Ottaen huomioon raaka-aineiden strategisen merkityksen EU:n valmistusteollisuudelle komissio toteuttaa EU:n raaka-aineita koskevan aloitteen yhteydessä monenlaisia toimenpiteitä, joilla pyritään varmistamaan raaka-aineiden turvattu, kestävä ja kohtuuhintainen saatavuus. EU:n kannalta kriittisten raaka-aineiden luettelo on keskeinen osa tätä aloitetta.

Raaka-ainealoite perustettiin vuonna 2008, ja sillä on tarkoitus puuttua raaka-aineiden saatavuuteen liittyviin ongelmiin. Tällä tiedonannolla saatetaan vuonna 2014 laadittu kriittisten raaka-aineiden luettelo ajan tasalle. Luettelon päätarkoituksena on kartoittaa ne raaka-aineet, joihin liittyy suuri hankintariski ja suuri taloudellinen merkitys ja joiden luotettava ja esteetön saatavuus aiheuttaa huolta Euroopan teollisuudelle ja arvoketjuille. Luettelo on laadittu objektiivisilla menetelmillä, ja se tarjoaa tosiasioihin perustuvan välineen kauppa-, innovaatio- ja teollisuuspolitiikan toimille, joilla vahvistetaan eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä Euroopan uudistetun teollisuusstrategian mukaisesti esimerkiksi seuraavin tavoin:

·Kartoitetaan investointitarpeet, joilla voidaan lieventää Euroopan riippuvuutta raaka-ainetuonnista.

·Ohjataan tukea raaka-aineiden saatavuuteen liittyvään innovointiin EU:n tutkimus- ja innovointiohjelmasta Horisontti 2020.

·Tuodaan esiin kriittisten raaka-aineiden merkitys siirtymisessä vähähiiliseen, resurssitehokkaaseen ja vahvemmin kiertotalouden tunnusmerkit täyttävään talouteen.

Luettelon tarkoituksena on myös edistää eurooppalaista kriittisten raaka-aineiden tuotantoa tehostamalla kierrätystä ja helpottaa uuden kaivostoiminnan käynnistämistä. Näin saadaan myös parempi käsitys siitä, miten raaka-aineiden toimitusvarmuutta voidaan parantaa monipuolistamalla hankintoja eri maantieteellisistä lähteistä kaivannaistoiminnan, kierrättämisen tai korvaamisen kautta.

Komissio käyttää luetteloa tukena kauppasopimusneuvotteluissa, kauppaa vääristävien toimenpiteiden riitauttamisessa, tutkimus- ja innovointitoimien kehittämisessä sekä kestävän kehityksen toimintaohjelman Agenda 2030 ja sen kestävän kehityksen tavoitteiden toteuttamisessa. Kriittiset raaka-aineet ovat yksi EU:n kiertotalouden toimintasuunnitelman painopistealoista. Tarkoituksena on edistää niiden tehokasta käyttöä ja kierrätystä. Luettelosta voi olla hyötyä myös suoria ulkomaisia investointeja EU:ssa koskevassa uudelleentarkastelussa, joka esitetään samaan aikaan tämän tiedonannon kanssa. Jäsenvaltiot, yritykset ja investoijat voivat nekin halutessaan käyttää luetteloa saadakseen tietoja mahdollisista raaka-aineiden hankintaan liittyvistä riskeistä ja asiaan liittyvistä mahdollisuuksista.

Tässä tiedonannossa esitetään 27:n EU:n kannalta kriittisen raaka-aineen luettelo, joka on laadittu kolmannen aiheesta tehdyn arvioinnin perusteella. Se on jatkoa kahdelle raaka-aineista annetulle tiedonannolle: vuonna 2011 vahvistettiin 14 kriittisen raaka-aineen luettelo ja vuonna 2014 esitettiin tarkistettu luettelo, jossa oli 20 kriittistä raaka-ainetta. EU:n kannalta kriittisten raaka-aineiden luetteloa päivitetään vähintään kolmen vuoden välein tuotannossa, markkinoilla ja teknologiassa tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi. Arvioitujen raaka-aineiden lukumäärä on kasvanut joka päivityksen yhteydessä.

Kriittisten raaka-aineiden määrittelemistä käsitelleen tilapäisryhmän vuonna 2014 antamassa kertomuksessa esitetyt suositukset huomioon ottaen tässä kolmannessa kriittisistä raaka-aineista tehdyssä arvioinnissa käytettiin perustana komission laatimaa tarkempaa menetelmää siten, että vertailu aiempiin menetelmiin (2011 ja 2014) kuitenkin säilyi. Raaka-aineiden kriittisyyden määrittämisessä kahtena pääkriteerinä ovat edelleen taloudellinen merkitys ja hankintariski. Tarkistetun menetelmän keskeiset parannukset liittyvät kauppaan (tuontiriippuvuus ja vientirajoitukset hankintariskin laskemisessa), korvattavuuden käyttöön sekä taloudellisen merkityksen että hankintariskin korjaustekijänä sekä teollisten sovellusten perusteella tehtyyn raaka-aineiden ja loppukäytön yksityiskohtaiseen luokittelemiseen taloudellisen merkityksen määrittelemistä varten

Raaka-aineet – nekin, joita ei ole luokiteltu kriittisiksi – ovat tärkeitä Euroopan talouden kannalta, koska ne sijoittuvat valmistuksen arvoketjun alkuun. Niiden saatavuus voi muuttua nopeasti kauppavirtojen tai kauppapolitiikan kehityksen mukaan. Tämä korostaa yleistä tarvetta monipuolistaa hankintoja ja nostaa kaikkien raaka-aineiden kierrätysastetta.





Liite 1

EU:n kannalta kriittisten raaka-aineiden luettelo

Jäljempänä luetellut 27 raaka-ainetta ovat EU:n kannalta kriittisiä, koska niillä on useimpiin muihin raaka-aineisiin verrattuna suurempi toimituskatkosten riski ja suuremmat vaikutukset talouteen. Taulukosta näkyy, että tiettyjä kriittisiä raaka-aineita, kuten hafniumia, tuotetaan EU:ssa. Kiina on kuitenkin vaikutusvaltaisin maa, kun tarkastellaan useimpien kriittisten raaka-aineiden globaalia tarjontaa. Tämä koskee esimerkiksi harvinaisia maametalleja, magnesiumia, volframia, antimonia, galliumia ja germaniumia. Useilla muilla mailla on hallitseva asema tiettyjen raaka-aineiden tarjonnassa, kuten Brasilialla niobiumin ja USA:lla berylliumin ja heliumin tapauksessa. Platinaryhmän metallien tuotanto on keskittynyt Venäjälle (palladium) ja Etelä-Afrikkaan (iridium, platina, rodium ja rutenium). Tuotannon keskittymiseen liittyvää riskiä kasvattavat monissa tapauksissa heikko korvattavuus ja matala kierrätysaste.

Vuonna 2017 arvioitiin 78 raaka-aineen kriittisyyttä. Vuoden 2014 arviointiin verrattuna mukaan otettiin yhdeksän uutta raaka-ainetta.

Vuoden 2014 luettelon aineiden lisäksi nyt mukaan otetut uudet yhdeksän EU:n kannalta kriittistä raaka-ainetta on jäljempänä olevassa taulukossa korostettu tummanharmaalla. Kolmea raaka-ainetta (koksihiili, kromi ja magnesiitti) ei vuoden 2017 arvioinnissa pidetä kriittisinä. Vaikka raskaita harvinaisia maametalleja, kevyitä harvinaisia maametalleja ja platinaryhmän metalleja arvioitiin erikseen, ne esitetään kriittisyysluettelossa ryhminä (taulukossa annetaan aritmeettinen keskiarvo), jotta vertailukelpoisuus edelliseen arviointiin nähden säilyisi.