FI Euroopan unionin virallinen lehti C 110/39

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”JEREMIE (Joint Resources for Micro to Medium Enterprises)”

(2006/C 110/08)

Euroopan komission jäsen Margot Wallström pyysi 20. joulukuuta 2005 Euroopan talous- ja sosiaalikomitealta lausunnon JEREMIE (Joint Resources for Micro to Medium Enterprises).

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 24. helmikuuta 2006. Esittelijä oli Antonello Pezzini.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 15.—16. maaliskuuta 2006 pitämässään 425. täysistunnossa (maaliskuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 142 ääntä puolesta ja 1 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea ottaa kiinnostuneena vastaan komission asiakirjan, jossa esitellään JEREMIE-ohjelma (1) (Joint Resources for Micro to Medium Enterprises, yhteiset resurssit mikro- ja pk-yrityksille), ja kannattaa aloitetta.

1.1.1 Komitea kiittää aluepolitiikasta vastaavaa komission jäsentä Danuta Hübneriä sekä aluepolitiikan pääosaston ja Euroopan investointirahaston yksiköitä siitä, että ne ovat sitoutuneet kehittämään tätä arkaluonteista ohjelmaa, sekä tuesta, jota ne ovat antaneet komitean työskentelylle.

1.1.2 ETSK on aina tukenut komission aloitteita, joilla pyritään helpottamaan mikro- ja pk-yritysten sekä keskisuurten yritysten luotonsaantia. Komitea on Euroopan parlamentin tapaan vakuuttunut siitä, että luotonsaanti on ollut aina pienten yritysten heikkous.

1.1.3 Pienten yritysten vahvistaminen on perusluonteinen tekijä Lissabonin strategiassa, sillä se on yhteydessä innovointiin, se luo vakaata työllisyyttä ja edistää työvoiman jatkuvaa koulutusta.

1.1.4 ETSK on tuonut esille useissa lausunnoissaan, etenkin vuodesta 1982 lähtien (2), komission ja erityisesti sen pääosaston XXIII (3) toimia, joiden tavoitteena on auttaa yrityksiä parantamaan suhteitaan luotonantotahoihin, varsinkin pankkeihin.

1.1.5 ETSK on myös korostanut, että työmarkkinaosapuolten tulee voida osallistua nykyistä laajemmin kaikkien yrityksiä koskevien ja erityisesti luottoja koskevien ongelmien käsittelyyn, sillä näillä kysymyksillä on merkittäviä vaikutuksia hyvinvointiin ja sosiaaliseen kehitykseen.

1.2 Läpi koko 90-luvun pääosasto XXIII (4) pyrki puuttumaan luotto-ongelmiin, ja se teki tiivistä yhteistyötä käsiteollisuutta ja pk-yrityksiä edustavien järjestöjen kanssa. Käsiteollisuuden ja pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) konferensseilla (5) ja lukuisilla valmistelevilla tapaamisilla (noin kymmenen ennen jokaista konferenssia; tapaamisiin on osallistunut satoja pienyrittäjiä) on ollut seuraavia vaikutuksia: — Ne ovat auttaneet osaltaan Euroopan investointipankkia (EIP) toteuttamaan investointeja pk-yritysten hyväksi. — Ne ovat luoneet perusedellytykset Euroopan investointirahastolle (EIR) (6), jonka toimista on käsiteollisuudelle ja pk-yrityksille etenkin nykyisellään suurta apua. — Ne ovat vaikuttaneet maksuaikoja koskevan lainsäädännön luomiseen. — Ne antoivat Luxemburgissa ylimääräisen kokouksen pitäneelle Eurooppa-neuvostolle kimmokkeen tukea ja edistää Euroopan työllisyyttä muun muassa erityisesti pienyrityksille suunnattujen luottotoimien avulla (7). — Ne antoivat komissiolle mahdollisuuden käynnistää yhdessä EIP:n ja EIR:n kanssa kasvua ja työllisyyttä koskevan aloitteen (1998–2000), joka perustui Luxemburgissa tehtyihin päätöksiin. — Ne antoivat mahdollisuuden laatia yrittäjyyteen ja yrityksille, etenkin pk-yrityksille suunnattuja ohjelmia, joissa kiinnitetään erityistä huomiota luotonantoon. Neljäs tällainen ohjelma (2001–2005), jota on päätetty jatkaa kestämään vuoden 2006 loppuun, hyväksyttiin 20. joulukuuta 2000. — Ne ovat luoneet edellytykset pk-yrityksille suunnatulle kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmalle (CIP, Competitiveness and Innovation Programme), jolla on tarkkaan määritellyt tavoitteet (8). — Ne ovat osoittaneet pk-yrityksille, että yritysten on verkostoiduttava, jotta ne voisivat saavuttaa mittakaavaetuja, paremmat mahdollisuudet päästä markkinoille ja tarvittavan kriittisen massan sekä innovaatioprosesseja varten että asemansa vahvistamiseksi suhteessa rahoituslaitoksiin. Verkostoitumisessa on edelleenkin paljon tehtävää.

1.2.1 Edellä esitettyjen kokemusten pohjalta ETSK katsoo, että myös uutta ohjelmointikautta 2007–2013 ja Lissabonin tavoitteita silmällä pitäen olisi aiheellista tiedottaa entistä laajemmin uusista, erityisesti mikro- ja pienyrityksille suunnatuista ohjelmista jäsenvaltioissa järjestettävissä tapaamisissa työmarkkinaosapuolien ja kansalaisyhteiskunnan kanssa.

1.2.2 Viimeksi kuluneiden 20 vuoden aikana ohjelmoiduista toimista huolimatta 25 jäsenvaltion Euroopan unionin useilla alueilla, erityisesti heikoimmassa asemassa olevilla alueilla, ei ole suunnitelmaa, joka mahdollistaisi luotonantoa varten nykyisin tarjolla olevien lukemattomien välineiden koordinoinnin ja loppuunsaattamisen.

1.2.2.1 Noin neljä miljoonaa yritystä eli 20 prosenttia kaikista yrityksistä katsoo, että rahoituksen saaminen on merkittävä este niiden kasvulle (9).

1.2.2.2 Vain muutama kymmenentuhatta yritystä on päässyt käyttämään yhteisön rahoitusvälineitä (10). Ongelman ilmentymän ja saavutettujen tulosten välillä onkin valtava ero. Näin ollen on pohdittava konkreettisia mahdollisuuksia soveltaa järjestelmiä, joiden avulla voitaisiin saada mukaan entistä enemmän rahoituslaitoksia sekä saavuttaa moninkertaiset tulokset.

1.2.2.3 ETSK on tietoinen, että on pyrittävä parantamaan tiedotusta komission, EIP:n, EIR:n, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin sekä kansallisen ja alueellisen hallinnon tarjoamista luotonantomahdollisuuksista. Mikro- ja pienyritykset jäävät hyvin usein — toisinaan myös omasta syystään — tiedotuskanavien ulkopuolelle.

1.3 JEREMIE voisikin tarjota mielekkään välineen olemassa olevien mahdollisuuksien koordinointiin ja järkeistämiseen.

1.3.1 JEREMIE-aloite liittyy yhteisön strategisiin suuntaviivoihin, jotka koskevat kasvua ja työllisyyttä tukevaa koheesiopolitiikkaa. Komitean kanta asiaan voidaan tiivistää seuraavasti: — On tuettava muita välineitä kuin avustuksia. Tällaisia ovat muun muassa lainat, vakuudellinen velkarahoitus, vaihdettavat välineet (välirahoitus) ja riskipääoma (esimerkiksi alkupääoma). — Avustuksilla tulee luoda ja ylläpitää infrastruktuureja, jotka helpottavat rahoituksensaantia (teknologian siirtokeskukset, yrityshautomot, ns. bisnesenkelien verkostot, investointivalmiuksia kehittävät ohjelmat jne.). — Lisäksi on tuettava takauksia ja keskinäisiä takauksia, jotta voidaan helpottaa etenkin pk-yritysten mikroluottojen saantia. EIP ja EIR (11) voisivat antaa tässä arvokasta apua. — On myös tärkeää pyrkiä tavoittamaan erityisryhmät, kuten nuoret yrittäjät, naisyrittäjät ja heikossa asemassa olevien ryhmien, muun muassa etnisten vähemmistöjen edustajat. — On erityisen tärkeää tehdä tiivistä yhteistyötä EIR:n kanssa, jolla on paljon kokemusta vuosien varrelta, jotta pk-yritykset saisivat tarvitsemansa tuen, sekä kehittää samalla Euroopan riskipääomamarkkinoita. — On aiheellista tukea ja lisätä velan arvopaperistamista (12), jotta voidaan vahvistaa takauskonsortioiden (credit consortia) luotonantokapasiteettia.

1.3.2 Komitea pitää tärkeänä, että komissio tukee JEREMIE-aloitetta sekä ulospäin että sisäisesti siten, että se koordinoi mikro- ja pienyrityksiä sekä keskisuuria yrityksiä koskevia asioita hoitavien yksiköiden toimintaa, ja perustaa JEREMIE-yhteysyksikön (Focal Point JEREMIE), jonka tarkoituksena on koordinoida eri toimia ja tiedottaa niistä tulosten optimoimiseksi.

1.3.3 ETSK:n mielestä komission tulisi esittää joka toinen vuosi Euroopan parlamentille, neuvostolle, alueiden komitealle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen ohjelman edistymisestä ja sen tehokkuudesta, jotta näitä tärkeitä kokemuksia voitaisiin levittää muille aloille.

1.3.4 Lopuksi komitea suosittaa, että tarjouskilpailu- ja valintamenettelyissä, alueellisten holdingrahastojen (holding funds) hallinnoinnissa sekä hankkeiden hallinnoinnista vastaavien rahoituksen välittäjien hyväksymisessä varmistetaan taloudellisuuden, tehokkuuden ja avoimuuden periaatteiden täydellinen noudattaminen. Erityisesti on varmistettava asiaa koskevien yhteisön säädösten noudattaminen myös yksinoikeustapauksissa sekä mahdollisuus määrätä seuraamuksia, lakkauttaa tehottomat holdingrahastot ja tarkistaa hyväksyttyjen rahoituksen välittäjien luettelo.

2. Perustelu

2.1 ETSK on useaan otteeseen korostanut pienten yritysten taloudellista ja sosiaalista roolia jäsenvaltioissa. Se on ottanut asian esille useissa lausunnoissaan muun muassa vuonna 1992 (13), 1997 (14), 2001 (15) ja 2003 (16) sekä lausunnossaan pienyrityksiä koskevasta eurooppalaisesta peruskirjasta (17).

2.1.1 Mikro- ja pienyrityksillä on tärkeä rooli Euroopan taloudessa. Kyseisiä yrityksiä on noin 25 miljoonaa eli 99 prosenttia kaikista yrityksistä. Ne työllistävät noin 95 miljoonaa ihmistä, ja niiden osuus yksityisen sektorin työpaikoista on 55 prosenttia (18).

2.1.2 Nämä luvut osoittavat pk-yritysten merkityksen ja roolin Lissabonin strategiassa. Ne tuovat esille myös sen, että työmarkkinaosapuolten kanssa on solmittava tiiviit kumppanuussuhteet sellaisten uusien yhteistyömuotojen (19) luomiseksi, joiden avulla voidaan toteuttaa konkreettisesti niitä taloudellisia ja sosiaalisia arvoja, jotka tekevät Euroopasta sosiaalisen markkinatalouden (20).

2.1.3 Suurimmat ongelmat mikro- ja pienyritysten perustamis- ja kehitysvaiheissa ovat tärkeysjärjestyksessä seuraavat: — rahoitukseen ja luotonsaantiin liittyvät tekijät — hidas ja kallis byrokratia — työmarkkinoihin liittyvät tekijät (toimenkuvien määrittely ja ammatillisen koulutuksen vahvistaminen, joka on tarpeen työvoiman sopeutumiskyvyn lisäämiseksi sekä yritysten toimintamahdollisuuksien ja työllisyysmahdollisuuksien laajentamiseksi).

2.1.4 Luotonsaanti on siis ensimmäinen edellytys yrityksen perustamiselle ja perusvaatimus mikro- ja pienyritysten kasvulle ja kehittymiselle. Luottojärjestelmän rajoittavat vaikutukset tuntuvat mikro- ja pienyrityksissä voimakkaammin ja selvemmin kuin suuryrityksissä.

2.1.5 Vain silloin, kun ollaan suoraan yhteydessä yrityksiin ja niiden ongelmiin ja kun yritykset tuntevat luottojärjestelmän niille erityisesti omilla toiminta-alueillaan tarjoamat mahdollisuudet, luoton positiiviset vaikutukset moninkertaistuvat. Näin voidaan välttää rahoituslähteiden jähmettyminen ja siitä johtuva riskin lisääntyminen myös suhteessa Baselin sopimusten kehitykseen. Yritysten tuleekin määritellä oma tasapainonsa rahoituksen ja tarvittavien välineiden suhteen.

2.1.6 Omalla rahoituksella on tärkeä rooli, vaikka pienet yritykset eivät pystykään usein toteuttamaan omaa investointisuunnitelmaansa tämän välineen avulla. 90 prosentissa tapauksia tarvitaan seuraavia toimia: — Helpotetaan pääomatyypin valintaa tiedottamalla ja antamalla neuvoja mahdollisista vaihtoehdoista (riskipääoma, velkapääoma, välirahoitus eli mezzanine-rahoitus). — Eritellään käytettävät välineet ja kanavat.

2.1.7 Välineistä riskipääoma on se, johon pienyritykset suhtautuvat usein epäillen. Lukuisista mikroyrityksistä (21) ja pienyrityksistä (22) (joista 90 prosenttia on yksityisyrityksiä tai henkilöyhtiöitä) vain noin 5–6 prosenttia turvautuu riskipääomaan. Jotta voidaan välttää se, että tämän välineen käyttö pysyy edelleenkin vähäisenä, on pohdittava uusia riskipääoman muotoja, joita voidaan käyttää myös henkilöyhtiöiden tapauksessa.

2.1.8 Ensisijaiset toimet luotonantajien ja mikro- ja pienyritysten välisen kuilun kaventamiseksi ovat tiivistetysti seuraavat: — Varmistetaan luottolaitosten tarjoamien palvelujen laadun parantaminen. — Lisätään luottolaitosten osallistumista yritysten elämään neuvonantopalvelujen avulla. Näin voidaan edistää tilinpäätösten avoimuutta ja julkisuutta. Erityisesti pienyritykset tarvitsevat tällaista apua, jos ne haluavat tulla pääomayrityksiksi tai valmistautua käyttämään riskipääomaa tai joissain tapauksissa listautua pörssiin tietyille listoille (23). — Helpotetaan lainan myöntämiseksi vaadittavia omaisuusvakuusvelvoitteita. Tämä tarkoittaa uusien rahoitusjärjestelyjen tarjoamien välineiden käytön edistämistä. Näistä voidaan mainita hyvänä käytänteenä monissa Euroopan maissa käytössä sovellettava takauskonsortioiden malli. Vaikka näiden mekanismien ehtona on pankkilainan saaminen, niitä on edistettävä ja tuettava. JEREMIEn panos voi olla tältä osin erittäin tärkeä. — Rahan hinta mukautetaan entistä paremmin suuryrityksiin sovellettaviin standardeihin (24).

2.1.9 JEREMIEn valmisteluvaiheessa tehtävät tarpeiden ja mahdollisuuksien analyysit ja arviot tulisi toteuttaa unionin eri alueilla yhdessä asiaankuuluvien talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden kanssa tehokkaan ja vastuullisen kumppanuuden hengessä.

2.2 Alueellinen ulottuvuus

2.2.1 Edellä esille tuotujen luotonsaannin ongelmien vakavuusaste vaihtelee talouden ja markkinoiden kehitysasteen mukaan. Lähentymisalueet (25), joilla olisi eniten tarvetta luottovälineille, jotta ne voisivat kehittää työllisyyttä yritystoiminnan avulla, ovat alueita, joilla on eniten vaikeuksia saada luottoa, ja niillä korkotaso on korkeampi kuin kehittyneillä alueilla (26).

2.2.2 EIP myöntää vuorottelujärjestelmän (27) mukaisesti varoja välittäjäpankeille, jotka jakavat ne pk-yrityksille vaihtelevin mutta kohtuullisin koroin (28). Näitä varoja käyttävät erityisesti pankit, jotka toimivat kehittyneillä alueilla, joilla on enemmän pankkien välistä kilpailua ja joilla EIP:n laina on keino säilyttää uskollinen asiakaskunta.

2.2.3 Koska epäsuotuisassa asemassa olevilla alueilla on vähän pankkeja, etenkin osuus- ja ”työväenpankkeja”, pankkialalla ei ole paljoakaan kilpailua, eikä pieniä toimijoita oteta yleensä huomioon. Näillä alueilla käytetään siis harvoin EIP:n tarjoamia kiinnostavia välineitä.

2.2.4 Jos tätä suuntausta ei pyritä muuttamaan muun muassa välittämällä rahoitusvälineitä, joita JEREMIE voi tarjota EIP:n ja EIR:n (29) perinteisten välineiden rinnalle, köyhimmät alueet joutuvat kärsimään köyhyydestään vielä pitkään.

2.2.5 Euroopan investointirahastoon voitaisiin perustaa JEREMIE-palvelupiste luottojen tukemiseksi etenkin lähentymisalueilla. Se tukisi takausvälinein niiden luottojen vakuuksia, joita pankit ovat myöntäneet erityisesti epäsuotuisassa asemassa olevilla alueilla toimivien takauskonsortioiden tai muiden laitosten välityksellä.

2.3 Luottojen ja uusien rahoitusjärjestelyiden sosiaalinen ulottuvuus

2.3.1 Mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten luotonsaantiongelmat osoittavat, että markkinoilla on tiettyjä epäkohtia: — Rahoituslaitokset ovat vastuussa hallintoneuvostoilleen. Hallintoneuvostot suhtautuvat usein epäillen lainojen myöntämiseen pienille yrityksille, koska niitä ei tunneta hyvin eikä niillä ole esittää talousarvioita tai ne on laadittu huolimattomasti, joten niitä saattaa uhata maksukyvyttömyysriski. — Pankkitoimihenkilöt eivät useinkaan tunne ”yritysriskejä” ja lainoja myöntäessään he luottavat enemmän reaalivakuuksiin (kiinteä omaisuus tai sukulaisten tai kolmansien osapuolien antamat takaukset). Takaukset ovat hyvin, jopa liiankin yleinen menettely erityisesti silloin, kun lainoja myönnetään naisyrittäjille ja nuorille yrittäjille. — Lainan kokonaissumman jakaminen useille pienyrittäjille on pankeille paljon kalliimpaa työvoiman ja hallinnollisten järjestelyiden kannalta kuin hallinnoida muutamia suurempia lainoja, jotka myönnetään tietyille, jo tunnetuille suuryrittäjälle, joilla on paljon kiinteää omaisuutta. — Rahoituslaitosten välinen kilpailu, joka antaa mahdollisuudet parempaan tarjontaan markkinoilla, on voimakasta rikkailla alueilla mutta heikkoa lähentymisalueilla eli juuri siellä, missä laajemmasta tarjonnasta ja alemmasta korkotasosta olisi hyötyä paikallisten, usein pienten ja heikkojen yritysten vaatimusten täyttämiseksi.

2.3.2 Markkinoiden epäkohdat on siis pyrittävä korjaamaan toimilla, — jotka sopivat yhteen valtiontukien kanssa — joita voidaan toteuttaa uusin rahoitusjärjestelyin EIR:n hallinnoimiin monivuotisiin ohjelmiin (30) sisältyvien varojen avulla — jotka kuuluvat jo kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan — jotka kuuluvat rakennerahastojen piiriin — jotka kaikki koordinoidaan JEREMIEn avulla.

2.3.3 Maaliskuussa 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto käynnisti uudelleen Lissabonin strategian. Talous- ja yhteiskuntaelämän osapuolia kehotetaan toimimaan kolmella keskeisellä rintamalla: — Osaamisesta ja innovaatiosta tehdään kestävän kehityksen liikkeellepaneva voima. — EU:sta tehdään houkutteleva alue investoinneille ja työlle. — Lisätään työpaikkoja ja parannetaan yrittäjähenkeä koheesion kehittämiseksi.

2.3.4 Työllisyyden ja uusien työpaikkojen luomisen tukemisesta jäsenvaltioille aiheutuvat kulut ovat toisinaan suuria, mutta niitä voidaan perustella sosiaalisilla tuloksilla (31). Jos ajatellaan, että puolelle 25 jäsenvaltion EU:ssa olevista pk-yrityksistä eli noin 12 miljoonalle yritykselle annettaisiin 20 000 euron yleinen laina, odotettavissa oleva maksukyvyttömyydestä johtuva tappio (32) ei ylittäisi 6,5:tä miljardia euroa, joka on 0,07 prosenttia 25 jäsenvaltion EU:n BKT:stä. Yleinen lainananto tarjoaisi kuitenkin suurimmalle osalle yrityksistä mahdollisuuden vahvistaa asemaansa ja uudistaa prosessejaan ja tuotteitaan.

2.3.5 Jos lainojen myöntämisessä käytettäisiin välittäjänä takauskonsortioita, jotka voisivat ottaa vastuulleen 50 prosenttia maksukyvyttömyydestä aiheutuvista menetyksistä, tappio jakautuisi puoliksi konsortion ja pankin välillä (50 prosenttia molemmille).

2.3.6 Kulttuuri, jossa luotolla on sosiaalinen funktio, mahdollistaa tarvittavien uusien rahoitusjärjestelyjen välineiden luomisen julkisten varojen, yhteisön varojen ja solidaarisuusvarojen avulla. Yrittäjät maksavat näitä varoja takauskonsortioille joko rekisteröityessään konsortioon tai prosenttiosuuksina pankkikoroista (33).

2.4 Takauskonsortioiden, uusien rahoitusjärjestelyjen ja JEREMIEn rooli

2.4.1 Käynnistysvaiheessa olevien yritysten sekä eurooppalaisten mikro- ja pienyritysten vaatimien useiden pienten lainojen myöntäminen edellyttää — varojen saamista pääomamarkkinoilta kohtuuhinnalla — luottolaitoksia, jotka ovat levittäytyneet eri puolille aluetta ja joilla on toimipisteitä lähellä yrityksiä — kulttuuria, joka antaa pankkitoimihenkilöille mahdollisuudet ottaa entistä paremmin huomioon ”pienten” asiakkaiden tarpeet — mahdollisuutta jakaa riskit muiden kumppaneiden kanssa (uudet rahoitusjärjestelyt) — mahdollisuutta pitää hallinnointikulut kurissa luotoista maksettavien korkojen alentamiseksi.

2.4.2 Nykyisistä välineistä löytyy jo joitain vastauksia näihin ongelmiin. Niitä tulisi kuitenkin voida käyttää entistä paremmin ja laajemmin. — Kun EIP:n varoja on käytetty, ne ovat osoittautuneet erittäin hyödylliseksi välineeksi, ja tämän välineen avulla on voitu helpottaa mikro- ja pienyritysten luotonsaantia. Pankit, jotka ovat halunneet tulla EIP:n ”välittäjäpankeiksi”, ovat saaneet luottoja vuorotteluperiaatteella kohtuullisin koroin (34). Pankeille jäävä vähäinen marginaali (spread) (115 peruspistettä) on vaikuttanut siten, että vain pankit, jotka toimivat rikkailla alueilla, joilla kilpailu on kovaa, ovat käyttäneet tätä rahoitusmuotoa, joka on edullinen yrityksille muttei kovin tuottava pankeille. Lähentymisalueilla sitä ei ole käytetty, mikä vahvistaa periaatetta, jonka mukaan köyhemmillä alueilla on vähemmän kehitysmahdollisuuksia kuin rikkailla. — Osuuspankkijärjestelmä on laajemmalle levinnyt taloudellisesti kehittyneillä alueilla. Myös tämä tekijä on merkittävä este luotonsaannille kehityksestä jälkeen jääneillä alueilla. JEREMIEn avulla voitaisiin yhteistyössä ammattialajärjestöjen kanssa edistää uusia rahoitusjärjestelyjä hyödyntävien luottomuotojen luomista, tukemista ja leviämistä alueilla, joilla koulutusprosessit ja luottojärjestelmä muodostavat kehityksen perustan. — ”Pieniin” toimijoihin huomiota kiinnittävän kulttuurin kehittämiseksi on hyvin tärkeää tukea ammattialajärjestöjen, erityisesti sosiaaliseen vuoropuheluun osallistuvien järjestöjen toimintaa, sillä ne auttavat omalta osaltaan kehittämään heikommassa asemassa olevilla alueilla sellaisia myönteisiä kokemuksia, joita on usein jo kokeiltu rikkaammilla alueilla. JEREMIE voi olla aktiivisena kumppanina myös tämäntyyppisessä toiminnassa. — Niiden maiden takauskonsortiot, joissa sellaisia on, ovat keskeisessä asemassa, kun toteutetaan uusia rahoitusjärjestelyjä ja levitetään luoton sosiaalista tehtävää korostavaa kulttuuria. Tällainen kulttuuri on mukana tekemässä Euroopasta sosiaalista markkinataloutta, jonka kulmakivenä on työllisyys (35). Jos JEREMIEn avulla voidaan rationalisoida ja vahvistaa toimia, joita EU toteuttaa jo EIP:n ja EIR:n avulla, voidaan pelastaa monia yrityksiä, jotka vuosittain joutuvat lopettamaan toimintansa (20 prosenttia). — Se, että takauskonsortiot arvioivat riskit ja ottavat myönnettyjen luottojen kohdalla vastuulleen 50 prosenttia maksukyvyttömyydestä aiheutuvista menetyksistä, helpottaa konkreettisesti pankkien taakkaa sekä vähentää riskiä ja siten velan korkoprosenttia (36).

2.5 Kertoimien merkitys luoton hallinnoinnissa ja JEREMIEn rooli

2.5.1 Kertoimesta on tullut erityisesti viime vuosina sekä takauskonsortioiden että pankkien analysoima ja käyttämä väline luottomahdollisuuksien laajentamiseksi (37). Maksukyvyttömyystapausten systemaattinen analysointi erityisesti lähentymisalueilla mahdollistaa kertoimen mukauttamisen paikalliseen tilanteeseen. Maksukyvyttömyysaste on luonnollisesti korkeampi heikommassa asemassa olevilla alueilla, joilla se on 10 prosenttia, kun rikkaimmilla alueilla se on mikro- ja pienyrityksissä vain noin 2,5 prosenttia.

2.5.2 Juuri lähentymisalueilla JEREMIE voi kehittää potentiaaliaan antamalla takauskonsortioille vakuuksia ja edistämällä arvopaperistamista, jolloin se lisää luotonsaantimahdollisuuksia ja kompensoi kertoimen heikkoutta.

2.6 JEREMIE ja kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma

2.6.1 Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa (2007–2013) (38) kootaan yhteen useita yhteisön ohjelmia ja toimia. Niistä voidaan mainita seuraavat: — Euroopan teollisuuden kilpailukykyä edistävät toimenpiteet (39) ja monivuotinen ohjelma yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pk-yritysten, hyväksi (40) — ympäristöalan rahoitusväline LIFE (Financial Instrument for the Environment) (41) — eEurope 2005 -toimintasuunnitelman seurantaa koskeva monivuotinen ohjelma (42) — yhteisön monivuotinen ohjelma maailmanlaajuisten verkkojen eurooppalaisen digitaalisen sisällön kehittämisen edistämiseksi (43) — Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevat yleiset säännöt (44) — Euroopan laajuisia televerkkoja koskevat suuntaviivat (45) — monivuotinen ohjelma ”Älykäs energiahuolto Euroopassa” (46).

2.6.2 On myös aiheellista analysoida neljänteen monivuotiseen ohjelmaan 2000–2005 kuuluvia rahoitusvälineitä. Ohjelmaa on jatkettu 31.12.2006 asti, ja sen rahoitusvarat ovat 531,5 miljoonaa euroa. (47) Kyseinen ohjelma on yhdistettävä kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan ja liitettävä JEREMIEn yhteyteen.

2.6.2.1 Monivuotinen ohjelma perustuu kolmeen pilariin: 1. pilari: yritysten kehityspolitiikka 2. pilari: euroneuvontakeskusten verkosto 3. pilari: rahoitusvälineet.

2.6.2.2 Analysoimalla monivuotisen ohjelman rahoitusvälineiden toimintaa voidaan eritellä ne, joista on saatu parhaimpia tuloksia ja jotka voidaan näin ollen ottaa mukaan JEREMIE-strategiaan. Nämä välineet muodostavat monivuotisen ohjelman suurimman menoerän: esimerkiksi vuonna 2003 niiden osuus ohjelman kokonaisbudjetista oli 67 prosenttia (48). Rahoitusvälineiden sisällä varat on jaettu seuraavasti: — pk-yritysten takausjärjestelmä (49): 90 prosenttia varoista (50) — Euroopan teknologiaohjelman käynnistysjärjestelmä (51): 10 prosenttia varoista.

2.6.2.3 Näitä välineitä käytettiin jo vuosina 1998–2000 kasvua ja työllisyyttä koskevaan aloitteeseen liittyvän ohjelman yhteydessä yhdessä seuraavien välineiden kanssa: — monivuotiseen ohjelmaan 1997–2000 kuuluneen CREA-pilottitoimen (riskipääoma käynnistämisvaiheessa oleville yrityksille) siemenpääomatoimi (Seed Capital Action) — vuonna 1997 aloitettu ja 29.12.2004 päätetty JEV-ohjelma (Joint European Venture, eurooppalainen yhteisyritys) (52).

2.6.2.4 Siemenpääomatoimi on tuottanut tähän mennessä vain vähän tuloksia niin kuin eurooppalainen yhteisyrityskin.

2.6.2.5 Vuoden 2003 lopussa pk-yritysten takausjärjestelmään oli osallistunut noin 178 000 pk-yritystä (53) (136 000 kasvun ja työllisyyden ohjelmassa, 32 000 takausohjelmassa ja 10 000 mikroluotto-ohjelmassa).

2.6.2.6 Saman kauden aikana Euroopan teknologiaohjelman käynnistysjärjestelmään oli osallistunut noin 240 000 pk-yritystä (54).

2.6.3 JEREMIEn avulla voitaisiin siis jatkaa näiden kahden rahoitusvälineen käytön levittämistä lisäämällä niihin osallistuvien pk-yritysten määrää erityisesti lähentymisalueilla.

2.6.4 On pidettävä mielessä, että vain 0,81 prosenttia eurooppalaisista pk-yrityksistä on näinä vuosina päässyt hyötymään yritystoiminnan pääosaston, talouden ja rahoituksen pääosaston ja EIR:n yhteisistä toimista.

2.6.5 On kuitenkin tärkeää, että JEREMIE avaa uusia väyliä, jotka sisältyvät jo osittain uusiin ohjelmiin. Näistä voidaan mainita erityisesti seuraavat: — pk-yritysten takausjärjestelmä, keskinäinen takausmekanismi, johon viitattiin jo takauskonsortioiden kohdalla — välirahoitus (mezzanine) (55), jota voidaan saada pk-yritysten takausjärjestelmän välityksellä: tämä on yrityksille erittäin tärkeää, sillä se ei velvoita niitä siirtämään osaa pääomasta ja se voi olla hyödyllinen liikkeenluovutuksen kannalta — pankkien ja takauskonsortioiden riskivarojen arvopaperistaminen (56) — SBIC-ohjelmien (Small Business Investment Companies Programs) perustaminen; nämä ohjelmat luotiin Yhdysvalloissa vuonna 1958, ja ne tarjoavat pitkän aikavälin osallistumista ja luottoa ja toimivat kaupallisesti SBA-hallinnon (Small Business Administration) lisenssin pohjalta.

2.6.6 ETSK on vakuuttunut, että näissä kaikissa toimissa on kuitenkin suurena ongelmana tiedottaminen ja koulutus. Ongelman ratkaisemiseksi tarvitaan sekä rahoituslaitosten että yrityksiä ja työntekijöitä edustavien järjestöjen osallistumista ja noudatetaan yritysten sosiaalisen vastuun ja luoton sosiaalisen ulottuvuuden periaatteita.

2.7 JEREMIE ja julkiset hankinta- ja hyväksymismenettelyt

2.7.1 Komitea pitää JEREMIE-aloitteen todelliselle onnistumiselle äärimmäisen tärkeänä sitä, että julkisia palveluhankintoja koskevia yhteisön säädöksiä sovelletaan tiukasti.

2.7.2 Komission ja/tai EIR:n JEREMIE-yksikön tulee joka tapauksessa varmistaa, että hankintamenettelyissä noudatetaan taloudellisuuden, tehokkuuden, puolueettomuuden, tasa-arvoisen kohtelun ja avoimuuden periaatteita. Komission ennalta määrittelemiin sopimusasiakirjoihin sisältyvien, rahoituslaitoksen tai takauskonsortion osallistumiskelpoisuutta koskevien pakollisten kriteerien joukossa tulee olla erityisesti seuraavat kriteerit: — Kyseisiä toimia on harjoitettu menestyksellisesti vähintään viiden vuoden ajan. — Tarjottavissa palveluissa noudatetaan CEN:n teknisiä standardeja. — Hakijalla on hallussaan vaadittava teknillis-ammatillinen, taloudellinen ja rahoituksellinen kapasiteetti, joka varmistetaan objektiivisilla ja syrjimättömillä kriteereillä.

2.7.2.1 Holdingrahastoja (toimenpideohjelmat 2007–2015) koskevien sopimusten kohdalla tulee olla mahdollista määrätä seuraamuksia tai peruuttaa tai lakkauttaa holdingrahasto, jos se toimii tehottomasti, sääntöjenvastaisesti tai rikkoo sopimusta vakavalla tavalla. Hallinnointia tulisi seurata kahden vuoden välein talous- ja yhteiskuntaelämän alueellisten kumppaneiden tuella ja noudattaa tiedonantojen julkaisemisessa avointa menettelyä. Tiedonannot tulisi toimittaa valtioiden keskushallinnon viranomaisille, Euroopan parlamentille, ETSK:lle ja alueiden komitealle.

2.7.3 Rahoituslaitoksiin tai takauskonsortioihin, jotka ovat sijoittautuneet johonkin toiseen jäsenvaltioon tai johonkin julkisia hankintoja koskevan sopimuksen allekirjoittajavaltioista, jotka on mainittu WTO:n sopimuksen liitteessä, tulee soveltaa samoja ehtoja kuin kansallisiin osallistujiin. Perustana käytetään kyseisissä maissa voimassa olevaa säännöstöä noudattavia asiakirjoja, jotka osoittavat, että osallistujat täyttävät kaikki kelpoisuuskriteerit.

2.7.4 Näiden säännösten tulisi päteä myös välittäjinä toimivia rahoituslaitoksia koskeviin hyväksymismenettelyihin. Kyseisten laitosten suorituskykyä tulisi seurata systemaattisesti, ja seurantamekanismit tulisi määritellä yhteistyössä asianomaisten talous- ja yhteiskuntaelämän edustajien kanssa. Lisäksi hyväksymisiä tulisi tarkistaa säännöllisesti ja osa hyväksytyistä elimistä olisi joka tapauksessa vaihdettava kolmen vuoden välein.

Bryssel 15. maaliskuuta 2006 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Annne-Marie SIGMUND

(1) Jeremie: Joint Regio-EIB Group Initiative for Supporting Improved Access to Finance for SME and Micro-Enterprise Development in the Regions (doc. 2, 21.11.2005). Asiakirja esiteltiin Brysselissä 24.11.2005 pidetyssä konferenssissa, jonka aiheena oli ”Kasvun ja koheesion rahoittaminen laajentuneessa unionissa”.

(2) Vuosi 1982 oli käsiteollisuuden ja pienyritysten eurooppalainen teemavuosi.

(3) Muun muassa vuonna 1982 esille tulleet kysymykset johtivat siihen, että komissio perusti komission jäsenen Edith Cressonin johtaman työryhmän suuntaamaan yhteisön politiikkaa pk-yritysten vaatimusten mukaisesti. 80-luvun puolivälissä työryhmästä muodostettiin pääosasto XXIII.

(4) Nykyään yritystoiminnan ja teollisuuden pääosasto.

(5) Vuonna 1990 Avignonissa, vuonna 1994 Berliinissä ja vuonna 1997 Milanossa.

(6) Ks. alaviite 29.

(7) Eurooppa-neuvosto piti 20.–21. marraskuuta 1997 Luxemburgissa ylimääräisen kokouksen, jossa käsiteltiin yksinomaan työllisyyttä. Eurooppa-neuvosto esitti muun muassa kolme konkreettista aloitetta, jotta yrityksiä voitaisiin auttaa säilyttämään kilpailukykynsä markkinoilla. Se kehotti myös komissiota tekemään ehdotuksia talouden vahvistamiseksi ja työllisyyden lisäämiseksi. Kyseiset aloitteet olivat seuraavat: Euroopan teknologiaohjelman (ETF) käynnistysjärjestelmä, eurooppalainen yhteisyritys (JEV) ja pk-yritysten takausjärjestelmä.

(8) Ks. KOM(2005) 121 lopullinen.

(9) Mietintö kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta 2006–2010, yritystoiminnan pääosasto, 2004, kohta 46, http://europa.eu.int/yourvoice/consultations/index_en.htm#open.

(10) Ibid., kohta 118.

(11) Ks. myös alaviite 29.

(12) Arvopaperistaminen mahdollistaa sen, että osa omasta riskipääomasta voidaan luovuttaa toisille, jolloin pk-yritysten luotonsaantimahdollisuudet paranevat. Ks. myös alaviite 56.

(13) ”Käsiteollisuus ja pk-yritykset Euroopassa”, EYVL C 332, 16.12.1992.

(14) ”Käsityöläisala sekä pienet ja keskisuuret yritykset”, EYVL C 156, 26.5.1997.

(15) EYVL C 221, 7.8.2001.

(16) ”Mikro- ja pienyritysten rooli talouselämässä ja Euroopan tuotannossa”, EUVL C 220, 16.9.2003.

(17) EYVL C 48, 21.2.2002.

(18) Euroopan pk-yritysten seurantakeskus, 2003/7, EU-25.

(19) Esimerkiksi Italiassa ja muissa Euroopan maissa laajalle levinneistä kahdenvälisistä elimistä saadut kokemukset.

(20) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Kumppanuus rakennerahastotoimien toteutuksessa”, EUVL C 10, 14.1.2004, s. 21.

(21) 23 miljoonaa 25 jäsenvaltion EU:ssa, Euroopan pk-yritysten seurantakeskus, 2005.

(22) 1,8 miljoonaa, Euroopan pk-yritysten seurantakeskus, 2005.

(23) Italiassa pk-yrityksille tarkoitettu lista on nimeltään STAR.

(24) Vältetään ristiinmyyntiä.

(25) 25 jäsenvaltion EU:ssa on 254 NUTS II -aluetta. Näillä alueilla (joista noin sata on lähentymisaluetta) tulotaso on alle 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta.

(26) Heikoimmassa asemassa olevilla alueilla korkotaso on keskimäärin kolme prosenttiyksikköä korkeampi kuin kehittyneillä alueilla (lähde: Artigiancassa, Italia).

(27) Yleensä 30 tai 50 miljoonan euron uudistettava summa.

(28) Yleensä prosenttiyksikkö enemmän kuin kuuden kuukauden euribor.

(29) Euroopan investointirahasto EIR perustettiin vuonna 1994, ja sillä on kaksi tavoitetta: 1) eurooppalaisten verkkojen tukeminen, 2) pk-yritysten luotonsaannin helpottaminen. EIR:n osakkaina ovat EIP, Euroopan komissio ja joukko eurooppalaisia pankkeja. Erityisesti viime vuosina EIR on keskittynyt toiminnassaan mikro- ja pienyritysten tukemiseen (esim. pk-yritysten takausjärjestelmä, joka eurooppalaisen yhteisyrityksen ja Euroopan teknologiaohjelman käynnistysjärjestelmän tapaan sai alkunsa Luxemburgin Eurooppa-neuvoston kokouksessa vuonna 1997.)

(30) Tällä hetkellä EIR hallinnoi kolmea hanketta: 1) käynnistystuki perustettaville yrityksille, 2) Euroopan teknologiaohjelman käynnistysjärjestelmä (huipputeknologiayrityksille tarkoitettu mekanismi), osuudet omaisuudenhoitoyhtiöihin, välirahoitus, 3) pk-yritysten takaukset (lainojen vakuudet, mikroluotot, omat varat, arvopaperistaminen).

(31) Sviluppo Italia, Italian valtion laitos, joka pyrkii luomaan työpaikkoja Etelä-Italiaan, on laskenut, että yhden työpaikan luominen maksaa keskimäärin 40 000 euroa.

(32) Mikro- ja pienyritysten maksukyvyttömyysaste on keskimäärin alle 3 prosenttia myönnetyistä lainoista.

(33) Yleensä 0,50 prosenttia.

(34) Keskimäärin 15 peruspistettä vähemmän kuin kuuden kuukauden euribor. Pankkien on myönnettävä yrityksille luottoja korolla, joka ei saa olla yli 100:a peruspistettä (yksi prosentti) enempää kuin kuuden kuukauden euribor.

(35) Yritysten seurantakeskuksen (Ossservatorio delle imprese) tekemien tutkimusten mukaan yrityskuolema-aste on vuosittain noin 20 prosenttia, ja yrityskuolemien syyt liittyvät pääasiassa luotto-ongelmiin (hallinto, laajentaminen, innovointitarpeet).

(36) Noin 2 prosenttia.

(37) Kerroin laajentaa mahdollisuuksia myöntää lainoja, jotka ovat suhteessa tietyllä alueella laskettuun maksukyvyttömyysasteseen ja lainoihin kiinnitettyjen takuiden prosenttiosuuteen. Jos aiempien tapausten analyysi tietyllä alueella osoittaa, että luottoihin liittyvä maksukyvyttömyysaste on alle 5 prosenttia, on miljoonan euron varoilla mahdollista myöntää lainoja useammille henkilöille aina 20 miljoonaan euroon asti, sillä käytössä olevalla miljoonalla eurolla voidaan selvitä maksukyvyttömyydestä: 5 prosenttia 20 miljoonasta on miljoona. Tässä tapauksessa kerroin on 20. Jos takauskonsortion antama vakuus on 50 prosenttia, kun toiset 50 prosenttia on pankin vastuulla, kerroin on 40, jolloin miljoonan euron varoilla voidaan myöntää lainoja asianmukaisesti jakaen 40 miljoonan arvosta.

(38) KOM(2005) 121 lopullinen, 6.4.2005.

(39) EYVL L 167, 6.7.1996.

(40) EYVL C 333, 29.12.2000, muutettuna: EUVL C 268, 16.8.2004.

(41) EYVL C 192, 28.7.2000, muutettuna: EUVL C 308, 5.10.2004.

(42) Päätös N:o 2256/2003/EY.

(43) Päätös N:o 2001/48/EY.

(44) Asetus (EY) N:o 2236/95.

(45) EYVL C 183, 11.7.1997, muutettuna: EYVL C 200, 30.7.2002.

(46) EUVL L 176, 15.7.2003.

(47) Ks. INT/261, 2005, esittelijä Antonello Pezzini.

(48) Ks. päätelmät ja suositukset, kohta 6, alaviite 15.

(49) SMEG eli SME-Guarantee.

(50) Lähde: Euroopan investointirahaston vuosikertomus.

(51) Euroopan teknologiaohjelman ETF:n (European Technology Facility) käynnistysjärjestelmä.

(52) Päätös N:o 593/2004/EY, 21.7.2004.

(53) Lähde: Euroopan investointirahaston neljäs kertomus, vuoden 2004 ensimmäinen neljännes.

(54) Ibid., välirahoituksen (mezzanine) saaminen.

(55) Välirahoitus perustuu ennemminkin rahoitusta saavien yritysten odotettavissa oleviin kassavirtoihin kuin reaalivakuuksiin. Sitä voidaan toteuttaa kahdessa muodossa: 1) toiselle lainalle alistettu laina, jolla on kiinteä tai indeksiin sidottu korko, 2) equity kicker (velkojalla/investoijalla on oikeus tiettyyn prosenttiosuuteen sen omaisuuden arvonnoususta, johon laina liittyy). Välirahoituksen erääntymisaika on 4–8 vuotta.

(56) Arvopaperistaminen toteutetaan siirtämällä takauskonsortion (tai pankin) myöntämä velkasumma kokonaisuudessaan tai osittain erikoistuneille rahoituslaitoksille, jotta erityisesti takauskonsortiot voivat lisätä mahdollisuuksiaan taata yritysten luottoja.