FI Euroopan unionin virallinen lehti C 28/16

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

2014/C 28/11

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

”CHAROLAIS”

EY-N:o: FR-PDO-0005-0838-15.11.2010

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi

”Charolais”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.3 – Juustot

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Charolais-juustot valmistetaan kevyesti juoksetteella saostetusta täysrasvaisesta vuohen raakamaidosta.

Maitohappobakteereilla saostetusta juustomassasta valmistettu juusto on hieman kuperan pystysuoran lieriön muotoinen, ja sen kermanvärinen sisus on kiinteä ja sileä. Juusto on pääosin Geotrichum-jalohomeen peittämä. Kypsytyksen aikana voi syntyä myös sinisiä, pääasiassa Penicillium-mikrobin aiheuttamia täpliä.

Juuston paino vähimmäiskypsytysajan jälkeen (ts. vähintään 16 päivää juoksetteen lisäämisestä) on 250–310 grammaa, ja muut mitat ovat:

— halkaisija puolivälin korkeudelta mitattuna 60–70 millimetriä;

— korkeus 70–85 mm.

Charolais sisältää vähintään 45 grammaa kuiva-ainetta 100 grammaa juustoa kohti.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

Ei tarpeen.

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Vuohien ruokinta perustuu laiduntamiseen, ja rehu on 100-prosenttisesti peräisin yksinomaan maantieteelliseltä alueelta.

Rehuna käytetään tuoretta ruohoa (suoraan laitumelta tai kaukaloihin annosteltuna) tai kuivattua heinää. Yksilajisilta nurmilaitumilta ja yksivuotisilta viljelmiltä peräisin olevan rehun käyttö on kielletty.

Vuohikatraalle varatun tilakohtaisen rehualan on koostuttava vähintään 60-prosenttisesti pysyvistä ja/tai vähintään neljän vuoden ikäisistä nurmilaitumista.

Laidun- ja/tai vihantarehuruokinta kestää vähintään 150 päivää vuodessa yhtenä tai useampana jaksona, siirtymäruokinta mukaan luettuna.

Laiduntaminen: Vähintään 120 päivää kestävän laidunrehuruokinnan aikana tuoreen laidunnurmen osuuden on oltava vähintään kolmasosa vuohen nauttimasta päiväannoksesta; heinän annostus saa olla enintään 1,2 kilogrammaa lähtöainetta.

Vihantarehuruokinta: Vähintään 120 päivää kestävän vihantarehuruokinnan aikana kaukaloruokintana annetun tuoreen laidunnurmen osuuden on oltava vähintään kaksi kolmasosaa vuohen nauttimasta päiväannoksesta; heinän annostus saa olla enintään 1 kilogrammaa lähtöainetta. Nurmirehu on käytettävä 24 tunnin kuluessa. Käyttämättä jäänyt nurmirehu on poistettava kaukaloista 24 tunnin jälkeen. Rehun lisänä käytettävät tiivisteet muodostuvat sallittujen aineiden luettelossa määritellyistä raaka-aineista. Vuohille voidaan antaa tilalta saatua heraa, mutta sitä ei lasketa mukaan annokseen. Täydennysrehun määrä saa olla enintään kolmasosa vuohen nauttimasta vuosiannoksesta (sinimailanen mukaan luettuna) kilogrammoina kuiva-ainetta ja 600 grammaa litrassa tuotettua maitoa vuohta kohti vuodessa arvioituna. Eläinten ruokinnassa sallitaan ainoastaan geenimuuntelemattomat kasvit, sivutuotteet ja tiivisteet. Muuntogeenisten kasvien istuttaminen on kiellettyä SAN-tuotteen ”Charolais” valmistukseen tarkoitettua maitoa tuottavien tilojen kaikilla viljelyaloilla. Kielto koskee kaikkia kasvilajeja, joita on mahdollista käyttää tilan eläinten ruokintaan, sekä kaikkia lajeja, jotka voivat saastuttaa rehukasvit.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maidontuotanto sekä juustojen valmistus ja kypsytys tapahtuvat maantieteellisellä alueella.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Ei tarpeen.

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Kaikkia juustoja koskevien lainsäädännössä edellytettyjen mainintojen lisäksi kaikki Charolais-juustot on pidettävä kaupan etiketillä varustettuina. Etiketissä on henkilökohtainen osa, jossa mainitaan toimijan yhteystiedot, sekä kaikkia toimijoita koskeva yhteinen osa, jossa ilmoitetaan seuraavat tiedot:

— nimitys ”Charolais” kirjaimin, joiden koko on vähintään kaksi kolmasosaa muiden etiketin tietojen suurimmasta kirjasinkoosta;

— Euroopan unionin SAN-tunnus;

— etiketissä voi myös olla maininta ”Appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys).

Maatilalla tai torilla tapahtuvan suoramyynnin yhteydessä, kun myyjänä on valmistaja tai suoraan hänen alaisenaan toimiva henkilö, yksittäisiä juustoja ei ole kuitenkaan pakko varustaa etiketillä, kunhan kyseiset tiedot mainitaan tiskillä olevassa kyltissä.

Jakelusta vastaava ryhmittymä laatii mallit etiketiksi ja kyltiksi.

Nimitys ”Charolais” ja sitä seuraava maininta ”Appellation d'origine protégée” (suojattu alkuperänimitys) tai ”AOP” (SAN) on merkittävä kaikkiin laskuihin ja kaupallisiin asiakirjoihin heti kun tuote on rekisteröity Euroopan unionissa.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maidontuotanto sekä juustojen valmistus ja kypsytys tapahtuvat maantieteellisellä alueella, joka kattaa seuraavat kunnat:

Allier'n departementti (03):

Seuraavien kantonien kunnat kokonaan tai osittain:

— Le Donjon: Avrilly, Chassenard, Le Bouchaud, Le Donjon, Lenax, Loddes, Luneau, Montaiguët-en-Forez, Neuilly-en-Donjon, Le Pin, Saint-Didier-en-Donjon, Saint-Léger-sur-Vouzance;

— Dompierre-sur-Besbre: Coulanges, Molinet, Monétay-sur-Loire;

— Jaligny-sur-Besbre: Liernolles;

Loiren departementti (42):

Belmont-de-la-Loiren ja Charlieun kantonit;

Seuraavien kantonien kunnat kokonaan tai osittain:

— La Pacaudière: Changy, La Pacaudière, Sail-les-Bains, Urbise, Vivans;

— Perreux: Coutouvre, Montagny, Perreux;

Rhônen departementti (69):

Monsolsin kantoni;

Seuraavien kantonien kunnat kokonaan tai osittain:

— Beaujeu: Les Ardillats, Avenas, Saint-Didier-sur-Beaujeu, Vernay;

— Lamure-sur-Azergues: Chenelette, Claveisolles, Poule-les-Echarmeaux, Saint-Nizier-d’Azergues;

Saône-et-Loire departementti (71):

Seuraavat kantonit: Charolles, Chauffailles, Digoin, Gueugnon, Issy-l’Evêque, La Clayette, La Guiche, Le Creusot-Est, Marcigny, Matour, Montcenis, Montchanin, Palinges, Paray-le-Monial, Saint-Bonnet-de-Joux, Semur-en-Brionnais, Toulon-sur-Arroux;

Seuraavien kantonien kunnat kokonaan tai osittain:

— Bourbon-Lancy: Bourbon-Lancy, Chalmoux, Gilly-sur-Loire, Maltat, Mont, Perrigny-sur-Loire, Saint-Aubin-sur-Loire;

— Buxy: Bissy-sur-Fley, Cersot, Chenôves, Culles-les-Roches, Fley, Germagny, Marcilly-lès-Buxy, Saint-Boil, Saint-Martin-d’Auxy, Saint-Martin-du-Tartre, Saint-Maurice-des-Champs, Saint-Privé, Saint-Vallerin, Saules, Savianges, Villeneuve-en-Montagne;

— Cluny: Bergesserin, Buffières, Chérizet, Curtil-sous-Buffières, Donzy-le-National, Saint-André-le-Désert, Sainte-Cécile, Saint-Vincent-des-Prés;

— Couches: Essertenne, Saint-Pierre-de-Varennes;

— Mesvres: La Boulaye, La Chapelle-sous-Uchon, Charbonnat, Dettey, Saint-Eugène, Saint-Nizier-sur-Arroux, La Tagnière, Uchon;

— Montceau-les-Mines: Montceau-les-Mines, Saint-Vallier;

— Mont-Saint-Vincent: Genouilly, Gourdon, Marigny, Mary, Mont-Saint-Vincent, Le Puley, Saint-Micaud, Saint-Romain-sous-Gourdon;

— Saint-Gengoux-Le-National: Sailly;

— Saint-Léger-sous-Beuvray: Etang-sur-Arroux, Saint-Didier-sur-Arroux, Thil-sur-Arroux;

— Tramayes: Clermain, Germolles-sur-Grosnes, Saint-Léger-sous-la-Bussière, Saint-Pierre-le-Vieux, Tramayes.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Charollesin kaupungin lähiympäristössä sijaitseva Charolais-juuston maantieteellinen tuotantoalue sijaitsee etelän Auvergnen vuorten ja pohjoisen Morvanin ylängön välimaastossa. Pinnanmuodostus on kukkulainen, ja pinnankorkeus vaihtelee noin 200 metristä 900 metriin.

Alueella vallitsee viileä valtamerellinen ilmasto. Vuotuinen sademäärä on 750–950 millimetriä, ja se jakaantuu tasaisesti ympäri vuoden; vuotuiset lämpötilanvaihtelut ovat kohtuullisen vähäiset. Lämpötilanvaihteluihin vaikuttaa kuitenkin pinnanmuodostus, ja alueen korkeimmissa osissa tuntuu vuori-ilmaston vaikutus (kylmät talvet).

Pohjamaa muodostuu pääosin graniitista ja happamista kivilajeista. Ylänköalueen itä- ja länsilaidalla pinnassa on paikoitellen toisinaan kalkkipitoisia ja useimmiten savi- tai hiekkapitoisia sedimenttiesiintymiä. Pääasiassa silikaattimineraaleista (graniitti, savi, hiekka) koostuvan kallion päälle on muodostunut hapanta, usein suodattunutta syvää maata.

Maisema on pääosin lehtomainen. Alueen erityispiirre on se, ettei siellä ole raivattu laidunmaita peltokasvien viljelyyn, minkä vuoksi lähes 90 prosenttia maantieteellisen alueen käytössä olevasta maatalousmaasta on rehualaa toisin kuin muualla Ranskassa, jossa sen osuus on alle 50 prosenttia. Niittylaidunten kasvillisuus on erittäin monimuotoista ja käsittää runsaasti happaman maan lajeja; alueen itäosa on sitä paitsi luokiteltu Natura 2000 -alueeksi (yhteisön tärkeänä pitämä alue ”Bocage, forêts et milieux humides du bassin de la Grosne et du Clunysois”). Lyhytikäisen nurmen kasvillisuuden monipuolisuutta edesauttaa myös yksilajisten nurmilaidunten käyttökielto ja vähintään neljän vuoden ylläpitovelvoite, joka mahdollistaa useiden tallaamista kestävien nurmi- ja niittykasvien leviämisen.

Vuohenkasvatus oli merkittävää Saône-et-Loiressa 1800-luvun lopussa (vuonna 1892 departementissa oli 40 000 vuohta), ja vuohenjuustojen tuotanto oli pitkälle kehittynyt. Vuohenjuusto on ”kaikkien Charolais'n asukkaiden arvostama elintarvike” (La fortune agricole du Charolais — Raymond Boivin — 1924).

Historiallisesti Charolais-juuston tuotanto liittyy läheisesti nautakarjan kasvatukseen oheistoimintana. Juuston laatu on sen valmistuksesta nimenomaisesti huolehtineiden naisten ansiota. Maitohappokäyminen oli sopivin menetelmä maidon jalostamiseksi siten, että juustotuotos oli suurempi. Juustola sijaitsi tilan rakennusten yhteydessä, jolloin erityisesti kookkaan juuston valmistuksen edellyttämä juustouman lisääminen perättäisinä annoksina oli helpompaa.

Tämä juusto on kysyttyä kokonsa, rakenteensa ja säilyvyytensä vuoksi. Esimerkiksi 1950-luvulla se oli erityisen arvostettua kausiluonteisesti maatilojen töihin osallistuneiden alueen kaivostyöläisten keskuudessa. He ostivat juustoa tuoreena ja säilyttivät sitä ruokakomerossa tai Charolais-juuston ystävien perinteisesti arvostamissa niin sanotuissa juustohäkeissä (tsézires/chazères).

1960-luvulla juustojen valmistus pelkästä vuohenmaidosta vakiintui vuohenkasvatukseen erikoistuneiden tilallisten asettautumisen myötä, jolloin tiloilla ei enää pidetty emo- tai lypsylehmiä.

Charolais-juuston kauppa kehittyi kypsyttäjien tai juustonkerääjien (coquetiers) toiminnan ansiosta; he keräsivät juustot tiloilta myydäkseen ne edelleen läheisten Lyonin ja Roannen kaupunkien juusto-, liha- ja sekatavarakauppiaille. Lopulta Charolais-juuston maine, joka oli pitkään rajoittunut Burgundiin ja Rhône-Alpesin pohjoispuoliselle alueelle, alkoi levitä 1970-luvulla tuotteen saavuttaessa kaupallista menestystä Pariisin elintarviketukkumarkkinoilla. Tämä merkitsi juustokaupan siirtymistä maaseudulta kaupunkeihin.

Nykyisin käytetyt tuotantomenetelmät ovat pitkälti samanlaiset kuin ennenkin. Charolais-juuston valmistuksessa käytetyn hapatteen erityispiirre on se, että se on ensisijaisesti peräisin edellisistä valmistuskerroista. Juuston valmistukseen tarkoitettua täysrasvaista raakamaitoa ei myöskään käsitellä fysikaalisesti. Juustouma siirretään kauhalla korkeisiin ja leveisiin Charolais-juustomuotteihin. Juustojen kaikki pinnat suolataan ja juustot käännellään käsin. Kypsytys tapahtuu viileässä kosteassa tilassa, mikä edistää Geotrichum- ja toisinaan myös Penicillium-mikrobikasvuston kehittymistä.

5.2 Tuotteen erityisyys

Charolais-juuston erityispiirteitä ovat aromien monimuotoisuus sekä kermanvärisen sisuksen tiivis, rakenteeltaan täyteläisen pehmeä, hieno ja sileä koostumus. Maku on selkeän voimakas, ja siinä on aistittavissa kasvien (ruoho, heinä, tuore olki, herkkusieni jne.), kuivattujen hedelmien (hasselpähkinä) ja voin vivahteita, jotka tulevat esiin vähintään 16 päivää kestävän kypsytyksen aikana.

Viileässä kosteassa tilassa tapahtuvan kypsytyksen aikana nuoren juuston erityisesti Geotrichum-kasvuston vaikutuksesta norsunluuhun vivahtava harmaankellertävä kuori voi kehittyä sinertäväksi etenkin Penicillium-mikorobikasvuston kehittymisen seurauksena. Juusto on vuohenjuustoksi suurikokoinen, pystysuoran hieman kuperan tynnyrimäisen lieriön muotoinen.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Maantieteellisen alueen viileä, kesäisinkin kostea valtamerellinen ilmasto, pehmeän kukkulainen pinnanmuodostus ja piipitoisen alustan päälle muodostunut syvä maaperä ovat suotuisia tekijöitä kasvillisuudeltaan monipuolisten korkealaatuisten laidunten kehittymiselle. Säännölliset sateet ja hedelmällinen maaperä edistävät ruohon tasaista kasvua keväästä syksyyn. Niittäminen ja tietyillä aloilla myös äpäreen korjuu tarjoavat runsaat rehuvarat. Näin Charolais'n alueen maisema muodostuu pensasaitojen ja puiden reunustamista nurmilohkoista ja pääasiassa pysyvistä laidunniityistä.

Laidunniityt muodostavat pääosan rehualasta, jolta vuohet saavat tuoreena tai kuivattuna nauttimansa rehun. Näiden erityispiirteiden vuoksi maantieteellinen alue on karjanhoitoaluetta, jolla vuohitalous täydentää lihakarjan kasvatusta. Charolais-juusto on myös tuote, joka on syntynyt paikallisen maataloushistorian tuloksena; alueen tilat ovat toisaalta nautakarjan kasvatusta harjoittavia (erityisesti alueen elinkeinoelämän vetureiden hallussa olevia) suurtiloja, ja niiden rinnalla siellä on runsaasti pientiloja, joiden on ollut opittava hyödyntämään pientä tilakokoaan erikoistumalla vuohenkasvatukseen.

Perinteiset käsiteolliset valmistusmenetelmät ovat säilyneet sen pitkän kokemuksen ansiosta, joka tuottajilla on luonnonolojen ja raaka-aineen optimaalisesta hyödyntämisestä. Valmistusprosessissa maitohappobakteereiden lisääminen tapahtuu ensi sijassa edellisestä juustoumasta peräisin olevan heran avulla. Näin juustojen pintaan luonnollisella tavalla kehittyvä huomattava mikrobikasvusto jakautuu tasaisesti kypsytyksen aikana käsin tehtävien eri käsittelyvaiheiden ansiosta. Nämä käsittelyvaiheet vaikuttavat osaltaan myös Charolais-juustolle ominaiseen tynnyrimäiseen muotoon.

Juuston suuri koko mahdollistaa sen pitkän säilyvyyden hyvässä kunnossa. Vuohenjuustolle pitkän kypsytysajan ansiosta juuston pintaan kehittyy hieman juomuinen kuori, joka estää kookkaan juuston kuivumisen ja antaa sille hienon, täyteläisen pehmeän rakenteen ja erinomaiset makuominaisuudet. Viileässä kosteassa tilassa tapahtuvan kypsytyksen aikana nuoren juuston erityisesti Geotrichum-kasvuston vaikutuksesta norsunluuhun vivahtava harmaankellertävä kuori voi kehittyä sinertäväksi Penicillium-mikrobilaikkujen kehittymisen seurauksena.

Myös vuohien nauttima ravinto, joka perustuu maantieteellisen alueen runsaslajisilta laidunniityiltä saatuun ruohoon ja rehuun, vaikuttaa osaltaan Charolais-juuston aromaattisuuteen ja sisuksen väriin.

Eritelmän julkaisutiedot

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCCharolais.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.