KOMISSION KERTOMUS budjettivallan käyttäjälle yleisestä talousarviosta katettavien takauksien käytöstä - Tilanne 31. joulukuuta 2003 {SEK(2004) 922}

SISÄLLYSLUETTELO

Osa I: Tapahtumat, riskitilanteen kehittyminen ja budjettitakaustoimet 30. kesäkuuta 2003 annetun kertomuksen jälkeen

1. Johdanto: Kyseisten rahoitusjärjestelyjen luonne

1.1. Makrotaloudelliset rahoitusjärjestelyt

1.2. Mikrotaloudelliset rahoitusjärjestelyt

2. Tapahtumat 30. kesäkuuta 2003 annetun kertomuksen jälkeen

3. Riskitilanne

3.1. Lainakanta 31. joulukuuta 2003

3.2 Yhteisön talousarviosta katettavat vuosittaiset enimmäisriskit: 31. joulukuuta 2003 mennessä nostetut lainat

3.3 Yhteisön talousarviosta katettavat laskennalliset vuosittaiset enimmäisriskit: 31. joulukuuta 2003 mennessä nostetut ja sovitut lainat

4. Budjettitakausten käyttöönotto

4.1. Maksaminen kassavaroista

4.2. Maksaminen takuurahastosta

5. Arvio yhteisön laskennallisesta laina- ja takauskapasiteetista yhteisön ulkopuolisten valtioiden hyväksi

6. Takuurahaston tilanne 31. joulukuuta 2003

7. Suhteellinen vakaus

Osa II: Mahdollisten riskien arviointi: tärkeimmistä lainatoimista hyötyvien yhteisön ulkopuolisten valtioiden taloudellinen tilanne

1. Johdanto

2. Ehdokasmaat

2.1. Bulgaria

2.2 Romania

2.3 Turkki

3. Länsi-Balkan

3.1 Bosnia ja Hertsegovina

3.2 Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia

3.3 Serbia ja Montenegro

4. Uudet itsenäiset valtiot

4.1 Armenia

4.2 Valko-Venäjä

4.3 Georgia

4.4 Moldova

4.5 Tadzikistan

4.6 Ukraina

5. Muut EU:n ulkopuoliset valtiot

5.1 Algeria

5.2 Argentiina

5.3 Brasilia

5.4 Jordania

Lyhenteet

Osa I:

Tapahtumat, riskitilanteen kehittyminen ja budjettitakaustoimet 30. kesäkuuta 2003 annetun kertomuksen jälkeen [1]

[1] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja sisältää liitteen, jossa esitetään tähän kertomukseen liittyviä yksityiskohtaisia taulukoita ja selvityksiä.

1. Johdanto: rahoitusjärjestelyjen luonne

Yhteisön talousarviosta katettavat riskit ovat peräisin useista luotonanto- ja takaustoimenpiteistä, jotka voidaan jakaa kahteen luokkaan: makrotaloudellisiin tarkoituksiin myönnettävät lainat ja mikrotaloudellisiin tarkoituksiin myönnettävät lainat.

1.1. Makrotaloudelliset rahoitusjärjestelyt

Näihin rahoitusjärjestelyihin kuuluvat ensinnäkin jäsenvaltioiden tai yhteisön ulkopuolisten valtioiden maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat, joihin yleensä liittyy tiukkoja talouspoliittisia ehtoja.

1.2. Mikrotaloudelliset rahoitusjärjestelyt

Nämä lainat on tarkoitettu hankkeiden rahoittamiseen, ja ne on maksettava takaisin pitkällä aikavälillä tuotoilla, joita hankkeista odotetaan. Niitä myönnetään tavallisesti yrityksille, rahoituslaitoksille tai yhteisön ulkopuolisille valtioille, ja ne katetaan yhteisön takauksen lisäksi tavanomaisilla pankkialalla vaadittavilla vakuuksilla.

Tähän luokkaan sisältyvät Euratom- ja NCI-lainat [2] jäsenvaltioille sekä Euratomin ja EIP:n lainat yhteisön ulkopuolelle (Välimeren alueen maat, Keski- ja Itä-Eurooppa, Latinalaisen Amerikan ja Aasian maat, Etelä-Afrikan tasavalta sekä Venäjä).

[2] Ei aktiivinen vuodesta 1995.

2. Tapahtumat 30. kesäkuuta 2003 annetun kertomuksen jälkeen

Kun tarkastellaan makrotaloudellista rahoitusapua yhteisön ulkopuolisille maille, uusi neuvoston päätös päätöksen 2002/882/EY muuttamisesta makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämisen osalta Serbialle ja Montenegrolle tehtiin 25. marraskuuta 2003 [3]. Lainojen myöntämistä jatkettiin voimassa olevien päätösten nojalla Romanialle (50 milj. euroa), Serbialle ja Montenegrolle (30 milj. euroa) ja entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle (18 milj. euroa).

[3] EUVL L 311, 27.11.2003, s. 28.

Tällä kaudella ei tehty uusia komission päätöksiä Euratom-lainoista. Voimassa olevien päätösten nojalla ei myöskään maksettu uusia lainaeriä.

3. Riskitilanne

Yhteisön talousarviota rasittavat riskit voidaan arvioida seuraavilla kahdella tavalla:

- lasketaan kyseisiin rahoitusjärjestelyihin liittyvä lainakanta tiettynä päivänä; tätä menetelmää käytetään usein pankkialalla (tilanteesta annetaan tietoja liitteen taulukossa A1);

- lasketaan yhteisöä kunkin varainhoitovuoden osalta rasittavat takaisinmaksuun liittyvät enimmäisriskit; tämä menetelmä liittyy suoremmin talousarvioon.

Jälkimmäistä menetelmää on sovellettu kahdella tavalla:

- ainoastaan kertomuksen antamispäivään mennessä nostettujen luottojen perusteella, jos ennenaikaista takaisinmaksua ei tapahdu (ks. liitteessä oleva taulukko A2, jossa esitetään yhteisön talousarviota rasittavan enimmäisriskin alaraja);

- tekemällä ennakkoarvio kaikista komission ehdottamista tai neuvoston päättämistä rahoitusjärjestelyistä, jotta voitaisiin arvioida niiden vaikutukset tuleviin talousarvioihin, ja olettaen, että käsiteltävänä olevat ja suunnitellut komission ehdotukset hyväksytään (ks. liitteen taulukko A3, jossa on esitetty enimmäisriski yhteisön talousarviolle).

Jälkimmäisen laskentamallin avulla voidaan määrittää esitettyihin ehdotuksiin liittyvien riskien suuruusluokka. On kuitenkin tehtävä oletuksia maksupäivistä ja takaisinmaksuehdoista, jotka esitetään yksityiskohtaisesti liitteessä, sekä korkokannasta [4] ja valuuttakursseista [5].

[4] Uusiin rahoitusjärjestelyihin on sovellettu 5,49 prosentin korkoa (EIP:n mukaan), kuten taulukosta A3 ilmenee.

[5] Muihin kuin euromääräisiin lainoihin sovelletut valuuttakurssit ovat 31.12.2003 voimassa olleet kurssit.

Tulokset esitetään liitteinä olevissa taulukoissa A1-A3, joissa riskit arvioidaan erikseen sen mukaan, koskevatko ne yhteisön jäsenvaltioita vai sen ulkopuolisia maita.

Taulukoissa mainitut kokonaismäärät kattavat erilaisia riskejä: esim. makrotaloudellisen rahoitusavun osalta maakohtaiset lainat ja NCI- ja EIP-rahoitusjärjestelyjen osalta hankekohtaiset lainat.

Seuraavassa analyysissa eritellään kokonaisriski, jäsenvaltioiden luottoihin liittyvä riski ja yhteisön ulkopuolisten valtioiden luottoihin liittyvä riski.

3.1. Lainakanta 31. joulukuuta 2003

Kokonaisriski 31. joulukuuta 2003 oli 15 062 miljoonaa euroa, kun se 30. kesäkuuta 2003 oli 15 067 miljoonaa euroa. Yksityiskohtaiset tiedot esitetään liitteen taulukossa A1.

Rahoitusjärjestelyt, jotka ovat vaikuttaneet lainakannan kehitykseen edellisen kertomuksen jälkeen, esitetään seuraavassa taulukossa.

>TAULUKON PAIKKA>

Jäsenvaltioita koskevien järjestelyiden osalta lainakanta oli 24 miljoonaa euroa 31. joulukuuta 2003, kun se 30. kesäkuuta 2003 oli 32 miljoonaa euroa.

Yhteisön ulkopuolisten maiden osalta lainakanta oli 15 037 miljoonaa euroa 31. joulukuuta 2003, kun se 30. kesäkuuta 2003 oli 15 035 miljoonaa euroa.

3.2 Yhteisön talousarviosta katettavat vuosittaiset enimmäisriskit: 31. joulukuuta 2003 mennessä nostetut lainat

- Vuonna 2004 kokonaisriski on 1 962 miljoonaa euroa.

- Jäsenvaltioiden lainoja koskeva riski on 24 miljoonaa euroa.

- Yhteisön ulkopuolisten valtioiden lainoja koskeva riski on 1 938 miljoonaa euroa.

- Yksityiskohtaiset tiedot vuosittaisesta enimmäisriskistä ovat liitteen taulukossa A2.

3.3 Yhteisön talousarviosta katettavat laskennalliset vuosittaiset enimmäisriskit: 31. joulukuuta 2003 mennessä nostetut ja sovitut lainat

Vuonna 2004 laskennallinen enimmäisriski on 2 076 miljoonaa euroa. Vuodesta 2005 riski kasvaa niin, että se on 3 712 miljoonaa euroa vuonna 2012.

- Jäsenvaltioiden luottoja koskeva laskennallinen enimmäisriski kehittyy taulukon A2 mukaisesti.

- Vuonna 2004 riski on yhteisön ulkopuolisten valtioiden osalta 2 053 miljoonaa euroa. Vuodesta 2005 riski kasvaa niin, että se on 3 712 miljoonaa euroa vuoteen 2012 mennessä.

Liitteessä olevassa taulukossa A3 on yksityiskohtaisia tietoja laskennallisesta vuosittaisesta enimmäisriskistä.

4. Budjettitakausten käyttöönotto

4.1. Maksaminen kassavaroista

Komissio käyttää yhteisön kassavaroja yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen N:o 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen N:o 1150/2000 (EY, Euratom) 12 artiklan mukaisesti. Tällä menettelyllä vältetään komission maksujen myöhästyminen ja siitä aiheutuvat varainhankinnan kustannukset silloin, kun velallisen maksu komissiolle myöhästyy.

4.2. Maksaminen takuurahastosta

Takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille säädetään 31 päivänä lokakuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 2728/94. Jos yhteisön myöntämän lainan saajan maksut myöhästyvät, takuurahastoa voidaan vaatia kattamaan laiminlyöty maksu kolmen kuukauden kuluessa maksun erääntymispäivästä.

Jos lainaajan maksuhäiriö liittyy yhteisön talousarviosta taattuun EIP:n lainaan, yhteisön takausta voidaan käyttää aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua maksun erääntymispäivästä. Yhteisö toimii kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut EIP:ltä kirjeen, jossa vaaditaan takausta maksettavaksi. Komissio valtuuttaa silloin EIP:n nostamaan maksamatonta lainaa vastaavan osuuden takuurahastosta.

Lainansaajilta perittävät viivästyskorot, jotka ovat syntyneet sen päivän, jona kassavarat on annettu käyttöön yhteisön talousarviosta, ja päivän, jona varat on maksettu takuurahastosta, välisenä aikana otetaan takuurahastosta ja maksetaan kassavaroihin. EIP:n lainojen osalta viivästyskorkoa lasketaan maksamattoman lainaerän erääntymispäivän ja sen päivän väliseltä ajalta, jona EIP vastaanottaa kassavarat komissiolta.

5. Arvio yhteisön laskennallisesta laina- ja takauskapasiteetista yhteisön ulkopuolisten valtioiden hyväksi

Takuurahastomekanismi rajoittaa käytännössä yhteisön laina- ja takauskapasiteettia yhteisön ulkopuolisille valtioille, sillä rahoitusnäkymissä takuuvaraukseen sisältyvä määrä rajoittaa rahaston täydentämiseksi uuden lainapäätöksen yhteydessä käytettävissä olevia määrärahoja [6].

[6] Vuosien 2000-2006 rahoitusnäkymiin kirjattu määrä on 200 miljoonaa euroa vuoden 1999 hintoihin; vuonna 2003 määrä on 217 miljoonaa euroa ja vuonna 2004 se on 221 miljoonaa euroa.

Lainakapasiteetti on rajattu tiettynä aikana takuuvarauksessa jäljellä olevaan marginaaliin. Tämä marginaali on varauksen ja jo päätettyjen ja valmisteilla olevien rahoitusjärjestelyjen yhteydessä takuurahaston täydentämiseksi tarvittavan arvioidun määrän välinen erotus.

Taulukossa A4 esitetään takuurahastomekanismin mukainen arvio yhteisön lainakapasiteetista yhteisön ulkopuolisille maille kaudella 2004 2006. Laskentamenetelmä ja säädösviittaukset esitetään yksityiskohtaisesti tämän kertomuksen liitteessä.

Neuvoston tai komission tekemien päätösten sekä ehdotettujen ja ennakoitujen päätösten perusteella (ks. liitteen taulukko A4) vuonna 2004 takuuvarauksesta odotetaan käytettävän 208,07 miljoonaa euroa. Muihin lainatakausjärjestelyihin käytettäväksi jää vielä 12,93 miljoonaa euroa.

Kun otetaan huomioon aiemmin sovittuja lainoja ja vuotta 2004 varten ehdotettuja ja valmisteilla olevia lainoja koskevien takuurahaston maksujen vaikutus takuuvaraukseen, käytettävissä oleva vuotuinen lainakapasiteetti on seuraava:

- 143,71 miljoonaa euroa kokonaisuudessaan yhteisön talousarviosta taattaviin lainoihin, tai

- 221,09 miljoonaa euroa 65-prosenttisesti taattaviin lainoihin (22. joulukuuta 1999 tehdyn neuvosto päätöksen N:o 2000/24/EY mukaisesti).

Yhteisön ulkopuolisten valtioiden laina- ja takauskanta oli 31. joulukuuta 2003 yhteensä 15 186 miljoonaa euroa.

>TAULUKON PAIKKA>

Takuurahaston varojen ja asetuksessa määritellyn jäljellä olevien pääomasitoumusten määrän suhde oli 10,48 prosenttia eli siis suurempi kuin 9 prosentin tavoite, joka mainitaan takuurahaston perustamisesta annetun asetuksen N:o 2728/94 muuttamisesta annetussa asetuksessa N:o 1149/99. Asetuksessa säädetään, että "jos tavoitesumma ylitetään vuoden lopussa, palautetaan jäännös Euroopan unionin yleisen talousarvion tulotaulukon erityiseen budjettikohtaan". Varainhoitovuoden 2003 lopussa ylijäämä oli 223,16 miljoonaa euroa.

6. Takuurahaston tilanne 31. joulukuuta 2003

Takuurahastossa oli 31. joulukuuta 2003 yhteensä 1 592,13 miljoonaa euroa. Rahasto kehittyi vuoden 2003 jälkipuoliskolla seuraavasti:

- Rahastosta maksettiin 22. elokuuta 2003 takauksia Argentiinalle myönnetyn 2 688 551,39 Yhdysvaltain dollarin (2 468 518,13 euron) luoton maksun laiminlyönnin takia.

- EIP ilmoitti komissiolle toiseen Argentiinalle myönnettyyn 2 689 781,25 Yhdysvaltain dollarin luottoon liittyvistä maksurästeistä, jotka voidaan joutua maksamaan rahastosta vuoden 2004 alkupuoliskolla.

- Rahaston varojen sijoitustulot olivat 30,3 miljoonaa euroa.

- Ensimmäinen vuosittainen siirto varauksesta rahastoon oli 145,67 miljoonaa euroa. Rahaston ylijäämä vuonna 2002 oli 263,33 euroa. Kyseiset summat nettoutettiin kompensaatiomenetelmän avulla, jonka mukaisesti rahastosta maksettiin 25. elokuuta 2003 Euroopan unionin talousarvioon 117,66 miljoonaa euroa. Toinen siirto oli 2,25 miljoonaa euroa ja se tehtiin 2. tammikuuta 2004.

7. Suhteellinen vakaus

Takuurahaston varojen 31. joulukuuta 2003 (1 592,13 miljoonaa euroa) ja yhteisön ulkopuolisille valtioille myönnettyjen lainojen laskennallisten vuosittaisten enimmäisriskien välinen suhde vuonna 2004 (2 053 miljoonaa euroa) on 78 prosenttia (ks. liitteen taulukko A3).

Osa II:

Mahdollisten riskien arviointi: tärkeimmistä lainatoimista hyötyvien yhteisön ulkopuolisten valtioiden taloudellinen tilanne

1. Johdanto

Ensimmäisessä osassa esitetyt numerotiedot kuvastavat yleisestä talousarviosta katettavien riskien määrällistä puolta. Nämä tiedot on kuitenkin suhteutettava riskin laatuun, joka riippuu lainatoimen lajista ja lainan saajan tilanteesta. Jäljempänä selvitellään niitä viimeaikaisia tapahtumia, jotka voivat vaikuttaa maariskiyhdistelmään.

Kuten edellisissäkin kertomuksissa, tässä toisessa osassa esitettävä maariskiarvio sisältää riski-indikaattoreiden taulukon (ks. liitteet) kaikkien niiden yhteisön ulkopuolisten maiden osalta, jotka ovat saaneet makrotaloudellista rahoitusapua yhteisöltä ja joilla edelleen on velkoja maksettavana sille. Riskiarviossa ovat mukana myös muut yhteisön ulkopuoliset maat, joiden osuus kokonaisvelasta yhteisölle on yli 2 prosenttia (erityisesti EIP:n myöntämien hankelainojen takauksina) ja jotka on joko luokiteltu Maailmanpankin asettamien perusteiden mukaan "vakavasti velkaantuneiksi" taikka joiden ulkoinen tai velkatilanne on pahasti epätasapainossa.

Tätä täydentää kaikista tarkastelluista maista laadittu tekstimuotoinen analyysi, jonka tarkoituksena on ottaa huomioon riskinarviointiin vaikuttavat uudet tiedot.

Maakatsaus kattaa yhteensä 44,8 prosenttia kokonaisvelasta, jossa velkojana on yhteisö tai joka on taattu sen talousarviosta. Tämä tekee riskien arvioinnista tarpeellista.

2. Ehdokasmaat

Reaalinen talouskasvu oli alueella edelleen yli 4 prosenttia. Se helpotti julkisen talouden vakauttamista, mutta lisäsi tuntuvasti tuontia, mikä johti vaihtotaseen heikkenemiseen.

2.1. Bulgaria

Maailmantalouden vaikeasta tilanteesta huolimatta vuonna 2003 Bulgarian talous nautti edelleen nopeasta kasvusta ja vakaudesta. Kokonaistuotannon kasvu oli edelleen 4,2 prosenttia vuoden 2003 kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana. Kasvua tukee voimakas yksityinen kulutus ja investointitoiminta, jota pankkilainojen, työllisyyden ja ulkomaisten suorien sijoitusten suuri kasvu on vauhdittanut. Vahva kotimainen kysyntä johti tuonnin voimakkaaseen kasvuun, jota viennin kasvu ei aivan vastannut. Vuoden 2003 alkupuoliskolla inflaatio oli hidas, mutta korkeammat elintarvikkeiden ja energian hinnat kiihdyttivät sitä jonkin verran loppuvuonna. Inflaatio oli keskimäärin 2,3 prosenttia ja 5,6 prosenttia vuoden 2003 lopussa. Työttömyys väheni tuntuvasti 12,7 prosenttiin työvoimasta syyskuuhun 2003 mennessä. Työttömyysaste oli reilut 4,5 prosenttiyksikköä alhaisempi kuin edellisenä vuonna. Työpaikkoja luotiin sekä yksityissektorilla että valtion työllistämisohjelmien avulla. Osittain viivästynyt yksityistämisohjelma saattaa vauhdittua lähiviikkoina ja -kuukausina, sillä valtio on päättänyt saattaa telealan yksityistämisen loppuun helmikuussa ja noudattaa uutta strategiaa tupakkateollisuusyrityksen myymiseksi osissa. Helmikuussa 2002 vahvistettu IMF:n valmiusluottojärjestely saatiin menestyksellisesti päätökseen helmikuussa 2004 ja uutta valmiusjärjestelyä tarkastellaan parhaillaan.

Valuuttakatejärjestelmä, jonka avulla kansallinen valuutta on sidottu euroon (1 euro = 1,95583 BGN), saa edelleen tukea suuresta valuuttavarannosta. Euron vahva kurssi Yhdysvaltojen dollariin verrattuna on heikentänyt jonkin verran ulkoista kilpailukykyä, vaikka vaikutuksia rajoittaakin todennäköisesti Bulgarian ulkomaankaupan rakenne. Tuontipuolella dollarimääräinen osuus on suuri (energia, raaka-aineet) ja vientipuolella taas euromääräinen osuus on suuri (teollisuustuotteet, matkailu). Marraskuuhun 2003 ulottuvat maksutaseluvut osoittavat, että vaihtotaseen alijäämä oli tuntuvasti viime vuosia suurempi. Tämä johtui suuresta kauppataseen alijäämästä, jota ei pystytty kompensoimaan aikaisempien vuosien tavoin vaihtotaseen muiden erien avulla. Nettomääräiset virheet ja puutteet olivat kuitenkin edelleen yli 2 prosenttia suhteessa BKT:hen, joten tilanne voi osoittautua paremmaksi, kun lopulliset luvut ovat saatavilla. Ulkomaisten suorien sijoitusten nettomäärä oli ennätyksellisen suuri vuonna 2003. Marraskuuhun mennessä määrä oli jo 6,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Keskuspankin valuuttavarannon kasvu jatkui, ja se vastaa tavaroiden ja palvelujen tuonnin arvoa yli kuuden kuukauden ajalta.

Budjettikuri on edelleen olennainen osa sisäisen ja ulkoisen vakauden säilyttämistä. Vuonna 2003 julkisen talouden kassaperusteinen ylijäämä oli korkeimmillaan 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen lokakuussa. Loppuvuoden poikkeuksellisten menojen jälkeen koko vuoden tasolla olisi voitu päästä lähes tasapainoiseen rahoitusasemaan. Julkinen velka, joka vuonna 1997 oli yli 100 prosenttia suhteessa BKT:hen, on edelleen laskenut ja oli vuoden 2003 lopussa alle 50 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ulkoisen velan kokonaismäärä on supistunut alle 70 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä on johtunut osittain dollarimääräisen velan suuresta osuudesta. Valtio jatkaa aktiivista velanhoitostrategiaa tavoitteenaan pienentää riskejä siirtymällä vähitellen dollarimääräisistä lainoista euromääräisiin, lyhytaikaisista lainoista pitkäaikaisiin, vaihtuvakorkoisista joukkovelkakirjoista kiinteäkorkoisiin sekä ulkomaisesta rahoituksesta kotimaiseen.

2.2 Romania

Makrotalouden kehitys pysyi vuoden 2003 loppupuoliskolla pääosin positiivisena vahvan kasvun ja edelleen hidastuvan inflaation seurauksena. Kasvu vaikutti kuitenkin yhä epätasapainoisemmalta ja merkit vaihtotaseen alijäämän kasvusta vahvistuivat selvästi.

Romania sai lokakuussa 2003 päätökseen IMF:n valmiusluottojärjestelyn viimeisen tarkistuksen. Järjestely on edistänyt tervettä makrotalouspolitiikkaa ja rakenneuudistusten etenemistä. Finanssipolitiikka on pysynyt melko varovaisena, ja rahapolitiikalla pyritään edelleen inflaation hillitsemiseen ja ulkoisen kilpailukyvyn säilyttämiseen. Vuonna 2003 inflaation lasku-ura jatkui. Vuoden lopun inflaatio oli 14,1 prosenttia, joten hallituksen tämänvuotinen tavoite saavutettiin.

Romanian talouden neljä vuotta kestänyt elpyminen jatkui edelleen, sillä talouskasvu pysyi vahvana. Vuonna 2002 reaalinen kasvu oli 4,9 prosenttia, ja vuoden 2003 kolmen ensimmäisen neljänneksen perusteella se on vuositasolla 4,7 prosenttia. Kasvun veturina oli kuitenkin yksinomaan kotimainen kysyntä, jolle oli erityisen tunnusomaista kotitalouksien kulutuksen jyrkkä kasvu. Kolmannen vuosineljänneksen perusteella kasvu oli vuositasolla yli 6 prosenttia. Lisäksi kulutusluottojen määrä lisääntyi ja keskimääräiset reaaliset palkankorotukset olivat lähellä 9 prosenttia vuonna 2003.

Investointimenojen kasvu jatkui nopeana, ja se oli vuoden 2003 kolmen ensimmäisen neljänneksen perusteella lähes 8 prosenttia vuositasolla. Tuonnin kasvu jatkui vahvana, ja se oli lähes 12 prosenttia suurempi kuin vastaavalla kaudella vuonna 2002. Samalla viennin kasvu hidastui merkittävästi vuonna 2003, ja kasvu oli hieman yli 8 prosenttia vuoden 2002 vastaavaan jaksoon verrattuna. Tämä näkyi myös siinä, että teollisuustuotannon kasvu oli vuonna 2003 tuntuvasti hitaampaa kuin aikaisempina vuosina. Tämän vuoksi nettoviennin vaikutus kasvuun muuttui negatiiviseksi vuonna 2003.

Vaihtotaseen alijäämä kasvoi tuntuvasti vuonna 2003 ja sen odotetaan nousevan vuositasolla selvästi yli 5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Näin ollen vuodeksi 2004 on esitetty finanssipoliittisia toimenpiteitä ja parhaillaan toteutetaan jo pankkijärjestelmää koskevia toimenpiteitä, joilla pyritään rajoittamaan luottojen määrän kasvu tasolle, joka mahdollistaa vaihtotaseen alijäämän hillitsemisen.

Vaikka nettomääräiset ulkomaiset suorat sijoitukset ovat edelleen varsin vaatimattomalla tasolla, niiden määrä ylitti 1 miljardin euron rajan vuoden 2003 kymmenen ensimmäisen kuukauden aikana. Tämä viittaa maltilliseen kasvuun viime vuoteen verrattuna.

Romanian virallinen valuuttavaranto supistui vuoden 2003 loppua kohden, mutta säilyi kuitenkin tyydyttävällä tasolla eli vastasi 3,7 kuukauden tavara- ja palvelutuontia. Joulukuussa monet luottolaitokset paransivat valtion luottoluokitusta sekä kansallisen valuutan että ulkomaanvaluutan määräisen velan osalta. Ulkomaanvelka kasvoi 14,9 miljardiin euroon loppuvuonna 2002 ja edelleen 16,0 miljardiin euroon lokakuussa 2003. Velan suhde BKT:hen pysyi kuitenkin muuttumattomana (34,4 prosenttia suhteessa BKT:hen).

2.3 Turkki

Turkin viranomaisten lyhyen ja keskipitkän aikavälin haasteena on IMF:n tukemien uudistusten toteuttaminen ja maan raskaan velkataakan hoito tilanteessa, jossa vaihtotaseen alijäämä on kasvussa, sillä kysyntä on elpymässä ja reaalinen valuuttakurssi on vahvistunut tuntuvasti.

Talouskasvu oli yli 5 prosenttia vuonna 2003. Sen perustana oli vahva vienti ja varastojen täydentäminen. Samalla kulutus on toistaiseksi pysynyt maltillisena käytettävissä olevien reaalitulojen heikon kasvun vuoksi. Yksi viime kuukausien merkittävimmistä ilmiöistä on ollut inflaatiopaineiden jatkuva lasku, joka on johtanut pitkällä aikavälillä hitaimpaan kuluttajahintainflaatioon vuositasolla eli 18,4 prosenttiin joulukuussa 2003. Loppuvuoden 2003 virallinen tavoite oli 20 prosenttia, ja joulukuun 2004 tavoitteeksi on asetettu 12 prosenttia. Vuosittainen keskimääräinen inflaatio oli 45,0 prosenttia vuonna 2002 ja se supistui 25,3 prosenttiin vuonna 2003. Tätä myönteistä kehitystä edesauttoivat ratkaisevasti tiukka finanssipolitiikka ja Turkin valuutan tuntuva reaalinen vahvistuminen. Merkittäviä Turkin valuutan vahvuuteen vaikuttavia syitä ovat markkinoiden lisääntynyt luottamus, käänteinen valuuttasubstituutio ja reaalikorkojen erojen pysyminen suurina. Inflaatiopaineiden jatkuva heikkeneminen ja inflaatio-odotusten lasku ovat antaneet Turkin keskuspankille mahdollisuuden alentaa tuntuvasti tärkeimpiä korkoja. Tämän odotetaan edistävän investointeja ja kulutusta. Lisäksi julkisen talouden alijäämän rahoituskustannukset ovat supistuneet merkittävästi.

Lukuun ottamatta eräitä nykyisen hallituksen anteliaita menotoimenpiteitä, finanssipolitiikkaa on toistaiseksi noudatettu pitkälti suunnitelmien mukaan. Maaliskuussa 2004 pidettävien paikallisvaalien vuoksi vaarana on kuitenkin, että julkisen talouden alijäämä kasvaa lyhyellä aikavälillä. Vuonna 2003 Turkin viranomaiset etenivät kohti IMF:n kanssa sovittua julkisen talouden perusylijäämätavoitetta, joka oli 5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden perusylijäämä on todennäköisesti lähellä virallista tavoitetta eli 6,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Bruttovelkasuhteen odotetaan supistuvan siten, että 95 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2002 päästään 86,3 prosenttiin vuoden 2003 loppuun mennessä.

Ulkoinen tasapaino on heikentynyt vuoden 2003 jälkipuoliskolla. Alijäämä oli 1,8 prosenttia ensimmäisen kuuden kuukauden aikana, mutta marraskuussa se oli noin 2,5 prosenttia. Matkailutulot säilyivät yllättävän hyvinä naapurimaan Irakin sodan nopean päättymisen jälkeen, mutta ulkomaiset suorat sijoitukset jäivät vähäisiksi. Keskuspankin valuuttavaranto oli 38 miljardia euroa joulukuussa 2003, mikä vastaa noin kuuden kuukauden tuontia.

3. Länsi-Balkan

Länsi-Balkanin alueen maiden julkisessa velassa ja ulkomaanvelassa ei ole tapahtunut merkittäviä muutoksia edellisen kertomuksen jälkeen. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian tilanne on kuitenkin edelleen parantunut.

3.1 Bosnia ja Hertsegovina

Meneillään olevan, äskettäin helmikuun 2004 loppuun jatketun IMF:n ohjelman (etenee aikataulussa) aikana Bosnia ja Hertsegovinan makrotalous on pysynyt vakaana ja inflaatio hitaana vuonna 2003. Julkisen talouden vakauttamispyrkimyksiä on jatkettu. Viimeisimpien ennusteiden mukaan kokonaistuotannon kasvun odotetaan hidastuvan 3,5 prosenttiin (5,5 prosenttia vuonna 2002). Kasvua heikentää ulkoisten tekijöiden kielteinen vaikutus ja kuivuus sekä kotoperäisen kasvun heikkous, kun virallinen tuki on supistumassa. Valuuttakatejärjestelmän tiukka noudattaminen on pitänyt kurissa inflaation, joka oli vuoden 2003 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana keskimäärin 0,6 prosenttia. Vaikka julkiset menot pysyvät edelleen korkeina, niiden arvioidaan vuonna 2003 supistuneen 48 prosenttiin suhteessa BKT:hen verrattuna 51 prosenttiin vuonna 2002. Koska tulokehitys oli parempi vuonna 2002 ja konsolidoitua julkisen talouden alijäämäarviota oli tarkistettu alaspäin 7,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen (2,2 prosenttia avustusten jälkeen), viranomaiset ovat asettaneet vuoden 2003 alijäämätavoitteeksi 6,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (2,2 prosenttia avustusten jälkeen). Kasvaneiden tulojen ja myös menopuolen säästöjen vuoksi näyttää siltä, että tavoite on ylitetty (syyskuun tietojen mukaan). Julkisen talouden alijäämäksi arvioidaan nyt 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen (vähäinen ylijäämä avustusten jälkeen). Julkisen talouden kotimaanvelan (ml. menorästit, sotavahingot ja valuuttamääräiset jäädytetyt talletukset) määrä on vielä täsmennettävä. Kotimaanvelan taso saattaa olla noin 45 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä merkitsisi, että julkisen velan yhteenlaskettu määrä olisi noin 80 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Rahapolitiikkaa on tiukennettu jonkin verran luottojen määrän suuren kasvun hillitsemiseksi. Tämän vuoksi vaihtotaseen alijäämän arvioidaan supistuneen juuri alle 18 prosenttiin suhteessa BKT:hen (18,5 prosenttia vuonna 2002). Virallisen valuuttavarannon bruttomäärän ennustetaan vastaavan noin 4,2 kuukauden tuontia (4,8 kuukautta vuoden 2002 lopussa). Viimeisimpien tietojen mukaan julkisen talouden ulkomaanvelka (pääasiassa takaisinmaksut IMF:lle ja Maailmanpankille) oli 39 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoden 2002 lopussa (47 prosentin ennustetta on tarkistettu alaspäin). Sen odotetaan supistuvan hieman keskipitkällä aikavälillä. Velanhoitokustannusten suhde vientiin kasvoi 8,5 prosenttiin vuonna 2002 ja pysyi samalla tasolla vuonna 2003. Sen odotetaan kuitenkin kääntyvän laskuun tulevaisuudessa. Riskiluokituslaitokset eivät ole antaneet Bosnia ja Hertsegovinalle riskiluokitusta. Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin siirtymätalousmaiden indikaattoreilla, jotka kuvastavat uudistusten edistymistä Keski- ja Itä-Euroopan maissa, Bosnia ja Hertsegovina sijoittuu asteikon loppupäähän, vaikka jonkinasteista edistystä onkin tapahtunut.

Kokonaisuutena tarkasteltuna voidaan todeta, että vaikka Bosnia ja Hertsegovina selviytyikin vuoden 2003 jälkipuoliskolla ulkoisista velanhoitovelvoitteistaan, maksutase ja ulkoisen velan tilanne olivat edelleen haavoittuvia suuren vaihtotaseen alijäämän, vähenevän ulkomaanavun ja suuren julkisen kotimaanvelan vuoksi.

3.2 Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia

Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian BKT:n kasvun arvioidaan olevan 3 prosenttia vuonna 2003, mikä vastaa pääosin viranomaisten ja IMF:n alustavia ennusteita. Inflaatio pysyi hitaana vuonna 2003, ja kuluttajahinnat nousivat 2,6 prosenttia vuositasolla. Julkisen talouden rahoitusasema on kohentunut merkittävästi vuonna 2003. Julkisen talouden alijäämän arvioidaan olevan noin 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, verrattuna alkuvuonna ennustettuun 2,7 prosenttiin ja 5,7 prosentin toteutuneeseen alijäämään vuonna 2002. Lokakuussa 2003 IMF:n johtokunta hyväksyi kesäkuussa 2004 päättyvän valmiusluottojärjestelyn ensimmäisen tarkistuksen.

Ulkomaantaloudessa vuonna 2003 oli havaittavissa hienoinen kauppavaihdon nimellisarvoisen kokonaismäärän lasku (euroina). Vienti pysyi samalla tasolla vuoteen 2002 verrattuna, ja tuonti supistui 6 prosenttia. Kauppataseen alijäämän odotetaan olevan noin 700 miljoonaa euroa tai 17,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Se on vähemmän kuin vuonna 2002 sekä tarkasteltuna euromääräisenä että suhteessa BKT:hen. Alijäämä on kuitenkin kasvussa valuuttakurssivaikutusten vuoksi, jos sitä mitataan dollarimääräisenä. Vuonna 2003 vaihtotaseen alijäämäksi (ennen avustuksia) ennustetaan 8,3 prosenttia suhteessa BKT:hen tai 6,2 prosenttia, jos ulkomaiset avustukset otetaan huomioon (2,1 prosenttia suhteessa BKT:hen). Valuuttavaranto pidettiin vuonna 2003 neljän kuukauden tuontia vastaavalla tasolla IMF:n ohjelmassa asetetun tavoitteen mukaisesti. Ulkomaanvelka supistui vuoden 2003 lopussa tuntuvasti eli 33 prosenttiin suhteessa BKT:hen, joka on suhteellisen matala taso verrattuna muihin alueella sijaitseviin maihin.

Maksutaseelle voi aiheutua riskejä mahdollisista valuuttamarkkinoiden spekulatiivisista paineista, tullimaksujen leikkausten aikaansaamasta odotettua suuremmasta tuonnista ja yksityisten pääomansiirtojen vähenemisestä. Suurimmat keskipitkän aikavälin riskit liittyvätkin edelleen maan sisäpoliittiseen tilanteeseen, ja varsinkin sitkeisiin etnisiin jännitteisiin maan alueella. Maan riskiprofiili parani edelleen vuoden 2003 loppupuoliskolla IMF:n kanssa tehdyn sopimuksen mukaisen julkisen talouden vakauttamisen ja terveiden makrotaloudellisten puitteiden ansiosta.

3.3 Serbia ja Montenegro

Vuoden 2003 loppupuoliskolla Serbian ja Montenegron talouspolitiikassa suuntauduttiin edelleen makrotaloudellisen vakauden säilyttämiseen toukokuussa 2002 hyväksytyn IMF:n laajennetun kolmivuotisen rahoitusjärjestelyn mukaisesti. Rakenneuudistukset etenivät kuitenkin hitaammin vuonna 2003. Varsinkin yhteisomistuksessa olleiden ja valtion omistamien suurten yritysten uudelleenjärjestely ja pankkien yksityistäminen on viivästynyt. Kokonaistuotanto kasvoi noin 3 prosenttia (verrattuna alustavaan 3,5-4,5 prosentin kasvutavoitteeseen). Sen tärkeimpinä vetureina olivat palvelu- ja liikennesektorin hyvä tulos. Teollisuus- ja maataloustuotanto sen sijaan supistuivat viime vuoteen verrattuna. Inflaatio hidastui edelleen 8 prosenttiin vuoden 2003 lopulla.

IMF:n ohjelmassa Serbian ja Montenegron vaihtotaseen alijäämää suunniteltiin vuonna 2003 supistettavan 11 prosenttiin suhteessa BKT:hen ennen avustuksia (12,8 prosenttia vuonna 2002) laimeamman tuontikysynnän ja viennin jatkuvan elpymisen perusteella. Viennin suhde tuontiin on silti edelleen vain 38,5 prosenttia, ja kauppataseen alijäämän arvioidaan kasvaneen 23,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Nettomääräiset siirrot (pääasiassa rahalähetyksiä) kasvoivat 37 prosenttia (vuoden 2003 kahdeksan ensimmäisen kuukauden aikana) ja auttoivat rahoittamaan merkittävän osan kauppataseen alijäämästä. Pääoma- ja rahoitustaseen alkuvuoden 2003 kielteiset trendit kääntyivät loppuvuonna Serbian onnistuneiden yksityistämishankkeiden ansiosta. Ne kasvattivat merkittävästi ulkomaisten suorien sijoitusten suurta nettomäärää, joka oli 1,060 miljardia euroa verrattuna alun perin ennustettuun 550 miljoonan euron tasoon. Tämän seurauksena valuuttavaranto kasvoi edelleen, ja se nousi yli 3 miljardiin euroon vuoden 2003 lopussa (mikä vastaa 4,5 kuukauden tuontia). Ulkomaisten suorien sijoitusten määrän odotetaan kuitenkin supistuvan tuntuvasti tulevina vuosina. Jatkossa on yhä tärkeämpää, että Serbian ja Montenegron uudistusprosessilla edistetään uudishankkeisiin suunnattujen ulkomaisten suorien sijoitusten tekemistä, jotta maan talouden ulkoinen kestävyys voidaan turvata.

Syyskuun lopussa ulkomaanvelan määräksi arvioitiin 11,5 miljardia euroa tai noin 61 prosenttia suhteessa BKT:hen. Pariisin klubin kanssa vuonna 2001 tehdyn yleisen sopimuksen jälkeen (velan supistaminen asteittain 66 prosentilla) maa on tehnyt kahdenvälisiä sopimuksia Pariisin klubin merkittävimpien jäsenten kanssa (lukuun ottamatta Italiaa, Japania ja Suomea). Marraskuussa 2003 velanhuojennuksista tehtiin merkittäviä sopimuksia Kiinan ja Venäjän federaation kanssa. Uusista neuvotteluista ja viranomaisten ponnisteluista huolimatta Serbia ja Montenegro ei ole vielä päässyt sopimukseen yksityisistä luotonantajista koostuvan Lontoon klubin kanssa. Lontoon klubi ei ole kannattanut viranomaisten tavoitetta myöntää maalle Pariisin klubia vastaavat anteliaat maksujärjestelyt. Vaikean alkuvuoden jälkeen ulkoinen tilanne kuitenkin koheni yleisesti vuoden 2003 jälkipuolella. Talouden ulkoisen kestävyyden saavuttaminen on kuitenkin merkittävänä haaste tulevina vuosina.

4. Uudet itsenäiset valtiot

Terve kasvu edisti julkisen talouden vakauttamista ja kohensi vaihtotasetta. Jos rakenneuudistukset edistyvät kasvun ohella, trendi saattaa vaikuttaa myönteisesti velanhoidon kestävyyteen.

4.1 Armenia

Armenian talouskasvu on edelleen ylittänyt odotukset. Vuoden 2003 kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana kokonaistuotannon kasvu oli 15,2 prosenttia. Kasvun vetureina toimivat timanttien hiontateollisuus, rakennusala sekä kaivos- ja metalliteollisuus. Diaspora Armenian yksityisillä avustuksilla ja lainoilla rahoitettiin investointeja asuntorakentamiseen, tieverkkoon ja kulttuurikohteisiin. Niiden määrä vastasi 2-3 prosenttia suhteessa BKT:hen sekä vuonna 2002 että 2003. Alustavien lukujen mukaan koko vuoden 2003 talouskasvun arvioidaan olevan ennätykselliset 13,9 prosenttia. Teollisuustuotanto kasvoi lähes 15 prosenttia, mutta maataloustuotannon kasvu oli vain 4 prosenttia. 12 kuukauden inflaatio oli 8,5 prosenttia joulukuussa 2003. Se ylitti Armenian keskuspankin 3 prosentin tavoitteen, ja sen syynä oli eräiden elintarvikkeiden hintojen nopea nousu vuoden aikana. Finanssipolitiikka jatkuu varovaisena ja hallitus pystyi supistamaan kotimaan menorästien kantaa hyvin alhaiseen määrään vuonna 2003. Verotulojen suhde BKT:hen on edelleen melko alhainen (14,6 prosenttia vuonna 2002). Vuonna 2003 saavutettiin nimellinen veronkantotavoite, mutta verotulojen osuuden BKT:stä arvioidaan supistuneen. Osasyynä tähän on verotuksen ulkopuolelle jäävän avustusrahoitteisen taloudellisen toimeliaisuuden suuri kasvu. Julkisen talouden alijäämäksi ennustetaan 2-2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003-2004. Kuten aikaisempina vuosinakin julkisen talouden alijäämä katetaan pääosin edullisin ehdoin saatavan ulkoisen rahoituksen avulla.

Yksityisten ja julkisten varainsiirtojen tukemana vaihtotase on vähitellen parantunut viime vuosina. Kauppatase heikkeni vuonna 2003 rakennusalan noususuhdanteen aiheuttaman suuren tuontikysynnän vuoksi ja timanttien jalostusteollisuuden poikkeuksellisten tuonti- ja vientisuhdanteiden vaikutuksesta. Vaihtotase oli 6,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2002 ja sen arvioidaan nousseen 7,7 prosenttiin vuonna 2003. Armenian keskuspankin kokonaisvaluuttavaranto on turvallisella tasolla ja se vastaa lähes neljän kuukauden tuontia. Dramin kurssi on pysynyt melko vakaana, ja sen reaalisen arvon arvioidaan vuonna 2003 nousseen hieman vuoden 2002 laskun jälkeen. Venäjän kanssa sovittu velan vaihtaminen osakkeiksi hillitsee ulkomaanvelan nimellismäärän kasvua. Ulkomaanvelka pysyi vakaasti noin 1,020 miljardissa Yhdysvaltain dollarissa (nimellisarvo) vuonna 2003, mutta velan suhteen BKT:hen arvioidaan supistuneen alle 40 prosenttiin. Armenia on myös maksanut jäljellä olleet velkansa Turkmenistanille luontoissuorituksin. Toisaalta (pääasiassa hiottujen timanttien) viennin vahva kasvu merkitsee, että ulkomaanvelan nykyarvo suhteessa vientiin on supistunut loppuvuoden 2002 noin 130 prosentista vuonna 2003 noin 94 prosenttiin.

4.2 Valko-Venäjä

Alustavien virallisten tietojen mukaan Valko-Venäjän kokonaistuotannon kasvu nopeutui 6,8 prosenttiin vuonna 2003, kun se oli 4,7 prosenttia vuosina 2001-2002. Näin ollen Valko-Venäjä näyttää palanneen kasvu-uralle viime vuosien selvästi hitaamman kasvun jälkeen, jolloin maan talous oli tuntuvasti jäljessä entisen Neuvostoliiton alueen kasvusta. Valko-Venäjän talous seuraa pitkälti Venäjän taloutta, ja sen elpyminen vuonna 2003 selittyy pääosin Venäjän talouden vahvalla kasvulla. Suuri osa Valko-Venäjän tehdasteollisuudesta onkin integroitunut läheisesti venäläisiin yrityksiin. Merkittävä osa Valko-Venäjän teollisuuden ja maatalouden viennistä suuntautuu Venäjälle ja monet valkovenäläiset työskentelevät Venäjällä.

Vuonna 2003 inflaatio oli edelleen yli 25 prosenttia (entisen Neuvostoliiton alueen korkein inflaatio vuositasolla). Vaikka inflaatioluvut ovat selvästi parempia verrattuna viime vuosien hyperinflaatioon (vuonna 2000 kuluttajahintainflaatio oli 169 prosenttia), ne kuvastavat silti suhteellisen väljää rahapolitiikan viritystä, joka ei sovi yhteen sen kanssa, että valuuttakurssi on tiukkaan sidottu Venäjän ruplaan (Valko-Venäjän tähtäimessä on tammikuulle 2005 suunniteltu rahaliitto Venäjän kanssa). Jotta inflaatiota voidaan hidastaa pysyvästi, palkankorotusten ei pitäisi ylittää tuottavuuden kasvua ja edullisten luottojen myöntämistä olisi hillittävä. Tämä on poliittisesti ongelmallista, sillä valtionyhtiöiden asema on merkittävä ja maassa noudatetaan edelleen talousmallia, jonka tavoitteena on säilyttää poliittinen ja taloudellinen toiminta tiukasti viranomaisten valvonnassa. Tiukemman rahapolitiikan avulla tarjottaisiin todellisia kannustimia nykyisten vanhanaikaisten ja tehottomien taloudellisten rakenteiden uudelleenjärjestelyyn, sillä perinteisesti merkittävät yritykset pidetään maksukykyisinä anteliaan lainarahoituksen turvin. Tämä lähestymistapa on estänyt jatkuvasti IMF:ää myöntämästä jatkoa rahoitukselle.

Vuoden 2000 alusta hallitus on hyväksynyt tarpeen yhdenmukaistaa maan valuutan eri kurssit, se on korvannut kaikki keskuspankin suorittamat finanssipoliittisten toimien kaltaiset toimet valtion talousarviosta myönnettävillä avustuksilla ja luvannut hillitä liikepankkien painostamista luotonantoon avainaloille. Hallituksen toteuttama valuuttakurssin vapauttaminen ja ehdotettu rahaliitto Venäjän kanssa voisivat kohentaa tilannetta huomattavasti, jos niitä tuetaan kattavilla rakenneuudistuksilla.

Loppuvuodesta 2001 hallitus on neuvotellut petrokemian yritysten myynnistä venäläisille yrityksille. Näin korvataan kaasutoimitukset ja toivotaan lisärahoitusta, joka on tarpeen talouskasvun ja matalan työttömyystason ylläpitämiseksi ilman muutoksia nykyisiin politiikkoihin.

Vaikka Valko-Venäjän vaihtotasetta uhkaa kasvava kauppataseen alijäämä ja erittäin alhainen valuuttavaranto, maan julkisen talouden rahoitusasema on vakaa ja julkisen talouden kassaperusteinen alijäämä on pieni (sen arvioidaan olevan hieman yli 1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003). Valko-Venäjällä on vain vähän ulkomaanvelkaa (tietojen mukaan 4,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoden 2003 lopussa). Se hoitaa säännöllisesti velkaansa EU:lle. Ulkomaanvelka supistui 9,4 prosenttia vuonna 2003.

4.3 Georgia

Kokonaistuotannon kasvu oli vuositasolla 8,3 prosenttia vuoden 2003 kolmella ensimmäisellä neljänneksellä pääasiassa rakennusalan ja maatalouden vahvan kasvun ansiosta. Baku-Tbilisi-Ceyhan (BTC) -öljyputken rakentaminen alkoi Georgian alueella huhtikuussa ja jatkuu vuoteen 2005. Alustavien ennusteiden mukaan kokonaistuotannon kasvu on noin 8,5 prosenttia myös vuositasolla 2003. Maatalous on talouden tärkein toimiala, ja vuoden 2003 suotuisat ilmasto-olosuhteet edesauttoivat maatalouden noin 10 prosentin kasvua. Maatalouden ja rakennusteollisuuden lisäksi myös kaivannaisteollisuuden (alumiini, ferroseokset, kupari, kulta ja romumetalli) ja tehdasteollisuuden (viiniala, lannoitteet, kivennäisvesi) kasvu on ollut vahvaa.

Suuri osa taloudellisesta toimeliaisuudesta jää harmaan talouden piiriin ja salakuljettaminen aiheuttaa ongelmia. Tämän vuoksi monella talouden toimialalla nähty vahva kasvu ei johtanut verotulojen kasvuun. Sitoumusten perusteella vuoden 2003 julkisen talouden alijäämäksi ennustetaan 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, mutta kassaperusteinen alijäämä on itse asiassa pienempi kuin vuonna 2002 menorästien nettokertymän vuoksi. Marraskuun poliittinen liikehdintä hankaloitti lisää julkisen talouden hallinnointia, mutta välittömiin tarpeisiin saatiin lainarahoitusta. Alustava talousarvio vuodeksi 2004 toimitettiin parlamentille lokakuussa 2003, mutta uusi hallitus otti sen uudelleen tarkasteltavaksi. Finanssipoliittisen ohjelman osista keskustellaan IMF:n kanssa alkuvuonna 2004.

Georgian keskuspankki on pitänyt rahapolitiikan virityksen jatkuvasti varovaisena. Huolimatta inflaatiopaineita hillinneestä menestyksellisestä vuodesta maataloustuotannossa, kuluttajahintainflaatio nousi 7 prosenttiin joulukuun lopussa 2003. Tämä johtui osittain tariffien ja yleishyödyllisten palvelujen hintojen noususta, mutta myös siitä, että hinnankorotukset tapahtuivat marraskuun poliittisen liikehdinnän aikana. Larin kurssi pysyi huomattavan vakaana Yhdysvaltain dollariin nähden myös marras- ja joulukuussa. Larin reaalisen arvon arvioidaan vahvistuneen hieman vuonna 2003.

Vaihtotaseen alijäämä kasvoi nopeasti vuonna 2003 noin 10 prosenttiin suhteessa BKT:hen BTC-öljyputken rakennustöiden edellyttämän tuonnin vuoksi. Kasvanut alijäämä rahoitetaan ulkomaisilla suorilla sijoituksilla. Georgian keskuspankin kokonaisvaluuttavaranto supistui ennestään alhaiselta tasolta vastaamaan 1,5 kuukauden tuontia (pl. öljyputkeen liittyvä tuonti). Georgian dollarimääräinen ulkomaanvelka kasvoi edelleen vuonna 2003, mutta suhteessa BKT:hen nimellisen velkakannan ennustetaan supistuneen 48 prosenttiin vuoden 2003 lopussa. Georgia ei onnistunut sopimaan Pariisin klubiin kuuluvien kahdenvälisten velkojiensa kanssa vuonna 2003 erääntyvien lainojen uudelleenjärjestelystä vuonna 2001 tehdyn Pariisin klubin sopimuksen mukaisesti, koska maan järjestely IMF:n kanssa keskeytettiin elokuussa 2003.

4.4 Moldova

Vuonna 2003 Moldovan BKT kasvoi noin 6 prosenttia pääasiassa sen tärkeimpien kauppakumppanien Venäjän ja Ukrainan erittäin suotuisan talouskehityksen ansiosta. Tänä vuonna terveen talouspolitiikkayhdistelmän odotetaan varmistavan melko vahvan eli noin 5 prosentin kasvun ja hillitsevän hintojen ja valuutan huomattavaa epävakautta.

Vaikka viennin kasvu on ollut nopeaa, tuonti on kasvanut sitäkin nopeammin ulkomailla työskentelevien moldovalaisten huomattavien rahalähetysten vuoksi. Tämä on pahentanut Moldovan suurta vaihtotaseen rakenteellista alijäämää. Vaikka öljyn hinta laski suhteellisen nopeasti, lähivuosien aikana Moldovan vuosittaisen kauppataseen alijäämän ennustetaan olevan noin 25 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja vuosittaisen vaihtotaseen alijäämän arvioidaan olevan 7-8 prosenttia suhteessa BKT:hen tulevina vuosina.

Moldovan vienti on kapea-alaista ja keskittyy vain muutamiin tuotteisiin (varsinkin viini- ja maataloustuotteet). Tästä aiheutuvia riskejä lieventää kuitenkin se, että rahalähetykset ulkomailta pysyvät todennäköisesti suurina. Lyhyellä aikavälillä rahalähetykset ovat ratkaisevan tärkeitä Moldovalle, sillä maalla uskotaan olevan vaikeuksia saada ulkoista rahoitusta tai houkutella sijoittajia lyhyellä aikavälillä. Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä taloudellisen kehityksen vauhti riippuu kuitenkin Moldovan kyvystä houkutella ulkomaisia suoria sijoituksia ja päästä takaisin euro-obligaatioiden markkinoille.

Vaikka BKT:n kasvu on ollut tyydyttävää, julkisen talouden rahoitusasema on edelleen heikko. Ulkomaanvelan suhde BKT:hen on kestämättömällä pohjalla [7] huolimatta monista kahdenvälisistä uudelleenjärjestelyistä vuosina 1999-2002. Kaikkien velanhoitovelvoitteiden täyttäminen veisi lähes puolet valtion tuloista. Moldova keskeytti velanmaksun Gazpromille vuoden 2001 lopussa ja kahdenvälisille lainanantajille elokuussa 2003. Se kuitenkin jatkoi maksuja monenvälisille lainanantajille ja euro-obligaatioiden haltijoille.

[7] Loppuvuonna 2002 ulkomaanvelan kokonaismäärä oli 102 prosenttia suhteessa BKT:hen. Valtion velka ja valtion takaama velka oli alhaisemmalla tasolla eli 65 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Hallitus on tiukentanut paineen alaisena huomattavasti finanssipolitiikan viritystä ja leikannut jyrkästi sosiaaliturvamenoja. Vuonna 2003 perusylijäämä oli noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka BKT on kasvanut vuodesta 2000, julkisen talouden suunnittelu nojautuu edelleen vahvasti yksityistämisestä saataviin tuloihin. Tuloja on kuitenkin saatu toivottua vähemmän, sillä rakenneuudistus on edistynyt hitaasti ja länsimaisten sijoittajien toiminta on ollut hankalaa Moldovassa. Tämä on johtanut maahan tehtyjen ulkomaisten suorien sijoitusten erittäin vähäiseen määrään.

Valtio tuskin kumoaa vuodesta 1999 saavutettuja finanssipolitiikan parannuksia, mutta sillä on varsin vähän liikkumavaraa rajallisten rahoitusvaihtoehtojen vuoksi. Se ei onnistunut varmistamaan IMF:n ja Maailmanpankin rahoitusta vuonna 2003, lukuun ottamatta pieniä summia kohdennetuille hankkeille, ja sen yksityistämistavoitteet vaikuttavat optimistisilta. Vuonna 2004 julkisen talouden suunnitteluun ja finanssipolitiikan toteuttamiseen liittyvät ongelmat tuskin vähenevät. IMF:n ennusteet osoittavat rahoitusvajeen olevan huomattava, ja maan mahdollisuudet uuden IMF:n ohjelman saamiseksi vaikuttavat heikoilta. Finanssipolitiikkaa vaikeuttaa yleisesti heikko hallinto ja jatkuva riski siitä, että parlamentti voi vahvistaa kansansuosiota tavoittelevia toimenpiteitä, sekä erittäin suuret velanhoitovelvoitteet.

4.5 Tadzikistan

Kokonaistuotannon kasvu oli vahvaa vuoden 2003 kolmella ensimmäisellä neljänneksellä. Kasvua oli 7,9 prosenttia verrattuna samaa jaksoon edellisenä vuonna. Kasvun veturit ovat monipuolistuneet edelleen. Perinteiset alat (puuvilla- ja alumiiniteollisuus) ovat kasvaneet maltillisesti. Palvelusektori (pääasiassa kauppa), muu kuin alumiiniteollisuus ja puuvillantuotannon ulkopuolinen maatalous muodostivat kaksi kolmasosaa kasvusta vuoden 2003 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana. Kotimaisen kysynnän kasvua tuki siirtotyöläisten rahalähetysten suuri kasvu (vuonna 2003 niiden ennakoidaan vastaavan 15 prosenttia suhteessa BKT:hen). Tuotannon vahvan kasvun sekä puuvillan ja alumiinin korkeiden maailmanmarkkinahintojen vuoksi kasvun ennustetaan olevan 9 prosenttia vuositasolla 2003.

Vuonna 2003 julkisen talouden ylijäämän arvioidaan olevan 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkista taloutta koskevissa virallisissa luvuissa ei ole otettu huomioon julkista investointiohjelmaa eikä muuta julkisen talouden alijäämäksi katsottavaa alijäämää. IMF arvioi, että julkisen talouden alijäämän kaltainen energia-alan alijäämä on 5,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Noin kaksi kolmannesta johtuu alhaisista maksuista ja teknisistä tappioista, ja loppuosan taustalla on maksujen keräämisen ongelmat. Nopean talouskasvun ja paremman veronkantojärjestelmän avulla verojen suhde BKT:hen on kohentunut vuosien 2001 ja 2002 välisenä aikana 14,1 prosentista 14,7 prosenttiin. Vuonna 2003 kannettujen verojen arvioidaan muodostavan 15,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja määrän on ennustettu nousevan tänä vuonna 16,2 prosenttiin. Tämä korotus johtuu pääasiassa parantuneesta verohallinnosta ja varsinkin arvonlisäveron kannon kehityksestä. Julkiseen talouteen ei ole odotettavissa juurikaan tukea yksityistämisohjelmasta, sillä sen tulot pysyvät varsin vähäisinä. Joka tapauksessa hallitus on edelleen riippuvainen monenvälisten lainanantajien rahoituksesta julkisen talouden alijäämänsä kattamiseksi.

Vaikka Tadzikistanilla on paljon ulkomaanvelkaa, sen määrä on kuitenkin supistunut. Se oli 82 prosenttia suhteessa BKT:hen loppuvuonna 2002, mutta supistui ennustettuun 73 prosenttiin vuoden 2003 lopussa. Tämä perustuu kahdenvälisten lainanantajien kanssa sovittuihin velanhoitojärjestelyihin ja viime vuosien vahvaan BKT:n kasvuun. Venäjän kanssa joulukuussa 2002 tehdyn uudelleenjärjestelysopimuksen mukaiset vapaavuodet päättyvät vuonna 2005, ja tämän vuoksi velanhoitokulujen odotetaan nousevan tuntuvasti kaudella 2005-2009.

Vaihtotase vahvistui vuoden 2003 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana, kun sitä verrataan vastaavan kauteen edellisvuonna. Tämä johtuu siirtotyöläisten ennakoitua suuremmista rahalähetyksistä sekä puuvillan ja alumiinin maailmanmarkkinahintojen noususta. Siirtotyöläisten yksityisten pankkien kautta tekemien rahalähetysten määrän kasvu kuvastaa luottamuksen lisääntymistä pankkitoimintaan sekä sitä, että ulkomailla työskentelevien siirtolaisten määrä on kasvanut, koska työllistymismahdollisuudet ovat kotimaassa heikot. Kokonaisvaluuttavaranto kasvoi 38 prosenttia vuoden 2003 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana. Tuonnin merkittävä lisääntyminen yhdessä nopean kasvun kanssa merkitsee kuitenkin sitä, että varannon odotetaan vastaavan edelleen 1,8 kuukauden tuontia loppuvuonna 2003, eli pysyvän muuttumattomana loppuvuoteen 2002 verrattuna.

4.6 Ukraina

Ukrainan BKT:n kasvu kiihtyi 4,1 prosentista vuonna 2002 huomattavasti yli odotusten eli 8,5 prosenttiin vuonna 2003. Nopea talouskasvu yhdessä heikon sadon aiheuttaman elintarvikkeiden hintojen nousun kanssa on lisännyt jälleen inflaatiopaineita (vuoden 2002 poikkeuksellisen deflaation jälkeen), mutta inflaatio pysyy kuitenkin alle kymmenessä prosentissa. Odotettua nopeamman talouskasvun vuoksi julkisen talouden rahoitusasema oli vuonna 2003 parempi kuin talousarviossa oletettiin, ja konsolidoitu julkisen talouden rahoitusasema oli vuoden lopussa hieman ylijäämäinen. Vuoden 2004 talousarvio on konsolidoidun julkisen talouden tavoitteen mukainen eli 1,5 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen.

Ukrainan maksutase on vahvistunut tuntuvasti vuodesta 1990. Vuodesta 1999 vaihtotase on ollut jatkuvasti ylijäämäinen. Vuonna 2003 ylijäämä on noin 5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaihtotaseen ylijäämä on edesauttanut virallisen valuuttavarannon merkittävää kasvua. Se oli noin 1 miljardia Yhdysvaltain dollaria loppuvuodesta 1999 ja 7 miljardia dollaria (hieman yli 3 kuukauden tuonti) tammikuun alussa 2004. Yksityisten obligaationhaltijoiden kanssa huhtikuussa 2000 ja Pariisin klubin kanssa heinäkuussa 2001 sovittu velan uudelleenjärjestely on helpottanut tuntuvasti Ukrainan velanhoitovelvoitteita. Velka ja velanhoitosuhde ovat olleet lasku-uralla vuodesta 2000, vaikka maan velanhoitovelvoitteiden odotetaan nousevan väliaikaisesti vuosina 2003-2006. Ukraina pääsi jälleen joulukuussa 2002 kansainvälisille pääomamarkkinoille (joilta se oli pudonnut Venäjän rahoituskriisin vuoksi vuonna 1998), ja se toteutti 350 miljoonan dollarin euro-obligaatioannin. Tämän jälkeen kesäkuun alussa 2003 laskettiin liikkeeseen 10 vuoden euro-obligaatioita 800 miljoonan dollarin arvosta. Ylimerkinnän vuoksi vuosikorko oli vain 7,65 prosenttia. Tuottoerot Ukrainan euro-obligaatioiden jälkimarkkinoilla ovat kaventuneet tuntuvasti vuoden 2001 puolivälistä ja merkittävimmät kansainväliset luokituslaitokset ovat parantaneet Ukrainan kansainvälistä luokitusta useaan otteeseen.

Rakenneuudistukset hidastuivat huomattavasti vuosina 2001-2002, ja edistyminen niiden toteuttamisessa onkin maan suurin taloudellinen haaste. Vuonna 2003 joillakin aloilla edistyttiin rohkaisevasti (mm. verouudistus ja uuden eläkelainsäädännön antaminen), mutta muilla aloilla ja erityisesti energiasektorilla tilanne on edelleen varsin heikko.

Ukraina on pääsemässä sopimukseen varotoimenpiteenä käytettävästä valmiusluottojärjestelystä IMF:n kanssa, ja se aikoo maksaa osan velastaan IMF:lle suunniteltua nopeammin. Ukraina neuvottelee myös Euroopan komission kanssa mahdollisista poliittisista edellytyksistä, joita liitetään enimmillään 110 miljoonan euron makrotaloudellisen avun maksamiseen, jonka neuvosto hyväksyi heinäkuussa 2002.

5. Muut EU:n ulkopuoliset valtiot

Näiden talouksien yleisenä trendinä on vaihtotaseen alijäämien supistuminen. Kaikkien vaihtotase onkin ollut ylijäämäinen vuonna 2003.

5.1 Algeria

Vuonna 2003 talouskasvu on kiihtynyt tuntuvasti noin 7 prosenttiin pääasiassa maatalousalan vahvan elpymisen ja öljytulojen kasvun vuoksi. Viljantuotanto lisääntyi yli 20 prosenttia. Kasvu johtui suotuisammista ilmasto-oloista, mutta myös valtion rahoitusavusta ja suuremmista investoinneista maatalousalalla. Kasvun vahvin veturi oli öljyteollisuus, sillä raakaöljyn tuotanto kohosi keskimäärin 1,11 miljoonaan tynnyriin päivässä. Finanssipolitiikan osalta julkisen talouden rahoitusasema oli ylijäämäinen vuonna 2003, sillä lisääntyneet öljytulot ylittivät menojen suuren kasvun. Perusalijäämä (pl. öljyteollisuus) kasvoi kuitenkin noin 32 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vuoden 2004 talousarviossa jatketaan nykyistä elvyttävää finanssipolitiikan viritystä, ja perusalijäämän (pl. öljyteollisuus) ennustetaan nousevan vuoden 2003 korkealle tasolle.

Algerian maksutase parani edelleen vuonna 2003. Vienti kasvoi vahvasti vuoden 2003 kahdeksan ensimmäisen kuukauden aikana. Se oli 15,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria eli 30 prosenttia enemmän kuin vastaavana kautena vuotta aikaisemmin. Tämä johtui pääasiassa öljytuotteiden viennin suuresta kasvusta ja öljyn hinnan suotuisasta kehityksestä. Muiden kuin öljytuotteiden vienti supistui 10,7 prosenttia. Algerian vaihtotaseen ylijäämä oli merkittävä myös vuonna 2003 (11,5 prosenttia suhteessa BKT:hen), ja velanhoitosuhde säilyi alle 20 prosentin tasolla. Ulkomaanvelan indikaattorit ovat parantuneet vuonna 2003 velan takaisinmaksun ansiosta. Ulkomaanvelka supistui 28,3 miljardista Yhdysvaltain dollarista vuonna 1999 ennustetulle 23 miljardin dollarin tasolle loppuvuonna 2002 (40 prosenttia suhteessa BKT:hen). Velka supistui edelleen noin 33 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoden 2003 loppuun mennessä. Ulkomaanvelan suotuisa juoksuaikarakenne (99,3 prosenttia velasta on keskipitkän ja pitkän aikavälin velkaa) vähentää Algerian talouden välitöntä haavoittuvuutta varsinkin siksi, että sen valuuttavaranto on vahvassa kasvussa (31,5 miljardia dollaria joulukuun lopussa 2003).

Huolimatta nykyisestä hyvästä maksutase- ja velkatilanteesta maalla on edelleen riskejä, jotka liittyvät velkatilanteen kestävyyteen ja makrotaloudelliseen vakauteen. Pitkäaikainen ja tasainen öljyn hinnan lasku voisi johtaa julkisen velan merkittävään kasvuun, sillä öljytulot muodostavat nykyisin 95 prosenttia vientituloista ja 60 prosenttia julkisen talouden tuloista. Lisäksi elvyttävä finanssipolitiikan viritys ja siihen liittyvä likviditeetin kasvu lisäävät inflaatioriskejä ja ovat haitallisia makrotaloudellisen vakauden kannalta. Rakenneuudistusprosessi on hidas ja myös uusia työpaikkoja syntyy hitaasti, joten näin ei pystytä helpottamaan paineita, jotka syntyvät työväestön määrän huomattavasta lisääntymisestä ja köyhyydestä.

5.2 Argentiina

Argentiinan taloudellinen ja rahoituksellinen tilanne on vahvistunut edelleen. Kokonaistuotannon arvioidaan kasvaneen 7-8 prosenttia vuonna 2003 tehdasteollisuuden ja rakennusalan vahvan elpymisen vuoksi. Samalla inflaatio on pidetty kurissa, ja kuluttajahintojen ennustetaan nousseen vain 3,7 prosenttia vuonna 2003, mikä on huomattavasti alle IMF:n ohjelmassa ennustetun 5,6 prosentin. Ennustettua suotuisampi inflaatiokehitys on kuitenkin osittain yleishyödyllisten palvelujen hintojen sopeuttamisessa tapahtuneen viivästyksen ansiota.

Finanssipolitiikka on edelleen IMF:n ohjelman mukaista, ja verotulot ovat hieman ohjelman ennusteita suuremmat. Kongressi on hyväksynyt vuoden 2004 talousarvion, joka noudattaa IMF:n ohjelman tavoitetta vähintään 3 prosenttia suhteessa BKT:hen olevasta julkisen talouden perusylijäämästä. Rahapolitiikan osalta IMF:n ohjelmassa lokakuun lopuksi asetetut kvantitatiiviset kriteerit ylitettiin selvästi, ja määräaikaistalletusten (quasi-money) lunastuksissa on edelleen edistetty. Varojen hidas palautuminen pankkijärjestelmään on jatkunut, ja valuuttakurssi on ollut suhteellisen vakaa. Sen vaihteluväli on ollut pääosan ajasta melko kapea eli 2,9-3 pesoa dollaria kohden. Vaihtotase on edelleen selvästi ylijäämäinen ja virallinen valuuttavaranto kasvoi noin 14 miljardiin dollariin vuoden 2003 lopussa.

IMF hyväksyi 20. syyskuuta 2003 Argentiinan uuden 3-vuotisen siirtymäkauden valmiusluottojärjestelyn, joka on noin 12,5 miljardia dollaria. Lisäksi IMF hyväksyi 2,43 miljardin dollarin takaisinostojärjestelyn jatkamisen vuodella. Siirtymäkauden valmiusluottojärjestelyn ensimmäinen tarkistus, joka piti alkuperäisen aikataulun mukaan valmistua joulukuussa, viivästyi 28. päivään tammikuuta. Vaikka Argentiina täytti kaikki makrotaloudelliset kriteerit lokakuun lopussa 2003, se ei onnistunut toteuttamaan eräitä rakennetoimenpiteitä. IMF:n johtokunnan oli tämän vuoksi myönnettävä useita maksuvapautuksia. Monet johtokunnan jäsenet epäilivät myös, että viranomaiset eivät ole noudattaneet vilpitöntä mieltä koskevaa kriteeriä velkaneuvotteluissa yksityisten velkojien kanssa. Tämä kriteeri on täytettävä, jotta IMF myöntäisi lainoja maille, joilla on maksurästejä.

Ensimmäisen tarkistuksen valmistumisen vuoksi Argentiina pystyi ostamaan noin 335 miljoonaa dollaria. Merkittävä osto (noin 2,9 miljardia dollaria) on suunniteltu toteutettavaksi puolivälissä maaliskuuta 2004, samanaikaisesti samansuuruisen takaisinostojärjestelyn kanssa. Tämän ostojärjestelyn julkistaminen liittyy IMF:n ohjelman toisen tarkistuksen loppuunsaattamiseen. Viranomaisten mukaan maaliskuussa erääntyvän takaisinmaksun ehtona on toisen tarkistuksen hyväksyminen, jossa riskinä on jälleen kerran se, että Argentiina saattaa laiminlyödä velanhoitovelvollisuutensa kansainvälisiä rahoituslaitoksia kohtaan. EIP:n lainojen osalta vuoden 2003 loppupuolella kirjattiin jälleen maksujen laiminlyönti (ks. osa I, 4.2 ja 6. jakso).

5.3 Brasilia

Brasilian talouden kasvu tuotti pettymyksen vuonna 2003, sillä BKT pysyi lähes ennallaan. Talouden toimeliaisuus alkoi kuitenkin elpyä vuoden 2003 kolmannella neljänneksellä, ja BKT:n kasvun ennustetaan nopeutuvan 3,5 prosenttiin vuonna 2004 ja 4,5 prosenttiin vuonna 2005. Inflaatio hyppäsi vuoden 2002 puolivälin 7 prosentista lähes 18 prosenttiin toukokuussa 2003. Tämän jälkeen inflaatio on kuitenkin ollut lasku-uralla. Hallituksen tavoitteena on saavuttaa 5,5 ± 1,5 prosenttiyksikön vaihteluväliin asettuva inflaatio vuoden 2004 loppuun mennessä.

Uuden hallituksen noudattama varovainen politiikka ja sijoittajien lisääntynyt kiinnostus kehittyvien markkinoiden omaisuuseriä kohtaan ovat johtaneet siihen, että rahamarkkinaindikaattoreita on korjattu merkittävästi. Valuuttakurssi on vahvistunut noin 30 prosenttia presidentti Lula da Silvan valinnan jälkeen, ja viralliset valuuttavarannot ovat kasvaneet huomattavasti. Brasilialaisten joukkovelkakirjojen tuottoerot ovat kaventuneet tasolle, jota ei ole nähty sitten vuoden 1998. Brasilialaiset liikkeeseenlaskijat ovat jälleen päässeet kansainvälisille pääomamarkkinoille ja ulkomaiset sijoitussalkut ovat nostaneet osakemarkkinaindeksin ennennäkemättömälle tasolle. Yksi markkinoilla vallitsevaan mielialaan vaikuttanut tekijä on myös tasainen edistys rakenneuudistusohjelmassa, joka käsittää verouudistusta, eläkeuudistusta ja konkurssimenettelyä koskevien keskeisten lakien vahvistamisen kongressissa.

Keskuspankki on leikannut korkotasoa kesäkuusta 2003 noin 8 prosenttiyksikköä ja hellittänyt näin rahapolitiikkaa, jota tiukennettiin huomattavasti lokakuun ja helmikuun välillä. Finanssipolitiikka on ollut tiukkaa, ja maa on ylittänyt IMF:n ohjelmassa asetetut tavoitteet. Vuoden 2004 talousarvion tavoitteena oleva perusylijäämä on 4,25 prosenttia suhteessa BKT:hen eli sama kuin vuonna 2003. Tämä johtaa (kohtuullisten makrotaloudellisten oletusten mukaan) keskipitkällä aikavälillä siihen, että julkisen velan suhde BKT:hen supistuu tuntuvasti. Julkisen sektorin lainanottotarpeen ennustetaan supistuvan 5,5 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2003 noin 3,25 prosenttiin vuonna 2004.

Vahvan viennin ja vaimean kotimaisen kysynnän tukemana vaihtotase oli hieman ylijäämäinen viime vuonna. Sen ennustetaan kuitenkin kääntyvän alijäämäiseksi vuosina 2004-2005, kun kotimaisen kysynnän elpymisvauhti kasvaa. Viranomaiset ovat edistyneet edelleen julkisen velan koostumuksen parantamisessa. Pyrkimyksenä on vähentää talouden herkkyyttä ulkoisille rahoitusmarkkinoiden häiriöille. Brasilian ulkoinen rahoitusasema on kuitenkin edelleen altis häiriöille. Ulkomaiset suorat sijoitukset ovat supistuneet jyrkästi, velan takaisinmaksujen on tarkoitus kasvaa melko huomattavasti tänä vuonna ja Brasilian bruttovarannon suhde lyhytaikaiseen velkaan on edelleen alle 1.

5.4 Jordania

Irakin tapahtumat ovat vaikuttaneet kielteisesti Jordanian talouteen vuonna 2003. Kokonaistuotannon kasvu on supistunut noin 3 prosenttiin, kun se oli 5 prosenttia edellisenä vuonna. Kun alueen ongelmallinen tilanne otetaan huomioon, talouskasvu on kuitenkin ollut suhteellisen nopeaa. Se johtuu pääasiassa huomattavista ulkomaisista avustuksista ja talouden elpymisestä vuoden 2003 loppupuolella (erityisesti liikenne- ja matkailualan elpyminen, Irakiin suuntautuvan viennin alkaminen uudelleen ja kotimaisen kysynnän jonkinasteinen elpyminen). Inflaation ennustetaan kiihtyneen vuositasolla noin 3,6 prosenttiin loppuvuonna 2003. Syynä tähän ovat hyödykkeistä ja palveluista kannettavien verojen korotus ja rahan tarjonnan lisääntyminen.

Vaihtotaseen ylijäämä oli suuri, eli noin 7 prosenttia suhteessa BKT:hen, erityisesti ulkomaisten rahoittajien lisäavustusten vuoksi. Jordanian herkkyys ulkoisille häiriöille on vähentynyt viime vuosina tehokkaamman politiikan ja rakenneuudistusten (ml. yksityistäminen) myötä. Tämä heijastuu talouden vahvistumisena ja valuuttavarannon kasvuna (4,5 miljardia dollaria tai yli 10 kuukauden tuonti), mikä lisää Jordanian kykyä vastustaa ulkoisia häiriöitä. Vaikka velkataso on erittäin korkea ja varsinkin ulkomaanvelkaa on paljon, terveen politiikan ja uudistusten odotetaan parantavan edelleen tilannetta. Valtion ulkomaanvelka on supistunut 95 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 1998 noin 80 prosenttiin vuonna 2003. Valtio pyrkii pienentämään velkakantaa noin 50 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 mennessä supistamalla alijäämää ja käyttämällä yksityistämisestä saatavia tuloja velanhoitoon. Merkittävää on, että velanhoitosuhde on myös supistunut tuntuvasti. Se oli noin 34 prosenttia kymmenen vuotta sitten ja 21 prosenttia vuonna 2003. Tämä on vähentänyt velanhoitovelvoitteisiin liittyviä riskejä.

Vuoden 2003 puolivälissä luokituslaitos Moody's paransi Jordanian valtion liikkeeseenlaskemien ulkomaanvaluutan määräisten joukkovelkakirjojen luokitusta Ba3-luokituksesta Ba2-luokitukseen. Valtion kotimaanvelan luokitus muutettiin Baa3-tasolle entisestä Ba3:sta. Uudet luokitukset jatkavat vakaata kehitystä. Luokitusten parantaminen kuvastaa viime vuosina toteutettujen uudistusten myönteistä vaikutusta talouteen ja valuuttavarannon kasvua.

Lyhenteet

EY // Euroopan yhteisö

EIP // Euroopan investointipankki

EU // Euroopan unioni

EUR // Euro

FDI // Ulkomaiset suorat sijoitukset (Foreign Direct Investment)

BKT // Bruttokansantuote

IMF // Kansainvälinen valuuttarahasto (International Monetary Fund)

SBA // Stand-by Arrangement (valmiusluottojärjestely)

USD // Yhdysvaltain dollari