Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä sekä sen vaikutuksista sääntelyyn - Kohti tietoyhteiskunnan edellyttämää lähestymistapaa"



Virallinen lehti nro C 214 , 10/07/1998 s. 0079



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä sekä sen vaikutuksista sääntelyyn Kohti tietoyhteiskunnan edellyttämää lähestymistapaa" (98/C 214/23) Komissio päätti 5. joulukuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Vihreä kirja televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä sekä sen vaikutuksista sääntelyyn Kohti tietoyhteiskunnan edellyttämää lähestymistapaa". Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 1. huhtikuuta 1998. Esittelijä oli Peter Morgan. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. 30. huhtikuuta 1998 pitämässään 354. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 91 ääntä puolesta, 5 ääntä vastaan, ja 6 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. TSK katsoo, että vihreä kirja on merkittävä aloite jatkuvassa toimintasuunnitelmassa "Eurooppa maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan eturintamassa" () ja että tämä asiakirja luo samalla uutta sääntelykehystä tulevaa tietoyhteiskuntaa varten. 1.2. Lähentyminen on ratkaisevan tärkeää Euroopan taloudellisen menestyksen ja yhteiskunnallisen edistyksen kannalta. Siihen liittyvät kysymykset ovat laaja-alaisia ja monisyisiä. Jos Eurooppa kykenee valjastamaan tämän kehityksen luomalla muutosta suosivan ympäristön, saamme voimakkaan taloutta kasvattavan, työpaikkoja luovan, asiakkaiden valintamahdollisuuksia lisäävän ja kulttuurista monimuotoisuutta edistävän moottorin. Jos Eurooppa ei onnistu omaksumaan lähentymistä riittävän nopeasti (keskeisen tärkeällä alalla Internetissä se on jo jäänyt jälkeen), sen yritykset ja kansalaiset ovat todellisessa vaarassa jäädä ryömintäkaistalle tietovallankumouksessa, joka antaa tarmoa yrityksille, käyttäjille ja hallituksille ympäri maailman. 1.3. Komitean näkemyksen mukaan eri alojen jatkuva lähentyminen on tietoyhteiskunnan moottori ja eteenpäin ajava voima. Se muuttaa elin- ja työoloja, työn laatua ja laajuutta sekä tavaroiden ja palvelujen tuotantoa. Näiden alojen sääntelykehyksestä riippuu osaksi eurooppalaisten yritysten innovaatiokyvyn varmistaminen ja vahvistaminen, Euroopan työllisyys sekä tulevaisuuden työ- ja elinolot. 1.4. Tässä vihreässä kirjassa käsitellään "Jatkuvaan toimintasuunnitelmaan" liittyen lähentymistä ja sen sääntelyä. Oikeanlaisen sääntelyn aikaansaamista pidetään ratkaisevana tekijänä Euroopan viemisessä kehityksen etujoukkoon. Vastauksissaan jäljempänä esitettäviin kysymyksiin komitea keskittyy lähentymisen ja sääntelyn erityispiirteisiin. TSK katsoo, että tietoyhteiskunnan muita näkökohtia on käsitelty ja tullaan käsittelemään "Jatkuvan toimintasuunnitelman" muita osatekijöitä koskevissa komitean lausunnoissa. 1.5. Vihreän kirjan keskeinen kysymys on: Jos lähentyminen edellyttää nykyisten sääntelytapojen muuttamista, pitäisikö: (i) pyrkiä kehittämään ja tarvittaessa laajentamaan nykyisiä järjestelmiä uusien luomisen sijaan, (ii) luoda uusi järjestelmä lukuisille on line- ja vuorovaikutteisille palveluille perinteiseen televiestintään ja yleislähetystoimintaan tällä hetkellä sovellettavien kehysten rinnalle, vai (iii) pyrkiä luomaan kokonaisvaltainen kehys saman sääntelyjärjestelmän soveltamiseksi kaikilla kolmella alalla? 1.6. Komitea vastustaa toista lähestymistapaa ja kannattaa ensimmäisen ja kolmannen vaihtoehdon yhdistelmää sikäli kuin se on toteuttamiskelpoinen pitkällä aikavälillä. Aivan lähitulevaisuudessa sääntelyn tulee perustua nykyisiin periaatteisiin, mutta kilpailun lisääntyessä sääntely voi keventyä. Kun uudet perusrakenteet ja palvelut ovat vakiintuneet ja käyttäjien uudet mieltymykset tunnetaan, koko sääntelyjärjestelmää voidaan tarkastella uudelleen. 2. Tiivistelmä vihreästä kirjasta 2.1. Tietoyhteiskunnasta on tulossa todellisuutta. Sen kehitystä ajaa eteenpäin teknologian nopea muutos joka muokkaa myös tietoteollisuutta. Tämän muutoksen luonne ja nopeus saattavat asettaa päättäjille uusia haasteita. 2.2. Yksi muutoksen tärkeimmistä tekijöistä on se, että eri alat, kuten televiestintä, tiedotusvälineet ja tietotekniikka, hyödyntävät yhä enemmän samaa tekniikkaa. Tällainen lähentyminen on näkynyt yhä selvemmin viime vuosina, kun Internet on kehittynyt ja nykyisten verkkojen kyky välittää sekä televiestintä- että yleislähetyspalveluja on parantunut. Lähentyminen on ilmiönä melko uusi, ja sen vaikutuksista yhteiskuntaan ja talouteen ollaan monta mieltä. 2.3. Siitä, että digitaalielektroniikan ja ohjelmien kehitys luo tekniset edellytykset tietopalvelujen uusille välitys- ja käyttötavoille, vallitsee laaja yksimielisyys. Näkemykset siitä, kuinka paljon ja kuinka nopeasti tämä kehitys muuttaa nykyisiä käytäntöjä, ovat vähemmän yhtenäisiä. 2.3.1. Joidenkin näkemysten mukaan lähentyminen johtaa nykyisten televiestintä-, joukkoviestintä- ja tietotekniikkapalvelujen täydelliseen ja nopeaan muodonmuutokseen niin, että nykyisin erilliset palveluryhmät sulautuvat toisiinsa ja niiden väliset perinteisesti selkeät rajat hämärtyvät huomattavasti. 2.3.2. Toiset katsovat, että nykyisten erillisten alojen erityisominaisuudet rajoittavat palvelujen lähentymistä ja että tiedotusvälineiden tehtävänä on välittää yhteiskuntamme sosiaalisia, kulttuurisia ja eettisiä arvoja riippumatta siitä, mitä tekniikkaa ne käyttävät kuluttajien saavuttamiseksi. Tämä merkitsee, että taloudellisia toimintaedellytyksiä koskeva ja tietopalveluiden sisältöä koskeva sääntely tulisi pitää erillään tehokkuuden ja laadun varmistamiseksi. 2.3.3. Eräät taas ovat sitä mieltä, että lähentyminen tapahtuu hitaasti pitkän ajan kuluessa. 2.4. On kuitenkin selvää, että tällaisella kehityksellä saattaa olla kauaskantoisia seurauksia. Uusien palveluiden syntymisen ja nykyisten palveluiden kehittymisen uskotaan laajentavan koko tietoalan markkinoita. Kehitys tuo mukanaan uusia mahdollisuuksia talouskasvuun ja työllisyyden parantamiseen. Samalla uusi viestintäpalveluympäristö tuo mahdollisuuksia parantaa Euroopan kansalaisten elämänlaatua lisäämällä kuluttajien valinnanvapautta, tuomalla tietoyhteiskunnan edut helpommin ihmisten ulottuville sekä edistämällä kulttuurista monimuotoisuutta. 2.5. Tätä kehitystä voidaankin pitää Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta myönteisenä, ja sitä olisi edistettävä. Julkisen päätöksenteon olisi tarjottava lähentymistä tukeva ympäristö, jotta kehityksen suomiin tilaisuuksiin voitaisiin tarttua hyvissä ajoin. 2.6. Nyt tarvitaan lähentymisilmiötä ja sen vaikutuksia koskevaa laajaa ja perusteellista keskustelua, jonka pohjalta sääntelyn suunnittelu voidaan aloittaa. Vihreän kirjan tavoitteena onkin käynnistää tällainen keskustelu. Keskustelussa on otettava huomioon komission muut merkittävät televiestinnän, joukkoviestinnän ja tietotekniikan alalla toteuttamat toimet. Erityisen tärkeää tämä keskustelu on 1. tammikuuta 1998 toteutuneen televiestinnän täydellisen vapauttamisen jälkeisen viestintäympäristön kannalta. 2.6.1. Vihreän kirjan käynnistämän prosessin tulisi varmistaa, että televiestintää koskevan sääntelykokonaisuuden vaikutusten kokonaisarvioinnissa (joka toteutetaan vuoden 1999 lopulla) voitaisiin kokonaisuudessaan ottaa huomioon lähentymisen vaikutukset kyseisellä alalla. 2.6.2. Komission laatimasta kaapelialan tilannekatsauksesta (), joka tehtiin vapauttamisen näkökulmasta ja jonka laatimiseen komissio sitoutui kaapelitelevisioverkkoja koskevassa direktiivissä () ja täydellisen kilpailun toteuttamista televiestintämarkkinoilla koskevassa direktiivissä (), julkaistaan erityinen tiedonanto. Katsauksen tarkoituksena on luoda avoimet ja kilpailua suosivat markkinarakenteet tele- ja kaapelitelevisioverkkojen tarjoamista varten, millä saattaa olla huomattava vaikutus lähentyviin aloihin. Erityisesti katsaus kannustaa kilpailuun ja pyrkii estämään kilpailulle haitallisten uusien "portinvartija-yritysten" ja pullonkaulatilanteiden syntymistä markkinoille. Voimakas kilpailu näillä aloilla kannustaa kehittämään uusia Euroopan yhteisön kuluttajia hyödyttäviä innovatiivisia palveluja ja takaa alan eurooppalaiselle teollisuudelle ja palveluntarjoajille sen asiantuntemuksen, jota kilpailukyky maailmanlaajuisilla markkinoilla edellyttää. 2.7. Kun otetaan huomioon, että vihreän kirjan tarkoituksena on varmistaa kilpailua suosivat markkinarakenteet, kirjan ajankohtaisuus johtuu siitä, että uusia markkinoita saattaa kehittyä nopeasti ja ne ovat luonnostaan maailmanlaajuisia. Jos voimassa oleva sääntelykehys eri jäsenvaltioissa tai itse asiassa koko Euroopassa ei ole tarkoituksenmukainen näiden uusien markkinoiden kehittymisen kannalta tai jopa estää sen, Eurooppa saattaa joutua epäedulliseen kilpailuasemaan maailmalla toimiviin joustavampiin kilpailijoihin nähden. Tämä saattaisi vieraannuttaa kuluttajat kaventamalla valinnanvapautta sekä heikentämällä kuluttajien luottamusta uusiin palveluihin ja lisäksi haitata talouden kasvua ja työpaikkojen syntyä Euroopassa. 2.8. Vihreässä kirjassa tarkastellaan lähentymistä ilmiönä ja keskitytään erityisesti palveluntarjontaan sekä palveluja välittäviin verkkoihin. Lisäksi käsitellään lähentymisen mahdollisia vaikutuksia sekä sääntelyn muotoon että sen sisältöön. Vaikka vihreässä kirjassa käsitelläänkin tiettyjä palveluntarjontaa koskevia sääntelykysymyksiä, kaikissa tämän alan jatkotoimissa on otettava huomioon komissiossa parhaillaan tehtävä työ ja yhteisön nykyisen lainsäädännön täytäntöönpano. 2.9. Vihreässä kirjassa ei oteta tarkasti kantaa uusiin sääntelyrakenteisiin. Itse asiassa kirjassa myönnetään se, että lähentyminen saattaa johtaa televiestintää ja tiedotusvälineitä koskevan sääntelyn kevenemiseen, eikä se saisi johtaa sääntelyn lisääntymiseen tietotekniikan kaltaisilla aloilla (paitsi vihreän kirjan käsittelyalan ulkopuolella). Vihreässä kirjassa pikemminkin analysoidaan lähentymisilmiötä sellaisena kuin se ilmenee markkinoilla, yksilöidään kehityksestä johtuvia sääntelyongelmia sekä esitetään vaihtoehtoihin liittyviä kysymyksiä. 3. Kysymys 1 Lähentyminen ja sen vaikutukset tällä hetkellä 3.1. Kysymys 1 A Lähentymistä tapahtuu tekniikan tasolla, mutta missä määrin ja millä vauhdilla sitä ilmenee tuotannon, palveluiden ja markkinoiden tasolla? Komitea uskoo, että alan teollisuus vastaa tähän kysymykseen kuulemisprosessin aikana. 3.2. Kysymys 1 B Tuntuvatko lähentymisen vaikutukset jo liike-elämässä ja jokapäiväisessä elämässämme; jos tuntuvat, niin millä tavoin? 3.2.1. Jos väestö jaettaisiin neljään ryhmään seuraavasti: (i) koulutetut liike-elämän palveluksessa toimivat työpaikalla, (ii) koulutetut liike-elämän palveluksessa toimivat (ja liike-elämästä eläkkeelle siirtyneet) kotona, (iii) nuoret, (iv) muu väestö (noin puolet koko väestöstä) työpaikalla ja kotona, voidaan todeta, että lähentymisen vaikutukset ensimmäiseen ryhmään ovat syvälliset, toiseen ryhmään merkittävät, kolmannelle lähentyminen on muuttumassa jo elämäntavaksi kun taas neljänteen ryhmään lähentyminen on toistaiseksi vaikuttanut hyvin vähän. 3.2.2. Ensimmäisellä ryhmällä, liike-elämän ammattilaisilla, on työpaikoillaan tietokone joka pöydällä, kannettavat tietokoneet ja matkapuhelimet kuuluvat liikkuvien työntekijöiden normaaliin varustukseen ja multimediaesitykset ovat alan perustyökaluja. Tavallisesta tai kannettavasta tietokoneesta lähetettävä sähköposti ja matkaviestintä ylipäätään ovat tehneet lähentyvistä teknologian aloista välttämättömiä yritysviestinnässä. Lisäksi tietokoneavusteisesta julkaisutoiminnasta ja sähköisestä kaupankäynnistä on muodostumassa alalla normaaleja käytäntöjä. Suora sähköinen kaupankäynti yritysten kesken on paljon laajempaa kuin yrityksien ja kuluttajien välillä. 3.2.3. Toiselle ryhmälle, joka on suurimmaksi osaksi sama kuin ensimmäinen mutta eri ympäristössä, koti muuttuu toimiston jatkeeksi. Kotitietokoneilla voidaan tietysti toimittaa myös kotiin liittyviä ja henkilökohtaisia palveluita, joita esim. eläkeläiset hyödyntävät, ja tekstinkäsittelyä käytetään monissa kodeissa. 3.2.4. Nuoret kasvavat koulutuksen, pelien, harrastusten ja tekstinkäsittelyn kautta pitämään tietokoneita oleellisena osana elämää. 3.2.5. Noin puolella väestöstä ei ole kotonaan muuta teknologiaa kuin puhelin ja televisio. Tämä ryhmä voidaan ehkä saada käyttämään Internetiä ja muita lisäarvopalveluja, kun niitä voi käyttää television kautta. Toistaiseksi minkäänlaisten päätelmien tekemiseen ei ole riittävästi aineistoa. 3.2.6. Jotta lähentyvien palvelujen kotikäyttö voi kehittyä täysimittaisesti, tulee kaistanleveyttä kasvattaa kuparijohdinparikaapelin tai koaksiaalikaapelin kautta käytettävien x-digitaalisten tilaajaliittymien (xDSL, Digital Subscriber Loop) ja myöhemmin langattomien kaistanleveyksien avulla. 4. Kysymys 2 Lähentymisen sosioekonomiset, liiketoiminnalliset sekä kuluttajiin kohdistuvat vaikutukset 4.1. Kysymys 2 A Vaikuttaako lähentyminen merkittävästi työpaikkojen luomiseen sekä koulutukseen Euroopan unionissa? Miten lähentyminen todennäköisesti vaikuttaa työtapoihimme? Tuntuvatko vaikutukset tasaisesti koko Euroopan yhteisön alueella? 4.1.1. Lähentymisellä on jo ollut huomattavia työllisyysvaikutuksia, ja sillä tulee todennäköisesti olemaan vielä suurempia vaikutuksia lähentyneiden palvelujen juurtuessa syvemmälle eurooppalaiseen yhteiskuntaan. Toimintasuunnitelmassaan "Eurooppa maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan eturintamassa" komissio käsittelee laajalti lähentymisen vaikutusta yhtiöiden rakenteeseen, työn organisointiin, koulutukseen, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja muihin sosioekonomisiin seikkoihin. Vaikka tämä lausunto liittyy kolmen lähentyvän alan sääntelyyn, komitea painottaa kiinnostustaan lähentymisen sosioekonomisiin vaikutuksiin sekä tarvetta sääntelyn kehittämiseen myös sillä alalla. 4.1.2. Myönteistä on, että "sisällön" oli se sitten elokuvia, viihdeohjelmia, urheilua tai pelejä tarve kasvaa kyltymättömäksi. Esimerkkinä voidaan mainita, että televisiointioikeusmaksut johtavat ammattilaisurheilijoiden määrän lisääntymiseen. Discovery ja National Geographic -kanavat tarjoavat luontoelämyksiä audiovisuaalisessa muodossa. Audiovisuaalisessa julkaisutoiminnassa piilee suunnattomia mahdollisuuksia. 4.1.3. Toisaalta sähköinen kaupankäynti ja tietokoneavusteinen julkaisutoiminta vaikuttanevat myös hajottavasti, kun verkkomarkkinat korvaavat fyysiset myymälät; pankkitoiminta on tässä suhteessa ensimmäisenä mieleen tuleva ala. Vaikka näin kävisikin, tietyt keskeisesti sijaitsevat liikkeet kukoistavat uudessa muodossa. Esimerkiksi monisaliset elokuvateatterit ovat menestyneet yhtä lailla kuin televisioelokuvatkin, ja kirjakahvilat lisääntyvät siinä kuin Internet-kirjakaupatkin. 4.1.4. Vaikutukset vaihtelevat myös sukupolvittain. Nuoret käyttävät tekniikkaa tottuneen vaivattomasti, 50-vuotiaat työttömät sitä vastoin eivät. Mitä tulee koulutukseen, kaikilla ei voi olla tekniikan parissa työskentelyyn tarvittavia taitoja. On myös tärkeää pitää mielessä, että osa väestöstä tulee kouluttaa perinteisiin ammatteihin, jotka todennäköisesti kuitenkin edellyttävät yhä useammin tietotekniikan perustaitoja. Internet on tietysti tehokas koulutusväline, kuten Yhdysvalloissa toimivan Internet-yliopiston menestys osoittaa. 4.1.5. Vaikutukset työtapoihimme ovat todennäköisesti laadullisia. Yksi tapa tarkastella asiaa on pohtia kahdenkymmenen viime vuoden aikana tapahtunutta kehitystä. Kaksi vuosikymmentä sitten ei ollut mikrotietokoneita, tekstinkäsittelyohjelmia, värinäyttöjä, väritulostimia, CD-levyjä, CD-ROM-levyjä, fakseja, matkapuhelimia, satelliittilähetyksiä, videoneuvotteluja eikä Internetiä. Pankkiautomaatit ja luottokorttipalvelut eivät toimineet kansainvälisesti kuten nykyään. Kaikki nämä edistysaskeleet ovat muuttaneet koulutusta vaativia ammatteja tehokkaammiksi ja välittömämmiksi, mutta itse työ ei ole muuttunut merkittävästi. On vaikea ennustaa, tapahtuuko tällaista muutosta tulevaisuudessa. 4.1.6. Joillain aloilla tapahtuu tietenkin muutoksia. Pankkitoimihenkilöt vähenevät, asiakastukipalveluihin tarvitaan lisää henkilöstöä jne. Myös etätyön, kotona tehtävän työn ja koulutettujen itsenäisten ammatinharjoittajien mahdollisuudet kasvavat. Ero itsenäisen ammatinharjoittamisen ja palkkatyön välillä muuttuu yhä epämääräisemmäksi. Tämä nostaa esiin uusia työntekijän asemaan liittyviä kysymyksiä (esim. työntekijöiden vastuukysymykset, työntekijöiden tietosuoja, yhteistoimintalaki). 4.1.7. Siirtyminen tietoyhteiskuntaan tekee tietotekniikan taidoista erityisen tärkeitä. Jos Euroopassa ei kouluteta riittävästi laite- ja ohjelmistoinsinöörejä, tärkeimmät työpaikat siirtyvät esim. intialaisiin ohjelmistoyrityksiin. 4.1.8. Ei ole mitään syytä olettaa, etteivät nämä vaikutukset tuntuisi kaikilla Euroopan unionin alueilla. Tavoitteena tulisi pitää sitä, etteivät kielteiset työllisyysvaikutukset kohdistuisi suhteettoman voimakkaasti Eurooppaan uusien työpaikkojen syntyessä Euroopan ulkopuolelle. 4.1.9. Laajakaistaisten liittymien tarjoaminen kaikkialla kilpailukykyiseen hintaan tulee olemaan tärkeää, jotta kaikki alueet voisivat hyötyä täysin tietoyhteiskunnasta. Yleiset halvat paikallispuhelumaksut ovat kiistatta auttaneet Internetin menestystä Yhdysvalloissa. 4.1.10. Multimediapalvelujen menestyksen yhtenä edellytyksenä on pidettävä kuluttajien ja työntekijöiden kykyä käyttää uutta teknologiaa (katso 4.3.4). 4.2. Kysymys 2 B Millaisia vaikutuksia tällä kehityksellä todennäköisesti on televiestintään, tiedotusvälineisiin ja tietotekniikkaan näiden alojen perustana olevien talousrakenteiden, tarjottujen palveluiden sekä todennäköisten palveluntarjoajien kannalta? 4.2.1. Näyttää todennäköiseltä, että kovin paine kohdistuu perinteisiin kuparijohdintekniikka käyttäviin telelaitoksiin (PTO, Public Telecommunications Operator). Yhtäältä toteutuu World Com -ilmiö, jossa uudet Internet-palvelujen tarjoajat haastavat telelaitosten perinteiset palvelut. Toisaalta, koska sääntely estää tiettyjä telelaitoksia aloittamasta kaapeli- ja matkaviestintätoimintaa, ne eivät ehkä kykene muuttamaan liiketoimintaansa lähentymisen hyödyntämiseksi niin nopeasti kuin haluaisivat. Voi olla tarpeen muuttaa näiden telelaitoksien rakennetta, jotta ne voivat monipuolistua ja kilpailla uusilla markkinoilla, kuten kaapelidirektiiviluonnoksessa () todetaan. Tapahtuipa tämän suhteen mitä tahansa, xDSL-tekniikan käyttöönotto kuparijohdinparikaapelilinjojen kaistanleveyden kasvattamiseksi on telelaitoksille strategisesti ensiarvoinen tavoite. 4.2.2. Kun analogisten yleislähetysten kapasiteettirajoitukset on poistettu laajemman digitaalisen taajuusalueen avulla, julkisten yleislähetysyhtiöiden ainutlaatuinen asema muuttuu. Julkisen yleislähetystoiminnan luonne ja tavoitteet pysyvät samoina, mutta keinoja niiden saavuttamiseksi joudutaan ehkä mukauttamaan uuteen tilanteeseen. Tämän ei pitäisi vaikuttaa jäsenvaltioissa yhteisön lainsäädännön puitteissa julkista yleislähetystoimintaa harjoittaviin nykyisiin valtiollisiin järjestelmiin. 4.2.3. Kuluttajien laitteistoihin tarvittavan lisälaitteen hinta rajoittanee digitaalitelevision käytön leviämistä. Tästä huolimatta laitevalmistajien kyky valmistaa yhä pienempiä ja yhä halvempia laitteita antaa aihetta uskoa, että ajan mittaan saavutettavien tehon, liikkuvuuden ja multimediamahdollisuuksien tiellä ei juuri ole esteitä. Lähetysten vastaanottamiseen tarvitaan vain helppokäyttöinen mikrotietokone, jollainen varmasti aikanaan kehitetäänkin. 4.3. Kysymys 2 C Millaisia muutoksia Euroopassa on havaittavissa sen osalta, miten palvelut, tieto, viihde ja kulttuuri ovat kansalaisten ulottuvilla kotoa ja työpaikalta käsin? Miten tietokoneen ja television levinneisyys sekä Internetin käytön yleistyminen vaikuttavat uusien palveluiden käyttöönottoon? Millaisia toimenpiteitä mahdollisesti tarvitaan torjumaan multimediatietokoneiden ja Internetin käytön vähyyden haitalliset vaikutukset? 4.3.1. Seuraavassa taulukossa pyritään antamaan yleiskuva nykytilanteesta: >TAULUKON PAIKKA> 4.3.2. Tietokoneiden, Internetin käytön ja television levinneisyyden vaikutuksia uusien palveluiden käyttöönottoon käsiteltiin jo edellä. Koulutetuilla liike-elämän palveluksessa toimivilla henkilöillä on töissä ollessaan olivat he sitten työpaikallaan, sen ulkopuolella tai puhelimessa yhä enemmän mahdollisuuksia käyttää uusia palveluja, erityisesti Internetiä ja sen kautta myös sähköpostia. Digitaalitelevision levinneisyys on äärimmäisen vähäistä ja uusia palveluja on käytössä vain vähän. 4.3.3. Jotta lähentyneitä palveluja voidaan hyödyntää täysimittaisesti varsinkin kotona, tarvitaan "helppokäyttöisyyden vallankumous". Tottuneelle tietokoneen käyttäjälle sopiva käyttöliittymä ei sovi maallikolle. 4.3.4. Koulutuksella on keskeinen rooli pyrittäessä multimediatietokoneiden ja Internetin käytön yleistymiseen. Teknologian muutosnopeus korostaa elinikäisen oppimisen tarvetta ja luo paineita nykyisille koulutusjärjestelmille. Viranomaisten tulee lisätä perus- ja keskiasteen oppilaitosten ja korkeakoulujen mahdollisuuksia opettaa oppilaille tietokonetekniikkaa ja sen hyödyntämistä, ja myös aikuiskoulutukseen tarvitaan lisää voimavaroja. Sekä julkiset että yksityiset suuret työnantajat pystynevät kouluttamaan työntekijöitään, mutta pienet työnantajat saattavat olla riippuvaisia kauppakamareiden, työnantajajärjestöjen ja koulutusta tarjoavien tahojen aloitteista. Työttömiä varten järjestettävissä julkisissa uudelleentyöllistämisohjelmissa tulee myös pyrkiä tunnistamaan henkilöt, joilla on mahdollisuuksia oppia näitä taitoja. TSK katsoo, että koko unionissa on tällä alalla tarvetta suuriin ponnistuksiin ja että komission olisi aiheellista tehdä asiasta aloite. 4.4. Kysymys 2 D Viidettä puiteohjelmaa koskevassa komission työasiakirjassa esitetyt kannanotot huomioon ottaen, millaisia lähentymiseen liittyviä yhteisön TTK-hankkeita olisi käynnistettävä? 4.4.1. TSK on jo antanut lausunnon viidennen puiteohjelman tärkeimmistä tavoitteista (TTK 1998 2002) (), ja valmistelee lausuntoa sen erityisohjelmista (). 5. Kysymys 3 Lähentymisen esteet 5.1. Mikä on todettujen esteiden todennäköinen vaikutus, ja onko olemassa muita esteitä tai tekijöitä, jotka voivat vaikuttaa merkittävästi Euroopassa käynnissä olevaan lähentymiskehitykseen? 5.1.1. Komissio on yksilöinyt pätevästi joukon nykyisiä ja mahdollisia lähentymisen esteitä. Komitean havaitsemia erityiskysymyksiä käsitellään jäljempänä vastauksissa kysymyksiin 4 9. 6. Kysymys 4 Lähentymisen vaikutus nykyiseen sääntelyyn 6.1. Kysymys 4 A Edellyttääkö nykyinen kehitys entistä enemmän vai vähemmän sääntelyä lähentyvillä aloilla, entistä enemmän vai vähemmän turvautumista kilpailusääntöihin ja entistä enemmän vai vähemmän tukeutumista markkinavoimiin edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi? 6.1.1. Sääntelyä tarvitaan yleisön luottamuksen säilyttämiseksi kahdessa suhteessa. 6.1.2. Markkinoiden näkökulmasta sääntelyä tarvitaan vain, kun kilpailu ei vielä ole täydellistä tai tyydytä täysin markkinoiden tarpeita. Muutoin tulisi turvautua vain kilpailusääntöihin. Nykyinen kehitys painottaa monopolien poistamisen ja yleishyödyllisten taloudellisten palvelujen vaihtoehtoisten toimituskeinojen etuja. Tällaiset palvelut edellyttävät varmaa pääsyä verkkoihin ja rajoittamattomia, kilpailuun perustuvia markkinoita sekä hinnoittelun avoimuutta mahdollisimman laadukkaan palvelun takaamiseksi kuluttajille. 6.1.3. Markkinanäkökulman lisäksi sääntelyä saatetaan tarvita yleistä etua koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi (ks. jäljempänä kohdat 7.5.1 ja 8.2.3). 6.2. Kysymys 4 B Asettaako, ja missä määrin, lähentyminen kyseenalaisiksi televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan sääntelyn taustalla olevat periaatteet? 6.2.1. Lähentyminen on haaste nykyiselle sääntelylle. Internetissä tapahtuva ääniviestintä on tästä hyvä esimerkki. Ääneen perustuvan joukkoviestinnän toimiluvat ovat peräisin ajalta, jolloin kaikki verkot välittivät lähes yksinomaan ääntä ja luvat olivat sekä laadun tae että investoinnin tuoton takaava monopolitoimi. Digitaalisten perusrakenteiden aikakautena ääni on vain yksi monista digitaalisista bittivirroista. On tarpeen harkita uudelleen, tuleeko äänipalvelujen olla luvanvaraisia. Periaatteessa komitea pitää parempana, että kilpailevia äänipalveluja säätelisivät vain markkinavoimien synnyttämät kilpailupaineet. 7. Kysymys 5 Esteiden poistaminen Kuluttajien ja yritysten kannalta toimiva sääntely 7.1. Kysymys 5 A Onko kansallisessa ja/tai yhteisön lainsäädännössä käytettävät televiestintään, tiedotusvälineisiin ja tietotekniikkaan liittyvät määritelmät mukautettu lähentymiskehitykseen? 7.1.1. Edellisessä kohdassa esitetyn esimerkin perusteella on selvää, että lainsäädännössä täytyy erottaa toisistaan perusrakenteiden ja sisältöpalveluiden käsitteet sekä ottaa huomioon digitaalisten perusrakenteiden uudentyyppinen luonne. On selvää, että vuonna 1999 tapahtuvassa EU:n televiestintälainsäädännön uudelleenarvioinnissa tulee varmistaa, että tämä jako otetaan asianmukaisesti huomioon ja nykyisin käytettävät määritelmät saatetaan ajan tasalle. 7.1.2. Mitä tulee sähköisen kaupankäynnin kaltaisiin uusiin "lähentyneisiin" palveluihin, uudentyyppistä sääntelyä ei tarvita. Kuluttajan- ja yksityisyyden suoja yms. tulee hoitaa mukauttamalla nykyisiä lakeja yleisen edun mukaisesti ja markkinoiden kasvun jatkumisen varmistamiseksi. 7.2. Kysymys 5 B Onko lähentymisen vuoksi muutettava nykyisiä lähestymistapoja tai otettava käyttöön uusia lähestymistapoja, joita sovelletaan markkinoille pääsyyn ja toimilupiin, verkkojen käyttömahdollisuuteen, asiakkaiden tavoitettavuuteen (myös ehdollisen pääsyn järjestelmiin), sisällön saatavuuteen ja yleensä hinnoitteluun? Toimiluvat 7.2.1. Yksinoikeuden myöntäminen jollekin laajakaistaoperaattorille rajoitetuksi ajaksi on oikeutettua perusrakennemarkkinoille pääsyn helpottamiseksi, oli kyseessä sitten televiestintä tai kaapelin tai satelliitin välityksellä tapahtuva yleislähetystoiminta. Nykyisten verkkojen lähetyssisältöä koskevat rajoitukset voivat myös olla paikallaan, jos operaattori on määräävässä markkina-asemassa tai jos markkinoille halutaan houkutella uusia toimijoita. Kuten komission vihreässä kirjassa korostetaan, maanpäälliset digitaaliyleislähetykset muodostavat uuden toimintaympäristön, joka edellyttää uudenlaista toimilupanäkemystä uusien operaattorien rohkaisemiseksi markkinoille. 7.2.2. Koko yhteisössä sovellettavat yhteiset toimilupien myöntämistä koskevat periaatteet olisivat hyvä asia, varsinkin jos ne suunnitellaan edistämään markkinoille pääsyä. Käyttömahdollisuudet 7.2.3. Internet-palvelujen tarjoajille tulee antaa samat käyttömahdollisuudet kuin muillekin palveluntarjoajille; on perusteetonta sälyttää niille julkisen palvelun velvoitteita. 7.2.4. Kaapeliverkot, langattomat puhelimet ja sähkölinjat ovat eräitä paikallisliittymän vaihtoehtoja. Tulisi ryhtyä sääntelytoimiin, jotka edistävät kestävää kilpailua paikallisten perusrakenteiden tarjoamisessa. 7.2.5. Komitea kannattaa televisiostandardidirektiivissä () ehdollisen pääsyn järjestelmiin sovellettua lähestymistapaa ja sen taustalla olevien periaatteiden ulottamista koskemaan uutta palveluympäristöä. 7.2.6. Selaimien ja hakujärjestelmien markkina- ja sääntelytilanne muuttuu ripeästi. Komitea katsoo, että määräävän aseman väärinkäyttöä tulee torjua. 7.2.7. Komitea pitää ohjelmaoppaiden (EPG, Electronic Programme Guides) ja lentoyhtiöiden lipunvarausjärjestelmien rinnastamista asianmukaisena. Perinteiseen yleislähetystoimintaan liittyvien ohjelmaoppaiden tulisi olla syrjimättömiä. Internet-ympäristössä toimivien ohjelmaoppaiden tulee kilpailla samalla lailla kuin selainten. 7.2.8. Komitea pitää asiallisena myös sovellusohjelmointiliittymien (API, Application Programming Interface) yhteydessä esitettyä rinnastusta mikrotietokoneiden ja television lisälaitteiden välillä. On kuitenkin tärkeää, etteivät alan ulkopuoliset tahot aja läpi ratkaisua standardoinnissa, vaan markkinavoimille olisi varattava aikaa muovata television lisälaitteiden standardi tosiasiallisen tilanteen pohjalta. Sisältö 7.2.9. Sisältö ja yksinoikeudet ovat kysymyksiä, joita tulee säädellä kaupallisilla sopimuksilla ja kilpailulainsäädännöllä. Markkinavoimat ovat aiheuttaneet vääristymän yleislähetystoiminnan vertikaalisessa yhdentymisessä. Vääristymä koskee hintaa, jonka maksutelevisioyhtiöt ovat perusrakenteitaan mainostaakseen valmiita maksamaan tärkeää aineistoa, kuten suuria urheilutapahtumia, koskevista oikeuksista. Aika näyttää, parantaako perusrakenteiden omistuksen ja tärkeiden tapahtumien kehitys näiden tapahtumien yleistä saatavuutta viestimissä. Tällä hetkellä tärkeä aineisto edistää uusia lähentyneitä palveluja, vaikka aineiston yleistä saatavuutta voidaan parantaa uudelleenlähetysoikeuksien avulla. Jäsenvaltiot arvioivat tilannetta uudelleen "TV ilman rajoja" -direktiivin valossa (). 7.2.10. Komitean mielestä kaupallisen urheilun maailmassa yleisöllä ei ole perusoikeutta maksuttomaan katseluun. Urheilutapahtumien yleisön tulee maksaa katselusta tavalla tai toisella. Koska maksullinen katselumahdollisuus helpottaa maksutelevisiosopimusten myyntiä, se saattaa olla joillekin operaattoreille arvokkaampi kuin toisille. Aikanaan urheiluoperaattorit joutuvat punnitsemaan katselusta maksavan televisioyleisön maksuista saatavan voiton suhteessa televisioyleisöön mainonnan kohteena. Monissa tapauksissa laaja mainosyleisö saattaa antaa paremman tuoton kuin pieni katselusta maksava yleisö. Tästä huolimatta komitea katsoo, että urheilu- ja muiden huipputapahtumien lähettäminen on osa kansalaisten viestinnällistä peruspalvelua. "TV ilman rajoja" -direktiivin nojalla jäsenvaltiot voivat nimetä urheilu- ja muita tärkeitä tapahtumia, joiden tv-katselun tulee olla ilmaista. Hinnoittelu 7.2.11. Komitea yhtyy yleisesti ottaen vihreässä kirjassa esitettyyn näkemykseen, jonka mukaan markkinavoimat ja kilpailu huolehtivat matalasta hinnoittelusta, jota käytetään jalansijan saamiseksi markkinoilla. Sääntelyä saatetaan tarvita hinnoittelun avoimuuden varmistamiseksi, jos markkinat eivät sitä pysty takaamaan. 7.3. Kysymys 5 C Onko lähentymisen vuoksi muutettava taajuuksien myöntämistä ja hinnoittelua, ja miten olisi lähentymisen näkökulmasta suhtauduttava lopulliseen siirtymiseen analogisista digitaalisiin palveluihin ja tarvitaanko analogisista palveluista luopumiselle erityinen aikataulu? 7.3.1. Täydelliselle siirtymiselle analogisista digitaalisiin palveluihin tulisi asettaa määräaika. Koko yhteisön laajuinen 1992-tyyppinen määräaika olisi hyvä. 7.4. Kysymys 5 D Mitkä tavoitteet olisi asetettava standardoinnille lähentymiskehitystä ajatellen ja millainen pitäisi olla alueellisen ja kansainvälisen standardoinnin suhde? 7.4.1. Standardoinnin tulisi lähteä alan toimijoista itsestään, joskin tietyt standardit voivat olla julkisten elinten vaatimusten sanelemia. TSK on äskettäin antanut lausunnon standardoinnista (). 7.5. Kysymys 5 E Mitä mahdollisia lisätoimia tarvitaan varmistamaan, että kuluttajien ja vammaisten käyttäjien edut otetaan huomioon lähentymiskehityksessä? 7.5.1. Yleisesti ottaen kuluttajien etuja suojelevat jo nykyiset viestintää, televisiotoimintaa jne. koskevat lait ja asetukset. Internet muodostaa erityistapauksen sikäli, että sen avulla yksityishenkilöt voivat viestiä suhteellisen anonyymisti muiden henkilöiden tai ryhmien kanssa. TSK on antanut samaa aihepiiriä koskevia lausuntoja aiheista "Toimintasuunnitelma Internetin käyttöturvallisuuden parantamiseksi" () ja "Alaikäisten ja ihmisarvon suojelu audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa" (). 7.5.2. Vammaisten kannalta tärkein käyttäjälaite on mikrotietokone. Mikrotietokoneita on jo mukautettu vammaiskäyttäjille sopiviksi. Tietokoneiden kehittyessä on varmasti mahdollista parantaa vammaisille käyttäjille tarkoitettuja käyttöliittymiä. 8. Kysymys 6 Lähentyminen ja yhteistä etua koskevien tavoitteiden turvaaminen 8.1. Kysymys 6 A Tukeeko lähentymiskehitys niitä keinoja, joilla yhteistä etua koskevat tavoitteet saavutetaan televiestinnässä, tiedotusvälineissä ja tietotekniikassa vai asettaako se ne kyseenalaisiksi? 8.1.1. Televiestinnässä lähentymisilmiöllä ei ole vaikutuksia, koska verkot ovat jo nyt riippumattomia palveluista, joskin sääntelyä tarvitaan edelleen varmistamaan, että kuluttajat voivat käyttää uusia palveluita. Tämä saavutetaan parhaiten varmistamalla laajakaistaverkkojen käyttömahdollisuus. 8.1.2. Lähentyminen tai pikemmin digitaalitekniikan kehittyminen johtaa yleislähetystoiminnassa vertikaaliseen yhdentymiseen. Tämä muodostaa haasteen sääntelylle. 8.1.3. Tietotekniikka-alalla tärkein kysymys koskee epävirallisten mutta todellisten de facto -standardien ja palvelujen yhdistämisen valvontaa. Niinpä Microsoftin ja Sun Microsystemsin Java-ohjelmointikieltä koskeva kiista ja Microsoft Internet Explorer -selaimen niputtaminen Windows-käyttöjärjestelmän yhteyteen ovat merkittäviä kysymyksiä. Kilpailun ja innovaatioiden edistämiseksi on oltava yleisesti saatavissa olevia standardeja ja käyttöliittymiä ja määräävässä asemassa olevien toimijoiden harjoittamaa, valintamahdollisuuksia kaventavaa niputusta on rajoitettava. Sama koskee myös Windows CE:tä. 8.2. Kysymys 6 B Olisiko nämä tavoitteet yksilöitävä tarkemmin ja jos niistä johtuu suoranaisia velvoitteita, voisivatko entistä useammat toimijat ottaa vastuulleen nämä velvoitteet? 8.2.1. Yleislähetystoiminnassa ja tietotekniikan alalla olisi syytä määritellä tavoitteet selkeämmin ja asettaa erityisvelvoitteita. Kuten edellä jo mainittiin, yleishyödyllisten taloudellisten tavoitteiden täytyy koskea aikanaan laajakaistaverkkojen operaattoreita. Saattaisi olla ennenaikaista velvoittaa toimintaansa aloittavat verkot tarjoamaan laajakaistaliittymiä, mutta tämän on oltava pitkän aikavälin tavoitteena. 8.2.2. Yleislähetystoiminnassa julkisen palvelun tehtävää ei välttämättä pystytä hoitamaan yleisluonteisella kanavamallilla kanavien keskittyessä tiettyihin aihepiireihin. Muutokset suuntaan tai toiseen riippuvat monikanavaisesta ympäristöstä saaduista kokemuksista. 8.2.3. Yleislähetys- ja tietopalvelujen lisääntyminen ja maailmanlaajuistuminen nostaa väistämättä esiin sisältöä ja yleistä etua koskevia kysymyksiä. Kannanotto uuden järjestelyn puolesta tai sitä vastaan ei kuulu tässä lausunnossa käsiteltävään aihepiiriin. Komitea edellyttää saavansa antaa aikanaan lausuntonsa näistä kysymyksistä ja on antamassa siltä pyydettyä lausuntoa alaikäisten suojelusta. 9. Kysymys 7 Tuleva sääntelymalli 9.1. Kysymys 7 A Edellyttääkö nykyinen kehitys televiestintää, yleislähetystoimintaa ja tietotekniikkaa koskevien sääntöjen soveltamistavan uudelleenarviointia? 9.1.1. TSK katsoo, että komission esittämät kysymykset ovat oikeat. Komitea on samaa mieltä siitä, että sääntelyn tulee perustua seuraaviin vihreässä kirjassa mainittuihin periaatteisiin: (i) ei sääntelyä sääntelyn vuoksi, (ii) sääntelyn tulee perustua yhtenäismarkkinoiden vapauksiin, (iii) sääntelyn tulee kunnioittaa talouselämän realiteetteja, (iv) sääntelyn tulee täyttää sosiaalista ja yleistä etua koskevat tavoitteet tehokkaasti ja taloudellisesti. 9.1.2. Laajakaistaperusrakenteisiin perustuva kilpailu on nykyistä tärkeämpi tekijä lähentyneillä markkinoilla, ja tämän vuoksi lähentyminen tarjoaa mahdollisuuden pohtia komission lähestymistapaa televiestinnän sääntelyyn sekä arvioida uudelleen, voidaanko yksinoikeudet säilyttää muulloin kuin aivan poikkeuksellisissa olosuhteissa. Perinteiset telelaitokset haluavat aloittaa laajakaistapalvelujen tarjoamisen, jotka joutuvat kilpailemaan digitaalikaapelin, langattoman televiestinnän sekä maanpäällisten ja satelliittivälitteisten digitaaliyleislähetysten kanssa. 9.2. Kysymys 7 B Tarjoavatko erilaisista televiestinnän, tiedotusvälineiden toiminnan ja tietotekniikan näkökohdista vastaavat sääntelyviranomaiset tai ministeriöt toimivan rakenteen sääntelyn valvontaan lähentymistä ajatellen? 9.2.1. Lähentyneessä teollisuus- ja markkinaympäristössä, jossa poliittiset tavoitteet on määritelty, sääntelytehtävien jakaminen ministeriöiden tai valtiollisten sääntelyviranomaisten kesken todennäköisesti haittaa niin vanhojen kuin uusienkin palvelujen toimittamista kuluttajille. Jos sääntelyä tarvitaan, valvonnan ja sääntöjen noudattamisen tulisi perustua sääntelyn tavoitteisiin eikä säänneltävään toimintatyyppiin. Sääntelyn tulisi toimia pikemminkin virikkeenä kuin tehokkuuden ja taloudellisen edistyksen esteenä. 9.2.2. Tämän vuoksi olisi hyvä, että verkoilla olisi yksi tai yhteinen sääntelyelin. Tämä ei kuitenkaan päde lähetysten sisältöön. 9.3. Kysymys 7 C Edellyttääkö lähentyminen kansallisen ja kansainvälisen tason sekä yhteisön tason sääntelyvelvollisuuksien uudelleenarviointia ja jos edellyttää, mitä aloja se koskee? 9.3.1. On tarpeen arvioida, riittävätkö kilpailusäännöt tulevaisuuden lähentyneen toimintaympäristön sääntelyyn. Kun lähentyminen on digitaalitekniikan avulla poistanut asianomaisilla aloilla monia sääntelyn syitä (kuten taajuuksien ja verkkokapasiteetin niukkuuden sekä teollisuus- ja markkinarakenteet), kilpailusäännöt saattavat riittää. Lisäksi EY:n kilpailusäännöt saattavat tarjota sopivamman sääntelyvälineen kuin yhdenmukaiseen valvontaan perustuva lähentyneiden alojen sääntely Euroopan tasolla. 9.3.2. Komitea on samaa mieltä siitä, että läheisyysperiaatetta tulee soveltaa yhteisön koko lainsäädäntöön. 10. Kysymys 8 Lähentymiseen liittyvät kansainväliset näkökohdat 10.1. Kysymys 8 A Edellyttääkö lähentyminen lisätoimia kansainvälisellä tasolla? 10.1.1. Yhdysvaltain hallitus julkaisi äskettäin "vihreän kirjan" Internetin teknisestä hallinnoimisesta. Tätä silmällä pitäen komission tulisi komitean mielestä noudattaa kansainvälisen yhteistyön tehostamisesta äskettäin antamassaan tiedonannossa hahmottelemaansa politiikkaa. Nämä ovat keskeisen tärkeitä kysymyksiä, ja TSK kehottaa komissiota jatkamaan tämän aloitteen ajamista. 10.1.2. Lähentyminen edellyttää WTO:n ja muiden kansainvälisten elinten jatkuvaa tukea, jotta uusille ja lähentyneille palveluille taataan perusrakenteiden vapaa käyttömahdollisuus. 10.2. Kysymys 8 B Mitä mahdollisia lisätoimia tarvitaan muiden maiden, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan maiden, kannustamiseksi luomaan sellaiset olosuhteet, joissa nykyistä kehitystä voidaan hyödyntää? 10.2.1. Jäsenyyden ja jäsenyysneuvottelujen ehtona on, että Keski- ja Itä-Euroopan maat mukautuvat EU:ssa harjoitettavaan sääntelyyn mahdollisimman nopeasti. Komitea kannattaa tällaista toimintatapaa varsinkin perusrakenneverkkojen osalta. 11. Kysymys 9 Lähentymistä koskevat periaatteet ja mahdolliset lähestymistavat 11.1. Kysymys 9 A Miten lähentyminen vaikuttaa niihin periaatteisiin, joita tulevaisuudessa sovelletaan televiestintään, tiedotusvälineisiin ja tietotekniikkaan? Olisiko kyseisiä periaatteita muutettava lähentymisen vuoksi? 11.1.1. Vihreässä kirjassa esitetään viisi periaatetta: 11.1.2. Periaate 1 Sääntely olisi rajoitettava selkeästi määriteltyjen tavoitteiden saavuttamisen kannalta aivan välttämättömimpään. Komitea kannattaa erityisesti lausumaa, jonka mukaan kaikki luotavat säännöt tulisi suunnitella niin, että niillä saavutetaan selvästi määritellyt tavoitteet suhteellisuusperiaatetta noudattaen. 11.1.3. Periaate 2 Tulevan sääntelyn olisi vastattava käyttäjien tarpeita. Komitea pitää laajakaistaliittymiä, helppokäyttöisyyttä, hinnoittelun avoimuutta ja saatavilla olevien sisältöpalvelujen valikoimaa tärkeinä kysymyksinä. 11.1.4. Periaate 3 Pyrkimyksen selkeään ja ennakoitavissa olevaan kehykseen olisi ohjattava sääntelypäätöksiä. Komitea kannattaa tätä periaatetta. Erityisen tärkeää on, että perusrakenteet ja sisältö erotetaan selvästi toisistaan. 11.1.5. Periaate 4 Täydellisen osallistumisen varmistaminen lähentyvillä aloilla. Komitea katsoo, että ratkaiseva tekijä tämän periaatteen toteutumisessa on laajakaistapalveluiden yleinen käyttömahdollisuus. 11.1.6. Periaate 5 Riippumattomat ja tehokkaat sääntelijät ovat lähentymisessä keskeisessä asemassa. Komitea kannattaa erityisesti ehdotusta sääntelyn riippumattomuudesta. 11.2. Kysymys 9 B Jos lähentyminen edellyttää nykyisten sääntelytapojen muuttamista, pitäisikö: (i) pyrkiä kehittämään ja tarvittaessa laajentamaan nykyisiä järjestelmiä uusien luomisen sijaan, (ii) luoda uusi järjestelmä lukuisille online- ja vuorovaikutteisille palveluille perinteiseen televiestintään ja yleislähetystoimintaan tällä hetkellä sovellettavien kehysten rinnalle, vai (iii) pyrkiä luomaan kokonaisvaltainen kehys saman sääntelyjärjestelmän soveltamiseksi kaikilla kolmella alalla? 11.2.1. Komitea katsoo, että uusien lähentyvien alojen sääntelykehystä koskevan lähestymistavan tulisi yhdistää tasapainoisessa suhteessa varovaisuus ja innovaatio. Tulisi välttää uutta vapauttamis- tai sääntelykierrosta. Televiestintään sekä audiovisuaali- ja yleislähetystoimintaan nykyisin sovellettavat säännöt voitaisiin säilyttää, milloin tämä on tarkoituksenmukaista, ja tulkitsemalla niitä sopivasti ja yhdenmukaisesti ne mukautettaisiin muuttuvaan teknologia- ja toimialaympäristöön. Tällaiset palvelut tulisi määritellä pikemmin markkinoiden näkemysten kuin perinteisten sääntelymallien mukaan. Nykyinen vertikaalinen sääntely voitaisiin asianmukaisesti mukauttaa ja liittää asteittain uuteen ympäristöön. Komitea katsoo, että uusien sääntöjen käyttöönoton ja nykyisen sääntely-ympäristön mukauttamisen tulisi tapahtua markkinoilla tapahtuvien muutosten tahdissa. Näin taattaisiin parhaiten, että edellä esitetyt sääntelyperiaatteet otetaan huomioon. 11.2.2. Komitea vastustaa toista lähestymistapaa ja kannattaa ensimmäisen ja kolmannen vaihtoehdon yhdistelmää sikäli kuin se on toteuttamiskelpoinen pitkällä aikavälillä. Aivan lähitulevaisuudessa sääntelyn tulee perustua nykyisiin periaatteisiin, mutta kilpailun lisääntyessä sääntely voi keventyä. Kun uudet perusrakenteet ja palvelut ovat vakiintuneet ja käyttäjien uudet mieltymykset tunnetaan, koko sääntelyjärjestelmää voidaan tarkastella uudelleen. Bryssel, 29. huhtikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () EYVL C 296, 29.9.1997. () SEC(97) 2390 final. () EYVL L 256, 26.11.1995. () EYVL L 74, 22.3.1996. () EYVL L 256, 26.11.1995. () EYVL C 355, 21.11.1997. () KOM(97) 553 lopull. ja KOM(98) 8 lopull. () KOM(97) 356 lopull., 16.10.1997. () KOM(97) 523 lopull., 24.10.1997. () EYVL C 89, 19.3.1997. () KOM(97) 582 lopull., 26.11.1997. () KOM(97) 570 lopull., 18.11.1997. LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraava muutosehdotus, joka sai taakseen yli neljänneksen äänistä, hylättiin käsittelyssä. Kohta 7.2.10 Korvataan toisen virkkeen jälkeen tuleva teksti seuraavasti: "Komitea kuitenkin katsoo, että suurten kaupallisten urheilutapahtumien ja muiden julkisten tapahtumien televisiointi on osa yleisöviestintää. Kun on kyse julkisessa omistuksessa olevasta yleisradiona tai lähes tällä tavoin toimivasta valtakunnallisesta televisiokanavasta, josta yleisön on maksettava käyttömaksu, on tällä myös oikeus vaatia kanavalta sellaisten suurten urheilutapahtumien televisiointia, joihin omat maanmiehet osallistuvat. Yksinoikeutta ei tälle kanavalle kuitenkaan välttämättä ole mahdollista vaatia." Kohta 7.2.11 Korvataan seuraavasti: "Eräs kaupallisuuteen liittyvistä kysymyksistä on, että koska hyvät katselumahdollisuudet auttavat maksullisten TV-lupien myyntiä, televisiointioikeudet ovat jollekin TV-yhtiölle arvokkaammat kuin toiselle. Ajan mittaan urheilutapahtumien järjestäjien on löydettävä tasapaino tapahtumien katselemisesta televisiokatsojille aiheutuvien maksujen merkityksen ja mainostajien kohteena olevien katsojien roolin välillä. Monissa tapauksissa saattaa olla arvokkaampaa saavuttaa laaja kohdeyleisö mainonnalle kuin saada vähäinen määrä maksavia katsojia." Nykyinen kohta 7.2.11 saa numeron 7.2.12. Perustelu Kohdassa 7.2.10 todetaan, että urheilun tiedotusvälineissä esittämiseen liittyvä "ainoa ongelma" on kaupallinen, jonka jälkeen asiaa kuvaillaan. Näin ei ole asian laita. Ihmisten oikeus seurata suuria urheilu- (ja muitakin) tapahtumia valtakunnallisten julkisten ja maksullisten TV-kanaviensa välityksellä on keskeinen kaikkialla, missä tällaiset kanavat toimivatkin. Kohta 7.2.10 on kirjoitettu uudenlaiseen muotoon asian valaisemiseksi ja korostamiseksi. Merkitykseltään vähäisempi kaupallinen kysymys on siirretty kohtaan 7.2.11. Vanha kohta 7.2.11 on numeroitu uudelleen ja se on nyt kohta 7.2.12. Äänestyksen tulos Jaa-ääniä: 42, ei-ääniä: 45, tyhjiä: 12.