FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 10.9.2010 
SEK(2010) 1012 lopullinen 
  
KOMISSION VASTAUS ERITYISKERTOMUKSEEN  
”TILIEN TARKASTAMIS- JA HYVÄKSYMISMENETTELYÄ KOSKEVA TARKASTUS”  
FI 2   FI KOMISSION VASTAUS ERITYISKERTOMUKSEEN  
”TILIEN TARKASTAMIS- JA HYVÄKSYMISMENETTELYÄ KOSKEVA TARKASTUS”  
YHTEENVETO  
III. Komissio katsoo, että todentamisviranomai silta maatalousmenojen hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmässä edellytetyt uudet teht ävät ovat keskeinen ja hyödyllinen tekijä 
varmuuden hankkimisessa tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja 
sääntöjenmukaisuudesta. Näitä uusia vaatimuks ia alettiin soveltaa varainhoitovuonna 2007, ja 
vaikka niitä muutettiin ja laajennettiin varainhoitovuodeksi 2008, ne ovat sittemmin pysyneet 
olennaisin osin samanlaisina. Uusist a vaatimuksista keskusteltiin myös 
todentamisviranomaisten kanssa  eräässä vuotuisessa kokouksessa. 
Näiden toimien tuloksena tilanne on varai nhoitovuonna 2009 (tarkastuskauden päättymisen 
jälkeen) parantunut merkittävästi kaikkien uusien varmuustekijöiden osalta (esim. laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyvät tekijät). 
IV. Sääntöjenmukaisuustarkastusten tavoitteen a on estää EU:n rahoituksen myöntäminen 
EU:n sääntöjen vastaisesti aiheutuneille menoi lle. Sääntöjenmukaisuusta rkastus ei ole keino 
sääntöjenvastaisten maksujen takaisinperimiseksi tuensaajilta, sillä yhteisen hallinnoinnin periaatteen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii 
alakohdan ja varainhoitoasetuksen 53 b arti klan 2 kohdan c alakohdan sääntöjen mukaan 
takaisinperintä on kokonaan jäse nvaltioiden vastuulla. Jos sään töjenmukaisuustarkastuksessa 
havaitaan, että tuensaajille on suoritettu maksuja aiheettomasti, jäsenvaltioiden on aloitettava 
asianomaisiin tuensaajiin kohdistuvat perintätoimet. 
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklan 2 kohdan mukaan rahoituso ikaisut määräytyvät 
rikkomisen luonteen ja vakavuuden sekä EU:lle aiheutuneen ta loudellisen vahingon 
perusteella. Rahoitusoikaisujen määrä lasketaan mahdollisuuksien mukaan todellisten tappioiden tai ekstrapoloinnin perusteella. Jos tämä ei ole mahdollista, käytetään kiinteitä 
määriä, joissa otetaan lain säädännöllisten vaatimusten mu kaisesti huomioon kansallisissa 
valvontajärjestelmissä havaittujen puutteiden vakavuus, jotta oikaisut  vastaisivat EU:hun 
kohdistuvaa taloudellista riskiä . Komission menettelyssä s ovellettavat oikaisutavat 
muodostavat siis selkeän hierarkian, joten komissi o ei voi vapaasti vali ta, mitä ”vaihtoehtoa” 
kussakin yksittäistapauksessa sovelletaan. Komi ssio katsoo, että rahoitusoikaisun määrän ja 
järjestelmän puutteista johtuvien sääntöjenv astaisten maksujen määrän välille voidaan 
muodostaa pitävä yhteys. Joissakin tapauksissa sääntöjenmukaisuustarkastuksessa havaittuja 
puutteita ei voida yhdistää tuensaaj ille suoritettuihin yks ittäisiin maksuihin, vaan ne liittyvät 
ainoastaan käytössä olevaan valvontajärje stelmään, mutta valvonnan puutteista EU:n 
talousarviolle aiheutuva riski voidaan kattaa soveltamalla kiinteämääräistä oikaisutapaa 
esimerkiksi silloin, kun jäsenvaltio ei ole toim ittanut tiettyä vähimmäismäärää tarkastuksia. 
Koska maatalousmenoja hallinnoidaan yhdessä, jäsenvaltiot pystyvät komissiota paremmin 
arvioimaan todelliset EU:n talousarviolle ai heutuneet taloudelliset tappiot tai riskit sekä 
toimittamaan niistä todentavaa aineistoa. Tämä todetaan nimenomaisesti toimintaoppaassa, jossa komissio velvoitetaan ottamaan tällai nen todentava aineisto huomioon, mikäli se on 
luotettavaa. EU:n talousarvi olle aiheutuneiden taloudel listen tappioiden tarkempi 
määrittäminen edellyttää asianomaisen jäse nvaltion aktiivista yhteistyötä kaikissa 
sääntöjenmukaisuustarkastuksen vaiheissa, koska  vain sillä on hallussaan kaikki tappioiden 
laskemiseen tarvittavat tie dot. Komission pyynnöistä huolim atta jäsenvaltiot eivät 
valitettavasti useinkaan käytä hyväkseen tätä mahdollisuutta. Vuoden 1996 
FI 3   FI järjestelmäuudistuksen jälkeen kiinteämääräisten  oikaisujen osuus on ollut hieman alle 70 
prosenttia oikaisujen kokonaisarvosta. Komi ssio kuitenkin katsoo, että kehitystä on 
asianmukaisempaa arvioida tarkastelemalla n iiden tapausten lukumäärää, joissa oikaisu on 
tehty kiinteämääräisenä. Lukumäärän mukaan ta rkasteltuna vain 45 pr osenttia tapauksista 
perustuu kiinteämääräiseen oikaisutapaan, ja jo s tarkastelun kohteeksi ot etaan viimeksi tehdyt 
kymmenen sääntöjenmukaisuuspäätöstä, osuus on enää 37 prosenttia. Tämä osoittaa, että 
komissio on mahdollisuuksien mukaan pyrkinyt jatkuvasti vähentämään kiinteiden määrien 
käyttöä. 
Koska komission rahoitusoikaisujen laskemises sa soveltama menetelmä perustuu parhaaseen 
mahdolliseen arvioon EU:n talousarvioon kohdistuvasta riskistä, kyseessä ei lähtökohtaisesti voi olla seuraamus. 
Osana tätä työtä komissio ilmoitti äskettäin jäsenva ltioille, millä edellyt yksillä se on valmis 
rajoittamaan rahoitusoikaisun m äärän kyseisessä jäsenvaltiossa lopullisen tuensaajan tasolla 
toteutuneissa maksutapahtumissa todett uun ja kyseistä tukiohjelmaa koskevissa 
valvontatilastoissa ilmoitettuun virhetasoon. 
Rahoitusoikaisut ovat kirjanpidollisia oikaisuja eivätkä jäsenvaltioiden viranomaisiin 
kohdistettuja seuraamuksia. Unionin tuomioistuin  on katsonut, että kiinteiden määrien käyttö 
on sääntöjenmukaisuutta koskevien oikeussääntöje n mukaista. Se on erityisesti vahvistanut, 
ettei ole komission tehtävä toimittaa tarkastuksia tappioiden tarkan määrän selvittämiseksi, vaan kyseisen jäsenvaltion on itse osoitettava,  että komissio on arvioinut määrän liian 
suureksi.  
Myös Euroopan parlamentti hyväksyi ki inteämääräisten oi kaisujen käytön 
varainhoitovuodelta 2007 annettua vastuuvapautta  koskevassa päätöslauselmassaan (83 kohta) 
siinä tapauksessa, että jäse nvaltiot eivät noudata lakisäät eisiä velvollisuuksiaan.  
Tilintarkastustuomioistuimen tarkoittamien vaih toehtoisten menetelmien käyttö oikaisujen 
laskemisessa edellyttäisi tarkastusresurssien tuntuvaa lisäämistä, eikä se olisi 
kustannustehokasta.  
V. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös tehdään noin kuuden kuukauden 
kuluttua kyseisen varainhoitovuoden päättymise stä. Tässä päätöksessä komissio vahvistaa 
menot, jotka hyväksytään rahoitettavaksi kysei seksi varainhoitovuodeksi vahvistetusta EU:n 
talousarviosta. Asetuksen (EY) No 1290/2005 30 artiklassa säädetään nimenomaisesti, ettei 
tilien tarkastamista ja hyväksymistä koske va päätös rajoita myöhemmin tehtäviä 
sääntöjenmukaisuuspäätöksiä, joissa jäsenvaltioille määrätään rahoitusoikaisuja. Tämä asetus on varainhoitoasetuksen ta soinen säädös ja lisä ksi täysin yhdenmukainen 
varainhoitoasetuksen säännösten kanssa. Jälkimmä isessä nimittäin säädetään kaikkien muiden 
menojen osalta, että komissio voi vastuuvapaus päätöksen jälkeen toimittaa jälkitarkastuksia 
viiden vuoden ajan loppumaksun suoritta misvuotta koskevan vastuuvapauspäätöksen 
tekemisestä. Muussa tapauksessa kaikkia talous arvion menoja olisi pidettävä alustavina siihen 
asti, kun jälkitarkastus on tehty tai k un viiden vuoden ajanjakso on päättynyt. 
Menot, jotka todennäköisesti jätetään myöhemm in tehtävillä sääntöjenmukaisuuspäätöksillä 
EU:n rahoituksen ulkopuolelle, ilmoiteta an komission kirjanpidossa ehdollisina 
omaisuuserinä ja merkitään tilinpäätöksen liitetie toihin. Näistä kirjanpitotiedoista ja tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä koskevasta päätöksestä Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat vastuuvapausmenettelyssä tarvitsemansa tiedot. 
Tilintarkastustuomioistuimen havainto liittyy nykyisessä oikeusperustassa vahvistettuun tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä koskevaan periaatteeseen, jota komissiolla on velvollisuus noudattaa (vuodesta 1996 lähtien). Yksikään  kyseisen lainsäädännön hyväksymiseen 
FI 4   FI osallistuneista osapuolista ei va stustanut sitä. Kyseinen havainto olisi näin ollen paras ottaa 
esille lainsäädännön mahdollisen tarkistamisen yhteydessä. 
VI. Komissio katsoo nykyisen järjestelmän toimiv an hyvin ja täyttävän si lle asetetut yleiset 
tavoitteet. Komissio pyrkii kuitenkin edelleen  parantamaan järjestelmän toimintaa 
käytännössä ja laatii tarv ittaessa Euroopan parlamen tille ja neuvostolle lisää 
parannusehdotuksia vuoden 2013 jälkeistä kautta varten. 
JOHDANTO  
2. Varainhoitoasetuksen 53 b ja 53 c artiklan so veltamista koskevassa soveltamissääntöjen 42 
artiklan 1 kohdassa täsmennetään, että tili en tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn 
tarkoituksena on varmistaa, että menot, jotka jäsenvaltioiden kanssa tehtävän 
hallinnointiyhteistyön tapauksessa  jäsenvaltiot – – ovat maksaneet  ja jotka voidaan veloittaa 
unionin talousarviosta, ovat as ianmukaisia ja asiaan sove llettavan EU:n lainsäädännön 
mukaisia. 
5. Komission vuonna 1991 perustaman Belle-työry hmän tehtävänä oli arvioida tilien 
tarkastamis- ja hyväksymismenettelyyn sisält yvien toimien vaikutta vuutta ja tehokkuutta 
yhteisen maatalouspolitiikan ja varainhoitoasetuksen yleisten ta voitteiden edistämisessä sekä 
tarpeen mukaan ehdottaa lainsäädännöllisiä ja /tai hallinnollisia keinoja näiden toimien 
täytäntöönpanemiseksi. 
b) Jokainen sääntöjenmukaisuutta koskevassa päätöksessä esitetty rahoitusoikaisu on 
sidoksissa tiettyyn varainhoitovuoteen, joka m ääritetään kyseisen päätöksen liitteessä. 
LAATIKKO 1 
b) Maksajavirastojen toimittamat tarkastukset perustuvat jäsenvaltioiden hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmiin, joille komissio on asettanut tietyt vähimmäisvaatimukset. 
6. Uudistetussa järjestelmässä tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös tehdään 
ennen kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30. päivää. Tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn uudistus on merkittä västi nopeuttanut maks ajavirastojen tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä. 
I OSA – TILIEN TARKASTAMINEN JA HYVÄKSYMINEN 
21. Kansainvälisen tilintarkastu sstandardin ja komission ohjeide n mukaan muiden tarkastajien 
työhön tukeutuminen on sallittua, mikäli se katsotaan tarkoituksenmukaiseksi. 
Todentamisviranomaiset voivat tu keutua sisäisen tarkastuks en yksiköiden suorittamaan 
työhön, jos ne tarkistavat riittävän hyvin, miten kyseinen työ on tehty.  
Tanskalaisille todentamisviranomaisille tehtiin marraskuussa 2009 pääasiallisesti 
varainhoitovuotta 2009 koskeva paikalla toimitettu tarkastu s, mutta kummankaan elimen 
työpapereissa ja tarkistuslistoissa ei tullut esille merkittäviä puutteita.  
Tilintarkastustuomioistuin huomauttaa alaviitteessä 9, että Tanskan tapauksessa sisäisen 
tarkastuksen yksikkö oli mukana todentamis viranomaisen valintaprosessissa ja että 
maksajavirasto valitsi todentamisviranomaisen l opulta suoraan sisäisen tarkastuksen yksikön 
esittämän ehdotuksen jälkeen. Tältä osin on  huomattava, että todentamisviranomaisen 
sopimus uudistettiin varainhoit ovuosiksi 2009 ja 2010 ja että  sen allekirjoittajana oli 
toimivaltainen viranomainen. 
22. Tilintarkastustuomioistuimen havainnot liittyvät useimmissa tapauksissa pikemminkin 
todentamisviranomaisten työpape reiden puutteisiin kuin itse työhön. 
FI 5   FI Todentamisviranomaisten olisi kerä ttävä päätelmiensä tueksi rii ttävästi todentavaa aineistoa. 
Komissio tarkastelee tätä kysymys tä riskianalyysissaan, vaikka  se voi arvioida tilanteen 
suoraan vain tarkastuskohteiksi valitsemiens a todentamisviranomaisten luo tekemillään 
tarkastuskäynneillä. Vaikka todentamisviranomaise t voivatkin alan ammattilaisina itse päättää 
työpapereiden ja tarkistuslisto jen tarkasta muodosta ja sisä llöstä, komissio on esittänyt (ja 
aikoo jatkossakin esittää) suos ituksia tällä keskeisellä toim inta-alalla havaitsemiensa 
puutteiden korjaamiseksi. 
Suuntaviivassa nro 3 määritelty jen menojen tapahtumatarkast uksia koskevien yleisten 
vaatimusten lisäksi todentamisviranomaisten  kuuluu tarkistaa, että maksut vastaavat 
tilatukijärjestelmiin liittyviä tukioikeuksia. Ta pahtumatarkastuksissa ei kuitenkaan vaadita 
tarkistamaan itse tukioikeuksia.  
24. Suuntaviivoja tarkistettiin varainhoitovuode ksi 2009 tarkempien ohjeiden antamiseksi 
siitä, miten velallis luetteloiden sekä asetuksen (EY)  N:o 885/2006 liit teissä III/IIIA 
tarkoitettujen taulukoiden kattavuus ja tarkkuus on tarkastettava ja mitä tietoja niistä on raportoitava. Varainhoitovuodelta  2009 toimitettujen todentam iskertomusten tarkastelu 
osoittaa, että tältä osin on tapahtunut parannuk sia tilintarkastustuomio istuimen tarkastuksen 
jälkeen.  
Todentamisviranomaisten tekemän työn ohe lla komissio on kolmen viime vuoden aikana 
tarkastanut 14 maksajavirastoa kaikkiaan 11 jäsenvaltiossa sääntöjenvastaisuuksien seurannan 
ja asetuksen (EY) N:o 885/2006 liitteessä III ta rkoitettujen tietojen raportoinnin osalta. 
Maksajavirastoilla on yleensä käytössään riittävät menettely t Euroopan unionin taloudellisten 
etujen suojaamiseksi. Tarkastuksissa hava ittuja puutteita seurataan sääntöjenmukaisuuden 
tarkastusmenettelyjen yhteydessä. 
26. Komissio on hiljattain ehdottanut järjestelmää,
1 jonka avulla jäsenva ltiot voivat vuodesta 
2010 lähtien vahvistaa yleistä toimintakehystä , jonka tarkoituksena on saada kohtuullinen 
varmuus tapahtumien laillisuudesta ja sääntöje nmukaisuudesta lopullisten edunsaajien tasolla. 
Tätä varten todentamisviranomaisten o lisi mentävä työssään nykyisiä vaatimuksia 
pidemmälle valitsemalla kustakin menojen perusjoukosta edustava otos kyseisen 
maksajaviraston paikan päällä tarkastamia tapahtumia ja tarkastamalla ne kokonaan uudestaan. Kunkin tapauksen käsittely  käytäisiin läpi tukihakem uksen vastaanottamisesta aina 
loppumaksun laskemiseen ja suorittamiseen asti. 
28. Komissio on samaa mieltä siitä, että lisää pa rannuksia voidaan ja pitä isi tehdä, ja se on 
säännöllisesti ottanut asian es ille jäsenvaltioiden kanssa. Jä senvaltioilla ei kuitenkaan ole 
velvollisuutta testata ja arvioi da jokaista olennaisen valvon nan ja lisävalvonnan menettelyä, 
jonka pitäisi olla käytössä maksajavirastoissa. 
29. Komission näkemyksen mukaan lausunnon antami nen sisäisen valvonnan menettelyistä ei 
edellytä, että kunkin olennaisen valvonnan ja lisävalvonnan menettelyn luotettavuus testataan 
ja arvioidaan erikseen. Aset uksessa (EY) N:o 885/2006 ei vaad ita todentamisviranomaisia 
selvittämään, ovatko kaikki mahdolliset valvontamenettelyt toiminnassa, vaan ainoastaan tarkastamaan, että maksajavirasto täyttää hyväksymiskriteerit (aset uksen (EY) N:o 885/2006 
liite I).  
Uudessa järjestelmässä, jota  kuvaillaan komission 26 kohtaan  antamassa vastauksessa, 
todentamisviranomaisten olisi kuite nkin arvioitava nämä näkökohdat.  
                                                
 
1 Asiakirja D/413722/2009. 
FI 6   FI 30. Komissio on tarvittaessa muistuttanut jäsenvaltioille osoitta missaan virallisissa 
tiedonannoissa, että myös valtuutetut elimet on yksilöitävä ja testattava. Jäsenvaltioiden ei 
kuitenkaan tarvitse vuosittain  tarkastaa ja testata joka ista valtuutet tua elintä.  
31. Muutoksen tarkoituksena oli selkiyttää nykyisiä vel vollisuuksia ja parantaa 
todentamisviranomaisten komissiolle toimittamia tietoja.  
32. Komissio katsoo, että tarkastu stehtävän sisältö on tarkistetui ssa suuntaviivoissa selvitetty 
riittävän tarkasti. Maksajavirastojen te htävänä on täsmäyttää kaikki vuosittaisilla 
kyselylomakkeilla toimitetut tiedot niiden perustana oleviin tietokantatietoihin. Todentamisviranomaisten tehtävänä on puolestaan  tarkistaa, että tä smäytys on tehty, sekä 
ilmoittaa mahdollisista ristiriitais uuksista. Todentamisviranomaisten olisi myös tarkistettava, 
että riittävä kirjausketju on olemassa. 
Todentamisviranomaisen on testattava tiet okannan tietojen tarkkuus ottamalla kustakin 
tilastotyypistä vähintään 20 kenttäta rkastusraportin otos ja tarkista malla, että rapo rttien tiedot 
on viety asianmukaisesti tietokantaan. 
Todentamisviranomaisten tehtävänä on esittää edellä mainituista tuloksista selviä päätelmiä. 
Vaikka tällä alalla on tapahtunut parannuksia  varainhoitovuonna 2009, komissio tutkii, onko 
suuntaviivoja vielä tarpeen täsmentää. 
33. a) Tietojen täsmäyttäminen on maksajavir astojen tehtävä. Todentamisviranomaisten 
velvollisuutena on tarkistaa, että täsmäytys on hoidettu asianmukaisesti. Tämä tehtiin jäsenvaltioille hyvin selväksi yhtee nvetokertomuksessa varainhoitovuodelta 2008
2, ja 
jäsenvaltioille (maksajavirastoille ja todentamis viranomaisille) on tarvit taessa osoitettu asiaa 
koskevia suosituksia. Komissio katsookin  tilanteen parantuneen merkittävästi 
varainhoitovuonna 2009. Todentamisviranomai sten varainhoitovuodelta 2009 toimittamien 
selvitysten perusteella suurin osa maksajavir astoista on täsmäyttänyt tiedot kaikilta osin. 
b)–c) Yhteinen vastau s alakohtiin b ja c: 
Komissio on tietoinen tilintarkastustuomioistu imen mainitsemista varainhoitovuosia 2007 ja 
2008 koskevista puutteista, ja se on ottanut as ian esille jäsenvaltioiden kanssa. Komissio 
katsoo, että tämän tuloksena tilanne on pa rantunut merkittäväs ti varainhoitovuonna 2009. 
Todentamiskertomusten tarkastelu osoittaa, että noin 90 prosentissa tapauksista todentamisviranomaisten tarkastukset ulottuiv at komission suuntaviivoissa  vaaditulle tasolle 
asti muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. 
34. Seuraavista syistä komissio katsoo, etteivät nyt havaitut puutteet aseta kovin merkittäviä 
rajoituksia tilastojen käyttä miselle varmuuden hankkimisessa: 
– Virhetasot, jotka komissio määrittää jäsenv altioiden toimittamien valvontatilastojen 
perusteella, ovat pysyneet use ita vuosia samalla tasolla. 
– Varainhoitovuodelta 2009 toimitett ujen todentamiskertomusten tarkastelu osoittaa, että 
todentamisviranomaiset ovat te hneet selkeitä parannuksia. 
– Tilastotiedot perustuvat erittäin suureen otokseen tarkastettuja hakemuksia
3, ja vaikka 
virhetasoihin lisättäisiin 25 pros entin turvamarginaali, jäännösv irhetaso jäisi sittenkin alle 
2 prosentin. 
                                                 
2 AGR/2009/80073-00-03/EN, 3.4.2009. 
3 SPS/SAPS: tarkastettiin 600 315 hakemusta; eläime t: tarkastettiin 798 119 eläi ntä (emolehmäpalkkio ja 
eräät naudanlihapalkkiot); vientitu et: tarkastettiin 13 023 ilmoitusta;  toimitettiin 275 491 tarkastusta 
FI 7   FI – Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslau sumassa vuodelta 2008 esitetyt virhetasot ovat 
yhtäpitäviä komission jäsenvaltioista toim itettujen valvontatilast ojen perusteella 
määrittämien jäännösvirhetasojen kanssa.  
Paikan päällä tarkastettavien hakemusten valinnassa maksajavirastojen on tavallisesti 
käytettävä otantamenetelmänä satunnaisotanta a. Vaikka satunnaisot annassa ei sovelleta 
rahayksikköön perustuvan otannan (MUS) kaltaisia tilastollisia menetelmiä, otokset ovat tavallisesti riittävän su uria ja edustavia kohtuulli sen varmuuden saamiseen. 
35. Komissio on tietoinen tilintarkastustuomiois tuimen mainitsemista varainhoitovuosia 2007 
ja 2008 koskevista puutteista, ja se on jo ilmo ittanut tiedot kyseisiltä vuosilta laatimissaan 
toimintakertomuksissa. Komissio on ottanut asian esille kyseisten jäsenvaltioiden kanssa ja 
katsoo, että tilanne on para ntunut tämän tuloksena huoma ttavasti varainhoitovuonna 2009. 
Todentamisviranomaisten kertomusten analyysi n perusteella niiden työ ulottui muutamaa 
poikkeusta lukuun ottamatta suuntaviivoissa v aaditulle tasolle asti  yli 90 prosentissa 
yhdennetyssä hallinnointi- ja valvontajärjest elmässä (IACS) käsitellyistä tapauksista 
(molemmat rahastot). Paikalla toimitettujen tark astusten laatu oli maat aloustukirahaston osalta 
vähintäänkin tyydyttävä 92 prosentissa ja maaseu turahaston osalta 87 prosentissa tapauksista. 
Kun tarkastellaan IACS:n piir iin kuulumattomia perusjoukkoja,  todentamisviranomaisten työ 
täytti vaatimukset (muutamaa poikke usta lukuun ottamatta) yli 80 prosentissa tapauksista, ja 
tarkastusten laatu oli vähintään kin tyydyttävä maataloustukirahast on osalta 90 prosentissa ja 
maaseuturahaston osalta 87 prosentissa tapauksista. 
Komissio katsoo, että näitä muutoksista ilmoitettii n riittävän ajoissa etuk äteen (tarkistettujen 
suuntaviivojen englanninkielinen versio ot ettiin käyttöön jo heinäkuussa 2008), joten 
todentamisviranomaisilla on ollut hyvää aikaa mukautua uusiin suuntaviivoihin. 
36. Komissio myöntää, että parannuks ia voidaan ja pitäisi vielä te hdä, ja se ottaa tämän asian 
säännöllisesti esille jä senvaltioiden kanssa. 
37. Vaikka komissio myöntää, että paikalla toimitettujen tarkastust en laatu pystytään 
arvioimaan parhaiten suorittamalla aiemmin toimitettu tarkastus uudelleen, 
todentamisviranomainen voi toki arvioida valv ontaympäristön myös seuraamalla meneillään 
olevaa tarkastusta paikan päällä. Tietyissä ta pauksissa tarkastusta ei kenties edes ole 
mahdollista suorittaa uudelleen. Nämä ongelm at ovat yleisiä ulkoisten tarkastajien 
toimittamissa jälkitarkastuksissa. 
Lisäksi kenttätarkastusten seuraaminen paikan  päällä vähentäisi viljelijään kohdistuvaa 
hallinnollista rasitusta. 
38. Komissio katsoo 34 kohtaan antamassaan vastauks essa esittämistään sy istä, etteivät nyt 
havaitut puutteet aseta kovin merkittäviä rajoituksia val vontatilastojen käyttämiselle 
varmuuden hankkimisessa. 
Varmuuden saamista parantavalla uudella järjestelmällä ei pyritä reagoimaan 
todentamisviranomaisten työn puutteisii n vaan pikemminkin lisäämään nykyisellä 
järjestelmällä jo saatua varmuutta. 
41. Tarkastuslausumasta annetussa suuntaviiva ssa nro 4 määritellään yhteinen menetelmä 
tarkastuslausuman laatimista varten. Siinä esitellään asiaan sovellettavat oikeudelliset säännökset sekä annetaan komission suositukset sen varmistamiseksi, et tä tarkastuslausumat 
laaditaan vertailukelpoist en kriteerien mukaisesti. 
                                                                                                                                                        
 
aluekohtaisten maaseudun kehittämistoimien edunsaajille (ks. maatalouden ja maaseudun kehittämisen 
PO:n toimintakertomus vuodelta 2009, alaviite 33, s. 61). 
FI 8   FI 43. Tarkastuslausumaa koskeva tarkistettu suunta viiva esiteltiin jäsenvaltioille ensimmäistä 
kertaa kesäkuussa 2008 ja se vahvistettiin he inäkuussa 2008. Maksajavir astojen johtajilla on 
siten ollut riittävästi aikaa laatia tark astuslausumat valmiiksi ja toimittaa ne 
allekirjoitettavaksi viimeistään tammikuussa 2009. Suuntaviivoja ei voitu tarkistaa, ennen 
kuin oli arvioitu edellisen varai nhoitovuoden tilinpäätöksen tulokset. 
Komissio pitää suuntaviivoja riittävän yksityiskohtaisina. Va rainhoitovuodelta 2008 
toimitettujen tarkastuslausumien tarkastelun jälkeen kyseistä suuntav iivaa tarkistettiin 
uudelleen. Vuoden 2009 tarkistetun version er illisissä liitteissä selitetään, miten 
valvontatilastojen analyysi on tehtävä. Liit teissä pyydetään nimeno maisesti toimittamaan 
yksityiskohtaiset tiedot silloin, kun perusjoukon vi rhetaso ylittää 2 prosenttia, kun vertailu 
osoittaa tilanteen heikentyneen merkittävä sti edellisestä varainhoitovuodesta tai kun 
perusjoukon virhetaso on epätodennäköisen alhainen. Lisäksi selitetään, miten 
maksajavirastojen kuuluu toimittaa vaadittavat tarkastuslausuman perustana olevat tiedot. Komissio on laatinut valvontatilastojen toimitt amista varten mallin, jotta jäsenvaltioiden 
komissiolle toimittamat tiedot olisivat mahdollisimman yhdenmukaiset. 
44. Varainhoitovuoden 2008 osalta vaatimus, jonka  mukaan maksajaviraston johtajan on 
ennen allekirjoittamista liitettävä jokaiseen  tarkastuslausumaan luettelo tutkituista 
asiakirjoista ja yhteenveto tehdy stä työstä, täyttyi 75 tapaukse ssa 82:sta. Valvontatilastojen 
analyysi toimitettiin 32 tapauksessa ja vertailu edellisen vuoden tilanteeseen 24 tapauksessa. 
Komission analyysi osoittaa, että tilanne parani vara inhoitovuonna 2009: kaikki 88 
maksajavirastoa toimittivat luettelot tutkimis taan asiakirjoista sekä yhteenvedon tehdystä 
työstä, ja maksajavirastoista 83 toimitti valvontatilastoista vaadittavan analyysin. 
45.–46.  Tarkastuslausumien taustalla oleva varmuusmalli perustuu komission suuntaviivoihin, ja siitä 
keskusteltiin maksajavirasto jen johtajien kanssa  pidetyssä ensimmäisessä kokouksessa 
joulukuussa 2007. Tässä yhteydessä komissio tote si nimenomaisesti, ettei ”osalausumiin” 
perustuva porrasteinen malli ole riittävä, ja yr itti jopa saada maksajavirastot luopumaan sen 
käytöstä etenkin maksujen suorittamisen osalta. 
47. Varainhoitovuodelta 2008 valvontatilastojen analyysi toimitettiin 32 tapauksessa ja 
vertailu edellisen vuoden tilanteeseen 24 tapa uksessa. Suuntaviivaa nro 4 tarkistettiin 
varainhoitovuotta 2009 vart en tilanteen parantamisek si. Parannusten jälkeen 88 
maksajavirastosta 84 teki valvontatilastoi sta vaadittavat analyys it varainhoitovuodelta 2009. 
48. Valvontatilastojen analyysi on tehtävä tukiohje lman tasolla, ja 2 prosenttia (perusjoukon 
tasolla) on kynnysarvo, jonka ylityttyä on harkittava varauman sisällyttämistä tarkastuslausumaan. Varaumaa edellytetään kuite nkin vain seuraavien  ehtojen toteutuessa 
samanaikaisesti: 
- laadullisten näkökohtien tutkimuksessa havait aan kansallisessa valvontajärjestelmässä 
suuntaviivan nro 4 kohdassa 4.2 (Kvalitatiivi set näkökohdat) tarkoitettuja merkittäviä 
puutteita  
- perusteettomasti maksettujen määrien osuuden ar vioidaan olevan yli 2 prosenttia kyseisenä 
varainhoitovuonna suoritettujen maksujen kokonaismäärästä missä tahansa suuntaviivan nro 4 
kohdassa 4.3 (Kvantitatiiviset näkökohda t) tarkoitetuista perusjoukoista  
- puutteiden vaikutusta ei ole voitu poistaa korjaavilla toimenpiteillä. 
Maksajaviraston johtajalta edellytetään varauman  tekemistä vain, jos kaikki kolme edellytystä 
täyttyvät. 
FI 9   FI 49. Komissio ei kyseenalaista valvontatilastojen luotettavuu tta syistä, jotka se esittää 
vastauksessaan kohtaan 34.  
51. On totta, että tilien todentam isen yhteydessä tehtyä työtä pide tään suurelta osin riittävänä 
perustana myös tarkastuslausuma sta annettavalle lausunnolle.  
Todentamisviranomaisen olisi kuitenkin lisäks i tarkistettava, ovatko tarkastuslausumaan 
liitetyt tiedot riittävät, ja annettava lausunto siitä, 
• (jos tarpeen) onko maksajaviraston johtaj an tekemät varaumat  oikein ilmoitettu; 
• (jos tarpeen) olisiko jonki n tarkastuksen perusjoukon osal ta tehtävä varauma, mutta 
sitä ei ole tehty; 
• (jos tarpeen) onko jonkin tark astuksen perusjoukon osalta te hty tarpeeton varauma (jos 
varauman taustalla olevat ongelmat eivät ole olennaisia); 
• täyttääkö tarkastuslausuma olennaisin osin asetuksen (EY) N:o 885/2006 3 artiklan 
vaatimukset (komission suuntaviiva  nro 4) varainhoitovuosiksi 16.10.xx–15.10.xx+1. 
Tällä perusteella komissio katsoo lausunnon todellakin tuovan lisäarvoa. 
Varainhoitovuonna 2009 Ranskan todentamisviranom ainen ei noudattanut suuntaviivassa nro 
7 edellytettyä mallia.  
52. Varainhoitovuodesta 2009 eteenpäin todentam isviranomaiset ovat kyenneet entistä 
paremmin arvioimaan nämä tiedot, koska tarkistettuun suuntaviivaan nro 4 sisältyy 
mallilomakkeita, jotka maksajaviraston on täytettävä. 
II OSA – TILIEN SÄÄNTÖJENMUKAISUUDEN TARKASTAMINEN 
54. Tilintarkastustuomioistuimen kaavio 1 osoittaa lähinnä sen, milloin sääntöjenmukaisuutta 
koskevat päätökset on tehty, ei niinkään sitä , miten suuria määriä  kunakin varainhoitovuonna 
on suljettu unionin rahoituksen ulkopuolelle. Ko mission kuviossa 1 esitetään rahoitusoikaisut 
kunkin varainhoitovuoden menoihin sekä e nnusteet tulevista oikaisuista. 
56. Keskeinen riskianalyysi on suunnittelun apuvälin e. Vuoden N-2 maatalousmenot jaettiin 
76 erilliseen tarkastusalueeseen, ja kullakin tarkastusalueella sovelletaan samanlaista 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmää. Koska nä iden tarkastusalueiden menot on maksettu eri 
maksajavirastoista, tarkastusalueista ja maks ajavirastoista muodostett iin suunnittelua varten 
1 807 paria. Kunkin parin tapauksessa ot ettiin huomioon seuraavat riskitekijät: 
olennaisuusarvo (ilmoitettujen menojen määr ät), edellinen tarkastusvuosi (kyseisen 
toimenpiteen edellisestä tarkastamisesta kulunut  aika), kyseisen toimenpiteen ominaisriski, 
valvontajärjestelmään liittyvät riskit, maksaj avirastoon liittyvät riskit, OLAFiin liittyvät 
(OLAFin saamista ilmiannoista ja sen havaitsemi sta sääntöjenvastaisuuk sista johtuvat) riskit 
sekä tilintarkastustuomioistuimeen (tilintarkastu stuomioistuimen havaintoihin) liittyvät riskit. 
Yhdistetty riski (composite risk) lasketaan kutakin tarkastusalueen ja maksajaviraston 
muodostamaa paria kohti kertomalla olennaisuusarvo ”painotetulla riskillä”,  jolla tarkoitetaan 
edellä mainittujen riski-indikaattorien painotettua keskiarvoa. Tarkastusalueiden ja maksajavirastojen parit pisteytetään yhdistet yn riskin perusteella koko pääosaston osalta. 
57.–58.  Komission toimittamien sääntöjenmukaisuustarkastusten kattavuus nousi 61 prosenttiin 
menoista
4 varainhoitovuonna 2009. Komissio pitää tarkas tustensa kattavuutta erittäin hyvänä 
                                                 
4 Maatalousmarkkinoiden interventioiden alalla 26,5 pr osenttia, suorien tukien alalla 70,9 prosenttia ja 
maaseudun kehittämisen alalla 43,6 prosenttia. 
FI 10   FI ja riittävänä, eikä sen vuoksi katso, että tarkastuksia olisi riskianalyysin tuloksena kohdistettu 
vain harvoihin toimenpiteisiin ja maksajavir astoihin eli vain niihin, jotka on valittu 
ensisijaisesti tarkaste ttavaksi. Lisäksi suorat tuet, jo iden osuus maatalouden kokonaismenoista 
oli 72 prosenttia varainho itovuonna 2009 ja jotka kuuluvat yhdennetyn hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmän (IACS) piiriin, on tarkas tettu kolmen viime vuoden kuluessa kaikilta 
jäsenvaltioilta Luxemburgia lukuun ottamatta. 
59. Sääntö, jolla rahoitusoikaisumahdollisuuden käyttöä rajoitetaan ajallisesti (24 kuukauden 
sääntö), on EU:n lainsäätäjien valinta, jolla pyritään turvaamaan oikeusvarmuus 
jäsenvaltioille. Säännön soveltami sesta voi olla seurauksena, e ttei tiettyihin menoihin voida 
tehdä rahoitusoikaisuja, vaikka niihin s aattaa liittyä puutteita. Komissio on toistuvasti 
ehdottanut aikarajan väljentämistä, mutta ne uvosto ja Euroopan parlamentti ovat torjuneet 
ehdotukset. 
60. Komissio katsoo, ettei kaikkien tarkastusalu eiden täydellinen tarkastaminen esimerkiksi 
kolmen vuoden välein olisi mahdollista edes lis äämällä merkittävästi resursseja eikä se 
myöskään vastaisi yhtenäistä tarkastusmallia5. Henkilöresursseja ja taloudellisia resursseja ei 
kannata käyttää sellaisten tark astusalueista ja maksajaviras toista muodostettujen parien 
tarkastukseen, joihin liittyy vain vähän menoja ja pieni ri ski. Sen vuoksi komission tekemät 
sääntöjenmukaisuustarkastukset perustuvat keskitettyyn riskianalyysiin, joka sisältää kaikki 
tarvittavat riskitekijät ja joka vastaa kans ainvälisesti hyväksyttyjä tarkastusstandardeja. 
LAATIKKO 3 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkoittamassa ta pauksessa komissio reagoi sille toimitettuihin 
tietoihin hyvissä ajoin, ja risk i on katettu asianmukaisesti. Se n vuoksi komissio ei katso, että 
tilintarkastustuomioistuimen tarkoittamiin 100 miljoonan euron menoihin olisi pitänyt tehdä rahoitusoikaisu. 
Sääntö, jolla rahoitusoikaisumahdollisuuden käy ttöä rajoitetaan ajallisesti (24 kuukauden 
sääntö), on EU:n lainsäätäjien valinta , jolla pyritään turvaamaan oikeusvarmuus 
jäsenvaltioille. Säännön soveltami sesta voi olla seurauksena, e ttei tiettyihin menoihin voida 
tehdä rahoitusoikaisuja, vaikka niihin s aattaa liittyä puutteita. Komissio on toistuvasti 
ehdottanut aikarajan väljentämistä, mutta ne uvosto ja Euroopan parlamentti ovat torjuneet 
ehdotukset. 
61. Suorat tuet, joiden osuus maatal ouden kokonaismenoista oli 72 prosenttia 
varainhoitovuonna 2009 ja jotk a kuuluvat yhdennetyn hallinnoint i- ja valvontajärjestelmän 
(IACS) piiriin, tarkastettiin ka ikilta jäsenvaltioilta Luxem burgia lukuun ottamatta kolmen 
viime vuoden kuluessa eli vuosina 2007–2009, ja tä mä aikajakso estää 24 kuukauden säännön 
poissulkevan vaikutuksen. 
Tarkastusalueiden ja maksajavirastojen pari en lukumäärä johtuu maataloustukiohjelmissa 
sovellettujen eri valvontajärjest elmien suuresta määrästä se kä jäsenvaltioiden perustamien 
maksajavirastojen lukumäärästä. Vuoden 2008 riskia nalyysissa suorat tuet  edustivat kuitenkin 
ainoastaan 12:ta tarkastusaluetta.  
63. Komissio katsoo, että kiinteiden määrien käyttö vastaa täysin 
sääntöjenmukaisuustarkastuksen tavoitetta ja on vaikuttavin ja tehokkain keino saavuttaa tämä 
tavoite etenkin, jos havaitut puut teet koskevat ainoastaan jäsenva ltioiden hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmiä. Komissio ottaa huomioo n, ettei jokaisen, maatalouden pääosaston 
vuosittain paikalla toimittaman noin 150 sään töjenmukaisuustarkastuksen yhteydessä ole 
                                                
 
5 Tämä edellyttäisi, että kyseisellä aikavälillä olisi tarkastettava noin 1 800 tarkastusaluetta, muuten 
niiden tiettyihin osiin ei 24 kuukauden säännön vuoksi voitaisi enää tehdä rahoitusoikaisuja. 
FI 11   FI mahdollista ottaa tilastollisesti pätevää otosta. Komission arvion mukaan tapahtumatarkastus 
edellyttäisi, että kussakin tapauksessa tarkastettaisiin keskimäärin 100 yksi ttäistä tapausta, 
jolloin vuosittain kertyisi tarkas tettavaksi yli 15 000 tapausta.  
Unionin tuomioistuin on katsonut , että kiinteiden määrien kä yttö rahoitusoikaisuissa on 
sääntöjenmukaisuutta koskevie n oikeussääntöjen mukaista.  
64. Vuosina 1996–2009 tehdyistä 32:sta sääntöjenmukaisuutta koskevasta päätöksestä hieman 
alle 70 prosentissa rahoitusoikaisujen kokonaisarvo määritettiin käyttämällä kiinteitä määriä. Komissio kuitenkin katsoo, että kehitystä on asianmukaisempaa arvioida tarkastelemalla 
määrien sijasta niiden tapausten lukumäärää , joissa oikaisu on tehty kiinteämääräisenä, sillä 
jokainen vuotuiseen tarkastusohjelmaan si sältyvä tarkastus on yhtä tärkeä. Lukumäärän 
mukaan tarkasteltuna vain 45 pr osentissa tapauksista on tehty k iinteämääräinen oikaisu, ja jos 
tarkastelun kohteeksi otetaan v iimeksi tehdyt kymmenen sääntöjenmukaisuuspäätöstä, osuus 
on enää 37 prosenttia. Tämä osoittaa, että  komissio on aina mahdollisuuksien mukaan 
pyrkinyt laskemaan tai ekstrapoloimaan  EU:n talousarvioon kohdistuvat tappiot. 
Osana tätä työtä komissio ilmoitti äskettäin jäsenva ltioille, millä edellyt yksillä se on valmis 
rajoittamaan rahoitusoikaisun m äärän kyseisessä jäsenvaltiossa lopullisen tuensaajan tasolla 
toteutuneissa maksutapahtumissa todettuun  ja kyseistä tukiohjelmaa koskevissa 
valvontatilastoissa ilmoitettuun virhetasoon.  
65. Komissio katsoo, että järjestelmätarkastukseen perustuva lähestymistapa on vaikuttavin ja 
tehokkain keino saavuttaa tämä tavoite, koska siin ä keskitytään jäsenvaltio iden hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmien toimintaan. Jotta tätä ty ötä voitaisiin täydentää ta pahtumatarkastuksilla, 
jokaisen, maatalouden pääosaston  vuosittain tekemän noin 150 
sääntöjenmukaisuustarkastuksen  yhteydessä pitäisi tarkastaa edustava otos yksittäisiä 
maksuja. Tämä edellyttäisi nykyisten tarkas tusresurssien tuntuvaa lisäystä (resursseja 
tarvittaisiin yli kaksin kertainen määrä), mikä ei olisi kustannustehokasta. Tarvittava lisäys 
olisi vielä suurempi (viisinkertainen), jos kom ission olisi toimitettava tapahtumatarkastuksia 
kaikilla tarkastusalueilla esim erkiksi kolmen vuoden välein.  
Tällöin ei myöskään ot ettaisi huomioon sitä, että  riippumattomat tarkas tuselimet todentavat 
maksajavirastojen tilit ja niiden sisäisten valvontamenettelyjen toiminnan sekä tarkastavat ja hyväksyvät niiden valvontatilastot. Tämä on yks i niistä tekijöistä, jotka takaavat tilien 
perustana olevien tapahtumien laillisuuden ja  sääntöjenmukaisuuden ja jota tehostetaan 
parhaillaan. 
Tapahtumatarkastuksia ei myösk ään ole mahdollista rajoittaa ai noastaan sellaisiin tapauksiin, 
joissa ”seuraukset ovat mitattavia ja merkittäviä”, koska tarkastusvaiheessa ei pystytä tekemään tällaisia päätelmiä, ja jos tapahtumatarkastukset toimitettaisiin vasta menettelyn lopussa, ne voisivat osoittautua tarp eettomiksi ja/tai mahdottomiksi.  
66. Kiinteämääräiset oikaisut kuvastavat jäsenvalti oiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmien 
puutteista EU:n talousarviolle aiheutuvaa taloudellista riskiä. Näin ollen komissio katsoo, että sovellettu kiinteä määrä korrelo i tuensaajille suoritettujen sääntöjenvastaisten maksujen 
määrän kanssa. Valmisteluasiakirjassa VI/5 330/97 esitetyissä ohje issa on määritetty 
kiinteämääräisten oikaisujen soveltamiselle selk eä, objektiivinen ja vakaa järjestelmä, jolla 
vältetään subjektiivisuus ja eriarvoinen kohtelu. 
Komission toimintaoppaassa todetaan nimenomaise sti, että kiinteämääräisten oikaisujen 
järjestelmää käytetään havaittujen puutte iden yhdistämisessä EU:n talousarvioon 
kohdistuvaan riskiin ja että tämä riski on ensi sijainen rahoitusoikai sujen määrittämisessä 
käytettävä arviointiperuste. Sen vuoksi tarkas tajien tehtävänä on arvioida, onko olemassa 
sellaisia tekijöitä, jotka voivat vähentää tai lisätä riskiä. Sääntöjenmukaisuutta koskevissa 
FI 12   FI päätöksissä on runsaasti esimerkke jä siitä, että näitä tekijöitä arvioidaan ja että tämä voi 
perustelluissa tapauksissa johtaa rahoitusoik aisun määrän vähentämiseen tai lisäämiseen. 
Koska maatalousmenoja hallinnoidaan yhdessä, jäsenvaltiot pystyvät komissiota paremmin 
arvioimaan todelliset EU:n talousarviolle ai heutuneet taloudelliset tappiot tai riskit sekä 
toimittamaan niistä todentavaa aineistoa. Tämä todetaan nimenomaisesti toimintaoppaassa, jossa komissio velvoitetaan ottamaan tällai nen todentava aineisto huomioon, mikäli se on 
luotettavaa. EU:n talousarvi olle aiheutuneiden taloudel listen tappioiden tarkempi 
määrittäminen edellyttää asianomaisen jäse nvaltion aktiivista yhteistyötä kaikissa 
sääntöjenmukaisuustarkastuksen vaiheissa, koska  vain sillä on hallussaan kaikki tappioiden 
laskemiseen tarvittavat tie dot. Komission pyynnöistä huolim atta jäsenvaltiot eivät 
valitettavasti useinkaan käytä hyväkseen tätä yhteistyömahdollisuutta. Unionin tuomioistuin 
on erityisesti vahvistanut, ettei ole komission tehtävä toimittaa tarkastuksia tappioiden tarkan määrän selvittämiseksi, vaan kyseisen jäsenvaltion on itse osoitettava, että komissio on arvioinut määrän liian suureksi. 
Tässä yhteydessä komissio ilmoitti äskettäin jäse nvaltioille, millä edelly tyksillä se on valmis 
rajoittamaan rahoitusoikaisun m äärän kyseisessä jäsenvaltiossa lopullisen tuensaajan tasolla 
toteutuneissa maksutapahtumissa todett uun ja kyseistä tukiohjelmaa koskevissa 
valvontatilastoissa ilmoitettuun virhetasoon. 
LAATIKKO 5  
Tässä tapauksessa tilintarkas tustuomioistuimen ehdottama maksutapahtumien edustavan 
otoksen testaus olisi voinut jo htaa siihen, että Yhdistynyttä kuningaskuntaa olis i kohdeltu eri 
tavalla kuin muita jäsenvaltioita . Jotta kaikkia jäsenvaltioita vo itaisiin kohdella tasapuolisesti, 
tapahtumatarkastukset on toimitettava järjestelmällisesti ainakin kaikissa niissä tapauksissa, joissa rahoitusoikaisut ovat mahdollisia. Täll ainen lähestymistapa vaatisi huomattavasti 
nykyistä enemmän tarkastusresursseja eikä  olisi kovinkaan kustannustehokas. Sen vuoksi 
komissio on päättänyt soveltaa järjestelmätarkastukseen perust uvaa lähestymistapaa, jossa 
oikaisutavat noudattavat tiettyä hierarkiaa. K iinteämääräinen oikaisu on vain yksi näistä 
oikaisutavoista, ja unionin tuomioistuin on sen hyväksynyt. Jäsenvaltio ita kehotetaan lisäksi 
aina laskemaan tarkemmin EU:n talousarvioo n kohdistuvat taloudellis et tappiot, mutta ne 
eivät aina käytä tätä mahdollisuutta hyväkse en. Komissio on kuitenkin nyt kehittänyt 
vaihtoehtoisen menetelmän, jonka avulla tode llinen jäännösriski voidaan määrittää nykyistä 
paremmin, ja esitellyt sen jä senvaltioille (ks. 104 kohdan e ala kohdan viimeinen alakohta).  
Ks. myös vastaukset kohtiin 65 ja 66.  67. Vastuuvapauden myöntämisestä vuonna 2007 tekemässään päätöksessä parlamentti pyysi 
nimenomaisesti, ”että jäsenvaltioihin, jotka eivät kykene täyttämään velvoitteitaan, 
sovellettaisiin kiinteämääräisiä korjauksia”
6.  
Kiinteisiin määriin perustuvien  rahoitusoikaisujen osuus on nykyisin (arvossa määriteltynä) 
hieman alle 70 prosenttia.  
Komissio ilmoitti jäsenvaltioille joulukuussa 2009, millä edellytyksillä se on valmis 
rajoittamaan rahoitusoikaisun m äärän kyseisessä jäsenvaltiossa lopullisen tuensaajan tasolla 
toteutuneissa maksutapahtumissa todettuun  ja kyseistä tukiohjelmaa koskevissa 
valvontatilastoissa ilmoitettuun virhetasoon. 
                                                 
6 Ks. Euroopan parlamentin päätös, tehty 23 päivänä huhtikuuta 2009, vastuuvapauden myöntämisestä 
Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2007, pääluokka III – 
Komissio (P6_TA(2009)0289), 83 kohta. 
FI 13   FI 68. Vuoden 1996 uudistuksessa otettiin käytt öön vuosittainen tilien tarkastamis- ja 
hyväksymismenettely, joka on saatettava pä ätökseen ennen kyseist ä varainhoitovuotta 
seuraavan vuoden huhtikuun 30. päivää, sekä sääntöjenmukaisuuden tarkastamiseen 
sovellettava 24 kuukauden sääntö. Uudistus help otti merkittävästi vastuuvapausmenettelyä (ja 
nyt myös vuotuisen toimintakertomuksen laat imista), kun otetaan huomioon niiden ajoitus. 
Sääntöjenmukaisuutta koskevan päätöksen tekemi nen tällaisella aikataululla vaarantaisi koko 
sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn. 
69. Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn p äätökseen saattamiseen tarvittava aika 
riippuu monista eri tekijöistä, joista toiset eivät ole komission vastuulla eivätkä sen 
valvonnassa. Näitä tekijöitä ovat esimerkiksi ta pauksen monimutkaisuus, joka voi vaatia 
lisätyötä tai jopa lisätarkastusten toimitta mista paikalla, määräaikojen noudattaminen 
jäsenvaltioissa, asiakirjojen kääntämiseen liittyvät vaatimukset sekä sovitteluelimen 
suositusten seuranta. Lisäksi tavoiteaika yli ttyy melko usein siksi, että jäsenvaltioille on 
annettava mahdollisuus käyttää puolusta utumisoikeuttaan, sillä se on yksi 
sääntöjenmukaisuuden tarkastusm enettelyn keskeisistä periaa tteista ja siitä säädetään 
nimenomaisesti varainhoitoasetuksen soveltami ssääntöjen 42 artiklan  2 kohdan c alakohdassa. 
71. Havaituista puutteista ilmoitetaan jäsenvaltioill e pian tarkastuksen jä lkeen, jotta ne voivat 
ryhtyä välittömästi korjaaviin toimiin. Tarkastu ksen tulokset ovat tied ossa, ja ne otetaan 
huomioon kyseiseltä vuodelta laad ittavassa toimintakertomukse ssa. Rahoitusoikaisun määrän 
määrittämiseen kuluva aika on toissijainen sei kka, jos puutteet on jo havaittu ja korjattu.  
Jos sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenette lyn määräaikoja lyhennetään, komission on 
vaikeampi toimittaa tarvittavia tarkastuksia , eikä se olisi EU:n sen paremmin kuin 
jäsenvaltioidenkaan etujen mukaista. Komi ssio pyrkii kuitenkin ed elleen lyhentämään 
sääntöjenmukaisuuden tarkastusm enettelyihin kuluvaa aikaa. 
72. Yksikään lainsäädäntömenettelyyn osallist uneista tahoista ei ehdottanut muutoksia 
sovittelumenettelyyn lausunnoissa, joita ne antoivat komission ehdotuksesta neuvoston 
asetukseksi yhteisen maatal ouspolitiikan rahoituksesta. Tämä ehdotus on sittemmin 
hyväksytty asetuksena (EY) N:o 1290/2005. 
Komissio toteutti vuonna 2006 toimia sovitteluelimen käsiteltäväksi jätettävien tapausten 
määrän vähentämiseksi kaksinkertaistamalla raja-arvon, jonka ylittävät tapaukset otetaan 
soviteltavaksi. Sovitteluelin ei  ole havainnut, että tapausten määrä olisi kasvanut suhteessa 
EU:n laajentumiseen. 
Komission mielestä sovittelumenettely on hyödyllinen osa sääntöjenmukaisuustarkastusta 
koskevaa menettelyä. Tästä on osoituksena s ovitteluelimen työn vai kutus ehdotettuihin 
rahoitusoikaisuihin. Noin 28 prosentissa ta pauksista rahoitusoikaisun määrä väheni 
sovittelumenettelyn seurauksena yli 10 prosenttia,  13 prosentissa tapauksis ta vähennys oli alle 
10 prosenttia ja 3,5 prosentissa tapauksista komissio päätti kokonaan luopua oikaisusta. 
73. Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn p äätökseen saattamiseen tarvittava aika 
riippuu monista eri tekijöistä, joista toiset eivät ole komission vastuulla eivätkä sen 
valvonnassa. Näitä tekijöitä ovat esimerkiksi ta pauksen monimutkaisuus, joka voi vaatia 
lisätyötä tai jopa lisätarkastusten toimitta mista paikalla, määräaikojen noudattaminen 
jäsenvaltioissa, asiakirjojen kääntämiseen liittyvät vaatimukset sekä sovitteluelimen 
suositusten seuranta. Lisäksi tavoiteaika yli ttyy melko usein siksi, että jäsenvaltioille on 
annettava mahdollisuus käyttää puolustautumisoikeuttaan, joka on yksi sääntöjenmukaisuuden tarkastusmene ttelyn keskeisistä periaatteista. 
Vuoden 2009 lopussa oli päättämättä vain  10 vuonna 2004 ja sitä  ennen toimitettua 
tarkastusta, joiden perusteella tehtiin vuo tta 2003 edeltävän ajanjakson menoja koskevia 
FI 14   FI rahoitusoikaisuja. Vuotta 2003 edeltävän aj anjakson menoihin näiden tarkastusten 
seurauksena tehtyjen rahoitusoikaisujen määräk si arvioidaan noin 15 miljoonaa euroa. Tämä 
merkitsee, että vuotta 2003 edel tävinä vuosina toteutuneiden menojen sääntöjenmukaisuuden 
tarkastus oli saatu suurelta osin päätökseen. 
III OSA – TILIEN TARKASTAMI S- JA HYVÄKSYMISMENETTELY 
KOKONAISUUTENA 
76.–77.  
Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koske va päätös tehdään noin kuuden kuukauden kuluttua 
kyseisen varainhoitovuoden päättymisestä. Tässä päätöksessä komissio vahvistaa menot, jotka 
hyväksytään rahoitettavaksi kyseiseksi varainho itovuodeksi vahvistetusta EU:n talousarviosta. 
Asetuksen (EY) No 1290/2005 30 artiklassa s äädetään nimenomaisesti, ettei tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä koskeva  päätös rajoita myöhemmin tehtäviä 
sääntöjenmukaisuuspäätöksiä, joissa jäsenvaltioille määrätään rahoitusoikaisuja. Tämä asetus on varainhoitoasetuksen ta soinen säädös ja lisä ksi täysin yhdenmukainen 
varainhoitoasetuksen säännösten kanssa. Jälkimmä isessä nimittäin säädetään kaikkien muiden 
menojen osalta, että komissio voi vastuuvapaus päätöksen jälkeen toimittaa jälkitarkastuksia 
viiden vuoden ajan loppumaksun suoritta misvuotta koskevan vastuuvapauspäätöksen 
tekemisestä. Muussa tapauksessa kaikkia talous arvion menoja olisi pidettävä alustavina siihen 
asti, kun jälkitarkastus on tehty tai kun viiden vuode n ajanjakso on päättynyt.  
Menot, jotka todennäköisesti jätetään myöhemm in tehtävillä sääntöjenmukaisuuspäätöksillä 
EU:n rahoituksen ulkopuolelle, ilmoiteta an komission kirjanpidossa ehdollisina 
omaisuuserinä ja merkitään tilinpäätöksen liitetie toihin. Näistä kirjanpitotiedoista ja tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä koskevasta päätöksestä Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat vastuuvapausmenettelyssä tarvitsemansa tiedot. 
Tilien tarkastamista ja hyväksymistä kosk evan päätöksen tarkoitus määriteltiin 
nimenomaisesti jo maaliskuussa 1993 julkaistu ssa asiakirjassa, jolla komissio hyväksyi 
vuonna 1996 voimaan tulleen tilien tarkastami s- ja hyväksymisjärjestelmän uudistuksen 
suuntaviivat (SEC (93) 306), eikä yks ikään myöhemmin annetun lainsäädännön 
hyväksymisen osallistuneista osapuolista  kyseenalaistanut tätä tarkoitusta. 
78.  a) Jokainen sääntöjenmukaisuutta koskevass a päätöksessä esitetty rahoitusoikaisu on 
sidoksissa tiettyyn varainhoitovuoteen, joka m ääritetään kyseisen päätöksen liitteessä. 
b) Kuten komissio toteaa 73 kohtaan antamass aan vastauksessa, vuotta 2003 edeltäneinä 
vuosina toteutuneiden menojen sääntöjenmukais uuden tarkastus oli saatu suurelta osin 
päätökseen vuoden 2009 loppuun mennessä. 
Tilinpäätökseen on sisällyt etty kaikki asiaankuulu vat tiedot kyseisen vuoden 
rahoitusoikaisuista. 
Ks. myös vastaus kohtiin 76.–77. 79. Ominaisuuksia, joita tilintarkastustuom ioistuin luonnehtii puutteiksi, voidaan 
pikemminkin pitää EU:n taloudellisten etujen suojaamisessa toimivak si osoittautuneelle 
järjestelmälle ominaisina vahvuuksina.  
80. Sääntöjenmukaisuutta koskevissa päätöksissä ilmoitetaan EU:n rahoituksen ulkopuolelle 
jätettävät määrät varainhoitovuosittain ja jäsenv altioittain. Jäsenvaltioit tain eritellyt määrät 
ilmoitetaan komission tilinpä ätöksen 2009 liitetiedossa 6. 
FI 15   FI Varainhoitovuodelta 2008 laadittuun EMOTR:n rahoitusk ertomukseen liitetyn komission 
valmisteluasiakirjan liitteessä 36 annetaan tiedot kutakin varainhoitovuotta koskevista 
rahoitusoikaisuista. Lisätietoja rahoitusoikaisujen  jakautumisesta jäsenval tioittain ja aloittain 
esitetään komission tiedotteessa ”Managing the agricultural budget wisely ”, joka on julkaistu 
internet-osoitteessa  
http://ec.europa.eu/agricu lture/publi/fact/index_en.htm . 
81. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös tehdään noin kuuden kuukauden 
kuluttua kyseisen varainhoitovuoden päättymise stä. Tässä päätöksessä komissio vahvistaa 
menot, jotka hyväksytään rahoitettavaksi kysei seksi varainhoitovuodeksi vahvistetusta EU:n 
talousarviosta. Asetuksen (EY) No 1290/2005 30 artiklassa säädetään nimenomaisesti, ettei 
tilien tarkastamista ja hyväksymistä koske va päätös rajoita myöhemmin tehtäviä 
sääntöjenmukaisuuspäätöksiä, joissa jäsenvaltioille määrätään rahoitusoikaisuja. Tämä asetus on varainhoitoasetuksen ta soinen säädös ja lisä ksi täysin yhdenmukainen 
varainhoitoasetuksen säännösten kanssa. Jälkimmä isessä nimittäin säädetään kaikkien muiden 
menojen osalta, että komissio voi vastuuvapaus päätöksen jälkeen toimittaa jälkitarkastuksia 
viiden vuoden ajan loppumaksun suoritta misvuotta koskevan vastuuvapauspäätöksen 
tekemisestä. Muussa tapauksessa kaikkia talous arvion menoja olisi pidettävä alustavina siihen 
asti, kun jälkitarkastus on tehty tai kun viiden vuoden ajanjakso on päättynyt. Menot, jotka 
todennäköisesti jätetään myöhemmin tehtäv illä sääntöjenmukaisuus päätöksillä EU:n 
rahoituksen ulkopuolelle, ilmoitetaan komission ki rjanpidossa ehdollisina omaisuuserinä ja 
merkitään tilinpäätöksen liitetietoihin. Näistä ki rjanpitotiedoista ja tilien tarkastamista ja 
hyväksymistä koskevasta päätöksestä Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat vastuuvapausmenettelyssä tarvitsemansa tiedot.  
Tilinpäätöksiin sisältyvät jo kaikki varainhoitoas etuksessa ja kirjanpito säännöissä edellytetyt 
tiedot. Ks. myös vastaus kohtiin 76.–77. 
82. Uudistetussa järjestelmässä tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös tehdään 
ennen kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30. päivää. Tilien tarkastamis- 
ja hyväksymismenettelyn uudistus on merkittä västi nopeuttanut maks ajavirastojen tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä. 
83. Kun komissio tehnyt tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan vuotuisen päätöksen ja 
näin hyväksynyt hyväksyttyjen maks ajavirastojen tilinpä ätökset, vastaavista menoista tulee 
lopullisia. Tätä hyväksyntää ei kyseenalaista se, että menoihin saatetaan myöhemmin tehdä 
rahoitusoikaisuja sääntöjenmukaisuuden tarkastu smenettelyssä. Menot, jotka todennäköisesti 
jätetään tulevill a sääntöjenmukaisuuspäätöks illä ilman EU:n  rahoitusta, ilmoitetaan komission 
kirjanpitojärjestelmässä ehdollisina omaisuuserinä ja merkitään komission tilinpäätöksen liitetietoihin. 
Tilinpäätösasiakirjoissa esitetään kaikki ki rjanpitosäännöissä ja varainhoitoasetuksessa 
edellytetyt tiedot. Arvioidut tulevat rahoitu soikaisut kirjataan tilinpäätökseen ehdollisina 
omaisuuserinä.  
84. Varainhoitoasetuksessa sekä maataloutta koskevissa alakoht aisissa asetuksissa annetaan 
komissiolle oikeus tarkastaa kaikki menot joitakin vuosia niiden syntymisen jälkeen. 
Tilinpidossa ei saisi antaa ymmärtää, että tämän oikeuden vuoksi kaikki asianomaiset menot 
on vielä hyväksyttävä. Jos mahdol liset perittävät määrät voida an määrittää, ne ilmoitetaan 
konsolidoidun tilinpäätökse n liitetiedoissa 5.3 ja 5.4. 
Näissä sääntöjenmukaisuutta koskevissa pä ätöksissä ilmoitetaan EU:n rahoituksen 
ulkopuolelle jätettävät määrät varainhoitovuos ittain ja jäsenvaltioitt ain. Jäsenvaltioittain 
eritellyt määrät ilmoitetaan komissi on tilinpäätöksen 2009 liitetiedossa 6. 
FI 16   FI 85. Komissio kirjaa tarkastusten tuloksiin pe rustuvat (mahdolliset) saamiset ehdollisina 
omaisuuserinä, jotta ne voitaisiin esittää tilin päätöksessä, eikä kirja uksia ole tarkoitettu 
takeiksi tilien perustana ol evien tapahtumien laillisuudest a ja sääntöjenmukaisuudesta. 
Ehdollisina omaisuuserinä kirjat tavat määrät edustavat parast a mahdollista arviota menoista, 
jotka todennäköisesti jätetään EU:n rahoi tuksen ulkopuolelle myöhemmin tehtävillä 
sääntöjenmukaisuutta koskevilla päätöksil lä. Nämä määrät ilmoitetaan komission 
tilinpäätöksen liitetiedoissa rahastoittain (maataloustukirahasto ja maaseuturahasto) 
eriteltyinä.  
88. Tilinpäätösasiakirjoissa esitetään kaikki ki rjanpitosäännöissä ja varainhoitoasetuksessa 
edellytetyt tiedot. Me not, jotka jätetään myöhemmin te htävillä sääntöjenmukaisuutta 
koskevilla päätöksillä EU:n ra hoituksen ulkopuolelle, ilmoite taan komission kirjanpidossa 
ehdollisina omaisuuserinä ja merkitään tilinpä ätöksen liitetietoihin. Myöhemmin tehtävillä 
sääntöjenmukaisuutta koskevilla päätöksillä ei  muuteta tilinpäätöstä. Sääntöjenmukaisuutta 
koskevan päätöksen taloudellinen  vaikutus kohdistuu siihen va rainhoitovuoteen, jona päätös 
pannaan täytäntöön, eikä sillä näin ollen m uuteta edeltävien varainhoitovuosien tilejä. 
89. Sääntöjenmukaisuustarkastusten tavoitteen a on estää EU:n rahoituksen myöntäminen 
EU:n sääntöjen vastaisesti aiheutuneille menoille ja näin varmistaa, ettei EU:n talousarviosta 
kateta menoja, joita siitä ei kuulu rahoittaa. Sääntöjenmukaisuustarkastus ei siis ole keino 
sääntöjenvastaisten maksujen takaisinperimise ksi lopullisilta tuensaa jilta, sillä yhteisen 
hallinnoinnin periaatteen sekä neuvoston as etuksen (EY) N:o 1290/2005  9 artiklan 1 kohdan a 
alakohdan iii alakohdan ja varai nhoitoasetuksen 53 b artiklan  2 kohdan c alakohdan sääntöjen 
mukaan takaisinperintä on kokon aan jäsenvaltioiden vastuulla. 
Komissio katsoo, että sääntöjenmukaisuuden tarkastus on vuosien mittaan luonut 
jäsenvaltioille tehokkaan kannustime n parantaa hallinnointi- ja va lvontajärjestelm iään ja siten 
estää tai havaita ja periä takaisin lopullisille tuensaajille suoritetut sääntöjenvastaiset maksut. 
Tästä on osoituksena virhetasojen jatkuva al eneminen lopullisten tuensaajien tasolla. 
90. 
a) Sääntöjenmukaisuustarkastus ei ole keino sään töjenvastaisten maksujen  takaisinperimiseksi 
lopullisilta tuensaajilta, sill ä yhteisen hallinnoinnin periaa tteen sekä neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1290/2005 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohda n ja varainhoitoasetuksen 
53 b artiklan 2 kohdan c alakohdan sääntöje n mukaisesti takaisinperintä on kokonaan 
jäsenvaltioiden vastuulla. Jo s sääntöjenmukaisuuden tarkas tuksessa havaitaan, että 
tuensaajille on suoritettu maksuja aiheettomas ti, jäsenvaltioiden on aloitettava asianomaisiin 
tuensaajiin kohdistuvat perintätoimet.  
b) Oikaisut ovat tärkeä keino parantaa jäsenvaltioiden järjestelmiä silloinkin, kun 
rahoitusoikaisu ei koske aiheettomia maksuja vaan  ainoastaan jäsenvaltio iden hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmän puutteita, si llä oikaisujen avulla voidaan estää sääntöjenvastaiset maksut 
tuensaajille tai havaita ja periä takais in tällaiset maksut. Sääntöjenmukaisuuden 
tarkastamisella edistetään siis myös toimie n laillisuutta ja asia nmukaisuutta lopullisten 
tuensaajien tasolla. Lisäksi m aatalouslainsäädännössä säädetään  tehokkaista, varoittavista ja 
oikeasuhteisista seuraamuksista tuensaajille, jo ille on maksettu sääntöjenvastaisia maksuja. 
91. Rahoitusoikaisut eivät ole jäsenvaltioihin  kohdistettuja seuraamuksia, minkä komissio 
totesi jo maaliskuussa 1993 julkaisemassaan asiakirjassa, jolla se hyväksyi vuonna 1996 
voimaan tulleen tilien tarkastamis- ja hyväks ymisjärjestelmän uudistuksen suuntaviivat (SEC 
(93) 306). Unionin tuomioistuin on antanut hyväksyntänsä nykyiselle sääntöjenmukaisuuden 
tarkastusmenettelylle ja kiint eämääräisten oikaisujen käytölle . Tämä osoittaa, ettei kyseessä 
FI 17   FI ole mikään seuraamusjärjestelmä, sillä ainoastaan unionin tuomioistuimella on toimivalta 
määrätä jäsenvaltioille seuraamuksia.  
PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET  
93. Komissio on tyytyväinen tilint arkastustuomioistuimen toteam ukseen siitä, että komissio 
saa tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyllä kohtuullisen varmuuden tilien luotettavuudesta ja riittävät tie dot tehdäkseen vuotuisen tilien tarkastamista ja hyväksymistä 
koskevan päätöksensä.  
94. Komissio myöntää tilintarkastustuomioistuim en toteamat varainhoitovuosia 2007 ja 2008 
koskevat puutteet ja on ottanut ne esille jäsenvaltioiden kan ssa. Tilanne parani 
varainhoitovuonna 2009 kaikkien  tilintarkastustuomioistuimen mainitsemien uusien 
varmuustekijöiden osalta. 
Komission näkemyksen mukaan lausunnon antamine n sisäisen valvonnan menettelyistä ei 
edellytä, että kunkin olennaisen valvonnan ja lisävalvonnan menettelyn luotettavuus testataan 
ja arvioidaan erikseen (sääntöjenmukaisuuteen liittyvät näkökohdat). Todentamisviranomaisen on ainoastaan tarkis tettava, että maksajaviraston hallinto-
organisaatio ja sisäisen va lvonnan järjestelmä ovat asetuk sen (EY) N:o 885/2006 liitteessä I 
esitettyjen vaatimusten mukaisia.  
Kohtaan 34 antamassaan vastauksessa esitetyistä syistä komissio katsoo, että valvontatilastot 
ovat riittävän luotettavia käytettä väksi tarkastuslausumaa varten. 
Edellä kohdassa 51 esitetyist ä syistä komissio katsoo, että todentamisviranomaisten 
tarkastuslausumasta antama lausunto tuo lisäarvoa.  
95. Komissio ei katso, että s ääntöjenmukaisuuden tarkastusmene ttelyn soveltamisessa olisi 
merkittäviä puutteita. Tilintarkastustuomioistuim en moitteet liittyvät pääasiallisesti itse 
menettelyyn eivätkä sen soveltamiseen, jossa on – kuten komissio selvittää 76 ja 77 kohtaan, 
78 kohdan b alakohtaan ja 81 kohtaan antamissaan vastauksissa – unionin tuomioistuimenkin 
mukaan noudatettu täysin nykyisiä sääntöjä ja joka on yli 15 viime vuoden kuluessa 
osoittautunut toimivaksi keinoksi sulkea sä äntöjenvastaiset menot EU:n rahoituksen 
ulkopuolelle. 
96. Komission toimittamat sääntöjenmukaisuusta rkastukset kattoivat  jo 61 prosenttia 
menoista
7 varainhoitovuonna 2009. Komissio katsoo, että sen tarkastukset ovat olleet riittävän 
kattavia ja että riskianalyysin tuloksena on tarkastettu riittävä määrä ensisijaisesti tarkastettavaksi valittuja toimenpiteitä ja maksajavirastoja. 
Komissio katsoo, ettei kaikkien tarkastusalueiden täydelline n tarkastaminen esimerkiksi 
kolmen vuoden välein olisi mahdollista edes lis äämällä merkittävästi resursseja eikä se 
myöskään vastaisi yhtenäistä tarkastusmallia. Henkilöresursseja ja taloudellisia resursseja ei kannata käyttää sellaisten tark astusalueista ja maksajaviras toista muodostettujen parien 
tarkastukseen, joihin liittyy vain vähän menoja ja pieni ri ski. Sen vuoksi komission tekemät 
sääntöjenmukaisuustarkastukset perustuvat keskitettyyn riskianalyysiin, joka sisältää kaikki 
tarvittavat riskitekijät ja joka vastaa kans ainvälisesti hyväksyttyjä tarkastusstandardeja. 
Suorat tuet, joiden osuus maatalouden kokona ismenoista oli 72 prosenttia varainhoitovuonna 
2009 ja jotka kuuluvat yhdennetyn ha llinnointi- ja valvontajärj estelmän (IACS) piiriin, on 
tarkastettu kolmen viime vuoden kuluessa kaik ilta jäsenvaltioilta  Luxemburgia lukuun 
ottamatta. 
                                                
 
7 Maatalousmarkkinoiden interventioiden alalla 26,5 pr osenttia, suorien tukien alalla 70,9 prosenttia ja 
maaseudun kehittämisen alalla 43,6 prosenttia. 
FI 18   FI Sääntö, jolla rahoitusoikaisumahdollisuuden käy ttöä rajoitetaan ajallisesti (24 kuukauden 
sääntö), on EU:n lainsäätäjien valinta , jolla pyritään turvaamaan oikeusvarmuus 
jäsenvaltioille. Säännön soveltami sesta voi olla seurauksena, e ttei tiettyihin menoihin voida 
tehdä rahoitusoikaisuja, vaikka niihin s aattaa liittyä puutteita. Komissio on toistuvasti 
ehdottanut aikarajan väljentämistä, mutta ne uvosto ja Euroopan parlamentti ovat torjuneet 
ehdotukset. 
97. Komissio katsoo, että järjestelmätarkastukseen perustuva lähestymistapa on vaikuttavin ja 
tehokkain keino saavuttaa tämä tavoite, koska siin ä keskitytään jäsenvaltio iden hallinnointi- ja 
valvontajärjestelmien toimintaan. Jotta tätä ty ötä voitaisiin täydentää ta pahtumatarkastuksilla, 
jokaisen, maatalouden pääosaston  vuosittain tekemän noin 150 
sääntöjenmukaisuustarkastuksen  yhteydessä pitäisi tarkastaa edustava otos yksittäisiä 
maksuja. Tämä edellyttäisi nykyisten tarkas tusresurssien tuntuvaa lisäystä (resursseja 
tarvittaisiin yli kaksin kertainen määrä), mikä ei olisi kustannustehokasta. Tarvittava lisäys 
olisi vielä suurempi (viisinkertainen), jos kom ission olisi toimitettava tapahtumatarkastuksia 
kaikilla tarkastusalueilla es imerkiksi kolmen vuoden välein. 
Tapahtumatarkastuksia ei myösk ään ole mahdollista rajoittaa ai noastaan sellaisiin tapauksiin, 
joissa ”seuraukset ovat mitattavia ja merkittäviä”, koska tarkastusvaiheessa ei pystytä tekemään tällaisia päätelmiä, ja jos tapahtumatarkastukset toimitettaisiin vasta menettelyn lopussa, ne voisivat osoittautua tarpeettomiksi ja /tai mahdottomiksi (ks. vastaus kohtaan 65).  
Kiinteämääräiset oikaisut kuvastav at jäsenvaltioiden hallinnoint i- ja valvontajärjestelmien 
puutteista EU:n talousarviolle aiheutuvaa taloudellista riskiä. Näin ollen komissio katsoo, että sovellettu kiinteä määrä korrelo i tuensaajille suoritettujen sääntöjenvastaisten maksujen 
määrän kanssa. Joissakin tapauksissa sääntöjenmuk aisuustarkastuksessa havaittuja puutteita ei 
voida yhdistää tuensaajille suoritettuihin yksittä isiin maksuihin, vaan ne liittyvät ainoastaan 
käytössä olevaan valvontajärjestelmään, mutta  valvonnan puutteista EU :n talousarviolle 
aiheutuva riski voidaan kattaa soveltamalla kiin teämääräistä oikaisutapaa esimerkiksi silloin, 
kun jäsenvaltio ei ole toimittanut ti ettyä vähimmäismäärää tarkastuksia. 
98. Vuoden 1996 uudistuksen tärkeimpänä tavoitteen a oli lisätä tilien tarkastamis- ja 
hyväksymismenettelyn vaikuttavuutta  ja tehokkuutta YMP:n ja va rainhoitoasetuksen yleisten 
tavoitteiden saavuttamiseksi.  
Vuotta 2003 edeltäneinä vuosina toteutuneiden menojen sääntöjenmukaisuuden tarkastus oli 
saatu suurelta osin päät ökseen vuoden 2009 loppuun mennessä. 
99. Jokainen sääntöjenmukaisuutta koskevassa päätöksessä esitetty rahoitusoikaisu on 
sidoksissa tiettyyn varainhoitovuoteen, joka m ääritetään kyseisen päätöksen liitteessä. 
100. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös tehdään noin kuuden kuukauden 
kuluttua kyseisen varainhoitovuoden päättymise stä. Tässä päätöksessä komissio vahvistaa 
menot, jotka hyväksytään rahoitettavaksi kysei seksi varainhoitovuodeksi vahvistetusta EU:n 
talousarviosta. Asetuksen (EY) No 1290/2005 30 artiklassa säädetään nimenomaisesti, ettei 
tilien tarkastamista ja hyväksymistä koske va päätös rajoita myöhemmin tehtäviä 
sääntöjenmukaisuuspäätöksiä, joissa jäsenvaltioille määrätään rahoitusoikaisuja. Tämä asetus on varainhoitoasetuksen ta soinen säädös ja lisä ksi täysin yhdenmukainen 
varainhoitoasetuksen säännösten kanssa. Jälkimmä isessä nimittäin säädetään kaikkien muiden 
menojen osalta, että komissio voi vastuuvapaus päätöksen jälkeen toimittaa jälkitarkastuksia 
viiden vuoden ajan loppumaksun suoritta misvuotta koskevan vastuuvapauspäätöksen 
tekemisestä. Muussa tapauksessa kaikkia talous arvion menoja olisi pidettävä alustavina siihen 
asti, kun jälkitarkastus on tehty tai k un viiden vuoden ajanjakso on päättynyt. 
FI 19   FI Menot, jotka todennäköisesti jätetään myöhemm in tehtävillä sääntöjenmukaisuuspäätöksillä 
EU:n rahoituksen ulkopuolelle, ilmoiteta an komission kirjanpidossa ehdollisina 
omaisuuserinä ja merkitään tilinpäätöksen liitetie toihin. Näistä kirjanpitotiedoista ja tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä koskevasta päätöksestä Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat vastuuvapausmenettelyssä tarvitsem ansa tiedot. Ks. vastaus kohtiin 76 ja 77. 
101. Kun komissio tehnyt tilien tarkastamista ja  hyväksymistä koskevan vuotuisen päätöksen 
ja näin hyväksynyt hyväksyttyjen maksajavirasto jen tilinpäätökset, vast aavista menoista tulee 
lopullisia. Tätä hyväksyntää ei kyseenalaista se, että menoihin saatetaan myöhemmin tehdä 
rahoitusoikaisuja sääntöjenmukaisuuden tarkastu smenettelyssä. Menot, jotka todennäköisesti 
jätetään tulevill a sääntöjenmukaisuuspäätöks illä ilman EU:n  rahoitusta, ilmoitetaan komission 
kirjanpitojärjestelmässä ehdollisena omaisuuseränä ja esitetään liitetietona komission tilinpäätöksessä. 
102. Rahoitusoikaisut eivät ole seuraamuksia, vaan  niillä varmistetaan, että ilman EU:n 
rahoitusta jätetään menot, joita ei ole tote utettu EU:n sääntöjen mukaisesti. Näistä 
rahoitusoikaisuista ei voida ”neuvotella”, vaan  komissio määrittää ne valmisteluasiakirjassa 
VI/5330/97 määriteltyjen periaatteiden mukaisesti ja s ääntöjenmukaisuutta koskevaan 
päätökseen johtavan hallinnol lisen menettelyn aikana saam iensa tietojen perusteella. 
Kontradiktorisen periaatteen (audi et altera m partem) mukaan jäsenvaltioilla on oikeus 
osallistua tähän menettelyyn voidakseen antaa lausuntonsa ja esittää huomautuksensa, ja 
komissio on – niin kuin pitääk in – valmis kuulemaan jäsenvaltio iden perusteluja ja ottamaan 
ne huomioon päätöksenteossa. Unionin tuomiois tuimen vahvistamien rahoitusoikaisujen suuri 
määrä osoittaa, että määrät ovat yleensä olleet selviä ja kiistattomia. 
103. Sääntöjenmukaisuustarkastus ei ole keino sääntöjenvastaisten maksujen 
takaisinperimiseksi lopullisilta tuensaajilta, sillä yhteisen ha llinnoinnin periaatteen sekä 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 9 artikl an 1 kohdan a alako hdan iii alakohdan ja 
varainhoitoasetuksen 53 b artiklan 2 kohdan c ala kohdan sääntöjen mukaisesti takaisinperintä 
on kokonaan jäsenvaltioiden vastuulla. Jos sään töjenmukaisuuden tarkastuksessa havaitaan, 
että tuensaajille on suoritettu maksuja aiheettomasti, jäsenvaltioiden on aloitettava asianomaisiin tuensaajiin kohdistuvat perintätoimet. 
104. Komissio katsoo nykyisen järjes telmän toimivan hyvin ja täyt tävän sille asetetut yleiset 
tavoitteet. Komissio pyrkii kuitenkin edelleen parantamaan järjestelmän toimintaa käytännössä ja laatii tarv ittaessa Euroopan parlamen tille ja neuvostolle lisää 
parannusehdotuksia vuoden 2013 jälkeistä kautta varten. 
a) Komissio katsoo, että nykyisiss ä asetuksissa on yleensä määr itelty selkeästi eri osapuolten 
tehtävät ja vastuualueet ja otettu samalla huomioon tarve sä ilyttää tietty joustavuus. Se 
kuitenkin tutkii, olisiko todentamisviranom aisten tehtävät syytä määritellä nykyistä 
yksityiskohtaisemmin vuoden 2013 jälkeiselle  kaudelle laadittavissa säännöissä. 
b) Nykyisissä säännöissä on jo asetettu määräaika, johon mennessä vuosittainen tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päät ös on tehtävä. Määräaikojen asettaminen 
sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn lop puun saamiselle olisi EU:n taloudellisten 
etujen suojaamista koskevan tavoitteen vastaista, sillä ne estäisivät rahoitusoikaisujen tekemisen kyseisen määräajan päätyttyä. Se n vuoksi komissio ei aio ehdottaa tällaisten 
ylimääräisten määräaikojen asettamista. 
c) Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös tehdään noin kuuden kuukauden 
kuluttua kyseisen varainhoitovuoden päättymise stä. Tässä päätöksessä komissio vahvistaa 
menot, jotka hyväksytään rahoitettavaksi kysei seksi varainhoitovuodeksi vahvistetusta EU:n 
talousarviosta. Asetuksen (EY) No 1290/2005 30 artiklassa säädetään nimenomaisesti, ettei 
FI 20   FI tilien tarkastamista ja hyväksymistä koske va päätös rajoita myöhemmin tehtäviä 
sääntöjenmukaisuuspäätöksiä, joissa jäsenvaltioille määrätään rahoitusoikaisuja. Tämä asetus on varainhoitoasetuksen ta soinen säädös ja lisä ksi täysin yhdenmukainen 
varainhoitoasetuksen säännösten kanssa. Jälkimmä isessä nimittäin säädetään kaikkien muiden 
menojen osalta, että komissio voi vastuuvapaus päätöksen jälkeen toimittaa jälkitarkastuksia 
viiden vuoden ajan loppumaksun suoritta misvuotta koskevan vastuuvapauspäätöksen 
tekemisestä. Muussa tapauksessa kaikkia talous arvion menoja olisi pidettävä alustavina siihen 
asti, kun jälkitarkastus on tehty tai k un viiden vuoden ajanjakso on päättynyt. 
Menot, jotka todennäköisesti jätetään myöhemm in tehtävillä sääntöjenmukaisuuspäätöksillä 
EU:n rahoituksen ulkopuolelle, ilmoiteta an komission kirjanpidossa ehdollisina 
omaisuuserinä ja merkitään tilinpäätöksen liitetie toihin. Näistä kirjanpitotiedoista ja tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä koskevasta päätöksestä Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat vastuuvapausmenettelyssä tarvitsemansa tiedot. 
Tilien tarkastamista ja hyväksymistä kosk evan päätöksen tarkoitus määritettiin 
nimenomaisesti jo maaliskuussa 1993 julkaistu ssa asiakirjassa, jolla komissio hyväksyi 
vuonna 1996 voimaan tulleen tilie n tarkastamista ja hyväksymistä koskevan järjestelmän 
uudistuksen suuntaviivat (SEC (93) 306), eikä  yksikään myöhemmin annetun lainsäädännön 
hyväksymiseen osallistuneista osapuolista kyseenalaistanut tätä tarkoitusta.  
Ks. myös vastaus kohtaan 97. d) Arvioidut menot, jotka todennäköi sesti jätetään myöhemmin tehtävillä 
sääntöjenmukaisuutta koskev illa päätöksill ä EU:n rahoituksen ulkopuolelle, ilmoitetaan 
komission kirjanpidossa ehdollisina omaisuus erinä ja merkitään komission tilinpäätöksen 
liitetietoihin. Olisi epätarkoituksenmuka ista eritellä kunkin jäsenvaltion osalta 
talousarvioaloittain näitä määriä, jotka edusta vat senhetkistä parasta arviota ja jotka voivat 
vielä muuttua siinä vaiheessa, kun  lopullinen päätös tehdään, eikä  näin tarkasti eriteltyjä 
määriä kannata sisällyttää myöskään tilinpäätökseen.  
Sääntöjenmukaisuutta koskevissa päätöksissä ilmoitetaan EU:n rahoituksen ulkopuolelle 
jätettävät määrät varainhoitovuosittain ja jäsenv altioittain. Jäsenvaltioit tain eritellyt määrät 
ilmoitetaan komission tilinpä ätöksen 2009 liitetiedossa 6. 
e) Uudistetussa järjestelmässä tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös tehdään 
ennen kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30. päivää. Tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn uudistus on merkittä västi nopeuttanut maks ajavirastojen tilien 
tarkastamista ja hyväksymistä.  
Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn päät ökseen saattamiseen tarvittava aika riippuu 
monista eri tekijöistä, joista  toiset eivät ole komission va stuulla eivätkä sen valvonnassa. 
Näitä tekijöitä ovat esimerkiksi tapauksen monimutkaisuus, joka voi vaatia lisätyötä tai jopa 
lisätarkastusten toimittamista paikalla, määräaikojen noudattaminen jäsenvaltioissa, asiakirjojen kääntämiseen liittyvät vaatimukset sekä sovitteluelimen suositusten seuranta. Lisäksi tavoiteaika ylittyy melko usein siksi, että jäsenvaltioille on annettava mahdollisuus 
käyttää puolustautumisoikeuttaan, sillä se on yksi sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn 
keskeisistä periaatteista ja siitä säädet ään nimenomaisesti varainhoitoasetuksen 
soveltamissääntöjen 42 artik lan 2 kohdan c alakohdassa. 
Kiinteiden määrien käyttö vastaa täysin sä äntöjenmukaisuustarkastuksen tavoitetta ja on 
vaikuttavin ja tehokkain keino saavuttaa tämä tavoite. Niiden käytössä otetaan huomioon se, 
ettei jokaisen, maatalouden pääosa ston vuosittain tekemän noin 150 
sääntöjenmukaisuustarkastuksen yhteydessä ole mahdollista ottaa tilastollisesti pätevää otosta. 
Tapahtumatarkastuksia ei myösk ään ole mahdollista rajoittaa ai noastaan sellaisiin tapauksiin, 
FI 21   FI joissa ”seuraukset ovat mitattavia ja merkittäviä”, koska tarkastusvaiheessa ei pystytä 
tekemään tällaisia päätelmiä, ja jos tapahtumatarkastukset toimitettaisiin vasta menettelyn lopussa, ne voisivat osoittautua tarp eettomiksi ja/tai mahdottomiksi.  
Koska maatalousmenoja hallinnoidaan yhdessä, jäsenvaltiot pystyvät komissiota paremmin 
arvioimaan todelliset EU:n talousarviolle ai heutuneet taloudelliset tappiot tai riskit sekä 
toimittamaan niistä todentavaa aineistoa. Tämä todetaan nimenomaisesti toimintaoppaassa, jossa komissio velvoitetaan ottamaan tällai nen todentava aineisto huomioon, mikäli se on 
luotettavaa. EU:n talousarvi olle aiheutuneiden taloudel listen tappioiden tarkempi 
määrittäminen edellyttää asianomaisen jäse nvaltion aktiivista yhteistyötä kaikissa 
sääntöjenmukaisuustarkastuksen vaiheissa, kos ka vain sillä on hallussaan tappioiden 
laskemiseen tarvittavat tie dot. Komission pyynnöistä huolim atta jäsenvaltiot eivät 
valitettavasti useinkaan käytä hyväkseen tätä yhteistyömahdollisuutta.  
Lisäksi unionin tuomioistuin on todennut  kiinteiden määrien käytön olevan 
sääntöjenmukaisuutta koskevien oikeussääntöjen mukaista. Se on erityisesti vahvistanut, ettei 
ole komission tehtävä toimittaa tarkastuksia tappi oiden tarkan määrän selvittämiseksi, vaan 
kyseisen jäsenvaltion on itse osoitettava, että komissio on arvioinut määrän liian suureksi.  
Komissio on hiljattain ehdottanu t järjestelmää, jonka avulla jäsenvaltiot voivat vuodesta 2010 
lähtien vahvistaa yleist ä toimintakehystä, jonka tarkoit uksena on saada kohtuullinen varmuus 
tapahtumien laillisuudesta ja sääntöjenmukais uudesta lopullisten eduns aajien tasolla. Tätä 
varten todentamisviranomaisten olisi mentäv ä työssään nykyisiä vaatimuksia pidemmälle 
valitsemalla kustakin menojen perusjoukosta edus tava otos kyseisen ma ksajaviraston paikan 
päällä tarkastamia tapahtumia ja tarkas tamalla ne kokonaan uudestaan. Kunkin tapauksen 
käsittely käytäisiin läpi tuki hakemuksen vastaanottamisesta aina loppumaksun laskemiseen ja 
suorittamiseen asti. 
f) Rahoitusoikaisut eivät ole seuraamuksia, v aan niillä varmistetaan, että ilman EU:n 
rahoitusta jätetään menot, joita ei ole toteute ttu EU:n sääntöjen mukaisesti. Tämä vahvistetaan 
myös unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä. 
g) Komissio jatkaa todentamisviranomaisten  työn valvontaa tekemällä niiden luona 
tarkastuskäyntejä. 
FI 22   FI 0100200300400500600700800Milj. euroa
1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007
VarainhoitovuosiKuvio 1 - Rahoituksen ulkopuolelle suljetut määrät vuosittain 
(sis. arviot tulevista oikaisuista)
Aiempaan keskiarvoon perustuva arvio
Valmisteilla olevat oikaisut
Päätökset 30-32
Päätökset 1-29