FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 27.5.2009 
SEK(2009) 716 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja 
 
KOMISSION TIEDONANTOON 
 
Euroopan finanssivalvonta  
   
TIIVISTELMÄ VAIKUTU STEN ARVIOINNISTA  
 
  
{KOM(2009) 252 lopullinen} 
{SEK(2009) 715} 
FI 2   FI 1. JOHDANTO  
Euroopan komissio sitoutui 4. maa liskuuta 2009 antamassaan tiedonannossa Elvytys 
Euroopassa  esittämään ehdotukset finanssiva lvontaa koskevan EU:n kehyksen 
uudistamiseksi. Komission toimet tällä alalla  perustuvat finanssivalvontaa EU:ssa 
käsitelleeseen de Larosière -ryhmän raporttii n, jossa suositellaan uutta eurooppalaista 
finanssivalvonnan kehystä yksit täisten rahoituslaitosten va lvontaan (mikrotason vakauden 
valvonta) ja rahoitusjärjestel män vakauden valvontaan (makrotason vakauden valvonta).  
Kuulemiset 
Komissio järjesti de Larosière -raportista  kirjallisen julkisen kuulemisen 10.3–10.4.2009. 
Kuulemiseen saatiin 116 vastausta. Suurimmassa os assa vastauksia yleensä tuettiin raportissa 
esitettyjä valvontaehdotuksia.  
Vaikutusten arvioinnin laatimis essa on ollut apuna eri pääosa stojen edustajista koostuva 
vaikutusten arvioinnin ohjausr yhmä, joka kokoontui kahdesti. 
2. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
Yleiset ongelmat 
EU:n finanssimarkkinat yhdentyvät yhä ka svavassa määrin, ja  niitä hallitsevat 
yleiseurooppalaiset konsernit, jo iden riskinhallinto on keskitet ty konsernin päätoimipaikkaan. 
Varsinkin EU-12-maissa pankkimarkkinoita ha llitsevat ulkomaiset finanssikonsernit.  
Viimeaikaiset tapahtumat ovat osoittaneet, että  finanssialan yhtenäism arkkinoiden ja vakaan 
rahoitusjärjestelmän luominen on hyvin vaike aa, jos valvonta halutaan samaan aikaan 
säilyttää kansallisena.  Kriisi on nostanut esille EU:n nykyjär jestelyjen heikkoudet, sillä liikaa 
huomiota kiinnitetään yksittäisten yritysten kr iisien ehkäisemiseen ja hoitamiseen ja liian 
vähän huomiota riskeihin, jotka vaikuttava t koko rahoitusjärjestelmän vakauteen.  
EU:n nykyisissä finanssivalvontajärjeste lyissä on yleisesti ottaen ongelmana epäsuhta, joka 
aiheutuu siitä, että EU:n finanssimarkkinat ov at integroituneet Euroopan tasolla mutta 
valvontavelvoitteet on järjestetty kansallisesti . 
Asiaa kärjistävät finanssi kriisin paljastamat muut yleiset ongelmat : 
• Riski finanssimarkkinoiden häiriöiden leviämiseen maasta toiseen kasvaa EU:ssa, sillä 
integraatio lisääntyy sekä EU:ssa että m aailmanlaajuisilla finanssimarkkinoilla. 
• Kuluttajien, työntekijöiden, eläkeläisten, pienyr itysten ja piensijoi ttajien luottamus on 
horjunut, mikä vaikuttaa talouden taantumaan. 
• Euroopan finanssialan maailmanlaajuinen k ilpailukyky on alentunut, kun vertailukohdaksi 
otetaan tilanne, jossa val vonta olisi ollut tehokkaampaa. 
• Riskinä on koordinoimaton, kansallisiin näkökohtiin keskittyvä politiikka, joka vaikuttaa 
kielteisesti yhtenäismarkkinoihin. 
FI 3   FI Kohteena olevat sidosryhmät 
Koska epävakauden vaikutukset näkyvät laajal ti finanssialalla ja koko taloudessa, ne 
kohdistuvat hyvin moniin sidosryhmiin. Näitä sidosryhmiä ovat:  
• rahoituslaitokset, myös niiden os akkeenomistajat ja työntekijät 
• finanssipalvelujen käyttäjät, myös tallettajat, sijoittajat, eläkeläiset ja finanssialan 
ulkopuoliset yritykset ja 
• viranomaiset, myös valvontaviranomaiset, keskuspankit ja valti ovarainministeriöt. 
3. TOISSIJAISUUSKYSYMYSTEN ARVIOINTI  
Mikrotason vakauden valvonnassa EU on jo h yödyntänyt kaikki nykyis ten neuvoa-antavien 
EU:n valvontaviranomaisten  komiteoiden tarjoamat mahdol lisuudet. Sisämarkkinoilla 
tarvitaan mekanismi, jolla varmistetaan, että kansalliset valvontavira nomaiset tekevät parhaat 
ratkaisut, kun kyseessä ovat useassa maassa toim ivat finanssikonsernit. EU:n integroituneet 
finanssimarkkinat, mukaan lukien useammass a maassa toimivat yritykset, eivät pysty 
toimimaan asianmukaisesti, jos valvonta pirstout uu edelleen kansalliste n rajojen mukaan. Sen 
vuoksi tarvitaan toimivallan si irtoa yhteisön tasolle.  
Makrotason vakauden valvonnassa  nykyjärjestelyjen heikkouksill a on ollut selkeä vaikutus 
finanssimarkkinoiden viimeaikaiseen myllerryks een. G20-maiden ja Yhdysvaltojen tavoin 
EU:n olisi perustettava uusi yksikkö, jonka tehtävänä olisi tunnistaa rahoitusvakautta 
uhkaavat riskit Euroopan tasolla ja  tarpeen mukaan antaa varoituks ia ja varmistaa jatkotoimet. 
Tarvitaan yhteisön toimia, jotta arviointeja py stytään tekemään EU:n tasolla ja koko EU:n 
kattavasta näkökulmasta ja EU:n tason järjestelm äriskeihin pystytään reagoimaan tehokkaasti.  
4. TAVOITTEET  
EU:n valvontakehyksen uudi stuksessa on seuraavat yleiset tavoitteet : 
(1) luodaan finanssivalvonnalle tehokkaampi, finanssimarkkinoiden yhdentymisen tasoon 
mukautettu EU:n kehys; 
(2) lisätään rahoitusvakautta EU:ssa (ja samalla  hillitään reaalitalouteen ja julkiseen 
talouteen kohdistuvia pote ntiaalisia riskejä); 
(3) turvataan kuluttajien, sijoittajien, muiden finanssipalvelujen käyttäjien ja muiden 
asianomaisten sidosryhmien, varsinkin työntekijöiden, edut;  
(4) lisätään EU:n finanssimarkkinoiden kilpailukykyä; ja 
(5) edistetään kestävää kehitystä tukevaa EU:n finanssimarkkinoiden yhdentymistä. 
Mikro- ja makrotason vakauden valvonnassa on yksilöity seuraavat erityiset tavoitteet:  
Erityiset tavoitteet 
FI 4   FI Mikrotason vakauden valvonta  Makrotason vakauden valvonta  
(1) Tasapainotetaan koti- ja isäntävaltion 
valvontaviranomaisten etuja eli tiukennetaan 
menettelyjä ja käytäntöjä, joilla kansallisten valvontaviranomaisten päätökset voidaan 
kyseenalaistaa valtion rajat ylittävältä 
perustalta; 
(2) Varmistetaan, että useammassa jäsenvaltiossa 
toimivilla rahoituslaitoksilla on tasapuoliset 
toimintaedellytykset;  
(3) Parannetaan kriisintorjuntaa ja -hallintaa 
Euroopan tasolla; ja 
(4) Parannetaan valvonnan vaikuttavuutta ja 
kustannustehokkuutta valvottavien yritysten 
kannalta.  (1) Kehitetään eurooppalaista makrotason 
vakauden riskinarviointia; 
(2) Tehostetaan varhaisvaroitusjärjestelmiä; ja 
(3) Mahdollistetaan se, että asianomaiset 
viranomaiset voivat ryhtyä toimiin 
riskinarviointien vuoksi. 
 
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
5.1. Mikrotason vakauden valvonta  
Kun kyseessä on mikrotason vakauden valvonnan järjestäminen, vaihtoehtoja harkittiin 
kahdessa eri vaiheessa: 
Vaihe 1: Valvontajärjestelmä  
1. Tilanteen pysyminen ennallaan : jatketaan nykyistä kotivaltion mallia ja Lamfalussy-
kehystä. 
2. Paluu vanhaan – isäntävaltion malli : annetaan kansallisille va lvontaviranomaisille täysi 
vastuu sekä kotimaisten että kyseisessä maassa toimivien ulkomaisessa omistuksessa olevien 
yhtiöiden valvonnasta, mukaan lukien  tytäryritykset ja sivuliikkeet.  
3. Johtavan valvontaviranomaisen malli : laajennetaan useammassa maassa toimivan 
konsernin emoyhtiötä valvovan viranomaisen valt uuksia. Käytännössä tämä tarkoittaisi, että 
useammassa maassa toimivan konsernin kotivalti on valvontaviranomaisella olisi täysi vastuu 
EU:n laajuisista toimista, mukaan lukien sivu liikkeet ja tytäryritykset. Tältä osin olisi 
mahdollista kehittää nykyistä valvontakehystä.  
4. De Larosière -ehdotus Euroopan finanssivalvontajärjestelmästä (EFVJ) : nykyiset 
EU:n valvontaviranomaisten komiteat muutetta isiin yhdeksi, kahdeksi tai kolmeksi Euroopan 
valvontaviranomaiseksi. Uusi Euroopa n valvontaviranomai nen / uudet Euroopan 
valvontaviranomaiset verkottuisiv at kansallisten finanssialan valvontaviranomaisten kanssa, 
joilla olisi edelleen toimivalta yksittäist en laitosten päivittäisessä valvonnassa. Nämä 
viranomaiset koordinoisivat useammassa m aassa toimivien konsernien valvontaa 
valvontakollegioissa, olisivat mukana yksity iskohtaisten sääntöjen yhdenmukaistamisessa, 
antaisivat ohjeita ja olisivat toimivaltaisia puuttumaan tiettyihin selkeästi määriteltyihin kiistoihin kansallisten va lvontaviranomaisten välillä.
 
FI 5   FI 5. Yksi ainoa EU:n tason valvontaviranomainen : annetaan useammassa maassa toimivien 
laitosten päivittäinen valvonta yhdelle ainoalle yhteisön tason valvontav iranomaiselle, jolloin 
kansallisille valvontaviranomaisille jäisi ainoa staan toimivalta valvoa puhtaasti kotimaisia 
toimijoita.  
Vaihe 2: Institutionaalinen rakenne  
A. Yksi valvontalaitos (yhdennetty lähestymistapa) , joka kattaisi koko finanssialan (pankit, 
vakuutusalan ja arvopaperimarkkinat) ja ka ikki finanssivalvontaan liittyvät näkökohdat1. 
B. Kaksi valvontalaitosta (tavoi tekohtainen lähestymistapa) (kutsutaan usein nimellä 
”twin peaks”), joilla molemmilla on eri tehtävät: toinen harjoittaa vakauden valvontaa ja toinen liiketoiminnan valvontaa
2. Näiden kahden valvontalaitoksen toimintaa voisi 
koordinoida ohjauskomitea. 
C. Kolme valvontalaitosta (alakohtainen lähestymistapa) , jotka olisivat pankkialan 
valvontaviranomainen, vakuutus- ja eläkealan valvontaviranomainen sekä arvopaperialan 
valvontaviranomainen3. Tämä vastaisi finanssialan alakohtaista EU:n lainsäädäntöä4. Kaikkia 
kolmea laitosta voisi olla ohjaamassa ohjauskomitea. 
D. Neljä valvontalaitosta (institutionaalinen lähestymistapa) : kutakin edellä mainittua alaa 
valvovien kolmen laitoksen lisäksi voitaisiin pe rustaa erillinen neljäs laitos, joka vastaisi 
finanssiryhmittymien valvonnasta. 
5.2. Makrotason vakauden valvonta  
Kun kyseessä on makrotason vakauden valvont aan sovellettava EU:n kehys, on arvioitu 
seuraavia viittä eri vaihtoehtoa: 
A. Tilanteen pysyminen ennallaan : tässä vaihtoehdossa makrotason vakauden valvontaa 
jatkettaisiin EU:n nykyisin järjes telyin, eli mukana olisi useita laitoksia ja yksiköitä, mutta 
mekanismi, jolla varmistettaisiin varoitusten ja suositusten asianmukainen seuranta, jäisi 
puuttumaan. 
B. Tulevien toimien perustaminen nyky isiin tai ehdotettuihin rakenteisiin:  
Uusien tehtävien antaminen talous- ja rahoituskomitealle (TRK):  komitea tekee 
finanssimarkkinoiden ja -palveluje n kehityksen korkean tason arviointeja ja toimii Ecofinin ja 
Euroopan komission neuvonantajana. Tässä vaihtoehdossa TRK:lle annettaisiin keskeinen rooli makrotason vakauden va lvonnan tulevassa kehyksessä.  
Uusien tehtävien antaminen Euroopan keskus pankkijärjestelmälle (EKPJ) / Euroopan 
keskuspankille (EKP): tässä vaihtoehdossa EKP:lle annettaisiin tehtäväksi makrotason 
                                                
 
1 Jäsenvaltiot, joissa on keskuspankista erillisen  yhden valvontaviranomaise n malli: DE, AT, DK, HU, 
MT, PL, UK ja SE. Jäsenvaltiot, joissa on keskuspank kiin yhteydessä olevan (tai siihen integroidun) 
yhden valvontaviranomaisen malli: FI, IE, SK, BE ja EE.  
2 EU:ssa ainoastaan Alankomaat soveltaa tätä mallia.  
3 Alakohtainen malli on käytössä seuraavissa jäsenv altiossa: CZ, ES, FR, EL, IT, LT, LU, PT ja SI. 
4 Esimerkiksi rahoitusvälineiden markkinoita koskeva direktiivi arvopaperialalla, vakavaraisuusdirektiivi 
pankkialalla ja Solvenssi II -direktiivi (ei vielä hyväksytty) vakuutusalalla. 
FI 6   FI vakauden valvonta EU:ssa. Sikäli kuin se olisi perustamissopi muksen ja EKP:n perussäännön 
mukaista, uudet tehtävät ja niihin liittyvä toimivalta kuuluisivat yksinomaan EKP:lle tai 
voitaisiin toteuttaa ”laajennetun ja toimivaltuuksin varustetun ” pankkivalvontakomitean tuella 
(mukaan lukien esimerkiksi valvontavi ranomaisten komiteoiden puheenjohtajat). 
Tehtävien antaminen Euroopan fina nssivalvontajärjestelmälle (EFVJ) : tässä 
vaihtoehdossa uudelle eurooppalaiselle vi ranomaiselle / uusille eurooppalaisille 
viranomaisille annettaisiin myös makrotason  vakauden valvonta samaan tapaan kuin de 
Larosière -raportissa suositeltiin EU:n mikr otason vakauden valvonnan tehostamisen osalta. 
Tukena olisi kansallisten val vontaviranomaisten verkosto. 
C. Perustettaisiin uusi elin eli Euroopan järjestelmäriskineuvosto : tässä vaihtoehdossa 
perustettaisiin de Larosière -ryhmän suos itusten mukaisesti uusi elin eli Euroopan 
järjestelmäriskineuvosto (EJRN). EJRN olis i EKP:n ulkopuolinen riippumaton elin, jonka 
johdossa olisi kuitenkin EKP:n pääjohtaja. Operat iivista ja teknistä tuke a antaisivat lähinnä 
EKP/EKPJ. Keskeisinä tehtävinä olisivat  makrotason vakautta uhkaavien riskien 
havaitseminen, näiden riskien vähentäm iseen tähtäävien tarkoituksenmukaisten 
toimenpiteiden yksilöiminen ja korjaavie n toimien käynnistäminen toimivaltaisten 
viranomaisten hallinnoiman varoitusjärjestelmän välityksellä.  
6. VAIKUTUSTEN ALUSTAVA ARVIOINTI JA VAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
6.1. Mikrotason vakauden valvonta  
Ensimmäisessä vaiheessa vaihtoehtoja arvio itiin sen suhteen, kuinka tehokkaasti niillä 
saavutetaan uudistuksen tavoitteet  (ks. edellä oleva taulukko) . Tämän analyysin perusteella 
vaihtoehdot 1 (tilanteen pysyminen ennall aan), 2 (paluu vanhaan) ja 3 (johtava 
valvontaviranomainen) hylättiin, sillä ne eivät täytä suurinta osaa erityisistä tavoitteista.  
Vaihtoehtoa 4 (EFVJ) ja vaihtoehtoa 5 (EU: n valvontaviranomainen) vertailtiin vielä 
keskenään käyttäen perust eina tehokkuutta, vaikuttavuutta , johdonmukaisuutta sekä 
toissijaisuutta ja suhteellisuutta. EFVJ ka tsottiin parhaaksi vaihtoehdoksi EU:n 
finanssivalvonnan uudistamisessa. Tehokkuuden suht een on kyseenalaista, olisiko yksi ainoa 
EU:n tason valvontaviranomainen tarpeeksi lähellä finanssikonserne ja varmistaakseen 
tallettajien, vakuutustenottajien ja sijoittajien riittävän suojelun ja EU :n rahoituslaitosten 
rahoitusvakauden. Sillä ei olisi to imivaltaa soveltaa kansallisella tasolla hyväksyttyjä sääntöjä 
jäsenvaltioissa. EFVJ:ssä ka nsalliset valvontaviranomaise t huolehtisivat päivittäisestä 
valvonnasta. Malli on hajautettu ja evol utiivinen. Tarvittaessa se mahdollistaa uusien 
valvontavastuiden siirtämisen EU:n tasolle ajan  mittaan. Toinen EFVJ:n kaltaista hajautettua 
ratkaisua suosiva keskeinen seikka on se, ette i EU:n tasolla ole nykyisin rahoitusmekanismia, 
johon voitaisiin turvautua, jos jokin laitos joutuu vaikeuksiin. Molemmat vaihtoehdot ovat 
yhtä johdonmukaisia EU:n muun as ianomaisen politiikan kanssa.  
Institutionaaliseen rakenteeseen tarjolla olevia  neljää vaihtoehtoa analysoitiin sen jälkeen 
käyttäen perusteina tehokkuutta , vaikuttavuutta ja johdonmukaisuut ta. Vaikka analyysissä ei 
noussut esille selkeää suosikkia, tässä vaiheessa  katsottiin, että oi keasuhteisin, vähiten 
muutoksia tuova ratkaisu olis i säilyttää nykyinen kolmen valvontaviranomaisten komitean 
alakohtainen rakenne luomalla kolme eurooppa laista viranomaista, joilla olisi samat 
alakohtaiset valtuudet kuin komiteoilla. Uusien  rakenteiden toimintaa arvioitaisiin kolmen 
vuoden kuluttua EFVJ:n luomisesta.  
FI 7   FI 6.2. Makrotason vakauden valvonta  
EJRN on selkeästi paras vaihtoehto makr otason vakauden valvonnan EU:n kehykseksi. 
Järjestelmä toimisi tehokkaasti, sillä siinä vastuu makrotason vakauteen liittyvistä riskivaroituksista on keskitetty ja sen rakenne toisi arvokasta s ynergiaa, varmistaisi kaikkien 
asianomaisten EU:n ja kansallisten laitosten ja  viranomaisten tasapainoisen edustuksen sekä 
lisäisi rahoitusjärjestelmän vakautta. Jos tehtävä annettaisiin talous- ja rahoituskomitealle, komitean analyysien vilpittömyys saattaisi vaarantua poliittisen ulottuvuuden vuoksi. Jos 
tehtävä annettaisiin puolestaan EF VJ:lle, suurin hait tapuoli olisi siinä hu omattavassa erossa, 
joka on makrotason vakauden valvonnan ja mi krotason vakauden valvonnan luonteen välillä. 
Sille, ettei tehtävää anneta EKP:lle/EKPJ:lle,  voidaan esittää kolme keskeistä perustetta: 
finanssi- ja rahamarkkinoiden vakauden välillä vallitseva mahdollinen eturistiriita, makrotason vakauden valvontaan liittyvä maineris ki ja vallan liiallinen  keskittyminen EU:n 
rahoitusjärjestelmän valvonnan alalla. 
Tehokkuuden osalta voidaan todeta, että EJRN tukeutuisi EKP/EKPJ:n operatiiviseen ja 
tekniseen tukeen, ja lisäresursse ja tarvittaisiin vain vähän. 
7. P
ARHAINA PIDETTYJEN VAIHTOEHTOJEN VAIKUTUKSET  
Parhaina pidetyillä vaihtoehdoi lla pitäisi pystyä saavuttamaan  4 jaksossa kuvatut tavoitteet 
täydellisesti tekemällä heti joitakin muutoksia EU :n finanssivalvontajärj estelyihin. Odotetut 
muutokset heijastuvat EFVJ:lle ja EJRN:lle va hvistetuissa operatiivisissa tavoitteissa. 
Ehdotettu uusi kehys lisäisi yl eisesti ottaen rahoitusvakautta ja tehos taisi rahoitusyritysten 
toiminnan valvontaa, joten se kasvatta isi useimpien sidosryhmien hyvinvointia 
sisämarkkinoilla. 
Rahoituslaitokset, myös niiden os akkeenomistajat ja työntekijät: liiketoimintaympäristö 
paranisi, kun rahoitusvakaus lisääntyisi ja kriisintorjunta tehostuisi EU:ssa; useammassa maassa toimiville yhtiöille varmistettaisiin tasapu oliset toimintaedellytykset ja vähennettäisiin 
vaatimusten noudattamisesta aiheutuvia kustan nuksia; lisääntyvä rahoitusvakaus houkuttelisi 
yhteisön ulkopuolisista maista sijoituksia sisä markkinoille; finanssi alalla säilytettäisiin 
työpaikkoja ja luotaisiin uusia. 
Finanssipalvelujen käyttäjät, myös tallettaja t, sijoittajat, eläkeläiset ja finanssialan 
ulkopuoliset yritykset: finanssialan luotettavuuden lisäänty minen kasvattaisi kuluttajien ja 
sijoittajien luottamusta; yksitt äisten rahoituslaitosten maks ulaiminlyöntien riski pienenisi; 
eläkerahastojen vakaus lisäänty isi ja tarjottaisiin kannustimi a useammassa maassa toimivien 
työeläkerahastojen kehittämis een; rahoituksen saantia helpotettaisiin lujittamalla EU:n 
yhtenäisiä pääomamarkkinoita. 
Kuluttajat ja työntekijät laajemmin taloudessa . Jos EJRN pystyy onnistuneesti 
havaitsemaan ja estämään systeemiset fina nssikriisit, joilla on potentiaalia heijastua 
reaalitalouteen, tästä voi ko itua suotuisia vaikutuksia pyr ittäessä ehkäisemään tai 
vähentämään makrotalouden taantumia ja niid en vaikutuksia tuotokseen, kulutukseen ja 
työpaikkoihin. 
Viranomaiset, myös valvontaviranomaiset, keskuspankit ja valtiovarainministeriöt:  
selkeytettäisiin tehtäviä  ja vastuita kansallisel la ja yhteisön tasolla sekä luotaisiin tehokas 
kehys kiistojen ratkaise miseksi; lujitettaisiin epäsuoraan va lvontaviranomaisten itsenäisyyttä; 
luotaisiin kehys, joka yhdi stäisi mikrotason vakauden valvonnan makrotason vakauden 
FI 8   FI valvontaan; annettaisiin keskusviranomais ille ja muille asianomaisille viranomaisille 
suosituksia toimista, joita tarvitaan makrotalouden vakaude n suojaamiseksi EU:ssa ja 
yksittäisissä jäsenvaltioissa, ja tehostettaisiin  keskuspankeissa tehtäv iä, makrotason vakauden 
kehittymistä koskevia analyysejä; pienennettäi siin riskiä, että rahoitusjärjestelmään on 
pumpattava veronmaksajien varoja. 
8. SEURANTA JA VALVONTA  
Jotta pystyttäisiin tehokkaasti seuraamaan EU:n  toiminnan vaikutusta mikro- ja makrotason 
vakauden valvontaan, olisi kehitettä vä erityisiä indikaattoreita ar vioimaan EFVJ:n ja EJRN:n 
toimintaa. Tämä olisi tehtävä, kun arvioi daan valvontauudistuksen  täytäntöönpanevien 
lainsäädäntöehdotusten vaikutuksia.