EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 28.11.1997 
KOM(97) 630 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
maatalouden 
metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 
annetun asetuksen (ETY) N:o 2080/92 soveltamissuunnitelmasta 

KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
maatalouden 
metsitystoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä 
annetun asetuksen (ETY) N:o 2080/92 soveltamissuunnitelmasta 
I. ASETUKSEN ESITTELY 
YMP:n uudistamista koskevat liitännäistoimenpiteet hyväksyttiin vuonna 1992 ja niissä 
sallittiin ympäristöä, varhaiseläkettä ja metsänhoitoa koskevat tukitoimenpiteet. 
Uudistuksessa on kolme päävaihtoehtoa, (maatalousmaan väliaikainen kesannointi, 
maatalousmaan metsittäminen tai käyttäminen muuhun kuin elintarviketuotantoon), joista 
maatalouden metsitystoimenpiteitä koskeva yhteisön tukijärjestelmä perustettiin 30 päivänä 
kesäkuuta 1992(1) annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N.o 2080/92. Asetuksessa 
säädetään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosaston 
yhteisrahoittamien tukien myöntämisestä, ja sen tavoitteena on edistää metsitystä 
maatalousmaan vaihtoehtoisena käyttönä ja metsänhoitoon liittyvien toimintojen kehittämistä 
maatiloilla 
- yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä säädettyjen muutosten täydentämiseksi, 
- metsävarojen parantumisen edistämiseksi pitkällä aikavälillä, 
- ympäristön tasapainon kanssa paremmin sopusoinnussa olevien luonnontilaisten alueiden 
hoidon edistämiseksi, 
- kasvihuoneilmiön torjumiseksi ja hiilidioksidin oton lisäämiseksi. 
EMOTR:n tukiosaston rahoitusosuus on 75 prosenttia tavoitteeseen 1 kuuluvilla alueilla ja 50 
prosenttia muilla alueilla. Tukijärjestelmään voi sisältyä metsityskustannusten korvaamiseen 
tarkoitettuja tukia, palkkio metsitettyjen alueiden hoitokustannuksien korvaamiseksi, palkkio 
maatalousmaan metsityksestä johtuvien tulonmenetyksien korvaamiseksi ja tukia 
metsitettyjen alueiden parantamiseen tarkoitetuille sijoituksille. Tukijärjestelmän eri piirteet 
on esitetty seuraavalla sivulla olevassa taulukossa 1. 
II. TEKNINEN JA RAHOITUSSEURANTA 
Komission asetus N:o 1054/94(2) maatalouden metsänhoitotoimenpiteitä koskevasta yhteisön 
tukijärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2080/92 mukaisesti hyväksyttyjen 
ohjelmien varainhoidon seurannan yksityiskohtaisista säännöistä annettiin 5 päivänä 
toukokuuta 1994. Asetuksen tavoitteena on perustaa asetuksen (ETY) N:o 2080/92 
täytäntöönpanoa koskeva luotettava varainhoidon seurantajärjestelmä, joka mahdollistaa 
reagoinnin talousarvion kurinalaisuutta koskevan hälytysjärjestelmän rajoissa sekä niiden 
kustannusten kehityksen arvioinnin, jotka tulevat asetuksen mukaisesti hyväksyttyjen 
ohjelmien yhteydessä tehtävien maksusitoumusten monivuotisen luonteen vuoksi rasittamaan 
tulevia talousarvioita ja siten aiheuttamaan yhteisön talousarvioon menoja useiden vuosien 
ajaksi. Jäsenvaltiot toimittavat asetuksen yhteydessä komissiolle kahdesti vuodessa tiedot 
tukijärjestelmän soveltamistilanteesta ja neljännesvuosittain arviot tulevista kustannuksista. 
(2) EYVLN:oL 115, 6.5.1994, s. 6 
Taulukko 1: Tukijärjestelmä (yhteenveto) 
Tukimäärät 
(suluissa olevat määrät ovat alkuperäisen asetuksen mukaisia) Edunsaajat metsityksessä käytetyn puulajikkeen mukaisesti jaoteltuna 
Joulukuuset Nopeakasvuiset lajit Muut lajit 
Metsityskustannusten korvaamiseen 
tarkoitetut tuet 
Vuosittainen palkkio metsitetyltä 
hehtaarilta hoitokustannusten 
korvaamiseksi viitenä ensimmäisenä 
vuotena 
Vuosittainen palkkio hehtaarilta 
maatalousmaiden metsityksestä 
johtuvien tulonmenetysten 
korvaamiseksi 
Tuet metsitettyjen alueiden 
parantamiseen tarkoitetuille 
investoinneille eukalyptus: 2 415,0 ECU/ha 
havupuut : 3 623,0 ECU /ha 
lehtipuut ja sekametsät : 4 830,0 ECU /ha (3 000) 
(4 000) Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset 
päätoimiset 
maataloustuottajat 
(joiden tuloista 
vähintään 25 % 
tulee maataloudesta) 
fftrTrjl Ti "Ti flff 
havupuut 
lehtipuut 
/ sekametsät vuodet 1-2 
seuraavat 
vuodet 1-2 
seuraavat 301,9 
181,1 
603,8 
362,3 ECU /ha/vuosi 
ECU /ha/vuosi 
ECU /ha/vuosi 
ECU /ha/vuosi (250) 
(150) 
(500) 
(300) 
metsittäjä 
maataloustuottaja 
muu edunsaaja 724,5 
181,1 ECU /ha/vuosi 
ECU /ha/vuosi (600) 
(150) 
tuulenmurtajat : 845,3 ECU /ha (700) 
palonkatkaisulinjat : 181,1 ECU /ha (150) 
vedenottopaikat : 181,1 ECU /ha (150) 
metsäautotiet : 21 735,0 ECU /km (18 000) 
korkkitammimetsiköiden 
parantaminen : 1 691,0 ECU /ha (1 400) 
muut : 845,3 ECU /ha (700) maatalousmaata metsittävät 
luonnolliset tai oikeushenkilöt 
yksityisoikeudelliset luonnolliset 
ja oikeushenkilöt, lukuun ottamatta 
niitä maataloustuottajia, joita 
koskee asetuksessa 2079/92 
tarkoitettu varhaiseläkejärjestelmä 
maataloustuottajat tai 
maataloustuottajien yhdistykset 
Asetuksen 1054/94 mukaisten tietojen lisäksi jäsenvaltiot toimittavat komissiolle vuosittain 
teknisiä lisätietoja kyselykaavakkeen perusteella. 
DI. HYVÄKSYTYT OHJELMAT 
1. Päätökset ja tukimäärät 
Seuraavalla sivulla olevassa taulukossa 2 esitetään jäsenvaltioiden tähän päivään mennessä 
hyväksymät 43 ohjelmaa. EMOTR:n rahoitusosuuden osalta erotetaan jäsenvaltion alunperin 
suunnittelema tuen maaraja päätöksessä hyväksytty tuen määrä (vuoden 1994 alkupuolella 
hyväksyttyjen ohjelmien osalta joidenkin jäsenvaltioiden suunnittelemat EMOTR:n osuudet 
ylittivät käytettävissä olevat määrärahat). Vastaavasti suunnitellun metsitysalan osalta on 
erotettu jäsenvaltion alunperin toivomaa EMOTRrn rahoitusosuutta vastaava alkuperäinen 
pinta-ala ja hyväksyttyä pinta-alaa vastaava mukautettu arvo. 
2. Tukimäärät ja soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
Tukimäärissä on suuria eroja eri ohjelmien ja jopa saman jäsenvaltion eri alueiden välillä. 
Tähän on useita syitä, jotka heijastavat muutakin kuin ainoastaan jäsenvaltioiden poliittista 
tahtoa joko edistää tai hillitä maatalousmaan metsittämistä. Metsitykselle ja hoitamiseen 
myönnetyt tuet perustuvat todellisiin kustannuksiin, joihin vaikuttavat muun muassa 
seuraavat tekijät: 
- maatieteellisten, topografisten, fyysisten ja ilmastollisten tekijöiden monimuotoisuus 
(vuoristo-ja tasankoalueiden sekä luonnonmetsät, maaperän tyyppi jne.), 
- taloudellisten ja sosiaalisten olojen monimuotoisuus (työvoima, metsäalan investoinnit, 
työntekijöiden monialaisuus jne.), 
- eri tukityyppejä koskevat laskentatavat (otetaanko sellaiset muuttujat mukaan kuten 
täydentäminen, kuolleisuus jne.). 
Maataloustuottajille tai maanomistajille ansionmenetyksen korvaamiseksi maksettu 
vuotuinen palkkio heijastaa tavallisesti heidän omistamiensa maiden metsittämisestä 
aiheutunutta taloudellista menetystä ja maataloustuotannosta saamansa vuotuisen tulon 
menetystä. Palkkion houkuttelevuus voi riippua sen tasosta verrattuna 
- maataloustuotannosta saatavaan tosiasialliseen tuloon ja 
- muihin tukiin, kuten peltomaan kesannoinnista myönnettyyn tukeen. 
Metsittämistä koskevien säännösten soveltaminen määritellään jäsenvaltioiden ohjelmissa. 
Metsityspyynnöt tutkitaan yksitellen paikallisella tai alueellisella tasolla ottaen huomioon 
metsitykseen liittyvät tekniset näkökohdat sekä periaatteessa aluesuunnittelupolitiikkaan 
liittyvät toimivaltaedellytykset tai ympäristönsuojelua koskevat säännökset. Joihinkin 
ohjelmiin sisältyy alueellinen kehys, jossa määritellään ne alueet, joilla metsitys on sallittua, 
kiellettyä tai säänneltyä. 
Taulukko 2: Päätökset ja tukimäärät 
JÄSENVALTIO 
Alue 
B 
DK 
D 
EL 
E 
F 
IRL 
1 
L 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK Belgia 
Flanderi 
Vallonia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Navarra 
Baskimaa 
Ranska 
Ile-de-France 
Midi-Pyrénées 
Pays de la Loire 
Irlanti 
Italia 
Abruzzo 
Basiiicata 
Bolzano 
Calabria 
Campania 
Emilia Romagna 
Friuli V. Giulia 
Lazio 
Liguria 
Lombardia 
Marche 
Mölise 
Piemonte 
Puglia 
Sardinia 
Sisilia 
Toscana 
Umbria 
Valle d'Aosta 
Veneto 
Luxemburg 
Alankomaat 
Itävalta 
Portugali 
Azorit 
Madeira 
Suomi 
Ruotsi 
Yhd. 
kuningaskunta PäätÖS 
Päiväys 
27.04.1994 
27.04.1994 
26.04.1994 
27.04.1994 
27.04.1994 
27.04.1994 
27.04.1994 
27.04.1994 
27.04.1994 
27.02.1996 
27.02.1996 
27.02.1996 
27.04.1994 
27.04.1994 
20.05.1994 
28.12.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
20.05.1994 
27.04.1994 
27.04.1994 
20.07.1995 
27.04.1994 
27.04.1994 
27.04.1994 
20.07.1995 
21.01.1997 
15.06.1994 Numero 
C(94)953/1 
C(94)953/2 
C(94)972 
C(94)953/3 
C(94)953/5 
C(94)953/11 
C(94)953/12 
C(94)953/13 
C(94)953/4 
C(94)448 
C(94)448 
C(94)448 
C(94)953/8 
C(94)953/10 
C(94)1315/1 
C(94)3950 
C(94)1315/2 
C(94)1315/3 
C(94)1315/4 
C(94)1315/5 
C(94)1315/6 
C(94)1315/7 
C(94)1315/8 
C(94)1315/9 
C(94)1315/10 
C(94)1315/11 
C(94)1315/12 
C(94)1315/13 
C(94)1315/14 
C(94)1315/15 
C(94)1315/16 
C(94)1315/17 
C(94)1315/18 
C(94)1315/19 
C(94)953/6 
C(94)953/7 
C(95)1860 
C(94)953/9 
C(94)953/15 
C(94)953/14 
C(95)1859 
C(97)100 
C(94)1533 
EY YHTEENSÄ Yhteisön 
tuki 93-97 
(miljoonaa ecua) 
Suunniteltu 
14,0 
16,9 
222,0 
48,0 
580,0 
32,0 
161,0 
400,0 
0,3 
15,5 
23,2 
120,7 
33,0 
• 
61,6 
1 728,2 Toteutettu 
8,65 
6,5 
2,15 
10,3 n 
91,7 (*) 
43,5 
430,0 
27,4 
145,0 (*) 
300,0 
13,65 
15,13 
7,533 
19,33 
17,1 
8,625 
8,93 
3,689 
6,89 
15,275 
9,015 
5,135 
18,41 
21,05 
38,34 
29,73 
27,848 
12,9 
0,77 
20,65 
0,3 
10,2 (*) 
23,2 
96,0 
18,76 
0,6 
61,6 
1 267,21 Toteutus 
93-96 
(milj. ecua) 
-
6,5 
53,5 
25,7 
164,4 
4,1 
94,2 
35,7 
0,0 
5,9 
5,8 
40,5 
5,4 
39,2 
480,9 Suunniteltu 
metsitysala 
(ha) 
Alkuper. 
12 500 
9 500 
72 000 
15 000 
550 000 
95 360 
120 000 
170 000 
500 
9 200 
4 600 
128 000 
38 500 
100 000 
1 325 160 Hyväksytty 
6 300 
7 400 
57 750 
15 000 
305 750 
48 000 
105 000 
80 000 
400 
9 200 
4 600 
94 000 
38 500 
100 000 
871 900 
(*) Ilmoitettu arvo on ohjelman viimeisimmän muutoksen mukainen 
IV. TOTEUTUS VUOSINA 1993 -1996 
Jäljempänä olevissa jäsenvaltioiden komissiolle toimittamiin tuoreimpiin tietoihin 
perustuvissa kaavioissa esitetään ohjelmien toteutus 30.4.1996 asti. Kaavioihin ei ole otettu 
mukaan seuraavien kolmen jäsenvaltion tietoja: 
- Belgia ja Luxemburg, joissa on tähän päivään mennessä suoritettu ainoastaan 
pienimuotoisia toimenpiteitä, 
- Ruotsi, jonka ohjelma hyväksyttiin vasta vuonna 1996. 
Metsitys 
Allaolevassa kaaviossa 1 esitetään asetuksen mukaisesti metsitetyn maatalousmaan pinta-ala 
jokaisessa jäsenvaltiossa jaoteltuna julkiseen ja yksityiseen metsitykseen. Kyseisiä pinta-
aloja verrataan jäljempänä käytössä olevan maatalousmaan (kaavio 3) ja metsien pinta-
aloihin (kaavio 4) jäsenvaltioissa. 
250 000 T 238 112 
200 000 
S 
f 150 000 
£ 100 000 
.4! $ I 
50 000 Julkinen metsitys 
9I28ha 
(2%) O Yksityinen 
metsitys 
497 850 ha 
(98%) 
UK IRL P I 331 177 
I H 
D NL EL DK A FIN 
EU yhteensä: 506 978 ha 
Kaavio 1: Asetuksen 2080/92 mukaisesti metsitettyjen maatalousmaiden pinta-ala 
Voidaan todeta, että: 
asetuksen mukaisesti tehdyn metsityksen kokonaispinta-ala on hieman yli 500 000 ha, 
eniten on metsitetty Espanjassa, yli 200 000 ha, 
Espanjan lisäksi kolmessa valtiossa (Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa ja 
Portugalissa) on metsitetty kussakin yli 50 000 haja 
metsitystä ovat tehneet pääasiassa yksityiset edunsaajat (98 prosenttia). 
Espanjan, Yhdistyneen kuningaskunnan, 
Irlannin ja Portugalin valta-asema on 
esitetty viereisessä kaaviossa 2, jossa 
metsitetty kokonaispinta-ala on jaoteltu 
jäsenvaltioittain. Kyseisten neljän 
jäsenvaltion osuus on yli 80 prosenttia 
asetuksen mukaisesti metsitetyn 
maatalousmaan pinta-alasta. 
Kaavio 2: Asetuksen 2080/92 mukaisesti metsitetyn 
maatalousmaan pinta-ala jäsenvaltioittain 
Allaolevissa kaavioissa 3 ja 4 verrataan metsitettyä pinta-alaa jäsenvaltiossa käytössä olevan 
maatalousmaan pinta-alaan ja nykyisten metsien pinta-alaan. 
a. ui x o u. < z 
Kaavio 3: Asetuksen 2080/92 mukaisesti metsitetyn 
maatalousmaan osuus KMM.sta (käytössä 
olevasta maatalousmaasta) im JHL^-JHL^jHB^kJNL-L-aaL 
Kaavio 4: Asetuksen 2080/92 mukaisesti metsitetyn 
maatalousmaan osuus metsien 
kokonaispinta-alasta 
Voidaan todeta, että: 
Tämä asetuksen soveltamisen vuoksi Irlannissa käytössä oleva maatalousmaa (KMM) on 
vähentynyt 1,35 prosenttia, Portugalissa 1,25 prosenttia ja Espanjassa 0,95 prosenttia. 
Useimmissa muissa jäsenvaltioissa väheneminen on marginaalista, 
metsitys on vaikuttanut metsäpinta-alan kasvuun eniten Irlannissa, jossa metsäpinta-ala on 
kasvanut melkein 12 prosenttia. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kasvu on vain hieman 
yli kaksi prosenttia ja kaikissa muissa jäsenvaltioissa alle kaksi prosenttia. 
Kaaviossa 5 esitetään edunsaajien lukumäärä jokaisessa jäsenvaltiossa. Kaaviossa 6 
vertaillaan metsitettyjen pinta-alojen keskiarvoa edunsaajaa kohti jaoteltuna yksityiseen ja 
julkiseen metsitykseen. 
30 000 
25 000 
2 20 000 
*o «o 
E 
3 
c 15 000 
ÙJ 10 000 
5 000 
^m 437 386 123 73 
E D UK IRL F I EL P A NL DK FIN 
EU yhteensä: 79 140 
Kaavio 5: Metsitys - edunsaajien lukumäärä 
35 
OB 
3 30 
5 25 
(S 
* 
3 
§ 20 
1 
§ £ 15 v> 
c « 
? 10 iS c ä 
f 5 
S 30,7 
S,H 
O) -I ¥ * — u. a: 5 o 0.8 
• 
ÛJ Q < 
Yksityinen metsitys 250 
200 
150 
100 
50 233 
140 
60 1 32 I 17 
Julkinen metsitys 
Keskiarvo yhteensä EU:ssa: 6,4 ha 
Kaavio 6: Metsitetyn maatalousmaan pinta-ala - keskiarvo edunsaajaa kohti (') 
0) Tanskan julkiseen metsitykseen ei sovelleta asetusta 2080/92. Kaaviossa esitetty arvo on annettu tiedoksi. 
7 
Voidaan todeta, että: 
- eniten edunsaajia on eniten metsittävässä valtiossa eli Espanjassa, 
- metsitetyn pinta-alan keskiarvo edunsaajaa kohti on noin 6 ha yksityisen metsityksen 
osalta. Asteikossa kauimpana toisistaan ovat Portugali (30 ha) sekä Kreikka, Saksa ja 
Itävalta (noin 1 ha) ja 
- valtioissa, joissa tehdään julkista metsitystä, metsitetyn pinta-alan keskiarvo edunsaajaa 
kohti on paljon merkittävämpi kuin yksityisen metsityksen osalta. Erityisesti 
Alankomaissa keskiarvo on yli 230 ha. 
Allaolevassa kaaviossa 7 kussakin jäsenvaltiossa metsitetty maatalousmaa jaetaan 
istutettujen puulajien mukaan havupuilla metsitettyyn pinta-alaan ja lehtipuilla ja 
sekametsillä (vähintään 75 prosenttia lehtipuita) metsitettyyn pinta-alaan. Kaaviossa 8 
esitetään metsityksessä käytettyjen puulajien osuus jokaisessa jäsenvaltiossa. 
Voidaan todeta, että yleisellä tasolla jakauma unionissa on 40 prosenttia havupuita ja 60 
prosenttia lehtipuita ja sekametsiä. Jakauma vaihtelee huomattavasti eri jäsenvaltioissa. 
Esimerkiksi Alankomaissa, Kreikassa ja Saksassa havupuiden osuus on alle 10 prosenttia ja 
Irlannissa niiden osuus on yli 80 prosenttia. 
250 000 
200 000 
£ 150 000 
100 000 
50 000 40% 
EU yhteensä 
ni.n D Lehtipuut ja sekametsät • Havupuut 
LIQTL h JZL+JZU. X=L.,, 
E UK IRL P F I D NL EL DK A FIN 
Kaavio 7: Havupuiden ja lehtipuiden osuus asetuksen 2080/92 mukaisesti metsitetyillä maatalousmailla 
2 685 ha 
(73%) 
15 100 ha 
(52%) 31018 ha 16 975 ha [ ,^^A 1 
(27%) (91%) l ^^ (l 
DK 
^13 800 ha 12 095 ha [ ^^^^B 
(48%) (20%) \^^^m 636 ha 5 855 ha 
(9%) (94%) 
48 382 ha 24 766 ha 
(80%) (94%) EL 379 ha 133 990 ha 
(6%) (56%) 
1 545 ha 6153 ha 
(6%) (95%) 3 103 730 ha 
(44%) 
IRL NL 
293 ha 
(89%) 
038 ha 39 228 ha / ^^B 10 658 ha 120 ha [ «^^A 57 ha 41 465 ha / ^^A 
(11%) (79%) l ^iW (21%) (68%) y ^V P2*) (67%) l ^^B 346 ha 
(5%) 
20 077 ha 
(33%) 
FIN 
Lehtipuut ja sekametsät 3 UK 
Havupuut 
Kaavio 8: Havupuiden ja lehtipuiden osuus jäsenvaltioiden asetuksen 2080/92 mukaisesti 
metsittämillä maatalousmailla 
Metsitetyn pinta-alan jakauma metsitetyn maatyypin mukaisesti on esitetty allaolevissa 
kaavioissa 9 ja 10. Yleisellä tasolla jakauma unionissa on seuraava: 61 prosenttia niittyjä ja 
pysyviä laitumia, 36 prosenttia viljelykelpoista maata ja kolme prosenttia pysyviä viljelmiä 
(viini- ja hedelmätarhoja jne.). Jakauma vaihtelee huomattavasti eri jäsenvaltioissa. 
Esimerkiksi Alankomaissa ja Tanskassa metsitetään pääasiassa viljelykelpoista maata, ja 
Itävallassa ja Irlannissa metsitys on melkein kokonaan tehty niityille ja pysyville laitumille. 
250 000 
200 000 
150 000 
100 000 
50 000 Ilo n Tn 3% 
61% 36% 
EU yhteensä 
• Pysyvät viljelmät (viini-ja 
hedelmätarhat) 
• Niityt ja pysyvät laitumet 
D Viljelykelpoinen maa 
FT -t C3 | en f 
NL EL DK A E UK IRL P I F D 
Kaavio 9: Metsitettyjen maatalousmaiden jakauma maatyypin mukaisesti 
3660 ha 
(99%) 
5 780 m 
(20%) 43 ha 11 802 ha 
(1%) (63%) 
3f ^\ 748ha 76768ha /^^^L 
6 781 ha 5 233 ha / ^^k (12%) (32%)/ ^^A 
(36%) (84%) 1 ^H 252 ha 1 ^^H V_7(4%) 9"- ^^^ 151 565 ha 
(84%) 
EL 
23 120 ha 3 024 ha 
(80%) (5%) A^^^^A 57 453 ha 26 535 ha / ^^^ 5 469 ha 
(17%) 
301 ha 
(1*) 6 499 ha 
(100%) 
IRL NL 
331 ha 38 117 ha 
(100%) (78%) 
^8431 ha /^^^ ^^^ 
71 ha/ ^B 83h> 7 500 ha f^i^^M 
3486ha (53%) l ^H (47%) (12%) l^aa^^H 54 097 ha 
(88%) 
FIN UK 
Viljelykelpoinen maa Niityt 
Pysyvät viljelmät 
Kaavio JO: Jäsenvaltioiden asetuksen 2080/92 mukaisesti metsittämän maatalousmaan 
jaottelu maatyypin mukaisesti 
Palkkio tulonmenetyksen korvaamiseksi 
Jäljempänä olevissa kaavioissa 11 ja 12 verrataan tulonmenetyksen korvaamiseksi maksetun 
palkkion edunsaajien lukumäärää ja toimialoja eri jäsenvaltioissa. 
YHTEENSÄ 
Maataloustuottajat 
Muut edunsaajat 
Kaavio 11: Tulonmenetyksen korvaamiseksi maksetun palkkion edunsaajat jäsenvaltioittain 
ja toimialoittain 
10 
Kaavio 12: Päätoimisten maataloustuottajien osuus tulonmenetyksen 
korvaamiseksi maksetun palkkion edunsaajista 
Voidaan todeta, että: 
- Itävallassa ja Tanskassa ei ole palkkion edunsaajia. Itävallan ohjelmassa ei ole päätetty 
kyseisen palkkion maksamisesta ja Tanskan ohjelmassa palkkio otettiin käyttöön vasta 
vuonna 1997 tehdyssä ohjelman muutoksessa, 
- eniten edunsaajia on Saksassa, jossa niiden osuus on yli 90 prosenttia metsityspalkkion 
edunsaajista, 
- Yhdistyneessä kuningaskunnassa palkkio maksetaan ainoastaan maataloustuottajille ja 
muissa jäsenvaltioissa se maksetaan sekä maataloustuottajille että muille edunsaajille. 
Maataloustuottajan ja muun edunsaajan välinen ero perustuu asetuksessa esitettyyn 
päätoimisen maataloustuottajan määritelmään, jonka mukaisesti päätoiminen 
maataloustuottaja saa vähintään 25 prosenttia kokonaistuloistaan suoraan tilalla 
tapahtuvasta maataloustuotannosta. Tämän vuoksi Suomessa ja Kreikassa, jossa on paljon 
osa-aikaisia maataloustuottajia, maataloustuottajien osuus edunsaajista on pienempi kuin 
muiden edunsaajien. 
Metsänparannukset 
Jäljempänä olevissa kaavioissa 13, 14 ja 15 esitetään jäsenvaltioiden toteuttamat 
metsänparannustoimenpiteet. Voidaan todeta seuraavaa: 
- edunsaajien lukumäärä (kaavio 13): yhteensä 80 prosenttia edunsaajista on kolmessa 
valtiossa (Saksa, Tanska ja Suomi). Muutamat jäsenvaltiot, kuten Ranska ja Irlanti eivät 
ole myöntäneet käytännöllisesti katsoen ollenkaan tukea maataloustuottajien omistuksessa 
olevien metsitettyjen alueiden parantamiseen tarkoitetuille investoinneille, 
- pinta-ala (kaavio 14): 85 prosenttia alueista, joilla on tehty metsänparannustoimenpiteitä, 
on kolmessa valtiossa (Saksa, Espanja ja Suomi) ja 
- metsäautotiet (kaavio 15): metsäautoteitä on tehty pääasiassa eteläisessä Euroopassa. 
lt 
9 000 T 8 385 
8 000 t M 7 363 A UK EL 
I 3% 1% 1% 
5% 
« 7000 
| 6 000 
F IRL NL 
EU yhteensä: 26 026 
Kaavio 13: Metsänparannus - edunsaajien lukumäärä 
80 000 
71 331 
38 474 38% 
21% 
6 709 
5138 3 602 1690 411 
_, (- , 1 
E FIN D I EL UK P DK A F IRL NL 
EU yhteensä: 184 433 ha 
Kaavio 14: Metsänparannus - pinta-ala 
3 000 
2 500 
2 000 
1 500 
1000 
500 2 580 
1436 
736 693 36% 
I_ 506 
III. 20% 
EL FIN A D DK UK F IRL NL 
EU yhteensä: 7 312 km 
Kaavio 15: Metsänparannus - metsäautotiet 
12 
V. KÄSITTELY JA PÄÄTELMÄT 
Seuraava analyysi perustuu asetuksen soveltamisesta vuosina 1993 - 1996 saatuihin tuloksiin. 
Tarkastelujakson lyhyys rajoittaa tulosten edustavuutta eikä salli lopullisten päätelmien 
tekemistä asetuksen soveltamisesta tai virallisen arvion antamista. 
1. Metsitys 
Tulokset 
1. Periaatteena maatalousmaan metsitys ei ole uusi ilmiö. Metsitykseen on annettu tukea jo 
kauan sekä yhteisön tasolla että joissakin jäsenvaltioissa. Vuosina 1980 - 1990 yhteisö 
käynnisti toimenpiteet maatalousmaan metsityksen tukemiseksi, kuten yhdennetyt 
Välimeren ohjelmat tai maatalouden rakenteisiin liittyvät toimenpiteet. Asetuksen 
2080/92 täytäntöönpano on kuitenkin uudelleen elvyttänyt tämän kaltaista metsitystä, 
mikä johtuu pääasiassa tulonmenetyksen korvaamiseksi maksetun palkkion 
käyttöönottamisesta, joka takaa edunsaajalle vuotuisen tulonlähteen jopa 20:ksi vuodeksi. 
2. Asetuksen mukainen maatalousmaan metsitys on keskittynyt pääasiassa neljään valtioon: 
Espanjaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Irlantiin ja Portugaliin (huolimatta vuosina 
1994 - 1995 vaivanneesta pitkästä kuivuudesta, joka hidasti suuresti metsitystä 
Pyreneitten niemimaalla). Näissä jäsenvaltioissa metsitetyn pinta-alan osuus on 81 
prosenttia unionissa metsitetystä kokonaispinta-alasta, ja niissä on 56 prosenttia kaikista 
edunsaajista (vertaa kaavio 2). 
Voidaan siis todeta, että toimenpidettä on sovellettu pääasiassa sellaisissa jäsenvaltioissa 
tai sellaisilla alueilla, joissa löytyy poliittista tahtoa metsäpinta-alan kasvattamiseen. 
Maataloustuotannon keskittyminen tuottavimmille viljelyalueille ja heikosti tuottavien 
maatalousmaiden syrjäytyminen on ollut ratkaiseva tekijä maatalousmaiden 
metsittämisessä näillä alueilla, joilla on usein seuraavia erityispiirteitä: 
- alhainen nykyinen metsitysaste, jonka kasvattamiseen on poliittista tahtoa 
puuteollisuuden vahvistamiseksi, 
- tunnustettu tarve hidastaa maaseudun taantumista käytöstä poistettavaa 
maatalousmaata metsittämällä ja siten vaikuttaa maataloustuottajien ja muiden 
omistajien aktiivisen osallistumisen kautta näiden maa-alueiden hyödyntämiseen ja 
maaseudun monialaiseen hallintaan kyseisillä epäsuotuisilla tai taantuneilla alueilla. 
3. Pinta-alan osalta yli 65 prosenttia metsityksestä on tehty metsäpalojen torjunnasta annetun 
asetuksen 2158/92 mukaisesti luokitelluilla alueilla, joilla on metsäpalovaara. Metsitys on 
kyseisillä alueilla tehokas keino maaperän pilaantumisen ja ilmastonmuutoksen 
torjumiseksi (on huomattava, että aavikoitumisen torjumista käsittelevän yleissopimuksen 
liitteessä IV suositellaan metsitystä aavikoitumisen vaikutuksien tasoittamiseksi). 
Tehdessään päätöksiä asetuksen 2080/92 mukaisten ohjelmien toteuttamisesta 
jäsenvaltioiden on varmistettava, että metsäpalojen torjuntatoimenpiteet yhdistetään 
metsitykseen niillä alueilla, joilla on metsäpalovaara, noudattamalla erityisesti sellaisia 
metsäpalojen torjuntasuunnitelmia, jotka komissio on hyväksynyt asetuksen 2158/92 
mukaisesti. 
4. Edunsaajien lukumäärän ja metsitettyjen hehtaarien määrän suhdetta vertailemalla (vertaa 
kaavio 6) voidaan todeta, että muissa jäsenvaltioissa metsitetyn pinta-alan keskiarvo 
edunsaajaa kohti on pääsääntöisesti pieni. Maatalousmaan jakautuminen pieniin aloihin 
13 
on näillä alueilla johtanut hyvin pienien alojen metsitykseen, viljeltyjen maa-alojen 
hajanaisuuteen ja sellaisten metsäalueiden asutukseen, joilla metsänhoito ei ole 
kannattavaa vaikka onkin maiseman kannalta hyödyllistä. Tällaisen pienimuotoisen 
metsityksen aiheuttaman tulonmenetyksen korvaamiseksi maksettu palkkio ei ole 
kuitenkaan maataloustuottajille merkittävä. Tilanteeseen voidaan esittää useita syitä: 
- maataloustuottajien taipumus uhrata vain pieni osa maistaan metsänhoitoon sen sijaan, 
että he vaihtaisivat toimialaansa kokonaan, 
- heikkolaatuisten maatalousmaiden (joiden tuottavuus on alhainen tai joiden 
koneistaminen on vaikeaa) hyödyntämisen tutkiminen yhtäjaksoisesti nykyisten 
metsitettyjen alueiden laajentamisen kanssa (olemassa olevan metsikön 
laajentaminen), 
- aikatekijä, joka mahdollistaa metsityksen porrastamisen usealle vuodelle ja siten 
ajankäytön paremman jakamisen metsänistutuksen ja paljon aikaa vievien 
maataloustuotantoon liittyvien toimien välillä. 
Koska maatalousmaan poistaminen tehdään usein asteittain, metsitykseen vapautuvat 
maa-alat ovat usein hajallaan, paloiteltuja ja limittäin sellaisten maa-alojen kanssa, joilla 
harjoitetaan maataloustuotantoa. Sellaisen kunnollisen metsän luominen (erityisesti 
huoltotien osalta), joka on hoidon ja hyödyntämisen kannalta riittävän suuri ja jonka 
hyödyntämisestä saaduilla varoilla voidaan siten mahdollisimman monessa tapauksessa 
rahoittaa metsän muut toiminnot eli suojelu ja virkistyskäyttö, edellyttää metsityksen 
suunnittelua maaseutualueilla ja maan hallintaa. Maatalousmaan ja metsien välisen 
tasapainon olemassaolo herättää kysymyksen siitä, voidaanko metsityksen 
täytäntöönpanokelpoisuuden edellytykseksi asettaa vähimmäispinta-ala tai vaatia 
hallintayksiköiden yhdistämistä (kuten esimerkiksi Alankomaiden ohjelmassa tehdään). 
Maatilojen pieni keskikoko unionissa aiheuttaa kuitenkin sen, että järjestelmä koskee vain 
suhteellisen vähäisiä pinta-aloja. Asetuksessa pyydetään jäsenvaltioita laatimaan itselleen 
suunnitteluväline metsitettävien alueiden sijaintia ja ryhmittelyä koskevia edellytyksiä 
määritellessään. 
Tämän vuoksi on välttämätöntä, että metsitys toteutetaan maaseutusuunnittelun 
yhteydessä. Pienten alojen metsityksen voidaan katsoa olevan hyödyllistä ympäristön ja 
perinteisen maatalousmaiseman kannalta huolimatta siitä, ettei se aina olekaan 
jäsenvaltioiden metsäpolitiikan vaatimusten tai YMP:n metsiin liittyvien tavoitteiden 
mukaista. Tärkeimpiä näkökohtia ovat monimuotoisempien uusien asutusten luominen, 
virkistystoiminnan edistäminen ja matkailun lisääminen. 
Tilastojen tulkinnassa on oltava varovainen. Mahdolliset toimet pienten maa-alojen 
yhdistämiseksi ja yhtenäisten, riittävän kokoisten metsien luomiseksi eivät esimerkiksi 
näy metsitetyn pinta-alan keskiarvossa edunsaajaa kohti. 
5. Metsitykseen käytettyä maatyyppiä (viljelykelpoinen maa, niityt tai pysyvät viljelmät) 
koskevien yleisten sääntöjen laatiminen on vaikeata. Voidaan kuitenkin todeta, että 
tilanteeseen liittyvät taloudelliset tosiseikat ovat todennäköisesti heikentäneet mahdollista 
ympäristöhyötyä, ja että 
- metsityksen aste on alhainen alueilla, joilla on suurviljelmiä ja joilla lisäarvo hehtaaria 
kohti on korkea. Maataloustuottajien omistuksessa oleva metsäpinta-ala on vähäinen. 
Mahdollisuudet maa-alan vapauttamiseen ovat hyvin pienet, ja toteutettu 
14 
pienimuotoinen metsitys on tehty tuulen tai eroosion haitallisten vaikutusten 
torjumiseksi tai metsästysalueiden perustamiseksi, 
- tehokasvatuksen alueilla, joilla lisäarvo ja vuokramaiden määrä ovat suhteellisen 
korkeita, harjoitetaan maataloutta ja metsitys on vähäistä, ja 
- metsitystä tehdään eniten pysyvillä niityillä sellaisilla alueilla, joilla kasvatus ei ole 
kovin tuottavaa ja sellaisilla viljelykelpoisilla mailla, joiden tuottavuus on alhainen, 
eli alueilla, joilla maatalouden lisäarvo hehtaaria kohti, maan myyntiarvo ja yleensä 
myös vuokrat ovat alhaisia. Yleiset olosuhteet näyttäisivät siten suosivan metsitystä. 
Palstat ovat sitäpaitsi uusjaon vuoksi usein hyvin lohkottuja, mikä haittaa sekä 
laajamittaista maataloutta että metsitystä. 
6. Asetuksessa 2080/92 asetetuissa rajoissa myönnettäviä tulonmenetyksen korvaamiseksi 
maksettavia palkkioita ja muiden maataloutta koskevien toimenpiteiden kuten kesannosta 
ja asetuksen 2078/92 mukaisesti maksettavia tukimääriä koskevien jäsenvaltioiden 
päätösten vaikutus on epäilemättä merkittävä. Esimerkiksi on todennäköistä, että Saksa on 
vähentänyt maataloustuottajien kiinnostusta metsitykseen maksamalla suurempaa 
palkkiota kesannolle kuin metsitykselle; Extremadurassa Espanjassa metsitysohjelma taas 
vaikuttaa olevan maanviljelijöistä houkuttelevampi vaihtoehto kuin maatalouden 
ympäristötoimenpiteet. Maataloustuottajien tekemiin päätöksiin vaikuttavat kuitenkin 
muut tekijät (esimerkiksi maan arvon alentuminen tai metsitetyn maatalousmaan 
palauttamisen vaikeus), ja pelkkä tukimäärien vertailu ei anna riittävää vastausta. 
Lisätutkimukset ovat tarpeen näiden tekijöiden kartoittamiseksi ja niiden merkityksen 
arvioimiseksi maataloustuottajien tekemissä valinnoissa. 
Tulonmenetyksen korvaamiseksi maksettavaa palkkiota koskeva toinen kysymys liittyy 
tukimäärien jaotteluun sen perusteella, onko edunsaaja päätoiminen maataloustuottaja vai 
ei, eli saako hän yli 25 prosenttia tuloistaan maataloudesta. Eron tekemisellä on oma 
logiikkansa YMP:n suuntaviivojen ja EMOTR:n tukiosaston rajallisten määrärahojen 
yhteydessä, mutta se aiheuttaa jäsenvaltioiden alalla toimiville virkamiehille hallinta- ja 
valvontaongelmia ja hidastaa metsitystä sellaisilla alueilla, joilla suuri osa maatalouden 
toimijoista saa alle 25 prosenttia tuloistaan maataloustuotannosta (näin on sekä unionin 
pohjoisessa osassa, jossa maatilat ovat usein pieniä ja niihin kuuluvat metsät suuria, että 
eteläisessä osassa, jossa maataloustuottajat eivät saa harjoittaa muuta toimintaa itse 
maatalouden lisäksi). 
7. Metsityksen mahdollista asemaa YMP:n uudistuksen yhteydessä yliarvioitiin suuresti 
1980-luvulla. Metsitettävän maatalousmaan suunnittelussa käytettävissä oleva maa-ala 
ainoastaan arvioitiin (15 - 20 miljoonaa hehtaaria) ottamatta huomioon niitä lukuisia 
ympäristöllisiä, taloudellisia, sosiaalisia ja oikeudellisia rajoituksia, jotka kehystävät ja 
määrittelevät vapautuneen maatalousmaan käyttömahdollisuuksia. 
8. Vain kolmen vuoden soveltamisen jälkeen on ennenaikaista arvioida asetuksen tuloksia 
siinä esitettyjen tavoitteiden osalta. Erottelemalla tavoitteisiin liittyvät kolme politiikkaa 
voidaan kuitenkin todeta seuraavaa: 
- YMP.an liittyvät tavoitteet: 
Vaikka maatalousmaan metsityksellä on todennäköisesti ollut ainoastaan pieni 
vaikutus maatalouden liikatuotannon vähentämiseen, sen vaikutus maaseudun 
kehitykseen on otettava huomioon: mikäli se pannaan täytäntöön tehokkaasti, se 
vaikuttaa maaperän hyödyntämisen dynaamiseen lähestymistapaan ja maaseudun 
15 
hyvään ylläpitoon tukemalla maataloustuottajien monialaisuutta ja korvaamalla 
tulonmenetystä sitä varten maksettavan palkkion avulla. 
- ympäristöpolitiikkaan liittyvät tavoitteet: 
Jotta metsitys vaikuttaisi myönteisesti luonnollisen ympäristön hallinnan ja ympäristön 
tasapainon väliseen yhteensoveltuvuuteen, on noudatettava useita sääntöjä, jotka 
liittyvät erityisesti metsitysohjelmien järjestelmiin ja edellytyksiin, niiden 
sijaintipaikkaan, lajien valintaan ja istutusta koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin. 
On varmasti olemassa tapauksia, joissa ohjelmien mukaisten ympäristöä koskevien 
edellytysten rikkomisen tai vaarallisen tulkinnan vuoksi metsityksellä on ollut 
kielteisiä ympäristövaikutuksia (esimerkiksi arvokkaiden biotooppien säilyttämiseksi 
asetettujen edellytysten rikkominen). Tällaisissa tapauksissa ohjelmiin on tehtävä 
välttämättömät muutokset etteivät tällaiset poikkeavuudet toistu. Lajien, paikan ja 
hoitomenetelmien tarkan valinnan ansiosta metsityksellä on yleensä merkittävä tehtävä 
ympäristönsuojelussa ja sillä voi olla useita myönteisiä ulkoisia vaikutuksia (eroosion 
hallinta, aavikoitumisen estäminen, luonnon monimuotoisuus, vesihuollon säätely 
jne.). Jos näitä muuttujia ei tarkkailla, niillä voi kuitenkin olla kielteistä vaikutusta 
ympäristöön. 
Maatalousmaan metsittäminen vaikuttaa sitäpaitsi kasvihuoneilmiön torjuntaan 
kasvattamalla hiilidioksidin sitomisastetta. Sen vaikutus on luonnollisesti hyvin 
vähäistä maailmanlaajuisen ilmastonmuutoksen yhteydessä. Maatalousmaiden 
metsitystä koskeva politiikka on kuitenkin merkittävä tekijä maailmanlaajuisessa 
ympäristöpolitiikassa, johon unioni on sitoutunut Riossa vuonna 1992 pidetyssä 
Yhdistyneiden kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssissa. 
- metsänhoitoa koskeviin politiikkoihin liittyvät tavoitteet: 
Ne jäsenvaltiot, jotka soveltavat vain omaan toimivaltaansa kuuluvaa metsänhoitoa 
koskevaa politiikkaa, ovat hyödyntäneet asetuksessa 2080/92 asetetun yhteisön 
kehyksen suhteellista joustavuutta (mikäli ovat noudattaneet kyseisen asetuksen 1 
artiklassa määriteltyjä tavoitteita) valitessaan kyseisen politiikan mukaisia vaihtoehtoja 
ja asettaessaan pääpainon joko omien metsäalojen kehittämiselle tai perustettujen 
metsäasutusten ympäristöllisille ja sosiaalisille tehtäville. Esimerkiksi Irlannissa, jossa 
toteuttamispolitiikan tavoitteena on metsäalan kaksinkertaistaminen seuraavien 30 
vuoden aikana, ohjelmassa painotetaan pääasiallisesti taloudellisesti hyvin tuottavia 
istutuksia (Sitkan metsäkuusi, mänty jne.) taloudellisesti elinkelpoisen metsäalan 
perustamiseksi. Sitävastoin Yhdistyneen kuningaskunnan ohjelman tavoitteena on 
liittää asetuksen soveltaminen yleiseen aluesuunnitteluohjelmaan, jossa tuetaan 
metsityksen maisemallisia ja ympäristöllisiä näkökohtia. 
9. Tietyt jäsenvaltiot ovat kokeneet hankaluuksia hallinnollisten säännöksiensä 
mukauttamisessa asetuksen uudenlaisen luonteen vuoksi. Näiden jäsenvaltioiden 
myöhemmin saaman kokemuksen ja komission suhteellisen joustavuuden ansiosta tilanne 
on parantunut. 
Päätelmät 
Asetusta 2080/92 on sovellettava kaikissa jäsenvaltioissa. Kukin jäsenvaltio voi vapaasti 
valita sen nojalla hyväksytyistä vaihtoehdoista itselleen soveltuvimman. Koska kyseinen 
yhteisön säädös on melko yleisluontoinen, jokainen valtio ja alue on mukauttanut asetusta 
omiin erityistarpeisiinsa ja omiin tavoitteisiinsa. 
16 
.Erityisetuihin, toteutettuihin politiikkoihin ja alueisiin liittyvät useat tekijät vaikuttavat 
myönteisesti tai kielteisesti maatalousmaan metsittämispäätökseen. Seuraavassa taulukossa 
esitetään joitakin näistä tekijöistä. 
Taulukko 3: Metsitystä koskevan tukitoimenpiteen kannustavia tekijöitä ja haittatekijöitä 
Toimiala Kannustavat tekijät Haittatekijät 
Maatalous, YMP 
j Aluesuunnittelu 
\ Työllisyys maatalousmaan heikko tuottavuus 
muiden lisätuloa tuovien tuotanto­
mahdollisuuksien tutkiminen 
metsien kulttuuriperinnön 
hyödyntäminen 
mahdollisuus työllistää ja 
hyödyntää maatalouden hiljaisina 
aikoina saatavilla olevaa 
työvoimaa muiden asetusten (2078/92, set-
aside) mukaisten tukien aiheuttama 
kilpailu 
epävarmuus yhteisön kansallisten 
tai alueellisten tukien 
jatkuvuudesta pitkällä aikavälillä 
toimenpiteen peruuttamattomuus 
(maan ottaminen uudelleen 
maatalouskäyttöön ei ole 
mahdollista) 
Ympäristö 
Lainsäädäntö maaseutualueiden ympäristön ja 
maiseman laadun parantaminen 
eroosion ja aavikoitumisen 
torjuminen lajivalinnasta johtuva 
maisemallisen arvon mahdollinen 
väheneminen 
ei sovelleta vuokramaahan 
metsäalan heikot suhdanteet 
maatalousmaan arvon aleneminen 
metsityksen jälkeen 
huomattavan suuret 
alkuinvestoinnit ja pitkä 
kuoletusaika Sosiaalis­
taloudellinen ja 
rahoituksellinen maataloustuottajan jälkeläisten ei 
tarvitse jatkaa maataloustuotantoa 
alueiden metsästysmahdolli­
suuksien paraneminen 
marginaalisten maa-alueiden 
(etäisyys, huono soveltuvuus, 
pienet metsänreunapalstat jne.) 
myyntiarvon kasvu 
virkistysalueiden ja vapaa-
ajanviettopaikkojen perustaminen 
taloudellisten sijoitusten 
monipuolistaminen 
suurten maaomaisuuksien 
kulttuuriperinnön hyödyntäminen 
joillakin alueilla 
2. Erityinen näkökohta: korkkitammi 
Korkkitammiviljelmät muodostavat joillakin Espanjan (dehesas) ja Portugalin (montados) 
alueilla erityisiä kasvillisuusalueita, joilla korkin tuotanto (joka on luokiteltu 
maataloustuotteeksi ja jota unioni tuottaa eniten maailmassa) usein yhdistetään maa-, metsä-
ja paimentolaistalouteen. Näillä alueilla on taloudellisia (tuotantoa, jolla on korkea lisäarvo 
(korkki) ja jonka kysyntä maailmanmarkkinoilla on kasvanut), sosiaalisia (työllisyys) ja 
ympäristöllisiä (aavikoitumisen torjunta, biologinen monimuotoisuus) etuja. 
Neuvoa-antavan korkkikomitean lausunnon mukaan asetuksella 2080/92 on ollut yleisesti 
myönteinen vaikutus koko alaan. Itse asiassa kyseisillä Espanjan ja erityisesti Portugalin 
17 
alueilla tukitoimenpiteet (metsitys ja metsänparannus) ovat kohdistuneet pääasiassa tämän 
tyyppisiin alueisiin. Korkkikomitea on kuitenkin korostanut, että 
metsänparannustoimenpiteen soveltaminen ainoastaan päätoimisiin maataloustuottajiin ei 
sovellu korkin tuotantoon, erityisesti tammen tuotannon pitkä kierto huomioon ottaen. 
3. Tuet metsitettyjen alueiden parantamiseen tarkoitetuille investoinneille 
Tulokset 
Metsitettyjen alueiden rationaalinen hoito on useilla alueilla osa maaseudun kehitystä ja 
suojelua. Metsitetyillä alueilla voi olla aktiivinen tehtävä taloudellisella tasolla 
(puuntuotanto, matkailu, metsästys) tai ne voivat olla maataloustuotannolle maareservi, joka 
voidaan käyttää merkittäviin investointeihin. 
Asetuksen 2080/92 mukaisesti metsitetyillä alueilla toteutetut investoinnit keskittyvät 
erityisesti seuraaviin tukitoimenpiteisiin: 
- Etelä-Eurooppa (Espanja, Portugali ja Kreikka): metsäpalojen torjunnasta annetun 
asetuksen 2158/92 säännösten kanssa yhdenmukaiset metsäpalojen torjuntatoimenpiteet 
(palonkatkaisulinjat, vedenottopaikat), metsäautotiet, tammimetsien uudistaminen ja 
parantaminen (erityisesti Portugalissa), 
- Pohjois-Eurooppa: tuulenmurtajien hoito Tanskassa sekä olemassa olevan ojituksen 
uudelleenrakentaminen ja vähän tuottavien asutusten uudistaminen Suomessa, 
- Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta: asutusten vakauden ja arvon kasvattamiseen 
tarkoitettuja metsänhoitotoimenpiteitä, 
- metsäautotieverkostoja laajennetaan useimmissa jäsenvaltioissa. 
Joissakin jäsenvaltioissa, erityisesti Ranskassa ja Irlannissa, ei ole käytetty käytännöllisesti 
katsoen ollenkaan metsitetyillä alueilla toteutetuille investoinneille myönnettyjä 
tukitoimenpiteitä: 
- Irlannin osalta tämä johtuu epäilemättä siitä, että asetuksen 2080/92 mukaisissa toimissa 
on keskitytty kokonaan metsitykseen ottaen huomioon, että EMOTR.n tukiosaston 
tavoitteen 1 yhteydessä hyväksytyssä metsäalan toimenpideohjelmassa annetaan 
mahdollisuus saada yhteisrahoitusta myös olemassa olevien metsien parantamiseen eikä 
ainoastaan metsitettyjen alueiden parantamiseen, 
- Ranskan osalta on todennäköistä, että kansallisissa tukijärjestelmissä ei aina sallita eron 
tekemistä maataloustuottajien ja muussa yksityisessä omistuksessa olevien metsien 
välillä, minkä vuoksi asetuksessa 2080/92 esitettyjen kelpoisuusvaatimusten täyttäminen 
on vaikeaa. 
Päätelmät 
Metsitettyjen alueiden parantamiseen tarkoitettujen tukitoimenpiteiden soveltaminen herättää 
erityisesti seuraavat kysymykset: 
- onko investoinneilla todellinen vaikutus metsitetyn alueen taloudellisen elinkelpoisuuden 
paranemiseen vai eivätkö ne pikemminkin vastaa nykyisen metsätalouden hallinnolle 
myönnettyjä tukia, jotka on siirretty koskemaan metsitettyjä alueita ja joilla useimmissa 
tapauksissa ainoastaan vahvistetaan nykyisiä kansallisia tukia? 
18 
koska asetuksessa tukitoimet rajataan koskemaan ainoastaan maatiloihin liittyviä 
metsitettyjä alueita - ja vaikka on varmaa, että sen ansiosta maisemaa ja useissa 
tapauksissa myös luonnon monimuotoisuutta voidaan parantaa - voidaanko asetuksen 
tavoitteet saavuttaa laajemminkin kuin ainoastaan osittain, koska tavoitteina ovat 
metsänhoidon voimavarojen parantaminen pitkällä aikavälillä ja paremmin ympäristön 
tasapainon kanssa yhteensopiva luonnollisen ympäristön hoito? Itse asiassa, vaikka 
tilastolliselta näkökannalta katsoen olemassa oleviin metsiin verrattuna metsitetyillä 
alueilla on merkittävä asema joillakin unionin alueilla, metsäpinta-alan rakenteen 
monimutkaisuuden (metsät ovat hajanaisia ja ne on jaettu hyvin monien omistajien 
yksityisomaisuudeksi, jotka eivät useinkaan ole päätoimisia maataloustuottajia) vuoksi 
ainoastaan metsitettyjä alueita koskevien toimien vaikutus on ainoastaan paikallinen ja 
rajallinen. 
Kyseisen toimenpiteen vaikutusta voitaisiin epäilemättä kasvattaa esimerkiksi sillä, että 
maataloustuottajilla olisi mahdollisuus vastata metsän yleisestä hoidosta ja tukemalla 
yhdenmukaisen metsänhoidon kehityksen yhteydessä sellaisia toimia, joita 
maataloustuottajat voisivat toteuttaa omien tilojensa ulkopuolella eli että he voisivat 
toim ia toisten om istam issa metsissä. 
* * 
* 
Lopuksi on paikallaan korostaa uudestaan sitä, että tämä asiakirja on ainoastaan 
toimintakertomus. Siinä ei analysoida tai arvioida sellaisia toimenpiteitä, joita ei voida 
toteuttaa nykyisessä asiaintilassa, mutta jotka voivat myöhemmin olla kiinnostavia. 
19 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 630 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 10 17 14 
Luettelonumero : CB-CO-97-647-FI-C 
ISBN 92-78-28229-4 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
9UD