KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - Internetin seuraava sukupolvi - tärkeimmät toimenpiteet siirryttäessä Internetin uuteen IPv6-yhteyskäytäntöön

SISÄLLYS

1. Johdanto

2. Internet - osoitteet ja sovellukset

2.1. Viestintä ja osoitteet Internetissä

2.2. IP-osoitteiden jakaminen

2.3. IPv4-osoitteiden niukkuus

2.4. Tulevaisuuden Internet-sovellukset

3. IPv6:n kehitys ja käyttöönotto

3.1. IPv6:n standardien laatiminen

3.2. IPv6:n tutkimus ja kehitys

3.3. IPv4:stä IPv6:een

3.4. IPv6:n käyttöönotto eri puolilla maailmaa

3.5. Yksityisyyden suojaan liittyvät kysymykset

4. EU:n tasolla tarvittavat toimet

5. Sanasto

Tiivistelmä

Internet ja sen laaja käyttö on keskeinen tekijä tietotaloudessa. Internetin jatkuva nopea kasvu edellyttää nyt kuitenkin uusia toimia, jotta se pystyisi vastaamaan uudenlaisiin esiin nouseviin vaatimuksiin.

Yleisesti tunnustetaan, että Euroopan unionilla on oltava vahvempi asema kehitettäessä ja ylläpidettäessä perustekniikoita, jotka tukevat Internetin seuraavan sukupolven kehittymistä. Tämän se voi tehdä nopeuttamalla suuren kapasiteetin luotettavan ja tietoturvatun viestinnän infrastruktuurin kehittämistä. Tämä infrastruktuuri tarjoaa mahdollisuuden jatkuvasti auki oleviin yhteyksiin ja laajaan langattomaan liikkuvuuteen.

Euroopan unionin tavoite tulla kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietotaloudeksi vuoteen 2010 mennessä voidaan sekin saavuttaa vain, jos EU toimii johtavassa asemassa myös Internetin toiminnallisuuden kehittämisessä. Tässä suhteessa on olennaisen tärkeää, että EU pystyy ylläpitämään ja kehittämään edelleen teknologista johtoasemaansa langattomassa ja matkaviestinnässä sekä mahdollistamaan tehokkaan siirtymisen Internetin seuraavaan sukupolveen, joka perustuu uuteen yhteyskäytäntöön (IPv6).

Langattoman viestinnän ja Internet-alan oletettavasti edelleen lähentyessä toisiaan eurooppalaisilla tuotanto- ja palveluyrityksillä on nyt ainutlaatuinen mahdollisuus hyödyntää teknologian osaamistaan, vahvistaa kilpailuvalttejaan ja käyttää innovaatiopotentiaaliaan uusien sovellusten ja palvelujen luomiseksi perustaksi uusille liiketoimintamahdollisuuksille, jotka puolestaan koituisivat uuden Internet-talouden kaikkien toimijoiden hyväksi.

Jotta uusia Internetin mahdollistamia palveluja päästäisiin hyödyntämään ilman viivytyksiä, on erittäin tärkeää jäsentää, vahvistaa ja yhdistää IPv6:een liittyvää toimintaa Euroopassa. Erityisen tärkeää on luoda tarvittava osaamisperusta, yhdenmukaistaa tarvittaessa asiaa koskevat toimintaperiaatteet, ylläpitää alan tutkimusta, edistää standardien ja määrittelyjen laatimistyötä sekä varmistaa, että kaikki ne uuden talouden alat, joihin IPv6 tulee todennäköisesti vaikuttamaan, ovat täysin tietoisia sen käyttöönoton hyötypotentiaalista.

IPv6-työryhmän tekemän työn tueksi komissio ehdottaakin toimenpiteitä, joilla pyritään varmistamaan, että Euroopan unioni säilyttää jatkossakin aloitteellisen asenteen ja johtoaseman tässä maailmanlaajuisessa prosessissa. Toimenpiteet edellyttävät Euroopassa meneillään olevan IPv6-toiminnan jäsentämistä, lujittamista ja yhdistämistä. Tähän voidaan päästä varsinkin:

1. tukemalla entistä voimakkaammin IPv6:n käyttöä yleisissä verkoissa ja palveluissa,

2. laatimalla ja käynnistämällä IPv6:tta käsitteleviä koulutusohjelmia,

3. edistämällä IPv6:n käyttöönottoa tiedotuskampanjoiden avulla,

4. edistämällä edelleen Internetin käytön yleistymistä Euroopan unionissa,

5. antamalla enemmän tukea IPv6:een liittyville toimille tutkimuksen kuudennessa puiteohjelmassa,

6. tukemalla voimakkaammin kansallisten ja yleiseurooppalaisten tutkimusverkkojen muuttamista IPv6-yhteensopiviksi,

7. edistämällä aktiivisesti IPv6:n standardointityötä, ja

8. ottamalla IPv6 huomioon kaikissa uusien Internet-palvelujen käyttöä koskevissa strategisissa suunnitelmissa.

1. Johdanto

Tieto- ja viestintätekniikka mullistaa talouden ja yhteiskunnan toimintaa, ja luo uusia työskentely-, kaupankäynti- ja viestintämuotoja. Tieto- ja viestintätekniikan jatkuvalla kehityksellä 2000-luvulla tulee olemaan laajoja ja kauaskantoisia vaikutuksia talouden lisäksi myös kaikkiin ihmiselämän muihin osa-alueisiin, mikä johtaa radikaaleihin kehityskulkuihin ja mittaviin muutoksiin. Muutoksissa ei tietenkään ole kyse pelkästä teknologiasta, vaan myös hyvinvoinnin lisäämisestä ja uusien liiketoimintamahdollisuuksien luomisesta, tiedon jakamisesta, eri yhteisöjen keskinäisestä lähentämisestä ja yksittäisten ihmisten elämän rikastuttamisesta.

Vastatakseen näihin kehitysennusteisiin Eurooppa-neuvosto asetti Lissabonin [1] kokouksessaan maaliskuussa 2000 EU:lle uuden tavoitteen seuraavaa vuosikymmentä varten [2]: "siitä on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta".

[1] Eurooppa-neuvoston kokous Lissabonissa 23. - 24.3.2000, puheenjohtajan päätelmät. http://europa.eu.int/council/off/conclu/index.htm

[2] eEurope - Tietoyhteiskunta kaikille, komission aloitetta koskeva tiedonanto Eurooppa-neuvoston Lissabonin erityiskokoukselle 23. - 24. maaliskuuta 2000.

Kesäkuussa 2000 Eurooppa-neuvosto hyväksyi eEurope 2002 -toimintasuunnitelman [3], jossa määritellään tarpeelliset toimenpiteet tavoitteen "Tietoyhteiskunta kaikille" saavuttamiseksi. Siinä määriteltiin kolme pääasiallista toimintalinjaa (edullisempi, nopeampi ja turvallisempi Internet; investoinnit ihmisiin ja taitoihin; Internetin käytön lisääminen), joissa Euroopan tasolla toimimisesta uskottiin saatavan lisäarvoa. Lisäksi määriteltiin joukko näihin tavoitteisiin liittyviä poliittisia toimia. Toimiin kuului muun muassa varmistaa yrityksille ja kansalaisille kohtuuhintainen liityntämahdollisuus huippuluokan viestintäinfrastruktuuriin sekä kilpailtujen verkkopalvelujen laajan valikoiman nopea kehittäminen. Erityisesti korostettiin seuraavan sukupolven Internetiä, myös sen langattomia sovelluksia, sekä painotettiin tarvetta laajentaa huomattavasti Internetin IP-osoiteavaruutta ennakoitujen keskipitkän ja pitkän aikavälin vaatimusten täyttämiseksi. Internetin asiakaskoneiden välinen suora ns. peer-to-peer -tiedonsiirto, ADSL:n kaltaisten laajakaistaisten liityntätekniikoiden nopea kehitys ja laitteiden välisen viestinnän tarpeen lisääntyminen ovat kaikki tekijöitä, joiden vuoksi on nopeasti siirryttävä Internetin seuraavaan sukupolveen.

[3] eEurope 2002 - toimintasuunnitelma,

Komissio on antanut kolmannen sukupolven matkaviestinnästä tiedonannon [4], jossa siinäkin painotetaan, että Internetin yhteyskäytännön nykyinen versio (IPv4) voi vaikeuttaa pitkällä aikavälillä kolmannen sukupolven (3G) palvelujen täysimittaista käyttöönottoa. Internetin yhteyskäytännön ehdotettu uusi versio, IPv6, poistaisi IPv4:n osoiteavaruuden puutteet ja mahdollistaisi monenlaisia lisätoiminteita. IPv6-matkaviestintäverkkojen toteuttaminen mahdollistaa myös laitteiden välisen langattoman yhteenliittämisen, mikä lisäisi merkittävästi kolmannen sukupolven matkaviestinnän, 3G:n, soveltamisalaa. Yleisesti katsotaan, että siirtyminen kokonaan IPv6:tta käyttäviin verkkoihin kestää useita vuosia, mutta toisaalta pidetään selvänä, että kaikenlainen viivyttely siihen siirtymisessä saattaa vaikeuttaa kolmannen sukupolven matkaviestinnän palveluominaisuuksien hyödyntämistä myöhemmässä vaiheessa ja viedä Euroopan unionilta mahdollisuudet toimia merkittävässä asemassa seuraavan sukupolven Internetiin liittyvissä kysymyksissä.

[4] Kolmannen sukupolven matkaviestinnän käyttöönotto Euroopan unionissa: nykytilanne ja tulevat toimet, KOM(2001) 141, http://europa.eu.int/ISPO/infosoc/telecompolicy/en/com2001-141en.pdf

Sähköistä hallintoa koskevassa ns. eGovernment-julistuksessa, jonka ministerit 28:sta Euroopan maasta antoivat marraskuussa 2001, pyydettiin komissiota tekemään varsinkin kuudennessa puiteohjelmassa tarvittavat investoinnit tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen, jotta voidaan varmistaa seuraavien sukupolvien infrastruktuurien [5] ja avoimien järjestelmien yhteentoimivuus ja luotettavuus.

[5] Tähän sisältyy myös nopea mutta hallittu siirtyminen laajakaistaliittymiin ja Internetin yhteyskäytännön seuraavan versioon.

Koska Euroopan unionissa on osattu asettaa kunnianhimoisia strategisia tavoitteita oikeaan aikaan ja Euroopan verkko-operaattorit ja laitevalmistajat ovat osoittaneet huomattavaa muuntumiskykyä, EU:lla on kiistaton johtoasema matkaviestinnässä, mikä näkyy hyvin suurena liittymätiheytenä (keskimäärin lähes 73 prosenttia tammikuussa 2002). Internetin keskimääräinen levinneisyysaste EU:n jäsenvaltioissa kasvaa, vaikka jäsenvaltioiden välillä onkin vielä huomattavia eroja. Internet on nykyisin käytössä yli 35 prosentissa kotitalouksista ja yli 50 prosentissa työpaikoista [6].

[6] Eurobarometri, 11/2001 - Työskentely tietotaloudessa: laatua muutokseen.

Kun näiden viestintäalan kahden osa-alueen odotetaan jatkossa lähentyvän toisiaan, eurooppalaisilla laitevalmistajilla ja palveluyrityksillä on nyt ainutlaatuinen mahdollisuus hyödyntää teknologiaosaamistaan, vahvistaa kilpailuasemiaan, vapauttaa yrityspotentiaaliaan ja siirtyä menestyksellä langattoman Internetin maailmaan. Langattoman päätelaitteen/matkapuhelimen, tietokoneen tai television lisälaitteen kautta tapahtuvan Internetin käytön odotetaan yleistyvän lähivuosina, mikä mahdollistaa uusien sovellusten ja palvelujen luomisen perustaksi uusille liiketoimintamahdollisuuksille, jotka puolestaan koituvat uuden Internet-talouden kaikkien toimijoiden hyväksi.

Nopea ja jouheva siirtyminen IPv6:een aiheuttaisi myös vähemmän siirtymäkustannuksia kuin myöhempi siirtyminen ja vähentäisi tarvetta hätäisiin ja sen myötä riskialttiisiin ja kalliimpiin ratkaisuihin myöhemmässä vaiheessa. Asialla on erittäin suuri merkitys (on olemassa huomattava vaara, että IPv4-osoitteiden saatavuus vaikeutuu entisestään vuoteen 2005 mennessä) hyvin monille aloille, jotka tulevat tarjoamaan Internet-yhteydellä varustettuja tuotteita (kuten autoja, kulutuselektroniikkaa) sekä varsinaisille kiinteän verkon viestinnän sekä matkaviestinnän ja yleensä langattoman viestinnän aloille.

Jotta uusia Internetin mahdollistamia palveluja päästäisiin hyödyntämään ilman viivytyksiä, on keskeisen tärkeää jäsentää, vahvistaa ja yhdistää Internetin uuteen yhteyskäytäntöön, IPv6:een, liittyvää toimintaa Euroopassa. Erityisen tärkeää on luoda tarvittava osaamisperusta, yhdenmukaistaa tarvittaessa asiaa koskevat toimintaperiaatteet, ylläpitää alan tutkimusta, edistää standardien ja määrittelyjen laatimistyötä sekä varmistaa, että kaikki ne uuden talouden alat, joihin IPv6 tulee todennäköisesti vaikuttamaan, ovat täysin tietoisia sen käyttöönoton hyötypotentiaalista.

Tarvitaan siis yhteisiä ponnisteluja, jotta Euroopan unionin kilpailukyky vahvistuu kokonaisuudessaan tällä strategisesti tärkeällä kehityksen alalla.

2. Internet - osoitteet ja sovellukset

Maailman väestön kasvaessa noin 9 miljardiin vuoteen 2050 mennessä on tärkeää, että tässä vaiheessa suunnitellaan teknisiä valmiuksia antaa kaikille mahdollisuus Internet-liittymään. IPv6 on ainoa tekninen ratkaisu, joka pystyy vastaamaan ennakoidun väestönkasvun mukaisiin tarpeisiin, mutta mahdollistamaan myös valtavien laitemäärien verkottamisen ja yhteenliittämisen autoissa, kodeissa, lentokoneissa, kulutuselektroniikkajärjestelmissä jne.

2.1. Viestintä ja osoitteet Internetissä

Internetin käyttäjä tunnistaa tietokoneet niiden verkkotunnuksen perusteella. Esimerkiksi www-alueella IPv6-työryhmän (engl. IPv6 Task Force) palvelinkoneen verkkotunnus on "www.IPv6-TaskForce.org" ja siihen liittyvät sähköpostiosoitteet muotoa "editors@IPv6-TaskForce.org". Ihmisille tällaiset verkkotunnukset ovat helpompia muistaa, mutta verkkoon liitetyt laitteet - kuten verkkopalvelimet, sähköpostipalvelimet tai kotitietokoneet - viestivät keskenään käyttäen numeerisia osoitteita ja lyhenteellä IP (Internet Protocol) tunnettua yhteyskäytäntöä. Verkkotunnuksia ja IP-osoitteita voidaankin tietyssä mielessä verrata ihmisten nimiin ja postiosoitteisiin. IP-yhteyskäytäntö edellyttää, että jokaisella Internetiin liitetyllä viestivällä laitteella on yksilöivä IP-osoite, jotta datapaketit laitteiden välillä voidaan välittää (reitittää) yhden tai useamman Internet-palveluntarjoajan verkon läpi.

Internetin yhteyskäytännön nykyinen versio, IPv4, on ollut käytössä yli kaksikymmentä vuotta, mutta sen suunnittelun aikoihin 70-luvulla Internetin valtavaa kasvua ei osattu ennakoida eikä verkon graafisen osion, www:n, suunnittelu ollut näköpiirissä vielä vuosiin. Tästä syystä ja silloisten laitteistojen asettamien rajoitusten vuoksi Internet suunniteltiin alunperin käyttämään 32 bitin mittaisia IPv4-osoitteita. Noilla 32 bitillä voidaan luoda 232 , eli hieman yli 4000 miljoonaa IPv4-osoitetta.

Tällä hetkellä maapallon jokaiselle asukkaalle ei riittäisi IP-osoitetta. Kun ajatellaan, että kodeissa, työpaikoilla, autoissa ja muissa ympäristöissä voi lähitulevaisuudessa olla useita IP-osoitteellisia laitteita, on selvää, että osoitejärjestelmään kohdistuu suuria paineita, kun mikä tahansa näistä laitteista voi tarvita yhteyttä mihin tahansa muuhun IP-laitteeseen (esim. automyyjän tietokonejärjestelmä voi tarkastaa verkon yli auton kunnon ja ennakoida mahdollisia tulevia ongelmia lukemalla arvot autoon sijoitetuista antureista).Paine on entistä suurempi, koska kaikkia IP-osoitteita ei koskaan voida täysin hyödyntää ja koska Internetin alkuaikoina Internet-palveluntarjoajille tai yksittäisille sivustoille annettiin hyvin laajoja numeroalueita.

IPv6, jonka kehitysvaihe ajoittui 90-luvun alusta puoliväliin, on nyt kypsynyt tasolle, jolla laitevalmistajat tuovat markkinoille ensimmäisiä sitä käyttäviä tuotteita, ja järjestelmää on jo jossain määrin alettu hyödyntää. IPv6:n tärkeä etu on, että se käyttää 128 bitin osoitteita, joiden avulla jokaiselle tulevaisuudessa sitä tarvitsevalle laitteelle voidaan antaa maailmanlaajuisesti yksilöivä IP-osoite [7]. Kun kaikessa Internet-viestinnässä käytetään IP-osoitteita, on sanomattakin selvää miten tärkeää on, että kaikille riittää IP-osoitteita.

[7] 128 bitillä voidaan luoda 2128, eli hieman yli 4 miljardia kertaa 4 miljardia kertaa 4 miljardia kertaa 4 miljardia IPv4-osoitetta.

2.2. IP-osoitteiden jakaminen

Euroopassa IPv6-osoitteita hallinnoi ja jakaa Internet-palveluntarjoajille RIPE NCC [8]. Osoitteiden jakamisesta maailmassa vastaavat kolme alueellista rekisteriä - RIPE NCC, APNIC ja ARIN - noudattavat toiminnassaan samoja jakoperusteita.

[8] RIPE NCC: http://www.ripe.net/

IPv6-osoitteiden jatkuvan saatavuuden tulisi markkinavoimien vaikutuksesta johtaa siihen, että ne olisivat käyttäjille hyvin edullisia (IPv4:ään verrattuna) tai jopa ilmaisia. Monilla ADSL-käyttäjillä ei nykyisellään ole mahdollisuutta saada kotiverkolleen omaa pysyvää IPv4-osoitetta. IPv6-osoitejärjestelmässä kotiverkolle saadaan kokonainen sarja IPv6-osoitteita (vain yhden IPv4-osoitteen sijaan), eikä IP-osoitteiden niukkuus enää anna Internet-palveluntarjoajalle syytä rajoittaa pysyvien IP-osoitteiden saatavuutta.

Useiden maailmanlaajuisesti tavoitettavissa olevien IPv6-osoitteiden saaminen kotiverkolle mahdollistaa yhdessä laajakaistaliittymän kanssa suuren joukon uusia kodin etähallintasovelluksia (esim. verkkokameravalvonta monella kameralla, langattomat lämpötila-anturit), jotka eivät ole käytännössä toteutettavissa IPv4-järjestelmässä.

2.3. IPv4-osoitteiden niukkuus

Kun yleiset IPv4-osoitteet ovat vaarassa käydä hyvin vähiin vuoteen 2005 mennessä ja kun osoitteet ovat jakautuneet hyvin epätasaisesti Pohjois-Amerikan ja muun maailman välillä [9], on todellakin aika ryhtyä välittömästi toimenpiteisiin ja edistää näin myös Lissabonin strategian tavoitteisiin pääsyä. Vaikka IPv4-osoitteet eivät välttämättä kokonaan loppuisikaan, niiden saatavuus varsinkin laajoja osoitealueita vaativiin tarkoituksiin vaikeutuu jatkuvasti. Tämä niukkuus merkitsee ei-toivottuja kustannuksia IP-osoitteiden tarvitsijoille.

[9] IPv4-osoitteista 74 % on pohjoisamerikkalaisten organisaatioiden käytössä (15 % jo pelkästään Yhdysvaltain hallituksen käytössä): Stanfordin yliopistolla ja MITillä on kummallakin enemmän osoitteita kun koko Kiinan kansantasavallalla.

Ellei yleisiä IP-osoitteita ole riittävästi, sovelluksissa joudutaan käyttämään paikallisia järjestelmänsisäisiä osoitemenetelmiä. Ne vastaavat tietyssä mielessä alkuaikojen puhelinverkkoja, joissa käyttäjien oli otettava puhelu keskuksenhoitajan (tai usean sellaisen) kautta. Tällaiset järjestelyt (esim. NAT-verkko-osoitemuunnokset) rajoittavat Internetin suorituskykyä kokonaisuudessaan ja asiakaskoneiden välistä suoraa viestintää Internetissä. Vaikka NAT-osoitemuuntimen takaa toimiva käyttäjä (asiakaskone) voikin viestiä Internetissä olevien palvelinten kanssa (ns. asiakas-palvelin - viestintämalli), sama käyttäjä (asiakaskone) ei välttämättä ole sen oman verkon ulkopuolisen laitteen tavoitettavissa tämän yrittäessä muodostaa yhteyttä (mikä olisi tyypillistä asiakaskoneiden välisessä ns. peer-to-peer-viestintämallissa).

Jos jatkuvasti auki olevan yhteyden (kuten laajakaistaliittymän, kaapelimodeemin tai satelliittiyhteyden) takana olevien laitteiden on oltava yleisesti saavutettavissa, NAT-tyyppinen IP-osoitteen muunnos, yhteisosoitteiden ns. pooling-käyttö ja tilapäisosoitteiden jakaminen ei tule kysymykseen. Lisäksi kiinteitä osoitteita tarvitaan jatkuvasti auki olevalla Internet-yhteydellä varustettuihin kulutuselektroniikan laitteisiin, jotta ne ovat viestintävalmiudessa heti päälle kytkettäessä. Satunnaisvalinnalla osoitetut tilapäiset IP-osoitteet soittosarjapohjaisissa yhteyksissä eivät enää riitä tulevaisuuden käyttäjille ja sovelluksille, vaan jatkossa tullaan tarvitsemaan pysyvää yhteyttä ja omaa pysyvää IP-osoitetta.

IPv6 mahdollistaa jälleen käyttäjäkoneiden välisen tietoturvallisen viestinnän. Lisäksi IPv6-osoitteen helppo käyttöönotettavuus tekee uusien laitteiden tuomisen esimerkiksi kotiympäristöön paljon helpommaksi laitetoimittajille ja loppukäyttäjille, joiden ei tarvitse muuttaa verkkonsa asetuksia.

2.4. Tulevaisuuden Internet-sovellukset

Internetin IP-osoitteiden määrän valtava lisääntyminen (mikä on mahdollista vain IPv6:n avulla), mahdollistaa lukemattoman määrän uudenlaisia Internet-palveluja ja sovelluksia. Käyttäjäkoneiden välisen suoran viestinnän odotettu kehittyminen, laajakaistayhteyksien kautta käytettävien uudentyyppisten vuorovaikutteisten multimediapalvelujen käyttö ja laitteiden keskinäisen viestinnän lisääntyminen ovat kaikki tekijöitä, jotka vaativat nopeaa siirtymistä IPv6:een.

IPv6:n käyttöönotto matkaviestintäverkoissa mahdollistaa myös laitteiden välisen langattoman yhteenliittämisen, mikä lisäisi merkittävästi sovellusmahdollisuuksia kolmannen sukupolven matkaviestinnässä. Yleisesti katsotaan, että siirtyminen kokonaan IPv6:tta käyttäviin verkkoihin kestää useita vuosia, mutta toisaalta pidetään selvänä, että kaikenlainen viivyttely siirtymisessä saattaa vaikeuttaa kolmannen sukupolven matkaviestinnän palveluominaisuuksien hyödyntämistä myöhemmässä vaiheessa ja viedä Euroopan unionilta mahdollisuudet toimia merkittävässä asemassa uudessa Internet-taloudessa.

GPRS/UMTS:n alkuvaiheessa, jossa päätelaitteita on muutama miljoona, IPv4 on aivan perusteltu ratkaisu, mutta laajennettavissa olevan järjestelmän luomiseen yli miljardille päätelaitteelle tarvitaan ehdottomasti IPv6:tta. Siirtyminen IPv6:een olisi Euroopan matkaviestinalalle ja muille Internet-alan toimijoille, kuten esimerkiksi Internet-palveluntarjoajille ja kiinteän ja kaapeliverkon operaattoreille, ainutlaatuinen tilaisuus kokeilla tulevaisuuden mahdollisuuksia ja toimia edelläkävijöinä. Näin ne saisivat kilpailuetua, jota voitaisiin hyödyntää tutkimuksessa ja vientiponnisteluissa.

IP-puheensiirron (ns. Voice over IP, josta käytetään myös nimitystä Internet-puhelut) ja langattomien lähiverkkojen (WLAN) yhdistämisellä voisi olla huomattavia liiketaloudellisia vaikutuksia, koska se mahdollistaa Internet-yhteyden tietyn asteisen liikkuvuuden ja tähän yhdistetyn edullisen puheensiirtopalvelun.

IPv6 helpottaa hyvin monenlaisia liityntätekniikoita käyttävien IP-pohjaisten palvelujen ja sovellusten käyttöä. Verkko-operaattorit voivat tarjota palvelujaan liityntätyypistä (esim. UMTS, langaton lähiverkko) riippumatta sekä tarjota asiakkailleen saumattomia, katkeamattomia Internet-palveluja. Käyttäjät voivat käydä millä tahansa verkkosivulla, kytkeytyä työpaikkansa verkkoon (ja olla tavoitettavissa tuosta verkosta käsin), soittaa Internet-puheluja, seurata ääni- ja videolähetyksiä ja käyttää mitä tahansa tarvitsemaansa (esimerkiksi opiskeluun, terveyteen, liikenteeseen, vapaa-aikaan liittyvää) verkkosovellusta. Heidän ei tarvitse tyytyä pelkästään niihin muutamiin lisäarvopalveluihin, joita operaattorit tarjoavat oman aloitussivunsa kautta. Näin laaja palvelujen yhteentoimivuus sekä vahvistaa kilpailua että lisää sosiaalista yhteenkuuluvuutta Euroopan unionissa.

3. IPv6:n kehitys ja käyttöönotto

IPv6:tta ollaan parhaillaan ottamassa asteittain käyttöön. Prosessia on kuitenkin nopeutettava, jotta IPv4:n nykyiset puutteet eivät pääse vaikeuttamaan Internetin jatkokehitystä, jotta uuden sukupolven palvelut pääsisivät kehittymään avoimemmassa ja kilpaillummassa ympäristössä ja jotta vältyttäisiin prosessin viivästymisen aiheuttamilta paljon korkeammilta siirtymäkustannuksilta.

3.1. IPv6:n standardien laatiminen

IPv6-standardeja kehittää IETF (Internet Engineering Task Force) [10], joka on valmistajista riippumaton maailmanlaajuinen järjestö. IPv6:tta käsitellään IETF:n erityisissä työryhmissä. Langattoman teknologian alalla standardeja kehittävät 3GPP [11], 3GPP2 ja ITU [12]. Tällä hetkellä keskeisellä sijalla on varsinkin 3GPP:n ja 3GPP2:n työ, koska kolmannen sukupolven matkaviestintä nähdään tärkeimpänä IPv6:n kaupallisena sovellusalana.

[10] Internet Engineering Task Force - Internetin kehitystä käsittelevä yhteistyöryhmä, http://www.ietf.org/

[11] 3rd Generation Partnership Project - Kolmannen sukupolven matkaviestinnän kehittämisen yhteistyöhanke, http://www.3gpp.org/

[12] Kansainvälinen teleliitto, http://www.itu.org/.

IETF laatii standardeja, mutta se ei aseta alan toimintaperiaatteita eikä aktiivisesti edistä IPv6:n käyttöä. Muut organisaatiot, kuten ISOC [13] ja IPv6 Forum [14], hoitavat tiedotusta ja markkinointia.

[13] The Internet Society, http://www.isoc.org/

[14] IPv6:n käyttöönottoa edistävä yhteistyöjärjestelmä, http://www.ipv6forum.org/

3.2. IPv6:n tutkimus ja kehitys

Kaikessa IPv6:een liittyvässä toiminnassa ja varsinkin sen tutkimuksessa ja kehittämisessä on mukana lukuisia järjestöjä, teleoperaattoreita, laitevalmistajia ja korkeakouluja.

Euroopan komissio on toiminut tärkeässä tehtävässä tarjoamalla tarvittavaa rahoitusta IPv6:een liittyvien kysymysten tutkimukseen ja kehittämiseen. Komissio tehosti erityisesti viidennessä puiteohjelmassa t&k-toimiaan jatkotoimenpiteenä Tukholman huippukokouksen päätelmille. Käynnissä on suuri joukko IPv6-hankkeita, joissa yhteisön rahoitusosuus on yhteensä 55 miljoonaa euroa. Näihin kuuluu muun muassa kaksi suurta IPv6-kokeiluhanketta 6NET [15] ja Euro6IX [16]. Nämä kokeilut täydentävät kansallisissa tutkimus- ja koulutusverkoissa ja Euroopan tasolla GEANT-hankkeen [17] kaltaisissa yhteyksissä harjoitettua toimintaa.

[15] 6NET-hankkeen sivut: http://www.6net.org/

[16] Euro6IX-hankkeen sivut: http://www.euro6ix.org/

[17] GÉANT-hankkeet sivut: http://www.dante.org.uk/geant/

Kuudetta puiteohjelmaa valmistellessaan komissio on painottanut IPv6:n jatkokehittämisen merkitystä, jotta tutkimusyhteisölle voitaisiin tarjota lisämahdollisuuksia ja jotta erityisesti voitaisiin varmistaa innovatiivisten ohjelmistotyökalujen, palvelujen ja sovellusten synty.

3.3. IPv4:stä IPv6:een

Vaikka IPv6 lupaakin Internetille valoisaa tulevaisuutta, IPv4 ei poistu käytöstä hetkessä. IPv6:tta käytetään nykyisellään IPv4:n rinnalla. Vuonna 1996 aloitettiin IPv6:n ensimmäiset käyttökokeilut, joista kehittyi nykyisellään yli 50 maata ja 1000 sivustoa kattava 6bone IPv6 -testiverkko [18]. Kaupallisesti IPv6:n käyttöä on kokeiltu Japanin johdolla maissa (erityisesti Aasiassa), joissa IPv4-osoitteita on perinteisesti jaettu suhteellisesti vähemmän.

[18] 6bone-hankkeen sivut: http://www.6bone.net/

Koska IPv6:een siirrytään asteittain ja eri aloilla eri tahdissa, siirtymistä ja käyttöönottoa varten on laadittava yhteiset ohjeet. Niissä on otettava huomioon, että IPv4 ja IPv6 voivat olla rinnakkaiskäytössä monen vuoden ajan, että IPv4 poistetaan käytöstä hallitusti ja vaiheittain, ja että yksittäisille aloille ei aseteta minkäänlaisia määräpäiviä IPv6:een siirtymiselle (kuten tehtiin Y2K-siirtymisen kanssa), vaan eri tahoja pikemminkin kannustetaan toimimaan ennen kuin on liian myöhäistä ja liian kallista.

Sujuvan siirtymisen ansiosta palvelujen tarjoajat ja käyttäjät voisivat hyödyntää nykyisiä investointejaan tämän päivän IPv4-palveluihin ja valmistautua samalla kitkattomaan siirtymiseen IPv6:een sitä mukaa, kun uusia IPv6-laitteita tulee verkkoon. IETF on suunnitellut laajan valikoiman siirtymä- ja sovitustekniikoita, joista palveluntarjoajat voivat valita parhaiten itselleen sopivat menetelmät. Viime kädessä monet IPv6-toteutuksista tulevat olemaan "puhtaita" IPv6-ratkaisuja pikemminkin kuin nykyisen IPv4:n välityksellä toimivia erillisiä IPv6-saarekkeita.

3.4. IPv6:n käyttöönotto eri puolilla maailmaa

Japani otti jokin aika sitten (21. syyskuuta 2000) poliittisen johtoaseman IPv6:n käyttöönottoaikataulun suunnittelemisessa asettamalla määräajaksi vuoden 2005, johon mennessä kaikkien yritysverkkojen ja julkisen sektorin verkkojen on siirryttävä käyttämään IPv6:tta. Japani näkee IPv6:n yhtenä keinona hyödyntää Internetiä taloutensa elvyttämisessä. Se onkin perustanut IPv6:n edistämistyöryhmän [19], jonka tehtävänä on eJapan-ohjelman toteuttaminen.

[19] IPv6 Promotion Council, http://v6pv.jp ja http://cwg.v6/keel.net/apwg/en/index.html

Japanin aloite oli hyvin merkittävä Aasian ja Tyynenmeren alueelle. Korea seurasi pian esimerkkiä 22. helmikuuta 2001 ja julkisti IPv6:n käyttöönottosuunnitelmansa. Myös Taiwan on tehnyt päätöksen IPv6:sta ja perustanut IPv6:n käyttöönottoa varten ohjauskomitean. Kiinan kansantasavalta ja Japani ovat käyneet kahdenvälisiä ministeritason keskusteluja keinoista edistää IPv6:tta.

Vaikka suurin osa IPv6:n suunnittelusta ja käytännön toteutuksista onkin tehty Yhdysvalloissa, IPv6:n liiketoiminnallisia mahdollisuuksia ei Yhdysvalloissa aivan viime aikoja lukuun ottamatta ole nähty yhtä ajankohtaisina kuin muualla maailmassa. Koska Yhdysvallat oli ensimmäisenä varaamassa suurimman osan IPv4-osoitteista, se ei vielä ole osoitteiden saatavuuden osalta yhtä tiukassa tilanteessa kuin Aasian ja Tyynen valtameren alue tai Eurooppa. Yhdysvaltalaisten yritysten aloitteesta joulukuussa 2001 on kuitenkin käynnistetty hanke pohjoisamerikkalaisen IPv6-työryhmän perustamiseksi, mikä kuvaa kasvavaa painetta Internetin osoitejärjestelmän uudistamiseen.

Aasian ja Tyynen valtameren alueeseen verrattuna Euroopan unionissa käytetään IPv6:tta kaupallisissa ympäristöissä hyvin vähän ja lähinnä testausympäristöissä. Tästä syystä Euroopan komissio perusti huhtikuussa 2001 yrityspainotteisen IPv6-työryhmän, jossa ovat hyvin laajasti edustettuina matkaviestinnän, televiestinnän ja Internet-alan keskeiset toimijat [20]. Työryhmä on nyt saanut työnsä päätökseen [21] ja antanut joukon suosituksia kiireellisiksi Euroopan tason lisätoimiksi. Tässä asiakirjassa hahmotellut jatkotoimenpide-ehdotukset perustuvat pitkälti työryhmän suosituksiin.

[20] ETSI, Eurescom, EICTA, DANTE, EACEM, Euro ISP-järjestö, UMTS Forum, GSM Europe, IPv6 Forum, RIPE, Eurocontrol, SITA, ISOC UK, ITU sekä keskeisten laitevalmistajien, operaattorien ja korkeakoulujen edustajat.

[21] EU IPv6 Task Force, http://www.IPv6-TaskForce.org

3.5. Yksityisyyden suojaan liittyvät kysymykset

Koska Internetiä on alusta asti pidetty avoimena verkkona, sen tiedonsiirtokäytännöissä on monia piirteitä, jotka pikemminkin tahattomasti kuin suunniteltuina ominaisuuksina voivat mahdollistaa Internetin käyttäjien yksityisyyden suojan loukkaukset.

Jatkuvasti nousee esiin tarve löytää tasapaino yhtäältä Internetin avoimen luonteen ja toisaalta verkon tehokkaan ylläpidon ja puutteiden korjaamisen sekä käyttäjien henkilötietojen suojaamisen välille. Oikeus yksityisyyteen ja tietosuojaan on kirjattu EU:n perusoikeuskirjaan ja sitä tarkennetaan EU:n tietosuojadirektiiveissä 95/46/EY ja 97/66/EY, joita kumpaakin sovelletaan henkilötietojen käsittelyyn Internetissä. Internetin organisaatiosta ja hallinnosta huhtikuussa 2000 antamassaan tiedonannossa komissio jo totesi, että IP-osoitetta (myös yhteyskohtaisesti annettua tilapäistä IP-osoitetta) voidaan pitää juridisessa mielessä henkilötietona. Myös direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustettu tietosuojaa ja yksityisyyttä käsittelevä neuvoa-antava elin on useaan otteeseen kiinnittänyt huomiota Internetin käyttöön liittyviin yksityisyyskysymyksiin. Kyseinen elin, kuten myös telealan tietosuojakysymysten kansainvälinen työryhmä (ns. Berlin Group), harkitsee erityisesti IPv6:tta koskevia toimia.

Näin ollen onkin välttämätöntä, että Euroopan komissio ja Euroopan unioni yleensäkin pohtii yksityisyyteen liittyviä kysymyksiä Internetin jatkokehityksessä. Vaikka yksityisyyskysymykset otetaankin nykyisellään huomioon IPv6:n kehityksessä [22], on myös olennaisen tärkeää, että varmistetaan Internetin käyttäjien luottamus koko järjestelmää kohtaan yleensäkin sekä usko siihen, että heidän perusoikeuksiaan kunnioitetaan.

[22] http///www.ietf.org/internet-drafts/darft-ietf-ipngwg-temp-addresses-v2-00.txt

4. EU:n tasolla tarvittavat toimet

Yleisesti tunnustetaan, että Euroopan unionin on otettava vahvempi rooli kehitettäessä ja ylläpidettäessä perustekniikoita, jotka tukevat Internetin seuraavan sukupolven kehittämistä. Tämän se voi tehdä varsinkin nopeuttamalla sellaisten palvelujen käyttöönottoa, jotka on mahdollistanut suuren kapasiteetin luotettava ja tietoturvattu viestinnän infrastruktuuri. Tämä infrastruktuuri tarjoaa mahdollisuuden jatkuvasti auki oleviin yhteyksiin ja laajaan langattomaan liikkuvuuteen.

Jotta uusia Internetin mahdollistamia palveluja päästäisiin hyödyntämään ilman viivytyksiä, on keskeisen tärkeää jäsentää, vahvistaa ja yhdistää Internetin uuteen yhteyskäytäntöön IPv6:een liittyvää toimintaa Euroopassa. Erityisen tärkeää on luoda tarvittava osaamisperusta, ylläpitää alan tutkimusta, edistää standardien ja määrittelyjen laatimistyötä sekä varmistaa, että kaikki ne uuden talouden alat, joihin IPv6 tulee todennäköisesti vaikuttamaan, ovat täysin tietoisia sen käyttöönoton hyötypotentiaalista.

Näin ollen tarvitaan yhdenmukaisia strategisia toimia, joilla voidaan vahvistaa alan eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä. Standardointityötä on jatkettava, ja sovelluskehittäjien ja uusia IP-pohjaisia palveluita hankkivien organisaatioiden olisi otettava huomioon palvelujen IPv6-valmiudet ja IPv6-yhteensopivuus myös tulevaisuudessa.

Jos eurooppalainen teollisuus yleensä ja kaikki Internet-alan toimijat niin kiinteän verkon viestinnässä (esim. kaapeliverkot, ADSL-palvelut) kuin langattomassa viestinnässäkin (esim. kolmannen sukupolven matkaviestintä, langattomat lähiverkot) ottavat IPv6:n viipymättä käyttöön, niillä on ainutlaatuinen tilaisuus kokeilla tulevaiduuden mahdollisuuksia ja toimia edelläkävijöinä. Näin ne saavat kilpailuetua, jota voidaan hyödyntää tutkimuksessa ja vientiponnisteluissa. IPv6:n teknologian ja laajan sovellusvalikoiman tarjonnan hallitsemisesta tulee olemaan strategista hyötyä Euroopan unionille maailmankaupassa ja sen kehittämisessä.

Näin ollen komissio suosittelee seuraavia IPv6:n käyttöönottoa koskevia toimenpiteitä kaikilla asiaan liittyvillä tieto- ja viestintätekniikan aloilla:

EU:n jäsenvaltioita kehotetaan:

>TAULUKON PAIKKA>

Alan toimijoita kehotetaan:

>TAULUKON PAIKKA>

Euroopan komission täydentävät toimet:

Kuudetta puiteohjelmaa ei vielä ole hyväksytty ja sen varojen käytössä on noudatettava ohjelman oikeusperustan mukaisia menettelyjä ja erityistavoitteita. Puiteohjelman sallimissa rajoissa ja edellä olevia jäsenvaltioiden ja alan toimijoiden toimenpiteitä täydentävästi Euroopan komissio aikoo:

>TAULUKON PAIKKA>

1.

5. Sanasto

>TAULUKON PAIKKA>