9.

pyytää neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan huomioon seuraavat suositukset: a) Niiden olisi vaadittava jäsenvaltioita vauhdittamaan Istanbulin sopimuksen ratifiointia ja täytäntöönpanoa koskevia neuvotteluja. Niiden on tuomittava jyrkästi yritykset vetäytyä Istanbulin sopimuksen täytäntöönpanemiseksi ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi jo toteutetuista toimista. b) Niiden olisi kehotettava komissiota aloittamaan viipymättä tai lykkäyksettä rakentava vuoropuheluneuvoston ja jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä Euroopan neuvoston kanssa, jotta vastataan jäsenvaltioiden varauksiin, vastalauseisiin ja huolenilmauksiin ja varsinkin selkeytetään Istanbulin sopimuksen harhaanjohtavia tulkintoja erityisesti 3 artiklan c ja d kohdan sukupuoleen perustuvan väkivallan määritelmän ja sukupuolen määritelmän osalta Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutetun yleisten huomautusten perusteella. c) Niiden olisi pidettävä parlamentti ajan tasalla neuvotteluiden asiaankuuluvista näkökohdista kaikissa vaiheissa, jotta se voi asianmukaisesti käyttää oikeuksia, jotka sille on annettu perustamissopimuksissa SEUT-sopimuksen 218 artiklan mukaisesti. d) Niiden olisi varmistettava EU:n laaja-alainen liittyminen sopimukseen ilman rajoituksia, vaikka EU:n liittyminen Istanbulin yleissopimukseen on allekirjoitettu. e) Niiden olisi varmistettava, että jäsenvaltiot panevat sopimuksen asianmukaisesti täytäntöön, ja myönnettävä riittävästi taloudellisia ja henkilöstöresursseja naisiin kohdistuvan väkivallan ja sukupuoleen perustuvan väkivallan, mukaan lukien perheväkivalta, ehkäisemiseksi ja torjumiseksi, naisten ja tyttöjen voimaannuttamiseksi ja uhrien suojelemiseksi niin, että he voivat saada korvausta, erityisesti jos uhrit asuvat alueilla, joilla ei ole uhrien suojelupalveluja tai ne ovat hyvin suppeita. f) Niiden olisi kehotettava komissiota laatimaan naisiin kohdistuvan väkivallan ja sukupuoleen perustuvan väkivallan torjumista koskeva kokonaisvaltainen EU:n strategia, joka sisältää kattavan suunnitelman kaikenlaisten sukupuolten eriarvoisuuksien torjumiseksi ja yhdistää EU:n kaikki pyrkimykset poistaa naisiin kohdistuva väkivalta. g) Niiden olisi nimitettävä EU-koordinaattori, joka toimii EU:n edustajana osapuolten komiteassa Euroopan neuvostossa sen jälkeen, kun EU on ratifioinut Istanbulin sopimuksen. Koordinaattorin olisi vastattava kaikenlaisen naisiin ja tyttöihin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä ja torjumista koskevien politiikkojen ja toimenpiteiden koordinoinnista, täytäntöönpanosta, seurannasta ja arvioinnista. h) Niiden olisi varmistettava, että parlamentti sitoutuu täysin Istanbulin sopimuksen seurantaprosessiin EU:n liityttyä siihen, ja pyrittävä nopeasti sopimukseen käytännesäännöistä, jotka koskevat EU:n ja sen jäsenvaltioiden sopimuksen täytäntöönpanoa varten tekemää yhteistyötä, johon olisi otettava mukaan myös kansalaisyhteiskunnan organisaatiota, erityisesti naisten oikeuksia ajavia organisaatioita. i) Niiden olisi kehotettava komissiota ja jäsenvaltioita laatimaan käytännön ohjeita ja strategioita Istanbulin sopimuksen soveltamisesta sen sujuvan soveltamisen ja täytäntöönpanon varmistamiseksi niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat jo ratifioineet sen, ja vastattava niiden maiden huolenaiheisiin, jotka eivät vielä ole ratifioineet sitä, ja kannustettava niitä ratifiointiin. j) Niiden olisi varmistettava asianmukainen koulutus, menettelyt ja ohjeet kaikille ammattilaisille, jotka ovat tekemisissä sopimuksen soveltamisalaan kuuluvan väkivallan uhrien kanssa, jotta varmistetaan, että syrjintä tai uudelleen uhriksi joutuminen vältetään oikeudellisissa ja lääketieteellisissä menettelyissä ja poliisin käsittelyssä. k) Niiden olisi varmistettava, että saatavana on ehkäiseviä toimenpiteitä, jotta haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden, kuten vammaisten naisten, pakolaisnaisten, lapsiuhrien, raskaana olevien naisten, lbti-naisten ja lisätukitarpeita omaavien naisten erityistarpeisiin vastataan, mukaan lukien asiantuntijoiden tarjoamat riittävät terveydenhuollon palvelut ja turvallinen majoitus sukupuoleen perustuvan väkivallan uhriksi joutuneille naisille ja heidän lapsilleen. l) Niiden olisi huoltajuus- ja vierailuoikeuksista päättäessään otettava huomioon naisiin kohdistuvat merkittävät väkivaltatapaukset ja sukupuoleen perustuvan väkivallan merkittävät tapaukset, mukaan lukien perheväkivalta. Niiden olisi otettava huomioon myös lapsitodistajien oikeudet ja tarpeet tarjotessaan uhreille suojelu- ja tukipalveluja. m) Niiden olisi edistettävä aktiivisesti asenteiden ja käyttäytymisen muutosta, torjuttava seksismiä ja stereotyyppisiä sukupuolirooleja myös edistämällä sukupuolineutraalia kieltä sekä pyrkimällä yhteisillä ponnisteluilla tarttumaan median ja mainonnan keskeiseen osaan tässä asiassa ja kannustamalla kaikkia, myös miehiä ja poikia, osallistumaan aktiivisesti kaikenlaisen väkivallan ehkäisemiseen. Niiden olisi siksi kehotettava jäsenvaltioita hyväksymään ja toteuttamaan aktiivisia politiikkoja, joilla edistetään sosiaalista osallisuutta, kulttuurien välistä vuoropuhelua, seksuaali- ja suhdekasvatusta, ihmisoikeuskoulutusta ja syrjinnänvastaisuutta, sekä tarjoamaan sukupuolten tasa-arvokoulutusta lainvalvontaviranomaisille ja oikeusalan ammattilaisille, ja kannustettava jäsenvaltioita ottamaan koulutusjärjestelmiensä tavoitteeksi poistaa kaikki esteet, jotka ovat sukupuolten todellisen tasa-arvon tiellä, ja täysipainoisesti edistämään tätä päämäärää. n) Niiden olisi kannustettava jäsenvaltioita toteuttamaan politiikkaa, jonka tavoitteena on rakentaa väkivallattomia yhteiskuntia, ja hyödyntää siten Istanbulin sopimusta. o) Niiden olisi varmistettava, että väkivallan vastaisissa ennakoivissa toimenpiteissä tunnustetaan sukupuoleen perustuva todellisuus, jossa ehdoton enemmistö tekijöistä on miehiä. Niiden olisi kannustettava jäsenvaltioita käyttämään näyttöön perustuvia väkivallan vähentämistaktiikoita tämän ongelman ratkaisemiseksi. p) Niiden olisi toteutettava maahanmuuttoa ja turvapaikkaa koskevan sopimuksen 60 ja 61 artiklan mukaisia tarvittavia toimenpiteitä ja otettava huomioon se, että laillisilla ja laittomilla maahanmuuttajanaisilla ja -tytöillä ja naispuolisilla turvapaikanhakijoilla on oikeus elää vapaana väkivallasta sekä julkisessa että yksityiselämässä ja että he ovat erityisen alttiita sukupuoleen perustuvalle väkivallalle, kun muistetaan, että sukupuoleen perustuva väkivalta, naisten sukuelinten silpominen mukaan lukien, voidaan tunnustaa yhdeksi vainoamisen muodoksi, ja että uhrit voivat näin saada vuoden 1951 pakolaisyleissopimuksen tarjoaman suojan; niiden olisi varmistettava, että jäsenvaltiot noudattavat sukupuolinäkökohdat huomioon ottavaa lähestymistapaa kaikissa turvapaikka- ja vastaanottomenettelyissä ja noudattavat palauttamiskiellon periaatetta. q) Niiden olisi edistettävä sukupuolitietoista budjetointia keinona ehkäistä ja torjua sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa asiaankuuluvilla politiikanaloilla sekä varmistettava voimavarat ja rahoitus väkivallan uhrien ja siitä selvinneiden oikeusturvan takaamiseksi. r) Niiden olisi parannettava ja edistettävä Istanbulin sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia kaikenlaisia väkivaltatapauksia koskevan asiaankuuluvan eritellyn ja vertailtavan tiedon keräämistä yhteistyössä Euroopan tasa-arvoinstituutin kanssa mukaan lukien tekijöiden iän ja sukupuolen sekä tekijän ja uhrin välisen suhteen mukaan eriytetyt tiedot, jotta luodaan yhteiset menetelmät tietokantojen ja dataan perustuvien arviointien vertaamiseen, varmistetaan ongelman ymmärtäminen paremmin sekä lisätään tietoisuutta ja arvioidaan ja parannetaan jäsenvaltioiden toimia, joilla ehkäistään ja torjutaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa;