Komission kertomus - Rakennerahastot 2006 – 18. vuosikertomus {SEC(2007) 1456} /* KOM/2007/0676 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 6.11.2007 KOM(2007) 676 lopullinen KOMISSION KERTOMUS Rakennerahastot 2006 – 18. vuosikertomus {SEC(2007) 1456} SISÄLLYSLUETTELO 1. Johdanto 3 2. Toteutuksen tarkastelu 4 3. Johdonmukaisuus ja koordinointi 9 4. Arvioinnit 10 5. Valvonta 11 6. Komissiota avustavat komiteat 12 KOMISSION KERTOMUS Rakennerahastot 2006 – 18. vuosikertomus Tämä kertomus esitetään rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1260/1999 45 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kertomus koskee rakennerahastojen toimintaa vuonna 2006. Yksityiskohtaisempia tietoja esitetään kertomuksen liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. 1. JOHDANTO Vuonna 2006 toteutettiin merkittävä uudistus, kun ohjelmakauden 2007–2013 sääntelykehys hyväksyttiin noin kahden vuoden kuluttua siitä, kun komissio oli esittänyt alkuperäisen ehdotuksensa heinäkuussa 2004. Sääntelykehys käsittää yleisasetuksen[1], neljä asetusta erityissäännöksistä, jotka koskevat Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR)[2], Euroopan sosiaalirahastoa (ESR)[3], koheesiorahastoa[4] ja eurooppalaista alueellisen yhteistyön yhtymää (EAYY)[5], sekä komission täytäntöönpanoasetuksen[6], joka annettiin 8. joulukuuta 2006. Tulevat ohjelmat toteutetaan yhteisön prioriteettien puitteissa, joten 6. lokakuuta 2006 hyväksytyissä yhteisön strategisissa suuntaviivoissa kasvua ja työllisyyttä koskeva Lissabonin strategia on asetettu keskeiselle sijalle uusissa koheesiopoliittisissa ohjelmissa. Kaudella 2007–2013 otetaan käyttöön useita toimenpideohjelmien hallinnoinnin uudistuksia. Täytäntöönpanojärjestelmässä lainsäädäntöä ja koheesiopolitiikan hallinnointia koskevia sääntöjä on yksinkertaistettu. Merkittävimmät uudistukset ovat seuraavat: - yhdet hallintoa koskevat säännöt ja ohjelmakautta 2007–2013 varten yksi ainoa komission täytäntöönpanoasetus, jolla on korvattu kymmenen ohjelmakaudeksi 2000–2006 annettua asetusta; - yhdet menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt, joiden perusteella jäsenvaltiot soveltavat kansallisia tukikelpoisuussääntöjä, sen sijaan, että kansallisten tukikelpoisuussääntöjen lisäksi käytössä olisi EU:n tason tukikelpoisuussäännöt; - varainhoidon yksinkertaistaminen siten, että toimenpideohjelmien hallinnoinnista vastaaville kansallisille viranomaisille annetaan enemmän päätösvaltaa; - valvontajärjestelmien oikeasuhteisuuden lisääminen sekä yksinkertaistaminen, ja pienempien ohjelmien tapauksessa (tukikelpoisten julkisten menojen kokonaismäärä alle 750 miljoonaa ja yhteisön yhteisrahoitus alle 40 prosenttia julkisten menojen kokonaismäärästä) kansallisille elimille annettu mahdollisuus täyttää tietyt valvontajärjestelmiä koskevat vaatimukset; - maaseuturahaston[7] rahoittaman maaseudun kehittämispolitiikan ja Euroopan kalatalousrahaston[8] rahoittaman kalastuspolitiikan organisointi siten, että ne ovat rakennerahastoista riippumattomia ja perustuvat Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoon (hallintoa ja valvontaa koskevien sääntöjen saattaminen yhdenmukaiseksi yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäisen pilarin sääntöjen kanssa) ja Euroopan kalatalousrahastoon. Tämä edellyttää kaikkien yhteisrahoitettujen toimien tosiasiallista täydentävyyttä kaikkien rahoitusvälineiden kesken (koheesiopolitiikka, maaseudun kehittäminen ja kalastuspolitiikka); - entistä parempi tiedotus ja viestintä kansalaisille ja mahdollisille edunsaajille, jotka voivat yhtäläisesti saada tietoa rahoitusmahdollisuuksista; - sähköisen hallinnon laajempi soveltaminen käytännössä siten, että jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tietoja vain sähköisesti. Lisäksi toteutusvaihetta varten ja uusien tuki- ja asiantuntijalähteiden mukaan ottamiseksi komissio ja kansainväliset rahoituslaitokset ovat valmistelleet kolme yhteistä aloitetta: Jaspers (Joint Assistance to Support Projects in European Regions), jolla avustetaan kahtatoista edunsaajamaata tärkeimpien hankkeiden valmistelussa, Jeremie (Joint European Resources for Micro to Medium Enterprises), jolla parannetaan pk-yritysten rahoituksen saantimahdollisuuksia ja kehitetään mikroluottoja, ja Jessica (Joint European Support for Sustainable Investment in City Areas), jolla tuetaan kestäviä ja kierrätettäviä kaupunkialueiden investointeja ja kaupunkien kehittämistä. Merkittävä osa uuden ohjelmakauden tuesta suunnataan julkishallinnon ja julkisten palvelujen lujittamiseen. Tarkoituksena on tukea julkishallinnon ja julkisten palvelujen nykyaikaistamista ja kehittämistä, jotta ne vastaisivat paremmin kansalaisten ja yritysten tarpeita, sekä lisätä niiden painoarvoa sosiaalisessa ja taloudellisessa kehityksessä. 2. TOTEUTUKSEN TARKASTELU 2.1 Talousarvion toteuttaminen 2.1.1 EAKR Talousarvion toteuttaminen oli vuonna 2006 erittäin tyydyttävää, ja tavoitteiden 1 ja 2 sekä yhteisöaloitteiden saatavilla olleista varoista 100 prosenttia oli sidottu. Saatavilla olleista maksumäärärahoista käytettiin 99,92 prosenttia (99,65 prosenttia vuonna 2005). EAKR:n vuodeksi 2006 suunniteltuja maksumäärärahoja pienennettiin 2,8 miljardilla eurolla vuoden 2006 kuluessa, koska Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan maksupyyntöjä (yhteensä 2,3 miljardin euron arvosta) lykättiin siihen asti, kunnes hallinto- ja valvontajärjestelmien tiettyjen osien parantamista koskevat toimintasuunnitelmat toteutetaan, ja koska EU10-maiden ennusteissa oli virheitä. Vuoden 2006 lopussa aiempien vuosien sitoumuksia, joihin perustuvia maksuja oli vielä suoritettavana[9], oli yhteensä 45,8 miljardia euroa (39,1 miljardia euroa vuonna 2005). Vuosien 2000, 2001, 2002, 2003 ja 2004 sitoumuksiin sovellettiin ”n+2 -sääntöä” vuoden 2006 lopussa, ja vuoden 2007 alussa maksamatta oli yhteensä 1 miljardia euroa. Kun kuitenkin otetaan huomioon ”n+2 -sääntöön” myönnettävät mahdolliset poikkeukset (valtiontukipäätöksiin, suurhankkeisiin jne. liittyvät tapaukset), maksujen toteutumatta jäämisestä johtuvan vapauttamisuhan alaisia sitoumuksia oli paljon vähemmän, noin 162 miljoonan euron verran (vain 0,0018 prosenttia sitoumusten kokonaismäärästä). 2.1.2 ESR Myös vuonna 2006 talousarvion toteuttaminen oli erittäin tyydyttävää: maksusitoumusmäärärahoista toteutettiin 99,97 prosenttia vuonna 2006 (99,93 prosenttia vuonna 2005). Maksumäärärahoista toteutettiin 99,87 prosenttia (99,86 prosenttia vuonna 2005). Vuoden 2006 lopussa sitoumuksiin perustuvia maksamattomia maksuja oli yhteensä 22,96 miljardia euroa (maksamattomien maksujen määrä oli 20,74 miljardia euroa vuonna 2005), josta 22,76 miljardia euroa liittyi ESR:n meneillään olevaan ohjelmakauteen (20,44 miljardia euroa vuonna 2005). ESR:n aiempien ohjelmakausien maksamattomat maksut pienenivät huomattavasti, 304,7 miljoonasta eurosta vuoden 2005 lopussa 204,6 miljoonaan euroon vuoden 2006 lopussa (-32,8 prosenttia). Vuoden 2006 lopussa vuosien 2000, 2001, 2002, 2003 ja 2004 sitoumuksiin sovellettiin ”n+2 -sääntöä” yhteensä 19 ohjelman osalta, ja kyse oli yhteensä 129,31 miljoonan euron ehdotetuista ESR-varoista (0,19 prosenttia kaikista ESR-varoista). Komissio käynnisti jäsenvaltioiden kanssa neuvottelut kyseisistä ohjelmista (kuulemismenettely). Vasta tämän menettelyn jälkeen tiedetään vapautettavat määrät. 2.1.3 EMOTR Vuoden 2006 talousarvio käytettiin kokonaan sekä maksusitoumusmäärärahojen (99,3 prosenttia alun perin hyväksytystä talousarviosta) että maksumäärärahojen (108,5 prosenttia alun perin hyväksytystä talousarviosta) osalta. Maksuja vastaava luku johtuu talousarvion maksumäärärahojen 360 miljoonan euron suuruisesta lisäyksestä joulukuussa 2006. Vuoteen 2005 verrattuna tehtiin ylimääräinen 207 miljoonan euron sitoumus ja suoritettiin maksuja 2 miljoonaa euroa enemmän. Maksujen kokonaismäärä oli 3 589 miljoonaa euroa, josta 3 562,1 miljoonaa euroa suunnattiin kauden 2000–2006 ohjelmiin (tavoite 1: 3 193,0 miljoonaa euroa, Leader+: 361,1 miljoonaa euroa, Peace: 8,1 miljoonaa euroa) ja 26,9 miljoonaa euroa ohjelmakaudelle 1994–1999 sijoittuvien 45 ohjelman päättämiseen. EMOTR:n maksamatta olevia sitoumuksia oli vuoden 2006 lopussa yhteensä 7 636 miljoonaa euroa (7 085 miljoonaa euroa vuonna 2005), josta 7 288 miljoonaa euroa liittyi kauden 2000–2006 ohjelmiin. ”n+2 -säännön” täytäntöönpanon johdosta vuoden 2003 sitoumuksista vapautettiin 9,3 miljoonaa euroa. 2.1.4 KOR Kaiken kaikkiaan toteutettiin 99,58 prosenttia maksusitoumusmäärärahoista ja 84,16 prosenttia maksumäärärahoista. Maksujen suoritusaste oli 86,23 prosenttia tavoite 1 -alueilla ja 79,06 prosenttia muilla kuin tavoite 1 -alueilla. KOR:n ohjelmakauden 2000–2006 sitoumuksiin perustuvia maksamatta olevia maksuja oli vuonna 2006 yhteensä 1 336 miljoonaa euroa (1 111 miljoonaa euroa vuonna 2005). Vuoden 2006 lopussa vuosien 2000, 2001, 2002, 2003 ja 2004 sitoumuksiin sovellettiin ”n+2 -sääntöä” 9 ohjelman osalta, ja kyse oli yhteensä 22 miljoonasta eurosta. Komissio käynnisti jäsenvaltioiden kanssa kuulemismenettelyn kyseisistä ohjelmista. Vasta tämän menettelyn jälkeen tiedetään lopulliset vapautettavat määrät. 2.2 Ohjelmien toteuttaminen 2.2.1 Tavoite 1 Tavoite 1 -ohjelmien rahoitus suunnattiin samalla tavoin kuin vuonna 2005. Tavoite 1 -ohjelmissa keskityttiin perusinfrastruktuurihankkeisiin liittyviin investointeihin (41,6 prosenttia), ja kaikista tämäntyyppisistä investoinneista liikenteen infrastruktuurien osuus oli yli puolet (54,4 prosenttia). Yli kolmannes (33,5 prosenttia) tavoite 1 -varoista investoitiin tuottavaan ympäristöön, missä painopiste oli edelleen pk-yritysten ja käsiteollisuusalan tukemisessa (30 prosenttia). Inhimillisiä voimavaroja koskevien hankkeiden osuus oli 23,2 prosenttia tavoite 1 -alueiden voimavaroista. Tärkeimpiä ja lähes samansuuruisia aloja olivat työmarkkinapoliittiset toimet (31,6 prosenttia) ja yleissivistävä ja ammatillinen koulutus (31 prosenttia). 2.2.2 Tavoite 2 Tavoite 2 -alueilla ohjelmien painopiste säilyi edelleen tuottavassa ympäristössä, johon suunnattiin yli puolet (56,3 prosenttia) kaikista rahoitusvaroista. Tästä osuudesta eniten varoja suunnattiin pk-yritysten ja käsiteollisuusalan tukemiseen (56,5 prosenttia). Toiseksi tärkein rahoituskohde oli perusinfrastruktuuri, johon käytettiin 29,1 prosenttia kaikista tavoite 2 -varoista. Toisin kuin tavoite 1 -ohjelmissa, rahoituksellisesti merkittävin ala oli teollisuusalueiden suunnittelu ja kunnostaminen (44,6 prosenttia). Inhimillisten voimavarojen alalla (10,2 prosenttia tavoite 2 -alueiden kokonaisinvestoinneista) merkittävimmät investointikohteet (31,6 prosenttia) liittyivät työvoiman joustavuuteen, yrittäjyyteen, innovaatiotoimintaan sekä tieto- ja viestintätekniikoihin. 2.2.3 Tavoite 3 Vuonna 2006 ESR:n investoinneissa pääpaino oli edelleen Euroopan työllisyysstrategian tukemisessa ja etenkin toimissa, joilla edistetään työmarkkinoilla työllistyvyyttä (31 prosenttia menoista), elinikäistä oppimista (27 prosenttia) ja yhtäläisiä mahdollisuuksia (6 prosenttia). Yrittäjyyttä tukevien tointen osuus säilyi ennallaan (19 prosenttia) mutta jäi ohjelma-asiakirjoissa esitettyä (21 prosenttia) pienemmäksi. Ohjelmien rahoituksen toteuttaminen oli edelleen selvästi erilaista EU10-maissa kuin EU15-maissa, joissa jatkettiin pitkäaikaisten ohjelmien toteutusta, kun taas tietyissä EU10-jäsenvaltioissa oli huomattavia vaikeuksia joidenkin hankkeiden ja toimenpiteiden käynnistämisessä. 2.2.4 Kalatalous tavoitteen 1 ulkopuolella Kalastusalan rakenteellisissa parannuksissa edistyttiin vuonna 2006. Tämä käy ilmi rahoituksen toteuttamisesta KOR:n toimenpideohjelmissa, joilla osaltaan edistettiin yhteisen kalatalouspolitiikan tavoitteisiin pääsyä. 2.2.5 Yhteisöaloitteet 2.2.5.1 Interreg Vuonna 2006 edistyttiin hyvin 81:n Interreg III/Naapuruus -ohjelman toteutuksessa. Ohjelmilla pyritään vähentämään rajojen kielteisiä talousvaikutuksia ja edistämään yhteistyötä. Kaudella 2000–2006 noin 13 000 hanketta ja verkostoa valittiin 81:een Interreg III/Naapuruus -ohjelmaan. Joissakin ohjelmissa oli tarpeen tehdä muutoksia unionin laajentumisen ja/tai uuden naapuruusohjelman integroinnin vuoksi. ”n+2 -sääntöön” perustuvien vapauttamisten ja väliarviointien päivitysten vuoksi ohjelmaan oli tehtävä muitakin muutoksia seuraavien kahden vuoden aikana. 2.2.5.2 Equal Vuonna 2006 Equal-aloitteeseen kuuluvien 27 ohjelman ja yli 3 300 hankkeen toteuttamisessa edistyttiin edelleen hyvin. Kuusi jäsenvaltiota ei pystynyt ”n+2 -säännön” vuoksi käyttämään osaa vuoden 2004 talousarviositoumuksistaan. Hyödyntääkseen mahdollisimman pitkälti Equal-ohjelmien tuloksia ja valmistellakseen Equal-aloitteen sisällyttämistä seuraavan sukupolven toimenpideohjelmiin komissio ja jäsenvaltiot toimivat vuonna 2006 yhteistyössä muun muassa seuraavilla aihealueilla: turvapaikanhakijoiden kohtelu, monimuotoisuus, nuorten työllisyys, entiset rikoksentekijät, yhteisötalous, osallistava yritysten perustaminen, viestimet ja syrjintä sekä hallinnoinnin periaatteet (kumppanuudet, monikansallinen yhteistyö, innovaatiotoiminta ja sukupuolinäkökohtien valtavirtaistaminen). 2.2.5.3 Urban Urban-aloitteen puitteissa luodut 20 temaattista verkkoa ja 6 työryhmää jatkoivat vuonna 2006 toimiaan parhaiden käytäntöjen edistämiseksi ja tietojen vaihtamiseksi. Toimet saatiin päätökseen 13 verkossa, joiden tulokset ja suositukset esiteltiin päätöskonferenssissa. Saksan puheenjohtajakaudella laadittiin raportti, jossa käsitellään kaupunkien roolia epäedullisessa asemassa olevien alueiden kehittämisessä ja joka perustuu kaupunkien kokemuksiin. 2.2.5.4 Leader Kaudeksi 2000–2006 on hyväksytty 73 Leader+ -ohjelmaa. Ehdotetuista 938 paikallisesta toimintaryhmästä valittiin lopulta 892. 2.2.6 Innovatiiviset toimet 2.2.6.1 EAKR Kaudeksi 2000–2006 hyväksyttiin 181 innovatiivisia toimia koskevaa alueellista ohjelmaa. Vuoden 2006 loppuun mennessä saatiin päätökseen 59 ohjelmaa. Sen jälkeen yksilöitiin 40 hanketta parhaiksi esimerkeiksi muille alueille levitettäväksi (esimerkiksi Inforegio-verkkosivuston kautta). Ohjelmat liittyvät seuraaviin aihepiireihin: osaaminen ja teknologiset innovaatiot, tietoyhteiskunta ja kestävä kehitys. 2.2.6.2 ESR Vuoden aikana saatiin päätökseen 37 paikallisiin työllisyysstrategioihin liittyvää hanketta. Vuonna 2006 ehdotuspyynnön ”Innovatiiviset lähestymistavat muutoksenhallintaan” kolmannella kierroksella valittiin 19 hanketta. Aiemmilla kierroksilla valittujen meneillään olevien 61 hankkeen tapaan uusissa hankkeissa keskitytään kahteen ensisijaiseen aiheeseen: uudelleenjärjestelyjen hallinta ja väestörakenteen muutosten hallinta. Tulosten valtavirtaistamiseksi järjestetyn ehdotuspyynnön ”ESR:n 6 artiklan hankkeisiin liittyvien innovaatioiden siirtäminen ja levittäminen” toisella kierroksella valittiin kuusi hanketta. 2.2.6.3 KOR Vuonna 2006 saatiin päätökseen yhdeksän hanketta. Vuonna 2005 suoritetun kalastusalan innovatiivisia toimia koskevien monikansallisten hankkeiden jälkiarvioinnin perusteella päätettiin olla käynnistämättä uusia ehdotuspyyntöjä vuonna 2006. Arvioinnin mukaan kyseisten hankkeiden EU:n laajuinen lisäarvo oli kaiken kaikkiaan melko vähäinen. Innovatiivisen toiminnan keskeiset ominaispiirteet – innovaatiot, verkottuminen ja monikansallinen yhteistyö – on kuitenkin sisällytetty Euroopan kalatalousrahastosta annettuun asetukseen. 3. JOHDONMUKAISUUS JA KOORDINOINTI 3.1 Yhdenmukaisuus yhteisön muun politiikan kanssa 3.1.1 Kilpailu Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 mukaan jäsenvaltioiden on tarkistettava, että kaikki toimet ovat EY:n lainsäädännön, myös valtiontukea koskevien sääntöjen, mukaisia. Kun komissiolle ilmoitetaan EY:n lainsäädännön rikkomisesta tai kun tarkastukset osoittavat näin tapahtuneen, ryhdytään aiheellisiin toimenpiteisiin. Täysimääräisen avoimuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden on annettava tiedoksi valtiontukijärjestelmät, joihin liittyy rakennerahastojen tuen käyttöä ohjelmissa. Suurin osa aluetukiohjelmista päättyi 31. joulukuuta 2006. Uusia suuntaviivoja sovelletaan 1. tammikuuta 2007 alkaen, ja tarkoituksena on parantaa valtiontuen tehokkuutta sekä lisätä toiminnan avoimuutta ja yksinkertaistaa sitä. 3.1.2 Sisämarkkinat Asetuksen (EY) N:o 1260/1999 mukaan jäsenvaltioiden on lisäksi tarkistettava, että kaikki rahastoista rahoitettavat toimet ovat julkisia hankintoja koskevien EU:n direktiivien mukaisia. Kun komissiolle ilmoitetaan EY:n lainsäädännön rikkomisesta tai kun tarkastukset osoittavat näin tapahtuneen, ryhdytään aiheellisiin toimenpiteisiin. Komissio vaatii ohjelmatyön yhteydessä jäsenvaltioita antamaan tietoja ohjelmista niitä käsittelevissä vuosikertomuksissa. Aluepolitiikan ja sisämarkkinoiden pääosastot osaltaan selkeyttivät uusien jäsenvaltioiden unioniin liittymistä (1. toukokuuta 2004) edeltävältä ajalta peräisin olevien, EY:n säännöstön vastaisten käyttöoikeussopimusten oikeudellista kohtelua. Voimaan tulleella julkisia hankintoja koskevalla uudella sääntelyllä pyritään lisäämään oikeusvarmuutta sekä yksityisen että julkisen sektorin kannalta. 3.1.3 Ympäristö Painopisteenä on ollut koheesiopolitiikan mukaisten ohjelmien asianmukaisten toimien hyödyntäminen yhteisön säännöstön mukaisuuden tukemisessa kaupunkialueiden jätevesi- ja vesihuollon sekä jätehuollon aloilla. Merkittäviä investointeja on tehty myös ekoinnovaatioihin ja pilaantuneen maaperän kunnostukseen. Kestävää kehitystä on edistetty suuntaamalla investointeja ympäristöystävälliseen liikenteeseen ja energiaan, ottamalla käyttöön ympäristökriteerejä hankkeiden valinnassa sekä varmistamalla ennakkoon, että hankkeet täyttävät ympäristölainsäädännön vaatimukset. 3.1.4 Liikenne Liikenteen alalla yhteisön painopisteiden toteutukseen suunnattu yhteisön tuki myönnetään edelleen pääasiassa koheesiopoliittisten ohjelmien kautta. Pääpaino on siksi ollut investointien tukemisessa eurooppalaisen liikennepolitiikan linjausten mukaisesti. EAKR:sta tuettujen tämän alan tärkeimpien hankkeiden luettelo on liitteen osassa 3. 3.1.5 Sukupuolten tasa-arvo Komissio esitti maaliskuussa 2006 naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelman 2006–2010. Se on osoitus komission sitoutumisesta asiaan, ja se kattaa kaikki EU:n ulkoiset ja sisäiset politiikat. Etenemissuunnitelmassa luetellaan kuusi ensisijaista alaa, joilla olisi toteutettava sukupuolten tasa-arvoa koskevia EU:n toimia. Tarkoituksena on parantaa hallintotapaa tutkimalla mahdollisuuksia kehittää uudella kaudella tasa-arvonäkökohtien huomioimista budjetoinnissa EU:n laajuisesti etenkin rakennerahastojen osalta yhdessä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavan hallinnoinnin puitteissa. 3.2 Välineiden koordinointi 3.2.1 Rakennerahastot ja koheesiorahasto Romanian ja Bulgarian unioniin liittymistä (1. tammikuuta 2007) edeltävänä vuonna 2006 kaikki 25 jäsenvaltiota saivat tukea rakennerahastoista ja 13 jäsenvaltiota sai tukea myös koheesiorahastosta, jolla tuetaan köyhimpiä maita. Toimia rakennerahastojen välillä ja suhteessa koheesiorahastoon (etenkin maaseuturahastoon) on koordinoitu huolellisesti, jotta vältetään hankkeiden päällekkäistä tukemista. 3.2.2 Rakennerahastot ja EIP/EIR Vuonna 2006 aloitti toimintansa uusi teknisen avun väline Jaspers (Joint Assistance to Support Projects in European Regions), jolla avustetaan uusia jäsenvaltioita suurhankkeiden valmistelussa. Vuoden 2006 toimintasuunnitelmista (työohjelmista) sovittiin yhteensä 12 edunsaajamaasta 11 maan kanssa. Lisäksi komissio ja EIP-ryhmä sopivat yhteisen aloitteen – Jeremie (Joint European Resources for Micro to Medium Enterprises) – käynnistämisestä pk-yritysten rahoituksen saantimahdollisuuksien parantamiseksi ja mikroluottojen kehittämiseksi seuraavaa ohjelmakautta varten. EIP:n ja Euroopan neuvoston kehityspankin kanssa on käynnistetty Jessica-aloite (Joint European Support for Sustainable Investment in City Areas), jolla tuetaan kestäviä kaupunkialueiden investointeja ja kaupunkien kehittämistä EU:ssa rakennerahastojen varoin. Jessica tarjoaa jäsenvaltioiden hallintoviranomaisille mahdollisuuden käyttää joitakin rakennerahastoihin suunnattuja määrärahoja kaupunkialueiden kehitysrahastoihin tehtäviin investointeihin ja siirtää kyseisiä varoja myöhempiin kaupunkialueiden investointeihin. Jeremie ja Jessica-aloitteet ovat osoitus ajattelutavan muuttumisesta koheesiopolitiikassa. Yksinomaisesta avustusten myöntämisestä on siirrytty käyttämään entistä enemmän korvattavia tukia. 4. ARVIOINNIT Komissio suoritti vuonna 2006 strategisia ja temaattisia arviointeja päätöksenteon tueksi koheesiopolitiikan alalla. Lisäksi komission tiivistelmäraporteissa tarkasteltiin jäsenvaltioiden tekemien arviointien laatua ja tuloksia. Komission toisena tärkeänä tehtävänä oli antaa menetelmiä koskevaa neuvontaa jäsenvaltioille ja järjestää tilaisuuksia kokemusten vaihtoon. 5. VALVONTA 5.1 EAKR Ohjelmakauden 1994–1999 osalta saatiin päätökseen lopputarkastukset kaikki EU15-maat kattavan, yhteensä 56 ohjelmaa käsittävän otoksen perusteella. Vuonna 2006 muun muassa saatettiin kaikkien tarkastusten seurantatoimet päätökseen, vahvistettiin lopullinen kanta toteutettaviin oikaisuihin ja käynnistettiin tarvittaessa varainhoitoa koskevat oikaisumenettelyt. Kauden 2000–2006 osalta vuonna 2006 suoritettiin 85 paikalla tehtyä tarkastusta, jotka kattoivat yhteensä 332 toimen järjestelmätarkastuksia ja yksityiskohtaisia tarkastuksia. Tehtyjen tarkastusten ansiosta järjestelmien toiminnan turvallisuustaso parani merkittävästi jäsenvaltioissa ja tietyissä tapauksissa toimintasuunnitelmien toteutuksen avulla saavutettiin huomattavia parannuksia. Vuoden 2006 loppuun mennessä EU15-maihin oli tehty yhteensä 126 tarkastusmatkaa, jotka kattoivat 61 ohjelmaa, eli 22,1 prosenttia pääohjelmista ja Urban-ohjelmista sekä 52,6 prosenttia saatavilla olevista EAKR-varoista. EU10-maihin oli tehty vuoden 2006 lopussa 28 tarkastusmatkaa, jotka kattoivat 9 ohjelmaa, eli 45 prosenttia pääohjelmista ja 65,5 prosenttia päätetystä EAKR:n osarahoituksesta. Interreg-aloitteen osalta vuonna 2006 tarkastettiin 5 ohjelmaa, eli 28 prosenttia EAKR-sitoumuksista. 5.2 Rakennerahasto Komissio teki vuonna 2006 yhteensä 69 tarkastusmatkaa: 53 järjestelmätarkastusta kauden 2000–2006 osalta ja 16 lopputarkastusta kauden 1994–1999 osalta. Komission tarkastukset ovat kattaneet yhteensä 237:stä Euroopan sosiaalirahaston ohjelmasta 123, ja tarkastuksissa on painotettu korkean riskitason ohjelmiksi arvioituja ohjelmia. Vuonna 2006 tarkastettiin yhteensä 34 ohjelmaa, jotka oli arvioitu riskitasoltaan korkeiksi ja joista 10 oli uusia ohjelmia. Tarkastusmatkoja tehtiin kaikkiin jäsenvaltioihin paitsi Luxemburgiin. Viidessä jäsenvaltiossa suoritettiin seurantatarkastuksia. Vuonna 2006 sovittiin 12 varainhoitoa koskevasta oikaisumenettelystä ja 14 toimintaohjelmasta. 5.3 EMOTR Suunniteltu kautta 1994–1999 koskeva jälkitarkastusohjelma oli saatu päätökseen vuoden 2006 alkuun mennessä. Tarkastettujen ohjelmien osuus kokonaismenoista oli 32 prosenttia. Useita varainhoitoa koskevia oikaisumenettelyjä on kesken: vuonna 2006 järjestettiin kahdenvälisiä kokouksia jäsenvaltioiden kanssa yhteensä 18 ohjelman osalta. Komissio teki vuoden kuluessa neljä päätöstä varainhoitoa koskevasta oikaisumenettelystä yhteensä viiden ohjelman osalta. Kauden 2000–2006 ohjelmista (EU25) tarkastettiin vuoden aikana yhteensä 21 ohjelmaa, eli 38 prosenttia suunnitelluista menoista. Vuoden 2006 loppuun mennessä EMOTR:n ohjausosaston hyväksytyistä yhteensä 152 ohjelmasta oli tarkastettu 73. 5.4 KOR KOR:n osalta suoritettiin vuonna 2006 yhteensä kuusi tarkastusta paikalla. Näistä tarkastusmatkoista kolmessa tarkistettiin ja seurattiin kauden 2000–2006 hallinto- ja valvontajärjestelmien tosiasiallista toimintaa, minkä lisäksi tehtiin otantatarkastukset Italiassa, Puolassa ja Ruotsissa. Kaksi muuta tarkastusta tehtiin Ranskassa ja Portugalissa, ja kyseessä olivat järjestelmätarkastukset ja otantatarkastukset, jotka kohdistuivat tavoitteen 1 toimenpideohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmien tosiasialliseen toimintaan. 5.5 OLAF Vuonna 2006 Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF teki jäsenvaltioihin 44 virkamatkaa, jotka liittyivät rakennerahastojen yhteisrahoittamiin toimenpiteisiin. Virkamatkoista 30 koski paikalla tehtyjä tarkastuksia[10], ja 14 virkamatkaa tehtiin muissa tarkoituksissa, kuten tietojen keräämiseksi tai kansallisten hallintoelinten tai oikeusviranomaisten avustamiseksi. Havaittujen ongelmien joukossa oli muun muassa väärin tehtyjen ilmoitusten ja virheellisen laskutuksen tapauksia ja julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisiä. Jäsenvaltiot ilmoittivat vuonna 2006 komissiolle asetuksen (EY) N:o 1681/94 mukaisesti 2 988 väärinkäytöstapausta, joissa yhteisrahoitettuihin toimenpiteisiin liittyvien maksujen määrä oli 516 697 561 euroa ohjelmakausina 1994–1999 ja 2000–2006. Ilmoitusten määrä laski hieman vuoteen 2005 verrattuna mahdollisesti asetukseen (EY) N:o 2053/2005[11] tehtyjen muutosten vuoksi ja etenkin siksi, että väärinkäytöksistä ilmoittamisen kynnysarvo oli nostettu 4 000 eurosta 10 000 euroon. Ilmoituksiin liittyvät summat kuitenkin kasvoivat. Luvut osoittavat, että jäsenvaltioiden valveutuneisuus ja raportointi ovat parantuneet yhteisön lainsäädännön asettamien vaatimusten mukaisesti. 6. KOMISSIOTA AVUSTAVAT KOMITEAT 6.1 Aluekehityksen ja alueellisen uudelleenjärjestelyn komitea Vuonna 2006 aluekehityksen ja alueellisen uudelleenjärjestelyn komiteaa kuultiin komission aloitteesta tai sen puolesta annettavasta teknisestä avusta ja komission asetuksen (EY) N:o 448/2001 muuttamisesta. Elokuun 1. päivänä 2006 voimaan tulleen asetuksen (EY) N:o 1083/2006 103 artiklan nojalla perustettiin uusi rahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea. Sitä kuultiin hallintokomitean ominaisuudessa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 täytäntöönpanoa koskevista säännöistä sekä julkisten ja vastaavien rakennemenojen laskentamenetelmästä täydentävyystarkoituksissa. Komiteaa kuultiin neuvoa-antavan komitean ominaisuudessa eurooppalaisen alueellisen yhteistyön tavoitteeseen hyväksyttävien alueiden luettelosta, kustannustehokkuusanalyysin menetelmistä, arviointimenetelmiä koskevista ohjeista sekä komission aloitteesta tai sen puolesta annettavan teknisen avun kohdentamisesta. 6.2 ESR-komitea Komiteassa keskusteltiin hyvin monenlaisista aiheista, jotka liittyivät sekä ESR:n ohjelmakauden 2000–2006 toteutukseen että ohjelmakauden 2007–2013 valmisteluihin. Komiteassa käsiteltiin seuraavia aiheita: kautta 2007–2013 koskevat uudet asetukset, mukaan luettuna ESR:n tuki koulutukseen, terveydenhuoltoon, ennalta varautumiseen, muutosten ja uudelleenjärjestelyjen hallintaan, työmarkkinaosapuolille ja maahanmuuttajille, sekä Equal-periaatteiden valtavirtaistaminen. 6.3 Maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisen komitea (STAR) STAR-komitea kokoontui 12 kertaa vuoden 2006 aikana. Se antoi myönteisen lausunnon 31:sta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 44 artiklan 2 kohdan mukaisesta maaseudun kehittämisohjelmien muutoksesta ja 6:sta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1268/1999 4 artiklan mukaisen maaseudun kehittämisohjelman muutoksesta. 6.4 Kalatalous- ja vesiviljelyalan rakenteiden komitea (CSFA) Vuonna 2006 komiteaa kuultiin seuraavista aiheista: Euroopan kalatalousrahaston toimenpideohjelmien ennakkoarviointia koskevan valmisteluasiakirjan luonnos, Euroopan kalatalousrahaston toimenpideohjelmien seurannassa ja arvioinnissa käytettäviä indikaattoreita koskevan valmisteluasiakirjan luonnos, luonnos komission asetukseksi Euroopan kalatalousrahastosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä jäsenvaltioiden kalastus- ja vesiviljelyalan tuottajajärjestöille myöntämien tukien laskemista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 2. toukokuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 908/2000 kodifiointiluonnos. [1] Asetus (EY) N:o 1083/2006, EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25. [2] Asetus (EY) N:o 1080/2006, EUVL L 210, 31.7.2006, s. 1. [3] Asetus (EY) N:o 1081/2006, EUVL L 210, 31.7.2006, s. 12. [4] Asetus (EY) N:o 1084/2006, EUVL L 210, 31.7.2006, s. 79. [5] Asetus (EY) N:o 1082/2006, EUVL L 210, 31.7.2006, s. 19. [6] Komission asetus (EY) N:o 1828/2006, EUVL L 45, 15.2.2007, s. 3. [7] Asetus (EY) N:o 1698/2005, EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1. [8] Asetus (EY) N:o 1198/2006, EUVL L 223, 15.8.2006, s. 1. [9] RAL (les restes à liquider), eli avoimet sitoumukset edellisiltä vuosilta. [10] Asetus (EY) N:o 2185/1996, EYVL L 292, 15.10.1996, s. 2. [11] EUVL L 328, 15.12.2005, s. 8.