Virallinen lehti nro C 292 , 21/09/1998 s. 0143



A4-0257/98 Päätöslauselma Amsterdamin sopimuksen täytäntöönpanosta: tiiviimmän yhteistyön vaikutukset Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Amsterdamin sopimuksen uuden VII osaston (entinen VI a osasto) «Määräykset tiiviimmästä yhteistyöstä» sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uuden 40 - 42 artiklan (entinen K.12 - K.14 artikla) ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen uuden 11 artiklan (entinen 5 artikla), - ottaa huomioon 13. maaliskuuta 1997 hallitusten välisestä konferenssista ((EYVL C 115, 14.4.1997, s. 165.)) ja 19. marraskuuta 1997 Amsterdamin sopimuksesta ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99.)) antamansa päätöslauselmat( CONF 4007/97 - C4-0538/97), - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon institutionaalisten asioiden valiokunnan mietinnön ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnon (A4-0257/98), A. ottaa huomioon kaikkien jäsenvaltioiden vahvistaman perussitoumuksen tehdä Euroopan kansojen ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisestä liitosta entistä tiiviimpi, B. ottaa huomioon, että kaikenlaisen eriytymisen vaarana on jäsenvaltioiden välisen solidaarisuuden heikentyminen ja yhteisön oikeudellisen alueen jakautuminen, C. katsoo kuitenkin, että vaarana ovat vielä umpikujatilanteet, jotka johtuvat erityisesti jäsenvaltioiden joskus toisistaan eroavista odotuksista ja Amsterdamin sopimuksessa useissa tapauksissa säilytetystä yksimielisyysvaatimuksesta, D. ottaa huomioon, että yhteisön toiminnassa on jo vuodesta 1957 alkaen myönnetty, että tietyt erot yhdentymisen rytmissä ja laajuudessa voivat olla hyväksi yhteistä Eurooppaa rakennettaessa, jos yhteiset tavoitteet säilytetään ja eriytyminen on vain poikkeuksellinen ja tilapäinen väline, E. ottaa huomioon, että Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen on Amsterdamin sopimuksen myötä sisällytetty uusi eriyttämismuoto, jota kutsutaan «tiiviimmäksi yhteistyöksi» ja jota sovelletaan ensimmäiseen ja kolmanteen pilariin kuuluvien asioiden yhteydessä, F. ottaa huomioon, että yhtenäisvaluutan käyttöönoton vuoksi unionin on luotava itselleen keinot toteuttaa todellista yhteistä talouspolitiikkaa, G. ottaa huomioon, että laajentuminen voimistaa unionin heterogeenisuutta, H. ottaa huomioon, että Euroopan unionin on pystyttävä aiheellisella tavalla vastaamaan tähän lisääntyvään heterogeenisuuteen ja säilyttämään kuitenkin samalla jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus; Periaate 1. Katsoo, että tiiviimmän yhteistyön kehittämistä varten olisi luotava institutionaalinen kehys sen sijaan, että sitä toteutettaisiin perussopimusten muodostaman järjestelmän ulkopuolella; 2. Katsoo, että ainoastaan yhteisön järjestelmä pystyy takaamaan tarvittavan demokraattisen valvonnan, oikeudellisen valvonnan ja solidaarisuuden; 3. Muistuttaa, että Amsterdamin sopimuksessa tiiviimmälle yhteistyölle asetetuilla poliittisilla ja oikeudellisilla edellytyksillä pyritään ehkäisemään jäsenvaltioiden välisen solidaarisuuden heikentymistä ja yhteisön oikeudellisen alueen jakautumista, jotka ovat kaikenlaiseen eriytymiseen läheisesti liittyviä riskejä; 4. Panee tyytyväisenä merkille, että tiiviimmässä yhteistyössä säilytetään yksi ainoa institutionaalinen kehys; Soveltamisala 5. Painottaa niitä oikeudellisia vaatimuksia, joita sopimuksessa asetettujen edellytysten mukaan on noudatettava tiiviimmän yhteistyön määräyksiä toteutettaessa: - noudatetaan yhteisön säännöstöä ja yhteistä toimielinjärjestelmää - yhteistyö otetaan käyttöön ainoastaan viimeisenä keinona - yhteistyö ei vaikuta niiden jäsenvaltioiden oikeuksiin ja etuihin, jotka eivät osallistu siihen - neutraalisuus jäsenvaltioiden välisten kilpailuedellytysten suhteen; 6. Korostaa, että tuomioistuimella, jolta voidaan pyytää ennakkoratkaisua, on valta valvoa näiden edellytysten täyttymistä; 7. Korostaa näin ollen, että Amsterdamin sopimuksessa tarkoitetun tiiviimmän yhteistyön soveltamisala on luonteeltaan poikkeuksellinen ja rajoitettu; 8. Katsoo, että tiiviimpi yhteistyö soveltuisi paremmin toimintaohjelmien toteuttamiseen, erityisesti poliisi- ja oikeusasioiden, teollisuuspolitiikan, tutkimuksen, koulutuksen, ammatillisen koulutuksen ja ympäristön alalla, kuin lainsäädännöllisiin toimiin; 9. Pyytää komissiota tekemään Amsterdamin sopimuksen voimaantuloa ajatellen tutkimuksen tiiviimmän yhteistyön soveltamismahdollisuuksista; Tiiviimmän yhteistyön käynnistäminen 10. Katsoo, että Amsterdamin sopimuksessa jokaiselle jäsenvaltiolle annettu mahdollisuus vastustaa merkittävistä kansalliseen politiikkaan liittyvistä syistä tiiviimpää yhteistyötä koskevien määräysten täytäntöönpanoa määräenemmistöllä on sekä ristiriidassa sen kanssa, että pyrkimyksenä on ehkäistä pattitilanteita tietyissä tapauksissa, että suhteettoman merkityksellinen verrattuna suunniteltujen soveltamisalojen laajuuteen; se on siis hyvin poikkeuksellinen viimeinen keino, jota voidaan käyttää poliittisissa hätätilanteissa; 11. Pyytää näin ollen komissiota aloittamaan poliittisen vuoropuhelun tiiviimpää yhteistyötä mahdollisesti vastustavien jäsenvaltioiden kanssa rakentavien poliittisten ratkaisujen etsimiseksi; Demokraattinen valvonta 12. Katsoo, että minkä tahansa tiiviimpää yhteistyötä koskevan prosessin aloittaminen olisi alistettava Euroopan parlamentin demokraattiseen valvontaan; 13. Katsoo, että komission on ensimmäistä pilaria koskevissa asioissa sitouduttava vetämään tiiviimpää yhteistyötä koskeva ehdotuksensa takaisin, jos Euroopan parlamentti antaa siitä kielteisen lausunnon; 14. Palauttaa mieleen, että Euroopan parlamentin institutionaalista yhtenäisyyttä ei voida missään tapauksessa asettaa kyseenalaiseksi tiiviimpää yhteistyötä täytäntöönpantaessa; 15. Katsoo, että tiiviimmässä yhteistyössä on noudatettava talousarvion yhtenäisyyden periaatetta; katsoo, että unionin talousarvioon on varattava tulot ja menot käsittävä rakenne, johon aiheutuneet menot voidaan ottaa; näitä määrärahoja ei pitäisi sisällyttää omien varojen tai rahoitusnäkymien enimmäismäärään; soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt voidaan määrittää toimielinten välisellä sopimuksella ja varainhoitoasetusta muuttamalla; 16. Ehdottaa, että yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tiedottamista Euroopan parlamentille ja sen kuulemista tiiviimmän yhteistyön käynnistämisestä kolmanteen pilariin liittyvissä asioissa, määritetään vastaavalla tavalla; 17. Pyytää, että tiiviimmässä yhteistyössä noudatetaan äärimmäisen tarkasti avoimuuden periaatetta; Johtopäätökset 18. Korostaa, että mikään menettelyjä koskeva mekanismi ei tule toimeen ilman yhteisen poliittisen tahdon osoittamista; 19. Pitää toiveajatteluna odottaa, että tiiviimpi yhteistyö voisi muodostaa asianmukaisen institutionaalisen kehyksen Euroopan yhdentymisen tärkeimmille tulevaisuuden haasteille, kuten laajentumiselle ja EMU:n taloudellisten näkökohtien syventämiselle; palauttaa mieleen, että tiiviimpää yhteistyötä koskevia määräyksiä ei sovelleta yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan; muistuttaa lisäksi, että laajentumisessa on ensisijaisesti turvauduttava hyväksi todettuihin siirtymäkauden ratkaisuihin ja vasta sen jälkeen tiiviimpään yhteistyöhön; 20. Katsoo, että Euroopan yhdentymisen historia ja Amsterdamin sopimuksessa esitettyjen tiiviimpää yhteistyötä koskevien määräysten syvällinen tarkastelu osoittavat, että muissa kuin perustuslainomaisissa asioissa määräenemmistöpäätökset ovat ainoa keino viedä yhdentymistä eteenpäin; 21. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.