(3)Neuvosto antoi 8 päivänä heinäkuuta 2014 suosituksen Ranskan vuoden 2014 kansallisesta uudistusohjelmasta ja lausunnon Ranskan vuoden 2014 tarkistetusta vakausohjelmasta. Komissio esitti 28 päivänä marraskuuta 2014 asetuksen (EU) N:o 473/2013 mukaisesti lausuntonsa Ranskan alustavasta talousarviosuunnitelmasta vuodeksi 2015.

(4)Komissio hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 2014 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2015 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Komissio hyväksyi samana päivänä asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella myös varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Ranska kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu.

(5)Eurooppa-neuvosto hyväksyi 18 päivänä joulukuuta 2014 investointien edistämisen, rakenneuudistusten vauhdittamisen ja julkisen talouden vastuullisen ja kasvua edistävän vakauttamisen painopisteet.

(6)Komissio julkaisi 26 päivänä helmikuuta 2015 Ranskaa koskevan vuoden 2015 maaraportin. Siinä arvioitiin Ranskan edistymistä 8 päivänä heinäkuuta 2014 hyväksyttyjen maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Maaraportti sisältää myös asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laaditun perusteellisen tarkastelun tulokset. Komissio päättelee analyysinsa perusteella, että Ranskan makrotaloudessa on liiallisia epätasapainoja, jotka edellyttävät määrätietoisia politiikkatoimia ja erityisseurantaa. Erityisesti heikon kasvun ja matalan inflaation, yritysten huonon kannattavuuden ja toistaiseksi riittämättömien toimenpiteiden takia riskit, jotka aiheutuvat kustannuskilpailukyvyn ja muihin tekijöihin kuin hintaan perustuvan kilpailukyvyn heikkenemisestä sekä etenkin julkisen sektorin suuresta ja jatkuvasti kasvavasta velkaantuneisuudesta, ovat kasvaneet merkittävästi. On erityisen tärkeää toteuttaa toimia, joilla voidaan pienentää Ranskan talouteen kohdistuvien haittavaikutusten riskiä, ja kun otetaan huomioon sen talouden suuruusluokka, myös talous- ja rahaliittoon kohdistuvien kielteisten heijastusvaikutusten riskiä.

(7)Ranska toimitti vuoden 2015 kansallisen uudistusohjelmansa ja vuoden 2015 vakausohjelmansa 30 päivänä huhtikuuta 2015. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

(8)Ranskaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2015 vakausohjelmassa liiallisen alijäämän korjaamista neuvoston 10 päivänä maaliskuuta 2015 antamassa suosituksessa asettaman määräajan mukaisesti vuoteen 2017 mennessä ja keskipitkän aikavälin tavoitteen – 0,4 prosentin rakenteellisen alijäämän suhteessa BKT:hen – saavuttamista vuoteen 2018 mennessä. Hallitus aikoo noudattaa neuvoston asettamia julkisen talouden alijäämätavoitteita, mutta vuosiksi 2016 ja 2017 suunnitellut julkisen talouden toimet jäävät suosituksia vähäisemmiksi. Hallitus ennakoi vuoden 2015 vakausohjelmassa, että julkisen talouden velka suhteessa BKT:hen on suurimmillaan vuonna 2016, jolloin se on 97 prosenttia, ja supistuu sen jälkeen 95,5 prosenttiin vuonna 2018. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Toimenpiteitä, joiden avulla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2016 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä täsmennetty riittävästi. Komission kevään 2015 talousennusteen mukainen julkisen talouden vuoden 2015 alijäämätavoite on 3,8 prosenttia suhteessa BKT:hen eli alle tavoitteeksi asetetun 4 prosentin suhteessa BKT:hen. Samana vuonna todennäköisesti toteutettavat julkisen talouden toimet ovat kuitenkin neuvoston suositusta vähäisempiä. Jos oletetaan, että politiikka ei muutu, komissio ennustaa vuoden 2016 osalta, että alijäämä on 3,5 prosenttia suhteessa BKT:hen eli enemmän kuin suosituksessa tavoitteeksi asetettu 3,4 prosenttia suhteessa BKT:hen ja että julkisen taloudet toimet eivät yllä suosituksessa asetetulle tasolle. Sen vuoksi vuonna 2016 tarvitaan lisää rakenteellisia toimenpiteitä. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella olevan vaarana, että Ranska ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia.

(9)On ehdottoman tärkeää tehostaa menojen uudelleentarkastelua ja määritellä laajoja aloja, joilla voidaan tehdä menoleikkauksia, jotta näiden toimenpiteiden avulla voidaan saavuttaa odotetut tulokset. Ranskan olisi varmistettava, että menojen vähentämiselle asetetuissa tavoitteissa otetaan huomioon lähes nollassa oleva inflaatioaste. Samalla säästöt, jotka saadaan alhaisempien korkojen ansiosta ennakoitua pienemmiksi jäävistä julkisen velan kustannuksista, olisi käytettävä alijäämän vähentämiseen. Lyhyellä aikavälillä ei voida saada aikaan merkittäviä säästöjä, ellei sosiaaliturvamenojen kasvua saada kuriin, koska nämä menot olivat 26 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2014 eli lähes puolet julkisen sektorin kokonaismenoista. Terveydenhuoltoalan menoja on tarkoitus supistaa 11 miljardia euroa vuosina 2015–2017, mutta tällä alalla tarvitaan lisää toimenpiteitä menojen kasvun hillitsemiseksi. Erityisesti olisi pyrittävä vielä tehokkaammin hillitsemään lääkkeiden hinnoista ja sairaalamenoista aiheutuvien menojen kasvua. Eläkejärjestelmän alijäämät saattavat kasvaa lähivuosina, eivätkä aiemmat eläkeuudistukset riitä poistamaan järjestelmän alijäämää. Yleistä eläkealijäämää pahentaa etenkin edelleen sellaisissa järjestelmissä syntyvä alijäämä, joista maksetaan valtionhallinnon virkamiesten ja valtiojohtoisten yritysten työntekijöiden eläkkeet. Lisäksi makrotaloustilanteella on suuri vaikutus eläkejärjestelmän kestävyyteen ja erityisesti täydentäviin eläkejärjestelmiin. Tarvitaan määrätietoisia toimenpiteitä täydentävän eläkejärjestelmän taloudellisen tilanteen elvyttämiseksi.

(10)Ranska on toteuttanut paikallishallinnon uudistuksen, jonka tavoitteena oli tehostaa järjestelmän toimintaa. Sen olisi jatkettava suunniteltua keskushallinnon myöntämien avustusten supistamista ja tiukennettava paikallishallinnon menojen valvontaa asettamalla paikallishallinnon verotulojen vuotuiselle kasvulle yläraja ottaen huomioon nykyiset useille paikallisveroille asetetut enimmäismäärät. Lisäksi olisi pyrittävä hillitsemään paikallisviranomaisten hallintomenojen kasvua.

(11)Ranskassa on toteutettu politiikkatoimia työvoimakustannusten vähentämiseksi ja yritysten voittomarginaalien kasvattamiseksi myöntämällä 20 miljardin euron verohyvitys kilpailukyvyn ja työllisyyden tukemiseen ja leikkaamalla työnantajien sosiaaliturvamaksuja vielä 10 miljardia euroa osana vastuu- ja solidaarisuussopimusta. Näiden kahden toimenpiteen vaikutus on 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja niiden arvioidaan osaltaan supistavan Ranskan ja euroalueen keskiarvon välistä eroa verokiilassa. Toimenpiteiden täytäntöönpanoa olisi jatkettava vuonna 2016. Koska ne kuormittavat huomattavasti julkista taloutta, on kuitenkin tärkeä arvioida niiden vaikuttavuutta yritysten tasolla. Arvioinnissa olisi otettava erityisesti huomioon työ- ja tuotemarkkinoihin ja varsinkin palkkoihin vaikuttavat jäykkyydet. Minimityövoimakustannukset ovat edelleen suuret muihin jäsenvaltioihin verrattuna. Vähimmäispalkka kehittyy edelleen tavalla, joka ei tue kilpailukykyä eikä työpaikkojen luomista. Lisäksi vähimmäispalkan automaattinen indeksikorotus saattaa matalan inflaation yhteydessä johtaa suurempiin palkankorotuksiin kuin on tarpeen ostovoiman säilyttämiseksi.

(12)Ranskan olisi toteutettava määrätietoisia toimenpiteitä poistaakseen työ- ja kirjanpitolainsäädäntöön sisältyvät kynnysarvot, jotka rajoittavat ranskalaisten yritysten, etenkin pk-yritysten, kasvua. Kilpailua on vielä mahdollista lisätä palvelualalla, erityisesti asiantuntijapalveluiden ja vähittäiskaupan aloilla sekä verkkotoimialoilla. Useat säänneltyjä ammatteja koskevat säännökset ja tariffit rajoittavat talouden toimeliaisuutta. Uusia toimenpiteitä kilpailun lisäämiseksi oikeusalan ammateissa on hyväksytty osana hiljattain annettua lakia, joka koskee kasvua, talouden toimeliaisuutta ja yhtäläisiä mahdollisuuksia. Nämä toimenpiteet on ehdottomasti toteutettava, jotta voidaan varmistaa esteiden poistaminen käytännössä. Ranskan olisi lisäksi toteutettava toimenpiteitä poistaakseen esteet muilla aloilla, erityisesti terveydenhuoltoalalla. Pääsyä useisiin terveydenhuoltoalan ammatteihin säännellään edelleen numerus clausus -periaatteen mukaisesti, mikä vaikeuttaa palvelujen saantia. Tilannetta voitaisiin tarkastella uudelleen vaarantamatta kuitenkaan palvelujen laatua ja turvallisuutta.

(13)Vuonna 2014 verojen suhde BKT:hen oli 45,8 prosenttia eli EU:n korkeimpia. Yritysveroasteet ovat korkeat ja vaikuttavat kielteisesti ranskalaisten yritysten investointeihin. Yrityksen tosiasiallinen veroaste on keskimäärin 38,3 prosenttia ja kuuluu EU:n korkeimpiin. Sen lisäksi, että Ranska toteuttaa ilmoittamansa yritysten sosiaaliturvamaksun lakkautuksen sekä yritysten lakisääteisen veroasteen laskun 28 prosenttiin vuonna 2020, sen olisi lisättävä lyhyellä aikavälillä toimia yritysverotuksen muuttamiseksi kasvua ja investointeja suosivaksi. Lisäksi tarvitaan toimenpiteitä, joilla yksinkertaistetaan verojärjestelmää poistamalla tehottomat verot. Ranskassa on tarkastelun mukaan yli 100 veroa, jotka eivät tuota lainkaan tai tuottavat vain vähän tuloja. Näiden verojen lakkauttaminen voisi yksinkertaistaa veromenettelyjä yritysten ja kotitalouksien osalta.

(14)Ranskan työttömyysaste oli vuonna 2014 edelleen korkea, ja pitkäaikaistyöttömyys lisääntyi heikon talouskasvun takia. Kokonaistyöttömyysaste oli 10,2 prosenttia, kun se oli 10,3 prosenttia vuonna 2013 ja 7,5 prosenttia vuonna 2008. Työttömyys kosketti erityisesti nuoria, ikääntyneitä työntekijöitä ja matalan osaamistason työntekijöitä. Ranskan ongelmana on työmarkkinoiden segmentoituminen sekä se, että yhä suurempi osuus uusista työsopimuksista on määräaikaisia. Kohdennetuilla toimenpiteillä, joilla on pyritty vähentämään segmentoitumista erityisesti korottamalla erittäin lyhytaikaisten työsopimusten sosiaaliturvamaksuja, ei ole onnistuttu pysäyttämään tätä suuntausta. Segmentoitumista voitaisiin mahdollisesti vähentää tarkistamalla työsopimuksia sääntelevää oikeudellista kehystä. Hiljattain toteutetuilla uudistuksilla on annettu työnantajille vain vähän mahdollisuuksia poiketa alakohtaisista työehtosopimuksista. Tämä rajoittaa yritysten mahdollisuuksia mukauttaa henkilöstöään tarpeitaan vastaavasti. Toimialoille ja yrityksille olisi annettava enemmän liikkumavaraa päättää tapauskohtaisesti ja työmarkkinaosapuolten kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen, onko 35 tunnin työviikosta aihetta poiketa. Laki, jolla on otettu käyttöön työpaikkojen säilyttämistä koskevat sopimukset (accords de maintien de l'emploi), ei ole tuonut toivottuja tuloksia. Vain harvat yritykset ovat hyödyntäneet yritystason sopimuksia koskevia uusia järjestelyjä, joiden avulla voidaan lisätä työolojen joustavuutta. Järjestelmää olisi tarkistettava, jotta yrityksillä olisi enemmän mahdollisuuksia mukauttaa palkkoja ja työaikoja vastaamaan taloudellista tilannettaan.

(15)Työmarkkinoiden pitkään jatkunut heikkeneminen on vaikuttanut työttömyysetuusjärjestelmään ja kyseenalaistanut koko mallin kestävyyden. Heinäkuun 1 päivänä 2014 käyttöön otettu työttömyysetuusjärjestelmää koskeva uusi sopimus ei riitä supistamaan alijäämää. Käyttöön otetuilla uusilla toimenpiteillä saatiin vuonna 2014 aikaan 0,3 miljardin euron säästöt. Toimenpiteiden avulla voidaan todennäköisesti supistaa alijäämää vuonna 2015 vielä 0,8 miljardia euroa – 5,2 miljardista eurosta 4,4 miljardiin euroon. Näin ollen järjestelmän velan määrä kasvaisi 25,9 miljardiin euroon. Järjestelmän elinkelpoisuuden varmistamiseksi on toteutettava rakenteellisia toimenpiteitä. Erityisesti olisi tarkistettava etuuksien myöntämisehtoja, etuuksien vähenemistä ajan mittaan sekä tulojen korvausasteita suuripalkkaisimpien työntekijöiden osalta.

(16)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Ranskan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2015 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Ranskalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ei vain niiden merkityksen Ranskan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta vaan myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen tehostaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6.

(17)Neuvosto on tutkinut Ranskan vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1.

(18)Neuvosto on tutkinut kansallisen uudistusohjelman ja vakausohjelman komission perusteellisen tarkastelun ja tämän arvioinnin perusteella. Asetuksen (EU) N:o 1176/2011 6 artiklan nojalla annetut neuvoston suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–6.

(19)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana analysoinut myös koko euroalueen talouspolitiikkaa. Neuvosto on antanut tämän analyysin perusteella erityisiä suosituksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro. Myös Ranskan olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti,

SUOSITTAA, että Ranska toteuttaa vuosina 2015 ja 2016 toimia, joilla se

1.varmistaa liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvät tulokselliset toimet sekä liiallisen alijäämän kestävän korjaamisen vuoteen 2017 mennessä lujittamalla julkisen talouden strategiaa, toteuttamalla tarvittavat toimenpiteet kunakin vuonna sekä käyttämällä kaikki satunnaiset voitot alijäämän supistamiseen; täsmentää kyseisiksi vuosiksi suunniteltuja menoleikkauksia ja toteuttaa riippumattoman arvioinnin keskeisten toimenpiteiden vaikutuksista;

2.nopeuttaa toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on tehostaa menojen uudelleentarkastelua ja havaita säästömahdollisuuksia kaikilla julkishallinnon alasektoreilla, mukaan lukien sosiaaliturva ja paikallishallinto; toteuttaa toimenpiteitä paikallisviranomaisten hallintomenojen kasvun hillitsemiseksi; toteuttaa viimeistään maaliskuussa 2016 lisää toimenpiteitä eläkejärjestelmän tasapainottamiseksi erityisesti varmistamalla, että täydentävien eläkejärjestelmien taloudellinen tilanne on kestävä pitkällä aikavälillä;