Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa, komission ehdotusta muuttava EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä /* KOM/2000/0236 lopull. - COD 98/0249 */





KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla PERUSTELUT EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c alakohdassa määrätään, että komissio antaa Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamista tarkistuksista lausunnon. Komissio esittää jäljempänä parlamentin ehdottamia tarkistuksia koskevan lausuntonsa. Lisäksi se antaa EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti muutetun ehdotuksen, johon se on sisällyttänyt kokonaan tai osittain hyväksymänsä parlamentin tarkistukset. 1. Taustaa a) Komissio toimitti direktiiviehdotuksensa (KOM(1998) 452 lopullinen - COD 1998/0249, 17. heinäkuuta 1998) neuvostolle ja Euroopan parlamentille 20. heinäkuuta 1998. b) Talous- ja sosiaalikomitea antoi myönteisen lausunnon 24. maaliskuuta 1999. c) Alueiden komitea antoi myönteisen lausunnon 11. maaliskuuta 1999. d) Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä 11. helmikuuta 1999 ehdotettuaan siihen 18:aa tarkistusta. Vaalien jälkeen uusi parlamentti vahvisti ehdotuksen ensimmäisen käsittelyn 16. syyskuuta 1999. e) Komissio antoi 19. huhtikuuta 1999 EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisen muutetun direktiiviehdotuksen (KOM(1999) 149 lopullinen), johon se oli sisällyttänyt parlamentin ehdottamista 18 tarkistuksesta kahdeksan tarkistusta kokonaan tai osittain. f) Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 8. marraskuuta 1999. g) Euroopan parlamentti antoi toisessa käsittelyssä 14. maaliskuuta 2000 myönteisen päätöslauselman yhteisestä kannasta ehdotettuaan siihen 15:tä tarkistusta. 2. Ehdotuksen tarkoitus Ehdotuksen tarkoituksena on vähentää merkittävästi merten pilaantumista varmistamalla, että kaikissa EU:n satamissa, myös huvialussatamissa, on käytettävissä asianmukaiset jätteen vastaanottolaitteet. Lisäksi ehdotuksessa annetaan keinot, joilla varmistetaan, että kaikki satamissa käyvät alukset, kalastus- ja huvialukset mukaan luettuina, käyttävät näitä laitteita. Tarkemmin eriteltynä ehdotuksessa vaaditaan seuraavaa: -Kaikissa satamissa, kalastus- ja huvialussatamat mukaan luettuina, on oltava asianmukaiset aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteet. -Jokaista satamaa varten on laadittava jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelma, joka on annettava säännöllisesti jäsenvaltion viranomaisten hyväksyttäväksi ja jonka täytäntöönpanoa viranomaiset valvovat järjestelmällisesti. -Alusten on ilmoitettava ennen satamaan tuloa aikomuksestaan käyttää jätteen vastaanottolaitteita sekä aluksella olevan jätteen määrät. -Satamassa vierailevien alusten on toimitettava kaikki jätteet ja lastijäämät vastaanottolaitteisiin, jollei aluksella ole riittävästi tilaa varastoida niitä seuraavan matkan ajaksi. -Satamissa käyttöön otetuilla maksujärjestelmillä on kannustettava vastaanottolaitteiden käyttöön siten, ettei aluksilla syntyviä jätteitä päästettäisi mereen. -Jäsenvaltioiden on valvottava direktiivin noudattamista ja sovellettava asianmukaisia seuraamuksia, jos direktiiviä ei ole noudatettu. -Viranomaisten on ilmoitettava sellaisista aluksista, joilla säännöksiä ei noudateta, muille EU:n satamille, joihin tällaiset alukset voivat poiketa. 3. Komission lausunto Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista 3.1. Komission hyväksymät tarkistukset Useimmat Euroopan parlamentin tekemistä 15 tarkistuksesta voidaan hyväksyä joko sellaisenaan tai uudelleen muotoiltuina. Komissio onkin sisällyttänyt muutettuun ehdotukseensa 13 tarkistusta. Komissio on hyväksynyt seuraavat tarkistukset kokonaan: *Tarkistukset 1 ja 4, joilla rajoitetaan kalastus- ja huvialusten vapauttamista ennakkoilmoitusvelvollisuudesta. Komissio on periaatteessa sitä mieltä, että ilmoitusvelvollisuuden ulottaminen koskemaan kalastus- ja huvialuksia vaatii tarkkaa harkintaa, koska se voi johtaa huomattavaan byrokratiaan tuottamatta kuitenkaan merkittäviä ympäristöetuja. Satamaviranomaiset ja jätteen vastaanottajat voivat yleensä arvioida kalastus- ja huvialuksilla syntyvän jätteen määrän ilman ennakkoilmoituksiakin. Parlamentti ehdottaa kuitenkin, että vapautus koskisi enintään 12 hengelle rekisteröityjä aluksia. Tämä vastaa ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (SOLAS) mukaista matkustaja-aluksen määritelmää, minkä vuoksi komissio voi hyväksyä kyseiset tarkistukset. *Tarkistuksen 2, jossa ehdotukseen lisätään uusi johdanto-osan kappale. Tarkistuksen mukaan maksujärjestelmissä olisi suosittava sellaisia aluksia, jotka tuottavat tavanomaista vähemmän jätteitä. Tarkistus ilmentää samaa ajatusta kuin 8 artiklan 3 kohdan ja 12 artiklan 4 kohdan säännökset, joten se on direktiivin pääasiallisen tavoitteen mukainen. *Tarkistukset 8 ja 10, joissa on jälleen kyse kalastus- ja huvialuksia koskevien vapautusten rajoittamisesta, tällä kertaa direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä. Tässäkin asiassa on edettävä varovasti, koska kumpikaan alusluokka ei kuulu satamavaltioiden suorittaman valvonnan piiriin. Parlamentti ehdottaa kuitenkin, että säännökset koskisivat enintään 12 hengelle rekisteröityjä aluksia. Tämä vastaa SOLAS-yleissopimuksen mukaista matkustaja-aluksen määritelmää, minkä vuoksi komissio voi hyväksyä kyseiset tarkistukset. *Tarkistuksen 9, jolla täsmennetään täytäntöönpanoa koskevassa 11 artiklassa käytettyä tulkinnanvaraista ilmaisua "riittävä määrä". Tarkistuksen mukaan kaikista EU:n satamissa käyvistä, 11 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvista aluksista on tarkastettava 25 prosenttia. Koska 11 artiklan 2 kohta koskee yhteisen kannan mukaan ainoastaan kauppa-aluksia, komissio voi hyväksyä sen, että tarkastukset kytketään lähemmin satamavaltioiden tarkastusjärjestelmään ja että niissä noudatetaan kyseisessä järjestelmässä asetettua määrällistä vaatimusta. *Tarkistuksen 13, jonka mukaan jäsenvaltioiden ja komission on yhdessä vahvistettava ympäristöä suhteellisen vähän kuormittavien alusten tunnistamisperusteet. Teksti vastaa sisällöltään lausumaa, jonka neuvosto ja komissio tekivät neuvoston pöytäkirjaan. *Tarkistuksen 15, jolla lyhennetään direktiivin täytäntöönpanon määräaikaa 24 kuukaudesta 18 kuukauteen. Tämä muutos on komission alkuperäisen ehdotuksen mukainen. Se voidaan hyväksyä erityisesti sillä perusteella, että jäsenvaltiot ovat olleet kansainvälisen oikeuden mukaan velvollisia järjestämään satamiinsa asianmukaiset vastaanottolaitteet vuodesta 1983 alkaen, jolloin Marpol-yleissopimus tuli voimaan. Komissio on hyväksynyt periaatteessa viisi muuta tarkistusta. Niitä on kuitenkin jouduttu muotoilemaan uudelleen, jotta ne olisivat selkeämpiä ja direktiivin muiden säännösten sekä muiden asiaa koskevien yhteisön ja kansainvälisten oikeudellisten asiakirjojen mukaisia. Kyseessä ovat tarkistukset 7, 11, 12 ja 14, joita käsitellään lyhyesti seuraavassa: *Tarkistuksen 3, jolla pyritään varmistamaan, että sellaisetkin alukset, joilla on oikeus täysivaltaiseen koskemattomuuteen ja jotka eivät sen vuoksi kuulu direktiivin soveltamisalaan, toimittavat jätteensä ja lastijäämänsä direktiivin mukaisesti, jos se on kohtuuden rajoissa ja käytännössä mahdollista. Tämä tarkistus voidaan hyväksyä kokonaan. *Tarkistuksessa 7 ehdotukseen lisätään direktiivin tarkistamista koskeva säännös, jolla varmistetaan, etteivät 8 artiklan mukaiset maksujärjestelmät vaikuta epäsuotuisasti ympäristöön, kilpailuun tai jätevirtojen kulkuun. Komissionkin mielestä on tärkeä seurata tilanteen kehittymistä ja estää epäsuotuisat vaikutukset, mutta se epäilee, että parlamentin ehdottama sanamuoto voi aiheuttaa ongelmia. Jos kilpailu todellakin häiriintyy, komissio voi puuttua asiaan käyttämällä sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvaa toimivaltaa. Tästä syystä sanaa "kilpailu" olisi vältettävä. Niinpä asia on ratkaistu liitteenä olevassa muutetussa ehdotuksessa toisessa sanamuodossa. *Tarkistuksessa 11 parlamentti on palauttanut ehdotukseen säännöksen, jonka mukaan aluksilla on oikeus saada asianmukainen korvaus, jos niiden matka viivästyy riittämättömien vastaanottolaitteiden vuoksi. Komission alkuperäisessä ehdotuksessa oli kohta, jossa asetettiin sama tavoite, mutta neuvosto poisti sen katsottuaan sen tarpeettomaksi. Parlamentin esittämä periaate voidaan hyväksyä, mutta sen ehdottama sanamuoto on ongelmallinen, koska sen mukaan varustamoilla olisi ehdoton oikeus korvaukseen riippumatta viivästymisen syistä tai muista yksittäistä tapausta koskevien tosiseikkojen arvioinnista. Tästä syystä komissio on ehdottanut muutetussa ehdotuksessa toista sanamuotoa. *Tarkistuksessa 12 parlamentti on eritellyt suunnitellun tieto- ja valvontajärjestelmän tehtäviä. Komissio ei ole hyväksynyt ehdotettua tekstiä sellaisenaan, koska se katsoo, että uusissa luetelmakohdissa mainitut seikat sisältyvät alkuperäisen sanamuodon mukaisiin säännöksiin tai ne on otettu direktiivin 17 artiklassa riittävästi huomioon. Koska komissio on kuitenkin samaa mieltä eräistä parlamentin ehdotuksen perustana olevista ajatuksista, se on ehdottanut jäljempänä olevassa muutetussa ehdotuksessa vaihtoehtoista, lyhyempää sanamuotoa. *Tarkistus 14 koskee uutta komiteamenettelyä. Siinä on kuitenkin asianmukaisinta käyttää parlamentin, neuvoston ja komission yhdessä sopimaa sanamuotoa. 3.2. Tarkistukset, joita komissio ei ole hyväksynyt *Tarkistus 5 on jonkin verran epäselvä, mutta näyttäisi siltä, että siinä puututaan ongelmaan, joka ei kuulu direktiivin soveltamisalaan. Tarkistuksesta saa sen käsityksen, että direktiivin mukaan perinteiset purjealukset on varustettava tietyllä tavalla, mikä ei pidä paikkaansa. Tämäntyyppiseen ongelmaan on puututtava pikemminkin Marpol-yleissopimuksen (liite IV) kuin tämän direktiivin avulla. *Tarkistuksella 6 vaarannetaan maksujärjestelmän joustavuus. Yhteisessä kannassa on tasapainotettu hienovaraisesti jäsenvaltioiden erilaiset näkemykset, samalla kun sen säännöksillä pyritään edistämään vastaanottolaitteiden käyttöä. Parlamentti tukee kuitenkin sellaista maksujärjestelmää, johon ei sisältyisi erityismaksuja. Komission mielestä tässä asiassa on noudatettava joustavampaa lähestymistapaa, jolla ei kuitenkaan vaaranneta maksujärjestelmää koskevan artiklan perusperiaatteita. Järjestelmän on toimittava kaikkialla Euroopassa varsin erilaisissa satamissa ja erilaisissa tilanteissa. Sen vuoksi ei ole suotavaa, että maksujärjestelmää koskevan artiklan säännökset ovat liian tiukat. Jos maksujärjestelmään ei sisälly erityismaksuja, se ei myöskään kannusta varustamoja ottamaan käyttöön entistä puhtaampaa tekniikkaa (esimerkiksi "puhtaita konehuoneita"), jolla vähennetään jätteen määrää. Tällainen maksujärjestelmä johtaa myös siihen, että satamissa usein käyvät alukset, kuten lähimerenkulkua harjoittavat alukset, joutuvat kantamaan kohtuuttoman suuren osa kustannuksista. Ei ole myöskään näyttöä siitä, että jokin maksujärjestelmä toimisi muita paremmin kaikkialla Euroopassa, koska yhteisten periaatteiden noudattamisesta ei ole kokemusta tällä alalla. Komissio katsoo, että yhteisten maksuperiaatteiden kehittäminen voidaan varmistaa parhaiten valitsemalla tässä vaiheessa parlamentin ehdottamaa joustavampi maksujärjestelmä. Järjestelmän pitkän aikavälin vaikutuksia on kuitenkin seurattava, ja komissio aikoo tarvittaessa ehdottaa direktiivin tarkistusta koskevan säännöksen mukaisesti (8 artiklan uusi 4 kohta) lisätoimenpiteitä, joilla mahdolliset epäsuotuisat vaikutukset voidaan poistaa. 1998/0249 (COD) KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C 271, 31.8.1998, s. 79. ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [2], [2] EYVL C 138, 18.5.1999, s. 12. ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [3], [3] EYVL C 198, 14.7.1999, s. 27. noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [4], [4] Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. helmikuuta 1999 (EYVL C 150, 28.5.1999, s. 432), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu... (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin päätös, tehty... (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). sekä katsovat seuraavaa: (1) Yhteisön ympäristöpolitiikalla pyritään korkeatasoiseen suojeluun. Tämä politiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen sekä periaatteisiin, joiden mukaan saastuttajan olisi maksettava ja ennalta ehkäiseviä toimia olisi toteutettava. (2) Merten pilaantumisen vähentäminen on merkittävä meriliikennettä koskevien yhteisön toimien ala. Se voidaan saavuttaa noudattamalla kansainvälisiä yleissopimuksia, säännöstöjä ja päätöslauselmia samalla kun säilytetään Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen mukainen merenkulun vapaus sekä yhteisön lainsäädännön mukainen palvelujen tarjoamisen vapaus. (3) Yhteisö on vakavasti huolissaan aluksista päästettyjen jätteiden ja lastijäämien aiheuttamasta meren ja jäsenvaltioiden rannikoiden pilaantumisesta sekä erityisesti alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen täytäntöönpanosta, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna siihen liittyvällä vuoden 1978 pöytäkirjalla (Marpol 73/78 -yleissopimus), jossa määrätään, mitä jätteitä alukset voivat päästää meriympäristöön ja vaaditaan, että sopimusvaltiot varmistavat asianmukaisten jätteen vastaanottolaitteiden tarjoamisen satamissa. Kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet Marpol 73/78 -yleissopimuksen. (4) Meriympäristön suojelua voidaan tehostaa vähentämällä aluksella syntyvien jätteiden ja lastijäämien mereen päästämistä. Tähän voidaan päästä edistämällä jätteen vastaanottolaitteiden saatavuutta ja käyttöä sekä tehostamalla sääntöjen noudattamisen valvontaa. Yhteisestä meriturvallisuuspolitiikasta 8 päivänä kesäkuuta 1993 annetussa neuvoston päätöslauselmassa [5] vastaanottolaitteiden saatavuuden parantaminen ja käytön tehostaminen yhteisössä määritellään yhdeksi painopistealueeksi. [5] EYVL C 271, 7.10.1993, s. 1. (5) Alusturvallisuutta, saastumisen ehkäisemistä ja alusten asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien kansainvälisten standardien soveltamisesta yhteisön satamia käyttäviin ja jäsenmaiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä purjehtiviin aluksiin (satamavaltioiden suorittama valvonta) 19 päivänä kesäkuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/21/EY [6] mukaisesti alukset, jotka aiheuttavat kohtuuttoman uhan meriympäristölle, eivät saa lähteä merelle. [6] EYVL L 157, 7.7.1995. s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/42/EY (EYVL L 184, 27.6.1998, s. 40). (6) Merten pilaantumisella on aina yli rajojen ulottuvia vaikutuksia. Yhteisön tason toimet ovat toissijaisuusperiaate huomioon ottaen tehokkain tapa varmistaa aluksia ja satamia koskevien yhteisten ympäristönormien noudattaminen kaikkialla yhteisössä. (7) Direktiivi on suhteellisuusperiaate huomioon ottaen tarkoitukseen soveltuva oikeudellinen väline, koska siinä annetaan puitteet ympäristönormien yhtenäiselle ja pakolliselle soveltamiselle jäsenvaltioissa, mutta jätetään kullekin jäsenvaltiolle oikeus päättää, mitkä täytäntöönpanotavat sopivat parhaiten sen omaan järjestelmään. (8) Olisi varmistettava yhdenmukaisuus voimassa olevien alueellisten sopimusten, kuten Itämeren alueen merellisen ympäristön suojelua koskevan vuosien 1974 ja 1992 yleissopimuksen kanssa. (9) Pilaantumisen ehkäisemiseksi entistä tehokkaammin ja kilpailun vääristymisen välttämiseksi olisi ympäristönsuojeluvaatimuksia sovellettava kaikkiin aluksiin riippumatta siitä, minkä valtion lipun alla ne purjehtivat, ja kaikissa yhteisön satamissa olisi oltava saatavilla asianmukaiset jätteen vastaanottolaitteet. (10) Asianmukaisten satamissa olevien vastaanottolaitteiden olisi vastattava kaikkien käyttäjien - suurimmista kauppalaivoista aina pienimpiin huvialuksiin - sekä ympäristön tarpeita aiheuttamatta niitä käyttäville aluksille kohtuutonta viivästystä. Vaikka jäsenvaltioiden velvollisuus on varmistaa asianmukaisten vastaanottolaitteiden saatavuus satamissa, ne voivat suurelta osin itse päättää, miten jätteen vastaanotto järjestetään sopivimmalla tavalla, ja ne voivat muun muassa tarjota kiinteät vastaanottolaitteet tai nimetä palvelujen tarjoajat, jotka toimittavat tarvittaessa satamiin siirrettäviä jätteen vastaanottolaitteita. Tähän sisältyy myös velvoite tarjota kaikkia palveluja ja/tai muita oheisjärjestelyjä, joita vastaanottolaitteiden oikea ja asianmukainen käyttö edellyttää. (11) Laitteiden asianmukaisuutta voidaan parantaa ajanmukaisilla jätteen vastaanottoa ja käsittelyä koskevilla suunnitelmilla, joita laadittaessa kuullaan asianomaisia osapuolia. (12) Satamien vastaanottolaitteita voidaan parantaa vaatimalla aluksia ilmoittamaan tarpeestaan käyttää niitä. Ilmoituksista saataisiin myös tietoa jätehuollon tehokasta suunnittelua varten. Enintään 12 matkustajalle rekisteröidyistä kalastus- ja huvialuksista peräisin oleva jäte voidaan käsitellä sataman vastaanottolaitteissa ilman ennakkoilmoitusta. (13) Aluksella syntyvän jätteen mereen päästämistä voidaan vähentää vaatimalla kaikkia aluksia toimittamaan jätteensä sataman vastaanottolaitteisiin ennen satamasta lähtöä. Meriliikenteen kitkattoman sujumisen ja ympäristönäkökohtien yhteensovittamiseksi olisi oltava mahdollisuus poiketa tästä vaatimuksesta ottaen huomioon aluksessa olevan erillisen varastotilan riittävyyden, mahdollisuuden toimittaa jätteet toiseen satamaan ilman vaaraa, että jätteet päästetään mereen ja erityiset jätteiden toimittamista koskevat vaatimukset, jotka on hyväksytty kansainvälisen oikeuden mukaisesti. (14) Saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti alusten olisi vastattava satamien vastaanottolaitteiden kustannuksista aluksella syntyvän jätteen käsittely ja hävittäminen mukaan lukien. Maksujärjestelmän avulla olisi ympäristönsuojelun edistämiseksi rohkaistava aluksella syntyvän jätteen toimittamista satamiin sen sijaan, että ne päästetään mereen. Tätä voidaan edistää määräämällä, että kaikki alukset osallistuvat aluksella syntyvän jätteen vastaanotto- ja käsittelykustannusten kattamiseen, ja näin vähentää taloudellista houkutusta päästää jätteet mereen. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioilla olisi kansallisen lainsäädäntönsä ja voimassa olevien käytäntöjen mukaan oltava edelleen toimivalta määrätä, sisällytetäänkö ja miltä osin alusten todellisuudessa toimittamiin määriin suhteutetut maksut satamien vastaanottolaitteiden käytöstä aiheutuvien kustannusten johdosta perittäviin maksuihin. Palvelujen käytöstä perittävien maksujen olisi oltava kohtuullisia, tasapuolisia ja selkeästi esitettyjä. (15) Kustannusten kattamiseen käytettävissä järjestelmissä olisi suosittava aluksia, joilla syntyy tavanomaista vähemmän jätettä. Yhteiset perusteet helpottaisivat tällaisten alusten tunnistamista. (16) Asianomaisiin osapuoliin kohdistuvan kohtuuttoman rasitteen välttämiseksi alukset, jotka ovat säännöllisessä liikenteessä ja käyvät satamissa usein ja säännöllisesti, voidaan vapauttaa joistakin tämän direktiivin mukaisista velvoitteista, jos on riittävästi näyttöä järjestelyistä, joilla varmistetaan jätteen toimittaminen ja siihen liittyvien maksujen suorittaminen. (17) Lastijäämät olisi toimitettava satamassa jätteen vastaanottolaitteisiin Marpol 73/78 -yleissopimuksen mukaisesti. Marpol 73/78 -yleissopimuksessa edellytetään, että lastijäämät toimitetaan satamassa jätteen vastaanottolaitteisiin siltä osin kuin se on tarpeen säiliöiden puhdistamista koskevien vaatimusten noudattamiseksi. Vastaanottolaitteiden käyttäjän olisi suoritettava tällaiseen toimittamiseen liittyvät maksut. Käyttäjä voidaan määritellä asianomaisten osapuolten välisillä sopimusjärjestelyillä tai muilla paikallisilla järjestelyillä. (18) Direktiivin noudattamisen varmistamiseksi on tehtävä kohdennettuja tarkastuksia. Tarkastusten määrän sekä sovellettavien seuraamusten olisi oltava riittävät, jotta tätä direktiiviä noudatettaisiin. Tehokkuuteen ja kustannustehokkuuteen liittyvistä syistä tällaiset tarkastukset voidaan soveltuvin osin suorittaa direktiivin 95/21/EY puitteissa. (19) Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava asianmukaisista hallinnollisista järjestelyistä vastaanottolaitteiden asianmukaista toimintaa varten. Sataman vastaanottolaitteiden riittämättömyyttä koskevat huomautukset olisi Marpol 73/78 -yleissopimuksen nojalla toimitettava Kansainväliselle merenkulkujärjestölle (IMO). Nämä tiedot voitaisiin samanaikaisesti toimittaa tiedoksi komissiolle. (20) Tietojärjestelmä saastuttavien tai mahdollisesti saastuttavien alusten tunnistamiseksi helpottaisi tämän direktiivin noudattamisen valvontaa ja siitä olisi apua arvioitaessa sen täytäntöönpanoa. Satamavaltioiden suorittamaa tarkastustoimintaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti perustettu Sirenac-tietojärjestelmä antaa runsaasti tähän tarkoitukseen tarvittavia lisätietoja. (21) Jäsenvaltioiden edustajista koostuvan komitean on avustettava komissiota tämän direktiivin tehokkaassa täytäntöönpanossa. Koska tämän säädöksen täytäntöönpanoa varten tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [7] 2 artiklassa tarkoitetulla tavalla laajakantoisia, ne olisi annettava mainitun päätöksen 5 artiklassa säädetyn sääntelymenettelyn mukaisesti. [7] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (22) Tulevaisuudessa voimaan tulevien yhteisön tai IMOn toimenpiteiden huomioon ottamiseksi ja niiden yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi voidaan joitakin tämän direktiivin säännöksiä muuttaa sen soveltamisalaa laajentamatta noudattamalla mainittua menettelyä, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoite Tämän direktiivin tavoitteena on vähentää aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien päästämistä ja erityisesti laitonta päästämistä mereen aluksista, jotka käyttävät yhteisön satamia, edistämällä aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteiden saatavuutta ja käyttöä satamissa tehostaen näin meriympäristön suojelua. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) 'aluksella' kaikenlaisia meriympäristössä toimivia merialuksia, mukaan lukien kantosiipialukset, ilmatyynyalukset, vedenalaiset ja kelluvat alukset; b) 'Marpol 73/78 -yleissopimuksella' alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä vuonna 1973 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 1978 tehdyllä pöytäkirjalla ja sellaisena kuin se on voimassa tämän direktiivin antamispäivänä; c) 'aluksella syntyvällä jätteellä' kaikkia sellaisia jätteitä, käymäläjätevesi mukaan lukien, ja muita jäämiä kuin lastijäämiä, joita syntyy aluksen matkan aikana ja jotka kuuluvat Marpol 73/78 -yleissopimuksen liitteen I, IV ja V soveltamisalaan, sekä lastiin liittyviä jätteitä sellaisina kuin ne määritellään Marpol 73/78 -yleissopimuksen liitteen V täytäntöönpanoa koskevissa ohjeissa; d) 'lastijäämillä' aluksen lastitilassa tai tankeissa olevia lastin jäännöksiä, jotka jäävät jäljelle purkamisen ja puhdistuksen jälkeen ja joihin kuuluvat myös lastauksen tai purkamisen ylijäämät ja valumat; e) 'sataman vastaanottolaitteilla' kiinteitä, kelluvia tai liikkuvia laitteita, jotka pystyvät ottamaan vastaan aluksella syntyvät jätteet tai lastijäämät; f) 'kalastusaluksella' kalojen tai muiden meren elollisten luonnonvarojen pyyntiin varustettua tai siihen kaupallisesti käytettävää alusta; g) 'huvialuksella' urheilukäyttöön tai vapaa-aikaan tarkoitettua alusta sen tyypistä tai käyttövoimasta riippumatta; h) 'satamalla' paikkaa tai maantieteellistä aluetta, jossa on tehty sellaisia parannustöitä ja joka on varustettu siten, että se voi pääasiallisesti ottaa vastaan aluksia, mukaan lukien kalastusalukset ja huvialukset. 'Aluksella syntyvää jätettä' ja 'lastijäämiä' pidetään jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/442/ETY [8] 1 artiklan a kohdassa tarkoitettuna jätteenä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellä c ja d alakohdassa olevia määritelmiä. [8] EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/350/EY (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32). 3 artikla Soveltamisala 1. Tätä direktiiviä sovelletaan: a) kaikkiin aluksiin kalastus- ja huvialukset mukaan lukien, jotka käyvät tai harjoittavat toimintaa jäsenvaltion satamassa, riippumatta siitä, minkä lipun alla ne purjehtivat, lukuun ottamatta sota-aluksia, sotalaivaston apualuksia tai muita aluksia, jotka ovat valtion omistuksessa tai käytössä ja joita sillä hetkellä käytetään vain valtion muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, ja b) kaikkiin jäsenvaltioiden satamiin, joissa yleensä käy a alakohdan mukaiseen soveltamisalaan kuuluvia aluksia. 2. Edellä 1 kohdan a alakohdan estämättä, jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sota-alukset, sotalaivaston apualukset tai muut alukset, jotka ovat valtion omistuksessa tai käytössä ja jotka sillä hetkellä käytetään vain valtion muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, toimittavat aluksella syntyneet jätteensä ja lastijäämänsä tämän direktiivin mukaisesti sikäli kuin se on kohtuuden rajoissa ja käytännössä mahdollista. 4 artikla Jätteen vastaanottolaitteet satamassa 1. Jäsenvaltioiden on taattava, että satamissa on käytettävissä asianmukaiset jätteen vastaanottolaitteet, jotka vastaavat satamaa yleensä käyttävien alusten tarpeita aiheuttamatta niille kohtuutonta viivästystä. 2. Laitteet ovat riittävät, jos niiden avulla kyetään ottamaan vastaan niitä lajeja ja ne määrät aluksella syntyvää jätettä ja lastijäämiä, joita kyseistä satamaa yleensä käyttävät alukset toimittavat, ottaen huomioon sataman käyttäjien toiminnalliset tarpeet, sataman koon ja maantieteellisen sijainnin, satamassa käyvien alusten tyypin ja 9 artiklassa säädetyt vapautukset. 3. Jäsenvaltioiden on vahvistettava Kansainvälisen merenkulkujärjestön sopimien menettelyjen mukaiset menettelyt, jotta satamavaltiolle voidaan ilmoittaa sataman vastaanottolaitteiden väitetystä puutteellisuudesta. 5 artikla Jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat 1. Kullekin satamalle on laadittava ja pantava täytäntöön asianmukainen jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelma asianomaisia osapuolia, erityisesti sataman käyttäjiä tai käyttäjien edustajia kuullen sekä 4, 6, 7, 10 ja 12 artiklassa olevat vaatimukset huomioon ottaen. Suunnitelmien laatimista koskevat yksityiskohtaiset vaatimukset ovat liitteessä I. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelmat voidaan tehokkuussyistä laatia alueellisesti kunkin sataman osallistuessa siihen asianmukaisesti edellyttäen, että yksilöidään kunkin yksittäisen sataman vastaanottolaitteiden tarve ja saatavuus. 3. Jäsenvaltioiden on arvioitava ja hyväksyttävä jätteen vastaanotto- ja käsittelysuunnitelma, valvottava sen täytäntöönpanoa ja huolehdittava siitä, että se hyväksytetään uudelleen vähintään joka kolmas vuosi ja aina sen jälkeen, kun sataman toiminta muuttuu merkittävästi. 6 artikla Ilmoittaminen 1. Yhteisössä sijaitsevaan satamaan matkalla olevan aluksen päällikön, enintään 12 matkustajalle rekisteröityjä kalastus- ja huvialuksia lukuun ottamatta, on täytettävä totuudenmukaisesti ja tarkasti liitteessä II oleva lomake ja ilmoitettava tiedot sen jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten nimeämälle viranomaiselle tai laitokselle, jossa satama sijaitsee: a) vähintään 24 tuntia ennen saapumista, jos käyntisatama on tiedossa, tai b) heti kun käyntisatama tiedetään, jos tieto ei ole saatavissa 24 tuntia ennen saapumista, tai c) viimeistään lähdettäessä edellisestä satamasta, jos matkan kesto on alle 24 tuntia. Jäsenvaltio voi päättää, että tiedot ilmoitetaan sataman vastaanottolaitteiden hoitajalle, joka toimittaa ne edelleen asiaa hoitavalle viranomaiselle. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on pidettävä aluksella vähintään seuraavaan käyntisatamaan asti, ja ne on pyynnöstä esitettävä jäsenvaltioiden viranomaisille. 7 artikla Aluksella syntyvän jätteen toimittaminen satamaan 1. Yhteisön satamassa käyvän aluksen päällikön on ennen satamasta lähtöä toimitettava kaikki aluksella syntyneet jätteet satamassa oleviin jätteen vastaanottolaitteisiin. 2. Edellä 1 kohdan estämättä alus saa jatkaa matkaansa seuraavaan käyntisatamaan toimittamatta aluksella syntyneitä jätteitä satamaan, jos 6 artiklan ja liitteen II mukaisesti annetuista tiedoista käy ilmi, että aluksella on riittävästi erillistä varastotilaa kaikelle alukselle kertyneelle ja aiotun toimitussatamaan tehtävän matkan aikana kertyvälle, aluksella syntyvälle jätteelle. Jos on perusteltua aihetta uskoa, että siinä satamassa, jonne jätteet aiotaan toimittaa, ei ole asianmukaisia vastaanottolaitteita tai jos tämä satama ei ole tiedossa, ja siksi on olemassa vaara, että jätteet päästetään mereen, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet meren pilaantumisen ehkäisemiseksi vaatimalla tarvittaessa alusta toimittamaan jätteensä satamaan ennen lähtöä. 3. Edellä olevaa 2 kohtaa sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan sellaisten tiukempien toimitusvaatimusten soveltamista, jotka on hyväksytty kansainvälisen oikeuden mukaisesti. 8 artikla Aluksella syntyvästä jätteestä perittävät maksut 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että aluksella syntyvän jätteen satamassa olevien vastaanottolaitteiden aiheuttamat, myös jätteen käsittelystä ja hävittämisestä syntyvät kustannukset, katetaan aluksilta kerättävillä maksuilla. 2. Satamassa olevien vastaanottolaitteiden käytöstä aiheutuvien kustannusten kattamiseen käytettävällä järjestelmällä ei saa rohkaista aluksia päästämään jätteitään mereen. Tämän vuoksi sovelletaan seuraavia periaatteita: a) kaikki jäsenvaltion satamassa käyvät alukset osallistuvat 1 kohdassa tarkoitettujen kustannusten kattamiseen riippumatta siitä, käyttävätkö ne laitteita. Tämä voidaan järjestää joko sisällyttämällä maksut satamamaksuihin tai asettamalla erillinen kiinteä jätemaksu. Maksut voivat olla erilaiset esimerkiksi aluksen luokan, tyypin tai koon mukaan; b) se osa kustannuksista, jota mahdollisesti ei kateta a alakohdassa tarkoitetulla maksulla, katetaan laivalta tosiasiallisesti toimitetun aluksella syntyvän jätteen tyypin ja määrän perusteella; c) maksuja voidaan alentaa, jos aluksen ympäristöasioiden hallinta, suunnittelu, varustus ja toiminta on sellaista, että aluksen päällikkö voi osoittaa aluksella syntyvän tavanomaista vähemmän jätettä. 3. Maksujen suuruus ja laskentaperusteet olisi esitettävä selvästi sataman käyttäjille sen varmistamiseksi, että maksut ovat kohtuullisia, selkeästi esitettyjä ja tasapuolisia sekä että ne vastaavat saatavilla olevien ja mahdollisesti käytettyjen laitteiden ja palvelujen kustannuksia. 4. Jos 2 kohdan mukaiset kustannusten kattamiseen käytettävät erilaiset järjestelmät näyttävät estävän tämän direktiivin 1 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamisen, komissio antaa ehdotuksen tämän direktiivin muuttamiseksi siten, että kustannusten kattamiseen käytettävien järjestelmien väliset erot saadaan niin pieniksi, ettei edellä mainittuja kielteisiä vaikutuksia esiinny. 9 artikla Poikkeukset 1. Jos alukset ovat säännöllisessä liikenteessä ja käyvät satamissa usein ja säännöllisesti ja jos on riittävästi näyttöä järjestelystä, jolla varmistetaan, että aluksella syntyvä jäte toimitetaan ja siihen liittyvät maksut suoritetaan johonkin aluksen reitin varrella olevaan satamaan, jäsenvaltiot, joissa kyseiset satamat sijaitsevat, voivat vapauttaa tällaiset alukset 6 artiklassa, 7 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 8 artiklassa säädetyistä velvoitteista. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 kohdan mukaisesti myönnetyistä vapautuksista säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa. 10 artikla Lastijäämien toimittaminen satamaan Yhteisön satamassa käyvän aluksen päällikön on varmistettava, että lastijäämät toimitetaan sataman vastaanottolaitteisiin Marpol 73/78 -yleissopimuksen määräysten mukaisesti. Vastaanottolaitteiden käyttäjän on suoritettava lastijäämien toimituksesta perittävät maksut. 11 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokainen alus voidaan tarkastaa sen varmistamiseksi, että se noudattaa 7 ja 10 artiklan säännöksiä, sekä että tarkastuksia suoritetaan riittävä määrä. 2. Muiden kuin enintään 12 matkustajalle rekisteröityjen kalastus- ja huvialusten osalta a) jäsenvaltioiden on tarkastettavia aluksia valitessaan kiinnitettävä erityistä huomiota -aluksiin, jotka eivät ole noudattaneet 6 artiklan mukaista ilmoittamisvelvoitetta; -aluksiin, joiden osalta aluksen päällikön 6 artiklan mukaisesti toimittamat tiedot ovat antaneet muita perusteita uskoa, että alus ei noudata tämän direktiivin säännöksiä; b) tarkastukset on suoritettava soveltuvin osin direktiivin 95/21/ETY puitteissa, ja direktiivissä asetettua 25 prosentin tarkastusvaatimusta on noudatettava; c) jos asiaa hoitava viranomainen ei ole tyytyväinen tarkastuksen tulokseen, sen on varmistettava, että alus ei poistu satamasta, ennen kuin se on toimittanut aluksella syntyvän jätteensä ja lastijäämänsä sataman jätteen vastaanottolaitteisiin 7 ja 10 artiklan säännösten mukaisesti; d) jos on selvää näyttöä siitä, että alus on jatkanut matkaansa noudattamatta 7 tai 10 artiklan säännöksiä, seuraavan käyntisataman toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettava asiasta, eikä alukselle saa antaa lupaa lähteä tästä satamasta ennen kuin on arvioitu yksityiskohtaisemmin ne tekijät, jotka liittyvät aluksen tämän direktiivin noudattamiseen, esimerkiksi arvioimalla 6 artiklan mukaisesti annettujen tietojen oikeellisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklassa tarkoitettujen seuraamusten soveltamista. 3. Jäsenvaltioiden on vahvistettava tarpeelliset valvontamenettelyt enintään 12 matkustajalle rekisteröityjä kalastus- ja huvialuksia varten sen varmistamiseksi, että ne noudattavat tämän direktiivin soveltuvia vaatimuksia. 12 artikla Liitännäistoimenpiteet 1. Jäsenvaltioiden on a) toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että alusten päälliköt, sataman vastaanottolaitteiden tarjoajat ja muut asianomaiset henkilöt saavat riittävästi tietoa heitä koskevista tämän direktiivin mukaisista vaatimuksista ja että he noudattavat niitä; b) nimettävä asianmukaiset viranomaiset tai laitokset suorittamaan tämän direktiivin mukaisia tehtäviä; c) säädettävä yhteistyöstä jäsenvaltion asianomaisten viranomaisten ja kaupallisten yhteisöjen välillä tämän direktiivin tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi; d) varmistettava, että alusten päälliköiden 6 artiklan mukaisesti ilmoittamat tiedot tutkitaan asianmukaisesti; e) varmistettava, että jätteen vastaanottolaitteiden käyttöön satamassa liittyvät muodollisuudet ovat yksinkertaisia ja nopeita, jotta alusten päälliköitä rohkaistaisiin käyttämään vastaanottolaitteita ja jotta vältettäisiin alusten tarpeeton viivyttäminen; f) varmistettava, että komissiolle toimitetaan jäljennös 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista, vastaanottolaitteiden väitettyä puutteellisuutta koskevista ilmoituksista; g) varmistettava, että aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien käsittely, talteenotto ja hävittäminen suoritetaan direktiivin 75/442/ETY ja muun yhteisön jätehuoltoa koskevan lainsäädännön mukaisesti, erityisesti jäteöljyhuollosta 16 päivänä heinäkuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 75/439/ETY [9] ja vaarallisista jätteistä 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/689/ETY [10] mukaisesti. [9] EYVL L 194, 25.7.1975, s. 23, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 91/692/ETY (EYVL L 377, 31.12.1991, s. 48). [10] EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/31/ETY (EYVL L 168, 2.7.1994, s. 28). h) otettava käyttöön ja pidettävä yllä kansallisen lainsäädännön mukaiset tarkoituksenmukaiset menettelyt asianmukaisen korvauksen antamiseksi aluksille, joiden matka on kohtuuttomasti viivästynyt satamassa olevien jätteen vastaanottolaitteiden riittämättömyyden ja jätehuollon puutteellisen suunnittelun vuoksi. 2. Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien toimittamista on pidettävä luovutuksena vapaaseen liikkeeseen yhteisön tullikoodeksista 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2913/92 ETY [11] 79 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Tulliviranomaiset eivät saa vaatia yhteisön tullikoodeksin 45 artiklan mukaista yleisilmoitusta. [11] EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 955/99/ETY (EYVL L 119, 7.5.1999, s. 1). 3. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat yhteistyössä asianmukaisen, vähintään koko yhteisön laajuisen tieto- ja valvontajärjestelmän perustamiseksi, jolla -tehostetaan sellaisten alusten tunnistamista, jotka eivät ole toimittaneet aluksella syntyvää jätettä ja lastijäämiä tämän direktiivin mukaisesti, -tarkistetaan, onko direktiivin 1 artiklassa asetetut tavoitteet saavutettu. 4. Jäsenvaltiot ja komissiot vahvistavat yhteistyössä yhteiset perusteet 8 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen alusten tunnistamiseksi. 13 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan, jos tämän direktiivin mukaisesti annettuja kansallisia säännöksiä ei noudateta, ja toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että seuraamuksia sovelletaan. Näin säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia. 14 artikla Sääntelykomitea 1. Komissiota avustaa direktiivin 93/75/ETY [12] 12 artiklan mukaisesti perustettu komitea. [12] EYVL L 247, 5.10.1993, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 98/74/EY (EYVL 276, 13.10.1998, s. 7). 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä, ottaen huomioon kyseisen päätöksen 7 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan säännökset. 3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukainen määräaika on kolme kuukautta. 15 artikla Muutosmenettely Tämän direktiivin liitteitä, 2 artiklan b alakohdan määritelmää sekä viittauksia yhteisön ja IMOn oikeudellisiin asiakirjoihin voidaan muuttaa 14 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti niiden saattamiseksi voimaan tulleiden yhteisön tai IMOn toimenpiteiden mukaisiksi, mikäli muutoksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa. Tämän direktiivin liitteitä voidaan lisäksi muuttaa saman menettelyn mukaisesti myös, jos se on tarpeen tällä direktiivillä perustetun järjestelmän parantamiseksi, mikäli muutoksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa. 16 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen.....* ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle. Tämän direktiivin täytäntöönpanoa kuitenkin lykätään sen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetun käymäläjäteveden osalta siihen asti, kunnes on kulunut 12 kuukautta Marpol 73/78 -yleissopimuksen liitteen IV voimaantulosta. 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 17 artikla Arviointi 1. Jäsenvaltioiden on joka kolmas vuosi toimitettava komissiolle tilanneraportti direktiivin täytäntöönpanosta. 2. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisesti toimittamien raporttien perusteella Euroopan parlamentille ja neuvostolle tässä direktiivissä säädetyn järjestelmän toiminnasta arviointikertomuksen, jossa on tarvittaessa tämän direktiivin täytäntöönpanoa koskevia ehdotuksia. 18 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 19 artikla Vastaanottajat Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I JÄTTEEN VASTAANOTTO- JA -KÄSITTELYSUUNNITELMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET (5 artiklassa tarkoitetut vaatimukset) Suunnitelmassa on otettava huomioon kaikentyyppiset kyseisessä satamassa tavallisesti käyvillä aluksilla syntyvät jätteet ja lastijäämät, ja se on laadittava sataman koon ja siellä käyvien alustyyppien mukaisesti. Suunnitelmassa on käsiteltävä seuraavia asioita: -arvio sataman vastaanottolaitteiden tarpeesta satamassa tavallisesti käyvien alusten tarpeiden mukaisesti, -kuvaus sataman vastaanottolaitteiden tyypistä ja kapasiteetista, -yksityiskohtainen kuvaus aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanotto- ja keräysmenettelyistä, -kuvaus maksujärjestelmästä, -menettelyt, joilla ilmoitetaan sataman vastaanottolaitteiden väitetystä puutteellisuudesta, -menettelyt, joita noudatetaan sataman käyttäjien, jäteurakoitsijoiden, satamaterminaalien hoitajien ja muiden asianomaisten osapuolten kanssa käytävissä neuvotteluissa, ja -vastaanotettujen ja käsiteltyjen aluksella syntyvien jätteiden ja lastijäämien lajit ja määrät. Lisäksi suunnitelmaan olisi sisällyttävä seuraavat seikat: -yhteenveto asiaan liittyvästä lainsäädännöstä ja jätteiden toimittamiseen liittyvistä muodollisuuksista, -tiedot suunnitelman täytäntöönpanosta vastaavasta yhdestä tai useammasta henkilöstä -kuvaus satamassa mahdollisesti olevista jätteen esikäsittelylaitteista ja -prosesseista, -kuvaus menetelmistä, joilla sataman vastaanottolaitteiden todellista käyttöä seurataan, -kuvaus aluksella syntyvien jätteiden ja lastijäämien vastaanotettujen määrien kirjaamismenetelmistä, ja -kuvaus aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien hävittämismenetelmistä. Jätteen vastaanottoa, keräämistä, varastointia, käsittelyä ja hävittämistä koskevien menettelyjen olisi oltava sellaisen ympäristöasioiden hallintajärjestelmän mukaisia, jolla pyritään asteittain vähentämään näiden toimien ympäristövaikutuksia. Menettelyjen oletetaan olevan suunnitelman mukaisia, jos ne ovat teollisuusyritysten vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään 29 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1836/93 [13] mukaisia. [13] EYVL L 168, 10.7.1993, s. 1. Kaikille sataman käyttäjien saataville annettavat tiedot: -lyhyt maininta aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien asianmukaisen toimittamisen keskeisestä merkityksestä, -kunkin laituripaikan sataman vastaanottolaitteiden sijainti kartan tai kaavion avulla, -luettelo tavallisesti käsiteltävistä aluksella syntyvistä jätteistä ja lastijäämistä, -luettelo yhteyspisteistä, palvelujen toimittajista ja tarjolla olevista palveluista, -kuvaus jätteen toimittamismenettelystä, -kuvaus maksujärjestelmästä, ja -menettely, jolla ilmoitetaan väitetyistä puutteellisuuksista sataman vastaanottolaitteissa. _______________ LIITE II TIEDOT, JOTKA ON ILMOITETTAVA ENNEN ..........N SATAMAAN TULOA ........................... (Direktiivin 2000/.../EY 6 artiklassa tarkoitettu määräsatama) 1. Aluksen nimi, radiokutsutunnus ja tarvittaessa IMO-tunnusnumero: 2. Lippuvaltio: 3. Arvioitu saapumisaika (ETA): 4. Arvioitu lähtöaika (ETD): 5. Edellinen käyntisatama: 6. Seuraava käyntisatama: 7. Satama, jonne aluksella syntynyt jäte viimeksi toimitettiin, ja toimituspäivä 8. Sataman vastaanottolaitteisiin kaikki ( osa ( ei lainkaan ( [14] [14] Merkintä asianomaiseen ruutuun. aluksesta toimitettavan jätteen määrä: 9. Toimitettavien ja/tai alukselle jäävien jätteiden ja jäämien laji ja määrä sekä prosenttiosuus varastotilan enimmäiskapasiteetista: Jos toimitatte kaiken jätteen, täyttäkää toinen sarake. Jos toimitatte osan jätteestä tai ei lainkaan jätettä, täyttäkää kaikki sarakkeet >TAULUKON PAIKKA> Huom. 1. Näitä tietoja voidaan käyttää satamavaltion suorittamassa valvonnassa ja muissa tarkastuksissa. 2. Jäsenvaltiot päättävät, mitkä laitokset saavat jäljennöksen tästä ilmoituksesta. 3. Tämä lomake on täytettävä, jollei alusta koske direktiivin 2000/.../EY 9 artiklan mukainen vapautus. Vakuutan, että edellä antamani tiedot ovat täsmälliset ja oikeat aluksella on riittävät varastotilat kaikelle jätteelle, jota syntyy tämän ilmoituksen tekemisen ja seuraavassa jätettä vastaanottavassa satamassa käynnin välillä Päivämäärä..................... Kellonaika..................... Allekirjoitus...............