4. Nizzan sopimus ja Euroopan unionin tulevaisuus
A5-0168/2001
Euroopan parlamentin päätöslauselma Nizzan sopimuksesta ja Euroopan unionin tulevaisuudesta
(2001/2022(INI))
Euroopan parlamentti, joka
 ottaa huomioon Nizzassa 26. helmikuuta 2001 allekirjoitetun sopimuksen,
 ottaa huomioon 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman Amsterdamin sopimuksesta (1),
18. marraskuuta 1999 antamansa päätöslauselman perustamissopimusten uudistuksen ja seuraavanhallitustenvälisen konferenssin valmistelusta (
2), 3. helmikuuta 2000 antamansa päätöslauselman halli-
tustenvälisen konferenssin koollekutsumisesta (3), 13. huhtikuuta 2000 antamansa päätöslauselman,
johon sisältyvät parlamentin ehdotukset hallitustenväliselle konferenssille (4), 25. lokakuuta 2000 anta-
mansa päätöslauselmat perussopimusten muuttamisesta perustuslain muotoon (5) ja tiiviimmästä
yhteistyöstä (6),
 ottaa huomioon Tampereen, Helsingin, Feiran ja Nizzan Eurooppa-neuvostojen päätelmät,
 ottaa huomioon työjärjestyksen 163 artiklan, ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön sekä ulko-
asioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan, budjetti-valiokunnan, kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan, teollisuus-,ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan, maatalouden jamaaseudun kehittämisen valiokunnan, kalatalousvaliokunnan, kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedon-välitys- ja urheiluvaliokunnan, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan ja vetoomusvalio-
kunnan lausunnot (A5-0168/2001),
A. ottaa huomioon, että Nizzassa 11. joulukuuta 2000 päättynyt hallitustenvälinen konferenssi oli saanut
tehtäväksi tehdä tarvittavat uudistukset perussopimuksiin ja ratkaista tyydyttävällä tavallaAmsterdamissa avoimeksi jääneet kysymykset unionin valmistamiseksi laajentumiseen,
B. ottaa huomioon, että se on toistuvasti pyytänyt toteuttamaan riittävän perusteellisen perussopimusten
kokonaisuudistuksen, jotta voidaan vastata kahteen pakottavaan tarpeeseen: toimielinten demokrati-sointiin ja niiden tehokkuuden parantamiseen laajentumista silmällä pitäen,
C. ottaa huomioon, että onnistuminen laajentumisessa, joka lisää kansallisten intressien erilaisuutta, edel-
lyttää tehokkaita toimielimiä ja päätöksentekomekanismeja, joilla voidaan välttää Euroopan integraa-tion halvaantuminen,
D. ottaa huomioon, että parlamentilla on valta antaa puoltava lausunto liittymissopimuksista,E. ottaa huomioon, että rahaliiton toteutuminen tekee sen vastapainona toimivan poliittisen unionin
välttämättömäksi,
F. katsoo, että Nizzan sopimuksella ei saatu päätökseen Maastrichtin sopimuksella aloitettua poliittisen
unionin prosessia,
G. ottaa huomioon sopimukseen liitetyn julistuksen N:o 23 Euroopan unionin tulevaisuudesta, jonka
mukaan seuraava uudistus tehdään vuonna 2004; katsoo, että julistuksella mahdollistetaan uusi mene-telmä perussopimusten uudistamiselle,
(1) EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99.
(2) EYVL C 189, 7.7.2000, s. 222.
(3) EYVL C 309, 27.10.2000, s. 85.
(4) EYVL C 40, 7.2.2001, s. 409.
(5) Hyväksytyt tekstit, kohta 7.
(6) Hyväksytyt tekstit, kohta 8.C 47 E/108 FI 21.2.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 31. toukokuuta 2001
H. ottaa huomioon hallitustenvälistä konferenssia edeltäneet puheenvuorot Euroopan unionin rakenteiden
täydellisestä uudistamisesta, jotka olivat lähtölaukauksena pohdinnalle unionin tulevaisuudesta,
I. ottaa huomioon jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden parlamenttien kanssa Brysselissä 20. maaliskuuta
2001 pidetyn kuulemisen tulokset;
1. katsoo, että Nizzan sopimus poisti viimeisenkin muodollisen esteen laajentumiselta, ja korostaa, että
Euroopan unionin laajentuminen on ratkaisevan tärkeää rauhaa ja edistystä merkitsevän Euroopan yhden-tymisen kannalta; on tietoinen Nizzan sopimuksessa joissakin kysymyksissä saavutetusta edistyksestä,mutta katsoo, että 27 tai useamman jäsenvaltion unioni tarvitsee perusteellisempia uudistuksia demokra-tian, tehokkuuden, avoimuuden, selkeyden ja hallittavuuden varmistamiseksi;
2. pahoittelee syvästi, että Nizzan sopimuksella otettiin varovaisesti kantaa ja joissakin tapauksissa riit-
tämättömällä tavalla hallitustenvälisen konferenssin jo itsessään vähäisen asialistan aiheisiin; toivoo, ettäNizzan jälkeisessä prosessissa voitaisiin paikata Euroopan unionin toimintakyvyn ja demokratian puutteetja aukot;
3. korostaa, että parlamentti on aina esittänyt kaksi kriteeriä, jotka ovat toimielinuudistuksia käsittelevän
hallitustenvälisen konferenssin onnistumisen edellytykset: laajentuneen unionin toimintakyvyn varmistami-nen täydellisesti ja demokratiavajeen vähentäminen merkittävästi; toteaa, että Nizzassa ei saavutettu kum-paakaan näistä tavoitteista;
4. pitää hallitustenvälisen konferenssin huonona puolena muun muassa sitä, että unionin sisäistä
päätöksentekoa mutkistettiin ja hämärrettiin, että ei noudatettu periaatetta, jonka mukaan yhteispäätös-menettelyä pitäisi laajentaa kaikkiin määräenemmistöpäätöksellä hyväksyttäviin lainsäädäntöasioihin, jaettä perusoikeuskirjaa ei sisällytetty perussopimuksiin;
5. katsoo, että Nizzan sopimuksen valmistelu ja neuvottelut osoittivat sen, mikä oli käynyt ilmi jo
aikaisemmin Amsterdamin sopimuksen yhteydessä, että perussopimusten tarkistamisessa pelkkä hallitusten-välinen menetelmä on tullut tiensä päähän, minkä epäsuorasti tunnustivat myös hallitukset hyväksyessään(sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn) julistuksen N:o 23;
6. vaatii, että uuden hallitustenvälisen konferenssin koollekutsuminen perustuu täysin uudenlaiseen ja
avoimempaan prosessiin, johon Euroopan parlamentti, kansalliset parlamentit ja komissio voivat osallistua
ja joka ottaa jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden kansalaiset mukaan julistuksen N:o 23 mukaisesti, ja että
hallitustenvälinen konferenssi käynnistää uuden perustuslakiin johtavan prosessin;
7. tunnustaa, että Nizzan sopimus päättää kierroksen, joka alkoi Maastrichtissa ja jatkui Amsterdamissa,
ja vaatii, että aloitetaan uusi perustuslakia hahmottava prosessi, joka huipentuu Euroopan unioninperustuslain hyväksymiseen;
Perusoikeudet
8. panee merkille hallitusten, kansallisten parlamenttien, Euroopan parlamentin ja komission edustajista
muodostetun valmistelukunnan laatiman Euroopan unionin perusoikeuskirjan juhlallisen hyväksymisen
Nizzan Eurooppa-neuvostossa; toistaa (
1) sitoumuksensa noudattaa perusoikeuskirjassa tunnustettuja
oikeuksia ja vapauksia, toteaa tyydytyksellä, että komissio ja yhteisöjen tuomioistuin ovat jo ilmaisseettällaisen kannan, ja pyytää samaa sitoutumista muilta unionin toimielimiltä ja elimiltä;
9. toistaa vaatimuksensa, että perusoikeuskirja lisätään perussopimuksiin, jotta siitä tulee laillisesti
velvoittava täysien oikeuksien takaamiseksi kaikille ihmisille, ja kehottaa unionin toimielimiä soveltamaanjo nykyisessä toiminnassaan perusoikeuskirjassa tunnustettuja oikeuksia ja vapauksia;
10. panee tyytyväisenä merkille, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklaan lisättiin
ennaltaehkäisy- ja hälytysjärjestelmä, jolla lujitetaan Euroopan unionin sitoutumista demokratiaan, vapau-teen, ihmisoikeuksiin ja oikeusvaltioon; on tyytyväinen, että sille myönnetyn aloiteoikeuden lisäksi myössen hyväksyntä on välttämätön;
(1) Päätös, tehty 14. marraskuuta 2000, Euroopan unionin perusoikeuskirjasta (Hyväksytyt tekstit, kohta 3).21.2.2002 FI C 47 E/109 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 31. toukokuuta 2001
Toimielinuudistus
11. toteaa, että uusi määräenemmistöäänestysjärjestelmä neuvostossa on tulos viidentoista jäsenvaltion
vallanjakosopimuksesta, joka avaa muodollisesti portin laajentumiselle, mutta päätöksenteon tehokkuuden
ja avoimuuden kannalta ei paranna lainkaan nykyjärjestelmää ja aiheuttaa vakavaa huolta sen toimivuu-
desta 27 jäsenvaltion unionissa;
12. pahoittelee, että neuvoston toiminnan avoimuuden parantamiseksi ei tehty mitään varsinkaan siltä
osin, kun on kyse neuvoston toiminnasta lainsäätäjänä, ja kehottaa neuvostoa tässä ominaisuudessakokoontumaan julkisesti;
13. arvioi, että komission kokoonpanoa koskeva sopimus on hyväksyttävissä, sillä sen avulla kokoon-
panoa voidaan mukauttaa laajentumisprosessin vaatimuksiin;
14. panee tyytyväisenä merkille määräenemmistöpäätösten ulottamisen komission jäsenten nimeämi-
seen ja nimittämiseen ja myös sen puheenjohtajan vallan vahvistamisen, mikä korostaa komission yli-
kansallista ja riippumatonta luonnetta;
15. pahoittelee, että Euroopan parlamentin kokoonpano ei noudata selkeää ajatusta; ilmaisee hämmäs-
tyksensä päätöksestä ylittää Amsterdamissa sovittu 700 jäsenen enimmäismäärä, varoittaa vaaroista, joitaparlamentin jäsenmäärän liiallinen kasvattaminen siirtymäkauden aikana voi aiheuttaa, ja pyytää neuvostoaottamaan huomioon nämä vaarat vahvistaessaan laajentumisaikataulun;
16. vaatii korjaamaan liittymissopimusneuvotteluissa Unkarin ja Tekin tasavallan edustajamäärän
Euroopan parlamentissa samaksi (22) kuin Belgialla ja Portugalilla (maiden asukasluku on lähes sama) jakäyttämään hyväksi jo tätä tilaisuutta lisätä päätöksentekomenettelyjen avoimuutta, tehokkuutta ja demok-raattisuutta;
17. pitää valitettavana, että perustamissopimuksen pilarirakenne on säilytetty ja että varsinkin yhteisen
ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalle on luotu tarpeetonta päällekkäisyyttä; vaatii, että ulkoasioista vastaavankomission jäsenen ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan tehtävät yhdistetään komis-sion varapuheenjohtajalle kuuluviksi tehtäviksi, joista tämä on erityisvastuussa neuvostolle;
18. panee merkille laajentumista koskevassa (sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyssä) julistuksessa N:o 20
esitetyn väliaikaisen järjestelmän toimielinten mukauttamisesta asteittain liittymisten aikana ja
huomauttaa seuraavansa tarkkaan tällaisia mukauttamisia ja ottavansa ne huomioon antaessaan ratkaisevanhyväksyntänsä liittymissopimuksista;
19. panee tyytyväisenä merkille sille EY:n perustamissopimuksen 230 artiklassa tunnustetun oikeuden
esittää muiden toimielinten toiminnan laillisuuden valvontaa koskevia kanteita;
20. panee tyytyväisenä merkille Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen rakenteeseen, toimintaan ja valtuuksiin tehdyt huomattavat uudistukset, joi-den päämääränä on sujuvoittaa yhteisöoikeuden hallintoa, säilyttää sen yhtenäisyys ja näin lujittaa unioninoikeudellista toimintaa;
21. pahoittelee, että tuomioistuinten tuomarit nimetään jatkossakin jäsenvaltioiden yksimielisellä sopi-
muksella, sillä näin siitä tulee ainoa poikkeus käytäntöön, jonka mukaan neuvosto päättää nimeämisasioistamääräenemmistöllä ja josta tuli Nizzan sopimuksen myötä yleissääntö;
22. arvioi, että tilintarkastustuomioistuinta koskevat määräykset helpottavat sen tehtävien hoitamista ja
pyytää tilintarkastustuomioistuimen presidenttiä perustamaan mahdollisimman nopeasti yhteyskomiteankansallisten tilintarkastuselinten puheenjohtajien kanssa (sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyn julistuksen
N:o 18 mukaisesti) yhteistyön parantamiseksi;
23. toistaa kantansa, jonka mukaan olisi nimitettävä Euroopan syyttäjäviranomainen, jonka tehtävänä
on unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunta;C 47 E/110 FI 21.2.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 31. toukokuuta 2001
24. panee tyytyväisenä merkille talous- ja sosiaalikomiteaa koskevat määräykset, joilla vahvistetaan sen
edustavuutta eri yhteiskuntasektoreilla ja alueiden komiteaa koskevat määräykset, joilla vahvistetaan senjäsenten demokraattista legitiimiyttä;
25. on tyytyväinen, että perustamissopimukseen lisättiin oikeusperusta, jolla voidaan hyväksyä yhteis-
päätösmenettelyä soveltaen Euroopan tasolla toimivia poliittisia puolueita ja niiden rahoitusta koskevatsäännöt;
26. tunnustaa, että siirtyminen yksimielisistä päätöksistä määräenemmistöpäätöksiin Euroopan
parlamentin jäsenten ohjesäännön hyväksymisessä merkitsee edistysaskelta, mutta pitää valitettavana, ettäsamaa menettelyä ei ole ulotettu verotuskysymyksiin;
Päätöksenteko
27. panee myönteisenä merkille, että huolimatta siirtymisestä määräenemmistöpäätöksiin 35 oikeus-
perustassa keskeisistä kysymyksistä päätetään edelleen yksimielisesti, mikä on tärkeä takuu demokratialle,koska siten mahdollistetaan läheisen siteen säilyminen kansallisiin demokratioihin;
28. huomauttaa tässä yhteydessä, että se on otettava demokraattisen vaikuttamisen ja valvonnan nimissä
tiiviimmin mukaan kauppapolitiikan ja taloudellisten ulkosuhteiden hoitamiseen sekä suunnittelu- että
neuvottelu- ja sopimuksentekovaiheessa; katsoo, että sen osallistuminen on välttämätöntä, koska kansalli-
silla parlamenteilla ei ole enää toimivaltaa EU:n kauppapolitiikassa;
29. toistaa, että määräenemmistöpäätösten lisääminen yhdessä yhteispäätösmenettelyn kanssa on
menestyksen avain todelliselle toimielinten väliselle tasapainolle ja laajentumiselle, ja näin ollen katsoo,että Nizzan sopimuksen tuomat muutokset ovat täysin riittämättömiä; toteaa jälleen, että määräenemmistö-päätösten yhteydessä on lainsäädännössä poikkeuksetta sovellettava yhteispäätösmenettelyä Euroopanparlamentin kanssa, sillä se on lainsäädäntömenettelyn ehdoton demokraattinen tae;
30. pahoittelee, että hallitustenvälisessä konferenssissa yhteispäätösmenettelyä ei laajennettu oikeus-
perustoihin, joiden mukainen lainsäädäntö hyväksyttiin jo ennen Nizzaa ja Nizzan jälkeen määräenemmis-töpäätöksillä; arvioi, että uudessa perustamissopimuksessa 251 artiklaan sisältyvää yhteispäätösmenettelyäei riittävällä tavalla tunnusteta unionin päätöksenteon yleissäännöksi;
31. on huolissaan Nizzan sopimuksen tuomasta mutkikkuudesta moniin oikeusperustoihin, joihin
aletaan soveltaa määräenemmistöpäätöksiä, ja pyytää neuvostoa kehittämään ennen liittymisiä keinotjoidenkin muutettujen artikloiden, erityisesti EY-sopimuksen IV osastossa, siirtämiseksi päätettäviksimääräenemmistöpäätöksillä ja yhteispäätösmenettelyllä;
Tiiviimpi yhteistyö
32. suhtautuu myönteisesti tiiviimpää yhteistyötä koskeviin, sen omasta ja komission pyynnöstä
tehtyihin muutoksiin, erityisesti kansalliseen etuun liittyvän veto-oikeuden poistamiseen, ja on tyytyväinen,että tiiviimpi yhteistyö määriteltiin viimeiseksi keinoksi Euroopan integraation edistämisessä ja yhteisöntoimivallan ulottamisessa tiiviimmän yhteistyön kattamiin aloihin;
33. katsoo, että sille varattu rooli tiiviimmän yhteistyön valtuuttamisessa on riittämätön ja epädemok-
raattinen, erityisesti tärkeissä ensimmäisen pilarin asioissa, joissa päätöksenteko edellyttää edelleen yksimie-lisyyttä neuvostossa;
34. pahoittelee, että toisen pilarin asioissa tyypillistä hallitustenvälistä menettelyä sovelletaan myös
tiiviimpään yhteistyöhön ulko- ja turvallisuuspolitiikassa ja että tämän vuoksi yhden valtion esittämä veto
on edelleen mahdollinen, ja että Euroopan parlamentin rooli rajoittuu pelkästään tiedonsaantioikeuteen jakomission rooli vain lausunnon antamiseen;
35. pahoittelee, että yhteiset strategiat ja puolustuspolitiikka on jätetty tiiviimmän yhteistyön soveltamis-
alueen ulkopuolelle;21.2.2002 FI C 47 E/111 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 31. toukokuuta 2001
Julistus Euroopan tulevaisuudesta
36. suhtautuu myönteisesti Euroopan tulevaisuutta koskevaan julistukseen N:o 23, sillä siinä esitetään
uudenlainen perussopimusten uudistamisprosessi, joka perustuu tehokkaaseen ja kaikille avoimeen valmis-teluun, jota edeltää laaja ja perusteellinen julkinen keskustelu;
37. katsoo, että keskustelua pitäisi käydä sekä Euroopan että jäsenvaltioiden tasolla; arvioi, että keskus-
telujen järjestäminen ja tulokset  erityisesti jäsenvaltioissa  ovat kansallisten hallitusten ja parlamenttienvastuulla; neuvoo perustamaan sekä jäsenvaltioissa että ehdokasvaltioissa komitean, joka koostuu hallitus-ten ja parlamenttien sekä Euroopan parlamentin jäsenistä ja jonka tehtävänä on ohjata ja rohkaista julkistakeskustelua;
38. on sitä mieltä, että tämän keskustelun pitää olla avoin koko yhteiskunnalle ja sen yhteydessä pitää
toteuttaa tiedotuskampanja, jolla eurooppalaisille selitetään mistä asioista on kyse ja heitä rohkaistaan
osallistumaan aktiivisesti keskusteluun; toivoo, että tämä keskustelu johtaa konkreettisiin tuloksiin, ettäkaikki ehdotukset otetaan huomioon perustamissopimusten uudistusten valmistelussa ja että keskusteluajatketaan hallitustenvälisen konferenssin päättymiseen asti, mikä tarkoittaa, että varainhoitovuosina 2002ja 2003 pitää varata riittävästi budjettivaroja;
39. on sitä mieltä, että seuraavan perussopimusuudistuksen lopputulos riippuu ennen kaikkea sen
valmistelusta; suosittelee sen vuoksi, että perusoikeuskirjan valmistelukunnan mallin ja sille myönnettyjenvaltuuksien mukaisesti perustetaan kansallisten parlamenttien, Euroopan parlamentin, komission ja halli-tusten jäsenistä koostuva valmistelukunta, jonka on määrä aloittaa työnsä vuoden 2002 alussa tehtävänäänesittää hallitustenväliselle konferenssille laajan julkisen keskustelun tuloksiin perustuva perustuslakia kos-keva ehdotus hallitustenvälisen konferenssin työn pohjaksi;
40. on sitä mieltä, että ehdokasvaltioiden pitää osallistua valmistelukuntaan tarkkailijoina liittymis-
sopimuksen allekirjoittamiseen saakka, ja sen jälkeen täysivaltaisina jäseninä;
41. ottaa huomioon, että neljä julistuksessa N:o 23 erikseen esitettyä aihealuetta eivät sulje pois muita,
ja katsoo, että keskustelua Euroopan unionin tulevaisuudesta ei voida rajoittaa; on päättänyt näin ollen
esittää konkreettisia ehdotuksia Laekenin Eurooppa-neuvostolle; ottaa huomioon valiokuntien tähän
päätöslauselmaan antamissa ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön(A5-0168/2001) liitteenä olevissa lausunnoissa esiintuodut asiat;
42. suhtautuu myönteisesti hallitustenvälisen konferenssin koollekutsumiseen vuoden 2003 toisella puo-
liskolla, jotta uusi perustamissopimus voitaisiin hyväksyä saman vuoden joulukuussa, jotta vuoden 2004Euroopan parlamentin vaalit voivat viedä demokraattisesti Euroopan yhdentymistä eteenpäin ja jottaparlamentti ja komissio voivat osallistua prosessiin mahdollisimman hyvin edellytyksin;
43. arvioi, että unionin toimivuus riippuu tulevaisuudessa seuraavan uudistuksen tuloksista, jotka
parlamentti ottaa huomioon antaessaan puoltavan lausuntonsa liittymissopimuksista;
44. pyytää, että ottaessaan kantaa Nizzan sopimukseen jäsenvaltioiden parlamentit ilmaisisivat tukensa
valmistelukunnan koollekutsumiselle;
45. katsoo, että Nizzan sopimus tullaan näkemään Laekenin Eurooppa-neuvoston tulosten valossa ja
että siellä olisi kenties mahdollista korjata sopimuksen puutteita; aikoo ottaa huomioon LaekeninEurooppa-neuvoston tulokset antaessaan lausuntonsa seuraavan hallitusten välisen konferenssin
koollekutsumisesta;
*
**
46. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle sekä jäsen-
valtioiden ja ehdokasvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.C 47 E/112 FI 21.2.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 31. toukokuuta 2001