EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 23.05.1997 
KOM(97) 249 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN 
PARLAMENTILLE UUSIEN SYNTEETTISTEN HUUMAUSAINEIDEN 
(DESIGNER-HUUMEET) VALVONNASTA 

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN 
PARLAMENTILLE UUSIEN SYNTEETTISTEN HUUMAUSAINEIDEN 
(DESIGNER-HUUMEET) VALVONNASTA 
I JOHDANTO 
Euroopan unionin jäsenvaltioissa tuotetaan joka vuosi suuria määriä uusia synteettisiä 
huumausaineita. Näiden huumeiden kulutus on kasvamassa, erityisesti nuorimpien 
ikäluokkien keskuudessa. Tämä kehitys uhkaa vakavasti heidän terveyttään ja 
elämäänsä. Tämä on kansalaisille suuri huolenaihe. He odottavat pikaisia 
toimenpiteitä kaikilla tasoilla tämän suuntauksen pysäyttämiseksi. 
Tässä asiassa tarvitaan päättäväisiä toimia myös siksi, että on tarpeen ylläpitää 
Euroopan unionin uskottavuutta sen yrityksissä torjua huumausaineiden viljelyä ja 
tuotantoa eri puolilla maailmaa. 
Uusien synteettisten huumausaineiden laiton tuotanto, kauppa ja käyttö ovat 
Euroopassa jyrkässä kasvussa. Tähän ovat vaikuttaneet useat eri tekijät, jotka 
erottavat nämä huumeet perinteisemmistä kasviperäisistä huumausaineista. Tällaisia 
tekijöitä ovat esimerkiksi: 
• kaikkia niiden valmistamiseen tarvittavia aineita on saatavilla EU:n alueella, joten 
niitä voidaan tuottaa lähellä käyttöalueita 
• niitä on melko helppo valmistaa, sillä esiasteita on saatavissa vapaasti eikä 
valmistukseen tarvita monimutkaisia tuotantolaitoksia; tarkoitukseen käytetään 
hylättyjä varastoja tai jopa asuntovaunuja 
• 
• ne ovat halvempia kuin kokaiini tai muut kasviperäiset huumausaineet, jotka ovat 
laittomien markkinoiden merkittävimpiä "perinteisiä" piristeitä, ja niiden vaikutus 
kestää pidempään 
niitä pidetään muodikkaina ja paikoin jopa osana nuorisokulttuuria. Niillä ei ole 
merkittävää yhteyttä omaisuus- tai väkivaltarikoksiin 
• yleinen mielipide aliarvioi usein niiden kansanterveydelliset vaarat. Niitä on 
toisinaan vaikea erottaa samantapaisista, laillisista tuotteista, joita käytetään usein 
erikoistarkoituksiin, esimerkiksi parantamaan kestävyyttä joissakin ammateissa. 
Synteettisillä huumausaineilla on kuitenkin myös yhtäläisyyksiä kasviperäisten 
huumausaineiden kanssa: ne ovat uhka erityisesti nuorten terveydelle. 
Yhteisön toimintaohjelma huumeiden väärinkäytön ehkäisemiseksi parantaa jo omalta 
osaltaan yleistä tietoisuutta huumeiden vaaroista; sen turvin kehitetään sopivia 
terveys- ja sosiaalipoliittisia vastauksia tämän uhan torjumiseksi. Tällä hetkellä 
ohjelman avulla tuetaan erityisesti kansainvälisiä pilottihankkeita sellaisen 
järjestelmän luomiseksi, jonka avulla voitaisiin jo varhaisessa vaiheessa tunnistaa 
nuorison kulutussuuntauksia, arvioida huumeiden käytön yleisyyttä tietyissä 
ympäristöissä kuten teknopiireissä ja kehittää huumeilmiön suuntauksia koskevia 
kansainvälisiä tiedonvaihtojärjestelmiä. 
1 
Euroopan komissio on yhdessä ministerineuvoston puheenjohtajan ja Euroopan 
parlamentin kanssa jo useaan otteeseen korostanut tämän ongelman tärkeyttä ja 
vaatinut pikaisia toimia Euroopan unionin tasolla. Huumeiden torjunnasta tuli 
keskeinen aihe Irlannin puheenjohtajakauden aikana ja Dublinin Eurooppa-
neuvostossa kiinnitettiin selkeästi huomiota siihen, että synteettisten 
huumausaineiden tuotanto ja laiton kauppa EU:n jäsenvaltioiden sisällä on saatava 
loppumaan. 
Tämä tiedonanto on komission panos tuon ohjeen noudattamiseksi. 
H ONGELMAN LUONNE 
Ongelman maailmanlaajuista luonnetta ilmentää se, että Yhdistyneiden kansakuntien 
piiriin kuuluvat huumeita käsittelevät kansainväliset järjestöt kuten Maailman 
terveysjärjestö, kansainvälinen huumausaineiden valvontaelin ja 
huumausainetoimikunta kiinnittävät siihen entistä enemmän huomiota. 
Ongelman torjumiseksi maailmanlaajuisesti on käytettävissä merkittävä 
kansainvälinen oikeudellinen väline: vuonna 1971 Yhdistyneiden kansakuntien 
piirissä tehty psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus. 
Vuoden 1971 yleissopimus on merkittävä kansainvälisen kehys, jonka perusteella 
tuolloin terveydelle vaarallisiksi tunnistetut tärkeimmät synteettiset huumausaineet on 
luetteloitu ja kielletty. Sopimuksen on ratifioinut ja sitä soveltaa 146 maata, ja 
vuonna 1988 tehty Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja 
psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan tehostaa sen vaikutusta asiaan 
liittyvine määräyksineen. Vuoden 1971 yleissopimuksessa määrätään järjestelystä, 
jolla se voidaan saattaa ajan tasalle, mutta viimeaikaiset kokemukset ovat osoittaneet, 
että järjestelyn käynnistäminen on hidasta sen edellyttämän yksimielisyyden vuoksi. 
Se ei myöskään missään tapauksessa ole tarpeeksi joustava eikä nopea, kun 
markkinoille ilmestyy uusia synteettisiä huumausaineita, jotka usein on nimenomaan 
suunniteltu kiertämään yleissopimuksen määräyksiä. 
Euroopan unionilla ja sen jäsenvaltioilla on kuitenkin erityisesti Euroopan unionista 
tehdyn sopimuksen voimaantulon jälkeen - käytettävissään useita keinoja reagoida 
omassa piirissään nopeasti ja tehokkaasti uusien synteettisten huumausaineiden alati 
muuttuvaan ongelmaan. 
Kasviperäisten huumausaineiden tapaan myös synteettisten huumeiden 
valmistuksessa tarvitaan tiettyjä esiastekemikaaleja. Vuoden 1988 Yhdistyneiden 
kansakuntien yleissopimuksen täytäntöönpanemiseksi laaditun EY-lainsäädännön 
perusteella valvotuista 22 aineesta kahdeksalla on välitöntä merkitystä synteettisten 
huumausaineiden kannalta1 ja luetteloon olisi tarpeen lisätä uusia aineita. 
Lopputuotteiden osalta (ts. itse synteettiset huumausaineet esiastekemikaalien 
vastakohtana) kaikki EU.n jäsenvaltiot ovat sisällyttäneet lainsäädäntöönsä 
1 fenyyli-2-propanoni (P2P), efedriini, pseudoefedriini, safroli, isosafroli, piperonaali, 3,4-
metyleenidioksi-P2P ja fenyylietikkahappo. 
psykotrooppisten aineiden valvonnan, josta määrättiin vuoden 1971 YK:n 
yleissopimuksessa (katso LIITE I). Yleissopimuksessa määrätään luokiteltujen 
aineiden valvonnasta niiden tarkan kemiallisen määritelmän perusteella. 
Amfetamiinityyppiset piristeet ovat kuitenkin kemialliselta rakenteeltaan hyvin 
samantapaisia, minkä vuoksi niiden rakennetta on helppo hieman muunnella ja saada 
näin aikaan eri lopputuote. Muunnosten valmistamiseen voi olla esimerkiksi 
seuraavanlaisia syitä: 
(i) esiasteita koskevan lainsäädännön kiertäminen 
(ii) luetteloihin sisältymättömien esiasteiden mahdollinen käyttö ja saatavuus 
(iii) kansallisen lainsäädännön tai kansainvälisen yleissopimuksen ulkopuolelle 
jäävien amfetamiinityyppisten piristeiden ("designer-huumeet") 
valmistaminen. 
Kemiallisesti on mahdollista valmistaa suuri määrä tällä tavoin muutettuja rakenteita, 
joissa amfetamiinin peruskoostumus säilyy kuitenkin muuttumattomana. Eräät 
tällaiset johdannaiset, jotka ovat tällä hetkellä Euroopassa suosittuja, jäävät näin 
vuoden 1971 YK:n psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen soveltamisalan 
ulkopuolelle. Ongelma voitaisiin teoriassa ratkaista tarkistamalla säännöllisesti vuoden 
1971 YK:n yleissopimuksen luetteloita, mutta tämä prosessi vie kuitenkin 
todennäköisesti kaksi-kolme vuotta. Näin saattaa kestää huomattavan kauan, ennen 
kuin laittomille markkinoille ilmestyneet uudet synteettiset huumeet saadaan lisättyä 
YK.n yleissopimuksen luetteloon. Ellei muita torjuntamekanismeja luoda, uudet 
synteettiset huumausaineet pääsevät tämän välivaiheen aikana leviämään vapaasti, 
sillä monen jäsenvaltion rikoslainsäädännön mukaan ei ole mahdollista laillisesti 
valvoa aineita, joita ei ole merkitty valvottujen aineiden luetteloon. 
IH KANSALLISEN TASON TOIMINTAMALLEJA 
Psykotrooppisia aineita koskevassa YK n vuoden 1971 yleissopimuksessa määrätyn 
aineiden tarkkaan kemialliseen määrittelyyn perustuvan valvontajärjestelmän lisäksi 
(aineen "nimeen" perustuva valvonta) näyttää maissa, joissa synteettiset 
huumausaineet ovat ongelma, olevan käytössä kolmentyyppisiä toimintamalleja: 
(i) Yleismääritelmiin perustuva käytäntö 
Joissakin jäsenvaltioissa (Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti) on huumausaineiden 
väärinkäyttöä koskevassa lainsäädännössä otettu käyttöön huumausaineryhmien 
yleismääritelmiä YK:n yleissopimusten luetteloiden ulkopuolelle jäävien uusien 
synteettisten huumausaineiden torjumiseksi. Saksassa yleismääritelmiin 
perustuvaa lähestymistapaa koskeva uusi lakiehdotus on parhaillaan käsiteltävänä 
ministeri-ja osavaltiotasolla, minkä jälkeen se esitetään parlamentille. 
Yleismääritelmien etuna on, että monet ehkä lopulta markkinoille päätyvistä 
synteettisten huumausaineiden ryhmistä voidaan määritellä lainvastaisiksi jo 
ennakkoon. Vaikka näin ei voidakaan kattaa kaikkia mahdollisesti 
väärinkäytettäviä huumausaineita, joita voidaan tuottaa jonkin tietyn 
molekyylirakenteen pohjalta, tämä kuitenkin vaikeuttaa rikoslainsäädännön 
ulkopuolelle jäävien synteettisten huumausaineiden valmistusta luvattomissa 
laboratorioissa. 
(ii) Kiireellisiä tapauksia koskevat luettelot 
Eräissä muissa jäsenvaltioissa (Saksa, Alankomaat) lainsäädäntöön on sisällytetty 
pikamenettely, jonka avulla markkinoille tulevia uusia huumausaineita voidaan 
valvoa laillisesti tilapäiseltä pohjalta, kunnes ne saadaan asiaa koskevaan 
luetteloon. Tämän järjestelmän avulla on mahdollista reagoida nopeasti uusien 
synteettisten huumausaineiden väärinkäyttöön ja laittomaan kauppaan ja antaa 
myös rangaistuksia. 
(iii) Aineiden analogeihin perustuva käytäntö 
Yhdysvaltain huumausainevirasto (Drugs Enforcement Agency) käyttää tätä 
järjestelmää; se sisältyy valvottuja aineita koskevan lain (Controlled Substances 
Act, CSA) vuonna 1986 annettuun muutokseen valvottujen aineiden analogeja 
koskevan lain muodossa (Controlled Substance Analogue Enforcement Act). 
Kyseisen lain mukaan ihmisten käyttöön tarkoitettujen valvottujen aineiden 
analogien valmistaminen ja levittäminen on rangaistavaa. Aineita pidetään 
analogeina, jos niiden psykoaktiivinen vaikutus ja kemiallinen rakenne ovat 
huomattavan samanlaisia kuin valvottujen aineiden. Tällaiset aineet kielletään, 
ellei tuomioistuin tee päätöstä oletuksen perusteettomuudesta. Huomattakoon, 
ettei valvottujen aineiden analogeista ole laadittu minkäänlaista luetteloa. Vuoden 
1986 lainmuutoksen jälkeen Yhdysvaltain huumausainevirasto on havainnut 
huumausaineiden analogien tuotannon ja levityksen vähentyneen ja pitää tätä 
erityisesti huumausaineiden analogeja koskevan lain ansiona. Sen vaikutuksesta 
kaupankäynti uusilla synteettisillä huumausaineilla on muuttunut liian 
vaaralliseksi ja epävarmaksi suhteessa vaadittuun vaivaan ja saavutettavaan 
voittoon. 
IV EHDOTUKSIA EUROOPAN UNIONIN TASOLLA TOTEUTETTAVAKSI 
TOIMINNAKSI 
DUBLININ EUROOPPA-NEUVOSTO 
Dublinissa joulukuussa 1996 kokoontuneet valtioiden ja hallitusten päämiehet 
määrittelivät synteettiset huumausaineet painopistealaksi sekä Euroopan unionin 
sisällä että unionin ja yhteisön ulkopuolisten, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan 
maiden välillä. Tässä yhteydessä hyväksyttiin neuvoston esittämä huumausaineita 
koskeva kertomus sekä yhteinen toiminta 17 päivältä joulukuuta 1996 Euroopan 
unionin jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen ja käytäntöjen lähentämisestä huumeiden 
väärinkäytön torjumiseksi sekä laittoman huumausainekaupan ehkäisemiseksi ja 
torjumiseksi. 
Edellä mainitussa kertomuksessa todetaan selkeästi, että synteettiset huumausaineet 
ovat ala, jolla esiintyy paljon puutteita ja jota on torjuttava kolmella tasolla: (a) 
lainsäädäntö, (b) käytännön yhteistyö niiden tuotannon ja laittoman kaupan 
torjumiseksi mukaan lukien kansallisten viranomaisten ja kemianteollisuuden välisen 
yhteistyön parantaminen ja (c) kansainvälinen yhteistyö. 
Yhteisen toiminnan 5 artiklassa taas todetaan tarve lähentää synteettisiä 
huumausaineita koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja määrätään, että 
"Jäsenvaltiot pyrkivät säätämään yhteneväistä lainsäädäntöä siinä määrin kuin se 
on tarpeellista synteettisiä huumeita koskevan lainsäädännön pohjan luomiseksi tai 
niitä koskevan lainsäädännön aukkojen korjaamiseksi. Jäsenvaltioiden on 
erityisesti suosittava sellaisen nopean tietojärjestelmän luomista, joka mahdollistaa 
näiden huumeiden määrittämisen kiellettäviksi aineiksi heti, kun niitä esiintyy 
jäsenvaltion alueella. " 
Näin Eurooppa-neuvosto on antanut selkeät ohjeet siitä, kuinka ongelmaan on sen 
mielestä puututtava. Komissio katsoo, että tämän uusien synteettisten 
huumausaineiden ja niiden kemiallisten esiasteiden asianmukaisen ja nopean 
valvonnan varmistamista koskevan kehotuksen jatkoksi tarvitaan useita aloitteita, 
jotka voitaisiin toteuttaa vaiheittain. 
Ensimmäisenä, pikaisesti toteutettavana vaiheena komissio ehdottaa toimia kolmella 
rintamalla: 
- kemialliset esiasteet (lähtöaine): komissio esittää lokakuuhun 1997 
mennessä ehdotukset voimassa olevan direktiivin ja asetuksen 
muuttamiseksi 
- uudet synteettiset huumausaineet (lopputuotteet): synteettisiä 
huumausaineita koskevan nopean varoitusjärjestelmän ja 
riskinarviointimekanismin luominen 
- jäsenvaltioiden sitoumus julistaa vaarallisiksi määriteltyjen uusien 
synteettisten huumausaineiden tuotanto ja laiton kauppa lainvastaiseksi 
toiminnaksi. 
On myös tarpeen tutkia EU-tasolla mahdollisuuksia tehostaa synteettisten 
huumausaineiden laittoman kaupan ja käytön torjuntaa myöhemmässä vaiheessa 
muiden keinojen avulla, kenties yhdistämällä parhaat puolet kustakin edellä luvussa 
III mainitusta lähestymistavasta (kiireellisiä tapauksia koskevat luettelot, 
yleismääritelmiin perustuva käytäntö ja aineiden analogeihin perustuva käytäntö). 
SUUNNITTEILLA OLEVAT UUSIEN SYNTEETTISTEN 
HUUMAUSAINEIDEN ESIASTEITA KOSKEVAT TOIMET 
Tehokas tapa puuttua uusien synteettisten huumausaineiden ongelmaan on varmistaa, 
että niiden valmistamisen perusaineina käytettävien kemiallisten aineiden kauppaa 
valvotaan tiukemmin. 
Tätä kauppaa ei voida valvoa sellaisin perinteisin valvontamenetelmin, joista 
säädetään nykyisessä esiasteita koskevassa yhteisön lainsäädännössä. Näiden 
kemikaalien luonne ja uusien synteettisten huumausaineiden erityiset 
valmistusolosuhteet, estävät näiden tiukkojen valvontamekanismien käytön. 
Tämän vuoksi kansainvälisellä tasolla vallitsee laaja yksimielisyys siitä, että on 
etsittävä muita, sekä kaupan että viranomaisten kannalta joustavampia ja siten 
kyseisissä erityisolosuhteissa todella tehokkaita seurantajärjestelyjä kuten 
"erityisseurantaluettelot". Varsinkin USA:n huumausainevirasto noudattaa tätä 
käytäntöä, sillä tiukemmat valvontamekanismit eivät tässä yhteydessä ole realistisia. 
Tekniset valmistelut ovat käynnissä yhteisön toimivaltaisissa elimissä. Niiden 
tuloksena, jäsenvaltioiden ja asiaan liittyvien kaupallisten ja kemianteollisuuden 
järjestöjen kanssa käytyjen lisäkeskustelujen jälkeen neuvostolle esitetään lokakuussa 
komission viralliset ehdotukset. 
Ehdotukset koskevat seuraavia näkökohtia: 
- uusien valvottavien tuotteiden luettelo 
- kyseisten tuotteiden uudet valvontamenetelmät 
- näitä tuotteita koskevan luettelon muokkaaminen jatkossa nopeasti. 
Ne liittyvät kyseisten kemiallisten aineiden valmistamista ja markkinoille saattamista 
EU:ssa koskevan voimassa olevan direktiivin ja kansainvälistä kauppaa koskevan 
asetuksen muuttamiseen. 
Kun neuvostossa on vahvistettu tätä kysymystä koskeva yhteinen kanta, komissio 
aikoo lisäksi pyytää neuvotteluvaltuuksia Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa 
käytäviä neuvotteluja varten, sillä niiden alueella tuotetaan uusia synteettisiä 
huumausaineita. Samanaikaisesti PHARE-ohjelman määrärahoja suunnataan edelleen 
näihin maihin, jotta ne voivat jatkaa esiasteita koskevan lainsäädännön valmistelua ja 
mukauttamista niiden EU:hun liittymistä silmällä pitäen. 
Joitakin toimenpiteitä on toteutettava jo lyhyellä aikavälillä, jotta EU voisi esittää 
yhteisiä kannanottoja ensi heinäkuusta lähtien järjestettävissä kansainvälisissä 
kokouksissa. Niiden tarkoituksena on valmistella YK:n vuoden 1998 yleiskokouksen 
huumeita koskevaa erityisistuntoa, jossa esiasteet ovat keskeisellä sijalla. 
Komissio varmistaa, että neuvostossa toteutetaan tarvittava yhteensovittaminen tätä 
asiaa koskevan yhteisön kannan määrittämiseksi; sen avulla EU:n on mahdollista 
jatkaa toimintaansa johtavassa ja rakentavassa asemassa edellä mainituilla 
kansainvälisillä foorumeilla. 
Tätä toimintaa selostetaan yksityiskohtaisesti liitteessä II. Siinä kuvailtujen 
toimintatavoitteiden saavuttamisessa jäsenvaltioiden asiantuntijoiden panoksella on 
hyvin suuri merkitys. 
NOPEAN VAROITUSJÄRJESTELMÄN LUOMINEN 
Jäsenvaltioissa markkinoille tulevia uusia synteettisiä huumausaineita koskevaa 
tehokasta nopeaa varoitusjärjestelmää luotaessa olisi tukeuduttava jo olemassa oleviin 
tiedonkeruuelimiin ja pyrittävä välttämään päällekkäisyyttä. Kansallisten tietolähteiden 
lisäksi sopivimpia elimiä tähän tarkoitukseen EU-tasolla ovat Europolin 
huumeyksikkö (EDU), kun on kyse täytäntöönpanoviranomaisilta tulevasta tiedosta, 
ja Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA) 
REITOX-verkon kansallisten pisteiden välityksellä, kun on kyse terveys- ja 
sosiaaliviranomaisilta tulevasta tiedosta. 
Tämän lisäksi synteettisten huumausaineiden laittomaan valmistukseen kulkeutuneita 
kemiallisia esiasteita koskevia tietoja tutkitaan edelleen myös huumausaineiden 
valmistuksessa käytettävien aineiden kansainvälistä kauppaa käsittelevässä 
komiteassa. Se on perustettu asetuksella 3677/90 ja direktiivillä 92/109, joiden tehoa 
nopea varoitusjärjestelmä lisää. 
Tällä tavoin kerättävät tiedot on tarpeen antaa asiantuntijoiden arvioitavaksi, jotta 
näiden uusien aineiden aiheuttamat vaarat voidaan määrittää. 
Komissio uskoo tämän arvioinnin olevan parhaiten toteutettavissa perustamalla 
tekninen komitea, johon kuuluisi edustajia sekä jäsenvaltioista että asiaa käsittelevistä 
virastoista (EMCDDA, Euroopan lääkearviointivirasto ja Europolin huumeyksikkö). 
Komissio soveltuisi hyvin tällaisen komitean puheenjohtajaksi ja voisi osallistua sen 
työhön niiden synteettisiä huumausaineita koskevien tietojen pohjalta, joita sen jo 
olemassa olevat elimet toimittavat. Näiden elinten toiminta liittyy (i) kemiallisten 
esiasteiden kansainväliseen valvontaan ja yhteisön sisäiseen seurantaan, (ii) yhteisön 
toimintaohjelmaan huumeiden väärinkäytön ehkäisemiseksi ja (iii) yhteisön 
tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaan. 
Suoritettuaan riskienarvioinnin eri lähteistä (täytäntöönpano-, terveys- ja 
sosiaaliviranomaiset) saamiensa tietojen perusteella komitean tulisi antaa neuvostolle 
toimintasuosituksensa. Siihen kuuluisi tarvittaessa ja näin sovittaessa toimia, joilla 
havaittujen vaarallisten aineiden tuotanto ja laiton kauppa kielletään ja määritellään 
rikolliseksi. 
YHTEISTYÖ KESKI- JA ITÄ-EUROOPAN MAIDEN KANSSA 
Huumeita ja järjestäytynyttä rikollisuutta käsittelevä neuvoston työryhmä järjesti 23.-
24.10.1996 Keski- ja Itä-Euroopan sekä Baltian maiden kanssa seminaarin ja 
kokouksen, jossa kiinnitettiin erityistä huomiota EU:n jäsenvaltioiden ja Keski-ja Itä-
Euroopan maiden väliseen yhteistyöhön laittoman huumekaupan, erityisesti 
synteettisten huumausaineiden, torjumiseksi. Tilaisuudessa tuli esiin useita hyviä 
suosituksia, joiden kehittämistä olisi jatkettava: 
• synteettisiin huumausaineisiin ja huumeiden esiasteisiin liittyvän 
poliisiyhteistyöverkon kehittäminen Euroopan unionin jäsenvaltioiden, Keski- ja 
Itä-Euroopan sekä Baltian maiden välille käyttäen hyväksi esiasteiden valvontaa 
koskevan Euroopan yhteisön lainsäädännön yhteydessä ylläpidettyä 
yhteyspisteiden luetteloa. 
• synteettisten huumausaineiden ja esiasteiden väärinkäytön torjunta: 
- asiantuntijaverkon luominen Euroopan unionin ja assosioituneiden maiden 
välille ongelman torjunnassa tarvittavan tiedon käytön tehostamisen sekä 
nopean tietojenvaihdon (profilointi, tuotantomenetelmät jne.) ja tarvittavien 
määräysten antamisen edistämiseksi 
- laittomassa tuotannossa käytettävien, luetteloihin sisältymättömien esiasteiden 
tarkkailu, johon kuuluu yhteistyö poliisiviranomaisten ja muiden asiaa 
käsittelevien viranomaisten kanssa. Tässä yhteydessä korostettiin 
vapaaehtoisten sopimusten ja yhteisymmärryspöytäkirjojen tärkeyttä. 
• esiasteiden alalla aiheeseen liittyvän PHARE-hankkeen muokkaaminen sen 
varmistamiseksi, että parhaillaan käynnissä olevissa unioniin liittymistä edeltävissä 
menettelyissä (lainsäädännön muokkaaminen EU-standardien, ts. asetuksen 
3677/90 ja direktiivin 92/109 mukaisiksi) otetaan huomioon kaikki EU-
lainsäädäntöön tehdyt muutokset, joilla pyritään kattamaan uusien synteettisten 
huumausaineiden laittomaan valmistukseen käytetyt kemikaalit. 
YHTEISTYÖ MUIDEN KESKEISTEN EU:N KUMPPANEIDEN KANSSA 
Synteettisiä huumausaineita koskeva ongelma on luonteeltaan maailmanlaajuinen, ja 
se pahenee jatkuvasti. Näin on todettu myös YK:n huumausainetoimikunnan vuoden 
1995 päätöslauselmassa sekä lukuisissa alaa käsittelevissä YK:n elimissä, erityisesti 
UNDCP:ssä ja WHO:ssa, järjestetyissä asiantuntijakokouksissa. Sen vuoksi EU:ssa 
syntyneet suunnitelmat olisi tarkoituksenmukaista välittää myös sen tärkeimpien 
kumppaneiden, erityisesti USA:n, Kanadan ja Japanin tietoon. 
Tuloksena saattaisi olla yhteisiä aloitteita kansainvälisillä foorumeilla, esimerkiksi 
YK:n huumausainetoimikunnassa, ottaen huomioon YK:n yleiskokouksen 
huumausaineita koskevan erityisistunnon, joka on tarkoitus järjestää jo vuonna 1998. 
ANNEX I 
Jà Tabic lb: Scheduling of individual substances under tbe 1971 Convention on Psychotropic Substances 
(Note: Only the year of (lie fitt inclusion of a substance into any of the Schedules of llic Psychotropic Convention has heen considered) 
Sell. 1211 
ni-T 
DMIIP 
DM! IV8U mi vm 
cticyclidinc 
toiicyclifline 
lit LSI) 
mescaline 
pnrnhexyl 
psilocinc 
psilocybine 
STIVDOM 
letraliyihocannn-
I binoles1 tcnocycliiline 
ainfctnttiine 
dexnmfetainine 
melanifetaminc inccluininlonc 
mrthylphcnhlntr 
pheiicyclidine 
ptienittetniiine 
atnobaibitnt 
cyclobarbilal ms VJÄd 
DO» 
MDA 
pentazocine Cnlliiiionc 
DMA 
DUKI J 2.81 
MDMA 
MM DA 
PMA 
I MA 
fciiclyllinc 
lexaiiifctarnlric 
Icvotnclham-
phctnminc 
cntliinc vm 1989 
metamfctaml 
nc racenialc 
btitnlbilal 19";u nn 1225 
MDE " 
N-Oll-MDA 
•1-incthyl-
aininorcx etryptarniuc 
inctlicnthinone 
ilronabinol zipeprol 
buprcnorphiue 
'Dronabinol (dcIla-9-lclrabydrocaiinabiiiol) was Iransf'encd Iront Schedule l to Schedule II in 1991 
o j n 
Table lb: Scheduling of individual substances under the 1971 Convention on Psychotropic Substances 
(Note: Only llic year of the first inclusion of a substance into any of the Schciiulcs of the Psychotropic Convention lias been considered) 
Sch. 
in 
IV 1271 
gliitclhimiiie 
pentobarbital 
secobarbital' 
amfeprainone 
barbital 
elhchlorvynol 
ethinamale 
lefclainine 
meprobamate 
metbaqualone1 
methylpheno-
barbital 
niclhyprylon 
phénobarbital 
pipnidrol 1980 
| 12JLL 
benzfctaiuinc 
mazindol 
phendimctrazinc 
phentenninc 198-1 
alprazolam 
bromazepam 
camazepam 
chlordiazcpoxi 
dc 
clobazam 
clonazepam 
clora7cpafe 
clonazepam 
cloxa/olam 
dclorazcpani 
diazepam 
cstazolam 
ethyl 
1 lolla/cpatc 1985 J2M 
ctilnmfctnminc 
fcncantfinnin 
fenpropnrex 
incfenorex 
propylhexedrine4 
pyrovaleronc 1987 
allobaihilal 
butobarhital 
scchutabarhital 
vinylhital 12M 12J2 " 
pemoline I22i> 
midazolam 1921 1?9S 
aminorex 
hroti/olam 
mesocarb 
Secobarbital was transferred from Schedule III to Schedule II in 1988. 
4Propylbexedrine was deleted from Sch. IV in 1991. 
'Methaqualonc was translerrcd from Schedule IV to Schedule II in 1978. 
Table lb: Scheduling of individual substances under the 1971 Convention on Psychotropic Substances 
(Note: Only the year of the first inclusion of a substance into any of the Schedules of the Psychotropic Convention has been considered) 
Sch. 
IV 1271 1980 1981 1984 
fludiazcpam 
flunilrazcpam* 
fhirazcpam 
halazepam 
halnxaznlam 
kctazolam 
luprazolam 
lorazepam 
lonnctazepam 
medazepam 
nirnetazeparn 
nitrazepam 
nordazepam 
oxazepam 
oxazolam 
pinazepam 
prazepam 
temazepam 
tctrazcpaui 
triazolam 1985 1986 12J2 1988 1989 1990 1991 1995 
1 
'Flunitrazepnm was transferred from Schedule IV to Schedule III in 1995. 
LUTE II 
UUSIEN SYNTEETTISTEN HUUMEIDEN ESIASTEITA KOSKEVA 
TOIMINTA 
1. Ongelmat: 
Uudet synteettiset huumeet (NDS) muodostavat muuntyyppisiin huumeisiin ja 
psykotrooppisiin aineisiin verrattuna erityisen ongelman. Niiden kemiallinen rakenne näet 
vaihtelee suuresti, ja niiden valmistamiseen voidaan käyttää useita eri huumeiden 
esiasteita, jotka nekin voivat olla hyvin monimuotoisia. 
Jos lähtökohtana pidetään sitä, että kemiallisia aineita käytetään pääsääntöisesti laillisiin 
tarkoituksiin, on syytä estää niiden kulkeutuminen synteettisten huumeiden laittomaan 
valmistukseen laatimalla sopivia valvontatoimia, joiden muotoilussa otetaan huomioon 
sekä kaupankäynnin vaatimukset että synteettisten huumeiden vastaisen taistelun tarpeet. 
Synteettisiä huumeita koskevan ongelmakentän jatkuva muuttuminen sekä niiden 
valmistuksessa käytettävien kemiallisten perusaineiden monimuotoisuus edellyttävät, että 
ongelmaan on kehitettävä erityinen ratkaisu. Lisäksi eräitä synteettisiä huumeita on 
ilmeisen helppo valmistaa, koska tietyt valmistusohjeet ovat saatavilla mm. internetin tai 
erikoisalan julkaisujen kautta. Tämän vuoksi onkin tarpeen pohtia, onko valvonnan 
alaisten esiasteiden luetteloa syytä lainkaan julkaista. 
Koska valtaosa Euroopan unionin alueella tavattavista synteettisistä huumeista 
valmistetaan tietyissä jäsenvaltioissa ja eräissä Keski- ja Itä-Euroopan maissa, on 
esiasteiden valvontaan liittyvät toimet suunniteltava siten, että ne vaikuttavat näillä aineilla 
käytävään kauppaan sekä yhteisön sisällä että yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa. 
Lisäksi ongelmaan olisi löydettävä ratkaisu, jota voidaan soveltaa yhtenevästi kaikkialla 
yhteisön alueella, jottei käy niin, että huumekauppiaiden hankinnat vain siirtyvät saman 
tien niihin jäsenvaltioihin, joista valvontamekanismit vielä puuttuvat. 
Sitä paitsi synteettiset huumeet eivät ole pelkästään Euroopan ongelma; niistä 
keskustellaan asiantuntijakokouksissa myös laajemmalla kansainvälisellä tasolla. Tässä 
yhteydessä voidaan mainita erityisesti kaksi Yhdistyneiden kansakuntien järjestämää 
kokousta, jotka pidettiin Wienissä 12.-16. helmikuuta 1996 ja Shanghaissa 25.-29. 
marraskuuta 1996. Lisäksi komissio ja Yhdysvaltain huumausaineviranomaiset järjestivät 
Prahassa 11.-14. helmikuuta 1997 kansainvälisen konferenssin, jonka yhtenä keskeisenä 
aiheena olivat juuri synteettisten huumeiden valmistuksessa käytettävät huumeiden 
esiasteet. 
Ongelman ratkaisua tehostaa vuonna 1998 järjestettävä YK:n yleiskokouksen 
erityisistunto, jossa on tarkoitus käsitellä huumausaineiden torjuntaa. Suunnitteilla on jo 
useita valmistelevia kokouksia, joista ensimmäinen pidetään tämän vuoden heinäkuussa. 
Näin ollen on tärkeää, että yhteisö määrittelisi pikaisesti yhteisen kannan tässä asiassa, 
jotta se voisi edistää asian käsittelyä ja jotta synteettisten huumeiden vastaisessa taistelussa 
päästäisiin konkreettisiin tuloksiin. 
« 
2. Nykyinen esiasteita koskeva lainsäädäntö: 
Huumeiden esiasteita koskeva yhteisön lainsäädäntö sisältää sekä yhteisön sisäisiä että 
ulkoisia toimenpiteitä. 
12. 
Sisäiset toimenpiteet perustuvat neuvoston direktiiviin 92/109/ETY, jota on muutettu 
komission direktiivillä 93/46/ETY ja täydennetty komission asetuksella 1485/96. 
Direktiivin soveltamisalaan kuuluu 22: n kansainvälisesti tunnistetun (Wienin sopimus 
vuodelta 1988) aineen valmistus ja markkinoille saattaminen. Sisäisiin toimenpiteisiin 
kuuluu mm. seuraavia järjestelyjä: 
- kaikista tapahtumista, jotka liittyvät luokiteltujen aineiden (sekä yhteisössä valmistetut 
että siellä liikkeeseen lasketut aineet) markkinoille saattamiseen, on laadittava vaaditut 
asiakirjat; niihin on sisällyttävä ostajan antama selvitys aineiden käyttötarkoituksesta 
- asiakirjat on annettava valvontaviranomaisten käyttöön ja valvonnan alaisiksi luokitellut 
aineet merkittävä 
- luokkaan I kuuluvien aineiden valmistus ja markkinoille saattaminen sekä niiden 
vastaanottaminen, hallussapito ja käsitteleminen on tehtävä luvanvaraiseksi 
- viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden yhteistyö. 
Yhteisön ulkoiset toimenpiteet perustuvat neuvoston asetukseen (ETY) N:o 3677/90, jota 
on muutettu asetuksella (ETY) N:o 900/92. Komissio on antanut asiaan liittyvät 
täytäntöönpanoasetukset. Näiden tekstien avulla pyritään säätelemään edellä mainittujen 
22 aineen vientiä mm. seuraavien velvoitteiden avulla: 
- kaupalliset asiakirjat, kaupparekisteri ja aineiden merkitseminen 
- toimijoiden hyväksyminen ja rekisteröinti 
- viranomaisten ja toimijoiden välinen yhteistyö 
- vientilupien myöntäminen. 
Lisäksi yhteisö tekee erityissopimuksia eräiden yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa. 
Tällaisia sopimuksia on jo tehty Andien alueen maiden, Meksikon ja Yhdysvaltain kanssa. 
Kanadan, Mercosur-maiden, Chilen ja ASEAN-maiden kanssa neuvottelut ovat 
parhaillaan käynnissä. Lisäksi useimpiin assosiaatiosopimuksiin ja taloudellista yhteistyötä 
yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa koskeviin sopimuksiin on sisällytetty erityinen 
lauseke esiastetuotteiden laittoman käytön estämiseksi. 
3. Nykyisen lainsäädännön puutteet: 
Uusien synteettisten huumausaineiden valvonta on nykyisen lainsäädännön pohjalta 
riittämätöntä mm. seuraavista syistä: 
a) Toteutettavat seurantajärjestelmät 
Nykyinen järjestelmä koskee rajattua määrää (22) aineita, joiden valvonnasta sekä 
direktiivissä että asetuksessa on tiukat säännöt. Tiukka valvonta on tarpeen siksi, että 
kyseisiä aineita kierretään laittomille markkinoille lukuisin eri tavoin mm. sen mukaan, 
minkätyyppisiä ne ovat, millainen on niiden saatavuus tai minkälaisia huumeita tai 
psykotrooppisia aineita niistä voidaan valmistaa. 
Vientiä valvotaan siten, että kulloisenkin vientimäärän ja määrämaan mukaan vaaditaan 
aina (henkilökohtainen tai yleinen) vientilupa. Joissakin maissa se myönnetään vasta 
ti 
määrämaasta saadun tuontiluvan esittämisen jälkeen. Vaikka järjestelmää onkin yritetty 
mahdollisuuksien mukaan yksinkertaistaa esimerkiksi arvioimalla hakijan rehellisyyttä ja 
pätevyyttä, se hankaloittaa kuitenkin huomattavasti alalla toimivien yrittäjien toimintaa. 
Tällaisista rajoituksista ei voida tehdä kovin laajoja, sillä sitova järjestelmä voi toimia 
tehokkaasti vain, jos siihen sisältyy sopiva määrä aineita ja velvoitteita. Lisäksi on 
muistettava, että yhteisön lainsäädäntöön perustuvien sitovien järjestelmien lisäksi 
toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ja toimijat harjoittavat tiivistä ja hedelmällistä 
yhteistyötä. Rajoitusten harkitsematon lisääminen vaarantaisi tämän yhteistyön ja samalla 
koko huumeiden esiasteiden valvontajärjestelmän tehokkuuden. 
b) Valvonnanalaisten aineiden laji ja määrä 
Yhteisön lainsäädäntö koskee tällä hetkellä 22 ainetta, joista ainoastaan kahdeksalla on 
merkitystä synteettisten huumausaineiden kannalta (mukaan lukien metakvaloni ja LSD). 
Edellä mainitun kansainvälisen toiminnan yhteydessä sekä huumausaineiden 
valmistuksessa käytettävien aineiden kansainvälistä kauppaa käsittelevässä yhteisön 
komiteassa on tunnistettu useita muita aineita, joita käytetään uusien synteettisten 
huumausaineiden valmistukseen. 
Toistaiseksi ei ole laadittu sopimusta eikä edes tieteellisesti perusteltua lausuntoa siitä, 
mitä aineita olisi sisällytettävä yhteisön tasolla valvottavien huumeiden esiasteiden 
luetteloon. Arviot tällaisten aineiden määrästä vaihtelevat 6-62 aineen välillä. Toimijat ja 
valvontaviranomaiset ovat kuitenkin yksimielisiä siitä, että nykyisen yhteisön 
lainsäädännön soveltaminen näihin aineisiin on paitsi käytännössä mahdotonta myös 
epätarkoituksenmukaista. 
Unionin tärkeimmät yhteistyökumppanit, erityisesti Yhdysvallat, ovat päätyneet samaan 
tulokseen; niissä laaditaan parhaillaan "erityisvalvontaluetteloa", joka edellyttää uusien 
valvontamenetelmien soveltamista. 
4. Selvitettäviä kysymyksiä 
Kysymykset voidaan ryhmitellä neljään aihepiiriin: 
- Mitä aineita luetteloon on otettava tämänhetkisten ongelmien ratkaisemiseksi? Onko 
kyseisillä aineilla jokin sallittu käyttötarkoitus? Onko olemassa aineita, joilla on niin 
monta sallittua käyttötarkoitusta, että niiden valvonta on mahdotonta tai epäsuotavaa? 
- Millaisia valvontajärjestelmiä olisi kehitettävä (paitsi aineiden myös epäilyttävien 
liiketoimien ja tilausten suhteen), jotta saataisiin aikaan käyttökelpoinen ja tehokas 
kokonaisuus, joka toimisi yhtenäisellä tavalla koko yhteisön alueella? 
- Millä tavoin jo olemassa olevia määräyksiä olisi muutettava, jotta voitaisiin vastata 
nopeasti uusien synteettisten huumeiden valmistukseen käytettävien esiasteiden 
nopeaan kehitykseen? Miten tässä voidaan hyödyntää tietoja, joita saadaan 
taloudellisten toimijoiden kanssa tehtävän yhteistyön myötä? t 
- Onko viisasta julkaista asianomaisten esiasteiden luetteloa, varsinkin jos halutaan 
(taloudellisten toimijoiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla) päästä mahdollisimman 
nopeasti perille uusimmasta kehityksestä ja paljastaa epäilyttävät liiketoimet? 
H 
5. Komission toimet: 
Komissio pyrkii yhdessä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa laatimaan yhtenäisen 
järjestelmän, joka soveltuisi uusien synteettisten huumeiden aiheuttamien ongelmien 
ratkaisemiseen. Edellä esitettyihin kysymyksiin ei ole olemassa itsestään selviä vastauksia, 
ja eräisiin teknisiin valmistelutöihin on vielä paneuduttava perusteellisemmin. Yhteyksiä 
asianomaisiin taloudellisiin toimijoihin sekä kansallisella että yhteisön tasolla on niin ikään 
lujitettava. 
Yhteisön toimet uusien synteettisten huumeiden valmistukseen käytettävien esiasteiden 
valvonnan alalla tulisi määritellä seuraavien näkökohtien avulla: 
a) ehdotus asetuksen muuttamiseksi ulkoisten toimien osalta (oikeusperustana 
perustamissopimuksen 113 artikla). Kun on ratkaistu, mitä uusia aineita ryhdytään 
valvomaan, valvontajärjestelyistä pitäisi jättää pois tietyt valvontamenetelmät, mm. 
lupajärjestelmä. Sen sijaan pitäisi tukeutua ensisijaisesti yhteistyöhön asianomaisten 
taloudellisten toimijoiden kanssa ottamalla huomioon eräissä jäsenvaltioissa jo saadut 
myönteiset kokemukset ja taloudellisten toimijoiden oikeutetut näkökohdat. Mahdollisuus 
valvoa muiden esiasteina käytettyjen aineiden kulkeutumista laittomille markkinoille 
voitaisiin ottaa huomioon erikseen; on itsestään selvää, että näin saatuja tietoja tulisi 
vaihtaa säännöllisesti huumausaineiden valmistuksessa käytettävien aineiden kansainvälistä 
kauppaa käsittelevässä yhteisön komiteassa, jotta voitaisiin pysyä kentällä tapahtuvan 
jatkuvan kehityksen kannoilla. 
b) ehdotus direktiivin muuttamiseksi yhteisön sisäisten toimien osalta (oikeusperustana 
perustamissopimuksen 100 a artikla). Sekä sovellettavan valvontajärjestelmän että 
valvottavien aineiden luettelon on oltava samat kuin asetuksen muuttamista koskevassa 
ehdotuksessa. Se, että yhteisön sisäisiä asioita varten tarvitaan erillinen oikeusväline, 
johtuu halusta kattaa viennin lisäksi myös asianomaisten aineiden valmistus ja markkinoille 
saattaminen yhteisön alueella. 
c) yhteisön kannan määritteleminen pikaisesti Yhdistyneiden kansakuntien suunnittelemaa 
toimintaa varten. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot voivat hallita tämän toiminnan 
kehitystä vain jos ne voivat esittää yhteistyökumppaneilleen yhteisen kannan. Tämä on 
tarpeen, jos halutaan taistella tehokkaasti uusia synteettisiä huumeita vastaan, mutta myös 
jos halutaan välttää tilanne, jossa kansainvälisellä tasolla luodaan valvontajärjestelmiä, 
jotka eivät vastaa yhteisön jäsenvaltioiden tarpeita tai tapaa, jolla ne haluaisivat ongelman 
ratkaista. 
d) ottaen huomioon, että suuri määrä uusia synteettisiä huumeita valmistetaan Keski- ja 
Itä-Euroopan maissa (joista useimmat ovat halukkaita liittymään Euroopan unioniin), on 
ensisijaisen tärkeää, että heti kun yhteisö on määritellyt omaan sisäiseen järjestelmäänsä 
tehtävät muutokset, pyritään PHARE-ohjelman avulla saattamaan loppuun näissä maissa 
jo käynnistetty toiminta huumeiden esiasteita koskevan lainsäädännön valmistelemiseksi. 
Koska kuluu vielä joitakin vuosia, ennen kuin näistä maista tulee yhteisön jäsenvaltioita, 
niiden kanssa olisi tehtävä samantapaisia huumeiden esiasteita koskevia erityissopimuksia 
kuin muiden yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa, jotta yhteisön ja toisaalta näiden 
maiden oman lainsäädännön tehokkuutta voifaisiin tällä alalla vahvistaa. 
i* 
6. Aikataulu 
Jotta voitaisiin sekä reagoida nopeasti tämänhetkisiin haasteisiin että luoda tehokkaita 
toimenpiteitä, pitäisi a) ja b) kohdassa hahmoteltuja toimenpiteitä koskevat ehdotukset 
voida esittää syksyn kuluessa. Sama määräaika koskee myös c) kohtaa: viimeistään 
lokakuussa 1997 unionin olisi voitava esittää yhteisön kanta asiaa käsittelevissä 
kansainvälisissä elimissä. 
Edellä d kohdassa esitetyt toimenpiteet (neuvotteluvaltuuksien pyytäminen neuvostolta) 
voidaan käynnistää vasta sitten, kun neuvosto on hyväksynyt uuden säädöstekstin. Jos 
asetus (oikeusperustana perustamissopimuksen 113 artikla) annetaan pikaisesti, ajankohta 
voisi olla vuoden 1998 alku. 
Ifc-' 
RAHOITUSSELVITYS 
1. TOIMENPITEEN NIMI: 
Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille uusien synteettisten 
huumausaineiden valvonnasta 
2. BUDJETTIKOHTA: 
A-2511 Sellaisten komiteoiden kokouskulut, joiden kuuleminen ei ole välttämätöntä 
yhteisön säädösten muodostamismenettelyssä 
3. OIKEUSPERUSTA: 
Neuvoteltavana neuvoston kanssa 
4. TOIMENPITEEN KUVAUS: 
4.1 Toimenpiteen yleistavoite 
Synteettisten huumausaineiden esiasteiden seurantaa koskevien komission 
näkökantojen selventäminen, synteettisiä huumausaineita koskevan nopean 
varoitusjärjestelmän ja riskinarviointijärjestelmän luominen, joka mahdollisesti 
johtaa neuvostossa näiden aineiden kieltämiseen. Tässä yhteydessä komissio 
suunnittelee teknisen komitean perustamista arvioimaan uusien synteettisten 
huumausaineiden aiheuttamaa vaaraa. Komissio toimisi komitean 
puheenjohtajana. 
4.2 Toimenpiteen säädetty kestoaika ja sen uudistamista koskevat 
yksityiskohtaiset säännöt. 
ei määrätty 
5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS: 
5.1 Pakollinen / ei-pakollinen 
5.2 Jaksottamattomat määrärahat / jaksotetut määrärahat 
6. MENO-/TULOLAJI: 
tarpeeton 
7. TALOUDELLISET VAIKUTUKSET: (PARTB OFTHEBUDGET) 
tarpeeton 
8. PETOSTENVASTAISET SÄÄNNÖKSET: 
tarpeeton 
9. KUSTANNUSVAIKUTTAVUUSANALYYSI: 
If the Committee chaired by the Commission and which is mentioned in the 
Presidency proposal for a joint action on an early warning system for synthetic 
drugs would be created, its mission would be to assess the possible risks, including 
the heath and social risks, caused by the traffic and use of synthetic drugs. 
10. HALLINTOMENOT (YLEISEN TALOUSARVION PÄÄLUOKAN ni 
KOHTA A) 
Actual mobilisation of the necessary administrative resources will depend on the 
Commission's annual decision on the allocation of resources, taking into account 
the number of staff and additional amounts authorised by the budgetary authority. 
10.1 Vaikutus toimien määrään 
Toimen laji 
Virkamiehet 
tai 
väliaikaiset 
toimen­
haltijat A 
B 
C 
Muu henkilöstö Toiminnan johtamiseen 
tarvittava henkilöstö 
Vakinaiset 
toimet 
1 
0,5 
1,5 Väliaikaiset 
toimet Lähde 
Kyseisen PO:n 
tai yksikön 
nykyinen 
henkilöstö 
1 
0,5 
1,5 Lisähenkilöstö Kesto 
\K 
10.2 Lisähenkilöstön kokonaisrahoitusvaikutus 
ecua 
1 Määrä 1 Laskutapa 
Virkamiehet 
Väliaikaiset toimenhaltijat 
MUU henkilÖStÖ (budjettikohta ilmoitettava) 
Yhteensä 
10.3 Toiminnan aiheuttama muiden hallintomenojen kasvu 
ecua 
Budjettikohta Määrä Laskutapa 
A-2511 20 000 2 komitean kokousta / vuosi 
15 asiantuntijaa / komitea 
(695 ecua / asiantuntija) 
Yhteensä 20 000 
l°l 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 249 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 05 06 
Luettelonumero : CB-CO-97-235-FI-C 
ISBN 92-78-20114-6 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
>..c.