Ehdotus Neuvoston asetus (EY) yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä /* KOM/98/0158 lopull. - CNS 98/0113 */



Virallinen lehti nro C 170 , 04/06/1998 s. 0093



98/0113 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) N:o . . . ./. . annettu . . . yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä (98/C 170/08) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että yhteisen maatalouspolitiikan eri tulotukijärjestelmiin sisältyville suorille tuille olisi vahvistettava joitakin yhteisiä edellytyksiä, kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi maksettava yhteisön tukijärjestelmien mukaiset tuet täysimääräisesti tuensaajalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä asetuksessa säädettyjen tuen vähennysten soveltamista, jotta ympäristönäkökohdat voitaisiin paremmin integroida yhteisiin markkinajärjestelyihin, jäsenvaltioiden olisi sovellettava maatalousmaan ja -tuotannon kannalta tarkoituksenmukaisia ympäristötoimenpiteitä; jäsenvaltioiden olisi päätettävä seuraamuksista, joita sovelletaan pakollisten ympäristövaatimusten noudattamattajättämisen yhteydessä, ja jäsenvaltioiden olisi voitava vähentää tukijärjestelmästä saatavia etuja tai jopa poistaa ne, jos kyseisiä ympäristövaatimuksia ei ole noudatettu; jäsenvaltioiden olisi toteuttavat tällaiset toimenpiteet, niiden estämättä kuitenkaan mahdollisuutta myöntää tukea vapaaehtoisille maatalouden ympäristösitoumuksille, maatalouden työllisyystilanteen vakauttamiseksi ja siten maatalousväestön, mukaan lukien kaikki maataloudessa työskentelevät henkilöt, kohtuullisen elintason turvaamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava vähentää viljelijälle maksettavaa suoraa tukea silloin kun tämän tilalla käytetty työvoima jää erikseen määriteltäviä rajoja pienemmäksi; erityisesti maatalouden tuottavuuden säilyttämiseksi kyseiset vähennykset voivat kuitenkin olla enintään 20 prosenttia tuen kokonaismäärästä, jäsenvaltioiden olisi määriteltävä ympäristösyistä tai työvoiman riittämättämyydestä johtuvaa tuen vähentämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt puolueettomin perustein; jäsenvaltioiden olisi voitava käyttää vähennyksistä saatuja määriä asetuksessa (EY) N:o . . . ./. . säädettyyn maaseudun kehittämistukeen liittyviin täydentäviin maatalouden ympäristötoimenpiteisiin, suorille tuille olisi asetettava yläraja, jotta voidaan ottaa huomioon mittakaavaetu ja vältetään liian suuren tuen myöntäminen yksittäiselle tuensaajalle; tällaisten rajojen soveltaminen ei saisi vaikeuttaa perustamissopimuksen 39 artiklan 1 kohdassa määrätyn, kohtuullisen elintason takaamista maatalousväestölle sekä markkinoiden vakauttamista koskevan tavoitteen saavuttamista; suoran tuen ylärajoja olisi sovellettava asteittain vähenevästi, yhteiset tukijärjestelmät voidaan joutua mukauttamaan markkinoiden kehitykseen lyhyen ajan kuluessa; tuensaajat eivät näin ollen voi olettaa tukiedellytysten pysyvän muuttumattomina, vaan heidän olisi valmistauduttava siihen, että järjestelmiä saatetaan tarkistaa markkinoiden kehityssuunnan mukaan, yhteisen maatalouspolitiikan mukaisiin tukijärjestelmiin sisältyy suora tulotuki erityisesti maatalousväestön kohtuullisen elintason turvaamiseksi; tämä tavoite liittyy läheisesti maaseutuympäristön säilyttämiseen, sillä sen toteuttaminen mahdollistaa todellisen ja vakaan maataloustoiminnan harjoittamisen; yhteisön varojen virheellisen kohdentamisen estämiseksi jäsenvaltioiden olisi sopivalla tavalla rajoitettava tuki koskemaan vain sellaisia viljelijöitä, jotka pystyvät puolueettomien ja todistettavien tietojen avulla osoittamaan, että heidän tuettu toimintansa on todellista ja vakaata, eikä sen ensisijaisena tavoitteena ole tuen saaminen, ja koska suorilla tuilla on merkittävät vaikutukset talousarvioon ja jotta nämä vaikutukset voitaisiin arvioida paremmin, yhteisön järjestelmiä olisi arvioitava tarkoituksenmukaisella tavalla, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan yhteiseen maatalouspolitiikkaan kuuluvien tukijärjestelmien mukaisesti viljelijöille myönnettäviin suoriin tukiin, jotka rahoitetaan kokonaan tai osittain EMOTR:n tukiosastosta, lukuun ottamatta asetuksessa (EY) N:o . . . ./. . [maaseudun kehittäminen] säädettyjä tukia (tukijärjestelmät). 2 artikla Täysimääräinen tuki Tukijärjestelmiin kuuluvat tuet maksetaan kokonaan tuensaajalle. 3 artikla Täydentävä ympäristöehto 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava käytössä olevan maatalousmaan ja kyseisen tuotannon erityistilanteen kannalta tarkoituksenmukaisiksi katsomansa ympäristötoimenpiteet. Näihin toimenpiteisiin voi sisältyä tuen myöntäminen maatalouden ympäristösitoumusten tekemistä vastaan sekä suoran tuen edellytyksenä olevia yleisiä pakollisia tai erityisiä ympäristövaatimuksia. 2. Jäsenvaltioiden on päätettävä seuraamuksista, joiden on oltava tarkoituksenmukaisia ja pakollisten ympäristövaatimusten noudattamatta jättämisestä aiheutuneiden ympäristövahinkojen vakavuuteen suhteutettuja. Jäsenvaltiot voivat säätää kyseisestä tukijärjestelmästä saatavien etujen vähentämisestä tai tarvittaessa poistamisesta, jos tällaisia erityisiä ympäristövaatimuksia ei ole noudatettu. 4 artikla Tuen mukauttaminen 1. Jäsenvaltiot voivat päättää vähentää määrää, joka myönnetään viljelijälle, jollei tätä kohtaa sovelleta ja ennen 6 artiklan soveltamista, tietyn kalenterivuoden osalta silloin kun tämän tilalla kyseisen vuoden aikana käytetty työvoima vuotuisina työpanosyksikköinä ilmaistuna jää alle jäsenvaltioiden erikseen määrittelemien rajojen. "Vuotuisella työpanosyksiköllä" tarkoitetaan maatilalla koko kalenterivuoden ajan kokopäivätoimisesti työskentelevän aikuisen henkilön vuotuista kansallista tai alueellista keskimääräistä työaikaa. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta viljelijälle aiheutuva tuen vähennys saa tiettynä kalenterivuonna olla enintään 20 prosenttia siitä tuen kokonaismäärästä, joka myönnettäisiin viljelijälle kyseisen kalenterivuoden osalta, jollei 1 kohtaa sovelleta. 5 artikla Yhteinen säännös 1. Jäsenvaltioiden on sovellettava 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä tavalla, jolla varmistetaan viljelijöiden tasapuolinen kohtelu ja vältetään markkinoiden ja kilpailun vääristyminen. 2. Niiden määrien, jotka maksetaan jäsenvaltion viljelijöille tietyn kalenterivuoden osalta, jollei 3 ja 4 artiklaa sovelleta, ja mainittujen artiklojen soveltamisen jälkeen laskettujen määrien erotus on annettava kyseisten jäsenvaltioiden käyttöön 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti vahvistettavassa määräajassa yhteisön täydentävänä maatalouden ympäristötukena asetuksen (EY) N:o . . . ./. . [maaseudun kehittäminen] 20-22 artiklan mukaisesti. 6 artikla Yläraja Jos tuen kokonaismäärä, joka myönnetään viljelijälle tukijärjestelmien mukaisesti tietyn kalenterivuoden osalta, jollei tätä artiklaa sovelleta, on yli 100 000 ecua, vähennetään tästä määrästä: - 20 prosenttia osuudesta, joka on yli 100 000 ecua mutta enintään 200 000 ecua, ja - 25 prosenttia osuudesta, joka on yli 200 000 ecua. 7 artikla Tarkistus Tukijärjestelmiä sovelletaan tämän kuitenkaan rajoittamatta markkinoiden kehityssuunnan perusteella milloin tahansa tehtäviä mahdollisia tarkistuksia. 8 artikla Maksurajoitukset Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tukijärjestelmien tavoitteet huomioon ottaen sen varmistamiseksi, että tuesta saatava hyöty rajoitetaan koskemaan sellaisia viljelijöitä, jotka epäilyjen ilmetessä pystyvät osoittamaan kaikkea tuloja tuottavaa toimintaansa koskevien puolueettomien tietojen avulla ja erityisesti toiminnan oikeudellisten, taloudellisten, sosiaalisten ja maataloudellisten näkökohtien kannalta, ettei heidän tuetun toimintansa ensisijainen tavoite ole tuen saaminen. 9 artikla Arviointi Tukijärjestelmän mukaisen tuen tehokkuuden selvittämiseksi tukea on arvioitava, jotta sen vaikutukset tavoitteisiin sekä asianomaisiin markkinoihin voidaan määrittää. 10 artikla Tiedonanto komissiolle Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle yksityiskohtaiset tiedot tämän asetuksen soveltamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. 11 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa: a) `viljelijällä` tarkoitetaan yksittäistä maataloustuottajaa, joka on luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö taikka luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ryhmittymä riippumatta siitä, mikä on ryhmittymän ja sen jäsenien oikeudellinen asema kansallisessa lainsäädännössä, ja jonka tila sijaitsee yhteisön alueella b) `tilalla` tarkoitetaan kaikkia viljelijän johtamia, saman jäsenvaltion alueella sijaitsevia tuotantoyksiköitä c) säädetään, että tietyn kalenterivuoden osalta suoritettaviin maksuihin sisältyy muiden kyseisenä kalenterivuonna alkavien kausien osalta suoritettavat maksut. 12 artikla Yksityiskohtaiset säännöt Komissio vahvistaa tämän asetuksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin sisältyy erityisesti: - luettelo 1 artiklassa tarkoitetuista tukijärjestelmistä - toimenpiteet, joiden tarkoituksena on estää 3, 4 ja 6 artiklan säännösten kiertäminen, asetuksen (EY) N:o . . . ./. . [peltokasvit] . . . artiklassa tarkoitettua tai asetuksen (EY) N:o . . . ./. . [naudanliha] 39 artiklassa tai tarvittaessa muiden yhteisistä markkinajärjestelyistä annettujen asetusten vastaavissa artikloissa säädettyä menettelyä noudattaen. 13 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Neuvoston puolesta . . .