Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Vihreän kirjan seurantatoimi - Kertomus edistymisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytössä {SEK(2007) 12} /* KOM/2006/0849 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 10.1.2007 KOM(2006) 849 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Vihreän kirjan seurantatoimi Kertomus edistymisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytössä {SEK(2007) 12} SISÄLLYSLUETTELO 1. Johdanto ja tausta 3 2. Kokonaiskuva. Mihin nykyinen politiikka on johtamassa? 3 3. Kansallisen edistymisen arviointi. Jäsenvaltioiden kehitys 5 4. Sähköntuotannon kehittäminen uusiutuvien energialähteiden eri aloilla: tuulivoima, biomassa, vesivoima, geoterminen ja aurinkosähkö 11 4.1. Tuulivoima. Kolmen suuren muodostaman ryhmän laajentaminen ja laajentuminen maailmanlaajuisille markkinoille 11 4.2. Biomassa 13 4.2.1. Kiinteä biomassa 14 4.2.2. Biokaasu 16 4.3. Aurinkosähkö 17 4.4. Pienvesivoima 18 4.5. Geoterminen energia 18 5. Direktiivin täytäntöönpano 19 6. Päätelmät ja jatkotoimet 21 LIITE 24 KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Vihreän kirjan seurantatoimi Kertomus edistymisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytössä 1. JOHDANTO JA TAUSTA Uusiutuvien energialähteiden käytöllä voidaan parantaa strategisesti toimitusvarmuutta, vähentää Euroopan unioniin fossiilisten polttoaineiden hinnanottajana kohdistuvaa hintavaihtelua sekä mahdollisesti tuottaa EU:n energiateknologiateollisuudelle kilpailuetua. Lisäksi uusiutuvien energialähteiden käyttö vähentää ilman saastumista ja kasvihuonekaasujen päästöjä. Niiden avulla voidaan myös parantaa maaseutualueiden ja syrjäisten alueiden taloudellisia ja sosiaalisia kehitysmahdollisuuksia. Näiden kaikkien hyötyjen yhteisvaikutus puhuu vahvasti uusiutuvien energialähteiden käytön puolesta. Sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla annetun direktiivin 2001/77/EY[1] 3 artiklan 4 kohdan mukaan komissio arvioi jäsenvaltioiden edistymisen kansallisten tavoitteidensa saavuttamisessa sekä etenemisen kohti tavoitetta, joka on uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön 21 %:n osuus kaikesta sähköntuotannosta. Kyseisen arvion esittäminen on tämän kertomuksen päätavoite. 2. KOKONAISKUVA. MIHIN NYKYINEN POLITIIKKA ON JOHTAMASSA? EU:n tavoitteena on, että vuoteen 2010 mennessä sen 25 jäsenvaltiossa tuotetusta sähköstä 21 % on peräisin uusiutuvista energialähteistä. Tämän tavoite vahvistettiin EU:n uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä 2001/77/EY, jossa asetetaan lisäksi kansallisia tavoitteita. Uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi on historiallinen askel uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon alalla. Se on ollut tärkein lähtökohta uusien toimintalinjojen toteuttamiselle. Kaksi vuotta sitten julkaistun komission edellisen kertomuksen[2] jälkeen uusiutuvista energialähteistä (vesivoimaa lukuun ottamatta) tuotetun sähkön määrä on lisääntynyt 50 %. Nykyisellä politiikalla ja toimilla voidaan vuoteen 2010 mennessä saavuttaa 19 %:n kokonaisosuus. Toisin sanoen Eurooppa pääsee todennäköisesti lähelle uusiutuvaa energiaa koskevaa vuoden 2010 tavoitettaan . Suur- ja pienvesivoima on edelleen suurin uusiutuva energialähde sähköntuotannon alalla. Sen osuus kaikesta energiankulutuksesta vuonna 2005 oli 10 %. Koska kuivat kaudet ja vastaavasti suuret sademäärät voivat vaikuttaa vesivoimalla tapahtuvaan energiantuotantoon, tässä kertomuksessa pyritään välttämään ilmastotekijöiden vaikutus käyttämällä tietoja tavanomaisen sademäärän vuodelta. Tässä kertomuksessa tarkasteltujen energialähteiden lisäksi on olemassa muitakin uusiutuvia energialähteitä, mutta niitä ei käsitellä tässä yhteydessä, koska niiden markkina-asema ei ole nykyisin tärkeä. Niistä esimerkiksi termisen aurinkosähkön ja aalto- ja vuorovesienergian merkitys kuitenkin kasvaa varmasti tulevina vuosina[3]. [pic] Kuva 1: Uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon kehitys (kaikki uusiutuvat energialähteet) Euroopan unionin jäsenvaltioissa (EU-25) vuosina 1990–2005[4] Electricity generation [TWh/year] = Sähköntuotanto [TWh/vuosi] New RES-E excl. hydro = Uudet uusiutuvat energialähteet (ei vesivoima) Small-scale hydro = Pienvesivoima Large-scale hydro = Suurvesivoima Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuus Euroopan unionin kokonaissähkönkulutuksesta oli 15 % vuonna 2005[5], Jolloin Euroopan kokonaiskulutus oli arvioitua suurempi. Sähkönkulutus EU:ssa kasvaa 2 % vuodessa[6]. On kuitenkin syytä panna merkille, että Saksaa ja Espanjaa lukuun ottamatta hyvin edistyvien maiden osuus EU:n kokonaismarkkinoista on suhteellisen pieni. Joissakin jäsenvaltioissa uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuus on jopa vähenemässä. | Uusiutuvista energialähteistä on vuodesta 1990 alkaen tuotettu uutta sähköä 148 TWh, mikä on yhtä paljon kuin Irlannin, Itävallan ja Portugalin yhteenlaskettu sähkönkulutus. Saavutusta voidaan pitää eräiden aktiivisten jäsenvaltioiden toimien ansiosta myönteisenä, mutta yleisesti se ei ole riittävän hyvä, sillä monet jäsenvaltiot ovat jääneet jälkeen kansallisista tavoitteistaan. Paljon on vielä tehtävä, jos halutaan estää Eurooppaa suuntautumasta kohti kestämätöntä energiatulevaisuutta. [pic] Kuva 2: Uusia uusiutuvia energialähteitä hyödyntävän sähköntuotannon kehitys Euroopan unionin jäsenvaltioissa (EU-25) vuodesta 1990 vuoteen 2005[7] Electricity generation [TWh/year] = Sähköntuotanto [TWh/vuosi] Wind off-shore = Tuulivoima merellä Wind on-shore = Tuulivoima maalla Photovoltaics = Aurinkosähkö Geothermal electricity = Geoterminen sähkö Biowaste = Biojäte Solid biomass = Kiinteä biomassa Biogas = Biokaasu 3. KANSALLISEN EDISTYMISEN ARVIOINTI. JÄSENVALTIOIDEN KEHITYS Hyvin edistyvien jäsenvaltioiden joukkoon on tulossa yhdeksän lisää. Jotkin niistä ovat jopa saavuttamassa tavoitteensa etuajassa. Yksitoista jäsenvaltiota ei ole kuitenkaan onnistunut noudattamaan kansallista sitoumustaan. Euroopan unionin 15 jäsenvaltion oli saatettava direktiivi 2001/77/EY osaksi kansallista lainsäädäntöään lokakuuhun 2003 mennessä. EU:hun 1. toukokuuta 2004 liittyneiden kymmenen jäsenvaltion oli saatettava se osaksi kansallista lainsäädäntöään liittymispäivään mennessä. Edellisen kertomuksen jälkeen on laadittu uusia toimintalinjoja, annettu energia-alan säädöksiä ja pantu täytäntöön uusia määräyksiä. Tässä kertomuksessa tarkastellaan paitsi uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon määrällisiä saavutuksia myös jäsenvaltioiden aktiivisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on edistää uusiutuviin energialähteisiin perustuvaa sähköntuotantoa. Kertomuksen menetelmistä on syytä mainita ensinnäkin, että uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön huomioon otettu markkinaosuus on ilmasto-olosuhteiden (esim. kuivuuden tai rankkasateiden) vaikutuksen välttämiseksi normalisoitu[8] vastaamaan tavanomaisen sade- ja tuulimäärän vuotta. Toiseksi analyysissa tarkastellaan pääasiassa tavoitteen saavuttamisen prosenttiastetta, Lähdetään siis liikkeelle esimerkiksi siitä, että maan olisi pitänyt saavuttaa 40 % tavoitteesta vuonna 2004 ja 50 % vuonna 2005[9]. Koska kaikilla jäsenvaltioilla ei ole vuoden 2005 tietoja, ilmoitetaan sekä vuoden 2004 että 2005 tiedot. Huomioon otetaan myös vuoden 2005 sekä vuoden 2006 ensimmäisen puoliskon tukikehyksen uudet osat. Virallisen politiikan lisäksi on otettu huomioon investoijien näkökulma, koska sen perusteella voidaan arvioida uusiutuvien energialähteiden markkinoiden elinvoimaisuutta maakohtaisesti sekä markkinoiden toiminnan terveyttä[10]. Jäsenvaltiot voidaan nykyisen markkinaosuuden ja toteutetun politiikan perusteella luokitella viiteen ryhmään: 1. Ihanteellinen: saavuttamassa vuoden 2010 tavoitteen (( 2. Nykyisen kehityksen perusteella mahdollista saavuttaa vuoden 2010 tavoite ( 3. Tarvitsee lisätoimia vuoden 2010 tavoitteen saavuttamiseksi ( 4. Tarvitsee huomattavasti lisätoimia vuoden 2010 tavoitteen saavuttamiseksi (( 5. Kaukana sitoumuksen toteutumisesta (( Seuraavassa esitetään lyhyesti nykytilanne kussakin jäsenvaltiossa. Yksityiskohtaisempia tietoja on maakatsauksissa. [pic] Kuva 3: Uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskevan tavoitteen saavuttaminen maittain: todellinen ja normalisoitu markkinaosuuden lisäys (vuodesta 1997 vuoteen 2004) Additional RES-E penetration (2004 versus 1997) as share of RES-E directive target for 2010 [%] = Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuuden lisäys (vuodesta 1997 vuoteen 2004) osuutena uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskevan direktiivin tavoitteesta vuodelle 2010 [%] ACTUAL additional RES-E penetration (2004 versus 1997) = TODELLINEN markkinaosuuden lisäys (vuodesta 1997 vuoteen 2004) NORMALISED additional RES-E penetration (2004 versus 1997) = NORMALISOITU markkinaosuuden lisäys (vuodesta 1997 vuoteen 2004) Interim target for 2004 = Välitavoite vuodelle 2004 [pic] Kuva 4: Uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskevan tavoitteen saavuttaminen maittain niissä maissa, joista on jo saatavilla vuoden 2005 tiedot: todellinen ja normalisoitu markkinaosuuden lisäys (vuodesta 1997 vuoteen 2005) Additional RES-E penetration (2005 versus 1997) as share of RES-E directive target for 2010 [%] = Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuuden lisäys (vuodesta 1997 vuoteen 2005) osuutena uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskevan direktiivin tavoitteesta vuodelle 2010 [%] ACTUAL additional RES-E penetration (2005 versus 1997) = TODELLINEN markkinaosuuden lisäys (vuodesta 1997 vuoteen 2005) NORMALISED additional RES-E penetration (2005 versus 1997) = NORMALISOITU markkinaosuuden lisäys (vuodesta 1997 vuoteen 2005) Interim target for 2005 = Välitavoite vuodelle 2005 1. Ihanteellinen: saavuttamassa vuoden 2010 tavoitteen (( Tanska . Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön – erityisesti tuulisähkön – osuus on lisääntynyt huomattavasti. Merellä tuotetun tuulivoiman osalta johtava asema koko maailmassa. Jos nykyinen kasvu jatkuu, Tanska ylittää helposti vuodelle 2010 asetetun 29 %:n tavoitteensa. Se saattaa ylittyä jo kolme tai neljä vuotta aikaisemmin. Saksa . Uusiutuvia energialähteitä hyödyntävä teollisuus kehittyy voimakkaasti. Uusi hallitus noudattaa aikaisempaa sitoutumista uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinoiden kehittämiseen ja lisää siten niiden vakautta. Unkari. Vuoden 2004 jälkeen voimakasta kasvua kiinteän biomassan ansiosta (rinnakkaispoltto). Vuoden 2010 tavoite 5,8 % saavutettiin vuonna 2005. Hallituksen suunnittelemien uusien toimenpiteiden johdosta osuus on todennäköisesti 7,9 % vuonna 2010[11]. Tavoite siis ylittyy. 2. Nykyisen kehityksen perusteella mahdollista saavuttaa vuoden 2010 tavoite ( Suomi. Tuottaa noin neljänneksen sähköstään uusiutuvista energialähteistä. Puolet tästä tuotetaan vesivoimalla ja puolet biomassalla. Uutena painotuksena politiikassa on pyrkimys paikallisten biomassavarojen käytön lisäämiseen[12]. Irlanti. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuus lisääntynyt jonkin verran, pääasiassa tuulivoiman ansiosta. Uuden syöttötariffeihin perustuvan tukijärjestelmän odotetaan tarjoavan aikaisempaa tarjouskilpailumenettelyä paremmat investointiedellytykset, jolloin Irlannilla olisi hyvät mahdollisuudet saavuttaa vuoden 2010 tavoite. Luxemburg . Tilanne on hyvä erityisesti biokaasun ja aurinkosähkön osalta. Syöttötariffien korottamisella on määrä kasvattaa uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuutta. Espanja. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuus on kasvanut selvästi, pääasiassa tuulivoiman käytön lisääntymisen ansiosta. Espanja on maailman toiseksi suurin tuulivoiman tuottaja. Sillä on hyviä ratkaisuja, joilla suuri määrä vaihtelevasta tuulivoimakapasiteetista saadaan verkkoon. Uusiutuvien energialähteiden käyttöönoton hyviä saavutuksia varjostaa kuitenkin sähkönkulutuksen voimakas kasvu. Ruotsi. Biomassapolitiikkaa on painotettu viime vuosina. Biomassalla nykyisin tuotetun 3 TWh:n lisäksi suunnitellaan vielä 3 TWh:n lisäystä, joka saavutettaisiin biomassan rinnakkaispoltolla nykyisissä voimalaitoksissa. Uusi energialaki ja politiikan määrittely vuoteen 2030 luonevat edellytyksiä sille, että viime vuosien hyville tuloksille saadaan jatkoa. Alankomaat. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuus on kasvanut merkittävästi. Erityisesti biomassan käyttö on lisääntynyt syöttötariffijärjestelmän ja öljyn korkean hinnan vuoksi. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinoiden vakautta voi kuitenkin häiritä se, että puhdasta biomassaa hyödyntävän suurtuotannon ja merellä tuotetun tuulivoiman taloudellinen tuki jäädytettiin määrittämättömäksi ajaksi elokuussa 2006. Vuodeksi 2010 asetetun 9 %:n tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan parempaa varmuutta ja enemmän tukea. 3. Lisätoimien avulla on hyvät mahdollisuudet saavuttaa vuoden 2010 tavoite ( Tšekki. Taloudellisen tuen epävarmuuden takia edistyminen on ollut vaatimatonta. Tarkistetun tukijärjestelmän vaikutuksesta tuen odotetaan lisääntyvän vuodesta 2006. Kasvua on nopeutettava, jos halutaan saavuttaa uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön 8 %:n tavoite vuonna 2010. Liettua. Edistyminen on tähän asti ollut vähäistä. Jotta 7 %:n tavoite voitaisiin saavuttaa vuonna 2010, uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön tukijärjestelmästä on pian saatava konkreettisia tuloksia. Puola. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuuden vähäiseen kasvuun ovat syynä vihreiden sertifikaattien alhaiset hinnat ja määräysten noudattamatta jättämisestä seuraavien rangaistusten puuttuminen. Biomassan ja tuulivoiman käyttö on alkanut hitaasti. Kiintiövelvoitteiden lisäämisen odotetaan johtavan korkeampiin sertifikaattihintoihin ja uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytön nopeampaan lisääntymiseen vuodesta 2007 alkaen. Slovenia. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuus on kasvanut vain hieman, mutta samanaikaisesti sähkön vuotuisen kulutuskysynnän kasvu on ollut voimakasta (4,5 %). Tukijärjestelmän vuoksi Slovenialla on kuitenkin hyvät mahdollisuudet saavuttaa vuoden 2010 tavoitteensa 33,6 %. Yhdistynyt kuningaskunta . Edistystä on havaittavissa erityisesti biokaasun osalta, mutta vuoden 2010 tavoitteen saavuttaminen edellyttää, että hallitus muuttaa uusiutuvia energialähteitä koskevaa politiikkaansa. 4. Huomattavat lisätoimet tarpeen vuoden 2010 tavoitteen saavuttamiseksi (( Belgia . Kasvu vähäistä. Kiintiövelvoite on lisännyt vihreiden sertifikaattien käyttöä selvästi. Tällä on kuitenkin ollut vain vähän vaikutusta sähköntuotantoon uusiutuvista energialähteistä, ja 6 %:n tavoitteen saavuttaminen edellyttää vielä lisätoimia. Kreikka. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuuden kasvun vähäisyys johtuu pääasiassa hallinnollisista esteistä, joita tosin pyritään vähentämään äskettäin annetulla asetuksella. Tuulivoiman käytön merkittävä lisääntyminen viime aikoina (vuonna 2005 käytössä 1000 MW:n kapasiteetti) edistää uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinoiden kehittymistä. Osuuden on kuitenkin lisäännyttävä voimakkaammin, jotta 20,1 %:n tavoitteen saavuttaminen vuonna 2010 olisi mahdollista. Portugali. Kehitys hyvää vuodesta 2004. Hallitus on avannut tarjouskilpailun 1 500 MW:n tuulivoimalasta. Vuoden 2010 tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan kuitenkin vielä paljon työtä. Lisäksi olisi pyrittävä rajoittamaan sähkön kysyntää. 5. Kaukana sitoumuksen toteutumisesta (( Uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskevan direktiivin täytäntöönpanon puutteet tai hitaus kertovat usein siitä, ettei tavoitteiden saavuttamiseen suhtauduta riittävän vakavasti. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuuden kasvu hitaus johtuu usein suunnittelun viivästymisestä ja hallinnollisista esteistä, verkkoon pääsyn rajoituksista (verkkoyhteyksiä ja verkkojen vahvistamista koskevat subjektiiviset, vaikeaselkoiset ja syrjivät säännöt) ja rahoituskysymyksistä. Itävalta. Uusiutuvia energialähteitä käyttävästä tuotannosta suurin osa on suurvesivoimatuotantoa (60 % kaikesta sähkönkulutuksesta). Suotuisten syöttötariffien ansiosta tuulivoima- ja biomassakapasiteetti on viime vuosina lisääntynyt selvästi. Nykyiset investointiedellytykset ovat kuitenkin tukijärjestelmän tarkistuksen jäljiltä huonot, ja tämä on johtanut uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon taantumiseen. Kypros . Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käyttö lähes olematonta. Vuonna 2006 otettiin käyttöön uusi syöttötariffijärjestelmä. Viro. Vesivoiman ja biomassan käytön lisääntyminen on saanut aikaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuuden lievää kasvua. Nykyinen tukijärjestelmä ei kuitenkaan vaikuta riittävältä muiden energialähteiden kuten tuulivoiman kehittämiseen. Ranska. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuuden kasvusta ei ole tähän mennessä näkyvissä merkkejä. Biomassaan perustuvan sähköntuotannon tarjouskilpailujärjestelmän käyttöönottoa on lykätty jälleen. Hallinnollisten menettelyjen parantaminen saattaa johtaa parempiin tuloksiin tulevaisuudessa. Italia. Italiassa on aikaisemmin saatu kiintiövelvoitteen ansiosta lisättyä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käyttöä jonkin verran. Tämän vaikutus on kuitenkin hukkunut sähkön kokonaiskulutuksen lisääntymiseen. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön nykyisen markkinaosuuden ja vuodelle 2010 asetetun 25 %:n tavoitteen välillä on kuitenkin vielä leveä kuilu. Italiassa on lukuisia mahdollisuuksia uusiutuvien energialähteiden hyödyntämiseen, mutta sitä haittaavat edelleen ennen kaikkea hallinnolliset ongelmat. Latvia . Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuus on hyvin pieni, koska vakaa tukijärjestelmä puuttuu. Malta. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käyttö lähes olematonta. Maassa ei ole otettu käyttöön minkäänlaista uusiutuvista energialähteistä tuotettua sähköä koskevaa strategiaa. Slovakia. Uusiutuviin energialähteisiin perustuvassa sähköntuotannossa on edistytty heikosti. Vuodelle 2010 asetetun 31 %:n tavoitteen saavuttaminen edellyttäisi tuen lisäämistä. Tavoitteiden saavuttaminen on kiinteästi sidoksissa tuen tasoon . Uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon tukeminen on huomattavan erilaista EU:n eri jäsenvaltioissa. Uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon tukemista koskevassa komission edellisessä kertomuksessa[13] oli yksityiskohtainen selvitys näistä eroista. Yhdeksässä EU:n 25 jäsenvaltiosta tuulienergian tukeminen on hyvin vähäistä. Jos tuottajien saama kokonaistuki ei riitä kattamaan tuotantokustannuksia, uusiutuvien energialähteiden nopeaa käyttöönottoa on turha odottaa. Puolet jäsenvaltioista ei tue riittävästi metsätaloutta biomassan tuottamiseksi. Biokaasun osalta lähes kolmessa neljästä jäsenvaltiosta tuki ei riitä pontimeksi käyttöönottoon. Tukijärjestelmiä koskevassa keskustelussa olisi otettava myös huomioon hallinnolliset esteet. Uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön markkinaosuustavoitteiden saavuttamiseksi kustannustehokkaasti on tarpeen luoda menettely, jolla helpotetaan uusiutuviin energialähteisiin perustuvaa sähköntuotantoa nopeasti ja selkeästi. 4. SÄHKÖNTUOTANNON KEHITTÄMINEN UUSIUTUVIEN ENERGIALÄHTEIDEN ERI ALOILLA: TUULIVOIMA, BIOMASSA, VESIVOIMA, GEOTERMINEN JA AURINKOSÄHKÖ Tärkein lähde on edelleen vesivoima[14], mutta myös uusilla uusiutuvilla energialähteillä kuten tuulivoimalla ja biomassalla alkaa olla merkitystä. Suurvesivoimalla on etunaan vakiintunut teknologia, ja 25 jäsenvaltion EU:ssa onkin käytössä lähes kaikki tuotantopotentiaali. Tämän vuoksi suurvesivoimaa ei käsitellä tässä tarkastelussa. 4.1. Tuulivoima. Kolmen suuren muodostaman ryhmän laajentaminen ja laajentuminen maailmanlaajuisille markkinoille Euroopan unioni on edelleen maailman johtava tuulivoiman tuottaja. Sen osuus koko maailman markkinoista on 60 %. Tuulivoiman maailmanmarkkinat myös kasvavat voimakkaasti. Kasvu on huomattavaa varsinkin Aasiassa (erityisesti Intiassa). Myös Pohjois-Amerikassa tuulivoimaloiden määrä lisääntyy nopeasti[15]. Vuonna 2002 käyttöön otetusta kapasiteetista 80 % asennettiin Saksassa ja Espanjassa. Vuonna 2005 näiden maiden osuus oli 56 %. Saksan ilmiömäisen vuotuisen kasvun hidastumista tasoitti lisäys muilla Euroopan markkinoilla, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Portugalissa[16] ja Italiassa. EU:n tuulivoimakapasiteetti on lisääntynyt vuodesta 2000 yli 150 %. Uusiutuvia energialähteitä käsittelevässä valkoisessa kirjassa[17] kaavailtu 40 000 MW saavutettiin viisi vuotta etuajassa. Vuonna 2005 käytössä olleella 40 455 MW:n kokonaistuulivoimakapasiteetilla tuotettiin 82 TWh. Tuulivoima-alan erittäin hyvän tuloksen ansioista teollisuus on voinut nostaa tavoitteensa 75 000 MW:iin vuonna 2010. EU:ssa käyttöön otetusta uudesta sähköntuotantokapasiteetista 33 % on uutta tuulivoimakapasiteettia. Loput 67 % on pääasiassa perinteisiä lämpövoimaloita. Tuulivoimalla tuotetulla sähköllä katetaan 2,6 % Euroopan unionin sähkönkulutuksesta, mikä on yhtä paljon kuin Tanskan ja Portugalin yhteenlaskettu sähkönkulutus. Tuulivoimalla tuotetun sähkön määrän keskimääräinen kasvu on viiden viimeksi kuluneen vuoden aikana ollut 26 % vuodessa. Kuten komission joulukuussa 2005 antamassa tiedonannossa[18] todetaan, kolmasosassa EU-maista tuulivoimaa ei tueta tarpeeksi. Puolessa EU:n jäsenvaltioista tuulivoimaa puolestaan ei hyödynnetä tarpeeksi. Hitaan kehityksen tärkein syy ei ole tarkoituksellinen politiikka vaan taustalla on lupien viivästymistä, epätasa-arvoisia verkkoon pääsyn ehtoja sekä sähköverkkojen vahvistamisen ja laajentamisen hitautta. Nämä tekijät uhkaavat jatkossakin tuulivoiman kasvua. Teollisuus on asettanut uudeksi tavoitteekseen 75 000 MW:n kapasiteetin vuoteen 2010 mennessä. Tällä voitaisiin tuottaa noin 160 TWh, joka olisi 4–6 % Euroopan sähkönkulutuksesta vuonna 2010. Sen käyttöön saamiseksi on onnistuttava lisäämään hyvin edistyvien maiden määrää. Merellä tuotetun tuulivoiman markkinoilla tulee ilman muuta olemaan lähivuosina keskeinen merkitys tuulivoiman kehittämisessä. Verkkoon voidaan toimittaa suuriakin määriä tuulivoimalla tuotettua energiaa. Esimerkiksi Tanskan sähkönkysynnästä katettiin vuonna 2005 peräti 18 % tuulivoimalla. Euroopan tuulienergiateollisuus on pysynyt maailmanmarkkinoiden kasvun tahdissa. Saksan ja Espanjan teollisuuden riippuvuus niiden omien kotimarkkinoiden kasvusta vähenee viennin lisääntyessä koko ajan. Tanska on vientimarkkinoiden ansiosta onnistunut säilyttämään tuulivoiman alan työpaikkojen määrän 20 000:ssa. Saksan tuulienergiajärjestön BWE:n mukaan Saksan tuulivoimateollisuuden liikevaihto vuonna 2005 oli 5,03 miljardia euroa. Puolet tästä eli 2,51 miljardia euroa tuli viennistä. Työpaikkojen osalta tilanne on samanlainen: Saksan tuulivoimateollisuuden 63 800 työpaikasta 31 900 perustuu vientiin. Tuulienergian maailmanmarkkinoiden kasvuun on liittynyt alan teollisuuden uudelleenjärjestely, joka on vuoden 2002 jälkeen perusteellisesti muuttanut tuulivoimateollisuuden tilanteen. Teollisuus on yhdentynyt harvemmiksi ja suuremmiksi toimijoiksi erityisesti maailmanmarkkinoilla. Keskikokoisilla ja pienillä yrityksillä on toki vielä merkitystä, mutta lähinnä vain alueellisilla markkinoilla. [pic] Kuva 5: Tuulivoimaan perustuvan sähköntuotannon kehittyminen EU:n 25 jäsenvaltiossa vuodesta 1990 vuoteen 2005[19] Electricity generation from wind [GWh] = Tuulivoimaan perustuva sähköntuotanto [GWh] 4.2. Biomassa Biomassaa hyödyntävä sähköntuotanto perustuu kolmeen polttoainetyyppiin. Nämä ovat kiinteä biomassa, biokaasu ja kiinteän yhdyskuntajätteen biohajoava osa. Näistä kiinteää biomassaa ja biokaasua tarkastellaan jäljempänä tässä kohdassa vielä tarkemmin erikseen. Biomassalla tuotetun sähkön osuus EU:n kaikesta sähkönkulutuksesta on 2 %. Biomassan käyttö lisääntyi 18 % vuonna 2002, 12 % vuonna 2003, 19 % vuonna 2004 ja 23 % vuonna 2005[20]. Edistymisvauhti on selvästi kiihtynyt viime vuosina. Jos vuoden 2004 kasvuvauhti ekstrapoloidaan vuoteen 2010, biomassalla tuotetaan tuolloin yhteensä noin 167 TWh sähköä, mikä vastaa biomassalla tuotetun sähkön tarvetta uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön 21 %:n osuuden saavuttamiseksi[21]. On kuitenkin huomattava, että Alankomaiden hyvät tulokset biomassaan perustuvassa tuotannossa uhkaavat vuonna 2005 kuitenkin jäädä lyhytaikaisiksi[22]. [pic] Kuva 6: Kiinteään biomassaan, biokaasuun ja kiinteään yhdyskuntajätteeseen perustuvan sähköntuotannon kehitys EU:n 25 jäsenvaltiossa vuodesta 1990 vuoteen 2004 ja sen ekstrapolointi vuoteen 2010 olettaen, että vuotuinen kasvuvauhti on 19 %[23] Electricity generation from wind [GWh] = Tuulivoimaan perustuva sähköntuotanto [GWh] Biowaste = Biojäte Biogas = Biokaasu Solid biomass = Kiinteä biomassa Extrapolation total biomass = Ekstrapoloitu biomassa yhteensä 4.2.1. Kiinteä biomassa Kiinteästä biomassasta tuotetaan sähköä polttamalla maa- ja metsätalouden tuotteita ja tähteitä lämpövoimaloissa. Kuten kaiken biomassan myös kiinteän biomassan hyödyntäminen lisääntyi merkittävästi vuosina 2004 ja 2005. Vuotuinen kasvuvauhti 25 jäsenvaltion EU:ssa oli 20 % vuonna 2002, 12 % vuonna 2003 ja 25 % vuonna 2004. Kuvassa 7 esitetään EU:n 25 jäsenvaltion kehitys. Vuosina 2002–2004 sähköverkkoon toimitetun tuotannon lisäys oli noin 10 TWh. Suurimpia biomassan hyödyntäjiä uusiutuviin energialähteisiin perustuvassa sähköntuotannossa ovat Suomi ja Ruotsi. Näiden jälkeen tulevat Saksa, Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta, Tanska, Itävalta ja Alankomaat. Lisäkasvua haittaavat enemmän infrastruktuuriin liittyvät kuin taloudelliset esteet. Biomassan käytön lisäämiseksi on laadittu toimintasuunnitelma[24], jossa käsitellään Euroopan nykyisten biomassamarkkinoiden ongelmia. Toimintasuunnitelmassa esitetään myös koordinoitu ohjelma yhteisön toimille, joita ovat biomassan tarjonnan ja kysynnän parantaminen, teknisten esteiden poistaminen sekä tutkimus ja kehittäminen. Biomassaan perustuvaa sähköntuotantoa kannattaa kehittää eritoten pohjoismaissa, joissa on pitkäaikaista kokemusta biomassan käytöstä ja merkittävä metsäsektori. Lisäksi useimmat näiden maiden voimaloista ovat suuria teollisia yksikköjä, joita käytetään lämmön ja sähkön yhteistuotantoon. Saksassa kehitystä johtavat lähinnä enintään 20 MW:n keskikokoiset tuotantoyksiköt. Yhä useampia biomassavoimaloita käytetään yhteistuotantoon, koska sille on saatavissa erityistä tukea. Lähes puolet jäsenvaltioista sallii kiinteän biomassan rinnakkaispolton tavanomaisissa voimaloissa. Varsinkin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Unkarin esimerkit osoittavat, että tämä mahdollisuus lisää kasvua huomattavasti. Yhdistyneessä kuningaskunnassa selvästi suurin osa kaikesta kiinteän biomassan avulla tuotetusta sähköstä tuotettiin vuonna 2004 rinnakkaispoltolla, ja vuonna 2005 määrä kasvoi edelleen lähes 75 % (1,4 TWh). Unkarin kolmessa suurimmassa rinnakkaispolttolaitoksessa käytetään nykyisin 630 000 tonnia biomassaa. [pic] Kuva 7: Kiinteään biomassaan (kiinteää yhdyskuntajätettä lukuun ottamatta) perustuvan sähköntuotannon kehittyminen EU:n 25 jäsenvaltiossa vuodesta 1990 vuoteen 2005[25] Electricity from biomass [GWh] = Biomassalla tuotettu sähkö [GWh] Komissio on juuri hyväksynyt metsänhoitoa koskevan EU:n toimintasuunnitelman ja esittänyt sen neuvostolle ja Euroopan parlamentille[26]. Toimintasuunnitelmassa kannatetaan muun muassa metsävarojen käyttöä energiaraaka-aineina. Tällä on erityisesti merkitystä kiinteän biomassan tuotannon kannalta. 4.2.2. Biokaasu Öljyn ja maakaasun nykyisten korkeiden hintojen aikana on tuhlausta tuottaa biokaasua vain poltettavaksi. Vuonna 2005 biokaasulla tuotettiin lähes viisi miljoonaa öljyekvivalenttitonnia (Mtoe) energiakäyttöön Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Nykyisillä jätemäärillä biokaasuvarojen kokonaismäärän arvioidaan olevan yli 20 miljoonaa Mtoe. Biokaasun energiakäytössä ei ole kysymys ainoastaan energiantuotannosta vaan myös jätteiden käsittelystä ja ympäristönäkökohdista. Noin puolet kaikesta jätteestä Euroopassa päätyy kaatopaikoille. Noin kaksi kolmasosaa biokaasusta käytetään sähkön ja yksi kolmannes lämmön tuotantoon. Vuonna 2004 biokaasulla tuotettiin sähköä noin 14,9 TWh, josta puolet yhteistuotantolaitoksissa. Biokaasua voidaan saada useista erilaisista prosesseista. Biohajoavasta jätteestä syntyy kaatopaikoilla kaasua, jota voidaan ottaa talteen, mutta se ei ole ympäristön kannalta kovin tehokasta. Lisäksi biokaasua voidaan tuottaa mädättämössä. Käsittelytavan valinta riippuu käsiteltävästä jätteestä. Niin ikään biokaasua voidaan tuottaa kotitalousjätteestä tai maatalousjätteestä kuten lietelannasta ja kasvintuotannon jätteistä. Biokaasua voidaan käsitellä joko pienissä maatilakohtaisissa yksiköissä tai keskitetysti suuremmissa yksiköissä. Tällaisissa yksiköissä, joita on kehitetty varsinkin Tanskassa, voidaan käsitellä samanaikaisesti erityyppisiä jätteitä, pääasiassa lantaa ja lietelantaa, joihin voidaan sekoittaa muuta orgaanista jätettä. Varta vasten rakennetuissa biokaasulaitoksissa maatalouden ja teollisuuden biojätettä pystytään käsittelemään tehokkaasti, ja näiden laitosten koko mahdollistaa jätteestä saatavan energian tehokkaan käytön. Tällaisella teknologialla onkin huomattavat kasvumahdollisuudet. Biokaasuun perustuvan sähköntuotannon osuus on kasvanut vuosittain huomattavasti jo kymmenen vuoden ajan: vuonna 2002 sen osuus oli 24 %, vuonna 2003 13 %, vuonna 2004 22 % ja vuonna 2005 15 %. [pic] Kuva 8: Biokaasuun perustuvan sähköntuotannon kehittyminen EU:n 25 jäsenvaltiossa vuodesta 1990 vuoteen 2005[27] Electricity from biogas [GWh] = Biokaasulla tuotettu sähkö [GWh] Kun kaatopaikkoihin sovellettavia rajoituksia ja kaatopaikkojen verotusta koskevia ympäristömääräyksiä on tiukennettu Euroopassa, päätöksentekijät ovat ryhtyneet etsimään energian tuotannon ja ilmaston kannalta kestävämpiä ratkaisuja, joissa orgaaninen jäte voitaisiin käsitellä heti kun se on kerätty. Noin puolet Euroopan yhdyskuntajätteestä toimitetaan silti vielä kaatopaikoille, mikä tarkoittaa jätteen ja siitä saatavan arvokkaan energian hukkaamista. Lämmön ja sähkön tuotannon lisäksi biokaasua voidaan käyttää polttoaineena liikenteessä. Ruotsissa on jo 779 biokaasukäyttöistä linja-autoa ja yli 4 500 henkilöautossa käytetään polttoaineena bensiinin ja biokaasun tai maakaasun seosta. Lisäksi viime vuonna otettiin käyttöön yksi tällaista polttoainetta käyttävä juna. Neljäsosa EU-maista tukee riittävästi biokaasun kehittämistä. 4.3. Aurinkosähkö EU:ssa käytössä oleva aurinkosähkön (PV) tuotannon kokonaiskapasiteetti on viiden viime vuoden aikana lisääntynyt keskimäärin ennenkuulumattomat 70 % vuodessa eli 127 MWP:sta[28] 1,794 MWp:iin vuosina 2000–2005. Euroopan kokonaiskapasiteetin huiman kasvun veturina on Saksa, jossa on nykyisin 86 % EU:n asennetusta aurinkosähkökapasiteetista. Muut markkinat Euroopassa ovat aivan eri kokoluokkaa: Alankomaissa on käytössä runsaat 50 MWp ja Espanjassa 58 MWp. Myös asukaskohtaista huipputehoa kuvaava indikaattori kasvaa selvästi EU:n 25 jäsenvaltiossa: vuonna 2004 luku oli 2,5 Wp asukasta kohti, ja vuonna 2005 jo 3,9 Wp. Vertailun vuoksi: esimerkiksi Japanissa (128 miljoonaa asukasta) asennettu kapasiteetti on 8,9 Wp/asukas ja USA:ssa (291 miljoonaa asukasta) 1,3 Wp/asukas. Aurinkosähkön tuotanto perustuu pääasiassa hajautettuun teknologiaan. Rakennusten katoille asennetuilla laitteilla pystytään tuottamaan kaksi kertaa enemmän primäärienergiaa kuin lämpövoimaloiden sähköntuotannossa, jossa muuntamisesta aiheutuu hävikkiä ja jossa siirto- ja jakeluvaiheen hävikit ovat suurempia. Alalle on ominaista pitkälle kehittynyt teknologia, modulaarisuus ja lupaavat mahdollisuudet pitkällä aikavälillä[29]. 4.4. Pienvesivoima Pienten laitosten kapasiteetin kasvattamista hidastavat Euroopassa nykyisin eräät hallinnolliset ja ympäristönäkökohtiin liittyvät esteet. Alalla on kuitenkin mahdollisuuksia kehittyä vakaaksi ja kannattavaksi taloudellisen toiminnan alaksi. Pienvesivoimalla tarkoitetaan yleensä enintään 10 MW:n vesivoimaloita. Muualla maailmassa ”suuret” ja ”pienet” vesivoimalat voidaan määritellä eri tavoin. Esimerkiksi Kiinassa kaikkia alle 50 MW:n laitoksia pidetään pieninä vesivoimaloina. Vesivoiman mahdollisuudet uusiutuvana energialähteenä ja siihen perustuvan sähköntuotannon kustannukset ovat hyvin erilaiset eri puolilla Eurooppaa. Pienvesivoimakapasiteetti EU:n 25 jäsenvaltiossa on neljän viime vuoden aikana lisääntynyt vuosittain keskimäärin 3,8 prosenttia. Tärkeimmät syyt kehityksen hitauteen liittyvät erityisesti mahdollisuuksien hyödyntämiseen ja hallinnollisiin esteisiin (esim. ympäristöluvat). Aikaisemman 15 jäsenvaltion muodostaman EU:n tilanteeseen verrattuna unioniin vuonna 2004 liittyneet jäsenvaltiot ovat kehittyneet tällä alalla nopeammin. Kehitystä johtavat ennen kaikkea Slovenia ja Puola. EU:n 10 uudessa jäsenvaltiossa kasvuvauhti oli vuosina 2000–2004 melkein 8 %. [pic] Kuva 9: Pienvesivoiman asennetun kapasiteetin kehittyminen EU:n 25 jäsenvaltiossa vuosina 1990–2004[30] Installed small-scale hydro capacity [MV] = Pienvesivoiman asennettu kapasiteetti [MV] 4.5. Geoterminen energia Geoterminen energia on nykyisin koko maailmassa neljänneksi suurin uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon muodoista. Sitä suurempia ovat vain vesivoima, biomassa ja tuulivoima. Vuoden 2004 lopussa koko maailmassa oli asennettuna 8 911 MW geotermistä kapasiteettia. Koko maailman geotermisestä kapasiteetista 9 % on Euroopassa. Geotermisen energian merkittävin käyttöala Euroopassa ei kuitenkaan ole sähköntuotanto vaan sitä käytetään pääasiassa rakennusten lämmitykseen geotermisten lämpöpumppujen avulla[31]. EU:ssa geotermisiä energialähteitä hyödyntävää sähköntuotantoa on nykyisin pääasiassa Italiassa, Portugalissa (Azoreilla) ja Ranskassa. Kiistaton johtoasema on Italialla, jonka asennetun kapasiteetin kokonaismäärä 790 MWe on yli 95 % EU-25:n koko kapasiteetista. Edellä mainittujen maiden lisäksi kehitystä on tapahtunut Itävallassa ja Saksassa, joissa käytetään kaksikiertoteknologiaa tuottamaan sähköä ja lämpöä samanaikaisesti. Geotermisen energian aloista ylivoimaisesti nopeimmin kehittyy lämpöpumpputeollisuus, mutta lämpösovellukset eivät kuulu tämän kertomuksen alaan. Geotermisen sähköntuotannon kehittyminen on sidoksissa mahdollisuuksiin tuottaa lämpöä ja sähköä samanaikaisesti. [pic] Kuva 10: Geotermisiä lähteitä hyödyntävän sähköntuotannon kehittyminen EU:n 25 jäsenvaltiossa vuosina 1990–2004[32] Electricity from geothermal [GWh] = Geotermisistä lähteistä tuotettu sähkö [GWh] 5. DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANO Direktiivin 2001/77/EY tavoitteena on lisätä uusiutuvien energialähteiden käyttöä sähköntuotannossa. Se kattaa neljä keskeistä osa-aluetta: ohjeellisten kansallisten tavoitteiden asettaminen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kulutukselle; uusiutuvia energialähteitä hyödyntäviä tuottajia koskevien hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistaminen; kansalliseen verkkoon pyrkivien uusiutuvia energialähteitä hyödyntävien tuottajien oikeudenmukaisen kohtelun varmistaminen sekä yhteisesti tunnustettujen alkuperätakuiden vahvistaminen uusiutuvista energialähteistä tuotetulle sähkölle. Lisäksi direktiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot ja komissio raportoivat edistymisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön käytölle asetettujen kansallisten tavoitteiden sekä EU:n kokonaistavoitteen saavuttamisessa. Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaan komissio voi valvoa, ovatko jäsenvaltiot toteuttaneet asianmukaisia toimenpiteitä ohjeellisten kansallisten tavoitteidensa saavuttamiseksi[33]. Kaikki jäsenvaltiot ovat saattaneet direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään, mikä tarkoittaa, että jäsenvaltioilla on vähintäänkin olemassa direktiivin tärkeimmät säännökset sisältävä peruslainsäädäntö. Monissa jäsenvaltioissa lopullinen saattaminen osaksi kasallista lainsäädäntöä edellyttää myös johdettua lainsäädäntöä. Jäsenvaltioiden välillä on eroja siinä, miten direktiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pantu täytäntöön. Komissio on aloittanut rikkomisesta johtuvat menettelyt Itävaltaa, Kyprosta, Kreikkaa, Irlantia, Italiaa ja Latviaa vastaan. Näiden menettelyjen perusteet esitetään seuraavassa taulukossa: Vaatimukset | Rikkomismenettelyn syyt | 9 artikla – Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä – lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset | Lainsäädännön osaksi saattamista ei ole toteutettu loppuun asti, koska johdettu lainsäädäntö puuttuu | 3 artikla – Tavoitteiden asettaminen ja asianmukaiset toimenpiteet uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuuden lisäämiseksi | Sitoutuminen tavoitteiden saavuttamiseen puuttuu | 5 artikla – Alkuperätakuu | Alkuperätakuujärjestelmää ei ole pantu kaikilta osin täytäntöön | 6 artikla – Hallintomenettelyt | Uusiutuvia energialähteitä hyödyntävien laitosten rakentamista ja käyttöä koskevat lupamenettelyt ovat monimutkaisia, vaikeaselkoisia ja/tai syrjiviä | 7 artikla – Verkkoon pääsyn edellytykset | Verkkoon pääsyn edellytykset ja verkkoinvestointien (verkkoyhteydet, verkkojen laajentaminen ja vahvistaminen) kustannusten jakamiseen sovellettavat säännöt ovat vaikeaselkoisia ja syrjiviä | Direktiiviä 2001/77/EY koskevia rikkomismenettelyjä on aloitettu joko komissiolle tehtyjen valitusten vuoksi tai komissio on aloittanut niitä jäsenvaltioilta saatujen selvitysten tai komission yksiköiden haltuunsa saamien uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon kehitystä koskevien muiden tietojen perusteella. 6. PÄÄTELMÄT JA JATKOTOIMET EUROOPAN UNIONISSA ON HAVAITTAVISSA TIETOISUUDEN LISÄÄNTYMISTÄ UUSIUTUVIEN ENERGIALÄHTEIDEN KÄYTÖN KOLMESTA TÄRKEIMMÄSTÄ PERUSTEESTA, JOTKA OVAT kestävyys, kilpailukyky ja toimitusvarmuus[34]. Alan teollisuus on perinteisesti ohjattu ylhäältä alaspäin suuntautuvilla kannustimilla, kuten tuilla ja verotuksellisilla toimenpiteillä, joilla on ollut makrotaloudellisia ja ympäristöperusteisia tavoitteita. Uusiutuvista lähteistä tuotetun energian kysynnästä on kuitenkin vähitellen tulossa tärkeä alhaalta ylöspäin suuntautuva kannustin. Energian hinnan nousu pakottaa kuluttajat harkitsemaan erilaisia tapoja sähkön hankkimiseksi. Jos energiatehokkuuden lisäämiseksi ei toteuteta aktiivisesti toimenpiteitä, energian kysyntä kasvaa entisestään. Sähkön kustannukset lisääntyivät vuosina 2004–2005 keskimäärin 40 %. Suurin vaikutus tällä oli kaupallisiin ja teollisiin kuluttajiin. Uusiutuvia energialähteitä käyttävistä energiantuottajista on tullut tärkeitä toimijoita sähkömarkkinoilla. Uusiutuvista lähteistä tuotettu energia on tarpeen integroida kunnolla sähkön sisämarkkinoihin. Kolmannen osapuolen verkkoon pääsyn periaate on välttämätön edellytys, jotta uusiutuviin energialähteisiin tehtyjen investointien tulokset voidaan saada verkkoon ja markkinoille voidaan houkutella uusia investoijia. Uusiutuvia lähteitä hyödyntävästä energiantuotannosta ja siihen tehdyistä investoinneista saadaan parempia tuloksia, kun markkinoiden hintasignaalit saavat vaikuttaa uusiutuviin lähteisiin perustuvaan energiantuotantoon. Sisämarkkinat mahdollistavat tuotannon yhdistämisen, mikä edistää sekä pienen että suuren mittakaavan energiantuotannon tehokkuutta. Lisäksi, jos jokin alue tuottaa sähköä yli oman tarpeensa, se voi myydä sitä rajojen yli sinne, missä on laajempi asiakaspohja. Samoin sähköä voidaan tuoda kauempaakin. Tämä on erityisen tärkeää alueille, joilla tuotetaan paljon tuulivoimaa. Uusiutuvista lähteistä tuotettu energia voi myös tarjota suojaa sähkömarkkinoiden heilahteluja vastaan. Euroopalla ei olekaan varaa epäonnistua uusiutuvia energialähteitä koskevassa politiikassaan. Jotkin jäsenvaltiot (Tanska, Saksa, Espanja, Irlanti, Unkari, Alankomaat ja Luxemburg) näyttävät saavuttavan direktiivin mukaiset tavoitteensa. Pääasiassa näiden maiden ansiosta EU saattaa parhaimmillaan päästä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön 19 %:n osuuteen vuonna 2010. Muut jäsenvaltiot voivat saavuttaa kansalliset tavoitteensa, jos ne jämäköittävät politiikkaansa. Monissa jäsenvaltioissa uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon osuus on kuitenkin vähenemässä. Tuulivoima on osoittautunut selvästi menestykseksi: sen osuus kasvaa sekä Euroopassa että maailmanlaajuisilla markkinoilla. Biomassa on vielä nukkuva jättiläinen, joka tosin alkaa heräillä. Biokaasun ja rinnakkaispolton lähteiden osuus on myös kasvanut kahden viime vuoden aikana. Nykyisen politiikan jatkuessa uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kokonaisosuus saavuttaa 19 %:n tason vuonna 2010. Näin lähelle tavoitetta pääsemistä voidaan pitää osittaisena onnistumisena, vaikka parantamisen varaa vielä onkin paljon. Komissio haluaa jatkaa kestävän sähköntuotannon tavoittelua, ja suosittelee seuraavia toimia. Uusiutuvista energialähteistä tuotettuun sähköön liittyviä toimia olisi ryhdyttävä kehittämään viipymättä kahdeksalla keskeisellä osa-alueella: 1 Jäsenvaltioiden on pantava asianmukaisesti ja täysimittaisesti täytäntöön uusiutuvista energialähteistä tuotettavaa sähköä koskeva direktiivi. 2. Hallinnolliset esteet, verkkoon pääsyä koskevat epäoikeudenmukaiset ehdot ja menettelyjen monimutkaisuus on poistettava viipymättä. 3. Asiakirjassa KOM(2005) 675 määritelty tukijärjestelmien optimointi on toteutettava. Komissio tarkastelee jäsenvaltioiden uusiutuvia energialähteitä koskevien tukijärjestelmien tilannetta uudelleen vuonna 2007 arvioidakseen jäsenvaltioiden suoriutumista ja sitä, onko tarvetta ehdottaa uusiutuvia energialähteitä koskevia yhdenmukaistettuja tukijärjestelmiä EU:n sähkön sisämarkkinoilla. Vaikka kansallisia tukijärjestelmiä voidaan vielä tarvita siirtymäkaudella ennen kuin sisämarkkinat ovat täysin toiminnassa, yhdenmukaistettujen tukijärjestelmien olisi oltava pitkän aikavälin tavoite. 4. Biomassasektoria on heräteltävä biomassaa koskevassa toimintasuunnitelmassa esitetyillä toimilla. Erityistä huomiota on kiinnitettävä biomassan käytön lisäämiseen yhteistuotannossa. 5. Uskottavuus pitkällä aikavälillä: komissio ehdottaa vuonna 2007 uutta oikeudellista kehystä uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi uusiutuvia energialähteitä koskevan etenemissuunnitelman mukaisesti. 6. Komissio jatkaa läheistä yhteistyötä verkkoviranomaisten, Euroopan sähköalan sääntelyviranomaisten ja uusiutuvien energialähteiden alan teollisuuden kanssa mahdollistaakseen uusiutuvien energialähteiden paremman integroimisen sähköverkkoon. Se kiinnittää erityistä huomiota merellä tuotettavan tuulivoiman käytön lisäämiseen liittyviin vaatimuksiin erityisesti rajat ylittävien verkkoyhteyksien osalta. Euroopan laajuisten energiaverkkojen (TEN-E) tarjoamia mahdollisuuksia olisi tutkittava. Euroopan laajuisen merenalaisen superverkon toteuttaminen olisi aloitettava. 7. Sähkön sisämarkkinoita on kehitettävä yhdenmukaisesti uusiutuvien energialähteiden kehittämisen kanssa. Markkinoiden vapauttaminen, ja erityisesti avoimuuden, eriyttämisen ja rajayhdysjohtojen kapasiteetin lisääminen, tarjoaa myös uusille innovatiivisille toimijoille mahdollisuuksia päästä markkinoille. 8. Uusiutuvat energialähteet olisi pikaisesti sisällytettävä Euroopan unionin Lissabonin strategiaan ottamalla ne osaksi kilpailukyvyn ja innovoinnin ohjelmaa, alue- ja koheesiorahastoja, maaseudun kehittämistä sekä tutkimuksen ja teknologian kehittämisen lujittamista ohjelmakaudella 2007–2013. LIITE[35] Jäsenvaltioiden edistyminen kohti vuoden 2010 tavoitetta (%) Vertailuvuosi (1997 tai 2000) | Saavutettu markkina-osuus 2004/2005 | Normalisoitu markkina-osuus 2004/2005 | Tavoite vuoteen 2010 mennessä | Luokittelu | Tanska | 8,7 | 25,8 (2005) | 27,3 (2005) | 29,0 | (( | Saksa | 4,5 | 10,4 (2005) | 10,8 (2005) | 12,5 | (( | Unkari | 0,7 | 4,4 (2005) | 4,0(2005) | 3,6 | (( | Suomi | 24,7 | 25,0 (2005) | 25,4(2005) | 31,5 | ( | Irlanti | 3,6 | 6,1(2005) | 8,0 (2005) | 13,2 | ( | Luxemburg | 2,1 | 3,6 (2005) | 4,0 (2005) | 5,7 | ( | Espanja | 19,9 | 17,2 (2005) | 21,6 (2005) | 29,4 | ( | Ruotsi | 49,1 | 53,2 (2005) | 52,0 (2005) | 55,2 | ( | Alankomaat | 3,5 | 6,9 (2005) | 6,5 (2005) | 9,0 | ( | Tšekki | 3,8 | 4,8 (2005) | 4,0 (2005) | 8 | ( | Liettua | 3,3 | 3,7 (2004) | 3,3 (2004) | 7 | ( | Puola | 1,6 | 2,8 (2005) | 3,2 (2005) | 7,5 | ( | Slovenia | 29,9 | 29,1 (2004) | 29,4 (2004) | 33,6 | ( | Yhdistynyt kuningaskunta | 1,7 | 4,1 (2005) | 4,2 (2005) | 10,0 | ( | Belgia | 1,1 | 1,8 (2005) | 1,9 (2005) | 6,0 | ( | Kreikka | 8,6 | 9,1 (2005) | 7,7 (2005) | 20,1 | ( | Portugali | 38,5 | 14,8 (2005) | 28,8 (2005) | 39,0 | ( | Itävalta | 70,0 | 54,9 (2005) | 57,5 (2005) | 78,1 | (( | Kypros | 0,0 | 0,0 (2004) | 0,0 (2004) | 6 | (( | Viro | 0,2 | 0,7 (2004) | 0,7 (2004) | 5,1 | (( | Ranska | 15,0 | 11,0 (2005) | 14,2 (2005) | 21,0 | (( | Italia | 16,0 | 15,3 (2005) | 16,0 (2005) | 25,0 | (( | Latvia | 42,4 | 47,1 (2004) | 43,9 (2004) | 49,3 | (( | Malta | 0,0 | 0,0 (2004) | 0,0 (2004) | 5 | (( | Slovakia | 17,9 | 15,4 (2005) | 14,9 (2005) | 31 | (( | EU-25 | 12,9 | 13,7 (2004) | 14,5 (2004) | 21,0 | [1] Direktiivi 2001/77/EY, annettu 27 päivänä syyskuuta 2001, sähköntuotannon edistämisestä uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön sisämarkkinoilla (EYVL L 283, 27.10.2001, s. 33). [2] KOM(2004) 366 lopullinen, ”Uusiutuvien energialähteiden osuus EU:ssa”, Euroopan komissio 2004. [3] Espanja otti käyttöön 11 MW:n suuren aurinkolämpövoimalan vuonna 2006 ja rakenteilla on vielä 65 MW kapasiteettia. Valtamerienergian osalta ainoastaan Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat tähän mennessä konkreettisesti edistäneet järjestelmien käyttöönottoa. Englannin ja Walesin länsirannikko tarjoaa vuorovesivaihtelun vuoksi maailman parhaimpiin lukeutuvat olosuhteet vuorovesienergian hyödyntämiseen. Euroopan unionin tulevaa meripolitiikkaa koskevassa komission vihreässä kirjassa (KOM(2006) 275 lopullinen) mainitaan aalto- ja vuorovesienergia ja merellä tuotettava tuulienergia mahdollisina tulevaisuuden energiamuotoina. [4] Lähde: Eurostat 2004 asti. Vuoden 2005 tiedoissa ovat mukana IEA:n ja jäsenvaltioiden alustavat luvut. [5] Vuoden 2005 alustavat tiedot IEA:lta ja jäsenvaltioilta. Eurostatin lopullisten lukujen mukaan 14 % vuoteen 2004 mennessä. Direktiivin lähtökohta oli 13 %. [6] Jos EU-25:n sähkönkulutus olisi ollut vakio vuodesta 1997, uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön osuus olisi nyt 16 %. [7] Lähde: Eurostat 2004 asti. Vuoden 2005 tiedoissa ovat mukana IEA:n ja jäsenvaltioiden alustavat luvut. [8] Saavutusten tarkastelu perustuu seurantaraporttiin ”Analysis of the achievement of 2010 national and Community targets under Directive 2001/77/EC” sekä EurObserv'ER-hankkeeseen. [9] Uusimmat lopulliset tilastotiedot ovat yleensä vuodelta 2004. Jotkin jäsenvaltiot ovat esittäneet vuoden 2005 lukuja. Tuulivoiman, aurinkosähkön ja biokaasun osalta vuoden 2005 tietoja on hyvin saatavilla. Biomassaa koskevat luvut ovat IEA:n alustavista tilastoista. Jos vuodelta 2005 on saatavilla koko jäsenvaltiota koskevia lukuja, ne on otettu huomioon. [10] Ernst &Young investment index Reference. [11] Unkarin tasavallan talous- ja liikenneministerin selvitys uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon tilasta, Budapest, helmikuu 2006. [12] Vesivoiman suuri vaihtelevuus ja sen merkittävä osuus Suomessa ovat syynä todellisten ja normalisoitujen osuuksien eroon kuviossa 1. [13] KOM (2005) 627 lopullinen, 7.12.2005, Komission tiedonanto – Uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon tukeminen . [14] Vesivoimalla (pien- ja suurvesivoima) tuotettiin vuonna 2005 yhteensä 67 % kaikesta uusiutuvista energialähteistä tuotetusta sähköstä. [15] Yhdysvalloissa sovellettavan tuotantoveron hyvitysjärjestelmän (PTC) jatkaminen vuoteen 2007 on tärkeää tuulivoimaan investoiville amerikkalaisyrityksille, jotka ottivat vuonna 2004 käyttöön yli 2 400 MW kapasiteettia. Euroopan unionissa vuonna 2005 asennettu kapasiteetti oli 6 165,7 MW: [16] Portugali on seitsemäs EU-valtio, joka on ylittänyt 1 000 MW:n rajan. Sen yhteenlaskettu kokonaiskapasiteetti vuoden 2005 lopussa oli 1 021 MW. Käytännössä Portugali kaksinkertaisti kapasiteettinsa yhdessä vuodessa ottamalla käyttöön 500 MW:n lisäyksen. Tämä erittäin hyvä tulos johtui hallinnollisten esteiden poistamisesta ja edullisesta ostohintajärjestelmästä. [17] KOM (1997) 599 lopullinen, 26.11.1997, Komission tiedonanto Energia tulevaisuudessa, uusiutuvat energialähteet - yhteisön toimintasuunnitelma . [18] KOM (2005) 627 lopullinen, 7.12.2005, Komission tiedonanto – Uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon tukeminen . [19] Lähde: Eurostat 2004 asti. Vuoden 2005 tiedoissa ovat mukana IEA:n ja jäsenvaltioiden alustavat luvut. [20] Vuoden 2005 lukuun sisältyy IEA:n alustavia tietoja. [21] Jos biomassan kokonaisosuus on 40 %, tuulivoiman 50 % ja muiden uusiutuvien energialähteiden 10 % uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon lisäyksestä vuosien 2001 ja 2010 välillä Asiakirjassa KOM(2004) 366 lopullinen selvennetään näitä arvioita. [22] Alankomaiden hallitus on jäädyttänyt biomassan tukijärjestelmän. Ruotsin hyvien biomassalukujen perustana ovat nykyiset voimalat eikä uuden kapasiteetin luominen. [23] Lähde: Eurostat 2004 asti. Vuoden 2005 tiedoissa ovat mukana IEA:n ja jäsenvaltioiden alustavat luvut. [24] KOM(2005) 628 lopullinen. Komission tiedonanto biomassaa koskevasta toimintasuunnitelmasta , Euroopan komissio, 2005 . [25] Lähde: Eurostat 2004 asti. Vuoden 2005 tiedoissa ovat mukana IEA:n ja jäsenvaltioiden alustavat luvut. [26] Komission tiedonanto metsänhoitoa koskevasta EU:n toimintasuunnitelmasta, KOM(2006) 302 lopullinen. [27] Lähde: Eurostat 2004 asti. Vuoden 2005 tiedoissa IEA:n ja jäsenvaltioiden alustavat luvut. [28] Aurinkosähkökapasiteetti ilmaistaan tavallisesti huippuwatteina (Wp). Sillä tarkoitetaan aurinkopaneelin tasavirran ulostulotehoa watteina, mitattuna teollisuuden määrittelemissä standardiolosuhteissa, jotka ovat seuraavat: valaistus 1000 W/m², lämpötila 25°C ja spektri, joka vastaa ilmakehän (AM 1,5) läpi kulkenutta auringonvaloa. [29] Esimerkiksi Espanjassa on toteutettu innovatiivista politiikkaa aurinkosähkön tukemiseksi. Espanja otti ensimmäisenä Euroopan maana käyttöön kaikkia rakennuksia koskevan kansallisen velvoitteen toteuttaa energiatehokkuutta koskevia toimenpiteitä ja asentaa uusiin tai remontoitaviin rakennuksiin tietty vähimmäismäärä (joko valon tai lämmön hyödyntämiseen perustuvaa) aurinkoenergiateknologiaa. Palvelusektorille on asetettu velvoite, jonka mukaan uusissa rakennuksissa, joiden pinta-ala ylittää tietyn neliömäärän, on katettava tietty vähimmäisosuus sähköntarpeesta. [30] Lähde: Eurostat. [31] Euroopan geoterminen kapasiteetti on 6 589,8 MWth (johon sisältyy lämpöpumppujen osuus 4 531 MWth). [32] Lähde: Eurostat. [33] ”Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet edistääkseen uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön kulutuksen lisäämistä […] Näiden toimenpiteiden on oltava oikeassa suhteessa saavutettavaan tavoitteeseen. ” [34] KOM(2006) 105 lopullinen, 8.3.2005. Komission tiedonanto: Euroopan strategia kestävän, kilpailukykyisen ja varman energiahuollon turvaamiseksi. Euroopan komissio, maaliskuu 2005 . [35] Romanian ja Bulgarian asetettua tavoitteensa vuodeksi 2010 laajentuneen unionin tavoitteena säilyy 21 %. Romania on asettanut tavoitteekseen edetä 28 %:sta 33 %:iin ja Bulgaria 6 %:sta 11 %:iin vuoteen 2010 mennessä. Seuraavassa kertomuksessa, jonka komissio antaa vuonna 2008, tarkastellaan näiden maiden kansallisten tavoitteiden saavuttamista.