FI Euroopan unionin virallinen lehti C 24/70

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista ”Ehdotus – Neuvoston direktiivi energiatuotteiden verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta”

KOM(2011) 169 lopullinen – 2011/0092 CNS

ja ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle – Ehdotus energiaverodirektiivin tarkistamisesta EU:n energiaverotuksen järkiperäistämiseksi”

KOM(2011) 168 lopullinen

2012/C 24/13

Esittelijä: Eric PIGAL

Neuvosto päätti 29. huhtikuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 113 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheista

Ehdotus – Neuvoston direktiivi energiatuotteiden verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta

KOM(2011) 169 lopullinen – 2011/0092 CNS

ja

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle – Ehdotus energiaverodirektiivin tarkistamisesta EU:n energiaverotuksen järkiperäistämiseksi

KOM(2011) 168 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 4. lokakuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. lokakuuta 2011 pitämässään 475. täysistunnossa (lokakuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 158 ääntä puolesta ja 4 vastaan 13:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Päätelmät

1.1.1 Nyt kun useat jäsenvaltiot määrittelevät parhaillaan strategioitaan talous- ja finanssikriisistä selviytymiseksi, energiaverodirektiivin tarkistaminen tarjoaa mahdollisuuksia sovittaa yhteen ympäristö- ja taloustavoitteet. Tarkistaminen mahdollistaa sen, että jäsenvaltiot voivat toivoessaan siirtää osan työhön tai pääomaan kohdistuvasta verotuksestaan sellaiseen verotusmuotoon, joka kannustaa ympäristömyönteiseen ja energiatehokkuutta edistävään käyttäytymiseen Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti.

1.1.2 Unioni ei voi tyytyä vain asettamaan tavoitteita energiapolitiikalle. Sen on nyt hankittava itselleen keinot tavoitteiden saavuttamiseksi. Onnistuakseen unionin tulee antaa vahva hintasignaali. Tämä on tehokas, ellei peräti ainoa keino, jolla voidaan muuttaa ajattelutapoja ja käyttäytymistä.

1.1.3 Energiaverodirektiivin uudelleenlaatiminen merkitsee kiistatta edistystä alkuperäiseen versioon verrattuna. Kahden kertoimen käyttöönotto energian mittaamista/verottamista varten tekee direktiivistä entistä tarkemman ja tarkoituksenmukaisemman. Hiilidioksidiperusteinen verotus täydentää EU:n päästökauppajärjestelmää.

1.1.4 Näiden kahden verotuskertoimen pohjalta suurinta osaa energiamuodoista on käsiteltävä/verotettava yhtäläisellä tavalla niiden hiilidioksidipäästöjen ja energiasisällön perusteella. On kuitenkin huomautettava, että sähköön ei sovelleta samaa mukauttamisvaatimusta kuin muihin energiamuotoihin.

1.1.5 Vaikka moottoripolttoaineiden ankaran verotuksen antama hintasignaali tuntuu tällä hetkellä piinalliselta, se valmistaa eurooppalaisia energiankuluttajia väistämättömästi edessä oleviin rajoituksiin ja polttoainepulaan, sillä se edistää investointeja ja energiansäästötoimia, lisää uusiutuvien energiamuotojen houkuttelevuutta ja kehittämistä, vahvistaa kykyä selviytyä öljykriiseistä jne.

Lämmityspolttoaineissa verotukseen liittyvä hintasignaali jää sen sijaan huomaamattomaksi, ja energiaverodirektiivin uudelleenlaatiminen ei luultavastikaan muuta tätä. Energiansäästötoimet ja niihin tarkoitetut investoinnit eivät tuo lämmityspolttoaineiden kohdalla havaittavia etuja kuluttajille, ja kuluttajat joutuvat kärsimään markkinoiden ennakoimattomista vaihteluista.

1.1.6 Se, että lämmityspolttoaineiden säästäminen olisi houkuttelevampaa kuluttajien kannalta, olisi hyödyksi myös alan yrityksille, sillä se nopeuttaisi laitteistojen uudistamista ja tarjoaisi uusia markkinamahdollisuuksia.

1.1.7 Paljon energiaa kuluttavat teollisuudenalat, jotka eivät tähän asti ole kuuluneet energiaverodirektiivin soveltamisalaan, lisätään siihen nyt aivan perustellusti.

Soveltamisalan ulkopuolelle jää kuitenkin kokonaan tai osittain muita aloja, muun muassa

— maatalous, rakentaminen, julkiset urakat

— julkinen liikenne, asevoimat, jätteiden keruu, julkishallinto

— sairasautot (mutta eivät taksit), lentoliikenne, yhteisön meriliikenne

— kotitalouksien kuluttama sähkö.

Kaikissa näissä poikkeuksissa on vaikea nähdä johdonmukaisuutta varsinkin kun tahot, joihin niitä ei sovelleta, eivät luultavastikaan ymmärrä niitä.

1.1.8 Toisin kuin Euroopan komission tiedonannossa väitetään, uudessa energiaverodirektiivissä ei määritellä puitteita, ei oteta kantaa eikä edes esitetä suosituksia liittyen siihen, että jäsenvaltiot käyttäisivät osan tai kaikki uudesta verotusjärjestelmästä saamansa tulot pyrkiäkseen suuntaamaan tarjontaa uuteen teknologiaan tai puhtaampaan energiaan.

1.1.9 ETSK huomauttaa kuitenkin, että energiaverodirektiivi kehittää osaltaan yhtenäismarkkinoita, koska sillä pyritään energia-alan verotuksen yhdenmukaistamiseen, minkä se mahdollistaa.

1.2 Suositukset

1.2.1 Komitea kannattaa Euroopan komission pyrkimyksiä saavuttaa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet. Energiaverodirektiivin uudelleenlaatiminen on selkeästi tähän suuntaan menevä toimi, sillä sen tavoitteena on

— tukea kestävää kehitystä ja suojella ympäristöä

— suojella sisämarkkinoita ja edistää kasvua

— mahdollistaa työvoimakustannusten ja budjettivajeiden supistaminen.

1.2.2 ETSK kuitenkin pahoittelee, ettei energiaverodirektiivin uudelleenlaatiminen ole kunnianhimoisempaa ja johdonmukaisempaa. Itse asiassa Euroopan komissio on päättänyt lisätä tekstiin jo ennen sen esittämistä neuvostolle (ja käsittelyä neuvostossa) poikkeuksia ja vapautuksia, joiden tavoitteena on välttää herättämästä tyytymättömyyttä yksissä jäsenvaltioissa ja pyrkiä taas tyydyttämään toisia jäsenvaltioita.

Kun asiasta ryhdytään neuvottelemaan neuvostossa, vaarana on, ettei Euroopan komissiolla ole enää liikkumavaraa, ellei se sitten halua vääristää lopullisesti ja vaarallisesti nyt esitetyssä muodossa olevan uudelleenlaaditun tekstin henkeä.

1.2.3 Jäsenvaltioiden odotetaan suhtautuvan asiaan vastahakoisesti tai jopa vastustavan sitä. Komitea katsoo kuitenkin, että unionin ja erityisesti Euroopan komission tulisi pystyä velvoittamaan jäsenvaltiot toimenpiteisiin, varsinkin kun osa niistä on kansallisella tasolla pattitilanteessa pyrkiessään tekemään päätöksiä saavuttaakseen unionin tasolla yhdessä hyväksytyt tavoitteet.

1.2.4 Euroopan komission on sitä paitsi valmistauduttava lobbaustoimiin niiden tahojen suunnalta, jotka haluavat estää kaikki muutokset vetoamalla ”mahdollisiin lisäkustannuksiin” tai ”vaaralliseen kilpailukyvyn menetykseen”. Vaikka komission on luonnollisesti kannustettava jäsenvaltioita ottamaan huomioon tietyt vähemmistöön jäävät ja arkaluonteiset tilanteet, sen on myös pidettävä mielessä unionin energia-alan tavoitteet ja tuotava esille innovoinnin strategiset edut mm. uusien energiamuotojen, työpaikkojen luomisen, kasvun ja elämänlaadun parantumisen kannalta.

1.2.5 Jäsenvaltioiden mahdollisen vastahakoisuuden vähentämiseksi komitea ehdottaa, että Euroopan komissio määrittelee ratkaisuja, joilla voidaan tukea vaadittuja muutoksia ja jotka se mahdollisuuksien mukaan sisällyttää ehdotettuun tekstiin. Tämä lähestymistapa vaikuttaa paremmalta kuin ennen jäsenvaltioiden kanssa käytäviä neuvotteluja tehdyt myönnytykset, varsinkin kun sen avulla myös kuluttajat pystyisivät valmistautumaan paremmin toivottuihin muutoksiin.

2. Johdanto

2.1 Tiivistelmä

2.1.1 Tarkasteltavana ei ole uusi direktiivi vaan energiaverodirektiivin uudelleenlaatiminen. Uudelleen laaditun direktiivin on tarkoitus tulla voimaan 1. tammikuuta 2013. Ajankohta osuu yhteen EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannen vaiheen kanssa.

2.1.2 Tarkistetussa direktiivissä kaikkia moottori- tai lämmityspolttoaineita varten otetaan käyttöön kaksi verotuskerrointa, joilla on molemmilla omat tavoitteensa:

— hiilidioksidipäästö perusteinen verotus, jolla pyritään vähentämään kasvihuonekaasujen aiheuttamaa saastumista

— energiasisältöön perustuva verotus, jolla pyritään vähentämään energiankulutusta käytetyistä energiatuotteista riippumatta.

2.1.3 Moottoripolttoaineet:

— Vuonna 2013 hiilidioksidiperusteinen vero on 20 euroa hiilidioksidipäästötonnia kohti.

— Vuonna 2018 energiankulutusvero on 9,6 euroa gigajoulea kohti.

2.1.4 Lämmityspolttoaineet:

— Vuonna 2013 hiilidioksidiperusteinen vero on 20 euroa hiilidioksidipäästötonnia kohti.

— Vuonna 2013 energiankulutusvero on 0,15 euroa gigajoulea kohti.

2.1.5 Muistutettakoon, että sekä nykyisessä energiaverodirektiivissä että sen uudelleenlaatimista koskevassa ehdotuksessa säädetään vähimmäisverotasoista. Jäsenvaltiot voivat asettaa itselleen korkeamman verotason, minkä suurin osa tekeekin.

2.2 Taustaa

2.2.1 Tämä uudelleenlaadintaehdotus on jatkoa koko joukolle aiemmin laadittuja ja hyväksyttyjä direktiivejä, muun muassa

— 2003/96/EY: energiatuotteiden verotusta koskeva direktiivi, jota on tarkistettava

— 2003/87/EY: direktiivi, jossa määritellään kasvihuonekaasut ja säädetään hiilidioksidipäästöoikeuksien kaupan järjestelmän perustamisesta EU:hun

— 2009/29/EY: direktiivi, jossa säädetään päästöoikeuksien tarkistamisesta vuodesta 2013 lähtien

— 2006/32/EY: energiatehokkuusdirektiivi, jonka liitteessä II määritellään nettolämpöarvo (1)

— 2009/28/EY: direktiivi, jossa säädetään kestävyyskriteereistä erityisesti biomassasta tuotettaville moottori- ja lämmityspolttoaineille.

2.2.2 Sen lisäksi, että käsillä olevassa lausunnossa tarkastellaan energiaverodirektiivin uudelleenlaadintaehdotusta, siinä otetaan huomioon myös Euroopan komission laatimassa tiedonannossa (2) ja muistiossa (3) annetut lisätiedot.

2.2.3 On tärkeää huomata, että Euroopan komission pyrkimykset tämän unionin toimintalinjan käyttöönottamiseksi ovat yhteydessä kansainväliseen tilanteeseen, joka vaikuttaa voimakkaasti eri osa-alueisiin. Esimerkkeinä voidaan mainita

— sääntely: Chicagon yleissopimus rajoittaa tiukasti ja sitovasti ilmailualan verotusta.

— markkinat: Tutkimus on mahdollistanut öljyliuskeen louhinnan. Tämä keksintö on tehnyt mahdolliseksi hyödyntää uusia alueita ja lisännyt näin fossiilisen energian tarjontaa. Se on myös mullistanut perusteellisesti kaasumarkkinoita: kaasun maailmanmarkkinahinta on laskenut nopeasti, mikä on vähentänyt muiden energiamuotojen, erityisesti uusiutuvan energian houkuttelevuutta.

— strategia: Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän tapahtumat vaikuttavat merkittävästi polttoaineiden hintaan, mutta myös siihen, miten jäsenvaltiot suhtautuvat kyseessä oleviin energiamuotoihin.

— ympäristö: Kioton sopimukset ja Cancunissa käydyt keskustelut on otettava huomioon, ja unionin strategioita ja politiikkoja on tarpeen tullen muutettava niiden mukaisesti.

— yleinen mielipide: Fukushiman tapahtumat osoittivat, miten merkittävät ja odottamattomat tapaukset vaikuttavat suuresti yleiseen mielipiteeseen. Jäsenvaltiot ja unioni eivät voi olla ottamatta tätä huomioon strategioissaan ja päätöksissään. On itsestään selvää, että viranomaisten on mukautettava pikaisesti toimintalinjojaan.

2.2.4 Onkin pohdittava sitä, miten energiamuotojen verotusta koskeva kysymys voidaan asettaa kansainväliseen asiayhteyteen:

— Mikä viitehinta hiilidioksidille tulisi asettaa unionissa, kun asiasta ei ole kattavaa kansainvälistä sopimusta?

— On myös aiheellista ottaa esille ajatus kansainvälisestä yleisestä verosta.

2.3 Kehityskulku

2.3.1 Edellinen direktiivi (2003/96/EY) perustui Euroopan komission vuonna 1996 tekemään ehdotukseen. Ehdotusta muutettiin huomattavasti Euroopan unionin neuvostossa käydyissä pitkissä neuvotteluissa jäsenvaltioiden erityispiirteiden huomioon ottamiseksi. Muutosten johdosta ehdotettiin asteittain etenevää soveltamista siirtymäaikoineen, poikkeuksineen ja vapautuksineen. Vuoden 1996 direktiiviehdotus hyväksyttiin lopulta vuonna 2003.

2.3.2 Direktiivin täytäntöönpano jäsenvaltiossa, energiamarkkinoiden kehitys ja energiankulutuksen ympäristö- ja ilmastovaikutusten tiedostaminen ovat saaneet huomion kiinnittymään tiettyihin heikkouksiin ja mahdollisiin parannuskeinoihin (ks. jäljempänä).

2.3.3 Direktiivin tarkistus käynnistettiin vuonna 2005. Ammattitarkoitukseen käytettävään dieselpolttoöljyyn keskittynyt ensimmäinen yritys pantiin alulle vuonna 2007, mutta se ei koskaan päätynyt neuvostoon. Eurooppa-neuvosto kehotti maaliskuussa 2008 antamissaan päätelmissä laatimaan uuden tarkistusehdotuksen, josta tuli Euroopan komission ensisijainen tavoite sen vuoden 2011 vuotuisessa kasvuselvityksessä.

Komission kollegio hyväksyi 12. huhtikuuta 2011 energiaverodirektiivin säännösten uudelleenlaadintaehdotuksen.

3. Yleistä

3.1 Energiaverodirektiivin uudelleenlaatimisen tarkoituksena on vastata ensinnäkin Euroopan unionin uusiin, Eurooppa 2020 -strategiassa määriteltyihin prioriteetteihin. Näitä ovat muun muassa

— ilmastonmuutoksen torjuminen

— kestävän kehityksen asettaminen ensisijaiseen asemaan

— entistä vihreämpi ja kilpailukykyisempi talous

— osallistuminen verotuksen yhdenmukaistamiseen

— työhön kohdistuvan verorasitteen keventäminen

— tukien myöntäminen pienituloisille kotitalouksille

— jäsenvaltioiden julkisen talouden vakauttaminen.

3.2 Tarkoituksena on myös vastata EU:n ilmasto- ja energiastrategian 2013–2020 ”3x20”-sääntöön:

— Kasvihuonekaasupäästöjä vähennetään 20 prosentilla.

— Energiasta 20 prosenttia tuotetaan uusiutuvista lähteistä vuoteen 2020 mennessä.

— Energiatehokkuutta parannetaan 20 prosentilla.

3.3 Lisäksi uudelleen laatimisella pyritään korjaamaan edellisen energiaverodirektiivin heikkoudet ja puutteet:

— Nykyisiä vähimmäistasoja sovelletaan yleisesti kulutettuun määrään ottamatta huomioon energiasisältöä tai saastumista.

— Tämä johtaa käyttäytymiseen, joka on ristiriidassa EU:n tavoitteiden kanssa, sillä se mm. kannustaa hiilen käyttöön ja haittaa uusiutuvien energiamuotojen käyttöä.

— Nykyisessä energiaverodirektiivissä ei kannusteta edistämään vaihtoehtoisia energiamuotoja. Etanoli onkin kaikkein raskaimmin verotettu energiatuote.

— Energiaverodirektiivin ja EU:n päästökauppajärjestelmän välinen riittämätön koordinointi johtaa kaksinkertaiseen verotukseen tai verottamatta jättämiseen alasta riippuen.

3.4 Uudelleenlaatimisessa otetaan huomioon ulkoiset vaatimukset:

— verojärjestelmien muuttaminen ja uudistaminen

— talouskriisi, joka on vähentänyt jäsenvaltioiden liikkumavaraa ja lisännyt budjettipaineita

— ilmastonmuutoksen ensimmäisten vaikutusten esiintulo konkreettisella ja mitattavissa olevalla tavalla

— kansainväliset jännitteet, jotka aiheuttavat häiriöitä ja levottomuutta energian maailmanmarkkinoilla.

3.5 Uudelleenlaatimisessa on taivuttava myös tiettyihin sisäisiin vaatimuksiin:

— On pidettävä huoli siitä, ettei energiaverotus syrji ketään eikä vääristä jäsenvaltioiden yritysten välistä kilpailua.

— Toisaalta on rajoitettava vääristymiä, jotka liittyvät siihen, ettei energiaverotusta ole yhdenmukaistettu unionissa.

4. Erityistä

4.1 Keskeiset tekijät

4.1.1 Kuten johdannossa todetaan, ehdotuksessa on keskeistä kahden verotuskertoimen määrittely (1 artikla). Lisäksi siinä vahvistetaan (4 artikla), että kyseessä ovat vähimmäis verotasot ja että jäsenvaltiot voivat ylittää ne. Vähimmäistasoja mukautetaan kolmen vuoden välein.

4.1.2 Ehdotuksen toinen tärkeä elementti on uuden velvoitteen asettaminen jäsenvaltioille (4 artiklan 3 kohta), joiden on sovellettava kaikkiin tiettyyn käyttötarkoitukseen käytettäviin tuotteisiin (moottori- tai lämmityspolttoaineisiin) yhtäläisiä verotasoja, jotka lasketaan niiden hiilidioksidipäästöjen ja energiasisällön perusteella.

4.1.3 Alkuperäisessä direktiivissä vähimmäisverotasot määritellään tuotekohtaisesti (ja käyttökohtaisesti), mutta liittämättä niitä toisiinsa.

4.1.4 Tämän muutoksen johdosta jäsenvaltioiden tulee laskea uudelleen (kansalliset) verotasonsa varmistaakseen, että niissä noudatetaan samaa suhdetta kuin unionin vähimmäistasoissa (ks. tarkistetun energiaverodirektiivin liitteessä I olevat taulukot A, B ja C).

4.1.5 Velvoite koskee moottori- ja lämmityspolttoaineita. Sitä ryhdytään soveltamaan vuonna 2013 moottoripolttoaineisiin ja vuodesta 2023 lähtien lämmityspolttoaineisiin. Siirtymäkausi on tarpeen, kun otetaan huomioon, että jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja.

4.1.6 Sähköön sovellettavat vähimmäisverotasot on esitetty puolestaan erillisessä taulukossa (taulukko D), eikä sähkölle aseteta velvoitetta verotasojen suhteuttamiseen eikä mukauttamiseen.

4.1.7 Sähköstä kannetaan edelleenkin energiavero loppukuluttajalta (”pistorasiasta”) kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi: ensin tuotannon sitten kulutuksen verottaminen.

4.1.8 Koska sähkön kulutus ei tuota hiilidioksidia, hiilidioksidiperusteista verotusta voidaan soveltaa vain sähkön tuottajiin. Suuret laitokset vapautetaan energiaverodirektiivistä, sillä ne kuuluvat EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin.

Ydinsähköstä ei kanneta hiilidioksidiperusteista veroa (ei päästöjä), mutta siihen sovelletaan energiankulutusveroa.

4.1.9 Hiilidioksidin päästöoikeuksia koskevan direktiivin 2003/87/EY integroimiseksi ja kaikenlaisen päällekkäisyyden välttämiseksi tarkistetussa direktiivissä ehdotetaan (14 artiklan 1 kohdan d alakohta), että energiatuotteet, joita käytetään EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvaan toimintaan, vapautetaan hiilidioksidiperusteisesta verotuksesta. Samalla toiminta, joka on tähän asti suljettu EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle, lisätään nyt energiaverodirektiivin soveltamisalaan.

4.2 Erilliset toimialat

4.2.1 Ehdotuksessa otetaan myös huomioon, että jotkin toimialat voivat olla alttiita hiilivuoto riskille (14 a artikla), ja siinä esitetään, että asianomaisille laitoksille myönnetään verohyvitys vuoteen 2020 asti. Verohyvityksen määrä lasketaan laitoksessa viitekaudella tapahtuneen energiatuotteiden vuotuisen mediaanikulutuksen perusteella.

4.2.2 Joitain toimintoja, jotka on tähän asti vapautettu verotuksesta (2 artikla), lisätään nyt soveltamisalaan sekä hiilidioksidiperusteiseen osioon että energiasisältöosioon.

4.2.3 Eriytetyissä verokannoissa (5 artikla) ainoana muutoksena on taksien jättäminen säännöksen soveltamisalan ulkopuolelle.

4.2.4 Lentoliikenne (yksityinen lentoliikenne pois lukien) ja yhteisön meriliikenne (yksityiset huvialukset pois lukien) vapautetaan energiaverodirektiivin soveltamisesta.

4.2.5 Moottoripolttoaineita voidaan verottaa lämmityspolttoaineiden tapaan (8 artikla) erillisillä toimialoilla:

— maatalous, puutarhatalous, vesiviljely ja metsänhoito

— kiinteästi asennetut moottorit

— rakentaminen, tekniset työt ja julkiset urakat

— ajoneuvot, joiden käyttö tieliikenteessä ei ole sallittua.

4.2.6 Maatalouteen ja sen hiilidioksidipäästöihin liittyen Euroopan komissio aikoo selvittää, onko maatalousala altis hiilivuoto riskille(14 a artikla). Jos näin on, komissio antaa jäsenvaltioille luvan myöntää verohyvitystä maatiloille.

Lisäksi Euroopan komissio myöntää täydellisen vapautuksen energiasisältöön perustuvasta verosta (15 artiklan 3 kohta), jos maataloussektori pystyy vastasuoritukseen, jolla varmistetaan energiatehokkuuden paraneminen. Tämän käsitteen tulkinta jätetään kunkin jäsenvaltion oman harkinnan varaan.

4.2.7 Biopolttoaineita (16 artikla) ei enää veroteta vastaavien fossiilisten polttoaineiden tapaan. Niihin (niiden energiasisältöön) sovelletaan yleistä energiaveroa.

4.2.8 Sen sijaan hiilidioksidiperusteisessa verossa on eroja. Kaikki biopolttoaineet eivät ole uusiutuvia. Osa niistä voi tuottaa enemmän hiilidioksidia kuin ne kuluttavat. Uusiutuvista biopolttoaineista ei kanneta veroa, koska ne ovat luonteeltaan sellaisia, että niiden hiilidioksidipäästöjä voidaan pitää olemattomina. Biopolttoaineista, jotka eivät ole uusiutuvia, kannetaan hiilidioksidiperusteista veroa samaan tapaan kuin tavanomaisista energiatuotteista.

4.2.9 Jäsenvaltiot voivat soveltaa edelleenkin vuoteen 2023 asti energiaverodirektiivin vähimmäistasoja alempia erityisiä verokantoja.

4.2.10 Jäsenvaltioilla on edelleenkin mahdollisuus vapauttaa kotitalouksien ja hyväntekeväisyysjärjestöjen lämmityspolttoaineet ja sähkö verotuksesta joko kokonaan tai osittain (15 artiklan 1 kohdan h alakohta).

5. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto

5.1 Energiaverodirektiivin perusteet

5.1.1 Kahden kertoimen huomioon ottaminen energiaverojen laskemisessa on ilman muuta edistysaskel vanhaan direktiiviin verrattuna. Sillä vastataan Eurooppa 2020 -strategian kahteen tavoitteeseen eli hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen ja energiankulutuksen vähentämiseen.

Lisäksi se mahdollistaa energiankulutuksen haittavaikutusten – saastumisen ja maailmanlaajuisten resurssien liikakulutuksen – entistä tarkemman mittaamisen (verrattuna siihen, että kriteereitä olisi vain yksi).

5.1.2 Ehdotuksessa energiaverodirektiivin tarkistamisesta säädetään hiilidioksidiperusteisen veron asettamisesta kansalliselle tasolle kussakin jäsenvaltiossa. Muistutettakoon, että unionin tasolla on jo olemassa toinen järjestelmä eli EU:n päästökauppajärjestelmä.

Jos laitos kuuluu EU:n päästökauppajärjestelmään, siihen ei voida enää soveltaa energiaverodirektiiviä, josta se näin ollen vapautetaan. Energiaverodirektiivissä vältetään siis kaksinkertaista hiilidioksidiperusteista verotusta näiden kahden järjestelmän välillä. Energiaverodirektiivissä annetaan puolestaan mahdollisuus ottaa käyttöön verotusväline, jota sovelletaan myös pieniin laitoksiin, jotka ovat tähän asti jääneet EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle kokonsa vuoksi.

ETSK kannattaa ehdotusta EU:n päästökauppajärjestelmän liittämisestä energiaverodirektiiviin, sillä näin voidaan korjata EU:n päästökauppajärjestelmää, joka on jättänyt ulkopuolelleen 50 prosenttia moottori- ja lämmityspolttoaineiden hiilidioksidipäästöistä.

5.1.3 Toiset energiamuodot saastuttavat toisia enemmän. Eräät energiamuodot ovat tiheämpiä, ja ne mahdollistavat muita suuremman kulutuksen. Direktiivin tarkistamisessa ehdotettu energialähteiden tasapuolinen tasapainottaminen on näin ollen lähtökohtaisesti johdonmukaista ja oikeudenmukaista.

Se johtaa kuitenkin tiettyjen energiamuotojen verotuksen merkittävään lisääntymiseen. Tämä koskee energiamuotoja, joita verotetaan nykyään eräissä jäsenvaltioissa kevyemmin. Silmiinpistävin esimerkki on dieselöljy, jonka vähimmäisverotason tulisi olla bensiinin vähimmäisverotasoa korkeampi, kun otetaan huomioon, että se tuottaa hieman enemmän hiilidioksidipäästöjä ja erityisesti se, että dieselin energiasisältö on suurempi. Tilanne on kuitenkin useissa jäsenvaltioissa nykyään aivan päinvastainen. Koska dieselöljyn verotus on kevyempää, ja se on halvempaa, autokannassa suuntaus suosii vahvasti dieselmoottoreita.

5.1.4 Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että dieselin ollessa selkeästi bensiiniä halvempaa dieselin liian suuri kysyntä ja bensiinin heikko kysyntä aiheuttavat tällä hetkellä häiriöitä jalostusmarkkinoilla. Dieselin verotuksen kiristäminen edistää ilman muuta tasapainoon pääsemistä.

5.1.5 ETSK varoittaa Euroopan komissiota kuitenkin myös siitä, että bensiinin ja dieselin hintaerojen kääntäminen saattaa sekoittaa perusteellisesti autoteollisuuden markkinoita sekä kasvattaa kotitalouksien autoilukustannuksia. Siirtymän pitäisi olla myös näiltä osin asteittainen.

5.1.6 Paradoksaalista kyllä, moottoripolttoaineiden kohdalla korkeat verot ovat suojelleet kuluttajia öljykriisien vaikutuksilta. Korkea hinta kannustaa itse asiassa pienentämään kulutusta jo ennakolta, ja korkeat verot vähentävät puolestaan moottoripolttoaineiden osuutta, joka on altis markkinavaihteluille (kriiseille).

5.1.7 Valmistajat ovat ymmärtäneet ja osanneet investoida useampien vuosikymmenien ajan tutkimukseen ja kehittämiseen, ja ne ovat vähentäneet onnistuneesti moottoreiden polttoainekulutusta. Toistuvista öljykriiseistä huolimatta liikenneala ei ole vielä koskaan lamaantunut.

5.1.8 Tämän analyysin pohjalta ETSK huomauttaa, että moottori- ja lämmityspolttoaineilla on sama hiilidioksidivero. Se on 20 euroa hiilidioksidipäästötonnia kohti. Tämä tarkoittaa, että esimerkiksi (lämmityksessä sekä muussa tarkoituksessa käytetyn) dieselöljyn vero on 0,0533 euroa litralta.

Komitea ihmettelee kuitenkin sitä, että yleinen energiavero on

— moottoripolttoaineille 9,6 euroa gigajoulea kohti eli 0,316 euroa dieselöljylitralta

— lämmityspolttoaineille niinkin alhainen kuin 0,15 euroa gigajoulea kohti eli 0,0054 euroa lämmitysöljylitralta.

5.1.9 ETSK toivookin, että lämmityspolttoaineiden energiaverosta tehtäisiin sellainen, että kuluttajat huomaavat sen, mitä ei voi tapahtua veron ollessa 0,0054 euroa litralta.

ETSK suosittaa asteittaista, mutta huomattavasti korkeampaa veroa, jotta voitaisiin

— ottaa huomioon kuluttajien väistämättömät lämmitystarpeet

— vähentää lämmityspolttoaineiden kulutusta

— antaa perusteet talouden toimijoiden investoinneille energia-alan innovaatioihin elinympäristön hyväksi ja teollisuuden tarpeiden täyttämiseksi (samaan tapaan kuin autoteollisuudessa on tapahtunut).

5.2 Energiaverodirektiivin poikkeukset ja vapautukset

5.2.1 Viisi jäsenvaltiota sallii ammattitarkoitukseen käytettävälle dieselpolttoöljylle (raskaat ajoneuvot, linja-autot, taksit jne.) yksityiskäyttöön tarkoitettavaa dieselpolttoöljyä kevyemmän verotuksen. Energiaverodirektiivin tarkistuksessa käsitellään uudelleen tätä mahdollisuutta ja velvoitetaan jäsenvaltiot tasapainottamaan järjestelyjä.

Dieselin aiheuttama saastuminen on aina samaa käytöstä riippumatta (ammatti- tai yksityiskäyttö), joten veronalennuksen poistaminen on järkevää ja ennen kaikkea johdonmukaista Eurooppa 2020 -strategian periaatteiden kanssa. Lisäksi valtaosin dieseliä käyttävän maantieliikenteen eksponentiaalinen kehitys osoittaa, että on tarpeen pyrkiä pysäyttämään tämä suuntaus ja jopa vähentämään raskasta tieliikennettä.

Dieselin verotusta korottavan kahden toimenpiteen (tasapainottaminen suhteessa bensiiniin [ks. edellä] ja ammattikäyttöön tarkoitetun dieselöljyn veronalennuksen poistaminen) kumulatiiviset vaikutukset johtavat kuitenkin dieselin hinnan huomattaviin korotuksiin eräissä jäsenvaltioissa. Tällaisessa tapauksessa tietyt hyvin järjestäytyneet ja mobilisoitavissa olevat ammattialat saattavat joko painostaa omien valtioidensa hallituksia tai käynnistää laajoja työtaistelutoimia.

ETSK varoittaakin Euroopan komissiota liian suurten tai nopeiden muutosten vaaroista ja jäsenvaltioiden väistämättömästä vastahakoisuudesta. Komitea ehdottaa näin ollen liitännäistoimenpiteitä yhtäältä Eurooppa 2020 -strategian vaatimusten täyttämiseksi ja toisaalta jäsenvaltioiden rohkaisemiseksi kannattamaan energiaverodirektiivin tarkistusta.

5.2.2 Jäsenvaltioiden tulee huolehtia siitä, että ne verottavat kaikkia energiamuotoja oikeudenmukaisesti ja oikeassa suhteessa niiden hiilidioksidipäästöihin ja energiasisältöön (ks. edellä). Sähkö on kuitenkin jätetty tämän yhdenmukaistamisvaatimuksen ulkopuolelle.

ETSK ihmettelee tätä poikkeusta ja toivoo, että Euroopan komissio muuttaisi ehdotustaan siten, että sähköä kohdeltaisiin samalla tavalla kuin muita energiamuotoja.

5.2.3 Edellisessä direktiivissä energiaverotuksesta vapautetuista toiminnoista osaa on nyt tarkoitus mukauttaa muihin toimintoihin ja näin ollen verottaa niitä samalla tavalla hiilidioksidipäästöjen ja energiankulutuksen perusteella.

Muistutettakoon, että verotuksesta vapautettuja toimintoja olivat metallurgia, kemiallinen pelkistys, elektrolyyttiset prosessit, sähköä paljon kuluttavat yritykset (joissa sähkökustannukset muodostavat yli 50 % tuotantokustannuksista) sekä ei-metallisten mineraalituotteiden valmistus (sementti, lasi, kalkki jne.).

Tämä muutos osoittaa direktiivin tarkistuksen tekijöiltä selkeää johdonmukaisuutta: kaikkia saastuttavia ja energiaa kuluttavia toimintoja verotetaan erotuksetta ja toisaalta kaikkia aloja kannustetaan investoimaan energiavaikutustensa vähentämiseksi.

ETSK kannattaakin tätä uudelleen löydettyä oikeuden- ja johdonmukaisuutta. Komitea on kuitenkin huolissaan kyseisten toimintojen sosiaalisista ja taloudellisista vaikutuksista. Se ehdottaa myös tässä kohdin liitännäistoimenpiteitä, jotta voidaan

— auttaa näitä aloja investoimaan ja/tai tekemään muutoksia

— varmistaa toiminnan jatkuvuus ja toimintojen pysyminen EU:n alueella.

Komitea pohtii lisäksi tämän muutoksen todellisia vaikutuksia, kun nämä toiminnot sisällytetään energiaverodirektiivin soveltamisalaan samalla kun siitä poistetaan toimintoja, jotka kuuluvat EU:n päästökauppajärjestelmän soveltamisalaan.

ETSK pohtii myös aiemmin verotuksesta vapautettujen toimintojen mahdollista hiilivuotoriskiä. EU:n päästökauppajärjestelmään sisältyy suojamekanismeja. Energiaverodirektiivi voisi ottaa niistä mallia.

5.2.4 Jäsenvaltiot voivat edelleenkin soveltaa eriytettyjä verokantoja lähes kaikessa samassa toiminnassa kuin aiemmin. Mahdollisuuden säilyttäminen paikallisessa julkisessa henkilöliikenteessä ei todellakaan kannusta investoimaan saastuttamisen tai polttoaineenkulutuksen vähentämiseen. Säilyttämistä voidaan perustella sitä vastoin sillä, että se kannustaa julkisen liikenteen käyttöön yksityisautoilun sijaan.

ETSK ihmettelee kuitenkin, millä perustellaan mm. jätteiden keruulle, sairasautoille, julkishallinnolle, vammaisille ja asevoimille myönnettyjen poikkeusten säilyttämistä.

Komitea suosittaakin ehdotuksen muuttamista, jotta niitä erinomaisia perusteluja, joiden pohjalta taksit jätetään eriytettyjen verokantojen hyödyntämisen ulkopuolelle, sovellettaisiin samalla tavoin myös muihin liikennevälineisiin.

5.2.5 Tukeutuen samaan analyysiin kuin eriytettyjen verokantojen kohdalla ETSK ihmettelee, mitkä syyt ovat perusteena lentoliikenteen ja yhteisön meriliikenteen vapauttamiselle energiaverodirektiivin soveltamisesta.

5.2.6 Vaikka lento- ja meriliikenne saattavat tulevaisuudessa kuulua hiilidioksidipäästöjen osalta EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin, ETSK on huolissaan siitä, että näitä paljon energiaa kuluttavia aloja ei veroteta energiankulutuksesta.

Tosin näitä kahta liikennemuotoa ei voida verottaa energiasisällöstä kansainvälisten sopimusten vuoksi. Komitea ehdottaakin, että kansainvälisellä tasolla käydään neuvotteluja, jotta nämä sopimukset saataisiin vastaamaan paremmin unionin lainsäädäntöä.

5.2.7 ETSK ihmettelee sitä, että jäsenvaltiot säilyttävät mahdollisuuden vapauttaa kotitaloudet (muun muassa) lämmityspolttoaine- ja sähköverosta.

Tämä mahdollisuus vaarantaa energiaverodirektiivin johdonmukaisuuden. Energiaverodirektiivin periaatteenahan on oletus, että hintasignaali kannustaa asianomaisia toimijoita vähentämään hiilidioksidipäästöjään ja energiankulutustaan. Miksi tätä viestiä ei välitettäisi myös kotitalouksille, jotka ovat merkittäviä energiankuluttajia.

ETSK suosittaa näin ollen, että tekstistä poistetaan mahdollisuus kotitalouksien lämmityspolttoaineiden vapauttamiseen verosta kunnioittaen kuitenkin kuluttajien erityisrajoitteita paikallisella/kansallisella tasolla.

5.2.8 Energiaverodirektiivin tarkistuksessa pyritään varmistamaan johdonmukaisuuden nimissä, että toistaiseksi soveltamisalan ulkopuolelle jäänyt toiminta saadaan uudelleen direktiivin piiriin ja että dieselin käyttöä ammattitarkoituksessa ei enää aseteta yksityiskäyttöä edullisempaan asemaan.

Miten näin ollen voidaan selittää, että osalle toimialoista (esimerkiksi maatalous, rakentaminen, julkiset urakat) sallitaan edelleenkin edullisempi kohtelu: moottoripolttoaineiden verottaminen lämmityspolttoaineisiin sovellettavilla verokannoilla eli paljon kevyempi verotus? Varsinkin kun näiden alojen tulisi olla esimerkkinä, sillä ne ovat toimintansa ja näkyvyytensä takia keskeisessä asemassa pyrittäessä parantamaan maankäytön suunnittelua ja elinympäristöä.

5.2.9 ETSK ihmettelee, mitkä ovat tämän poikkeuksen perusteet, sillä ne eivät voi olla taloudellisia, sosiaalisia eikä ympäristöön liittyviä. Komitea on huolissaan siitä, että tätä lähestymistapaa saatetaan käyttää uuden energiaverodirektiivin käyttöönoton hidastamiseksi tai estämiseksi vedoten siihen, että se on mielivaltainen ja syrjivä.

5.2.10 Maatalouden osalta ETSK varoittaa Euroopan komissiota siitä, että tarkistettu energiaverodirektiivi on varsin epäselvä ja että jäsenvaltiot saattavat vaatia selvennöksiä ja varmuuksia ennen ehdotuksen hyväksymistä.

Selkiytyksiä kaivataan seuraavilta osin:

— perustelut maatalouden erityiselle ja erittäin suotuisalle kohtelulle, joka on ristiriidassa energiaverodirektiivin taustalla olevien periaatteiden ja hintasignaalien kanssa sekä muilta, yhtälailla vaikeuksissa olevilta aloilta vaadittavien ponnistusten kanssa

— prosessit ja arviointikriteerit, jotka koskevat hiilivuotoriskiä sekä ehdotettua vastasuoritusta energiatehokkuuden parantamiseksi.

5.3 Energiaverodirektiivin eri näkökohtia

5.3.1 Uusi energiaverodirektiivi ei voi olla yksinkertainen patenttiratkaisu. Euroopan unionin energiapolitiikka on vielä enemmän kuin muualla moniin tekijöihin perustuvaa ja mutkikasta. Se edellyttää joko useista ratkaisuista koostuvaa yhdistelmää tai monitahoista ratkaisua.

ETSK toteaa kuitenkin, että energiaverodirektiivin tarkistuksen tekijät ovat pyrkineet yksinkertaistamaan sen periaatteita, tavoitteita ja täytäntöönpanoa.

5.3.2 Kuten edellä todettiin, energiaverodirektiivin uudelleenlaatiminen tapahtuu monimutkaisessa ja monipuolisessa sääntely-ympäristössä. Siinä onkin runsaasti viitteitä muihin teksteihin ja direktiiveihin. Näillä tekstien välisillä riippuvuussuhteilla vältetään toistuvien elementtien redundanssia useissa direktiiveissä.

Energia- ja ympäristöala ovat kuitenkin nopeasti kehittyviä aloja. Tästä on osoituksena nimikkeistön koodien päivittämismahdollisuus (2 artiklan 5 kohta). Muutoin kaikki viitetekstiin tehtävät muutokset voivat vaikuttaa muihin teksteihin odottamattomalla tai ei-toivotulla tavalla.

ETSK ehdottaa ensinnäkin, että viitetekstit kootaan liitteeseen. Lisäksi voitaisiin tarpeen tullen selvittää, voisiko jotkin liitteenä olevat elementit vakiinnuttaa tulevan energiaverodirektiivin johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

5.3.3 Ehdotuksen 4 artiklan mukaan vähimmäisverotason laskemisessa käytetään ”kaikkia kannettuja välillisiä veroja” mukaan lukien siis sellaiset puhtaasti kansalliset toimenpiteet kuin eräiden jäsenvaltioiden hiilivero. Jäsenvaltioiden hiiliverolle valitsema soveltamisala ja vapautukset voivat kuitenkin erota siitä, mitä energiaverodirektiivissä säädetään.

ETSK:n mielestä Euroopan komissio voisi tehdä selväksi, että jäsenvaltioiden tulee yhdistää nämä kaksi hiilidioksidiveroa saattaessaan direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään.

5.3.4 Tarkistuksessa keskitytään energian verottamiseen. Euroopan komissio myöntääkin, ettei energiaverodirektiivi kata sitä, miten jäsenvaltiot käyttävät energiaverodirektiivin ansiosta saatavat verotulot.

Eurooppa 2020 -strategiassa painopistealaksi asetetaan kestävä kasvu talouden kehittämiseksi entistä resurssitehokkaampaan, vihreämpään ja kilpailukykyisempään suuntaan.

ETSK ihmettelee, ettei tulevaan energiaverodirektiiviin ole sisällytetty erityisiä toimenpiteitä jäsenvaltioiden yhteisen ja johdonmukaisen toiminnan varmistamiseksi pyrittäessä kohti entistä kestävämpää, vihreämpää ja kilpailukykyisempää taloutta. Esimerkkeinä voidaan mainita

— sosiaaliset toimenpiteet, joilla edistetään työllisyyttä ja supistetaan työvoimakustannuksia

— teknologisen kehittämisen tukeminen uusiutuvien energiamuotojen alalla

— jäsenvaltioiden julkisen talouden vakauttaminen.

5.3.5 Hiilidioksidipäästöt ilmaistaan tonneina ja energiasisältö gigajouleina (GJ). Kunkin energiatuotteen vähimmäisverotaso lasketaan sen hiilidioksidipäästöjen ja energiasisällön pohjalta. Vähimmäisverotasot on sen jälkeen muunnettava tavanomaisiin laskutus- ja verotusyksiköihin soveltuvaan muotoon. Moottoripolttoaineen ja tiettyjen lämmityspolttoaineiden kohdalla käytetään yleensä litroja, sähkön kohdalla kilowattitunteja (KWh) jne. Tämä muuntaminen edellyttää Euroopan komission yksiköiden tekemiä laskelmia. Laskennan sääntöjä ja siinä käytettäviä oletuksia ei kuitenkaan selitetä, eivätkä joidenkin jäsenvaltioiden edustajat voi päätyä samoihin tuloksiin.

ETSK muistuttaa, että muuntolaskentatapojen yhdenmukaistaminen on välttämätöntä, ja ehdottaakin, että tekstissä tehdään selväksi, millä menettelyllä yksiköt muunnetaan. Perustana tulee käyttää mahdollisuuksien mukaan yksiköitä, jotka vastaavat parhaiten todellisuutta jäsenvaltioiden verotuksessa.

Bryssel 27. lokakuuta 2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) Nettolämpöarvo: energiatuotteiden ja sähkön alempi lämpöarvo.

(2) KOM(2011) 168 lopullinen.

(3) MEMO 11/238.