Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille hormonaalisia haitta-aineita (aineet, joiden epäillään häiritsevän ihmisten ja luonnonvaraisten eläinten sisäeritysjärjestelmän toimintaa) koskevan yhteisön strategian täytäntöönpanosta [KOM(1999) 706] /* KOM/2001/0262 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE hormonaalisia haitta-aineita (aineet, joiden epäillään häiritsevän ihmisten ja luonnonvaraisten eläinten sisäeritysjärjestelmän toimintaa) koskevan yhteisön strategian täytäntöönpanosta [KOM(1999) 706] YHTEENVETO Komissio hyväksyi joulukuussa 1999 tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille Hormonaalisia haitta-aineita koskeva yhteisön strategia, KOM(1999) 706. Neuvosto on pyytänyt komissiota raportoimaan säännöllisesti työn edistymisestä, ensimmäisen kerran vuoden 2001 alkupuolella. Tärkeä lyhyen aikavälin toimi yhteisön strategiassa on ensisijaisten aineiden luettelon laatiminen, jotta aineiden merkitys hormonitoiminnan (sisäeritystoiminnan) häiriöissä voidaan arvioida paremmin. Vuonna 2000 on laadittu alustava luettelo, jossa on 553 teollisuuskemikaalia ja 9 synteettistä ja/tai luonnollista hormonia. Luettelo on jaettu kolmeen erilliseen aineryhmään käytettävissä olevien tietojen määrän perusteella, ja näiden aineiden hormonitoimintaan kohdistuvan haittavaikutuksen merkityksen arvioimiseksi edelleen on laadittu ensisijaisten toimien luettelo. Toimet, aikataulut ja aineryhmät esitetään tämän kertomuksen liitteessä 1. Muita komission suunnittelemia lyhyen aikavälin toimia on mm. hormonaalisia haitta-aineita käsittelevä eurooppalainen työpaja, joka toteutetaan Ruotsin ympäristöministeriön, Ruotsin kansallisen kemikaalien tarkastuslaitoksen (KEMI), OECD:n, WHO:n ja Euroopan kemikaaliviraston tuella. Työpaja pidetään 18.-20. kesäkuuta 2001 Ruotsissa, ja se keskittyy käsittelemään seurantaa, tutkimusta ja kehitystä, testimenetelmiä ja/tai testistrategioita sekä kansainvälistä yhteistyötä. Komissio on myös järjestänyt kokouksia WHO:n ja Yhdysvaltojen ympäristönsuojeluviraston kanssa vuoden 2000 aikana kansainvälisen yhteistyön edistämiseksi. Komissio ja jäsenvaltiot ovat edelleen jäseninä hormonaalisten haitta-aineiden testausta ja arviointia käsittelevässä OECD:n erityistyöryhmässä, joka perustettiin vuonna 1998 kehittämään hyväksyttyjä testimenetelmiä hormonaalisille haitta-aineille. Viimeisimpien arvioiden mukaan hyväksyttyjä testimenetelmiä olisi saatavilla vuonna 2002 ihmisten terveyteen kohdistuvien vaikutusten arvioimiseksi, ja ympäristövaikutuksia mittaavia testejä olisi saatavilla vuonna 2003-2005. Yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehityksen viidennessä puiteohjelmassa (1999-2002) hormonaalisten haitta-aineiden tutkimus on asetettu etusijalle soveltuvien työohjelmien ajantasaistetuissa versioissa. Lisäksi toukokuun 31 päivänä 2001 julkaistiin hormonaalisten haitta-aineiden terveys- ja ympäristövaikutuksia koskeva tutkimusaihekohtainen ehdotuspyyntö, jonka budjetti 20 miljoonaa euroa. Lainsäädännön alalla yleistä tuoteturvallisuutta koskevan direktiivin muutosehdotuksessa ehdotetaan muun muassa kiireellisten toimenpiteiden edellytysten ja menettelyjen yksinkertaistamista yhteisön tasolla. Hormonaalisia haitta-aineita käsitellään lisäksi vesipolitiikkaa koskevassa voimassa olevassa ja uudessa lainsäädännössä ja äskettäin julkaistussa kemikaalipolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa. Asiayhteys 1. Monien teollisuudessa, maataloudessa ja kulutushyödykkeissä käytettyjen kemikaalien epäillään vaikuttavan ihmisten ja luonnonvaraisten eläinten sisäeritysjärjestelmien toimintaan ja aiheuttavan haitallisia terveysvaikutuksia, kuten syöpää, käyttäytymismuutoksia ja lisääntymishäiriöitä. Tällaisia aineita kutsutaan hormonaalisiksi haitta-aineiksi. 2. Komissio julkaisi joulukuussa 1999 tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille Hormonaalisia haitta-aineita koskeva yhteisön strategia. Strategiassa käsitellään tärkeimpiä vaatimuksia, jotka koskevat tutkimuksen jatkamista, kansainvälistä yhteistyötä, yleisölle suunnattua tiedottamista ja asianmukaisia poliittisia toimia. Strategiassa suositellaan lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin toimia. 3. Ympäristöneuvosto antoi 30. maaliskuuta 2000 komission tiedonantoa koskevat päätelmät, joissa painotettiin ennaltavarautumisen periaatetta, nopeiden ja toimivien riskinhallintastrategioiden laatimista ja yleisen kemikaalipolitiikan johdonmukaisuutta. Neuvosto pyysi komissiota raportoimaan työn edistymisestä säännöllisesti, ensimmäisen kerran vuoden 2001 alkupuolella. 4. Euroopan parlamentti antoi 26. lokakuuta 2000 hormonaalisia haitta-aineita koskevan päätöslauselman, jossa korostettiin ennaltavarautumisen periaatteen soveltamista ja pyydettiin komissiota yksilöimään aineet, joiden suhteen on toimittava heti. Edistyminen lyhyen aikavälin toimissa Luettelon laatiminen ensisijaisista aineista, joiden hormonaalisia haittavaikutuksia on tutkittava tarkemmin 5. Tärkeimpiä tiedonannossa yksilöityjä lyhyen aikavälin toimia on luettelon laatiminen sellaisista aineista, joiden merkitys hormonitoiminnan häiriöissä on arvioitava paremmin. Ensisijaisten aineiden luettelo piti laatia kahdessa vaiheessa. Ensin riippumattomat asiantuntijat tarkastelivat näyttöä hormonitoiminnan häiriöistä ja ihmisten ja/tai luonnonvaraisten eläinten altistumisesta, minkä jälkeen vahvistettiin aineiden tärkeysjärjestys eri eturyhmien ja komission tiedekomiteoiden kanssa. Tämä kaksivaiheinen menettely esitetään kuviossa 1. 6. Ensimmäisessä vaiheessa laadittiin raportti "Towards the establishment of a priority list of substances for further evaluation of their role in endocrine disruption - preparation of a candidate list of substances as a basis for priority-setting" (Ensisijaisten aineiden luettelon laatiminen niiden merkityksen arvioimiseksi hormonitoiminnan häiriöissä - luettelon laatiminen mahdollisista hormonaalisista haitta-aineista niiden tärkeysjärjestyksen perustaksi). Tutkimuksen teki BKH Consulting Engineers (Alankomaat) Euroopan komission ympäristöasioiden pääosaston toimeksiannosta. Raportissa keskityttiin etupäässä teollisuudessa, maataloudessa ja kulutushyödykkeissä käytettyihin kemikaaleihin, ja se valmistui kesäkuussa 2000. 7. Tutkimusraportissa yksilöitiin 553 ainetta, jotka jaettiin kolmeen ryhmään sen mukaan, minkä verran niistä oli saatavissa tietoja neljän valintakriteerin perusteella. Valintakriteerit, jotka valittiin ottaen huomioon eturyhmien kommentit, olivat seuraavat: * tuotantomäärät, * pysyvyys ympäristössä, * tieteellisessä kirjallisuudessa oleva näyttö hormonitoiminnan häiriöistä ja * altistukseen liittyvät näkökohdat. 8. Toista vaihetta eli tärkeysjärjestykseen asettamista varten kuultiin myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevää tiedekomiteaa ja kasveja käsittelevää tiedekomiteaa, joka antoi lausunnon BKH:n raportin tieteellisestä arvosta. Syyskuun 5. päivänä 2000 annetussa lausunnossa kannatettiin vaiheittaista lähestymistapaa aineiden valitsemiseksi tärkeysjärjestyksessä ensisijaisiksi ja edelleen arvioitaviksi. Lausunnossa todettiin kuitenkin, että BKH:n raportissa on merkittäviä tieteellisiä puutteita. Käsiteltäväksi on otettava vielä esimerkiksi annos-vaste- ja/tai vaikutusvoimakkuusnäkökohdat, synteettiset hormonit, altistuksen määrällinen mittaaminen sekä tuotantomäärien raja-arvot ja pysyvyyskriteerit. 9. Samanaikaisesti kuultiin eturyhmiä, mukaan luettuina EU:n jäsenvaltiot ja assosioituneet valtiot, teollisuuden järjestöt ja hallituksista riippumattomat järjestöt. Suurin osa jäsenvaltioista ja hallituksista riippumattomista järjestöistä oli sitä mieltä, että BKH:n lähestymistapa oli pragmaattinen, mikä on järkevää aluksi, ja sitä voidaan soveltaa ensi vaiheessa ensisijaisten aineiden luettelon laatimiseksi. Samalla korostettiin, että luetteloa on vielä parannettava ja kehitettävä. 10. Kemianteollisuus ilmaisi huolensa siitä, että BKH:n ehdottamaa prosessia voitaisiin pitää validina riskinarviointina, koska siinä näytettiin yhdistävän vaara ja altistus yhdessä arvioinnissa. Kemianteollisuus jätti komissiolle asiakirjan, jota kuvailtiin "vaihtoehdoksi BKH:n käyttämälle lähestymistavalle". 11. Brysselissä pidettiin 8. ja 9. marraskuuta 2000 eturyhmien kokous. Tärkeysjärjestyksestä keskusteltiin tiedekomitean lausunnon ja eturyhmien huomautusten perusteella. Kokouksessa otettiin huomioon myös analyysi, joka on tehty kemikaaleja koskevasta yhteisön lainsäädännöstä. BKH:n raportista ja laadittavasta luettelosta esitettiin seuraavat kommentit: * BKH:n tutkimuksen oli tarkoitus olla ensimmäinen vaihe tärkeysjärjestyksen luomisessa. * Kaikki 553 ainetta arvioitaisiin laajemmin. * Hormonaalisiksi haitta-aineiksi ehdotetut yksittäiset aineet olisi tutkittava perusteellisemmin kuin BKH:n raportissa, ennen kuin voidaan tehdä kemikaalien käytön rajoittamista koskevia ehdotuksia. * Niistä 118 aineesta, joiden katsottiin (mahdollisesti) häiritsevän sisäeritysjärjestelmän toimintaa, 109 on jo kielletty tai niiden käyttöä on rajoitettu tai ne ovat jo yhteisön nykyisen lainsäädännön mukaisessa käsittelyssä, vaikkakin syistä, jotka eivät välttämättä liity sisäeritysjärjestelmän häiriöihin. * BKH:n raportissa yksilöityjen teollisuuskemikaalien lisäksi ehdokasaineina pidettäisiin luonnollisia hormoneja, samanlaisia aineita kuin luonnolliset hormonit ja synteettisiä hormoneja. Euroopan unionissa on jo kielletty tällaisten aineiden käyttö tuotantoeläinten kasvun edistämiseksi. * Komissio ei aio hormonaalisia haitta-aineita koskevan yhteisön strategian yhteydessä tehdä päällekkäistä työtä sellaisten aineiden suhteen, joiden riskinarviointi on meneillään tai joiden riskinarviointi on määrä aloittaa yhteisön voimassa olevan lainsäädännön perusteella. * Mahdollisten hormonaalisten haitta-aineiden yksilöintiprosessi on jatkuva, ja aineita voidaan ottaa mukaan tai poistaa sen mukaan, millaisia uusia tietoja saadaan. 12. Edellä kuvatun kaksivaiheisen prosessin tuloksena komissio aikoo toteuttaa ensisijaisten toimien luetteloon merkityt toimet, jotka koskevat erityisiä ehdokasaineryhmiä. Nämä toimet on lueteltu liitteessä 1 olevassa taulukossa 1. Erityisen tärkeitä ovat seuraavat toimet: * Lyhyellä aikavälillä (12-18 kk) pidetään tärkeimpänä 12 aineen perusteellista arviointia. Niistä yhdeksän on teollisuus- tai muita kemikaaleja, joiden aiheuttamista (mahdollisista) hormonitoiminnan häiriöistä on olemassa tieteellistä näyttöä ja joiden käyttöä ei ole rajoitettu ja jotka eivät ole tällä hetkellä voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaisessa käsittelyssä (ks. liite 1, taulukko 2). BKH:n raportin puutteiden korjaamiseksi arvioinnissa tarkastellaan uusinta näyttöä hormonaalisista häiriöistä, kuten annokseen, vasteeseen, vaikutustehoon, ajoitukseen ja/tai yhteisvaikutuksiin liittyviä seikkoja. Tietoja verrataan tavallisiin myrkyllisyyttä koskeviin tietoihin, ja kvantitatiivista altistusarviointia harkitaan tarvittaessa. Altistuksen arviointiin kuuluu sellaisten erityisten tapauksien yksilöiminen, joissa kuluttajat tai ekosysteemi altistuvat tavalla, joka edellyttäisi erityistoimia lyhyellä aikavälillä. Lisäksi arvioidaan kolme (3) synteettistä ja/tai luonnollista hormonia (estroni, etinyyliestradioli ja estradioli), jotta saataisiin ajanmukaista näyttöä kyseisiin aineisiin liittyvästä ympäristöaltistuksesta ja vaikutuksista. Komissio aikoo käynnistää tutkimuksen tämän työn suorittamiseksi. * Ensisijaiseksi toimeksi katsotaan myös seuraavien 12-18 kuukauden aikana tietojen keruu pysyvyydestä, tuotantomääristä ja oikeudellisesta tilanteesta niiden 435 aineen osalta (ks. liitteessä 1 oleva taulukko 4), joista ei ole riittävästi tietoja BKH:n raportissa. Näillä tiedoilla on määrä osoittaa, onko aineella (mahdollista) hormonaalista haittavaikutusta. Komissio aikoo käynnistää toisen tutkimuksen tämän työn suorittamiseksi. * Niiden 46 aineen osalta, joiden aiheuttamista (mahdollisista) hormonaalisista haittavaikutuksista katsotaan olevan näyttöä ja joille ollaan tekemässä riskinarviointia voimassa olevan yhteisön lainsäädännön nojalla (ks. liitteessä 1 oleva taulukko 3, varjostetut aineet), komissio kehottaa jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia ottamaan riskinarviointiprosessissa huomioon käytettävissä olevan näytön hormonaalisista haittavaikutuksista. Komissio kehottaa jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia nopeuttamaan niiden 15 hormonaalisen haitta-aineen riskinarviointia ja riskien vähentämisstrategioiden suunnittelua, jotka ovat asetuksessa 793/93 tarkoitettuja ensisijaisia aineita, ja nopeuttamaan niiden 31 hormonaalisen haitta-aineen riskinarviointia ja lupaprosessia, joille ollaan tekemässä kasvinsuojeluvalmisteita koskevassa direktiivissä 91/414 tarkoitettua tarkastelua. Tähän työhön arvioidaan kuluvan 1-4 vuotta. * Niiden 2 aineen osalta, joiden aiheuttamista (mahdollisista) hormonaalisista haittavaikutuksista on tieteellistä näyttöä ja joiden käyttöä ei ole rajoitettu, joita ei ole luokiteltu ja joita ei käsitellä voimassa olevassa yhteisön lainsäädännön perusteella (ks. liitteessä 1 oleva taulukko 2, varjostetut aineet), komissio kehottaa jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan direktiivissä 67/548 tarkoitetun luokituksen käyttäen karsinogeenisuutta, lisääntymismyrkyllisyyttä ja ympäristövaarallisuutta koskevien testien saatavilla olevia tuloksia. Tähän työhön arvioidaan kuluvan 1-2 vuotta. 13. Komissio on hiljattain käynnistänyt tutkimuksen ihmisten altistumisesta juomaveden sisältämille hormonaalisille haitta-aineille. Tutkimus aloitettiin neuvoston pyynnöstä, ja se liittyy ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta annettuun direktiiviin 98/83/EY (juomavesidirektiivi). Tutkimuksen tarkoituksena on kerätä näyttöä, johon voitaisiin perustaa hormonaalisia haitta-aineita koskevat muuttujien arvot käytettäväksi direktiivin tulevassa tarkistuksessa. Tietojenvaihto ja kansainvälinen yhteistyö 14. Komissio ja WHO järjestivät yhteisen seminaarin 19. ja 20. syyskuuta 2000 yhteistyön edistämiseksi. Hormonaalisten haitta-aineiden osalta komissio ja WHO tekevät jo kansainvälisen kemikaaliturvallisuusohjelman puitteissa yhteistyötä, joka koskee komission Yhteiseen tutkimuskeskukseen Ispraan sijoitettua maailmanlaajuisen tutkimushankeinventaarion ylläpitoa ja tieteen maailmanlaajuisen tilan arviointia koskevan raportin kokoamista ja laatimista. 15. Hyväksyttyjen testimenetelmien kehittämistä käsitellään OECD:n puitteissa. Sekä komissio että WHO ovat sitoutuneet tämän prosessin tukemiseen, WHO kemikaalien järkevää hallinnointia koskevan organisaatioiden välisen ohjelman (IOMC) puitteissa ja komissio työskentelemällä tiiviisti jäsenvaltioiden kanssa EU:n kannan koordinoimiseksi OECD:ssa. Pitkällä aikavälillä odotetaan molempien organisaatioiden voivan työskennellä yhdessä arvioitaessa testimenetelmien vaikutusta nykyisiin riskinarviointiperiaatteisiin. 16. Hormonaalisia haitta-aineita käsiteltiin myös EU:n ja Yhdysvaltojen ympäristöasioita koskevassa korkean tason kokouksessa 10. ja 11. toukokuuta 2000. Komissio ja Yhdysvaltojen ympäristönsuojeluvirasto sopivat tiedottavansa toisilleen säännöllisesti tärkeysjärjestyksen käsittelystä, seulonnasta, testauksesta ja tutkimustoimista. 17. Hormonaaliset haitta-aineet ovat yksi EU:n ja Yhdysvaltojen tiede- ja teknologiayhteistyösopimuksen aiheista. Komission YTK järjesti Isprassa huhtikuussa 1999 hormonaalisia haitta-aineita käsittelevän yhteisen työpajan, jossa selvitettiin molemmille tärkeitä tutkimusaiheita. Yhdysvaltojen ympäristönsuojeluvirasto julkaisi hiljattain kaksi tutkimusehdotuspyyntöä hormonaalisten haitta-aineiden ekologisista ja ihmisten terveyteen kohdistuvista vaikutuksista. Vielä yksi tällainen ehdotuspyyntö julkaistaan 2001. Komissio käynnisti lisäksi tutkimusaihekohtaisen ehdotuspyynnön hormonaalisten haitta-aineiden terveys- ja ympäristövaikutuksista (toukokuun 31 päivänä 2001). Muut lyhyen aikavälin toimet 18. Estrogeeni-, gestageeni- tai androgeenivaikutuksia omaavien aineiden käyttöä on rajoitettu tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa annetun direktiivin 96/22/EY nojalla. Kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevä tiedekomitea totesi huhtikuussa 1999, että kaikilla kuudella hormonilla voi olla sisäeritysjärjestelmään ja kehitykseen liittyviä sekä immunologisia, neurobiologisia, immunotoksisia, genotoksisia ja karsinogeenisiä vaikutuksia ja että esimurrosikäiset lapset ovat eri riskiryhmistä kaikkein herkin. Tiedekomitea totesi lisäksi, että 17-beta-estradioli on täydellinen karsinogeeni. Näiden toukokuussa 2000 vahvistettujen päätelmien perusteella komissio on ehdottanut, että 17-beta-estradiolin ja sen esterityyppisten johdosten käyttö kielletään lopullisesti tuotantoeläimissä ja jatketaan toistaiseksi kaikkien muiden estrogeeni-, gestageeni- tai androgeenivaikutuksia omaavien aineiden käyttökieltoa kasvun edistämiseksi, kunnes saadaan täydellisempää tutkimustietoa [KOM (2000) 320 ja KOM (2001) 131]. 19. Komissio aikoo järjestää hormonaalisia haitta-aineita käsittelevän eurooppalaisen työpajan 18.-20. kesäkuuta 2001 Aronsborgissa (Bålsta), Ruotsissa. Työpaja toteutetaan Ruotsin ympäristöministeriön, Ruotsin kansallisen kemikaalien tarkastuslaitoksen (KEMI), OECD:n, WHO:n ja Euroopan kemikaaliviraston tuella. Työpajan on tarkoitus olla jatkoa useille hormonaalisia haitta-aineita koskevaan komission strategiaan (KOM(1999)706) kuuluville toimille, joita ovat mm. seurantaohjelmien laatiminen, tiedonvaihto ja kansainvälinen koordinointi ja testimenetelmien ja/tai testistrategioiden laatiminen, sekä tutkimus- ja kehitystyö. Lisätietoja työpajan yksityiskohtaisista tavoitteista annetaan liitteessä 2. Edistyminen keskipitkän aikavälin toimissa Hormonaalisten haitta-aineiden yksilöiminen ja arviointi 20. Kuten komission tiedonannossa todettiin, käytössä on oltava hyväksyttyjä testistrategioita ja/tai -menetelmiä hormonaalisten haitta-aineiden tunnistamiseksi ja arvioimiseksi, jotta voitaisiin antaa kattavaa lainsäädäntöä, jonka tavoitteena on ihmisten ja ympäristön suojelu näiden kemikaalien mahdollisesti aiheuttamilta vaaroilta. 21. Komissio on mukana hormonaalisten haitta-aineiden testausta ja arviointia käsittelevässä OECD:n erityistyöryhmässä, joka perustettiin vuonna 1998 testiohjeita koskevan ohjelman kansallisten koordinaattoreiden alaisuuteen. Erityistyöryhmän tärkeimmät tehtävät ovat kehittää kansainvälisesti yhdenmukaistettu testistrategia sekä koordinoida ja valvoa eri alaryhmien työtä, joiden tehtävänä on kehittää uusia testiohjeita tai tarkistaa entisiä kemikaalien hormonaalisten haittavaikutusten arvioimiseksi. Erityistyöryhmä on kokoontunut neljä kertaa, luonnostellut mahdollista testistrategiaa ja määritellyt joukon testimenetelmiä, jotka olisi kehitettävä ja/tai validoitava. 22. Erityistyöryhmä asetti vuonna 1998 työryhmän kehittämään ja/tai validoimaan ihmisiin kohdistuvia terveysvaikutuksia varten käytettäviä testimenetelmiä. Tämä ryhmä, johon kuuluu komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoita, on keskittynyt kahden uuden testin kehittämiseen ja yhden olemassa olevan ohjeen parantamiseen. Ihmisten terveyttä varten kehitettyjä hyväksyttyjä testejä pitäisi olla käytettävissä vuonna 2002. Samanaikaisesti OECD:n testiohjeiden 416 (kahden sukupolven lisääntymismyrkyllisyystesti) ja 414 (teratogeenisuustesti) tarkistetut versiot ovat tällä hetkellä jäsenvaltioissa lopullisessa hyväksymisvaiheessa. Näihin tarkistuksiin on sisällytetty monia lisäyksiä, jotka ovat merkityksellisiä sukupuolihormoneihin kohdistuviin haittavaikutuksiin. Tulevaisuudessa on silti tarkasteltava muitakin loppupisteitä, erityisesti sellaisia, jotka liittyvät keskushermostoon ja kilpirauhashormonijärjestelmään. 23. Ympäristövaikutuksia varten käytettävien testien kehittämiseksi ja/tai validoimiseksi asetettiin vuoden 2000 loppupuolella toinen työryhmä, johon osallistuu komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoita. Tarvitaan testejä, joilla voidaan arvioida kemikaalien vaikutuksia eri ympäristön osa-alueilla eläviin moniin erittäin tärkeisiin taksonomisiin ryhmiin (kalat, linnut, selkärangattomat, sammakkoeläimet). Koska kustakin ympäristön osa-alueesta on olemassa tietoa vaihtelevassa määrin, testin kehittämisessä täytyy yksilöidä relevantteja myrkyllisyysloppupisteitä, jotta ympäristövaikutuksista voidaan muodostaa edustava kuva. Koska näiden testien kehittäminen on vielä alkuvaiheessa, ovat ensimmäiset hyväksytyt menetelmät todennäköisesti saatavilla aikaisintaan vuonna 2003 ja jotkut vasta vuonna 2005. Tutkimus- ja kehitystyö 24. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen neljännestä puiteohjelmasta (1994-1998) rahoitettiin onnistuneita hankkeita, jotka koskivat hormonaalisten haitta-aineiden tunnistamista ja osoittamista jätevedenkäsittelyprosessissa, biologisten anturien kehittämistä, hormonaalisten haitta-aineiden vaikutuksia ihmisten ja ekosysteemien terveyteen sekä testimenetelmien kehittämistä. Yhteisön näille hankkeille myöntämä rahoitus oli noin 8 miljoonaa euroa. Lisäksi komissio (Yhteinen tutkimuskeskus ja/tai tutkimuspääosasto) rahoittaa tieteellistä hanketta, jonka tavoitteena on seuloa EU:ssa ilmoitetut suurina määrinä tuotetut kemikaalit sen tutkimiseksi, onko niiden joukossa sisäeritystoimintaa moduloivia aineita. 25. Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennessä puiteohjelmassa (1999-2002) hormonaaliset haitta-aineet ovat aiheena useassa avaintoiminnossa ohjelmissa Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen sekä Energia, ympäristö ja kestävä kehitys. Vuoden 1999 ehdotuspyyntöjen tuloksena oli kuitenkin vain yksi selvästi hormonaalisia haitta-aineita koskeva hanke Elämän laatu -ohjelmassa (avaintoiminto Ympäristö ja terveys). EU:n rahoitus siihen on 2,45 miljoonaa euroa. Hanke koskee miesten lisääntymisfysiologiaa. 26. Vuonna 2000 neljä erityisesti sisäeritystoiminnan häiriöitä koskevaa ehdotusta pääsi rahoitusasteelle Elämän laatu -ohjelmassa (avaintoiminto Ympäristö ja terveys). Hankkeet koskevat ensisijaisesti miesten lisääntymisfysiologiaa ja ihmisten ruokavalion sisältämien kasviestrogeenien vaikutuksia. Yhteisön kokonaistuki näille hankkeille on noin kahdeksan miljoonaa euroa. Useissa muissa saman ohjelman hankkeissa tutkitaan hormonaalisiksi haitta-aineiksi epäiltyjen aineiden (esimerkiksi dioksiinit, PCB- ja PAH-yhdisteet, liekinestoaineet) vaikutuksia ihmisten terveyteen kohdistamatta tutkimusta erityisesti tähän yhteen asiaan. Näiden hankkeiden EU-rahoitus on yli 10 miljoonaa euroa. 27. Ohjelmassa Energia, ympäristö ja kestävä kehitys on valittu rahoitettaviksi useita hankkeita, joissa hormonaalisten häiriöiden lisäksi tutkitaan myös mahdollisten hormonaalisten haitta-aineiden ekomyrkyllisyyttä makean veden ja meriveden ekosysteemeissä. Hankkeet kuuluvat avaintoimintoihin Kestävä vesihuolto ja veden laatu sekä Meriekosysteemit. 28. Jotta hormonaalisiin haitta-aineisiin liittyvistä tutkimustarpeista huolehdittaisiin paremmin, aiheen profiilia on kohotettu viidennen puiteohjelman asiaan liittyvissä ohjelmissa vuosiksi 2001 ja 2002. Hormonaalisia haitta-aineita käsitteleviä erityisaiheita on sisällytetty ohjelman Ympäristö ja kestävä kehitys tarkistettuun työohjelmaan, ja ne kattavat viidennen puiteohjelman kaksi viimeista ehdotuspyyntöä. Avaintoiminnossa Kestävä vesihuolto ja veden laatu näihin ensisijaisiin aiheisiin kuuluu hormonaalisten haitta-aineiden tutkimus seuraavilla aloilla: ekosysteemin toiminta, juomaveden laatu, hajasaasteiden torjunta, normien laatimista edeltävä ja sen kanssa samanaikainen tutkimus, standardointi mukaan luettuna. Avaintoiminnossa Meriekosysteemit hormonaalisten haitta-aineiden ensisijaisuutta on korostettu meriympäristön ravinne- ja saastevaikutusten arvioinnin alalla. 29. Komissio (tutkimuksen pääosasto) on lisäksi julkaissut 31 päivä toukokuuta 2001 hormonaalisten haitta-aineiden terveys- ja ympäristövaikutuksia koskevan aihekohtaisen ehdotuspyynnön lisätäkseen edelleen tukea poliittisille toimille ja luodakseen laajaa tutkimusta jäljellä olevien epäselvien kysymysten tutkimiseksi ja ehdotukset on jätettävä 14 syyskuuta 2001. Ehdotuspyynnön budjetti on 20 miljoonaa euroa. Edistyminen pitkän aikavälin toimissa Lainsäädännölliset toimet 30. Kuten tämän kertomuksen 12 kohdassa esitetään, vuonna 2001 on ensisijaisena tehtävänä 12:n hormonaaliseksi haitta-aineeksi epäillyn aineen perusteellinen arviointi. Siihen kuuluu sellaisten erityistilanteiden yksilöinti, joissa kuluttajat tai ekosysteemit voivat altistua ja jotka voisivat edellyttää erityisharkintaa lyhyellä aikavälillä. Kuluttajien altistuksen osalta komission tiedonannossa KOM(1999) 706 on yleistä tuoteturvallisuutta koskeva direktiivi 92/59/EY määritelty tärkeäksi riskinhallintavälineeksi lyhyen aikavälin hätätoimenpiteitä varten. Huomattakoon, että kyseistä direktiiviä tarkastellaan paraikaa uudelleen, ja ehdotetuilla muutoksilla on tarkoitus selkeyttää ja laajentaa direktiivin soveltamisalaa, vahvistaa eurooppalaisten standardien asemaa, asettaa tuottajille ja jakelijoille lisävelvoitteita, kieltää kiellettyjen tuotteiden vienti, vahvistaa jäsenvaltioiden velvollisuutta ja valtuuksia valvoa markkinoita, säätää jäsenvaltioiden ja komission välisestä yhteistyöstä, parantaa RAPEX-järjestelmää, yksinkertaistaa yhteisön tasolla toteutettavien kiireellisten toimenpiteiden edellytyksiä ja menettelyjä sekä ennen kaikkea parantaa yleisön tiedonsaantia. 31. Direktiivi 2000/60/EY (vesipolitiikan kehysdirektiivi) annettiin syyskuussa 2000. Sen jälkeen komissio hyväksyi 16. tammikuuta 2001 muutetun ehdotuksen neuvoston ja Euroopan parlamentin päätökseksi vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta (KOM(2001)17). Direktiivissä 2000/60/EY säädetään, että komissio tekee kyseisen päätöksen tekemisen jälkeen ehdotuksia päästöjen vähentämiseksi ja laatustandardeiksi kahden vuoden kuluessa. Ensisijaisten vaarallisten aineiden osalta päästöjen vähentämistä koskevien ehdotusten tavoitteena on lopettaa päästöt tai vähentää asteittain päästöjä tai häviöitä 20 vuoden kuluessa. Huomattakoon, että vesipolitiikan alalla ehdotetuista 32 ensisijaisesta aineesta 11 on todennäköisiä hormonaalisia haitta-aineita, joiden (mahdollisista) haittavaikutuksista on näyttöä BKH:n raportissa. 32. Komissio julkaisi 13. helmikuuta 2001 tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskevan valkoisen kirjan. Ehdotetun strategian avainkohtia on lupamenettely erittäin huolestuttaville aineille, nimittäin syöpää tai perimän muutoksia aiheuttaville tai lisääntymismyrkyllisille aineille ja aineille, joilla on hitaasti hajoavien orgaanisten yhdisteiden (POP) ominaisuuksia. Tässä menettelyssä viranomaisten on myönnettävä erityislupa, jotta tällaista ainetta voitaisiin käyttää tiettyyn tarkoitukseen ja saattaa markkinoille sellaisenaan tai yhdisteen osana. Koska monia vakavia ihmisen terveysvaikutuksia, esimerkiksi kivessyöpä, rintasyöpä, eturauhassyöpä, siittiöpitoisuuden lasku ja siemennesteen määrä, salakiveksisyys ja siittimen alahalkioisuus, on yhdistetty hormonaalisiin haitta-aineisiin, on todennäköistä, että monet hormonaalisiksi haitta-aineiksi epäillyt aineet joutuvat tähän lupamenettelyyn. Lisäksi luonnonvaraisten eläinten sisäeritysjärjestelmään kohdistuvia haittavaikutuksia on liitetty tiettyihin POP-yhdisteisiin, jotka tulisivat luvanvaraisiksi. Valkoisessa kirjassa korostetaan lisäksi sisäeritysjärjestelmän häiriöiden erityistutkimusten tarvetta. Tähän kuuluu in vivo ja in vitro -testimenetelmien kehittämisen ja validoinnin, mallintamisen (esimerkiksi QSAR) ja seulontamenetelmien sekä pienten annosten, pitkäaikaisen altistuksen ja kemikaaliseoksille altistumisen tutkimusta. Muita sisäeritysjärjestelmän häiriöiden kannalta tärkeitä kysymyksiä, joita käsitellään yleisessä kemikaalipolitiikassa, ovat sellaisten aineiden pitkäaikaisvaikutusten tarkka testaaminen, joita tuotetaan yli 100 tonnin määriä, ja valmistajan ja/tai maahantuojien sekä tuotantoketjun loppupään käyttäjien velvoite tehdä asianmukaiset riskinarvioinnit. Päätelmät ja jatkotoimet 33. Vuonna 2000 toteutetaan useita toimia, joilla valmistellaan yhteisön hormonaalisia haitta-aineita koskevan strategian täytäntönpanoa, sellaisena kuin komissio on sen hyväksynyt joulukuussa 1999 (KOM(1999)706). Näitä toimia ovat tarkemmin arvioitavien todennäköisten hormonaalisten haitta-aineiden yksilöinti ja tärkeysjärjestykseen asettaminen, keskeisten tutkimusaiheiden määrittely hormonaalisia haitta-aineita koskevaa tutkimusehdotuspyyntöä varten yhteisön viidennessä t&k-puiteohjelmassa ja hormonaalisia haitta-aineita koskevan eurooppalaisen työpajan suunnittelu. Käynnissä olevia toimia vuonna 2000 olivat testimenetelmien kehittäminen hormonaalisten haitta-aineiden arviointia ja testausta käsittelevässä OECD:n erityistyöryhmässä. 34. Vuonna 2001 keskitytään todennäköisten hormonaalisten haitta-aineiden merkityksen tarkempaan arviointiin. Tässä ovat tärkeimpiä aineet, joiden (mahdollisista) hormonaalisista haittavaikutuksista on näyttöä ja joiden markkinoille saattaminen ja käyttö ei voimassa olevassa yhteisön lainsäädännön mukaan ole rajoitettua tai joita siinä ei käsitellä. Altistuksen arviointiin kuuluu sellaisten erityisten tapauksien yksilöiminen, joissa kuluttajat tai ekosysteemi altistuvat tavalla, joka edellyttäisi kuluttaja- tai ympäristöpoliittisia erityistoimia lyhyellä aikavälillä. 35. Samaten vuosina 2001-2002 pidetään ensisijaisena tietojen keräämistä useista mahdollisista hormonaalisista haitta-aineista ja useiden tutkimushankkeiden käynnistämistä tietämyksen täydentämiseksi ja hormonaalisten haittavaikutusten ymmärtämiseksi. Komissio kehottaa lisäksi jäsenvaltioita nopeuttamaan sellaisten olemassa olevien aineiden ja kasvinsuojeluvalmisteiden nykyisiä riskinarviointiprosesseja, jotka mainitaan mahdollisten hormonaalisten haitta-aineiden luettelossa ja joista on olemassa yhteisön lainsäädäntöä. 36. Hormonaalisia haitta-aineita käsittelevä eurooppalainen työpaja pidetään 18.-20. kesäkuuta 2001 Aronsborgissa (Bålsta, Ruotsi). Työpajassa käsitellään seurantaohjelmien laatimista, hyväksyttyjen testimenetelmien ja/tai testistrategioiden kehittämistä, kansainvälistä yhteistyötä ja tutkimus- ja kehitystyötä. 37. Hormonaalisia haitta-aineita koskevan yhteisön strategian puitteissa toteutettavien erityistoimien kanssa samanaikaisesti hormonaalisia haitta-aineita käsitellään myös joko suoraan tai epäsuoraan uudessa vesipolitiikkaa koskevassa säädösehdotuksessa, tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa ja yleistä tuoteturvallisuutta koskevan direktiivin muutosehdotuksessa. >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Vaihe I: Luettelo hormonaalisiksi haitta-aineiksi epäillyistä aineista (553 ainetta) Kuvio 1 >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Vaihe II: >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> tärkeysjärjestykseen asettaminen >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 1: Luettelo ensisijaisista toimista sekä aineryhmät ja arvioidut aikataulut Taulukko 2: Aineet, joiden (mahdollisista) hormonaalisista haittavaikutuksista on näyttöä, mutta joiden käyttöä ei ole rajoitettu ja jotka eivät ole tällä hetkellä voimassa olevan yhteisön lainsäädännön mukaisessa käsittelyssä (= 9) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> * Aineet on ryhmitelty karkeasti teollisuuskemikaaleihin, torjunta-aineisiin, metalleihin, muihin aineisiin ja luonnollisiin ja/tai synteettisiin hormoneihin. Dir. 76/769 = Direktiivi 76/769/ETY tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista. Asetus 793/93 = Asetus (ETY) N:o 793/93 olemassa olevien aineiden riskinarvioinnista. Dir. 91/414 = Direktiivi 91/414/ETY kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta. Dir. 67/548 = Direktiivi 67/548/ETY vaarallisten aineiden luokittelusta, pakkaamisesta ja merkinnöistä. Taulukko 3: Aineet, joiden (mahdollisesta) hormonaalisesta haittavaikutuksesta on näyttöä, ja joita säännellään tai käsitellään voimassa olevan lainsäädännön perusteella (= 115) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> * Aineet on ryhmitelty karkeasti teollisuuskemikaaleihin, torjunta-aineisiin, metalleihin, muihin aineisiin ja luonnollisiin ja/tai synteettisiin hormoneihin. Dir. 76/769 = Direktiivi 76/769/ETY tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista. Asetus 793/93 = Asetus (ETY) N:o 793/93 olemassa olevien aineiden riskinarvioinnista. Dir. 91/414 = Direktiivi 91/414/ETY kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta. Dir. 67/548 = Direktiivi 67/548/ETY vaarallisten aineiden luokittelusta, pakkaamisesta ja merkinnöistä. ***Käyttö rajoitettu tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien käytön kieltämisestä kotieläintuotannossa annetun direktiivin 96/22/ETY nojalla. Taulukko 4: Aineet, joista BKH:n raportissa ei ole riittävästi tietoja (= 435) 29082-74-4 // Oktaklooristyreeni (chemno 190) 11081-15-5 // Fenoli, iso-oktyyli- (chemno 253) 119-61-9 // Bentsofenoni (chemno 541) 68-12-2 // Dimetyyliformamidi (DMFA) (chemno 545) 106-93-4 // Dibromietaani (EDB) (chemno 169) 106-89-8 // Epikloorihydriini (1-kloori-2,3-epoksipropaani) (chemno 348) 35693-99-3 // PCB 52 (2,2',5,5',-tetraklooribifenyyli) (chemno 419) 3734-48-3 // Klordeeni (chemno 13) 39765-80-5 // Trans-Nonakloori (chemno 25) 1024-57-3 // Heptakloori-epoksidi (chemno 177) 4685-14-7 // Parakvatti = 1,1'-dimetyyli-4,4'-bipyridiini (chemno 183) 103-23-1 // Bis(2-etyyliheksyyli)adipaatti (chemno 277) 84-61-7 // Disykloheksyyliftalaatti (DCHP) (chemno 280) 84-66-2 // Dietyyliftalaatti (DEP) (chemno 281) 92-52-4 // Difenyyli (chemno 370) 38380-07-3 // PCB 128 (2,2',3,3',4,4'-Heksaklooribifenyyli) (chemno 405) 135-19-3 // 2-Naftoli (chemno 444) 108-05-4 // Vinyyliasetaatti (chemno 564) 17804-35-2 // Benomyyli (chemno 1) 116-06-3 // Aldikarbi (chemno 3) 63-25-2 // Karbaryyli (chemno 5) 1563-66-2 // Karbofuraani (chemno 6) 72490-01-8 // Fenoksikarbi (chemno 7) 16752-77-5 // Metomyyli (chemno 8) 93-76-5 // 2,4,5-T = 2,4,5-Trikloorifenoksietikkahappo (chemno 26) 69806-50-4 // Fluatsifoppi-butyyli (chemno 28) 76578-14-8 // Kvitsalofoppi-etyyli (chemno 30) 2971-22-4 // 1,1,1-Trikloori-2,2-bis(4-kloorifenyyli)etaani (chemno 31) 34113-46-7 // o,p'-DDA (chemno 46) 53-19-0 // o,p'-DDD (chemno 48) 3424-82-6 // o,p'-DDE (chemno 49) 14835-94-0 // o,p'-DDMU (chemno 50) 789-02-6 // o,p'-DDT (chemno 51) 72-54-8 // p,p'-DDD (chemno 53) 72-55-9 // p,p'-DDE (chemno 54) 3563-45-9 // Tetrakloori-DDT = 1,1,1,2-Tetrakloori-2,2-bis(4-kloorifenyyli)etaani (chemno 58) 32809-16-8 // Prosymidoni (chemno 62) 40487-42-1 // Pendimetaliini (chemno 64) 29091-21-2 // Prodiamiini (chemno 65) 1582-09-8 // Trifluraliini (chemno 66) 79-44-7 // Dimetyylikarbamyylikloridi (chemno 67) 8018-01-7 // Mankotsebi (chemno 68) 9006-42-2 // Metiraami (Metiraami-kompleksi) (chemno 71) 142-59-6 // Nabami (chemno 72) 319-85-7 // Beeta-HCH (chemno 76) 319-86-8 // Delta-HCH (chemno 77) 608-73-1 // Heksakloorisykloheksaani = seka-HCH (chemno 79) 1689-84-5 // Bromoksiniili (chemno 80) 1689-83-4 // Ioksiniili (chemno 81) 3567-62-2 // 1-(3,4-Dikloorifenyyli)-3-metyyliurea (chemno 83) 35367-38-5 // Diflubentsuroni (chemno 84) 96-45-7 // Etyleenitiourea (ETU) (chemno 86) 14868-03-2 // Bis-OH-MDDE (chemno 90) 2971-36-0 // Bis-OH-Metoksikloori = 1,1,1-trikloori-2,2-bis(4-hydroksifenyyli)etaani (HTPE) (chemno 91) 2132-70-9 // MDDE (chemno 92) 72-43-5 // Metoksikloori (chemno 93) 72-43-5 // p,p'-Metoksikloori (chemno 96) 30560-19-1 // Asefaatti (chemno 98) 470-90-6 // Kloorifenvinfossi (chemno 99) 2921-88-2 // Klorpyrifossi (chemno 100) 50-18-0 // Syklofosfamidi (chemno 101) 682-80-4 // Demefioni (chemno 102) 919-86-8 // Demetoni-s-metyyli (chemno 103) 62-73-7 // Diklorvossi (chemno 105) 2597-03-7 // Elsaani = Dimefentoaatti (chemno 107) 122-14-5 // Fenitrotioni (chemno 108) 2540-82-1 // Formotioni (chemno 110) 51276-47-2 // Glufosinaatti (chemno 111) 7786-34-7 // Mevinfossi = Fosdriini (chemno 116) 1113-02-6 // Ometoaatti (chemno 117) 301-12-2 // Oksidemetoni-metyyli (chemno 118) 13171-21-6 // Fosofamidoni (chemno 120) 13593-03-8 // Kinalfossi (chemno 121) 299-84-3 // Ronnel = fenklorfossi (chemno 122) 22248-79-9 // Tetraklorvinfossi = Gardona (chemno 123) 52-68-6 // Triklorfoni = Dipterex (chemno 124) 82657-04-3 // Bifentriini (@Talstar) (chemno 126) 584-79-2 // Bioalletriini = d- trans-alletriini (chemno 127) 91465-08-6 // Syhalotriini (@Karate) (chemno 128) 52315-07-8 // Sypermetriini (chemno 129) 52918-63-5 // Deltametriini (chemno 130) 66230-04-4 // Esfenvaleraatti (chemno 131) 26002-80-2 // Fenotriini = sumitriini (chemno 132) 51630-58-1 // Fenvaleraatti (chemno 133) 69409-94-5 // Fluvalinaatti (chemno 134) 52645-53-1 // Permetriini (chemno 135) 10453-86-8 // Resmetriini (chemno 136) 314-40-9 // Bromasiili (chemno 138) 60168-88-9 // Fenarimoli (chemno 139) 1918-02-1 // Pikloraami (chemno 140) 21725-46-2 // Syanatsiini (chemno 144) 94361-07-6 // Syprokonatsoli (chemno 145) 119446-68-3 // Difenokonatsoli (chemno 146) 2593-15-9 // Etridiatsoli (chemno 149) 65277-42-1 // Ketokonatsoli (chemno 152) 21087-64-9 // Metributsiini (chemno 153) 66246-88-6 // Penkonatsoli (chemno 154) 60207-90-1 // Propikonatsoli (chemno 155) 107534-96-3 // Tebukonatsoli (chemno 157) 886-50-0 // Terbutryyni (chemno 158) 123-88-6 // Triadimenoli (chemno 160) 33089-61-1 // Amitratsi (chemno 165) 6164-98-3 // Klordimeformi (chemno 166) 74115-24-5 // Klofentetsiini = klorfentetsiini (chemno 167) 96-12-8 // Dibromiklooripropaani (DBCP) (chemno 168) 25550-58-7 // Dinitrofenoli (chemno 170) 88-85-7 // Dinosebi (chemno 171) 80844-07-1 // Etofenproksi (chemno 172) 76674-21-0 // Flutriafoli (chemno 174) 2439-99-8 // Glyfosaatti (chemno 175) 2212-67-1 // Molinaatti (chemno 180) 88671-89-0 // Myklobutaniili (chemno 181) 82-68-8 // Pentakloorinitrobentseeni (PCNB) (chemno 184) 51-03-6 // Piperonyylibutoksidi (chemno 185) 7287-19-6 // Prometryyni (chemno 186) 104-51-8 // n-Butyylibentseeni (chemno 189) 12002-48-1 // Triklooribentseeni (chemno 193) 25167-81-1 // Dikloorifenoli (chemno 197) 608-93-5 // Pentaklooribentseeni (chemno 199) 87-86-5 // Pentakloorifenoli (PCP) (chemno 200) 87-26-3 // 2-sec-Pentyylifenoli = 2-(1-Metyylibutyyli)fenoli (chemno 201) 1131-60-8 // 4-Sykloheksyylifenoli (chemno 203) 1009-11-6 // 4-Hydroksi-n-butyrofenoni (chemno 205) 70-70-2 // 4-Hydroksipropiofenoni (chemno 206) 104-40-5 // 4-Nonyylifenoli (4-NP) (chemno 208) 20427-84-3 // 4-Nonyylifenolidietoksylaatti (NP2EO) (chemno 209) 3115-49-9 // 4-Nonyylifenoksietikkahappo (chemno 211) 99-71-8 // 4-sec-Butyylifenoli = 4-(1-Metyylipropyyli)fenoli (chemno 213) 94-06-4 // 4-sec-Pentyylifenoli = 4-(1-Metyylibutyyli)fenoli = p-sec-amyylifenoli (chemno 214) 7786-61-0 // 4-Vinyyliguajakoli (4-VG) (chemno 218) 2628-17-3 // 4-Vinyylifenoli (4-VP) (chemno 219) 27986-36-3 // Etanoli, 2-(nonyylifenoksi)- (chemno 220) 1322-97-0 // Etanoli, 2-(oktyylifenoksi)- = Oktyylifenoletoksylaatti (chemno 221) 9036-19-5 // Glykolit, polyetyleeni, mono((1,1,3,3-tet = Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), .alfa.-[(1,1,3,3-tetrametyylibutyyli)fenyyli]-.omega.-hydroksi- (chemno 223) 9002-93-1 // Glykolit, polyetyleeni, mono(p-(1,1,3,3-tet = Oktoksinoli = Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), .alfa.-[(1,1,3,3-tetrametyylibutyyli)fenyyli]-.omega.-hydroksi- (chemno 224) 26027-38-3 // Glykolit, polyetyleeni, mono(p-nonyylifeny (chemno 225) 9016-45-9 // Nonyylifenoletoksylaatti (chemno 229) 27193-28-8 // Fenoli, (1,1,3,3-tetrametyylibutyyli)- = Oktyylifenoli (chemno 238) 27985-70-2 // Fenoli, (1-metyyliheptyyli-) (chemno 239) 3884-95-5 // Fenoli, 2-(1,1,3,3-tetrametyylibutyyli)- (chemno 241) 17404-44-3 // Fenoli, 2-(1-etyyliheksyyli-) (chemno 242) 18626-98-7 // Fenoli, 2-(1-metyyliheptyyli-) (chemno 243) 37631-10-0 // Fenoli, 2-(1-propyylipentyyli-) (chemno 244) 949-13-3 // Fenoli, 2-oktyyli- (chemno 245) 3307-00-4 // Fenoli, 4-(1-etyyliheksyyli-) (chemno 247) 1818-08-2 // Fenoli, 4-(1-metyyliheptyyli-) (chemno 248) 3307-01-5 // Fenoli, 4-(1-propyylipentyyli-) (chemno 249) 1806-26-4 // Fenoli, 4-oktyyli- (chemno 251) 51811-79-1 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(nonyylifenyyli)-omega-hydroksi- haarautunut (chemno 262) 9014-90-8 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-sulfo-omega-nonyylifenoksi (chemno 267) 25013-16-5 // tert-Butyylihydroksianisoli (BHA) (chemno 271) 117-84-0 // 1,2-Bentseenidikarboksyylihappo, dioktyyliesteri (chemno 276) 84-75-3 // Di-n-heksyyliftalaatti (DnHP) = Diheksyyliftalaatti (DHP) (chemno 287) 131-18-0 // Di-n-pentyyliftalaatti (DPP) = Dipentyyliftalaatti (chemno 289) 131-16-8 // Di-n-propyyliftalaatti (DprP) = Dipropyyliftalaatti (chemno 290) 4376-20-9 // Mono- 2-etyyliheksyyliftalaatti (MEHP) (chemno 291) 131-70-4 // Mono-n-butyyliftalaatti (chemno 292) 33204-76-1 // 2,6-cis-Difenyyliheksametyylisyklotetrasiloksaani - 2,6-cis-[(PhMeSiO)2(Me2SiO)2][ (chemno 295) 30026-85-8 // Difenyyliheksametyylisyklotetrasiloksaani [(PhMeSiO)2(Me2SiO)2] (chemno 297) 56-33-7 // Difenyylitetrametyylidisiloksaani PhMe2-SiOSiMe2Ph (chemno 299) 10448-09-6 // Fenyyliheptametyylisyklotetrasiloksaani [(PhMeSiO)(Me2SiO)3] (chemno 301) 28994-41-4 // Fenyyli-2-hydroksifenyylimetaani = 2-Bentsyylifenoli = o-Bentsyylifenoli (chemno 304) 101-53-1 // Fenyyli-4-hydroksifenyylimetaani = 4-Bentsyylifenoli = p-Bentsyylifenoli (chemno 305) 2081-08-5 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)etaani (chemno 308) 2081-32-5 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-iso-pentaani (chemno 310) 4731-84-4 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-butaani (chemno 311) 3373-03-3 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-heptaani (chemno 312) 24362-98-9 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-heksaani (chemno 313) 1576-13-2 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-propaani (chemno 314) 25036-25-3 // 2,2'-bis(2-(2,3-Epoksipropoksi)fenyyli)-propaani (chemno 317) 6807-17-6 // 2,2-Bis(4-hydroksifenyyli)-4-metyyli-n-pentaani (chemno 320) 77-40-7 // 2,2-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-butaani = Bisphenoli B (chemno 321) 14007-30-8 // 2,2-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-heksaani (chemno 323) 131-54-4 // 2,2'-Dihydroksi-4,4'-dimetoksibentsofenoni (chemno 327) 52479-85-3 // 2,3,4,3',4',5'-Heksahydroksibentsofenoni (chemno 328) 131-56-6 // 2,4-Dihydroksibentsofenoni = Resbentsofenoni (chemno 330) 611-99-4 // 4,4'-Dihydroksibentsofenoni (chemno 335) 620-92-8 // Bis(4-hydroksifenyyli)metaani (chemno 340) 25085-99-8 // Bisfenoli A-diglysidyylieetteripolymeeri (mp<700) (chemno 343) 81-92-5 // 2-[Bis(4-hydroksifenyyli)metyyli]bentsyylialkoholi = Fenoliftaloli (chemno 355) 77-09-8 // 3,3'-[Bis(4-hydroksifenyyli)ftalidi = Fenoliftaleiini (chemno 356) 4081-02-1 // Bis(4-hydroksifenyyli)fenyylimetaani (chemno 360) 1806-29-7 // 2,2'-Dihydroksibifenyyli = 2,2'-Bifenoli (chemno 367) 92-88-6 // 4,4'-Dihydroksibifenyyli = 4,4'-Bifenoli (chemno 368) 92-69-3 // 4-Hydroksibifenyyli = 4-Fenyylifenoli (chemno 369) 53905-30-9 // 2-Hydroksi-2',5'-diklooribifenyyli (chemno 374) 53905-29-6 // 3-Hydroksi-2',5'-diklooribifenyyli (chemno 378) 53905-28-5 // 4-Hydroksi-2',5'-diklooribifenyyli (chemno 385) 23719-22-4 // 4-Hydroksi-2-klooribifenyyli (chemno 387) 4400-06-0 // 4-Hydroksi-3,4',5-triklooribifenyyli (chemno 389) 28034-99-3 // 4-Hydroksi-4'-klooribifenyyli (chemno 391) 2051-60-7 // PCB 1 (2-klooribifenyyli) (chemno 397) 2050-67-1 // PCB 11 (3,3'-diklooribifenyyli) (chemno 400) 2050-68-2 // PCB 15 (4,4'-diklooribifenyyli) (chemno 407) 37680-65-2 // PCB 18 (2,2',5,-triklooribifenyyli) (chemno 411) 2051-61-8 // PCB 2 (3-klooribifenyyli) (chemno 412) 55702-46-0 // PCB 21 (2,3,4,-triklooribifenyyli) (chemno 413) 2051-62-9 // PCB 3 (4-klooribifenyyli) (chemno 415) 13029-08-8 // PCB 4 (2,2'-diklooribifenyyli) (chemno 416) 34883-43-7 // PCB 8 (2,4'-diklooribifenyyli) (chemno 423) 11104-28-2 // PCB Arokloori 1221 (chemno 425) 11141-16-5 // PCB Arokloori 1232 (chemno 426) 90-15-3 // 1-Naftoli (chemno 442) 1125-78-6 // 5,6,7,8-Tetrahydro-2-naftoli = 6-Hydroksitetraliini (chemno 445) 15231-91-1 // 6-Bromi-2-naftoli (chemno 446) 530-91-6 // Tetrahydronaftoli-2 (chemno 449) 56-49-5 // 3-Metyylikolantreeni(chemno 455) 57-97-6 // 7,12-Dimetyyli-1,2-bents(a)antraseeni (chemno 457) 56-55-3 // Bents(a)antraseeni (chemno 461) 50-32-8 // Bentso[a]pyreeni (chemno 462) 53-96-3 // n-2-Fluorenyyliasetamidi (chemno 464) 109333-34-8 // 1,2,3,7,8-PeBDD (chemno 466) 50585-46-1 // 1,3,7,8-Tetraklooridibentsodioksiini (chemno 470) 50585-41-6 // 2,3,7,8-TeBDD (chemno 471) 50585-40-5 // 2,3-Dibromi-7,8-diklooridibentsodioksiini (chemno 473) 103456-39-9 // TeBDD (chemno 481) 303-38-8 // 2,3-Dihydroksibentsoiinihappo (2,3-DHBA) (chemno 533) 94-82-6 // 2,4-Dikloorifenoksivoihappo = 2,4-DB (chemno 534) 490-79-9 // 2,5-Dihydroksibentsoiinihappo (2,5-DHBA) (chemno 535) 106-47-8 // 4-Kloorianiliini (chemno 537) 57-12-5 // Syanidi (chemno 544) 482-49-5 // Doisinolihappo (chemno 546) 64529-56-2 // Etiotsiini (chemno 547) 537-98-4 // Ferulihappo (FA) (chemno 549) 533-73-3 // Hydroksihydrokinoni (chemno 551) 72-33-3 // Mestranoli (chemno 553) 19044-88-3 // Oritsaliini (chemno 555) 7400-08-0 // p-Kumaarihappo (PCA) (chemno 556) 23950-58-5 // Pronamidi (chemno 559) 463-56-9 // Tiosyanaatti (chemno 563) CAS-nro 001 // Karbamaatti (chemno 4) 2597-11-7 // 1-Hydroksiklordeeni (chemno 9) CAS-nro 002 // cis-Nonakloori (chemno 14) 65148-76-7 // 3-MeO-o,p'-DDA (chemno 32) 65148-80-3 // 3-MeO-o,p'-DDE (chemno 33) 43216-70-2 // 3-OH-o,p'-DDT (chemno 34) 65148-81-4 // 4-MeO-o,p'-DDE (chemno 35) 65148-72-3 // 4-MeO-o,p'-DDT (chemno 36) 65148-77-8 // 5-MeO-o,p'-DDA (chemno 37) 65148-75-6 // 5-MeO-o,p'-DDD (chemno 38) 65148-82-5 // 5-MeO-o,p'-DDE (chemno 39) 65148-74-5 // 5-MeO-o,p'-DDT (chemno 40) 65148-73-4 // 5-OH-o,p'-DDT (chemno 41) CAS-nro 003 // DDT:n metabolites (chemno 43) 4329-12-8 // m,p'-DDD (chemno 45) 65148-83-6 // o,p'-DDA-glysinaatti = N-[(2-kloorifenyyli)(4-kloorifenyyli)asetyyli]glysiini (chemno 47) CAS-nro 084 // p,p'-DDA (chemno 52) CAS-nro 085 // p,p'-DDMU (chemno 55) 88378-55-6 // 3,5-Dikloorifenyylikarbamiinihappo-(1-karboksi-1-metyyli)-allyyli (chemno 59) 83792-61-4 // N-(3,5-Dikloorifenyyli)-2-hydroksi-2-metyyli-3-buteenihappoamidi (chemno 61) 17356-61-5 // 1-(3,4-Dikloorifenyyli)-3-methoksiurea (chemno 82) CAS-nro 096 // 1,1-Trikloori-2,2-bis(4-hydroksifenyyli)etaani (HPTE) (chemno 88) 30668-06-5 // 1,3-Dikloori-2,2-bis(4-metoksi-3-metyylifenyyli)propaani (chemno 89) 75938-34-0 // Mono-OH-MDDE (chemno 94) 28463-03-8 // Mono-OH-metoksikloori (chemno 95) CAS-nro 108 // 1-Metyyli-2-metyylikarbamoyylivinyylidimetyylifosfaatti (chemno 97) 70393-85-0 // Glufosinaatti-ammonium (chemno 112) CAS-nro 122 // Metalodemetoni (chemno 114) CAS-nro 005 // Pyretriini (chemno 125) CAS-nro 123 // Synteettiset pyretroidit (chemno 137) CAS-nro 120 // Bitertanoli (chemno 143) CAS-nro 121 // Epikonatsoli (chemno 147) CAS-nro 008 // Epoksikonatsoli (chemno 148) CAS-nro 130 // Febukonatsoli (chemno 150) CAS-nro 009 // Indoli(3.2-b)karbatsoli (ICZ) (chemno 151) CAS-nro 007 // Triatsiinit (esim. atratsiini) (chemno 161) 71751-41-2 // Abamektiini (chemno 162) CAS-nro 132 // Fiproniili (chemno 173) 3555-44-0 // Imatsaliili (chemno 178) CAS-nro 129 // Tiatsopyri (chemno 188) CAS-nro 010 // Styreenit (esim. dimeerit ja trimeerit) (chemno 192) 53792-11-3 // 4-(4-Hydroksifenyyli)-2,2,6,6-tetrametyylisykloheksaanikarbonihappo (chemno 202) CAS-nro 133 // 4-Hydroksialkyylifenoli (chemno 204) 1805-61-4 // 4-iso-Pentyylifenoli = 4-(3-Metyylibutyyli)fenoli (chemno 207) 14409-72-4 // 9-Nonyylifenolinonaetoksylaatti (Tergitol NP 9) (chemno 210) CAS-nro 016 // 4-Nonyylifenoksikarboksyylihappo (NP1EC) (chemno 212) CAS-nro 013 // 4-tert-Pentyylifenoli = p-tert-Amyylifenoli (chemno 217) 9040-65-7 // Formaldehydi, polymeeri nonyylifenolin kanssa (chemno 222) 2717-05-5 // Heptaoktatrikosan-1-oli, 23-(nonyylifenoksi)3,6,9,12,15,18,21-nonyylifenolimonoetoksilaatti (chemno 226) CAS-nro 102 // Maleiinianhydridi, etoksyloidun nonyylifenolin kanssa muodostettu monoesteri, neutraloitu esim. sellaisten reaktiotuotteiden kuin dipropyleenitriamiinin kanssa (chemno 227) CAS-nro 015 // Nonyylifenolikarboksyylihappo (chemno 228) CAS-nro 017 // Nonyylifenolietoksylaattikarboksyylihappo (chemno 230) CAS-nro 104 // Nonyylifenolietoksylaatti, jossa 9<EO<19 (chemno 231) CAS-nro 103 // Nonyylifenolietoksylaatti, jossa EO<9 (chemno 232) CAS-nro 105 // Nonyylifenolietoksylaatti, jossa EO>9 (chemno 233) CAS-nro 106 // Nonyylifenolietyleenioksifosfaatti (chemno 234) CAS-nro 014 // Oktyylifenoli-5-etoksylaatti (chemno 235) 9004-87-9 // OP-7 = Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(iso-oktyylifenyyli)-omega-hydroksi- (chemno 236) CAS-nro 012 // Penta - nonyylifenolit (chemno 237) 1331-54-0 // Fenoli, (2-etyyliheksyyli)- (chemno 240) 26401-75-2 // Fenoli, 2-sec-oktyyli- (chemno 246) 27013-89-4 // Fenoli, 4-iso-oktyyli- (chemno 250) 27214-47-7 // Fenoli, 4-sec-oktyyli- (chemno 252) 67554-50-1 // Fenoli, oktyyli- (chemno 255) 93891-78-2 // Fenoli, sec-oktyyli- (chemno 256) 52623-95-7 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-((1.1.3.3.-tetrametyylibutyyli)fenyyli-omega-hydroksi-fosfaatti (chemno 257) 81642-15-1 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(oktyylifenyyli)-omega-hydroksi (chemno 258) 51651-58-2 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(4-iso-oktyylifenyyli)-omega-hydroksi- (chemno 259) 68891-21-4 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(dinonyylifenyyli)-omega-hydroksi- haarautunut (chemno 260) 37205-87-1 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(4-iso-nonyylifenyyli)-omega-hydroksifosfaatti (chemno 261) 68412-54-4 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(nonyylifenyyli)-omega-hydroksi- haarautunut (chemno 263) 9036-89-2 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(oktyylifenyyli)-omega-hydroksi- (chemno 264) 68987-90-6 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(oktyylifenyyli)-omega-hydroksi- haarautunut (chemno 265) 60864-33-7 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-(fenyylimetyyli)-omega-((1,1,3,3-tetrametyylibutyyli)fenoksi-(chemno 266) 55348-40-8 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-sulfo-omega-((1,1,3,3-tetrametyylibutyyli)fenoksi-(chemno 268) 109909-39-9 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-sulfo-omega(2,4,6-tris(1-metyylipropyyli)fenoksi)-natriumsuola (chemno 269) 69011-84-3 // Poly(oksi-1,2-etaanidiyyli), alfa-sulfo-omega-(oktyylifenyyli)- haarautunut, natriumsuola (chemno 270) CAS-nro 020 // Klooratut parafiinit, keskipitkä ketju (chemno 272) CAS-nro 021 // Klooratut parafiinit, pitkä ketju (chemno 273) CAS-nro 019 // Klooratut parafiinit, lyhyt ketju (chemno 274) 89-69-5 // Di-isobutyyliftalaatti (chemno 282) CAS-nro 024 // Dioktyyliftalaatti (DOP) (chemno 285) CAS-nro 022 // Di-n-oktyyliftalaatti (DnOP) (chemno 288) CAS-nro 023 // Ftalaatit (chemno 293) 31751-59-4 // 2,4-trans-Difenyylitetrametyylisyklotrisiloksaani - 2,4-trans-[(PhMeSiO)2(Me2SiO)] (chemno 294) 33204-77-2 // 2,6-trans-Difenyyliheksametyylisyklotetrasiloksaani - 2,6-trans-[(PhMeSiO)2(Me2SiO)2] (chemno 296) 51134-25-9 // Difenyylitetrametyylisyklotrisiloksaani [(PhMeSiO)2(Me2SiO)] (chemno 298) 35964-76-2 // o-Tolyyliheptametyylisyklotetrasiloksaani [(o-TolylMeSiO)(Me2SiO3)] (chemno 300) 17156-72-8 // Fenyyliheksametyylisyklotetrasiloksaani [(PhMeSiO)(Me2SiO)3] (chemno 302) 17964-44-2 // PhMe[SiCH2CH2SiMePhO] (chemno 303) 92569-29-4 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-2-etyyli-n-butaani (chemno 306) CAS-nro 025 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-2-n-propyylipentaani (chemno 307) 1844-00-4 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-iso-butaani (chemno 309) 7615-24-9 // 2,2,5,5-Tetra(4-hydroksifenyyli)-n-heksaani (chemno 315) CAS-nro 027 // 2,2,6,6-Tetrametyyli-4,4-bis(4-hydroksifenyyli)-n-heptaani (chemno 316) 3555-19-9 // 2,2-Bis(4-hydroksifenyyli)-3-metyyli-n-butaani (chemno 319) 41709-94-8 // 2,2-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-heptaani (chemno 322) 6052-90-0 // 2,2-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-oktaani (chemno 324) 4204-58-4 // 2,2-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-pentaani (chemno 325) 31127-54-5 // 2,3,4,4'-Tetrahydroksibentsofenoni (chemno 329) 10196-77-7 // 3,3-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-heksaani (chemno 331) 3600-64-4 // 3,3-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-pentaani (chemno 332) 7425-79-8 // 4,4-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-heptaani (chemno 333) CAS-nro 026 // 4,4-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-oktaani (chemno 334) 21388-77-2 // 4-Hydroksifenyyli-4'-metoksifenyylimetaani (chemno 336) 57547-76-9 // 5,5-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-nonaani (chemno 337) 59176-75-9 // 6,6-Bis(4-hydroksifenyyli)-n-undekaani (chemno 338) 10193-50-7 // Bis(3-hydroksifenyyli)metaani (chemno 339) 36425-15-7 // Bisfenoli A-(epikloorihydriini) .. metakrylaattipolymeeri (chemno 341) 25068-38-6 // Bisfenoli A-(epikloorihydriini) .. polymeeri (chemno 342) 105839-18-7 // C16- tai C18-polymerisoitu bisfenoli-A, butyyliglysidyylieetteri, epikloorihydriini eli 1AN,N'-bis(2aminoetyyli)etaani-1,2-diamiini (chemno 344) CAS-nro 098 // Kresoli-bisfenoli-A formaldehydipolymeeri (chemno 345) 66070-77-7 // Dehydroitu risiiniöljypolymeeri + bisfenoli-A, epikloorihydriini (chemno 346) 98824-88-5 // Epikloorihydriini-bisfenoli A/F, reaktiotuotteet, C12-C14 alifaattinen ... (DER 353) (chemno 347) 25085-75-0 // Formaldehydi, polymeeri 4,4'-(1-metylideeni)bis(fenolin) kanssa (chemno 349) 93572-41-9 // Pellavansiemenöljy, reaktiotuotteet 1-[[2-[(2-aminoetyyli)amiini)-3-fenoksi-2-propanolin, bisfenol A-diglysidyylieetterin, formaldehydin tai pentaetyleeniheksamiinin kanssa (chemno 350) CAS-nro 028 // Tetrabromibisfenoli A (TBBP-A) (chemno 351) 115489-12-8 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-1-(4-metoksifenyyli)etaani (chemno 352) 1571-75-1 // 1,1-Bis(4-hydroksifenyyli)-1-fenyylietaani (chemno 353) CAS-nro 029 // 2,4-Dihydroksitrifenyylimetaanikarbonihappolaktoni (chemno 354) 135505-63-4 // 4-Hydroksifenyyli-di-a-naftyylimetaani (chemno 357) 791-92-4 // 4-Hydroksitrifenyylimetaani (chemno 358) 115481-73-7 // Bis(4-hydroksifenyyli)[(2-fenoksisulfonyyli)fenyyli]metaani (chemno 359) 630-95-5 // Difenyyli-a-naftyylikarbinoli (chemno 361) 4865-83-2 // 1,3-Bis(4-hydroksifenyyli)pentaani (chemno 362) 2549-50-0 // 1,3-Bis(4-hydroksifenyyli)propaani (chemno 363) 85-95-0 // 2,4-Bis(4-hydroksifenyyli)-3-etyyliheksaani (chemno 364) CAS-nro 030 // 2,4-Bis(4-hydroksifenyyli)-3-etyylipentaani (chemno 365) 140131-31-3 // 3,5-Bis(4-hydroksifenyyli)heptaani (chemno 366) CAS-nro 127 // 2,4-6-Triklooribifenyyli (chemno 372) CAS-nro 124 // 2,5-Diklooribifenyyli (chemno 373) CAS-nro 128 // 3,4',5-Triklooribifenyyli (chemno 375) CAS-nro 125 // 3,5-Diklooribifenyyli (chemno 376) 67651-37-0 // 3-Hydroksi-2',3',4',5'-tetraklooribifenyyli (chemno 377) 100702-98-5 // 4,4'-Dihydroksi-2,3,5,6-tetraklooribifenyyli (chemno 379) 56858-70-9 // 4,4'-Dihydroksi-2'-klooribifenyyli (chemno 380) 13049-13-3 // 4,4'-Dihydroksi-3,3',5,5'-tetraklooribifenyyli (chemno 381) 53905-33-2 // 4-Hydroksi-2,2',5'-triklooribifenyyli (chemno 382) 67651-34-7 // 4-Hydroksi-2',3',4',5'-tetraklooribifenyyli (chemno 383) 14962-28-8 // 4-Hydroksi-2',4',6'-triklooribifenyyli (chemno 384) 79881-33-7 // 4-Hydroksi-2',6'-diklooribifenyyli (chemno 386) CAS-nro 040 // 4-Hydroksi-3',3',4',5'-tetraklooribifenyyli (chemno 388) CAS-nro 126 // 4-Hydroksi-3,5-diklooribifenyyli (chemno 390) CAS-nro 097 // 4-OH-2,2',4',5,5'-pentaklooribifenyyli (chemno 392) 54991-93-4 // Klofeeni A30 (chemno 393) 8068-44-8 // Klofeeni A50 (chemno 394) CAS-nro 038 // 2,3,4,5-tetraklooribifenyylin (PCB 61), 2,2',4,5,5'-oktaklooribifenyylin (PCB 101) ja 2,2',3,3',4,4',5,5'-oktaklooribifenyylin (PCB 194) seos (chemno 395) CAS-nro 039 // PCB 104 (2,2',4,6,6'-Pentaklooribifenyyli) (chemno 398) CAS-nro 041 // PCB 105 (2,3,3',4,4'-Pentaklooribifenyyli) (chemno 399) CAS-nro 092 // PCB 114 (2,3,4,4',5-Pentaklooribifenyyli) (chemno 401) CAS-nro 111 // PCB 118 (2,3',4,4',5-Pentaklooribifenyyli) (chemno 402) CAS-nro 042 // PCB 122 (2,3,3',4,5-Pentaklooribifenyyli) (chemno 403) CAS-nro 037 // PCB 126 (3,3',4,4',5-Pentaklooribifenyyli) (chemno 404) CAS-nro 110 // PCB 28 (2,4,4'-triklooribifenyyli) (chemno 414) CAS-nro 036 // PCB Arokloori 1016 (chemno 424) CAS-nro 035 // PCB:n hydroksimetaboliitit (chemno 431) CAS-nro 087 // PCB138 (chemno 432) CAS-nro 088 // PCB180 (chemno 433) CAS-nro 134 // Polykloorattu difenyylieetteri (chemno 434) 12642-23-8 // PCT Arokloori 5442 (chemno 440) 617883-33-8 // Polyklooratut terfenyylit PCT (seos) (chemno 441) 553-39-9 // 2-Hydroksi-6-naftyylipropionihappo (chemno 443) CAS-nro 031 // Halowax 1014 (chemno 447) CAS-nro 032 // 1,2,3,5,6,7-heksakloorinaftaleenin ja 1,2,3,6,7-heksakloorinaftaleenin seos (chemno 448) 20291-73-0 // 1,9-Dimetyylifenantreeni (chemno 450) 573-22-8 // 1-Okso-1,2,3,4-tetrahydrofenantreeni (chemno 451) 58024-06-9 // 2,8-Dihydroksi-4b,5,6,10b,11,12-heksahydrokryseeni (chemno 452) CAS-nro 089 // 2,8-Dihydroksi-5,6,11,12,13,14-heksahydrokryseeni (chemno 453) 56614-97-2 // 3,9-Dihydroksibents(a)antraseeni (chemno 454) 7099-43-6 // 5,6-Syklopento-1,2-bentsantraseeni (chemno 456) CAS-nro 047 // 9,10-Dihydroksi-9,10-dietyyli-9,10-dihydro-1,2,5,6-dibentsantraseeni (chemno 458) 63041-53-2 // 9,10-Dihydroksi-9,10-di-n-butyyli-9,10-dihydro-1,2,5,6-dibentsantraseeni (chemno 459) 63041-56-5 // 9,10-Dihydroksi-9,10-di-n-propyyli-9,10-dihydro-1,2,5,6-dibentsantraseeni (chemno 460) 5684-12-8 // Dehydrodoisynolihappo = Bisdehydrodoisynolihappo (chemno 463) CAS-nro 048 // PAH-yhdisteet (chemno 465) CAS-nro 112 // 1,2,4,7,8-PeCDD (chemno 468) CAS-nro 115 // 1,3,7,8-TeBCDD (chemno 469) 109333-32-6 // 2,8-Dibromi-3,7-diklooridibentsodioksiini (chemno 474) 131167-13-0 // 2-Bromi-1,3,7,8-tetraklooridibentsodioksiini (chemno 475) CAS-nro 093 // 2-Bromi-3,7,8-triklooridibentsodioksiini (chemno 476) 97741-74-7 // 7-Bromi-2,3-diklooridibentsodioksiini (chemno 477) 112344-57-7 // 8-Metyyli-2,3,7-triklooridibentsodioksiini (chemno 478) CAS-nro 049 // Dioksiinit/furaanit = PCDD-yhdisteet/PCDF-yhdisteet (chemno 479) CAS-nro 113 // TeBCDD (chemno 480) 125652-16-6 // 6-Etyyli-1,3,8-triklooridibentsofuraani (chemno 490) 125652-13-3 // 6-i-Propyyli-1,3,8-triklooridibentsofuraani (chemno 491) 118174-38-2 // 6-Metyyli-1,3,8-triklooridibentsofuraani (chemno 492) 139883-51-5 // 6-Metyyli-2,3,4,8-tetraklooridibentsofuraani (chemno 493) 172485-97-1 // 6-Metyyli-2,3,8-triklooridibentsofuraani (chemno 494) 125652-14-4 // 6-n-Propyyli-1,3,8-triklooridibentsofuraani (chemno 495) 125652-12-2 // 6-t-Butyyli-1,3,8-triklooridibentsofuraani (chemno 496) 103124-72-7 // 8-Bromi-2,3,4-triklooridibentsofuraani (chemno 497) 139883-50-4 // 8-Metyyli-1,2,4,7-tetraklooridibentsofuraani (chemno 498) 172485-96-0 // 8-Metyyli-1,3,6-triklooridibentsofuraani (chemno 499) 172485-98-2 // 8-Metyyli-1,3,7-triklooridibentsofuraani (chemno 500) 172486-00-9 // 8-Metyyli-2,3,4,7-tetraklooridibentsofuraani (chemno 501) 172485-99-3 // 8-Metyyli-2,3,7-triklooridibentsofuraani (chemno 502) CAS-nro 052 // Allenolihappo (chemno 539) CAS-nro 056 // Atsadiraktiini (chemno 540) CAS-nro 055 // Biokaniini A (chemno 542) CAS-nro 054 // Formononetiini (chemno 550) CAS-nro 135 // Iodi, radioaktiivinen (chemno 552) CAS-nro 091 // Metyyli-tert-butyylieetteri (MTBE) (chemno 554) CAS-nro 109 // TEPA (chemno 561) CAS-nro 136 // Tetraklooribentsyylitolueenit (chemno 562) Taulukko 5: Aineet, joiden EI saatavilla olevien tietojen perusteella katsota olevan hormonaalisia haitta-aineita (=11) 108-95-2 // Fenoli (chemno 558) 55-38-9 // Fentioni (chemno 109) 68515-49-1 // 1,2-Bentseenidikarboksyylihappo, di-C9-11-haarautuvaketjuiset alkyyliesterit, runsaasti C10:tä (DIDP) (chemno 275) 107-21-1 // Etyleeniglykoli (etaani-1,2-dioli) (chemno 548) 7429-90-5 // Alumiini (chemno 504) 7440-43-9 // Kadmium (chemno 505) 1332-40-7 // Kuparioksikloori (chemno 506) 7758-98-7 // Kuparisulfaatti (chemno 507) 7439-92-1 // Lyijy (chemno 508) 7439-97-6 // Elohopea (chemno 509) 22967-92-6 // Metyylielohopea (chemno 510) Liite 2 Hormonaalisia haitta-aineita koskeva eurooppalainen työpaja 18.-20. kesäkuuta 2001, Aronsborg (Bålsta, Ruotsi) Työpajan tavoitteet * Tietojenvaihto ja kansainvälinen koordinointi - On vaihdettava tietoja ja tarkasteltava aloja, joilla kansainvälinen koordinointi nopeuttaisi ja tehostaisi resurssien hyödyntämistä. - On selvitettävä, miten kansainvälistä koordinointia helpotettaisiin. * Testimenetelmien ja/tai -strategioiden kehittäminen - On tarkasteltava testimenetelmien kehittämisen edistymistä OECD:n elimissä. - On keskusteltava EU:n jäsenvaltioiden ja assosioituneiden valtioiden kanssa sopivasta testausstrategiasta EU:n voimassaolevan lainsäädännön ja EU:n tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskevan käynnissä olevan keskustelun valossa. - On selvitettävä, millaista tutkimusta on tehtävä testimenetelmien ja/tai testausstrategioiden kehittämisen tukemiseksi OECD:ssä. * Tutkimus- ja kehitystyö - On tarkasteltava hormonaalisiin haitta-aineisiin liittyviä vaikutuksia koskevia viimeaikaisia löydöksiä. - On levitettävä tietoa tuloksista ja/tai myötävaikutettava yhteisvaikutuksien luomiseen sekä koordinoitava eurooppalaisten tutkijoiden työtä kansallisissa ja yhteisön tukemissa tutkimushankkeissa ja teollisuuden rahoittamassa tutkimuksessa. * Seurantaohjelmien määrittely - On määriteltävä seurannan tavoitteet, tiedontarve ja seurantaohjelmien edellyttämän suunnittelun tarve. Ne on suhteutettava sekä ihmisten terveyteen ja/tai luonnonvaraisiin eliöihin kohdistuviin vaikutuksiin että erityisiin aineisiin. - On tarkasteltava jäsenvaltioista ja/tai eri organisaatioista ja/tai luetteloista saatavia tietoja. - On tarkasteltava sopivien ympäristötutkimukseen liittyvien työkalujen ja altistuksen arviointiin käytettävien mallien saatavuutta ja selvitettävä, mitä tarvitaan niiden tutkimukseen, kehittämiseen ja/tai validointiin.