Alueiden komitean lausunto aiheista:Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Kohti yhdennettyä eurooppalaista rautatieliikennealuetta,Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimilupia koskevan neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämistä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimistä sekä turvallisuustodistusten antamista koskevan direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta,Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta annetun neuvoston direktiivin 96/48/EY ja direktiivin 2001/16/EY muuttamisesta,Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta,Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan rautatieviraston perustamisesta, jaSuositus neuvoston päätökseksi komission valtuuttamisesta neuvottelemaan ehdoista, joilla yhteisö voi liittyä 9 päivänä toukokuuta 1980 tehtyyn kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevaan yleissopimukseen (COTIF), sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyllä Vilnan pöytäkirjalla



Virallinen lehti nro C 066 , 19/03/2003 s. 0005 - 0010



Alueiden komitean lausunto aiheista: - "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille 'Kohti yhdennettyä eurooppalaista rautatieliikennealuetta'", - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimilupia koskevan neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämistä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimistä sekä turvallisuustodistusten antamista koskevan direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta", - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta annetun neuvoston direktiivin 96/48/EY ja direktiivin 2001/16/EY muuttamisesta", - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamisesta", - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan rautatieviraston perustamisesta", ja - "Suositus neuvoston päätökseksi komission valtuuttamisesta neuvottelemaan ehdoista, joilla yhteisö voi liittyä 9 päivänä toukokuuta 1980 tehtyyn kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevaan yleissopimukseen (COTIF), sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyllä Vilnan pöytäkirjalla" (2003/C 66/02) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Kohti yhdennettyä eurooppalaista rautatieliikennealuetta" (KOM(2002) 18 lopullinen), ottaa huomioon direktiiviehdotukset, jotka koskevat yhteisön rautateiden turvallisuutta (KOM(2002) 21 lopullinen - 2002/0022 COD), Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuutta (KOM(2002) 22 lopullinen - 2002/0023 COD) sekä yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/440/ETY muuttamista (KOM(2002) 25 lopullinen - 2002/0025 COD), ottaa huomioon ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan rautatieviraston perustamisesta (KOM(2002) 23 lopullinen - 2002/0024 COD), ottaa huomioon suosituksen neuvoston päätökseksi komission valtuuttamisesta neuvottelemaan ehdoista, joilla yhteisö voi liittyä kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevaan yleissopimukseen (COTIF) (KOM(2002) 24 lopullinen), ottaa huomioon komission 24. tammikuuta 2002 sekä neuvoston 21.-22. helmikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan ja 71 artiklan nojalla tekemät päätökset pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon työvaliokuntansa 6. helmikuuta ja 12. maaliskuuta 2002 tekemät päätökset antaa lausunnon valmistelu "alueellinen yhteenkuuluvuuspolitiikka" -valiokunnan tehtäväksi, ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta" (KOM(1999) 617 lopullinen - 1999/0252 COD) (CdR 94/2000 fin)(1), ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta "Valkoinen kirja - Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika" (KOM(2001) 370 lopullinen) (CdR 54/2001 fin)(2), ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhteisön rahoitustuen myöntämisestä tavarankuljetusjärjestelmän ympäristön-suojelun tason parantamiseksi" (KOM(2002) 54 lopullinen - 2002/0038 COD) (CdR 103/2002 fin), ottaa huomioon "alueellinen yhteenkuuluvuuspolitiikka" -valiokunnan kesäkuun 24. päivänä 2002 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 97/2002 rev.), jonka esittelijät olivat Bernard Soulage (F/PSE), Rhône-Alpesin aluevaltuutettu sekä Flo Clucas (UK/ELDR), Liverpoolin kaupunginvaltuutettu, hyväksyi lokakuun 10. päivänä 2002 pitämässään 46. täysistunnossa seuraavan lausunnon. 1. Yleistä 1.1. Alueiden komitea pitää tervetulleina pyrkimyksiä yhdennetyn eurooppalaisen rautatieliikennealueen edistämiseksi ja toteuttamiseksi. Yhdennetyn rautatieliikennealueen toteuttaminen on edellytys sille, että voidaan elvyttää kyseinen liikennemuoto, joka on välttämätön liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa kuvatun kestävän liikennepolitiikan toteuttamiseksi Euroopan unionissa. 1.2. Tiedonannon "Kohti yhdennettyä eurooppalaista rautatieliikennealuetta" toisessa osassa esitellään tulevat toimet rautatiemarkkinoiden vahvistamiseksi. Alueiden komitea on komission kanssa yhtä mieltä tarpeesta parantaa rautateiden tavarakuljetuspalvelujen laatua. Keinoina ovat erityisesti kuljetussopimukset, joissa otetaan entistä paremmin huomioon asiakkaiden odotukset, sekä kannustimet ja sanktiot, joilla rangaistaan laadun puutteesta. Hintaa, nopeutta ja laatua koskevat tekijät ovat eittämättä ratkaisevan tärkeitä rautateiden houkuttelevuuden lisäämiseksi. Alueiden komitean mielestä tarvitaan kuitenkin kaikkia kuljetusmuotoja koskevaa kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jotta voidaan määrittää rahtikuljetuksille sellaiset yhtenäiset ja kattavat toiminta-, säännös- ja hinnoittelupuitteet, joilla voidaan edistää ennen kaikkea rautatie-, sisävesi- ja lyhyen matkan merikuljetusten sekä yhdistelmäliikenteen houkuttelevuutta. 1.3. Tällainen tarkastelutapa edellyttää koko kuljetusketjun ymmärtämistä kokonaisuudessaan, lähtöpisteestä lopulliseen päämäärään saakka, kiinnittäen erityistä huomiota multimodaalisten lastaus- ja jakelupalvelujen tarjoaman palvelun tasoon koko matkan ajan. Huomiota on kiinnitettävä myös syrjäisten alueiden mahdollisuuksiin hyödyntää suuria rautatieväyliä, joiden avulla voidaan poistaa liikenteen pullonkauloja, sekä alueellisiin kysymyksiin, jotka koskevat raskasta liikennettä kauttakulkuväylillä, esimerkiksi vuoristoalueilla, kaupunkialueilla ja ympäristön kannalta herkillä alueilla. Näin ollen saattaa olla erityisen hyödyllistä rakentaa väyläkohtaista alueidenvälistä yhteistoimintaa, johon kansalaiset voivat osallistua välittömästi ja jossa tarkastellaan yhtenäisesti liikenteen pullonkaulojen poistamista. Siinä voitaisiin toteuttaa välittömästi tarpeellisia perusrakenteita koskevia toimia alkaen suurista rautatieväylistä ja ennakoida myös kaikkia jäsenvaltioiden rautateiden integraatiota koskevia aloitteita. 1.4. On kuitenkin tärkeää, että myönnettäessä ratojen käyttöoikeuksia ensisijaisesti rautateiden pitkän matkan rahtiliikenteelle otetaan huomioon kaksi tavoitetta: kokonaiskuljetusajan on lyhennyttävä kyseisten rahtipalvelujen osalta, ja toiseksi henkilöliikenteen palvelut on tehtävä matkustajille entistä houkuttelevammiksi, erityisesti suurkaupunkien liikennöinnissä. Käytettävissä olevien ratojen käyttöoikeuksien tehokas hyödyntäminen edellyttää nopeuksien harmonisointia. Samalla on huolehdittava siitä, että jäljitetään kaikki seisauksien aiheuttajat (vaihtopalvelut, junanmuodostus jne.). Nämä seikat huomioiden alueiden komitea vahvistaa tukevansa ensisijaista tavoitetta toteuttaa euroopanlaajuinen rautatiekuljetusverkosto, joka on yhdennetyn, palvelun laatuun keskittyvän järjestelmän perusta. 1.5. AK huomauttaa, että rautatiekuljetusten osuus on vähentynyt sitä mukaa, kuin rahtiasiakkaat ovat alkaneet vaatia entistä parempaa laatua, täsmällisempiä toimituksia jne. AK katsoo, että toimenpiteet rautatieyritysten palvelujen laadun parantamiseksi ovat ensisijaisen tärkeitä. Niitä on toteutettava, koska muutoin rautatiekuljetusten osuus tulee edelleen vähentymään. 1.6. Tärkeimmät edellytykset myös rautatieliikenteen markkinaosuuden nostamiselle ovat tämän kuljetusmuodon ympäristöystävällisyyden parantaminen (melu ja ilmansaasteet) ja sen turvallisuustason pitäminen korkeana. Alueiden komitea tulee kiinnittämään erityistä huomiota näihin näkökohtiin, jotka koskevat suoraan paikallisväestöä ja paikallisviranomaisia, ja edistämään paikallisviranomaisten osallistumista sellaiseen alueidenväliseen yhteistoimintaan, jossa kyseisiä seikkoja ensisijaisesti tarkastellaan. 1.7. Kansainvälisessä matkustajaliikenteessä alueidenvälisten suurten nopeuksien palvelujen kehittäminen on kestävän kehityksen kannalta tukemisen arvoinen aloite, mutta sitä on kehitettävä yhdessä sellaisen järjestelmän kanssa, joka yhdistää alueidenvälisen liikenteen laadukkaisiin alueellisiin palveluihin yhteensopivin aikatauluin. 1.8. On myös tarpeen edistää päivittäin valtionrajan ylittävien työmatkalaisten palvelujen kehittämistä, sillä näiden markkinaosuus ei ole vähäpätöinen. On helpotettava sopimusten solmimista asianomaisten alueiden välillä, jotta voidaan varmistaa palvelujen laadukkuus ja kannattavuus. 1.9. Alueiden komitea pitää tervetulleina ehdotuksia, jotka koskevat rautatiehenkilöstön koulutuksen vastavuoroista tunnustamista. Alueiden komitea katsoo, että todellista EU:n laajuista rautatiejärjestelmää ei voida kehittää ilman tällaista järjestelmää. Komitea huomauttaa kuitenkin, ettei rautateiden turvallisuutta koskevan direktiivin 12 artiklassa aseteta erityisvaatimuksia turvallisuuden kannalta tärkeän henkilöstön tai kansainvälistä rautatieliikennettä ohjaavan henkilöstön kieltenopetukselle tai kielitaidolle. 1.10. Alueiden komitea toivoo komission tekevän lisäehdotuksia, jotka koskevat turvallisuuden kannalta tärkeän henkilöstön sekä kansainvälistä liikennettä ohjaavan henkilöstön kieltenopetusta ja kielitaidon todistamista. 1.11. Alueiden komitea pitää tervetulleena halua lisätä rautateihin kohdistuvia investointeja kaikkialla EU:ssa, mutta korostaa, että tällaisissa investoinneissa on kiinnitettävä erityistä huomiota taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen. Alueiden komitea painottaa, että EU:n rautateiden infrastruktuuria tulisi kehittää niin, että se hyödyttää erityisesti jälkeenjääneitä ja syrjäisiä alueita, samalla kun otetaan huomioon kilpailua ja valtiontukia koskevat EU:n säännöt. Alueiden komitea ei hyväksy sellaisia investointeja, jotka keskittävät taloudellista kehitystä edelleen EU:n sydänalueille. 1.12. Alueiden komitea muistuttaa laadukkaiden rautatiepalvelujen olevan tärkeitä ympäristönsuojelun kannalta erityisesti vuoristoalueilla ja muilla luonnonkauniilla alueilla. Komitea kehottaa komissiota tekemään ehdotuksia sekä maantieliikenteen että rautatieliikenteen infrastruktuurimaksuiksi, joissa otetaan asianmukaisesti huomioon molempien liikennemuotojen ympäristövaikutukset. Tavoitteena tulee olla liikenteestä aiheutuvan melun kokonaistason alentaminen ja haitallisten ympäristövaikutusten vähentäminen sekä ympäristöltään herkkien alueiden läpi kulkevien rautatielinjojen sähköistäminen, jotta näiden alueiden kautta kulkevassa liikenteessä voidaan mahdollisimman paljon hyödyntää sähkövoimaa. 1.13. Alueiden komitea odottaa myös, että infrastruktuurirahoitusta koskevissa ehdotuksissa selvitetään huolellisesti erilaisten käyttömaksujen vaikutukset liikenteen hintoihin ja siten eurooppalaisten sijoituspaikkojen kilpailukykyyn ja luodaan mahdollisimman pian asianmukaiset puitteet terveille alueellisille kilpailuolosuhteille. 2. Eri ehdotuksia koskevat huomiot 2.1. Rautateiden turvallisuus 2.1.1. Alueiden komitea pitää tervetulleena pyrkimystä EU:n rautateiden turvallisuuden parantamiseksi, mutta korostaa, ettei tällaisen järjestelmän tule johtaa sellaisten vähimmäisvaatimusten asettamiseen, jotka kaikki jäsenvaltiot voisivat hyväksyä. Komitea kannattaa turvallisuusmääräysten parantamista ja tiukkojen turvallisuusvaatimusten asettamista, jotta EU:n kansalaiset ja pk-yritykset voivat luottaa yhteisön rautatiejärjestelmään. 2.1.2. Alueiden komitea katsoo, että on tarpeen harmonisoida turvallisuusmääräyksiä koko Euroopan unionissa, jotta rautatieverkostot voidaan asteittain avata erilaisille kansainvälisen rautatierahtiliikenteen harjoittajille. 2.1.3. Yhteisten määräysten asettaminen, toimivallan ja vastuualueiden selkeä jako jäsenvaltioiden, infrastruktuurien hallinnon ja rautatieliikenteen harjoittajien välillä sekä liikenteenharjoittajilta vaadittavan tason ja pätevyysvaatimusten avoimuus ovat ehdottomia edellytyksiä tämän kuljetusmuodon korkean turvallisuustason takaamiseksi. 2.1.4. Askel oikeaan suuntaan on perustaa kansallisia turvallisuusvirastoja, jotka vastaavat turvallisuuden sääntelystä ja valvonnasta sekä niihin liittyvien toimien yhteensovittamisesta yhteisön tasolla. Yhteisön yhtenäisen turvallisuustodistuksen luominen on hyvä pitkän tähtäimen tavoite, mutta nykyisessä siirtymävaiheessa on varmistettava, että jäsenvaltioiden omat turvallisuustodistukset takaavat kansallisten säännösten noudattamisen, liikkuvan kaluston säännöstenmukaisuuden sekä henkilökunnan pätevyyden. 2.1.5. Alueiden komitea haluaa kiinnittää komission huomion turvallisuusongelmiin, matkustajiin kohdistuviin negatiivisiin vaikutuksiin sekä selkeän vastuuvelvollisuuden puutteeseen, jotka saattavat aiheutua rautateiden yksityistämisestä ja sen seurauksena olevasta pirstaloitumisesta, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa hiljattain on koettu. 2.1.6. Alueiden ja väestön suojelun turvaamiseksi alueiden komitea toivoo, että alue- ja paikallisviranomaiset, jotka vastaavat paikallisesta liikennepolitiikasta ja maankäytön suunnittelusta, voisivat osallistua aktiivisesti yhteisten turvallisuustavoitteiden laatimiseen. Erityisesti tämä pätee kysymyksiin, jotka koskevat asukkaiden altistumista rautateiden rahtikuljetuksista aiheutuville vaaroille, herkkien tai tiheästi asuttujen alueiden läpi tapahtuvia kuljetuksia sekä matkustajaliikenteen käyttämiä rautatieosuuksia. 2.1.7. Alueiden komitea pitää tervetulleena turvallisuusdirektiivin V luvussa esitettyjä ehdotuksia, jotka koskevat onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan riippumattomuutta. Alueiden komitea kannattaa erittäin voimakkaasti toteamusta, jonka mukaan tutkinnassa ei missään tapauksessa pyritä osoittamaan syyllisyyttä tai vastuuta. 2.1.8. AK on vahvasti sitä mieltä, että oikeudelliset menettelyt eivät missään tapauksessa saa viivästyttää tai estää onnettomuutta koskevan tutkimuksen kulkua, jotta varmistetaan, että tutkimuksessa paljastuvat turvallisuutta koskevat seikat voidaan ottaa huomioon ja suositukset panna käytäntöön niin pian kuin mahdollista. Alueiden komitea katsookin, että on käynnistettävä kaksi erillistä prosessia: yhtäältä onnettomuuden syyn tutkinta, jonka perusteella voidaan antaa suosituksia tulevien vaaratilanteiden ehkäisemiseksi, sekä toisaalta oikeusprosessi rikosoikeudellisen vastuun selvittämiseksi. 2.1.9. "Yhteiskunnalle aiheutuvia vaaroja" koskevia yhteisiä turvallisuustavoitteita ja yhteisiä turvallisuusmenetelmiä laadittaessa on mainittava selkeästi, että alueyhteisöt osallistuvat kansallisten turvallisuusviranomaisten toimivaltaan kuuluvien kansallisten tavoitteiden ja menetelmien määrittelyyn. 2.1.10. On myös tärkeää mainita direktiivissä selkeästi, että asianomaisten alue- ja paikallisviranomaisten (samoin kuin muiden mainittujen toimijoiden) on saatava tiedot tutkimuksista ja niiden tuloksista. Niiden on myös voitava osallistua tutkimuksen puitteissa tapahtuvaan työhön, mikäli ne sitä toivovat. 2.2. Verkostojen yhteentoimivuus 2.2.1. Alueiden komitea on samaa mieltä siitä, että rautateiden yhteentoimivuuden puute haittaa merkittävästi todellisen eurooppalaisen rautatiejärjestelmän kehittämistä. Liikkuvan kaluston turvallisuustodistuksia koskevat säännökset ovat tervetulleita, samoin kuin pyrkimys hankkia sellaista standardimallista liikkuvaa kalustoa, jota voidaan käyttää valtiolliset rajat ylittävässä liikenteessä, mikäli lastausjärjestelmien ja raideleveyden asettamat rajoitteet sen sallivat. Ennen yhteentoimivuuden teknisten eritelmien (YTE) hyväksymistä on pyrittävä edistämään jäsenvaltioiden vastavuoroisia tunnustamisjärjestelmiä, jotta voidaan välttää liikenteen turvallisuutta haittaavat toimintahäiriöt, erityisesti sekaliikenteessä (matkustaja- ja tavaraliikenne). 2.2.2. Alueiden komitea pitää tervetulleena nykyisiä pyrkimyksiä tehdä ennakoivaa yhteistyötä ehdokasvaltioiden ja muiden valtioiden kanssa yhteentoimivuuden edistämiseksi. 2.2.3. Alueiden komitea kannattaa yhteentoimivuuden teknisten eritelmien laatimista koskevia ehdotuksia, liikkuvaa kalustoa koskevan rekisteröintijärjestelmän perustamista sekä infrastruktuuria ja liikkuvaa kalustoa koskevan luettelon luomista. Nämä ovat tärkeitä tekijöitä avoimuuden lisäämiseksi. 2.2.4. AK katsoo myös, että YTE:iden hyväksyminen harmonisoi tarjolla olevaa liikkuvaa kalustoa ja laajentaa näin tavarantoimittajien valikoimaa ja suurentaa valmistettavia sarjoja. Tämä puolestaan laskee todennäköisesti liikkuvan materiaalin hintoja, mikä on edellytys sektorin tuottavuuden parantamiselle. 2.2.5. Komitea on kuitenkin huolestunut siitä, ettei YTE:iden laatimiselle ja toteuttamiselle aseteta selkeää ja realistista aikataulua, semminkin, kun YTE-järjestelmä on määrä laajentaa koskemaan myös tavanomaista rautatieverkkoa. Yhteentoimivuutta koskevan direktiiviehdotuksen 2 artiklassa ehdotetaan direktiivin 2001/16/EY muuttamista siten, että sen 1 artiklaan lisätään kohta, jonka mukaan direktiivin soveltamisala laajennetaan 1. tammikuuta 2008 lähtien koskemaan koko rautatiejärjestelmää. 2.2.6. Alue- ja paikallisviranomaiset osallistuvat usein infrastruktuurien ja liikkuvan kaluston rahoittamiseen, tavanomainen raideverkko mukaan lukien. Siksi on tärkeää selvittää yhdenmukaistamisen kustannukset, sekä yhteentoimivuuden että turvallisuuden osalta. Erityisen tärkeää on, etteivät tästä koituvat kustannukset vaaranna aiemmin asetettuja prioriteetteja, kuten liikenteen pullonkaulojen poistamista sekä yhteyspisteiden luomista syrjäisten alueiden liittämiseksi Euroopan laajuiseen rahtiliikenneverkkoon. Alueiden komitea toivoo, että ennen kuin soveltamisala laajennetaan tavanomaisiin verkkoihin, selvitetään hankkeen taloudelliset vaikutukset ja määritellään realistiset prioriteetit yhteentoimivuuden edistämiseksi. On muistettava, että rautateiden liikenne on sekaliikennettä, joten YTE:ien soveltaminen koskee yhtä lailla myös valtakunnallista ja alueellista matkustajaliikennettä ja edellyttää näin asianomaisen liikkuvan kaluston ajantasaistamista. 2.2.7. Vaikka YTE:ien huomioon ottaminen koskee ehdotetun direktiivin mukaan ensisijaisesti vain uuden infrastruktuurin luomista (sekä korjaus- ja huoltotöitä) ja uuden materiaalin hankkimista, tavanomaisen verkon avautuminen toteutuu käytännössä vasta, kun kaikki infrastruktuurit ja liikkuva kalusto ovat vaatimusten mukaisia. Ensimmäisessä rautatiepaketissa asetetun aikataulun kiirehtiminen ei vaikuta aiheelliselta, kun otetaan huomioon nykyinen uudistus- ja korjaustahti. 2.2.8. YTE:ien hyväksyminen on siis ennakkoedellytys, jotta voidaan varmistaa liikkuvan kaluston mukauttamisen (tai vanhemman kaluston uudistamisen) tapahtuvan yhteentoimivuutta koskevien uusien säännösten mukaisesti. On myös syytä asettaa järkevä, noin viiden vuoden pituinen määräaika vaatimustenmukaisuuden toteuttamiselle, jotta voidaan suunnitella tarvittavat investoinnit - jotka joillakin alueilla saattavat olla hyvinkin vaativat. 2.3. Euroopan rautatieviraston perustaminen 2.3.1. Alueiden komitea kannattaa teknisen viraston perustamista. Kyseisen viraston tehtävänä on avustaa komissiota ja jäsenvaltioita rautatieverkkojen turvallisuutta ja yhteentoimivuutta koskevien säännösten harmonisoinnissa. Tavoitteena on yhdennetyn eurooppalaisen rautatieverkon luominen. 2.3.2. On kuitenkin tarpeen varmistaa, että virastolle myönnettävät resurssit vastaavat sille annettuja tehtäviä ja että sille annettu toimivalta tutkimusten suorittamisessa on eri jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaista. 2.3.3. Alueiden komitea suosittaa, että Euroopan rautatieviraston tehtäväksi annetaan varmistaa, ettei liberalisointi johda turvallisuuteen käytettävien varojen tai rautatieverkoston kiinteisiin infrastruktuureihin tehtyjen investointien vähentymiseen. Viraston tulisi valvoa, että matkustajat ja rahtiasiakkaat säilyttävät kaikki verkostosta saamansa edut. 2.3.4. Alueiden komitea panee huolestuneena merkille ne kielteiset vaikutukset, jotka Englannin kanaalin alitse kulkevan tunnelin rahtiliikenteelle on aiheutunut siitä, etteivät Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ole kyenneet estämään turvapaikanhakijoiden yrityksiä päästä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kanaalitunnelin kautta. Tämä on vähentänyt huomattavasti kanaalin ali kulkevia rahtipalveluita. 2.3.5. Kun turvapaikanhakijoiden määrän voidaan tulevaisuudessa odottaa edelleen kasvavan ja työvoiman liikkumisen lisääntyvän EU:n sisällä, alueiden komitean mielestä olisi paikallaan tutkia mahdollisuutta perustaa kansainvälinen asiantuntijaryhmä, jonka tehtävä olisi tarkastella turvallisuuskysymyksiä ja yhteisiä toimintalinjoja unionin rautateiden osalta, kuten ilmaliikenteessä jo tehdään. Kyseinen asiantuntijaryhmä voisi mahdollisesti toimia ehdotetun Euroopan rautatieviraston sisällä. 2.3.6. Alueiden komitea toivoo, että komissio tekisi lisäehdotuksia ehdotetun rautatieviraston roolista suhteessa riippumattomiin tutkimuksiin, jotka suoritetaan vakavien tai kuolemaan johtaneiden onnettomuuksien yhteydessä. Tavoitteena tulee olla varmistaa, että Euroopan tasolla pidetään yhteistä tietokantaa annetuista suosituksista. Alueiden komitea odottaa myös komission tekevän lisäehdotuksia siitä, tuleeko riippumattomien tutkimuselinten antamat suositukset panna täytäntöön kaikkialla unionissa. 2.4. Yhteisön liittyminen kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevaan yleissopimukseen (COTIF) 2.4.1. Alueiden komitea tukee suositusta neuvoston päätökseksi komission valtuuttamisesta neuvottelemaan ehdoista, joilla yhteisö voi liittyä COTIFiin. Liittymisen ehtona tosin on Vilnan pöytäkirjan voimaantulo. 2.5. Yhteisön rautateiden kehittämisestä annetun direktiivin 91/440/ETY muuttaminen 2.5.1. Alueiden komitea panee merkille komission ja parlamentin halun nopeuttaa rautateiden rahtiliikenneverkon - jäsenvaltioiden sisäinen verkko mukaan lukien - avaamisprosessia koskemaan tavanomaista rautatieverkkoa kokonaisuudessaan. Näin kyseenalaistetaan aikataulu, josta sovittiin hyväksyttäessä ensimmäistä rautatiepakettia. Samoin kyseenalaistetaan Euroopan laajuista kansainvälistä rahtiliikenneverkkoa koskeva määritelmä jo ennen kuin on suoritettu suunniteltu arvio tämän ensimmäisen merkittävän uudistuksen vaikutuksista - ja kun vuonna 2001 annettujen direktiivien siirtäminen kansalliseen lainsäädäntöön on vielä kesken. 2.5.2. Alueiden komitea katsoo, ettei ole kiirettä muuttaa aiemmin asetettuja prioriteetteja, sillä ne eivät estä avaamasta rautatiemarkkinoita sellaisissa maissa, jotka haluavat niin tehdä ja joiden verkot voidaan nopeasti saattaa YTE:ien mukaisiksi. Samalla ne antavat realistisen sopeuttamismääräajan tiettyjen valtioiden perinteisille rautatieliikenteen harjoittajille. Ensimmäisessä rautatiepaketissa annetut säännökset antavat jokaiselle jäsenvaltiolle mahdollisuuden päättää kansallisten rahtiliikennemarkkinoidensa avaamisesta oman sisäisen tilanteensa ja rautateiden kehityssuunnitelmiensa mukaan. Kansallisten markkinoiden suunniteltu avaaminen vaarantaisi tietyissä tapauksissa perinteisten rautatieliikenteen harjoittajien taloudellisen tilanteen, sillä nämä suorittavat parhaillaan perusteellisia rakenneuudistuksia. Tämä vaikuttaisi kielteisesti työllisyyteen. 2.5.3. Alueiden komitea muistuttaa, että rautatierahtiliikenteen edistäminen on osa kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jonka eri toimia - ja erityisesti Marco Polo -ohjelmassa kaavailtuja toimia - on toteutettava rinnakkain: kyseessä ovat sellaiset toimet kuin maantie- ja rautatieinfrastruktuurien käytön hinnoittelu, sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistaminen ja noudattaminen, yhteentoimivuuden ja yhteisten turvallisuussäännösten toteuttaminen sekä syrjäisten alueiden kapasiteettirajoitusten lievittäminen ja niiden osallistumismahdollisuuksien lisääminen. Yleinen kansallisten rautatierahtiliikennemarkkinoiden suunniteltu avaaminen, muista edellä mainituista ehdoista riippumatta, ei parantaisi rautatieliikenteen kilpailukykyä muihin kuljetusmuotoihin verrattuna. Se saattaisi johtaa siihen, että uudet liikenteenharjoittajat syrjäyttäisivät perinteiset rautatieliikenteen harjoittajat kaikkein kannattavimmilla markkinoilla, jälkimmäisten tappioksi, vaikka eräät näkökohdat saattaisivatkin olla positiivisia (pienten paikallisten liikenteenharjoittajien kehittyminen aluetasolla). Tällainen kehitys saattaisi kuitenkin entisestään vaikeuttaa heikoimmassa asemassa olevien alueiden mahdollisuuksia hyödyntää tehokkaita palveluita. 2.5.4. Näistä syistä alueiden komitea ei kannata ensimmäisessä rautatiepaketissa asetetun aikataulun kyseenalaistamista. Komitean mielestä olisi parempi keskittyä edelleen kansainvälisen euroopanlaajuisen rahtiliikenneverkon toteuttamiseen alkuperäisten suunnitelmien mukaisesti. 2.5.5. Alueiden komitea pitää parempana, että kyseisen direktiivin toimeenpanossa noudatetaan alkuperäistä aikataulua, toisin sanoen, että sen ennakkoedellytyksenä olisi komission antama kertomus aiempien direktiivien täytäntöönpanosta (direktiiviin 91/440/ETY sisältyvän 14 artiklan mukaan kertomus on määrä julkaista 15:een maaliskuuta 2005 mennessä). 3. Muutosehdotukset Alueiden komitea ehdottaa seuraavia muutoksia: 3.1. Yhteisön rautateiden turvallisuutta koskeva direktiiviehdotus 3.1.1. Lisätään 4 artiklan 1 kohtaan seuraava: "Yhteiskunnalle aiheutuvaa vaaraa koskevien kansallisten turvallisuussääntöjen laatimiseksi asianomaiset alue- ja paikallisviranomaiset osallistuvat niiden tavoitteiden ja menetelmien määrittelyyn, jotka kuuluvat kansallisten turvallisuusviranomaisten toimivaltaan." 3.1.2. Muutetaan 12 artiklan 1 kohtaa seuraavasti: "Rautatieyrityksen veturinkuljettajat, turvallisuuden kannalta tärkeä henkilökunta ja junahenkilökunta, jotka ovat saaneet..." 3.1.3. Muutetaan 12 artiklan 2 kohtaa (ensimmäistä ja toista alakohta) seuraavasti: "Jäsenvaltioiden on varmistettava, että turvallisuustodistusta hakevilla rautatieyrityksillä on yhtäläinen ja ketään syrjimätön mahdollisuus kouluttaa veturinkuljettajia, turvallisuuden kannalta tärkeää henkilökuntaa ja junahenkilökuntaa, kun..." , ja "Koulutusta on annettava reittitiedoista, käyttösäännöistä, merkinanto- sekä ohjaus- ja hallintajärjestelmästä, liikennöitävillä reiteillä sovellettavista turvallisuus- ja hätätilannemenettelyistä sekä liikennöitävillä reiteillä tarvittavista kielistä". 3.1.4. Muutetaan 21 artiklan 3 kohtaa seuraavasti: "3. Tutkinta on suoritettava mahdollisimman avoimesti siten, että kaikkia osapuolia kuullaan ja tulokset annetaan niiden käyttöön. Asianomaisille infrastruktuurin hallintoyrityksille ja rautatieyrityksille, turvallisuusviranomaiselle, asianomaisille alue- ja paikallisviranomaisille, uhreille ja heidän omaisilleen, vahingoittuneen omaisuuden omistajille, valmistajille, osallisena oleville pelastuspalvelulaitoksille sekä henkilökunnan ja käyttäjien edustajille on tiedotettava tutkinnasta ja sen tuloksista, ja niille on annettava tilaisuus osallistua menettelyyn siltä osin kuin se on mahdollista." 3.2. Yhteentoimivuutta koskeva direktiiviehdotus 3.2.1. Muutetaan 2 artiklan 2 kohtaa seuraavasti: "Lisätään 1 artiklaan kohta 3 seuraavasti: '3. Tämän direktiivin soveltamisala laajennetaan viisi vuotta kaikkien YTE:iden hyväksymisen jälkeen ja viimeistään 1. tammikuuta 2010 lähtien koskemaan koko rautatiejärjestelmää, lukuun ottamatta niitä infrastruktuureja ja liikkuvaa kalustoa, jotka on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen, historialliseen tai matkailukäyttöön ja jotka ovat erillään muusta rautatiejärjestelmästä.'" 3.3. Direktiivin 91/440/ETY muuttamista koskeva ehdotus 3.3.1. Muutetaan 2 artiklan ensimmäinen kohta kuulumaan seuraavasti: "Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18 kuukautta sen jälkeen, kun komissio on antanut kertomuksensa edeltävien direktiivien toimeenpanosta direktiivin 91/440/ETY 14 artiklan mukaisesti. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä." Bryssel 10. lokakuuta 2002. Alueiden komitean puheenjohtaja Albert Bore (1) EYVL C 317, 6.11.2000, s. 22. (2) EYVL C 107, 3.5.2002, s. 51.