EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 06.03.1996 
KOM(96) 76 lopull. 
SUOJATTUJEN PALVELUJEN OIKEUSSUOJA 
SISÄMARKKINOILLA 
YHTEISÖN TOIMEN TARPEELLISUUTEEN 
LIITTYVÄ KUULEMINEN 
Komission vihreä kirja 

VIHREÄ KIRJA SUOJATTUJEN PALVELUJEN 
OIKEUSSUOJASTA SISÄMARKKINOILLA 
Tiivistelmä 
Johdanto 
LUKU 1: SUOJATTUJEN PALVELUJEN MARKKINOIDEN KEHITYS 
EUROOPASSA 
1. Kehittyvät markkinat 
2. Euroopan markkinat 
3. Laiton kopiointi: uhka markkinoille 
4. Sääntelyn pirstoutuneisuus: uhka markkinoille 
LUKU 2: KANSAINVÄLISET MÄÄRÄYKSET 
1. Euroopan neuvoston viitekehykseen kuuluvat tehtävät 
2. OMPIn viitekehykseen kuuluvat tehtävät 
LUKU 3: JÄSENVALTIOIDEN LAINSÄÄDÄNTÖ 
1. Yleiskuva 
2. Jäsenvaltioiden sääntelytilanne (yhteenveto) 
LUKU 4: SISÄMARKKINOIDEN MOITTEETTOMAN TOIMINNAN 
ESTEET 
1. Esteet koodauksen purkulaitteiden vapaalle liikkuvuudelle (30 artikla ja sitä 
seuraavat artiklat) 
2. Esteet koodauksen purkulaitteisiin liittyvien palvelujen vapaalle liikkuvuudelle 
(59 artikla ja sitä seuraavat artiklat) 
3. Esteet suojattujen palvelujen vapaalle liikkuvuudelle 
4. Kilpailun vääristymät 
LUKU 5. YHTEISÖN TOIMEN TARPEELLISUUS JA MAHDOLLISET 
TOIMINTAMUODOT 
1. Toiminnan tavoite 
2. Yhteensopivuus muiden yhteisön politiikkojen kanssa 
3. Oikeudellisen välineen ja perustan valitseminen 
4. Soveltamisala 
5. Yleinen rakenne 
LUETTELO KYSYMYKSISTÄ 
Tiivistelmä 
Tavoite 
Käytettävien taajuuksien lisääntyessä ja uusien teknologioiden käytön laajetessa viime 
vuosina on voitu kehittää uusia yieisradiointipalveluja, joissa signaalit on salattu niin, että 
vain lupamaksun suorittaneet voivat vastaanottaa lähetyksen. Voidakseen vastaanottaa 
ohjelman katsojalla on toisin sanoen oltava koodauksen purkulaite, jonka avulla kuva 
voidaan palauttaa ' alkuperäiseen muotoonsa. Jäljempänä näitä palveluja nimitetään 
"suojatuiksi palveluiksi". 
Nämä palvelumarkkinat ovat kehittyviä johtuen erityisesti digitaaliteknologiasta, jonka 
ansiosta viestintäkapasiteettia voidaan kasvattaa. Koska nämä palvelut ovat hyvin 
erikoistuneita, kansainvälisyys ja usein eurooppalainen ulottuvuus on niiden kehityksen 
välttämätön edellytys. Laiton kopiointi kuitenkin vaarantaa tämän kehityksen. Virallisten 
koodauksen purkulaitteiden rinnalla onkin alkanut kukoistaa luvattomien valmistajien 
teollisuuden haara. Ne tuottavat ja myyvät ilman varsinaisen toimijan lupaa laitteita, 
joiden avulla palvelut voidaan vastaanottaa lupamaksua maksamatta. Tämä laiton 
vastaanottaminen aiheuttaa huomattavia taloudellisia tappioita palvelun tarjoajalle ja 
loukkaa välillisesti ohjelman tuottajien ja virallisten valmistajien mahdollisuuksia 
kannattavaan liiketoimintaan. 
Tästä syystä komissio korosti jo 22 päivänä joulukuuta 1993 (KOM (93) 632) 
antamassaan sisämarkkinoita koskevassa strategisessa ohjelmassaan, kuinka tärkeää on 
turvata suojattujen palvelujen oikeussuoja laitonta vastaanottamista vastaan. 
Tämä vaatimus osoittautuu entistäkin välttämättömämmäksi, kun otetaan huomioon 
meneillään oleva siirtyminen tietoyhteiskuntaan. Tulevaisuuden yhteiskunnassa, jossa 
suojattujen palvelujen määrä on moninkertainen, palvelujen suoja on varmistettava niiden 
sisällöstä riippumatta niin, ettei niitä voida vastaanottaa luvatta. 
Tässä tarkoituksessa komissio ilmoitti heinäkuussa 1994 (KOM (94) 347) antamassaan 
tiedonannossa "Eurooppa ja tietoyhteiskunta: toimintasuunnitelma" valmistelevansa 
vihreää kirjaa suojattujen palvelujen oikeussuojasta sisämarkkinoilla; tavoitteena on 
analysoida niitä ongelmia, jotka johtuvat suojattujen palvelujen oikeussuojaa koskevan 
erityislainsäädännön puuttumisesta tietyissä jäsenvaltioissa sekä muissa jäsenvaltioissa 
voimassa olevien säännösten välisistä eroavaisuuksista. 
Sääntclytilannc 
Vertailtaessa jäsenvaltioiden lainsäätäjien lähestymistapoja säännöksiin käy ilmi, että 
suojattujen palvelujen laittomaan vastaanottamiseen liittyvien ratkaisujen välillä on 
huomattavia eroja. 
Kun eräät jäsenvaltiot ovat 80-luvun lopulta ottaneet käyttöön erityissäännöksiä, joilla 
suojatuille palveluille varmistetaan suoja laitonta vastaanottamista vastaan, toiset 
jäsenvaltiot (Itävalta, Portugali, Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta, Tanska, Saksa, 
Luxemburg) eivät vielä ole antaneet tällaisia säännöksiä. 
Yleiset säännökset, joita näissä viimeksi mainituissa valtioissa joskus sovcllclaan 
(esimerkiksi koskien vilpillistä kilpailua, televiestintää ja tekijänoikeuksia), eiväl usein 
riitä varmistamaan tehokasta suojaa suojattujen palvelujen laitonta vastaanottamisia 
vastaan. Tämän vuoksi tietyissä valtioissa kukoistaa laiton teollisuus, jonka puitteissa 
valmistetaan, myydään, asennetaan ja huolletaan laittomia laitteita. Lisäksi on kasvanut 
erikoislehdistö, joka julkaisee kohdennettuja julkaisuja ja jonka piiriin on kehittynyt 
laittomien laitteiden myynninedistämisverkosto. Tämän tilanteen vaikutukset näkyvät 
myös muissa jäsenvaltioissa, joiden markkinoille nämä laitteet tulevat rajoittavista 
toimenpiteistä huolimatta. 
Niiden valtioiden välillä, jotka ovat turvautuneet erityissäännöksiin, ratkaisujen väliset 
eroavaisuudet ovat suuria, erityisesti säännösten soveltamisalan, kielletyn toiminnan 
(myynninedistämistoiminta, yksityishenkilöiden hallussapito) ja säädettyjen 
seuraamusten tason osalta. 
Yhteisön toimen tarpeellisuus 
Tämän tilanteen perusteella yhteisön toimi voisi olla oikeutettu. Kaikissa jäsenvaltioissa 
yhtäläisen oikeussuojan puuttuminen vääristää sisämarkkinoiden toimintaa. Se aiheuttaa 
tiettyjä esteitä suojattujen palvelujen ja koodauksen purkulaitteiden vapaalle 
liikkuvuudelle ja johtaa moniin vääristymiin eri jäsenvaltioiden toimijoiden välisessä 
kilpailussa. Nykyistä sääntelyratkaisujen pirstoutuneisuutta lisäkustannuksineen ja 
oikeudellisine epävarmuuksineen pidetäänkin ammatillisissa piireissä merkittävänä 
esteenä suojattujen palvelujen Euroopan markkinoiden kehitykselle. 
Tällainen aloite osoittautuisi lisäksi hyödylliseksi siirryttäessä tietoyhteiskuntaan, jossa 
suojatut palvelut voivat olla merkittävässä asemassa. Yhteisön aloitteella olisi myös se 
etu, että sen avulla voitaisiin poistaa sisämarkkinoiden pirstoutuneisuus ottaen samalla 
huomioon yhteisön muita tavoitteita, kuten teollisuus- . audiovisuaalinen ja 
kulttuuripolitiikka sekä kuluttajansuoja. 
Toimijoiden suuri enemmistö on ilmoittanut tukevansa yhteisön aloitetta. Tässä mielessä 
Eurooppalainen digitaalisen videon levittämistä edistävä ryhmittymä (Groupement 
européen pour la diffusion vidéo numérique. DVB) on antanut suosituksen, jossa 
korostetaan selkeän ja yhtenäisen sääntely viitekehyksen välttämättömyyttä unionin 
mittakaavassa. Itse asiassa Euroopan parlamentti on esittänyt saman vaatimuksen ja 
ehdottanut, että televisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käyttöä koskevaan 
direktiiviin lisätään perustelut, joissa korostetaan laitonta kopiointia koskevan 
lainsäädännön laatimista ja soveltamista Euroopan tasolla; neuvosto on hyväksynyt nämä 
perustelut 24 päivänä lokakuuta 1995 antamassaan direktiivissä. 
Ennen aloitetta koskevan ehdotuksen tekemistä komissio haluaisi kuitenkin tietää, mitä 
mieltä eturyhmät ovat jäljempänä kuvaillusta toimesta. 
Komissio voisi esittää aloitteen, jolla pyrittäisiin kansallisten lainsäädäntöjen 
yhdenmukaistamiseen. Ottaen huomioon suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteel, 
esitetyssä aloitteessa voitaisiin määrätä vähimmäistason yhdenmukaistamisesta, joka 
jättäisi jäsenvaltioille vapauden asettaa ankarampia periaatteita, multa takaisi yhtäläisen 
vähimmäissuojan unionin sisällä. Esitetyllä aloitteella voitaisiin näin ollen kieltää 
sellaisten koodauksen purkulaitteiden valmistus, markkinointi, hallussapito kaupallisessa 
ja yksityisessä tarkoituksessa, asennus ja myynninedistäminen, joiden tarkoituksena on 
mahdollistaa suojattujen palvelujen käyttö ilman salauksen suorittaneen elimen lupaa. 
Tällä toimella olisi se etu, että se takaisi Euroopan unionin tasolla yhtäläisen suojan 
suojattujen palvelujen laitonta vastaanottamista vastaan ja takaisi eturyhmille 
oikeussuojan. 
Seuraava vaihe 
Neuvosto pitää tärkeänä, että vihreästä kirjasia järjestetään avoin kuuleminen, jossa 
kaikki henkilöt ja yritykset, järjestöt ja viranomaiset voivat antaa vastauksensa. Kyse on 
kaksisuuntaisesta kuulemisesta, mikä tarkoittaa, ellei se kohdistu ainoastaan 
ammattiliittoihin tai -yhdistyksiin, vaan myös yksittäisiin toimijoihin. Tämä vihreä kirja 
lähetetään Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle, 
jäsenvaltioille, Euroopan talousalueelle ja Keski-ja Itä-Euroopan valtioille. 
Vastauksien jättämiselle asetettu määräpäivä on 31 päivä toukokuuta 1996. Saamiensa 
vastausten perusteella komissio ratkaisee kesän 1996 aikana, onko yhteisön tasolla 
tarvetta aloitteeseen. 
Johdanto 
I. Laittoman vastaanottamisen ongelma 
Signaalien salausta on viime vuosina käytetty yhä enemmän yleisradioinnin alueella. 80-
luvulta alkaen onkin kehitetty joukko järjestelmiä, joiden turvallisuuden taso vaihtelee ja 
joissa käytetään salausta, joka perustuu alkuperäisen kuvan ja/tai äänten muuntamiseen 
ennen lähetystä niin, ettei tavallinen vastaanotin voi muodostaa alkuperäistä lähetystä. 
Katsoja tarvitsee näin ollen alkuperäisen kuvan palauttamiseksi erityisen koodauksen 
purkulaitteen (dekooderi, toimikortti tai tietokoneohjelma), joka tavallisesti toimitetaan 
lupamaksua vastaan ja joka pystyy tulkitsemaan salattujen signaalien välityksellä 
lähetetyt ohjeet. 
Kaapelilähetystoiminnan harjoittajat käyttivät tätä teknologiaa alunperin katsojan 
käytössä olevien kanavien määrän asettamiseksi hänen tilauksensa mukaisesti, mutta 
teknologian käyttö on levinnyt maksullisiin maakaapelivälitteisiin kanaviin, ja viime 
aikoina se on kehittynyt merkittävästi, kun sitä on alettu soveltaa satelliitin kautta 
välitetyissä salatuissa kanavissa. Salaussovellusten räjähdysmäinen kasvu liittyy 
kuitenkin digitaaliteknologian tuloon ja tietoyhteiskunnan palvelujen kehitykseen; näitä 
ovat vuorovaikutteiset etäostokset, tiedon etäpalvelut, ammatilliset "online"-palvelut, 
vuorovaikutteiset pelit ja niin edelleen, joiden on vaihtelevassa määrin perustuttava 
salaukseen, jotta ne voidaan kehittää elinkelpoisiksi. 
Salauksen käytön taustalla voi olla useita syitä. Sellaisten kaupalliseen strategiaan 
liittyvien syiden lisäksi, jotka johtuvat uusien tulolähteiden tarpeesta, se liittyy myös 
vaatimukseen, joka koskee signaaleilla välitettyjen ohjelmien suojan ja hyödyntämisen 
turvaamista tekijänoikeuksien haltijoille. Alätkäisten suojelu, erityisesti aikuisille 
tarkoitettujen yleisradiokanavien osalta, voi omalta osaltaan olla tärkeässä asemassa 
samoin kuin pyrkimys tunnistaa markkinat paremmin myynninedistämistoiminnan 
kohdentamiseksi. 
Virallisten koodauksen purkulaitteiden valmistajien rinnalla on kuitenkin alkanut 
kukoistaa luvattomien valmistajien teollisuus. Nämä laittomat valmistajat valmistavat ja 
myyvät, yleensä virallisia laitteita alhaisempaan hintaan, koodauksen purkulaitteita, 
joiden avulla palvelu voidaan vastaanottaa ilman sen tarjoajan lupaa: 
Näiden laittomien purkulaitteiden osuus kaikista myytävänä olevista laitteista on arvioitu 
5-20 prosentiksi: niiden vuosittainen liikevaihto on miljoonia ecuja. Laittomat markkinat 
ovat lisäksi synnyttäneet erikoislehdistön. jonka julkaisut on tarkoitettu rajatulle 
kohderyhmälle, sekä laittomien purkulaitteiden myynninedistämisverkostoja. Näiden 
lisäksi tarjolla on varsinaisia huoltopalveluja, jotka vastaavat laitteiden huollosta, joskus 
jopa niiden vaihtamisesta tapauksissa, joissa toimijan on vaihdettava järjestelmää. 
Ensinnäkin näiden laitteiden markkinoinnilla on kielteisiä vaikutuksia suojattujen 
palvelujen tarjoajien toimintaan. Heille koituu (mahdollisista markkinoista ja 
tulonmenetyksestä johtuvien) taloudellisten tappioiden lisäksi ylimääräisiä kustannuksia, 
jotka johtuvat siitä, että koodauksen purkulaitteiden jakelussa (joka yleensä perustuu 
vuokraukseen) on turvauduttava erittäin kalliisiin järjestelmiin, jotta laitteiden käyttöä 
voidaan valvoa. 
Toiseksi laittomien laitteiden markkinointi tarkoittaa lähetykseen sisältyvien ohjelmien 
(oimittq/ien voittojen pienenemistä sikäli kuin laittoman purkulaitteen välityksellä 
vastaanottavia henkilöitä ei ole laskettu mukaan määritettäessä lupamaksua, joka 
perustuu muun muassa palvelun tilaajien määrään. 
Edelleen, laittomien purkulaitteiden markkinointi pienentää markkinoiden luottamusta 
teknologian toimittajien järjestelmiin ja johtaa voittojen pienenemiseen, koska osa 
markkinoista menetetään laittomille laitteille. 
Lopuksi, laittoman purkulaitteen markkinointi muodostaa riskin kuluttajille, joita voidaan 
ostohetkellä johtaa harhaan koodauksen purkulaitteen alkuperän suhteen ja he voivat 
luulla, että he ovat ostamassa laillista purkulaitetta, vaikka tosiasiassa kysymyksessä on 
purkulaitteen laiton kopio. Jos toiminnan harjoittaja tässä tapauksessa muuttaa 
koodausjärjestelmää turvallisuussyistä, ei hankitulla koodauksen purkulaitteella ole 
enää mitään käyttöä kuluttajalle, jonka on hankittava uusi laite omalla 
kustannuksellaan. Lisäksi palvelujen tarjoajat siirtävät laittomasta kopioinnista 
aiheutuneet tappionsa kuluttajien hankkimien laillisten purkulaitteiden myynti- tai 
vuokraushintoihin. 
II. Sääntelytilannc 
Tämän tilanteen korjaamiseksi toimijat ovat vaatineet jäsenvaltioita ottamaan käyttöön 
erityissäännöksiä, jotka takaavat heille nopean ja tehokkaan oikeussuojan laittomien 
koodauksen purkulaitteiden valmistusta ja jakelua vastaan. Tosiasia on, että vaikka 
teknologinen kehitys on tuottanut turvallisempia salausjärjestelmiä, pelkästään 
teknologiset ratkaisut ovat usein osoittautuneet tehottomiksi. Toisaalta toimijan on 
salausjärjestelmää valitessaan otettava huomioon järjestelmästä aiheutuvat kustannukset; 
tällöin korkea turvallisuuden taso, joka samalla on hyvin kallis, voi osoittautua 
taloudellisesti kestämättömäksi. Toisaalta aikaisemmat kokemukset ovat osoittaneet, että 
laittomien kopiointimenetelmien kehitys etenee rinnan salaustekniikkojen kehityksen 
kanssa, eikä edes digitaaliteknologiaa käytettäessä voida olla varmoja siitä, etteikö 
uusiakin järjestelmiä aleta kopioida. Siten on käynyt ilmeiseksi, että kamppailussa tätä 
laitonta teollisuutta vastaan tarvitaan teknologisia keinoja täydentävää sääntelyratkaisua; 
tämä on johtanut jäsenvaltioiden tasolla suuntaukseen, joka tähtää säännösten 
laatimiseen: tämä suuntaus ei ole vielä päättynyt, ja siinä on noudatettu hyvinkin erilaisia 
lähestymistapoja1. 
Tätä taustaa vasten komissio ilmoitti heinäkuussa 1994 antamassaan tiedonannossa 
"Eurooppa ja tietoyhteiskunta: toimintasuunnitelma" (KOM (94) 347) valmistelevansa 
Vihreää kirjaa suojattujen palvelutien oikeussuojasta sisämarkkinoilla tarkoituksenaan 
analysoida niitä ongelmia, joita suojattujen palvelujen vastaanottamista koskevan 
Katso luku 3: " Jäsenvaltioden lainsäädäntö". 
erityislainsäädännön puuttuminen tietyissä jäsenvaltioissa sekä muissa jäsenvaltioissa 
voimassa olevien säännösten väliset eroavaisuudet aiheuttavat. 
III. Analyysin kattamat palvelut 
Seuraava analyysi koskee suojatun palvelun laitonta vastaanottamista, toisin sanoen 
vastaanottamista, josta ei ole suoritettu maksua ja/tai johon ei ole lupaa; vastaanottajat 
ovat niitä, joille palvelun tarjoaja ei ole antanut siihen lupaa; analyysissä käsitellään 
myös kansallisissa säännöksissä esiintyviä ratkaisuja tähän ongelmaan. Suojatuilla 
palveluilla tarkoitetaan palveluja, joissa signaalien salauksella pyritään varmistamaan, 
että lupamaksu suoritetaan. Tähän lajiin kuuluvat siten perinteiset suojatut 
vleisradiointipalvelut (kaapeleitse välitetyt, taajuusvälitteiset tai satelliitilla välitetyt), 
uudet yleisradiointipalvelut (digitaalinen televisio, pay-per-view eli palvelut, joissa 
maksu on ohjelmakohtainen, tilausvideon esiaste) ja tietoyhteiskunnan palvelut eli 
sähköiset etäpalvelut, jotka tuotetaan palvelun vastaanottajan tilauksesta (erityisesti 
tilausvideo, pelien toimitus tilauksen perusteella, sähköinen kaupankäynti, multimedia 
tietopalvelut)-
Sitävastoin analyysissä ei käsitellä muita kuin lupamaksun varmistamiseen liittyvistä 
syistä suojattuja palveluja. Ensin mainittuja ovat palvelut, jotka on suojattu välitetyn 
viestin koskemattomuuden ja luottamuksellisuuden säilyttämiseksi, esimerkiksi rahoitus-
tai televiestintäpalvelut (muun muassa GSM-teknologiaa hyödyntävät 
matkapuhelinpalvelut). Syy näiden palvelujen jättämiseen analyysin ulkopuolelle on, että 
yleiset edut, joihin viestin sieppaaminen vaikuttaa, toisin sanoen viestin koskemattomuus 
ja luottamuksellisuus, eroavat merkittävällä tavalla maksullisen palvelun arvon 
suojaamisesta; tämä on se yleisen edun mukainen tavoite, jonka toteutumista laiton 
vastaanottaminen uhkaa. Tämä ero onkin kansallisella ja kansainvälisellä tasolla johtanut 
säännöksiin, joiden välillä on huomattavia eroja erityisesti toimien ja seuraamusten tason 
osalta ja jotka eivät oikeuta käsittelemään näitä kahta ongelmaa samanaikaisesti. 
Vihreässä kirjassa ei käsitellä kysymyksiä, jotka liittyvät järjestelmiin, joilla estetään 
teosten ja muiden vastaavien jäljentäminen: näitä kysymyksiä käsiteltiin itse asiassa jo 
komission heinäkuussa 1995 antamassa vihreässä kirjassa tekijänoikeuksista 
tietoyhteiskunnassa. 
Vihreässä kirjassa ei myöskään käsitellä kysymyksiä, jotka liittyvät järjestelmiin, joissa 
käytölle on asetettu tiettyjä ehtoja, ja näitä järjestelmiä koskevien lupien myöntämistä 
koskeviin ehtoihin, joista on jo määrätty televisiosignaalien lähetystä koskevien 
standardien käytöstä annetussa direktiivissä2, eikä kysymyksiä, jotka liittyvät 
koodausjärjestelmiin kohdistuvaan kansallisten viranomaisten valvontaan. Viimeksi 
mainittu kysymys liittyy läheisesti kysymykseen turvallisuudesta , jota koskevia tehtäviä 
komissiolla on tällä hetkellä tietojärjestelmien turvallisuuden alan toimintansa osalta, ja 
siitä voidaan käynnistää erillisiä töitä, jos kansallisten säännösten soveltaminen vaarantaa 
sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan. 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/47, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, 
televisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käytöstä (EYVL N:o L 281/51, 23.11.1995). 
IV. Valmistelevat työt 
Vihreän kirjan valmisteluun liittyen komissio on pyytänyt kolmelta riippumattomalta 
yritykseltä suojattujen palvelujen teknologisia, taloudellisia ja oikeudellisia näkökohtia 
koskevia tutkimuksia1. 
Ensimmäisessä tutkimuksessa (Technical aspects related to encrypted broadcasts} 
keskityttiin palvelujen taloudellisiin ja teknisiin näkökohtiin, ja siinä käsiteltiin erityisesti 
nykyisin käytettäviä salausjärjestelmiä, niiden etuja ja haittoja sekä niiden 
haavoittuvuutta. Taloudellisten näkökohtien osalta tutkimuksessa keskityttiin 
salausjärjestelmän tilaajavalvonnan kustannuksiin, yhteensopivien järjestelmien 
kehittämistä sekä uusien digitaaliteknologioiden tulemista koskevaan suuntaukseen. 
Toisessa tutkimuksessa (Protection of encrypted broadcasts) tarkasteltiin aiheeseen 
liittyviä laillisia näkökohtia. Siten sen puitteissa toteutettiin analyysi, joka koski 
suojattujen yleisradiointipalvelujen kehitykseen vaikuttaneita tekijöitä ja niitä 
oikeudellisia ratkaisuja, joiden avulla tätä toimintaa on pyritty sääntelemään. 
Kolmannen tutkimuksessa (Legal protection of encrypted broadcasting signals) 
analysoitiin jäsenvaltioiden olemassa olevia salattujen signaalien suojaan liittyviä 
lainsäädäntöjä sekä tapaa, jolla kansalliset tuomioistuimet ovat toteuttaneet niitä, sekä 
mahdollisia valvonta- ja seuraamusjärjestelmiä, joista niissä on säädetty. Lisäksi 
tutkimukseen sisältyi analyysi kansainvälisten elinten antamista määräyksistä (Euroopan 
neuvosto, OMPI). 
Lisäksi komissio käynnisti maaliskuussa 1995 laajapohjaisen kuulemisen, joka oli 
kohdistettu suojattujen palvelujen laittomasta vastaanottamisesta kiinnostuneille 
teollisuuden aloille, erityisesti yleisradiointitoiminnan harjoittajille, koodauksen 
purkulaitteiden valmistajille, kaapelilähetystoiminnan harjoittajille, ohjelmien 
toimittajille, televiestintäalan yrityksille ja kaikille muille osapuolille, jotka haluavat 
osallistua kuulemiseen. 
Kuulemisen tulokset vahvistivat, että suojatun palvelun laiton vastaanottaminen ja 
sääntelykehyksen pirstoutuneisuus unionin tasolla ovat todellinen ongelma 
joukkoviestinalalla. Tällä alalla mahdollisuus hyötyä tehokkaasta oikeussuojasta laitonta 
vastaanottamista vastaan on nimittäin tärkeä, kun päätetään uuden suojatun palvelun 
jakelusta tietyssä jäsenvaltiossa. Tällaisen oikeussuojan puuttuessa toimijat mieluummin 
luopuvat palvelun myymisestä. 
J Nämä tutkimukset ovat pyynnöstä saatavissa komissiosta seuraavasta osoitteesta: 
Commission Européenne, Direction Générale Marché Intérieur et Affaires Financières 
Médias, communication commerciale et concurrence déloyale 
DGXV/E/5C107 8/59 
200 Rue de la Loi 
1040 Bruxelles 
Belgique 
Telekopio: 32.2.2957712 
sähköposti: e5@dgl5.cec.be 
8 
Toimijoiden suuri enemmistö onkin ilmoittanut tukevansa yhteisön aloitetta; tämän 
vuoksi DVB, jonka aloitteesta digitaalitelevisiota koskevat standardit alunperin 
standardoitiin, antoi vuonna 1995 salattujen palvelujen laitonta kopiointia käsittelevän 
asiantuntijaryhmänsä työn perusteella suosituksen; siinä korostetaan, että on 
välttämätöntä, että unionin tasolla on käytettävissä selkeä ja yhtenäinen sääntelykehys, 
johon voidaan vedota taistelussa suojattujen palvelujen laitonta vastaanottamista vastaan. 
Tähän vaatimukseen on yhtynyt myös Euroopan parlamentti; se ehdotti 
televisiosignaalien lähetystä koskevia standardeja koskevan direktiivin4 antamiseen 
johtaneen menettelyn yhteydessä, että direktiiviin lisättäisiin perustelut, joissa 
korostettaisiin, että laittoman kopioinnin mahdollisuudet Euroopan audiovisuaalisella 
alalla kasvavat digitaalisen ympäristön vuoksi ja että tällä on kielteisiä seurauksia 
toimijoille ja ohjelmien toimittajille ja että tehokkaan laittoman kopioinnin vastaisen 
lainsäädännön laatiminen ja soveltaminen on Euroopan tasolla yhä välltämällömämpää; 
neuvosto on hyväksynyt nämä perustelut 24 päivänä lokakuuta 1995 antamassaan 
direktiivissä. 
4 Edellä mainittu direktiivi 95/47. 
LUKU I: SIIO.IATTU.JKIN ÎWLVKIJI.JKN MARKKINAT KUKOOI'ASSA 
1. Kehittyvät markkinat 
Teknologian kehitys (kuten satelliittien ja valokaapelien käyttö) on jo vuosia aiheuttaneet 
nopeita muutoksia audiovisuaalisella alalla Euroopassa ja mahdollistanut 
palvelutarjonnan jatkuvan laajenemisen. Tässä yhteydessä ja johtuen siitä, että monien 
toimijoiden kaupallinen strategia perustuu palvelun kohdistamiseen oikealle ryhmälle. 
signaalien salauksen käyttö on osoittautunut palvelujen elinkelpoisuuden kannalta 
tärkeäksi. 
Yksityisten kanavien perinteinen rahoitusrakenne, joka perustuu ainoastaan kaupallisesta 
viestinnästä saataviin tuloihin, ei useinkaan ole mahdollinen uusille toimijoille. 
Televisiokanavien nopeasti lisääntyessä televisiossa perinteisesti mainostavien tahojen 
kanavakohtainen osuus pienenee. Samanaikaisesti lähetystoiminnan harjoittajat yrittävät 
erottua mahdollisten kilpailijoiden kasvavassa joukossa vastaamalla markkinarakojen 
erityistarpeisiin, jotka määräytyvät vastaanottajien mieltymysten ja kiinnostuksen 
kohteiden mukaan (elokuva-, musiikki-, urheilukanavat ja niin edelleen). Näin ollen 
lähetystoiminnan harjoittaja erottuu suurilla markkinoilla kilpailijoistaan, kohdentamalla 
palvelunsa tämän erityiskysynnän perusteella, joka aiemmin on huomioitu heikosti tai 
jätetty kokonaan huomioimatta. Verrattaessa samanlaisia maantieteellisiä alueita tietyn 
markkinaraon yleisölle suunnattu palvelu on kuitenkin väistämättä kohdennetumpi ja siis 
suppeampi. Näin ollen kohdennettujen joukkoviestinpalvelujen tarjoajat eivät voi laskea 
suurten markkinoiden mainostajien varaan5, sillä niitä kiinnostaa enemmän strategia, joka 
ei perustu suureen yleisöön. 
1.1 Salauksen käytön syyt 
Tärkeimmät signaalien salauksen taustalla olevat syyt ovat lyhyesti seuraavat: 
• Sen varmistaminen, että palvelun vastaanottajat maksavat palvelusta: 
kohdennetun palvelun käsite perustuu siihen, että tietylle vastaanottajaryhmälle 
voidaan tarjota palveluja, joilla on lisäarvoa suurelle yleisölle tarjottuihin 
palveluihin verrattuna. Vastaanottajia voidaan näin ollen vaatia maksamaan 
palvelusta, ja salauksen ansiosta ne, jotka eivät ole palvelun tilaajia, eivät voi 
vastaanottaa sitä. 
• Mahdollisuus kasvattaa kaupallisesta viestinnästä saatavien tulojen määrää 
katsojaa kohti: salaamalla signaalin lähetystoiminnan harjoittajalla on paremmat 
mahdollisuudet myydä mainostilaa tai sponsoroitavia ohjelmia yrityksille, joita 
tällaisen markkinaraot kiinnostavat. Tässä tapauksessa ilmoittaja ei enää 
Tässä asiakirjassa ilmoittajilla tarkoitetaan yrityksiä, jotka käyttävät hyväkseen kaupallista viestintää. 
Tämä käsite kattaa kaikki mainonnan muodot, myynninedistämisen, suoramarkkinoinnin, 
sponsoroinnin ja suhdetoiminnan. Yleisnimen käyttöön on päädytty, jotta voitaisiin ottaa huomioon 
sekä markkinoinnin eri välineiden käytön viimeaikainen ja tuleva kehitys, joiden taustalla on 
joukkoviestinnän alueen kehitysvaiheet. 
10 
maksakaan kokonaisien maantieteellisten vaan ainoastaan kolulennellujen 
markkinoiden tavoittamisesta. Näin ollen hän hyväksyy korkeamman hinnan 
katsojaa kohti, sillä ilmoitustilan laatua pidetään korkeampana venattuna 
joukkoviestimien yleisöön. 
Paremmat mahdollisuudet tarjouksen kohdentamiseen: kun palvelun vastaanottaja 
tunnetaan paremmin, ilmoittajan on helpompi hioa palvelunsa niin, että se vastaa 
tarkalleen kohdennettujen markkinoiden kysyntää. 
Yleisradiointilupien hankinnan yksinkertaistuminen: satelliittilähetysten ansiosta 
mahdollinen vastaanottoalue on kasvanut merkittävästi. Perinteisesti 
yleisradiointiluvat kuitenkin myönnetään maantieteellisin perustein; tästä seuraa, 
että lähetysalue on rajattava tiettyyn maantieteelliseen alueeseen tai 
kielialueeseen. Salauksen ansiosta lähetystoiminnan harjoittaja voi rajata 
signaalien vastaanottomahdollisuudet niihin maantieteellisiin alueisiin, joita 
varten oikeudet on hankittu. Lisäksi, kuten kaapeli- ja satelliittidirektiivissä6 
säädetään, satelliitin välityksellä tapahtuvaa yleisradiointia ja kaapeleitse 
tapahtuvaa edelleen lähettämistä koskevia lupia hankittaessa voidaan salauksen 
ansiosta ottaa huomioon tosiasiallinen yleisö (esimerkiksi tilaajien määrä eikä 
maantieteellinen alue); tämä pienentää markkinaraolle suunnatun palvelun 
kehittämiseen tarkoitettujen ohjelmien hankintakustannuksia. 
Yhden lisävaiheen tuominen teoksen levittämisen ajalliseen järjestykseen: 
ohjelmien salatun välityksen ansiosta oikeuksien haltijalla on mahdollisuus saada 
käyttöönsä uusi vaihe teoksen levitykseen eri viestimissä; suojattujen palvelujen 
tarjoajat välittävät usein teoksia, ennen kuin ne välitetään suurelle yleisölle, ja 
tästä yksinoikeudesta ne ovat tavallisesti valmiita maksamaan suuriakin summia; 
siten oikeuksien haltijat saavat lisätuloja. 
Määräyksiin pohjautuvat vaatimukset: yhteiskuntajärjestykseen, erityisesti 
alaikäisten suojeluun liittyvistä syistä (esimerkiksi aikuisille tarkoitetuille 
yleisradiokanavien kohdalla) viranomaiset voivat, kuten televisiotoimintaa 
koskevassa direktiivissä7 säädetään (22 artikla loinen virke), myöntää näilä 
palveluja varten lupia edellyttäen, että ne on suojattu, jolloin niiden 
vastaanottaminen rajoitetaan tiettyihin kalsojaryhmiin. 
6 Neuvoston direktiivi 93/83, annettu 27 päivänä syyskuuta 1993, tiettyjen satelliitin välityksellä 
tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavien 
tekijänoikeutta sekä lähioikeuksia koskevien sääntöjen yhteensovittamisesta (EYVL N:o L 248/15, 
6.10.1993). 
7 Neuvoston direktiivi, annettu 3 päivänä lokakuuta 1989, televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden 
lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EYVL N:o L 298/23, 
17.10.1989). 
II 
LI Suojatut palvelut 
Nykyisin suojattujen palvelujen markkinat perustuvat Euroopassa pääasiassa maksullisiin 
televisiokanaviin*. Nämä alunperin kaapeleitse välitetyt ja taajuusvälitteiset palvelut ovat 
kehittyneet erityisesti keski- ja suuritehoisten televiestintäsatelliittien käyttöönoton 
myötä, minkä seurauksena lähetys voidaan vastaanottaa satelliitin koko peittoalueella 
lautasantennilla. 
Teknologinen kehitys on kuitenkin mahdollistanut edistyneempien maksullisten 
yleisradiointipalvelujen markkinoinnin; näitä ovat esimerkiksi pay-per-view-
yleisradiointipalvehd\ joissa katsoja maksaa tiettyjen ohjelmien seuraamisesta. Pay-per-
vievv-järjestelmä voidaan teknisesti toteuttaa jopa ilman digitaalista pakkausta, mutta se 
edellyttää edistynyttä tilaajaseurannan järjestelmää. Per-per-view voisikin tarkoittaa, eitä 
katsoja maksaisi yksittäisen tapahtuman seuraamisesta (esimerkiksi konsertista tai 
nyrkkeilyottelusta) tai oikeudesta seurata liettyä määrää tapahtumia (esimerkiksi 
kymmentä jalkapallo-ottelua). Viimeksi mainitussa tapauksessa yleisradiointitoiminnan 
harjoittaja ei nykyisin pysty tarkistamaan, mitä tapahtumia katsoja on seurannut. 
Kehitteillä on kuitenkin teknologisia järjestelmiä, joiden ansiosta oikeuksien haltijoiden 
korvaukset perustuvat täsmällisemmin heidän ohjelmiensa tosiasialliseen "kulutukseen". 
Seuraava askel on todennäköisesti tilausvideon esiaste, jossa lähetystoiminnan harjoittaja 
lähettää jatkuvasti samaa ohjelmaa (yleensä, muttei välttämättä, elokuvaa), mutta eri 
aikoihin. Näin ollen katsoja voi valita ohjelman ja tietyin rajoituksin myös ajankohdan. 
Tätä vaihetta seuraa todellinen tilausvideo, joka antaa katsojalle suuremman vapauden 
valita elokuvan alkamisajankohdan, jota lähetystoiminnan harjoittaja ei enää alunperin 
määrää. 
Salauksen soveltamisen räjähdysmäinen kasvu ei kuitenkaan toteudu ilman, että muut 
tietoyhteiskunnan palvelut kehittyvät; perinteisen audiovisuaalisen alan palvelujen lisäksi 
tämä tarkoittaa myös kaikkia muita sovelluksia kuten esimerkiksi vuorovaikutteisia 
e taos f oksia, tiedon etäpalveluja, ammatillisia online-palveluja, vuorovaikutteisia pelejä 
ja niin edelleen on eri mittakaavassa voitava luottaa salaukseen elinkelpoisuutensa 
turvaamiseksi. Koska salaus lisäksi on turvallisuussyistä usein olennainen tekijä (kuten 
esimerkiksi etäostoksissa sähköisten maksusuoritusten osalta), näiden kahden 
salaussovelluksen (tilausjärjestelmä, joka kasvattaa turvallisuusvalvonnan 
mahdollisuuksia) yhteisvaikutus tekisi siitä oikeussuojan kannalta entistäkin 
tarkoituksenmukaisemman välineen, jolla voitaisiin edistää tietoyhteiskunnan kaikkien 
palvelujen kehitystä. 
Näiden uusien palvelujen kehittyminen riippuu kuitenkin suuressa määrin sellaisen 
sääntelykehyksen luomisesta, jossa otettaisiin samanaikaisesti huomioon palvelujen 
8 Maksullisen television käsitettä käytetään määrittelemään tilannetta, jossa katsoja maksaa voidakseen 
seurata tiettyä taajuusvälitteistä, satelliitin välityksellä tai kaapeleitse välitettyä kanavaa. 
9 Yhdysvalloissa 15 prosentissa kaapeliverkkoon kytketyistä kotitalouksista (noin 20 miljoonaa) on 
laitteet, joilla näitä palveluja voidaan vastaanottaa. Ranskassa Multivision-palvelun kahden pay-per-
view -kanavan on tilannut 220.000 kotitaloutta. 
12 
tarjoajien ja vastaanottajien oikeutetut vaatimukset. Tässä suhteessa sillä ratkaisulla, joka 
kattaisi maailmanlaajuisesti sähköisten palveluiden käyttämiseen liittyvät erilaiset 
turvallisuusongelmat, on suuri merkitys, erityisesti salausmenetelmien käyttöä rajoittavan 
sääntelyn, julkisten viranomaisten valvonnan, kansallisen turvallisuuden, suojattujen 
sanomien sekä osapuolten henkilöllisyyden tunnistamisen ja varmistamisen osalta. 
Komissio tutkii tästä syystä tietojärjestelmien turvallisuutta koskevien tehtäviensä 
yhteydessä mahdollisuutta luoda Euroopan tasolla järjestöjä, jotka olisivat täysin 
riippumattomina julkishallinnosta vastuussa tarkastus-ja varmistustehtävistä. _ 
2. Euroopan markkinat 
Euroopassa on nykyisin 180 televisiokanavaa, joiden ohjelmat välitetään 27 satelliitin10 
kautta, ja suuri osa (79) käyttää enemmän tai vähemmän edistyneitä salausmuotoja 
(taulukko 1). Monet näistä kanavista eivät ole yleiskanavia, vaan keskittyvät tiettyyn 
aihepiiriin (esimerkiksi lastenohjelmat, urheilu-ja elokuvakanavat ja niin edelleen). 
Taulukko 1: Tärkeimpien maksullisten kanavien tilaajamäärät (1000 henkeä)" 
(n iiiil Plus 
Sky Movies 
Movie Channel 
Sky Sports 
Canal Plus Ksp. 
Première 
Filinnct 
Telcpiù 
Sky Multichannel 
TV 1000 
Adult Channel 
Canal Plus TVCF 
Canal Satellite France 
Filmmax 
Tele-TV 
Tclcclub 
Canal Satellite Ksp. 
Lumière TV 
Multichoice 
Yhteensä A 
35 
35 It 
150 
152 
302 CI I 
90 
90 1) 
S50 
5 
855 DK 
100 
45 
145 K 
893 
10 
903 Kir 
0 F 
3700 
5 
142 
142 Fin 
8 
8 1 
650 
5 
655 1, 
0 Nl. 
160 
2 
162 P 
0 S 
230 
230 
80 
41 
31 
612 UK 
2587 
2579 
481 
167 
5814 
Suojattujen palvelujen määrän odotetaan tulevaisuudessa kasvavan merkittävästi 
Euroopan tasolla. Uusien täysin digitaalisten satelliittien (kuten Astra le ja 11) 
laukaiseminen ja valokaapeliverkkojen leviämisen ansiosta jo markkinoilla olevat 
lähetystoiminnan harjoittajat voivat laajentaa palveluvalikoimaansa. Tähän liittyen 
monet toimijat ovatkin ilmoittaneet lehdistössä digitaalisiin kanavapaketteihin liittyvistä 
hankkeistaan, jotka ne aikovat tuoda markkinoille. Esimerkiksi Filmnet-kanavan 
omistava Nethold-yhtymä tuo markkinoille 150 digitaalisen kanavan paketin, josta 50 
10 EUROOPAN AUDIOVISUAALISEN ALAN SEURANTAKESKUS. "Tilastollinen vuosikirja. 
Elokuva, televisio, video ja uudet viestimet Euroopassa", painos 1994-1995, Strasbourg, 1994. 
11 LÄHDE: EUROOPAN AUDIOVISUAALISEN ALAN SEURANTANKESKUS, "Tilastollinen 
vuosikirja. Elokuva, televisio, video ja uudet viestimet Euroopassa", painos 1994-1995, Strasbourg, 
1994 sekä LIBERATION, "Les comptes décryptés de Canal+", L'événement, 04/11/94. 
13 
kanavalla tarjotaan tilauselokuvia. BSkyB puolestaan suunnittelee 16-32 pay-per-view-
kanavan tuomista markkinoille vuoden 1996 lopussa; se on ensimmäinen askel kohti 
todellisia tilausvideopalveluja. Canal + tarjoaa piakkoin yli 20 digitaalisen kanavan 
pakettia. Nykyisten palvelujen lisäksi palvelu sisältää pay-per-view-palvelun, 
videopelejä ja digitaalisia radiopalveluja. Lisäksi eräät ranskalaiset kanavat, muun 
muassa TF1, Arte ja La Cinquième, yhdistävät voimansa tuodakseen vuonna 1996 
markkinoille digitaalisen kanavapaketin, jonka ohjelmat välitetään yhden satelliitin 
kautta. Lopuksi TFl-kanava tuo markkinoille palvelupaketin, joka sisältää palveluja 
tilausvideosta vuorovaikutteisiin ohjelmiin ja joka hyödyntää Eutelsatin viittä 
lähetinvastaanotinta. 
Toisaalta tietoyhteiskunnan palvelumarkkinoille tulee uusia toimijoita. Tämä koskee 
erityisesti televiestintäalan yrityksiä. Näistä toimijoista British Telecom on jo 
käynnistänyt koehankkeen, jossa on mukana 2.500 kotitaloutta, jotka voivat tilaamalla 
vastaanottaa etäostoksiin, tilausvideoon, videopeleihin ja muihin vastaaviin liittyviä 
palveluja. 
Tähän asti monet kanavat kattavat vielä yksittäisistä kielialueista ja maantieteellisistä 
alueista koostuvia markkinoita. On kuitenkin selvää, että kansalliset markkinat 
osoittautuvat tulevaisuudessa yhä useammin liian pieniksi ja että tarve ylittää 
jäsenvaltioiden väliset rajat kasvaa helposti. Tämä johtuu seuraavista tekijöistä: 
• Suojattujen palvelujen määrän kasvaessa toimijoiden on tarjottava yhä 
kohdennetumpia palveluja voidakseen vastata markkinoiden vaatimuksiin. 
Koska vaatimuksia ei vielä ole tyydyttävästi täytetty, voidaan luoda 
markkinarako, joka perustuu sellaiseen väestönosaan, joka on valmis 
maksamaan tarjotusta lisäarvosta. Yleisen kaikkien saatavissa olevan tarjonnan 
lisäännyttyä suojatut palvelut ovat kehittyneet, jotta niillä voitaisiin vastata yhä 
erikoistuneempaan kysyntään; tällä oikeutetaan korvaus, jonka lopullinen 
vastaanottaja palveluista maksaa. Tällaisten elinkelpoisten kohdennettujen 
palvelujen kehitys edellyttää kuitenkin tietynkokoisia markkinoita, ja koska 
tietyn palvelun markkinarako on vastaavaan maantieteelliseen alueeseen 
verrattuna pienempi kuin suurten markkinoiden osalta, kehitys edellyttää usein 
laajempia maantieteellisiä markkinoita. 
• Paremmat mahdollisuudet tyydyttää erilaisia kielen ja kulttuurin asettamia 
vaatimuksia. Uusien teknologioiden ansiosta yhdellä kanavalla voidaan lähettää 
sama ohjelma yhtä aikaa eri kielillä eri äänikaistoja käyttämällä. Sitä paitsi 
vuorovaikutteinen palvelustrategia perustuu yhä enemmän erikoistuneisiin 
palveluihin ja/tai palvelupakettien tarjoamiseen. Ensin mainittu vaihtoehto 
vastaa usein rajat ylittävien markkinarakojen kysyntään, joka siis perustuu 
muihin tekijöihin kuin kansalliseen kulttuuriin, ja toisessa loppukäyttäjä voi itse 
valita, mitä hän haluaa katsoa. Palvelujen tarjoajat hyötyvät edistyneiden 
tietoteknologioiden yhteensovittamisesta, sillä sen ansiosta he voivat tarjota 
laajan valikoiman palveluja; palvelupakettiin voi sisältyä elokuvia/ohjelmia, 
joissa kansalliset vaihtelut on otettu huomioon. 
14 
• Teknologiasovellusten kehitys. Laajakaistaisen monipalveluverkon IBN.n 
toteutumiseen tähtäävien uusien teknologioiden kaupallisten sovellusten 
(ohjelmien välitys satelliittien kautta, valokuidut, ISDN:n eli digitaalisen 
monipalveluverkon kehitys) ansiosta audiovisuaalisten palvelujen 
jakelujärjestelmiä pystytään jatkuvasti parantamaan ja sovittamaan yhteen 
Euroopan tasolla; siksi näissä palveluissa ollaan yhä vähemmän riippuvaisia 
palvelun tarjoajan ja lopullisen vastaanottajan välisestä etäisyydestä. 
• Kaikki sellaisen sääntelytyön myönteiset vaikutukset, jonka tarkoituksena on 
(ennen kaikkea satelliitin välityksellä ja kaapeleitse tapahtuvan) televiestinnän 
asteittainen vapauttaminen ja rajat ylittävien, (erityisesti 
yleisradiointitoiminnan) signaalien siirtoa koskevien säännösten 
yhdenmukaistaminen Euroopassa (ennen kaikkea lähetysten sisällön ja 
tekijänoikeuksien sisällön osalta), alkavat vasta näkyä; vaikutukset kohdistuvat 
jäsenvaltioiden väliseen olemassa olevien ja kehittyvien audiovisuaalisen alan 
palvelujen vapaaseen tarjoamiseen; näistä yhä useammat tarjotaan suojatussa 
muodossa. 
• Lähetysoikeuksien myöntämisessä noudatettujen käytäntöjen kehittyminen. 
Nykyisin ainoastaan eräitä suojattuja kanavia voidaan lähettää kansainvälisesti; 
tämä johtuu perinteisesti kansallisista lähetysoikeuksien myöntämisessä 
noudatetuista järjestelmistä. Salauksen avulla lähetyslupia voidaan 
tulevaisuudessa myöntää tosiasiallisten vastaanottajien mukaan kansallisten 
rajojen sijaan. 
• Lähetinvastaanottimien kustannusten mahdollisimman tehokas hyödyntäminen. 
Koska lähetinvastaanottimien kustannukset ovat merkittäviä, lähetystoiminnan 
harjoittajalle on taloudellisempaa tarjota palvelujaan mahdollisimman monilla 
satelliitin peittoalueeseen kuuluvilla alueilla. 
On kuitenkin olemassa suuri ongelma, joka vaarantaa näiden palvelujen kehityksen ja 
niiden mahdollisuudet vastata rajat ylittävien markkinoiden kasvaviin tarpeisiin: laiton 
kopiointi. 
3. Laiton kopiointi: uhka markkinoille 
U Teknologinen kehitys 
Nykyisin edistyneiden teknologioiden ansiosta on periaatteessa mahdollista käyttää 
järjestelmää, jossa käytölle on asetettu ehtoja ja joka takaa sellaisen turvallisuuden 
tason, että mahdolliset laitonta kopiointia harjoittavat tahot luopuvat salauksen 
murtamisesta. Käytännössä järjestelmiä valittaessa on kuitenkin samanaikaisesti otettava 
huomioon taloudelliset ja sääntelyyn liittyvät tosiseikat, toisin sanoen: 
15 
• Järjestelmät on valmistettava ja niiden jakelu on toteutettava kohtuulliseen 
hintaan, koska kuluttaja on valmis maksamaan tietyn enimmäishinnan 
koodauksen purkulaitteesta12 riippuen ohjelmien kiinnostavuudesta tai siitä 
kanavavalikoimasta, joka laitteen avulla voidaan vastaanottaa. 
• Järjestelmän toimintakustannukset eivät saa ylittää uhanalaisten tulojen määrää, 
toisin sanoen niitä tuloja, jotka voidaan menettää, jos markkinoilla aletaan 
myydä laittomia purkulaitteita. 
• Järjestelmien on noudatettava niitä sääntelyssä asetettuja ehtoja, jotka tietyt 
jäsenvaltiot ovat asettaneet kaupallisiin tarkoituksiin käytettäville 
salausjärjestelmille. 
Kuitenkin vaatimus, joka liittyy järjestelmän, jossa käytölle on asetettu ehtoja, 
kustannusten pitämiseen hyväksyttävällä tasolla, on este rajattoman turvallisuuden 
toteutumiselle laitonta vastaanottamista vastaan; laittomien koodauksen purkulaitteiden 
valmistajat ovat hyötyneet näiden vaatimusten yhteensopimattomuudesta ja kykenevät 
vastedes pysymään teknologisen kehityksen tahdissa. 
Järjestelmien kehitys osoittaa tämän ilmiön todeksi. Yksinkertaisin järjestelmä, jossa 
käytölle on asetettu ehtoja, perustuu yleisradiointisignaaleissa olevien 
synkronointisykäysten häirintään, niin ettei tavallinen vastaanotin pysty asettamaan 
pysty- ja vaakasuoria kenttiä kohdalleen. Kuva lähetetään tavalliseen tapaan, mutta 
synkronointisykäysten puuttuessa ruudulla näkyy vain epätäydellinen kuva. 
Synkronoinnissa tarvittava tieto lähetetään naamioidussa muodossa (algoritmi) ja 
koodauksen purkulaite ottaa sen vastaan ja muodostaa synkronointisykäykset uudelleen 
sen avulla. Tästä järjestelmästä on jo useita laittomia kopioita1'1. 
Toinen järjestelmäsukupolvi toimii eri lavalla. Näin ollen kaksi salausmenetelmää on 
yleistynyt: 
• viivakiertoon perustuvassa menetelmässä viivat jäävät paikoilleen, mutta ne 
katkaistaan satunnaisesta kohdasta ja osien paikkaa vaihdetaan. 
viivojen sekoittamiseen perustuvassa menetelmässä viivat, joista kuva rakentuu, 
järjestetään uudelleen. Tämä menetelmä on tehokkaampi mutta samalla kalliimpi 
kuin ensin mainittu menetelmä, sillä se vaatii suuremman tietomäärän 
varastoimista purkulaitteeseen. 
T.'im.'in lakia lietyt salausla harjoillaval elimel oval päätyneet vuokraamaan koodauksen purkulaitteet 
tilaajille myymisen sijasta, tällöin jakelu voidaan toteuttaa kohtuullisempaan hintaan, ja 
samanaikaisesti varmistetaan, että laitteet palautetaan tilauksen piiälyltyä. 
L) On oleteltu, että laitonta kopiointia harjoittavat tahot muodostavat viivesarjan uudelleen selvittämällä 
peräkkäisten aktiivisten viivojen alkukohdan. Muutama vuosi sitten Ranskan lehdistössä julkaistiin 
jopa koodauksen purkulaitteen tekninen piirustus. 
16 
Näissä kahdessa järjestelmässä on se suuri etu, että niissä kuvan rakenne rikotaan 
täysin. Sitä paitsi niitä voidaan soveltaa yhdessä toimikortin kanssa; se on eräänlainen 
älykortti, joka lukee käytön alussa signaalin ja toimii yhdessä koodauksen purkulaitteen 
kanssa antaen sille koodauksen purkamiseen tarvittavat ohjeet. Nykyisin Euroopassa 
yleisimmin käytetyt salausjärjestelmät Videocrypt, Syster ja Eurocrypt kuuluvat tähän 
järjestelmäsukupolveen. 
Vieläkin turvallisempia järjestelmiä tutkitaan kuitenkin edelleen. Televiestinnän, 
audiovisuaalisten palvelujen ja yleisradiointiin tarkoitetun digitaaliteknologian 
sovellusten samansuuntaisuus, josta on tulossa totta, mahdollistaa yhä edistyneempien 
ja turvallisempien salausjärjestelmien kehittämisen. Itse asiassa ohjelman sisällön 
muuttaminen digitaalisiksi biteiksi on jo itsessään eräänlainen salausjärjestelmä14. 
Lisäksi jotta vuorovaikutteisten palvelujen pääsy markkinoille olisi mahdollinen, 
koodauksen purkulaitteet muuttuvat asteittain "set top box "-tyyppisiksi todellisiksi 
tietokoneiksi, joita ohjataan toimikortilla; tämän ansiosta voidaan yhdellä kertaa 
tunnistaa käyttäjä ja käynnistää salaustoiminnot ohjelman alkaessa ja päättyessä. Näiden 
laitteiden ansiosta voidaan siten vastaanottaa signaali, purkaa salaus, mahdollisesti 
muuntaa signaalin sisältöä ja yhdistää se ulkoiseen laitteeseen, rekisteröidä ja tulostaa. 
Lisäksi niitä voidaan käyttää yhdessä perinteisten laitteiden kanssa (kuvanauhurit, 
tietokoneet, lasersoittimet ja uudet kuvalevyt) ja niiden avulla lähetystoiminnan 
harjoittajalle voidaan lähettää mahdollisesti salattu ja luottamuksellisin taloutta koskevin 
tiedoin varustettu signaali tilauksen käsittelyä varten. 
12 Laittoman kopioinnin seuraukset 
Kuitenkin sellaisten koodauksen purkulaitteiden valmistus ja markkinointi, joita 
salauksen suorittanut elin ei ole sallinut, sekä laillisten laitteiden käsittely, jolla rikotaan 
salauksen suorittaneiden elimien palvelun vastaanottamiselle asettamia aikarajoja 
(tilauksen kesto) ja määrällisiä ehtoja (kanavien määrä), ovat nykyisin hyvin 
kannattavaa toimintaa tietyissä jäsenvaltioissa15. Niissä ne ovat lisäksi synnyttäneet 
rinnakkaisia toimintamuotoja, kuten erikoislehtien julkaisutoimintaa ja kunnossapito- ja 
huoltopalveluja. 
Näillä toimintamuodoilla on suojatun palvelun mahdollistaessaan useita kielteisiä 
seurauksia: 
• salauksen suorittaneet elimet jäävät ilman niitä tuloja, jotka ne olisivat voineet 
saada, jos katsoja olisi ostanut luvallisen laitteen (noin 200-250 ecua vuodessa 
kutakin laitonta vastaanotinta kohti). 
Iässä suhteessa digitaaliseen yleisradiointiin tarkoitettujen salausjärjestelmien standardointi, jota on 
tehty DVB.n töiden viitekehyksessä, on tärkeä askel kohti salausteknologioiden yleistymistä ja 
parempaa turvallisuutta. 
^ On arvioitu, että ilman lupaa valmistettujen ja myytyjen koodauksen purkulaitteiden osuus 
markkinoista on 5-20 prosenttia. 
17 
• tietyissä tapauksissa laittomasti kopioitu järjestelmä on korvattava toisella. 
Toimijat käyttävät merkittäviä rahamääriä (toimijoista tehty tutkimus paljasti, 
että rahamäärät ovat 60 000 -1 200 000 ecua vuodessa kutakin toimijaa kohti) 
järjestelmiensä suojan varmistamiseksi (jakelunvalvonta, järjestelmän 
parantaminen, korttien vaihto ja niin edelleen). On osoittautunut, että jopa 
toimikorttiin perustuvassa valvontajärjestelmässä, joka vaikutti muita 
turvallisemmalta, on aukkoja. Alunperin ajateltiinkin, että järjestelmän 
joutuessa laittoman kopioinnin kohteeksi riittäisi toimikortin vaihtaminen 
uuteen. Tilanne on osoittautunut päinvastaiseksi: tilaajamäärän kasvaessa 
riittävän suureksi kortin korvaamisesta aiheutuvat kustannukset voivat vakavasti 
vaarantaa yrityksen mahdollisuudet tehdä voittoa. Itse toimikortista aiheutuvien 
kustannusten16 lisäksi on otettava huomioon uuden järjestelmän kehittämiseen, 
viestintään ja kortin lähettämiseen liittyvät kustannukset (jolloin kustannukset 
tutkimuksen mukaan nousevat yli 450 000 ecuun laittomasti kopioitujen 
järjestelmien turvallisuuden palauttamiseksi ennalleen). 
uuden järjestelmän kehittämiseen tarvittava aika. Jos esimerkkinä käytetään 
jälleen toimikortteja, niin tilanteessa, jossa kanavan on korvattava korttinsa 
uusilla, se tarvitsee uuden kortin kehittämiseen tietyn ajan. Tällä välin sillä ei 
ole muuta vaihtoehtoa kuin käynnistää joukko sähköisiä vastatoimia, kunnes se 
pystyy tuomaan markkinoille uuden kortin; tämä on vaarallinen tilanne, etenkin 
kun laitonta kopiointia harjoittavat tahot ennakoivat kanavan vastatoimet ja 
tuottavat kortteja, joita voidaan käyttää, kunnes uusi kortti on kehitetty. Sitä 
paitsi tilanteessa on aina ongelma, joka liittyy siirtymäaikaan, jolloin vanhan ja 
uuden järjestelmän olisi toimittava rinnakkain. Tästä seuraisi, että jo 
markkinoilla olevat laittomat korttikopiot voisivat nekin toimia, jolloin 
laittoman kopioinnin harjoittajilla on aikaa valmistaa uudet kortit. Itse asiassa 
laittoman kopioinnin harjoittajat, joilla on tukenaan yksityisiä sijoittajia, 
pystyvät tuottamaan omat korttinsa ja mikropiirinsä lähes yhtä nopeasti kuin 
yleisradiointitoiminnan harjoittaja. Muut tavat estää korttien laittomien 
kopioiden käyttö (kuten sellaisten estosignaalien lähettäminen, jotka mitätöivät 
ainoastaan laittomat kortit) ovat osoittautuneet hyvin lyhytaikaisiksi (tämän 
esimerkin kohdalla siksi, että laittomat valmistajat puolestaan panevat jakeluun 
laitteita, jotka on erityisesti tarkoitettu estosignaalien pysäyttämiseen). 
laittoman kopioinnin aiheuttama haitta niiden tekijänoikeuksien haltijoille. 
joiden teoksia sisältyy ohjelmaan. Koska oikeuksien haltijoille maksettavissa 
korvauksissa otetaan yleensä huomioon myös mahdollinen yleisö, suojattujen 
lähetysten vastaanottaminen laittomien laitteiden välityksellä riistää heiltä tulot, 
jotka he olisivat saaneet tilausmaksuista, jos näiden laitteiden hallussapitäjät 
olisivat ostaneet laillisen purkulaitteen. Lisäksi neuvoteltaessa oikeuksista 
myöhempiin (suojaamattomiin) lähetyksiin oikeuksien haltijoiden on vaikeampi 
saada suuria korvauksia johtuen laittomasta vastaanottamisesta jo silloin, kun 
ohjelma lähetetään suojatun kanavan välityksellä. 
Kustannukset ovat 5-25 ecua. 
• teknologian toimittajille aiheutuva tulojen menetys ja heidän uskottavuutensa 
heikkeneminen. Lähetystoiminnan harjoittaja haluaa salausjärjestelmää 
valitessaan varmistautua siitä, että valittu järjestelmä on turvallisin, jotta hän voi 
taata ohjelmiin sisältyvien teosten oikeuksien haltijoille, että lähetys, jolle he 
ovat antaneet suostumuksensa, ei joudu laittoman kopioinnin kohteeksi; 
laittomien koodauksen purkulaitteiden korkeaa prosenttiosuutta markkinoilla 
voidaan pitää osoituksena järjestelmän alhaisesta suorituskyvystä. 
• Markkinoiden luottamus järjestelmää kohtaan heikkenee. Markkinoiden 
luottamus salaukseen on säilytettävä, jotta näihin palveluihin liitettyä 
yksinoikeuden käsitettä voidaan ylläpitää ja jotta uusi vaihe lähetysten 
aikajärjestyksessä voidaan perustella; laiton vastaanottaminen vaarantaa tämän 
luottamuksen: oikeuksien haltijat suostuvat ensimmäisiin lähetyksiin 
vastahakoisesti, lähetystoiminnan harjoittajat eivät ole valmiita maksamaan 
korkeita korvauksia eivätkä kuluttajat ole valmiita maksamaan lupamaksua. 
• Kuluttajia voidaan ostohetkellä johtaa harhaan koodauksen purkulaitteen 
alkuperän suhteen ja he voivat luulla, että he ovat ostamassa laillista 
purkulaitetta, vaikka tosiasiassa kysymyksessä on purkulaitteen laiton kopio. Jos 
toiminnan harjoittaja tässä tapauksessa muuttaa koodausjärjestelmää 
turvallisuussyistä, ei hankitulla koodauksen purkulaitteella ole enää mitään 
käyttöä kuluttajalle, jonka on hankittava uusi laite omalla kustannuksellaan. 
Lisäksi palvelujen tarjoajat siirtävät laittomasta kopioinnista aiheutuneet 
tappionsa kuluttajien hankkimien laillisten purkulaitteiden myynti- tai 
vuokraushintoihin. 
Näihin välittömiin seurauksiin on vielä lisättävä välilliset vaikutukset uusien suojattujen 
palvelujen markkinoiden kehitykseen. Onkin selvää, että tämä kehitys on mahdollinen 
sikäli, kuin palveluille voidaan taata asianmukainen turvallisuuden taso. Sen puuttuessa 
lähetystoiminnan harjoittajat ryhtyvät vain vastahakoisesti sellaisiin toimintamuotoihin, 
joiden aloittaminen edellyttää suuria sijoituksia. 
4. Sääntelyn pirstoutuneisuus: uhka markkinoille 
Laittomasta kopiointiteollisuudesta selviytymiseksi teknologian keinoja täydentävä 
ratkaisu sääntelyn osalta on osoittautunut tarpeelliseksi ja on siten jäsenvaltioiden 
tasolla johtanut sääntelytoimintaan, joka ei vielä ole päättynyt ja jossa on noudatettu 
keskenään merkittävästi erilaisia lähestymistapoja. Näitä säännöksiä tarkastellaan 
luvussa 3. 
Tällainen sääntelyn pirstoutuneisuus voi kuitenkin viestimien toimialoista riippuen 
aiheuttaa vaikeuksia suojattujen palvelujen kehitykselle Euroopan mittakaavassa ja se 
voi haitata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Koska kansainvälinen ulottuvuus 
on yhä tärkeämpi tekijä todellisen eurooppalaisen suojattujen palvelujen teollisuuden 
kasvun kannalta, yhtäläisen oikeussuojan puuttuminen laitonta kopiointia vastaan voikin 
vaikuttaa kielteisesti näiden palvelujen kehitykseen Euroopan mittakaavassa. 
19 
Kuuleminen vahvistikin, että oikeussuojan puuttuessa yhdessä tai useammassa 
vastaanottajamaassa lähetystoiminnan harjoittajat voisivat päättää olla kattamatta tiettyä 
jäsenvaltiota siksi, että he pelkäävät laittoman kopioinnin seurauksia tässä maassa. 
Tehokas oikeussuoja onkin tärkeä pyrittäessä vakuuttamaan lähetystoiminnan harjoittaja 
markkinoimaan palveluaan tietyssä jäsenvaltiossa. 
Lisäksi tietojen hankinta koskien kansallisia lainsäädäntöjä ja mahdollisia laittoman 
kopioinnin vastaisia oikeustoimia eri vastaanottovaltioissa aiheuttaa lähetystoiminnan 
harjoittajille ylimääräisiä kustannuksia, jotka heijastuvat heidän toimintaansa. Siten 
tällä on kielteisiä vaikutuksia palvelun kehitykseen. 
Mitä tulee ohjelmien oikeuksista käytäviin neuvotteluihin, jäsenvaltioiden yhtäläisen 
oikeussuojan puuttuminen vaikeuttaa näiden oikeuksien hankkimista, koska 
lähetystoiminnan harjoittajat eivät (erityisesti uusien tuotantojen osalta) voi taata, ettei 
lähetyksiä vastaanoteta laittomasti muissa jäsenvaltioissa. Sitä paitsi oikeuksien 
haltijoille maksettavien korvausten määrääminen vaikeutuu, sillä on mahdotonta 
varmasti arvioida yleisön määrää signaalin koko vastaanottoalueella. Siten 
lähetystoiminnan harjoittajien on vaikeampi hankkia oikeuksia kohtuulliseen hintaan, 
mikä heijastuu heidän toimintansa kehitykseen etenkin kansalliset rajat ylittävässä 
toiminnassa. 
Koska laittoman vastaanottamisen uhka on suurempi tiettyjen ohjelmien välitystapojen 
kohdalla kuin muiden (erityisesti taajuusvälitteinen tai satelliitin välityksellä tapahtuva 
lähetystoiminta verrattuna kaapeleitse tapahtuvaan lähetystoimintaan, joka on yleensä 
varmempi johtuen fyysisestä yhteydestä katsojaan), lähetystoiminnan harjoittajat voivat 
päättää jättää käyttämättä tiettyjä välitystapoja, joiden kohdalla laittoman kopioinnin 
vaaraa pidetään suurempana. Näin ollen tehokkaan oikeussuojan puuttuessa tiettyjä 
levitystapoja, erityisesti niitä, jotka tarjoavat parhaat mahdollisuudet kansalliset rajat 
ylittävään toimintaan, voidaan käyttää vähemmän kuin muita. 
Yhtäläisen oikeussuojan puuttumisella jäsenvaltioissa on myös kielteisiä seurauksia 
laittomien laitteiden tuontiin kolmansista maista. Tällaisia laitteita voidaankin tuoda 
yhteisöön sellaisen jäsenvaltion kautta, jossa ei ole säännöksiä markkinoinnin ja jakelun 
kieltämisestä, minkä jälkeen laitteita voidaan helposti tuoda muihin jäsenvaltioihin. 
Näin ollen se voi tehdä tehottomaksi taistelun laitonta vastaanottamista vastaan 
kyseisessä jäsenvaltiossa. 
Sitä paitsi laittomaan vastaanottamiseen sovellettavien sääntely ratkaisujen väliset 
eroavaisuudet vääristävät eri maiden lähetystoiminnan harjoittajien välisiä 
kilpailuolosuhteita. Niille, jotka lähettävät signaaleja sellaisiin valtioihin, jotka ovat 
varmistaneet hyvän oikeussuojan, koituu kilpailuetua (joka heijastuu esimerkiksi niiden 
mahdollisuuksiin ostaa ohjelmia) verrattuna niihin, jotka lähettävät signaaleja 
valtioihin, joissa oikeussuojaa ei ole, koska viimeksi mainitut joutuvat selviytymään 
ylimääräisistä kustannuksista, jotka johtuvat esimerkiksi siitä, että niiden on käytettävä 
erityisen turvallisia salausjärjestelmiä. 
20 
Lopuksi sääntelyratkaisujen välisistä eroista johtuen jäsenvaltioiden tasolla on olemassa 
vaara, ettei televisiosignaalien lähetystä koskevien standardien käytöstä annetun 
direktiivin17 avaamiin mahdollisuuksiin tartuta. Yhä standardoidumpiin järjestelmiin 
turvautumista estää se, ettei oikeussuoja laitonta vastaanottamista vastaan ole yhtäläinen 
kaikissa niissä valtioissa, joihin ohjelma lähetetään. Näin ollen järjestelmän 
turvallisuuden tason ja koodauksen purkulaitteiden jakelumenetelmien on vaihdeltava 
vastaanottavan valtion mukaan; tämä aiheuttaa jälleen pirstoutumista audiovisuaalisella 
alalla, jonka olisi oltava jossakin määrin standardoitu. Tätä taustaa vasten DVB. joka 
alunperin käynnisti niiden digitaalista televisiota koskevien standardien standardoinnin, 
jotka osittain hyväksyttiin direktiivissä 95/47, antoi suojattujen palvelujen laitonta 
kopiointia käsittelevän työryhmänsä työn yhteydessä suosituksen, jossa se korosti, että 
lähetystoiminnan harjoittajilla on oltava käytettävissään sellainen selkeä ja 
yhdenmukainen sääntelykehys unionin mittakaavassa, johon ne voivat luottaa, jos 
niiden suojattuja palveluja kopioidaan laittomasti. 
17 Edellä mainittu direktiivi 95/47. 
21 
LUKU 2: KANSAINVÄLISI:! MÄAKÄYKSKT 
1. Euroopan neuvoston viitekehykseen kuuluvat työt 
Euroopan neuvosto antoi syyskuussa 1991 jäsenvaltioille tarkoitetun suosituksen, jossa 
käsiteltiin suojattujen yleisradiointipalvelujen oikeussuojaa '8. Tätä suositusta 
täydennettiin myöhemmin toisella, tammikuussa 1995 annetulla suosituksella, joka 
koski äänen ja audiovisuaalisen aineiston laitonta kopiointia vastaan käynnistettäviä 
toimia19. 
Johdannossa neuvosto korostaa hyötyjä, joita maksullisten yleisradiointipalvelujen 
käynnistäminen Euroopassa toisi mukanaan, erityisesti audiovisuaalisten teosten 
tuotannon alalle. Neuvosto tunnistaakin, että suojatut yleisradiointipalvelut 
monipuolistavat omalta osaltaan yleisölle tarkoitettua ohjelmatarjontaa, kasvattavat 
suojattujen teosten hyödyntämismahdollisuuksia ja edistävät teosten ja ohjelmien 
tuotantoa Euroopassa niiden uusien rahoitusmuotojen ansiosta, joita salaus takaa 
kanaville. 
Jäljempänä suosituksessa tähdennetään kielteisiä seurauksia, joihin suojattujen 
yleisradiointipalvelujen laiton käyttö johtaa, ja siinä luetellaan ne toimintamuodot, joita 
olisi pidettävä laittomina; niitä ovat muun muassa 
• koodauksen purkulaitteiden valmistus, jonka tarkoituksena on mahdollistaa 
suojattujen palvelujen käyttö muille kuin salauksen suorittaneen yhteisön 
määrittelemälle ryhmälle; 
• koodauksen purkulaitteiden tuonti, jonka tarkoituksena on antaa muille kuin 
salauksen suorittaneen yhteisön määrittelemälle ryhmälle mahdollisuus käyttää 
suojattuja palveluja; 
• koodauksen purkulaitteiden jakelu, jonka tarkoituksena on antaa muille kuin 
salauksen suorittaneen yhteisön määrittelemälle ryhmälle mahdollisuus käyttää 
suojattuja palveluja; 
• edellä mainittujen koodauksen purkulaitteiden valmistamiseen, tuontiin tai 
jakeluun kohdistuva myynninedistämistoiminta tai mainonta; 
• sellaisten koodauksen purkulaitteiden hallussapito kaupallisiin tarkoituksiin, 
joiden tarkoituksena on antaa muille kuin salauksen suorittaneen yhteisön 
määrittelemälle ryhmälle mahdollisuus käyttää suojattuja palveluja. 
18 Ministerikomitean suojattuja televisiopalveluja koskeva suositus N:o R (91) 14 jäsenvaltioille. 
'() Ministerikomitean äänen ja audiovisuaalisen aineiston laitonta kopiointia käynnistettäviä toimia 
koskeva suositus N:o R (95) I jäsenvaltioille. 
11 
Jäsenvaltiot voivat määrätä, että myös hallussapito yksityisiin tarkoituksiin kuuluu 
laittoman toiminnan piiriin. 
Jäljempänä suosituksessa suojautut määritellään annetaan seuraavasti: suojattuja 
palveluja ovat "kaikki sellaiset lähetettävät televisiopalvelut tai niiden 
edelleenlähetykset teknisistä menetelmistä riippumatta, joiden ominaisuuksia muutetaan 
siten, että vain määrätty yleisö voi käyttää niitä". Sitä paitsi neuvosto korostaa 
selittävässä kertomuksessaan, että tätä määritelmää (ja siis suojaa, joka siitä seuraa) 
sovelletaan kaikkiin suojattuja palveluja paikallisella, alueellisella, kansallisella tai 
kansalliset rajat ylittävällä tasolla tarjoaviin järjestöihin lähetyksen alkuperämaasta 
riippumatta. 
Näin ollen Euroopan neuvoston takaama suoja ei sisällä mitään vastavuoroisuusehtoa. 
Kuten neuvosto myös korostaa selittävässä kertomuksessaan, muista valtioista peräisin 
olevien palvelujen jättäminen määräyksen soveltamisalan ulkopuolelle voisi itse asiassa 
aiheuttaa ongelmia niille palveluille, jotka ovat peräisin vastaanottavasta valtiosta. 
Mitä koodauksen purkulaitteisiin tulee, ne on suosituksessa määritelty seuraavasti: 
"kaikki kojeet, varusteet tai laitteet, jotka on suunniteltu tai joita on erityisesti 
muutettu, kokonaan tai osittain, jotta ne mahdollistaisivat suojatun palvelun 
selväkielisen käytön palvelun ominaisuuksia muuttamatta"20. 
Lopuksi jakelu määritellään koodauksen purkamisessa käytettävien laitteiden 
markkinoinniksi, vuokraukseksi tai kaupalliseksi asennukseksi sekä koodauksen 
purkamisessa käytettävien laitteiden hallussapidoksi tällaisessa tarkoituksessa. Tämä 
määritelmä kattaa näin ollen ainoastaan kaupallisen toiminnan mutta ei yksityistä 
toimintaa. 
Seuraamusten osalta suosituksessa kehotetaan jäsenvaltioita määräämään rangaistuksista 
tai hallinnollisista seuraamuksista kaikkien edellä mainittujen toimintamuotojen osalta 
yhtä poikkeusta lukuun ottamatta. Laittomien koodauksen purkulaitteiden 
valmistukseen, tuontiin tai jakeluun kohdistuva myynninedistämistoiminta ja niiden 
mainonta ei johda rangaistuksiin eikä hallinnollisiin seuraamuksiin21. 
Suosituksessa ehdotetuissa siviilioikeudellisissa keinoissa määrätään, että rangaistusten 
lisäksi salauksen suorittaneet ja vahinkoa kärsineet tahot voivat ryhtyä oikeustoimiin 
saadakseen korvauksen tai tietyn prosenttiosuuden voitosta. 
Neuvosto ilmoittaa perusteluissaan, että suosituksen periaatteita on sovellettava ainoastaan siihen 
osaan koodauksen purkulaitetta, jonka avulla signaali voidaan purkaa. Tällä tavoin toimikorttiin 
perustuvassa järjestelmässä suositus kattaa ainoastaan kortin eikä itse purkulaitetta, jonka avulla 
signaalia ei voida purkaa. 
- Neuvosto oikeuttaa tämän poikkeuksen sillä perustelulla, että seuraamukset olisi kohdistettava 
ainoastaan laittomien laitteiden valmistajiin, tuojiin ja jakelijoihin eikä niihin tahoihin, jotka 
pelkästään harjoittavat myynninedistämis- ja mainostoimintaa (mainostoimistot, päivä- ja 
aikakauslehdet). 
23 
Neuvosto on selittävässä kertomuksessaan osoittanut, että vaikka 
laittomien laitteiden käytöstä koituu haittaa lähetykseen sisältyvien ohjelmien 
oikeuksien haltijoille, nämä haitat ovat yleisradiointitoiminnan harjoittajille koituviin 
haittoihin verrattuna välillisiä. Lisäksi kertomuksessa yksilöidään, että oikeuksien 
haltijat voivat varmistaa oikeussuojansa sellaisin sopimusehdoin, jotka velvoittavat 
yleisradiointitoiminnan harjoittajat ryhtymään oikeustoimiin tilanteessa, jossa ohjelmia 
on laittomasti kopioitu22. 
Lopuksi suosituksessa ei määrätä rangaistuksista tai hallinnollisista seuraamuksista 
laitteiden hallussapidosta yksityiseen tarkoitukseen. 
Tällä suosituksella on ollut tärkeä tehtävä 90-luvun alussa alkaneessa 
sääntelytoiminnassa jäsenvaltioiden tasolla. Silloin annetuissa erityissäännöksissä, jotka 
koskivat suojattujen televisiopalvelujen oikeussuojaa, on usein vaikutteita suosituksessa 
vahvistetuista periaatteista. 
Tämä asiakirja ei ole velvoittava, ja sen luonteesta johtuen nämä määräykset ovat 
toisaalta merkittävällä tavalla erilaisia, etenkin soveltamisalan, kielletyn toiminnan ja 
seuraamusten tason osalta. Toisaalla monet Euroopan unionin jäsenvaltiot eivät vielä 
ole saattaneet suositukseen sisältyviä periaatteita osaksi kansallista lainsäädäntöään. 
Tämä on johtanut nykyiseen sääntelyn pirstoutuneisuuteen Euroopan tasolla. 
2. OMPIn viitekehykseen kuuluvat työt 
Parhaillaan käytävien, Bernin sopimuksen pöytäkirjahankkeeseen ja uuteen välineeseen 
äänitteiden tuottajien ja niissä esiintyvien taiteilijoiden oikeuksien suojaamista varten 
liittyvien keskustelujen viitekehyksessä toimiston huhtikuussa 1994 valmisteleman 
muistiohankkeen23 IX luvussa "Oikeuksiin liittyvät seuraamukset" määrätään 
ehdotuksesta, joka koskee teknisten keinojen väärinkäyttöön liittyvien 
yksityiskohtaisten määräysten hyväksymismahdollisuutta. 
Näiden yksityiskohtaisten määräysten yhteydessä neuvotaan rinnastamaan 
tekijänoikeuksien rikkomiseen "kaikkien sellaisten laitteiden, joiden tarkoituksena on 
mahdollistaa koodattujen, yleisradiointina tai muulla tavoin yleisölle välitettyjen 
ohjelmien vastaanottaminen tai sen helpottaminen henkilöille, joilla ei ole siihen 
oikeutta" valmistus, tuonti ja jakelu vuokraus- tai myyntitarkoituksessa. 
-2 Jos kuitenkin on totta, että oikeuksien haltijat voivat liittää tällaisia ehtoja sopimuksiinsa, tämä ei 
kuitenkaan poista tarvetta oikeuksien haltijoiden suojaan televisiolähetystoiminnan harjoittajien 
oikeuksista riippumatta. Kun laiton toiminta koskee televisiolähetystoiminnan harjoittajan sijasta 
oikeuksien haltijoita, on mahdollista, ettei lähetystoiminnan harjoittajalla ole kiinnostusta nopeisiin 
toimiin tätä toimintaa vastaan. On totta, että oikeuksien haltijat voivat ryhtyä televisiolähetystoiminnan 
harjoittajan vastaisiin oikeustoimiin, jotta tämä noudattaisi sopimuksen tekohetkellä hyväksymiään 
sopimusvelvoitteita; tällä ei olisi muita seurauksia kuin laittoman kopiointitoiminnan harjoittajan 
vastaisen aloitteen lykkääntyminen. 
23 Asiakirja OMPI 9099D/COP/069ID, 29 päivä huhtikuuta 1994. 
24 
Lisäksi oikeudenhaltijat, joiden oikeudet koskevat laittoman koodauksen purkulaitteen 
avulla purettua ohjelmaa, voivat ryhtyä toimiin korvauksen saamiseksi. 
Koska näitä asiakirjoja koskevia keskusteluja käydään parhaillaan, on ennenaikaista 
ottaa kantaa mahdollisuuksiin, jotka koskevat tällaisten ehdotusten sisällyttämistä 
lopulliseen asiakirjaan. Voidaan kuitenkin huomauttaa, että tällöin soveltamisala ei 
rajoittuisi pelkkään yleisradiointitoimintaan, vaan kattaisi kaikenlaisen suojatun teoksen 
välityksen yleisölle. 
25 
LUKU 3: JÄSENVALTIOIDEN LAINSÄÄDÄNTÖ 
1. Yleiskuva 
Sääntelytilanteen analyysissa tarkastellaan kansallisissa säännksissä olevia ratkaisuja 
suojatun palvelun laittomaan vastaanottamiseen, toisin sanoen ilman maksua ja/tai 
lupaa tapahtuvaan vastaanottamiseen sellaisten henkilöiden taholta, joille palvelun 
tarjoaja ei ole myöntänyt siihen lupaa. 
Jäljempänä on lyhyt analyysi kunkin jäsenvaltion sääntelyratkaisuista suojatun palvelun 
laittoman vastaanottamisen ongelmaan sillä varauksella, että lainsäädännöllinen tilanne 
kehittyy hyvin nopeasti ja että kaikkiin tiettyyn ajankohtaan perustuviin yhteenvetoihin 
liittyy se vaara, että ne vanhenevat nopeasti. 
2. Jäsenvaltioiden sääntelytilanne (yhteenveto) 
Euroopassa ei nykyisin ole yhtä ainoaa ja järjestelmällistä lähestymistapaa niihin 
ongelmiin, joita suojattujen palvelujen laittomasta vastaanottamisesta seuraa. Tietyissä 
maissa onkin olemassa erityissäännöksiä. mutta toisissa turvaudutaan jo voimassa 
oleviin yksityiskohtaisiin säännöksiin: kolmansilla ei ole käytettävissään mitään 
oikeudellisia keinoja suojan varmistamiseksi. 
Tässä suhteessa on todettava, että vaikka "kaapeli- ja satelliittidirektiivillä"24 olisikin 
yhteisössä yhdenmukaistettu suojattavien teosten käyttäminen satelliitin välityksellä 
tapahtuvaan yleisradioinnin ja kaapeliteitse tapahtuvan edelleen lähettämisen hallinnan 
osalta, siitä ei ole mitään apua palvelujen tarjoajille niiden yrittäessä ehkäistä laitonta 
vastaanottamista. 
Itse asiassa oikeuden haltijat voivat tietyillä edellytyksillä kieltää teostensa luvattoman 
edelleen lähettämisen, mutta eivät luvatonta vastaanottamista, koska se ei ole 
tekijänoikeuslain kannalta merkityksellistä toimintaa; tekijänoikeuslaki kattaa 
perinteisesti suojattavan teoksen lähettämisen alueen, muttei vastaanottamisen aluetta. 
Kansallisista säännöksistä, joilla täytäntöönpannaan direktiivin periaatteet, ei ole hyötyä 
kun pyritään ehkäisemään suojattujen palveluiden laitonta vastaanottamista. 
24 Edellä mainittu direktiivi 93/83/ETY 
26 
Taulukko I: Suojattujen palvelujen oikeussuojaa koskeva lainsäädäntö 
lainsäädäntö 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta erityinen 
yleisradiointi 
X 
X 
X 
X televiestintä 
X 
X henkinen 
omaisuus 
X rikoslaki 
X 
X 
X yleinen 
vilpillinen 
kilpailu 
X 
X 
X 
X henkinen 
omaisuus 
X 
IA Vilpillistä kilpailua ja henkistä omaisuutta koskevien yksityiskohtaisten säännösten 
soveltaminen 
Niissä maissa, joissa erityissäännöksiä ei ole, sovelletaan usein yleisempiä, etenkin 
vilpillistä kilpailua koskevia säännöksiä, jotka antavat suojan epärehellisiä kauppatapoja 
vastaan. Näitä periaatteita soveltamalla on tietyissä tapauksissa (Saksa, Belgia, Tanska, 
Alankomaat) voitu kieltää luvattomien koodauksen purkulaitteiden valmistus, tuonti ja 
niihin liittyvä kaupallinen toiminta (markkinointi, vuokraus, hallussapito kaupallisiin 
tarkoituksiin). 
Nämä toimet ovat tavallisesti perustuneet siihen, että sellaisten koodauksen 
purkulaitteiden valmistus, joille salauksen suorittanut elin ei ole myöntänyt lupaa, ja 
niihin liittyvä kaupallinen toiminta riistävät salauksen suorittaneelta elimeltä sille 
kuuluvat korvaukset, joita palvelusta yleensä maksetaan. Luvaton valmistaja saisi näin 
korvauksen toisen suorittamasta palvelusta (suojatun palvelun vastaanottamisesta). 
Tietyissä tapauksissa salauksen suorittaneiden elimien ja luvattomien valmistajien 
välinen kilpailu on hyväksytty". Tämä edellyttää kuitenkin, että kyseiset eturyhmät 
toimivat markkinoilla tehokkaasti. Suojausta vaativan kaupallisen edun puuttuminen 
vilpillisen kilpailun periaatteita ei näin ollen sovelleta. 
Lisäksi vilpillisen kilpailun vastaisiin oikeustoimiin voidaan tavallisesti turvautua 
ainoastaan luvattomien koodauksen purkulaitteiden jakelua ja niihin liittyvää 
myynninedistämistoimintaa vastaan; tuontia ja hallussapitoa periaatteet eivät sitävastoin 
25 Tässä suhteessa Itävallan hovioikeus tunnisti (asia Teleclub/Olbort) selvästi, ettei tehokas kilpailu ole 
välttämätöntä, sikäli kuin tuotteet ovat luonteeltaan keskenään kilpailevia. 
27 
kata. Tästä seuraa, että on vaikeaa ryhtyä toimiin, ennen kuin laitetta on alettu 
markkinoida ja ettei myöskään ehkäiseviin toimenpiteisiin ryhtymistä voida vaatia. 
Joihinkin yleisiin säännöksiin turvautuminen on osoittautunut vaikeaksi. Onkin totta, 
että koodauksen purkulaitteiden luvattoman valmistuksen osalta jo teollisoikeuksien 
olemassaolo antaa oikeudenhaltijoille tietyn suojan. Teollisuusomaisuutta tai henkistä 
omaisuutta koskevat oikeudet kattavatkin useita laitteen osia. 
Tällaiset toimet ovat kuitenkin usein osoittauneet tehottomiksi. Toisaalta jotta voidaan 
osoittaa, että toimikortti on kopio omistajan ohjelmistosta, salauksessa käytetty 
algoritmi on paljastettava oikeustoimen aikana, jolloin paljastetaan myös siinä käytetty 
teknologia ja tehdään tietä uusille kopioille. Toisaalta kyse on joskus laillisista 
korteista, jotka on aktivoitu laittomasti voimassaoloajan umpeuduttua; tällöin korttiin 
liittyviin teollisoikeuksiin perustuva oikeustoimi osoittautuu turhaksi. 
Sitä paitsi salauksen suorittaneet elimet eivät aina voi turvautua tällaiseen toimeen, sillä 
niillä ei ole oikeutta laittomien laitteiden valmistajien vastaisiin toimiin, koska ne eivät 
ole kyseisten teollisoikeuksien haltijoita. 
12 Erityissäännösten soveltaminen 
Erityislainsäädäntö. joka koskee suojattujen palvelujen suojaamista laitonta 
vastaanottamista vastaan, on melko uusi ilmiö; ne ovat itse asiassa seurausta siitä 
teknologisesta kehityksestä, joka alkoi hallita koko viestinnän aluetta jo 70-luvun 
loppupuolella. Ensimmäiset säännökset annettiin vuonna 1987 (Ranska) ja vuonna 1988 
(Yhdistynyt kuningaskunta), ja ne olivat seurausta laittomien koodauksen 
purkulaitteiden voimakkaasta tulemisesta niiden maiden markkinoille, joissa suojattu 
yleisradiointitoiminta oli kehittynyt pisimmälle (Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta). 
Toinen sääntelytoiminnan vaihe alkoi 90-luvun alussa sitä mukaa kun suojatut kanavat 
yleistyivät Euroopassa; tähän vaiheeseen kuuluvat Irlannin, Belgian (1991), Italian 
(1982), Suomen ja Ruotsin (1994) säännökset. Tämä toinen vaihe ei ole vielä päättynyt, 
kuten Tanskassa lakiehdotuksesta parhaillaan käytävä keskustelu osoittaa. 
Niissä maissa, joissa lainsäädäntö on olemassa, se on perinteisesti ollut sellaisen 
audiovisuaalista alaa koskevan erityislainsäädännön muodossa, jossa on vaikutteita 
tekijänoikeuksia koskevista säännöksistä; tavoitteena on tiettyjen suojattujen palvelujen 
laittomaan vastaanottamiseen liittyvien toimintamuotojen rankaiseminen sekä 
korvausoikeuden ja etuihin liittyvän oikeuden myöntäminen lähetystoiminnan 
harjoittajille sekä tietyissä tapauksissa muille eturyhmille eikä näistä toimintamuodosta 
vastaaville tahoille. 
Näissä olosuhteissa olemassa oleva suojattujen palvelujen suojaamiseen liittyvä 
sääntely tilanne voidaan lyhyesti esittää seuraavasti: 
28 
2.2.1 Toimenpiteiden tavoite: suojattujen palvelujen suojaaminen laitonta 
vastaanottamista vastaan 
Vaikka laitonta vastaanottamista ei kansallisissa säännöksissä määritelläkään 
yksiselitteisesti, vaan se määritellään samanaikaisesti maksullisten ohjelmien 
vastaanottamiseksi korvausta maksamatta (Belgia, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta) 
ja suojatun palvelun käytöksi ilman salauksen suorittaneen elimen lupaa (Ruotsi, 
Italia), niillä on kaikilla sama tavoite: niillä pyritään varmistamaan, että vain ne. joilla 
on lupa, voivat vastaanottaa palvelun. 
Niiden säännösten, jotka kattavat ainoastaan yleisradiointi- ja kaapelilähetystoiminnan 
palvelut, joissa sama ohjelma lähetetään suurelle yleisölle (Italia, Ranska, Belgia, 
Irlanti, Ruotsi) ja toisaalta niiden, jotka myös kattavat verkon kautta lähetettävät 
tietopalvelut, jotka yksittäinen vastaanottaja voi tilata (Suomi, Yhdistynyt 
kuningaskunta), välillä on eroja; viimeksi mainituissa ei tehdä mitään eroa suurelle 
yleisölle ja tilauksesta lähetettyjen palvelujen välillä. 
Kun suojatun yleisradiointipalvelun laitonta vastaanottamista vastaan voidaan vedota 
oikeussuojaan, tämä kattaa tavallisesti kaikentyyppiset televisiolähetyssignaalit toisin 
kuin radiopalvelujen kohdalla. Tietyt valtiot (Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti) 
myöntävät kuitenkin tällaisen suojan palvelun alkuperän (kotimainen tai ulkomainen) 
tai sm välitystä (satelliitin välityksellä tai taajuusvälitteisesti tapahtuvaa) koskevien 
yksityiskohtaisten sääntöjen perusteella. 
Taulukko II: Erittely suojatuista palveluista 
suojatut palvelut 
HUvaita 
Belgia 
tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt kuningaskunta yleisradiointi 
kaapeli 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X satelliitti 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
Ainoastaan 
palvelut, jotka 
ovat 
peritisin 
Yhdistyneestä 
kuningaskin) 
nasta muut 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X radio 
X 
X 
X 
X 
X muut 
X 
X 
X maksulliset 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
Palvelujen tarjoajien suojaamiseksi luvatonta vastaanottamista vastaan kansallisissa 
määräyksissä on noudatettu kahta lähestymistapaa. 
29 
Ensimmäinen lähestymistapa perustuu pah rl un suojaamiseen. Tämä toteutetaan 
tavallisesti tunnistamalla salauksen suorittaneen elimen oikeus signaaliinsa. Tällöin 
salatun signaalin vastaanottaminen ilman lupaa katsotaan varkaudeksi, jota vastaan 
omistajalla, toisin sanoen salauksen suorittaneella elimellä, on oikeus suojaan (Belgian 
ranskankielinen väestönosa, Irlanti, Italia, Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat, 
Suomi). Tämäntyyppisissä lainsäädännöissä edelleenlähetykset, signaalien sieppaaminen 
ja näihin liittyvä toiminta kielletään toisinaan täydentävästi, sikäli kuin tällainen 
toiminta helpottaa signaalin laitonta vastaanottamista ja/tai mahdollistaa sen. 
Taulukko III: Erittely toimista 
suojatut yleisradiointipalvelut 
Ititvalla 
Iklgia* 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
[rl anti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt kuningaskunta sieppaaminen 
X 
X 
X 
X käyttö 
X 
X 
X 
X välittäminen 
X 
X 
X Järjestää/mahdollistaa 
signaalin 
vastaanottaminen 
kolmansille osapuolille 
X 
X 
X 
X 
X 
* Vain ranskankielinen väestönosa 
Toinen lähestymistapa perustuu ajatukseen, että valmisteleva toiminta on kiellettävä 
(Belgian flaaminkielinen väestönosa, Ranska, Ruotsi). Näin ollen vastaanottamista 
ilman lupaa sinänsä ei enää pidetä laittomana toimintana, mutta sitä helpottava 
kaupallinen toiminta on sen sijaan kielletty. 
Tällainen lähestymistapojen välinen ero vaikuttaa suojan kattavuuteen. Tavallisesti 
onkin niin, että niillä säännöksillä, jotka perustuvat signaalin suojaamiseen varkautta 
vastaan, kielletään kaikki valmisteleva toiminta riippumatta siitä, onko se kaupallista tai 
liittyykö se yksityiseen tarkoitukseen. Sitävastoin säännökset, joissa keskitytään 
ainoastaan valmistelevaan toimintaan, eivät kata yksityishenkilöiden toimintaa. 
30 
Taulukko IV: Koodauksen purkulaitteisiin liittyvän laittoman toiminnan tarkoitus 
tarkoitus ; kaupallinen muu kuin kaupallinen 
Itävalta 
Belgia x x 
Tanska 
Suomi x x 
Ranska x x 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti x x 
Italia x 
Luxemburg 
Alankomaat x x 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi x 
Yhdistynyt kuningaskunta x x 
Valmisteleva toiminta, joka tapauksesta riippuen voi olla täydentävä osa 
vastaanottokieltoa koskevia säännöksiä taikka säännösten erityinen kohde, voidaan 
ryhmitellä seuraaviin toimintamuotoihin: 
a) Sellaisten koodauksen purkulaitteiden valmistus, joiden tarkoituksena on 
mahdollistaa suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua maksamatta 
Sen varmistamiseksi, että yksityiset voivat vastaanottaa ohjelman ainoastaan suoraan 
salauksen suorittaneen elimen valmistamien tai valmistuttamien laitteiden välityksellä, 
kaikissa säännöksissä kielletään sellaisten laitteiden valmistus, jotka on tarkoitettu 
yksinomaan mahdollistamaan suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua 
maksamatta (Belgia, Ranska, Italia, Ruotsi, Suomi, Alankomaat, Yhdistynyt 
kuningaskunta, Irlanti); 
b) Sellaisten koodauksen purkulaitteiden tuonti, joiden tarkoituksena on mahdollistaa 
suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua maksamatta 
Rajatarkastusten asteittaisen poistamisen myötä kasvaa vaara, että toisessa 
jäsenvaltiossa, jossa valmistusta ei ole kielletty, luvattomia laitteita voidaan tuoda siinä 
tarkoituksessa, että ne mahdollistavat suojatun palvelun vastaanottamisen lupamaksua 
maksamatta. Siksi tietyissä lainsäädännöissä (Belgia, Ranska, Italia, Yhdistynyt 
kuningaskunta, Suomi, Irlanti) säädetään sellaisten koodauksen purkulaitteiden 
tuontikiellosta, joiden tarkoituksena on mahdollistaa suojatun palvelun 
vastaanottaminen lupamaksua maksamatta; 
c) Sellaisten koodauksen purkulaitteiden jakelu, joiden tarkoituksena on suojatun 
palvelun vastaanottaminen lupamaksua maksamatta 
Se toiminnan laji, joka kuitenkin muodostaa vakavimman uhan suojattujen palvelujen 
tarjoajien toiminnalle, on epäilemättä sellaisten laitteiden markkinointi, joiden 
tarkoituksena on mahdollistaa tarjoajan palvelun vastaanottaminen lupamaksua 
maksamatta. Tätä toimintaa vastaan kansallisissa säännöksissä säädetään tavallisesti 
sellaisten koodauksen purkulaitteiden jakelukiellosta, joiden tarkoituksena on 
31 
mahdollistaa suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua maksamatta (Belgia, 
Ranska, Italia, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta, Suomi, Alankomaat); 
d) Sellaisten koodauksen purkulaitteiden hallussapito kaupalliseen tarkoitukseen, joiden 
tarkoituksena on mahdollistaa suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua 
maksamatta 
Hallussapito kaupalliseen tarkoitukseen, erityisesti myynti- ja/tai 
vuokraustarkoituksessa, on yksi vaihe siinä vilpillisessä toiminnassa, joka johtaa 
suojatun palvelun vastaanottamiseen lupamaksua maksamatta; siksi tietyissä 
säännöksissä (Belgia, Ranska, italia, Irlanti, Suomi, Alankomaat) on kielletty sellaisten 
koodauksen purkulaitteiden hallussapito kaupalliseen tarkoitukseen, joiden 
tarkoituksena on mahdollistaa suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua 
maksamatta; 
e) Sellaisten koodauksen purkulaitteiden hallussapito yksityiseen tarkoitukseen, joiden 
tarkoituksena on mahdollistaa suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua 
maksamatta 
Vaikka sellaisen koodauksen purkulaitteiston hallussapito yksityiseen tarkoitukseen, 
jonka tarkoituksena on mahdollistaa suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua 
maksamatta, on itsessään vähemmän vakavaa toimintaa kuin hallussapito kaupalliseen 
tarkoitukseen, tietyissä lainsäädännöissä (Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat, 
Belgia, Ranska, Irlanti) on katsottu, että yksityishenkilöiltä olisi kiellettävä luvattomien 
laitteiden hallussapito; 
f) Sellaisiin koodauksen purkulaitteisiin kohdistuva myynninedistämistoiminta. joiden 
tarkoituksena on mahdollistaa suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua 
maksamatta 
Sikäli kuin säännöksillä pyritään turvaamaan palvelun tarjoajien suoja laitonta 
vastaanottamista vastaan, tietyissä lainsäädännöissä (Belgia, Ranska, Yhdistynyt 
kuningaskunta, Irlanti, Alankomaat, Irlanti) on kielletty myös sellaisiin koodauksen 
purkulaitteisiin kohdistuva myynninedistämistoiminta, joiden tarkoituksena on 
mahdollistaa suojatun palvelun vastaanottaminen lupamaksua maksamatta; 
32 
Taulukko V: Koodauksen purkulaitteisiin liittyvä laiton toiminta 
koodauksen 
purkulaitteet 
Itävalta 
Belgia* 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta valmistus 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X tuonti 
X 
X 
X 
X 
X 
X jakelu 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X 
X myynninedistä­
minen 
X 
X 
X 
X 
X 
X Hallussapito 
kaupalliseen 
tarkoitukseen 
X 
X 
X 
X 
X 
X 1 lallussapito 
yksityiseen 
tarkoitukseen 
X 
X 
X 
X 
X 
\ 
* Vain flaaminkielinen väestönosa 
Lisäksi useimmat jäsenvaltiot ovat myös kieltäneet muita vähemmän tärkeitä 
toimintamuotoja, jotka kaikki liittyvät koodauksen purkulaitteiden markkinointiin. 
Taulukko VI: Muita koodauksen 
toimintamuotoja purkulaitteisiin liittyviä laittomia 
koodauksen 
nurkulaitleislo 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta mukautta­
minen myynti 
X 
X 
X 
X 
X vuokran 
s 
X 
X 
X 
X asennus 
X 
X 
X 
X huolto 
X 
X käyttö 
X osto 
X 
X muut 
2.2.2 Säädetyt seuraamukset 
Kansallisissa säännöksissä säädetään yleensä rangaistuksista tai hallinnollisista 
seuraamuksista lain rikkomistapauksissa sekä mahdollisuudesta hakea 
vahingonkorvausta siviilioikeudellista tietä. Viimeksi mainitun osalta voi olla useita 
muunnelmia: 
33 
Ensimmäisessä tapauksessa erityissäännöksissä ei ole mitään viittauksia 
vahingonkorvaukseen tähtääviin toimiin, mikä tavallisesti tarkoittaa, että sovelletaan 
yleisiä sääntöjä (Belgia, Ranska, Italia, Alankomaat). 
Toinen mahdollisuus on, että viitataan erikseen vahingonkorvaustoimista annettuihin 
säännöksiin (Tanskan lakiehdotus). Ehdotuksen perusteluissa ilmoitetaan, että 
palvelujen tarjoajilla ja ohjelman oikeuksien haltijoilla on oltava mahdollisuus vaatia 
vahingonkorvausta luvattomien valmistajien toiminnan aiheuttamista tappioista. 
Kolmas vaihtoehto perustuu yksityiskohtaiseen säännökseen, jossa ilmoitetaan, että 
tilanteessa sovelletaan tekijänoikeuksien haltijoihin sopivia siviilioikeudellisia 
muutoksenhakukeinoja (Yhdistynyt kuningaskunta). Tähän sisältyy mahdollisuus 
vahingonkorvaukseen ja oikeus vaatia vilpillisen toiminnan keskeyttämistä. Viimeisen 
vaihtoehdon muodostavat säännökset, joissa vahvistetaan erityiset siviilioikeudelliset 
toimenpiteet, joiden yhteydessä toimi ja mahdolliset muutoksenhakukeinot on erikseen 
nimetty (Irlanti). 
Taulukko VII: Seuraamukset 
Seuraamukset 
Itävalta 
Belgia 
Tanska 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta sakko 
BEF26- 100 000(0,7-2 
650 ecua) 
sakko 
enintään FF 5 000 - 200 
000 (772 - 30 880 ecua) 
enintään EIP 20 000 (24 
544 ecua) 
ITL 500 000 - o 000 000 
(220 - 2 645 ecua) 
enintään NLG 100 000(48 
670 ecua) 
sakko 
enintään GBP 5 000 (6 045 
ecua) vankeusrangaistus 
enintään 2 vuotia 
enintään 2 vuotta 
-
enintään 2 vuotta 
3 kuukautta - 3 vuotta 
enintään 3 vuotta 
enintään 6 kuukautta 
enintään 2 vuotta hallinnolliset toimenpiteet 
koodauksen 
purkulaitteistonja 
voittojen takavarikointi 
laittomien tarvikkeiden 
ulosmittaus ja voittojen 
takavarikointi 
teknisten tietojen 
ulosmittaus, laitteen ja 
mainosaineiston 
ulosmittaus ja 
takavarikointi, voittojen 
takavarikointi 
rikollisessa toiminnassa 
käytettyjen tarvikkeiden 
ulosmittaus ja 
takavarikointi 
-
tuotteiden takavarikointi, 
voittojen takavarikointi 
laittomien tavaroiden ja 
tarvikkeiden 
takavarikointi, voittojen 
takavarikointi 
vetoaminen 
tekijänoikeuden haltijan 
asemaan siviilioikeudelliset 
toimenpiteet 
-
erityismenettelyt 
-
-
vetoaminen 
tekijänoikeuden 
haltijan asemaan 
34 
2.2.3 Toimenpiteiden väliset erot: 
Edellä sanotusta käy ilmi, että voimassa olevien lainsäädäntöjen välillä on suuria eroja. 
Nämä erot liittyvät ennen kaikkea seuraaviin osa-alueisiin: 
• soveltamisala (kansalliset palvelut tai palvelut, jotka ovat peräisin muista 
valtioista; yleisradiointipalvelut tai kaikki suojatut palvelut mukaan lukien 
yksittäisen vastaanottajan tilaamat palvelut); 
• suojan taso (hallussapidon kieltäminen yksityiseen tarkoitukseen sekä 
myynninedistämistoiminnan kieltäminen); 
• toimen nimeäminen siviilioikeudellisia muutoksenhakukeinoja varten (salauksen 
suorittanut elin tai muu eturyhmä); 
• seuraamusten taso. 
Nämä erot ovat vielä suurempia erityissäännösten puuttuessa. 
Päätelmä 
Eräät jäsenvaltiot ovat 80-luvun lopulta lähtien ottaneet käyttöön erityissäännöksiä, 
joiden tarkoituksena on suojattujen palvelujen suojaaminen laitonta vastaanottamista 
vastaan luvattomien koodauksen purkulaitteiden välityksellä. Toiset pyrkivät 
varmistamaan saman suojan soveltamalla niiden lainsäädännössä jo voimassa olevia 
yleisiä säännöksiä (vilpillinen kilpailu, henkistä omaisuutta koskeva oikeus). Lopuksi 
tietyt jäsenvaltiot eivät nykyisin takaa tällaista suojaa. 
Tästä seuraa, että suojatun palvelun laitonta vastaanottamista koskevassa 
oikeudellisessa käsittelyssä on eroja Euroopan unionin sisällä; tietyt toimintamuodot, 
jotka on kielletty tietyissä jäsenvaltioissa, voivat toisissa jäsenvaltioissa olla laillisia. 
Kysymys 1 : Komissio toivoo saavansa käyttöönsä kaikki lisätiedot, joiden avulla 
kansallisia säännöksiä koskevaa analyysiä voidaan tarkentaa. 
35 
LUKU 4: SISÄMARKKINOIDEN MOITTEETTOMAN TOIMINNAN 
ESTEET 
Jäsenvaltioiden sääntely tilanteen valossa komissio arvioi, että nykyinen lainsäädännön 
pirstoutuneisuus voi synnyttää esteitä tavaroiden ja palvelujen vapaalle liikkuvuudelle ja 
siten haitata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. 
Osa esteistä vaikuttaa yhteensopimattomilta perustamissopimuksen kanssa, ja ne on 
siksi poistettava. Tämä koskee ensinnäkin tiettyjä kansallisia säännöksiä, joissa 
laittoman vastaanottamisen vastainen oikeussuoja riippuu palvelun alkuperästä. Näissä 
säännöksissä säädetään joskus, että palvelut, jotka ovat peräisin muista jäsenvaltioista, 
on suojattava laitonta vastaanottamista vastaan ainoastaan, jos kansallinen viranomainen 
on etukäteen toimittanut todistuksen, jossa niille myönnetään oikeus tällaiseen 
suojaan26. 
Lisäksi tietyissä muissa säännöksissä tiettyjen palvelujen mahdollisuus tällaiseen 
suojaan yksinkertaisesti kielletään välitystavasta johtuen. Tämä pätee tilanteisiin, joissa 
esimerkiksi ainoastaan taajuusvälitteiset tai kaapeleitse välitetyt palvelut on suojattu 
laitonta vastaanottamista vastaan, ja satelliitin kautta välitetyillä salatuilla palveluilla, 
jotka kaikki ovat ulkomaista alkuperää, ei ole tällaista suojaa27. Kyse on näin ollen 
naamioidusta syrjinnästä. 
Näissä tapauksissa rajat ylittävä palvelujen tarjonta, kuten tilaajan ja salauksen 
suorittaneen elimen välinen suhde, on vaikeampi toteuttaa kansallisiin palveluihin 
verrattuna. Nämä nauttivatkin suojasta ilman eri toimenpiteitä, kun palveluilla, jotka 
ovat peräisin muista jäsenvaltioista, ei ole suojaa, tai niille olisi saatava ennakkolupa 
voidakseen nauttia tällaista suojaa. Nämä toimenpiteet eivät Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella vaikuta oikeutetuilta. Palvelujen 
tarjoamiseen kohdistuvat syrjivät toimenpiteet ovatkin yhteensopivia yhteisöoikeuden 
kanssa ainoastaan, jos ne saattavat perustua sellaiseen nimenomaiseen 
poikkeussäännökseen kuten perustamissopimuksen 56 artiklaan, joka perustuu yleiseen 
järjestykseen tai turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyviin syihin28. Tässä 
erityistapauksessa vaikuttaa siltä, ettei tällaista syrjintää voida perustella yhdelläkään 
mainituista syistä. Tässä suhteessa komissio voi osana yhteisöoikeuden soveltamiseen 
kohdistuvaa valvontaa lopettaa nämä syrjinnän muodot. 
Sen sijaan kansallisia säännöksissä koskevan analyysin ansiosta on voitu tunnistaa tietty 
määrä esteitä tavaroiden ja palvelijjen vapaalle liikkuvuudelle, joita voitaisiin yleiseen 
etuun liittyvistä syistä pitää oikeutettuina ja jotka näin ollen olisivat yhteensopivia 
perustamissopimuksen periaatteiden kanssa. Näiden esteiden osalta aloite, jonkä 
Katso Yhdistyneen kuningaskunnan säännökset. 
Katso Irlannin säännökset. 
28 Asia 288/89, Mediawet, tuomio 25.07.1991, Kok. 1991 
36 
tarkoituksena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, voi osoittautua 
tarpeelliseksi. 
1. Esteet koodauksen purkulaitteiden vapaalle liikkuvuudelle 
(perustamissopimuksen 30 artikla ja sitä seuraavat artiklat) 
Perustamissopimuksen 30 artiklassa ilmoitetaan, että tuonnille asetetut määrälliset 
rajoitukset ja kaikki muut vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet jäsenvaltioiden välillä, 
ovat kiellettyjä29. Valmistus- ja markkinointikiellot ovat erotuksetta sovellettavia 
säännöksiä30, jotka rajoittavat vaihtoa sikäli kuin niissä asetetaan esteitä muista 
jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden tuonnille ja markkinoinnille. 
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä silmälläpitäen nämä kiellot ovat kuitenkin 
oikeutettuja, koska niiden tarkoituksena on yleisen edun turvaaminen. Toisaalta niillä 
pyritään takaamaan salauksen suorittaneen elimen suoja niitä vastaan, jotka voisivat 
vilpillisesti yrittää hyötyä sen toiminnasta (toisin sanoen luvattomien koodauksen 
79 
Tässä yhteydessä on hyvä muistuttaa, että yhteisöjen tuomioistuin perinteisesti määrittelee määrälliset 
rajoitukset tuontiin kohdistuviksi kielloiksi tai rajoituksiksi sekä vaikutuksiltaan määrällisiä rajoituksia 
vastaavat toimenpiteet "kaikiksi jäsenvaltioiden kaupallisiksi säännöksiksi, jotka saattavat suorasti tai 
välillisesti ja tosiasiallisesti tai mahdollisesti estää yhteisön sisäistä kauppaa" (Tuomio "Dassonville", 
11.7.1974, asia 8/74, Kok. 1974, s.837). 
Tämän viimeksi mainitun ryhmän sisällä tuomioistuin tekee tietyn eron. Toisaalta se samaistaa 
vaikutuksiltaan vastaaviin toimenpiteisiin perustuvat kaupalliset säännökset perustamissopimuksen 30 
artiklan kanssa yhteensopimattomiin määrällisiin rajoituksiin, koska niissä asetetaan ehtoja, joita 
sovelletaan ainoastaan tuontitavaroihin, tai ne tekevät tuotteiden myynnistä tai käytöstä kansallisiin 
tuotteisiin verrattuna vaikeamman tai kalliimman (erikseen sovellettavat toimenpiteet). Kuten kaikki 
määrälliset rajoitukset, sikäli kuin ne ovat syrjiviä, myös nämä voidaan tuomioistuimen mukaan 
oikeuttaa ainoastaan 36 artiklassa mainittujen syiden perusteella. 
Toisaalta mitä tulee sellaisiin kaupallisiin säännöksiin, joilla on sama vaikutus tuotuihin ja kansallisiin 
tuotteisiin, tuomioistuin on ilmoittanut, että vaikka niitä sovelletaankin erotuksetta kansallisiin ja 
tuotuihin tuotteisiin (erotuksetta sovellettavat toimenpiteet), nämä kansalliset säännökset eivät saa 
synnyttää esteitä toisessa jäsenvaltiossa laillisesti valmistetulle ja/tai myydylle tuotteelle, elleivät ne 
ole välttämättömiä pakottavien vaatimusten täyttämiseksi (joina tuomioistuin pitää 36 artiklassa 
lueteltujen yleiseen etuun perustuvien syiden lisäksi kansanterveyttä, kuluttajansuojaa tai 
ympäristönsuojelua, kauppatoimien vilpittömyyttä ja niin edelleen). (Tuomiot "Cassis de Dijon, 
20.02.1979, asia 120/79, Kok. 1979, s. 649; "Komissio v. Ranska, 23.02.1988, asia 216/84, Kok. 
1984). 
Tässä tapauksessa kansallisten säännösten välisistä eroista johtuvat esteet tavaroiden vapaalle 
liikkuvuudelle voidaan oikeuttaa, sikäli kuin säännöksen ja pakottavan vaatimuksen välillä on suora 
yhteys (syy-yhteys-vaatimus), kuin säännös on tarkoituksenmukainen ja kohtuullinen tarkoitettuun 
vaatimukseen nähden (suhteellisuusvaatimus), kuin alkuperämaassa ei ole vastaavaa lainsäädäntöä ja 
kuin tavoitteen saavuttamiseksi ei ole olemassa vaihtoehtoisia ratkaisuja, jotka aiheuttaisivat 
pienempiä häiriöitä tavaroiden ja palvelujen virrassa (korvaavuiisvaalimus). 
Näin ollen erotuksettakin sovellettavat kansalliset säännökset voivat muodostaa vaikutukseltaan 
vastaavan toimenpiteen, kun sen vaikutukset yhteisön sisäisiin kauppavaihtoihin, vaikkakin 
pakottavan vaatimuksen oikeuttamia, ovat suurempia kuin mitä tavoitteen kannalta on välttämätöntä. 
3^ Ne eivät suosi kansallista tuotantoa ja niissä asetetaan samat rajoitukset kansallisille ja tuoduille 
tuotteille. 
37 
purkulaitteiden valmistajat ja jakelijat), ja suojaamaan kuluttajaa sellaisten laitteiden 
markkinoille saattamiselta, jotka epävirallisuutensa vuoksi eivät takaa, että palvelu 
voidaan vastaanottaa tilanteessa, jossa lähetystoiminnan harjoittaja päättää siirtyä 
toiseen järjestelmään. Tällainen tavoite, jolla pyritään varmistamaan taloudellisten 
suhteiden eteneminen oikeudenmukaisessa ja vilpittömässä hengessä, kuuluu niihin 
yleisen edun mukaisiin syihin, joilla tuomioistuimen mukaan voidaan estää tavaroiden 
vapaata liikkuvuutta. Tuomioistuin onkin useampaan otteeseen tunnustanut 
kuluttajansuojan ja vilpittömät liiketoimet oikeutetuiksi syiksi, joilla voidaan 
perustella31 esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle. 
Toisaalta näillä kielloilla pyritään takaamaan salatuilla signaaleilla välitettyihin 
lähetyksiin sisältyvää henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien haltijoiden ja laitteisiin 
sisältyvää teollisuusomaisuutta ja henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien haltijoiden 
oikeus korvaukseen32. Mutta tavoite, joka perustuu laillista korvausta koskevan 
oikeuden turvaamiseen, oli kyse ohjelmiin tai luvattomiin laitteisiin sisältyvään 
teknologiaan liittyvien oikeuksien haltijoiden oikeuksista, kuuluu yhteisöjen 
tuomioistuimen oikeuskäytännön kannalta niihin oikeuksiin, jotka ovat 
teollisuusomaisuuden ja henkisen omaisuuden erityisenä tavoitteena33. 
Sitä paitsi näissä säännöksissä noudatetaan suhteellisuusvaatimusta. koska niissä 
rajoitutaan kieltämään ilman salauksen suorittaneen elimen ennakkolupaa valmistettujen 
laitteiden markkinointi niiden kansalliseen tai ulkomaiseen alkuperään katsomatta; ne 
eivät siis mene pidemmälle kuin mitä asetetun tavoitteen saavuttaminen edellyttää34. 
Lopuksi niissä noudatetaan myös korvaavuus- ja samanarvoisuusvaatimusta. koska 
tavoitettua suojaa ei voida toteuttaa vaihtoehtoisin ja vähemmän pakottavin 
toimenpitein. 
Päätelmä on. että alkuperävaltiossa ilman salauksen suorittaneen elimen lupaa 
valmistettujen koodauksen purkulaitteiden vapaalle liikkuvuudelle aiheutettu este 
voidaan oikeuttaa kuluttajansuojaan ja liiketoimien vilpittömyyteen SiM 
leollisuusomaisuuteen tm henkiseen omaisuuteen perustuvilla syillä, 
31 Tuomiot "Bequelin", 25.11.1971, asia 22/71, Kok. 1971, s. 970; "Dansk Supermarked", 22.01.1981, 
asia 58/80, Kok. 1981, s. 181. 
-1- Tästä syystä joissakin kansallisissa säännöksissä viitataan tekijänoikeuksia koskeviin 
yksityiskohtaisiin määräyksiin. Niissä eturyhmille (yleensä salauksen suorittaneet elimet) myönnetään 
samat oikeudet kuin suojatun teoksen oikeudenhaltijoille saman teoksen luvatonta kopiointia vastaan. 
Kummassakin tapauksessa joko teoksen tai sellaisen koodauksen purkulaitteen luvaton kopio, jonka 
avulla palvelu voidaan vastaanottaa, riistää oikeudenhaltijalta tai palvelun tarjoajalta tämän laillisen 
korvauksen. 
33 Tuomio "Deutsche C.rammophon", 08.06.1971, asia 78/70, Kok. 1971, s. 502. 
34 Mitä sen sijaan salauksen suorittaneen elimen luvalla alkuperävaltiossa valmistettuihin ja myytyihin 
laitteisiin tulee, kyseessä olevien kieltojen soveltaminen voisi johtaa asetettuun tavoitteeseen nähden 
suhteettomiin taloudellisiin esteisiin, jotka näin ollen olisivat yhteensopimattomia tavaroiden vapaata 
liikkuvuutta koskevien periaatteiden kanssa sellaisina, kuin yhteisöjen tuomioistuin ne on tulkinnut. 
38 
2. Esteet koodauksen purkulaitteiden vapaalle liikkuvuudelle (59 artikla ja sitä 
seuraavat artiklat) 
Kansallisia säännksiä koskeva analyysi on osoittanut, että tietyissä lainsäädännöissä 
kielletään laittomien koodauksen purkulaitteiden valmistukseen ja markkinointiin 
liittyvä toiminta. Tämä pätee säännöksiin, joissa kielletään laittomiin koodauksen 
purkulaitteisiin kohdistuva myynninedistämistoiminta, niiden asennus, huolto ja 
vaihtaminen. 
Nämä toimintamuodot ovat perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklojen mukaan 
palvelujen tarjoamista. Mutta vaikka näitä kieltoja sovelletaankin erotuksetta, niillä on 
kuitenkin rajoittavia vaikutuksia palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen. Näin ollen muihin 
jäsenvaltioihin sijoittautuneiden tarjoajien myynninedistämistoiminta ja/tai 
huoltopalvelut kiellettäisiin. 
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä ajatellen35 nämä rajoittavat vaikutukset 
voidaan oikeuttaa; näillä lainsäädännöillä pyritäänkin yleiseen etuun liittyviin 
tavoitteisiin, kuten kuluttajansuojaan^ ja teollisuusomaisuuteen ja henkiseen 
omaisuuteen"'. Lisäksi nämä rajoittavat vaikutukset eivät ulotu laajemmalle kuin mitä 
on tarpeen asetetun tavoitteen saavuttamiseksi, jolloin niitä voidaan pitää 
suhteellisuusperiaatteen mukaisina38. 
Päätelmä on. että ilman salauksen suorittaneen elimen lupaa alkuperämaassa 
valmistettuihin ja myytyihin koodauksen purkulaitteisiin kohdistuva 
myynninedistämistoiminta, niiden asennus, huolto ja vaihtaminen voidaan oikeuttaa 
Yhteisöjen tuomioistuin on erottanut toisistaan syrjivät rajoitukset ja erotuksetta sovellettavat 
rajoitukset. Ensin mainitut voidaan oikeuttaa 56 artiklassa mainittujen syiden perusteella (yleinen 
järjestys, yleinen turvallisuus ja kansanterveys). Mitä sitävastoin sellaisiin toimenpiteisiin tulee, joista 
seuraa erotuksetta sovellettavia rajoituksia, tuomioistuin on ilmoittanut, että 59 artiklassa ei ainoastaan 
vaadita kaiken palvelun tarjoajaan kohdistuvan ja tämän kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän 
poistamista, vaan myös "kaikkien rajoitusten poistamista, vaikka niitä sovelletaan erotuksetta 
kansallisiin ja muiden jäsenvaltioiden tarjoajiin silloin, kun sillä kielletään tai muutoin häiritään 
toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen tarjoajan toimintaa, kun tämä laillisesti tarjoaa tässä 
jäsenvaltiossa vastaavia palveluja". (Tuomio "Dennemeyer", 25.07.1991, asia 76/90, Kok. 1991). 
Tästä seuraa tuomioistuimen mukaan, että erotuksetta sovellettava kielto voi kuitenkin muodostaa 
rajoituksen palvelujen vapaalle liikkuvuudelle sikäli, kuin se synnyttäisi esteitä, joita ei voida 
oikeuttaa yleiseen etuun liittyvillä pakottavilla syillä, että tätä etua ei ole jo suojattu tarjoajan 
sijoittautumisvaltion säännöissä, ja että samaan tulokseen ei voida päästä vähemmän pakottavin 
säännöin. Yleiseen etuun liittyviin syihin tuomioistuin katsoo kuuluviksi kuluttajansuojan ja 
työntekijöiden suojelun, teollisuusomaisuuden ja kaupallisen omaisuuden ja niin edelleen. 
36 Tuomio "Komissio v. Ranska", 4.12.1986, asia 220/83, Kok. 1986, s. 3663. 
37 Tuomio "Coditel", 18.03.1980, asia 62/79, Kok. 1980, s. 881. 
3^ Ratkaisu olisi todennäköisesti erilainen, jos kyseessä olisi tuotteiden alkuperävaltiossa salauksen 
suorittaneen elimen luvalla valmistetut ja myydyt laitteet. Tällöin nämä rajoitukset synnyttäisivät 
tavoitteisiin nähden jäsenvaltioiden välisissä taloudellisissa suhteissa suhteettomia esteitä, jotka näin 
ollen olisivat yhteensopimattomia perustamissopimuksen palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevien 
periaatteiden kanssa sellaisina kuin tuomioistuin ne on tulkinnut. 
39 
sillä, että kuluttajansuoja ja teollisuusomaisuuden ja henkisen omaisuuden suoja on 
turvattava, 
3. Esteet suojattujen palvelujen vapaalle liikkuvuudelle 
Esteet suojattujen palvelujen vapaalle liikkuvuudelle voivat lisäksi johtua oikeussuojan 
puuttumisesta tietyissä vastaanottajavaltioissa. Kuten komission suorittama kuuleminen 
on vahvistanutkin, tehokas oikeussuoja palvelun laitonta vastaanottamista vastaan on 
lähetystoiminnan harjoittajille tärkeä tekijä niiden päättäessä jakelun aloittamisesta 
tietyssä maassa. Tällaisen oikeussuojan puuttuminen tekee epäilemättä markkinoinnista 
vaikeamman ja epävarmemman. Lähetystoiminnan harjoittajien on selvittävä 
ylimääräisistä kustannuksista, jotka eivät ainoastaan johdu erityisen varman 
järjestelmän käytöstä, vaan myös siitä, kuinka tarpeellista on ottaa käyttöön erityisen 
kalliiksi osoittautuvia koodauksen purkulaitteiden jakelujärjestelmiä (tavallisesti 
vuokraamalla). 
Tällaisella oikeudellisella tyhjiöllä on näin ollen rajoilta via vaikutuksia suojattujen 
palvelujen liikkuvuudelle sisämarkkinoilla, koska niiden jakelu maissa, joissa ei ole 
oikeussuojaa laitonta vastaanottamista vastaan, on vaikeampaa. 
Tämä rajoittava vaikutus ei kuitenkaan ole ristiriidassa yhteisöoikeuden kanssa, koska, 
kuten yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut39, yhteisön yhdenmukaistamisen 
puuttuessa jäsenvaltioilla on perustamissopimuksen periaatteiden mukaisesti vapaus 
omalla alueellaan säännellä taloudellista toimintaa. Ne voivat näin ollen 
suhteellisuusperiaatetta noudattaen yleisen edun perusteella päättää kieltää tietynlaisen 
toiminnan tai olla kieltämättä sitä. 
Päätelmä on. että yhteisön yhdenmukaistamisen puuttuessa sääntely tyhjiön rajoittava 
vaikutus voidaan oikeuttaa taloudelliseen toimintaan liittyvillä sääntelypoliittisiUa 
näkökohdilla, jotka ovat jäsenvaltion arvioitavissa. 
4. Kilpailun vääristymät 
Kansallisten säännösten väliset erot ja näiden säännösten puuttuminen tietyissä 
jäsenvaltioissa voivat lisäksi johtaa kilpailun vääristymiin sisämarkkinoilla. Toimijalla, 
joka harjoittaa koodauksen purkulaitteiden jakelua valtiossa, jossa on vahva 
oikeussuoja, on kilpailuetuja (jotka heijastuvat esimerkiksi sen mahdollisuuksiin ostaa 
ohjelmia) verrattuna toimijaan, jonka on toteutettava palvelunsa jakelu valtiossa, jossa 
hän ei voi turvautua tehokkaaseen oikeussuojaan, koska viimeksi mainitun on 
selviydyttävä ylimääräisistä kustannuksista, jotka johtuvat esimerkiksi erityisen varman 
jakelujärjestelmän valitsemisesta. 
39 Tuomio "Kuninkaan hovihankkija/Debauve", 18.03.1980, asia 52/79, Kok. 1980 s. 833. 
40 
Näillä kilpailuolosuhteiden välisillä eroilla eri jäsenvaltioissa voi olla kielteisiä 
seurauksia suojattujen palvelujen kehitykselle sisämarkkinoilla, sikäli kuin toimijat 
eivät joudu noudattamaan samoja markkinaolosuhteita Euroopan unionin sisällä. 
Päätelmä on. että säännösten väliset erot voivat johtaa kilpailun vääristymiin. jotka 
voivat vaikeuttaa kehitystä suojattujen palvelujen markkinoilla. 
Kysymys 2: Komissio haluaisi tietää, mitä mieltä eturyhmät ovat muiden kuin 
edellä mainittujen rajoitusten ja rajoittavien vaikutusten olemassaolosta. 
41 
LUKU 5: MAHDOLLISET TOIMINTAMUODOT 
Edellä oleva analyysi osoitti, että nykyisin on yhä tiettyjä esteitä sisämarkkinoiden 
toiminnalle. Tietyt näistä esteistä voivat osoittautua yhteensopimattomiksi 
yhteisöoikeuden kanssa ja ne on näin ollen poistettava. Tämä pätee esteisiin, jotka 
johtuvat sellaisten kansallisten säännösten soveltamisesta, joissa suojattujen palvelujen 
oikeussuojan osalta eri palvelujen välillä tehdään ero, joka perustuu joko palvelun 
luonteeseen (taajuusvälitteiset tai satelliitin välityksellä lähetettävät palvelut) tai sen 
alkuperään. 
Jotkut esteet voidaan kuitenkin oikeuttaa yleiseen etuun liittyvillä syillä, kuten 
kuluttajansuojalla. teollisuusomaisuudella ja henkisellä omaisuudella sekä 
suhteellisuusperiaatteen perusteella. Tämä pätee ensinnäkin sellaisiin esteisiin 
koodauksen purkulaitteiden ja näihin laitteisiin liittyvien palvelujen vapaalle 
liikkuvuudelle, jotka ovat seurausta niiden kansallisten säännösten välisistä eroista, 
jotka liittyvät koodauksen purkulaitteiden valmistukseen ja markkinointiin. 
Lisäksi kuuleminen osoitti, että taloudellisesta näkökulmasta nykyinen 
sääntelyratkaisujen pirstoutuneisuus siihen liittyvine taloudellisine lisäkustannuksineen 
ja oikeudellisine epävarmuuksineen nähdään ammatillisissa piireissä suurena esteenä 
suojattujen palvelujen kehitykselle. Tehokas oikeussuoja laitonta vastaanottamista 
vastaan vaikuttaakin ratkaisevasti sijoittajan päätökseen, kun häntä yritetään taivuttaa 
kehittämään suojattua palvelua ja saattamaan se muiden valtioiden markkinoille. 
Näin ollen viimeksi mainittujen esteiden osalta toimi, jolla pyritään asettamaan 
yhtäläinen suoja kaikissa jäsenvaltioissa, voi osoittautua tarpeelliseksi tunnistettujen 
esteiden poistamiseksi ja Euroopan audiovisuaalisen alan sääntelykehyksen 
täydentämiseksi, joka on luotu rajat ylittävää televisiotoimintaa koskevan direktiivin 
(89/552/ETY) sekä kaapeli- ja satelliittitoimintaa koskevan direktiivin (93/83/ETY) 
avulla, 
Tässä suhteessa olisi korostettava, että siinä määrin kuin tavoitteena on 
sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan esteiden poistaminen, jotka ovat aiheutuneet 
kansallisen lainsäädännön eroista suojattujen palveluiden oikeudellisen suojan osalta, 
tällaista tavoitetta ei voida saavuttaa tehokkaalla tavalla kuin yhteisön 
yhdenmukaistamisen kautta. Vaikuttaa itse asiassa melko epätodennäköiseltä, että 
jäsenvaltiot lähentäisivät oma-aloitteisesti kansallisia suojattujen palvelujen 
oikeudellista suojaa koskevia säännöksiään. Vaikka näin tapahtuisikin, institutionaalisen 
kehyksen puuttuminen yhteisön oikeusjärjestyksessä tekisi siitä melko tehotonta, eikä 
takaisi teollisuudelle välttämätöntä oikeudellista suojaa suojattujen palvelujen 
kehittämistä varten. 
Komissio toivoisi kuitenkin ennen säädösaloitteen tekemistä saavansa tietoonsa 
asianomaisten osapuolten näkemyksen jäljempänä kuvailluista vaihtoehdoista. 
42 
1. Toimen tavoite 
Toimenpiteen yleistavoite olisi antaa viestimiin liittyville toimialoille mahdollisuus 
saada täysi hyöty sisämarkkinoiden avaamista mahdollisuuksista, olivat nämä tahot 
suojattujen palvelujen tarjoajia, ohjelmien toimittajia tai laitevalmistajia. Erityisesti 
tietoyhteiskuntaa silmälläpitäen on olemassa vaara, ettei näihin mahdollisuuksiin tartuta 
niiden koko laajuudessa, ellei näille yrityksille suoda riittävää oikeussuojaa. 
Selkeä sääntelykehys, jonka ansiosta koko yhteisössä voidaan aikaansaada oikeussuoja 
palvelun laitonta vastaanottamista vastaan ja siten varmistaa tavaroiden ja palvelujen 
vapaa liikkuvuus, on välttämätön edellytys uusien palvelujen kehitykselle. 
Ottaen huomioon laittoman vastaanottamisen ongelman maailmanlaajuisen luonteen 
tehtävät olisi aloitettava kansainvälisellä tasolla, erityisesti kahdenvälisten sopimusten 
ja Maailman kauppajärjestön toiminnan tasolla, jotta voitaisiin aikaansaada 
kansainvälisellä tasolla tehokkaita sääntöjä. Itse asiassa säännökset, jotka takaisivat 
sääntelykehyksen sisämarkkinoilla olisivat epätäydellisiä, jos niihin ei liittyisi 
ulkopuolista osuutta, joka ratkaisisi ongelman kansainvälisellä tasolla, ja varmistaisi 
suojan kolmansista maista lähtöisin olevan tuonnin suhteen. 
2. Yhteensopivuus muiden yhteisön politiikkojen kanssa 
Säädösaloite suojattujen palvelujen oikeussuojan turvaamiseksi olisi lisäksi 
yhteensopiva muiden yhteisön tavoitteiden ja politiikkojen kanssa. 
- SääntelytehyiL-J.oka Miiwmii^Maakaa vassa Jmyam.Jm'äiL^j2iEeHsJsuitj<in, 
edistäisi Euroopan suojattujen palvelujen ja koodauksen purkulaitteiden 
teollisuuden kehitystä. Tehokkaan oikeussuojan puuttuessa laiton 
vastaanottaminen ja siitä johtuva tulojen menetys vaarantavat suojattujen 
palvelujen tarjoajien taloudellisen tasapainon ja vaikeuttavat palvelujen 
kehitystä. Vastaavia seurauksia koituisi myös koodauksen purkulaitteiden 
valmistajille, jotka oikeussuojan puuttuessa eivät ryhtyisi toimintaan, jossa ei 
ole takuita vilpillisiä toimia vastaan. 
- Sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan tähtäävät sääntelytoimet 
osoittautuisivat yhteensopiviksi unionin audiovisuaalisen politiikan ja 
kulttuuripolitiikan tavoitteiden kanssa. Tällaisten toimien avulla voitaisiin 
varmistaa, että kanavien levittämien ohjelmien sisältämää henkistä omaisuutta 
koskevia oikeuksia hyödynnetään paremmin; tämä johtaa kasvavaan määrään 
hyödyntämiskeinoja audiovisuaalisen alan tuotannolle. Uudet suojautut 
palvelut ovatkin suuri haaste taiteellisen luovuuden kehitykselle ja 
liikkuvuudelle sekä unionin kulttuurisen ja kielellisen moninaisuuden 
vaalimiselle; oikeuksien haltijat suhtautuvat vastahakoisesti oikeuksiensa 
luovuttamiseen, ellei suojattuja palveluja ole suojattu laittomalta 
vastaanottamiselta. Tällöin suojatut palvelut, jotka ovat vailla ohjelmia, eivät 
voi kehittyä eivätkä audiovisuaaliset teokset voi hyötyä tehokkaasta 
levity s välineestä. 
43 
Sääntelytoimi, jonka tavoitteena on sisämarkkinoiden toiminnan 
varmistaminen, osoittautuisi yhteensopivaksi kuluttajansuojan turvaamiseen 
perustuvan tavoitteen kanssa. Varman sääntelykehyksen puuttuessa kuluttajat 
voivat koodauksen purkulaitteen ostohetkellä olla harhaanjohdettuja laitteen 
alkuperän suhteen ja uskoa, että he ovat ostamassa luvallista laitetta, kun 
kyse tosiasiassa on laittomasta dekooderista. Jos toimija tässä tapauksessa 
turvallisuussyistä muuttaa salausjärjestelmää, kuluttajalla ei ole enää mitään 
hyötyä laitteesta ja hänen on omalla kustannuksellaan hankittava toinen 
purkulaite. Toisaalta laittomat valmistajat eivät aina myönnä takuuta 
luvattomille laitteille; toimintahäiriön sattuessa kuluttajan on itse vastattava 
korjauskuluista. Kummassakin tapauksessa kuluttajan kannalta kielteiset 
seuraukset, jotka johtuvat luvattomien koodauksen purkulaitteiden 
saattamisesta markkinoille, ovat selvät. Lisäksi palvelujen tarjoajille 
koituvilla menetyksillä on heidän taloudellisen tasapainonsa kannalta 
kielteisiä seurauksia; näin ollen suojattujen palvelujen kehitys voi viivästyä 
johtuen suojan puutteesta, ja tämä tilanne on kuluttajan kannalta menetys, 
sillä hän ei enää voi hyötyä palvelusta. 
3. Oikeudellisen välineen ja perustan valinta 
Ottaen huomioon laaditun analyysin se päätös, jonka komissio tulisi tekemään 
kuultuaan asianomaisia osapuolia voisi olla jomman kumman jäljempänä esitetyn 
vaihtoehdon mukainen. 
Komissio voisi tehdä ehdotuksen direktiiviksi kansallisen lainsäädännön 
yhdenmukaistamisesta (vaihtoehto 1). Huomioon ottaen suhteellisuus- ja 
toissijaisuusperiaatteen tämän vaihtoehdon osalta direktiiviehdotuksessa voitaisiin 
säätää yhdenmukaisuuden vähimmäisvaatimuksista, mikä antaisi jäsenvaltioille 
vapauden säätää yksityiskohtaisemmista periaatteista ja taakaisi kuitenkin samanlaisen 
suojan vähimmäistason unionissa. Tämän vaihtoehdon etuna olisi se, että 
asianomaisille osapuolille taattaisiin oikeusturva ja samanaikaisesti jäsenvaltioille jäisi 
tietty joustonvara tämän suojan kattavuuden suhteen. 
Vaihtoehtoisesti komissio voisi tehdä ehdotuksen neuvoston asetukseksi (vaihtoehto 2). 
Tällä vaihtoehdolla olisi samat tavoitteet kuin edellisellä vaihtoehdolla, ja sen etuna 
olisi se, että se toteuttaisi tehokkaamman yhdenmukaistamisen, koska sitä sovelletaan 
sellaisenaan jäsenvaltioissa, eikä edellytä mukauttamista kansalliseen lainsäädäntöön. 
Valitun vaihtoehdon lisäksi voitaisiin tehdä muutosehdotus yhteisön oikeuden olemassa 
oleviin säännöksiin kolmansista maista peräisin olevien väärennettyjen tavaroiden 
vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen alalla40, jotta näitä toimenpiteitä voitaisiin 
soveltaa myös koodausten purkulaitteisiin. On kuitenkin huomattava, että yksi ainoa 
40 Neuvoston asetus (KY) N:o 3295/94 (KYVL N:o L 341, 30.12.1994) väärennettyjen ja laittomasti 
valmistettujen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen, viennin, jälleenviennin ja 
suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämiseksi tarkoitetuista toimenpiteistä 
44 
toimenpide ei riitä varmistamaan tehokasta oikeudellista suojaa unionin alueella. Itse 
asiassa väärentämistä koskevan asetuksen säännöksiä sovelletaan toiminnan harjoittajien 
ja asiaomaisten yritysten toimesta vapaaehtoisesti ainoastaan kolmansien maiden 
tavaroihin, silloin kun ne tuodaan unionin alueelle. Jäsenvaltioiden välisen kaupan 
osalta sovelletaan kansallisia ja yhteisön säännöksiä. Laittomien koodauksen 
purkulaitteiden valmistamisen ja markkinoinnin alueella kansallisten lainsäädäntöjen 
lähestymistavat eivät tällä hetkellä ole yhdenmukaisia, mikä aiheuttaa mahdollisten 
ratkaisuvaihtoehtojen eroja ja tietyissä tapauksissa suojan puuttumisen. Tästä syystä 
säännösten, joiden tarkoituksena on kolmansista maista lähtöisin olevan tuonnin 
valvonta, olisi välttämättä oltava samansuuntaisia sen säädösehdotuksen kanssa, joka 
takaa suojan laitonta vastaanottamista vastaan unionin alueella. 
Asianmukaisen oikeudellisen perustan muodostaisivat 57 artiklan 2 kohta, 66 artikla ja 
100 a artikla ottaen huomioon sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan turvaamisen 
ja palveluiden ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden sallimisen41. 
4. Soveltamisala 
Suunniteltu yhteensovittaminen koskisi kansallisia olemassa olevia säännöksiä 
suojattujen palvelujen oikeussuojan alueella. Silloin kun näitä säännöksiä on olemassa, 
ne voivat liittyä tekijänoikeuksiin, yleisradiointioikeuksiin, siviilioikeuteen tai hallinto-
oikeuteen. Tästä seuraa, ettei näiden säännösten asemalla kansallisessa oikeudessa ole 
merkitystä; tärkeää on niiden tavoite, toisin sanoen suojattujen palvelujen suojaaminen 
laitonta vastaanottamista vastaan. 
Tällainen yhteensovittaminen voi kattaa kaikki suojautui palvelut, joissa salausta 
käytetään varmistamaan korvauksen maksaminen. rajoittumatta 
yleisradiointipalveluihin. Tähän ryhmään kuuluvat siten perinteiset suojautui 
yleisradiointipalvelut (kaapeleitse välitetyt, taajuus välitteiset tai satelliitin välityksellä 
lähetetyt), uudet yleisradiointipalvelut (digitaalinen televisio, pay-per-view, 
tilausvideon esiaste) sekä tietoyhteiskunnan palvelut, toisin sanoen sähköiset 
etäpalvelut, jotka toimitetaan palvelun vastaanottajan yksittäisestä tilauksesta 
(tilausvideo, pelien toimitus tilauksen perusteella, vuorovaikutteiset etäostokset). 
Sikäli kuin palvelu salataan vastaanottamisen rajoittamiseksi, sen suojaan kohdistetaan 
samat vaatimukset palvelun luonteesta riippumatta (yleisradiointipalvelut, yksittäiseen 
tilaukseen perustuvat palvelut ja niin edelleen). Jos suoja sitävastoin rajoitetaan 
pelkkiin yleisradiointipalveluihin, sillä ei voida kattaa uusia salauksen 
käyttötarkoituksia, kuten tietojen toimittamista tilauksesta tai ilman kuvia (esimerkiksi 
satelliitin välityksellä suoraan kotiin toimitettava lehti) eikä videopelin toimittamista 
suoraan kotiin satelliitin välityksellä tai kaapeleitse. 
Näin ollen kaikkien suojattujen palvelujen, joita varten tarkoitettuja koodauksen 
purkulaitteita on yleisön saatavissa, olisi voitava hyötyä samasta suojasta. Yleisradio-
Väärentämistä koskevan asetuksen mahdollisten muutosten osalta oikeudellinen peruste pysyisi 
samana, toisin sanoen 113 artikla. 
45 
ja tietotekniikkapalvelujen lähentymistä silmälläpitäen salattujen palvelujen määritelmän 
olisi katettava kaikki televisioruudun tai tietokoneen näyttöpäätteen välityksellä 
vastaanotettavat palvelut, toisin sanoen ääntä sisältävät yleisradio- tai televisiopalvelut 
sekä muut tietoyhteiskunnan vuorovaikutteiset palvelut sellaisina kuin ne on määritelty 
sääntelyn avoimuutta sisämarkkinoilla käsittelevässä direktiiviehdotuksessa, nimittäin 
sähköiset etäpalvelut, jotka toimitetaan palvelun vastaanottajan tilauksesta. 
Sitävastoin niitä palveluja, joissa salausta käytetään muista syistä kuin varmistamaan 
korvauksen maksaminen, ei olisi katettava. Tämä koskee palveluja, jotka on suojattu 
välitetyn viestin koskemattomuuden ja luottamuksellisuuden varmistamiseksi, nimittäin 
rahoitus- tai televiestintäpalvelut. Syy niiden pois jättämiseen on, että viimeksi 
mainittujen osalta signaalin sieppaamiseen liittyvät yleiset edut, toisin sanoen viestin 
koskemattomuus ja luottamuksellisuus, ovat merkittävästi erilaisia kuin korvausta 
vastaan tarjotun palvelun arvon suojaaminen, jolloin suoja on yleisen edun mukainen 
tavoite, jota laiton vastaanottaminen uhkaa. Tämä ero on kansallisella ja 
kansainvälisellä tasolla johtanut sääntely ratkaisuihin, joiden välillä on suuria eroja 
etenkin toimien ja seuraamusten tason osalta ja joiden takia näiden kahden 
yhtäaikainen käsittely ei ole oikeutettua. 
Suojan kolmansista maista olevia tavaroita vastaan olisi puolestaan katettava kaikki 
kolmansista valtioista tuodut koodauksen purkulaitteet, joiden avulla suojattu palvelu 
voidaan vastaanottaa ilman salauksen suorittaneen elimen lupaa. 
5. Yleinen rakenne 
Ehdotetuissa säännöksissä voitaisiin suhteellisuusperiaate huomioon ottaen kieltää 
seuraavat toimintamuodot: 
• Sellaisten koodauksen purkulaitteiden valmistus, joiden tarkoituksena on 
mahdollistaa suojattujen palvelujen käyttö ilman salauksen suorittaneen elimen 
lupaa; 
• Sellaisten koodauksen purkulaitteiden myynti, joiden tarkoituksena on 
mahdollistaa suojattujen palvelujen käyttö ilman salauksen suorittaneen elimen 
lupaa; 
• Sellaisten koodauksen purkulaitteiden hallussapito kaupalliseen tarkoitukseen, 
joiden tarkoituksena on mahdollistaa suojattujen palvelujen käyttö ilman salauksen 
suorittaneen elimen lupaa; 
• Sellaisten koodauksen purkulaitteiden hallussapito yksityiseen tarkoitukseen, 
joiden tarkoituksena on mahdollistaa suojattujen palvelujen käyttö ilman salauksen 
suorittaneen elimen lupaa; 
• Sellaisten koodauksen purkulaitteiden asennus, huolto ja vaihtaminen, joiden 
tarkoituksena on mahdollistaa suojattujen palvelujen käyttö ilman salauksen 
suorittaneen elimen lupaa; 
46 
• Sellaisiin koodauksen purkulaitteisiin kohdistuva aiyymmicdistiimisloitiiinta, 
joiden tarkoituksena on mahdollistaa suojattujen palvelujen kiiyttö ilman salauksen 
suorittaneen elimen lupaa; 
• Suojattujen lähetysten koodauksen purkaminen ilman salauksen suorittaneen 
elimen lupaa. 
Ehdotetussa toimenpiteessä olisi lisäksi säädettävä, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön 
tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia seuraamuksia, joita sovelletaan säännösten 
rikkomisiin. Kuten komissio on ilmoittanut seuraamusten merkitystä yhteisön 
lainsäädännön täytäntöönpanoa käsittelevässä tiedonannossaan42, jäsenvaltiot säilyttävät 
tässä suhteessa vapautensa. Toimenpide voisi kuitenkin edellyttää 
ilmoittamismenettelyä komissiolle jäsenvaltioiden tässä tarkoituksessa 
täytäntöönpanemista säännöksistä. 
Siinä olisi lisäksi säädettävä kaikkien eturyhmien mahdollisuuksista hakea 
vahingonkorvausta. 
Mitä tulee kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden vapaaseen liikkeeseen 
luovutukseen liittyvään suojaan, ehdotetussa toimenpiteessä olisi säädettävä sellaisten 
koodauksen purkulaitteiden tuontikiellosta, joiden tarkoituksena on mahdollistaa 
suojattujen palvelujen käyttö ilman salauksen suorittaneen elimen lapaa. 
Kysymys 3: Komissio haluaisi tietää, mitä mieltä eturyhmät ovat 
yhdenmukaistamisen tarpeesta yhteisön tasolla. 
Kysymys 4: Komissio haluaisi tietää, mitä mieltä eturyhmät ovat mahdollisen 
yhdenmukaistamisvälineen muodosta sellaisena kuin sitä on hahmoteltu tässä 
vihreässä kirjassa. 
Kysymys 5: Komissio haluaisi tietää, mitä mieltä eturyhmät ovat mahdollisen 
yhdenmukaistamisvälineen sisällöstä sellaisena kuin sitä on hahmoteltu edellä, 
etenkin seuraavilla osa-alueilla: 
i. soveltamisala : 
a: olisiko rajoituttava yleisradiointipalveluihin vai luotava kaikkiin suojattuihin 
palveluihin ulottuva järjestelmä korvauksen maksaminen varmistamiseksi; 
b: jos valittaisiin laajempi vaihtoehto, olisiko esitetty peruste sopiva vai olisiko 
valitava toinen peruste soveltamisalan määrittämiseksi ? 
Jos valittaisiin muita perusteita, oletteko ntä mieltä, että 
yhdenmukaistamisvälineen olisi suojattava kaikkien palvelujen laittomalta 
vastaanottamiselta, oli kyseessä sitten suojattu palvelu tai vaapasti käytettävissä 
4- Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille seuraamusten merkityksestä yhteisön 
lainsäädännön täytäntöönpanossa sisämarkkinoiden alalla, KOM (95) 162 lopullinen, 03.05.1995 
47 
oleva palvelu, johon liittyy käyttöä rajoittavia menetelmiä, kuten salasanan 
käyttö? 
ii. mahdollisuus sisällyttää siihen yksityishenkilöiden hallussapito koskien 
luvattomia koodauksen purkulaitteita; 
iii. vahingonkorvauksen hakeminen. 
48 
LUETTELO KYSYMYKSISTÄ 
Kysymys 1: Komissio toivoo saavansa käyttöönsä kaikki lisätiedot, joiden avulla 
kansallisia säännöksiä koskevaa analyysiä voidaan tarkentaa. 
Kysymys 2: Komissio haluaisi tietää, mitä mieltä eturyhmät ovat muiden kuin 
edellä mainittujen rajoitusten ja rajoittavien vaikutusten olemassaolosta. 
Kysymys 3: Komissio haluaisi tietää, mitä mieltä eturyhmät ovat 
yhdenmukaistamisen tarpeesta yhteisön tasolla. 
Kysymys 4: Komissio haluaisi tietää, mitä mieltä eturyhmät ovat mahdollisen 
yhdenmukaistamisvälineen muodosta sellaisena kuin sitä on hahmoteltu tässä 
vihreässä kirjassa. 
Kysymys 5: Komissio haluaisi tietää, mitä mieltä eturyhmät ovat mahdollisen 
yhdenmukaistamisvälineen sisällöstä sellaisena kuin sitä on hahmoteltu edellä, 
etenkin seuraavilla osa-alueilla: 
i. soveltamisala : 
a: olisiko rajoituttava yleisradiointipalveluihin vai luotava kaikkiin suojattuihin 
palveluihin ulottuva järjestelmä korvauksen maksamisen varmistamiseksi; 
b: jos valittaisiin laajempi vaihtoehto, olisiko esitetty peruste sopiva vai olisiko 
valitava toinen peruste soveltamisalan määrittämiseksi ? 
Jos valittaisiin muita perusteita, oletteko sitä mieltä, että 
yhdenmukaistamisvälineen olisi suojattava kaikkien palvelujen laittomalta 
vastaanottamiselta, oli kyseessä sitten suojattu palvelu tai vaapasti käytettävissä 
oleva palvelu, johon liittyy käyttöä rajoittavia menetelmiä, kuten salasanan 
käyttö? 
ii. mahdollisuus sisällyttää siihen yksityishenkilöiden hallussapito koskien 
luvattomia koodauksen purkulaitteita; 
iii. vahingonkorvauksen hakeminen. 
49 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 76 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 10 
Luettelonumero : CB-CO-96-102-FI-C 
ISBN 92-78-01340-4 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg