EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 17.2.2021 JOIN(2021) 3 final YHTEINEN TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EMPTY EU:n vahvemmasta panostuksesta sääntöihin perustuvaan monenvälisyyteen







I.Johdanto Maailma on muutostilassa, jossa geopoliittisen ja taloudellisen vallan painopisteet ovat merkittävässä muutoksessa. Uudet toimijat luovat uutta dynamiikkaa. Suurvaltasuhteissa on yhä enemmän vastakkainasetteluja ja yksipuolisuutta. Maailmanjärjestykseen liittyy kilpailevia näkemyksiä ja tavoitteita, mikä asettaa haasteita vakiintuneille monenvälisille säännöille ja järjestöille. Kasvavat maailmanlaajuiset haasteet edellyttävät kuitenkin monenvälisen hallinnon ja sääntöihin perustuvan kansainvälisen yhteistyön lisäämistä. Nyt vallitseva geopoliittinen kilpailu vaikuttaa kielteisesti pyrkimyksiin edistää rauhaa ja ehkäistä konflikteja. Se haittaa humanitaarisia toimia, heikentää luottamusta ja hankaloittaa globaalien julkishyödykkeiden tarjontaa. Kansainvälisen oikeuden, ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion perusperiaatteita kyseenalaistetaan. Tällaisia arvoja ylläpitävät instituutiot liian usein sivuutetaan tai niitä väärinkäytetään kansallisiin tai ideologisiin intresseihin. Vahvat valtiosta riippumattomat toimijat, kuten digitaaliset alustat ja monikansalliset yritykset, ovat alkaneet muovata kansainvälisiä normeja vakiintuneiden kanavien ulkopuolella. Kansalaiset tuntevat entistä useammin menettäneensä yhteyden kaikkiin hallintotasoihin. Tuloksena on entistä ennakoimattomampi ja epätasa-arvoisempi maailma. Covid-19-kriisi on kuitenkin selkeä esimerkki siitä, että monenvälisiä ratkaisuja tarvitaan. Se on merkittävä maailmanlaajuinen uhka, joka on antanut kipeästi kaivattua nostetta koordinoiduille maailmanlaajuisille kriisitoimille. Vuoden 2020 aikana kansainväliset foorumit ja järjestöt johtivat maailmanlaajuisia toimia ja tuottivat konkreettisia tuloksia, kuten ACT Accelerator -yhteistyökehys ja siihen kuuluva Covax-mekanismi tai pandemiaa koskeva G20-ryhmän toimintasuunnitelma. Monenvälisyys edellyttää lähtökohtaisesti jatkuvaa mukautumista. Järjestelmä on monimutkainen, mutta siitä on konkreettista hyötyä kaikille. Merkittäviä ja kestäviä saavutuksia ovat esimerkiksi ihmisoikeuksia ja humanitaarista oikeutta koskevat kansainväliset välineet, kestävän kehityksen toimintaohjelma Agenda 2030, Pariisin ilmastosopimus, ydinsulkusopimus sekä kansainvälistä kauppaa ja investointeja koskevat säännöt. Yhdysvaltojen uuden hallinnon päätös liittyä takaisin Pariisin sopimukseen ja pysyä Maailman terveysjärjestön jäsenenä ovat tervetulleita toimia, jotka antavat yleistä nostetta pyrkimyksille vaativiin monenvälisiin tavoitteisiin tulevina vuosina. Tämä moninapainen maailma on merkittävä ja kiireellinen haaste, johon EU voi vastata menestyksekkäästi kahdella ehdolla. EU:n on pidettävä voimakkaammin puolensa maailmanjärjestelmän muuttuessa entistä transaktionaalisemmaksi, ja sen on rakennettava ja vahvistettava samanmielisten kumppaneiden liittoutumia keskeisissä kysymyksissä. Monenvälisyys on ollut ja tulee olemaan EU:n johtoperiaate tuloksellisimpana keinona hoitaa globaaleja suhteita kaikkia osapuolia hyödyttävällä tavalla. EU ei voi kuitenkaan edistää monenvälisyyttä yksinään eikä vain periaatteen vuoksi. Monenvälisyyden on oltava tehokasta ja oikeudenmukaista ja tuotettava tuloksia, jotka palvelevat sekä EU:n että globaaleja etuja ja arvoja. Tämä tarkoittaa sitä, että EU:n on pidettävä kiinni periaatteistaan mutta toimittava ketterästi. Tämän vuoksi tässä yhteisessä tiedonannossa ·määritellään selkeämmin, mitä EU haluaa monenväliseltä järjestelmältä; ·esitetään, miten EU voi saavuttaa haluamansa vahvistamalla järjestelmää ja sen kykyä tuottaa tuloksia, ja ·osoitetaan, mitä EU voi tehdä hyödyntääkseen vahvuuttaan tuloksekkaammin. Mitä EU haluaa: EU haluaa edistää maailman rauhaa ja turvallisuutta ja puolustaa perusoikeuksia, yleismaailmallisia arvoja ja kansainvälistä oikeutta, jotka muodostavat maiden ja kansojen välisten yhteistyösuhteiden perustan. Se pysyy eturintamassa, kun pyritään vastaamaan ihmiskuntaa olemassaoloa uhkaaviin ilmasto- ja luontokatokriiseihin. Myös tämä vaikuttaa EU:n lähestymistapaan monenväliseen järjestelmään. EU aikoo edistää ”parempaan jälleenrakentamiseen” tähtääviä yhteistyöratkaisuja, jotka vahvistavat maailmanlaajuista elpymistä, torjuvat eriarvoisuutta, edistävät kestävää kehitystä ja kansanterveyttä sekä digitalisaatiota ja vihreää siirtymää (mukaan lukien puhdas energiakäänne) ja puolustavat ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta. Nämä pyrkimykset ovat kytköksissä nykyistä enemmän intresseihin perustuvan lähestymistavan kanssa. Miten EU voi saavuttaa haluamansa: Monenväliselle järjestykselle olisi annettava uutta pontta, jotta se saataisiin tarkoituksenmukaiseksi ja se pysyisi 2000-luvun maailmanlaajuisten haasteiden ja geopolitiikan tasalla. Säilyttääkseen legitimiteettinsä sen on vastattava kansalaisten kasvaviin vaatimuksiin avoimuudesta, laadusta, osallistavuudesta ja tuloksista. EU ja sen jäsenvaltiot antavat nyt ja jatkossakin vahvan tukensa sääntöihin perustuvalle kansainväliselle järjestykselle, jonka ytimen muodostaa YK. Maailma ei kuitenkaan enää ole sellainen kuin se oli silloin, kun YK perustettiin 75 vuotta sitten. Syyskuussa 2020 pidetyssä YK:n 75-vuotisjuhlaistunnossa käynnistetty prosessi tarjoaa tilaisuuden uudistaa monenvälisyyttä, jotta se toimisi tuloksekkaammalla ja osallistavammalla tavalla. EU:n olisi aktiivisesti tuettava tätä koskevaa YK:n pääsihteerin pohdintaprosessia (Our Common Agenda). EU:n olisi myös edistettävä keskeisten instituutioiden, kuten Maailman kauppajärjestön (WTO) ja Maailman terveysjärjestön (WHO), kunnianhimoista nykyaikaistamista ja johdettava uusien maailmanlaajuisten normien, kansainvälisten standardien ja yhteistyöpuitteiden kehittämistä esimerkiksi digitaalialaa (mukaan lukien tekoäly) ja muita uusia teknologioita silmällä pitäen. Mitä EU voi tehdä: EU:n on kehitettävä itselleen entistä tiukempi ja strategisempi lähestymistapa monenvälisyyteen ja edistettävä monenvälisten instituutioiden todellista uudistamista. Tämä edellyttää tehokkaampia koordinointimekanismeja EU:n ja sen jäsenvaltioiden välillä yhteisten painopisteiden osalta ja suurempaa halukkuutta hyödyntää EU:n kollektiivista vahvuutta sen arvojen ja prioriteettien tuomiseksi esiin muualla maailmassa. EU aikoo hyödyntää tehokkaammin sääntelyvaltaansa ja ainutlaatuisia sisämarkkinoitaan ja sosiaalista markkinatalouttaan, asemaansa maailman johtavana kaupan supervaltana ja euron merkitystä. Se aikoo vahvistaa johtajuuttaan ja hyödyntää paremmin kykyään toimia koollekutsujana, vilpittömänä välittäjänä ja sillanrakentajana. EU:n demokraattiset ja sääntelyyn liittyvät vahvuudet ovat etu paremman maailman rakentamisessa, ja sen uskottavuus rauhan edistäjänä ja sen turvallisuus- ja puolustusrakenteet voivat auttaa tukemaan monenvälisiä ponnisteluja rauhan ylläpitämiseksi ja rakentamiseksi. Menestyksekäs toiminta maailmalla edellyttää myös sitä, että EU:n on syvennettävä kumppanuuksia ja liittoumia kolmansien maiden, monenvälisten ja alueellisten järjestöjen sekä muiden kumppaneiden kanssa – erityisesti niiden kanssa, joiden kanssa sillä on yhteiset demokraattiset arvot ja prioriteetit. EU pyrkii kuitenkin löytämään tapauskohtaisesti yhteisen perustan myös muiden kanssa, erityisesti globaalien julkishyödykkeiden osalta. Lisäksi EU:n valmiuksien lisääminen maailmanlaajuisena toimijana edellyttää johdonmukaisuuden varmistamista EU:n ulkoisten toimien ja sisäisten politiikkojen välillä. EU:n on erittäin tärkeää esiintyä globaaleilla foorumeilla yhtenäisenä ja johdonmukaisena, jotta se voi maksimoida roolinsa ja vaikutusvaltansa. EU:n on toimittava yhtenäisenä menestyäkseen kokonaisuutena.

II.Tarkoituksenmukainen monenvälinen järjestelmä EU:lla on kaksi strategista intressiä monenvälisessä järjestelmässä. Sen on ensinnäkin tarkennettava painopisteitä, joihin se haluaa panostaa monenvälisessä järjestelmässä. Toiseksi hyvin toimiva monenvälinen järjestelmä itsessään on EU:lle strateginen etu. 1. EU:n monenvälisen asialistan tarkentaminen (”mitä EU haluaa”) EU:n on määriteltävä monenvälisiä toimiaan varten selkeämmät strategiset painopisteet ja tavoitteet. Tämä sopii täysin yhteen monenvälisyyden kanssa, sillä Euroopan unionin perustana olevat periaatteet ovat samat kuin YK:lla. EU tukee voimakkaasti YK:n ja muiden laatimia kansainvälisiä oikeusvaltioperiaatetta ja yleismaailmallisia arvoja koskevia toimintasuunnitelmia esimerkiksi ihmisoikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi, Agenda 2030 -toimintaohjelmaa ja sen kestävän kehityksen tavoitteita, maailmanlaajuista biodiversiteettikehystä ja Pariisin ilmastosopimusta. Ne ohjaavat jatkossakin EU:n sekä sisäistä että ulkoista toimintaa. (I)Turvallisempi maailma Geopoliittisten jännitteiden, konfliktien ja kansainväliseen ja alueelliseen vakauteen kohdistuvien uhkien lisääntyessä maailmassa EU:n on etunsa mukaista tehostaa toimiaan konfliktien ehkäisemiseksi, rauhan ja turvallisuuden edistämiseksi ja perusarvojen puolustamiseksi sekä vahvistaa valmiuksiaan toimia yhdessä muiden kumppaneiden kanssa. EU on vahvasti riippuvainen maailmanlaajuisesta vakaudesta ja hyvästä hallintotavasta, kestävästä kehityksestä, esteettömistä kauppavirroista ja toimitusketjuista sekä ideoiden ja tiedon vapaasta liikkuvuudesta. EU edistää kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämistä YK:n peruskirjan mukaisesti poliittisen vaikutusvaltansa, politiikkojensa ja rahoitusvälineidensä avulla, myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa. Linjassa YK:n kanssa EU noudattaa yhdennettyä lähestymistapaa konflikteihin ja kriiseihin konfliktinestosta kriisinhallintaan ja rauhanrakentamiseen. EU tekee myös tiivistä yhteistyötä YK:n ja muiden kumppaneiden kanssa maailmanlaajuisen terrorismin, väkivaltaisten ääriliikkeiden, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden ja kyberrikollisuuden, rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnassa. Sen olisi käytettävä tähän kaikkia sopivia EU:n turvallisuusunionistrategiassa yksilöityjä välineitään. Rauhan ja vakauden sekä alueen monenvälisen järjestyksen säilyttämiseksi EU:n olisi edelleen lujitettava kumppanuuksiaan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön, Euroopan neuvoston ja Pohjois-Atlantin liiton (Nato) sekä muiden alueellisten järjestöjen, kuten Afrikan unionin (AU), Latinalaisen Amerikan ja Karibian valtioiden yhteisön (CELAC) ja Kaakkois-Aasian maiden liiton (ASEAN), kanssa. Samalla EU:n olisi oltava liikkeellepaneva voima YK:n toimissa, joilla vastataan siviileille vahinkoa aiheuttaviin ja maailmanlaajuista turvallisuutta ja vakautta uhkaaviin konflikteihin. Määriteltäessä seuraavia EU:n ja YK:n rauhanoperaatioita ja kriisinhallintaa koskevia painopisteitä vuosiksi 2022–2024 EU:n kiinnittää erityisesti huomiota globaalin toimintaympäristön muutoksen seurauksiin ja esimerkiksi ilmastonmuutoksen ja ympäristön pilaantumisen kaltaisiin uhkiin liittyvän yhteistyön tehostamiseen. On olennaisen tärkeää, että kaikki kansainvälisen yhteisön jäsenet jatkavat ja parantavat asevalvontaa, aseriisuntaa ja asesulkua koskevien kansainvälisten normien täytäntöönpanoa ja huolehtivat samalla, että ne pysyvät uuden teknologisen kehityksen tasalla. Tätä varten EU aikoo aktiivisesti puolustaa monenvälisiin järjestelyihin perustuvia turvallisuusetujaan. Se aikoo vakiinnuttaa yhteisen kattavan toimintasuunnitelman saavutukset Iranin kanssa maailmanlaajuisen asesulkujärjestelmän keskeisenä pilarina. EU on YK:n ja alueellisten järjestöjen (kuten Euroopan neuvoston tai Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön) luonnollinen liittolainen demokratian tukemisessa sekä ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja ihmisarvon kunnioituksen edistämisessä ja suojelemisessa, mukaan lukien sukupuolten tasa-arvo, lasten oikeudet ja hlbtiq-henkilöiden oikeudet. EU puolustaa ja edistää näitä periaatteita ja torjuu niiden heikentämispyrkimyksiä. Se vastustaa kaikkia pyrkimyksiä perääntyä periaatteesta, jonka mukaan kaikki ihmisoikeudet ovat yleismaailmallisia, jakamattomia, toisistaan riippuvaisia ja toisiinsa liittyviä. EU tekee yhteistyötä kaikkien niiden kanssa, jotka tukevat demokratiaa, oikeussuojan saatavuutta sekä vastuullisia ja osallistavia instituutioita. EU:n humanitaarisen politiikan ja toiminnan lähtökohtana on YK:n keskeinen koordinointirooli hätätilanteissa. Humanitaarisen avun, kehityksen ja rauhan välinen yhteys on EU:lle keskeinen käsite, joka liittyy kiinteästi EU:n asemaan johtavana kehitysavun ja humanitaarisen avun antajana ja poliittisena tekijänä. EU puolustaa edelleen voimakkaasti kansainvälistä humanitaarista oikeutta, esteetöntä pääsyä apua tarvitsevien ihmisten luokse ja periaatteiden mukaista humanitaarisen avun toimittamista. (II)Parempi jälleenrakentaminen

Covid-19-pandemia osoittaa, miten maailmanlaajuiset haasteet kytkeytyvät toisiinsa. Maailman terveysjärjestelmä on vain niin vahva kuin sen heikoin lenkki. Köyhyyden, eriarvoisuuden, ilmastonmuutoksen ja ympäristön pilaantumisen torjuminen kaikkialla maailmassa on olennainen osa pyrkimyksiä välttää pandemioita tulevaisuudessa ja parantaa varautumista. Maailman noustessa tästä kriisistä EU korostaa tarvetta parempaan jälleenrakentamiseen ja edistää johdonmukaisesti monenvälisiä ratkaisuja, joissa keskitytään kestävien ja häiriönsietokykyisten järjestelmien rakentamiseen – olipa kyse sitten terveydenhuollosta, liikennepalveluista, globaaleista toimitusketjuista tai pääsystä laadukkaaseen ja kohtuuhintaiseen koulutukseen – ja jotka ovat vihreiden ja digitaalisten investointien periaatteiden mukaisia ja joilla varmistetaan kestävä pitkän aikavälin kehitysrahoitus. Köyhyyden ja eriarvoisuuden torjuminen ja inhimillisen kehityksen tukeminen kaikkialla maailmassa on myös olennainen osa pyrkimyksiä parantaa selviytymiskykyä kaikenlaisten tulevien kriisien varalta. EU on johtanut kansainvälisiä solidaarisuus- ja yhteistyötoimia pandemiassa kutsumalla maailman johtajat ja kansalaisyhteiskunnan varainkeruutapahtumaan, jonka tarkoitus oli lisätä tutkimuksen rahoitusta sekä covid-19-rokotteiden, -diagnostiikan ja -lääkkeiden oikeudenmukaista ja tasapuolista saatavuutta. EU tekee tiivistä yhteistyötä ACT Accelerator -yhteistyökehyksen ja Covax-mekanismin kanssa varmistaakseen, että turvallisten covid-19-rokotteiden kehittämistä, tuotantoa ja tasapuolista jakelua tehostetaan maailmanlaajuisesti, ja auttaa kumppaneitaan kehitysapuohjelmiensa kautta. Ratkaisevaa on uudistaa ja vahvistaa Maailman terveysjärjestöä ja sen roolia maailmanlaajuisten terveystoimien koordinoinnissa ja noudattaa yhteinen terveys -lähestymistapaa. Pandemian aiheuttama vakava talouskriisi vaikuttaa edistymiseen kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Maailmantalouden elpymisen on oltava vihreää, digitaalista, osallistavaa, oikeudenmukaista ja kestävää. Se on suunnattava kestävän kehityksen tavoitteiden ja Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttamiseen sekä biologisen monimuotoisuuden, luonnonympäristön ja luonnonvarojen säilyttämiseen sekä saastumisen torjuntaan. Tämän vuoksi komissio on ehdottanut maailmanlaajuista elvytysaloitetta, jossa investoinnit ja velkahelpotukset kytketään Agenda 2030 -toimintaohjelmaan, jotta voidaan varmistaa todella muutosvoimainen kehitys covid-19-pandemian jälkeen. EU valmistelee jo monenvälisiä toimia kestävän rahoituksen edistämiseksi sekä velkahelpotuksia nykyisten aloitteiden mukaisesti, mukaan lukien G20-ryhmän / Pariisin klubin aloite velanhoidon keskeyttämisestä (DSSI) ja uusi velanhoidon keskeyttämistä koskeva yhteinen velanhoitokehys. Talouden elpyminen on kytköksissä sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen, sosiaaliseen suojeluun ja ihmisarvoiseen työhön. Kansainvälisen työjärjestön (ILO) vahvistamat kansainväliset työelämän normit tarjoavat testatun ja luotetun perustan osallistavalle elpymiselle, mutta enemmän voidaan tehdä ILO:n tärkeiden yleissopimusten ratifioinnin edistämiseksi maailmanlaajuisesti. Hyvin toimiva maailmantalous edellyttää myös monenvälisiä sääntöjä, jotka on mukautettu 2000-luvun realiteetteihin ja jotka mahdollistavat avoimen, oikeudenmukaisen ja sääntöihin perustuvan kaupan ja takaavat tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille talouden toimijoille. Markkinoiden pitäminen avoimina, kaupparistiriitojen kärjistymisen välttäminen ja kaupan sääntöjen nykyaikaistaminen ovat ratkaisevan tärkeitä oikeudenmukaisen ja kestävän elpymisen kannalta. EU:n kasvustrategiassa Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa esitetään kestävän kasvun ja vihreän maailmanlaajuisen elpymisen malli, jossa ketään ei jätetä jälkeen. EU kannustaa edelleen muita tiukentamaan ilmastotavoitteitaan sekä saavuttamaan Pariisin sopimuksen ja muiden ympäristösopimusten, kuten biodiversiteettisopimuksen, tavoitteet ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi vuosisadan puoliväliin mennessä ja luontokadon pysäyttämiseksi vuoteen 2030 mennessä. Ratkaisevia hetkiä tässä ovat vuonna 2021 järjestettävät biodiversiteettiä (COP15) ja ilmastonmuutosta (COP26) koskevien YK:n sopimusten osapuolten kokoukset ja YK:n elintarvikejärjestelmiä käsittelevä huippukokous. Lisäksi EU:n ulkoinen investointiohjelma ja uusi naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön väline (NDICI) antavat yhdessä yksityisen sektorin kanssa merkittävää tukea kestäville investoinneille, kasvulle ja työllisyydelle EU:n kumppanimaissa. Digitalisaatio on myös yksi kestävän kehityksen mahdollistaja. Siihen liittyy strategista kilpailua sekä puutteita monenvälisessä hallinnoinnissa. Aloittaessaan ”digitaalista vuosikymmentään” EU asettaa digitalisaation tärkeälle sijalle kansainvälisessä yhteistyössään ja kumppanuuksissaan. Sen vuoksi EU pyrkii edelleen kunnianhimoisempiin maailmanlaajuisiin standardeihin ja sääntelymalleihin digitaalitaloudessa (ks. myös s. 8). EU johtaa maailmanlaajuisia pyrkimyksiä laatia tarkoituksenmukaista lainsäädäntöä kaikille digitaalisille palveluille. Kokonaisvaltainen ja hyvin hallittu muuttoliikepolitiikka on olennaisen tärkeää oikeudenmukaisemman maailman saavuttamiseksi, ja se edistää kasvua, innovointia ja sosiaalista dynaamisuutta. Komission uusi muuttoliike- ja turvapaikkasopimus tarjoaa vahvemman perustan muuttoliikkeen ja turvapaikka-asioiden hallintaan liittyville kestäville ja pitkän aikavälin toimille, jotka perustuvat täysin eurooppalaisiin arvoihin ja kansainväliseen oikeuteen ja joita toteutetaan tehostetuilla ja molempia osapuolia hyödyttävillä kumppanuuksilla kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. Tämän toteutus tapahtuu kokonaisvaltaisesti ja ottaen huomioon EU:n ja kumppanimaiden edut. Kansainvälisen suojelun tarpeessa olevien henkilöiden uudelleensijoittamisen maailmanlaajuisena johtajana EU jatkaa myös yhteistyötä YK:n ja kumppanimaiden kanssa tehostaakseen maailmanlaajuisia toimia tällä alalla. 2. Monenvälisen järjestelmän lujittaminen (”miten EU voi saavuttaa haluamansa”) Hyvin toimiva monenvälinen järjestelmä on itsessään EU:n strateginen etu. Monenvälisten järjestöjen on pystyttävä jatkossakin tuottamaan globaaleja julkishyödykkeitä. EU:n olisi jatkettava monenvälisten instituutioiden tarvittavien uudistusten ja nykyaikaistamisen tukemista. Neuvosto antoi kesäkuussa 2019 päätelmät strategisesta lähestymistavasta sääntöihin perustuvan monenvälisyyden ja sen instituutioiden vahvistamiseen: on säilytettävä se, mikä toimii, uudistettava sitä, mitä kaipaa muutosta, ja laajennettava globaalihallintaa uusille aloille. EU pyrkii varmistamaan aidosti osallistavan monenvälisyyden, jossa kansalaisyhteiskunnan, yksityisen sektorin, työmarkkinaosapuolten ja muiden keskeisten sidosryhmien mielipiteet otetaan huomioon. Tämä on ratkaisevan tärkeää monenvälisen järjestelmän tarkoituksenmukaisuuden varmistamisessa ja sen legitimiteetin säilyttämisessä. Kansainvälisten normien ja sopimusten kunnioittaminen EU tukee kaikkien sellaisten keskeisten kansainvälisten järjestelyjen täytäntöönpanoa, jotka ovat sen ensisijaisten tavoitteiden mukaisia tai joissa se on osapuolena. EU:n edun mukaista on varmistaa, että YK:n turvallisuusneuvosto kykenee hoitamaan tehtäväänsä, vaikka geopoliittiset jännitteet ja kilpailuasetelmat kasvavat ja uhkaavat lamauttaa sen työtä ja estää sitä täyttämästä velvollisuuksiaan. EU pitää tärkeänä pyrkiä aktiiviseen ja tasaiseen yhteydenpitoon turvallisuusneuvoston jäsenten kanssa. Varmistaen, että kaikkia asiaa koskevia kansainvälisen oikeuden periaatteita noudatetaan kaikilta osin, EU pitää voimassa ja panee täytäntöön YK:n turvallisuusneuvoston hyväksymät rajoittavat toimenpiteet (pakotteet) ja määrää jatkossakin tarvittaessa myös autonomisia pakotteita. Se aikoo myös edelleen raportoida säännöllisesti YK:n turvallisuusneuvostolle EU:n ja YK:n laaja-alaisesta kansainvälistä rauhaa ja turvallisuutta koskevasta yhteistyöstä. EU pyrkii myös vahvistamaan YK:n rauhanrakennuskomission neuvoa-antavaa roolia sekä omaa osallistumistaan tämän elimen toimintaan. EU pyrkii varmistamaan, että YK:n ihmisoikeusneuvosto tehostaa toimintaansa, käsittelee kulloinkin ajankohtaisia temaattisia oikeuksia ja maakohtaisia tilanteita tuloksellisesti ja uskottavasti ja varmistaa synergiaedut muiden monenvälisten ihmisoikeusfoorumien kanssa. YK:n ihmisoikeusmekanismien eheyden ja riippumattomuuden turvaamiseksi EU kannustaa lisäämään ihmisoikeusneuvoston jäsenvelvoitteiden julkista valvontaa ja velvoittamaan ihmisoikeusneuvoston jäsenehdokkaat esittämään lupauksensa YK:n yleiskokouksessa. EU tukee edelleen sääntöihin perustuvan kansainvälisen järjestyksen tukena toimivien kansainvälisten oikeus-, välimies- ja täytäntöönpanoelinten (erityisesti Kansainvälisen rikostuomioistuimen, YK:n ihmisoikeusrakenteiden ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen) toimivaltaa ja tuloksekasta toimintaa. EU torjuu päättäväisesti kaikki yritykset heikentää kansainvälistä oikeutta – ja erityisesti YK:n ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden perustana olevia yleismaailmallisia arvoja – ja yritykset luoda rinnakkaisia instituutioita tai käyttää olemassa olevia instituutioita yhteisen edun vastaisiin kansallisiin tai ideologisiin intresseihin. EU kehottaa kaikkia valtioita maksamaan arvioidut maksuosuutensa kansainvälisille järjestöille täysimääräisinä ja ajoissa. Kansainvälisen oikeuden ja sitoumusten noudattamisen kannalta ratkaisevan tärkeitä järjestöjä on rahoitettava asianmukaisesti. Monenvälisten järjestöjen uudistaminen tarkoituksenmukaisiksi

Nykyisessä tilanteessa monenvälisen järjestelmän tehokkuus ja johdonmukaisuus on ensiarvoisen tärkeää, jotta sitä voidaan hallinnoida ja rahoittaa kestävällä tavalla ja jotta yleismaailmallisia arvoja ja kansainvälistä oikeutta suojellaan. YK:n 75-vuotisjuhlavuoden jälkeen, myös sitä koskevan julkilausuman täytäntöönpanon yhteydessä, on ainutlaatuinen tilaisuus varmistaa todellisen uudistuksen toteutuminen. EU odottaa innokkaana yhteistyötä YK:n pääsihteerin António Guterresin kanssa laajassa ja osallistavassa kuulemisprosessissa, jonka päätteeksi hän esittää raporttinsa syyskuussa 2021. Vahvistetun, Delivering as One -mallilla toimivan YK:n on edistettävä tehokkaasti rauhaa ja turvallisuutta, ihmisoikeuksia ja kestävää kehitystä, pantava Agenda 2030 täytäntöön sekä tuettava ja valvottava kansainvälisten sopimusten tosiasiallista täytäntöönpanoa. EU aikoo suunnitella osallisuutensa siten, että se auttaa YK:n erityisjärjestöjä, rahastoja ja ohjelmia pyrkimään tähän suuntaan. Se aikoo muun muassa toimia aiempaa johdonmukaisemmin sekä sisäisesti että muiden avustustoimijoiden, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. EU tukee YK:n pääsihteerin käynnistämää uudistusprosessia, jonka tavoitteena on tehdä YK:sta tarkoituksenmukainen. EU:lla on ollut keskeinen rooli siinä, että yleiskokous sai hyväksyttyä päätöslauselmat, jotka ovat mahdollistaneet etenemisen uudistuksen kolmella kohdealalla, jotka ovat hallinto, rauhan ja turvallisuuden rakenteet sekä kehitysjärjestelmä. YK-järjestelmän vastuuvelvollisuuden, avoimuuden ja tehokkuuden lisääminen on kaikkien intressissä. Sen vuoksi EU on valmis tukemaan toimia jäljellä olevissa haasteissa sekä toteutusta ja vaikutuksen aikaansaamista kentällä, myös YK:n maakoordinaattoreiden välityksellä. Yleiskokouksen uudistaminen ja turvallisuusneuvoston perusteellinen uudistaminen on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että YK voi todella täyttää peruskirjansa mukaiset velvollisuutensa 2000-luvulla. Nykyaikaistaminen ja uudistukset ovat erittäin tärkeitä myös tietyissä YK:n erityisjärjestöissä ja kansainvälisissä järjestöissä. Tämän vuoksi EU johtaa prosessia Maailman terveysjärjestön vahvistamiseksi konkreettisella ehdotuksella sen kansainvälisen valmiuden ja reagointikyvyn parantamiseksi terveyskriiseissä. WHO:lle on annettava vahvemmat ja itsenäisemmät valtuudet sekä riittävät ja kestävät resurssit tehtävänsä toteuttamiseen. Lisäksi EU johtaa pyrkimyksiä uudistaa ja nykyaikaistaa Maailman kauppajärjestöä sen kaikissa tehtävissä globaalin kauppajärjestelmän vakauden, varmuuden ja oikeudenmukaisuuden varmistamiseksi. WTO:n uudistamisella on ratkaiseva merkitys helpotettaessa talouden elpymistä pandemiasta, pyrittäessä kohti kestävän kehityksen tavoitteita ja kehitettäessä digitaaliseen nykymaailmaan paremmin sopivia kaupan sääntöjä. Kansainväliset rahoituslaitokset, erityisesti Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) ja Maailmanpankki, ovat muuttamassa hallintorakenteitaan niin, että ne vastaavat paremmin nykypäivän maailmantaloutta, lisäämällä kehittyvien ja nousevien maiden kiintiötä ja ääniosuuksia ja keskittymällä ajankohtaisiin haasteisiin. EU tukee näitä instituutioita niiden nykyaikaistamisessa ja niiden avoimuuden ja tehokkuuden lisäämisessä. Samalla EU:n olisi hyödynnettävä tehokkaammin jäsenvaltioidensa kokonaispainoarvoa näillä foorumeilla puhumalla yhdellä äänellä ja siirtymällä entistä yhdenmukaisempaan ulkoiseen edustukseen, jotta voidaan tukea niiden panosta maailmanlaajuisen jälleenrakentamisen parantamisessa. Eurooppalaiset rahoituslaitokset, erityisesti Euroopan investointipankki ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki, tekevät myös tiivistä yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa kehitysrahoituksen tulevan eurooppalaisen rahoitusrakenteen sallimissa puitteissa. Monenvälisyyden laajentaminen uusiin globaaleihin kysymyksiin On EU:n edun mukaista laajentaa ensisijaisten alojen kansainvälisiä normeja, standardeja ja maailmanlaajuista yhteistyötä alueille, joilla globaalihallinta on vähäistä tai olematonta tai jotka kaipaavat vahvistamista, kuten demokratia, oikeusvaltioperiaate, kansainvälinen verotus, yhteistyö digitaaliasioissa, kuluttajansuoja, ympäristön pilaantuminen, valtameret, luonnonvarojen hallinnointi ja raaka-aineiden saatavuus ja kestävyys sekä vihreät teknologiat ja uusiutuva energia. Tätä varten EU sitoutuu edelleen aktiiviseen sääntely-yhteistyöhön, myös kansainvälisissä sääntelyjärjestöissä, käyttäen rahoitukseen ja sääntelyyn liittyvää vaikutusvaltaansa maailmanlaajuisten normien ja standardien laadinnan edistämiseen. Hyviä esimerkkejä tällaisista aloitteista ovat tekoälyä koskeva maailmanlaajuinen kumppanuus (GPAI), Euroopan neuvoston tekoälyä käsittelevä komitea (CAHAI), kestävän rahoituksen kansainvälinen foorumi, G7-ryhmän vuonna 2002 korkealla tasolla sopimat liikenneperiaatteet covid-19-kriisissä, biodiversiteettiä käsittelevä korkean tavoitetason ryhmä, maailmanlaajuinen liittouma avomerisopimuksen puolesta ja maailmanlaajuinen kiertotalousallianssi. Toimet: ×Osallistutaan aktiivisesti YK75-juhlakokouksen jatkotoimien pohdintaprosessiin, jonka tavoitteena on antaa uutta pontta tehokkaalle ja osallistavalle monenvälisyydelle siten, että ketään ei jätetä jälkeen. ×Tuetaan YK:n pääsihteerin uudistusprosessia, mukaan lukien maatasolla sovellettavaa ”Delivering as One” -mallia toimimalla ensisijaisesti maakoordinaattoreiden ja YK:n maatiimien välityksellä. ×Tuetaan YK:n pääsihteerin rauhanturvatoimia koskevaa aloitetta päivittämällä EU:n ja YK:n kumppanuutta kriisinhallinnan ja rauhanoperaatioiden alalla ja selvittämällä mahdollisuuksia uusiin kumppanuuksiin, mukaan lukien EU:n, YK:n ja Afrikan unionin yhteistyö. ×Tuetaan YK:n pääsihteerin vaatimusta maailmanlaajuisesta tulitauosta etenemällä uuden välitystä koskevan EU:n toiminta-ajatuksen mukaisesti tukena monenvälisille toimille uusissa tai meneillään olevissa kriisitilanteissa. ×Johdetaan ja tuetaan Maailman terveysjärjestön ja Maailman kauppajärjestön uudistamista. ×Johdetaan pyrkimyksiä kansainvälisen tavoitetason nostamiseksi biologista monimuotoisuutta (COP15) ja ilmastonmuutosta (COP26) käsitteleviä vuoden 2021 YK:n konferensseja silmällä pitäen ×Käynnistetään vuosittainen strateginen vuoropuhelu YK:n ihmisoikeusvaltuutetun kanssa ihmisoikeuspolitiikasta ja alan yhteistyöstä. ×Saatetaan päätökseen EU:n liittyminen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn eurooppalaiseen yleissopimukseen. ×Vahvistetaan EU:n toimia kansainvälisen humanitaarisen oikeuden ja humanitaaristen periaatteiden noudattamisen edistämiseksi. ×Kytketään EU:n tuki sellaisten uudistusten toteuttamiseen, joilla edistetään avoimuutta, läpinäkyvyyttä, vastuuvelvollisuutta, tehokkuutta ja tuloksellisuutta kaikissa monenvälisissä instituutioissa, ottaen muun muassa huomioon yleiskustannusten kohtuullisuuden, koordinoidut käytännöt, yhteistyöhön perustuvat lähestymistavat, hyvän hallintotavan ja järjestelmän läpinäkyvyyden, EU:n riittävän näkyvyyden sekä innovatiiviset ja yksinkertaistetut rahoitusmenetelmät. ×Pyritään aktiivisempaan rooliin kansainvälisessä teknisessä standardoinnissa ja edistetään uusien normien kehittämistä puutteellisesti säännellyillä aloilla muun muassa tukemalla ihmiskeskeisen ja luotettavan tekoälyteknologian sääntelykehysten kehittämistä. ×Tuetaan uuden aseteknologian ja sodankäynnin uusien ulottuvuuksien, kuten kyber- ja ulkoavaruuden, sääntelykehysten kehittämistä. III.Vahvempi Eurooppa monenvälisen järjestelmän kumppanina (”mitä EU voi tehdä”) EU:n strategisena tavoitteena on hyödyntää paremmin rooliaan ja panostaan monenväliseen järjestelmään, jotta se voisi tuloksekkaammin ajaa etujaan ja puolustaa arvojaan.

EU ja sen jäsenvaltiot ovat monenvälisen järjestelmän keskeisiä osallistujia ja tukijoita. EU:n jäsenvaltiot rahoittavat noin neljänneksen sekä YK:n sääntömääräisestä talousarviosta että rauhanturvabudjetista ja yli 30 prosenttia (perusrahoitus ja vapaaehtoinen rahoitus yhteenlaskettuna) kaikista kehitys-, rauhanrakentamis- ja humanitaarisen toiminnan menoista. EU:n jäsenvaltioilla on Kansainvälisen valuuttarahaston johtokunnassa 26 prosenttia äänivallasta, ja kolmasosa IMF:n varoista tulee niiltä. Yli 25 prosenttia Maailmanpankkiryhmän pääomasta ja yli 30 prosenttia erityisrahastojen maksuosuuksista tulee EU:lta ja sen jäsenvaltioilta. (I)EU:n johdonmukaisuuden ja koordinoinnin parantaminen EU:lla ja sen jäsenvaltioilla on yhdessä voimakas vaikutus monenväliseen järjestelmään aina, kun ne hyödyntävät tehokkaasti koordinointimekanismejaan, edustustaan ja rahoitusvalmiuttaan 27 maan ryhmittymänä EU:n poliittisten tavoitteiden ja arvojen sekä kansainvälisen esikuvan aseman tukemiseksi. Näin ei kuitenkaan ole aina, ja joissakin tapauksissa EU jää kokonaisuutena painoarvoaan kevyemmäksi. Kollektiivisen vaikutuksen maksimoimiseksi EU:n olisi edelleen vahvistettava johdonmukaisuuttaan, yhtenäisyyttään ja solidaarisuuttaan monenvälisillä foorumeilla. EU:n ja sen jäsenvaltioiden on sovitettava yhteen kantansa, toimensa ja viestinsä sekä toimittava yhtenäisesti, kuten perussopimuksissa määrätään. Tätä varten EU:n ja sen jäsenvaltioiden on parannettava tiedon jakamista, toistensa kuulemista ja koordinointia, myös sellaisten monenvälisten elinten hallintoelimissä ja johtokunnissa, joissa unionilla ei ole edustusta. EU:n olisi esimerkiksi pyrittävä luomaan koordinointimekanismeja kaikkiin kansainvälisiin rahoituslaitoksiin samaan tapaan kuin Kansainvälisessä valuuttarahastossa. Koska EU:n jäsenvaltioiden jäsenyys YK:n turvallisuusneuvostossa vähenee vuonna 2022 vain kahteen (vähintään vuoteen 2025 saakka), on erittäin tärkeää varmistaa EU:n tuloksekas yhteistyö YK:n turvallisuusneuvostoon liittyvissä asioissa. Perustaksi tälle olisi edelleen lujitettava yhteistyötä niiden EU:n jäsenvaltioiden välillä, jotka ovat turvallisuusneuvoston joko pysyviä tai vaihtuvia jäseniä, ja luotava tätä kautta kanava edistää EU:n kantoja kyseisessä elimessä. Koska talous, politiikka ja turvallisuus liittyvät usein toisiinsa, tarvitaan politiikkojen parempaa koordinointia kaikilla tasoilla. Lisäksi EU:n olisi hyödynnettävä rooliaan maailmanlaajuisena voimatekijänä tutkimuksessa ja innovoinnissa sen varmistamiseksi, että monenväliset toimet perustuvat parhaaseen mahdolliseen tieteelliseen näyttöön. (II)Puhuminen yhdellä äänellä Keskeistä on EU:n kyky osallistua aktiivisesti, olla edustettuna tehokkaasti ja puhua yhdellä äänellä. EU:lla on kaikki tarvittavat ominaisuudet olla täysivaltainen jäsen kansainvälisissä järjestöissä tai osallistua niiden toimintaan tehostetussa tarkkailijan asemassa. Sen varmistamiseksi, että EU puhuu yhdellä äänellä ja toimii toimivaltaansa kuuluvissa asioissa, EU:ta edustavat kansainvälisissä järjestöissä Euroopan komissio ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaan kuuluvissa asioissa korkea edustaja sekä näiden puolesta EU:n edustustot. Komissio ja korkea edustaja aikovat käyttää aloiteoikeuttaan kohdennetummin parantaakseen kansainvälisillä foorumeilla esitettävien EU:n kantojen muotoilua, senkin vuoksi, että EU:n edustajille jäisi enemmän taktista joustovaraa. Jotta päätöksiä voitaisiin tehdä nopeammin ja tehokkaammin, neuvoston on myös hyödynnettävä perussopimuksen määräyksiä, jotka mahdollistavat rakentavan äänestämästä pidättäytymisen ja päätösten tekemisen määräenemmistöllä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla. Tämä on erityisen tärkeää, kun on reagoitava kansainvälisen oikeuden, esimerkiksi kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden, loukkauksiin. Tämän lähestymistavan ansiosta EU:n pystyisi reagoimaan nopeamman ja tehokkaamman tällaisiin rikkomuksiin määräämällä EU:n pakotteita. EU:n maailmanlaajuisen ihmisoikeuspakotejärjestelmän hyväksyminen on tärkeä virstanpylväs yhteisten toimien vahvistamisessa tällä alalla. Monista eri syistä EU:lla ei useinkaan ole kansainvälisten järjestöjen täysjäsenoikeuksia. Tämä ei ole estänyt virallisia järjestelyjä, kuten osallistumista tarkkailijana, tai jopa tapauskohtaisia käytännön järjestelyjä jäsenvaltioiden ja/tai asianomaisten järjestöjen ja niiden jäsenten kanssa, jolloin EU ja sen edustajat ovat saaneet mahdollisuuden esittää näkemyksiään ja toimia virallista asemaansa merkittävämmin. EU tunnustetaan luotettavaksi ja rakentavaksi kumppaniksi ja sopimuksentekijäksi. Tuore esimerkki on toukokuussa 2020 pidetty Maailman terveyskokous, jossa EU oli covid-19-toimia koskevan päätöslauselman liikkeellepaneva voima, vaikka se ei ole jäsen. On kuitenkin myös merkittäviä tapauksia, joissa tällaisia järjestelyjä ei ole, ne ovat tarpeettoman raskaita tai vanhentuneita tai ne estävät käytännössä komissiota ja/tai korkeaa edustajaa puhumasta EU:n puolesta EU:n toimivaltaan kuuluvissa asioissa. Yksi esimerkki tästä on elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO), jossa EU:n toimintakykyä heikentävät vanhentuneet ja perussopimusten kanssa ristiriidassa olevat järjestelyt jäsenvaltioiden kanssa. Tämän vuoksi EU:n olisi pikaisesti arvioitava tapauskohtaisesti, pitäisikö sen asemaa tietyssä kansainvälisessä järjestössä, rahastossa tai ohjelmassa mukauttaa tai päivittää EU:n perussopimusten mukaisesti, ja ryhdyttävä tähän tarvittaviin toimenpiteisiin. (III)Monenvälisen järjestelmän rahoittaminen Monenvälisen järjestelmän rahoittamisessa maailmanlaajuisella, alueellisella ja maakohtaisella tasolla Team Europe -lähestymistapa mahdollistaa EU:n ja jäsenvaltioiden kollektiivisen panoksen tehokkaamman vipuvaikutuksen sovittujen poliittisten painopisteiden täytäntöönpanon ja kansainvälisten foorumien johdonmukaisemman toiminnan tukemiseksi ja siihen kytkeytyen. EU:n olisi jatkossakin tehtävä selväksi, mitä se odottaa kumppaneiltaan, ja hyödynnettävä tätä vipuvaikutusta paremmin. Tämä tarkoittaa sitä, että EU:n olisi tarvittaessa oltava valmis suhteuttamaan rahoituksensa tietyille monenvälisille aloitteille tai järjestöille sen mukaan, mitä tällaisissa poliittisissa painopisteissä saavutetaan. Yleisesti ottaen olisi varmistettava EU:n tuen näkyvyys. (IV)EU:n läsnäolo monenvälisissä instituutioissa EU:n olisi tuettava monenvälisten järjestöjen johtajanimityksissä ehdokkaita, jotka täyttävät korkeimmat ammattipätevyyttä ja johtamistaitoja koskevat sekä eettiset ja poliittiset vaatimukset. Samaan aikaan tarvitaan kiireesti koordinoidumpaa ja strategisempaa lähestymistapaa ja parempaa tiedonvaihtoa, myös niiden kolmansien maiden kanssa, jotka ovat EU:n kumppaneita. Tämä koskee myös YK:n elinten, kuten ihmisoikeusneuvoston, vaaleja. Ihmisoikeusneuvoston kuulemismenettelyä olisi vahvistettava. EU:n olisi myös työstettävä käytäntöjä, jotka koskevat EU:n henkilöstön vaihtoja ja muuta läsnäoloa kaikilla tasoilla kansainvälisissä järjestöissä.

Toimet: ×Parannetaan koordinointia jäsenvaltioiden kanssa monenvälisten järjestöjen johtotehtävien ja keskeisten vaalien suhteen. ×Hyödynnetään paremmin EU:n ja jäsenvaltioiden monenvälisille ja alueellisille järjestöille antaman merkittävän rahoituksen vipuvaikutusta muun muassa Team Europe -lähestymistavan ja koordinoidumman viestinnän avulla YK:n erityisjärjestöjen, rahastojen ja ohjelmien hallintoelimissä, jotta voidaan tuloksekkaammin edistää unionin arvoja ja etuja, myös näiden järjestöjen uudistusten osalta. ×Selvennetään tai kohennetaan EU:n oikeudellista asemaa tai oikeuksia kansainvälisissä järjestöissä tarpeen mukaan ja perussopimusten mukaisesti. ×Vahvistetaan edelleen EU:n roolia ja läsnäoloa YK:n erityisjärjestöjen, rahastojen ja ohjelmien hallintoelimissä. ×Perustetaan EU:lle vahvoja koordinointimekanismeja kansainvälisissä rahoituslaitoksissa, jotta puhuttaisiin yhdellä äänellä ja päästäisiin johdonmukaisempaan ulkoiseen edustukseen. ×Lisätään EU:n toimien näkyvyyttä yhteisten narratiivien, kantojen ja YK:n päätöslauselmia koskevien julkilausumien avulla, ja pyritään koordinoimaan tiiviimmin jäsenvaltioiden vapaaehtoista rahoitusta YK:lle. ×Lisätään EU:n roolin näkyvyyttä ainoana alueellisena järjestönä vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan YK:n yleissopimuksen sopimuspuolten joukossa. ×Hyödynnetään eurooppalaista tutkimusta ja innovointia monenvälisen päätöksenteon tietopohjan vahvistamiseksi. (V)Liittoutumat, kumppanuudet ja alueellinen yhteistyö

Maailman moninapaisuuden ja keskinäisen riippuvaisuuden kasvaessa EU tunnustetaan vakaaksi ja ennakoitavaksi kumppaniksi sekä sääntöihin perustuvan monenvälisen järjestelmän äänekkääksi puolustajaksi ja edistäjäksi. Nykyinen tilanne edellyttää selkeämpää ja paremmin jäsenneltyä strategista lähestymistapaa yhteistyöhön kansainvälisten kumppaneiden kanssa. EU:n olisi pyrittävä tällaisiin kumppanuuksiin paitsi omien ensisijaisten tavoitteidensa edistämiseksi, myös yhteisenä pyrkimyksenä löytää kestäviä ratkaisuja globaaleihin haasteisiin pikemmin oikeusvaltioperiaatteen kuin vahvimman oikeuden pohjalta. EU:n on monipuolistettava maailmanlaajuista toimintaansa hyödyntämällä yhteistyömahdollisuuksia monenvälisillä foorumeilla seuraavien periaatteiden pohjalta: ·Vahvempaa yhteistyötä samanmielisten kumppaneiden kanssa yleismaailmallisten periaatteiden ja sääntöjen puolustamiseksi: EU aikoo sovittaa monenvälisen säännöstön puolustamispyrkimyksensä paremmin yhteen kaikkien halukkaiden kumppaneiden kanssa, erityisesti demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen osalta. Kolmansille maille tarjotaan myös mahdollisuutta yhtyä EU:n julkilausumiin monenvälisissä järjestöissä ja monenvälisillä foorumeilla. EU:lla on kiire tehdä yhteistyötä sellaisten kumppaneiden kanssa, jotka jakavat sen arvot ja periaatteet, demokraattisten instituutioiden vahvistamiseksi, korruption, autoritaarisen toiminnan ja ihmisoikeusloukkausten torjumiseksi kaikkialla maailmassa sekä demokratiaan, ihmisoikeuksiin, tasa-arvoon ja oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvan yhteisen agendan edistämiseksi. Yhdysvaltojen uuden hallinnon valtaantulo antaa tälle nostetta, ja EU:n olisi hyödynnettävä kaikki tilaisuudet EU:n ja Yhdysvaltojen suhteiden uudelleenrakentamiseksi ja tiiviiden yhteyksien säilyttämiseksi esimerkiksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Kansainvälisten rahoituslaitosten johtokunnissa EU aikoo hyödyntää EU:n jäsenvaltioiden jakautumista alueellisiin ryhmittymiin tilaisuutena käsitellä yhteisiä tavoitteita järjestelmällisesti niiden kumppaneiden kanssa, joita tämä kiinnostaa. ·Aihekohtainen yhteistyö ja yhteiset aloitteet: EU laajentaa maailmanlaajuista aktiivisuuttaan vastatakseen monikansallisiin haasteisiin, joita liittyy esimerkiksi terveyteen, turvallisuusuhkiin, ilmastonmuutokseen, luontokatoon tai muihin yhteistä etua koskeviin aloihin, kuten koulutukseen, nuorisoasioihin, tieteeseen, teknologiaan ja innovointiin. Toimitusketjujen häiriöt pandemian aikana ovat osoittaneet merireittien merkityksen maailmantaloudelle. EU pyrkii yhdessä kumppaneidensa kanssa edistämään merireittien käyttöä koskevien periaatteiden kunnioitusta sekä meriliikenteen turvallisuutta ja valtamerten suojelua. ·Monipuolisempia kumppanuuksia ja yhteistyötä alueellisten järjestöjen kanssa: EU hyödyntää strategisemmin ja johdonmukaisemmin yhteistyötään kolmansien maiden sekä alueellisten ja osa-alueellisten järjestöjen kanssa etenkin silloin, kun on olemassa kansainvälistä yhteistyötä koskeva strateginen kehys tai kansainvälinen sopimus. Tämä koskee Afrikan unionia (myös kolmenvälisessä muodossa YK:n kanssa) mutta – vain yhtenä esimerkkinä – myös Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden järjestön (OACPS) jäseniä, joiden kanssa EU jakaa halun tehostaa monenvälisyyttä. Mitä enemmän alueelliset ja maailmanlaajuiset järjestöt tekevät yhteistyötä, sitä vahvempi on maailma yhdessä ja sitä vahvemmaksi tulee monenvälinen järjestelmä. EU jatkaa alueellisen yhteistyön edistämistä soveltuvien monenvälisten alueellisten järjestöjen ja monenvälisten foorumien, kuten itäisen kumppanuuden, Välimeren unionin ja Asem-prosessin kautta. ·Liittoutumia standardien ja sääntelytapojen edistämiseksi: EU kehittää ja parantaa liittoutumia kansainvälisten standardointielinten puitteissa. Harkitessaan tai hyväksyessään uusia sisäisiä aloitteita, joilla on kansainvälinen ulottuvuus, komissio toimii rinnakkain kansainvälisellä tasolla. EU pyrkii esimerkiksi muodostamaan samanmielisten maiden liittoutuman tekoälyteknologian ihmiskeskeiselle ja sääntöihin perustuvalle hallinnoinnille. Se aikoo pyrkiä hiilitullimekanismin yhteydessä luomaan jo varhaisessa vaiheessa yhteyksiä asianomaisiin kumppaneiden.

Harkittava olisi myös perinteistä poikkeavia liittoutumia ja muodostelmia hyödyntäen kokemuksia esimerkiksi EU:n, Kiinan ja Kanadan yhdessä koolle kutsumasta ilmastotoimia käsitelleestä ministerikokouksesta, Pariisin rauhanfoorumista ja julkisten kehitysrahoituslaitosten Finance in Common -huippukokouksesta. Hallitusten, yksityisen sektorin, kansalaisyhteiskunnan ja tiedeyhteisön väliset useiden sidosryhmien kumppanuudet ovat keskeisessä asemassa osallistavan monenvälisyyden muokkaamisessa, ja ne toimivat uudistusten liikkeellepanevana voimana. EU on esimerkiksi tehnyt yhteistyötä epidemioiden torjuntaa edistävän kansainvälisen yhteenliittymän sekä covid-19-rokotteiden kehittämiseen ja jakeluun tähtäävän GAVI-allianssin kanssa. Apuna liittoutumien muodostamisessa EU aikoo hyödyntää aktiivisemmin 140 EU-edustuston verkostoaan ja yhteistyötä jäsenvaltioiden suurlähetystöjen kanssa monenvälisyyden edistämiseksi ja tuen hankkimiseksi EU:n aloitteille. Toisin sanoen EU lisää monenvälisen ja kahdenvälisen diplomatiansa johdonmukaisuutta ”monenvälistämällä” kahdenvälisiä suhteitaan ja ”kahdenvälistämällä” monenvälistä lähestymistapaansa. Monenvälinen ulottuvuus olisi sisällytettävä järjestelmällisemmin kaikkeen EU:n poliittiseen vuoropuheluun kolmansien maiden kanssa huippukokouksista aina käytännön tason yhteyksiin. EU tekee selväksi, että se odottaa kumppaneidensa toteuttavan yhteiset sitoumukset, ja se aikoo käyttää verkostoaan ja vaikutusvaltaansa tämän varmistamiseen.

Lisäksi EU vahvistaa edelleen rooliaan ja vaikutusvaltaansa epävirallisilla monenvälisillä foorumeilla, kuten G20- ja G7-ryhmissä, lisätäkseen niiden kykyä tuottaa tuloksia, kun ne muokkaavat ja vahvistavat monenvälistä asialistaa, toteuttavat tehokkaita kriisitoimia ja hakevat konkreettisia ratkaisuja maailmanlaajuisiin ongelmiin. Kiireellisimpänä prioriteettina on varmistaa tukeva maailmanlaajuinen talous- ja terveyspolitiikan koordinointi, jolla edistetään kestävää, osallistavaa ja häiriönsietokykyä tukevaa elpymistä. Vuosi 2021 on tärkeä näille foorumeille, sillä Italia johtaa G20-ryhmää ja Yhdistynyt kuningaskunta G7-ryhmää, ja ne yhdessä isännöivät Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutoskonferenssia (COP26). EU tukee yhdessä Italian kanssa toukokuussa 2021 pidettävää maailmanlaajuista terveyshuippukokousta, jossa käsitellään pandemiavalmiuden parantamista. Toimet: ×Edistetään yhteistä agendaa asiasta kiinnostuneiden kumppaneiden kanssa demokratian, ihmisoikeuksien, tasa-arvon ja oikeusvaltioperiaatteen pohjalta. ×Tuetaan monenvälisyyden uusia osallistavia muotoja, kuten monenvälisyysallianssia, Pariisin rauhanfoorumia ja Finance in Common -huippukokousta. ×Varmistetaan kolmansien maiden kanssa tehtyjen kahdenvälisten sitoumusten järjestelmälliset jatkotoimet monenvälisten tavoitteiden edistämiseksi. ×Vahvistetaan alueellisten järjestöjen roolia YK-järjestelmässä ehdottamalla alueellisten järjestöjen johtajien vuotuista huippukokousta. ×Autetaan kumppanimaita tuloksekkaampaan toimintaan monenvälisessä järjestelmässä muun muassa valmiuksien kehittämisen, tietämyksen jakamisen, koulutuksen tai kummitoiminnan avulla. (VI)Yhteistyö monenvälisten instituutioiden kanssa EU määrittelee kumppanuutensa monenvälisten järjestöjen kanssa sen mukaan, miten niiden toiminta on linjassa yleismaailmallisten tavoitteiden ja EU:n etujen kanssa ja mikä on niiden kyky saavuttaa tavoitteensa. EU ja monet monenväliset järjestöt ovat luonnollisia liittolaisia. On monia menestystarinoita ja aloja, joilla nämä kumppanuudet ovat auttaneet muokkaamaan globaalihallintaa ja ennen kaikkea tuottaneet tulosta maailmanlaajuisen talous- ja finanssipolitiikan koordinoinnin, kehityksen, humanitaaristen toimien, ilmastonmuutos- ja ympäristötoimien sekä rauhan ja turvallisuuden aloilla. Monenväliset toimijat, erityisesti YK-järjestelmään kuuluvat organisaatiot, ovat EU:n kehitysavun ja humanitaarisen avun tärkeimpiä toteuttajia. Niillä voi olla myös tärkeitä normatiivisia ja standardointitehtäviä, kuten YK:n ympäristöohjelmalla ympäristösopimusten osalta tai Kansainvälisellä televiestintäliitolla internetin yhteentoimivien ja avointen standardien asettamisessa. Ne voivat myös olla tärkeitä poliittisia ja strategisia keskustelukumppaneita, joiden kanssa käsitellään yhteisiä painopisteitä ja rakenteellisia kysymyksiä, esimerkiksi Maailmanpankin kanssa käytävissä säännöllisissä korkean tason vuoropuheluissa. Rauhanturvaamisen ja rauhanrakentamisen alalla EU:n kriisinhallintaoperaatiot ja YK:n rauhanturvaoperaatiot, jotka toimivat samalla alueella, tekevät tiivistä yhteistyötä ja antavat toisilleen strategista, logistista, lääketieteellistä ja turvallisuustukea. Tärkeää tällaisissa kumppanuuksissa on mahdollisuus korkean tason poliittiseen vuoropuheluun. EU pyrkii esimerkiksi lisäämään koordinointia YK:n kanssa säännöllisillä johtajien kokouksilla (ns. EU:n ja YK:n huippukokoukset), jotka vastaavat vakiintuneita korkean tason keskusteluja Bretton Woods -instituutioiden johdon kanssa. Tätä työtä voitaisiin täydentää säännöllisemmällä poliittisen tason tilannetarkastelulla EU:lle tärkeillä aloilla (esim. ilmasto ja ympäristö, digitaaliala, ihmisoikeudet ja kehitys) olemassa olevien puitteiden pohjalta. EU:n uuden rahoitussyklin alku ja sen innovatiiviset välineet, kuten rahoitustakuut, voivat myös edistää monenvälisiä uudistuksia ja tehokkuutta. Uuden naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen (NDICI) mukaisessa ohjelmasuunnitteluprosessissa EU keskittyy tarkemmin siihen, mitä voidaan tehdä yhdessä maa-, alue- ja monenvälisellä tasolla politiikkalähtöisen lähestymistavan mukaisesti. Team Europe -lähestymistavan avulla voidaan määritellä yhteinen agenda ja hyödyntää EU:n ja sen jäsenvaltioiden rahoitusta, normatiivista valtaa ja kattavaa edustusverkostoa kumppanimaiden, monenvälisten järjestöjen ja muiden kumppaneiden kokoamiseksi yhteen yhteisten ensisijaisten tavoitteiden edistämiseksi maiden, alueiden ja monenvälisellä tasolla. Ulkoisen toimintansa tuloksellisuuden lisäämiseksi EU pyrkii kytkemään monenväliseen järjestelmään kohdentamansa rahoituksen tiiviimmin sovittuihin politiikan painopisteisiin, myös kehitysyhteistyössä, jossa noudatetaan julkisen kehitysavun kriteerejä ja kehitysavun tuloksellisuutta koskevia periaatteita. EU pyrkii myös edelleen suhtautumaan strategisemmin YK:n keskeisten rahastojen, ohjelmien ja erityisjärjestöjen sekä muiden kansainvälisten järjestöjen laadukkaaseen vapaaehtoiseen rahoitukseen. Se arvioi säännöllisesti ja strategisesti rahoitustaan keskeisille monenvälisille järjestöille, kansainvälisille rahoituslaitoksille ja YK:n erityisjärjestöille, rahastoille ja ohjelmille määrittääkseen selkeämmin ja päivittääkseen niistä kuhunkin liittyviä painopisteitä, seuratakseen täytäntöönpanoa ja lisätäkseen näkyvyyttään. Toimet: ×Vakiinnutetaan säännölliset EU:n ja YK:n huippukokoukset. ×Jatketaan ja vahvistetaan vuotuisia strategisia vuoropuheluja tärkeimpien YK:n erityisjärjestöjen, rahastojen ja ohjelmien sekä Bretton Woods -instituutioiden kanssa. ×Määritellään järjestelmällisesti EU:n edut ja painopisteet kaikissa monenvälisissä järjestöissä, ja otetaan EU:n osallistumisen perustaksi sen strategiset edut ja läsnäolo kyseisissä järjestöissä sekä niiden mandaatti ja kyky toteuttaa EU:n tärkeinä pitämiä tavoitteita. ×Tehdään asiaankuuluvien monenvälisten järjestöjen kanssa yhteistyötä EU:n määrittelemien painopisteiden pohjalta Team Europe -aloitteissa maiden, alueiden ja monenvälisellä tasolla.