Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen osakertomus /* KOM/99/0596 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen osakertomus SISÄLLYSLUETTELO I Johdanto II Jäsenvaltioiden asettamat pakkausjätteen kierrätystä ja hyödyntämistä koskevat määrälliset tavoitteet III Jäsenvaltioiden saavuttamat hyödyntämis-, kierrätys- ja uudelleenkäyttö- tavoitteet IV Käytettävissä olevien lukujen arviointi I JOHDANTO Oikeusperusta Pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun neuvoston direktiivin 94/62/EY [1] 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään, että "Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat komission antaman osakertomuksen perusteella, ja neljän vuoden kuluttua 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta ajankohdasta lopullisen kertomuksen perusteella, jäsenvaltioissa 1 kohdan a ja b alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitettuihin tavoitteisiin pyrkimisestä saatua käytännön kokemusta sekä tieteellisen tutkimuksen tuloksia ja arviointimenetelmiä, kuten ympäristövaikutusten arviointeja". [1] EYVL L 365, 31.12.1994, s.10. Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetetaan 50-65 prosentin hyödyntämistavoite, joka on saavutettava 31. kesäkuuta 2001 mennessä. Hyödyntämisellä tarkoitetaan sekä materiaalien kierrätystä (kompostointi mukaan luettuna) että niiden polttamista energiantuotantoa varten. Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa asetetaan erityistavoite, jonka mukaan materiaaleista on saman määräajan kuluessa kierrätettävä 25-45 prosenttia ja jokaisesta pakkausmateriaalista vähintään 15 prosenttia. Direktiivin 6 artiklan 2 kohdan mukaan on edistettävä kierrätetyistä pakkausjätteistä saatavien materiaalien käyttöä pakkausten ja muiden tuotteiden tuotannossa. Direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 5 kohdassa säädetään, että "Kreikka, Irlanti ja Portugali voivat erityisen tilanteensa vuoksi, joka johtuu vastaavasti pienten saarten suuresta lukumäärästä, maatalousvaltaisista ja vuoristoisista alueista ja pakkausten kulutuksen vähäisyydestä, päättää" - saavuttaa 30. kesäkuuta 2001 mennessä 6 artiklan 1 kohdassa vahvistettuja tavoitteita matalammalle asetetut tavoitteet kuitenkin siten, että pakkausjätteistä hyödynnetään vähintään 25 prosenttia - saavuttaa 6 artiklan 1 kohdassa asetetut tavoitteet, mutta siirtää niiden saavuttamista enintään neljällä vuodella (31. joulukuuta 2005 saakka). Kreikkaa, Irlantia ja Portugalia koskevia poikkeuksia sovelletaan ainoastaan 6 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa asetettuihin tavoitteisiin. Neuvosto ja Euroopan parlamentti tekevät direktiivin 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisen tarkastelun - komission antaman osakertomuksen ja - 30. kesäkuuta 2005 mennessä annettavan lopullisen kertomuksen perusteella. Komission osakertomuksen toimittamiselle ei ole asetettu erityistä määräpäivää. Direktiivin 6 artiklan 6 kohdan mukaan ne jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet tai ottavat käyttöön ohjelmia, joiden tavoitteet on asetettu 6 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa asetettuja tavoitteita korkeammalle ja joilla on käytössään asianmukainen kierrätys- ja hyödyntämiskapasiteetti, voivat ympäristönsuojelun korkean tason varmistamiseksi jatkaa näihin tavoitteisiin pyrkimistä sillä ehdolla, etteivät sitä varten toteutettavat toimenpiteet aiheuta sisämarkkinoiden vääristymistä eivätkä estä muita jäsenvaltioita noudattamasta tätä direktiiviä. Itävalta, Belgia ja Alankomaat ovat soveltaneet tätä säännöstä. Tähän mennessä komissio on vahvistanut Itävallan [2] ja Belgian [3] ilmoittamat toimenpiteet. [2] EYVL L 14, 19.1.1999, s. 24. [3] EYVL L 257, 2.10.1999, s. 20. Direktiivin 94/62/EY 12 artiklan mukaan on otettava käyttöön pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevia tietokantoja, joiden avulla voidaan valvoa direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamista. Näiden tietokantojen on perustuttava taulukkoihin, jotka ovat tietokantajärjestelmään liittyvien taulukoiden vahvistamisesta pakkauksista ja pakkausjätteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY mukaisesti 3 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 97/138/EY [4] mukaisia. Ensimmäiset, vuotta 1997 koskevat tiedot oli toimitettava komissiolle ennen 30. kesäkuuta 1999. Komissiolle toimitettaviin tietoihin on sisällytettävä tiedot markkinoille saatettujen, kierrätettyjen ja hyödynnettyjen pakkausmateriaalien määrästä. Uudelleen käytettyjen ja hävitettyjen pakkausmateriaalien määrää koskevien tietojen toimittaminen on vapaaehtoista. Komission päätöksen 97/138/EY 7 artiklan mukaan kaikkia näitä tietoja käytetään myös tiedotustarkoituksiin sekä perustana tuleville päätöksille [4] EYVL L 52, 22.2.1997, s. 22. Direktiivin 94/62/EY 17 artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan antamaan komissiolle kertomuksia toimenpiteistä, joilla direktiivi pannaan täytäntöön. Näiden kertomusten laadinnassa käytettävä kyselylomake hyväksyttiin 27 päivänä toukokuuta 1997 eräiden ympäristöä koskevien direktiivien täytäntöönpanoon liittyvien kertomusten standardoinnista ja järkeistämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/692/ETY [5] mukaisesti (tiettyjen jätealan direktiivien soveltamista jäsenvaltioissa koskeviin kertomuksiin liittyvistä kyselylomakkeista (neuvoston direktiivin 91/692/ETY täytäntöönpano) tehty komission päätös 97/622/EY [6]). [5] EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48. [6] EYVL L 256, 19.9.1997, s. 13. Jäsenvaltioiden on täytettävä kyselylomakkeeseen komissiolle toimitettavat tiedot seuraavien direktiivin 94/62/EY artiklojen soveltamisesta: 4 artikla (Pakkausjätteiden syntymisen ehkäiseminen), 6 artikla (Hyödyntäminen ja kierrätys), 7 artikla (Palautus-, keruu- ja hyödyntämisjärjestelmät), 9 artikla (Perusvaatimukset), 11 artikla (Raskasmetallien pitoisuustasot pakkauksissa), 12 artikla (Tietojärjestelmät), 13 artikla (Tiedottaminen pakkausten käyttäjille), 14 artikla (Jätehuoltosuunnitelmat), 15 artikla (Taloudelliset ohjauskeinot) ja 16 artikla (Ilmoittaminen). Vaikka kertomuksenantamisvelvoite koskee kautta 1998-2000, komissio on pyytänyt jäsenvaltioita toimittamaan direktiivin täytäntöönpanoa koskevat tiedot jo aikaisemmin, mikäli mahdollista. Tanska ja Belgiaan kuuluva Flanderin alue ovatkin jo toimittaneet kertomuksensa, joita on käytetty tämän osakertomuksen laadinnassa. Osakertomuksen laajuus, tietolähteet ja rakenne Tämän osakertomuksen laajuus määräytyy tarpeesta toimittaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille asianmukaista tietoa, jonka avulla ne voivat tarkastella jäsenvaltioissa saatuja käytännön kokemuksia sekä tieteellisten tutkimusten ja arviointitekniikoiden, kuten ympäristötaseiden tuloksia. Koska viimeksi mainituista ei tällä hetkellä ole saatavissa relevanttia tietoa, tässä osakertomuksessa keskitytään pääasiassa "tavoitteisiin pyrkimisessä saavutettuihin käytännön kokemuksiin". Tämä on laaja aihe, sillä siihen voidaan katsoa sisältyvän sekä jäsenvaltioiden asettamat määrälliset tavoitteet että näiden tavoitteiden saavuttamiseksi perustetut organisatoriset, lainsäädännölliset ja hallinnolliset infrastruktuurit. Joidenkin jäsenvaltioiden käytännön kokemuksista ei ole toistaiseksi saatavissa kaikkia yksityiskohtaisia tietoja. Tämä koskee erityisesti tavoitteiden saavuttamiseksi perustetuista infrastruktuureista saatuja kokemuksia. On otettava huomioon, että direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on viivästynyt yleisesti, minkä vuoksi kokemuksista ei aina voida tehdä päätelmiä. Tämä viivästyminen johtuu pääasiassa säänneltävien kysymysten monimutkaisuudesta ja erityisesti eri osapuolten välisistä eturistiriidoista. Tästä syystä kansallisten lainsäätäjien on usein ollut vaikea saattaa direktiiviä säädetyn määräajan kuluessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Jäsenvaltioiden asettamista tavoitteista sekä tähän mennessä saavutetuista kierrätys- ja hyödyntämisasteista on sen sijaan saatavissa tietoja. Sen vuoksi tässä osakertomuksessa keskitytään pääasiassa näihin käytettävissä oleviin tietoihin, jotka liittyvät direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 1 kohdan a ja b alakohtaan. Lisäksi osakertomuksessa annetaan hyödyllisiä lisätietoja muun muassa pakkausten uudelleenkäytöstä sekä 6 artiklan 6 kohdan tähänastisesta soveltamisesta. Kyseisessä kohdassa säädetään mahdollisuudesta ylittää 6 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa asetetut tavoitteet. Kerätessään edellä mainittuja tietoja komissio on hyödyntänyt sekä joidenkin jäsenvaltioiden virallisesti julkaisemia tietoja että muista lähteistä saatuja tietoja, kuten taloudellisten toimijoiden julkaisemia tietoja, teollisuuden järjestöjen tekemiä tai tilaamia tutkimuksia ja direktiivistä 94/62/EY järjestetyissä kokouksissa esitettyjä tietoja. Komissio on erityisesti käyttänyt hyväkseen tutkimuksia, jotka on tehty pakkaus- ja pakkausjätealan politiikan ympäristötaseista (Eco-balances for policy-making in the domain of packaging and packaging waste, RDC and Coopers and Lybrand, toukokuu 1997) ja pakkausjätteen jätehuoltojärjestelmistä (Management systems for packaging waste, Pricewaterhouse Coopers, 1998, tilaajana European Recovery and Recycling Association, ERRA). Tässä kertomuksessa esitetään viimeisimmät komission käytettävissä olevat luvut. Jotkin kierrätystä koskevat tilastot voivat olla sikäli harhaanjohtavia, että joissakin maissa uudelleenkäyttö ja kierrätys lasketaan yhteen. Käytettävissä olevien tietojen voidaan katsoa antavan oikeudenmukaisen yleiskuvan nykytilanteesta. Ne antavat jo tässä vaiheessa jonkinlaisen käsityksen erityisesti ensimmäiseksi viisivuotiskaudeksi (1996-2001) asetettujen tavoitteiden saavutettavuudesta. Lisäksi näiden tietojen perusteella voidaan tarkastella 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa asetettua velvoitetta, joka edellyttää tavoitteiden asettamista huomattavasti korkeammalle. On tärkeä huomata, että jotkin kertomuksessa esitetyt luvut perustuvat osaksi valmisteluasiakirjoihin. Näistä asiakirjoista on kuultu jäsenvaltioita direktiivin 94/62/EY 21 artiklassa perustetussa komiteassa, jossa jäsenvaltioille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa, jotta asiakirjoissa esiintyneet virheet ja mahdolliset puutteellisuudet voitiin korjata. Koska kyseiset jäsenvaltiot eivät ole esittäneet huomautuksia, komissio katsoo, että tässä osakertomuksessa esitetyt luvut ovat totuudenmukaisia ja sopivat sen perustaksi. On tärkeä muistaa, että direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu lopullinen kertomus, joka on laadittava vuoteen 2005 mennessä, laaditaan ainoastaan asianmukaisten raportointivaatimusten mukaisesti esitettyjen virallisten tietojen perusteella. II JÄSENVALTIOIDEN ASETTAMAT PAKKAUSJÄTTEEN KIERRÄTYSTÄ JA HYÖDYNTÄMISTÄ KOSKEVAT MÄÄRÄLLISET TAVOITTEET Jäsenvaltiot voivat vahvistaa omat, direktiivissä säädettyjä yksityiskohtaisemmat erityistavoitteensa, toimenpiteensä ja määräaikansa sillä ehdolla, että ne ovat direktiivin säännösten mukaisia. Tästä syystä jäljempänä esitettävät tavoitteet vaihtelevat suuresti jäsenvaltiosta toiseen. Itävallassa on sellaisten taloudellisten toimijoiden (valmistajat, maahantuojat, täyttäjät ja jakelijat), jotka osallistuvat viranomaisten hyväksymään keräys- ja kierrätysjärjestelmään, saavutettava 25 prosentin kierrätystavoite pakkausjätteiden osalta siten, että jokaisesta pakkausmateriaalista on kierrätettävä vähintään 15 painoprosenttia. Tavoite on saavutettava kaikkina kalenterivuosina vuodesta 1997 alkaen. Jos taloudellinen toimija ei osallistu kyseiseen järjestelmään, sen on saavutettava jokaisena kalenterivuonna seuraavat, painoprosentteina ilmaistut kierrätystavoitteet: Paperi, kartonki, pahvi, aaltopahvi // 90 % Lasi // 93 % Keramiikka // 95 % Metallit // 95 % Muovit // 40 % Juomapakkausten komposiittimateriaalit // 40 % Muut komposiittimateriaalit // 15 % Jokaisen taloudellisen toimijan on kerättävä tai otettava takaisin 90 prosenttia markkinoille saattamistaan pakkausmateriaaleista. Jos taloudellinen toimija kerää tai ottaa takaisin vähemmän kuin 90 prosenttia, mutta enemmän kuin 50 prosenttia, sen on osallistuttava hyväksyttyyn keräys- ja kierrätysjärjestelmään sen määrän osalta, joka on kerättävä tai otettava takaisin 90 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi, sekä saavutettava vastaavat tavoitteet. Jos toimija kerää tai ottaa takaisin vähemmän kuin 50 prosenttia markkinoille saattamistaan pakkausmateriaaleista, se on velvollinen osallistumaan hyväksyttyyn keräys- ja kierrätysjärjestelmään sen määrän osalta, joka puuttuu 100 prosentin tavoitteen saavuttamiseksi, sekä sovellettava vastaavia kierrätystavoitteita. Juomapakkauksia koskevat tavoitteet esitetään seuraavassa taulukossa prosenttiosuuksina kotimaanmarkkinoilla myydystä kokonaistilavuudesta. Tavoitteet on saavutettava uudelleentäytön ja ympäristöä säästävän kierrätyksen avulla sekä hyödyntämällä jätteitä energiantuotannossa: >TAULUKON PAIKKA> On otettava huomioon, että sellaisissa jätteenkäsittelylaitoksissa, joissa jätteitä ei kierrätetä tai hyödynnetä lämmöntuotannossa (vaan sijoitetaan kaatopaikoille tai poltetaan hyödyntämättä niitä energiantuotannossa) voidaan käsitellä enintään seuraavat määrät muita pakkausjätteitä (jätteitä, jotka eivät ole peräisin juomapakkauksista). >TAULUKON PAIKKA> Kaikkien näiden tavoitteiden perusteella voidaan todeta, että Itävalta ylittää direktiivissä 94/62/EY asetetun kierrätystä koskevan enimmäistavoitteen. Se on siis soveltanut direktiivin 6 artiklan 6 kohtaa. Itävallan kyseisen kohdan mukaisesti ilmoittamat toimenpiteet on vahvistettu 22 päivänä joulukuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä (1999/42/EY). Belgiassa tehdyllä alueiden välisellä yhteistyösopimuksella on asetettu seuraavassa taulukossa esitettävät tavoitteet. Liittovaltiolla on toimivalta saattaa ainoastaan tuotteita koskevat direktiivin 94/62/EY säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä (esimerkiksi 9 artikla ja liite II), sillä alueille kuuluu yksinomainen toimivalta asettaa pakkausjätteisiin sisältyvien pakkausmateriaalien hyödyntämistä ja kierrätystä koskevat tavoitteet direktiivin 94/62/EY 6 artiklan mukaisesti. Varmistaakseen direktiivin 94/62/EY ja erityisesti sen 6 artiklan yhtenäisen ja johdonmukaisen saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja niiden täytäntöönpanon Belgian kolme aluetta katsoivat tarpeelliseksi tehdä yhteistyösopimuksen pakkausjätteiden syntymisen ehkäisemisestä ja niistä huolehtimisesta. Tällä sopimuksella, joka on oikeudellisesti sitova säädös, direktiivin 94/62/EY 6 artikla saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. >TAULUKON PAIKKA> Tavoitteeksi asetettiin, että kaikkien materiaalien kierrätyksessä päästäisiin 15 prosentin kierrätysasteeseen 1. tammikuuta 1998 mennessä. Belgia ilmoitti 13. heinäkuuta 1996 direktiivin 94/62/EY 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti toimenpiteistä, joilla ylitetään direktiivissä asetetut tavoitteet. Tanskassa on laadittu uusi jätehuoltostrategiaa koskeva neuvotteluasiakirja, jossa asetetaan seuraavat, vuoteen 2001 mennessä saavutettavat uudelleenkäyttö- ja kierrätystavoitteet: Paperi ja kartonki // 55 % Lasi // 65 % Muovit // 15 % Vuosiksi 1998-2004 laaditussa kansallisessa jätehuoltosuunnitelmassa Affald 21 esitetyn arvion mukaan pakkausjätteistä kierrätetään 45 prosenttia ja hyödynnetään yhteensä 80 prosenttia vuoteen 2001 mennessä. Suomi on asettanut yhteiseksi uudelleenkäyttö- ja kierrätystavoitteeksi 82 prosenttia, joka on saavutettava 30. kesäkuuta 2001 mennessä. Saman määräajan kuluessa on saavutettava myös seuraavat kierrätykselle ja hyödyntämiselle asetetut erityistavoitteet: >TAULUKON PAIKKA> Ranskassa on määrä saavuttaa direktiivissä säädetyt tavoitteet 30. kesäkuuta 2001 mennessä. Lisäksi Eco-Emballages [7] on asettanut kotitalouksien pakkausjätteiden hyödyntämistavoitteeksi 75 prosenttia, joka on saavutettava vuoteen 2003 mennessä siten, että jokaisesta materiaalista hyödynnetään vähintään 60 prosenttia. [7] Eco-Emballages on organisaatio, joka vastaa Ranskassa pakkausjätteiden keräys- ja kierrätysjärjestelmästä sekä tarvittavasta rahoituksesta. Saksa on asettanut yleiseksi hyödyntämistavoitteeksi 65 prosenttia ja yleiseksi kierrätystavoitteeksi 45 prosenttia, jotka on saavutettava 30. kesäkuuta 2001 mennessä. Eri materiaaleja koskevat kierrätystavoitteet, jotka oli saavutettava 1. tammikuuta 1999 mennessä, ovat seuraavat: Lasi // 75 % Läkkipelti // 70 % Alumiini // 60 % Paperi ja kartonki // 70 % Komposiitti-materiaalit // 60 % Muovit // 36 % (mekaaninen kierrätys) Muovien hyödyntämiselle asetettu 60 prosentin tavoite oli saavutettava saman määräajan kuluessa. Kreikka pyrkii saavuttamaan direktiivissä asetetut tavoitteet (se käyttää siis hyväkseen sille direktiivin 6 artiklan 5 kohdassa annettua oikeutta). Irlanti, joka käyttää hyväkseen sille direktiivin 6 artiklan 5 kohdassa annettua oikeutta, on asettanut seuraavat hyödyntämistavoitteet, jotka on saavutettava 30. kesäkuuta 2001 mennessä: Paperi // 31 % Lasi // 45 % Muovi // 10 % Alumiini // 25 % Teräs // 5 % Metallit // 10 % YHTEENSÄ // 27 % Italian pakkausjätteitä koskevassa lainsäädännössä vahvistetaan direktiivissä asetetut tavoitteet (jätteistä on kierrätettävä 24-45 prosenttia siten, että jokaisesta pakkausmateriaalista kierrätetään vähintään 15 prosenttia, ja niistä on hyödynnettävä 50-65 prosenttia). Nämä tavoitteet on saavutettava maaliskuuhun 2002 mennessä. Pakkausjätteiden syntymisen ehkäisemisestä ja niistä huolehtimisesta koskevassa yleisohjelmassa, joka on laadittu kyseisen lainsäädännön yhteydessä, vahvistetaan vuoden 2001 hyödyntämistavoitteeksi 49 prosenttia ja kierrätysasteeksi 42 prosenttia. Nämä tavoitteet eivät kuitenkaan näytä olevan pakollisia. Eri materiaalien kierrätys- ja hyödyntämisasteiden odotetaan kehittyvän seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Luxemburg on asettanut kierrätystavoitteeksi 45 prosenttia (jokaisen pakkausmateriaalin osalta vähintään 15 prosenttia) ja hyödyntämistavoitteeksi 55 prosenttia. Molemmat tavoitteet on saavutettava 30. kesäkuuta 2001 mennessä. Alankomaat on sisällyttänyt direktiivissä 94/62/EY asetetun kierrätystä koskevan enimmäistavoitteen (45 prosenttia ja jokaisen pakkausmateriaalin osalta vähintään 15 prosenttia) ja hyödyntämistä koskevan enimmäistavoitteen (65 prosenttia) asetukseen. Nämä tavoitteet oli saavutettava elokuuhun 1998 mennessä. Lisäksi Alankomaissa on tehty "pakkaussopimus", jossa vahvistetaan materiaalien kierrätyksen yleistavoitteeksi 65 prosenttia (saavutettava 30. kesäkuuta 2001 mennessä) sekä seuraavat erityistavoitteet: Lasi // 90 % Paperi ja kartonki // 85 % Metallit // 80 % Muovit // 27 % Puu // 15 % Lisäksi Alankomaat on asettanut muovin kemiallisen kierrätyksen tavoitteeksi 9 prosenttia. Pakkausjätteen syntymistä pyritään vähentämään 10 prosentilla vuoteen 1986 verrattuna. Portugali pyrkii saavuttamaan direktiivissä asetetut tavoitteet (ja käyttää siten hyväkseen sille direktiivin 6 artiklan 5 kohdassa annettua oikeutta). Espanja on vahvistanut direktiivissä asetetun tavoitteen. Lisäksi se pyrkii saavuttamaan huhtikuuhun 2000 mennessä 15 prosentin kierrätysasteen siten, että jokaisesta pakkausmateriaalista kierrätetään vähintään 10 prosenttia. Tämän lisäksi Espanja pyrkii vähentämään pakkausjätteen syntymistä 10 prosentilla. Ruotsi on asettanut seuraavat uudelleenkäyttö- ja kierrätystavoitteet, jotka oli saavutettava 1. tammikuuta 1997 mennessä: Uudelleenkäyttö ja kierrätys (lukuun ottamatta biologista käsittelyä) Alumiini (juomapakkaukset) // 90 % Alumiini (muut kuin juomapakkaukset) // 50 % Teräs // 50 % PET (juomapakkaukset) // 90 % Muovit (muut kuin PET-juomapakkaukset) // 30 % Paperi ja muu kuin aaltopahvi // 30 % Aaltopahvi // 65 % Palautetut, Ruotsissa pullotettua viiniä ja väkeviä alkoholijuomia sisältäneet lasipullot // 90 % (uudelleenkäyttö) Palautetut, Ruotsissa pullotettua olutta ja virvoitusjuomia sisältäneet lasipullot // 95 % (uudelleenkäyttö) Lasi // 70 % Lisäksi Ruotsissa on saavutettava seuraavat tavoitteet 30. kesäkuuta 2001 mennessä: >TAULUKON PAIKKA> Yhdistyneessä kuningaskunnassa on asetettu seuraavat tavoitteet: >TAULUKON PAIKKA> Taulukko II.1: Tiivistelmä jäsenvaltioiden vuodeksi 2001 asettamista tavoitteista (prosentteina) >TAULUKON PAIKKA> (1) Hyödyntämiseen sisältyy kierrätys mutta ei uudelleenkäyttöä (paitsi Suomessa, joka on asettanut yhteisen tavoitteen kierrätykselle ja uudelleenkäytölle). (2) Kreikka, Irlanti ja Portugali voivat asettaa alempia tavoitteita, mutta niiden on saavutettava vähintään 25 prosentin hyödyntämisaste ja muut tavoitteet 1. tammikuuta 2006 mennessä. (3) Hyväksyttyyn järjestelmään kuuluvat toimijat. (4) Muut toimijat. III JÄSENVALTIOIDEN SAAVUTTAMAT HYÖDYNTÄMIS-, KIERRÄTYS- JA UUDELLEENKÄYTTÖTAVOITTEET Taulukon III.1 tiedot ovat peräisin pakkauksia ja pakkausjätteitä käsittelevistä, vuotta 1997 koskevista kertomuksista, jotka jäsenvaltiot ovat antaneet komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti. Väestötiedot on saatu Eurostatilta. >TAULUKON PAIKKA> Taulukko III.1: Tiivistelmä jäsenvaltioissa markkinoille saatettujen pakkausmateriaalien määristä. Taulukon III.2 tiedot on kerätty eri vuosina, joten niiden perusteella voi tehdä vain yleisluonteisia vertailuja. Noin puolet jäsenvaltioista on lähettänyt direktiivin 94/62/EY 12 artiklan ja direktiiviin liittyvän komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevat kertomuksensa. Jäljempänä olevissa taulukoissa III.3, 4 ja 5 annetaan yksityiskohtaisempia tietoja (myös päivämäärät ja lähteet) jäsenvaltioissa saavutetuista kierrätys- ja hyödyntämistavoitteista yhdyskuntajätteiden ja muiden jätteiden osalta. >TAULUKON PAIKKA> (1) Kreikka, Irlanti ja Portugali voivat asettaa alempia tavoitteita, mutta niiden on saavutettava vähintään 25 prosentin hyödyntämisaste ja muut tavoitteet 1. tammikuuta 2006 mennessä. Taulukko III.2: Tiivistelmä jäsenvaltioiden saavuttamista tavoitteista (prosentteina) Taulukko III.3: Kierrätys (prosentteina) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Management systems for packaging waste, Pricewaterhouse Coopers, 1998, tilaajana ERRA paitsi: Italia: Programma generale di prevenzione e gestione dei rifiuti di imballaggio, CONAI, 1999 ja seuraavat, jotka on merkitty ( )*: A, D, DK, FIN, FR, NL, SW, UK: Komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti pakkauksista ja pakkausjätteistä annetut kertomukset vuodelta 1997. Taulukko III.4: Hyödyntäminen (prosentteina) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Management systems for packaging waste, Pricewaterhouse Coopers, 1998, tilaajana ERRA paitsi: Italia: Programma generale di prevenzione e gestione dei rifiuti di imballaggio, CONAI, 1999 ja seuraavat, jotka on merkitty ( )*: A, D, DK, FIN, FR, NL, SW, UK: Komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti pakkauksista ja pakkausjätteistä annetut kertomukset vuodelta 1997. Taulukko III.5: Eri materiaalien kierrätys (prosentteina) >TAULUKON PAIKKA> Lähteet: A Eco-balances for policy-making in the domain of packaging and packaging waste, RDC and Coopers and Lybrand, toukokuu 1997, Euroopan komissio (tiedot vuosilta 1994-1995). B Glass Gazette, syyskuu 1998 (FEVE, tiedot vuodelta 1997). C EEA (tiedot vuodelta 1997). D ERRA, AIM, CIAA (joulukuun 1998 kertomus, Kreikkaa koskevat tiedot vuosilta 1995-1996). E APEAL News, lokakuu 1996 (tiedot vuodelta 1995). F Programma generale di prevenzione e gestione dei rifiuti di imballaggio, CONAI, 1999 (tiedot vuodelta 1998). G Saksan komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti antama kertomus pakkauksista ja pakkausjätteistä (tiedot vuodelta 1997). H Ruotsin komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti antama kertomus pakkauksista ja pakkausjätteistä (tiedot vuodelta 1997). I Suomen komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti antama kertomus pakkauksista ja pakkausjätteistä (tiedot vuodelta 1997). J Yhdistyneen kuningaskunnan komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti antama kertomus pakkauksista ja pakkausjätteistä (tiedot vuodelta 1997). K Alankomaiden komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti antama kertomus pakkauksista ja pakkausjätteistä (tiedot vuodelta 1997). L Itävallan komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti antama kertomus pakkauksista ja pakkausjätteistä (tiedot vuodelta 1997). M Tanskan komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti antama kertomus pakkauksista ja pakkausjätteistä (tiedot vuodelta 1997). N Ranskan komission päätöksen 97/138/EY mukaisesti antama kertomus pakkauksista ja pakkausjätteistä (tiedot vuodelta 1997). Taulukossa III.6 esitetään erilaisten juomapakkausten uudelleenkäytössä saavutetut tavoitteet. Taulukko III.6: Käytettävissä olevat tiedot saavutetuista uudelleenkäyttöasteista (prosentteina) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Reuse of primary packaging. Lopullinen kertomus 1999 (Abfallberatung Müllvermeidung & Recycling, Andreas Golding D-72074 Tübingen). Suomi on näiden tietojen lisäksi toimittanut komissiolle seuraavat tiedot uudelleen käytetyistä pakkausmateriaaleista: >TAULUKON PAIKKA> IV. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVIEN LUKUJEN ARVIOINTI Uudelleenkäyttö Niiden lukujen perusteella, jotka ovat käytettävissä pakkausten uudelleenkäyttöasteesta eri jäsenvaltioissa, voidaan tehdä seuraavat päätelmät. Noin kolmasosa virvoitusjuoma-, kivennäisvesi- ja viinipakkauksista käytetään EU:ssa uudelleen. Uudelleenkäyttöjärjestelmiä on kuitenkin huomattavasti enemmän tarjolla pohjoisissa jäsenvaltioissa kuin eteläisissä. Uudelleen käytettävät pakkaukset ovat useimmiten lasia (kaikki juomat) tai PET-muovia [8] (kivennäisvedet ja virvoitusjuomat). [8] PET: polyeteenitereftalaatti. Kivennäisvesipakkauksia käytetään eniten uudelleen Itävallassa, Saksassa, Tanskassa, Suomessa, Alankomaissa ja Ruotsissa, joissa uudelleenkäyttöaste on lähes tai enemmän kuin 90 prosenttia pullotetusta määrästä (lasi- tai PET-muovipakkaukset). Muissa jäsenvaltioissa uudelleenkäyttöasteet ovat sen sijaan erittäin alhaisia. Itävallassa, Ruotsissa ja Suomessa viinipakkauksista käytetään puolet tai kaksi kolmasosaa uudelleen [9], mutta myös Saksassa, Tanskassa, Espanjassa ja Portugalissa päästään huomattaviin uudelleenkäyttöasteisiin tällä alalla. [9] Luvut ovat vuodelta 1994, joten niihin on syytä suhtautua varauksellisesti. Itävallassa, Saksassa, Ruotsissa, Suomessa ja Portugalissa käytetään uudelleen yhdestä kahteen kolmasosaa virvoitusjuomien lasipakkauksista. Tanskassa uudelleenkäyttöaste on 80 prosenttia, kun taas muissa maissa, joista on käytettävissä tietoja, luku vaihtelee kymmenestä 15 prosenttiin. Virvoitusjuomien PET-pakkausten uudelleenkäyttöaste on huomattava myös Suomessa, Itävallassa, Saksassa ja Ruotsissa. Oluen osalta ero pohjoisen ja etelän välillä ei ole yhtä suuri: ainoastaan Italiassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa ja Ranskassa pakkausten uudelleenkäyttöaste jää alle 20 prosentin. Muissa maissa luku vaihtelee 30 prosentista 50 prosenttiin (Ruotsi ja Espanja) tai yltää jopa yli 70 prosenttiin. Tanskassa ja Alankomaissa uudelleenkäyttö on 100 prosenttista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Itävallassa ja Alankomaissa sekä jossain määrin myös Belgiassa ja Saksassa käytetään edelleen maitopakkausten uudelleenkäyttöjärjestelmiä. Vaikka direktiivissä 94/62/EY ei ole asetettu tarkkoja määrällisiä tavoitteita, jotka koskisivat pakkausten uudelleenkäyttöä, uudelleenkäyttö kuuluu - kuten direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa mainitaan - pakkausjätehuollon perusperiaatteisiin. Direktiivin 5 artiklassa kannustetaan perustamissopimuksen mukaisesti sellaisten pakkausten uudelleenkäyttöjärjestelmien käyttöön, joita voidaan käyttää uudelleen aiheuttamatta vahinkoa ympäristölle. Lisäksi direktiivin 3 artiklan 5 kohdassa vahvistetaan, että uudelleen käytetystä pakkauksesta tulee pakkausjätettä vasta sen jälkeen, kun sitä ei enää käytetä uudelleen. Kierrätys Käytettävissä olevista luvuista (ks. taulukot III.2 ja III.3) voidaan päätellä, että pakkausdirektiivissä vuonna 1994 asetetut kierrätystavoitteet on mahdollista saavuttaa. Yleinen 25 prosentin kierrätystavoite on jo - neljä vuotta ennen määräaikaa - saavutettu kaikissa jäsenvaltioissa, joita tavoite koskee. Irlantiin, Portugaliin ja Kreikkaan sovelletaan direktiivin 6 artiklan 5 kohdan säännöstä, jossa sallitaan direktiivissä säädettyjä alhaisemmat tavoitteet tai samat tavoitteet myöhempään määräaikaan mennessä. Kreikka on jo saavuttanut 25 prosentin ja Irlanti 18 prosentin kierrätysasteen. Kierrätyksen enimmäistavoite, 45 prosenttia, on jo ylitetty Itävallassa, Belgiassa ja Alankomaissa, jotka ovat soveltaneet 6 artiklan 6 kohtaa. Käytettävissä olevien tilastojen mukaan voisi kuitenkin päätellä, että myös Ruotsi ja Saksa, jotka eivät tähän mennessä ole soveltaneet 6 artiklan 6 kohtaa, ovat ylittäneet enimmäistavoitteen. Tanska ja Suomi lähestyvät kierrätyksen enimmäistavoitetta, kun taas Italia, Luxemburg ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat juuri ja juuri saavuttaneet direktiivin vähimmäistavoitteen ylittävän kierrätysasteen. Käytettävissä olevien tilastojen perusteella näyttää siltä, että kullekin materiaalille asetettu 15 prosentin kierrätysaste on ylitetty reippaasti useimmissa jäsenvaltioissa (ks. taulukot III.2 ja III.5). Teräksen ja alumiinin kierrätysaste ylittää selvästi 50 prosenttia pohjoisissa jäsenvaltioissa. Eteläiset jäsenvaltiot ovat kehityksessä jäljessä, vaikka kierrätys on sielläkin lisääntymässä. Maantieteelliset erot ovat vähäisimmät lasin ja paperin osalta. Lasin kierrätysaste vaihtelee 70 prosentista 90 prosenttiin Itävallassa, Saksassa, Belgiassa, Alankomaissa ja Ruotsissa. Ranskassa, Italiassa, Suomessa, Portugalissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Espanjassa ja Kreikassa kierrätetään yli 25 prosenttia ja monissa tapauksissa lähes 50 prosenttia. Euroopan lasipakkausliiton julkaisemat tilastot vahvistavat nämä luvut. Niiden maiden lisäksi, joissa on jo vahva paperin kierrätysperinne, myös muissa maissa, kuten Luxemburgissa ja Italiassa, on päästy korkeaan kierrätysasteeseen. Ainoa materiaali, jonka kierrätysaste useissa maissa on edelleen direktiivin tavoitetta alhaisempi, on muovi. Muoville asetetun 15 prosentin kierrätysasteen ylittivät Saksa (45 prosenttia, johon sisältyy niin kutsuttu "syöttökuormakierrätys") ja Itävalta (20 prosenttia). Alankomaat, Italia, Ruotsi ja Suomi eivät kuitenkaan - neljä vuotta ennen määräajaksi asetettua 30. päivää kesäkuuta 2001 - ole kovin kaukana tästä tavoitteesta. Komissiolta puuttuvat useimpien jäsenvaltioiden luvut komposiittimateriaalien, kuten juoma- ja maitopurkkien kierrätyksestä. Juomapurkkien kierrätys lasketaan usein mukaan paperin ja kartongin kierrätyslukuihin, vaikka komposiittimateriaalista valmistetut juomapakkaukset olisi selvästikin erotettava paperipakkauksista. Hyödyntäminen Useimmat jäsenvaltiot ovat jo saavuttaneet 50 prosentin vähimmäistavoitteen, joka on määrä saavuttaa kesäkuuhun 2001 mennessä. Hyödyntämisen enimmäistavoitteen, 65 prosenttia, ovat ylittäneet Itävalta, Belgia, Tanska ja Alankomaat. Käytettävissä olevien tilastojen mukaan näyttäisi myös siltä, että Ruotsi, Saksa ja Tanska joutuvat soveltamaan direktiivin 6 artiklan 6 kohtaa saavutetun hyödyntämisasteen osalta. Saksa ja Ruotsi ovat saavuttamassa hyödyntämisen enimmäistavoitteen, kun taas Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät ole vielä saavuttaneet hyödyntämiselle asetettua 50 prosentin vähimmäistavoitetta, vaikkakin ne ovat ilmoittaneet korkeat kierrätysasteet.