(3)Liettua toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2016 vakausohjelmansa 29 päivänä huhtikuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

(1)Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Liettua ei kuulu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 18 ja 19 päivänä helmikuuta 2016, ja neuvosto antoi sen 8 päivänä maaliskuuta 2016. Koska Liettua kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Liettuan olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

(4)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon niihin liittyvät maakohtaiset suositukset. Kuten asetuksen (EU) N:o 1303/2013 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

(5)Vuoden 2016 vakausohjelmassaan Liettua on pyytänyt mahdollisuutta poiketa väliaikaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä vaaditulta sopeutusuralta 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, jotta voidaan ottaa huomioon merkittäviä rakenneuudistuksia, joilla on positiivinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen. Ennen lopullista sopimusta on kuitenkin epävarmaa, millaisista uudistustoimenpiteistä on kyse ja kuinka ne toteutetaan. Vaikka Liettualla on riittävästi finanssipoliittista liikkumavaraa hyödyntääkseen väliaikaista poikkeamaa, se ei näytä täyttävän uudistuksen toteuttamiseen liittyvää kelpoisuuskriteeriä, joka on rakenneuudistuslausekkeen soveltamisen edellytys. Tässä vaiheessa ei ole myöskään mahdollista arvioida, kuinka realistinen hallituksen arvio uudistuksen vaikutuksesta on. Tämän vuoksi näiden uudistusten vaikutusta ei ole vielä otettu huomioon määritettäessä vaadittua sopeutusuraa kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta vuonna 2017.

(6)Liettuaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2016 vakausohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman parantamista 0,8 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen vuonna 2016 0,9 prosentin ylijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Rakenteellisen rahoitusaseman on määrä heiketä väliaikaisesti vuonna 2016, jonka jälkeen se saavuttaa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteena olevan 1 prosentin rakenteellisen alijäämän suhteessa BKT:hen vuonna 2017, jota ei ylitetä seuraavina vuosina. Sopeutusuraan sisältyy eläkejärjestelmän systeeminen muutos vuonna 2016, mutta vuodelle 2017 suunniteltua rakenteellista uudistusta ei ole otettu huomioon. Vakausohjelman mukaan julkisen velan odotetaan vähenevän 39,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja edelleen 35,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2018 eteenpäin, ei ole vielä riittävästi täsmennetty. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan olevan –1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, minkä voidaan katsoa olevan lähellä julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta. Vuonna 2017 rakenteellisen rahoitusaseman ennustetaan olevan –0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä ylittää keskipitkän aikavälin tavoitteen. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella, että Liettuan odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

(7)Väestön ikääntymisestä, heikoista terveydenhuoltotuloksista ja huomattavasta nettomääräisestä maastamuutosta johtuva työikäisen väestön väheneminen voi vahingoittaa Liettuan kasvupotentiaalia ja viime kädessä sen tulevaa lähentymiskehitystä. Samalla myös eläke- ja pitkäaikaishoitojärjestelmien kestävyys vaarantuu. Arvioiden mukaan työikäisestä väestöstä menetetään kumulatiivisesti 35 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Jos tämä trendi ei muutu, se vaarantaa työmarkkinoille soveltuvan työvoiman saatavuuden sekä pitkän aikavälin talouskasvun ja sosiaaliturvajärjestelmien kestävyyden. Uhka kohdistuu erityisesti eläkejärjestelmään.

(8)Väestörakenteen nykyinen kehitys korostaa tarvetta toteuttaa Liettuassa kattava eläkejärjestelmän uudistus, jossa paneudutaan nykyisen eläkejärjestelmän keskipitkän aikavälin kestävyyteen ja eläkkeiden riittävyyteen liittyviin riskeihin. Köyhien osuus ikääntyneiden keskuudessa on Liettuassa EU:n suurimpia. Tällä hetkellä ei ole kuitenkaan käytössä julkisista varoista rahoitettujen eläkkeiden indeksointimekanismia, ja sosiaalivakuutuksen piiriin kuuluviin eläkkeisiin osoitetaan suhteellisen vähän varoja. Hallitus ei ole vielä hyväksynyt suunnitelmia, joilla otetaan indeksointijärjestelmä käyttöön, kytketään eläkeikä elinajanodotteeseen vuoden 2026 jälkeen ja parannetaan sosiaalivakuutuksen piiriin kuuluvien eläkkeiden perusosan rahoitustapaa.

(9)Liettuan terveydenhuoltotulokset kuuluvat EU:n heikoimpiin. Erityisesti 20–64-vuotiaiden kuolleisuus on EU:n korkein. Tämä vaikuttaa merkittävästi potentiaaliseen käytettävissä olevaan työvoimaan ja työn tuottavuuteen. Terveydenhuoltojärjestelmän puutteita ovat muun muassa liiallinen tukeutuminen laitoshoitoon sekä vähäinen panostaminen ennaltaehkäisyyn ja kansanterveyden edistämiseen. Väestörakenteen kielteiseen kehitykseen on puututtava.

(10)On tärkeää, että Liettua vahvistaa investointeja inhimilliseen pääomaan, jotta voidaan torjua joitakin työikäisen väestön vähenemisen kielteisiä vaikutuksia ja tukea maan siirtymistä suuremman arvonlisän talouteen. Koulutustaso on noussut, mutta suurella osalla oppilaista on riittämättömät perustaidot. Liettuassa on pyrittävä varmistamaan opetuksen korkea laatu, jolla on ratkaiseva merkitys, kun vähennetään alisuoriutumista ja poistetaan koulutusjärjestelmän muita puutteita. Lisäksi korkea-asteen koulutuksessa on parannettava opetuksen laatua ja sen kykyä edistää innovointia. Jatkuvasti vähäisenä pysyvä osallistuminen aikuiskoulutukseen heikentää pyrkimyksiä parantaa inhimillisen pääoman laatua ja lisätä tuottavuutta. Joillekin talouden aloille on syntymässä osaamisvajetta. Tilanteen odotetaan pahenevan tulevaisuudessa. Nopea palkkakehitys ja tuottavuuden kasvun hidastuminen voivat heikentää kustannuskilpailukykyä. Sen vuoksi on tärkeää parantaa koulutuksen soveltuvuutta työmarkkinoiden tarpeisiin, rationalisoida koulutusjärjestelmän rakennetta ja rahoitusta, kehittää elinikäistä oppimista sekä parantaa aktiivisten työmarkkinatoimenpiteiden kohdentamista ja vaikuttavuutta. Liettua on toteuttanut toimia tehostaakseen aktiivisia työmarkkinatoimenpiteitä ja muita työnhakijoiden tukipalveluja. Vielä voidaan kuitenkin kohdistaa toimia paremmin erityisryhmiin, erityisesti hyvin pitkään työttömänä olleisiin ja niihin, joilla ei ole tarvittavia taitoja. Aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin käytetään edelleen vain vähän varoja, ja sosiaaliset turvaverkot ovat Liettuassa heikkoja. Noin 27 prosenttia Liettuan väestöstä on köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa, ja tuloerot ovat EU:n korkeimpia. Liettuan hallitus aikoo parantaa työttömyysetuuksien ja sosiaaliavustusten kattavuutta ja riittävyyttä, mutta asiaa koskevaa lainsäädäntöä ei ole vielä annettu.

(11)Työlain ja sosiaalisen mallin kattavasta tarkistamisesta neuvotellaan parhaillaan parlamentissa. Tarkoituksena on lisätä työmarkkinasuhteiden joustavuutta ja parantaa turvaa työmarkkinoilla, mutta asiaa koskevaa lainsäädäntöä ei ole vielä annettu. Keskeisen tärkeitä tekijöitä ovat työmarkkinaosapuolten osallistuminen uudistuksen täytäntöönpanoon ja niiden kanssa käytävä laajempi vuoropuhelu.

(12)Investoinnit ovat elpyneet hitaasti talouskriisin alkamisen jälkeen, ja niitä tuetaan tulevina vuosina EU:n rakenne- ja investointirahastoista. Tästä huolimatta uutta teknologiaa ei ole otettu käyttöön ja omaksuttu koko taloudessa, ja innovaatiot ovat vähäisiä. Tämä hidastaa tuottavuuden kasvua. Myös yksityiset investoinnit tutkimukseen ja innovointiin ovat olleet vähäisiä. Tämä johtuu kenties siitä, että yritysten tutkimus- ja innovointitoiminnan ja julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön kannustimet ovat riittämättömät. Yksityisiä investointeja lisäämällä voitaisiin lieventää riskejä, jotka liittyvät Liettuan julkisten tutkimus- ja innovaatioinvestointien riippuvuuteen EU:n rakenne- ja investointirahastoista. Korkea-asteen koulutusjärjestelmässä on laatuun ja innovoinnin tuloksiin liittyviä puutteita. Lisäksi yhteistyö ulkomaisten yliopistojen ja tutkimuskeskusten kanssa on vähäistä. Tutkimus- ja innovointijärjestelmä on hajanainen, ja siinä esiintyy päällekkäisyyksiä ja kaksinkertaista työtä. Tämä estää Liettuaa saavuttamasta tutkimus- ja kehitysvalmiuksissa kriittistä massaa, jota innovatiivisen osaamisen lisääminen edellyttäisi. Liettuan on lisättävä kannustimia tiedemaailman ja yritysten väliseen innovointiin ja yhteistyöhön muun muassa kehittämällä inhimillistä pääomaa ja investoimalla siihen. Näin voitaisiin lisätä teknologian siirtoa reaalitalouteen. Innovoinnin tasoa voitaisiin nostaa myös parantamalla liettualaisten yritysten heikkoja valmiuksia omaksua ulkopuolista tietämystä kaupallisia tarkoituksia varten.

(13)Komissio on osana eurooppalaista ohjausjaksoa tehnyt kattavan analyysin Liettuan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Liettualle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Liettuan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.

(14)Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

SUOSITTAA, että Liettua toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

1.varmistaa, että poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta rajoitetaan eläkejärjestelmän systeemisen uudistamiseen liittyvään sallittuun määrään vuosina 2016 ja 2017; keventää matalapalkkaisten työntekijöiden verorasitusta siirtämällä verotuksen painopistettä muihin lähteisiin, jotka ovat vähemmän haitallisia kasvun kannalta, ja parantaa verosäännösten noudattamista, erityisesti arvonlisäverotuksen alalla;

2.lisää investointeja inhimilliseen pääomaan ja pyrkii poistamaan osaamisvajeen parantamalla koulutuksen soveltuvuutta työmarkkinoiden tarpeisiin parantamalla opetuksen laatua ja panostamalla enemmän aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin ja aikuiskoulutukseen; vahvistaa työmarkkinaosapuolten vuoropuhelumekanismien roolia; parantaa terveydenhuoltojärjestelmän suorituskykyä lisäämällä avohoitoa sekä parantamalla sairauksien ennaltaehkäisyä ja kansanterveyden edistämistä; parantaa työttömyys- ja sosiaalietuuksien kattavuutta ja riittävyyttä;

3.toteuttaa toimenpiteitä, joilla parannetaan tuottavuutta ja tehostetaan uuden teknologian käyttöönottoa ja omaksumista koko taloudessa; parantaa innovaatiopolitiikan koordinointia ja kannustaa yksityisiin investointeihin muun muassa kehittämällä vaihtoehtoisia rahoitustapoja.

Tehty Brysselissä