Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) liittymistä valmistelevasta rakennepolitiikan välineestä"



Virallinen lehti nro C 407 , 28/12/1998 s. 0272



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) liittymistä valmistelevasta rakennepolitiikan välineestä" () (98/C 407/46) Neuvosto päätti 4. kesäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Komiteakäsittelyn valmistelusta vastannut ulkosuhteiden, kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyön jaosto perusti valmisteluryhmän ja nimesi esittelijäksi Kenneth Walkerin. Talous- ja sosiaalikomitea nimesi 9. 10. syyskuuta 1998 pitämässään 357. täysistunnossa (syyskuun 10. päivän kokouksessa) Kenneth Walkerin yleisesittelijäksi ja hyväksyi seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 76 ääntä puolesta ja viisi vastaan. Kukaan ei pidättynyt äänestyksestä. 1. Johdanto 1.1. "Agenda 2000" -asiakirja sisältää lukuisia komission ehdotuksia EU:n jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maat) liittymistä valmistelevan strategian vahvistamiseksi. Strategian yleisenä tavoitteena on luoda johdonmukainen ohjelma kyseisten maiden valmistamiseksi EU:iin liittymistä varten ja I) yhdistää unionin tarjoamat eri tukimuodot yhtenäisiin puitteisiin osaksi liittymistä valmistelevaa kumppanuutta II) perehdyttää hakijat unionin politiikkoihin ja menettelytapoihin antamalla niille mahdollisuus osallistua yhteisön ohjelmiin. 1.2. Phare-ohjelman ja maatalouden kehittämistuen lisäksi "Agenda 2000" -asiakirjassa ehdotettiin hakijamaille 1 miljardin euron suuruista rakennetukea vuodessa kaudeksi 2000 2006 eli 7 miljardin suuruista kokonaissummaa. Tuen pääasiallisena tavoitteena olisi hakijamaiden sopeuttaminen EU:n infrastruktuuriin erityisesti liikenteen ja ympäristön alalla koheesiorahaston tukitoimenpiteiden tapaan. Luxemburgissa vuoden 1997 joulukuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi tällaisen rakennepolitiikan välineen käyttöönottamisen. Tämän vuoksi komissio ehdottaa nyt perustamissopimuksen 235 artiklaan perustuvaa asetusta liittymistä valmistelevasta instrumentista rakennepolitiikan alalla (Instrument for Structural Policies for Pre-Adhesion, ISPA). 1.2.1. Koska ISPAn ja koheesiorahaston tavoitteet ovat samankaltaiset, katsottiin aiheelliseksi noudattaa jotakuinkin koheesiorahastoa koskevan uudistuksen lähestymistapaa. Rakennepoliittisella välineellä annetaan tukea: I) ympäristöalan hankkeille, joiden avulla edunsaajamaat pystyvät täyttämään yhteisön säännöstön asettamat vaatimukset II) kestävää liikkumista edistäville hankkeille liikenteen infrastruktuurin alalla erityisesti sellaisille, jotka ovat Euroopan laajuisten verkkojen perustamisesta annetussa neuvoston päätöksessä (1692/96) säädettyjen perusteiden mukaisia yhteistä etua edistäviä hankkeita. Tähän kuuluu jäsenvaltioiden verkkojen ja Euroopan laajuisten verkkojen yhteenliittäminen ja -toimivuus sekä pääsy näihin verkkoihin. 1.2.2. Toimien tulisi lisäksi molemmilla aloilla edistää liittymiskumppanuussopimuksissa asetettujen tavoitteiden toteutumista. 1.2.3. Ympäristötoimenpiteille ja liikenteen infrastruktuuritoimenpiteille etsitään sopiva tasapaino. 1.3. Ehdotusluonnoksen lähtökohtana ovat hankkeet, joiden kustannukset ovat vähintään viisi miljoonaa ecua. Liittymistä valmistelevan rakennepolitiikan välineen kautta annettava tuki voisi olla korkeintaan 85 prosenttia, ja sitä voidaan mukauttaa kerrannaisvaikutuksen edistämiseksi, minkä tulisi näkyä erityisesti yksityisen sektorin yhteisrahoituksen lisääntymisenä. 1.3.1. Varainhoitoa ja valvontaa koskevat järjestelyt vastaavat sisällöltään varainhoitoasetuksen IX osaston säännöksiä, jotka koskevat ulkopuolisille maille annettavaa tukea. Hankkeisiin on liityttävä komission ja tuensaajamaan välille laadittava rahoituspöytäkirja, joka sisältää myös hallinnointia ja arviointia koskevat järjestelyt. 1.3.2. Talousarviositoumusten osalta ehdotuksessa seurataan rakennerahastojen ja koheesiorahaston käyttämää vuotuisten erien järjestelmää. Koska tämä poikkeaa varainhoitoasetuksen säännöksistä, tarvitaan toimielinten välinen talousarviosopimus. 1.4. ISPAan sovelletaan liittymistä valmistelevasta kumppanuudesta annetussa asetuksessa säädettyjä tukiedellytyksiä koskevia sääntöjä, ja se sovitetaan yhteen Phare-ohjelman ja liittymistä edeltävän maataloustuen kanssa liittymistä edeltävän tuen koordinoinnista annetun asetuksen avulla. 2. Komission ehdotukset 2.1. Tuensaajamaat 2.1.1. "Agenda 2000" -asiakirjassa hahmoteltujen suuntaviivojen ja Luxemburgissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti liittymistä edeltävien maatalouspolitiikan ja rakennepolitiikan välineiden kautta saatavaa taloudellista tukea myönnetään keski- ja itäeurooppalaisille hakijamaille. Asetusehdotuksen 1 artiklassa luetellaan kyseiset maat: Bulgaria, Latvia, Liettua, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia, T Osekin tasavalta, Unkari ja Viro. 2.2. Toimintalinjat 2.2.1. "Agenda 2000" -asiakirjan ja ehdotettujen määrärahojen perusteella uuden välineen kattamat alat on tarpeen määritellä erityisen tarkasti. Saksan uusien osavaltioiden (Länder) infrastruktuuritarpeista saadun kokemuksen sekä hakijamaiden maalausuntojen perusteella komissio ehdottaa, että uudella välineellä tulisi rahoittaa ainoastaan ympäristö- ja liikennealan hankkeita. Rahoitus kattaa myös kyseisten hankkeiden tehokkaan toteuttamisen varmistavat toimenpiteet kuten koulutuksen ja ylläpidon. 2.3. Ympäristö 2.3.1. "Agenda 2000" -asiakirjassa todetaan, että hakijamaiden ympäristöongelmat ovat kokonaisuudessaan vakavampia kuin nykyisissä jäsenvaltioissa erityisesti vesistöjen ja ilman saastumisen sekä jätehuollon osalta. 2.3.2. Tarvittavien panostusten määrittäminen lukuina on monimutkaista ja vaikeaa varsinkin kun on tarpeen esittää useita olettamuksia esimerkiksi talouskasvusta, kulutusmalleista ja tulevasta käyttäytymisestä. Parhaissa käytettävissä olevissa arvioissa kuitenkin esitetään, että ympäristöalan säännöstöön sopeutumiseen tarvittavat investoinnit kymmenessä jäsenyyttä hakeneessa maassa ovat kokonaisuudessaan arvoltaan noin 100 miljardia euroa. 2.3.2.1. Kyseinen luku koskee ainoastaan säännöstöön sopeutumisen edellyttämiä investointeja juomavedestä, jätevesien käsittelystä, ilmansaasteista ja kiinteiden jätteiden käsittelystä annettujen direktiivien osalta. Arviossa ei oteta huomioon ympäristön parannustoimia, joita yhteisön lainsäädäntö ei kata ja joihin ei näin ollen tarvita säännöstöön sopeutumisen edellyttämiä investointeja, vaikka ne voivatkin olla välttämättömiä taloudellisen kehityksen kannalta (kuten saastuneen maan puhdistaminen). 2.3.3. Tämän vuoksi tarvitaan erityisiä ponnistuksia, mukaan lukien EU:lta saatava tuntuva taloudellinen ja tekninen tuki, jotta hakijamaat pystyisivät täyttämään nopeasti EU:n ympäristöalan säännöstön asettamat vaatimukset. ISPAn kautta saatava tuki keskitetään pääasiassa veden, ilman laadun ja jätehuollon aloille. ISPAn kautta annettava tuki koskeekin ympäristöalan hankkeita, joiden avulla tuensaajamaat pystyvät täyttämään ympäristölainsäädännön asettamat vaatimukset sekä liittymistä valmistelevalle kumppanuudelle asetetut tavoitteet. 2.4. Liikenne 2.4.1. "Agenda 2000" -asiakirjassa korostetaan pikaista tarvetta kehittää ja parantaa hakijamaiden liikenteen infrastruktuureja sekä yhteyksiä hakijamaiden ja EU:n välillä. Ilman tällaisia investointeja liikenneruuhkista tulee todennäköisesti vakava ongelma, joka vaikuttaa unionin yleiseen liikennepolitiikkaan. Liikenteen infrastruktuuriin tehtävät parannukset ovat olennainen osa kyseisten maiden talouksien kehittämisohjelmia ja auttavat niitä kohtaamaan kilpailupaineet ja markkinavoimat EU:ssa. Tehokkaiden liikennejärjestelmien kehittäminen onkin keskeinen osa liittymistä valmistelevaa strategiaa. Tähän strategiaan tulisi sisältyä tasapainoisen multimodaaliliikenneverkon kehittäminen. 2.4.2. Tulevaisuuden verkon tulisi käsittää nykyisen unionin Euroopan laajuisen liikenneverkon, soveltuvat osuudet jäsenyyttä hakeneiden maiden valtakunnallisista verkoista sekä niiden välillä tarvittavat yhteydet. Komission tiedonannon sisältämien laskelmien mukaan Euroopan laajuisen liikenneverkon rakentamiseen KIE-maissa tarvittavat investointikustannukset on arvioitu 50-90 miljardiksi euroksi 15 vuoden aikana yksinomaan olemassa olevien teiden ja rautateiden kunnostamiseksi Länsi-Euroopan normeja vastaaviksi ja liikenteen arvioituun kasvuun varautumiseksi. Arviossa ei ole otettu huomioon mitään uusia yhteyksiä. 2.4.3. Liikenneverkkojen alalla ISPAn tuki koskisi kestävää liikkuvuutta edistäviä hankkeita liikenteen infrastruktuurin alalla ja erityisesti sellaisia hankkeita, jotka ovat neuvoston päätöksessä 1692/96/EY säädettyjen perusteiden mukaisia yhteistä etua edistäviä hankkeita ja joiden avulla KIE-maat pystyvät saavuttamaan liittymistä valmistelevalle kumppanuudelle asetetut tavoitteet. Tähän kuuluu jäsenvaltioiden verkkojen ja Euroopan laajuisten verkkojen yhteenliittäminen ja -toimivuus sekä pääsy näihin verkkoihin. 2.4.4. Soveltuvia hankkeita määritettäessä otetaan myös huomioon liikenteen infrastruktuuritarpeiden arviointiohjelmasta (Transport Infrastructure Needs Assessment, TINA) saadut tulokset. 2.5. Tekninen apu 2.5.1. Pieni osa ISPAn määrärahoista voidaan myös käyttää alustavien selvitysten ja tekniseen apuun liittyvien menojen rahoittamiseen. Tukea saavien toimenpiteiden ja ISPAsta rahoitettujen hankkeiden välinen yhteys on kuitenkin osoitettava selkeästi. Teknisen avun ensisijaisena tehtävänä on taata hankkeiden korkea taso myös niiden tehokkaan hallinnon ja toteuttamisen osalta. 2.5.1.1. Komission aloitteesta toteutetut kokonaismenot eivät saa olla yli kahta prosenttia ISPAn kokonaisrahoituksesta. ISPAn tuella rahoitettavien hankkeiden valmistelussa voidaan käyttää myös Phare-ohjelman LSIF-osuutta (Large Scale Infrastructrure Facility), joka keskittyy pääasiassa Euroopan laajuisten verkkojen ulottamiseen EU:n rajojen ulkopuolelle ja liittymistä koskeviin ympäristöohjelmiin, joilla on rajat ylittäviä vaikutuksia. 2.5.2. On tarpeen varmistaa läheinen yhteistyö ISPAn, Pharen ja liittymistä edeltävän maataloustuen välillä erityisesti, jotta voitaisiin välttää erityyppisten rahoitettavien toimenpiteiden päällekkäisyys. Ehdotuksessa asetukseksi hakijamaiden liittymistä valmistelevan strategian mukaisen tuen yhteensovittamisesta () tarkoitetulla komitealla on tässä suhteessa tärkeä asema. 2.5.3. Kuten kaikkeen liittymistä edeltävään tukeen myös ISPAan sovelletaan liittymistä valmistelevasta kumppanuudesta annetussa asetuksessa säädettyjä tukiedellytyksiä koskevia sääntöjä. 2.6. Rahoitusjärjestelyt 2.6.1. Kuten koheesiorahastosta myös ISPAsta tuetaan hankkeita tai hankekokonaisuuksia (joita kutsutaan toimenpiteiksi), joiden on oltava laajuudeltaan sellaisia, että ne vaikuttavat merkittävällä tavalla ympäristönsuojeluun tai liikenteen infrastruktuurin parantamiseen. Kuten koheesiorahastosta saatu kokemus osoittaa, hankkeen kokonaiskustannusten olisi oltava vähintään viisi miljoonaa euroa erityisesti suhteettoman raskaan hallintotaakan välttämiseksi. Vähimmäismäärässä täytyy myös ottaa huomioon eräiden hakijamaiden pieni koko. 2.6.2. Hankkeiden valinta ja hyväksyminen perustuvat valtiollisiin liikenne- ja ympäristöohjelmiin, jotka kuuluvat yhteisön säännöstön voimaansaattamista koskevaan maakohtaiseen ohjelmaan, joka puolestaan on yksi tärkeimmistä liittymistä valmistelevan kumppanuuden osa-alueista. Kyseisissä ohjelmissa on esitettävä erityiset ympäristöä ja liikennettä koskevat strategiat sekä keskityttävä tulevaisuuden Euroopan laajuisen verkon kehittämiseksi tarvittavaan valtioidenväliseen ulottuvuuteen. Asetuksessa vahvistetaan myös joukko perusteita, joiden tarkoituksena on varmistaa hankkeiden korkea laatu mukaan lukien niistä saatavat kerrannaisvaikutukset ja niiden valmiusaste. 2.6.3. Komissio jakaa ISPAn kautta saatavan tuen hakijamaiden kesken väestömäärän, ostovoimapariteettina ilmaistun bruttokansantuotteen (mikä kuvastaa realistisesti kyseisten maiden vaurautta) ja pinta-alan perusteella. 2.6.3.1. Tuet vahvistetaan vähimmäis- ja enimmäismäärän välille siten, että saadaan tiettyä taloudellista joustavuutta. Lisäksi huomioon on otettava kyseisten maiden ympäristön ja liikenteen perusrakenteissa olevat puutteet. Tukia voidaan sovitella jälkikäteen siten, että otetaan huomioon kunkin tuensaajamaan kuluneina vuosina saavuttamat tulokset ISPA-toimenpiteiden toteuttamisessa. 2.6.4. Pidetään tärkeänä, että mahdollisuuksien mukaan ISPAlla olisi mieluummin strateginen katalyyttinen vaikutus kulloisenkin maan yleisiin investointitarpeisiin kuin että sillä rahoitettaisiin tilapäisiä ja yksittäisiä investointeja. "Agenda 2000" -asiakirjassa korostetaan, että rakenteellisten voimavarojen kerrannaisvaikutuksia olisi vahvistettava turvautumalla pelkkien avustusten sijasta enemmän muihin tukimuotoihin. Erityisesti voidaan todeta, että: I) Julkisen sektorin niukkojen varojen kerrannaisvaikutuksen tulisi näkyä erityisesti yksityisen sektorin yhteisrahoituksen lisääntymisenä. II) ISPAn kautta saatava tuki ei saisi sulkea pois muuta mahdollista rahoitusta eikä varsinkaan paikallisia rahoituslähteitä ja hankkeista saatavia tuloja. 2.6.5. Komission tavoitteena on maksimoida ISPAn kerrannaisvaikutus rohkaisemalla aikaisempaa enemmän lainoin ja omalla pääomalla tapahtuvaa rahoitusta erityisesti yksityiseltä sektorilta. Korostamalla vaihtoehtoisten rahoituslähteiden löytämisen tärkeyttä voidaan välttyä odottamasta järjestään korkeaa tukiprosenttia; tällaista lähestymistapaa voidaan pitää tärkeänä myös siitä syystä, että se tukee hakijamaiden ponnisteluja markkinatalouteen siirryttäessä. 2.6.5.1. Tavoitteena onkin ISPAn kautta saatavan tuen määrän eriyttäminen hanketyypin ja siihen liittyvän rahoituspaketin mukaan. Tuki voi olla enintään 85 prosenttia julkisesta tai vastaavasta panostuksesta ja tuen tarkkaa tasoa laskettaessa on otettava huomioon myös: I) millaista yleistä etua yhteisölle kertyy tietyn hankkeen toteuttamisesta II) hankkeesta mahdollisesti saatavat tulot III) saastuttaja maksaa -periaatteen asianmukainen soveltaminen. 2.6.5.2. Tällainen lähestymistapa sallii tiettyä joustavuutta, jolloin hankkeille, joiden lainarahoitus on mahdollista, voidaan myöntää pienempää tukea ja komissio voi muuttaa tuen määrää tapauskohtaisesti enimmäismäärän puitteissa. 2.6.6. Varainhoitoa koskevat ISPAn artiklat vastaavat sisällöltään Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen IX osaston säännöksiä, joihin sisältyvät unionin ulkopuoliseen tukeen liittyvät yksityiskohtaiset rahoitussäännöt. Varsinaisesti tämä tarkoittaa sitä, että komission hyväksymiin hankkeisiin olisi liityttävä komission ja tuensaajamaan välille laadittava rahoituspöytäkirja. Rahoituspöytäkirja sisältää myös toimenpiteiden maksujärjestelyjä koskevat yksityiskohdat sekä hallintoa, arviointia ja valvontaa koskevat järjestelyt. Jollei varainhoitoasetuksessa toisin säädetä, kyseiset järjestelyt ovat vastaavat kuin koheesiorahaston kohdalla. 2.6.6.1. Talousarviositoumusten osalta ISPAan sovelletaan kuitenkin yksinkertaisempaa ja tehokkaampaa järjestelmää; väline toimii monivuotisten hankkeiden pohjalta. Ensimmäinen sitoumus tehdään heti, kun komissio on tehnyt päätöksen myöntää yhteisön tukea. Seuraavia vuotuisia eriä koskevat sitoumukset tehdään kunkin varainhoitovuoden alussa ja viimeistään kyseisen vuoden huhtikuun 1. päivänä. 2.6.6.2. Tämä monivuotisten toimenpiteiden hallintoa parantava varainhoitoasetuksen poikkeus, jonka perusteella talousarviomäärärahoja voidaan myöntää yhden varainhoitovuoden ajaksi, on sisällytettävä toimielinten väliseen sopimukseen. Jotta tehtyjen sitoumusten ja suoritettujen maksujen määrät eivät eroaisi toisistaan liikaa ja varat tulisivat käytetyksi tehokkaasti, sellaiselle toimenpiteelle, jonka toteuttamista ei ole aloitettu rahoituspöytäkirjassa määrätyn sopimuskauden kuluessa, myönnetty tuki poistetaan. 2.6.6.3. Tällainen lähestymistapa tekee mahdolliseksi kuhunkin hankkeeseen liittyvien toimenpiteiden johdonmukaisen seurannan ja helpottaa hajauttamista varmistaen näin tehokkaan hallinnon, valvonnan ja arvioinnin. Tämä tarkoittaa sitä, että varainhoitoasetuksen ja yhteisen rahoituspöytäkirjan sallimissa puitteissa hankkeiden toteuttamisesta vastaavat ensi sijassa KIE-maat komission valvonnassa. Hakijamaiden on perustettava vaaditut hallinto- ja valvontajärjestelmät ennen 1. tammikuuta 2000 ja joka tapauksessa viimeistään ennen 1. tammikuuta 2002. Ulkopuoliseen apuun voidaan tarvittaessa turvautua 1. päivään tammikuuta 2002 asti. 2.7. Seuranta ja jälkiarviointi 2.7.1. ISPAn seuranta ja arviointi toteutetaan kyseisen hakijamaan ja komission yhteistyönä rahoituspöytäkirjassa sovittuja menettelyjä noudattaen. Varsinkin seurannassa käytetään määrällisiä fyysisiä ja taloudellisia indikaattoreita, jotka liittyvät kyseisen hankkeen erityisluonteeseen ja sen tavoitteisiin. Hankkeiden toteuttamisen aikana ja niiden päätökseen saattamisen jälkeen arvioidaan myös, voidaanko alkuperäiset tavoitteet saavuttaa tai onko ne saavutettu. Teknisen tuen avulla vahvistetaan tarvittaessa KIE-maissa toteuttamisesta ja seurannasta vastaavien eri tahojen valmiutta arviointiin. 2.8. Komitea apuna toteuttamisessa 2.8.1. ISPA-asetuksen täytäntöönpanossa komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. Komitea antaa lausuntoja kysymyksistä, jotka komissio on antanut sen käsiteltäväksi, ja turvautuu tarvittaessa äänestykseen. Euroopan investointipankilla on oma edustajansa, jolla ei ole äänioikeutta. 2.9. Aikataulu 2.9.1. ISPA-asetuksen hyväksyminen, samoin kuin sitä seuraavat neuvottelut ja kuulemiset muissa EU:n toimielimissä, toteutetaan "Agenda 2000" -asiakirjassa olevan, muille liittymistä valmisteleville välineille suunnitellun yleisen aikataulun mukaisesti. 3. Yleistä 3.1. Oma-aloitteisen lausuntonsa () hengessä TSK on yleisesti ottaen tyytyväinen komission ehdotuksiin vahvistaa liittymistä valmistelevaa strategiaa tarjoamalla KIE-maille johdonmukainen ohjelma niiden valmistamiseksi EU:n jäsenyyteen. 3.1.1. Komitea kannattaa yleistä tavoitetta yhdistää unionin tarjoamat eri tukimuodot yhtenäisiin puitteisiin osaksi liittymistä valmistelevaa kumppanuutta ja perehdyttää KIE-maat unionin politiikkoihin ja menettelytapoihin mm. antamalla niille mahdollisuus osallistua yhteisöohjelmiin. 3.1.2. Komitea on myös tyytyväinen päätökseen keskittää tuki ympäristöön ja liikenteen infrastruktuuriin liittyviin toimenpiteisiin koheesiorahastouudistuksessa omaksutun lähestymistavan mukaisesti. 3.1.3. Komitea on aina painottanut ympäristökysymyksien merkitystä ja on huolissaan alan kehityksen hitaudesta. Se toteaa ympäristöongelmien tarvitsevan kaikissa jäsenyyttä hakeneissa maissa huomattavasti nopeampia ratkaisuja kuin nykyisissä jäsenvaltioissa ja hyväksyy ympäristösäännöstön valinnan yhdeksi ISPA-tuen painopistealueista. 3.1.4. Komitea kannattaa myös liikenteen infrastruktuurin valintaa toiseksi painopistealueeksi. Sen mielestä on ensiarvoisen tärkeää kutoa nykyisistä kuljetusväylien tilkuista yhtenäinen liikenneyhteyksien verkko turvallisten ja nopeiden yhteyksien saamiseksi maiden välille, jotta yhtenäismarkkinat tehostuvat ja Euroopan kaupasta saadaan täysi hyöty. 3.1.4.1. Komission jäsen Kinnock onkin todennut: "Rajat eivät voi toden teolla avautua, eivätkä ihmiset liikkua vapaasti, jos maantiet, rautatiet, lentoasemat ja satamat eivät toimi asianmukaisesti Keski- ja Itä-Euroopan maissa. Verkkohahmotelma on tärkeä ensiaskel kohti tavoitetta." 3.2. Komitea toteaa, että parhaiden käytettävissä olevien arvioiden mukaan ympäristöalan säännöstöön sopeutumiseen tarvittavat investoinnit kymmenessä KIE-maassa ovat kokonaisuudessaan noin 100 miljardia euroa. 3.2.1. Komitea toteaa myös, että liikenteen infrastruktuurin rakentamiseen tarvittavat investointikustannukset on arvioitu 50 90 miljardiksi euroksi 15 vuoden aikana yksinomaan olemassa olevien teiden ja rautateiden kunnostamiseksi EU:n normeja vastaaviksi ja liikenteen arvioituun kasvuun varautumiseksi. Arviossa ei ole otettu huomioon mitään uusia yhteyksiä. 3.2.2. Ehdotetaan, että tästä tarvittavasta noin 170 miljardin euron kokonaissummasta EU myöntäisi tukea 1 miljardin euron verran vuodessa kautena 2000 2006, joka olisi yhteensä 7 miljardia euroa ja noin neljä prosenttia arvioidusta investointitarpeesta. 3.2.2.1. TSK toteaa, että rakenteellisen toiminnan rahoitusta EU:n rakenne- ja koheesiorahastoista on ehdotettu lisättäväksi kaudeksi 2000 2006 kauteen 1993 1999 verrattuna seuraavasti (miljardeja euroja): >TAULUKON PAIKKA> 3.2.2.2. TSK:n mielestä hakijamaille myönnettävien 45 miljardin euron uudelleenjakoa liittymistä edeltävän ja liittymisen jälkeisen jakson kesken pitäisi harkita. TSK huomauttaa, että tällä hetkellä pidetään epätodennäköisenä, että yhtään hakijamaata otettaisiin unionin jäseneksi ennen kuin rahoitusjakso on jo pitkällä, ja että ensimmäisessä aallossa jäseneksi otettavien maiden määrää saatetaan supistaa. Ajanjaksoa, jolloin liittymisen jälkeistä rahoitusta myönnetään, rajoitetaan, ja vain muutama maa lienee tällöin tukikelpoinen. 3.2.2.3. Tämän tilanteen perusteella ja sen vuoksi, että hakijamaiden ympäristölainsäädäntö halutaan saattaa yhteisön säännöstöä vastaavaksi, TSK suosittaa ehdotettua suuremman osan jakoa 45 miljardin euron summasta liittymistä edeltävänä jaksona. Mikäli tätä summaa kasvatettaisiin esimerkiksi 2,5 miljardiin euroon vuosittain tai 17,5 miljardin euron kokonaissummaksi, kurottaisiin umpeen liittymistä edeltävän jakson investointitarpeen ja käytettävissä olevan rahoituksen välistä kuilua. 3.2.3. Lisärahoitusta saadaan Euroopan investointipankilta, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankilta, Maailmanpankilta, KIE-maiden julkisen sektorin antamana rahoituksena sekä saastuttaja maksaa -periaatteen soveltamisesta ympäristökysymysten alalla kussakin hakijamaassa. 3.2.3.1. Myös rinnakkaisrahoituksen saaminen yksittäisistä jäsenvaltioista on tärkeää. 3.2.3.2. Vaikuttaa kuitenkin todennäköiseltä, että kaikista näistä lähteistä saatavan rahoituksen kokonaissumma ei ole lähelläkään investointeihin tarvittavaa kokonaisrahoitusta erityisesti EU:n ympäristölainsäädäntöön sopeutumisen osalta. Täytyy myös kysyä, saadaanko yksityiseltä sektorilta tarpeeksi rahoitusta näiden tavoitteiden saavuttamiseksi kyllin nopeasti. 3.2.3.3. TSK katsoo, että mahdollisimman suuren yhteisrahoituksen houkuttelemiseksi yksityissektorilta on tarpeen kehittää elinkeinoelämän todellinen kumppanuusstrategia. Erityisesti tulisi välttää liiallista ennalta ohjelmointia, jotta ei ehkäistäisi yksityissektorin aloitteita vaan annettaisiin mahdollisuudet innovatiiviselle yksityissektorin lähestymistavalle. 3.2.3.4. On pyrittävä edistämään uusien rahoituslähteiden käyttömahdollisuuksia esimerkiksi saattamalla hakijamaiden pankkijärjestelmät vankalle pohjalle ja vahvistamalla osakemarkkinoita, jotta pystytään paremmin houkuttelemaan sekä kotimaista että ulkomaista yksityistä pääomaa. 3.2.3.5. TSK huomauttaa, että rahoituksellisten investointien lisäksi tarvitaan teknologiainvestointeja. Näin ollen on ensiarvoisen tärkeää päättää täsmällisesti omistusoikeuksista, teollisuuden henkisen omaisuuden suojelusta, kilpailulainsäädännöstä sekä kilpailukäytännöstä määräyksin, jotka vastaavat EU:n standardeja. 3.3. Koska saatavilla oleva rahoitus on todennäköisesti riittämätöntä, TSK katsoo, että ISPAn kautta annettava tuki tulisi keskittää hankkeisiin ja aloihin, joilla uskotaan saatavan parhaat tulokset, eikä sitä pidä hajottaa liian moniin hankkeisiin. 3.3.1. Tämän takia TSK hyväksyy päätöksen rajoittaa ISPAn kautta annettava tuki hankkeisiin, joiden kustannukset ovat vähintään viisi miljoonaa euroa. 3.3.2. TSK toteaa, että arvioihin liikenteen infrastruktuurin rakentamiseen tarvittavasta rahoituksesta ei sisälly mitään uusia yhteyksiä ja huomauttaa, että vaikka olemassa olevien yhteyksien kunnostamisesta on tiettyjä hyötyjä, vaikutus tavaravirtoihin KIE-maissa, KIE-maiden välillä ja KIE-maiden ja EU:n jäsenmaiden välillä on rajallinen ilman uusia yhteyksiä ja hyödylliset vaikutukset sekä KIE-maiden että tämänhetkisten jäsenvaltioiden talouksiin jäävät toivottua vähäisemmiksi. 3.3.2.1. Tehokkaat kuljetusjärjestelmät ovat elintärkeitä unionin taloudelle ja EU:n perusperiaatteen, tavaroiden ja ihmisten vapaan liikkuvuuden, toimivuudelle. Näillä kysymyksillä on myös suora vaikutus ihmisten turvallisuuteen ja ympäristöön. Vain harvat hakijamaista ovat asettaneet maantieliikenteen prioriteettilistallaan korkealle, vaikka yksityisautojen määrä niissä on lisääntynyt. Niiden omat kansalliset varat eivät riitä kuljetusjärjestelmän lisääntyneen kuormituksen edellyttämiin perusrakenteiden parannuksiin. Nykyaikaiset yleiseurooppalaiset kuljetusverkot ovat elintärkeitä Euroopan kilpailukyvylle, kestävälle pitkän aikavälin kasvulle ja työllisyydelle. Niitä tarvitaan myös hakijamaissa, jotta ne voivat kehittää kilpailukykyisen talouden, joka pystyy vastaamaan yhtenäismarkkinoiden vaatimuksiin ja käyttämään edukseen sen tuomat hyödyt. 3.3.3. TSK katsookin, että KIE-maiden liikenteen infrastruktuurin kunnostamista koskevaa strategiaa täytyy vahvistaa rakentamalla uusia yhteyksiä KIE-maiden ja EU:n jäsenvaltioiden välille. TSK toteaa, että pääsy Euroopan laajuisiin verkkoihin on osa ISPA-ohjelmaa, mutta tämän vaatimia kustannuksia ei ole sisällytetty arvioihin tarvittavasta rahoituksesta. Koska puutteellinen edistyminen on tuottanut pettymyksiä nykyisissä Euroopan laajuisten verkkojen hankkeissa, herää kysymys tällaisten yhteyksien rahoituksesta. 4. Erityistä 4.1. TSK kannattaa komission näkemystä, jonka mukaan julkisen sektorin niukkojen varojen käytöllä pitäisi olla kerrannaisvaikutuksia, minkä tulisi näkyä erityisesti yksityisen sektorin osuuden lisääntymisenä yhteisrahoituksessa, ja ISPAn kautta saatava tuki ei saisi sulkea pois muita rahoituslähteitä. 4.2. TSK tukee ehdotusta säilyttää joustavuus tuen määrän määrittämisessä riippuen vaihtoehtoisen rahoituksen saatavuudesta, mutta huomauttaa, että tuki voi olla jopa 85 prosenttia hankkeen kustannuksista ja suosittaa, että käytettävissä olevan ISPA-rahoituksen suhteellisen vähäisyyden vuoksi tätä määrää pidettäisiin ylärajana eikä sen annettaisi kehittyä säännöksi. 4.2.1. Jotta yhteisvaikutuksesta saataisiin suurin teho, olisi pyrittävä yhdistämään ISPA-hankkeet vakiintuneisiin hankkeisiin tuensaajamaissa, ja näin lisäämään koordinaatiota maiden omien talousarvioiden kanssa ja samalla parantamaan mahdollisuuksia saada yksityissektorin rahoitusta. 4.3. TSK on tyytyväinen komission hankkeiden valintaa koskevaan käytännönläheiseen lähestymistapaan, jonka mukaan kriteereitä ovat yhteisön yleinen etu tietyn hankkeen toteuttamisessa, hankkeesta mahdollisesti saatavat tulot sekä saastuttaja maksaa -periaatteen soveltaminen. 4.4. TSK panee merkille, että ISPAsta myönnettävä tuki voi olla suoraa tukea, jota ei tarvitse maksaa takaisin, lainaa, lainan takaamista, korkotukea, osallistumista riskipääomaan tai muu rahoitusjärjestely. Tässä mielessä ISPA eroaa koheesiorahastosta, joka myöntää suoraa tukea, jota ei tarvitse maksaa takaisin. Komitea hyväksyy tämän eroavuuden sillä perusteella, että se lisää toiminnan joustavuutta ja mahdollistaa asianmukaisen rahoituksen tapauskohtaisen järjestelyn kunkin hankkeen vaatimalla tavalla. Takaisinmaksettavilla lainoilla on erityisen huomattavia kerrannaisvaikutuksia, koska takaisinmaksun jälkeen varat voidaan kierrättää muihin hankkeisiin. 4.4.1. Komitea hyväksyy myös sen, että Euroopan investointipankilta pyydetään neuvoa kullekin hankkeelle soveltuvimman rahoitusjärjestelyn löytämiseksi. 4.5. Komitea hyväksyy sen, että rahoitus jaetaan edunsaajamaille väestömäärän, pinta-alan ja ostovoimapariteettina ilmaistun bruttokansantuotteen perusteella siten, että maat, joiden BKT henkeä kohti on matalin, saavat eniten tukea. Komitea on tyytyväinen myös siihen, että jokaisen maan ympäristön ja liikenteen infrastruktuurissa olevat puutteet otetaan asianmukaisesti huomioon. 4.6. TSK on yhtä mieltä komission kanssa tarpeesta varmistaa hankkeiden asianmukainen seuranta, jälkiarviointi ja valvonta. Se huomauttaa, että vaaditut hallinto- ja valvontajärjestelmät on perustettava edunsaajamaissa ennen 1. tammikuuta 2002 ja suosittaa, että näiden järjestelmien olemassaolon pitäisi olla ISPAn kautta saatavan rahoituksen ennakkoedellytys. Se katsoo myös, että ISPAn yleistä toimivuutta ja tehokkuutta tulisi arvioida säännöllisesti. 4.7. TSK kannattaa yksinkertaistettua ja tehostettua talousarviositoumuksia koskevaa järjestelmää ja erityisesti säännöstä siitä, että sellaiselta hankkeelta, jonka toteuttamista ei ole aloitettu määrätyn rahoituskauden kuluessa, poistetaan myönnetty tuki. 4.8. TSK panee merkille, että Phare-ohjelmasta rahoitetaan liikenteen infrastruktuurin uudistuksia silloin, kun Phare-ohjelmaan kuuluvat teollisuuden elvytys- tai maaseudun kehittämishankkeet sitä edellyttävät. Komitea panee myös merkille, että ISPAn kautta voidaan myöntää tukea Phare-ohjelmasta rahoitettavien hankkeiden toteutettavuustutkimuksiin ja tekniseen apuun. Komitea hyväksyy tämän ajattelutavan, mutta korostaa tarvetta varmistaa, että päällekkäisyys ei aiheuta kaksinkertaiseen rahoitukseen mahdollisesti johtavia sekaannuksia näiden kahden ohjelman välillä. 4.9. Teknisen avun osalta TSK suosittelee, että henkilöresurssien kehittämiseen, hallinnon tehokkuuteen ja työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan muiden edustajien rakentavaan osallistumiseen kiinnitetään asianmukaista huomiota siirtymävaiheessa. 5. Päätelmät 5.1. TSK kannattaa komission ehdotuksia liittymistä valmistelevaksi rakennepolitiikan välineeksi ja on samaa mieltä siitä, että välineellä tulee olla strateginen katalyyttinen vaikutus, mutta on huolissaan myönnettavän tuen määrän ja tarvittavan kokonaisrahoituksen välisestä erosta. Näin ollen komitea katsoo, että vuosina 2000 2006 hakijamaille osoitettavat 45 miljardia euroa tulisi jakaa tasaisemmin liittymistä edeltävän ja liittymisen jälkeisen jakson kesken. Bryssel 10. syyskuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL C 164, 29.5.1998, s. 4. () Liittymistä edeltävän strategian lujittaminen EYVL C 157, 25.5.1998, s. 58. () KOM(98) 150.