Erityiskertomus nro 10/2013 ”Yhteinen maatalouspolitiikka: ovatko neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 68 artiklan mukaiset erityistuet hyvin suunniteltuja ja toteutettuja?”





SANASTO Ensimmäinen/toinen pilari : Agenda 2000 -uudistuksessa yhteisen maatalouspolitiikan perustaksi nostettiin kaksi pilaria. Ensimmäinen pilari (Euroopan maatalouden tukirahasto) kattaa markkinatoimenpiteet ja tulotuen suoran tuen muodossa. Toisesta pilarista (Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto) osarahoitetaan maaseudun kehittämistoimenpiteitä muun muassa maatalouden ympäristötoimenpiteiden, elintarvikkeiden laadun edistämisen, korkeampien teknisten standardien ja eläinten hyvinvoinnin alalla. Hallinnolliset / paikalla tehtävät tarkastukset : Komission asetuksen (EY) N:o 1122/2009 [1] III osastossa säädetään kaikkiin suoriin tukitoimiin sovellettavista yleisistä tarkastusperiaatteista. Kaikille tukihakemuksille tehdään hallinnollinen tarkastus, ja lisäksi tehdään otantaan perustuvia tarkastuksia paikan päällä. Asetuksen 29 artiklassa todetaan seuraavaa: "Kunkin erityistuen mukaisen toimenpiteen, joiden hallinnolliset tarkastukset ovat teknisesti mahdollisia, kaikki hakemukset olisi tarkastettava." Nollavaikutus : Nollavaikutus syntyy, jos toimenpiteen tuensaaja olisi toiminut samoin myös ilman tukea. Tällaisessa tapauksessa tuen maksamisella ei ole vaikutusta. Se osuus kustannuksista, jolla on nollavaikutus, on siis itsessään tehoton eikä edistä asetettuja tavoitteita. Tilatukijärjestelmä : Tilatukijärjestelmä on ensimmäisen pilarin mukaisen tuotannosta riippumattoman tuen järjestelmä, jota on käytetty vuoden 2003 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta lähtien jäsenvaltioissa, jotka liittyivät Euroopan unioniin ennen vuotta 2004. Uudemmissa jäsenvaltioissa käytetään yksinkertaisempaa siirtymäversiota eli yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää. Tuotantosidonnainen / tuotannosta riippumaton suora tuki : Vuoteen 2003 asti ensimmäisen pilarin mukainen maataloustuki myönnettiin pitkälti tiettyjen maataloustuotteiden tuotantoon sidottuina suorina tukina (tuotantosidonnainen suora tuki). Tällaiset tuet olivat pääosin hehtaarikohtaisia pinta-alatukia, viljelykasvikohtaisia tukia tai tukikelpoisten eläinten määrään perustuvia eläintukia. Vuoden 2003 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen jälkeen useimmat ensimmäisen pilarin tukitoimenpiteet irrotettiin tuensaajan tuotannosta, joten ne eivät ole enää siitä riippuvaisia. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä : Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä määritellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 [2] II osaston 4 luvussa, ja käsitettä kehitetään edelleen asetuksessa (EY) N:o 1122/2009. Järjestelmään kuuluu maatilojen ja tukihakemusten sähköinen tietokanta, viljelylohkojen tunnistusjärjestelmä sekä eläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä, ja sen puitteissa tehdään useita hallinnollisia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia. YMP : Yhteinen maatalouspolitiikka. TIIVISTELMÄ I. Kun tilatukijärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 2003, jäsenvaltiot saivat käyttää enintään 10 prosenttia kansallisista enimmäismääristään tiettyihin maatalouden muotoihin, "jotka ovat tärkeitä ympäristönsuojelun tai ympäristön tilan parantamisen kannalta taikka maataloustuotteiden laadun ja kaupan pitämisen kannalta". Tätä tukea laajennettiin myöhemmin asetuksen (EY) N:o 73/2009 68 artiklalla, jolla lisättiin tuen myöntämisperusteeksi kelpaavien tavoitteiden määrää. II. Yhteensä 24 jäsenvaltiota on päättänyt hyödyntää 68 artiklan säännöksiä 113:n hyvin erilaisen toimenpiteen muodossa. Kauden 2010–2013 kokonaisbudjetti on 6,4 miljardia euroa. Vaikka kullakin toimenpiteellä on omat sääntönsä, useimmat niistä perustuvat tuotantosidonnaisen suoran tuen perinteisiin mekanismeihin [3]. III. Tarkastuksessa keskityttiin 68 artiklan mukaisen erityistuen suunnitteluun, sen täytäntöönpanoon vuosina 2010 ja 2011 (hallinto- ja valvontajärjestelyt) ja erityisesti siihen, onko erityistuki riittävän johdonmukaista, tarkoituksenmukaista ja hyvin valvottua. Tarkastus tehtiin komission yksiköissä ja neljässä jäsenvaltiossa, jotka saivat noin 70 prosenttia budjetissa kyseisille toimenpiteille osoitetuista määrärahoista. IV. Tilatukijärjestelmä perustuu suorien tukien irrottamiseen tuotannosta ja tukijärjestelmän yksinkertaistamiseen ("tilatuki"). Poikkeuksena 68 artiklassa sallitaan tuotantosidonnaisten suorien tukien säilyttäminen "tarkoin määritellyissä tapauksissa". Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin, ettei komissio pysty juurikaan vaikuttamaan tällaisten tapausten perusteluihin ja että jäsenvaltioilla on laaja päätösvalta tuotantosidonnaisten suorien tukien suhteen. Tästä seuraa, että 68 artiklan säännösten täytäntöönpano ei ollut aina täysin yhtenäistä yhteistä maatalouspolitiikkaa nykyään ohjaavien tuotannosta irrottamiseen ja yksinkertaistamiseen tähtäävien yleisten periaatteiden kanssa. V. Tilintarkastustuomioistuin totesi myös, ettei jäsenvaltioilla ole riittävää näyttöä siitä, että 68 artiklan perusteella käyttöön otetut toimenpiteet ovat tarpeellisia ja tarkoituksenmukaisia. Tätä arvioitiin toimenpiteiden tarpeen, suunnittelun vaikuttavuuden ja saatavilla olevien tukimäärien suhteen. Tavoitteiden ja indikaattoreiden puutteellisuus vaikeuttaa toimenpiteiden arvioimista tulevaisuudessa. VI. Tilintarkastustuomioistuin löysi puutteita myös hallinto- ja valvontajärjestelmistä, joiden tarkoituksena on varmistaa käytössä olevien toimenpiteiden oikea täytäntöönpano. Puutteita havaittiin paikoin siitä huolimatta, että hallinnon ja valvonnan aiheuttama rasitus on jo valmiiksi suuri. Rasitusta saatetaan kuitenkin joutua lisäämään asetusten vaatimusten täyttämiseksi. VII. Yhteistä maatalouspolitiikkaa vuoden 2013 jälkeen koskevassa, parhaillaan käsiteltävänä olevassa komission ehdotuksessa sallittaisiin erityistuen säilyttäminen tuotantosidonnaisena. Ehdotuksessa ei kuitenkaan määritetä riittävän tarkkoja rajoja. Tilintarkastustuomioistuin esittää tähän liittyen seuraavat suositukset: a) Tiettyjen maataloustoimintojen erityistuen tulisi perustua 68 artiklan säännösten tiukkaan tulkintaan. Tuotantosidonnaisen tuen myöntäminen tulisi perustella riittävällä tavalla komissiolle, ja komission tulisi tarkastaa myöntämisperusteet. - Jotta komissio pystyy kantamaan jaetussa hallintojärjestelmässä lopullisen vastuun, komission olisi osallistuttava aktiivisemmin toimenpiteiden täytäntöönpanokriteerien vahvistamiseen. - Jäsenvaltioiden tulisi osoittaa, että kaikki erityistukitoimenpiteet, jotka ne aikovat ottaa käyttöön, ovat tarpeellisia (poikkeuksellisen menettelyn tarpeen ja lisäarvon suhteen) ja tarkoituksenmukaisia (täytäntöönpanojärjestelyjen, myöntämisperusteiden ja tukimäärien suhteen) ja että ne täyttävät moitteettoman varainhoidon vaatimukset. b) Myöhemmin tehtävän arvioinnin helpottamiseksi olisi luotava asianmukainen seurantajärjestelmä, jossa otetaan huomioon mahdollisten toimenpiteiden moninaisuus. c) Toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen jäsenvaltioiden olisi perustettava asianmukaiset ja kattavat hallinto- ja valvontajärjestelmät sen takaamiseksi, että kaikki asetuksen vaatimukset täyttyvät. Jotta rajallisten yksittäisten tukitoimien kustannukset eivät nousisi suhteettomiksi, valvontavaatimus tulisi ottaa huomioon jo toimenpiteen suunnitteluvaiheessa (muun muassa täytäntöönpanon yksinkertaisuus ja perusteiden "valvottavuus") tai mahdollisesti jo päätettäessä tietyn toimenpiteen käyttöönotosta. JOHDANTO 1. Kun tilatukijärjestelmä [4] (maanviljelijöiden suoran tuen irrottaminen tuotannosta) otettiin käyttöön vuonna 2003, jäsenvaltiot saivat jatkaa joidenkin tuotantosidonnaisten tukitoimenpiteiden soveltamista viljelijöihin. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 [5] 69 artiklan mukaan jäsenvaltiot saavat käyttää 10 prosenttia kansallisista enimmäismääristään tiettyihin maatalouden muotoihin, "jotka ovat tärkeitä ympäristönsuojelun tai ympäristön tilan parantamisen kannalta taikka maataloustuotteiden laadun ja kaupan pitämisen kannalta". 2. Tätä tukea laajennettiin myöhemmin asetuksen (EY) N:o 73/2009 68 artiklalla (kausi 2010–2013). Artiklalla lisättiin tuen myöntämisperusteeksi kelpaavien tavoitteiden ja toimien määrää (katso taulukko 1). 3. Asetuksen 68 artiklan mukaisen tuen täytäntöönpanosta annetaan yksityiskohtaiset säännöt nimenomaan komission asetuksessa (EY) N:o 1120/2009 [6] (37–49 artikla) ja asetuksessa (EY) N:o 1122/2009 (29 ja 46 artikla). Artiklan perusteella myönnettyjen erilaisten tukien hallinto- ja valvontajärjestelmät perustuvat pitkälti yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään. TAULUKKO 1 68 ARTIKLAN MUKAISET ERITYISTUKIKELPOISET TAVOITTEET JA TOIMET Ympäristönsuojelu tai ympäristön tilan parantaminen | 68 (1) (a) (i) | Maataloustuotteiden laatu | 68 (1) (a) (ii) | Maataloustuotteiden kaupan pitäminen | 68 (1) (a) (iii) | Eläinten hyvinvointi | 68 (1) (a) (iv) | Hyöty maatalousympäristölle | 68 (1) (a) (v) | Korvaus erityishaitoista haavoittuvilla tai herkillä alueilla tai haavoittuvia maatalouden muotoja harjoitettaessa | 68 (1) (b) | Maan viljelemättä jättämisen ehkäiseminen | 68 (1) (c) | Sato-, eläin- ja kasvivakuutus | 68 (1) (d) | Tauteihin ja ympäristövahinkoihin liittyvät sijoitusrahastot | 68 (1) (e) | 4. Yhteensä 24 jäsenvaltiota on päättänyt hyödyntää 68 artiklan säännöksiä 113:n toisistaan huomattavasti sekä tyypiltään että budjetiltaan eroavan toimenpiteen muodossa. 5. EU:n talousarviosta osoitettiin 68 artiklaa varten kaudelle 2010–2013 määrärahoja yhteensä 6,4 miljardia euroa (katso liite I). Seuraavista kaavioista näkyy rahoituksen jakautuminen jäsenvaltioittain (kaavio 1) ja toimenpidetyypeittäin (kaavio 2). 6. Taulukossa 2 esitetään 68 artiklan 1 kohtaan perustuvien toimenpiteiden tukimuodot (tuotantosidonnainen / tuotannosta riippumaton) EU:n talousarviossa käytetyn luokituksen mukaan. TAULUKKO 2 68 ARTIKLAN 1 KOHTAAN PERUSTUVIEN TOIMENPITEIDEN TUKIMUODOT (TUOTANTOSIDONNAINEN / TUOTANNOSTA RIIPPUMATON) | Tuotantosidonnainen suora tuki | Tuotannosta riippumaton suora tuki | Ympäristönsuojelu tai ympäristön tilan parantaminen 68 (1) (a) (i) | √ | | Maataloustuotteiden laatu 68 (1) (a) (ii) | √ | | Maataloustuotteiden kaupan pitäminen 68 (1) (a) (iii) | √ | | Eläinten hyvinvointi 68 (1) (a) (iv) | √ | | Hyöty maatalousympäristölle 68 (1) (a) (v) | | √ | Erityishaitat ja haavoittuvat maatalouden muodot 68 (1) (b) | √ | | Maan viljelemättä jättämisen ehkäiseminen 68 (1) (c) | | √ | Sato-, eläin- ja kasvivakuutus 68 (1) (d) | | √ | Sijoitusrahastot 68 (1) (e) (vakuutus) | √ | | KAAVIO 1 KAUDELLE 2010–2013 BUDJETOITUJEN VAROJEN JAKAUTUMINEN JÄSENVALTIOITTAIN +++++ TIFF +++++ Lähde: Euroopan komission toimittamat budjettiennusteet. KAAVIO 2 KAUDELLE 2010–2013 BUDJETOITUJEN VAROJEN JAKAUTUMINEN TOIMENPIDETYYPEITTÄIN +++++ TIFF +++++ Lähde: Euroopan komission toimittamat budjettiennusteet. TARKASTUKSEN SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA 7. Tarkastuksessa keskityttiin 68 artiklaan perustuvien tukien käyttöönottoon ja täytäntöönpanotapaan vuosina 2010 ja 2011 (hallinto- ja valvontajärjestelyt). Tarkastuksen pääkysymystä, ovatko tarjotut tuet hyvin suunniteltuja ja toteutettuja, tarkasteltiin seuraavien kolmen kysymyksen valossa: a) Takaako erityistukitoimenpiteiden täytäntöönpanokehys johdonmukaisuuden yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäisen pilarin yleisen suunnan kanssa? b) Onko saatavilla riittävää näyttöä siitä, että 68 artiklan perusteella käyttöön otetut toimenpiteet ovat tarpeellisia ja tarkoituksenmukaisia? c) Onko toimenpiteiden yhteydessä otettu käyttöön tyydyttävä hallintojärjestelmä? 8. Tarkastus tehtiin komission yksiköissä sekä Kreikassa, Espanjassa (Aragonia, Galicia ja Kastilia-La Mancha), Ranskassa ja Italiassa (Emilia-Romagna ja Lazio). Nämä neljä jäsenvaltiota saivat 68 prosenttia kauden 2010–2013 määrärahoista ja 73 prosenttia ensimmäisille kahdelle vuodelle budjetoiduista varoista. 9. Tarkastuksessa keskityttiin 13 valittuun toimenpiteeseen (ks. lyhyet kuvaukset liitteestä II): durumvehnätuki (Kreikka – 68 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohta) lammas- ja vuohituki epäsuotuisilla alueilla (Kreikka – 68 artiklan 1 kohdan b alakohta) uudet tilatukioikeudet epäsuotuisilla alueilla tai vuoristoalueilla (Kreikka – 68 artiklan 1 kohdan c alakohta) viljelykiertotuki kastelemattomilla alueilla (Espanja – 68 artiklan 1 kohdan a alakohdan v alakohta) maitoalatuki epäsuotuisilla alueilla (Espanja – 68 artiklan 1 kohdan b alakohta) lampaan- ja vuohenlihatuki (Espanja 68 artiklan 1 kohdan b alakohta) lisätuki valkuaiskasvinviljelyyn (Ranska – 68 artiklan 1 kohdan a alakohdan I alakohta) luonnonmukaisen tuotannon ylläpitotuki (Ranska – 68 artiklan 1 kohdan a alakohdan v alakohta) lammas- ja vuohituki (Ranska – 68 artiklan 1 kohdan b alakohta) satovakuutus (Ranska – 68 artiklan 1 kohdan d alakohta) viljelykierto (Italia – 68 artiklan 1 kohdan a alakohdan v alakohta) maataloustuotteiden laadun parantaminen naudanliha-alalla (Italia – 68 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohta) vakuutus (Italia – 68 artiklan 1 kohdan d alakohta). 10. Näihin 13 toimenpiteeseen myönnettiin 2686 miljoonaa euroa kaudelle 2010–2013. Tämä on hieman yli 40 prosenttia 68 artiklan kokonaisbudjetista (50 prosenttia ensimmäisinä kahtena vuotena). 11. Tarkastuksessa arvioitiin valmistelutyötä, jota oli tehty voimassa oleviin asetuksiin liittyen [7] ja valittuja toimenpiteitä varten: a) Arvioitiin toimenpiteiden suunnittelu (muun muassa tarve, tukikelpoisuusperusteet ja tukimäärät) sekä päätösten tukena olevat asiakirjat. b) Analysoitiin hallinto- ja valvontajärjestelmät. c) Säännönmukaisuus tarkastettiin asiakirjojen perusteella noin kymmeneltä satunnaisesti valitulta tuensaajalta toimenpidettä kohti. Kansalliset viranomaiset olivat jo tehneet tarkastuksen paikalla useimpien näiden tuensaajien luona. d) Osa edellä mainituista tiedostoista ja tarpeen mukaan myös muita toimenpiteeseen liittyviä osapuolia [8] tarkastettiin paikan päällä. 12. Tarkastajat kävivät läpi 141 tiedostoa koskevan todentavan aineiston (hakemukset, tarkastukset ja tuet vuosilta 2010 ja 2011) [9] ja tekivät 29 tarkastusta paikalla. HUOMAUTUKSET TÄYTÄNTÖÖNPANOKEHYKSEN PUUTTEET VÄHENTÄVÄT 68 ARTIKLAN MUKAISEN ERITYISTUEN JA YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN YLEISTEN PERIAATTEIDEN YHTENEVYYTTÄ 13. Vuonna 2003 toteutettu yhteisen maatalouspolitiikan uudistus perustui suorien tukien tuotannosta irrottamisen ja tukijärjestelmän yksinkertaistamisen periaatteille. Poikkeuksena 68 artiklassa sallitaan, että jäsenvaltiot säilyttävät erityistuen "tarkoin määritellyissä tapauksissa". Tarkastuksessa arvioitiin, olivatko poikkeukset yhteistä maatalouspolitiikkaa nykyään ohjaavien tuotannosta irrottamiseen ja yksinkertaistamiseen tähtäävien yleisten periaatteiden mukaisia. 68 ARTIKLAN MUKAINEN ERITYISTUKI POIKKEAA OSITTAIN SUORAN TUEN JÄRJESTELMISSÄ YLEISESTÄ TUOTANNOSTA IRROTTAMISEN SUUNNASTA 14. Suurin osa toimenpiteistä [10], joita voitaisiin ottaa käyttöön 68 artiklan perusteella, ovat verrattavissa muihin [11] aiempiin järjestelmiin (tai joissain tapauksissa ne ovat täysin samoja). Siksi asetuksen (EY) N:o 73/2009 68 artikla (ja sen edeltäjä asetuksen (EY) N:o 1782/2003 69 artikla) on suurelta osin ensisijaisesti oikeusperusta, jolla taataan olemassa olevien toimenpiteiden, erityisesti jo pitkään saatavilla olleen tuotantosidonnaisen tuen, jatkuminen. 15. Tarkastukseen sisältyneet tuotantosidonnaiset eläintoimenpiteet ovatkin verrattavissa eläimiä koskeviin suoran tuen toimenpiteisiin, kuten emolehmä-, uuhi- ja vuohipalkkioihin [12]; tuotantosidonnaisilla eläintoimenpiteillä täydennettiin suoran tuen toimenpiteitä [13]. Suurin osa käyttöön otetuista pinta-alatukitoimenpiteistä on lähinnä jatkoa maaseudun kehittämisessä jo saatavilla oleville tukitoimenpiteille tai aiemmille tuotantosidonnaisen tuen järjestelmille [14], jotka neuvosto oli jo päättänyt irrottaa tuotannosta. 16. Tuotannosta irrottaminen oli vuoden 2003 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen keskeinen ajatus, ja sama suuntaus vahvistettiin vuoden 2008 terveystarkastuksessa [15]. 17. Asetuksen 68 artikla (ja sitä ennen sen edeltäjä 69 artikla) tarjoaa kuitenkin useita poikkeuksia tuotannosta irrottamisen laajentamisen ja yksinkertaistamisen tavoitteeseen. Koska 68 artiklalla ylläpidetään ja luodaan jopa uusia tuotantosidonnaisen tuen muotoja, se poikkeaa ensimmäisen pilarin yleisestä suunnasta. Siksi asetuksessa todetaan, että poikkeuksia tulisi soveltaa vain "tarkoin määritellyissä tapauksissa" [16]. Artiklan tarkoituksena ei siis ole ylläpitää osittaista tuotantosidonnaisuutta tai sitoa tukia uudelleen tuotantoon vaan tarjota yksilöityjä ratkaisuja muutamiin erityisiin ongelmiin. 18. Vuonna 2010 arvioitiin osittaisen tuotannosta irrottamisen vaikutusta markkinoihin ja todettiin, että asetuksen (EY) N:o 1782/2003 69 artiklaa oli sovellettu väärin osittaisen tuotantosidonnaisuuden säilyttämiseksi [17]. Myöhemmin tämä riski kasvoi, koska asetuksen (EY) N:o 73/2009 68 artiklan myötä mahdollisten toimenpiteiden määrä oli suuri ja erityistuen mahdollisuus vietiin vielä pidemmälle kuin 69 artiklassa. 19. Erityistuen yhdenmukaisuus neuvoston ensimmäiselle pilarille antaman yleisen suunnan kanssa riippuu nyt siitä, miten erityistuen myöntämisen "tarkoin määriteltyjen tapausten" käsite tulkitaan ja miten se tarkistetaan. JÄSENVALTIOILLA ON PALJON LIIKKUMAVARAA JA KOMISSIOLLA VAIN RAJALLINEN VALVONTAKYKY 20. Erityistukea koskevissa asetuksissa ei luoda riittävää kehystä sen varmistamiseksi, että erityistukea myönnetään vain "tarkoin määritellyissä tapauksissa". Asetukset antavat jäsenvaltioille toimenpiteiden suunnitteluun huomattavasti liikkumavaraa. 21. Komission hyväksyntä vaaditaan vain muodollisesti 1 kohdan a alakohdan v alakohdan mukaisille maatalouden ympäristötoimenpiteille. Komissio ei voi ryhtyä oikeudellisesti sitoviin toimiin minkään muun toimenpidetyypin osalta, ja jäsenvaltioiden ainoa velvoite on ilmoittaa komissiolle tekemistään päätöksistä. 22. Lisäksi asetuksissa asetetaan vain vähän rajoituksia käyttöön otettaville toimenpiteille. Näitäkin harvoja sääntöjä sovelletaan vain yhteen toimenpideluokkaan, ja joskus on epäselvää, miksi niitä ei sovelleta muihin. Koska eri toimenpidetyyppien väliset rajat eivät aina ole selvät, jäsenvaltiot voivat ilmoitetusta tavoitteesta riippuen kiertää harvat olemassa olevat säännöt käyttämällä toista luokittelua (ks. laatikko 1). 23. Tästä huolimatta komissio on tutkinut sille ilmoitetut toimenpiteet varmistaakseen, että jokainen jäsenvaltio toimittaa tietyn määrän vakiomuotoisia tietoja. Tämän työn puitteissa on ollut vilkasta viestintää, joka on toisinaan johtanut muutosten tekemiseen alkuperäisiin toimenpide-ehdotuksiin. LAATIKKO 1 ESIMERKKI ERI TOIMENPIDETYYPPIEN EPÄSELVISTÄ RAJOISTA JA SIITÄ, MITEN JÄSENVALTIOT VOIVAT NIIDEN AVULLA KIERTÄÄ HARVAT OLEMASSA OLEVAT SÄÄNNÖT 1 kohdan a alakohdan i alakohdan (ympäristö) ja 1 kohdan a alakohdan v alakohdan (maatalouden ympäristö) mukaisten toimenpiteiden välillä ei ole selvää eroa. Esimerkiksi Ranskan tuki valkuaiskasvien viljelyyn perustuu 1 kohdan a alakohdan i alakohtaan, kun taas Espanjan ja Italian lähes samanlaiset toimenpiteet, joilla tuetaan viljelykiertoa [18], on toteutettu 1 kohdan a alakohdan v alakohdan perusteella, vaikka tavoitteet ovat hyvin samankaltaiset. Ks. myös kohdassa 26 esitetty esimerkki. Toimenpideluokan valinta vaikuttaa suoraan sovellettaviin sääntöihin: - Ympäristötoimenpiteisiin olisi kuuluttava huomattavia ja mitattavissa olevia hyötyjä [19] (tämä vaatimus ei koske maatalouden ympäristötoimenpiteitä). - Maatalouden ympäristötuet edellyttävät komission ennalta antamaa hyväksyntää ja saavat kattaa vain "tosiasiallisesti aiheutuneet lisäkustannukset ja asianomaiseen tavoitteeseen pyrkimisestä aiheutuneet tulonmenetykset" (nämä rajoitukset eivät koske muita luokkia, kuten ympäristötukea). 24. Komissiolta puuttuu kuitenkin laajemman roolin vaatima oikeudellinen valtuutus, eikä tutkinnan ja viestinnän pohjalta ryhdytä aina toimiin. Komission jäsenvaltioilta saamien päätösten sisältämien tietojen yksityiskohtaisuus vaihtelee suuresti, ja joissakin tapauksissa jäsenvaltioissa tehdyissä tarkastuksissa ilmeni merkittäviä lausekkeita, joita ei mainittu komissiolle lähetetyssä kuvauksessa. Tarkastus antoi selvän kuvan siitä, miten rajalliset mahdollisuudet komissiolla on valvoa toimenpiteiden valintaa ja suunnittelua jäsenvaltioissa. 25. Joidenkin jäsenvaltioiden [20] ilmoittamien toimenpiteiden (muiden kuin maatalouden ympäristötoimenpiteiden) osalta komission tutkinnan yhteydessä esittämät kysymykset jäivät kokonaan vastaamatta. Koska komissiolla ei ole tarvittavia valtuuksia, sen oli pakko päättää tapausten tutkinta pääsemättä selvyyteen siitä, olivatko toimenpiteet lainmukaisia. Asiakirjoihin merkittiin, että ilmoituksen arviointiprosessi on päätetty ja että ilmoitetun toimenpiteen sääntöjenmukaisuutta ei ole täysin tai selvästi osoitettu. 26. Yhdessä jäsenvaltiossa [21] toimenpidettä muokattiin1 kohdan a alakohdan i alakohtaan sopivaksi sen jälkeen, kun komissio oli kieltäytynyt hyväksymästä sitä maatalouden ympäristötoimenpiteeksi (1 kohdan a alakohdan v alakohta). YMP:N ERITYISTUKITOIMENPITEIDEN TULEVAISUUS VUODEN 2013 JÄLKEEN: RISKINÄ ON EDELLEEN EPÄYHTENÄISYYS YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN KANSSA 27. Komissio esitti yhteistä maatalouspolitiikkaa 2014–2020 koskevan ehdotuksensa [22] yhteydessä, että mahdollisuus tuotantosidonnaiseen erityistukeen säilytettäisiin. Tilintarkastustuomioistuin antoi ehdotuksesta lausunnon huhtikuussa 2012 [23]. Kun otetaan huomioon tällä hetkellä käsiteltävinä olevat tarkistukset [24], ehdotuksesta seuraisi seuraavat keskeiset muutokset: a) Tuoteluettelo olisi pidempi kuin 68 artiklan luettelo. b) Käytettävissä olevan budjetin yläraja nostettaisiin kahdeksaan prosenttiin enimmäismäärästä ja mahdollisesti poikkeustapauksissa jopa 13 prosenttiin. c) Tuotantosidonnaista tukea myönnettäisiin i) "sellaisille aloille tai jäsenvaltion alueille, joilla esiintyy vaikeuksia tietyillä taloudellisista ja/tai yhteiskunnallisista ja/tai ympäristöllisistä syistä erityisen tärkeillä maatalouden muodoilla tai aloilla" ja ii) "siinä määrin kuin on tarpeen luoda kannustimia nykyisen tuotantotason säilyttämiseksi asianomaisilla alueilla". 28. Koska tuoteluettelo pitenisi, erityistukeen käytettävissä olevan budjetin yläraja nousisi ja tuen ehdot riippuisivat epämääräisten käsitteiden (’vaikeuksia’, ’taloudellisista ja/tai yhteiskunnallisista ja/tai ympäristöllisistä syistä erityisen tärkeä’) tulkinnasta tulevaisuudessa, useimmat nykyään käytössä olevat tuotantosidonnaiset tukitoimet voitaisiin säilyttää. 68 ARTIKLAAN PERUSTUVIEN TOIMENPITEIDEN TARPEELLISUUDESTA JA TARKOITUKSENMUKAISUUDESTA ANNETTU NÄYTTÖ EI RIITÄ 29. 68 artiklaan perustuvien toimenpiteiden tarpeellisuudesta ja tarkoituksenmukaisuudesta annettu näyttö ei riitä. Koska jäsenvaltioihin kohdistuu vain vähän vaatimuksia, tilintarkastustuomioistuin tutki, onko olemassa riittävästi näyttöä ja välineitä, joilla voidaan osoittaa 68 artiklan perusteella käynnistettyjen toimenpiteiden tarpeellisuus ja hyvä suunnittelu. 30. Tilintarkastustuomioistuin selvitti, onko näyttö tuen muodon ja määrän tarpeesta ja tarkoituksenmukaisuudesta toimitettu etukäteen ja mahdollistivatko kunnolliset seurantajärjestelmät toimenpiteiden tehokkuuden tarkastamisen jälkikäteen. TARPEESTA ANNETTU NÄYTTÖ EI USEISSA TAPAUKSISSA RIITÄ 31. Tarkastuksesta kävi ilmi, että useissa tapauksissa ainoat todisteet [25] erityistuen tarpeesta olivat yleisluonteisia laadullisia perusteita. Siitä selvisi myös, että tarkastellut asiakirjat eivät riittäneet toimenpiteiden keskeisten osien [26] perusteiksi. Lisäksi määrärahoja koskevien päätösten syitä oli mahdotonta dokumentoida niin toteutettujen toimenpiteiden osalta kuin sellaistenkin tarpeiden osalta, joihin erityistukea ei ollut myönnetty. 32. Yhdessä jäsenvaltioista (Kreikka) ei ollut saatavilla lainkaan toimenpiteitä perustelevia asiakirjoja. 33. Toisessa tapauksessa (Espanja) pinta-alatuki perusteltiin tarpeella torjua viimeaikaista suuntausta viljakasvien monokulttuuriin. Toimitetut asiakirjat eivät kuitenkaan riittäneet osoittamaan mitään tällaista suuntausta toimenpiteen kohteena olevilla alueilla. Kumpikaan kahdesta jäsenvaltiosta, jotka kohdistivat maatalouden ympäristötoimenpiteitä tietyille alueille, ei pystynyt toimittamaan tilastoja tehtyjen valintojen tarkoituksenmukaisuuden osoittamiseksi. 34. Ranskassa eläinmäärän väheneminen, jota toimenpiteellä torjutaan, voitiin vahvistaa vain uuhien osalta (lypsyuuhien määrä ei ollut pienentynyt eikä vuohien määrästä ollut saatavilla tilastoja). Hyväksytty tukitoimenpide koskee kuitenkin koko lammas- ja vuohialaa. 35. Luonnonmukaisen maatalouden ylläpitämistä koskevan toimenpiteen (Ranska) osalta tilintarkastustuomioistuin totesi, ettei saatavilla ollut tilastoja tai tutkimuksia, jotka olisivat vahvistaneet riskin luomuviljelijöiden siirtymisestä perinteiseen viljelyyn. Siksi tarve tukea luonnonmukaisen viljelyn ylläpitämistä ei ollut asianmukaisesti perusteltu. TOIMENPITEIDEN HYVÄSTÄ SUUNNITTELUSTA ANNETTU NÄYTTÖ EI RIITÄ TUOTANTOSIDONNAISTEN TUKIEN TARKOITUKSENMUKAISUUDESTA ANNETTU NÄYTTÖ EI RIITÄ 36. Erityistukea myönnetään pitkälti tuotantosidonnaisten tukien muodossa [27], vaikka saatavilla ei ole ratkaisevaa näyttöä siitä, että tuotantosidonnainen tuki olisi sopivin tapa saavuttaa asetetut tavoitteet. Ainakin joidenkin tavoitteiden osalta (esimerkiksi maataloustuotteiden laadun ja kaupan pitämisen parantaminen sekä eläinten hyvinvointi) on saatavilla myös muita tukimuotoja, jotka sopivat yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteisiin tuotantosidonnaista tukea paremmin ja jotka olisi pitänyt ottaa huomioon toimenpiteiden suunnittelussa. Tällaisia muotoja ovat muun muassa investointien yhteisrahoitus ja laadukkaan tuotannon edistäminen. 37. Siksi tuotantosidonnaisen eläintuen yhteydessä onkin jo useaan kertaan nostettu esiin se, ettei tuotantosidonnaisen tuen parhaasta sopivuudesta ole olemassa ratkaisevaa näyttöä [28]. Lisäksi 69 artiklan mukaiseen tukeen liittyen vuoden 2010 osittaisen tuotannosta irrottamisen markkinavaikutusten arvioinnissa nostettiin esiin riski siitä, etteivät tuotantosidonnaiset tuet sopisi yhteen kilpailukykytavoitteen kanssa. 38. Ilmoitetut tavoitteet tai tarpeet eivät aina ole suoria perusteita toteutettujen toimenpiteiden yksityiskohtaisille perusteille. Vaikka 68 artikla mahdollistaa tuen kohdentamisen, suurin osa käytössä olevasta tuesta ei ole tarpeeksi eriteltyä tai kohdennettua. 39. Esimerkiksi 1 kohdan a alakohdan i ja v alakohtien mukaiset toimenpiteet on toteutettu ympäristöön liittyvien tavoitteiden perusteella. Niiden tarkoituksenmukaisuus riippuu siis siitä, onko tuettujen toimien ja asetettujen ympäristötavoitteiden välillä selvä syy-yhteys. Tarkastetuissa toimenpiteissä tämä syy-yhteys oli perusolettamuksena, mutta siitä ei ollut varsinaista näyttöä [29]. 40. Kreikan epäsuotuisille alueille tarkoitettujen tukitoimenpiteiden (lampaat/vuohet ja uudet tilatukioikeudet) suunnittelu perustui vanhaan määritelmään, jonka mukaan epäsuotuisat alueet kattavat noin 80 prosenttia maan käyttökelpoisesta maatalousmaasta. Puutteellinen kohdentaminen vähentää käytettävissä olevia varoja, ja osa ennen epäsuotuisiksi luokitelluista alueista ei ehkä enää ole epäsuotuisia [30]. 41. Tuen myöntämiseen ei myöskään liittynyt mitään vaatimuksia muuttaa tai parantaa aiempia käytäntöjä [31]. Suuri osa tarkastettujen toimenpiteiden tuensaajista saa siis tukea, jolla on nollavaikutus ja joka parhaimmillaan ylläpitää olemassa olevaa käytäntöä. Tämä järjestely on johdonmukainen 68 artiklan 1 kohdan b alakohtaan perustuville toimenpiteille asetettujen tuotannon säilyttämisehtojen kanssa [32], mutta parantamistarkoituksessa toteutettujen toimenpiteiden kohdalla se on itsessään tehoton ja riittämätön muuttamaan olemassa olevaa tilannetta [33]. 42. Kansalliset viranomaiset kohdensivat viljelykiertotoimenpiteen (Italia, Espanja) tietyille alueille, mutta tuki on kaikkien näiden alueiden viljelijöiden saatavilla heidän aiemmasta toiminnastaan riippumatta. Esimerkiksi eräs italialainen tuensaaja, jonka luona tarkastuksen yhteydessä käytiin, kertoi säilyttäneensä entiset viljelykiertokäytäntönsä muuttumattomina. 43. Kreikassa durumvehnätuen tavoitteeksi on ilmoitettu laadun parantaminen. Maa on tämän vuoksi asettanut tuelle tiettyjä ehtoja (varmennetut siemenet, AGRO 2 -tuotantomenetelmä), mutta vaatimuksena ei ole, että viljelykasvia tai tuotantomenetelmää olisi muutettu aiempaan nähden. 44. Ranskassa 68 artiklan mukainen tuki korvasi vastaavan kansallisen vakuutustoimenpiteen, ja tuen määrä lähes kaksinkertaistui. Tiedoista ilmenee, että tukimäärän erittäin jyrkällä kasvulla vuodesta 2010 on ollut hyvin vähän vaikutusta: sekä vakuutetun maa-alan osuus että sopimusten määrä on noussut vain vähän. Lähes kaksinkertaistetulla tuella oli oikeastaan nollavaikutus jo olemassa olevien sopimusten ja jo vakuutetun maan muodossa. VALITTUJEN TUKIMÄÄRIEN PERUSTELUT EIVÄT RIITÄ 45. Asetuksessa vaaditaan maatalouden ympäristötoimenpiteissä vain osittaisia perusteluja valituille tukimäärille, joille on asetettu enimmäismäärä [34]. Huomioon otetaan tarkastuksessakin korostettu vaikeus asettaa raja luotettavalla tavalla mutta ei sitä riskiä, että tuki asetettaisiin liian alhaiselle tasolle ollakseen tehokas [35]. Muiden toimenpiteiden osalta asetuksessa ei säädetä erityisestä velvoitteesta perustella tuen määrä. 46. Tuen asettaminen sopivalle tasolle (ei liian korkeaksi eikä matalaksi) on kuitenkin keskeisen tärkeää moitteettoman varainhoidon kannalta. 47. Useimmissa tapauksissa [36] saatavilla ei ollut asiakirjoja, joista olisi selvinnyt tehtyjen valintojen syyt tai joiden pohjalta olisi voitu arvioida niiden todennäköistä vaikuttavuutta. Tukien määrät eivät siis perustu tutkimukseen, eivät edes pintapuoliseen tutkimukseen, joka mahdollistaisi niiden tarkoituksenmukaisuuden perustelemisen. Ne perustuvat pikemminkin budjetin määrärahojen yksinkertaiseen jakamiseen todennäköisten tuensaajien kesken (poliittisten neuvottelujen seurauksena). 48. Esimerkiksi kahdessa kolmesta tarkastetusta lammas- tai vuohitoimenpiteestä (Kreikka ja Ranska) tukimääriä ei dokumentoitu lainkaan. Tuen eläinkohtainen määrä vaihteli eri jäsenvaltioissa 3 euron ja 24 euron välillä. Saatavilla ei ollut kuitenkaan tietoja, jotka olisivat järkevästi selittäneet suuruusluokan eron ja todennäköisen vaikutuseron. 49. Eräässä viljelykiertotoimenpiteessä (Italia), joka oli yksi niistä tapauksista, joissa oli tehty tarveanalyysi tarvittavan tukimäärän selvittämiseksi, valittu määrä oli lopulta alun perin arvioitua pienempi. VÄLINEET EIVÄT RIITÄ TOIMENPITEIDEN VAIKUTTAVUUDEN ARVIOINTIIN 50. Varainhoitoasetuksessa [37] säädetään, että kaikille talousarvion kattamille toiminnan aloille on vahvistettava erityiset mitattavissa ja toteutettavissa olevat, asiaan kuuluvat ja ajallisesti määrätyt tavoitteet (SMART) ja että näiden tavoitteiden toteuttamista valvotaan toiminnoittain vahvistettujen tulosindikaattoreiden avulla. Lisäksi moitteettoman varainhoidon yleisesti hyväksyttyjen vaatimusten mukaan näiden tulosindikaattoreiden on oltava merkityksellisiä, hyväksyttyjä, uskottavia, helppoja ja kestäviä (RACER). 51. Ottaen huomioon, että 68 artikla on vain eri tarpeiden ja tavoitteiden täyttämiseen tarkoitettu rahoituskehys, SMART-tavoitteita ja RACER-tulosindikaattoreita ei voida asettaa 68 artiklan tasolla toimenpiteiden laajuuden ja moninaisuuden takia. 52. Tilintarkastustuomioistuin totesi, että kunnollisen järjestelmällisen seurannan (SMART-tavoitteiden ja RACER-indikaattoreiden) puuttuminen haittaisi useimpien tarkasteltavina olevien toimenpiteiden tulosten arviointia useilla tasoilla (katso laatikko 2) [38]. 53. Tilintarkastustuomioistuin panee tähän liittyen merkille, että maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston monivuotinen suunnitelma sisältää 68 artiklan mukaisten toimenpiteiden arvioinnin kaudella 2016–2017. Kuten yllä todettiin, arviointi on kuitenkin tarkoituksenmukainen vain, jos se perustuu kunnolliseen seurantakehykseen, jossa käytetään SMART-tavoitteita ja RACER-tulosindikaattoreita. LAATIKKO 2 ESIMERKKEJÄ TAVOITTEISIIN JA INDIKAATTOREIHIN LIITTYVISTÄ PUUTTEISTA ESIMERKKEJÄ MUISTA KUIN SMART-TAVOITTEISTA - Durumvehnätuki: Tällä toiminnalla on tarkoitus parantaa durumvehnän laatua ja turvata näin korkealaatuisen jauhon tuotanto pastantuotantoa varten. - Lammas- ja vuohituki: Tukea lampaanlihan ja vuohenlihan asemaa maaseutuväestön vähenemisen estämisessä, alueiden rakentamisessa ja biologisen monimuotoisuuden ylläpitämisessä. - Viljelykiertotuki: Nostaa orgaanisten aineiden määrää maaperässä, koska monokulttuurille tyypillinen jatkuva syvämuokkaus saa orgaaniset aineet mineralisoitumaan […], vähentää maaperän hedelmällisyyttä ja johtaa suurten hiilidioksidimäärien vapautumiseen ilmakehään […] Vähentää maaperän eroosiota […] Ylläpitää biologista monimuotoisuutta. ESIMERKKEJÄ INDIKAATTOREIDEN PUUTTUMISESTA TAI RIITTÄMÄTTÖMISTÄ INDIKAATTOREISTA - Luonnonmukaisen tuotannon ylläpitotuki: Ranska ilmoitti komissiolle toimittamassaan päätöksessä, että toimenpiteessä käytettiin indikaattorina luonnonmukaiseen viljelyyn käytettävää hehtaarimäärää. Vaikka tällaista indikaattoria pidettäisiin tarkoituksenmukaisena Ranskan luonnonmukaista tuotantoa vuonna 2012 koskevan suunnitelman laajemmissa puitteissa, se ei ole tarpeeksi yksityiskohtainen toimenpiteen varsinaisiin tavoitteisiin nähden (perinteiseen maatalouteen palaamisen riski). Lisäksi toimenpide on vain pieni osa suunnitelmaa. - Uudet tilatukioikeudet epäsuotuisilla alueilla ja vuoristoalueilla: Toimenpiteen vaikutusten arviointiin ei ollut olemassa indikaattoria. - Valkuaiskasvituki/viljelykiertotuki: Ainoa näihin toimenpiteisiin sovellettava tekijä on hehtaarimäärä, jolle tukea haetaan ja/tai maksetaan. Koska tuki on tuotantosidonnainen, indikaattori kasvaa kustannusten mukana. Se ei kuitenkaan anna mitään tietoa toimenpiteiden todellisesta vaikutuksesta ilmoitettuihin lopullisiin tavoitteisiin (mm. panosvaatimuksiin tai maaperän hedelmällisyyteen/eroosioon). TOTEUTETTUJEN TOIMENPITEIDEN VALVONTAMENETTELYT EIVÄT OLE JÄSENVALTIOIDEN TASOLLA ASIANMUKAISIA TAI RIITTÄVIÄ 54. Asetuksiin (EY) N:o 73/2009 ja (EY) N:o 1120/2009 perustuvan yleisen oikeuskehyksen puitteissa jokainen jäsenvaltio on määrittänyt jokaiselle toimenpiteelle erityiset tukikelpoisuusedellytykset. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä (kehitetty asetuksella (EY) N:o 1122/2009) tarjoaa valvontastandardit (hallinnolliset ja paikalla tehtävät tarkastukset), joilla varmistetaan sekä yleisten että yksityiskohtaisten sääntöjen noudattaminen. 68 artiklaan perustuvan tuen vaikuttava valvonta edellyttääkin, että yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä toimii vaikuttavalla tavalla (katso kohta 3). Koska tilintarkastustuomioistuin tarkastaa yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän säännöllisesti [39], tarkastuksessa ei nyt keskitytty antamaan lausuntoa siitä. Jäljempänä käsitellään vain 68 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin liittyviä näkökohtia. HALLINNOLLISTEN TARKASTUSTEN JA HALLINTOJÄRJESTELMIEN PUUTTEET 55. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa ilmeni useita hallinnollisten tarkastusten ja hallintojärjestelmien puutteita. 56. Ranskassa ja Italiassa kansalliset viranomaiset eivät pystyneet dokumentoimaan sellaisten menettelyjen olemassaoloa, joilla estettäisiin rahoituksen mahdolliset päällekkäisyydet muiden järjestelmien kanssa. Kirjausketjun puutteet estivät joidenkin automaattisten hallinnollisten tarkastusten vahvistamisen. Kaiken lisäksi joissakin tutkintatapauksissa tarkastellut asiakirjat eivät antaneet riittävää perustetta maksetuille tuille eivätkä selitystä havaituille poikkeamille, kuten epätavallisille maksuajankohdille. 57. Rehupalkokasvituki (Ranska) on tarkoitettu uusille alueille, joille on aiemmin kylvetty YMP-kasveja [40]. Ehdon täyttymisen hallinnollisista tarkastuksista ei ole kuitenkaan annettu mitään määräyksiä, ja paikalla tehtävissä tarkastuksissa asiakirjoja ei ole käyty järjestelmällisesti läpi. Nämä virheet ja tukihakemuslomakkeen sekavuus kertovat siitä, että tähän alatoimenpiteeseen liittyy paljon havaitsematta jääneitä virheitä. 58. Eräs lammastuista (Ranska) edellyttää tiettyjä tuottavuuslukuja. Ehdon täyttymistä ei kuitenkaan valvota hallinnollisin tarkastuksin, joten se voidaan vahvistaa vain paikalla tehtävissä tarkastuksissa. Eräässä vuohitukitapauksessa tuki oli myönnetty kahdeksi vuodeksi peräkkäin sellaisen asiakirjan perusteella, josta ilmeni, ettei tuensaaja täyttänyt vaadittuja edellytyksiä. 59. Eräällä Espanjan alueella maitoalan tuen väärä tulkinta johti siihen, että tuensaajilta oli evätty tuki useista tukikelpoisista eläimistä. Samaan aikaan myös hallintojärjestelmän virhe johti siihen, että tuen ylimääräistä pinta-alaosaa maksettiin sellaisten tekijöiden perusteella, jotka olivat ristiriidassa kansallisen toimenpiteen ehtojen kanssa. Virheen taloudellinen kokonaisvaikutus jäi tosin vähäiseksi. 60. Lisäksi tuensaajien joukosta valitun otoksen tarkastuksessa nousi esiin virheitä karjankasvatusalan tukien laskemiseen käytettävässä tietokannassa (Italia). 61. Vakuutustukitoimenpiteissä Ranskan valvontajärjestelmä nojaa suurelta osin vakuutuksenantajan antamiin tietoihin ja tekemiin tarkastuksiin. Tätä lähestymistapaa puoltaa se, että vakuutuksenantajalla on suoraa taloudellista etua tuen laskemisen pohjana olevien sopimusperusteisten tietojen tarkastamisesta [41], ja se mahdollistaa pääosin automatisoidun keskitetyn valvonnan. Lähestymistapa onkin auttanut huomattavasti vähentämään paikalla tehtävien tarkastusten määrää. 62. Italiassa ei ole käytössä vastaavaa vakuutuksenantajan tietoihin pohjautuvaa järjestelmää. Hallinnollisen työmäärän kasvun lisäksi tarkastuksessa nousi esiin useita ongelmia, kuten tuensaajan ilmoittamia vakuutettuja arvoja vastaavien vakuutusmaksujen korvaaminen ilman tietoa aiemmasta tuotannosta ja ilman minkäänlaisia perusteluja. Koska tuet maksettiin ennen kuin tuensaaja oli maksanut vakuutusmaksut, niitä jouduttiin myös perimään takaisin. 63. Ranskan olemassa olevat vakuutustuen maksamisjärjestelyt eivät ole riittäviä vakuutuksenantajien marginaalien seuraamiseen eivätkä näin ollen myöskään tuesta sen saajalle aiheutuvien taloudellisten vaikutusten seuraamiseen (joka on tärkeä osa pitkän aikavälin vaikutuksen arvioimista). Kun vakuutuskonserni, joka tarjoaa noin 80 prosenttia tuetuista sopimuksista, nosti hintojaan vuonna 2010, se sai itselleen merkittävän osuuden 68 artiklan mukaisesta tuesta. PAIKALLA TEHTYJEN TARKASTUSTEN PUUTTEET 64. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksesta kävi ilmi, että kansallisten viranomaisten paikalla tekemissä tarkastuksissa on useita puutteita. 65. Kreikassa kansalliset viranomaiset toteuttivat vuonna 2010 vain puolet asetuksen vaatimista lammas- ja vuohitoimenpiteen paikalla tehtävistä tarkastuksista. Lisäksi noin kolme neljäsosaa tarkastuksista oli sääntöjen vastaisia, sillä niitä ei ollut tehty eläimen pakollisena pitoaikana [42]. 66. Italiassa paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärää ei saavutettu vakuutustoimenpiteen yhteydessä (pääosin siksi, ettei yhdellä tarkastelluista alueista tehty lainkaan tarkastuksia). Silloinkin kun vaaditut tarkastukset toteutettiin, ne rajoittuivat välittäjinä toimiviin tuottajajärjestöihin eikä vakuutuksenantajia tai lopullisia tuensaajia tarkastettu. Tämän vaatimuksen täyttymisen todisteeksi esitetyt maitoalan tilastot sisältävät eläinlääkärintarkastuksia, mutta niiden aikana tehdyt tarkastukset olivat epäselvästi määriteltyjä ja arvioituja. Kaiken lisäksi viljelykiertotoimenpiteestä ei saatu tietoja, joilla olisi voitu osoittaa paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärän toteutuminen. 67. Kahdessa jäsenvaltiossa (Espanja ja Italia) huomattiin, että osa pinta-alatuen paikalla tehtävistä tarkastuksista oli tehty liian myöhään joidenkin viljelykiertotoimenpiteen vaatimien keskeisten selvitysten toteuttamisen kannalta. Toisessa näistä tapauksista todettiin myös, että osa tarkastuksista oli tehty vanhojen satelliittikuvien pohjalta, vaikka saatavilla oli uudempiakin kuvia. 68. Puutteita havaittiin (Kreikka ja Espanja) eläintukea koskevien paikalla tehtävien tarkastusten asiakirjatarkastuksissa ja vähennyksissä, joita sovelletaan tärkeiden tukiasiakirjojen puuttuessa [43]. 69. Tarkastuksessa todettiin myös (Ranska), että jos paikalla tehtävässä tarkastuksessa havaitaan rakenteellinen ongelma, jonka vuoksi on todennäköistä, ettei tuensaaja ollutkaan aiempina vuosina tukikelpoinen, käytössä ei ole menettelyä tarkastuksen laajentamiseksi ja koko väärin perustein maksetun summan selvittämiseksi ja takaisin perimiseksi. HALLINTOON JA VALVONTAAN LIITTYVÄ SUURI RASITUS 70. Erityistoimenpiteiden käyttöönotto aiheuttaa erityistä hallinnollista rasitusta (tilapäisten järjestelmien perustaminen) ja valvontaan liittyvää rasitusta (varsinkin tarkastusten määrät, niiden organisointi ja varmistustoimien toteuttaminen). Tämä on otettava huomioon alusta alkaen. 71. Vuonna 2011 komission sisäisessä tarkastuksessa todettiin, että 68 artikla aiheuttaa toimintariskin ja että toteutettavien toimenpiteiden valvottavuus pitäisi varmistaa etukäteen [44]. 72. Ongelmat, joita havaittiin esimerkiksi uusien alueiden rehupalkokasveja koskevassa alatoimenpiteessä (kohta 57) ja maitoalan tuessa (kohta 59), kertovat pienen budjetin toimenpiteitä varten perustettujen epäasianmukaisten järjestelmien käyttöön liittyvistä riskeistä (varsinkin jos ne on tarkoitettu tilapäisiksi). Durumvehnän tukitoimenpidettä varten (Kreikka) taas otettiin käyttöön järjestelmälliset hallinnolliset tarkastukset [45], jotka vaikuttavat tehokkailta mutta aiheuttavat paljon työtä niin kansallisille viranomaisille kuin tuensaajillekin. 73. Lukumäärän kannalta katsottuna tuotantosidonnaisen tuen säilyttäminen edellyttää lukuisia paikalla tehtäviä tarkastuksia, jotka tulevat hyvin kalliiksi jäsenvaltioille (vaikka kustannukset arvioidaankin vain harvoin). Jäsenvaltioissa tehdään 68 artiklan perusteella yli 1,43 miljoonaa tukihakemusta [46]. Vaikka säännösten vaatimuksia ei noudatettu tietyissä tapauksissa, näiden toimenpiteiden puitteissa toteutettiin vuonna 2011 noin 110000 paikalla tehtävää tarkastusta. 74. Ilman erityistukeakin tarvittaisiin joitakin tarkastuksia (esimerkiksi tilatukitarkastuksia ja eläinlääkärintarkastuksia), mutta suuri osa nykyajan työtaakasta liittyy suoraan tähän tukijärjestelmään. 75. Laadun kannalta katsottuna havainto siitä, että jotkin tarkastukset oli ajoitettu huonosti tuotantosidonnaisen tuen vaatimiin todennuksiin nähden (kohta 67), osoittaa, että erityistuet luovat rajoitteita, joita tilatuissa ei ole, ja että näitä rajoitteita ei aina huomioida niiden vaatimalla tavalla. 76. Lisäksi havaitut valvonnan puutteet, esimerkiksi eläintukeen liittyvien paikalla tehtävien tarkastusten riittämätön asiakirjojen tarkastus, ovat merkki siitä, että monia tällaisia tarkastuksia tulisi parantaa niiden tehokkuuden lisäämiseksi. Parantaminen tuo kuitenkin lisäkustannuksia ja -työtä (katso laatikko 3). LAATIKKO 3 TUKIMÄÄRÄN VERTAAMINEN SIIHEN LIITTYVIIN KUSTANNUKSIIN: KREIKAN LAMMAS- JA VUOHITUKI Perustuen määrä on 3 euroa eläintä kohti. Tämän toimenpiteen tuensaajat saavat keskimäärin noin 550 euroa. Vuonna 2010 Kreikassa toteutettiin vajaat 2600 paikan päällä tehtävää tarkastusta, mikä on kaukana maan asetuksen mukaisesta velvoitteesta (4800 tarkastusta). Ks. kohta 65. Näiden tarkastusten yhteydessä tehdyissä asiakirjatarkastuksissa havaittiin puutteita. Joitain asiakirjoja ei yksinkertaisesti ollut olemassa, vaikka teoriassa tarkastusten validius edellytti niiden tarkastamista. Tuensaaja perusteli eläinten kuolemia koskevien eläinlääkärin todistusten puuttumista sillä, että kyseisistä todistuksista aiheutuvat kustannukset olivat hänestä aivan kohtuuttomia tuen määrään nähden. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET 77. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksesta kävi ilmi, että 68 artiklan mukaisten tukitoimenpiteiden suunnittelussa ja täytäntöönpanossa on useita puutteita, joita tulisi käsitellä uuden yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä. 78. Vuonna 2003 käyttöön otettu tilatukijärjestelmä perustuu suorien tukien irrottamiseen tuotannosta ja tukijärjestelmän yksinkertaistamiseen ("tilatuki"). Poikkeuksena 68 artiklassa sallitaan tuotantosidonnaisen suoran tuen säilyttäminen "tarkoin määritellyissä tapauksissa". Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus osoitti kuitenkin, ettei komissio pystynyt juurikaan vaikuttamaan tällaisten tapausten perusteluihin ja että jäsenvaltioilla oli laaja päätösvalta tuotantosidonnaisten suorien tukien suhteen. Tämän vuoksi 68 artiklan säännösten täytäntöönpano ei ollut aina täysin yhtenäistä yhteistä maatalouspolitiikkaa nykyään ohjaavien tuotannosta irrottamiseen ja yksinkertaistamiseen tähtäävien yleisten periaatteiden kanssa (ks. kohdat 14–26). 79. Tilintarkastustuomioistuin totesi myös, ettei jäsenvaltioilla ole riittävää näyttöä siitä, että 68 artiklan perusteella käyttöön otetut toimenpiteet ovat tarpeellisia ja tarkoituksenmukaisia. Tätä arvioitiin toimenpiteiden tarpeen, suunnittelun vaikuttavuuden ja saatavilla olevien tukimäärien suhteen (ks. kohdat 31–49). Tavoitteiden ja indikaattoreiden riittämättömyys vaikeuttaa toimenpiteiden arvioimista tulevaisuudessa (katso kohdat 50–53). 80. Tilintarkastustuomioistuin löysi puutteita myös hallinto- ja valvontajärjestelmistä, joiden tarkoituksena on varmistaa käytössä olevien toimenpiteiden oikea täytäntöönpano. Sama koski myös hallinnon, hallinnollisten tarkastusten ja paikalla tehtävien tarkastusten järjestelmiä (katso kohdat 55–69). Puutteita havaittiin paikoin siitä huolimatta, että hallinnon ja valvonnan aiheuttama rasitus on jo valmiiksi suuri. Rasitusta saatetaan kuitenkin joutua lisäämään asetusten vaatimusten täyttämiseksi (katso kohdat 70–76). 81. Yhteistä maatalouspolitiikkaa vuoden 2013 jälkeen koskevassa, parhaillaan käsiteltävänä olevassa komission ehdotuksessa sallittaisiin erityistuen säilyttäminen tuotantosidonnaisena. Ehdotuksessa ei kuitenkaan määritetä riittävän tarkkoja rajoja (ks. kohdat 27–28) [47]. Tilintarkastustuomioistuin esittää tähän liittyen seuraavat suositukset: SUOSITUS NRO 1 Tiettyjen maataloustoimintojen erityistuen tulisi perustua 68 artiklan säännösten tiukkaan tulkintaan. Tuotantosidonnaisen tuen myöntäminen tulisi perustella riittävällä tavalla komissiolle, ja komission tulisi tarkastaa perusteet. a) Jotta komissio pystyy kantamaan jaetussa hallintojärjestelmässä lopullisen vastuun, sen olisi osallistuttava aktiivisemmin toimenpiteiden täytäntöönpanokriteerien vahvistamiseen. b) Jäsenvaltioiden tulisi osoittaa, että kaikki erityistukitoimenpiteet, jotka ne aikovat ottaa käyttöön, ovat tarpeellisia (poikkeuksellisen menettelyn tarpeen ja lisäarvon suhteen) ja tarkoituksenmukaisia (täytäntöönpanojärjestelyjen, myöntämisperusteiden ja tukimäärien suhteen) ja että ne täyttävät moitteettoman varainhoidon vaatimukset. SUOSITUS NRO 2 Myöhemmin tehtävän arvioinnin helpottamiseksi olisi luotava asianmukainen seurantajärjestelmä, jossa otetaan huomioon mahdollisten toimenpiteiden moninaisuus. Järjestelmän tulisi perustua asiaankuuluviin indikaattoreihin, joita voidaan mitata määritettyyn lähtöpisteeseen nähden, ja riittävän tarkkoihin tavoitteisiin. SUOSITUS NRO 3 Toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen jäsenvaltioiden olisi perustettava asianmukaiset ja kattavat hallinto- ja valvontajärjestelmät sen takaamiseksi, että kaikki asetuksen vaatimukset täyttyvät. Jotta rajallisten yksittäisten tukitoimien kustannukset eivät nousisi suhteessa liian suuriksi, seuranta- ja valvontavaatimus tulisi ottaa huomioon jo toimenpiteen suunnitteluvaiheessa (muun muassa täytäntöönpanon yksinkertaisuus ja perusteiden "valvottavuus") tai mahdollisesti jo päätettäessä tietyn toimenpiteen käyttöönotosta. Tilintarkastustuomioistuimen I jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Ioannis SARMASIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 25. syyskuuta 2013 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira presidentti [1] Komission asetus (EY) N:o 1122/2009, annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta (EUVL L 316, 2.12.2009, s. 65). [2] Neuvoston asetus (EY) N:o 73/2009, annettu 19 päivänä tammikuuta 2009, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta (EUVL L 30, 31.1.2009, s. 16). [3] Ks. tuotantosidonnaisen / tuotannosta riippumattoman suoran tuen ja tilatukijärjestelmän selitys sanastosta. [4] Ks. sanasto. [5] Neuvoston asetus (EY) N:o 1782/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (ETY) N:o 2019/93, (EY) N:o 1452/2001, (EY) N:o 1453/2001, (EY) N:o 1454/2001, (EY) N:o 1868/94, (EY) N:o 1251/1999, (EY) N:o 1254/1999, (EY) N:o 1673/2000, (ETY) N:o 2358/71, (EY) N:o 1254/1999 ja (EY) N:o 2529/2001 muuttamisesta (EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1). [6] Komission asetus (EY) N:o 1120/2009, annettu 29 päivänä lokakuuta 2009, yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 III osastossa säädetyn tilatukijärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 316, 2.12.2009, s. 1). [7] Muun muassa analyysi saatavilla olevista arvioinneista, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 1782/2003 69 artiklan aiempaa täytäntöönpanoa, ja muita vastaavia toimia. [8] Eräs vakuutusyhtiö Ranskassa ja Consorzi di Difesa (välittäjinä toimivat tuottajajärjestöt) Italiassa. [9] Osa vuodelta 2010 poimituista tuensaajista ei ollut uusinut tukihakemusta vuodelle 2011. Lisäksi osa tuensaajien vuotta 2011 koskevista tiedostoista ei ollut vielä saatavilla tarkastuksen ajankohtana. [10] Vain riskinhallintatoimenpiteet (d ja e alakohdat) olivat uudenlaisia jo saatavilla oleviin tukimuotoihin nähden. [11] Kaikki maatalouden ympäristötoimenpiteet sisältyvät toiseen pilariin, mutta summat ovat paljon suuremmat (toimenpiteelle 214 osoitettiin 22,2 miljardia euroa kaudella 2007–2013). Lue lisätietoja aiheesta tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksesta nro 7/2011 "Ovatko maatalouden ympäristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?" (http://eca.europa.eu). Varsinkin 68 artiklan mukaiset luonnonmukaisen tuotannon tuet Ranskassa ovat täysin samoja kuin aiemmat maaseudun kehittämistoimenpiteen 214 mukaiset tuet. [12] Ks. tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 11/2012 "Suoraan tukeen perustuvat emolehmä- sekä uuhi- ja vuohipalkkiot tilatukijärjestelmän osittaisen soveltamisen yhteydessä" (http://eca.europa.eu). [13] Esimerkiksi Espanja oli päättänyt irrottaa olemassa olevat uuhi- ja vuohipalkkiot tuotannosta, mutta otti heti käyttöön 68 artiklan mukaisen vastaavan toimenpiteen tuen tarjoamiseksi lampaanliha- ja vuohenliha-alalle. [14] Esimerkiksi Ranskan 68 artiklan perusteella käyttöön ottama tuki valkuaiskasvinviljelyyn on lisätuki, koska se tuli vuosina 2010 ja 2011 vuoteen 2011 asti käytössä olleen vastaavan toimenpiteen rinnalle. [15] Asetuksen (EY) N:o 73/2009 johdanto-osan toisessa kappaleessa säädetään seuraavaa: "Erityisesti olisi laajennettava suorien tukien irrottamista tuotannosta ja yksinkertaistettava tilatukijärjestelmän toimintaa." Tarkoituksena oli, että jäsenvaltiot, jotka olivat päättäneet säilyttää tilatukijärjestelmässä tietyn osuuden tuotantosidonnaisesta tuestaan, luopuisivat siitä vuoteen 2013 mennessä. Edelleen tuotantosidonnaiset erityistukitoimenpiteet irrotettiin vaiheittain ja sisällytettiin tilatukijärjestelmään (poikkeuksena kuitenkin emolehmäpalkkiot sekä uuhi- ja vuohipalkkiot, jotka jäsenvaltiot saavat pitää tuotantosidonnaisina). [16] Asetuksen (EY) N:o 73/2009 johdanto-osan 35 kappaleessa säädetään seuraavaa: "Jäsenvaltioiden olisi sallittava käyttää [...] erityistuen myöntämiseen tarkoin määritellyissä tapauksissa. [...] Yhteisön kansainvälisten velvollisuuksien täyttämiseksi tuotantoon sidottuihin tukitoimenpiteisiin käytettävissä olevat varat olisi rajoitettava asianmukaiselle tasolle [...]" [17] Agrosynergie – Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä, Osittaisen tuotannosta irrottamisen markkinavaikutusten arviointi, lokakuu 2010 (http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/decoupling/short_sum_fi.pdf): "[...] useimmissa tarkastelluista tapauksista täytäntöönpanotavat ovat vääristäneet 69 artiklan luonnetta; sitä on pidetty jäsenvaltioissa tuotannosta irrottamisen käyttöönoton johdosta osittaisen tuotannosta irrottamisen muotona." [18] Kuten liitteessä II selitetään, mainittuun Espanjan toimenpiteeseen ei itse asiassa kuulu minkäänlaisia viljelykiertovaatimuksia. Se on pinta-alatuki, joka edellyttää ennen kaikkea tiettyä prosenttiosuutta öljy- ja valkuaiskasveja. [19] Tämän edellytyksen ei kuitenkaan osoitettu täyttyvän mainitussa tapauksessa. [20] Irlanti ja Portugali. [21] Tanska. [22] KOM(2011) 625 lopullinen, 12. lokakuuta 2011, 38–41 artikla. [23] Lausunto nro 1/2012 tietyistä kauden 2014–2020 yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevista asetusehdotuksista (http://eca.europa.eu). [24] B7-0079/2013, ehdotus Euroopan parlamentin päätökseksi toimielinten välisten neuvottelujen aloittamisesta ja valtuutuksesta neuvotteluihin ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä (KOM(2011) 625 – C7-0336/2011 – COM(2012) 552 – C7-0311/2012 – 2011/0280(COD) – 2013/2528(RSP)). (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+MOTION+B7-2013-0079+0+DOC+PDF+V0//FI). [25] Kolmessa toimenpiteessä kolmestatoista. [26] Kuudessa toimenpiteessä kymmenestä. Esimerkkejä esitetään seuraavissa kohdissa. [27] Yleisen talousarvion erittelyn mukaan 68 artiklan mukaiset tuotantosidonnaiset tuet kattavat 66 prosenttia kaikista menoista (73 prosenttia vuonna 2010 toteutetuista toimenpiteistä). Joissakin 1 kohdan a alakohdan v alakohdan mukaisissa toimenpiteissä käytetään tuotantosidonnaisia tukia, kun taas 1 kohdan e alakohdan toimenpiteitä voitaisiin helposti pitää tuotannosta irrotettuina. [28] "[...] ihmettelemme kuitenkin, onko asianmukaista käyttää [...] YMP:n ensimmäisen pilarin välinettä, lähinnä maaseudun kehittämispolitiikkaan liittyvän tavoitteen saavuttamiseksi. YMP:n uudistamisen lähtökohtana olleiden periaatteiden mukaisesti pidämme suotavana, että nämä sidottuina säilytetyt tuet sisällytetään tilatukijärjestelmään ja annetaan toisen pilarin välineille maatalouteen perustuvia paikallisia talouksia tukeva rooli." (Agrosynergie – Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä, Osittaisen tuotannosta irrottamisen markkinavaikutusten arviointi). "Tilintarkastustuomioistuin ei saanut ratkaisevaa näyttöä siitä, että tarkastetut [ emolehmien, uuhien ja vuohien suoran tuen] järjestelmät olisivat tukivälineenä yleisesti ottaen vaikuttavampia kuin tuotannosta riippumaton tuki muihin EU:n rahoittamiin ja kansallisesti rahoitettuihin toimenpiteisiin yhdistettynä, kun tavoitteena on säilyttää tuotanto ja samalla ylläpitää taloudellista toimintaa vähäisiä taloudellisia vaihtoehtoja tarjoavilla alueilla sekä luoda ympäristöhyötyjä." (Erityiskertomus nro 11/2012). [29] Erityiskertomuksessa nro 7/2011 tätä tarkastellaan tarkemmin: "[...] maatalouden ympäristöohjelman alatoimenpiteiden suunnittelussa ja hallinnoinnissa hyödynnettiin erityistä määrällisesti ilmaistua näyttöä vain harvoissa tapauksissa. [...] Tarkastetuista sopimuksista 24 prosentin osalta jäsenvaltiot ilmoittivat, että maatalouskäytäntöjen ja ennakoitujen ympäristöhyötyjen välistä syy-seuraussuhdetta ei ole näytetty toteen." "Lisäksi hallinnointiin liittyvät päätökset eivät riittävällä tavalla perustuneet näyttöön eikä tukia kohdennettu tiettyihin ympäristöongelmiin." [30] Ks. tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 4/2003 maaseudun kehittämisestä: epäsuotuisten alueiden tuki (EUVL C 151, 27.6.2003): "Komissiolla ei ole riittävästi tietoa, jolla se voisi arvioida epäsuotuisten alueiden luokittelupäätösten tämänhetkistä pätevyyttä. [...] luokittelun perusteet saattavat olla vanhentuneita ja sen myötä tukia myönnetään perusteettomasti." Komissio laati tämän jälkeen ehdotuksen kaudelle 2014–2020 (KOM(2009) 161 lopullinen, 21. huhtikuuta 2009), mutta sen käsittely on kesken. [31] Kaikista tarkastetuista toimenpiteistä ainoa poikkeus oli Ranskan lisätuki rehupalkokasvien uusille tuotantoalueille. Tämän osuus vuotuisesta kokonaisrahoituksesta on kuitenkin vain miljoona euroa. [32] "Edellä tämän artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää vain siinä määrin kuin on tarpeen kannustimen luomiseksi tuotannon nykytasojen säilyttämiseksi." [33] Esimerkiksi "maataloustuotteiden laadun parantaminen" (68 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohta) ja "maataloustuotteiden kaupan pitämisen parantaminen" (68 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohta). [34] "[...] vain kattamaan tosiasiallisesti aiheutuneet lisäkustannukset ja asianomaiseen tavoitteeseen pyrkimisestä aiheutuneet tulonmenetykset." (68 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohta). [35] Ks. myös erityiskertomus nro 7/2011: "Tukimäärissä havaittiin kuitenkin huomattavia ongelmia, jotka vaihtelivat tuen laskennassa ilmenneistä puutteista siihen, että tukimääriä ei ollut eriytetty alueellisten tai paikallisten olosuhteiden mukaan." [36] Kahdeksassa toimenpiteessä yhdestätoista. Vakuutustoimenpiteissä tukimäärä on vakiintunut asetuksen sallimaan enimmäismäärään (65 prosenttiin). [37] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta, 27 artiklan 3 kohta (EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1). [38] Erityiskertomuksessa nro 7/2011 todettiin näistä maatalouden ympäristötoimenpiteistä, että "jäsenvaltioiden asettamia tavoitteita on paljon eikä tavoitteiden saavuttamista voida arvioida, koska niitä ei ole ilmaistu riittävän täsmällisesti. […] Tästä huolimatta hallintotietojen tarkoituksenmukaisuudessa ja luotettavuudessa esiintyi huomattavia ongelmia. Erityisesti maatalouden ympäristötukien avulla aikaansaaduista ympäristöeduista oli saatavilla erittäin vähän tietoa." Erityiskertomuksessa nro 11/2012 todettiin tuotantosidonnaisesta eläintuesta, että "komissio ja jäsenvaltiot eivät seuraa riittävän hyvin keskeisiä tulosindikaattoreita tai arvioi järjestelmien lopullisia yhteiskunnallisia ja ympäristövaikutuksia". [39] Vuosikertomus varainhoitovuodelta 2011, kohta 3.15 (EUVL C 344, 12.11.2012). [40] Vilja-, öljy- ja valkuaiskasvit. [41] Tämä menettely voi osoittautua huonommaksi tietyissä tapauksissa, joissa tuen laskemisen perusta eroaa tuensaajan vakuutuksenantajan kanssa tekemän sopimuksen ehdoista. Tällaisissakin tapauksissa jäännösriski todettiin kuitenkin hyvin pieneksi. [42] Yksi tarkastuksen kohteena olleista jäsenvaltioista kiersi tämän vaatimuksen niin, ettei eläintoimenpiteiden suunnittelun yhteydessä määrätty mitään pakollisesta pitoajasta. Näin ollen velvoitetta tehdä kaikki tarkastukset tai osa niistä kyseisenä aikana vuodesta ei voitu soveltaa. [43] Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä vastaava yksikkö on erityisesti eläintoimenpiteiden osalta tullut useissa tarkastuksissaan lopputulokseen, joka vastaa pitkälti tilintarkastustuomioistuimen päätelmiä seuraavissa asioissa: a) paikalla tehtävien tarkastusten määrä ja ajankohdat (Kreikka, Italia, Liettua, Romania, Yhdistynyt kuningaskunta); b) asiakirjojen riittämättömät paikalla tehtävät tarkastukset (Bulgaria, Kreikka, Espanja, Puola); c) paikalla tehtävien tarkastusten yhteydessä tehtyjen erityistarkastusten huono dokumentointi (Bulgaria, Espanja, Liettua); d) eläintietokantojen puutteellinen päivitys (Kreikka, Italia, Liettua, Puola, Romania). Vaikka komissio on jo tehnyt paljon työtä, sen käytössä olevien tietojen vieläkin järjestelmällisempi käyttö olisi saattanut tuoda esiin muitakin puutteita jäsenvaltioiden valvontajärjestelmissä. [44] Tarkastuksessa todettiin, ettei asetuksessa määritetä, miten komissio näkee todistettavuuden ja valvottavuuden, eikä suuntaviivoja ole annettu. Siinä myönnettiin, että mahdollisimman suuren päätäntävallan jättäminen jäsenvaltioille oli varmasti tietoinen valinta, mutta selkeiden ohjeiden puuttuessa tehokasta valvontaa ei voida kuitenkaan taata. Lisäksi voi olla vaikea arvioida, suoritetaanko tarkastukset vaaditulla tavalla. Tarkastuksessa kehotetaan siksi tutkimaan mahdollisuuksia taata paremmin 68 artiklan mukaisten toimenpide-ehdotusten valvottavuus ja todistettavuus esimerkiksi muuttamalla nykyisen tai tulevan vuoden 2013 jälkeisen lainsäädännön vaatimuksia tai antamalla lisäohjeita. [45] Tuen automaattinen rajoittaminen hehtaarikohtaisen siemenmäärän mukaan ja siemenlaskujen ja merkintöjen järjestelmällinen valvonta kaikkien yli 65000 hakijan osalta. [46] Koska tukea voi hakea useamman kuin yhden toimenpiteen perusteella, tuensaajien kokonaismäärä ei ole suoraan saatavilla. [47] Ks. myös tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 1/2012. -------------------------------------------------- LIITE I 68 ARTIKLALLE OSOITETUT MÄÄRÄRAHAT KAUDELLA 2010–2013 JÄSENVALTIOITTAIN JA TOIMINNOITTAIN (ENTISEN 69 ARTIKLAN TOIMENPITEITÄ LUKUUN OTTAMATTA) Lähde:Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto. Huom. Taulukoissa olevia määriä on pyöristetty, minkä vuoksi ne eivät aina täsmää. (miljoonaa euroa) | | Ympäristön-suojelu tai ympäristön tilan parantaminen 68 (1) (a) (i) | Laatu 68 (1)(a) (ii) | Kaupan pitäminen 68 (1) (a) (iii) | Eläinten hyvinvointi 68 (1) (a) (iv) | Hyöty maatalous-ympäristölle 68 (1) (a) (v) | Erityishaitat haavoittuvissa maatalouden muodoissa 68 (1) (b) | Maan viljelemättä jättämisen ehkäiseminen 68 (1) (c) | Vakuutus 68 (1) (d) | Sijoitusrahastot 68 (1) (e) | YHTEENSÄ | Ranska | 176 | 50 | | | 424 | 790 | | 350 | 84 | 1874 | 29 % | Italia | | 601 | | | 396 | | | 280 | | 1277 | 20 % | Espanja | | 126 | | | 270 | 402 | | | | 798 | 12 % | Kreikka | | 152 | | | | 160 | 120 | | | 432 | 7 % | Unkari | | | | | | 185 | 218 | 15 | | 417 | 7 % | Puola | 82 | 58 | | | | 155 | | | | 295 | 5 % | Suomi | 27 | 3 | | | | 167 | | | | 196 | 3 % | Portugali | 8 | 35 | | | 53 | 37 | | | | 133 | 2 % | Romania | | 14 | | | | 118 | | | | 133 | 2 % | Tšekin tasavalta | 4 | 19 | | | | 104 | | | | 127 | 2 % | Alankomaat | 27 | | | 55 | | 8 | | 32 | | 122 | 2 % | Tanska | 18 | | | | 65 | 26 | | | | 109 | 2 % | Irlanti | 4 | | | | | 96 | | | | 100 | 2 % | Bulgaria | | 15 | | | | 73 | | | | 88 | 1 % | Yhdistynyt kuningaskunta | | | | | | 60 | | | | 60 | 1 % | Itävalta | | | | | | 52 | | | | 52 | 1 % | Slovenia | | | | | | 29 | 20 | | | 50 | 1 % | Slovakia | | | | | | 45 | | | | 45 | 1 % | Liettua | | | | | | 36 | | | | 36 | 1 % | Belgia | | 4 | | | 8 | 18 | | | | 30 | 0 % | Latvia | | 1 | | | | 20 | | | | 21 | 0 % | Ruotsi | | 6 | 1 | | | | | | | 7 | 0 % | Viro | | | | | | 5 | | | | 5 | 0 % | Saksa | | | | | | 4 | | | | 4 | 0 % | YHTEENSÄ | 344 | 1085 | 1 | 55 | 1216 | 2589 | 358 | 677 | 84 | 6409 | 100 % | -------------------------------------------------- LIITE II YHTEENVETO TARKASTUSKÄYNTIEN KOHTEINA OLLEISSA JÄSENVALTIOISSA VALITUISTA TOIMENPITEISTÄ KREIKKA Durumvehnätuki (68 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohta) Yleiskuvaus: hehtaarikohtainen pinta-alatuki tietyt laatuvaatimukset täyttävän durumvehnän tuotantoon. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Käytetään tiettyjen durumvehnälajikkeiden varmennettuja siemeniä. Siementen hehtaarikohtainen vähimmäismäärä täyttyy (80 kg/ha vuonna 2010 ja 100 kg/ha vuonna 2011). Vastaavasta maaseudun kehittämistoimenpiteestä (132) ei tule rahoitusta. Tukimäärät (euroa hehtaaria kohti) | Viitteellinen arvio [6666] | Todellinen | 2010 | 90 euroa/ha | 69 euroa/ha | 2011 | 80 euroa/ha | Lammas- ja vuohituki epäsuotuisilla alueilla (68 artiklan 1 kohdan b alakohta) Yleiskuvaus: Tuotantosidonnainen lammas- ja vuohituki, joka myönnetään epäsuotuisilla alueilla tai vuoristoalueilla olevista tai sinne siirtyvistä laumoista. Perustuen lisäksi maksetaan lisätukea maatiaisroduista ja korkeampaa tukea siirtolaiduntavista laumoista. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Uuhet ja kutut ovat yli vuoden ikäisiä 31. joulukuuta. Pakollinen pitoaika on 15. toukokuuta – 31. joulukuuta. Tukikelpoisia naaraseläimiä (lampaat tai vuohet) on vähintään 50. Perustuki: sijainti epäsuotuisalla alueella tai vuoristoalueella. Maatiaisrotulisä: erityistä kreikkalaista kotoperäistä rotua olevat naaraspuoliset eläimet, jotka kuuluvat siitosrekisteriin (maatiaisrotulisää ei voi yhdistää siirtolaidunnustukeen). Siirtolaidunnustuki: yli 90 prosenttia eläimistä siirtyy laiduntamaan epäsuotuisalle alueelle muulta kuin epäsuotuisalta alueelta vähintään 90 päiväksi. Tukimäärät (euroa tukikelpoista eläintä kohti) Perustuki | 3 euroa / tukikelpoinen naaraseläin | Maatiaisrotulisä | 2 euroa / tukikelpoinen naaraseläin | Siirtolaidunnustuki | 4 euroa / tukikelpoinen naaraseläin | Käytännössä noin 95 prosenttia maksettavista tuista on perustukea. Uudet tilatukioikeudet epäsuotuisilla alueilla ja vuoristoalueilla (68 artiklan 1 kohdan c kohta) Yleiskuvaus: enintään neljän uuden tilatukioikeuden myöntäminen epäsuotuisilla alueilla tai vuoristoalueilla sijaitseville tiloille kauden 2007–2013 maaseudun kehittämisohjelmasta. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Sijainti epäsuotuisalla alueella tai vuoristoalueella. Tilatukioikeudetonta tukikelpoista maata on vähintään yksi hehtaari. Käytännössä tukea myönnettiin rajallisen budjetin vuoksi rajalliselle määrälle hakijoita uudet ja/tai pienet tilat etusijalle asettavan pistejärjestelmän pohjalta. Tuen määrä: uusille tilatukioikeuksille maksetaan 300 euroa hehtaarilta. ESPANJA Viljelykiertotuki kastelemattomilla alueilla (68 artiklan 1 kohdan a alakohdan v alakohta) Yleiskuvaus: Hehtaarikohtainen pinta-alatuki ilmoitetulle maa-alalle (100 hehtaariin asti), jossa on tietty osuus peltokasveja vaihtoehtona viljalle ja kesannoinnille. Toimenpide ei nimestään huolimatta suoranaisesti edellytä viljelykiertoa. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Tuensaaja on kirjattu vuonna 2007 peltokasvien viljelijäksi, jolla on peruuttamis- ja kesannointioikeudet. Peltokasvilohkot sijaitsevat kastelemattomalla alueella, joka tuottaa alle kaksi tonnia hehtaarilta. Sadosta ainakin 20 prosenttia on muuta kuin viljaa (kansallisen lainsäädännön mukaisia öljykasveja, valkuaiskasveja tai palkokasveja), ja kesannointivelvoite on alueesta riippuen 10–25 prosenttia. Lisä 1: vähintään 25 prosenttia sadosta on muuta kuin viljaa. Lisä 2: vähintään 25 prosenttia sadosta on palkokasveja. Tukimäärät (euroa hehtaaria kohti) Perustuki | 60 euroa/ha | Lisä 1 | 20 euroa/ha | Lisä 2 | 20 euroa/ha | Maitoalatuki epäsuotuisilla alueilla (68 artiklan 1 kohdan b alakohta) Yleiskuvaus: Lypsylehmistä epäsuotuisilla alueilla maksettava tuotantosidonnainen suora tuki. Tukea maksetaan enintään 100 eläimestä tilaa kohti. Lisätukea myönnetään viljelijöille, joilla on vähimmäismäärä rehualaa. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Tilalla on maitokiintiöt, siellä harjoitetaan myyntitoimintaa ja se sijaitsee vuoristoalueella, harvaan asutulla alueella tai alueella, jolla on erityisiä rajoituksia. Lypsylehmät ovat yli kaksivuotiaita, asianmukaisesti merkittyjä ja tuensaajan omistuksessa 30. huhtikuuta (ei pakollista pitoaikaa). Pinta-alalisä: vähintään 0,4 hehtaaria rehualaa tukikelpoista lehmää kohti. Tukimäärät (euroa tukikelpoista eläintä kohti) | Viitteellinen määrä | Todellinen määrä | 2010 | 2011 | Perustuki – vuoristot ja alueet, joilla on erityisiä rajoituksia | Ensimmäiset 40 Seuraavat 60 | 60 48 | 59,15 47,32 | 59,41 47,52 | Perustuki – harvaan asutut alueet | Ensimmäiset 40 Seuraavat 60 | 49 40 | 48,57 38,56 | 47,85 38,28 | Pinta-alalisä | Ensimmäiset 40 Seuraavat 60 | 55 44 | 38,88 27,22 | 38,55 26,98 | Lampaan- ja vuohenlihatuki (68 artiklan 1 kohdan b alakohta) Yleiskuvaus: tuotantosidonnainen tuki, joka myönnetään uuhista ja kutuista ryhmätoimiin (esimerkiksi infrastruktuuri, markkinointi tai koulutus) osallistuville lihantuottajille. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Tuensaajan omistuksessa on 1. tammikuuta muuhun kuin maidontuotantoon tarkoitettuja yli yksivuotiaita (tai poikineita) uuhia tai kuttuja (ei pakollista pitoaikaa). Tuensaaja kuuluu tietyt vaatimukset täyttävään tuottajaryhmittymään (esimerkiksi infrastruktuuri, markkinointi tai koulutus), jolla on vähintään 5000 siitoseläintä ja joka on sitoutunut pitämään 90 prosenttia laumasta kolmen vuoden ajan. Tukimäärät (euroa tukikelpoista eläintä kohti) | Viitteellinen arvio | Todellinen | 2010 | 4,30 euroa | 5,03 euroa | 2011 | 4,58 euroa | RANSKA Lisätuki valkuaiskasvinviljelyyn (68 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohta) Yleiskuvaus: Hehtaarikohtainen tuki, jolla kannustetaan viljelemään suuria osuuksia valkuaiskasveja, joiden katsotaan tuovan merkittäviä ympäristöhyötyjä. Myöhemmin käyttöön otettiin toinen tukimuoto uusille rehupalkokasvialoille, joita ei näkynyt komissiolle alun perin lähetetyissä suunnitteluasiakirjoissa. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Tukikelpoiset tuotteet/lajikkeet: valkuaiskasvit (herneet, härkäpavut, makeat lupiinit) ja rehupalkokasvit (sinimailanen, apila ja esparsetti). Viljelyedellytykset: kylvö 31. toukokuuta mennessä, normaalit kasvuolot ja korjuu, valkuaiskasveilla korjuu maitotuleentumisasteen saavuttamisen jälkeen. Rehupalkokasveja koskevat erityisvaatimukset: kylvetään lohkolle, jossa on edellisenä vuonna kasvanut viljaa, öljykasveja tai valkuaiskasveja; tuensaaja ei saa tukea erityiselle maantieteelliselle alueelle suunnatusta maatalouden ympäristötoimenpiteestä. Tukimäärät (euroa hehtaaria kohti) | Valkuaiskasvit | Palkokasvit | Arvioitu | Todellinen | Arvioitu | Todellinen | 2010 | 150 euroa/ha | 100 euroa/ha | – | 13,5 euroa/ha | 2011 | 125 euroa/ha | 140 euroa/ha | – | 16 euroa/ha | 2012 | 100 euroa/ha | tietoja ei saatavilla | – | tietoja ei saatavilla | Valkuaiskasvituesta puhutaan lisätukena, koska yllä esitetyt määrät maksettiin vuosina 2010 ja 2011 hehtaarikohtaisen 56 euron lisäksi silloin voimassa olleen ja vuonna 2012 lopetetun tuotantosidonnaisen toimenpiteen puitteissa. Rehupalkokasveja koskevaan alatoimenpiteeseen osoitettiin vain miljoona euroa valkuaiskasvitoimenpiteeseen vuosina 2010 ja 2011 budjetoiduista 40 miljoonasta eurosta. Luonnonmukaisen tuotannon ylläpitotuki (68 artiklan 1 kohdan a alakohdan v alakohta) Yleiskuvaus: Pinta-alatuki, jolla tuetaan luomuviljelijöitä korvaamalla ylimääräiset kustannukset ja vajeet, joita markkinahinnat eivät kata riittävällä tavalla. Satovuodesta 2011 lähtien käytössä on ollut myös toinen toimenpide "luonnonmukaiseen tuotantoon siirtyminen" (joka ei ollut mukana tarkastuksessa). Sekin on eräänlainen pinta-alatuki, josta myönnetään suurempia summia maan muuttamiseksi luonnonmukaiseen tuotantoon. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Jokainen viljelylohko, jolle tukea anotaan, täyttää luonnonmukaista tuotantoa koskevat vaatimukset (tuotannon ei tarvitse olla luonnonmukaista kaikilla lohkoilla). Tuensaaja ei saa tukea maatalouden ympäristötoimenpiteestä. Tukimäärät (euroa hehtaaria kohti) Puutarhaviljely ja metsänhoito | 590 euroa/ha | Vihannekset, viiniköynnökset sekä tuoksu-, mauste- tai lääkekasvit | 150 euroa/ha | Yksivuotiset kasvit (vilja yms.) | 100 euroa/ha | Nurmet ja kastanjatarhat | 80 euroa/ha | Kanervanummet, kesälaitumet ja aitaukset | 25 euroa/ha (vuodelta 2011) | Lammas- ja vuohituki (68 artiklan 1 kohdan b alakohta) Yleiskuvaus: Lampaista ja kutuista (liha tai maito) maksettava tuotantosidonnainen tuki. Perustuen lisäksi saatavilla on myös lisätuki, jota maksetaan lampaista kaupanpitämisvaatimusten perusteella ja vuohista terveysvaatimusten perusteella. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Tuensaajalla on uuhia tai kuttuja, jotka ovat vähintään yhden vuoden ikäisiä (tai jotka ovat jo poikineet) pakollisen pitoajan loppuun mennessä (enintään 20 prosenttia koko ilmoitetusta laumasta voidaan tietyin ehdoin korvata naaraspuolisilla karitsoilla tai kileillä niiden pakollisena pitoaikana). 100 päivän pakollinen pitoaika alkaa 1. helmikuuta. Tukikelpoisten uuhien vähimmäismäärä on 50 ja kuttujen 25 (vuohien osalta tuki rajataan 400 eläimeen). Lampaat täyttävät vähimmäistuottavuutta koskevan vaatimuksen (syntyneiden karitsojen määrä uuhta kohti) vuonna n–1. Lisätuki lampaista: tuottajille, jotka kuuluvat kaupalliseen tuottajajärjestöön tai ovat allekirjoittaneet kaupanpitosopimuksen. Lisätuki vuohista: tuottajille, jotka noudattavat hyvien terveyskäytäntöjen opasta tai yhteistä säännöstöä. Tukimäärät (euroa tukikelpoista eläintä kohti) | Viitteellinen arvio | Todellinen 2010 | Todellinen 2011 | Lampaat Perustuki Lisätuki | | | | 21,00 – | 20,58 3,00 | 20,76 3,00 | Vuohet Perustuki Lisätuki | | | | 13,00 – | 8,93 3,00 | 8,75 3,00 | Satovakuutus (68 artiklan 1 kohdan d alakohta) Yleiskuvaus: rahoitustuki satovakuutusmaksuihin, joilla korvataan epäsuotuisista sääoloista aiheutuneet taloudelliset menetykset. Tärkeimmät tukikelpoisuusedellytykset Toimenpide kattaa vain satovakuutusmaksut (kasvit). Tärkeimmistä edellytyksistä säädetään asetuksen (EY) N:o 73/2009 70 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1120/2009 47 artiklassa. Tuen määrä: 65 prosenttia vakuutusmaksun tukikelpoisesta osasta, mikä on EU:n lainsäädännön sallima enimmäismäärä. ITALIA Viljelykierto (68 artiklan 1 kohdan a alakohdan v alakohta) Yleiskuvaus: pinta-alatuki, joka myönnetään viljelijöille, jotka noudattavat samalla lohkolla kaksivuotista viljelykiertoa vaihdellen viljan ja valkuaiskasvien tai maaperää parantavien öljykasvien välillä. Tukikelpoisuusperusteet Tukikelpoiset alueet: Abruzzo, Basilicata, Calabria, Campania, Lazio, Marche, Molise, Apulia, Sardinia, Sisilia, Toscana ja Umbria. Tukikelpoiset lajikkeet: kansallisessa lainsäädännössä määritellyt palkokasvit ja viljat. Kokonaispinta-ala on vähintään 500 neliömetriä. Kaksivuotisen viljelykierron on oltava seuraavanlainen: Viljelykierron ensimmäinen kaksivuotisjakso | Viljelykierron toinen kaksivuotisjakso | Tukikelpoisuus | 1. vuosi | 2. vuosi | 3. vuosi | 4. vuosi | Vilja | Palkokasvit | Vilja | Palkokasvit | Kyllä | Vilja | Palkokasvit | Palkokasvit | Vilja | Kyllä | Palkokasvit | Vilja | Palkokasvit | Vilja | Kyllä | Palkokasvit | Vilja | Vilja | Palkokasvit | Ei | Tukimäärät (euroa hehtaaria kohti) | Enimmäismäärä | Todellinen määrä | Ilmoitetut hehtaarit | Tukikelpoiset hehtaarit | 2010 | 100 euroa/ha | 100 euroa/ha | 902490 | 888877 | 2011 | 100 euroa/ha | 92 euroa/ha [7777] | tietoja ei saatavilla | tietoja ei saatavilla | Maataloustuotteiden laadun parantaminen naudanliha-alalla (68 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohta) Yleiskuvaus: Eläinkohtainen suora tuki, joka myönnetään lihantuotantoon kasvatettavista vasikoista tai lihan- ja maidontuotantoon kasvatettavista emolehmistä. Toimenpide sisältää ylimääräisen teurastuspalkkion karjasta, joka on tuotettu laatumerkintävaatimusten mukaisesti tai tilalla, joka on mukana tunnustetussa suojattujen alkuperänimitysten (SAN) tai suojattujen maantieteellisten merkintöjen (SMM) merkitsemisjärjestelmässä. Tukikelpoisuusperusteet: Vasikat ovat syntyneet joko siitosrekisteriin kuuluvista tietyn rotuisista emolehmistä tai vain lihantuotantoon käytettävistä emolehmistä, jotka ovat jotain tiettyä kansalliseen roturekisteriin merkittyä lihan- ja maidontuotantoon tarkoitettua rotua. Teurastuspalkkion saaminen edellyttää, että viljelijä on noudattanut eläinten pidossa hyväksyttyä vapaaehtoista säännöstöä tai on mukana MIPAAFin [1] hyväksymässä laadukkaan lihan merkitsemisjärjestelmässä. Teurastettavat eläimet ovat 1–2 vuoden ikäisiä, ja tuensaaja on pitänyt niitä vähintään seitsemän kuukauden ajan. Tukimäärät (euroa tukikelpoista eläintä kohti) | Määrärahat (tuhatta euroa) | Viitteellinen enimmäis-määrä (euroa/eläin) | Todellinen määrä (euroa/eläin) | Emolehmien vasikat | Siitosrekisteriin merkityt lihakarjan ensikot [9999] | 24000 | 200 | 172,30 | Siitosrekisteriin merkityt lihakarjan monisynnyttäjät | 150 | 129,23 | Rekisteriin kirjatut risteytykset | 60 | 55,93 | Lihakarjavasikat | Noudatetaan vapaaehtoisia merkintäsääntöjä | 27250 | 50 | 42,63 | Neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 [8888] mukainen sertifioitu SAN/SMM | 90 | 76,73 | Vakuutus (68 artiklan 1 kohdan d alakohta) Yleiskuvaus: tuki vakuutusmaksuihin, joita maksetaan sääoloihin liittyvien riskien varalta (esimerkiksi rakeet, kova tuuli ja rankkasade), tai eläin- tai kasvitautien varalta, jos menetykset ovat yli 30 prosenttia vuosittaisesta tuotannosta. Tukikelpoisuusperusteet Vakuutus kestää yhden kalenterivuoden ja on otettu hyväksytyltä vakuutusyhtiöltä (tämä tapahtuu usein tuottajajärjestöjen, Consorzi di Difesa, kautta). Tietyn tuotteen koko tuotanto saman kunnan yhdellä tai useammalla lohkolla vakuutetaan. Minkään tuotteen vakuutuksen arvo ei saa ylittää ministeriön kansallisessa vakuutussuunnitelmassa vuosittain julkaistavia viitehintoja. Tuki perustuu maksettuihin vakuutusmaksuihin tai ISMEAn [2] samassa kunnassa edellisten viiden tai kuuden vuoden aikana kirjattujen menetysten pohjalta laskemiin teoreettisiin vakuutuskustannuksiin sen mukaan, kummat ovat alhaisemmat. Tuen määrä: 65 prosenttia vakuutusmaksun tukikelpoisesta osasta, mikä on EU:n lainsäädännön sallima enimmäismäärä. Vuoteen 2010 asti vastaavan kansallisesta toimenpiteestä maksetun tuen taso oli 80 prosenttia. [6666] Toimenpide käynnistettiin käytettävissä olevan budjetin ja osallistujaennusteiden perusteella lasketun viitteellisen arvion pohjalta. Koska budjetin enimmäismäärä on sama, todellinen maksettava tuki voi vaihdella osallistujamäärän mukaan. [7777] Tukimäärä oli vielä vuoden 2012 alussa viitteellinen ja perustui hakijoiden määrän odotettuun kasvuun. [1] Maatalous-, metsätalous- ja elintarvikeministeriö. [9999] Ensikko on kerran poikinut lehmä. [8888] Neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2006, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta (EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12). [2] ISMEA (Istituto di Servizi per il Mercato Agricolo Alimentare) on viranomainen, joka vastaa maatalousalan tilastoista, tutkimuksista ja analyyseistä. --------------------------------------------------