Muutettu ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön, Kanadan ja Venäjän federaation kivutonta ansastusta koskevista standardeista tehdyn kansainvälisen sopimuksen allerkirjoittamisesta ja tekemisestä /* KOM/97/0251 lopull. - CNS 97/0019 */



Virallinen lehti nro C 207 , 08/07/1997 s. 0014



Muutettu ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön, Kanadan ja Venäjän federaation kivutonta ansastusta koskevista standardeista tehdyn kansainvälisen sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä (1) (97/C 207/11) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(97) 251 lopull. - 97/0019(CNS) (Komission esittämä 5 päivänä kesäkuuta 1997 EY:n perustamissopimuksen 189 a artiklan 2 kohdan nojalla) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 ja 100 a artiklan yhdessä 228 artiklan kolmannen kohdan ensimmäisen osan kanssa, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon komission valtuuttamisesta neuvottelemaan Kanadan, Venäjän federaation, Yhdysvaltojen ja muiden asianomaisten kolmansien maiden kanssa sopimuksen kivutonta ansastusta koskevista standardeista vuoden 1996 kesäkuussa tehdyn neuvoston päätöksen, sekä katsoo, että neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3254/91 (2) ja erityisesti sen 3 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa viitataan kivuttomasta ansastuksesta sovittuihin kansainvälisen tason standardeihin, joihin sellaisten kolmansien maiden, jotka eivät ole kieltäneet ansarautojen käyttöä, olisi mukautettava pyyntimenetelmänsä, jotta ne voisivat viedä yhteisöön tietyistä eläinlajeista valmistettuja turkiksia ja tuotteita, 1 päivänä tammikuuta 1996 ei ollut olemassa kivutonta ansastusta koskevia kansainvälisiä standardeja; kolmansilla mailla ei siten ollut mahdollisuutta taata, että asetuksen (ETY) N:o 3254/91 liitteessä I lueteltujen lajien osalta niiden omalla alueella käytetyt pyyntimenetelmät olisivat kansainvälisellä tasolla sovittujen kivutonta ansastusta koskevien standardien mukaisia, asetusehdotus asetuksen (ETY) N:o 3254/91 muuttamisesta (3) annettiin neuvostolle tiedoksi 12 päivänä tammikuuta 1996, tämän päätöksen liitteenä oleva sopimus on edellä mainittujen neuvotteluohjeiden mukainen; se on kansainvälisellä tasolla sovittujen kivutonta ansastusta koskevien standardien mukainen, sellaisina kuin ne ovat asetuksen (ETY) N:o 3254/91 3 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa, sopimuksen olennainen tavoite on määrätä yhdenmukaistetuista teknisistä säännöistä, joilla pyydettyjen eläinten hyvinvointia suojataan riittävästi ja joita sovelletaan ansojen tuotantoon ja käyttöön, sekä helpottaa ansojen, turkisten ja sopimuksen soveltamisalaan kuuluvista eläinlajeista valmistettujen tuotteiden sopimuspuolten välistä kauppaa, kyseisen sopimuksen täytäntöönpano edellyttää, että päätetään aikataulusta, jonka avulla voidaan testata ansojen yhdenmukaisuutta sopimuksessa määriteltyjen standardien kanssa niiden hyväksymiseksi ja poistaa hyväksymättömät ansat, ja Euroopan yhteisön, Kanadan ja Venäjän federaation sopimus kivutonta ansastusta koskevista standardeista olisi hyväksyttävä, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Hyväksytään Euroopan yhteisön, Kanadan ja Venäjän federaation sopimus kivutonta ansastusta koskevista standardeista. Kyseisen sopimuksen ja sen allekirjoittamishetkellä annettavien julistusten tekstit ovat tämän päätöksen liitteenä. 2 artikla Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilö, jolla on valtuudet allekirjoittaa sopimus. (1) EYVL N:o C 95, 24.3.1997, s. 46. (2) EYVL N:o L 308, 9.11.1991, s. 1. (3) KOM(95) 737 lopullinen, annettu 15 päivänä joulukuuta 1995. SOPIMUS KIVUTTOMAN ANSASTUKSEN KANSAINVÄLISISTÄ STANDARDEISTA EUROOPAN YHTEISÖ, KANADAN HALLITUS ja VENÄJÄN FEDERAATION HALLITUS, jotka ovat tämän sopimuksen osapuolia (jäljempänä "sopimuspuolet"), PALAUTTAVAT MIELEEN voimakkaan sitoutumisensa tieteellisiin tutkimuksiin ja käytännön kokemuksiin perustuvan kansainvälisten kivuttoman ansastuksen standardien kehittämiseen, VAHVISTAVAT, että kullakin sopimuspuolella on Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan ja kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaisesti yksinomainen valta omien luonnonvarojensa hyödyntämiseen omien ympäristö- ja kehittämispolitiikkojensa mukaisesti ja että kukin sopimuspuoli on vastuussa alueensa biologisen monimuotoisuuden säilyttämisestä ja luonnonvarojen käyttämisestä kestävällä tavalla, TUNNUSTAVAT, että luonnonvaraisten eläinten kestävä käyttö ihmisen hyödyksi on maailmanlaajuisen suojelustrategian (World Conservation Strategy), maailman ympäristö- ja kehityskomission ja Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssin periaatteiden mukaista, TOTEAVAT Maailman luonnonsuojeluliiton (IUCN) 18. yleiskokouksen päätöslauselmassa 18.25 liiton jäsenvaltioiden antaman sitoumuksen poistaa, niin pian kuin se on käytännössä mahdollista, kipua tuottavat ansat, TUNNUSTAVAT, että Kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) vuonna 1987 aloittaman nisäkkäiden kivuttoman ansastuksen standardien kehittäminen on vielä kesken, TUNNUSTAVAT, että kaikkien kansainvälisten teknisten standardien pääasiallisena tarkoituksena on muun muassa yhteydenpidon kehittäminen ja kaupan helpottaminen, TUNNUSTAVAT, että erityisesti Kanadassa, Amerikan yhdysvalloissa, Venäjän federaatiossa ja Euroopan yhteisössä on tehty merkittävää tutkimustyötä kivuttomien ja käytännöllisten ansastusmenetelmien kehittämiseksi, KOROSTAVAT sitä merkittävää kansainvälisten kivutonta ansastusta koskevien standardien kehittämistyötä, jonka Kanadan, Amerikan yhdysvaltojen, Venäjän federaation ja Euroopan yhteisön asiantuntijoista koostunut työryhmä on tehnyt, ARVOSTAVAT sitä, että vaikka kansainvälisiä kivutonta ansastusta koskevia standardeja ei ole, useat valtiot ovat käyttäneet toimivaltaansa eri tavoin ja saattaneet voimaan ansastusmenetelmiä ja luonnonvaraisten eläinten hyvinvoinnin parantamista koskevaa lainsäädäntöä, ja TUNNUSTAVAT, että jokaisen sopimuspuolen valtiosäännössä tai oikeusjärjestelmässä määritellään, mikä viranomainen ensisijaisesti vastaa sopimuspuolen lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella kivuttoman ansastuksen standardien täytäntöönpanosta, OVAT SOPINEET SEURAAVAA: 1 artikla Määritelmät Tässä sopimuksessa tarkoitetaan: "pyyntivälineillä" tilanteen mukaan tappamiseen tai kiinniottamiseen tarkoitettuja mekaanisia pyyntivälineitä, "pyyntimenetelmällä" ansoja ja niiden käyttöedellytyksiä (esimerkiksi kohdelajit, ansojen sijoittaminen, syötit, houkuttimet ja luonnolliset ympäristöolosuhteet) ja "kivuttomilla pyyntimenetelmillä" pyyntivälineitä, jotka toimivaltainen viranomainen on varmentanut kivutonta ansastusta koskevien standardien mukaisiksi (jäljempänä "standardit", jotka on esitetty tämän sopimuksen liitteessä I ja joita käytetään valmistajien määrittelemin käyttöedellytyksin. 2 artikla Tavoitteet Tämän sopimuksen tavoitteena on: a) määritellä kivutonta ansastusta koskevat standardit, b) parantaa sopimuspuolten yhteydenpitoa ja yhteistyötä näiden standardien täytäntöönpanossa ja kehittämisessä ja c) helpottaa sopimuspuolten välistä kauppaa. 3 artikla Soveltamisala Tätä sopimusta sovelletaan liitteessä I lueteltujen luonnonvaraisten maalla tai osittain vedessä elävien nisäkkäiden ansastuksessa käytettyihin sellaisiin pyyntimenetelmiin ja sellaisten pyyntivälineiden varmentamiseen, joita käytetään: a) luonnonvaraisten eläinten hallintoon, tuhoeläinten valvonta mukaan lukien, b) turkisten, nahan tai lihan saantiin ja c) nisäkkäiden kiinniottamiseen suojelutarkoituksessa. 4 artikla Muista kansainvälisistä sopimuksista johtuvat velvoitteet 1. Tämä sopimus ei millään tavalla vaikuta niiden sopimuspuolten, jotka ovat Maailman kauppajärjestön jäseniä, Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksesta (Marrakeshin sopimuksesta) johtuviin oikeuksiin ja velvollisuuksiin. 2. Niiden sopimuspuolten osalta, jotka eivät ole WTO:n jäseniä, tämä sopimus ei millään tavalla vaikuta liitteessä II luetelluista sopimuspuolten kahdenvälisistä sopimuksista johtuviin oikeuksiin ja velvollisuuksiin. 5 artikla Olemassaolevat toimenpiteet Sopimuspuoli voi edelleen kieltää sellaisten pyyntivälineiden käytön alueellaan, joiden käyttö on kiellettyä tämän sopimuksen voimaantulopäivämääränä. 6 artikla Kansainvälinen yhteistyö Tämän sopimuksen 9 artiklan soveltamista rajoittamatta sopimuspuolet sopivat: a) tekevänsä yhteistyötä toistensa kanssa joko suoraan tai jonkin toimivaltaisen kansainvälisen järjestön kautta tähän sopimukseen liittyvien molempien sopimuspuolten edun mukaisista kysymyksistä ja b) kehittävänsä ja lisäävänsä monenvälistä yhteistyötä kivuttomien pyyntimenetelmien alalla monenväliseksi eduksi ja kaupan helpottamiseksi. 7 artikla Sopimuspuolten sitoutuminen Kukin sopimuspuoli toteuttaa tarvittavat toimenpiteet liitteessä I määrätyn aikataulun mukaisesti sen varmistamiseksi, että sen asiaa hoitavat toimivaltaiset viranomaiset: a) laativat asianmukaiset menettelyt, joiden perusteella pyyntivälineet voidaan varmentaa standardien mukaisiksi, b) valvovat, että niiden alueella käytettävät pyyntimenetelmät ovat standardien mukaiset, c) kieltävät sellaisten ansojen käytön, joita ei ole varmennettu standardien mukaisiksi (1), ja d) edellyttävät valmistajien merkitsevän standardien mukaisiksi varmennetut pyyntivälineet ja laatimaan ohjeet niiden asianmukaista käyttöä, turvallista toimintaa ja huoltoa varten. 8 artikla Standardien täytäntöönpano Standardien täytäntöönpanossa kunkin toimivaltaisen viranomaisen on parhaansa mukaan varmistettava, että: a) on olemassa asianmukaiset menettelyt: i) pyyntivälineiden käyttölupien myöntämiseen ja niiden peruuttamiseen ja ii) kivuttomia pyyntimenetelmiä koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoon; b) ansastajille opetetaan kivuttomia, turvallisia ja tehokkaita pyyntimenetelmiä, uudet, kehitettävät menetelmät mukaan lukien, ja c) liitteessä I olevat pyyntivälineille tehtäviä kokeita koskevat suuntaviivat otetaan huomioon laadittaessa kansallisia varmentamismenettelyjä. 9 artikla Standardien jatkuva kehittäminen Sopimuspuolet: a) edistävät ja kannustavat standardien kehittämiseen tähtäävää tutkimusta ja b) tarkastelevat uudelleen ja ajantasaistavat liitettä I ensimmäisen kerran kolmen vuoden kuluttua tämän sopimuksen voimaantulosta käyttäen hyväksi erityisesti a alakohdassa tarkoitettua tutkimusta. 10 artikla Poikkeukset 1. Toimivaltainen viranomainen voi tapauskohtaisesti myöntää poikkeuksia 7 artiklassa tarkoitettuihin sitoumuksiin seuraaviin tarkoituksiin, edellyttäen, että niitä ei sovelleta tämän sopimuksen tavoitteiden vastaisesti: a) kansanterveyden ja -turvallisuuden edistäminen, b) julkisen ja yksityisen omaisuuden suojeleminen, c) eläin- ja kasvikuntaa koskeva tutkimus, opetus, kannan uudelleen istuttaminen, lisääntyminen tai suojelu ja d) alkuperäisyhteisöjen kulttuuriperinnön säilyttämisen kannalta välttämättömien perinteisten puisten pyyntivälineiden käyttö. 2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti myönnettyjen poikkeusten mukana on oltava kirjallinen selvitys syistä ja edellytyksistä. 3. Sopimuspuolten on ilmoitettava yhteiselle hallintokomitealle kirjallisesti 1 kohdan mukaisesti myönnetyistä poikkeuksista ja 2 kohdassa tarkoitetuista syistä ja edellytyksistä. 11 artikla Tiedoksiantaminen ja tietojen vaihto 1. Sopimuspuolet vaihtavat säännöllisesti keskenään tietoja tämän sopimuksen täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä. Ne ilmoittavat toisilleen pyyntivälineiden arviointia koskevan työskentelyn etenemisestä liitteessä I ilmoitetun aikataulun mukaisesti sekä siihen liittyvistä tutkimuksista ja varmennetuista ansoista. 2. Sopimuspuolet antavat toisilleen tiedoksi tämän sopimuksen täytäntöönpanosta vastuussa olevat toimivaltaiset viranomaiset. 12 artikla Vastavuoroinen tunnustaminen 1. Sopimuspuoli voi sallia toisen sopimuspuolen varmentamien pyyntivälineiden käytön alueellaan. Mahdolliset käyttökiellot on perusteltava kirjallisesti. 2. Kaikkien sopimuspuolten on tunnustettava muiden sopimuspuolten pyyntimenetelmien vastaavuus, jos toisen sopimuspuolen pyyntimenetelmät ovat standardien mukaisia. 13 artikla Sopimuspuolten välinen turkisten ja turkistuotteiden kauppa 1. Sopimuspuolet eivät saa määrätä toisen sopimuspuolen alueelta peräisin olevien turkisten tai turkistuotteiden kauppaa rajoittavista toimenpiteistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan, tämän artiklan 2 kohdan ja Washingtonissa 3 päivänä maaliskuuta 1973 tehdyn luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES) asiaa koskevien määräysten soveltamista. 2. Tullialueelleen tapahtuvan maahantuonnin yhteydessä sopimuspuoli voi vaatia alkuperätodistusta, a) jossa todistetaan, että turkikset tai turkistuotteet on saatu eläimistä, jotka on pyydystetty tai kasvatettu minkä tahansa muun sopimuspuolen alueella, ja b) johon sisältyy maininta toimivaltaisten viranomaisten myöntämistä alkuperäasiakirjoista. 14 artikla Yhteinen hallintokomitea 1. Sopimuspuolet perustavat yhteisen hallintokomitean (jäljempänä "komitea"), johon kuuluu sopimuspuolten edustajia. Komitea voi käsitellä kaikkia tähän sopimukseen liittyviä kysymyksiä. 2. Komitea kokoontuu 12 kuukauden kuluessa tämän sopimuksen voimaantulosta. Tämän jälkeen komitea kokoontuu säännöllisesti tai jonkin sopimuspuolen pyynnöstä. Komitea voi myös käsitellä jotakin kysymystä kokousten välillä kirjeenvaihtona. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä ensimmäisessä kokouksessaan. 3. Komitean päätökset on tehtävä yksimielisesti. 4. Komitea voi ajoittain perustaa tilapäisiä tieteellisiä ja teknisiä asiantuntijatyöryhmiä, jotka antavat suosituksia seuraavista: a) tieteellisistä ja teknisistä kysymyksistä, b) sopimuspuolten ehdottamista tulkinnanvaraisista kysymyksistä ja c) kiistojen ratkaisusuosituksista. 5. Komitea voi ehdottaa sopimuspuolille muutoksia tähän sopimukseen ottaen tarvittaessa huomioon asiantuntijatyöryhmien asiaa koskevat suositukset. 15 artikla Riitojen ratkaisu 1. Sopimuspuolten on pyrittävä neuvottelemalla kaikkia tyydyttävään ratkaisuun kaikissa asioissa, jotka voivat vaikuttaa tämän sopimuksen toimivuuteen. Jos sopimuspuolet eivät pysty ratkaisemaan erimielisyyksiään, komitea kokoontuu jonkin sopimuspuolen pyynnöstä neuvottelemaan ja ratkaisemaan asian. Komitea voi sen harkittavaksi annettua aihetta käsitellessään perustaa tarvittaessa tilapäisen tieteellisen ja/tai teknisen työryhmän tämän sopimuksen 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 2. Jos komitea ei saa ratkaistua riita-asiaa yhdeksänkymmenen (90) päivän kuluessa, valituksen tehneen sopimuspuolen pyynnöstä perustetaan liitteessä III tarkoitettu välimiesoikeus. 3. Välimiesoikeus voi tehdä päätöksiä kaikissa riidoissa, jotka koskevat valituksen kohteena olevan osapuolen väärää sopimuksen tulkintaa tai soveltamista. 4. Välimiesoikeus ei saa ylittää sopimuspuolten sille antamia toimivaltuuksia eikä se saa tehdä päätöksiä muussa kuin tässä artiklassa määrätyltä alalta. 5. Tätä artiklaa sovelletaan soveltuvin osin tapauksiin, joissa on useampi kuin yksi valituksen tehnyt tai vastaajana toiminut sopimuspuoli. 16 artikla Liittyminen Kaikki maat voivat liittyä tähän sopimukseen liittyvän maan ja sopimuspuolten hyväksymin ehdoin ja edellytyksin. 17 artikla Loppumääräykset 1. Liitteet ovat erottamaton osa tätä sopimusta. 2. Tämä sopimus tulee voimaan kuudentenakymmenentenä (60:ntena) päivänä siitä päivästä, jolloin viimeinen ratifiointi-, päätös- tai hyväksymisväline toimitettiin, kunkin sopimuspuolen soveltamien sääntöjen mukaisesti. 3. Sopimus ei ole sellaisenaan välittömästi sovellettavissa. Kunkin sopimuspuolen on noudatettava tästä sopimuksesta johtuvia sitoumuksia ja velvoitteita sisäisten menettelyjensä mukaisesti. 4. Komitea tai sopimuspuoli voi milloin tahansa ehdottaa muutoksia tähän sopimukseen. Sopimuspuolten hyväksymä tulee voimaan sinä päivänä, jona hyväksytyn muutoksen viimeinen ratifiointi-, päätös- tai hyväksymisväline toimitettiin, kunkin sopimuspuolen soveltamien sääntöjen mukaisesti. 5. Sopimuspuoli voi erota tästä sopimuksesta ilmoittamalla siitä kirjallisesti vähintään kuutta kuukautta ennen. Tällaisessa tapauksessa eroavan sopimuspuolen tästä sopimuksesta johtuvat velvoitteet päättyvät irtisanomisajan lopussa. 6. Tämä sopimus laaditaan tanskan, hollannin, englannin, suomen, ranskan, saksan, kreikan, italian, portugalin, espanjan, ruotsin ja venäjän kielillä ja kaikki kielitoisinnot ovat yhtä todistusvoimaisia. Tämä sopimus sijoitetaan Euroopan unionin neuvoston arkistoon, josta toimitetaan jokaiselle sopimuspuolelle oikeaksi todistettu jäljennös. (1) Sopimuspuolet hyväksyvät, että 7 artiklassa ei estetä yksittäisiä henkilöitä valmistamasta ja käyttämästä ansoja edellyttäen, että tällaisten ansojen mallit ovat asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä. LIITE I OSA I STANDARDIT 1. STANDARDIEN TAVOITTEET, PERIAATTEET JA YLEISIÄ HUOMIOITA 1.1. Tavoitteet Standardien tavoitteena on varmistaa pyydettyjen eläinten hyvinvoinnin riittävä taso ja parantaa sitä edelleen. 1.2. Periaatteet 1.2.1. Arvioitaessa pyyntimentelmän kivuttomuutta on arvioitava pyydetyn eläimen hyvinvointi. 1.2.2. Päätettäessä siitä, onko pyyntimenetelmä kivuton, periaatteena on se, että menetelmä täyttää standardien 2 ja 3 osassa määrätyt kynnysvaatimukset. 1.2.3. Standardeja määriteltäessä lähtökohtana on se, että pyyntivälineiden olisi oltava valikoivia, tehokkaita ja niiden asianomaisten vaatimusten mukaisia, joita kukin sopimuspuoli noudattaa ihmisten turvallisuuden osalta. 1.3. Yleisiä huomioita 1.3.1. Eläinten hyvinvointi osoitetaan mittaamalla, kuinka hyvin tai huonosti eläin selviytyy luonnossa ja missä määrin se tässä epäonnistuu. Koska eläinten käyttämät menetelmät luonnossa selviytymiseksi vaihtelevat, eläinten hyvinvointia arvioitaessa on käytettävä useita mittausmenetelmiä. Pyydettyjen eläinten hyvinvointia osoittaviin indikaattoreihin kuuluvat fysiologisia tekijöitä, vammoja ja käyttäytymistä osoittavat indikaattorit. Koska joitakin näistä indikaattoreista ei ole tutkittu useiden lajien osalta, asianmukaiset lisätutkimukset ovat tarpeen kynnysarvojen määrittelemiseksi näiden standardien nojalla. Vaikka eläinten hyvinvoinnin taso saattaa vaihdella suuresti, termiä "kivuton" käytetään ainoastaan niistä pyyntimenetelmistä, joissa asianomaisen eläimen hyvinvointi pidetään riittävällä tasolla, vaikka tunnustetaan, että tappavilla pyyntilaitteilla pyydettäessä eläimen hyvinvoinnin taso voi tietyn lyhyen ajan olla huono. 1.3.2. Pyyntivälineiden varmentamista varten vahvistettuihin kynnysarvoihin kuuluvat standardeissa: a) elävänä pyytävät pyyntivälineet: indikaattoreiden taso, jonka ylittyessä pyydettyjen eläinten hyvinvoinnin tasoa pidetään huonona, ja b) tappavat pyyntivälineet: tajuttomuuden ja tunnottomuuden saavuttamiseen tarvittava aika ja tämän tilan säilyttäminen eläimen kuolemaan saakka. 1.3.3. Huolimatta siitä, että pyyntimenetelmien on täytettävä 2.4 ja 3.4 kohdissa määritellyt vaatimukset, on otettava huomioon tavoite parantaa jatkuvasti pyyntivälineiden suunnittelua ja asettamista erityisesti seuraavilta osin: a) elävänä pyytävillä pyyntivälineillä pyydettyjen eläinten hyvinvoinnin tason parantaminen kiinnipitoaikana, b) tappavilla pyyntivälineillä pyydettyjen eläinten saattaminen nopeasti tajuttomaan ja tunnottomaan tilaan ja c) muiden kuin pyyntikohteena olevien eläinten pyynnin vähentäminen mahdollisimman pieneksi. 2. ELÄVÄNÄ PYYTÄVIÄ PYYNTIMENETELMIÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET 2.1. Määritelmä "Elävänä pyytävillä pyyntimenetelmillä" tarkoitetaan pyyntivälineitä, jotka on suunniteltu ja asetettu siten, että tarkoitus ei ole tappaa pyydettyä eläintä, vaan rajoittaa sen liikkumista siinä määrin, että ihminen pääsee eläimen kanssa kosketukseen. 2.2. Muuttujat 2.2.1. Arvioitaessa, onko elävänä pyytävä pyyntimenetelmä näiden standardien mukainen, on arvioitava pyyntivälineellä pyydetyn eläimen hyvinvoinnin taso. 2.2.2. Muuttujiin on sisällyttävä 2.3.1 ja 2.3.2 kohdissa olevat käyttäytymistä ja vammoja osoittavat indikaattorit. 2.2.3. Vaikutuksen taso on arvioitava kunkin muuttujan osalta. 2.3. Indikaattorit 2.3.1. Käyttäytymistä osoittavat indikaattorit, joiden katsotaan osoittavan pyyntivälineellä pyydettyjen luonnonvaraisten eläinten hyvinvoinnin huonoa tasoa: a) eläin puree itseään, mikä johtaa vakavaan vammaan (itsensä vahingoittaminen) ja b) eläin ei liiku eikä reagoi. 2.3.2. Vammat, joiden katsotaan osoittavan pyyntivälineellä pyydettyjen luonnonvaraisten eläinten hyvinvoinnin huonoa tasoa: a) luunmurtuma, b) polvea tai nilkkaa lähinnä olevien nivelten sijoiltaanmeno, c) jänteen tai nivelsiteen vaurioituminen, d) vakava luukalvovaurio, e) vakava ulkoinen tai sisäinen verenvuoto, f) luurankolihasten vakava vaurioituminen, g) raajojen ischemia, h) hampaan ydinontelon paljastava pysyvän hampaan katkeaminen, i) silmävaurio mukaan lukien sarveiskalvon haavautuma, j) selkäydinvaurio, k) vakava sisäelinvaurio, l) sydänlihaksen vaurioituminen, m) amputaatio ja n) kuolema. 2.4. Kynnysarvot Elävänä pyytävä pyyntimenetelmä on standardin mukainen, jos: a) tietojen keräyksen kohteena olevasta kohdelajista pyydettyjen yksilöiden määrä on vähintään 20, ja b) vähintään 80 prosentissa näistä eläimissä ei ilmene 2.3.1 ja 2.3.2 kohdissa olevia indikaattoreita. 3. TAPPAVIA PYYNTIMENETELMIÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET 3.1. Määritelmä "Tappavilla pyyntimenetelmillä" tarkoitetaan pyyntivälineitä, jotka on suunniteltu ja asetettu tarkoituksena tappaa pyydetty kohdelajin eläin. 3.2. Muuttujat 3.2.1. On määriteltävä aika, joka kuluu tajuttomuuden ja tunnottomuuden saavuttamiseen tätä tappavaa pyyntimenetelmää käytettäessä, ja tarkastettava, että tämä tila säilyy kuolemaan saakka (eli niin kauan kunnes sydämen toiminta lakkaa peruuttamattomasti). 3.2.2. Tajuttomuutta ja tunnottomuutta on valvottava tarkastamalla sarveiskalvo- ja silmäluomirefleksit tai muilla tieteellisesti testatuilla sopivilla vaihtoehtoisilla muuttujilla (1). 3.3. Indikaattorit ja aikarajat >TAULUKON PAIKKA> 3.4. Kynnysarvot Tappava pyyntimenetelmä on standardien mukainen, jos: a) tietojen keräyksen kohteena olevasta kohdelajista pyydettyjen yksilöiden määrä on vähintään 20, ja b) vähintään 80 prosenttia eläimistä joutuu tajuttomuuden ja tunnottomuuden tilaan aikarajan kuluessa ja on tässä tilassa kuolemaansa saakka. OSA II LAJILUETTELO JA TÄYTÄNTÖÖNPANOAIKATAULU 4. SOPIMUKSEN 3 ARTIKLASSA TARKOITETTUJEN LAJIEN LUETTELO JA TÄYTÄNTÖÖNPANOAIKATAULU 4.1. Lajiluettelo Näitä standardeja sovelletaan seuraviin lajeihin: >TAULUKON PAIKKA> Uusia lajeja lisätään tarvittaessa myöhemmin. 4.2. Täytäntöönpanoaikataulu 4.2.1. Kuten sopimuksen 7 artiklassa on tarkoitettu, pyyntimenetelmät on testattava sen osoittamiseksi, että ne ovat näiden standardien mukaiset ja että sopimuspuolten toimivaltaiset viranomaiset ovat varmentaneet kyseiset menetelmät: a) elävänä pyytävien pyyntimenetelmien osalta 3-5 vuoden kuluessa sopimuksen voimaantulosta, riippuen testien ensisijaisuudesta ja testauslaitosten käyttökelpoisuudesta, ja b) tappavien pyyntimenetelmien osalta viiden vuoden kuluessa sopimuksen voimaantulosta. 4.2.2. Sopimuksen 7 artiklan mukaisesti kolmen vuoden kuluessa 4.2.1 kohdassa tarkoitettujen määräaikojen umpeuduttua sopimuspuolten toimivaltaisten viranomaisten on kiellettävä sellaisten pyyntivälineiden käyttö, joita ei ole varmennettu näiden standardien mukaisesti. 4.2.3. Siinä tapauksessa, että toimivaltainen viranomainen määrittelee, että pyyntivälineiden testaustulokset eivät tue pyyntivälineiden varmentamista tietyille lajeille tai tietyissä ympäristöolosuhteissa, toimivaltainen viranomainen voi jatkaa lupien myöntämistä pyyntivälineiden käytölle väliaikaisesti, kun tutkimukset korvaavien pyyntivälineiden löytämiseksi jatkuvat. Toimivaltainen viranomainen ilmoittaa etukäteen muille sopimuksen sopimuspuolille väliaikaista käyttöä varten hyväksyttävistä pyyntivälineistä ja tutkimusohjelman laajuudesta. OSA III SUUNTAVIIVAT 5. PYYNTIVÄLINEIDEN TESTAUKSEN JA PYYNTIMENETELMIEN KEHITYSTÄ KOSKEVAN TUTKIMUKSEN SUUNTAVIIVAT Tarkkuuden ja luotettavuuden varmistamiseksi ja sen osoittamiseksi, että pyyntimenetelmät täyttävät standardin vaatimukset, kyseisten menetelmien testauksen olisi oltava hyviä tutkimuskäytäntöjä koskevien yleisten periaatteiden mukaista. Jos testausmenetelmät on laadittu Kansainvälisessä standardointiliitossa (ISO) ja ne ovat asianmukaisia arvioitaessa sitä, noudattavatko pyyntimenetelmät joitakin tai kaikkia standardin vaatimuksia, ISOn laatimia menetelmiä voidaan käyttää tarvittaessa. 5.1. Yleiset suuntaviivat 5.1.1. Testit on suoritettava laajojen tutkimuspöytäkirjojen mukaisesti. 5.1.2. Pyyntimekanismin toiminta on testattava. 5.1.3. Pyyntivälineet on kenttätestattava erityisesti valikoivuuden arvioimiseksi. Tätä testiä voidaan käyttää myös tietojen keräämiseksi pyyntitehokkuudesta ja käyttäjäturvallisuudesta. 5.1.4. Elävänä pyytävät pyyntivälineet on testattava tarhaolosuhteissa erityisesti käyttäytymiseen ja fysiologisiin tekijöihin liittyvien muuttujien arvioimiseksi. Tappavat pyyntivälineet on testattava tarhaolosuhteissa erityisesti tajuttomuuden tilan tunnistamiseksi. 5.1.5. Kenttätesteissä pyyntivälineet on tarkastettava päivittäin. 5.1.6. Tappavan pyyntivälineen tehokkuus saada kohde-eläin tajuttomaan tilaan ja tappaa se on testattava tajuissaan olevilla, liikkuvilla eläimillä laboratoriossa, tarhaolosuhteissa tai kenttätutkimuksessa tapahtuvilla mittauksilla. Pyyntivälineen kyky iskeä kohde-eläimeen kuolettavasti olisi arvioitava. 5.1.7. Testausmenetelmien järjestystä voidaan vaihdella testattavien pyyntivälineiden tehokkaimman arvioinnin varmistamiseksi. 5.1.8. Pyyntivälineiden ei pitäisi vaarantaa käyttäjää tavanomaisessa käytössä. 5.1.9. Tarvittaessa olisi mitattava useampia tekijöitä pyyntivälineitä testattaessa. Kenttätesteihin olisi kuuluttava tutkimuksia, jotka koskevat pyynnin vaikutuksia sekä kohdelajeihin että muihin kuin kohdelajeihin. 5.2. Tutkimustilanne 5.2.1. Pyyntiväline olisi asetettava ja sitä olisi käytettävä valmistajan tai muiden tahojen antamien parhaiden neuvojen mukaan. 5.2.2. Tarhaolosuhteissa olisi käytettävä tarhaa, joka luo sopivan ympäristön kohdelajin eläinten vapaalle liikkumiselle, piiloutumiselle ja tavanomaiselle käyttäytymiselle. Pyyntivälineiden virittämisen ja pyydettyjen eläinten seurannan olisi oltava mahdollista. Pyyntiväline olisi asetettava siten, että koko pyyntitapahtumasta voidaan tehdä video- ja ääninauhoitus. 5.2.3. Kenttätestauksessa olisi valittavat paikat, jotka muistuttavat todellisuudessa käytettyjä paikkoja. Koska pyyntivälineen valikoivuus ja mahdolliset muihin kuin kohdelajeihin kohdistuvat haitalliset vaikutukset ovat tärkeitä syitä kenttätestauksen suorittamiselle, kenttätestauspaikat on ehkä valittava erilaisista elinympäristöistä, joissa todennäköisesti on erilaisia muihin kuin kohdelajeihin kuuluvia lajeja. Jokainen pyyntiväline, viritetty pyyntiväline ja pyyntiympäristö on kuvattava. Pyyntivälineen tunnistusnumero on sisällytettävä valokuvasarjaan ennen pyyntivälineen laukeamista ja sen jälkeen. 5.3. Testihenkilöstö 5.3.1. Testihenkilöstöllä on oltava asiaankuuluva pätevyys ja koulutus. 5.3.2. Testihenkilöstön joukossa on oltava vähintään yksi henkilö, jolla on kokemusta pyyntivälineiden käytöstä ja joka kykenee pyytämään testissä käytetyt eläimet, ja vähintään yksi henkilö, jolla on kokemusta kaikista menetelmistä, joita käytetään eläinten hyvinvoinnin määrittelemiseksi elävänä pyytävien pyyntivälineiden osalta ja tajuttomuuden tilan arvioimiseksi tappavien pyyntivälineiden osalta. Erityisesti pyydettyjen eläinten käyttäytymisreaktioiden sekä pyyntivälinettä kohtaan tunteman pelon arvioinnista olisi vastattava henkilön, jolla on kokemusta kyseisten tietojen tulkinnasta. 5.4. Pyyntivälineiden testauksessa käytettävät eläimet 5.4.1. Tarhaolosuhteissa käytettyjen eläinten olisi oltava hyväkuntoisia ja senkaltaisia, joita todennäköisesti pyydettäisiin luonnossa. Käytetyillä eläimillä ei tulisi olla aikaisempaa kokemusta testattavasta pyyntivälineestä. 5.4.2. Ennen pyyntivälineiden testausta eläimet on pidettävä asianmukaisissa olosuhteissa ja niille on annettava ruokaa ja juomaa. Eläimä ei saa pitää tavalla, joka voi sinällään johtaa hyvinvoinnin huonoon tasoon. 5.4.3. Eläimet on totutettava tarhaan ennen kokeen aloittamista. 5.5. Havainnot 5.5.1. Käyttäytyminen 5.5.1.1. Koulutetun henkilön on tehtävä käyttäytymistä koskevat havainnot ja hänellä on oltava erityisesti tietämystä lajien etologiasta. 5.5.1.2. Pyyntivälinettä kohtaan tunnettua pelkoa voidaan arvioida pyytämällä eläin helposti tunnistettavassa tilanteessa ja altistamalla eläin uudelleen pyyntivälineelle tarkoituksenmukaisessa tilanteessa ja arvioimalla sen käyttäytymistä. 5.5.1.3. Lisä-ärsykkeiden aiheuttamat reaktiot olisi eroteltava huolella pyyntivälineen tai tilanteen aiheuttamista reaktioista. 5.5.2. Fysiologia 5.5.2.1. Jotkut eläimet olisi varustettava kaukomittarilla (esim. sydämenlyöntien ja hengitystiheyden mittaamiseksi) ennen koetta. Tällaisen laitteen asennus olisi tehtävä hyvissä ajoin ennen pyyntiä, jotta eläin toipuu laitteen asennuksen sille aiheuttamasta häiriöstä. 5.5.2.2. On ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin varotoimiin riittämättömien tai puolueellisten havaintojen ja muuttujien rajoittamiseksi erityisesti ihmisen näytteitä kerätessään aiheuttamien häiriöiden osalta. 5.5.2.3. Biologisten näytteiden (muun muassa veri, virtsa, sylki) keräys olisi suoritettava tarkoituksenmukaisessa vaiheessa pyyntitapahtumaa, ja näytteenottoaika on otettava huomioon kyseistä muuttujaa arvioitaessa. Olisi kerättävä vertailutietoja eläimistä, joita on pidetty muualla hyvissä olosuhteissa ja muita toimintoja varten, pyyntiä edeltäviä perustietoja sekä viitetietoja eläimistä, joille on annettu voimakkaita ärsykkeitä (esim. adrenokortikotrooppisen hormonin avulla suoritettu koe). 5.5.2.4. Kaikki biologiset näytteet on kerättävä ja ne on varastoitava parhaan tietämyksen mukaisesti säilyvyyden varmistamiseksi ennen analysointia. 5.5.2.5. Käytetyt analyyttiset menetelmät on varmennettava. 5.5.2.6. Jos tappavien pyyntivälineiden osalta on tehtävä reflekseihin (kuten kipu tai silmät) liittyviä neurologisia tutkimuksia yhdessä EEG ja/tai VER- tai SER-mittausten kanssa, asiantuntijan on suoritettava nämä mittaukset ja tutkimukset, jotta saadaan asianmukaista tietoa eläimen tajunnan asteesta ja tappamismenetelmän tehokkuudesta. 5.5.2.7. Jos eläimet eivät ole tajuttomia ja tunnottomia testipöytäkirjassa kuvatussa ajassa, ne on tapettava kipua tuottamatta. 5.5.3. Vammat ja patologia 5.5.3.1. Jokainen testieläin on tutkittava tarkkaan sen mahdollisesti saamien vammojen arviomiseksi. Röntgentutkimus on suoritettava mahdollisten murtumien varmistamiseksi. 5.5.3.2. Kuolleille eläimille on suoritettava yksityiskohtainen patologinen tutkimus. Kokeneen eläinlääkärin on suoritettava post mortem -tutkimus hyväksyttyjen lääketieteellisten tutkimuskäytäntöjen mukaisesti. 5.5.3.3. Vahingoittuneet elimet ja/tai ruumiinosat on tutkittava paljain silmin ja tarvittaessa histologisesti. 5.6. Kertomus 5.6.1. Tutkimuskertomukseen on sisällyttävä kaikki asianomaiset tiedot kokeen suunnittelusta, aineistosta ja menetelmistä sekä tuloksista erityisesti seuraavilta osin: a) pyyntivälineen tekninen kuvaus, mukaan lukien valmistusmateriaali, b) valmistajan käyttöohjeet, c) testistilanteen kuvaus, d) sääolot, erityisesti lämpötila ja lumen syvyys, e) testihenkilöstö, f) testattujen eläinten ja pyyntivälineiden lukumäärä, g) kuhunkin lajiin kuuluvien, saaliiksi saatujen kohde-eläinten ja muiden kuin kohde-eläinten kokonaismäärä ja eläinten suhteellinen esiintyminen alueella ilmaistuna seuraavasti: harvinainen, tavallinen tai runsas, h) valikoivuus, i) yksityiskohtaiset todisteet, joiden mukaan pyyntiväline laukesi ja vahingoitti eläintä, jota ei saatu saaliiksi, j) käyttäytymistä koskevat havainnot, k) jokaisen mitatun fysiologisen muuttujan arvo ja käytetyt menetelmät, l) vammojen ja post mortem -tutkimusten kuvaus, m) tajunnan menettämiseen ja tunnottomuuteen kulunut aika ja n) tilastollinen analyysi. OSA IV TUTKIMUS 6. TUTKIMUSOHJELMAT STANDARDIEN SOVELTAMISALAN KEHITTÄMISEKSI Pyydettyjen eläinten hyvinvoinnin tasoa on mitattava ja arvioitava tarkoituksenmukaisesti pyyntimenetelmiä testattaessa. Jos tällaisia mittauksia, erityisesti käyttäytymiseen ja fysiologisiin tekijöihin liittyviä lisämittauksia ei ole kehitetty ja käytetty useiden lajien osalta, niiden käyttö näissä standardeissa tutkimuksen kohteena olevan lajin osalta on varmennettava tieteellisillä tutkimuksilla, jotka on suoritettu perusrajatasojen, reaktioasteikon ja muiden asiaan liittyvien arvojen määrittelemiseksi. 6.1. Tavoitteet Sopimuspuolten 9 artiklan mukaisesti edistämän ja kannustaman tutkimuksen on erityisesti kohdistuttava lisämuuttujien kynnysarvojen vahvistamista varten tarvittavien perusrajojen ja viitetietojen keräämiseen tai sellaisten muiden hyvinvoinnin tasoon liittyvien mittausten tarkoituksenmukaisuuden arvioimiseen, jotka eivät sisälly standardien 2.3. kohdan soveltamisalaan, johon sisältyy joukko käyttäytymistä ja fysiologisia tekijöitä koskevia indikaattoreita. 6.2. Lajikohtaiset tutkimusohjelmat Pyydettyjen eläinten hyvinvoinnin tason arviointia koskevan tieteellisen tiedon kehittämiseksi kukin sopimuspuoli edistää lisätutkimuksia, jotka koskevat jäljempänä olevassa taulukossa lueteltuja lajeja ja jotka on suoritettava loppuun määrätyssä ajassa sopimuksen tultua voimaan. >TAULUKON PAIKKA> 6.3. Tutkimuksen kohteeksi otettavat erityiset mitattavat tekijät 6.3.1. Tutkittaviin muuttujiin on erityisesti sisällyttävä: a) käyttäytymisreaktiot pyyntivälineeseen joutumisen jälkeen, mukaan lukien ääntely, äärimmäinen paniikki, viive palautumisessa tavanomaiseen käyttäytymiseen pyyntivälineestä vapautumisen jälkeen ja pyyntivälinettä kohtaan tunnettu pelko. Testattaessa pyyntivälinettä kohtaan tunnettua pelkoa on arvioitava, missä määrin eläin karttaa pyyntivälinettä tilanteessa, joka muistuttaa läheisesti aikaisempaa pyyntivälineeseen joutumista, ja b) fysiologiset muuttujat mukaan lukien sydämen lyöntinopeus ja rytmihäiriöt, ja lajin kannalta tarkoituksenmukaiset biologiset muuttujat (veri, virtsa, sylki) mukaan lukien lisämunuaisen kuorikerroshormonipitoisuus, prolaktiinipitoisuus, kreatiini kinaasi -toiminta, laktaatti dehydrogenaasi (ja mahdollisesti isoentsyymi 5) ja beetaendorfiini -tasot (jos pitoisuuden määrityskokeita on kehitetty). 6.3.2. Fysiologisiin muuttujiin saadun reaktion taso viittaa perus- ja ääritasoihin ja aikariippuvuuteen. 6.3.3. Perustaso tarkoittaa määrää, pitoisuutta tai tasoa, joka kyseisellä fysiologisella muuttujalla on, silloin kun ympäristölliset edellytykset eivät häiritse eläintä. Sellaisten fysiologisten muuttujien osalta, jotka muuttuvat muutamassa sekunnissa tai minuutissa, tämän perustason olisi viitattava tiettyyn toimintoon, esimerkiksi maassa makaamiseen, seisomiseen, kävelyyn tai juoksemiseen ja hyppäämiseen. Ääritasot tarkoittavat kyseisen eläimen enimmäis- tai vähimmäistasoa lähellä olevaa tasoa. Kaikilla nisäkkäillä ilmenee todennäköisesti edellä esitettyjä fysiologisia reaktioita, mutta jokaiselle testatulle lajille on määriteltävä tarkat perus- ja ääritasot ja muutoskaava. 6.3.4. Fysiologisten reaktioiden mittauksiin liittyviä tekijöitä, jotka osoittavat eläinten hyvinvoinnin heikkoa tasoa ovat se, onko mitattu taso kaukana normaalista ja se, säilyykö muuttunut taso pitkään. 6.4. Tutkimusohjelmien valvonta Komitea valvoo ja koordinoi sopimuspuolten 9 artiklan mukaisesti edistämää ja kannustamaa tutkimusta. (1) Jos tarvitaan lisätestejä pyyntimenetelmän standardinmukaisuuden määrittelemiseksi, voidaan mitata aivosähkökäyrä (EEG) sekä tutkia näkö- ja kuuloherätevasteet (VER ja SER). LIITE II 1. Interim Agreement on trade and trade-related matters between the European Community, the European Coal an Steel Community and the European Atomic Energy Community, of the one part, and the Russian Federation, of the other part, done at Brussels on the 17. 7. 1995, entered into force 1. 2. 1996. (Euroopan yhteisön, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön ja Venäjän federaation välistä kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskeva väliaikainen sopimus, tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 1995, tullut voimaan 1 päivänä helmikuuta 1996). 2. Partnership and Cooperation Agreement between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Russian Federation, of the other part, done at Corfu on 24. 6. 1994. (Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation kumppanuus- ja yhteistyösopimus, tehty Korfulla 24 päivänä kesäkuuta 1994). 3. Agreement on Trade and Commercial Relations between the Russian Federation and Canada, entered into force on 29. 12. 1992. (Venäjän federaation ja Kanadan välisiä kauppasuhteita koskeva sopimus, tullut voimaan 29 päivänä joulukuuta 1992). LIITE III VÄLIMIESOIKEUS 1 kohta Valituksen tehnyt sopimuspuoli ilmoittaa komitealle, että se haluaa siirtää riita-asian välimiesmenettelyyn sopimuksen 15 artiklan nojalla. Ilmoituksessa on mainittava riita-asian aihe ja erityisesti ne sopimuksen määräykset, joiden tulkinta tai soveltaminen ovat kyseessä. 2 kohta 1. Välimiesoikeudessa on kolme jäsentä. 2. Kahden sopimuspuolen välisissä riita-asioissa kumpikin nimittää välimiehen. Useamman kuin kahden sopimuspuolen välisissä riita-asioissa samaa etua ajavat sopimuspuolet nimittävät yhteisellä sopimuksella yhden välimiehen. Kummassakin tapauksessa näin nimitetyt välimiehet nimittävät yhteisellä sopimuksella kolmannen välimiehen välimiesoikeuden puheenjohtajaksi. 3. Välimiesoikeuden poheenjohtaja ei saa olla: a) riita-asian osapuolen kansalainen, b) sidoksissa riita-asian osapuoliin eikä c) käsitellyt riita-asiaa missään muussa ominaisuudessa. 4. Välimiesoikeuden mahdolliset vapaat paikat täytetään alkuperäisten nimitysten tekemisessä noudatetun menettelyn mukaan. 3 kohta Jos välimiesoikeuden puheenjohtajaa ei ole nimitetty 60 päivän kuluessa siitä, kun riita-asian osapuolet nimittivät välimiehet, riita-asian osapuoli voi pyytää Kansainvälisen tuomioistuimen puheenjohtajaa nimittämään hänet. 4 kohta 1. Välimiesoikeus tekee päätöksensä noudattaen tarkoin tämän sopimuksen määräyksiä, kansainvälistä oikeutta ja yleisiä toimivaltuuksia: "Jotta se voi tosiasioiden ja sopimuksen asiaankuuluvien määräysten mukaisesti määrittää, onko sopimuspuoli noudattanut sopimusvelvoitteitaan, ja antaa tätä koskevia päätöksiä." 2. Välimiesoikeuden on varmistettava, että valitus on tosiasiallisesti ja oikeudellisesti perusteltu. 5 kohta 1. Jolleivät riita-asian osapuolet muuta sovi, välimiesoikeus vahvistaa oman työjärjestyksensä. 2. Välimiesoikeuden työjärjestyksen on aina oltava tämän liitteen, välimiesoikeuden päätöksenteko-oikeuden soveltamisalan ja kansainvälisen oikeuden ja käytännön menettelytapojen oikeudenmukaisuutta koskevien periaatteiden mukainen. 6 kohta Riita-asian osapuolten on helpotettava välimiesoikeuden työtä ja niiden on erityisesti, kaikin käytettävissä olevin keinoin: a) toimitettava sille kaikki asiaa koskevat asiakirjat, tiedot ja välineet noudattaen kuitenkin kansallisia oikeudellisia ja hallinnollisia sääntöjä ja b) annettava sille tarvittaessa mahdollisuus kutsua todistajia tai asiantuntijoita kuultavaksi. 7 kohta Riidan osapuolten ja välimiesten on pidettävä salassa välimiesmenettelyn aikana tietoonsa tulleet luottamukselliset tiedot. 8 kohta Riita-asian osapuolet vastaavat yhtä suurin osuuksin välimiesoikeuden kustannuksista välimiesten palkkiot ja matkakulut, käännös- ja sihteeripalvelut ja muut asiaan liittyvät kulut mukaan lukien. 9 kohta Välimiesoikeus voi kuulla suoraan riita-asian aiheesta johtuvia vastavaatimuksia ja tehdä niistä päätöksen. 10 kohta Välimiesoikeus tekee päätöksensä sekä menettelyn että sisällön osalta välimiesten ääntenenemmistöllä. Äänten määrää ei ilmoiteta. 11 kohta 1. Välimiesoikeuden on annettava päätöksensä tiedoksi viimeistään 180 päivän kuluessa siitä, kun sen puheenjohtaja on nimetty. 2. Riidan osapuolten suostumuksella välimiesoikeus voi yksimielisellä äänestyksellä siirtää päätöksensä tiedoksiantamisen myöhemmäksi. 12 kohta 1. Välimiesoikeuden määritysten ja päätöksen yhteydessä on esitettävä kirjallinen lausunto niiden perusteista. 2. Riidan osapuoli voi esittää välimiesoikeuden määritysten ja päätöksen tulkintaa tai täytäntöönpanomenettelyä koskevat riita-asiat päätöksen tehneen välimiesoikeuden ratkaistavaksi. 13 kohta Välimiesoikeuden määritykset ja päätökset ovat lopullisia ja riidan osapuolia velvoittavia, eikä niistä voi valittaa. LIITE IV SOPIMUSPUOLTEN JULISTUKSET Venäjän federaation julistus 10 artiklan 1 kohdan d alakohdasta Venäjän federaatio vahvistaa, että sopimuksen 10 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla myönnettävät poikkeukset koskevat yksinomaan Martes zibelina - ja Mustela erminea - lajien pyynnissä käytettäviä perinteisiä puisia pyyntivälineitä, joita käyttävät Siperiassa, Pohjois-Venäjällä ja Venäjän kaukoidässä sijaitseviin alkuperäisyhteisöjen kuuluvat metsästäjät. Venäjän federaatio vahvistaa myös sen, että kyseisillä pyyntimenetelmillä pyydetyt eläimet edustavat enimmillään 1,4 prosenttia (Martes zibelinan osalta) ja 3,5 prosenttia (Mustela erminean osalta) kaikista Venäjän federaatiossa pyydetyistä näiden lajien yksilöistä. Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation yhteinen julistus 4 artiklan 2 kohdasta ja 15 artiklasta Euroopan yhteisö ja Venäjän federaatio ovat yhtä mieltä siitä, että tämän sopimuksen 15 artiklalla on etusija Euroopan yhteisön, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön ja Venäjän federaation välistä kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan väliaikaisen sopimuksen, joka on tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 1995 ja tuli voimaan 1 päivänä helmikuuta 1996 ("väliaikainen sopimus") ja Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen ("PCA-sopimus"), joka on tehty Korfulla 24 päivänä kesäkuuta 1994, vastaaviin määräyksiin nähden. Euroopan yhteisö ja Venäjän federaatio tarkistavat tilanteen, jos täytäntöönpanotoimenpiteitä toteutetaan väliaikaisen sopimuksen tai PCA-sopimuksen 101 artiklan mukaisesti. Venäjän federaation julistus tavanomaisten teräksestä valmistettujen elävänä pyytävien jalkarautojen käyttökiellosta Kivuttoman ansastuksen kansainvälisistä standardeista tehdyn sopimuksen (jäljempänä "sopimus") tavoitteiden mukaisesti Venäjän federaatio sitoutuu kieltämään tavanomaisten teräksestä valmistettujen elävänä pyytävien jalkarautojen, jotka ovat ainoita sen alueella tällä hetkellä käytettäviä elävänä pyytäviä jalkarautoja, käytön 31 päivään joulukuuta 1999 mennessä edellyttäen, että jalkarautojen korvaamisesta muilla pyyntivälineillä aiheutuviin kustannuksiin on saatavilla riittävää kansainvälistä rahoitusapua. Jos rahoitusta ei ole saatavilla, Venäjän federaatio sitoutuu kieltämään tavanomaiset teräksestä valmistetut elävänä pyytävät jalkaraudat neljän vuoden kuluessa sopimuksen voimaantulosta. Kanadan hallituksen julistus nopeutetusta aikataulusta, joka koskee tavanomaisista teräksestä valmistetuista elävänä pyytävistä jalkaraudoista luopumista Kivuttoman ansastuksen kansainvälisistä standardeista tehdyn sopimuksen (jäljempänä "sopimus") tavoitteiden mukaisesti ja sopimuksen 7 artiklan nojalla Kanada julistaa seuraavaa: 1. Kaikentyyppisten elävinä pyytävien jalkarautojen käyttö Kanadassa kielletään sopimuksen voimaantulohetkellä seuraavien lajien osalta: Martes americana Mustela erminea Castor canadensis Ondatra zibethicus Martes pennanti Taxidea taxus Lutra canadensis 2. a) Käytettävissä olevien testitulosten perusteella tavanomaisten teräksestä valmistettujen elävinä pyytävien jalkarautojen käyttö kielletään sopimuksen liitteessä I lueteltujen muiden kanadalaisten eläinlajien osalta, joita ovat: Canis latrans Felis rufus Procyon lotor Canis lupus Lynx canadensis b) Tämä kielto tulee voimaan i) lokakuussa 1999 alkavan täyden kenttätestauskauden lopussa tai ii) jäljempänä c alakohdassa määritellyn, testaamiseen ja täytäntöönpanon vaadittavan ajanjakson lopussa sen mukaan, kumpi niistä ajoittuu myöhempään ajankohtaan. c) Edellä olevan lausekkeen b kohdan ii alakohdassa tarkoitettu testaamiseen ja täytäntöönpanoon vaadittava ajanjakso kestää kaksi täyttä kenttätestauskautta ja yhden vuoden, joka lasketaan toisen kenttätestauskauden päättymisestä; ajanjakso lasketaan alkavaksi siitä kun Euroopan unionin neuvosto vahvistaa sopimuksen lopullisesti. d) Kanadassa (2 lausekkeen b kohdan i alakohdassa ja lausekkeen c kohdassa tarkoitettu) kenttätestauskausi kestää 1 päivästä lokakuuta 31 päivään maaliskuuta. 3. Ottaen huomioon 2 kohdan b alakohdan tämä julistus on voimassa Euroopan unionin sopimuksen lopullisen vahvistamisen ja sen voimaantulon välisenä aikana edellyttäen, että Euroopan unioni soveltaa sopimusta (siihen liietyt ja sitä tarkentavat julistukset mukaan lukien) sen ehtojen mukaisesti. Euroopan yhteisön julistus Euroopan yhteisö ymmärtää, että kivuttoman ansastuksen kansainvälisiä standardeja koskevan sopimuksen allekirjoittaminen on merkittävä ja välttämätön vaihe pyydettyjen eläinten riittävän hyvinvoinnin tason varmistamisessa. Siksi Euroopan yhteisö vahvistaa, että se ei toteuta mitään Euroopan unionin neuvoston asetusta (ETY) N:o 3254/91 koskevia toimenpiteitä muiden sopimuksen sopimuspuolten ratifiointien vaatiman kohtuullisen ajan kuluessa eikä ratifioinnin jälkeen niin kauan kun sopimus on voimassa ja sen määräyksiä sovelletaan.