ft * rt 
ft ft 
ft ft 
ft ft 
ft*V ft HUROOPAN YHTKISÖJKN KOMISSIO 
Bryssel, 31.10.1995 
KOM(95) 519 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
KULUTTAJAPOLITIIKAN ENSISIJAISET 
TOIMET 
1996 - 1998 

Johdanto 
Ensimmäiselläjatoisellakolmivuotistoimintasuunnitelmalla varmistettiin se, ettähuomiota 
kiinnitettiin tarpeeksi niihin kysymyksiin, jotka olivat tärkeitä kuluttajille, jotta he voisivat 
osallistua sisämarkkinoiden kehittämiseen ja hyötyä siitä. Vaikka on yhä tarpeen saattaa 
tehty työ loppuun varmistamalla kaikkien ehdotettujen toimenpiteiden lopullinen 
hyväksyminen ja toteuttaminen, tässä vaiheessa on tärkeää perehtyä sen pohjalta, mitä on 
jo saavutettu, muihin kysymyksiin ja ongelmiin, joita kuluttajilla on vastassaan, mutta 
jotka eivät liity yksinomaan sisämarkkinoihin. 
Perustamissopimukseen lisätty 129 a artikla edellyttää selvästi Euroopan yhteisön 
käsittelevän useita kuluttajia koskevia kysymyksiä, ei ainoastaan sisämarkkinoiden 
hankkeeseen liittyviä. Tämä velvoite merkitsee sitä, että toissijaisuusperiaate on 
huolellisesti otettava huomioon joka vaiheessa, jotta tehdään jäsenvaltioihin nähden 
sopivat ratkaisut. 
Tähän asti tehdyn työn perusteella ja sen ansiosta, että komissio voi selvemmin tunnistaa 
kuluttajien vaikeuksien toistuvat syyt, nyt on mahdollista suunnata huomiota joukkoon 
asioita, jotka on selvitettävä, jos Euroopan yhteisö aikoo suoriutua velvoitteistaan. 
Nykyisissä kuluttajapolitiikan ensisijaisissa toimissa ei ole tarkoitus selostaa 
perinpohjaisesti kaikkia mahdollisia yksittäisiä toimia; tätä varten on olemassa komission 
työohjelmat. Tavoitteena on esittää toiminnan valikoidut painopistealueet seuraavien 
kolmen vuoden ajaksi, jotta ymmärrettäisiin selkeästi, mihin suuntaan politiikka on 
menossa ja kuinka käytettävissä olevia rajallisia voimavaroja aiotaan käyttää. Jotkin 
painopistealueista ovat niin uusia ja monimutkaisia, ettei olisi mielekästä hahmotella 
täsmällisiä seurauksia tai tarvittavia toimia. Tarkoituksena on määrittää ensisijaiset toimet 
tällaisilla alueilla sen jälkeen, kun on selvinnyt, mitä vaihtoehtoja on käytettävissä. 
Strategia 
Kuluttajien edut ovat erittäin laaja-alaisia ja moninaisia. Käytännöllisesti katsoen kaikilla 
Euroopan yhteisön politiikoilla on jonkin verran merkitystä kuluttajien kannalta. Tämän 
tilanteen ja käytettävissä olevien voimavarojen perusteella komission on valittava 
ensisijaiset toimet useiden vaihtoehtojen joukosta. Kahdessa edeltävässä 
toimintasuunnitelmassa ensisijaiseksi alueeksi oli selvästi valittu sisämarkkinat ja se työ, 
joka oli tarpeen, jotta kuluttajat voisivat osallistua tehokkaasti sisämarkkinoiden 
toimintaan. Alkuun saatettu työ on saatava päätökseen, ja ongelmien ilmetessä on 
harkittava korjaavia toimenpiteitä. 
Nykyiset vaihtoehdot perustuvat kolmeen näkökohtaan: 
1 ) Kuluttajilla on välittömiä ongelmia, joita on käsiteltävä. Kuluttajien kasvava huoli 
julkisista palveluista, rahoituspalveluista ja ruoan turvallisuudesta on ilmeistä. 
Esille nousevat kysymykset ovat siitä lähtien, kun 129 a on lisätty 
perustamissopimukseen, sisämarkkinoiden ulottuvuutta laajemmat. Kuluttajien 
tiedon ja valistamisen tarve on ollut ilmeinen jo jonkin aikaa, mutta tämän tarpeen 
täyttämiseksi ci ole tehty paljon. Koska kuluttajien kyky suojata itse omia etujaan 
liittyy olennaisesti tietämykseen, on todellakin ehdottoman välttämätöntä yrittää 
parantaa tätä puolta huomattavasti. 
2) Tietoyhteiskuntaan johtava suuri teknologinen muutos kykenee mullistamaan 
useimpien ihmisten elinolosuhteet. Ponnisteluja, mukaan lukien valistus ja 
koulutus, tehostetaan kuluttajien auttamiseksi sopeutumaan tähän uuteen 
todellisuuteen, jotta he voivat hyötyä siitä täysimittaisesti. Merkittäviä 
toimenpiteitä on jo pantu alulle, koska tiedostetaan, että kuluttajien osallistuminen 
on ratkaisevan tärkeää menestymisen kannalta. 
3) Aivan kuten viimeisten kuuden vuoden ajan kuluttajapolitiikkaa ohjattiin 
edesauttamaan Euroopan yhteisön päätavoitteen eli sisämarkkinoiden saavuttamista, 
politiikan olisi nytkin mukauduttava tällä hetkellä keskeisiin päätavoitteisiin. 
Tavoitteesta saada aikaan talous- ja rahaliitto sekä kehittää edelleen kestäviä 
kehityksen ja kulutuksen muotoja on tullut keskeinen Euroopan yhteisölle samoin 
kuin unionin mahdollisesta laajenemisesta KIE-maihin. On yhä edelleen 
työskenneltävä niiden keinojen löytämiseksi, joiden avulla kuluttajapolitiikalla 
voidaan myötävaikuttaa näiden tavoitteiden saavuttamiseen. 
Toiminnan painopistealueet 
1. Kuluttajien valistamiseen ja heille tiedottamisen parantamiseen tähtäävät 
ponnistelut 
2. Sen toimintaympäristön täydentäminen, tarkistaminen ja ajan tasalla 
pitäminen, jota tarvitaan takaamaan se, että kuluttajien etu otetaan 
täysimääräisesti huomioon sisämarkkinoilla 
3. Rahoituspalveluihin liittyvät kuluttajanäkökohdat 
4. Kuluttajien etujen suojaaminen välttämättömien yleishyödyllisten palvelujen 
tarjonnassa 
5. Toimenpiteet, joiden avulla kuluttajat voivat hyötyä tietoyhteiskunnan 
tuomista mahdollisuuksista 
6. Toimenpiteet, joilla lisätään kuluttajien luottamusta elintarvikkeisiin 
7. Käytännöllisen lähestymistavan edistäminen kestävään kulutukseen 
8. Kuluttajien edustuksen vahvistaminen ja lisääminen 
9. Keski- ja Itä-Euroopan maiden auttaminen kuluttajapolitiikan kehittämisessä 
10. Kuluttajapolitiikkanäkökohdat kolmannen maailman valtioissa 
1. Kuluttajien valistamiseen ja heille tiedottamisen parantamiseen tähtäävät 
ponnistelut 
Useiden kuluttajaongelmien taustalla on riittämätön tieto, joten jos voitaisiin tarjota 
asianmukaista tietoa, useat kuluttajien vaikeudet voitaisiin voittaa. Voisi luulla, että nyt 
tapahtuva tietopalvelujen räjähdysmäinen kasvu helpottaa kuluttajien ongelmia. 
Todellisuudessa se kuitenkin hankaloittaa asioita kuluttajien kannalta, sillä heidän on nyt 
yhä vaikeampi valita asiaankuuluva ja tarpeellinen aineisto, jonka avulla he voivat valita 
tarvitsemansa tuotteet ja palvelut. 
On tarkasteltava, millä tavoin itsenäistä tutkimusta voidaan edistää yliopistoissa ja muissa 
asiantuntijayhteisöissä, jotta kulutukseen liittyvistä lukuisista eri kysymyksistä kehittyy 
asiantuntijatason tietämystä. 
Markkinaolosuhteet ovat muuttuneet kaikissa jäsen valtioissa sisämarkkinoiden kehittämistä 
varten toteutetun suuren työn vuoksi. Jos kuluttajat eivät riittävässä määrin tiedosta 
muutoksia, he joutuvat epäedulliseen asemaan. Julkisten viranomaisten toimeenpano- ja 
valvontatyö vaikeutuu, jos kuluttajat eivät ole valppaita ja valmiita osoittamaan 
markkinoiden häiriöitä. Jäsenvaltioilla on keskeinen asema kuluttajille tapahtuvassa 
tiedotustoiminnassa, ja komissio aikoo täydentää ja tukea tätä työtä. 
Tämän työn perusta on luotu, ja huomattava määrä asiantuntemusta ja tietotaitoa on 
kehitetty. Suurimpana haasteena on tällä hetkellä keskeisen tiedon laaja-alainen 
levittäminen, jotta voidaan saavuttaa muutoksien suurin mahdollinen vaikutus. Tämä 
edellyttää sähköisten ja audiovisuaalisten tiedotusvälineiden käyttöä mitä suurimmassa 
määrin. Tästä seuraavalla hyödyllä ei ole ainoastaan markkinavaikutusta, vaan se myös 
parantaa suuresti yleisön asennetta Euroopan yhteisöön yleensä, kun yhteisön tekemän 
työn tärkeys kansalaisten hyvinvoinnille todella ymmärretään. 
Tiedon tarjonta yksinään ei riitä täyttämään kuluttajien tarpeita. Jos ei vakavissaan 
ponnistella kohdennetun kuluttajien valistamisen avulla varhaisista kouluvuosista lähtien 
kehittämään markkinoiden toimintaan ulottuvien eri aiheiden - ravitsemuksesta ja 
terveydestä lähtien - ymmärtämistä, monet kuluttajat eivät voi varmuudella selviytyä 
nykyaikaisten markkinoiden karikoista. Valistuksen asema pyrkimyksessä kohti kestävää 
kulutusta tai valmistauduttaessa tietoyhteiskuntaan voi olla äärimmäisen tärkeä. Jos ei 
kehitetä sopivaa lähestymistapaa, on odotettavissa, että kuluttajien epäluulot estävät heitä 
osallistumasta tällaisiin hankkeisiin. Jos on mahdollista saada kehittynyttä tarjontaa, sille 
on oltava vastineena yhtä kehittynyttä kysyntää. 
Vastuu kuluttajien valistamisesta on selkeästi jäsenvaltioilla. Komission velvollisuus on 
kiinnittää huomiota tähän tarpeeseen sekä täydentää ja edistää tätä toimintaa 
asianmukaisella tavalla. 
2. Sen toimintaympäristön täydentäminen, tarkistaminen ja aian tasalla 
pitäminen, jota tarvitaan takaamaan se, että kuluttajien etu otetaan 
täysimääräisesti huomioon sisämarkkinoilla 
Komissio varmistaa, että sisämarkkinoihin liittyvä lainsäädäntö pannaan asianmukaisesti 
täytäntöön. Tämän lainsäädännön toiminnasta saadun kokemuksen perusteella ja 
toissijaisuusperiaatteen mukaisesti komissio arvioi mahdollisuutta tarkistaa ja mukauttaa 
tätä lainsäädäntöä. Komissio harkitsee tarkoituksenmukaisia toimia vastauksena 
muutoksenhakuoikeutta ja takuita koskevaan vihreään kirjaan merkittävänä askeleena 
sisämarkkinoiden saattamisessa valmiiksi kuluttajan näkökulmasta. 
3. Rahoituspalveluihin liittyvät kuluttajanäkökohdat 
Rahoituspalvelujen sisämarkkinoilla on huomionarvoista yhdenmukaisen 
kilpailunsuojajärjestelmän luominen rahoituslaitoksille ja se, että palveluita on nyt 
mahdollista markkinoida yli rajojen. Myös vaatimuksia sivuliikkeiden sijoittamisesta 
toisiin jäsenvaltioihin on lievennetty. Tämä merkitsee lisääntynyttä kilpailua, lisääntyviä 
vaihtoehtoja ja uutuuksia, jotka auttavat kuluttajaa. Myös muussa lainsäädännössä on 
säädetty kuluttajia koskevista suojatoimenpiteistä. 
Kuluttajayhdistyksistä kerrotaan kuitenkin, että rahoituspalveluhankintoihin liittyy 
tyytymättömyyttä. Ihmiset joutuvat tekemisiin moninaisten ja monimutkaisten palvelujen 
kanssa, eikä heillä useinkaan ole tarpeeksi sellaista tietoa niistä, että he pystyisivät 
valitsemaan itselleen parhaan vaihtoehdon. Heidän mielestään on lisäksi vaikeata saada 
riippumatonta apua. Neuvoston päätös jättää rahoituspalvelut etämyyntiä koskevan 
direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle aiheuttaa huolta, johon on vastattava. Erityisesti 
se seikka, että vahinkovakuutuksissa ei ole olemassa peruuttamisaikaa, jonka aikana 
voitaisiin harkita tehdyn sopimuksen tarkoituksenmukaisuutta, on johtanut lukuisiin 
kuluttajien valituksiin. 
Kulutusluottoja (direktiivi 87/192/ETY) koskevassa komission kertomuksessa tuotiin esiin 
kulutusluottomarkkinoiden toiminnan joitakin ongelmia sekä alan uutta kehitystä Euroopan 
yhteisön jäsenvaltioissa ja avattiin keskustelu niiden osapuolten kanssa, joita asia koskee. 
Komissio aikoo tutkia edelleen kulutusluottomarkkinoiden toimintaa ja erityisesti luoton 
välittäjien tehtävää. Tässä yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota ylivelkaantuneisuutta 
koskevaan kysymykseen. Lisäksi paneudutaan myös niihin kiinnitysluoton näkökohtiin, 
jotka liittyvät kuluttajiin. 
Yksi kuluttajien kannalta erittäin tärkeä seikka on maksuvälineiden käyttö. Maksukorttien 
osalta kuluttajatutkimuksissa on osoitettu, että maksujärjestelmiä koskevaa suositusta 
(88/590/ETY) ei useimmissa jäsenvaltioissa ole pantu täydellisesti täytäntöön. Useat muut 
maksukorttiin liittyvät näkökohdat (käyttöehdot, hinnat) on otettava huomioon. 
Kuluttajaulottuvuus on ratkaisevan tärkeä yhtenäisvaluuttaan siirtymistä valmistelevassa 
prosessissa. Kuten komissio on ilmaissut vihreässä kirjassaan, kuluttajien luottamus 
kaikkiin tämän prosessin näkökohtiin on äärimmäisen tärkeää. Kuluttajajärjestöt ovat 
keskeisellä sijalla tämän toteuttamisessa, ja niitä on kuultava ja ne on saatava mukaan 
prosessin joka vaiheessa. 
4. Kuluttajien etujen suojaaminen välttämättömien yleishyödyllisten palvelujen 
tarjonnassa 
Välttämättömien yleishyödyllisten palvelujen on täytettävä kansalaisen tarpeet. Komissio 
on ponnistellut huomattavasti välttämättömien yleishyödyllisten palvelujen vapauttamisen 
nopeuttamiseksi. Kilpailun aikaansaaminen näillä aloilla on kuluttajien kannalta 
myönteistä. Komissio on tietoinen siitä, että kuluttajat pitävät erittäin tärkeänä, että yleiset 
palvelut taataan riittävällä tavalla, ja komissio aikoo yhä edelleen varmistaa, että tämän 
aikaansaamiseksi toteutetaan tarvittavia toimenpiteitä. 
Ajaessaan yhä edelleen vapauttamista tehokkuuden lisäämiseksi ja hintojen alentamiseksi 
kuluttajien edun mukaisesti komissio aikoo varmistaa, että palvelujen laatu paranee ja 
kohoaa erityisesti niiden kuluttajaryhmien osalta, jotka ovat heikossa asemassa ja ovat 
tämän vuoksi erittäin riippuvaisia tällaisista palveluista. 
Komissio julkaisee liikennettä käsittelevän vihreän kirjan "Kansalaisten verkko", ja siinä 
otetaan huomioon keskeiset kuluttajaa koskettavat seikat. 
5- Toimenpiteet, joiden avulla kuluttajat voivat hyötyä tietoyhteiskunnan 
tuomista mahdollisuuksista 
Tietoyhteiskunnan kehittymisestä koituu kuluttajille mahdollisesti suurta hyötyä. 
Sovellusten suuri määrää avaa kuluttajille uusia palvelumahdollisuuksia. Markkinoista on 
tulossa maailmanlaajuiset. 
Komissio on toimintasuunnitelmassaan "Euroopan tie kohti tietoyhteiskuntaa" ja 
tietoyhteiskuntafoorumin sekä tietoyhteiskunnan sosiaalisia ja yhteiskunnallisia näkökohtia 
käsittelevän asiantuntijaryhmän luomisella jo toteuttanut toimenpiteitä tietoyhteiskunnan 
kehityksen ottamiseksi huomioon. Alalta on lisäksi ehdotettu joitakin tärkeitä säädöksiä, 
kuten avointen verkkopalvelujen tarjoamista puhelinliikenteessä, tietojen suojaa ja 
etämyyntiä koskevat direktiiviluonnokset. 
Useat kuluttajat haluavat käyttää tätä tilaisuutta hyväkseen, ja komissio aikoo varmistaa, 
että tästä pyrkimyksestä tulee totta. Tämä on kuitenkin monimutkainen ala, sillä 
tietoyhteiskunta-otsikon alle sijoittuva monimuotoinen kehitys käsittää useata erityyppistä 
kuluttajatoimintaa. Tämän alan kehitys vaatii jatkuvaa kohdennettua tarkkailua kuluttajan 
näkökulmasta sen varmistamiseksi, että kuluttajien hyöty on mahdollisimman suuri. 
Seuraaviin keskeisiin seikkoihin on kiinnitettävä erityistä huomiota: 
järjestelmään pääsy. On varmistettava, että kaikki halukkaat voivat hyötyä tästä 
kehityksestä. 
kuluttaja tarvitsee uusia taitoja: tarvitaan erityisiä valistus- ja koulutusponnisteluja 
sähköiset ostoskeskukset: ne muodostuvat todennäköisesti erittäin houkutteleviksi 
kuluttajien kannalta, jos voidaan kehittää turvalliset maksujärjestelmät. 
Tarjonnan muuttuminen maailmanlaajuiseksi, mistä tietoyhteiskunta on merkkinä, 
edellyttää vastaavasti säätelyjärjestelmän muutoksia. Nämä muutokset ovat ensisijaisen 
tärkeitä kuluttajien osallistumishalukkuuden kannalta, ja niihin on paneuduttava nopeasti. 
Komission olisi yhä tutkittava tietoyhteiskunnan todellisia ja mahdoll isiä sisämarkkinoihin 
kohdistuvia seurauksia ja edistettävä asiaankuuluvaa toimintaa ottaen huomioon kuluttajien 
tarpeet ja maailmanlaajuisia markkinoita koskevat seuraamukset. 
Mahdollisesti tarvitaan erityistukea rohkaisemaan kuluttajajärjestöjä käyttämään 
hyödykseen tämän uuden yhteiskunnan niille tarjoamia mahdollisuuksia. Tällaisten 
järjestöjen uusia maailmanlaajuiselta perustalta tapahtuvia yhteistyömuotoja olisi 
edistettävä, jotta jo alusta asti varmistetaan kuluttajiin kohdistuva tukitoiminta. 
6. Toimenpiteet, joilla lisätään kuluttajien luottamusta elintarvikkeisiin 
Kuluttajaryhmätutkimuksissa nousee esille kysymyksiä elintarvikkeiden turvallisuutta tai 
puhtautta koskevien valvontajärjestelmien tehokkuudesta. Julkisilla viranomaisilla kautta 
Euroopan yhteisön on käytössään valvontajärjestelmä, joka on suunniteltu varmistamaan, 
että markkinoilla oleva ruoka on terveellistä. Koko tuotantoketjun valvontaa koskevan 
järjestelmän heikkoudet saattavat, jos niitä ei korjata, nopeasti vähentää yleisön 
luottamusta huomattavassa määrin. 
Komissio tutkii, mitä toimenpiteitä voidaan kehittää tutkimuksen lisäksi, jotta näistä 
huolenaiheista päästäisiin, ja harkitsee tuotevastuun ulottamista alkutuottajiin asti. 
Se, että kaikista elintarvikkeiden tuoteselosteissa ilmoitetuista tiedoista olisi todella hyötyä 
kuluttajille, ei ole selvää. Kuluttajat eivät voi käyttää osaa tästä tiedosta, koska se on niin 
monimutkaista ja on näyttöä siitä, että muut kuluttajien keskeiset tiedontarpeet eivät täyty 
laisinkaan. Sille kuluttajien vähemmistölle, jonka on valittava elintarvikkeensa huolellisesti 
terveyssyiden vuoksi, seikkaperäisistä tiedoista voi olla hyötyä, koska ainakin heidän 
lääketieteelliset neuvonantajansa voivat ymmärtää tällaista tietoa. Kun otetaan huomioon 
se, että suurin osa elintarvikkeiden tuoteselosteiden yhdenmukaistamisesta tehtiin 
sisämarkkinoiden avaamiseksi ja tilapäiseltä perustalta, nyt näyttäisi koittavan aika, jolloin 
olisi mahdollista tarvittaessa tarkistaa ja yksinkertaistaa tätä lainsäädäntöä. 
Komissio aikoo laatia elintarvikelainsäädännön tulevaisuutta Euroopan yhteisössä 
koskevan vihreän kirjan, joka mahdollistaa laaja-alaisen neuvottelutoiminnan tärkeimmistä 
elintarvikkeisiin liittyvistä kysymyksistä. 
7. Käytännöllisen lähestymistavan edistäminen kestävään kulutukseen 
Poliittisesti tunnustetaan nykyään maailmanlaajuisesti, että yhteiskunnalla on edessään 
suuri haaste sen muokatessa tapojaan ja käyttäytymistään siten, että niistä tulisi kestäviä. 
Euroopan unionilla tärkeänä talousmahtina on keskeinen asema tämän käsitteen 
8 
kehittämisessä. Alunperin on keskitytty lähinnä tarjontapuolen mukautuksiin, mutta myös 
kuluttajapolitiikkaa on keskitettävä näille alueille, jos jotkin ongelmista aiotaan voittaa. 
Tietyt kuluttajaryhmät osoittavat haluavansa sitoutua joidenkin kestävään kehitykseen 
liittyvien ongelmien selvittämiseen. Lujittamalla näiden ryhmien välisiä yhteyksiä ja 
verkkoja pitäisi olla mahdollista varmistaa, että kehitetään toimintakyky, joka osoittautuu 
hyödylliseksi sitten, kun on tunnistettu ensisijaiset ongelmat ja sovittu 
ratkaisulähtökohdista. 
Kyselyt osoittavat, että kansalaisten ja kuluttajien ympäristötietoisuus on suuri ja kasvaa 
yhä. 
Kuluttajat voivat valintojensa kautta vaikuttaa huomattavassa määrin siihen, että 
suunnitellaan, tuotetaan ja markkinoidaan sellaisia tuotteita, joiden vaikutus ympäristöön 
on vähäisempi, kun otetaan huomioon tuotteen koko elinkaari. 
Kuluttajilla on lisäksi oma vastuunsa ympäristöstä, mikä tarkoittaa erityisesti tuotteiden 
käyttämistä ja hävittämistä asianmukaisimmalla tavalla ja niiden uudelleenkäyttö-, 
talteenotto- ja kierrätysohjelmiin osallistumista. 
Kuluttajat voivat kuitenkin tehdä täysin tietoisia ja järkeviä valintoja ainoastaan silloin, 
kun he saavat asiaankuuluvat ympäristö- ja toimintanäkökohdat kattavaa tietoa tuotteesta 
ja kun tämä tieto on puolueetonta ja luotettavaa. 
Tietoisuuden lisääminen, valistus, yleinen tiedotus ja tuoteselosteiden liittäminen 
tuotteisiin ovat tämän alan ensisijaisia toimia. 
Haasteena on tunnistaa todelliset ensisijaiset ongelmat, joissa kuluttajien asenteet ja tavat 
ovat hallitseva tekijä, ja tämän jälkeen luoda erityisesti edellä mainittuihin seikkoihin 
perustuvia strategioita, joilla parhaiten saavutetaan halutut tavoitteet. On esimerkiksi 
selvää, että useat kuluttajat ovat halukkaita ja kykeneviä osallistumaan rakentavasti 
jätteen käsittelyn tehostamiseen. 
Suurimmassa osassa tapauksia yhden tuotteen edun arvioiminen tarkasti toiseen 
tuotteeseen nähden on vaikeata. Tällaisia toimenpiteitä varten olisi edelleen kehitettävä 
yhteisesti hyväksyttyjä järjestelmiä elinkaarianalyysin perusteella. 
Tunnettujen ympäristöongelmien moninaisuus ja se seikka, että niiden vastapainona on 
usein muita ongelmia, pikemminkin hämmentää kuluttajia kuin kannustaa heitä edistämään 
kestävää kehitystä. 
Lukuisat yksityiset tai kansalliset ekotuotemerkit ovat yksi niistä syistä, jotka 
hämmentävät kuluttajaa ja johtavat muihin kuin järkeviin valintoihin. Lisäksi tiettyjen 
yksityisten yritysten tekemät ympäristöä koskevat väitteet eivät aina ole osoittautuneet 
luotettaviksi. Kulutuksen laadun parantaminen on suuri huolenaihe, mutta luotettavaa 
kuluttajaohjausta ei ole riittävästi saatavilla. 
Elinkaaritutkimusten menetelmää käyttämällä on mahdollista saada luotettavia tieteellisiä 
vertailuja eri tuotteiden ympäristövaikutuksista niiden tuotanto-, käyttö- ja hävittämis-
/kierrätysvaiheissa. 
EY:n ekotuotemerkki, joka luotiin asetuksella N:o 880/92/ETY, toimii tämän menetelmän 
pohjalta, ja sen tarkoituksena on tuoda markkinoiden käyttöön riippumaton 
ympäristöystävällisten tuotteiden arviointimenetelmä. Muut tuotemerkit, kuten EY:n 
energiatuotemerkki, yhdenmukaistavat EY:n kuluttajille toimitettavaa tietoa valintojen 
tekemisen helpottamiseksi. Tällaisia tuotemerkkejä ja ohjelmia on selvästi tarpeen kehittää 
edelleen. 
8. Kuluttajien edustuksen vahvistaminen ja lisääminen 
Useimmissa yhteiskunnissa kuluttajat eivät ole erityisen hyvin järjestäytyneet yhdistyksiksi 
tai ryhmiksi. Euroopan yhteisössä arviolta noin neljä miljoonaa kansalaista kuuluu 
kuluttajayhdistyksiin. Koska järjestäytyneimmät ryhmät olivat Euroopan yhteisön 
pohjoisissa jäsenvaltioissa, komissio on yrittänyt vahvistaa liikettä eteläisissä maissa, joissa 
kuluttajien järjestäytyminen ei perinteisesti ole ollut merkittävää. 
Kuluttajajärjestöjen rahallinen tukeminen on vieläkin erittäin vaatimatonta suurimmassa 
osassa Etelä-Eurooppaa. Tämän vuoksi komission on annettava ja lisättävä tukea, jotta 
varmistettaisiin kuluttajaliikkeen lyhyen ja keskipitkän aikavälin kehitys näissä maissa. 
Kuluttajien edustuksen tarve useissa tietoyhteiskuntaan todennäköisesti syntyvissä 
palveluissa on tunnustettu. Komissio ponnistelee auttaakseen ja edistääkseen tarpeellista 
osallistumista. 
Komissio on jälleen kerran uudistanut yhteistyösuhdettaan kuluttajiin ja on päässyt 
siirtymään tilanteeseen, jossa uusi kuluttajakomitea muodostuu lähinnä kunkin jäsenvaltion 
alueella tehokkaasti toimivien järjestöjen kansallisista edustajista. Tämän parannuksen 
lisäksi on vielä yhteydet viiteen Euroopan laajuiseen järjestöön, jotka ovat rakentuneet 
sisämarkkinoiden pohjalta (BEUC, COFACE, EIICA, Eurocoop, EAY). Tehokkaiden 
yhteistyömenettely iden avulla toivotaan näin varmistettavan nopea tietojen saaminen 
kuluttajilta. 
Komissio hyödyntää yhä enemmän markkinatutkimusmenetelmiä kuluttajien mielipiteiden 
keräämisessä ja heidän tapojensa ja asenteidensa tutkimisessa kautta Euroopan yhteisön. 
Tämä lähestymistapa täydentää kuluttajien edustajien ilmaisemia mielipiteitä, mikä 
mahdollistaa paremman tasapainotilan saavuttamisen päätöksenteossa. 
Jäsennellympi lähestymistapa on otettu käyttöön kuluttajien edustajien saamiseksi mukaan 
CEN:in ja CENELEC:in standardien laadintatyöhön. Kun on perustettu ANEC, tiettyjen 
eurooppalaisten standardointikomiteoiden työhön kohdistuvan kuluttajien panoksen 
yhteensovittamista ja hallinnoimista hoitava kuluttajajärjestöjen yhteenliittymä, on saatu 
toiveita todellisesta osallistumisesta. Näiden järjestöjen työtä valvotaan ja tuetaan tarkasti 
j atkuvaluonteisesti. 
10 
9. Keski- ja Itä-Euroopan maiden auttaminen kuluttajapolitiikan kehittämisessä 
Perustavaa laatua olevia uudistuksia, jotka tähtäävät kuluttajien etujen edistämiseen 
siirtymävaiheessa olevilla markkinoilla, on jo saatu aikaan tai niistä keskustellaan tai niitä 
valmistellaan kaikissa KIE-maissa. Yleisesti ottaen kuluttajalainsäädäntö on kuitenkin liian 
hajanaista, sitä ei ole sovitettu yhteen eikä se sen vuoksi ole yhtenäistä, ja hyvin usein se 
on yhä riippuvainen toimenpiteistä, joilla tavoitellaan muita poliittisia päämääriä. Lisäksi 
olemassa olevia kuluttajalakeja ei useissa tapauksissa panna tehokkaasti täytäntöön. 
Näin ollen tarvitaan oikeudellista ja teknistä apua vielä jäljellä olevien esteiden 
voittamiseksi. Tämän vuoksi toukokuussa 1995 julkaistussa valkoisessa kirjassa 
kiinnitetään erityistä huomiota tähän kysymykseen. 
Phare-ohjelman mukaisesti vuonna 1994 aloitettua työtä, jota on jatkettu vuodelle 1995, 
on käytettävä perustana tehokkaan kuluttajapolitiikan muodostamista ja toteuttamista 
koskevien välineiden kehittämisessä. 
10. Kuluttaiapolitiikkanäkökohdat kolmannen maailman valtioissa 
Kuluttajapolitiikkaa sinällään ei tähän saakka ole koskaan sisällytetty kehityspolitiikkaan. 
Vaikka kuluttajapolitiikalla on mahdollisesti keskeistä merkitystä äärimmäisissä 
köyhyystapauksissa, joissa aliravitsemus ja syrjäytyminen ovat keskeisiä aiheita, sen on 
katsottu olevan merkityksellistä ainoastaan kehittyneillä ja rikkailla markkinoilla. 
Peruselintarvikehygienian ymmärtäminen, lääkkeiden käyttö, kotitaloustiede, 
elintarvikkeiden säilytys ja muut vastaavanlaiset aiheet ovat olleet useiden 
kuluttajajärjestöjen työn keskipisteenä vuosia. Vaarallisten jätteiden vienti ja kelvottoman 
tai vaarallisen tuotannon sysääminen niiden niskoille ovat ensisijaisen tärkeitä kysymyksiä 
kehitysmaissa. Yrittämällä laatia hyödyllisen lähestymistavan edellä mainitun kaltaisiin 
kysymyksiin komissio aikoo edelleen kohentaa näiden herkästi vahingoittuvien maiden 
tueksi jo tekemänsä työn laatua. 
Vuonna 1995 Euroopan parlamentti äänesti ensimmäistä kertaa tarkistuksesta, jolla otetaan 
kuluttajapolitiikan toimet huomioon kehitysmaihin käytettäväksi tarkoitetuissa talousarvion 
kohdissa. Komissio yhdistää sopivan kuluttajapolitiikkaulottuvuuden erityisesti 
sosiaalialalla tapahtuvien (terveys, koulutus, ympäristö, köyhyyden ja aliravitsemuksen 
torjuminen) hankkeidensa ja ohjelmiensa toteutukseen. 
11 

ISSN 1024-4492 
KOM(95) 519 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 10 
Luettelonumero : CB-CO-95-567-FI-C 
ISBN 92-77-95379-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg j n