Ehdotus neuvoston direktiiviksi metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan /* KOM/99/0188 lopull. - CNS 99/0092 */



Virallinen lehti nro C 199 , 14/07/1999 s. 0001



Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Metsänviljelyaineiston kaupan pitämisestä annetussa neuvoston direktiivissä 66/404/ETY (1) ja yhteisössä kaupan pidettävän metsänviljely- aineiston ulkoista laatua koskevista vaatimuksista annetussa neuvoston direktiivissä 71/161/ETY (2) säädetään geneettisiin ominaisuuksiin ja ulkoiseen laatuun liittyvät vaatimukset, jotka metsänviljelyaineiston on täytettävä ennen kuin niitä voidaan pitää kaupan yhteisössä, (1) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2326/66. (2) EYVL L 87, 17.4.1971, s. 14. 2. Lainsäädäntöä ei ole muutettu merkittävästi vuoden 1975 jälkeen. Tässä ehdotuksessa pyritään näin ollen ajantasaistamaan lainsäädäntö siten, että otetaan huomioon uusien jäsenvaltioiden liittyminen yhteisöön vuoden 1975 jälkeen, sisämarkkinat ja tieteen edistyminen, mukaan lukien uuden aineiston saatavuus. Lisäksi ehdotuksessa mukautetaan lainsäädäntö Ruotsin ja Suomen erityistilanteeseen. Molemmille valtioille myönnettiin liittymissopimuksessa (liite XV, s. 333) viiden vuoden siirtymäaika, jonka kuluessa niiden ei tarvitse soveltaa kyseistä lainsäädäntöä. 3. Kansainväliseen kauppaan tarkoitettua metsänviljelyaineistoa koskeva voimassa oleva OECD:n järjestelmä on vuodelta 1974. Sitä on muutettu huomattavasti viime vuosina ja OECD:n neuvosto hyväksyy uuden ajan tasalle ajantasaistetun järjestelmän lähitulevaisuudessa. OECD:n uusi järjestelmä on periaatteessa yhdenmukainen voimassa olevan EY:n lainsäädännön kanssa. Siihen sisältyy lisäksi kaksi uutta luokkaa metsänviljelyaineistolle, jota voidaan pitää kaupan, nimittäin "siemenlähde tunnettu" ja "alustavasti testattu". Koska kaikki jäsenvaltiot lukuun ottamatta Kreikkaa ja Luxemburgia osallistuvat OECD:n järjestelmään, ehdotus on laadittu niin, että varmistetaan mahdollisimman suuri yhdenmukaisuus kyseisen järjestelmän kanssa. Tämän vuoksi yhteisössä käytössä olevaa järjestelmää, johon kuuluvat luokat "valikoitu" ja "testattu", laajennetaan näillä kahdella uudella luokalla. 4. Tässä ehdotuksessa säädetään ympäristöriskien arvioinnista silloin, kun metsän lisäysaineisto koostuu geneettisesti muunnelluista organismeista. Suunnitteilla on toimenpiteitä, joiden avulla ja uudella neuvoston asetuksella voitaisiin laatia menettelyitä sen varmistamiseksi, että tämän ympäristöriskien arviointi ja muut aiheelliset tekijät olisivat vastaavia kuin direktiivissä 90/220/ETY säädetyt. Valmistellessaan annettavaa ehdotusta neuvoston asetukseksi komissio aikoo ottaa täydellisesti huomioon direktiiviin 90/220/ETY tehtävät muutokset, kuten asiaa käsittelevien tiedekomiteoiden kuulemisen, seurannan ja lupien aikarajat. Joka tapauksessa komissio aikoo varmistaa, että tuotteen käytön kaikilla aloilla otetaan huomioon asianmukainen turvallisuusasiantuntemus. 5. Selkeyden vuoksi ehdotuksessa direktiivi 66/404/ETY ja direktiivi 71/161/ETY on laadittu uudelleen yhdeksi direktiiviksi sen sijaan, että kumpaankin direktiiviin olisi tehty lukuisia muutoksia. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että asiakirjasta käytävä keskustelu olisi rajattava tekstin uusiin osiin ja että keskustelua muista direktiivien 66/404/ETY ja 71/161/ETY osista ei saisi avata uudelleen. Tämän vuoksi komissio on alleviivannut tekstin uudet kohdat. 6. Ehdotukseen ei sovelleta toissijaisuusperiaatetta, koska se perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artiklaan ja siten kuuluu yksinomaiseen toimivaltaan. Lisäksi nämä kaksi direktiiviä, jotka laaditaan uudelleen annetaan lainsäädännön lähentämiseksi. 7. Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EY:n talousarvioon. Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (3), (3) ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (4), (4) ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (5), (5) sekä katsoo, että 1) metsänviljelyaineiston pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annettua neuvoston direktiiviä 66/404/ETY (6) ja yhteisössä kaupan pidettävän metsänviljelyaineiston ulkoista laatua koskevista vaatimuksista 30 päivänä maaliskuuta 1971 annettua neuvoston direktiiviä 71/161/ETY (7) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin; koska näitä direktiivejä on muutettava, ne olisi yhdistettävä ja laadittava uudelleen selkeyden vuoksi, (6) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2326/66, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. (7) EYVL L 87, 17.4.1971, s. 14, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. 2) metsät peittävät suuren alan yhteisön alueesta; näiden metsien uudistaminen että uuden puuston luominen edellyttävät metsänviljelyaineiston määrän lisäämistä, 3) metsätaloudelle tärkeiden puulajien ja keinotekoisten risteymien lisäysaineiston tuotantoa olisi lisättävä, 4) tutkimukset metsänjalostuksen alalla osoittavat tarpeen käyttää fenotyyppisesti tai geneettisesti korkealaatuista ja tietyt ulkoiset laatuvaatimukset täyttävää metsänviljelyaineistoa, jotta puuntuotanto saadaan oleellisesti lisääntymään ja maapohjan tuottavuus tätä kautta paranemaan, 5) lisäksi useat jäsenvaltiot ovat jo joitakin vuosia soveltaneet näihin periaatteisiin perustuvia sääntöjä; näiden sääntöjen väliset eroavaisuudet muodostavat esteen jäsenvaltioiden väliselle kaupankäynnille; kaikkien jäsenvaltioiden edun mukaista on laatia yhteisön säännöt, joissa on mahdollisimman korkeat vaatimukset, 6) tällaisia sääntöjä olisi sovellettava kaupan pitämiseen sekä jäsenvaltioiden välillä että kansallisilla markkinoilla, 7) yhteisön säännöillä olisi säänneltävä lisäysaineiston fenotyyppisiä ja geneettisiä ominaisuuksia ja ulkoisia ominaispiirteitä, 8) tällaisissa säännöissä olisi otettava huomioon käytännön tarpeet ja niitä olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin puulajeihin ja keinotekoisiin risteymiin, jotka ovat metsätaloudelle tärkeitä koko yhteisön alueella tai osassa sitä, 9) lisäysaineisto, jota ei pidetä kaupan, olisi jätettävä yhteisön sääntöjen ulkopuolelle, koska sen taloudellinen merkitys on vähäinen; tämä ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen antaa siitä erityismääräyksiä, 10) kolmansiin maihin tarkoitettuun vientiin tai jälleenvientiin tarkoitettu lisäysaineisto ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, 11) lisäysaineiston valinta yhteisössä perustuu perusaineiston hyväksyntään ja siitä seuraavaan lähtöisyysalueiden rajaamisiin; jäsenvaltioiden olisi sovellettava yhtenäisiä sääntöjä, joissa asetetaan mahdollisimman korkeat vaatimukset perusaineiston hyväksymiselle; ainoastaan tällaisesta aineistosta peräisin olevaa lisäysaineistoa saadaan pitää kaupan, 12) geneettisesti muunneltua metsänviljelyaineistoa ei tulisi pitää kaupan, ellei se ole turvallista ihmisten terveydelle ja ympäristölle, 13) ympäristövaarojen arviointi olisi tehtävä geneettisesti muunnelluista organismeista koostuvalle metsän lisäysaineistolle; komission olisi esitettävä neuvostolle ehdotus asetukseksi, jolla varmistetaan, että tällaisen ympäristövaaran ja muiden aiheellisten tekijöiden arviointimenettelyt, mukaan lukien lupamenettely, ovat vastaavia kuin geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympä- ristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetussa neuvoston direktiivissä 90/220/ETY (8) vahvistetut; direktiiviä 90/220/ETY olisi sovellettava siihen asti, kunnes tällainen asetus tulee voimaan, (8) EYVL 117, 8.5.1990, s. 15, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/35/EY, EYVL L 169, 27.6.1997, s. 72. 14) tämän direktiivin vaatimukset täyttävälle lisäysaineistolle ei saa asettaa muita kuin tässä direktiivissä säädettyjä kaupan pitämisen rajoituksia, 15) jäsenvaltioille olisi kuitenkin sallittava rajoittaa kasvinosien ja taimien kaupan pitäminen alueellaan sellaiseen aineistoon, joka on vahvistettujen vaatimusten mukaista, 16) jäsenvaltioiden olisi sallittava säätää omalla alueellaan tuotetun perusaineiston hyväksymistä koskevista lisävaatimuksista tai tiukemmista vaatimuksista, 17) jäsenvaltioiden olisi laadittava luetteloja lähtöisyysalueista, joissa tarkennetaan perusaineiston alkuperä, jos se on tiedossa, jäsenvaltioiden olisi laadittava karttoja, joihin on merkitty lähtöisyysalueiden rajat, 18) jäsenvaltioiden olisi laadittava kansallisia rekistereitä alueellaan hyväksytystä perusaineistosta; jokaisen jäsenvaltion olisi myös laadittava tiivistelmä kansallisesta rekisteristä kansallisen luettelon muodossa, 19) näiden kansallisten luetteloiden perusteella komission olisi varmistettava, että tehdään yhteisön julkaisu, 20) virallisten toimielinten olisi annettava kantatodistus kaikelle hyväksytystä perusaineistosta tuotetulle lisäysaineistolle aineiston keruun jälkeen, 21) on tarpeen varmistaa, että kaupan pidettäväksi tai markkinoille saatettavaksi tarkoitettu lisäysaineisto täyttää fenotyyppistä ja geneettistä laatua koskevat vaatimukset ja että se on asianmukaisesti tunnistettavissa tuotannon kaikissa eri vaiheissa, 22) lisäksi olisi otettava käyttöön poppelin oksa- tai runkopistokkaiden laatua koskevat erityiset yhteisön vaatimukset, 23) siemeniä voidaan pitää kaupan ainoastaan, jos ne täyttävät tietyt laatuvaatimukset ja ovat suljetuissa pakkauksissa, 24) jäsenvaltioiden on säädettävä tarvittavista valvontamenettelyistä, jotta voidaan varmistaa, että fenotyyppistä ja geneettistä laatua, asianmukaista tunnistamista ja ulkoista laatua koskevat vaatimukset täytetään kaupan pitämisen aikana, 25) nämä vaatimukset täyttävän lisäysaineiston kaupan pitämiselle saadaan asettaa ainoastaan yhteisön sääntöjen mukaisia rajoituksia; tietyissä olosuhteissa jäsenvaltioilla tulisi olla oikeus kieltää sellaisen lisäysaineiston kaupan pitäminen, joka ei sovellu niiden alueella käytettäväksi, 26) sellaisina kausina, jolloin on tilapäisiä vaikeuksia hankkia tämän direktiivin periaatteet täyttävää tietyistä lajeista tuotettua lisäysaineistoa, olisi tietyin edellytyksin hyväksyttävä väliaikaisesti kolmansista maista tuleva, lievennettyjen vaatimusten mukainen lisäysaineisto, 27) kolmansista maista lähtöisin olevaa lisäysaineistoa saa pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos se täyttää samat takeet perusaineiston hyväksymisestä ja sen tuotantoon liittyvistä toimenpiteistä kuin yhteisön lisäysaineisto, 28) tiettyjen edellytysten mukaan jäsenvaltio olisi vapautettava kokonaan tai osittain soveltamasta tämän direktiivin säännöksiä eräiden puulajien osalta, 29) olisi suotavaa järjestää väliaikaisia kokeiluja parempien vaihtoehtojen löytämiseksi joillekin tämän direktiivin säännöksille, 30) olisi otettava käyttöön yhteisön valvontatoimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin vaatimuksia ja edellytyksiä noudatetaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, 31) liitteiden ensisijaisesti teknisiä tarkistuksia olisi helpotettava nopeutetun menettelyn avulla, ja 32) komission tehtäväksi olisi jätettävä tiettyjen tämän direktiivin soveltamista koskevien toimenpiteiden hyväksyminen; suunniteltujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö neuvoston päätöksellä 66/399/ETY (9) perustetussa maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevässä pysyvässä komiteassa, (9) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2289/66. ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan yhteisössä kaupan pidettävän metsänviljelyaineiston tuotantoon ja metsänviljelyaineiston kaupan pitämiseen. 2 artikla Tässä direktiivissä seuraavilla määritelmillä ja luokituksilla tarkoitetaan: a) 'Lisäysaineistolla': i) siemenyksiköitä: taimien tuottamiseen tarkoitettuja käpyjä, siemenkotia, hedelmiä ja siemeniä; ii) kasvinosia: taimien tuottamiseen tarkoitettuja runkopistokkaita, lehtipistokkaita ja juuripistokkaita, mikrolisäykseen tarkoitettuja kasvin lisäysosia tai kasviaiheita, silmuja, taivukkaita, juuria, varttamisoksia, oksa- tai runkopistokkaita ja kaikkia muita taimien tuottamiseen tarkoitettuja kasvinosia; iii) taimia: siemenyksiköistä, kasvien osista tai luonnontaimista kasvatettuja taimia. b) 'Metsänviljelyaineistolla' tarkoitetaan mitä tahansa seuraavista: koko yhteisön tai sen osan metsätaloudelle tärkeiden puulajien ja niiden keinotekoisten risteymien ja erityisesti liitteessä I lueteltujen puulajien ja niiden keinotekoisten risteymien lisäysaineistoa. c) 'Perusaineistolla' mitä tahansa seuraavista: i) siemenlähdettä: puita sillä alueella, jolta siemenet on kerätty; ii) metsikköä: rajattua puupopulaatiota, jonka puulajikoostumus on riittävän yhdenmukainen; iii) siemenviljelystä: valikoitujen kloonien tai perheiden viljelmää, joka on eristetty tai hoidettu siten, että ulkopuolista pölytystä voidaan välttää tai rajoittaa, ja jota on hoidettu tavoitteena tuottaa nopeasti ja usein valmistuvia, runsaita ja helposti kerättäviä siemensatoja; iv) perheen vanhempia: puita, joita on käytetty jälkeläisten tuottamiseen valvotun tai vapaan pölytyksen avulla niin, että yhtä tunnistettua vanhempaa on käytetty emiyksilönä ja se on pölytetty yhden vanhemman (täyssisar) tai useamman tunnistetun tai tunnistamattoman vanhemman (puolisisar) siitepölyn avulla; v) kloonia: alunperin yhdestä yksilöstä (kantayksilöstä) kasvullisen lisäyksen, kuten pistokkaiden, mikrolisäyksen, vartteiden tai taivukkaiden taikka kasvin jakamisen avulla saatu yksilöiden ryhmä; vi) kloonisekoitusta: tunnistettujen kloonien sekoitusta määritellyissä suhteissa. d) 'Alkuperäisellä ja luontaisella' jompaakumpaa seuraavista: i) alkuperäisellä levinneisyysalueellaan olevaa metsikköä tai siemenlähdettä: sellaista alkuperäistä metsikköä tai siemenlähdettä, jota on jatkuvasti uudistettu luontaisesti. Metsikkö tai siemenlähde on voitu uudistaa keinotekoisesti samasta metsiköstä tai siemenlähteestä tai lähistöllä olevasta alkuperäisestä metsiköstä tai siemenlähteestä kerätyllä lisäysaineistolla; ii) luontaisella levinneisyysalueellaan olevaa metsikköä tai siemenlähdettä: luontaisella levinneisyysalueellaan oleva metsikkö tai siemenlähde on alkuperäinen metsikkö tai siemenlähde taikka metsikkö tai siemenlähde, joka on kasvatettu keinotekoisesti siemenistä, jotka ovat peräisin samalta lähtöisyysalueelta. e) 'Alkuperällä': alkuperäisen metsikön tai siemenlähteen osalta paikkaa, jossa puut kasvavat. Muun kuin alkuperäisen metsikön tai siemenlähteen osalta paikkaa, josta siemenet tai taimet on alunperin saatu. Metsikön tai siemenlähteen alkuperä voi olla tuntematon. f) 'Lähtöisyydellä': paikkaa, jossa puusto tai puut kasvavat. g) 'Lähtöisyysalueella': lajien tai alalajien osalta lähtöisyysalueella tarkoitetaan aluetta tai alueita, joilla on riittävän yhdenmukaiset luonnonolot ja joiden metsikkö tai siemenlähteet ovat fenotyyppisiltä tai geneettisiltä ominaisuuksiltaan riittävän samanlaisia, ottaen huomioon korkeuden asettamat rajat. h) 'Tuotannolla': kaikkia siemenyksikön tuottamisen vaiheita, muuntamista siemenyksiköstä siemeneksi ja taimien kasvattamista siemenistä tai kasvien osista. i) 'Pitämisellä kaupan': myyntitarkoituksessa näytteille asettamista, myytäväksi tarjoamista, myymistä tai toimittamista kolmannelle osapuolelle mukaan lukien hoitosuunnitelman mukaiset toimitukset. j) 'Virallisilla toimielimillä' jompaakumpaa seuraavista: i) mitä tahansa jäsenvaltiossa olevaa valtion viranomaista, joka on asetettu - kansallisella tasolla tai - alueellisella tasolla kansallisten viranomaisten valvonnassa kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön asettamissa rajoissa, taikka ii) kaikkia oikeushenkilöitä julkiseen oikeuteen tai yksityisoikeuteen perustuvia oikeushenkilöitä, jotka toimivat valtion vastuulla edellyttäen, etteivät nämä viranomaiset tai henkilöt saa taloudellista etua tämän direktiivin mukaisesti toteuttamistaan toimenpiteistä. k) Lisäysaineisto jaetaan seuraaviin luokkiin: i) "siemenlähde tunnettu" lisäysaineistoa, jonka perusaineisto täyttää liitteen II vaatimukset ja muodostuu joko yhdellä lähtöisyysalueella sijaitsevasta siemenlähteestä tai metsiköstä; ii) "valikoitu" lisäysaineistoa, jonka perusaineisto täyttää liitteen III vaatimukset ja muodostuu yhdellä lähtöisyysalueella sijaitsevasta metsiköstä, joka koostuu fenotyypin perusteella valitusta populaatiosta; iii) "alustavasti testattu" lisäysaineistoa, jonka perusaineisto täyttää liitteen IV vaatimukset ja muodostuu yksilöiden fenotyypin perusteella valituista siemenviljelyksistä, perheen vanhemmista, klooneista tai kloonisekoituksista. Kokeita ei ole välttämättä tarvinnut suorittaa tai saattaa loppuun; iv) "testattu" sellaisesta perusaineistosta saatua lisäysaineistoa, joka koostuu metsiköistä, siemenviljelyksistä, perheen vanhemmista, klooneista tai klooni- sekoituksista. Lisäysaineiston paremmuus on täytynyt osoittaa vertailukokeilla tai laskemalla arvio lisäysaineiston paremmuudesta perusaineiston yksilöiden jalostusarvon perusteella. Aineiston on täytettävä liitteen V vaatimukset. 3 artikla 1. Liitteen I luetteloa lajeista ja keinotekoisista risteymistä voidaan muuttaa noudattaen 24 artiklassa säädettyä menettelyä. 2. Jos tiettyihin lajeihin ja keinotekoisiin risteymiin ei sovelleta tämän direktiivin toimenpiteitä, jäsenvaltiot saavat toteuttaa tällaisia tai lievennettyjä toimenpiteitä alueellaan. 3. Tämän direktiivin toimenpiteitä ei sovelleta taimina tai kasvinosina olevaan metsäviljelyaineistoon, jota todistetusti ei ole tarkoitettu metsätalouden käyttöön. Tällaisissa tapauksissa aineistoon olisi liitettävä etiketti tai jokin muu tällaiseen tarkoitukseen aiottuun aineistoon sovellettavien yhteisön säännösten tai kansallisten säännösten edellyttämä asiakirja. Jos tällaisia säännöksiä ei ole, aineistoon on liitettävä etiketti, jossa on seuraava maininta: "Ei metsätaloudellisiin tarkoituksiin." Virallinen toimielin tai virallisen toimielimen valtuuttamana tavarantoimittaja antaa tämän etiketin. 4. Tässä direktiivissä säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta metsänviljelyaineistoon, joka on todistetusti tarkoitettu vientiin tai jälleenvientiin kolmansiin maihin. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kaupan pidettäväksi tarkoitettavan metsänviljelyaineiston tuottamiseen saa käyttää ainoastaan hyväksyttyä perusaineistoa. 2. Viralliset toimielimet saavat hyväksyä perusaineiston ainoastaan, a) jos se täyttää liitteiden II, III, IV ja V vaatimukset; b) viittauksella tunnettuun yksikköön, 'hyväksymisyksikkönä'. Jokainen hyväksymisyksikkö merkitään erityisellä rekisteriviitteellä. 3. Hyväksymisen jälkeen perusaineisto, joka on tarkoitettu "valikoitu", "alustavasti testattu" ja "testattu" -luokkiin kuuluvan lisäysaineiston tuottamiseen, tarkastetaan uudelleen säännöllisesti. Hyväksyminen peruutetaan, jos tämän direktiivin vaatimuksia ei enää täytetä. 4. Jäsenvaltiot saavat hyväksyä korkeintaan 10 vuoden ajaksi alueellaan tai osassa sitä testatun lisäysaineiston tuottamiseen perusaineistoa, jos liitteessä V tarkoitetun geneettisen arvioinnin tai vertailukokeiden väliaikaisten tulosten perusteella on aihetta olettaa, että perusaineisto kokeen päätyttyä täyttää tämän direktiivin hyväksymisvaatimukset. 5 artikla 1. Jos 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu perusaineisto koostuu direktiivin 90/220/ETY 2 artiklan 1 ja 2 alakohdassa tarkoitetusta geneettisesti muunnellusta organismista, tällainen aineisto voidaan hyväksyä ainoastaan, jos se on turvallista ihmisten terveydelle ja ympäristölle. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun geneettisesti muunnellun perusaineiston osalta a) on tehtävä vastaava ympäristövaarojen arviointi kuin mistä direktiivissä 90/220/ETY säädetään; b) komissio tekee ehdotuksen perustamissopimuksen asianmukaiseen oikeusperustaan perustuvaksi neuvoston asetukseksi menettelyistä, joilla varmistetaan, että ympäristövaarojen arviointi ja muut asiaa koskevat tekijät vastaavat direktiivissä 90/220/ETY säädettyjä; kunnes tällainen asetus tulee voimaan, geneettisesti muunneltu perusaineisto voidaan hyväksyä tämän direktiivin 10 artiklassa tarkoitettuun kansalliseen rekisteriin sen jälkeen kun se on sallittu direktiivin 90/220/ETY mukaisesti; c) edellä b alakohdassa tarkoitetun asetuksen mukaisesti sallittuun geneettisesti muunneltuun perusaineistoon ei enää sovelleta direktiivin 90/220/ETY 1118 artiklaa; d) ympäristövaarojen arvioinnin toteuttamisen tekniset ja tieteelliset yksityiskohdat vahvistetaan 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä metsänviljelyaineiston tuottamiseen käytetystä hyväksytystä perusaineistosta ad alakohdan mukaisesti: a) aineistoa liitteessä I luetelluista lajeista, saa pitää kaupan ainoastaan, jos se kuuluu luokkiin "siemenlähde tunnettu", "valikoitu", "alustavasti testattu" tai "testattu" ja jos se täyttää liitteissä II, III, IV ja V vahvistetut vaatimukset mainituille luokille, b) aineistoa liitteessä I luetelluista keinotekoisista risteymistä, saa pitää kaupan ainoastaan, jos se kuuluu luokkiin "valikoitu", "alustavasti testattu" tai "testattu" ja jos se täyttää liitteissä III, IV ja V vahvistetut vaatimukset mainituille luokille, c) aineistoa kasvullisesti lisätyistä liitteessä I luetelluista lajeista ja keinotekoisista risteymistä, saa pitää kaupan ainoastaan, jos se kuuluu luokkiin "valikoitu", "alustavasti testattu" tai "testattu" ja jos se täyttää liitteissä III, IV ja V vahvistetut vaatimukset mainituille luokille. Luokkaan "valikoitu" kuuluvaa lisäysaineistoa saa pitää kaupan ainoastaan, jos se on joukkolisätty siemenistä, d) kokonaan tai osittain geneettisesti muunnelluista organismeista koostuvista liitteessä I luetelluista lajeista ja keinotekoisista risteymistä, saa pitää kaupan ainoastaan, jos se kuuluu luokkaan "testattu". 2. Liitteessä VI olevassa taulukossa esitetään luokat, joihin luokiteltuna erityyppisistä perusaineistoista saatua lisäysaineistoa saa pitää kaupan. 3. Liitteessä I lueteltujen lajien hedelmä- ja siemeneriä ei saa pitää kaupan, elleivät ne täytä liitteessä VII olevassa A osassa vahvistettuja vaatimuksia; Liitteessä I lueteltujen lajien ja keinotekoisten risteymien kasvinosia ei saa pitää kaupan, elleivät ne täytä liitteessä VII olevassa B osassa vahvistettuja vaatimuksia. Populus spp. -lajien osalta on täytettävä liitteessä VII olevassa C osassa vahvistetut lisävaatimukset; Taimia ei saa pitää kaupan, elleivät ne täytä liitteessä VII olevassa D osassa vahvistettuja vaatimuksia. Kasvinosia ja taimia ei saa pitää kaupan, elleivät ne täytä voimassa olevia kansainvälisten standardien vaatimuksia, kun 24 artiklassa tarkoitettu komitea on hyväksynyt nämä standardit. 4. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat sallia oman alueensa tuottajien saattaa markkinoille pieniä määriä a) kokeisiin, tieteellisiin tarkoituksiin, valintatyöhön ja geneettisen aineiston ylläpitotarkoituksiin tarkoitettua lisäysaineistoa ja b) siemeniä, joita todistetusti ei ole tarkoitettu metsätaloudellisiin tarkoituksiin. 5. Edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat antaa 4 kohdassa tarkoitettuja lupia, vahvistetaan 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 6. Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista, jäsenvaltiot saavat 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettujen edellytysten mukaisesti sallia sellaisen perusaineistosta saadun lisäysaineiston kaupan pitämiselle, joka ei täytä kaikkia 1 kohdassa mainitun asianmukaisen luokan vaatimuksia. 7 artikla Jäsenvaltiot saavat liitteissä II  V ja liitteessä VII vahvistettujen edellytysten osalta säätää alueellaan perusaineiston hyväksymistä ja lisäysaineiston tuottamista koskevia lisävaatimuksia tai tiukempia vaatimuksia. 8 artikla Jäsenvaltiot saavat rajoittaa alueella muihin luokkiin kuin "siemenlähde tunnettu" kuuluvan lisäysaineiston tuotantoon tarkoitetun perusaineiston hyväksymistä. 9 artikla 1. Luokkiin "siemenlähde tunnettu" ja "valikoitu" kuuluvan lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetun perusaineiston osalta jäsenvaltioiden on asiaa koskevien lajien osalta rajattava lähtöisyysalueet. 2. Jäsenvaltioiden on laadittava ja julkaistava karttoja, joihin lähtöisyysalueiden rajat on merkitty. Kartat on lähetettävä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. 10 artikla 1. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava kansallinen rekisteri alueellaan hyväksytystä eri lajien perusaineistosta. Täydelliset tiedot kustakin hyväksymisyksiköstä ja yksikön erityinen rekisteriviite merkitään kansalliseen rekisteriin. 2. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava tiivistelmä kansallisesta rekisteristä kansallisen luettelon muodossa; luettelo on toimitettava pyynnöstä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Kansallinen luettelo laaditaan sovittuun muotoon ja siinä ilmoitetaan seuraavat yksityiskohtaiset tiedot kustakin hyväksymisyksiköstä: a) kasvitieteellinen nimi; b) luokka; c) erityinen käyttötarkoitus (jos muu kuin yleinen metsätalous); d) perusmateriaalin tyyppi; e) rekisteriviite tai tarvittaessa sen tiivistelmä tai lähtöisyysalueen tunnistekoodi; f) sijaintipaikka: tarvittaessa lyhyt nimi ja seuraavat tiedot i) luokasta "siemenlähde tunnettu": lähtöisyysalue sekä pituus- ja leveysvyöhyke, ii) luokasta "valikoitu": lähtöisyysalue sekä pituus- ja leveysasteen tai pituus- ja leveysvyöhykkeen mukaan määritelty maantieteellinen sijainti; iii) luokasta "alustavasti testattu": perusaineiston täsmällinen maantie- teellinen sijainti (sijainnit), iv) luokasta "testattu" osalta: perusaineiston täsmällinen maantie- teellinen sijainti (sijainnit); g) korkeus tai korkeusvyöhyke; h) alue: siemenlähteen tai siemenlähteiden, tai metsikön taikka metsikköjen taikka siemenviljelyksen tai siemenviljelysten koko; i) alkuperä - on ilmoitettava onko perusaineisto alkuperäistä tai luontaisella levinneisyysalueellaan, muuta kuin alkuperäistä tai muulla kuin luonnollisella levinneisyysalueellaan, taikka onko alkuperä on tuntematon. Muun kuin alkuperäisen tai muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan olevan perusaineiston alkuperä ilmoitetaan, jos se on tiedossa; j) jos aineisto kuuluu luokkaan "testattu", on ilmoitettava, onko aineistoa muunneltu geneettisesti. 3. Näiden kansallisten luetteloiden laatimisen muoto voidaan antaa 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 11 artikla 1. Jäsenvaltioiden toimittamien kansallisten luetteloiden tiivistelmien pohjalta komissio voi julkaista luettelon nimeltään "Yhteisön luettelo metsänviljelyaineiston tuotantoon hyväksytystä perusaineistosta". 2. Yhteisön luettelossa esitetään 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kansallisissa luetteloissa annettavat yksityiskohtaiset tiedot ja esitetään käyttöalue sekä mahdolliset 17 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan mukaisesti myönnetyt luvat. 3. Jäsenvaltioiden toimitettavien tällaisten kansallisten luetteloiden yksityiskohtien tiivistelmien muoto voidaan vahvistaa 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 12 artikla 1. Viralliset toimielimet antavat kaikelle hyväksytystä perusaineistosta saadulle lisäysaineistolle aineiston keruun jälkeen kantatodistuksen, johon on merkitty erityinen rekisteriviite sekä liitteessä VIII tarkoitetut tiedot. 2. Jos jäsenvaltio säätää 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti myöhemmin tehtävästä kasvullisesta lisäyksestä, on annettava uusi todistus. 3. Jos sekoittamista suoritetaan 13 artiklan 3 kohdan a, b, c tai e alakohdan mukaisesti, jäsenvaltioiden on varmistettava, että sekoituksen ainesosien rekisteriviitteet ovat tunnistettavissa ja että annetaan uusi kantatodistus tai muu asiakirja, jolla sekoitus yksilöidään. 13 artikla 1. Lisäysaineisto on kaikkien tuotantovaiheiden aikana pidettävä erillisinä hyväksymisyksikköinä. Erät yksilöidään seuraavien perusteiden mukaisesti: a) kasvitieteellinen nimi; b) luokka; c) erityinen käyttötarkoitus (jos muu kuin yleinen metsätalous); d) perusmateriaalin tyyppi; e) rekisteriviite tai lähtöisyysalueen tunnistekoodi; f) lähtöisyysalue - luokkiin "siemenlähde tunnettu" ja "valikoitu" kuuluvan lisäysaineiston osalta ja tarvittaessa muun lisäysaineiston osalta; g) onko aineisto alkuperäistä tai luontaiselta levinneisyysalueeltaan, muuta kuin alkuperäistä tai muulta kuin luontaiselta levinneisyysalueeltaan, taikka onko alkuperä tuntematon; h) siemenyksikköjen osalta siementen kypsymisvuosi; i) siemen- tai pistokastaimien ikä ja tyyppi sekä leikattujen että koulittujen taimien osalta; j) onko aineisto geneettisesti muunneltua. 2. Rajoittamatta 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamista, jäsenvaltiot voivat säätää luokkiin "valikoitu", "alustavasti testattu" ja "testattu" kuuluvan yksittäisen hyväksymisyksikön myöhemmin suoritettavasta kasvullisesta lisäämisestä. Tällaisissa tapauksissa aineisto on pidettävä erillään ja nimettävä erillisenä. 3. Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista jäsenvaltiot voivat säätää a) yhden tai useamman luokkiin "siemenlähde tunnettu" tai "valikoitu" kuuluvasta hyväksymisyksiköstä saadun ja yhdeltä lähtöisyysalueelta tulevan lisäysaineiston sekoittamisesta; b) kun luokkaan "siemenlähde tunnettu" luokkaan kuuluvista siemenlähteistä tai metsiköistä saadun, yhdeltä lähtöisyysalueelta tulevan lisäysaineiston sekoittaminen suoritetaan, että uusi yhdistetty erä on merkittävä ilmaisulla "siemenlähteestä saatu lisäysaineisto"; c) kun muusta kuin alkuperäisestä tai muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan olevasta perusaineistosta saatu lisäysaineisto sekoitetaan tuntemattomasta lähteestä tuotetun perusaineiston kanssa, että uusi yhdistetty erä on merkittävä ilmaisulla "alkuperä tuntematon"; d) kun sekoittaminen tapahtuu a, b tai c alakohdan mukaisesti, että lähtöisyysalueen tunnistekoodi voidaan korvata 1 kohdan e alakohdan mukaisella rekisteriviitteellä; e) että yhdestä hyväksymisyksiköstä tuotetussa lisäysaineistossa voi olla eri vuosina kypsyviä siemeniä; f) kun sekoittaminen tapahtuu e alakohdan mukaisesti, että todelliset kypsymisvuodet ja kunakin vuonna kypsyneen aineiston osuus on merkittävä. 14 artikla 1. Lisäysaineistoa saa pitää kaupan ainoastaan 13 artiklan mukaisissa erissä, joihin on liitettävä 13 artiklassa tarkoitettu tavarantoimittajan etiketti tai muu asiakirja, jäljempänä 'tavarantoimittajan etiketti tai asiakirja', ja jossa lisäksi on seuraavat tiedot: a) Edellä 12 artiklan mukaisesti annetun kantatodistuksen numero tai numerot tai 12 artiklan 3 kohdan mukaisen muun asiakirjan viite; b) tavarantoimittajan nimi; c) toimituksen määrä; d) sellaisen luokkaan "testattu" kuuluvan lisäysaineiston osalta, jonka perusaineisto on hyväksytty 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti, ilmaisu "hyväksytty väliaikaisesti"; e) onko aineisto lisätty kasvullisesti. 2. Siementen osalta 1 kohdassa tarkoitettuun tavarantoimittajan etikettiin tai asiakirjaan on liitettävä myös seuraavat lisätiedot, jotka on mahdollisimman pitkälle arvioitu kansainvälisesti hyväksytyillä menetelmillä: a) puhtaus: puhtaan siemenen, muiden siementen ja roskien prosenttiosuus siemeneränä kaupan pidettävän tuotteen painosta; b) puhtaan siemenen itävyysprosentti tai jos itävyysprosentin arvioiminen on mahdotonta tai vaikeaa toteuttaa, erityismenetelmällä arvioitu elinvoimaisten siementen osuus prosentteina; c) puhtaan siemenen 1 000 jyvän paino; d) kosteuspitoisuus; e) itävien siementen määrä kilossa siemeninä kaupan pidettävää tuotetta tai jos itävien siementen määrää on mahdotonta tai käytännössä vaikeaa arvioida, elinvoimaisten siementen määrä kilogrammaa kohden. 3. Populus spp. -lajien osalta kasvinosia saa pitää kaupan ainoastaan, jos tavarantoimittajan etiketissä tai asiakirjassa on liitteessä VII olevan C osan 2 kohdan b alakohdan mukainen EY-luokitusnumero. 4. Jos värillistä etikettiä tai asiakirjaa käytetään kuvaamaan lisäysaineiston luokkia, "siemenlähde tunnettu" luokkaan kuuluvan lisäysaineiston tavarantoimittajan etiketti tai asiakirja on keltainen, "valikoitu" luokkaan kuuluvan lisäysaineiston vihreä, "alustavasti testattu" luokkaan kuuluvan lisäysaineiston vaaleanpunainen ja "testattu" luokkaan kuuluvan lisäysaineiston sininen. 5. Jos kyseessä on perusaineistosta saatu metsänviljelyaineisto, joka koostuu geneettisesti muunnelluista organismeista, erään kiinnitetyissä tai sen mukana olevissa virallisissa tai muissa päällysmerkinnöissä taikka asiakirjoissa on oltava tämän direktiivin mukaisesti selkeästi merkittynä, että lisäysaineisto koostuu geneettisesti muunnelluista organismeista. 15 artikla Siemenyksiköitä saa pitää kaupan ainoastaan suljetuissa pakkauksissa. Sulkemistavan on oltava sellainen, että avaamisen jälkeen pakkausta ei voida sulkea uudelleen. 16 artikla 1. Jäsenvaltioiden on järjestämällään tai hyväksymällään virallisella tarkastus- järjestelmällä varmistettava, että yksittäisistä hyväksymisyksiköistä saatu lisäysaineisto on selkeästi tunnistettavissa koko tapahtumaketjun ajan keruusta loppukäyttäjälle toimittamiseen saakka. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tämän direktiivin säännösten noudattamisen varmistamiseksi vähintään pistokokein toteutetuilla virallisilla tarkastuksilla. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden viralliset toimielimet antavat toisilleen virka-apua tarvittavien tietojen saamiseksi tämän direktiivin asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi erityisesti, kun lisäysaineistoa toimitetaan jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon. 17 artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mihin tahansa luokkaan kuuluvaan tämän direktiivin säännösten mukaisesti markkinoille saatetun lisäysaineiston kaupan pitämiselle ei aseteta mitään kaupan pitämisen rajoituksia ominaisuuksien, tutkimus- ja tarkastusvaatimusten, merkintöjen ja sulkemisen osalta kuin tässä direktiivissä säädetään. 2. Jäsenvaltiolle voidaan hakemuksesta antaa 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen lupa kieltää lisäysaineiston käyttö alueellaan tai sen osassa. Tällainen lupa voidaan antaa ainoastaan, jos on syytä olettaa aineiston lähtöisyys- aluetta koskevan tiedon perusteella taikka tarkoituksenmukaisessa paikassa joko yhteisössä tai sen ulkopuolella suoritettujen virallisten kokeiden tulosten perusteella, että kyseisen lisäysaineiston käytöllä olisi sen fenotyyppisten tai geneettisten ominaisuuksien vuoksi haitallisia vaikutuksia metsätaloudelle tai geneettiselle aineistolle kyseisen jäsenvaltion koko alueella tai osassa sitä. 3. Edellä 2 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 4. Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista jäsenvaltiot, jotka ovat soveltaneet 8 artiklaa "siemenlähde tunnettu" -luokkaan kuuluvaan metsänviljelyaineistoon, voivat kieltää tällaisen aineiston käytön. 18 artikla 1. Poistaakseen tämän direktiivin vaatimukset täyttävien siementen yleiseen toimittamiseen loppukäyttäjälle liittyvät väliaikaiset vaikeudet, joita esiintyy yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa ja jotka ovat ylitsepääsemättömiä yhteisössä, komissio vähintään yhden tällaisen jäsenvaltion pyynnöstä, 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen sallii yhden tai useamman jäsenvaltion hyväksyä kaupan pidettäväksi komission määräämäksi ajaksi yhden tai useamman lajin lisäysaineistoa, joka täyttää lievennetyt vaatimukset. Tässä tapauksessa 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tavarantoimittajan etiketissä tai asiakirjassa on mainittava, että kyseessä on lisäysaineisto, joka täyttää lievennetyt vaatimukset. 2. Edellä 1 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt voidaan antaa 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 19 artikla 1. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, onko kolmannessa maassa tuotetulla lisäysaineistolla perusaineiston hyväksymisestä ja sen tuottamiseksi toteutetuista toimenpiteistä annettujen säännösten osalta samat takeet kuin yhteisössä tuotetulla ja tämän direktiivin säännösten mukaisella lisäysaineistolla. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen seikkojen lisäksi neuvosto määrittelee ne lajit, perusaineiston tyypit ja lisäysaineiston luokat lähtöisyysalueineen, joita saadaan 1 kohdan mukaisesti pitää kaupan yhteisössä. 3. Ennen 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä metsänlisäysaineistoa ei saa tuoda kolmansista maista ellei tuoja varmista ennen tuontia, että tuotava aineisto antaa kaikilta osiltaan vastaavat takeet kuin tämän direktiivin mukaisesti yhteisössä tuotettu metsän lisäysaineisto. 4. Tuojan on ilmoitettava vastuullisille virallisille elimille 3 kohdan mukaisesti tuodusta aineistosta ja säilytettävä kolmannen maan toimittajan kanssa tehtyä sopimusta koskevat asiakirjat. 20 artikla Komissio voi jäsenvaltion hakemuksesta vapauttaa sen 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kokonaan tai osittain tämän direktiivin säännösten soveltamisesta sellaisten puulajien osalta, joilla ei ole kyseisen jäsenvaltion metsätaloudelle merkitystä, paitsi jos tämä on vastoin 17 artiklan 1 kohdan säännöksiä. 21 artikla Parempien vaihtoehtojen löytämiseksi joillekin tämän direktiivin säännöksille voidaan päättää järjestää väliaikaisia kokeiluja yhteisön tasolla erityisedellytysten ja 24 artiklan säännösten mukaisesti. Kokeilun pituus ei saa ylittää seitsemää vuotta. Tällaisten kokeilujen yhteydessä jäsenvaltiot voidaan vapauttaa tietyistä tässä direktiivissä säädetyistä velvoitteista. Vapautuksen laajuus riippuu niistä säännöksistä, joihin sitä sovelletaan. 22 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän direktiivin säännösten noudattamiseksi sopivat järjestelyt metsänviljelyaineiston viralliseksi tarkastamiseksi kaupan pitämisen aikana vähintään pistokokein. 2. Komission asiantuntijat voivat yhteistyössä jäsenvaltioiden virallisten toimielinten kanssa tehdä tarkastuksia paikalla siinä määrin kuin on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. He voivat erityisesti tarkastaa, onko metsänviljelyaineisto tämän direktiivien säännösten mukaista. Jäsenvaltion, jonka alueella tarkastusta tehdään, on annettava asiantuntijoille kaikki tarpeellinen apu näiden suorittaessa tehtäviään. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille tarkastuksen tuloksista. 23 artikla Liitteisiin tieteellisen tai teknisen tietämyksen kehityksen perusteella tehtävät muutokset vahvistetaan 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 24 artikla 1. Komissiota avustaa päätöksellä 66/399/ETY perustettu maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevä pysyvä komitea, jäljempänä 'komitea'. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tässä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään kuukaudella ilmoittamispäivästä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin kolmannessa alakohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. 2. Komitea voi puheenjohtajansa tai jonkin jäsenvaltion pyynnöstä käsitellä mitä tahansa tämän direktiivin alaan liittyvää asiaa. 25 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat 1 päivänä tammikuuta 2000 alkavan korkeintaan 10 vuoden pituisen siirtymäkauden aikana käyttää testatun lisäysaineiston, joka ei aikaisemmin kuulunut direktiivin 66/404/ETY soveltamisalaan, tuottamiseen tarkoitetun perusaineiston hyväksymisessä sellaisten vertailutestien tuloksia, jotka eivät täytä liitteessä V vahvistettuja vaatimuksia. Tällaiset kokeet on aloitettava ennen 1 päivää tammikuuta 2000, ja niiden on osoitettava perusaineistosta tuotetun lisäysaineiston paremmuus. 2. Jäsenvaltiot voivat 1 päivänä tammikuuta 2000 alkavan korkeintaan 10 vuoden pituisen siirtymäkauden aikana käyttää testatun lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetun kaikista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista lajeista ja keinotekoisista risteymistä saadun perusaineiston hyväksymisessä sellaisten jalostusarvon arviointien tuloksia, jotka eivät täytä liitteessä V vahvistettuja vaatimuksia. Tällaiset kokeet on aloitettava ennen 1 päivää tammikuuta 2000, ja niiden on osoitettava perusaineistosta tuotetun lisäysaineiston paremmuus. 3. Jos liitteeseen I lisätään myöhemmin uusia lajeja ja keinotekoisia risteymiä, on 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu siirtymäkausi määriteltävä noudattaen 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 4. Jäsenvaltiot voivat 24 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen saada luvan käyttää vertailukokeiden ja jalostusarvon arviointien tuloksia siirtymäkauden päättymisen jälkeen. 26 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammi-kuuta 2000. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 27 artikla Kumotaan direktiivi 66/404/ETY ja direktiivi 71/161/ETY 1 päivästä tammikuuta 2000. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 28 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 29 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat seuraavat lajit ja keinotekoiset risteymät: Abies alba Mill. (A. pectinata D.C.) Abies cephalonica Loud. Abies grandis Lindl. Abies pinsapo Boiss. Acer pseudoplatanus L. Alnus glutinosa Gaertn. Alnus incana Moench. Betula pendula Roth. (B. verrucosa Ehrh.) Betula pubescens Ehrh. Castanea sativa Mill. Cedrus atlantica Carr. Cedrus libani A. Richard Eucalyptus globulus Labill. Fagus sylvatica L. Fraxinus angustifolia Vahl. Fraxinus excelsior L. Larix decidua Mill. Larix x eurolepis Henry Larix kaempferi Carr. (Larix leptolepis Sieb. et Zucc.) Larix sibirica Ledeb. Picea abies Karst. (Picea excelsa Link.) Picea sitchensis Carr. Pinus brutia (P. halepensis var. brutia Henry) Pinus canariensis C. Smith Pinus cembra L. Pinus contorta Loud. Pinus halepensis Mill. Pinus nigra Arnold Pinus pinaster Ait. Pinus pinea L. Pinus radiata D. Don Pinus sylvestris L. Pinus strobus L. Populus alba L. Populus nigra L. Populus tremula L. Populus trichocarpa Torrey et A. Gray ex Hook. Populus tremula x Populus tremuloides Populus x canescens Smith (P. alba x P. tremula) Populus x euramericana (Dode) Guinier (P. deltoides x P. nigra) Populus x interamericana Van Broekhuizen (P. x generosa Henry) (P. trichocarpa x P. deltoides) Prunus avium L. Pseudotsuga menziesii Franco (P. douglasii Carr., P. taxifolia Poir.) Quercus cerris L. Quercus ilex L. Quercus petraea Liebl. (Q. sessiliflora Salisb.) Quercus pubescens Willd. Quercus robur L. (Q. pedunculata Ehrh.) Quercus rubra L. (Q. borealis Michx.) Quercus suber L. Robinia pseudoacacia L. Tilia cordata Mill. (T. parvifolia Ehrh.) LIITE II LUOKKAAN SIEMENLÄHDE TUNNETTU KUULUVAN LISÄYSAINEISTON TUOTTAMISEEN TARKOITETUN PERUSAINEISTON HYVÄKSYMISEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. Perusaineistona on oltava yhdellä lähtöisyysalueella sijaitseva siemenlähde tai metsikkö. Jäsenvaltiot päättävät tapauskohtaisesti virallisen tarkastuksen suorittamisesta; virallinen tarkastus on suoritettava, jos aineisto on tarkoitettu erityisiin metsätalouden tarkoituksiin. 2. Siemenlähteen tai metsikön on oltava jäsenvaltion asettamien perusteiden mukaisia. 3. - Lähtöisyysalue ja lisäysaineiston keruupaikan (keruupaikkojen) sijainti ja korkeus tai korkeusvyöhyke on mainittava. - Perusaineiston osalta on mainittava, a) onko aineisto alkuperäistä tai muuta kuin alkuperäistä tai onko sen alkuperä tuntematon, taikka b) onko aineisto luontaisella levinneisyysalueellaan tai muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan tai onko sen alkuperä tuntematon. Muun kuin alkuperäisen aineiston tai muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan sijaitsevan perusaineiston osalta on mainittava alkuperä, jos se on tiedossa. LIITE III LUOKKAAN VALIKOITU KUULUVAN LISÄYSAINEISTON TUOTTAMISEEN TARKOITETUN PERUSAINEISTON HYVÄKSYMISEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. Alkuperä: Joko historiallisten todisteiden tai muiden asianmukaisten menetelmien avulla on määriteltävä, onko metsikkö alkuperäinen/luontaiselle levinneisyysalueellaan, muu kuin alkuperäinen/muulla kuin luontaiselle levinneisyysalueellaan, tai onko sen alkuperä tuntematon; muun kuin alkuperäisen/muulla kuin luontaisella levinneisyysalueella olevan perusaineiston alkuperä on mainittava, jos se on tiedossa. 2. Alueen rajaus: Metsiköiden on sijaittava riittävän kaukana saman lajin huonoista metsiköistä tai sellaisen lajin tai lajikkeen metsiköistä, jotka saattavat risteytyä kyseessä olevan lajin kanssa. Sijaintivaatimus on erityisen tärkeä, kun alkuperäisten/luontaisella levinneisyysalueellaan olevien metsikköjen ympärillä olevat metsiköt ovat muita kuin alkuperäisiä/muulla kuin luontaisella levinneisyysalueellaan olevia metsikköjä. 3. Puuston koko: Metsikköjen on muodostuttava yhdestä tai useammasta puuryhmästä, joissa on hyvin jakautuneena riittävä määrä puita riittävän keskinäisen pölyttymisen varmistamiseksi. Sisäsiitoksen epäedullisten vaikutusten välttämiseksi metsiköissä on oltava määrältään ja tiheydeltään riittävästi puita tietyllä pinta-alalla. 4. Ikä ja kehitysvaihe: Metsikköjen on muodostuttava puista, joiden ikä, korkeus tai kehitysvaihe on sellainen, että ne voidaan kunnolla arvioida valintaperusteiden mukaan. 5. Tasalaatuisuus: Metsiköissä on yksilöiden välillä esiinnyttävä tavanomaista morfologisten ominaisuuksien vaihtelua. Tarvittaessa huonolaatuisia puita olisi poistettava. 6. Sopeutuvuus: Kyvyn sopeutua lähtöisyysalueella vallitseviin luonnonoloihin on käytävä selvästi ilmi. 7. Terveys ja vastustuskyky: Metsiköiden puissa ei yleensä saa olla merkkejä haitallisista organismeista ja niillä on oltava kasvupaikallaan mahdollisimman hyvä vastuskyky epäsuotuisia ilmasto- ja sijaintioloja vastaan. 8. Puuntuottokyky: Valikoitujen metsikköjen hyväksymiseksi puuntuottokyvyn on tavallisesti ylitettävä samoissa luonnonoloissa hyväksyttävien määrien keskiarvo. 9. Puun laatu: Puun laatu on otettava huomioon kaikissa tapauksissa ja joissakin tapauksissa se saattaa olla oleellinen peruste. 10. Muoto tai kasvutapa: Metsiköiden puilla on oltava erityisen hyviä morfologisia ominaisuuksia varsinkin rungon suoruuden ja pyöreyden, oksien sijainnin ja paksuuden, oksien pienuuden ja hyvän luontaisen karsiutumisen suhteen. Lisäksi haarautuneiden ja kiertyneiden puiden osuuden olisi oltava alhainen. 11. Erityiset metsätaloudelliset käyttötarkoitukset: Metsikkö arvioidaan ottaen huomioon se erityisesti mainittu käyttötarkoitus, johon lisäysaineisto on tarkoitettu ja 110 kohdat otetaan huomioon asianmukaisella tavalla erityisen käyttötarkoituksen mukaan. Jäsenvaltio määrittelee valintaperusteet ja erityinen käyttötarkoitus on merkittävä kansalliseen rekisteriin. LIITE IV LUOKKAAN ALUSTAVASTI TESTATTU KUULUVAN LISÄYSAINEISTON TUOTTAMISEEN TARKOITETUN PERUSAINEISTON HYVÄKSYMISEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. Siemenviljelys a) Virallisen toimielimen on hyväksyttävä ja rekisteröitävä tyyppi, tavoite, risteytyssuunnitelma, koejärjestely, yksilöt, alueen rajaus, sijaintipaikka ja kaikki näihin tehtävät muutokset; b) Siemenviljelykseen kuuluvat kloonit tai perheet on valittava merkittävien ominaisuuksien vuoksi ja erityistä huomiota on kiinnitettävä liitteessä III oleviin vaatimuksiin 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sekä tarvittaessa vaatimukseen 11; c) Siemenviljelykseen kuuluvat kloonit tai perheet on istutettava virallisen toimielimen hyväksymän suunnitelman mukaisesti niin, että kukin yksilö on tunnistettavissa; d) Virallisen toimielimen on rekisteröitävä siemenviljelykselle suoritetun harvennuksen kuvaus ja tällaiseen harvennukseen sovellettavat valintaperusteet; e) Siemenviljelykset on hoidettava ja siemenet kerättävä siten, että viljelyksille asetetut tavoitteet saavutetaan. Keinotekoisen risteymän tuottamiseen tarkoitetun siemenviljelyksen osalta lisäysaineistossa olevien risteymien suhteellinen osuus on määritettävä kokeellisesti. 2. Perheen (perheiden) vanhemmat a) Vanhemmat valitaan merkittävien ominaisuuksiensa vuoksi ja erityisesti on kiinnitettävä huomiota liitteessä III oleviin vaatimuksiin 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sekä tarvittaessa vaatimukseen 11 tai myös kombinaatiokykynsä vuoksi; b) Virallisen toimielimen on hyväksyttävä ja rekisteröitävä tavoite, risteytyssuunnitelma ja pölytysmenetelmä, yksilöt, alueen rajaus, sijaintipaikka ja niihin tehdyt merkittävät muutokset; c) Virallisen toimielimen on hyväksyttävä ja rekisteröitävä sekoituksessa olevat ominaisuuksiensa perusteella yksilöidyt vanhemmat, niiden määrä ja suhteellinen osuus; d) Keinotekoisen risteymän tuotantoon tarkoitettujen vanhempien osalta lisäysaineistossa olevien risteymien suhteellinen osuus on määritettävä kokeellisesti. 3. Kloonit a) Kloonit on voitava tunnistaa virallisen toimielimen hyväksymien ja rekisteröimien ominaispiirteiden perusteella; b) Yksittäisten kloonien arvo perustuu kokemuksen antamaan tietoon tai se osoitetaan riittävän pitkäaikaisen koetoiminnan avulla; c) Kloonien tuotantoon käytettävät kantayksilöt valitaan niiden merkittävien ominaisuuksien vuoksi ja erityistä huomiota on kiinnitettävä liitteessä III oleviin vaatimuksiin 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 ja tarvittaessa vaatimukseen 11; d) Jäsenvaltiot rajoittavat hyväksymisen vuosien enimmäismäärään tai tuotettujen kasvullisten jälkeläisten enimmäismäärään. 4. Kloonisekoitukset a) Kloonisekoitusten on täytettävä 3 kohdan a , b ja c alakohdassa vahvistetut vaatimukset; b) Virallisen toimielimen on hyväksyttävä ja rekisteröitävä sekoituksessa olevat ominaisuuksiensa perusteella yksilöidyt kloonijäsenet, niiden määrä ja suhteellinen osuus sekä valintamenetelmä ja lähtöaineisto. Jokaisessa sekoituksessa on oltava riittävästi geneettistä monimuotoisuutta; c) Jäsenvaltiot rajoittavat hyväksymisen vuosien enimmäismäärään tai tuotettujen kasvullisten jälkeläisten enimmäismäärään. LIITE V LUOKKAAN TESTATTU KUULUVAN LISÄYSAINEISTON TUOTTAMISEEN TARKOITETUN PERUSAINEISTON HYVÄKSYMISEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET 1. KAIKKIA KOKEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET a) Yleistä Perusaineiston on täytettävä soveltuvin osin liitteiden III ja IV vaatimukset. Perusaineiston hyväksymistä varten suoritettavat kokeet on valmisteltava, suunniteltava, suoritettava ja niiden tulokset tulkittava kansainvälisesti hyväksyttyjen menettelyjen mukaisesti. Vertailukokeissa testattavaa lisäysaineistoa on verrattava yhden tai mieluiten useiden hyväksyttyjen tai ennakolta valittujen vertailuerien kanssa. b) Tutkittavat ominaisuudet i) Kokeet on suunniteltava arvioimaan määrättyjä ominaisuuksia ja nämä on ilmoitettava jokaisen kokeen yhteydessä; ii) Huomiota on kiinnitettävä sopeutumiseen, kasvuun ja merkittäviin bioottisiin sekä abioottisiin tekijöihin. Lisäksi on arvioitava muita tarkoitetun erityisen käyttötarkoituksen kannalta tärkeinä pidettäviä tekijöitä ottaen huomioon sen alueen luonnonolot, jossa koe suoritetaan. c) Asiakirjat Tietoja on annettava seuraavista asioista: koepaikat ja niiden sijainti, ilmasto, maaperä, aikaisempi käyttö, kokeen perustaminen ja hoito sekä abioottisista tai bioottisista tekijöistä aiheutuvat vahingot;tietojen on oltava virallisen toimielimen käytettävissä. Aineiston ikää ja arvioinnin yhteydessä saatuja tuloksia koskevat tiedot on toimitettava viralliselle toimielimelle. d) Koejärjestelyt i) Lisäysaineistonäytteet on kasvatettava ja istutettava identtisesti, jos se on käytettävien kasviaineistotyyppien osalta mahdollista; ii) Jokainen koe on järjestettävä perustellun tilastollisen suunnitelman mukaisesti ja kokeissa on oltava riittävä määrä puita, jotta jokaisen tutkittavan yksilön yksilölliset ominaisuudet voidaan arvioida. e) Tulosten analysointi ja oikeellisuus i) Kokeista saadut tiedot on analysoitava kansainvälisesti hyväksytyillä tilastollisilla menetelmillä ja jokaista tutkittua ominaisuutta koskevat tulokset on esitettävä; ii) Kokeessa noudatettua menetelmää ja saatuja tuloksia koskevat tiedot on saatettava kaikkien saataville; iii) Ehdotus kokeen suoritusmaassa sijaitsevaksi alueeksi, johon aineisto todennäköisesti sopeutuu, on ilmoitettava ja lisäksi on ilmoitettava ominaisuudet, jotka voivat rajoittaa aineiston käyttökelpoisuutta; iv) Jos kokeiden aikana osoittautuu, että lisäysaineistolla ei ole vähintään - perusaineiston ominaisuuksia tai - vastaavaa taloudellista merkitystä omaavien haitallisten organismien vastustuskykyä kuin perusaineistolla, tällainen lisäysaineisto on hylättävä. 2. VAATIMUKSET PERUSAINEISTOON KUULUVIEN YKSILÖIDEN GENEETTI- SELLE ARVIOINNILLE a) Seuraavien perusaineistotyyppien yksilöitä voidaan arvioida geneettisesti: siemenviljelykset, perheen (perheiden) vanhemmat, kloonit ja kloonisekoitukset. b) Asiakirjat Perusaineiston hyväksyminen edellyttää seuraavien lisätietojen esittämistä: i) arvioitujen yksilöiden identiteetti, alkuperä ja sukupuu; ii) arvioinnissa käytettävän lisäysaineiston tuottamiseen käytetty risteytyssuunnitelma. c) Koemenettelyt Seuraavat vaatimukset on täytettävä: i) Jokaisen yksilön geneettinen arvo on arvioitava yhdellä tai useammalla arviointikoepaikalla, joista ainakin yhden on sijaittava lisäysaineiston ehdotettua käyttöä vastaavassa ympäristössä; ii) Kaupan pidettäväksi tarkoitetun lisäysaineiston arvioitu paremmuus on määriteltävä tämän geneettisen arvon pohjalta ja erityisen risteytyssuunnitelman pohjalta; iii) Virallisen toimielimen on hyväksyttävä arviointikokeet ja geneettistä arvoa koskevat laskelmat. d) Tulkinta i) Lisäysaineiston arvioitu paremmuus on määriteltävä yhden tai useamman ominaisuuden osalta vertailupopulaatioon nähden; ii) On mainittava, jos lisäysaineiston arvioitu geneettinen arvo minkään merkittävän ominaisuuden osalta on huonompi kuin vertailupopulaation. 3. VAATIMUKSET LISÄYSAINEISTON VERTAILUKOKEILLE a) Lisäysaineiston kerääminen i) Vertailukokeissa käytettävän lisäysaineistoa edustavan näytteen on edustettava erityisen hyvin hyväksyttäväksi aiotusta perusaineistosta saatua lisäysaineistoa; ii) Vertailukokeissa käytettävän suvullisen lisäysaineiston on oltava: - korjattu hyvinä kukkimis- ja hedelmä-/siemenvuosina; keinollista pölytystä voidaan käyttää; - korjattu sellaisilla menetelmillä, jotka varmistavat saatujen näytteiden edustavuuden. b) Verrokit i) Kokeissa vertailutarkoitukseen käytettävien verrokkien tuotantokyvyn olisi mahdollisuuksien mukaan oltava ollut tunnettu riittävän kauan sillä alueella, jolla koe aiotaan suorittaa. Verrokit edustavat periaatteessa aineistoa, joka on osoittautunut käyttökelpoiseksi metsätaloudelle kokeiden alkamisajankohtana sekä niissä luonnonoloissa, joissa aineisto on tarkoitus hyväksyä. Aineisto olisi kerättävä niin pitkälle kuin mahdollista liitteen III perusteiden mukaisesti valituista metsiköistä tai testatun aineiston tuottamiseen virallisesti hyväksytystä perusaineistosta; ii) Kun keinotekoisille risteymille suoritetaan vertailukokeita, olisi molemmat vanhempina toimivat lajit sisällytettävä verrokkeihin; iii) Useita verrokkeja on käytettävä aina kun mahdollista. Jos on tarpeen ja perusteltua verrokkina voidaan käyttää alueelle parhaiten soveltuvaa koeaineistoa taikka koeyksilöiden keskiarvoa; iv) Samoja verrokkeja käytetään kaikissa kokeissa mahdollisimman monissa erilaisissa kasvupaikkaoloissa. c) Tulkinta i) Tilastollisesti merkittävä paremmuus verrattuna verrokkeihin on osoitettava vähintään yhden merkittävän ominaisuuden osalta; ii) On selvästi mainittava, jos joitakin taloudellisesti tai ympäristöllisesti merkittäviä ominaisuuksia koskevat tulokset ovat merkittävästi huonompia kuin verrokeilla ja niiden vaikutukset on korvattava hyvillä ominaisuuksilla. 4. EHDOLLINEN HYVÄKSYMINEN Nuorten kokeiden alustavaa arviointia voidaan käyttää ehdollisen hyväksymisen perustana. Varhaiseen arviointiin perustuvat paremmuutta koskevat väitteet on tutkittava uudelleen vähintään kymmenen vuoden välein. 5. VARHAISKOKEET Virallinen toimielin voi hyväksyä taimitarhalla, kasvihuoneissa ja laboratoriossa suoritetut kokeet ehdolliseksi hyväksymiseksi tai lopulliseksi hyväksymiseksi, jos voidaan osoittaa läheinen korrelaatio mitatun ominaisuuden ja yleensä metsävaiheen kokeissa arvioitujen ominaisuuksien välillä. Muiden testattavien ominaisuuksien on täytettävä 3 kohdan vaatimukset. LIITE VI LUOKAT, JOIHIN KUULUVAA ERITYYPPISESTÄ PERUSAINEISTOSTA SAATUA METSÄNVILJELYAINEISTOA SAA PITÄÄ KAUPAN >TAULUKON PAIKKA> LIITE VII A OSA Liitteessä I lueteltujen lajien hedelmä- ja siemenerien vaatimukset 1. Liitteessä I lueteltujen lajien hedelmä- ja siemeneriä ei saa pitää kaupan ellei hedelmä- tai siemenerän lajipuhtaus ole vähintään 99 prosenttia. 2. Jos kyseessä ovat hyvin samankaltaiset liitteessä I luetellut lajit lukuun ottamatta keinotekoisia risteymiä, hedelmä- ja siemenerien lajipuhtaus on ilmoitettava ja sen on oltava mahdollisimman lähellä 100 prosenttia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista. B OSA Liitteessä I lueteltujen lajien tai keinotekoisten risteymien kasvinosille asetettavat vaatimukset Liitteessä I lueteltujen lajien tai keinotekoisten risteymien kasvinosia ei saa pitää kaupan ellei 95 prosenttia jokaisesta erästä ole myyntikelpoista. Myyntikelpoisuus määritellään yleisten ominaisuuksien, terveyden ja asianmukaisen koon perusteella. Populus-lajien osalta on täytettävä liitteessä VII olevassa C osassa vahvistetut lisävaatimukset. C OSA Vaatimukset Populus -lajien oksa- tai runkopistokkaiden ulkoiselle laadulle 1. Runkopistokkaat a) Runkopistokkaita ei pidetä myyntikelpoisina, jos niissä esiintyy jokin seuraavista vioista: i) ne ovat yli kaksi vuotta vanhaa puuta; ii) niissä on vähemmän kuin kaksi hyvin muodostunutta silmua; iii) niissä on kuollutta solukkoa tai haitallisten organismien aiheuttamia vaurioita; iv) niissä on merkkejä kuivumisesta, ylikuumenemisestä, homeesta tai lahoamisesta. b) Runkopistokkaiden vähimmäismitat - vähimmäispituus: 20 senttimetriä, - latvan vähimmäisläpimitta: Luokka EY 1: 8 mm Luokka EY 2: 10 mm. 2. Oksa- tai runkopistokas (set) a) Oksa- tai runkopistokkaita ei pidetä myyntikelpoisina, jos niissä esiintyy jokin seuraavista vioista: - ne ovat yli kolme vuotta vanhaa puuta, - niissä on vähemmän kuin viisi hyvin muodostunutta silmua, - niissä on kuollutta solukkoa tai haitallisten organismien aiheuttamia vaurioita, - niissä on merkkejä kuivumisesta, ylikuumenemisesta, homeesta tai lahoamisesta, - niissä on muita vaurioita kuin karsimisesta aiheutuneita leikkaushaavoja, - ne ovat monirunkoisia, - niiden runko on liian kaareva; b) Oksa- tai runkopistokkaiden kokoluokat >TAULUKON PAIKKA> D OSA Liitteessä I lueteltujen lajien ja virallisten risteymien taimille asetettavat vaatimukset Taimien on oltava myyntikelpoisia. Myyntikelpoisuus määritellään yleisten ominaisuuksien, terveyden, elinkelpoisuuden ja fysiologisen laadun perusteella. LIITE VIII A OSA MALLI: SIEMENLÄHTEISTÄ JA METSIKÖISTÄ SAADUN LISÄYSAINEISTON TODISTUS (Todistuksessa on ilmoitettava kaikki jäljempänä mainitut tiedot täsmällisessä muodossa) >VIITTAUS KAAVIOON> B OSA MALLI: SIEMENVILJELYKSESTÄ TAI PERHEEN (PERHEIDEN) VANHEMMISTA SAADUN LISÄYSAINEISTON KANTATODISTUS (Todistuksessa on ilmoitettava kaikki jäljempänä mainitut tiedot täsmällisessä muodossa) ANNETTU DIREKTIIVIN .../EY MUKAISESTI >VIITTAUS KAAVIOON> C OSA MALLI: KLOONEISTA JA KLOONISEKOITUKSISTA SAADUN LISÄYSAINEISTON KANTATODISTUS >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE IX Vastaavuustaulukko Tämä direktiivi // Direktiivi 66/404/ETY 1 artikla // 1 artikla 2 artikla // 3 artikla 3 artikla // 2 artikla, 16 artikla, 16 b artikla 4 artikla // 5 artikla, 5 b artikla ja 5 d artikla 5 artikla // - 6 artikla // 4 artikla 7 artikla // - 8 artikla // - 9 artikla // 5 a artikla 10 artikla // 6 artikla Tämä direktiivi // Direktiivi 66/404/ETY 11 artikla // 13 a artikla 12 artikla // 12 artikla 13 artikla // 8 artikla 14 artikla // 9 artikla 15 artikla // 10 artikla 16 artikla // 11 artikla 17 artikla // 13 artikla 18 artikla // 15 artikla 19 artikla // 14 artikla 20 artikla // - 21 artikla // - 22 artikla // - 23 artikla // 16 a artikla 24 artikla // 17 artikla 25 artikla // 5 e artikla 26 artikla // 18 artikla 27 artikla // - 28 artikla // - 29 artikla // 19 artikla Liite I // 2 artikla Liite II // - Liite III // Liite I Liite IV // - Liite V // Liite II Liite VI // - Liite VII // - Liite VIII // Liite III (osittain) Liite IX // - Tämä direktiivi: // Direktiivi 71/161/ETY 1 artikla // 1 artikla 2 artikla // 4 artikla 3 artikla // 3 artiklan 2 kohta ja 16 artikla 4 artikla // - 5 artikla // - 6 artikla // 5 artikla ja 6 artiklan 1 kohta 7 artikla // - 8 artikla // - 9 artikla // - 10 artikla // - 11 artikla // - 12 artikla // - 13 artikla // - 14 artikla // 10 ja 11 artikla 15 artikla // - 16 artikla // 12 artikla 17 artikla // 3 artiklan 1 kohta ja 14 artikla 18 artikla // 15 artikla 19 artikla // - 20 artikla // - 21 artikla // - 22 artikla // - 23 artikla // 9 artikla 24 artikla // 18 artikla 25 artikla // - 26 artikla // 19 artikla 27 artikla // - 28 artikla // - 29 artikla // 20 artikla Liite I // 2 artikla Liite II // - Liite III // - Liite IV // - Liite V // - Liite VI // - Liite VII // Liite 2 ja 3 Liite VIII // - Liite IX // -