EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,

annettu 29 päivänä huhtikuuta 2015,

joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöksiä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2013, pääluokka III – Komissio ja toimeenpanovirastot

EUROOPAN PARLAMENTTI, joka

— ottaa huomioon päätöksensä vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2013, pääluokka III – Komissio,

— ottaa huomioon päätöksensä vastuuvapauden myöntämisestä toimeenpanovirastojen talousarvioiden toteuttamisesta varainhoitovuonna 2013,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 93 artiklan ja liitteen V,

— ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön ja lausunnot valiokunnilta, joita asia koskee (A8-0101/2015),

A. ottaa huomioon, että kyseessä on 20. peräkkäinen vuosi, jolloin tilintarkastustuomioistuin ei voinut antaa myönteistä tarkastuslausumaa tilien perustana olevien maksujen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta, mikä uhkaa heikentää unionin menojen ja toimien oikeutusta;

B. katsoo, että erityisesti tilanteessa, jossa resurssit ovat rajalliset, komission olisi näytettävä esimerkkiä osoittamalla menojensa tuottavan eurooppalaista lisäarvoa ja varmistamalla, että varat, joista se vastaa kokonaan tai yhteisesti jäsenvaltioiden kanssa, käytetään sovellettavien varainhoitoa koskevien sääntöjen ja asetusten mukaisesti;

C. toteaa, että komissio on viime kädessä vastuussa unionin talousarvion toteuttamisesta ja että jäsenvaltioiden on tehtävä komission kanssa vilpitöntä yhteistyötä varmistaakseen, että määrärahat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti; toteaa, että jäsenvaltioilla on erityinen vastuu unionin talousarvion toteuttamisesta varsinkin, kun varoja hallinnoidaan yhteistyössä;

D. pitää ehdottoman tärkeänä, että varojen yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvia tuloja ja menoja koskevat jäsenvaltioiden toimittamat tiedot ovat oikeita ja tarkkoja; pitää ehdottoman tärkeänä, että jäsenvaltiot ymmärtävät oman vastuunsa yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvien unionin varojen hallinnoinnista;

E. katsoo, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 318 artiklassa tarkoitettu toimielinten välinen vuoropuhelu tarjoaa mahdollisuuden edistää komissiossa uutta tuloskulttuuria;

Yhteinen ja hajautettu hallinnointi: puutteita komission ja jäsenvaltioiden hallinnoinnissa

Maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevat varaumat

1. ei kykene varmistamaan poliittisesti, että komission ja jäsenvaltioiden käyttöön ottamat valvontamenettelyt antavat tarvittavat takeet kaikkien maatalouden ja maaseudun kehittämisen alan tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta, mikä käy ilmi maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtajan 31. maaliskuuta 2014 annetussa vuotuisessa toimintakertomuksessa esittämistä varaumista; — ABB 02 – Markkinatoimenpiteet: riskinalainen määrä 198,3 miljoonaa euroa; yhdeksässä jäsenvaltiossa seitsemän tukiohjelmaa, joihin liittyi yksitoista varauman osatekijää: Puola 77,6 miljoonaa euroa, Espanja 54 miljoonaa euroa, Ranska 32,4 miljoonaa euroa, Alankomaat 16,4 miljoonaa euroa, Yhdistynyt kuningaskunta 8,5 miljoonaa euroa, Italia 5 miljoonaa euroa, Tšekki 2 miljoonaa euroa, Itävalta 1,9 miljoonaa euroa, Ruotsi 0,5 miljoonaa euroa; — ABB 03 – Suorat tuet: riskinalainen määrä 652 miljoonaa euroa; 20 maksajavirastoa kuudessa jäsenvaltiossa, joita asia koskee: Espanja (15 kaikkiaan 17 maksajavirastosta) 153 miljoonaa euroa, Ranska 203,4 miljoonaa euroa, Yhdistynyt kuningaskunta (PRA England) 118 miljoonaa euroa, Kreikka 117,8 miljoonaa euroa, Unkari 36,6 miljoonaa euroa, Portugali 28 miljoonaa euroa; — ABB 04 – Maaseudun kehittämismenot: riskinalainen määrä 599 miljoonaa euroa; 31 maksajavirastoa 19 jäsenvaltiossa, joita asia koskee: Belgia, Bulgaria (56,8 miljoonaa euroa), Kypros, Saksa (Baijeri, Brandenburg), Tanska, Espanja (Andalusia, Asturias, Kastilia-La Mancha, Kastilia ja Léon, FOGGA Galicia, Madrid), Suomi, Ranska (ODARC, ASP (70,3 miljoonaa euroa)), Yhdistynyt kuningaskunta (SGRPID Scotland, RPA England), Kreikka, Irlanti, Italia (AGEA (52,6 miljoonaa euroa), AGREA Emilia-Romagna, OPR Lombardia, OPPAB Bolzano, ARCEA Calabria), Luxemburg, Alankomaat, Puola (56,7 miljoonaa euroa), Portugali (51,7 miljoonaa euroa), Romania (138,9 miljoonaa euroa) ja Ruotsi; — ABB 05: riskinalainen määrä 2,6 miljoonaa euroa – IPARD-menot Turkin hyväksi;

Aluepolitiikkaa koskevat varaumat

2. ei kykene varmistamaan poliittisesti, että komission ja jäsenvaltioiden käyttöön ottamat valvontamenettelyt antavat tarvittavat takeet kaikkien aluepolitiikan alan tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta, mikä käy ilmi alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston pääjohtajan 31. maaliskuuta 2014 annetussa vuotuisessa toimintakertomuksessa esittämistä varaumista; toteaa, että 322 ohjelmasta 73 ohjelman osalta on esitetty varauma osittain luotettavan hallinto- ja valvontajärjestelmän vuoksi (vuodelta 2012 varaumia esitettiin 85 toimenpideohjelmasta yhteensä 317 ohjelmasta); ottaa huomioon, että kauden 2007–2013 ohjelmiin, joista esitettiin varauma, maksetut välimaksut olivat 6 035,5 miljoonaa euroa; toteaa komission arvioineen, että riskinalainen määrä oli 440,2 miljoonaa euroa;

3. toteaa varaumien olevan paitsi osoitus jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien puutteista myös tehokas väline, jolla komissio voi vauhdittaa jäsenvaltioiden toimia puutteiden korjaamiseksi ja siten suojata unionin talousarviota;

Työllisyyden ja sosiaaliasioiden toimintalohkoa koskevat varaumat

4. ei kykene varmistamaan poliittisesti, että komission ja jäsenvaltioiden käyttöön ottamat valvontamenettelyt antavat tarvittavat takeet kaikkien työllisyyden ja sosiaaliasioiden alan tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta, mikä käy ilmi työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston pääjohtajan 31. maaliskuuta 2014 annetussa vuotuisessa toimintakertomuksessa esittämistä varaumista; panee merkille, että pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa esitetään ohjelmakauden 2007–2013 maksuja koskeva varauma, johon liittyvä riskinalainen määrä oli 123,2 miljoonaa euroa vuonna 2013; toteaa varaumien kattavan 36 sosiaalirahaston toimenpideohjelmaa 118:sta (vuonna 2012 se kattoi 27 toimenpideohjelmaa 117:stä);

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuma

Tilit sekä tulojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus – puhtaat lausumat

5. on tyytyväinen siihen, että unionin tilinpäätös varainhoitovuodelta 2013 antaa kaikilta olennaisilta osiltaan oikeat ja riittävät tiedot unionin taloudellisesta asemasta 31. päivältä joulukuuta 2013, ja panee tyytyväisenä merkille, että 31. joulukuuta 2013 päättyneen varainhoitovuoden tilien perustana olevat tulot ovat kaikilta olennaisilta osiltaan lailliset ja sääntöjenmukaiset;

Bruttokansantuloon (BKTL) perustuvia maksuosuuksia koskeva varauma

6. esittää varauman, joka koskee jäsenvaltioiden BKTL-perusteisten maksuosuuksien laskentatapaa, koska komission suorittamassa BKTL-tietojen tarkastuksessa ( 1 ) oli puutteita ( 2 ) ; palauttaa mieliin tilintarkastustuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan komission suorittama BKTL-tietojen tarkastus ei ollut riittävän jäsennelty ja kohdennettu;

Sitoumusten laillisuus ja sääntöjenmukaisuus – puhdas lausuma

7. panee tyytyväisenä merkille, että 31. joulukuuta 2013 päättyneen varainhoitovuoden tilien perustana olevat sitoumukset ovat kaikilta olennaisilta osiltaan lailliset ja sääntöjenmukaiset;

Maksujen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus – kielteinen lausuma

8. ei pidä hyväksyttävänä, että 20:ntenä peräkkäisenä vuotena maksujen virhetaso oli edelleen olennainen;

9. on tietoinen siitä, että tilintarkastustuomioistuimen kielteisen lausuman perustana on päätelmä, että valvontajärjestelmät olivat vain osittain vaikuttavia ja että sen vuoksi maksujen todennäköisin virhetaso oli 4,7 prosenttia;

10. palauttaa mieliin, että maksujen todennäköisimmäksi virhetasoksi arvioitiin 4,8 prosenttia varainhoitovuonna 2012, 3,9 prosenttia varainhoitovuonna 2011, 3,7 prosenttia varainhoitovuonna 2010, 3,3 prosenttia varainhoitovuonna 2009, 5,2 prosenttia varainhoitovuonna 2008 ja 6,9 prosenttia varainhoitovuonna 2007, joten keskimääräinen virhetaso edellisen monivuotisen rahoituskehyksen 2007–2013 kattamalla kaudella oli noin 4,6 prosenttia; toteaakin, että tilintarkastustuomioistuimen kertomuksista käy ilmi virhetason vakiintuminen vuonna 2013 monivuotisen rahoituskehyksen 2007–2013 keksimääräiselle tasolle, jossa on kuitenkin tasaista nousua ja kielteistä kehitystä vuodesta 2009 lähtien;

11. huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuimen vuodelta 2013 antaman vuosikertomuksen mukaan yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvien alojen arvioitu virhetaso on 5,2 prosenttia; toteaa, että kaikkien muiden toimintamenojen (jotka kuuluvat pääosin komission suoran hallinnoinnin piiriin) arvioitu virhetaso on 3,7 prosenttia; korostaa, että kumpikin virhetaso ylittää 2 prosentin olennaisuusrajan; korostaa, että yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piirin kuuluvien alojen virhetaso on huomattavasti korkeampi kuin kaikkien muiden toimintamenojen virhetaso;

12. panee merkille, että alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston pääjohtaja esitti 31. maaliskuuta 2014 annetussa vuotuisessa toimintakertomuksessa varauman 73 ohjelman osalta 322 ohjelmasta osittain luotettavan hallinto- ja valvontajärjestelmän vuoksi, joten osuus on laskenut vuodesta 2012 (85 toimenpideohjelmaa yhteensä 317 ohjelmasta); toteaa, että arvioitu riskinalainen määrä on 1 135,3 miljoonaa euroa ja että varaumat ja niihin liittyvät määrät koskevat ohjelmakausia 2007–2013 ja 2000–2006;

13. panee merkille, että tutkimuksen ja innovoinnin pääosaston pääjohtaja esitti 31. maaliskuuta 2014 annetussa vuotuisessa toimintakertomuksessa yhden varauman tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman osalta ja että arvioitu vaikutus vuonna 2013 on 105,5–109,5 miljoonaa euroa;

14. toteaa, että meri- ja kalastusasioiden pääosaston pääjohtaja esitti 31. maaliskuuta 2014 annetussa vuotuisessa toimintakertomuksessa yhden varauman Euroopan kalatalousrahaston osalta ja että riskinalainen määrä vuonna 2013 on 10,77 miljoonaa euroa;

15. pyytää kiinnittämään huomiota tarpeeseen parantaa jatkuvasti jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmiä, jotta voidaan taata unionin varojen parempi varainhoito ja alentaa virhetasoa kyseisillä politiikan aloilla ohjelmakauden 2014–2020 aikana;

Rahoitusoikaisut ja takaisinperintä

16. panee merkille, että täytäntöönpannuiksi raportoitujen rahoitusoikaisujen määrä oli 3,7 miljardia euroa varainhoitovuonna 2012 ja se laski 2,5 miljardiin euroon varainhoitovuonna 2013; palauttaa mieliin, että rahoitusoikaisujen suuri määrä vuonna 2012 johtui pääosin yhdestä Espanjassa toteutetusta 1,8 miljardin euron rahoitusoikaisusta, jossa oikaistiin rakennerahastomenoja vuosilta 2000–2006; panee merkille, että vuonna 2013 komissio pani täytäntöön rahoitusoikaisuja ja takaisinperintöjä 3 362 miljoonan euron arvosta, mikä on 2,3 prosenttia unionin talousarvion maksuista;

17. toteaa, että tehtyjen rahoitusoikaisujen kasaantuminen siihen hetkeen, jolloin ohjelmaan liittyvät loppumaksut suoritetaan, on joskus keinotekoista eikä niillä ole merkitystä, koska ne kirjataan vuosia varsinaisen toteutuksen jälkeen; kehottaa komissiota analysoimaan, onko vuonna 2012 tehty menetelmien mukautus, jossa vahvistetuista oikaisuista siirryttiin täytäntöönpantuihin oikaisuihin, paras mahdollinen tapa kuvata valvonta- ja hallintojärjestelmien tilannetta tiettynä varainhoitovuonna;

18. panee merkille, että vuonna 2013 täytäntöönpantujen rahoitusoikaisujen näin aiheutuvaa 34 prosentin vähenemistä (3,7 miljardista eurosta 2,5 miljardiin euroon) kompensoi osaksi vuonna 2013 täytäntöönpantujen takaisinperintöjen lisääntyminen 27 prosentilla (0,7 miljardista eurosta 0,9 miljardiin euroon);

19. pitää valitettavana, että unionin taloudellisia etuja suojaavan lainsäädännön, siihen liittyvien menettelyjen monimutkaisuuden ja monien alojen valvontatasojen määrän vuoksi virheitä voidaan korjata vasta useita vuosia niiden tapahtumisen jälkeen;

20. huomauttaa, että vuosina 2009–2013 täytäntöönpantujen rahoitusoikaisujen ja takaisinperintöjen määrä oli keskimäärin 2,7 miljardia euroa eli 2,1 prosenttia kyseisenä aikana unionin talousarviosta keskimäärin suoritetuista maksuista; panee merkille, että komission mukaan kyseinen suuntaus johtui ohjelmakauden 2000–2006 päättämisestä ( 3 ) ; panee erityisesti merkille, että koheesiopolitiikan alalla neljä viidesosaa vuosina 2007–2013 tehdyistä oikaisuista liittyi aiempien kausien toimenpideohjelmiin ( 4 ) ; palauttaa mieliin, että jäsenvaltioilla on rakennerahastoja koskevan voimassa olevan oikeudellisen kehyksen mukaan oikeus korvata havaitut tukeen oikeuttamattomat menot laillisilla ja sääntöjenmukaisilla menoilla;

21. palauttaa mieliin, että komissiolla ja jäsenvaltioilla on velvollisuus toteuttaa korjaavia toimenpiteitä unionin talousarvion suojaamiseksi tapauksissa, joissa valvontajärjestelmät eivät ole vaikuttavia tai menot ovat sääntöjenvastaisia; huomauttaa, että komissio ja jäsenvaltiot käyttävät kyseisiä korjaavia toimenpiteitä, ja toteaa, että jos tilintarkastustuomioistuimen tarkastamien vuoden 2013 maksujen osalta ei olisi toteutettu korjaavia toimenpiteitä, arvioitu kokonaisvirhetaso olisi ollut 6,3 prosenttia 4,7 prosentin sijaan; painottaa, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan osassa virheen sisältäviä tapahtumia, erityisesti yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin alalla, viranomaisilla oli käytettävissään riittävästi tietoa voidakseen havaita ja korjata virheet; pyytää, että tilintarkastustuomioistuin arvioi tämän vuoksi tulevissa vuosikertomuksissaan virhetason siinä tapauksessa, että kaikki korjaavat toimenpiteet olisi toteutettu;

22. pitää lisäksi valitettavana, että kyseisillä toimilla on edelleen vain rajallinen rahoitusvaikutus unionin talousarvioon, koska yli 40 prosenttia vuonna 2013 tehdyistä rahoitusoikaisuista ei ollut käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja ( 5 ) , vaan samat jäsenvaltiot, jotka ovat aiheuttaneet kyseiset koheesiopolitiikan alan oikaisut, voivat käyttää ne, mikä heikentää korjaavien toimien ennalta ehkäisevää vaikutusta;

23. huomauttaa, että koheesiopolitiikan alalla noin 28 prosenttia vuonna 2013 täytäntöönpannuista rahoitusoikaisuista johti ohjelmalle ja jäsenvaltiolle myönnetyn unionin rahoituksen nettovähennykseen;

24. panee huolestuneena merkille, että edellä mainitussa 29. syyskuuta 2014 päivätyssä komission tiedonannossa ei välttämättä anneta luotettavia tietoja jäsenvaltioiden täytäntöönpanemista rakennerahastovarojen peruutuksista, takaisinperinnöistä ja vireillä olevista perintätoimista, koska komissio toteaa, että jäsenvaltioiden ilmoittamissa lukumäärissä olevien tiettyjen puutteiden vuoksi sen oli noudatettava varovaista lähestymistapaa varmistaakseen, että edellä esitetyt määrät eivät ole todellista suurempia ( 6 )

25. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan käyttöön perusteelliset menettelyt, joilla voidaan vahvistaa korjaavien toimenpiteiden ajoitus ja alkuperä sekä niiden kattama määrä, sekä esittämään tietoja, joiden avulla voitaisiin mahdollisuuksien mukaan täsmäyttää, minä vuonna maksu suoritettiin, minä vuonna siihen liittyvä virhe havaittiin ja minä vuonna asianomainen takaisinperintä tai rahoitusoikaisu sisällytettiin tilinpäätöksen liitetietoihin, ottaen huomioon koko menettelyn monivuotisuus; pitää lisäksi välttämättömänä kattavien tietojen antamista takaisinperinnästä ja rahoitusoikaisuista sekä täyttä avoimuutta määrärahojen vapauttamista ja kyseiseen vuoteen liittyviä rikkomismenettelyjä koskevien tietojen suhteen;

Yhteenvetokertomus ja vuotuiset toimintakertomukset

26. panee merkille, että komission pääjohtajat esittivät yhteensä seitsemäntoista menoihin liittyvää kvantifioitua varaumaa; huomauttaa, että vaikka kvantifioitujen varaumien määrä väheni vuonna 2013 (21 vuonna 2012), riskinalaisen määrän laajuus ei pienentynyt ja että komission yhteenvetokertomuksessaan ( 7 ) ilmoittaman kokonaisriskin suuruus on enimmillään alle 4 179 miljoonaa euroa, mikä vastaa 2,8:aa prosenttia kaikista käytetyistä varoista;

27. pyytää komissiota selventämään vielä tarkemmin riskinalaisen määrän laskentaa ( 8 ) selittämällä korjaavien mekanismien arvioitua vaikutusta kyseiseen määrään ja esittämään yhteenvetokertomuksessaan aidon ”tarkastuslausuman” pääjohtajien vuotuisten toimintakertomusten perusteella;

28. palauttaa mieliin, että komission käyttämät kumulatiiviset luvut koskevat komission ja jäsenvaltioiden soveltamia korjaavia mekanismeja (rahoitusoikaisut ja takaisinperinnät) useita vuosia varojen maksamisen jälkeen (varsinkin kausina 1994–1999 ja 2000–2006), ja toteaa, että tänä aikana tilintarkastustuomioistuin ja komissio eivät kumpikaan ilmoittaneet tarkkoja virhetasoja;

Talousarvioon kohdistuva paine

29. panee huolestuneena merkille neuvoston unionin vuotuista talousarviota koskevien neuvottelujen aikana omaksuman kannan, jota ei voi hyväksyä, ja toteaa, että maksujen korkeasta tasosta huolimatta tilinpäätöksestä käy ilmi, että maksattamatta olevat rahoitussitoumukset (otsakkeessa 1 b, pääasiassa aluepolitiikan alalla, maksattamatta olevien sitoumusten määrä vuoden 2013 lopussa oli arviolta 23,4 miljardia euroa, kun se oli ollut 5 miljardia euroa vuoden 2010 lopussa, 11 miljardia euroa vuoden 2011 lopussa ja 16 miljardia euroa vuoden 2012 lopussa) ja muut velat kasvoivat vuonna 2013 edelleen; panee merkille, että vuoden lopussa niiden määrä oli 322 miljardia euroa ( 9 ) ja että määrä on todennäköisesti suurempi vuonna 2014;

30. huomauttaa, että vuoden 2013 lopussa maksattamatta olevien sitoumusten arvioitu määrä oli 322 miljardia euroa ja että määrän ennustettiin kasvavan vuoden 2014 aikana; katsoo tämän olevan ristiriidassa SEUT 310 artiklassa määrätyn moitteettoman varainhoidon periaatteen kanssa ja kyseenalaistavan siten talousarvion laillisuuden;

31. korostaa, että aiemmilta vuosilta siirtyvät rahoitusvelvoitteet aiheuttavat erityistä huolta, koska ensimmäistä kertaa maksujen enimmäismäärien on määrä pysyä reaalisesti suhteellisen vakaana usean vuoden ajan ( 10 )

32. huomauttaa, että talouskriisin vallitessa rahoitusresurssit ovat niukat; toteaa kuitenkin, että monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeisiin sisällytettyjen menojen enimmäismäärä jakautuu kullekin jäsenvaltiolle osoitettuihin vuotuisiin määrärahaosuuksiin suuressa osassa unionin talousarviota; toteaa, että siitä, kuinka jäsenvaltiot hyödyntävät varoja, tulee usein tärkein toimintapolitiikan tavoite (varat joko käytetään tai menetetään) ( 11 ) ; kehottaa näin ollen komissiota ja jäsenvaltioita edistämään siirtymistä varojen käytön korostamisesta tuloskulttuuriin, jossa keskitytään saavutettuihin tuloksiin tehokkuuden, vaikuttavuuden ja taloudellisuuden periaatteiden mukaisesti;

33. huomauttaa, että ennakkorahoituksen bruttomäärä oli 79,4 miljardia euroa vuoden 2013 lopussa, ja on vahvasti sitä mieltä, että pitkät ennakkorahoitusjaksot saattavat lisätä virhe- tai tappioriskiä; painottaa, että kyseinen riski on erityisen suuri talousarvion otsakkeessa 4 (EU maailmanlaajuisena toimijana), jossa tavanomaisen tukitoimen kohdalla menee neljä vuotta sitoumuksen tekemisestä siihen, että komissio kirjaa sitoumukseen liittyvät lopulliset menot;

34. kehottaa komissiota jälleen kerran valmistelemaan ja julkaisemaan pitkän aikavälin kassavirtaennusteen, jossa ennakoidaan tulevia maksutarpeita, varmistaakseen, että tarvittavat maksut voidaan suorittaa hyväksytyistä vuotuisista talousarvioista; pyytää komissiota esittämään tarvittaessa muutoksia nykyisiin sääntöihin, jos vuotuisista talousarvioista ei saada riittävästi määrärahoja tarvittavaa maksujen tasoa varten;

35. toteaa jälleen, että on syytä pyrkiä löytämään pitkän aikavälin ratkaisuja, jotta komissiolla olisi mahdollisuus saada talousarvionsa jälleen hallintaansa; pitää erityisen tarpeellisena painottaa enemmän vastuuvelvollisuutta ja keskittyä tuloksellisuuteen ja menoilla saataviin tuloksiin; korostaa sen vuoksi, että parlamentilla on oltava suurempi rooli menojen ja tuloksellisuuden valvonnassa;

Rahoitusvälineet

36. panee merkille, että vuoden 2013 loppuun mennessä oli perustettu 941 rahoitusjärjestelyvälinettä 176:een Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) toimenpideohjelmaan 25 jäsenvaltiossa; on erityisen huolestunut siitä, että vain 47 prosenttia rahoitusjärjestelyvälineisiin maksetuista 14,3 miljardista eurosta (6,7 miljardia euroa) oli tosiasiassa maksettu lopullisille edunsaajille, vaikka tämä luku merkitseekin lisäystä verrattuna 4,7 miljardiin euroon, jotka oli maksettu vuoden 2012 lopussa; toteaa, että keskimääräinen maksatusaste vuoden 2013 lopussa oli 47 prosenttia mutta maksatusaste vaihteli jonkin verran rahastojen ja jäsenvaltioiden välillä; toteaa, että keskimääräinen maksatusaste kattaa kaikki 900 rahastoa, sekä vuonna 2008 perustetut rahastot että vuonna 2013 perustetut rahastot, joiden täytäntöönpano oli kyseisenä vuonna vasta alussa; ottaa huomioon, että joidenkin rahastojen tulokset ovat heikkoja mutta toiset ovat jo saavuttaneet 100 prosentin käyttöasteen ja ne sijoittavat nyt uudelleen käyttöpääomaa;

37. panee merkille, että jäsenvaltioissa perustettiin 14 rahoitusjärjestelyvälinettä maatalousrahaston kautta; panee merkille, että Romaniassa, Bulgariassa, Kreikassa, Italiassa ja Liettuassa toimiviin pankkeihin oli maksettu vuoden 2013 loppuun mennessä unionin talousarviosta 443,77 miljoonaa euroa; ilmaisee huolensa siitä, että kyseisestä määrästä ei maksettu euroakaan lopullisille edunsaajille; toteaa, että Euroopan kalatalousrahaston kautta perustettujen kuuden rahoitusjärjestelyvälineen osalta maksettiin 72,37 miljoonaa euroa Kreikassa, Romaniassa, Bulgariassa, Virossa, Latviassa ja Alankomaissa toimiviin pankkeihin; panee merkille, että käytettävissä olleet määrät maksettiin ainoastaan Latviassa kokonaisuudessaan lopullisille edunsaajille ja että Romaniassa lopullisille edunsaajille maksettiin vain 28 prosenttia varoista, Bulgariassa 77 prosenttia, Virossa 91 prosenttia ja Alankomaissa ja Kreikassa ei mitään ( 12 )

38. pitää valitettavana myös sitä, että kyseiset välineet ovat monimutkaisia ja niiden osalta on vaikea antaa täsmällistä selvitystä, mikä lisää osaltaan julkisen valvonnan haastavuutta; kehottaa komissiota toimimaan avoimemmin ja raportoimaan säännöllisesti velkarahoituksesta, tappioista ja riskeistä, kuten sijoituskuplista; kehottaa komissiota antamaan kattavan yleiskuvan kustakin rahoitusjärjestelyvälineestä rahoitettujen hankkeiden lukumäärästä ja saavutetuista tuloksista ja ilmoittamaan selvästi, kuinka paljon unionin talousarviovaroja kyseisten rahoitusjärjestelyvälineiden hankkeiden osarahoittamiseen käytettiin, sekä esittämään rahoitusjärjestelyvälineistä kattavan kustannus-hyötyanalyysin verrattuna suorempiin hankerahoituksen muotoihin;

39. suhtautuu myönteisesti siihen, että vuotuisissa arviointikokouksissa rahoitusvälineiden täytäntöönpano on järjestelmällisesti otettu esityslistalle ja että puutteita analysoidaan ja korjaavia toimia ehdotetaan; panee tyytyväisenä merkille, että seuraavaa kautta 2014–2020 varten alan puutteet on korjattu, toisin sanoen maksut siirretään rahoitusvälineitä hallinnoiviin rahastoihin vasta, kun lopulliselle edunsaajalle maksettavasta maksusta on toteutunut tietty prosenttiosuus;

40. ottaa huomioon talousarvioon maksujen osalta kohdistuvat paineet sekä sen, että asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (varainhoitoasetus) 140 artiklan 7 kohdassa säädetään, että rahoitusvälineisiin liittyvien tilien liian suuria saldoja on vältettävä, ja suosittelee tämän vuoksi, että komissio varmistaisi, että kyseisiin välineisiin unionin talousarviosta maksettavat maksut olisivat todellisten kassavirtatarpeiden mukaisia;

41. on erityisen huolestunut joistakin tilintarkastustuomioistuimen havainnoista, jotka liittyvät alueellisia investointikehyksiä koskevien avustusten ja rahoituslaitosten myöntämien lainojen yhdistämisen vaikuttavuuteen unionin ulkopolitiikan tukemisen kannalta ( 13 )

42. huomauttaa, että investointivälineet oli perustettu onnistuneesti, mutta yhdistämisen kaikkia potentiaalisia hyötyjä ei kyetty toteuttamaan täysimääräisesti komission hallinnointipuutteiden takia; pyytää komissiota maksamaan varat vain, jos edunsaaja todella tarvitsee varoja, ja parantamaan unionin avustusten täytäntöönpanon seurantaa;

Komission ja jäsenvaltioiden velvollisuudet yhteistyössä toteutettavassa hallinnoinnissa

43. korostaa, että SEUT 317 artiklan mukaan komissio on viime kädessä vastuussa unionin talousarvion toteuttamisesta; huomauttaa, että kun komissio toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, talousarvion toteuttamistehtäviä siirretään jäsenvaltioille varainhoitoasetuksen 59 artiklan mukaisesti ja siten niille annetaan poliittista ja taloudellista vastuuta; tähdentää sen vuoksi, että jäsenvaltioiden on toimittava tiukasti moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti eikä niiden pitäisi heikentää omaa vastuutaan unionin varojen hallinnoinnista;

44. ottaa huomioon 28. lokakuuta 2014 annetun komission tiedonannon ”kansallisten lausumien laatimista ja käyttöä koskevien, toimielinten välisen työryhmän antamien suositusten hyväksymisestä” (COM(2014) 688); huomauttaa, että lausumien antaminen on vapaaehtoista, ja on sen tähden tyytyväinen, että neljä jäsenvaltiota (Tanska, Alankomaat, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) on päättänyt antaa lausuman; pitää kuitenkin valitettavana, että lausumien muoto, laajuus, kattavuus ja raportointijakso poikkeavat toisistaan, joten niistä on vain vähän hyötyä;

45. huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuimen lukuisien lausuntojen mukaan edellä mainittujen neljän jäsenvaltion toimittamilla kansallisilla vahvistuslausumilla on vain hyvin vähän arvoa tilintarkastustuomioistuimen tarkastusprosessissa eikä niitä voi pitää luotettavana tietolähteenä tarkastuslausumaa annettaessa;

46. pitää edellä mainittuun 28. lokakuuta 2014 annettuun komission tiedonantoon liittyen valitettavana lisäksi sitä, että varainhoidon parantamisessa ei ole tapahtunut merkittävää edistymistä, mikä voi johtaa siihen, että unionin varoja menetetään jatkuvasti poliittisella ja johtotasolla tehtävien väärien päätösten vuoksi; kehottaa ottamaan käyttöön seuraamusjärjestelmän, jos jäsenvaltiot toimittavat ohjelmista vääriä tietoja ja lausumia;

47. kehottaa näin ollen komissiota ja neuvostoa ryhtymään konkreettisiin ja merkityksellisiin toimiin, jotta moitteettomassa varainhoidossa saadaan aikaan tarvittavaa edistystä, mukaan lukien kansallisten vahvistuslausumien käytön lisääminen, koska ne eivät vaadi käytännössä paljon lisätyötä (ilmoitusten mukaan vuosittain alle yksi kokoaikavastaava jäsenvaltiota kohti), mutta pitää myös erittäin tärkeänä, että jäsenvaltiot kantavat julkisen asiakirjan avulla poliittisen vastuun unionin varojen käytöstä; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita julkistamaan sekä kansalliset vahvistuslausumat että vuotuiset yhteenvedot ja johdon vahvistuslausumat jakaakseen tietoa varainhoidosta ja saadakseen siinä aikaan todellisia parannuksia; kehottaa komissiota antamaan parlamentille ja neuvostolle suosituksen kansallisten vahvistuslausumien käytön edistämiseksi kansallisten lausumien laatimista ja käyttöä käsittelevän toimielinten välisen työryhmän antamien suositusten mukaisesti;

48. pitää tärkeänä, että edistetään rakennerahastovarojen käytön täydellistä avoimuutta julkaisemalla hankkeiden kirjanpitotiedot;

Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen luotettavuus

49. toteaa, että jäsenvaltioiden yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa suorittamien perustason tarkastusten heikko luotettavuus vaarantaa komission yksiköiden laatimien vuotuisten toimintakertomusten sekä komission hyväksymän yhteenvetokertomuksen uskottavuuden, koska ne perustuvat osaksi kansallisten viranomaisten suorittamien tarkastusten tuloksiin; toistaa aiemman pyyntönsä, että komissio arvioisi ja tarvittaessa korjaisi jäsenvaltioiden toimittamat tiedot, jotta voidaan laatia luotettavia ja puolueettomia vuotuisia toimintakertomuksia;

50. pyytää, että pääjohtajat raportoivat vuotuisissa toimintakertomuksissaan yksityiskohtaisesti jäsenvaltioiden ilmoittamista virhetasoista sekä komission tarvittaessa toimenpideohjelmien tasolla tekemistä korjauksista;

Heikoimmin suoriutuvat jäsenvaltiot

51. suhtautuu myönteisesti yleiskatsaukseen, joka koskee tilintarkastustuomioistuimen tarkastushavaintoja maatalouden ja koheesiopolitiikan alan yhteistyössä hallinnoitavista varoista kaudella 2009–2013, joka julkaistiin yhdessä tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2013 vuosikertomuksen kanssa ja joka oli osittain vastaus parlamentin vuoden 2012 vastuuvapauspäätöslauselmassa esittämään pyyntöön saada yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia koskevia maakohtaisia tietoja;

52. huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuimen antamien Euroopan aluekehitysrahaston, Euroopan sosiaalirahaston ja koheesiorahaston riskinalaisia määriä ja prosenttiosuuksia koskevien lukujen mukaan (lähdetiedot sisällytetty työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston ja alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston vuotuisiin toimintakertomuksiin vuodelta 2013) korkeimmat virhetasot ovat Slovakialla, Yhdistyneellä kuningaskunnalla ja Espanjalla;

53. huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuimen antamien Euroopan maatalouden tukirahaston ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston riskinalaisia määriä ja prosenttiosuuksia koskevien lukujen mukaan (lähdetiedot sisällytetty maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuiseen toimintakertomukseen vuodelta 2013) korkeimmat virhetasot ovat Romanialla, Bulgarialla ja Portugalilla;

54. pyytää tilintarkastustuomioistuinta laatimaan oman maakohtaisen raportointimenetelmän, jossa otetaan huomioon riskinalaisten määrien lisäksi myös jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmät sekä komission ja jäsenvaltioiden käyttämät korjaavat mekanismit, jotta on mahdollista arvioida asianmukaisesti hallinnoinnin kehitystä heikoimmin suoriutuvissa jäsenvaltioissa ja suositella parhaita ratkaisuja;

55. muistuttaa, että korruptio vahingoittaa vakavasti unionin varoja; on huolissaan tiedoista, joiden mukaan ilmiö koskee erityisesti joitakin jäsenvaltioita, ja muistuttaa tässä yhteydessä 29. toukokuuta 2013 annetusta komission suosituksesta neuvoston suositukseksi Italian vuoden 2013 kansallisesta uudistusohjelmasta sekä samassa yhteydessä annetusta Italian vuosien 2012–2017 vakausohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta ( 14 ) ; kehottaa hyväksymään ripeästi direktiivin unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin;

Eturistiriidat

56. pitää valitettavana, että joissakin jäsenvaltioissa eturistiriitoja koskeva lainsäädäntö, joka koskee parlamentin, hallituksen ja kunnanvaltuustojen jäseniä, on epäselvä ja riittämätön; kehottaa komissiota tutkimaan nykyistä tilannetta tarkasti ja antamaan tarvittaessa suosituksia tai jopa oikeudellisesti sitovia ratkaisuja; katsoo, että tämän olisi koskettava myös komission jäseniä ja jäsenehdokkaita;

Tulot: BKTL-perusteiset omat varat

57. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa (ks. vuosikertomus vuodelta 2013, 2.27 kohta) ei havaittu olennaisia virheitä jäsenvaltioiden rahoitusosuuksia koskevissa komission laskelmissa eikä rahoitusosuuksien maksussa; toteaa, että suurin osa maksuosuuksista perustui BKTL-tietoja koskeviin ennakkoarvioihin vuodelta 2013;

58. vaatii komissiota varmistamaan, että Eurostatin ja jäsenvaltioiden tiedot vastaavat toisiaan täydellisesti, koska BKTL-indikaattori on keskeinen vertailuarvo sekä unionin tulojen että menojen osalta;

59. palauttaa mieliin, että tilintarkastustuomioistuin arvosteli vuosikertomuksessaan vuodelta 2012 BKTL-tietoja koskevaa komission suorittamaa tarkistustyötä vaikuttavuuden puutteesta (ks. vuosikertomus vuodelta 2012, 2.41 kohta); korostaa, että pitkittynyt yleisten varaumien käyttö ja omia varoja varten suoritettavan BKTL-tietojen tarkistamisen liian pitkä kesto saattavat johtaa talousarvioon liittyvään epävarmuuteen, mikä on käynyt ilmi jäsenvaltioiden välisistä keskusteluista lisätalousarvioesityksestä nro 6 yleiseen talousarvioon varainhoitovuodeksi 2014 ( 15 )

60. pitää valitettavana, että jotkut jäsenvaltiot eivät ennakoineet BKTL-perusteisten maksuosuuksien laskemiseksi käytettävään tilastomenetelmään keväästä 2014 alkaen tehtyjen muutosten kasvattavan niiden maksuosuutta talousarviosta, vaikka olivat niistä tietoisia;

61. pitää valitettavana, että komissio piti kiinni siitä, että asia käsitellään puhtaasti teknisenä kysymyksenä ( 16 ) , vaikka se oli keväästä 2013 lähtien tietoinen siitä, että BKTL-perusteisten maksuosuuksien laskemiseksi käytettävään tilastomenetelmään tehtävät muutokset kasvattaisivat huomattavasti tiettyjen jäsenvaltioiden maksuosuuksia;

62. palauttaa mieliin, että tilintarkastustuomioistuin tuli lausunnossaan nro 7/2014 ( 17 ) siihen tulokseen, että komission ehdotus, jonka mukaisesti alv- ja BKTL-saldoista ja -mukautuksista johtuvien määrien maksua voidaan lykätä poikkeustilanteissa, saattaa monimutkaistaa entisestään omien varojen järjestelmää ja lisätä talousarvioon liittyvää epävarmuutta jäsenvaltioissa;

63. huomauttaa erityisesti, että komission ehdotus neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2007 muuttamisesta (COM(2014) 704) koskee ainoastaan jäsenvaltioiden resurssien käyttöön asettamista koskevan määräajan lykkäämistä, jos on kyse huomattavista määristä, jotka johtuvat positiivisista alv- ja BKTL-saldoista ja -mukautuksista; toteaa, että jos jäsenvaltioiden alv- ja BKTL-saldot ja -mukautukset ovat selvästi negatiiviset, komissio voitaisiin velvoittaa keräämään lisätuloja lisätalousarvion avulla;

64. pitää valitettavana, että neuvosto ei ole toistaiseksi edistynyt lainkaan omien varojen järjestelmän uudistamisessa kyseisten lainsäädäntöehdotusten perusteella, vaikka komissio ehdotti omien varojen järjestelmän kattavaa uudistusta, jota parlamentti piti hyvänä ( 18 ) ja jonka tavoitteena oli tehdä omien varojen järjestelmästä oikeudenmukaisempi, ymmärrettävämpi, avoimempi ja tehokkaampi ja pienentää kansallisia maksuosuuksia;

Toteutettavat toimenpiteet

65. kehottaa komissiota — lyhentämään omia varoja varten suoritettavan BKTL-tietojen tarkistamisen keston enintään neljään vuoteen tarvittaessa käynnistämällä rikkomismenettelyn ja/tai asettamalla tiukan määräajan varaumien poistamiselle; — rajoittamaan yleisten varaumien käytön poikkeustapauksiin, joissa on huomattava riski, että unionin taloudellisia etuja ei suojata, esimerkiksi jos jäsenvaltio tekee mittavia tarkistuksia tarkastuksen aikana tai epäsäännöllisin väliajoin; — laatimaan toimintasuunnitelman tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 11/2013 havaitsemien puutteiden korjaamiseksi ja raportoimaan tästä kesäkuun 2015 loppuun mennessä parlamentille ja tilintarkastustuomioistuimelle; — ottamaan käyttöön tarkan toimintasuunnitelman, jossa asetetaan selkeät tavoitteet Kreikan kansantalouden tilinpidon koontiongelmien ratkaisemiseen, ja seuraamaan tiiviisti suunnitelman täytäntöönpanoa; — muuttamaan edellä mainittua komission ehdotusta COM(2014) 704 siten, että komissiolle annetaan valtuudet lykätä negatiivisiin alv- ja BKTL-saldoihin ja -mukautuksiin liittyvien määrien maksua;

66. panee merkille Saksan, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan valvontastrategiassa ja riskinhallinnassa ilmenevät puutteet, jotka havaittiin tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 2/2014 ”Hallinnoidaanko etuuskohtelukauppaa koskevia menettelyjä asianmukaisesti?” ja joista mahdollisesti aiheutuu tulonmenetyksiä unionin talousarvioon; toteaa, että kyseisissä kolmessa jäsenvaltiossa mahdollisesti menetettyjen tulojen määrä osoitti todeksi kyseisten puutteiden olemassaolon; panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin arvioi vuotta 2009 koskevassa otoksessa havaitsemansa virheet ekstrapoloituaan, että velan vanhentumisen vuoksi menetettyjen tullimaksujen määrä saattaisi näissä jäsenvaltioissa olla 655 miljoonaa euroa; toteaa, että määrä vastaa noin kuutta prosenttia viidessä tarkastetussa jäsenvaltiossa kyseisenä vuonna kannettujen tuontitullien bruttomäärästä ja siitä 167 miljoonaa euroa koski Saksaa, 176 miljoonaa euroa Ranskaa ja 312 miljoonaa euroa Yhdistynyttä kuningaskuntaa;

Maatalous

Maatalous: väestökehitykseen ja edunsaajien rakenteeseen liittyvät haasteet

67. huomauttaa, että väestörakenteen muutokset vaikuttavat yhteiseen maatalouspolitiikkaan (YMP) enemmän kuin mihinkään muuhun unionin politiikanalaan, sillä unionissa on 12 miljoonaa viljelijää, joiden osuus talousarviosta on yli 45 prosenttia, ja heistä lähes kolmannes on yli 65-vuotiaita ja vain 6 prosenttia alle 35-vuotiaita ( 19 ) ; pitää siksi myönteisinä YMP:n uudistuksen yhteydessä perustettuja ohjelmia nuorten viljelijöiden tukemiseksi;

68. pitää valitettavana, ettei komission maatalouspolitiikan alalla käynnistämillä toimenpiteillä ole tähän mennessä kyetty korjaamaan väestörakenteen epätasapainoa, ja kehottaa komissiota tarkastelemaan maatalouspolitiikan alan budjettitukea uudelleen tämän tilanteen valossa;

69. korostaa, että alle 2 prosenttia unionin viljelijöistä saa 31 prosenttia yhteisen maatalouspolitiikan suorista tuista; huomauttaa, että YMP:ssä olisi keskityttävä erityisesti pienviljelijöihin, ja katsoo nykyisen käytännön heikentävän edelleen YMP:n poliittista hyväksyttävyyttä;

70. toteaa, että tehdäkseen YMP:stä oikeudenmukaisemman parlamentti ja neuvosto hyväksyivät ( 20 ) 150 000 euroa ylittävien maksujen alentamisen ja suorille tuille mahdollisesti asetettavan tukikaton; pyytää siksi tilintarkastustuomioistuinta tarkastamaan tämän toimenpiteen tehokkuuden ja vaikuttavuuden seuraavissa vuosikertomuksissaan;

71. huomauttaa, että Tšekissä ja sen jälkeen Slovakiassa, Unkarissa, Saksassa ja Bulgariassa on kaikkein epätasa-arvoisimmat maatalousjärjestelmät ( 21 ) ; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tasapainottamaan edunsaajarakenteensa paremmin ja pyytää maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtajaa liittämään vuosittain vuotuiseen toimintakertomukseensa alustavat luvut YMP:stä tuottajille maksettavien suorien tukien jakautumisesta jäsenvaltioiden ja edunsaajaryhmien kesken;

Maatalous: ensimmäisen pilarin virhetaso

72. pitää valitettavana, että vuonna 2013 Euroopan maatalouden tukirahaston (maataloustukirahasto) maksujen virhetaso oli olennainen, että tilintarkastustuomioistuimen arvioima todennäköisin virhetaso oli 3,6 prosenttia (3,8 prosenttia vuonna 2012) ( 22 ) ja että viidestä tarkastetusta kuluiksi tunnistettuja menoja koskevasta valvontajärjestelmästä todettiin, että kaksi ei ollut vaikuttavia, kaksi oli osittain vaikuttavia ja vain yksi oli vaikuttava;

73. korostaa, että tilintarkastustuomioistuimen havaitsemista 101:stä kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevasta virheestä 33 oli sellaisia, että kansallisilla viranomaisilla oli käytettävissään riittävästi tietoa, jonka avulla ne olisivat kyenneet estämään, havaitsemaan ja korjaamaan virheet ainakin osittain, ja että jos kaikkea tätä tietoa olisi käytetty asianmukaisesti, todennäköisin virhetaso kyseisessä toimintalohkossa olisi ollut 1,1 prosenttia alempi ja siten melko lähellä 2 prosentin olennaisuusrajaa; korostaa, että jäsenvaltioilla on merkittävä vastuu unionin talousarvion oikeasta ja laillisesta toteutuksesta, kun ne vastaavat unionin varojen hallinnoinnista;

Täydentävät ehdot

74. toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastus kattoi myös täydentäviä ehtoja koskevat vaatimukset ja että tapauksia, joissa täydentäviä ehtoja koskevia vaatimuksia ei noudatettu, käsiteltiin virheinä, mikäli voitiin osoittaa, että rikkominen tapahtui vuonna, jona viljelijä oli hakenut tukea; huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuin sisällyttää täydentäviin ehtoihin liittyvät puutteet virhetason laskentaan, ja panee merkille, että komission mielestä täydentävät ehdot eivät koske maksujen tukikelpoisuutta vaan ainoastaan antavat aiheen määrätä hallinnollisia seuraamuksia;

75. ottaa huomioon, että komissio toteaa vastauksessaan tilintarkastustuomioistuimelle, että oikeuspuitteita yksinkertaistettiin ohjelmakaudeksi 2014–2020, ja pyytää komissiota raportoimaan vuoden 2015 loppuun mennessä, kuinka kyseiset yksinkertaistamistoimet ovat vaikuttaneet käytännössä ja mitä lisätoimia voitaisiin toteuttaa mahdollisesti jäljellä olevien monimutkaisten sääntöjen ja tukikelpoisuusehtojen suhteen;

Markkinatoimenpiteiden virhetasot

76. on huolestunut siitä, että komission laskema maatalouden markkinatoimenpiteiden virhetaso oli 7,44 prosenttia; pitää valitettavana, että kyseessä on toimintalohkojen toiseksi korkein virhetaso vuonna 2013;

77. korostaa, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtajan pääosaston toimintakertomukseen vuodelta 2013 sisällyttämät varaumat vahvistavat markkinatoimenpiteiden hälyttävän tilanteen, sillä seitsemästä tukiohjelmasta yhdeksässä jäsenvaltiossa esitettiin varaumia, jotka koskivat erityisesti hedelmä- ja vihannesalaa, viinitilojen rakenneuudistusta, viinialan investointeja, siipikarjan vientitukia ja koulumaito-ohjelmaa;

78. kiinnittää huomiota siihen, että monet pienehköt ohjelmat, kuten kouluhedelmä- ja koulumaitojärjestelmä, eivät ole käyttäjäystävällisiä osaksi niihin liittyvän byrokratian vuoksi ja että siksi niiden toteutus ja määrärahojen käyttö eivät ole optimaalisia;

79. pitää valitettavana hedelmien ja vihannesten tuottajaryhmien hyväksymiseen sovellettavissa valvontamenettelyissä ( 23 ) Puolassa, Itävallassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa havaittuja huomattavia puutteita, jotka käyvät ilmi tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksesta vuodelta 2013 ja jotka maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja vahvisti, kun hän esitti vuotuisessa toimintakertomuksessa vuodelta 2013 varauman, joka perustui arvioon, että 25 prosenttia toimenpiteen kokonaismenoista eli 102,7 miljoonaa euroa oli riskinalaisia;

80. pitää erityisen valitettavina komission havaitsemia puutteita toimenpiteissä, jotka koskevat viinialan uudelleenjärjestelyä Espanjassa ja joiden vuoksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja esitti varauman sillä perusteella, että korjattu virhetaso oli 33 prosenttia ja riskinalainen määrä 54 miljoonaa euroa, sekä siipikarjan vientiä Ranskassa koskevassa toimenpiteessä, jonka korjattu virhetaso oli 69,6 prosenttia ja riskinalainen määrä 29,3 miljoonaa euroa;

Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen luotettavuus suorien tukien alalla

81. toteaa, että jäsenvaltioiden tarkastustilastoissaan ilmoittamat virhetasot eivät kata kaikkia jäännösvirhetason osatekijöitä eivätkä ne ole aina luotettavia; suhtautuu siksi myönteisesti siihen, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto suoritti arvioinnin erikseen kunkin maksajaviraston osalta kaikkien käytettävissä olleiden tietojen perusteella, joihin kuuluivat myös tilintarkastustuomioistuimen tarkastushavainnot;

82. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen käsitykseen ( 24 ) , jonka mukaan tämän uuden lähestymistavan avulla saadut tulokset vahvistavat, että jäsenvaltioiden tarkastustilastojen, maksajavirastojen johtajien lausuntojen ja todentamisviranomaisten suorittaman työn avulla voidaan saada vain rajallinen tarkastusvarmuus;

83. huomauttaa, että vaikka todentamisviranomaiset olivat hyväksyneet lähes kaikki suoria tukia maksavat maksajavirastot ja todentaneet niiden maksut ja 79 vahvistuslausumaa 82:sta maksajavirastojen antamasta vahvistuslausumasta sai todentamisviranomaisilta lausunnon ilman varaumia vuonna 2013, millä vahvistettiin maksajavirastojen johtajien antamien vahvistuslausumien oikeellisuus, komission oli korjattava ylöspäin kaikkiaan 68 maksajavirastosta 42 viraston ilmoittamia virhetasoja, joten jäännösvirhetaso oli yli 2 prosenttia;

84. toteaa, että viisi maksajavirastoa, joiden virhetasot olivat korkeimmat, olivat seuraavat: 1. Yhdistynyt kuningaskunta, RPA 5,66 % (Jäsenvaltion ilmoitus: 0,67 %) 2. Kreikka, OKEPE 5,17 % (Jäsenvaltion ilmoitus: 0,83 %) 3. Espanja, AVGA 4,71 % (Jäsenvaltion ilmoitus: 1,93 %) 4. Portugali, IFAP 4,37 % (Jäsenvaltion ilmoitus: 0,82 %) 5. Romania, PIAA 4,27 % (Jäsenvaltion ilmoitus: 1,77 %)

85. pitää valitettavana, että nykyisessä lainsäädäntökehyksessä ei säädetä maksajavirastoille virheellisestä tai väärästä raportoinnista määrättävistä seuraamuksista ( 25 )

86. pyytää, että unionin virkamiehet harjoittaisivat lisävalvontaa ja seuraisivat ja koordinoisivat tarkemmin asianomaisten jäsenvaltioiden kansallisia maksajavirastoja niissä esiintyvien puutteiden korjaamiseksi, erityisesti jos maksajavirastojen tulokset ovat olleet kolmen viime vuoden ajan jatkuvasti heikkoja, jotta voidaan tehostaa maksujen hallinnointia;

Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä ja viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä

87. yhtyy komission ja tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen, jonka mukaan yhdennetyllä hallinto- ja valvontajärjestelmällä on kaiken kaikkiaan keskeinen rooli pyrittäessä estämään ja vähentämään virheitä viljelijöiden hakemuksissa, ja huomauttaa, että asianmukaisesti toimiessaan järjestelmän olisi pitänyt varmistaa, että maatalouden suorien tukien virhetaso ei ole olennainen;

88. pitää valitettavana, että jatkuvat puutteet, joita ilmenee viljelijöiden tukihakemusten hallinnollisessa käsittelyssä sekä pyrittäessä jättämään tukeen oikeuttamattomat maa-alat viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmän ulkopuolelle, vaikuttavat merkittävästi siihen, että maataloustukirahaston maksujen virhetaso on olennainen;

89. korostaa jälleen kerran viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmässä havaittujen puutteiden horisontaalista ulottuvuutta; panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin on tutkinut vuodesta 2007 lähtien 38 maksajaviraston yhdennetyt hallinto- ja valvontajärjestelmät kaikissa 28 jäsenvaltiossa, ja pitää erittäin valitettavana, että valvontajärjestelmistä vain seitsemän arvioitiin vaikuttaviksi, 22 arvioitiin osittain vaikuttaviksi ja yhdeksää ei pidetty vaikuttavina; kehottaa komissiota varmistamaan, että talousarvioon kohdistuva rahoitusriski katetaan nettomääräisillä rahoitusoikaisuilla;

Menettelyt aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperinnän varmistamiseksi

90. panee huolestuneena merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon ( 26 ) , että hakemusvuoteen 2008 tai sitä aiempiin hakemusvuosiin liittyvät väärinkäytösten tai laiminlyöntien vuoksi menetetyt varat oli toimitettu Irlannissa tiedoksi velallisille huomattavalla viipeellä eikä niiden osalta ollut suoritettu moneen vuoteen minkäänlaista takaisinperintä- tai täytäntöönpanomenettelyä;

91. toteaa, että vuoden 2012 loppuun mennessä unioni oli vastannut kyseisiin hakemusvuosiin liittyvistä 6,7 miljoonan euron veloista yhteensä 2,3 miljoonan euron osalta 50/50-säännön perusteella tilintarkastustuomioistuimen ilmoitusmenettelyssä havaitsemasta viipeestä huolimatta, ja pelkää, että määrät menetetään peruuttamattomasti unionin talousarviosta;

92. on huolestunut myös tilintarkastustuomioistuimen havainnoista, joiden mukaan Italian viranomaiset eivät pitäneet kirjaa siitä, johtuivatko velat sääntöjenvastaisuuksista vai hallinnollisista virheistä, mikä saattoi aiheuttaa turhia menoja unionin talousarvioon; pyytää komissiota laatimaan tilanteesta yksityiskohtaisen analyysin ja raportoimaan asiasta vuoden loppuun mennessä;

93. panee merkille, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa vuodelta 2013 ( 27 ) esitettyjen tietojen mukaan aiheettomasti maksettujen maksujen takaisinperinnän alalla heikoimmin suoriutuvat jäsenvaltiot ovat Bulgaria (perintäaste 4 prosenttia), Kreikka (perintäaste 21 prosenttia), Ranska ja Slovenia (perintäaste 25 prosenttia), Slovakia (perintäaste 27 prosenttia) ja Unkari (perintäaste 33 prosenttia); on huolestunut takaisinperintöjen hälyttävän alhaisesta tasosta tietyillä aloilla ja pyytää komissiota antamaan selvityksen tämän syistä ja mahdollisuuksista parantaa tilannetta;

Tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely

94. toteaa, että komissio teki vuonna 2013 neljä sääntöjenmukaisuutta koskevaa päätöstä, jotka johtivat 1 116,8 miljoonan euron rahoitusoikaisuihin (861,9 miljoonaa euroa liittyi maataloustukirahastoon ja 236,2 miljoonaa euroa Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoon eli maaseuturahastoon, mikä on noin 2 prosenttia unionin maatalouden ja maaseudun kehittämisen talousarviosta vuonna 2013 (1,4 prosenttia kaudella 2008–2012);

95. huomauttaa, että kyseistä määrää ei voi verrata tilintarkastustuomioistuimen esittämään todennäköisimpään virhetasoon, koska komission toimittamat sääntöjenmukaisuuden tarkastukset kohdistuvat järjestelmiin eikä niiden yhteydessä tarkasteta tilien perustana olevien toimien sääntöjenmukaisuutta, ne kattavat menoja useilta eri varainhoitovuosilta ja niiden perusteella tehtävät rahoitusoikaisut ovat 65 prosentissa tapauksista kiinteämääräisiä, joten niiden avulla ei voi laskea vuotuista virhetasoa ( 28 )

96. korostaa, että sovellettujen rahoitusoikaisujen keskimääräisen tason nousu vuonna 2013 verrattuna kauteen 2008–2012 johtui tilintarkastustuomioistuimen mukaan lähinnä siitä, että keskeneräisten tarkastusten sumaa saatiin vähennettyä (vuoden 2012 lopussa niitä oli 553 ja vuoden 2013 lopussa 516) ja että näiden varainhoitovuotta 2010 edeltäneiden tarkastusten päättyminen johti 881 miljoonan euron rahoitusoikaisuihin (79 prosenttia kokonaismäärästä) ( 29 )

97. pitää huolestuttavana, että voimassa olevissa säännöksissä ei varmisteta sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyyn mahdollisesti osallistuvan sovitteluelimen riippumattomuutta ( 30 )

Maaseudun kehittäminen, ympäristöasiat, kalastus ja terveysasiat

98. panee merkille, että vuonna 2013 maaseudun kehittämisen, ympäristöasioiden, kalastuksen ja terveysasioiden toimintalohkoryhmän maksujen virhetaso oli olennainen, että todennäköisin virhetaso laski 6,7 prosenttiin (vuonna 2012 se oli 7,9 prosenttia) ja että 13:sta jäsenvaltioissa kuluiksi tunnistettuja menoja koskevasta tarkastetusta valvontajärjestelmästä seitsemän arvioitiin osittain vaikuttaviksi ja kuutta ei pidetty vaikuttavina;

99. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen, jonka mukaan todennäköisin virhetaso olisi laskenut 2 prosenttiin, jos kansalliset viranomaiset olisivat käyttäneet kaikkea käytettävissään ollutta tietoa virheiden estämiseksi, havaitsemiseksi ja korjaamiseksi; korostaa, että jäsenvaltioilla on merkittävä vastuu unionin talousarvion oikeasta ja laillisesta toteutuksesta, kun ne vastaavat unionin varojen hallinnoinnista;

100. pitää valitettavana, että tilintarkastustuomioistuimen laskema keskimääräinen virhetaso maaseudun kehittämisen toimintalohkossa kolmelta viime vuodelta oli 8,2 prosenttia ja että vuonna 2013 se oli 7,9 prosenttia ( 31 ) ; pitää erittäin valitettavana, että kyseessä oli toimintalohkojen korkein virhetaso vuonna 2013;

101. toteaa tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien virheiden tapahtuneen lähinnä siksi, etteivät edunsaajat noudattaneet tukikelpoisuusvaatimuksia, hankintasääntöjä ei sovellettu asianmukaisesti eikä maatalouden ympäristösitoumuksia noudatettu;

102. on huolestunut siitä, että tilintarkastustuomioistuimen havainnon mukaan yksityisten edunsaajien epäillyt tahalliset rikkomukset aiheuttivat kahdeksasosan virhetasosta maaseudun kehittämisen toimintalohkossa, ja pitää valitettavana, että toimintalohkoon kuuluva maa- ja metsätaloustuotteiden arvoa lisäävä toimenpide vaikutti eniten yksityisten investointien virhetasoon ( 32 ) , minkä vuoksi tilintarkastustuomioistuin ilmaisi vakavan huolestumisensa toimenpiteen tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamista ajatellen;

103. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen ( 33 ) , jonka mukaan virheet johtuivat osaksi kauden 2007–2013 ohjelmien sääntöjen monimutkaisuudesta ja tukijärjestelmien moninaisuudesta, sillä maaseudun kehittämisen toimintalohkossa on 46 toimenpidettä, joilla kullakin on omat sääntönsä ja vaatimuksensa;

104. panee merkille, että komission lopettamien ja keskeyttämien maksujen määrä on kasvanut, mikä osoittaa, että korjaavia toimenpiteitä toteutetaan järjestelmällisesti tapauksissa, joissa havaitaan puutteita;

105. suhtautuu myönteisesti komission jäännösvirhetason laskemiseen soveltamaan tarkistettuun lähestymistapaan, koska siinä otetaan huomioon kaikki merkitykselliset tarkastukset ja tiedot ja pyritään niiden perusteella mukauttamaan jäsenvaltioiden ilmoittamaa virhetasoa;

106. pitää valitettavana, että jäsenvaltioiden tarkastustensa tuloksista toimittamat tiedot eivät ole luotettavia; panee merkille, että todentamisviranomaiset antoivat varauman sisältävän lausunnon, jossa todettiin, että virhetaso oli yli 2 prosenttia, vain yhdeksälle maksajavirastolle yhteensä 74 virastosta ( 34 ) ja että komissio antoi varauman sisältävän lausunnon 31 virastolle 24 jäsenvaltiossa ( 35 )

107. pitää valitettavana, että joidenkin jäsenvaltioiden korjaavien toimien laatu oli heikko ja että kaikissa jäsenvaltioissa ei ollut järjestelmällistä toimintatapaa virheiden syiden poistamiseksi; painottaa, ettei ole olemassa toimia, joilla ehkäistäisiin unionin tasolla laajalle levinneitä puutteita;

108. toteaa, että luvun 17 04 (Elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuus, eläinten terveys ja hyvinvointi sekä kasvinterveys) määrärahojen 4 300 000 euron alikäyttö johtuu lähinnä kahdesta tekijästä: eri ohjelmia koskevat käyttötarkoitukseensa sidotut tulot, 900 000 euroa, jotka voidaan käyttää vuonna 2014, sekä hätärahastoon osoitetut 2 000 000 euroa; toteaa, että viimeksi mainitusta määrästä siirrettiin 50 prosenttia (eli 1 000 000 euroa) vuodelle 2014 (Saksassa ilmenneeseen bluetongue-tautiin liittyviin toimiin) ja ne käytettiin tuona vuonna;

Maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevat kehotukset komissiolle, jäsenvaltioille ja tilintarkastustuomioistuimelle

109. pyytää tilintarkastustuomioistuinta laskemaan YMP:n ensimmäisen pilarin markkinatoimenpiteiden ja suorien tukien virhetasot erikseen;

110. suosittelee, että komissio seuraa aktiivisesti, miten unionin tukeen sovellettavan valvontajärjestelmän puutteita korjaavia toimia sovelletaan hedelmien ja vihannesten tuottajaryhmien tunnustamiseen Puolassa sekä tuottajaorganisaatioiden toimintaohjelmiin Itävallassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa;

111. kehottaa komissiota tuomaan esiin maatalouden markkinatoimenpiteiden unionin tason lisäarvon ottaen huomioon mahdollisten unionin talousarvioon kohdistuvien menetysten riskin ja pyytää komissiota harkitsemaan toimenpiteiden lopettamista, jos riski on liian suuri; pyytää komissiota raportoimaan vuoden 2013 vastuuvapausmenettelyn seurantaa koskevassa kertomuksessa Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toteuttamista toimista Ranskan siipikarjan vientitukia koskevan tarkastustehtävän valossa;

112. kehottaa komissiota laatimaan ehdotuksia, joiden tavoitteena on määrätä seuraamuksia, jos maksajavirastot ilmoittavat vääriä tai virheellisiä tietoja, ja sisällyttämään niihin seuraavat kolme ulottuvuutta: tarkastustilastot, maksajavirastojen lausunnot ja todentamisviranomaisten työ; pyytää antamaan komissiolle valtuudet peruuttaa maksajaviraston hyväksyntä, jos kyseessä on vakava väärien tietojen antaminen;

113. kehottaa maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtajaa harkitsemaan, syntyykö todellista lisäarvoa, jos vuosi vuodelta viivytetään varaumia, joiden perusteena ovat puutteet viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmässä, kun puutteilla on selvästi horisontaalinen ulottuvuus;

114. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää käytetään optimaalisesti, ja erityisesti varmistamaan, että jäsenvaltiot arvioivat ja kirjaavat viljelylohkojen tukikelpoisuuden ja koon oikein, ja pyytää, että jäsenvaltiot toteuttavat välittömästi korjaavia toimia, jos yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaitaan systeemisiä virheitä;

115. kehottaa komissiota tarkentamaan tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2013 vuosikertomuksensa 3.24 ja 3.25 kohdassa ilmoittamia tietoja, jotka koskevat sääntöjenvastaisuuksia aiheettomasti maksettujen maksujen takaisinperinnässä Irlannissa ja Italiassa, ryhtymään tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin ja raportoimaan niistä parlamentille kesäkuuhun 2015 mennessä;

116. kehottaa komissiota toteuttamaan toimenpiteitä, joilla vähennetään edelleen keskeneräisten tarkastusten sumaa tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä, jotta kaikki ennen vuotta 2012 toimitetut tarkastukset voidaan päättää vuoden 2015 loppuun mennessä;

117. pyytää erityisesti, että tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyyn osallistuvan sovitteluelimen jäsenten toimikaudet rajoitetaan yhteen kolmen vuoden kauteen, jota voidaan jatkaa enintään yhdellä vuodella; pyytää myös, että kyseisten tapausten käsittelyssä vältetään mahdollisia eturistiriitoja ja että jäsenvaltiot eivät ole edustettuina sovitteluelimessä, jos rahoitusoikaisut koskevat niitä suoraan;

118. pyytää komissiota raportoimaan parlamentille yksityiskohtaisesti YMP:n suorille tuille asetettavan tukikaton toteuttamisesta jäsenvaltiokohtaisesti;

119. kehottaa vähentämään yhteisen maatalouspolitiikan byrokratiaa, jotta voidaan alentaa virhetasoja; pitää siksi myönteisenä, että komissio on sitoutunut tekemään yksinkertaistamisesta ja toissijaisuusperiaatteesta keskeisen painopisteen seuraavien viiden vuoden aikana; pyytää, että ääritapauksissa maksajavirastoilta, joiden tulokset ovat jatkuvasti heikkoja, evätään hyväksyntä;

120. kehottaa komissiota esittämään hyvissä ajoin yksityiskohtaisen suunnitelman yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvän byrokratian vähentämiseksi 25 prosentilla seuraavien viiden vuoden aikana;

121. pyytää tilintarkastustuomioistuinta käsittelemään maaseudun kehittämisen toimintalohkoa omassa luvussaan vuosikertomuksessaan tai ainakin laskemaan maaseudun kehittämisen toimintalohkolle, kalastuspolitiikalle ja Life+-ohjelmalle erilliset virhetasot;

122. suosittelee, että komissio varmistaa, että jäsenvaltioiden maaseudun kehittämisen alan toimintasuunnitelmia täydennetään sisällyttämällä niihin kaikki niiden alaan kuuluvat alueet ja toimenpiteet, erityisesti investointitoimenpiteet, ja että niissä otetaan huomioon komission ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastukset;

123. tiedustelee, kuinka komissio on seurannut tapauksia, joista tilintarkastustuomioistuin oli ilmoittanut OLAFille ja joissa oli kyse epäillyistä tahallisista rikkomuksista ja erityisesti maaseudun kehittämisen toimintalohkoon kuuluvan maa- ja metsätaloustuotteiden arvoa lisäävästä toimenpiteestä, ja kehottaa suorittamaan kyseisen toimenpiteen sisältöä ja rakennetta koskevan täydellisen uudelleentarkastelun ottaen huomioon tilintarkastustuomioistuimen komissiota koskevan vuoden 2013 vastuuvapausmenettelyn seurantaa koskevassa kertomuksessa sen tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta esittämät kriittiset huomautukset;

124. kehottaa komissiota valvomaan tiiviisti maaseudun kehittämisohjelmien täytäntöönpanoa ja ottamaan sääntöjenmukaisuuden tarkastuksissaan huomioon sovellettavat säännöt ja tarvittaessa myös kansallisella tasolla hyväksytyt säännöt, jotta voidaan vähentää riskiä, että ohjelmakaudella 2007–2013 havaitut puutteet ja virheet toistuvat;

Kalastus

125. panee merkille, että meri- ja kalastusasioiden pääosasto esitti varauman, joka koski eräiden jäsenvaltioiden ilmoittamiin menoihin sekä yhden jäsenvaltion osalta epäluotettavaksi ilmoitettuun kertomukseen ja kertomuksen puuttumiseen liittyvää yli kahden prosentin virhetasoa; pitää kyseisen jäsenvaltion tilannetta valitettavana; toteaa kuitenkin, että tilanne on parantunut sen jälkeen, kun komissio antoi jäsenvaltiolle ohjeita;

126. pitää valitettavana, että kyseisiä huomautuksia lukuun ottamatta tilintarkastustuomioistuin ei ole eritellyt yksityiskohtaisemmin erityisesti meri- ja kalastusasioiden alalla toteuttamiensa tarkastusten tuloksia, ja kehottaa avoimuuden vuoksi antamaan kyseiset tiedot saataville;

127. toteaa, että 92,31 prosenttia meri- ja kalastusasioiden pääosaston suorittamista maksuista toteutettiin oikea-aikaisesti; panee kuitenkin huolestuneena merkille, että myöhästyneiden maksujen määrä lisääntyi edellisestä varainhoitovuodesta; on tyytyväinen siihen, että maksettujen viivästyskorkojen määrä laski vuonna 2013, ja kannustaakin meri- ja kalastusasioiden pääosastoa pitämään maksuajat asiaa koskevien sääntöjen mukaisina;

Aluepolitiikka, liikenne ja energia

Eurooppa 2020 -strategia

128. korostaa, että tämän toimintalohkoryhmän vuoden 2013 maksujen kokonaismäärästä (45 311 miljoonaa euroa) 96 prosenttia (43 494 miljoonaa euroa) liittyy aluepolitiikkaan, jota toteutetaan ennen kaikkea Euroopan aluekehitysrahaston ja koheesiorahaston avulla, 1 059 miljoonaa euroa liittyy liikkumisen ja liikenteen toimintalohkoon ja 758 miljoonaa euroa energiapolitiikkaan;

129. panee merkille unionin ratkaisevan roolin aluepolitiikassa pyrittäessä vähentämään alueellisia eroja sekä edistämään taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta jäsenvaltioiden sekä niiden alueiden kesken; toteaa aluepolitiikan olevan reaalitalouden keskeistä unionin laajuista pitkän aikavälin investointipolitiikkaa, jonka osuus unionin talousarvion kokonaismenoista vuonna 2013 oli 29 prosenttia, ja toteaa sen olevan vakiintunut väline kasvun ja työpaikkojen luomiseen unionissa ja tukevan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista;

130. on tietoinen liikenne- ja energiapolitiikan tärkeästä roolista turvallisten, kestävien ja kilpailukykyisten liikenne- ja energiajärjestelmien ja -palvelujen tarjoamisessa unionin kansalaisille ja yrityksille ja korostaa kyseisten politiikanalojen osuutta Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamisessa;

131. pitää hyvänä, että komissio arvioi jälkiarvioinnin avulla aluepolitiikan vaikuttavuuden, tehokkuuden, johdonmukaisuuden ja eurooppalaisen lisäarvon; edellyttää saavansa säännöllisesti ajankohtaista tietoa komission arvioinneista;

132. painottaa, että komission olisi varmistettava, että se saa jäsenvaltioilta yhdenmukaiset ja luotettavat tiedot EAKR:n rahoituksen käytöstä; katsoo, että toimenpideohjelmien edistymisestä olisi annettava taloudellisten tietojen lisäksi myös tuloksellisuutta koskevia tietoja ( 36 )

133. pyytää kiinnittämään huomiota koheesiopolitiikan hallinnointijärjestelmän monivuotisuuteen ja korostaa, että politiikan toteutukseen liittyvien sääntöjenvastaisuuksien lopullinen arviointi on mahdollista vasta ohjelmakauden päätyttyä;

Virheet

134. toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastamista 180 tapahtumasta 102:een (57 prosenttiin) liittyi virhe; panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin katsoo 95 prosentin varmuudella, että perusjoukon virhetaso oli 3,7 prosentin (alempi virheraja) ja 10,1 prosentin (ylempi virheraja) välillä ja että se arvioi 40:n kvantitatiivisesti ilmaisemansa virheen perusteella todennäköisimmäksi virhetasoksi 6,9 prosenttia (6,8 prosenttia vuonna 2012);

135. tähdentää, että 17:ssä kvantitatiivisesti ilmaistun, lopullisen edunsaajan tekemän virheen tapauksessa kansallisilla viranomaisilla oli käytettävissään riittävästi tietoa, jonka avulla ne olisivat kyenneet estämään, havaitsemaan ja korjaamaan virheet ennen menojen ilmoittamista komissiolle; toteaa, että jos kaikkea tätä tietoa olisi käytetty virheiden korjaamiseen, arvioitu todennäköisin virhetaso olisi tämän luvun kohdalla ollut 3 prosenttiyksikköä alhaisempi; korostaa, että jäsenvaltioilla on merkittävä vastuu unionin talousarvion oikeasta ja laillisesta toteutuksesta, kun ne vastaavat unionin varojen hallinnoinnista;

136. toteaa, että EAKR:n ja koheesiorahaston menojen samoin kuin liikkuvuuteen, liikenteeseen ja energia-alaan liittyvien menojen tärkeimmät sääntöjenmukaisuutta koskevat riskit liittyvät virheisiin julkisiin hankintoihin sovellettavissa säännöissä (39 prosenttia), hankkeisiin/toimiin tai edunsaajiin, jotka eivät ole tukikelpoisia (22 prosenttia), tukeen oikeuttamattomien kustannusten sisällyttämiseen menoilmoituksiin (21 prosenttia) ja valtiontukisääntöjen noudattamatta jättämiseen EAKR:n ja koheesiorahaston osalta; suhtautuu myönteisesti komission toimiin näiden riskien lieventämiseksi ja kannustaa sitä antamaan hallintoviranomaisille edelleen ohjeita ja koulutusta havaituista riskeistä; odottaa, että ohjelmakauden 2014–2020 uudet säännökset ja säännöt auttavat vähentämään virheriskiä ja parantamaan tuloksia menettelyjen yksinkertaistamisen ja selkiyttämisen ansiosta;

Jäsenvaltioiden raportoinnin luotettavuus

137. panee merkille, että jäsenvaltioiden viranomaiset toimittivat toimenpideohjelmistaan 322 kansallista tarkastuslausuntoa ja että 209 tapauksessa (65 prosenttia) tarkastuslausunnossa todettiin virhetason olevan alle 2 prosenttia; panee merkille, että kun komissio tarkisti tiedot, se kykeni vahvistamaan jäsenvaltioiden virhetasoa koskevat ilmoitukset vain 78 kansallisen tarkastuslausunnon osalta; toteaa, että komission oli korjattava 244:ää tarkastuslausuntoa ( 37 ) ; pyytää komissiota ilmoittamaan vastaisuudessa yksityiskohtaisesti kaikista alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston virhetasoihin tekemistä muutoksista;

138. panee merkille, että komissio piti epäluotettavina Slovakian raporteissa kaikkia kansallisesti tarkastettuja virhetasoja, Unkarin raporteissa kymmentä virhetasoa 15:stä, Bulgarian raporteissa kahta seitsemästä ja Belgian raporteissa yhtä neljästä; pyytää komissiota osoittamaan, voitiinko unionin talousarvion suojaamiseksi määrätyillä kiinteämääräisillä oikaisuilla (25 prosenttia yhden ohjelman osalta ja 10 prosenttia yhdeksän ohjelman osalta Slovakiassa, kahden ohjelman osalta Bulgariassa ja Italiassa ja yhden ohjelman osalta Belgiassa ( 38 ) ) korjata tilannetta ja millä tavoin;

139. korostaa, että virheistä ilmoittaminen oli erityisen epäluotettavaa seuraavien toimenpideohjelmien kohdalla: Jäsenvaltio Ohjelma Nimi Hyväksytty määrä miljoonina euroina Jäsenvaltion virhetaso vuotuisissa tarkastuskertomuksissa (%) Komission virhetaso/kiinteämääräinen virhetaso (%) BE 2007BE162PO001 Bryssel, alueellinen kilpailukyky 56,93 6,23 10 BG 2007BG161PO002 Tekninen apu 1 466,43 4,10 10 DE 2007DE162PO006 EAKR Bremen 142,01 0,31 5 DE 2007DE161PO003 EAKR Mecklenburg-Vorpommern 1 252,42 0,81 5 DE 2007DE162PO005 EAKR Hessen 263,45 0,04 5 ETC 2007CB063PO052 INTERREG IV Italia/Itävalta 60,07 2,77 10 ETC 2007CG163PO030 Slovakia/Tšekki 92,74 0,96 10 ETC 2007CB163PO019 Mecklenburg /Województwo zachodniopomorskie – Puola 132,81 0,02 5 HU 2007HU161PO001 Talouskehitys 2 858,82 0,71 5 HU 2007HU161PO007 Liikenne 5 684,24 0,54 5 HU 2007HU161PO003 Länsi-Pannonia 463,75 1,30 5 HU 2007HU161PO004 Eteläinen suuri tasanko 748,71 1,30 5 HU 2007HU161PO005 Keski-Transdanubia 507,92 130 5 HU 2007HU161PO006 Pohjois-Unkari 903,72 1,30 5 HU 2007HU161PO009 Pohjoinen suuri tasanko 975,07 1,30 5 HU 2007HU161PO011 Etelä-Transdanubia 705,14 1,30 5 HU 2007HU161PO001 Keski-Unkari 1 467,20 0,10 5 IT 2007IT161PO007 Kehitysohjelma, Mezzogiorno 579,04 0,63 10 IT 2007IT161PO008 Calabria 1 499,12 2,45 10 SL 2007SL161PO001 Aluekehitysmahdollisuudet 1 783,29 2,80 5 SL 2007SL161PO002 Infrastruktuuri 1 562,06 2,80 5 SK 2007SK161PO006 Kilpailukyky ja talouskasvu 968,25 0 25 SK 2007SK161PO005 Terveys 250,00 1,79 25 SK 2007SK161PO001 Tietoyhteiskunta 843,60 1,79 10 SK 2007SK16UPO001 Tutkimus ja kehittäminen 1 209,42 1,30 10 SK 2007SK161PO002 Ympäristö 1 820,00 0,33 10 SK 2007SK161PO004 Liikenne 3 160,15 0,74 10 SK 2007SK161PO003 Alueellinen toimenpideohjelma 1 554,50 0,32 10 SK 2007SK161PO007 Tekninen apu 97,60 1,79 10 SK 2007SK162PO001 Bratislava 95,21 1,79 10 UK 2007UK162PO001 Lowlands & Uplands Skotlanti 375,96 5,98 8,42 UK 2007UK161PO002 Länsi-Wales & The Valleys 1 250,38 036 5 UK 2007UK162PO012 Itä-Wales 72,45 0,36 5

140. pyytää komissiota ilmoittamaan vastaisuudessa vuotuisessa toimintakertomuksessa jäsenvaltioiden ilmoittamat ohjelmakohtaiset virhetasot sekä komission hyväksymän/korjaaman virhetason;

141. huomauttaa komission todenneen oman tarkastelunsa perusteella, että 40 kansallisen tarkastusviranomaisen, joiden vastuulla oli tarkastaa 90 prosenttia EAKR:n ja koheesiorahaston määrärahoista ohjelmakaudella 2007–2013, työ oli yleisesti ottaen luotettavaa;

Hallinto- ja valvontajärjestelmät

142. kehottaa komissiota antamaan jäsenvaltioille lisäohjeita ja teknistä apua; pyytää komissiota ja jäsenvaltioita kiinnittämään erityistä huomiota yksinkertaistamismenettelyihin, myös edunsaajille suunnattuihin yksinkertaistamismenettelyihin, koska niillä voidaan edistää sekä tarkastustoimintaa että virhetason alentamista ja parantaa samalla hallinto- ja valvontajärjestelmien vaikuttavuutta;

143. on tyytyväinen varojen hallinnoinnin kohenemiseen vuodesta 2011 lähtien Itävallassa, Tšekissä ja Romaniassa; on huolestunut EAKR:n hallinnoinnin tason heikkenemisestä Slovakiassa, Espanjassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ( 39 )

144. huomauttaa, että 50 varaumaa oli voimassa vuoden tai kauemmin (varaumia oli yhteensä 75); kehottaa komissiota antamaan tietoja, jotta voidaan arvioida, olivatko puutteet ja alueet samat, ja selvittää, miksi kansalliset hallintoviranomaiset eivät onnistuneet korjaamaan virheitä tehokkaasti;

145. kannattaa voimakkaasti maksujen keskeyttämistä ja lykkäämistä koskevaa komission toimintatapaa, joka on tehokas ja ennalta ehkäisevä keino suojella unionin taloudellisia etuja;

146. on tietoinen ohjelmakauden 2014–2020 uuden sääntelykehyksen säännöksistä, joiden mukaan komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 480/2014 ( 40 ) tarkoitetut vakavat puutteet, jotka komissio tai tilintarkastustuomioistuin havaitsee kirjanpidon toimittamisen jälkeen, johtavat nettomääräisiin rahoitusoikaisuihin kyseisten ohjelmien osalta; pyytää komissiota antamaan luettelon tällaisista tapauksista hyvissä ajoin komissiota koskevaa vuoden 2014 vastuuvapausmenettelyä ajatellen;

147. pitää myönteisinä sääntelykehyksessä esitettyjä tehostettuja valvonta- ja tarkastusmenettelyjä ohjelmakaudelle 2014–2020 ja erityisesti hallinnointia koskevia varmennuksia ja valvontaa ennen kuin hallintoviranomaiset vahvistavat ohjelman tilinpäätöksen ja antavat johdon vahvistuslausumat komissiolle; panee merkille, että komission mahdollisuuksia toteuttaa korjaavia toimenpiteitä on parantanut myös se, että jäsenvaltioilta on poistettu mahdollisuus varojen uudelleenkäyttöön, mikä johtaa nettomääräisiin rahoitusoikaisuihin; pitää myönteisenä hallinnollisten valmiuksien kehittämistä koskevan osaamiskeskuksen perustamista tukemaan Euroopan rakenne- ja investointirahastoja; tukee koheesiopolitiikan tehostettua suuntautumista tuloksiin ja temaattista keskittämistä, jonka pitäisi varmistaa siirtyminen varojen vastaanottokykyä koskevista kriteereistä varainkäytön laatuun sekä osarahoitettujen toimien korkea lisäarvo;

148. palauttaa mieliin komissiolle myönnettävään vastuuvapauteen vuodelta 2012 liittyvän päätöslauselmansa 165 kohdan, jossa parlamentti kehotti yhtenäistämään julkisiin hankintoihin liittyvien virheiden käsittelyn yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa harjoitettavan hallinnoinnin yhteydessä; suhtautuu myönteisesti komission suorittamaan yhdenmukaistamiseen komission 19. joulukuuta 2013 antamassa päätöksessä C(2013) 9527 ohjeiden antamisesta ja hyväksymisestä niiden rahoitusoikaisujen määrittämisen osalta, jotka komissio tekee julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi, yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoituihin, unionin rahoittamiin menoihin; toteaa, että jäsenvaltioiden on pantava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU ( 41 ) täytäntöön 18. huhtikuuta 2016 mennessä; toteaa sen aiheuttavan huomattavia muutoksia hankintamenettelyihin ja edellyttävän mahdollisesti menetelmämuutoksia;

149. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen menetelmän on oltava johdonmukainen ja että sitä on sovellettava kaikkiin hallinnoinnin aloihin; ymmärtää, että yhdenmukaistamisen vieminen pidemmälle saattaa johtaa epäjohdonmukaisuuksiin tilintarkastustuomioistuimen määritelmissä, jotka koskevat toimia, jotka eivät ole laillisia suorassa ja yhteistyössä toteutettavassa hallinnoinnissa;

Rahoitusoikaisut

150. panee merkille, että komissio määräsi vuonna 2013 jäsenvaltioiden toimenpideohjelmille rahoitusoikaisuja, joiden määrä oli 912 371 222 euroa, ja että määrästä 239,50 miljoonaa euroa koski Tšekkiä, 147,21 miljoonaa euroa Unkaria ja 95,47 miljoonaa euroa Kreikkaa;

151. kehottaa komissiota toteuttamaan jäsenvaltioiden ehdottamien rakennerahastoon liittyvien hankkeiden täytäntöönpanon aikana ja sen jälkeen tuloksellisuuden arviointeja, jotta voidaan parantaa hankkeiden vaikuttavuutta ja tehostaa julkisen varainkäytön valvontaa ja havaita hankkeiden täytäntöönpanon aikana mahdollisesti ilmenevät väärinkäytökset ja petokset;

152. kehottaa komissiota luomaan järjestelmän, jonka avulla kansalliset tarkastusviranomaiset voivat vaihtaa tietoja vertaillakseen keskenään kahden tai useamman jäsenvaltion välisiin toimiin liittyviä kirjanpitotietoja, jotta voidaan torjua rajatylittäviä petoksia rakennerahastojen yhteydessä sekä monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 uudet määräykset huomioon ottaen myös Euroopan rakenne- ja investointirahastojen muodostamassa laajemmassa yhteydessä (Euroopan sosiaalirahasto ESR, koheesiorahasto, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto, Euroopan meri- ja kalatalousrahasto EMKR), jotta varmistetaan horisontaalisen toimintatavan soveltaminen Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamiseen;

153. toteaa lisäksi, että ohjelmakaudella 2007–2013 kuuden jäsenvaltion (Tšekki, Kreikka, Espanja, Unkari, Puola ja Romania) osuus oli 75 prosenttia (1 342 miljoonaa euroa) vahvistetuista EAKR:n, koheesiorahaston sekä ESR:n rahoitusoikaisuista;

Sitoumusten purkaminen

154. pitää valitettavana, että vuonna 2013 oli purettava sitoumuksia 397,8 miljoonaa euroa, josta 296,7 miljoonaa euroa yksin Tšekissä; katsoo, että sitoumusten purkaminen on moitteettoman varainhoidon vastaista; on huolestunut siitä, että joillakin alueilla on jatkuvia vaikeuksia käyttää myönnetyt varat, ja kehottaa komissiota selvittämään, mikä alueelliset ongelmat ovat syynä siihen, että varat jäävät käyttämättä; kehottaa komissiota myös laatimaan ja esittämään yksityiskohtaisen suunnitelman, jonka tarkoituksena on lisätä niiden alueiden valmiuksia hyödyntää varoja, joilla varojen käyttöaste on erityisen alhainen;

155. huomauttaa, että ohjelmakautta 2014–2020 varten annetussa uudessa asetuksessa otettiin käyttöön tukikelpoisuuskausi, jotta voitiin vahvistaa ajanjakso investointien tekemiselle ja kannustaa ohjelmista vastaavia viranomaisia tekemään oikea-aikaisia investointeja kasvuun ja työpaikkojen luomiseen unionissa, koska näin vähennetään käyttämättä jäämisen riskiä tukikelpoisuuskauden aikana ja siten sitoumusten purkamisen riskiä;

Rahoitusjärjestelyvälineet

156. panee merkille, että jäsenvaltioiden hallintoviranomaiset ilmoittivat yhteensä 941 rahoitusjärjestelyvälineen olevan toiminnassa vuoden 2013 lopussa 25 jäsenvaltiossa; toteaa, että 91 prosenttia rahoitusjärjestelyvälineistä koski yrityksiä, 6 prosenttia kaupunkikehityshankkeita ja 3 prosenttia energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energiamuotoihin liittyviä varoja; toteaa, että toimenpideohjelmista rahoitusjärjestelyvälineisiin maksettujen osuuksien kokonaisarvo oli 14 278,20 miljoonaa euroa, mihin sisältyy 9 597,62 miljoonaa euroa rakennerahastovaroja; ottaa huomioon, että ohjelmakauden päättämiseen oli aikaa vain kaksi vuotta mutta lopullisille edunsaajille oli maksettu vain 47 prosenttia toimenpideohjelmien maksuosuuksista eli 6 678,20 miljoonaa euroa;

157. panee huolestuneena merkille komission havainnot, jotka sisältyvät sen vuoden 2013 konsolidoituun vuosikertomukseen rahoitusjärjestelyvälineiden täytäntöönpanosta – neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ( 42 ) 67 artiklan 2 kohdan j alakohdan mukaisesti – ja joiden mukaan jäsenvaltioiden hallintoviranomaiset eivät toimittaneet kattavia tietoja rahoitusjärjestelyvälineiden täytäntöönpanosta ja tietyissä tiedoissa, jotka liittyivät rahoitusjärjestelyvälineisiin Unkarissa ja Italiassa, oli epätarkkuutta;

Kreikka

158. on huolestunut Kreikassa työryhmän johdolla tapahtuvasta ensisijaisten hankkeiden täytäntöönpanosta; panee merkille, että 48:aa ensisijaista hanketta on nopeutettava; toteaa, että komission mukaan keskeiset ongelmat olivat a) viivästykset alkuvaiheessa, b) viivästykset lupien myöntämisessä, c) sopimusten purkautuminen sopimuspuolten maksukyvyn puutteen vuoksi sekä d) pitkälliset muutoksenhakukäsittelyt tuomioistuimissa sopimuksentekomenettelyissä; kehottaa näin ollen komissiota toimittamaan ajantasaiset tiedot ensisijaisista hankkeista vuoden 2013 seurantakertomusta varten;

Lago Trasimeno

159. panee merkille, että joulukuussa 2014 tehtiin OLAFin tiedonhankintamatka, jonka tarkoituksena oli selvittää mahdollisia väärinkäytöksiä Italiassa Lago Trasimeno -järveä kiertävälle pyöräilyreitille myönnetyn unionin tuen yhteydessä; kehottaa komissiota tiedottamaan parlamentille vuoden 2013 vastuuvapauden seurannasta antamassaan kertomuksessa asian etenemisestä;

Unionin varoin rahoitettujen infrastruktuurihankkeiden yksityistäminen

160. toteaa, että unioni rahoitti vedenjakeluverkoston uudenaikaistamista Skorkovissa (Tšekissä) 1,1 miljoonalla eurolla; on huolestunut siitä, että kunnallisviranomaiset antoivat vedenjakelujärjestelmän toiminnan harjoittamisen yritykselle, joka hallinnoi jo paikallista viemäröintijärjestelmää; toteaa, että myös viimeksi mainittuun hankkeeseen saatiin unionin osarahoitusta 1,4 miljoonaa euroa ja että juomaveden hinta nousi 45 prosentilla; katsoo, että juomavesi on julkinen hyödyke ja että kaikilla kansalaisilla on oltava mahdollisuus saada korkealaatuista juomavettä kohtuulliseen hintaan;

161. kehottaa komissiota ilmoittamaan parlamentille kaikista tapauksista, joissa on jälkeenpäin yksityistetty hankkeita, joista unioni on rahoittanut ainakin 30 prosenttia;

Euroopan unionin solidaarisuusrahasto

162. panee merkille Euroopan unionin solidaarisuusrahastoa koskevan komission vuosikertomuksen 2013 ( 43 ) ; on hämmästynyt, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 24/2012 esitettyjä huolenaiheita, joista parlamentti oli samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksista komissiota koskevassa varainhoitovuoden 2012 vastuuvapausmenettelyssä 3. huhtikuuta 2014 annetussa päätöslauselmassaan ( 44 ) , ei ole ratkaistu; kehottaa komissiota selvittämään, miten puutteet, joita tilintarkastustuomioistuin havaitsi Abruzzon alueen hätäavun jaossa, korjattiin Euroopan unionin solidaarisuusrahastoa koskevassa muutetussa asetuksessa, joka tuli voimaan 28. kesäkuuta 2014, etenkin mitä tulee ajan tasalla olevien kansallisten katastrofinhallintasuunnitelmien laatimiseen, kiireellisiä hankintoja koskevien järjestelyjen luomiseen, tilapäisen majoituksen toteutukseen katastrofialueilla ja solidaarisuusrahaston hankkeiden mahdollisesti tuottamien tulojen siirtoon takaisin unionin talousarvioon;

Toteutettavat toimenpiteet

163. kehottaa komissiota raportoimaan hyvissä ajoin vuoden 2014 vastuuvapausmenettelyä ajatellen yksityiskohtaisesti edistymisestä niiden jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmien parissa, jotka katsottiin vuonna 2013 osittain vaikuttaviksi ( 45 )

164. kehottaa komissiota tilintarkastustuomioistuimen suosituksen mukaisesti arvioimaan ohjelmakaudella 2007–2013 toimitetut perustason tarkastukset varainhoitoasetuksen 32 kohdan 5 alakohdan mukaisesti; kehottaa komissiota lisäämään alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston vuotuiseen toimintakertomukseen arvion jäsenvaltioiden todentamisviranomaisten toimittamien tietojen luotettavuudesta; suhtautuu myönteisesti arviointeihin, joita on suoritettu vuodesta 2010 lähtien suuririskisiä ohjelmia koskevien kohdennettujen tarkastusten avulla osana varmuudessa ilmenevien puutteiden korjaamiseen tähtäävää komission tarkastushanketta (”Bridging the assurance gap”);

165. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta antamaan parlamentille yksityiskohtaisen kertomuksen virhetason kehittymisestä (vuoden, politiikanalan ja jäsenvaltion mukaan jaoteltuna) koko edellisen monivuotisen rahoituskehyksen (2007–2013) ajalta;

166. kehottaa komissiota pyytämään jäsenvaltioiden tarkastusviranomaisia todentamaan todentamisviranomaisten kustakin toimenpideohjelmasta raportoimien rahoitusoikaisuja koskevien tietojen oikeellisuuden; katsoo, että kyseiset yksityiskohtaiset tiedot olisi julkaistava alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston vuotuisen toimintakertomuksen liitteessä;

167. kehottaa komissiota ilmoittamaan johdonmukaisesti vuotuisessa toimintakertomuksessaan, miksi se ei esittänyt varaumia (tai miksi se esitti varaumia, joiden taloudellinen vaikutus oli vähäisempi) tapauksissa, joissa syynä oli poikkeaminen voimassa olevista komission ohjeista tai hyväksytyistä tarkastusstrategioista;

168. kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jonka mukaan komission olisi vaadittava jäsenvaltioita nimenomaisesti vahvistamaan johdon vahvistuslausumassa (varainhoitoasetuksen 59 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti) hallinto- ja todentamisviranomaisten toimittamien perustason tarkastusten vaikuttavuus;

169. kehottaa komissiota pyytämään, että kansalliset viranomaiset antavat palautetta siitä, onko EAKR:n, koheesiorahaston ja ESR:n piiriin kuuluville hankkeille asetetut tavoitteet saavutettu; katsoo, että tämä olisi tehtävä niin, että kirjatut tiedot ovat vertailukelpoisia unionin tasolla; katsoo, että kansalaisilla, joita hankkeiden tavoitteiden saavuttaminen koskee, olisi oltava mahdollisuus arvioida hanketta, kun se on saatettu päätökseen;

170. kehottaa komissiota selventämään rahoitusjärjestelyvälineiden ”epätarkkuuksia” ja arvioimaan tuloksia yksityiskohtaisesti alue- ja kaupunkipolitiikan pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa vuodelta 2014;

171. arvostaa komission pyrkimyksiä siirtyä tuloskulttuuriin; pyytää siksi komissiota (alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto) sisällyttämään hallintosuunnitelmaansa ja vuotuiseen toimintakertomukseensa arvioinnin työstään, joka koskee koheesiopolitiikan tehokkuuden, vaikuttavuuden ja vaikutusten lisäämistä; pyytää komissiota talousarvion toteuttamiseen sovellettavan lähestymistavan ohella tarkastamaan tuloksia tavoitteiden perusteella ja hyödyntämään arvioita paremmin sekä avustamaan jäsenvaltioita ja niiden hallintoviranomaisia arviointikertomusten laadun maksimoinnissa; tähdentää tässä yhteydessä, että jatkossa on käsiteltävä ja arvioitava hankkeiden tuloksia, investointien tuottoja ja taloudelle, työllisyydelle ja aluekehitykselle syntyvää todellista lisäarvoa;

Työllisyys- ja sosiaaliasiat

Eurooppa 2020 -strategia

172. korostaa, että Euroopan sosiaalirahaston resurssit edistävät merkittävästi työllisyys- ja sosiaalipolitiikan tavoitteiden saavuttamista; ottaa huomioon, että raportointivuonna näihin tavoitteisiin käytettäväksi asetettiin 14,1 miljardia euroa maksumäärärahoja, joista 98 prosenttia ESR:n kautta; on kuitenkin sitä mieltä, että olisi toteutettava rahaston tulosarviointi, jossa mitattaisiin paitsi sitä, kuinka tarkkaan rahaston varoja on käytetty, myös rahaston todellista kykyä saada aikaan uusia työpaikkoja ja edistää työttömien paluuta työmarkkinoille; pyytää toimittamaan vuoden loppuun mennessä yksityiskohtaisen analyysin rahaston tuloksista, jotta parlamentti voi sen perusteella esittää poliittisen arvion ESR:sta;

173. korostaa ESR:n merkitystä investoitaessa toimiin työpaikkojen luomiseksi ja työttömyyden torjumiseksi, inhimilliseen pääomaan, koulutukseen, sosiaaliseen osallisuuteen ja sosiaalipalvelujen saatavuuteen;

174. huomauttaa, että neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 mukaan ESR:sta myönnettyjä varoja ei saa käyttää työpaikkojen siirtämiseen jäsenvaltiosta toiseen; vaatii, että komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat asianmukaiset tarkastukset sen varmistamiseksi, ettei unionin varoja käytetä tällä tavalla väärin;

175. toteaa, että jäsenvaltioiden on pyrittävä käyttämään unionin varat siten, että ESR:n tulokset ja tavoitteet saavutetaan, eikä vaikuttavien kontrollien johdonmukaista soveltamista saisi vaarantaa, sillä muutoin voi varsinkin tukikelpoisuuskauden loppupuolella käydä niin, ettei sääntöjen rikkomista havaita ja että rahoitetaan hankkeita, jotka ovat liian kalliita ja heikosti täytäntöönpantuja tai joiden kohdalla on epätodennäköistä, että tavoitellut tulokset saavutetaan;

176. pitää nuorisotyöttömyyden alentamista erityisen tärkeänä; panee tyytyväisenä merkille, että ESR:sta ja nuorisotyöllisyysaloitteesta on uudella ohjelmakaudella varattu yli 12,4 miljardia euroa nuorisotyöttömyyden torjuntaan; kehottaa komissiota tukemaan jäsenvaltioita unionin varojen käytössä ja varmistamaan, että kyseiset varat käytetään aiottuun tarkoitukseen; kehottaa komissiota luomaan ohjelmakautta 2014–2020 varten järjestelmän, jossa voidaan antaa raportteja edistymisestä heikommassa asemassa olevien henkilöiden tai ryhmien (nuoret, ikääntyneet, pitkäaikaistyöttömät, romanit) integroimisessa työmarkkinoille;

Romanit

177. huomauttaa, että romanien integroimiseksi käytettävissä olevia varoja ei ole aina käytetty tähän tarkoitukseen; panee huolestuneena merkille, että monet romanit elävät erittäin köyhissä sosiaalis-taloudellisissa oloissa ja kohtaavat syrjintää ja sosiaalista syrjäytymistä; on erityisen huolestunut myös tiedosta, että Euroopan perusoikeusviraston vuonna 2012 suorittaman tutkimuksen ( 46 ) mukaan 90 prosentissa romanikotitalouksista keskimääräiset tulot olivat kansallisen köyhyysrajan alapuolella ja että keskimäärin noin 45 prosenttia romaneista elää erittäin köyhissä oloissa;

178. pyytää komissiota tukemaan kansallisten romanistrategioiden vaikuttavaa täytäntöönpanoa paikallis- ja aluetasolla ja varmistamaan, että talousarviomenot kohdennetaan valtavirtaistamista koskevan politiikan tavoitteisiin;

Virheet

179. toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastamista 182 tapahtumasta 50:een (27 prosenttiin) liittyi virhe; panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin arvioi kvantifioimiensa 30 virheen perusteella todennäköisimmäksi virhetasoksi 3,1 prosenttia (3,2 prosenttia vuonna 2012); toteaa, että 13:ssa kvantitatiivisesti ilmaistun, lopullisen edunsaajan tekemän virheen tapauksessa kansallisilla viranomaisilla oli käytettävissään riittävästi tietoa, jonka avulla ne olisivat kyenneet estämään, havaitsemaan ja korjaamaan virheet ennen menojen ilmoittamista komissiolle; katsoo, että jos kaikkea tätä tietoa olisi käytetty virheiden korjaamiseen, todennäköisin virhetaso olisi tämän luvun osalta ollut 1,3 prosenttiyksikköä pienempi; korostaa, että jäsenvaltioilla on merkittävä vastuu unionin talousarvion oikeasta ja laillisesta toteutuksesta, kun ne vastaavat unionin varojen hallinnoinnista;

180. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen mukaan vuonna 2013 työllisyyden ja sosiaaliasioiden alan arvioitu virhetaso oli hieman laskenut, ja toteaa virhetason olleen 3,1 prosenttia, kun se oli edellisenä vuonna ollut 3,2 prosenttia; toteaa, että virhetaso oli yhä kaikkien toimintalohkojen toiseksi alhaisin, ja odottaa sen laskevan edelleen tulevina vuosina;

181. ottaa huomioon, että aiempien vuosien tapaan toimintalohkon virheet liittyivät tukeen oikeuttamattomiin menoihin (93 prosenttia koski yleiskustannusten ilmoittamista liian suurina, henkilöstökulujen ilmoittamista liian suurina ja virheellisesti laskettuja kuluja) sekä hankintasääntöjen noudattamatta jättämiseen (7 prosenttia);

182. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen suosituksen, että komission olisi kohdistettava jäsenvaltioiden kanssa seurantaa puutteisiin, jotka on havaittu työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston hallinnoinnin tarkastuksiin kohdistamissa riskiperusteisissa aihekohtaisissa tarkastuksissa, ja pitää myönteisinä komission laatimia uusia ohjeita hallinnoinnin tarkastusten luotettavuuden parantamiseksi ohjelmakaudella 2014–2020; toteaa, että ohjeet, jotka perustuvat aiemmalta ohjelmakaudelta saatuihin kokemuksiin, on esitelty jäsenvaltioille ja ne julkaistaan vuoden 2015 alkupuoliskolla; pitää erittäin tärkeänä, että jäsenvaltioiden viranomaiset hyödyntävät käytettävissään olevaa tietoa havaitakseen ja korjatakseen virheitä ennen kuin kulut ilmoitetaan komissiolle korvattaviksi, ja toteaa, että tämä alentaa merkittävästi virhetasoa työllisyys- ja sosiaaliasioiden alalla;

183. kannustaa työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosastoa pitämään edelleen kiinni ESR:oon liittyvästä tavoitteestaan päästä virheiden korjaamistarpeesta tilanteeseen, jossa virheiltä vältytään, ja antaa tukensa pääosaston pyrkimyksille auttaa jäsenvaltioita, joiden ESR:oon liittyvä virhetaso on korkein, parantamaan järjestelmiään parhaiden käytettävissä olevien käytäntöjen avulla; toteaa, että työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston hallinnolliset valmiudet ja organisaatio olisi saatettava vastaamaan sen tehtäviä ja velvollisuuksia jäsenvaltioita kohtaan;

Jäsenvaltioiden raportoinnin luotettavuus

184. pitää valitettavana, että kansallisten hallinto- ja valvontajärjestelmien perustason tarkastusten puutteellisuus oli edelleen virheiden pääasiallinen lähde; on erittäin huolestunut siitä, että jäsenvaltiot eivät ilmeisesti ole unionin varoja käyttäessään yhtä tunnollisia kuin kansallisia talousarvioita käyttäessään, vaikka niillä on merkittävä vastuu unionin talousarvion oikeasta ja laillisesta toteutuksesta, kun ne vastaavat unionin varojen hallinnoinnista; toteaa, että seuraavissa ohjelmissa oli erityisiä systeemisiä virheitä: Puola, Espanja (Kastilia ja Léon), Romania, Portugali, Italia (Sisilia), Saksa (liittovaltio), Saksa (Thüringen), Tšekki ja Unkari; panee lisäksi merkille, että komission alakohtaisissa tarkastuksissa paljastui puutteita seuraavien toimenpideohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmissä: Irlanti (Human Investment Capital), Slovakia (koulutus) ja Espanja (Valencian itsehallintoalue);

185. huomauttaa, että tarkastellessaan jäsenvaltioiden vuotuisissa tarkastuskertomuksissaan ilmoittamia virhetasoja komissio korotti seuraavien toimenpideohjelmien virhetasoa yli 2 prosentilla: Jäsenvaltio Toimenpideohjelman numero Vuoden 2013 välimaksut euroina Jäsenvaltion ilmoittama virhetaso vuotuisessa tarkastuskertomuksessa (%) Komission korjaus (%) Ero (%) IT 2007IT052PO009 Bolzano 934 530 4,95 7,11 2,16 CZ 2007CZ052PO001 Praha Adapabilita 3,58 6,45 2,87 SK 2007SK05UPO002 Työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskeva toimenpideohjelma 86 718 231 1,65 4,66 3,01 UK 2007UK052PO002 Lowlands and Uplands Scotland 74 251 497 1,95 10,59 8,64 IT 2007IT052PO001 Abruzzi 0,2 15,9 15,88 ES 2007ES052PO011 La Rioja 0,38 37,76 37,38 toteaa, että lisäksi komissio piti seuraavien toimenpideohjelmien vuotuisia tarkastuskertomuksia kokonaan epäluotettavina ja käynnisti siten kiinteämääräisen oikaisun: Jäsenvaltio Toimenpideohjelman numero Vuoden 2013 välimaksut euroina Jäsenvaltion ilmoittama virhetaso vuotuisessa tarkastuskertomuksessa (%) Komission kiinteämääräinen oikaisu (%) Ero (%) LU 2007LU052PO001 ESR:n toimenpideohjelma 4 285 659 0,46 2,0 1,54 IT 2007IT051PO001 Campania 77 486 332 0,38 2,0 1,62 BE 2007BE052PO001 Saksankielinen yhteisö 0,0 2,0 2 ES 2007ES052PO002 Kastilia ja Léon 10 607 012 0,0 2,0 2,0 BE 2007BE052PO003 Liittovaltio 3,66 5,0 1,34 IT 2007IT051PO007 Pon istruzione 78 589 393 0,4 5,0 4,6 BE 2007BE052PO005 Flanderi 118 201 220 1,61 10,0 8,39 UK 2007UK051PO002 Länsi-Wales & The Valleys 149 600 091 0,36 10,0 9,64 UK 2007UK052PO001 Itä-Wales 9 476 602 0,36 10,0 9,64 IT 2007IT052PO012 Toscana 61 978 561 1,11 25 23,89 IT 2007IT052PO016 Sardinia 23 478 530 0,13 25 24,87

186. suhtautuu tältä osin myönteisesti komission toteuttamiin riskejä lieventäviin toimiin, joihin kuuluu sekä ennalta ehkäiseviä että korjaavia toimia ja työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston toimittamia riskiperusteisia tarkastuksia;

187. panee tyytyväisenä merkille, että komissio noudatti vuonna 2013 edelleen maksujen keskeyttämistä ja lykkäämistä koskevaa tiukkaa käytäntöään; pitää tässä yhteydessä mainitsemisen arvoisena, että komission vuonna 2013 täytäntöönpanemien rahoitusoikaisujen määrä oli 842 miljoonaa euroa, josta 153 miljoonaa euroa koski kautta 1994–1999, 472 miljoonaa euroa koski kautta 2000–2006 ja 217 miljoonaa euroa koski kautta 2007–2013; toteaa, että kolmen ohjelmakauden ajalta seuraavien jäsenvaltioiden rahoitusoikaisujen määrät olivat korkeimmat: Jäsenvaltio Kumulatiivinen hyväksytty/päätetty rahoitusoikaisu (milj. euroa) Kumulatiivinen täytäntöönpantu rahoitusoikaisu (milj. euroa) Italia 497,7 497,7 Romania 312,1 299,1 Espanja 1 070,1 1 064,3

188. panee lisäksi merkille, että työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston vuotuisessa toimintakertomuksessa esitetään varauma, joka koskee ohjelmakauden 2007–2013 maksuja ja johon liittyvä riskinalainen määrä oli 123,2 miljoonaa euroa vuonna 2013; toteaa, että varauma kattoi 36 sosiaalirahaston toimenpideohjelmaa 118:sta (vuonna 2012 se kattoi 27 toimenpideohjelmaa 117:stä): Ohjelmakausi 2007–2013 Jäsenvaltio Toimenpideohjelman numero Nimi Varauma BELGIA 2007BE051PO001 Convergence Hainaut Kokonaan kattava 2007BE052PO002 Troïka Wallonie-Bruxelles Kokonaan kattava 2007BE052PO003 Fédéral Maineeseen liittyvä 2007BE052PO004 Bruxelles-Capitale: Emploi et cohésion sociale Maineeseen liittyvä 2007BE052PO005 Vlaanderen Kokonaan kattava TŠEKKI 2007CZ052PO001 Praha Adaptabilita Maineeseen liittyvä 2007CZ05UPO001 Lidské zdroje a zaměstnanost Osittain kattava, maineeseen liittyvä RANSKA 2007FR052PO001 Programme opérationnel national FSE Osittain kattava SAKSA 2007DE051PO002 Mecklenburg-Vorpommern Kokonaan kattava 2007DE052PO003 Berlin Kokonaan kattava IRLANTI 2007IE052PO001 Human Capital investment Osittain kattava, maineeseen liittyvä ITALIA 2007IT051PO001 Campania Kokonaan kattava 2007IT051PO007 PON Istruzione Kokonaan kattava 2007IT052PO001 Abruzzo Osittain kattava, maineeseen liittyvä 2007IT052PO009 Bolzano Kokonaan kattava 2007IT052PO012 Toscana Kokonaan kattava 2007IT052PO016 Sardegna Kokonaan kattava PUOLA 2007PL051PO001 Program Operacyjny Kapitał Ludzki Osittain kattava ROMANIA 2007RO051PO001 Dezvoltarea Resurselor Umane Kokonaan kattava SLOVAKIA 2007SK05UPO001 OP Vzdelávanie Osittain kattava 2007SK05UPO002 OP Zamestnanost a sociálna inklúzia Osittain kattava, maineeseen liittyvä ESPANJA 2007ES051PO003 Extremadura Osittain kattava 2007ES051PO005 Andalucia Kokonaan kattava 2007ES052PO003 Comunidad Valenciana Maineeseen liittyvä 2007ES052PO004 Aragon Kokonaan kattava 2007ES052PO005 Baleares Kokonaan kattava 2007ES052PO007 Cataluña Maineeseen liittyvä 2007ES052PO008 Madrid Osittain kattava, maineeseen liittyvä 2007ES052PO011 La Rioja Maineeseen liittyvä 2007ES05UPO001 Adaptabilidad Y Empleo Osittain kattava 2007ES05UPO002 Lucha contra la discriminacion Osittain kattava 2007ES05UPO003 Asistencia técnica Osittain kattava YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 2007UK051PO002 West Wales and the Valleys Kokonaan kattava 2007UK052PO001 East Wales Kokonaan kattava 2007UK052PO002 Lowlands and Uplands of Scotland Kokonaan kattava 2007UK052PO003 Northern Ireland Osittain kattava Ohjelmakausi 2000–2006 Jäsenvaltio Toimenpideohjelman numero Nimi Varauma RANSKA 1999FR053DO001 Objectif 3 national Maineeseen liittyvä 2000FR162DO021 Nord-Pas-de-Calais ITALIA 1999IT161PO006 Calabria RUOTSI 1999SE161DO001 Norrbotten & Västerbotten YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 1999GB161DO005 Highlands and Islands of Scotland 2000GB162DO013 Western Scotland

189. huomauttaa, että 30 varaumaa oli voimassa vuoden tai kauemmin (varaumia oli yhteensä 79) eikä tässä yhteydessä ole laskettu toistuvia varaumia samasta ohjelmasta; kehottaa komissiota antamaan tietoja, jotta voidaan arvioida, olivatko puutteet ja alueet samat ja miksi kansalliset hallintoviranomaiset eivät onnistuneet korjaamaan virheitä tehokkaasti; panee merkille toistuvat varaumat, jotka koskevat Belgiaa (alueellinen kilpailukyky ja työllisyys, työllisyys ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus), Saksaa (Thüringen ja Berliini), Irlantia (inhimilliseen pääomaan tehtävät investoinnit), Italiaa (Campania; osaaminen ja kehitys), Slovakiaa (koulutus), Espanjaa (Extremadura, Andalusia, Baleaarit, Katalonia, Rioja; sopeutumiskyky ja työllisyys, syrjinnän torjuminen, tekninen apu) ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa (Ylämaa ja saaret – Skotlanti, Lowlands and Uplands – Skotlanti); tiedustelee komissiolta tässä yhteydessä, miksi nämä varaumat toistuivat ja mihin toimiin komissio on ryhtynyt tilanteen korjaamiseksi;

190. korostaa, että kauden 2007–2013 toimenpideohjelmiin maksettuihin välimaksuihin, joiden arvo oli 2 159,4 miljoonaa euroa, liittyi varaumia; toteaa komission arvioineen, että vuonna 2013 riskinalainen määrä oli 123,3 miljoonaa euroa;

191. tukee tilintarkastustuomioistuimen komissiolle osoittamaa kehotusta ilmoittaa johdonmukaisesti vuotuisessa toimintakertomuksessaan, miksi se ei esittänyt varaumia (tai miksi se esitti varaumia, joiden taloudellinen vaikutus oli vähäisempi), tapauksissa, joissa syynä oli poikkeaminen voimassa olevista komission ohjeista tai hyväksytyistä tarkastusstrategioista;

192. on edelleen huolissaan Espanjan ja Italian hallinto- ja valvontajärjestelmissä esiintyvistä systeemisistä puutteista, joita pahentavat hajautetut valtiorakenteet ja rakenteet, joihin liittyy valtuuksien siirtämistä;

193. pyytää työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosastoa sisällyttämään vuotuiseen toimintakertomukseensa vastauksena vastuuvapautta koskevan kyselylomakkeen kysymykseen nro 19 toimitettavan taulukon vuotuisista kansallisista tarkastuskertomuksista;

194. kehottaa komissiota varmistamaan, että rakennerahastojen hallinnoinnista vastaavat jäsenvaltioiden viranomaiset puuttuvat siihen ongelmaan, että EU-hankkeiden yhteydessä henkilöstökustannukset veloitetaan korkeamman taksan mukaan kuin kansallisesti rahoitettujen hankkeiden yhteydessä;

195. panee asianmukaisesti merkille tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta erityisesti työllisyys- ja sosiaaliasioiden osalta, mutta pitää valitettavana, että sukupuolten tasa-arvosta on tällä alalla vain vähän mainintoja eikä tilintarkastustuomioistuimen tämänvuotisissa erityiskertomuksissa kiinnitetä riittävästi huomiota työllisyyteen, sosiaaliseen yhteisvastuuseen eikä sukupuolten tasa-arvoon;

196. pyytää jälleen kerran kehittämään edelleen sukupuolikohtaisia indikaattoreita ja tietoja, joiden avulla voidaan arvioida unionin yleistä talousarviota sukupuolinäkökulmasta ja seurata sukupuolten tasa-arvon huomioimista talousarvion laadinnassa;

Sitoumusten purkaminen

197. on huolestunut siitä, että vuoden 2014 loppuun mennessä on ehkä purettava sitoumuksia 129 miljoonan euron arvosta kuudessa jäsenvaltiossa (Belgia, Tšekki, Saksa, Espanja, Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta);

Progress-mikrorahoitusjärjestely

198. toteaa, että unionin osuus Progress-mikrorahoitusjärjestelystä on 100 miljoonaa euroa; palauttaa mieliin, että Progress-mikrorahoitusjärjestelyä komission ja Euroopan investointipankin puolesta täytäntöönpaneva Euroopan investointirahasto ilmoitti, että 52 mikrolainan antajaa 20 jäsenvaltiossa oli allekirjoittanut sopimuksen Progress-mikrorahoitusjärjestelyn mukaisesti ja että mikroyrityksille oli jo maksettu 31 895 mikrolainaa, joiden arvo oli 260,78 miljoo