Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentyminen sekä sen vaikutukset sääntelyyn - Vihreään kirjaan liittyneen julkisen kuulemisen tulokset"

(2000/C 57/02)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentyminen sekä sen vaikutukset sääntelyyn - Vihreään kirjaan [KOM(97) 623 lopull.] liittyneen julkisen kuulemisen tulokset KOM(1999) 108 lopull.,

ottaa huomioon komission 17. maaliskuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 2. kesäkuuta 1999 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 3:n "Euroopan laajuiset verkot - Liikenne - Tietoyhteiskunta" tehtäväksi,

ottaa huomioon valiokunta 3:n syyskuun 24. päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 191/99 rev. 1, jonka esittelijä oli Dieter Schiffmann (D, PSE),

hyväksyi 17. ja 18. marraskuuta 1999 pitämässään 31. täysistunnossa (17. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

Lähentymistä koskevaan vihreään kirjaan liittynyt julkinen kuuleminen

1.1. Lausunnossa käsitellään julkisen kuulemisen tuloksia aiheesta "Vihreä kirja televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä sekä sen vaikutuksista sääntelyyn". Komissio antoi vihreän kirjan 3. joulukuuta 1997.

1.2. Vihreän kirjan antamisen jälkeen järjestettiin sen sisältöä koskeva julkinen kuuleminen, jonka tulokset julkaistiin 29. heinäkuuta 1998 komission valmisteluasiakirjassa(1). Lisäksi komissio esitti siinä kolmea asiakokonaisuutta koskevia kysymyksiä, joita se piti tärkeinä ja jotka olivat osoittautuneet merkittäviksi kuulemisen ensimmäisessä vaiheessa (pääsy verkkoihin ja digitaalisiin yhdyskäytäviin, investoinnit, innovointi ja sisällön tuotanto sekä yleisen edun ja kilpailunäkökohtien välinen tasapaino sääntelyssä).

1.3. 9. maaliskuuta 1999 antamassaan tiedonannossa komissio esittelee omasta näkökulmastaan vihreään kirjaan liittyneen kuulemisen kaikki tulokset, tekee yhteenvedon keskeisistä seikoista ja luonnostelee sen pohjalta lisätoimia.

1.4. Vihreässä kirjassa televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä sekä sen vaikutuksista sääntelyyn todetaan tämän kehityksen olevan hyvin tärkeä taloudelliselle kehitykselle, työpaikkojen luomiselle ja Euroopan kulttuurien monimuotoisuudelle sekä käsitellään erityisesti kysymystä oikeudellisesta kehyksestä. Vihreässä kirjassa eritellään lähentymisen käsitettä, tutkitaan olemassa olevia ja mahdollisia rajoituksia, jotka voivat haitata markkinoiden ja teknologian kehitystä, sekä käsitellään nykyisiin ja mahdollisiin tuleviin sääntelytapoihin ja toimintaperiaatteisiin liittyviä kysymyksiä. Lopuksi vihreässä kirjassa esitetään pohdintoja lähentyvien alojen tulevaa sääntelypolitiikkaa varten.

1.5. Julkisen kuulemisen tuloksista annetussa komission tiedonannossa pidetään kuulemisen tärkeimpänä päätelmänä sitä, että teknologisten perustojen ja siirtoverkkorakenteiden lähentyminen on jo tosiasia ja että samankaltaisia sääntelyehtoja tulisi sen vuoksi soveltaa kaikkiin tällaisiin perusrakenteisiin riippumatta siitä, minkä tyyppisiä palveluja niillä välitetään. Tällaista ns. infrastruktuurin horisontaalista sääntelyä täydennettäisiin sisällön sääntelyn osalta olemassa olevalla vertikaalisella sääntelyllä toimitetun palvelun erityispiirteiden mukaan. Kuulemisen toisessa vaiheessa selvitettiin erityisesti kolmea kysymystä, jotka koskivat pääsyä verkkoihin ja digitaalisiin yhdyskäytäviin, investointeja, innovointia ja sisällön tuotantoa sekä julkisen edun ja kilpailunäkökohtien välistä tasapainoa sääntelyssä.

Alueiden komitean ensimmäinen lausunto

1.6. Alueiden komitea antoi jo syyskuussa 1998 vihreästä kirjasta lausunnon(2), joka perustuu esittelijöiden Risto Koiviston ja Frank Nashin lausuntoluonnokseen. Käsillä oleva alueiden komitean toinen lausunto koskee julkisen kuulemisen toisen vaiheen tuloksia.

1.7. Vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa alueiden komitea pitää välttämättömänä aloittaa lähentymisen näkökulmasta keskustelu sääntelykehyksen kehityksestä. Komitea yhtyy muun muassa komission näkemykseen, jonka mukaan sääntely tulisi pyrkiä pitämään mahdollisimman vähäisenä. Alueiden komitea arvostelee kuitenkin komissiota siitä, että se painottaa selvästi markkinoiden kehitystä ja antaa liian vähän huomiota yleisille yhteiskunnallisille tavoitteille. Komitean mielestä paras ratkaisu on säilyttää nykyiset sääntelyjärjestelmät ja toteuttaa niiden pohjalta varovaisia mukautuksia uusiin olosuhteisiin kuten online- ja vuorovaikutteisten palvelujen lukuisiin muotoihin.

2. Huomautuksia kuulemisen tuloksia koskevista komission yleisistä toteamuksista

Televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan alojen lähentymisen arviointia

2.1. Televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentyminen on ymmärrettävä teknisten, sähköisen viestinnän samantyyppisten palvelujen siirtämiseksi käytettyjen eri verkkoperustojen yhteenliittymisenä tai vaihdettavuutena tai päätelaitteiden kuten puhelimen, television ja tietokoneen yhteensulautumisena. Kyseessä on siis etupäässä teknologinen ja myöhemmin tietoyhteiskunnan kehittyessä taloudellinen ilmiö. Tuskin mikään viittaa toistaiseksi siihen, että radion ja uusien palvelujen tarjonta olisi sisällön suhteen nopeasti yhdenmukaistumassa.

2.2. Komissio pitää edelleenkin lähentymiskehitystä tärkeänä Euroopan tulevalle talouskasvulle ja työpaikkojen luomiselle. Komissio korostaa kuitenkin uudessa tiedonannossaan alueiden komitean arvion mukaisesti, että lähentymiskehityksestä voi mahdollisesti aiheutua myös vaaroja kulttuuri-identiteetin ja yhteiskunnallisen koheesion säilyttämiselle.

2.3. AK on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että uudet tekniikat ja mahdollisuudet uusien palvelujen ja sovellusten laajaan käyttöön koskettavat ja muuttavat yhteiskuntaelämää ja yksilön elämää monin merkittävin tavoin.

2.4. Alueiden komitea on monien kuulemiseen osallistuneiden kanssa yhtä mieltä siitä, että komissio yliarvioi kehityksen nopeuden ja lähentymisen ennakoitavissa olevan taloudellisen merkityksen. Lähentyminen avaa uusia mahdollisuuksia ja tilaisuuksia Euroopan alueille, mutta aiheuttaa samalla kielteisten vaikutusten vaaran, kuten komitea on perusteellisesti esittänyt vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa. Vaarana voi olla olemassa olevien alueellisten erojen syveneminen siirtoverkkorakenteissa sekä tiedotusvälineiden ja palvelujen käyttämisessä.

Lähestymistapa sääntelyyn

2.5. Alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että vihreään kirjaan liittyneen julkisen kuulemisen ansiosta komissio korostaa nyt entistä painokkaammin, että sääntelyn avulla ei ole määrä vain edistää investointeja erityisesti uusien palvelujen alalla, vaan ennen kaikkea on myös turvattava yleinen etu. AK:n mielestä tällainen yleisen edun mukainen tasapainoinen sääntelykehys ei rajoita uusien osallistujien pääsyä markkinoille vaan on oikeusvarmuuden ja investointiturvan tärkeä edellytys.

2.6. Sääntelyn tulee olla avointa, selkeää ja suhteellista. Komissio erottaa tässä yhteydessä ehdotuksissaan a) sääntelyn, jolla asetetaan yleisen edun perusteella toimintavelvoitteita tai kieltoja, b) alakohtaisen sääntelyn, jolla korvataan tai täydennetään kilpailulainsäädäntöä ja c) edistämistoimet erityisten poliittisten tavoitteiden kannalta.

2.7. Komission ehdotusten mukaan siirtotapaa ja sisältöä tulisi säännellä erikseen. Sääntelyn toimintatapaan on kuuluttava kaikkien siirtoverkkorakenteiden yhdenmukainen kohtelu ja sisällön sääntely, joka on sopusoinnussa kunkin sisältöpalvelun erityispiirteiden kanssa.

2.8. Sisältöä on säänneltävä vertikaalisen lähestymistavan avulla nykyisiin rakenteisiin perustuvalla sääntelyllä, joka on sopusoinnussa yleisen edun mukaisten sääntelytavoitteiden kanssa. Tarkoituksenmukaisuuden periaate on otettava huomioon uusia palveluja säänneltäessä.

2.9. Kilpailusäännösten tehokkaan soveltamisen sekä laadukkaan eurooppalaisen sisältötuotannon edistämisen tarve ovat komission mukaan kuulemisessa ilmenneitä keskeisiä tavoitteita.

Vastaukset kuulemisen toisessa vaiheessa esitettyihin kolmeen kysymykseen

2.10. Alueiden komitean mielestä on myönteistä, että kuulemisen toisessa vaiheessa keskityttiin seikkaperäisesti olennaisiin kysymyksiin: pääsy verkkoihin ja digitaalisiin yhdyskäytäviin lähentyvässä ympäristössä, investointi- ja innovointiympäristön kehittäminen, eurooppalaisen sisällön tuotannon, jakelun ja saatavuuden edistäminen sekä tasapainoinen lähestymistapa sääntelyyn.

2.11. Syrjimätön pääsy verkkoihin ja yhdyskäytäviin on kilpailun kehityksen kannalta strategisesti tärkeä kysymys, koska se liittää toisiinsa verkko-operaattorit, palveluntarjoajat ja loppukäyttäjät.

2.12. Sääntelyn osalta tulisi löytää tasapainoinen ratkaisu ensinnäkin ylisääntelyn vaarojen välttämiseksi ja toiseksi yleisen edun vaatimusten täyttämiseksi ja kestävän kilpailun edistämiseksi. Alueiden komitea korostaa olevansa vakuuttunut, että markkinat ja kilpailu eivät voi suojella tehokkaasti alaikäisiä ja ihmisarvoa.

2.13. Alueiden komitea tähdentää asetettujen poliittisten tavoitteiden saavuttamiseen pyrkineen kuulemisen osoittaneen, että infrastruktuuriin pääsyn alakohtainen sääntely on tarpeen. Tällaista sääntelyä ei tule, toisin kuin komission mielestä, missään nimessä pitää toisarvoisena kilpailulainsäädännön soveltamiseen nähden, koska ilman sitä ei voida saavuttaa yleishyödyllisiä päämääriä. Toistaiseksi voidaan jättää auki kysymys, onko sääntely voimassa pitkään vai vain siirtymäkauden ajan, kunnes on saavutettu toimivat kilpailumarkkinat. Kysymys tulisi arvioida ja ratkaista myöhemmin senhetkisen kehityksen perusteella.

2.14. Kuten alueiden komitea painottaa jo ensimmäisessä lausunnossaan, joustavuuden sekä jäsenvaltioiden ja alueiden harkintavallan on oltava tulevan sääntelyprosessin keskeisiä tekijöitä erilaisten infrastruktuuriolosuhteiden ja kilpailutilanteiden vuoksi. Myös läheisyysperiaate on otettava huomioon.

Eurooppalaisen audiovisuaalisen tuotannon edistäminen

2.15. Alueiden komitea on tyytyväinen eurooppalaisten audiovisuaalisen tuotannon edistämisen lisätoimia koskeviin ehdotuksiin, kun otetaan huomioon Euroopan maiden ja alueiden kulttuurien monimuotoisuuden säilyttäminen ja työpaikkojen luominen audiovisuaalisella alalla. Komitea myöntää kiinnostavan audiovisuaalisen sisällön ja tavoitteiden taloudellisen merkityksen.

2.16. Alueiden komitea pitää periaatteessa myönteisinä kuulemisen tuloksia, jotka koskevat eurooppalaista sisältötuotantoa edistävän ympäristön tekijöitä. Komitean mukaan nämä tekijät ovat sääntelypoliittinen kehys, eurooppalaisen audiovisuaalisen sisällön tuotantoa koskevat sääntelyvaatimukset, vahva tekijänoikeussuoja, verotukselliset ja rahoitukselliset kannustimet sekä avoimet ja yhteentoimivat tekniset standardit.

Päätelmiä julkisesta yleisradiotoiminnasta

2.17. Alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että tarve yhdentää julkinen yleisradiotoiminta parhaalla mahdollisella tavalla uuteen ympäristöön korostui kuulemisessa. Näin voidaan saavuttaa yleishyödylliset päämäärät kuten peruspalvelut ja mielipiteiden moninaisuus. Ne voidaan saavuttaa erityisesti painottamalla - Amsterdamin sopimuksen 9. pöytäkirjan ja AK:n ensimmäisen lausunnon mukaisesti - jäsenvaltioiden toimivaltaa määrittelemällä julkisen yleisradiotoiminnan tehtävät ja rohkaisemalla julkisen palvelun velvoitteita täyttäviä organisaatioita hyödyntämään uutta tekniikkaa ja uusia tapoja tavoittaa yleisönsä.

2.18. Alueiden komitea pitää erityisen tärkeänä julkisen yleisradiotoiminnan yleistä tehtävää, kun otetaan huomioon, että lähentyvässä mediaympäristössä tarjottavat ohjelmat eriytyvät koko ajan enemmän.

2.19. Edelleen alueiden komitea viittaa erityisesti kuulemisessa korostuneeseen julkisten yleisradioyhtiöiden keskeiseen rooliin eurooppalaisessa sisältötuotannossa ja laadullisina esikuvina.

2.20. Alueiden komitea panee merkille, että kuulemisessa syntyi myös sellainen ajatus, että julkisten televisiolähetystoiminnan harjoittajia on kannustettava tekemään selvä ero määriteltyä julkisen palvelun tehtävää koskevan toiminnan ja kilpailun alaisen toiminnan välillä. Amsterdamin sopimuksen 9. pöytäkirjan mukaisesti komitea varoittaa sääntelemästä näitä kysymyksiä niin kattavasti, että julkisen yleisradiotoiminnan olemassaolo ja kehitys voisivat vahingoittua. Lisäpöytäkirjan mukaan jäsenvaltioiden toimivalta rahoittaa julkista yleisradiotoimintaa on kiellettyä vasta sitten, kun rahoitus vaikuttaa "yhteisön kauppa- ja kilpailuolosuhteisiin sellaisessa laajuudessa, että se olisi yleisen edun vastaista". Kielletyn toiminnan rajaa arvioitaessa on kuitenkin otettava huomioon "tällaisen julkisen palvelun tehtävän toteuttaminen".

3. Erityisiä huomioita kuulemisen tuloksista alueiden kannalta

Yleisten yhteiskunnallisten tavoitteiden merkitys sääntelyssä

3.1. Alueiden komitea huomauttaa arvostelevansa vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa sitä, että vihreässä kirjassa jätetään liian vähälle huomiolle yleiset yhteiskunnalliset tavoitteet. Sen sijaan alueiden komitea katsoo edelleenkin, että sääntely yleisen edun turvaamiseksi ei ole ristiriidassa vaan sopusoinnussa avoimien markkinoiden kehittämisen tavoitteen kanssa. Vain yleissitova sääntelykehys mahdollistaa kaikkien markkinaosapuolten säntillisen ja ennakoitavissa olevan yhteistoiminnan ja on siten kilpailuun suuntautuneiden markkinoiden kehityksen ja toiminnan välttämätön perusta.

3.2. Alueiden komitea katsoo kuulemisen tulosten vahvistaneen tämän näkemyksen ja suosittaa näin ollen, että yleiset yhteiskunnalliset tavoitteet otetaan paremmin huomioon.

3.3. Tämän vuoksi alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että neuvosto toteaa julkisen kuulemisen tuloksia koskevissa päätelmissään, että selvästi määriteltyjen poliittisten tavoitteiden on oltava sääntely-ympäristön perustana ja että näille periaatteille rakentuva sääntely on tarpeen yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tällaisia tavoitteita ovat muun muassa yleispalvelu, moniarvoisuus, kulttuurien monimuotoisuus sekä alaikäisten ja ihmisarvon suojelu. Tavoitteena on kaikissa yhteyksissä oltava myös tiedonvälittäjän vastuu ja tietojen luotettavuus.

3.4. Alueiden komitea on tyytyväinen myös siihen, että Euroopan parlamentti liittää yhteen kilpailulainsäädännön soveltamisen ja poliittisten tavoitteiden (kuten moniarvoisuus, alaikäisten suojelu tai kulttuurien monimuotoisuuden edistäminen) huomioon ottamisen ja turvaamisen. Komitea yhtyy Euroopan parlamentin vakaaseen käsitykseen, että taajuuksien saatavuusongelman ratkaiseminen ei saa heikentää poliittisten tavoitteiden asemaa.

Alakohtaisen sääntelyn tarve

3.5. Alueiden komitea on edelleen sitä mieltä, että sääntelykehyksen luomisessa tulisi pyrkiä yhdistämään vihreässä kirjassa ehdotetut vaihtoehdot 1 ja 2 eli nykyisen sääntelyjärjestelmän lähtökohtainen säilyttäminen ja tähän liittyen varovainen mukauttaminen muuttuviin olosuhteisiin. Tämän avulla tulisi lisäksi sallia jäsenvaltioissa vastedeskin sellaiset sääntelyjärjestelmät, joissa sääntelyn kattavuus heijastaa palvelujen erilaista merkitystä ja vaikutusta. Alueiden komitea panee tyytyväisenä merkille, että tämä toteamus ilmeni selvästi myös kuulemisessa esitetyistä huomioista.

3.6. Alueiden komitea on erittäin hyvillään siitä, että Euroopan parlamentti tukee yhden ja saman sääntelykehyksen luomista samanlaiselle toiminnalle eli tiedonsiirtämiselle eri verkoissa sekä tämän sääntelykehyksen erottamista sisältöön sovellettavasta sääntelystä.

3.7. Alueiden komitea katsoo, että alakohtaisen sääntelyn tarve koskee myös verkkoihin pääsyä. Vastedes tarvitaan erityisesti, muutenkin kuin yksittäistapauksissa, yleisradiotoiminnan erityissääntelyä julkisen yleisradiotoiminnan lähetysvelvoitteet (nk. must-carry-velvoitteet) mukaan luettuina. Myös aluetason tulisi olla mukana päätettäessä verkkoon pääsystä.

Audiovisuaalisen sisältötuotannon edistäminen

3.8. Alueiden komitea lähtee siitä, että laadukkaan sisällön kysyntä kasvaa erityisesti audiovisuaalisella alalla ja että eurooppalaisen tuotannon edistämiseksi on harkittava ja toteutettava lisätoimia.

3.9. Alueiden komitea kannustaa komissiota pitämään alkavien GATS-neuvottelujen yhteydessä huolta siitä, että täysimääräisesti säilytetään tarpeellinen liikkumavara toteuttaa erityisesti sellaisia edistämistoimia, joihin alueet ovat ryhtyneet ja joista ne ovat vastuussa. Lähtökohtaisesti tervetulleet pyrkimykset vapaaseen maailmankauppaan eivät saa asettaa kyseenalaiseksi yhteisön, jäsenvaltioiden tai alueiden edistämishankkeita eivätkä julkisen yleisradiotoiminnan rahoitusta, olemassaoloa tai kehitystä.

Television erityistehtävä

3.10. Alueiden komitea on Euroopan parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että televisio pysyy myös digitaalisen tuotannon ja jakelun aikakaudella lähitulevaisuudessakin tiedonhankinnan ja tietojen muokkaamisen merkittävimpänä keinona. Siksi se vaikuttaa edelleenkin ratkaisevasti yhteiskunnalliseen ja demokraattiseen mielipiteenmuodostukseen ja päätöksentekoon sekä kulttuurien monimuotoisuuteen ja yhteiskunnallisten arvojen välittämiseen. Alueiden komitea on Euroopan parlamentin kanssa yhtä mieltä erityisesti siitä, että tämä pitää paikkansa riippumatta rahoituksen muodosta ja lähetystavasta.

3.11. Alueiden komitea on erittäin tyytyväinen siihen, että neuvosto otti 25.1.1999 kantaa julkisen yleisradiotoiminnan tehtävään, jäsenvaltioiden toimivaltaan rahoittaa julkista yleisradiotoimintaa, julkisen tehtävän täyttämiseen sekä julkisen yleisradiotoiminnan kykyyn tarjota yleisölle laadukkaita ohjelmia ja palveluja mukaan lukien toiminnan kehittäminen ja monipuolistaminen digitaalisena aikana.

4. Alueiden komitean päätelmät komission suunnittelemista lisätoimista

Alueiden intressit lähentymisprosessissa

4.1. Alueiden komitea huomauttaa, että tietoyhteiskunnan tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen merkitsee erityisesti syrjäalueille riskien ohella ennen kaikkea taloudellisia mahdollisuuksia, ja komitea kehottaakin hyödyntämään niitä. Se toistaa tässä yhteydessä viittauksensa alueiden välisiin suuriin eroihin infrastruktuurissa, mediakulttuurissa ja tiedotusvälineiden hyödyntämisessä sekä kehottaa komissiota osaltaan tasoittamaan tällä alalla vallitsevia alueiden välisiä eroja unionin yhteenkuuluvuuden lisäämiseksi. Komitea viittaa komission tiedonantoa käsittelevään lausuntoonsa aiheesta "Yhteenkuuluvuus ja tietoyhteiskunta" (esittelijä: Risto Koivisto(3)).

4.2. Alueiden komitea kehottaa komissiota vaikuttamaan toimivaltuuksiensa puitteissa sääntelykehyksen ja edistämistoimien suunnittelussa siihen, että peruspalvelut, kulttuurien moninaisuus ja moniarvoisuus on turvattu kaikilla EU:n alueilla siirtoverkkorakenteiden, tiedotusvälineiden käyttämisen ja mediakulttuurin alalla.

Alakohtainen sääntely ja julkiset tavoitteet

4.3. Alueiden komitean mielestä oikeudellisella sääntelykehyksellä on turvattava julkiset tavoitteet ja etenkin alaikäisten suojelu, moniarvoisuus ja kulttuurien monimuotoisuus. Nämä suojelutavoitteet ja -säännökset on sen vuoksi otettava huomioon erityisesti direktiivin "Televisio ilman rajoja" suunnitellussa tarkistuksessa.

4.4. Alueiden komitea vahvistaa vaatimuksensa yhdistää sääntelykehykseksi komission ehdottamat vaihtoehdot 1 ja 2 (lähtökohtana nykyisen sääntelyjärjestelmän säilyttäminen ja tähän liittyen varovainen mukauttaminen muuttuviin olosuhteisiin). Tällöin otetaan huomioon myös epävarmuus lähentymisilmiön teknisestä, sisällöllisestä ja taloudellisesta kehityksestä.

4.5. Alueiden komitea kannattaa palvelujen ja sisällön sääntelyn erottamista. Se on vakuuttunut siitä, että tekninen lähentyminen ei pakota käsittelemään yhdenmukaisesti yleisradiotoimintaa, uusia palveluja ja televiestintätarjontaa. Palvelujen oikeudellisen sääntelyn pitäisi pikemminkin perustua tarjonnan ja palvelujen tyyppiin ja merkitykseen. Alueiden komitea katsoo edelleen, että oikeudellista sääntelykehystä ei saisi pitää ensi sijassa esteenä, vaan ennen kaikkea oikeusvarmuuden takeena. Komitea korostaa kannattavansa alakohtaista sääntelyä myös verkkoon pääsyn osalta.

4.6. Alueiden komitea puoltaa sähköisen viestinnän sisällön suhteen sääntelyn asteittaisen vähentämisen mallia käytetystä infrastruktuurista riippumatta. Tämän on tapahduttava nykyisen sääntelyn pohjalta ja läheisyys- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti. Mallin on katettava eri sisällöt, ja sen luomisessa on kiinnitettävä huomiota siihen, että yleisölle suunnattu sisältö vastaa vastedeskin julkisten ja yhteiskunnallisten tavoitteiden asettamia erityisvaatimuksia.

4.7. Alakohtaiseen sääntelyyn tulisi alueiden komitean näkemyksen mukaan sisältyä erityisesti väärinkäytön valvonta markkinoita hallitsevien yritysten tapauksessa ja mahdollisuus etukäteissääntelyyn tiettyjen kilpailulainsäädännöllisten tavoitteiden (muun muassa syrjimätön pääsy verkkoon) turvaamiseksi.

4.8. Alueiden komitea esittää, että kuluttajien etujen turvaamiseksi toteutettavien toimien tarpeellisuus selvitetään perusteellisesti myöhempien sääntelytoimien yhteydessä. Kuluttajan oikeusasema ei saisi olla olennaisesti erilainen hänen käyttäessään eri verkkoperustoja.

Itsesääntelyn osuus

4.9. Itsesääntely ja itsevalvonta voivat alueiden komitean näkemyksen mukaan antaa tärkeän panoksen yleisen edun turvaamiseen etenkin yleisölle suunnattujen palvelujen alalla, sikäli kuin ne ovat valtioiden ja alueiden kulttuuri- ja oikeusperinteiden ja -käytäntöjen mukaisia ja sikäli kuin kilpailun toimivuus on turvattu.

Julkinen yleisradiotoiminta

4.10. Alueiden komitea lähtee siitä, että television keskeinen yhteiskunnallinen tehtävä säilyy ja sen vuoksi televisiotoiminnassa on erityisen tarpeen turvata tulevaisuudessakin julkiset tavoitteet kuten alaikäisten suojelu, ihmisarvo tai kulttuurien monimuotoisuus.

4.11. Alueiden komitea kannattaa tasapainoista ratkaisua julkisen yleisradiotoiminnan yhdentämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla uuteen ympäristöön. Komitea puoltaa erityisesti yleisradiotoiminnan organisointia vastedeskin valtiollisesti ja alueellisesti.

4.12. Alueiden komitea vahvistaa vakaan käsityksensä, että julkisen yleisradiotoiminnan riippumaton sääntelyjärjestelmä on tulevaisuudessakin tarpeen, jotta Amsterdamin sopimuksen 9. pöytäkirjassa julkiselle yleisradiotoiminnalle annetun tärkeän roolin säilyminen voidaan taata.

4.13. Alueiden komitea on vakuuttunut, että julkinen yleisradiotoiminta tulisi yhdentää siten, että toiminnan olemassaoloa ja kehitystä ei vaaranneta mitenkään. Komitea katsoo tässä yhteydessä erityisesti, että yleisradiotoiminnan julkinen tehtävä, joka on myös rahoituksen perusta, ei saisi päättyä julkisen lähetystoiminnan ja kilpailuun soveltuvan ja uuden toiminnan rajalle. Alueiden komitea suosittaa julkiselle yleisradiotoiminnalle olemassaolo- ja kehitystakuita, jotka sisältävät sen tehtävän puitteissa myös oikeuden hyödyntää kaikkia uusia tekniikoita ja palveluja.

4.14. Alueiden komitea katsoo, että alueilla on yleisradiotoiminnassa tärkeä rooli toimilupien myöntämisessä operaattoreille ja niiden valvonnassa, koska nämä kysymykset koskettavat erityisen läheisesti alueita.

Sääntelyviranomaisten koordinointi

4.15. Alueiden komitea pitää erittäin mielekkäänä ja tarpeellisena jatkuvaa kokemusten vaihtoa ja jäsenvaltioiden sääntelyviranomaistoiminnan yhteensovittamista Euroopan tasolla.

Bryssel 17. marraskuuta 1999.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Manfred DAMMEYER

(1) SEK (1998) 1284 lopull.

(2) CdR 149/98 fin - EYVL C 373, 2.12.1998, s. 26.

(3) CdR 270/97 fin - EYVL C 64, 27.2.1998, s. 20.