Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI pysyvistä orgaanisista yhdisteistä sekä direktiivien 79/117/ETY ja 96/59/EY muuttamisesta

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Taustaa

Pysyvät orgaaniset yhdisteet (POP-yhdisteet) ovat kemiallisia aineita, jotka hajoavat hitaasti ympäristössä, kerääntyvät ravintoverkkoon ja aiheuttavat riskin ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvista haitallisista vaikutuksista. Nämä yhdisteet kulkeutuvat kansainvälisten rajojen yli kauas lähteistään, jopa alueille, joilla yhdisteitä ei ole koskaan käytetty tai tuotettu. Arktisten alueiden ekosysteemit ja näillä alueilla asuvat alkuperäiskansat ovat erityisen alttiina riskeille näiden aineiden kaukokulkeutumisen ja rikastumisen vuoksi. Pysyvät orgaaniset yhdisteet aiheuttavan tämän vuoksi uhan ympäristölle ja ihmisten terveydelle kaikkialla maailmassa. Kansainvälinen yhteisö on jo kauan kehottanut ryhtymään toimiin näiden aineiden tuotannon, käytön ja päästöjen vähentämiseksi ja lopettamiseksi.

Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot allekirjoittivat valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan YK:n Euroopan talouskomission (UNECE) alueelliseen yleissopimukseen (CLRTAP) liittyvän pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan kesäkuussa 1998 sekä pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen toukokuussa 2001. Myös suurin osa Euroopan unioniin liittyvistä ja ehdokasmaista on allekirjoittanut pöytäkirjan ja yleissopimuksen. Jotta yhteisö voi hyväksyä sopimukset, yhteisön tasolla on nyt annettava tarvittava lainsäädäntö näiden kansainvälisten sopimusten täytäntöönpanemiseksi. Ehdotukset on tehtävä pikaisesti, koska

- Tukholman yleissopimus tulee voimaan 90. päivänä siitä, kun viideskymmenes ratifioimiskirja on talletettu. Yleissopimuksen on tammikuuhun 2003 mennessä ratifioinut jo 26 maata.

- Pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva UNECE:n pöytäkirja tulee voimaan 90. päivänä siitä, kun kuudestoista ratifioimiskirja on talletettu. Tammikuussa 2003 pöytäkirjan on jo ratifioinut 14 yleissopimuksen sopimuspuolta.

- Sitoutuminen yleissopimuksen pikaiseen ratifiointiin on vahvistettu muun muassa kuudennessa ympäristöä koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa (päätös N:o 1600/2002/EY [1]) sekä sen jälkeen poliittisessa julistuksessa, joka annettiin kestävän kehityksen huippukokouksessa Johannesburgissa.

[1] EYVL L 242, 10.9.2002. s. 1.

Nyt ehdotettavan asetuksen tarkoituksena on panna täytäntöön ne yleissopimuksen ja pöytäkirjan tärkeimmät määräykset, joita ei vielä riittävästi kateta yhteisön lainsäädännössä. Samaan aikaan tämän ehdotuksen kanssa tehdään erilliset ehdotukset neuvoston päätöksiksi yhteisön liittymisestä mainittuihin kahteen kansainväliseen sopimukseen.

2. YK:n Euroopan talouskomission (UNECE) pöytäkirja

CLRTAP-yleissopimuksen toimeenpaneva elin hyväksyi pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan 24 päivänä kesäkuuta 1998 Århusissa Tanskassa. Pöytäkirjassa keskitytään 16 aineeseen, joihin kuuluu yksitoista torjunta-ainetta, kaksi teollista kemikaalia ja kolme tahatonta sivutuotetta. Lopullisena tavoitteena on eliminoida kaikki pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöt veteen ja ilmaan sekä niiden häviöt. Pöytäkirjalla kielletään kokonaan joidenkin aineiden (aldriini, klordaani, klordekoni, dieldriini, endriini, heksabromibifenyyli, mirex ja toksafeeni) tuotanto ja käyttö. Joidenkin muiden aineiden tuotanto ja käyttö on tarkoitus lopettaa myöhemmin (DDT, heptakloori, heksaklooribentseeni ja PCB (polyklooratut bifenyylit)). Lisäksi pöytäkirjalla rajoitetaan huomattavassa määrin DDT:n, HCH:n (mukaan lukien lindaani) ja PCB:n käyttöä. Pöytäkirja sisältää lisäksi määräyksiä siitä, miten kiellettävistä aineista syntyviä jätteitä käsitellään. Lisäksi siinä velvoitetaan sopimuspuolet vähentämään dioksiinien, furaanien, PAH-yhdisteiden (polysykliset aromaattiset hiilivedyt) sekä HCB:n (heksaklooribentseeni) päästöjä vuoden 1990 tasoja alhaisemmalle tasolle (vaihtoehtoisesti vertailuvuotena voi olla jokin toinen vuosi vuosien 1985 ja 1995 välillä). Yhdyskuntajätteen, vaarallisen jätteen ja sairaalajätteen polttoa varten vahvistetaan erityiset raja-arvot.

POP-yhdisteitä koskevan UNECE:n pöytäkirjan allekirjoittivat 36 CLRTAP-yleissopimuksen 48 sopimuspuolesta, mukaan lukien kaikki Euroopan unionin nykyiset jäsenvaltiot sekä kaikki ehdokasmaat kolmea lukuun ottamatta (Viro, Malta ja Turkki). Maaliskuuhun 2003 mennessä 14 sopimuspuolta, joiden joukossa 7 jäsenvaltiota ja 2 ehdokasmaata, ovat ratifioineet pöytäkirjan. Pöytäkirjan voimaantulo edellyttää 16:a ratifiointia.

3. Tukholman yleissopimus

Pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen hyväksyi virallisesti 127 hallitusta ja allekirjoitti 91 maata ja Euroopan yhteisö 22-23 päivänä toukokuuta 2001 Tukholmassa. Tätä edelsivät kolme vuotta kestäneet neuvottelut YK:n ympäristöohjelman (UNEP:in) alaisuudessa. Neuvotteluissa onnistuttiin luomaan vahva kansainvälinen järjestelmä niiden toimien edistämiseksi, jotka koskevat alustavasti kahdentoista POP-yhdisteen ryhmää. Nämä aineet sisältyvät myös UNECE:n pöytäkirjaan. Yleissopimuksen yleisenä tavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä POP-yhdisteiltä. Erityisesti tuodaan esiin ennalta varautuminen, joka sisältyy ympäristöä ja kehitystä koskevan Rion julistuksen 15. periaatteeseen. Tämä periaate pannaan käytännössä täytäntöön erityisesti 8 artiklassa, jossa säädetään siitä, miten kemikaaleja lisätään yleissopimukseen. Yhdeksän tarkoituksellisesti tuotetun kemikaalin, jotka tällä hetkellä mainitaan yleissopimuksen A liitteessä (aldriini, klordaani, dieldriini, endriini, heksaklooribentseeni, heptakloori, mirex, toksafeeni ja PCB) tuotanto ja käyttö on kiellettyä. Kiellosta on kuitenkin yleisiä ja yksittäisiä vapautuksia. Lisäksi yleissopimuksen B liitteessä rajoitetaan huomattavasti DDT:n tuotantoa ja käyttöä. DTT on torjunta-aine, jota monissa kehitysmaissa käytetään edelleen malarian ja muiden tautien tartunnanlevittäjien torjuntaan.

Yleisten vapautuksien perusteella sallitaan käyttö laboratoriotutkimuksissa, vertailu-standardeina ja tahattomina vierasainejääminä tuotteissa ja tavaroissa. POP-yhdisteitä sisältäviin käytössä oleviin tavaroihin voidaan myös soveltaa vapautusta, jos sopimuspuolet toimittavat yleissopimuksen sihteeristölle tiedot kyseisten tavaroiden käytöstä sekä kansallisen suunnitelman niiden jätehuollosta.

Yleissopimuksella rajoitetaan huomattavissa määrin kymmenen tarkoituksellisesti tuotetun POP-yhdisteen tuontia ja vientiä. Kun kaikki ainekohtaiset vapautukset ovat päättyneet, tuonti ja vienti sallitaan ainoastaan ympäristön kannalta asianmukaista jätteenä käsittelyä varten määrätyissä olosuhteissa.

Yleissopimukseen sisältyy erityismääräyksiä niitä sopimuspuolia varten, joilla on sääntely- ja arviointijärjestelmä olemassa olevien kemikaalien POP-ominaisuuksien arvioimiseksi sekä sellaisten sääntelytoimenpiteiden toteuttamiseksi, jotta voidaan estää sellaisten uusien aineiden kehittäminen, tuotanto ja markkinointi, joilla on POP-ominaisuuksia.

Yleissopimuksen C liitteessä mainittujen tahattomasti tuotettujen sivutuotteiden (dioksiinien, furaanien, PCB-yhdisteiden ja HCB-yhdisteiden) päästöjä pyritään jatkuvasti vähentämään, ja tavoitteena on niiden eliminoiminen kokonaan, jos mahdollista. Pääasiallisena välineenä tässä ovat kansalliset toimintasuunnitelmat, joiden tulisi sisältää päästökartoitukset ja päästöarviot sekä suunnitelmat päästöjen vähentämiseksi. Tiukimman sivutuotteita koskevan määräyksen mukaan sopimuspuolten on edistettävä ja toimintasuunnitelmiensa mukaisesti vaadittava parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamista uusiin päästölähteisiin merkittävimpien päästölähdetyyppiensä osalta.

Yleissopimuksessa määrätään myös POP-yhdisteistä koostuvien tai niitä sisältävien varastojen tunnistamisesta ja turvallisesta käsittelystä. POP-yhdisteistä koostuvat, niitä sisältävät tai niiden saastuttamat jätteet olisi käsiteltävä siten, että niiden sisältämät pysyvät orgaaniset yhdisteet hävitetään tai muunnetaan palautumattomasti siten, että jätteeseen ei jää jäljelle pysyviä orgaanisia yhdisteitä. Jos tämä ei ole ympäristön kannalta suositeltava vaihtoehto tai POP-pitoisuus on alhainen, jäte on muutoin käsiteltävä ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla. Jätehuoltotoimet, jotka voivat johtaa pysyvien orgaanisten yhdisteiden hyödyntämiseen tai uudelleen käyttöön, ovat nimenomaisesti kiellettyjä. Jätteiden siirtojen osalta on otettava huomioon asiaa koskevat kansainväliset säännöt, standardit ja ohjeet, kuten vaarallisten jätteiden maanrajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus.

Rajoitustoimenpiteiden lisäksi yleissopimus sisältää useita yleisiä velvoitteita. Kunkin sopimuspuolen on laadittava ja pyrittävä toteuttamaan kansalliset täytäntöönpano-suunnitelmat, vaihdettava POP-yhdisteitä koskevia tietoja tai helpotettava tietojen vaihtoa sekä edistettävä ja helpotettava POP-yhdisteitä koskevaa tiedotusta ja niitä koskevien tietojen yleistä saatavuutta. Sopimuspuolten on kannustettava ja harjoitettava tutkimusta, kehitystyötä, seurantaa ja yhteistyötä, joka liittyy pysyviin orgaanisiin yhdisteisiin ja, silloin kun se on tarkoituksenmukaista, yhdisteiden vaihtoehtoihin tai mahdollisiin pysyviin orgaanisiin yhdisteisiin. Sopimuspuolet raportoivat lisäksi sopimuspuolten konferenssille säännöllisesti toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet yleissopimuksen määräysten täytäntöönpanemiseksi.

Yleissopimuksessa otetaan huomioon kehitysmaiden ja siirtymätalouden maiden erityistarpeet, ja yleiset velvoitteet sisältävät sen vuoksi erityismääräyksiä teknisestä avusta sekä rahoituksesta ja rahoitusjärjestelmästä.

Yhteensä 150 maata ja yhteisö ovat allekirjoittaneet Tukholman yleissopimuksen allekirjoituksille asetetussa määräajassa. Maaliskuussa 2003 yleissopimuksen on ratifioinut 30 maata. Yleissopimus tulee voimaan 50. ratifioinnin jälkeen. Kaikki EU:n jäsenmaat sekä kaikki ehdokasmaat kahta lukuun ottamatta (Kypros ja Viro) ovat allekirjoittaneet yleissopimuksen. Sen ovat ratifioineet tähän mennessä kuusi jäsenvaltiota ja kaksi ehdokasmaata.

4. Voimassa olevat yhteisön säännöt

Yhteisön tämänhetkisellä lainsäädännöllä rajoitetaan useimpien yleissopimuksessa ja pöytäkirjassa mainittujen tarkoituksellisesti tuotettujen aineiden markkinointia ja käyttöä. Yhteisön lainsäädännössä ei ole kuitenkaan mirexiä, klordekonia tai heksabromibifenyyliä sisältäviä säännöksiä. Voimassa olevat rajoitukset perustuvat pääasiassa neuvoston direktiiviin 79/117/ETY [2], jolla kielletään tiettyjä tehoaineita sisältävien torjunta-aineiden markkinoille saattaminen ja käyttö. PCB:n käyttörajoituksista säädetään tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetussa neuvoston direktiivissä 76/769/ETY [3].

[2] EYVL L 33, 8.2.1979, s. 36. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla.

[3] EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2003/11/EY (EYVL L 42, 15.2.2003, s. 45).

Yhteisön tämänhetkisen lainsäädännön suurin puute on se, että siinä ei kielletä minkään sopimuksissa mainitun kemikaalin tuotantoa eikä se sisällä mahdollisuuksia kieltää tulevaisuudessa sopimuksiin lisättävien POP-yhdisteiden tuotantoa. Toinen merkittävä puute on se, että useimmat olemassa olevat yhteisön kiellot tiettyjen POP-yhdisteiden markkinoinnista ja käytöstä eivät ole täydellisiä, koska direktiivi 79/117/ETY kattaa ainoastaan aineiden käytön torjunta-aineena, ei esimerkiksi biosidivalmisteissa tai teollisessa käyttötarkoituksessa. Lisäksi kaikissa tapauksissa ei kielletä tavaroissa ainesosina esiintyvien kemikaalien saattamista markkinoille ja käyttöä, ja kahdessa rajoituksia sisältävässä direktiivissä säädetyt vapautukset ovat laajempia kuin yleissopimuksessa.

Useimmat sopimuksissa mainituista POP-yhdisteistä sisältyvät jo neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2455/92 tiettyjen vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista [4], ja näin ollen näiden aineiden vientiin ja tuontiin sovelletaan jo ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelyä. Tämä asetus on hiljattain korvattu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 304/2003 [5], jolla pannaan täytäntöön Rotterdamin yleissopimuksen velvoitteet kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevan ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelyn (PIC) soveltamisesta. Lisäksi asetuksella (EY) N:o 304/2003 kielletään kymmenen Tukholman yleissopimuksessa mainitun POP-yhdisteen vienti.

[4] EYVL L 251, 29.8.1992, s. 13. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) 2247/98 (EYVL L 282, 20.10.1998, s. 12).

[5] EYVL L 63, 6.3.2003, s. 1.

Velvoite estää uusien POP-yhdisteiden kaltaisten kemikaalien markkinointi ja käyttö voidaan tällä hetkellä panna täytäntöön arviointijärjestelmissä, jotka koskevat uusia aineita (neuvoston direktiivi 67/548/ETY [6]), kasvinsuojeluaineita (neuvoston direktiivi 91/414/ETY [7]) ja biosidituotteita (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/8/EY [8]). Näillä direktiiveillä ei voida kuitenkaan estää sellaisten uusien aineiden tuotantoa, joilla on pysyvien orgaanisten yhdisteiden ominaisuuksia. Tämä olisi otettava huomioon tulevassa REACH-järjestelmässä, jota ehdotetaan tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskevasta strategiasta annetussa valkoisessa kirjassa (komission tiedonanto KOM(2001) 88 lopullinen).

[6] EYVL P 196, 16.8.1967, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2001/59/EY (EYVL L 225, 21.8.2001, s. 1).

[7] EYVL L 242, 19.8.1991, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 2003/5/EY (EYVL L 8, 14.1.2003, s. 7).

[8] EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

Tahattomasti tuotettujen POP-yhdisteiden osalta voidaan todeta, että yhteisön lainsäädännössä on useita välineitä, jotka edistävät näiden aineiden päästöjen vähentämistä. Tärkeimmistä päästöjen vähentämistoimenpiteistä säädetään direktiivissä 96/61/EY (IPPC-direktiivi [9]), joka kattaa sivutuotteina syntyvien POP-yhdisteiden merkittävimmät kiinteät lähteet (teolliset lähteet, energia-ala ja jätehuolto). Euroopan epäpuhtauspäätösrekisteri (EPER), joka sisältää yhteisön laajuiset tiedot tärkeimmistä päästöistä ja niiden pääasiallisista lähteistä, perustettiin komission päätöksellä 2000/479/EY [10]. Se kattaa kaikki tahattomasti tuotetut POP-yhdisteet PCB:tä lukuun ottamatta. Rekisteröitävien aineiden luetteloa laajennetaan muiden kansainvälisten velvoitteiden perusteella, ja myös PCB sisällytetään rekisteriin.

[9] EYVL L 257, 10.10.1996, s. 26.

[10] EYVL L 192, 28.7.2000, s. 36.

Jätteiden polttoa koskeva direktiivi (direktiivi 2000/76/EY [11]), joka kattaa kaikki jätteidenpolttolaitokset, koskee varsin merkittävää sivutuotteina syntyvien POP-yhdisteiden lähdettä. Lisäksi POP-yhdisteiden päästöjen määrälle on merkitystä suuria polttolaitoksia koskevalla direktiivillä (direktiivi 2001/80/EY [12]). Romuajoneuvoista annetun direktiivin 2000/53/EY [13] mukaan ajoneuvon vaaralliset osat on eroteltava ennen rungon murskaamista ja murskausjäämien asianmukaista käsittelyä. Tämä auttaisi vähentämään hajottamoilta peräisin olevia POP-yhdisteiden päästöjä. Hiljattain annetussa neuvoston ja Euroopan parlamentin direktiivissä sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (direktiivi 2002/96/EY [14]) sekä tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa (direktiivi 2002/95/EY [15]) säädetään, että PCB:tä sisältävien osien erottaminen on pakollista, jotta varmistetaan niiden asianmukainen käsittely. Joidenkin vaarallisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa rajoitetaan. Kaikilla näillä direktiiveillä vähennetään POP-yhdisteiden pääsemistä ympäristöön.

[11] EYVL L 332, 28.12.2000, s. 91.

[12] EYVL L 309, 27.11.2001, s. 1.

[13] EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2002/525/EY (EYVL L 170, 29.6.2002, s. 81).

[14] EYVL L 37, 13.2.2003, s. 24.

[15] EYVL L 37, 13.2.2003, s. 19.

Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annettu direktiivi 96/82/EY [16], ns. Seveso II -direktiivi, on tärkeä yhteisön säädös pyrittäessä estämään vahingossa tapahtuvia vaarallisten aineiden päästöjä.

[16] EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 98/433/EY (EYVL L 192, 8.7.1998, s. 19).

Lisäksi tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta annettu neuvoston direktiivi 76/464/ETY [17] rajoittaa jossakin määrin POP-yhdisteiden pääsemistä vesistöihin. Konkreettisia päästöjen raja-arvoja ei ole kuitenkaan vahvistettu muille POP-yhdisteille kuin HCB:lle (neuvoston direktiivi 88/347/ETY [18]). Direktiivi 76/464/ETY on integroitu vesipolitiikan kehysdirektiiviin (direktiivi 2000/60/EY [19]) ja jotkin sopimuksissa mainituista POP-yhdisteistä sisältyvät ensisijaisten aineiden luetteloon.

[17] EYVL L 129, 18.5.1976. s. 23. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/60/EY (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.)

[18] EYVL L 158, 25.6.1988, s. 35.

[19] EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.

Yleisenä päätelmänä päästöjen vähentämistoimenpiteistä voidaan todeta, että yhteisön lainsäädäntö vastaa hyvin nyt käsiteltävänä olevan kahden kansainvälisen sopimuksen vaatimuksia. Yhteisön tasolla ei ole kuitenkaan asetettu varsinaisia päästöjen vähennystavoitteita ja tämänhetkiset päästökartoitukset eivät kata kaikkia POP-yhdisteiden lähteitä. Tämänhetkinen PAH-yhdisteitä koskeva yhteisön lainsäädäntö on varsin rajallista, mutta komissio laatii parhaillaan ehdotusta ilmanlaadun puitedirektiivin 96/62/EY johdannaisdirektiiviksi, jossa vahvistettaisiin ilmanlaatutavoite bentso(a)pyreenille PAH-yhdisteiden osoittajana.

Komissio antoi vuonna 2001 tiedonannon dioksiineja, furaaneja ja polykloorattuja bifenyylejä koskevasta yhteisön strategiasta (KOM(2001) 593 lopullinen). Tämän strategian tavoitteena on ympäristön ja ekosysteemin nykyisen tilan arvioiminen, ihmisten dioksiini- ja PCB-altistuksen vähentäminen lyhyellä aikavälillä ja altistuksen pitäminen turvallisella tasolla keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä sekä dioksiinien ja PCB-yhdisteiden ympäristövaikutusten vähentäminen. Strategiassa ei ehdoteta lainsäädännöllisiä muutoksia, mutta siinä esitetään useita muita toimenpiteitä, mukaan luettuna voimassa olevan yhteisön lainsäädännön (erityisesti PCB:n käsittelystä annetun direktiivin ja IPPC-direktiivin) tehokas täytäntöönpano. Strategia voisi muodostaa yhteisön laajuisen toimintasuunnitelman kyseisten POP-yhdisteiden päästöjen vähentämiseksi ja eliminoimiseksi.

Varastojen hallinta ennen kuin niistä tulee jätettä kuuluu voimassa olevan kemikaaleja koskevan lainsäädännön soveltamisalaan. Laitosten turvallisuuden ja suurten varastojen osalta sovelletaan Seveso II -direktiivin vaatimuksia. Useat jätehuoltoa koskevat UNECE:n pöytäkirjan ja yleissopimuksen määräykset sisältyvät jo yhteisön lainsäädäntöön, erityisesti jätettä koskevaan direktiiviin 75/442/ETY [20], joka muodostaa jätehuoltoa koskevan yhteisön politiikan oikeudellisen kehyksen. Direktiivi 91/689/ETY [21] sisältää lisävaatimuksia vaarallisen jätteen hoidosta ja valvonnasta, ja neuvoston direktiivi 96/59/EY sisältää erityisiä säännöksiä PCB:n käsittelystä. PCB:tä lukuun ottamatta yhteisön lainsäädäntö ei kuitenkaan tällä hetkellä sisällä rajoituksia POP-yhdisteitä sisältävän jätteen hyödyntämisestä, kuten yleissopimuksessa edellytetään.

[20] EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/350/EY (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32).

[21] EYVL L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission direktiivillä 94/31/EY (EYVL L 168, 2.7.1994, s. 28).

Jätteiden maan rajan ylittäviä siirtoja säännellään Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 259/93 [22]. Mainittu asetus on pääasiallinen väline Baselin yleissopimuksen saattamiseksi osaksi yhteisön lainsäädäntöä. Kyseisen asetuksen soveltamisalaan kuuluu myös POP-yhdisteistä koostuva, niitä sisältävä tai niiden saastuttama jäte. Nykyisellään kyseisen jätteen siirtoihin yhteisössä sovelletaan menettelyä, joka perustuu kirjalliseen ennakkoilmoitukseen ja kirjalliseen ennakkosuostumukseen. Yhteisöstä vietävien aineiden osalta asetuksessa säädetään, että loppukäsiteltäväksi tarkoitettujen jätteiden vienti on kokonaan kielletty ja hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden vienti on sallittu ainoastaan, jos vienti kohdistuu OECD-maihin [23]. Jätteiden tuonti yhteisöön sallitaan, jos ne tuodaan EFTA-maista tai Baselin yleissopimuksen sopimuspuolina olevista maista, tai, jos jäte on tarkoitettu hyödynnettäväksi, myös muista OECD-maista. Asetusta tarkistetaan parhaillaan. Komission ehdotuksessa esitetään, että Tukholman yleissopimuksessa mainituista aineista koostuviin, niitä sisältäviin tai niiden saastuttamiin jätteisiin sovelletaan samoja määräyksiä kuin loppukäsiteltäviksi tarkoitettujen jätteiden siirtoihin. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että kaikkiin siirtoihin yhteisön sisällä sovelletaan edelleen kirjallisen ennakkoilmoituksen ja kirjallisen ennakkosuostumuksen vaatimusta ja että kaikki vienti yhteisöstä kielletään. Tuonti yhteisöön sallitaan ainoastaan, jos jäte on peräisin EFTA-maista tai maista, jotka ovat Baselin yleissopimuksen sopimuspuolia.

[22] EYVL L 30, 6.2.1993, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) 2557/2001 (EYVL L 349, 31.12.2001, s. 1).

[23] Asetuksessa käytetään ilmaisua "maihin, joihin OECD:n päätöstä sovelletaan". OECD-päätöksellä tarkoitetaan hyödynnettäväksi tarkoitettujen jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta 30.3.1992 tehtyä OECD:n neuvoston päätöstä, sellaisena kuin se on muutettuna.

5. Täytäntöönpanostrategia

Yhteisö ja jäsenvaltiot ovat vahvasti sitoutuneet ratifioimaan nopeasti ja panemaan tehokkaasti täytäntöön molemmat pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevat kansainväliset sopimukset. Ratifiointien tämänhetkinen tilanne edellyttää ripeää toimintaa yhteisöltä, jos halutaan varmistaa, että siitä tulee sopimuspuoli ennen sopimuspuolten ensimmäistä konferenssia, joka pidetään todennäköisesti vuonna 2004.

Myös suurin osa unioniin liittyvistä ja ehdokasmaista on allekirjoittanut POP-yhdisteitä koskevat kansainväliset sopimukset. Hiljattain tehdyssä selvityksessä kaikki 10 unioniin liittyvää maata vahvistivat, että heidän aikomuksenaan on panna täytäntöön POP-yhdisteitä koskevat kansainväliset velvoitteet. Ehdotettujen säännösten käytännön toteuttamista koskeva tilanne unioniin liittyvissä maissa ja ehdokasmaissa on todennäköisesti hyvin samanlainen kuin nykyisissä jäsenvaltioissa. Yksityiskohtaisten tarkkojen tietojen puuttuessa komissio ei ole voinut analysoida tilannetta yksityiskohtaisesti ja laajasti ennen tämän ehdotuksen antamista. Komissio kokoaa sen vuoksi päätöksentekomenettelyn varhaisissa vaiheissa lisää tieteellistä tietoa unioniin liittyvien ja ehdokasmaiden tilanteesta mm. kuulemalla kyseisiä maita. Tällöin pyritään selvittämään, onko velvoitteilla näissä maissa laajempia vaikutuksia kuin nykyisissä jäsenvaltioissa. Tämän selvityksen jälkeen komissio toteuttaa tilanteen mukaan tarvittavia toimia liittymissopimusten yhteydessä. Tällöin on mahdollista, että nyt käsiteltävänä olevaan ehdotukseen tehdään muutoksia.

POP-yhdisteitä koskevat sopimukset ovat soveltamisalaltaan varsin laajoja, koska niiden sisältämät rajoittamistoimenpiteet kattavat POP-yhdisteiden koko elinkaaren aina tuotannosta jätteenä käsittelyyn saakka. Yhteisön johdettu oikeus ei vielä kaikilta osin kata näitä toimenpiteitä.

Vaikka useimpia sopimuksissa mainituista POP-yhdisteistä ei enää tuoteta eikä käytetä yhteisössä, tämänhetkinen kemikaalilainsäädäntö ei sisällä varsinaisia säännöksiä, joilla estettäisiin tarkoituksellisesti valmistettujen POP-yhdisteiden saattaminen markkinoille. Lisäksi yhteisön jätelainsäädäntö ei sisällä kaikkia Tukholman yleissopimukseen sisältyviä toimenpiteitä.

Komissio valmistelee samanaikaisesti tämän ehdotuksen kanssa kemikaalilainsäädännön kattavaa uudistusta. Tämä perustuu tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskevasta strategiasta annettuun valkoiseen kirjaan, joka vaikuttaa kaikkeen tämänhetkiseen kemikaali-lainsäädäntöön. Uusi kemikaalilainsäädäntö olisi paras tapa panna täytäntöön tarvittavat tarkoituksellisesti tuotettujen POP-yhdisteiden tuotantoa, markkinointia ja käyttöä koskevat rajoittamistoimenpiteet. Koska uutta kemikaalilainsäädäntöä koskeva ehdotus on kuitenkin laaja ja monimuotoinen, uusien sääntöjen lopullinen hyväksyminen voi viedä aikaa. Tämän vuoksi ja jotta helpotettaisiin kahden kansainvälisen POP-sopimuksen ratifioimista varhaisessa vaiheessa, sopimuksissa tällä hetkellä mainittujen POP-yhdisteiden tuotantoon, markkinointiin ja käyttöön liittyvät täytäntöönpanotoimenpiteet sisältyvät nyt tehtävään ehdotukseen tilapäisenä toimenpiteenä. Keskipitkällä aikavälillä tarkoituksena on, että nämä toimenpiteet sisällytetään myöhemmin uuteen kemikaalilainsäädäntöön. Ehdotus uudeksi kemikaalilainsäädännöksi sisältää sen vuoksi toimenpiteitä, joilla nämä säännökset siirrettäisiin POP-asetuksesta tähän lainsäädäntöön.

Jotkin kahteen POP-sopimukseen sisältyvistä valvontamääräyksistä ovat pikemmin suositusluonteisia kuin oikeudellisesti sitovia velvoitteita. Lisäksi vaikka jotkin määräyksistä selkeästi kuuluvat yhteisön toimivaltaan, osa säännöksistä kuuluu jäsenvaltioiden kanssa jaettavaan tai jäsenvaltioille kuuluvaan toimivaltaan. Tämän vuoksi kaikki sopimusten määräykset eivät edellytä uusia säännöksiä yhteisön tasolla. Yleisesti yhteisö on harjoittanut toimivaltaansa kaikkien rajoittamistoimenpiteiden alalla sekä lisäksi esimerkiksi tutkimuksen ja seurannan alalla. Kauppaan liittyviä rajoittamistoimenpiteitä, jotka koskevat tarkoituksellisesti tuotettuja kemikaaleja, olisi jatkossakin pyrittävä yhdenmukaistamaan, jotta vältetään sisämarkkinoiden vääristyminen. Tästä huolimatta sivutuotteita koskevien päästöjen rajoittamistoimenpiteiden, maaperän saastumista koskevien säännösten sekä tiettyjen yleissopimuksen yleisten velvoitteiden täytäntöönpanoa olisi käsiteltävä toissijaisuus-periaatteen mukaisesti.

Tätä taustaa vasten näyttää siltä, että paras tapa panna täytäntöön yleissopimuksen ja UNECE:n pöytäkirjan tärkeimmät valvontamääräykset kohtuullisessa ajassa on yksittäinen laaja-alainen säädös. Myöhemmässä vaiheessa säännökset sopimuksissa mainittujen POP-yhdisteiden tuotannosta, markkinoinnista ja käytöstä sekä sellaisten aineiden käytön ja tuotannon kieltämisestä, joilla on POP-yhdisteiden ominaisuuksia, annetaan osana uutta kemikaalilainsäädäntöä. Tulevaisuudessa, kun POP-yhdisteitä koskeva yhteisön lainsäädäntö ja kansainväliset sopimukset kehittyvät, voi olla tarpeen lisätä säännöksiä yhteisön lainsäädäntöön.

Ehdotetun säännöksen muoto on asetus, koska siten voidaan varmistaa määräysten nopeampi ja selkeämpi täytäntöönpano kaikkialla yhteisössä, mukaan luettuina uudet jäsenvaltiot. Näin vältetään myös lainsäädännön aukot ja ristiriitaisuudet yhteisön ja kansallisten tekstien välillä sekä mahdollistetaan yhdenmukaisempi täytäntöönpano käytännössä.

Asetuksen päätavoitteena on ihmisten terveyden ja ympäristön suojelu, ja oikeusperustana on sen vuoksi perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohta. POP-yhdisteiden tuotannon, markkinoille saattamisen ja käytön kielloilla ja rajoituksilla on kuitenkin merkitystä sisämarkkinoiden toiminnalle, ja niiden oikeusperustana on sen vuoksi perustamissopimuksen 95 artiklan 1 kohta.

6. Ehdotetut uudet säännöt

Ehdotetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella pantaisiin täytäntöön Tukholman yleissopimuksen ja UNECE:n pöytäkirjan tärkeimmät määräykset tarkoituksellisesti tuotetuista POP-yhdisteistä kieltämällä sopimuksissa mainittujen aineiden tuotanto, käyttö ja markkinoille saattaminen. Jotta voidaan varmistaa terveyden ja ympäristön suojelun korkea taso, nyt ehdotettu asetus ei sisällä kansainvälisten sopimusten tarjoamaa mahdollisuutta sallia edelleen joidenkin sopimuksessa mainittujen aineiden tuotanto, markkinoille saattaminen ja käyttö.

Ehdotettu asetus sisältäisi myös joitakin varastoja ja jätteitä koskevia säännöksiä, jotka jossakin määrin olisivat yleissopimuksen määräyksiä tiukempia. Koska tarvittava lainsäädäntö sopimuksissa mainituista sivutuotteista on jo suuressa määrin annettu, nyt ehdotetun asetuksen mukaan asetukseen sisällytetään ainoastaan säännöksiä, jotka koskevat päästökartoituksia sekä kansallisten toimintasuunnitelmien laatimista ja toteuttamista.

Rajoittamistoimenpiteitä koskevien säännösten lisäksi asetus sisältäisi tiettyjä yleisiä velvoitteita, jotka perustuvat yleissopimuksen ja pöytäkirjan määräyksiin.

Säännökset uusien POP-yhdisteiden lisäämisestä ovat ehdotetun asetuksen tärkeimpiä osia, ja uusia kemikaaleja lisätään todennäköisesti varsin pian sekä yleissopimukseen että UNECE:n pöytäkirjaan. Kun tehdään päätös aineen lisäämisestä jompaankumpaan kahdesta kansainvälisestä oikeudellisesti sitovasta POP-yhdisteitä koskevasta välineestä, asetusta muutetaan tarvittaessa noudattamalla sääntelykomiteamenettelyä. Tämä on tyydyttävä ratkaisu, koska tätä ennen kaikki jäsenvaltiot ja neuvosto käsittelevät uusien POP-yhdisteiden sisällyttämistä sopimuksiin kansainvälisissä neuvotteluissa. Tämä menettely antaa myös Euroopan parlamentille mahdollisuuden reagoida komission ehdotuksiin ja tehtäviin päätöksiin. Sääntelykomiteamenettely antaisi yhteisölle mahdollisuuden päättää aineiden sisällyttämisestä määräysten soveltamisalaan annetussa yhden vuoden määräajassa.

Oikeudellisen selkeyden vuoksi ehdotetaan, että kumotaan neuvoston direktiivissä 79/117/ETY mainittujen kahdeksan POP-torjunta-aineen vanhentuneet markkinointi- ja käyttörajoitukset. Lisäksi ehdotetaan, että tehdään pieniä muutoksia PCB:n käsittelyä koskevaan direktiiviin (96/59/EY). Tämänhetkiset PCB:tä koskevat rajoitukset pysyisivät kuitenkin ennallaan.

7. Asetuksen sisältö

1 artikla

Tässä artiklassa määritetään asia, jota asetus koskee, sekä asetuksen soveltamisala ja tuodaan esiin erityyppiset rajoittamistoimenpiteet. Siinä korostetaan myös asetuksen alisteisuutta kansainvälisiin oikeudellisesti sitoviin sopimuksiin. Lisäksi artiklan toisessa kohdassa selvennetään, että rajoittamistoimenpiteet, jotka koskevat 3 ja 4 artiklassa tarkoitettua tuotantoa, markkinointia ja käyttöä, eivät koske jätettä.

2 artikla

Asetusta varten tarvitaan ainoastaan muutama määritelmä. Määritelmät perustuvat joko yleissopimukseen tai voimassa olevaan yhteisön lainsäädäntöön lukuun ottamatta "tavaroiden" määritelmää. "Aineen", "jätteen" ja "hyödyntämisen" määritelmien osalta tekstissä viitataan asiaa koskevan voimassa olevan yhteisön lainsäädännön määritelmiin.

3 artikla

Tässä artiklassa säädetään kielloista ja rajoituksista, jotka koskevat tarkoituksellisesti tuotettujen POP-yhdisteiden tuotantoa, markkinoille saattamista ja käyttöä. Ensimmäisessä kohdassa viitataan liitteeseen I, joka sisältää sekä kymmenen tarkoituksellisesti tuotettua POP-yhdistettä, jotka tällä hetkellä mainitaan yleissopimuksessa, että kaksi kolmesta muusta aineesta, jotka mainitaan UNECE:n pöytäkirjassa. Jäsenvaltioissa ei tiettävästi tuoteta tai käytetä näitä aineita (PCB-laitteita lukuun ottamatta). Yhteisö tai jäsenvaltiot eivät ole pyytäneet erityisiä vapautuksia yleissopimuksen perusteella. Käytettävissä olevien tietojen mukaan useimmat ehdokasmaat ovat kieltäneet sopimuksissa mainittujen aineiden tuonnin ja käytön eikä näitä aineita myöskään tuoteta. Kaksi ehdokasmaata on kuitenkin pyytänyt tilapäisesti maakohtaista vapautusta HCB:n käyttämiseksi välituotteena. Eliminointia koskevan tavoitteen mukaisesti ehdotetaan kuitenkin näiden aineiden tuotannon ja käytön lopettamista kokonaan, vaikka kansainväliset sopimukset sallisivat joidenkin aineiden tuotannon ja käytön.

Toisessa kohdassa viitataan liitteeseen II. Liite sisältää luettelon aineista, joiden tuotantoa, markkinoille saattamista ja käyttöä rajoitettaisiin. Tällä hetkellä ainoastaan HCH (lindaani) mainitaan tässä liitteessä. HCH:n tuotantoa ja käyttöä on rajoitettu pöytäkirjalla, mutta monta merkittävää käyttötarkoitusta on edelleen sallittu. Yhteisössä lindaanin markkinointi ja käyttö lopetettiin heinäkuussa 2002 komission päätöksen 2000/801/EY mukaisesti. Käytettävissä olevien tietojen mukaan joissakin jäsenvaltioissa ja mahdollisesti myös joissakin ehdokasmaissa ainetta käytetään edelleen vähäisessä määrin biosidivalmisteissa ja lääkkeissä. Näin ollen tuotannon, markkinoinnin ja käytön kieltämistä kokonaan ei tässä vaiheessa pidetä mahdollisena, ja tämän vuoksi lindaani mainitaan liitteessä II, jossa määritetään sen sallitut käyttötarkoitukset. Kaikki edelleen sallitut käyttötarkoitukset ovat nykyisten kansainvälisten velvoitteiden mukaisia.

Yleissopimuksessa ilmaisulla "aineen käyttö" ei tarkoiteta ainoastaan aineen käyttöä sellaisenaan ja kemiallisissa valmisteissa vaan myös valmistettujen tavaroiden ainesosina (esim. kemikaaleilla suojattu puu). Tätä korostetaan tässä artiklassa.

4 artikla

Artiklassa määritetään tiettyjä yleisiä vapautuksia tuotantoa, markkinoille saattamista ja käyttöä koskevista säännöksistä. Vapautukset noudattavat tarkasti varsin rajallisia yleisiä vapautuksia, jotka sisältyvät yleissopimuksen 3 artiklan 5 kappaleeseen sekä A ja B liitteeseen. Selkeyden ja yhdenmukaisuuden vuoksi samoja rajallisia vapautuksia sovellettaisiin kolmeen muuhun aineeseen, jotka luetellaan pöytäkirjassa, vaikka pöytäkirjassa sallitaan periaatteessa huomattavasi laajempia vapautuksia (esimerkiksi kansan-terveydellisissä hätätilanteissa ja ns. merkitykseltään vähäiset käyttötarkoitukset).

Yleisiä vapautuksia sovelletaan sellaisiin ainemääriin, jotka on tarkoitettu käytettäväksi laboratoriotutkimuksissa, vertailustandardeina ja tahattomina vierasainejääminä tuotteissa ja tavaroissa. Aineiden esiintyminen aineosina tuotteissa, jotka on valmistettu tai jotka ovat olleet käytössä ennen kyseisen aineen kiellon voimaantuloa, sallittaisiin tapauksissa, joissa yhteisö on tehnyt ilmoituksen sihteeristölle siitä, että tällainen tuote on edelleen käytössä. Tätä ilmoittamisvelvoitetta sovelletaan kuitenkin ainoastaan yleissopimuksessa mainittuihin aineisiin, ja sen vuoksi viitataan I ja II liitteen A osaan. Koska vapautus liittyisi tuotteiden käytön lisäksi niiden markkinoille saattamiseen (eli tapauksiin, joissa tavarat on valmistettu tai tuotu yhteisöön mutta niitä ei ole myyty ennen kiellon voimaantuloa), vapautusta olisi sovellettava kaikkialla yhteisössä ja näin ollen komission olisi ilmoitettava tästä sihteeristölle. Ilmoittamista koskevan aloitteen olisi yleensä tultava siltä jäsenvaltiolta, joka haluaa hakea vapautusta. Tätä menettelyä ei sovelleta olemassa oleviin PCB-laitteisiin, koska yleissopimus ja asetuksen liite I sisältävät niitä koskevan erityisvapautuksen. Muiden yleissopimuksessa tällä hetkellä mainittujen aineiden osalta voidaan todeta, että niillä käsiteltyjä tavaroita ei tietojen mukaan ole markkinoilla tai käytössä yhteisössä. Tilanne unioniin liittyvissä ja ehdokasmaissa saattaa olla erilainen, mutta jos käytössä edelleen olevista tavaroista ilmoitetaan, niiden käyttöä voitaisiin jatkaa.

Yleissopimuksessa sallitaan tietyin edellytyksin DDT:n ja HCB:n käyttö suljetussa prosessissa tuotantolaitoksen alueella välituotteena. Koska tavoitteena on aineiden tuotannon ja käytön lopettaminen, näitä ainekohtaisia vapautuksia ei ole sisällytetty tähän asetukseen. Periaate sinänsä sisältyy kolmanteen kohtaan, jota sovelletaan mahdollisiin tuleviin aineisiin. Yleissopimuksessa sekä tämän asetuksen liitteen I ja II osassa A mainittujen aineiden osalta käytöstä välituotteena on ilmoitettava sihteeristölle. Koska markkinoille saattamista ei sallita, tämä ilmoitusvelvollisuus jäisi jäsenvaltioille. Komissiolle ja muille jäsenvaltioille olisi kuitenkin tiedotettava tällaisista ilmoituksista.

5 artikla

Tämä artikla noudattaa yleissopimuksen 6 artiklan määräyksiä ja sisältää säännöksiä, jotka koskevat tarkoituksellisesti tuotettujen POP-yhdisteiden varastojen tunnistamista ja niiden hallintaa ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla. Asetuksen säännökset ovat kuitenkin yleissopimuksen vaatimuksia tarkempia. Tätä pidetään tarpeellisena, koska vanhentuneet tai huolimattomasti hoidetut POP-yhdisteiden varastot ovat aiheuttaneet vakavia riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle.

Ensimmäisessä kohdassa säädetään, että mahdollisesti jäljellä olevia varastoja, jotka koostuvat täysin kielletyistä POP-yhdisteistä tai sisältävät niitä, olisi kohdeltava jätteenä. Tähän jätteeseen sovelletaan yhteisön jätelainsäädäntöä sekä tämän asetuksen 7 artiklaa. Oletuksena on, että jäsenvaltioissa ei ole jäljellä tällaisia varastoja, jotka koostuvat liitteessä I tällä hetkellä mainituista aineista. Tilanne on erilainen joissakin unioniin liittyvissä maissa ja ehdokasmaissa, joissa on jäljellä suuria määriä vanhentuneita torjunta-aineita. Jotta voitaisiin selvittää 10:ssä jäseneksi liittyvässä valtiossa olevien varastojen tilanne, komissio on hiljattain teettänyt aiheesta tutkimuksen [24]. Tulokset osoittavat, että Puolassa ja Baltian maissa on suuria vanhentuneiden torjunta-aineiden varastoja ja että nämä varastot voivat sisältää jopa 27 000 tonnia POP-yhdisteitä sisältäviä torjunta-aineita. Jotta nämä varastot voidaan turvallisesti käsitellä jätteenä, saattaa olla tarpeen myöntää olemassa olevien rahoitusvälineiden kautta EU:n taloudellista ja teknistä apua, esimerkiksi jätehuoltosuunnittelun valmiuksien parantamiseen ja turvallisten jätteenkäsittelylaitosten rakentamiseen.

[24] Obsolete Pesticides Status in Candidate Countries. Final Report, September 2002. European Commission, Directorate General for Environment.

Toisen kohdan säännökset koskevat sellaisten POP-yhdisteiden varastoja, joihin sovelletaan ainoastaan rajoituksia. Yli 100 kg:n varastojen haltijoiden olisi ilmoitettava jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle näiden varastojen luonteesta ja määrästä 12 kuukauden kuluessa kyseisen rajoituksen voimaantulosta ja vuosittain tämän jälkeen rajoitukselle myönnetyn ajan loppuun saakka. Jäsenvaltioiden on seurattava, että varastoja säilytetään, käsitellään ja hoidetaan asianmukaisesti.

Lisäksi asetuksen 12 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot toimittavat joka kolmas vuosi komissiolle tiedot varastoista, joista heille on ilmoitettu. Komissio voisi tämän avulla seurata tilannetta ja arvioida, onko tarpeen antaa uusia yhteisön toimenpiteitä asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.

6 artikla

Jotta asetukseen voitaisiin sisällyttää kaikki yleissopimuksen ja pöytäkirjan tärkeimmät rajoittamismääräykset ja sopimuksissa mainitut aineet, siinä annetaan tiettyjä yleisiä säännöksiä päästöjen vähennyksistä. Asetuksen 8 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot kehittämään ja ylläpitämään päästökartoituksia dioksiinien, furaanien ja muiden kahdessa kansainvälisessä sopimuksessa mainittujen ja asetuksen liitteeseen III sisältyvien sivutuotteina syntyvien POP-yhdisteiden osalta. Lisäksi jäsenvaltioiden on laadittava ja toteutettava kansalliset toimintasuunnitelmat, joiden tarkoituksena on näiden aineiden päästöjen tunnistaminen, luonnehtiminen ja vähentäminen, kuten yleissopimuksessa on määrätty. Sekä päästökartoituksia että kansallisia toimintasuunnitelmia pidetään välttämättöminä välineinä sivutuotteina syntyvien POP-yhdisteiden päästöjen vähentämiseksi kustannustehokkaasti ja jatkuvasti.

7 artikla

Jätettä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan jo nyt kaikkeen POP-yhdisteitä sisältävään jätteeseen. Kuitenkin koska yleissopimuksen 6 artiklan 1 kappaleen d kohta sisältää tiettyjä yksityiskohtaisia määräyksiä, joita yhteisön lainsäädäntö ei vielä kata, asetuksessa on näitä erityisiä jätehuoltomääräyksiä koskeva artikla.

Asetuksen 7 artikla sisältää yleiset säännöt jätteestä, joka sisältää joko yleissopimuksessa tai pöytäkirjassa mainittuja aineita. Polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä (PAH) ei kuitenkaan mainita yleissopimuksessa. Koska olisi erittäin vaikeaa soveltaa näitä erityisiä sääntöjä PAH-yhdisteitä sisältävään jätteeseen, tämä aineryhmä jätetään tämän artiklan soveltamisalan ulkopuolelle. Oikeudellisen selkeyden vuoksi on laadittu erillinen liite IV jätteitä koskevia säännöksiä varten.

Yleisenä sääntönä voidaan pitää, että jätteestä, joka sisältää jotakin mainittua POP-yhdistettä, olisi käsiteltävä viipymättä siten, että POP-yhdisteet tuhotaan tai muunnetaan palautumattomasti. Yleissopimuksessa otetaan kuitenkin huomioon se, ettei aina ole järkevää tai mahdollista eliminoida jätteen POP-sisältöä täydellisesti. Tämän vuoksi toisessa kohdassa säädetään, että jätteet voidaan käsitellä muulla tavoin direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan mukaisesti, kun mainittujen aineiden pitoisuus jätteessä on alhaisempi kuin asetuksen liitteessä IV annetut pitoisuusrajat. Tämänhetkinen liite IV ei sisällä raja-arvoja, mutta näitä laaditaan parhaillaan ja ne lisätään myöhemmin sääntelykomiteamenettelyn avulla.

Yleissopimus mahdollistaa myös vapautuksen perusvelvoitteesta tapauksissa, joissa hävittäminen ei ole ympäristön kannalta suositeltava vaihtoehto. Tämän vapautuksen sisällyttämistä yhteisön lainsäädäntöön ei ehdoteta, koska POP-yhdisteiden hävittämistä pidetään ainoana ekologisesti kestävänä tapana käsitellä jätettä, jonka POP-pitoisuus on korkea. Tämän perusteella polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien (PCB/PCT) käsittelystä annetun direktiivin 96/59/EY säännös, jonka perusteella varastointi suolakaivoksissa on hyväksyttävä tapa käsitellä jätteet niiden POP-pitoisuudesta riippumatta, ei enää olisi ajan tasalla. Tämän loppukäsittelymahdollisuuden estämiseksi ja oikeudellisen selkeyden varmistamiseksi ehdotetaan direktiivin 96/59/EY muuttamista 18 artiklan mukaisesti.

Yleissopimuksen mukaisesti artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetään, että POP-yhdisteitä sisältävän jätteen uudelleenkäyttöä tai hyödyntämistä ei sallita, jos POP-yhdisteitä ei voida hävittää hyödyntämisprosessissa tai eristää ja tämän jälkeen käsitellä ympäristön kannalta turvallisella tavalla. PCB-jätteen hyödyntäminen on kuitenkin jo kokonaan kielletty direktiivillä 96/59/EY. Tarkoituksena on noudattaa tätä tiukempaa säännöstä, ja sen vuoksi tähän direktiiviin viitataan 4 kohdassa.

8 artikla

Tässä artiklassa säädetään velvoitteesta laatia täytäntöönpanosuunnitelma, kuten yleissopimuksen 7 artiklassa edellytetään. Yleissopimuksen sopimuspuolena myös yhteisön on laadittava täytäntöönpanosuunnitelma. Koska kuitenkin toimivalta yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa on jaettu yhteisön ja jäsenvaltioiden kesken, jaetun toimivallan olisi näyttävä myös täytäntöönpanosuunnitelmissa.

Täytäntöönpanosuunnitelmat olisi tämän jälkeen toteutettava ja tarvittaessa päivitettävä ja uudistettava. Jotta helpotettaisiin yhteistyötä ja tiedonvaihtoa yhteisössä, täytäntöönpanosuunnitelmat on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltiolle.

9 artikla

Asetuksen 9 artiklassa säädetään komission ja jäsenvaltioiden velvoitteesta laatia - keskenään läheisessä yhteistyössä toimien - kolmen mainitun aineen (dioksiinien, furaanien ja PCB:n) ympäristövaikutusten seurannan asianmukaiset ohjelmat ja järjestelmät. Tämä velvoite on laajempi kuin kansainvälisten sopimusten määräykset, mutta se perustuu komission tiedonantoon dioksiinia, furaania ja PCB:tä koskevasta strategiasta. Kun otetaan huomioon tämänhetkinen tietojen puute dioksiinien, furaanien ja PCB:n määrästä ympäristössä ja sen suuntauksista sekä tarve arvioida rajoittamistoimenpiteiden tehokkuus, katsotaan tarpeelliseksi antaa erityinen seurantaa koskeva säännös. On kuitenkin varmistettava, että käytettävissä on mittaus- ja valvontavälineitä, jotka mahdollistavat asianmukaiset edellytykset näille toimille. Tällaiset välineet ovat todennäköisesti täysin käytettävissä 10-15 vuoden kuluttua.

Samanlaisia velvoitteita ei pidetä tarpeellisina muiden POP-yhdisteiden osalta. Yleissopimukseen sisältyvä yleinen seurannan edistäminen katsotaan tällä hetkellä riittäväksi.

10 artikla

Yleissopimuksen 9 artiklaan sisältyvä määräys tiedonvaihdosta on saatettu osaksi asetuksen 10 artiklaa. Määräyksen sisällyttäminen yhteisön lainsäädäntöön katsotaan tarpeelliseksi, koska maiden välisellä tiedonvaihdolla, yleisellä tietoisuudella ja tietojen saatavuudella on merkittävä rooli POP-yhdisteiden aiheuttaman pilaantumisen eliminoimisessa. Yleissopimuksen mukaisesti artikla 10 sisältää myös säännökset luottamuksellisesta tiedosta.

11 artikla

Tämä artikla perustuu yleissopimuksen 12 artiklaan, ja siinä esitetään komission ja jäsenvaltioiden yleiset velvoitteet antaa teknistä apua kehitysmaille sekä siirtymätalouden maille. Tekninen apu olisi suunniteltava niin, että se vahvistaa näiden maiden valmiuksia ja että sen avulla löydetään ratkaisuja tiettyihin ongelmiin, kuten jäljellä oleva DDT:n käyttö joissakin kehitysmaissa. Yleissopimus sallii edelleen DDT:n tuotannon ja käytön taudinlevittäjien torjuntaan maissa, joissa turvallisia, tehokkaita ja kohtuuhintaisia vaihtoehtoja ei ole käytettävissä. Jotta voitaisiin vähitellen luopua DDT:n käytöstä ja toimia komission tiedonannon (KOM(2003) 93 lopullinen) [25] mukaisesti, olisi edistettävä DDT:n vaihtoehtoja koskevaa tutkimusta ja kehittämistä ja niiden käyttöönottoa.

[25] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Ajantasainen katsaus EY:n toimintaohjelmaan - HI-virusta ja aidsia, malariaa ja tuberkuloosia koskeva nopeutettu toiminta köyhyyden vähentämisessä. 26.2.2003.

Teknisen avun yhteydessä komission ja jäsenvaltioiden olisi myös harkittava tuen antamista valtioista riippumattomille järjestöille, joiden rooli voi olla hyvinkin merkittävä.

12 artikla

Asetuksen 12 artiklan ensimmäinen kohta liittyy komissiolle toimitettaviin tietoihin. Komissio voi jäsenvaltioiden toimittamien tietojen sekä itse suorittamansa seurannan perusteella arvioida asetuksen yleistä toimivuutta.

Artiklan toisessa kohdassa säädetään erityisestä raportointivelvoitteesta, joka koskee liitteessä I tai II mainittujen aineiden tuotantoa ja saattamista markkinoille. Tämä noudattaa yleissopimuksen 15 artiklaa. Koska sisämarkkinoihin liittyvät asiat kuuluvat yhteisön toimivaltaan, komissio laatii yhteisen kertomuksen jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella ja toimittaa sen sihteeristölle. Tästä säädetään neljännessä kohdassa.

Artiklan kolmannessa kohdassa asetetaan jäsenvaltioille kaksi erityistä raportointivelvoitetta. Jäsenvaltioiden on joka kolmas vuosi toimitettava tiivistelmäraportti varastoista ja päästökartoituksista. Komissio voi tämän perusteella arvioida rajoittamistoimenpiteiden toimivuutta yhteisön tasolla ja ehdottaa tarvittaessa sopivia muutoksia.

Näiden erityisten raportointivelvoitteiden lisäksi asetus ei sisällä yleissopimukseen ja pöytäkirjaan sisältyviä yleisiä raportointimääräyksiä vaan tästä päättäminen jätetään jäsenvaltioille.

13 artikla

Tämä artikla sisältää vakiosäännöksen seuraamuksista, jos määräyksiä rikotaan.

14 artikla

Tässä artiklassa säädetään yhdessä 16 artiklan kanssa menettelyistä, joita noudatetaan asetuksen liitteiden muuttamisessa ja päivittämisessä. Kun kansainvälisellä tasolla on tehty päätös aineen sisällyttämisestä yleissopimukseen tai UNECE:n pöytäkirjaan, komissio laatii ehdotuksen tähän liittyvien liitteiden muuttamisesta. Päätös tehtäisiin sääntelykomiteamenettelyn avulla. Yleissopimuksen 22 artiklan mukaan A, B tai C liitteisiin tehtävät muutokset tulevat voimaan vuoden kuluttua siitä, kun muutosta koskevasta päätöksestä on ilmoitettu, paitsi jos sopimuspuoli ilmoittaa, että se ei voi hyväksyä muutosta tai se on antanut ratifioimiskirjansa yhteydessä erityisen selityksen yleissopimuksen 25 artiklan 4 kappaleen mukaisesti.

Komission olisi säännöllisin väliajoin tarkasteltava liitteissä mainittujen aineiden kieltojen ja rajoitusten yksityiskohtaisia edellytyksiä ja niihin liittyviä mahdollisia vapautuksia. Erityisesti komission olisi ennen 31 päivää joulukuuta 2007 tarkasteltava heksakloorisykloheksaania (HCH), mukaan lukien lindaani, koskeva liitteessä II olevassa B osassa olevaa kohtaa riskien arviointia ja HCH:n korvaavia aineita koskevan tiedon ja tekniikan kehityksen perusteella. Tarvittavia muutoksia olisi tehtävä yhteisössä tapahtuvan kehityksen sekä yleissopimuksen ja pöytäkirjan perusteella.

15 artikla

Yleissopimuksessa tai pöytäkirjassa ei vaadita, että sopimuspuolet nimeäisivät tietyt toimivaltaiset viranomaiset hoitamaan sopimuksiin liittyviä tehtäviä. Koska asetuksessa kuitenkin asetetaan jäsenvaltioille useita tehtäviä, on tarpeen nimetä erityiset viranomaiset, jotka hoitavat asetuksen edellyttämiä hallinnollisia tehtäviä.

16 artikla

Tässä artiklassa esitetään noudatettava komiteamenettely. Tarkoituksena ei ole ehdottaa uuden komitean perustamista, vaan direktiivillä 67/548/ETY perustetun komitean olisi avustettava komissiota.

17 ja 18 artikla

Näillä artikloilla kumotaan tiettyjä voimassa olevia säännöksiä. Direktiivissä 79/117/ETY säädetyt rajoitukset, jotka koskevat kahdeksaa POP-yhdisteitä sisältävää torjunta-ainetta, eivät enää ole ajan tasalla, ja hyvät lainsäätäjän periaatteet edellyttäisivät niiden kumoamista. Lisäksi ehdotetaan, että polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) annetun neuvoston direktiivin 96/59/EY säännös, joka sallii PCB-jätteen pysyvän varastoinnin, muutetaan yleissopimuksen ja ehdotetun asetuksen mukaisesti. On huomattava, että muut kyseiseen direktiiviin sisältyvät erityiset PCB:tä koskevat rajoitukset pysyisivät voimassa.

19 artikla

Tämä on vakiomuotoinen artikla, joka koskee ehdotetun uuden asetuksen voimaantuloa ja soveltamista. Koska asetuksella pannaan täytäntöön kaksi itsenäistä kansainvälistä sopimusta, ei ole syytä yhdistää soveltamispäivämäärää kyseisten sopimusten voimaantuloon. Tämän sijasta ehdotetaan tiettyä päivämäärää.

Liitteet

Liitteet sisältävät luettelot pysyvistä orgaanisista yhdisteistä, joita koskevia erilaisia määräyksiä sisältyy kahteen kansainväliseen sopimukseen ja näin ollen tähän asetukseen. Jos jompaankumpaan näistä sopimuksista lisätään aineita, nämä aineet lisätään myös asetuksen yhteen tai useampaan liitteeseen. Lisäksi liitteitä voidaan muuttaa 14 artiklan mukaisesti. Koska POP-yhdisteiden luettelojen ja kahden sopimuksen määräysten välillä on eroja, asetuksessa on oltava useita liitteitä, jotta voidaan selkeäsi määrittää kunkin rajoittamistoimenpiteen soveltamisala.

Liite I sisältää luettelon 10:stä tarkoituksellisesti tuotetusta aineesta, jotka mainitaan sekä yleissopimuksessa että pöytäkirjassa (A osa), sekä luettelon kahdesta muusta aineesta, jotka mainitaan ainoastaan pöytäkirjassa. Nämä aineet kielletään kokonaan 4 artiklan 1 kohdan nojalla. Kyseisessä liitteessä on ainoastaan yksi ainekohtainen vapautus, joka koskee PCB:tä sisältäviä olemassa olevia laitteita. Myöhemmin lisättävien aineiden osalta tietyt käyttötarkoitukset (esimerkiksi välituotteena) voitaisiin sallia, jos tämä on kyseisten kansainvälisten sopimusten mukaista.

Liitteessä II luetellaan aineet, joiden tuotantoa, markkinoille saattamista ja käyttöä rajoitetaan 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Liitteen I tavoin myös tämä liite on jaettu kahteen osaan sen mukaan, mikä on aineen asema kahdessa kansainvälisessä sopimuksessa. Tällä hetkellä liite sisältää ainoastaan yhden aineen osassa B; kyseessä on HCH (lindaani), jonka käyttö tällä hetkellä on edelleen sallittua määrätyissä käyttötarkoituksissa. Kahdelle näistä käyttötarkoituksista on asetettu määräaika, muita ei ole ajallisesti rajoitettu. Komission olisi kuitenkin tarkistettava jäljellä olevat käyttötarkoitukset vuoden 2007 loppuun mennessä 14 artiklan 2 kohdass vahvistettu tätä koskeva erityinen säännös.

Liitteessä III luetellaan tahattomasti tuotettuja aineita, joista kaikista on laadittava päästökartoitukset ja joihin sovelletaan päästöjen vähentämistoimenpiteitä 6 artiklan mukaisesti.

Liitteessä IV luetellaan aineet, joihin sovelletaan 7 artiklassa säädettyjä erityisiä jätehuoltosäännöksiä. Lisäksi tämä liite sisältää kyseisen artiklan 2 kohdassa tarkoitetut pitoisuusrajat. Koska kaikkia näitä raja-arvoja laaditaan parhaillaan Baselin ja Tukholman yleissopimuksiin liittyvissä järjestelmissä ja komissio käynnistää aiheesta omat tutkimuksensa, liite IV ei vielä sisällä raja-arvoja.

8. Kustannukset

Tämän ehdotuksen taloudelliset vaikutukset nykyisissä jäsenvaltioissa ovat todennäköisesti vähäisiä. Joissakin unioniin liittyvissä ja ehdokasmaissa on huomattavia määriä vanhentuneita POP-varastoja, ja niiden turvallisesta loppukäsittelystä aiheutuu todennäköisesti huomattavia taloudellisia vaikutuksia. EU:lta voidaan kuitenkin olemassa olevien rahoitusvälineiden kautta saada teknistä ja taloudellista apua esimerkiksi jätehuoltosuunnittelun valmiuksien parantamiseen tai turvallisten jätteenkäsittelylaitosten rakentamiseen.

Yleisesti ottaen asetuksen ei pitäisi aiheuttaa lisäkustannuksia yhteisön lainsäädännöstä nyt jo aiheutuvien kustannusten lisäksi. Komissiossa ei nykyisten POP-tehtäviin osoitettujen voimavarojen lisäksi tarvita uusia voimavaroja. Jäsenvaltioissa asetus lisää kuitenkin jossakin määrin hallinnollista taakkaa, mikä johtuu tietyistä ilmoitus- ja raportointivelvoitteista.

Kustannuksia on kuitenkin verrattava etuihin: Säännöksillä edistetään kaikkein haitallisimpien maailmanlaajuisesti huolta aiheuttavien aineiden käytön ja tuotannon lopettamista. Lisäksi asetuksella saatetaan osaksi yhteisön lainsäädäntöä kansainväliset velvoitteet, joihin yhteisö, jäsenvaltiot ja suurin osa EU:n jäseniksi liittyvistä maista ja ehdokasmaista ovat jo sitoutuneet.

2003/0119 (COD)

Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI pysyvistä orgaanisista yhdisteistä sekä direktiivien 79/117/ETY ja 96/59/EY muuttamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan 1 kohdan ja 175 artiklan 1 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen [26],

[26] EUVL C , s.

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [27],

[27] EUVL C , s.

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [28],

[28] EUVL C , s.

noudattavat EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [29]

[29] EUVL C , s. .

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Tämä asetus koskee pääasiassa ympäristön suojelua ja oikeusperustana on sen vuoksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohta. Kuitenkin siltä osin kuin pysyvien orgaanisten yhdisteiden tuotannon, markkinoille saattamisen ja käytön kielloilla ja rajoituksilla on kuitenkin merkitystä sisämarkkinoiden toiminnalle, tämän asetuksen oikeusperustana on perustamissopimuksen 95 artiklan 1 kohta.

(2) Yhteisö on vakavasti huolissaan pysyvien orgaanisten yhdisteiden jatkuvista päästöistä ympäristöön. Nämä kemialliset aineet kulkeutuvat kansainvälisten rajojen yli kauas lähteistään, ja ne hajoavat hitaasti ympäristössä, kerääntyvät ravintoverkkoon ja aiheuttavat riskin ihmisen terveydelle ja ympäristölle. Tämän vuoksi on toteutettava lisätoimia ihmisen terveyden ja ympäristön suojelemiseksi näiltä yhdisteiltä.

(3) Ympäristönsuojeluun liittyvien velvollisuuksiensa vuoksi yhteisö allekirjoitti 24 päivänä kesäkuuta 1998 vuonna 1979 tehtyyn valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen liittyvän pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan, jäljempänä 'pöytäkirja', sekä 22 päivänä toukokuuta 2001 pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen, jäljempänä 'yleissopimus'.

(4) Jotta voidaan varmistaa pöytäkirjaan ja yleissopimukseen perustuvien yhteisön velvoitteiden yhdenmukainen ja tehokas täytäntöönpano, on tarpeen toteuttaa yhteiset oikeudelliset puitteet toimille, joiden tarkoituksena on erityisesti tarkoituksellisesti tuotettujen pysyvien orgaanisten yhdisteiden tuotannon, markkinoille saattamisen ja käytön lopettaminen.

(5) Kun lisäksi otetaan huomioon ennalta varautumisen periaate ja se, että lopullisena tavoitteena on lopettaa pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöt ympäristöön, tietyissä tapauksissa on asianmukaista säätää rajoittamistoimenpiteistä, jotka ovat pöytäkirjan ja yleissopimuksen toimenpiteitä tiukempia.

(6) Paras tapa panna täytäntöön lueteltujen aineiden tuotannon, markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi, toteuttaa komission valkoisessa kirjassa Tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskeva strategia [30] suunniteltu lainsäädäntö. Kuitenkin koska kyseisestä lainsäädännöstä tulee hyvin laaja ja monimuotoinen, sen antamisen odotetaan vievän aikaa, ja, koska on tärkeää ratifioida yleissopimus ja pöytäkirja mahdollisimman pian, tällä asetuksella olisi tilapäisesti pantava kyseiset toimenpiteet täytäntöön.

[30] KOM(2001) 88 lopullinen.

(7) Useimpien pöytäkirjassa tai yleissopimuksessa lueteltujen pysyvien orgaanisten yhdisteiden markkinoille saattaminen ja käyttö on yhteisössä jo lopetettu kielloilla, jotka sisältyvät tiettyjä tehoaineita sisältävien torjunta-aineiden markkinoille saattamisen ja käytön kieltämisestä 21 päivänä joulukuuta 1978 annettuun neuvoston direktiiviin 79/117/ETY [31] ja tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annettuun neuvoston direktiiviin 76/769/ETY [32]. Pöytäkirjaan ja yleissopimukseen sisältyvien yhteisön velvoitteiden noudattamiseksi ja pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen minimoimiseksi on kuitenkin tarpeen ja asianmukaista kieltää myös näiden aineiden tuotanto ja rajoittaa vapautukset mahdollisimman vähiin.

[31] EYVL L 33, 8.2.1979, s. 36, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla.

[32] EYVL L 262, 27.9.1976. s. 201, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2003/11/EY (EYVL L 42, 15.2.2003, s. 45).

(8) Heksakloorisykloheksaanin (HCH), mukaan lukien lindaani, tuotantoa ja käyttöä rajoitetaan pöytäkirjan perusteella, mutta sitä ei kielletä kokonaan. Ainetta käytetään edelleen joissakin jäsenvaltioissa, ja sen vuoksi ei ole vielä tarkoituksenmukaista kieltää kaikkia käyttötarkoituksia. Kuitenkin kun otetaan huomioon HCH:n haitalliset ominaisuudet ja mahdolliset riskit, jotka liittyvät sen päästämiseen ympäristöön, sen tuotanto ja käyttö olisi rajoitettava mahdollisimman vähiin ja viime kädessä lopetettava.

(9) Vanhentuneet tai huonosti hoidetut pysyvien orgaanisten yhdisteiden varastot voivat vaarantaa vakavasti ympäristön ja ihmisten terveyden esimerkiksi maaperän ja pohjaveden saastumisen vuoksi. Tämän vuoksi on asianmukaista antaa säännöksiä, jotka ovat yleissopimuksen määräyksiä tiukempia. Kiellettyjen aineiden varastoja olisi käsiteltävä jätteenä. Sitä vastoin sellaisten aineiden varastoista, joiden tuotanto ja käyttö on edelleen sallittua, olisi ilmoitettava viranomaisille ja niitä olisi valvottava asianmukaisesti.

(10) Dioksiineja, furaaneja ja polykloorattuja bifenyylejä (PCB) koskevasta yhteisön strategiasta annetun komission tiedonannon [33], pöytäkirjan sekä yleissopimuksen mukaisesti sellaisten pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöt, jotka ovat teollisten prosessien tahattomia sivutuotteita, olisi tunnistettava ja niitä olisi vähennettävä pitäen viime kädessä tavoitteena niiden lopettamista. Jotta päästöjä voitaisiin vähentää jatkuvasti ja kustannustehokkaasti, olisi laadittava ja toimeenpantava asianmukaiset kansalliset toimintasuunnitelmat, joissa käsitellään kaikkia lähteitä ja toimenpiteitä, mukaan lukien ne, joista säädetään voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä.

[33] EYVL C 322, 17.11.2001, s. 2.

(11) Tiedonannon mukaisesti olisi laadittava asianmukaisia ohjelmia ja järjestelmiä, jotta voidaan varmistaa riittävät seurantatiedot dioksiinien, furaanien ja polykloorattujen bifenyylien (PCB) esiintymisestä ympäristössä. On kuitenkin tarpeen varmistaa, että käytettävissä on tarvittavat välineet ja että niitä voidaan käyttää taloudellisesti ja teknisesti toteutettavissa olevalla tavalla.

(12) Yleissopimuksen mukaan jätteen sisältämät pysyvät orgaaniset yhdisteet on hävitettävä tai muunnettava palautumattomasti aineiksi, joilla ei ole samanlaisia ominaisuuksia. Koska yhteisön nykyisessä jätelainsäädännössä ei ole näitä aineita koskevia erityisiä sääntöjä, ne olisi vahvistettava tässä asetuksessa. Jotta voitaisiin varmistaa sekä suojelun korkea taso että vaatimusten toteutettavuus, myöhemmässä vaiheessa vahvistetaan raja-arvot, joiden perusteella määritetään aineiden alhainen pitoisuus jätteessä.

(13) Yleissopimuksessa määrätään, että kunkin sopimuspuolen on laadittava suunnitelma yleissopimuksen mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanoa varten. Koska yhteisö ja jäsenvaltiot jakavat tähän liittyvän toimivallan, täytäntöönpanosuunnitelmat olisi laadittava sekä kansallisella että yhteisön tasolla. Yhteistyötä ja tiedonvaihtoa jäsenvaltioiden viranomaisten ja komission välillä olisi edistettävä.

(14) Yleissopimuksen ja pöytäkirjan mukaisesti tietoja pysyvistä orgaanisista yhdisteistä olisi toimitettava muille sopimuspuolille. Lisäksi olisi edistettävä tietojen vaihtoa muiden maiden kanssa, jotka eivät ole kyseisten sopimusten sopimuspuolia.

(15) Yleissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseksi on tarpeen antaa teknistä apua kehitysmaiden ja siirtymätalouden maiden pyyntöjen perusteella. Komission ja jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi annettava oikea-aikaisesti tarkoituksenmukaista teknistä apua, jonka tarkoituksena on erityisesti parantaa näiden maiden valmiuksia panna yleissopimus täytäntöön, ottaen huomioon sellaiset näkökohdat kuten edelleen jatkuva DDT:n käyttö taudinlevittäjien torjunnassa sekä sopivien vaihtoehtoisten tuotteiden, menetelmien ja strategioiden kehittäminen ja käyttöön ottaminen.

(16) Pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavien toimenpiteiden tehokkuutta olisi arvioitava säännöllisesti. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi säännöllisesti annettava kertomus komissiolle erityisesti rajoitettujen aineiden päästökartoituksista, ilmoitetuista varastoista, tuotannosta ja markkinoille saattamisesta.

(17) Yleissopimuksen ja pöytäkirjan mukaan niiden sopimuspuolet voivat ehdottaa muita aineita, joihin olisi sovelttava kansainvälisiä toimia, ja tämän perusteella sopimuksiin voidaan lisätä aineita, jolloin tätä asetusta olisi muutettava vastaavasti. Lisäksi olisi oltava mahdollista muuttaa tämän asetuksen liitteiden luetteloissa olevia merkintöjä muun ohessa niiden mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen.

(18) Koska tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [34] 2 artiklassa tarkoitettuja laaja-kantoisia toimenpiteitä, toimenpiteistä olisi päätettävä kyseisen päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen.

[34] EYVL L 184, 17.71999, s. 23

(19) Jäsenvaltioiden olisi säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomiseen, ja varmistettava, että ne pannaan täytäntöön. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

(20) Tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat ympäristön ja ihmisen terveyden suojeleminen pysyviltä orgaanisilta yhdisteiltä ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan ne voidaan kyseisten yhdisteiden rajat ylittävien vaikutusten takia toteuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten, yhteisö toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(21) Mainitun perusteella olisi muutettava direktiiviä 79/117/ETY ja polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) 16 päivänä syyskuuta 1996 annettua neuvoston direktiiviä 96/59/EY [35],

[35] EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31.

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla Kohde ja soveltamisala

1. Tämä asetus koskee sellaisten aineiden tuotantoa, markkinoille saattamista, käyttöä, päästämistä ympäristöön ja käsittelyä jätteenä, joihin sovelletaan kieltoja tai rajoituksia pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen, jäljempänä 'yleissopimus', tai vuonna 1979 tehtyyn valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen vuonna 1998 tehdyn pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan pöytäkirjan, jäljempänä 'pöytäkirja', perusteella.

Nämä aineet luetellaan tämän asetuksen liitteessä I-IV.

2. Jäljempänä 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta jätteeseen, joka koostuu liitteessä I tai II mainitusta aineesta, sisältää sitä tai on sen saastuttama.

2 artikla Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

a) 'markkinoille saattamisella' aineiden toimittamista tai saattamista käyttöön joko maksua vastaan tai vastikkeetta;

b) 'tavaralla' aineesta tai aineista ja/tai valmisteesta tai valmisteista koostuvaa esinettä, jolle valmistuksen aikana annetaan tietty muoto, pinta tai muotoilu, joka määrää sen lopullisen käyttötarkoituksen suuremmassa määrin kuin sen kemiallinen kokoonpano;

c) 'aineella' ainetta sellaisena kuin se on määritelty neuvoston direktiivin 67/548/ETY 2 artiklassa [36];

[36] EYVL P 196, 16.8.1967, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 2001/59/EY (EYVL L 225, 21.8.2001, s. 1).

d) 'jäteellä' jätettä sellaisena kuin se on määritelty neuvoston direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan a kohdassa [37];

[37] EYVL L 194, 25.7.1975, s. 39, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/350/EY (EYVL L 135, 6.6.1996, s. 32).

e) 'hyödyntämisellä' hyödyntämistä sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 75/442/ETY 1 artiklan f kohdassa.

Tässä asetuksessa yhteisön tullialueelle tuonti katsotaa myös markkinoille saattamiseksi.

3 artikla Tuotannon, markkinoille saattamisen ja käytön valvonta

1. Liitteessä I mainittujen aineiden tuotanto, markkinoille saattaminen ja käyttö sellaisenaan, valmisteissa tai tavaroiden aineisosina kielletään.

2. Liitteessä II mainittujen aineiden tuotantoa, markkinoille saattamista ja käyttöä sellaisenaan, valmisteissa tai tavaroiden aineisosina rajoitetaan mainitussa liitteessä asetettujen edellytysten mukaisesti.

4 artikla Poikkeukset rajoittamistoimenpiteistä

1. Edellä 3 artiklaa ei sovelleta

a) laboratoriotutkimuksissa tai vertailustandardeina käytettävään aineeseen;

b) aineeseen, jota esiintyy tahattomina vierasainejääminä aineissa, valmisteissa tai tavaroissa.

2. Edellä 3 artiklaa ei sovelleta aineeseen, jota esiintyy aineosina tavaroissa, jotka on valmistettu tai jotka ovat olleet käytössä ennen tämän asetuksen kyseisen säännöksen voimaantuloa tai sen voimaantulopäivänä.

Jäsenvaltion on kuitenkin välittömästi ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista tavaroista tietoiseksi tultuaan ilmoitettava tästä komissiolle.

Kun komissiolle ilmoitetaan tällaisista tavaroista tai se muuten saa niistä tiedon, se ilmoittaa siitä tarvittaessa viipymättä yleissopimuksen sihteeristölle.

3. Liitteen I osassa A tai liitteen II osassa A mainitun aineen osalta jäsenvaltion, joka haluaa sallia liitteessä mainittuun määräaikaan saakka kyseisen aineen tuotannon ja käytön suljetussa prosessissa tuotantolaitoksen alueella välituotteena, on ilmoitettava asiasta yleissopimuksen sihteeristölle.

Tällainen ilmoitus voidaan kuitenkin tehdä ainoastaan, jos seuraavat ehdot täyttyvät:

a) kyseisessä liitteessä on huomautus siitä, että tällainen kyseisen aineen tuotanto ja käyttö voidaan sallia;

b) aine muuntuu valmistusprosessissa yhdeksi tai useaksi aineeksi, joilla ei ole pysyvän orgaanisen yhdisteen ominaisuuksia;

c) ihmiset tai ympäristö ei oleteta, että altistuvat merkittäville määrille kyseistä ainetta sen tuotannon ja käytön aikana.

Ilmoitus toimitetaan myös muille jäsenvaltioille ja komissiolle ja siinä annetaan yksityiskohtaiset tiedot kyseisen aineen tosiasiallisesta tai arvioidusta kokonaistuotannosta ja -käytöstä sekä tuotantolaitoksen alueella toteutettavan suljetun prosessin luonteesta, mukaan luettuna lähtöaineena käytettävän pysyvän orgaanisen yhdisteen prosessissa muuntumattoman ja tahattoman jäämän määristä lopputuotteessa.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja määräaikoja voidaan muuttaa tapauksissa, joissa sen jälkeen, kun jäsenvaltio on toistuvasti antanut ilmoituksen yleissopimuksen sihteeristölle, yleissopimuksen perusteella annetaan nimenomainen tai hiljainen suostumus aineen tuotannon ja käytön jatkamiseksi uudeksi ajanjaksoksi.

5 artikla Varastot

1. Jostakin liitteessä I mainituista aineesta koostuvan tai sitä sisältävän varaston haltijan on käsiteltävä kyseinen varasto jätteenä 7 artiklan mukaisesti.

2. Liitteessä II luetelluista aineista koostuvan tai niitä sisältävien yli 100 kg varaston haltijan on ilmoitettava 15 artiklassa tarkoitetulle toimivaltaiselle viranomaiselle siinä jäsenvaltiossa, jossa varasto muodostuu, varaston laadusta ja koosta. Nämä tiedot on toimitettava 12 kuukauden kuluessa tämän asetuksen kyseisen säännöksen voimaantulosta ja vuosittain tämän jälkeen liitteessä II määritettyyn sallittua käyttötarkoitusta koskevaan määräaikaan saakka.

Varastojen haltijan on hoidettava näitä varastoja turvallisella, tehokkaalla ja ympäristön huomioon ottavalla tavalla.

3. Jäsenvaltioiden on seurattava ilmoitettujen varastojen käyttöä ja hoitoa.

6 artikla Päästöjen vähentäminen

Jäsenvaltioiden on kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta laadittava päästökartoitukset liitteessä III mainituista aineista ja ylläpidettävä näitä kartoituksia.

Samaan määräaikaan mennessä jäsenvaltioiden on myös laadittava kansalliset toimintaohjelmat, joiden perusteella voidaan tunnistaa, luonnehtia ja vähentää liitteessä III lueteltujen aineiden ihmisten toiminnasta johtuvien päästöjen kokonaismääriä.

Kukin jäsenvaltio toteuttaa kansallisen toimintasuunnitelmansa osana 8 artiklan mukaisesti laadittua kansallista täytäntöönpanosuunnitelmaa.

7 artikla Jätehuolto

1. Liitteessä IV mainituista aineista koostuva, niitä sisältävä tai niiden saastuttama jäte on käsiteltävä viipymättä ja tällöin on varmistettava jätteen sisältämien pysyvien orgaanisten yhdisteiden hävittäminen tai niiden muuntaminen palautumattomasti siten, että jäljelle jäävään jätteeseen ja päästöihin ei jää pysyvien orgaanisten yhdisteiden ominaisuuksia.

2. Poikkeuksena 1 kohdasta jäte, joka koostuu jostakin liitteessä IV mainitusta aineesta, sisältää sitä tai on sen saastuttama, voidaan käsitellä muulla tavoin direktiivin 75/442/ETY 4 artiklan mukaisesti, jos mainittujen aineiden pitoisuus jätteessä on tämän asetuksen liitteessä IV annettuja pitoisuusrajoja alhaisempi.

3. Liitteessä IV mainitusta aineesta koostuvan, sitä sisältävän tai sen saastuttaman jätteen uudelleen käyttö tai hyödyntäminen on kielletty.

4. Poikkeuksena 3 kohdasta jäte, joka koostuu jostakin liitteessä IV mainitusta aineesta, sisältää sitä tai on sen saastuttama, voidaan hyödyntää sillä edellytyksellä, että toiminnanharjoittaja osoittaa, että pysyvät orgaaniset yhdisteet hävitetään hyödyntämisen aikana, muunnetaan palautumattomasti hyödyntämisen aikana tai eristetään muusta jätteestä, minkä jälkeen ne käsitellään 1 kohdan säännösten mukaisesti.

Ensimmäinen alakohta ei rajoita direktiivin 96/59/EY soveltamista.

8 artikla Täytäntöönpanosuunnitelmat

1. Kunkin jäsenvaltion on kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta laadittava suunnitelma yleissopimukseen perustuvien velvoitteiden täytäntöön-panosta.

Kun jäsenvaltio on hyväksynyt kansallisen täytäntöönpanosuunnitelmansa, se ilmoittaa siitä sekä komissiolle että muille jäsenvaltioille.

Kunkin jäsenvaltion on pantava suunnitelmansa täytäntöön ja tarkistettava ja päivitettävä sitä tarpeen mukaan.

2. Komissio laatii kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta suunnitelman yleissopimukseen perustuvien yhteisön velvoitteiden täytäntöön-panosta.

Kun komissio on hyväksynyt yhteisön täytäntöönpanosuunnitelman, se ilmoittaa siitä jäsenvaltioille.

Komissio tarkistaa ja päivittää yhteisön täytäntöönpanosuunnitelmaa tarpeen mukaan.

9 artikla Seuranta

Komissio ja jäsenvaltiot toteuttavat keskenään tiiviissä yhteistyössä tarkoituksenmukaiset ja viimeisen tietämyksen mukaiset ohjelmat ja järjestelmät, joiden avulla saadaan jatkuvasti vertailukelpoisia seurantatietoja dioksiinien, furaanien ja PCB:n esiintymisestä ympäristössä. Näitä ohjelmia ja järjestelmiä toteutettaessa otetaan asianmukaisella tavalla huomioon pöytäkirjaan ja yleissopimukseen liittyvä kehitys.

10 artikla Tietojen vaihto

1. Komissio ja jäsenvaltiot helpottavat ja toteuttavat yhteisössä ja kolmansien maiden kanssa sellaisten tietojen vaihtoa, jotka liittyvät pysyvien orgaanisten yhdisteiden tuotannon, käytön ja päästöjen vähentämiseen tai lopettamiseen sekä näiden aineiden vaihtoehtoihin. Näissä tiedoissa on määritettävä kyseisiin vaihtoehtoihin liittyvät riskit ja taloudelliset ja yhteiskunnalliset kustannukset.

2. Komissio ja jäsenvaltiot edistävät ja lisäävät pysyviä orgaanisia yhdisteitä sekä niiden tuotannon, käytön ja päästöjen vähentämistä ja lopettamista koskevaa tietoisuutta sekä tätä koskevien tietojen yleistä saatavuutta.

3. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat kolmannelta maalta saatujen tietojen luottamuksellisuuden kyseisen kolmannen maan kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti. Rajoittamatta neuvoston direktiivin 90/313/ETY [38] soveltamista ihmisen terveyttä ja turvallisuutta sekä ympäristöä koskevia tietoja ei pidetä luottamuksellisina.

[38] EYVL L 158, 23.6.1990, s. 56.

11 artikla Tekninen apu

Komissio ja jäsenvaltiot antavat keskenään yhteistyössä toimien oikea-aikaisesti tarkoituksenmukaista teknistä apua, mukaan lukien koulutus tai tuki valtiosta riippumattomille järjestöille, kehitysmaille tai siirtymätalouden maille, jotta voidaan auttaa niitä niiden erityistarpeet huomioon ottaen kehittämään ja vahvistamaan valmiuksiaan panna täytäntöön niiden yleissopimuksesta johtuvat velvoitteet.

12 artikla Kertomukset

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava joka kolmas vuosi komissiolle tiedot tämän asetuksen soveltamisesta.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka vuosi tilastotiedot liitteessä I tai II mainittujen aineiden tosiasiallisesta tai arvioidusta tuotannon ja markkinoille saattamisen kokonaismäärästä.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kolmen vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta sekä tämän jälkeen joka kolmas vuosi:

a) tiivistelmät 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitetuista varastoja koskevista tiedoista;

b) tiivistelmät 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti laadituista päästökartoituksista;

c) tiivistelmät 9 artiklan mukaan kerätyistä tiedoista, jotka koskevat dioksiinien, furaanien ja PCB:n esiintymistä ympäristössä.

4. Yleissopimuksessa lueteltujen aineiden osalta komissio laatii yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin määrittämin väliajoin kertomuksen jäsenvaltioiden 2 kohdan perusteella toimittamien tietojen perusteella ja toimittaa sen yleissopimuksen sihteeristölle.

5. Komissio laatii säännöllisesti kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ja yhdistää sen sekä jäsenvaltioiden 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti toimittamat tiedot yhteenvetokertomukseksi. Komissio toimittaa tämän yhteenvedon tiivistelmän Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

13 artikla Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomiseen, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä säännökset komissiolle viimeistään vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta, ja kaikki niiden muutokset mahdollisimman pian.

14 artikla Liitteiden muuttaminen

1. Kun yleissopimukseen tai pöytäkirjaan lisätään aine, komissio muuttaa tarvittaessa tämän asetuksen liitteet vastaavasti 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

2. Komissio hyväksyy liitteissä olevien merkintöjen muutokset, mukaan lukien mukauttaminen tieteen ja tekniikan kehitykseen, 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

Erityisesti komission on ennen 31 päivää joulukuuta 2007 tarkasteltava heksakloorisykloheksaania (HCH), mukaan lukien lindaani, koskevaa liitteessä II olevassa B osan kohtaa riskien arviointia ja HCH:n korvaavia aineita koskevan tiedon ja tekniikan kehityksen perusteella.

15 artikla Toimivaltaiset viranomaiset

Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset, jotka vastaavat tämän asetuksen edellyttämistä hallinnollisista tehtävistä. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viranomaisten nimeämisestä viimeistään kolme kuukautta tämän asetuksen voimaantulosta.

16 artikla Komiteamenettelyt

1. Komissiota avustaa direktiivin 67/548/ETY 29 artiklalla perustettu komitea.

2. Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon kyseisen direktiivin 8 artikla.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika on kolme kuukautta.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

17 artikla Direktiivin 79/117/ETY muuttaminen

Poistetaan direktiivin 79/117/ETY liitteessä olevasta B osasta, "pysyvät orgaaniset klooriyhdisteet", 1-8 kohta.

18 artikla Direktiivin 96/59/EY muuttaminen

Korvataan direktiivin 96/59/EY 2 artiklan f alakohta seuraavasti:

"f) 'käsittelyllä' toimintoja D 8, D 9, D 10 ja D 15, joista säädetään direktiivin 75/442/ETY liitteessä II."

19 artikla Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä

Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta

Puhemies Puheenjohtaja

LIITE I

LUETTELO AINEISTA, JOIHIN SOVELLETAAN KIELTOJA

Osa A - Yleissopimuksessa ja pöytäkirjassa mainitut aineet

>TAULUKON PAIKKA>

Osa B - Ainoastaan pöytäkirjassa mainitut aineet

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE II

LUETTELO AINEISTA, JOIHIN SOVELLETAAN RAJOITUKSIA

Osa A - Yleissopimuksessa ja pöytäkirjassa mainitut aineet

>TAULUKON PAIKKA>

Osa B - Ainoastaan pöytäkirjassa mainitut aineet

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE III

LUETTELO AINEISTA, JOIHIN SOVELLETAAN PÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMISTÄ KOSKEVIA SÄÄNNÖKSIÄ

AINE (CAS-numero)

Polyklooratut dibentso-para-dioksiinit ja dibentsofuraanit (PCDD/PCDF)

Heksaklooribentseeni (HCB) (CAS-numero 118-74-1)

Polyklooratut bifenyylit (PCB)

Polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH-yhdisteet)

LIITE IV

LUETTELO AINEISTA, JOIHIN SOVELLETAAN 7 ARTIKLASSA ANNETTUJA JÄTEHUOLTOSÄÄNNÖKSIÄ

>TAULUKON PAIKKA>

VAIKUTUSTEN ARVIOINTI EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN JA ERITYISESTI PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN (PK-YRITYKSET)

Ehdotuksen nimi

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi pysyvistä orgaanisista yhdisteistä sekä direktiivien 79/117/ETY ja 96/59/EY muuttamisesta.

Asiakirjan viitenumero

-

Ehdotus

1. Miksi yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla ja mitkä ovat sen päätavoitteet, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate?

Asetuksessa annetaan yhteisön tason vaatimukset pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen ja pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan UNECE:n pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioiden ja yhteisön jaetun toimivallan mukaisesti. Näiden kansainvälisten sopimusten lopullisena tavoitteena on suojella ihmiseen terveyttä ja ympäristöä pysyviltä orgaanisilta yhdisteiltä.

Asetuksella pyritään mahdollistamaan kyseisten sopimusten nopea ja tehokas täytäntöönpano. Sillä pyritään myös välttämään lainsäädännön aukot ja ristiriitaisuudet yhteisön ja kansallisten säädösten välillä sekä mahdollistetaan vaatimusten yhdenmukaisempi soveltaminen käytännössä. Tämä edistää myös sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa.

Vaikutus yritystoimintaan

2. Mitä yrityksiä ehdotus koskee?

Periaatteessa ehdotus koskee kaikenkokoisia yrityksiä, joiden toiminta liittyy asetuksessa mainittujen pysyvien orgaanisten yhdisteiden tuotantoon, markkinointiin, käyttöön sekä niiden päästöihin ja käsittelemiseen jätteenä. On kuitenkin huomattava, että yhteisössä, Euroopan unioniin liittyvissä tai ehdokasmaissa ei tuoteta juuri lainkaan kyseisiä aineita, joten suoria vaikutuksia pidetään vähäisinä.

Ehdotetulla asetuksella olisi samanlainen vaikutus kaikkialla yhteisössä sekä Euroopan unioniin liittyvissä maissa että ehdokasmaissa. Se ei kohdistu mihinkään tiettyyn alueeseen.

3. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotusta?

Koska yhteisössä ei tiettävästi ole mainittujen aineiden tuotantoa tai varastoja, yrityksiin ei tällä hetkellä kohdistu suoria velvoitteita nykyisissä jäsenvaltioissa. Joissakin Euroopan unioniin liittyvissä ja ehdokasmaissa on suuria vanhentuneita POP-yhdisteiden varastoja, mutta suurin osa näistä varastoista kuuluu valtiolle, ei yrityksille. Jos asetukseen lisätään aineita, joita edelleen tuotetaan, käytetään tai viedään, tätä toimintaa harjoittavien yritysten on varmistettava, että ne noudattavat sääntöjä ja ehtoja ja raportoivat säännöllisesti tuotannosta, tuonnista, viennistä ja varastoista.

Mainittujen pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen ehkäisyn ja valvonnan sekä niiden seurannan osalta yrityksiin ei kohdisteta lisää välittömiä säännöksiä. Yhteisön lainsäädäntö sisältää jo ehkäisy-, valvonta- ja seurantavaatimuksia niille teollisuudenaloille, jotka päästävät näitä aineita eniten ympäristöön.

Mainittuja pysyviä orgaanisia yhdisteitä sisältävä jäte on käsiteltävä viipymättä ja noudattaen erityisiä vaatimuksia. Tämä saattaa aiheuttaa muutoksia joidenkin yritysten jätehuoltokäytäntöihin.

4. Mitkä ovat ehdotuksen todennäköiset talousvaikutukset?

Tarkkaa arviota ehdotuksen talousvaikutuksista on vaikea tehdä. Ehdotetussa asetuksessa mennään tietyiltä osin kansainvälisten sopimusten vaatimuksia pidemmälle. Useimmissa tapauksissa näillä lisävaatimuksilla ei kuitenkaan ole vaikutusta, koska tällä hetkellä lueteltuja aineita ei enää tuoteta eikä käytetä yhteisössä. Tämän vuoksi arvioidaan, että ehdotuksella ei ole merkittäviä vaikutuksia työllisyyteen, investointeihin, uusien yritysten perustamiseen ja yritysten kilpailukykyyn.

5. Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin ryhmiin verrattuna lievemmät tai erilaiset vaatimukset tms.)?

Ehdotuksen soveltamisala on horisontaalinen, ja sen säännökset ovat yleisluonteisia. Siihen ei siis sisälly erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille suunnattuja tai niiden tarpeisiin sopeutettuja toimia.

Kuuleminen

6. Luettelo ehdotuksen valmistelussa kuulluista ja niiden esittämien kantojen pääpiirteet

Ehdotuksesta ei ole käynnistetty erillistä ulkopuolisten kuulemista, koska se perustuu laajoihin kansainvälisiin neuvotteluihin, joita seurasivat tiiviisti kemianteollisuuden järjestöt, ympäristö- ja kuluttajajärjestöt sekä muut sidosryhmät. Yhteisön ja jäsenvaltioiden yhteiset kannat laadittiin koordinaatiokokouksissa, ja näissä yhteyksissä kerättyjä tietoja on käytetty täytäntöönpanoehdotusten laatimisessa.

Neuvottelutilaisuuksien aikana pidettiin erillisiä kokouksia, joissa voitiin keskustella unioniin liittyvien ja ehdokasmaiden kanssa. Neuvottelujen jälkeen on pidetty joitakin kahdenkeskisiä ja alueellisia kokouksia, joissa unioniin liittyvien ehdokasmaiden maiden kanssa on keskusteltu kansainvälisten velvoitteiden täytäntöönpanosta yhteisössä sekä kyseisten maiden tilanteesta ja suunnitelmista. Lisäksi tehtiin erityinen tutkimus, jossa tarkastellaan vanhentuneita torjunta-aineena käytettyjä POP-yhdisteitä 10:ssä unioniin liittyvässä maassa, jotta voitiin kerätä taustatietoa komission ehdotusten laatimista varten.