Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin ulkoalueiden tulevaisuudenstrategia"



Virallinen lehti nro C 221 , 17/09/2002 s. 0037 - 0042



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan unionin ulkoalueiden tulevaisuudenstrategia" (2002/C 221/10) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 31. toukokuuta 2001 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta "Euroopan unionin ulkoalueiden tulevaisuudenstrategia". Lausunnon valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 7. toukokuuta 2002. Esittelijä oli Margarita López Almendáriz. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. toukokuuta 2002 pitämässään 391 äysistunnossa (toukokuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänestyksessä annettiin 103 puoltoääntä 3:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Ulkoalueet, toisin sanoen Ranskan merentakaiset departementit, Azorit, Madeira ja Kanariansaaret, ovat täysivaltaisia EU:n osia, mutta samalla niitä leimaavat alueilla vallitsevat ainutlaatuiset olot. 1.2. Kaikilla näillä alueilla vallitsevat samantapaiset olot, joille ovat luonteenomaisia tietyt alueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen olennaisesti vaikuttavat maantieteelliset, pinnanmuodostukseen liittyvät ja historialliset tekijät. 1.3. Edellä mainittu tosiseikka on tunnustettu yhteisön oikeudessa perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa(1). Alueet kärsivät useista pysyvistä haittatekijöistä, joita ovat mm. niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne ja pieni koko (Guayanaa lukuun ottamatta), pinnanmuodostus, asukastiheys ja taloudellinen riippuvuus harvoista elinkeinoista. 1.4. Ulkoalueilla on siis enemmän kustannuksia kuin EU:n muilla alueilla, minkä vuoksi ne eivät voi kaikin tavoin osallistua sisämarkkinoiden toimintaan. Onnistuessaan euron käyttöönotto edistänee ulkoalueiden keskinäistä yhdentymistä ja integroitumista Euroopan muihin alueisiin. 1.5. Ulkoalueiden kehitys on huomattavasti jäljessä EU:n muiden alueiden kehityksestä. Vaikka kehityserot ovat tietyiltä osin viime vuosina supistuneet pääasiassa yhteisön avun turvin, ne ovat edelleen merkittäviä ulkoalueille ominaisten pysyvien ja voimakkaiden rakennetekijöiden vuoksi. 1.6. Muita mantereita lähellä olevan strategisen maantieteellisen sijaintinsa vuoksi ulkoalueet ovat myös EU:n kaukaisin ulkoraja, minkä ansiosta niille tarjoutuu lukuisia mahdollisuuksia, samalla kun tilanne aiheuttaa runsaasti epävarmuutta. 2. Yhteisön toimien hallinnolliset ja lainsäädäntöpuitteet ulkoalueilla 2.1. EU on alusta alkaen tunnustanut ulkoalueiden erityisolot, mikä on vahvistettu sisällyttämällä maininta niistä Amsterdamin sopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan. 2.2. Euroopan komissio perusti vuonna 1986 ulkoalueita varten useista yksiköistä koostuvan työryhmän, jossa on edustajia useista pääosastoista ja joka toimii Euroopan komission pääsihteeristön ja komission puheenjohtajan alaisuudessa. Ryhmän tehtäväksi on annettu yhteisön ulkoalueiden hyväksi toteuttamien toimien koordinointi sekä toimiminen välittäjänä asianomaisten keskushallintojen ja alueviranomaisten välillä. 2.3. Euroopan komissio päätti aikoinaan omaksua ulkoalueisiin yhteisen lähestymistavan, jonka toteuttamiseksi luotiin erityisesti ulkoalueiden syrjäisestä sijainnista ja saariasemasta johtuvia valinnaisia toimenpiteitä koskevat POSEI-ohjelmat: POSEIDOM, jonka kohteena ovat Ranskan merentakaiset departementit (Martinique, Guadalupe, Guayana ja Réunion), Kanariansaarille tarkoitettu POSEICAN sekä POSEIMA, joka on suunnattu Madeiralle ja Azoreille. 2.3.1. POSEI-ohjelmien lähtökohtana on kaksi periaatetta: ensinnäkin ulkoalueiden kuuluminen yhteisöön ja toiseksi niiden alueellisen todellisuuden tunnustaminen. Ohjelmien ansiosta on muutettu tiettyjä yhteisiä toimintaperiaatteita ja ryhdytty kyseisiä alueita koskeviin erityistoimenpiteisiin loukkaamatta kuitenkaan yhteisön oikeuden mukaista yhtenäisyyden ja eheyden periaatetta. Tavoitteena on taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttaminen. 2.4. Euroopan komissio on kuitenkin myöntänyt maaliskuussa 2000 julkaisemassaan kertomuksessa(2), että kyseinen lähestymistapa on riittämätön ja yksipuolinen ja että sitä on vahvistettava. 2.5. Euroopan komissio myöntää, että yhteisön on terävöitettävä, joustavoitettava ja tehostettava ulkoalueille suunnattua toimintaansa, koska unionin laajentuminen ja maailmanlaajuistuminen aiheuttavat lähitulevaisuudessa merkittäviä muutoksia. 2.5.1. Kun unioniin liittyy uusia jäsenvaltioita, joiden BKT on huomattavasti yhteisön keskiarvon alapuolella, EU:n ulkoalueiden jälkeenjääneisyys tulee olemaan selvästi suhteellista, mikä saattaisi merkitä yhteisön tuen siirtymistä itäeurooppalaisille uusille jäsenvaltioille. 2.6. Euroopan komissio korostaa mainitussa kertomuksessa, että 299 artiklan 2 kohdan ansiosta yhteisön suhtautumisessa ulkoalueisiin alkaa uusi aikakausi. Lähestymistapa on nyt täysin erilainen kuin aiemmin, ja ulkoalueita varten on luotava kestävän kehityksen strategia. Ministerineuvostoa on kehotettu Lissabonissa, Feirassa, Nizzassa, Göteborgissa ja Laekenissa pidettyjen huippukokousten päätelmissä tarkastelemaan viipymättä konkreettisia ehdotuksia ulkoalueisiin sovellettavien erityistoimintaperiaatteiden kehittämiseksi. 2.7. Euroopan komission lisäksi Euroopan parlamentti ja alueiden komitea ovat ilmaisseet kantansa parhaasta tavasta toteuttaa 299 artiklan 2 kohtaa, jotta se täyttäisi tehtävänsä ja vähentäisi yhteisön ulkoalueiden ja muiden alueiden välisiä eroja ja jotta ulkoalueet voisivat nauttia sisämarkkinoiden etuja samoin ehdoin kuin muut alueet. 2.8. Niinpä EU:n talous- ja sosiaalikomitea haluaa antaa oman panoksensa 299 artiklan 2 kohdan toteuttamiseen tähtäävien toimenpiteiden määrittelyyn, jotta toimenpiteet olisivat osa ulkoalueille suunnattavaa todellista kestävän kehityksen strategiaa, jonka avulla kyseiset alueet voivat kaikilta osin integroitua Eurooppaan. 3. Miksi on perusteltua ryhtyä konkreettisiin toimenpiteisiin? 3.1. Alueiden syrjäinen sijainti mainitaan perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa, ja Euroopan komissio on maaliskuussa 2000 julkaisemassaan kertomuksessa myöntänyt kyseisen artiklan olevan ulkoalueille suunnattavien toimenpiteiden ainoa yhteinen oikeusperusta. 3.1.1. Euroopan komissio toteaa kertomuksessaan, ettei luettelo aloista, joilla neuvosto voi hyväksyä ulkoalueille tarkoitettuja erityistoimenpiteitä, ole tyhjentävä. Kyseiset alat ovat siis moninaisia, ja ne sallivat yhteisön toimintaperiaatteiden kehittämisen vastaisuudessa. 3.2. Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan ansiosta yhteisön suhtautumisessa ulkoalueisiin alkaa uusi aikakausi. Vastaisuudessa toteutettavat erityistoimenpiteet ovat siis tämän uuden aikakauden tuottamia tuloksia, eikä tämä aikakausi enää liity siirtymäkauteen, jona eräät näistä alueista integroituivat täysimittaisesti EU:hun. Yhteisö suhtautuu nyt ulkoalueisiin täysin eri tavoin kuin aiemmin, koska sen on tästä lähin laadittava syrjäisimpiä alueita varten kokonaisvaltainen strategia. 3.3. Koska syrjäinen sijainti on rakenteellista ja pysyvää, ulkoalueita varten on laadittava yhteisiä toimintaperiaatteita, ja 299 artiklan 2 kohta on tarkoituksenmukainen oikeusperusta kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi. Oikeusperustan nojalla on luotava erityisjärjestelmä, jossa otetaan huomioon yhteisön oikeuden ja sisämarkkinoiden yhtenäisyys. 3.3.1. On huomattava, että yhteisön toimintaperiaatteiden muuttaminen ja POSEI-ohjelmiin sisältyvät ulkoalueille suunnattavat erityistoimenpiteet eivät missään vaiheessa ole vaarantaneet yhteisön oikeuden ja sisämarkkinoiden yhtenäisyyttä. 3.3.2. Ulkoalueet ovat herkkiä, ja niillä on pysyviä erityisvaikeuksia. Ulkoalueiden ominaispiirteitä ovat kehityksen voimakas jälkeenjääneisyys, erittäin korkea työttömyys ja työpaikkojen huomattava epävarmuus. Niinpä ulkoalueita varten toteutettavat erityistoimenpiteet eivät suinkaan vaikuta kielteisesti sisämarkkinoiden toimintaan, vaan toimilla pyritään tarjoamaan ulkoalueille samanlaiset edellytykset kuin yhteisön muille alueille ja saavuttamaan tavoitteena oleva yhteenkuuluvuus. 3.4. Euroopan komissio on maaliskuussa 2000 julkaisemassaan kertomuksessa myöntänyt, ettei tarkoituksena ole pelkästään vastata kyseisiä alueita koskeviin yksittäisiin pyyntöihin vaan tutkia ennen yhteisön säädösten antamista, liittyykö niihin lähempää tarkastelua edellyttäviä ulkoalueita koskevia näkökohtia. 3.4.1. Niinpä yhteisön on vastaisuudessa ja ennen kaikkea laajentumisen vuoksi jatkettava ja suorastaan vakiinnutettava toimiaan ulkoalueiden hyväksi, sillä niillä on edelleen syrjäisestä sijainnista johtuvia haittatekijöitä. 4. Erityistä 4.1. Komitea pahoittelee, ettei syrjäisen sijainnin kriteeriä ole otettu huomioon uudessa rakennerahastoasetuksessa vuosiksi 2000-2006 eikä ulkoalueita ole sisällytetty tavoitteeseen 1. 4.2. Komitean mielestä perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta on riittävän vankka oikeusperusta, jonka nojalla rakennerahastojen tukikelpoisuuskriteerinä voidaan vuoden 2006 jälkeen käyttää alueiden syrjäistä sijaintia, mikä kuvastaa todellisuutta paremmin kuin pelkkä asukaskohtaiseen BKT:hen perustuva tilastollinen kriteeri. 4.3. Komitea ilmaisee olevansa huolestunut siitä, ettei Euroopan komissio hyödynnä käytännössä kaikkia 299 artiklan 2 kohtaan sisältyviä mahdollisuuksia varsinkaan tietyissä yhteisön politiikoissa, vaikka maaliskuussa 2000 julkaistussa kertomuksessa esitetään tämänsuuntaisia aikeita. Se olisi kuitenkin välttämätöntä, jotta mittava tavoite, ulkoalueiden kehittämisen takaaminen, toteutuisi. 4.4. Komitea ilmaisee olevansa niin ikään huolestunut siitä, että Euroopan komissio näyttää turvautuvan edellä mainittuun artiklaan vastahakoisesti tehdessään neuvostolle ulkoalueita koskevia konkreettisia ehdotuksia. Komissio rajoittaa huomattavasti säännöksen soveltamisalaa ja käyttää sitä eräänlaisena ylijäämäsäännöksenä. 4.5. Komitea katsoo, ettei 299 artiklan 2 kohta suinkaan ole ylijäämäsäännös vaan ulkoalueita varten säädetty erityinen oikeusperusta, jonka päätavoitteena on kyseisten alueiden kehittäminen. 5. Ehdotukset ja suositukset 5.1. Komitea katsoo, että Euroopan komission tulee täyttää maaliskuussa 2000 julkaisemassaan kertomuksessa antamansa lupaukset ja hyödyntää 299 artiklan 2 kohdan soveltamisalaa sille kuuluvassa laajuudessa. Kyseinen artikla on tarkoituksenmukainen oikeusperusta, jonka nojalla voidaan tehdä poikkeuksia yhteisön yleiseen lainsäädäntöön, jotta syrjäisestä sijainnista johtuvia haittoja voidaan tasapainottaa ja siten mahdollistaa ulkoalueiden kehittäminen. 5.2. Komitea katsoo, että - on ensiarvoisen tärkeää, että EU kehittää syrjäisimpiä alueita varten kokonaisvaltaisen strategian ja määrittelee strategian periaatteet, tavoitteet, käytettävissä olevat välineet sekä toteutettavien toimenpiteiden aikataulun - strategian tarve on erityisen kiireellinen, kun otetaan huomioon nykyinen maailmantilanne, jota leimaa maailmanlaajuistuminen, sekä laajentumisen muodostama haaste, jonka johdosta EU:n huomion painopiste siirtyy itään päin - yhteisön suhtautumisessa ulkoalueisiin on aloitettava uusi aikakausi ja kehitettävä täysin aiemmasta poikkeava lähestymistapa, jonka avulla luodaan asianmukainen oikeusperusta, jotta yhteisön yleiseen lainsäädäntöön voidaan tehdä poikkeuksia ja jotta sitä voidaan mukauttaa ulkoalueiden tarpeiden huomioon ottamiseksi; osana uutta lähestymistapaa on luotava pohja todelliselle yhteisöpolitiikalle syrjäisimpien alueiden hyväksi - syrjäisen sijainnin kriteeri tulee ottaa huomioon yhteisöpolitiikkojen täytäntöönpanon kaikilla tasoilla. 5.3. Komitea on edellä mainituista syistä katsonut tarpeelliseksi laatia seuraavan suuntaa-antavan luettelon - joka ei ole kuitenkaan tyhjentävä - toimenpiteistä, joihin se kehottaa Euroopan komissiota ryhtymään. 5.3.1. Komission tulisi ehdottaa ulkoalueille tarkoitettuja erityistoimenpiteitä 299 artiklan 2 kohdan nojalla. Koska syrjäinen sijainti on rakenteellista ja pysyvää, erityistoimenpiteiden kestoa ei pidä rajoittaa. Tämä ei kuitenkaan sulje pois säännöllisten tarkastusten mahdollisuutta. 5.3.2. Yhteisön säädöksiä laadittaessa on otettava huomioon ulkoalueiden erityispiirteet ja tarpeet sekä eriteltävä tarvittaessa kyseisten säädösten vaikutukset kyseisiin alueisiin. Lisäksi syrjäisen sijainnin kriteeri tulee ottaa huomioon yhteisöpolitiikkojen täytäntöönpanon kaikilla tasoilla. 5.3.3. Syrjäinen sijainti tulisi hyväksyä riittäväksi perusteeksi sille, että ulkoalueet sisällytetään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalan piiriin etenkin alueiden hyväksi annettavan valtionavun osalta. 5.3.4. On edistettävä ulkoalueiden mahdollisuuksia osallistua yhteisöohjelmiin. Ulkoalueiden hankkeille on myönnettävä oikeus suosituimmuuskohteluun. 5.3.5. Komission tulee tutkia jo ennen vuoden 2006 jälkeen sovellettavan aluepolitiikan uudistamista 299 artiklan 2 kohdan määräykset huomioon ottaen, minkälainen asema ulkoalueilla tulee olla uudessa aluepoliittisessa tilanteessa. Euroopan komissio toteaa yhteenkuuluvuutta koskevassa toisessa kertomuksessaan, että ulkoalueet ovat erityisen haavoittuvuutensa vuoksi etusijalla yhteisötoimia toteutettaessa. Komitea kehottaa komissiota ottamaan edellä mainitussa tutkimuksessa ja uuden rakennepolitiikan osana sovellettavia rakennerahastojen tukikelpoisuuskriteerejä määritellessään huomioon asukaskohtaisen BKT:n lisäksi myös muita, ulkoalueiden todellisuutta paremmin kuvastavia kriteerejä. 5.3.6. Osana yhteisen kalastuspolitiikan mukauttamista tulisi sallia ulkoalueille suunnatut erityistoimenpiteet, jotka koskevat muun muassa seuraavia seikkoja: tiettyjen kalastustuotteiden kaupallistamisesta aiheutuvien ylimääräisten kulujen korvausjärjestelmien ylläpito määräämättömän ajan sekä kalalajeja, tuontia ja kiintiöitä koskevat säännölliset ajantasaistukset, kyseisten alueiden laivastojen erityiskohtelu kalatalouden ohjauksen rahoitusvälinettä (KOR) käytettäessä, kalavarojen säilyttämiseen, hallintaan ja tutkimiseen tähtäävän politiikan soveltaminen näillä alueilla, erityisten tuontijärjestelmien laajentaminen ja jatkaminen sellaisten kalastustuotteiden osalta, joita ei esiinny ulkoalueilla, määrärahojen myöntäminen kalavarojen säännölliseen arvioimiseen, uusien kalalajien tunnustaminen koko yhteisössä sekä tiettyjen avustuksien salliminen esimerkiksi yksityiseen varastointiin, ylijäämien käsittelyyn tai ammattialajärjestöille. 5.3.7. On saatettava päätökseen maatalousalan yhteisten markkinajärjestelyjen (YMJ) sopeuttaminen ulkoalueiden maatalous- ja eläintuotannon erityispiirteiden huomioon ottamiseksi. Erityisesti olisi mukautettava niitä YMJ:jä, jotka koskevat suoraan kyseisiä tuotteita (banaani, hedelmät ja vihannekset, kukat ja kasvit, maitotuotteet, naudanliha, lampaan- ja vuohenliha, sokeri, viini, riisi jne.). Mukauttaminen voisi tapahtua joko POSEI-ohjelmien osana tai sisällyttämällä erityinen maininta itse YMJ:ihin. Jotta ulkoalueiden perinteisen maataloustuotannon säilyminen ei vaarantuisi, myös YMP:n tulevassa uudistuksessa tulee ottaa asianmukaisesti huomioon kyseisten alueiden maatalouden erityispiirteet, joista ilmeisimmät ovat riippuvuus muutamista harvoista tuotteista ja todellisten monipuolistamismahdollisuuksien puuttuminen. 5.3.8. On varmistettava tuontituotteiden ja paikallisten tuotteiden yhdenvertainen asema ja harkittava toimia mm. POSEI-ohjelmien maataloutta koskevan osan lujittamiseksi ja vahvistamiseksi sekä riittävien budjettivarojen takaamiseksi, raaka-aineista valmistettujen jalostettujen tuotteiden jälleenvienti- ja toimitusedellytysten parantamiseksi sekä tukien vakauden varmistamiseksi vahvistamalla avun vähimmäistaso. 5.3.9. Banaanien YMJ:ä on vahvistettava ja lujitettava siten, että voidaan edelleenkin taata yhteisön tuottajien tulotaso. Niin ikään on säilytettävä kiintiöjärjestelmä ja hylättävä suunnitelma kiinteän tullin käyttöönotosta vuodesta 2006 alkaen sekä tutkittava tarkasti nykyiseen järjestelmään suunniteltujen merkittävien muutosten vaikutukset ulkoalueiden tuottajiin ennen muutosten toteuttamista. 5.3.10. Koska ulkoalueiden maatalous on hyvin erikoistunutta, on otettava käyttöön uusia keinoja alueiden maataloustuotteiden kilpailukyvyn edistämiseksi. Tällaisia tuotteita ovat esimerkiksi tomaatti, kukat, kasvit ja hedelmät. Ne joutuvat kilpailemaan sellaisten lähellä sijaitsevien maiden tuotteiden kanssa, joilla on EU:n kanssa assosiaatiosopimus, kuten Marokko, tai jotka nauttivat omista etuuskohtelumenettelyistä, kuten AKT-maat. On myös ryhdyttävä asianmukaisiin tullitoimenpiteisiin, joilla taataan kyseisissä kahdenvälisissä sopimuksissa sovittujen kiintiöiden tarkka noudattaminen. Toimenpiteiden tarkoituksena on valvoa, että Euroopan unioniin tuotaviksi sallittujen, kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden tuontimäärät pysyvät sopimusten mukaisessa tasapainossa, ja huolehtia samalla siitä, että markkinoiden toiminta ei häiriinny. 5.3.11. On edistettävä sellaisten suojalausekkeiden laatimista, joissa säädetään mahdollisuudesta ryhtyä syrjäisimpien alueiden markkinoiden suojatoimiin, mikäli tiettyjen tullietuuskohtelun tai kolmansien maiden kanssa tehtyjen yhteistyösopimusten piiriin kuuluvien tuotteiden tuonti vaarantaa kyseisten alueiden talouskehityksen. 5.3.12. Ulkoalueiden erilaisia verojärjestelyjä on voitava jatkaa, sillä ne ovat tarpeellisia välineitä kyseisten alueiden talouskehityksen kannalta. 5.3.13. On säilytettävä tiettyjen, ulkoalueiden talouden kannalta tärkeiden tuontituotteiden tullivapautukset ja myönnettävä tullivapaus sekä sallittava vapaa liikkuminen sellaisille tuotteille, jotka on tuotettu ulkoalueilla riittävän jalostuksen tuloksena unionin ulkopuolisista maista peräisin olevista raaka-aineista. Näin voidaan kompensoida tullietuuspolitiikkaa, jota EU harjoittaa eräiden unionin ulkopuolisten maiden kohdalla, mittakaavaetuuksien puuttumista ulkoalueilla sekä alueiden etäisyyttä teollisuustoiminnan keskuksista. 5.3.14. Liikenteen alalla on luotava asianmukaiset mekanismit ja menettelyt, joiden avulla ulkoalueet liitetään tehokkaasti yhteisön kaikkeen sellaiseen liikennepolitiikkaan, jolla on vaikutuksia ulkoalueiden kehittämiseen. Liikennemarkkinoiden vapauttamisen mahdollisia vaikutuksia ulkoalueisiin on alettava tutkia ja kyseisiä alueita koskevat alan hankkeet on pyrittävä liittämään osaksi Euroopan laajuisia verkkoja. Euroopan komission tulisi niin ikään tutkia tarkkaan mahdollisuudet luoda ulkoalueisiin suuntautuvaa ja niiden sisäistä liikennettä tukevan valtionavun ja yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen erityisjärjestelmä. 5.3.15. Nimenomaan liikennealalla on kiirehdittävä satamapalvelujen vapauttamista koskevan direktiivin antamista, jotta hankintakustannuksia ulkoalueilla voidaan pienentää. Samalla on huomattava, että syrjäisen sijainnin kriteeri on sisällytettävä kaikkiin yhteisön liikennepoliittisiin toimiin, joilla on vaikutusta syrjäisten alueiden kehittämiseen, kuten komissio lupaa maaliskuussa 2000 julkaisemassaan kertomuksessa. 5.3.16. On harkittava sellaisten mekanismien perustamista, joilla taataan ulkoalueiden liikenneinfrastruktuurin julkinen rahoitus, kehitettävä erityisiä julkisen liikenteen ohjelmia ja otettava käyttöön julkisen palvelun velvoitteeseen ulkoalueilla sovellettavia joustavuuskriteerejä, jotta pystytään ratkaisemaan meri- ja lentoliikenteen reittejä, palvelujen taajuutta ja niiden laatua, aikatauluja sekä kustannuksia koskevia ongelmia ja siten lieventämään syrjäisestä sijainnista ja saariolosuhteista johtuvia ongelmia. 5.3.17. Energia-alalla uusiutuvien energiavarojen tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen ja energiaverkkojen rakentaminen ulkoalueille - tekijöitä, jotka edistävät energian tehokasta käyttöä, talouden turvaamista sekä kestävän kehityksen tavoitteen saavuttamista - edellyttävät kilpailulle avautumista sekä lisärahoitusta yhteisön eri rahoituslähteistä, sillä hankkeisiin tarvittavan rahoituksen määrä on alueen geologis-maantieteellisen sijainnin vuoksi huomattava. 5.3.18. On vauhditettava energiamarkkinoiden vapauttamista ja suunniteltava varotoimenpiteitä, joilla taataan hintojen pysyminen samalla tai alhaisemmalla tasolla kuin Euroopan mantereella. Lisäksi ulkoalueet on pyrittävä asettamaan etusijalle energia-alan laaja-alaisissa ohjelmissa. 5.3.19. Ympäristöalalla on helpotettava yhteisön rahoituksen saamista ympäristöhallinnon infrastruktuurin kehittämiseen ja tehtävä muutoksia ja poikkeuksia laaja-alaisiin ympäristösäädöksiin pitäen samalla mielessä ulkoalueiden merkitys luonnonalueina. 5.3.20. Pk-yritysten ja uuden tuotanto- ja palvelutoiminnan kehittämiseksi on harkittava seuraavia toimia: on suunniteltava toimenpiteitä, jotka edistävät aloitteellisuutta ja yritystoiminnan kehittämistä ulkoalueilla; on lisättävä rahoitusvaroja hyödyntämällä erilaisia rahoitustekniikoita ja -ohjelmia (riskipääoma, keskinäinen vakuusjärjestelmä jne.) ja helpotettava siten pk-yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta kyseisistä lähteistä, jotta voidaan raivata pk-yritysten perustamista ja kehittämistä haittaavat esteet; on edistettävä Euroopan investointipankin lainojen sekä riskipääomatoimien tunnettuutta ja käyttöä sekä parannettava kokemusten ja hyvien käytänteiden vaihtoa pk-yritysten tukemiseksi toteutettujen toimien alalla. 5.3.21. Perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohta on otettava huomioon laadittaessa yhteisön laaja-alaisten ohjelmien osallistumiskriteerejä. Ulkoalueet ovat usein jääneet vaille mahdollisuutta osallistua kyseisiin ohjelmiin, koska ohjelmat on suunniteltu yhteisön manneralueiden tarpeisiin, jotka ovat hyvin erilaiset kuin ulkoalueiden tarpeet. 5.3.22. On osallistuttava ulkoalueiden henkilöresurssien kehittämiseen tukemalla etenkin toimenpiteitä yleissivistävän koulutuksen, ammattikoulutuksen, yrittäjäkoulutuksen sekä työntekijöiden kouluttamisen kehittämiseksi sekä takaamalla niiden rakennerahastotoimien toteuttaminen, joilla pyritään parantamaan työllisyyttä. 5.3.23. Kun otetaan huomioon, että ulkoalueet sijaitsevat yhteisön ulkorajoilla, on harkittava toimia, joilla lievennetään laittoman maahanmuuton vaikutuksia ulkoalueilla. 5.3.24. Koska tietoyhteiskunta ja tekniset innovaatiot tarjoavat ulkoalueille todellisia mahdollisuuksia tiettyjen syrjäisestä sijainnista johtuvien haittojen lieventämiseksi, ulkoalueet tulisi asettaa etusijalle kyseisten alojen toimia kehitettäessä. Näin ollen ulkoalueita varten on laadittava kokonaisvaltaisia alueellisia T& K- ja innovaatiostrategioita, joiden avulla kyseisten alueiden osallistumista yhteisön T& K-alan puiteohjelmiin lisätään huomattavasti. On myös tehostettava ulkoalueiden tärkeimpien elinkeinoalojen tutkimustoimintaa sellaisilla tekniikansiirtohankkeilla ja -toimilla, joissa otetaan huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet, sekä tuettava erityisesti luonnonvarojen arviointiin ja tähtitieteellisiin tutkimuksiin tarkoitettujen T& K-perusrakenteiden saatavuutta hyödyntäen ulkoalueiden maantieteellisiä ja ilmastollisia erityispiirteitä. 5.3.25. Ulkoalueisiin on televiestintäalalla sovellettava täysimittaisesti uutta sääntelyjärjestelmää ja etenkin huolehdittava infrastruktuurin (kansainvälisen, kansallisen ja paikallisen verkon) saatavuudesta, vapautettava tilaajayhteydet sekä harjoitettava syrjimätöntä hintapolitiikkaa. 5.3.26. On käynnistettävä tarvittavat toimet, joiden ansiosta ulkoalueilla on todelliset mahdollisuudet tehdä yhteistyötä yhteisön ulkopuolisten naapurimaiden kanssa. Interreg III -yhteisöaloitteen osana tällainen yhteistyö on käytännössä katsoen mahdotonta, koska ei ole olemassa välinettä, jonka avulla voitaisiin koordinoida yhteisön alueille tarkoitetusta rahoitusvälineestä (EAKR) ja kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten tarkoitetuista rahoitusvälineistä (MEDA, EKR) rahoitettavia toimia. Toimien on katettava myös kaupankäyntiin liittyvät kysymykset. Sitä varten on kehitettävä strategioita, joiden avulla päästään yhteisön ulkopuolisten naapurimaiden markkinoille. Tällä tavoin voitaisiin osittain lieventää vaikeuksia, joita ulkoalueiden markkinoiden pienuudesta johtuva mittakaavaetuuksien puuttuminen aiheuttaa. 5.3.27. Komission tulee laatia joka vuosi tarkka aikataulu toimista, joita se aikoo toteuttaa 299 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi, sekä julkaista puolivuosittain kertomus, jossa arvioidaan edellisen puolivuotiskauden aikana saavutettuja tuloksia. 5.3.28. Euroopan komission yksiköiden välistä yhteistyöryhmää on vahvistettava ja sille on annettava riittävät henkilöresurssit ja toimintaedellytykset, jotta se voi jatkaa koordinointi-, seuranta- ja aloitetoimintansa kehittämistä mahdollisimman suotuisissa olosuhteissa. Siten ryhmällä ja etenkin sen puheenjohtajalla olisi paremmat mahdollisuudet toimia Euroopan komission niiden yksiköiden välillä, jotka voivat käsitellä ulkoalueisiin liittyviä kysymyksiä. Bryssel, 29. toukokuuta 2002. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) 299 artiklan (ent. 227 artiklan) 2 kohta: "Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan Ranskan merentakaisiin departementteihin, Azoreihin, Madeiraan ja Kanariansaariin. Ottaen huomioon Ranskan merentakaisten departementtien, Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota vaikeuttaa niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista, jotka sen vuoksi, että ne ovat pysyviä tekijöitä ja niillä on yhteisvaikutuksia, haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä, neuvosto hyväksyy kuitenkin määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on erityisesti määritellä ne edellytykset, joilla tätä sopimusta sovelletaan kyseisiin alueisiin, mukaan lukien yhteiset politiikat. Neuvosto ottaa hyväksyessään toisessa alakohdassa tarkoitettuja asiaan kuuluvia toimenpiteitä huomioon sellaiset alat, kuten tulli- ja kauppapolitiikan, veropolitiikan, tullittomat alueet, maatalous- ja kalastuspolitiikan, raaka-aineiden ja välttämättömien kulutustavaroiden toimittamisehdot, valtion tuet sekä edellytykset rakennerahastoihin ja laaja-alaisiin yhteisön ohjelmiin pääsemiselle. Neuvosto hyväksyy toisessa alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet syrjäisimpien alueiden erityispiirteet ja rajoitukset huomioon ottaen ja heikentämättä yhteisön oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta." (2) KOM(2000) 147 lopullinen "Komission kertomus perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toimeenpanoon tähtäävistä toimista - Euroopan unionin syrjäisimmät alueet".