Komission kertomus neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Neljäs kertomus yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä annetun Asetuksen (EY) n:o 2320/2002 täytäntöönpanosta /* KOM/2009/0518 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 8.10.2009 KOM(2009) 518 lopullinen KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE NELJÄS KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:O 2320/2002 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA[1] KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE NELJÄS KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:O 2320/2002 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA [2] Tämä kertomus kattaa 1. tammikuuta ja 31. joulukuuta 2008 välisen ajanjakson. 1. JOHDANTO Vuosi 2008 oli tärkeä etappi luotaessa EU:hun järjestelmää, jolla pystytään tehokkaasti turvaamaan lentoliikenne. Lentoliikenteen turvajärjestelmä arvioitiin perusteellisesti uudelleen sen toteuttamisesta ja tarkastamisesta viiden vuoden aikana saatujen kokemusten pohjalta. Turvajärjestelmä oli otettu käyttöön vuonna 2002 pian 9/11-terrori-iskujen jälkeen. Vuonna 2008 myös tiivistettiin kansainvälistä yhteistyötä ja kehitettiin eteenpäin turvateknologiaa. Uudelleenarviointi toi esiin paljon myönteistä. Lainsäädännön keskeiset vaatimukset on selvästikin ymmärretty ja kaiken kaikkiaan pantu hyvin täytäntöön Euroopan lentoasemilla. Vaatimusten noudattamistaso parani edelleen – joskin hitaasti – ja useat jäsenvaltiot olivat lisänneet seurantavalmiuksiaan. Kävi kuitenkin myös ilmi, että jotkin säännökset kaipasivat mukauttamista yhteisymmärryksen luomiseksi, toistuvien puutteiden korjaamiseksi tai muualla tapahtuneen kehityksen huomioon ottamiseksi. Myös tarkastusjärjestelmät kaipasivat hienosäätöä. Samoin nousi esille kysymyksiä liittyen EU:n vastatoimiin uusien uhkien torjumiseksi, koska nestemäisiin räjähteisiin liittyneet vuonna 2006 käyttöönotetut erityisturvatoimet haittasivat huomattavasti lentoliikenteen sujuvuutta. Tämä antoi aihetta laajempiin yhteistyöpyrkimyksiin valmistajien ja kansainvälisten kumppanien kanssa turvatarkastusten kehittämiseksi. Niin ikään tehostettiin pyrkimyksiä päästä sopimukseen EU:n ulkopuolisten maiden kanssa turvatoimenpiteiden tunnustamisesta. EU osoitti kaikessa toiminnassa halunsa ja kykynsä myötävaikuttaa tuloksellisesti siihen, että matkustajavirtoja saadaan sujuvoitettua ja ongelmiin voidaan löytää globaaleja ratkaisuja. Lisäksi koko prosessin kannalta perusluonteinen edistysaskel oli se, että osapuolet tunnustivat nyt tarpeen lisätä avoimuutta. Ne pitivät liiallisina rajoituksia, jotka olivat estäneet yleisöä tutustumasta suureen osaan täytäntöönpanolainsäädännöstä ja saamasta käyttöönsä tarvittavia faktoja tehdäkseen päätöksensä tietoon perustuen. Tämän johdosta alkuperäisiä säännöksiä muokattiin välittömästi, minkä lisäksi osapuolet sitoutuivat varmistamaan tarkoituksenmukaisen tietojen saannin tulevaisuudessa. Kaiken kaikkiaan vuonna 2008 edistyttiin merkittävästi kypsän turvaympäristön luomisessa lentoliikenteelle. Jäsenvaltiot, ilmailuala ja valmistajat osoittivat suurta sitoutuneisuutta yhteisten ratkaisujen löytämiseen turvakysymyksiin ja matkustajille aiheutuvien häiriöiden minimointiin. Toisaalta tämän kahdentoista kuukauden ajanjakson lopussa ei ole epäilystä siitä, etteikö työtä olisi vielä paljon jäljellä. ENSIMMÄINEN OSA TARKASTUKSET 1. Yleistä Asetuksen 2320/2002 mukaan komissio tarkastaa, miten hyvin jäsenvaltiot noudattavat lentoliikenteen turvasäännöksiä. Myös Sveitsi on mukana ohjelmassa. Norjassa ja Islannissa tarkastukset tekee EFTA:n valvontaviranomainen, ja turvasäännökset ovat näissä maissa samat kuin EU:ssa. Tarkastuksia on kolme tyyppiä: - kansalliseen asiasta vastaavaan viranomaiseen kohdistuvat tarkastukset; - lentoasematarkastukset ja - seurantatarkastukset siitä, miten todetut puutteet on korjattu. Tarkastukset suorittaa 11 lentoturvatarkastajasta koostuva komission tiimi, joka työskentelee jäsenvaltioiden nimittämien kansallisten tarkastajien kanssa. Liitteessä I on yhteenvetotaulukko kaikista komission tähän mennessä tekemistä tarkastuksista. Vuonna 2008 tehdyt tarkastukset esitetään siinä omassa sarakkeessaan. 2. Kansallisiin asianmukaisiin viranomaisiin kohdistuvat tarkastukset Kunkin jäsenvaltion on nimettävä viranomainen, joka vastaa kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman koordinoinnista ja seurannasta. Komissio tarkasti vuoden 2008 aikana 9 tällaista viranomaista. Tarkastuksissa arvioitiin siviili-ilmailun turvaohjelma, siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelma ja sen täytäntöönpano, turvakoulutusohjelma sekä lentoasemien ja lentoyhtiöiden turvaohjelmat. Tarkastetuista 9 viranomaisesta 7 oli jo aiemmin ollut komission tarkastuksen kohteena. Vuoden 2008 tarkastukset osoittivat, että turvallisuustaso oli korkea viidessä ja kohtuullisen hyvä kahdessa valtiossa, mutta lopuissa kahdessa se oli epätyydyttävä. Kansalliset siviili-ilmailun turvaohjelmat yleisesti ottaen kattoivat lainsäädännön vaatimukset hyvin, vaikka ne sisälsivät joitain puutteellisuuksia ja vanhentuneita viittauksia. Kansalliset siviili-ilmailun turvaohjelmat eivät useinkaan sisältäneet järjestelyjä pienille lentoasemille, joille oli haettu vapautusta asetuksen nojalla. Sama koski eräitä lentorahtiin sovellettavia vaatimuksia. Kansallisista laadunvalvontaohjelmista puuttuivat usein säännöt seurannan suoritustiheydestä ja EU:n määrittelemistä turvatoimien auditoinneista. Osa kansallisista turvakoulutusohjelmista ei sisältänyt riittäviä järjestelyjä yleistä tietoisuutta koskevaa koulutusta ja kertauskoulutusta varten. Useimmat todetuista puutteista liittyivät kuitenkin valmiuksiin havaita ja korjata epäkohdat viipymättä. Yleisiä puutteita – jopa eräissä turvallisuustasoltaan parhaissa jäsenvaltioissa – olivat turvatoimien auditointien puuttuminen, testien vähäisyys ja riittämättömät jatkotoimet. Paljon vakavampana mutta harvinaisempana puutteena havaittiin myös se, ettei lentoasemilla ollut käyty lainkaan pitkiin aikoihin, tarkastukset olivat lyhyitä ja epäsäännöllisiä tai korjaavat toimenpiteet olivat viivästyneet vakavasti. Miltei kaikki lentoasemien turvaohjelmat olivat ajan tasalla ja jäsenvaltioiden valvomia. Näytti kuitenkin siltä, että lentoyhtiöiden turvaohjelmia valvottiin vähemmän tiukasti, erityisesti mitä tuli EU:n ulkopuolella rekisteröityihin lentoyhtiöihin. Tarkastukset paljastivat, etteivät lentoyhtiöiden turvaohjelmat monissakaan tapauksissa sisältäneet kaikkia vaatimuksia, vaikka asianmukainen viranomainen olisikin validoinut ohjelmat. 3. Lentoasemien ensitarkastukset Vuoden 2008 aikana tehtiin kymmenen lentoaseman ensitarkastukset. Tulokset olivat paljolti samansuuntaisia kuin aiemmissa ensitarkastuksissa. Vaikka niillä neljällä osa-alueella, joita voidaan pitää turvatoimien kannalta keskeisinä – lentoasemien turvaaminen, ilma-alusten turvaaminen, matkustajat ja käsimatkatavarat sekä ruumaan menevät matkatavarat – tulokset olivat jonkin verran parantuneet edellisvuodesta, tämän pohjalta ei voida tehdä täysin pitäviä päätelmiä. (Tarkastettavaksi valitaan joka vuosi eri lentoasemat, joten suora vertailu ei ole mahdollista.) Pidemmällä aikavälillä voidaan kuitenkin todeta, että neljällä keskeisellä osa-alueella on vuositasolla edistytty: vuonna 2004 vaatimusten noudattamistaso oli 50 %, vuonna 2008 jo 78 %. Vuonna 2008 tarkastettujen kymmenen lentoaseman turvatekijät olivat heikoimmillaan kulunvalvonnassa ja henkilöstön turvatarkastuksissa. Yleisesti ottaen lentoyhtiöt noudattivat vaatimuksia huonommin kuin lentoasemat, vaikka kokonaisuutena katsoen kaudella 2007–2008 edistyttiin aiempaa mittavammin. Lisätoimien tarve oli suurin ilma-alusten turvaetsinnöissä ja turvatarkastuksissa sekä ilma-alusten suojaamisessa. Matkustajien ja käsimatkatavaroiden turvavaatimuksia noudatettiin enimmäkseen hyvin. Inhimillisiin tekijöihin liittyvistä vakavista puutteista raportoitiin kuitenkin joillakin tarkastetuista lentoasemista. Ruumaan menevien matkatavaroiden turvatarkastuksiin liittyviä vaatimuksia noudatettiin erittäin hyvin. Puutteita ei todettu lainkaan, vaikka tarkastukset kattoivat suuren määrän turvamääräyksiä. 4. Seurantatarkastukset Komissio seuraa vaatimusten täytäntöönpanoa ja todettujen puutteiden korjaamista tekemällä seurantatarkastuksia. Seurantatarkastus tehdään käytännössä aina lentoasemilla, joilla on havaittu vakavia epäkohtia. EU:n lentoasemilla tehtiin kahdeksan seurantatarkastusta vuonna 2008. Voitiin todeta, että seurantatarkastuksiin mennessä oli korjattu enemmän puutteita kuin edellisvuosina. Kaikkiin vakaviin epäkohtiin ei kuitenkaan ollut puututtu asianmukaisesti ennen komission tarkastajien paluuta (tällaisia tapauksia oli noin 13 %). Yleisesti voitiin todeta, että puutteet, jotka pystytään korjaamaan rakenteellisilla muutoksilla, oli kyetty poistamaan hyvin tuloksellisesti, mutta inhimillisiin tekijöihin liittyvät puutteet olivat osoittautuneet erityisen vaikeiksi poistaa. 5. Keskeneräiset tapaukset, 15 artiklan tapaukset ja oikeudenkäynnit Kukin tarkastus muodostaa oman tapauksensa, joka suljetaan vasta kun on osoitettu komissiota tyydyttävällä tavalla, että tarvittavat korjaavat toimenpiteet on toteutettu. Tapauksen käsittely päätetään yleensä jäsenvaltion asianmukaisen viranomaisen antamien edistysraporttien ja lausuntojen perusteella, jollei seurantatarkastusta katsota tarpeelliseksi. Vuosi 2008 oli erityisen onnistunut tapausten sulkemista ajatellen, sillä 36 tapausta saatettiin tuolloin tyydyttävästi päätökseen. Vuoden lopussa oli kesken 31 tapausta, joista 15 liittyi asianmukaisten viranomaisten ja 16 lentoasemien tarkastuksiin. Asetuksen 1486/2003[3] 15 artiklaan vedotaan, kun vaatimusten noudattamatta jättäminen katsotaan niin vakavaksi, että se uhkaa merkittävästi siviili-ilmailun turvaamisen kokonaistasoa yhteisössä. Näissä tapauksissa kaikille asianmukaisille viranomaisille ilmoitetaan asiasta välittömästi. Yksi lokakuussa 2007 aloitettu 15 artiklan menettely oli kesken heinäkuuhun 2008 saakka, mutta uusia menettelyjä ei käynnistetty. Komissio päätti vuonna 2008 kaksi edellisvuonna käynnistettyä rikkomusmenettelyä. Se käynnisti neljä uutta, joihin olivat tavallisesti syynä riittämättömät valvontatoimet tai kansallisten tarkastajien puute. Yksi näistä uusista rikkomusmenettelyistä suljettiin jo muutamaan kuukauden sisällä, mutta muut kolme olivat edelleen käynnissä vuoden lopussa. 6. Jäsenvaltioiden omat arvioinnit Komission asetuksen (EY) N:o 1217/2003[4] 6 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on annettava kunkin vuoden helmikuun loppuun mennessä komissiolle kertomus, joka kattaa niiden kansallisen vaatimustenmukaisuuden valvonnan tulokset edeltävän vuoden ajalta. Jotkin vuoden 2008 kertomukset osoittivat, että henkilötyöpäivien määrä kentällä on ollut vähäinen, kaikkia vaatimuksia ei ole pystytty täyttämään, turvatoimien auditoinnit ovat jääneet vajaiksi tai jatkotoimet ovat olleet riittämättömiä. Edellisvuosien tapaan voidaan todeta, että jäsenvaltioiden kertomusten mukaan vaatimuksia noudatetaan paremmin kuin komission tarkastuksissa on havaittu, mutta kaiken kaikkiaan niissä havaittiin samanlaisia puutteita. Ensimmäistä kertaa kaikki kertomukset toimitettiin komission käyttöön antamaa mallia noudattaen. TOINEN OSA LAINSÄÄDÄNTÖ 1. Yleistä Asetuksen (EY) 2320/2002 antamisen jälkeen komissio on työskennellyt jatkuvasti jäsenvaltioiden ja ilmailualan kanssa kehittääkseen ja tarvittaessa muuttaakseen ilmailualan turvalainsäädäntöä. Vuonna 2008 tämä toiminta oli erityisen intensiivistä. Voimassa olevaan lainsäädäntöön tehtiin lisäyksiä ja muutoksia, ja lakitekstejä myös laadittiin kokonaan uudelleen asianmukaiseen juridiseen muotoon. Toiminnan taustalla oli alan lainsäädäntöpaketin perusteellinen tarkistaminen kuluneen viisivuotiskauden aikana saatujen kokemusten pohjalta. 2. Annettu ja ehdotettu lainsäädäntö Vuonna 2008 lainsäädäntöä kehitettiin seuraavasti: - Annettiin asetus (EY) N:o 23/2008[5] uhkakuvaprojisoinnin (Threat Image Projection, TIP) käytöstä. - Annettiin asetus (EY) N:o 358/2008[6] käsimatkatavaran kokoa koskevan rajoituksen poistamisesta. - Annettiin asetus (EY) N:o 820/2008[7] ja tehtiin päätös (EY) N:o 4333/2008[8], joilla korvataan ja kumotaan asetus (EY) N:o 622/2003[9]. - Annettiin asetus (EY) N:o 300/2008[10] eli uusi puiteasetus, joka korvaa asetuksen (EY) N:o 2320/2002 sen kumoutuessa huhtikuussa 2010. - Muutettiin asetusta (EY) N:o 820/2008 vapauttamalla kuudella Kroatian lentoasemalla myydyt verovapaat nesteet lisätarkastuksista. - Saatettiin päätökseen työ liittyen uusiin teksteihin, joilla on määrä korvata asetukset (EY) N:o 1217/2003 (kansallinen laadunvalvonta) ja (EY) N:o 1486/2003 (komission tarkastukset jäsenvaltioissa). - Saatettiin päätökseen työ liittyen uuteen ”toisen portaan” lainsäädäntöön, joka sijoittuu asetuksen (EY) N:o 300/2008 ja kaavaillun uuden täytäntöönpanolainsäädännön[11] väliin. - Tärkeimpänä tehtävänä valmisteltiin uutta yksityiskohtaista täytäntöönpanoasetusta ja -päätöstä, joilla korvataan asetus (EY) N:o 820/2008 ja päätös (EY) N:o 4333/2008 huhtikuusta 2010 lähtien. Tekstejä käsiteltiin ilmailun turvaamista käsittelevässä komiteassa, joka kokoontui kahdeksan kertaa (mukana jäsenvaltiot sekä Norja, Islanti ja Sveitsi), ja ilmailun turvaamista käsittelevässä sidosryhmien neuvoa-antavassa työryhmässä (SAGAS), joka kokoontui niin ikään kahdeksan kertaa (SAGASissa ovat edustettuina lentoasemat, lentoyhtiöt, lentorahtiala ja lentäjät). Lisäksi järjestettiin erityisaiheisiin keskittyviä työryhmätapaamisia, joihin osallistui sekä jäsenvaltio- että toimialatason edustajia. Nestemäisiin räjähteisiin liittyen pidettiin erityisiä kokouksia. 3. Lisäykset ja muutokset Kun tarkastellaan yksittäisiä saavutuksia, uusien yksityiskohtien lisääminen voimassa oleviin säännöksiin muodosti suhteellisen pienen osan lainsäädäntöohjelmasta vuonna 2008. Vain yksi uusi asetus – uhkakuvaprojisointia (TIP) koskeva asetus (EY) N:o 23/2008 – julkaistiin vuoden alussa, kun siihen liittyvä työ oli saatettu päätökseen vuonna 2007. (TIP eli Threat Image Projection on järjestelmä, joka tuottaa sähköisiä kuvia matkatavaroihin sisältyvistä uhkaavista esineistä ja jota käytetään apuvälineenä henkilöstön koulutuksessa ja keskittyneisyyden ylläpitämisessä työssä.) Ilmailualan turvalainsäädäntöä mukautettiin vuonna 2008 kahdella muutossäädöksellä. Asetuksella (EY) N:o 358/2008 poistettiin aiemmin kaavailtu ja nyt tarpeettoman tiukaksi katsottu säännös, jolla oli tarkoitus rajoittaa käsimatkatavaroiden kokoa sen jälkeen, kun elokuussa 2006 oli jouduttu määräämään nestemäisiin räjähteisiin liittyneet erityisturvatoimet. Toisella muutossäädöksellä puolestaan sallittiin, että kuudella Kroatian lentoasemalla myydyt verovapaat nesteet eivät vaadi lisätarkastuksia, kun matkustajat vaihtavat lentoa EU:n lentoasemilla. Kyseiset lentoasemat lueteltiin asetuksen (EY) N:o 820/2008 liitteeseen. 4. Lainsäädännön muuttaminen Tiedonsaantia koskenut oikeustapaus[12] antoi komissiolle aiheen arvioida uudelleen aiemmin ei-julkisina pidettyjä ilmailualan turvalainsäädännön osia. Komissio päätti julkaista uuden asetuksen virallisessa lehdessä edistääkseen sitä, että yleisö saa mahdollisuuden tutustua lainsäädäntöön ja erityisesti tietoihin salassa pidetyistä artikloista. 5. Uusi puiteasetus ja täytäntöönpanosäädökset Tämä osa lainsäädännön kehittämisessä on vaatinut ylivoimaisesti eniten aikaa ja ponnisteluja niin jäsenvaltioilta, toimialalta kuin komissioltakin. Uusi puiteasetus (EY) N:o 300/2008, jolla kumotaan ja korvataan asetus (EY) N:o 2320/2002 huhtikuusta 2010 lähtien, julkaistiin maaliskuussa 2008. Vuoden 2008 loppuun mennessä oli edistytty hyvin täytäntöönpanosääntöjen toiseen ja kolmanteen tasoon ja uusiin tarkastuksia koskeviin teksteihin liittyvässä työssä. Toisella tasolla[13] luodaan toimintapuitteet muun muassa luetteloimalla turvatarkastustekniikat matkustajia, matkatavaroita ja rahtia varten, kiellettyjen esineiden luokat ja kriteerit sopimusten teolle EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. Kokeiluista saatujen myönteisten tulosten perusteella (ks. osa 3) komissio ehdotti alun perin säännöksiä, jotka sallisivat henkilöskannerien käytön myöhemmin määritettävin parametrein. Euroopan parlamentti oli kuitenkin sillä kannalla, että ennen tämän hyväksymistä tulisi selvittää joukko ihmisoikeuksiin, terveyden suojeluun ja tietosuojaan liittyviä kysymyksiä. Tämän vuoksi komissio muutti säädösehdotustaan poistamalla tämän mahdollisuuden, kunnes asiaa on tutkittu tarkemmin. Kolmannella tasolla annetaan yksityiskohtaiset täytäntöönpanovaatimukset ja puututaan ongelmiin, jotka liittyvät nykyisen lainsäädännön eräillä osa-alueilla aiheuttamiin liiallisiin rasitteisiin ja toisaalta turvallisuuspuutteisiin eräillä muilla osa-alueilla. Tarkasteltuihin kysymyksiin kuuluivat mahdolliset muutokset ilma-alusten turvaetsintöjä ja turvatarkastuksia koskevissa vaatimuksissa, lentoyhtiöiden vapauttaminen vaatimuksesta antaa turvaohjelmat jäsenvaltioiden hyväksyttäviksi, päivitetyn ja kansainvälisesti hyväksytyn luettelon laatiminen kielletyistä esineistä, ateria- ja siivouspalveluja koskevien sääntöjen tarkentaminen sekä periaatteiden kehittäminen henkilöstön työhönottoa ja koulutusta varten. KOLMAS OSA KOKEILUT, SELVITYKSET JA PILOTTITOIMET 1. Kokeilut Jäsenvaltiot voivat milloin tahansa kokeilla uusia laitteita ja menetelmiä, jos samanaikaisesti sovelletaan voimassa olevan lainsäädännön vaatimuksia. Jos kokeet edellyttävät näissä vaatimuksissa mainittujen teknisten menetelmien tai prosessien korvaamista uusilla, komissiolta on pyydettävä tähän etukäteen lupa ja kokeilu on rajoitettava enintään 30 kuukauden kestoiseksi. Vuonna 2008 tehtiin rajoitettu määrä kokeita, joissa testattiin millimetriaaltoihin ja takaisinsirontaan perustuvia henkilöskannereita henkilöstön ja matkustajien turvatarkastuksissa sekä koirien käyttöä ruumaan menevien matkatavaroiden ja rahdin tarkastuksissa. Vuoden aikana tutkittiin myös sitä, miten tuloksekkaasti kannettavat tietokoneet voitaisiin tarkastaa käsimatkatavaroiden sisällä sen sijaan, että ne jouduttaisiin ottamaan ulos kuten tällä hetkellä on vaatimuksena. Komissio ja jäsenvaltiot sopivat koirakokeiden tulosten perusteella, että koirien käyttöehtoja varten tulisi kehittää lainsäädäntöä. Kannettavia tietokoneita koskevat kokeilut keskeytettiin toistaiseksi, koska vakuuttavia tuloksia ei saatu. 2. Selvitykset Komissio teetti vuonna 2008 kaksi selvitystä, joista toinen koski koirien käyttöä matkustajien ja rahdin tarkastuksissa ja toinen turvatarkastusten suorituskykyyn vaikuttavia inhimillisiä tekijöitä. Selvitysten pohjalta annetut suositukset johtivat siihen, että kaavaillun uuden lainsäädännön koulutusta koskevaan lukuun lisättiin joukko säännöksiä. Ne myös antoivat aineksia työryhmissä käytäviin keskusteluihin, joissa pohditaan tulevia sääntöjä koirien käyttöä varten. 3. Pilottitoimet Komissio saattoi päätökseen pilottiselvityksensä lentorahtialan tietokannasta, jonka on määrä helpottaa lentorahdin liikkeitä turvallisuusnäkökulmasta. Tuloksia pidettiin hyvinä, ja hanke tietokannan luomiseksi käynnistettiin. Tietokannan on määrä tulla pakolliseen käyttöön, ja sen sijoituksesta ja hallinnoinnista huolehtii komissio. NELJÄS OSA DIALOGI KANSAINVÄLISTEN ELINTEN JA KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA 1. Yleistä Komissio on säännöllisesti mukana siviili-ilmailun turvaamista koskevissa keskusteluissa, joita käydään kansainvälisten elinten ja EU:n ulkopuolisten maiden kanssa niin kahdenvälisesti kuin monenvälisestikin. Tämä tarjoaa mahdollisuuksia levittää parhaita toimintatapoja, koota yhteen asiantuntemusta ja löytää globaaleja ratkaisuja turvaongelmiin. 2. Kansainväliset elimet Komissio osallistuu säännöllisesti Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) AvSec-paneelin työhön tekemällä esityksiä ja toimimalla yhteistyössä muiden jäsenten kanssa strategioiden kehittämiseksi. Tällä hetkellä työssä keskitytään eritoten nesteräjähteiden ongelmaan. Komissio on työskennellyt myös eräiden EU:n ulkopuolisten maiden, etupäässä Yhdysvaltojen, Kanadan ja Australian kanssa yhteisistä kannoista sopimiseksi tai yhteisten esitysten tekemiseksi ICAOssa. Euroopan unioni on päässyt ICAOn kanssa kahdenväliseltä pohjalta yhteisymmärrykseen yhteistyömuistiosta (Memorandum of Co-operation) Euroopassa tehtävien ICAOn tarkastusten vähentämiseksi, koska jäsenvaltioiden ja komission omat tarkastusohjelmat kattavat ne jo. Myös Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) kanssa tehdään hyvää yhteistyötä, jossa komissio osallistuu ECACin teknisen työryhmän ja koulutusta käsittelevän työryhmän kokouksiin. Näissä ryhmässä tehtyjä päätelmiä on käsitelty ilmailun turvaamista käsittelevässä komiteassa ja sen jälkeen sisällytetty kaavailtuun täytäntöönpanolainsäädäntöön ja nesteitä koskevaan etenemissuunnitelmaan. 3. EU:n ulkopuoliset maat Muut kahdenväliset toimet EU:n ulkopuolisten maiden kanssa liittyvät olennaisilta osin joko tuleviin sopimuksiin keskitetystä turvaamisesta ( one-stop security ) tai nesteitä koskevien vapautusten valmisteluun. Keskitetyssä turvaamisessa on päästy pisimmälle Yhdysvaltojen kanssa, jossa turvastandardit ovat yhtä korkeaa tasoa kuin EU:ssa. Vuonna 2008 perustettiin EU:n ja Yhdysvaltojen liikennealan yhteistyöryhmä keskustelemaan aiheeseen liittyvistä kysymyksistä, ja Atlantin kahden puolen toteutetuista toimenpiteistä on tehty yksityiskohtainen vertailu. Merkittäviä eroja on vähän, ja jäsenvaltiot ovat osoittaneet huomattavaa kiinnostusta sopimuksen tekemiseen. Voimassa on jo pöytäkirja vastavuoroisista lentoasematarkastuksista: Yhdysvaltain liikenneturvahallinto (TSA) on kouluttanut kaksitoista EU:n jäsenvaltioista tulevaa tarkastajaa toimimaan tarkkailijoina sen omissa tarkastuksissa, ja TSA:n tarkastajat ovat osallistuneet samoin ehdoin komission tarkastuksiin. Komissio on myös vienyt eteenpäin verovapaisiin nesteisiin liittyviä sopimuksia ja piti perusteltuna suositella vapautuksen myöntämistä Kroatian lentoasemilla myydyille verovapaille tuotteille, kuten edellä mainitaan. Myös muiden kolmansien maiden kanssa on edistytty, mutta mikään muu maa ei täyttänyt ajoissa kaikkia vaatimuksia, jotta ennen vuoden 2008 loppua olisi voitu järjestää tarkastuskäynti. VIIDES OSA ILMAILUN TURVATOIMIEN RAHOITTAMINEN Rahoituskysymys on nostettu säännöllisesti esiin ilmailun turvatoimista käydyissä keskusteluissa. Jäsenvaltiot ovat yleisesti sillä kannalla, että toimialan itsensä tulisi vastata kustannuksista ja että sillä tulisi olla vapaus siirtää nämä kustannukset matkustajille. Toimiala ja osa Euroopan parlamentin jäsenistä sen sijaan puoltavat valtion rahoitusosuuden suurentamista. Komissio laati asiasta raportin[14] uuden puiteasetuksen (EY) N:o 300/2008 antamisen yhteydessä. Raportissa on tarkoitus määritellä periaatteet mahdollisen tulevan lainsäädäntöaloitteen pohjaksi. KUUDES OSA TULEVAISUUDESSA TOTEUTETTAVAT TOIMET Komission työohjelmaan vuodeksi 2009 sisältyy: - uuden täytäntöönpanolainsäädännön saattaminen valmiiksi, - parempien keinojen löytäminen nestemäisten räjähteiden aiheuttaman uhan torjumiseksi, - keskitettyihin turvasopimuksiin pyrkiminen EU:n ulkopuolisten maiden kanssa, - tarkastusohjelman jatkaminen (myös osallistuminen tarkkailijoina joihinkin Yhdysvalloissa tehtäviin tarkastuksiin), - jäsenvaltioiden avustaminen kansallisten laadunvalvontaohjelmien parantamisessa ja yhdenmukaistamisessa, - selvitysten tulosten analysointi ja - sopivimman lähestymistavan löytäminen ilmailun turvaamisen rahoittamiseen. PÄÄTELMÄT Sääntelytoimet etenivät merkittävästi vuonna 2008, mutta varsinaisia lainsäädännön muutoksia oli vähän. Jäsenvaltioilla oli tilaisuus vakiinnuttaa aiempina vuosina saavutettua edistystä ja erityisesti ryhtyä soveltamaan uusimpia, esimerkiksi rahtia koskevia säännöksiä. Jatkuvasti samanlaiset tarkastustulokset antoivat komissiolle mahdollisuuden yksilöidä heikkouksia ja analysoida niiden syitä sekä ehdottaa uutta lainsäädäntöä tai määritellä osa-alueet, joita on tutkittava tarkemmin. Samaan aikaan oikeustapaukset johtivat siihen, että avoimuuteen alettiin kiinnittää suurempaa huomiota tiedottamalla yleisölle ja tarjoamalla mahdollisuuksia ajatustenvaihtoon. Toimintaa voitiin onneksi viedä eteenpäin ilman, että Euroopan lentoasemia olisi kohdannut mikään uusi terrori-isku tai että uusi terrorikeino olisi aiheuttanut uhan siviili-ilmailulle. Ratkaisukeinojen etsiminen nestemäisten räjähteiden ongelmaan on voimistanut kansainvälistä yhteistyötä ja yhteyksiä valmistajiin. Tämän pitäisi luoda tietä saumattomamman turvallisuusympäristön luomiselle mannerten välillä liikkuville matkustajille ja lisätä lainsäätäjien tietoisuutta tulevista teknologisista mahdollisuuksista. Kaiken kaikkiaan vuonna 2008 tehtiin lujasti työtä ja saavutettiin paljon tuloksia. Se oli vuosi, jolloin luotiin perusta ilmailun turvajärjestelmälle tulevalla vuosikymmenellä. LIITEKomission tarkastukset jäsenvaltioissa 31.12.2008 mennessä Jäsenvaltio | Tarkastusten määrä 2008 – 12/2008 (ml. seurantatarkastukset) | Tarkastusten lukumäärä yhteensä 2004–2008 (ml. seurantatarkastukset) | Itävalta | 0 | 6 | Belgium | 2 | 6 | Bulgaria | 1 | 2 | Kypros | 0 | 4 | Tšekki | 1 | 4 | Tanska | 1 | 6 | Viro | 0 | 3 | Suomi | 2 | 6 | Ranska | 1 | 8 | Saksa | 2 | 10 | Kreikka | 1 | 9 | Unkari | 1 | 3 | Irlanti | 0 | 5 | Italia | 2 | 9 | Latvia | 0 | 3 | Liettua | 0 | 3 | Luxemburg | 0 | 4 | Malta | 0 | 2 | Alankomaat | 2 | 6 | Puola | 1 | 6 | Portugali | 2 | 5 | Romania | 1 | 2 | Slovakia | 0 | 3 | Slovenia | 1 | 7 | Espanja | 1 | 4 | Ruotsi | 1 | 6 | Yhdistynyt kuningaskunta | 3 | 10 | Sveitsi[15] | 1 | 2 | YHTEENSÄ | 27 | 144 | EFTAn valvontaviranomaisen tekemät tarkastukset 31.12.2008 mennessä ETA/EFTA-valtio | Tarkastusten määrä 2008 – 12/2008 (ml. seurantatarkastukset) | Tarkastusten lukumäärä yhteensä 2004–2008 (ml. seurantatarkastukset) | Islanti | 1 | 5 | Norja | 4 | 23 | YHTEENSÄ | 5 | 28 | [1] EYVL L 355, 30.12.2002, s. 1. [2] Komission asetus (EY) N:o 1486/2003 siviili-ilmailun turvaamisen alalla suoritettavissa komission tarkastuksissa noudatettavista menettelyistä (EUVL L 213, 23.8.2003, s. 3). [3] Komission asetus (EY) N:o 1217/2003 kansallisia siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaohjelmia koskevista yhteisistä vaatimuksista (EUVL L 169, 8.7.2003, s. 44). [4] Komission asetus (EY) N:o 23/2008, annettu 11 päivänä tammikuuta 2008, toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 622/2003 muuttamisesta (EUVL L 9, 12.1.2008, s. 12). [5] Komission asetus (EY) N:o 358/2008, annettu 22 päivänä huhtikuuta 2008, toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 622/2003 muuttamisesta (EUVL L 111, 23.4.2008, s. 5). [6] Komission asetus (EY) N:o 820/2008, annettu 8 päivänä elokuuta 2008, toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (EUVL L 221, 19.8.2008, s. 8). [7] Ei julkaistu EUVL:ssä. [8] Komission asetus (EY) N:o 622/2003 toimenpiteistä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanemiseksi (EUVL L 89, 5.4.2003, s. 9). [9] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 300/2008, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008 (EUVL L 97, 9.4.2008, s. 72). [10] Tällä hetkellä komission asetus (EY) N:o 272/2009, annettu 2 päivänä huhtikuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 liitteessä vahvistettujen siviili-ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täydentämisestä (EUVL L 91, 3.4.2009, s. 7). [11] Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asia C-345/06, ns. Heinrich-asia. [12] Ks. alaviite 10. [13] KOM(2009) 30 lopullinen, 2.2.2009. [14] Komissiolla on EU:n ja Sveitsin kahdenvälisen sopimuksen nojalla toimivalta tehdä tarkastuksia Sveitsissä.