suurille jäsenvaltioille 
ja 4 100–70 950 euroa 
pienille jäsenvaltioille 
[ottaen huomioon 5.3.3 
kohdassa mainitut 
varaumat]. 
 
HUOM.  Kaikki 
direktiivistä toiminta-
vaihtoehdon 1 lisäksi 
aiheutuvat lisä-
vaatimukset on katsottu 
kustannusneutraaleiksi. 
(ks. näiden tietojen 
tarkempi analyysi 
liitteessä V olevassa 
taulukossa)  
  
 
Jäsenvaltioille: 
Tästä vaihtoehdosta 
aiheutuisi toiminnan 
alussa  jopa 179 
miljoonan euron  
kustannukset suurille 
jäsenvaltioille 
ja noin 110 miljoonan 
euron  kustannukset 
keskisuurille 
jäsenvaltioille [ottaen 
huomioon 5.3.4 
kohdassa mainitut 
varaumat].  
  
Tästä vaihtoehdosta 
aiheutuisi toiminnan 
loppuun  mennessä noin 
309 miljoonan euron  
kustannukset suurille 
jäsenvaltioille, joilla on 
kattava oikeusapu-
järjestelmä, ja 137 046 
euron  kustannukset 
keski-suurille 
jäsenvaltioille, joiden 
oikeusapu-järjestelmä 
ei ole yhtä kattava. 
 
Oikeudesta asianajajaan 
eurooppalaista pidätys-
määräystä koskevissa 
menettelyissä  täytän-
töönpanovaltiossa 
aiheutuisi kustannuksia 
noin 300 000 euroa 
suurille jäsenvaltioille 
ja 4 100–70 950 euroa  
pienille jäsenvaltioille. 
 
HUOM.  Kaikki 
direktiivistä toiminta-
vaihtoehdon 1 lisäksi 
aiheutuvat lisä-
                                                 
1 Kuten edellä 5.3.1 kohdassa todetaan, tästä vaihtoehdosta aiheutuisi kuitenkin huomattavat 
kustannukset jäsenvaltioille, jotka eivät täytä Euroopan ihmisoikeussopimuksen vaatimuksia. 
 
FI 7   FI vaatimukset on katsottu 
kustannusneutraaleiksi. 
(ks. näiden tietojen 
tarkempi analyysi 
liitteessä VI olevassa 
taulukossa)  
 
 Yksilöille : 
ei kustannuksia  Yksilöille : 
ei kustannuksia   
Yksilöille : Noin 1 500 
euroa  eurooppalaisen 
pidätysmääräyksen 
kohteena olevaa 
henkilöä kohti   
Yksilöille: 
1. 
Rikosoikeudenkäynti-
menettelyn kohteena 
olevat henkilöt: noin 
4 170–5 200 euroa  
epäiltyä/syytettyä ja 
asiaa kohti  
2. Eurooppalaisen 
pidätysmääräyksen 
kohteena olevat 
henkilöt: Noin 1 500 
euroa  henkilöä kohti 
 
Vaikutus kansallisiin 
oikeusjärjestelmiin  0 Vähäinen tai 
keskisuuri  Keskisuuri tai suuri  Suuri 
Vaihtoehto 4 on selvästi tehokkain, kun tarkastell aan kaikkien yleis- ja erityistavoitteiden 
saavuttamista, mutta vaihtoehto 3 on lähes yht ä tehokas. Sen sijaan va ihtoehdosta 4 aiheutuu 
jäsenvaltioille monin verroin  suuremmat kustannukset (satoja miljoonia euroja) kuin 
vaihtoehdosta 3 (300 000 euroa jäsenvaltiota kohti). Vain hi eman parempi tavoitteiden 
saavuttaminen ei siis riittäisi tasapainot tamaan kustannusten epäsuhtaa. Myös yksilöille 
aiheutuvat rahoitusvaikutukset eroavat vaih toehdoissa 3 ja 4 huomattavasti toisistaan: 
jälkimmäinen vaihtoehto aiheuttaisi kutakin he nkilöä ja oikeudellista menettelyä kohti jopa 
useiden tuhansien eu rojen kustannukset. 
EU: N LISÄARVO JA PARHAAN VAIHTOEHDON OIKEASUHTEISUUS  
Parhaaksi arvioitu vaihtoehto takaa, että kaikki epäillyt ja syytetyt s aavat kaikkia lla EU:ssa 
asianmukaisen ja tehokkaan oikeuden käyttää asiana jajaa. Lisäksi kaikki epäillyt ja syytetyt, 
joilta on riistetty vapaus, s aavat oikeuden ilmoittaa pidätyks estään kolmannelle henkilölle. 
Direktiivillä asetetaan jäsenv altioille velvoittei ta, jotka ovat täytäntöönpanokelpoisia 
jäsenvaltioiden tuomioistuimissa sen jälkeen  kun direktiivi on saatettu osaksi niiden 
kansallista lainsäädäntöä. Euroopan unionin tuomioistuin tarjoaa suojakeinot direktiivin rikkomistapauksissa, minkä lisäksi komissi olla on valtuudet nostaa tarvittaessa 
rikkomuskanne jäsenvaltioita vastaan. Yhdessä nämä  toimet takaavat, että jäsenvaltioilla on 
voimakkaat kannustimet noudattaa direktiiviin perustuvia velvollisuuksiaan.  
Oikeus asianajajaan ja oikeus ilmoittaa pidäty ksestään olisi mainittava nimenomaisesti EU:n 
oikeusjärjestyksessä, koska EU:n perusoikeusk irjan 4, 7, 47 ja 48 artiklassa säädetään 
suojelusta huonoa kohtelua vastaan, oikeudest a yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, 
oikeudesta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin sekä 
oikeudesta puolustukseen ja  syyttömyysolettamasta.  SEUT-sopimuksen 82 artiklan 2 kohta 
 
FI 8   FI tarjoaa selkeän oikeusperustan yksilön oikeuksia  rikosoikeudenkäyntimenettelyissä koskevien 
EU:n laajuisten vähimmäi ssääntöjen vahvistamiselle. 
Tämän lisäksi parhaaksi arvioidun vaih toehdon odotetaan tuovan säästöjä, kun 
muutoksenhaut, EIT:n tuomiot tai oikeudel lisen yhteistyön menette lyjen viivästykset 
vähenevät. Säästöjä arvioidaan kertyvän ka ikille jäsenvaltioille yhteensä seuraavien 
kymmenen vuoden aikana 3,73–11,19 miljoonaa euroa .  
SEURANTA JA ARVIOINTI  
Koska direktiivi heijastaa ainakin tietyiltä osin nykyisiä Euroopan ihmisoikeussopimukseen 
perustuvia velvoitteita tai se llaisia velvoitteita, jotka ovat  jo ainakin jossain muodossa 
käytössä useissa jäsenvaltioissa, kahta vuot ta on pidetty riittävä nä määräaikana, jotta 
jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarvittavat muutokset kansal liseen lainsäädäntöönsä ja 
käytäntöihinsä. Se, että oikeus asianajajaan ja  oikeus ilmoittaa pidäty ksestään on yhdistetty 
samaan toimenpiteeseen, jonka täytäntö önpanolla on yksi määräaika, helpottaa 
jäsenvaltioiden työtä, koska 21 jäsenvaltioss a nämä oikeudet sisältyvät jo nyt samaan 
kansalliseen säädökseen. Lisäksi m onet jäsenvaltiot ovat jo käsi telleet näitä kysymyksiä, niin 
että monet voivat hyötyä vastauksista, joita ne ovat antaneet pidätyksestä ilmoittamista 
koskeviin CPT:n suosituksiin. Eräissä jäsenval tioissa on myös tote utettu viime aikoina 
lainkäyttövallan uudistuksia, joiden tarkoituksena on ollut saattaa kansallinen lainsäädäntö yhdenmukaiseksi EIT:n oikeuskäytännön kanssa . Tämä osoittaa, e ttä hyvin merkittäviä 
muutoksia voidaan toteuttaa jopa  nopeammalla aikataululla.  
Direktiiviehdotuksen liitteenä olevan täyt äntöönpanosuunnitelman ohella direktiivissä 
säädetään, että jäsenvaltioiden olisi ilmoitettav a lainsäädännöllisten ja muiden toimenpiteiden 
täytäntöönpanosta ehdotettuj en muutosten luonteen mukaan. Komissio aikoo laatia 3–5 
vuoden kuluttua ehdotuksen täytäntöönpanosta er ityisen empiirisen tutkimuksen, jossa 
pääpaino on tietojen keräämisellä.