EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 17.06.1998 
KOM(1998)3741opull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE 
JA TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
ELEKTRONINEN KAUPANKÄYNTI JA VÄLILLINEN 
VEROTUS 

I. Taustaa 
Komissio painotti tiedonannossaan "Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite" 
(KOM(97) 157 lopullinen) selkeän ja neutraalin verotusympäristön tärkeyttä. 
Tiedonannossa pidettiin tärkeänä myös sellaisten verosääntöjen täytäntöönpanoa, joiden 
avulla vältetään markkinoiden vääristyminen: "jotta elektroninen kaupankäynti voisi 
kehittyä, on verotuksen taattava oikeudellinen varmuus (niin, että verovastuu on selvä, 
avoin ja ennustettavissa oleva) ja neutraalisuus (niin, ettei uusille toiminnoille sälytetä 
ylimääräistä verorasitusta verrattuna vakiintuneempaan kaupankäyntiin)". Tiedonannossa 
todetaan myös, että toisin kuin muita uusia veroja alv:tä voidaan soveltaa elektroniseen 
kaupankäyntiin yhtä hyvin kuin perinteisempiin liiketoiminnan muotoihin. 
IslJin ja Yhdysvaltojen yhteisessä julkilausumassa elektronisesta kaupankäynnistä 
(5.12.1997) hyväksyttiin myös se, että "elektronisessa kaupassa sovellettavien verojen on 
oltava selkeitä, johdonmukaisia, tasapuolisia ja syrjimättömiä". Bonnin julistuksessa, 
jonka 29 valtioita allekirjoitti 6. heinäkuuta 1997, ministerit kannattivat "periaatetta, 
jonka mukaan maailmalaajuisissa tietoverkoissa sovellettavat verot eivät saa syrjiä 
ketään" ja katsoivat, että "elektronisen kaupankäynnin verotuskysymysten 
ratkaisemiseksi tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä ja tarvittaessa koordinointia, jotta 
kilpailu ei vääristyisi". 
Monenvälisellä tasolla Maailman kauppajärjestö WTO on lisäksi päättänyt käynnistää 
elektronista kaupankäyntiä käsittelevän kattavan työohjelman. Työohjelman tuloksena 
saadut toimenpidesuositukset esitetään WTO:n vuoden 1999 ministerikokoukselle. 
Komissio osallistuu aktiivisesti tähän työhön, jonka puitteissa harkitaan, miten välillistä 
verotusta sovelletaan elektronisiin liiketapahtumiin. 
Komission tavoitteena on varmistaa, että tämä uusi liiketoiminnan muoto voi menestyä, 
eikä verotus aiheuta sille suurempaa taakkaa kuin on välttämätöntä. Jos lainsäädäntöön 
joudutaan tekemään muutoksia, ne eivät saa asettaa elektronista kaupankäyntiä 
edullisempaan tai epäedullisempaan asemaan muihin kaupankäynnin muotoihin 
verrattuna. Selvää on, että tämän alan tulevat verojärjestelmät on suunniteltava tiiviissä 
yhteistyössä liike-elämän ja kauppakumppanien kanssa ja ottaen huomioon uudessa 
liiketoimintaympäristössä sovellettavat käytännöt. 
Arvonlisäveroa kannetaan kaikista tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suorituksesta, 
jotka on tarkoitettu EU:n sisäiseen kulutukseen riippumatta tavasta, jolla liiketoimet 
suoritetaan, tai käytetyistä viestintävälineistä. EU:n alv-järjestelmän on siis tarjottava 
oikeusvarmuus, yksinkertaisuus ja tasapuolisuus, jotta elektroninen kaupankäynti voi 
kehittyä täysipainoisesti. 
Oikeusvarmuus takaa liiketoimintaympäristön, missä säännöt ovat selkeitä ja 
johdonmukaisia, jolloin yllättävien verovelvoitteiden ja kiistojen riski on pienempi. 
Yksinkertaisuus auttaa pitämään verovelvollisuuden noudattamisesta aiheutuvat 
rasitteet mahdollisimman pieninä. Komissio sitoutuu edelleen tulevan yhteisen 
arvonlisäverojärjestelmän käyttöönottoon, joka perustuu verotukseen alkuperäpaikassa ja 
jossa toimija rekisteröityy yhteen maahan, missä hän maksaa verot ja tekee vähennykset 
kaikista EU:n arvonlisäveron alaisista liiketoimistaan1. 
Tasapuolisuus tarkoittaa sitä, että 
• tavaroiden ja palvelujen toimitusten veroseuraamusten on oltava samat 
riippumatta tavasta, jolla liiketoimi suoritetaan, ja onko toimitus ajantasainen vai 
ei 
• veroseuraamusten on oltava samat riippumatta siitä, ostetaanko tavarat ja palvelut 
EU:n alueelta vai sen ulkopuolelta. 
Oikeusvarmuus, yksinkertaisuus ja tasapuolisuus ovat keskeisessä asemassa, jotta 
voidaan varmistaa kaikille talouden toimijoille tasapuoliset mahdollisuudet kilpailla 
kehittyvillä maailmanmarkkinoilla ja vältetään markkinoiden vääristyminen. 
II. Elektroninen kaupankäynti: mahdollisuudet ja haasteet 
Internetin nopea leviäminen ja kehittyminen liiketoimia helpottavaksi välineeksi avaa 
uusia mahdollisuuksia eurooppalaisille yrityksille ja kuluttajille. Tiedonannossa 
"Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite" todetaan, että "elektroninen 
kaupankäynti on luonnostaan ylikansallista, ja se kannustaa tilaamaan ja toimittamaan 
tavaroita ja palveluja yli rajojen yhtenäismarkkinoilla, ja se piristää kasvua ja kilpailua 
Euroopassa. Elektroninen kaupankäynti on Euroopan yhteenkuuluvuuden ja 
yhdentymisen mahdollisia avaintekijöitä". 
Samalla varsinkin välillisen verotuksen alalla syntyy monia erilaisia haasteita. Uudet 
kehittymässä olevat maailmanmarkkinat eivät enää ole maantieteellisesti rajoittuneet, ja 
tulevaisuudessa on mahdollisesti vaikeampi tietää liiketoimien osapuolten sijaintia ja 
henkilöllisyyttä. Tämä asettaa veroviranomaisille haasteita, joita on tutkittava 
huolellisesti yhdessä liike-elämän edustajien kanssa. On olennaisen tärkeää, että verotusta 
sovellettaessa varmistetaan elektroniselle kaupankäynnille mahdollisuudet menestyä ja 
hyödyntää kaikki mahdollisuutensa, jolloin se hyödyttää EU:n taloutta ja edistää 
työllisyyttä. 
Internet on vielä pääasiassa viestintäväline, mutta se on nopeasti kehittymässä 
maailmanlaajuiseksi kauppapaikaksi. Liike-elämä on jo tietoinen sen mahdollisesta 
käytöstä markkinoinnin ja myynnin välineenä. Internetin kaupallinen käyttö rajoittuu 
toistaiseksi mainostamiseen ja tuotteiden tilaamiseen. Muita innovatiivisia käyttötapoja 
ollaan kehittämässä sekä "välillisessä" (aineellisten hyödykkeiden elektroniset tilaukset) 
että "suorassa" elektronisessa kaupassa (tuotteiden ja palvelujen ajantasaiset elektroniset 
tilaukset ja toimitukset verkossa). Vaikka markkinat ovat vielä määrällisesti pienet, 
verkot 'cviävät nopeasti ja kehittyvät. Lähctysaikojen nopeutumisen ja turvallisten 
maksutapojen kehittämisen myötä näiden markkinoiden oletetaan kehittyvän nopeasti 
tulevien vuosien aikana. 
Kaikki EU:n alueella toimitetut tavarat ja palvelut ovat nykyisten alv-säännösten mukaan 
arvonlisäveron alaisia samoin kuin yksityishenkilöiden ja yritysten tuomat tavarat ja 
KOM(96) 328 lopullinen. 
useimmat yritysten EU:n ulkopuolelta ostamat palvelut. EU:n alueella asuvien 
yksityishenkilöiden EU:n ulkopuolelta ostamista palveluista, jotka ovat toistaiseksi olleet 
määrällään vähäisiä, ei nykyään yleensä kanneta arvonlisäveroa. Yksityishenkilöiden 
ostojen, jotka aiheuttavat veroviranomaisille luultavasti eniten ongelmia, ennustetaan 
lisääntyvän merkittävästi, kun ajantasaiset toimitukset tulevat nopeammiksi ja 
luotettavammiksi. Taloudellisella kannalla niillä ei kuitenkaan ennusteta olevan suurta 
merkitystä ennen vuotta 2001. Nykyisiä verosäännöksiä ei siis tarvitse muuttaa 
välittömästi, mutta on seurattava näiden markkinoiden kehitystä ja kehitettävä ratkaisuja 
yhdessä alan edustajien kanssa. Näiden ratkaisujen tulisi yksinkertaistaa nykyisiä 
verosäännöksiä, ja niiden on oltava parhaillaan kehittymässä olevien huomattavan 
hajautuneiden ja kansainvälisten elektronisten markkinoiden mukaiset. 
III. Kansainvälinen ulottuvuus 
Yhdysvaltain valtiovarainministeriön vuoden 1997 alussa esittämät kannanotot 
elektronisesta kaupasta käynnistivät nykyisen vilkkaan keskustelun tästä uudesta 
ilmiöstä. Keskustelu on tämän jälkeen laajentunut koskemaan monia muitakin EU:n 
kauppakumppaneita eri foorumeilla, esimerkiksi OECD:ssä ja WTO:ssa. Komissio 
osallistuu aktiivisesti kaikkiin näihin toimintoihin erityisesti verotuksen kaltaisella 
keskeisellä alueella. Tähän kuuluu erityisesti monipuolinen vuoropuhelu veroasioista 
liike-elämän edustajien kanssa sekä komission aloitteesta että yhdessä OECD:n kanssa. 
Verotus on tämän vuoksi yksi neljästä avainkysymyksestä, joista keskustellaan OECD:n 
ministerikokouksessa "Rajaton maailma: elektronisen kaupankäynnin mahdollisuudet", 
joka pidetään Ottawassa 6.-8. lokakuuta 1998. 
IV. Tiedonannon tavoite 
Tämän tiedonannon tarkoituksena on määrittää EU:n ja sen jäsenvaltioiden näkemys 
välilliseen verotukseen liittyvistä kysymyksistä Ottawan kokousta varten. Tässä 
tiedonannossa pyritään määrittämään verotuksen suuntaviivat, joihin tulevat keskustelut 
kaikkien osapuolten hallitusten, kaupan alan ja kuluttajien - kanssa perustuvat, kun 
sekä yhtenäismarkkinoiden puitteissa että kansainvälisesti pyritään löytämään 
maailmanlaajuisia ratkaisuja. Tiedonanto on osa tulevaa keskustelua ja neuvosto voi 
arvioida sen pohjalta komission ja jäsenvaltioiden tähänastista työtä verotuksen alalla. 
Tiedonannossa esitetään lukuisia yleisiä suuntaviivoja, joiden pohjalta voidaan löytää 
keinot EU:n arvonlisäverojärjestelmän mukauttamiseksi siten, että se tarjoaa elektronisen 
kaupankäynnin syntymässä olevan eurooppalaisen liiketoimintaympäristön edellyttämät 
ja sen kehitystä tukevat selkeät ja yksinkertaiset säännöt. 
Tiedonannossa ei käsitellä suoraan sisämarkkinoiden arvonlisäverotukseen tulevia 
muutoksia. Komissio on täysin tietoinen talouden toimijoiden, erityisesti pk-yritysten, 
kokemista ongelmista yhteisön nykyisessä alv-järjestelmässä. Ne ovat yksi suurimmista 
esteistä elektronisen kaupan kehittymiselle sisämarkkinoilla. Tästä syystä komissio 
sitoutuu edelleen yhteisen arvonlisäverojärjestelmän käyttöönottoon, joka perustuu 
verotukseen alkuperäpaikassa ja jossa toimija rekisteröityy yhteen maahan, missä hän 
maksaa verot ja tekee vähennykset kaikista EU:n arvonlisäveron alaisista 
liiketoimistaan2. 
KOM(96) 328 lopullinen. 
-4-
V. Suuntaviivat 
Suuntaviiva I: li uusia veroja 
Ensimmäisessä suuntaviivassa ilmaistaan peruskäsitys, jonka mukaan nykyisiä veroja 
sovelletaan elektroniseen kaupankäyntiin. 
1. Välillisen verotuksen alalla kaikki pyrkimykset on keskitettävä nykyisten 
verojen ja erityisesti alvin mukauttamiseksi elektronisen kaupankäynnin 
kehitykseen. Tämän vuoksi uusia veroja tai lisäveroja ei harkita. 
Suuntaviiva 2: Elektroniset tiedonsiirrot palveluina 
Alv on luotu yleiseksi kulutusveroksi, jota periaatteessa kannetaan kaikista tavara- ja 
palvelutoimituksista. Kaikkiin liiketapahtumiin, jotka suoritetaan elektronisen 
kaupankäynnin keinoin EU:n alueella, ja joihin liittyvät tavarat tai palvelut kulutetaan 
EU:ssa, ovat unionin voimassa olevien alv-säännösten alaisia. EU:n ulkopuolisista 
maista tulevien toimitusten verokohtelu saattaa kuitenkin olla erilainen. EU:n 
ulkopuolella EU:ssa asuvalle vastaanottajalle toimitettavien tavaroiden osalta tavallisilla 
tuontimenettelyillä varmistetaan, että alv kannetaan riippumalta tavasta, jolla liiketoimi 
suoritetaan. Alv:n alaisia ovat myös tietyt EU:n ulkopuolella ElJ:n alueella toimiville 
yrityksille toimitetut palvelut. EU:n alueella asuville yksityishenkilöille toimitetut 
vastaavat palvelut eivät kuitenkaan tietyin poikkeuksin ole nykyisten säännösten mukaan 
veronalaisia. Yksityishenkilöille toimitettujen palvelujen määrä on nykyään hyvin 
vähäinen. 
EU:n politiikan mukaan verkossa tilattuja ja toimitettuja tuotteita pidetään palveluina. 
Yhteisön alv-lainsäädännössä tehdään perusero tavaroiden ja palvelujen toimittamisen 
välillä. Kaikkia elektronisia lähetyksiä ja tällä tavoin toimitettuja aineettomia tuotteita 
pidetään yhteisön alv-lainsäädännössä palveluina. Tämä vastaa EU:n ja sen 
jäsenvaltioiden WTO:ssa ottamaa kantaa. Tämän ansiosta verotuksen alalla voidaan 
soveltaa selkeitä sääntöjä. 
2. Toimintaa, jossa tuote toimitetaan vastaanottajalle digitaalisessa muodossa 
elektronisen verkon kautta, pidetään alvitä sovellettaessa palvelun tarjoamisena.* 
Suuntaviiva 3: Tasapuolisuuden varmistaminen 
Kuten edellä jo todettiin, elektronisen kaupankäynnin kaikkien muotojen odotetaan 
yleistyvän nopeasti EU:n loppukuluttajille EU:n ulkopuolisista maista tulevissa 
1 Nämä elektronisesti toimitettavat tuotteet voidaan toimittaa myös perinteisemmin keinoin 
esinemuodossa ja niitä voidaan ominaisuuksiensa mukaan kohdella arvonlisäverotuksessa joko 
palveluina tai tavaroina. Nykyisin tavaroina kohdelluista, kuten musiikki- tai videolevyistä tai -
kaseteista voidaan kantaa tuontitullia, esinemuodossa tavaroiden arvonlisäveron piiriin kuuluvia 
tuotteita pidetään palveluina, jos ne toimitetaan elektronisesti. 
toimituksissa. Näihin kuuluvat väistämättä musiikin, videoiden ja tietokoneohjelmien 
kaltaisten "aineettomien" tuotteiden ajantasaiset toimitukset. 
Elektronisen kaupan aikaansaamaan EU:ssa tapahtuvaan lopulliseen kulutukseen (eli 
yksityishenkilöille toimitetut tavarat ja palvelut) liittyvän liikevaihdon arviointi on 
vaikeaa. Se saattaa nousta 5 miljardiin eeuun vuonna 2001, kun mukaan lasketaan kaikki 
elektronisen kaupan muodot (tavarat ja palvelut, jotka on tilattuja maksettu ajantasaisesti 
riippumatta toimitustavasta). Vain osa liikevaihdosta olisi peräisin EU:n ulkopuolelta 
tulevista toimituksista ja siitä vain pieni osa tulisi "suorasta" elektronisesta kaupasta, 
jossa palvelut toimitetaan ajantasaisesti. 
EU:n alueella asuvien yksityishenkilöiden EU:n ulkopuolisilta toimittajilta tilaamat ja 
ajantasaisina toimituksina saamat palvelut ovat suurin haaste veronkannolle. Jatkossa 
saatetaan joutua suunnittelemaan yhdessä yritysmaailman kanssa järjestelmät näiden 
toimitusten verottamiseksi, jos palvelujen toimitukset lopullisille kuluttajille, jotka eivät 
nykyisin maksa alv:tä, saavuttavat taloudellisesti merkittävän tason. 
Jos näitä palveluja ei veroteta, EU:n alueella toimivat yritykset joutuvat 
epäoikeudenmukaiseen kilpailuasemaan, koska niiden yksityiseen kulutukseen 
toimittamista palveluista kannetaan jo arvonlisävero. Useimmat ajantasaiset palvelut ovat 
nykyään EU:n sääntöjen mukaan veronalaisia alkuperämaassa, joten EU:n alueella 
toimivat yritykset joutuvat maksamaan arvonlisäveroa kaikista palveluista, jotka ne 
toimittavat EU:n ulkopuolelle. Sitä vastoin EU:n ulkopuolelta tulevia toimituksia ei 
verotettaisi, mikä merkitsisi EU:n alueella toimiville yrityksille selvästi kaksinkertaista 
kilpailuhaittaa. Tällaiset erot veron soveltamisessa ovat selvästi tasapuolisuuden 
periaatteen vastaisia. 
Jotta tämän kaltaiset vääristymät vältetään ja verojärjestelmän tasapuolisuus 
varmistetaan, seuraavia periaatteita on noudatettava: 
3. EU:n alv-järjestelmässä on taattava, että 
• palveluja, jotka toimitetaan elektronisen kaupankäynnin keinoin tai 
muulla tavoin EU:n alueella kuluteltaviksi, verotetaan EU:ssa niiden 
alkuperämaasta riippumatta 
• EU:n yritysten EU:n ulkopuolella kulutettaviksi toimittamista palveluista 
ei kanneta alv:tä EUssa, mutta niihin liittyvien tuotantopanosten alv on 
vähennyskelpoinen. 
Tämä suuntaviiva ei rajoita EU:ssa sovellettavien sääntöjen soveltamista. 
Koska tämän suuntaviivan soveltaminen käytäntöön aiheuttaa ongelmia, komissio aikoo 
pyrkiä tavoitteeseensa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja käyttäen apuna työryhmää, 
jonka komissio perustaa yhdessä liike-elämän edustajien kanssa. 
Viimeksi mainittu virke heijastaa komission jatkuvaa sitoutumista yhteisen 
arvonlisäverojärjestelmän käyttöönottoon, joka perustuu verotukseen alkuperäpaikassa ja 
jossa toimija rekisteröityy yhteen maahan, missä hän maksaa verot ja tekee vähennykset 
kaikista EU:n arvonlisäveron alaisista liiketoimistaan. Tällainen järjestelmä paitsi 
yksinkertaistaisi EU:n yritysten verotusta antaisi niille myös mahdollisuuden täyttää alv-
velvollisuutensa yhdessä maassa. 
-6-
Yleisesti ottaen tiima suuntaviiva merkitsee huomattavaa muutosta nykyiseen 
tilanteeseen. Se merkitsee sila, että kaikki EU:n alueella asuville yksityishenkilöille EU:n 
ulkopuolelta ajantasaisesti toimitetut palvelut olisivat alv:n alaisia. Vastaavasti kaikki 
tällaiset toimitukset EU:sta unionin ulkopuolelle olisivat vapaita alv:stä. Tämä 
varmistaisi sen, että EU:n alueelta ja sen ulkopuolelta tulevia toimituksia verotettaisiin 
tasapuolisesti. Jotta myös ajantasaisten ja muiden toimitusten verotus olisi tasapuolista, 
perinteisin keinoin (esim. puhelimitse tai Taksilla) EU:n ulkopuolella EU:ssa 
yksityishenkilöille toimitettavien palvelujen tulisi nykyisestä järjestelmästä poiketen olla 
arvonlisäveron alaisia. 
Suuntaviiva 4: Verovelvoitteiden noudattamisen helpottaminen 
Verojärjestelmän uskottavuus riippuu sen käytännönläheisyydestä ja siitä, kuinka helppo 
se on panna täytäntöön. Sääntöjen tulee olla selviä ja säännösten noudattaminen on 
tehtävä niin helpoksi kuin mahdollista, jolta yrityksille ei aiheudu tarpeettomia rasituksia. 
Sekä asianomaisten yritysten että veroviranomaisten on lisäksi voitava luottaa siihen, että 
verotuksen valvonta ja verojen kerääminen suoritetaan tehokkaasti. Tämän 
liiketoiminnan maailmanlaajuinen luonne on otettava huomioon, ja jotta säännösten 
noudattaminen helpottuisi, on pyrittävä kansainväliseen yhteistyöhön ja yksimielisyyteen 
oikeiden menetelmien löytämiseksi. 
Verojärjestelmät on suunniteltava täysin yhteensopiviksi liiketapojen kanssa, jotka 
todennäköisesti muuttuvat elektronisen kaupankäynnin alkaessa. Järjestelmä on 
suhteutettava Internet-yritysten erityistarpeisiin ottaen huomioon, että markkinat ovat 
perusolemukseltaan valtioiden rajat ylittävät, monimuotoiset ja hajautetut. 
Verojärjestelmien yhteensopivuus liike-elämän vakiintuneiden käytäntöjen kanssa on 
keskeistä, jotta sekä talouden toimijat että veroviranomaiset voivat harjoittaa tehokasta 
verosuunnittelua. Seuraava määritelmä kattaa tässä suhteessa syntymässä olevan 
elektronisen kaupankäynnin toimintaympäristön tarpeet. 
4. Säännösten noudattaminen on tehtävä mahdollisimman helpoksi ja 
yksinkertaiseksi kaikille elektronista kaupankäyntiä harjoittaville talouden 
toimijoille. 
Suuntaviiva 5: Valvonnan ja veronkannon varmistaminen 
Kuten edellä jo mainittiin, verojärjestelmien on varmistettava, että kaikkea kulutusta 
verotetaan samalla tavalla EU:n alueella. Sääntöjä tulee olla mahdollisimman vähän ja 
suhteettomia velvoitteita on vältettävä, jotta elektroninen kaupankäynti voi menestyä. 
Samalla on kuitenkin varmistettava, että verotusta valvotaan tehokkaasti. 
5. Verojärjestelmän ja sen valvontavälineiden on taattava, että EU:ssa 
elektronisen kaupan kautta sekä yrityksille että yksityishenkilöille tapahtuvista 
palvelusuorituksista voidaan kantaa veroa. 
Yksityishenkilöiden osalta järjestelmien on oltava voimassa olevan yksityisyyden suojaa 
koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisia. 
Suuntaviiva 6: Verohallinnon helpottaminen 
Jos yritysten halutaan luottavan verojärjestelmään, sitä on voitava soveltaa 
oikeudenmukaisesti ja luotettavasti sekä tavalla, joka sallii kaikkien elektronisesta 
kaupasta saatavien etujen hyödyntämisen. On tunnustettava, että EU:n ja sen 
jäsenvaltioiden etujen mukaista on sellaisten edellytysten luominen, joilla yhteisön 
ulkopuolisten kaupankäynnin harjoittajien on helpompi täyttää yhteisön alv:tä koskevat 
velvoitteensa elektronisen kaupankäynnin osalta. 
Samoin on tärkeää varmistaa, että sääntöjen noudattaminen ei ole elektronisessa 
kaupassakaan vaikeampaa EU:n toimijoille kuin se on EU.n ulkopuolisille toimijoille. 
Uudessa liiketoimintaympäristössä on varmistettava, että elektroniset laskutus- ja 
kirjanpitomenelelmät ovat kaikkien saatavilla. 
6. Yksi elektronisen laskutuksen ominaisuuksista on paperittomuus. Se on alv.n 
kantamiseksi sallittava EV:ssa käytävässä kaupassa. Kun yhteiset edellytykset 
elektronisen laskutuksen käytölle EU:ssa vahvistetaan, jäsenvaltioiden perustellut 
intressit on kuitenkin suojattava riittävin välinein valvonnan takaamiseksi ja 
väärinkäytösten estämiseksi. Samoin on annettava etusija EU:n ja muiden 
maiden välisten yhteistyöpuitteiden luomiselle, jotta elektroniselle laskutukselle 
vahvistetaan kansainvälisesti EU:n edellytyksiä vastaavat edellytykset. 
7. Jos yhteisön yhteiset edellytykset vahvistetaan, veroviranomaisten on 
mahdollistettava se, että elektronista kauppaa harjoittavat voivat täyttää 
verovelvollisuutensa käyttämällä elektronisia alv-ilmoituksia ja kirjanpitoa. 
Tässäkin suhteessa verohallintojen on toimittava aktiivisesti elektronisessa ympäristössä, 
ja niiden on voitava yhdentää sen käsitteet ja käytänteet asioidessaan talouden 
toimijoiden ja kuluttajien kanssa elektronisen kaupankäynnin maailmanlaajuisessa 
ympäristössä. 
VH. Päätelmä 
Edellä esitetyt periaatteet ovat kokonaisuudessaan yhteisön alv-järjestelmän tavoitteiden 
ja päämäärien mukaisia. Ne mahdollistavat kuitenkin myös neutraalin yhteyden muiden 
EU:n ulkopuolisten valtioiden verojärjestelmiin, edellyttäen että niissä säädetään EU:n 
alueella kulutettavien toimitusten verotuksesta. Toimitukset EU:sta muihin valtioihin 
eivät olisi EU:n arvonlisäveron alaisia, ja nämä valtiot voivat nykyiseen tapaan päättää 
tavaroiden ja useimpien palvelujen osalta, haluavatko ne soveltaa omia välillisiä verojaan 
alueelleen tuleviin toimituksiin. Tämä on erityisen tärkeää niiden keskustelujen kannalta, 
joita on tarkoitus käydä liike-elämän edustajien kanssa OECDin ministerikokouksessa 
Ottawassa lokakuussa. Kokouksessa käsitellään maailmanlaajuisten verotuspuitteiden 
luomista. 
Komissio pyytää neuvostoa hyväksymään edellä mainitut laajat suuntaviivat 
elektronisen kaupankäynnin välillisestä verotuksesta Euroopan unionissa. EU 
muodostaa niiden pohjalta kantansa tulevassa Ottawan kokouksessa. Ne toimivat 
perustana kaikkien elektronisessa kaupassa ja sen kehityksessä mukana olevien 
osapuolten kanssa jatkossa käytävissä keskusteluissa sekä EU:n alueella että 
kansainvälisesti. Koska elektroninen kaupankäynti on parhaillaan kehitysvaiheessa 
ja kaupan eri muodot eivät ole vielä selkiintyneet, ei ole tarpeellista eikä 
mahdollista muuttaa nykyistä verojärjestelmää. Laajoja suuntaviivoja kuitenkin 
tarvitaan, jotta voidaan suunnata käynnissä olevaa keskustelua ja ohjailla 
verotuksen tulevaa kehitystä yhdessä liike-elämän edustajien kanssa näillä uusilla 
ja nopeasti kasvavilla maailmanmarkkinoilla. Komissio on vakuuttunut siitä, että 
näiden suuntaviivojen mukainen verotusjärjestelmä auttaa elektronista 
kaupankäyntiä menestymään ja hyödyttää EU:n taloutta tarjoten yrityksille 
mahdollisuudet tasaväkiseen kilpailuun. 
-9-

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 374 lopullinen 
r\i3 Axx J\.A JVj r\. A 
FI 15 02 10 16 
Luettelonumero : CB-CO-98-399-FI-C 
ISBN 92-78-37321-4 
Euroopan yhteisöjen virallisien julkaisujen toimisto 
L-29X5 Luxemnuri' 
16