EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 7.12.2011 
SEK(2011) 1470 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEEN 
kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta 
{KOM(2011) 840 lopullinen} 
{SEK(2011) 1469 lopullinen}  
 
FI 2   FI 1. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
Köyhyys on edelleen vakava ongelma keh itysmaissa. Vaikka köyhyyden torjunnassa on 
saavutettu merkittävää edistystä, suurin osa kehitysmaista on jäämässä jälkeen vuosituhannen kehitystavoitteista eikä hyödy kestävästä kehi tyksestä. Mainittakoon lisäksi jatkuvat suuret 
maailmanlaajuiset haasteet ja se, että kehitysmaat ovat joutuneet kärsimään pahoin viimeaikaisista toisiaan seuranneis ta kriiseistä, jotka ovat aiheuttane et sosiaalista ja  taloudellista 
epävakautta, pakkosiirtolaisuutta, puutteelli sta elintarviketurvaa sekä lisääntynyttä 
haavoittuvuutta ulkoisille häiriöille. On tunnus tettu entistä laajemmin, että ympäristö- ja 
luonnonvarat ovat elintärk eitä kestävän taloudellisen kasvun ja köyhyyden vähentämisen 
kannalta. Lisäksi ilmastonmuutos pahentaa jo e nnestään epävakaata tilannetta ja uhkaa joitakin 
kehitysyhteistyön alan saavutuksia, jollei ilmas tonmuutosta torjuta asianmukaisesti. EU on 
edelleen sitoutunut auttamaan kehitysmaita vähentämään köyhyyttä ja poistamaan sen lopulta 
kokonaan. 
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi luotiin ke hitysyhteistyön rahoitusväline kaudeksi 2007–2013. 
Sen ensisijaisena ja yleisenä tavoitteena on köyhyyden poistaminen kumppanivaltioissa ja -alueilla. Se on Euroopan kehitysrahaston ja eurooppalaisen naa puruuden ja kumppanuuden 
välineen ohella yksi keskeisistä EU:n välineistä, joilla annetaan kehitystukea muille kuin eurooppalaisille valtioille . Sen organisaatio perustuu kolmeen  ohjelmaluokkaan: (i) kahdenväliset 
ja alueelliset maantieteelliset ohjelmat, jotka kattavat Aasian, Latinalaisen Amerikan, Keski-Aasian, Lähi-idän ja Etelä-Afrika n kanssa tehtävän yhteistyön, (ii)  aihekohtaiset ohjelmat, jotka 
kattavat seuraavat kysymykset: investointi ih misiin, ympäristöön ja luonnonvarojen kestävään 
hoitoon, valtioista riippumattomat toimijat ja pa ikallisviranomaiset, el intarviketurva sekä 
muuttoliike ja turvapaikka-asiat,  sekä (iii) liitännäistoimenpiteet  sokerin tuottajamaita varten. 
Uudet haasteet ja Eurooppa 2020  -strategiassa asetetut pa inopistealat ovat kannustaneet 
komissiota ehdottamaan EU:n keh itysyhteistyöpolitiikan tarkistamista ja mukauttamista tulevan 
tiedonannon ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen : muutossuunnitelma” 
välityksellä. Eri arvioinneissa on myös koroste ttu joitakin kehitysyhteistyön rahoitusvälineen 
puutteita tunnustaen kuitenk in sen tuottaman yleisen lisäarvon sekä merkityksen vuosituhannen 
kehitystavoitteiden saavuttamisen kannalta. Ede llä mainitulta pohjalta on tunnistettu seuraavat 
kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä ko skevaan asetukseen liittyvät ongelmat: 
(1) Kehitysyhteistyön rahoitusvälineessä ei  oteta täysimääräisesti huomioon EU:n 
kehitysyhteistyöpolitiikan viimei simpien suuntauksien tavoitteita. 
(2) Maailma on muuttunut vuoden 2007 jälkee n: joistakin kehitysyhteistyön 
rahoitusvälineen edunsaajista on tullut maai lmanvaltoja ja ne ovat muuttuneet itse 
avunantajiksi. Kehitysyhteist yön rahoitusvälineellä ei varmisteta riittävää erottelua 
edunsaajien keskuudessa kumppanivaltioiden välisiin ja sisäisiin taloudellisiin ja 
sosiaalisiin eroavuuksiin nähden. 
(3) Kehitysyhteistyön rahoitusvälin eellä ei oteta riittävästi huomioon kumppanivaltioiden 
edistymistä demokratiakehityksessä ja perusoikeuksien kunnioittamisessa. 
 
FI 3   FI (4) Alueiden välisten tai maanosien laajuisten aloitteiden tukeminen on osoittautunut 
vaikeaksi, kun otetaan huomioon ulkoisen tu en välineiden nykyine n rakenne, erityisesti 
yhteisen EU–Afrikka-strat egian täytäntöönpanon kohdalla. 
(5) Aihekohtaiset ohjelmat eivät ole riittävän jousta via ja ne ovat liian hajanaisia, jotta olisi 
mahdollista toteuttaa toimia viimeaikaisten m aailmanlaajuisten kriisien tai korkeimmalla 
poliittisella tasolla tehtyjen kans ainvälisten sitoum uksien johdosta.  
(6) Kriisiin ajautuneiden, kriisinjälkeisessä tilassa olevien ja hauraiden valtioiden 
erityistarpeita ei oteta riittävä sti huomioon nykyisessä kehitysyhteistyön 
rahoitusvälineessä, minkä vuoksi EU:n ei aina ole mahdollista reagoida nopeasti muuttuvaan tilanteeseen. 
(7) Kehitysyhteistyön rahoitusväline kärsii yleise stä joustamattomuudesta, koska siinä ei 
ennakoida ohjelmoinnin ulkopuolisten varojen käyttämistä ennakoimattomiin tarpeisiin. 
(8) Kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä koske va nykyinen ohjelmointiprosessi on liian 
monimutkainen ja joustamaton. Se ei esimerkiksi mahdollista EU:n ohjelmointikierron ja -strategian mukauttamista ku mppaneiden ohjelmointikiertoon ja -strategiaan eikä siinä 
helpoteta riittävästi yhteistä ohjelmointia jäsenvaltioiden kanssa, mitä avun tuloksellisuutta koskeva toimintasuunnite lma edellyttää. Siin ä ei taata riittävää 
oikeudellista perustaa i nnovatiivisten toimien hyödyntämiseksi tukea myönnettäessä. 
Tällaisia toimia voisivat olla mekanismit, joi ssa yhdistellään lainanan toon ja avustusten 
myöntämiseen perustuvia tukimuotoja, tai ju lkisen ja yksityisen sektorin väliset 
kumppanuudet. 
2. T
OISSIJAISUUSANALYYSI  
EU ja jäsenvaltiot antavat maailman suurimpina  kehitysavun antajina y li puolet (56 prosenttia) 
maailmanlaajuisesta kehitysavusta kehitysma ille. EU avustaa maailman köyhimpiä ihmisiä 
maailmanlaajuisesti yli 150 valtiossa ja on sitoutunut saavuttamaan vuosituhannen 
kehitystavoitteet ajoissa vuoden 2015 loppuun  mennessä. Yksinomaan Euroopan komission 
hallinnoiman virallisen kehitystuen osuus on tois taiseksi noin 20 prosen ttia EU:n myöntämän 
avun kokonaismäärästä. EU:n ainutlaatuinen neut raali ja puolueeton asema mahdollistaa ulkoisen 
toiminnan toteuttamisen jäsenvalti oiden puolesta ja niid en kanssa, mikä lisä ä EU:n uskottavuutta 
valtioissa, joissa se toteuttaa toimenpiteitä. 27 jäsenvaltion toimiessa yhteisten politiikkojen ja 
strategioiden kehyksessä EU:lla on riittävästi painoarvoa voidaks een vastata maailmanlaajuisiin 
haasteisiin, kuten vuosituhannen kehity stavoitteiden saavuttamiseen.  
3. EU: N ALOITTEEN TAVOITTEET  
Kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä  seuraavan välineen yleistavoi tteina pidetään edelleen (i) 
köyhyyden vähentämistä ja pitkällä aikavälillä poist amista kumppanivaltioissa ja -alueilla sekä 
(ii) demokratian, oikeusvaltiope riaatteen, ihmisoikeuksien ja hyvä n hallintotavan edistämistä. 
EU:n ehdotetun ja tarkistetun kehitysyhteisty öpolitiikan mukaisesti otetaan käyttöön myös 
kolmas yleistavoite eli (iii) ka ttavan ja kestävän kasvuun suunta utuneen kehityksen tukeminen. 
 
FI 4   FI Kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä  seuraava väline perustuu olema ssa olevaan välineeseen, joka 
on osoittautunut merkitykselliseksi edistämällä köyhyyden vähentämistä ja pitkällä aikavälillä 
sen poistamista, samalla kun sen avulla pyritään  ratkaisemaan 1 kohdassa  määritellyt ongelmat.   
4. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Kehitysyhteistyön rahoitusvälin een ylläpitäminen ennallaan te kemättä siihen minkäänlaisia 
muutoksia on ensimmäinen tarkasteltu vaih toehto (vaihtoehto 1 = ei muutosta). 
Vaihtoehdon 2 (kehitysyhteistyön ra hoitusvälinettä koskevan asetuks en muuttaminen) mukaisesti 
tarkasteltiin kahta vaihtoehtoista skenaariota va llitseva tilanne huomioon ottaen: 
• mukautetaan välineen tavoitt eita EU:n kehitysyhteistyöpol itiikan uusiin suuntauksiin, 
ottaen huomioon kehitysyhteistyöpolitiikan va hvistaminen Lissabonin sopimuksessa ja 
kehitysyhteistyöpolitiikan uusimmat suuntaukset 
• varmistetaan merkittävä eriyttäminen siten, että EU:n yhteistyötoimet kohdistetaan vain 
joihinkin valtioihin, eriytetään myönnettävi en varojen määrää ja muutetaan avun tyyppiä 
määriteltyjen kriteerien mukaisesti 
• vahvistetaan hyvän hallintotavan, demokratian, ihmisoikeuksien ja 
oikeusvaltioperiaatteen sisällyttämistä varojen kohdentamismekanismiin  
• luodaan yleisafrikkalainen ohjelma keh itysyhteistyön rahoitusvälineen yhteyteen 
• lisätään aihekohtaisten ohjelmi en joustavuutta ja vähennet ään niiden hajanaisuutta 
vähentämällä niiden määrää 
• sallitaan joustavampi (uudelleen) ohjelmointiprosessi, räätälöidyt ad-hoc  -tarkistukset ja 
erityiset täytäntöönpanomenettelyt kriisiin ajautuneita, kriisinjäl keisessä tilass a olevia ja 
hauraita valtioita varten 
• lisätään määrärahojen kohdentam isen joustavuutta kehity syhteistyön rahoitusvälineen 
yhteydessä ottamalla käyttöön uusia meka nismeja, kuten ohjelmoinnin ulkopuolinen 
varaus 
• lisätään ohjelmointiprosessin joustavuutta ja yksinkertaistetaan sitä, jotta helpotetaan 
yhteistä ohjelmointia ja mukautumista kumppanivaltioiden ohjelmointikiertoon. 
5. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  
Valitsemalla vaihtoehto 1 eli tilanteen säilyttäm inen entisellään ei ratkaista ongelmia, jotka 
pohjautuvat aikaisempiin kokemuksiin ja jotka on mainittu 1 kohdassa.  
Valitsemalla vaihtoehto 2 eli kehitysyhteist yön rahoitusvälineen jatkokehittäminen olisi 
mahdollista:  
 
FI 5   FI • mukauttaa kehitysyhteistyön rahoitusväline ttä seuraavan välineen tavoitteita EU:n 
kehitysyhteistyöpolitiikan suuntauksiin 
• eriyttää kumppanivaltioita se lvästi toisistaan, jotta tehos tetaan köyhyyden torjuntaa ja 
lisätään EU:n vaikutusvaltaa valtioissa , joissa sen apua tarvitaan eniten 
• edistää hyvän hallintotavan, demokratian, ih misoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen 
sisällyttämistä EU:n avustuspolitiikkaan, jott a varmistetaan kumppanivaltioiden kanssa 
näistä arvoista käytävä te hokkaampi yhteistyö ja vuoropuhelu 
• helpottaa yhteisen EU–Afri kka-strategian tehokkaampaa tä ytäntöönpanoa ja siten EU:n 
poliittisten tavoitteiden saavuttami sta Afrikan mantereeseen nähden 
• virtaviivaistaa aihekohtaisia ohj elmia tarvittavan joustavuude n takaamiseksi, jotta EU 
voi vastata maailmanlaajuisiin haasteisiin 
• ottaa käyttöön joustavia mekanismeja, jo tta EU voi reagoida tehokkaammin nopeasti 
muuttuviin tilanteisiin kriisiin ajautuneissa, kr iisinjälkeisessä tilassa olevissa ja hauraissa 
valtioissa 
• lisätä varojen myöntämisen joustavuutta, jo tta voidaan vastata ulkopolitiikan alaan 
liittyviin muuttuviin tilanteisiin, jotka j ohtuvat poliittisesta tilanteesta, kriiseistä tai 
uusista haasteista, ja 
• parantaa EU:n antaman avun tuloksellisuutta  yksinkertaistamalla ja joustavoittamalla 
ohjelmointia ja toimeenpanoa koskevia menettelyjä, jotta mahdollistetaan yhteinen ohjelmointi ja mukautuminen kumppanivaltio iden ohjelmointikiertoon sekä edistetään 
innovatiivisten toimien käyttämistä tuen myöntämiseksi. 
6. V
AIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Ensimmäisen vaihtoehdon avulla EU:n ei ole mahdollista saavuttaa 3 kohdassa kuvailtuja 
tavoitteita. Vaihtoehdon 2 tapauksessa kunkin erityistavoitteen kohda lla vaihtoehtoinen 
alavaihtoehto B on parempi kuin al avaihtoehto A, koska niissä pyr itään ratkaisemaan määritetyt 
ongelmat ja vastaamaan asianmukaisemmin l uvussa 3 asetettuihin tavoitteisiin. Näin on 
mahdollista sisällyttää EU:n kehitysyhteistyöpoliti ikan tarkistetut suuntaviivat kehitysyhteistyön 
rahoitusvälinettä seuraavaan välineeseen ja siten edistää EU:n kehitysmaille antaman tuen 
tuloksellisuutta ja vaikutusta. 
7. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Kehitysyhteistyön rahoitusväline on valtuusasetus, jossa vahvist etaan EU:n toimia koskevat 
keskeiset tekijät ja perusta. Tarkat toimenpit eet määritellään monivuotisessa ohjelmoinnissa ja 
vuotuisissa toimintaohjelmissa, jois sa eritellään yksityis kohtaisesti EU:n toimet, mukaan lukien 
kyseisille toimille asetetut tavoitteet ja odotetu t lopputulokset. Tällöin vahvistetaan erityiset 
indikaattorit ottaen huomioon kyseise n toimenpiteen erityispiirteet. 
 
FI 6   FI Vuosituhannen kehitystavoitteita ja ilmastonmuut osta koskevat kansainvälisesti sovitut tavoitteet 
ja indikaattorit ovat jo tiedossa . Köyhyyden vähentämistä ja pitkäl lä aikavälillä sen poistamista 
kumppanivaltioissa ja -alueilla koskevan katta van tavoitteen kohdalla on esimerkiksi mahdollista 
hyödyntää tavoitteen 1 vuosituhannen kehitysta voitteita koskevia indikaattoreita. 
Kustannukset, joilla edistetään ilmastonmuutosta torjuvia toimia tai energiatehokkuutta sekä 
biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien s uojelua ja kestävää ha llintaa, jäljitetään 
noudattaen OECD:n vakiintuneita me nettelyjä (”Rion tunnusmerkit”).