Neuvoston direktiivi avunannosta yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvassa kauttakulussa jäsenvaltioiden toteuttaessa kolmansien maiden kansalaisiin kohdistuvia maastapoistamistoimia



Virallinen lehti nro C 223 , 19/09/2003 s. 0005 - 0009



Neuvoston direktiivi avunannosta yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvassa kauttakulussa jäsenvaltioiden toteuttaessa kolmansien maiden kansalaisiin kohdistuvia maastapoistamistoimia (2003/C 223/05) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan 3 kohdan b alakohdan, ottaa huomioon Italian tasavallan aloitteen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo seuraavaa: (1) Neuvoston 22 päivänä joulukuuta 1995 antamassa suosituksessa neuvottelusta ja yhteistyöstä karkotustoimenpiteiden täytäntöönpanossa(1) ja toimeenpanevan komitean 21 päivänä huhtikuuta 1998 tekemässä päätöksessä sopimuspuolten yhteistyöstä karkotettaessa ulkomaalaisia lentoteitse (SCH/Com-ex (98) 10)(2) otetaan jo huomioon jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tarve palautettaessa kolmansien maiden kansalaisia lentoteitse. Tarkat asiaa koskevat säännöt on vahvistettu neuvoston direktiivissä N:o 2003/.../EY avunannosta lentoteitse tapahtuvassa kauttakulussa maastapoistamistoimia toteutettaessa. (2) Niiden kolmansien maiden kansalaisten luvaton oleskelu, joiden osalta on jo olemassa päätös lopullisesta maastapoistamisesta, on lopetettava jäsenvaltioiden välisin suorin ja keskinäiseen avunantoon perustuvin maastapoistamistoimin. (3) Jäsenvaltioiden on saatava aikaan sopimus keskinäisestä tuesta ja avusta toteutettaessa lentoteitse, meritse ja maitse tapahtuvassa kauttakulussa palauttamis- ja takaisinottotoimia sen mukaisesti, mitä esitetään neuvoston 28 päivänä helmikuuta 2002 hyväksymässä laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan torjuntaa Euroopan unionissa koskevassa kokonaisvaltaisessa toimintasuunnitelmassa ja neuvoston 13 päivänä kesäkuuta 2002 hyväksymässä Euroopan unionin ulkorajojen valvontaa koskevassa suunnitelmassa(3), jotka vahvistettiin neuvoston 28 päivänä marraskuuta 2002 hyväksymässä palauttamista koskevassa toimintaohjelmassa. (4) Jäsenvaltioiden suvereenien oikeuksien olisi säilyttävä ennallaan, varsinkin maastapoistamista vastustaviin kolmansien maiden kansalaisiin kohdistuvien pakkotoimien välittömän soveltamisen osalta. (5) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(4) mukaisesti. (6) Jäsenvaltioiden on täytäntöönpantava tämä direktiivi ottaen huomioon erityisesti pakolaisten asemasta 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä Geneven yleissopimuksessa, jota on muutettu 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa taatut ihmisoikeudet ja perusvapaudet. Voimassa olevien kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti kolmansien maiden kansalaisten kauttakulkua lentoteitse ei tule pyytää eikä myöntää, jos kolmannen maan kansalaista uhkaa määrämaassa tai kauttakulkumaassa epäinhimillinen tai nöyryyttävä kohtelu, kidutus tai kuolemanrangaistus taikka jos hänen henkensä tai vapautensa on vaarassa hänen rotunsa, uskontonsa, kansallisuutensa, kuulumisensa johonkin tiettyyn sosiaaliseen ryhmään tai hänen poliittisen vakaumuksensa vuoksi. (7) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin antamiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tämän direktiivin tarkoituksena on kehittää edelleen Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen IV osaston III osan määräysten mukaisesti, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti, kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun tämä neuvoston direktiivi on annettu, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään. (8) Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan osalta tämä direktiivi merkitsee Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä 18 päivänä toukokuuta 1999 tehdyssä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen(5) tarkoitettua Schengenin säännöstön niiden määräysten kehittämistä, jotka kuuluvat kyseisen sopimuksen tietyistä yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY(6) 1 artiklan c kohdassa tarkoitettuun alaan. Sopimuksessa määrättyjen menettelyjen päätyttyä sovelletaan tähän direktiiviin perustuvia oikeuksia ja velvoitteita myös näihin kahteen valtioon sekä niiden suhteisiin yhteisön jäsenvaltioiden kanssa, joille tämä direktiivi on osoitettu. (9) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti kyseiset jäsenvaltiot eivät osallistu tämän direktiivin antamiseen eikä se siten sido niitä eikä sitä sovelleta niihin, jollei kyseisen pöytäkirjan 4 artiklasta muuta johdu. (10) Tämä direktiivi on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muutoin siihen liittyvä säädös, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoite Tämän direktiivin tarkoituksena on määritellä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten väliset avunantotoimet, jotka toteutetaan yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvassa, saattajan avulla tehdyssä kauttakulussa sellaisten kolmansien maiden kansalaisten osalta, jotka ovat jonkin jäsenvaltion maastapoistamistoimen kohteena. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) "kolmannen maan kansalaisella": henkilöä, joka ei ole Euroopan unionin jäsenvaltion, Islannin tasavallan eikä Norjan kuningaskunnan kansalainen; b) "pyynnön esittäneellä jäsenvaltiolla": jäsenvaltiota, joka toteuttaa kolmannen maan kansalaista koskevan maastapoistamistoimen ja joka pyytää kauttakulkua maitse toisen jäsenvaltion kautta; c) "pyynnön vastaanottaneella jäsenvaltiolla" tai "kauttakulkujäsenvaltiolla": jäsenvaltioita, joiden alueen kautta jonkin jäsenvaltion maastapoistamistoimen kohteena olevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen saattajan avulla tapahtuu; d) "alueen kautta tapahtuvalla kauttakululla": sen jäsenvaltion aluetta, jonka kautta maastapoistamistoimen kohteena olevien kolmansien maiden kansalaisten maastapoistaminen tapahtuu, mukaan lukien jäsenvaltioihin kuuluvan kahden sataman välillä tapahtuva kauttakulku meriteitse reittiliikenteessä; e) "liikenteenharjoittajalla": luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka kuljettaa ammatillisista tai virkasyistä jäsenvaltioiden toteuttamien maastapoistamistoimien kohteena olevat kolmansien maiden kansalaiset; f) "saattajilla": pyynnön esittänyttä tai vastaanottanutta jäsenvaltiota edustavia henkilöitä, joille on annettu tehtäväksi maastapoistamistoimen kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen saattaminen, mukaan lukien terveydenhuollosta vastaavat henkilöt sekä tulkit. 3 artikla Yleisperiaatteet 1. Ennen kuin jäsenvaltiot ryhtyvät poistamaan maasta yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta maastapoistamistoimen kohteena olevia kolmansien maiden kansalaisia, ne arvioivat ensisijaisena mahdollisuutta käyttää hyväksi suoria lento- tai laivayhteyksiä kyseisten kolmansien maiden kansalaisten lähtö- tai määrämaahan. 2. Maastapoistamistoimen kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen maastapoistamisesta yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta päätetään käytännön seikkojen perusteella, joihin kuuluu esimerkiksi kolmannen maan kansalaisen lähtö- tai määrämaan maantieteellinen etäisyys toisesta jäsenvaltiosta. 3. Tätä varten pyynnön esittänyt jäsenvaltio voi käyttää takaisinottosopimusten mukaisia menettelyjä, jotka on mahdollisesti hyväksytty kahdenvälisesti tai monenvälisesti kolmansien maiden kansalaisten lähtö- tai määrävaltion kanssa ja jäsenvaltioiden kesken, mikä viimeksi mainitussa tapauksessa tarkoittaa sopimusta kauttakulun hyväksymisestä. 4. Rajoittamatta 10 artiklan velvoitteiden soveltamista, pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio tai vastaanottaneet jäsenvaltiot voi(vat) evätä jäsenvaltion kautta maitse tapahtuvan kauttakulun, jos a) maastapoistamistoimen kohteena oleva kolmannen maan kansalainen on pantava voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti syytteeseen pyynnön vastaanottaneessa jäsenvaltiossa tai hänet on tuomittu vankeusrangaistukseen kyseisessä valtiossa; b) kauttakulku yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tai maahanpääsy lopullisena määrävaltiona olevaan kolmanteen maahan ei ole mahdollista mistä tahansa syystä; c) pyydetty avunanto ei ole käytännön syistä mahdollinen tiettynä ajankohtana; d) jos maastapoistamistoimen kohteena oleva kolmannen maan kansalainen aiheuttaa uhkan pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion yleiselle turvallisuudelle, yleiselle järjestykselle, kansanterveydelle tai kansainvälisille suhteille; e) lähtömaana tai määrämaana oleva kolmas maa on pyynnön esittäneen jäsenvaltion rajanaapuri; 5. Edellä 4 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tai vastaanottaneiden jäsenvaltioiden on ilmoitettava pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle mahdollisimman pian ajankohta, joka on mahdollisimman lähellä alunperin pyydettyä päivämäärää ja jolloin kauttakulun tukeminen on mahdollista, sikäli kuin muut edellytykset täyttyvät. 6. Pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio tai vastaanottaneet jäsenvaltiot voi(vat) peruuttaa jo myönnetyn yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvaa kauttakulkua koskevan luvan, jos luvan myöntämisen jälkeen ilmenee olosuhteita, jotka voivat oikeuttaa 4 kohdassa tarkoitetun kieltäytymisen avunannosta kauttakulun aikana. 7. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tai vastaanottaneiden jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle 4 tai 6 kohdan mukaisesta kauttakulkuluvan epäämisestä tai peruuttamisesta, ja esitettävä perusteet. 8. Edellä esitetyt menettelyt ja säännöt soveltuvat vastaavasti useampien jäsenvaltioiden kautta maitse tapahtuvaan perättäiseen kauttakulkuun. 4 artikla Kauttakulkupyyntö 1. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on esitettävä mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viimeistään kaksi päivää ennen yhden tai useamman jäsenvaltion kautta tapahtuvaa kauttakulkua maastapoistamistoimen kohteena olevien kolmansien maiden kansalaisten maasta poistamiseksi ja siihen liittyviä, 7 artiklassa tarkoitettuja avunantotoimia koskeva pyyntö kirjallisesti pyynnön vastaanottavalle jäsenvaltiolle tai vastaanottaville jäsenvaltioille. Tämä määräaika voi erityisen kiireellisissä ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa olla lyhyempi. 2. Jos kauttakulku koskee useampia jäsenvaltioita, pyynnön esittäneen jäsenvaltion on tapauksen mukaan toimitettava kirjallisesti itse kauttakulkupyyntö ja 1 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisia kauttakulkuun liittyviä avunantotoimia koskeva pyyntö. 3. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on tiedotettava viipymättä kirjallisesti pyynnön vastaanottaneelle jäsenvaltiolle tai vastaanottaneille jäsenvaltioille kauttakulkupyynnön peruuttamisesta. 4. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tai vastaanottaneiden jäsenvaltioiden on ilmoitettava kahden päivän kuluessa yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvaa kauttakulkua koskevan pyynnön saamisesta, suostutaanko avunantoon vai ei. Jos pyyntö evätään, kieltäytyminen on perusteltava. Tätä määräaikaa voidaan jatkaa asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa. 5. Jos pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio tai vastaanottaneet jäsenvaltiot eivät anna vastausta 4 kohdassa tarkoitetussa määräajassa, kauttakulkutoimet voidaan aloittaa pyynnön esittäneen jäsenvaltion ilmoituksesta. 6. Jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvaa kauttakulkua ei kuitenkaan voida suorittaa ilman pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tai vastaanottaneiden jäsenvaltioiden suostumusta tai 5 kohdassa tarkoitettua pyynnön esittäneen jäsenvaltion ilmoitusta. Jäsenvaltiot voivat määrätä kahden- tai monenvälisten sopimusten tai alueen kautta tapahtuvan kauttakulun järjestelyjen perusteella, että kauttakulkutoimet aloitetaan pyynnön esittäneen jäsenvaltion ilmoituksesta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toisessa alakohdassa tarkoitetuista sopimuksista ja/tai järjestelyistä. Komissio antaa näistä sopimuksista tai järjestelyistä säännöllisesti kertomuksia neuvostolle. 5 artikla Kauttakulkumenettelyt 1. Yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvaa kauttakulkua koskevista menettelyistä on ilmoitettava käyttäen liitteenä olevaa lomaketta, joka on toimitettava pyynnön vastaanottaneelle jäsenvaltiolle tai vastaanottaneille jäsenvaltioille. Lomakkeen mukauttamiseksi ja muokkaamiseksi tarvittavat toimenpiteet samoin kuin sen toimittamismenetelmät toteutetaan 11 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. 2. Jäsenvaltiot nimeävät keskusviranomaisen, jonka tehtävänä on kauttakulkuun liittyvää avunantoa koskevien pyyntöjen lähettäminen ja vastaanottaminen. 3. Jäsenvaltiot voivat määrätä kahden- tai monenvälisten sopimusten tai järjestelyjen perusteella rajanylityspaikat, joiden kautta maastapoistamistoimen kohteena olevien kolmansien maiden kansalaiset voivat saapua maahan kauttakulkutarkoituksessa. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot voivat käyttää kaikkia olemassaolevia yhteistyömuotoja, myös yhteistyötä sisärajoille mahdollisesti perustettavien yhteisten rajayhteistyövirastojen kanssa. 4. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on ilmoitettava kauttakulun pyytämistä koskevassa lomakkeessa rajanylityspaikka, jonka kautta pääsyä pyynnön vastaanottaneeseen jäsenvaltioon pyydetään, sekä muiden jäsenvaltioiden rajanylityspaikat, jos kauttakulkua pyydetään useammalta jäsenvaltiolta, sekä sen jäsenvaltion rajanylityspaikka, josta maasta poistettu kolmannen maan kansalainen kuljetetaan lähtö- tai määrämaahansa. 6 artikla Käytetyt kulkuvälineet 1. Yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvassa kauttakulussa voidaan käyttää julkisia kulkuvälineitä, kuten rautatiekuljetuksia, matkustajalauttoja tai linja-autoja taikka poliisin käytössä olevia autoja, joissa ei ole erityisiä poliisitunnusmerkkejä. 2. Poliisiautoa käytettäessä voidaan sopia, että kauttakulku tiettyjen pyynnön vastaanottaneiden jäsenvaltioiden kautta suoritetaan näiden jäsenvaltioiden poliisiautoilla. 7 artikla Tukitoimet 1. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on toteutettava asianmukaiset järjestelyt sen varmistamiseksi, että kauttakulku tapahtuu mahdollisimman nopeasti. Kauttakulku on pääsääntöisesti toteutettava 36 tunnin kuluessa. 2. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tai vastaanottaneiden jäsenvaltioiden on annettava pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle kauttakulun aikana kaikkea tarvittavaa apua. Tämä koskee erityisesti seuraavia tukitoimia: a) pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tai vastaanottaneiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten edustajien suora yhteydenotto maastapoistamistoimen kohteena olevaan kolmannen maan kansalaiseen ja tämän saattajiin heidän saapuessaan maahan; b) avunanto kyseiselle kolmannen maan kansalaiselle ja tarvittaessa tämän saattajille kauttakulkutoimien onnistumisen takaamiseksi; c) kyseisen kolmannen maan kansalaisen ja tämän saattajien kiireellinen lääkärinhoito; d) avunanto kyseisen kolmannen maan kansalaisen kauttakulun aikana syntyneissä onnettomuustilanteissa; e) kyseisen kolmannen maan kansalaisen ja tarvittaessa saattajien ylläpidosta huolehtiminen; f) ilmoitus kauttakulun tapahtumispaikasta ja sen kestosta sekä kyseisen kolmannen maan kansalaisen lopullisesta poistamisesta jäsenvaltioiden alueelta; 3. Pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio tai vastaanottaneet jäsenvaltiot voi(vat) voimassaolevan kansallisen lainsäädäntönsä määräysten mukaisesti: a) huolehtia saattajien ja maastapoistamistoimen kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen majoituksesta niin, että viimeksi mainittu sijoitetaan asianmukaiseen turvasäilöön; b) käyttää laillisia keinoja estääkseen tai lopettaakseen kyseisen kolmannen maan kansalaisen pyrkimykset vastustaa kauttakulkua. 4. Jos kauttakulun saattamista päätökseen ei voida varmistaa huolimatta 1 ja 2 kohdan mukaisesti annetusta tuesta, pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio voi pyynnöstä ja pyynnön esittäneen jäsenvaltion kanssa neuvoteltuaan toteuttaa kaikki tarvittavat tukitoimet kauttakulun jatkamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 artiklan 1 kohdan soveltamista. Tällaisissa tapauksissa 1 kohdassa tarkoitettua määräaikaa voidaan pidentää enintään 48 tunnilla. 5. Edellä 4 kohdan mukaisten tukitoimien laadusta ja laajuudesta päättävät pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, joilla on vastuu toteutetusta toimesta. 6. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on vastattava 2 kohdan c, d ja e alakohdan mukaisten toimenpiteiden kustannuksista. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on vastattava myös muista kustannuksista, sikäli kuin ne ovat todellisia ja määriteltävissä. Jos pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio katsoo yksipuolisesti tarpeelliseksi toteuttaa lisäavunantotoimia kauttakulun turvallisuuden takaamiseksi, näiden toimien toteuttamisesta aiheutuneista kuluista vastaamisesta on sovittava pyynnön esittäneen jäsenvaltion kanssa mahdollisen korvauksen saamiseksi. Jäsenvaltioiden on annettava asianmukaiset tiedot toisessa alakohdassa tarkoitettujen kustannusten laskemisperusteista. 8 artikla Takaisinotto pyynnön esittäneeseen jäsenvaltioon 1. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on otettava maastapoistamistoimen kohteena oleva kolmannen maan kansalainen mahdollisimman pian takaisin, jos: a) lupaa yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvaan kauttakulkuun ei ole myönnetty tai se on peruutettu 3 artiklan 4 ja 6 kohdassa tarkoitetuista syistä; b) kyseisen kolmannen maan kansalaisen maastapoistaminen ja palauttaminen lähtö- tai määrämaahan ei ole onnistunut; c) yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta tapahtuvaa kauttakulkua ei jostakin muusta syystä voida suorittaa. 2. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion tai vastaanottaneiden jäsenvaltioiden on avustettava 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa maastapoistamistoimen kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen takaisinluovuttamisessa pyynnön esittäneeseen jäsenvaltioon. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on vastattava kyseisen kolmannen maan kansalaisen paluumatkan kustannuksista. 9 artikla Saattaminen 1. Yhden tai useamman jäsenvaltion kautta tapahtuva maastapoistaminen suoritetaan saattajien avulla. 2. Saattajien toimivalta rajoittuu kauttakulkutoimien aikana laillisiin voimakeinoihin. Jos pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion lainvalvontaviranomaiset eivät osallistu kauttakulkuun, saattajat saavat lisäksi toteuttaa kohtuullisia ja oikeasuhteisia toimia vakavan ja välittömän vaaran ilmetessä estääkseen maastapoistamistoimien kohteena olevaa kolmannen maan kansalaista pakenemasta, vahingoittamasta itseään tai muita taikka vahingoittamasta omaisuutta. Saattajien on noudatettava kaikissa olosuhteissa pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion lainsäädäntöä. 3. Saattajat eivät saa kantaa kauttakulun aikana asetta ja heidän on oltava siviiliasussa. Heillä on oltava asianmukaiset tunnusmerkit sekä asianosaisten jäsenvaltioiden myöntämä kauttakulkulupa tai tarvittaessa 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu ilmoitus pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion pyynnöstä. 10 artikla Turvapaikkaa koskeva turvalauseke Tämä direktiivi ei vaikuta velvoitteisiin, jotka johtuvat pakolaisten oikeusasemaa koskevasta 28 päivänä heinäkuuta 1951 Genevessä tehdystä yleissopimuksesta ja 31 päivänä tammikuuta 1967 New Yorkissa tehdystä pöytäkirjasta, ihmisoikeuksista ja perusvapauksista tehdyistä kansainvälisistä yleissopimuksista, Euroopan yhteisön jäsenvaltioon jätetyn turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan valtion ratkaisemisesta tehdystä yleissopimuksesta eikä rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskevista kansainvälisistä yleissopimuksista. 11 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 12 artikla Loppulauseke 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ... mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina keskeiset kansalliset säännökset, jotka ne antavat tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi. 13 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 14 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti. Tehty ... Neuvoston puolesta Puheenjohtaja ... (1) EYVL C 5, 10.1.1996, s. 3. (2) EYVL L 239, 22.9.2000, s. 193. (3) EYVL C 142, 14.6.2002, s. 23. (4) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (5) EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36. (6) EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.