KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE Komission lausunto ehdotuksesta neuvoston päätökseksi talouspoliittisen komitean kokoonpanosta ja perussäännöstä

Perustamissopimuksen 209 artiklan mukaisesti neuvosto antaa talouspoliittista komiteaa koskevat säännöt saatuaan komission lausunnon. Neuvosto pyysi 16. maaliskuuta 2000 komissiolta lausuntoa ehdotuksesta, joka koskee neuvoston päätöstä talouspoliittisen komitean kokoonpanosta ja perussäännöstä (neuvoston asiakirjat 6220/00, 6380/00 ADD1 ja 2000/0802 (CNS)).

Komissio ei yleisesti ottaen ole samaa mieltä perussääntöä ja talouspoliittisen komitean kokoonpanoa koskevista ehdotuksista ja suosittelee, että neuvosto ei hyväksy niitä.

1. Johdanto ja taustaa

1.1. Talouspoliittinen komitea perustettiin 18. helmikuuta 1974 tehdyllä neuvoston päätöksellä 74/122. Talouspolitiikkojen yhteensovittamista koskevat säännöt asetettiin samana päivänä neuvoston päätöksessä 74/120 jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen lähentymisen korkean asteen saavuttamisesta. Talouspoliittiselle komitealle annettiin tehtävät, jotka olivat siihen asti kuuluneet kolmelle eri komitealle (lyhyen ja keskipitkän aikavälin talouspolitiikkaa ja budjettipolitiikkaa käsitelleet komiteat). Sen tehtävä oli osallistua jäsenvaltioiden lyhyen ja keskipitkän aikavälin talouspolitiikkojen koordinointiin. Talouspoliittiseen komiteaan on kuulunut kustakin maasta neljä jäsentä, jotka on yleensä valittu ministeriöistä (esim. yleisen talouspolitiikan, budjetti- tai rakennepolitiikan alalta) ja keskuspankista.

1.2. Kun Euroopan valuuttajärjestelmä (EMS) perustettiin vuonna 1979, talous- ja rahapolitiikan yhteensovittaminen keskittyi EMSiin. Raha-asiain komitea (joka perustettiin jo perustamissopimuksen nojalla, mutta jonka rooli oli vuoteen 1979 asti rajoittunut lähinnä rahapolitiikkaan) alkoi osallistua yhä enemmän ei ainoastaan rahapolitiikan vaan myös talouspolitiikkojen koordinointiin, ja talouspoliittisen komitean rooli heikentyi huomattavasti käytännön työssä. Monenvälisen valvonnan käsite otettiin käyttöön yhteisön lainsäädännössä vuonna 1990 neuvoston päätöksellä 90/141 (jolla kumottiin päätös 74/120), joka koskee asteittaisen lähentymisen saavuttamista talous- ja rahaliiton ensimmäisen vaiheen aikana. Neuvoston valvontatyön valmistelu annettiin tällöin raha-asiain komitealle, johon kuului talouspoliittisen komitean jäseniä asiantuntijoina tätä tarkoitusta varten.

1.3. Raha-asiain komitean roolin asteittainen vahvistaminen talouspoliittisen komitean kustannuksella vahvistettiin täysin Maastrichtin sopimuksessa. Perustamissopimuksen 114 artiklassa raha-asiain komitealle (jonka nimi on ollut talous- ja rahoituskomitea 1.1.1999 lähtien) annetaan eräitä selkeitä tehtäviä, joihin kuuluu osallistuminen neuvoston työn valmisteluun; talouspoliittiselle komitealle sen sijaan ei anneta mitään erityistä tehtävää talouspolitiikkojen yhteensovittamisessa, vaan komiteaa koskee ainoastaan yksi vähäinen viittaus 272 artiklassa, joka koskee yhteisön talousarviota.

2. Talouspoliittinen komitea ja talous- ja rahoituskomitea sekä komission rooli

2.1. Tätä kehitystä ei oteta huomioon talouspoliittisen komitean perussääntöä koskevassa ehdotuksessa. Perussääntöehdotus on oikeudelliselta muodoltaan samanlainen kuin talous- ja rahoituskomitean perussääntö ja siinä annetaan talouspoliittiselle komitealle tehtäviä, joita sille ei ole nimenomaisesti asetettu perustamissopimuksessa tai johdetussa oikeudessa. Perustamissopimuksen ainoa viittaus talouspoliittiseen komiteaan onkin 272 artiklan 9 kohdassa, jossa todetaan: "Komissio toteaa talouspoliittista komiteaa kuultuaan tämän (muiden kuin pakollisten menojen lisäyksen) enimmäismäärän seuraavien seikkojen perusteella:...". Koska talouspolitiikkojen koordinointi on varsin tärkeä tehtävä, olisi ollut parempi, että talouspoliittisen komitean perussääntöä koskevan ehdotuksen laatiminen olisi käynnistetty komission ehdotuksesta. Siten olisi varmistettu perustamissopimuksen 99 artiklan 5 kohdan hengen noudattaminen, jossa säädetään nimenomaisesti, että monenvälisiä valvontamenettelyjä koskevien neuvoston päätösten täytyy käynnistyä komission ehdotuksesta menettelyssä, jossa Euroopan parlamentti on täysin mukana. Jos asiassa olisi edetty näin, menettely olisi ainakin ollut tarpeeksi läpinäkyvä ja johdonmukainen. Komissio katsoo kuitenkin, että ehdot tällaisen ehdotuksen esittämiselle eivät ole vielä täyttyneet (ks. kohta 3.3 jäljempänä).

2.2. Toimielinten välistä tasapainoa ei näytetä otettavan asianmukaisesti huomioon useissa perussääntöehdotuksen artikloissa. Tämä koskee erityisesti komitean tehtäviä eli perussääntöä koskevan ehdotuksen 1 artiklan 2 ja 3 kohtaa. Muistutettakoon, että perustamissopimuksen VII osaston (Talous- ja rahapolitiikka) mukaisesti neuvoston talous- ja rahapolitiikkaa koskevat päätökset perustuvat komission suositukseen tai ehdotukseen, josta talous- ja rahoituskomitean on annettava lausunto. Selkeitä esimerkkejä näistä ovat talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja niiden toimeenpano (99 artiklan 2 ja 3 kohta), liiallisia alijäämiä koskeva menettely (104 artikla) ja yhteiseen rahaan siirtymistä koskevat päätökset (121 ja 122 artikla). Perussääntöehdotuksen mukaan talouspoliittisen komitean eräänä tehtävänä näyttäisi kuitenkin olevan sen itsensä valitsemilla aloilla laatia ehdotuksia neuvostolle talouspoliittisten suositusten sanamuodoksi, jotka eivät pohjaudu komission suosituksiin tai ehdotuksiin. Komission aloiteoikeus, joka on selkeästi todettu perustamissopimuksessa, otetaan täysin huomioon talous- ja rahoituskomitean perussäännössä, mutta näin ei näytä olevan talouspoliittisen komitean perussäännössä.

2.3. Komissio katsoo samaten, että 8 artiklan 1 kohdan viimeinen virke, jossa sanotaan: "Sihteeri ja tämän henkilökunta noudattavat komitean antamia ohjeita täyttäessään tehtäviään komiteassa" olisi poistettava. Tämä johtuu siitä, että sihteeri ja sihteeristön henkilökunta ovat komission virkamiehiä, ja henkilöstösäännöt kieltävät komission virkamiehiä ottamasta ohjeita ulkopuolisilta elimiltä. Lisäksi lause on tarpeeton, koska ensimmäisessä lauseessa todetaan, että komiteaa avustaa sihteeristö, jota johtaa sihteeri.

3. Päätelmä

3.1. Komissio katsoo kuitenkin, että perussääntöehdotuksen 1 artiklassa todetut tehtävät kattavat asioita, joilla on merkitystä talous- ja rahaliiton häiriöttömän toiminnan ja perustamissopimuksessa määrättyjen yhteisön yleisten talouspoliittisten tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Lisäksi talouspolitiikan laajat suuntaviivat ovat laajentuneet eri Eurooppa-neuvostojen talouspolitiikan koordinointia koskevien päätelmien vuoksi, joista uusimmat ovat Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvoston päätelmät. Niissä todetaan jälleen tarve parantaa talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen koordinoivaa merkitystä. Niissä todetaan myös, että talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tarkoituksena on ylläpitää kasvua ja vakautta tavoittelevaa talouspolitiikka, lisätä EU:n kasvupotentiaalia, parantaa julkisen talouden laatua ja kestävyyttä ja edetä kauaskantoisissa ja kattavissa hyödyke-, pääoma- ja työmarkkinauudistuksissa, ja näin osaltaan vaikuttaa Lissabonin Eurooppa-neuvoston erityiskokouksessa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen.

Monenvälisen valvonnan alaa onkin laajennettu tämän vuoksi. Komissio katsoo kuitenkin, että nykymuodossaan talous- ja rahoituskomitea ei kykene käsittelemään kaikkia näitä asioita riittävällä tavalla. Euroopan parlamentti esitti samanlaisia näkemyksiä vuonna 1998 lausunnossaan talous- ja rahoituskomitean perussääntöehdotuksesta. [1]

[1] EP:n päätöslauselma 226.977, 18.5.1998.

3.2. Ratkaistavana on siis edelleen se, kuinka näin laajan monenvälisen valvontatehtävän tehtävät ja vastuut voidaan kohdentaa riittävästi. Nykyjärjestelyllä, jossa talous- ja rahoituskomitean ja talouspoliittisen komitean välinen työnjako on epävirallinen, on voitu täyttää riittävästi monenvälisen valvonnan tarpeet; monenvälinen valvonta ei siis vaarantuisi, jos nämä järjestelyt säilytetään. Tilannetta on kuitenkin arvioitava aikanaan uudelleen.

3.3. Perustamissopimuksen 99 artiklassa tarkoitettu monenvälistä valvontamenettelyä koskeva johdetun oikeuden säädös auttaisi selvästi selkeyttämään asiaa. Sellaista 99 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua johdetun oikeuden säädöstä ei kuitenkaan ole vielä annettu. Tämä on aivan luonnollista, koska EMUn kolmas vaihe käynnistyi vasta runsas vuosi sitten ja on järkevää odottaa, että voimassa olevista menettelyistä saadaan riittävästi kokemusta. Yhtenäisessä johdetun oikeuden säädöksessä säädettäisiin muun muassa selkeästä ja läpinäkyvästä talouspolitiikan koordinointijärjestelystä, ja on erittäin todennäköistä, että siihen sisältyisi selkeä rooli talouspoliittiselle komitealle. Helsingin Eurooppa-neuvoston hyväksymässä talouspolitiikan koordinointia koskevassa raportissa ilmaistaan käsitys siitä, millainen näitä asioita koskeva johdetun oikeuden säädös voisi olla.

3.4. Perustamissopimuksen 99 artiklan 5 kohtaan perustuva monenvälistä valvontaa koskevan johdetun oikeuden säädöksen antaminen olisi käynnistettävä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamentti osallistuisi siihen 252 artiklassa tarkoitetun menettelyn kautta. Lähitulevaisuudessa ja kun lisäkokemusta on saatu esim. täydellisen Lissabonin kierroksen avulla, komissio aikoo antaa neuvostolle ehdotuksen monenvälisen valvonnan yksityiskohtaisista säännöistä 99 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Komissio katsoo, ettei ole tarkoituksenmukaista muuttaa talouspoliittista komiteaa koskevaa lainsäädäntöä ennen kuin tällaiset johdetun oikeuden säädökset on annettu.

Edellä esitettyjen perusteluiden vuoksi komissio ei katso voivansa antaa puoltavaa lausuntoa neuvostolle talouspoliittisen komitean perussääntöehdotuksesta varsinkaan, jos ehdotusta ei muuteta tässä lausunnossa esitettyjen seikkojen mukaisesti.