Ehdotus neuvoston säädökseksi (EY) Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen lisäpöytäkirjan laatimisesta /* KOM/95/0693 lopull. - CNS 95/0360 */



Virallinen lehti nro C 083 , 20/03/1996 s. 0010



Ehdotus neuvoston säädökseksi (EY) Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen lisäpöytäkirjan laatimisesta (96/C 83/07) KOM(95) 693 lopull. - 95/0360(CNS) (Komission esittämä 19 päivänä tammikuuta 1996) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen K.3 artiklan 2 kohdan c alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 209 a artikla, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen 78 i artikla ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 183 a artikla edellyttävät, että jäsenvaltiot toimivat Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petoksien torjumiseksi, neuvosto on 26 päivänä heinäkuuta 1995 antamallaan säädöksellä (1) tehnyt yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen, Euroopan unionin tavoitteiden toteuttamiseksi jäsenvaltiot pitävät Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjuntaa yhteistä etua koskevana asiana, joka kuuluu osittain mainitun sopimuksen VI osastossa tarkoitetun yhteistyön alaan, 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus on vasta ensimmäinen yleissopimuksen muodossa tehty asiakirja, ja petosten mahdollisimman tehokkaaksi torjumiseksi kyseistä yleissopimusta on täydennettävä liitteenä olevalla lisäpöytäkirjalla Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen rikosoikeudellisen suojan tason parantamiseksi, PÄÄTTÄÄ että tehdään yleissopimukseen liittyvä pöytäkirja, jonka teksti on liitteenä ja jonka Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajat ovat tänään allekirjoittaneet, SUOSITTAA jäsenvaltioille tämän pöytäkirjan hyväksymistä valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti. Tehty (1) EYVL N:o C 316, 27.11.1995, s. 48 LIITE PÖYTÄKIRJA yleissopimuksen Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan mukaisesti Tämän pöytäkirjan korkeat sopimuspuolet, jotka ovat Euroopan unionin jäsenvaltioita ja jotka viittaavat . . . annettuun Euroopan unionin neuvoston säädökseen, haluavat . . . ovat sopineet seuraavista määräyksistä: I OSASTO Määritelmät 1 artikla Tässä pöytäkirjassa tarkoitetaan a) "yleissopimuksella" Brysselissä 26 päivänä heinäkuuta 1995 annetulla neuvoston säädöksellä (1) tehtyä yleissopimusta Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta; b) "petoksella" Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvaa petosta, sellaisena kuin se on määritelty yleissopimuksen 1 artiklassa, petokseen osallistumisen muodoista riippumatta kuin myös petoksen yritystä; c) "petosrikoksella" mainitun yleissopimuksen 1 artiklassa tarkoitettua tekoa tai laiminlyöntiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohdan soveltamista; d) "oikeushenkilöllä" jokaista oikeushenkilöä, joka on oikeushenkilö sovellettavan kansallisen lain mukaan, poikkeuksena jäsenvaltiot, jotka toimivat julkisen vallan edustajina, sekä julkisoikeudelliset kansainväliset järjestöt. II OSASTO Oikeushenkilöt 2 artikla Oikeushenkilö on rikosoikeudellisessa vastuussa, kun sen lukuun on tehty petosrikos. Tämä vastuu koskee jokaista toimielintä, laillista edustajaa tai muuta henkilöä, jolla on yrityksessä oikeudellista tai tosiasiallista päätösvaltaa sekä muuta henkilöä, joka toimii yrityksen nimissä. 3 artikla Jos petosrikosta ei ole todistettu 2 artiklan mukaisen vastuun osalta, on oikeushenkilö vastuussa, kun 2 artiklan 2 kohdassa mainittu oikeushenkilön yrityksen lukuun toimiva henkilö tahallisella tai tuottamuksellisella menettelyllä tai laiminlyönnillä vahingoittaa Euroopan yhteisöjen taloudellisia etuja. 4 artikla Edellä 2 ja 3 artiklan mukainen oikeushenkilön vastuu ei rajoita sellaisten luonnollisten henkilöiden vastuuta, jotka ovat itse tekojen tekijöinä, yllyttäjinä, avustajina tai osallisina. 5 artikla 1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet, jotta vastuulliseksi todettuun oikeushenkilöön voidaan kohdistaa tekojen luonteeseen ja vakavuuteen suhteutettuja seuraamuksia. Jäsenvaltiot antavat tarpeelliset säännökset, jotta oikeushenkilöön, joka on rikosoikeudellisessa vastuussa 2 artiklan mukaan, kohdistetaan - sakkoja - menettämisseuraamuksia - julistetun tuomion tiedoksianto- ja julkistamistoimenpiteitä - oikeudelliseen valvontaan asettamista - oikeudellisia toimenpiteitä sen lakkauttamiseksi. Jäsenvaltiot antavat tarpeelliset säännökset, jotta oikeushenkilöihin, jotka ovat vastuussa 3 artiklan mukaan, kohdistetaan - rahallisia seuraamuksia - menettämisseuraamuksia - julistetun tuomion tiedoksianto- ja julkistamistoimenpiteitä. 2. Kaikissa tapauksissa Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvista petoksista koituva suora ja epäsuora tuotto menetetään. III OSASTO Rahanpesu 6 artikla 1. Petoksella saadun tuoton pesu on rikoksena rangaistavaa, ja se on rahoitusjärjestelmän rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/308/ETY (2) määriteltyä rikollista toimintaa. 2. Tuoton pesuna pidetään direktiivin 91/308/ETY 1 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua tahallisesti harjoitettua toimintaa. 3. Oikeushenkilön lukuun suoritetusta rahanpesusta on tämä rikosoikeudellisesti vastuussa 2 artiklan mukaisesti. IV OSASTO Ensisijainen toimivalta 7 artikla 1. Hyvän oikeudenkäytön mukaisesti tutkimukset yhdistetään keskitettyyn menettelyyn joka kerta, kun petosrikos koskee useaa jäsenvaltiota tai kun petosrikos johtuu yhdessä toimivien henkilöiden yhdessä laaditun suunnitelman mukaan harjoittamasta toiminnasta taikka kun kyseiset rikokset ovat yhteydessä toisiinsa. 2. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun menettelyn tavoitteena ei ole antaa yksinomaista toimivaltaa. Sitä sovelletaan, jos ei ole pakottavia objektiivisia perusteita poiketa siitä. 3. Keskitetyn menettelyn toimeenpanemiseksi jokainen jäsenvaltio pitää toisen jäsenvaltion alueella tehtyjä tekoja omalla alueellaan tehtyinä. 8 artikla 1. Keskitetyn menettelyn toteenpaneminen kuuluu sen jäsenvaltion tutkintaviranomaisille, jonka alueella todennetaan suurin osa seuraavista perusteista: - paikka, johon aineelliset tapahtumat sijoittuvat - petokseen osallistuneiden henkilöiden pidätyspaikka - mainittujen henkilöiden kotipaikka tai vakituinen asuinpaikka - todisteiden sijainti- tai tutkimispaikka - petokseen osallisen oikeushenkilön tai muun liikeyrityksen toimipaikka. 2. Kun 1 kohdassa tarkoitetuin perustein ei voida määritellä paikkaa, johon teko läheisemmin liittyy, jäsenvaltio, jonka tutkintaviranomaiset ensimmäisinä saavat tiedon petoksen olennaisista tosiseikoista, on toimivaltainen toimeenpanemaan keskitetyn menettelyn. V OSASTO Virka- ja oikeusapu (3) 9 artikla 1. Jäsenvaltiot auttavat toisiaan petoksia koskevissa oikeudellisissa menettelyissä yleissopimuksen 6 artiklan mukaisesti. Tämän Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimukseen liittyvän pöytäkirjan määräykset eivät vaikuta kyseisiä jäsenvaltioita sitovien muiden yleissopimusten täydentäviin määräyksiin. 2. Tätä tarkoitusta varten ne kehittävät säännöllistä yhteistyötä toiminnallisella tasolla tuomarien tai sellaisten henkilöiden kesken, joilla on jäsenvaltioiden kansallisen rikosmenettelyn puitteissa syyteoikeus. Yhteistyö perustuu kaikkialla mikäli mahdollista yhteystuomareiden verkkoon. 10 artikla 1. Oikeusapupyyntö tehdään suoraan oikeusviranomaisten välillä ja palautetaan samaa tietä. 2. Pyyntö ja liiteasiakirjat on käännettävä yhdelle sen jäsenvaltion kielistä, jossa vastaanottaja on. 3. Menettelyasiakirjat voidaan osoittaa suoraan vastaanottajille mitä tahansa keinoa käyttäen. 4. Jossakin jäsenmaassa laillisesti toteennäytetyt seikat hyväksytään kaikissa muissa jäsenvaltioissa todisteeksi samoin perustein kuin kansallisen oikeuden mukaan toteennäytetyt tosiseikat. 11 artikla Jos on tärkeätä saada keskitetty menettely, asianomainen viranomainen ottaa viipymättä yhteyttä suoraan tai yhteystuomarien välityksellä kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiseen viranomaiseen yhteistyötarkoituksessa syytetoimia varten ja rikoksen keskittämisen pääasialliset perusteet ilmoittavien asiakirjojen luovuttamiseksi. Kyseiset viranomaiset voivat tarvittaessa ottaa yhteyttä komissioon, joka antaa kaiken tarpeellisen avun. 12 artikla 1. Sen jäsenvaltion asianomaisen oikeusviranomaisen, jolle menettely on siirretty, on päätettävä pikaisesti, ottaako se hoitaakseen menettelyn. Kieltäytyminen on perusteltava. 2. Siihen asti, kunnes päätös syytteen nostamisesta tehdään, sen jäsenvaltion asianomaisen oikeusviranomaisen, joka siirtää menettelyn, on huolehdittava kaikista toimivaltaansa kuuluvista kiireellisistä toimenpiteistä. 3. Jäsenvaltiot tunnustavat vastavuoroisesti kansallisen menettelyn sääntöjen mukaisesti ennen syytetoimien keskittämistä suoritettujen toimenpiteiden pätevyyden. Tällä tavoin suoritettuja toimia pidetään laillisina. 4. Sen jäsenvaltion asianomainen oikeusviranomainen, joka päättää, ettei menettelyä oteta hoidettavaksi, ilmoittaa kieltäytymisestä komissiolle, jotta tämä voisi antaa kaiken tarvittavan avun menettelyn päätökseen saattamiseksi tyydyttävällä tavalla. VI OSASTO Petosten syytetoimien rekisteri 13 artikla 1. Perustetaan jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten (syyttäjien, tutkintatuomarien tai muiden tutkivien viranomaisten) petosten syytetoimien keskusrekisteri. Sen perustaminen ei rajoita yhteisön toimivaltaa. Jokaisen jäsenvaltion ja komission edustajista muodostuva komitea huolehtii tämän osaston rekisteriin liittyvien määräysten asianmukaisesta toteuttamisesta. 2. Rekisteri sisältää syytetoimien kohteena olevista henkilöistä seuraavat tiedot: a) nimi, syntymäaika ja -paikka, kansalaisuus sekä muut henkilön tunnistamisessa auttavat seikat, b) asiaa käsittelevä oikeusviranomainen ja asiakirjanumerot, c) rikokset ja syytteet ja niiden päivämäärät ja paikat, d) aikaisemmat tuomiot siltä osin kuin ne liittyvät järjestäytyneeseen rikollisuuteen tai talousrikollisuuteen. 14 artikla 1. Oikeusviranomaiset ilmoittavat rekisteröitävät tiedot ja pitävät ne ajan tasalla. 2. Suora pääsy tietoihin on varattu jokaisen jäsenvaltion nimeämälle oikeusviranomaiselle. Tiedot saadaan antaa oikeusviranomaiselle, joka on vastuussa petosrikosten syytetoiminnasta. 3. Sallitaan perustaa tietojenkäsittelymenettely, jolla voidaan siirtää yksilöityjä tietoja toimivaltaisten viranomaisten yksipuolisesta pyynnöstä asianomaisten henkilöiden suojattuja etuja kunnioittaen, jos tämä siirtomuoto osoittautuu tarpeelliseksi siirtojen lukumäärän tai kiireellisyyden vuoksi. 15 artikla Henkilötietoja siirrettäessä niitä on suojeltava asiattomilta. Jäsenvaltiot ja komissio takaavat tämän suojelun yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY periaatteiden mukaisesti (4). VII OSASTO Täytäntöönpanotoimenpiteet 16 artikla 1. Neuvosto toteuttaa jokaisen jäsenvaltion aloitteesta tai komission ehdotuksesta tarvittavat toimenpiteet tämän pöytäkirjan täytäntöön panemiseksi. 2. Täytäntöönpanotoimenpiteet voivat edellyttää yksityiskohtaisia sääntöjä yhteistyöstä asianomaisten jäsenvaltioiden ja komission välillä erityistapausten ratkaisemiseksi. VIII OSASTO Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta 17 artikla Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen - antamaan ennakkoratkaisun tämän pöytäkirjan määräysten tulkinnasta, pöytäkirjan mahdollisista täytäntöönpanotoimenpiteistä sekä yleissopimuksen määräyksistä, - ratkaisemaan jäsenvaltion tai komission pyynnöstä jokaisen tämän pöytäkirjan soveltamista koskevan erimielisyyden, - ratkaisemaan oikeusviranomaisen pyynnöstä keskitettyä menettelyä koskevien sääntöjen soveltamisessa ilmenevät toimivaltaristiriidat. IX OSASTO Loppumääräykset 18 artikla 1. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä tämä pöytäkirja valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti. 2. Jäsenvaltiot ilmoittavat Euroopan unionin neuvoston pääsihteerille kunkin valtion valtiosäännön asettamien vaatimusten mukaisen tämän pöytäkirjan hyväksymismenettelyn loppuunsaattamisesta. 3. Tämä pöytäkirja tulee sen voimaan jälkeen, kun on kulunut yhdeksänkymmentä päivää sen valtion tekemästä 2 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta, joka oli Euroopan unionin jäsen neuvoston hyväksyessä tämän pöytäkirjan ja joka - viimeisenä suoritti tämän muodollisuuden. Jos yleissopimus ei tänä ajankohtana ole vielä tullut voimaan, tulee tämä pöytäkirja voimaan yleissopimuksen voimaantulopäivänä. 19 artikla 1. Tähän pöytäkirjaan voi liittyä jokainen valtio, joka tulee Euroopan unionin jäseneksi. 2. Tämän pöytäkirjan teksti, jonka Euroopan unionin neuvosto on vahvistanut jäsenvaltion kielellä, on todistusvoimainen. 3. Liittymiskirjat talletetaan tallettajan huostaan. 4. Tämä pöytäkirja tulee voimaan jokaisen siihen liittyneen valtion osalta yhdeksänkymmenen päivän kuluttua siitä päivästä, kun valtio on tallettanut liittymiskirjansa, tai tämän pöytäkirjan voimaantulopäivänä, jos se ei ole vielä tullut voimaan kyseisen yhdeksänkymmenen päivän määräajan päättyessä. 20 artikla 1. Euroopan unionin neuvoston pääsihteeri on tämän pöytäkirjan tallettaja. 2. Tallettaja julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä pöytäkirjan hyväksymiset ja siihen liittymiset, julistukset ja varaumat samoin kuin kaikki tätä pöytäkirjaa koskevat ilmoitukset. TÄMÄN vakuudeksi jäljempänä mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan. Tehty . . . . . . päivänä . . . . . . kuuta vuonna . . . . . ., yhtenä ainoana kappaleena englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä kaikkien näiden tekstien ollessa yhtä todistusvoimaiset, ja se talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon. (1) EYVL N:o C 316, 27.11.1995, s. 48 (2) EYVL N:o L 166, 28.6.1991, s. 77 (3) Pöytäkirja V osasto ei kuulu komission K.3 artiklan 2 kohdan mukaiseen säädösaloitteeseen. Se annetaan neuvoston alustavasti harkittavaksi tekstin pääsisällön täydentämiseksi. (4) EYVL N:o L 281, 23.11.1995, s. 31