EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 15.9.2020 COM(2020) 561 final KOMISSION KERTOMUS Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamisesta vuonna 2019







Sisällysluettelo Johdanto I.Avoimuutta koskevat pyrkimykset II.Asiakirjojen saatavuus 1.Rekisterit ja internetsivut 2.Yhteistyö asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamisalaan kuuluvien muiden toimielinten kanssa 3.Asiakirjoihin tutustumista koskevien hakemusten tarkastelu 3.1.Hakemusten määrä (ks. liitteessä olevat taulukot 3 ja 4) 3.2.Hakemusten jakautuminen Euroopan komission pääosaston/yksikön mukaan (ks. liitteessä oleva taulukko 5) 3.3.Hakijoiden yhteiskunnallinen/ammatillinen tausta (liitteessä oleva taulukko 6) 3.4.Hakijoiden maantieteellinen alkuperä (liitteessä oleva taulukko 7) 4.Tutustumisoikeudesta tehtävien poikkeusten soveltaminen 4.1.Myönnetyn tutustumisoikeuden tyyppi (liitteessä olevat taulukot 8 ja 9) 4.2.Tutustumisoikeutta koskevien poikkeusten käyttö (liitteessä oleva taulukko 10) 4.2.1.Alkuperäisten hakemusten vaihe 4.2.2.Uudistettujen hakemusten vaihe 5.Kantelut Euroopan oikeusasiamiehelle 6.Tuomioistuimessa nostetut kanteet 6.1.Unionin tuomioistuin

6.1.1.Aineellisten sääntöjen selventäminen 6.1.2.Menettelysääntöjen selventäminen 6.2.Unionin yleinen tuomioistuin 6.2.1.Aineellisten sääntöjen selventäminen 6.2.2.Menettelysääntöjen selventäminen 6.3.Euroopan komissiota vastaan nostetut kanteet vuonna 2019 Päätelmät

Johdanto EU:n toimielimet siirtyivät vuonna 2019 uuteen vaiheeseen Euroopan parlamentin vaalien, Eurooppa-neuvoston vuosien 2019–2024 uuden strategisen ohjelman ja uuden Euroopan komission myötä. Euroopan komissio toteutti vuonna 2019 lisää toimia lunastaakseen vahvan sitoumuksensa avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden lisäämiseen ja vahvistaakseen EU:n kansalaisten luottamusta EU:n toimielimiä kohtaan. Ursula von der Leyen esitteli heinäkuussa 2019 komission poliittiset suuntaviivat vuosiksi 2019–2024: ”Kunnianhimoisempi unioni – Ohjelma Euroopalle”. Yksi kuudesta Eurooppaa koskevasta päätavoitteesta on ”Uutta vauhtia demokratialle”. Siihen sisältyy tarve lisätä avoimuutta erityisesti lainsäädäntöprosessin osalta. Euroopan parlamentin jäsenten suuri enemmistö äänesti 27. marraskuuta 2019 Strasbourgissa pidetyssä täysistunnossa von der Leyenin komission hyväksymisen puolesta. Von der Leyenin komissio aloitti toimintansa 1. joulukuuta 2019. Avoimuudesta tuli yhdessä kollegisen vastuun ja tehokkuuden kanssa uuden komission toimintaa ohjaavia tärkeimpiä periaatteita. Komission työmenetelmissä viitataan nimenomaisesti yleisön oikeuteen tutustua asiakirjoihin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti . Euroopan komission avoimuussitoumuksen kulmakivenä on turvata se, että kansalaisten oikeus tutustua toimielinten hallussa oleviin asiakirjoihin toteutuu tehokkaasti . Tämä oikeus on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 42 artiklassa, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 15 artiklan 3 kohdassa ja asetuksessa (EY) N:o 1049/2001. Se perustuu toimielinten toiminnan avoimuuden periaatteeseen, josta määrätään sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklassa että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 298 artiklassa. Tämä EU:n perussopimuksiin sisältyvä avoimuuden periaate kiteytyy asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 . Kyseisen asetuksen johdanto-osan 2 kappaleen mukaan ”[a]voimuus parantaa kansalaisten mahdollisuuksia osallistua päätöksentekomenettelyihin ja sen avulla varmistetaan, että hallinnolla on demokraattisessa järjestelmässä suhteessa kansalaisiin suurempi legitimiteetti, ja että se on tehokkaampaa ja vastuullisempaa”. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 17 artiklan 1 kohdassa säädetään lisäksi, että kunkin toimielimen on julkaistava vuosittain kertomus asetuksen täytäntöönpanosta edeltävänä vuonna.

Tässä vuoden 2019 kertomuksessa esitetään aluksi yhteenveto Euroopan komission avoimuusaloitteista (Luku I). Seuraavaksi kertomuksessa käsitellään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 perusteella tehtyjen asiakirjoihin tutustumista koskevien pyyntöjen tärkeimpiä piirteitä ja suuntauksia sekä komission vastauksia näihin pyyntöihin. Kertomuksessa tarkastellaan myös Euroopan unionin tuomioistuinten antamia tuomioita sekä Euroopan oikeusasiamiehen havaintoja siitä, miten Euroopan komissio on pannut asetuksen täytäntöön (Luku II).



I.Avoimuutta koskevat pyrkimykset Euroopan unioni koostuu kansalaisistaan ja toimii kansalaistensa hyväksi. Euroopan komission ensisijaisena tavoitteena on edistää ja helpottaa kansalaisten laajempaa osallistumista Euroopan unionin toimintaan ja sen tavoitteiden saavuttamiseen. Euroopan komissio pyrkii määrätietoisesti tuomaan kansalaiset lähemmäksi päätöksentekoprosessiaan, ja se etsii jatkuvasti uusia menetelmiä ja toimenpiteitä, joilla avoimuutta voitaisiin lisätä. Euroopan komissio toteutti vuonna 2019 kohdennettuja toimenpiteitä, joilla pyrittiin lisäämään avoimuutta sen kaikissa keskeisissä toimissa, kuten lainsäädännön laadinnassa ja toimintapolitiikkojen täytäntöönpanossa sekä sen suhteissa sidosryhmiin ja lobbaajiin. Sääntelyn parantaminen Vuonna 2019 sääntelyn parantaminen oli edelleen keskeisellä sijalla Euroopan komission poliittisessa päätöksenteossa. Vuoden 2019 alussa komissio jatkoi vuoden 2015 paremman sääntelyn agendan tarkastelua arvioidakseen sekä sen myönteisiä että ongelmallisia näkökohtia. Komission jäsenten kollegio antoi 15. huhtikuuta 2019 tiedonannon Parempaa sääntelyä: tilannearvio ja sitoumuksessa pysyminen, jossa esitetään yhteenveto tarkastelun tuloksista. Julkinen kuuleminen osoitti, että mahdollisuus osallistua komission politiikan laadintaan tunnetaan edelleen suhteellisen heikosti. Tiedonannossa todettiin, että sääntelyn parantamisen halutaan edelleen sisältyvän kiinteästi komission työskentelytapaan. Lisäksi tiedonannossa sitouduttiin parantamisen jatkamiseen myös tulevaisuudessa. Euroopan komission keskeisenä tavoitteena on ollut lisätä eurooppalaisten ja kansalaisyhteiskunnan osallistumista politiikan laadintaan. Komissio on sen vuoksi investoinut laajasti tällaista osallistumista varten tarvittaviin välineisiin ja näin luonut sidosryhmille mahdollisuuksia osallistua kaikkiin toimintapoliittisen syklin vaiheisiin. Kaikille EU:n kielille käännettyjen julkisten kuulemisten määrä kasvoi edelleen vuonna 2019. Lisäksi ”Kerro mielipiteesi” ‑portaaliin, joka on keskitetty verkkopohjainen palvelu, jonka kautta kiinnostuneet voivat tutustua komission päätöksentekoon ja jättää kommenttejaan, näkemyksiään ja muita tietojaan, kirjattiin vuonna 2019 yli 800 000 vierailua. Julkisiin kuulemisiin keskimäärin saatavien vastausten ja palautteen määrä vaihtelee suuresti, mutta määrät ovat yleisesti kasvussa. Yhteenvetona voidaan todeta, että Euroopan komission pyrkimykset asettaa sääntelyn parantaminen päätöksenteon keskiöön ovat olleet onnistuneita. Kuulemiset ja avoimuus ovat kaksi osa-aluetta, joilla sidosryhmät katsovat Euroopan komission edistyneen eniten vuoteen 2015 verrattuna. Tiedonannossa todetaan, että parempi sääntely on noussut keskeiseksi osaksi komission toimintakulttuuria, ja sillä on laaja tuki sidosryhmiltä, jotka haluavat osallistua yhä enemmän ja merkityksellisemmin politiikkojen laadintaan. Tämän kehityksen rinnalla komissio jatkoi yhdessä Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa suunniteltua yhteistä lainsäädäntöportaalia koskevaa työtään, jotta portaali voitaisiin ottaa käyttöön mahdollisimman pian paremmasta lainsäädännöstä vuonna 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa tehdyn sitoumuksen mukaisesti. Portaalilla tarjotaan koko lainsäädäntöprosessin kattava tietokanta, joka on helposti suuren yleisön saatavilla ilman erityistä asiantuntemusta. Lopuksi Euroopan komissio ilmaisi tyytyväisyytensä Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajavaltiona vuoden 2019 jälkipuoliskolla toimineen Suomen esittämiin aloitteisiin, joilla pyritään edistämään lainsäädännön avoimuutta ja julkaisemaan ennakoivasti tiettyjä neuvotteluihin liittyviä asiakirjoja. Eurooppalainen kansalaisaloite Eurooppalainen kansalaisaloite on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 11 artiklan 4 kohdassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 24 artiklan ensimmäisessä kohdassa vahvistettu oikeus. Eurooppalainen kansalaisaloite on väline, jonka tarkoituksena on edistää kansalaisten osallistumista demokratian toteuttamiseen Euroopan unionissa siten, että he voivat suoraan pyytää komissiota esittämään ehdotuksen unionin säädökseksi, jolla pannaan täytäntöön perussopimuksia. Vuonna 2019 lainsäätäjät hyväksyivät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen eurooppalaisesta kansalaisaloitteesta, ja se julkaistiin 17. toukokuuta 2019. Uusi asetus toi mukanaan useita rakenteellisia ja teknisiä parannuksia, joilla parannettiin eurooppalaisen kansalaisaloitteen käyttömahdollisuutta, kevennettiin aloitteeseen liittyvää menettelyä ja helpotettiin aloitteen käyttöä sen järjestäjien ja tukijoiden kannalta. Näin helpotettiin EU:n kansalaisten osallistumista unionin demokraattiseen prosessiin. Lisäksi uudella sääntelyvälineellä pyritään tehostamaan eurooppalaisten kansalaisaloitteiden jatkotoimia, jotta voidaan hyödyntää sen täysi potentiaali EU:n demokraattista keskustelua edistävänä välineenä. Euroopan komission jäsenten etiikka ja avoimuus

Komission puheenjohtaja tuki poliittisissa suuntaviivoissaan kaikille EU:n toimielimille yhteisen riippumattoman eettisen elimen perustamista. Puheenjohtaja sitoutui tekemään tässä asiassa tiivistä yhteistyötä muiden toimielinten kanssa. Euroopan komissio julkaisi 24. kesäkuuta 2019 toimintasääntöjen 13 artiklan 4 kohdan mukaisen sitoumuksensa mukaisesti ensimmäisen vuosittaisen kertomuksen komission jäseniä koskevien uusien toimintasääntöjen soveltamisesta vuoden 2018 osalta. Kertomuksessa esitetään muun muassa yhteenveto uusien sääntöjen mukanaan tuomista tärkeimmistä muutoksista, jotka edistävät Euroopan komission jäseniltä edellytettävien tiukimpien eettisten normien ja avoimuuden saavuttamista. Lisäksi Euroopan komissio antoi helmikuussa 2019 yksityiskohtaiset käytännön ohjeet eettisistä normeista, joita sovellettiin toukokuussa pidettyjä Euroopan parlamentin vaaleja edeltävään kampanjointiin osallistuneisiin komission jäseniin. Euroopan komissio päätti Euroopan parlamentin tuella antaa jäsenilleen mahdollisuuden osallistua aktiivisesti poliittiseen kampanjointiin ilman, että heidän tarvitsee erota tilapäisesti toimielimestä koko kampanjan ajaksi sillä ehdolla, että he noudattavat erityisiä eettisiä normeja. Lisäksi Euroopan komissio päivitti vuoden 2019 aikana säännöllisesti komission jäsenten ja entisten komission jäsenten ammattietiikkaa käsittelevää Europa-verkkosivustoa lataamalla sivustolle säännöllisesti komission päätöksiä ja entisten komission jäsenten hyväksyttyjä tehtäviä koskevia kokouspöytäkirjoja. Avoimuusrekisteri Edunvalvonnan avoimuus on tärkeää, jotta kansalaiset voivat seurata EU:n lainsäädäntöprosessiin vaikuttamaan pyrkivien tahojen toimintaa ja niiden mahdollista vaikutusta. Vuonna 2011 perustetusta avoimuusrekisteristä saadaan tietoa ajetuista eduista, kuten siitä, kenen etuja tavoitellaan ja millaisin resurssein. Rekisterillä mahdollistetaan näin ollen julkisen tarkastelun lisääminen, ja sillä annetaan kansalaisille, tiedotusvälineille ja sidosryhmille mahdollisuus seurata edunvalvojien toimintaa ja mahdollista vaikutusvaltaa. Euroopan komissio esitti vuonna 2016 tätä taustaa vasten ehdotuksen nykyisen avoimuusrekisterin tekemisestä pakolliseksi . Ehdotuksessa esitetään sellaisen uuden toimielinten välisen sopimuksen allekirjoittamista, joka kattaa Euroopan parlamentin, komission ja ensimmäistä kertaa myös Euroopan unionin neuvoston. Tätä ehdotusta koskevat toimielinten väliset neuvottelut ovat edelleen käynnissä. Kolmen toimielimen neuvottelijat kävivät vuonna 2019 keskusteluja pakollista avoimuusrekisteriä koskevasta ehdotuksesta. Keskustelujen tarkoituksena oli selvittää, miten edunvalvojien rekisteröityminen avoimuusrekisteriin voitaisiin asettaa niiden kanssa käytävän vuorovaikutuksen ehdoksi niin, että edunvalvojien rekisteröitymisestä tulisi käytännössä pakollista. Vaikka toimielinten lähestymistavat eroavat edelleen toisistaan, kolme toimielintä tarkastelivat yhteisen rekisterin tulevaa perustamista. Euroopan komissio on tässä yhteydessä edelleen kehottanut Euroopan parlamenttia ja neuvostoa selvittämään mahdollisuuksia sille, että ne voisivat soveltaa ”ei rekisteröintiä, ei kokousta” ‑sääntöä. Nämä kolme toimielintä toistivat yhteisen tavoitteensa parantaa nykytilannetta merkittävästi, ja ne sopivat keskustelujen jatkamisesta. Tällä välin avoimuusrekisteri on jatkanut vakaata kasvuaan, ja se sisälsi 31. joulukuuta 2019 peräti 11 899 rekisteröitymistä, joista 1 592 oli uusia rekisteröitymisiä. Päivitetyt tietosuojaselosteet, jotka koskevat rekisteröityneitä, edunvalvojien kanssa pidettyjä tapaamisia sekä varoitusten ja valitusten käsittelyä, julkaistiin avoimuusrekisterin verkkosivuilla. Tätä taustaa vasten Euroopan parlamentin ja Euroopan komission ylläpitämä avoimuusrekisteri säilyi vuonna 2019 kaikkien Euroopan julkishallintojen johtavana mallina. Brexitiin liittyvä EU:n avoimuus Vuonna 2019 Euroopan komissio jatkoi edelleen sen sitoumuksensa täyttämistä, että se haluaa varmistaa mahdollisimman suuren avoimuuden Yhdistyneen kuningaskunnan eroa EU:sta koskevissa ennennäkemättömissä neuvotteluissa. Komissio julkaisi järjestelmällisesti kaikki neuvottelukantaluonnokset, EU:n kannat, diat, neuvottelukierrosten esityslistat sekä erosopimusluonnoksen ja lopullisen erosopimuksen. Vuosina 2017–2019 Euroopan komissio julkaisi ennakoivasti verkkosivustollaan yhteensä yli 120 brexitiin liittyvää asiakirjaa. Lisäksi komission yksiköt vastasivat 10 937 kansalaisen lähettämään kirjeeseen ja käsittelivät noin sata pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin. Suurin osa pyynnöistä johti myönteisiin vastauksiin, joissa esitettiin esimerkiksi sellaisia asiakirjoja kuin täydellinen luettelo sidosryhmien kanssa pidetyistä kokouksista ja näiden kokousten pöytäkirjat. Euroopan komissio on edelleen täysin sitoutunut säilyttämään tämän erittäin korkean avoimuuden tason erosopimuksen täytäntöönpanon ja EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan tulevista suhteista käytävien neuvottelujen osalta. Kauppapolitiikka Kauppapolitiikka vaikuttaa EU:n kansalaisiin. Tämän vuoksi Euroopan komissio kuuntelee kaikkia kannanottoja, jotta EU:n politiikka kuvastaisi tarkasti koko yhteiskunnan arvoja ja etuja. Tämä politiikka perustuu EU:n kansalaisten neuvotteluprosessia edeltävään, sen aikaiseen ja sen jälkeiseen panokseen. Avoimuus ja vuoropuhelu suuren yleisön kanssa olivat edelleen vuonna 2019 kauppapolitiikan keskeisiä piirteitä demokratian, yleisön luottamuksen ja vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi. Euroopan komissio jatkoi järjestelmällistä tietojen julkaisemista kauppaneuvottelujen kaikissa vaiheissa. Näin ollen komissio jakaa julkisesti neuvostolle annetut etuuskohtelukauppaa koskevia sopimuksia koskevat neuvotteluohjeiden luonnokset, neuvottelukierroksia koskevat raportit, EU:n alustavat neuvotteluehdotukset, kestävään kehitykseen liittyvien vaikutusten arvioinnit ja neuvotellun tekstin heti, kun se on olemassa hyväksyttynä konsolidoituna versiona. Lisäksi Euroopan komissio piti aktiivisesti yhteyttä myös sidosryhmiin saadakseen niiltä konkreettista ja merkityksellistä palautetta, jota se voi hyödyntää toteuttaessaan kaikissa vaiheissa näyttöön perustuvaa kauppapolitiikkaa. Komissio järjesti vuonna 2019 kolme merkittävää kauppaa koskevaa julkista kuulemista.

Edellä mainitut toimenpiteet pohjautuvat kauppapolitiikkaa koskevaan ennakoivaan ja avoimeen lähestymistapaan, jota komissio on jo ennestään toteuttanut. Kansalaisten Eurooppa ‑ohjelma Kaudeksi 2014–2020 luotu niin kutsuttu Kansalaisten Eurooppa ‑ohjelma on tärkeä väline, jolla EU:n kansalaisia rohkaistaan etsimään enemmän tietoa, osallistumaan keskusteluun sekä ottamaan vahvemmin osaa EU:n kehittämiseen. Euroopan komissio jatkoi vuonna 2019 useiden ohjelmaan liittyvien aloitteiden ja toimien järjestämistä. Päätelmä Euroopan komissio jatkoi vuonna 2019 monenlaisten tietojen ja asiakirjojen julkaisemista ennakoivasti ja helppokäyttöisessä muodossa. Samalla se pyrki jatkuvasti etsimään uusia välineitä, joilla se pystyisi edistämään toimiensa avoimuutta ja saamaan kansalaiset osallistumaan demokraattiseen prosessiin. Edellä kuvatut esimerkit ovat vain osa komission pyrkimyksistä lisätä avoimuutta käsitteen laajemmassa merkityksessä.



II.Asiakirjojen saatavuus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 15 artiklan 3 kohdassa määrätty ja asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla toteutettava oikeus tutustua asiakirjoihin oli edelleen yksi Euroopan komission avoimuuspyrkimysten kulmakivistä vuonna 2019. Oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin liittyy kyseisten toimielinten demokraattiseen luonteeseen. Asetus (EY) N:o 1049/2001 ilmentää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU-sopimus) 1 artiklan toisessa kohdassa ilmaistua tavoitetta, jonka mukaan sopimus merkitsee ”uutta vaihetta kehityksessä sellaisen yhä läheisemmän Euroopan kansojen välisen liiton luomiseksi, jossa päätökset tehdään mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia”. Tavoite toistetaan SEU-sopimuksen 10 artiklassa. Lisäksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 298 artiklassa määrätään, että ”unionin toimielimet, elimet ja laitokset tukeutuvat tehtäviään hoitaessaan avoimeen, tehokkaaseen ja riippumattomaan eurooppalaiseen hallintoon”. Euroopan komissio antoi tämän kehyksen mukaisesti vuonna 2019 monenlaisia hallussaan olevia asiakirjoja tutustuttaviksi asetuksen nojalla tehtyjen asiakirjapyyntöjen perusteella. Asiakirjojen tutustuttaviksi antamisella täydennettiin useiden tietojen ja asiakirjojen ennakoivaa julkaisemista toimielimen eri rekistereissä ja verkkosivustoilla. Tässä kertomuksessa esitetään yleiskatsaus siitä, miten Euroopan komissio pani asetuksen täytäntöön vuonna 2019. Se perustuu tilastotietoihin, joista esitetään tiivistelmä liitteessä . Tilastot kuvaavat vuonna 2019 saatujen hakemusten ja niihin annettujen vastausten määrää. Niistä saa lisäksi tarkempaa tietoa edellisinä vuosina saatujen tilastotietojen osalta, sen jälkeen kun niihin on tehty tavallisia koodaukseen liittyviä korjauksia. Kuten edellisinä vuosina, tilastotiedot eivät kuvaa pyydettyjen tai (osittain) tutustuttaviksi annettujen asiakirjojen määrää, joka oli huomattavasti suurempi. Hakijat voivat pyytää tutustuttavaksi yhtä asiakirjaa, mutta yleensä he pyytävät useita asiakirjoja kerralla tai jopa tiettyä aihetta tai menettelyä koskevaa koko asiakirja-aineistoa. Lyhyesti sanottuna tilastotiedoista käy ilmi, että täysi tai osittainen tutustumisoikeus pyydettyihin asiakirjoihin myönnettiin alkuperäisten hakemusten vaiheessa liki 78 prosentissa tapauksista, joita oli yhteensä 7 445. Laajemman tai jopa täyden oikeuden tutustua asiakirjoihin sai 53,4 prosenttia uudistetun hakemuksen jättäneistä, joita oli yhteensä 296. Tiedot vahvistavat Euroopan komission avoimuuden lisäksi myös asiakirjoihin tutustumisoikeuden tärkeyden osana komission yleistä avoimuuspolitiikkaa.



Resurssit Euroopan komission eri pääosastot ja yksiköt käsittelevät asiakirjoihin tutustumista koskevat alkuperäiset pyynnöt hajautetusti. Jokainen pääosasto ja yksikkö nimeää tätä varten ainakin yhden oikeudellisen asiantuntijan, joka toimii asiakirjakoordinaattorina (”access to documents coordinator”). Yksikön koon ja saatujen asiakirjapyyntöjen määrän perusteella asiakirjakoordinaattoreita avustaa tavallisesti muutama tukihenkilöstön jäsen, ja koordinaattorit koordinoivat vastausluonnokset kyseisestä politiikan alasta vastaavien yksiköiden kanssa. Pääsihteeristö käsittelee uudistetut hakemukset, jotta varmistetaan alkuperäiseen hakemukseen annetun vastauksen riippumaton hallinnollinen uudelleentarkastelu. Avoimuudesta, asiakirjahallinnosta ja asiakirjojen julkisuudesta vastaavan pääsihteeristön yksikön erityistyöryhmä on nimitetty erityisesti varmistamaan, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä koordinoidaan ja sovelletaan yhdenmukaisesti. Työryhmään kuuluu useita tapausten käsittelijöitä ja hallinnon tukihenkilöstöä. Sen lisäksi, että yksikkö vastaa alkuperäisten hakemusten uudelleentarkastelusta, se antaa Euroopan komission kaikille pääosastoille ja yksiköille asetuksen soveltamista koskevaa horisontaalista opastusta, koulutusta ja neuvontaa läheisessä yhteistyössä oikeudellisen yksikön kanssa. Yksikkö hallinnoi myös komission laajuista GestDem-tietojärjestelmää, jolla asiakirjoihin tutustumista koskevia alkuperäisiä ja uudistettuja hakemuksia käsitellään. Se kehittää yhteistyössä pääsihteeristön digitaaliset ratkaisut ja prosessien tehokkuus -yksikön kanssa uutta EASE-järjestelmää (Electronic AccesS to European Commission Documents).

EASE-hankkeen tavoitteena on suunnitella ja kehittää keskitetty sähköinen ja täysin integroitu tietotekninen ratkaisu komission asiakirjoihin tutustumista koskevien hakemusten jättämistä ja käsittelyä varten. Sen perimmäisenä tavoitteena on tuoda EU:n päätöksentekoprosessi lähemmäksi kansalaisia, ja sen on tarkoitus olla nykyistä GestDem-järjestelmää kustannustehokkaampi. Vuoden 2019 alkupuoliskolla hankeryhmä jatkoi uuden järjestelmän toimintatarpeiden keräämistä ja määrittelemistä muun muassa järjestämällä työpajoja pääosastojen asiakirjoihin tutustumista käsittelevän henkilöstön kanssa. Lisäksi laadittiin ja hyväksyttiin kaksi keskeistä hankkeenhallinta-asiakirjaa, toimintatapaus ja hankesuunnitelma (Business Case ja Project Charter), joissa selitetään tulevan järjestelmän tavoitteet, toimintatarpeet ja ominaisuudet sekä aikataulu ja tuotokset. Vuoden 2019 jälkipuolisko varattiin asianhallintajärjestelmän ohjelmasuunnittelua varten (valmistunut vuoden 2020 alussa), johon kuuluivat myös komission eri yksiköiden käyttäjähaastattelut. Lisäksi hankeryhmä alkoi yhteistyössä tietotekniikan pääosaston kanssa työstää tekoälytutkimusta, jonka tavoitteena on tunnistaa käyttötapaukset, joissa tekoälytekniikat voisivat yksinkertaistaa asiakirjoihin tutustumista koskevien hakemusten käsittelyä. Hanke, joka on määrä aloittaa vuoden 2021 alkuun mennessä, koostuu kahdesta osasta: 1)uusi verkkoportaali, jonka avulla kansalaiset voivat i) toimittaa komission asiakirjoihin tutustumista koskevat hakemuksensa ja saada hakemuksistaan yleiskuvan, ii) olla yhteydessä komissioon ja iii) hakea aiemmin tutustuttavaksi annettuja asiakirjoja; ja 2)uusi asianhallintajärjestelmä, jonka avulla komission henkilöstö voi rekisteröidä, osoittaa ja käsitellä asiakirjoihin tutustumista koskevia hakemuksia. Sillä korvataan GestDem-tietojärjestelmä, jota käytetään tähän tarkoitukseen tällä hetkellä. Yhteenvetona voidaan todeta, että uuden EASE-hankkeen pitäisi lisätä avoimuutta ja tuoda kansalaiset lähemmäs EU:n päätöksentekoprosessia. Vaikka tietotekniikan odotetaan kehittyvän merkittävästi, asiakirjoihin tutustumista koskevien uusien hakemusten määrän jatkuva kasvu ja avoimuuden lisääntyvä kysyntä osoittavat, että Euroopan komissiolle on osoitettava riittävästi henkilöresursseja. Tämä takaa asiakirjoihin tutustumista koskevien pyyntöjen asianmukaisen käsittelyn säädetyissä määräajoissa ja kansalaisten kannalta parhaiden tulosten saavuttamisen. 1.Rekisterit ja internetsivut Vuonna 2019 komission asiakirjarekisteriin lisättiin 18 337 uutta asiakirjaa (ks. liitteessä oleva taulukko 1), jotka kuuluivat luokkiin C, COM, JOIN, OJ, PV, SEC tai SWD . Vuonna 2019 Europa-palvelimen Access to Documents ‑sivustolla, jolla asiakirjoihin voi tutustua , oli 6 642 käyntiä ja 10 112 avattua sivua (ks. liitteessä oleva taulukko 2). Molemmat alustat ovat edelleen tärkeitä hakuvälineitä, joiden avulla kansalaiset pystyvät osallistumaan tiiviimmin ja aktiivisemmin Euroopan komission päätöksentekoprosessiin ja joiden avulla voidaan edistää asiakirjojen julkisuutta koskevaa toimintatapaa. 2.Yhteistyö asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamisalaan kuuluvien muiden toimielinten kanssa Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, että toimielimet kehittävät hyviä hallintokäytäntöjä helpottaakseen asetuksessa taatun tutustumisoikeuden käyttöä. Asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa säädetään lisäksi sellaisen toimielinten välisen komitean perustamisesta, jonka tehtävänä on tutkia parhaita käytäntöjä, tarkastella mahdollisia ristiriitoja ja keskustella asiakirjoihin tutustumista koskevasta tulevasta kehityksestä. Näiden kahden säännöksen mukaisesti Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio jatkoivat vuonna 2019 säännöllisten teknisten kokousten pitämistä hallintotasolla. Kyseisissä kokouksissa toimielimet jakavat kokemuksia, laativat parhaita käytäntöjä ja varmistavat, että asetusta (EY) N:o 1049/2001 sovelletaan johdonmukaisesti Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön valossa. Lisäksi Euroopan komissio osallistui 24. syyskuuta 2019 Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajavaltiona toimineen Suomen järjestämään EU:n avoimuuden tulevaisuutta käsittelevään asiantuntijaseminaariin (Seminar on the future of EU transparency). Seminaari tarjosi foorumin avoimuuden tulevaisuudesta käytäville osallistaville keskusteluille, joihin osallistui asiantuntijoita EU:n toimielimistä ja virastoista mutta myös kansalaisyhteiskunnista ja tiedemaailmasta. Tämän konkreettisista toimenpiteistä avoimuuden lisäämiseksi tulevalla vaalikaudella käydyn yhteisen keskustelun yhteydessä Euroopan komissio tarkasteli asiakirjoihin tutustumista koskevaa oikeuskäytäntöä ja tutki, miten asetus (EY) N:o 1049/2001 kestää aikaa. Seminaarin päätteeksi todettiin, että EU:n avoimuudessa on edistytty merkittävästi ja että työtä on vielä jatkettava.

3.Asiakirjoihin tutustumista koskevien hakemusten tarkastelu 3.1.Hakemusten määrä (ks. liitteessä olevat taulukot 3 ja 4) §Alkuperäiset hakemukset Kuten jäljempänä olevasta kaaviosta käy ilmi, alkuperäisten hakemusten määrä vuonna 2019 oli 7 445. Määrä on kasvanut huomattavasti eli liki 7,7 prosenttia vuoteen 2018 verrattuna ja 11 prosenttia vuoteen 2014 verrattuna. Euroopan komissio antoi alkuperäisiin hakemuksiin 8 449 vastausta. Vuonna 2018 vastauksia oli 7 257, joten määrä kasvoi lähes 16,4 prosenttia. Alkuperäisiin hakemuksiin annetuista vastauksista 7 612 annettiin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 perusteella (vuonna 2018 vastaava määrä oli 6 117). Määrästä käy ilmi, että kasvua on ollut vuoden aikana noin 24,4 prosenttia. On syytä huomata, että yksi pyyntö voi koskea useita asiakirjoja ja johtaa sen vuoksi useaan eri vastaukseen. Useita pyyntöjä voidaan toisaalta joissakin tapauksissa yhdistää, jolloin annetaan vain yksi vastaus. Annettujen vastausten määrä, joka on saatu tietokannasta, sisältää kaikentyyppiset Euroopan komission jatkotoimet, kuten -asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla annetut vastaukset (myös tapaukset, joissa asiakirjoja ei ole komission hallussa) sekä -erilaisten oikeudellisten kehysten nojalla annetut vastaukset (esimerkiksi hakemuksen sisällön tai hakijan aseman vuoksi) tai -asian käsittelyn päättämiset, koska hakijat eivät ole toimittaneet pyydettyjä selvityksiä tai täyttäneet menettelyvaatimuksia. §Uudistetut hakemukset Kokonaan tai osittain hylättyjen alkuperäisten hakemusten johdosta Euroopan komissiolle tehtyjä uudistettuja hakemuksia oli 334 vuonna 2019, joka oli 5 prosenttia suurempi vuoteen 2018 verrattuna. Tiedot vahvistavat, että määrä on ollut tasaisessa kasvussa vuodesta 2016 lähtien. Euroopan komissio antoi 319 vastausta, joista 296 perustui asetukseen (EY) N:o 1049/2001. Tämä luku kuvastaa vain hienoista, noin 2,8 prosentin kasvua 288:sta, mutta se osoittaa jyrkempää, noin 8,8 prosentin kasvua vuodesta 2014, kuten jäljempänä olevasta kaaviosta käy ilmi. 3.2.Hakemusten jakautuminen Euroopan komission pääosaston/yksikön mukaan (ks. liitteessä oleva taulukko 5) §Alkuperäiset hakemukset Vuonna 2019 pääsihteeristö vastaanotti eniten alkuperäisiä hakemuksia (8,6 prosenttia). Aivan sen kintereillä oli terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosasto, jonka osuus alkuperäisistä hakemuksista oli 8,4 prosenttia. Huolimatta hienoisesta osuuden pienentymisestä edelliseen vuoteen verrattuna (jolloin alkuperäisten hakemusten osuus oli suurin eli 11 prosenttia) tämä luku osoittaa, että hakijat ovat jatkuvasti erittäin kiinnostuneita terveyteen liittyvistä asioista.





Seuraavina olivat sisämarkkinoiden, teollisuuden, yrittäjyyden ja pk-yritystoiminnan pääosasto (6,9 prosenttia), kauppapolitiikan pääosasto (6 prosenttia), kilpailun pääosasto (5,7 prosenttia), liikenteen ja liikkumisen pääosasto (4,7 prosenttia), muuttoliike- ja sisäasioiden pääosasto (4,3 prosenttia), oikeudellinen yksikkö (4,1 prosenttia) sekä verotuksen ja tulliliiton pääosasto (4 prosenttia). Muiden yksittäisten Euroopan komission osastojen osuus oli enintään neljä prosenttia kaikista alkuperäisistä hakemuksista.



§Uudistetut hakemukset Suurin osa pääsihteeristön vuonna 2019 vastaanottamista uudistetuista hakemuksista oli peräisin kauppapolitiikan pääosaston alkuperäisistä vastauksista (10,2 prosenttia). Viimeksi mainitusta seuraavana oli kilpailun pääosasto, jonka alkuperäisiin vastauksiin liittyvien uudistettujen hakemusten nettomäärä väheni kolmen viime vuoden aikana (8,7 prosenttia vuonna 2019 verrattuna 13,8 prosenttiin vuonna 2018 ja 19,7 prosenttiin vuonna 2017). Seuraavina olivat pääsihteeristö (7,2 prosenttia) ja viestintäverkkojen, sisältöjen ja teknologian pääosasto (6,3 prosenttia). On syytä huomata, että terveyden ja elintarviketurvallisuuden pääosaston osuus uudistetuista hakemuksista, joka oli 7,9 prosenttia vuonna 2018, laski 2,7 prosenttiin. Kaikista uudistetuista hakemuksista 6 prosenttia liittyi muuttoliike- ja sisäasioiden pääosaston ja 5,4 prosenttia sisämarkkinoiden, teollisuuden, yrittäjyyden ja pk-yritystoiminnan pääosaston alkuperäisiin vastauksiin. Euroopan komission muiden pääosastojen alkuperäisiin hakemuksiin antamiin vastauksiin liittyviä hakemuksia oli pääosastoa kohden alle 5 prosenttia uudistetuista hakemuksista.

3.3.Hakijoiden yhteiskunnallinen/ammatillinen tausta (liitteessä oleva taulukko 6) Hakijat voivat ilmoittaa Europa-palvelimella olevalta verkkosivustolta saatavassa hakemuslomakkeessa yhteiskunnallisen/ammatillisen taustansa valitsemalla yhden seuraavista yhdeksästä vaihtoehdosta: kansalainen, akateeminen laitos, asianajaja, journalisti, kansalaisjärjestö, yritys, Euroopan parlamentin jäsen, alueellinen julkisyhteisö tai jäsenvaltion viranomaiset. Tilastoissa vaihtoehto ”kansalaiset” käsittää hakijat, jotka ilmoittivat taustakseen ”kansalaiset”, sekä hakijat, jotka eivät valinneet mitään yhteiskunnallista/ammatillista taustaa koskevista vaihtoehdoista. §Alkuperäiset hakemukset Kuten aiempina vuosina, vuonna 2019 suurin osa alkuperäisistä hakemuksista tuli kansalaisilta. Pyynnöistä noin 51,1 prosenttia tuli tästä hakijaluokasta. Vuonna 2019 aktiivisimpien hakijoiden toisella sijalla eivät olleet enää yritykset, kuten vuonna 2018, vaan akateemiset laitokset ja ajatushautomot (kuten vuonna 2017), jotka tekivät 12,2 prosenttia alkuperäisistä hakemuksista. Yritykset olivat kuitenkin kolmannella sijalla noin 10,4 prosentin osuudella alkuperäisistä hakemuksista. Oikeusalan ammattilaiset (9,4 prosenttia) ja journalistit (8,1 prosenttia) olivat merkittäviä hakijoita aiempien vuosien tapaan. Valtiosta riippumattomat järjestöt olivat ainoa jäljellä oleva hakijaluokka, jonka osuus alkuperäisistä hakemuksista oli yli 5 prosenttia. Muiden hakijaluokkien osuus alkuperäisistä hakemuksista oli alle 2 prosenttia. §Uudistetut hakemukset Suurin osa uudistetuista hakemuksista tuli vuonna 2019 kansalaisilta, jotka tekivät 51,5 prosenttia kyseisenlaisista hakemuksista (vastaava luku oli 36,2 prosenttia vuonna 2018 ja 24,7 prosenttia vuonna 2017). Toisella sijalla olivat oikeusalan ammattilaiset, jotka tekivät huomattavan paljon uudistettuja hakemuksia ja joiden osuus oli 14,4 prosenttia. Kolmannella sijalla olivat valtiosta riippumattomat järjestöt, jotka jättivät 12,6 prosenttia uudistetuista hakemuksista, ja neljännellä sijalla olivat journalistit, joiden osuus uudistetuista hakemuksista oli noin 11,1 prosenttia. Viidennellä ja kuudennella sijalla olivat akateemiset laitokset ja ajatushautomot (4,8 prosenttia) ja yritykset (4,5 prosenttia). Kaikkien muiden hakijaluokkien osuus alkuperäisistä hakemuksista oli alle 1 prosentin. 3.4.Hakijoiden maantieteellinen alkuperä (liitteessä oleva taulukko 7)

§Alkuperäiset hakemukset Alkuperäisten hakemusten vuoden 2019 maantieteellisestä alkuperäjakaumasta käy ilmi, että Belgiasta (31 prosenttia), Saksasta (11,9 prosenttia) ja Ranskasta (8 prosenttia) lähtöisin olevien hakemusten osuus on yhteensä yli puolet komission vastaanottamien hakemusten kokonaismäärästä. Suurin osa alkuperäisistä asiakirjapyynnöistä on perinteisesti ollut peräisin Belgiasta ja Saksasta, kun taas yksi entinen erittäin aktiivinen hakija eli Yhdistynyt kuningaskunta, jonka alkuperäisten hakemusten määrä on vähentynyt huomattavasti vuodesta 2017 lähtien, oli neljännellä sijalla. Vuonna 2019 vain 7,8 prosenttia alkuperäisistä hakemuksista oli peräisin Yhdistyneestä kuningaskunnasta, kun vastaava osuus oli 9,2 prosenttia vuonna 2018 ja 15,2 prosenttia vuonna 2017. Viidennellä sijalla oli Espanja (5,9 prosenttia), kuudennella Italia (5,5 prosenttia) ja seitsemännellä Alankomaat (5 prosenttia). Muiden 21 jäsenvaltion osuus alkuperäisistä hakemuksista oli kunkin alle kolme prosenttia. Oikeutta tutustua asiakirjoihin käyttivät edelleen myös hakijat, jotka asuvat kolmansissa maissa tai joilla on sääntömääräinen kotipaikka kolmansissa maissa. Niiden alkuperäisten hakemusten osuuden kasvu jatkui edellisinä vuosina havaitun hienoisen mutta tasaisen kasvun mukaisesti, ja osuus hakemuksista oli 6,6 prosenttia vuonna 2019, kun osuus oli 5,3 prosenttia vuonna 2018 ja lähes 5 prosenttia vuonna 2017. §Uudistetut hakemukset Maantieteellisesti tarkasteltuna suurin osa uudistetuista hakemuksista tuli, kuten edellisinäkin vuosina, Belgiasta (vaikka hakemusten osuus pieneni 33,2 prosenttiin, kun vuonna 2018 se oli 45,9 prosenttia). Seuraavaksi eniten hakemuksia tuli Saksasta (14,1 prosenttia), Espanjasta (12,9 prosenttia) ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta (9 prosenttia). Muista jäsenvaltioista ainoastaan Ranskan (5,1 prosenttia), Italian (5,1 prosenttia) ja Alankomaiden (4,2 prosenttia) osuus hakemuksista oli yli 4 prosenttia. Muiden 21 jäsenvaltion yksittäinen osuus oli enintään 3 prosenttia. Niiden hakijoiden, joiden asuinpaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on kolmannessa maassa, uudistettujen hakemusten määrä on laskenut hieman kahden viime vuoden aikana, ja niiden osuus kaikista hakemuksista oli vajaat 1,5 prosenttia (2,2 prosenttia vuonna 2018 ja 3,6 prosenttia vuonna 2017). 4.Tutustumisoikeudesta tehtävien poikkeusten soveltaminen Asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 säädettyyn tutustumisoikeuteen sovelletaan useita poikkeuksia, jotka vahvistetaan asetuksen 4 artiklassa. Tutustumisoikeuden epääminen kokonaan tai osittain on perusteltava vähintään yhdellä näistä poikkeuksista. 4.1.Myönnetyn tutustumisoikeuden tyyppi (liitteessä olevat taulukot 8 ja 9) §Alkuperäisten hakemusten vaihe Vuonna 2019 täysi tai osittainen tutustumisoikeus myönnettiin alkuperäisten hakemusten vaiheessa yli 77,6 prosentissa tapauksista (määrä on laskenut hieman vuodesta 2018, jolloin se oli 80,2 prosenttia). Täyden tutustumisoikeuden myöntävien vastausten prosenttiosuus laski hieman 59,4 prosentista vuonna 2018 52,8 prosenttiin vuonna 2019. Osittaisen tutustumisoikeuden myöntävien vastausten osuus kuitenkin kasvoi vuonna 2017 alkaneen hienoisen mutta tasaisen noususuuntauksen mukaisesti (20,3 prosenttia vuonna 2017, 20,8 prosenttia vuonna 2018 ja 24,8 prosenttia vuonna 2019). Vastaavasti vuodesta 2016 lähtien havaittu täyden tutustumisoikeuden epäävien vastausten prosenttiosuuden hienoinen vakaa lasku jatkui edelleen, ja osuus oli vain 12,9 prosenttia kaikista alkuperäisistä hakemuksista (15,8 prosenttia vuonna 2018, 18 prosenttia vuonna 2017 ja 19 prosenttia vuonna 2016). Lisäksi vuonna 2019 niiden tapausten määrä, joissa pyydettyjä asiakirjoja ei ollut olemassa tai joissa ne eivät olleet toimielimen hallussa, kasvoi jyrkästi (9,5 prosenttia alkuperäisistä pyynnöistä verrattuna 3,9 prosenttiin vuonna 2018).

§Uudistettujen hakemusten vaihe Vuonna 2019 noin 30,1 prosenttia alkuperäiseen hakemukseen annetuista vastauksista, joiden johdosta tehtiin uudistettu hakemus, vahvistettiin täysin uudistetun hakemuksen vaiheessa (vastaavasti 41,7 prosenttia vuonna 2018 ja 52,9 prosenttia vuonna 2017). Vastaukset muutettiin 53,4 prosentissa kokonaan tai osittain (40,6 prosenttia vuonna 2018). 4.2.Tutustumisoikeutta koskevien poikkeusten käyttö (liitteessä oleva taulukko 10) 4.2.1.Alkuperäisten hakemusten vaihe Vuonna 2019 Euroopan komissio perusteli (kokonaan tai osittain) hylätyt alkuperäiset hakemukset useimmiten yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojalla. Siihen vedottiin 41,1 prosentissa hylkäyksistä, kun vastaava luku oli 34,5 prosenttia vuonna 2018 ja lähes 31,4 prosenttia vuonna 2017. Kuten edellisinä vuosina, suuri osa hylkäyksistä johtui tarpeesta jättää pois asiakirjoissa esiintyvät muussa kuin johtavassa asemassa toimivien henkilöstön jäsenten tai ulkopuolisten edustajien nimet sovellettavan tietosuojalainsäädännön mukaisesti. Toiseksi eniten käytetty poikkeus oli taloudellisten etujen suoja. Tähän poikkeukseen vedottiin yli 15 prosentissa (kokonaan tai osittain) hylätyistä hakemuksista. Kolmanneksi eniten käytetty poikkeus ei ollut enää käynnissä olevan päätöksentekomenettelyn suojaamista koskeva poikkeus, vaan tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaan liittyvä poikkeus, jonka osuus oli 13,4 prosenttia hylätyistä hakemuksista. Neljännellä sijalla oli käynnissä olevan päätöksentekomenettelyn suojaamista koskeva poikkeus. Sen prosenttiosuus oli 10,2 prosenttia. Yleisen turvallisuuden suojaan perustuvan poikkeuksen suhteellinen käyttö jatkoi vähäistä mutta vakaata kasvuaan (5,4 prosenttia vuonna 2017, lähes 8,8 prosenttia vuonna 2018 ja 9,2 prosenttia vuonna 2019). Lukuun ottamatta kansainvälisten suhteiden suojaan liittyvää poikkeusta, johon vedottiin 5,3 prosentissa tapauksista, komissio käytti kutakin muuta asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 säädettyä poikkeusta alle 4 prosentissa tapauksista hylätessään asiakirjoihin tutustumista koskevia pyyntöjä kokonaan tai osittain alkuperäisten hakemusten vaiheessa. 4.2.2.Uudistettujen hakemusten vaihe Useimmiten käytetty peruste tutustumisoikeutta koskevan hakemuksen (kokonaan tai osittain) hylkäämistä koskevan päätöksen vahvistamiselle oli edelleen vuonna 2019, kuten aiempinakin vuosina, tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suoja (24,3 prosenttia vuonna 2019, 30,6 prosenttia vuonna 2018 ja lähes 35 prosenttia vuonna 2017), vaikka sen käyttö vähenikin jonkin verran. Toisena oli yksityiselämän ja yksilön koskemattomuuden suojaamista koskeva poikkeus (22,2 prosenttia vuonna 2019, kun osuus oli 25 prosenttia vuonna 2018 ja 26,1 prosenttia vuonna 2017). Kansainvälisten suhteiden suojaan liittyvä poikkeus, jolla suojellaan yleistä etua, oli kolmannella sijalla vuonna 2019 (18,4 prosenttia, kun osuus oli 5,6 prosenttia vuonna 2018 ja lähes 4 prosenttia vuonna 2017). Neljänneksi yleisimpään poikkeukseen eli taloudellisten etujen suojaan vedottiin edelleen aiempaa harvemmin (12,1 prosenttia vuonna 2019, kun osuus oli 12,5 prosenttia vuonna 2018 ja 13,2 prosenttia vuonna 2017). Sen käyttö on laskenut tasaisesti vuodesta 2016 (jolloin siihen vedottiin 15,9 prosentissa uudistettuihin hakemuksiin annetuista hylkäävistä vastauksista). Toimielimen käynnissä olevan päätöksentekomenettelyn suojaa koskeva poikkeus oli viidennellä sijalla, ja sen käytön prosenttiosuus oli 8,4 prosenttia. Tämä luku vahvistaa edellisessä kertomuksessa havaitun suuntauksen, jonka mukaan kyseistä poikkeusta käytetään entistä vähemmän (sen käyttö on jo vähentynyt 10,8 prosentista vuonna 2018, noin 12,2 prosentista vuonna 2017 ja 20,2 prosentista vuonna 2016). Kuudenneksi ja seitsemänneksi eniten komissio käytti yleisen edun suojaa koskevia eli yleiseen turvallisuuteen ja tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaan liittyviä poikkeuksia (5 prosenttia ja 4,6 prosenttia).

5.Kantelut Euroopan oikeusasiamiehelle Euroopan oikeusasiamies sai vuoden 2019 aikana päätökseen 42 sellaisen kantelun käsittelyn, jotka liittyivät asiakirjoja koskevien tutustumispyyntöjen käsittelyyn komissiossa . Kolmen viime vuoden aikana Euroopan oikeusasiamies on saanut päätökseen vähemmän kanteluja (29 vuonna 2018, 25 vuonna 2017 ja 21 vuonna 2016). Euroopan oikeusasiamies havaitsi vain kuudessa kantelussa hallinnollisia epäkohtia. Euroopan oikeusasiamies aloitti vuoden 2019 aikana 32 sellaisen tapauksen käsittelyn, joissa asiakirjoihin tutustuminen oli kantelun pää- tai sivuasia. Vuonna 2018 vastaavia käsittelyjä aloitettiin 29, vuonna 2017 niitä aloitettiin 25, ja vuonna 2016 määrä oli 12. Tilastot osoittavat, että uusien tapausten määrä on kasvanut merkittävästi vuodesta 2017 ja että Euroopan oikeusasiamies on yhä merkittävämpi taho tällä toiminta-alalla. Merkitystä kuvaa myös se, että Euroopan oikeusasiamies on helmikuusta 2018 lähtien soveltanut asiakirjojen saatavuutta koskevissa kanteluissa niin kutsuttua nopeutettua menettelyä. Menettelyn mukaisesti Euroopan oikeusasiamies sitoutui tekemään päätöksiä siitä, voiko hän aloittaa asian käsittelyn viiden työpäivän kuluessa, ja päätöksiä asiakirjojen saatavuutta koskevissa asioissa 40 työpäivän kuluessa kantelun vastaanottamisesta. Jos Euroopan oikeusasiamies katsoo, että Euroopan komissio on virheellisesti evännyt oikeuden tutustua pyydettyihin asiakirjoihin, hän voi suositella, että komissio myöntää oikeuden tutustua kyseisiin asiakirjoihin joko kokonaan tai osittain. Suositukset eivät sido toimielintä oikeudellisesti. Jos toimielin ei kuitenkaan noudata Euroopan oikeusasiamiehen suositusta, Euroopan oikeusasiamies voi antaa asian Euroopan parlamentin käsiteltäväksi antamalla asiasta erityiskertomuksen. Kantelujen ja tapausten määrän hienoisesti kasvanut määrä vastaa vain hyvin pientä osaa kaikista Euroopan komission käsittelemistä asiakirjoihin tutustumista koskevista pyynnöistä. 6.Tuomioistuimessa nostetut kanteet Euroopan unionin tuomioistuimet kehittivät vuoden 2019 aikana useiden oikeudellisten menettelyjen yhteydessä jo ennestään laajaa EU:n toimielinten asiakirjojen saatavuuteen liittyvää oikeuskäytäntöä. Tämä uusi oikeuskäytäntö on suurelta osin vahvistanut Euroopan komission noudattaman asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisen käytännön, ja se ohjaa sitä edelleen. 6.1.Unionin tuomioistuin Unionin tuomioistuin antoi vuonna 2019 viisi kantelua koskevaa tuomiota, jotka koskivat oikeutta tutustua asiakirjoihin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla ja joissa Euroopan komissio oli asianosaisena, kun vuonna 2018 tällaisia tuomioita oli vain yksi. Näissä viidessä tuomiossa unionin tuomioistuin selvensi muun muassa menettelynäkökohtia sekä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanosta johtuvia suuremmassa määrin aineellisiin säännöksiin liittyviä seikkoja. 6.1.1.Aineellisten sääntöjen selventäminen Unionin tuomioistuimen vuonna 2019 antamista viidestä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanoa koskevasta tuomiosta kaksi koski yleisen luottamuksellisuusolettaman soveltamista valtiontukiasioihin liittyviin asiakirjoihin. Unionin tuomioistuin vahvisti, että komission hallinnolliseen asiakirja-aineistoon sisältyvien asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaiseminen valtiontukien valvontamenettelyssä vaarantaa periaatteessa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetun tarkastus- tutkinta- ja tilintarkastustoimien suojan. Toimielin voi soveltaa yleistä luottamuksellisuusolettamaa pelkästään sillä perusteella, että pyydetyt asiakirjat ovat osa valtiontukea koskevaa hallinnollista asiakirja-aineistoa. Näin ollen ”velvollisuus antaa tietoja asiakirjojen sisällöstä kokonaisuudessaan tai osittain ei koske asiakirjoja, jotka kuuluvat kyseisten olettamien alaan”. Tätä yleistä olettamaa sovelletaan myös riippumatta i) pyydettyjen asiakirjojen lukumäärästä, ii) siitä, onko hakija yksilöinyt kyseessä olevan asiakirjan tai kyseessä olevat asiakirjat, tai iii) siitä, ovatko ne ”luonteeltaan olemassa olevia” kyseisen valtiontukea koskevan tutkinnan muodollisen aloittamisen kannalta.

Mainittu yleinen olettama on kuitenkin kumottavissa, eikä se sulje pois sitä mahdollisuutta, että osa komission tietyistä valtiontukiaineistoon sisältyvistä asiakirjoista voidaan luovuttaa. Todistustaakka on kantajalla riippumatta siitä, onko sen kumoamiseen tarvittavien todisteiden esittäminen vaikeaa. Tältä osin on huomattava, että se, että pyydetyt asiakirjat koskevat kantajaa suoraan ja nimenomaisesti, ei riitä kumoamaan kyseessä olevaa yleistä olettamaa. Lisäksi unionin tuomioistuin vahvisti, että myös EU Pilot -menettelyihin liittyvät asiakirjat kuuluvat sen yleisen olettaman piiriin, jonka mukaan asiakirjat eivät ole julkisia, koska ne kytkeytyvät rikkomusmenettelyihin, joita ne edeltävät tai joiden valmisteluun tai välttämiseen ne liittyvät. Edellä mainitut unionin tuomioistuimen hyväksymät yleiset olettamat eivät sulje pois asianosaisen oikeutta osoittaa sellaisen ylivoimaisen yleisen edun olemassaolo, joka oikeuttaa pyydettyjen asiakirjojen antamisen tutustuttavaksi. Unionin tuomioistuin täsmensi tältä osin, että tällaista etua ei voida osoittaa sillä perusteella, että kantaja voisi asiakirjojen avulla esittää vakuuttavampia perusteluja kumoamiskanteessaan, valmistella oikeustoimia tai esittää todisteita kansallisissa tuomioistuimissa käytävässä menettelyssä tai antaa kantajalle mahdollisuuden käyttää oikeuttaan puolustukseen valtiontukea koskevassa rikkomusmenettelyssä. Kutakin näistä perusteista voidaan näin ollen pitää yksityisenä etuna. Lopuksi unionin tuomioistuin toisti vakiintuneen oikeuskäytäntönsä, jonka mukaan komission hallinnollinen toiminta ei edellytä niin laajaa oikeutta tutustua asiakirjoihin kuin sen lainsäädäntötoiminta edellyttää. 6.1.2.Menettelysääntöjen selventäminen Ensinnäkin unionin tuomioistuin tunnusti lainmukaisuuden olettaman, joka liittyy toimielimen ilmoitukseen, jonka mukaan pyydettyjä asiakirjoja ei ole olemassa. Unionin tuomioistuin katsoi, että tällainen olettama i) koskee jopa yleisluonteista toteamusta (joka ei koske tiettyjä ja yksilöityjä asiakirjoja) ja että ii) sitä ei voida kumota pelkällä väitteellä, jonka mukaan olemassa olevien asiakirjojen väitetty puuttuminen olisi selvästi hyvän hallintokäytännön vastaista. Toiseksi unionin tuomioistuin toisti, että kantajalla ei lähtökohtaisesti ole intressiä vaatia riidanalaisen ja virallisesti peruuttamattoman päätöksen kumoamista pyydettyjen asiakirjojen sisältämien tietojen ilmaisemisen jälkeen, vaikka tämä olisi tapahtunut tuomioistuinmenettelyn aloittamisen jälkeen. Tämän intressin jatkuminen edellyttää, että lainvastaisuus voi toistua tulevaisuudessa käsiteltävän asian erityisolosuhteista riippumatta ja että sitä on arvioitava konkreettisesti. 6.2.Unionin yleinen tuomioistuin Unionin yleinen tuomioistuin antoi vuoden 2019 aikana yhdeksän tuomiota, jotka koskivat Euroopan komissiota ja liittyivät oikeuteen tutustua asiakirjoihin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla. Euroopan komissio oli osapuolena niissä kaikissa. Näistä yhdeksästä tuomiosta neljässä hylättiin komission päätöksistä nostetut kumoamiskanteet. Tarkemmin sanottuna kahdessa näistä tuomioista unionin yleinen tuomioistuin pysytti Euroopan komission päätöksen ja hylkäsi kanteet kokonaisuudessaan, kun taas kahdessa muussa tuomiossa kanteiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat. Muiden viiden tuomion yhteydessä unionin yleinen tuomioistuin määräsi, että Euroopan komissiota vastaan nostetut kolme kannetta on poistettava rekisteristä kantajien päätettyä perua kanteet. Lisäksi yhdessä tapauksessa unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi Euroopan komissiota vastaan tutkimuksen toimeenpanoviraston sijasta virheellisesti nostetun kanteen oikaisun ja toisessa tapauksessa se katsoi, että lausunnon antaminen asiassa raukesi. Unionin yleisellä tuomioistuimella oli mahdollisuus selventää vuoden 2019 aikana kehitetyssä oikeuskäytännössä sekä menettelynäkökohtia että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanosta johtuvia suuremmassa määrin aineellisiin säännöksiin liittyviä seikkoja. 6.2.1.Aineellisten sääntöjen selventäminen Unionin yleisen tuomioistuimen vuonna 2019 antamat aineelliset selvennykset koskivat lähinnä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetyn tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suojaa koskevan poikkeuksen soveltamista. §Yleisellä olettamalla suojattujen valtiontukien ilmoittamista edeltävä vaihe Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin tunnusti yleisen luottamuksellisuusolettaman soveltamisen laajentamisen valtiontukimenettelyn ilmoittamista edeltävässä vaiheessa vaihdettuihin asiakirjoihin sillä perusteella, että sillä varmistetaan jäsenvaltioiden hyvä yhteistyö keskinäisen luottamuksen ilmapiirissä ja siten mahdollisen myöhemmän alustavan tutkinnan tai jopa muodollisen tutkintamenettelyn moitteeton toiminta. Unionin yleinen tuomioistuin korosti tältä osin, että ilmoitusta edeltävä tietojenvaihto tapahtuu jäsenvaltioiden aloitteesta, mikä riippuu lähinnä toimielimen niiden kanssa luomasta luottamussuhteesta. Ilmoitusta edeltävä vaihe ei myöskään johda varsinaiseen päätökseen, vaan ei-sitovaan arviointiin, jossa tyydytään ilmaisemaan komission kanta, jota voidaan muuttaa toimielimelle myöhemmin mahdollisesti annettavien tietojen perusteella. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti silloin, kun toimielin perustaa päätöksensä asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa säädettyyn poikkeukseen oikeudesta tutustua asiakirjoihin, sen on periaatteessa annettava selityksiä siitä, miten oikeus tutustua kyseiseen asiakirjaan voisi konkreettisesti ja tosiasiallisesti vahingoittaa kyseisellä poikkeuksella suojattua etua. Unionin yleinen tuomioistuin kuitenkin toisti, että kun toimielimen on mahdollista vedota yleiseen luottamuksellisuusolettamaan, sen ei perusteluissaan tarvitse esittää kaikkia asiaan liittyviä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevia yksityiskohtia. On nimittäin riittävää, että perusteluista ilmenee selkeästi ja yksiselitteisesti toimielimen päättely siten, että yhtäältä niille, joita toimenpide koskee, selviävät sen syyt ja että he voivat puolustaa oikeuksiansa, ja että toisaalta unionin tuomioistuin voi tutkia toimenpiteen laillisuuden.

Unionin yleinen tuomioistuin korosti lisäksi, että se, että toimielin soveltaa yleistä luottamuksellisuusolettamaa evätäkseen oikeuden tutustua valtiontukimenettelyn ilmoitusta edeltävässä vaiheessa vaihdettuihin asiakirjoihin, ei ole ristiriidassa perusoikeuskirjan 42 artiklan eikä 47 artiklan kanssa. Viimeksi mainitun säännöksen osalta on huomattava, että unionin yleinen tuomioistuin seurasi Euroopan komission esimerkkiä todetessaan, että ”asetuksen N:o 1049/2001 tarkoituksena on lisäksi säännellä kysymyksiä, jotka koskevat yleisön oikeutta tutustua unionin toimielinten hallussa oleviin asiakirjoihin, eikä kysymyksiä, jotka koskevat näyttöä, joka osapuolten on esitettävä tuomioistuinmenettelyssä, riippumatta siitä, onko kyse unionin tuomioistuimissa vai kansallisissa tuomioistuimissa vireillä olevasta oikeusriidasta”. §Päätökseen saatettuihin valtiontukiasioihin liittyvien asiakirjojen suojaaminen yleisen luottamuksellisuusolettaman nojalla Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin vahvisti, että luottamuksellisuusolettamaa voidaan soveltaa valtiontukiasioihin liittyviin asiakirjoihin, myös niihin, joiden käsittely on päättynyt, kun pääasiaa koskevasta päätöksestä nostettu kanne on vireillä. Unionin yleinen tuomioistuin on näin ollen noudattanut vakiintunutta oikeuskäytäntöä, jossa otetaan huomioon se, että Euroopan komissio voi oikeudenkäynnin tuloksesta riippuen aloittaa tutkimuksensa uudelleen tehdäkseen mahdollisesti uuden päätöksen. §Ylivoimaisen yleisen edun käsite Unionin yleisellä tuomioistuimella oli myös tilaisuus selventää asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa tarkoitetun ylivoimaisen yleisen edun käsitteen rajoja. Käsitteellä on merkittävä tehtävä asetusta sovellettaessa, koska sillä voidaan ohittaa joitakin poikkeuksia, joilla pyydettyihin asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epäämistä perustellaan. Unionin yleinen tuomioistuin toisti tältä osin, että kantajan oikeutta puolustukseen ei voida pitää asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklassa tarkoitettuna ylivoimaisena yleisenä etuna. Myöskään erityistä etua, johon henkilö, joka pyytää saada tutustua häntä itseään koskeviin asiakirjoihin, voi vedota, ei voida ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna ylivoimaisena yleisenä etuna, koska tämän asetuksen tarkoituksena on antaa suurelle yleisölle oikeus tutustua toimielinten asiakirjoihin eikä vahvistaa sääntöjä, joiden tarkoituksena on suojata sitä erityistä etua, joka tietyllä henkilöllä voi olla saada tutustua johonkin tai joihinkin asiakirjoista. 6.2.2.Menettelysääntöjen selventäminen Unionin yleinen tuomioistuin käsitteli vuonna 2019 myös useita menettelyllisiä kysymyksiä, jotka liittyivät kumoamiskanteisiin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti tehdyistä Euroopan komission päätöksistä. §Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 263 artiklan mukaisen määräajan pakottavuus Menettelysääntöjen osalta unionin yleinen tuomioistuin korosti ensinnäkin, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklassa asetettu kahden kuukauden määräaika kumoamiskanteen nostamiseksi toimielimen päätöksistä on pakottava. Kahden kuukauden määräaika on siten oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluva asia, eikä se kuulu asianosaisten tai unionin yleisen tuomioistuimen harkintavaltaan. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklassa määrätty määräaika vahvistettiin oikeudellisen selkeyden ja oikeusvarmuuden varmistamiseksi sekä syrjinnän ja mielivaltaisen kohtelun välttämiseksi oikeudenkäytössä. Siihen sovelletaan poikkeuksia ainoastaan, jos kyseessä on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 45 artiklassa tarkoitettu ennalta arvaamaton seikka tai ylivoimainen este. Näin ollen kumoamiskanne Euroopan komission vahvistavasta päätöksestä, joka on nostettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklassa määrätyn kahden kuukauden määräajan jälkeen ilman, että siihen sovelletaan mitään edellä mainituista poikkeuksista, on jätettävä tutkimatta, koska tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat. §Vahvistavan päätöksen oikeusvaikutukset Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin muistutti, että periaatteessa ainoastaan pääsihteerin Euroopan komission puolesta tekemä päätös on kannekelpoinen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla. Tämä kanta on sen vakiintuneen oikeuskäytännön mukainen, jonka nojalla asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vastaus alkuperäiseen hakemukseen ei ole periaatteessa kannekelpoinen lukuun ottamatta poikkeuksellisia olosuhteita, joissa se on toimielimen lopullinen kanta tai joissa se on mitätöity virheen vuoksi. Tällainen virhe voi olla esimerkiksi, että kantajalle ei ole ilmoitettu muutoksenhakukeinoista. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan 1 kohdan nojalla uudistetun hakemuksen vaiheessa annettu päätös on oikeudellinen päätös, joka korvaa taannehtivasti kokonaisuudessaan toimielimen alkuperäiseen vastaukseen sisältyneen aiemman kannanoton. Tämän vuoksi vain tällä päätöksellä voidaan luoda oikeudellisia vaikutuksia, joilla on vaikutusta kantajan etuihin ja siten kumoamiskanteen nostamiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla. §Riidanalaisen päätöksen tosiasiallisen peruuttamisen seuraukset Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin vahvisti, että komission päätöksestä nostetulla kumoamiskanteella ei ole kohdetta eikä se enää edellytä lausunnon antamista, jos kantaja on saanut pyydetyt tiedot toimielimen myöhemmällä päätöksellä, joka tosiasiallisesti peruutti riidanalaisen päätöksen.

§Kumoamiskanteessa olevien lomakevirheiden korjaaminen Lopuksi unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi sellaisen kantajan vaatiman oikaisun, joka oli virheellisesti nostanut kanteen Euroopan komissiota vastaan eikä tutkimuksen toimeenpanovirastoa vastaan. Unionin yleinen tuomioistuin totesi tältä osin, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vastaajan nimeämiseen liittyvät muotovirheet voidaan korjata kanteen nostamisen jälkeen, jos vastaajan henkilöllisyys voidaan päätellä yksiselitteisesti. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin suostui katsomaan, että tutkimuksen toimeenpanovirastoa pidettäisiin asianosaisena, jota vastaan kumoamiskanne nostettiin. Käsiteltävässä asiassa unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että riidanalaisen päätöksen otsikko, jossa mainittiin lähettäjänä suuraakkosin ”Euroopan komission tutkimuksen toimeenpanovirasto”, oli mahdollisesti harhaanjohtava tutkimuksen toimeenpanoviraston erillisen oikeushenkilöllisyyden osalta. Näin ollen kumoamiskanne oikaistiin, ja otettiin käsiteltäväksi tutkimuksen toimeenpanovirastoa vastaan. 6.3.Euroopan komissiota vastaan nostetut kanteet vuonna 2019 Vuonna 2019 unionin yleisessä tuomioistuimessa nostettiin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla 12 uutta kannetta, joissa Euroopan komissio oli osallisena. Näistä kanteista kolme joko hylättiin, peruutettiin tai niitä jatkettiin toista osapuolta vastaan jo vuoden 2019 aikana. Vastaavasti unionin yleisen tuomioistuimen tuomioon haettiin muutosta unionin tuomioistuimelta kahdessa asiassa, joissa Euroopan komissio oli asianosaisena. Molemmat valitukset hylättiin selvästi perusteettomina kahdella vuonna 2019 annetulla määräyksellä. Euroopan komissio seurasi tarkasti Euroopan unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön kehitystä vuonna 2019. Komissio oli erityisen tyytyväinen siihen, että unionin tuomioistuimet vahvistivat kaikissa edellä mainituissa vuonna 2019 ratkaistuissa asioissa, että sen hallintokäytäntö on asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukainen. Kaikki kahdeksan asiaa, jotka sekä unionin tuomioistuin että unionin yleinen tuomioistuin ratkaisivat vuonna 2019, johtivat Euroopan komission päätöksistä nostettujen kumoamiskanteiden hylkäämiseen kokonaisuudessaan, joten komission kanta pysyi voimassa. Euroopan komissio pani myös merkille kaikki edellä mainitut Euroopan unionin tuomioistuinten vuonna 2019 toimittamat aineelliset selvennykset ja menettelyä koskevat selvennykset, jotka liittyvät asetukseen (EY) N:o 1049/2001. Pääsihteeristö järjesti edellisten vuosien tapaan säännöllisesti yhdessä oikeudellisen yksikön kanssa seminaareja, joiden tarkoituksena oli päivittää Euroopan komission henkilöstön tietoja tapausoikeuden muutoksista.



Päätelmät Vuonna 2019 siirryttiin Junckerin komissiosta von der Leyenin komissioon. Tätä poliittista taustaa vasten avoimuus, lahjomattomuus ja vastuuvelvollisuus, jotka ovat demokratian peruspilareita, pysyivät Euroopan komission vuoden 2019 tärkeimpien painopisteiden joukossa. Euroopan komissio on tyytyväinen oman toimintansa synnyttämään suuren yleisön kasvavaan mielenkiintoon. Komissio toteuttaa jatkuvasti uusia aloitteita, joiden tarkoituksena on kehittää ennakoivasti sen päätöksentekomenettelyjen avoimuutta ja kansalaisten osallistumista. Tästä ovat osoituksena muun muassa se, että molemmat lainsäätäjät hyväksyivät vuonna 2019 komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaisesta kansalaisaloitteesta, jonka tarkoituksena on helpottaa Euroopan kansalaisten osallistumista toimielinten demokraattiseen prosessiin; se, että komissio julkaisi yksityiskohtaiset käytännön ohjeet eettisistä normeista, joita sovellettiin toukokuussa pidettyjä Euroopan parlamentin vaaleja edeltäneeseen kampanjointiin osallistuneisiin komission jäseniin; ja se, että komissio jatkoi brexitiin liittyvien asiakirjojen ennakoivaa julkaisemista ja sitoutui tämän ennennäkemättömän avoimuuden tason säilyttämiseen erosopimuksen täytäntöönpanon ja EU:n ja Yhdistyneen kuningaskunnan tulevista suhteista käytävien neuvottelujen osalta. Nämä toimenpiteet perustuvat moniin vakiintuneisiin välineisiin ja aloitteisiin, joilla jo edistetään Euroopan komission avoimuusperiaatteen noudattamista, kuten avoimuusportaaliin; komission jäsenten kokousten järjestelmälliseen julkaisemiseen; sidonnaisuuksia koskevien selvitysten toimittamiseen; komission asiakirjarekisteriin ja muihin rekistereihin; EUR-Lex-tietokantaan; verkkoaineistoihin, joista on mahdollista saada tietoa EU:n rahoitusmahdollisuuksista ja rahoituksen saajista; julkisten kuulemisten portaaliin sekä EU:n avoimen datan portaaliin. Oikeudesta tutustua pyynnöstä asiakirjoihin säädetään Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, Euroopan unionin perussopimuksissa ja asetuksessa (EY) N:o 1049/2001, ja tätä taustaa vasten se oli edelleen vuonna 2019 Euroopan komissiolle tärkeä väline, jonka avulla se toteuttaa sitoumustaan avoimuuteen. Euroopan komissio käsitteli EU:n toimielimistä edelleen selvästi eniten pyyntöjä saada tutustua asiakirjoihin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nojalla. Vuonna 2019 komissiolle esitettiin eniten pyyntöjä sitten asetuksen voimaantulon vuonna 2001, yhteensä 7 445 alkuperäistä hakemusta. Suurin osa hakemuksista koski useita asiakirjoja tai koko asiakirja-aineistoa, ja ne johtivat moniin erilaisiin vastauksiin. Komissio antoi 8 449 vastausta alkuperäisiin hakemuksiin. Vuonna 2016 alkaneen hakemusten määrän nopean kasvun ja hakemusten monimutkaisuuden vuoksi komissio on yhtäältä joutunut kohtaamaan vaikean haasteen yhdistää avoimuuden periaate sekä tehokkuuden ja hyvin hallinnon periaatteet.