KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

jäsenvaltioiden toimista vuonna 2013 kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen kestävän tasapainon saavuttamiseksi



Yleiset päätelmät

Jäsenvaltioista saatu näyttö osoittaa, että jäsenvaltioiden laivastojen kalastuskapasiteetti on jatkanut mukautumistaan suhteessa käytettävissä oleviin kalavaroihin. Jäsenvaltioiden jo toteuttamat toimenpiteet yhdessä kalavarojen tilan parantamiseen tähtäävien unionin toimien kanssa ovat ajan mittaan auttaneet saavuttamaan kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä tasapainoa useissa laivastonosissa.

Jäsenvaltioiden tuoreimmat arviot (vuotta 2013 koskevat raportit) kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisestä tasapainosta ovat myös tuoneet esille ne laivastonosat, joissa jäsenvaltiot ovat havainneet rakenteellista ylikapasiteettia. Jäsenvaltioiden on näiden laivastonosien osalta laadittava toimintasuunnitelmat, jotka sisältävät toimenpiteet ja aikataulun ylikapasiteetin poistamiseksi. Kaikki ne jäsenvaltiot, joissa on ylikapasiteettia, eivät ole laatineet toimintasuunnitelmaa. Komissio tarkastelee parhaillaan tätä seikkaa neuvotellessaan uusista toimintaohjelmista, joita jäsenvaltiot laativat Euroopan meri- ja kalatalousrahaston (EMKR) täytäntöönpanemiseksi vuosina 2014–2020.

Ylikapasiteetin poistamiseksi asianomaiset jäsenvaltiot ovat muun muassa sisällyttäneet EMKR:n toimintaohjelmiinsa toimenpiteitä kalastustoiminnan lopettamiseksi pysyvästi. Lisäksi jotkin jäsenvaltiot käyttävät myös niitä varoja, jotka ovat saatavilla Euroopan kalatalousrahastosta (EKTR) vuosiksi 2007–2013.

Laivastolle asetetut ylärajat eivät ole rajoittava tekijä missään jäsenvaltiossa, sillä (lisenssillä toimiva) kapasiteetti ei yllä missään 100 prosenttiin. Kapasiteetti ei kuitenkaan voi kasvaa, koska käytössä on lisäys-/poistojärjestelmä: uutta kapasiteettia ei voida ottaa käyttöön, jollei laivastosta poisteta samaa määrää kapasiteettia. Passiiviset alukset lasketaan (lisenssillä toimivaan) laivaston ylärajojen mukaiseen kapasiteettiin. Tämän passiivisen kapasiteetin aktivoiminen on mahdollista ja voi johtaa aktiivisen kalastuskapasiteetin kasvuun ja sen myötä kalastuspaineen nousuun, erityisesti jos kalastusmahdollisuuksia ei ole rajoitettu.

Kun otetaan huomioon niin unionin laivaston kalastustoiminnan kuin hyödynnettävien kalavarojen muuttuva luonne sekä alusten alhainen käyttöaste, on edelleen tärkeää seurata tarkasti laivaston kapasiteetin kehittymistä ajatellen kalavaroja ja niitä koskevia politiikkatoimia.

Oikeudellinen kehys ja jäsenvaltioiden velvoitteet

Uuden yhteisen kalastuspolitiikan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä sopeuttaakseen laivastojensa kalastuskapasiteetin jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksiin ajan mittaan, sillä tavoitteena on vakaan ja kestävän tasapainon saavuttaminen kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välillä. Yksittäisten jäsenvaltioiden kapasiteetti ei voi kasvaa, koska käytössä on lisäys-/poistojärjestelmä, ja kapasiteetin tulisi aina jäädä alle vahvistettujen kapasiteetin ylärajojen.

Jäsenvaltioiden on raportoitava vuosittain kalastuskapasiteetistaan . Komissio on laatinut suuntaviivat näiden raporttien laatimiseksi, ja useimmat jäsenvaltiot ovat noudattaneet niitä. Jos jäsenvaltio havaitsee rakenteellista epätasapainoa, sen on laadittava ja esitettävä asianomaisia laivastonosia varten toimintasuunnitelma. Suunnitelmassa on esitettävä sopeutustavoitteet, välineet ja selkeä aikataulu sen toteuttamiseksi. Vuonna 2014 komissio vastaanotti jäsenvaltioilta kuusi toimintasuunnitelmaa (liite III). Parhaillaan käydään kuitenkin keskusteluja joidenkin muiden jäsenvaltioiden kanssa, jotka eivät ole laatineet toimintasuunnitelmia, vaikka niiden laivastojen arvioinnin tulosten perusteella tällaiset suunnitelmat olisi yleensä pitänyt laatia.

Rakenteellisen epätasapainon arviointi on läheisessä yhteydessä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston (EMKR) täytäntöönpanoon: toiminnan pysyvään lopettamiseen saa EMKR:stä tukea vain niihin laivastonosiin, jotka ovat epätasapainossa, ja tukea alusten moottorien vaihtamiseen saa vain niihin laivastonosiin, jotka ovat tasapainossa.

Kalastuslaivaston kapasiteetin tila unionissa

Laivastokapasiteetti on kaiken kaikkiaan edelleen vähentynyt viime vuosina. Joissakin laivastonosissa epätasapainoa on kuitenkin jäljellä.

EU28:n kalastuskapasiteetti aleni 1. heinäkuuta 2013 ja 1. tammikuuta 2015 välisellä ajanjaksolla 1,1 prosenttia kilowatteina (KW) ja kasvoi 0,3 prosenttia bruttovetoisuutena (GT). Kasvu selittyy Kroatian liittymisellä vuonna 2014. Jos Kroatian laivastoa ei oteta huomioon, EU:n kalastuskapasiteetti aleni 4 prosenttia bruttovetoisuutena (GT) ja 3,3 prosenttia konetehona (KW) vuodesta 2012 vuoden 2015 alkuun. Alusten määrä väheni 3,9 prosenttia.

EU:n alusrekisterissä oli 1. tammikuuta 2014 rekisteröitynä 86 879 alusta ja kokonaiskapasiteetti oli 1 658 033 GT ja 6 573 806 KW. Tämä kertoo, että vuodesta 2012 lähtien (pois lukien Kroatiassa ja syrjäisimmillä alueilla rekisteröidyt alukset) alusten lukumäärä laski 7,8 prosenttia, bruttovetoisuus 1,6 prosenttia ja koneteho 5,4 prosenttia (liite I). EU:n laivaston kalastuskapasiteetti oli vetoisuudeltaan 16,4 prosenttia pienempi ja koneteholtaan 10,5 prosenttia pienempi kuin ylärajan mukainen kapasiteetti.