Komissio on tietoinen siitä, että on löydettävä tasapaino uudistetussa EU:n investointipolitiikassa etenemisen ja EU:n jäsenvaltioiden kannalta kyseisissä asioissa sovellettavaan jaettuun toimivaltaan liittyvän arkaluonteisuuden välillä. Tästä syystä komissio ei ole ehdottanut, että sijoitussuojasopimusta sovellettaisiin väliaikaisesti. Jos jäsenvaltiot kuitenkin haluavat ehdotusta sijoitussuojasopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta, komissio on valmis tekemään tällaisen ehdotuksen.

Molemmat tavoitteet on saavutettu kokonaan, sillä sopimuksessa mennään WTO-sitoumuksia pidemmälle monilla aloilla (palvelut, hankinnat, tullien ulkopuoliset esteet sekä teollis- ja tekijänoikeuksien ja maantieteellisten merkintöjen suoja). Kaikilla näillä aloilla Vietnam on lisäksi tehnyt uusia sitoumuksia, joissa mennään huomattavasti pidemmälle kuin Vietnam on tähän saakka sitoutunut muissa sopimuksissa, Tyynenmeren kumppanuussopimus (CPTPP) mukaan luettuna.

Sopimuksen täytäntöönpanon varmistamiseksi on toteutettava tiettyjä toimenpiteitä. Toimenpiteet on valmisteltava ajoissa, jotta sopimusta voidaan soveltaa. Niihin kuuluu komission täytäntöönpanoasetuksen antaminen unionin tullikoodeksista 9 päivänä lokakuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 58 artiklan 1 kohdan nojalla sopimuksessa tarkoitettujen tullikiintiöiden avaamiseksi.

”Kaikkien kauppa” -tiedonantonsa mukaisesti komissio panostaa yhä enemmän kauppa- ja sijoitussopimusten tehokkaaseen täytäntöönpanoon ja täytäntöönpanon valvontaan. Komissio julkaisi ensimmäisen vuotuisen kertomuksensa vapaakauppasopimusten täytäntöönpanosta vuonna 2017. Kertomuksen tarkoituksena on antaa objektiivinen kuva EU:n vapaakauppasopimusten täytäntöönpanosta ja tuoda esiin sekä saavutettu edistyminen että puutteet, joihin on syytä tarttua. Kertomuksen tavoitteena on toimia pohjana avoimelle keskustelulle ja saada jäsenvaltiot, Euroopan parlamentti ja koko kansalaisyhteiskunta osallistumaan laajemmin keskusteluun vapaakauppasopimusten toiminnasta ja täytäntöönpanosta. Kertomuksen julkaiseminen vuosittain antaa mahdollisuuden seurata säännöllisesti vapaakauppasopimusten kehittymistä ja panna merkille, miten esille otettuihin seikkoihin on puututtu. Myös EU–Vietnam-vapaakauppasopimus tulee voimaan tultuaan olemaan osa kertomusta.

Sijoitussuojasopimuksen sisältämällä instituutioita käsittelevällä luvulla perustetaan komitea, jonka tärkein tehtävä on valvoa ja helpottaa sopimuksen täytäntöönpanoa ja soveltamista. Kun kummankin osapuolen asiaa koskevat oikeudelliset vaatimukset ja menettelyt on saatu päätökseen, komitea voi muiden tehtäviensä ohella päättää investointituomioistuinjärjestelmän tuomioistuinten jäsenten nimittämisestä sekä vahvistaa heidän kuukausittaiset korvauksensa ja antaa sitovia tulkintoja sopimuksesta.

Sijoitussuojasopimuksen osalta unionin tuomioistuin vahvisti myös, että EU:lla on SEUT-sopimuksen 207 nojalla yksinomainen toimivalta kaikkien sijoitussuojaa koskevien aineellisten määräysten osalta siltä osin kuin niitä sovelletaan ulkomaisiin suoriin sijoituksiin. Lisäksi tuomioistuin vahvisti EU:n yksinomaisen toimivallan valtioiden välisen riitojenratkaisumekanismin osalta sijoitussuojan suhteen. Lopuksi tuomioistuin totesi, että EU:lla on jaettu toimivalta muiden kuin suorien sijoitusten sekä sijoittajan ja valtion välisen riitojenratkaisun (korvattu myöhemmin investointituomioistuinjärjestelmällä) osalta, jolloin jäsenvaltiot toimivat vastaajina.

Vuonna 2007 annetun valtuutuksen ja neuvotteluohjeiden perusteella neuvosto hyväksyi 22. joulukuuta 2009 periaatteen käynnistää kahdenväliset neuvottelut yksittäisten ASEAN-maiden kanssa niin, että strategisena tavoitteena on edelleen alueidenvälinen sopimus. Neuvosto valtuutti komission myös käynnistämään ensin Singaporen kanssa kahdenväliset neuvottelut ensimmäisenä askeleena kohti vastaavien neuvottelujen käynnistämistä aikanaan muiden ASEAN-maiden kanssa. EU on sittemmin käynnistänyt kahdenväliset vapaakauppaneuvottelut Malesian (2010), Vietnamin (2012), Thaimaan (2013), Filippiinien (2015) ja Indonesian (2016) kanssa.

Vietnamista on tullut EU:n toiseksi suurin kauppakumppani ASEAN-alueella Singaporen jälkeen ja ennen Malesiaa. EU:n ja Vietnamin välisen kaupan arvo oli 47,6 miljardia euroa vuonna 2017. Vietnam on yksi ASEANin nopeimmin kasvavista maista, jonka BKT:n kasvu on ollut keskimäärin 6 prosenttia viime vuosikymmenen aikana ja kasvun ennustetaan jatkuvan tulevaisuudessa. Vietnam on vireä talous, jossa on yli 90 miljoonaa asukasta, jonka keskiluokka kasvaa nopeimmin ASEANissa ja jolla on nuori ja dynaaminen työvoima. Vietnamin lukutaito- ja koulutusasteet ovat korkeat, palkat suhteellisen alhaiset ja sillä on hyvät yhteydet ja keskeinen sijainti ASEANissa, joten yhä useammat ulkomaiset sijoittajat valitsevat Vietnamin keskuksekseen toimiessaan Mekongin alueella ja sitä laajemmaltikin.

Dynaamisesti kasvavat Kaakkois-Aasian taloudet yli 600 miljoonine kuluttajineen ja nopeasti kasvavine keskiluokkineen kuuluvat EU:n viejille ja sijoittajille keskeisiin markkinoihin. EU:n ja Kaakkois-Aasian maiden liiton (ASEAN) tavarakaupan arvo oli vuonna 2017 yhteensä 227,3 miljardia euroa ja palvelujen kaupan 77 miljardia euroa (vuonna 2016). ASEAN on näin EU:n kolmanneksi suurin kauppakumppani Euroopan ulkopuolella Yhdysvaltojen ja Kiinan jälkeen. EU:n yhteensä 263 miljardin euron ulkomaiset suorat investoinnit ASEANissa vuonna 2016 tekevät EU:sta suurimman ulkomaisten suorien sijoitusten tekijän ASEANissa, kun taas ASEAN – jonka ulkomaiset suorat sijoitukset olivat vuonna 2016 yhteensä 116 miljardia euroa – on puolestaan toiseksi suurin aasialainen ulkomaisten suorien sijoitusten tekijä EU:ssa.

EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 17.10.2018 COM(2018) 692 final LIITE

asiakirjaan ehdotus neuvoston päätökseksi Euroopan unionin ja Vietnamin sosialistisen tasavallan välisen vapaakauppasopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan unionin puolesta







EUROOPAN UNIONIN JA

VIETNAMIN SOSIALISTISEN TASAVALLAN VÄLINEN

VAPAAKAUPPASOPIMUS JOHDANTO-OSA Euroopan unioni, jäljempänä ’unioni’, ja Vietnamin sosialistinen tasavalta, jäljempänä ’Vietnam’, jäljempänä yhdessä ’osapuolet’ tai erikseen ’osapuoli’, jotka TUNNUSTAVAT pitkäaikaisen ja lujan kumppanuutensa, jonka perustana ovat yhteiset periaatteet sekä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksessa kuvastuvat arvot, ja merkittävät talous-, kauppa- ja sijoitussuhteensa, HALUAVAT edelleen vahvistaa taloussuhdettaan osana yleisiä yhteyksiään ja niiden kanssa johdonmukaiselle tavalla ja ovat vakuuttuneita siitä, että tällä sopimuksella luodaan uusi ilmapiiri osapuolten välisten kaupan ja sijoitusten kehitykselle, TUNNUSTAVAT, että tämä sopimus täydentää ja edistää alueellisia talouden yhdentymispyrkimyksiä,



OVAT VAKAASTI PÄÄTTÄNEET lujittaa talous-, kauppa- ja sijoitussuhteitaan noudattaen kestävän kehityksen tavoitetta sen taloudellisessa, sosiaalisessa ja ympäristöulottuvuudessa ja edistää tämän sopimuksen mukaista kauppaa ja sijoituksia tavalla, jossa otetaan huomioon korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja työsuojelu ja asiaa koskevat kansainvälisesti hyväksytyt normit ja sopimukset,

HALUAVAT nostaa elintasoa, edistää talouskasvua ja talouden vakautta, luoda uusia työllisyysmahdollisuuksia ja parantaa yleistä hyvinvointia ja tätä varten vahvistavat uudelleen sitoutumisensa kaupan ja sijoitusten vapauttamisen edistämiseen, OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että tällä sopimuksella luodaan entistä laajemmat ja varmemmat markkinat tavaroille ja palveluille sekä vakaa ja ennakoitava kauppa- ja sijoitusympäristö, jolloin niiden yritysten kilpailukyky maailmanlaajuisilla markkinoilla tehostuu, VAHVISTAVAT UUDELLEEN sitoutumisensa San Franciscossa 26 päivänä kesäkuuta 1945 allekirjoitettuun Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjaan ja ottavat huomioon Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen 10 päivänä joulukuuta 1948 antamassa Ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa vahvistetut periaatteet, TUNNUSTAVAT kansainvälisen kaupan avoimuuden merkityksen kaikkien sidosryhmien edun kannalta, PYRKIVÄT luomaan selkeät ja kumpaakin osapuolta hyödyttävät säännöt kaupalleen ja sijoituksilleen ja pienentämään keskinäisen kaupan ja sijoitusten esteitä tai poistamaan tällaiset esteet,



OVAT VAKAASTI PÄÄTTÄNEET edistää kansainvälisen kaupan harmonista kehitystä ja laajentumista poistamalla kaupan esteitä tämän sopimuksen avulla ja välttää sellaisten uusien kaupan tai sijoitusten esteiden luomista osapuolten välille, jotka vähentäisivät tästä sopimuksesta saatavia hyötyjä, RAKENTAVAT TOIMINTANSA WTO-sopimuksen mukaisille oikeuksilleen ja velvoitteilleen sekä muille sellaisille monenkeskisille, alueellisille ja kahdenvälisille sopimuksille ja järjestelyille, joiden sopimuspuolia ne ovat, HALUAVAT rakentaa yritystensä kilpailukykyä tarjoamalla niille ennakoitavissa olevan oikeudellisen kehyksen niiden kauppa- ja sijoitussuhteita varten, OVAT SOPINEET SEURAAVAA:





1 LUKU TAVOITTEET JA YLEISET MÄÄRITELMÄT 1.1 ARTIKLA Vapaakauppa-alueen perustaminen Osapuolet perustavat vapaakauppa-alueen, joka on GATT 1994 -sopimuksen XXIV artiklan ja GATS-sopimuksen V artiklan mukainen. 1.2 ARTIKLA Tavoitteet Tämän sopimuksen tavoitteena on kaupan ja sijoitusten vapauttaminen ja helpottaminen osapuolten välillä tämän sopimuksen määräysten mukaisesti.



1.3 ARTIKLA Kumppanuus- ja yhteistyösopimus Tässä sopimuksessa ’kumppanuus- ja yhteistyösopimuksella’ tarkoitetaan Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 2012 allekirjoitettua Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Vietnamin sosialistisen tasavallan kokonaisvaltaista kumppanuutta ja yhteistyötä koskevaa puitesopimusta. 1.4 ARTIKLA WTO-sopimukset Tässä sopimuksessa a) ’maataloussopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta maataloudesta; b) ’julkisia hankintoja koskevalla sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 4 sisältyvää sopimusta julkisista hankinnoista; c) ’vientitavaran ennakkotarkastusta koskevalla sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta vientitavaran ennakkotarkastuksesta;

d) ’alkuperäsääntöjä koskevalla sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta alkuperäsäännöistä;

e) ’polkumyynnin vastaisella sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VI artiklan soveltamisesta; f) ’tullausarvoa koskevalla sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VII artiklan soveltamisesta; g) ’riitojen ratkaisemista koskevalla sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 2 sisältyvää riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevaa sopimusta; h) ’GATS-sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1B sisältyvää palvelukaupan yleissopimusta; i) ’GATT 1994 -sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää tullitariffeja ja kauppaa koskevaa yleissopimusta 1994; j) ’tuontilisensiointisopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta tuontilisensioinnin menettelytavoista; k) ’suojalausekesopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta suojalausekkeista;

l) ’tukisopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää tukia ja tasoitustulleja koskevaa sopimusta; m) ’terveys- ja kasvinsuojelusopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta terveys- ja kasvinsuojelutoimista; n) ’kaupan teknisiä esteitä koskevalla sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1A sisältyvää sopimusta kaupan teknisistä esteistä;

o) ’TRIPS-sopimuksella’ tarkoitetaan WTO-sopimuksen liitteeseen 1C sisältyvää sopimusta teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista; ja p) ’WTO-sopimuksella’ tarkoitetaan 15 päivänä huhtikuuta 1994 Marrakeshissa sopimusta Maailman kauppajärjestön perustamisesta. 1.5 ARTIKLA Yleiset määritelmät Jollei toisin määrätä, tässä sopimuksessa a) ’päivällä’ tarkoitetaan kalenteripäivää;

b) ’kotimaisella’ tarkoitetaan, unionin ja sen jäsenvaltioiden tai toisaalta Vietnamin lainsäädännön, lakien ja määräysten osalta keskus-, alue- tai paikallistason lainsäädäntöä, lakeja ja määräyksiä; c) ’tavaralla’ tarkoitetaan GATT 1994 sopimuksessa tarkoitettuja tuotteita, ellei tässä sopimuksessa toisin määrätä; d) ’harmonoidulla järjestelmällä’ tarkoitetaan harmonoitua tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmää, mukaan luettuina kaikki siihen tehdyt oikeudelliset huomautukset ja muutokset;

e) ’IMF:llä’ tarkoitetaan Kansainvälistä valuuttarahastoa; f) ’toimenpiteellä’ tarkoitetaan mitä tahansa osapuolen toimenpidettä, joka voi olla lain, määräyksen, säännön, menettelyn, päätöksen tai hallinnollisen toimen muodossa tai missä tahansa muussa muodossa; g) ’osapuolen luonnollisella henkilöllä’ tarkoitetaan henkilöä, joka on unionin jonkin jäsenvaltion tai Vietnamin lainsäädännön mukaan kyseisen maan kansalainen; h) ’henkilöllä’ tarkoitetaan luonnollista tai oikeushenkilöä;

i) ’kolmannella maalla’ tarkoitetaan maata tai aluetta, joka on tämän sopimuksen alueellisen soveltamisalan, sellaisena kuin se on määriteltynä 17.24 artiklassa (Alueellinen soveltamisala), ulkopuolella; j) ’UNCLOSilla’ tarkoitetaan Montego Bayssa 10 päivänä joulukuuta 1982 tehtyä Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimusta; k) ’WIPO:lla’ tarkoitetaan Maailman henkisen omaisuuden järjestöä; ja l) ’WTO:lla’ tarkoitetaan Maailman kauppajärjestöä. 2 LUKU TAVAROIDEN KANSALLINEN KOHTELU JA MARKKINOILLE PÄÄSY

2.1 ARTIKLA Tavoite Osapuolet vapauttavat tavarakaupan ja parantavat markkinoille pääsyä asteittain tämän sopimuksen voimaantulosta alkavan siirtymäkauden aikana tämän sopimuksen määräysten ja GATT 1994 sopimuksen XXIV artiklan mukaisesti.

2.2 ARTIKLA Soveltamisala Ellei tässä sopimuksessa toisin määrätä, tätä lukua sovelletaan tavaroiden kauppaan osapuolten välillä. 2.3 ARTIKLA Määritelmät

Tässä luvussa a) ’maatalouden vientituilla’ tarkoitetaan maataloussopimuksen 1 artiklan ensimmäisen kohdan e alakohdassa, mukaan lukien mainitun artiklan mahdolliset muutokset, määriteltyjä vientitukia; b) ’maataloustuotteella’ tarkoitetaan maataloussopimuksen liitteessä 1 lueteltua tuotetta; c) ’konsulipalveluilla’ tarkoitetaan menettelyä, jossa viejäosapuolen tai jonkin kolmannen osapuolen alueella olevan tuojaosapuolen konsulilta hankitaan konsulilasku tai konsuliviisumi kauppalaskulle, alkuperätodistukselle, tavaraluettelolle, laivaajan vienti-ilmoitukselle tai muille tulliasiakirjoille, joita vaaditaan tavaroiden tuonnin yhteydessä;

d) ’tullilla’ tarkoitetaan kaikkia tulleja tai muita maksuja, joita sovelletaan tavaran tuonnissa tai sen yhteydessä, myös kaikkia tuontiin sovellettavia tai sen yhteydessä kannettavia lisäveroja tai -maksuja, ja joihin ei sisälly mitään seuraavista: i) 2.4 artiklan (Kansallinen kohtelu) mukaisesti määrättyä sisäistä veroa vastaava maksu; ii) 3 luvun (Kaupan suojakeinot) mukaisesti määrätty tulli; iii) GATT 1994 -sopimuksen VI, XVI ja XIX artiklan, polkumyynnin vastaisen sopimuksen, tukisopimuksen, suojalausekesopimuksen, maataloussopimuksen 5 artiklan ja riitojen ratkaisemista koskevan sopimuksen mukainen tulli; ja iv) 2.18 artiklan (Tuontiin ja vientiin liittyvät maksut ja muodollisuudet) mukaisesti määrätty palkkio tai muu maksu; e) ’vientilisensioinnilla’ tarkoitetaan hallinnollisia menettelyitä, joita käytetään sellaisten vientilisensiointijärjestelmien toteuttamisessa, jotka edellyttävät hakemuksen tai muiden kuin tullitarkoituksiin vaadittavien asiakirjojen jättämistä asianomaiselle hallintoelimelle ennakkoedellytyksenä viennille viejäosapuolen alueelta;



f) ’tuontilisensioinnilla’ tarkoitetaan hallinnollisia menettelyitä, joita käytetään sellaisten tuontilisensiointijärjestelmien toteuttamisessa, jotka edellyttävät hakemuksen tai muiden kuin tullitarkoituksiin vaadittavien asiakirjojen jättämistä asianomaiselle hallintoviranomaiselle tuojaosapuolen alueelle suuntautuvan tuonnin ennakkoedellytyksenä; g) ’harkinnanvaraisilla vientilisensioinnin menettelytavoilla’ tarkoitetaan sellaisia vientilisensioinnin menettelyitä, joissa ei hyväksytä kaikkien niiden luonnollisten tai oikeushenkilöiden hakemusta, jotka täyttävät kyseisen osapuolen vientitoiminnan harjoittamista koskevat vaatimukset vientilisensioinnin piiriin kuuluvien tuotteiden osalta; h) ’harkinnanvaraisilla tuontilisensioinnin menettelytavoilla’ tarkoitetaan sellaisia tuontilisensioinnin menettelyitä, joissa ei hyväksytä kaikkien niiden luonnollisten tai oikeushenkilöiden hakemusta, jotka täyttävät kyseisen osapuolen tuontitoiminnan harjoittamista koskevat vaatimukset tuontilisensioinnin piiriin kuuluvien tuotteiden osalta; i) ’alkuperätavaroilla’ tarkoitetaan tavaroita, joiden alkuperä on määritetty pöytäkirjassa 1 (Käsitteen ’alkuperätuotteet’ määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä) esitettyjen alkuperäsääntöjen mukaisesti; j) ’suoritevaatimuksella’ tarkoitetaan vaatimusta, jonka mukaan i) tavaroiden tietty määrä, arvo tai prosenttiosuus on vietävä;

ii) tuontilisenssin myöntävän osapuolen tavarat on korvattava tuoduilla tavaroilla; iii) henkilön, jolla on tuontilisenssi, on ostettava muita tavaroita tuontilisenssin myöntävän osapuolen alueelta tai myönnettävä etuuskohtelu kotimaisesti tuotetuille tavaroille; iv) henkilön, jolla on tuontilisenssi, on tuotettava tietyllä määrällä, arvolla tai kotimaisen sisällön osuudella tavaroita tuontilisenssin myöntävän osapuolen alueella; tai v) joka liittyy missä tahansa muodossa tuonnin määrään tai arvoon, viennin määrään tai arvoon tai valuuttatulojen määrään; ja

k) ’uudelleenvalmistetulla tavaralla’ tarkoitetaan harmonoidun järjestelmän ryhmiin 84, 85, 87 tai 90 tai nimikkeeseen 9402 luokiteltua tavaraa, lukuun ottamatta lisäyksessä 2-A-5 (Uudelleenvalmistettujen tavaroiden määritelmän ulkopuolelle suljetut tavarat) lueteltuja tavaroita, joka i) koostuu kokonaan tai osittain aiemmin käytetyistä tuotteista otetuista osista; ja ii) vastaa suoritus- ja toimintakyvyltään sekä oletetulta kestoiältään alkuperäistä uutta tuotetta ja jolla on samanlainen takuu kuin uudella tuotteella.

2.4 ARTIKLA Kansallinen kohtelu Osapuoli myöntää kansallisen kohtelun toisen osapuolen tavaroille GATT 1994 -sopimuksen III artiklan ja sen huomautusten ja lisämääräysten mukaisesti. Tätä varten GATT 1994 -sopimuksen III artikla ja sen huomautukset ja lisämääräykset sisällytetään tähän sopimukseen ja otetaan sen osaksi soveltuvin osin. 2.5 ARTIKLA Tavaroiden luokittelu Osapuolten välisessä kaupassa tavaroiden luokittelu tehdään kunkin osapuolen tariffinimikkeistön mukaisesti harmonoidun järjestelmän vaatimusten mukaisesti.

2.6 ARTIKLA Uudelleenvalmistetut tavarat Osapuolet myöntävät uudelleenvalmistetuille tavaroille saman kohtelun kuin vastaaville uusille tavaroille. Osapuoli voi edellyttää erityisiä tuotemerkintöjä uudelleenvalmistetuille tavaroille kuluttajien harhauttamisen estämiseksi. Kumpikin osapuoli panee tämän artiklan täytäntöön siirtymäkauden aikana, joka on pituudeltaan enintään kolme vuotta tämän sopimuksen voimaantulopäivästä.

2.7 ARTIKLA Tullien pienentäminen tai poistaminen 1. Ellei tässä sopimuksessa toisin määrätä, kummankin osapuolen on pienennettävä tullejaan tai poistettava ne toisen osapuoleen alkuperätavaroilta liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-1 (Unionin tulliluettelo) ja 2-A-2 (Vietnamin tulliluettelo) sisältyvän luettelonsa mukaisesti. 2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisten perättäisten pienennysten laskemiseksi kunkin tavaran tullin perustason on oltava se, joka on vahvistettu liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-1 (Unionin tulliluettelo) ja 2-A-2 (Vietnamin tulliluettelo) sisältyvässä luettelossa. Lisäyksen 2-A-2 (Vietnamin tulliluettelo) mukaista tullien poistoa ei sovelleta harmonoidun järjestelmän koodeihin 8702, 8703 ja 8704 kuuluviin käytettyihin moottoriajoneuvoihin. 3. Jos osapuoli alentaa soveltamaansa suosituimmuustullia siten, että se on alempi kuin tulli, jota sovelletaan liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-1 (Unionin tulliluettelo) tai 2-A-2 (Vietnamin tulliluettelo) sisältyvän luettelon mukaisesti, toisen osapuolen alkuperätavaraan sovelletaan kyseistä alempaa tullia.

4. Ellei tässä sopimuksessa toisin määrätä, osapuoli ei saa korottaa mitään voimassa olevaa liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-1 (Unionin tulliluettelo) tai 2-A-2 (Vietnamin tulliluettelo) sisältyvän luettelon mukaista tullia eikä ottaa käyttöön mitään uutta tullia toisen osapuolen alkuperätavaroiden osalta.

5. Osapuoli voi yksipuolisesti nopeuttaa toisen osapuolen alkuperätavaroihin liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-1 (Unionin tulliluettelo) ja 2-A-2 (Vietnamin tulliluettelo) sisältyvän luettelon mukaisesti sovellettavien tulliensa pienentämistä tai poistamista. Kun osapuoli harkitsee tällaista nopeuttamista, sen on ilmoitettava siitä toiselle osapuolelle mahdollisimman varhain ennen uuden tullin voimaan tuloa. Yksipuolinen nopeuttaminen ei sulje pois mahdollisuutta, että osapuoli nostaa tullin kussakin pienentämis- tai poistamisvaiheessa vallitsevalle tasolle liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-1 (Unionin tulliluettelo) ja 2-A-2 (Vietnamin tulliluettelo) sisältyvän luettelonsa mukaisesti. 6. Osapuolen pyynnöstä osapuolten on neuvoteltava tarkastellakseen liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-1 (Unionin tulliluettelo) ja 2-A-2 (Vietnamin tulliluettelo) sisältyvän luettelon mukaisesti sovellettavien tulliensa pienentämisen tai poistamisen nopeuttamista taikka pienentämisen tai poistamisen soveltamisalan laajentamista. Jos osapuolet päättävät muuttaa tätä sopimusta tällaista nopeuttamista tai soveltamisalan laajentamista varten, muutoksella korvataan kyseiselle tavaralle osapuolten tulliluetteloiden mukaisesti määritetty tulli tai vaiheluokka. Tällainen muutos tulee voimaan 17.5 artiklan (Muutokset) mukaisesti.

2.8 ARTIKLA Hallinnollisten virheiden käsittely Jos toimivaltaiset viranomaiset tekevät virheen viennissä sovellettavan etuuskohtelujärjestelmän hallinnoinnissa ja varsinkin pöytäkirjan 1 (Käsitteen ’alkuperätuotteet’ määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä) määräysten soveltamisessa ja virhe aiheuttaa tuontitulleihin kohdistuvia seurauksia, tuojaosapuoli voi pyytää 17.1 artiklan (Kauppakomitea) nojalla perustettua kauppakomiteaa tarkastelemaan mahdollisuuksia toteuttaa tilanteen korjaamiseksi tarvittavia toimenpiteitä. 2.9 ARTIKLA Tullietuuskohtelua koskevat erityistoimenpiteet 1. Osapuolet tekevät yhteistyötä torjuakseen tämän luvun mukaisesti myönnettyyn tullietuuskohteluun liittyviä tullirikkomuksia.

2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi kumpikin osapuoli tarjoaa toiselle osapuolelle hallinnollista yhteistyötä ja hallinnollista apua tulli- ja siihen liittyvissä asioissa osana tullietuuskohtelun täytäntöönpanoa ja valvontaa, mihin sisältyvät seuraavat velvollisuudet:

a) asianomaisten tuotteiden alkuperäaseman tarkastaminen; b) alkuperäselvityksen jälkitarkastuksen toteuttaminen ja tällaisen tarkastuksen tulosten toimittaminen toiselle osapuolelle; ja c) luvan myöntäminen tuojaosapuolelle selvityskäyntien tekemiseksi asiakirjojen aitouden tai kyseessä olevan etuuskohtelun myöntämisen kannalta merkityksellisten tietojen oikeellisuuden määrittämiseksi. 3. Jos 2 kohdassa tarkoitettuja tulli- ja siihen liittyvissä asioissa tehtävää hallinnollista yhteistyötä ja molemminpuolista hallinnollista apua koskevien määräysten mukaisesti tuojaosapuoli toteaa, että alkuperäselvitys on annettu virheellisin perustein, sillä pöytäkirjassa 1 (Käsitteen ’alkuperätuotteet’ määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä) täsmennetyt vaatimukset eivät täyttyneet, kyseinen osapuoli voi kieltää tullietuuskohtelun ilmoittajalta, joka on hakenut sitä tavaroille, joiden alkuperätodistuksen viejäosapuoli on antanut.

4. Jos tuojaosapuoli katsoo, että tullietuuskohtelun kieltäminen 3 kohdassa tarkoitetuilta yksittäisiltä lähetyksiltä ei ole riittävää, jotta voidaan panna täytäntöön ja valvoa tietyn tuotteen tullietuuskohtelua, kyseinen osapuoli voi 5 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti tilapäisesti keskeyttää asianomaisten tuotteiden kyseisen tullietuuskohtelun seuraavissa tapauksissa: a) kun osapuoli toteaa, että tämän sopimuksen mukaista tullietuuskohtelua koskevissa hakemuksissa on esiintynyt järjestelmällisiä tullirikkomuksia; tai b) kun osapuoli toteaa, että viejäosapuoli on järjestelmällisesti jättänyt noudattamatta 2 kohdan mukaisia velvollisuuksia. 5. Tuojaosapuolen toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä ilmoitettava päätelmästään viejäosapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle, toimittava todennettavissa olevat tiedot, joihin päätelmä perustui, ja ryhdyttävä neuvotteluihin viejäosapuolen toimivaltaisen viranomaisen kanssa, jotta voidaan saavuttaa yhteisesti hyväksyttävissä oleva ratkaisu. 6. Jos toimivaltaiset viranomaiset eivät ole päässeet yhteisesti hyväksyttävissä olevaan ratkaisuun 30 päivän kuluessa 5 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta, tuojaosapuolen on viipymättä siirrettävä asia kauppakomitean käsiteltäväksi. 7. Jos kauppakomitea ei ole päässyt yhteisesti hyväksyttävissä olevaan ratkaisuun 60 päivän kuluessa siitä, kun asia on siirretty sen käsiteltäväksi, tuojaosapuoli voi tilapäisesti keskeyttää kyseisten tavaroiden tullietuuskohtelun.



Tuojaosapuoli voi keskeyttää tullietuuskohtelun tilapäisesti tämän artiklan nojalla ainoastaan siksi ajaksi, joka on tarpeen sen taloudellisten etujen suojaamiseksi, ja siihen asti, kunnes viejäosapuoli toimittaa uskottavaa näyttöä kyvystään noudattaa 2 kohdassa tarkoitettuja velvoitteita ja valvoa riittävästi kyseisten velvoitteiden täyttämistä. Tällainen tilapäinen keskeyttäminen voi kestää enintään kolme kuukautta. Jos alkuperäiseen keskeyttämiseen johtaneet olosuhteet vallitsevat kolmen kuukauden määräajan päättymisen jälkeen, tuojaosapuoli voi päättää jatkaa keskeytyksen voimassaoloa vielä kolmella kuukaudella. Kaikista keskeytyksistä on neuvoteltava kauppakomiteassa määräajoin. 8. Tuojaosapuolen on sisäisten menettelyidensä mukaisesti ilmoitettava tuojille kaikista tiedoksiannoista ja päätöksistä, jotka koskevat edellä 4 kohdassa tarkoitettua väliaikaista keskeyttämistä. Tuojaosapuolen on ilmoitettava tästä viipymättä viejäosapuolelle ja kauppakomitealle. 2.10 ARTIKLA Korjatut tavarat 1. Tavaran alkuperästä riippumatta osapuoli ei saa soveltaa tullia tavaraan, joka saapuu sen alueelle uudelleen sen jälkeen, kun tavara on viety väliaikaisesti sen alueelta toisen osapuolen alueelle korjausta varten, riippumatta siitä, voitaisiinko tällainen korjaus tehdä sen osapuolen alueella, josta tavara oli väliaikaisesti viety.

2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta tavaraan, joka on tuotu tullivarastoon, vapaakauppa-alueelle tai vastaavaan asemaan ja joka tämän jälkeen viedään korjausta varten eikä tuoda uudelleen tullivarastoon, vapaakauppa-alueelle tai vastaavaan asemaan. 3. Tavaran alkuperästä riippumatta osapuoli ei saa periä tullia tavarasta, joka on tuotu tilapäisesti toisen osapuolen alueelta korjausta varten. 4. Tätä artiklaa sovellettaessa ’korjaamisella’ tarkoitetaan kaikkea käsittelyä, joka kohdistuu tavaraan sen toiminnallisten puutteiden tai sille aiheutuneiden aineellisten vahinkojen korjaamiseksi ja joka merkitsee tavaran saattamista alkuperäiseen toimintaansa tai sen varmistamista, että tavara on sen käyttöä koskevien teknisten vaatimusten mukainen, ja jota ilman tavaraa ei voitaisi enää käyttää tavanomaisella tavalla siihen tarkoitukseen, johon se oli tarkoitettu. Tavaran korjaamiseen sisältyvät myös entisöinti ja huolto. Siihen eivät sisälly toimet tai prosessit, joilla: a) tuhotaan tavaran olennaiset ominaispiirteet tai luodaan uusi tai kaupallisesti erilainen tavara;

b) muunnetaan puolivalmis tavara valmiiksi tavaraksi; tai c) parannetaan tai kohennetaan tavaran teknistä suorituskykyä.

2.11 ARTIKLA Vientitullit, -verot ja muut maksut 1. Osapuoli ei saa pitää voimassa tai ottaa käyttöön tulleja, veroja tai mitään muita maksuja, joita sovelletaan toisen osapuolen alueelle suuntautuvaan vientiin tai sen yhteydessä ja jotka ovat suurempia kuin kotimaiseen kulutukseen tarkoitettuihin samanlaisin tavaroihin sovellettavat tullit, verot tai maksut, paitsi liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-3 (Vietnamin vientitulliluettelo) sisältyvän luettelon mukaisesti. 2. Jos osapuoli alentaa vientiin tai sen yhteydessä sovellettavaa tullia, veroa tai maksua ja se on alempi kuin tulli, joka on laskettu liitteen 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) lisäykseen 2-A-3 (Vietnamin vientitulliluettelo) sisältyvän luettelon mukaisesti, sovelletaan kyseistä alempaa tullia. Tätä kohtaa ei sovelleta millekään muulle kolmannelle osapuolelle etuuskohtelukauppaa koskevan sopimuksen nojalla myönnettyyn edullisempaan kohteluun. 3. Kumman tahansa osapuolen pyynnöstä kauppakomitea tarkastelee uudelleen kaikkia tulleja, veroja tai muita maksuja, joita sovelletaan toisen osapuolen alueelle suuntautuvaan tavaroiden vientiin tai sen yhteydessä, kun osapuoli on myöntänyt jollekin muulle kolmannelle osapuolelle suotuisamman kohtelun etuuskohtelukauppaa koskevan sopimuksen nojalla.

2.12 ARTIKLA Maataloustuotteiden vientituki

1. Monenvälisessä kontekstissa osapuolilla on yhteinen tavoite, johon kuuluvat maataloustuotteilta samanaikaisesti poistettavat kaikenlaiset vientituet ja niiden uudelleen käyttöön ottamisen estäminen sekä niiden tapaan maataloustuotteisiin vaikuttavien vientitoimenpiteitä koskevien sääntöjen laatiminen. Tätä varten ne työskentelevät yhdessä tehostaakseen maatalousvientiä harjoittavia maatalousyrityksiä, kansainvälistä elintarvikeapua ja viennin rahoitustukea koskevia monenvälisiä sääntöjä. 2. Tämän sopimuksen tullessa voimaan viejäosapuoli ei saa ottaa käyttöön tai pitää voimassa vientitukia tai muita vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä minkään sellaisen maataloustuotteiden osalta, jolta tuojaosapuoli poistaa tai alentaa tulleja liitteen 2-A (Tullien alentaminen tai poistaminen) mukaisesti ja joka on tarkoitettu tuojaosapuolen alueelle.

2.13 ARTIKLA Kauppaa koskevien säädösten hallinnointi GATT 1994 -sopimuksen X artiklan mukaisesti kukin osapuoli hallinnoi yhdenmukaisella, puolueettomalla ja kohtuullisella tavalla kaikkia lakejaan, määräyksiään, oikeuden päätöksiään ja hallinnollisia päätöksiään, jotka koskevat a) tavaroiden luokittelua tai tullausarvon määrittämistä; b) tulleja, veroja ja muita maksuja; c) tuontia tai vientiä koskevia vaatimuksia, rajoituksia tai kieltoja; d) maksujen siirtämistä; ja

e) tullin osalta tavaroiden myyntiin, jakeluun, kuljetukseen, vakuutukseen, varastotarkastukseen, näyttelyyn, jalostukseen, sekoittamiseen tai muuhun käyttöön vaikuttavia seikkoja.

2.14 ARTIKLA Tuonti- ja vientirajoitukset 1. Ellei tässä sopimuksessa toisin määrätä, GATT 1994 -sopimuksen XI artiklan ja huomautusten ja lisämääräysten mukaisesti osapuoli ei saa ylläpitää tai ottaa käyttöön toisen osapuolen minkään tavaran tuontiin tai toisen osapuolen alueelle tarkoitettuun vientiin tai vientimyyntiin sovellettavia kieltoja tai rajoituksia. Tätä varten GATT 1994 -sopimuksen XI artikla, mukaan lukien sen huomautukset ja lisämääräykset, sisällytetään tähän sopimukseen ja otetaan sen osaksi soveltuvin osin. 2. Edellä olevalla 1 kohdalla kielletään osapuolta ottamasta käyttöön tai pitämästä voimassa a) tuontilisensiointia, jonka ehtona on suoritevaatimuksen täyttäminen; tai b) vapaaehtoisia vientirajoituksia. 3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta lisäyksessä 2-A-4 lueteltuihin tavaroihin (Tavaroiden tuontia ja vientiä koskevat Vietnamin erityistoimenpiteet). Kaikkia Vietnamin lakeihin ja määräyksiin tehtäviä muutoksia, joilla pienennetään lisäyksessä 2-A-4 (Tavaroiden tuontia ja vientiä koskevat Vietnamin erityistoimenpiteet) lueteltujen tavaroiden alaa, sovelletaan automaattisesti tässä sopimuksessa. Kaikkia Vietnamin jollekin muulle kauppakumppanille myöntämiä etuuskohteluita, jotka koskevat lisäyksessä 2-A-4 (Tavaroiden tuontia ja vientiä koskevat Vietnamin erityistoimenpiteet) lueteltujen tavaroiden alaa, sovelletaan automaattisesti tässä sopimuksessa. Vietnamin on ilmoitettava unionille tässä kohdassa tarkoitetuista muutoksista tai etuuskohteluista.

4. WTO-sopimuksen mukaisesti osapuoli voi toteuttaa toista osapuolta vastaan minkä tahansa toimenpiteen, jonka WTO:n riitojenratkaisuelin on hyväksynyt. 5. Kun osapuoli ottaa käyttöön tai pitää voimassa tuontia tai vientiä koskevan kiellon tai rajoituksen, sen on varmistettava sen täydellinen läpinäkyvyys.

2.15 ARTIKLA Lääkkeiden kaupankäyntioikeudet ja niihin liittyvät oikeudet 1. Vietnamin on hyväksyttävä ja pidettävä voimassa asianmukaisia oikeudellisia välineitä, joiden avulla ulkomaiset lääkeyhtiöt voivat perustaa ulkomaisrahoitteisia yrityksiä niiden lääkkeiden tuontia varten, jotka ovat saaneet Vietnamin toimivaltaisilta viranomaisilta myyntiluvan. Rajoittamatta liitteeseen 8-B (Vietnamin erityissitoumusten luettelo) sisältyviä Vietnamin luetteloita, tällaiset ulkomaisrahoitteiset yritykset saavat myydä lääkkeitä, jotka ne ovat laillisesti tuoneet jakelijoille tai tukkukauppiaille, joilla on oikeus lääkkeiden jakeluun Vietnamissa. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut ulkomaisrahoitteiset yritykset saavat a) rakentaa omia varastojaan varastoidakseen lääkkeitä, jotka ne ovat laillisesti tuoneet Vietnamiin terveysministeriön tai sen seuraajan antamien määräysten mukaisesti;

b) tarjota terveydenhuollon ammattihenkilöille sellaisiin lääkkeisiin liittyviä tietoja, jotka ne ovat laillisesti tuoneet Vietnamiin, terveysministeriön tai sen seuraajan sekä Vietnamin muiden toimivaltaisten viranomaisten antamien määräysten mukaisesti; ja c) toteuttaa liitteessä 2C (Lääkkeet ja lääkinnälliset laitteet) olevan 3 artiklan (Kansainväliset standardit) nojalla ja terveysministeriön tai sen seuraajan antamien säännösten mukaisesti kliinisiä tutkimuksia ja testausta varmistaakseen, että lääkkeet, jotka ne ovat tuoneet laillisesti Vietnamiin soveltuvat kotimaiseen kulutukseen. 2.16 ARTIKLA Tuontilisensiointimenettelyt

1. Osapuolet vahvistavat tuontilisensiointisopimuksen mukaiset oikeutensa ja velvollisuutensa. 2. Kummankin osapuolen on ilmoitettava toiselle osapuolelle voimassa olevista tuontilisensiointimenettelyistään, mukaan luettuina oikeusperusta ja asianomainen virallinen verkkosivusto, 30 päivän kuluessa tämän sopimuksen voimaantulosta, ellei niistä ole jo ilmoitettu tai määrätty tuontilisensiointisopimuksen 5 artiklan tai 7 artiklan 3 kohdan nojalla. Ilmoituksen on sisällettävä tuontilisensiointisopimuksen 5 artiklassa tai 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot.

3. Kummankin osapuolen on ilmoitettava toiselle osapuolelle tuontilisensiointimenettelyiden käyttöön ottamisesta tai muuttamisesta, jonka se aikoo toteuttaa, viimeistään 45 päivää ennen uuden menettelyn tai muutoksen voimaantuloa. Osapuoli ei missään tapauksessa saa antaa tällaista ilmoitusta sen jälkeen, kun enemmän kuin 60 päivää on kulunut käyttöön ottamisen tai muuttamisen julkaisupäivästä, ellei tästä ole jo ilmoitettu tuontilisensiointisopimuksen 5 artiklan mukaisesti. Ilmoituksen on sisällettävä tuontilisensiointisopimuksen 5 artiklassa tarkoitetut tiedot. 4. Kummankin osapuolen on julkaistava virallisella verkkosivustolla kaikki ne tiedot, jotka sen tuontilisensiointisopimuksen 1 artiklan 4 kohdan a alakohdan nojalla edellytetään julkaisevan. 5. Osapuolen pyynnöstä toisen osapuolen on vastattava 60 päivän kuluessa kohtuullisiin tiedusteluihin, jotka koskevat tuontilisensiointimenettelyä, jonka se aikoo ottaa käyttöön tai on ottanut käyttöön tai pitänyt voimassa, sekä perusteita, jotka koskevat tuontilisenssien myöntämistä tai jakamista, mukaan lukien henkilöiden, yritysten ja laitosten kelpoisuus tällainen hakemuksen tekemiseksi, hallinnollinen elin tai elimet, joihin on otettava yhteys, ja luettelo tuotteista, joihin sovelletaan tuontilisenssivaatimusta. 6. Osapuolet ottavat käyttöön ja hallinnoivat tuontilisensiointimenettelyjä seuraavien mukaisesti: a) tuontilisensiointisopimuksen 1 artiklan 1–9 kohta; b) tuontilisensiointisopimuksen 2 artikla; ja c) tuontilisensiointisopimuksen 3 artikla.

Tätä varten edellä a, b ja c alakohdassa tarkoitetut määräykset otetaan soveltuvin osin osaksi tätä sopimusta.

7. Osapuoli saa ottaa käyttöön tai pitää voimassa automaattisia tuontilisensiointimenettelyjä edellytyksenä alueelleen tapahtuvalle tuonnille ainoastaan oikeutettujen tavoitteiden täyttämiseksi asianmukaisen vaikutustenarvioinnin tekemisen jälkeen. 8. Osapuolen on myönnettävä tuontilisenssit riittävän pitkäksi ajaksi, joka ei saa olla lyhyempi kuin tuontilisenssivaatimuksista annetussa kotimaisessa lainsäädännössä vahvistettu aika ja joka ei saa estää tuontia. 9. Jos osapuoli on evännyt toisen osapuolen tuontilisenssihakemuksen, sen on hakijan pyynnöstä ja viipymättä pyynnön vastaanotettuaan toimitettava hakijalle kirjallinen selvitys epäämisen syistä. Hakijalla on oltava oikeus hakea päätökseen muutosta tai päätöksen uudelleen tarkastelua tuojaosapuolen kotimaisen lainsäädännön tai menettelyjen mukaisesti. 10. Osapuolet saavat ottaa käyttöön tai pitää voimassa harkinnanvaraisia tuontilisensiointimenettelyjä ainoastaan sellaisen toimenpiteen täytäntöön panemiseksi, joka ei ole ristiriidassa tämän sopimuksen kanssa, mukaan lukien 2.22 artikla (Yleiset poikkeukset). Harkinnanvaraisia tuontilisensiointimenettelyjä käyttöön ottavan osapuolen on selkeästi ilmoitettava toimenpide, joka tällaisella menettelyllä pannaan täytäntöön.

2.17 ARTIKLA Vientilisensiointimenettelyt 1. Kummankin osapuolen on ilmoitettava toiselle osapuolelle voimassa olevista vientilisensiointimenettelyistään, mukaan luettuina oikeusperusta ja asianomainen virallinen verkkosivusto, 30 päivän kuluessa tämän sopimuksen voimaantulosta. 2. Kummankin osapuolen on ilmoitettava toiselle osapuolelle vientilisensiointimenettelyiden käyttöön ottamisesta tai muuttamisesta, jonka se aikoo toteuttaa, viimeistään 45 päivää ennen uuden menettelyn tai muutoksen voimaantuloa. Osapuoli ei missään tapauksessa saa antaa tällaista ilmoitusta sen jälkeen, kun enemmän kuin 60 päivää on kulunut käyttöön ottamisen tai muuttamisen julkaisupäivästä. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen on sisällettävä seuraavat tiedot:

a) vientilisensiointimenettelyiden tekstit, mukaan luettuina niihin tehtävät muutokset; b) kunkin vientilisensiointimenettelyn kohteena olevat tuotteet; c) kunkin vientilisensiointimenettelyn osalta seuraavien kuvaus: i) vientilisenssin hakuprosessi; ja ii) perusteet, jotka hakijan on täytettävä voidakseen hakea vientilisenssiä;

d) yhteyspiste tai -pisteet, joista henkilöt, joiden etua asia koskee, voivat saada lisätietoja edellytyksistä vientilisenssin saamiseksi; e) hallintoelin tai -elimet, joille hakemus tai muu asiaan liittyvä asiakirja-aineisto on toimitettava; f) ajanjakso, jonka kunkin vientilisensiointimenettelyn on oltava voimassa; g) jos osapuoli aikoo käyttää vientilisensiointimenettelyä jonkin vientikiintiön hallinnoimiseen, kiintiön kokonaismäärä ja, jos se on käytännössä mahdollista, arvo sekä kiintiön alkamis- ja päättymispäivät; ja h) poikkeukset vientilisensiointivaatimuksesta, näiden poikkeusten hakutapa sekä niiden myöntämisperusteet.

4. Kummankin osapuolen on julkaistava kaikki vientilisensointimenettelyt, mukaan lukien oikeusperusta ja viittaus asiaankuuluvaan viralliseen verkkosivustoon. Kummankin osapuolen on myös julkaistava mahdolliset uudet vientilisensiointimenettelyt tai sen vientilisensiointimenettelyiden mahdolliset muutokset mahdollisimman pian ja viimeistään 45 päivän kuluessa sen hyväksymisestä ja vähintään 25 työpäivää ennen sen voimaantuloa.

5. Osapuolen pyynnöstä toisen osapuolen on vastattava 60 päivän kuluessa kohtuullisiin tiedusteluihin, jotka koskevat vientilisensiointimenettelyä, jonka se aikoo ottaa käyttöön tai on ottanut käyttöön tai pitänyt voimassa, sekä perusteita, jotka koskevat vientilisenssien myöntämistä tai jakamista, mukaan lukien henkilöiden, yritysten ja laitosten kelpoisuus tällainen hakemuksen tekemiseksi, hallinnollinen elin tai elimet, joihin on otettava yhteys, ja luettelo tuotteista, joihin sovelletaan vientilisenssivaatimusta. 6. Osapuolet ottavat käyttöön ja hallinnoivat kaikkia vientilisensiointimenettelyjä seuraavien mukaisesti: a) tuontilisensiointisopimuksen 1 artiklan 1–9 kohta; b) tuontilisensiointisopimuksen 2 artikla; c) tuontilisensiointisopimuksen 3 artikla lukuun ottamatta 5 kohdan a, c, j ja k alakohtaa. Tätä varten edellä a, b ja c alakohdassa tarkoitetut määräykset otetaan soveltuvin osin osaksi tätä sopimusta. 7. Kummankin osapuolen on varmistettava, että kaikkien vientilisensiointimenettelyjen soveltaminen on puolueetonta ja että niitä hallinnoidaan oikeudenmukaisesti, tasapuolisesti, syrjimättä ja avoimesti. 8. Osapuolen on myönnettävä vientilisenssit riittävän pitkäksi ajaksi, joka ei saa olla lyhyempi kuin vientilisenssivaatimuksista annetussa kotimaisessa lainsäädännössä vahvistettu aika ja joka ei saa estää vientiä.

9. Kun osapuoli on evännyt toisen osapuolen vientilisenssihakemuksen, sen on hakijan pyynnöstä ja viipymättä pyynnön vastaanotettuaan toimitettava hakijalle kirjallinen selvitys epäämisen syistä. Hakijalla on oltava oikeus hakea päätökseen muutosta tai päätöksen uudelleen tarkastelua viejäosapuolen kotimaisen lainsäädännön tai menettelyjen mukaisesti.

10. Osapuoli saa ottaa käyttöön tai pitää voimassa automaattisia vientilisensiointimenettelyjä edellytyksenä alueeltaan tapahtuvalle viennille ainoastaan oikeutettujen tavoitteiden täyttämiseksi asianmukaisen vaikutustenarvioinnin tekemisen jälkeen. 11. Osapuolet saavat ottaa käyttöön tai pitää voimassa harkinnanvaraisia vientilisensiointimenettelyjä ainoastaan sellaisen toimenpiteen täytäntöön panemiseksi, joka ei ole ristiriidassa tämän sopimuksen, mukaan lukien 2.22 artikla (Yleiset poikkeukset), kanssa. Harkinnanvaraisia vientilisensiointimenettelyjä käyttöön ottavan osapuolen on selkeästi ilmoitettava toimenpide, joka tällaisella menettelyllä pannaan täytäntöön. 2.18 ARTIKLA Tuontiin ja vientiin liittyvät maksut ja muodollisuudet 1. Kummankin osapuolen on varmistettava, että maksut, muodollisuudet ja vaatimukset, lukuun ottamatta tuonti- ja vientitulleja ja 2.3 artiklan (Määritelmät) ensimmäisen kohdan d alakohdan i, ii ja iii alakohdassa lueteltuja toimenpiteitä, ovat GATT 1994 -sopimuksen, mukaan lukien sen huomautukset ja lisämääräykset, VIII artiklan mukaisten osapuolten velvollisuuksien kanssa yhteensopivia.

2. Osapuoli voi määrätä maksuja ainoastaan tavaroiden tuonnin ja viennin yhteydessä tarjottavista palveluista. Maksuja ei saa periä arvon perusteella eivätkä ne saa ylittää tarjotun palvelun likimääräisiä kustannuksia. Kummankin osapuolen on 4.10 artiklan (Maksut ja palkkiot) julkaistava tiedot maksuista, joita se perii tavaroiden tuonnin ja viennin yhteydessä. 3. Osapuoli ei saa edellyttää konsulipalveluita, mukaan lukien niihin liittyviä palkkioita ja maksuja, tavaroiden tuonnin tai viennin yhteydessä. Kolmen vuoden kuluttua tämän sopimuksen voimaantulosta osapuoli ei saa vaatia konsulitodentamista tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tavaroiden tuontia varten. 2.19 ARTIKLA Alkuperämerkintä

Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, kun Vietnam soveltaa unionin muihin kuin maataloustuotteisiin pakollista alkuperämerkintää koskevia vaatimuksia, sen on hyväksyttävä merkintä ”Made in EU” tai vastaava merkintä paikallisella kielellä näiden vaatimusten täyttämiseksi.

2.20 ARTIKLA Valtion kauppayritykset 1. Osapuolet vahvistavat oikeutensa ja velvollisuutensa, jotka ovat GATT 1994 sopimuksen, mukaan lukien sen huomautukset ja lisämääräykset, XVII artiklan sekä GATT 1994 sopimuksen XVII artiklan tulkinnasta tehdyn sopimuksen mukaisia; nämä liitetään tähän sopimukseen ja otetaan osaksi sitä soveltuvin osin. 2. Kun osapuoli pyytää toiselta osapuolelta tietoja yksittäisistä valtion kaupallisista yrityksistä ja niiden toiminnoista, mukaan lukien tiedot niiden kahdenvälisestä kaupasta, pyynnön vastaanottaneen osapuolen on varmistettava avoimuus, jollei GATT 1994 sopimuksen XVII artiklan 4 alakohdan d alakohdasta muuta johdu. 2.21 ARTIKLA Alakohtaisten muiden kuin tariffitoimenpiteiden poistaminen 1. Osapuolten on pantava täytäntöön sitoumuksensa, jotka koskevat alakohtaisia tavaroihin kohdistuvia muita kuin tariffitoimenpiteitä, liitteissä 2-B (Moottoriajoneuvot sekä moottoriajoneuvojen osat ja varusteet) ja 2-C (Farmaseuttiset tuotteet/lääkkeet ja lääkinnälliset laitteet) esitettyjen sitoumusten mukaisesti.

2. Ellei tässä sopimuksessa toisin määrätä, 10 vuoden kuluttua tämän sopimuksen voimaantulosta osapuolet aloittavat kumman tahansa osapuolen pyynnöstä neuvottelut sisäisiä menettelyjään noudattaen tavoitteenaan laajentaa niiden sitoumuksia, jotka koskevat alakohtaisia tavaroihin sovellettavia muita kuin tariffitoimenpiteitä.

2.22 ARTIKLA Yleiset poikkeukset 1. Mikään tässä luvussa ei estä kumpaakaan osapuolta toteuttamasta toimenpiteitä GATT 1994 sopimuksen, mukaan lukien sen huomautukset ja lisämääräykset, XX artiklan mukaisesti; nämä sisällytetään tähän sopimukseen ja otetaan sen osaksi soveltuvin osin. 2. Osapuolet hyväksyvät, että ennen GATT 1994 -sopimuksen XX artiklan i ja j kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamista, viejäosapuolen, joka aikoo toteuttaa tällaiset toimenpiteet, on toimitettava toiselle osapuolelle kaikki merkitykselliset tiedot. Pyynnöstä osapuolet neuvottelevat löytääkseen hyväksyttävän ratkaisun. Osapuolet voivat sopia mistä tahansa tarvittavista keinoista ongelmien ratkaisemiseksi. Jos ennakkoon tiedottaminen tai tarkastelu ei ole mahdollista välitöntä toimintaa edellyttävien poikkeuksellisten ja kriittisten olosuhteiden vuoksi, viejäosapuoli voi soveltaa tarvittavia varotoimenpiteitä, ja sen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle osapuolelle.

2.23 ARTIKLA Tavarakauppakomitea 1. Jäljempänä olevan 17.2 artiklan (Erikoistuneet komiteat) nojalla perustettu tavarakauppakomitea koostuu osapuolten edustajista. 2. Tavarakauppakomitea käsittelee kaikkia tämän luvun ja pöytäkirjan 1 (Käsitteen ’alkuperätuotteet’ määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä) mukaisesti esille tulevia asioita. 3. Tavarakauppakomitea toteuttaa seuraavat tehtävät 17.2 artiklan (Erikoistuneet komiteat) mukaisesti:

a) edellä 2 kohdassa tarkoitettujen määräysten täytäntöönpanon ja toimivuuden tarkastelu ja seuranta; b) toimenpiteiden yksilöiminen ja suositteleminen mahdollisten erojen ratkaisemiseksi ja markkinoille pääsyn edistäminen, helpottaminen ja parantaminen, mukaan lukien 2.7 artiklan (Tullien pienentäminen tai poistaminen) mukaisten tulleja koskevien sitoumusten mahdollinen nopeuttaminen; c) työryhmien perustamista koskevien suositusten antaminen kauppakomitealle, kun se pitää tätä tarpeellisina; d) kauppakomitean sille määräämien lisätehtävien toteuttaminen; ja

e) päätösten ehdottaminen kauppakomitean hyväksyttäväksi liitteessä 2-A (Tullien pienentäminen tai poistaminen) olevan B jakson (Tullikiintiöt) 1 alajakson (Unionin tullikiintiöt) 5 kohdan c alakohtaan sisältyvän aromaattisten riisilajikkeiden luettelon muuttamiseksi. 3 LUKU KAUPAN SUOJAKEINOT A JAKSO POLKUMYYNTI- JA TASOITUSTULLIT

3.1 ARTIKLA Yleiset määräykset 1. Osapuolet vahvistavat oikeutensa ja velvollisuutensa, jotka ovat GATT 1994 sopimuksen VI artiklan, polkumyynnin vastaisen sopimuksen ja tukisopimuksen mukaisia.

2. Osapuolet tunnustavat, että polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ja tasoitustoimenpiteitä voidaan väärinkäyttää kaupan estämiseksi, ja ovat yhtä mieltä siitä, että a) tällaisia kaupan suojakeinoja käytettäessä olisi noudatettava täysin WTO:n vaatimuksia ja että niiden olisi perustuttava oikeudenmukaiseen ja avoimeen järjestelmään; ja b) olisi huolellisesti tarkasteltava toisen osapuolen etuja, kun osapuoli harkitsee tällaisten toimenpiteiden käyttöön ottoa. 3. Tämän jakson soveltamista varten alkuperä on määritettävä alkuperäsääntöjä koskevan sopimuksen 1 artiklan mukaisesti. 3.2 ARTIKLA Avoimuus

1. Polkumyyntisopimuksen 6.5 artiklan ja tukisopimuksen 12.4 artiklan soveltamista rajoittamatta osapuolten on varmistettava, että kaikki ne olennaiset tosiseikat ja näkökannat, joihin niiden päätös toimenpiteiden soveltamisesta pohjautuu, ilmoitetaan kokonaisuudessaan ja tarkoituksenmukaisella tavalla asianomaisille osapuolille välittömästi mahdollisten väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ja joka tapauksessa ennen lopullisten päätelmien tekemistä. Ilmoitus on tehtävä kirjallisesti, ja asianomaisille osapuolille on annettava riittävästi aikaa näkemystensä esittämiseen.

2. Kullekin asianomaiselle osapuolelle on tarjottava mahdollisuus tulla kuulluksi, jotta se voi esittää näkemyksiään kaupan suojakeinoja koskevien tutkimusten aikana, sillä edellytyksellä, että tutkimuksen toteuttaminen ei tarpeettomasti lykkäänny. 3.3 ARTIKLA Yleisen edun huomioon ottaminen Osapuoli ei saa ottaa käyttöön polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä tai tasoitustoimenpiteitä, jos tutkimuksen aikana käytettävissä olevien tietojen perusteella voidaan selvästi päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi yleisen edun vastaista. Määrittäessään yleistä etua osapuolen on tutkintaviranomaisille toimitettujen merkityksellisten tietojen pohjalta otettava huomioon kotimaisen tuotannonalan ja tuojien ja niitä edustavien järjestöjen sekä käyttäjiä ja kuluttajia edustavien järjestöjen tilanne. 3.4 ARTIKLA Alhaisemman tullin sääntö Jos osapuoli määrää polkumyynti- tai tasoitustullin, tällaisen tullin määrä ei saa ylittää polkumyyntimarginaalia tai tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen marginaalia ja osapuolen on pyrittävä varmistamaan, että tällainen tulli on kyseistä marginaalia pienempi, jos tällainen alhaisempi tulli on riittävä kotimaiselle tuotannonalalle koituneen vahingon poistamiseksi.

3.5 ARTIKLA

Riitojenratkaisumekanismin ulkopuolelle jättäminen Tämän jakson määräyksiin ei sovelleta 15 lukua (Riitojen ratkaiseminen). B JAKSO YLEISET SUOJATOIMENPITEET 3.6 ARTIKLA Yleiset määräykset 1. Osapuolet vahvistavat GATT 1994 -sopimuksen XIX artiklan, suojalausekesopimuksen ja maataloussopimuksen 5 artiklan mukaiset oikeutensa ja velvollisuutensa. 2. Osapuoli ei saa samaan aikaan soveltaa samaan tavaraan a) tämän luvun C jakson (Kahdenvälinen suojalauseke) mukaista kahdenvälistä suojatoimenpidettä; ja



b) GATT 1994 -sopimuksen XIX artiklan ja suojalausekesopimuksen mukaista toimenpidettä. 3. Tämän jakson soveltamista varten alkuperä on määritettävä alkuperäsääntöjä koskevan sopimuksen 1 artiklan mukaisesti. 3.7 ARTIKLA Avoimuus 1. Sen estämättä, mitä 3.6 artiklassa (Yleiset määräykset) määrätään, osapuolen, joka panee vireille yleisen suojatoimenpidetutkimuksen tai aikoo ottaa käyttöön yleisiä suojatoimenpiteitä, on toisen osapuolen pyynnöstä ja sillä edellytyksellä, että asiaan liittyy toisen osapuolen huomattava etu, annettava tätä koskeva kirjallinen ilmoitus kaikista asian kannalta olennaisista tiedoista, jotka ovat, tapauksen mukaan, johtaneet joko yleisen suojatoimenpidetutkimuksen vireillepanoon tai yleisten suojatoimenpiteiden käyttöön ottoon, sekä tarvittaessa myös tutkimuksen alustavat päätelmät. Tämä ei rajoita suojalausekesopimuksen 3.2 artiklan määräysten soveltamista. 2. Yleisiä suojatoimenpiteitä käyttöön ottaessaan osapuolet pyrkivät ottamaan ne käyttöön kahdenväliseen kauppaan vähiten vaikuttavalla tavalla.

3. Jos osapuoli katsoo edellä olevan 2 kohdan soveltamista varten, että lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöön oton oikeudelliset edellytykset täyttyvät, sen on ilmoitettava tästä toiselle osapuolelle ja tarjottava mahdollisuus kahdenvälisiin neuvotteluihin. Jos tyydyttävään ratkaisuun ei päästä 30 päivän kuluessa ilmoituksesta, osapuoli voi hyväksyä yleiset suojatoimenpiteet lopullisesti. Neuvottelumahdollisuus olisi tarjottava toiselle osapuolelle näkemysten vaihtamista varten edellä 1 kohdassa tarkoitetuista tiedoista. 3.8 ARTIKLA Riitojenratkaisumekanismin ulkopuolelle jättäminen

Tämän jakson niihin määräyksiin, joissa viitataan WTO-oikeuksiin ja -velvollisuuksiin, ei sovelleta 15 lukua (Riitojen ratkaiseminen).

C JAKSO KAHDENVÄLINEN SUOJALAUSEKE 3.9 ARTIKLA Määritelmät Tässä jaksossa a) ’kotimainen tuotannonala’ on tulkittava suojalausekesopimuksen 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti. Tätä varten suojalausekesopimuksen 4 artiklan 1 kohdan c alakohta liitetään tähän sopimukseen ja otetaan osaksi sitä soveltuvin osin; b) ’vakava haitta’ ja ’vakavan haitan uhka’ on tulkittava suojalausekesopimuksen 4 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti. Tätä varten suojalausekesopimuksen 4 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta liitetään tähän sopimukseen ja otetaan osaksi sitä soveltuvin osin; ja c) ’siirtymäkaudella’ tarkoitetaan 10 vuoden jaksoa tämän sopimuksen voimaantulosta.



3.10 ARTIKLA Kahdenvälisten suojatoimenpiteiden soveltaminen 1. Jos tämän sopimuksen mukaisen tullien alennuksen tai poiston seurauksena jotakin osapuolen alueelta peräisin olevaa tuotetta tuodaan toisen osapuolen alueelle sellaisina lisääntyneinä määrinä joko absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa kotimaiseen tuotantoon ja sellaisissa olosuhteissa, että tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa haittaa kotimaiselle tuotannonalalle, joka tuottaa kyseisen tuotteen kanssa samankaltaisia tai sen kanssa suoraan kilpailevia tuotteita, tuojaosapuoli voi toteuttaa 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet tässä jaksossa vahvistettujen edellytysten ja menettelyiden mukaisesti ainoastaan siirtymäkauden aikana, ellei 3.11 artiklan (Ehdot ja rajoitukset) 6 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa toisin määrätä. 2. Tuojaosapuoli voi ottaa käyttöön kahdenvälisen suojatoimenpiteen, jolla a) suspendoidaan kyseiseen tavaraan sovellettava liitteen 2-A (Tullien poistaminen) mukainen tullin lisäalennus; tai b) korotetaan tavaran tulli tasolle, joka ei ylitä alempaa seuraavista: i) tavaraan sovellettu suosituimmuustulli aikana, jona toimenpide toteutetaan; tai

ii) liitteeseen 2-A (Tullien poistaminen) sisällytetyissä luetteloissa 2.6 artiklan (Tullien pienentäminen tai poistaminen) nojalla täsmennetty tullin perustaso. 3.11 ARTIKLA

Ehdot ja rajoitukset 1. Osapuoli ilmoittaa toiselle osapuolelle kirjallisesti 2 kohdassa tarkoitetun tutkimuksen aloittamisesta ja neuvottelee toisen osapuolen kanssa niin paljon etukäteen ennen kahdenvälisen suojatoimenpiteen soveltamista kuin on käytännössä mahdollista, jotta voitaisiin tarkastella tutkimuksesta saatavaa tietoa ja vaihtaa näkemyksiä toimenpiteestä. 2. Osapuoli voi soveltaa kahdenvälistä suojatoimenpidettä vasta, kun sen toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet tutkimuksen suojalausekesopimuksen 3 artiklan ja 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. Tätä varten suojalausekesopimuksen 3 artikla ja 4 artiklan 2 kohdan c alakohta liitetään tähän sopimukseen ja otetaan osaksi sitä soveltuvin osin. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa osapuolen on noudatettava suojalausekesopimuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan vaatimuksia. Tätä varten suojalausekesopimuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohta liitetään tähän sopimukseen ja otetaan osaksi sitä soveltuvin osin.

4. Tutkimuksen on lisäksi osoitettava objektiivisen näytön pohjalta, että tuonnin lisääntymisen ja vakavan haitan tai sen uhkan välillä on syy-yhteys. Tutkimuksessa on otettava huomioon lisääntynyt tuonnin lisäksi myös kaikki muut tekijät, jotka voivat samanaikaisesti aiheuttaa vahinkoa. 5. Kumpikin osapuoli varmistaa, että sen toimivaltaiset viranomaiset saattavat 2 kohdassa tarkoitetut tutkimukset päätökseen vuoden kuluessa niiden aloituspäivästä. 6. Osapuolet saavat soveltaa kahdenvälistä suojatoimenpidettä a) ainoastaan siinä määrin ja ainoastaan sen ajan, joka on tarpeen vakavan haitan estämiseksi tai korjaamiseksi ja sopeutumisen helpottamiseksi; b) enintään kahden vuoden ajan, mistä poikkeuksena sen kestoa voidaan jatkaa enintään kahdella vuodella, jos tuojaosapuolen toimivaltaiset viranomaiset määrittävät tässä artiklassa esitettyjen menettelyiden mukaisesti, että toimenpide on edelleen tarpeen vakavan haitan estämiseksi tai korjaamiseksi ja sopeutumisen helpottamiseksi ja että on näyttöä siitä, että tuotannonala on parhaillaan sopeutumassa, sillä edellytyksellä, että suojatoimenpiteen soveltamisenkokonaiskesto, mihin sisältyvät sekä alkuperäinen soveltamisjakso että sen mahdolliset jatkamiset, on enintään neljä vuotta; tai c) siirtymäkauden jälkeen vain, jos toinen osapuoli on antanut suostumuksensa.



7. Sopeutumisen helpottamiseksi tilanteessa, jossa kahdenvälisen suojatoimenpiteen odotettu kesto on yli kaksi vuotta, toimenpidettä soveltavan osapuolen on lievennettävä toimenpidettä asteittain säännöllisin väliajoin soveltamisjakson aikana. 8. Kun osapuoli lopettaa kahdenvälisen suojatoimenpiteen, tullin määrä on se, joka liitteeseen 2-A (Tullien poistaminen) sisältyvien luetteloiden mukaisesti olisi ollut voimassa ilman kyseistä toimenpidettä. 3.12 ARTIKLA Väliaikaiset toimenpiteet Kriittisissä olosuhteissa, joissa kaikki viivytykset aiheuttaisivat vaikeasti korjattavissa olevan vahingon, osapuoli voi soveltaa väliaikaisia suojatoimenpiteitä, kun alustavan määrityksen perusteella on ensin saatu selkeää näyttöä siitä, että toisesta osapuolesta peräisin olevien tavaroiden tuonti on lisääntynyt tämän sopimuksen mukaisen tullien alentamisen tai poistamisen seurauksena ja että tällainen tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa haittaa kotimaiselle tuotannonalalle. Väliaikaisten toimenpiteiden kesto on enintään 200 päivää, ja tänä aikana osapuolen on noudatettava 3.11 artiklan (Ehdot ja rajoitukset) 2 ja 3 kohdan vaatimuksia. Osapuolen on viipymättä maksettava takaisin kaikki tullien korotukset, jos 3.11 artiklan (Ehdot ja rajoitukset) 2 kohdassa tarkoitetun tutkimuksen perusteella ei voida päätellä, että 3.10 artiklan (Kahdenvälisten suojatoimenpiteiden soveltaminen) 1 kohdan mukaiset vaatimukset täyttyvät. Kaikkien väliaikaisten toimenpiteiden kesto lasketaan osaksi 3.11 artiklan (Ehdot ja rajoitukset) 5 kohdan b alakohdassa määrättyä jaksoa.

3.13 ARTIKLA Korvaukset 1. Väliaikaisia suojatoimenpiteitä soveltavan osapuolen on neuvoteltava toisen osapuolen kanssa, jotta voitaisiin yhdessä sopia soveltuvasta kauppaa vapauttavasta korvauksesta sellaisina myönnytyksinä, jotka kauppaan kohdistuvilta olennaisilta vaikutuksiltaan tai myönnytysten muodossa arvoltaan vastaavat niitä tulleja, joiden oletetaan koituvan suojatoimenpiteen seurauksena. Kahdenvälistä suojatoimenpidettä soveltavan osapuolen on tarjottava mahdollisuus tällaisiin neuvotteluihin viimeistään 30 päivän kuluttua kahdenvälisen suojatoimenpiteen käyttöönotosta. 2. Jos 1 kohdan mukaisissa neuvotteluissa ei päästä sopimukseen kauppaa vapauttavasta korvauksesta 30 päivän kuluessa neuvottelujen aloittamisesta, se osapuoli, jonka tavaroihin kahdenvälistä suojatoimenpidettä sovelletaan, voi suspendoida myönnytysten soveltamisen suojatoimenpidettä soveltavan osapuolen alkuperätavaroihin siten, että kauppavaikutukset vastaavat olennaisilta osin kahdenvälistä suojatoimenpidettä. Kahdenvälistä suojatoimenpidettä soveltavan osapuolen velvollisuus maksaa korvauksia ja toisen osapuolen oikeus keskeyttää tämän kohdan nojalla myönnytysten soveltaminen päättyvät samana päivänä, kun kahdenvälinen suojatoimenpide päättyy.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua keskeyttämisoikeutta ei saa käyttää kahdenvälisen suojatoimenpiteen ensimmäisten 24 voimassaolokuukauden aikana sillä edellytyksellä, että suojatoimenpide on tämän sopimuksen määräysten mukainen.

3.14 ARTIKLA Englannin kielen käyttö Jotta voidaan varmistaa tämän luvun mukaisten kaupan suojakeinoja koskevien sääntöjen mahdollisimman tehokas soveltaminen, osapuolten tutkintaviranomaiset käyttävät englannin kieltä osapuolten väliseen viestintään ja asiakirjojen vaihtoon kaupan suojakeinoja koskevissa tutkimuksissa. 4 LUKU TULLIMENETTELYT JA KAUPAN HELPOTTAMINEN 4.1 ARTIKLA Tavoitteet

1. Osapuolet tunnustavat tullimenettelyjen ja kaupan helpottamisen merkityksen kehittyvän globaalin kaupankäyntiympäristön kannalta. Osapuolet vahvistavat yhteistyötä tällä alalla, jotta voidaan varmistaa, että niiden sovellettava lainsäädäntö ja menettelyt vastaavat kaupan helpottamisen tukemista koskevia tavoitteita ja samalla varmistavat tehokkaan tullivalvonnan.

2. Osapuolet sopivat, että niiden lainsäädännön on oltava syrjimätöntä ja tullimenettelyiden perustuttava nykyaikaisten menetelmien ja tehokkaan valvonnan käyttöön, jotta voidaan torjua petoksia ja edistää laillista kaupankäyntiä. 3. Osapuolet tunnustavat, että oikeutettuja yleisiä poliittisia tavoitteita, suojaan, turvallisuuteen ja petosten torjuntaan liittyvät tavoitteet mukaan luettuina, ei saa vaarantaa. 4.2 ARTIKLA Tulliyhteistyö ja keskinäinen hallinnollinen avunanto 1. Osapuolet tekevät yhteistyötä tulliasioissa viranomaistensa välityksellä, jotta varmistetaan 4.1 artiklassa (Tavoitteet) vahvistettujen tavoitteiden saavuttaminen. 2. Voidakseen tehostaa yhteistyötään tulliasioissa, osapuolet muun muassa a) vaihtavat tietoja tullilainsäädännöstä, sen täytäntöönpanosta ja tullimenettelyistä erityisesti seuraavilla aloilla: i) tullimenettelyjen yksinkertaistaminen ja nykyaikaistaminen; ii) tulliviranomaisten suorittama teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen rajavalvonta;



iii) passituksen ja jälleenlaivauksen helpottaminen; ja iv) suhteet liike-elämään; b) tarkastelevat tuontiin, vientiin ja muihin tullimenettelyihin liittyviä yhteishankkeita, mukaan lukien tekninen tuki, jotta varmistetaan liike-elämälle tarjottavien palveluiden tehokkuus; c) vahvistavat yhteistyötään tullialalla toimivissa kansainvälisissä järjestöissä, kuten WTO:ssa ja Maailman tullijärjestössä, jäljempänä ’WCO’; ja d) tunnustavat vastavuoroisesti, tarvittaessa ja soveltuvin osin, kauppakumppanuusohjelmat ja tullivalvonnan, mukaan lukien niitä vastaavat kauppaa helpottavat toimenpiteet. 3. Osapuolet antavat toisilleen keskinäistä hallinnollista apua tulliasioissa pöytäkirjan 2 (Keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta tulliasioissa) mukaisesti.

4.3 ARTIKLA Tullilainsäädäntö ja -menettelyt 1. Osapuolet perustavat tullilainsäädäntönsä ja -menettelynsä tullin ja kaupan alalla sovellettaviin kansainvälisiin välineisiin ja standardeihin, mukaan luettuina Brysselissä 26 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn tullimenettelyjen yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista koskevan tarkistetun Kioton yleissopimuksen sisällölliset osatekijät, kansainvälinen yleissopimus harmonoidusta tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmästä, jäljempänä ’HS-yleissopimus’, maailmankaupan turvaamista ja helpottamista koskeva normikehys sekä WCO:n tullitietomalli.

2. Osapuolten tullilainsäädännöllä ja -menettelyillä on a) pyrittävä suojaamaan laillista kauppaa lakiin perustuvien vaatimusten tehokkaan täytäntöönpanon ja noudattamisen avulla; b) pyrittävä välttämään tarpeeton tai syrjivä talouden toimijoihin kohdistuva rasite ja edelleen helpottamaan vaatimuksia hyvin noudattavien talouden toimijoiden kauppaa; ja c) varmistettava suojautuminen petoksilta taikka laittomilta tai vahingollisilta toimilta.

3. Osapuolet sopivat, että niiden tullilainsäädäntö ja -menettelyt, suojakeinot mukaan luettuina, ovat oikeasuhteisia ja syrjimättömiä ja että niiden soveltaminen ei viivästytä tavaroiden luovutusta perusteettomasti. 4. Työskentelytapojen parantamiseksi sekä toiminnan syrjimättömyyden, avoimuuden, tehokkuuden, yhtenäisyyden ja vastuun takaamiseksi osapuolet a) yksinkertaistavat ja tarkastelevat tavaroiden nopeaan luovutukseen ja tulliselvitykseen liittyviä vaatimuksia ja muodollisuuksia aina, kun se on mahdollista; ja b) jatkavat työtä, jonka tavoitteena on yksinkertaistaa ja standardoida tullin ja muiden virastojen vaatimia tietoja ja asiakirjoja. 4.4 ARTIKLA Tavaroiden luovutus

1. Kummankin osapuolen on varmistettava, että sen tulliviranomaiset soveltavat tavaroiden luovutusta koskevia vaatimuksia ja menettelyjä sellaisen ajan kuluessa, joka ei ole pidempi kuin osapuolen tullia koskevien ja muiden kauppaan liittyvien lakien ja muodollisuuksien noudattaminen edellyttää. Kumpikin osapuoli pyrkii lyhentämään tätä aikaa edelleen ja vapauttamaan tavarat ilman aiheetonta viivytystä.

2. Osapuolten on muun muassa sallittava tavaroiden luovuttaminen ilman tullien maksamista sillä edellytyksellä, että vaadittaessa annetaan kunkin osapuolen lainsäädännön mukaisesti takuu, jotta voidaan varmistaa tullien lopullinen maksaminen. 3. Kummankin osapuolen on varmistettava, että sen tulliviranomaiset mahdollistavat etukäteen tapahtuvan tietojen sähköisen toimittamisen ja käsittelyn ennen tavaroiden fyysistä saapumista (saapumista edeltävä käsittely), jotta tavarat voidaan luovuttaa niiden saapuessa. 4.5 ARTIKLA Yksinkertaistettu tullimenettely 1. Kummankin osapuolen on säädettävä yksinkertaistetuista tullimenettelyistä, jotka ovat avoimia ja tehokkaita, jotta talouden toimijoiden, pienet ja keskisuuret yritykset mukaan luettuina, kustannuksia voidaan pienentää ja ennustettavuutta parantaa. Yksinkertaistettujen tullimenettelyiden saatavuutta on parannettava myös valtuutettujen toimijoiden osalta objektiivisten ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti. 2. Niiden muodollisuuksien toteuttamiseen, joita tavaroiden asettaminen tullimenettelyyn edellyttää, käytetään yhtenäistä hallinnollista asiakirjaa tai sen sähköistä vastinetta. 3. Osapuolten on käytettävä nykyaikaisia menettelyitä, mukaan lukien riskinarviointi ja selvityksen jälkeisen tarkastelun menetelmät, jotta tavaroiden saapumista ja luovuttamista voidaan yksinkertaistaa ja helpottaa.

4. Osapuolten on edistettävä sellaisten, myös tietotekniikkaan pohjautuvien, järjestelmien vaiheittaista kehittämistä ja käyttöä, joilla helpotetaan tietojen sähköistä vaihtoa toimijoiden, tullihallinnon ja muiden alan virastojen välillä.

4.6 ARTIKLA Kauttakulku ja uudelleenlastaus 1. Kummankin osapuolen on varmistettava uudelleenlastausmenettelyiden ja kauttakulkutoimintojen helpottaminen ja tehokas valvonta alueellaan. 2. Kummankin osapuolen on varmistettava kaikkien asiaankuuluvien viranomaisten ja virastojen välinen yhteistyö ja koordinointi alueellaan helpottaakseen kauttakulkuliikennettä. 4.7 ARTIKLA Riskien hallinta 1. Kummankin osapuolen on perustettava tarkastelu- ja luovutusmenettelynsä ja selvityksen jälkeisen tarkastelun menetelmänsä riskinarvioinnin periaatteille ja auditoinneille sen sijaan, että jokainen lähetys tutkittaisiin kattavasti kaikkien tuontivaatimusten noudattamisen suhteen.

2. Osapuolten on hyväksyttävä ja sovellettava tavaroiden tuontia, vientiä, kauttakuljetusta ja uudelleenlastausta koskevia valvontavaatimuksia ja -menettelyitä riskinhallinnan periaatteiden pohjalta, joita sovelletaan siten, että vaatimustenmukaisuuden noudattamista koskevat toimenpiteet kohdistuvat huomionarvoisiin toimiin. 4.8 ARTIKLA

Avoimuus 1. Kummankin osapuolen on varmistettava, että sen tullia koskevat ja muut kauppaan liittyvät lait, määräykset ja yleiset hallinnolliset menettelyt ja muut vaatimukset, maksut ja palkkiot mukaan luettuina, ovat helposti asianomaisten osapuolten saatavilla ja mahdollisuuksien mukaan virallisella verkkosivustolla. 2. Kummankin osapuolen on nimettävä yksi tiedustelu- tai tiedotuspiste tai pidettävä sitä yllä, jotta se voi käsitellä asianomaisten osapuolten tullista ja muista kauppaan liittyvistä kysymyksistä tekemät tiedustelut. 4.9 ARTIKLA Ennakkopäätökset 1. Kauppiaiden kirjallisesta pyynnöstä kummankin osapuolen tulliviranomaisten on annettava ennen tavaran tuontia sen alueelle ja omien lakiensa ja määräystensä mukaisesti kirjallinen ennakkopäätös, joka koskee tariffiluokitusta tai jotakin muuta seikkaa osapuolten päätöksen mukaisesti.

2. Jollei kummankin osapuolen laeissa ja määräyksissä toisin määrätä luottamuksellisuusvaatimuksista, kummankin osapuolen on julkaistava, esimerkiksi virallisella verkkosivustolla, ennakkoratkaisunsa, jotka koskevat tariffiluokitusta tai jotakin muuta seikkaa osapuolten päätöksen mukaisesti. 3. Kaupan helpottamiseksi osapuolten on sisällytettävä kahdenväliseen vuoropuheluunsa säännölliset päivitykset ennakkopäätöksiä koskevista laeistaan ja määräyksistään. 4.10 ARTIKLA

Maksut ja palkkiot 1. Kummankin osapuolen on julkaistava tiedot maksuista ja palkkioista virallisesti nimetyn välineen ja mahdollisuuksien mukaan virallisen verkkosivuston kautta. Näihin tietoihin on sisällytettävä sovellettava maksu tai palkkio, tarjotusta palvelusta perittävän maksun tai palkkion peruste, vastuussa oleva viranomainen sekä maksun suorittamisaika ja tapa. 2. Kumpikaan osapuoli ei saa määrätä uusia tai muutettuja maksuja ja palkkioita, ennen kuin 1 kohdan mukaiset tiedot on julkaistu ja saatettu helposti saataville.

4.11 ARTIKLA Tulliasioitsijat Osapuolet eivät saa edellyttää tullilainsäädännössään ja menettelyissään tulliasioitsijoiden pakollista käyttöä. Osapuolten on sovellettava avoimia, syrjimättömiä ja oikeasuhteisia sääntöjä, jos ja kun ne myöntävät lupia tulliasioitsijoille. 4.12 ARTIKLA Tullausarvon määrittäminen 1. Osapuolet määrittävät tavaroiden tullausarvon GATT 1994 sopimuksen VII artiklan ja tullausarvoa koskevan sopimuksen mukaisesti.

2. Osapuolet tekevät yhteistyötä, jotta päästäisiin yhteiseen toimintatapaan tullausarvon määrittämiseen liittyvissä kysymyksissä.

4.13 ARTIKLA Vientitavaran ennakkotarkastukset Osapuolet sopivat, että niiden tullilainsäädännössä ja -menettelyissä ei edellytetä kuljetusta edeltäviä pakollisia tarkastuksia, sellaisina kuin ne on määritelty sopimuksessa vientitavaran ennakkotarkastuksesta, tai mitään muita yksityisten yritysten ennen tulliselvitystä suorittamia tarkastuksia määräpaikassa. 4.14 ARTIKLA Uudelleentarkastelu ja muutoksenhaku Kummankin osapuolen on tarjottava tehokkaat, nopeat, syrjimättömät ja helposti käytettävissä olevat menettelyt, joilla turvataan muutoksenhakuoikeus sellaisiin tullin tai muun toimivaltaisen viranomaisen hallinnollisiin toimiin ja päätöksiin, jotka vaikuttavat tavaroiden tuontiin, vientiin tai kauttakuljetukseen.

4.15 ARTIKLA

Suhteet liike-elämän toimijoihin Osapuolet sopivat a) tarpeesta käydä oikea-aikaisia keskusteluja kaupan alan edustajien kanssa lainsäädäntöehdotuksista ja yleisistä menettelyistä, jotka liittyvät tullia ja kaupan helpottamista koskeviin kysymyksiin. Tätä varten kummankin osapuolen on tarvittaessa järjestettävä kuulemisia hallintoviranomaisten ja liike-elämän edustajien välillä; b) että ne julkaisevat tai muutoin tarjoavat saataville, mahdollisuuksien mukaan sähköisesti, tullialaan ja kaupan helpottamiseen liittyviä kysymyksiä koskevaa uutta lainsäädäntöä ja yleisiä menettelyjä ennen tällaisen lainsäädännön ja menettelyjen käyttöönottoa samoin kuin niihin mahdollisesti tehtäviä muutoksia ja niiden tulkintoja. Lisäksi ne saattavat yleisön saataville tärkeitä hallinnollisia tietoja, kuten virastoja koskevat vaatimukset ja ilmoitusmenettelyt, tullitoimipaikkojen (myös satamissa ja rajanylityspaikoissa sijaitsevien) aukioloajat ja toimintatavat sekä yhteyspisteet tiedusteluja varten; c) että uusien tai muutettujen säännösten, menettelyjen, palkkioiden tai maksujen julkaisemisen ja voimaantulon välillä tarvitaan riittävän pitkä ajanjakso; ja d) varmistavansa, että niiden tullia ja siihen liittyviä seikkoja koskevat vaatimukset ja menettelyt ovat edelleen liike-elämän tarpeiden mukaisia ja rajoittavat kauppaa mahdollisimman vähän.

4.16 ARTIKLA Tullikomitea 1. Jäljempänä olevan 17.2 artiklan (Erikoistuneet komiteat) nojalla perustettu tullikomitea koostuu osapuolten edustajista. 2. Tullikomitean on varmistettava tämän luvun moitteeton toiminta sekä 12 luvun (Teollis- ja tekijänoikeudet) C jakson (Teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpano) 4 alajakson (Rajavalvonta), pöytäkirjan 1 (Käsitteen ’alkuperätuotteet’ määrittelystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä), pöytäkirjan 2 (Keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta tulliasioissa) ja mahdollisten muiden sellaisten määräysten tullissa tapahtuva teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan täytäntöönpanon valvonta, joista osapuolet voivat sopia.

3. Tullikomitea tarkastelee päätösten, lausuntojen, ehdotusten tai suositusten tarvetta ja antaa niitä kaikista 2 kohdassa tarkoitettujen määräysten täytäntöönpanosta johtuvista asioista. Sillä on tarvittaessa valtuudet antaa päätöksiä riskienhallintamenetelmien, riskejä koskevien perusteiden ja standardien, turvavalvonnan ja kaupan kumppanuusohjelmien vastavuoroisesta tunnustamisesta, mukaan lukien tiedonsiirron ja keskinäisesti hyväksyttyjen etuuksien kaltaiset kysymykset.

5 LUKU KAUPAN TEKNISET ESTEET 5.1 ARTIKLA Kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen vahvistaminen Osapuolet vahvistavat kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen mukaiset oikeutensa ja velvollisuutensa toisiaan kohtaan ja sopivat, että mainittu sopimus liitetään tähän sopimukseen ja otetaan osaksi sitä soveltuvin osin. 5.2 ARTIKLA Tavoitteet

1. Tämän luvun tavoitteena on helpottaa ja lisätä kahdenvälistä tavarakauppaa ehkäisemällä, tunnistamalla ja poistamalla tarpeettomia kaupan esteitä kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen soveltamisalalla ja edistää kahdenvälistä yhteistyötä osapuolten välillä. 2. Osapuolet rakentavat teknisiä valmiuksia ja institutionaalisia rakenteita ja parantavat niitä kaupan teknisiä esteitä koskevissa asioissa.

5.3 ARTIKLA Soveltamisala ja määritelmät 1. Tätä lukua sovelletaan kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen liitteessä 1 määriteltyjen standardien, teknisten määräyksien ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden valmisteluun, hyväksymiseen ja soveltamiseen, kun ne voivat vaikuttaa osapuolten väliseen tavarakauppaan, seuraavia lukuun ottamatta: a) valtion elinten omia tuotanto- tai kulutusvaatimuksiaan varten laatimat hankintaeritelmät; tai b) terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyn sopimuksen liitteessä A määritellyt terveys- ja kasvinsuojelutoimet. 2. Kummallakin osapuolella on oikeus valmistella, hyväksyä ja soveltaa tämän luvun ja kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen mukaisia standardeja, teknisiä määräyksiä ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä. 3. Tässä luvussa sovelletaan kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen liitteen 1 määritelmiä.



5.4 ARTIKLA Tekniset määräykset 1. Kummankin osapuolen on mahdollisimman tehokkaasti hyödynnettävä kaupan teknisiä esteitä koskevassa sopimuksessa ja tässä luvussa määrättyä hyvää sääntelykäytäntöä a) kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 2.2 artiklan mukaisesti arvioimalla ehdotetun teknisen määräyksen sellaiset saatavilla olevat sääntely- ja muut vaihtoehdot, jotka täyttävät osapuolen oikeutetut tavoitteet; pyrkimällä arvioimaan ehdotetun teknisen määräyksen vaikutusta muun muassa sääntelyn vaikutusten arvioinnilla kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 13 artiklalla perustetun kaupan teknisiä esteitä käsittelevän komitean suosituksen mukaisesti; b) käyttämällä asianmukaisia kansainvälisiä standardeja, kuten kansainvälisen standardisoimisjärjestön, sähköalan kansainvälisen standardisointijärjestön, kansainvälisen teleliiton ja Codex Alimentarius komission laatimia kansainvälisiä standardeja perustana teknisille määräyksilleen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa tällaisten kansainvälisten standardien käyttäminen olisi tehoton tai sopimaton keino osapuolen tavoitteena olevien oikeutettujen päämäärien saavuttamiseksi. Jos osapuoli ei ole käyttänyt kansainvälisiä standardeja teknisten määräystensä perustana, sen on toisen osapuolen pyynnöstä nimettävä mahdolliset merkittävät poikkeamat asiaan kuuluvista kansainvälisistä standardeista ja selitettävä syyt, joiden vuoksi kyseiset standardit on katsottu epätarkoituksenmukaisiksi tai tavoitteen kannalta tehottomiksi;

c) tarkastelemalla teknisiä määräyksiä, jotta niitä voidaan lähentää asiaa koskeviin kansainvälisiin standardeihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 2.3 artiklan soveltamista. Tätä tarkastelua tehdessään osapuolet ottavat huomioon muun muassa kaikki uudet muutokset asiaa koskevissa kansainvälisissä standardeissa ja sen, vallitsevatko edelleen sellaiset olosuhteet, joiden vuoksi asiaankuuluvista kansainvälisistä standardeista on poikettu; d) laatimalla teknisiä määräyksiä tuotteen käyttöominaisuuksien eikä rakenteen tai kuvailevien ominaisuuksien pohjalta. 2. Kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 2.7 artiklan mukaisesti osapuoli suhtautuu myönteisesti toisen osapuolen vastaavien teknisten määräysten hyväksymiseen, vaikka nämä säännökset poikkeaisivat sen omista määräyksistä, sillä edellytyksellä, että se katsoo, että kyseiset määräykset vastaavat asianmukaisesti sen omien määräysten tavoitteita. 3. Osapuoli, joka on laatinut teknisen määräyksen, jonka se katsoo vastaavan toisen osapuolen teknistä määräystä samanlaiselta tavoitteeltaan ja tuotealaltaan, voi kirjallisesti pyytää, että toinen osapuoli tunnustaa teknisen määräyksen vastaavuuden. Pyyntö on esitettävä kirjallisesti ja siinä on annettava yksityiskohtaiset perusteet sille, miksi teknistä määräystä olisi pidettävä vastaavana, mukaan lukien perusteet, jotka koskevat tuotteen alaa. Osapuolen, joka ei hyväksy teknisten määräysten vastaavuutta, on pyynnöstä annettava toiselle osapuolelle päätöksensä perusteet.

5.5 ARTIKLA

Standardit 1. Osapuolet vahvistavat kaupan teknisiä esteitä koskevan 4.1 artiklan mukaiset velvollisuutensa, jotta varmistettaisiin, että niiden standardointielimet hyväksyvät kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen liitteessä 3 olevat menettelyohjeet standardien laatimista, hyväksymistä ja soveltamista varten ja toimivat niiden mukaisesti. Osapuolet vahvistavat lisäksi, että ne noudattavat 21 päivänä tammikuuta 2015 annetussa asiakirjassa Decisions and Recommendations adopted by the WTO Committee on Technical Barriers to Trade since 1 January 1995 , G/TBT/1/rev.12, (WTO:n kaupan teknisiä esteitä käsittelevän komitean 1 päivän tammikuuta 1995 jälkeen tehdyt päätökset ja suositukset), jäljempänä ’asiakirja’, esitettyjä periaatteita, mukaan lukien asiakirjan osan 1 liitteissä tarkoitettu Decision of the Committee on Principles for the Development of International Standards, Guides and Recommendations with relation to Articles 2, 5 and Annex 3 of the Agreement (sopimuksen 2 ja 5 artiklaan sekä liitteeseen 3 liittyvä kansainvälisten standardien, oppaiden ja suositusten kehittämisperiaatteita käsittelevän komitean päätös). 2. Jotta osapuolet voisivat yhdenmukaistaa standardinsa mahdollisimman laajalti, niiden on kannustettava omia standardointielimiään ja niitä alueellisia standardointielimiä, joiden jäseniä ne tai niiden standardointielimet ovat a) osallistumaan, omien resurssiensa rajoissa, kansainvälisten standardointielinten toteuttamaan kansainvälisten standardien valmisteluun;

b) käyttämään asianmukaisia kansainvälisiä standardeja perustana kehittäessään standardeja, lukuun ottamatta tapauksia, joissa nämä kansainväliset standardit olisivat tehottomia tai epätarkoituksenmukaisia osapuolen ajamien oikeutettujen tavoitteiden kannalta esimerkiksi riittämättömän suojelun tason, olennaisten ilmasto- tai aluetekijöiden tai perustavanlaatuisten teknisten ongelmien vuoksi; c) välttämään kansainvälisten standardointielinten työn toistamista tai päällekkäisyyttä niiden tekemän työn kanssa; d) tarkistamaan säännöllisin väliajoin kansallisia ja alueellisia standardejaan, jotka eivät perustu asianmukaisiin kansainvälisiin standardeihin, jotta niitä voidaan lähentää asiaa koskeviin kansainvälisiin standardeihin; ja e) tekemään yhteistyötä toisen osapuolen kyseistä aihetta käsittelevien standardointielinten kanssa kansainvälisen standardointitoiminnan yhteydessä. Tämä yhteistyö voidaan toteuttaa kansainvälisissä standardointielimissä tai aluetasolla. 3. Osapuolten on vaihdettava tietoja a) standardien käytöstään teknisten määräysten tukena;

b) standardointiprosesseistaan sekä kansainvälisten tai alueellisten standardien käytön laajuudesta niiden kansallisten standardien pohjana; ja

c) kumman tahansa osapuolen täytäntöön panemista standardointisopimuksista, myös kolmansien osapuolten kanssa tehtyihin kansainvälisiin sopimuksiin sisältyvistä standardointikysymyksistä, siltä osin kuin niitä ei nimenomaisesti kielletä kyseisissä sopimuksissa. 4. Osapuolet tunnustavat, että kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen liitteen 1 mukaisesti standardien noudattaminen on vapaaehtoista. Kun osapuoli tekee standardien noudattamisen pakolliseksi ottamalla ne osaksi teknisiä määräyksiä tai vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä tai viittaamalla niihin, sovelletaan 5.7 artiklaa (Avoimuus). 5.6 ARTIKLA Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt 1. Pakollisten vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen osalta osapuolet soveltavat 5.4 artiklan (Tekniset määräykset) 1 kohtaa soveltuvin osin, jotta vältetään tarpeettomat kaupan esteet ja varmistetaan avoimuus ja syrjimättömyys. 2. Kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 5.1.2 artiklan mukaisesti, jos tuojaosapuoli edellyttää erityistä varmennusta sovellettavien teknisten määräysten tai standardien mukaisuudesta, sen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt eivät saa olla tiukempia eikä niitä saa soveltaa tiukemmin kuin mikä on tarpeen, jotta kyseinen osapuoli voi riittävästi luottaa siihen, että tuotteet ovat sovellettavien teknisten määräysten tai standardien mukaisia ottaen huomioon riskit, joita vaatimusten noudattamatta jättäminen aiheuttaisi.

3. Osapuolet tunnustavat, että on olemassa monia välineitä, joilla helpotetaan toisen osapuolen alueella toteutettujen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden tulosten hyväksymistä; näitä ovat muun muassa seuraavat: a) tuojaosapuolen antama hyväksyntä toimittajan vaatimustenmukaisuusvakuutukselle;

b) sopimukset toisen osapuolen alueella sijaitsevien laitosten toteuttamien vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden tulosten vastavuoroisesta hyväksymisestä erityisten teknisten määräysten osalta; c) akkreditoinnin käyttö kumman tahansa osapuolen alueella sijaitsevien vaatimustenmukaisuuden arviointielinten hyväksymiseksi; d) valtion nimeämät vaatimustenmukaisuuden arviointielimet, myös toisen osapuolen alueella sijaitsevien elinten osalta; e) toisen osapuolen alueella toteutettujen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden tulosten yksipuolinen tunnustaminen; f) kumman tahansa osapuolen alueella sijaitsevien vaatimustenmukaisuuden arviointielinten väliset vapaaehtoiset järjestelyt; ja g) alueellisten ja kansainvälisten monenkeskisten tunnustamissopimusten sekä sellaisten järjestelyiden käyttäminen, joiden osapuolia osapuolet ovat.

4. Osapuolet ottavat erityisesti huomioon edellä 3 kohdassa tarkoitetut näkökohdat ja a) tehostavat 3 kohdassa tarkoitettuja mekanismeja ja vastaavia mekanismeja koskevaa tietojenvaihtoaan, jotta voitaisiin helpottaa vaatimustenmukaisuuden arvioinnin tulosten hyväksyntää; b) vaihtavat tietoja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä ja erityisesti perusteista, joita käytetään valittaessa tiettyihin tuotteisiin soveltuvia vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyitä; c) katsovat, että toimittajan antama vaatimustenmukaisuusvakuutus on yksi kotimaisen lainsäädännön vaatimustenmukaisuutta koskevista vakuutuksista;

d) tarkastelevat järjestelyjä, jota koskevat vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden tulosten vastavuoroista hyväksymistä 5 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti; e) vaihtavat tietoja akkreditointia koskevista toimintalinjoista ja tarkastelevat, miten parhaiten voitaisiin hyödyntää akkreditointia koskevia kansainvälisiä standardeja ja kansainvälisiä sopimuksia, joissa osapuolten akkreditointilaitokset ovat osallisina, esimerkiksi ILAC:n (International Laboratory Accreditation Co-operation) ja IAF:n (International Accreditation Forum) mekanismien kautta; f) harkitsevat liittymistä tai tarvittaessa kannustavat testaus-, tarkastus- ja sertifiointielimiään liittymään kaikkiin voimassa oleviin kansainvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin, jotka koskevat vaatimustenmukaisuuden arvioinnin tulosten yhdenmukaistamista tai niiden hyväksymisen helpottamista;

g) varmistavat, että talouden toimijoilla on mahdollisuus valita vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksista, jotka viranomaiset ovat nimenneet suorittamaan kotimaisessa lainsäädännössä edellytettyjä tehtäviä vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi; h) pyrkivät käyttämään akkreditointimenettelyitä vaatimustenmukaisuuden arviointielinten hyväksymiseen; ja i) varmistavat, että akkreditointielimet ja vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset ovat riippumattomia ja että niillä ei ole eturistiriitaa. 5. Osapuolen pyynnöstä toinen osapuoli voi päättää neuvottelujen aloittamisesta suunnitellakseen alakohtaisia aloitteita, joissa käsitellään vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden käyttämistä tai helpotetaan vaatimustenmukaisuuden arviointitulosten hyväksymistä kyseisille toimialoille soveltuvalla tavalla. Pyynnön esittävän osapuolen olisi annettava olennaista tietoa siitä, miten alakohtainen aloite helpottaisi kauppaa. Jos toinen osapuoli kieltäytyy tästä pyynnöstä, sen on pyynnöstä esitettävä perustelunsa. 6. Osapuolet vahvistavat kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 5.2.5 artiklan mukaiset velvollisuutensa, joiden mukaan tuotujen tuotteiden vaatimustenmukaisuuden pakollisesta arvioinnista perittävien maksujen on oltava tasapuolisia suhteessa vastaavien alkuperältään kotimaisten tai muista maista peräisin olevien tuotteiden vaatimustenmukaisuuden arvioinnista perittäviin maksuihin, kun otetaan huomioon viestintä-, kuljetus- ja muut kustannukset, jotka johtuvat hakijan tilojen ja vaatimustenmukaisuuden arviointielimen sijainnin eroista.

5.7 ARTIKLA Avoimuus

Osapuolet tunnustavat avoimuuden merkityksen, kun kyseessä on standardien, teknisten määräyksien ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden valmistelu, hyväksyminen ja soveltaminen. Tältä osin osapuolet vahvistavat kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen mukaiset avoimuusvelvoitteensa. Kumpikin osapuoli a) ottaa toisen osapuolen huomautukset huomioon, kun osa teknisen määräyksen laadintaprosessista on avoin julkiselle kuulemiselle, ja antaa pyynnöstä viipymättä kirjallisia vastauksia toisen osapuolen esittämiin huomautuksiin; b) varmistaa, että talouden toimijat ja muut toisen osapuolen asianosaiset henkilöt voivat osallistua kaikkiin virallisiin julkisiin kuulemisprosesseihin, jotka koskevat teknisten määräysten laatimista, vastaavin edellytyksin kuin osapuolen omat oikeus- tai luonnolliset henkilöt; c) edellä olevan 5.4 artiklan (Tekniset määräykset) 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tapauksissa, joissa toteutetaan vaikutustenarviointeja, ilmoittaa ehdotetun teknisen määräyksen vaikutustenarvioinnin tulokset toiselle osapuolelle tämän pyynnöstä;

d) antaessaan kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 2.9.2 tai 5.6.2 artiklan mukaisesti ilmoituksia i) varaa toiselle osapuolelle vähintään 60 päivää aikaa ilmoituksen antamisesta esittää ehdotusta koskevia kirjallisia huomautuksia, ja ottaa aina, kun se on käytännössä mahdollista, asianmukaisesti huomioon kohtuulliset pyynnöt, jotka koskevat tällaisen ajan jatkamista; ii) toimittaa sähköisen version ilmoitetusta tekstistä; iii) antaa yksityiskohtaisen ja kattavan kuvauksen toimenpiteen sisällöstä WTO:n ilmoitusmallissa, jos ilmoitettu teksti ei ole jollakin WTO:n virallisista kielistä; iv) vastaa kirjallisesti toiselta osapuolelta saatuihin ehdotusta koskeviin kirjallisiin huomautuksiin viimeistään päivänä, jona lopullinen tekninen määräys tai vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely julkaistaan; ja v) antaa tietoja ilmoitetun toimenpiteen hyväksymisestä ja voimaantulosta sekä hyväksytystä lopullisesta tekstistä alkuperäiseen ilmoitukseen tehdyllä lisäyksellä;

e) varaa riittävästi aikaa teknisten määräysten julkaisun ja niiden voimaantulon välille, jotta toisen osapuolen talouden toimijat voivat sopeutua määräyksiin, lukuun ottamatta kiireellisiä turvallisuuteen, terveyteen, ympäristön suojeluun tai kansalliseen turvallisuuteen liittyviä ongelmia tai niiden uhkaa;

f) varmistaa, että kaikki hyväksytyt ja voimassa olevat tekniset määräykset ja pakolliset vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt ovat julkisesti maksutta saatavilla virallisilla verkkosivustoilla; ja g) varmistaa, että kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 10.1 artiklan mukaisesti perustettu tiedotuspiste antaa tietoja ja vastauksia jollakin WTO:n virallisista kielistä toisen osapuolen tai toisen osapuolen asianomaisten henkilöiden esittämiin kohtuullisiin tiedusteluihin, jotka koskevat hyväksyttyjä teknisiä määräyksiä, vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyitä ja standardeja. 5.8 ARTIKLA Markkinavalvonta Osapuolten on a) vaihdettava näkemyksiä markkinavalvonnasta ja täytäntöönpanotoimista; b) varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat markkinavalvontatehtävät ja että markkinavalvonnan ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin toimintojen välillä ei ole eturistiriitoja; ja c) varmistettava, ettei markkinavalvonnasta vastaavien elinten ja valvonnan kohteena olevien talouden toimijoiden välillä ole eturistiriitoja.



5.9 ARTIKLA Merkinnät 1. Osapuolet toteavat, että tekninen määräys voi sisältää tai siinä voidaan käsitellä yksinomaan merkintävaatimuksia. Kun osapuolen tekniset määräykset sisältävät pakollisia merkintävaatimuksia, kyseisen osapuolen on noudatettava kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 2.2 artiklan periaatteita, erityisesti sitä, että teknisiä määräyksiä ei saa laatia siten, että niiden avulla tai vaikutuksesta luodaan tarpeettomia esteitä kansainväliselle kaupalle, eikä niiden pitäisi olla rajoittavampia kuin mikä on tarpeen oikeutetun tavoitteen saavuttamiseksi. 2. Kun osapuoli vaatii tuotteiden pakollista merkitsemistä, a) sen on edellytettävä ainoastaan sellaisia merkintöjä, jotka ovat merkityksellisiä tuotteen kuluttajien tai käyttäjien kannalta tai tarpeen osoittamaan, että tuote vastaa pakollisia teknisiä vaatimuksia; b) se ei saa edellyttää tuotteiden merkintöjen ennakkohyväksyntää, rekisteröintiä tai sertifiointia, jotta muutoin sen pakollisten teknisten vaatimusten mukainen tuote voidaan saattaa sen markkinoille, ellei tämä ole tarpeen ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle tai elämälle, ympäristölle tai kansalliselle turvallisuudelle aiheutuvan riskin vuoksi. Tällä määräyksellä ei rajoiteta osapuolen oikeutta vaatia merkinnässä annettavien tietojen ennakkohyväksyntää soveltuvien kotimaisten määräysten mukaisesti;

c) jos osapuoli edellyttää, että talouden toimijat käyttävät yksilöllistä tunnusnumeroa, sen on myönnettävä tällainen numero toisen osapuolen talouden toimijoille viipymättä ja syrjimättömästi; d) edellyttäen, että ne eivät ole harhaanjohtavia, ristiriitaisia tai sekaannusta aiheuttavia suhteessa tavaroiden tuojaosapuolessa vaadittaviin tietoihin, sen on sallittava seuraavat: i) tavaroiden tuojaosapuolessa vaadittavan kielen lisäksi muilla kielillä annettavat tiedot; ii) kansainvälisesti hyväksytyt nimikkeistöt, kuvat, symbolit tai grafiikka; tai

iii) tavaroiden tuojaosapuolessa vaadittavien tietojen lisäksi annettavat lisätiedot; e) sen on hyväksyttävä, että merkinnät, mukaan lukien lisämerkinnät tai merkintöihin tehtävät korjaukset, tehdään tarvittaessa valtuutetuissa tiloissa, kuten tuontipaikan tullissa tai luvan saaneessa tullivarastossa, tuojaosapuolen alueella ennen tuotteen jakelua ja myyntiä; osapuoli voi vaatia, että alkuperäistä merkintää ei poisteta; f) sen on pyrittävä hyväksymään ei-pysyvät tai irrotettavat merkinnät tai merkinnät, jotka ovat tuotteeseen liitetyssä aineistossa eivätkä fyysisesti tuotteeseen kiinnitettyinä, kun se katsoo, että tämä ei vaaranna kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen mukaisia oikeutettuja tavoitteita.

5.10 ARTIKLA Yhteistyö ja kaupan helpottaminen 1. Osapuolten on vahvistettava yhteistyötään standardien, teknisten määräysten ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden alalla, jotta ne voisivat lisätä vastavuoroisesti toistensa järjestelmien tuntemusta ja helpottaa kauppaa välillään. Tätä varten osapuolet voivat käynnistää sääntelyä koskevia vuoropuheluja sekä laaja-alaisesti että alakohtaisesti. 2. Osapuolten on pyrittävä tunnistamaan, kehittämään ja edistämään kahdenvälisiä aloitteita, jotka koskevat standardeja, teknisiä määräyksiä ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä, jotka ovat sopivia tiettyihin kysymyksiin tai tietyille aloille ja joilla helpotetaan kauppaa. Tällaisia aloitteita voivat olla seuraavat: a) hyvien sääntelykäytäntöjen edistäminen sääntely-yhteistyön avulla, mukaan lukien tietojen, kokemusten ja tietojen vaihto standardien, teknisten määräysten ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen laadun ja tehokkuuden parantamiseksi ja sääntelyresurssien tehokkaan käytön edistämiseksi; b) jonkin riskiperusteisen lähestymistavan käyttäminen vaatimustenmukaisuuden arviointiin, kuten tukeutuminen toimittajan vaatimustenmukaisuusvakuutukseen vähäriskissä tuotteissa ja, tapauksen mukaan, teknisten määräysten, standardien ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen monimutkaisuuden vähentäminen;

c) standardien, teknisten määräysten ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden lähentymisen lisääminen asiaa koskeviin kansainvälisiin standardeihin, ohjeisiin tai suosituksiin nähden;

d) standardien, teknisten määräysten ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen tarpeettomien erojen välttäminen, kun ei ole olemassa kansainvälisiä standardeja, oppaita tai suosituksia; e) yhteistyön edistäminen tai vahvistaminen standardoinnin, vaatimustenmukaisuuden arvioinnin ja metrologian alalla toimivien osapuolten julkisten tai yksityisten organisaatioiden välillä; f) tehokkaan vuorovaikutuksen ja yhteistyön varmistaminen sääntelyviranomaisten välillä alueellisella tai kansainvälisellä tasolla; ja g) mahdollisuuksien mukaan tietojen vaihtaminen kaupan teknisiä esteitä koskevista sopimuksista ja järjestelyistä, jotka on tehty kansainvälisellä tasolla. 3. Osapuolen on pyynnöstä otettava asianmukaisesti huomioon toisen osapuolen tämän luvun mukaisesti esittämät yhteistyöehdotukset. Tämä yhteistyö toteutetaan muun muassa käymällä vuoropuhelua asianmukaisilla foorumeilla, yhteishankkeissa, teknisen avun ohjelmissa ja valmiuksien kehittämisohjelmissa, joissa käsitellään valikoitujen teollisuuden alojen standardeja, teknisiä määräyksiä ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä yhteisen sopimuksen mukaisesti.

5.11 ARTIKLA Neuvottelut 1. Osapuolen on viipymättä tarkasteltava myönteisesti kaikkia toisen osapuolen neuvottelupyyntöjä tämän luvun täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kysymysten selventämiseksi tai ratkaisemiseksi kauppakomitea voi perustaa työryhmän, jonka tarkoituksena on löytää toimiva ja käytännöllinen ratkaisu kaupankäynnin helpottamiseksi. Työryhmä koostuu osapuolten edustajista.

5.12 ARTIKLA Täytäntöönpano 1. Osapuolen on nimettävä yhteyspiste Vietnamin tiede- ja teknologiaministeriössä tai Euroopan komissiossa, ja toimitettava toiselle osapuolelle tämän luvun soveltamisalaan kuuluvista asioista vastaavan yksikön tai virkamiehen yhteystiedot, mukaan lukien puhelinnumero, faksi, sähköpostiosoite ja muut asiaankuuluvat tiedot. 2. Kummankin osapuolen on viipymättä ilmoitettava toiselle osapuolelle yhteyspisteen muutoksista ja 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin tehdyistä muutoksista.

3. Yhteyspisteiden on muun muassa a) valvottava tämän luvun täytäntöönpanoa ja hallinnointia; b) helpotettava tarvittaessa yhteistyötoimia 5.10 artiklan (Yhteistyö ja kaupan helpottaminen) mukaisesti; c) käsiteltävä ripeästi kumman tahansa osapuolen esiin tuomat, standardien, teknisten määräysten ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyiden laatimiseen, hyväksymiseen, soveltamiseen tai täytäntöönpanoon liittyvät kysymykset; d) neuvoteltava osapuolen pyynnöstä tämän luvun soveltamisalaan kuuluvista esiin tulevista kysymyksistä;

e) toteutettava muita toimia, jotka voivat avustaa osapuolia tämän luvun täytäntöönpanossa; ja f) toteutettava muita tavarakauppakomitean sille mahdollisesti siirtämiä tehtäviä. 4. Kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen 10.1 artiklan mukaisesti perustettujen tiedotuspisteiden on a) helpotettava osapuolten välistä tietojenvaihtoa standardeista, teknisistä määräyksistä ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä vastauksena kaikkiin toisen osapuolen esittämiin kohtuullisiin tällaisia tietoja koskeviin pyyntöihin; ja b) välitettävä toisen osapuolen tiedustelut asianomaisille sääntelyviranomaisille.

6 LUKU TERVEYS- JA KASVINSUOJELUTOIMET 6.1 ARTIKLA Soveltamisala

1. Tätä lukua sovelletaan osapuolen sellaisten terveys- ja kasvinsuojelutoimien valmisteluun, hyväksymiseen ja soveltamiseen, jotka voivat suoraan tai välillisesti vaikuttaa osapuolten väliseen kauppaan. 2. Tämän luvun määräykset eivät vaikuta 5 luvun (Kaupan tekniset esteet) nojalla osapuolille kuuluviin oikeuksiin sellaisten toimenpiteiden osalta, jotka eivät kuulu tämän luvun piiriin. 6.2 ARTIKLA Tavoitteet Tämän luvun tavoitteena on a) tehostaa terveys- ja kasvinsuojelutoimisopimuksen ja alan kansainvälisten järjestöjen laatimien kansainvälisten standardien, ohjeiden ja suositusten periaatteiden ja sääntöjen tosiasiallista täytäntöönpanoa;

b) suojella ihmisten, eläinten ja kasvien elämää tai terveyttä kummankin osapuolen alueella samalla, kun helpotetaan osapuolten välistä kauppaa ja varmistetaan, että kunkin osapuolen toteuttamat terveys- ja kasvinsuojelutoimet eivät luo tarpeettomia kaupan esteitä; c) vahvistaa viestintää ja yhteistyötä ja löytää ratkaisu terveys- ja kasvinsuojelukysymyksissä, jotka vaikuttavat osapuolten väliseen kauppaan, sekä muissa yhteistä etua koskevissa sovituissa kysymyksissä; ja d) lisätä avoimuutta ja ymmärrystä kummankin osapuolen terveys- ja kasvinsuojelutoimien soveltamisessa.

6.3 ARTIKLA Määritelmät 1. Tässä luvussa a) sovelletaan terveys- ja kasvinsuojelusopimuksen liitteessä A esitettyjä määritelmiä; b) ’toimivaltaisilla viranomaisilla’ tarkoitetaan kunkin osapuolen viranomaisia, jotka vastaavat terveys- ja kasvinsuojelutoimien kehittämisestä, täytäntöönpanosta ja hallinnoinnista alueellaan; ja c) ’terveys- ja kasvinsuojelukomitealla’ tarkoitetaan 6.11 artiklassa (Terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevä komitea) tarkoitettua, 17.2 artiklan (Erikoistuneet komiteat) nojalla perustettua terveys- ja kasvinsuojelutoimia käsittelevää komiteaa.

2. Osapuolet voivat sopia muista määritelmistä tämän luvun soveltamista varten ottaen huomioon merkittävien kansainvälisten järjestöjen sanastot ja määritelmät; näitä ovat Codex Alimentarius komissio, jäljempänä ’Codex Alimentarius’, Kansainvälinen eläintautivirasto, jäljempänä ’OIE’, ja kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimus, jäljempänä ’IPPC’. 6.4 ARTIKLA Yleiset määräykset 1. Osapuolet vahvistavat voimassa olevat terveys- ja kasvinsuojelusopimuksen mukaiset oikeutensa ja velvollisuutensa toisiaan kohtaan.

2. Kummankin osapuolen on sovellettava terveys- ja kasvinsuojelusopimusta kaikkien terveys- ja kasvinsuojelutoimien kehittämiseen, soveltamiseen tai tunnustamiseen, kun tarkoituksena on helpottaa osapuolten välistä kauppaa ja samalla suojella ihmisten, eläinten ja kasvien elämää tai terveyttä osapuolen alueella.

6.5 ARTIKLA Toimivaltaiset viranomaiset ja yhteyspisteet 1. Osapuolten tiiviin ja tehokkaan yhteistyösuhteen varmistamiseksi tämän luvun tavoitteiden saavuttamisessa, toimivaltaiset viranomaiset ovat seuraavat: a) Vietnamin osalta vastuu terveys- ja kasvinsuojeluasioista jakautuu valtion virastoille seuraavasti: i) eläinten ja kasvien terveydestä vastaa maatalous- ja maaseudun kehittämisministeriö tai sen seuraaja; se soveltaa valvonta- ja torjuntatoimenpiteitä ihmisten ja eläinten terveyteen kielteisesti vaikuttavien tautien kulkeutumisen estämiseksi; li