Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta" (KOM(2001) 624 lopullinen – 2001/0257 COD)



Virallinen lehti nro C 149 , 21/06/2002 s. 0013 - 0016



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta" (KOM(2001) 624 lopullinen - 2001/0257 COD) (2002/C 149/05) Neuvosto päätti 21. joulukuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 4. huhtikuuta 2002. Esittelijä oli Philippe Levaux. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24.-25. huhtikuuta 2002 pitämässään 390. täysistunnossa (huhtikuun 24. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Ehdotuksen tavoite 1.1. Ehdotuksen tarkoituksena on päivittää neuvoston 9. joulukuuta 1996 antamaa ns. Seveso II -direktiiviä, jonka tavoitteena on estää vaarallisista aineista aiheutuvia suuronnettomuuksia ja rajoittaa niiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamia seurauksia. 1.2. Direktiivin uudistamisen taustalla ovat tietyt viime aikoina tapahtuneet mittavat teollisuusonnettomuudet, joista voidaan mainita esimerkiksi - Baia Maressa Romaniassa tammikuussa 2000 tapahtunut onnettomuus, jonka yhteydessä Tonavaan valui syanidia - ilotulitevarastossa Enschedessä Alankomaissa toukokuussa 2000 tapahtunut räjähdyssarja. 1.2.1. Komissio on myös pohtinut, pitäisikö Seveso II -direktiiviin tehdä välittömiä muutoksia AZF-yrityksessä Toulousessa 21. syyskuuta 2001 tapahtuneen räjähdyksen johdosta. Komissio toteaa, että toisin kuin aiemmin mainituissa onnettomuuksissa, Toulousen onnettomuuslaitos kuului kaikilta osin direktiivin velvoitteiden soveltamisalaan. Lisäksi tutkimusten lopullisten tulosten odottaminen viivästyttäisi nyt käsiteltävänä olevaan ehdotukseen sisältyvien muutosten soveltamista. 1.2.2. Komissio onkin siirtänyt myöhempään ajankohtaan päätöksen siitä, milloin Seveso II -direktiiviä tarkistetaan uudelleen. Komissio tähdentää, että sekä Toulousen että Enscheden onnettomuuksien seurauksia vakavoitti kyseisten tuotantolaitosten sijainti lähellä asuinalueita. Komitea huomauttaa, että osa näistä asuinalueista on valitettavasti luotu tuotantolaitosten perustamisen jälkeen. 1.2.3. Komissio tähdentää, että Seveso II -direktiivin maankäytön suunnittelua koskevan 12 artiklan tavoitteena on pyrkiä pitkällä aikavälillä säilyttämään riittävä etäisyys vaarallisten tuotantolaitosten ja asuinalueiden välillä. Käytännössä kaikki jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole tietoisia etäisyyden säilyttämisestä, tai ne päättävät olla noudattamatta sitä. 1.2.4. Komissio aikoo lisätä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa onnettomuuksien asianmukaisen seurannan varmistamiseksi useiden eri näkökohtien kannalta. Lisäksi se aikoo pohtia jo käynnistetyistä töistä ja tutkimuksista saatujen tulosten pohjalta, pitäisikö nykyistä ehdotusta muuttaa vai pitäisikö Seveso II -direktiiviin ehdottaa kokonaan uutta muutosta. 1.3. Ajantasaistamisessa otetaan lisäksi huomioon kahdessa teknisessä työryhmässä saavutetut tulokset. Nämä työryhmät ovat: - TWG 7 "ympäristölle vaaralliset aineet" - TWG 8 "syöpää aiheuttavat aineet". 1.4. Päivityksen yhteydessä Seveso II -direktiivin liitteeseen I voidaan myös tehdä toimituksellisia muutoksia pienien epätarkkuuksien ja epäselvyyksien korjaamiseksi. 2. Erityistä 2.1. Komitea kannattaa ehdotetun direktiivin perusteluissa esitettyjä näkökohtia. Perustelut ovat yksityiskohtaiset ja hyvin esitetyt, ja niissä annetaan valaisevaa tietoa - lähestymistavan pragmaattisesta luonteesta, sillä siinä pyritään ottamaan huomioon onnettomuuksien seuraukset sitä mukaa kuin niitä tapahtuu. - neuvottelumenettelyistä, joita on toteutettu muutosten laatimiseksi ja joiden avulla on saatu hyvin varhaisessa vaiheessa mukaan mahdollisimman suuri määrä sidosryhmiä. 2.1.1. Komitea huomauttaa tässä yhteydessä, että komissio korostaa täysin aiheellisesti Seveso II -direktiivin täytäntöönpanoa ja siihen tehtäviä mahdollisia muutoksia ja parannuksia koskevan jatkuvan kuulemisprosessin merkitystä. 2.1.2. Komissio viittaa järjestettyihin konferensseihin ja seminaareihin ja mainitsee, että se on kuullut ehdotusta laatiessaan Euroopan talousalueen jäsenvaltioita, jäsenehdokasmaita, ympäristöalan kansalaisjärjestöjä, eurooppalaisia ja kansallisia teollisuusliittoja ja -järjestöjä sekä kansainvälisiä järjestöjä, muun muassa YK:ta. 2.1.3. Komitea huomauttaa puolestaan, että se pääsi mukaan jatkuvaan kuulemisprosessiin vasta myöhäisessä vaiheessa, joten sen on annettava lausuntonsa kiireesti, eikä se voi hyödyntää kaikkia kuulemisvaiheessa kerättyjä tietoja. 2.2. Komitea kannattaa 21. syyskuuta 2001 Toulousessa tapahtuneeseen AZF-yrityksen onnettomuuteen liittyvää komission päätöstä esittää ehdotus viipymättä ja ottaa tämän katastrofin seuraukset huomioon vasta myöhäisemmässä vaiheessa, kun tutkimuksista saadaan tulokset. 2.2.1. Komitea ei pyri ennakoimaan tutkimusten tuloksia eikä komission tulevia ehdotuksia, mutta se huomauttaa, että Toulousen onnettomuus tapahtui laitoksessa, johon Seveso II -direktiivin velvoitteita sovelletaan täysimääräisesti. Komitea toteaa, että tämä "täysimääräinen soveltaminen" ei estänyt onnettomuutta eikä lieventänyt sen katastrofaalisia seurauksia. Komitea katsoo komission tapaan, että on ryhdyttävä pikaisesti pohtimaan, mitä muutoksia direktiiviin on vielä tehtävä. 2.2.2. Direktiivin 12 artikla koskee maankäytön suunnittelua eli vaarallisten teollisuuslaitosten sijoittamista suhteessa asuinalueisiin tai yleisessä käytössä oleviin alueisiin. Terveen järjen sekä onnettomuuksista saatujen kokemusten perusteella on selvää, että tulevaisuudessa laitosten sijoittamiselle tulee asettaa tiukat etäisyys- ja suojasäännöt. Komitea kannattaa edelleenkin - samoin kuin 2. kesäkuuta 1994 antamassaan lausunnossa(1) - vuonna 1996 tehtyjä päätöksiä, joita aiotaan tarkastella uudelleen viimeaikaisten tapahtumien valossa. 2.2.3. Komitea ei ole sen sijaan varma, onko komission lähestymistapa tarkoituksenmukainen nykyisten tuotantolaitosten kannalta. Komissio toteaa perusteluissaan (kohdan 1 viides kappale), että se "lisää lähitulevaisuudessa yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa, jotta voitaisiin kehittää asianmukaisia - - toimenpiteitä näistä onnettomuuksista saatujen kokemusten perusteella - -". 2.2.4. Kokemuksien kerääminen ja hyödyntäminen onnettomuuksien jälkeen on ilman muuta tarpeellista ja tärkeää, mutta näin ilmaistuna lähestymistavassa vähätellään ensisijaisina pidettäviä ehkäisemistoimia, jotka nimenomaan muodostavat Seveso II -direktiivin perustan. 2.2.5. Komitea painottaa, että näihin ehkäisemistoimiin on kuuluttava järjestelmällinen tiedottaminen ensisijaisesti lähistöllä asuvalle aikuisväestölle, mutta myös kaikille koululaisille. 2.2.6. Lisäksi viittaus "lähitulevaisuuteen" erityisen vakavien riskien kohdalla on asiatonta. Komitea katsoo päinvastoin, että on korostettava päätösten kiireellisyyttä ja että teollisuusyritykset on velvoitettava suunnittelemaan toteutettavia toimia, jotta ne voivat ohjelmoida investointinsa sen mukaisesti. 2.2.7. Komitea ihmettelee, että komissio suunnittelee yhteistyön lisäämistä vain jäsenvaltioiden kanssa, vaikka monet ehdokasmaista ovat tällä alalla merkittävästi jäljessä ja niiden on ryhdyttävä korjaamaan välittömästi tätä kansalaisten turvallisuuden kannalta huolestuttavaa tilannetta. 2.3. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että Baia Maren onnettomuuden johdosta Seveso II -direktiivin soveltamisalaa on muutettava. Onnettomuus osoitti, että vakavia riskejä on edelleenkin olemassa. Kokemuksen puute saattaa selittää vuoden 1980 Seveso I -direktiivin ja vuoden 1996 Seveso II -direktiivin soveltamiseen säädetyt poikkeukset. 2.3.1. Komitea on tyytyväinen komission perusteluiden kohdassa 1.3 esittämään selvitykseen. Komitea pahoittelee kuitenkin, ettei komissio ole antanut tarkempaa kuvaa näiden poikkeuksien laajuudesta ja maininnut, montako kaivostoimintaan liittyvää vaarallisten aineiden varastointi- ja käsittelylaitosta nämä poikkeukset kattavat. Sama koskee kaatopaikkoja, joiden käyttö liittyy malmeista saatavien mineraalien prosessointiin. Komitea katsoo, että kun pyritään sitovien toimien ja säännösten hyväksymisen kannalta välttämättömään avoimuuteen, on ehdottoman tärkeää jakaa tietoa yleisölle ja teollisuudelle. 2.4. Enscheden onnettomuuteen liittyvien muutosten kohdalla komitea kannattaa komission ehdotuksia, joissa otetaan huomioon tämän kohtalokkaan onnettomuuden antamat opetukset. 2.4.1. Komitea toteaa, että tämän lausunnon laatimisen yhteydessä paljastui, että Eurooppaan etenkin Aasiasta tuotavien räjähteiden ja erityisesti ilotulitteiden kohdalla on paljon ongelmia. Tulliselvitykset, joilla tuotteet luokitellaan eri kategorioihin, ovat usein virheellisiä, jolloin tuotteiden jakelu, kuljetus ja varastointi tapahtuu olosuhteissa, jotka eivät ole sääntöjen mukaiset, mikä saattaa myös aiheuttaa vakavia onnettomuuksia. 2.4.2. Komissio on tietoinen näistä ongelmista, joten komitea toivoo, että se pohtisi niitä Seveso II -direktiivin seuraavan tarkistuksen yhteydessä. 2.4.3. Komitea toteaa, että toisin kuin Seveso II -direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa teollisuuslaitoksissa tapahtuneiden onnettomuuksien kohdalla, onnettomuuksista, jotka ovat tapahtuneet vaarallisten aineiden kuljetuksessa putkistoissa, rautateillä, sisävesillä ja merellä, ei ole yhteisön tasolla luetteloita eikä systemaattista seurantaa. 2.4.4. Komitea huomauttaa, että tämä ongelma ei kuulu suoraan Seveso II -direktiivin alaan. Koska kyseessä ovat kuitenkin vaaralliset aineet, komitea muistuttaa, että sen lisäksi, että näitä aineita käytetään ja varastoidaan tuotantolaitoksissa, niitä on myös kuljetettava, ja kuljetuksen yhteydessä ne saattavat aiheuttaa vakavia onnettomuuksia. 2.4.5. Komitea ehdottaa, että komissio pohtisi mahdollisuutta luoda kuljetusvaiheessa tapahtuville onnettomuuksille samantapainen seurantajärjestelmä, kuin mitä käytetään vaarallisista aineista tuotantolaitoksissa aiheutuvien onnettomuuksien seurannassa. Toimivaltuuksia laajentamalla tämä tehtävä voitaisiin antaa suuronnettomuuksien riskejä tutkivan toimiston (MAHB) tai jonkun muun toimivaltaisen elimen tehtäväksi. 3. Erityistä 3.1. Ehdotetussa direktiivissä on neljä artiklaa. 3.2. Ehdotetun direktiivin 1 artiklassa 4 artiklan e ja f kohdassa säädettyjä poikkeuksia rajoitetaan ja Seveso II -direktiivin soveltamisalaa laajennetaan koskemaan kemiallisten ja lämpöprosessoinnin toimintoja ja näihin liittyvää varastointia. Komitea toteaa, että varsinainen kaivostoiminta (hyödyntäminen, etsintä, louhinta ja prosessointi) sekä avolouhostoiminta jäävät edelleenkin soveltamisalueen ulkopuolelle. Komitea kannattaakin komission ehdotusta, joka on tulosta ennalta järjestetyssä sidosryhmien kuulemisessa saavutetusta konsensuksesta. Vaarallisia aineita sisältävän kaivosjätteen uudelleenkäsittelystä komitea on sitä mieltä, että siihen voidaan joko soveltaa Seveso II -direktiiviä tai sitä varten voidaan laatia erillinen säädös. 3.3. Samassa artiklassa direktiivin soveltamisalaa laajennetaan koskemaan kaivosjätteen käsittelylaitoksia, joita käytetään mineraalien kemiallisen ja lämpöprosessoinnin yhteydessä ja joissa on vaarallisia aineita. Komitea huomauttaa, että muut kaatopaikat jäävät sovellusalan ulkopuolelle. Komitea kannattaa komission ehdotusta samoin perustein kuin edellä. 3.4. Myös Seveso II -direktiivin liite I päivitetään. Komitea on tutustunut perusteluihin, ja se kannattaa komission ehdotuksia kokonaisuudessaan 3.4.1. Komitea korostaa kuitenkin, että komissio on lisännyt syöpää aiheuttavien aineiden luetteloon hydratsiinin asiasta käydyn keskustelun jälkeen. Keskustelu osoitti, että kyseisestä aineesta on ristiriitaisia näkemyksiä. Ehdotetut raja-arvot ovat tulosta kompromissista, joka saavutettiin asiantuntijoiden kanssa järjestetyissä tapaamisissa. 3.4.2. Komitea suosittaa, että komissio tarkentaisi ehdotusta, sillä nykymuodossaan se on vaikeaselkoinen. Lisäksi komission tulisi pitää huolta siitä, että seuraavan tarkistuksen yhteydessä hydratsiinia koskevaa kannanottoa käsitellään uudelleen ja sen oikeellisuus tarkistetaan uusien tietojen valossa. 3.4.3. Komitea ehdottaa myös, että liitteen I osan 2 huomautuksiin lisätään viite neuvoston 12. joulukuuta 1991 antamaan direktiiviin 91/689/ETY vaarallisista jätteistä(2), jotta voitaisiin varmistaa vaarallisten aineiden ja valmisteiden täydellinen ja johdonmukainen luokittelu. 3.5. Ehdotetun direktiivin 2 artiklassa annetaan 12 kuukautta aikaa saattaa direktiivi osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Komitea kannattaa määräaikaa, jota se pitää lyhyenä mutta kohtuullisena, kun otetaan huomioon ehdotettujen muutosten luonne sekä Seveso II -direktiivin merkitys vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuuksien seurausten torjumisen kannalta. 3.5.1. Komitea toivoo, että jokainen jäsenmaa asettaa yhdessä asianomaisten osapuolten kanssa nykyisten tuotantolaitosten todellisen tilanteen perusteella realistiset määräajat, joissa tuotantolaitosten on ryhdyttävä noudattamaan uusia säännöksiä. Määräajoissa tulee ottaa huomioon taloudelliset olosuhteet sekä tarve säilyttää työpaikat. 4. Päätelmä Komitea korostaa kolmea asiakokonaisuutta. 4.1. Riskien arviointi eri valtioissa on hyvin erilaista. Yhdenmukaistamisen edistämiseksi komission tulisi järjestää yhdessä valtioiden kanssa riskien arvioinnista vastaavien tarkastajien vaihtoa. 4.2. Liikenneperusrakenteet kulkevat tiheään asuttujen alueiden läpi. Jos suuronnettomuus tapahtuu, seuraukset voisivat olla kohtalokkaat. Aiheesta ei ole minkäänlaisia tietokantoja. Komission tulisi seurata tuotantolaitoksiin sovellettavaa mallia ja antaa kuljetusvaiheessa tapahtuneiden onnettomuuksien seuranta suuronnettomuuksien riskejä tutkivan toimiston (MAHB) tehtäväksi. 4.3. Komissio korostaa perusteluissa, että "on tärkeää, että velvoitetaan tiedottamaan yleisölle teollisuusriskeistä ja oikeasta käyttäytymisestä onnettomuustapauksissa suuronnettomuuksien seurausten rajoittamiseksi". Komission tulisi kuitenkin suunnata läheisyysperiaatetta noudattaen valistusta koskeva viestinsä myös alue- ja paikallisviranomaisille ja suurelle yleisölle julkaisemiensa suuntaviivojen(3) mukaisesti. Komission tulisi lisäksi ehdottaa jäsenvaltioille, että ne välittävät tätä viestiä nuorille oppilaitosten kautta. Bryssel 24. huhtikuuta 2002. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) Talous- ja sosiaalikomitean 2. kesäkuuta 1994 antama lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta", COM(94) 4 final - SYN 94/0014, CES 760/94, EYVL C 295, 22.10.1994. (2) EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20. (3) Euroopan komission julkaisemat yleisölle suunnatun tiedotuksen sisältöä koskevat suuntaviivat, direktiivin 82/501/ETY liite VII (saatavilla englanniksi, ranskaksi, saksaksi ja espanjaksi http://mahbsrv.jrc.it/GuidanceDocs.html - Information to the Public Guidance).