Arvioinnissa todettiin kasvinsuojeluaineita koskevan asetuksen olevan suurelta osin tehokas ihmisten terveyden ja ympäristön suojelussa hyväksymiskriteerien tiukkuuden ansiosta, vaikkakin täytäntöönpanoa voidaan edelleen kohentaa. Sidosryhmät kautta linjan katsovat, että EU:n sääntelyvaatimukset kuuluvat maailman tiukimpiin tai ovat peräti maailman tiukimmat. Tehoaineiden lukumäärä väheni jo yli puolella kasvinsuojeluaineita koskevaa asetusta edeltävän direktiivin 91/414/ETY myötä, mikä johti monien sellaisten aineiden poistamiseen markkinoilta, jotka eivät olisi täyttäneet direktiivin vaatimuksia. Terveyden ja ympäristön suojelun taso oli näin ollen korkea jo ennen kasvinsuojeluaineita koskevan asetuksen voimaantuloa. Kasvinsuojeluaineita koskevan asetuksen myötä käynnistettiin vuonna 2011 prosessi kaikkien tehoaineiden hyväksynnän tarkastelemiseksi säännöllisesti. Aiemmin hyväksyttyjä tehoaineita tarkastellaan tiukennettuihin hyväksymiskriteereihin nähden suojelun tason nostamiseksi edelleen EU:ssa. Tämän seurauksena kasvinsuojeluaineissa aiemmin sallittujen tehoaineiden määrää on vähennetty entisestään ja hyväksyttyjen tehoaineiden kokonaismäärä on huomattavasti pienempi kuin sellaisissa kolmansissa maissa, joissa on mittavaa maataloustuotantoa. Niiden tehoaineiden, jotka ovat vaaraprofiilinsa mukaan vaarallisia, osuus on pieni (2 %) ja laskee entisestään vastaisuudessa, ja profiililtaan vähemmän ongelmallisten tehoaineiden osuus on suhteellisen suuri (37 %) ja kasvussa. Viime vuosina noin puolet uusien tehoaineiden hyväksyntää koskevista hakemuksista (joita on keskimäärin 10 vuodessa) liittyi mikro-organismeihin (jotka ovat muita kuin kemiallisia aineita) tai aineisiin, joiden odotetaan täyttävän vähäriskisiä aineita koskevat kriteerit. Vuosina 2011–2018 päätökset, jotka koskivat 22 tehoaineen hyväksymättä jättämistä, hyväksynnän uusimatta jättämistä tai hyväksynnän peruuttamista terveyteen tai ympäristöön liittyvien huolenaiheiden vuoksi ovat osaltaan auttaneet vähentämään vakavia riskejä, joita EU:ssa aiheutuu kuluttajille, käyttäjille, työntekijöille, sivullisille ja asukkaille samoin kuin ympäristölle. Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun odotetaan kohentuvan edelleen lähivuosina, kun ensimmäinen kaikkien voimassa olevien hyväksyntien uudelleentarkastelu saadaan päätökseen (määrä tapahtua vuoteen 2025 mennessä). Kaikki sidosryhmät eivät kuitenkaan ole samaa mieltä siitä, että kasvinsuojeluaineita koskeva asetus suojaa tehokkaasti ihmisten terveyttä ja ympäristöä. Erityisesti kansalaisjärjestöt katsovat, että hyväksymiskriteerien täytäntöönpano ei ole riittävän tiukkaa ja että EU:ssa on edelleen käytössä vaarallisia tehoaineita.

Komissio on lisäksi ottanut asianmukaisesti huomioon kaksi Euroopan parlamentin mietintöä. Ensimmäisessä, syyskuussa 2018 annetussa mietinnössä käsiteltiin kasvinsuojeluaineita koskevan asetuksen täytäntöönpanoa ja todettiin, että kyseinen asetus on merkittävä parannus aiempaan verrattuna ja että on aiheellista säännellä torjunta-aineita EU:n tasolla. Siinä todettiin kuitenkin, että ihmisten ja eläinten terveyden ja ympäristön suojelun tavoitteet eivät toteudu täysimääräisesti ja että asetuksen täytäntöönpano ei ole tyydyttävää. Euroopan parlamentti peräänkuuluttaa näin ollen toimia kaikilta keskeisiltä toimijoilta. Toisessa, tammikuussa 2019 annetussa mietinnössä , jonka laati torjunta-aineiden lupamenettelyä unionissa käsittelevä erityisvaliokunta (PEST-erityisvaliokunta), kehotettiin parantamaan avoimuutta ja vahvistamaan toimintaperiaatteita, joilla torjutaan eturistiriitoja ja lujitetaan tieteen riippumattomuutta. Lisäksi siinä kehotetaan noudattamaan tiukasti ennalta varautumisen periaatetta ja riskipohjaista lähestymistapaa lupamenettelyssä ja kaivataan lisää kannustimia ja tutkimuksia vähäriskisistä vaihtoehdoista samoin kuin kiellettyjen apuaineiden luettelon laatimista ja suoja-aineiden ja tehosteaineiden hyväksymismenettelyä. Komissio on jo vastannut suoraan näihin kahteen Euroopan parlamentin mietintöön,.

Torjunta-aineiden ihmisten terveydelle tai ympäristölle mahdollisesti aiheuttamien haittavaikutusten vuoksi niitä säännellään EU:ssa tiukasti – asetuksella (EY) N:o 1107/2009, jäljempänä ’kasvinsuojeluaineita koskeva asetus’, ja asetuksella (EY) N:o 396/2005, jäljempänä ’jäämien enimmäismääriä koskeva asetus’. Näiden asetusten tavoitteena on varmistaa ihmisten ja eläinten terveyden suojelun sekä ympäristönsuojelun korkea taso, parantaa EU:n sisämarkkinoiden toimintaa, parantaa maataloustuotantoa EU:ssa ja helpottaa kansainvälistä kauppaa. Asetusten täytäntöönpano on yhteisesti jäsenvaltioiden ja komission vastuulla, sillä jäsenvaltioilla on keskeinen asema tehoaineiden ja jäämien enimmäismäärien tieteellisessä arvioinnissa. Ne tekevät tältä osin tiiviisti yhteistyötä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) kanssa. Komissio ehdottaa näiden arviointien pohjalta päätöksiä tehoaineiden hyväksymisestä, hyväksynnän uusimisesta ja niiden jäämien enimmäismääristä. Päätöksistä äänestetään pysyvässä kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomiteassa ennen kuin komissio hyväksyy ne virallisesti. Jäsenvaltioilla on yksinomainen vastuu kasvinsuojeluaineiden ja niiden lupien arvioimisesta.

Menetelmän kehittäminen kumulatiivisen riskin arvioinnille, joka kattaa samanaikaisen altistumisen useille kemikaaleille (”coctail-vaikutus”), osoittautui paljon hankalammaksi kuin alun perin odotettiin ja on edelleen käynnissä. EFSA on toistaiseksi vahvistanut kaksi kemikaalien ryhmää, joista toisella on vaikutuksia hermojärjestelmään ja toisella kilpirauhaseen, ja julkaissut raporttiluonnokset, joissa on tulokset niiden elintarvikkeissa olevia jäämiä koskevasta kumulatiivisen riskin arvioinnista syyskuussa 2019 järjestettyä julkista kuulemista varten ja lokakuussa 2019 pidettyä sidosryhmien teknistä tapahtumaa varten. Lopulliset raportit on määrä julkaista huhtikuussa 2020. Menetelmää ollaan parhaillaan kehittämässä lisää ja kumulatiivisia arviointeja tehdään muille aineiden ryhmille. Tämän työn tuloksia on määrä käyttää sääntelyä koskevassa päätöksenteossa (esim. jäämien enimmäismäärän asettaminen ja tehoaineiden hyväksyntä). EFSA ja jäsenvaltiot tarvitsevat huomattavia resursseja, jotta menetelmää saadaan kehitettyä lisää. Kumulatiivisen riskin arvioinnin vaikutusta ihmisten terveyden suojeluun on tämän vuoksi mahdollista arvioida vasta myöhemmässä vaiheessa.

4. Kumulatiivisen riskin arviointi Komissio, EFSA ja jäsenvaltiot jatkavat edelleen kumulatiivisen riskin arviointimenetelmän kehittämistä kuluttajansuojan tiukentamiseksi entisestään. Edistymisen vauhdittamiseksi EFSAn ja jäsenvaltioiden on osoitettava riittävät resurssit tähän tehtävään. Komissio ja EFSA kehittävät vuoden 2020 loppuun mennessä toimintasuunnitelman, jossa esitetään menetelmän kehittämisen osalta käynnissä olevan työn ja menetelmän myöhemmän täytäntöönpanon painopisteet. Suunnitelma perustuu nykyiseen tietämykseen ja on joustava, jotta sillä voidaan reagoida muuttuvaan tieteelliseen kehitykseen ja saatuihin kokemuksiin.

Biodiversiteetti on vähentynyt merkittävästi maatalouden ekosysteemeissä, mistä on osoituksena viljelymaiden lintukantojen vähentyminen ja hyönteispopulaatioiden häviäminen osassa EU:ta. Tähän kehitykseen on muiden muassa vaikuttanut torjunta-aineiden käyttö. Ympäristönsuojelun tasoa on saatu nostettua rajoittamalla sellaisten tehoaineiden hyväksymistä tai jättämättä niiden hyväksynnät uusimatta, joilla on kielteisiä vaikutuksia pölyttäviin hyönteisiin – esimerkkeinä neonikotinoidit imidaklopridi, klotianidi, tiametoksaami ja tiaklopridi. Torjunta-aineet pahentavat pohja- ja pintavesien saastumista. Euroopan vesistöjen kemiallista tilaa koskevat vuonna 2018 julkaistut seurantatiedot osoittavat, että torjunta-aineet ja niiden aineenvaihduntatuotteet (usein tunnetusti vaaralliset aineet, joilla ei enää ole hyväksyntää) ovat syynä siihen, että noin 6,5 prosenttia pohjavesimuodostuman pinta-alasta ei täytä vesipuitedirektiivissä esitettyä hyvän tilan tavoitetta. Torjunta-aineiden aiheuttama pintavesien saastuminen näyttää seurantatietojen mukaan vähentyneen viime vuosina (vaikkakin seurannassa on ollut vain rajallinen määrä aineita), mikä osoittaa, että kasvinsuojeluaineita koskeva asetus näyttää vaikuttavan myönteisesti vesiympäristön suojeluun. Muista ympäristön osa-alueista, kuten maaperästä, tai eläimistä, kasveista ja ihmisistä (ympäristön biomonitorointi) on saatavilla vähemmän seurantatietoja. Jos seurantatietoja olisi enemmän, olisi helpompi tarkistaa, ovatko riskinarvioinnissa malleilla lasketut ennusteet paikkansapitäviä ja/tai onko riskinhallintatoimenpiteillä vaikutusta.

5. Ympäristönseuranta ja ympäristön biomonitorointi Komissio tehostaa – osana vihreän kehityksen ohjelman tuotoksia – ympäristössä olevien pitoisuuksien ja niiden vaikutusten seurantaa. Komissio aikoo, silloin kun se katsotaan aiheelliseksi, asettaa hyväksyntäpäätöksissä velvoitteita tehoaineiden (ja/tai niiden aineenvaihduntatuotteiden) esiintymisen seuraamiseksi ympäristön eri osa-alueilla. Lisäksi komissio tarkastelee mahdollisuutta lisätä maaperässä olevien pitoisuuksien seurantaa sisällyttämällä torjunta-aineet EU:ssa toteutettavaan maankäytön ja maapeitteen tilastolliseen pinta-alatutkimukseen (LUCAS-pinta-alatutkimus) . Komissio toteuttaa Euroopan parlamentin hyväksymän pilottihankkeen torjunta-aineiden käytön ympäristövaikutusten seurannasta mehiläisiin kohdistuvan seurannan avulla. Toimeksisaaja on valittu, ja toiminta käynnistyi vuoden 2018 lopulla . Komissio on ehdottanut tehoaineita, joita olisi priorisoitava EU:n biomonitorointiohjelmassa HBM4EU , ja tekee näin vastaisuudessakin.

Kun tarkastellaan vaikutuksia biodiversiteettiin, torjunta-aineiden käytön vaikutusten lisäksi on otettava huomioon nykyisen maataloustuotantojärjestelmän vaikutukset – suuret monokulttuuriviljelyalat, joilla on käytettävä enemmän torjunta-aineita, ja muut maisemaan vaikuttavat tekijät.

Jotkin sidosryhmät kritisoivat sitä, että riskinarvioinnissa tarkastellut muut kuin kohdelajit on nykyisellään rajattu liian tiukasti kaikkien asiaan liittyvien ryhmien kattamiseksi.

Lisätutkimus on tarpeen, ja on kehitettävä arviointimenetelmiä kumulatiivisten riskien ottamiseksi huomioon, jotta voidaan saada parempi käsitys torjunta-aineiden tosiasiallisesta vaikutuksesta populaatioihin, lajien sisäisestä ja välisestä monimuotoisuudesta ja lajien ja ekosysteemipalvelujen välisistä suhteista.

6. Ympäristönsuojelutavoitteiden määrittely ja ohjeasiakirjojen päivittäminen Komissio ja EFSA ovat edistyneet sellaisen menetelmän kehittämisessä, jolla voidaan määritellä erityiset ympäristönsuojelutavoitteet, jotta biodiversiteetti voidaan entistä paremmin ottaa huomioon riskinarviointiprosessissa. Suojelutavoitteista sovitaan järjestämällä seminaareja jäsenvaltioiden riskinarvioijien ja riskinhallinnasta vastaavien tahojen ja kaikkien asiaan liittyvien sidosryhmien kanssa vuonna 2019 käynnistetyssä nämä eri toimijat yhdistävässä prosessissa. Komissio jatkaa toimiaan riskinarviointimenetelmiä koskevien ohjeasiakirjojen päivittämiseksi – tähän kuuluu sen tarkastelu, kuuluvatko kaikki aiheelliset muut kuin kohdelajit mukaan – jotta pysyttäisiin tieteellisen edistyksen tasalla, ja kehottaa jäsenvaltioita ja EFSAa yhteistyöhön. Komissio suunnittelee Horisontti Eurooppa -ohjelman yhteydessä sellaisia tutkimushankkeita koskevia ehdotuspyyntöjä, jotka liittyvät menetelmiin, joilla arvioidaan kumulatiivisia riskejä ja torjunta-aineiden vaikutusta ekosysteemeihin.

2.2Kilpailukyky ja sisämarkkinat

Kasvinsuojeluaineita koskevan asetuksen vaikutuksista maataloustuotantoon EU:ssa ei edelleenkään ole selvää näyttöä, sillä tämä riippuu useista tekijöistä. Viljelijöiden mukaan EU:ssa ei ole tarpeeksi kasvinsuojeluaineita, vaikka hyväksyttyjen tehoaineiden määrä on itse asiassa kasvanut 427:stä vuonna 2011 484:ään vuonna 2018 ja saatavilla olevien kasvinsuojeluaineiden määrä on kasvanut useimmissa jäsenvaltioissa.