Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen tuote-eritelmän muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2020/C 322/08)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”Volaille de Bresse” / ”Poulet de Bresse” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse”

EU-nro: PDO-FR-0145-AM03 – 6.12.2019

SAN (X) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Comité interprofessionnel de la volaille de Bresse (CIVB) (Bressen siipikarjan parissa työskentelevien ammattiryhmien välinen komitea) Toimipaikka: Bois de Chize, 71500 Branges Ranska

Puhelin: +33 0385751007

Faksi: +33 0385752899

Sähköposti: civb@wanadoo.fr

Comité interprofessionnel de la volaille de Bresse kokoaa yhteen toimijat, jotka osallistuvat tosiasiallisesti suojatun alkuperänimityksen ”Volaille de Bresse” siipikarjan jalostusvalintaan, haudontaan, kasvatukseen tai teurastukseen, joten sillä on oikeutettu etu tämän hakemuksen esittämiseen.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

☐ Tuotteen nimi

☒ Tuotteen kuvaus

☒ Maantieteellinen alue

☒ Alkuperätodisteet

☒ Tuotantomenetelmä

☒ Yhteys maantieteelliseen alkuperään

☒ Merkinnät

☒ Muu [täsmennettävä]

4. Muutoksen/muutosten tyyppi

☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti

☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti

5. Muutos/muutokset

5.1 Tuotteen kuvaus

Säännöstä:

”Broilerin osalta sallitaan myös tarjontamuodot ”paistovalmis” ja ”pakastettu”, edellyttäen että raajoja – varpaita lukuun ottamatta – ei ole poistettu.”

muutetaan seuraavasti:

”Broilerin ja nuoren kanan osalta sallitaan tarjontamuoto ”paistovalmis”, edellyttäen että raajoja – varpaita lukuun ottamatta – ei ole poistettu. Paloittelu sallitaan broilerin osalta, mutta paloissa on säilytettävä nahkaa. Paloissa ei saa kuitenkaan olla mukana sisälmyksiä, päätä eikä jalkoja. Tarjontamuoto ”pakastettu” sallitaan paistovalmiin broilerin ja palojen osalta.”

Tämän muutoksen ansiosta myös nuoria kanoja voidaan tarjota paistovalmiina. Lisäksi sallitaan broilerin paloittelu, mutta paloissa on oltava mukana nahkaa, mikä on yksi Volaille de Bresse -siipikarjan ominaispiirteistä. Paloissa ei saa kuitenkaan olla mukana sisälmyksiä, päätä eikä jalkoja.

Pakastus sallittiin aiemmin vain paistovalmiin broilerin osalta, mutta nyt se sallitaan myös broilerin palojen osalta.

hdotetut muutokset antaisivat toimialalle mahdollisuuden mukautua kulutustutkimuksissa (WorldpanelKantar, 2017) esiin tulleisiin uusiin kulutustottumuksiin ja pitää samalla kiinni kaikista Volaille de Bresse -siipikarjan erityispiirteistä, erityisesti nahan ominaislaadusta.

Säännöstä:

”Teurastettujen lintujen vähimmäispainon on oltava

— [– –],

— nuorten kanojen osalta suolistettuna 1,8 kilogrammaa,

— [– –].”

muutetaan seuraavasti:

”Teurastettujen lintujen vähimmäispainon on oltava

— [– –],

— nuorten kanojen osalta suolistettuna 1,8 kilogrammaa (tai paistovalmiina 1,5 kilogrammaa),

— [– –].”

Säännöksessä mainitaan, että paistovalmiin nuoren kanan painon on oltava vähintään 1,5 kilogrammaa.

Yhtenäisen asiakirjan 3.2 kohtaa muutetaan näiden muutosten huomioon ottamiseksi.

Yhtenäiseen asiakirjaan ehdotetaan myös tekstiä yksinkertaistavia poistoja.

Säännös:

”Poulet de Bresse on vähintään 108 päivän ikäinen uros- tai naaraspuolinen broileri, jonka paino suolistettuna on vähintään 1,3 kilogrammaa (patavalmiina 1 kg). Poularde de Bresse on vähintään 140 päivän ikäinen sukukypsyyden saavuttanut naaraspuolinen lintu, jonka munanjohdin on kehittynyt mutta joka ei ole vielä tullut munintavaiheeseen ja jonka paino suolistettuna on vähintään 1,8 kilogrammaa. Broilerit ja nuoret kanat voidaan kääriä kankaaseen tai sitoa vallitsevan käytännön mukaan. Chapon de Bresse (syöttökukko) on vähintään 224 päivän ikäinen kuohittu urospuolinen lintu, jonka paino suolistettuna on vähintään 3,0 kilogrammaa. Sitä myydään yksinomaan joulunajan juhlapyhien yhteydessä 1. marraskuuta ja 31. tammikuuta välisenä aikana. Perinteisen käytännön mukaan se on ehdottomasti käärittävä kasvikuidusta (pellava, hamppu, puuvilla) valmistettuun kankaaseen ja sidottava täysin kiinteäksi paketiksi lukuun ottamatta kaulaa, jonka ylin kolmannes jätetään kynimättä.”

korvataan säännöksellä:

”Poulet de Bresse -broilerin paino suolistettuna on vähintään 1,3 kilogrammaa (paistovalmiina 1 kg). Poularde de Bresse -kanan paino suolistettuna on vähintään 1,8 kilogrammaa (paistovalmiina 1,5 kg). Broilerit ja nuoret kanat voidaan kääriä kankaaseen tai sitoa vallitsevan käytännön mukaan. Chapon de Bresse -salvukukon paino suolistettuna on vähintään 3,0 kilogrammaa. Salvukukkoa myydään 1. marraskuuta ja 31. tammikuuta välisenä aikana. Se on ehdottomasti käärittävä kasvikuidusta (pellava, hamppu, puuvilla) valmistettuun kankaaseen ja sidottava täysin kiinteäksi paketiksi lukuun ottamatta kaulaa, jonka ylin kolmannes jätetään kynimättä.”

Yhtenäisen asiakirjan tuotteen kuvausta koskevasta kohdasta on poistettu ainoastaan kasvatusajat. Tuote-eritelmässä ne ovat kuitenkin samat kuin ennen, eli broilerin kasvatusaika on vähintään 108 päivää, nuoren kanan vähintään 140 päivää ja salvukukon vähintään 224 päivää. Näin pystytään noudattamaan yhtenäisen asiakirjan sanamäärän rajoittamista koskevia vaatimuksia, joista säädetään asetuksen (EU) N:o 668/2014 6 artiklassa.

Tarjontamuodon ”paistovalmis” sallimista koskevien tuote-eritelmän muutosten mukaisesti yhtenäisestä asiakirjasta poistetaan seuraava säännös:

”Linnut pidetään kaupan suolistettuina. Broilerin osalta allitaan myös tarjontamuodot ”paistovalmis” ja ”pakastettu”, edellyttäen että raajoja – varpaita lukuun ottamatta – ei ole poistettu.”

Se korvataan seuraavalla säännöksellä:

”Linnut pidetään kaupan suolistettuina. Vain broilerin ja nuoren kanan osalta sallitaan tarjontamuoto ”paistovalmis”, edellyttäen että raajoja – varpaita lukuun ottamatta – ei ole poistettu. Ainoastaan broilerit saa paloitella. Tarjontamuoto ”pakastettu” sallitaan ainoastaan (paistovalmiin tai paloitellun) broilerin osalta.”

Näillä muutoksilla tuotteen kuvausta koskeva kohta saatetaan yhdenmukaiseksi muutetun tuote-eritelmän kanssa.

5.2 Maantieteellinen alue

Säännöstä:

”Alkuperänimityksen ”Volaille de Bresse” maantieteellinen alue, jolla toteutetaan siipikarjan jalostusvalinta, siitos ja haudonta sekä kasvatus, teurastus, ruhojen kauppakunnostus ja tarvittaessa pakastus, käsittää seuraavien kuntien alueet kokonaan tai osittain:”

muutetaan seuraavasti:

”Kaikki tuotantovaiheet (siipikarjan jalostusvalinta, siitos ja haudonta sekä kasvatus, teurastus, kauppakunnostus ja leikkuu sekä tarvittaessa pakastus) toteutetaan maantieteellisellä alueella, johon vuoden 2018 virallisen geokoodin mukaan kuuluvat kokonaan tai osittain seuraavien kuntien alueet:”

Leikkuu lisätään maantieteellisellä alueella toteutettaviin vaiheisiin. Yhtenäisen asiakirjan 3.5 kohtaa muutetaan tämän muutoksen huomioon ottamiseksi.

Viittaus voimassa olevan geokoodin päiväykseen lisätään, jotta luettelo olisi täsmällinen ja yksiselitteinen.

Lisätään säännös: ”Kartta-asiakirjat, joissa esitetään maantieteellinen alue, ovat saatavilla tuotteiden alkuperää ja laatua valvovan kansallisen laitoksen verkkosivustolla.”

Lisäksi Ranskan kuntien rajoja ja nimeämistä koskeva sääntely on muuttunut, minkä seurauksena tietyt kunnat ovat yhdistyneet ja muuttaneet nimeään. Joidenkin kantonien rajoja on muutettu. Kuntaluettelo on näin ollen saatettu ajan tasalle. Maantieteellinen alue ei siis ole muuttunut, vaan luetteloa oli päivitettävä siksi, että Ranskan sääntely on muuttunut. Yhtenäisen asiakirjan 4 kohtaa muutetaan tämän muutoksen huomioon ottamiseksi.

5.3 Alkuperätodisteet

Kohtaan ”4.2 Jäljitettävyys” lisätään seuraava säännös: ”Leikkaamoiden on kirjattava seuraavat tiedot:

— teurastamon nimi (jos eri kuin leikkaamo),

— siipikarjaerä kasvattajan nimellä ja teurastuspäivä,

— palojen tyyppi,

— palojen määrä,

— paloiteltavan siipikarjan alkupaino,

— palojen loppupaino.”

Tämä säännös lisätään tuote-eritelmään jäljitettävyyden varmistamiseksi myös leikkaamoissa, jotta vältytään riskiltä, ettei tuotetta pystytä tunnistamaan.

Kohtaan ”4.3 Siipikarjan tunnistaminen” lisätään seuraava säännös:

”Kun broileri paloitellaan, jokainen myyntipakkaus on yksilöitävä niin, että tuote voidaan jäljittää kasvattajaan saakka (ryhmän antamalla tunnistenumerolla).”

Tällä säännöksellä varmistetaan palojen jäljitettävyys, jotta jäljitysketju ei katkea sen seurauksena, että paloissa ei enää ole tunnisterengasta, joka oli kiinnitetty kokonaisen linnun jalkaan ja joka oli rikkoutumaton. Tässä säännöksessä täsmennetään broilerien tunnistamista koskevat säännöt silloin, kun broilerit pidetään kaupan paloiteltuina.

Tämä säännös lisätään myös yhtenäisen asiakirjan 3.7 kohtaan.

5.4 Tuotantomenetelmä

Tuote-eritelmän kohdasta ”5.3 Eläinten kasvatusolosuhteet”

poistetaan seuraava säännös:

”Nurmilaitumiin tai viljan saantiin vaikuttavissa poikkeuksellisissa sääoloissa INAO:n johtaja voi myöntää ryhmän lausunnon perusteella tilapäisiä poikkeuksia siipikarjan rehun saannin varmistamiseksi.”

Tällä säännöksellä mahdollistettiin poikkeaminen tuote-eritelmän vaatimuksista poikkeuksellisissa sääoloissa. Koska suojattuja alkuperänimityksiä (SAN) koskevaa asetusta (asetus (EU) N:o 1151/2012) ja sen täytäntöönpanoasetusta ja delegoitua asetusta on muutettu, tämä säännös poistetaan tuote-eritelmästä, sillä se kuuluu yleisiin säännöksiin.

Säännös:

”Rehuksi hyväksytään ainoastaan

— yksinomaan alkuperänimityksen maantieteelliseltä alueelta peräisin oleva, mahdollisuuksien mukaan tilalla tuotettu vilja,

— [– –].”

korvataan säännöksellä:

”Rehuksi hyväksytään ainoastaan

— pelkkä tai palkokasveihin yhdistetty vilja, joka on peräisin yksinomaan alkuperänimityksen maantieteelliseltä alueelta ja tuotettu mahdollisuuksien mukaan tilalla,

— [– –].”

Säännöstä: ”Silloin rehu koostuu pääosin laitumen tarjoamista luonnon antimista (ruoho, hyönteiset, pienet nilviäiset jne.), joiden lisäksi annetaan viljaa (maissi, tattari, vehnä, kaura, ruisvehnä, ohra), maitoa ja sen sivutuotteita.”

muutetaan seuraavasti:

”Silloin rehu koostuu pääosin laitumen tarjoamista luonnon antimista (ruoho, hyönteiset, pienet nilviäiset jne.), joiden lisäksi annetaan viljaa (maissi, tattari, vehnä, kaura, ruisvehnä, ohra, ruis), maitoa ja sen sivutuotteita. Käytettävä vilja voidaan tuottaa yhdessä palkokasvien (virna, herne, peltonätkelmä, härkäpapu, lupiini, linssi) kanssa, kunhan suurin osa kylvösiemenistä on viljaa.”

Säännös:

”Vilja, josta maissin osuuden on oltava vähintään 40 % rehuannoksesta, voi olla keitettyä, itänyttä, murskattua tai jauhettua, mutta sitä ei saa jalostaa millään muulla tavalla.”

korvataan seuraavalla säännöksellä:

”Jyvät, joista maissin osuuden on oltava vähintään 40 prosenttia rehuannoksesta, voivat olla keitettyjä, itäneitä, murskattuja tai jauhettuja, mutta niitä ei saa jalostaa millään muulla tavalla.”

Näillä muutoksilla mahdollistetaan viljan ja palkokasvien yhdisteleminen täydellisenä tai osittaisena vaihtoehtona maissigluteenin käytölle ja vehnä viljelmien liikalannoitukselle. Tämä mahdollistaa ”agroekologiset” viljelykäytännöt vaihtoehtona nykyisille kasvatusrehun proteiininlisäyskäytännöille. Tällaisten yhdistelmien avulla voidaan vähentää suoraan viljelykasvien hoitotoimenpiteitä (lannoitteet, rikkakasvien torjunta-aineet, hyönteisten torjunta-aineet, sienitautien torjunta-aineet), ja niiden tarve vähenee myös kokonaisvaltaisesti aikaisempaa tasapainoisemman viljelykierron ansiosta. Myös tilojen rehuomavaraisuus vahvistuu (maissigluteenin käytön vähentäminen), ja laidunten biologisen elämän edellytykset parantuvat (viljan torjunta-ainejäämien väheneminen).

Lisäksi useiden kirjallisten lähteiden mukaan vaikuttaa siltä, että tätä käytäntöä hyödynnettiin jo useita vuosisatoja sitten.

Tuote-eritelmässä sallittujen viljakasvien luetteloon lisätään myös ruis. Bressen siipikarjankasvattajat ovat perinteisesti käyttäneet tätä viljaa.

Yhtenäisen asiakirjan 3.4 kohtaa muutetaan näiden muutosten huomioon ottamiseksi. Tämä tehdään niin, että yhtenäisestä asiakirjasta poistetaan seuraava säännös:

”Alkukasvatusvaiheen aikana linnut kasvatetaan nurmilaitumella. Silloin rehu koostuu pääosin laitumen tarjoamista luonnon antimista (ruoho, hyönteiset, pienet nilviäiset jne.), joiden lisäksi annetaan viljaa (maissi, tattari, vehnä, kaura, ruisvehnä, ohra), maitoa ja sen sivutuotteita. Vilja, josta maissin osuuden on oltava vähintään 40 % rehuannoksesta, voi olla keitettyä, itänyttä, murskattua tai jauhettua, mutta sitä ei saa jalostaa millään muulla tavalla. Vaiheessa, jonka aikana luusto kehittyy (36.–84. kasvatuspäivän välisenä aikana), täydentävänä ravintona voidaan käyttää paikallisten luonnon antimien lisäksi proteiineja, kivennäisaineita ja vitamiineja.”

Se korvataan seuraavalla säännöksellä:

”Kasvatusvaiheen aikana linnut kasvatetaan nurmilaitumella. Silloin rehu koostuu pääosin laitumen tarjoamista luonnon antimista (ruoho, hyönteiset, pienet nilviäiset jne.), joiden lisäksi annetaan maitoa ja sen sivutuotteita sekä viljaa (maissi, tattari, vehnä, ruis, kaura, ruisvehnä, ohra). Käytettävä vilja voidaan tuottaa yhdessä palkokasvien (virna, herne, peltonätkelmä, härkäpapu, lupiini, linssi) kanssa, kunhan suurin osa kylvösiemenistä on viljaa. Rehuannoksessa maissin osuuden on oltava vähintään 40 prosenttia. Täydentävänä ravintona voidaan käyttää 36.–84. kasvatuspäivän välisenä aikana paikallisten luonnon antimien lisäksi proteiineja, kivennäisaineita ja vitamiineja.”

Lisäksi oikaistaan ilmeinen virhe: tekstissä tarkoitetaan ”kasvatusvaihetta” eikä ”alkukasvatusvaihetta”, mikä käy ilmi asianomaisen yhtenäisen asiakirjan seuraavasta kohdasta: ”Kasvatusvaihetta seuraa loppukasvatusvaihe [– –]”.

Yhtenäiseen asiakirjaan lisätään myös tuote-eritelmän muutosten mukaisesti mahdollisuus viljellä viljaa yhdessä palkokasvien kanssa ja käyttää tätä satoa siipikarjan ruokintaan.

Koska ilmeinen virhe korjataan ja ruis lisätään sallittuihin viljakasveihin, yhtenäisen asiakirjan 3.4 kohtaa tarkistetaan asetuksen (EU) N:o 668/2014 6 artiklassa säädettyjen yhtenäisen asiakirjan sanamäärän rajoittamista koskevien vaatimusten täyttämiseksi.

Seuraava johdantolause poistetaan, koska se ei anna olennaista tietoa oikean käsityksen saamiseksi kyseisestä kohdasta, sillä kutakin asianomaista vaihetta käsitellään tekstissä jäljempänä:

”Siipikarjan kasvatus tapahtuu kolmena perättäisenä vaiheena, jotka ovat alkukasvatus, kasvatus ja loppukasvatus. Niiden aikana rehuksi hyväksytään ainoastaan [– –].”

Se korvataan seuraavalla säännöksellä:

”Rehuksi hyväksytään ainoastaan [– –].”

Seuraava säännös muotoillaan uudelleen muuttamatta sen merkitystä:

”Kasvatusvaihetta seuraa loppukasvatusvaihe, joka broilereiden osalta kestää vähintään 10 päivää, nuorten kanojen osalta kolme viikkoa ja syöttökukkojen osalta neljä viikkoa [– –].”

Muutettu säännös:

”Loppukasvatusvaihe kestää broilereiden osalta vähintään kymmenen päivää, nuorten kanojen osalta kolme viikkoa ja salvukukkojen osalta neljä viikkoa.”

Kohdassa:

”5.4 Teurastus, kauppakunnostus ja pakkaaminen”

korvataan otsikko seuraavasti:

”5.4. Teurastus, leikkuu, kauppakunnostus ja pakkaaminen”

Lisätään seuraava säännös:

”Poulet de Bresse -broilerin leikkaaminen:

— Leikkuuhygienia ja hygienian hallinta: — Leikkuu on suoritettava alle kolmen päivän kuluessa teurastuksesta — Edellinen erä on poistettava kokonaisuudessaan leikkuulinjalta tai -pöydältä ennen uuden erän leikkuun aloittamista.

— Leikkuuta koskevat erityisvaatimukset: — Leikkuu on suoritettava käsityökaluilla. — Teurastettujen lintujen on oltava runsaslihaisia, ja niiden rasvakerroksen on oltava tasainen; raajoissa ei saa olla murtumia. — Palojen ulkonäön on vastattava suojatun alkuperänimityksen tarjontamuotoa koskevia vaatimuksia (vaatimukset määräytyvät sen mukaan, mikä pala on kyseessä); nahan on oltava puhdas, vailla höyhentuppeja, repeämiä, pintavaurioita tai poikkeavaa väriä.”

Lisättävällä säännöksellä varmistetaan hygienia ja tuotteen aistinvaraisten ja silmämääräisten laatutuntomerkkien säilyminen leikkuun yhteydessä ennen tuotteen myyntiä. Leikkuuedellytykset saadaan näin ollen määriteltyä. Näiden kohtien perustelemiseksi lisätään seuraavat säännökset:

”Poulet de Bresse -broilereiden tunnusomaisia piirteitä ovat hienorakenteinen luusto ja nahka sekä pintarasvan ja lihaskudosrasvan suuri määrä. Ruhot ovat siis erittäin herkkiä, ja niitä on käsiteltävä varovasti, jotta niiden luut ja nahka (jonka on oltava mukana kaupan pidettävissä siipikarjan paloissa) eivät vaurioidu eikä nahanalainen rasva hapetu. Siksi tämän siipikarjan teurastustahti on erityisen hidas, ja kyniminen on ehdottomasti viimeisteltävä käsin nahan ja luiden haurauden takia.

Teurastus, ruhojen kauppakunnostus, leikkuu ja pakkaaminen ovat keskeisiä toimenpiteitä suojatun alkuperänimityksen ”Poulet de Bresse” ominaisuuksien säilymisen kannalta.

Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää, että näiden toimenpiteiden suorittamisesta vastaavilla toimijoilla on tarvittava osaaminen ja että heidät on nimenomaisesti koulutettu tämän siipikarjan leikkaamiseen. Tarkoituksena on ehkäistä riski, että laatutakuu vaarantuu ja että markkinoille saatetaan lopputuote, joka ei täytä aistinvaraisia vaatimuksia.

Koska tunnistemerkit (rengas ja sinetti) poistetaan leikkuun ja pakkaamisen yhteydessä, näiden toimenpiteiden suorittaminen asianomaisella maantieteellisellä alueella ja tämän varmistamiseksi käyttöön otettu valvontajärjestelmä mahdollistavat myös sen, että jäljitysketjun katkeamisriskiä ja siten petosten riskiä voidaan rajoittaa. Sijoittamalla toiminta asianomaiselle maantieteelliselle alueelle pystytään myös rajoittamaan käsittelyjen määrää ja kuljetuksen kestoa, jotka ovat omiaan heikentämään tämän erittäin herkän lopputuotteen laatua.

Näiden seikkojen takia kaikki Poulet de Bresse -broilerin tuotannossa tarvittavat leikkuu- ja pakkaustoimenpiteet perustuvat erityisiin sääntöihin ja erityisosaamiseen. Näin ollen näiden toimenpiteiden suorittaminen asianmukaisissa maantieteellisellä alueella sijaitsevissa laitoksissa on ensiarvoisen tärkeää

— laadullisten ominaisuuksien säilyttämiseksi,

— tuotteen aitouden takaamiseksi,

— tuotteen tietyn markkinoilla hyvin yleisesti esiintyvän tarjontamuodon tiukan valvonnan varmistamiseksi.”

Kohta ”5.5 Broilerien pakastus”:

Säännöstä:

”Broilerit on pakastettava viimeistään kolmen päivän kuluttua teurastuksesta. Broilerit (kokonaiset, paistovalmiit) pakastetaan tunnelissa, jonka höyrystimen poistoaukossa ilman lämpötila on –35 celsiusasteen ja –40 celsiusasteen välillä [– –].”

muutetaan seuraavasti:

”Broilerit (kokonaiset, paistovalmiit tai paloitellut) on pakastettava viimeistään kolmen päivän kuluttua teurastuksesta. Broilerit (kokonaiset, paistovalmiit tai paloitellut) pakastetaan tunnelissa, jonka höyrystimen poistoaukossa ilman lämpötila on –35 celsiusasteen ja –40 celsiusasteen välillä [– –].”

Näin ollen kokonaisten ja paistovalmiiden broilerien pakastusta koskevat edellytykset ulotetaan koskemaan myös broilerin paloja.

Poistetaan tekstistä ilmaisu ”DLUO” (date limite d’utilisation optimale, viimeinen suositeltava käyttöpäivä) ja korvataan se ilmaisulla ”DDM” (vähimmäissäilyvyysaika) voimassa olevien yleisten säännösten muutosten mukaisesti. Tämän ajanjakson kesto pysyy ennallaan (12 kuukautta).

5.5 Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Euroopan komission odotusten mukaisesti tuote-eritelmän kohtaan, jossa käsitellään yhteyttä maantieteelliseen alkuperään, lisätään seuraava johdantolause:

”Ilmaukset ”Volaille de Bresse” / ”Poulet de Bresse” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse” viittaavat erityiseen siipikarjarotuun, nimittäin gauloise- tai Bresse-rodun valkoiseen lajikkeeseen kuuluvaan siipikarjaan, joka jalostetaan paikallisesti ja joka kasvaa hitaasti. Tämä Bressen ilmasto-oloihin täysin sopeutunut maatiaisrotu pystyy parhaalla mahdollisella tavalla käyttämään hyväkseen nurmilaitumia, joilta sen on itse hankittava ravintonsa. Tämän ansiosta linnun hienorakenteisen luuston päälle on kehittynyt erinomainen lihaksisto. Vähäproteiininen mutta runsaasti maissia sisältävä lisäravinto sekä lintujen loppukasvatus ovat mahdollistaneet rasvaisen siipikarjanlihan tuotannon, johon Bressen siipikarjan maine perustuu.”

Tämä lisäys sisällytetään myös yhtenäiseen asiakirjaan.

Tuote-eritelmän säännös:

”Kasvatusmenetelmä perustuu perinteiseen käytäntöön, jonka mukaan linnut saavat pääosan ravinnostaan (kastemadot, ruoho, jne.) vapaasti nurmilaitumelta; ruokavaliota täydennetään viljalla ja maitotuotteilla (laimennettu maito, hera, maitojauhe, kirnupiimä jne.).”

korvataan säännöksellä:

”Kasvatusmenetelmä perustuu perinteiseen käytäntöön, jonka mukaan linnut saavat pääosan ravinnostaan (kastemadot, ruoho, jne.) vapaasti nurmilaitumelta; ruokavaliota täydennetään jyvillä ja maitotuotteilla (laimennettu maito, hera, maitojauhe, kirnupiimä jne.).”

Tällä muutoksella saadaan otettua huomioon sekä vilja että palkokasvit, jotka luetellaan ruokintaa koskevassa osassa. Muutos sisällytetään samassa muodossa yhtenäiseen asiakirjaan.

Yhtenäisen asiakirjan 5 kohtaa ”Yhteys maantieteelliseen alkuperään” muutetaan myös seuraavilta osin:

Seuraavat kohdat poistetaan yhtenäisestä asiakirjasta, koska niitä ei pidetä merkityksellisinä tuotteen erityisluonteen ja maantieteellisen alueen luonnon tai inhimillisten tekijöiden välisen yhteyden osoittamisessa:

”Taitavasti kypsennettynä, jotta siipikarjanlihan kaikki aistinvaraiset ominaisuudet säilyvät, lintu on erityisen lihaisa, ja sen liha on erittäin pehmeää, maukasta ja mehevää. Lihaisuuden osalta Volaille de Bresse erottuu valikoitujen palojen laadun, kuten rintafileiden pituuden ja leveyden tai koipien pyöreyden, ansiosta. Luut ovat aina hyvin ohuet, samoin pää ja kaula, joten kulutukseen sopimattomat osat jäävät äärimmäisen vähäisiksi. Verenlaskun ja kynimisen jälkeen ruho on lihaisen ja rasvaisen pyöreä vailla näkyviä ulkonevia osia. Liha on pehmeää, suorastaan suussa sulavaa, minkä vuoksi sitä kutsuttiin Pariisin ruokahalleissa lisänimellä ”moelleux” (pehmeän täyteläinen). Se irtoaa itsestään luista, ja eri lihakset on äärimmäisen helppo irrottaa toisistaan. Lihaskudos on niin hienosyistä, että syitä on lähes mahdoton havaita. Jänteitä ja kalvoja ei ole juuri lainkaan, ja ne sulautuvat lihan sekaan. Lihotusasteen mukaan vaihtelevan pintarasvan lisäksi rasva on imeytynyt lihaskudokseen. Kaikkien äärimmäisen pienten lihassolujen ympärillä on ikään kuin hyvin ohut rasvakerros, joka antaa kypsennetylle lihalle poikkeuksellisen pehmeän rakenteen. Nuori kana on pyöreämpi ja painavampi kuin broileri, ja sen maun erityislaatu perustuu pidempään jatkuneeseen lihotusvaiheeseen. Kuohitsemisen ja pidemmän eliniän takia syöttökukon lihaskudokseen imeytyy hitaammin ja säännöllisemmin rasvaa, minkä vuoksi sen gastronomiset laatuominaisuudet ovat erittäin hyvät; sitä pidetään kaupan yksinomaan joulunajan juhlapyhien aikaan. Asiantuntijoiden mukaan lihassa on aivan erityinen aromi, jota todelliset herkuttelijat arvostavat.”

”selän pituus puolestaan viittaa rintafileiden laatuun.”

”Vuodesta 1591 lähtien Bourg-en-Bressen kaupunginarkiston teksteissä mainitaan Bressen siipikarja ja erityisesti runsasrasvainen syöttökukko. Viittaukset syöttökukkojen ja nuorten kanojen käyttöön maksuvälineenä moninkertaistuivat 1600-luvulta alkaen, ja 1700-luvun lopussa ne mainittiin kaikissa maanvuokraussopimuksissa. Myöhemmin kulinaristi Brillat-Savarin korosti tuotteen maukkautta mainiten vuonna 1825 ilmestyneessä teoksessaan ”Physiologie du goût”, että Bressen kananpoika on parasta.”

”Pariisi-Lyon-Marseille-rataosuuden rakentamisen myötä syntyneet myyntimahdollisuudet edistivät tuotannon kehittymistä. Myös Lyonin kaltaisen suurkaupungin läheisyys on varmasti ollut kehittymisen kannalta varteenotettava tekijä.”

”Perinteisesti kukin kasvattaja valitsi itse parvestaan siitoseläimet. Sittemmin alan kehittyessä perustettiin vuonna 1955 jalostuskeskus, joka vastaa geneettisestä valinnasta rodun säilyttämiseksi.”

”Teurastetut linnut tarjotaan tavallisesti myyntiin omintakeisessa muodossa, jossa niiden kaulan alaosaan jätetään tyypillinen höyhenkaulus.”

”Kasvattaja kiinnittää erityistä huomiota hienolaatuisimpiin lintuihin eli syöttökukkoihin, jotka ovat alkukeväästä syntyneitä ja ennen 15. heinäkuuta kuohittuja urospuolisia lintuja, sekä nuoriin kanoihin, jotka ovat vanhempia kuin broilerit mutta jotka eivät ole vielä ehtineet munintavaiheeseen. Näiden lintujen loppukasvatus häkeissä kestää kauemmin kuin broilereiden, ja ne saavat useammin liemirehuna tarjottavaa houkuttelevampaa ravintoa. Myös teurastus tapahtuu erittäin hellävaraisesti, ja linnut kynitään erittäin huolellisesti, jotta niiden nahka ei vahingoitu.”

”Tämä syvästi paikalliseen ruokakulttuuriin juurtunut tuote on saavuttanut suurta suosiota Ranskan ja muun maailman taitavimpien keittiömestareiden keskuudessa.”

”Lintuja myydään paljon neljän niin sanotun Les glorieuses de Bresse -kilpailun jälkeen. Ensimmäinen tällainen tapahtuma järjestettiin Bourg-en-Bressessä 23. joulukuuta 1862. Kolme muuta tapahtumaa järjestetään joulua edeltävällä viikolla Pont-de-Vaux’ssa, Montrevel-en-Bressessä ja Louhansissa, ja niissä on tarjolla yli 1 000 nauhasinetillä varustettua lintua, joista parhaat esitellään tuomariston arvosteltaviksi. Siipikarjankasvattajat kilpailevat ensimmäisistä palkinnoista syöttökukkojen ja nuorten kanojen korkeasti hinnoitelluissa luokissa, ja parhaat linnut pääsevät kunniapaikalle hienoimmissa näyteikkunoissa ja juhlapöydissä. Nämä kilpailut ovat osoitus kasvattajien tuntemasta ylpeydestä tuotteitaan kohtaan ja kertovat myös voimakkaasta sitoutumisesta siipikarjan kasvatukseen.”

”Kasvatustavan, hoitotoimenpiteiden ja lihotuksen ansiosta kypsennetyn siipikarjanlihan aistinvaraiset ominaisuudet kehittyvät erinomaisiksi. Perinteinen tapa kääriä hienorakenteiset linnut tiukkaan kankaaseen edistää erityisesti rasvan imeytymistä lihaskudokseen. Rasvaan imeytyvät eetterit, jotka vapautuvat kypsennettäessä, reagoivat toisiinsa ja leviävät kaikkialle lihaan antaen siipikarjanlihalle sen hienostuneen aromin.”

Seuraavat alakohtien otsikot poistetaan: 5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys: –Inhimilliset tekijät

– Luonnolliset tekijät; 5.2 Tuotteen erityisyys; 5.3. Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM).

Poistot tehdään, koska monissa kohdissa ei anneta tärkeitä lisätietoja asianomaisen yhteyden osoittamiseksi tai annetaan kypsennettyyn siipikarjanlihaan liittyvää tietoa (vaikka se ei sisälly tuote-eritelmään). Näiden poistojen myötä olennaiset perustiedot yhteydestä maantieteelliseen alkuperään pääsevät yhtenäisessä asiakirjassa paremmin näkyviin.

5.6 Merkinnät

Tuote-eritelmän 8 kohdasta poistetaan säännös ”Etiketissä on Euroopan unionin SAN-tunnus”, koska se on ollut 4. tammikuuta 2016 alkaen päällekkäinen asetuksen (EU) N:o 1151/2012 kanssa.

Tämä säännös poistetaan myös yhtenäisen asiakirjan 3.7 kohdasta.

Tuote-eritelmän 8 kohtaan lisätään seuraava säännös: ”Kun broileri paloitellaan, jokainen myyntipakkaus yksilöidään niin, että tuote voidaan jäljittää kasvattajaan saakka (ryhmän antamalla tunnistenumerolla).”

Tällä säännöksellä säädetään ja vahvistetaan broilerien tunnistamista koskevat säännöt myyntitilanteessa silloin, kun broilereita pidetään kaupan paloiteltuina.

Muutos sisällytetään samassa muodossa yhtenäisen asiakirjan 3.7 kohdassa oleviin sääntöihin, jotka koskevat tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä.

Yhtenäisen asiakirjan säännökset

”Luovuttamattomassa sinettirenkaassa, jota ei voida rikkoa, on kasvattajan yhteystiedot. Luovuttamattomassa sinkilänmuotoisessa sinetissä on maininta ”Bresse” ja teurastamoiden osalta yhteystiedot. Jos teurastus tapahtuu tilalla kasvattajan toimesta, sinetissä on maininta ”Abattage à la ferme” (teurastettu tilalla).”

korvataan seuraavilla säännöksillä:

”Sinettirenkaassa, jota ei voida rikkoa, on kasvattajan yhteystiedot. Sinkilänmuotoisessa sinetissä on maininta ”Bresse” ja teurastamoiden osalta yhteystiedot. Jos teurastus tapahtuu tilalla kasvattajan toimesta, sinetissä on maininta ”Abattage à la ferme” (teurastettu tilalla).”

Tätä yksinkertaistusta ehdotetaan asetuksen (EU) N:o 668/2014 6 artiklassa mainittujen yhtenäisten asiakirjojen sanamäärän rajoittamista koskevien vaatimusten noudattamiseksi.

Yhtenäisestä asiakirjasta poistetaan samasta syystä seuraava säännös: ”Rengasta ja sinettiä voidaan käyttää ainoastaan kerran, ja ne on kiinnitettävä huolellisesti, jotta niitä ei voida rikkoa.”

5.7 Muu

– Hakijaryhmä

Hakijaryhmän kokoonpanoa koskevaa säännöstä

”Kokoonpano: Ammattiryhmien välinen komitea Comité interprofessionnel de la volaille de Bresse koostuu alkuperänimityksen ”Volaille de Bresse”, ”Poulet de Bresse”, ”Poularde de Bresse” tai ”Chapon de Bresse” saaneen siipikarjan parissa työskentelevistä toimijoista eli siipikarjan jalostamoista, hautomoista, kasvattamoista, teurastamoista ja liitännäisjäsenistä, jotka on jaettu seuraaviin kuuteen kollegioon:

— jalostamoiden kollegio,

— hautomoiden kollegio,

— kasvattamoiden kollegio,

— siipikarjansa itse teurastavien kasvattamoiden kollegio,

— teurastamoiden kollegio,

— liitännäisjäsenten kollegio.”

muutetaan seuraavasti:

Kokoonpano: Ammattiryhmien välinen komitea Comité interprofessionnel de la volaille de Bresse koostuu alkuperänimityksen ”Volaille de Bresse”, ”Poulet de Bresse”, ”Poularde de Bresse” tai ”Chapon de Bresse” saaneen siipikarjan parissa työskentelevistä toimijoista eli siipikarjan jalostamoista, hautomoista, kasvattamoista, teurastamoista, leikkaamoista ja liitännäisjäsenistä, jotka on jaettu seuraaviin kuuteen kollegioon:

— jalostamoiden kollegio,

— hautomoiden kollegio,

— kasvattamoiden kollegio,

— siipikarjansa itse teurastavien kasvattamoiden kollegio,

— teurastamoiden ja leikkaamoiden kollegio,

— liitännäisjäsenten kollegio.”

Muutoksella hakijaryhmään saadaan lisättyä toimijat, jotka suorittavat broilereiden leikkuun.

– Kansalliset vaatimukset

Kohdassa ”Kansalliset vaatimukset” muutetaan kahta tärkeää valvontakohdetta pyydettyjen muutosten perusteella:

Toimijoiden sijainnin valvontaa koskevaa säännöstä

”Toimijoiden (jalostamo, hautomo, kasvattamo, teurastamo) sijainti Jalostamot (kasvatustarhat), hautomot ja kasvattamot nimityksen maantieteellisellä alueella”

muutetaan seuraavasti:

”Toimijoiden sijainti:

Jalostamot (kasvatustarhat), hautomot, kasvattamot, teurastamot ja leikkaamot nimityksen maantieteellisellä alueella”.

Toimijoiden sijainnin valvontaa koskeva säännös:

— Broilereiden vähimmäiskasvatusaika:

säännöstä, jossa todetaan, että

”broilereilla

— loppukasvatus kestää ≥ 10 päivää

— kasvatus kestää ≥ 110 päivää”

muutetaan seuraavasti:

”broilereilla

— oppukasvatus kestää ≥ 10 päivää

— kasvatus kestää ≥ 108 päivää”.

Muutoksen avulla voidaan korjata virhe, joka johtaa tämän tärkeitä valvontakohteita koskevan osan ja kuvausta koskevan osan väliseen epäjohdonmukaisuuteen, sillä kuvausta koskevassa osassa vähimmäiskasvatusaika on 108 päivää.

Kohtaan ”Kansalliset vaatimukset” lisätään kaksi tärkeää valvontakohdetta pyydettyjen muutosten perusteella:

— Rehun koostumus 36. päivästä alkaen: lisätään seuraava valvontasäännös: säännöstä ”Viljaa, maitoa ja sen sivutuotteita nesteenä tai jauheena” muutetaan seuraavasti: ”Viljaa, joka voidaan viljellä yhdessä palkokasvien kanssa (mikä sallitaan, jos kylvösiemenistä suurin osa on viljaa), maitoa ja sen sivutuotteita nesteenä tai jauheena”.

— Leikkuu: lisätään seuraava valvontasäännös: ”Paloittelu sallitaan vain broilerin osalta. Teurastettujen lintujen on oltava runsaslihaisia, ja niiden rasvakerroksen on oltava tasainen; raajoissa ei saa olla murtumia. Palojen ulkonäön on vastattava suojatun alkuperänimityksen tarjontamuotoa koskevia vaatimuksia (vaatimukset määräytyvät sen mukaan, mikä pala on kyseessä); nahan on oltava puhdas, vailla höyhentuppeja, repeämiä, pintavaurioita tai poikkeavaa väriä.”

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Volaille de Bresse” / ”Poulet de Bresse” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse”

EU-nro: PDO-FR-0145-AM03 – 6.12.2019

SAN (X) SMM ( )

1. Nimi tai nimet

”Volaille de Bresse” / ”Poulet de Bresse” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.1: Tuore liha (ja muut eläimenosat)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Volaille de Bresse” / ”Poulet de Bresse” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse” viittaa Gallus-suvun gauloise- tai Bresse-rodun valkoiseen lajikkeeseen kuuluvaan siipikarjaan. Täyskasvuisilla eläimillä on erityisiä ulkoisia ominaisuuksia.

Poulet de Bresse -broilerin paino suolistettuna on vähintään 1,3 kilogrammaa (paistovalmiina 1 kg). Poularde de Bresse -kanan paino suolistettuna on vähintään 1,8 kilogrammaa (paistovalmiina 1,5 kg). Broilerit ja nuoret kanat voidaan kääriä kankaaseen tai sitoa vallitsevan käytännön mukaan. Chapon de Bresse -salvukukon paino suolistettuna on vähintään 3,0 kilogrammaa. Salvukukkoa myydään 1. marraskuuta ja 31. tammikuuta välisenä aikana. Se on ehdottomasti käärittävä kasvikuidusta (pellava, hamppu, puuvilla) valmistettuun kankaaseen ja sidottava täysin kiinteäksi paketiksi lukuun ottamatta kaulaa, jonka ylin kolmannes jätetään kynimättä. Teurastetut linnut ovat runsaslihaisia, ja niiden rintafileet ovat hyvin kehittyneitä. Nahka on puhdas, vailla höyhentuppeja, repeämiä, pintavaurioita tai poikkeavaa väriä. Rasva peittää selkärangan, eikä rintalastan luonnollista muotoa muuteta. Raajoissa ei saa olla murtumia. Kaulan ylimpään kolmannekseen jätetty höyhenkaulus on puhdas. Jaloissa ei saa olla epäpuhtauksia. Linnut pidetään kaupan suolistettuina. Vain broilerin ja nuoren kanan osalta sallitaan tarjontamuoto ”paistovalmis”, edellyttäen että raajoja – varpaita lukuun ottamatta – ei ole poistettu. Ainoastaan broilerit saa paloitella. Tarjontamuoto ”pakastettu” sallitaan ainoastaan (paistovalmiin tai paloitellun) broilerin osalta.

Kankaaseen käärityt sidotut ruhot voidaan myydä myös käärimättöminä. Ne ovat pitkänomaisia. Siivet ja jalat ovat tiiviisti kiinni ruhossa, eivätkä ne enää riipu sen ulkopuolella. Lihan on oltava kiinteää, kimmoisaa ja muotonsa hyvin säilyttävää.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Rehuksi hyväksytään ainoastaan

— yksinomaan alkuperänimityksen maantieteelliseltä alueelta peräisin oleva vilja,

— kasvit sekä geenimuuntelemattomista tuotteista saadut sivutuotteet ja rehut.

Enintään 35 päivää kestävän alkukasvatusvaiheen aikana rehuannos sisältää vähintään 50 tilavuusprosenttia viljaa, jota voidaan täydentää kasviperäisellä rehulla, maitotuotteilla, vitamiineilla ja kivennäisaineilla.

Kasvatusvaiheen aikana linnut kasvatetaan nurmilaitumella. Silloin rehu koostuu pääosin laitumen tarjoamista luonnon antimista (ruoho, hyönteiset, pienet nilviäiset jne.), joiden lisäksi annetaan maitoa ja sen sivutuotteita sekä viljaa (maissi, tattari, vehnä, ruis, kaura, ruisvehnä, ohra). Käytettävä vilja voidaan tuottaa yhdessä palkokasvien (virna, herne, peltonätkelmä, härkäpapu, lupiini, linssi) kanssa, kunhan suurin osa kylvösiemenistä on viljaa. Rehuannoksessa maissin osuuden on oltava vähintään 40 prosenttia. Täydentävänä ravintona voidaan käyttää 36.–84. kasvatuspäivän välisenä aikana paikallisten luonnon antimien lisäksi proteiineja, kivennäisaineita ja vitamiineja.

Päivittäisen rehuannoksen proteiinipitoisuus saa olla enintään 15 prosenttia.

Loppukasvatusvaihe kestää broilereiden osalta vähintään kymmenen päivää, nuorten kanojen osalta kolme viikkoa ja salvukukkojen osalta neljä viikkoa. Se tapahtuu häkeissä hämärässä, rauhallisessa ja tuuletetussa tilassa. Rehuannos on tällöin sama kuin kasvatusvaiheessa, mutta siihen voidaan lisätä myös riisiä.

Siipikarjan ruokintaan käytetyn rehun (laidunnurmi ja vilja) on oltava noin 90-prosenttisesti peräisin maantieteelliseltä alueelta.

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Jalostusvalinta, siitos ja haudonta sekä kasvatus, teurastus ja leikkuu tapahtuvat maantieteellisellä alueella.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Ruhojen kauppakunnostus (kynimisen viimeistely ja kaulahöyhenten puhdistus), pakkaaminen ja tarvittaessa paloittelu ja pakastus (yksinomaan broilerit) tapahtuvat maantieteellisellä alueella tarjontamuodosta riippuen seuraavasti:

— suolistettuna,

— kankaaseen käärittynä ja sidottuna. Kääriminen ja sitominen, jotka ovat pakollisia, kun on kyse salvukukoista, on Bressen siipikarjan perinteinen tarjontamuoto; tiukkaan kiristetty kangas on valmistettu kasvikuidusta (pellava, puuvilla tai hamppu), ja se ommellaan käsin (vähintään 15–20 pistolla riippuen siitä, onko kyseessä broileri, nuori kana vai salvukukko),

— paistovalmiina (yksinomaan broilerit ja nuoret kanat). Linnun raajat (varpaita lukuun ottamatta) jätetään paikalleen,

— paloiteltuna ja pakastettuna (yksinomaan broilerit).

Näiden vaiheiden pakollinen suorittaminen maantieteellisellä alueella on perusteltua ottaen huomioon siihen tarvittava perinteinen erityisosaaminen. Paras esimerkki tästä on ruhojen sitominen ja kankaaseen kääriminen. Tätä menetelmää käytetään erityisesti joulunajan juhlapyhien yhteydessä, ja sen ansiosta rasva imeytyy paremmin lihaskudokseen ja parantaa siten osaltaan tuotteen aistinvaraisia ominaisuuksia. Volaille de Bresse -siipikarja-alan toimijat ovat säilyttäneet nämä käytännöt huolimatta niiden vaatimasta ajasta ja vaivannäöstä. Myös tarjontamuodot ”paistovalmis” ja ”pakastettu” ovat tyypillisiä SAN-tuotteelle ”Volaille de Bresse” sen suhteen, että raajoja (varpaita lukuun ottamatta) ei katkaista.

Myös Bressen siipikarjan erittäin herkkä nahka vaatii erityistä huomiota, jotta se ei irtoa kynimisen, taivuttamisen ja pakkaamisen aikana. Siksi on tarpeen rajoittaa mahdollisimman vähiin sellaiset käsittelyt, jotka voisivat vahingoittaa nahkaa (repeämät, pintavauriot ja poikkeava väri ovat syitä, joiden perusteella tuote voidaan hylätä).

Näiden vaiheiden toteuttaminen maantieteellisellä alueella on myös tarpeen siksi, että ne tapahtuvat samaan aikaan kun ruhot luokitellaan SAN-tuotteiksi. Vasta tästä viimeisestä luokitteluvaiheesta lähtien ruhot voidaan pitää kaupan SAN-tunnuksella varustettuina. Luokittelu tapahtuu kiinnittämällä tunnistemerkit, erityisesti sinetit (ja nuorten kanojen ja salvukukkojen tunnisteet), joista tuotteet voidaan tunnistaa ja joilla varmistetaan niiden jäljitettävyys.

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Kokonaisissa alkuperänimityksellä ”Volaille de Bresse” / ”Poulet de Bresse” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse” varustetuissa linnuissa on sekä kasvattajan sinettirengas, teurastajan sinetti, erityinen etiketti että (nuorten kanojen ja salvukukkojen tapauksessa) tunniste.

Etiketti kiinnitetään suolistettujen lintujen selkään tai paistovalmiina myytävien lintujen rintalastaan siinä vaiheessa, kun linnut luokitellaan alkuperänimityksen mukaisiksi ennen niiden lähettämistä eteenpäin.

Sinettirenkaassa, jota ei voida rikkoa, on kasvattajan yhteystiedot. Sinkilänmuotoisessa sinetissä on maininta ”Bresse” ja teurastamoiden osalta yhteystiedot. Jos teurastus tapahtuu tilalla kasvattajan toimesta, sinetissä on maininta ”Abattage à la ferme” (teurastettu tilalla).

Salvukukkojen ja nuorten kanojen tunnisteissa on maininta ”Poularde de Bresse roulée” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse” sekä maininta ”appellation d’origine contrôlée” (tarkistettu alkuperänimitys) tai ”appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys).

Kasvattaja kiinnittää sinettirenkaan linnun vasempaan jalkaan ennen linnun lähettämistä pois tilalta. Sinetti kiinnitetään kaulan alaosaan siinä vaiheessa, kun linnut luokitellaan alkuperänimityksen mukaisiksi ennen niiden lähettämistä eteenpäin. Tunnisteet kiinnitetään kaulan alaosan sinettiin.

Kun broileri paloitellaan kuluttajamyyntiin, jokainen myyntipakkaus yksilöidään niin, että tuote voidaan jäljittää kasvattajaan saakka (nimityksen suojelemisesta ja hallinnoimisesta vastaavan yhdistyksen antamalla tunnistenumerolla).

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Alkuperänimityksen ”Volaille de Bresse” / ”Poulet de Bresse” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse” maantieteellinen alue käsittää seuraavien kuntien alueet:

Ainin departementissa: osittain: Abergement-Clémenciat (L’), Ceyzériat, Châtillon-sur-Chalaronne, Coligny, Courmangoux, Dompierre-sur-Chalaronne, Dompierre-sur-Veyle, Druillat, Jasseron, Meillonnas, Saint-Didier-sur-Chalaronne, Saint-Étienne-sur-Chalaronne, Saint-Martin-du-Mont, Salavre, Tossiat, Val-Revermont ja Verjon. kokonaan: Arbigny, Asnières-sur-Saône, Attignat, Bâgé-Dommartin, Bâgé-le-Châtel, Beaupont, Bény, Béréziat, Bey, Biziat, Boissey, Bourg-en-Bresse, Boz, Buellas, Certines, Chanoz-Châtenay, Chavannes-sur-Reyssouze, Chaveyriat, Chevroux, Condeissiat, Confrançon, Cormoranche-sur-Saône, Cormoz, Courtes, Cras-sur-Reyssouze, Crottet, Cruzilles-lès-Mépillat, Curciat-Dongalon, Curtafond, Domsure, Etrez, Feillens, Foissiat, Garnerans, Gorrevod, Grièges, Illiat, Jayat, Laiz, Lent, Lescheroux, Malafretaz, Mantenay-Montlin, Manziat, Marboz, Marsonnas, Mézériat, Montagnat, Montcet, Montracol, Montrevel-en-Bresse, Neuville-les-Dames, Ozan, Péronnas, Perrex, Pirajoux, Polliat, Pont-de-Vaux, Pont-de-Veyle, Replonges, Reyssouze, Saint-André-de-Bâgé, Saint-André-d'Huiriat, Saint-André-sur-Vieux-Jonc, Saint-Bénigne, Saint-Cyr-sur-Menthon, Saint-Denis-lès-Bourg, Saint-Didier-d'Aussiat, Saint-Étienne-du-Bois, Saint-Étienne-sur-Reyssouze, Saint-Genis-sur-Menthon, Saint-Jean-sur-Reyssouze, Saint-Jean-sur-Veyle, Saint-Julien-sur-Reyssouze, Saint-Julien-sur-Veyle, Saint-Just, Saint-Laurent-sur-Saône, Saint-Martin-le-Châtel, Saint-Nizier-le-Bouchoux, Saint-Rémy, Saint-Sulpice, Saint-Trivier-de-Courtes, Sermoyer, Servas, Servignat, Sulignat, Thoissey, Tranclière (La), Vandeins, Vernoux, Vescours, Vésines, Villemotier, Viriat ja Vonnas.

Juran departementissa: osittain: Annoire, Asnans-Beauvoisin, Augéa, Balanod, Beaufort, Bois-de-Gand, Césancey, Chaînée-des-Coupis, Chassagne (La), Chaumergy, Chaussin, Chaux-en-Bresse (La), Cousance, Cuisia, Desnes, Digna, Essards-Taignevaux (Les), Foulenay, Francheville, Gevingey, Longwy-sur-le-Doubs, Maynal, Messia-sur-Sorne, Montmorot, Orbagna, Petit-Noir, Ruffey-sur-Seille, Rye, Saint-Amour, Saint-Jean-d'Etreux, Sainte-Agnès, Trois-Châteaux (Les), Val-Sonnette, Vincelles ja Vincent- Froideville. kokonaan: Bletterans, Chapelle-Voland, Chêne-Sec, Chilly-le-Vignoble, Commenailles, Condamine, Cosges, Courlans, Courlaoux, Fontainebrux, Frébuans, Hays (Les), Larnaud, Nance, Neublans-Abergement, Relans, Repôts (Les), Trenal ja Villevieux.

Saône-et-Loiren departementissa: osittain: Chalon-sur-Saône, Champagnat, Charette-Varennes, Cuiseaux, Fretterans, Joudes, Lays-sur-le-Doubs, Longepierre, Navilly ja Tournus. kokonaan: Abergement-de-Cuisery (L’), Abergement-Sainte-Colombe (L’), Allériot, Authumes, Bantanges, Baudrières, Beaurepaire-en-Bresse, Beauvernois, Bellevesvre, Bey, Bosjean, Bouhans, Branges, Brienne, Bruailles, Chapelle-Naude (La), Chapelle-Saint-Sauveur (La), Chapelle-Thècle (La), Châtenoy-en-Bresse, Chaux (La), Ciel, Condal, Cuisery, Damerey, Dampierre-en-Bresse, Devrouze, Diconne, Dommartin-lès-Cuiseaux, Epervans, Fay (Le), Flacey-en-Bresse, Frangy-en-Bresse, Frette (La), Frontenard, Frontenaud, Genête (La), Guerfand, Huilly-sur-Seille, Jouvençon, Juif, Lacrost, Lans, Lessard-en-Bresse, Loisy, Louhans, Ménetreuil, Mervans, Miroir (Le), Montagny-près-Louhans, Montcony, Montcoy, Montjay, Montpont-en-Bresse, Montret, Mouthier-en-Bresse, Ormes, Oslon, Ouroux-sur-Saône, Pierre-de-Bresse, Planois (Le), Pontoux, Préty, Racineuse (La), Rancy, Ratenelle, Ratte, Romenay, Sagy, Saillenard, Saint-André-en-Bresse, Saint-Bonnet-en-Bresse, Saint-Christophe-en-Bresse, Saint-Didier-en-Bresse, Saint-Étienne-en-Bresse, Saint-Germain-du-Bois, Saint-Germain-du-Plain, Saint-Marcel, Saint-Martin-du-Mont, Saint-Martin-en-Bresse, Saint-Maurice-en-Rivière, Saint-Usuge, Saint-Vincent-en-Bresse, Sainte-Croix, Savigny-en-Revermont, Savigny-sur-Seille, Sens-sur-Seille, Serley, Sermesse, Serrigny-en-Bresse, Simandre, Simard, Sornay, Tartre (Le), Thurey, Torpes, Toutenant, Tronchy, Truchère (La), Varennes-Saint-Sauveur, Verdun-sur-le-Doubs, Vérissey, Verjux, Villegaudin ja Vincelles.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Ilmaukset ”Volaille de Bresse” / ”Poulet de Bresse” / ”Poularde de Bresse” / ”Chapon de Bresse” viittaavat erityiseen siipikarjarotuun, nimittäin gauloise- tai Bresse-rodun valkoiseen lajikkeeseen kuuluvaan siipikarjaan, joka jalostetaan paikallisesti ja joka kasvaa hitaasti.

Tämä Bressen ilmasto-oloihin täysin sopeutunut maatiaisrotu pystyy parhaalla mahdollisella tavalla käyttämään hyväkseen nurmilaitumia, joilta sen on itse hankittava ravintonsa. Tämän ansiosta linnun hienorakenteisen luuston päälle on kehittynyt erinomainen lihaksisto.

Vähäproteiininen mutta runsaasti maissia sisältävä lisäravinto sekä lintujen loppukasvatus ovat mahdollistaneet rasvaisen siipikarjanlihan tuotannon, johon Bressen siipikarjan maine perustuu.

Bressen siipikarjan tuotantoalue sijaitsee loivasti kumpuilevalla pensasvaltaisella tasangolla, joka on muodostunut alkuperältään hyvin savipitoisista vettä läpäisemättömistä periglasiaalisista geologisista muodostumista. Ilmasto on kostea.

Maissia on viljelty Bressen alueella 1600-luvun alusta lähtien. Sillä on ollut keskeinen merkitys Bressen alueen maataloudessa, koska sitä on käytetty siipikarjan rehuna. Perinteinen sekaviljely, joka perustui nurmikasveihin ja viljaan sekä siipikarjan ja nautakarjan kasvatukseen, kehittyi vuosisatojen kuluessa ja jatkuu edelleen.

Paikallinen rotu, joka on hyväksytty ainoaksi alkuperänimityksen käyttöön oikeuttavaksi roduksi, on Bressen alueen ympäristöön ja kosteaan maaperään hyvin sopeutunut maatiaisrotu.

Kasvatusmenetelmä perustuu perinteiseen käytäntöön, jonka mukaan linnut saavat pääosan ravinnostaan (kastemadot, ruoho, jne.) vapaasti nurmilaitumelta; ruokavaliota täydennetään jyvillä ja maitotuotteilla (laimennettu maito, hera, maitojauhe, kirnupiimä jne.). Loppulihotus tapahtuu häkeissä (épinettes) rauhallisessa hämärässä tilassa, jotta eläimille ei aiheudu ylimääräistä stressiä.

Kun ruhot sidotaan paikalliseen tapaan, mikä on pakollista salvukukkojen osalta, koivet ja siivet painetaan tiiviisti ruhoa vasten. Sen jälkeen ruhot kääritään lujaan kasvikuidusta valmistettuun kankaaseen, joka ommellaan käsin ohuella narulla aloittaen ruhon keskiosasta ja edeten päätä ja peränipukkaa kohti siten, että ruhosta muodostuu kokonaisuudessaan tiivis ”paketti” lukuun ottamatta kaulaa, jonka ylin kolmannes jätetään kynimättä.

Kun kääre poistetaan, ruho on tyypillisesti lieriön muotoinen siten, että ainoastaan pää ja kaula ulkonevat.

Linnuille on ominaista hienorakenteinen luusto ja nahka. Se on merkki lihan ja rasvan kehittymiselle suotuisista edellytyksistä.

”Volaille de Bresse” on tyypillisesti rasvainen lintu: se on pitkänomainen ja äärimmäisen hienorakenteinen, mikä on osoitus sen soveltumisesta lihotukseen. Se erottuu helposti niin sanotusta jyväbroilerista, joka on kookkaampi ja vantterampi eikä yhtä vähäverinen.

Bressen alueen sekaviljely on välittömässä yhteydessä paikallisen luonnonympäristön ominaispiirteisiin, jotka ovat erityisen suotuisat kosteaa ilmastoa ja runsaita hydrologisia resursseja sisältävää maaperää edellyttävään nurmikasvien ja maissin viljelyyn. Tämä on ollut ratkaiseva tekijä Bressen siipikarjankasvatuksen kehittymiselle. Ravitsemuksellisen arvonsa vuoksi maissi – yhdessä muiden viljalajien kanssa – on edistänyt rasvaisen siipikarjanlihan tuotantoa, johon Bressen siipikarjan maine perustuu.

Tuottajat ovat pystyneet säilyttämään rodun puhtaana ja edistämään siten alan kehittymistä Bressen alueella. Kestävä maatiaisrotu on onnistunut tulemaan toimeen vaikeassa ympäristössä, jossa se saa osan ravinnostaan nurmilaitumen luonnonvaraisesta pieneläimistöstä. Kasvatus- ja lihotusvaiheessa kasvattajat täydentävät ravintoa maantieteelliseltä alueelta saadulla lisärehulla (maissi, maitotuotteet).

Kasvatus perustuu vahvaan perinteeseen, jossa yhdistyvät erityisen vähäproteiininen ruokavalio, erityiset lihotusmenetelmät ja myöhäinen teurasikä, jonka ansiosta eläimet saavuttavat täydellisen fysiologisen kypsyysasteen.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-c299632c-5d77-4297-8f9a-2122d1b942ea

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.