FI Euroopan unionin virallinen lehti C 248/75

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja kansallisille parlamenteille – EU:n talousarvion kokonaistarkastelu”

KOM(2010) 700 lopullinen

2011/C 248/13

Esittelijä: Henri MALOSSE

Toinen esittelijä: Gérard DANTIN

Euroopan komissio päätti 19. lokakuuta 2010 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle, alueiden komitealle ja kansallisille parlamenteille – EU:n talousarvion kokonaistarkastelu

KOM(2010) 700 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 31. toukokuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 15.–16. kesäkuuta 2011 pitämässään 472. täysistunnossa (kesäkuun 16. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 175 puolesta ja 2 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 EU:n talousarvion kokonaistarkastelussa ei ole kysymys numerotiedoista vaan poliittista hanketta edistävästä välineestä. Euroopan unionilla ei nykyisin ole käytettävissään määrärahoja pannakseen täytäntöön poliittisen strategiansa tai uuteen Lissabonin sopimukseen perustuvat sitoumuksensa.

1.2 Yhdysvalloista alkunsa saanut talous- ja rahoituskriisi on koetellut vakavalla tavalla Eurooppaa ja aiheuttanut kasvavien alijäämien kierteen valtaosassa jäsenvaltioita. Tällä tilanteella on väistämättä vaikutuksia vuosien 2014–2020 rahoitusnäkymien valmisteluun, mutta Euroopan unionin ei pidä olla sen uhri.

1.3 Onkin osoitettava mielikuvitusta ja määriteltävä ”älykäs unionin talousarvio”, joka tarjoaa EU:lle sen tavoitteiden mukaiset resurssit lisäämättä kansalaisiin ja yrityksiin kohdistuvaa kokonaisverotaakkaa.

1.4 ”Oikeudenmukaisen palautuman” käsitteestä on luovuttava, sillä se on ristiriidassa Euroopan yhdentymiseen liittyvien yhteisvastuun ja keskinäisen hyödyn arvojen kanssa. Sitä vastoin on tärkeää soveltaa toissijaisuuden periaatetta siirtämällä unionin tasolle sellaisten asioiden hoito, jotka ovat menettäneet merkityksensä ja tehokkuutensa kansallisella tasolla. ETSK pitää ilahduttavana Euroopan komission ehdotusta ottaa tältä osin uudelleen puheeksi omien varojen periaate. Ne voivat olla täysin uusia lajeja tai kansallisten verojen korvikkeita.

1.5 EU:n talousarviota on vahvistettava, ja sillä on oltava vipuvaikutus. ETSK katsoo, että jäsenvaltioiden ja unionin talousarvioiden tulisi täydentää toisiaan, mikä mahdollistaisi mittakaavaetujen hyödyntämisen unionin suurten poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. EU:n toimien tehokkuutta lisäävät myös entistä järjestelmällisempi Euroopan investointipankin lainojen sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien hyödyntäminen samoin kuin euro-obligaatioiden käyttöönottaminen investointeja varten.

1.6 Osoittaakseen, että eurot voidaan käyttää paremmin unionin tasolla, EU:n on lisäksi käynnistettävä todellinen menetelmävallankumous – menetelmät ovat nykyisin aivan liian raskaita – ja keskitettävä toimensa kansalaisten kannalta erottuviin hankkeisiin.

1.7 Ainoa keino onnistua kunnianhimoista talousarviota koskevassa tavoitteessa on voittaa taistelu yleisestä mielipiteestä. Nimenomaan tästä syystä ETSK toivoo, että unionin tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämättä jättämisestä aiheutuvista kustannuksista laadittaisiin julkaistavia tutkimuksia, joissa tuotaisiin esiin kansallisten talousarvioiden päällekkäisyydet. ETSK yhtyy näin Euroopan parlamentin aloitteeseen ja tuo siihen oman panoksensa.

1.8 Jotta EU:n talousarvio olisi kansalaisten silmissä uskottava, sen tulee olla hallinnon, tehokkuuden, avoimuuden ja hallintomenojen hallinnan kannalta esimerkillinen.

2. Kohti uutta kunnianhimoista tavoitetta

2.1 Tiedonannossaan komissio ei peittele haluaan määritellä kunnianhimoinen lähestymistapa vuoden 2013 jälkeisten EU:n rahoitusnäkymien perustaksi. ETSK suhtautuu tähän myönteisesti, sillä Lissabonin sopimus on avannut tien vastedes poliittiselta identiteetiltään vahvalle Euroopan unionille.

2.2 ETSK katsoo komission tavoin, että ”oikeudenmukaisen palautuman” käsite on nykyisin vielä sopimattomampi kuin mitä se oli Euroopan yhdentymiskehityksen alkuaikoina. Kyseinen käsite, joka on liian usein vääristänyt Eurooppa-hanketta ja myrkyttänyt siihen liittyviä keskusteluita, on suurelta osin yhdentymisprosessiin liittyvien epäkohtien, viivästymisten ja epäonnistumisten aiheuttaja. Se on valtioiden ja kansojen välisen unionin hengen ja kaikkien järkevien taloudellisten argumenttien vastainen. Itse asiassa talous-, raha- ja poliittisessa unionissa hyötyjen ja lisäarvon tulee luonnostaan hyödyttää kaikkia. Euroopan unionin aikaansaamat edistysaskeleet perustuvat kaikki yhteisen toteuttamisen – joka on täysin vastakkainen oikeudenmukaisen palautuman käsitteeseen nähden – kerrannaisvaikutukseen.

2.3 Tältä pohjalta komitea katsoi jo vuonna 2008, että ”[b]udjettipolitiikkaa suunniteltaessa on tehtävä perustavaa laatua oleva valinta federalismin ja hallitustenvälisen rakenteen välillä. On selvää, että Euroopan yhdentymisasteen edistymisen mittarina ovat myös talousarvion rahoitusmenettelyt.” (1)

2.4 Näin ollen komitea toivoo myös, että nykyisenkaltaisia talousarviotoimia koskevasta objektiivisesta analyysistä otetaan kaikilta osin opiksi. Komissio kiinnittää aivan oikeutetusti huomiota ohjelmien käynnistämisviiveisiin, järjestelmän monimutkaisuuteen sekä toteutuksen hajauttamiseen, joka ei ole tuottanut myönteisiä vaikutuksia. Näitä toimintahäiriöitä on analysoitava perusteellisesti yhdessä kaikkien asianomaisten toimijoiden kanssa, jotta niistä otetaan opiksi ja ne korjataan.

2.5 ETSK kannattaa seuraavia neljää komission esiin tuomaa keskeistä painopistettä: toimintapolitiikan tärkeimpien tavoitteiden saavuttaminen, lisäarvon vahvistaminen, tuloslähtöisyys ja yhteisvastuuseen perustuvan yhteisen edun optimoiminen. ETSK toivoo lisäksi niihin lisättävän vielä yhden vaatimuksen, erottuvuuden:

2.5.1 EU:n rahoitustuen nykytilanne ei ole tältä osin tyydyttävä. Tämä epäkohta on esteenä Euroopan yhdentymiselle, sillä se vaikeuttaa todellisen tuen saamista kansalaisilta ja tarjoaa jäsenvaltioille perusteita jarruttaa EU:n talousarvion kasvua. Tilanne olisi korjattava sekä kansalaisille hyvin vaikeaselkoisen talousarviomenettelyn että liian usein luottamuksellisten, hyvin pieniin hankkeisiin hajaantuneiden tai monimutkaisten yhteisrahoitusten johdosta piilossa olevien toiminnan tulosten osalta.

2.6 ETSK katsoo, että tämänkaltaisella EU:n budjettipolitiikan tarkistuksella on edistettävä suoraan tavoitetta uudistaa yhteisömenetelmää. Komitea on nimenomaan peräänkuuluttanut tätä lokakuussa 2010 antamassaan, erittäin suurella enemmistöllä hyväksytyssä lausunnossa (2).

3. Pyrkimys parantaa jäsenvaltio- ja unionitason keskinäistä täydentävyyttä

3.1 ETSK ei voi hyväksyä, että Euroopan yhdentymisprosessi, jonka edellytyksenä ovat siihen osoitetut määrärahat, lamaantuisi julkistalouden alijäämien vähentämistä koskevan kysymyksen johdosta. Sellainen vaarantaisi suoraan Euroopan unionin poliittiset pyrkimykset, jotka kumpuavat Lissabonin sopimuksesta ja Eurooppa 2020 -strategiasta.

3.2 ETSK ehdottaa, että yhteisissä tavoitteissa pyrittäisiin jäsenvaltioiden talousarvioiden ja EU:n talousarvion keskinäiseen täydentävyyteen esimerkiksi Eurooppa 2020 -strategian kehitys- ja investointikumppanuussopimusten avulla. Kyse olisi näin ollen jäsenvaltioiden ja unionin voimavarojen järkevästä yhdistämisestä mittakaavaetujen toteuttamiseksi, vipuvaikutuksen aikaansaamiseksi ja kansallisten talousarvioiden vajeiden supistamiseksi resurssien yhteisen hyödyntämisen myönteisten vaikutusten ansiosta.

3.3 Tässä tarkoituksessa komitea pyytää komissiota osoittamaan tarvittavat resurssit, jotta voidaan ajantasaistaa viipymättä arvio kustannuksista, jotka aiheutuvat unionin tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämättä jättämisestä. Kyseisiä kustannuksia ei ole enää laskettu Cecchinin 23 vuotta sitten antaman selvityksen (3) jälkeen. Komitea suhtautuu myönteisesti Euroopan parlamentin ilmaisemaan valmiuteen tehdä aloite tällä alalla. Komitealla on puolestaan aikomus osallistua täysipainoisesti aihetta koskevaan työskentelyyn sekä antaa aktiivinen panoksensa ajantasaistamiseen.

3.3.1 Unionin kansalaisten ja veronmaksajien on tiedettävä, kuinka suuren laskun he joutuvat maksamaan sekä hallinnon että talouden edelleen jatkuvasta lokeroituneisuudesta johtuvien tarpeettomien kaksinkertaisten kustannusten johdosta. Heille tulisi tiedottaa mittakaavaeduista, joista eurooppalaiset julkiset politiikat voisivat hyötyä Euroopan yhdentymisen edistymisen ansiosta. Esimerkiksi se, ettei Euroopan laajuista liikennejärjestelmää – joka kuitenkin sisältyy Rooman sopimukseen – ole toteutettu, maksaa päivittäin kansalaisille myöhästymisinä ja häiriöinä sekä yrityksille tiettynä tuottavuusvajeena. Sama koskee julkisten hankintojen markkinoiden riittämätöntä vapauttamista, vaikka Cecchinin selvityksessä arvioidaan, että niiden vapauttaminen EU:n tasolla voisi luoda kaksi miljoonaa uutta työpaikkaa.

3.4 ETSK painottaa erityisesti taloudellisia kerrannaisvaikutuksia, joita olisi perusteltua odottaa, jos EU:n talousarviota korotetaan kyseisenlaisten mittakaavaetujen pohjalta. Koska tämä tuottavuuden kasvu tasapainottaa jäsenvaltioiden julkisessa taloudessa toteutettujen tiukkojen korjaustoimenpiteiden lamaannuttavia vaikutuksia, olisi mahdollista sovittaa yhteen vajeista johtuva budjettikurin tarve sekä tarve taloudelliseen ja sosiaaliseen elvyttämiseen, joka tarjoaisi unionille ulospääsyn kriisistä ja ponnettomasta kasvusta.

3.5 Taloudelle näin annettava tuki vaikuttaisi puolestaan myönteisesti verotuloihin ja siten julkistalouden kohentumiseen. EU:n talousarvion järkevän korottamisen tulisikin mahdollistaa se, että voitaisiin käynnistää keskinäisen täydentävyyden yhteiseen hyödyntämiseen perustuva talouden ja talousarvion myönteinen kehityskulku ja ylläpitää sitä. Näiden jäsenvaltio- ja unionitason välisten täydentävyyksien hyödyntäminen on näin ollen kasvun ja työllisyyden kestävän vahvistamisen edellytys Euroopassa.

4. Pyrkimys lisätä talousarvioautonomiaa

4.1 ETSK katsoo, että unionin talousarvion kasvattaminen vaikuttaa sinällään sekä toivottavalta että välttämättömältä, kun otetaan huomioon yhteistä vastausta edellyttävien uusien haasteiden laajuus.

4.2 Komitea tukee näin ollen Euroopan komission ehdotusta sellaisen omiin varoihin perustuvan järjestelmän etusijaisuudesta, jossa tulot ohjataan suoraan Euroopan unionin talousarvioon kierrättämättä niitä kansallisen tason kautta. ETSK katsoo, ettei EU:n talousarvion tehokas uudistaminen ole mahdollista vahvistamatta hyvin kohdennettuja ja kestäviä omia varoja kansallisten maksujen sijasta; kansalliset maksut otettiin käyttöön vuodesta 1980 lähtien tekemällä Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi erityinen korjaus, ja myöhemmin niistä tehtiin pysyviä vuonna 1984 Fontainebleaussa tehdyllä sopimuksella, joka vakiinnutti oikeudenmukaisen palautuman virheellisen käsitteen.

4.3 Komitea arvostaa komission tiedonannossaan tekemien, uusia varojen lähteitä – erityisesti rahoitusoperaatioita ja hiilidioksidipäästöjä – koskevien ehdotusten moninaisuutta. Ottamatta tässä vaiheessa kantaa uusien omien varojen luonteeseen ETSK painottaa, että kaikkiin tätä asiaa koskeviin ehdotuksiin on liitettävä vaikutusarviointi, joka mahdollistaa niiden yksityiskohtaisemman analysoinnin. Komitea toivoisi, että tarkasteltaisiin myös mahdollisuutta siirtää nykyisiä veroja tai veron osia kansalliselta tasolta unionin tasolle alv-järjestelmän tapaan. Tässä yhteydessä voitaisiin harkita yritysveron osaa, mikäli sillä olisi Euroopan komission ehdottama yhteinen veropohja.

4.4 ETSK odottaa, että uudistuksen myötä poistetaan mahdollisesti pitkällä aikavälillä jäsenvaltiokohtaiset korjaukset, jotka eivät entistä suuremman lisäarvon kaikille jäsenvaltioille takaavassa uudistetussa unionin talousarviossa ole enää perusteltuja.

4.5 ETSK painottaa lisäksi kolmea periaatetta, joita se pitää EU:n budjettiresurssien uudistamisen onnistumisen kannalta välttämättöminä:

4.5.1 Verotaakan EU:ssa ei tulisi kasvaa omien varojen uudistamisen johdosta.

4.5.2 Mahdollisilla uusilla eurooppalaisilla maksuilla ei tulisi olla liian syrjiviä vaikutuksia eräisiin jäsenvaltioihin, joilla on kansallisia erityispiirteitä, eivätkä ne saisi haitata Euroopan unioniin sijoittautuneiden yritysten toimintaa. Niiden ei myöskään tulisi rasittaa suhteettomasti varsinkaan epäsuotuisimmassa asemassa olevia kansalaisia, kuten alv:n ollessa kyseessä.

4.5.3 Uudelleenjärjestelyllä tulisi osaltaan edistää kokonaisveropaineen järkeistämistä ja entistä parempaa tasapainoa unionin kilpailukyky- ja työllisyystavoitteiden mukaisesti. EU:n varainkäyttö tulisi lisäksi keskittää entistä enemmän EU:n painopistealoille sekä aloille, joilla voidaan aikaansaada mittakaavaetuja. ETSK pitää tätä välttämättömänä ennakkoedellytyksenä EU:n talousarvion merkittävälle kasvattamiselle.

4.6 ETSK katsoo lisäksi, että kun EU on saavuttanut nykyistä pidemmälle menevän yhdentymisen tason, voitaisiin ottaa käyttöön innovatiivisia järjestelymuotoja, joissa erityisvirastojen avulla tai muulla tavoin kootaan yhteen jäsenvaltioiden ja EU:n talousarviot esimerkiksi tutkimuksen ja kehityksen, innovoinnin, kehitysavun ja suurten infrastruktuurien rahoituksen kaltaisilla aloilla. Tällaiset järjestelyt mahdollistaisivat painopisteiden ja keinojen todellisen integroinnin kuitenkin niin, että kullakin poliittisen vastuun tasolla – niin jäsenvaltio- kuin unionitasolla – säilyvät valvontavalmiudet.

5. Toimenpiteiden kohdentaminen entistä paremmin eurooppalaiseen lisäarvoon

5.1 Komitea painottaa tarvetta varmistaa asianmukaisesti EU:n talousarvion sekä Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden ja sitoumusten yhteensopivuus. Tämä edellyttää asiaankuuluvien määrärahojen lisäksi selviä yhteyksiä talousarviossa suunniteltujen toimien ja Eurooppa 2020 -strategian eri pilareiden välillä.

5.2 Komitea tähdentää erityisesti tarvetta varmistaa tehokkaat budjettitoimenpiteet aloilla, joista Euroopan unioni on vastuussa: ensinnäkin talous- ja rahaliiton lujittaminen, EU:n jäsenvaltioiden yhteisvastuun vahvistaminen ja Lissabonin sopimukseen perustuvien uusien politiikkojen – energia ja ilmasto, oikeus- ja sisäasiat, ulkopolitiikka – täytäntöönpano.

5.3 Viimeaikaiset kriisit euroalueella ovat tuoneet korostetusti esiin tarpeen kehittää erityisesti yhteisvastuuta talous- ja rahaliiton puitteissa. EU:n talousarvion käytettävissä olevat varat ovat puolestaan hätätilanteessa tarjonneet hyödyllistä tukea ennakoiden vakautusrahaston perustamista. Päätös sisällyttää kyseinen vakautusmekanismi perussopimuksiin on eurooppalaiseen yhteisvastuuseen sekä samalla unionin poliittisen ja taloudellisen yhdentymisen tavoitteeseen liittyvä uusi vaihe talous- ja rahaliiton – joka merkitsee Euroopan yhdentymishankkeen ja unionin yhtenäismarkkinoiden taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta keskeistä edistysaskelta – vahvistamiseksi pysyvällä tavalla. On erityisen kiireellistä elvyttää talousliittoa, joka on jäänyt rahaliitosta jälkeen sitä heikentäen. Eurooppa 2020 -strategialla ei ole juurikaan onnistumisen mahdollisuuksia, mikäli tätä eroa ei kurota umpeen. Tätä näkökohtaa olisi ollut aiheellista tarkastella syvällisemmin komission asiakirjassa.

5.4 Toinen merkittävä painopiste EU:n talousarviota silmällä pitäen on, kuten komissio aivan oikein tähdentää, maailmanlaajuistumisen haasteen ytimessä olevien ”maagisen kolmion” politiikkojen – tutkimus, innovointi, koulutus – vahvistaminen.

5.4.1 Maailmanlaajuisten haasteiden edessä tilannetta ei kuitenkaan voida muuttaa perusteellisesti sellaisen talousarvion avulla, jonka osuus on vain neljä prosenttia Euroopan julkisrahoitteisen tutkimuksen talousarviosta. On löydettävä erityisesti rahoitukselliset keinot muuttaa eurooppalaiset ohjelmat todellisiksi välineiksi, joilla Euroopan teollisuuden kilpailukykyä voidaan parantaa.

5.4.2 Kansallisten ohjelmien sisällyttäminen tavalla tai toisella Euroopan tutkimuksen puiteohjelmaan on välttämätöntä mittakaavaetujen ja laaja-alaisten vaikutusten saavuttamiseksi. On myös varmistettava, että keskitytään avainaloihin, otetaan huomioon jäsenvaltioiden erityiset lähtötilanteet ja poistetaan havaitut toiminnalliset epäkohdat sekä erityisesti byrokratia ja hallinnollinen hitaus.

5.4.3 Eurooppalaisen innovointipolitiikan on oltava tutkimuksen ytimeen kuuluva perustekijä Euroopassa, vaikka komissio on käsitellyt sitä tähän mennessä pelkkänä tutkimustoiminnan sivutuotteena. Euroopan komission oli aika ehdottaa suunnanmuutosta; tällaisen ehdotuksen se tekee äskettäisessä tiedonannossaan ”Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke – Innovaatiounioni” (KOM(2010) 546 lopullinen).

5.4.4 ETSK muistuttaa erityisesti vaatimuksista, joita se on esittänyt sellaista, nykyistä huomattavasti kunnianhimoisempaa politiikkaa silmällä pitäen, jossa yhdistyvät yrittäjyyden tukeminen, innovaatioita tukevien ja levittävien kansallisten verkostojen yhdistäminen ja eurooppalainen klusteripolitiikka, jotta luotaisiin ”eurooppalaisia menestystarinoita””kansallisten menetystarinoiden” sijasta. Komitea on tyytyväinen tehtyyn päätökseen vahvistaa koordinointia yhteisöpatentin luomiseksi. Se on saatava aikaan mahdollisimman pian, jotta tehdään loppu tilanteesta, joka kymmeniä vuosia on aiheuttanut vakavaa vahinkoa EU:n kilpailukyvylle.

5.4.5 Koulutuksen alalla ETSK on puhunut yhä kunnianhimoisempien aloitteiden ja erityisesti uusien ”eurooppalaisten koulujen” – jotka ovat kaikille avoimia osoituksena vahvistuneesta eurooppalaisesta identiteetistä – avaamisen, todellisten eurooppalaisten yliopistojen (4) perustamisen sekä sellaisen eurooppalaisen politiikan puolesta, jossa tavoitteena on uudenlainen osaaminen uusia työpaikkoja varten (5).

5.4.6 Euroopan komission olisi kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota objektiivisten analyysien tekemiseen EU:n politiikkojen vaikutuksista sekä liitteiden tarkkaan korrelaatioon pääasiakirjan kanssa.

5.5 Myös taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen tähtäävä politiikka edistää osaltaan suoraan eurooppalaisen yhteisvastuun toteutumista. ETSK vastustaa kaikenlaista purkamistyötä, joka kohdistuu tähän politiikkaan, joka on kansojen välisen liiton symboli. ETSK esittää, että unionia kuitenkin uudistettaisiin tehokkuuden lisäämiseksi erityisesti yksinkertaistamalla sen hallintomenettelyjä ja keskittymällä aiempaa enemmän EU:n painopisteisiin liittyviin lippulaivahankkeisiin sekä varmistamalla talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden entistä tiiviimpi osallistuminen. Tässä mielessä EU:n on torjuttava heikoimmassa asemassa olevien väestöryhmien syrjäytymistä ja tuettava maita ja alueita, jotka ovat syrjäisimpiä sekä erityispiirteidensä vuoksi kaikkein epäsuotuisimmassa asemassa, ja pyrittävä näin mahdollistamaan niiden täysipainoinen osallistuminen taloudelliseen ja sosiaaliseen edistykseen. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna – työllisyystilanne huomioon ottaen – Euroopan sosiaalirahasto on väline, joka on erityisesti sen rahoituksen osalta asetettava etusijalle Euroopan työllisyysstrategian täytäntöön panemiseksi. Sillä on oltava keskeinen asema Eurooppa 2020 -strategian ”Osallistava kasvu” -strategiassa.

5.6 Yhtenä merkittävänä EU:n talousarvion painopisteenä, joka liittyy suoraan entistä tehokkaamman, yhteisvastuullisemman ja entistä lähempänä kansalaisia olevan EU:n tavoitteeseen, tulisi olla investointien lisääminen eurooppalaisiin julkishyödykkeisiin. Komissio mainitsee tämän painopisteen täysin perustellusti, mutta sitä olisi kuitenkin täsmennettävä ja konkretisoitava. ETSK aikoo puolestaan yhdessä talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden kanssa syventää pohdintoja tarpeiden ja tavoitteiden selkiyttämiseksi. Tältä osin ETSK painottaa jo tässä vaiheessa useita vaatimuksia:

5.6.1 ETSK korostaa ensisijaisesti tarvetta kehittää todellisia yleishyödyllisiä palveluja EU:n tasolla kansallisia hallintoviranomaisia täydentäen ja yhteistyössä eurooppalaisten käyttäjien kanssa asianmukaisen organisoinnin ja turvallisuuden varmistamiseksi unionissa sen kollektiivisen vastuun piiriin kuuluvilla aloilla.

5.6.1.1 Tämä koskee erityisesti sisämarkkinoiden ja tullin organisointia, mutta myös uusia aloja, joiden osalta jäsenvaltiot ovat päättäneet siirtää unionille toimivaltuuksia: maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikka, oikeus- ja sisäasiat, EU:n ulkosuhdehallinnon perustaminen sekä ulkoiset toimet ja ulkorajavalvonta.

5.6.2 ETSK tähdentää niin ikään tarvetta lisätä Euroopan laajuisia infrastruktuuri-investointeja muun muassa eurooppalaisten yleishyödyllisten palvelujen tukemiseksi ja niiden asianmukaisen toiminnan mahdollistamiseksi. Viivästyksiä on kasautunut liiaksi sen jälkeen, kun Jacques Delors vuonna 1993 esitteli komission valkoisen kirjan, jossa esitetyt ehdotukset ja menettelyt eivät juurikaan ole johtaneet toimiin. Suuri osa unionin alueesta, erityisesti hiljattain liittyneissä valtioissa, on näiden puutteiden vuoksi edelleen syrjässä vaihdannan valtavirroista. Tarvittavien ensisijaisten infrastruktuurien osalta ETSK painottaa rakennehankkeita, kuten suunnitelmia, jotka liittyvät yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan (6), suurnopeusjunayhteyksiin sekä kanavaliikenneverkkoon. Energiapolitiikan alalla tarvitaan myös merkittäviä Euroopan laajuisia investointeja, jotta varmistetaan entistä suurempi riippumattomuus toimituksista ja jotta investoidaan toimitusvarmuuteen, energiatehokkuuteen sekä uusiutuviin energialähteisiin.

5.6.3 Mainittakoon lisäksi, että tarvitaan innovatiivisia yhteisinvestointeja, jotta voitaisiin vastata kilpailukykyä ja turvallisuutta koskeviin uusiin haasteisiin televiestinnän, ympäristön ja pelastuspalveluiden alalla.

5.7 Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) osalta ETSK muistuttaa myönteisestä kannastaan (7) sen uudistamiseen. Tarkoitus on mukauttaa sitä uusiin haasteisiin niin, ettei sitä kuitenkaan uudelleenkansallisteta tai luovuta sen vahvoista periaatteista: sisäinen ja ulkoinen yhteisvastuu, elintarvikkeiden laatu, yhteisön etuuskohtelu sekä maaseutualueita ja erityisesti vuoristo- ja saaristoalueita hyödyttävä alueellinen yhteenkuuluvuus. Itse asiassa yksi YMP:n ensisijaisista tehtävistä on muun muassa antaa arvoa viljelijöiden roolille. Lisäksi sen tulee osaltaan edistää luonnonvarojen kestävää hallinnointia tarjoamalla konkreettisia vastauksia ilmastonmuutoksen torjumisen sekä ympäristön ja biologisen monimuotoisuuden suojelun merkittäviin haasteisiin. (8)

5.8 Ulkopolitiikan ja kolmansille maille annettavan kehitysavun osalta ETSK muistuttaa myönteisestä kannastaan EU:n ja jäsenvaltioiden edustustojen järkiperäistämiseen sekä siihen, että jäsenvaltioiden antamaa apua täydentävän unionin avun tehokkuutta lisätään entistä tiiviimmässä yhteistyössä niiden talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden kanssa, joita asia suoranaisesti koskee.

5.9 Tarkasteltaessa kehitysapua, jonka osalta varojen käytön jäljitettävyys on varmistettava, ETSK katsoo, että olisi tarkoituksenmukaista vastaisuudessa yhdistää jäsenvaltioiden ja unionin ohjelmat sekä tehokkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi että EU:n avun erottuvuuden lisäämiseksi. Tässä yhteydessä ETSK muistuttaa, että Cotonoun sopimusten lauseke, jonka mukaan 15 prosenttia EKR:sta myönnetystä tuesta osoitetaan valtiosta riippumattomien toimijoiden toteuttamiin toimiin, sisällytettiin mukaan komitean aloitteesta. Komitea ehdottaa, että kyseistä periaatetta sovelletaan ja että se ulotetaan kaikkiin kehitysyhteistyöohjelmiin.

6. Tehokkuuden tavoittelu

6.1 Vaikeassa tilanteessa, johon EU:n julkinen talous on joutunut, unionin talousarvion on näytettävä esimerkkiä hyvästä hallintotavasta. Sortumatta pinnalliseen demagogiaan EU:n toimielinten hallintokustannuksista, jotka ovat suhteessa huomattavasti pienemmät kuin jäsenvaltioiden hallintokustannukset (esimerkiksi Euroopan komissiolla ei ole enempää työntekijöitä kuin Pariisin kaupungilla!), ETSK suosittaa ryhtymään toimenpiteisiin, jotta unionin toimielinten osoitetaan osallistuvan näkyvästi jäsenvaltioiden aloittamiin hallinnollisiin säästöihin. Samanaikaisesti toimielinten, ETSK mukaan luettuna, on työhönotto- ja ylennysmenettelyissä huomioitava tarkasti perussopimuksiin sisältyvät yhtäläisiä mahdollisuuksia ja syrjimättömyyttä koskevat periaatteet. ETSK korostaa kuitenkin, että hyvä hallintotapa tarkoittaa myös sitä, että Euroopan kansalaisyhteiskunnalle osoitetaan resurssit osallistua täysipainoisesti eurooppalaiseen keskusteluun.

6.2 EU:n talousarviosta jäsenvaltioille myönnettyihin tukiin sovellettavia ehtoja on tiukennettava erityisesti siltä osin, kuinka edunsaajat noudattavat unionin sääntöjä ja EU:n tuomioistuimen tuomioita. Lisäksi on tarkistettava, että unionin myöntämät tuet ovat sopusoinnussa kilpailusääntöjen kanssa.

6.3 Jotta voidaan vastata haasteisiin, jotka liittyvät talouspolitiikkojen lähentämiseen talous- ja rahaliiton puitteissa, on myös suunnattava tuet entistä paremmin Euro Plus -sopimuksen vaatimusten täyttämistä koskevien ehtojen mukaisesti.

6.4 Kolmansille maille myönnettävien tukien ehtona tulisi olla varojen käytön seurattavuus, maiden tekemien sitoumusten noudattaminen erityisesti avoimuuteen sopeutumiseen tähtäävien taloudellisten ja sosiaalisten uudistusten osalta, vastavuoroiset kumppanuudet sekä kansalaisyhteiskunnan yhteiskunnallis-ammatillisten toimijoiden osallistuminen.

6.5 Euron kehitys sekä tarve lujittaa euroalueen yhteenkuuluvuutta markkinoihin nähden tarjoavat niin ikään Euroopan laajuisille innovatiivisille lainanotto- ja lainanantopolitiikoille mahdollisuuksia, joita ei hyödynnetä nykyisin täysimääräisesti. Niiden avulla voidaan voimistaa EU:n talousarviosta myönnettävien tukien vaikutusta. ETSK suosittelee ensinnäkin tehostamaan EKP:n, euroryhmän ja EIP:n koordinointia. Komitea suhtautuu myönteisesti ensimmäisistä ”euro-obligaatioista” saatuihin rohkaiseviin tuloksiin ja toivoo soveltamisen laajentumista koulutuksen, tutkimuksen, teollisuuden ja eurooppalaisten infrastruktuurien alalle. Samalla voitaisiin luoda ”eurooppalainen julkisten varojen kassa”, jonka avulla voitaisiin tiukkojen ehtojen ja vaatimusten puitteissa keskinäisesti jakaa merkittävä osa jäsenvaltioiden veloista. Näissä välineissä on kyse Euroopan unionin sisäisen yhteisvastuun vahvistamisesta sekä sen osoittamisesta, että unioni on sitoutunut euron peruuttamattomuutta edistävään politiikkaan.

6.6 ETSK kehottaa yksilöimään entistä paremmin Euroopan unionin tukemat hankkeet, jotta keskitytään siihen, millä on eniten eurooppalaista lisäarvoa. ETSK esittää näin ollen täydentävyyssääntöä joustavoitettavaksi, jottei täydentävyyttä tarvitsisi enää arvioida hanke hankkeelta, vaan se voitaisiin tehdä kokonaisvaltaisesti strategisten kumppanuussopimusten puitteissa jäsenvaltioiden kanssa.

6.7 Nopeuttamalla painopisteiden määrittely- ja määrärahojen myöntämismenettelyitä voidaan niin ikään vastata tiettyihin tarpeisiin. ETSK on jo suosittanut tutkimaan mahdollisuutta hyödyntää nykyistä laajemmin joko erityisvirastoja tai kokonaistukia, jotka osoitetaan ruohonjuuritasoa lähellä oleville tahoille, kuten alueille tai kansalaisyhteiskunnan organisaatioille. Viimeksi mainittu menettelytapa, jonka ETSK asettaa etusijalle, on osoittanut toimivuutensa aluepolitiikan alalla, ja se voitaisiin ulottaa EU:n kaikkiin rahoitustoimenpiteisiin.

6.8 Suurissa investointihankkeissa on myös kannustettava hyödyntämään EIP:n lainoja ja yksityistä rahoitusta. Tällöin tarvitaan lainsäädäntökehystä, joka määritellään eräässä ETSK:n tuoreimmista lausunnoista (9). Kehittämällä yksityistä rahoitusta uudelle tasolle on mahdollista kuroa umpeen eurooppalaisten infrastruktuurien jälkeenjääneisyys ja rahoittaa suuria teknologiahankkeita, joista kilpailukykymme riippuu globaalistuvassa maailmassa.

6.8.1 ETSK katsoo lisäksi, että hätätilanteet saattavat edellyttää entistä parempaa joustavuutta ja nykyistä paremmin soveltuvia mekanismeja globalisaatiorahaston tapaan. (10)

Bryssel 16. kesäkuuta 2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) ETSK:n lausunto ”EU:n talousarviouudistus ja tuleva rahoitus”, EUVL C 204, 9.8.2008, s. 113.

(2) ETSK:n lausunto ”Yhteisömenetelmän uudistaminen (suuntaviivat)”, EUVL C 51, 17.2.2011, s. 29.

(3) Cecchinin selvitys Le coût de la Non-Europe, Paolo Cecchini, 1988.

(4) ETSK:n lausunto ”Euroopan yliopistot”, EUVL C 128, 18.5.2010, s. 48.

(5) ETSK:n lausunto ”Uudet taidot uusia työpaikkoja varten”, EUVL C 128, 18.5.2010, s. 74.

(6) ETSK:n lausunto ”Yhtenäinen eurooppalainen ilmatila”, EUVL C 182, 4.8.2009, s. 50.

(7) ETSK:n lausunto ”Eurooppalaisen maatalous- ja elintarviketuotantomallin vahvistaminen”, EUVL C 18, 19.1.2011, s. 1.

(8) ETSK:n lausunto ”YMP:n tulevaisuus”, EUVL C 132, 3.5.2011, s. 63.

(9) ETSK:n lausunto ”Yksityiset ja julkiset investoinnit”, EUVL C 51, 17.2.2011, s. 59.

(10) ETSK:n lausunto ”EU:n talousarviouudistus ja tuleva rahoitus”, EUVL C 204, 9.8.2008, s. 113.