B4-0753, 0773, 0789, 0794, 0804, 0810 ja 0825/95

Päätöslauselma Ruandan tilanteesta

Euroopan parlamentti, joka

- palauttaa mieliin aikaisemmat Ruandan tilannetta koskevat päätöslauselmansa ja aloitteensa, erityisesti ne, jotka se hyväksyi 15. syyskuuta ((EYVL C 276, 3.10.1994, s. 17)) ja 27. lokakuuta 1994 ((EYVL C 323, 2.11.1994, s. 160)), puhemieskonferenssin 26. heinäkuuta 1994 pitämän hätäkokouksen, parlamentin Ruandaan 27. - 31. heinäkuuta 1994 lähettämien edustajien suositukset ja mainittujen edustajien matkan tuloksiin perustuvan päätöslauselman, joka hyväksyttiin AKT:n ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa Dakarissa tammikuussa 1995.

A. on järkyttynyt 22. huhtikuuta Kibehon leirissä tapahtuneesta Ruandan Isänmaallisen Armeijan aiheuttamasta hirvittävästä verilöylystä, joka aiheutti tuhansien ihmisten kuoleman,

B. arvioi, että näin vakavat tapahtumat voivat ainoastaan vaikeuttaa pakolaisten ja kotiseuduiltaan pois lähteneiden paluuta, joka on välttämätön edellytys kansalliselle sovinnolle ja rauhanomaiselle ja kestävälle ratkaisulle Ruandan ongelmaan,

C. katsoo, että Ruandan hallituksen ja kansainvälisten järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen laajamittaisista ponnistuksista huolimatta tähänastisilla kansainvälisillä toimilla ei ole saavutettu odotettuja tuloksia mitä tulee maan tilanteen rauhoittamiseen ja pakolaisten ja kotiseuduiltaan pois lähteneiden pysyvästi turvalliseen paluuseen kotiseudulleen,

D. toteaa, että kansainvälinen yhteisö oli lupautunut myöntämään noin 600 miljoonaa dollaria maan uudelleenrakentamiseksi, mutta vielä tähän mennessä se ei ole täyttänyt lupauksiaan,

E. katsoo, että pakolaisten ja kotiseuduiltaan pois lähteneiden uudelleen sopeuttamiseen määrätyt varat kattavat tuskin 15 prosenttia Ruandan hallituksen pyytämästä määrästä, vaikka kyseessä on kaikkein tärkein osa maan vakauttamiseen välttämättömästä sovinnosta,

F. palauttaa mieliin, että pakolaisväestön ja kotiseuduiltaan pois lähteneen väestön humanitaarinen tilanne on viime kuukausien aikana huonontunut edelleen,

G. on huolestunut Kigalin hallituksen vaimeasta reaktiosta Kibehon verilöylyyn,

H. on huolestunut vankien oloista ruandalaisissa vankiloissa, joissa on liikaa joukkomurhista epäiltyjä henkilöitä,

I. on huolestunut väestön keskuudessa vallitsevasta turvattomuuden tunteesta ja pidätyksien, verilöylyjen, murhien, raiskauksien, omaisuuksien takavarikointien ja sokean väkivallan aiheuttamasta lisääntyneestä pelosta,

J. on huolestunut myös Burundin kriisin jatkumisesta, joka uhkaa maan vakautta ja on vaarassa räjähtää uudeksi laajamittaisen väkivallan aalloksi,

1. Tuomitsee hutupakolaisten joukkomurhan Kibehon leirissä;

2. Pyytää hallitusta toimimaan täydessä yhteistyössä riippumattoman kansainvälisen tutkimuskomitean kanssa, joka perustettiin verilöylyihin syyllistyneiden tunnistamiseksi ja heidän saattamisekseen oikeuden eteen mahdollisimman pian;

3. Pyytää Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita osallistumaan YK:n turvallisuusneuvoston päätöksen nopeaan täytäntöönpanoon koskien kansainvälisen tuomioistuimen perustamista kansanmurhaan syyllistyneiden tuomitsemiseksi, mikä on ehdoton edellytys kansalliselle sovinnolle;

4. Pyytää ruandalaisille sotarikollisille turvapaikan tällä hetkellä myöntäviä maita luovuttamaan heidät tuomittaviksi kansainvälisessä tuomioistuimessa, joka on perustettu tätä varten; on tyytyväinen kahden kansanmurhaan syylliseksi epäillyn, Alphonse Higanivon ja Vincent Ntezimanan, pidättämisestä Belgiassa; pyytää muita jäsenvaltioita pidättämään alueellaan oleskelevat kansanmurhasta epäillyt henkilöt;

5. Painottaa, että Yhdistyneiden kansakuntien on ehdottoman kiireellisesti ja viipymättä taattava kotiseuduiltaan pois lähteneiden ja pakolaisten turvallisuus Zairen, Burundin, Tansanian ja Ugandan leireissä ottaen huomioon, että nämä leirit ovat usein näyttämönä vuoden 1994 kansanmurhasta vastuussa olevien aseistettujen joukkojen uudelleen muodostamiselle;

6. Pyytää Ruandan viranomaisia kunnioittamaan ihmisoikeuksia ja takaamaan koko siviiliväestön turvallisuuden kaikkialla maassa sekä pidättäytymään ryhtymästä mihinkään sellaiseen toimintaan, joka saattaisi vaarantaa pakolaisten paluun ja kansalliseen sovintoon tähtäävän kehityksen;

7. Pyytää Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvinä jäseninä olevia Euroopan unionin jäsenvaltioita edistämään neuvostossa tarpeellisten toimenpiteiden toteuttamista Ruandan verilöylyjen lopettamiseksi;

8. Kehottaa turvallisuusneuvostoa suojaamaan pakolaisten paluun kotipaikoilleen;

9. Kehottaa ECHO-järjestöä omaksumaan strategisen osan kansalaisjärjestöjen ja kansainvälisten järjestöjen toiminnan yhteensovittamisessa koskien humanitaarista apua alueen maille ja erityisesti Zairessa, Ruandassa ja Burundissa sijaitseville pakolaisleireille;

10. Kehottaa Euroopan komissiota antamaan kiireellistä apua oikeusjärjestelmän palauttamiseksi entiselleen ja vankiloiden olojen parantamiseksi;

11. Kehottaa komissiota toteuttamaan Ruandan hallitukselle luvatun avun myöntämisen ja vaatii, että humanitaarista apua ja tukea maan uudelleenrakentamiseksi ei saisi vähentää tai lykätä;

12. On ehdottomasti sitä mieltä, että Arushan sopimusten hengen noudattamiseksi ja kaikkien ruandalaisen yhteiskunnan demokraattisten voimien mukanaolon takaamiseksi olisi järjestettävä alueellinen rauhaa, turvallisuutta ja vakautta käsittelevä konferenssi Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston esittämän toivomuksen ja Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission ehdotuksen mukaisesti, ja kehottaa Ruandan ja muiden suurten järvien alueen maiden hallituksia tarttumaan tähän tilaisuuteen;

13. Pyytää neuvostoa noudattamaan kaikkia alueen maita koskevia sitoumuksiaan ja antamaan Euroopan parlamentille kertomuksen parlamentin antamien päätöslauselmien perusteella toteutetuista toimenpiteistä;

14. Kehottaa puhemiestään viipymättä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Ruandan hallitukselle, Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston puheenjohtajalle, Afrikan yhtenäisyysjärjestön (OAU) pääsihteerille ja AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen puheenjohtajille.