Komission tiedonanto Euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta /* SEK/2003/0363 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta 2001/0060 (COD) 2001/0235 (COD) 2001/0236 (COD) 2001/0237 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta 1. Menettely Komissio antoi 10. lokakuuta 2001 neljä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamista koskevaa lainsäädäntöehdotusta [1] hyväksyttäviksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyllä yhteispäätösmenettelyllä. Ehdotukset toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle 11. lokakuuta 2001. [1] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen edellytyksistä (KOM(2001) 123 lopullinen/2, 30.11.2001 - 2001/0060 (COD)). Alueiden komitea antoi ehdotuksista myönteisen lausunnon 15. toukokuuta 2002. Euroopan Talous- ja sosiaalikomitea antoi ehdotuksista myönteisen lausunnon 17. heinäkuuta 2002. Euroopan parlamentti antoi 3. syyskuuta 2002 ensimmäisessä käsittelyssä ehdotuksista myönteisen lausunnon edellyttäen, että ehdotuksiin sisällytetään parlamentin tekemät tarkistukset. Komissio antoi 26. marraskuuta 2002 muutetun ehdotuksen (KOM(2002) 658 lopullinen), joka toimitettiin neuvostolle 28. marraskuuta 2002. Neuvosto vahvisti yksimielisesti yhteisen kannan 18. maaliskuuta 2003. 2. Komission ehdotusten tarkoitus Yhteisön lennonjohtojärjestelmä toimii lähellä kapasiteettinsa rajoja. Tämä aiheuttaa myöhästymisiä ilmaliikenteessä. Myöhästymiset tekevät ilmaliikenteestä matkustajien ja liikenteenharjoittajien kannalta arvaamatonta ja aiheuttavat molemmille mittavia taloudellisia kustannuksia. Lennonjohtojärjestelmän liian vähäinen kapasiteetti vaarantaa myös sisämarkkinoiden toiminnan. Kapasiteetin puute johtuu ensisijaisesti ilmaliikenteen hallintajärjestelmän hajanaisuudesta, joka johtaa myös korkeisiin koordinointikustannuksiin. Järjestelmän yhteentoimivuutta eri jäsenvaltioiden välillä on siis syytä parantaa. Euroopan komissio antoi näiden puutteiden korjaamiseksi lokakuussa 2001 lainsäädäntöehdotuspaketin, jonka tarkoituksena on saada aikaan yhtenäinen eurooppalainen ilmatila. Ehdotetun lainsäädännön tavoitteena on: - parantaa ja lujittaa turvallisuutta, - saada aikaan tehokkaammat ja integroidummat lennonvarmistuspalvelut, joissa palvelujen tarjonnassa lähdetään liikkeelle käyttäjien tarpeista, - organisoida Euroopan ilmatila uudelleen liikennevirtojen mukaan valtioiden rajojen sijasta, - luoda lisäkapasiteettia ja parantaa ilmaliikenteen hallintajärjestelmän kokonaistehokkuutta. Komission ehdottama lainsäädäntöpaketti käsittää neljä asetusehdotusta, jotka kattavat kaikki saumattomasti toimivan ilmaliikenteen hallintajärjestelmän olennaiset osatekijät. 2.1 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista (2001/0060 (COD)) Tässä asetusehdotuksessa asetetaan vuoden 2004 loppu määräajaksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamiselle. Asetusehdotuksessa määritetään institutionaalinen kehys yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamiselle. Tässä kehyksessä yhteisö vastaa sääntelystä, Eurocontrol laatii tarvittaessa luonnokset toimenpiteiksi, jotka on tarkoitus ottaa osaksi yhteisön lainsäädäntöä, ja jäsenvaltiot huolehtivat sääntöjen täytäntöönpanosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission asemaa perustamissopimuksen valvojana. Ehdotetulla asetuksella pyritään lisäksi tehostamaan merkittävästi kansainvälistä koordinointia. Ehdotetuilla institutionaalisilla järjestelyillä pyritään puolestaan poistamaan hallinnolliset ja organisatoriset pullonkaulat ilmaliikenteen hallintaan liittyvistä päätöksenteko- ja täytäntöönpanoprosesseista. 2.2 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa (2001/0235(COD)) Tämän asetusehdotuksen tavoitteena on edistää lennonvarmistuspalvelujen turvallista, tehokasta ja saumatonta tarjoamista sekä näiden palvelujen yhteentoimivuutta koko yhteisössä. Ehdotetussa asetuksessa säädetään, että kansalliset valvontaviranomaiset ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat on erotettava toiminnallisesti toisistaan. Erottaminen koskee sekä julkisessa että yksityisessä omistuksessa olevia organisaatioita ja niiden palveluntarjontaa riippumatta siitä, mitä mallia kussakin jäsenvaltioissa sovelletaan. Tarkoituksena on tehdä Eurocontrolin turvallisuusvaatimuksista yhteisön sääntöjä. Lisäksi ehdotetulla asetuksella otettaisiin käyttöön lennonvarmistuspalvelujen varmennusjärjestelmä, jonka myötä asetettaisiin yhdenmukaiset vaatimukset lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiselle yhteisössä. Jäsenvaltiot säilyttäisivät oikeutensa nimetä palveluntarjoajat, jotka toimivat monopoliehdoin (lennonjohtopalvelut). Asetus mahdollistaa myös nykyisen maksujärjestelmän tarkistamisen siten, että voidaan edistää ilmaliikenteen hallintajärjestelmän infrastruktuurin tehokasta käyttöä ja käyttöön tarjoamista. 2.3 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä (2001/0236(COD)) Ehdotetulla asetuksella luotaisiin yhteisön ilmatila, joka toimisi yhtenä operatiivisena jatkumona ja jossa varmistettaisiin yhteisten ilmatilan suunnittelu- ja hallintamenettelyjen avulla koko ilmaliikenteen hallintaverkon turvallinen toiminta. Asetuksessa määritetään ilmatilan organisoinnin ja käytön, siviili- ja sotilasilmailun koordinoinnin sekä ilmaliikennevirtojen hallinnan periaatteet. Tärkeimpiä asetuksessa säädettyjä toimia ovat nykyiset kansalliset alueet korvaavan eurooppalaisen lentotiedotusalueen perustaminen yläilmatilan osalta sekä ilmatilan jäsentäminen uudelleen tarkoituksenmukaisen kokoisiksi funktionaalisiksi ilmatilan lohkoiksi, jotka määritetään turvallisuus- ja tehokkuusperusteiden mukaan eikä kansallisten rajojen perusteella. 2.4 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta (2001/0237(COD)) Tässä asetusehdotuksessa määritellään vaatimukset, jotka ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa yhteisössä käytössä olevien erilaisten ilmaliikenteen hallintaverkon järjestelmien ja rakenneosien yhteentoimivuus sekä tarpeen vaatiessa järjestelmien parantaminen uusia teknologioita vastaaviksi. Yksi tämän asetuksen keskeinen osatekijä on eurooppalaista ilmaliikenteen hallintaa koskevien standardointiprosessien määrittely ja hallinta yhteisön tällä alalla toteuttaman politiikan mukaisesti. Näihin prosesseihin sisältyvät vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa sovellettavat menettelyt. 3. Yhteistä kantaa koskevat huomautukset Huomautuksissa hakasulkeissa olevat viittaukset tarkoittavat yhteisessä kannassa olevia johdanto-osan kappaleita ja artikloja. 3.1 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista (2001/0060 (COD)) 3.1.1 Yleiset huomautukset Neuvosto on tehnyt komission ehdotukseen joitakin yleisluonteisia muutoksia. Muutokset koskevat sekä muotoa että sisältöä. Vaikka neuvosto onkin omaksunut komissiota varovaisemman lähestymistavan, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden kansalliseen puolustuspolitiikkaan liittyvät oikeudet ja kansainväliset sitoumukset, muutokset ovat hyväksyttävissä, koska ne eivät vaaranna asetuksen tavoitteiden saavuttamista. Yhteisessä kannassa on ensinnäkin muutettu asetuksen soveltamisalaa ([1] artikla). Euroopan parlamentti ehdotti ensimmäisessä käsittelyssä, että asetuksen säännökset olisivat alisteisessa asemassa ICAO:n yleissopimuksesta johtuviin jäsenvaltioiden velvoitteisiin (tarkistus 1) sekä kansalliseen puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaan (tarkistus 8) nähden. Komissio katsoi, että tämä kysymys oli jo otettu riittävästi huomioon sen ehdotuksessa. Neuvosto on kuitenkin vahvistanut säännöksiä, jotka koskevat vuonna 1944 tehdystä Chicagon yleissopimuksesta johtuvia velvoitteita jäsenvaltioiden suvereniteetin ([1] artiklan [2] kohta) sekä niiden oikeuksien ja velvoitteiden ([1] artiklan [3] kohta) osalta. Komissio täsmensi yksipuolisessa lausumassaan, että [1] artiklan [3] kohtaa voidaan soveltaa ainoastaan velvoitteisiin, joita jäsenvaltioilla on suhteessa kolmansiin maihin [2]. Yhteisessä kannassa on myös selkeytetty asetuksen sotilaallisia vaikutuksia painottamalla asetuksen soveltamista siviili-ilmailuun ([1] artiklan [2] kohta), sekä tarkentamalla suojalauseketta ([11] artikla). Näin on täsmennetty soveltamisalaa yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan liittyvän siviili- ja sotilaspuolen yhteistyön osalta. Lisäksi neuvosto on - tietoisena tarpeesta tukea yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteutusta siten, että otetaan kattavasti huomioon sotilaalliset vaatimukset - antanut yleisluonteisen lausuman monikansallisen yhteistyön tarpeesta tällä osa-alueella [3]. Samoin tekstiin on lisätty Gibraltaria koskeva lauseke ([1] artiklan [4] ja [5] kohta). [2] Komission yksipuolinen lausuma [1] artiklan [3] kohdan osalta: [3] Jäsenvaltioiden lausuma yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan liittyvistä sotilaallisista kysymyksistä: Toiseksi neuvosto on poistanut artiklat, joissa esitettiin lyhyesti eri toiminta-aloilla toteutettavia toimenpiteitä koskevat yleiset vaatimukset. Tämä voidaan hyväksyä, koska vaatimuksiin oli tiivistetty samanaikaisesti annettavien erityisasetusten sisältö. Tämä muutos tekee parlamentin tarkistuksista 2 ja 13 tarpeettomia. Yhteisessä kannassa on niin ikään koottu kaikkien neljän asetuksen määritelmät puiteasetuksen yhteen artiklaan ([2] artikla). Kolmanneksi neuvosto on lisännyt asetukseen kolme artiklaa, jotka koskevat horisontaalisia kysymyksiä eli kansallisten valvontaviranomaisten asemaa ja tehtäviä ([4 artikla]), suhteita Eurocontroliin ([7] artikla) ja sidosryhmien kuulemista ([8] artikla]. Komission ehdotuksissa näistä kysymyksistä säädettiin erityisasetuksissa. Lisäksi yhteisessä kannassa on siirretty yhtenäisen ilmatilan komiteaan liittyviä menettelyjä koskevat säännökset erityisasetuksesta puiteasetukseen ([5] artiklan [2] ja [3] kohta). Parlamentti katsoi, että yhteisön ja Eurocontrolin yhteistyötä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan luomisessa olisi tarpeen tehostaa. Tilanne muuttui lokakuussa 2002, kun allekirjoitettiin pöytäkirja yhteisön liittymisestä Eurocontroliin. Neuvosto on sisällyttänyt yhteiseen kantaan säännöksen, jossa säädetään käytännön järjestelyistä Eurocontrolin osallistumiseksi lainsäädäntötyöhön. Komissio haluaa korostaa omaa aloiteoikeuttaan (ja on myös antanut asiaa koskevan yksipuolisen lausuman [4]), mutta se katsoo, että tällainen lähestymistapa yhdistettynä yhteisön jäsenyyteen Eurocontrolissa voidaan hyväksyä. Tätä lähestymistapaa sovellettaessa Eurocontrol käyttää omia sääntelyvaltuuksiaan tarkistetun yleissopimuksen nojalla, ja yhteisö osallistuu tähän toimintaan Eurocontrolin sopimuspuolen asemassa. Se, miten yhteisön sääntöjen tekniseen valmisteluun liittyvät tehtävät ja vastuu sääntöjen täytäntöönpanosta jaetaan, määritellään [7] artiklan perusteella. Tarvittavat hallinnolliset järjestelyt vahvistetaan komission ja Eurocontrolin välisessä hallinnollisessa sopimuksessa, joka on jo miltei valmis. [4] Komission yksipuolinen lausuma [7] artiklan osalta: Parlamentti katsoi sidosryhmien kuulemisen osalta, että olisi tarpeen perustaa alan neuvoa-antava elin, jolla olisi institutionaalinen asema. Komissio hyväksyi alan kattavaa kuulemista koskevan periaatteen, muttei erityisen elimen perustamista, koska siitä aiheutuisi päällekkäisyyttä jo käytössä olevien järjestelyjen kanssa. Neuvoston yhteisessä kannassa säädetään tehokkaita kuulemismenettelyjä koskevista velvoitteista sekä kuulemisen laajuudesta. 3.1.2 Yksityiskohtaiset huomautukset 3.1.2.1 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka on sisällytetty kokonaan tai osittain yhteiseen kantaan Tarkistus 3 (osittain). Johdanto-osan [3] kappaleessa mainitaan lennonvarmistuspalvelun yleishyödyllinen tehtävä. Tarkistus 5 (osittain). Johdanto-osan [16] kappaleessa on käytetty muotoa "olisi" viitattaessa työmarkkinaosapuolten kuulemiseen. Tarkistukset 6 ja 28 (osittain). [8] artiklaan sisältyy "tehokkaiden kuulemismenettelyjen" perustamista koskeva velvoite. Kuuleminen koskee uusien ratkaisujen ja tekniikoiden kehittämistä ja käyttöönottoa. Tarkistus 7. Neuvosto mainitsee johdanto-osan [15] kappaleessa "taloudelliset ja sosiaaliset sidosryhmät". Tarkistus 8. [1] artiklan [2] kohta sisältää periaatteen, jonka mukaan on otettava huomioon puolustuskysymyksiin liittyvät jäsenvaltioiden tarpeet. Tarkistus 9. Yhteisö on siitä alkaen, kun pöytäkirja yhteisön liittymisestä tarkistettuun Eurocontrol-yleissopimukseen allekirjoitettiin 8. lokakuuta 2002, ollut Eurocontrolin väliaikainen jäsen. Varsinainen jäsenyys alkaa, kun sopimus tulee virallisesti voimaan. Jäsenyys takaa synergian sääntelyssä sekä organisaatioiden yhdenmukaiset menettelytavat. Koska on tarpeen välttää toimintojen päällekkäisyyttä, [7] artikla tukee periaatetta, jonka mukaan komission ja Eurocontrolin on tehtävä mahdollisimman tiivistä yhteistyötä täytäntöönpanosääntöjä annettaessa ja yhteistyön on rakennuttava niille kokemuksille, joita on saatu valtuutusmenettelyistä muilla aloilla (kuten televiestinnän alalla). Tarkistus 10 (osittain). [1] artiklan [1] kohdassa vahvistetaan tavoitteeksi luoda yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan sääntelypuitteet 31. joulukuuta 2004 mennessä. Tarkistus 26. Yhteisen kannan [5] artiklassa säädetään yhtenäisen ilmatilan komitean työjärjestyksen vahvistamisesta. Tarkistus 31. [9] artiklassa säädetään Eurocontrolin osallistumisesta laadun ja tehokkuuden arviointiin. Lisäksi siinä mainitaan yhtenä keskeisenä tavoitteena parhaiden toimintatapojen levittäminen. Tarkistus 33. [11] artiklassa luetellaan kaikki tilanteet, joissa sovelletaan suojalauseketta turvallisuus- ja puolustusetujen suojaamiseksi. Näihin sisältyy sotilaallisten operaatioiden toteuttaminen. 3.1.2.2 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan Tarkistukset 4 ja 30. Näiden tarkistusten tarkoituksena oli ottaa käyttöön seuraamusjärjestelmä, jota sovellettaisiin sääntöjä rikkoviin toimijoihin. Tarkistus 11. Yhteisen kannan määritelmissä käytetään yhtenäisyyssyistä ICAO:n terminologiaa. Tarkistus 12. Tämän tarkistuksen tavoitteena oli vahvistaa jäsenvaltioiden roolia päätettäessä palvelujen tarjoajien asemasta ja rakenteesta. Tarkistukset 14-23, lukuun ottamatta tarkistusta 19. Neuvosto on poistanut ne johdanto-osan kappaleet ja artiklat, jotka koskivat kullakin yksittäisellä toiminta-alalla sovellettavia yleisiä vaatimuksia. Mainitut tarkistukset liittyivät tällaisiin artikloihin. Tarkistus 32. Tällä tarkistuksella täsmennettiin arviointiraportin sisältöä. 3.1.2.3 Komission hylkäämät Euroopan parlamentin tarkistukset, joita ei ole sisällytetty kokonaan eikä osittain yhteiseen kantaan Tarkistus 19. Neuvosto on poistanut ne johdanto-osan kappaleet ja artiklat, jotka koskivat kullakin yksittäisellä toiminta-alalla sovellettavia yleisiä kriteerejä. Mainittu tarkistus liittyi tällaisiin artikloihin. Tarkistukset 24 ja 27. Nämä tarkistukset eivät noudattaneet komiteamenettelyä koskevan päätöksen (neuvoston päätös 1999/468/EY) täytäntöönpanoa varten annettuja sääntöjä lainsäädännön laatimisesta. Tarkistus 29. Tällä tarkistuksella velvoitettiin komissio laajentamaan yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa kolmansiin maihin. Tarkistus 34. Tässä tarkistuksessa mainittiin voimassa olevista kansainvälisistä sopimuksista johtuvat jäsenvaltioiden velvollisuudet. 3.2 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa (2001/0235(COD)) 3.2.1 Yleiset huomautukset Euroopan parlamentti suositteli yleisluonteisesti, että tähän asetukseen liittyviin turvallisuusnäkökohtiin olisi kiinnitettävä enemmän huomiota. Komissio hyväksyi tämän suosituksen ja otti sen huomioon muutetussa ehdotuksessaan. Myös neuvosto on tarkastelussaan lähtenyt siitä, että turvallisuusnäkökohdat olisi asetettava etusijalle suhteessa muihin, kuten kapasiteetti- ja tehokkuusnäkökohtiin. Se on poistanut asetuksen soveltamisalasta etsintä- ja pelastuspalvelut, koska niillä on useimmissa jäsenvaltioissa sotilaallinen luonne. Seuraavassa selostetaan muita neuvoston tekemiä muutoksia. Ensinnäkin yhteisessä kannassa on määritetty tarkemmin kansallisten valvontaviranomaisten asema suhteessa alueellisiin palveluntarjoajiin tai sellaisiin palvelutarjoajiin, jotka tarjoavat palveluja muussa kuin sijoittautumisjäsenvaltiossaan ([2] artiklan [3] ja [4] kohta). Hyväksyttyjen laitosten osalta ([3] artikla) neuvosto on päätynyt yksinkertaisempaan ratkaisuun, jossa komissiolle ei anneta valtuuksia yksilöidä tarkemmin menettelyjä ja vaatimuksia. Neuvosto päätti poistaa kokonaan lennonjohtajien lupakirjojen myöntämistä ja koulutusta koskevan säännöksen, koska se oli luonteeltaan toteava. Komissio hyväksyi tämän näkökannan, mutta se antoi lausuman, joka koskee asetusehdotuksessa mainittuja komission tavoitteita tällä osa-alueella [5]. Komissio pitää henkilöstöön liittyviä kysymyksiä tärkeinä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen kannalta. Turvallisen ja tehokkaan toiminnan takaamiseksi on tarpeen huolehtia siitä, että käytettävissä on riittävästi pätevää henkilöstöä. Samoin on kehitettävä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan sosiaalista ulottuvuutta työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun kautta. [5] Komission yksipuolinen lausuma: Neuvosto on niin ikään muuttanut sääntöjä, jotka koskevat lennonvarmistuspalvelujen tarjoamista ja palveluntarjoajien vaatimustenmukaisuuden tarkastamista. Komission ehdotukseen sisältynyt lupajärjestelmä on korvattu yhteisillä vaatimuksilla ([5] artikla) ja varmentamisella ([6] artikla). Tämä ei muuta sisältöä vaan pikemminkin korostaa parlamentin suosituksen mukaisesti entistä enemmän yleiseen etuun liittyviä vaatimuksia. Komissio on myös antamassaan yksipuolisessa lausumassa täsmentänyt, miten se aikoo kehittää yhteisiä vaatimuksia [6]. Neuvoston yhteisessä kannassa on lisäksi säännös, jolla vähäisiin siviilitoimintoihin osallistuvat sotilasilmailun lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat vapautetaan varmennusmenettelystä ([6] artiklan [5] kohta). [6] Komission yksipuolinen lausuma [5] artiklan osalta: Palveluntarjoajien nimeämisprosessin osalta neuvosto on vahvistanut jäsenvaltioiden yksinomaisen oikeuden valita ilmaliikennepalvelujen tarjoajat ([7] artiklan [3] kohta). Tämä oikeus on ulotettu koskemaan myös sääpalvelujen tarjoajien nimeämistä ([8] artikla). Euroopan parlamentti katsoi, että olisi varmistettava ehdotetun maksujärjestelmän ja Eurocontrolin reittimaksuja koskevan monenvälisen sopimuksen yhdenmukaisuus. Komissio hyväksyi tämän tarkistuksen. Myös neuvosto on noudattanut parlamentin ehdotusta ([13] artikla). Lisäksi tätä osa-aluetta koskevat täytäntöönpanosäännöt on laadittava antamalla laatimista koskevia valtuutuksia Eurocontrolille. Yhteisessä kannassa on poistettu maksujen kustannusperustasta ulkoiset kustannukset. Lisäksi maksujärjestelmiin sisältyvien kannustimien soveltaminen on jätetty yksittäisten jäsenvaltioiden päätäntävaltaan ([14] artiklan [3] kohdan [e] alakohta). Neuvosten tekemät muutokset voidaan yleisesti ottaen hyväksyä, koska ne eivät vaaranna asetuksen tavoitteiden saavuttamista. Komissio haluaisi kuitenkin, että ulkoiset kustannukset otettaisiin nimenomaisesti huomioon maksujärjestelmässä, koska tämä vastaisi tavoitetta, jonka mukaan ympäristömaksut pyritään saamaan käyttöön ICAO:n piirissä. Se vastaisi myös Euroopan parlamentin ja neuvoston kuudennessa ympäristötoimintaohjelmassa [7] tekemää päätöstä "...[määrittää ja toteuttaa] erityisiä toimia lentoliikenteestä aiheutuvien kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, mikäli tällaisista toimista ei sovita [ICAO:ssa] vuoteen 2002 mennessä". Vaikka komissio pitääkin parempana, että ulkoiset kustannukset mainittaisiin nimenomaisesti kustannusperustassa ([14] artiklan [2] kohta), se katsoo kuitenkin, että nykyiset säännökset ja erityisesti [14] artiklan [3] kohdan [e] alakohta mahdollistavat edelleen epäsuorasti sen, että reittimaksuja mukautetaan ympäristön kannalta tehokkaan käytön edistämiseksi. [7] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1600/2002/EY, tehty 22 päivänä heinäkuuta 2002, kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (EYVL L 242, 10.9.2002, s. 1-15). 3.2.2 Yksityiskohtaiset huomautukset 3.2.2.1 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka on sisällytetty kokonaan tai osittain yhteiseen kantaan Tarkistus 1. Johdanto-osan [2] kappaleessa mainitaan tarve "täyttää yleistä etua, erityisesti turvallisuutta, koskevat vaatimukset". Tarkistukset 2, 15 ja 34 (osittain). Johdanto-osan [7] kappaleessa mainitaan, että hyväksytyillä laitoksilla on oltava teknistä kokemusta. Tarkistukset 6 ja 18 (osittain). Liitteessä [II] olevan [1] kohdan [e] alakohdan mukaan annettavissa varmennuksissa on mainittava kansallisten valvontaviranomaisten määrittämä varmennuksen voimassaoloaika. Tarkistukset 7 ja 20. Johdanto-osan [10] kappaleessa mainitaan, että varmennusten ehtojen olisi oltava alan kansainvälisten normien mukaisia. Tarkistukset 8 ja 9. Johdanto-osan [12] ja [19] kappaleeseen on lisätty turvallisuutta koskeva maininta. Tarkistus 11. Tarkistus on otettu huomioon puiteasetuksen johdanto-osan [19] kappaleessa. Tarkistukset 19 ja 21. Tarkistus on otettu huomioon asetuksen [5] artiklassa. Tarkistus 23. [10] artiklassa säädetään velvollisuudesta laatia kirjalliset sopimukset siviili- ja sotilasviranomaisten välillä. Tarkistus 25. [12] artiklan [1] kohdassa säädetään, että tietoja saa käyttää ainoastaan operatiivisiin tarkoituksiin. Tarkistus 28. [13] artiklassa ja [14] artiklan [3] kohdassa säädetään, että maksujärjestelmien on oltava Eurocontrolin reittimaksuja koskevan monenvälisen sopimuksen mukaisia. Tarkistus 29 (osittain). [14] artiklan [3] kohdassa vahvistetaan jäsenvaltioiden velvollisuus määrittää kaikkien lennonvarmistuspalvelujen maksut. Tarkistus 30 (osittain). [14] artiklan [3] kohdan [e] alakohtaan on lisätty turvallisuutta koskeva maininta. Ristikkäistuki mainitaan nyt [14] artiklan [2] kohdan [d] alakohdassa, jossa on otettu osittain huomioon parlamentin tarkistus. Tarkistus 32 (osittain). Neuvosto on siirtänyt horisontaalisiin kysymyksiin lukeutuvan sidosryhmien kuulemisen puiteasetukseen (ks. kohta 3.1.1). Tarkistus 33. Liite [I] sisältää hyväksyttyjen laitosten taloudellista ja organisatorista riippumattomuutta koskevat määräykset. Tarkistus 35. Asia, jota tarkistus koskee, otetaan huomioon asetuksen [5] artiklassa. 3.2.2.2 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan Tarkistus 3. Tällä tarkistuksella lisättiin johdanto-osan kappale, joka koski Euroopan lentoturvallisuusviraston tulevaa asemaa ja vastuita. Tarkistukset 4, 5 ja 16. Neuvosto on poistanut lennonjohtajien lupakirjojen myöntämistä ja koulutusta koskevan johdanto-osan kappaleen ja artiklan. Tarkistus 10. Tämä tarkistus koski vararahaston luomista, jotta vältettäisiin ilmaliikenteen äkillisistä vähenemisistä aiheutuvat maksujen välittömät nousut. Tarkistus 17. Tässä tarkistuksessa määritettiin yksi varmennusjärjestelmän tavoitteista, palveluntarjoajien välisen yhteistyön mahdollistaminen. Tarkistus 22. Neuvosto on poistanut säännöksen, joka koski sellaisten palveluntarjoajien oikeutta jatkaa toimintaansa, jotka tarjoavat lennonvarmistuspalveluja asetuksen voimaantuloajankohtana. Tarkistus 24. Neuvosto on poistanut artiklan kohdan, joka koski tietojen toimittamista komissiolle siviili- ja sotilasilmaliikenteen yhteistyöjärjestelyistä jäsenvaltioissa. Tarkistus 27. Tämän tarkistuksen tarkoituksena oli täsmentää operatiivisten tietojen vaihtoa koskevia ehtoja. Tarkistus 31. Asianomainen artikla on siirretty puiteasetukseen. 3.2.2.3 Komission hylkäämät Euroopan parlamentin tarkistukset, joita ei ole sisällytetty kokonaan eikä osittain yhteiseen kantaan Tarkistus 12. 'Liitännäispalvelujen' käsitettä ei enää käytetä yhteisessä kannassa. Tarkistus 13. Tarkistuksella otettiin käyttöön periaate, jonka mukaan kansalliset valvontaviranomaiset ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat on erotettava (rakenteellisesti) tiukasti toisistaan. Tarkistus 14. Tarkistuksella otettiin käyttöön valitusmekanismi ilmatilan käyttäjien ja jäsenvaltioiden riitatilanteita varten. Tarkistus 26. Tarkistuksella otettiin käyttöön periaate, jonka mukaan operatiivisilla tiedoilla on kaupallista arvoa. Tarkistukset 87, 88, 89 ja 99. Tarkistuksilla pyrittiin lujittamaan periaatetta, jonka mukaan lennonvarmistuspalvelujen luotettavuus edellyttää, että niiden tarjoaja on yksi yhtenäinen organisaatio. 3.3 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä (2001/0236(COD)) 3.3.1 Yleiset huomautukset Neuvosto on tehnyt komission ehdotukseen joitakin yleisluonteisia muutoksia. Komissio hyväksyy nämä muutokset. Se pitää kuitenkin joitakin muutoksia - erityisesti niitä, jotka liittyvät funktionaalisiin ilmatilan lohkoihin - valitettavina, koska ne vähentävät yhteisön toimielinten mahdollisuuksia puuttua asioihin ilmatilan organisoinnin tehokkuuden ja johdonmukaisuuden takaamiseksi. Ensimmäinen muutos koskee asetuksen soveltamisalaa. Asetusta sovelletaan ICAO:n Euroopan ja Afrikan alueisiin kuuluvaan ilmatilaan, joka on jäsenvaltioiden vastuulla ([1] artiklan [3] kohta). Lisäksi jäsenvaltiot voivat soveltaa tätä asetusta muuhun vastuullaan olevaan ja erityisesti valtameren yläpuolella sijaitsevaan ilmatilaan, jossa ne huolehtivat lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta ICAO:n valtuutuksen perusteella ([1] artiklan [3] kohta). Neuvosto on myös tehnyt muutoksia eurooppalaisen ylemmän lentotiedotusalueen (EUIR) perustamismenettelyyn. Se on päättänyt ottaa käyttöön EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisen menettelyn, koska tällaisen alueen perustaminen on alistettava ICAO:n päätöksentekoprosessiin ja koska siihen voi liittyä kolmansia maita ([3] artiklan [1] kohta) [8]. Neuvosto on täsmentänyt, ettei EUIR:n perustaminen vaikuta jäsenvaltioiden vastuisiin ICAO:hon nähden ([3] artiklan [4] kohta). Lisäksi se on katsonut parhaaksi säätää, että asetuksen mukaiset eri toimet ovat riippumattomia EUIR:n perustamisesta. [8] Jäsenvaltioiden ja komission yhteinen lausuma [3] artiklan [1] kohdan osalta: Toisin kuin komission ehdotus, yhteinen kanta ei sisällä suoraa reititystä koskevaa säännöstä. Eurocontrolin viimeaikaisen kehityksen vuoksi on katsottu, että aika on ajanut tällaisen säännöksen ohi. Parlamentti ehdotti funktionaalisiin ilmatilan lohkoihin liittyen tarkistusta, jolla olisi otettu käyttöön riitojenratkaisumekanismi sellaisten tilanteiden varalta, joissa jäsenvaltiot ovat eri mieltä (rajat ylittävien) funktionaalisten ilmatilan lohkojen määrittelystä. Komissio ei hyväksynyt tätä tarkistusta sillä perusteella, että määrittely suoritettaisiin tällaisissa tapauksissa viime kädessä komiteamenettelyä noudattaen. Neuvosto on katsonut, ettei tätä osa-aluetta koskevilla päätöksillä voida velvoittaa yksittäisiä jäsenvaltioita. Sen vuoksi se on rajoittanut komiteamenettelyn käytön yleisen periaatteiden määrittämiseen ([5] artiklan [3] kohta) ja antanut komissiolle ainoastaan neuvoa-antavan roolin ([5] artiklan [4] kohta). Neuvosto on muuttanut siviili- ja sotilastoiminnan koordinointia koskevia säännöksiä siten, että jäljelle on jäänyt ainoastaan ilmatilan joustavan käytön periaate ([7] artikla). Tämän muutoksen perusteena on ollut neuvoston halu rajoittaa - sovellettavan oikeusperustan (yhteinen liikennepolitiikka) mukaisesti - asetuksen potentiaalisia vaikutuksia sotilastoimintaan. Yhteinen kanta poikkeaa komission ehdotuksesta myös siltä osin kuin on kyse asetuksen soveltamisalan laajentamisesta alailmatilaan. Siinä laajentaminen on sidottu yläilmatilan osalta saavutettavaan edistymiseen ([10] artikla). Parlamentti ehdotti tarkistuksia (56, 60 ja 63), joilla asetukseen olisi lisätty mainintoja Eurocontrol-järjestön asemasta tulevien toimenpiteiden kehittämisessä. Komissio hylkäsi nämä tarkistukset sillä perusteella, että ne eivät olleet asianmukaisia yhteisön säädöksessä. Yhteisessä kannassa on noudatettu parlamentin kantaa sikäli, että sen mukaan kaikki asetuksen täytäntöönpanosäännöt laaditaan antamalla laatimista koskeva valtuutus Eurocontrolille (puiteasetuksen [7] artikla). 3.3.2 Yksityiskohtaiset huomautukset 3.3.2.1 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka on sisällytetty kokonaan tai osittain yhteiseen kantaan Tarkistus 36. Johdanto-osan [8] kappaleessa mainitaan, että on tarpeen toimia Euroopan laajuisesti. Tarkistus 37. [5] artiklan [3] kohdassa säädetään Eurocontrolin osallistumisesta funktionaalisten ilmatilan lohkojen suunnitteluprosessiin. Tarkistus 41 (osittain). Johdanto-osan [17] kappaleeseen on lisätty maininta Eurocontrolin roolista ilmaliikennevirtojen säätelyssä. Tarkistus 47 (osittain). [2] artiklassa säädetään, että määritetystä jakopinnasta voidaan poiketa toiminnallisten vaatimusten perusteella. Tarkistus 49. [1] artiklassa säädetään ICAO:n puitteissa tehtyjen alueellisten sopimusten huomioon ottamisesta. Tarkistukset 52 ja 53. [5] artiklan [2] kohdan [a] alakohdassa mainitaan turvallisuusarvion tarve. Tarkistus 54. [5] artiklan [2] kohdan [d] alakohta koskee koordinoinnin optimoimista. Tarkistus 64 (osittain). Neuvosto on siirtänyt horisontaalisiin kysymyksiin lukeutuvan sidosryhmien kuulemisen puiteasetukseen (ks. kohta 3.1.1). 3.3.2.2 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan Tarkistus 38. Tällä tarkistuksella vahvennettiin viittausta toiminnallisiin edellytyksiin. Tarkistukset 39, 43 ja 55. Neuvosto on poistanut suoraa reititystä koskevan säännöksen. Tarkistus 40. Tämä tarkistus koski hallitusten välisen yhteistyön tarvetta sotilasasioissa. Tarkistus 42. Neuvosto on poistanut määritelmän, jota tarkistus koski. Tarkistukset 44 ja 45. Yhteisen kannan määritelmissä käytetään yhtenäisyyssyistä ICAO:n terminologiaa. Tarkistus 48. Tarkistuksella asetettiin viiden vuoden määräaika, jonka kuluessa yhtenäinen lentotiedotusalue olisi laajennettava myös alailmatilaan. Tarkistus 62. Tällä tarkistuksella vahvennettiin viittausta ilmaliikennevirran turvallisuuteen ja sujuvuuteen. 3.3.2.3 Komission hylkäämät Euroopan parlamentin tarkistukset, joita ei ole sisällytetty kokonaan eikä osittain yhteiseen kantaan Tarkistus 46. Tarkistuksella asetettiin määräaika eurooppalaisen ylemmän lentotiedotusalueen (EUIR) perustamiselle. Tarkistus 50. Tarkistus oli valtioiden rajoihin liittyvä täsmennys, joka koski sekä vaaka- että pystysuuntaa. Tarkistus 51. Tarkistuksen tarkoituksena oli ottaa käyttöön riitojenratkaisumekanismi sellaisten tilanteiden varalta, joissa jäsenvaltiot ovat eri mieltä (rajat ylittävien) funktionaalisten ilmatilan lohkojen määrittelystä. Tarkistukset 57 ja 59. Tarkistuksilla vahvennettiin siviili- ja sotilasilmailun yhteistyötä koskevia säännöksiä. Tarkistus 58. Tarkistuksella alistettiin ilmatilan joustavan käytön periaate ilmaliikennevirtojen säätelyä koskevien sääntöjen noudattamiselle. Tarkistus 61. Tarkistuksessa edellytettiin, että ilmaliikennevirtojen säätelyä koskevien sääntöjen on oltava sopusoinnussa Eurocontrol-yleissopimuksen kanssa. 3.4 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta (2001/0237(COD)) 3.4.1 Yleiset huomautukset Neuvosto ei ole tehnyt merkittäviä sisältömuutoksia komission ehdotukseen. Näin ollen komissio hyväksyy kaikilta osin neuvoston yhteisen kannan. Yhteisessä kannassa on täsmennetty siirtymäjärjestelyjä koskevia säännöksiä. Näin halutaan turvata investoinnit, jotka jäsenvaltiot tekevät asetuksen voimaantuloa edeltävänä ajanjaksona. Yhteisessä kannassa on muutettu säädöksen muotoa vähentämällä artiklojen määrää. Komission asetusehdotuksen II ja III luku on yhdistetty yhdeksi luvuksi. Kuten muidenkin erityisasetusten kohdalla, neuvosto on katsonut, että sidosryhmien kuuleminen on luonteeltaan horisontaalinen kysymys, josta on parempi säätää puiteasetuksessa (ks. kohta 3.1.1). Neuvosto perusti tilapäisen asiantuntijaryhmän, jonka tehtävänä oli tarkastella asetuksen eri liitteitä. Asiantuntijaryhmän työ ei ole johtanut merkittäviin muutoksiin, vaan sen perusteella on tehty lähinnä joitakin tekniseen ja operatiiviseen kokemukseen perustuvia tarkennuksia. 3.4.2 Yksityiskohtaiset huomautukset 3.4.2.1 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, jotka on sisällytetty kokonaan tai osittain yhteiseen kantaan Tarkistus 65. Yhteisessä kannassa on muutettu johdanto-osan [7] kappaleen sisältöä, jottei syntyisi sellaista väärinkäsitystä, että palveluntarjoajat voivat soveltaa yhteisön eritelmiä oman harkintansa mukaan. Tarkistus 67 (osittain). [1] artiklan [3] kohdassa säädetään, että on otettava huomioon kansainväliset säännöt, jotka edistävät maailmanlaajuista yhteentoimivuutta. Tarkistus 68. [3] artiklan [4] kohdassa mainitaan korkeasta turvallisuustasosta sopiminen ja tämän tason säilyttäminen. Tarkistus 69 (osittain). [3] artiklan [3] kohdan [e] alakohdassa säädetään täytäntöönpanon edellytysten erittelemisestä, mukaan luettuna säännön noudattamisen määräaika. Tarkistus 70. [7] artiklan muotoiluun on tehty parlamentin tarkistuksen mukaisia parannuksia. Tarkistukset 71, 72 ja 73 (osittain). Neuvosto on siirtänyt horisontaalisiin kysymyksiin lukeutuvan sidosryhmien kuulemisen puiteasetukseen (ks. kohta 3.1.1). Puiteasetuksessa mainitaan ammatilliset järjestöt ja ilmatilan käyttäjät. 3.4.2.2 Komission hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset, joita ei ole sisällytetty yhteiseen kantaan Tarkistus 74. Tällä tarkistuksella painotettiin ympäristönäkökohtien yhteydessä turvallisuutta. Tarkistus 76. Tarkistuksessa korostettiin tarvetta analysoida järjestelmällisesti vaaratilanteet. 3.4.2.3 Komission hylkäämät Euroopan parlamentin tarkistukset, joita ei ole sisällytetty kokonaan eikä osittain yhteiseen kantaan Tarkistus 66. Tarkistuksessa mainittiin Euroopan lentoturvallisuusvirasto. Tarkistus 75. Tarkistuksen tarkoituksena oli taata järjestelmän käyttäjien, etenkin lennonjohtajien, osallistuminen järjestelmän suunnitteluun. Tarkistukset 77, 78 ja 79. Komissio katsoi, etteivät nämä tarkistukset olleet tarpeellisia, koska niissä toistettiin liitteeseen [II] sisältyvät olennaiset vaatimukset. 4. Päätelmät Komissio olisi mielellään nähnyt, että neuvosto olisi sitoutunut voimakkaammin ympäristön kannalta tehokkaan ilmatilan käytön edistämiseen (ulkoisten kustannusten nimenomainen huomioon ottaminen maksujärjestelmässä) ja ilmatilan uudelleenorganisointiin, erityisesti funktionaalisten ilmatilan lohkojen muodostamiseen. Nämä ovat keskeisiä toimenpiteitä, joiden avulla voitaisiin poistaa yhteisön järjestelmän nykyinen hajanaisuus ja parantaa sen yleistä tehokkuutta. Komissio toteaa, että yhteisessä kannassa tehtyjen muutosten myötä ilmatilan uudelleenorganisointi riippuu yhtäältä yksittäisten jäsenvaltioiden toimista oman ilmatilansa hallinnan suhteen ja toisaalta yhteisön toimielinten toimista, joilla pyritään pääasiassa yhdenmukaistamaan uudelleenorganisointia ohjaavia vaatimuksia. Neuvosto on ehdottanut tällaista kaksitahoista toimintamallia säilyttääkseen valtioiden suvereenit oikeudet. Samalla se on tehnyt selväksi, että tämä on nykyisessä tilanteessa ainoa mahdollinen tapa päästä eteenpäin. Tätä taustaa vasten komissio katsoo, ettei 18. maaliskuuta vahvistetussa yhteisessä kannassa olennaisesti muuteta komission ehdotusten keskeisiä tavoitteita ja lähestymistapaa. Näin ollen se antaa tukensa yhteiselle kannalle.