Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Euratomin turvavalvontatoimiston toiminta vuosina 1999-2000

1. Tiivistelmä

Euratomin turvavalvontatoimiston tehtävänä on varmistaa, että ydinmateriaalia ei Euroopan unionissa käytetä muuhun kuin aiottuun käyttötarkoitukseensa ja että yhteisölle - sen ulkopuolisten maiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa tekemien sopimusten perusteella - kuuluvat valvontasitoumukset täytetään.

Tässä asiakirjassa kuvataan Euratomin turvavalvontatoimiston roolia ja oikeusperustaa ja kerrotaan sen toiminnasta vuosina 1999-2000. Siinä kerrotaan myös tämänhetkisestä kehityksestä ja esitetään yleiskatsaus tulevaisuuteen.

Euratomin turvavalvontatoimisto ei toimintansa aikana vuosina 1999 ja 2000 eikä myöhemmissä arvioinneissa havainnut merkkejä siitä, että ydinmateriaalia olisi käytetty muuhun kuin aiottuun rauhanomaiseen käyttötarkoitukseen. Tarkastusten tai materiaalitasearvioinnin aikana havaitut pienet poikkeavuudet korjattiin tai niitä tutkitaan edelleen kyseisten toiminnanharjoittajien kanssa.

2. Ydinmateriaalivalvonta

2.1 Mitä ydinmateriaalivalvonta on-

Ydinmateriaalivalvonnassa on kyse valvontaviranomaisen toimenpiteistä, joilla tarkistetaan, ettei ydinmateriaalia ja -laitteita siirretä pois niiden aiotusta (rauhanomaisesta) käyttötarkoituksesta eli käytetä esim. ydinaseiden valmistukseen. Tavoitteena on mahdollistaa ydinenergian käyttö mutta varmistaa samalla, että siviilikäyttöön tarkoitettu ydinmateriaali pysyy rauhanomaisissa ydinohjelmissa.

Ydinmateriaaliin sisältyvät kaikki aineet, jotka sisältävät yhtä tai useampaa toriumin, uraanin tai plutoniumin isotooppia. Näiden materiaalien suhteellinen merkitys ydinmateriaalivalvonnan kannalta riippuu niiden fysikaalisesta olomuodosta, kemiallisesta ja isotooppikoostumuksesta, pitoisuudesta ja siitä, onko kyse tuoreesta vai säteilytetystä materiaalista. Säteilyttämättömällä plutoniumilla ja korkearikasteisella uraanilla (HEU) [1] katsotaan olevan ydinmateriaalivalvonnan kannalta suurin strateginen arvo. Ydinaineisiin liittyvään toimintaan sisältyvät uraanin louhiminen ja konversio [2], sen rikastaminen [3], valmistaminen [4] polttoaine-elementeiksi sähkön tuottamiseksi ydinvoimaloiden reaktoreissa, jälleenkäsittely [5], ydinmateriaalien varastointi sekä ydinjätteen loppusijoitus.

[1] HEU eli korkearikasteinen uraani on uraania, jonka U235-pitoisuus on nostettu yli 20 prosentin.

[2] Kemiallinen prosessi, jolla uraani muunnetaan uraaniheksafluoridiksi rikastuslaitokseen syötettäväksi materiaaliksi.

[3] Isotooppien erotteluprosessi, jolla lisätään uraani 235:n määrää uraanissa.

[4] Ydinvoimaloiden reaktoreissa käytettävien polttoainenippujen valmistus.

[5] Käytetyn polttoaineen uraanin ja plutoniumin erotus erittäin radioaktiivisista halkeamistuotteista.

Ydinmateriaalivalvontaa ei pidä sekoittaa ydinturvallisuusvalvontaan, fysikaaliseen suojeluun tai ihmisten ja ympäristön suojeluun ionisoivan säteilyn vaaroilta.

2.2 Euratomin ydinmateriaalivalvonnan oikeusperusta

Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimus, jota nimitetään yleisesti Euratomin perustamissopimukseksi, muodostaa Euratomin ydinmateriaalivalvonnan oikeusperustan. Sopimus kattaa kaiken siviilikäyttöön tarkoitetun ydinmateriaalin Euroopan unionissa siitä hetkestä, jolloin se louhitaan (Euroopan unionissa) tai se saapuu unioniin - missä tahansa muodossa - sen ulkopuolelta. Kaikkien osapuolten velvollisuudet ja oikeudet täsmennetään edellä mainitun perustamissopimuksen VII luvussa. Vastuu perustamissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta on annettu Euroopan komissiolle.

Perustamissopimuksessa määrätään seuraavaa:

- Komission on varmistettava, että jäsenvaltioiden alueella ydinmateriaaleja ei käytetä muuhun kuin käyttäjän ilmoittamaan tarkoitukseen ja että noudatetaan yhteisön ja kolmannen maan tai yhteisön ja kansainvälisen järjestön tekemissä sopimuksissa annettuja määräyksiä turvavalvontaa koskevista erityisistä velvoitteista (77 artikla).

- Ydinlaitosten toiminnanharjoittajien on ilmoitettava komissiolle laitoksen tekniset perustiedot [6] (78 artiklan 1 kohta).

[6] Tekniset perustiedot on laitoksen toiminnanharjoittajan komissiolle toimittama ilmoitus, joka sisältää ydinmateriaalivalvonnan kannalta merkittävää tietoa laitoksen rakenteesta, toiminnasta ja kirjanpitojärjestelmästä.

- Komission on hyväksyttävä menetelmät, joita käytetään säteilytettyjen aineiden kemialliseen käsittelyyn (78 artiklan 2 kohta).

- Komissio vaatii pidettäväksi ja esitettäväksi toimintaa koskevia asiakirjoja käytetystä, tuotetusta tai kuljetetusta ydinaineesta (79 artikla).

- Komissio voi lähettää tarkastajia, jotka pääsevät milloin tahansa kaikkiin paikkoihin ja tietoihin sekä niiden henkilöiden luokse, jotka ovat tekemisissä valvonnan piiriin kuuluvien aineiden, laitteiden tai laitosten kanssa (81 artikla).

- Komissio voi määrätä seuraamuksia velvoitteiden noudattamatta jättämisestä (83 artikla), ja jäsenvaltioiden on huolehdittava, että seuraamukset pannaan täytäntöön.

- Valvonnassa ei saa harjoittaa syrjintää käyttötarkoituksen perusteella, eikä valvontaa saa ulottaa maanpuolustuksen tarpeisiin tarkoitettuihin aineisiin (84 artikla).

Edellä 78 artiklan 1 kohdassa ja 79 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten luonne ja laajuus määritellään asetuksessa (Euratom) N:o 3227/76 ja siihen myöhemmin tehdyissä muutoksissa. Näissä asiakirjoissa määritetään lähinnä ydinlaitosten toiminnanharjoittajien valvontasitoumukset komissiota kohtaan.

2.3 Maailmanlaajuinen ydinmateriaalivalvonta ja Yhdistyneiden Kansakuntien rooli

Maailmanlaajuinen ydinmateriaalivalvonta kuuluu Yhdistyneiden Kansakuntien alaiselle Kansainväliselle atomienergiajärjestölle (IAEA). IAEA harjoittaa toimintaansa ydinaseiden leviämisen estämistä koskevan sopimuksen (ydinsulkusopimuksen) nojalla. Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat liittyneet sopimukseen. Kaikki Euroopan unionin 13 ydinaseettomassa valtiossa oleva ydinmateriaali ja -toiminta kuuluu IAEA:n ydinmateriaalivalvonnan piiriin sellaisena kuin siitä on määrätty IAEA:n, yhteisön ja jäsenvaltioiden välisessä valvontasopimuksessa. Euroopan unionin kaksi ydinasevaltiota, Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska, ovat antaneet oman siviilikäyttöön tarkoitetun ydinmateriaalinsa IAEA:n ydinmateriaalivalvonnan piiriin erillisillä IAEA:n, yhteisön ja Yhdistyneen kuningaskunnan sekä IAEA:n, yhteisön ja Ranskan välisillä valvontasopimuksilla. IAEA tekee näissä jäsenvaltioissa ydinmateriaali-valvontatarkastuksia vain joissakin laitoksissa: niissä, jotka IAEA on ilmoittanut tähän tarkoitukseen ja jotka on valittu kunkin jäsenvaltion toimittamasta luettelosta. IAEA:n valvontaa toteutetaan Euroopan unionissa tiiviissä yhteistyössä Euratomin ydinmateriaalivalvonnan kanssa. Kaikissa IAEA:n kanssa tehdyissä valvontasopimuksissa määrätään, että IAEA:n on käytettävä täysimääräisesti hyväkseen Euratomin ydinmateriaalivalvontajärjestelmää ja että päällekkäisyyksiä Euratomin ydinmateriaalivalvontajärjestelmään kuuluviin toimiin nähden on pyrittävä välttämään. Yhteistyömenettelyt on esitetty yksityiskohtaisesti lukuisissa sopimuksissa ja työskentelyä koskevissa järjestelyissä (ks. myös kohta 6.4).

3. Euratomin ydinmateriaalivalvonnan laajuus ja arviointi

Ydinmateriaalia hallussaan pitävien henkilöiden ja yritysten (toiminnanharjoittajien) on toimitettava komissiolle laitoksensa tekniset perustiedot yksityiskohtaisen kyselylomakkeen perusteella. Vaadittuihin tietoihin kuuluvat kuvaus käytetystä ydinmateriaalista ja sen käsittelytavasta sekä ydinmateriaalikirjanpidon valvontajärjestelmästä. Teknisten perustietojen muutoksista on ilmoitettava komissiolle.

Toiminnanharjoittajien on luotava ja pidettävä yllä ydinmateriaalien kirjanpitojärjestelmää alkaessaan käsitellä tällaista materiaalia. Tässä kirjanpitojärjestelmässä kaikki laitoksen osat, joissa saattaa olla ydinmateriaalia, on jaettava materiaalitasealueisiin [7]. Toiminnanharjoittajien on lisäksi ilmoitettava säännöllisesti toimintaohjelmastaan, mukaan luettuna varastonmääritysohjelma. Toiminnanharjoittajien on lisäksi ilmoitettava etukäteen tietyistä ydinmateriaalin siirroista, lähetyksistä ja vastaanotoista.

[7] Ydinlaitoksessa oleva alue, joka on määritelty siten, että tälle alueelle tai sieltä pois siirrettävän ydinmateriaalin määrä voidaan määrittää, ja tarvittaessa ydinmateriaalin todellinen varasto tällä alueella, jotta voidaan laatia materiaalitase ydinmateriaalivalvontaa varten.

Euratomin turvavalvontatoimistoon kuuluvat komission tarkastajat tarkistavat, että toiminnanharjoittajat täyttävät perustamissopimuksen ja komission täytäntöönpanoasetuksen valvontasitoumukset. Tarkastajat tekevät ydinlaitoksissa tarkastuksia todentaakseen seuraavat:

- toiminnanharjoittajien ilmoitus teknisistä perustiedoista

- toiminnanharjoittajan ydinmateriaalikirjanpito ja toiminta-asiakirjat

- näiden asiakirjojen yhdenmukaisuus niiden varastomuutosta ja todellisen varaston määritystä koskevien raporttien kanssa, jotka toimitetaan määräajoin komissiolle

- todellisen varaston ja näiden asiakirjojen ja raporttien vastaavuus.

Euratomin turvavalvontatoimistolla on asianmukainen infrastruktuuri tarkastustoimintansa tueksi. Se käsittelee kaikki toiminnanharjoittajilta saadut kirjanpitoraportit ja ilmoitukset, tutkii ne ja järjestää tarkastajien käyttöön ne perustiedot, joita he tarvitsevat tarkastustoiminnassaan. Toimisto tarjoaa lisäksi logistiikkatukea antamalla tarkastajien käyttöön mittausvälineitä, sinettejä, kameroita ja muita laitteita sekä analysoimalla tarkastajien ottamia näytteitä.

Euratomin turvavalvontatoimisto voi materiaalin todentamisessa ja valvonnassa käyttää hyväkseen lukuisia erilaisia teknisiä resursseja. Ainetta tuhoamattomiin mittausmenetelmiin (NDA) käytettävillä välineillä voidaan mitata suoraan eri muodoissa olevan plutoniumin ja uraanin määrä. Useita tällaisia välineitä on asennettu pysyvästi ydinlaitoksiin. Kalibrointitarkoituksiin käytetään erityisiä Euratomille valmistettuja vertailumateriaaleja. Tietyistä erätuotteista - esimerkkinä uraaniheksafluoridi sekä jälleenkäsittelylaitoksissa prosesseihin sisäänmenevät ja niistä ulostulevat liuokset - otetaan rutiiniluonteisesti näytteitä, jotka lähetetään analysoitaviksi joko Yhteisen tutkimuskeskuksen laboratorioihin tai Euratomin paikalla sijaitseviin laboratorioihin (ks. myös kohta 5.1). Turva- ja valvontatoimilla varmistetaan, että tiettyyn ydinmateriaaliin tai työpisteeseen liittyvää tietoa saadaan jatkuvasti. Tätä varten asennetaan optisia valvontayksiköitä, joilla esimerkiksi otetaan valokuvia määrätyin väliajoin. Kuvat otetaan valvontalaitteesta tarkasteltaviksi määräajoin, ja toiminta-asiakirjat käydään läpi. Sinettejä käytetään paljon erityisesti sellaisen materiaalin osalta, joka pysyy muuttumattomana tarkastuskertojen välillä. Euratomin turvavalvontatoimistolla on käytössään luotettava tietokonejärjestelmä ilmoitettujen tietojen varastointiin, hakuun ja analysointiin, raporttien laadintaan IAEA:lle, mittausten tulosten arviointiin paikan päällä sekä toiminnanharjoittajan tietojen todentamiseen ja arviointiin.

Euratomin turvavalvontatoimisto ei itse tee mitään tutkimuksia vaan käyttää hyväkseen komission tutkimuspalveluja Yhteisessä tutkimuskeskuksessa. On lisäksi syytä huomata, että yhä suurempi osa ydinmateriaalivalvontaan käytettävistä välineistä ja laitteista on nykyään mahdollista hankkia kaupallisesti, mikä vähentää T&K-kustannuksia ja tehostaa toimintaa.

Kaikki tarkastustoimet ja -tulokset arvioidaan. Ensimmäinen arviointi tehdään tarkastuksen aikana tavoitteena lähinnä varmistaa, että tiedot ovat johdonmukaisia eikä niissä esiinny merkittäviä ristiriitaisuuksia. Euratomin pääkonttorissa tehdään yksityiskohtaisempi arviointi, johon kuuluu turva- ja valvontatoimien tarkistaminen, mittaustulosten arviointi ja tilastoanalyysi sekä materiaalitaseiden arviointi.

Arviointien tulokset saattavat paljastaa eroavaisuuksia, jotka vaativat selvitystä. Euratomin turvavalvontatoimisto aloittaa tällaisissa tapauksissa jatkotoimet. Tällöin voidaan mm. pyytää toiminnanharjoittajaa selittämään poikkeavuudet, lisätä tarkastustiheyttä ja -intensiteettiä tai muuttaa tarkastusstrategiaa. Jos ongelmat jatkuvat, voidaan harkita seuraamuksia.

4. Tarkastustoiminta ja -tulokset vuosina 1999-2000

4.1 Ydinmateriaalin määrät

Euroopan unionin alueella tehdään kaikkea ydinpolttoainekiertoon liittyvää toimintaa, vaikkakaan toiminta ei ole tasaisesti levittäytynyt eri jäsenvaltioihin. Ydinmateriaalivarastot ydinmateriaalivalvontaan kuuluvissa laitoksissa kasvavat jatkuvasti (ks. Error! Reference source not found.). Plutoniumvarastot kasvoivat viime vuosikymmenellä yli 150 prosenttia noin 530 tonniin vuoden 2000 lopulla, millä on erityistä merkitystä ydinmateriaalivalvonnan kannalta tämän materiaalin sensitiivisyyden vuoksi. Uraanivarastot kasvoivat Euroopan unionissa saman ajanjakson aikana yli 50 prosenttia noin 313 000 tonniin vuoden 2000 lopulla.

Ydinlaitosten toiminnanharjoittajat ilmoittavat kaikki ydinmateriaalivarastot ja -vuot Euratomin turvavalvontatoimistolle. Niistä kertyy vuodessa noin 1,5 miljoonaa kirjanpitotapahtumaa, joista suurin osa saadaan sähköisesti. Kaikista tiedoista tarkistetaan niiden sisäinen ja ulkoinen vastaavuus sekä se, noudatetaanko niissä yhteistyösopimuksia (ks. myös kohta 6.5). Kaikki vuosina 1999-2000 paljastuneet virheet ja epäjohdonmukaisuudet voitiin korjata, kun oli neuvoteltu kyseisten toiminnanharjoittajien kanssa.

Kirjanpitoraportit lähetetään Euroopan unionin ja IAEA:n tekemissä valvontasopimuksissa esitettyjen velvoitteiden täyttämiseksi IAEA:lle. Tämän raportin kattamana ajanjaksona raportit toimitettiin IAEA:lle sopimuksissa edellytetyissä määräajoissa.

4.2 Tarkastustoiminta, sen jakaantuminen ja tulokset

Euratomin ydinmateriaalivalvontatoimintaa hallitsi raportin kattamana ajanjaksona toiminta suurissa plutoniumin käsittelylaitoksissa, kuten jälleenkäsittelylaitoksissa ja sekaoksidipolttoainetta (MOX) [8] valmistavissa laitoksissa. Raportointikauden yhteensä yli 17 000 [9] henkilötyöpäivästä yli 60 prosenttia tehtiin näissä laitoksissa (ks. myös Error! Reference source not found.). Toinen tärkeä Euratomin tarkastustoiminnan kohde olivat uraanirikastamot ja tähän liittyvä matalarikasteista uraania sisältävien polttoaine-elementtien valmistus. Niiden osuus tarkastustoiminnasta oli lähes 20 prosenttia. Yli 15 prosenttia tarkastusajasta käytettiin ydinvoimaloiden reaktorien ydinmateriaalivalvontaan. Loput 5 prosenttia tarkastustoiminnasta kohdistui käytetyn polttoaineen kuivavarastointiin tarkoitettuihin laitoksiin, tutkimuskeskuksiin, tutkimusreaktoreihin ja pieniin laitoksiin.

[8] Sekaoksidipolttoaine on ydinreaktorin polttoainetta, joka koostuu uraani- ja plutoniumoksidien sekoituksesta.

[9] Tämä vastaa arviolta noin 70:tä tarkastuspäivää vuotta ja tarkastustyötä tekevää tarkastajaa kohden.

4.2.1 Jälleenkäsittelylaitokset

Ydinreaktoreista saadut käytetyt polttoaineniput käsitellään jälleenkäsittelylaitoksissa kemiallisesti uraanin ja plutoniumin erottamiseksi erittäin radioaktiivisista halkeamistuotteista. Erotetut ydinmateriaalit voidaan palauttaa ydinpolttoainekiertoon. Sellafieldissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa (THORP) ja La Haguessa Ranskassa (UP2, UP3) sijaitsevien nykyaikaisten laitosten suoritusteho [10] on korkea, ja niiden prosessit ovat pitkälle automatisoituja ja ympäristöstään erotettuja.

[10] Näiden kolmen laitoksen vuosittainen suoritusteho on yhteensä yli 3 000 tonnia polttoainetta, joka sisältää yli 20 tonnia plutoniumia.

Varastomäärityksen todennuksia, joihin liittyy laitosten alasajo, tehdään vuosittain. Ne ajoittuvat yleensä jälleenkäsittelyjaksojen väliin ja/tai tärkeimpien vuosihuoltoseisokkien yhteyteen. Jatkuvia tarkastuksia ja automatisoituja ilman valvontaa toimivia ydinmateriaalivalvontajärjestelmiä tarvitaan, jotta voidaan todentaa ydinmateriaalivuot laitokseen (käytetty polttoaine) ja sieltä pois (lähinnä uraani- ja plutoniumoksidi).

THORPissa kokeiluvaihe on nyt päättynyt ja ydinmateriaalivalvonta on päässyt rutiinivaiheeseen. Asennetuista valvontavälineistä saadun tiedon keruu ja arviointi on saatettu ajan tasalle. Kaikki toiminta, jota tarvitaan Euratomin perustamissopimuksen 78 artiklan 2 kohdan mukaisen hyväksymisen myöntämiseen (ks. myös kohta 2.2), saatiin päätökseen. Komission odotetaan antavan virallisen hyväksynnän vuoden 2001 alussa.

Sellafieldin laitosalueella on lisäksi joitakin vanhempia jälleenkäsittelylaitoksia erityisistä Isossa-Britanniassa suunnitelluista reaktoreista peräisin olevan ns. Magnox-polttoaineen käsittelyyn. Laitokset tarkastettiin rutiiniluonteisesti, ja tulokset olivat tyydyttävät.

Kaikki tärkeimmät La Haguen UP2/800- ja UP3-jälleenkäsittelylaitoksiin sisäänmenevän ja niistä ulostulevan plutoniumin vuot ja varastot todennettiin, ja Euratomin turvavalvontatoimisto saattoi vahvistaa toiminnanharjoittajan ilmoitukset. Euratomin turvavalvontatoimisto saattoi tehdä ydinmateriaalivalvonnan kannalta tyydyttäviä päätelmiä, joskaan useissa tapauksissa ei vaaditussa havaitsemisajassa [11], mikä johtui siitä, että tiettyjä kemiallisten analyysien tuloksia koskevat toiminnanharjoittajan ilmoitukset viivästyivät. Toiminnanharjoittaja on käynnistänyt toimia tilanteen parantamiseksi.

[11] Havaitsemisaika on se enimmäisaika, joka voi kulua siitä, kun ydinmateriaalia aletaan käyttää muuhun kuin ilmoitettuun käyttötarkoitukseen, siihen, kun ydinmateriaalivalvontaviranomaiset havaitsevat tämän. Säteilyttämättömän plutoniumin tai korkearikasteisen uraanin osalta havaitsemisaika on tavallisesti yksi kuukausi.

Uuden UP2/800:n plutoniumin käsittely-yksikön R4 teknisiä perustietoja arvioitiin viitekauden aikana yksityiskohtaisesti: rakennuspiirustukset tarkastettiin, primääripiirit tutkittiin paikan päällä ja 10 tankin kalibrointi todennettiin.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa Dounreayssa sijaitseva jälleenkäsittelylaitos ei toiminut raportointikaudella aiemmin vahingossa tapahtuneen alasajon vuoksi. Tarkastajilla oli vaikeuksia todentaa laitoksen todellinen ydinainevarasto. Euratomin turvavalvontatoimiston ja toiminnanharjoittajan välillä sovittiin lukuisia toimenpiteitä, jotka pantiin lopulta täytäntöön. Euratomin turvavalvontatoimisto saattoi näin lokakuussa 2000 todentaa varastomäärityksen.

4.2.2 Sekaoksidipolttoaineen (MOX) valmistuslaitokset

Sekaoksidipolttoaineen valmistuslaitoksissa sekoitetaan jälleenkäsittelylaitoksissa tuotettua plutoniumoksidia uraanioksidiin sekaoksidipolttoaine-elementtien valmistamiseksi käytettäviksi myöhemmin ydinvoimalaitoksissa. Euroopan unionissa nykyisin toiminnassa olevasta neljästä laitoksesta Ranskassa Marcoulessa sijaitseva MELOX ja uusi Sellafieldin sekaoksidipolttoainelaitos (SMP) ovat uudenaikaisimpia. Niissä on käytössä täysin automatisoidut järjestelmät, ja käsiteltävään ja varastoituun materiaaliin on lähes mahdoton päästä käsiksi.

Sekaoksidipolttoaineen valmistuslaitokset ovat ydinmateriaalivalvonnan kannalta tärkeitä, koska niissä käsitellään erotettua plutoniumia. Tarkastuksia tehdään jatkuvasti plutoniumin vastaanottojen ja lähetysten todentamiseksi sekä plutoniumiin liittyvän yhden kuukauden havaitsemisajan noudattamiseksi. Vuosittain tehdään tavallisesti yksi varastomäärityksen todennus. Laitoksen toiminnan keskeytysten sekä tarkastajien ja laitoksen henkilöstön säteilyannosten vähentämiseksi pyritään mahdollisuuksien mukaan käyttämään automatisoituja mittausvälineitä sekä turva- ja valvontatoimia. Laitoksella olevasta plutoniumista pidetään mahdollisimman suuri osa turva- ja valvontatoimien piirissä, jotta materiaalia ei jouduttaisi mittaamaan joka kuukausi uudelleen.

MELOXin sekaoksidipolttoaineen valmistuslaitoksessa voidaan erityisen ydinmateriaalivalvontajärjestelmän avulla olla koko ajan varmoja siitä, että materiaalia ei käytetä muuhun kuin ilmoitettuun käyttötarkoitukseen. Tarkastusjärjestelmää kohennettiin ja ilman valvontaa toimivia todentamislaitteita laajennettiin, jotta voitaisiin mukautua laitoksen tuotantokapasiteetin viimeaikaiseen kasvuun ja sen tuotantolinjojen lisäämiseen. IAEA:n kanssa aloitettiin valmistelut, jotta voitaisiin yhdessä todentaa valmiiden sekaoksidipolttoainenippujen lähetykset Japaniin.

Sellafieldin sekaoksidipolttoainelaitoksen (SMP) on tarkoitus aloittaa toimintansa (plutoniumin käyttöönotto) vuoden 2001 puolivälissä. Kaikki ydinmateriaalivalvontalaitteet, jotka ovat erittäin pitkälle kehittyneitä ja automatisoituja, on asennettu, ja niitä otetaan parhaillaan käyttöön. Tekniset perustiedot on todennettu.

Samoin Sellafieldissä sijaitsevan sekaoksidipolttoaineen käytön esittelylaitoksen (MDF) ydinmateriaalivalvontatarkastuksesta saatiin tyydyttävät tulokset. Laitos myös suljettiin lopullisesti raportointikauden lopulla, mutta laitoksessa on yhä vielä ydinmateriaalia.

Cadarachessa sijaitsevassa sekaoksidipolttoaineen valmistuslaitoksessa Euratomin turvavalvontatoimisto otti hiljattain käyttöön uuden valvontamallin. Mallin toteuttamisessa on onnistuttu, ja se on nyt päässyt rutiinivaiheeseen.

Euratomin turvavalvontatoimisto ja IAEA tarkastivat Belgiassa Desselissä sijaitsevan sekaoksidipolttoaineen valmistuslaitoksen hyvin tuloksin. Raportointikaudella saatiin tällä alueella päätökseen New Partnership Approach (NPA) -sopimuksen soveltaminen IAEA:n kanssa. Asennettuja teknisiä laitteita paranneltiin ja täydennettiin tässä yhteydessä, jotta kaikki suunnitellut tarkastustoimet saataisiin katettua.

La Haguessa kauttakulkumatkalla Japaniin olevan tuoreen sekaoksidipolttoaineen valvonnan osalta luotiin ja pantiin menestyksekkäästi täytäntöön yhdessä IAEA:n kanssa uusi yhteinen ydinmateriaalivalvonnan toimintamalli. Raportointikaudella toteutettiin kaksi käsittelyjaksoa Belgiasta FBFC:stä peräisin olevan materiaalin osalta.

Saksassa Hanaun laitospaikassa sijaitsevan polttoaineenvalmistuslaitoksen käytöstäpoistovaiheen aikana toteutettavat ydinmateriaalivalvontatoimenpiteet vahvistettiin ja uudet ydinmateriaalivalvontalaitteet asennettiin paikalleen.

4.2.3 Rikastuslaitokset

Nykyaikaiset kevytvesireaktorit tarvitsevat polttoainetta, josta 3-5 prosenttia on halkeamiskelpoista uraanin isotooppia 235. Koska luonnonuraani sisältää vain 0,7 prosenttia tätä nuklidia, halutun pitoisuuden aikaansaamiseksi tarvitaan rikastusprosessia. Kaasumaista uraaniheksafluoridia (UF6) käytetään tässä prosessissa väliaineena. Euroopan unionissa toimii kaksi yritystä, jotka tarjoavat tätä palvelua siviiliasiakkaille: URENCO ja EURODIF. URENCOlla on kolme sentrifugilaitosta Almelossa (NL), Capenhurstissa (UK) ja Gronaussa (D). EURODIFillä on diffuusiolaitos Tricastinissä Ranskassa. Periaatteessa kaikkia rikastuslaitoksia voidaan käyttää korkearikasteisen uraanin tuotantoon. Niillä on tämän vuoksi suurta merkitystä ja strategista arvoa ydinmateriaalivalvonnan kannalta.

Rutiiniluonteinen ydinmateriaalivalvonta sentrifugirikastuslaitoksissa tapahtuu aina yhdessä IAEA:n kanssa, ja siihen kuuluu yksi varastomäärityksen todennus vuodessa. Lisäksi ajoittain eli noin kuukauden välein tehdään tarkastus suoritustehon todentamiseksi. Lisäksi tehdään ennalta ilmoittamattomia tarkastuksia sen varmistamiseksi, ettei sensitiivisiä prosessialueita ole muutettu sellaisiksi, että niissä voidaan valmistaa ilmoitettua korkeampirikasteista uraania.

EURODIFin rikastuslaitoksessa edistyttiin täysimääräisen, Euratomin vaatimukset täyttävän ydinmateriaalivalvontamallin luomisessa ja laitoksen materiaalitasealuerakenteet tarkistettiin ja korjattiin.

URENCOn kolmessa laitoksessa, joiden tuotantokapasiteetti on laajentunut huomattavasti viimeksi kuluneiden kahden vuoden aikana, on käytetty HPT-analyysia (High Performance Trace Analysis) [12], joka on uusi ja suorituskykyinen hiukkasanalyysimenetelmä. Tätä tiiviissä yhteistyössä IAEA:n kanssa kehitettyä menetelmää (jota IAEA kutsuu ympäristönäytteenotoksi) käytetään pyrittäessä ajoissa havaitsemaan ilmoitettua korkeammat rikastustasot ja erityisesti korkearikasteisen uraanin luvaton valmistus. Näistä laitoksista kerättiin vuosina 1999-2000 suuri määrä pyyhkäisynäytteitä. Ne analysoitiin perustietokannan luomiseksi tulevaa käyttöä varten. Tämä menetelmä, jota käytetään myös niillä prosessialueilla, joille on rajoitettu pääsy, parantaa huomattavasti tällaisten laitosten ydinmateriaalivalvonnan tehokkuutta.

[12] HPT-analyysi eli ympäristönäytteenotto on ydinmateriaalivalvonnassa käytetty tekniikka, johon sisältyy pyyhkäisynäytteiden ottaminen ydinlaitosten sisä- ja ulkopuolelta ja niiden analysointi. Sen avulla voidaan varmentaa alueella aiemmin ja nykyisin toteutettavat ydinaineisiin liittyvät toimet analysoimalla (lähinnä hiukkasanalyysilla) pyyhkäisynäytteellä kerätyt ydinmateriaalijäljet.

4.2.4 LEU-polttoaineen [13] valmistuslaitokset, HEU-polttoaineenError! Bookmark not defined. valmistuslaitokset, konversiolaitokset

[13] LEU eli matalarikasteinen uraani on uraania, jonka U235-pitoisuus on nostettu enintään 20 prosenttiin.

LEU-polttoaineen valmistuslaitoksissa tuotetaan polttoainenippuja matalarikasteisesta uraanista (LEU) käytettäviksi myöhemmin ydinvoimalaitoksissa. Konversiolaitokset sijaitsevat usein näiden laitosten yhteydessä, ja niitä tarvitaan rikastuslaitoksessa tuotetun rikastetun UF6:n muuttamiseksi takaisin uraanioksidiksi tai UF6:n tuottamiseksi luonnonuraanioksidista ennen rikastusta. HEU-polttoaineen valmistuslaitoksissa valmistetaan polttoaine-elementtejä korkearikasteista uraania (HEU) käyttäviin tutkimusreaktoreihin.

Euroopan unionissa on matalarikasteista uraania sisältävän polttoaineen valmistuslaitoksia toiminnassa Belgiassa, Ranskassa, Saksassa, Espanjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Euratomin turvavalvontatoimisto tekee näissä laitoksissa tavallisesti yhden varastomäärityksen todennuksen vuodessa. Tällöin tarkastetaan tuotannon ollessa keskeytyksissä kaikki materiaali. Varastosta laadituista yksikkökohtaisista luetteloista tarkastetaan, sisältävätkö ne kaikki ydinaine-erät, ja niiden oikeellisuus. Todennukseen sisältyy lisäksi näytteiden ottaminen yksityiskohtaisia laboratorioanalyyseja varten tarkastajien kannettavilla välineillä yksiköistä tekemien mittausten lisäksi. Varastomäärityksen todennusten välillä tehdään määräajoin tarkastuksia (7-11 kertaa vuodessa), joissa keskitytään lähinnä sisäänmenevän ja ulostulevan aineen todentamiseen.

Ranskassa sijaitsevia LEU-polttoaineen valmistuslaitoksia tarkastettiin aiempaa intensiivisemmin, mutta muualla Euroopassa sijaitsevien samantyyppisten laitosten valvonnassa Euratomin turvavalvontatoimisto ei ole vielä päässyt vastaavalle tasolle. Huomattavaa edistystä on kuitenkin tapahtunut. Tämä koskee erityisesti tietokoneistettua tiedonkäsittelyä sekä ilman valvontaa toimivan polttoainenippujen mittausaseman valmistelua.

Ranskassa sijaitsevan HEU-polttoaineen valmistuslaitoksen osalta tärkein kysymys on edelleen se, että laitoksen osia käytetään samalla sekä puolustus- että siviilitarkoituksiin. Vaikka tuotantotoiminnat on tavallisesti selkeästi erotettu toisistaan, tarkastajien tiedonsaantia ja pääsymahdollisuuksia eri alueille rajoittavat joissakin tapauksissa puolustusviranomaisten määräämät turvallisuusvaatimukset. Euratomin turvavalvontatoimisto ei näin ollen voinut tehdä kaikenkattavia ydinmateriaalivalvontaa koskevia päätelmiä tästä laitoksesta. Ranskan viranomaisten kanssa käydään edelleen neuvotteluja ongelman ratkaisemiseksi.

Ranskalaisessa konversio- ja varastointilaitoksessa edistyttiin Euratomin vaatimukset täyttävän kokonaisvaltaisen ydinmateriaalivalvontamallin luomisessa. Tähän sisältyi myös materiaalitasealuerakenteen tarkistaminen. Laitoksen joillekin alueille pääsyyn liittyvät ongelmat ratkaistiin menestyksekkäästi.

Yhdistyneen kuningaskunnan sähköntuotantoreaktoreihin tarvittava ydinpolttoaine valmistetaan Springfieldsissä. Viimeksi kuluneina vuosina ja erityisesti vuosina 1999-2000 toimintaa leimasi AGR-reaktorien (edistynyt kaasujäähdytteinen reaktori) polttoaineen tuotannon siirtyminen erittäin vanhoista tuotantolaitoksista uuteen oksidipolttoainekompleksiin (OFC), jossa yhdistyy koko prosessi konversiosta polttoainenipun kokoamiseen. Ydinmateriaalivalvontatoiminta keskittyy Springfieldsin laitospaikassa nykyään OFC-yksikköön. Joihinkin kaikkein vaikeapääsyisimmistä alueista on asennettu automatisoidut mittausjärjestelmät. Näin voidaan täyttää ydinmateriaalivalvonnan tavoitteet ja säästää samalla merkittävästi tarkastusresursseja.

4.2.5 Ydinreaktorit

Suurin osa Euroopan unionin alueella toiminnassa olevista ydinreaktoreista on kevytvesireaktoreita (LWR) eli reaktoreita, joissa hidasteena ja jäähdytteenä käytetään tavallista vettä. Näiden lisäksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimii MAGNOX-reaktoreita ja edistyneitä kaasujäähdytteisiä reaktoreita (AGR), joissa hidasteena on grafiitti ja jäähdytteenä hiilidioksidikaasu. Matalarikasteista uraania käyttävät kevytvesireaktorit voivat toimia yhtäjaksoisesti kauan (12-18 kuukautta). Reaktorisydämessä olevaan polttoaineeseen ei tänä aikana pääse käsiksi. Toiminta keskeytetään 2-4 viikon vuosihuoltoseisokkia varten. Noin yksi kolmasosa (käytetystä) reaktorisydämen polttoaineesta vaihdetaan tällöin polttoaineenvalmistuslaitoksesta tulevaan tuoreeseen polttoaineeseen.

Kevytvesireaktorit tarkastetaan tämän vuosihuoltoseisokin aikana, jolloin kaikki polttoaine voidaan todentaa. Reaktorisydämestä poistetun polttoaineen todentamiseen käytetään paikalla toteutettavia menetelmiä, joihin kuuluu polttoaineen ominaisuuksien nopea testaus. Jos tällaisilla todennuksilla ei päästä varmoihin tuloksiin, voidaan käyttää muita, intrusiivisempia menetelmiä, joihin saattaa liittyä käytetyn polttoaineen käsittelyä. Näiden suorien todentamismenetelmien lisäksi joissakin kevytvesireaktoreissa käytetään kameroita ja sinettejä polttoaineen ja sen käsittelytoimien valvonnan helpottamiseksi. Resurssien salliessa vuosihuoltoseisokkien väliajalla - tavallisesti neljännesvuosittain - tehdään ajoittain välitarkastuksia.

Lukuisat kevytvesireaktorit käyttävät sekaoksidipolttoainetta sen plutoniumin kuluttamiseksi, joka on tuotettu niiden jälleenkäsittelysopimusten nojalla. Parin viime vuoden aikana tällaisten polttoaine-elementtien todentamiseen ydinaseettomissa valtioissa on alettu panostaa enemmän, mikä on merkittävästi kohentanut ydinmateriaalivalvontaa niiden laitoksissa.

4.2.6 Käytetyn polttoaineen kuivavarastointiin tarkoitetut laitokset

Useissa EU:n jäsenvaltioissa hyväksytty politiikka johtaa ajan mittaan käytetyn polttoaineen suoraan loppusijoitukseen geologisiin loppusijoitustiloihin. Ennen kuin näitä loppusijoitustiloja voidaan alkaa käyttää, käytetty polttoaine varastoidaan veteen varastointialtaisiin tai suojattuihin varastointisäiliöihin, joissa niitä säilytetään kuivassa. Varastointilaitokset voidaan sijoittaa pois reaktorin luota omaan keskuslaitokseensa tai reaktorialueelle.

Koska ydinmateriaalia ei enää suoraan pääse todentamaan sen jälkeen, kun se on sijoitettu suojattuihin varastointisäiliöihin, kaikki näihin säiliöihin siirrettävät käytetyt polttoaine-elementit todennetaan järjestelmällisesti. Tämän jälkeen materiaalista saadaan tietoa turva- ja valvontatoimin, kuten sineteillä, kameravalvonnalla jne. Tämä toiminta vie paljon aikaa ja vaatii paljon suunnittelulta. Euratomin turvavalvontatoimisto aloitti tämän vuoksi ilman valvontaa toimivien mittausasemien asentamisen, sillä niiden avulla voidaan tarkastusresurssitarpeita vähentää huomattavasti.

Useat käytetyn polttoaineen varastointialtaat ovat nykyään kapasiteettinsa rajoilla. Tämän vuoksi on otettu käyttöön vaihtoehtoisia ratkaisuja, kuten varastointi reaktorin ulkopuolelle betonisäiliöihin tai laitosalueella kuivavarastointilaitoksiin. Kaikki vaihtoehdot edellyttävät riittäviä ydinmateriaalivalvontatoimenpiteitä.

4.2.7 Muut laitokset

Rutiiniluonteinen ydinmateriaalivalvonta käynnistettiin sen suuren ydinmateriaalimäärän osalta, joka tuotiin Euratomin ydinmateriaalivalvonnan piiriin Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen strategisen puolustuksen tarkistamista koskevan ohjelman (Strategic Defence Review Programme) ansiosta.

Saksassa sijaitsevan uuden tutkimusreaktorin (FR2) kehittämistä seurattiin, ja sitä varten kehitettiin ydinmateriaalivalvontamalli. Kyseinen laitos on tieteellisesti merkittävä, mutta se ei varsinaisesti liity ydinmateriaalivalvontaan, vaikkakin se toimii korkearikasteisella uraanilla.

Sisäisessä ydinmateriaalin seurannassa ilmenneet puutteet Ruotsissa sijaitsevassa tutkimuskeskuksessa johtivat siihen, että Euratomin turvavalvontatoimisto hylkäsi vuonna 2000 varastomäärityksen todennuksen. Ongelma ratkaistiin, kun toiminnanharjoittaja korjasi työskentelymenetelmiään Euratomin turvavalvontatoimiston suositusten perusteella. Varastomäärityksen todennus voitiin tehdä pian tämän jälkeen.

Euratomin turvavalvontatoimisto hylkäsi vuonna 2000 myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan jätevaraston varastomäärityksen todennuksen. Toiminnanharjoittaja teki tarvittavat korjaukset ja teki varastomäärityksen uudelleen. Uusi varastomäärityksen todennus on määrä tehdä vuoden 2001 alussa.

Joissakin laitoksissa (esim. Cadarachessa ja Sellafieldissä), jonne on varastoitu plutoniumia sisältävää vanhaa materiaalia, on ilmennyt vakava todentamiseen liittyvä ongelma. Säteilysuojelu- ja turvallisuussyistä johtuvien pääsy- ja käsittelyvaikeuksien vuoksi näissä laitoksissa ei voida suorittaa täysimääräistä rutiiniluonteista ydinmateriaalivalvontaa. Asioiden nykytila onnistuttiin kuitenkin säilyttämään turva- ja valvontajärjestelmien avulla.

4.3 Loppuhuomautukset

Euratomin turvavalvontatoimiston raportointikaudella suorittamat todentamistoimet eivät viitanneet siihen, että Euratomin ydinmateriaalivalvontaan asetettua ilmoitettua ydinmateriaalia olisi käytetty muuhun kuin aiottuun käyttötarkoitukseensa.

Euratomin turvavalvontatoimisto on tehokkaasti pyrkinyt selventämään joidenkin toiminnanharjoittajien ydinmateriaalikirjanpidossa esiintyneitä puutteita. Toiminnanharjoittajat saavat systemaattisesti palautetta Euratomin turvavalvontatoimiston todentamistoiminnasta, mikä on puolestaan johtanut ydinmateriaalikirjanpidon laadun paranemiseen eri laitoksissa.

Useissa tapauksissa tarkastuksen tai materiaalitasearvioinnin aikana havaitut poikkeavuudet, erityisesti kirjaamatonta materiaalia [14] koskevat luvut, edellyttivät tehokkaita seurantatoimia kaikilta asianosaisilta. Huolellisille tutkimuksille ja jatkuvalle vuoropuhelulle toiminnanharjoittajan kanssa ei tällaisissa tapauksissa ole vaihtoehtoja.

[14] Kirjaamaton materiaali on laitoksen todellisen ja kirjanpidollisen ydinmateriaalivaraston erotus.

Ydinmateriaalivalvontalaitteita, jotka hyvin usein toimivat ilman valvontaa tai joissa lähtökohtana saattaa olla jopa etätiedonsiirto, käytetään yhä enemmän ydinmateriaalivalvonnan tehokkuuden parantamiseen eri laitoksissa. Näiden välineiden asentamiseen, huoltoon tai niissä ilmenevien vikojen etsimiseen tarvitaan kuitenkin yhä paljon ihmisen työpanosta.

Sähköiset laitteet, niihin liittyvät ohjelmistot ja arviointityövälineet ovat nykyään riittävän kehittyneitä tarkastuskäyttöön. Niiden käyttöönotolla on huomattavasti autettu rationalisoimaan tarkastusten suunnittelua ja raportointia.

5. Logistiikka ja tekninen toiminta

5.1 Ydinmateriaalivalvonnan tekniset menetelmät ja logistiikka

Ydinmateriaalivalvonnan tekniikka ja logistiikka käsittää ne tekniset välineet, joiden avulla tarkastajat voivat varmistua, että ydinmateriaalin todelliset määrät vastaavat kirjanpidossa esitettyjä määriä (ks. myös kohta 3).

Osa laitteista on liikuteltavissa ja voidaan siirtää pääpaikasta tarkastuskäyttöön. Esimerkkeinä voidaan mainita sinetöintilaitteet, säteilynilmaisimet ja valvontajärjestelmät. Lisäksi Euratomin turvavalvontatoimistolla on käytössään runsaasti erilaisia laitteita (mm. tietokoneita) asennettuina useisiin ydinlaitoksiin Euroopan unionissa. Kaikentyyppisten laitteiden osalta rutiinitoimintaan kuuluvat laitteiden hankinta ja huolto.

Raportointikauden aikana kaikkia ydinmateriaalivalvonnan laitteita paranneltiin vuosituhannen vaihteeseen valmistautumiseksi.

Logistiikan alalla painopisteitä ovat tarkastuksiin käytettävässä työvoimassa säästäminen sekä laitteiden luotettavuuden ja kustannustehokkuuden parantaminen modernia tekniikkaa käyttämällä. Tärkeimpiä projekteja raportointikaudella olivat seuraavat:

- Digitaalisen videovalvontajärjestelmän ottaminen käyttöön. Kaupallisten mallien käyttö vähentää Euratomin turvavalvontatoimiston riippuvaisuutta ainoastaan ydinmateriaalivalvontaan kehitetyistä järjestelmistä. Tavoitteena on luotettavuuden parantaminen. Näin vähennetään investointi- ja tukikustannuksia.

- Uuden transponderisinetin kehittäminen. Tavoitteena on korvata vanhenevat kupari-messinkisinetit sähköisellä laitteella, joka voidaan tarkastaa paikan päällä.

- Kahden laitosalueilla (Sellafieldissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja La Haguessa Ranskassa) sijaitsevan laboratorion käyttöönotto tarkastajien ottamien näytteiden analysointiin. Tavoitteena on vähentää radioaktiivisten näytteiden kuljetuksia ja saattaa tulokset tarkastajien käyttöön lyhyemmässä ajassa. Merkittävä virstanpylväs saavutettiin syyskuussa 1999, kun Sellafieldissä otettiin käyttöön laitosalueella sijaitseva laboratorio. Laboratoriossa on tarkoitus käsitellä ja analysoida THORPissa ydinmateriaalivalvontaa varten otettuja näytteitä. Euratomin turvavalvontatoimisto oli investoinut hankkeeseen huomattavasti, ja se toteutettiin Euratomin turvavalvontatoimiston, ITU:n [15] ja toiminnanharjoittajan (BNFL) yhteistyönä. Vuoden 2000 kesäkuussa puolestaan avattiin La Haguessa laboratorio (Laboratoire Sur Site) UP2- ja UP3-laitoksille sekä COGEMA:lle ja SGN:lle, joka on COGEMA:n tytäryhtiö teknisellä alalla.

[15] Transuraanien tutkimuslaitos (ITU) on komission Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) alainen laitos.

- Ilman valvontaa toimivien tiedonhankintajärjestelmien ottaminen käyttöön säteilyn seuranta- ja mittausjärjestelmissä. Ympärivuorokautisten seurantajärjestelmien ansiosta tarkastajien ei enää tarvitse mennä säteilyvalvontaan kuuluville alueille. Uudet tiedonhankinta- ja tarkistusjärjestelmät perustuvat kaupallisiin malleihin.

- Etätiedonsiirto Euratomin turvavalvontatoimiston pääpaikkaan. Kun Luxemburgissa on käytettävissä operatiivista tai tarkastustietoa laitoksista, tarkastajia ei enää tarvitse lähettää kentälle niin paljon ja näin saatetaan vähentää paikan päällä tarvittavan huollon määrää.

5.2 Ydinmateriaalivalvonnan arviointimenetelmät

Ydinmateriaalivalvonta tukeutuu voimakkaasti mitattujen tietojen analysointiin sellaisten tulosten hankkimiseksi, joista voidaan tehdä päätelmiä. Näissä tiedoissa voi kuitenkin olla virheitä. Raportointikaudella otettiin käyttöön välineitä tarkastajien ja toiminnanharjoittajien mittausvirheisiin liittyvien epävarmuustekijöiden arvioimiseksi ainetta rikkovan mittausmenetelmän (DA) [16] tulosten perusteella. Lisäksi otettiin käyttöön menettelyt THORPin jälleenkäsittelylaitokselta saatujen lähes reaaliajassa tapahtuvan materiaalikirjanpidon [17] (NRTMA) tietojen arvioimiseksi. Näiden lisäksi kehitettiin menetelmiä lähetettyjen ja vastaanotettujen määrien erotusten ja prosessitankkien tilavuuden määritysten arvioimiseksi.

[16] Ainetta rikkova mittausmenetelmä on laadullinen ja määrällinen menetelmä, jolla määritetään mitattavasta yksiköstä otetun näytteen ominaispiirre. Se vaatii näytteenoton ja muuttaa näytteen fysikaalista olomuotoa ja sillä pyritään määrittämään mitattavien yksiköiden sisältämän ydinmateriaalin kokonaismäärä ja -pitoisuus.

[17] Lähes reaaliajassa tapahtuva materiaalikirjanpito on materiaalikirjanpitomenetelmä irtotavaraa käsitteleville laitoksille. Materiaalivuon todentamista täydennetään tiheään tehtävillä todellisen ydinainevaraston määrityksillä. Tässä käytetään prosessiin kuuluvia laitteita, jotka eivät vaikuta prosessin kulkuun. Lähes reaaliajassa tapahtuvan materiaalikirjanpidon tavoitteena on parantaa havaintojen herkkyyttä ja ajoitusta käyttämällä tilastotestejä, jotka on laadittu erityisesti tietojen sarjaluonnetta silmällä pitäen.

Kehitettiin kenttäkäyttöön tietokoneavusteisia tilastovälineitä kirjaamattoman materiaalin tilastolliseen arviointiin, asteikon kalibrointiparametrien uudelleentodentamiseen sekä tankkien kalibrointiin jälleenkäsittelylaitoksissa.

5.3 Tietojärjestelmät

Euratomin turvavalvontatoimisto korvasi tietojärjestelmänsä uudenaikaisilla asiakas-palvelinjärjestelmillä. Uudet tietojärjestelmät kattavat kolme pääalaa: ydinmateriaalikirjanpidon, tarkastuksen sekä hallinto- ja teknisen tuen.

Vuonna 1999 keskityttiin saamaan tietojärjestelmät vuosituhannen vaihdoksen tasalle. Lisäksi alettiin työskennellä useiden uusien tietojärjestelmien parissa tarkastuksiin annettavan tuen, ainetta rikkovalla mittausmenetelmällä saatujen näytteiden käsittelyn sekä sinettien hallinnan alalla.

5.4 Koulutus

Ydinmateriaalivalvonnan tarkastajat ovat päteviä ammattilaisia, jotka on rekrytoitu useilta eri aloilta. He ovat tavallisesti opiskelleet tiede-, tekniikka- tai kirjanpitoalaa ja edustavat lukuisia teollisuuden ja tutkimuksen aloja.

Ydinmateriaalivalvonta on kuitenkin erittäin pitkälle erikoistunut ala, joka vaatii paljon erityiskoulutusta. Kullekin Euratomin turvavalvontatoimistoon tulevalle henkilölle laaditaan hänen saapuessaan koulutusprofiili ja -ohjelma. Euratomin turvavalvontatoimisto tarjoaa tarkastajille yli 60 ammatillista ja teknistä koulutuskurssia vuodessa. Nämä kurssit pidetään Luxemburgissa sijaitsevassa Euratomin pääpaikassa, YTK:n laitoksissa, ydinlaitoksissa tai erityisissä koulutusinstituuteissa, ja luonnollisesti koulutusta järjestetään myöskin työn yhteydessä tarkastusten aikana.

6. Yhteistyö ja yhdystoiminta

6.1 Euroopan parlamentti

Euratomin turvavalvontatoimistolla ei raportointikaudella ollut lainsäädäntöhankkeita. Sen suhde Euroopan parlamenttiin näkyi siten lähinnä vastausten antamisessa parlamentin jäsenten kysymykseen, jotka käsittelivät lähinnä Euroopan unionissa sijaitsevien suurimittaisten plutoniuminkäsittelylaitosten turvallisuus- ja ydinmateriaalivalvontanäkökohtia. Ydinmateriaalien laiton kauppa oli toinen tärkeä aihe, josta parlamentin jäsenet esittivät kysymyksiä. Joissakin kysymyksissä käsiteltiin lisäksi Euratomin turvavalvontatoimiston organisaatiota ja toimintaa.

6.2 Jäsenvaltiot

Vaikka Euratomin perustamissopimuksessa määrätään, että komissio on Euratomin turvavalvontatoimiston kautta suoraan tekemisissä ydinmateriaalia käsittelevien toiminnanharjoittajien kanssa, Euratomin turvavalvontatoimisto pitää säännöllistä yhteydenpitoa jäsenvaltioihin aivan yhtä oleellisena ydinmateriaalivalvonnan kitkattomalle sujumiselle kyseisessä valtiossa. Lisäksi joidenkin jäsenvaltioiden kanssa neuvoteltiin valmistautumisesta ydinmateriaaliin liittymättömien lisäpöytäkirjan [18] toimenpiteiden täytäntöönpanoon.

[18] Lisäpöytäkirja Itävallan tasavallan, Belgian kuningaskunnan, Tanskan kuningaskunnan, Suomen tasavallan, Saksan liittotasavallan, Helleenien tasavallan, Irlannin, Italian tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Alankomaiden kuningaskunnan, Portugalin tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ruotsin kuningaskunnan, Euroopan atomienergiayhteisön ja IAEA:n sopimukseen ydinaseiden leviämisen estämistä koskevan sopimuksen III artiklan 1 ja 4 kohdan täytäntöönpanemiseksi (Valvontasopimuksen (INFCIRC/193) lisäpöytäkirja).

Atomikysymyksiä käsittelevälle neuvoston ryhmälle kerrottiin säännöllisesti siitä, miten on edistytty lisäpöytäkirjan täytäntöönpanon valmisteluissa, liitännäisjärjestelyjen [19] tarkistamisessa sekä IAEA:n ydinmateriaalivalvonnan täytäntöönpanoa käsittelevissä raporteissa (IAEA Safeguards Implementation Reports) Euroopan unionin jäsenvaltioille.

[19] Liitännäisjärjestelyt on asiakirja, joka sisältää teknisiä ja hallintomenettelyjä, joilla on määrä toteuttaa IAEA:n kanssa tehdyssä valvontasopimuksessa määrätyt ydinmateriaalivalvontamenettelyt. Liitännäisjärjestelyt liittyvät suunnittelun tarkistamiseen, kirjanpitovaatimuksiin, raportointivaatimuksiin ja tarkastuksiin.

6.3 Laajentuminen

Euratomin turvavalvontatoimisto ei odota mainittavampia ydinmateriaalivalvontaan liittyviä ongelmia uusien jäsenten liittyessä Euroopan unioniin. Kaikki liittymistä valmistelevat ehdokkaat ovat allekirjoittaneet ydinsulkusopimuksen, ja Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA) tekee jo tarkastuksia niissä.

Euratomin perustamissopimuksen mukaisesti kuitenkin laitosten toiminnanharjoittajien eikä hallintoviranomaisten on toimitettava raportit ydinmateriaalivarastoista ja niiden muutoksista suoraan komissiolle ja luotava komission asetuksen Nro 3227/76 mukaisesti kirjanpitojärjestelmät (ks. kohta 2.2). Vuosina 1998 ja 1999 tehty selvitys ja Euratomin turvavalvontatoimiston ja ehdokasmaiden välillä käydyt lukuisat keskustelut osoittivat kuitenkin, että ehdokasmaat saattavat tarvita teknistä apua liittymisvalmisteluissaan, jotta ne voisivat panna täytäntöön Euratomin ydinmateriaalivalvontaan liittyvän yhteisön säännöstön. Tätä varten luotiin projekti, joka tarjoaa ehdokasmaissa sijaitsevien laitosten toiminnanharjoittajille ratkaisun Euratomin ydinmateriaalikirjanpitojärjestelmän (NMA) soveltamiseen. Tähän sisältyvät myös paikallinen validointi sekä salattujen NMA-raporttien toimittaminen Euratomin turvavalvontatoimistolle.

6.4 IAEA

6.4.1 Rutiiniyhteistyö

IAEA ja Euratomin turvavalvontatoimisto tekevät yhteistyötä EU:n 13 ydinaseettomassa jäsenvaltiossa Euroopan komission ja IAEA:n vuonna 1992 tekemässä New Partnership Approach -sopimuksessa (NPA) määrättyjen järjestelyjen mukaisesti (ks. myös kohta 2.3). Yhteistyö Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan kanssa tapahtuu niin kutsuttujen Joint Team -järjestelyjen kautta. NPA- ja Joint Team -järjestelyjen mukaisesti IAEA:n ja Euratomin turvavalvontatoimiston tarkastustoimet hoidetaan yhteisesti. IAEA ottaa Euratomin turvavalvontatoimiston toteuttamat tarkastustoimet huomioon omia päätelmiään laatiessaan ja päinvastoin.

Raportin kattamana ajanjaksona uusia IAEA:n ja Euratomin yhteisiä ydinmateriaalivalvonnan toimintamalleja otettiin käyttöön eräässä sekaoksidipolttoaineen valmistus- ja kokoonpanolaitoksessa sekä kahdessa käytettyjen polttoainenippujen kuivavarastointilaitoksessa.

Tekniset tukitoimet ovat tärkeä osa Euratomin turvavalvontatoimiston yhteistyötä IAEA:n kanssa. Niihin sisältyvät tarkastusten yhteinen suunnittelu, tarkastajien kouluttaminen yhdessä, ainetta rikkovista mittausmenetelmistä saatujen näytteiden analyysien jakaminen, ydinmateriaalivalvontavälineiden ja ohjelmistojen käyttäminen yhdessä sekä tärkeä yhteinen T&K-ohjelma. Esimerkkinä voidaan mainita, että tärkeitä yhteisiä T&K-hankkeita on seuraavilla aloilla: käytetyn polttoaineen mittaukset, seuraavan sukupolven digitaaliset valvontajärjestelmät, kaukovalvonta mukaan luettuna, uudet sähköiset sinetit kupari-messinkisinettien korvaamiseksi sekä ositus- ja näytteenotto-ohjelmistot.

IAEA:n ja Euratomin turvavalvontatoimiston kitkaton yhteistyö NPA:n nojalla johti IAEA:n ydinmateriaalivalvonnan huomattavaan tehostumiseen Euroopan unionissa raportointikaudella, kuten ydinmateriaalivalvonnan täytäntöönpanoa vuosina 1998 ja 1999 koskevista IAEA:n raporteista käy ilmi. Tärkeimpiä ongelmia on alettu käsitellä, ja jäljellä oleviin ongelmiin haetaan ratkaisua.

6.4.2 Yhteistyö vahvistetun ydinmateriaalivalvonnan alalla

IAEA kehitti uuden vahvistetun ydinmateriaalivalvontajärjestelmän Irakin kriisin jälkeen 1990-luvun alussa, ja useita sen osatekijöitä on pantu täytäntöön tai niiden toteuttamista valmistellaan Euroopan unionissa.

Esimerkkinä voidaan mainita kenttäkokeet kaukovalvonnasta eräässä käytetyn polttoaineen varastointilaitoksessa ja eräässä voimalaitoksessa. Lisäksi IAEA ja Euratomin turvavalvontatoimisto sopivat ydinmateriaalivalvonnan toimintamallista suurissa tutkimusreaktoreissa - toimintamalliin kuuluvat myös toimenpiteet sellaisen plutoniumintuotannon havaitsemiseksi, josta ei ole ilmoitettu. Yhdessä matalarikasteisen uraanin valmistuslaitoksessa toteutettiin uutta yhteistä ydinmateriaalivalvontajärjestelmää, johon kuuluu lyhyellä varoitusajalla suoritettavien satunnaisten tarkastusten rutiiniluonteinen käyttö pyrittäessä kattamaan tilastollisesti kaikki laitoksen kautta kulkevat ydinmateriaalivuot.

IAEA ja Euratomin turvavalvontatoimisto pitävät ympäristönäytteenottoa eli HPT-analyysia menetelmänä, joka voi asianmukaisesti käytettynä parantaa huomattavasti ydinmateriaalivalvonnan tehokkuutta rikastuslaitoksissa ja mahdollisesti myös kuumakammioissa. IAEA ja Euratomin turvavalvontatoimisto aikovat käyttää tätä menetelmää rutiiniluonteisesti sentrifugirikastuslaitoksissa (ks. myös kohta 4.2.3).

6.4.3 Valmistautuminen lisäpöytäkirjan ja integroidun ydinmateriaalivalvonnan täytäntöönpanoon

Lisäpöytäkirjan täysimääräinen täytäntöönpano antaa IAEA:lle tarvittavan toimivallan, jonka nojalla se voi tarkistaa, ettei valtioissa ole käynnissä toimia, joista ne eivät ole ilmoittaneet. Lisäpöytäkirjan ratifiointiprosessi on käynnistetty kaikissa EU:n jäsenvaltioissa ja saatu päätökseen Alankomaissa, Espanjassa, Kreikassa, Ruotsissa, Saksassa ja Suomessa. Lisäpöytäkirja tulee Euroopan unionissa voimaan vasta, kun kaikki allekirjoittajat ovat sen ratifioineet. Jotkin jäsenvaltiot ovat pyytäneet komissiota toimimaan niiden puolesta linkkinä IAEA:han sellaisten lisäpöytäkirjan toimenpiteiden täytäntöönpanossa, jotka eivät liity ydinmateriaaliin [20]. Euratomin turvavalvontatoimisto käynnisti tarvittavat valmistelutyöt lisäpöytäkirjan panemiseksi täytäntöön, ja asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa on aloitettu yksityiskohtaiset keskustelut. Lisäpöytäkirjan kitkattoman täytäntöönpanon varmistamiseksi kenttäkokeet käynnistettiin kahdella laitospaikalla: Suomessa ja Alankomaissa.

[20] Näihin toimenpiteisiin sisältyvät seuraavat: tietojen toimittaminen ydinpolttoainekiertoon liittyvästä T&K-toiminnasta, kuvaus kaikista laitosalueen rakennuksista, tietoa ydinpolttoainekiertoon liittyvästä toiminnasta, tietoa erikoislaitteista ja muusta kuin ydinmateriaalista, täydentävät tarkastuskäynnit sekä säännellyt käynnit mihin tahansa paikkaan jossakin valtiossa.

Yhdistämällä lisäpöytäkirjan toimenpiteet ja perinteiset ydinmateriaalikirjanpitoon liittyvät toimenpiteet voidaan luoda tehokkaampi ja suorituskykyisempi ydinmateriaalivalvontajärjestelmä: ns. integroitu ydinmateriaalivalvontajärjestelmä. Euratomin turvavalvontatoimisto auttoi aktiivisesti IAEA:ta tällaisen järjestelmän kehittämisessä, ja sillä saattaa olla suuri vaikutus Euratomin ydinmateriaalivalvontaan.

6.5 Yhteisön ulkopuoliset maat

Kolmessa yhteisön ydinmateriaaleja koskevasta yhteistyöstä tekemässä sopimuksessa - Yhdysvaltojen, Kanadan ja Australian kanssa - edellytetään nimenomaisesti valvontatoimia Euratomin turvavalvontatoimistossa näiden sopimusten nojalla hyväksyttyjen sitoumusten täyttämiseksi. Sitoumukset täytetään vaihtamalla rutiiniluonteisesti ilmoituksia sekä muuta aiheellista tietoa kulloisenkin sopimuksen alaan kuuluvan ydinmateriaalin tuonnista tai viennistä. Sopimuksissa määrätään lisäksi vientivalvonnan noudattamisesta. Tämän raportin kattamana ajanjaksona näitä kolmea yhteistyösopimusta sovellettiin kaikkia osapuolia tyydyttävällä tavalla.

Euratomin turvavalvontatoimisto osallistui aktiivisesti ydinmateriaaleja koskevaa Euratomin ja Japanin yhteistyösopimusta koskeviin käynnissä oleviin neuvotteluihin. Neuvottelukierroksella 1999-2000 aikaansaatu edistys antaa toiveita sopimuksen tekemisestä lähitulevaisuudessa.

Jäsenvaltiot ovat ilmaisseet olevansa kiinnostuneita ydinmateriaaleja koskevan yhteistyösopimuksen tekemisestä Kiinan kanssa, joten Euratomin turvavalvontatoimisto osallistui Pekingiin suuntautuvalle selvitysmatkalle. Matka vahvisti molempien osapuolten olevan kiinnostuneita tällaisen sopimuksen tekemisestä. Neuvoston odotetaan antavan komissiolle neuvotteluvaltuudet vuonna 2001.

Lisäksi Euratomin turvavalvontatoimisto oli säännöllisesti yhteydessä Yhdysvaltojen ulko- ja energiaministeriöihin teknisistä ydinmateriaalivalvontaan liittyvistä kysymyksistä. Yhteydenpidon aikana vaihdettiin tietoja ydinmateriaalivalvonnan täytäntöönpanosta, teknisestä ja käsitteiden tasolla tapahtuneesta kehityksestä sekä ydinsulkuun liittyvistä näkökohdista. Yhdysvalloilla ja Euratomin turvavalvontatoimistolla on myös T&K-alalla laajaa yhteydenpitoa lähinnä erityyppisten ydinmateriaalivalvontamenetelmien kehittämistä koskevien erilaisten tehtäväluetteloiden (task sheets) muodossa.

Euratomin turvavalvontatoimisto oli säännöllisesti yhteydessä myös ABACC:iin, joka on Argentiinan ja Brasilian alueellinen ydinmateriaalivalvontajärjestö. Yhteydenpito oli osallistumista koulutuskursseille ja seminaareihin ja luennoimista niissä.

7. Erilaisia projekteja

7.1 Ydinmateriaalin laiton kauppa

Euroopan unionissa ei havaittu tai ilmoitettu vakavia ydinmateriaalin laittomaan kauppaan liittyviä tapauksia vuosina 1999-2000. Tähän näyttävät vaikuttaneen parantuneet paljastamis- ja ehkäisyvalmiudet Itä-Euroopan maissa ja mahdollisten salakuljettajien paremmat tiedot toimintaan liittyvistä riskeistä.

Muutamissa tapauksissa löydettiin vähäisiä määriä ydinmateriaalia, jonka strateginen arvo oli mitätön. Useimmissa tapauksissa yhteistyö jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa sujui erinomaisesti - otettiin käyttöön vakiomenettely materiaalin saattamiseksi ydinmateriaalivalvonnan piiriin ja sen ottamiseksi asianmukaisesti huomioon kirjanpidossa.

Euratomin turvavalvontatoimistolla oli edelleen aktiivinen rooli asiantuntijaryhmissä, joissa keskusteltiin ehkäisy- ja paljastamismenetelmistä sekä tiedonvälitys- ja väliintulomenettelystä. Euratomin turvavalvontatoimisto tarjosi pyydettäessä asiantuntemustaan, toimi tiiviissä yhteistyössä IAEA:n kanssa ja piti yllä epävirallisia yhteyksiä kansallisiin viranomaisiin, Europoliin ja muihin organisaatioiden ja elinten välisiin ryhmiin.

Euratomin turvavalvontatoimisto osallistui lisäksi yhdessä YTK:n Transuraanien tutkimuslaitoksen kanssa ydinmateriaalien salakuljetusta käsittelevään kansainväliseen tekniseen työryhmään, joka perustettiin vuonna 1995 G8-ryhmän alaisuuteen. Erityisesti voidaan mainita, että Euratomin turvavalvontatoimisto järjesti yhdessä yhdysvaltalaisen laboratorion kanssa onnistuneen laboratorioiden välisen vertailun, jolla pyrittiin kehittämään tekniseen rikostutkintaan liittyviä menetelmiä, jotta takavarikoidun materiaalin reitti ja alkuperä saataisiin paremmin selville.

7.2 Yhteistyö Venäjän federaation kanssa

Yhteistyö Euratomin turvavalvontatoimiston ja Venäjän federaation välillä ydinmateriaalivalvonnan alalla käynnistyi vuonna 1993. Euratomin turvavalvontatoimisto auttoi Venäjän viranomaisia kehittämään tietokoneistetun ydinmateriaalikirjanpito- ja -valvontajärjestelmän ja panemaan sen täytäntöön. Lisäksi se auttoi toiminnanharjoittajia ja kansallisia tarkastajia valmistelemaan ja toteuttamaan varastomäärityksen. Euratom toimitti lisäksi ydinmateriaalivalvontalaitteita, kehitti sinettien hallintamenettelyjä ja tietokantoja sekä järjesti ydinmateriaalivalvontaan liittyviä kursseja ja konferensseja.

Vuonna 2000 tehtiin päätös komission avustusohjelmien rationalisoimisesta, minkä seurauksena Euroopan komission ja Venäjän federaation yhteistyöohjelma ydinmateriaalivalvonnan alalla toteutetaan vastaisuudessa kokonaan Tacis-ohjelman yhteydessä. Yhteinen tutkimuskeskus on edelleen voimakkaasti mukana tässä yhteistyössä.

8. Resurssit

8.1 Henkilöstö

Euratomin turvavalvontatoimiston palveluksessa on joukko tarkastajia sekä hallinto- ja logistiikkatukihenkilöstöä toimiston pääpaikassa Luxemburgissa.

Vuoden 2000 lopulla Euratomin turvavalvontatoimistossa oli 274 vakinaista virkaa: 75 A-palkkaluokkaan kuuluvaa, 148 B-palkkaluokkaan kuuluvaa, 50 C- palkkaluokkaan kuuluvaa ja 1 D-palkkaluokkaan kuuluva. Näistä viroista 211 kuuluu ydinturvallisuustarkastajille. Tähän lukuun sisältyvät varsinaisia tarkastusmatkoja tekevät tarkastajat sekä tukiyksikössä työskentelevät tarkastajat, jotka kuuluvat kaikki A- ja B-palkkaluokkiin.

8.2 Talousarvio

Euratomin perustamissopimuksen 174 artiklassa määrätään nimenomaisesti, että komission talousarvioon on sisällytettävä ydinmateriaalivalvontaan liittyvät toimintatalousarvion menot. Tämän oikeusperustan nojalla - palkkoihin, toimistotiloihin, tietotekniikkalaitteisiin, televiestintään jne. tarkoitettujen yleisen talousarvion määrärahojen (talousarvion A-osa) lisäksi - toimintatalousarvioon (talousarvion B-osa ja erityisesti osasto B4-2) sisältyy erityismäärärahoja, jotka on tarkoitettu tarkastusmatkoista, teknisten laitteiden ostoista, palvelusopimuksista, kuljetuksista, koulutuksesta jne. aiheutuviin menoihin. Muut määrärahat koskevat Euratomin turvavalvontatoimiston yhteistyötä Venäjän kanssa ja laajentumista. Euratomin turvavalvontatoimisto hoitaa itse B-osaan kuuluvien budjettikohtien hallinnoinnin. Taulukossa 4 näkyy erityisten ydinmateriaalivalvontaa koskevien budjettikohtien kehitys vuosien mittaan.

9. Päätelmät

Euratomin turvavalvontatoimisto harjoittaa ydinmateriaalivalvontaa kaiken Euroopan unionissa olevan siviilikäyttöön tarkoitetun ydinmateriaalin osalta. Sen oikeusperusta ja toiminnan laajuus on määritelty Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksessa, joka allekirjoitettiin vuonna 1957. Sillä on tietojen käsittelyyn, arviointiin ja tarkastuksen tukitoimintaan tarvittava infrastruktuuri. Yhteistyö IAEA:n kanssa varmistaa tehokkaan ja toimivan ydinmateriaalivalvonnan ydinsulkusopimuksen nojalla Euroopan unionissa.

Tarkastelukaudelle oli ominaista ydinmateriaalivalvonnan piirissä Euroopan unionissa olevan ydinmateriaalin määrän ja sensitiivisyyden vakaa kasvu. Pysyäkseen tällaisen kehityksen tasalla Euratomin turvavalvontatoimisto rationalisoi, paransi, uudenaikaisti ja kehitti säännöllisesti menetelmiään, välineitään ja järjestelmiään (tietotekniikka mukaan luettuna).

Euratomin turvavalvontatoimisto ei toiminnassaan vuosina 1999 ja 2000 eikä myöhemmissä arvioinneissa havainnut merkkejä siitä, että ydinmateriaalia olisi siirretty pois sen aiotusta rauhanomaisesta käytöstä. Kirjaamaton materiaali, joka on yksi osoitus materiaalin käyttökohteen vaihtumisesta, oli hyväksyttävällä tasolla lähes kaikissa laitoksissa. Pienet tarkastusten tai materiaalitasearvioinnin aikana havaitut poikkeavuudet korjattiin tai niitä tutkitaan edelleen kyseisten toiminnanharjoittajien kanssa.

Taulukko 1 - Euratomin ydinmateriaalivalvonnan piiriin kuuluvan ydinmateriaalin määrät

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 2 - Euratomin turvavalvontatoimiston tarkastustoiminta

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 3 - Euratomin turvavalvontatoimiston henkilöstötilanne vuoden 2000 lopussa

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 4 - Erityisen ydinmateriaalivalvontaan myönnetyn talousarvion kehitys (tuhatta euroa)

>TAULUKON PAIKKA>