EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 13.3.2017 COM(2017) 58 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE alkoholijuomien ainesosaluetteloa ja ravintoarvoilmoitusta koskevista pakollisista merkinnöistä



SISÄLLYSLUETTELO KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE alkoholijuomien ainesosaluetteloa ja ravintoarvoilmoitusta koskevista pakollisista merkinnöistä 1.Johdanto 2.Historiaa 3.Alkoholijuomien merkintöjä koskeva EU:n lainsäädäntö 3.1.Asetus (EU) N:o 1169/2011 3.2.Alkoholijuomien merkintöjä koskevat muut EU:n säädökset 4.Jäsenvaltioiden lainsäädäntö sekä tilanne kansainvälisellä tasolla ja kolmansissa maissa 4.1.Jäsenvaltiot 4.2.Kansainväliset järjestöt ja kolmannet maat

5.Kuluttajien tietämys ja kiinnostus 6.Sidosryhmät 7.Toimenpidepyynnöt 7.1.Maailman terveysjärjestö 7.2.Euroopan parlamentti ja neuvosto 7.3.Komission toteuttama jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kuuleminen 8.Päätelmät



1.Johdanto Tällä kertomuksella täytetään velvoite, joka on asetettu komissiolle elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annetun asetuksen (EU) N:o 1169/2011 , jäljempänä ’asetus’, 16 artiklan 4 kohdassa. Kyseisellä säännöksellä vapautetaan yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia sisältävät juomat ainesosaluettelon ja ravintoarvoilmoituksen pakollista merkitsemistä koskevasta velvoitteesta. Säännöksen mukaan komission on laadittava kertomus, jossa otetaan kantaa siihen, olisiko alkoholijuomiin sovellettava tulevaisuudessa erityisesti energiasisältöä koskevien tietojen ilmoittamisvaatimusta. Kertomuksessa on määrä myös antaa perustelut mahdollisille vapautuksille ottaen huomioon tarpeen varmistaa johdonmukaisuus unionin muiden asiaan liittyvien politiikkojen kanssa ja tarkastella samassa yhteydessä, onko tarpeen ehdottaa alkoholipitoisten juomasekoitusten (alkopops) määritelmää. Asetuksessa säädetään perusta kuluttajansuojan korkean tason varmistamiseksi elintarviketietojen osalta. Siinä varmistetaan, etteivät elintarvikkeiden merkinnät johda kuluttajia harhaan ja että kuluttajat pystyvät tekemään tietoon perustuvia valintoja. Ainesosaluettelo ja ravintoarvoilmoitus ovat olennaisia osatekijöitä, joiden pohjalta voidaan tehdä tietoon perustuvia valintoja. Ravintoarvomerkinnät voivat jonkin verran edistää alkoholin kohtuukäyttöä. Tässä kertomuksessa tarkastellaan alkoholijuomien ainesosaluettelon ja ravintoarvoilmoituksen merkitsemiseen liittyviä kysymyksiä kuitenkin vain elintarvikkeen yksilöllisyyttä ja ominaisuuksia koskevien kuluttajille annettavien tietojen näkökulmasta. Kertomus perustuu alkoholijuomien merkintöjä koskeviin kannanottoihin, joita eri asianomaiset osapuolet ovat esittäneet ennen asetuksen antamista ja sen jälkeen.



2.Historiaa Alkoholijuomia koskeva erityisjärjestely ei perustu asetukseen. Ainesosaluettelon merkitsemisestä säädetään ensimmäisessä EU:n tasolla annetussa yleisessä merkintöjä koskevassa säädöksessä, jonka mukaan ”yli 1,2 tilavuusprosenttia alkoholia sisältävien juomien osalta neuvosto päättää komission ehdotuksesta ainesosien merkitsemistä koskevista säännöksistä ennen 22. joulukuuta 1982”. Komissio esitti vuosina 1982 ja 1992 ehdotukset edellä mainitun velvoitteen täyttämiseksi, mutta neuvosto ei päässyt yhteisymmärrykseen kummastakaan ehdotuksesta. Sen jälkeen komissio esitti helmikuussa 1997 uuden ehdotuksen, joka otettiin lopulta neuvoston työryhmän esityslistalle joulukuussa 2002. Valtaosa jäsenvaltioista oli kyseisessä kokouksessa yksimielisiä siitä, että alkoholijuomien ainesosien merkintöjen olisi vastattava tarkistettuja yleisiä merkintäsääntöjä entistä tarkemmin.

Näiden keskustelujen jälkeen ei ole otettu käyttöön alkoholijuomien ainesosien yleisiä merkintöjä koskevia säännöksiä, vaikka allergia- tai intoleranssioireita mahdollisesti aiheuttavien ainesosien merkitsemistä koskevat erityiset EU:n vaatimukset kattoivat myös alkoholijuomat. Komission ehdotuksessa asetukseksi elintarvikkeita koskevien tietojen antamisesta kuluttajille alkoholijuomat, mukaan lukien alkoholia sisältävät juomasekoitukset, kuten virvoitusjuoman ja tislatun alkoholijuoman sekoitukset, kuuluvat olutta, viiniä ja tislattuja alkoholijuomia lukuun ottamatta sen vaatimuksen piiriin, jonka mukaan merkinnässä on oltava luettelo ainesosista ja ravintoarvoilmoitus. Tämä poikkeus ulotettiin Euroopan parlamentin aloitteesta koskemaan kaikkia alkoholijuomia, ja annetussa asetuksessa vaadittiin komissiota laatimaan tämä kertomus. 3.Alkoholijuomien merkintöjä koskeva EU:n lainsäädäntö 3.1.Asetus (EU) N:o 1169/2011 Asetuksessa säilytetään pakollinen ainesosaluettelo ja otetaan käyttöön pakollinen ravintoaineilmoitus (energiasisältö ja rasvan, tyydyttyneiden rasvojen, hiilihydraatin, sokereiden, proteiinin ja suolan määrät) 16. joulukuuta 2016 alkaen. Alkoholijuomat eivät kuulu näiden säännösten piiriin. Ainesosaluettelon osalta tiettyjen allergioita tai intoleransseja aiheuttavien aineiden ja tuotteiden merkintöjä koskevaa 21 artiklaa sovelletaan aiemman lainsäädännön tavoin alkoholijuomiin. Kuluttajille tiedotetaan näin ollen, kun alkoholijuomat sisältävät jotain asetuksen liitteessä II yleisimpinä allergeeneina lueteltuja aineita tai tuotteita, kuten viiniin lisättyjä sulfiitteja. Asetuksen liitteessä II ei kuitenkaan mainita sellaisia muita elintarvikkeiden ainesosia, joita lainsäädäntövallan käyttäjät eivät ole ottaneet huomioon laatiessaan luetteloa aineista, jotka voivat aiheuttaa allergisia reaktioita tietyissä kuluttajaryhmissä. Näitä ainesosia ei näin ollen tarvitse mainita alkoholijuomien merkinnöissä, koska alkoholijuomissa ei ole ainesosaluetteloa. Vaikka ainesosien luetteloimista ei vaadita alkoholijuomien osalta, elintarvikealan toimijat voivat antaa nämä tiedot vapaaehtoisesti kuluttajille. Vapaaehtoisia tietoja annettaessa on asetuksen 36 artiklan mukaisesti noudatettava säännöksiä, jotka koskevat pakollista ainesosien luetteloimista. Asetuksen 41 artiklassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus pitää voimassa kansalliset toimenpiteet alkoholijuomien ainesosien luetteloimisesta siihen saakka, kun yhdenmukaiset EU:n säännökset on annettu. Ravintoarvomerkintöjen osalta asetuksen johdanto-osan 42 kappaleessa kannustetaan elintarvikealan toimijoita antamaan vapaaehtoisuuden pohjalta ravintoarvoilmoitukseen sisältyvät tiedot elintarvikkeista, kuten alkoholijuomat. Toimijoiden olisi voitava ilmoittaa niiden osalta ainoastaan ravintoarvoilmoituksen tietyt osatekijät. Tätä varten asetuksessa annetaan mahdollisuus rajata vapaaehtoisen ravintoarvoilmoituksen sisältö käsittämään vain energiasisällön. Asetuksen liitteessä XIV säädetään energiasisällön laskentaan käytettävät muuntokertoimet. Alkoholin energiasisältö lasketaan käyttämällä muuntokerrointa 29 kJ/g eli 7 kcal/g. Asetuksen 9 artiklan k alakohdan mukaan juomien todellinen alkoholipitoisuus on ilmoitettava tilavuusprosentteina, jos alkoholipitoisuus on suurempi kuin 1,2 tilavuusprosenttia. Kyseessä on pakollinen tieto, jota edellytettiin jo aiemmassa lainsäädännössä . 3.2.Alkoholijuomien merkintöjä koskevat muut EU:n säädökset Asetuksessa (EU) No 1308/2013 on säädetty kattavasti useista teknisistä vaatimuksista, jotka koskevat kaikkia viininvalmistuskäytäntöjä, viininvalmistusmenetelmiä ja viinien päällysmerkintöjä. Tässä asetuksessa selostetaan, mitä aineita valmistusprosessissa todennäköisesti käytetään, ja esitetään kyseisten aineiden käyttöedellytykset sallittuja viininvalmistuskäytäntöjä ja -käsittelyjä koskevan luettelon avulla. Tislattuja alkoholijuomia koskevassa EU:n säädöksessä säädetään, että jos tislatun alkoholijuoman merkinnöissä ilmoitetaan maatalousperäisen etyylialkoholin valmistamiseen käytetty raaka-aine, kaikki käytetyt maatalousperäiset alkoholit on mainittava määrien mukaisessa alenevassa järjestyksessä. Tässä säädöksessä säännellään myös kypsytysaikaa koskevia merkintöjä, ilmaisua ”sekoite” (blend) ja maantieteellisiä merkintöjä. Maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten on oltava menetelmiä ja koostumusta koskevien vaatimusten mukaisia ja myös myyntitunnuksia ja juoman laatua, esim. alkoholin valmistukseen käytettyä raaka-ainetta koskevien erityisten merkintävaatimusten mukaisia. Alkoholijuomiin ei saa liittää terveysväitteitä, ja ravitsemusväitteiden osalta sallitaan ainoastaan väitteet, joissa viitataan vähäiseen alkoholipitoisuuteen tai alkoholin tai energian määrän vähentämiseen. Jos tällaisia ravitsemusväitteitä esitetään, on annettava myös ravintoarvoilmoitus. 4.Jäsenvaltioiden lainsäädäntö sekä tilanne kansainvälisellä tasolla ja kolmansissa maissa 4.1.Jäsenvaltiot Tässä kerrotaan vain niistä jäsenvaltioiden lainsäädännöllisistä toimenpiteistä, jotka liittyvät ainesosaluetteloon ja ravintoarvoilmoitukseen. Jotkut jäsenvaltiot (Irlanti, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Liettua, Luxemburg, Portugali, Romania, Saksa, Suomi, Tšekki ja Unkari) pitivät voimassa tai hyväksyivät kansallisia toimenpiteitä, joissa säädetään alkoholijuomien tai vain tiettyjen alkoholijuomien ainesosien tai vain tiettyjen ainesosien merkintöjä koskevia lisävaatimuksia. Itävalta vaatii ravintoarvoilmoituksen osalta sokerin määrän merkitsemistä tiettyihin viinituotteisiin. Asetus (EU) N:o 1169/2011 ei mahdollista ravintoarvoilmoituksia koskevan kansallisen lainsäädännön osalta samaa joustavuutta kuin ainesosaluettelon osalta. Romania ja Irlanti ilmoittivat siitä huolimatta direktiivin (EU) N:o 2015/1535 mukaisessa ilmoitusmenettelyssä lainsäädäntöluonnoksista, joiden mukaan alkoholijuomien merkinnöissä on oltava ravintoarvoa koskevia tietoja.

4.2.Kansainväliset järjestöt ja kolmannet maat Kansainvälisellä tasolla esipakattujen elintarvikkeiden merkintöjä koskevassa Codex Alimentariuksen standardissa alkoholijuomia ei vapauteta pakollisen ainesosaluettelon antamista koskevasta velvoitteesta. Elintarvikemerkintöjä koskevien Codex-suuntaviivojen ravintoarvoilmoituksen olisi oltava pakollinen lukuun ottamatta tapauksia, joissa ilmoitus ei olisi tarkoituksenmukainen kansallisten olosuhteiden vuoksi. Tietyille elintarvikkeille voidaan antaa vapautus esimerkiksi vähäisen ravitsemuksellisen tai ravinteellisen merkityksen tai pienen pakkauskoon vuoksi. Eräissä kolmansissa maissa, esimerkiksi Yhdysvalloissa, Brasiliassa Kanadassa, Kiinassa, Intiassa, Meksikossa, Uudessa-Seelannissa, Venäjällä ja Sveitsissä, tiettyjen alkoholijuomien ainesosaluettelon antaminen on pakollista. 5.Kuluttajien tietämys ja kiinnostus Kuluttajien suhtautumista alkoholijuomia koskeviin tietoihin tutkittiin komission tilaamassa selvityksessä, joka koski elintarvikkeista annettavien tietojen vaikutuksia kuluttajien päätöksentekoon. Kahdeksassa jäsenvaltiossa annettiin yhteensä 2 031 henkilölle tietoja alkoholijuomien, kuten oluen, viinin ja tislattujen alkoholijuomien, energiasisällöstä. Sen jälkeen heiltä kysyttiin, mitä tietoja alkoholijuomista olisi hyvä antaa tulevaisuudessa. Lähes puolet (49 %) vastaajista halusi tietoja alkoholijuomien energiasisällöstä, ja 16 prosenttia ilmoitti aikovansa vähentää alkoholinkulutustaan näiden tietojen perusteella. Vuonna 2014 tehdyn panimoliiton teettämän selvityksen mukaan kuluttajien tietämys alkoholijuomien ravintoarvosta ja ainesosista on vähäinen. Selvitykseen osallistui noin 5 400 vastaajaa kuudesta eri jäsenvaltiosta, ja sen tavoitteena oli antaa mahdollisimman edustava kuva tilanteesta. Selvityksen tulokset osoittavat, että kuluttajilta puuttuu tietoa erityyppisten selvityksessä mukana olleiden alkoholijuomien (oluen, viinin ja tislattujen alkoholijuomien) sisältämien hiilihydraatin, kalorien ja rasvan määrästä sekä kyseisten juomien valmistukseen käytettävistä ainesosista. Kuten kuvasta 1 käy ilmi, selvityksessä todettiin myös, että vastaajat olivat varsin kiinnostuneita saamaan alkoholijuomista niitä ainesosia ja ravintoarvoja koskevia tietoja, joita parhaillaan annetaan muista elintarvike- ja juomatuotteista. Kuva 1: Kiinnostus kaikista elintarvike- ja juomatuotteista annettavia samoja ravintoarvo- ja ainesosatietoja kohtaan riippumatta siitä, sisältävätkö ne alkoholia Lähde: GfK Belgium (2014) Samassa selvityksessä annettiin myös tietoa siitä, miten pakkausmerkintöjen ulkopuolisia tietoja voi saada ja miten niitä käytetään. Vastaajista 34–51 prosenttia käytti näitä tietoja ajoittain, usein tai aina (kuva 2). Kuva 2: Pakkausmerkintöjen ulkopuolisten tietolähteiden käyttö alkoholijuomien ravintoarvoja ja

ainesosia koskevien tietojen saamiseksi Lähde: GfK Belgium (2014) 6.Sidosryhmät Samaan aikaan kun komissio esitti ehdotuksen asetukseksi elintarvikkeita koskevien tietojen antamisesta kuluttajille, tehtiin myös selvitys, jossa kartoitettiin eri toimijoiden kantaa alkoholijuomien merkintöihin. Siinä esitetään tuottajien, vähittäiskauppiaiden, viranomaisten ja kansalaisjärjestöjen kannat. Kuva 3: Reaktiot toteamukseen ”alkoholijuomien merkinnöissä olisi esitettävä juoman ainesosaluettelo ja ravitsemukselliset ominaisuudet” Lähde: CRIOC (2007)

Osa kannoista on muuttunut kyselyn tekemisen jälkeen. Kuluttajien edustajat katsovat , että alkoholijuomien ja muiden elintarvikkeiden merkintöjen välistä epäjohdonmukaisuutta ei voida hyväksyä ja että ainesosaluettelon ja ravintoarvoilmoituksen olisi oltava pakolliset kaikissa alkoholijuomissa, jotta kuluttajat voisivat tehdä käyttämiensä alkoholijuomien laatua ja määrää koskevia tietoon perustuvia valintoja. Alkoholijuomien pakollista ainesosaluetteloa on vaatinut myös eurooppalainen oluenkuluttajien järjestö . Kansanterveysjärjestöt puoltavat ainesosien ja ravintoarvoilmoituksen pakollista merkitsemistä osana kattavaa strategiaa, jossa kuluttajille annetaan alkoholia koskevia tietoja ja valistusta. Kansalais- ja kansanterveysjärjestöistä koostuva ryhmä, jonka tavoitteena on estää ja vähentää alkoholihaittoja Euroopassa, katsoo, että kuluttajilla on oikeus saada käyttämiensä alkoholijuomien ainesosia koskevat tiedot. Ennen kaikkea olisi annettava ravintoarvotietoja, kuten energian määrä, jotta kuluttajat voisivat entistä paremmin seurata ruokavaliotaan ja noudattaa terveitä elämäntapoja. Alan suhtautuminen asiaan on muuttunut viime aikoina merkittävästi. Kun elintarvikealan toimijat vastustivat aiemmin kaikkia lisämerkintävaatimuksia, nykyään valtaosa aloista myöntää, että kuluttajilla on oikeus saada juomien sisältöä koskevat tiedot. Eri alojen toimijat kehittävät ja toteuttavat koordinoituja tai itsenäisiä vapaaehtoisia toimenpiteitä lisätietojen antamiseksi kuluttajille. Eurooppalaisia panimoja edustavan järjestön mukaan kuluttajilla on oikeus tietää, mitä he kuluttavat. Edellä mainitut panimot toteuttivat vapaaehtoisuuteen perustuneen European Beer Pledge -toimenpiteen . Siihen osallistuneet tahot sitoutuivat toteuttamaan koordinoituja ja mitattavissa olevia toimia kuluttajille annettavien tietojen parantamiseksi antamalla muun muassa oluita koskevia ravintoarvotietoja. Ne katsovat, että toimijoiden olisi voitava itse päättää näiden tietojen antamisesta etiketissä tai muissa ympäristöissä, kuten verkkosivuilla tai QR-koodiin (quick response) perustuvissa sovelluksissa. Kahdessa jälkimmäisessä tapauksessa oluen etiketissä olisi oltava selkeä linkki tietoihin. Osa järjestön jäsenistä sisällyttää jo nyt vapaaehtoisesti etiketissä tai sen ulkopuolella annettaviin tietoihin ainesosaluettelon, kalorimäärän tai kattavan ravintoarvoilmoituksen (energian, rasvan, tyydyttyneiden rasvojen, hiilihydraatin, sokereiden, proteiinin ja suolan määrät). Tislattujen alkoholijuomien ala katsoo, että kuluttajat hyötyisivät, jos he saisivat selkeämpää ja merkityksellisempää tietoa kuluttamiensa juomien sisällöstä, ja että kuluttajien olisi saatava johdonmukaista tietoa tislattujen alkoholijuomien vastuullisesta käytöstä, jotta he voisivat tehdä elämäntapaan liittyviä terveellisempiä valintoja. Ala tukee kalorimäärää koskevien erikseen sovitettujen tietojen antamista kuluttajille. Nämä tiedot voitaisiin antaa jollain muulla tavalla kuin etikettiin tehtävillä merkinnöillä. Näin varmistettaisiin, että kaikki tiedot olisivat käytettävissä sellaisin vaihtoehtoisin välinein, joita kuluttajien olisi helpompi käyttää. Osa tuottajista on sitoutunut antamaan kyseiset tiedot etiketissä. Monet tislattujen alkoholijuomien tuottajat antavat kuitenkin energiasisältöä koskevat tiedot jo nyt verkkosivuillaan sekä sosiaalisessa mediassa ja muilla foorumeilla. Jotkut niistä ovat sitoutuneet laajentamaan näiden tietojen sisältöä ja antamaan ravintoarvoilmoituksen kokonaisuudessaan. Viinialan mukaan tasapainoinen ruokavalio on olennainen osa terveellistä elämäntapaa ja kuluttajien olisi harkittava huolellisesti, mitä he juovat ja syövät. Ala on sitoutunut antamaan kuluttajille vapaaehtoisesti kaloreja koskevia ravintoarvotietoja tarkoitukseen sopivalla tavalla ja suosimalla erityisesti pakkausmerkintöjen ulkopuolista tukea. Alalla on aloitettu koordinoituja toimia ja yhteisellä verkkosivustolla annetaan kaloreita koskevia tietoja annosta kohti tai viiniryhmää kohti. Tislattuja alkoholijuomia, viiniä ja olutta valmistava monikansallinen yritys sitoutui antamaan kuluttajille kattavan ravintoarvoilmoituksen annosta kohti ja 100 ml:aa kohti kaikkien sen valikoimaan kuuluvien alkoholijuomien etiketeissä. Uusi ravintoarvoja koskeva pakkausmerkintä on jo kehitetty. Se perustuu eri puolilla maailmaa tehtyyn selvitykseen, jossa kartoitettiin, mitä tietoja pakkausmerkinnöissä olisi oltava ja miten ne olisi toteutettava. Pakkauksia muutetaan vähitellen, ja tavoitteena on saada ensimmäiset uusilla merkinnöillä varustetut tuotteet myyntiin vuoden 2017 alussa. Osa näistä sitoumuksista on tehty myös EU:n alkoholi- ja terveysfoorumiin puitteissa. Se on foorumi, jolla EU:n tasolla toimivat elimet voivat käydä keskusteluja, verrata toimintamalleja ja toteuttaa alkoholihaittojen torjuntaan tähtääviä toimia. On vielä liian aikaista tehdä näitä viimeaikaisia vapaaehtoisia toimenpiteitä koskevia arvioita. On kuitenkin odotettavissa, että kuluttajat kiinnostuvat niiden johdosta ainesosaluettelon ja ravintoarvoilmoituksen aiempaa järjestelmällisemmästä tarjoamisesta. Alkoholijuomien tuottajat ovat yleensä sitä mieltä, että merkintöjä koskevia uusia vaatimuksia olisi sovellettava samalla tavalla kaikentyyppisiin alkoholijuomiin,. 7.Toimenpidepyynnöt 7.1.Maailman terveysjärjestö Maailman terveysjärjestön alkoholin aiheuttamien haittojen vähentämistä koskevassa eurooppalaisessa toimintasuunnitelmassa vuosille 2012–2020 katsotaan, että terveyden kannalta keskeiset ainesosat sekä kalorimäärä olisi sisällytettävä merkintöihin. Lisäksi siinä katsotaan, että alkoholijuomien merkintöjen olisi yleensä oltava samat kuin muiden elintarvikkeiden sen varmistamiseksi, että kaikki tiedot tuotteen sisällöstä ja koostumuksesta ovat kuluttajien käytettävissä heidän terveytensä ja etujensa suojelemiseksi. Euroopan aluekomiteassa syyskuussa 2011 tämän toimintasuunnitelman hyväksyi 53 maata mukaan lukien EU:n jäsenvaltiot. Maailman terveysjärjestö katsoo myös, että energiasisältö on tärkein merkintöihin sisällytettävä ravintoarvoon liittyvä tieto. 7.2.Euroopan parlamentti ja neuvosto Euroopan parlamentti kehottaa 29. huhtikuuta 2015 antamassaan päätöslauselmassa komissiota muun muassa esittämään alkoholijuomien kalorimäärän merkitsemistä pakkauksiin koskevan lainsäädäntöehdotuksen viimeistään vuonna 2016. Päätöslauselmassa katsotaan, että vaikka ainesosaluettelon ja ravintoarvotietojen pakollista merkitsemistä koskevat asetuksen (EU) N:o 1169/2011 vaatimukset eivät kata alkoholijuomia, alkoholiin liittyvien riskien luonne edellyttää kuitenkin perinpohjaista tiedottamista alkoholijuomista. Komissiolle toimitettiin myös alkoholijuomien merkintöjä koskevia monia kirjallisia kysymyksiä, joissa pyydettiin tämän kertomuksen laatimista. Niissä myös korostettiin, etteivät ainesosaluettelon ja ravintoarvotietojen merkitsemistä koskevat nykyiset vapautukset ole perusteltuja, ja vaadittiin laatimaan säädösaloitteita alkoholijuomien merkintöjen vahvistamiseksi. Neuvosto kehottaa 7. joulukuuta 2015 hyväksytyissä päätelmissä komissiota harkitsemaan mahdollisuutta ottaa käyttöön alkoholijuomien ainesosien ja etenkin energiasisältöä koskevan ravintoarvoilmoituksen pakolliset merkinnät.