Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2020/C 89/03)

Tämä ilmoitus julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti (1).

VAKIOMUUTOKSEN HYVÄKSYNNÄN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Anjou”

Viitenumero: PDO-FR-A0820-AM02

Tiedonannon päivämäärä: 14. marraskuuta 2019

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Maantieteellinen alue

Korvataan kohta ”Maantieteellinen alue” seuraavasti:

”a) Viinien (…) kaikki tuotantovaiheet tehdään maantieteellisellä alueella, johon kuuluvat vuoden 2018 virallisen geokoodin perusteella seuraavat kunnat: — Deux-Sèvresin departementti: Argenton-l’Église, Bouillé-Loretz, Brion-près-Thouet, Louzy, Mauzé-Thouarsais, Oiron, Saint-Cyr-la-Lande, Sainte-Radegonde, Sainte-Verge, Saint-Martin-de-Mâcon, Saint-Martin-de-Sanzay, Thouars, Tourtenay ja Val en Vignes (liitoskuntien Bouillé-Saint-Paul ja Cersay entiset alueet); — Maine-et-Loiren departementti: Allonnes, Angers, Antoigné, Artannes-sur-Thouet, Aubigné-sur-Layon, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (liitoskuntien Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon ja Thouarcé entiset alueet), Blaison-Saint-Sulpice (liitoskuntien Blaison-Gohier ja Saint-Sulpice entiset alueet), Bouchemaine, Brain-sur-Allonnes, Brézé, Brissac Loire Aubance (liitoskuntien Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire ja Vauchrétien entiset alueet), Brossay, Cernusson, Chacé, Chalonnes-sur-Loire, Champtocé-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (liitoskuntien Chanzeaux, La Jumellière ja Valanjou entiset alueet), Cizay-la-Madeleine, Cléré-sur-Layon, Le Coudray-Macouard, Courchamps, Denée, Dénezé-sous-Doué, Distré, Doué-en-Anjou (liitoskuntien Brigné, Concourson-sur-Layon, Doué-la-Fontaine, Forges, Meigné, Montfort, Saint-Georges-sur-Layon ja Les Verchers-sur-Layon entiset alueet), Épieds, Fontevraud-l’Abbaye, Les Garennes sur Loire (liitoskuntien Juigné-sur-Loire ja Saint-Jean-des-Mauvrets entiset alueet), Gennes-Val-de-Loire (liitoskuntien Chênehutte-Trèves-Cunault, Gennes, Grézillé, Saint-Georges-des-Sept-Voies ja Le Thoureil entiset alueet), Huillé, Ingrandes-Le Fresne sur Loire (Ingrandesin liitoskunnan entinen alue), Jarzé Villages (Lué-en-Baugeois’n liitoskunnan entinen alue), Louresse-Rochemenier, Lys-Haut-Layon (liitoskuntien Cerqueux-sous-Passavant, La Fosse-de-Tigné, Nueil-sur-Layon, Tancoigné, Tigné, Trémont ja Vihiers entiset alueet), Mauges-sur-Loire (liitoskuntien La Chapelle-Saint-Florent, Le Mesnil-en-Vallée, Montjean-sur-Loire, La Pommeraye, Saint-Florent-le-Vieil, Saint-Laurent-de-la-Plaine ja Saint-Laurent-du-Mottay entiset alueet), Mazé-Milon (Fontaine-Milonin liitoskunnan entinen alue), Montilliers, Montreuil-Bellay, Montsoreau, Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Orée d’Anjou (liitoskuntien Bouzillé, Champtoceaux, Drain, Landemont, Liré ja La Varenne entiset alueet), Parnay, Passavant-sur-Layon, La Possonnière, Le Puy-Notre-Dame, Rochefort-sur-Loire, Rou-Marson, Saint-Cyr-en-Bourg, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Just-sur-Dive, Saint-Macaire-du-Bois, Saint-Melaine-sur-Aubance, Saumur, Savennières, Soulaines-sur-Aubance, Souzay-Champigny, Terranjou (liitoskuntien Chavagnes, Martigné-Briand ja Notre-Dame-d’Allençon entiset alueet), Tuffalun (liitoskuntien Ambillou-Château, Louerre ja Noyant-la-Plaine entiset alueet), Turquant, Les Ulmes, Val-du-Layon (liitoskuntien Saint-Aubin-de-Luigné ja Saint-Lambert-du-Lattay entiset alueet), Varennes-sur-Loire, Varrains, Vaudelnay ja Villevêque; — Viennen departementti: Berrie, Curçay-sur-Dive, Glénouze, Pouançay, Ranton, Saint-Léger-de-Montbrillais, Saix, Ternay ja Les Trois-Moutiers.

Maantieteellistä aluetta kuvaaviin karttoihin voi tutustua Institut national de l’origine et de la qualité ‐laitoksen (INAO) internet-sivustolla.

b) Viinien, joista voidaan käyttää merkintää ”gamay”, kaikki tuotantovaiheet tehdään maantieteellisellä alueella, johon kuuluvat vuoden 2018 virallisen geokoodin perusteella seuraavat kunnat: — Deux-Sèvresin departementti: Argenton-l’Église, Bouillé-Loretz, Brion-près-Thouet, Louzy, Mauzé-Thouarsais, Saint-Cyr-la-Lande, Sainte-Radegonde, Sainte-Verge, Saint-Martin-de-Sanzay, Thouars ja Val en Vignes (liitoskuntien Bouillé-Saint-Paul ja Cersay entiset alueet); — Maine-et-Loiren departementti: Allonnes, Angers, Aubigné-sur-Layon, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (liitoskuntien Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon ja Thouarcé entiset alueet), Blaison-Saint-Sulpice (liitoskuntien Blaison-Gohier ja Saint-Sulpice entiset alueet), Bouchemaine, Brain-sur-Allonnes, Brissac Loire Aubance (liitoskuntien Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire ja Vauchrétien entiset alueet), Cernusson, Chalonnes-sur-Loire, Champtocé-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (liitoskuntien Chanzeaux, La Jumellière ja Valanjou entiset alueet), Cléré-sur-Layon, Denée, Dénezé-sous-Doué, Doué-en-Anjou (liitoskuntien Brigné, Concourson-sur-Layon, Doué-la-Fontaine, Forges, Montfort, Saint-Georges-sur-Layon ja les Verchers-sur-Layon entiset alueet), Les Garennes sur Loire (liitoskuntien Juigné-sur-Loire ja Saint-Jean-des-Mauvrets entiset alueet), Gennes-Val-de-Loire (liitoskuntien Chênehutte-Trèves-Cunault, Gennes, Grézillé, Saint-Georges-des-Sept-Voies et Le Thoureil entiset alueet), Huillé, Ingrandes-Le Fresne sur Loire (Ingrandesin liitoskunnan entinen alue), Jarzé Villages (Lué-en-Baugeois’n liitoskunnan entinen alue), Louresse-Rochemenier, Lys-Haut-Layon (liitoskuntien Cerqueux-sous-Passavant, La Fosse-de-Tigné, Nueil-sur-Layon, Tancoigné, Tigné, Trémont ja Vihiers entiset alueet), Mauges-sur-Loire (liitoskuntien La Chapelle-Saint-Florent, Le Mesnil-en-Vallée, Montjean-sur-Loire, La Pommeraye, Saint-Florent-le-Vieil, Saint-Laurent-de-la-Plaine ja Saint-Laurent-du-Mottay entiset alueet), Mazé-Milon (Fontaine-Milonin liitoskunnan entinen alue), Montilliers, Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Orée d’Anjou (liitoskuntien Bouzillé, Champtoceaux, Drain, Landemont, Liré ja La Varenne entiset alueet), Passavant-sur-Layon, La Possonnière, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Macaire-du-Bois, Saint-Melaine-sur-Aubance, Savennières, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (liitoskuntien Chavagnes, Martigné-Briand ja Notre-Dame-d’Allençon entiset alueet), Tuffalun (liitoskuntien Ambillou-Château, Louerre ja Noyant-la-Plaine entiset alueet), Val-du-Layon (liitoskuntien Saint-Aubin-de-Luigné ja Saint-Lambert-du-Lattay entiset alueet), Varennes-sur-Loire ja Villevêque.

Maantieteellistä aluetta kuvaaviin karttoihin voi tutustua INAOn internet-sivustolla.”

Toimituksellinen muutos: Hallinnollisten alueiden uudessa luettelossa otetaan huomioon tuote-eritelmän hyväksynnän jälkeen toteutetut kuntaliitokset tai muut hallinnollisten alueiden muutokset. Oikeusvarmuuden parantamiseksi viitataan Ranskan tilastolaitoksen INSEEn joka vuosi toimittaman virallisen geokoodin voimassa olevaan versioon. Maantieteellinen alue pysyy täysin samana.

Lopuksi mainitaan yleisön tiedonsaannin parantamiseksi, että INAOn internet-sivustolla on saatavissa maantieteellistä aluetta kuvaavat kartat.

Maantieteellistä aluetta koskevaa yhtenäisen asiakirjan 6 kohtaa muutetaan vastaavasti.

2. Rajattu viljelyalue

Lisätään tuote-eritelmän I luvun IV kohdan 2 alakohtaan ilmaisun ”5. syyskuuta 2007” jälkeen ilmaisu ”ja 19. tammikuuta 2017”.

Tämän muutoksen tavoitteena on lisätä päivämäärä, jona kansallinen toimivaltainen viranomainen hyväksyi maantieteellisellä tuotantoalueella sijaitsevan rajatun viljelyalueen muutoksen. Viljelyalueen rajaamisella tarkoitetaan asianomaisen suojatun alkuperänimityksen tuotantoon soveltuvien viljelylohkojen määrittämistä maantieteellisellä tuotantoalueella.

Korvataan tuote-eritelmän I luvun IV kohdan 2 alakohdassa ilmaisu ”4. syyskuuta 1996” ilmaisulla ”4. ja 5. syyskuuta 1996”.

Muutoksella oikaistaan päivämäärä, jona kansallinen elin hyväksyi rajatun viljelyalueen.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

3. Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue

Korvataan tuote-eritelmän I luvun IV kohdan 3 alakohdassa oleva kuntaluettelo seuraavasti:

— Indre-et-Loiren departementti: Saint-Nicolas-de-Bourgueil;

— Loire-Atlantiquen departementti: Ancenis, Le Loroux-Bottereau, Le Pallet, La Remaudière, Vair-sur-Loire (Anetzin liitoskunnan entinen alue) ja Vallet;

— Maine-et-Loiren departementti: Orée d’Anjou (Saint-Laurent-des-Autelsin liitoskunnan entinen alue) ja Saint-Martin-du-Fouilloux.

Korvataan merkintää ”gamay” koskeva kuntaluettelo seuraavasti.

— Deux-Sèvresin departementti: Saint-Martin-de-Mâcon ja Tourtenay;

— Indre-et-Loiren departementti: Saint-Nicolas-de-Bourgueil;

— Loire-Atlantiquen departementti: Ancenis, Le Loroux-Bottereau, Le Pallet, La Remaudière, Vair-sur-Loire (Anetzin liitoskunnan entinen alue) ja Vallet;

— Maine-et-Loiren departementti: Antoigné, Artannes-sur-Thouet, Brézé, Brossay, Chacé, Cizay-la-Madeleine, Le Coudray-Macouard, Courchamps, Distré, Doué-en-Anjou (Meignén liitoskunnan entinen alue), Épieds, Fontevraud-l’Abbaye, Montreuil-Bellay, Montsoreau, Orée d’Anjou (Saint-Laurent-des-Autelsin liitoskunnan entinen alue), Parnay, Le Puy-Notre-Dame, Rou-Marson, Saint-Cyr-en-Bourg, Saint-Just-sur-Dive, Saint-Martin-du-Fouilloux, Saumur, Souzay-Champigny, Turquant, Les Ulmes, Varrains ja Vaudelnay;

— Viennen departementti: Berrie, Curçay-sur-Dive, Glénouze, Pouançay, Ranton, Saint-Léger-de-Montbrillais, Saix, Ternay ja Les Trois-Moutiers.

Näin voidaan ottaa huomioon tuote-eritelmän edellisen version jälkeen tapahtuneet kuntaliitokset. Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue pysyy täysin samana.

Lisäedellytyksiä koskevaa yhtenäisen asiakirjan 9 kohtaa muutetaan vastaavasti.

4. Maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskeva määräys

Lisätään I luvun VI kohdan 2 alakohtaan teksti seuraavasti: ”Rivien välissä on oltava hoidettu, itsekylväytynyt tai kylvetty kasvipeite. Ellei tällaista kasvipeitettä ole, toimijan on muokattava maata itsekylväytyneen kasvipeitteen hoitamiseksi tai perusteltava viininviljelyalan viranomaisten hyväksymien biologisten torjuntatuotteiden käyttö. Jos viljelylohkolla käytetään biologisia herbisidejä, muunlaisten herbisidien käyttö on kielletty.”

Muutos liittyy nykyiseen kehitykseen koko Anjoun viininviljelyalueella, jossa toimijat ovat alkaneet suosia maan kasvukuntoa ylläpitävää viljelyä. Se kuvastaa ympäristönäkökohtien ottamista yhä enemmän huomioon tuotantomenetelmissä. Kemiallisten herbisidien käyttöä vähennetään suosimalla kasvipeitteen käyttöä, mekaanista rikkaruohon poistoa tai biologisten torjuntatuotteiden käyttöä. Herbisidien käyttöä vähentämällä on tarkoitus vahvistaa viinitarhojen maaperän suojelua ja säilyttää sen luontaiset toiminnot (hedelmällisyys, biodiversiteetti, biologinen puhdistus), mikä edistää osaltaan viinien laadukkuutta ja aitoutta ja vahvistaa käsitystä paikallisuudesta.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

5. Sadonkorjuun aloittaminen

Poistetaan I luvun VII kohdan 1 alakohdasta virke ”Sadonkorjuun aloituspäivä vahvistetaan Ranskan maatalous- ja merikalastuslain (Code rural et de la pêche maritime) D. 645-6 §:n säännösten mukaisesti.”

Sadonkorjuupäivän vahvistaminen ei enää nykyisin ole tarpeen, sillä toimijoilla on vastedes käytössään laaja valikoima työkaluja, joiden avulla rypäleiden kypsyysaste voidaan arvioida oikein. Jokaisella toimijalla on käytettävissään tietty määrä joko omia tai yhteisiä laitteita ja varusteita, joiden avulla toimija pystyy täsmällisesti määrittämään parhaan mahdollisen päivän sadonkorjuun aloittamiseen kullakin viljelylohkolla tuotantotavoitteidensa mukaisesti.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

6. Sokeripitoisuus

Lisätään I luvun IX kohdan 1 alakohdan c alakohtaan sanojen ”pitoisuudet ovat” jälkeen sanat ”käymisen jälkeen”.

Muutos tehdään, jottei käsitetä sokeripitoisuuden tarkoittavan sokeripitoisuutta ennen käymistä. On tärkeää täsmentää, että pitoisuus on tarkastettava käymisen jälkeen.

Yhtenäisen asiakirjan 4 kohtaa muutetaan vastaavasti.

7. Viininvalmistusmenetelmiä koskeva muutos

Lisätään tuote-eritelmän I luvun IX kohdan 1 alakohdan d alakohtaan ilmaisu ”Valko- ja roseeviinien valmistuksessa” ennen ilmaisua ”puupalojen käyttö on kiellettyä” ja sen jälkeen seuraava virke: ”Punaviinien valmistuksessa puupalojen käyttö on kiellettyä muutoin, paitsi viiniyttämisen aikana.” Muutoksen tarkoituksena on poistaa tammipuun palojen lisäämiskielto punaviinien viiniyttämisen aikana. Tuottajat haluavat tällä tavoin vahvistaa nimityksen viinien ominaislaatua hedelmäisinä ja notkeina viineinä, joita voi juoda jo nuorina. Viiniyttämisen aikana käytetyn puun tanniinien avulla hedelmäinen maku tulee paremmin esiin ja viinien rakenne kehittyy. Ne tuntuvat suussa pyöreämmiltä ja pitemmiltä, ja samalla varmistetaan vanhennettavan viinin värin säilyminen. Puupaloja saa käyttää ainoastaan viiniyttämisvaiheessa. Tekniikan käyttö viinien jälkikäsittelyyn on edelleen kiellettyä.

Yhtenäisen asiakirjan 5 kohtaa muutetaan vastaavasti.

8. Käymishuoneen kapasiteetti

Korvataan I luvun IX kohdan 1 alakohdan e alakohdassa oleva virke: ”Käymishuoneen kapasiteetin on jokaisella toimijalla vastattava vähintään 1,4 kertaa viinitilan viiden viime vuoden keskituotosta.” seuraavasti: ”Käymishuoneen kapasiteetin on jokaisella toimijalla vastattava vähintään 1,4 kertaa viiden viime vuoden aikana keskimäärin viiniytettyä määrää.”

Tuote-eritelmässä ei ole viitattu tilavuuskapasiteettiin (joka ilmaistaan hehtolitroina tai kuutiometreinä) vaan tuotokseen (joka voidaan ilmaista esim. hehtolitroina hehtaaria kohden). Tämä mittayksiköitä koskeva epäloogisuus korjataan ehdotetulla muutoksella asiasisältöä muuttamatta. (Vähimmäiskapasiteetti määritetään edelleen siten, että sen on vastattava vähintään 1,4 kertaa tilalla edellisten satokausien aikana keskimäärin viiniytettyä määrää.)

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

9. Viinien myynti

Poistetaan I luvun IX kohdan 5 alakohdan b alakohta, joka koskee päivämäärää, jolloin viini lasketaan myyntiin valtuutettujen varastonpitäjien välillä.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

10. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteyttä koskevaa osaa on tarkistettu, koska kuntien lukumäärä on muuttunut (esimerkiksi Maine-et-Loiren departementissa 70 kuntaa 126 kunnan sijasta).

Yhtenäisen asiakirjan 6 kohtaa muutetaan vastaavasti.

11. Siirtymätoimenpide

Poistetaan siirtymätoimenpiteet, joiden soveltamisaika on päättynyt.

Lisätään I luvun XI kohtaan seuraava: ”Määräyksiä, jotka koskevat velvollisuutta pitää köynnösrivien välissä yllä hoidettua, itsekylväytynyttä tai kylvettyä kasvipeitettä, tai jos kyseistä kasvipeitettä ei ole, toimijan velvollisuutta muokata maata itsekylväytyneen kasvipeitteen hoitamiseksi tai käyttää biologisia torjuntatuotteita kasvipeitteen hoitamiseksi, ei sovelleta viinitarhoissa, jotka ovat olemassa tämän tuote-eritelmän hyväksymispäivänä ja joissa rivien välinen etäisyys on enintään 1,7 metriä.”

Siirtymätoimenpiteen ansiosta ei kohdella kaltoin olemassa olevia viiniviljelmiä, joiden nykyinen viiniköynnösten kasvatustapa ei sovellu maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevien määräysten noudattamiseen. Erittäin tiheissä viinitarhoissa, joissa rivien välinen etäisyys on enintään 1,7 metriä, riviväleissä käytettävä pysyvä nurmi tai maaperän muokkaaminen voivat tosiaan aiheuttaa teknisiä ongelmia (koneistaminen, laitteet, työkalut). Matalissa viinitarhoissa nurmi lisää myös keväthallan riskiä. Lisäksi kasvipeite kilpailee viiniköynnösten kanssa vedensaannista sitä enemmän, mitä tiheämpi viljelmä on. Sitä vastoin tuote-eritelmän hyväksymisen jälkeen maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevat uudet määräykset tunnetaan, joten uusilla viiniköynnösistutuksilla niitä on noudatettava riippumatta istutustiheydestä ja köynnösrivien välisestä etäisyydestä.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

12. Tietojen kirjaaminen

Korvataan II luvun II kohdan 3 alakohdassa sana ”potentiaalinen” sanalla ”luonnollinen”.

Jotta Anjou Saumurin alueen kaikissa tuote-eritelmissä olisi yhtenäinen sanamuoto, korvataan ilmaus ”potentiaalinen alkoholipitoisuus” ilmauksella ”luonnollinen alkoholipitoisuus tilavuusprosentteina”. Näillä muutoksilla parannetaan tuote-eritelmien luettavuutta. Tietojen kirjaamista koskevien määräysten yhtenäistämisen tavoitteena on helpottaa tarkastussuunnitelman laatimista ja tietojen valvontaa.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

13. Tärkeimmät tarkastettavat kohdat

Eritelmän III lukua on tarkistettu, jotta tärkeimmät tarkastettavat kohdat olisivat Anjou Saumurin alueen tuote-eritelmissä yhtenäisiä.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

”Anjou”

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

5. Laatukuohuviini

4. Viini(e)n kuvaus

Hiilihapottomat valkoviinit

Viinien ominaisuudet:

— Luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 11 tilavuusprosenttia.

— Käymiskykyisten sokereiden pitoisuus on käymisen jälkeen enintään 3 g/l. Se voi olla enintään 8 g/l, jos kokonaishappopitoisuus ilmoitettuna grammoina viinihappoa litraa kohden ei alita käymiskykyisten sokereiden pitoisuutta enempää kuin 2 grammaa litraa kohden.

Viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 12,5 tilavuusprosenttia.

Haihtuvien happojen pitoisuus, kokonaishappopitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat yhteisön sääntelyn mukaisia.

Hiilihapottomat valkoviinit ovat yleensä kuivia viinejä, mutta niissä voi toisinaan olla käymiskykyisiä sokereita, jolloin ne luokitellaan puolikuiviksi, puolimakeiksi tai makeiksi viineiksi. Ne ovat yleensä erittäin aromaattisia, ja niissä on sekä kukkaisaromeja (orapihlaja, sireeni, lehmus, rautayrtti, kamomilla, …) että hedelmäisempiä sävyjä (sitrushedelmät, luumu, päärynä, kuivatut hedelmät, …). Suutuntuma on pyöreä ja täyteläinen, ja jälkimaku on raikas ja hienostunut.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) 9,5 Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Hiilihapottomat punaviinit

Viinien ominaisuudet:

— Luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 10,5 tilavuusprosenttia

— Käymiskykyisten sokereiden pitoisuus on käymisen jälkeen enintään 3 g/l.

— Viineissä, joista voidaan käyttää merkintää ”gamay” yhdessä merkinnän ”primeur” tai ”nouveau” kanssa, käymiskykyisten sokereiden pitoisuus on käymisen jälkeen enintään 2 g/l.

Punaviinien malolaktinen käyminen on saatettava päätökseen. Markkinoille saatettavaksi valmiiden pakkaamattomien tai pakattujen punaviinien omenahappopitoisuus on enintään 0,4 g/l.

Viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla väkevöinnin jälkeen enintään 12,5 tilavuusprosenttia.

Haihtuvien happojen pitoisuus, kokonaishappopitoisuus, ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat yhteisön sääntelyn mukaisia; jokaisessa pakkaamattomassa viinierässä, josta voidaan käyttää merkintää ”primeur” tai ”nouveau”, haihtuvien happojen pitoisuus on kuitenkin enintään 10,2 milliekvivalenttia litrassa (mEq/l).

Punaviinejä on kypsytettävä vähintään sadonkorjuuvuotta seuraavan vuoden 15. tammikuuta asti.

Hiilihapottomien punaviinien rakenne on kauniin tanniininen. Viinit ovat suhteellisen aromaattisia ja niissä on lähinnä punaisten marjojen aromeja. Viinit ovat ryhdikkäitä, mutta päällimmäisenä on oltava keveys. Ne ovat parhaimmillaan kolmen vuoden ajan sadonkorjuuvuodesta.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Kuohuviinit

Kuohuviinit ovat valkoisia tai vaaleanpunaisia (rosee).

Valkoisten tai vaaleanpunaisten kuohuviinien tuotantoon tarkoitetun cuvéen luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 10,5 tilavuusprosenttia.

Kuohuviinien valmistukseen tarkoitetun cuvéen, jota ei ole väkevöity, todellinen alkoholipitoisuus on enintään 12 tilavuusprosenttia.

Cuvéen, jota ei ole väkevöity, käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on käymisen jälkeen enintään 24 grammaa litraa kohden.

Väkevöidyn cuvéen käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on käymisen jälkeen enintään 5 grammaa litraa kohden.

Valkoisten tai vaaleanpunaisten kuohuviinien tuotantoon tarkoitetun väkevöidyn cuvéen kokonaisalkoholipitoisuus on enintään 11,6 tilavuusprosenttia.

Viinin kokonaisalkoholipitoisuus on toisen käymisen jälkeen ja ennen expedition-liuoksen lisäämistä mutta väkevöinnin jälkeen enintään 13 tilavuusprosenttia.

Haihtuvien happojen pitoisuus, kokonaishappopitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat yhteisön sääntelyn mukaisia.

Kuohuviinit ovat valko- tai roseeviinejä. Niiden hienostuneisuus käy ilmi paitsi hiilihapon vapautumisessa, myös aromaattisuudessa ja ryhdikkäässä suutuntumassa.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Istutustiheys – etäisyydet

Viljelykäytäntö

Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 4 000 köynnöstä hehtaarilla. Köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 2,50 metriä, ja köynnösten välisen etäisyyden samalla rivillä on oltava alle 1 metri. Jos viiniköynnösten istutustiheys on alle 4 000 köynnöstä hehtaarilla mutta vähintään 3 300 köynnöstä hehtaarilla, viinitarhan sadosta voidaan käyttää tarkistettua alkuperänimitystä edellyttäen, että noudatetaan tuote-eritelmässä vahvistettuja määräyksiä, jotka koskevat sidontasääntöjä ja lehvistön korkeutta. Tällaisissa viinitarhoissa köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 3 metriä ja köynnösten välisen etäisyyden samalla rivillä on oltava alle 1 metri.

Viiniköynnösten leikkaamista ja sitomista koskevat säännöt

Viljelykäytäntö

Viiniköynnökset leikataan sekaleikkauksena viimeistään 30. huhtikuuta noudattamalla tuote-eritelmässä eriteltyjä sääntöjä, joissa täsmennetään silmujen enimmäismäärä köynnöstä ja satoversoa kohden kussakin rypälelajikkeessa.

Sidotun lehvistön korkeus on vähintään 0,6 kertaa köynnösrivien välinen etäisyys. Sidotun lehvistön korkeus mitataan lehvistön alarajasta, jonka on oltava vähintään 0,40 metrin korkeudella maasta, ja lehtileikkauksen ylärajasta, jonka on oltava vähintään 0,20 metriä ylimmän sidontalangan yläpuolella.

Viinitarhoissa, joissa viiniköynnösten istutustiheys on alle 4 000 köynnöstä hehtaarilla mutta vähintään 3 300 köynnöstä hehtaarilla, on lisäksi noudatettava seuraavia sidontasääntöjä: Sidontapaalujen vähimmäiskorkeus maanpinnasta on 1,90 metriä. Lankoja laitetaan sidontaan neljään tasoon. Ylimmän langan vähimmäiskorkeus maasta on 1,85 metriä.

Kastelu

Viljelykäytäntö

Kastelu on kielletty.

Väkevöinti

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Tiivistävät väkevöintimenetelmät ovat punaviineissä sallittuja, ja osittaisen tiivistämisen enimmäisaste suhteessa käsiteltyyn määrään on 10 prosenttia.

Hiilihapottomien viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa väkevöinnin jälkeen olla enintään 12,5 tilavuusprosenttia.

Valkoisten tai vaaleanpunaisten kuohuviinien tuotantoon tarkoitetun väkevöidyn cuvéen käymiskykyisten sokereiden pitoisuus on enintään 5 g/l ja kokonaisalkoholipitoisuus enintään 11,6 tilavuusprosenttia.

Puupalojen käyttö

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Valko- ja roseeviinien valmistuksessa puupalojen käyttö on kiellettyä.

Punaviinien valmistuksessa puupalojen käyttö on kiellettyä muutoin, paitsi viiniyttämisen aikana.

Rypäleet voidaan puristaa maseroinnilla tai saignée-tekniikalla, kun on kyseessä vaaleanpunaisten kuohuviinien valmistukseen tarkoitettu cuvée.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava yhteisön tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

Valmistuksessa sovellettava rajoitus

Viininvalmistukseen tarkoitettujen hiilten käyttö yksinään tai valmisteissa olevina sekoituksina on roseeviinien valmistuksessa kielletty.

b. Enimmäistuotokset

Hiilihapottomat valkoviinit

65 hehtolitraa hehtaaria kohden

Hiilihapottomat punaviinit

65 hehtolitraa hehtaaria kohden

Valkoiset ja vaaleanpunaiset kuohuviinit

76 hehtolitraa hehtaaria kohden

Merkinnällä ”gamay” varustetut viinit

72 hehtolitraa hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

a) Tarkistettuun alkuperänimitykseen ”Anjou” oikeutettujen viinien kaikki tuotantovaiheet tehdään maantieteellisellä alueella, johon kuuluvat vuoden 2018 virallisen geokoodin perusteella seuraavat kunnat: — Deux-Sèvresin departementti: Argenton-l’Église, Bouillé-Loretz, Brion-près-Thouet, Louzy, Mauzé-Thouarsais, Oiron, Saint-Cyr-la-Lande, Sainte-Radegonde, Sainte-Verge, Saint-Martin-de-Mâcon, Saint-Martin-de-Sanzay, Thouars, Tourtenay ja Val en Vignes (liitoskuntien Bouillé-Saint-Paul ja Cersay entiset alueet); — Maine-et-Loiren departementti: Allonnes, Angers, Antoigné, Artannes-sur-Thouet, Aubigné-sur-Layon, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (liitoskuntien Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon ja Thouarcé entiset alueet), Blaison-Saint-Sulpice (liitoskuntien Blaison-Gohier ja Saint-Sulpice entiset alueet), Bouchemaine, Brain-sur-Allonnes, Brézé, Brissac Loire Aubance (liitoskuntien Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire ja Vauchrétien entiset alueet), Brossay, Cernusson, Chacé, Chalonnes-sur-Loire, Champtocé-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (liitoskuntien Chanzeaux, La Jumellière ja Valanjou entiset alueet), Cizay-la-Madeleine, Cléré-sur-Layon, Le Coudray-Macouard, Courchamps, Denée, Dénezé-sous-Doué, Distré, Doué-en-Anjou (liitoskuntien Brigné, Concourson-sur-Layon, Doué-la-Fontaine, Forges, Meigné, Montfort, Saint-Georges-sur-Layon ja Les Verchers-sur-Layon entiset alueet), Épieds, Fontevraud-l’Abbaye, Les Garennes sur Loire (liitoskuntien Juigné-sur-Loire ja Saint-Jean-des-Mauvrets entiset alueet), Gennes-Val-de-Loire (liitoskuntien Chênehutte-Trèves-Cunault, Gennes, Grézillé, Saint-Georges-des-Sept-Voies ja Le Thoureil entiset alueet), Huillé, Ingrandes-Le Fresne sur Loire (Ingrandesin liitoskunnan entinen alue), Jarzé Villages (Lué-en-Baugeois’n liitoskunnan entinen alue), Louresse-Rochemenier, Lys-Haut-Layon (liitoskuntien Cerqueux-sous-Passavant, La Fosse-de-Tigné, Nueil-sur-Layon, Tancoigné, Tigné, Trémont ja Vihiers entiset alueet), Mauges-sur-Loire (liitoskuntien La Chapelle-Saint-Florent, Le Mesnil-en-Vallée, Montjean-sur-Loire, La Pommeraye, Saint-Florent-le-Vieil, Saint-Laurent-de-la-Plaine ja Saint-Laurent-du-Mottay entiset alueet), Mazé-Milon (Fontaine-Milonin liitoskunnan entinen alue), Montilliers, Montreuil-Bellay, Montsoreau, Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Orée d’Anjou (liitoskuntien Bouzillé, Champtoceaux, Drain, Landemont, Liré ja La Varenne entiset alueet), Parnay, Passavant-sur-Layon, La Possonnière, Le Puy-Notre-Dame, Rochefort-sur-Loire, Rou-Marson, Saint-Cyr-en-Bourg, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Just-sur-Dive, Saint-Macaire-du-Bois, Saint-Melaine-sur-Aubance, Saumur, Savennières, Soulaines-sur-Aubance, Souzay-Champigny, Terranjou (liitoskuntien Chavagnes, Martigné-Briand ja Notre-Dame-d’Allençon entiset alueet), Tuffalun (liitoskuntien Ambillou-Château, Louerre ja Noyant-la-Plaine entiset alueet), Turquant, Les Ulmes, Val-du-Layon (liitoskuntien Saint-Aubin-de-Luigné ja Saint-Lambert-du-Lattay entiset alueet), Varennes-sur-Loire, Varrains, Vaudelnay ja Villevêque; — Viennen departementti: Berrie, Curçay-sur-Dive, Glénouze, Pouançay, Ranton, Saint-Léger-de-Montbrillais, Saix, Ternay ja Les Trois-Moutiers.

Maantieteellistä aluetta kuvaaviin karttoihin voi tutustua Institut national de l’origine et de la qualité ‐laitoksen (INAO) internet-sivustolla.

b) Viinien, joista voidaan käyttää merkintää ”gamay”, kaikki tuotantovaiheet tehdään maantieteellisellä alueella, johon kuuluvat vuoden 2018 virallisen geokoodin perusteella seuraavat kunnat: — Deux-Sèvresin departementti: Argenton-l’Église, Bouillé-Loretz, Brion-près-Thouet, Louzy, Mauzé-Thouarsais, Saint-Cyr-la-Lande, Sainte-Radegonde, Sainte-Verge, Saint-Martin-de-Sanzay, Thouars ja Val en Vignes (liitoskuntien Bouillé-Saint-Paul ja Cersay entiset alueet); — Maine-et-Loiren departementti: Allonnes, Angers, Aubigné-sur-Layon, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (liitoskuntien Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon ja Thouarcé entiset alueet), Blaison-Saint-Sulpice (liitoskuntien Blaison-Gohier ja Saint-Sulpice entiset alueet), Bouchemaine, Brain-sur-Allonnes, Brissac Loire Aubance (liitoskuntien Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Chemellier, Coutures, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire ja Vauchrétien entiset alueet), Cernusson, Chalonnes-sur-Loire, Champtocé-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (liitoskuntien Chanzeaux, La Jumellière ja Valanjou entiset alueet), Cléré-sur-Layon, Denée, Dénezé-sous-Doué, Doué-en-Anjou (liitoskuntien Brigné, Concourson-sur-Layon, Doué-la-Fontaine, Forges, Montfort, Saint-Georges-sur-Layon ja les Verchers-sur-Layon entiset alueet), Les Garennes sur Loire (liitoskuntien Juigné-sur-Loire ja Saint-Jean-des-Mauvrets entiset alueet), Gennes-Val-de-Loire (liitoskuntien Chênehutte-Trèves-Cunault, Gennes, Grézillé, Saint-Georges-des-Sept-Voies et Le Thoureil entiset alueet), Huillé, Ingrandes-Le Fresne sur Loire (Ingrandesin liitoskunnan entinen alue), Jarzé Villages (Lué-en-Baugeois’n liitoskunnan entinen alue), Louresse-Rochemenier, Lys-Haut-Layon (liitoskuntien Cerqueux-sous-Passavant, La Fosse-de-Tigné, Nueil-sur-Layon, Tancoigné, Tigné, Trémont ja Vihiers entiset alueet), Mauges-sur-Loire (liitoskuntien La Chapelle-Saint-Florent, Le Mesnil-en-Vallée, Montjean-sur-Loire, La Pommeraye, Saint-Florent-le-Vieil, Saint-Laurent-de-la-Plaine ja Saint-Laurent-du-Mottay entiset alueet), Mazé-Milon (Fontaine-Milonin liitoskunnan entinen alue), Montilliers, Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Orée d’Anjou (liitoskuntien Bouzillé, Champtoceaux, Drain, Landemont, Liré ja La Varenne entiset alueet), Passavant-sur-Layon, La Possonnière, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Macaire-du-Bois, Saint-Melaine-sur-Aubance, Savennières, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (liitoskuntien Chavagnes, Martigné-Briand ja Notre-Dame-d’Allençon entiset alueet), Tuffalun (liitoskuntien Ambillou-Château, Louerre ja Noyant-la-Plaine entiset alueet), Val-du-Layon (liitoskuntien Saint-Aubin-de-Luigné ja Saint-Lambert-du-Lattay entiset alueet), Varennes-sur-Loire ja Villevêque.

Maantieteellistä aluetta kuvaaviin karttoihin voi tutustua INAOn internet-sivustolla.

7. Pääasialliset rypälelajikkeet

Gamay N

Chenin B

Grolleau gris G

Grolleau N

Cabernet franc N

Cabernet-Sauvignon N

Pineau d’Aunis N

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

1 Maantieteellistä aluetta koskevat tiedot

Hiilihapottomat viinit

a) Yhteyden kannalta merkitykselliset luontoon liittyvät tekijät Maantieteellinen alue, jonka viinitarhat sijaitsevat etupäässä jokien rantarinteillä ja joillakin tasangoilla, kuuluu kahteen geologiseen kokonaisuuteen: Lännessä prekambri- ja paleotsooisen kauden kallioperä liittyy Massif armoricain ‐vuoristoon. Idässä Pariisin altaan mesotsooiset ja kenotsooiset kerrokset peittävät vanhan kallioperän. Tämä geologinen erityispiirre erottaa maantieteellisen alueen läntisen osan, jolle on luonteenomaista liuskekivien ja erityisesti saviliuskeiden esiintyminen ja joka tunnetaan paikallisesti nimellä ”Anjou noir”, maantieteellisen alueen itäosasta, jolle on ominaista tuffeau-kalkkikiven (Saumur) esiintyminen ja joka tunnetaan paikallisesti nimellä ”Anjou blanc”. Maantieteellinen alue liittyy historiallisesti entiseen Anjoun provinssiin. Vuonna 2018 se levittäytyy ensisijaisesti Maine-et-Loiren departementin eteläosaan (70 kuntaa) sekä Deux-Sèvresin (14 kuntaa) ja Viennen (9 kuntaa) departementtien pohjoisiin reuna-alueisiin. Maine-et-Loiren departementin pohjoisosassa on joitakin viininviljelysaarekkeita todisteena ajanjaksosta, jolloin viiniköynnöstä viljeltiin koko departementissa. Rypäleiden korjuuta varten rajatuilla viljelyalueilla maaperä on peräisin eri geologisista muodostumista. Vaikka maalajit ovat hyvin erilaisia, ne ovat yleensä köyhiä ja niiden vesivarat ovat vaatimattomia. Lisäksi maaperän lämpökäyttäytyminen on suotuisaa. Maantieteellisellä alueella vallitsee lauhkea meri-ilmasto, jossa lämpötilaerot ovat melko vähäisiä. Tämä johtuu toisaalta Atlantin valtameren suhteellisesta läheisyydestä ja toisaalta Loiren ja sen sivujokien lämpötilaa säätelevästä tehtävästä sekä vielä viinitarhojen sijainnista kukkuloiden rinteillä. Puhutaankin Anjoun leutoudesta (douceur angevine); ilmaisu koetaan todeksi etenkin talvella sekä pitkän kevään ja syksyn aikana. Kesällä sen sijaan kova helle on tavallista. Luoteesta kaakkoon suuntautuvat vuorijonot suojaavat länsituulilta, jotka kuljettavat usein runsaasti kosteutta mukanaan. Siksi maantieteellinen alue on vähäsateinen ja hyötyy föhnvaikutuksesta. Choletais’n ja Maugesin ylänköalueiden ansiosta alue on suojassa valtameren kosteudelta. Vuotuinen sademäärä on noin 585 millimetriä, kun Choletais’ssa se on lähes 800 millimetriä.

b) Yhteyden kannalta merkitykselliset inhimilliset tekijät Viiniä tiedetään viljellyn Anjoussa jatkuvasti jo ajanlaskumme ensimmäisten sadan vuoden aikana. Viiniköynnös menestyi siellä hyvin, kuten seuraavat Apolloniuksen säkeet todistavat (500-luvulla): Il est non loin de Bretagne une ville située sur un rocher, riche des dars de Cérès et de Bacchus, qui a tiré d’un nom grec son nom d’Andégave (Angers). (Ei kaukana Bretagnesta on kalliolla kaupunki, joka on saanut runsaasti Ceresin ja Bacchuksen lahjoja ja nimensä Andégave kreikasta.) Anjoun viinintuotanto kehittyi läpi koko keskiajan Loiren rannoilla ja Angers’n lähettyvillä sijaitsevien luostarien suojeluksessa, mutta sen maine alkoi kasvaa 1100- ja 1200-luvuilla. Kuningas Henrik II:n ja Aliénor Akvitanialaisen loistelias hovi toi silloin Anjoun viinit parhaisiin pöytiin. Tuotanto kasvoi merkittävästi 1500-luvulta lähtien, kun hollantilaiset kauppiaat saapuivat etsimään viinejä omaa maataan ja siirtomaitaan varten. Hollantilaiset hankkivat viinejä runsain mitoin, ja kauppa kukoisti niin hyvin, että 1700-luvulla maantieteellisen alueen halkaiseva Layon-joki kanavoitiin kuljetusten helpottamiseksi. Anjoun viinien kuuluisuus herätti kuitenkin ahneutta, ja lukuisia veroja alettiin kantaa (laipiovero, hanavero, nautintavero, vähittäismyyntivero, kauttakuljetusmaksu jne.). Veroilla oli kauppaan tuhoisa vaikutus. Vendéen sotien aiheuttama hävitys saattoi loputkin viinitilat perikatoon. Alue vaurastui uudelleen 1800-luvulla. Vuonna 1881 viinitarhojen pinta-ala oli 45 000 hehtaaria, ja niistä 10 000 hehtaaria oli vielä jäljellä vuonna 1893 viinikirvainvaasion jälkeen. ”Anjou” tunnetaan varsinkin Chenin B ‐rypälelajikkeesta valmistetun valkoviinin tuotannosta. Viinikirvakriisin jälkeen istutettiin kuitenkin runsaasti Cabernet franc N ‐lajiketta ja vähän myöhemmin Cabernet-sauvignon N ‐lajiketta. Viininvalmistus suuntautui 1900-luvun alussa pääasiassa rouget’n tuotantoon. Rouget oli paikallinen nimitys kevyelle viinille, jota nautittiin kahviloissa. Tästä alkoi Anjoun viinintuotantoalan ensimmäinen muutosvaihe. Grolleau N- ja Grolleau gris G ‐lajikkeista saatiin melko värittömiä ”clairet”-viinejä, ja niiden lisäksi käytettiin Gamay N- ja Pineau d’Aunis N ‐lajikkeita. Näin syntyi tunnusmerkillinen roseeviinien tuotanto, joka on tunnettu ja tunnustettu tarkistetuilla alkuperänimityksillä ”Cabernet d’Anjou” ja ”Rosé d’Anjou”. Toisessa muutosvaiheessa nojauduttiin siihen kokemukseen, jota tuottajat olivat keränneet näistä eri rypälelajikkeista. Tuottajat olivat havainnoineet ja analysoineet, mitkä lajikkeet ja istutuspaikat sopivat parhaiten yhteen, arvioineet satomahdollisuuksia ja oppineet hallitsemaan viininvalmistustekniikoita, ja tämä johti punaviinituotannon kehittymiseen 1960-luvulla.

2 Tietoja tuotteen laadusta ja ominaispiirteistä

Hiilihapottomat viinit

Tarkistetulla alkuperänimityksellä ”Anjou” valmistetaan hiilihapottomia valko-, rosee- ja punaviinejä.

Valkoviinit ovat yleensä kuivia viinejä, mutta niissä voi toisinaan olla käymiskykyisiä sokereita, jolloin ne luokitellaan puolikuiviksi, puolimakeiksi tai makeiksi viineiksi. Ne ovat yleensä erittäin aromaattisia, ja niissä on sekä kukkaisaromeja (orapihlaja, sireeni, lehmus, rautayrtti, kamomilla, …) että hedelmäisempiä sävyjä (sitrushedelmät, luumu, päärynä, kuivatut hedelmät, …). Suutuntuma on pyöreä ja täyteläinen, ja jälkimaku on raikas ja hienostunut.

Tarkistetuilla alkuperänimityksillä ”Cabernet d’Anjou” ja ”Rosé d’Anjou” esiteltävissä roseeviineissä on käymiskelpoisia sokereita ja makeutta joko paljon tai kohtalaisesti. Ne ovat erittäin aromaattisia, ja kussakin viinissä on omalle rypälelajikkeelleen ominaiset vivahteet. Maussa on joka tapauksessa hedelmäisyyttä (persikkaa, mansikkaa, sitrushedelmiä…) Suutuntumassa raikkaus ja pyöreys ovat taidokkaasti tasapainossa. Niiden aromit ovat erittäin pitkäkestoisia. varsinkin kun on kyse tarkistetulla alkuperänimityksellä ”Cabernet d’Anjou” esiteltävistä roseeviineistä.

Punaviinien rakenne on kauniin tanniininen. Ne ovat suhteellisen aromaattisia ja niissä on lähinnä punaisten marjojen aromeja. Viinit ovat ryhdikkäitä, mutta päällimmäisenä on oltava keveys. Ne ovat parhaimmillaan kolmen vuoden ajan sadonkorjuuvuodesta.

Punaviinit, joista voidaan käyttää merkintää ”gamay”, ovat raikkaita, eloisia ja kevyitä. Niihin kehittyy luonteenomaisia, useimmiten hedelmäisiä aromeja. Ne nautitaan yleensä nuorina.

3 Syy- ja seuraussuhteet

Hiilihapottomat viinit

Ilmastoltaan leuto, geologialtaan ja maaperältään erikoinen pohjoinen viinialue omaperäisessä maisemassa antaa viineille selkeästi tunnistettavan maun, joka aistitaan viinien raikkautena.

Viininviljelyalueiden vaihtelevien kallio- ja maaperäolosuhteiden ansiosta tuottajat ovat pystyneet luomaan kullekin käytettävissä olevalle viinirypälelajikkeelle parhaat mahdolliset edellytykset. Viininviljelijät ovat havainnoimalla ja analysoimalla viiniköynnöstensä kasvua selvittäneet viinitarhojensa oikeanlaisen kasvatustavan. Chenin B ‐rypälelajikkeen tärkeimmät erityispiirteet tulevat koko Anjoun alueella esiin kuivissa valkoviineissä, mutta kukkuloiden aurinkoisilla etelärinteillä lajike saa moniulotteisuutta kypsyneempänä viininä, ja jos myöhäissyksyn sääolot ovat suotuisat, siitä voidaan valmistaa puolimakeita tai makeita viinejä.

Samaten Grolleau N-, Grolleau gris G- tai Pineau d’Aunis N ‐rypälelajikkeita viljellään runsaasti hiekan- ja soransekaisilla kukkuloilla ja tasangoilla hedelmäisten roseeviinien tuottamiseen, kun taas Cabernet franc N- ja Cabernet-sauvignon N ‐lajikkeet viihtyvät mainiosti matalassa maaperässä tai ruskomaassa, jossa vedensaanti on tasaista, ja niistä tuotetaan pyöreitä ja aromeiltaan pitkäkestoisia roseeviinejä tai punaviinejä, joiden kevyt hioutumattomuus jalostuu tuote-eritelmän mukaisen lyhyen kypsytysjakson aikana.

Gamay N ‐rypälelajikkeen istutuksessa suositaan puolestaan prekambrikauden kallioille kehittynyttä maaperää mustan Anjoun sydämessä ja kaikki valkoiseen Anjouhun viittaavat olosuhteet unohdetaan. Tuote-eritelmässä erityisesti merkinnällä ”gamay” varustettujen punaviinien tuotantoa varten rajattu maantieteellinen yksikkö maantieteellisen alueen sisällä on tästä osoitus.

Tuottajien useampien sukupolvien aikana hankittu taitotieto käy ilmi myös teknisten valmistusmenetelmien ja rypälelajikesekoitusten valinnassa, joka tehdään tuotantotavoitteen ja satovuoden perusteella. Eri markkinoiden valloittamiseksi tuotannon monipuolisuus on valtti. Viinejä arvostetaan kansallisella tasolla erityisesti Angers’n kaupungissa ja sen lähiympäristössä sekä Bretagnen ja Normandian alueilla, mutta myös Ranskan rajojen ulkopuolella. Tarkistettuihin alkuperänimityksiin ”Anjou”, ”Cabernet d’Anjou” ja ”Rosé d’Anjou” oikeutetuilla viineillä on huomattava vaikutus siihen, että Loiren laakso on Ranskan seitsemänneksi tärkein vientialue.

Kuohuviinit

Kuohuviinien tuotanto nojautuu perinteiseen hiilihapottomien valkoviinien tuotantoon. Tuottajat huomasivat jo 1400-luvulla, että talven aikana pullotettu viini, joka kävi toisen kerran, kun ilmat jälleen lämpenivät, alkoi helmeillä ja säilytti samalla aromaattisen hienostuneisuutensa. Kuohuviinien (aluksi petillant- eli helmeilevien viinien) tuotanto kehittyi 1800-luvun alussa, kun opittiin hallitsemaan toista käymistä pullossa. Se tapahtui joko osittain käyneessä puristemehussa olevien käymiskykyisten sokerien avulla tai lisäämällä tirage-liuos. Tuotannossa hyödynnettiin tuffeau-kalkkikiveen koverrettuja suuria luolia, joiden perällä viinejä voidaan säilyttää ja kypsyttää alhaisessa vakiolämpötilassa.

Kuohuviinejä luonnehtiva hienostuneisuus käy ilmi paitsi hiilihapon vapautumisessa, myös aromaattisuudessa ja ryhdikkäässä suutuntumassa.

Kuohuviinituotanto liittyy samaan yhteyteen. Tuottajat totesivat, että pakatut ja luolassa säilytetyt viinit voivat alkaa talven päättyessä käydä toistamiseen. Käytännön kokemuksiin perustuva itsestään tapahtuvan käymisen hallinta johti aluksi petillant-viinien tuotantoon erityisesti Chenin B ‐rypälelajikkeesta. Tämä myöhäinen lajike sopii ominaisuuksiensa, raikkautensa ja hienovaraisten aromiensa ansiosta erityisen hyvin kuohuviinien tuotantoon. Näitä ominaisuuksia alettiin hyödyntää 1800-luvun alussa erityisesti Jean-Baptiste Ackermanin vaikutuksesta, kun opeteltiin hallitsemaan toinen käyminen pullossa kuohuviinien tuotantoa varten.

Erityishuomiota kiinnitetään sadonkorjuuseen. Siinä varmistetaan rypäleiden paras mahdollinen kypsyysaste ja hyvä sokeri-/happoisuustasapaino, jota tarvitaan raikkauden varmistamiseen, hyvään kuohun muodostumiseen ja pitkään säilyvyyteen. Sitä paitsi maanalaiset luolat varsinkin valkoisen Anjoun sydämessä suosivat tällaisten viinien valmistusta, jossa tarvitaan laajoja varastointi- ja käsittelytiloja ihanteellisissa valoisuus-, kosteus- ja lämpötilaolosuhteissa. Samaa tarkkuutta ja teknistä valmistusprosessia sovelletaan mustiin rypälelajikkeisiin vaaleanpunaisten kuohuviinien tuotannossa, joka on harvempien käsissä.

Kuohuviinien valmistajat luottavat jo yli sadan vuoden ajalta koottuun kokemukseen, ja nykyään he hallitsevat läpikotaisin cuvéen koostamiseen tarvittavan taitotiedon. Kypsytys sakan päällä vähintään yhdeksän kuukauden ajan edistää osaltaan viinien monivivahteisuutta.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue

Oikeudellinen kehys:

EU:n lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue, joka määritellään tarkistettuihin alkuperänimityksiin ”Cabernet d’Anjou” ja ”Rosé d’Anjou” oikeutettujen viinien viiniyttämistä ja valmistusta koskevan poikkeuksen mukaisesti, tarkistettuun alkuperänimitykseen ”Anjou” oikeutettujen hiilihapottomien viinien viiniyttämistä, valmistamista ja jälkikäsittelyä koskevan poikkeuksen mukaisesti sekä tarkistettuun alkuperänimitykseen ”Anjou” oikeutettujen kuohuviinien viiniyttämistä, valmistamista, jälkikäsittelyä ja pakkaamista koskevan poikkeuksen mukaisesti, käsittää vuoden 2018 virallisen geokoodin perusteella seuraavien kuntien alueen:

— Indre-et-Loiren departementti: Saint-Nicolas-de-Bourgueil;

— Loire-Atlantiquen departementti: Ancenis, Le Loroux-Bottereau, Le Pallet, La Remaudière, Vair-sur-Loire (Anetzin liitoskunnan entinen alue) ja Vallet;

— Maine-et-Loiren departementti: Orée d’Anjou (Saint-Laurent-des-Autelsin liitoskunnan entinen alue) ja Saint-Martin-du-Fouilloux.

Merkintää ”gamay” koskeva välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue

Oikeudellinen kehys:

EU:n lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue, joka määritellään merkintään ”gamay” oikeutettujen viinien viiniyttämistä ja valmistusta koskevan poikkeuksen mukaisesti, käsittää vuoden 2018 virallisen geokoodin perusteella seuraavien kuntien alueen:

— Deux-Sèvresin departementti: Saint-Martin-de-Mâcon ja Tourtenay;

— Indre-et-Loiren departementti: Saint-Nicolas-de-Bourgueil;

— Loire-Atlantiquen departementti: Ancenis, Le Loroux-Bottereau, Le Pallet, La Remaudière, Vair-sur-Loire (Anetzin liitoskunnan entinen alue) ja Vallet;

— Maine-et-Loiren departementti: Antoigné, Artannes-sur-Thouet, Brézé, Brossay, Chacé, Cizay-la-Madeleine, Le Coudray-Macouard, Courchamps, Distré, Doué-en-Anjou (Meignén liitoskunnan entinen alue), Épieds, Fontevraud-l’Abbaye, Montreuil-Bellay, Montsoreau, Orée d’Anjou (Saint-Laurent-des-Autelsin liitoskunnan entinen alue), Parnay, Le Puy-Notre-Dame, Rou-Marson, Saint-Cyr-en-Bourg, Saint-Just-sur-Dive, Saint-Martin-du-Fouilloux, Saumur, Souzay-Champigny, Turquant, Les Ulmes, Varrains ja Vaudelnay;

— Viennen departementti: Berrie, Curçay-sur-Dive, Glénouze, Pouançay, Ranton, Saint-Léger-de-Montbrillais, Saix, Ternay ja Les Trois-Moutiers.

Pakkaaminen

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Pakkaaminen rajatulla maantieteellisellä alueella

Edellytyksen kuvaus:

Kuohuviinien yksinomainen valmistustapa on toinen käyminen lasipulloissa.

Viiniä on kypsytettävä pulloissa pohjasakkoineen vähintään yhdeksän kuukautta.

Kuohuviinit valmistetaan ja pidetään kaupan pulloissa, joissa toinen käyminen on toteutettu, lukuun ottamatta viiniä, joka myydään enintään 37,5 senttilitran tai yli 150 senttilitran vetoisissa pulloissa.

Merkinnät

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Vapaaehtoiset merkinnät, joiden käyttöä jäsenvaltiot voivat yhteisön lainsäädännön perusteella säännellä, kirjoitetaan kirjainkoolla, joka saa olla korkeudeltaan, leveydeltään ja paksuudeltaan enintään kaksi kertaa niiden kirjainten kokoisia, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Tarkistettua alkuperänimitystä voidaan täydentää maantieteellisellä nimityksellä ”Val de Loire” tuote-eritelmässä asetettujen sääntöjen mukaisesti.

Maantieteellinen nimitys ”Val de Loire” kirjoitetaan kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa tarkistetun alkuperänimityksen kirjainkoosta.

Merkintä ”gamay”

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Tarkistetun alkuperänimityksen jälkeen lisätään merkintä ”gamay”, kun on kyse viineistä, jotka täyttävät tuote-eritelmässä tätä merkintää varten asetetut erityisedellytykset.

Merkinnän ”gamay” on oltava etiketissä tarkistetun alkuperänimityksen jäljessä, ja se kirjoitetaan samanvärisin kirjaimin kuin tarkistettu alkuperänimitys kirjainkoolla, joka saa olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa tarkistetun alkuperänimityksen kirjainkoosta.

Merkintää ”gamay” voidaan täydentää merkinnällä ”primeur” tai ”nouveau”, kun on kyse viineistä, jotka täyttävät tuote-eritelmässä näitä merkintöjä varten asetetut erityisedellytykset.

Viinit, joista voidaan käyttää merkintää ”primeur” tai ”nouveau”, on varustettava vuosimerkinnällä.

Hiilihapottomat valkoviinit

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Hiilihapottomat valkoviinit on varustettava kaupallisissa asiakirjoissa, kuljetusasiakirjoissa ja etiketeissä viinin käymiskykyisten sokereiden (glukoosin ja fruktoosin) pitoisuutta vastaavalla merkinnällä ”puolikuiva”, ”puolimakea” tai ”makea” yhteisön sääntelyssä määritellyllä tavalla Etiketeissä näiden tietojen on oltava samassa visuaalisessa kentässä kuin tarkistettu alkuperänimitys.

Pienempi maantieteellinen yksikkö

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Tarkistetulla alkuperänimityksellä suojattujen viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi edellyttäen, että kyseessä on kiinteistörekisterialue ja että paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa. Kiinteistörekisterialueen nimi kirjoitetaan kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet tarkistetun alkuperänimityksen kirjainkoosta.

Linkki eritelmään

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-c7cad5d3-da9f-4088-aebd-c22f0626c5c3

(1) EYVL L 9, 11.1.2019, s. 2.