Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviKSI tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (komission esittämä EY:n perustamissopimuksen 47 artiklan 2 kohdan, 55 ja 95 artiklan mukaisesti) /* KOM/2001/0283 lopull. - COD 2001/0119 */



Virallinen lehti nro 270 E , 25/09/2001 s. 0097 - 0100



Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (komission esittämä EY:n perustamissopimuksen 47 artiklan 2 kohdan, 55 ja 95 artiklan mukaisesti) PERUSTELUT 1. Johdanto Tällä ehdotuksella Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi on tarkoitus säännellä tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia. Se ei koske televisiomainontaa, koska siitä on jo säädetty muussa yhteisön lainsäädännössä. Ehdotuksessa myös käsitellään sisämarkkinoiden toiminnan kannalta tarvittavassa määrin sääntöjä, jotka koskevat tietoyhteiskunnan palveluiden kautta tapahtuvaa tupakkamainontaa ja tupakkatuotteiden ilmaisjakelua, jotka todennäköisesti heikentäisivät direktiivin säännöksiä. On tarkoitus, että direktiiviehdotuksella korvataan 6. heinäkuuta 1998 annettu direktiivi 98/43/EY, jonka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on kumonnut [1]. [1] Asia C-376/98, 5. lokakuuta 2000, Saksan liittotasavalta v. Euroopan parlamentti ja neuvosto. Siinä otetaan huomioon myös jäsenvaltioiden lainsäädäntö ja alaa koskevat kansainväliset säännöt. Sen tarkoituksena on lähentää jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä sisämarkkinoiden toimintaa estävien tekijöiden poistamiseksi. Tavoitteena on taata tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus direktiivin sääntöjä noudattaen. Ehdotuksessa ei käsitellä esimerkiksi epäsuoraa mainontaa, tupakkayritysten mainontakulujen seurantaa taikka tupakka-automaatteja. Näitä tarkastellaan komission parhaillaan valmistelemassa ehdotuksessa neuvoston suositukseksi, joka perustuu perustamissopimuksen 152 ja 153 artiklaan. 2. Taustaa Tupakan mainontaa ja sponsorointia koskevan sääntelyn vaikuttimena jäsenvaltioissa on huoli tupakoinnin ja tupakan mainonnan välisestä yhteydestä. Tupakoinnin ehkäisy on ensisijainen ala kansanterveyden kannalta jäsenvaltioissa, joista monissa on päätetty rajoittaa ja säännellä tupakan mainontaa, jotta saataisiin vähennettyä tämän riippuvuutta aiheuttavan tuotteen vetovoimaa. Kansallisten lakien ja asetusten eroavaisuuksista on seurauksena se, että taloudellisia toimijoita kohdellaan eri tavoin sisämarkkinoilla. 3. Oikeusperusta Ehdotus perustuu perustamissopimuksen 47 artiklan 2 kohtaan, 55 artiklaan ja 95 artiklaan, ja siinä on otettu perustaksi kansanterveyden korkeatasoinen suojelu. Huomioon otetaan myös jäsenvaltioiden esiin tuomat kansanterveyteen liittyvät seikat, jotka on ilmoitettu komissiolle (95 artiklan 8 kohta). Ehdotusta laatiessaan komissio on ottanut asianmukaisesti huomioon edellä mainitun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion, jolla kumottiin tupakkamainontaa koskeva direktiivi 98/43/EY ja selkeytettiin vaatimuksia, jotka liittyvät direktiivien antamiseen EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan tarjoaman oikeusperustan nojalla [2]. [2] Ks. tuomion kohdat 98, 100, 111 ja 117. 4. Jäsenvaltioiden lainsäädäntö Useimmissa jäsenvaltioissa on annettu säädöksiä tupakkamainonnan ja -sponsoroinnin sääntelemiseksi. Joissakin on kehitteillä tätä koskevia aloitteita. Jäsenvaltioiden säädösten soveltamisala vaihtelee huomattavasti. Kaikki jäsenvaltiot ovat kuitenkin panneet täytäntöön direktiivin 89/552/ETY, jolla kielletään tupakkatuotteiden televisiomainonta (13 ja 17 artikla). Verrattaessa tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevia kansallisia säädöksiä jäsenvaltiot voidaan erottaa kolmeen ryhmään: 4.1. Tupakkamainontaa koskevat eräät rajoitukset 4.1.1. Luxemburg [3] [3] Loi du 24 mars 1989 portant restriction de la publicité en faveur du tabac et de ses produits et interdiction de fumer dans certains lieux. Règlement grand-ducal d'exécution du 6 mars 1995. Mainonta on sallittu vain myyntipisteissä, lehdistössä ja tietyin edellytyksin julisteissa. Mainonnan sisältöön liittyy rajoituksia, ja terveysvaroitukset ovat pakollisia. 4.1.2. Ruotsi [4] [4] Tobakslag - 1993:581, annettu Tukholmassa, 3.6.1993. Kaikenlaisen tupakkatuotteiden markkinoinnin on oltava kohtuullista eli esimerkiksi ulkomainonta julkisilla paikoilla tai mainonta sisätiloissa, joissa on enimmäkseen alle 20-vuotiaita henkilöitä, on kielletty. Ilmaisjakeluun ja sponsorointiin sovelletaan samaa kohtuullisuuden edellytystä. Mainonta lehdistössä, televisiossa ja radiossa on kiellettyä, jos sen tarkoituksena on markkinoida tupakkatuotteita kuluttajille. Epäsuoran mainonnan kieltämistä suunnitellaan (se kuitenkin edellyttää lehdistönvapautta koskevan lain muuttamista). 4.1.3. Espanja [5] [5] Ley n°34/1988 sobre la publicidad, Ley n°25/1994. Tupakan mainonta on kielletty ainoastaan televisiossa ja paikoissa, joissa tupakan myynti tai tupakointi on kielletty. Henkilöt tai yritykset eivät saa sponsoroida TV-ohjelmia, jos näiden henkilöiden tai yritysten pääasiallisena toimena on sellaisten tuotteiden tuotanto ja myynti, joiden mainonta on kielletty. Jotkin autonomiset alueet ovat vieläkin tiukempia ja kieltävät esimerkiksi mainonnan ohjelmissa tai julkaisuissa, jotka on tarkoitettu alaikäisille, tai ulkomainonnan tai ilmaisjakelun (alaikäisille tai kaikille). 4.1.4. Kreikka [6] [6] Kaksi ministeriön päätöstä tupakan mainonnasta, 29.5.1989. Suora tai epäsuora tupakkamainonta on kielletty televisiossa ja radiossa. Muissa tiedotusvälineissä - elokuvissa tai lehdistössä - tupakkamainonta on sallittua ainoastaan, jos siihen liittyy terveysvaroitus. Tupakkatuotteiden mainonta on kiellettyä terveydenhuolto-palveluissa, oppilaitoksissa, nuorisokeskuksissa ja urheilutiloissa. 4.1.5. Saksa [7] [7] Gesetz vom 9.9.1997, geändert am 20.7.2000. Tupakkamainonta televisiossa ja radiossa on kielletty. Muissa tiedotusvälineissä on rajoituksia, jotka koskevat mainonnan sisältöä: mainoksessa ei saa olla lausuntoja tai kuvauksia, joista voi ymmärtää, että tupakkatuotteiden käyttö on terveydelle vaaratonta, mainonta ei saa olla suunnattu nuorille, siinä ei saa esittää tupakointia suositeltavana toimintana eikä tupakkatuotteita saa esitellä luonnollisina tuotteina. On myös kiellettyä mainostaa tupakkatuotteita harhaanjohtavalla tai vilpillisellä tavalla. 4.1.6. Itävalta [8] [8] Tabakgesetz (BGBl. 431/1995). Tupakkamainonta on kiellettyä joissakin tapauksissa: televisiossa ja radiossa, nuorille sallituissa elokuvaesityksissä, koulujen ja nuorisokeskusten läheisyydessä tai silloin, jos se on suunnattu erityisesti nuorille. Jotkin rajoitukset koskevat tietynlaisten savukkeiden (ilman suodatinta) mainontaa tai mainonnan sisältöä (mainonnassa ei saa näyttää nuoria tupakoimassa tai käyttää sarjakuvia). Tupakkatuotteiden ilmaisjakelu on kielletty samoin kuin tupakkaan liittyvien tuotteiden jakelu lapsille tai nuorille taikka lapsille suunnattujen mainostuotteiden jakelu. Tupakkatuotteiden mainonta ei myöskään saa liittyä muiden tuotteiden mainontaan, ja mainoksiin julisteissa, painetuissa tiedotusvälineissä tai elokuvissa on sisällyttävä terveysvaroitus. Rajoituksia ei saa kiertää mainostamalla epäsuorasti tuotteita, jotka muistuttavat tupakkatuotteita. Sponsorointi on sallittua edellä mainituin rajoituksin. 4.2. Tupakkamainonnan täydellinen kielto 4.2.1. Ranska [9] [9] Loi nº 91-32 du 10 janvier 1991 relative à la lutte contre le tabagisme et l'alcoolisme (dite Loi Evin). Ranskan lainsäädännössä kielletään kaikki tupakkatuotteiden (suora ja epäsuora) mainonta, vaikkakin poikkeukset ovat mahdollisia (mainonta myyntipisteissä tarkoin määrätyin ehdoin). Kielto koskee myös sponsorointia ja ilmaisjakelua. Kaikissa tupakkatuotteiden pakkauksissa on oltava terveysvaroitus. 4.2.2. Italia [10] [10] Legge N. 52 del 22.02.1983, Decreto ministeriale N. 425 del 30.11.1991. Kaikki tupakkatuotteiden tai muiden tuotteiden (joissa on tupakkatuotteen merkki) suora tai epäsuora mainonta, jonka tarkoituksena on edistää tupakanmyyntiä, on kielletty. Tupakkapakkauksissa on oltava terveysvaroitus. Tupakkatuotteita esiin tuovaa tapahtumien sponsorointia ei kuitenkaan ole säännelty. 4.2.3. Portugali [11] [11] Decree n° 421/80 of 30-09-1980, Decree n° 226/83 of 23-05-1983, amended by Decree n° 330/90 of 23-10-1990 (Advertising Rule) and by Decree n° 275/98 of 9-09-1998. Portugalissa sovelletaan tupakkatuotteiden kaikenlaisen mainonnan täydellistä kieltoa kaikissa tiedotusvälineissä Portugalin valtion lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla (tiettyjä urheilutapahtumia koskee poikkeus vuoteen 2001 saakka). Henkilöt tai yritykset eivät saa sponsoroida TV-ohjelmia, jos näiden henkilöiden tai yritysten pääasiallisena toimena on tupakkatuotteiden tuotanto ja myynti. 4.2.4. Suomi [12] [12] Laki N:o 693/1976 toimenpiteistä tupakoinnin vähentämiseksi (muutoksia vuodesta 1976). Tupakan, tupakkatuotteiden, tupakkajäljitelmien ja tupakointituotteiden suora tai epäsuora mainonta on kielletty. Epäsuoraan mainontaan sisältyy tupakkatuotteiden myynninedistäminen mainostamalla muita tuotteita, joissa käytetään tunnistettavaa tupakkatuotteen symbolia; myös tupakan liittäminen muiden tuotteiden myyntiin tai palvelujen tarjontaan on kielletty. Lakia ei kuitenkaan sovelleta mainontaan sellaisessa ulkomaisessa painotuotteessa, jonka pääasiallinen tarkoitus ei ole tupakan mainonta. 4.3. Lainsäädäntöön tekeillä olevia muutoksia 4.3.1. Yhdistynyt kuningaskunta [13] [13] Tobacco Advertising and Promotion Bill, 14.12.2000 (Bill 6). Tupakan mainontaa ja myynninedistämistä käsittelevässä lakiehdotuksessa kielletään mainonta ja myynninedistäminen, jonka tarkoituksena tai vaikutuksena on edistää tupakkatuotteen myyntiä. Kielto koskee mainontaa lehdistössä ja sähköisissä tiedotusvälineissä, ilmaisjakelua, tuotemerkin jakamista (jossa muu kuin tupakkatuote hyödyntää tietyn tupakkatuotteen tuotemerkkiä) ja sponsorointia (jos tarkoituksena tai vaikutuksena on tupakkatuotteen myynninedistäminen). Tärkeimmät poikkeukset koskevat mainontaa myyntipisteissä, tupakkateollisuuteen liittyviä tiedotteita, jotka on suunnattu alalla toimiville henkilöille, sekä mainontaa julkaisuissa, joiden pääasialliset markkinat eivät ole Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Erikoistuneet tupakkakaupat voivat mainostaa laajemmin myymälänsä sisällä ja sen ulkopuolella. 4.3.2. Irlanti Tämänhetkinen tilanne: Tupakkatuotteita (mainonnan, sponsoroinnin ja myynninedistämisen rajoittamista) koskeva laki [The Tobacco Products (Control of Advertising, Sponsorship and Sales Promotion) Act], 1978 (No. 27 of 1978). Johdettua oikeutta annettu vuosina 1991, 1996 ja 2000. Mainonta sähköisissä ja painetuissa tiedotusvälineissä on kielletty (hyvin rajoitetuin poikkeuksin) samoin kuin sponsorointi, joka saa aikaan tupakkatuotteiden mainontaa. Uusi lainsäädäntöehdotus: Kaikenlainen tupakkatuotteiden tai tuottajan nimen taikka tuotemerkin mainonta kielletään, myös myyntipisteissä. Tupakkamainontaa sisältävän materiaalin myynti, jakelu tai valmistaminen on lainvastaista. Kaikenlainen sponsorointi kielletään, myös sellainen, joka ei suoraan johda mainontaan. 4.3.3. Alankomaat Tämänhetkinen tilanne: Tupakkateollisuudella on itsesääntelyyn perustuvat toimintaohjeet kaikenlaista tupakan myynninedistämistä varten (lukuun ottamatta tupakan mainontaa radiossa ja televisiossa sekä tupakkayhtiöiden sponsoroimia televisio-ohjelmia, jotka on kielletty - tupakkaa koskeva laki, mainontaa koskeva laki). Tärkeimmät rajoittavat säännökset koskevat tupakkamainontaa elokuvissa, näytteiden antamista nuorille ja nuorille suunnattua mainontaa. Lainsäädäntöehdotus: Hallitus on tehnyt uuden muutoksen nykyiseen parlamentille esitettävään lainsäädäntöehdotukseen, jolla on tarkoitus vahvistaa tupakkalakia (Kamerstukken II, 1998-1999, 26 472, nrs. 1-7). Kaikenlainen suora ja epäsuora tupakan markkinointi, mainonta, myynninedistäminen ja sponsorointi kielletään mahdollisimman pian (poikkeuksena rajoitetut mainontamuodot myyntipisteissä). Poikkeus koskee myös sponsorointia ja lehdistössä mainontaa koskevan säännöksen voimaantulopäivämäärää. 4.3.4. Tanska [14] [14] Bill n° L 134, introduced on 13 December 2000 (Proposal for an Act prohibiting tobacco advertising), planned to enter into force on 1 July 2001. Kaikenlainen tupakkatuotteiden mainonta on kielletty. Tärkeimmät poikkeukset liittyvät tupakkateollisuuden asiantuntijoille osoitettuihin ilmoituksiin, mainontaan myyntipisteissä (tarkasti määritellyin edellytyksin), muissa maissa ilmestyvissä julkaisuissa oleviin mainoksiin, ellei päätavoitteena ole mainostaa tupakkaa Tanskassa, ennen 13.12.2000 sekä tupakkatuotteista että muista tuotteista käytössä olleen nimen käyttöön näiden muiden tuotteiden mainostamiseksi muodossa, joka selvästi eroaa tupakkatuotteen nimen ilmenemisasusta, sekä tunnettujen tupakkatuotteiden nimen käyttöön mainostettaessa muita tuotteita tai palveluita sillä edellytyksellä, että kyseistä toista tuotetta tai palvelua markkinoidaan vain rajoitetulla maantieteellisellä alueella. Tupakkatuotteita esiin tuova sponsorointi on kiellettyä samoin kuin kaikenlainen jakelu, jonka tavoitteena on tupakkatuotteiden myynninedistäminen. 4.3.5. Belgia [15] [15] Loi du 10 décembre 1997 interdisant la publicité pour les produits du tabac. Tupakan suora ja epäsuora sponsorointi ja mainonta on kiellettyä (tuotteiden ilmaisjakelua ja tuotemerkistä eriytyneiden tuotteiden mainontaa pidetään epäsuorana mainontana). Poikkeukset liittyvät myyntipisteisiin ja Belgian ulkopuolella painettuihin julkaisuihin, jos Belgia ei ole niiden pääasiallinen markkina-alue. Välitystuomioistuin (Cour d'arbitrage, päätös n:o 102/99, 30.9.1999) kumosi kansainvälisten tapahtumien sponsorointiin ja epäsuoraan mainontaan liittyvät säännökset. Muitakin oikeusjuttuja on vireillä. 5. Kansainväliset suositukset ja yleissopimukset Nämä toimenpiteet ovat yhdenmukaisia komission syövän ehkäisemisen neuvoa-antavan komitean [16] sekä Maailman terveysjärjestön WHO:n yleiskokouksen [17] esittämien suositusten kanssa. Lisäksi ehdotetuissa toimenpiteissä otetaan huomioon komission kuluttajakomitean 14.6.1998 antama lausunto yhteiskunnallisesti vastuullisesta yhteisön tupakkapolitiikasta. [16] KOM(96) 609 lopullinen - liite. [17] Tobacco or Health, a status report, WHO, Geneve, 1997, s. 49. Erityishuomiota on kiinnitetty tupakoinnin ehkäisemistä koskeviin WHO:n toimiin. Sen 52. yleiskokouksessa 24.5.1999 päätettiin perustaa hallitustenvälinen neuvotteluelin luonnostelemaan ja neuvottelemaan ehdotetusta tupakoinnin rajoittamista koskevasta WHO:n puiteyleissopimuksesta ja sen mahdollisista pöytäkirjoista; toimintaan voisivat osallistua taloudellista integraatiota edistävät alueelliset organisaatiot. Komissio osallistuu neuvotteluihin neuvoston sille lokakuussa 1999 antamien valtuuksien perusteella. Ensimmäinen neuvotteluistunto on jo pidetty ja toinen järjestettiin 29.4-5.5.2001. Sopimusneuvotteluiden yhteydessä kiinnitetään huomiota tupakan mainonnan, sponsoroinnin ja muun myynninedistämisen sääntelemistä koskevien säännösten kehittämiseen. Tällä on vaikutusta myös yhteisön nykyiseen lainsäädäntöön. Maailmanpankin raportissa tupakoinnin rajoittamisesta [18] todetaan, että mainontaa ja myynninedistämistä koskevat kiellot ovat osoittautuneet tehokkaiksi, mutta vain silloin, jos ne ovat kattavia, koskevat kaikkia tiedotusvälineitä ja kaikkea tuotemerkkien ja logojen käyttöä. [18] Curbing the Epidemic, World Bank, Washington, 1999. 6. Yhteisön sääntöjen kehittyminen Tupakan mainonta ja sponsorointi televisiossa on täysin kielletty televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetulla neuvoston direktiivillä 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna. Siinä säädetään kaikenlaisen savukkeiden ja muiden tupakkatuotteiden televisiomainonnan kieltämisestä (13 artikla). Siinä säädetään myös, että tupakkatuottajat eivät voi sponsoroida TV-ohjelmia (17 artikla). Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi 5. lokakuuta 2000 asiassa C-376/98 antamallaan tuomiolla tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/43/EY. 7. Ehdotuksen sisältö 7.1. Johdanto Tiedon levittämistavat ja -keinot viidentoista jäsenvaltion välillä ovat yhä useammin rajatylittäviä luonteeltaan. Sen seurauksena jossakin jäsenvaltiossa asuvat ihmiset saavat yhä enemmän tietoja muiden jäsenvaltioiden tiedotusvälineistä - radiosta, televisiosta, elokuvista, lehdistöstä, tietoyhteiskunnan palveluista ja julisteista. Tupakkatuotteiden mainonta seuraa tätä suuntausta etenkin, koska se on keskitettyä ja koska monikansalliset tuottajat hyödyntävät teemoja, jotka vetoavat yhteisön - elleivät jopa koko maailman - laajuisesti. Mainonta on tärkeää taloudellista toimintaa, jonka juuret juontuvat tärkeimmistä perusoikeuksista. Jäsenvaltioiden lainsäätäjät ovat kuitenkin katsoneet tarpeelliseksi rajoittaa näiden oikeuksien harjoittamista julkisen edun ja varsinkin kansanterveyden suojelemiseksi. Rajoituksissa on usein päädytty täydelliseen kieltoon, ja ne koskevat varsinkin tiettyjen tuotteiden mainontaa, riippumatta siitä, onko niiden myynti laillista vai ei. Jäsenvaltioissa on tällaisia rajoituksia, jotka koskevat esimerkiksi huumeiden, aseiden, lääkkeiden, alkoholin ja lelujen mainontaa. 7.2. Tupakkamainonta ja sisämarkkinat Jäsenvaltioiden lainsäädännössä esiintyvät eroavaisuudet luovat mainosvälineiden, -tuotteiden ja -palveluiden vapaalle liikkuvuudelle esteitä, jotka ovat todellisia eivätkä vain mahdollisia. Komissio on jo saanut tähän liittyviä valituksia useista jäsenvaltioista. Perustamissopimuksen 14 artiklassa määrätty sisämarkkinoiden toteuttaminen edellyttää tupakkatuotteiden mainontaa tietyissä tiedotusvälineissä, myös radiolähetyksissä, koskevien kansallisten säännösten yhdenmukaistamista. On tärkeää varmistaa tuotteiden vapaa liikkuvuus, niiden mainontaa koskevat tukikeinot ja palveluiden vapaa tarjonta alalla sekä ehkäistä kaupan esteiden syntyminen sillä perusteella, että ei noudateta kansallisia säännöksiä, jotka koskevat tupakkatuotteiden suoraa mainontaa ja sponsorointia. Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden lainsäädännön nykytilanne ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö [19], yhdenmukaistaminen voi loogisesti perustua vain mainonnan kieltämiseen lehdistössä ja muissa painetuissa tiedotusvälineissä samoin kuin sellaisen sponsoroinnin kieltämiseen, jossa on mukana useampia jäsenvaltioita. Säännöksissä on käsiteltävä myös Internet-mainontaa ja ilmaisjakelua, jotta taataan säännösten sovellettavuus ja johdonmukaisuus. [19] Asia C-376/98, 5.10.2000. Terveydensuojelua koskevat vaatimukset on tuotu selkeästi ilmi sisämarkkinoiden toteuttamista koskevissa perustamissopimuksen 95 artiklan määräyksissä. Perustamis-sopimuksen 95 artiklan 3 kohdassa määrätään seuraavasti: "Komissio perustaa 1 kohdassa tarkoitetut, terveyttä ja turvallisuutta, ympäristönsuojelua tai kuluttajansuojaa koskevat ehdotuksensa suojelun korkeaan tasoon --- ". Näin ollen yhteisön lainsäätäjän on otettava huomioon terveydensuojelun vaatimukset, jotka vaikuttavat suoraan sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan. Kuten jäsenvaltioiden lainsäädännön tarkastelusta kävi ilmi, monissa jäsenvaltioissa ollaan menossa kohti yhä tiukempia mainonnan rajoituksia. Yhteisön toimien puuttuessakin vaikuttaa siltä, että lainsäädännön kehitys on luonnollisesti kulkeutumassa kaikissa jäsenvaltioissa kohti tupakkamainonnan täydellistä kieltämistä. Suuntauksesta huolimatta jäsenvaltioiden lähestymistavassa ja sen sisällössä on huomattavia eroja. Suuntaus kansainvälisellä tasolla on myös sama, kuten näkyy neuvotteluissa, joilla pyritään saamaan aikaan tupakoinnin rajoittamista koskeva WHO:n puiteyleissopimus. Ensimmäinen yhdenmukaistamistoimi lehdistössä tapahtuvaa mainontaa ja maiden rajat ylittävää sponsorointia koskevassa sääntelyssä edistäisi näin mainontavälineiden ja -tuotteiden vapaan ja esteettömän liikkuvuuden varmistamista. Sisämarkkinasääntöjen täydentämiseksi ja sääntöjen kiertämisen välttämiseksi vaikuttaisi myös olevan tarpeen antaa täydentäviä säännöksiä mainonnasta tietoyhteiskunnan palveluissa, radiolähetyksissä ja ilmaisjakelukeinojen yhteydessä. Tupakkasponsorointia erityisesti urheilutapahtumissa koskevien erilaisten sääntöjen vuoksi voi esiintyä myös kilpailuedellytysten rajoituksia. 7.3. Tupakoinnin terveysvaikutukset Tupakoinnista ja erityisesti savukkeiden kulutuksesta on tullut Euroopan unionissa yleisesti hyväksytty sosiaalinen tapa. Sillä on varsinkin nuorten keskuudessa positiivinen imago, jota mainonta on edistänyt. Tupakoinnista on tullut yksi pahimmista terveysongelmista. Tupakoinnin vaarat voidaan jakaa kahteen ryhmään: 7.3.1. Vaarat tupakoitsijalle: puolet tupakoitsijoista kuolee tupakoinnista aiheutuneisiin haittoihin ellei pysty lopettamaan Varhaisessa aikuisiässä aloitetun, jatkuvan tupakoinnin vaaroja koskevat tutkimukset osoittavat, että riski on suuri. Yleisesti ottaen puolet jatkuvasti tupakoivista kuolee tupakan aiheuttamiin haittoihin, neljännes iäkkäinä ja neljännes keski-iässä (35-69-vuotiaina). [20] Iäkkäinä tupakan aiheuttamiin haittoihin kuolleet olisivat saattaneet kuolla jostakin muustakin syystä muutamia vuosia myöhemmin, mutta keski-iässä kuolleilla olisi keskimäärin ollut vielä 20-25 vuotta odotettua elinikää. Vasta keski-iässäkin tupakoinnin ennen sairastumistaan lopettavat välttävät suurimman riskin kuolla tupakoinnista aiheutuviin haittoihin, ja ennen keski-ikää lopettaminen on vieläkin tehokkaampaa. [21] [20] Doll R, Peto R, Wheatley K, Gray R, Sutherland I.: Mortality in relation to smoking: 40 years' observations on male British doctors. BMJ 1994; 309:901-11. [21] Peto R, Lopez AD, Boreham J, Thun M, Heath C Jr.: Mortality from smoking in developed countries 1950-2000. Oxford University Press, Oxford, 1994. 7.3.2. Vaarat EU:n väestölle: 0,5 miljoonaa (0,4 milj. miestä + 0,1 milj. naista) tupakoinnista aiheutuvaa kuolemaa vuodessa Useimmissa Euroopan maissa miehet ovat aloittaneet tupakoinnin ennen naisia, joten vaikka tupakoinnista aiheutuneiden miesten kuolemantapausten määrä EU:ssa on nyt 0,4 miljoonaa vuodessa, naisten vastaava luku, joka nyt on 0,1 miljoonaa vuodessa, on yhä nousussa. Näistä kuolemantapauksista 0,2 miljoonassa on kyse syövästä ja 0,3 miljoonassa muista sairauksista. Tupakointi aiheuttaa noin 25 % kaikista syöpäkuolemista EU:ssa (39 % miehillä, 8 % naisilla, mutta naisten osalta luku on nousemassa). Kuoleminen vanhana on väistämätöntä mutta keski-ikäisenä ei, ja kaikista keski-iässä tapahtuneista kuolemantapauksista EU:ssa neljänneksen aiheuttaa tupakointi. Jos nykyinen suuntaus jatkuu, EU:ssa on seuraavien 40 vuoden aikana 20 miljoonaa tupakoinnista johtuvaa kuolemantapausta, joista puolet keski-ikäisillä ja puolet vanhuksilla, ja nämä luvut pienenevät huomattavasti vain siinä tapauksessa, että monet nyt tupakoivista aikuisista lopettavat tupakoinnin. [22] [22] Peto R, Darby S, Deo H, Silcocks P, Whitley E, Doll R.: Smoking, smoking cessation, and lung cancer in the UK since 1950: combination of national statistics with two case-control studies. BMJ 2000; 321:323-9. Tarkasteltaessa tupakan kaltaisen tuotteen mainonnan vaikutuksia Yhdistyneen kuningaskunnan esimerkki on erittäin valaiseva. Siellä kaksi kolmasosaa aikuisista tupakoijista sanoo haluavansa lopettaa tupakoinnin, mutta puolet oli kuitenkin sitä mieltä, että tupakointi ei voi olla niin kovin vaarallista tai hallitus ei sallisi sen mainontaa. [23] Asia on nyt otettu huomioon kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöluonnoksessa. Myös Saksan terveysministeriön tilaamassa tutkimuksessa todettiin, että saadut tiedot ovat niin vakuuttavia, että niiden perusteella on perusteltua toteuttaa terveyspoliittisia toimia, joihin sisältyy mainonnan kieltäminen. [24] [23] Economics & Operational Research Division. Effects of tobacco advertising on tobacco consumption (sivu 21). UK Department of Health, 1992. [24] Advertising and tobacco consumption, Harewinkel and Pohl, Kiel, 1998. Jäsenvaltiot ovat tietoisia tilanteesta ja vahvistivat tupakoinnin ehkäisyn yhdeksi päätavoitteeksi Eurooppa syöpää vastaan -ohjelmassa jo vuonna 1986. Aihe on ollut etusijalla myöhemmissäkin ohjelmissa. Lisäksi korkean tason syöpäasiantuntijoiden komitea antoi lokakuussa 1996 Helsingissä suosituksen, joka on liitteenä komission tiedonannossa yhteisön nykyisestä ja ehdotetusta toiminnasta tupakankulutuksen vähentämiseksi [25]. Sama ensisijainen tavoite tuotiin esiin myös neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle osoitetussa komission kertomuksessa, joka koski kansanterveyden suojelemisessa saavutettua edistystä tupakankulutuksen haitallisten vaikutusten vähentämiseksi. [26] [25] KOM(96) 609 lopullinen. [26] KOM(1999) 407 lopullinen. 7.4. Mainonnan vaikutus tupakointiin Mainonta vaikuttaisi tässä yhteydessä olevan yksi niistä tekijöistä, joka on vastuussa tupakkatuotteiden markkinoiden laajentumisesta. Tupakkatuotteiden kulutuksen edistämiseen pyrkivien sanojen ja kuvien runsaudella peitetään vähäisetkin vihjaukset tupakan haitallisuudesta ja houkutellaan nuoria omaksumaan käyttäytymismalli, joka vaikuttaa sosiaalisesti hyväksyttävältä. Vaikka ei olekaan aivan täysin yleisesti hyväksyttyä, että mainonta olisi yksinomaisesti ja suoraan vastuussa tupakoinnin kokeilemisesta tai riippuvuuden syntymisestä, on kuitenkin totta, että sillä on keskeinen asema tupakkatuotteiden myynninedistämisessä. Tupakointi aloitetaan useimmissa tapauksissa lapsena tai nuorena. Noin 60 % tupakoitsijoista aloittaa tupakoinnin 13-vuotiaana ja yli 90 % ennen 20 vuoden ikää. Kun otetaan huomioon, että vain noin 10 % nykyisistä tupakoitsijoista aloittaa tupakoinnin aikuisiällä, nuoret muodostavat ryhmän, josta "rekrytoidaan" suurin joukko uusia tupakoitsijoita. [27] Tuotteen riippuvuutta aiheuttava luonne erottaa sen muista kulutustuotteista, joita mainostetaan yleisölle yhtä intensiivisesti. [27] Tye, J.B., Warner, K.E., and Glanz, S.A.: "Tobacco advertising and consumption: evidence of a causal relationship". World Smoking and Health. 1988, s. 6-13. Tupakkateollisuuden mukaan mainonnan tarkoituksena on vain saada tupakoitsijat vaihtamaan tuotemerkkiä, koska se lisää kilpailua markkinoilla olevien tuotteiden välillä. [28] Kaikenlaisen mainonnan tarkoituksenahan on pyrkiä lisäämään mainonnan kohteena olevan tuotteen markkinaosuutta. Eri tutkimuksissa on kuitenkin käynyt ilmi, että tupakoitsijat ovat erittäin uskollisia omalle savukemerkilleen ja että savukkeet ovat niiden tuotteiden joukossa, joihin liittyy suurin merkkiuskollisuus. [29] [28] Tye, J.B., Warner, K.E., and Glanz, S.A.: "Tobacco advertising and consumption: evidence of a causal relationship". Public Health Policy. 1988, s. 492-508. [29] Agence FCB/Autres produits. Kapferer et Laurent, 1983. Kaikkialla näkyvä tupakkamainonta vaikuttaa kaikkiin väestöryhmiin, lapsiin ja aikuisiin, tupakoiviin ja tupakoimattomiin, puhumattakaan niistä tupakoivista, jotka haluaisivat lopettaa. Lapsista suuri osa tutustuu tupakointiin erittäin varhaisessa iässä, ja erityisesti heidän osaltaan voidaan olettaa, että mainonnan iskostettua heidän mieliinsä merkkiuskollisuuden, he saattavat pelkästään tästä syystä ryhtyä tupakoimaan säännöllisesti. Jos mainonnalla ei olisi mitään vaikutusta tosiasiallisesti kulutettuun määrään, on täysin selvää, että tupakoivien määrä romahtaisi erittäin nopeasti väestörakenteellisten suuntausten ja tupakointiin liittyvistä sairauksista kärsivien tupakoitsijoiden ennenaikaisten kuolemantapausten vuoksi. Tupakkatuotteiden mainonnan roolin korostaminen ei merkitse sitä, etteikö nuorten tupakoinnin aloittamiseen liittyisi muitakin tekijöitä, kuten ystävien, opettajien, vanhempien ja sukulaisten sekä roolimallien esimerkki. On kuitenkin tosiseikka, että tupakkamainonnassa pyritään luomaan mielikuva samanhenkisyydestä, seikkailusta ja omaperäisyydestä eli vetoamaan mielikuvitukseen. Tupakkatuotteiden mainontabudjetti viidessätoista jäsenvaltiossa ei ylitä 3 %:a kaikkien tuotteiden tai palveluiden mainontaan yhteensä käytetystä budjetista. Norjassa, jossa tupakkamainonta on ollut kokonaan kiellettyä vuodesta 1975, kieltoa edeltävien kahdeksan vuoden aikana kaikenlaisten mainosten myynti lisääntyi 3,9 % ja kiellon voimaantuloa seuranneiden kahdeksan vuoden aikana se lisääntyi 5,6 %. Norjan esimerkki osoittaa, että tupakan mainontakielto ei heikennä lehdistön taloudellista asemaa. 8. Tarkastelu ja raportointi On selvää, että tupakkaa ja tupakointia koskevat tieteelliset tiedot kehittyvät jatkuvasti. Lisäksi tällaisten tuotteiden mainontaa koskevia teknisiä tekijöitä on tarkasteltava esimerkiksi tietoyhteiskunnan palveluiden määrittämisen, tietoyhteiskunnan palveluiden kautta toteutettujen tupakkamainonnan rajoitusten ja epäsuoran mainonnan menetelmien kannalta. Samalla on varmistettava kansanterveyden korkeatasoinen suojelu ja otettava huomioon uudet tieteelliset tiedot, kuluttajansuoja sekä tiedottaminen. Jäsenvaltioissa tapahtuva lainsäädännöllinen kehitys edellyttää myös tarkastelua. Tarkastelua koskeva menettely on näin ollen tärkeä sisämarkkinoiden sujuvan toiminnan varmistamiseksi. Avoimuuden ja tiedon nopean levityksen varmistamiseksi ehdotetaan, että komissio toimittaa kertomuksen neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle ehdotetun tekstin soveltamisesta ja tekee tarvittaessa lisäehdotuksia sen mukauttamiseksi tupakkatuotteiden mainonnassa tapahtuneeseen kehitykseen. Tässä sen on otettava huomioon tieteelliseen tietoon perustuva uusi kehitys ja käytettävä perustana kansanterveyden suojelun korkeaa tasoa (perustamissopimuksen 95 artikla). 9. Seuraamukset yhteisön lainsäädännön rikkomisesta sisämarkkinoilla Komission 3. toukokuuta 1995 neuvostolle ja Euroopan parlamentille antamassa tiedonannossa seuraamusten merkityksestä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa sisämarkkinoiden alalla [30] vahvistettiin alustavat suuntaviivat seuraamuksista sisämarkkinoilla. Tätä seurasi 29. kesäkuuta 1995 annettu neuvoston päätöslauselma yhteisön oikeuden yhdenmukaisesta ja tehokkaasta soveltamisesta ja tämän oikeuden rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista sisämarkkinoiden alalla [31]. Sisämarkkinoiden perustamiseksi vaadittavien intensiivisten lainsäädäntötoimien jälkeen nyt on tärkeää keskittyä käyttöön otettujen yhteisten sääntöjen toimivuuteen. Erityisesti on tarpeen varmistaa, että yhteisön toimenpiteitä pannaan tehokkaasti täytäntöön. [30] KOM(95) 162 lopullinen. [31] EYVL C 188, 22.7.1995, s. 1. Näin ollen ehdotukseen on sisällytetty vakiolauseke sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot toteuttavat lainsäädäntönsä mukaisesti riittävät ja tehokkaat toimet direktiivin nojalla annettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon valvomiseksi. Ehdotuksessa annetaan myös säännöksiä sellaisten henkilöiden tai organisaatioiden, joiden etua asia koskee, oikeudesta puuttua asiaan ja keskeyttää toimet, jotka eivät ole direktiivin mukaisia. 10. Päätelmät Tällä direktiiviehdotuksella on tarkoitus säännellä tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia muualla kuin televisiossa, joka jo kuuluu yhteisön muun lainsäädännön piiriin. Sen tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä sisämarkkinoiden toimintaa haittaavien esteiden poistamiseksi, jotta varmistetaan tavaroiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus direktiivin sääntöjä noudattaen. Siinä säädetään myös raportointimenettelystä, jonka tarkoituksena on erityisesti ottaa huomioon tieteen alalla tapahtunut uusi kehitys, sikäli kuin se vaikuttaa sisämarkkinoiden toimintaan. 2001/0119 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan, 55 ja 95 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [32], [32] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [33], [33] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [34], [34] EYVL C [...], [...], s. [...]. toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen [35], [35] Euroopan parlamentin lausunto, [...]. sekä katsovat seuraavaa: (1) Tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevat jäsenvaltioiden lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset eroavat toisistaan. Mainonta ja sponsorointi voivat tietyissä tapauksissa ylittää jäsenvaltioiden rajat tai niihin voi liittyä kansainvälisesti järjestettyjä tapahtumia, ja ne ovat toimintaa, johon sovelletaan perustamissopimuksen 49 artiklaa. Jäsenvaltioiden lainsäädännön eroavaisuudet todennäköisesti aiheuttavat lisäesteitä sellaisten tuotteiden tai palveluiden vapaalle liikkuvuudelle, joilla tuetaan kyseisenlaista mainontaa ja sponsorointia. Tiettyjä esteitä on jo havaittu lehdistössä esiintyvän mainonnan osalta. Sponsoroinnin osalta kilpailuolosuhteiden vääristyminen todennäköisesti lisääntyy, ja tämä on jo todettukin joidenkin suurten urheilu- ja kulttuuritapahtumien järjestämisen yhteydessä. (2) Nämä esteet olisi poistettava, ja näin ollen tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevia sääntöjä olisi erityistapauksissa lähennettävä. Erityisesti on tarpeen täsmentää, missä määrin tupakkamainonta voidaan sallia tiettyyn kategoriaan kuuluvissa julkaisuissa. (3) Perustamissopimuksen 95 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että komissio ottaa terveyteen liittyvissä sisämarkkinoiden perustamista ja toimintaa koskevissa ehdotuksissa perustaksi suojelun korkean tason. Myös Euroopan parlamentti ja neuvosto pyrkivät toimivaltansa rajoissa tähän tavoitteeseen. Lähennettävällä jäsenvaltioiden lainsäädännöllä pyritään suojelemaan kansanterveyttä sääntelemällä tupakan myynninedistämistä; tupakkahan on riippuvuutta aiheuttava tuote, joka aiheuttaa yli puolen miljoonan ihmisen kuoleman yhteisössä vuosittain. Pyrkimyksenä on myös välttää se, että nuoret aloittaisivat myynninedistämisen vaikutuksesta tupakoinnin jo varhain ja tulisivat siitä riippuvaisiksi. (4) Aikakaus- ja sanomalehtien tapaisten julkaisujen sisämarkkinalevitykseen liittyy suuri riski, että niiden vapaa liikkuvuus kohtaa esteitä jäsenvaltioiden niiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten vuoksi, joissa kielletään tupakan mainonta kyseisessä tiedotusvälineessä tai säännellään sitä. Tällaisten tiedotusvälineiden vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi kaikkialla sisämarkkinoilla on tarpeen rajoittaa tupakan mainonta niihin aikakauslehtiin, joita ei ole tarkoitettu suurelle yleisölle, esimerkiksi ammattilehtiin ja myös kolmansissa maissa julkaistut ja painetut julkaisut, joita ei ole ensisijaisesti tarkoitettu yhteisön markkinoille. (5) Vaikutuksiltaan rajatylittävään tupakkatuotteiden tietyntyyppistä sponsorointia koskeviin jäsenvaltioiden lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin liittyy suuri riski, että toiminnan kilpailuedellytykset vääristyvät sisämarkkinoilla. Vääristymien poistamiseksi on tarpeen kieltää tällainen sponsorointi ainoastaan sellaisissa toiminnoissa tai tapahtumissa, joilla on maiden rajat ylittäviä vaikutuksia, sääntelemättä pelkästään kansallisella tasolla tapahtuvaa sponsorointia, jota muutoin voitaisiin hyödyntää suoraa mainontaa koskevien rajoitusten kiertämiseen. (6) Tietoyhteiskunnan palveluiden käyttö tupakkatuotteiden mainonnassa on lisääntymässä, kun palveluiden yleinen saatavuus paranee. Nämä palvelut samoin kuin radiolähetykset, joita voidaan lähettää myös tietoyhteiskunnan palveluiden kautta, houkuttelevat erityisesti nuoria kuluttajia ja ovat heidän saatavillaan. Tupakkamainonta näissä välineissä on luonteeltaan rajatylittävää, ja sitä olisi säänneltävä yhteisön tasolla. (7) Tupakkatuotteiden ilmaisjakelua rajoitetaan useissa jäsenvaltioissa, koska siihen liittyy suuri riski riippuvuuden luomisesta. Ilmaisjakelutapauksia on esiintynyt maiden rajat ylittävien sponsoroitujen tapahtumien yhteydessä, ja ne olisi näin ollen kiellettävä. (8) Tupakkatuotteiden mainontaan ja sponsorointiin sovellettavista kansainvälisistä standardeista neuvotellaan laadittaessa tupakoinnin rajoittamista koskevaa Maailman terveysjärjestön WHO:n puiteyleissopimusta. Neuvotteluiden tavoitteena on luoda sitovat kansainväliset säännöt, jotka täydentävät tähän direktiiviin sisältyviä sääntöjä. (9) Tämän direktiivin täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja sisämarkkinoiden sujuvalle toiminnalle aiheutuvia lisäesteitä olisi tarkasteltava. Tämän vuoksi olisi säädettävä siitä, että komissio laatii kertomuksen, johon tilanteen vaatiessa liitetään tarvittavat ehdotukset. Asianmukaisissa yhteisön ohjelmissa olisi säädettävä tämän direktiivin kansanterveysvaikutusten seurannasta. (10) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava riittäviä ja tehokkaita toimia, joilla ne voivat varmistaa tämän direktiivin nojalla annettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon valvomisen kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti siten, kuin se vahvistetaan komission tiedonannossa Euroopan parlamentille ja neuvostolle seuraamusten merkityksestä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa sisämarkkinoiden alalla [36] ja 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetussa neuvoston päätöslauselmassa yhteisön oikeuden yhdenmukaisesta ja tehokkaasta soveltamisesta ja tämän oikeuden rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista sisämarkkinoiden alalla [37]. Näihin toimiin olisi sisällyttävä säännöksiä sellaisten henkilöiden tai organisaatioiden, joilla on asiassa oikeutettu etu, oikeudesta puuttua asiaan tämän direktiivin vastaisten toimintojen lakkauttamiseksi. [36] KOM(95) 162 lopullinen. [37] EYVL C 188, 22.7.1995, s. 1. (11) Tässä direktiivissä säädetyt seuraamukset eivät saisi rajoittaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvien muiden seuraamusten soveltamista tai oikeuskeinojen käyttämistä. (12) Ihmisille tarkoitettujen lääkevalmisteiden mainonnasta säädetään ihmisille tarkoitettujen lääkkeiden mainonnasta 31 päivänä maaliskuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/28/ETY [38]. Tupakkariippuvuudesta selviytymiseen tarkoitettujen tuotteiden mainonta ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan. [38] EYVL L 113, 30.4.1992, s. 13. (13) Tällä direktiivillä ei saisi rajoittaa 3 päivänä lokakuuta 1989 televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteen-sovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY [39] soveltamista. Kyseisessä direktiivissä kielletään savukkeiden ja muiden tupakkatuotteiden kaikenlainen televisiomainonta. Direktiivissä 89/552/ETY säädetään, että televisio-ohjelmia eivät saa sponsoroida luonnolliset tai oikeushenkilöt, joiden pääasiallisena toimintana on sellaisten tuotteiden valmistus tai myynti taikka sellaisten palveluiden tarjonta, joiden mainonta on kielletty kyseisellä direktiivillä. Direktiivillä 89/552/ETY kielletään myös tupakkatuotteiden teleostoslähetykset. [39] EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23. Direktiivi on muutettu direktiivillä 97/36/EY (EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60). (14) Mainonnan rajatylittävä luonne tunnustetaan harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 10 päivänä syyskuuta 1984 annetussa neuvoston direktiivissä 84/450/ETY [40]. Tupakkatuotteiden valmistamista, esittämismuotoa ja myyntiä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä X päivänä Xkuuta 2001 annettuun direktiiviin 2001/37/EY [41] sisältyy säännöksiä harhaanjohtavien kuvausten käytöstä tupakkatuotteiden pakkausmerkinnöissä. [40] EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/55/EY (EYVL L 290, 23.10.1997, s. 18). [41] EYVL C [...], [...], s. [...]. (15) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi asiassa C-376/98 [42]Saksan liittotasavalta v. Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto antamallaan tuomiolla tupakkatuotteiden mainontaa ja niiden hyväksi tapahtuvaa sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 6 päivänä heinäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/43/EY [43]. Viittauksia direktiiviin 98/43/EY olisi sen vuoksi pidettävä viittauksina tähän direktiiviin. [42] EYVL L 213, 30.7.1998, s. 9. [43] [2000] Kok. I-8419. (16) Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti on välttämätöntä ja aiheellista sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan perustavoitteen toteuttamiseksi säätää tupakkatuotteiden mainonnasta ja sponsoroinnista. Tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen aiottujen tavoitteiden saavuttamiseksi, kuten perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannessa kohdassa määrätään. (17) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina. Tämän direktiivin tarkoituksena on erityisesti varmistaa, että oikeutta sananvapauteen täysin kunnioitetaan, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla - Asiasisältö ja soveltamisala Tällä direktiivillä lähennetään jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat tupakkatuotteiden mainontaa ja myynninedistämistä a) lehdistössä ja muissa painotuotteissa; b) radiolähetyksissä; c) tietoyhteiskunnan palveluissa; d) tupakkaan liittyvällä sponsoroinnilla, mukaan lukien tupakkatuotteiden ilmaisjakelu. Tarkoituksena on varmistaa kyseisten tiedotusvälineiden ja niihin liittyvien palveluiden vapaa liikkuvuus ja poistaa sisämarkkinoiden toimintaa haittaavat esteet. 2 artikla - Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) 'tupakkatuotteilla' kaikkia tupakasta kokonaan tai osittain valmistettuja, poltettavaksi, sieraimiin vedettäväksi, imeskeltäväksi tai pureskeltavaksi tarkoitettuja tuotteita; b) 'mainonnalla' kaikkea kaupallista viestintää, jonka tavoitteena taikka suorana tai epäsuorana vaikutuksena on tupakkatuotteen myynninedistäminen; c) 'sponsoroinnilla' kaikkea sellaista julkista tai yksityistä tapahtumalle, toiminnalle tai henkilölle annettavaa tukea, jonka tavoitteena taikka suorana tai epäsuorana vaikutuksena on tupakkatuotteen myynninedistäminen; d) 'tietoyhteiskunnan palveluilla' Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY [44] 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja palveluita. [44] EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37. 3 artikla - Mainonta painetuissa tiedotusvälineissä ja tietoyhteiskunnan palveluissa 1. Tupakkatuotteiden mainonnan lehdistössä ja muissa painotuotteissa on rajoituttava julkaisuihin, jotka on tarkoitettu yksinomaan tupakkateollisuudessa toimiville ammattilaisille ja jotka julkaistaan ja painetaan kolmansissa maissa, jos kyseisiä julkaisuja ei ole ensisijaisesti suunnattu yhteisön markkinoille. Muu tupakkatuotteiden mainonta lehdistössä ja muissa painotuotteissa kielletään. 2. Mainonta, joka ei ole sallittua lehdistössä ja muissa painotuotteissa, ei ole sallittua tietoyhteiskunnan palveluissa. 4 artikla - Radiomainonta ja sponsorointi 1. Kaikenlainen tupakkatuotteiden radiomainonta kielletään. 2. Radio-ohjelmia eivät saa sponsoroida yritykset, joiden pääasiallisena toimintana on tupakkatuotteiden valmistus tai myynti. 5 artikla - Tapahtumien sponsorointi 1. Sellaisten tapahtumien tai toiminnan sponsorointi, joissa on mukana useampia jäsenvaltioita tai jotka tapahtuvat useassa jäsenvaltiossa tai joilla on muutoin rajatylittäviä vaikutuksia, on kielletty. 2. Kaikenlainen tupakkatuotteiden ilmaisjakelu, jonka tarkoituksena taikka suorana tai epäsuorana vaikutuksena on tupakkatuotteiden myynninedistäminen 1 kohdassa tarkoitettujen sponsoroitujen tapahtumien yhteydessä, on kielletty. 6 artikla - Kertomus Komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta. Kertomukseen on liitettävä direktiivin muuttamista koskevat ehdotukset, joita komissio pitää tarpeellisina. 7 artikla - Täytäntöönpanon valvonta Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen ja toteutettava seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikki tarvittavat toimenpiteet. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteellisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle viimeistään 10 artiklassa säädettyyn päivään mennessä ja ilmoitettava niiden muutokset mahdollisimman pian. Seuraamusjärjestelmään on sisällyttävä säännöksiä sen varmistamiseksi, että henkilöillä tai organisaatioilla, joilla on jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti oikeutettu etu direktiivin vastaisen mainonnan, sponsoroinnin tai muun seikan lakkauttamiseen, voivat ryhtyä oikeustoimiin tällaista mainontaa tai sponsorointia vastaan tai ilmoittaa tällaisesta mainonnasta tai sponsoroinnista hallinnolliselle elimelle, joka on toimivaltainen tekemään päätöksen valituksesta tai ryhtymään asianmukaisiin oikeustoimiin. 8 artikla - Tuotteiden ja palveluiden vapaa liikkuvuus Jäsenvaltiot eivät saa kieltää tai rajoittaa tämän direktiivin mukaisten tuotteiden tai palveluiden vapaata liikkuvuutta. 9 artikla - Viittaukset direktiiviin 98/43/EY Viittauksia direktiiviin 98/43/EY pidetään viittauksina tähän direktiiviin. 10 artikla - Täytäntöönpano Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2005. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 11 artikla - Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 12 artikla - Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja VAIKUTUSTEN ARVIOINTI EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN JA ERITYISESTI PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN (PK-YRITYKSET) 1. Ehdotuksen nimi Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tupakkatuotteiden mainontaa ja sponsorointia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 2. Asiakirjan viitenumero KOM(2001) 283 lopullinen, 30.5.2001 3. Ehdotus Tässä direktiivissä käsitellään - toissijaisuusperiaate huomioon ottaen - tupakan mainontaa tietyissä tiedotusvälineissä sekä tupakan sponsorointia, joita tällä hetkellä säännellään eri tavalla jäsenvaltioissa. Sisärajojen valvonnan puute vaikeuttaa lehdistössä esiintyvää tupakkamainontaa ja tupakan sponsorointia koskevien kansallisten lakien täytäntöönpanoa. Nämä lait on annettu kansanterveyden suojelun vuoksi, ja niissä on otettu huomioon tupakkatuotteiden riippuvuutta aiheuttava vaikutus, joka erottaa ne muista kulutustavaroista. Näin ollen käsiteltävillä aiheilla on rajatylittäviä vaikutuksia, joita jäsenvaltioiden toimilla ei voida tyydyttävästi säännellä. Lisäksi pelkästään jäsenvaltioiden toimet tai yhteisön toimien puute olisi perustamissopimuksen 47 artiklan 2 kohdan, 55 artiklan ja 95 artiklan vaatimusten vastaista. Tupakan mainontaa ja sponsorointia koskevia jäsenvaltioiden toimenpiteitä täydennettäisiin yhteisön toimenpiteillä niiden toimenpiteiden lisäksi, jotka on jo hyväksytty televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetulla direktiivillä 89/552/ETY. Tupakkamainontaan käytettäviä eri tiedotusvälineitä koskevat yhteisön toimenpiteet olisivat keskenään samansuuntaisia. Toimenpiteillä myös varmistettaisiin, että epäsuoraa mainontaa, ilmaisjakelua tai tietoyhteiskunnan palveluita ei käytettäisi suoraa mainontaa koskevan sääntelyn kiertämiseen. Ehdotetussa toimenpiteessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan, 55 artiklan ja 95 artiklan tavoitteiden saavuttamiseksi. Näin ollen ehdotuksessa noudatetaan täysimääräisesti periaatteita, jotka on vahvistettu perus-tamissopimuksen liitteenä olevassa pöytäkirjassa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta. 4. Vaikutus yritystoimintaan 4.1. Mitä yrityksiä ehdotus koskee- - Ehdotus koskee pääasiassa tupakkatuotteiden valmistajia ja myyjiä sekä lehdistö- ja painotuotealaa. Se koskee myös sellaisten kansainvälisten tapahtumien järjestämistä, joihin liittyy tupakan sponsorointia. Tupakan tuotenimien ja muiden nimitysten käyttäjien on varmistettava, että tupakan tai muiden kuin tupakkatuotteiden ja tupakkaan liittyvien palveluiden mainontaan ei liity sekaantumisen vaaraa. - Yritykset, joita ehdotus koskee, ovat pääasiassa suuria savukkeiden valmistajia, jotka ovat tärkeimpiä mainostajia. Muiden tuotteiden kuin savukkeiden osalta ehdotus vaikuttaa pääasiassa itse käärittävien savuketuotteiden mainontaan. Tupakkatuotteisiin liittyvän sponsoroinnin osalta ehdotus vaikuttaa pääasiassa savukkeiden valmistajiin. Lisäksi se koskee kansainvälisesti järjestettäviä urheilu- ja kulttuuritapahtumia. - Nämä yritykset eivät ole keskittyneet millekään erityiselle maantieteelliselle alueelle yhteisössä. 4.2. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotusta- Yritysten on lopetettava tupakkatuotteiden mainonta lehdissä ja painotuotteissa. Direktiivissä määritelty tupakkatuotteisiin liittyvä sponsorointi on myös lopetettava. 4.3. Mitkä ovat ehdotuksen todennäköiset talousvaikutukset - työllisyyteen- Ehdotetulla direktiivillä on positiivinen vaikutus työllisyyteen, koska jäsenvaltioissa sovellettavat säännöt, jotka koskevat investointeja tupakkatuotteiden mainontaan ja sponsorointiin, korvautuvat yhteisön laajuisilla yhtenäisillä säännöillä. Tämä luo selkeyttä ja turvallisuutta markkinatoimijoille. Maailmanpankin raportissa vuonna 1999 todettiin seuraavasti: "muutamia harvoja tupakantuottajamaita lukuun ottamatta tupakoinnin rajoittaminen vähentää työllisyyttä vain vähän tai ei lainkaan". Tupakan mainontaa ja sponsorointia koskevissa kansallisissa arvioinneissa on päädytty samaan tulokseen. Tanskan hiljattaisessa lainsäädäntöehdotuksessa todetaan, että tupakkateollisuus ei halunnut antaa tietoja ehdotetun lain taloudellisista vaikutuksista alaan. Ehdotettujen toimenpiteiden ei kuitenkaan katsota aiheuttavan hallinnollisia vaikutuksia yrityksille. Yhdistyneen kuningaskunnan tupakka-mainontaa koskevassa lakiehdotuksessa arvioidaan, että ehdotettujen toimenpiteiden ansiosta tupakointi vähenee 2,5 %. Tupakkateollisuus on joka tapauksessa aiemmissa lausunnoissaan kieltänyt tupakoinnin ja tupakkatuotteiden mainonnan ja sponsoroinnin välisen yhteyden. Teollisuuden mukaan mainonnan ja sponsoroinnin tarkoituksena on edistää yhden tuotemerkin myyntiä toisen kustannuksella ja vahvistaa myyntiä nykyisille tupakoitsijoille ja tukea heidän merkkiuskollisuuttaan. - investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen- Ei vaikutusta. - yritysten kilpailukykyyn- Sääntöjen yhdenmukaistaminen sisämarkkinoilla vaikuttaa todennäköisesti myönteisesti mainosalan taloudellisiin toimijoihin. Myös tupakan sponsorointiin liittyvien vääristymien poistuminen markkinoilta edistää yritysten kilpailukykyä. 4.4. Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin ryhmiin verrattuna lievemmät tai erilaiset vaatimukset tms.)- Ei, eikä tällaisia toimenpiteitä ole suunnitteilla yhdenmukaistettavassa kansallisessa lainsäädännössäkään. 5. Kuuleminen Tällä ehdotuksella korvataan direktiivi 98/43/EY (annettu 6.7.1998), jonka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kumosi sen oikeusperustan perusteella (asia C-376/98). Ehdotukseen sisältyy joitakin seikkoja edeltävästä direktiivistä. Komission yksiköt kuulivat lisäksi monia asiaan liittyvä tahoja: tupakkateollisuutta, tupakan tukkumyyntisektoria, työntekijöiden edustajia, painotuotesektoria ja kansanterveysalan toimijoita. Komissio sai 28 vastausta; kaksi tahoa lupasi vastata heti, kun ehdotus julkaistaan. Kuultujen tahojen ensimmäiseen ryhmään kuuluu seitsemän kansalaisjärjestöä (esim. kuluttajajärjestöjä tai kansanterveysalan elimiä), jotka tukevat vankasti Euroopan komission aloitetta. Ne pitävät tupakointia yhtenä Euroopan maiden suurimmista kansanterveysriskeistä, joka vaatii Euroopan tasolla koordinoituja toimia. Tupakkamainonnan rajoittamista pidetään kiireellisenä ja välttämättömänä tämän kansanterveysongelman käsittelyn kannalta. Kuluttajien terveyden suojelu olisi sisällytettävä uuden direktiivin säännöksiin, jotta sille voitaisiin antaa yhtä tärkeä tai tärkeämpi asema kuin kauppaan ja investointeihin liittyville kysymyksille. Näiden organisaatioiden mukaan tupakan ja tupakkatuotteiden mainonta, myynnin-edistäminen, ilmaisjakelu ja sponsorointi olisi kiellettävä yleisesti. Kuullut tahot katsoivat, että kiellon olisi koskettava kaikenlaista kaupallista viestintää, myös sähköisissä välineissä kuten Internetissä tai matkapuhelimissa. Tässä tulee esiin mainonnan määritelmää koskeva ongelma: jotta kielto olisi tehokas, sen pitäisi koskea myös epäsuoraa mainontaa. Tupakkatuotteiden tuotenimien käyttöä muista kuin tupakkatuotteista pidetään epäsuorana mainontana, sillä markkinoinnissa tuotteet eivät ole niin merkityksellisiä kuin tuotemerkit. Tehokkaan kiellon aikaansaamiseksi on tarpeen käyttää kaikenkattavaa määritelmää 'mainonnasta'. Jäsenvaltioilla olisi lisäksi oltava oikeus pitää voimassa tai antaa rajoittavampia toimenpiteitä tai kieltoja, jos ne pitävät niitä tarpeellisina kansalaistensa terveyden suojaamiseksi. Kuullut tahot pitivät myös tärkeänä seurantajärjestelmän, esimerkiksi asiantuntijakomitean, perustamista direktiivin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi. Uuden direktiiviehdotuksen kansanterveysvaikutusten osalta komissio sai erittäin voimakasta tukea WHO:n Euroopan aluetoimistolta, joka korosti, että tupakan mainonnan ja sponsoroinnin kieltäminen on jäsenvaltioissa yksi kiireimmin tarvituista toimista. Aloite edistää WHO:n toimien kehittämistä alalla. Myös WHO:n päätoimisto Genevessä vahvisti tämän ja korosti tarvetta rajoittaa rajatylittävää mainontaa ja sponsorointia, kuten neuvottelujen kohteena olevassa tupakoinnin rajoittamista koskevassa WHO:n puiteyleissopimuksessa ehdotetaan. Toiseen ryhmään kuuluvat vastaukset saatiin tupakan valmistajilta ja mainostajilta. Ne olivat enimmäkseen samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin toimien tavoitteena on oltava sisämarkkinoiden perustamis- ja toimintaedellytysten parantaminen. Ne toivat esiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen edellisestä tupakkamainontadirektiivistä ja katsoivat, että se olisi otettava huomioon laadittaessa uuden direktiivin säännöksiä. Kuullut yritykset eivät yleisesti pitäneet mainontakieltoa keinona poistaa esteitä tupakkatuotteiden kaupalta. Useissa vastauksissa korostettiin, että kulttuuriin ja kieleen liittyvien tekijöiden vuoksi mainonta on suunnattu yksille markkinoille ja että mainonta on yksi viimeisistä kilpailutekijöistä niillä markkinoilla, joissa hintaeroja on rajoitettu. Tupakan yleisen mainontakiellon ei näin ollen katsota parantavan sisämarkkinoiden ja varsinkaan kyseisten tuotteiden kaupan toimintaedellytyksiä. Tuotemerkin monipuolistamisen osalta yritykset katsoivat, että tuotemerkkiä monipuolistavien tuotteiden mainonta on erotettava alkuperäiseen tuotemerkkiin liittyvästä mainonnasta, koska näiden tuotteiden mainonnalla ei edistetä tupakkatuotteiden vaan pelkästään mainostettujen tuotteiden myyntiä. Heidän mukaansa tätä ei voida pitää 'epäsuorana mainontana', jos tuotemerkki on selvästi erillinen tupakan tuotemerkistä. Yritykset pitävät kuitenkin yleisesti jonkinlaista tupakkamainonnan ja -sponsoroinnin rajoittamista hyväksyttävänä. Kuullut yritykset ja järjestöt ovat täysin tietoisia, että kansanterveyden kannalta on tarpeen rajoittaa alaikäisille suunnattua mainontaa ja sponsorointia, koska kyseistä kohderyhmää pidetään alttiimpana mainonnalle kuin aikuisia tupakoitsijoita. Tämä oli varsinkin erään merkittävän kansainvälisen yrityksen kanta. Se katsoi, että tarvitaan lainsäädäntöpuitteet, joilla turvataan yrityksen kyky viestiä aikuisille tupakoitsijoille. Se tuki yleisesti tupakan markkinoinnin ja mainonnan rajoittamista niin, että sallittaisiin kuitenkin totuudenmukainen ja järkevä viestintä aikuisille tupakoitsijoille ja rajoitettaisiin samalla nuorten altistamista tupakkamainonnalle. Säännöksillä olisi kiellettävä mainonta Internetissä (paitsi silloin, kun on mahdollista rajoittaa sivustolle pääsy vain aikuisille) ja pääasiassa nuorille tarkoitetuissa julkaisuissa. Sama yritys tukee tupakkatuotteiden ilmaisjakelun sekä sponsoroinnin kieltämistä, myös kansainvälisissä urheilukilpailuissa, sillä edellytyksellä, että sosiaalisten tai kulttuuritapahtumien sponsorointia ei estetä, jos yrityksen nimeä käytetään selvästi erillään tupakkatuotteesta. Lainsäädännöllä olisi lisäksi rajoitettava tupakan valmistajien mahdollisuutta käyttää tupakan tuotenimeä muista kuin tupakkatuotteista tai muista hyödykkeistä ja palveluista. Lopuksi kyseinen suuri tupakkayritys toi esiin, että hallitusten on seurattava tupakan markkinointia sen varmistamiseksi, että sääntöjä noudatetaan ja pannaan tasapuolisesti täytäntöön kaikkien tupakan valmistajien osalta. Kuulemiseen osallistuivat seuraavat tahot: Advertising Information Group // Bryssel Agio Sigarenfabrieken N.V. // Duizel Altadis - European Tobacco Company // Pariisi ASH - Action on Smoking and Health // Lontoo Association of the European Cancer Leagues (ECL) // Helsinki Association of Greek Tobacco Industries // Ateena British American Tobacco // Lontoo British Medical Association // Lontoo Confederation of European Community Cigarette Manufacturers Ltd // Bryssel Confederation of Netherlands Industry and Employers VNO - NCW // Haag Deutsches Krebsforschungszentrum // Heidelberg EAAA - European Association of Advertising Agencies // Bryssel EAT - European Advertising Tripartite // Bryssel EuroCommerce // Bryssel Europäischer Tabakwaren-Großhandels-Verband // Köln European Cigar Manufacturers Association // Eindhoven European Committee of Food, Catering and Allied Workers' Unions within the IUF // Bryssel European Federation of Trade Unions in the Food, Agriculture and Tourism sectors and allied Branches // Bryssel European Network for Smoking Prevention (ENSP) // Bryssel European Network on Young People and Tobacco // Helsinki European Smoking Tobacco Association // Bryssel Fedetab a.s.b.l. // Bryssel Fondation Luxembourgeoise contre le Cancer // Luxemburg Gallaher Group Plc // Surrey Groupement des Industries Européennes du Tabac // Pariisi Heintz van Landewyck // Luxemburg Imperial Tobacco Ltd // Bristol International Agency for Research on Cancer // Lyon JT International SA // Bryssel Oliver Twist // Odense Philip Morris // Bryssel Reemtsma Cigarettenfabriken // Hamburg R.J. Reynolds International // Geneve SEITA // Pariisi Swedish Match // Tukholma TABACALERA S.A. // Bryssel U.E.N. Ass. des Droits des Non-Fumeurs // Luxemburg Union Internationale contre le Cancer // Geneve Maailman terveysjärjestö WHO // Geneve WHO:n Euroopan aluetoimisto // Kööpenhamina World Wide Brands Inc // Köln Zentralverband der deutschen Werbewirtschaft ZAW // Bonn Zino Davidoff S.A. // Bryssel