[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel

KOM(2008)

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

neuvottelujen aloittamisesta Mauritanian kanssa Cotonoun sopimuksen 96 artiklan mukaisesti

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

neuvottelujen aloittamisesta Mauritanian kanssa Cotonoun sopimuksen 96 artiklan mukaisesti

1. Taustaa

Mauritaniassa[1] on ollut useita vallankaappausyrityksiä 1980-luvulta alkaen. Eversti Ould Taya tuli näin valtaan vuonna 1984 presidentti Ould Haidallahin seuraajana. Presidentti Taya oli vallassa lähes 20 vuotta. Tayan valtakaudelle tunnusomaisia ovat olleet monet kiistanalaiset vaalit ja erityisesti hallinnon etniset puhdistukset 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Myös muut etniset ongelmat ovat johtaneet tuhansien Mauritanian kansalaisten pakoon Senegaliin ja Maliin.

Entistä presidenttiä Ould Tayaa erittäin lähellä olevat sotilashenkilöt, jotka muodostivat sotilasjuntan eversti Ely Ould Mohamed Vallin johdolla, tekivät verettömän vallankaappauksen 3. elokuuta 2005. Väliaikainen johto siirsi esimerkillisesti maan demokratiaan kansainvälisen yhteisön ja erityisesti Euroopan unionin tuella. Järjestetyt demokraattiset parlamentti- ja presidentinvaalit sekä kansanäänestys perustuslaista huipentuivat Mauritanian historian ensimmäisen demokraattisesti valitun presidentin virkaanastumiseen maaliskuussa 2007.

Mauritanian armeijan kenraalit, jotka olivat Mauritanian demokratiakehitystä vuosina 2005–2007 ohjailleita entisiä sotilasjuntan jäseniä, tekivät uuden verettömän vallankaappauksen 6. elokuuta 2008. He pidättivät valitun presidentin Sidi Ould Cheikh Abdallahin ja pääministerin Yahya Ould Ahmed Waghfin (joka vapautettiin joitakin päiviä myöhemmin). Euroopan unionin puheenjohtajamaa ja komissio tuomitsivat vallankaappauksen samana päivänä ja vetosivat vallankaappaajiin demokratian ja vuodesta 2007 käytössä olleen institutionaalisen rakenteen kunnioittamiseksi. Lisäksi ne vaativat presidentin ja pääministerin vapauttamista ja palauttamista tehtäviinsä. Yksi kapinallisista kenraaleista Mohamed Ould Abdel Aziz julistautui tämän jälkeen 11 sotilashenkilöstä koostuvan juntan (” asevoimien ja turvallisuusjoukkojen valtioneuvosto ”) johtajaksi. Hänen mukaansa sotilasjuntta toteuttaisi ” välttämättömät toimet, joilla turvataan valtiollinen jatkuvuus ja järjestettävien presidentinvaalien valvonta yhdessä eri instituutioiden, poliittisten voimien ja kansalaisyhteiskunnan kanssa ”. Kansainvälinen yhteisö, myös Yhdysvallat, tuomitsi laajalti vallankaappauksen. Sen tuomitsivat myös Afrikan unioni ja Maghrebin arabiunioni, jotka lähettivät rauhasta ja turvallisuudesta vastaavan komissaarin, lähettiläs Ramtane Lamamran, alueelle tarkkailemaan tilanteen kehitystä ja edistämään kriisin rauhanomaista ratkaisemista.

Vallankaappaukseen huipentui kolme kuukautta aikaisemmin alkanut poliittinen kriisi, joka oli siihen asti pysynyt perustuslaillisissa puitteissa. Mauritanian presidentti korvasi 6. toukokuuta 2008 pääministeri Zein Ould Zeidanen, joka oli toiminut virassa demokratiaan siirtymisestä alkaen, lähipiiriinsä kuuluvalla valtapuolueen johtajalla Yahya Ahmed el Waghfilla. Uuden pääministerin hallitusta alettiin pian kritisoida pääasiassa siitä, että se sisälsi Tayan entisen diktatuurin jäseniä sekä ”maltillisia islamisteja”. Presidentin puolueen PNDD:n (demokratian ja kehityksen kansanpuolue) toisinajattelijajäsenet uhkasivat hallitusta epäluottamuslauseella, joten pääministeri esitti hallituksensa eronpyynnön 3. heinäkuuta 2008 eli kuuden viikon toimikauden jälkeen. Presidentti palautti kuitenkin pääministerin tehtäviinsä 15. heinäkuuta 2008 ja uusi islamistijäseniä sisältämätön hallitus nimettiin. Tämä ei kuitenkaan tyydyttänyt parlamentin enemmistöä eikä sotilashenkilöitä, joiden on aina epäilty tukeneen parlamentin jäsenten kapinointia.

Muutamia päiviä ennen vallankaappausta 25 parlamentin jäsentä ja 23 senaattoria ilmoitti eroavansa presidentin puolueesta PNDD:stä. Virallisesti he ilmoittivat vastustavansa valtion päämiehen autoritaarisia otteita, oman edun tavoittelua ja kieltäytymistä parlamentin erityisistunnon avaamisesta, jossa hänen olisi pitänyt vastata väärinkäytös- ja petosepäilyihin. Vallankaappausaamuna Mauritanian presidentti allekirjoitti asetuksen, jolla erotettiin tehtävistään armeijan, poliisin ja presidentin henkivartiokaartin johto. Henkivartiokaartin johtaja kenraali Mohamed Ould Abdel Aziz johti vallankaappausta ja perusti alaisuuteensa valtioneuvoston.

Vallankaappauksen jälkeisenä päivänä kenraali Mohamed Ould Abdel Aziz piti puheen, jossa hän vetosi maan yhtenäisyyteen. Kenraali vahvisti sitoutuvansa ” ratkaisemaan kaikki maan ongelmat ja huolehtimaan oikeuden ja tasa-arvon toteutumisesta ”. Valtioneuvoston jäsenten ympäröimänä kenraali Mohamed Ould Abdel Aziz esitti lisäksi, että ” asevoimat pysyvät kansalaisten rinnalla demokratian turvaamiseksi. Asevoimat ovat tuoneet maahan demokratian ja sitoutuneet myös valvomaan, että se säilyy . Huolehdimme valtion asioiden hyvästä hoidosta, hallinnon uudistamisesta, valtiovallan eri osa-alueiden lujittamisesta ja oikeusvaltioperiaatteen noudattamisesta ”. Lisäksi kenraali ilmoitti, että uudet presidentinvaalit järjestettäisiin pian. Sotilasjohto ja sitä tukevat päätöksentekijät perustelivat vallankaappausta ainoana mahdollisena ratkaisuna viimeksi kuluneiden kuukausien institutionaaliseen umpikujaan ja maan vähitellen pahentuneeseen tilanteeseen.

2. Komission ehdotus

Komissio ei voi missään tapauksessa hyväksyä ratkaisuja, joita ei toteuteta maassa voimassa olevaa perustuslakia kunnioittaen. Komissio katsoo, että perustuslakia kunnioittava ratkaisu olisi ollut mahdollinen, vaikkakaan ei helppo. Se olisi ollut selkeästi suositeltavampaa kuin kansainvälisen yhteisön ja erityisesti EU:n tuntuvien poliittisten ja taloudellisten sitoumusten tuella käynnistetyn demokratiakehityksen täydellinen pysäyttäminen.

Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun ja Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 tarkistetun AKT–EY-kumppanuussopimuksen 9 artiklan 2 kohdassa määritetään kumppanuuden olennaiset osat. Demokratian ja oikeusvaltion periaate muodostavat sopimuspuolten sisä- ja ulkopolitiikan perustan ja ovat sopimuksen olennaisia osia. Tämän artiklan ja niiden olosuhteiden perusteella, joissa sotilasjuntta on ottanut vallan Mauritaniassa, komissio toteaa, että näitä olennaisia osia on rikottu erityisen vakavalla ja ilmeisellä tavalla. Komissio katsoo lisäksi, että kyseessä on sopimuksen 96 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erityisen kiireellinen tapaus. Se pitääkin tarpeellisena aloittaa neuvottelut Mauritaniassa valtaa pitävien viranomaisten kanssa, jotta voitaisiin pohtia kriisin mahdollisia ratkaisuja ja palauttaa perustuslaillinen järjestys. Näissä neuvotteluissa noudatetaan tarkistetun Cotonoun sopimuksen 96 artiklan määräyksiä. Neuvotteluissa otetaan huomioon myös Euroopan unionin sekä muiden kansainvälisten järjestöjen erityisesti Afrikan unionin johtaman sovittelu- ja neuvotteluprosessin tulokset.

Vuoropuhelun avulla Mauritaniassa valtaa pitävä sotilasjuntta voi täsmentää aikomuksensa ja ehdotuksensa kriisin ratkaisemiseksi. Euroopan unioni voi myös arvioida, missä määrin se saattaisi tämän vuoropuhelun perusteella tukea aloitteita, jotka ovat linjassa tarkistetun Cotonoun sopimuksen 9 artiklan 2 kohdan periaatteiden noudattamisen kanssa.

Näistä syistä komissio ehdottaa neuvostolle liitteenä olevan kirjeluonnoksen mukaan, että Mauritanian islamilainen tasavalta kutsutaan neuvotteluihin tarkistetun Cotonoun sopimuksen 96 artiklan mukaisesti.

Komissio ehdottaa, että meneillään oleva yhteistyö rajataan neuvottelujen ajan humanitaarisiin toimiin tai suoraan väestöä hyödyttäviin hankkeisiin (ml. 9. EKR:n B-määrärahojen mukaiset avustukset tulvien aiheuttamiin tuhoihin) ja jo täytäntöönpanovaiheessa olevien sopimusten toteuttamiseen ja niiden edellyttämiin maksuihin (ml. tie- ja infrastruktuurihankkeet) sillä edellytyksellä, että rahoitussopimusten erityisehtoja noudatetaan. Humanitaariset toimet voivat sisältää myös mahdollisia avustuksia ihmiskaupan uhreille, turvapaikanhakijoille, pakolaisille ja siirtolaisille, joiden henki tai terveys ovat uhattuina. Jos äskettäin vahvistetun 10. EKR:n mukaisten uusien ohjelmien valmistelu edellyttää toistuvaa yhteydenpitoa kansallisten viranomaisten kanssa, hankkeiden valmistelutoimia rajoitetaan, lukuun ottamatta mahdollisia humanitaarisia toimia tai suoraan väestöä hyödyttäviä hankkeita. Yhteisön ulkoisen avun välineisiin perustuvien toimien osalta komissio ehdottaa, että niiden osalta toimitaan samalla tavoin kuin Cotonoun sopimukseen perustuvien toimien osalta. Samalla on kuitenkin varmistettava näistä välineistä annettujen asetusten ja varainhoitoasetuksen säännösten noudattaminen.

Komissio tarkastaa lisäksi parhaillaan, että kalastuskumppanuussopimuksen ja sen äskettäin tarkistetun pöytäkirjan täytäntöönpanoedellytykset täyttyvät edelleen, ja varaa itselleen tämän tarkastuksen jälkeen mahdollisuuden toteuttaa toimia, joita Mauritanian kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen noudattaminen edellyttää.

LIITE

Bryssel

Mauritanian islamilaisen tasavallanväliaikainen pääministeriNouakchottMauritania

LUONNOS

Arvoisa pääministeri

Euroopan unionin puheenjohtajamaa antoi Mauritaniassa tehdystä vallankaappauksesta 6. elokuuta 2008 julkilausuman. Se tuomitsi jyrkästi vallankaappauksen ja muistutti, että poliittisen jännitteet on ratkaistava demokratiakehitykseen perustuvissa institutionaalisissa puitteissa. Puheenjohtajamaa kehotti myös palauttamaan perustuslaillisen järjestyksen mahdollisimman pian.

Samana päivänä Euroopan komissio antoi vallankaappauksen tuomitsevan julkilausuman ja vetosi vallankaappaajiin demokratiaperiaatteen ja vuodesta 2007 Mauritaniassa käytössä olleen institutionaalisen rakenteen kunnioittamiseksi. Komissio muistutti, että tilanne vaaransi yhteisön yhteistyön maassa. Julkilausumassa todettiin myös, että komissio tarkastelisi myöhemmin tilannetta Mauritaniankin allekirjoittaman Cotonoun sopimuksen sovellettavien määräysten perusteella.

Cotonoun sopimuksen 96 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti ja ottaen huomioon, että kyseessä on sopimuksen 9 artiklassa tarkoitettujen olennaisten osien vakava ja ilmeinen rikkominen, meillä on kunnia kutsua yhteisön ja EU:n jäsenvaltioiden nimissä maanne Cotonoun sopimuksen mukaisiin neuvotteluihin tilanteen tarkastelemiseksi perusteellisesti ja tarvittaessa tilanteen parantamiseksi sopimuksen määräysten mukaisesti.

Ehdotamme, että neuvottelut käytäisiin piakkoin yhteisesti sovittavana ajankohtana Euroopan unionin neuvoston tiloissa Brysselissä.

Kunnioittavasti

Neuvoston puolesta Komission puolesta

Jäljennös: AKT–EY-ministerineuvoston puheenjohtaja KT-suurlähettiläskomitean puheenjohtaja AKT-valtioiden ryhmän pääsihteeristö

[1] Mauritania ei kuulu Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisöön (jonka ulkopuolelle se jättäytyi vuonna 2000) eikä Länsi-Afrikan talous- ja rahaliittoon, mutta se on Arabiliiton ja Maghrebin arabiunionin jäsen. Mauritania on osallistunut Barcelonan prosessiin kuuluvaan Euro–Välimeri-vuoropuheluun täysjäsenenä marraskuusta 2007 alkaen. Se osallistuu myös Välimeren unioniin.