·Call off -varasto: neuvosto kehotti komissiota ehdottamaan, miten nykyisiä alv-sääntöjä voitaisiin muuttaa, jotta call off -varastoa koskevia järjestelyjä voitaisiin yksinkertaistaa ja soveltaa nykyistä yhdenmukaisemmin rajat ylittävässä kaupassa. ”Call off -varasto” tarkoittaa tilannetta, jossa myyjä siirtää tavaroita varastoon toisessa jäsenvaltiossa olevan tunnetun hankkijan saataville ja jossa kyseisestä hankkijasta tulee tavaroiden omistaja, kun tavara otetaan varastosta.

Unionin tasolla myöhemmin käydyt keskustelut eivät johtaneet konkreettisiin tuloksiin. Alv-täytäntöönpanoasetuksessa ei myöskään ole tällä hetkellä ainuttakaan tätä koskevaa säännöstä, vaikka Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on vuosien mittaan käsitelty yhteisöluovutuksille myönnettävää vapautusta koskevaa todistetta.

Arvonlisäveron tulevaisuutta koskevan vihreän kirjan yhteydessä käynnistetyn konsultaatioprosessin aikana tämä kysymys todettiin jälleen useaan otteeseen merkittäväksi ongelmaksi nykyisessä alv-järjestelmässä. Selkeät ja vakaat säännöt, jotka takaavat oikeusvarmuuden yrityksille, ovat välttämättömiä. Samalla veroviranomaisten on pystyttävä valvomaan alv-vapautuksia ja varmistamaan niiden asianmukaisen soveltamisen varsinkin siitä syystä, että verosta vapautetut yhteisöluovutukset ovat usein rajat ylittävien karusellipetosten lähteitä.

Ehdotetulla ratkaisulla otettaisiin käyttöön kumottavissa oleva olettama kahdessa erityistapauksessa, joissa verovelvollisella on luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asema. Luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen aseman osalta viitataan yhteisön sisäisessä kaupassa sovellettavaa lopullista arvonlisäverojärjestelmää koskevaan lainsäädäntöehdotukseen.

Ensimmäisessä tilanteessa, jossa luovuttaja on kuljettanut tai lähettänyt tavarat suoraan tai jossa kolmas osapuoli on kuljettanut tai lähettänyt ne luovuttajan puolesta ja jossa luovuttajalla on luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asema, olettamana on, että tavarat on kuljetettu luovutusjäsenvaltiosta (lähtöjäsenvaltiosta) toiseen jäsenvaltioon, jos luovuttajalla on hallussaan kaksi keskenään ristiriidatonta todistetta (joita koskeva luettelo on asetuksessa), joilla kuljettaminen todistetaan. Veroviranomainen voi kuitenkin kumota tämän olettaman, jos näyttöä on siitä, ettei tavaroita ollut kuljetettu luovutusjäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon.

Toisessa tilanteessa, jossa asiakas on luotettavaksi tunnustettu verovelvollinen ja jossa kyseinen asiakas on kuljettanut tai lähettänyt tavarat suoraan tai kolmas osapuoli on kuljettanut tai lähettänyt ne asiakkaan puolesta, olettamana on, että tavaroita voidaan pitää luovutusjäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon kuljetettuina, jos luovuttajalla on hallussaan (i) hankkijan antaman kirjallinen lausunto, jonka mukaan hankkija on kuljettanut tavarat tai ne on kuljetettu hankkijan puolesta ja jossa mainitaan tavaroiden saapumisjäsenvaltio (jossa ei kuitenkaan tarvitse ilmoittaa tarkkaa määräpaikkaa hankkijan liikesalaisuuksien säilyttämiseksi), ja (ii) kaksi keskenään ristiriidatonta asiakirjaa (joita koskeva luettelo on asetuksessa), joilla kuljettaminen todistetaan. Luovuttajan on kirjattava i alakohdassa tarkoitettu lausunto, joka on annettava viimeistään luovutuskuukautta seuraavan kuukauden kymmenentenä päivänä. Tämän ajan olisi oltava riittävän pitkä, jotta hankkija saa riittävästi aikaa toimittaa tiedot, mutta se ei kuitenkaan saa ylittää luovuttajalle kauppalaskun antamiseksi vahvistettua määräaikaa (viimeistään luovutuskuukautta seuraavan kuukauden viidestoista päivä alv-direktiivin 222 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti).

Näiden olettamien soveltamisalaan kuulumattomissa tilanteissa, kuten silloin, kun asianomaisilla verovelvollisilla ei ole luotettavaksi tunnustetun verovelvollisen asemaa, unionin tuomioistuimen tulkitsemia nykyisiä sääntöjä sovelletaan edelleen.

2017/0249 (NLE)

Ehdotus

NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS

täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2011 muuttamisesta yhteisöliiketoimien tiettyjen vapautusten osalta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY ja erityisesti sen 397 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Komissio ilmoitti arvonlisäveroa koskevassa toimintasuunnitelmassaan aikovansa esittää ehdotuksia lopullisesta arvonlisäverojärjestelmästä, jota sovelletaan, kun yritysten välistä kauppaa harjoitetaan rajojen yli jäsenvaltioiden välillä. Neuvosto kehotti 8 päivänä marraskuuta 2016 antamissaan päätelmissä komissiota ehdottamaan jo ennen sitä tiettyjä parannuksia rajat ylittäviä liiketoimia koskeviin unionin alv-sääntöihin muun muassa vapautusten myöntämiseksi yhteisöliiketoimille.

(2)Direktiivissä 2006/112/EY säädetään useita edellytyksiä alv-vapautuksen myöntämiselle tietyissä yhteisöliiketoimissa tapahtuville tavaraluovutuksille. Yksi näistä edellytyksistä on se, että tavarat on kuljetettava tai lähetettävä jäsenvaltiosta toiseen.

(3)Jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavat lähestymistavat näiden vapautusten soveltamiseen rajat ylittävissä liiketoimissa ovat kuitenkin aiheuttaneet vaikeuksia ja oikeudellista epävarmuutta yrityksille. Tämä ei vastaa tavoitetta lisätä unionin sisäistä kauppaa ja poistaa verotukselliset rajat. Sen vuoksi on tärkeää eritellä ja yhdenmukaistaa edellytykset, joilla näitä vapautuksia voidaan soveltaa.

(4)Koska rajat ylittävät alv-petokset ovat kytköksissä ensisijaisesti yhteisöluovutusten vapautuksiin, on tarpeen eritellä tietyt olosuhteet, joissa olisi katsottava, että tavarat on kuljetettu tai lähetetty luovutusjäsenvaltion alueelta.

(5)Jotta yrityksille voitaisiin tarjota käytännöllinen ratkaisu ja jotta myös verohallinnot saisivat varmuuden, täytäntöönpanoasetukseen (EU) N:o 282/2011 lisätään kaksi sellaisia liiketoimia koskevaa kumottavissa olevaa olettamaa, joihin osallistuu luotettaviksi tunnustettuja verovelvollisia.