Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen tuote-eritelmän muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2020/C 83/15)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”BRIE DE MELUN”

EU-nro: PDO-FR-00111-AM01 – 26. syyskuuta 2018

SAN (X) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Nimi: Union interprofessionnelle de défense, de gestion et de contrôle du Brie de Meaux et du Brie de Melun

Osoite: 13 rue des Fossés – 77000 Melun, France

P. +33 164371392 / F. +33 164870427

Sähköpostiosoite: odgbriemeauxmelun@gmail.com

Kokoonpano: Ryhmä koostuu maidontuottajista sekä Brie de Melun -juuston tilatuottajista, jalostajista ja kypsyttäjistä. Sen vuoksi sillä on oikeus esittää muutospyyntö.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

☐ Tuotteen nimi

☒ Tuotteen kuvaus

☒ Maantieteellinen alue

☒ Alkuperätodisteet

☒ Tuotantomenetelmä

☒ Yhteys maantieteelliseen alueeseen

☒ Merkinnät

☒ Muu: valvontaelimen yhteystiedot, kansalliset vaatimukset

4. Muutoksen/muutosten tyyppi

☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5. Muutos/muutokset

5.1. Tuotteen kuvaus

Korvataan virke:

”Brie de Melun” on maitohappokäymisen avulla lehmän raakamaidosta hitaasti valuttamalla valmistettu pehmeä juusto.

seuraavasti:

”Brie de Melun” on pehmeä juusto, joka valmistetaan yksinomaan lehmän raakamaidosta ensisijaisesti maitohappokäymisen avulla.

Tuotteen ulkoasua kuvaillaan entistä täsmällisemmin lisäämällä, että ”Brie de Melun” luokitellaan pinnalta homekypsytettyihin juustoihin.

Ilmaisu ”valmistetaan yksinomaan” on peräisin tuote-eritelmän osasta ”Valmistusmenetelmä”, ja sillä halutaan korostaa, että kaikki käytettävä maito on raakamaitoa, mikä on Brie de Melun ‐juuston erityispiirre.

Oikaistaan viittaus juustouman luonteeseen. Kyseessä ei siis ole varsinaisesti ”maitohappokäymisen avulla” saatu juustouma, vaan juustouma, joka valmistetaan ”ensisijaisesti maitohappokäymisen avulla”. Tällä tarkennuksella on suora vaikutus juustomassan rakenteeseen ja juuston aromeihin.

Sama virke lisätään myös yhtenäiseen asiakirjaan korvaamalla yhteenvedossa ollut virke Lehmän raakamaidosta valmistettu pehmeä juusto, jonka ohut kuori [– –].

Korvataan virke:

Se on muodoltaan tasainen lieriö, jonka halkaisija on noin 27 senttimetriä ja korkeus noin 3 senttimetriä.

seuraavasti:

Se on muodoltaan tasainen lieriö, jonka reunat ovat kuperat tai pyöreät. Muotin sisähalkaisija on 27–28 cm. Tuotteen kuvausta täydennetään lisäämällä, että reunat voivat olla ”kuperat tai pyöreät”.

Juustojen mittojen tarkastus voi olla epätarkkaa, koska juustojen muoto voi kypsytyksen aikana muuttua. Siksi lisätään, että ilmoitettu koko on juustomuotin sisähalkaisija. Juuston paksuusmitta (3 cm) poistetaan, sillä juuston korkeus riippuu halkaisijan ja painon suhteesta. Tätä mittaa ei siis ole tarpeen ilmoittaa.

Sama virke lisätään yhtenäiseen asiakirjaan korvaamalla yhteenvedossa oleva ilmaisu tasainen lieriö.

Lisätään, että homeen muodostama nukkapinta on (yhteenvedon mukaisesti) valkoinen. Näin pinnalta homekypsytetyn juuston kuoren ulkonäköä voidaan kuvailla täsmällisemmin. Nukkapinta liittyy Penicillium candidum ‐mikrobien kehittymiseen.

Kuoressa voi lisäksi olla muiden hapatteiden kehittymisestä johtuvia punaisia tai ruskeita läikkiä, joten yhtenäiseen asiakirjaan lisätään myös ilmaisu tai ruskeita täydentämään yhteenvedossa olevaa ilmaisua punaisia.

Korvataan virke:

Se sisältää vähintään 45 prosenttia rasvaa ja 40 prosenttia kuiva-ainetta.

seuraavasti:

[– –] Rasvapitoisuuden on oltava vähintään 45 grammaa 100:aa juustogrammaa kohden kuiva-aineen kokonaismäärästä ja kuiva-ainepitoisuuden vähintään 40 grammaa 100:aa juustogrammaa kohden.

Rasvapitoisuus ilmoitetaan grammoina 100:aa juustogrammaa kohden kuiva-aineen kokonaismäärästä prosenttiosuuden sijaan. Myös kuiva-ainepitoisuus ilmoitetaan grammoina kuiva-ainetta 100:aa juustogrammaa kohden prosenttiosuuden sijaan.

Sama virke lisätään myös yhtenäiseen asiakirjaan.

Poistetaan ilmaus yhtenäisen kermanvärinen, sillä juustomassan väri on erilainen sen reunoilla kuin keskeltä; se ei siis ole yhtenäinen. Väri ei ole myöskään muuttumaton, vaan se voi vaihdella vuodenajan ja lehmien ruokinnan mukaan.

Lisätään seuraava kappale:

Viiden viikon kypsytyksen jälkeen ”Brie de Melun” on väriltään valkoinen juusto. Juustomassa on mureneva, kuoren alta hieman valuva. Maku on aluksi maitomainen ja sen jälkeen tuntuu hiivainen ja aavistuksen hapan maku. Viidennen ja kahdeksannen viikon välillä juusto kypsyy pehmeästi kuoresta sisusta kohti ja sen koostumus pehmenee. Aromit kehittyvät. Kahdeksasta kymmeneen viikon kuluttua ”Brie de Melun” on kypsynyt sisusta myöten. Juustomassa on tällöin yhtenäinen, koostumus on kimmoisa ja hieman valuva. Viipyilevässä maussa on hitunen karvautta ja maidon vivahteita. Sen tuoksussa on tasapainoisesti eläinten ja kasvien aromeja.

Juustomassan ulkonäköä kuvaillaan juuston kypsyysasteen mukaan.

Koostumus vaihtelee ”murenevasta” (viiden viikon ikäinen juusto) ”kimmoisaan ja hieman valuvaan” (8–10 viikon ikäinen juusto).

Vähimmäiskypsytysajan (viisi viikkoa) jälkeen Brie de Melun ‐juuston aistinvaraisiin ominaisuuksiin kuuluvat maitomainen ja sen jälkeen hiivainen ja aavistuksen hapan maku. Aromit kehittyvät edelleen viidennen ja kahdeksannen viikon välillä. Kahdeksasta kymmeneen viikon kuluttua juuston viipyilevässä maussa on hitunen karvautta ja maidon vivahteita. Sen tuoksussa on tasapainoisesti eläinten ja kasvien aromeja.

Tämä kappale lisätään myös yhtenäiseen asiakirjaan.

Korvataan virke:

Kypsytysaika on vähintään neljä viikkoa valmistuspäivästä lukien.

seuraavasti:

Kypsytysaika on vähintään viisi viikkoa juoksetuspäivästä lukien.

Kypsytyksen kesto on otettu tuote-eritelmän osasta ”Valmistusmenetelmä”. Sitä pidennetään neljästä viiteen viikkoon tuotteen ominaislaadun vahvistamiseksi ja toimijoiden todellisten menettelytapojen huomioon ottamiseksi, sillä neljän viikon kesto ei välttämättä kaikissa tapauksissa riitä Brie de Melun ‐juuston erityispiirteiden esiin saamiseen.

Korvataan virke:

Juuston paino on neljän viikon kypsytyksen jälkeen 1,5–1,8 kilogrammaa.

seuraavasti:

Juuston paino on 1,5–2,2 kilogrammaa.

Tällä vaihteluvälillä otetaan huomioon Brie de Melun ‐juustojen kaupan pitäminen eri kypsyysasteisina. Mitä kypsempi juusto, sen vähemmän vettä, eli juuston paino laskee. Jos paino laskee alle 1,5 kilogramman, juusto on liian kuiva eikä enää vastaa suojatun alkuperänimityksen ominaisuuksia.

Sama virke lisätään yhtenäiseen asiakirjaan korvaamalla yhteenvedossa ollut ilmaus paino keskimäärin 1,5 kg.

Lisätään seuraava virke:

Brie de Melun ‐juuston saa jakaa ainoastaan puolikkaisiin tai annospaloihin (keskipisteestä reunaa kohti leveneviin sektoreihin) vähintään viiden viikon kypsytysjakson jälkeen.

”Brie de Melun” on suurikokoinen juusto, joten sitä myydään harvoin kuluttajalle kokonaisena. Juuston jakamista koskevat säännöt lisätään, jotta jokaisessa palassa olisi kuoren reunus (kanta), josta käy ilmi juuston pyöreä muoto ja sen koko. Kyseessä on käytettävän leikkuumenetelmän vahvistaminen. Lisäksi mainitaan, että juuston saa leikata vasta vähintään viiden viikon kypsytyksen jälkeen.

Sama virke lisätään myös yhtenäiseen asiakirjaan.

5.2. Maantieteellinen alue

Lisätään maantieteelliseen alueeseen kuuluvien kuntien luettelo valvonnan helpottamiseksi. Luetteloon sisällytetään vuoden 2017 Ranskan virallisen geokoodin perusteella kaikki maantieteellisen alueen kunnat, joissa voidaan toteuttaa maidontuotannon sekä juuston valmistamisen ja kypsytyksen vaiheet.

5.3. Alkuperätodisteet

Lisätään toimijoiden ilmoitusvelvollisuuksia. Muutokset liittyvät kansallisen lainsäädännön ja säätelyn muutoksiin. Erityisesti lisätään seuraavat määräykset:

— toimijoiden tunnistautuminen, jotta niille voidaan antaa todistus siitä, että ne pystyvät noudattamaan eritelmän vaatimuksia,

— tietojen kirjaamista ja jäljitettävyyteen liittyviä asiakirjoja koskeva kappale,

— tuotannon hyväksymisen ja seurannan kannalta välttämättömät ilmoitukset,

— alkuperänimityksellä kaupan pidettäväksi tarkoitettujen tuotteiden valvontaa koskeva kappale.

5.4. Valmistusmenetelmän kuvaus

Maidontuotanto

Lisätään tuote-eritelmään karjaa, eläinsuojia, karkeaa nurmirehua, väkirehua ja rehuomavaraisuutta (laidunruokintaa ja rehualan hoitoa) koskevat kohdat perinteisten menetelmien kirjaamiseksi.

Karja

Lisätään lypsykarjan määritelmä: kaikki tilalla olevat lypsylehmät, vieroitetut hiehot ja ummessa olevat lehmät mukaan luettuina. Tarkoituksena on sekaannusten välttämiseksi ja tarkastusten helpottamiseksi määritellä selkeästi eläimet, joihin viitataan myöhemmin eritelmässä käytettäessä ilmaisua ”lypsykarja”.

Lisätään lypsykarjan kokoonpanoa koskeva määräys: vähintään 80 prosenttia eläimistä on oltava tilalla syntyneitä tai peräisin maantieteellisen alueen lypsykarjoista, jotta lehmät ovat mahdollisimman hyvin sopeutuneita paikallisiin karjankasvatusolosuhteisiin (olkikuivikkeen käyttö, rehuannoksen tyyppi) ja raakamaito soveltuu jalostukseen.

Lisätään, että siitokseen (keinosiemennykseen tai luonnolliseen astutukseen) valittujen sonnien on parannettava valkuaisainepitoisuutta, jotta maantieteellisellä alueella tuotettu maito kelpaa jatkossakin jalostettavaksi Brie de Melun ‐juustoksi.

Eläinsuojat

Lisätään, että lehmien makuualustana on käytettävä olkea, sillä olkikuivikkeen käyttö on lypsylehmien perinteinen kasvatustapa maantieteellisellä alueella. Tällä kasvatustavalla säilytetään mikrobiekosysteemi, jolla on vaikutusta raakamaidon luontaiseen mikrobikasvustoon ja sitä kautta Brie de Melun ‐juuston erityispiirteisiin. Lisätään levitettävän olkikuivikkeen vähimmäismäärät makuualustan laadun takaamiseksi (parsinavetassa 0,5 kg ja pihatossa 5 kg lehmää kohden päivässä). Olki on varastoitava suojan alla sen laadun säilyttämiseksi.

Lypsylehmien ruokinta

Lisätään kokonaisrehuannoksen määritelmä: ”karkea nurmirehu kokonaisuudessaan (perusrehuannos) ja jaetut väkirehut”. Samoin lisätään ruohon määritelmä: ”kaikki heinä- ja/tai palkokasveja kasvavilta pysyviltä, väliaikaisilta tai viljellyiltä niityiltä saatavat tuotteet”. Tavoitteena on helpottaa tuote-eritelmän määräysten ymmärtämistä tarkastusten yhteydessä.

Lisätään, että 80 prosenttia karjan kokonaisrehuannoksen kuiva-aineesta saadaan maantieteelliseltä alueelta ja 50 prosenttia itse tilalta; Brien tiloilla hyödynnetään perinteiseen tapaan omista pääviljelykasveista (vilja, juurikkaat) ja maantieteelliseltä alueelta saatavia sivutuotteita.

Tämä määräys lisätään yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaan.

Alueen tilat ovat sekaviljely- ja karjataloustiloja, joten niillä on mahdollisuus käyttää karjan ruokinnassa monenlaisia tuotteita. Typpipitoisia väkirehuja on kuitenkin usein riittämättömästi kattamaan maitoa tuottavien lypsylehmien tarpeet. Sen takia karjankasvattajat voivat käyttää muualta kuin maantieteelliseltä alueelta saatavia rehuja enintään 20:tä prosenttia kokonaisrehuannoksen kuiva-aineesta vastaavan määrän.

Paikallisessa lehmien ruokintajärjestelmässä nojaudutaan monipuoliseen perusrehuannokseen, jossa hyödynnetään tilojen ja maantieteellisen alueen sivutuotteita. Lisätään siis seuraavat seikat:

— sallittujen karkeiden nurmirehujen luettelo (laidunrehu, vihantarehun sisäruokinta taikka säilörehu, kuivaheinä tai paalattu tai dehydratoitu nurmirehu; kypsymättömiä viljoja ja palkokasveja vihanta- tai säilörehuna; maissi ja durra vihanta- tai säilörehuna taikka dehydratoituna; viljamäski; rehujuurikkaita ja muita juuria ja mukuloita sekä niiden tuoreena puristettua tai dehydratoitua massaa; viljojen oljet sekä palko- ja öljykasvien varret); rehujuurikkaiden, perunoiden ja vihantarehun annostelutapoja täsmennetään,

— velvoite koostaa perusrehuannos vähintään kolmesta ainesosasta, joista kaksi pakollista: tuore tai säilötty ruoho (lypsylehmää ja tuotantopäivää kohden 4 kg kuiva-ainetta, josta 2 kg rehupalkokasveista) ja juurikasmassa tai rehujuurikas (vähintään 2 kg kuiva-ainetta lypsylehmää ja tuotantopäivää kohden).

Tämä määräys lisätään yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaan.

Lisätään, että päärehua saa olla enintään 60 prosenttia rehumäärästä, jotta taataan rehuannoksen monipuolisuus. Jos päärehu on ruohoa, tämä raja-arvo voidaan kuitenkin ylittää eikä siinä tapauksessa ole pakollista noudattaa kolmen ainesosan sääntöä.

Tämä määräys lisätään yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaan.

Lisätään, että väkirehun määrä rajoitetaan keskimäärin 25 prosenttiin kokonaisrehuannoksen kuiva-aineesta vuodessa lypsylehmää kohden. Tarkoituksena on vahvistaa karkean nurmirehun asemaa lypsylehmien ruokinnassa ja siten lujittaa yhteyttä maantieteelliseen alkuperään.

Tämä määräys sekä seuraava luettelo lisätään yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaan.

Lisätään sallittujen väkirehujen luettelo ja niiden annostelutapa:

— viljojen jyvät ja niistä saatavat tuotteet,

— palkokasvien siemenet ja niistä saatavat tuotteet,

— öljykasvien siemenet, öljypitoiset hedelmät ja niistä saatavat tuotteet,

— sokerijuurikas- ja ruokosokerimelassi,

— hera (ainoastaan tilatuottajat),

— ravitsemukselliset lisäaineet lukuun ottamatta suojattua metioniinia, ureaa ja siitä saatavia tuotteita,

— eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet.

Lisätään hiehojen vähintään viiden kuukauden laidunkausi maantieteellisellä alueella.

Lisätään, että muuntogeenisten kasvien viljely on kiellettyä suojatulla alkuperänimityksellä ”Brie de Melun” myytävän juuston valmistukseen tarkoitettua maitoa tuottavien tilojen kaikilla viljelyaloilla. Kielto koskee kaikkia kasvilajeja, joita on mahdollista käyttää tilan eläinten ruokintaan, sekä kaikkia lajeja, jotka voivat saastuttaa rehukasvit. Näin voidaan säilyttää yhteys alueeseen ja vahvistaa ruokinnan perinteistä luonnetta (50 prosenttia karjan kokonaisrehuannoksen kuiva-aineesta saadaan tilalta).

Rehualan hoito

Lisätään orgaanisten lannoitteiden levittämisedellytykset (vähintään 30 päivän väliaika orgaanisen lannoituksen ja niityn niittämisen tai laiduntamisen välillä, tai 21 päivän väliaika, jos lannoite on kompostoitu; muualta kuin maataloudesta peräisin olevien lannoitteiden laadun seuranta; muualta kuin maataloudesta peräisin olevien orgaanisten lannoitteiden levittämisedellytykset). Määräyksillä pyritään estämään rehun saastumisriski, koska ”Brie de Melun” valmistetaan raakamaidosta.

Valmistusolosuhteet

Lisätään kappaleet, jotka koskevat käytettävää maitoa, jalostusta (juoksetusta, muotitusta, valutusta, suolausta ja kuivatusta), kuljetusta ennen kypsytystä sekä kypsytystä ja lähettämistä.

Tätä osaa täydennetään myös Brie de Melun ‐juuston teknisen valmistusprosessin kuvaamiseksi. Siinä täsmennetään toimijoiden tietotaitoon liittyviä käytäntöjä ja vahvistetaan tavoitearvot tuotteen erityisominaisuuksien varmistamiseksi.

Käytettävä maito

Lisätään enimmäisajat, joissa maito on kerättävä ja käytettävä: keruu enintään 48 tunnin välein, maidon keruun ja hapatteiden lisäämisen väliaika enintään 36 tuntia. Juusto valmistetaan yksinomaan raakamaidosta, joten maidon laadun heikkenemistä on välttämättä rajoitettava.

Lisätään seuraava:

— Käytettävän raakamaidon rasvapitoisuus vakioidaan kuorimalla maito enintään 40 °C:n lämpötilassa.

— Maito kypsytetään esimaturaation ja/tai maturaation muodossa. Esimaturaatio kestää alle 48 tuntia 35 °C:n enimmäislämpötilassa.

— Maturaatiovaihe kestää alle 7 tuntia 31 °C:n enimmäislämpötilassa.

— Valmistuksessa maitoraaka-aineen lisäksi sallitut ainesosat luetellaan: juoksete, bakteeri-, hiiva- ja homeviljelmät, joiden turvallisuus on osoitettu, sekä kalsiumkloridi ja suola.

— Seuraavien maitolaatujen käyttö on kiellettyä: mikrosuodatetun, uudelleen yhdistetyn, rekombinoidun ja laimennetun. Maitojauheen lisääminen on erityisesti kiellettyä lukuun ottamatta hapatteita kokonaan tai osittain tiivistettynä menetelmästä riippumatta (ultra- tai mikrosuodatus taikka muu menetelmä).

— Valkuaisaineiden lisääminen on kiellettyä. Juustoon saa siis käyttää yksinomaan raakamaitoa, jonka rasvapitoisuus on kuorimalla vakioitu.

— Hapatteiden valmistaminen maitopohjaisesta jauheesta on sallittua, mutta lisäys saa olla enintään 4 prosenttia käytettävän maidon määrästä.

— Termofiilisesti viljeltyjen hapatteiden käyttö on kiellettyä, sillä se voisi vaikuttaa Brie de Melun ‐juuston aistinvaraisiin ominaisuuksiin.

Kyseessä ovat Brie de Melun ‐juuston valmistajien taitotieto ja nykyiset käytännöt.

Jalostus

Lisätään seuraava:

— Menetelmät, joissa raaka-aineita ja valmistuksessa olevia tuotteita säilytetään negatiivisessa lämpötilassa tai suojakaasussa, ovat kiellettyjä Brie de Melun ‐juuston erityispiirteiden varmistamiseksi.

— Jalostus- ja kypsytysvaiheissa on sallittua käyttää perinteisiä materiaaleja (puuta, olkia ja koripajua). Tämä koskee erityisesti juuston valutuksessa ja niiden kääntelyssä kypsytyksen aikana käytettyjä juustokankaita.

Lisätään valmistuksen ja kypsytyksen keston laskemiseksi viitepäivämäärä, joka on juoksetuspäivä.

– Juoksettaminen

Korvataan virke:

Maidon saa lämmittää vain kerran juoksetuksen yhteydessä 30 Celsius-asteen enimmäislämpötilaan.

seuraavasti:

Juoksetuksen yhteydessä maidon enimmäislämpötila on 31 °C.

Käytännössä maito lämmitetään ensimmäisen kerran, jotta se voidaan kuoria, ja uudestaan juoksetusta varten. Poistetaan siis määräys, jonka mukaan maitoa saa lämmittää vain yhden kerran ja jonka tarkoituksena oli säilyttää raakamaidon luonne. Raakamaidon käyttäminen varmistetaan, kun lämmityslämpötila on enintään 40 °C.

Lisätään juoksetuksen tavoitearvot (pH alle 6,5 tai happamuus yli 21 Dornic-astetta, maidon lämpötila enintään 31 °C) sekä pH koagulaation päättyessä (alle 4,8 tai happamuus yli 60 °Dornic-astetta), sillä niiden avulla voidaan kuvailla Brie de Melun ‐juustolle ominaista teknistä valmistusprosessia.

Korvataan virke Koagulaatio kestää vähintään 18 tuntia (tämä kesto on annettu myös yhteenvedossa) seuraavasti: Koagulaatio kestää vähintään 16 tuntia, sillä parametrit saavutetaan suurelta osin 16 tunnin koagulaation jälkeen.

Lisätään juoksetteen luonne. Juoksetteen on oltava peräisin nautaeläimestä, eli kasvi- tai mikrobiperäiset juoksetteet ovat kiellettyjä. Lisätään myös käytettävät määrät: enimmäisannos on 15 mg 100 litrassa maitoa ja kymosiinin enimmäispitoisuus on 750 mg/l.

– Muotitus

Toistetaan kohdassa ”Tuotteen kuvaus” määritelty muottien sisähalkaisija.

Lisätään, että juustouman leikkaaminen on mahdollista ja että juustoumaa hämmennetään (näin juustouma rikkoutuu ja valuminen alkaa). Lisätään myös, että juustouma laitetaan muotteihin juustokankaan päälle heran valuttamiseksi.

Poistetaan virke Saatua erittäin haurasta massaa on käsiteltävä äärimmäisen varovasti, sillä sitä ei voida pitää täsmällisenä valvontakohteena.

– Valuttaminen

Lisätään valutuksen vähimmäiskesto, 18 tuntia, ja sillä korvataan laatusana hidas voimassa olevassa tuote-eritelmässä ottaen huomioon ensisijaisesti maitohappokäymisen avulla saatu juustouma. Lisätään myös, että valuminen on spontaania ja että juustot käännetään vähintään kahteen kertaan, jotta hera poistuisi paremmin painovoiman avulla. Yhteenvedossa ollut 36 tunnin valutusaika oli kirjoitusvirhe, eikä tällainen kesto vastaa käytäntöä.

– Suolaus

Lisätään, että juusto suolataan molemmin puolin ja reunoilta 48 tunnin määräajassa muotista ottamisen jälkeen, jotta suola imeytyy koko juustomassaan tasaisesti. Käsin suolausta koskeva velvoite, joka on yhteenvedossa mutta ei voimassa olevassa tuote-eritelmässä, ei ole tarpeen; mekaaninen suolaus mahdollistaa säännöllisemmän ja yhtenäisemmän suolauksen, sillä mekaaniset suolaustekniikat ovat nykyisin tehokkaita ja hallinnassa.

– Kuivatus

Lisätään, että valutuksen jälkeen juusto voidaan asettaa kasviperäisestä materiaalista valmistetulle juustokankaalle, sillä se helpottaa kuivatusta.

Lisätään, että juuston suolaamisen jälkeen seuraa kestoltaan vähintään kymmenen päivän kuivatusvaihe 6–12 °C:n lämpötilassa.

– Kuljetus ennen kypsytystä

Lisätään, että vasta suolatut juustot (frais de sel; alle seitsemän päivää juustojen valmistuksesta) voidaan lähettää kypsyttäjille. Lisätään kuljetusedellytykset, jotta juustojen kehitys ei liian merkittävällä tavalla häiriydy: kuljetuslämpötila saa olla enintään 12 °C nollan yläpuolella enintään 24 tuntia kestävän kuljetuksen aikana. Yli 24 tunnin kuljetuksen kesto on lisättävä vähintään viiden viikon kypsytysaikaan.

– Kypsytys

Lisätään, että kypsytyksen vähimmäiskesto lasketaan juoksetuspäivästä eikä enää valmistuspäivästä, mikä on täsmällisempää ja mahdollistaa objektiiviset valvontaperusteet. Lisäksi kypsytyksen kestoa jatketaan neljästä viiteen viikkoon tuotteen ominaislaadun vahvistamiseksi ja toimijoiden todellisten menettelytapojen huomioon ottamiseksi.

Lisätään kypsytysolosuhteet nykykäytäntöjen mukaisesti:

— lämpötila 4–14 °C,

— kosteuspitoisuus 80–98 prosenttia,

— juustoja käännetään vähintään kerran viikossa, jotta pintakasvusto kasvaa säännöllisesti kummallekin puolen,

— kääntäminen tehdään käsin, koska juustouma on mureneva ja siksi hauras,

— kypsytys puulankuilla on sallittua; tämä perinteinen tekniikka on vielä yleisessä käytössä.

– Lähettäminen

Lisätään, että ”Brie de Melun” pakataan paperikääreeseen tai muovikalvoon, oljilla tai ilman, ja se lähetetään pahvilaatikossa, puurasiassa tai muussa kuljetuslaatikossa. Käytettävän pakkauksen on mahdollistettava juuston käsittely sitä rikkomatta.

Nämä säännöt lisätään yhtenäisen asiakirjan 3.5 kohtaan ”Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt”.

5.5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Yhteyttä maantieteelliseen alkuperään koskeva kohta on kirjoitettu kokonaisuudessaan uudelleen tarkoituksena kuvata aiempaa selkeämmin Brie de Melun ‐juuston ja sen maantieteellisen alueen välistä yhteyttä. Yhteys itsessään ei ole muuttunut. Kuvauksessa korostetaan erityisesti maidon tuotanto-olosuhteita, joiden ansiosta on mahdollista käyttää raakamaitoa, joka soveltuu jalostettavaksi juustoksi. Tähän tarvittava taitotieto on olemassa. Myös kypsytysolosuhteita korostetaan. Kohdassa ”Maantieteellisen alueen erityisyys” tuodaan esiin maantieteellisen alueen luonnonoloihin liittyvät tekijät ja inhimilliset tekijät ja luodaan nämä tekijät yhdistävä historiallinen katsaus, jossa korostetaan erityisosaamista. Kohdassa ”Tuotteen erityisyys” mainitaan tietyt tuotteen kuvaukseen lisätyt elementit. Lopuksi kohdassa ”Syy-yhteys” selitetään luonnon tekijöiden, inhimillisten tekijöiden ja tuotteen välinen vuorovaikutus.

Tämä muutos tehdään myös yhtenäiseen asiakirjaan.

5.6. Merkinnät

Poistetaan viittaus INAOn tunnukseen.

Lisätään seuraava virke:

Brie de Melun -juuston merkinnöissä on oltava

— nimitys,

— Euroopan unionin SAN-tunnus.

Tämä muutos tehdään myös yhtenäiseen asiakirjaan.

5.7. Muuta

Jäsenvaltion toimivaltaisen yksikön osoite saatetaan ajan tasalle.

Ryhmän nimi ja yhteystiedot on päivitetty.

Maantieteellistä aluetta koskevassa kohdassa

— poistetaan ilmaus Brien luonnonmukainen alue, jonka keskustassa on Melunin tasanko, sillä se ei kuulu rajatun maantieteellisen alueen kuvaukseen.

Kohdassa ”Valvontaelinten viitetiedot” virallisten elinten nimet ja yhteystiedot päivitetään. Kyseisessä kohdassa mainitaan Ranskan toimivaltaisten valvontaviranomaisten yhteystiedot: Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) ja Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF). Lisätään maininta siitä, että varmennuslaitoksen nimi ja yhteystiedot ovat saatavilla INAOn verkkosivustolla ja Euroopan komission tietokannassa.

Lisätään kansallisia vaatimuksia koskevaan kohtaan taulukko, jossa esitetään tärkeimmät tarkastettavat kohdat ja niiden arviointimenetelmä.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”BRIE DE MELUN”

EU-nro: PDO-FR-00111-AM01 – 26. syyskuuta 2018

SAN (X) SMM ( )

1. Nimi

”Brie de Melun”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.3. Juustot

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Brie de Melun” on pehmeä juusto, joka valmistetaan yksinomaan lehmän raakamaidosta ensisijaisesti maitohappokäymisen avulla.

Se on muodoltaan tasainen lieriö, jonka reunat ovat kuperat tai pyöreät. Käytetyn muotin sisähalkaisija on 27–28 cm.

Juuston ohuella kuorella on homekasvuston muodostama valkoinen nukkapinta, jossa voi olla siellä täällä punaisia tai ruskeita juovia tai läikkiä.

Juustomassa suolataan kevyesti ja sen rasvapitoisuuden on oltava vähintään 45 grammaa 100:aa juustogrammaa kohden kuiva-aineen kokonaismäärästä ja kuiva-ainepitoisuuden vähintään 40 grammaa 100:aa juustogrammaa kohden.

Kypsytysaika on vähintään viisi viikkoa juoksetuspäivästä lukien. Juuston paino on tässä vaiheessa 1,5–2,2 kilogrammaa.

Viiden viikon kypsytyksen jälkeen ”Brie de Melun” on väriltään valkoinen juusto. Juustomassa on mureneva, kuoren alta hieman valuva. Maku on aluksi maitomainen ja sen jälkeen tuntuu hiivainen ja aavistuksen hapan maku. Viidennen ja kahdeksannen viikon välillä juusto kypsyy pehmeästi kuoresta sisusta kohti ja sen koostumus pehmenee. Aromit kehittyvät. Kahdeksasta kymmeneen viikon kuluttua ”Brie de Melun” on kypsynyt sisusta myöden. Juustomassa on tällöin yhtenäinen, koostumus on kimmoisa ja hieman valuva. Viipyilevässä maussa on hitunen karvautta ja maidon vivahteita. Sen tuoksussa on tasapainoisesti eläinten ja kasvien aromeja.

Brie de Melun ‐juuston saa jakaa ainoastaan puolikkaisiin tai annospaloihin (keskipisteestä reunaa kohti leveneviin sektoreihin) vähintään viiden viikon kypsytysjakson jälkeen

3.3. Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Maitoa tuottavien lypsylehmien perusrehuannos on monipuolinen. Siihen kuuluu vuoden jokaisena päivänä vähintään kolme ainesosaa, joista kaksi ovat pakollisia:

— Toinen niistä on tuore tai säilötty ruoho, jonka osuus kuiva-aineesta on vähintään 4 kilogrammaa. Ruoho laidunnetaan tai jaetaan maitoa tuottaville lypsylehmille. Tästä kuiva-aineesta vähintään 2 kilogrammaa on saatava rehupalkokasveista.

— Juurikasmassaa tai rehujuurikasta annetaan vähintään noin 2 kilogrammaa kuiva-aineesta.

Päärehua saa olla enintään 60 prosenttia perusannoksesta kuiva-aineena. Jos perusrehuannoksesta yli 60 prosenttia on ruohoa, annoksessa ei ole pakko olla kolmea ainesosaa.

Väkirehun määrä rajoitetaan keskimäärin 25 prosenttiin kokonaisrehuannoksen kuiva-aineesta vuodessa lypsylehmää kohden päivässä. Seuraavat rehut ovat sallittuja:

— viljojen jyvät ja niistä saatavat tuotteet,

— palkokasvien siemenet ja niistä saatavat tuotteet,

— öljykasvien siemenet, öljypitoiset hedelmät ja niistä saatavat tuotteet,

— sokerijuurikas- ja ruokosokerimelassi,

— hera (ainoastaan tilatuottajat),

— ravitsemukselliset lisäaineet lukuun ottamatta suojattua metioniinia, ureaa ja siitä saatavia tuotteita,

— eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet.

Vähintään 80 prosenttia lypsykarjan kokonaisrehuannoksen kuiva-aineesta saadaan maantieteelliseltä alueelta ja vuosittain keskimäärin vähintään 50 prosenttia maantieteelliseltä alueelta saatavan lypsykarjan kokonaisrehuannoksen kuiva-aineesta saadaan suoraan lypsykarjatilalta.

Alueen tilat ovat sekaviljely- ja karjataloustiloja, joten niillä on mahdollisuus käyttää karjan ruokinnassa monenlaisia tuotteita. Typpipitoisia väkirehuja on kuitenkin usein riittämättömästi kattamaan maitoa tuottavien lypsylehmien tarpeet. Sen takia karjankasvattajat voivat käyttää muualta kuin maantieteelliseltä alueelta saatavia rehuja enintään 20 prosenttia kokonaisrehuannoksen kuiva-aineesta.

3.4. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maidontuotanto sekä juustojen valmistus ja kypsytys tapahtuvat maantieteellisellä alueella.

3.5. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

”Brie de Melun” pakataan paperikääreeseen tai muovikalvoon, oljilla tai ilman. Se lähetetään pahvilaatikossa tai rasiassa tai pienessä puulaatikossa taikka muussa kuljetuslaatikossa. Koska juustomassa on murenevaa, käytettävän pakkauksen on mahdollistettava juuston käsittely sitä rikkomatta.

3.6. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Brie de Melun -juuston merkinnöissä on oltava

— nimitys,

— Euroopan unionin SAN-tunnus.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Seine-et-Marnen departementti (77);

Auben departementti (10):

seuraavat kunnat kokonaisuudessaan: Avant-Les-Marcilly, Avon-La-Peze, Bercenay-Le-Hayer, Bourdenay, Bouy-Sur-Orvin, Charmoy, Courceroy, Dierrey-Saint-Julien, Dierrey-Saint-Pierre, Echemines, Faux-Villecerf, Fay-Les-Marcilly, Ferreux-Quincey, Fontaine-Macon, Fontenay-De-Bossery, Gumery, La Louptiere-Thenard, Marcilly-Le-Hayer, Marigny-Le-Chatel, Marnay-Sur-Seine, Le Meriot, Mesnil-Saint-Loup, La Motte-Tilly, Nogent-Sur-Seine, Planty, Pont-Sur-Seine, Pouy-Sur-Vannes, Prunay-Belleville, Rigny-La-Nonneuse, Saint-Aubin, Saint-Flavy, Saint-Lupien, Saint-Nicolas-La-Chapelle, Soligny-Les-Etangs, Trainel, Trancault ja Villadin,

seuraava kunta osittain: Aix-Villemaur-Palis;

Yonnen departementti (89): La Belliole, Brannay, Champigny, La Chapelle-Sur-Oreuse, Chaumont, Cheroy, Compigny, Courlon-Sur-Yonne, Courtoin, Cuy, Dollot, Domats, Evry, Foucheres, Gisy-Les-Nobles, Jouy, Lixy, Michery, Montacher-Villegardin, Pailly, Plessis-Saint-Jean, Pont-Sur-Yonne, Saint-Agnan, Saint-Serotin, Saint-Valerien, Savigny-Sur-Clairis, Serbonnes, Sergines, Thorigny-Sur-Oreuse, Vallery, Vernoy, Villeblevin, Villebougis, Villemanoche, Villenavotte, Villeneuve-La-Dondagre, Villeneuve-La-Guyard, Villeperrot, Villeroy, Villethierry, Perceneige ja Vinneuf.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Suojatun alkuperänimityksen ”Brie de Melun” maantieteellinen alue vastaa Brien luonnonmukaista aluetta, joka muodostuu Île-de-Francen itäosassa olevasta, maaperän ja pinnanmuodostuksen perusteella hyvin rajatusta luonnonalueesta. Maantieteellinen alue muodostuu maisemallisesti laajoista tasangoista, jotka levittäytyvät pääosin Marnen laakson alajuoksun ja Seinen laakson keskiosan välille. Koska pohjamaa ei ole läpäisevää, vedet eivät suodatu sen läpi, ja maisemaan on muovautunut useita laaksoja.

Lössimaan peitossa olevat tasangot ovat hedelmällisiä ja suosivat viljojen ja rehukasvien peltoviljelyä. Pienten laaksojen savipeitteiset rinteet sopivat huonommin viljanviljelyyn. Sen sijaan niillä on laiduntamiseen sopivia niittyjä, samoin kuin alhaalla laaksoissa.

Tasankoja on perinteisesti käytetty viljanviljelyyn, kun taas karjankasvatusta harrastettiin laaksoissa ja kukkuloilla, missä Melunin kaupunkikin sijaitsee.

Agronomit suosittelivat 1700-luvulla, että väliaikaisilla niityillä kesanto korvataan viljelykierrossa (perinteisessä kolmivuotisessa vuoroviljelyssä) palkokasvien viljelyllä. Sillä oli suotuisia vaikutuksia viljanviljelyyn, minkä lisäksi täten saatiin merkittäviä määriä rehuja käytettäväksi eläinten ruokinnassa. Siitä ajankohdasta lähtien osa Brien viljatiloista siirtyi sekaviljelyyn ja karjankasvatukseen.

Briessä ei kuitenkaan erikoistuttu karjankasvatukseen, vaan paikallisen järjestelmän erikoispiirre oli karjankasvatuksen sisällyttäminen viljantuotantoon suuntautuvaan perusviljelykiertoon. Suuren viljantuotannon sivutuotteena saadut oljet käytettiin lehmien kuivikkeeksi.

Alkoholi- ja sokeriteollisuuden kehittymisen myötä myös sokerijuurikkaan tuotannosta tuli tärkeä osa Brien sekaviljelyä. Karja söi sivutuotteet, mitä pidettiin parhaana keinona käyttää hyödyksi kaikki, mitä tilalla tuotettiin ja mitä ei voitu myydä. Karjanrehussa oli siten suuri määrä viljojen sivutuotteita (olkia, akanoita ja leseitä), mutta myös rehukakkuja ja juurikkaita.

Brie-juustoa valmistettiin maatiloilla, ja muotin koko vastasi tilalla käytettävissä olevaa maitomäärää. Valmistusolosuhteet paranivat 1800-luvun lopulla, kun juustontuotannosta tuli kannattavaa. Tekniikka saatiin paremmin haltuun, ja kaksi juustotyyppiä syntyi: pienikokoinen ”Brie de Melun”, jonka tekninen valmistusprosessi perustui maitohappokäymiseen, ja suurikokoisemmat juustot, joiden valmistustekniikka oli tyypiltään juoksetettuun juustoumaan perustuva.

Nykyään tätä eri osaamista hyödynnetään edelleen: Tuotetaan juustoksi jalostukseen soveltuvaa valkuaisainepitoista maitoa, joka kypsytetään (maturaatio). Koagulaatio on pitkä, jotta saadaan maitohappokäymiseen perustuva juustouma, jota sen jälkeen hämmennetään ja joka laitetaan pieniin muotteihin.

”Brie de Melun” on pehmeä juusto, joka valmistetaan yksinomaan lehmän raakamaidosta ensisijaisesti maitohappokäymisen avulla ja jolla on mikrobikasvuston peittämä kuori.

Juusto, joka valmistetaan lieriönmuotoisissa, halkaisijaltaan 27–28 senttimetrin muoteissa, on muodoltaan pyöreä ja sen reunat ovat kuperat tai pyöreät.

Kypsytetyn juuston ohuella kuorella on homekasvuston muodostama valkoinen nukkapinta, jossa voi olla siellä täällä punaisia tai ruskeita juovia tai läikkiä.

Viiden viikon kypsytyksen jälkeen Brie de Melun ‐juustomassa on mureneva, kuoren alta hieman valuva. Maku on aluksi maitomainen ja sen jälkeen tuntuu hiivainen ja aavistuksen hapan maku.

Viidennen ja kahdeksannen viikon välillä juusto kypsyy pehmeästi kuoresta sisusta kohti ja sen koostumus pehmenee. Aromit kehittyvät. Kahdeksasta kymmeneen viikon kuluttua juusto on kypsynyt sisusta myöden. Juustomassa on tällöin yhtenäinen, sen koostumus on kimmoisa ja hieman valuva. Viipyilevässä maussa on hitunen karvautta ja maidon vivahteita.

Tällä viljantuotantoon suuntautuneella alueella sekaviljelyä ja karjankasvatusta harrastavat tilat käyttävät palkokasveja, juurikkaita ja suurta valikoimaa juurikkaista ja viljoista saatavia tuotteita paikallisesti omien karjojensa ruokinnassa. Sivutuotteisiin perustuvilla rehuannoksilla saadaan suhteellisen vähärasvaista, runsaasti valkuaisaineita sisältävää maitoa, joka soveltuu hyvin jalostettavaksi juustoksi. Lisäksi lehmien makuualustana käytetty olkikuivike mahdollistaa mikrobiekosysteemin ylläpitämisen, millä on vaikutusta raakamaidon luontaiseen mikrobikasvustoon.

Lehmien ruokintaolosuhteiden lisäksi Brie de Melun ‐juuston erityisyys perustuu yksinomaan raakamaidon käyttöön ja valmistukseen maitohappokäymisen avulla. Se edellyttää taitotietoa, jonka maantieteellisen alueen valmistajat ovat kehittäneet ja jota ne pitävät yllä.

Valmistusmenetelmiä kehitettiin alun perin maatiloilla, joissa tarvittiin yksinkertaisia välineitä ja joissa maanviljelijöiden oli voitava joustavasti käyttää aikaa eri tehtäviensä hoitamiseen. Sen takia taitotieto käy ilmi erityisesti maidon kypsytyksessä (maturaatiossa), pitkäkestoisessa koagulaatiossa (vähintään 16 tuntia), juustouman rikkomisessa ja hämmentämisessä, jotta valuminen alkaa jo altaassa, ja pienikokoisten muottien käyttämisessä juuston murenevuuden huomioon ottamiseksi.

Brie de Melun ‐juustot saavat erityiset arominsa alkaen kuivana suolaamisesta ja juustojen käsittelystä koko kypsytyksen ajan.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-BrieMelun-190507.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.