* it 
* -A-
A A A EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 05.05.1995 
KOM(95) 40 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE 
KALATALOUDEN BIOLOGISIA VAIKUTUKSIA 
KOSKEVA ARVIOINTI 

1. Taustaa 
Euroopan unionin kalastusministerien neuvoston kokouksessa joulukuussa 1993 annettiin 
seuraava julistus: 
"Komissio ja neuvosto vahvistavat, että on tarpeen varmistaa meren 
kalavarojen järkevä ja vastuullinen hyväksikäyttö pitkällä aikavälillä 
ottaen huomioon yleensä kalastuksen ja erityisesti teollisen kalastuksen 
vaikutukset meren ekosysteemiin sekä kehittää tulevaisuuden työn tavoittei­
ta ja tärkeimpiä kohteita yhteisessä kalastuspolitiikassa. 
Tähän liittyen komissio perustaa meriekologien ja kalastusbiologien 
muodostaman työryhmän, jonka tarkoituksena on määritellä keinoja 
kalatalouden hallinnon perustana käytettyjen tietojen laadun ja laajuuden 
parantamiseen, mukaan lukien tiedot sivusaaliista ja poisheitetyistä 
määristä sekä kuvaukset eri pyydysten vaikutuksesta kalanpoikasiin, muihin 
kuin kaupallisiin kalalajeihin, merenpohjan biotooppeihin, merilintuihin 
ja pieniin valaansukuisiin eläimiin, ja laatia luettelo tärkeimmistä 
kysymyksistä " 
Tämän julistuksen jälkeen komissio perusti työryhmän, joka kokoontui Tanskan kalatalouden-
ja merentutkimuslaitoksessa, Charlottenlundissa Tanskassa 6-10 päivänä toukokuuta 1994. 
Työryhmälle annettiin seuraava toimeksianto: 
1. Niiden tietokantojen määritteleminen, joita tarvitaan kvantitatiiviseen 
arviointiin kalatalouden vaikutuksista kaikkiin asianomaisiin biotooppeihin sekä 
arviointiin kaikkien asianomaisten biotooppien vaikutuksesta kalatalouteen. 
2. Tarvittavien tietokantojen nykytilan esittäminen ja erityisesti niiden alueiden 
ilmoittaminen, joita koskevaa tietoa ei ole saatavilla tai joilla olemassa olevaa 
tietoa on lisättävä. 
3. Tutkimuksen tärkeimpien osa-alueiden määritteleminen. 
4. Tiedottaminen kokousten kulusta komissiolle. 
Työryhmän toimintakertomus on jaettu komission henkilöstön valmisteluasiakirjana, jonka 
otsikkona on: 
"Kertomus kalatalouden biologisen vaikutuksen arviointiin tarvittavia tietokantoja koskevasta 
kokouksesta - Charlottenlund, Tanska, 6 - 10 päivänä toukokuuta 1994" SEC(94)1453, 
Bryssel 7.9.1994. 
Tässä asiakirjassa on esitetty yhteenveto tieteellisen kertomuksen sisällöstä ja mahdolliset 
tulevaisuuden kehitykset. 
2. Yhteenveto tieteellisestä kertomuksesta 
2.1. Keskustelujen aiheet 
Työryhmä totesi, että kalatalouden ekologinen vaikutus meren ekosysteemiin on suurin 
pyynnin kohteena olevien lajien kohdalla. Keinot näiden vaikutusten mittaamiseksi tunnetaan 
kuitenkin jo hyvin, jä useat kansainväliset järjestöt (esim. ICES) toteuttavat parhaillaan 
menetelmiä vaikutusten mittaamiseksi tavanomaisissa kalakantojen tilaa koskevissa arvioin­
neissaan. Työryhmä keskittyi sen vuoksi kalatalouden vaikutuksiin muihin biotooppeihin kuin 
pyynnin kohteena oleviin lajeihin sekä näiden vaikutuksiin kalatalouteen. 
Keskustelu rajoitettiin julkisessa keskustelussa mainittuihin biotooppeihin, toisin sanoen 
kaloihin, lintuihin, nisäkkäisiin ja pohjaeliöstöön (meren pohjassa elävät organismit). 
Mahdollisia vaikutuksia meriviljelyn tai kalakantojen parannusohjelmiin ei tarkasteltu. 
2.2. Kalatalouden vaikutukset ekosysteemiin 
Työryhmä tutki vuorovaikutusta kalatalouden ja seuraavien neljän organismiryhmän välillä: 
Kalat 
Linnut 
Nisäkkäät 
Pohjaeliöstö 
Työryhmä esitti tapauksia, joissa kalatalous, kalatalouden vaikutukset ruuan saantiin sekä 
muutokset elinympäristössä olivat suoraan aiheuttaneet organismien poissiirtymisen. Ryhmä 
mainitsi myös useita muita kalatalouden ja eri biotooppien välisiä suhteita. 
2.2.1. Kalatalouden aiheuttama organismien poissiirtvminen 
Kalatalous aiheuttaa suoraan esimerkiksi monien kala-, ja simpukkalajien siirtymisen pois 
elinalueiltaan. Tällä hetkellä monia lajeja siirtyy pois liikaa, mikä johtaa pienempiin saaliisiin 
kuin muutoin voitaisiin saada tai jopa kantojen vähenemiseen tasolle, jolla niiden täydentymi­
nen itsestään lisääntymisen kautta on vaarassa. Lisäksi vuosia kestänyt tietyn kokoluokan 
kalojen muutto voi vaikuttaa kalakantojen geneettiseen koostumukseen. 
Kalastuksen seurauksena myös lintuja, nisäkkäitä ja pohjaeliöstöä siirtyy pois omilta 
elinalueiltaan. Lintuja, nisäkkäitä ja pohjaeliöstöä joutuu usein vahingossa pyydyksiin ja 
kuolee, ja pohjaeliöstöä murskautuu siirrettäessä pyydyksiä merenpohjassa. Linnut ja 
nisäkkäät sokeutuvat usein poisheitettyihin pyydyksiin. 
22.2. Vaikutukset ravinnon saatavuuteen 
Kalojen poistumisella kannasta voidaan olettaa olevan monimutkaisia vaikutuksia niitä syöviin 
petokaloihin sekä niiden kilpailijoihin ja saaliiseen. Monet viimeksi mainituista ovat nekin 
kalatalouden hyväksikäyttämiä kalalajeja. Joissakin tapauksissa myös muut kuin kalalajit 
voivat kärsiä. Seurausten luonne ja laajuus on riippuvainen kunkin vuorovaikutustekijän 
asemasta ravintoketjussa ja "säännöistä", jotka määräävät sen, millaiset vuorovaikutussuhteet 
näillä on keskenään ja toisaalta kalatalouden kanssa. 
Näiden lajien välisten vuorovaikutusten seuraukset ilmenevät monin eri tavoin. Kalastus voi 
vaikuttaa lintujen ja nisäkkäiden pesimisyhdyskuntiin kilpailemalla lajeista, joista nämä ovat 
riippuvaisia. Muutokset tiettyjen saalislajien saatavuudessa voivat saada petokalalajin 
saalistamaan uutta lajia ja nostaa siten viimemainitun kuolleisuutta. 
Kalastus voi myös tuottaa lisäravintoa tietyille organismeille. Kaupallisten kalastustoimien 
aikana poisheitetyt kalat ja perkausjätteet ovat haaskalinnuille ravintoa, jota muutoin ei olisi 
saatavilla. Monet kalalajit voivat myös käyttää ravinnokseen poisheitettyjä kaloja ja 
perkausjätteitä. Simpukoiden pyynnistä rannalla linnut voivat saada lisäravintoa. Jotkut 
pohjaeläimet, kuten meritähti ja erakkorapu, ovat suhteellisen vastustuskykyisiä troolien ym. 
aiheuttamalle vahingolle ja käyttävät hyväkseen muita organismeja, jotka ovat joutuneet 
pyydysten tielle tai ovat vahingoittuneet tai kuolleet niiden takia. 
22.3. Muutokset elinympäristössä 
Eräät pohjaeliöstötyypit, sekä eläimet että kasvit, tarjoavat paikkoja erityyppisten organismien 
munien, toukkien ja poikasten kehittymiselle, ja tällaisen pohjaeliöstön tuhoutumisella voi olla 
ekologisesti haitallisia vaikutuksia. Eräät pohjaorganismit muodostavat yhteiskuntia, jotka 
vakaannuttavat kasvupohjaansa, ja näiden yhteiskuntien tuhoaminen voi johtaa alla olevien 
maakerrosten eroosioon. 
Vesiliikenne voi vahingoittaa tai aiheuttaa kuolemia merinisäkkäille. Hylje-emon ja 
hylkeenpoikasen välinen side voi katketa kalastuksen ja muiden meritoimintojen aiheuttaman 
häiriön vuoksi. Merinisäkkäihin voivat vaikuttaa myös eri melunlähteet, kuten kaikuluotainten 
käyttö. 
22.4. Muut keskinäiset suhteet 
Eräillä eläintyypeillä on todettu olevan haitallisia vaikutuksia kalatalouteen. Hylkeet syövät 
kaloja, jotka ovat tarttuneet liikkumattomiin pyydyksiin. Kaloja syövien merinisäkkäiden ja 
lintujen suuria populaatioita voidaan pitää kalastuksen tärkeimpinä kilpailijoina. Hylkeet 
toimivat isäntäeläiminä lisääntymisvaiheen aikana vähintään kahdelle loiselle, jotka voivat 
tarttua ihmisiin. Loiseliöiden esilisääntymisvaiheita on havaittu useissa kalalajeissa. Kasvaneet 
nisäkäspopulaatiot johtavat kalojen lisääntyneisiin tartuntoihin, jonka seurauksena ihmisten 
tartuntojen todennäköisyys lisääntyy. 
2.2.5. Työryhmän suositukset 
Ryhmä antoi 23 suositusta, jotka on lueteltu tämän kertomuksen liitteessä. 
- 3 
2.3. Ongelmia 
23.1. Sopivan tiedon olemassaolo 
Kalatalouden tutkijat keräävät usein rutiininomaisesti tiedot, joiden avulla voidaan arvioida 
kalastuksen takia siirtyneiden kalalajien määrää, ja nämä tiedot muodostavat perustan 
kalakantojen vuotuisille arvioinneille. On kuitenkin tutkittu ainoastaan kaupallisesti tärkeimpiä 
lajeja/kantoja eikä useista kalakannoista ole saatavilla lainkaan tietoa tai tietoa on saatavilla 
vain vähän. Lisäksi viime vuosina kalakantojen rutiiniarviointeihin tarkoitetun tiedon keräämi­
seen käytettävien varojen väheneminen on johtanut tietämyksen huomattavaan 
heikentymiseen. 
Usein muiden biotooppien siirtymismäärää koskeviin arviointeihin tarvittavia tietoja ei ole 
saatavilla,, ne ovat epätäydelliset tai niitä on kerätty ainoastaan erityisten tieteellisten 
hankkeiden yhteydessä. 
2.3.2. Tiedon laajuus ia soveltuvuus 
Tällä hetkellä käytettävissä olevat tiedot ovat usein laajat ja soveltuvat hyvin niiden 
alkuperäiseen tarkoitukseen. Näitä tietoja on kuitenkin vaikea koota yhteiseen tietokantaan, 
eivätkä ne siten sovellu kalastuksen ekologisten vaikutusten laajemman ymmärtämyksen 
kehittämiseen. 
Suurin ongelma tässä suhteessa on se, että tietyn ongelman tutkimista varten kerätyt tiedot 
ovat väliaikaisia ja maantieteellisesti rajoitettuja, minkä vuoksi ne eivät sovellu muiden 
ongelmien tutkimiseen. Esimerkiksi kalakantojen tilan arviointiin tarvittavat tiedot kerätään 
tavallisesti neljännesvuosittain tai vuosittain suurten maantieteellisten alueiden kuten 
Pohjanmeren osalta. Tällaisilla tiedoilla on vähän käyttöä silloin, kun analysoidaan 
ravintovarojen mahdollisen loppumisen vaikutuksia sellaisen lintujen pesimisyhdyskunnan 
välittömässä läheisyydessä, joka perustetaan joka vuosi vain muutaman viikon tai kuukauden 
ajaksi. 
2.3.3. Lajien tai lajiryhmien valinta tutkimukseen 
Vaikuttaa epätodennäköiseltä, että koskaan tulee olemaan riittävästi voimavaroja kaiken 
asiaankuuluvan tutkimiseksi. Sen tähden on valittava tutkimusalue. 
Yksinomaan tieteellisestä näkökulmasta katsottuna voi olla suotavaa tutkia lajeja, joilla 
uskotaan olevan vallitseva asema meriyhteisöissä. Toisaalta johtajat voivat pitää parempana 
enemmän ongelmakeskeistä lähestymistapaa, jossa tutkimus kohdistetaan lajeihin tai yhteisöi­
hin, jotka o at erityisen haavoittuvaisia tai yleisesti kiinnostavia. Kummassakin tapauksessa 
on todennäköistä, että tutkittavat lajit vaihtuvat, kun tieto lisääntyy tai yleisön tiedostaminen 
muuttuu. 
2.3.4. Kokeelliset lähestymistavat 
Aina kun mahdollista ja jotta erotettaisiin luonnolliset ja antropogeeniset vaikutukset (mukaan 
lukien kalatalouden vaikutukset) ekosysteemiin, on suotavaa tehdä suoria kokeita. Koe kalata­
louden vaikutuksista pohjaeliöstöön on jo tehty. Koetta kalatalouden vaikutuksista muun 
tyyppisiin organismeihin voi olla vaikeampi toteuttaa. 
2.3.5. Matemaattiset analyysit 
Voitaisiin harkita lähinnä kahdentyyppistä matemaattista lähestymistapaa. Holistinen 
lähestymistapa pyrkii kvantifioimaan ominaisuuksia ekosysteemin/yhteisön tasolla ja sitä 
voidaan kehittää osoittamaan tapaa, jolla useat populaation monimuotoisuutta ja keskinäisiä 
suhteita kuvaavat indeksit voisivat muuttua kalatalouden hallintotoimenpiteiden määräämisen 
seurauksena. 
Reduktionistisessa lähestymistavassa pyritään kuvaamaan järjestelmän osia ja niiden välisiä 
suhteita; menetelmä sopii eri lajiryhmien erityisiä keskinäisiä vaikutuksia, kuten lintuyh-
dy skuntien läheisyydessä olevien rauhoitusalueiden vaikutuksia kuvaavien mallien tekemiseen. 
Molempia lähestymistapoja on kehitettävä edelleen. 
23.6. Riskin käsitteen määritelmä 
Riskin muodollinen tieteellinen määritelmä sisältää sellaisia käsitteitä kuin "hyödyn 
menettäminen", eikä sen vuoksi ole maallikolle helposti ymmärrettävä. Yleensä riskin 
katsotaan usein tarkoittavan sitä todennäköisyyttä, että "jotain pahaa tapahtuu". Tätä käsitettä 
voidaan kuitenkin tulkita hyvin monin eri tavoin - se voisi tarkoittaa lajien sukupuuttoon 
kuolemista tai kannan vähenemistä jonkin vähimmäistason alapuolelle. On selvää, että 
tarvitaan yleisesti hyväksyttyä määritelmää riskille, koska mahdollisten hoitotoimenpiteiden 
sopivuutta tarkastellaan nimenomaan sen perusteella. 
3. Komission kommentit 
Työryhmän kertomuksesta ilmenee kaksi tärkeätä seikkaa: 
(i) Vaikka tiedeyhteisöllä on selvä kuva tulevaisuudessa vaadittavan työn laajuudesta, se 
ei kykene tällä hetkellä eikä yleensä tarjoamaan vastauksia moniin niistä kysymyk­
sistä, joita sille ehkä esitettäisiin. 
(ii) Niiden keinojen tarjoaminen tiedeyhteisölle, joiden avulla se voi vastata kaikkiin 
todennäköisiin kysymyksiin, vaatii huomattavia koordinointiponnistuksia ja hyvin 
suurta budjettia (jota ei vielä ole täsmennetty) tämän kyvyn luomiseksi ja ylläpitä­
miseksi. 
Näitä lausuntoja ei pitäisi tulkita niin, että tutkijat eivät tällä hetkellä voi tehdä mitään. 
Useissa erityistapauksissa vaikuttaa siltä, että alustavaa työtä on jo tehty tai että eri­
tyisongelmiin voitaisiin antaa riittävän laajat vastaukset. 
Tällä hetkellä huolen aiheena ovat useat mahdolliset ongelmat. Komission mielestä olisi 
ensisijaisen tärkeätä vastata näihin. Tämän perusteella ja kalastuksen biologisten vaikutuksen 
tarkastamisessa ja valvomisessa tarvittavien asianomaisten menetelmien kehittämiseksi työ 
olisi lähitulevaisuudessa suunnattava seuraavien aiheiden määrälliseen tutkimukseen: 
1. Kalastuksen vaikutukset valaan sukuisiin eläimiin, hylkeisiin, liskoihin ja lintuihin. 
2. Teollisen kalastuksen välittömät ja välilliset vaikutukset lintuihin ja ravintopyramidin 
huipulla oleviin petokalalajeihin. 
3. Kalastuksen välittömät ja välilliset vaikutukset pohjaeliöstöyhteisöihin. 
Työryhmän suositusten mukaisesti näillä aloilla tehty työ keskittyy eri lajien kohtaloa 
koskevien tietojen hankkimiseen ja standardointiin, niiden runsauteen ja kuolleisuuslukuihin, 
testausmenetelmiin ja arviointivälineisiin sekä tällaisten tekijöiden sisällyttämiseen nykyisiin 
tai uusiin malleihin. 
Tällaiset työohjelmat olisi koordinoitava kansainvälisesti ja niiden rahoitus olisi järjestettävä 
asianmukaisesti. Komission mielestä kansainvälinen merentutkimuskomissio (ICES) on 
sopivin tiedejärjestö tällaisen työn keskeiseksi koordinoijaksi Koillis-Atlantilla ja Baltiassa ja 
Välimeren yleisellä kalastusneuvostolla (GFCM) voisi olla vastaava asema asiaan kuuluvalla 
alueellaan. Komissio kääntyy näiden järjestöjen puoleen avun pyytämiseksi. 
Työn kehittyessä komission tarkoituksena on tehdä asianmukaisia ehdotuksia kehittyneiden 
toimintatavoitteiden ja toimenpiteiden sisällyttämiseksi yhteisön kalastuslainsäädäntöön. 
Tätä tutkimusta varten tarvitaan riittävä talousarvio. Komissio määrää, että jäsenvaltioiden 
on annettava rahoitusosuus talousarvioon kuten myös kolmannet maat siinä määrin kuin 
viimeksi mainitut ovat mukana tutkimusohjelmissa. Komissio tutkii mahdollisuuksia saada 
tukea Euroopan unionilta. 
LIITE: Työryhmän suositukset 
Työryhmä antoi 23 suositusta, jotka on esitetty seuraavassa. 
Välittömät ongelmat 
1. Olisi tehtävä tutkimuksia a) sen tarkastelemiseksi, miten olemassa olevilla 
tietojärjestelmillä voidaan selvittää kalatalouden laajoja vaikutuksia ja b) sen 
määrittämiseksi, missä määrin olemassa olevia tiedonhankintamenettelyjä voitaisiin 
järkevästi muuttaa niiden käyttökelpoisuuden parantamiseksi. 
2. Olisi kannustettava aloitteita selkeiden strategisten mallien kehittämiseksi, jotta 
voitaisiin antaa neuvontaa hallinnon alalla. 
Ekosysteemin ja yhteisön määrittelijät (esille tulevat ominaisuudet) 
3. Näiden yhteenvedon parametrien hyödyllisyyttä voitaisiin tutkia vertailevilla 
tutkimuksilla kokorakenteesta, biodiversiteetista, ravinnon rakenteesta, 
pysyvyydestä/joustavuudesta ja muutoksista energiavirrassa menneissä aikasarjoissa 
ja alueiden välillä. 
4. Olisi arvioitava kalastuksesta johtuva kuolleisuus ekosysteemissä eri kokoluokissa, 
jotta olisi helpompi saattaa nämä tulokset kalatalouden vaikutusten yhteyteen. 
5. Olisi tehtävä empiirisiä kokeita yhteisöjen reaktioista muutoksiin kalastuksen 
painostuksessa. 
6. Järjestelmän määrittelijöiden hyötyä olisi tutkittava tekemällä muutoksen oletettua 
suuntaa ja laajuutta kuvaavia malleja hypoteettisissa kalastusjärjestelmissä. 
Tietojen soveltuvuus 
7. Olisi tuettava kansainvälisesti sellaisten tietokantojen kehittämistä, joiden avulla pääs­
tään käyttämään hajanaisessa muodossa olevia tietoja sekä keräämään tietoa yhteisille 
alueille. Sopivat yksiköt hajauttamiselle olisivat ICES-tilastoruutu ja kuukausi. 
Kalatalouden vaikutukset ekosysteemin osatekijöihin ia näiden väliset suhteet 
Kalojen kuolleisuus ja riski; siirtämisen vaikutus 
8. Olisi kehitettävä sopivia menetelmiä purkamisesta, poisheittämisestä ja muusta kuin 
pyydystämisestä aiheutuvaa kuolleisuutta koskevien tietojen arviointiin kaikkien takso-
neiden osalta. 
9. Kaikki puretut lajit olisi kirjattava EU:n kalastuspäiväkirjoihin. 
10. Olisi kehitettävä uhanalaisia kalalajeja varten arvioita niiden pyydettävyydestä 
(pyyntiponnistusyksikön pyydystämän kannan suhdeluku) vakiotutkimusvälineillä 
kalojen määrän arvioimiseksi. 
11. Olisi jatkettava merinisäkkäiden ja lintujen määrän, jakauman ja kannan rakenteen 
arviointia. 
12. Olisi hankittava tutkimuksia troolarien kulkureitin aiheuttamasta kuolleisuudesta ja 
kehitysvaiheiden parametreistä pohjaeliöstön osalta. 
13. Jos mahdollista, olisi koottava aikasarjoja tai aiempaa tietoa kaikesta alueen eläin- ja 
kasvikunnasta. Etusijalla olisi oltava lajit, joiden katsotaan olevan vaarassa kalas­
tuksen takia sekä uhanalaisilla populaatioilla. 
14. Olisi arvioitava kalastuksen vaarat uhanalaisille lajeille. Tähän tarvittaisiin arviota 
sopivista kehitysvaiheiden parametreistä ja vaihtoehtoisia kuolleisuuden syitä. 
15. Olisi tehtävä geneettisiä tutkimuksia populaatioista tarkan valikoinnin jälkeen. 
16. Uusilla kalastustoimilla (esim. syvän meren lajien kalastuksella) on usein vaikutuksia 
suhteellisen muuttumattomiin ekosysteemeihin. Olisi tutkittava näiden kalastustoimien 
ja ekosysteemin välisiä suhteita hyväksikäytön alkuvaiheessa. 
Ravinneketjun sisäisistä suhteista aiheutuvat vaikutukset 
17. Pienten kalojen kannan rakenteen, liikkuvuuden ja kehitysvaiheiden tutkiminen. 
Näiden kalojen vaatimien energialähteiden ja niiden petokaloista ja kalastuksista aiheu­
tuvien siirtymisten tunnistaminen ja kvantifioiminen. Tietoa on kerättävä paikallisesti 
ja alueellisesti. On kehitettävä malleja, joiden avulla ennustetaan kalatalouden 
vaikutuksia näiden kalojen ekologiseen asemaan. 
18. Poisheitetyt määrät olisi kvantifioitava tavanomaisella tavalla lajin, koon ja tuotannon 
ajallisen jakauman ja tavan mukaan. 
19. Olisi tehtävä tutkimuksia poisheitettyjen määrien ja perkausjätteiden, erityisesti veden 
pinnan alle joutuneiden, käytöstä. 
20. Olisi kehitettävä olemassa olevia monilajimalleja (kuten monilajipopulaatioanalyysi) 
sisällyttämällä niihin tilaa koskevat näkökohdat ja petokalat. Olisi tarkasteltava saata­
villa olevia arvioita merilintujen ja merinisäkkäiden ruokavaliosta. Olisi hankittava 
arvioita petokalojen siirtymisestä monilajimalleihin sopivassa mittakaavassa. 
21. Olisi kehitettävä yleisiä malleja biotooppien ja kalatalouden välisten suhteiden 
arvioimiseksi paikallisella tasolla. Näitä on sovellettava valittuihin paikallisiin 
ongelmiin. 
Vaikutukset elinympäristöön 
22. Olisi tarkasteltava valikoituja pohjaeliöstöyhteisöjä (kasveja ja eläimiä), jotta voitaisiin 
arvioida kalastustoiminnan vaikutuksia elinyhteisöihin ja muiden biotooppien 
rekrytoitumista. 
23. Olisi selvitettävä merinisäkkäiden kriittisten elinpaikkojen ominaisuudet ja häiriin­
tyneissä ja häiriintymättömissä olosuhteissa elävien merinisäkkäiden käyttäytyminen. 
KOM(95) 40 lopullinen 
FI 03 14 
Luettelonumero : CB-CO-95-052-FI-C 
ISBN 92-77-85599-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxembourg io