Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS koheesiorahaston sitoumusten keskeyttämisestä Unkarin osalta /* COM/2012/075 final - 2012/0034 (NLE) */





PERUSTELUT 1. Koheesiorahaston makrotaloudellisen ja finanssipoliittisen ehdollisuuden soveltaminen Koheesiorahasto perustettiin, jotta voitiin varmistaa kasvusuuntautuneiden investointien tekeminen liikenteen infrastruktuurin ja ympäristöalan hankkeisiin, joita todellinen lähentyminen edellyttää, kun jäsenvaltiot vakauttivat julkista talouttaan Maastrichtin kriteereissä vahvistettujen talouden lähentymisperusteiden täyttämiseen tähtäävien ohjelmien mukaisesti. Koheesiorahastosta saatavaan tukeen sovelletaan kurinalaista finanssipolitiikkaa koskevia ehtoja. Jäsenvaltioiden on etenkin vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 126 artiklan mukaisesti. Näillä määräyksillä pyritään kannustamaan jäsenvaltioiden hallituksia toteuttamaan tervettä finanssipolitiikkaa ja luomaan oikeanlaiset makrotaloudelliset olosuhteet, jotta koheesiorahaston varojen tehokas käyttö voidaan varmistaa. Koheesiorahaston tukeen sovellettavat ehdot vahvistetaan 11 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1084/2006 4 artiklassa, jonka mukaan neuvosto voi komission ehdotuksesta päättää keskeyttää rahaston maksusitoumukset jäsenvaltiolle joko kokonaan tai osittain, jos i) kyseinen jäsenvaltio on liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn kohteena, ii) eikä se ole vahvistettuun määräaikaan mennessä toteuttanut SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohtaan[1] perustuvan neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia. Maksusitoumukset keskeytetään siis neuvoston päätöksellä, joka hyväksytään SEUT-sopimuksen 126 artiklan 8 kohdan[2] perusteella. Koska keskeyttäminen koskee vain maksusitoumusmäärärahoja, käynnissä oleviin hankkeisiin ei kohdistu vaikutuksia, jos maksuja voidaan suorittaa kumulatiivisten aiempien sitoumusten perusteella, jotka pysyvät avoimina asetuksen (EY) N:o 1083/2006 93 artiklassa tarkoitetun ajanjakson ajan. Tämän ajanjakson aikana jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä liiallisen alijäämänsä korjaamiseksi ilman, että koheesiorahaston aiempia sitoumuksia koskeviin maksuihin kohdistuu vaikutuksia. Sitoumusten keskeyttämispäätöksellä voisi olla vaikutusta kyseisen jäsenvaltion investointikäyttäytymiseen. 2. Koheesiorahaston sitoumusten keskeyttämiseen johtavat olosuhteet 2.1. Liiallisen alijäämän olemassaolo SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukainen neuvoston suositus liiallisen alijäämän korjaamiseksi toteutettavista toimista, annettu 7. heinäkuuta 2009 Neuvoston kehotti 7. heinäkuuta 2009 Unkarin viranomaisia korjaamaan liiallisen alijäämän tilanteen viimeistään vuonna 2011. Erityisesti suositeltiin, että Unkari rajoittaisi julkisen talouden rahoitusaseman heikkenemistä vuonna 2009 varmistamalla, että hyväksytyt ja ilmoitetut korjaavat toimenpiteet toteutettaisiin tinkimättömällä tavalla, jotta päästäisiin tavoitteeseen eli 3,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Lisäksi suositeltiin, että vuodesta 2010 alkaen toteutettaisiin tarvittavat vakauttamistoimenpiteet tinkimättömällä tavalla, jotta varmistettaisiin rakenteellisen alijäämän jatkuva supistuminen ja kokonaisalijäämän uusi supistuminen samalla kun turvauduttaisiin yhä enemmän rakenteellisiin toimenpiteisiin julkisen talouden pysyvän kohenemisen varmistamiseksi. Neuvosto myös suositti, että esitettäisiin ja hyväksyttäisiin oikeaan aikaan uudet vakauttamistoimenpiteet, joita tarvitaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2011, ja varmistettaisiin kumulatiiviset vähintään 0,5 prosentin suuruiset julkisen talouden toimet suhteessa BKT:hen vuosina 2010 ja 2011. Lisäksi Unkarin viranomaisia kehotettiin varmistamaan, että julkisen talouden bruttovelkasuhde ohjataan vakaaseen laskusuuntaan. 2.2. Riittämättömät toimet vastauksena 7. heinäkuuta 2009 annettuun neuvoston suositukseen liiallisen alijäämän korjaamiseksi toteutettavista toimista Neuvosto teki 24. tammikuuta 2012 seuraavan päätelmän: Vaikka Unkari oli muodollisesti saavuttanut 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2011, tämä ei perustunut rakenteelliseen ja kestävään korjaukseen. Julkisen talouden vuoden 2011 ylijäämä riippui huomattavista kertaluonteisista tuloista, joiden suuruus oli yli 10 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tähän liittyi rakenteellisen rahoitusaseman kumulatiivinen heikkeneminen vuosien 2010 ja 2011 aikana 2¾ prosenttia suhteessa BKT:hen, vaikka suosituksena oli julkisen talouden kumulatiivinen parantaminen 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sen lisäksi, vaikka viranomaiset aikoivat toteuttaa tuntuvia rakenteellisia toimenpiteitä vuonna 2012 laskien rakenteellisen alijäämän 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen, 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen saavutettaisiin ainoastaan sen ansiosta, että kertaluonteisia toimenpiteitä toteutettiin lähes 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Lisäksi vuonna 2013 alijäämän (3¼ prosenttia suhteessa BKT:hen) odotettiin taas ylittävän SEUT-sopimuksen viitearvon siinäkin tapauksessa, että otetaan huomioon lisätoimenpiteet, joista on ilmoitettu komission yksiköiden syksyn 2011 talousennusteen jälkeen. Alijäämän kasvu vuonna 2013 johtuisi ennen kaikkea siitä, että väliaikaiset kertaluonteiset tulot loppuvat vähitellen suunnitelmien mukaisesti, eikä kaikkia suunniteltuja rakenneuudistuksia ole tarkennettu riittävällä tavalla. Neuvosto esitti yleisenä päätelmänä, etteivät Unkarin viranomaiset ole toteuttaneet SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla 7. heinäkuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia. 3. Koheesiorahaston sitoumusten ehdotettu keskeyttäminen Komissio on ottanut huomioon i) liiallisen alijäämän Unkarissa ja ii) SEUT-sopimuksen 126 artiklan 8 kohtaan perustuvan neuvoston päätöksen, jossa todetaan, ettei 7. heinäkuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi ole toteutettu, ja katsoo, että on viipymättä luotava kehys tukemaan julkisen talouden rahoitusaseman ripeään tervehdyttämiseen tähtäävää hallituksen politiikkaa. Sen vuoksi komissio ehdottaa, että Unkarin osuus koheesiorahaston maksusitoumusmäärärahoista keskeytetään. Keskeyttäminen tulee voimaan 1. tammikuuta 2013. 4. Keskeyttämisen lopettaminen ja keskeytettyjen sitoumusten budjetoiminen uudelleen Komissio suosittelee SEUT-sopimuksen 126 artiklan 8 kohdan mukaisen 24. tammikuuta 2012 annetun neuvoston päätöksen seurauksena, että neuvosto hyväksyisi 126 artiklan 7 kohdan mukaisen uuden suosituksen liiallisen alijäämän korjaamiseksi toteutettavista toimista. Tässä suosituksessa neuvosto erittelee poliittiset toimenpiteet, jotka Unkarin pitäisi toteuttaa. Unkarin on viimeistään kuuden kuukauden kuluessa neuvoston suosituksen hyväksymisestä raportoitava toteuttamistaan toimista, ja komissio arvioi tämän pohjalta, vaikuttavatko Unkarin toimet liiallisen alijäämän korjaamiseksi tuloksellisilta. Jos arvioinnin tulos on myönteinen, komissio antaa tätä koskevan tiedonannon neuvostolle, koska liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn seuraavat vaiheet eivät ole tarpeen. Tiedonannon pohjalta neuvosto päättää komission ehdotuksesta viipymättä keskeyttämisen lopettamisesta. Seuraavaksi liiallisia alijäämiä koskeva menettely keskeytetään. Tänä aikana komissio seuraa edelleen liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisten toimien täytäntöönpanoa. Jos toteutetut toimet osoittautuvat riittämättömiksi ennen SEUT-sopimuksen 126 artiklan 12 kohdan mukaista suosituksen kumoamista, neuvosto hyväksyy komission suosituksesta uuden päätöksen 126 artiklan 8 kohdan nojalla. Se voi komission ehdotuksesta hyväksyä uusitun päätöksen koheesiorahaston sitoumusten keskeyttämisestä. Jos neuvosto ennen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen antamista seuraavan kuuden kuukauden määräajan päättymistä kuitenkin päättäisi, ettei tuloksellisia toimia ole toteutettu, alkuperäinen keskeyttämispäätös pysyisi voimassa. Tästä seurauksena oleva 126 artiklan 8 kohdan mukainen päätös saattaisi johtaa koheesiorahaston useampien sitoumusten keskeyttämiseen. Kun neuvosto lopettaa keskeyttämisen, se tekee samalla komission ehdotuksesta päätöksen keskeytettyjen maksusitoumusten budjetoimisesta uudelleen Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisessä talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17. toukokuuta 2006 tehdyssä toimielinten sopimuksessa[3] määrätyn menettelyn mukaisesti; tätä sopimusta sovelletaan vuoteen 2013 saakka. Jos päätös keskeyttämisen lopettamisesta tehdään 31. joulukuuta 2013 jälkeen, keskeytettyjen sitoumusten uudelleenbudjetoimiseen sovelletaan vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta annettua neuvoston asetusta (EU) N:o […][4]. 2012/0034 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS koheesiorahaston sitoumusten keskeyttämisestä Unkarin osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon koheesiorahaston perustamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1164/94 kumoamisesta 11 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1084/2006[5] ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 174 artiklan mukaan unioni kehittää ja harjoittaa toimintaansa taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi edistääkseen koko unionin sopusointuista kehitystä. (2) SEUT-sopimuksen 175 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on harjoitettava talouspolitiikkaansa ja sovitettava sitä yhteen siten, että sopimuksen 174 artiklassa tarkoitetut tavoitteet saavutetaan. Unionin politiikan ja toiminnan suunnittelussa ja täytäntöönpanossa sekä sisämarkkinoiden toteuttamisessa on myös otettava huomioon 174 artiklassa tarkoitetut tavoitteet ja osallistuttava niiden toteuttamiseen. (3) SEUT-sopimuksen 121 artiklassa määrätään, että neuvosto valvoo jäsenvaltioiden ja unionin taloudellista kehitystä turvatakseen jäsenvaltioiden talouspolitiikan tiiviimmän yhteensovittamisen ja niiden taloudellisen suorituskyvyn jatkuvan lähentymisen sekä varmistaakseen, että niiden talouspolitiikka on talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaista. (4) SEUT-sopimuksen 126 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkistalouden alijäämiä. (5) SEUT-sopimuksen 177 artiklan mukaan Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittelevät koheesiorahaston tehtävät, ensisijaiset tavoitteet ja rakenteet, ja koheesiorahasto osallistuu ympäristöalan hankkeiden rahoitukseen sekä Euroopan laajuisten verkkohankkeiden rahoittamiseen liikenteen infrastruktuurin alalla. (6) Taloudellisesta, sosiaalisesta ja alueellisesta yhteenkuuluvuudesta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 28 jäsenvaltiot sopivat, että koheesiorahasto osoittaa unionin rahoitusosuuksia sellaisille hankkeille, jotka liittyvät ympäristöön ja Euroopan laajuisiin verkkoihin jäsenvaltioissa, joiden bruttokansantuote henkeä kohti on alle 90 prosenttia unionin keskitasosta ja joilla on ohjelma unionin perustuslain SEUT-sopimuksen 126 artiklassa tarkoitettujen talouden lähentymisperusteiden toteuttamiseksi. (7) Asetuksen (EY) N:o 1084/2006 4 artiklassa vahvistetaan koheesiorahaston tukeen sovellettavat ehdot ja asetetaan koheesiorahastosta myönnettävän rahoitustuen ehdoksi SEUT-sopimuksen 126 artiklassa[6] tarkoitettu liiallisten julkistalouden alijäämien välttäminen. (8) Neuvosto päätti 5 päivänä heinäkuuta 2004 104 artiklan 6 kohdan perusteella, että Unkarissa on liiallinen alijäämä, ja antoi samana päivänä ensimmäisen suosituksen 104 artiklan 7 kohdan perusteella. Neuvosto hyväksyi 7 päivänä heinäkuuta 2009 perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen Unkarille osoitetun viimeisimmän suosituksen, jonka tavoitteena oli julkistalouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettaminen viimeistään vuonna 2011. Erityisesti suositeltiin, että Unkari rajoittaisi julkisen talouden rahoitusaseman heikkenemistä vuonna 2009 varmistamalla, että hyväksytyt ja ilmoitetut korjaavat toimenpiteet toteutettaisiin tinkimättömällä tavalla, jotta päästäisiin tavoitteeseen eli 3,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Lisäksi Unkarin oli vuodesta 2010 alkaen toteutettava tarvittavat vakauttamistoimenpiteet tinkimättömällä tavalla, jotta varmistettaisiin rakenteellisen alijäämän jatkuva supistuminen ja kokonaisalijäämän uusi supistuminen samalla kun turvauduttaisiin yhä enemmän rakenteellisiin toimenpiteisiin julkisen talouden pysyvän kohenemisen varmistamiseksi. Unkarin oli myös määrä esittää ja hyväksyä oikeaan aikaan uudet vakauttamistoimenpiteet, joita tarvitaan liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2011, ja varmistettava kumulatiiviset 0,5 prosentin suuruiset julkisen talouden toimet suhteessa BKT:hen vuosina 2010 ja 2011. Myös julkisen talouden velkasuhde oli määrä saattaa vakaaseen laskusuuntaan. (9) Neuvosto hyväksyi 24 päivänä tammikuuta 2012 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 8 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa vahvistettiin, ettei Unkari ole toteuttanut 7 päivänä heinäkuuta 2009 annetun neuvoston suosituksen mukaisia tuloksellisia toimia. Päätöksessä todettiin, että vaikka Unkari oli muodollisesti saavuttanut 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2011, tämä ei perustunut rakenteelliseen ja kestävään korjaukseen. Julkisen talouden vuoden 2011 ylijäämä riippui huomattavista kertaluonteisista tuloista, joiden suuruus oli yli 10 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja tähän liittyi rakenteellisen rahoitusaseman kumulatiivinen heikkeneminen vuosina 2010 ja 2011 2,75 prosenttia suhteessa BKT:hen, vaikka suosituksena oli julkisen talouden kumulatiivinen parantaminen 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sen lisäksi, vaikka viranomaiset aikovat toteuttaa tuntuvia rakenteellisia toimenpiteitä vuonna 2012 laskien rakenteellisen alijäämän 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen, 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen saavutettaisiin ainoastaan sen ansiosta, että kertaluonteisia toimenpiteitä toteutettiin lähes 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Lisäksi vuonna 2013 alijäämän (3,25 prosenttia suhteessa BKT:hen) odotettiin jälleen kerran ylittävän SEUT-sopimuksen viitearvon siinäkin tapauksessa, että otetaan huomioon lisätoimenpiteet, joista on ilmoitettu komission yksiköiden syksyn 2011 talousennusteen jälkeen. Alijäämän kasvu vuonna 2013 johtuisi ennen kaikkea siitä, että väliaikaiset kertaluonteiset tulot loppuvat vähitellen suunnitelmien mukaisesti, eikä kaikkia suunniteltuja rakenneuudistuksia ole tarkennettu riittävällä tavalla. Neuvosto esitti yleisenä päätelmänä, etteivät Unkarin viranomaiset ole toteuttaneet riittäviä toimia 7 päivänä heinäkuuta 2009 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan nojalla annetun neuvoston suosituksen mukaisesti. (10) Näin ollen asetuksen (EY) N:o 1084/2006 4 artiklan 1 kohdassa vahvistetut kaksi ehtoa täyttyvät Unkarin tapauksessa. Neuvosto voi siis komission ehdotuksesta keskeyttää koheesiorahaston maksusitoumukset kokonaan tai osittain 1 päivästä tammikuuta 2013. Keskeytettävien koheesiorahaston maksusitoumusmäärärahojen määrää koskevalla päätöksellä tulisi varmistaa, että keskeyttäminen on vaikuttavaa ja oikeasuhtaista, ja samalla olisi otettava huomioon Euroopan unionin nykyinen kokonaistaloustilanne ja siihen suhteutettu koheesiorahaston merkitys kyseisen jäsenvaltion taloudelle. Sen vuoksi on aiheellista tapauksessa, jossa asetuksen (EY) N:o 1084/2006 4 artiklan 1 kohtaa sovelletaan ensimmäisen kerran johonkin jäsenvaltioon, vahvistaa määräksi 50 prosenttia kyseiselle jäsenvaltiolle vuodeksi 2013 osoitetuista koheesiovaroista, ilman että ylitetään 0,5 prosentin enimmäistasoa komission yksiköiden ennusteen mukaisesta kyseisen jäsenvaltion nimellisestä BKT:sta. (11) Keskeyttämishetkellä jo käynnistettyjen liikenne- tai ympäristöhankkeiden tai tehtyjen sitoumusten täytäntöönpano ei vaarannu, jos tarvittavat korjaavat toimet toteutetaan viipymättä. Kun maksusitoumusmäärärahojen keskeyttäminen alkaa seuraavasta vuodesta, käynnissä olevien hankkeiden toteutukseen ei kohdistu vaikutuksia pitemmällä ajanjaksolla, koska viranomaisille annetaan riittävä aika ottaa käyttöön toimenpiteitä, joilla palautettaisiin kestävää kasvua ja työllisyyttä edistävät makrotaloudelliset ja julkistaloudelliset olosuhteet, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Keskeytetään Unkarille osoitetuista koheesiorahaston maksusitoumusmäärärahoista 495 184 000 euroa (käypinä hintoina) 1 päivästä tammikuuta 2013. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Unkarille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] Tämä kohta korvaa perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan, johon viitataan asetuksen (EY) N:o 1084/2006 4 artiklassa. [2] Tämä kohta korvaa perustamissopimuksen 104 artiklan 8 kohdan, johon viitataan asetuksen (EY) N:o 1084/2006 4 artiklassa. [3] EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1 (20 kohta). [4] Komission ehdotus KOM(2011) 398 lopullinen, 29.6.2011 (8 artikla). [5] EUVL L 210, 31.7.2006, s. 79. [6] Tämä artikla korvaa perustamissopimuksen 104 artiklan, johon viitataan asetuksen (EY) N:o 1084/2006 4 artiklassa.