EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 03.04.1996 
KOM(96) 143 lopull. 
KOMISSION TYÖASIAKIRJA 
Kertomus öljyn toimitusten, -jalostuksen ja markkinoille saattamisen tilanteesta 
Euroopan yhteisössä. 

Kertomus öljyn toimitusten, -jalostuksen ja markkinoille asettamisen tilanteesta 
Euroopan yhteisössä 
(Komission työasiakirja) 
SISALLYSLETTELO 
KERTOMUS 
LIITTEET: 
A Yleinen taloudellinen tausta 
B 
B.l 
B.2 
B.3 
C 
Cl 
C.2 
C3 
D 
Dl 
D.2 
D.3 
D.4. 
E 
El 
E.2 
E.3 
F 
F.l. 
F.2. 
F.3. 
F.4. Raakaöljyn tuotanto 
Maailmanlaajuiset energiavarat 
Öljyntuotanto maailmassa 
Raakaöljyntuotanto Euroopan unionissa 
Öljytuotteiden kysyntä ja tarjonta 
Maailmanlaajuinen tausta 
Öljytuotteiden kysyntä Euroopan unionissa 
Öljytuotteiden tarjonta Euroopan unionissa 
Ympäristö 
Poliittinen ja taloudellinen tausta 
Tämänhetkiset ja ehdotetut toimenpiteet 
Vaikutukset tuotantoketjun loppuvaiheen 
päätöksentekoon 
Ympäri stönäkymät 
Öljyn jalostus 
Jalostamojen määrä, kapasiteetti ja käyttö 
Jalostuksen voitot ja kannattavuus 
Jalostuksen näkymät 
Öljytuotteiden markkinointi 
Markkinoille saattamisen alasektorin määrittely 
Vähittäismyynti tilastot 
Vähittäismyynnin markkinaosuudet ja kannattavuus 
Yhdenmukaistamista koskevat kysymykset 
Sanasto talouteen ja 
Kaaviot ja taulukot 
Kertomus öljyn toimitusten, -jalostuksen ja markkinoille saattamisen tilanteesta 
Euroopan yhteisössä 
(Komission työasiakirja) 
SISÄLLYSLUETTELO 
KERTOMUS 
Kertomuksen tausta 
Öljyteollisuus 
Jalostuksen tuottavuus 
Markkinointi 
Ympäristökysymykset 
Toimitusvarmuus 
Sisämarkkinat 
Päätelmät 
KERTOMUS 
Kertomuksen tausta 
Euroopan komissio on öljyn hintakriisien seurauksena laatinut neuvostolle 
säännöllisesti kertomuksia öljyn toimitusten, -jalostuksen ja markkinoille 
saattamisen tilanteesta Euroopan unionissa 1970-luvun loppupuolelta lähtien. 
Näissä kertomuksissa on käsitelty muun muassa ylikapasiteetin aiheuttamia 
ongelmia, kysyntärakenteessa tapahtuneita muutoksia sekä tiukempia 
ympäristövaatimuksia. Edellinen tällainen kertomus laadittiin vuonna 1992 
Persianlahden kriisin jälkeen tiedonantona neuvostolle [KOM (92) 152] . 
Vastauksena tähän 30 päivänä marraskuuta 1995 annettuun kertomukseen neuvosto 
hyväksyi useita komission työhön vaikuttaneita päätelmiä. Kilpailukykyisen 
jalostamoteollisuuden strateginen merkitys tuotantom arkki n öiden vakaudelle ja 
yhteisön toimitusvarmuudelle tunnustettiin. Ympäristön tärkeyttä painotettiin ja 
suositeltiin läheistä yhteistyötä teollisuuden kanssa mahdollisia 
ympäristötoimenpiteitä ja niiden tuottajille ja kuluttajille aiheuttamia kustannuksia 
koskevissa kysymyksissä. Tämän jälkeen käynnistyi komission ja teollisuuden 
välistä läheistä uuden muotoista yhteistyötä edustava Auto Oil -ohjelma. 
Ensimmäisistä tämän aloitteen pohjalta syntyneistä polttoaineen määrittelyä 
(bensiini ja diesel) ja moottoriajoneuvojen päästöstandardeja koskevista 
ehdotuksista keskustellaan tällä hetkellä. 
Toinen neuvoston suosituksista oli öljytuotteiden käyttöä voiman tuotannossa 
koskevien nykyisten rajoitusten tarkistaminen (Direktiivi 75/403/EY). Tämä on 
johtanyt siihen, että Euroopan unionin energiapolitiikkaa käsittelevässä 
valkoi-sessa kirjassa [ COM (95) 682] ehdotettiin direktiivin kumoamista. 
Tuottajan ja kuluttajan välisen keskustelun tukemista korostettiin ja komissio on 
ollut tässä aktiivinen; komissio osaltaan tuki Puerto La Cruzissa, Venezuelassa, 
syyskuussa 1995 pidetyn kansainvälisen energiakonferenssin järjestämistä, johon 
tuottaja- ja kuluttajamaiden ministerit kokoontuivat keskustelemaan yhteisen 
kiinnostuksen kohteina olevista energiakysymyksistä. Neuvosto tunnusti uudelleen, 
että on tarpeen jatkaa näiden säännöllisten komission tarkistusten tekemistä, ja 
kiinnitti huomiota niiden merkitykseen yhteisölle keskusteltaessa 
energiapolitiikasta. 
Tämä kertomus perustuu 30 päivänä marraskuuta 1992 tehdyssä neuvoston 
päätelmässä 0369/92 annettuun valtuutukseen, jossa komissiota rohkaistiin 
analysoimaan säännöllisesti öljymarkkinoiden ja jalostamotoimialan tilannetta 
yhteisössä ja jossa komissiota pyydettiin "käymään perusteellisia keskusteluja 
öljyteollisuuden kanssa ennen ympäristönsuojelutoimenpiteiden käyttöönottoa, 
erityisesti tällaisten toimenpiteiden tuottaja- ja kuluttajahintoihin kohdistamien 
vaikutusten osalta". Kertomusta laadittaessa on otettu huomioon tällä alalla vuoden 
1992 jälkeen tapahtunut kehitys sekä vastavalmistunut energiapolitiikkaa koskeva 
valkoinen kirja, jossa kehitetään kolmeen tälle sektorille olennaiseen pääpilariin 
eli kilpailukykyyn, ympäristöön ja toimitusvarmuuteen perustuva yhteisön 
energiapolitiikka. 
Näin ollen tämän kertomuksen tavoite on sektoria koskevien avainkysymysten 
(öljyntuotanto ja -jalostus sekä markkinoille asettaminen) ja erityisesti 
jalostamoteollisuuden toimintakyvyn, ympäristön, toimitusvarmuuden ja 
sisämarkkinoiden määrittely ja tutkiminen sekä tarvittaessa yhteisöön kohdistuvien 
vaikutusten selittäminen. 
Tämä kertomus perustuu toimialasta tehtyyn laajaan analyysiin, jota edelsivät 
yksittäisten öljy-yhtiöiden ja teollisuusjärjestojen kanssa käydyt pitkähköt 
neuvottelut, myös kansalliset viranomaiset antoivat oman panoksensa. Tässä 
analyysissä esiin tulleet pääkohdat ja päätelmät on esitetty niin, etttä ne käsittävät 
tärkeimmät kysymykset ja päätelmät ja niin, että näitä kysymyksiä käsitellään 
tarkemmin yleistä taloudellista taustaa vasten. 
Öljyteollisuus 
Öljy muodostaa ylivoimaisesti suurimman osan yhteisön energiankulutuksen 
kokonaismäärästä. Määrällisesti laskettuna kulutuksen odotetaan nousevan 
seuraavien 25 vuoden aikana huolimatta sen prosentuaalisen osuuden 
marginaalisesta laskusta 42 prosentista 36 ja 38 prosentin välille. Nämä luvut on 
saatu 2020 -tutkimuksesta, joka laadittiin osana energiapolitiikkaa koskevaa 
valkoista kirjaa; keskustelut siitä, miten ne voidaan sovittaa yhteen 
kasvihuonekaasupäästöjä koskevien yhteisön kansainvälisten velvoitteiden kanssa, 
käydään erikseen. Yhteisö on maailman suurin raakaöljyn nettotuoja. Sen 
tuotteiden kokonaistuonti- ja vienti ovat suunnilleen yhtä suuria ja sille on 
luonteenomaista avoin kauppapolitiikka. 
Öljysektori on yhteisötalouden tärkeä yhteistyökumppani. Lisäksi tämän sektorin 
eri osien (erityisesti jalostus ja markkinoille saattaminen) menestys on ollut ja on 
edelleen strategisesti tärkeä yhteisölle energian alalla sekä taloudellisesti että 
sosiaalisesti.Sektori on tällä hetkellä muutosvaiheessa ja uudet liittolaiset sekä 
yhteisyritykset ovat mahdollisia, kun yritykset mukautuvat muuttuviin 
kaupankäyntioloihin yhteisössä ja uusiin markkina-mahdollisuuksiin erityisesti 
Aasiassa. 
Kertomuksessa keskitytään pääasiassa tuotantoketjun loppupään sektoriin 
(downstream), eli jalostukseen ja markkinoille saattamiseen yhteisössä. Näitä kahta 
toimialaa pidetään laajalti erillisinä, vaikka yksittäisten jalostamojen ja tiettyjen 
markkinoiden läheisyys, joka heijastaa jakelukustannusten tärkeyttä, on myös 
vaikuttava tekijä. Öljy-yhtiöt ovat usein vertikaalisesti yhdentyneitä, tutkimuksesta 
ja tuotannosta (tuotantoketjun alkupää jalostukseen ja markkinoille saattamiseen 
(tuotantoketjun loppupää) sekä harjoittavat usein myös laajoja kemianteollisuuden 
toimintoja. Yhdentyneen kokonaisuuden taloudellista suoritusta pidetään usein 
teollisuuden tilan tai kannattavuuden mittarina ja muutamat viimeaikaiset 
yhdistetyt tuottoi lm oi tukset ovat olleet hyviä. On kuitenkin tärkeää tarkastella 
jokaista toimintoa erikseen, koska on mahdollista osallistua ainoastaan yhteen 
ketjun osaan, esimerkiksi tutkimusyhtiöihin, jalostamoyhtiöihin ja 
markkinointiyhtiöihin. Nämä kilpailevat tiettyjen toimialojen sisällä ja tästä syystä 
jokaista yksittäistä toimintoa on tarkasteltava erillisenä. 
10 Jalostamosektori on vastaavasti turvannut yhteisön öljytuotteiden, kuten 
liikennepolttonesteiden ja lämmitysöljyjen toimitukset kilpailukykyisillä hinnoilla 
ja parantanut samanaikaisesti ympäristösuoritustaan. Tämä kertomus paljastaa 
kuitenkin jalostamojen kannattavuudessa tiettyjä suuntauksia, joilla voi olla 
kielteinen vaikutus teollisuuden mahdollisuuksiin jatkaa jatkuvia investointeja 
vaativaa rooliaan, kun otetaan huomioon yhteisön ulkopuolella olevat 
mahdollisuudet, jotka voivat osoittautua investointeina houkuttelevimmiksi kuin 
yhteisön sisällä olevat. 
Jalostuksen kannattavuus 
11 Jalostamosektori on kärsinyt huonosta kannattavuudesta jonkin aikaa. Jalostus-
prosessin yksinkertaisimman osan, tislaamall a tapahtuvan ensimmäisen jalostuksen, 
voitot ovat tällä hetkellä lähes olemattomat, kun taas jalostusastetta parantavien 
prosessien, kuten katalyyttisen reformoinnin ja krakkauksen, joita käytetään 
puolivalmisteiden laadun parantamiseen,voitot jäävät liian pieniksi. Yksittäiset 
jalostamot saattavat pystyä kattamaan toimintakustannukset mutta sektorin 
teollisen kehityksen ylläpitämiseen ei riitä pelkästään käteiskustannusten 
kattaminen. 
12 Ongelman kolme tärkeintä osa-aluetta esitetään pääpiirteissään jäljempänä. 
Jalostamo- ja kysyntäpuolella on kaksi vaikuttavaa tekijää, ylimääräinen 
jalostuskapasiteetti ja tuotevalikoimat, erityisesti bensiinin ja dieselin suhteellinen 
kysyntä. Yhteisön jalostamojen raakaöljyntuotannon rakenteessa on 
tuotantopuolella tapahtunut muutos kohti kevyempiä raakaöljyjä. Tästä syntyy 
toimialalle tyypillisiä erityisongelmia ja yhdistettyinä ne ovat vaikuttaneet myös 
tuotteiden välisiin hintaeroihin, kuten on jäljempänä selvitetty. Sääntelyä 
koskevalla kehyksellä, jonka puitteissa teollisuus toimii, on ollut myös ratkaiseva 
merkitys (ympäristölainsäädäntö, öljytuotteiden verotusjärjestelmä). 
13 Ylimääräistä jalostuskapasiteettia on kahta tyyppiä, ensinnäkin on ylimääräistä 
raakaöljyn tislauskapasiteettia, joka liittyy jalostetun raakaöljyn määrään. Toiseksi 
on ylimääräistä muuntokapasi teetti a, jossa muunnetaan raakaöljyä tislaamalla saatu 
vähäarvoinen polttoöljy kevyemmiksi ja arvokkaammiksi tuotteiksi kuten 
bensiiniksi. 
14 Tässä yhteydessä kannattaa mainita, että ilmoitettujen korkeiden käyttöasteiden ja 
ylimääräisen kapasiteetin välinen selkeä ristiriita voidaan selittää huonolaatuisilla 
käyttötiedoilla. Käytön prosentuaalisen tason laskenta perustuu jalostamon 
ensimmäiseen noteerattuun nimelliskapasiteettiin, ajan kuluessa toimija voi 
parantaa tätä teknologisena kehittelynä tehtyjen jalostuslaitteiden teknisten 
parannusten avulla. Nämä lisäykset "kapasiteetin hitaassa kasvussa" eivät 
välttämättä ole kilpailullisista syistä julkisia, ja tällä hetkellä ylikapasiteettia onkin 
enemmän kuin tiedot osoittavat. 
15 Raakaöljyn ylimääräinen tislauskapasiteetti on pitkäkestoista, kuten on jo todettu, 
ja samaan aikaan kun teollisuus on viimeisen viidentoista vuoden aikana yrittänyt 
voimakkaasti vähentää ylimääräistä kapasiteettia, sitä on edelleen olemassa, 
vaikkakin vähenevässä määrin. Edellä mainitut "kapasiteetin hitaan kasvun" 
lisäykset, joita tapahtuu myös muuntolaitoksissa, eivät auta tilannetta. 
16 Ylimääräinen muuntokapasiteetti on syntynyt viime vuosien liikainvestointien 
seurauksena. Tämä on tapahtunut lähinnä kahdesta syystä. Ennen kaikkea 
tuotevalikoiman kysynnässä tapahtuneen muutoksen takia. Dieselin ja bensiinin 
välille ennustettiin toisenlaista suhdetta, kuin niillä itseasiassa oli sekä aliarvioitiin 
dieselin kysynnän kasvu ja yliarvioitiin bensiinin kysynnän kasvu (jälkimmäisen 
kysyntä itse asiassa putosi). 
17 Toiseksi tuotannon puolella ennustettiin, että ajanjakson kuluessa käytettävissä 
olevat raakaöljyt tulisivat keskimäärin raskaammiksi, kun ne itse asiassa tulivat 
kevyemmiksi. Tämä vuorostaan johtui Saudi Arabian myyntiin asettaman 
raakaöljy-"korin" kevenemisestä voittojen maksimoimiseksi sekä Pohjanmeren 
yleensä kevyemmän raakaöljyn paljon odotettua korkeammasta tuotantotasosta. 
Tämän mahdollistivat tuotantoketjun alkupään sektorin kustannusten vähennykset 
ja tekniikan kehitys. Yleensä tarvittiin pikemminkin vähemmän muuntojalostus-
kapasi teetti a, koska kevyempien raakaöljyjen jalostus tuottaa enemmän kevyempiä 
tuotteita. 
18 Lopuksi todetaan sääntelyä koskevien tekijöiden suuri vaikutus. 
Ympäristönsuojelutoimenpiteiden kustannukset ovat kasvaneet, mitä ei välittömästi 
voida saada takaisin tuotteiden hinnoissa nykyisissä markkinaolosuhteissa. 
Korkeat puhdistuskustannukset ja verojen tason ennakoimattomuus ovat myös 
vaikuttaneet jalostamojen investointipäätöksiin. 
19 Näiden kolmen tekijän yhdistelmällä on ollut useita seurauksia. Lyhyellä 
aikavälillä jalostamokapasiteetin ja tuotteiden kysynnän välillä on vallinnut 
"epäsuhta", joka on vähentänyt kevyiden ja raskaiden tuotteiden välisiä eroja, mikä 
vuorostaan on johtanut alhaisiin investointien tuottoihin. Jalostajat eivät mielellään 
sulje jalostamoja korkeiden puhdistus- ja sosiaalisten kustannusten takia. Sen 
sijaan niillä on kiusaus valita "odottaa ja katsoa" -lähestymistapa niin kauan kuin 
toiminta on voitollista tai pyrkiä mieluummin myymään jalostamot, jopa hyvin 
alhaisella hinnalla, kuin sulkemaan ne. 
20 Tuottajien taipumus osallistua tuotantoketjun loppupäähän, mikä on tervetullut 
yhteisön markkinoihin sitoutumisen esittelynä, tarjoaa joukon mahdollisia ostajia, 
joilla voi olla erilaisia strategisia periaatteita ja jotka haluavat päästä sektorille, 
erityisesti kun jalostamoja on tarjolla houkuttelevilla ehdoilla. Todennäköisesti 
edessä on vielä uusia sulkemisia, mutta vaikka jalostamot ovat suljettuina, se ei 
takaa voittojen paranemista, koska kapasiteetti voidaan tehokkaasti korvata 
tuonnilla. 
7 
Markkinoille saattaminen 
21 Markkinoille saattamisen sektorin tilanne vaihtelee yhteisön alueella, mutta on 
kokonaisuudessaan huomattavasti paremmassa kunnossa kuin jalostus. Historial­
lisista syistä johtuvat rakenteelliset erot ovat tärkeässä osassa, kuten ovat myös 
osanottajien eri tasot tuotantoketjun alkupään ja loppupään yhdentämisessä 
kyseessä olevilla markkina-alueilla. Yhteisön alueella vallitsee yleinen suuntaus 
vähittäismyyntipaikkojen määrän vähenemiseen ja vastaavasti keskimääräisen 
myyntipaikkaa kohden olevan myyntiosuuden kasvuun. Uudelleenjärjestelyn vauhti 
yksittäisissä jäsenvaltioissa vaihtelee kuitenkin useiden tekijöiden johdosta. 
22 Useissa jäsenvaltioissa hypermarkkinoiden edistäminen perinteisten toimijoiden 
kustannuksella on myös ollut huomattavaa. Tällä hetkellä tämä näyttää olevan 
kuluttajalle edullista huomattavasti alempien tarjoushintojen vuoksi, mutta tämä 
pudottaa kuitenkin perinteisten toimijoiden ja erityisesti jalostajien voittoja 
olennaisesti niillä markkinoilla, joilla vaikutus tuntuu eniten. Tämä puolestaan 
vahingoittaa toimijoiden kykyä huolehtia vähittäismyynti pisteiden parantamisen 
pääomakustannuksista näillä markkinoilla ja voi johtaa useampien 
vähittäismyyntipaikkojen sulkemiseen. Toiseksi jotkut toimijat vaihtavat 
vähittäismyyntipisteitä vahvistaakseen mukanaoloaan tietyillä alueilla. Tämä johtaa 
usein yksikköhintojen laskuun, joka voidaan jakaa kuluttajien kanssa, jos 
säilytetään riittävä. Tämä kehitys vaikuttaa markkinoiden kokonaisrakenteeseen 
ja vastaavasti perinteisen toimijan rooli on muuttumassa Ottaen huomioon 
muutoksen laajuuden ja sektorin merkittävyyden, molemmat suuntaukset 
edellyttävät seurantaa 
Ympäristökysymykset 
23 Ympäristöstä ja erityisesti ilman laadusta tunnetaan suurta huolta yhteisön alueella. 
Kansalaiset vaativat parannuksia, erityisiä sitoumuksia tässä suhteessa tehtiinkin 
ilmastomuutosta koskevassa puitesopimuksessa. Ympäristölainsäädäntö on 
monimutkainen erityisesti tuotantoketjun loppupään sektorin 
osalta.Ympäristötoimenpiteet kattavat varsinaisen jalostusprosessin 
toimintajärjestelyt sekä tuotevaatimukset ja päästöjen rajoitukseen tarkoitetut 
laitteet jakeluketjussa Esimerkiksi polttoaineen määrittelyjen parantaminen ei 
kuitenkaan ole erillinen toimenpide vaan vaatii läheistä yhteistyötä muiden 
teollisuuden alojen kanssa. Tämä on ollut tilanne Auto-Oil -ohjelman yhteydessä, 
kun on etsitty ohjelman mukaisesti oikeaa tasapainoa kaikkein 
kustannustehokkaimpien toimenpiteiden kanssa. 
24 Auto-Oil -ohjelma on ilmanlaatua, päästöjä, polttoaineita ja moottori teknologi oi ta 
koskeva kolmikanta-aloite komission, jalostusteollisuuden (EUROPIA) ja 
moottoriteollisuuden (ACEA) välillä. Tavoite rajattiin siten, että politiikan 
tekijöiden käyttöön annetaan puolueeton arvio kustannustehokkaimmasta 
toimenpidepaketista, johon sisältyy ajoneuvoteknologia, polttoaineen laatu samoin 
kuin paikalliset toimenpiteet, joita tarvitaan tieliikenteen päästöjen vähentämiseksi 
tasolle, joka on yhdenmukainen yhteisön alueelle kehitteillä olevien 
ilmanlaatustandardien kanssa. 
25 Erityiset toimenpiteet otetaan yleensä käyttöön vaiheittain. Teollisuus ottaa 
jatkuvasti käyttöön uusia laitteita mukautuakseen aikaisempaan lainsäädäntöön, 
suunnittelee, miten voimassa olevassa lainsäädännössä määritellyt 
tulevaisuuden tavoitteet saavutetaan ja osallistuu mahdollisista jatkoparannuksista 
käytäviin keskusteluihin. Nämä toimenpiteet edellyttävät teollisuudelta suuria 
kustannuksia jalostamoissa sekä varastointi- ja jakelulaitoksissa. Jokainen uusi 
suojelutoimenpide, kuten esimerkiksi päästötasojen alentaminen, on yleisesti ottaen 
suhteellisesti kalliimpi kuin edellinen, koska vielä suurempien parannusten tekniset 
haasteet kasvavat vastaavasti. Joitakin arvioita mahdollisista kustannuksista on 
liitetty liitteen taulukkoon D5. 
26 Koko yhteisö hyötyy paremmasta ilman laadusta ja ottaen huomioon vaadittujen 
investointien laajuuden sekäjalostamoteollisuuden pitkän tähtäimen luonteen, ovat 
kustannustehokkaaseen lähestymistapaan perustuvat yhdenmukaiset ja 
ennustettavissa olevat sääntelevät toimenpiteet selkeästi tarpeen näiden hyötyjen 
saamisen varmistamiseksi. 
Toimitusvarmuus 
27 Toimitusvarmuus on edelleen tärkeä kysymys, kuten energiapolitiikka koskevassa 
valkoisessa kirjassa esitettiin, vaikka lyhyellä aikavälillä vaaraa öljyn 
toimitusvarmuutta kohtaavasta vakavasta uhasta yhteisön alueella pidetäänkin 
alhaisena. Olosuhteet ovat muuttuneet huomattavasti kriisitilanteista tai piilevistä 
kriisitilanteista, joita oli noin kaksikymmentä vuotta sitten, kun raakaöljy- ja 
tuotetoimitusten lähteet ja markkinat eivät olleet niin eriytyneitä, läpinäkyviä ja 
tehokkaita, kuin ne ovat nykyisin. 
28 Vaikka yhteisö on jatkossakin suurelta osin maahantuodun raakaöljyn varassa, on 
syytä olla jatkuvasti valpas sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. Yli kolme 
neljäsosaa maailman todetuista öljyvaroista sijaitsee poliittisesti ja/tai taloudel­
lisesti katsottuna mahdollisesti epävakailla alueilla. Tämä korostaa tarvittaessa 
muuttuviin markkinaolosuhteisiin sopeutettavien toimenpiteiden jatkuvaa tarvetta, 
jotta maailman ja yhteisön talouksille erittäin haitallisten äkillisten toimitus-
katkojen mahdollisuuteen voidaan varautua. Kun otetaan huomioon, että 
jalostettujen öljytuotteiden toimitusten varmuus on korvaamaton osatekijä 
väestömme sosiaali s-taloudellisessa hyvinvoinnissa, voimakas ja kilpailukykyinen 
jalostamosektori on yhteisössä strategisesti tärkeä. 
29 Tämänhetkisen vakauden turvaamiseksi on jatkettava hyvien tuottajien ja 
kuluttajien välisten suhteiden kehittämistä sekä keskustelua ja mielenkiinnon 
kohteiden suuntaamista yhteisiin investointeihin ja toimintajärjestelyihin. Uusien 
alueiden hyödyntämisen mahdollistavat teknologiset parannukset edistävät tätä ja 
kehittävät edelleen toimitusten monipuolistumista. Tuotantoketjun alkupään 
investointimahdollisuudet sekä OPEC-tuottajamaissa että muissa kuin OPEC-
tuottajamaissa alkavat nyt avautua yhteisön yrityksille ja tuottajien investoinnit 
tuotantoketjun loppupään toimialalla jatkuvat. Tällaiset toimet vahvistavat sitä 
yhteistä mielenkiintoa, jota kumpikin osapuoli tuntee koko öljysektorin 
menestyksellistä toimintaa kohtaan ja niitä rohkaistaan niin kauan kuin ne 
perustuvat markkinaperiaatteisiin. 
Sisämarkkinat 
30 Öljysektorin sisämarkkinat ovat suhteellisen hyvin kehittyneet ja varsin avoimet 
muihin energiatoimialoihin verrattuna. Useat jalostusteollisuuden kehitystulokset 
ovat perustuvat siihen, että Euroopan sisämarkkinat ovat osa laajempia 
maailmanmarkkinoita, joilla käydään maailmanlaajuista kilpailua. On selvää, että 
jäsenvaltioiden välillä on tapahtunut vain vähän lähentymistä 1 päivän tammikuuta 
1993 jälkeen. Edistyminen tällä alueella on vaikeaa, kuten energiapolitiikkaa 
koskevassa valkoisessa kirjassa esitetään, koska mielenkiinnon kohteita ja 
näkökantoja on useita, mutta yritykset vääristymien poistamiseksi jatkuvat. 
31 Myös tuotteiden teknisen standardisoinnin alueelta löytyy yhteisössä edelleen 
useita esimerkkejä, joissa olennaisesti samanlaisilla tuotteilla on erilaiset normit, 
mistä johtuen sisämarkkinoista ei saada täyttä hyötyä. 
Johtopäätökset 
32 Hyvässä kunnossa oleva öljysektori vahvistaa sosiaalista ja taloudellista kehitystä 
yhteisössä, tarjoaa tarvittavaa toimitusvarmuutta kilpailukykyisin hinnoin ja voi 
tukea parannuksia ympäristönsuojelussa. Öljyn toimitusvarmuus yhteisön alueelle 
kohtuullisilla hinnoilla riippuu suuresti kansainvälisten öljymarkkinoiden tasaisesta 
toiminnasta ja vakaudesta. Tämän vuoksi on tarpeen jatkaa keskustelu- ja 
yhteistyöpolitiikan edistämistä ja kehittämistä yhteisön tärkeimpien öljyn 
toimittajien ja kilpailijoiden kanssa kansainvälisillä markkinoilla sekä Euroopan 
energiaperuskirjan noudattamista ja edistämistä. 
33 On erittäin tärkeää kehittää hyvät edellytykset investoinneille. Vaikka koko 
teollisuus osoittaa tällä hetkellä yleisesti hyvää taloudellista tulosta pääasiassa 
vertikaalisen yhdentymisen ja toimintojen monipuolistumisen johdosta, on 
kuitenkin selvää, että yhteisön jalostamosektori on muutamien viime vuosien 
aikana läpikäynyt erittäin alhaisen jalostamotuottavuuden jakson, mikä johtuu sekä 
markkinaolosuhteista että sääntelyä koskevista tekijöistä. 
34 Tämä tilanne johtaa todennäköisesti tietyssä mittakaavassa jo alkaneeseen lyhyen 
aikavälin uudelleenjärjestelyprosessiin, mikä johtaa j ai ostamokapasi teetin 
sulkemiseen tai myyntiin. Ei kuitenkaan voida ennustaa tarkkaan missä tai milloin, 
tai edes kuinka paljon kapasiteettia on järjestelyssä mukana, koska yhteisön 
alueella asiaan liittyy niin suuri joukko tekijöitä. Komissio painottaa, että siinä 
määrin kuin rationalisointia tapahtuu toimialalla, yksittäisten jalostamojen täytyy 
olla 1980-luvun tapaan vastuussa kapasiteetin sulkemista koskevista päätöksistä. 
Nämä päätökset olisi tehtävä mahdollisimman kustannustehokkaalla tavalla ja 
niiden osalta olisi noudatettava perustamissopimuksen kilpailusääntöjä. Komissio 
jatkaa tilanteen seuraamista ja keskustelua teollisuuden ja jäsenvaltioiden kanssa. 
35 Vahva, teknologisesti kehittynyt jalostamoteollisuus on pitkällä aikavälillä yhteisön 
edun mukainen. Se myötävaikuttaa toimitusvarmuuteen, ja kilpailukykyyn yleensä, 
varsinaiseen toimialaan ja petrokemian toimialaan, niihin liittyviin palveluihin ja 
10 
erityisesti laitetoimitusteollisuuteen, ja tietenkin työllisyyteen yhteisössä. On myös 
tunnustettava, että yhteisön ulkopuolisilla alueilla, joilla markkinat kasvavat ja 
vahvistuvat, kilpailu investoinneista kasvaa. 
36 Ympäristöpolitiikka ja ilmanlaatuun toivottujen parannusten vaatima tarvittava 
lainsäädäntö vaikuttavat edelleen sektoriin erityisesti vaadittujen investointien 
laajuuden takia. Sen merkitys vaikuttaa edelleen toimintoihin sekä 
jalostamotoiminnan että markkinoille saattamisen alueella. Toimenpiteiden olisi 
oltava johdonmukaisia, niiden olisi noudatettava yhdenmukaistaja ennustettavissa 
olevaa kehystä ja perustuttava tiukan kustannustehokkaaseen lähestymistapaan. 
37 Komissio tunnustaa, että vaikka jäsenvaltiot ovat yleisesti nostaneet valmis-
teverojaan, maksujen lähentämistä on tapahtunut hyvin vähän. Komissio on 
aloittanut laajan kuulemismenettelyn, ennenkuin harkitsee mitkä ehdotukset ovat 
mahdollisesti tarpeen sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi. Lisäksi komissio 
suosittelee täydentäviä tutkimuksia mahdollisista parannuksista tuotteiden teknisen 
standardoinnin alueella. 
38 Komissio tekee yhteisön öljy-, jalostus-, ja markkinoille saattamisen 
teollisuudesta säännöllisesti analyysejä, joissa täsmennetään jalostamokapasiteettia 
ja käyttöastetta koskevia tietojamme sekä tunnustetaan niiden tärkeys 
energiapolitiikan laatimiselle ja energiapolitiikkaa koskevan valkoisen kirjan 
täytäntöönpanolle. 
11 
LIITE A 
Yleinen taloudellinen tausta 
Yhteisön talous elpyi voimakkaasti vuonna 1994, mutta laajenemisen vauhti hidastui 
selvästi vuonna 1995. Tuotannon kasvu, joka ylsi neljään prosenttiin osan vuotta 1994, 
on koko vuoden 1995 osalta luultavasti 2,5 prosentin suuruusluokkaan. Vuoden 1995 
näkymät ovat nyt vähemmän suotuisat kuin aikaisemmin oletettiin ja nyt näyttää siltä, että 
kasvu jää alle kahden prosentin. Euroopan talouden kasvunäkymiin vaikuttavat 
tärkeimmät voimat suhtautuvat kuitenkin suopeasti siihen, että taloudellisen toiminnan 
laajenemisen vauhti kasvaisi uudelleen vuoden aikana, ja vaikka vuoden keskiarvo 
jääneekin vuoden 1995 keskiarvon alapuolelle, voivat taustalla olevat suuntaukset 
kuitenkin olla positiivisia. 
Tärkeimpiin positiivisiin kasvuvoimiin kuuluvat. 
yhteisön ulkopuolinen maailman talous laajenee terveellä vauhdilla; 
alhaiseen inflaatioon, maltillisiin palkkapaineisiin ja varmaan investointien 
tuottavuuteen liittyvät yhteisön talouden perusteet ovat lupaavia; ja 
rahapolitiikat ovat helpottuneet 
Taloudelliset toiminnot ovat laajentuneet yhteisön ulkopuolella nopeasti vuodesta 1992 
lähtien. Maailmankaupan elinvoima on uudistunut, kun Aasian sekä Keski- ja Itä-
Euroopan (KIE) nousevat markkinat yhdentyvät nopeasti maailmantalouteen ja GATT:n 
Uruguayn kierroksella sovittujen kaupan vapauttamistoimenpiteiden edut alkavat 
vaikuttaa. Vientimarkkinoiden kasvun nopea tahti näyttää hidastuneen mutta ulkoisen 
ympäristön näkymät ovat edelleen varsin suotuisat. 
12 
LUTE B 
Raakaöljyntuotanto 
B.l Maailmanlaajuiset energiavarat 
Vuosien 1973 ja 1980 öljykriisien jälkeen on tehty pitkän aikavälin sopeutuksia 
ja energian tarjonta ja kysyntä ovat saavuttaneet uuden tasapainon. Tämän 
seurauksena maailmanlaajuisia energiavaroja pidetään riittävinä ja fyysisten 
pakotteiden uhkaa pidetään keskipitkällä aikavälillä epätodennäköisenä. 
Todetut öljyvarat riittävät noin.43 vuotta (kaavio B.l). Tämä on varmasti alhaisin 
varannon ja tuotannon välinen suhde (vahvistetun varannon suhde tämänhetkisen 
tuotannon tasoon) fossiilisten polttoaineiden joukossa, vaikka öljyvarat ovat 
energiaa ajatellen yhtäläiset maakasuvarojen kanssa (noin 135 miljardia 
öljyekvivalenttitonnia). Uudet löydöt ja korkeammat talteenottoasteet käytössä 
olevilta öljykentiltä ovat vastanneet kulutusta tai ylittäneet sen useina vuosina -
todetut varat ovat kolmikertaistuneet 1960-luvun puolivälistä. Geopoliittisesti 
ajateltuna on erittäintärkeää huomata, että 65 prosenttia varoista on Lähi-idässä, 
11 prosenttia Venezuelassa ja Meksikossa sekä kuusi prosenttia IVY-maissa 
(kaavio B.2). 
Maailman kiinteät polttoainevarat (tuotannon nykytasolla laskettuna) riittävät yli 
200 vuotta. Todetut kaasuvarat riittävät noin 65 vuotta. Ne ovat kasvaneet 
viimeaikoina rinnakkain kyseisen polttoaineen kysynnän suuren kasvun kanssa. 
Maailman kaasuvaroista 70 prosenttia sijaitsee IVY-maissa tai Lähi-idässä ja niistä 
suuri osa sopivalla säteellä ajatellen taloudellisia toimituksia Länsi- tai Keski-
Eurooppaan. 
Maailman öljyn kysynnän muutoksen vaikutuksista vallitsee epävarmuus. Öljyn 
kysyntä kasvaa voimakkaasti, erityisesti Kiinassa, Intiassa sekä muissa nopeasti 
kehittyvissä Kauko-idän maissa. Joten vaikka öljyn puute on epätodennäköistä 
keskipitkällä aikavälillä, kehittyvien talouksien kilpailu saattaa kasvaa, erityisesti 
kun sekä Yhdysvallat että Eurooppa ovat enenevässä määrin riippuvaisia maahan­
tuodusta energiasta. 
B.2 Öljyn tuotanto maailmassa 
OPEC on 1980-luvun puolivälistä lähtien saanut takaisin jonkin verran 
osuudestaan, jonka se menetti uudelle, muiden kuin OPEC-maiden tuotannolle 
1970-luvun öljykriisin jälkeen. Viime vuosien aikana kuitenkin teknologiset ja 
kustannuksia alentavat edistysaskeleet erityisesti Pohjanmeren alueella ovat 
johtaneet siihen, että OPEC:in osuus kasvavasta öljyn kysynnästä on odotettua 
alhaisempi (kaaviot B.3 ja B.4). 
Öljyn kysynnän ennustetaan kasvavan ja hyvin vaiheittain kiristävän 
maailmanlaajuisen kysynnän ja tarjonnan tasapainoa. Sen lisäksi, että se kasvattaa 
13 
muiden kuin OPEC-maiden raakaöljyjen tarvetta, hyvin todennäköisesti myös 
OPEC-maiden toimitukset kasvavat, erityisesti Lähi-idän maista, joilla on suuret 
varat ja Venezuelasta. Ylimääräistä tuotantokapasiteettia on käytettävissä jo noin 
2-3 miljoonaa barrelia/päivä lähinnä Persianlahdella, kun ei oteta huomioon Irakin 
mahdollista tuotantoa, joka on noin 2 miljoonaa barrelia/päivä. 
Vuosien 1985 ja 1994 välillä maailman raakaöljyn hinnat (kuten esitetään Brentin 
raakaöljynä nykyhinnoilla) olivat keskimäärin 20 dollaria/barreli verrattuna lähes 
40 dollariin/barreli vuosien 1975 ja 1985 välillä. Viimeisten kolmen vuoden 
aikana keskiarvo on ollut lähellä 17 dollaria/barreli (Kaavio B.5). Yleisen 
käsityksen mukaan öljyn hintojen voidaan seuraavien 10 - 15 vuoden aikana 
tosiasiallisesti odottaa nousevan, vaikkakin hyvin kohtuullisesti. Jopa tätä 
tarjonnan ja kysynnän välisen tasapainon kiristymistä vasten raakaöljyn hintojen 
odotetaan nousevan ainoastaan kohtuullisesti useiden syiden takia: 
(i) Teknologiaan perustuvat vähennykset tutkimus- ja tuotantokustannuksissa 
Useat suuremmat OPEC:in ulkopuoliset tuotantoalueet ovat kypsään ikään 
ehtineitä alueita, joiden varat ovat hyvää vauhtia ehtymässä. USA:n 48 
eteläisemmän osavaltion (lukuunottamatta Alaskaa) öljyä on hyödynnetty 
laajemmin ja pitempään kuin lähes minkään muun alueen öljyä maailmassa. Jopa 
Alaskan, vaikka sieltä löydettiinkin öljyä myöhemmin, öljyntuotanto pienenee 
tulevaisuudessa. Öljyn hintojen putoaminen 1980-luvun puolivälissä on vaikuttanut 
tähän suuntaukseen muuttamalla joidenkin näiden OPECin ulkopuolisten maiden 
öljyntuotannon epätaloudelliseksi. Kuitenkin monet näistä kypsään ikään ehtineistä 
OPEC: in ulkopuolisista alueista ovat elpyneet tai eivät ole ainakaan heikentyneet 
niin paljon kuin oli odotettu. Öljyteollisuuden tekninen vastaus haasteeseen uuttaa 
öljyä taloudellisesti on ylittänyt odotukset. 
Öljyn etsintä- ja uuttamiskustannukset ovat laskeneet merkittävästi. Vaikka 
ihmistyövoimaa on vähennetty tuottavuuden parantamiseksi, teknologialla on ollut 
suurempi merkitys. Tutkimustekniikat ovat tulleet tehokkaammiksi ja 
porausteknologian parannukset ovat huomattavasti edistäneet öljykenttien 
tuotannollista kapasiteettia. Pohjanmeren pieniä, aikaisemmin epätaloudellisia 
öljykenttiä voidaan nyt hyödyntää erikoisrakenteisten alusten avulla; ainoastaan 
muutaman lyhyen vuoden aikana horisontaalisesta poraamisesta on tullut laajalle 
levinnyt tekniikka, jonka avulla öljykentän tuotantokapasiteettia voidaan 
huomattavasti lisätä. Monet hallitukset ovat samaan aikaan parantaneet 
verotusjärjestelmiään rohkaistakseen öljyn tutkimusta ja -tuotantoa. Kustannusten 
vähennyksistä tehdyt arviot vaihtelevat, mutta on mahdollista, että 
etsintäkustannukset ovat puolittuneet viimeisen kymmenen vuoden aikana 
Teknologista kehitystä ei voi tehdä tekemättömäksi. Teknologiakaan ei pysy 
paikallaan, vaikka tulevaisuuden kehitys ei vastaakaan viimeaikaista kehitystä, 
jatkuva kehitys auttaa hillitsemään tulevia öljyn hinnan nousuja. 
14 
(ii) Maailmanlaajuisen varonnon lisääminen 
Varannon lisääntyminen on korvannut öljyn yhtä nopeasti kuin sitä on käytetty 
Silti maailmassa on vielä suuria alueita, joita voidaan vielä hyödyntää tai joita ei 
ole vielä edes tutkittu. Mahdollisiin uusiin öljyalueisiin kuuluvat Shetlannin saaret, 
Barentsin meri, Alaskan kansallinen luonnonsuojelualue, eteläinen Atlantti ja 
Kaakkois-Aasia. Öljyn perusvaranto ei näytä olevan ongelma vielä pitkään aikaan, 
vaikka se ei selvästikään ole ehtymätön. Olisi kuitenkin uudelleen pantava 
merkille, että perinteisten OPEC-öljyntuottajien oletetaan jatkossakin olevan 
maailmanlaajuisten öljyvarojen suurimpia omistajia. 
(iii) OEPC:in muuttuva vaikutus 
OPEC tunnustaa sen, että hintojen ei pitäisi olla ainoastaan kohtuullisia, vaan että 
vakaat hinnat olisivat sen pitkän aikavälin edun mukaisia. Kuten historia on 
osoittanut, öljyn hintakriisi ainoastaan tukahdutti kysynnän. Tähän kokemukseen 
perustuen OPEC aikoo tulevaisuudessa luultavasti omaksua enemmän 
markkinoihin suuntautuvan lähestymistavan hinnoittelussa ja toimituksissa ja sallii 
hintojen pohjautua tarjonnan ja kysynnän välisiin tekijöihin. 
(iv) Maailman öljyteollisuuden uudelleen yhdentyminen 
Tuottajamaiden lisääntyvää osallistumista EY:n tuotantoketjun loppupään 
toimintoihin on muutaman viimeisen vuoden aikana seurannut lähes kaikkien 
näiden maiden tuotantoketjun alkupään sektorin avautuminen kuluttajamaiden 
yrityksille. Tämä uudelleen yhdentymisen prosessi luultavasti jatkuu ja laajenee 
maailmanlaajuisesti sekä auttaa maailman öljy markki noiden vakauttamisessa. 
(v) Öljymarkkinat ovat yhä enemmän pitkälle kehittyneitä 
Öljymarkkinoiden toiminnot ovat yhä enenevässä määrin pitkälle kehittyneitä. 
Niistä on tullut paljon avoimimpia informaatioteknologian vallankumouksen 
ansiosta ja markkinoita ohjaavia perimmäisiä suuntauksia ymmärretään nyt paljon 
paremmin. Tällä ei tarkoiteta, että epävakaisuutta ei enää ole - siihenhän 
markkinoiden voitot perustuvat. Pitkäaikaisten öljyn hintakriisien todennäköisyys, 
mikä johtuu siitä, että öljykriiseihin vaikuttavat voimat eivät ole avoimia, on 
kuitenkin vähentynyt 
(vi) Hallitusten toimenpiteet hätätoimitusten helpottamiseksi 
Mahdollisten toimituskatkojen varalta on tällä hetkellä olemassa tehokkaita 
keinoja, erityisesti Kansainvälinen energiatoimisto (IEA) maailmanlaajuisella 
tasolla, ja EU alueellisella tasolla Persianlahden sota oli hyvä muistutus 
maailmalle siitä, että näitä keinoja on olemassa ja että ne toimivat. Sekä IEA:n 
että EY:n tasolla pyritään pitämään nämä toimenpiteet linjassa muuttuvien 
markkinaolosuhteiden kanssa. 
15 
(vk) Öljyn vaihtoehdot 
Öljyn vaihtoehtoja kannattaa harkita. Kahdenkymmenen vuoden aikana ensin hiili 
ja sitten ydinvoima ovat tehokkaasti karkottaneet öljyn kehittyneiden maiden 
höyryn tuotannon alalta (erityisesti sähkön tuotannossa). Nyt on maakaasun vuoro 
Seuraavien kymmenen tai viidentoista vuoden aikana Euroopan kaasun kysyntä 
saattaa kasvaa 40 prosentilla. Puolet tästä kasvusta tulee sähkön tuotannon alalta. 
Vaikka öljy säilyttää lähes monopoliasemansa liikenteen alalla, sen täytyy taistella 
liikkumattomien markkinoiden vähentyvästä osuudesta - hintojen nousulle ei löydy 
tilaa. Pitkällä aikavälillä uusiutuvat energialähteet kuten aurinkovoima, tuulivoima, 
biomassa, biopolttoaineet ja geoterminen voima, jotka tuottavat epäpuhtauksia vain 
vähän tai eivät ollenkaan, muodostavat suurimman osan kestävistä energialähteistä. 
Komissio laatii, kuten on mainittu energiapolitiikkaa koskevassavalkoisessa 
kirjassa, suunnitelman jatkokehityksestä tiedonannon muodossa. 
B.3 Raakaöljyn tuotanto Euroopan Unionissa 
B.3.1 Varat 
Euroopassa on merkittävä hiilivaranto, vaikka sitä hyödynnetäänkin vähenevässä 
määrin. Öljy- ja kaasuvarantojen odotetaan olevan jatkossakin merkittäviä 
kotimaisia energialähteitä, vaikka varannot ovatkin maailman standardien mukaan 
vaatimattomat. 
Länsi-Euroopan todetut öljyvarat ovat kokonaisuudessaan alle puolet kaasuvaroista 
(2,2 miljardia tonnia (mt) verrattuna 4,9.miljardiin öljyekvivalenttitonniin kaasua). 
Suurin osa näistä varoista on Pohjanmeren alla. EY:n öljyvarat ovat 0,9 miljardia 
tonnia, kun Norja hallitsee lähes kokonaan Euroopan muita varoja. Euroopan 
varojen suhde tuotantoon (V/T) on ainoastaan kahdeksan vuotta, vaikka varat 
korvataankin lähes yhtä nopeasti kuin ne on käytetty. Varojen todellinen elinaika 
on huomattavasti pidempi, kun otetaan huomioon todennäköiset varat. 
B.3.2 Tuotanto 
EY:n energiantuotannon odotetaan kohoavan huippuunsa noin vuonna 2000, jonka 
jälkeen kaikkien primääri polttoaineiden, lukuunottamatta uusiutuvia energia­
muotoja, tuotannon ennustetaan laskevan hieman. Vuoteen 2005 mennessä EY:n 
energiantuotanto tuskin on laskenut alle vuoden 1992 tason. 
EY:n Pohjanmeren öljyntuotanto kohosi huippuunsa 1980-luvun puolivälissä ja 
putosi varsin nopeasti takaisin muutaman seuraavan vuoden aikana. Tuotanto on 
kuitenkin itse asiassa noussut vuodesta 1991 lähtien, koska tutkimuksen ja 
tuotannon teknologiset saavutukset sekä suotuisammat verotusjärjestelmät ovat 
mahdollistaneet uusien, pienempien kenttien toiminnan taloudellisesti täydellä 
teholla, samalla kun vanhojen kenttien elpymistä on edistetty. Tämän tuloksena 
tuotannon ei odoteta vähenevän uudelleen ennen 1990-luvun loppua 
16 
B.3.3 Riippuvuus tuonnista 
Eurooppa on ollut energian osalta alijäämäinen useiden vuosien ajan huolimatta 
pitkäikäisestä ja merkittävästä kotimaisesta hiilentuotannosta, sekä viime vuosina 
tapahtuneesta huomattavien öljy- ja kaasuvarojen kehittämisestä Luoteis-
Euroopassa huomattavasta ydinvoimateollisuudesta . EY:n kasvava energian 
kysyntä ja laskeva kotimainen prim ääri energiantuotanto johtavat lisääntyvään 
riippuvuuteen kolmansista maista, erityisesti Lähi-idästä ja IVY-maista tuotavasta 
energiasta. 
EY:n riippuvuus maahantuodusta energiasta (eli energian tuonnin prosentuaalinen 
osuus kotimaisesta energian kokonaiskulutuksesta) on tällä hetkellä noin 48 
prosenttia. Vaikka se olisi vain hieman korkeampi vuoteen 2000 mennessä, 
riippuvuus voi nousta vuoteen 2005 mennessä 55 prosenttiin ja nousta sen jälkeen 
kiihtyvällä vauhdilla. 
Tuontiriippuvuuden tärkein muutos on tapahtunut hiilen yhteydessä - kotimaisen 
tuotannon laskiessa EY.n tuonti on noussut 29 prosentista vuonna 1990 
tämänhetkiseen noin 44 prosenttiin ja sen odotetaan nousevan 50 prosenttiin 
vuoteen 2005 mennessä. 
Riippuvuus kaasusta on noin 40 prosenttia ja seuraaville kymmenelle vuodelle 
ennustetaan voimakasta kysynnän kasvua, mikä nostaa luvun yli 55 prosenttiin 
ensi vuosikymmenen puoliväliin mennessä. 
EY:n riippuvuus maahantuodusta öljystä on jo suuri (Kaavio B.6). Tuonti 
muodosti lähes 80 prosenttia kulutuksesta vuonna 1990, vaikka EY:n 
viimeaikainen vahva tuotanto Pohjanmerellä itseasiassa laski lukuja hieman. Tämä 
luku putoaa 60 prosenttiin, kun Norja lasketaan mukaan. Kun otetaan huomioon 
arvioitu pitkän aikavälin laskusuunta EY.n raakaöljyn tuotannossa, jonka odotetaan 
vasta alkavan vuoteen 2005 mennessä, sekä öljytuotteiden kysynnän jatkuva mutta 
vaatimaton kasvu tulevaisuudessa, EY:n tuontiriippuvuuden voidaan odottaa 
nousevan 83 prosenttiin noin vuoteen 2005 mennessä. 
B.3.4 Raakaöljyn laatu 
Aivan viimeaikoihin, noin vuoteen 1993 saakka Euroopan jalostamoissa tuotetun 
raakaöljybarrelin (eli raakaöljy seosten) laatu oli muuttumassa jatkuvasti 
raskaammaksi. Yleensä varsin korkealaatuisten kotimaisesti jalostettujen 
raakaöljyjen tuotanto laski, kun taas raskaampien raakaöljyjen tuonti nousi. Tämä 
pahensi liikennettä varten tarkoitettujen korkealaatuisten tuotteiden kysynnän 
kasvun vaikutusta jalostukseen ja johti huomattaviin jalostamoinvestointeihin 
uusissa laitoksissa raskaiden öljytisleiden muuntamiseksi kevyemmiksi. Vuodesta 
1993 lähtien EY:n raakaöljyliuskeen keskimääräinen paino on muuttunut 
merkittävästi jäljempänä mainittujen tekijöiden vuoksi. (Kaaviossa B.7 kuvataan 
raaka- öljytuotannon keskimääräisen painon suuntauksia ennen vuotta 1993 ja sen 
jälkeen.) 
17 
Pohjanmeren öljyntuotanto on elpynyt viimeisen kahden vuoden aikana. Niin 
muodoin Euroopan öljyntuonnin kokonaistaso on hieman laskenut. Raakaöljyn 
nettotuonti EY:n 12 jäsenvaltion alueelle oli 27 miljoonaa tonnia vuonna 1994 tai 
6,5 prosenttia alhaisempi kuin vuonna 1992. 
Myös maahantuotujen raakaöljyjen laatu on muuttunut. OPEC-öljyt ovat yleensä 
raskaampia, mutta sen lisäksi, että niiden osuus maailmanlaajuisesta 
öljyntarjonnasta on jonkin verran pudonnut viimeisten parin vuoden aikana, niiden 
kokonaislaatu on myös parantunut. Tämä on tulosta Saudi Arabian erityisestä 
strategiasta arvokkaampien kevytlaatujen viennin maksimoimiseksi niin pitkälle 
kuin mahdollista keskiraskaiden ja raskaiden laatujen sijaan vuoden 1986 
hinnanlaskun jälkeisen öljytulojen huomattavan laskun korvaamiseksi. Tähän on 
liittynyt äskettäin löydettyjen, hyvin kevyitä raakaöljyjä tuottavien öljykenttien 
kehittäminen Saudi Arabiassa. 
Lopuksi, lauhdevoiman ja nesteytetyn maakaasun maailmanlaajuinen tarjonta on 
ollut noususuuntainen muutamien vuosien ajan. Yhdistettynä raakaöljyyn tai 
suoraan maahantuotuna jalostamojen raaka-aineeksi ne ovat vaikuttaneet 
maailmanlaajuisen tuotantobarrelin kevenemiseen. 
Edellä mainittu EY.n raakaöljyn tuotantobarrelin odottamaton keventyminen on 
yksi EY:n jalostamojen tämänhetkisen heikon tuottavuuden tärkeimmistä syistä. 
EY: n jalostamoissa jalostetun raakaöljyn laadun suuntaa tulevaisuudessa on vaikea 
ennustaa. Lähi-idän maiden hallussa olevista valtavista keskiraskaan ja raskaan 
raakaöljy varoista voidaan hyvin pitkällä aikavälillä toimittaa kasvava osuus EY: n 
tarpeesta sen kotimaisten varojen ehtyessä. Tarjontabarreli voi lähitulevaisuudessa 
pysyä korkealaatuisempana kuin aikaisemmin odotettiin. 
B.3.5 Toimitusvarmuus 
Tällä hetkellä ei yleisesti ottaen ole juurikaan syytä huoleen toimitusvarmuuden 
tämänhetken ja tulevaisuuden näkymistä. Olosuhteet ovat muuttuneet 
huomattavasti kriisitilanteista tai piilevistä kriisitilanteista, joita oli noin 
kaksikymmentä vuotta sitten, kun sekä raakaöljyn että tuotteiden tarjonta oli paljon 
vähemmän eriytynyttä kuin tänään (Taulukot B. 1/2/3/4/5/6). 
Sitä paitsi muutamien seuraavien vuosien aikana öljyn tarjonta ylittää mahdollisesti 
kysynnän. Raakaöljyn toimitusvarmuuden vakauteen pohjautuvien olettamusten 
tulisi kuitenkin olla jatkuvan uudelleen tarkastelun kohteena. Kuten on jo 
aikaisemmin todettu, yli kolme neljäsosaa maailman öljyvaroista sijaitsee 
poliittisesta ja/tai taloudellisesta näkökulmasta katsottuna mahdollisesti 
epävakailla alueilla. Nämä alueet ovat jatkossakin EY:n toimitusten päälähteitä. 
Tämäntakia EY:n täytyy jatkuvasti varmistaa, että tuottajien ja kuluttajien välisiä 
hyviä suhteita edistetään keskusteluprosessin avulla sekä yhdistämällä 
mielenkiinnon kohteita investointi- ja toimintajärjestelyjen kautta. EY:n alueen 
yrityksille on avautumassa mahdollisuuksiatuotantoketjun alkupään investointeihin 
18 
tuottajamaissa ja tuottajamaiden yritysten viimevuosina harjoittamat kehitystoimet 
EY:n tuotantoketjun loppupään sektoreilla jatkuvat myös. Tällaiset liikkeet 
yhdistävät molempien osapuolien jakaman kiinnostuksen koko öljysektorin 
menestystä kohtaan. Esimerkkejä tästä prosessista ovat: 
Yhteistyön kehittäminen energian alalla Persianlahden yhteistyöneuvoston 
(GCC) ja EU:n maiden välillä niin kuin on tapahtunut sekä GCC:n että 
EY:n teollisuuden alojen kasvavan vertikaalisen yhdentymisen yhteydessä, 
jolloin GCC-yritykset investoivat EY.n tuotantoketjun loppupäähän ja 
EY:n alueen yritykset investoivat tuotantoketjun alkupäähän GCC -maissa. 
Komissio oli yksi Puerto la Cruzissa, Venezuelassa 25 - 27 päivänän 
syyskuuta 1995 järjestetyn neljännen kansainvälisen Energiakonferehssin 
tukijoista. 
Komissio osallistui Barcelonassa 27 - 28 päivänä marraskuuta järjestettyyn 
Euro-Välimeri-yhteistyötä käsitelleeseen konferenssiin. 
Euroopan energiaperuskirjan aikaansaaminen. Peruskirja muodostaa 
taustan, jonka puitteissa EY:n alueen yritysten investoinnit IVY- ja KIE-
maiden hiili vety varantojen hyödyntämiseksi voidaan toteuttaa 
luottavaisesti. 
Lisää huomiota täytyy kuitenkin kiinnittää siihen, kuinka tätä keskusteluprosessia 
voidaan parhaiten helpottaa ja tämän takia maailman suurimpana öljyn 
maahantuojana EY:n on tuettava ja edistettävä tuottajien ja kuluttajien välistä 
poliittista keskustelua Ranskan ja Venezuelan heinäkuussa 1991 järjestetyssä 
Pariisin konferenssissa antaman esimerkin mukaisesti. 
Kun toimitusvarmuutta on pyritty edistämään edellä mainittujen soveliaitten 
poliittisten järjestelyjen avulla, on edelleen tarpeen varmistaa, että on riittäviä 
järjestelyjä kriisitilanteiden hallitsemiseksi ylläpitämällä vaaditut varastot ja muilla 
yhteistyötoimilla. Tässä yhteydessä voidaan olla hyvin tyytyväisiä siihen, että 
IEA:n ja EY:n järjestelmät ovat toisiaan täydentäviä ja siihen, että molemmat 
toimielimet pyrkivät jatkuvasti pitämään tarvittavat järjestelyt linjassa 
öljymarkkinoiden muuttuvan tilanteen kanssa, ja erityisesti mitä tulee EY:öön, 
sopeuttamaan voimassa olevan kriisilainsäädännön sisämarkkinoiden toimintaan. 
Toimitusvarmuuden osalta nousee esille vielä yleinen kysymys raakaöljyn 
toimitusten logistiikasta. EY:n on otettava huomioon pitkän aikavälin raakaöljyn 
toimitustensa jatkuminen ja valppaasti seurattava uusia mahdollisuuksia varmistaa 
pääsynsä toimitusjärjestelyihin, joita kehitetään uusien raakaöljyn tuotantolähteiden 
ja muuttuvien poliittisten olosuhteiden seurauksena. Tähän yhteyteen liittyvinä 
esimerkkeinä ovat uudet putkiverkot, joita rakennetaan ja suunnitellaan IVY-
maiden uutta tuotantoa varten erityisesti Kaspianmereltä, ADRIA-putken uudelleen 
avaaminen Kroatiassa sekä mahdollisuudet, joita harkitaaan Venäjän öljyn viennin 
osalta Euroopan laajuisten verkkojen tuen yhteydessä, kuten 
perustamissopimuksessa määrätään. 
19 
LIITE C 
Öljytuotteiden kysyntä ja tarjonta 
Cl. Maailmanlaajuinen tausta 
Maailman energiankulutus nousi yli kaksinkertaisesti viimeisten kolmen 
vuosikymmenen aikana yltäen 8,4 miljardiin öljyekvivalenttitonniin vuonna 1990. 
Vuoden 1974, joka oli ensimmäistä suurta öljyn hintakriisiä seuraava vuosi, ja 
vuoden 1992 välisenä aikana vuosittainen kasvuvauhti oli lähes kaksi prosenttia. 
Kasvu on viimeaikoina pysähtynyt entisten kommunistimaiden kulutuksen 
pienentymisen johdosta, mutta kun nämä taloudet elpyvät, pohjimmainen 
suuntauskin palautuu ja energiankysynnän voidaan odottaa jälleen kasvavan. IEA 
arvioi, että energian kysyntä voisi kasvaa kahdella tai yli kahdella prosentilla 
vuodessa seuraavien kymmenen tai viidentoista vuoden aikana. 
Kun EY:n 15 jäsenvaltion l 369 miljoonan öljyekvivalenttitonnin 
prim ääri energian kokonaiskulutus vuodelta 1995 jaetaan tyypeittäin, öljy hallitsee 
574 miljoonalla tonnilla vuodessa, mikä vastaa 43 prosentin osuutta. Kaasu on 
toisella sijalla jonkin verran perässä 277 miljoonalla öljyekvivalenttitonnilla (20 
%). Samalla kun öljynkulutus nousee vuoteen 2005 mennessä 606 miljoonaan 
tonniin vuodessa, sen osuus putoaa 39 prosenttiin, lähinnä kaasun ja uusiutuvien 
energiamuotojen hyväksi. (Taulukoissa Cl ja C.2 osoitetaan tilanne vuosittain). 
IEA ennustaa OECD:n öljyn kokonaiskasvun olevan noin yksi prosentti vuodessa 
vuosien 1992 ja 2010 välillä. Koska IVY- ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden 
energian kysynnän kasvun elpyminen kestää muutamia vuosia (mutta sen 
ennustetaan silti nousevan keskimäärin 0,6 prosentilla vuodessa vuosien 1992 ja 
2010 välillä), OECD.n ulkopuolella kehitysmaat saavuttavat jopa noin 4 prosentin 
vuosittaisen kasvuvauhdin. Määrällisesti laskettuna OECDn ennustettu yhden 
prosentin kasvu on suurempi kuin kehitysmaiden 4 prosenttia. Tämän kasvun 
kärjessä ovat erityisesti Tyynenmeren reuna-alueen kehitysmaat Kiinan johdolla, 
sekä Etelä-Korean, Taiwanin ja Kaakkois-Aasi an valtioiden (ASEAN) järjestöön 
kuuluvien maiden "tiikeritaloudet" sekä Latinalainen Amerikka. 
OECD:ssä öljy keskittyy edelleen lisääntyvässä määrin kasvavaan liikennealaan 
tasoittaen muiden alojen laskevaa kysyntää. Kehitysmaissa kysyntä kasvaa kaikilla 
aloilla, koska yleisesti energian tarve kehittyy nopeasti ja monissa osissa maailmaa 
ei ole sopivia vaihtoehtoja öljylle. Suurinta kasvu on liikennesektori Ha. Vaikka 
maailman öljynkysynnän kasvu jatkuu, se jää jälkeen muista pääasiallisista 
primäärienergian lähteistä, erityisesti kaasusta. Vaikka öljyn osuus putoaakin, se 
on edelleen maailman tärkein energialähde. 
20 
C.2 Öljytuotteiden kysyntä EY:ssä 
C.2.1 EY:n öljytuotteiden kysyntää koskevat tilastot 
Viime vuosina kokonaiskysyntä on tasoittunut, koska seuraavien kymmenen 
vuoden aikana odotetaan varsin vaatimatonta kasvua (noin 0,5 prosenttia 
vuodessa). (Kaaviossa C.3 kuvataan EY.n 15 jäsenvaltion öljynkysynnän odotettua 
kehitystä, mukaan lukien barrelijako vuosien 1990 ja 2005 välisenä aikana. 
Vuoden 1995 ennusteet perustuvat komission viimeisimpiin tietoihin. 
Läntisen Euroopan kysyntäbarreli on keventynyt tasaisesti viimeisten 20 vuoden 
aikana. Selvintä kasvun havaittiin olevan keskiraskailla tisleillä, joita seurasivat 
vuorostaan bensiini ja muut tuotteet. (Kaaviossa C.4 esitetään tämä kehitys 
prosentuaalisesti. Kaaviossa C.5 esitetään edelleen, miten barrelin keventyminen 
on tapahtunut erityisesti keskiraskaiden tisleiden suuntaan vuodesta 1990 lähtien, 
ja siinä osoitetaan myös, miten tämän odotetaan jatkuvan seuraavan kymmenen 
vuoden aikana, vaikkakin alenevalla vauhdilla vuoden 2000 jälkeen). 
EY:n 12 jäsenvaltion öljynkysyntä oli vuonna 1994 494 miljoonaa tonnia, johon 
ei ole laskettu merenkulkuun käytettävää 35 miljoonaa tonnia polttoainetta. Näillä 
tasoilla öljyn osuus EY:n energian kokonaiskulutuksesta on noin 43 prosenttia. 
Bensiinin (eli ilmailu- ja moottoribensiinit sekä kevyet kemikaalien raaka-aineet) 
osuus EY:n öljyn kokonaiskysynnästä oli 27 prosenttia, keskiraskaiden tisleiden 
(lentopetroli ja paloöljy, kaasu- ja dieselöljyt, mukaan lukien merenkulussa 
käytettävä polttoaine) 44 prosenttia, polttoöljyn (teollisuudessa, voimalaitoksissa 
ja merenkulussa käytettävä polttoaine ja muiden tuotteiden (kiviöljyn tislauskaasu, 
nesteytetty bensiinihöyry, liuottimet, öljykoksi, voiteluaineet, bitumit ja vahat) 11 
prosenttia. 
On huomattava, että kevyiden tuotteiden osuus on kasvanut tasaisesti, koska 1970 
-luvulla öljyn hintakriisit aiheuttivat raskaiden polttoöljyjen kysynnän laskun 
kilpailussa muiden energialähteiden kanssa. Bensiinin, petrolin ja liikennedieselin 
kysyntä on taas kasvanut. Dieselin kysyntä on odottamattomasti jatkunut tasaisesti 
viime aikoina bensiinin kustannuksella 
C.2.2 EY:n kysynnän tulevaisuudennäkymät 
Komission ennusteiden mukaan Euroopan unionin energiankysynnän kokonaistaso 
nousee hitaasti mutta tasaisesti seuraavien kymmenen vuoden aikana nousten noin 
yhdellä prosentilla vuodessa. 
Pääasiassa sähkön tuotannon alalla tapahtuneen "kaasuryntäyksen" seurauksena 
maakaasun odotetaan olevan nopeimmin kasva polttoaine - kysyntä voi nousta yli 
kolme prosenttia vuodessa. Ydinpolttoaineen ja uusiutuvien polttoaineiden kysyntä 
kasvaa myös hiilen kysynnän laskiessa. Öljyn kysynnän odotetaan nousevan vain 
vähän - noin 0,5 prosenttia vuodessa. 
21 
Koska on mahdollista, että öljytuotteiden käytön rajoittamisesta voimalaitoksissa 
annettu direktiivi 75/405/ETY kumotaan, tähän tarkoitukseen käytetyn öljyn 
kysynnän odotetaan putoavan. Loppukysynnän aloilla on kuitenkin odotettavissa 
kysynnän kasvua - eniten liikennepolttonesteissä. Öljy pitää suurimman osuutensa 
EY:n primäärinergian kokonaismäärästä. Vuoteen 2005 mennessä sen odotetaan 
edelleen vastaavan 40 prosentista energiankulutuksen kokonaismäärästä. 
Öljynkysynnän kasvu keskittyy liikenteeseen, jota ei voida korvataja muuhun kuin 
energiakäyttöön. Alueellisesti katsottuna suurin osa kasvusta tapahtuu Etelä-
Euroopassa, jossa öljynkäytön kasvulle on enemmän mahdollisuuksia 
voimakkaamman talouskasvun takia. Kilpailu kaasun kanssa on tärkeä tekijä, 
erityisesti siellä, missä raskas polttoöljy (nafta) poistetaan voimantuotannosta 
(erityisesti Italia) ja missä kaasu otetaan käyttöön uutena polttoaineena (Kreikka, 
Portugali ja osa Skandinaviaa). 
Kaiken kaikkiaan kysyntäbarrelin keventymisen odotetaan jatkuvan 
Maailmanlaajuisen, vaikkakaan ei niin voimakkaan kuin kehitysmaissa, 
suuntauksen kasvua odotetaan barrelin keskivaiheille. Kyseessä olevat tuotteet ovat 
lentoliikenteen käyttöön tarkoitettu petroli ja erityisesti kuljetusdiesel, ja ne 
enemmän kuin tasoittavat näiden polttoaineiden jatkuvaa laskua lämmityskäytössä. 
Bensiinin kysyntä voi kasvaa hieman erityisesti eteläisessä Euroopassa, mutta 
jatkuva suuntaus kohti diesel-käyttöisiä henkilöautoja rajoittanee kasvua, ellei 
verotusta muuteta tasaamalla näiden kahden polttoaineen valmisteveroja energian 
perusteella. Tämä ei silti muuttaisi suuntausta kokonaan, koska dieselin käytöllä 
on vielä etuja toiminnallisen tehokkuuden kannalta. Tämänhetkisten 
dieselajoneuvojen hiukkaspäästöjä koskevien huolien tulisi olla teknisesti 
ratkaistavissa. 
Barrelin pohjaöljyosan odotetaan laskevan polttoöljyä koskevan ympäristöön 
liittyvän sääntelyn ja maakaasun kanssa käytävän kilpailun takia. Kaikesta 
huolimatta pohjaöljystä käytetään huomattava osa tarkoituksiin, joissa 
korvaaminen ei ole niin yksiselitteistä, kuten merenkulun raskaassa polttoöljyssä, 
bitumeissa, voiteluaineissa ja petroli koksissa. Nämä käyttötarkoitukset 
muodostavat noin 40 prosenttia Euroopan pohjaölj y tuotteiden käytöstä ja niiden 
odotetaan kasvavam talouden myötä. 
C.3 Öljytuotteiden tarjonta EY:ssä 
Vuonna 1994 EY:n 12 jäsenvaltion öljytuotteiden tarjonnan kokonaistase oli 
seuraava: EY.n 12 jäsenvaltion tuotteiden kokonaiskysyntä oli 494 miljoonaa 
tonnia ja muiden kuin EY:n 12 jäsenvaltion vienti (mukaanlukien merenkulussa 
käytettävä polttoaine) oli 110 miljoonaa tonnia. Jalostamojen nettotuotanto oli 517 
miljoonaa tonnia ja muiden kuin EY:n 12 jäsenvaltion tuonti 76 miljoonaa termiä 
ja EY:n 12 jäsenvaltion varastot ja muu vaihto 11 miljoonaa tonnia. 
EU.n oma jalostusteollisuus toimittaa ylivoimaisesti suurimman osuuden (86 %) 
kokonaistuotetarjonnasta. Kun öljytuotteiden nettotuonnin kokonaismäärä on 
22 
suunnilleen nolla (kaavio C.6), tämä syntyy merkittävästä bensiinin viennistä (15 
miljoonaa tonnia), joka on lisääntynyt voimakkaasti viime vuosien aikana, ja sitä 
tasoittaa pääasiassa polttoöljyn ja naftan nettotuonto (kaaviot C.7/8/9). Tuotteiden 
tuontilähteet ovat laajalti eriytyneitä (taulukko B.2). 
23 
LIITE D 
Ympäristö 
D.l Poliittinen ja taloudellinen tausta 
Ympäristönsuojelu on EY:n tavoite, jolla on erittäin tärkeä poliittinen ja 
taloudellinen merkitys. EY.n perustamissopimuksen XVI osastossa määritellään 
ympäristöpolitiikka, jota komission on edistettävä. 
Yhteisön alueella tunnetaan suurta huolta ympäristöstä ja erityisesti ilmanlaadusta. 
Kansalaiset vaativat parannuksia ja erityisiä sitoumuksia tämän suhteen onkin tehty 
ilmaston muutosta koskevassa puitesopimuksessa. 
Yleisesti ottaen koko yhteisö hyötyy ilmanlaadun 
paranemisesta.Ympäristötoimenpiteillä on erityisesti energia-alalla kauaskantoisia 
vaikutuksia ja niitä pidetään yhtenä öljyteollisuuden avainkysymyksistä, koska ne 
vaikuttavat sekä jalostus- että markkinoi nti sektoreille. 
D.2 Tämänhetkiset ja ehdotetut toimenpiteet 
Sekä tämänhetkisten että ehdotettujen toimenpiteiden vaikutukset liittyvät 
jalostusprosessin varsinaisiin toiminnallisiin järjestelyihin, uusiin ja tiukempiin 
tuotemäärittelyihin, päästöjä rajoittaviin laitteisiin sekä jakelujärjestelmään. 
Eri öljytuotteiden epäpuhtauksiin liittyvät EY:n nykyiset direktiivit ovat antaneet 
aihetta rikki-, bentseeni-, ja lyijypitoisuuksien tiukempiin vaatimuksiin, kuten 
taulukoista (D. 1/2/3) voi havaita. 
Lisäksi neuvosto hyväksyi vuonna 1994 bensiinin varastoinnista ja sen jakelusta 
varastoalueilta huoltoasemille aiheutuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) 
päästöjen torjunnasta annetun direktiivin Tämä direktiivi on ensimmäinen askel 
VOC-päästöjen kokonaisvähennystä koko yhteisön alueella koskevan strategian 
täytäntöönpanossa. Sitä sovelletaan toimintoihin, laitoksiin, ajoneuvoihin, 
varastointiin käytettäviin aluksiin sekä bensiinin lastaukseen ja kuljetukseen 
terminaalista toiseen tai terminaalista huoltoasemalle. 
Auto Oil -ohjelma sekä sen pohjalta mahdollisesti esiintulevat toimenpiteet on 
esitetty jäljempänä osiossa D.4.2. 
D.3 Vaikutukset tuotantoketjun loppupään talouteen ja päätöksentekoon 
Nykyisistä toimenpiteistä ja ehdotuksista on jo aiheutunut suuria kustannuksia 
teollisuudelle, joka on huolissaan siitä, ettei näitä kustannuksia saada takaisin 
öljutuotteiden hinnoissa. Yhteisön olemassaoleviin ja mahdollisiin 
ympäristötoimenpiteisiin liittyvät öljyteollisuuden tuotantoketjun loppupään 
24 
investoinnit, mukaan lukien tähän mennessä jo aiheutuneet kulut, ovat 
huomattavan suuret. Taulukossa D.5. lainataan teollisuuden ja muiden ulkoisten 
lähteiden tekemiä arvioita odotettavissa olevista kustannuksista. 
Toimenpiteiden johdosta asennetun keskiraskaiden tisleiden rikinpoistokapasi teetin 
määrä on huomattava, 155 miljoonaa tonnia vuodessa vuoteen 1994 mennessä, 
(taulukossa D.6 on maakohtainen jakauma) verrattuna keskiraskaiden tisleiden 225 
miljoonan tonnin kokonaiskysyntään. 
Mahdollisia taloudellisia vaikutuksia aiheuttava t lisäksi aitoksia sulkeville 
jalostajille määrätyt pakolliset puhdistuskustannukset, koska ne vaikuttavat 
sulkemispäätöksiin nostamalla sulkemiskustannuksia huomattavasti. Saastuttaja 
maksaa -periaatteen mukaisesti toimijoiden, jotka sulkevat jalostamoja, varastoja, 
vähittäismyynti pisteitä tai muita laitoksia, täytyy puhdistaa kohde erityisten, 
hyväksyttyjen standardien mukaisesti. Aiheutuvat kustannukset voivat olla 
mahdollisesti huomattavia - keskikokoiselle jalostamolle nämä voisivat olla 60 -
80 miljoonaa ecua ja vähittäismyynti pisteelle 200 000 ecun suuruusluokkaa. 
D.4 Ympäristönäkymät 
D.4.1 Mahdolliset tulevat toimenpiteet 
Kaikkien käytettävissä olevien teknisten ja muiden kuin teknisten ympäristö-
vaihtoehtojen, joita voidaan soveltaa jalostussektoriin, arviointi on hyvin 
monimutkainen asia, kun otetaan huomioon niiden taloudelliset näkökohdat 
kustannustehokkuuden, kilpailullisten vaikutusten sekä maantieteellisten seikkojen 
osalta. 
Öljyteollisuuden toimialaan liittyvien ympäristötoimenpiteiden laatimiseen ja 
valintaan on kuitenkin muutaman viime vuoden aikana kehittynyt uusi lähestymis­
tapa. Toimenpiteiden tarkoituksena on nyt saavuttaa vuosille 1999/2005 asetetut 
ilman laatua koskevat uudet tavoitteet typen oksidien, rikkidioksidin, 
hiilidioksidin, lyijyn, otsonin, bentseenin, hiilivetyjen, kadmiumin, asenikin, 
nikkelin ja elohopean epäpuhtauspäästöjen ja hiukkaspäästöjen osalta. 
VOC-päästöjen vähennysten toisn kierroksen johdosta komission yksiköt 
suunnittelevat kustannustehokkaimpia tapoja sekä keinoja niiden saavuttamiseksi 
joko huoltoasemien teknisten mukautusten (niin sanotut II-vaiheen toimenpiteet, 
joista eräät jäsenvaltiot ovat jo päättäneet) tai autoihin asennettavien suurien 
hiilisäiliöiden avulla. 
D.4.2 Euroopan Auto Oil- ohjelma 
Muitakin ympäristötoimenpiteitä on näköpiirissä. Komissio teki heinäkuussa 1993 
merkittävän aloitteen yhdessä EY:n alueen öljy- (EUROPIA) ja 
moottorinvalmistusteollisuuden (ACEA) kanssa. Aloitteen tavoitteena on parantaa 
ilmanlaatua. Aloite on osa komission uutta, ajoneuvopäästöihin liittyvää strategiaa, 
joka perustuu monipuoliseen, johdonmukaiseen epäpuhtauksien 
25 
vähentämistoimenpiteitä koskevaan lähestymistapaan. Nämä toimenpiteet pitäisi 
panna täytäntöön vuoteen 2000 mennessä. Aloite on nimeltään Euroopan Auto Oil 
-ohjelma (EAOP) ja sen sisältämä suunnitelma on täysin erityisesti 
kustannustehokkuusanalyysejäpainottavankomissionviidennenympäristöohjelman 
mukainen. 
EAOP:n tarkoitus on tunnistaa, mitä uusia toimenpiteitä mahdollisesti tarvitaan 
niiden ilmansuojelutavoitteiden saavuttamiseksi, joiden kehittäminen perustuu 
mahdollisimman kustannustehokkaalla tavalla tehtyjen päästövähennysten 
järkevään lähestymistapaan. EAOP:ssa esitetyt toimenpiteet muodostavat pohjan 
seuraavalle vaiheelle sekä päästöjä että polttoaineen laatua koskevassa uudessa 
Euroopan lainsäädännössä. 
Euroopan Auto Oil -ohjelmassa on myös esitetty aikaisempaa parempia 
tarkastus/ylläpito -suunnitelmia ja joukko muita kuin teknisiä toimenpiteitä (esim. 
tiemaksut, liikenteen rajoittaminen tietyillä alueilla ja romutussuunnitelmat), jotka 
ovat tärkeitä osatekijöitä kansallisissa politiikoissa tulevien ilmanlaatutavoitteiden 
noudattamiseksi. Useimmat muut kuin tekniset toimenpiteet ovat kuitenkin 
luonteeltaan sellaisia, että ne soveltuvat paremmin kansallisen/paikallisen kuin EU-
tason sääntelyyn. 
Tällä hetkellä seuraavat neljä EAOP:n osaa ovat valmiina. 
(i) Euroopan päästöjä sekä polttoaine-ja moottoriteknologioita käsittelevä ohjelma 
(EPEFE), 
(ii) ilmanlaatututkimus seitsemän Euroopan kaupungin olosuhteista, 
(iii) markkinoilla käytettävissä olevan polttoaineen laadun seuranta, ja 
(iv) vaadittujen ilmanlaatustandardien saavuttamiseksi ehdotettujen teknisten ja 
muiden kuin teknisten toimenpiteiden kustannus-hyöty-analyysi. 
EPEFE.n tutkimusohjelman päätarkoitus oli moottoriteknologian, polttoaineen 
laadun ja päästöjen välisen yhteyden aikaansaaminen. Ohjelman tuloksia on 
käytetty arvioitaessa päästörajoituksia, joihin voidaan päästä polttoaineiden laatua 
muuttamalla. 
Tämä on mainio esimerkki komission ja öljy- sekä moottori n valmistusteollisuuden 
yhteistyöyrityksestä ja sen odotetaan johtavan piakkoin vuonna 2000 voimaan 
tuleviin määräyksiin, joiden avulla voidaan vähentää polttonesteiden käytössä ja 
tuotannossa syntyvien epäpuhtauspäästöjen tasoa. Ympäristövaatimusten 
saavuttamisen lisäksi nämä uudet määritykset ovat yhteneviä myös sen 
vaatimuksen kanssa, jonka mukaan tulevien toimenpiteiden kustannukset on 
rajoitettava hallittavalle tasolle EY-maiden muiden sosiaalisten ja taloudellisten 
tarpeiden kanssa. 
26 
D.4.3 Teollisuuden ehdotukset komission toimenpiteitä koskevaksi kustannustehokkaaksi 
lähestymistaavaksi 
Öljyteollisuus ehdottaa, että EAOP:ssa hyväksyttyä kustannus/hyöty -suhteeseen 
perustuvaa lähestymistapaa käytetään paljon perusteellisemman ja selkeästi 
maailmanlaajuisen lähestymistavan (energiavaikutusten arviointi - EVA) pohjana 
niihin komission ehdotuksiin liittyen, joilla on mahdollisesti suoria tai välillisiä 
vaikutuksia energia-alaan. Ehdotetussa lähestymistavassa otettaisiin huomioon 
kaikkien energia- ja siihen liittyvien toimintojen vaikutukset ehdotettujen, 
esimerkiksi ympäristöön liittyvien, EY-toimenpiteiden kustannus/hyöty -
arvioinneissa. Arviointeihin olisi sisällytettävä selkeä ja puolueeton sekä 
määrällinen että laadullinen kustannus-hyöty -analyysi niihin vaikutuksiin liittyen, 
joita ehdotetuilla yhteisön toimenpiteillä olisi EY:n energiapolitiikan tavoitteiden 
saavuttamiseen. Tämä lähestymistapa ansaitsee lisätutkimuksia komission 
yksiköissä. 
27 
LIITE E 
Öljy n jalostus 
E.l Jalostamojen lukumäärä, kapasiteetti ja käyttö 
E.1.1 Kapasiteetti tyyppi en määritelmät 
Jalostusprosessin kaksi pääosaa on määriteltävä, jotta voidaan keskustella ja 
ymmärtää riittävästi j alustustoimi ai an taloudellisia näkökohtia. 
Ensimmäinen on raakaöljyn tislausprosessi, joka on osa raakaöljyn alustavaan 
käsittelyyn liittyvää jalostusprosessia eli ensimmäistä tislausprosessi a, jota 
laitoksilla kutsutaan raakaöljyn tislausyksiköksi (CDU). Yleensä kun viitataan 
"jalostuskapasiteettiin", CDU-kapasi teetti in tai "straight-run" -kapasiteettiin, 
tarkoitetaan juuri tätä kapasiteettia. 
Toinen kattaa jalostusasteen nostoprosessin, joka parantaa jalostusprosessin 
välituotteiden laatua ja arvoa. Näihin prosesseihin kuuluvat tisleitä parantavat 
(kuten katalyyttinen reformointi) ja muuntoprosessit (kuten katalyyttinen 
krakkaus). Muuntoprosesseissa muunnetaan alustavassa raakaöljyn 
tislausprosessissa tuotettu polttoöljy tai muut polttoöljyn arvot omaavat 
jalostusprosessin välituotteet keskiraskaiksi tai kevyiksi tislatuiksi tuotteiksi. 
Jalostajat saavat näin tuoteteensa vastaamaan paremmin kysyntää. Muunnosta 
puhutaan yleensä vastaavan katalyyttisen krakkauksen (CCU) kapasiteettina, jota 
tarvitaan tuottamaan sama määrä tislettä. Katalyyttinen krakkaus on yksi 
muuntolaitoksen yleisimpiä esimerkkejä Muita esimerkkejä ovat hydrokrakkaus, 
jäännös-krakkaus, yhdistelmäkrakkaus, lämpokrakkaus, koksaus ja alkylointi. 
Tässä määriteltyä terminologiaa on käytetty läpi koko asiakirjan. 
E.1.2 Jalostamojen lukumäärät 
Vuoden 1994 lopussa EY:n 12 jäsenvaltion alueella oli 93 jalostamoa pitkän 
sulkernisjakson seurauksena vuoden 1980 jälkeen, jolloin niitä oli 141. 
Jalostamojen kokonaismäärä ja ensimmäisen tislauksen kapasiteetti sekä 
yksityiskohtaisia tietoja jalostamojen monipuolisuudesta ennen vuotta 1988 tai sen 
jälkeen on taulukossa E.l. 
Kun jalostamojen kokonaismäärä pieneni ajanjakson aikana, voidaan havaita, että 
monipuolisten complex-jalostamojen määrä on itseasiassa noussut (55:stä 66:een), 
osittain monipuolisten jalostamojen määrä (24:stä 13:een) ja yksinkertaisten 
jalostamojen määrä (62:sta 14:een) on laskenut, mikä edustaa EY:n alueen 
jalostuskapasiteetin monipuolisuuden huomattavaa lisäystä. 
Sulkemisien seurauksena jäi jäljelle vain kolme jalostamoa, joiden kapasiteeetti 
on alle miljoona tonnia vuodessa. Tämän lisäksi joidenkin jalostamojen 
28 
sijaintipaikka on huono ja ne kärsivät yhdessä kapasiteetiltaan alhaisten 
jalostamojen kanssa erityisen huonosta kannattavuudessa nykyisessä marginaali-
ilmastossa. 
E. 1.3 Suuntaukset 
EY:n 15 jäsenvaltion raakaöljyn tislauksen kokonaiskapasiteetti oli vuonna 1994 
jäsenvaltioiden antamien tietojen mukaan 637 miljoonaa tonnia vuodessa, joista 
560 miljoonaa tonnia vuodessa käytettiin. Tämä vastaaa 87 prosentin käyttöastetta 
ja seuraa enemmän tai vähemmän vakaasti vuodesta 1985 lähtien merkille pantua 
käytön nousua. Vuonna 1985 käyttöaste oli vain 63 prosenttia. Tämä lisäys 
heijastaa sitä raakaöljyn tislauskapasiteetin vähennysohjelmaa, jonka monet 
jalostajat ottivat käyttöön tänä ajanjaksona. Tämä oli osasyynä edellä mainittuihin 
kokonaisten jalostamojen sulkemisiin. Taulukossa E.2 on jokaisen jäsenvaltion 
tilanne sekä raakaöljyn tislauslaitosten että muuntolaitosten osalta 1.1.1995. 
Kaavioon E. 1 on merkitty raakaöljyn tislauskapasiteeti, tuotot ja käyttö vuosien 
1985 ja 1995 välisenä aikana. 
Raakaöljyn tislauskapasiteettia koskevissa luvuissa, joiden perusteella käyttöaste 
arvioidaan, ei kuitenkaan oteta tarpeeksi huomioon niin sanottua "kapasiteetin 
hidasta kasvua", jota on tapahtunut viime vuosina, ja joka merkitsee pientä mutta 
jatkuvaa laajentumista olemassaolevassa nimelliskapasiteetissa, kuten on edellä 
selostettu, eikä kapasiteettia, joka on poistettu käytöstä mutta joka on käytettävissä 
suhteellisen lyhyellä varoitusajalla. Tämän takia käyttöasteet ovat liioiteltuja ja 
jäävät jopa enemmän jälkeen kokonaiskäytöstä kuin luvut osoittavat. 
Muuntolaitoksen kapasiteetti EY:n 15 jäsenvaltion alueella kohosi 199 miljoonaan 
tonniin vuodessa (vastaavan katalyyttisen krakkauksen osalta) vuonna 1995 eli 
nousi 50 miljoonaa tonnia vuodessa tai 35 prosenttia verrattuna vuoteen 1985 
(taulukko E.3/kaavio E.2). Tämä luku vastaa 31 prosenttia CDU-
kokonaiskapasiteetista Tämä muuntokapasiteetin voimakas kasvu heijastaa 
teollisuuden odotuksia bensiinin kysynnän kasvusta ja raskaamman 
raakaöljyliuskeen lisääntyvästä tarjonnasta tänä aikana. Nämä odotukset 
osoittautuivat oikeiksi 90-luvun alkupuolelle saakka, jolloin bensiinin kasvu 
tasoittui ja raakaöljyliuske alkoi keventyä, (katso kaaviot B.7, C.3, C.4jaC5, 
jotka on esitelty edellä olevissa liitteissä). Teollisuus on yleisesti yhtä mieltä siitä, 
että käytössä oleva muuntokapasiteetti oli kaikesta huolimatta käytössä, ja vaikka 
marginaalit olivatkin alhaisia, ne riittivät silti muuttuvien kassakustannusten 
kattamiseen. 
E.2 Jalostusmarginaalit ja kannattavuus 
E.2.1 Marginaalien määritelmät 
Jalostamojen tuottomarginaali määritellään "kokonaismarginaalina" tässä asia­
kirjassa. Se on öljytuotteiden myynnistä saatujen tuottojen ja raaka-aineena 
käytettävän raakaöljyn hinnan ero jaettuna jalostetun raakaöljyn määrällä. 
29 
E.2.2 Havaitut marginaalit 
Kaaviossa E.3 esitetään Koillis-Euroopassaja Välimeren alueella vuosien 1988 ja 
1994 välisenä aikana ansaittu jalostuksen voittomarginaali Yhdysvaltain dollareina 
jalostettua raakaöljybarrelia kohden. Koillis-Euroopan osalta on merkitty sekä 
"straight-run" -jalostajien (eli "straight-run -marginaali", joka laveasti 
määriteltynä tarkoittaa ainoastaan raakaöljyn tislausta sekä katalyyttistä 
reform oi nti a harjoittavien jalostamojen voittoja) että 'jalostusastetta nostavien 
jalostajien" (eli "jalostusasteen noston marginaali", joka tarkoittaa raakaöljyn 
tislausta sekä katalyyttistä krakkausta, kaasuöljyn rikinpoistoa ja katalyyttistä 
reformointia harjoittavan jalostamon voittoja) voitot. Välimeren alueen osalta on 
merkitty vain "jalostusastetta nostavien jalostajien" voitot. 
Alustavana havaintona voidaan nähdä, että kun Koillis-Euroopan ja Välimeren 
alueen tavanomaisissa jalostusasteen noston marginaaleissa on ollut vain vähän 
eroa, vuosien 1992 ja 1994 välisenä aikana Välimeren alueen marginaalit olivat 
jopa noin 0,6 Yhdysvaltain dollaria/miljardia barrelia korkeampia. Toiseksi 
voidaan myös havaita, että sekä "straight-run"- ja jalostusasteen nostonkin 
marginaalit ovat pudonneet sitten vuoden 1991 huipun ja saavuttaneet noin 0 
Yhdysvaltain dollaria/miljardia barrelia ja 1,8 Yhdysvaltain dollaria/miljardia 
barrelia tason vuonna 1995. 
On arvioitu, että jalostusasteen noston marginaalien olisi saavutettava merkittävästi 
korkeampi, kestävällä pohjalla oleva taso ennen kuin jalostajat voisivat saada 
riittäviä voittoja viime vuosina tekemistään jalostusasteen nostoon liittyvistä 
investoinneista. Kaaviossa E.3 esitetään, että jalostusasteen noston marginaalit ovat 
vain yhden kerran - vuoden 1991 alussa Persianlahden kriisin aikana -
saavuttaneet tällaisen tason ja silloinkin vain muutaman kuukauden ajaksi. 
E.2.3 Suuntausten selitys 
EY:n alueen downstream öljyteollisuuden jalostuksen ala-sektorin marginaalit ovat 
jojonkin aikaa olleet sellaisia, että niitä voidaan nyt pitää kroonisesti heikkoina. 
Samaan aikaan moottoribensiinin valmistuskapasiteetiin on tullut ylijäämää ja 
diesel-polttoaineen tarjontaan niukkuutta. 
Tämä tilanne johtuu seuraavista syistä: 
(i) taloudellisen taantuman kehitys, sellaisena kuin se heijastuu EY.n 
öljytuotteiden kokonaiskysynnän tasoittumiseen erityisesti bensiinin osalta, 
(ii) EY.n jatkuva raakaöljyn jalostamisessa tarvittava ylimääräinen 
raakaöljyn tislauskapasiteetti suhteessa öljytuotteiden kysyntään, 
(iii) Pohjanmeren ja Saudi-Arabian kevyiden raakaöljyjen saatavuuden 
yllättävä kasvu, joka on mahdollistanut kevyiden tuotteiden valmistuksen 
lisäyksen ilman, että kaikkea käytettävissä olevaa jalostamojen 
muuntolaitoskapasiteettia on täytynyt käyttää (alunperin teollisuuden 
30 
käyttöönottama sen odottaessa raskaamman raakaöljyn tarjonnan kasvua, 
joka olisi lisännyt kevyiden tuotteiden alijäämää)(kaaviossa E.4 esitetään 
tämän kehityksen vaikutus sekä raakaöljyn että tuotehintojen erotukseen), 
(iv) muutos tieliikenteessä käytettävien polttonesteiden kysynnässä 
moottoribensiinistä dieseliin, joka on aiheutunut dieselin ja bensiinin 
verotuksen eroista monissa jäsenvaltioissa ja joka on edistänyt dieselin 
kysyntää bensiinin kustannuksella, ja 
(v) Ympäristörajoitusten lisääntyminen, erityisesti lyijyttömän bensiinin 
käyttöönotto, joka vaati jalostuslaitoksilta lisäinvestointeja laadun 
parantamiseksi ja joka on johtanut kevyiden tuotteiden tuotantokapasiteetin 
tahattomaan kasvuun. 
Huolimatta 80-luvun aikana tapahtuneista suurista vähennyksistä raakaöljyn 
tislauskapasiteetissa, ylikapasiteettitilanne jatkuu ja tuskin poistuu vielä pitkään 
aikaan, ellei lisää jalostamoja suljeta. Sekä raakaöljyn tislauksen että 
muuntokapasiteetin lisävähennykset näyttävät siten olevan yksi osa tämän 
ongelman selvittämistä. 
Jotkut jalostajat ovat vastanneet tähän vähentämällä edelleen raakaöljyn 
tislauskapasiteettia tai joissain tapauksissa myymällä kokonaisia jalostamoja 
ostajille, joiden taloudellisia näkökohtia määräävät strategiset tavoitteet uusille 
markkinoille pääsystä. Raakaöljyn tislauksen vähennykset ovat kuitenkin 
kokonaisuudessaan olleet riittämättömiä öljytuotteiden tarjonnan kiristämiseksi ja 
siten straight-run -marginaalien nostamiseksi hyväksyttävällä tasolle. 
Lisäksi muuntokapasi teetti a ei ole lainkaan suljettu ja niin muodoin kevyiden 
tisleiden saatavuus ei ole heikentynyt, mikä olisi tarpeen jalostuksen noston 
marginaalien edistämiseksi. 
Viimeaikoina ainoastaan yksi jalostamo on suljettu kokonaan (kapasiteetiltaan noin 
5 miljoonaa öljyekvivalenttitonnia), suurelta osin siitä syystä, että jalostajat ovat 
olleet vastahakoisia tekemään strategisesti niin merkittäviä päätöksiä, ottaen 
huomioon niiden ainutkertaisen luonteen sekä niistä aiheutuvat raskaat ympäristö­
jä sosiaalikustannukset. 
Raakaöljyn tislauskapasiteetin välttämättömiä vähennyksiä ei ole vielä tehty, koska 
on epävarmaa, nouseeeko kysyntä uudelleen ja milloin. Jatkuvaa suuntaus 
vähentää kustannuksia on mahdollistanut sen, että jalostajat ovat edelleen 
voitollisia. Lisäksi yksittäiset jalostajat ovat vastahakoisia vastaamaan strategisista 
ja toiminnallisista vaikutuksista sekä jalostamojen sulkemisesta aiheutuvista 
huomattavista kustannuksista. 
Raakaöljyn tislauksen ja muuntamisen tilanteen johdosta jalostajat, joista 
suurimmalla osalla on ainakin osittaista muuntokapasi teetti a, ovat riippuvaisia 
kassamarginaaleista. Vaikka kassamarginaalit ovatkin alhaisia, ne ovat toisaalta 
31 
positiivisia mutta toisaalta eivät anna riittäviä tuottoja muuntolaitoksen 
investoinneille. 
Kaikki edellä mainitut tekijät huomioon ottaen teollisuus joutuu epätavallisen 
epävarman tilanteen eteen toimialan tulevaisuuden odotusten osalta, ja on sen takia 
omaksunut "odottaa ja katsoa" -asenteen kapasiteetti päätösten osalta. Taulukossa 
E.5 annetaan yksityiskohtaisia tietoja niistä kapasiteetin nettolaajentumisista ja 
vähennyksistä, joista vuoden 1995 alussa oli jo annettu tietoja. Taulukossa E.6 
annetaan yksityiskohtaisia tietoja OPEC:n ulkomaisesta jalostuskapasiteetista 
vuoden 1995 lopussa. 
E.2.4 Kansainvälisen kaupan vaikutukset jalostuksen kannattavuuteen 
EY:n öljyuotteiden kokonaiskaupan tasapaino on parantunut huomattavasti 
muutaman viime vuoden aikana (kaaviot C.6/7/8/9, jotka on esitetty aikaisemmissa 
liitteissä). Huolta aiheuttaa kuitenkin edelleen se, että kaikki EY:n 
jalostuskapasiteetin vähennykset voidaan tasoittaa tuontia lisäämällä, mikä siten 
estää marginaalien parannuksia. 
Tässä yhteydessä olisi huomattava, että kehitysmaiden tullietuusjärjestelmän 
(GSP) määräykset, jotka ovat viime aikoina suosineet öljytuotteiden tuontia 
tietyistä maista, tulevat piakkoin ankarimmiksi, GSP-järjestelmän alkuperäisen 
tarkoituksen mukaisesti, joka oli vähemmän kehittyneiden maiden (LDC) 
suosiminen. 
Tuonnista voi tulla tärkeä tekijä joko Kauko-idän maiden nousevalle öljytuotteiden 
omavaraisuudelle, jolla voi olla suuntaa muuttava vaikutus Lähi-idän jalostamojen 
vientiin EU:iin, tai IVY-maiden öljytuotteiden vientiin. Jälkimmäisen osalta EY.n, 
IVY-maiden sekäa Keski- ja Itä-Euroopan maiden välisten downstream-
toimintojen odotettavissa oleva kehitys on jatkossakin epäselvä, kun otetaan 
huomioon kehityksen epävarma vauhti ja suunta näissä maissa. Lyhyellä tai 
keskipitkällä aikavälillä vallitsee yksimielisyys siitä, että näillä muutoksilla ei 
todennäköisesti ole mitään pysyviä, suuria vaikutuksia downstream-öljyn-
tuotannon taloudellisiin näkökohtiin. Pitkällä aikavälillä pidetään todennäköisenä, 
että IVY-maat sekä Keski- ja Itä-Euroopan maat (KIE) investoivat 
jalostamolaitokseen, jotta ne voivat sovittaa tuotteensa paremmin yhteen 
kotimaisen kysynnän kanssa ja voivat siten viedä raakaöljy tuotantonsa raakaöljynä 
eikä tuotteina, mikä on kannattavampi vaihtoehto kuin niiden nykyinen käytäntö 
viedä tuoteylijäämät kansainvälisille markkinoille. 
Yhdysvalloissa tapahtuvalla liikehdinnällä reformuloidun bensiinin 
käyttöönottamiseksi myrkyllisten päästöjen vähentämiseksi on vaikutuksensa EY:n 
alueen jalostajiin, joista osa on joutunut ainakin väliaikaisesti vähentämään 
moottoribensiinin vientiä Yhdysvaltoihin tuojia koskevan toimituslogistiikan 
muutosten takia. Joidenkin maiden ja yritysten mielestä nämä vuonna 1995 
käyttöön otetut uudet määräykset suosivat yhdysvaltalaisia tuottajia. Tilanne 
kuitenkin kehittyy ja nähtäväksi jää, ovatko vaikutukset EY:n jalostuksen 
tuottavuuteen merkittäviä pidemmällä aikavälillä. 
32 
E 3 Jalostuksen näkymät 
Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että toimialan näkymiä hallitsee epätavallisen suuri 
epävarmuus, jonka seurauksena teollisuuden sitoutuminen koko sektoriin ontuu. 
Tätä todistaa monien teollisuuden toimijoiden "odottaa ja katsoa" -lähestymistapa 
strategisten päätösten osalta. 
Tarkemmin sanottuna toimijat hyväksyvät laajalti sen, että jalostamoja on 
suljettava lisää ennen kuin marginaalien voidaan odottaa palautuvan 
hyväksyttäville tasoille lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä, vaikka onkin olemassa 
mahdollisuus, että tällä hetkellä tiedossa oleva ylikapasiteetti onkin luonteeltaan 
vain väliaikaista. 
On hyväksytty kuitenkin myös se, että sulkeminen voi jatkossa osoittautua 
vaikeaksi. Tämä johtuu suurista sulkemiskustannuksista. 
Toinen tekijä, jonka uskotaan ehkäisevän jalostamojen sulkemista, ovat 
sulkemisesta yleensä aiheutuvat puhdistuskustannukset, kuten edellä on selostettu. 
Uskotaan, että kannattamattomien jalostamojen sulkemisen sijaan omistajia 
houkuttelee jalostamojen ylläpito tyhjäkäynnillä, investoinnin minimointi, niin että 
samalla tuotetaan sellaisia määriä ja laatujen, jotka antavat voitollisen tuloksen. 
Tällaiset toimet vain lisäävät yleistä ylitarjontatilannetta. Näissä olosuhteissa 
joitakin jalostajia voisi strategisista tai muista syistä houkutella 
sulkemiskustannuksista vastaamisen sijaan myyminen sellaisille ostajille, joiden 
strategisten aikomusten ja/tai taloudellisten olosuhteiden johdosta tällaiset 
tarjoukset tulisivat houkutteleviksi. Uusilla omistajilla olisi lisäksi vain vähän 
investoitua pääomaa hyvitettäväksi, joten niiden olisi mahdollista toimia tuottavasti 
sellaisilla marginaaleilla, jotka kattavat vain toimintakustannukset ja siten 
heikentävät edelleen suoraan koko toimialan jaiostusmarginaaleja. 
Jalostajat pitävät vastaavasti muita kuin pakollisia huolto-ja ylläpitoinvestointeja 
tai lakisääteisiä investointeja jäissä, kun pidetään selvänä, ettei odotuksiin ole 
tulossa parannuksia lyhyellä tai edes keskipitkällä aikavälillä. Jalostajat pelkäävät, 
että pakollisten investointien takia ne eivät saa riittäviä voittoja, kaikki tämä 
aiheuttaa teollisuudessa "odottaa ja katsoa" -mielialaa. 
Tätä taustaa vasten on myös otettava huomioon maailman muiden osien antama 
vastus kilpailussa teollisuusinvestointien houkuttelemiseksi. Parempia voittoja on 
mahdollisesti tarjolla muualla. Kansainväliset öljy-yhtiöt voivat keskittää niukat 
pääomaresurssinsa EY:n alueen ulkopuolelle, jossa jaiostusteollisuus voi hyvinkin 
tulla EU:n teollisuutta kilpailukykyisemmäksi ja tehokkaammaksi, kuten väitetään, 
ja aiheuttaa vastaavia seurauksia koko EY:n taloudelle. 
33 
LIITE F 
Öljytuotteiden markkinointi 
F. 1 Markkinoinnin alasektorin määritelmä 
Markkinoinnin alasektori koostuu laiva-, tie-, raide- ja putki kuljetuksista 
jalostamoilta asiakkaille. Kuljetukset asiakkaille ovat joskus suoria mutta 
useimmiten ne tapahtuvat välivarastojen kautta, joita käytetään enemmän 
paikalliseen jakeluun. Moottoribensiinin ja diesel-öljyn osalta useimmat ostajat 
hankkivat tuotevarastonsa huoltoasemien vähittäismyynti verkoston kautta, jotka 
usein ovat jalostamoja omistavien yhtiöiden omistuksessa tai edustuksessa. 
Kilpailulliset paineet ovat sellaiset, että toimijat pyrkivät tarjoamaan 
korkealuokkaisempaa palvelua kuin kilpailijansa. 
F. 2. Vähittäismyynti tilastot 
Vuodesta 1985 lähtien huoltoasemien määrä koko EY.n alueella on laskenut 
tasaisesti EY:n 15 jäsenvaltion asemien kokonaismäärä on nyt 122 900, eli 23 
prosenttia vähemmän kuin vuonna 1985 toiminnassa olleet 158 700. (Taulukossa 
F.l annetaan yksityiskohtaista tietoa asemien määristä jäsenvaltioittain tänä 
ajanjaksona, kun taas kaaviossa F.l. kuvataan kehitystä koko EYn alueella) . 
Nämä vähennykset asemien määrässä ovat tapahtunet, kun toimijat ovat pyrkineet 
lisäämään asemaa kohden myydyn polttoaineen määrää ja siten alentamaan 
yksikkökustannuksia. (Kaaviossa F.2 kuvataan asemaa kohden myytyjen määrien 
kehitystä EY:n 12 jäsenvaltion alueella.) Yksi tekijä vähittäismyyntisektorin 
kehityksessä viime vuosina on ollut hypermarkkinoiden kautta tapahtuvan 
myynnin nopea laajeneminen joissakin maissa, mikä on tapahtunut suurelta osin 
perinteisten öljy-yhtiöiden kustannuksella. 
F.3 Vähittäismyynnin markkinaosuudet ja kannattavuus 
Viimeisten kymmenen vuoden aikana vähittäismyynnin markkinaosuuksissa on 
ollut selvä suuntaus, kun sekä perinteiset yhdentyneet öljyalan suuryhtiöt että myös 
yksityiset ovat menettäneet alaa hypermarkkinoille sekä niin sanotuille kansallisille 
öljy-yhtioille ja toimijoille, joka ovat tuottajamaan eturyhmien omistuksessa. 
Hypermarkkinat ovat kasvaneet eniten Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningas­
kunnassa, joissa ne jatkavat aluevaltaustaan tiukalla hintaki 1 pai 1 upolitiikai 1 a. Tällä 
tavalla moottoripolttoaineiden markkinoiden kilpailullinen rakenne käy lävitse 
merkittävän muutoksen. 
Moottoripolttoaineiden kaupassa toimivat yhdentyneet yritykset ovat viime aikoina 
lisääntyvässä määrin vastanneet tähän kehitykseen kauppaa järkeistämällä, jolloin 
valikoitujen vaihtokauppojen ja vähittäismyyntiasemien järjestelyjen kautta yhtiöt 
ovat keskittäneet myyntiään tietyille maantieteellisille alueille. Vaikka 
34 
markkinointi on yleisesti ottaen paremmassa kunnossa kuin jalostus, ei ole 
epäilystäkään siitä, etteivätkö ne vakavat loukkaukset, joita suurmyymälät tekevät 
liiketoiminnalle, jota aikaisemmin pidettiin perinteisten öljy-yhtiöiden toimialana, 
vaikuta markkinoinnin alasektorin taloudelliseen asemaan. 
F 4 Yhdenniukaistamiskysymykset 
Useiden jäsenvaltioiden verotukselliset erot dieselin ja bensiinin hinnoissa ovat 
edistäneet dieselin kysyntää bensiinin kustannuksella ja ovat siten pahentaneet 
EY.n alueen jalostamojen tuoton ja kysynnän välistä epäsuhtaa (taulukko E.4). 
Lisäksi samojen tuotteiden verotukselliset erot jäsenvaltioiden välillä eivät ole 
mahdollistaneet verorajojen poistamista, aiheuttavat kustannuksia, kilpailullisia ja 
markki navääri sty mi ä sekä ovat lisänneet petoksiin liittyviä ongelmia. Kun 
tiedetään, että tätä ovat vaatineet sekä teollisuuden että kansallisten hallitusten 
edustajat verokysymyksistä käydyissä keskusteluissa Lissabonissa 13. - 15. 
marraskuuta 1995, veromaksujen yhdenmukaistaminen on tunnustettu tärkeäksi 
osatekijäksi perustamissopimuksen sisämarkkinoita koskevien tavoitteiden 
saavuttamisessa. 
Tällä hetkellä auton polttonesteisiin liityvien öljytuotteiden standardien määrä 
kasvaa nopeasti koko EY:ssä, koska olennaisesti samanlaisten tuotteiden 
standardeissa on usein vain varsin pieniä eroja eri jäsenvaltioissa. Jotkut toimijat 
väittävät, että sellaisten tuotevaatimusten standardointi koko EY:n alueella 
mahdollistaisi niiden logistiikkajärjestelyjen huomattavan yksinkertaistamisen ja 
helpottaisi siten kustannusten vähentämistä, mikä voitaisiin ainakin osittain siirtää 
kuluttajille. Toisaalta toiset näkevät tällaiset vaihtelut vaatimuksissa 
mahdollisuutena tavalliseen laatukilpailuun. 
35 
LIITE G 
Termisanasto 
Seuraavien tekstissä esiintyneiden termien määritelmät voivat olla avuksi erityisesti 
niille, joilla ei ole erityistietoja öljyteollisuudesta. Ne on esitetty aakkosellisessa 
järjestyksessä käytön helpottamiseksi. 
-"ACEA": Association des Constructeurs Européens d'Automobiles. Euroopan 
autontuottaj i en y hdi sty s. 
-"ASEAN": Association of South-East Asian Nations. Kaakkois-Aasi an valtioiden 
järjestö. 
-"Barreli" (bbl): käytetään öljyteollisuudessa tilavuuden mittayksikkönä. Yksi 
kuutiometri vastaa 6,29 barrelia. Tonni raakaöljyä sisältää noin 7,33 barrelia. 
-"BAT": Best Available Technology. Paras käyttökelpoinen tekniikka. 
-"ECU": European Currency Unit. Euroopan yhtenäisvaluutta. 
-"EUROPIA": European Petroleum Industry Association. Euroopan 
bensiiniteollisuuden yhdistys. 
-"EY": Euroopan yhteisö, tässä kertomuksessa sillä tarkoitetaan kaikkia viittätoista 
jäsenvaltiota, ellei muuta ole mainittu. 
-"GSP": Generalised System of Preferences. Kehitysmaiden tullietuusjärjestelmä. 
-"HFO": Heavy fuel oil. Raskas polttoöljy (POR) 
-"IVY": Itsenäisten valtioiden yhteisö - eli entisen Neuvostoliiton maat 
-"Jalostus": kemialliset ja fysikaaliset prosessit, jotka liittyvät raakaöljyssä olevien 
hiilivety-yhdisteiden erottamiseen sekäjoidenkin yhdisteiden muuntamisen toisiksi 
hiili vety-yhdisteiksi, jotta niistä voidaa sekoittaa joukko käyttökelpoisia valmiita 
tuotteita. 
-"Jalostusasteen nostokapasiteetti/laitos' on termi, jota käytetään kuvaamaan 
jalostusprosessin välituotteiden laatua ja arvoa parantavia prosesseja. 
-"Kapasiteetin hidas kasvu": ("capacity creep") teollisuustermi, jota käytetään 
kuvaamaan todellisen kapasiteetin hidasta mutta vakaata laajentumista verrattuna 
laitoksen ni melliskapasi teetti in ja jota yleensä tapahtuu toimijan laitoksella 
tekemien jatkuvien parannusten tuloksena, esimerkiksi prosessi nesteiden virtauksen 
esteiden poistaminen jne. 
36 
-"Keskiraskas tisle": raakaöljystä alustavassa tislausprosessissa valmistetut 
keskiraskaat tuotteet. Näitä käytetään valmiiden tuotteiden, kuten dieselöljyn ja 
lämmitykseen käytetyn kaasuöljyn (eli kevyen lämmitysöljyn) valmistukseen. 
-"Kevyt tisle": raakaöljystä alustavassa tislausprosessissa valmistetut kevyemmät 
tuotteet. Näitä käytetään kevyiden valmiiden tuotteiden, kuten moottoribensiinin, 
kemikaaliteollisuuden raaka-aineiden yms. valmistuksessa. 
-"KIE": Keski- ja Itä-Euroopan maat - eli Keski- ja Itä-Euroopassa sijaitsevat 
entisen Neuvostoliiton satel Iitti maat sekä Baltian maat 
-"kPa": Thousands of Pascals. Tuhansia pascaleita. 
-"LDCs": Less Developed Countries. Vähemmän kehittyneet maat 
-"Med": Mediterranean. Välimeri. 
-"mt": miljoonaa tonnia. 
-"mta": miljoonaa tonnia vuodessa. 
-"m3"': kuutiometri 
-"Muuntokapasi teetti/laitos" on jalostusastetta parantavan kapasiteetin/laitoksen 
alaosasto (katso jäljempänä). Muuntolaitos muuntaa polttoöljyä tai muita 
polttoöljyn arvot omaavia jalostusprosessin välituotteita keskiraskaiksi ja kevyiksi 
tislatuiksi tuotteiksi ja antaa siten jalostajille mahdollisuuden sovittaa tuotteensa 
paremmin yhteen kysynnän kanssa. 
-"NGLs": Natural gas liquids. Nesteytetty maakaasu. 
-"NWE": North-West Europe. Luoteis-Eurooppa. 
-"p.a": vuodessa 
-"Pohjaöljy": polttoöljy ja muut raskaat välituotteet, joita valmistetaan 
jalostusprosessin alustavassa tislausvaiheessa. 
-"Polttoöljy": raakaöljystä alustavassa tislausprosessissa valmistetut raskaammat 
tuotteet. Näitä käytetään valmistettaessa raskaita lopputuotteita lämpövoimaloissa 
poltettavaksi, alusten kattiloihin yms. 
-'"ppm": miljoonasosa 
-"Raakaöljy": mineraaliöljy sellaisena kuin se on löydetty luonnollisessa 
olomuodossaan maan tai merenpohjan alta. 
37 
-"Raakaöljyn laatu": raakaöljyillä on useita jalostajille tärkeitä ominaisuuksia, 
tärkeimpien ja tunnetuimpien joukossa pidetään rikkipitoisuutta ja tiheyttä. 
Maallikon termein sanottuna tiheydellä kuvataan raakaöljyn keveyttä/raskautta, 
mitä kevyempää raakaöljy on, sitä suurempi on kevyiden, ja siten yleensä 
arvokkaampien tuotteiden osuus, joka siitä voidaan tislata turvautumatta kalliisiin 
muuntoprosesseihin (katso edellä 'muuntokapasiteetti/laitos') Tämän lisäksi 
kevyemmät raakaöljyt maksavat yleensä enemmän. Toinen huomioon otettava 
tekijä on se, että kevyemmät raakaöljyt ovat yleensä, mutta eivät aina, 
rikkipitoisuudeltaan alhaisempia eivätkä siksi vaadi siinä määrin 
jalostuskustannuksia lisäävää rikinpoistokäsittelyä, tämän tekijän merkitys kasvaa, 
kun otetaan huomioon, että rikkivaatimukset tiukentuvat. Tällaisissa tapauksissa 
raakaöljyn markkina-arvo lisääntyy edelleen. 
-"R/P": reserves to production. Varojen suhde tuotantoon (suhdeluku, jota 
käytetään öljy- ja kaasuvarojen yhteydessä. 
-"Straight-Run-tuotteet": valmistetaan ensimmäisessä tislausprosessissa. 
-"TPA": Third Part Access. Kolmannen osapuolen pääsy verkkoon. 
-"tpa": Tonnes per annum. Tonneja vuodessa. 
-"VOC": Volatile Organic Compounds Haihtuva hiilivety 
-"Öljyteollisuuden downstream-toimiala":Öljyteollisuudendownstream-toimial aan 
kuuluvat: 
(i). kuljetus- ja varastointijärjestelyt, jotka liittyvät raakaöljyjen ja osittain 
jalostettujen öljyjen kuljetuksiin jalostamoihin, 
(ii) jalostusprosessi sinänsä, ja 
(iii) kuljetus-, varastointi-, jakelu-, ja myyntijärjestelyt, jotka liittyvät valmiiden 
öljytuotteiden siirtämiseen jalostamoilta asiakkaille. 
Kohtaan (i) liittyvistä toiminnoista puhutaan yleensäyksinkertaisesti"toimituksina", 
kohtaan (ii) liittyvistä "jalostuksena" ja kohtaan (iii) liittyvistä "markkinoille 
saattamisena". Olemme käyttäneet kertomuksessa tätä yksinkertaistettua 
terminologiaa, ellei muuhun ole viitattu. 
Kohdassa (i) lueteltuihin "toimituksiin" liittyviin toimintoihin sisältyvät raakaöljyn 
laivakuljetukset ja/tai putki kuljetukset ja/tai varastosäiliöinnit jalostamoihin. 
Kohdassa (ii) lueteltuihin "jalostukseen" liittyviin toimintoihin sisältyvät sekä 
raakaöljyn että osittain jalostettujen öljyjen (siirretty jalostamosta toiseen 
jatkojalostettavaksi) jalostus monipuolisissa kemiallisten prosessien ja 
sekoitustoimenpiteiden sarjoissa. Näistä valmistuu lopulta asiakkaiden monia 
käyttötarkoituksia varten laaja valikoima valmiita öljytuotteita, kuten 
38 
liikennepolttonesteessä käytettäviä tai lämmitysöljyjä, kemikaaliteollisuuden raaka-
aineita, tienrakennusmateriaaleja, voiteluaineita ja muita. 
Kohdassa (iii) esitettyihin "markkinoille saattamiseen" liittyviin toimintoihin 
sisältyvät laiva-, tie-, raide-, tai putki kuljetukset jalostamoilta asiakkaille. Jakelu 
asiakkaille on joskus suoraa, mutta tavallisesti se tapahtuu välivarastoinnin kautta, 
jota käytetään enemmän paikalliseen jakeluun. Moottoribensiinin ja dieselöljyn 
osalta useimmat asiakkaat hankkivat tuotevarastonsa useissa tapauksissa 
jalostamoja omistavien yhtiöiden omistamien tai edustamien huoltoasemien 
vähittäismyynti verkostojen kautta. 
39 
Luettelo taulukoista ja kaavioista 
Taulukot B.l Raakaöljy kaupan kehitys 
B.2 Tuotekaupan kehitys 
B.3 Bensiinikaupan kehitys 
B.4 Teollisuusbensiininkaupan kehitys 
B.5 Kaasun/dieselöljyn kaupan kehitys 
B.6 Jäännöspolttoöljynkaupan kehitys 
Kaaviot B.l Todetut öljyvarat maailmassa 
B.2 Varantojen jakautuminen maailmassa 
B.3 Öljyn tarjonta maailmassa 
B.4 OPEC:n osuus maailman tuotannossa 
B.5 Raakaöljyn hinnat 
B.6 Riippuvuus öljyn tuonnista 
B.7 Keskimääräiset API-arvot 
Cl Energian kokonaiskulutus EU:n 15 jäsenvaltiossa vuonna 1995 
C.2 Energian kokonaiskulutus EU:n 15 jäsenvaltiossa vuonna2005 
C.3 Öljytuotteiden kysyntä EU:n 15 jäsenvaltiossa 
C.4 Öljyn kysyntäbarrelin muoto 
C.5 Öljytuotteiden välillinen kysyntä EU:n 15 jäsenvaltiossa 
C.6 Tuotekauppa kokonaisuudessaan EU:n 12 jäsenvaltiossa 
C.7 Bensiinin nettovienti EU:n 12 jäsenvaltiossa 
C.8 Kaasuöljyn nettovienti EU:n 12 jäsenvaltiossa 
C.9 Polttoöljyn nettovienti EU:n 12 jäsenvaltiossa 
Taulukot Dl Rikkipitoisuuden enimmäismäärä - kaasuöljy 
D.2 Lyijypitoisuuden enimmäismäärä - bensiini 
D.3 Lyijypitoisuuden enimmäismäärä - lyijytön bensiini 
D.4 Ei käytössä 
D.5 Ympäristöinvestointien kustannukset 
D.6 Rikin poistokapasiteetti 
E.l Jalostamorakenteen kehitys 
E.2 Jalostuskapasiteetti EU:n 15 jäsenvaltiossa 
E.3 Muuntokapasi teetti EU: n 15 jäsenvaltiossa 
E.4 Verot ja maksut EU.n 15 jäsenvaltiossa 
E.5 Kapasiteetin nettolaajennus ja nettovähennys EU:n 15 jäsenvaltiossa 
E.6 OPECin ulkomainen jalostus 
Kaaviot E. 1 Tislauskapasiteetin käyttö EU:n 15 jäsenvaltiossa 
E.2 Jalostusasteen parantaminen EU:n 15 jäsenvaltiossa 
E.3 Jalostuksen marginaalit 
E.4 Brent/Dubai & lyijyttömän bensiinin/polttoöljyn hintaerot 
Taulukko F.l Bensiinin vähittäismyyntipisteiden määrä EU:n 15 jäsenvaltiossa 
Kaaviot F.l Öljytuotteiden markkinoille saattaminen EU:n 15 jäsenvaltiossa 
F.2 Keskimääräinen tulos huoltamoittain EU:n 12 jäsenvaltiossa 
40 

EU - 12 - Evolution of crude oil * trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 
Mta 1994 
Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4) 
1. OECD countries 
of which : 
. Norway 
2. OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Iran 
Iraq 
Kuwait 
Libya 
Nigeria 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Other countries 
of which : 
• Egypt 
Mexico 377.0 
312.6 
25.4 
23.2 
206.0 
18.3 
25.6 
24.8 
9.9 
37.7 
38.8 
28.4 
10.3 
27.5 
53.7 
11.7 
18.3 100.0 
66 
6 
8 
8 
3 
12 
12 
9 
3 
9 
17 
4 
6 467.5 
428.4 
46.6 
43.8 
253.5 
19.0 
54.0 
21.3 
10.9 
51.1 
26.1 
51.9 
8.0 
61.2 
67.1 
11.1 
17.0 100.0 
11 
10 
59 
4 
13 
5 
3 
12 
6 
12 
2 
14 
16 
3 
4 502.0 
455.2 
82.5 
80.1 
253.9 
18.^ 
45l8 
13.6 
49.6 
32.5 
82.8 
7.5 
66.7 
52.1 
8.2 
10.2 100 
18 
18 
56 
4 
10 
3 
11 
7 
18 
2 
15 
11 
2 
2 
TOTAL EXPORTS 87.4 67.8 96,1 
NET IMPORTSAEXPORTS) 289.6 399.7 405.9 
* Refinery Feedstocks and NGL included. 
*• For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.l -7 
EU - 12 - Evolution of all petroleum products trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 
Mta 1994 
Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
v United States 166.4 
91.7 
17.3 
2.7 
4.5 
6.9 
28.6 
8.6 
6.7 
2.7 
3.0 
4.5 
22.5 
4.0 
6.0 
13.3 
0.5 
123.4 
9.8 100 
19 
3 
5 
8 
31 
9 
7 
3 
3 
5 
25 
4 
7 
14 
1 179.5 
89.2 
24.6 
6.3 
5.5 
8.1 
28.4 
7.7 
5.3 
5.2 
6.6 
2.6 
17.8 
2.4 
5.2 
10.8 
0.5 
157.5 
12.6 100 
27 
7 
6 
9 
32 
9 
6 
6 
7 
3 
20 
3 
6 
12 
1 165.4 
76.0 
20.4 
6.6 
5.4 
6.5 
22.2 
8.4 
0f7 
4.0 
4.4i 
3.2 
10.4 
0.9 
1.2 
20.9 
2.1 
165.6 
12.1 100 
27 
9 
7 
9 
29 
11 
1 
5 
6 
4 
14 
1 
2 
27 
3 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 43.0 22.0 (0.2) 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.2 Z 
EU - 12 - Evolution of total gasoline trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 * 
Mta 1990 1994 
Mta % Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
Ex - USSR 
Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 17.2 
414 
1.5 
0.1 
0.5 
0.1 
0.4 
0.1 
0.1 
0.2 
0.0 
1.0 
0.7 
0.8 100 
34 
2 
11 
2 
9 
2 
2 
5 
0 
23 
16 
18 28.4 
7.9 
2.7 
1.2 
0.5 
0.4 
1.7 
0.6 
0.2 
0.2 
0.6 
0.0 
0.8 
0.4 
0.5 
1.8 100 
34 
15 
6 
5 
22 
8 
3 
3 
8 
0 
10 
5 
6 
23 22.5" 
5.1 
2.3] 
0.9! 
0.9| 
0.0' 
0.3| 
O.2! 
0.0' 
0.1 
0.1 
0.0! 
2.4J 
1 
O.oi 100 
45 
18 
18 
0 
6 
4 
0 
2 
2 
0 
47 
0 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 23.9 
5.9 35.3 
5.1 37.5i 
1 
1 
6.8' 
NET IMPORTS/(EXPORTS) (6.7) (6.9) (15.0)i 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.3 3 
EU - 12 - Evolution of naphtha trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 
Mta 1994 
Mta % 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
. Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 21.9 
16.5 
2-7 
0.5 
0.2 
0.2 
6.5 
2.9 
1.4 
1.1 
0.5 
0.0 
4.8 
0.8 
1.7 
0.3 100 
16 
3 
1 
1 
40 
18 
8 
7 
3 
0 
29 
10 24.3 
16.5 
3.1 
0.5 
0.2 
0.6 
7.2 
2.2 
2.1 
1.3 
1.3 
0.2 
2.9 
0.3 
0.0 
3.0 
0.3 100 
19 
3 
1 
4 
43 
13 
13 
8 
8 
1 
1^ 
2 
0 
18 22.8 
13.9 
1.6 
0.4 
0.3 
0.1 
7.5 
4-1 
0.5 
1.0 
1.8 
0.0 
0.3 
0.0 
0.0 
4.5 
0.9 100 
12 
3 
2 
1 
54 
29 
4 
7 
13 
0 
2 
0 
0 
32 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 12.0 
1.0 14.7 
0.7 13.4 
0.5 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 9.9 9.6 9.4 
# For 1985. EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.4 H 
EU - 12 - Evolution of qas/diesel oil trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta % 1990 1994 
Mta Mta % 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1 +2 + 3 + 4 + 5+6) 
1. OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
3. Ex - USSR 
4. Romania 
5. Other Eastern Europe 
countries 
6. Other countries 
of which : 
• Egypt 59.4 
34.1 
5.1 
1.3 
2.1 
0.9 
9.6 
3.4 
2.8 
0.7 
0.6 
1.2 
11.3 
5.5 
2.6 
0.0 100 
15 
4 
6 
3 
28 
10 
8 
2 
2 
4 
33 
16 
0 55.6 
30.7 
6.5 
2.4 
2.4 
0.8 
7.8 
2.6 
2.1 
1.6 
1.1 
0.4 
9.5 
1.5 
2.6 
2.8 100 
21 
8 
8 
3 
26 
8 
7 
5 
4 
2 
31 
5 
8 47.7I 
20.21 
6.5] 
2.5! 
2.4] 
0.8' 
2.8! 
1.) 
O.2; 
0.7] 
0.7! 
O.O] 
6.0! 
0.4] 
0.4! 
4.1 100 
32 
12 
12 
4 
14 
5 
1 
3 
3 
0 
30 
2 
2 
20 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 33.7 
0.3 40.5 
1.8 48.7i 
1 
1 
1.5' 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 25.7 15.1 (1.0)i 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.5 
EU - 12 - Evolution of residual fuel oil trade 1985 - 1990 - 1994 
1985 
Mta 1990 1994 
Mta Mta 
TOTAL IMPORTS 
EXTRA - EU imports 
(1+2 + 3 + 4 + 5+6) 
OECD countries 
of which : 
Norway 
Sweden 
. United States 
OPEC countries 
of which : 
Algeria 
Kuwait 
Libya 
Saudi Arabia 
Venezuela 
Ex - USSR 
Romania 
Other Eastern Europe 
countries 
Other countries 
of which : 
• Egypt 45.3 
25.4 
3.2 
0.2 
1.4 
1.4 
9.1 
0.6 
2.3 
0.5 
1.1 
3.3 
5.1 
2.4 
5.6 
0.1 100 
13 
1 
6 
6 
36 
2 
9 
2 
4 
13 
20 
22 
0 40.2 
21.2 
4.5 
0.9 
2.1 
0.3 
7.6 
0.6 
0.9 
1.8 
1.8 
1.9 
4.1 
0.1 
1.7 
3.2 
0.2 100 
21 
4 
10 
1 
36 
3 
4 
8 
8 
9 
19 
1 
8 
15 
1 42.1 
21.5] 
4.0] 
1.3! 
1.5] 
0.7' 
7.5] 
•%.o\ 
1.5] 
0.8! 
3.0| 
3.7! 
0.3] 
0.5| 
5.5! 
1.1 100 
19 
6 
7 
3 
35 
5 
7 
4 
14 
17 
1 
2 
26 
5 
TOTAL EXPORTS 
of which : 
. United States 33.3 
1.6 38.5 
3.6 37.8. 
i 
i 
2.8' 
NET IMPORTS/(EXPORTS) 12.0 1.7 4.3i 
* For 1985, EU - 12 does not include ex-GDR. 
Sources : IEA Statistics and Eurostat TABLE B.6 C 
WORLD PROVEN CONVENTIONAL OIL RESERVES 
AT CURRENT MARKET PRICES 
noo 
looo H 
u 
e 0Q 
4) 
vt 
Source. BP Statistical Review Proven Reserves R/P Ratio 
CHART B.l 
^ 
DISTRIBUTION OF WORLD OIL RESERVES 
END 1994 
Middle East 
66% 
Total Reserves = 137 Bn. tonnes 
Source: BP Statistical Review Asia & Australasia 
4% 
Africa 
6% 
North America 
3% 
Latin America 
13% 
OECD Europe 
2% 
Former Soviet Union 
6% 
CHART B.2 
°<3 
WORLD OIL SUPPLY 
70 
60 + 
50 + 
40 + 
\0 4-
20 t 
10 + 
0 Non-OPEC Supply 
i i •J 1 •+, 
1970 1972 1974 1976 1978 1980 1982 \ 1984 1986 1988 1990 1992 1994 
CHART B.3 
^S> 
OPEC SHARE Of WORLD OIL PRODUCTION 
55 CRUDE OIL PRICES 
1970 to 1994 
Nominal $/bb! 1994 $/bbI CHART B.5 

AVERAGE API VALUES OF CRUDE OIL SUPPLIES 
IN THE EU 1985 - 1995 
38 
37 h 
36 
35 
34 
33 
32 
JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN JAN 
I 85 I 86 I 87 I 88 I 89 I 90. I 91 I 92 I 93 I 94 I 95 
Source : Crude Oil Register 
CHART B.7 
^ 
GROSS ENERGY CONSUMPTION 1995 
EUROPEAN UNION 15 
RENEWABLES 
5% f4 Mt0C 
NUCLEAR 
15% 
205 Mtoe 
277 Mtoe 
TOTAL = 1369 Mtoe 574 Mtoe 
SOLIDS 
17% 239 Mtoe 
-C CHART C.l 
GROSS ENERGY CONSUMPTION 2005 
EUROPEAN UNION 15 
RENEWABLES 
7o/o 102 Mtoe 
NUCLEAR 
14% 
212 Mtoe 
TOTAL 1521 Mtoe 606 Mtoe 
SOLIDS 
16% 237 Mtoe CHART C.2 
"S 2 
« 
v .2 
° e 
"S S 
— s 
S b3 O O 
«s 
o o 
o 
o 
o © «s 
o o «s 
o o o 
as 
Os 
ON 
00 
Os 
Os 
r-
o\ 
VO 
Cv o 
H 
< 
O 
cc 
o 
•o 
•a 
O) 
3 
ti-
D 
O 
n 
«—I w 
TT 
OS 
Os U 
C O 
ON E E o 
U 
«s 
ON 
Os 3 O 
o o o o o r-o o o o o 
VO o o o o o UI o o o o o 
TT o o o o o m o o o o o o o o o o 
»M 
/(e 
Demand Barrel Shape - W. Europe 
12000 
10000 
8000 H 
6000 H 
4000 -\ 
2000 4 INCREMENTAL OIL PRODUCT DEMAND 
European Union 15 
•2000 
95/92 
Source: Commission Estimates 2000/95 Excludes LPG and Refinery Gases 
2005/00 
Gasolines M Middle distillates D Fuel oil d Others CHART C.5 
°o 
200 Total Products Trade 
European Union 12 
1980 1982 
Source: IEA 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 
Imports E3 Exports 1994 
CHART C.6 
^fr 
Net Exports Mt Gasoline Net Exports 
European Union 12 Consumption Mt 
1980 1982 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 
Source: IEA I EM Net Exports -*- Consumption! 1994 
CHART C.7 
£ 
Net Exports Mt Gas Oil Net Exports 
European Union 12 Consumption Mt 
* r 200 
1980 1982 
Source: IEA 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 
WMlNct Exports —X—Consumption | 1994 
CHART C.8 
R> 
Net Exports Mt Fuel Oil Net Exports 
European Union 12 Consumption Mt 
1980 1982 
Source: IEA 1984 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
|B«Net Exports —*— Consumption! 210 
CHART C.9 
5o 
Maximum Sulphur Contents for Gas Oil TABLE D.l 
Directive Product % Sulphur Content 
[by weight] 
93/12/EEC Automotive </= 0.2% by 01.10.1994 
of 23.03.1993 Gas Oil </= 0.05% by 01.10.1994 
93/12/EEC Non- </= 0.2% by 01.10.1994 
of 23.03.1993 Automotive 
1 Gas Oil 1 
Maximum Lead Contents for Petrol TABLE D.2 
Directive Product Lead Content [gms/litre) 
85/210/EEC Unleaded </= 0.013 g/1 by 01.04.1990 
of 20.03.1985 Petrol 
85/210/EEC Leaded </= 0.15 g/1 by 01.01.1986 
of 20.03.1985 1 Petrol | 
Maximum Benzene Content of Petrol TABLE D.3 
Directive Product Benzene Content 
[by volume] 
85/210/EEC Petrol </= 5% from 01.10.1989 
of 20.03.1985 1 I 
tf 
TABLE D.5 
ENVIRONMENTAL INVESTMENT COSTS 
Measure Investment Cost 
(ECUbn) 
Some Recent Measures: 
Reduction of sulphur level in gasoline to 0.05 % 2.5 
Reduction of sulphur level in diesel to 0.05 % 3-5 
Reduction of hydrocarbons (VOC) emissions by Stage-I 0.8 
(Costs for changing from top to bottom loading excluded) 
Total Some Recent Measures: 6.3 - 8.3 
Potential Measures: 
Reduction of benzene level in gasoline to 1 % 6-7 
Reduction of gasoline volatility (RVP) by 10 kPa 1.5 
Reduction of sulphur level in gasoline to 200 ppm 1 
Reduction of sulphur level in gasoline from 200 to 50 ppm 4 
Reduction of sulphur level in diesel to 200 ppm 6 
Increase of diesel cetane number to 52 1.5-2 
Increase of diesel cetane number from 52 to 58 15 
Reduction of diesel FBP (T95: 340 °C) 3 
*8-10 38-39.5 
Reduction of sulphur level in inland heavy fuel oil to 1 % 7-12 
Reduction of sulphur level in bunker fuel to 1.5 % for 30 % of 1.5 - 2.5 
demand 
Application of strict BAT to refinery emissions over existing 8-10 
measures 
Reduction of hydrocarbons (VOC) emissions by Stage n 1-1.5 
Reduction of sulphur level in heating gas oil to 0.1% 1.5-2 
Total Potential Measures: 27 - 29 57.0 - 67.5 
Grand Total All Measures: 63.3 - 75.8 
Source: Industry Figures and ^Commission updates based on 
latest available Auto Oil Programme Results 
l^ 
EU-15 DESULPHURISATION CAPACITY 
OF MIDDLE DISTILLATES 
(million metric tons/year) 
1.1.1995 
BE 12.4 
DK 2.4 
DE 27.8 
EL 3.8 
ES 16.4 
FR 24.0 
IR 0.3 
IT 27.1 
NL 15.2 
PO • 2.6 
UK 23,4 
SF 3.7 
SV 6.3 
OS 4.2 . .' . 
EU 169.6 
Sources : EC Regulation 1056/72 &.. 
National Administrations 
TABLE D.6 
EU-12 REFINERY STRUCTURE EVOLUTION 1980-1988-1995 
Number & Capacity of Refineries by Type 
(Situation at 1st January) 
1980 1988 1995 
Refinery No Primary No Primary No Primary 
Type Distil. Distil. Distil. 
Capacity Capacity Capacity 
mta % mta % mta % 
Simple 62 249 27 16 43 7 14 37 6 
Semi-
complex 24 148 16 20 89 15 13 52 9 
Complex 55 523 57 58 460 78 66 506 85 
Total 141 920 100 94 592 100 ' 93 595 100 
of which: 
Refineries 
>1 mta 129 915 90 590 90 593 
Refinery type definition : 
'Simple'refinery : primary distillation plus, where 
appropriate, reforming and hydrodesulphurization 
'Semi-complex'refinery : 'simple'plus visbreaking and/or 
other thermal cracking 
'Complex'refinery : 'simple' or 'semi-complex'plus catalytic 
cracking,hydrocracking and/or coking 
Source : Commission - DGXVII-B2 
TABLE E.l 
REFINING CAPACITY IN THE E.U. AT 1.1.1995 
BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
NL 
PO 
UK 
SF 
SV 
OS ATMOS. 
DIST. 
34.5 
9.2 
113.1 
18.2 
60.0 
90.4* 
2.8 
102.3 
59.6 
14.4 
90.7 
11.0 
21.0 
10.0 (capacity in service in million tons per annum) 
REFOR. HYDRO 
CRACK. 
4.7 
1.4 
17.6 8.6 
2.1 1.3 
8.0 0.7 
11.0 0.8 
0.6 
12.0 7.1 
7.3 5.1 
2.2 0.5 
16.4 2.5 
2.1 1.1 
3.2 
1.4 CAT. 
CRACK. 
5.9 
15.4 
3.0 
8.4 
18.2! 
14.7 
7.5' 
1.7 
23.7 
2.7 
1.5 
1.3 THERM. VIS-
CRACK. BREAK. 
1.9 
3.9 
6.2 
3.1 
2.2 
1.4 
0.3 
EU 637.2 90.0 27.7 104.0 19.0 
* of which 5.9 mta in reserve, immediately useable 
Sources : National Administrations & EC Regulation 1056/72 4.2 
2.2 
10.9 
2.6 
8.4 
8.1 
15.9 
4.1 
1.4 
3.1 
1.9. 
2.3 
1.Ö 
66.1 COKING 
5.0 
1.5 
2.6 
2.1 
3.3 
14.5 
TABLE E.2 
EU-15 - CONVERSION CAPACITY 
(million metric tons/year) 
CAT. CRACKING 
VISBREAKING 
HYDROCRACKING 
THERM. CRACK. ) 
COKING ) 
ELEXICOKING ) 
TOTAL CAPACITY 
CATC RACK. EQUIV* 
AS % CDU CAPACITY 1985 
88.0 
52.0 
11.0 
27.8 
178.8 
146 
. 21 1990 
88.2 
63.8 
23.2 
28.0 
203.2 
171 
28 1995 
104.0 
66.1 
27.7 
33.5 
231.3 
199 
31 
* Ratios used are : Visbreaker 0.33 --.Hydrocracker 1.3 -
Thermal Cracker 0.65 - Coker 1.7 
Sources : National Administrations & EC Regulation 1056/72 
TABLE E.3 
TAXES AND DUTIES AT FEBRUARY 1996 - ECUS 
1VAT(%) 
Premium gasoline 
Unleaded gasoline 
Automotive dieseloii 
Heating gasoil 
LPG (Vehicles) ' 
LPG (Heating) 
Heavy fueloil HTS 
Heavy fueloil BTS 3 
a-
O) 
<u 
CO 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 
21.0 E c ra Q 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 c JS x: o </> 
3 
CU 
Q 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 
15.0 i/) 
ro 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 
18.0 c « a. w 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 
16.0 CU u c ra 
UL 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 
20.6 C 
0) 
21.0 
21.0 
21.0 
12.5 
21.0 
12.5 
12.5 
12.5 .2 
5 
19.0 
19.0 
19.0 
19.0 
19.0 
10.0 
10.0 
10.0 3 
O 
r» 
£ 
(D 
X 
_l 
15.0 
12.0 
15.0 
12.0 
6.0 
6.0 
12.0 
12.0 C 
Z 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 
17.5 o 
'55 
k. 
O 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 
20.0 n 
O) 
3 •e o 
ÛL 
17.0 
17.0 
5.0 
17.0 
17.0 
5.0 
5.0 Ê o 
3 
. 22.0 
22.0 
22.0 
22.0 
22.0 
22.0 tu 
g> 
CU 
> 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 
25.0 17.5 
17.5 
17.5 
8.0 
17.5 
8.0 
17.5 
17.5 
2.EXCISE TAX (10001 08.02.96 
Premium gasoline 
Unleaded gasoline 
Automotive dieseloii 
Heating gasoil 
LPG (Vehicles) (1) 
LPG (Heating) (T) 
Heavy fueloil HTS (T) 
Heavy fueloil BTS (T) 546.0 
485.3 
302.0 
142 
0.0 
18.1 
19.4 
6.5 0.0 
448.5 
300.4 
241.4 
208.5 
315.5 
284.5 
284.5 573.0 
519.9 
328.9 
42.4 
169.8 
265 
15.9 
15.9 410.6 
358.9 
248.9 
135.8 
58.2 
12.9 
42.0 
42.0 408.7 
375.3 
272.5 
79.5 
31.5 
7.4 
13.6 
13.6 616.9 
576.2 
354.4 
78.0 
682 
0.0 
24 3 
18.0 380.6 
349.3 
302.5 
50.2 
69.4 
229 
17.8 
17.8 537.3 
494.2 
361.3 
361 3 
157.3 
1737 
43.5 
21.8 415,9 
361 7 
263.3 
54 
56 8 
0.0 
14.2 
6.5 608.7 
542.0 
327.1 
81 6 
29.1 
0.0 
31.5 
31.5 430.2 
300.7 
79.0 
104.8 
0.0 
37.7 495.1 
457.8 
326.1 
89.0 
0.0 
28.1 
12.8 548.0 
291.2 
36.5 
0.0 
0.0 
36.9 
DANMARK: 
Fuel oil lourd - Depuis le 1er Janvier 1993, le montant de la taxe récupérable par le secteur industriel s'élève à 1820 CD par tonne. 
Heavy fuel oil - As from 1 January 1993 the tax récupérable by the industrial sector amounts to 1820 CD per ton. 
Premium gasoline - Cancelled as from 1/1/96 
( 1 ) ROYAUME-UNI: par/by tonne N 
Exchange rates as at 08.01.1996 
1 ECU = 13.2595 OS, 38 7384 BEF. 1.88485 DM, 7.29054 DKR, 158.542 PTA, 5.7135 FMK. 6.46731 FF, .844401 UKL, 309.318 DRA, 
.818238 IRL, 2068.64 LIT, 38.7384 LUF, 2.11041 HFL, 195.925 ESC, 8.6825 SKR 479.1 
291.4 
189.3 
162.4 
131.3 
213.3 463.3 
406.2 
406.2 
27.6 
333.6 
0.0 
21.6 
21.6 
TABLE E.4 
EU-15 DISTILLATION CAPACITY UTILIZATION* 
EVOLUTION 1985-1994 
MIO TONS 
1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
Dist.Capacity(mio t) 
•*— Utilization rate(%) ^ ^H Crude Intake(mio t) 
crude onlj', mid year capacity 
CHART E.l 
EU-15 REFINING UPGRADING CAPACITY 
IN CAT. CRACKING EQUIVALENT 
1985 
1990 28 
1995 31 21 
i r 146 
171 
199 
T r 
35 30 25 20 15 10 5 
% 
% OF CDU CAPACITY 0 40 80 120 160 200 
MIO/TONS YEAR. 
^^ CAT. CRACKING EQUIV. 240 
Sources : Nat. Admin. & EC Reg. 1056/72 
^ CHART E.2 
REFINING MARGINS 1988-1995 
NW EUROPE Sc MEDITERRANEAN ZONES 
$/bbl (Quarterly Average) 
10 
9 
8 
7 
6 
5 
4 
3 
2 
1 
0 
-1 
-2 •x-IEA-NWE-BRENT 
WMC-NWE-ARAB L IEA-NWE-HYDROSKIM 
WMC-MED-ARAB L 
23412 3412 341234123412341234 1234 
88 I 89 I 90 "I 91 I 92 I 93 I 94 I 95 I 
WMC : Wood Mackenzie 
CO CHART E.3 
14 BRENT/DUBAI Se LEADED GASOLINE/FUEL OIL 
PRICE DIFFERENTIALS 
ft/barrel 
* 
~~ Brent/Dubai Differ. -*~ Gasoline/FO l%s Dif. 
JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT JAN APR JUL OCT 
I 92 I 93 I .94 I 95 
Lo Source : IEA Monthly Oil Market' Report 
Uo CHART E.4 
FUTURE NET EXPANSION OR NET REDUCTION 
IN THE REFINING CAPACITY OF THE EU-15 
ATMOS. DIST. 
REFORMING 
HYDROCRACK. 
CAT. CRACK. 
THERM. CRACK 
VISBREAKING 
COKING 
DESULPHURIS. 
OF MID. DIST. (thousand metric tons/year) 
After or date 
1995 1996 1997 not defined 
- 2400 - 2300 + 4400 
+ 100 
+ 580 
+ 273 280 + 700 
- 300 
+6672 +17029 + 1805 + 1600 
+ 1800 + 4700 
+ 100 
+ 1000 
+ 1040 
SOURCE : EC REGULATION 1056/72 -
QUESTIONNAIRES OF BEGINNING 1995 
TABLE E.5 
31 
OPEC FOREIGN REFINING 
Net Share in thousand barrels/day as of end 1995 
Asia/ Western USA Total 
Pacific Europe (3 reg.) 
Iran 32 - - 32 
Kuwait - 210 - 210 
Libya -, 234 - 234 
Saudi Arabia 152 50 300 502 
U.A.E - 142 - 142 
Venezuela — 230 750 980 
Total OPEC 184 866 1 050 2 100 
Total of the region 14 803 14 151 15 354 44 308 
OPEC share 1.2% 6.1% 6.8% 4.7% 
in the region 
Source : DGXVII on the basis of OPEC 
official data & press articles 
TABLE E.6 
TABLE F.l (in thousand of units at year end) 
Source : National Statistics BE 
DK 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
NL 
PO 
UK 
SF 
sv 
OS 
EU 1985 
7.3 
3.6 
19.8 
6.8 
5.2 
34.6 
3.4 
36.4 
8.1 
1.9 
21.1 
2.0 
4.4 
4.1 
158.7 1987 
6.7 
3.4 
20.8 
6.3 
5.2 
31.1 
3.3 
34.7 
7.6 
1.8 
20.2 
2.0 
4.3 
4.1 
151.5 1989 
6,5 
3.2 
19.9. 
6,4 
5.3 
27.7 
3.2 
33.9 
6.9 
1.8 
19.8 
1.9 
4.2 
4.0 
144.7 1991 
6.0 
2.9 
18.9 
6.4 
5.7 
22.6 
2.7 
30.4 
6.0 
1.8 
19.3 
2.0 
4.0 
3.9 
•132.6 1992 
5.7 
2.9 
18.8 
6.5 
5.8 
21.2 
2.8 
30.1 
5.6 
2.0 
18.5 
1.9 
3.8 
3.8 
129.4 1993 
5.5 
2.8 
18.5 
6.6 
6.3 
19.8 
2.8' 
29.9 
5.1 
2.1 
18.0 
1.9 
3.8 
3.7 
126.8 1994 
5.4 
2.7 
18.3 
6.8 
6.6 
19.1 
2.7 
28.8 
4.1 
2.3 
17.0 
1.9 
3.6 
3.6 
122.9 
MARKETING OF OIL PRODUCTS IN THE EU-15 
NUMBER OF PETROL RETAIL OUTLETS 85-94 
180 
160 
140 
120 
100 
80 
60 
40 
20 
0 Thousand of units at year end 
iM 
1985 1986 1987 1988 19B9 1990 1991 1992 1993 1994 
158.7 157.3 151.5 147.7 144.7 138.6 132.6 129.4 126.8 122.9 
Source : National Statistics 
CHART F.l 
EU-12 EVOLUTION 1986-1994 OF AVERAGE 
THROUGHPUT PER SERVICE STATION 
MILLIONS OF LITRES PER ANNUM 
1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 
Source : Wood Mackenzie 
CHART F.2 



unlit-» — " • t*mm*^Êmf*ÊÊ 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 143 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
n 12 
Luettelonumero : CB-CO-96-172-FI-C 
ISBN 92-78-02662-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg