FI    FI FI 
 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 25.06.2008 
SEK(2008) 2094 
 
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Tiivistelmä yhtenäistä eurooppalaista  ilmatilaa koskevan lainsäädännön 
tarkistusehdotuksen va ikutusten arvioinnista 
{KOM(2008) 388 lopullinen} 
{SEK(2008) 2093} 
 
FI 2   FI KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Tiivistelmä yhtenäistä eurooppalaista  ilmatilaa koskevan lainsäädännön 
tarkistusehdotuksen va ikutusten arvioinnista 
Yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa (SES) koskevan lainsäädännön1 tarkistamisen vaikutusten 
arviointi (2008/TREN/030) peru stuu kahteen keskeiseen valmisteluvaiheen raporttiin. Nämä 
ovat ilmailun sääntelykehyksen tulevaisuutta kä sittelevän korkean tason ryhmän raportti 
(heinäkuu 2007) ja tarkastuskomission raportti ” Evaluation of the im pact of the Single 
European Sky initiative on ATM2 performance ” (joulukuu 2006). Yhtenä istä eurooppalaista 
ilmatilaa koskevat ehdotukset ovat osa la ajempaa kokonaisuutta, johon sisältyy myös 
1) Euroopan lentoturvallisuusviraston EASAn toimivallan laajentaminen ilmaliikenteen 
hallintaan ja lennonvarmistus palveluihin ja 2) SESAR3-yleissuunnitelman vahvistaminen. 
SESAR- ja EASA-ehdotusten erityisluonteen vuoksi niistä esitetään erilliset arviot. 
SES II –ehdotuksiin ei sisälly varsinaise sti uutta lainsäädäntöä vaan niissä lujitetaan  
ensimmäistä SES-pakettia (SES I) sekä täydennetään  aikaisempia säännöksiä suorituskyvyn 
lisäämiseen tähtäävillä yleisill ä puitteilla, joiden tarkoituksena on vahvistaa verkostotason 
lähestymistapaa ja lisätä säänte lyyn uusia ympäristötavoitteita. 
Ongelma 
Euroopan nykyinen ilmaliikenteen hallintajärjestelmä on lähestymässä suosituskykynsä 
rajoja . Tehokkuudessa on parantamisen varaa sekä kustannusten että kapasiteetin osalta. 
Lisäksi ilmaliikenteen hallinnalla ei puututa ilmailun ympäristövaikutusten rajoittamiseen. 
Järjestelmä on edelleen jakautunut  kansallisten rajojen mukaan, verkon kunnollinen 
koordinointi puuttuu ja ilmatilan käyttö ei ole tehokasta. Näistä ongelmista aiheutuu vuosittain yli kolmen miljardin euron ylimääräiset kustannukset. 
Se, että ei käytetä parhaita mahdollisia reittejä, aiheuttaa lentotoiminnan tehottomuutta , 
josta on seurauksena paitsi ajan ja rahan hukka a myös tarpeetonta polttoaineen kulutusta ja 
päästöjä samaan aikaan kun liikennemäärien ennakoidaan kaksinkert aistuvan tai eräillä 
alueilla jopa kolminkertaistuvan vuoteen 2020 mennessä. Tällaisi a määriä on nykyisellä 
teknologialla ja toiminnan organisoinnilla va ikeaa käsitellä turvallisesti. Ruuhkautumisen 
lisääntyessä on yhä vaikeampaa vastata kysyntään, kilpailukyky laskee ja sekä lentoyhtiöiltä 
että koko taloudelta jää käyttämättä taloudellisia mahdollisuuksia. 
                                                
 
1 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 549/2004 yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan 
toteuttamisen puitteista,  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 550/2004 lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisesta 
yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa,  
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 551/2004, yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan organisoinnista ja käytöstä, 
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (E Y) N:o 552/2004 eurooppalaisen ilmaliikenteen 
hallintaverkon yhteentoimivuudesta. 
2 Luettelo tekstissä käytetyistä lyhenteistä on liitteessä 1 . 
3 SESAR on yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan ilmaliikenteen hallinnan tutkimushanke, jonka 
tavoitteena on ilmaliikenteen hallintajärjestelmän uudenaikaistaminen sekä teknisesti että 
toiminnallisesti. Lisätietoja aiheesta: http://ec.euro pa.eu/transport/air_porta l/sesame/index_en.htm and 
http://www.sesar-consortium.aero/. 
 
FI 3   FI Ongelman pääasialliset syyt 
1. Verkostotasoisen lähestymistavan puuttuminen:  Lentoreittien suunnittelua ovat kautta 
aikojen ohjanneet kansallisten  lentoliikenteen harjoittajien tarpeet ja perinteisten 
radiosuunnistuslaitteiden verkoston edellytyks et. Vaikka suunnistusteknologia ja ilmatilan 
käyttäjien tarpeet ovat muuttun eet merkittävästi, muutokset ei vät näy reittiverkostossa. Reitit 
ohjaavat liikennettä ennalta määriteltyjen al ueiden kautta. Koska liikenteeltä peritään 
maksuja, reitit siis määrittelevät palvelunta rjoajien tulot. Lentoreittien ajatteleminen 
kansallisesti on johtanut siihen, että valtio iden välisen lentoliike nteen tehokkuus on jäänyt 
reittiverkoston suunnittelussa toissijaiseksi. Tilannetta  mutkistaa entisestään se, että siviili- ja 
sotilasilmailun yhteistyö ei toimi parhaalla mahdollisella tavalla.  
2. Luonnollisten monopolien valvonnan riittämättömyys:  Koska ilmaliikenteen hallinta on 
pääosin luonnollinen monopoli (teknisten rajoitteiden ja uponneiden investointikustannusten vuoksi kutakin ilmatilan lohkoa kohden on yksi pa lveluntarjoaja), tehokkuutta ei voida 
saavuttaa kilpailun kautta. Tällainen järjestelm ä, jossa kaikki kustannuks et tulevat katetuiksi, 
ei kannusta palveluntarjoajia parantamaan niitä pa lveluja, joita ne tarjoavat asiakkailleen eli 
ilmatilan käyttäjille. Sen sijaan se pitää osaltaan yllä tehokkuude sta piittaamatonta asennetta.  
3. Toimialan ohjaus:  Yhtenäistä eurooppalaista ilmat ilaa koskevalla lainsäädännöllä 
ilmaliikenteen hallinta tuotiin yhteisön alai suuteen, mutta keskeisistä velvollisuuksista 
päättäminen jätettiin jäsenvaltioille. Lisäksi jois takin järjestelmän osista vastaavat edelleen 
hallitustenväliset tahot, joilla on vain hyvi n rajalliset valtuudet valvoa täytäntöönpanoa. 
Ilmaliikenteen hallinnan nykyiset in stitutionaaliset järjestelyt eivät vastaa teollisuudenalan 
kehitystä (yhtiöityminen, yksityistäminen jne.). Päätöksenteko ja lakien säätäminen on erotettava selvästi valvontatehtävistä ja palvelujen tarjoamisesta. 
Ehdotusten tärkeimmät tavoitteet 
Yhtenäistä ilmatilaa koskevan lainsäädännön tarkis tamisen yleistavoitteena on varmistaa, että 
ilmaliikenteen hallintajärjestelmä pystyy tarj oamaan ilmailualan ja muiden käyttäjien 
tarvitseman infrastruktuurin si ten, että Lissabonin tavoitteet voidaan saavuttaa. Suorituskyvyn 
parantaminen on keskitettävä neljään keskeiseen osa-alueeseen, jotka ovat 
kustannustehokkuus, lentotoiminnan tehokkuus, ka pasiteetti ja myöhästymiset sekä 
turvallisuus. Tarkistettuun pakettiin lisätään itsenäisenä tavoitteena ympäristönsuojelu, joka 
on keskeinen osa-alue palveluntarjonnassa ja re ittiverkoston suunnittelussa käytettävä peruste. 
Pääkeinot tavoitteiden saavuttamiseksi 
Ehdotusten tarkoituksena on parantaa ilmaliikenteen  hallintajärjestelmän suorituskykyä. Tämä 
on saavutettavissa asteittain sääntelykehyksellä , jossa asetetaan tavoitteet. Koko 
järjestelmään vaikuttavien paikallisten  ongelmien ratkaisemiseksi edistetään verkostotasoista 
lähestymistapaa.  Kilpailun lisäämiseksi palvelujen eriyttämistä  olisi harkitta va aina, kun se 
on mahdollista. Suorituskykypuitteilta odotetaan palvelujen tarjonnan aiempaa tehokkaampaa 
integrointia toiminnallisissa ilmatilan lohkoissa.