FI    FI FI 
 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 23.2.2009 
SEK(2009) 218  
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja 
 
EU:N TUKISTRATEGIA KEHITYSMAIDEN KATASTROFIRISKIN 
VÄHENTÄMISEKSI 
  
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTENARVIOINNISTA
  
  
{KOM(2009) 84 lopullinen} 
{SEK(2009) 217} {SEK(2009) 220}
 
FI 2   FI 1. T IIVISTELMÄ VAIKUTUSTENARVIOINNISTA  
Katastrofit jarruttavat kehitystä ja vaar antavat vuosituhannen kehitystavoitteiden 
saavuttamisen. Luonnononnettomuuksiin liittyvät kata strofit ovat sekä yl eistymässä että 
pahenemassa. Ilmastonmuutos on saattanut jo  vaikuttaa katastrofien viimeaikaiseen 
lisääntymiseen ja pahenemiseen. Katastrofit koe ttelevat rankimmin kehitysmaita, sillä ne ovat 
haavoittuvimpia ja niillä on heikoimmat valmiude t selviytyä. Katastrofiriskin vähentämisellä 
on pitkäaikaisen kokemuksen mukaan hyvä kustannus–hyöty-suhde. 
EU on maailman suurin virallisen kehitysavun ja humanitaarisen avun antaja. Sillä on 
maailmanlaajuinen edustus ja runsaasti kokemusta yksittäisistä katastrofi riskiä vähentävistä 
hankkeista ja ohjelmista, mutta siltä puuttuu stra teginen kehys, joka ohjaisi sen kehitysmaiden 
katastrofiriskin vähentämiseen tarkoitettua t ukea johdonmukaisella ja k oordinoidulla tavalla. 
Ottaen huomioon, miten suuri risk i katastrofit ovat kehityspyrki myksille ja investoinneille, 
EU:n on autettava kehitysmaita niiden pyrkimyks issä vähentää katastrofiriskiä sekä otettava 
omassa kehitysavussaan huomi oon selviytymiskyvyn parantaminen ja varmistettava, että 
avulla myös vähennetään haavoittuvuutta.  
Tämä oikeasuhteinen vaikutustenarviointi on ohjannut komission päätöksentekoa sen 
hyväksyessä tiedonannon EU:n tukistrategiasta keh itysmaiden katastrofiriskin vähentämiseksi 
kehitysyhteistyön ja humanitaarisen avun avulla . Strategialla tuetta isiin myös vuonna 2005 
hyväksyttyä Hyogon toimintakehystä1 ja vuosituhattavoitteid en saavuttamista.  
Sekä strategiaan että vaikutustenarviointiin ovat näkyvästi vaikuttaneet  kansalaisjärjestöjen, 
YK:n erityisjärjestöjen, kehitysmaiden, ka nsainvälisten rahoitus laitosten, EU:n 
jäsenvaltioiden ja yksity isen sektorin kanssa pitkin vuot ta 2008 käydyn avoimen keskustelun 
tulokset. 
Vaikutustenarvioinnissa käsitellään tarvetta EU:n toimille ja niiden mahdollista lisäarvoa. 
Siihen sisältyy arvio kolmesta eri vaihtoehdosta:  
(1) politiikkaa ei muuteta  
(2) laaditaan kehitysmaiden katastrofiriskin vähe ntämistä varten EY:n tukistrategia, joka 
ohjaa ainoastaan Euroopan yht eisön välineiden käyttöä  
(3) laaditaan kehitysmaiden katastrofiriskin vähe ntämistä varten EU:n tukistrategia, joka 
muodostaa yleiset ja kokonaisva ltaiset puitteet sekä EY:n että EU:n jäsenvaltioiden 
toimille katastrofiriskin vähentämiseksi. 
Arviossa on kiinnitetty erityisesti huomiota näiden eri va ihtoehtojen mahdollisiin poliittisiin, 
taloudellisiin, sosi aalisiin ja ympäristövaikutuksiin. 
Vaikka kaikilla vaihtoehdoilla voisi olla edullin en vaikutus katastrofiriskin vähentämiseen 
kehitysmaissa, vaikutustenarvioinnissa on tultu siihen tulokseen , että vaikuttavuuden, 
yhtenäisyyden, johdonmukaisuuden ja kumppanei den tarpeiden proaktiivisen huomioinnin 
vuoksi komission olisi suosittava kolmatta vaihtoeh toa. Se vastaisi parhaiten todellisia 
tarpeita, katastrofiriskin vähentämistä koskevi a EU:n sitoumuksia sekä  avun tuloksellisuutta 
koskevia kansainvälisiä ja EU:n sitoumuksia . EU:n tukistrategi alla kehitysmaiden 
katastrofiriskin vähentämiseksi pyrittäisiin erityisesti ehkäisemään mahdollista pirstaloitumista ja/tai pää llekkäisyyksiä lähitulevaisuude ssa, kun komissio ja kymmenkunta 
jäsenvaltiota lisäävät katastrofiriskin vähentämiseen tarkoitettua tukeaan. Siinä 
                                                
 
1 Toimintakehys hyväksyttiin luonn ononnettomuuksien torjunnan maailm ankonferenssissa vuonna 2005. 
 
FI 3   FI hyödynnettäisiin ja käytettäisii n perustana aiempaa EY:n2 ja jäsenvaltioide n strategista työtä 
sekä laajaa kokemusta katastrofiriskin vähe ntämistä koskevista ohjelmista ja hankkeista 
kaikilla kehitysmaa-alueilla.  
Toiminta EU:n tasolla olisi suotavaa seuraavista syistä: 
• Sekä kehityspolitiikkaa koskeva eurooppa lainen konsensus että humanitaarista 
apua koskeva eurooppalainen konsen sus edellyttävät EU:n tukevan 
katastrofiriskin vähentämiseen tähtääviä politiikkoja ja toimia. EU-tason strategia 
parantaa yhteisymmärrystä prior iteeteista ja aloista, joilla  EU:n välineillä voidaan 
saada aikaan suurin vaikutus. 
• EU on suurin avunantaja, mutta sillä on vielä parannettavaa tuloksellisuuden, 
tehokkuuden ja kustannusten alen tamisen suhteen. Katastro firiskin vähentämisen 
yhteistä kehystä koskeva lähe isempi yhteistyö EU:ssa edistäisi näiden tavoitteiden 
saavuttamista ja olisi hyvää toimintapo litiikkaa. EU:n yhteiset toimet ovat 
tehokkaampia kuin yksittäisten jäsenvaltioid en toimet, ja toimet täydentävät 
paremmin toisiaan.  
• Komissiolla ja jäsenvaltioilla on er ilaisia vahvuuksia katastrofiriskin 
vähentämisen alalla, ja niiden strate ginen hyödyntäminen on täysin kehitysavun 
tuloksellisuudesta annetun Pariisin juli stuksen sekä kehity syhteistyöpolitiikan 
työnjakoa koskevien EU:n me nettelysääntöjen mukaista. 
• EU:n kumppanimaat hyötyvät avunant ajien koordinoinnin parantamisesta 
(kontakteja eri avunantajiin  tarvitaan vähemmän, johdonmukaisempaa viestintää) 
ja katastrofiriskin vähentämiseen annettavan tuen mahdollisesta kasvusta, kun rahoitusta ollaan lisäämässä, ja koska strategia helpottaisi avustustoiminnan 
päällekkäisyyksien ja/tai sirpaloitumisen välttämistä. 
                                                
 
2 Komission tiedonannot Euroopan unionin katastrofivalmiuksien lujittamisesta (KOM(2008) 130), 
Maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman luominen Euroopan unionin ja ilmastonmuutokselle 
altteimpien köyhien kehitysmaiden välille (KOM(2007) 540) ja Yhteisön ulkopuolisissa maissa tapahtuneiden katastrofien ja kriisien edellyttämi en EU:n valmiuksien vahvistaminen (KOM(2005) 
153); korkean edustajan ja komission yhteinen asiakirja Climate and international security  (S113/08) ja 
komission yksiköiden valmisteluasiakirja Disaster Preparedness and Prevention  (2003).