Komission kertomus Eurooppa-neuvostolle - Säädöskäytännön parantaminen 2001 (EY:n perustamissopimukseen liitetyn toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan 9 kohdan mukaan) /* KOM/2001/0728 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPPA-NEUVOSTOLLE - SÄÄDÖSKÄYTÄNNÖN PARANTAMINEN 2001 (EY:n perustamissopimukseen liitetyn toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan 9 kohdan mukaan) SISÄLTÖ 1. Johdanto 2. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltaminen 2.1. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet: Amsterdamin sopimuksen oikeudellinen kehys 2.2. Toissijaisuusperiaatteen noudattaminen vuonna 2001 2.3. Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen vuonna 2001 3. Yhteisön lainsäädäntötoimet vuonna 2001 8 3.1. Kuulemismenettely 4. Laadukas lainsäädäntö 4.1. Kirjoitusasun laatu 4.2. Uudelleenlaadinta, konsolidointi ja kodifiointi 4.3. Yksinkertaistaminen 5. Päätelmät 1. Johdanto Edinburghissa joulukuussa 1992 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston ja sitä seuraavien Eurooppa-neuvostojen kehotusten, 29. lokakuuta 1993 tehdyn toissijaisuusperiaatteen täytäntöönpanoa koskevan toimielinten välisen sopimuksen sekä Amsterdamin sopimukseen liitetyn toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan 9 kohdan mukaisesti komissio esittää vuosittain Eurooppa-neuvostolle, Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen perustamissopimuksen 5 artiklan soveltamisesta. Vuosikertomus toimitetaan myös alueiden komitealle sekä talous- ja sosiaalikomitealle. Vuoden 2001 kertomus, joka on osoitettu Laekenissa 14.-15. joulukuuta 2001 kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle, esittelee kuluvana vuonna tapahtunutta kehitystä. Kertomuksessa pyritään esittelemään toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden tosiasiallista soveltamista antamalla konkreettisia esimerkkejä yhteisön lainsäädäntötoiminnasta. Tukholmassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien seurauksena aloitettiin tänä vuonna lainsäädäntöympäristöä koskeva syvempi keskustelu lainsäädäntöympäristön yksinkertaistamista ja parantamista koskevan neuvotteluasiakirjan valmistelun yhteydessä [1]. [1] Komission tiedonanto Laekenin Eurooppa-neuvostolle (KOM(2001)726). Eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa ehdotetaan, että Amsterdamin sopimukseen liitetyn toissijaisuuden ja suhteellisuuden periaatteita koskevan pöytäkirjan täytäntöönpanoa koskevassa vuosikertomuksessa keskitytään vuodesta 2000 alkaen EU:n politiikkojen keskeisiin tavoitteisiin. 2. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltaminen 2.1. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet: Amsterdamin sopimuksen oikeudellinen kehys Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet määritellään EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa sekä Amsterdamin sopimukseen liitetyssä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevassa pöytäkirjassa. 5 artiklassa määrätään seuraavaa: * Yhteisö toimii sille perustamissopimuksella annetun toimivallan ja asetettujen tavoitteiden rajoissa. * Aloilla, jotka eivät kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan, yhteisö toimii vain siinä tapauksessa ja siinä laajuudessa kuin jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, jotka voidaan toteuttaa paremmin yhteisön tasolla. * Yhteisön toiminnassa ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Amsterdamin sopimukseen liitetty pöytäkirja sisältää soveltamista koskevia suuntaviivoja. Sen mukaan yhteisön toiminta on perusteltua silloin, kun on kyse useisiin jäsenvaltioihin vaikuttavista näkökohdista, kun pelkkä jäsenvaltioiden toiminta tai yhteisön toimimattomuus olisi ristiriidassa perustamissopimuksessa olevien vaatimusten kanssa tai silloin, kun yhteisön tasolla toteutetusta toiminnasta olisi selkeästi etua laajuutensa tai vaikutustensa vuoksi. Pöytäkirjassa määrätään lisäksi, että mahdollisimman monia tahoja on kuultava, lainsäädäntöä on yksinkertaistettava ja toimenpiteistä yhteisölle, jäsenvaltioiden hallituksille, paikallisille viranomaisille, taloudellisille toimijoille ja kansalaisille aiheutuvia taloudellisia ja hallinnollisia vaikutuksia on arvioitava. 2.2. Toissijaisuusperiaatteen noudattaminen vuonna 2001 Amsterdamin sopimukseen liitetyssä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevassa pöytäkirjassa korostetaan toissijaisuuskäsitteen muuntuvuutta. Sen avulla yhteisön toimia voidaan yhteisön toimivallan rajoissa laajentaa olosuhteiden niin vaatiessa ja toisaalta, supistaa tai lopettaa, kun ne eivät enää ole perusteltuja. Amsterdamin sopimuksessa asetettujen uusien tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisö on panostanut voimakkaasti lainsäädäntötoimintaan oman toimivaltansa rajoissa uusien alojen sääntelemiseksi tai toimintansa tehostamiseksi. Amsterdamin sopimuksen määräyksiin perustuvan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi Euroopan unioniin sekä Tampereella 15.-16. lokakuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston ja saavutettua edistystä mittaavan Tulostaulun [2] päätelmien mukaisesti komissio on ehdottanut lainsäädäntötoimia, jotka ovat erityisen tärkeitä tällä alalla. [3] Keskeisten aloitteiden avulla pyritään määrittelemään yhteisön lainsäädäntökehys kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksille palkkatyötä tai itsenäistä ammatinharjoittamista varten [4], pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten asemalle [5] sekä yhteiselle eurooppalaiselle turvapaikkajärjestelmälle [6]. Perustamissopimuksessa vahvistettujen turvapaikka-asioiden ja muiden henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevien tavoitteiden toteuttamiseksi yhteisön toiminta on perusteltua, mikäli jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, jotka toiminnan laajuuden tai vaikutusten takia voidaan siis toteuttaa paremmin yhteisön tasolla. Tästä on kyse ehdotuksessa, jolla pyritään luomaan säännökset turvapaikanhakijoiden vastaanottoa jäsenvaltioissa koskevista vähimmäisvaatimuksista. Turvapaikkapolitiikkaan liittyvät vähimmäisvaatimukset ovatkin olennainen keino toteuttaa yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä. Ajatus siitä, että yksi jäsenvaltio käsittelee turvapaikkahakemuksen onkin turvapaikanhakijan kannalta oikeudenmukaisempi, jos kaikkien jäsenvaltioiden vastaanottoa koskevat vähimmäisvaatimukset ovat samat. [2] KOM(2001) 167, 24.3.2000, KOM(2001) 628, 30.10.2001. [3] Katso esimerkiksi: KOM(2001) 388, ehdotus neuvoston direktiiviksi edellytyksistä, joiden täyttyessä kolmansien maiden kansalaiset voivat matkustaa vapaasti jäsenvaltioiden alueella enintään kolmen kuukauden ajan, erityisen matkustusluvan käyttöön ottamisesta ja maahantulon edellytysten vahvistamisesta enintään kuuden kuukauden matkaa varten (EYVL C 270E, 25.9.2001). On syytä huomata, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevissa määräyksissä vahvistettujen tavoitteiden toteuttamiseksi yhteisö voi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artiklan e kohdan nojalla ehdottaa rikollisuuden torjuntaan tähtääviä toimenpiteitä, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 61 artiklan soveltamisalaan: [4] KOM (2001) 386, 11.7.2001. [5] KOM(2001) 127, 13.3.2001. [6] KOM(2001) 181, 3.4.2001, KOM(2001) 447, 26.7.2001, KOM(2001) 510, 19.9.2001. Yhteisön vähimmäisvaatimuksilla vähennetään myös jäsenvaltioiden välillä vastaanottoehdoissa vallitsevista eroista johtuvaa turvapaikanhakijoiden siirtymistä toiseen jäsenvaltioon, ja vähimmäisvaatimuksilla on siten myönteinen vaikutus kansallisten turvapaikkajärjestelmien tehokkuuteen. Perustamissopimuksen ympäristö- ja sosiaalipolitiikan tavoitteena on luoda samantasoinen suoja kaikkiin yhteisön jäsenvaltioihin. Komissio onkin antanut ehdotuksen [7] yhteisön säädökseksi, joka koskee geneettisesti muunnettujen organismien jäljitettävyyttä ja merkintöjä kaikissa markkinoille saattamisen vaiheissa. Ehdotuksella pyritään luomaan yhteinen kehys tuotteiden jäljitettävyydelle, ja se tarjoaa oikeussuojakeinon sekä loogisen ja yhdenmukaisen lähestymistavan, joiden avulla edistetään sisämarkkinoiden toimivuutta. [7] KOM(2001) 182, ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi geneettisesti muunnettujen organismien jäljitettävyydestä ja merkinnöistä ja geneettisesti muunnetuista organismeista valmistettujen elintarvikkeiden ja rehujen jäljitettävyydestä sekä direktiivin 2001/18/EY muuttamisesta. Sosiaalipolitiikan alalla yhteisön toiminta, jolla pyritään yhtäläisen työturvallisuuden ja -terveyden tason saavuttamiseen kaikissa yhteisön jäsenvaltioissa, oikeuttaa säätämään työntekijöiden työssään käyttämille työvälineille asetettavista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista (rakennustelineet) [8]. [8] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/45/EY annettu 27. heinäkuuta 2001. Amsterdamin sopimuksessa asetetaan myös uusia tavoitteita, jotka koskevat petosten torjuntaa ja muuta yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvaa laitonta toimintaa (sopimuksen 280 artikla). Ehdotuksessa direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta [9] on tarkoitus saattaa yhteisön tasolla voimaan osa Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26. heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen [10] määräyksistä. Kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet yleissopimusta, eikä sitä näin ollen vielä sovelleta koko Euroopan tasolla. Ehdotuksessa pyritään lähentämään jäsenvaltioiden rikosoikeutta yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavien petosten, lahjonnan ja rahanpesun määrittelyn sekä sovellettavan rikosoikeudellisen vastuun ja seuraamusten osalta. Tällä tavalla varmistetaan, että rikosoikeuden takaama yhteisön taloudellisten etujen suoja on kaikissa jäsenvaltioissa samaa tasoa. [9] KOM(2001) 272. [10] Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella 26. heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta, EYVL C 316, 27.11. 1995. Aluepolitiikan alalla on otettu käyttöön rakennerahastoista myönnettävän tuen hallinto- ja valvontajärjestelmät, joita sovelletaan jäsenvaltioiden hallinto-, valvonta- ja maksujärjestelmistä riippumatta [11]. [11] Neuvoston asetus (EY) N:o 438/2001 ja (EY) N:o 448/2001. Jäsenvaltioille kuuluu tarkastusvastuu ja ensisijainen yhteisövarojen sääntöjenmukainen ja tehokas käyttö sekä säännönvastaisuuksien seuranta ja ryhtyminen toimenpiteisiin silloin, kun on havaittu muutos, joka vaikuttaa merkittävästi täytäntöönpanon luonteeseen tai ehtoihin. Tilastoalalla toissijaisuusperiaate sallii sen, että luodaan yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö (NUTS), jonka avulla varmistetaan vertailukelpoisten aluetilastojen laatiminen ja levitys yhteisössä [12]. Tässä yhteydessä on myös tuotava esille ehdotus rautatieliikenteen tilastoista [13] sekä yhteisen kehyksen säätäminen vertailukelpoisten työvoimakustannusindeksien laatimiselle, toimittamiselle ja arvioinnille yhteisössä [14]. [12] KOM(2001) 83. [13] EYVL C 180E, 26.6.2001, s. 108. [14] EYVL C 304E, 30.10.2001, s. 184. Energiansäästön alalla komissio antoi rakennusten energiatehokkuutta koskevan direktiiviehdotuksen, joka on herättänyt keskustelua toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamisesta [15]. [15] Katso osa 2.3 Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen vuonna 2001. 2.3. Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen vuonna 2001 Toissijaisuus- ja suhteellisuusvaatimukset tai tarkoituksenmukaisuus- ja laajuuskysymykset liittyvät kiinteästi toisiinsa. Suhteellisuusperiaatetta sovelletaan kuitenkin kaikkiin yhteisön toiminnanaloihin, kun taas toissijaisuusperiaatetta sovelletaan vain aloihin, joilla jäsenvaltiot ja yhteisö jakavat toimivallan. Suhteellisuusperiaate vaatii, että yhteisön toiminnassa ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi (EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan kolmas kohta). Suhteellisuusperiaatteesta seuraa myös, että yhteisö antaa säädöksiä politiikan toteuttamiseksi vain siltä osin kuin se on tarpeen (pöytäkirjan 6 kohta), ja yhteisön toimenpiteet jättävät jäsenvaltioiden vakiintuneille päätöksenteko- ja oikeusjärjestelyille mahdollisimman paljon varaa toimia. Yhteisön toimenpiteiden olisi myös tarjottava jäsenvaltioille vaihtoehtoisia tapoja saavuttaa yhteisön toimintatavoitteet, silloin kun se on tarkoituksenmukaista ja ottaen huomioon tarve varmistaa moitteeton täytäntöönpano (pöytäkirjan 7 kohta). Vuonna 2001 komissio keskittyi yleisellä tasolla yhteisön toiminnan soveltamisalaan ja metodiikkaan kahdessa asiakirjassa: lainsäädännön parantamista ja yksinkertaistamista koskevassa väliraportissaan Tukholman Eurooppa-neuvostolle [16] ja eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassaan [17]. Euroopan yhteisön lainsäädäntöympäristöä koskevassa väliraportissaan komissio esitti kehyksen, jonka avulla voidaan tutkia tarkasti ja systemaattisesti, miten yhteisö antaa säädöksiä. Hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa, jossa korostetaan tehokasta päätöksentekoa, tutkittiin, mitä eri toimintatapoja käytetään perustamissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi [18]. Kummallakin aloitteella edistetään sitä, että komission kannanotot yhteisön toiminnan laajuutta koskeviin kysymyksiin ovat ajankohtaisia, tietoon perustuvia ja perusteltuja. [16] KOM(2001) 130. [17] KOM(2001) 428. [18] Valkoista kirjaa koskeva kuulemismenettely jatkuu kevääseen 2002 asti. Komissio on pyrkinyt edelleenkin osoittamaan, että se tutkii ja soveltaa suhteellisuusperiaatetta erityisaloilla. Komissio tutki esimerkiksi samanaikaisesti toissijaisuusarvioinnin yhteydessä, miten suhteellisuusvaatimukset toteutuivat energiansäästöalalla. Komission ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rakennusten energiatehokkuudesta [19] perustuu siihen, että yhteisön energiariippuvuuden vähentämiseksi itselleen asettamien tavoitteiden saavuttamiseksi ehdotetut toimenpiteet ovat luonteeltaan ratkaisevia, siihen, että yhteisö on tehnyt kansainvälisiä sitoumuksia kasvihuonepäästöjen vähentämiseksi (Kioton pöytäkirja) ja siihen, että jäsenvaltioiden tähänastisissa saavutuksissa on suuria eroja. [19] KOM(2001) 226. Komissio katsoi, että sellainen yhteisön aloite, joka ei velvoittanut toimimaan tai saavuttamaan tiettyä tulosta, olisi energiansäästön saavuttamiseksi tehoton. Ehdotetussa direktiivissä, jossa otetaan huomioon suhteellisuusvaatimukset, rajoitutaan säätämään yleiset periaatteet ja tavoitteet (vähimmäisvaatimukset, sertifikaatiomenettelyt jne.) ja jätetään sääntelyn ulkopuolelle soveltamista ja valvontaa koskevat tarkemmat yksityiskohdat, jotka jätetään jäsenvaltioiden säädettäviksi. Sisämarkkinalainsäädännön erityisalalla suhteellisuusperiaate otettiin kuitenkin vastakkaisessa mielessä esille erään säädöksen uudelleenlaadintaa koskevan ehdotuksen yhteydessä. Lannoitteita koskevassa komission ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi [20] pyritään varmistamaan näiden tuotteiden vapaa liikkuvuus Euroopan unionin alueella ja määrittelemään ominaisuudet (koostumus, merkinnät ja pakkaukset), joista ne tunnistetaan. Ehdotus on tarkoitettu erityisesti kemianalan suuryrityksille, jotka valmistavat kivennäislannoitteita sekä Euroopan unionin ulkopuolella valmistettujen kivennäislannoitteiden maahantuojille. Ehdotettu yhteisön 18 voimassaolevan direktiivin [21] kirjoittaminen uudelleen yhdeksi asetukseksi katsottiin perustelluksi, koska tämän alan yhteisön lainsäädännössä kaivataan yhtenäistä täytäntöönpanoa, valvontaa ja soveltamista. [20] KOM(2001) 508. [21] Katso osa 4.2. 3. Yhteisön lainsäädäntötoimet vuonna 2001 >VIITTAUS KAAVIOON> Yhteisön lainsäädäntötoimien analysointi [22] osoittaa, että vuodesta 1990 lähtien kaikkien ehdotusten kokonaismäärä on vähentynyt perustamissopimuksessa vahvistetuista uusista tavoitteista huolimatta. [22] Vuonna 2001 komissio hyväksyi työohjelmaansa perustuen 139 lainsäädäntöehdotusta. Noin 90:ä prosenttia komission kaikista ehdotuksista rajoittavat ulkoiset tekijät, kuten 3.1. Kuulemismenettely Yhteisön päätösmenettelyssä, jonka tarkoituksena on luoda "yhä läheisempi kansojen välinen liitto", kaikki päätökset on tehtävä "mahdollisimman lähellä kansalaisia (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artikla). Toissijaisuusperiaatteella edistetään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 1 artiklassa mainitun demokraattisuusvaatimuksen toteutumista. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevan pöytäkirjan 9 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa määrätäänkin, että komission olisi ennen säädösehdotusten tekemistä, tämän rajoittamatta sen aloiteoikeutta, "kuultava mahdollisimman monia tahoja" [23]. [23] Katso osa 2.1. >VIITTAUS KAAVIOON> Komission esittämässä valkoisessa kirjassa eurooppalaisesta hallintotavasta [24] ehdotetaan päätöksentekoprosessin avaamista niin, että nykyistä useammat tahot saadaan mukaan EU:n politiikan valmisteluun ja toteuttamiseen. [24] KOM(2001) 428. Lisäksi EY:n perustamissopimuksen 138 artiklassa määrätään, että komission on kuultava työmarkkinaosapuolia, ennen kuin se tekee ehdotuksia sosiaalipolitiikan alalla. Vuonna 2001 pyydettiinkin työmarkkinaosapuolilta lausuntoa yhteisön toiminnan mahdollisista suuntaviivoista työntekijöiden henkilötietojen suojan osalta sekä niiden ehdotusten sisällöstä, jotka koskevat työsuhteiden nykyaikaistamista ja parantamista, itsenäisten ammatinharjoittajien työterveyttä ja työturvallisuutta sekä asbestille altistumista työssä. Tässä yhteydessä on myös todettava, että tilapäistyösuhteita koskevissa työmarkkinaosapuolten välisissä neuvotteluissa ei edistytty vuoden 2001 aikana. Komissio kuuli useita eturyhmiä ennalta vuonna 2001, minkä tavoitteena oli lisätä avoimuutta sekä kansalaisyhteiskunnan ja taloudellisten toimijoiden osallistumista. Tässä tarkoituksessa komissio perusti 12. heinäkuuta 2001 eurooppalaisen energia- ja liikennefoorumin. Toimijoista, käyttäjistä, kuluttajista, eturyhmistä sekä ympäristönsuojelun, liikenneturvallisuuden ja yliopistomaailman edustajista muodostuva foorumi avustaa komission ehdotusten kuulemisessa tai toisaalta antaa palautetta yhteisön säännöstön soveltamisesta ja seuraa siten yhteisöpolitiikan toteutumista. Kuulemisasiakirjoista voidaan mainita seuraavat: * Valkoinen kirja eurooppalaisesta hallintotavasta [25], jossa EU:n toimielimiä, jäsenvaltioita, paikallisviranomaisia ja kansalaisyhteiskuntaa kehotetaan antamaan palautetta EU:n toimielinten toiminnan avoimuudesta, osallistumisesta, vastuullisuudesta, tehokkuudesta ja johdonmukaisuudesta. [25] Katso alaviitteet 16 ja 22. * Vihreä kirja kuluttajansuojasta Euroopan unionissa [26], jossa käynnistetään laaja julkinen kuulemisprosessi kuluttajansuojapolitiikan tulevasta suunnasta erilaisten kansallisten säädösten sisämarkkinoille aiheuttamien esteiden poistamiseksi. [26] KOM(2001) 531, 3.10.2001. * Valkoinen kirja eurooppalaisesta liikennepolitiikasta vuoteen 2000: valintojen aika [27], jossa ehdotetaan yhteisön toimia Euroopan liikennejärjestelmän tasapainottamiseksi siten, että suositaan ympäristöystävällisempiä kuljetusmuotoja, edistetään intermodaaliliikennettä ja varmistetaan käytön tehokkuus ja laatu. [27] KOM (2001) 370, 12.9.2001. 4. >VIITTAUS KAAVIOON> Laadukas lainsäädäntö 4.1. Kirjoitusasun laatu Säädöstekstien laatimiseen osallistuvien henkilöiden käyttöön tarkoitettu yhteinen käytännön opas, jonka laatimista toimielimiltä pyydettiin toimielinten välisessä sopimuksessa [28], on valmiina kaikilla virallisilla kielillä ja saatavana Internet-sivustolla (europaTEAM). Opas antaa käytännöllisiä, helposti ymmärrettäviä ja selkeitä ohjeita kaikille, jotka osallistuvat säädöstekstien laadintaan. Samanaikaisesti ja toimielinten välisen sopimuksen b kohdan sisäisistä menettelyistä annettuja ohjeita seuraten [28] Sopimus on julkaistu EYVL:n numerossa C 73, 17.3.1999, s. 1. "b) [toimielimet] järjestävät sisäiset menettelynsä siten, että niiden oikeudelliset yksiköt, mukaan lukien niiden oikeus- ja kieliasiantuntijat, voivat hyvissä ajoin ja kukin oman toimielimensä puolesta tehdä näiden suuntaviivojen toteuttamiseksi tarvittavia säädösten valmistelua koskevia ehdotuksia". Säädösluonnosten laadunvalvontaa tehostetaan peruslaillisuusvalvonnan ohella ottamalla oikeudellisen yksikön lainopillisten tarkastajien ryhmä järjestelmällisesti mukaan laadintatyöhön yksiköiden välisessä kuulemisvaiheessa. 4.2. Uudelleenlaadinta, konsolidointi ja kodifiointi Yhteisön lainsäädännön ymmärrettävyys on yhteisön tärkeimpiä toimintatavoitteita, kuten Edinburghissa joulukuussa 1992 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä todettiin. Eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa korostetaan Euroopan unionin tarvetta pyrkiä parantamaan säädösten laadun, tehokkuuden ja selkeyden kehitystä. Uudelleenlaadinta on lainsäädäntötekniikka, jonka avulla pyritään mainittuun tavoitteeseen. Uudelleenlaadinnan järjestelmällisempi käyttö edistää näin ollen lainsäädännön selkeyttä. Helsingissä joulukuussa 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto esitti toivomuksen, että uudelleenlaadinnan tekniikan järjestelmällistä käyttöä koskeva toimielinten välinen sopimus saataisiin aikaan mahdollisimman nopeasti. Komissio hyväksyi 12. syyskuuta 2001 kolmen toimielimen välisen sopimuksen säädösten uudelleenlaatimisen tekniikan järjestelmällisestä käytöstä [29]. [29] SEC(2001) 1364. Säädösten uudelleenlaatimisen tekniikan enenevä käyttö mahdollistaa yhden ainoan lakitekstin hyväksymisen siten, että siihen sisällytetään halutut muutokset, jotka kodifioidaan edellisen säädöksen muuttumattomien säännösten kanssa, ja edellinen säädös kumotaan. Tekniikan avulla vältetään erillisten muutostekstien tuottaminen, mikä tekee usein säädöksistä vaikeasti ymmärrettäviä. Sen avulla edistetään myös lainsäädännön avoimuutta uusissa ehdokasvaltioissa ja niiden kansalaisten keskuudessa. Komissio esitti myös tärkeän uudelleenlaatimista koskevan aloitteen lannoitteiden alalla: Ehdotettu asetus [30] yhdistää neljä direktiiviä ja säädökset, joilla niitä on muutettu. [30] KOM(2001) 508, 14.9.2001. Maatalouden alalla komissio on tehnyt yhdeksän [31] uudelleenlaadintaa koskevaa ehdotusta, joilla on tarkoitus muuttaa 29 säädöstä. [31] Asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maidon ja maitotuotteiden analysoimisen ja laadun arvioimisen osalta sekä asetusten (EY) N:o 2771/1999 ja EY (N:o) 2799/1999 muuttamisesta 9 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 213/2001; neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rasvattoman maitojauheen markkinoilla toteutettavien interventiotoimenpiteiden osalta 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 214/2001; neuvoston asetuksen (EY) N:o 2201/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesjalostealan tukijärjestelmän osalta 2 päivänä maaliskuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 449/2001; neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä toimintaohjelmien, toimintarahastojen ja taloudellisen tuen osalta sekä asetuksen (EY) N:o 411/97 kumoamisesta 28 päivänä maaliskuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 609/2001; neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kolmansien maiden kanssa käytävän viinialan tuotteiden kaupan osalta 24 päivänä huhtikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 883/2001; viinialan tuotteiden kuljetusten mukana seuraavien asiakirjojen ja viinialalla pidettävien rekisterien soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 24 päivänä huhtikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 884/2001; neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tuotteiden tunnistamista ja markkinoiden seurantaa koskevien tietojen osalta viinialalla sekä asetuksen (EY) N:o 1623/2000 muuttamisesta 28 päivänä kesäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1282/2001; neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä Ranskan merentakaisissa departementeissa tuotetun sokerin myymiseksi ja hintaedellytysten yhtenäistämiseksi etuuskohtelun alaisen raakasokerin kanssa 30 päivänä heinäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1554/2001; yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevista tiedotustoimista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 814/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 30 päivänä heinäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1557/2001. Kodifiointi on lainsäädäntötekniikka, jonka avulla säädösten lukuisista sisältömuutoksista johtuva selkeyden puute voidaan korjata siten, että säädökset saatetaan ajan tasalle. Komissio on tehnyt tänä vuonna seitsemän kodifiointiehdotusta 78 säädöksen korvaamiseksi, joista kolme on hyväksytty ja joiden tarkoituksena on korvata 13 säädöstä. Esitetyt kodifiointiehdotukset * direktiivi juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan - KOM(2001) 177 * direktiivi rehukasvien siementen pitämisestä kaupan - KOM(2001) 193 * direktiivi viljakasvien siementen pitämisestä kaupan - KOM(2001) 196 * direktiivi siemenperunoiden pitämisestä kaupan - KOM(2001) 192 * direktiivi öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan - KOM(2001) 195 * direktiivi viljakasvilajien yleisestä lajikeluettelosta - KOM(2001) 191 * direktiivi vihannesten siementen pitämisestä kaupan - KOM(2001) 194. Hyväksytyt kodifiointiehdotukset * työntekijöiden oikeuksien turvaamisesta yrityksen luovutuksen yhteydessä 12. maaliskuuta 2001 annettu direktiivi 2001/23/EY * merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 4. huhtikuuta 2001 annettu direktiivi 2001/25/EY * arvopaperien ottamisesta viralliselle pörssilistalle 28. toukokuuta 2001 annettu direktiivi 2001/34/EY. Konsolidointityöhön panostetaan voimakkaasti, ja ajantasalla olevien konsolidoitujen säädösten määrä ollee 1240 vuoden 2001 lopussa, kun se oli 1030 vuoden 2000 lopussa. 4.3. Yksinkertaistaminen Yhteisö on jatkanut lainsäädännön yksinkertaistamistoimiaan, jotta yhteisön lainsäädäntö avautuisi kansalaisille helpommin. komission asetus (EY) N:o 993/2001 [32], jolla pyritään järkeistämään ja yksinkertaistamaan tullijärjestelmään liittyviä säädöksiä; [32] Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (EY) 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) 2454/93 muuttamisesta 4 päivänä toukokuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 993/2001, EYVL L 141, 28.5.2001. asetus (EY) N:o 1557/2001 [33], jolla yhdenmukaistetaan yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevista tiedotustoimista annettuja yksityiskohtaisia sääntöjä eri tuotteiden osalta; [33] Yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevista tiedotustoimista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 814/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 30 päivänä heinäkuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 1557/2001, EYVL L 205, 31.7.2001, s. 25-32. neuvoston asetus (EY) N:o 973/2001, jolla säädetään eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä [34]; [34] EYVL L 137, 19.5.2001, s. 1. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EY) N:o 2001/19, jolla säädetään ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä [35]; [35] EYVL L 206, 31.7.2001, s. 1. ehdotus direktiiviksi Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella [36]; [36] KOM(2001) 257, 23.5.2001. sähkön ja maakaasun sisämarkkinoiden toteuttamista koskeva tiedonanto [37] sisältää paketin lainsäädäntöehdotuksia, joiden seurauksena kumotaan joukko asiaa koskevia säädöstekstejä; [37] KOM(2001) 125, 13.3.2001. ehdotus asetukseksi lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä [38], jonka tavoitteena on korvata hinnanerokorvaus kiinteämääräisellä maksulla uuhipalkkiojärjestelmän yksinkertaistamiseksi. Kiinteämääräisen ja ennakoitavan maksun käyttöönotto yksinkertaistaa palkkiojärjestelmän hallintoa, ja sen avulla vältetään hankalat hinnanilmoitusmenettelyt ja monimutkaiset laskutapahtumat. [38] KOM(2001) 247. Viime vuosien aikana komissio on tehnyt yksinkertaistamisesta yhden yhteisen maatalouspolitiikan uudistamistyössä noudatettavista johtavista periaatteista. Tähän liittyen komissio esitti kertomuksen maatalouslainsäädännön yksinkertaistamisesta [39], jonka tavoitteena oli esitellä alalta huhtikuussa 1999 hyväksytyn ensimmäisen yksinkertaistamista koskevan kertomuksen jälkeen saavutettua kehitystä. [39] KOM(2001) 48. Tavoitteen saavuttamiseksi komissio on päättänyt keskittyä kahteen asiaan, jotka ovat * maatalouslainsäädännön selkeyden, avoimuuden ja ymmärrettävyyden parantaminen * yhteisestä maatalouspolitiikasta maataloudenharjoittajille ja muille osapuolille sekä kansallisille ja yhteisön viranomaisille aiheutuvan hallinnollisen työtaakan keventäminen niin suuressa määrin kuin mahdollista. Komissio on lisännyt SLIM-aloitteen [40] (sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen) mukaisia pyrkimyksiään: huhtikuussa 2001 käynnistettiin SLIM-aloitteen viides vaihe [41]. [40] KOM(96) 204. [41] SEC(2001) 575. Viidennessä vaiheessa tarkastelun kohteena ovat seuraavat alat: * radioaktiivisten jätteiden kuljetukset * kosmeettiset aineet * torjunta-ainejäämien määrät. 5. Päätelmät Tässä kertomuksessa esitetään, miten yhteisö sovelsi toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita lainsäädäntötoimissaan vuonna 2001. Vuodesta 2002 alkaen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamista koskevassa vuosikertomuksessa käsitellään - eurooppalaisesta hallintotavasta annetun valkoisen kirjan ehdotuksen mukaisesti - Euroopan unionin politiikkojen keskeisiä tavoitteita.