FI Euroopan unionin virallinen lehti C 81/131

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Pohdinta-asiakirja EU:n rahoituksen tulevaisuudesta”

(COM(2017) 358 final)

(2018/C 081/18)

Esittelijä: Stefano PALMIERI Toinen esittelijä: Petr ZAHRADNÍK

Lausuntopyyntö Euroopan komissio, 4.8.2017 Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artikla Vastaava erityisjaosto ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” Hyväksyminen erityisjaostossa 5.10.2017 Hyväksyminen täysistunnossa 19.10.2017 Täysistunnon nro 529 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 138/8/14

Johdanto

Tämä lausunto on yksi neljästä, laajemman paketin muodostavasta ETSK:n lausunnosta, jotka käsittelevät Euroopan talouden tulevaisuutta (Talous- ja rahaliiton syventäminen, Euroalueen talouspolitiikka, Pääomamarkkinaunioni ja EU:n rahoituksen tulevaisuus) (1) . Paketti asemoituu Euroopan komission äskettäin valkoisella kirjallaan Euroopan tulevaisuudesta käynnistämään prosessiin, ja siinä otetaan huomioon puheenjohtaja Junckerin puhe unionin tilasta vuonna 2017. Lausuntopaketti on linjassa ETSK:n Euroopan tulevaisuudesta antaman päätöslauselman (2) ja komitean aiempien, talous- ja rahaliiton loppuunsaattamista käsittelevien lausuntojen (3) kanssa. Niinpä siinä tähdennetään, että unionin hallinnointiin tarvitaan yhteinen tietoisuus päämäärästä, joka ulottuu paljon teknisiä toimintamalleja ja toimenpiteitä edemmäs: ennen kaikkea on kyse poliittisesta tahdosta ja yhteisestä näkemyksestä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK katsoo, että pohdinta-asiakirjassa EU:n rahoituksen tulevaisuudesta onnistutaan kuvaamaan eräitä haasteita, joita unionin on kohdattava tulevina vuosina, mutta toisaalta siinä pyritään yhdistämään mahdolliset talousarvioratkaisut viiteen skenaarioon, jotka Euroopan komissio esitteli valkoisessa kirjassa Euroopan tulevaisuudesta.

1.2 ETSK muistuttaa, että enemmän (ja parempaa) Eurooppaa on unionin kansalaisille hyödyllisempi kuin vähemmän Eurooppaa pyrittäessä ratkaisemaan poliittinen kriisi, joka on seurausta strategisen tulevaisuudenvision puutteesta sekä kyvyttömyydestä vastata asianmukaisesti talous- ja finanssikriisiin. Kuilu konkreettisia etuja jokapäiväiseen elämäänsä vaativien EU-kansalaisten huolenaiheiden ja odotusten ja toisaalta EU:lle osoitettujen suppeahkojen toimivaltuuksien ja taloudellisten resurssien välillä kasvaa. Eurooppa-hanke ja myös unioni menettävät uskottavuuttaan ja ne asetetaan kyseenalaisiksi, mikä saa aikaan jo näkyvissä olevia nationalistisia ja populistisia pyrkimyksiä.

1.3 ETSK kannattaa pohdinta-asiakirjan lähestymistapaa, jonka mukaan EU:n talousarvion perusperiaatteena on oltava EU:n tuoman lisäarvon tavoittelu ja parempien tulosten saavuttaminen yksittäisiin koordinoimattomiin kansallisiin talousarvioihin nähden. Tämä edellyttää, että luovutaan ajattelutavasta, joka perustuu ”oikeudenmukaiseen palautumaan”, jäsenvaltioiden jakautumiseen nettomaksajiin ja nettosaajiin sekä yksittäisiä jäsenvaltioita koskeviin tapauskohtaisiin oikaisuihin.

1.4 EU:n olisi ensin yksilöitävä tärkeimmät poliittiset tavoitteet, joilla on korkea EU:n lisäarvo, ja vasta sen jälkeen määriteltävä tarvittavat resurssit niiden saavuttamiseksi sekä käynnistettävä unionin talousarvion uudistus. Tätä ajatellen ETSK ei pidä kovin uskottavana, että EU:n talousarvio olisi edelleen alle 1 prosenttia 28 jäsenvaltion tuloista ja vain 2 prosenttia niiden julkisista menoista. Se pitää tasoa riittämättömänä edessä oleviin haasteisiin, häiriöihin ja kriiseihin nähden.

1.5 EU:n talousarviota uudistettaessa on välttämättä pyrittävä parantamaan sen laatua, ja samalla on määriteltävä uudelleen sen rakenne sekä menolukujen että omien varojen osalta. Lisäksi on otettava huomioon tarkoituksenmukaiset järkeistämisperusteet, vaikuttavuus ja tehokkuus ja oltava yhteydessä kansalaisiin suoraan ja avoimesti.

1.6 Talousarvion määrällinen ja laadullinen mukauttaminen edellyttää perusteellista ja huolellista kansalaisyhteiskunnan kuulemista sellaisena kuin se on edustettuna ETSK:ssa, jotta voidaan ottaa huomioon paikallistason todelliset tarpeet ja taata myönteinen vaikutus kaikkien kansalaisten hyväksi yleisen edun mukaisesti.

1.7 Menopuolella komitea pitää korkeaa EU:n lisäarvoa tuovina toimina keskipitkän ja pitkän aikavälin investointeja, jotka kohdennetaan talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kehittämiseen, työllisyyden, innovoinnin ja kilpailukyvyn parantamiseen, heikoimmassa asemassa olevien alueiden ja haavoittuvimpien sosiaaliryhmien suojeluun sekä joustaviin ja nopeisiin toimiin epäsymmetristen häiriöiden ja äkillisten kriisien ratkaisemiseksi, muun muassa euroalueen riippumattoman talousarvion avulla.

1.8 ETSK pitää erityisen merkittävänä euroalueen makrotalouden vakauttamistehtävää, sillä globalisaation ja tekniikan vallankumouksen kielteinen vaikutus ”häviäjän” asemassa oleviin väestöryhmiin ja tuotantoaloihin on yksi EU:n strategisen kriisin ja populismin nousun syistä.

1.9 Tuloja tarkasteltaessa ETSK yhtyy omia varoja käsittelevän korkean tason työryhmän raportissaan Future financing of the EU esittämään analyysiin, jonka mukaan on laadittava uusi talousarvio, jossa pääpaino on riippumattomilla, avoimilla ja tasapuolisilla omilla varoilla ja heikommassa asemassa oleville kansalaisille ja pienille ja keskisuurille yrityksille koituva rasite pysyy samana.

1.9.1 ETSK vahvistaa suhtautuvansa myönteisesti yhteiseen yhdistettyyn yhteisöveropohjaan (CCCTB) sekä finanssitransaktio-, polttoaine- ja hiilidioksidipäästöveroihin. EU:n tasolla sovellettuina näiden avulla voitaisiin saavuttaa kansallisten rajojen yli ulottuva veropohja ja myös torjua globaaleja ympäristövaikutuksia.

1.10 ETSK katsoo, että vaikka brexitin vaikutukset vuoden 2020 jälkeiseen monivuotiseen rahoituskehykseen voivat yhtäältä muodostaa uhan EU-hankkeelle jäsenvaltioiden ”oikeudenmukaisen palautuman” periaatteella käymien neuvottelujen seurauksena, ne voivat toisaalta tarjota myös suuren mahdollisuuden, koska eurooppalaisen lisäarvon periaatteen vahvistamisen kautta ne saattavat parantaa EU:n talousarviota laadullisesti ja määrällisesti.

1.10.1 Tästä syystä ETSK katsoo, että on tarkoituksenmukaista varmistaa mahdollisimman pian, että — Euroopan komissio määrittää ”kovaan” ja ”pehmeään” brexitiin liittyvien erilaisten skenaarioiden perusteella brexitin vaikutukset EU:n tulo- ja menojärjestelmään ja sen seuraukset vuoden 2020 jälkeiseen monivuotiseen rahoituskehykseen — käynnistetään vuoden 2020 jälkeistä monivuotista rahoituskehystä koskeva avoin ja julkinen keskustelu, johon osallistuvat kaikki institutionaaliset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset toimijat sekä kansalaisyhteiskunnan edustajat ja EU:n kansalaiset — koheesiopolitiikkaan ja sosiaalisiin tavoitteisiin kohdistuvia varoja ei kaikesta huolimatta leikata. Näin voidaan sovittaa yhteen eri osapuolten erilaiset ja ristiriitaiset intressit ja löytää yhteinen ratkaisu vuoden 2020 jälkeistä monivuotista rahoituskehystä varten.

2. Yleistä

2.1 EU:n rahoituksen tulevaisuutta käsittelevässä pohdinta-asiakirjassa noudatetussa lähestymistavassa yhdistetään mahdolliset talousarvioratkaisut unionin haasteisiin, jotka liittyvät Euroopan komission valkoisessa kirjassa Euroopan tulevaisuudesta esittelemiin eri skenaarioihin. ETSK on arvostellut tätä lähestymistapaa valkoisesta kirjasta hiljattain antamassaan päätöslauselmassa (4) ja todennut viiden skenaarion olevan ”keinotekoisia”, koska ne on osoitettu yksinomaan jäsenvaltioille eikä niillä ole minkäänlaista välitöntä merkitystä unionin kansalaisille, jotka odottavat yhteistä ja selkeää strategiaa.

2.1.1 Näin hukataan tärkeä mahdollisuus, sillä komitea pitää suurta osaa asiakirjasta – kohtia, joissa käsitellään EU:n rahoituksen tuomaa lisäarvoa, yksilöidään suuntaukset ja haasteet ja puidaan EU:n rahoituksen tulevaisuuden eri vaihtoehtoja – laajalti hyväksyttävänä esitetyn analyysin osalta, vaikka yhteisesti hyväksytty, tehokas ja vaikuttava politiikkaa koskeva ehdotus jääkin uupumaan.

2.2 ETSK on viime vuosien aikana tuonut esille (5), mitkä ovat Euroopan taloutta ja yhteiskuntaa koskevat avoimet ongelmat, millaisia perusperiaatteita tulee noudattaa ja millä tavoin unionin toimielinten toimintaa voitaisiin uudistaa ja tehostaa. ETSK on useaan otteeseen tähdentänyt, että unionin kansalaiset tarvitsevat enemmän (ja parempaa) Eurooppaa eivätkä vähemmän Eurooppaa (6), koska EU:n poliittinen kriisi johtuu strategisen tulevaisuudenvision puuttumisesta sekä kyvyttömyydestä vastata asianmukaisesti talous- ja finanssikriisiin.

2.3 ETSK vahvisti vuonna 2016 vuosien 2014–2020 monivuotisen rahoituskehyksen väliarvioinnin yhteydessä (7), että komission pyrkimykset ja erityisesti odottamattomien kriisien varalta käyttöön otetut joustavuuden muodot sekä lähestymistapa, jolla tavoitellaan tuloksia ja suorituskykyä, ovat merkillepantavia. Konkreettiset ehdotukset ja osoitetut varat vaikuttivat kuitenkin jo silloin riittämättömiltä EU:n haasteiden ja painopisteiden kattamiseksi, sillä monivuotinen rahoituskehys on tulosta jäsenvaltioiden melko kunnianhimottomasta kompromissista, jossa ne painottivat omaa ”nettoetuaan” ja erityisten eturyhmien etuja, eikä niinkään väline, jolla tavoitellaan koko EU:n etuja.

2.4 Tästä näkökulmasta katsottuna komitea pitää hyväksyttävänä pohdinta-asiakirjan lähestymistapaa, jonka mukaan ”EU:n uudistetun talousarvion ydinolemus” on ”lisäarvo, joka syntyy kun resurssit yhdistämällä saadaan aikaan tuloksia, joita ei voida saavuttaa jäsenvaltion varojen avulla ilman EU-tason koordinointia” (8).

2.5 Jotta saataisiin enemmän ja parempaa Eurooppaa, on ensin yksilöitävä tärkeimmät poliittiset tavoitteet, joilla on korkea EU:n lisäarvo, ja sen jälkeen määriteltävä niiden saavuttamiseksi tarvittavat resurssit, minkä pohjalta voidaan käynnistää EU:n talousarvion uudistus. Tätä ajatellen ei olisi enää uskottavaa, että unionin talousarvioon osoitettaisiin alle 1 prosenttia 28 jäsenvaltion tuloista ja vain 2 prosenttia niiden julkisista menoista, kun otetaan lisäksi huomioon, että tämä dynamiikka taantuu jatkuvasti (9). Tämä taso vaikuttaa täysin riittämättömältä EU:n kohtaamiin haasteisiin ja niihin häiriöihin ja kriiseihin nähden, joihin sen on vastattava.

2.5.1 Euroopan unionin talousarvion kasvattamisen ohella on parannettava merkittävästi sen laatua määrittämällä uudelleen sen rakenne sekä menolukujen että omien varojen osalta. Tätä varten on otettava huomioon tarkoituksenmukaiset järkeistämisperusteet sekä talousarvion vaikuttavuus ja tehokkuus ja oltava yhteydessä kansalaisiin suoraan ja avoimesti.

2.5.2 EU:n talousarvion määrällinen ja laadullinen parantaminen edellyttää myös perusteellista ja huolellista kansalaisyhteiskunnan kuulemista sellaisena kuin se on edustettuna ETSK:ssa, jotta voidaan taata, että menoluvut vastaavat tosiasiallisesti paikallistason todellisia tarpeita ja että niillä saadaan aikaan myönteisiä vaikutuksia kansalaisten hyvinvointiin yleisen edun mukaisesti.

2.6 Kun ajatellaan muuttuviin geopoliittisiin skenaarioihin ja talous- ja finanssikriisin seurauksien edellyttämään mukautumiseen liittyviä uusia haasteita, ei ole sattumaa, että EU:n talousarvio on osoittautunut niiden edessä täysin riittämättömäksi ja unioni on ajautunut kriisiin, joka oli alun perin talouteen ja rahoitukseen liittyvä ja on kehkeytynyt sittemmin sosiaaliseksi ja lopulta poliittiseksi kriisiksi.

2.6.1 Poliittinen kriisi johtuu kuilusta konkreettisia etuja jokapäiväiseen elämäänsä vaativien EU-kansalaisten lisääntyvän huolen ja unioniin kohdistuvien odotusten ja toisaalta EU:lle osoitettujen suppeahkojen toimivaltuuksien ja taloudellisten resurssien välillä. Juuri tämä kuilu johtaa yhä suurempaan kärsimättömyyteen ja saa aikaan nationalistisia ja populistisia pyrkimyksiä, joilla kyseenalaistetaan Eurooppa-hanke ja itse unioni.

2.7 Keskustelua EU:n tulevaisuudesta käydään historiallisessa vaiheessa, jossa unionin kansalaisten keskuudessa esiintyy monia taloudellisiin, sosiaalisiin, poliittisiin ja institutionaalisiin kysymyksiin liittyviä huolenaiheita ja epävarmuustekijöitä (10). Ensinnäkin finanssi- ja talouskriisin seuraukset ovat edelleen voimakkaita, etenkin niistä eniten kärsineissä jäsenvaltioissa, eräillä maantieteellisillä alueilla ja erityisesti keski- ja pienituloisten keskuudessa. Toiseksi todettakoon, että tämän johdosta esiintyy laaja-alaista skeptisyyttä, joka kohdistuu poliittisten toimijoiden sekä jäsenvaltioiden ja EU:n kykyyn pitää yllä taloudellista hyvinvointia ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta globalisaation ja kansainvälisen kilpailun aikakaudella (11). Kolmanneksi muuttaja- ja pakolaisvirta Eurooppaan kasvaa ihmisten paetessa sotia ja köyhyyttä Afrikasta ja Lähi-idästä. Neljänneksi Yhdistyneen kuningaskunnan EU-ero on äskettäin tuonut selvästi esiin, ettei EU ole itsestään selvä eikä peruuttamaton valinta ja että tällainen kehitys saattaa levitä myös muihin jäsenvaltioihin.

3. Erityistä

3.1 Menopuolta tarkasteltaessa keskeinen tekijä on EU:n tuoman lisäarvon periaate. Tämä saattaa vaikuttaa ristiriitaiselta historiallisessa vaiheessa, jossa yhtäältä yhä useammat peräänkuuluttavat suuremman liikkumavaran antamista kansallisille hallituksille jopa siihen äärimmäiseen mahdollisuuteen asti, että jäsenvaltio eroaa EU:sta, ja toisaalta on enää vaikea puolustella ajattelutapaa, joka perustuu ”oikeudenmukaiseen palautumaan”, jäsenvaltioiden jakautumiseen nettomaksajiin ja nettosaajiin sekä yksittäisiä jäsenvaltioita koskeviin tapauskohtaisiin oikaisuihin.

3.1.1 Komissio toimi kuitenkin hyvin muistuttaessaan kyseisestä periaatteesta, sillä kun EU:n toimien tukena on laaja poliittinen yhteisymmärrys, unionin talousarviota voidaan kohdentaa yhä tarkemmin sellaisten unionin kansalaisia hyödyttävien todellisten etujen saavuttamiseen, joita jäsenvaltiot eivät kykene saamaan yksin aikaan.

3.1.2 Tästä syystä komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että EU:n lisäarvon periaatteen on oltava unionin rahoituksen tulevaisuutta käsittelevän keskustelun keskiössä ja että siihen on kuuluttava (12) — se, että pyritään saavuttamaan unionin lainsäädännön perusperiaatteiden mukaiset tavoitteet ja etenkin EU:sta tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklassa asetettu tavoite taata kansalaisille kaikkialla unionissa asianmukaiset elinolosuhteet heidän hyvinvointiaan kunnioittaen (13) — talousarvion määritteleminen siten, että kehitetään julkishyödykkeitä, joilla voidaan edistää eurooppalaisten perusvapauksien, sisämarkkinoiden sekä talous- ja rahaliiton puolustamista (14).

3.1.3 Tätä taustaa vasten on keskeistä noudattaa täysimääräisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 311 artiklaa, jonka mukaan ”[u]nioni huolehtii siitä, että sillä on tavoitteidensa saavuttamiseksi ja politiikkansa toteuttamiseksi tarvittavat varat”.

3.2 Pohdinta-asiakirjassa osoitetaan laajasti, että maailmanlaajuisiin haasteisiin ja kriiseihin on välttämätöntä löytää unionin laajuinen ratkaisu. EU:n talousarvion resurssit tulee keskittää asianmukaisesti, ja varat tulee suunnata yhteisvaikutusta kansallisten talousarvioiden kanssa hyödyntäen sellaisiin toimiin, jotka tuottavat paljon EU-tason lisäarvoa ja joiden avulla voidaan — elvyttää keskipitkän ja pitkän aikavälin investoinnein talouden, yhteiskunnan ja ympäristön, työllisyyden, innovoinnin ja kilpailukyvyn kehittämistä reaktiona pysähtyneeseen tuottavuuskehitykseen ja lamaantuneisiin investointeihin, väestön ikääntymiseen ja ilmastonmuutoksiin — suojella heikoimmassa asemassa olevia alueita ja haavoittuvimpia väestöryhmiä, jotka joutuvat kärsimään sekä talouskriisin pitkittymisestä että globalisaation kielteisistä vaikutuksista (15) — vastata nopeasti ja joustavasti sekä tulojen että menojen tapauksessa epäsymmetrisiin häiriöihin, jotka koettelevat eräitä jäsenvaltioita, sekä muuttoliike- ja pakolaiskriisiin, sisäiseen turvallisuuteen liittyviin huoliin, ulkoisiin hätätilanteisiin ja yhteisen puolustuksen tarpeisiin.

3.3 Korkeaa EU:n lisäarvoa tuovien tekijöiden joukossa ne toimenpiteet, joihin ETSK on jo viitannut monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä, kytkeytyvät valkoista kirjaa käsittelevässä ETSK:n päätöslauselmassa (16) esitettyihin toimiin. Näitä ovat seuraavat: — koordinoitu eurooppalainen teollisuuspolitiikka, jolla lisätään työllisyyttä, vauhditetaan sosiaalista markkinataloutta ja edistetään kaikkien asianomaisten osapuolten välistä vuoropuhelua, investointeja sekä pienten ja keskisuurten yritysten tukemista — ylöspäin etenevä sosiaalinen lähentyminen samanaikaisesti taloudellisen lähentymisen kanssa työllisyyteen liittyvien ja sosiaalisten tulosten muodossa, toteutuskeinoina Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpano ja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) soveltamisalan laajentaminen — muuttoliikepolitiikka, joka takaa pakolaisille kansainvälisen oikeuden mukaisen suojelun ja heidän kotouttamisensa Euroopan unioniin, sekä yhteinen turvapaikkajärjestelmä, laittoman muuttoliikkeen ja ihmiskaupan torjunta sekä laillisten maahantuloreittien edistäminen — ilmastonmuutoksen torjunta Pariisin sopimuksen pohjalta ja ekologinen siirtymä edistämällä kestävän kehityksen toimintaohjelmaa Agenda 2030:a kaikessa EU:n politiikassa — yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistaminen niin, että saavutetaan ympäristön laatuun, maaseudun kehitykseen ja ruokaturvaan liittyvät tavoitteet sekä tuetaan viljelijöiden tulojensaantia — koheesiopolitiikan uudistaminen niin, että eritellään selkeästi tulokset, tarkistetaan ne järjestelmällisesti toteuttamisen aikana ja tehdään jälkikäteisarvio vaikutuksista edistämällä avoimuutta ja kumppanuuteen sitoutumista — rahoituksen osoittaminen mittaviin investointeihin, jotka kohdistuvat infrastruktuuriin, Euroopan laajuisiin verkkoihin, tutkimukseen ja innovointiin, rahoituslähteinä muun muassa Euroopan strategisten investointien rahasto (ESIR) ja Horisontti 2020 -puiteohjelma — euroalueen riippumaton talousarvio, joka mahdollistaa tilapäiset mutta merkittävät varainsiirrot alueellisten häiriöiden tapauksessa, jolla voidaan torjua vakavia taantumia koko alueella ja taata tarvittava finanssipoliittinen vakaus (17) ja jolla on makrotaloudellinen vakauttamistehtävä investointien suojelemiseksi sekä työttömyyden ja epävarmuuden torjumiseksi.

3.3.1 Makrotalouden vakauttamistehtävä on erityisen merkittävä, sillä yksi EU:n strategisen kriisin ja populismin nousun syistä on globalisaation sekä tekniikan ja tietotekniikan vallankumouksen kielteinen vaikutus ”häviäjän” asemassa oleviin väestöryhmiin ja tuotantoaloihin. Vaikka jäsenvaltioiden autonominen liikkumavara ja mahdollisuus vaikuttaa työmarkkinoihin ja hyvinvointijärjestelmään ovat kaventuneet, toistaiseksi ei ole kuitenkaan luotu Euroopan laajuisia sosiaalisia turvaverkkoja, joiden ansiosta kaikilla kansalaisilla olisi mahdollisuus hyötyä globaalista kasvusta ja kilpailukyvystä (18).

3.4 EU:n talousarvion tulisi siis tarjota tarvittavat välineet keskeisten strategisten tavoitteiden saavuttamiseksi, ja tässä yhteydessä olisi hyödynnettävä tarkoituksenmukaisia järkeistämisperusteita, vaikuttavuutta ja tehokkuutta sen rakenteessa sekä tavassa, jolla sitä arvioidaan ja ajantasaistetaan (19): — On omaksuttava entistä selkeämpi suoritus- ja tulospainotteinen suuntaus. — EU:n talousarviomäärärahojen kohdentamista koskevan sääntelykehyksen laatua tulee arvioida. — Menojen kehitystä tulee analysoida jatkuvana keskipitkän aikavälin prosessina, jonka yhteydessä jokaisena varainhoitovuonna laaditaan suunnitelma tulosten saavuttamiseksi tarvittavasta kehityksestä. — On otettava huomioon EU:n talousarvion, talouspolitiikan ohjauksen ja hallinnan sekä Euroopan talouden nykyisen dynamiikan välinen tiivis yhteys. — On varmistettava EU:n talousarviopolitiikan jatkuvuus sekä toteutettava tähän liittyvät tavoitteet ja arvioitava niitä.

3.4.1 Erityisesti olisi luotava tasapainoisen talousarvion säännön rinnalle muita indikaattoreita, joilla mitataan menojen tuloksellisuutta ja kansalaisten hyvinvointiin kohdistuvia tuloksia. Ne olisi määritettävä eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä asianmukaisin tavoin ja menettelyin yhteisymmärryksessä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien kanssa.

3.5 Lisäksi unionin tasolla käytettävissä olevien varojen kirjo on hyvin laaja eikä kovin selkeä. Perinteisten tukien ja avustusten lisäksi saatavilla on myös rahoitusvälineitä, joilla aktivoidaan yksityisiä varoja vipuvaikutuksen avulla – ESIR-rahaston ja rakennerahastojen kautta –, sekä erilaisia Euroopan vakausmekanismin (EVM) kaltaisia, euroalueen valtioiden muodostamia mutta EU:n toiminnan ulkopuolelle jääviä välineitä, joiden tavoitteena on rahoitusvakautuksen saavuttaminen (20).

3.6 Tuloja tarkasteltaessa ETSK yhtyy Mario Montin johtaman omia varoja käsittelevän korkean tason työryhmän raportissaan Future financing of the EU esittämään analyysiin (21). On erityisen tärkeää laatia uusi talousarvio siten, että pääpaino on riippumattomilla, avoimilla ja tasapuolisilla omilla varoilla. Ne tulisivat suoraan EU:n talousarvioon kulkematta jäsenvaltioiden kautta mutta eivät lisäisi veropainetta tai rasittaisi nykyistä enemmän vähäosaisimpia kansalaisia ja pieniä ja keskisuuria yrityksiä.

3.6.1 Erityisesti on todettava, että osa tähän liittyen ehdotetuista uusista varoista tuottaisi EU-tason lisäarvoa tulopuolella, jos ne peritään tarkoituksenmukaisimmalla tasolla ja niiden avulla voidaan siten saavuttaa kansallisten rajojen yli ulottuva veropohja ja myös torjua globaaleja ympäristövaikutuksia. Kyse on yritysveroista (yhteinen yhdistetty yhteisöveropohja, CCCTB) (22) ja erityisesti monikansallisten yritysten verotuksesta sekä finanssitransaktio-, polttoaine- ja hiilidioksidipäästöveroista.

3.6.2 Tässä yhteydessä ETSK muistuttaa lisäksi, että on tärkeää torjua sekä veronkiertoa mm. avoimuutta lisäämällä (23) että kaikkia jäsenvaltioiden välisen epärehellisen verokilpailun muotoja.

3.7 Brexitillä on väistämättömiä seurauksia EU:n vuoden 2020 jälkeisen talousarvion rakenteeseen. Brexitin vaikutusten laajuutta ei yksikään EU:n toimielin ole vielä vahvistanut (24), mutta sen aiheuttaman budjettialijäämän kompensoimisesta saattaa aiheutua seuraavaa: i) EU:n jäsenvaltioiden kansallisten maksuosuuksien korotus, ii) EU:n menojen leikkaus tai iii) näiden kahden vaihtoehdon yhdistelmä. Tästä näkökulmasta katsottuna brexit on EU:n talousarviolle samanaikaisesti sekä uhka että mahdollisuus.

3.7.1 Brexit voi olla uhka, koska jos seuraavia, vuoden 2020 jälkeistä monivuotista rahoituskehystä koskevia neuvotteluja hallitsee ”oikeudenmukaisen palautuman” periaate, ne vahvistavat jäsenvaltioiden nykyistä jakoa nettomaksajiin ja nettosaajiin ja loittonevat ”oikeudenmukaisen palautuman” periaatteesta ja pahentavat siten entisestään EU:n epävarmaa tilannetta.

3.7.2 Samanaikaisesti brexit tarjoaa merkittävän mahdollisuuden uudistaa EU:n talousarviota niin, että se paranee määrällisesti ja laadullisesti, sen varainkäyttömekanismeja tarkistetaan perusteellisesti ja käyttöön otetaan Montin raportin sisältämän ehdotuksen mukaisesti laaja unionin omien varojen järjestelmä. Näin on mahdollista laatia esimerkillinen, tehokas, tuloksekas ja selkeä EU:n talousarvio, jolla saavutetaan unionin kansalaisten luottamus ja jonka ansiosta heidän on helppo oivaltaa Euroopan yhdentymisen edut ja EU:n tason toimien puuttumisen aiheuttamat kustannukset.

3.7.3 Tästä syystä on tarkoituksenmukaista varmistaa, että a) Euroopan komissio määrittää ”kovaan” ja ”pehmeään” brexitiin liittyvien erilaisten skenaarioiden perusteella mahdollisimman pian unionin talousarvion tuloihin ja menoihin kohdistuvat vaikutukset, jotka olisi pitänyt esittää jo pohdinta-asiakirjassa, myös vuoden 2020 jälkeistä monivuotista rahoituskehystä silmällä pitäen b) käynnistetään EU:n talousarviota koskeva perusteellinen, avoin ja julkinen keskustelu, johon osallistuvat kaikki institutionaaliset, poliittiset, yhteiskunnalliset sekä kansalaisyhteiskunnan toimijat ja EU:n kansalaiset c) koheesiopolitiikkaan ja sosiaalisiin tavoitteisiin kohdistuvia varoja ei kaikesta huolimatta leikata, sillä ne ovat oleellisia välineitä kehityksen edistämiseksi EU:ssa. Tällä tavoin voidaan EU:n talousarviota laadittaessa ottaa huomioon erilaiset ja keskenään ristiriitaiset intressit ja kartoittaa avoimesti ja demokraattisesti mahdollisuudet sovittaa ne yhteen niin, että päästään ratkaisuihin, joista eri osapuolet ovat laajasti yhtä mieltä.

Bryssel 19. lokakuuta 2017. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Georges DASSIS

(1) Paketti käsittää seuraavat ETSK:n lausunnot: Euroalueen talouspolitiikka (2017) (lisälausunto) (ks. tämän virallisen lehden s. 216), Pääomamarkkinaunioni: väliarviointi (ks. tämän virallisen lehden s. 117), Talous- ja rahaliiton syventäminen vuoteen 2025 mennessä (ks. tämän virallisen lehden s. 124) ja EU:n rahoitus vuoteen 2025 mennessä.

(2) ETSK:n päätöslauselma aiheesta ”Euroopan komission valkoinen kirja Euroopan tulevaisuudesta ja muu kehitys”, 6. heinäkuuta 2017, EUVL C 345, 13.10.2017, s. 11.

(3) EUVL C 451, 16.12.2014, s. 10, ja EUVL C 332, 8.10.2015, s. 8.

(4) ETSK:n 6. heinäkuuta 2017 antama päätöslauselma aiheesta ”Euroopan komission valkoinen kirja Euroopan tulevaisuudesta ja muu kehitys”: ”ETSK ei usko, että valinta skenaarioiden väliltä on onnistunut tapa edistää yhteistä tietoisuutta päämäärästä tai määritellä tuleva reitti.”EUVL C 345, 13.10.2017, s. 11.

(5) EUVL C 248, 25.8.2011, s. 75, EUVL C 229, 31.7.2012, s. 32, EUVL C 451, 16.12.2014, s. 10 ja EUVL C 487, 28.12.2016, s. 62.

(6) ”– – siirtämällä painopistettä toissijaisuusvaatimuksesta EU-tason toimien lisäämiseen ja parantamiseen – –”, EUVL C 351, 15.11.2012, s. 36.

(7) EUVL C 75, 10.3.2017, s. 63, kohta 1.1.

(8) COM(2017) 358 final, s. 6.

(9) Talousarvion enimmäismääräksi on vahvistettu neuvoston päätöksessä EU:n omista varoista (2014/335/EU, Euratom) 1,2 prosenttia bruttokansantulosta (BKTL), mutta tässä lausunnossa esitetty ajatusmalli (yksilöidään ensin tärkeimmät poliittiset tavoitteet ja sitten määritellään tarvittavat resurssit niiden saavuttamiseksi) tarkoittaa, että EU:n talousarviota ei pidä etukäteen rajoittaa tiettyyn enimmäismäärään.

(10) EUVL C 75, 10.3.2017, s. 63, kohta 2.3.

(11) Vain kolmannes unionin kansalaisista luottaa EU:hun ja sen toimielimiin. Euroopan komissio, Public Opinion in the European Union – Standard Eurobarometer 85, toukokuu 2016.

(12) COM(2017) 358 final, s. 9.

(13) ”Unionin päämääränä on edistää rauhaa, omia arvojaan ja kansojensa hyvinvointia.”

(14) ”Unioni toteuttaa sisämarkkinat. Se pyrkii Euroopan kestävään kehitykseen, jonka perustana ovat tasapainoinen talouskasvu ja hintavakaus, täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä tavoitteleva erittäin kilpailukykyinen markkinatalous – –” (SEU-sopimuksen 3 artiklan 3 kohta).

(15) COM(2017) 240 final; Growing unequal? Income distribution and poverty in OECD countries, OECD, 2008; Divided we stand: why inequality keeps rising, OECD, 2011; In it together. Why Less Inequality Benefits All, OECD, 2015.

(16) ETSK:n 6. heinäkuuta 2017 antama päätöslauselma ”Komission valkoinen kirja Euroopan tulevaisuudesta ja muu kehitys”, kohta 13. EUVL C 345, 13.10.2017, s. 11.

(17) EUVL C 177, 18.5.2016, s. 41, kohta 3.5.

(18) EUVL C 75, 10.3.2017, s. 63, tekstijakso 4. Ks. myös De Grauwe, P., What Future for the EU After Brexit?, CEPS, lokakuu 2016.

(19) EUVL C 75, 10.3.2017, s. 63.

(20) Future financing of the EU. Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources, joulukuu 2016, s. 82–84.

(21) Future financing of the EU. Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources, joulukuu 2016.

(22) ETSK on ilmaisut myönteisen suhtautumisensa tähän jo vuonna 2011 lausunnossaan aiheesta ”Yhteinen yhdistetty yhtiöveropohja (CCCTB)” (EUVL C 24, 28.1.2012, s. 63) ja vuonna 2017 lausunnossaan aiheesta ”Yhteinen (yhdistetty) yhteisöveropohja”, ei vielä julkaistu.

(23) EUVL C 487, 28.12.2016, s. 62.

(24) Eräiden tutkimuslaitosten arvioiden mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan vuotuisen maksuosuuden nettomäärä EU:n talousarvioon vaihtelee 8 miljardista eurosta (Institute for Fiscal Studies; Centre for European Policy Studies) 10 miljardiin euroon (J. Delors Institute Berlin – Bertelsman Stiftung) ja aina 20–27 miljardiin euroon (European Policy Centre). Ks. Browne, J., Johnson, P. & Phillips, D., The Budget of the European Union: a guide, IFS Briefing Note BN 181, Institute for Fiscal Studies, 2016; Núñez Ferrer, J. & Rinaldi, D., The impact of Brexit on the EU Budget: A non-catastrophic event, Policy Brief 347, CEPS, 2016; Haas, J. & Rubio, E., Brexit and the EU Budget: Threat or Opportunity? J. Delors Institute Berlin – Bertelmans Stiftung, 2017; Chomicz, E., EU Budget post-Brexit – Confronting reality, exploring viable solutions, keskusteluasiakirja, EPC, 2017.