EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 18.7.2016 COM(2016) 486 final KOMISSION TIEDONANTO EU:N TALOUSARVION SUOJAAMINEN VUODEN 2015 LOPPUUN



Sisällysluettelo 1.TIIVISTELMÄ JA PÄÄTELMÄT 2.PROSESSIT 2.1.Ennaltaehkäisevät mekanismit 2.2.Oikaisumekanismit 2.3.Hallinto- ja valvontajärjestelmien kustannustehokkuus 2.4.Julkisen sektorin sisäinen valvonta ja EU:n varainhoito 3.RAHOITUSOIKAISUT JA TAKAISINPERINNÄT VUODEN 2015 LOPUSSA 3.1.Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuonna 2015 3.2.Kumulatiiviset rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuoden 2015 loppuun mennessä 3.3.Rahoitusoikaisujen vaikutukset 4.MAATALOUS JA MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 4.1.Ennaltaehkäisevät toimenpiteet 4.2.Korjaavat toimet 4.3.Havaitut puutteet jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä ja toteutetut toimenpiteet 4.4.Kumulatiiviset luvut 4.5.Jäsenvaltioiden oikaisut 5.KOHEESIOPOLITIIKKA 5.1.Ennaltaehkäisevät toimenpiteet

5.2.Korjaavat toimet 5.3.Vuonna 2015 havaitut puutteet jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä ja toteutetut toimenpiteet 5.4.Kumulatiiviset luvut 5.5.Jäsenvaltioiden oikaisut 6.SUORA JA VÄLILLINEN HALLINNOINTI LIITTEET: YKSITYISKOHTAISET NUMEROTIEDOT 1.Vuonna 2015 toteutetut rahoitusoikaisut suhteessa EU:lta saatuihin maksuihin; jakautuminen jäsenvaltioittain 2.Kiinteämääräisten rahoitusoikaisujen jakautuminen vuonna 2015 3.Maksun saajan tekemien rahoitusoikaisujen jakautuminen 4.Nettomääräisten rahoitusoikaisujen jakautuminen vuonna 2015 5.Lopullisilta tuensaajilta takaisin perityt määrät maatalouden alalla jäsenvaltioittain vuonna 2015 6.Oikaisut, jotka jäsenvaltiot ovat tehneet vuonna 2015 ennen maksujen suorittamista tuensaajille (komission ilmoittamien oikaisujen lisäksi) 7.Jäsenvaltioiden koheesiopolitiikan ohjelmakauden 2007–2013 osalta ilmoittamat kumulatiiviset rahoitusoikaisut vuoden 2015 lopussa 1.TIIVISTELMÄ JA PÄÄTELMÄT Tässä tiedonannossa kuvataan niiden Euroopan unionin lainsäädäntöön sisältyvien ennaltaehkäisevien ja korjaavien mekanismien toimintaa sekä sellaisia komission yksiköiden toteuttamia toimia, joilla EU:n talousarviota suojataan laittomilta tai sääntöjenvastaisilta menoilta. Tässä esitetään myös parhaat arviot näiden mekanismien ja toimien avulla saavutetuista tuloksista sekä kerrotaan, miten jäsenvaltiot osallistuvat suojaamiseen ja millaisia vaikutuksia niihin kohdistuu. Tiedonannolla täydennetään tietoja, jotka esitetään vuoden 2015 tilinpäätöstä koskevassa katsauksessa ja analyysissä, EU:n talousarviota koskevassa vuotuisessa hallinto- ja tuloksellisuuskertomuksessa 2015 sekä kyseeseen tulevien pääosastojen vuotuisten toimintakertomusten asianomaisissa osissa. Noin 80 prosenttia EU:n talousarvioista toteutetaan jäsenvaltioissa, joiden on noudatettava talousarvion toteuttamista koskevia yhteisesti sovittuja sääntöjä. Toimiessaan kumppaneina jäsenvaltiot ja komissio varmistavat yhdessä, että talousarvion toteuttamisessa noudatetaan EU:n lainsäädäntöä ja suojataan EU:n talousarviota. Komissio suojaa EU:n talousarviota eli EU:n varoja aiheettomilta tai sääntöjenvastaisilta menoilta pääasiassa seuraavien kahden mekanismin avulla: (1)ennaltaehkäisevät mekanismit (esim. ennakkotarkastukset, maksumääräaikojen ja maksujen ja keskeytykset) sekä (2)oikaisumekanismit (lähinnä jäsenvaltioille määrätyt rahoitusoikaisut, mutta myös varojen takaisinperintä EU:n varojen saajilta): jos ennaltaehkäisevät mekanismit eivät toimi, valvontatehtävässään komission on viimeisenä keinona sovellettava oikaisumekanismia.

Rahoitusoikaisujen ja takaisinperinnän ensisijaisena tarkoituksena on varmistaa, että EU:n talousarviosta rahoitetaan vain lainsäädäntökehyksen mukaisia menoja. Kun varoja hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, jäsenvaltiot vastaavat pääsääntöisesti siitä, että tuensaajille aiheettomasti maksetut määrät havaitaan ja peritään takaisin. Valvontajärjestelmien kustannustehokkuuden varmistaminen on yksi tärkeimmistä työrintamista, joilla komission yksiköt jatkavat työtään kollegion nykyisellä mandaatilla. Tällä työllä tähdätään valvonnan järkeistämiseen ja tehostamiseen sekä pyritään kohdentamaan varoja tarkoituksenmukaisimmaksi katsottuun valvontaan, jotta laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen liittyviä riskejä voitaisiin hallita sääntelykehyksen puitteissa. Yhteisen hallinnoinnin osalta tärkeimpänä tavoitteena on parantaa jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien tehokkuutta. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen osalta rahoitusoikaisuilla on aina nettovaikutusta EU:n talousarvioon, kun aiheettomasti maksetut määrät peritään takaisin ja palautetaan EU:n talousarvioon. Koheesiopolitiikan alalla jäsenvaltio voi korvata tukikelvottomat menot uusilla, tukikelpoisilla menoilla, jotta se ei menettäisi EU:n rahoitusta. Muita hallinnointitapoja käytettäessä rahoitusoikaisujen tarkoituksena on oikaista rahoitus ennen EU:n maksun suorittamista. Tässä tiedonannossa käsitellään pääasiassa komission toteuttaman valvonnan tuloksia, mutta se sisältää myös tietoja jäsenvaltioiden vastuulla olevan valvonnan tuloksista. Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät: vuoden 2015 tulokset Seuraavassa on esitetty keskeiset luvut komission toteuttamien korjaavien toimenpiteiden vaikutuksesta varainhoitovuonna 2015: miljoonaa euroa Toimintalohkot Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät yhteensä, vahvistettu vuonna 2015 Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät yhteensä, toteutettu vuonna 2015 Maatalous ja maaseudun kehittäminen 1 292 1 587 Koheesiopolitiikka 1 744 1 808 Sisäiset politiikat 326 317 Ulkoiset politiikat 132 136 Hallinto 5 5 YHTEENSÄ 3 499 3 853 % talousarviosta suoritetuista maksuista 2,4 % 2,7 %







Oheisessa kuviossa esitetään toimintalohkoittain yhteenveto vuonna 2015 toteutetuista erityyppisistä oikaisuista (miljoonaa euroa): Oikaisujen kolmen eri tyypin määritelmät ovat 2.2.2. kohdassa. Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät: Kumulatiivinen tulos Kumulatiiviset määrät antavat paremman kuvan komission käyttämien oikaisumekanismien merkityksestä, koska niissä voidaan ottaa huomioon se, että suurin osa EU:n menoista on monivuotisia, ja ne mahdollistavat kertaluonteisten tapahtumien vaikutusten tasaamisen. Vahvistetut rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuosina 2009–2015 (miljoonaa euroa): Ajanjaksolla 2009–2015 vahvistettu keskimääräinen määrä oli 3,3 miljardia euroa eli 2,4 prosenttia EU:n talousarviosta keskimäärin suoritetuista maksuista ja kaudella toteutunut keskimääräinen määrä 3 miljardia euroa eli 2,2 prosenttia maksuista – katso kuvio 3.2.1. Euroopan maatalouden tukirahaston osalta komission rahoitusoikaisujen keskimäärä vuodesta 1999 vuoden 2015 loppuun oli 1,7 prosenttia menoista (näistä oikaisuista kaikki olivat nettomääräisiä rahoitusoikaisuja) – ks. kohta 4.4. Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) kauden 2000–2006 (jonka osalta lähes kaikki ohjelmat on saatu päätökseen) varojen osalta voidaan todeta, että yksinomaan komission valvontaan perustuvien rahoitusoikaisujen yhteenlaskettu osuus oli vuoden 2015 loppuun mennessä 4,2 prosenttia myönnetyistä määrärahoista – katso kohta 5.4.1. Suorassa ja välillisessä hallinnoinnissa kaudella 2009–2015 vahvistettu keskimääräinen määrä oli 380 miljoonaa euroa eli 1,2 prosenttia keskimäärin suoritetuista maksuista. Komissio analysoi aiemmilla kausilla havaittujen virheiden syyt – katso kertomus osa-alueista, joilla havaitaan jatkuvasti runsaasti virheitä, ja niiden perimmäisistä syistä.

EU:n talousarvion suojaaminen: Tärkeimmät päätelmät Komissio on laatinut strategian, jolla pyritään tuloksiin keskittyvään EU:n talousarvioon. Strategian yhtenä tärkeänä tavoitteena on varmistaa kustannustehokkuus silloin kun suunnitellaan ja pannaan täytäntöön virheiden ehkäisemiseen, havaitsemiseen ja korjaamiseen tarkoitettuja hallinto- ja valvontajärjestelmiä. Valvontastrategioissa olisi sen vuoksi harkittava tiukempia ja tiheämpiä tarkastuksia riskialttiimmilla osa-alueilla sekä varmistettava, että tarkastukset ovat kustannustehokkaita. Komissio keskittyy entistä enemmän toimiin, joilla voidaan ennaltaehkäistä sääntöjenvastaisia menoja ja joiden avulla voidaan välttää tällaisten sääntöjenvastaisuuksien toistuminen jatkossa. Edellä esitetyistä luvuista voidaan nähdä, miten myönteisiä tuloksia sekä komission että jäsenvaltioiden toteuttamilla monivuotisilla ennaltaehkäisevillä ja korjaavilla toimenpiteillä voidaan saavuttaa. Luvut osoittavat, että EU:n talousarviota suojataan säännösten vastaisilta menoilta. Rahoitusoikaisut ja takaisinperintä kannustavat jäsenvaltioita kehittämään järjestelmiään ja prosessejaan ja siten ennaltaehkäisemään virheitä jatkossa. Vuoden aikana päätetyt oikaisut koskevat aikaisempina vuosina havaittuja virheitä ja sääntöjenvastaisuuksia. Päätetyistä rahoitusoikaisuista 90 prosenttia toteutui vuoden 2015 aikana. Nettomääräiset oikaisut, joiden perusteella palautetaan varoja EU:n talousarvioon, ovat tyypillisiä maatalouden ja maaseudun kehittämisen alalla sekä suorassa ja välillisessä hallinnoinnissa. Koheesiopolitiikan alalla nettomääräiset oikaisut ovat toistaiseksi olleet poikkeustapauksia erilaisen lainsäädäntökehyksen ja talousarvion hallinnointitavan (parannettu ennaltaehkäisymekanismi) vuoksi. Kiinteämääräisiä oikaisuja määrätään, kun virheiden taloudellista vaikutusta ei voida määrittää tarkasti kohtuullisin ponnistuksin. Suoran ja välillisen hallinnoinnin järjestelmissä on menojen osalta otettu käyttöön erityisiä valvontajärjestelmiä, jotka kattavat lähinnä avustusten hallinnointiprosessin, koska näin voidaan puuttua olemassa oleviin riskeihin. Komissio tukee julkisen sektorin sisäisen valvonnan verkostoa (PIC-verkosto) ja osallistuu sen toimintaan, jotta jäsenvaltiot voisivat yhteistyössä parantaa sisäistä valvontaansa, esimerkiksi EU:n varojen hallinnointia, sekä tunnistaa hyviä käytäntöjä etenkin tilanteissa, joissa tehokas täytäntöönpano on osoittautunut vaikeaksi (ks. kertomus osa-alueista, joilla havaitaan jatkuvasti runsaasti virheitä, sekä niiden perimmäisistä syistä). Monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 mukaiset parannukset Maatalous ja maaseudun kehittäminen Komissio on ottanut käyttöön useita uusia ennaltaehkäiseviä välineitä, kuten EU:n maksumääräaikojen tai maksujen keskeyttämisen ja maksujen supistamisen, joilla pyritään suojaamaan EU:n talousarviota paremmin ja kannustamaan jäsenvaltioita vähentämään entistä tehokkaammin sääntöjenvastaisia maksuja. Tässä yhteydessä toimintasuunnitelmien täytäntöönpano jäsenvaltioissa on noussut merkittäväksi komission talousarvion hallintakeinoksi. Koska tavoitteena on lisäksi kehittää yhtenäistä tarkastusmallia myös yhteisen maatalouspolitiikan hallinnassa, komissio edistää ja valvoo aktiivisesti todentamisviranomaisten uutta asemaa maksujen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistajana. Euroopan maatalouden tukirahaston osalta komissio pyytää jäsenvaltioita pitämään viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmänsä jatkuvasti ajan tasalla etenkin päivittämällä niitä säännöllisesti. Jäsenvaltioita, joissa järjestelmä ei täytä asetettuja laatuvaatimuksia, pyydetään laatimaan asianmukaiset toimintasuunnitelmat. Jos toimintasuunnitelmia ei panna täytäntöön riittävällä tavalla, jäsenvaltion maksut voidaan keskeyttää. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) ohjelmasuunnitteluvaiheeseen sisältyi erityistarkastuksia, jotka koskivat suunniteltujen toimien valvottavuutta ja todennettavuutta. Ongelmatapauksissa komissio keskeyttää maksumääräaikojen kulumisen, ja se voi myös keskeyttää maksut. Komissio on käynnistänyt kunnianhimoisen yksinkertaistamiseen tähtäävän prosessin, jolla pyritään vähentämään monimutkaisuutta ja hallinnollista taakkaa, millä osaltaan vähennetään virheriskiä entisestään. Koheesio Uudessa lainsäädäntökehyksessä lisätään ohjelmista vastaavien hallintoviranomaisten vastuuvelvollisuutta. Niiden on huolehdittava moitteettomista tarkastuksista ajoissa ennen ohjelmia koskevien tilien vuosittaista esittämistä. Tilinpäätökseen sisältyvät jäsenvaltioiden toteuttamat tilivuoteen liittyvät rahoitusoikaisut. Tileistä ja rahoitusoikaisuista vaaditaan ohjelman tarkastusviranomaisten antama tarkastuslausunto. Tarkastusviranomainen antaa tarkastuslausunnon myös menotilien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta sen pohjalta, minkä tasoiseksi jäännösriski on todettu kaikkien oikaisujen jälkeen. Tilivuoden aikana komissio pidättää 10 prosenttia jokaisesta välimaksusta, kunnes kaikki valvontamenettelyt, myös tilinpäätöksen esittämiseen liittyvät tarkastukset, on saatu päätökseen, noudattaa tilien hyväksymismenettelyä, maksaa tai perii takaisin vuotuisen ali- tai ylijäämän ja suorittaa kohdennettuja, riskiperusteisia tarkastuksia, joilla se varmistaa, että vakavia puutteita, jotka voisivat johtaa olennaiseen riskitasoon korvattujen menojen osalta, ei ole jäänyt jäsenvaltioilta havaitsematta tai korjaamatta. Muutoin komission on sovellettava nettomääräisiä rahoitusoikaisuja.

Komissio soveltaa edelleen tarkasti maksumääräaikojen ja maksujen keskeytysmekanismeja, joiden seurauksena se tekee tarvittaessa rahoitusoikaisuja havaitessaan vakavia puutteita hallinto- ja valvontajärjestelmissä. Komissio jatkaa työtään ennaltaehkäisevien valmiuksien kehittämiseksi ohjelmista vastaavien viranomaisten kanssa varainkäytön laadun parantamiseksi. Komissio jatkaa myös tiivistä yhteistyötä tarkastusviranomaisten kanssa yhtenäisen tarkastusmallin mukaisesti, jotta riskeihin voidaan puuttua ajoissa ja tehokkaasti. Suora ja välillinen hallinnointi Suoran ja välillisen hallinnoinnin alalla komissio on luonut valvontajärjestelmän, jossa painopiste on maksujen ennakkotarkastuksissa, perusteellisissa jälkitarkastuksissa, jotka suoritetaan tuensaajien tiloissa kulujen aiheutumisen ja ilmoittamisen jälkeen, sekä kansainvälisiin organisaatioihin tehtävissä tarkastuskäynneissä. 2.PROSESSIT 2.1.Ennaltaehkäisevät mekanismit Komissio suojaa EU:n talousarviota useilla ennaltaehkäisevillä mekanismeilla. Komissio keskittyy entistä enemmän toimiin, joilla voidaan ennaltaehkäistä sääntöjenvastaisia menoja ja joiden avulla voidaan välttää tällaisten sääntöjenvastaisuuksien toistuminen jatkossa. Kun varoja hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa (maatalous- ja koheesiopolitiikkaan liittyvät menot), jäsenvaltiot ovat menojen koko elinkaaren ajan päävastuussa sen varmistamisesta, että EU:n talousarviosta maksettavat menot ovat laillisia ja sääntöjenmukaisia. Komission ajantasainen ja tiivis valvonta perustuu EU:n tarkastusten tuloksiin, useilta vuosilta peräisin oleviin kansallisten tarkastusten tuloksiin, petostentorjuntavirasto OLAFin tutkimuksiin ja yksiköiden tietoon tuleviin muihin tietoihin, jotka osoittavat järjestelmän puutteita tai vakavia, korjaamattomia sääntöjenvastaisuuksia. Jotta sääntöjenvastaisia maksuja voidaan ehkäistä, seuranta- ja valvontajärjestelmien tehokkuutta kuvaavia tärkeimpiä näkökohtia arvioidaan jatkuvasti uudelleen. Suorassa ja välillisessä hallinnoinnissa ennaltaehkäiseviin toimiin kuuluvat muun muassa tarkastukset, joita komission vastuulliset yksiköt tekevät tuensaajien esittämiin maksupyyntöihin sisältyvien menojen tukikelpoisuudesta. Nämä ennakkotarkastukset kuuluvat ohjelmien hallinnointiprosesseihin, ja niillä pyritään saamaan riittävä varmuus maksettavien menojen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Komission yksiköt voivat myös tarjota neuvontaa erityisesti sopimuksiin liittyvissä kysymyksissä. Tavoitteena on varmistaa moitteeton ja tehokas varojen hallinnointi, joka pienentää sääntöjenvastaisuuksien riskiä. EU:n taloudellisten etujen suojaaminen varmistetaan lisäksi komission luomalla ja hallinnoimalla taloudellisiin toimijoihin sovellettavalla varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmällä. 2.2.Oikaisumekanismit 2.2.1. Yhteenveto Merkittävä osuus EU:n menoista, kuten koheesio- ja tutkimusmenot ja maaseudun kehittämismenot, liittyy monivuotisiin ohjelmiin. Tämä otetaan varainhoitoasetuksen 32 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti huomioon korjaavia toimenpiteitä suunniteltaessa ja toteutettaessa sekä näiden toimenpiteiden tuloksia arvioitaessa. Korjaavat toimenpiteet voidaan eritellä a) rahoitusoikaisuihin ja b) takaisinperintätoimiin, joita molempia toteutetaan ohjelman elinkaaren kaikissa vaiheissa sen jälkeen, kun menoja on aiheutunut ja/tai maksuja on suoritettu. Jos ennaltaehkäisevät mekanismit eivät toimi, komission on viimeisenä keinona sovellettava oikaisumekanismeja. Korjaavien toimenpiteiden vaiheet ovat seuraavat: 2.2.2. Rahoitusoikaisut Kesken olevat rahoitusoikaisut ovat oikaisujen varhainen vaihe, jossa prosessi rahoitusoikaisun tekemiseksi on aloitettu mutta asianomaisen jäsenvaltion kuuleminen on yhä käynnissä. Esitetyt rahamäärät ovat vain komission yksiköiden alustavia arvioita, jotka voivat muuttua. Jäsenvaltiot eivät ole vielä hyväksyneet esitettyjä rahamääriä, eikä komissio ole tehnyt niistä päätöstä. Rahoitusoikaisu vahvistetaan heti, kun jäsenvaltio hyväksyy sen tai komissio tekee siitä päätöksen. Rahoitusoikaisun katsotaan toteutuneen, kun oikaisut on tehty ja kirjattu komission tileihin. Tämä merkitsee sitä, että valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä on varmentanut rahoitustoimen seuraavissa tapauksissa: vähennys väli- tai loppumaksupyynnöstä, takaisinperintämääräys ja/tai määrärahojen vapauttaminen.

Komissio soveltaa jäsenvaltioiden ilmoittamiin menoihin seuraavanlaisia rahoitusoikaisuja (jälkikäteen tehtäviä oikaisuja): – rahoitusoikaisut yksittäisissä tapauksissa aiheettomasti maksetuiksi todettujen määrien sekä talousarviovaikutusten perusteella – ekstrapoloidut rahoitusoikaisut, jos kyseinen määrä voidaan määrittää riittävän luotettavasti edustavan tilastollisen otoksen perusteella – kiinteämääräiset rahoitusoikaisut, jos kyseistä rahamäärää ei voida määrittää edustavan tilastollisen otoksen perusteella riittävän luotettavasti tai jos yksittäisten virheiden vaikutusta menoihin ei voida määrittää täsmällisesti (esimerkiksi yksittäisten sovittuihin kiinteisiin hintoihin perustuvien hankintasopimusten rahoitusoikaisut). Kaikki rahoitusoikaisut vaikuttavat negatiivisesti kansallisiin talousarvioihin, vaikka EU:n talousarvioon ei palautettaisi varoja, sillä varoja on käytettävä tukeen oikeuttamattomien menojen korvaamiseen. Maksun saajan tekemien rahoitusoikaisujen tarkoituksena on oikaista rahoitus ennen kuin EU suorittaa maksun. Tällaisista oikaisuista on kyse, kun oikaisun tekee komission kanssa sovitun korjaavan toimintasuunnitelman seurauksena jäsenvaltio todentaessaan uusia menoja komissiolle. On syytä korostaa, että ero jälkikäteen tehtävien ja maksun saajan tekemien rahoitusoikaisujen välillä on ajoituksessa. Yhteenveto rahoitusoikaisujen ajoituksesta: Menojen korvaamisella tarkoitetaan koheesiopolitiikan lainsäädännössä säädettyä mahdollisuutta, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat korvata tukeen oikeuttamattomat menot uusilla, tukikelpoisilla menoilla, jotta ne eivät menettäisi EU:n rahoitusta (toisin sanoen kyseessä ei ole netto-oikaisu, kun EU:n talousarvioon ei palauteta varoja). Nettomääräinen rahoitusoikaisu on oikaisu, joka vaikuttaa EU:n talousarvioon (oikaistut ja takaisin perityt määrät palautetaan EU:n talousarvioon). Maatalouden ja maaseudun kehittämisen alalla (maataloustukirahasto, maaseuturahasto, EMOTR) oikaisut johtavat aina varojen palauttamiseen EU:n talousarvioon. Sitä vastoin koheesiopolitiikan alalla aiemmin maksettujen määrien palautuminen EU:n talousarvioon oli sovellettavan sääntelyn vuoksi yleensä poikkeuksellista ohjelmien täytäntöönpanon aikana. Koheesiopolitiikan alalla sovellettiin ohjelmakauden 2007–2013 päättymiseen asti sääntelyä, jonka mukaan EU:n talousarvioon palautuu todellinen rahavirta ainoastaan, -jos jäsenvaltiot eivät pysty esittämään riittävästi tukikelpoisia menoja; -jos ohjelmat on jo päätetty, jolloin tukikelvottomien menojen korvaaminen tukikelpoisilla menoilla ei ole enää mahdollista; -jos komission kanssa ei päästä asiasta yhteisymmärrykseen. Ohjelmakautta 2014–2020 varten tehtiin kuitenkin merkittävä muutos: Komission on sovellettava nettomääräistä rahoitusoikaisua, kun EU:n tarkastuksissa havaitaan varmuuden saamiseksi toimitettavien asiakirjojen jättämisen jälkeen jäsenvaltion tasolla hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaan toiminnan vaarantavia vakavia puutteita, joita ei ole aiemmin havaittu, raportoitu tai korjattu. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltiolta on poistettu aiemmilla ohjelmakausilla tarjottu mahdollisuus hyväksyä oikaisu ja käyttää EU:n varat uudelleen. Yhteistyössä toteutettavassa hallinnoinnissa jäsenvaltiot käyttävät tämän vuoksi runsaasti vaivaa ja varoja rahoitusoikaisujen tekemiseen ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperimiseen tuensaajilta. Lisäksi ne tekevät ensisijaisina tarkastajina hallinnoinnin tarkastuksia ja muita tarkastuksia edellä kuvattujen komission tarkastusten lisänä. 2.2.3. Takaisinperinnät MAATALOUS JA MAASEUDUN KEHITTÄMINEN Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta annetussa asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 edellytetään, että jäsenvaltiot perivät takaisin todettujen sääntöjenvastaisten maksujen vuoksi menetetyt määrät. Takaisinperintämenettelyt ovat kuitenkin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kokonaan jäsenvaltioiden vastuulla, ja niihin sovelletaan siksi jäsenvaltioiden kansallisia hallinnollisia ja oikeudellisia menettelyjä. Siksi osa menettelyistä tuottaa tulosta nopeasti, mutta toiset vievät enemmän aikaa.

Koska eräät jäsenvaltiot ovat viivytelleet aiheettomien maksujen takaisinperinnässä, lainsäätäjä on ottanut käyttöön automaattisen selvitysmekanismin. Sen mukaisesti 50 prosenttia sellaisista aiheettomasti suoritetuista maksuista, joita jäsenvaltiot eivät ole perineet takaisin tuensaajilta neljän vuoden (oikeudenkäynnin tapauksessa kahdeksan vuoden) kuluessa, katetaan automaattisesti kansallisesta talousarviosta (50/50-sääntö). Jäsenvaltio on velvollinen jatkamaan takaisinperintämenettelyjä myös mekanismin soveltamisen jälkeen, ja jos se ei toimi tässä riittävän huolellisesti, komissio voi päättää veloittaa siltä koko perimättä olevan määrän. Lisäksi täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 908/2014 28 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on kuitattava vielä jäljellä olevat velat velalliselle myöhemmin suoritettavista maksuista (pakollinen korvaaminen). Uuden lainsäädäntökehyksen tultua voimaan 50/50-sääntöä on sovellettava myös maaseuturahastoon kyseisenä varainhoitovuonna ohjelman päättymisajankohdan sijasta. Näin ollen varainhoitovuodesta 2014 lähtien jäsenvaltiot velvoitetaan ilmoittamaan 50/50-säännön perusteella perittävät rahamäärät myös maaseuturahaston ohjelmakausilta 2007–2013 ja 2014–2020 . Jos aiheettomasti maksetut määrät johtuvat kansallisten viranomaisten tekemistä hallinnollisista virheistä, ne on vähennettävä kokonaisuudessaan myös kyseisen maksajaviraston vuotuisista tileistä ja ne jäävät siten EU:n rahoituksen ulkopuolelle. Maataloustukirahaston osalta tuensaajilta takaisin perityt määrät palautetaan EU:n talousarvioon käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina sen jälkeen, kun niistä on pidätetty 20 prosenttia kiinteänä korvauksena takaisinperintäkustannuksista. Maaseuturahaston osalta takaisin perityt määrät otetaan huomioon komission myöhemmin vastaanottaman korvaushakemuksen yhteydessä, ja varat voidaan käyttää uudelleen ohjelmassa ohjelmakauden aikana. Tukikelpoisuuskauden päätyttyä takaisin perityt määrät kirjataan EU:n talousarvioon käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina. KOHEESIOPOLITIIKKA Takaisinperintätoimia toteutetaan pääasiassa ohjelmien päättyessä tai sen jälkeen, ja takaisin perityt määrät otetaan tuloina EU:n talousarvioon. Nykyisellä ohjelmakaudella (2014–2020) takaisinperintätoimia voidaan vuonna 2017 toteuttaa ensimmäistä kertaa myös tilien vuotuisen hyväksyntämenettelyn yhteydessä. Komissio laskee tileille hyväksytyn rahamäärän ja varainhoitovuoden aikana jäsenvaltioille jo maksetun määrän välisen erotuksen (vuotuiset ennakkomaksut ja 90 prosenttia maksupyynnöistä). Kun kyseessä on jäsenvaltiolta perittävä määrä, annetaan perintämääräys. Perintämääräys voidaan panna täytäntöön vähentämällä kyseinen määrä myöhemmistä maksupyynnöistä, jos tämä on mahdollista. Se ei ole rahoitusoikaisu, eikä se vähennä ohjelman kokonaismäärärahoja. Perintämääräystä vastaava määrä käytetään uudelleen ohjelmassa. SUORA JA VÄLILLINEN HALLINNOINTI Suorassa ja välillisessä hallinnoinnissa tulojen ja menojen hyväksyjän on varainhoitoasetuksen mukaisesti annettava perintämääräykset aiheettomasti maksetuista määristä. Takaisinperintätoimet toteutetaan tällöin suorina pankkisiirtoina velalliselta (ja otetaan EU:n talousarvioon käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina, jotka voidaan käyttää uudelleen samassa ohjelmassa) tai vähentämällä muista määristä, jotka komission on maksettava velalliselle. Komission yksiköt toteuttavat takaisinperintätoimia myös siten, että tukeen oikeuttamattomat menot (jotka havaitaan parhaillaan käsiteltävänä olevien maksupyyntöjen yhteydessä) vähennetään suoritettavista maksuista. 2.3.Hallinto- ja valvontajärjestelmien kustannustehokkuus Komissio on laatinut strategian, jolla pyritään tuloksiin keskittyvään EU:n talousarvioon. Strategian yhtenä tärkeänä tavoitteena on varmistaa kustannustehokkuus silloin kun suunnitellaan ja pannaan täytäntöön virheiden ehkäisemiseen, havaitsemiseen ja korjaamiseen tarkoitettuja hallinto- ja valvontajärjestelmiä. Valvontastrategioissa olisi sen vuoksi harkittava tiukempia ja tiheämpiä tarkastuksia riskialttiimmilla osa-alueilla sekä varmistettava, että tarkastukset ovat kustannustehokkaita. Tämä on tärkeää siksi, että tarkastuksista aiheutuu tuensaajille merkittävä hallinnollinen rasite ja ne saattavat jopa vähentää ohjelmiin osallistumista. Lisäksi tehottomat ja tuloksettomat tarkastukset vievät resursseja, jotka voitaisiin muutoin käyttää tulosten tuottamiseen. Lisätietoja on komission laatimassa vuotuisessa hallinto- ja tuloksellisuuskertomuksessa 2015. 2.4.Julkisen sektorin sisäinen valvonta ja EU:n varainhoito Komissio ja jäsenvaltiot ovat yhdessä vastuussa EU:n talousarvion suojaamisesta. Komissio osallistuu PIC-verkoston toimintaan ja edistää sen työskentelyä. Verkosto kokoaa yhteen sisäisen valvonnan edustajat kaikista EU:n jäsenvaltioista. PIC-verkosto tarkastelee sisäisen valvonnan kysymyksiä, jotka liittyvät joko kansalliseen talousarvioon tai EU:n varojen hallinnointiin, tarkoituksenaan tunnistaa hyviä käytäntöjä osa-alueilla, joilla tehokas täytäntöönpano on osoittautunut vaikeaksi. Säännöllisesti kokoontuvassa PIC-verkostossa jäsenvaltiot voivat yhdessä parantaa sisäisen valvonnan järjestelmiään ja siten tehostaa varainhoitoa ja muuta toimintaansa.



3.RAHOITUSOIKAISUT JA TAKAISINPERINNÄT VUODEN 2015 LOPUSSA 3.1.Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuonna 2015 Taulukko 3.1: Yhteenveto rahoitusoikaisuista ja takaisinperintätoimista vuodelta 2015 miljoonaa euroa Rahoituskehyksen otsake Maksut EU:n talousarviosta yhteensä vuonna 2015 Vahvistetut rahoitusoikaisut yhteensä vuonna 2015 Vahvistetut takaisinperinnät yhteensä vuonna 2015 Vahvistetut rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät yhteensä vuonna 2015 Osuus EU:n talousarviosta suoritetuista maksuista, % Toteutetut rahoitusoikaisut yhteensä vuonna 2015 Toteutetut takaisinperinnät yhteensä vuonna 2015 Toteutetut rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät yhteensä vuonna 2015 Osuus EU:n talousarviosta suoritetuista maksuista, % Älykäs ja osallistava kasvu 68 009 1 637 254 1 892 2,8 % 1 766 246 2 013 3,0 % EAKR 28 363 826 – 826 2,9 % 774 – 774 2,7 % Koheesiorahasto 12 098 462 – 462 3,8 % 585 – 585 4,8 % ESR 10 277 348 1 349 3,4 % 407 – 407 4,0 % Sisäiset politiikat 17 271 – 254 254 1,5 % – 246 246 1,4 % Kestävä kasvu: luonnonvarat 58 066 1 072 348 1 420 2,4 % 1 314 337 1 652 2,8 % Maataloustukirahasto 44 940 922 117 1 040 2,3 % 1 017 155 1 173 2,6 % Maaseudun kehittäminen 11 793 46 206 253 2,1 % 263 152 414 3,5 % KOR/EKTR 791 6 2 8 1,0 % 10 6 16 2,0 % EMOTR:n ohjausosasto 64 97 2 99 154,0 % 24 2 26 40,6 % Sisäiset politiikat 478 – 21 21 4,4 % – 23 23 4,8 % Turvallisuus ja kansalaisuus 2 019 23 28 51 2,5 % 23 24 48 2,4 % Muuttoliike- ja sisäasiat 779 23 – 23 3,0 % 23 – 23 3,0 % Sisäiset politiikat 1 239 – 28 28 2,2 % – 24 24 2,0% Globaali Eurooppa 7 884 – 132 132 1,7 % – 136 136 1,7 % Ulkoiset politiikat 7 884 – 132 132 1,7 % – 136 136 1,7 % Hallinto 8 978 – 5 5 0,1% – 5 5 0,1 % Hallinto 8 978 – 5 5 0,1 % – 5 5 0,1 % YHTEENSÄ 144 955* 2 732 767 3 499 2,4 % 3 104 749 3 853 2,7 % * Määrä ei sisällä otsakkeesta ”Erityisrahoitusvälineet” maksettua 288 miljoonan euron summaa. Edellä esitetyt luvut saattavat poiketa hieman luvuista, jotka on esitetty Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamista ja petostentorjuntaa koskevassa vuosikertomuksessa sekä siihen liittyvissä komission yksiköiden valmisteluasiakirjoissa, koska kyseisen vuosikertomuksen julkaisuajankohtana saatavilla oli vasta alustavia lukuja. 3.1.1. Maatalous ja maaseudun kehittäminen

Rahoitusoikaisut: Komission vahvistamien rahoitusoikaisujen suuri määrä vuonna 2015 on seurausta maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuodesta 2013 toteuttamista merkittävistä toimista, joilla on pyritty nopeuttamaan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjä, myös pitkään kesken olleita menettelyjä. Näin ollen vuonna 2015 vahvistettiin suuri määrä oikaisuja useilta eri varainhoitovuosilta. Jatkossa on odotettavissa, että kun toteutuksessa päästään vauhtiin, vuotuinen rahoitusoikaisujen määrä vakiintuu kolmen viime vuoden keskimäärän tasolle. Lisäksi jäsenvaltioille myönnettyjen maksuerien ja lykkäysten määrän kasvu selittää sen, että kolmen viime vuoden aikana (2012–2014) maatalouden ja maaseudun kehittämisen alalla toteutetut määrät ovat päätettyjä määriä pienempiä. Tämä ero hävinnee, kun toteutuksessa päästään vauhtiin.



Takaisinperintä: Vuonna 2015 jäsenvaltiot ovat perineet takaisin tuensaajilta 155 miljoonaa euroa maataloustukirahastosta ja 153 miljoonaa euroa maaseuturahastosta maksettuja maksuja. Kun oikaisut johtuvat tuensaajien sääntöjenvastaisesta toiminnasta, jäsenvaltioiden on kirjattava sääntöjenvastaisesti käytettyjen varojen takaisinperintää koskevat tiedot ja raportoitava niistä vuotuisen tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä. Jäsenvaltioilla on yksinomainen vastuu sääntöjenvastaisten maksujen takaisinperinnästä suoraan lopullisilta tuensaajilta. Liitteessä 5 esitetään jäsenvaltioiden vuonna 2015 tuensaajilta takaisin perimät ja komissiolle palauttamat rahamäärät (jäsenvaltioiden esittämien velallisluettelojen mukaan). Nämä tulot käsitellään käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina maataloustukirahaston osalta, kun taas maaseuturahaston tapauksessa takaisin perityt rahamäärät voidaan kohdentaa uudelleen asianomaisessa ohjelmassa. 3.1.2. Koheesiopolitiikka: ohjelmakausi 2000–2006 EAKR:n ohjelmien ja koheesiorahaston hankkeiden pitkälle edistyneen päättämisvaiheen vuoksi jäsenvaltioille määrättiin ja ne hyväksyivät seuraavat rahoitusoikaisut vuonna 2015: – EAKR:n ohjelmien päättämisen seurauksena 155 miljoonan euron rahoitusoikaisut seitsemässä jäsenvaltiossa, joista suurimmat määrät Italiassa (108 miljoonaa euroa) ja Kreikassa (34 miljoonaa euroa) – koheesiorahaston hankkeiden päättämisen seurauksena 53 miljoonan euron rahoitusoikaisut 13 jäsenvaltiossa, joista suurin määrä Tšekissä (16 miljoonaa euroa). Vahvistetut rahoitusoikaisut: EAKR/koheesiorahasto – 208 miljoonaa euroa ESR – 179 miljoonaa euroa ESR:n kaikki 239 ohjelmaa on päätetty (209 kokonaan ja 30 osittain). Suurin osuus vahvistetuista rahoitusoikaisuista vuonna 2015 koski Ranskaa (149 miljoonaa euroa) ja toteutetuista rahoitusoikaisuista Espanjaa (30 miljoonaa euroa). Päättämismenettely on saatettu loppuun myös Ruotsissa. Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) päättämisessä edistyttiin merkittävästi vuonna 2015. Vuoden 2015 lopussa kaikkiaan 60 ohjelmasta 57 oli päätetty. Suurin osa rahoitusoikaisuista toteutettiin perintämääräyksillä. 3.1.3. Koheesiopolitiikka: ohjelmakausi 2007-2013 EAKR:n ja koheesiorahaston osalta vahvistetut rahoitusoikaisut lisääntyivät merkittävästi edellisiin vuosiin verrattuna, mikä on vahvistus tällä politiikan alalla sovellettavan monivuotisen valvonnan vaikuttavuudesta. Kasvuun ovat vaikuttaneet osaltaan myös komission ohjelmakauden alusta soveltamat tiukat maksumääräaikojen ja maksujen keskeyttämismenettelyt ja se, että vuonna 2015 osa pitkään kesken olleista tapauksista, joissa maksupyynnöt olivat jäädytettyinä kuukausia tai jopa vuosia, saatiin päätökseen rahoitusoikaisujen toteuttamisen jälkeen. Näissä tapauksissa jäsenvaltioiden toteuttamat oikaisut voitiin raportoida vasta vuonna 2015 maksumääräaikojen ja maksujen keskeytysmenettelyjen lopettamisen jälkeen. Rahoitusoikaisujen kasvua vuonna 2015 lisäsi myös kansallisten tarkastusviranomaisten vuotuisissa tarkastuskertomuksissaan ilmoittamien virhetasojen nousu vuonna 2015 aiempien vuosien vastaaviin tasoihin verrattuna. Jäsenvaltioista eniten oikaisuja (lukuun ottamatta maksun saajan tekemiä oikaisuja) vuonna 2015 tehtiin Slovakiassa (236 miljoonaa euroa), Italiassa (161 miljoonaa euroa), Saksassa (143 miljoonaa euroa), Kreikassa (120 miljoonaa euroa) ja Espanjassa (117 miljoonaa euroa). Vahvistetut rahoitusoikaisut: EAKR/koheesiorahasto – 1 532 miljoonaa euroa ESR – 169 miljoonaa euroa Näin ollen komission valvontatehtävän seurauksena jäsenvaltioiden vahvistamien rahoitusoikaisujen kumulatiivinen määrä kaudelta 2007–2013 oli vuoden 2015 lopussa yli 2,3 miljardia euroa. ESR:n osalta on vahvistettu 169 miljoonaa euroa ja toteutettu 227 miljoonaa euroa rahoitusoikaisuja, joista 142 miljoonaa euroa vahvistettiin vuonna 2015 ja 85 miljoonaa euroa aiempina vuosina. Vuoden 2015 aikana ja aiempina vuosina vahvistetuista rahoitusoikaisuista 95 prosenttia on toteutunut, joten vuoden lopussa oli toteuttamatta vielä 60 miljoonaa euroa (kumulatiivisesti). Vuonna 2015 toteutuneiden rahoitusoikaisujen määrät olivat suurimmat Romaniassa (133 miljoonaa euroa) ja Espanjassa (29 miljoonaa euroa) maksujen keskeytysmenettelyjen lopettamisen vuoksi. Euroopan kalatalousrahaston (EKTR) osalta vahvistetut rahoitusoikaisut vähenivät noin 70 prosenttia vuodesta 2014. Nämä rahoitusoikaisut voidaan toteuttaa nopeasti vähentämällä tukikelvottomat menot myöhemmistä maksupyynnöistä komission tarkastusten ja asiakirja-aineistojen tarkastelun jälkeen. 3.1.4. Koheesiopolitiikka: ohjelmakausi 2014–2020 Toinen tilivuosi oli kesken vuonna 2015, eikä viranomaisia ole vielä nimetty juuri minkään toimenpideohjelman osalta. Sen vuoksi menoilmoituksia koskevia tarkastuksia ei ole vielä käsitelty. Näin ollen rahoitusoikaisuja koskevia ilmoituksia ei voida tehdä. 3.1.5. Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuonna 2015: lisätietoja

Liitteissä esitetään erilaisia näkemyksiä vuonna 2015 toteutettujen rahoitusoikaisujen määristä. On syytä huomata, että jäljempänä esitetyt tiedot koskevat ainoastaan vuotta 2015. Sekä oikaisujen kokonaismäärä että jakautuminen jäsenvaltioittain voivat vaihdella merkittävästi vuodesta toiseen. Tämän vuoksi valvonta- ja tarkastusjärjestelmien vaikuttavuuden tarkoituksenmukainen arviointi edellyttää menojen luonteen mukaisesti monivuotista lähestymistapaa (ks. kohta 3.2). Liitteissä esitetyt tiedot voidaan tiivistää seuraavasti: 1. Jakautuminen jäsenvaltioittain Jäsenvaltioista eniten vahvistettuja rahoitusoikaisuja suhteessa saatuihin EU:n varoihin on Kreikassa (9,9 prosenttia), Romaniassa (8 prosenttia) ja Slovakiassa (7,3 prosenttia). 2. Kiinteämääräisten oikaisujen jakautuminen jäsenvaltioittain Kiinteämääräiset rahoitusoikaisut ovat arvokas väline, jos summaa ei voida määrittää edustavan tilastollisen otannan perusteella tai jos yksittäisten virheiden vaikutusta menoihin ei voida määrittää täsmällisesti. Tämä merkitsee kuitenkin, että jäsenvaltio, johon kiinteämääräistä oikaisua sovelletaan, kantaa taloudelliset seuraukset, koska oikaisut eivät ole suorassa yhteydessä yksittäisiin sääntöjenvastaisuuksiin hanketasolla, toisin sanoen niitä ei voida periä takaisin yksittäiseltä tuensaajalta. EAKR:n ja koheesiorahaston osalta kiinteämääräiset oikaisut olisi nähtävä yksittäisiin toimiin tai hankkeisiin suoraan liittymättömien rahoitusoikaisujen (kiinteämääräisten ja/tai ekstrapoloitujen) arviona. Kiinteämääräiset oikaisut vuonna 2015: vahvistetut 2,2 miljardia euroa toteutuneet 1,3 miljardia euroa 3. Maksun saajan tekemien rahoitusoikaisujen jakautuminen Jäsenvaltiot tekevät suoraan rahoitusoikaisut samalla, kun ne ilmoittavat menot komissiolle, soveltamalla komission tarkastuksiin perustuvia kiinteämääräisiä oikaisuja. EAKR:n/koheesiorahaston tapauksessa merkittävimmät maksun saajan tekemät rahoitusoikaisut koskivat Romaniaa (345 miljoonaa euroa). Maksun saajan tekemät oikaisut vuonna 2015: vahvistetut 0,5 miljardia euroa toteutuneet 0,8 miljardia euroa ESR:n tapauksessa maksun saajan tekemien rahoitusoikaisujen määrä ohjelmakaudelta 2007–2013 oli vuonna 2015 yhteensä 81 miljoonaa euroa. Merkittävimmät maksun saajan tekemät rahoitusoikaisut koskivat Tšekkiä, Ranskaa, Puolaa, Slovakiaa ja Romaniaa. Ohjelmakauden 2007–2013 osalta toteutetuista rahoitusoikaisuista 115 miljoonaa euroa on maksun saajan tekemiä rahoitusoikaisuja, joista 66 miljoonaa vahvistettiin vuonna 2015 ja 49 miljoonaa edeltävänä vuonna. 4. Nettomääräiset rahoitusoikaisut vuonna 2015 Talousarvion toteutustapa, toiminta-alan hallinnointi ja politiikan alan rahoitussäännöt vaikuttavat siihen, miten eri oikaisumekanismit vaikuttavat EU:n talousarvioon. Oikaisumekanismeilla päästään aina samaan lopputulokseen, eli niillä varmistetaan, että EU:n talousarviota suojataan säännösten vastaisilta menoilta. Nettomääräiset rahoitusoikaisut vuonna 2015: vahvistetut 0,8 miljardia euroa toteutuneet 1,2 miljardia euroa



3.2.Kumulatiiviset rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuoden 2015 loppuun mennessä

Kumulatiiviset määrät antavat hyödyllistä tietoa komission käyttämien oikaisumekanismien merkityksestä, etenkin koska niissä otetaan huomioon ohjelmien ja hankkeiden monivuotisuus ja ne mahdollistavat kertaluonteisten tapahtumien vaikutusten tasaamisen. 3.2.1. Kausi 2009–2015 Seuraavissa kuvioissa esitetään viimeksi kuluneiden seitsemän vuoden aikana vahvistettujen ja toteutettujen rahoitusoikaisujen ja takaisinperintätoimien kehitys. Kuvio 3.2.1: Rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuosina 2009–2015 Vahvistetut rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuosina 2009–2015 (miljardia euroa) Vahvistetut rahoitusoikaisut keskimäärin vuosina 2009–2015: 3,3 miljardia euroa 2,4 prosenttia keskimääräisistä talousarviosta suoritetuista maksuista Vahvistetut määrät ovat vähäisessä kasvussa, mikä osoittaa, että monivuotisella valvontakehyksellä voidaan tehokkaasti suojata EU:n talousarviota pidemmällä aikavälillä.



Toteutetut rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät vuonna 2009–2015 (miljardia euroa) Kaudella 2009–2015 toteutettujen rahoitusoikaisujen ja takaisinperintätoimien määrä oli keskimäärin 3 miljardia euroa eli 2,2 prosenttia EU:n talousarviosta kyseisellä kaudella suoritettujen maksujen keskimäärästä. 3.2.2. Unionin tuomioistuimen päätökset, jotka koskevat aluepolitiikan alan rahoitusoikaisuja Unionin tuomioistuin antoi vuonna 2015 tuomioita, joilla kumottiin joitakin vuosina 2008–2010 tehtyjä päätöksiä aluepolitiikan alan rahoitusoikaisuista (rahoitusoikaisujen yhteenlaskettu määrä ohjelmakaudella 1994–1999 oli lähes 457 miljoonaa euroa). Päätösten kumoamiset perustuivat asetuksessa (EY) N:o 1083/2006 annettujen säädösten uuteen oikeudelliseen tulkintaan, ja ne merkitsevät muutosta aikaisempiin unionin tuomioistuimen tuomioihin verrattuna. Kumotut oikaisut on vähennetty sekä vuonna 2015 vahvistetuista ja toteutuneista määristä että kumulatiivisista määristä, jotka esitetään jäljempänä olevassa taulukossa.



3.2.3. Rahoitusoikaisujen toteutusaste vuoden 2015 lopussa Taulukko 3.2.3: Vahvistetut rahoitusoikaisut ja toteutusaste, kumulatiiviset tiedot vuoden 2015 loppuun asti

miljoonaa euroa Ohjelmakausi Maataloustukirahastoa koskevat päätökset, kumulatiivinen Vahvistetut rahoitus-oikaisut yhteensä vuoden 2015 lopussa Toteutumisaste vuoden 2015 lopussa Vahvistetut rahoitus-oikaisut vuoden 2014 lopussa Toteutu-misaste vuoden 2014 lopussa Ohjelmakausi 1994-1999 Ohjelmakausi 2000-2006 Ohjelmakausi 2007-2013 Maatalous – 139 787 11 766 12 692 85,4 % 11 514 82,8 % Maataloustukirahasto – – – 11 766 11 766 85,7 % 10 808 83,7% Maaseudun kehittäminen – 139 787 Ei sovelleta 926 81,3 % 706 69,3 % Koheesiopolitiikka 2 273 8 922 4 748 Ei sovelleta 15 943 93,4 % 14 203 92,2 % EAKR 1 799 5 794 2 664 Ei sovelleta 10 257 92,4 % 8 973 91,9 % Unionin tuomioistuimen tuomiot (457) 0 0 Ei sovelleta (457) – – – EAKR yhteensä 1 342 5 794 2 664 Ei sovelleta 9 800 92,1 % 8 973 91,9 % Koheesiorahasto 268 842 857 Ei sovelleta 1 968 99,9 % 1 496 88,7% Unionin tuomioistuimen tuomiot 0 (9) 0 Ei sovelleta (9) – – – Koheesiorahasto yhteensä 268 833 857 Ei sovelleta 1 958 97,6 % 1 496 88,7 % ESR 560 1 990 1 198 Ei sovelleta 3 748 98,4 % 3 399 96,5 % KOR/EKTR 100 127 29 Ei sovelleta 256 63,0 % 250 60,4 % EMOTR:n ohjausosasto 3 178 – Ei sovelleta 181 60,1 % 85 100,0 % Muut – – – Ei sovelleta 32 100,0 % 9 100,0 % Yhteensä 2 273 9 060 5 535 11 766 28 666 89,9 % 25 726 88,0 % Koheesiopolitiikan eri ohjelmakaudet osoittavat selkeästi sen, että EU:n talousarviosykli on monivuotinen. Vuosien 2000–2006 ohjelmakauden päättämisprosessi on lopuillaan, joten rahoitusoikaisujen määrä on huomattavasti muiden kausien, etenkin kauden 2007–2013, määriä suurempi.



3.2.4. Kumulatiiviset oikaisut kaudella 2009–2015 Seuraavissa taulukoissa esitetään vahvistettujen ja toteutettujen takaisinperintätoimien kohteena olevat määrät kaudella 2009-2015. Katso myös kohta 3.3.1, jossa käsitellään vaikutuksia EU:n talousarvioon. Taulukko 3.2.4: Vahvistetut takaisinperintätoimet vuosina 2009-2015 miljoonaa euroa Vuodet Yhteensä Takaisinperinnät 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 Maatalous: Maataloustukirahasto 163 178 174 162 227 213 117 1 234 Maaseudun kehittäminen 25 114 161 145 139 165 206 956 Koheesio 102 24 50 22 83 35 5 320 Sisäisen politiikan alat 100 188 270 252 393 293 302 1 798 Ulkoisen politiikan alat 81 137 107 107 93 127 132 784 Hallinto 9 5 8 7 6 5 5 45 Yhteensä 480 646 770 695 941 838 767 5 137 Taulukko 3.2.5: Toteutetut takaisinperintätoimet vuosina 2009-2015 miljoonaa euroa Vuodet Yhteensä Takaisinperinnät 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 Maatalous: Maataloustukirahasto 148 172 178 161 155 150 155 1 119 Maaseudun kehittäminen 25 114 161 166 129 167 152 914 Koheesio 102 25 48 14 81 32 7 309 Sisäisen politiikan alat 100 162 268 229 398 274 293 1 724 Ulkoisen politiikan alat 81 136 77 99 93 108 136 730 Hallinto 9 5 2 9 6 5 5 41 Yhteensä 464 614 734 678 862 736 749 4 837



3.3.Rahoitusoikaisujen vaikutukset 3.3.1. Vaikutukset EU:n talousarvioon vuonna 2015 Kuvio 3.3.1: Vaikutukset EU:n talousarvioon * Kyseeseen tulevat keskeiset menopuolen talousarvioluvut ovat 0502, 0503, 0504, 1303, 1304, 0402, 1106 ja 1803.

** Lukuun ottamatta maksun saajan tekemiä oikaisuja. Kyseeseen tulevat keskeiset menopuolen talousarvioluvut ovat 0502, 0503, 1303, 1304, 0402 ja 1106. Lisätietoja oikaisuista on kohdassa 3.2.4. Kuten edellä todetaan, nettomääräisistä rahoitusoikaisuista ja takaisinperintätoimista saatavat tulot käsitellään käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina. On syytä huomata, että komissio toteuttaa takaisinperintätoimia myös vähentämällä tukikelvottomat menot (jotka on havaittu aiemmissa tai nykyisissä maksupyynnöissä) suoritettavista maksuista. Yleensä käyttötarkoitukseensa sidotut tulot otetaan määrärahoiksi niihin budjettikohtiin tai rahastoihin, joista meno alun perin maksettiin, ja ne voidaan käyttää uudelleen, mutta niitä ei ole kohdennettu tietyille jäsenvaltioille. 3.3.2. Vaikutus jäsenvaltioiden talousarvioihin Kun kyse on yhteistyössä hallinnoitavista varoista, kaikki rahoitusoikaisut ja takaisinperintätoimet vaikuttavat niiden toteuttamistavasta riippumatta jäsenvaltioiden talousarvioihin. On syytä korostaa, että vaikka varoja ei palautettaisikaan EU:n talousarvioon, rahoitusoikaisujen vaikutus on jäsenvaltion tasolla aina negatiivinen. Tämä johtuu siitä, että jäsenvaltion on korvattava tukikelvottomat menot tukikelpoisilla toimilla, jotta se ei menettäisi EU:n rahoitusta. Tämä tarkoittaa sitä, että jäsenvaltio kustantaa omista varoistaan (kansallisesta talousarviosta) taloudelliset seuraamukset (vaihtoehtokustannukset), jotka aiheutuvat ohjelmaa koskevien EU:n sääntöjen mukaisesti tukikelvottomaksi katsotun menon osalta menetetystä EU:n osarahoituksesta, ellei se peri kyseisiä määriä takaisin yksittäisiltä tuensaajilta. Tämä ei aina ole mahdollista. Näin on esimerkiksi silloin, kun on kyse (ohjelmaa hallinnoivan kansallisen viranomaisen toiminnan puutteiden vuoksi) ohjelmatasolla tehtävistä kiinteämääräisistä oikaisuista, jotka eivät suoraan liity yksittäisiin sääntöjenvastaisuuksiin hanketasolla.



4.MAATALOUS JA MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 4.1.Ennaltaehkäisevät toimenpiteet Jäsenvaltioiden ennaltaehkäisevät toimenpiteet Jäsenvaltioiden tasolla on otettu käyttöön pakollinen hallintorakenne. Menojen hallinnointi, valvonta ja maksatus on annettu tehtäväksi hyväksytyille maksajavirastoille, joihin sovelletaan komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 908/2014 ja komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 907/2014 säädettyjä tiukkoja hyväksymisperusteita. Kansallisella tasolla nimetty riippumaton ulkopuolinen tarkastuselin (todentamisviranomainen) arvioi perusteellisesti, täyttääkö maksajavirasto nämä perusteet, ja kansallinen toimivaltainen viranomainen valvoo jatkuvasti maksajaviraston toimintaa (ministeriötasolla). Maksajavirastojen on toimitettava vuosittain johdon vahvistuslausuma, jossa vahvistetaan, että käytettävällä järjestelmällä voidaan riittävällä tavalla varmistaa tilien perustana olevien toimien laillisuus ja säännöstenmukaisuus. Riippumattomat todentamisviranomaiset todentavat nämä vahvistuslausumat ja antavat niistä lausunnon vuosittain. Maksajavirastot tekevät kattavat hallinnolliset ennakkotarkastukset (kaikki tukihakemukset on tarkastettava) ja paikalla toimitettavat tarkastukset (vähintään viisi prosenttia useimmissa ohjelmissa) ennen kutakin maksua jokaisessa maataloustukirahastosta tai maaseuturahastosta rahoitetussa tukiohjelmassa. Nämä tarkastukset tehdään alakohtaisessa lainsäädännössä (kuten yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä ja viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmässä) määritettyjen tarkkojen sääntöjen mukaisesti. Enemmistössä tukijärjestelmistä jäsenvaltioiden on lähetettävä tehtyjen tarkastusten tilastotiedot ja tulokset vuosittain komissiolle (valvontatilastot). Komission ennaltaehkäisevät toimenpiteet Yhteisen maatalouspolitiikan varoihin sovellettavat maksujen vähentämistä sekä maksumääräaikojen ja maksujen keskeyttämistä koskevat uudet säännökset tulivat voimaan uuden horisontaaliasetuksen myötä vuonna 2014. Näissä uusissa säännöksissä tehostetaan komission valtuuksia keskeyttää EU:n rahoitus, kun on havaittu riskejä sääntöjenvastaisista maksuista. Maataloustukirahasto: vähennyksiä yht. 27,2 milj. euroa 14 jäsenvaltiossa Maaseuturahasto: 24 maksumääräajan keskeytystä ja 7 maksujen keskeytystä/vähennystä. Komissio voi näin ollen pienentää kuukausittaisia maksuja (maataloustukirahasto) tai välimaksuja (maaseuturahasto) tai keskeyttää ne, jos ”yksi tai useampi kyseisen kansallisen valvontajärjestelmän keskeinen osa puuttuu kokonaan tai ei toimi tehokkaasti havaittujen vakavien tai pysyvien puutteiden vuoksi” (tai sääntöjenvastaisten maksujen takaisinperintäjärjestelmässä on vastaavanlaisia vakavia puutteita) ja -puutteet ovat luonteeltaan jatkuvia ja ovat olleet syynä vähintään kahteen rahoitusoikaisupäätökseen, tai -komissio katsoo, ettei kyseinen jäsenvaltio pysty toteuttamaan tarvittavia korjaavia toimenpiteitä lähitulevaisuudessa noudattaen selkeitä edistymistä mittaavia indikaattoreita sisältävää toimintasuunnitelmaa, joka on laadittu komissiota kuullen. Maaseuturahaston tapauksessa uudessa yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa annetaan kuitenkin valtuutetulle tulojen ja menojen hyväksyjälle (eli pääjohtajalle) mahdollisuus nopeana ja helppokäyttöisenä lisäkeinona lykätä välimaksujen maksamista silloin, kun on syytä epäillä tukien laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta. Maataloustukirahaston osalta kuukausimaksujen suoritusaikataulu ei mahdollista maksumääräaikojen keskeytystä. Maataloustukirahaston osalta ei keskeytetty maksuja vuonna 2015. Kuukausimaksuja on kuitenkin ensimmäistä kertaa vähennetty valvontajärjestelmän puutteiden takia vuonna 2015 yhteensä 16 miljoonan euron arvosta (Kreikan tapauksessa). Muut vähennykset koskivat enimmäismäärien ylittymistä, määräaikoja ja muita tukikelpoisuuteen liittyviä kysymyksiä. Vähennykset koskivat yhteensä 87:ää toimenpidettä.

Maksumääräaikojen keskeytykset ja maksujen vähennykset/keskeytykset ovat alustavia. Niiden yhteydessä voidaan tarvittaessa tehdä tarkastus. Jos puutteet vahvistetaan, kyseiset menot jätetään lopullisesti EU:n rahoituksen ulkopuolelle sääntöjenmukaisuustarkastusten seurauksena tehtävän rahoitusoikaisun myötä. 4.2.Korjaavat toimet Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) lainsäädäntökehyksen mukaisesti komission jäsenvaltioihin kohdistamat rahoitusoikaisut ovat aina olleet nettomääräisiä oikaisuja. Jäsenvaltiot maksavat määrät tosiasiallisesti takaisin, ja kyseiset tulot käsitellään käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina EU:n talousarviossa. Ne käytetään kokonaisuudessaan YMP:n menojen rahoittamiseen ilman, että niitä korvamerkittäisiin tietylle jäsenvaltiolle. Palautuksen varsinaista maksamista EU:n talousarvioon voivat viivästyttää erissä maksamista (täytäntöönpano kolmessa vuosierässä) tai lykkäystä koskevat päätökset. Yhteisen hallinnoinnin puitteissa jäsenvaltiot ovat suoraan vastuussa virheiden havaitsemisesta ja korjaamisesta. Aina kun hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaitaan puutteita, käynnistetään sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely ja samanaikaisesti kehotetaan jäsenvaltioita ryhtymään korjaaviin toimiin. Näitä toimia seurataan tiiviisti, ja niiden puutteellinen täytäntöönpano voi johtaa EU:n maksujen tai maksumääräaikojen keskeytyksiin tai maksujen vähennyksiin kyseisten toimien osalta. Jäsenvaltioita kehotettiin toimittamaan toimintasuunnitelmat varaumien taustalla olevien puutteiden korjaamiseksi. Toimintasuunnitelmat arvioitiin, jotta voitiin määrittää, voidaanko havaitut puutteet korjata suunnitelman avulla, jos se pannaan täytäntöön asianmukaisesti ja ajoissa. Komissio arvioi vuosittain jäsenvaltion jo toteuttamien korjaavien toimien tehokkuutta. Tämän perusteella voidaan päätellä, että EU:n talousarvioon kohdistuvia riskejä voidaan hallita järjestelmällisesti sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyllä ja nettomääräisillä rahoitusoikaisuilla. Maataloustukirahaston rahoitusoikaisut toteutetaan vähentämällä oikaisujen määrät komission asianomaiselle jäsenvaltiolle suorittamista kuukausittaisista maksuista rahoitusoikaisua koskevan komission päätöksen antamista seuraavana toisena kuukautena. Vuoden 2015 loppuun mennessä päätöksiä oikaisujen erissä maksamisesta oli tehty 2,3 miljardin euron arvosta. Maaseuturahaston rahoitusoikaisut toteutetaan perintämääräyksellä, jossa asianomaista jäsenvaltiota kehotetaan palauttamaan kyseinen määrä EU:n talousarvioon. Yleensä palautus tehdään kuittaamalla palautettava määrä seuraavalla vuosineljänneksellä suoritettavasta korvauksesta. Siksi vuoden N lopussa hyväksytyt päätökset pannaan täytäntöön vasta vuoden N+1 alussa. Päätöksen täytäntöönpanoa voivat viivästyttää myös erissä maksamista ja lykkäystä koskevat päätökset. Näin on tapahtunut etenkin vuodesta 2010, jolloin jäsenvaltiot halusivat rahoitus- ja talouskriisin vuoksi aiempaa useammin hyödyntää lainsäädännön antamaa mahdollisuutta suorittaa rahoitusoikaisuihin liittyvät palautukset vuosierissä (kertasuorituksen sijasta). Jos jäsenvaltion palauttama määrä on yli 0,01 prosenttia valtion bruttokansantuotteesta, se voi pyytää, että vähennykset tehdään vuosierinä (enintään kolmena eränä) kertavähennyksen sijasta. Rahoitusoikaisuihin liittyvien palautusten lykkääminen: Kreikka Portugali Komissio otti vuonna 2012 käyttöön uuden säännöksen, jonka mukaan on mahdollista lykätä rahoitusoikaisuja vastaavien määrien korvaamista niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka saavat EU:n taloudellista tukea, sillä edellytyksellä, että rahoitusoikaisun aiheuttaneet puutteet korjataan. Jäsenvaltiot, joille on myönnetty rahoitustukea rahoitustukimekanismeista, saivat pyytää rahoitusoikaisuilleen kertaluonteista 18 kuukauden lykkäystä. Kaikkien tänä aikana erääntyvien määrien suorittamista lykättiin tämän määräajan päättymiseen asti, minkä jälkeen kokonaissumma oli määrä maksaa kolmessa vuosierässä. Lykkäyspäätöksiä hyväksyttiin Kreikan osalta 529 miljoonan euron arvosta ja Portugalin osalta 109 miljoonan euron arvosta. Kaksi ensimmäistä lykättyjen määrien palautuksia koskevaa vuosierää suoritettiin vuosina 2014 ja 2015, ja kolmas ja viimeinen erä maksetaan vuonna 2016. Vuonna 2015 hyväksyttiin uusi lykkäyspäätös Kreikan osalta. Lykkäysjakson päätyttyä oikaisut on suoritettava viitenä vuosieränä. Kreikalle myönnetty lykkäys päättyy 22. kesäkuuta 2017. Toistaiseksi lykkäys koskee 335:tä miljoonaa euroa. 4.3.Havaitut puutteet jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä ja toteutetut toimenpiteet Komissio laati vuonna 2013 kertomukset virheiden perimmäisistä syistä kolmen toimintoperusteisen budjetoinnin mukaisen toiminnon osalta. Kertomuksissa tuotiin esille merkittävimmät puutteet jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä. Asianomaiset jäsenvaltiot toteuttavat korjaavia toimia, ja komissio seuraa aktiivisesti niiden asianmukaista toteutusta. Komissio pureutuu edelleen olemassa olevista perimmäisistä syistä johtuviin, rahastoihin kohdistuviin merkittävimpiin riskeihin tarkastusselvitysten ja toimintasuunnitelmien avulla, jotka on jo käynnistetty osassa jäsenvaltioita. Lisäksi suunnitteilla on useita varhaiseen vaiheeseen liittyviä toimia, joilla pyritään parantamaan seurantaa, viestintää ja korjaavia toimia, jotta tilannetta voitaisiin entisestään helpottaa ja samalla ehkäistä vastaavia ongelmia jatkossa. Vuonna 2013 toteutettu yhteisen maatalouspolitiikan uudistus on tuonut mukanaan monille aloille aiempaa yksinkertaisempia vaihtoehtoja (kuten yksinkertaistettu kustannusvaihtoehto maaseudun kehittämisen alalla), jotka Euroopan parlamentti ja ministerineuvosto ovat hyväksyneet. Lisäksi uudistusten myötä saatiin parannettua valvontajärjestelmiä. Yksinkertaistamalla ratkaisuja pyritään takaamaan oikeudenmukaisempi tilanne viljelijöille ja samalla säilyttämään järjestelmän tehokkuus. Tässä yhteydessä otetaan huomioon eräiden ohjelmien monimutkaisuus mm. hallinnollisten seuraamusten osalta. Suorien tukien tapauksessa virheiden merkittävimmät perimmäiset syyt liittyivät seuraaviin: kansallisen hallinnon virheet tai sääntöjenvastaisuudet, jotka johtuvat siitä, että kansalliset viranomaiset eivät mukauta järjestelmiään varmistaakseen sääntöjenmukaisuuden tai ne eivät noudata omia ohjeitaan, viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän riittämätön laatu ja ajan tasalla pitäminen, paikalla tehtyjen tarkastusten heikko laatu sekä tukihakemuksissa esiintyvät virheet. On tähdennettävä, että yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä ja viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä ovat tärkeimmät hallinto- ja valvontajärjestelmät, joilla varmistetaan suorien tukien sääntöjenmukaisuus. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä kattaa yli 90 prosenttia maataloustukirahaston menoista, ja se on merkittävä väline virhetason ennaltaehkäisyssä ja alentamisessa niissä tukijärjestelmissä, joissa sitä sovelletaan. Kun sen toiminnassa havaitaan puutteita, jäsenvaltioita kehotetaan ryhtymään korjaaviin toimiin, joita komissio seuraa tiiviisti. Markkinatoimenpiteiden osalta virheiden perimmäiset syyt liittyivät seuraaviin: tukikelpoisuusehdot, jotka eivät täyty ehtojen monimutkaisuuden vuoksi sekä toimien todentamiseen ja valvontaan liittyvien vaikeuksien vuoksi, hankintoja koskevat säännöt, jäsenvaltioiden erilaiset tulkinnat menojen tukikelpoisuudesta, riittämättömät tiedot jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmistä ja jäsenvaltioiden puutteet hallinto- ja valvontajärjestelmien soveltamisessa. Maaseudun kehittämistä seurataan edelleen tiiviisti. Puuttuakseen virheiden perimmäisiin syihin maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto vahvisti vuonna 2015 nykyisiä toimintasuunnitelmia, jotta niissä voitiin ottaa huomioon vuoden 2014 vuotuisessa toimintakertomuksessa mainitut varaumat. Tämä lähestymistapa perustuu komission yksiköiden entistä parempaan yhteistyöhön ja analyyseihin sekä jäsenvaltioiden kanssa käytyihin tiiviisiin keskusteluihin. Sen mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa otettiin käyttöön parannettu ilmoitusjärjestelmä, joka koskee virhetasojen alentamiseksi laadittuja kansallisia tai alueellisia toimintasuunnitelmia. Siihen kuuluu entistä vahvempi keskittyminen tarkastushavaintojen säännölliseen seurantaan sekä paremmat indikaattorit ja välitavoitteet seurantaa varten. Vuonna 2014 komissio kehitti erityisen tietoteknisen välineen, joka otettiin kaikilta osin käyttöön vuonna 2015. Sen avulla kansallisista toimintasuunnitelmista johdettuja tietoja voidaan koota ja käsitellä entistä tehokkaammin ja johdonmukaisemmin ja saada siten tilanteesta kokonaiskuva, joka helpottaa asianmukaisia jatkotoimia. 4.4.Kumulatiiviset luvut Komissio on tehnyt vuodesta 1999 yhteensä 11 766 miljoonan euron arvosta maataloustukirahastoon liittyviä rahoitusoikaisuja. Oikaisujen vuosittainen keskimäärä kaudella 1999–2015 oli 1,7 prosenttia menoista. Oikaisut pannaan täytäntöön automaattisesti sen jälkeen, kun komissio on tehnyt niistä päätöksen, ellei jäsenvaltiolle ole annettu mahdollisuutta maksaa kolmessa vuosierässä. Taulukko 4.4: Maataloustukirahaston tilien sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten yhteydessä päätetyt kumulatiiviset rahoitusoikaisut vuodesta 1999 vuoden 2015 loppuun; jakautuminen jäsenvaltioittain miljoonaa euroa Jäsenvaltio EU:n talousarviosta saadut maataloustukirahastoon liittyvät maksut Saatujen maksujen osuus maksujen kokonaismäärästä, % Maataloustukirahastoon liittyvät kumulatiiviset rahoitusoikaisut vuoden 2015 lopussa Prosentteina suhteessa EU:n talousarviosta saatuihin maksuihin Prosentteina suhteessa rahoitus-oikaisujen kokonaismäärään Belgia 12 755 1,8 % 45 0,4 % 0,4 % Bulgaria 3 257 0,5 % 71 2,2 % 0,6% Tšekki 6 533 0,9 % 8 0,1 % 0,1% Tanska 18 208 2,6 % 192 1,1 % 1,6 % Saksa 92 771 13,3 % 203 0,2 % 1,7 % Viro 743 0,1 % 1 0,1 % 0,0 % Irlanti 21 930 3,2 % 108 0,5 % 0,9 % Kreikka 42 621 6,1 % 2 723 6,4 % 23,1 % Espanja 96 161 13,8 % 1 510 1,6 % 12,8 % Ranska 149 034 21,4 % 2 588 1,7 % 22,0 % Kroatia 253 0,0 % 0 0,0 % 0,0 % Italia 77 223 11,1 % 1 930 2,5 % 16,4 % Kypros 453 0,1 % 10 2,1 % 0,1 % Latvia 1 065 0,2 % 0 0,0 % 0,0 % Liettua 2 888 0,4 % 24 0,8 % 0,2 % Luxemburg 507 0,1 % 6 1,1 % 0,0 % Unkari 9 947 1,4 % 63 0,6 % 0,5% Malta 37 0,0 % 0 0,8 % 0,0 % Alankomaat 18 058 2,6 % 240 1,3 % 2,0 % Itävalta 11 884 1,7 % 12 0,1 % 0,1 % Puola 23 517 3,4 % 155 0,7 % 1,3 % Portugali 11 749 1,7 % 342 2,9 % 2,9 % Romania 7 579 1,1 % 207 2,7 % 1,8 % Slovenia 904 0,1 % 20 2,2 % 0,2% Slovakia 2 898 0,4 % 6 0,2 % 0,1 % Suomi 8 971 1,3 % 34 0,4 % 0,3 % Ruotsi 11 935 1,7 % 120 1,0 % 1,0 % Yhdistynyt kuningaskunta 61 373 8,8 % 1 146 1,9 % 9,7 % Yhteensä 695 255 100,0 % 11 766 1,7 % 100,0 %

Kuvio 4.4: Maataloustukirahaston tilien sääntöjenmukaisuutta koskeviin tarkastuksiin liittyvät jäsenvaltioiden kumulatiiviset rahoitusoikaisut vuodesta 1999 vuoden 2015 loppuun suhteessa EU:n talousarviosta saatuihin maksuihin 4.5.Jäsenvaltioiden oikaisut Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön ennakkotarkastuksia sekä rahoituksen vähentämistä tai sen ulkopuolelle jättämistä koskevat järjestelmät: Jokaiseen maataloustukirahastosta tai maaseuturahastosta rahoitettuun tukiohjelmaan kohdistetaan hallinnon ennakkotarkastuksia ja paikan päällä toimitettavia tarkastuksia. Jos tuensaajan havaitaan rikkoneen sääntöjä, sovelletaan varoittavia seuraamuksia. Näiden valvontajärjestelmien soveltamisesta vastaavat maksajavirastot. Järjestelmät kattavat kaikille tukiohjelmille yhteiset piirteet sekä kunkin tukiohjelman erityispiirteitä vastaavat erityissäännöt. Ne on suunniteltu siten, että niiden avulla voidaan tehdä täysin kattavat hallinnolliset ennakkotarkastukset kaikille tukihakemuksille, tarvittaessa muiden tietokantojen kanssa tehtävät ristiintarkistukset sekä paikalla toimitettavat tarkastukset ennakkomaksuille sellaisen otoksen perusteella, joka kattaa 1–100 prosenttia perusjoukosta sen mukaan, millainen riski kyseiseen tukijärjestelmään liittyy. Jos paikalla tehtävissä tarkastuksissa havaitaan suuri määrä sääntöjenvastaisuuksia, on tehtävä lisätarkastuksia. Tässä yhteydessä ylivoimaisesti tärkein on yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä, joka varainhoitovuonna 2015 kattoi 93,8 prosenttia maataloustukirahaston menoista. Yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää käytetään mahdollisuuksien mukaan myös silloin, kun on kyse lohkoihin ja eläimiin liittyvistä maaseudun kehittämistoimenpiteistä, joiden osuus maaseuturahastosta vuonna 2015 suorituista maksuista oli 54,1 prosenttia. Molempien rahastojen kokonaismenoista 85,6 prosenttia kuului yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän piiriin. Lainsäädännössä asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus raportoida yksityiskohtaisesti komissiolle tekemistään tarkastuksista ja määräämistään seuraamuksista. Raportointijärjestelmän avulla voidaan laskea tärkeimpien tukijärjestelmien tapauksessa, mikä on jäsenvaltioiden lopullisten tuensaajien tasolla toteama virhetaso. Lisäksi todentamisviranomaiset tarkistavat ja varmentavat suorien tukien ja maaseudun kehittämistoimenpiteiden tapauksessa tilastotietojen paikkansapitävyyden ja niiden perustana olevien paikalla tehtyjen tarkastusten laadun. Edellä tarkoitetut jäsenvaltioiden kertomukset antavat kuvan ennakkotarkastusten, hallinnollisten tarkastusten ja paikalla toimitettavien tarkastusten ennaltaehkäisevästä vaikutuksesta. Tarkastukset johtivat oikaisuihin 353 miljoonan euron arvosta. Merkittävimmät oikaisut koskivat Espanjaa (70 miljoonaa euroa), Italiaa (39 miljoonaa euroa) ja Puolaa (35 miljoonaa euroa). Katso vuoden 2015 raportoinnin yksityiskohtaiset luvut liitteestä 6. 5.KOHEESIOPOLITIIKKA 5.1.Ennaltaehkäisevät toimenpiteet Vuonna 2015 komissio jatkoi maksujen lykkäämiseen ja keskeyttämiseen sovellettavaa tiukkaa käytäntöä, josta se teki päätöksen vuoden 2008 toimintasuunnitelman yhteydessä. Toimintasuunnitelma tähtää komission valvontatehtävän vahvistamiseen rakennetoimien yhteisen hallinnoinnin yhteydessä EU:n talousarvion suojaamiseksi. Tämä ohjelmakauteen 2007–2013 sovellettava käytäntö on luonteeltaan ennaltaehkäisevä ja johtaa välimaksujen maksumääräaikojen keskeyttämiseen – tai varoituskirjeen lähettämiseen, jos maksupyyntöjen mukaisia maksuja ei ole maksamatta – heti kun on näyttöä hallinto- ja valvontajärjestelmän merkittävistä puutteista koko toimenpideohjelman tai sen osan osalta. Näin vältytään siltä, että EU:n talousarviosta korvataan rahamääriä, joihin saattaa liittyä vakavia sääntöjenvastaisuuksia. EAKR:n/koheesiorahaston ja ESR:n ohjelmien osalta on syytä painottaa, että myös korjaavat toimintasuunnitelmat, jotka jäsenvaltiot ovat hyväksyneet komission valvontatehtävän seurauksena, vaikuttavat ennaltaehkäisevästi sellaisiin tuensaajille jo aiheutuneisiin menoihin, jotka on kirjattu kansallisella tasolla todentamisviranomaisen tileihin mutta joita ei ole vielä ilmoitettu komissiolle. Tällaisten menojen tapauksessa todentamisviranomainen voi soveltaa komission pyytämää rahoitusoikaisua ennen menojen ilmoittamista. Komissiolle ilmoitetut menot, joista on jo vähennetty sääntöjenvastaiset määrät. Todentamisviranomaisten ennaltaehkäisevästi, ennen todentamista oikaisemat rahamäärät voivat olla merkittäviä erityisesti silloin, kun on tehty hallinto- ja valvontajärjestelmissä havaituista puutteista johtuvia ekstrapoloituja tai kiinteämääräisiä oikaisuja. Tämän osoittavat maksun saajan tekemät rahoitusoikaisut, joita sovellettiin vuonna 2015 Romaniassa (345 miljoonaa euroa) tai vuonna 2014 Tšekissä (398 miljoonaa euroa) ja Unkarissa (135 miljoonaa euroa) eri ohjelmien korjaavien toimintasuunnitelmien yhteydessä. ESR:n osalta merkittävimmät maksun saajan tekemät ja vahvistetut rahoitusoikaisut vuonna 2015 koskivat Romaniaa (77 miljoonaa euroa). Myös komission lähettämillä varoituskirjeillä voi olla samanlainen ennaltaehkäisevä vaikutus EU:n talousarvion suojaamisen kannalta. Niitä lähetetään, kun järjestelmässä havaitaan puutteita ennen kuin maksupyyntö toimitetaan komissiolle. Tällöin komissio tai jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ilmoita rahamäärää, sillä vaikutusta on vaikea määrittää. Komission valvontatehtävän ennaltaehkäisevän vaikutuksen ansiosta EU:n talousarviota voidaan suojata paremmin (ja vähentää tarkastusviranomaisten havaitsemia virheitä komissiolle osoitettujen maksupyyntöjen tarkastamisen yhteydessä), mikä on myös tuotava esiin raportoinnissa. Maksumääräaikojen ja maksujen keskeytykset lopetetaan vasta, kun korjaavien toimenpiteiden toteuttamisesta saadaan riittävä varmuus ja/tai kun rahoitusoikaisut on pantu täytäntöön. Rahoitusoikaisut on sisällytettävä komissiolle toimitettavaan maksupyyntöön, tai niistä on sovittava komission kanssa. Korjaavien toimenpiteiden, myös rahoitusoikaisujen, riittävyyttä arvioidaan etenkin kansallisen tarkastusviranomaisen toimittaman tai komission (seuranta-)tarkastuksessa saadun todentavan aineiston perusteella. Riittävyyttä arvioidaan myös sen jälkeen, kun on tehty tapauskohtainen tutkimus. Tällä arvioinnilla pyritään varmistamaan yhdenmukaisuus, avoimuus ja jäsenvaltioiden tasa-arvoinen kohtelu.



5.1.1. Maksumääräaikojen ja maksujen keskeytykset

Taulukko 5.1.1: Maksumääräaikojen keskeytykset: miljoonaa euroa Rahasto Koheesiopolitiikka: ohjelmakausi 2007–2013 Käsiteltävinä olleet tapaukset yhteensä 31.12.2014 Uudet tapaukset 2015 Vuoden 2015 aikana loppuun käsitellyt tapaukset Käsiteltävinä olleet tapaukset yhteensä 31.12.2015 Tapausten lukumäärä Rahamäärä Tapausten lukumäärä Rahamäärä Tapausten lukumäärä Rahamäärä Tapausten lukumäärä Rahamäärä EAKR ja koheesiorahasto 99 3 818 87 5 299 135 7 387 51 1 730 ESR 32 970 27 1 392 33 1 599 26 762 EKTR 7 14 25 157 30 162 2 8 Yhteensä 138 4 802 139 6 848 198 9 148 79 2 501 Edellä olevassa taulukossa esitetään EAKR:n, koheesiorahaston, ESR:n ja EKTR:n osalta niiden tapausten lukumäärät, joissa maksumääräaikojen kuluminen on keskeytetty, ja näihin tapauksiin liittyvät rahamäärät. Lähtötilanteen määrät sisältävät kaikki vuoden 2014 lopussa edelleen käsiteltävinä olleet tapaukset siitä riippumatta, minä vuonna keskeytys on annettu tiedoksi jäsenvaltiolle. Uudet tapaukset sisältävät ainoastaan vuoden 2015 aikana ilmoitetut maksumääräaikojen keskeytykset. Loppuun käsitellyt tapaukset ovat tapauksia, joiden osalta maksupyyntöihin perustuvat maksut aloitettiin uudelleen vuonna 2015, riippumatta siitä, milloin maksumääräaikojen kuluminen keskeytyi. Tapaukset, joiden osalta asian käsittely oli kesken vuoden 2015 lopussa, sisältävät voimassa olevat keskeytykset 31. joulukuuta 2015. Näissä tapauksissa maksumääräajan kuluminen on keskeytettynä siihen asti, kun asianomainen jäsenvaltio on toteuttanut tarvittavat korjaavat toimenpiteet. EAKR:n ja koheesiorahaston osalta vuoden 2015 lopussa voimassa oli 51 maksumääräaikojen keskeyttämispäätöstä: Espanja (39), Unkari (5), rajat ylittävät ohjelmat (4) ja Tšekki (3). Suurin osa tapauksista on peräisin jäsenvaltioiden toimittamien vuotuisten tarkastusraporttien analyysista ja joiltakin osin muista lähteistä, kuten tiedotusvälineistä tai komission tarkastuskäynneiltä. ESR:n osalta vuoden 2015 lopussa voimassa oli 26 maksumääräaikojen keskeyttämispäätöstä: Espanja (11), Italia (8), Ranska (2), Unkari (2), Yhdistynyt kuningaskunta (2) ja Saksa (1). Näistä 15 päätöstä oli tehty jo vuoden 2014 lopussa. EKTR:n osalta suurin osa maksumääräaikojen keskeytyksistä liittyy jäsenvaltioiden kunkin vuoden alussa toimittamien vuotuisten tarkastuskertomusten analyysin yhteydessä esiin nousseisiin ongelmiin (kertomusta ei ole toimitettu, se ei ole luotettava tai sen perusteella virhetaso on varsin korkea). Viidestä toimenpideohjelmasta on esitetty varaumia vuoden 2014 toimintakertomuksessa (maksumääräaikojen kuluminen keskeytetty näiden toimenpideohjelmien osalta). Kaikissa viidessä tapauksessa asianomainen jäsenvaltio ryhtyi tarvittaviin korjaaviin toimiin ja maksatuksia voitiin jatkaa. Maksujen keskeytykset EAKR:n ja koheesiorahaston osalta vuoden 2014 lopussa oli keskeytettynä kuusi toimenpideohjelmaa, joista kolmen osalta keskeytys poistettiin vuonna 2015. Vuonna 2015 tehtiin yhteensä kymmenen keskeytyspäätöstä: Espanja (3), rajat ylittävät ohjelmat (3), Unkari (2), Italia (1) ja Yhdistynyt kuningaskunta (1). Päätöksistä kuusi oli voimassa vielä vuoden lopussa, joten vuoden 2015 lopussa voimassa olevia keskeytyspäätöksiä oli yhteensä yhdeksän. ESR:n osalta vuoden 2014 lopussa oli keskeytettynä 18 toimenpideohjelmaa, joista 11:n osalta keskeytys poistettiin vuonna 2015. Vuonna 2015 tehtiin kymmenen keskeytyspäätöstä: Ranska (1), Saksa (1), Unkari (1), Italia (2), Slovakia (1), Espanja (1) ja Yhdistynyt kuningaskunta (3). Näistä kahden osalta (Slovakia ja toinen Yhdistyneen kuningaskunnan keskeytyksistä) keskeytys poistettiin vuoden 2015 aikana. Vuoden 2015 lopussa voimassa oli 15 keskeytyspäätöstä: Ranska (1), Saksa (1), Unkari (1), Italia (3), Espanja (7) ja Yhdistynyt kuningaskunta (2). EKTR:n toimenpideohjelmaan liittyvät välimaksut päätettiin keskeyttää Viron osalta toukokuussa 2014. Keskeytys päätettiin poistaa huhtikuussa 2015. Muita keskeytyksiä ei ole valmisteilla.



5.1.2. Petostenvastaiset toimenpiteet Ensisijaisena ja tehokkaimpana petoksia ennaltaehkäisevänä toimenpiteenä on vankka sisäisen valvonnan järjestelmä, jonka toiminta on suunniteltu ja suhteutettu oikein havaittuihin riskeihin nähden. Tällaisen järjestelmän avulla voidaan vähentää petosten esiintymisen tai havaitsematta jäämisen riskiä, mutta sillä ei kuitenkaan voida täysin poistaa petosten mahdollisuutta. Alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston operatiiviset linjat ovat vuoden 2015 lopusta lähtien vastanneet jatkotoimista OLAFin 70:ssä EAKR:oon ja koheesiorahastoon liittyvässä tutkintatapauksessa . OLAFin arvioiden mukaan petosepäilyt tai sääntöjenvastaisuudet voivat mahdollisesti koskea jopa miljardin euron rahasummaa. Kyseessä on enimmäismäärä, joka tulojen ja menojen hyväksyjän on arvioitava ilmoitettujen havaintojen perusteella. Heinäkuun 31. päivänä 2015 julkaistun petostentorjuntaa koskevan komission kertomuksen mukaan jäsenvaltiot ilmoittivat OLAFille EAKR:n ja koheesiorahaston osalta yhteensä 3 579 sääntöjenvastaisuutta, jotka voivat mahdollisesti koskea jopa 1,68:aa miljardia euroa. Kertomuksen mukaan petosepäilytapausten osuus jäsenvaltioiden OLAFille ilmoittamista sääntöjenvastaisuuksista vuonna oli 2014 noin 0,51 prosenttia samana vuonna suoritetuista koheesiopolitiikan alan maksuista. Komissio varmentaa jäsenvaltioiden viranomaisten tekemän petostentorjuntatyön hyödyntäen riskeihin perustuvaa lähestymistapaa. Petoksiin ja korruptioon liittyvät toimintatavat ovat kuitenkin hyvin kirjavia ja muuttuvat jatkuvasti, eikä komissio voi varmistaa jäsenvaltioiden viranomaisten puolesta kaikkia menoja. Siksi petosten ja korruption esiintyvyys voi EU:ssa olla laajempaa kuin jäsenvaltioiden ilmoittamat määrät antavat olettaa. Tämä koskee etenkin julkisia hankintamenettelyjä (joihin sisältyy myös EU:n osarahoittamia hankkeita). Tämän vuoksi komissio jatkaa petosriskitasojen ja petosepäilyjen analysointia niin jäsenvaltioiden, alueiden kuin ohjelmienkin tasolla. Se myös tarkastelee edelleen ilmoitettujen petosten tyyppejä ja toimintatapoja sekä jäsenvaltioissa käytössä olevia riskiä vähentäviä toimenpiteitä. Vuosiksi 2015–2020 on otettu käyttöön yhteinen petostentorjuntastrategia (JAFS), joka kattaa EAKR:n, ESR:n koheesiorahaston ja muita rahastoja. Yhteisen petostentorjuntastrategian avulla kolme pääosastoa pyrkivät tehostamaan petosten vastaisia toimiaan useiden uusien aloitteiden avulla: Rakennerahastoja hallinnoivien pääosastojen yhteinen petostentorjuntastrategia käynnistettiin menestyksekkäästi joulukuussa 2015. 1) jäsenvaltioilta vuosien 2014–2020 säännöksissä edellytettyjen petoksia koskevien riskinarviointientulosten analyysi, jonka tarkoituksena on tukea ja ajantasaistaa uuden strategian mukaista toimintasuunnitelmaa 2) ARACHNE-välineen käytön lisääminen jäsenvaltioissa mahdollisten petosten havaitsemisessa 3) korruption ja petosten vastaisten seminaarien järjestäminen jäsenvaltioille niiltä petosten ja korruption vastaisessa työssä vaadittavien valmiuksien parantamiseksi 4) muut toimet, joilla pyritään edistämään hyvää hallintotapaa, tiedottamaan jäsenvaltioille ja parantamaan niiden hallinnollisia valmiuksia EU:n ja kansallisten taloudellisten etujen suojaamiseksi. Yhteinen petostentorjuntastrategia sisältää toimintasuunnitelman, jossa esitetään petostentorjuntatoimet, joita asianomaiset pääosastot toteuttavat yhteistyössä OLAFin kanssa kyseisellä kaudella.

Vuonna 2015 muita tärkeimpiä petostentorjunnan puitteissa toteutettavia toimia olivat seuraavat: -sisäinen koulutus ja tiedotus virkamiehille, tarkastajille ja ohjelmista vastaaville viranomaisille jäsenvaltioissa -sisäisen menettelyn tehostaminen OLAFin tutkimuksista laadittujen loppuraporttien jatkotoimien osalta -koulutus- ja tiedotustoimet jäsenvaltioille, joiden on toteutettava tehokkaita ja oikeasuhtaisia petostentorjuntatoimia vähentääkseen petoksiin liittyvää jäännösriskiä -yhteistyö OLAFin kanssa petostentorjunnassa -ARACHNE-välineen käytön edistäminen hallinnollisten tarkastusten tukena -kansalaisyhteiskunnan osallistaminen "rehellisyyssopimusten” avulla. Nollatoleranssipolitiikkansa seurauksena komissio on vuonna 2015 antanut 42 varoituskirjettä, jotka liittyvät OLAFin tutkimuksista laadittuihin loppuraportteihin ja muihin petosepäilyihin.



5.2.Korjaavat toimet 5.2.1. Tilanne ohjelmakauteen 2007–2013 saakka Vuonna 2015 EAKR:n/koheesiorahaston kaikkien ohjelmakausien osalta ilmoitettujen rahoitusoikaisujen määrä pysyi vakaana kolmeen viime vuoteen verrattuna. Ohjelmakauden 2007–2013 osalta ilmoitettujen oikaisujen määrät kasvoivat merkittävästi. Rahoitusoikaisujen määrä vuonna 2015 säilyi vakaana edellisiin vuosiin verrattuna, mikä osoittaa oikeaksi oikaisupolitiikan tiukan linjan, johon sisältyvät maksumääräaikojen ja maksujen keskeytykset. Kasvu kaudella 2007–2013 johtuu siitä, että vuonna 2015 osa pitkään kesken olleista tapauksista, joissa maksupyynnöt olivat jäädytettyinä kuukausia tai jopa vuosia, saatiin päätökseen rahoitusoikaisujen toteuttamisen jälkeen. Näissä tapauksissa jäsenvaltioiden toteuttamat oikaisut voitiin raportoida vasta vuonna 2015 maksumääräaikojen ja maksujen keskeytysmenettelyjen lopettamisen jälkeen. ESR:n osalta vuonna 2015 ilmoitettujen toteutettujen rahoitusoikaisujen määrä kasvoi kaikkien ohjelmakausien kohdalla. Kasvu johtuu lähinnä rahoitusoikaisujen hyväksymisestä ohjelmakauden 2000–2006 ohjelmien päättämisen yhteydessä sekä kautta 2007–2013 koskevien pitkäaikaisten keskeytysmenettelyjen lopettamisesta. 5.2.2. Tehdyt ja tulevat parannukset Koheesiopolitiikan varojen tapauksessa komissio hoiti valvontatehtävänsä tinkimättä myös vuonna 2015 keskeyttämällä maksumääräaikojen kuluminen tai maksut välittömästi puutteiden havaitsemisen jälkeen ja varmistamalla, että jäsenvaltiot korjaavat hallinto- ja valvontajärjestelmissään havaitut puutteet. Tavoitteena oli havaita kaikki merkittävät olennaiset riskit ja puuttua niihin, jotta voidaan varmistaa, että EU:n talousarviota suojataan asianmukaisesti ja jäännösriski saadaan hyväksyttävälle tasolle ohjelmien päätösvaiheeseen mennessä. Tämän ansiosta kokonaistilannetta saatiin parannettua ohjelmakaudella 2007–2013 kauteen 2000–2006 verrattuna. Lisäksi komission yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteuttamilla toimilla saatiin varmistettua, että koheesiomenojen virhetasojen kehitys ajanjaksolla oli myönteinen. Lisäksi ohjelmakauden 2014–2020 kattavassa yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa on tiukennettu valvontaa koskevia säännöksiä kauteen 2007–2013 verrattuna. Asetus sisältää myös vaatimuksia, joilla lisätään jäsenvaltioiden vastuuvelvollisuutta, jotta virheisiin voidaan puuttua ja osarahoitettavien menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus varmistaa paremmin. Asetuksen pääkohdat: Merkittäviä parannuksia maksumääräaikojen ja maksujen keskeytysten toteutuksen ja yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen ansiosta. Uusi varainhoitokehys, jossa ohjelman tilivuosi on 1. heinäkuuta – 30. kesäkuuta. Todentamisviranomainen todentaa komissiolle ohjelman tileillä olevat menot kultakin varainhoitovuodelta. Todennettuihin menoihin sisältyvät vain lailliset ja sääntöjenmukaiset menot, jotka on ilmoitettu kumulatiivisesti tilivuoden aikana ja joista on poistettu kansallisissa tarkastuksissa havaitut sääntöjenvastaiset menot. Kymmenen prosentin pidätysmekanismi, jota sovelletaan kaikkiin komission tilivuoden aikana suorittamiin välimaksuihin. Tämä tarkoittaa sitä, että komissio korvaa ilmoitetut menot kokonaisuudessaan vasta, kun kaikki kansalliset tarkastukset, tarkastusviranomaisen suorittamat tarkastukset mukaan luettuna, on tehty ja hallinto- ja todentamisviranomaiset ovat analysoineet ja ottaneet huomioon niiden tulokset kokonaisuudessaan. Ohjelman hallintoviranomainen toimittaa vahvistuslausuman, jossa vahvistetaan tilien sisältämät tiedot ja se, että käytössä oleva valvontajärjestelmä takaa toimenpiteiden ja ilmoitettujen menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden. Lausumaan liitetään raportti, joka sisältää yhteenvedon kaikkien ennen tilien todentamista tehtyjen tarkastusten tuloksista, analyysin havaittujen virheiden ja järjestelmän puutteiden luonteesta ja laajuudesta sekä toteutetut ja suunnitellut korjaavat toimenpiteet.

Ohjelman tarkastusviranomaisen tekemä ohjelman tilejä koskeva riippumaton tarkastustyö ja sen tileistä antama tarkastuslausunto niiden tarkastusten lisäksi, jotka kyseinen viranomainen on tehnyt kuluvalta kaudelta ja jotka koskevat järjestelmien moitteetonta toimintaa sekä toimenpiteistä ja menoista poimittuja edustavia otoksia. Tässä yhteydessä varmistetaan, että kaikki havaitut sääntöjenvastaiset menot on asianmukaisesti ja oikein jätetty todentamatta ja että ne on poistettu välimaksupyynnöistä tai tilinpäätöksistä ja että vakavien puutteiden havaitsemisen jälkeen on toteutettu korjaavat toimenpiteet. Käyttöön otetut pakolliset nettomääräiset rahoitusoikaisut, joita komissio tekee silloin, kun EU:n tarkastuksissa havaitaan vakaviin puutteisiin viittaavia sääntöjenvastaisuuksia, joita ohjelmasta vastaavat viranomaiset eivät ole havainneet tai ilmoittaneet vuosittain 15. helmikuuta mennessä toimitettavissa ohjelman tilejä koskevissa tiedoissa. Nettomääräiset rahoitusoikaisut vähentävät jäsenvaltioiden määrärahoja havaitsematta tai ilmoittamatta jääneiden vakavien puutteiden tapauksessa. Ne kannustavat tehokkaaseen ja ajantasaiseen kansalliseen valvontaan, johon osallistuvat myös hallintoviranomaiset ja joka edeltää ohjelman tilien todentamista komissiolle. Kaikkien viiden ERI-rahaston sääntöjen yksinkertaistaminen ja yhdenmukaistaminen. Yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen lisääntynyt käyttö ja sen myönteiset vaikutukset virheiden vähentämisessä. ESR:n alalla komissio edisti vuonna 2015 edelleen aktiivisesti yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä järjestämällä seminaareja ja käynnistämällä kansainvälisen verkoston. Euroopan parlamentille toimitettiin marraskuussa 2015 yleiskatsaus yksinkertaistetuista kustannusvaihtoehdoista. Siinä korostettiin hyvinkin merkittävää kasvua yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käytössä. Se on kasvanut kaudella 2007–2013 toteutettujen ESR-hankkeiden 7 prosentin osuudesta kansallisten viranomaisten kaudeksi 2014–2020 suunnittelemaan 35 prosenttiin. Vuonna 2016 nimettiin lisätoimia, jotka keskittyvät niihin yhdeksään jäsenvaltioon, joissa suunniteltu yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttö on vähäisintä. Yleistavoitteena on, että yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja hyödyntävien ESR-hankkeiden osuus kasvaa 50 prosenttiin. Ehdotuksia asetusten muuttamiseksi tarkastellaan monivuotisen rahoituskehyksen väliarvioinnin yhteydessä. 5.3.Vuonna 2015 havaitut puutteet jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä ja toteutetut toimenpiteet Kuten edellä todettiin, päävastuu kansallisten hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkuudesta ja tuloksellisuudesta on yhteisessä hallinnoinnissa jäsenvaltioilla. Komissio pyrkii silti varmistamaan, että kansallisilla järjestelmillä voidaan ehkäistä virheitä tehokkaammin ennen todentamista, ja se toteuttaa useita toimia: Tehdään yhteistyötä hallintoviranomaisten kanssa tavoitteena varmistaa luotettavat ja oikea-aikaiset hallinnolliset tarkastukset, joilla pyritään ehkäisemään sääntöjenvastaisuuksien esiintyminen kokonaan tai niiden sisältyminen komissiolle todennettuihin maksupyyntöihin. Toteutetaan ohjelmista vastaavien viranomaisten kanssa tarvittaessa ennaltaehkäiseviä valmiuksien kehittämistoimia, joihin sisältyy neuvontaa, tukea ja koulutusta viranomaisten valmiuksien parantamiseksi. Jatketaan yhteistyötä tarkastusviranomaisten kanssa yhtenäisen tarkastusmallin mukaisesti, jotta riskeihin voidaan puuttua ajoissa ja tehokkaasti. Riskialueisiin ja hallintoviranomaisiin tai välittäviin elimiin kohdistetaan riskiperusteisia lisätarkastuksia. Ohjelman hallinnointiin sovelletaan tiukkaa valvontaa, jossa hyödynnetään saatavilla olevia oikeudellisia välineitä, kuten maksumääräaikojen ja maksujen keskeytyksiä ja tarvittaessa rahoitusoikaisuja. Kaudella 2007–2013 virheiden perimmäisiä syitä olivat muun muassa monimutkaiset hallintorakenteet osassa jäsenvaltioita ja henkilöstön suuri vaihtuvuus joissakin virastoissa, minkä myötä on menetettiin asiantuntemusta tai jouduttiin toimimaan riittämättömillä henkilöstöresursseilla. Virheiden pääasialliset syyt EAKR:n/koheesiorahaston osalta: a) jäsenvaltiossa käytössä monimutkaiset rakenteet b) monimutkainen lainsäädäntö c) jäsenvaltiossa puutteellinen hallinnon valvontajärjestelmä Virheet johtuvat myös siitä, että koheesiopolitiikkaan sovellettavat kansalliset tai alueelliset säännöt voivat olla tiukempia kuin vastaaviin kansallisesti rahoitettuihin menoihin kansallisen lainsäädännön mukaan sovellettavat säännöt. Jäsenvaltioiden toteuttamiin hallinnollisiin tarkastuksiin liittyy edelleen ongelmia, joista suurimpia ovat etenkin hallinnollisten tarkastusten muodollisuus, julkisten hankintamenettelyjen riittämättömät tarkastukset, valtiontukeen tai tukikelpoisuuteen liittyvät säännöt, hallintoviranomaisen tai välittävän elimen puutteellinen rakenne tai organisaatio sekä riittämätön koulutus ja valvonta vastuun delegoimisen yhteydessä. Komissio hyödyntää tarkastustyön tuloksia arvioidakseen, voiko se perustaa varmuuden pääosin tarkastusviranomaisen lausuntoon järjestelmien tehokkaasta toiminnasta. Virheiden pääasialliset syyt ESR:n osalta: a) tukikelvottomat kustannukset b) tukikelvottomat hankkeet tai tuensaajat. ESR:n tapauksessa suurin osa virheistä koskee tukikelvottomia kustannuksia sekä tukikelvottomia hankkeita tai tuensaajia. Tämän jälkeen tulevat julkisiin hankintoihin liittyvät kysymykset. Komissio on käynnistänyt kohdennettuja toimenpiteitä puuttuakseen virheiden perimmäisiin syihin näillä osa-alueilla. Vuonna 2015 tehtyjen tarkastuskäyntien pääaiheita olivat seuraavat: -Vuodelta 2014 saatujen vuotuisten tarkastuskertomusten seuranta. -Vuosina 2013 ja 2014 hallinnollisiin tarkastuksiin kohdistettuja aihekohtaisia tarkastuksia täydennettiin vuonna 2015 yhdeksällä lisäkäynnillä. Suosituksia on annettu ja maksumääräaikojen ja maksujen keskeytysmenettelyjä on soveltuvin osin käynnistetty niiden ohjelmien osalta, joissa on ilmennyt sääntöjenvastaisuuksia tai puutteellisia tarkastuksia. -Vuonna 2015 tarkastettiin 20 ohjelmaa, joiden osalta oli esitetty varaumia vuotta 2014 koskevassa vuotuisessa toimintakertomuksessa. -Vuonna 2015 tehtiin kuusi vuotuiseen tarkastuskertomukseen liittyvää uudelleentarkastusta ja kaksi 73 artiklan mukaista tarkastuskäyntiä. Meri- ja kalastusasioiden pääosaston vuoden 2015 vuotuinen toimintakertomus sisältää varauman seuraavien EKTR:n toimenpideohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmien puutteiden vuoksi: Tšekki, Italia, Romania, Slovakia ja Espanja (vain Galicia). Italia ei ollut toimittanut vuotuista tarkastuskertomustaan. Galician tapauksessa on kyse tarkastuksen rajoittamisesta. Kaikkiin muihin toimenpideohjelmiin liittyi olennaisia virheitä, kuten vuotuisissa tarkastuskertomuksissa raportoidaan. Kaikille asianomaisille jäsenvaltioille on ilmoitettu vuotuisia tarkastuskertomuksia koskevan komission analyysin tuloksista. Maksumääräaikojen keskeyttämistä koskeva kirje on lähetetty kaikille niille jäsenvaltioille, joilla on suoritusta odottavia maksupyyntöjä. Kirjeissä täsmennetään maksujen jatkamiseksi tarvittavat korjaavat toimet.





5.4.Kumulatiiviset luvut 5.4.1. Koheesiopolitiikka: EAKR ja ESR, ohjelmakausi 2000–2006 Koska ohjelmakauden 2000–2006 päättäminen on lopuillaan, korjaavien toimenpiteiden kokonaistuloksia ja käytettyjen varojen kokonaismäärää voidaan verrata tarkoituksenmukaisella tavalla, jolloin saadaan kattava kuva oikaisumekanismien vaikutuksesta. Kumulatiiviset oikaisut 4,2 prosenttia budjettimäärärahoista Pelkästään komission valvontatyöhön perustuvien rahoitusoikaisujen määrä EAKR:n ja ESR:n varojen osalta oli vuoden 2015 lopussa 7 784 miljoonaa euroa. Vuoden 2015 lopussa komissio oli päättänyt 361 EAKR-ohjelmaa (338 vuoden 2014 lopussa) kaikkiaan 379 ohjelmasta. Jäljellä olevissa 18 ohjelmassa jäsenvaltiot ovat riitauttaneet komission ehdottamat rahoitusoikaisut, esittäneet tarkasteltavaksi lisätietoja tai vaatineet perimättä jääneiden määrien korvaamista. Näissä tapauksissa järjestetään rahoitusoikaisuja koskeva (kuulemis-)menettely perimättä jääneistä määristä ja annetaan niitä koskevat päätökset. EAKR:n tapauksessa komission määräämien rahoitusoikaisujen kumulatiivinen määrä kaikkien jäsenvaltioiden osalta oli vuoden 2015 lopussa 5,8 miljardia euroa, mikä on noin 4,5 prosenttia kaikkien kauden 2000–2006 ohjelmien määrärahoista. Rahoitusoikaisut voidaan jakaa ohjelmien elinkaaren aikana tehtyihin rahoitusoikaisuihin, joiden määrä oli 4,1 miljardia euroa, ja ohjelmien päättyessä tehtyihin rahoitusoikaisuihin, joiden määrä oli 1,6 miljardia euroa. Suurin osa rahoitusoikaisuista koski Espanjaa (2,6 miljardia euroa), Italiaa (1,2 miljardia euroa) ja Kreikkaa (1,2 miljardia euroa). ESR:n osalta päättämisprosessi oli jo saatu päätökseen vuoden 2014 lopussa. Vuoden 2015 lopussa ohjelmakauden 2000–2006 rahoitusoikaisujen kokonaismäärä – kun otetaan huomioon kesken olevat rahoitusoikaisut – oli 2,4 miljardia euroa, mikä on 3,6 prosenttia ESR:n määrärahoista. Rahoitusoikaisut voidaan jakaa ohjelmien elinkaaren aikana tehtyihin rahoitusoikaisuihin, joiden määrä oli 1,2 miljardia euroa, ja ohjelmien päättyessä tehtyihin rahoitusoikaisuihin, joiden määrä oli myös 1,2 miljardia euroa. Kuvio 5.4.1: EAKR:n ja ESR:n ohjelmakautta 2000–2006 koskevat jäsenvaltioiden vahvistetut ja kesken olevat kumulatiiviset rahoitusoikaisut 31. joulukuuta 2015 suhteessa jäsenvaltioiden saamiin rahoitusosuuksiin



5.4.2 Koheesiopolitiikka: EAKR/koheesiorahasto ja ESR, ohjelmakausi 2007–2013 Vaikka kauden 2007–2013 rahoitusoikaisujen määrän odotetaan kasvavan edelleen tulevina vuosina, kun kauden ohjelmia aletaan päättää, tähän mennessä saadut luvut viittaavat siihen, että rahoitusoikaisujen määrä on kaikkiaan pienempi kuin edellisellä ohjelmakaudella Kumulatiiviset oikaisut 1,4 prosenttia budjettimäärärahoista Rahoitusoikaisujen pienempi määrä kuvastaa hallinto- ja valvontajärjestelmien parempaa valmiutta havaita ongelmat ja korjata virheet ennen menojen ilmoittamista komissiolle, koska koheesiopolitiikan osalta virhetaso on alhaisempi kaudella 2007–2013 verrattuna kauteen 2000–2006. Tässä yhteydessä olisi myös otettava huomioon jäsenvaltioiden ohjelmakauden 2007–2013 osalta tekemät oikaisut. Taulukko 5.4.2: EAKR:n/koheesiorahaston ja ESR:n ohjelmakautta 2007–2013 koskevat vahvistetut ja kesken olevat rahoitusoikaisut 31. joulukuuta 2015; jakautuminen jäsenvaltioittain miljoonaa euroa Jäsenvaltio EAKR:sta/koheesiorahastosta ja ESR:sta maksettu rahoitusosuus kaudella 2007–2013 Rahoitusosuus suhteessa rahoitusosuuksien kokonaismäärään, % Vahvistetut rahoitusoikaisut Kesken olevat rahoitusoikaisut (päättämiskirjeet lähetetty)* Kautta 2007-2013 koskevat rahoitusoikaisut yhteensä Rahoitusoikaisut suhteessa EAKR:n/ koheesiorahaston ja ESR:n rahoitusosuuteen, % Määrättyjen rahoitusoikaisujen osuus kaikista rahoitusoikaisuista Belgia 2 062 0,6 % 24 2 24 1,2 % 0,5 % Bulgaria 6 668 1,9 % 144 – 144 2,2 % 3,0 % Tšekki 26 425 7,6 % 810 – 810 3,1 % 17,2 % Tanska 510 0,1 % 0 – 0 0,0 % 0,0 % Saksa 25 465 7,3 % 179 1 179 0,7 % 3,8 % Viro 3 403 1,0 % 12 – 12 0,3 % 0,2 % Irlanti 751 0,2 % 22 – 22 2,9 % 0,5 % Kreikka 20 210 5,8 % 338 – 338 1,7 % 7,2 % Espanja 34 527 9,9 % 488 2 488 1,4 % 10,4% Ranska 13 549 3,9 % 64 1 64 0,5 % 1,4 % Kroatia 858 0,2% – – – Ei sovelleta Ei sovelleta Italia 27 943 8,0 % 293 – 293 1,0 % 6,2 % Kypros 612 0,2% – – – Ei sovelleta Ei sovelleta Latvia 4 530 1,3 % 47 – 47 1,0 % 1,0 % Liettua 6 775 2,0% 0 – 0 0,0 % 0,0 % Luxemburg 50 0,0 % 0 – 0 0,1 % 0,0 % Unkari 24 893 7,2 % 432 – 432 1,7 % 9,1 % Malta 840 0,2 % 0 – 0 0,0 % 0,0 % Alankomaat 1 660 0,5 % – – – Ei sovelleta Ei sovelleta Itävalta 1 204 0,3 % 16 – 16 1,3 % 0,3 % Puola 67 186 19,3 % 334 – 334 0,5 % 7,1% Portugali 21 412 6,2 % 22 – 22 0,1 % 0,5 % Romania 19 058 5,5 % 961 – 961 5,0 % 20,4 % Slovenia 4 101 1,2 % 33 – 33 0,8 % 0,7 % Slovakia 11 483 3,3 % 425 – 425 3,7 % 9,0% Suomi 1 596 0,5 % 0 – 0 0,0 % 0,0 % Ruotsi 1 626 0,5 % 1 – 1 0,1 % 0,0 % Yhdistynyt kuningaskunta 9 883 2,8 % 71 2 71 0,7 % 1,5 % Rajat ylittävä 7 987 2,3 % 3 – 3 0,0 % 0,1 % Yhteensä 347 268 100,0 % 4 719 8 4 719 1,4 % 100,0 % Koska kauden 2007–2013 ohjelmia rahoitetaan useista rahastoista, taulukossa ei ole erotettu toisistaan EAKR:oon ja koheesiorahastoon liittyviä määriä.

*Nämä luvut kuvaavat kesken olevia rahoitusoikaisuja ESR:n osalta; lukuja kesken olevista rahoitusoikaisuista EAKR:n/koheesiorahaston osalta ei ole saatavilla.



Kuvio 5.4.2: EAKR:n/koheesiorahaston ja ESR:n ohjelmakautta 2007–2013 koskevat jäsenvaltioiden vahvistetut ja kesken olevat kumulatiiviset rahoitusoikaisut 31. joulukuuta 2015 suhteessa jäsenvaltioiden saamiin rahoitusosuuksiin EAKR:n/koheesiorahaston ohjelmien osalta komission ohjelmakauden 2007–2013 alusta määräämien rahoitusoikaisujen kumulatiivinen määrä on noin 3,5 miljardia (summa sisältää 1,2 miljardin euron rahoitusoikaisut, jotka jäsenvaltiot ovat tehneet joko ennen menojen ilmoittamista komissiolle tai samaan aikaan menoilmoituksen kanssa niiltä vaadittujen korjaavien toimien tuloksena). Suurin osa rahoitusoikaisuista koski Tšekkiä (748 miljoonaa euroa), Romaniaa (506 miljoonaa euroa), Unkaria (405 miljoonaa euroa), Slovakiaa (388 miljoonaa euroa), Kreikkaa (289 miljoonaa euroa), Espanjaa (273 miljoonaa euroa) ja Italiaa (266 miljoonaa euroa). ESR:n tapauksessa rahoitusoikaisujen kumulatiivinen määrä oli suurin seuraavien jäsenvaltioiden osalta: Romania (455 miljoonaa euroa), Espanja (215 miljoonaa euroa) ja Puola (157 miljoonaa euroa). Täytäntöönpanon tässä vaiheessa, kun ohjelmat ovat jo lähes päättymässä, rahoitusoikaisujen kumulatiivinen määrä, johon sisältyvät kesken olevat rahoitusoikaisut, on 1,2 miljardia euroa eli 1,6 prosenttia ESR:n määrärahoista. 5.5.Jäsenvaltioiden oikaisut Ohjelmakautta 2007–2013 koskevien asetusten mukaan jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle vuosittain oikaisuista, jotka perustuvat niiden toteuttamaan valvontaan. Osana omaa varmistusprosessiaan komissio tekee parhaillaan riskiperusteisia tarkastuksia ja tarkastelee asiakirja-aineistoja testatakseen näiden numerotietojen luotettavuutta. Yksityiskohtaisia tietoja luvuista on liitteessä 7. Tässä yhteydessä olisi mainittava, että komissio on jäsenvaltioiden ilmoittamissa lukumäärissä olevien tiettyjen puutteiden vuoksi noudattanut varovaista lähestymistapaa varmistaakseen, että määrät eivät ole todellista suurempia. Tämän vuoksi jotkin määrät voivat todellisuudessa olla ilmoitettua suurempia. Tällä ei kuitenkaan ole vaikutusta komission omien numerotietojen luotettavuuteen. Edellä esitetyt määrät ovat erittäin merkittäviä, ja yhdessä komission työhön perustuvien määrien kanssa ne osoittavat selkeästi, että molempien osapuolten toteuttama tarkastustoiminta on tuloksekasta. 6.SUORA JA VÄLILLINEN HALLINNOINTI Suoraan ja välillisesti hallinnoitavien menojen osalta komissiolla on käytössään valvontajärjestelmiä, joiden avulla ehkäistään, havaitaan, oikaistaan ja siten estetään sääntöjenvastaisuuksia avustusten hallinnointimenettelyn eri vaiheissa sekä toiminnallisten että rahoitusta koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Seuraavassa esitetään katsaus kahdella keskeisellä suoraan ja välillisesti hallinnoitavien menojen alalla eli tutkimuksen ja kansainvälisen avun aloilla toteutettuun valvontaan. Tutkimusmenojen osalta sekä suorassa että välillisessä hallinnoinnissa sovellettava valvontajärjestelmä käynnistyy työohjelman laadinnasta, johon liittyy laaja-alainen kuulemismenettely sen varmistamiseksi, että ohjelma vastaa parhaalla mahdollisella tavalla kaikkien sidosryhmien odotuksia ja on mahdollisimman tuloksellinen. Ehdotusten arvioinnin jälkeen valvontaa jatketaan tehtäessä valittujen ehdotusten pohjalta laillisesti sitovia sopimuksia. Hankkeiden toteutusta valvotaan hankkeen koko elinkaaren ajan. Kaikki maksupyyntöjen perusteella suoritettavat maksut tarkastetaan ennakkoon noudattamalla vakiomenettelyjä, joihin sisältyy muun muassa laillistetun tilintarkastajan tarkastustodistus. Vakiotarkastusten lisäksi voidaan tehdä täydentäviä ja kohdennettuja tarkastuksia saatujen tietojen ja toimeen liittyvän riskin perusteella. Tärkein varmuuden lähde ovat perusteelliset tarkastukset, joita toteutetaan tuensaajien tiloissa tietyn maksupyynnöistä poimitun otoksen perusteella sen jälkeen, kun menot ovat syntyneet ja ne on ilmoitettu. Suuri osa tällaisista perusteellisista tarkastuksista toteutetaan ohjelman elinkaaren aikana. Liikaa maksetut määrät peritään takaisin, ja systeemiset virheet laajennetaan koskemaan tuensaajan kaikkea tuettua toimintaa. Kansainvälisen yhteistyön ja kehitysavun osalta komissio on ottanut käyttöön valvontajärjestelmän, jonka avulla ehkäistään, havaitaan, oikaistaan ja siten estetään sääntöjenvastaisuuksia rahoituksen täytäntöönpanon eri vaiheissa. Sitä sovelletaan molempien täytäntöönpanossa käytettävien hallinnointitapojen osalta (suora ja välillinen hallinnointi). Strategiassa valitaan aluksi asianmukaisin väline suunnitteluasiakirjojen ja lopullisten päätösten laatimista varten, ja strategiaa toteutetaan tosiasiallisina tarkastuksina kaikissa täytäntöönpanovaiheissa. Rahoituksen valvonnan kannalta järjestelmä muodostuu useista sopimusten ja avustusten täytäntöönpanoon kaikkien hallinnointitapojen osalta järjestelmällisesti sovellettavista välineistä. Niitä ovat maksujen ennakkotarkastukset, komission toteuttamat ja tarkastussuunnitelmassa esitetyt tarkastukset, avustusten saajien toteuttamat maksuja edeltävät menotarkastukset, kansainvälisiin organisaatioihin tehdyt tarkastuskäynnit sekä kokonaisvaltaiset jälkitarkastukset vuosittain laadittavan jäännösvirhetasoa koskevan selvityksen perusteella. EU:n taloudelliset edut turvataan siis kaikkien varainhoitoasetuksen tarjoamien muiden mahdollisten keinojen lisäksi komission tekemillä yksittäisten toimien ennakkotarkastuksilla ja jälkitarkastuksilla sekä tarkastusten pohjalta toteutettavilla sääntöjenvastaisesti maksettujen varojen takaisinperintätoimilla, joita toteutetaan silloin kun sovittuja menettelyjä ei ole noudatettu tai kun kyseinen toiminta ei täytä EU:n rahoituksen saamiseksi vaadittuja tukikelpoisuusehtoja. Varainhoitoasetuksen viimeisin osittainen tarkistus toi mukanaan uuden varhaishavainta- ja poissulkemisjärjestelmän, jonka avulla voidaan havaita ja jakaa sellaisia salassapidettäviä tietoja, jotka koskevat EU:n taloudellisia etuja uhkaavia talouden toimijoita. Nämä tiedot keskitetään uuteen tietokantaan vuodesta 2016 alkaen. LIITTEET: YKSITYISKOHTAISET NUMEROTIEDOT 1.Vuonna 2015 toteutetut rahoitusoikaisut suhteessa EU:lta saatuihin maksuihin; jakautuminen jäsenvaltioittain Jäsenvaltio EU:n talousarviosta vuonna 2015 saadut maksut

(milj. euroa) Vahvistetut rahoitusoikaisut vuonna 2015 (miljoonaa euroa) Vuonna 2015 vahvistetut rahoitusoikaisut suhteessa EU:n talousarviosta vuonna 2015 saatuihin maksuihin, % Vuonna 2015 toteutetut rahoitusoikaisut (miljoonaa euroa) Vuonna 2015 toteutetut rahoitusoikaisut suhteessa EU:n talousarviosta vuonna 2015 saatuihin maksuihin, % Belgia 1 045 1 0,1 % 11 1,1 % Bulgaria 2 524 67 2,7 % 143 5,7 % Tšekki 6 921 111 1,6 % 254 3,7 % Tanska 1 139 3 0,3 % 2 0,2 % Saksa 8 796 60 0,7% (57) 0,6 % Viro 346 2 0,6 % 1 0,3 % Irlanti 1 724 (3) 0,2 % 19 1,1 % Kreikka 5 672 562 9,9% 403 7,1% Espanja 11 975 (181) 1,5 % (157) 1,3 % Ranska 11 625 318 2,7 % 661 5,7 % Kroatia 468 0 0,0 % 0 0,0 % Italia 10 578 378 3,6 % 373 3,5 % Kypros 149 0 0,1 % 0 0,1 % Latvia 900 28 3,1 % 28 3,1 % Liettua 739 8 1,1 % 10 1,3 % Luxemburg 70 1 1,1 % 1 1,3 % Unkari 5 459 108 2,0 % 255 4,7 % Malta 95 0 0,2 % 1 0,6% Alankomaat 1 129 58 5,1 % (23) 2,0 % Itävalta 1 411 (21) 1,5 % 10 0,7 % Puola 12 957 176 1,4 % 119 0,9 % Portugali 2 197 148 6,7 % 85 3,9 % Romania 6 263 502 8,0 % 595 9,5 % Slovenia 816 18 2,2 % 20 2,5% Slovakia 3 632 264 7,3 % 133 3,7 % Suomi 1 065 4 0,4 % 4 0,4 % Ruotsi 1 045 14 1,4 % 14 1,4 % Yhdistynyt kuningaskunta 5 526 102 1,8 % 195 3,5 % INTERREG 1 887 1 0,1 % 3 0,1 % YHTEENSÄ 108 153 2 732 2,5 % 3 104 2,9 %

Edellä olevassa taulukossa esitetyt negatiiviset luvut voivat johtua unionin tuomioistuimen antamista tuomioista, joissa kumotaan rahoitusoikaisupäätökset. On huomattava, että osa rahoitusta koskevista taulukoiden tiedoista ei näytä täsmäävän, koska numerotiedot on pyöristetty miljooniin euroihin.



2.Kiinteämääräisten rahoitusoikaisujen jakautuminen vuonna 2015 Vahvistetut rahoitusoikaisut yhteensä (miljoonaa euroa) Vahvistetut kiinteämääräiset rahoitusoikaisut* vuonna 2015 (miljoonaa euroa) Toteutetut rahoitusoikaisut yhteensä (miljoonaa euroa) Toteutetut kiinteämääräiset rahoitusoikaisut vuonna 2015 (miljoonaa euroa) Maatalous*** Maataloustukirahasto 922 709** 1 017 – Maaseudun kehittäminen 46 179** 263 – Koheesio EAKR ja koheesiorahasto**** 1 289 986 1 359 970 ESR 348 279 407 312 EMOTR:n ohjausosasto 97 0 24 0 Euroopan kalatalousrahasto / KOR 6 3 10 3 Sisäiset politiikat 23 10 23 10 YHTEENSÄ 2 732 2 165 3 104 1 295 * Sisältää ekstrapoloidut oikaisut. ** Kyseessä on paras arvio. Suurimpaan osaan rahoitusoikaisuja sisältyy täsmällisiin laskelmiin ja kiinteisiin määriin perustuvia määriä.

*** Maatalouden osalta toteutuneiden kiinteämääräisten oikaisujen lukuja ei ole saatavilla. ****Tiedot kiinteämääräisten rahoitusoikaisujen jakautumisesta ovat saatavilla vain vuodet 2007–2013 kattavan monivuotisen rahoituskehyksen osalta. 3.Maksun saajan tekemien rahoitusoikaisujen jakautuminen Jäsenvaltio Vahvistetut maksun saajan tekemät rahoitusoikaisut vuonna 2015 (miljoonaa euroa) Toteutetut maksun saajan tekemät rahoitusoikaisut vuonna 2015 (miljoonaa euroa) Belgia 0 0 Bulgaria 0 28 Kypros 0 0 Tšekki 3 67 Espanja 7 7 Suomi 0 0 Ranska 3 3 Yhdistynyt kuningaskunta 0 0 Kreikka 2 30 Unkari 12 126 Irlanti 0 0 Italia 6 4 Latvia 2 2 Alankomaat 1 1 Puola 56 4 Portugali 0 0 Romania 423 507 Ruotsi 5 5 Slovakia 5 5 YHTEENSÄ 524 788





4.Nettomääräisten rahoitusoikaisujen jakautuminen vuonna 2015 Vahvistettu miljoonaa euroa Rah