EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 14.2.1996 
KOM(96) 44 lopull. 
VOL I 
KOMISSION EHDOTUKSET 
maataloustuotteiden hinnoista 
ja liitännäistoimenpiteistä 
(1996 1997) 
OSA I 
Perustelut 

Komissio esittää tässä maataloustuotteiden hintoja markkinointivuonna 1996/1997 ja eräitä 
liitännäistoimenpiteitä koskevat ehdotuksensa Teksti jakautuu kolmeen osaan: 
Osa I : Perustelut 
Osa II : Rahoitukselliset vaikutukset 
Osa III : Oikeudelliset välineet 
Osan I sisältö 
Sivu 
Johdanto 
A. Yleiset näkökohdat 
I. Yleinen taloudellinen tilanne 
II. Maatalouden suhdanteet vuonna 1995 
III. Maatalouden valuuttatoimenpiteet ja talousarvio 
IV. Eräiden tuotteiden välivaiheen näkymät 
V. Hintaehdotukset ja liitännäistoimenpiteet 
B. Tuotekohtaiset perustelut 
1. Peltokasvit 
2. Vilja 
3 Valkuaiskasvit ja pellavansiemen 
4. Palkokasvit 
5. Riisi 
6. Sokeri 
7. Oliiviöljy 
8. Kuitukasvit 
9. Viini 
10. Hedelmät ja vihannekset 
11. Maito ja maitotuotteet 
12. Naudan- ja vasikanliha 
13. Lampaanliha ja vuohenliha 
14. Sianliha 
15. Tupakka 
C. Liitteet 
I. Valkuaiskasvi- ja öljypellava-alan tarkastuskertomus 
II. Kertomus naudan- ja lampaanliha-aloista 
D. Taulukot 
1. Eri maataloustuotteita koskevat hintaehdotukset ecuina x 
2. Vakauttajat ja tuotantokynnykset x 
3. Taloudellisten indeksien kehitys x 
U 
JOHDANTO 
Tämä vuonna hintojen vahvistaminen jatkaa vakaiden hintojen ja tukien politiikkaa, 
jota on sovellettu vuoden 1992 uudistuksesta lähtien. 
Peltoviljelyalalla hinnat ja tuet määrättiin vuonna 1992 toistaiseksi, ja uusia päätöksiä 
ei vaadita nykyhetkellä. Muille aloille tässä paketissa ehdotetaan muuttumattomia 
hintoja ja tukia. 
Tukitason vakaus ei kuitenkaan merkitsee politiikan pysähtyneisyyttä. Vuonna 1992 
uudistetuilla aloilla ehdotetaan kahta tärkeää yksinkertaistamistoimenpidettä: 
viljelykiertoon kuuluvan ja kuulumattoman kesannoinnin määrän yhdenmukaistamista 
ja yhden ainoan palkkion käyttöönottoa nuorille härille voimassa olevan kahden 
vuotuisen palkkion sijasta. 
Tämä hintapaketti tulisi myös nähdä sen jatkuvan tapahtumasarjan valossa, joka 
koskee vuoden 1992 uudistuksen ulkopuolelle jääneiden alojen uudistamista. Uudesta 
riisialaa koskevasta järjestelmästä sovittiin viime joulukuussa. Neuvostossa käydyt 
keskustelut hedelmä- ja vihannesalaa koskevan järjestelmän uudistuksesta ovat 
edistyneet hyvin. Komissio on ilahtuneena todennut Italian puheenjohtajakauden 
aikomuksen aloittaa uudelleen keskustelut ehdotetusta viinialan järjestelmän 
uudistuksesta. Komissio aikoo esitellä ehdotukset oi ii vi öljyalaa koskevan järjestelmän 
uudistamisesta lähitulevaisuudessa. 
Tämän vakauteen ja tiettyihin yksinkertaistamistoimenpiteisiin perustuvan paketin 
yhtenä tavoitteena on myötävaikuttaminen tuhlausta ja petosta vastaan käytävään 
taisteluun ja vakaan taloudellisen hallinnon kehittäminen. Komissio kehottaa 
voimakkaasti neuvostoa kunnioittamaan tämän tavoitteen ensiarvoista tärkeyttä. 
A. YLEISET NÄKÖKOHDAT 
1. Yleinen taloudellinen tilanne 
Talouskasvun oltua suhteellisen voimakasta vuonna 1994 (2,8 prosenttia), Euroopan 
yhteisön talouden kasvu jatkui samansuuntaisella, 2,7 prosentin vauhdilla vuonna 1995 
viimeisten käytettävissä olevien virallisten arvioiden mukaan. Eräiden suurempien 
kansantalouksien (esim. Saksa ja Ranska) talouskasvu osoitti kuitenkin hidastumisen 
merkkejä vuoden jälkipuoliskolla, mikä voi johtaa vuoden 1995 luvun tarkistamiseen 
alaspäin. Kasvun odotetaan yhä kääntyvän nousuun vuoden 1996 jälkipuoliskolla, 
jolloin luku koko vuoden osalta on 2,6 prosenttia. Vuonna 1997 kasvun ennustetaan 
(hieman) nopeutuvan. 
Yksityisen kulutuksen odotetaan elpyvän vähitellen kasvavan työllisyyden ja 
reaalipalkan lievän nousun seurauksena. Työttömyyden odotetaan laskevan 
keskimäärin vuoden 1995 luvusta 10,7 prosenttia 10,3 prosenttiin vuonna 1996 ja 
hiukan alle 10 prosenttiin vuonna 1997. Inflaatio pysynee matalana vuonna 1996 
(3 prosenttia) ja tullee laskemaan edelleen 2,7 prosenttiin vuonna 1997 lievän kasvun 
ja maltillisten palkankorotusten ansiosta. 
2. Maatalouden suhdanteet vuonna 1995 
Mainittuna vuonna toteutettiin vuoden 1992 uudistuksen viimeinen osa. Yhteisön 
maatalouden taloudellinen tilanne parani edelleen ja voimistui entisestään. 
Maatalouden sääolosuhteet olivat melko tyydyttävät useimmilla Euroopan unionin 
alueilla, mutta suuressa osassa Iberian niemimaata maanviljelijöiden täytyi ponnistella 
poikkeuksellisen korkeita lämpötiloja ja neljättä peräkkäistä kuivuusvuotta vastaan. 
Tärkeimmät maatalouden markkina-alueet 
Vuonna 1995 yhteisön viljantuotannon arvioidaan olevan 175 miljoonaa tonnia, mikä 
on hiukan enemmän kuin 172 miljoonaa tonnia vuonna 1994. Viljan kylvöalan hiukan 
yli 2 prosentin kasvu, jonka aiheutti viljelykäytöstä poistetun peltoalan vähentyminen 3 
prosentilla ja siirtyminen öljy siemenistä leipäviljaan (syynä öljysiementen perusalueen 
liiallinen laajentaminen), tasoittui osittain satojen laskulla (Espanja ja Portugali). 
Toisaalta muiden jäsenvaltioiden sadot kasvoivat huomattavasti, erityisesti Pohjois-
Euroopassa. 
Alussa markkinahinnat ovat laskeneet, tosin viiveellä, uudistuksen yhteydessä käyttöön 
otettuja interventiohintoja. Myöhemmin nämä hinnanlaskut ovat kuitenkin lieventyneet 
joillakin markkinoilla, joissakin maissa eräiden vihreiden kurssien peräkkäisten 
devalvaatioiden tai tuotannon laskusta johtuvan ylijäämävarastojen vähentymisen ja 
interventiovarastojen suurimittaisen käytön myötä, sekä muiden tekijöiden ansiosta 
(sadon laatu, tuottajien ja kerääjäjärjestojen markkinoilta pidättämät määrät, hintojen 
nousu kansainvälisillä markkinoilla jne). Esimerkiksi vuoden 1995 joulukuun lopussa 
yhteisön vehnän hinta oli 23 prosenttia korkeampi kuin Rouenin interventiohinta ja 48 
prosenttia korkeampi kuin Milanon hinta. Viljelykäytöstä poistetun peltoalan 
vähenemisen sellaisten maiden osalta, jotka ovat tai eivät ole viljelykierrossa, sekä 
maailmanmarkkinahintojen tasaantumisen odotetaan helpottavan tilannetta hieman. 
Öljy siemenille kylvetty ala väheni yleisesti ottaen vuonna 1995 edelliseen vuoteen 
verrattuna vuonna 1994/95 tapahtuneen tasaustuen leikkauksen vuoksi, mikä taas 
johtui taatun enimmäismäärän (TEM) ylityksestä tietyissä jäsenvaltioissa. Erityisen 
merkittävästi öljysiemenille kylvetty ala väheni elintarvikekäyttöön kasvatettujen 
öljysiementen osalta (keskimäärin noin 8 prosenttia). Muuhun kuin elintarvikekäyttöön 
tarkoitetulle öljysiemenelle kylvetyn alan huomattava kasvu korvasi kuitenkin tämän 
vähennyksen osittain (57 prosentin kasvu vuoteen 1994 verrattuna kaikkien 
öljysiementen osalta ja yli 70 prosentin kasvu rapsin osalta). 
Öljysiementen kokonaistuotannon (elintarviketuotantoja muu tuotanto) odotetaan 
olevan noin 12,3 miljoonaa tonnia vuonna 1995, mikä merkitsee lievää laskua 
edelliseen vuoteen verrattuna. Muuhun kuin elintarvikekäyttöön tarkoitettujen 
öljysiementen osuuden odotetaan kasvavan 1,4 miljoonasta 2,2 miljoonaan tonniin, 
mikä merkitsee vähän alle 60 prosentin kasvua yhdessä vuodessa. 
Laskettuaan jyrkästi vuonna 1994 sokerintuotanto kasvoi hieman vuonna 1995 
(keskimäärin + 3,6 prosenttia koko Euroopan unionin osalta) sokeriruon viljelyalueen 
ja sokerin tuotoksen lievän kasvun seurauksena. Sokerin tuotos pysyi kuitenkin vuoden 
1993 tason alapuolella. 
Vuonna 1995 yhteisön viinisato, joka alustavien arvioiden mukaan on noin 150 
miljoona hehtolitraa, pysyy tällä samalla tasolla kolmantena peräkkäisenä vuonna. 
Tämä on huomattavasti vähemmän kuin vuonna 1992 tai jopa vuonna 1993, jolloin 
sato jäi suhteellisen vaatimattomaksi. Tuotanto on vähentynyt useimmissa 
tuottajamaissa huonojen sääolojen ja joissakin tapauksissa vähentyneen viljelyalan 
takia. Nämä seikat yhdessä aiempina vuosina kertyneiden ylijäämien tislaamalla 
poistamisen kanssa ovat viime vuosina johtaneet suhteelliseen markkinatasapainoon, 
mikä on vaikuttanut myönteisesti hintoihin (vuonna 1995/96 ei ole pakollista tislausta). 
Useimmissa tuottajamaissa punaviinin hinta kansallisessa valuutassa laskettuna oli 
joulukuun lopulla huomattavasti korkeampi kuin samaan aikaan edellisenä vuonna (+ 
48 prosenttia Italiassa, + 6 prosenttia Rankassa ja + 9 prosenttia Espanjassa). 
Lypsykarjojen vähentymisestä huolimatta maidontuotannon odotetaan lisääntyvän vain 
hieman edelliseen vuoteen verrattuna (+ 0,5 prosenttia) kasvaneen tuotoksen takia. 
Meijereihin tulevien toimitusten odotetaan pysyvän lähestulkoon muuttumattomina 
vuoden 1994 tasolla koko Euroopan unionin alueella. Viime vuosien aikana havaittu 
lasku vointuotannossa jatkui vuonna 1995 (- 40 000 tonnia vuoteen 1994 verrattuna). 
Vointuotanto on tämän vuoksi vähentynyt noin 450 000 tonnilla 1990-luvun alusta 
lähtien. Sen sijaan juustontuotanto jatkaa kasvuaan (vuonna 1995 + 2,1 prosenttia 
vuoteen 1994 verrattuna) kasvavan kulutuksen seurauksena. Vointuotannon 
väheneminen yhdessä lähestulkoon hävinneiden julkisten interventiovarastojen kanssa 
on nostanut hintoja voimarkkinoilla. Melkein kaikissa jäsenvaltioissa voin hinta oli 
interventiohintoja korkeampi syyskuun 1995 lopussa. Vuoden 1995 kuluessa voin hinta 
nousi noin 9 prosenttia useiden myönteisten tekijöiden yhteisvaikutuksesta 
maailmanmarkkinoilla (alentunut tuotanto joissakin viejämaissa ja kasvanut kysyntä 
joissakin tuojamaissa jne.) 
Useiden vuosien laskusuhdanteen jälkeen naudanlihantuotannon suhdannekehitys 
kääntyi kasvuun vuonna 1995. Vuonna 1996 naudanlihantuotannon odotetaan kasvavan 
noin 1,9 prosenttia. Tätä on edeltänyt 2,7 prosentin kasvu vuonna 1995 ja yli 4 
prosentin lasku vuonna 1994. 
Vuonna 1992 tehtyjen päätösten mukaisesti naudanlihan interventiohinnat laskivat 6,2 
prosenttia vuoden 1993 heinäkuun alussa, 5,3 prosenttia vuoden 1994 heinäkuun alussa 
ja 5,6 prosenttia vuoden 1995 heinäkuun alussa. Nämä perushinnan alennukset 
heijastuivat osittain markkinahintoihin. Todelliset alennukset olivat kuitenkin 
säännönmukaisesti pienempiä kuin perushinnan alennukset viime vuosien tuotannon 
laskun ja interventiovarastojen merkittävän vähenemisen vuoksi. Vuoden 1992 
syyskuusta lähtien kurssi tarkistukset ovat lisäksi vaikuttaneet kansallisvaluutan 
hintoihin. Tuotannon elpyessä hinnat laskivat vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla 
ja nousivat hiukan syksyllä. Ne pysyttelivät suurimmalta osin sen tason yläpuolella, 
jolla tarjouskilpailu voidaan aloittaa ja muutamissa tapauksissa aloitettiinkin, mutta 
kauppoja ei tehty. 
Vuonna 1995 sianlihan tuotannon arvioidaan olevan hieman edellisvuotista 
vähäisempää (-0,6 prosenttia) sikakarjanhoidon vähentyessä koko Euroopan unionin 
alueella. Tämän seurauksena sianlihan hinnat vahvistuivat koko vuoden ajan, lukuun 
ottamatta toukokuun ja kesäkuun pysähdystä. Joulukuussa 1995 ne olivat keskimäärin 
11 prosenttia korkeampia kuin edellisenä vuonna Tuotanto saattaa hieman laskea 
vuonna 1996, mutta sen uskotaan elpyvän vuoden lopulla. 
Siipikarjanlihan tuotanto kasvoi edellisen vuoden tavoin arviolta 2,9 prosenttia. 
Kasvun odotetaan jatkuvan hitaampana vuonna 1996. Vuoden 1995 alkupuolen hinnat 
olivat huomattavasti alhaisempia kuin vuoden 1994 hinnat, mutta vuoden 1995 
joulukuussa ne olivat edellisvuoden saman ajankohdan tasolla. 
Lampaan- ja vuohenlihan tuotannon vähäinen lasku vuonna 1994 (-0,8 %) kääntyi 
hienoiseen nousuun vuonna 1995 (0,3 %). Tuotannon odotetaan kuitenkin laskevan 
jälleen hiukan (-0,9 %) vuonna 1996. Vuoden 1995 joulukuun lopussa keskimääräiset 
ecuhinnat olivat 10 % alhaisempia edellisvuoden samaan ajankohtaan nähden. 
Tuottajahinnat 
Kaikkien maataloustuotteiden nimellisen tuottajahintaindeksin arvioidaan kasvaneen 
vuonna 1995 keskimäärin 2,7 prosenttia 15 jäsenvaltion yhteisössä ja 3,4 prosenttia 12 
jäsenvaltion yhteisössä edellisvuoteen verrattuna. Tämä vastaa kummankin osalta 0,3 
prosentin ja 1,1 prosentin reaalihintojen laskua 
Tässä yhteydessä on muistettava, että eräiden tuotteiden (erityisesti viljan ja 
naudanlihan) tukihinnat ovat laskeneet vuodesta 1993 ja tuottajat ovat sen sijaan 
saaneet enemmän korvausavustuksia, joita ei oteta huomioon tuottajahintaindeksissä. 
Vuoteen 1994 verrattuna viljatuotteiden todellinen tuottajahintaindeksi nousi 
keskimäärin 1,5 prosenttia (2,0 prosenttia 12 jäsenvaltion yhteisössä). Tilanne 
kuitenkin vaihtelee eri tuotteiden osalta. Viljojen ryhmässä reaaliset tuottajahinnat 
pysyivät lähes muuttumattomina (muutos keskimäärin -0,7 prosenttia), tuoreiden 
vihannesten hinnat laskivat keskimäärin 4,4 prosenttia, öljysiementen jopa yli 5 
prosenttia. Toisaalta perunan todelliset hinnat nousivat lähes 8 prosenttia, viinin hinnat 
yli 10 prosenttia, tuoreiden hedelmien 3,7 prosenttia ja oliivien ja oliiviöljyn hinnat 9,4 
prosenttia. 
Yleisesti ottaen karjatuotteiden tuottajahinnan kehitys oli epätyydyttävämpi. Sen 
todellinen hinta laski keskimäärin 3,6 prosenttia, kananmunien hinta jopa 12,5 
3 bii. 
prosenttia, siipikarjan 9,5 prosenttia, nautakarjan 8,4 prosenttia ja lampaiden ja 
vuohien tuottajahinta 5,5 prosenttia. Ainoa 15 jäsenvaltion yhteisön nousussa oleva 
karjatuotteiden ryhmä oli sianliha, jonka todelliset hinnat nousivat keskimäärin 3,5 
prosenttia. 
Vuonna 1995 yleinen todellinen tuottajahintaindeksi oli noususuuntainen Espanjassa 
(+1,5 prosenttia), Italiassa (+1,5 prosenttia) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (+3,1 
prosenttia) ja laskusuuntainen Belgiassa (-4,5 prosenttia), Saksassa (-3,6 prosenttia), 
Luxemburgissa (-4,4 prosenttia), Hollannissa (-4,2 prosenttia), samoin myös 
Ruotsissa (-4,1 prosenttia), Itävallassa (-23,6 prosenttia) ja Suomessa (-26,6 
prosenttia). 
Maataloustulot 
Viljelykasvien ryhmässä (leipävilja, viini, oliiviöljy, hedelmät) tulojen otaksutaan 
kasvaneen vuonna 1995. 
Jonkin verran vaikeuksia on ollut karjan, erityisesti kananmunien ja siipikarjan 
tuotannossa sekä lampaiden, vuohien ja nautakarjan kasvatuksessa. Nautakarjan, 
lampaiden ja vuohien ryhmässä tuottajahintojen laskun aiheuttama kielteinen vaikutus 
korvautui kuitenkin palkkioiden korotuksella. Sianlihantuotanto oli sitä vastoin 
edelleenkin kannattavampaa vuonna 1995 tuottajahintojen noustessa. 
Toisin kuin vuonna 1994, jolloin todelliset maataloustulot kasvoivat Euroopan yhteisön 
12 jäsenmaassa, vuonna 1995 ne vaihtelivat selvästi jäsenvaltioiden kesken. Viiden 
jäsenvaltion, Kreikan, Espanjan, Portugalin, Hollannin ja Belgian maataloustulot 
laskivat vaihdellen Belgian -9,8 prosentista Kreikan -1,7 prosenttiin. Tulot kasvoivat 
voimakkaasti kaikissa viidessä maassa vuonna 1994. 
Maataloustulot kasvoivat vaihtelevasti toisena peräkkäisenä vuonna 12 muussa 
Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa: Yhdistyneessä kuningaskunnassa (+16,6 prosenttia) 
ja Tanskassa (+10,5 prosenttia), Saksassa (+3,0 prosenttia) ja Irlannissa 
(+1,6 prosenttia). 
Kolmessa uudessa jäsenvaltiossa tulokehitys ei ollut yhdenmukainen. Itävallassa tulot 
muuttuivat hiukan, 15 Euroopan yhteisön jäsenvaltiosta Ruotsin tulot kasvoivat 
voimakkaimmin, 25,7 prosenttia, vuonna 1994 olleen 21,3 prosentin laskun jälkeen. 
Suomessa tulot laskivat 7,5 prosenttia, vuoden 1994 lievemmän laskun 
(-1,7 prosenttia) jälkeen. 
3. Maatalouden valuuttatoimenpiteet ja talousarvio 
Vuoden 1996 talousarviossa EMOTR:n tukiosastolle varattu summa kohoaa 40 828 
miljoonaan ecuun, kasvun vuodesta 1994 ollessa 2 844 miljoonaa ecua. Tästä kasvusta 
noin 1 000 miljoonaa ecua on peräisin laajentumisen myötä käyttöön otetusta yhteisön 
bruttokansantulosta. Kasvuylijäämä heijastaa pohjimmiltaan koko yhteisön 
bruttokansantulon kasvua ja bruttokansantulon nousukehitystä. Euroopan 
valuuttajärjestelmän (EVJ) puitteissa tehtyjen maatalouden valuuttajärjestelyjen 
vaikutus talousarvioon arvioidaan olleen vuoden 1992 syyskuun ja vuoden 1993 
toukokuun välisenä aikana I 746 miljoonaa ecua 
Budjetissa otetaan myös huomioon vuoden 1995 kesäkuussa tehty päätös, jonka 
mukaan monen valuuttansa revalvoivan jäsenvaltion osalta säilytetään maatalouden 
muuntokurssit, joita voidaan soveltaa eräisiin muuttumattomiin suoriin tukiin ja 
tuottajille myönnetään alenevia korvaustukia muihin toimenpiteisiin sovellettavien 
muuntokurssien laskusta aiheutuvien tulonmenetysten vuoksi. 
Tässä osassa kaikki summat ilmoitetaan "uusina" ecuina, silloinkin kun ne viittaavat 
1.2.1995 edeltävään ajanjaksoon, jolloin vertailun helpottamiseksi luovuttiin 
vai htokertoi mesta. 
4. Eräiden tuoteryhmien välivaiheen tarkastus 
Välivaiheen tarkastelussa kaksi päätekijää vaikuttaa edelleen Euroopan yhteisön 
maatalousmarkkinoiden kehitykseen: yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksesta 
johtuva uusi politiikka ja GATT-sopimuksen soveltaminen. 
Jos oletetaan, että yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) pysyy vakaana, viljan, 
öljysiementen, karjan ja maitotuotteiden näkymät ovat lyhyesti sanottuna seuraavat: 
Viljan osalta viljelykäytöstä poistetun peltoalan määrä vaikuttaa pinta-alatukeen. Jos 
nykyistä viljelykäytöstä poistetun peltoalan suhdetta (15 prosenttia vuoroviljelyssä 
olevia viljelykäytöstä poistettuja maita ja 20 prosenttia viljelykäytöstä poistettuja 
maita, jotka eivät ole vuoroviljelyssä) sovellettaisiin markkinointivuoteen 1997/1998, 
viljan viljelyala olisi noin 32 miljoonaa hehtaaria. Viljoissa vehnän osuuden odotetaan 
kasvavan ohran kustannuksella, muiden viljalajien osuuden pysyessä suhteellisen 
vakaana. Satokehityksen osalta hidastunut vuosikasvu, joka on havaittu 1980-luvun 
puolivälin jälkeen, jatkuu edelleen; vuoden 2000 tienoilla viljan kokonaistuotanto on 
siten lähes 190 miljoonaa tonnia. Viljankulutus nousee yhteisen maatalouspolitiikan 
uudistusohjelman (YMP) ensimmäisen soveltamisvuoden tasolle, edellyttäen että viljan 
maailmanmarkkinahinnat laskevat nykyisistä, pitkällä aikavälillä korkeista lukemistaan 
sopeuttaen kotimarkkinahinnat interventiohintojen tasolle. 
Öljysiemenalan pinta-alatuki, joka määräytyy suurimman takuualueen mukaan, sekä 
siihen liittyvät ylimitoituksen estävät jäsenvaltioille myönnettävät laskevat tuet, 
vakiinnuttaa viljelyalan noin 5,3 miljoonaan hehtaariin vuoteen 2000 mennessä. Koska 
satomäärät kasvavat hitaammin kuin aikaisemmin, öljysiementen tuotanto on 
vuosikymmenen lopulla vain aavistuksen verran nykyistä suurempaa. Muista kuin 
elintarvikkeisiin tarkoitetuista öljy siemenistä valmistettujen karjan ravinnoksi 
käytettyjen öljykakkujen tuotanto lähestyy "Blair House" -sopimuksessa ennustettua 
tasoa. Tämä raja hillitsee siten muihin kuin elintarvikkeisiin käytettyjen öljysiementen 
tuotantoa, jollei öljykakuille ei keksitä muuta käyttöä. 
Naudanlihan tuotanto on kääntynyt vuorostaan nousuun vuonna 1995. Sen tuotanto on 
nykyisin kuitenkin alhaisemmalla tasolla kuin aikaisemmalla jaksolla Saksan 
karjankasvatuksessa tapahtuneen laskun vuoksi. Nykyinen naudanlihan tuotantokausi 
on siten huipussaan vuonna 1997. Monet epävarmuustekijät vaikuttavat kuitenkin 
tähän tuotannonalaan, erityisesti kulutus. On kohtuullista toivoa kulutuksen 
vakiintumista, jolloin tulojen kasvun myönteinen tasoittaa muiden lihojen, erityisesti 
siipikarjan, lisääntynyttä kilpailukykyä. Mutta tämä yhtälö romahtaa, jos tulojen kasvu 
on epävarmaa tai sairaudet uusiutuvat tai lisääntyvät. Myönteisemmän olettamuksen 
valossa keskipitkän aikavälin markkinatasapaino voidaan siis pysyttää nykyisten 
markkinahintojen tasolla, mutta ne putoavat todennäköisesti huomattavasti alemmaksi, 
jos hintarajoituksia lievennetään tai jos kysyntä laskee. 
Sianlihan ja erityisesti siipikarjanlihan tuotanto kasvaa tulevaisuudessa, vaikka viljan 
maailmanmarkkinahintojen nykyinen pitkään jatkunut korkea taso vaikuttaa jossain 
määrin niiden tuotantotasoon. Edellyttäen, että tuotanto määräytyy näillä markkinoilla 
pääasiassa kysynnän mukaan, sen tulisi mukautua kotimaisen kysynnän tasoon ja 
vientimahdollisuuksiin (joihin GATT-sopimukset vaikuttavat). Jos yhteisön viljan 
hintojen taso on kuitenkin lähellä maailmanmarkkinahintojen tasoa, ainakin joidenkin 
tuotteiden vienti olisi mahdollista ilman vientitukea. 
Lopuksi maidon kiintiöjärjestelmän tarkoituksena on taata vakaa maidontuotanto. 
Kotimaahan jäävien tukipalkkioiden ulkopuolella olevien tuotteiden käytön odotetaan 
hieman lisääntyvän pääasiassa tuoretuotteiden ja juustojen käytön lisääntymisen 
seurauksena. Voin kulutuksen jatkuva väheneminen kumoaa kuitenkin lähes kokonaan 
tämän kehityksen. Koko alalla tarjonta on kysyntää merkittävästi suurempi. Yhteisön 
selviäminen GATT-sopimuskauden loppuun ilman kiintiöiden pienennyksiä riippuu 
suuresti kulutussuuntauksista. 
5. Hintaehdotukset ja liitännäistoimenpiteet 
Vuonna 1992 päätettyjä tukihintatasoja sovellettiin ensimmäisen kerran täydellisiä 
markkinointivuonna 1995/1996. Niiden tarkkaa vaikutusta ei voida arvioida etenkään 
viljan osalta, koska markkinahinnat ylittivät suhdanteiden vuoksi kaikki tuki tasot. Tästä 
huolimatta markkinointivuoden 1995/1996 kokemukset eivät tässä vaiheessa anna 
aihetta perusteellisiin muutoksiin. Yleisesti ottaen vuonna 1992 uudistettuihin aloihin 
sovelletaan edelleen hintapakettia, mutta tietyin helpotuksin. 
Näitä helpottavia ehdotuksia ovat maan viljelykäytöstä poistaminen siten, että 
viljelykäytöstä poistetulla, viljelykierrossa olevalle maalla tai maalla, joka ei ole 
viljelykierrossa, on sama korvausprosentti, ja nuorista häristä maksetaan kertapalkkio 
nykyisen kahden palkkion sijasta. 
Viljelykäytöstä poistetun maan korvausprosentti on ehdotuksen mukaan 18. Se 
kuvastaa sitä tosiseikkaa, että viljelykäytöstä poistetun maan korvausprosentin ollessa 
erilainen viljelykierrossa ja sen ulkopuolella olevan maan osalta (tavallisesti 15 
prosenttia viljelykierrossa olevalle ja 20 prosenttia sen ulkopuolella olevalle maalle), 
tuottajat ovat siirtäneet yli 50 prosenttia kyseessä olevasta viljelykäytöstä poistetusta 
maasta viljelykierron ulkopuolelle. On syytä korostaa, että luku 18 prosenttia on, 
prosenttilukujen 15 ja 20 tavoin, neuvoston päätösten lähtökohta, jota voidaan 
poikkeusoloissa nostaa tai laskea. Komissio aikoo tehdä kesäkuussa 1996 vuoden 1997 
osalta viljelykäytöstä poistetun maan korvausprosenttia koskevan ehdotuksen, jos 
satotiedot todistavat lähtökohdan oikeaksi. 
Häristä maksettavan kertapalkkion avulla pystytään säilyttämään koko tämän alan 
tukitaso entisellään. 
Komissio laatii huhtikuussa kertomuksen tupakasta, joka kuului myös vuoden 1992 
hintapakettiin. Tupakkakiintiöehdotukset on kuitenkin jo tehty markkinointivuodelle 
1996/1997 ja palkkiotason ehdotetaan säilyvän samana. 
Muilla aloilla tilanne jatkuu samanlaisena, mutta viinin, hedelmien ja kasvisten osalta, 
joita koskevista ehdotuksista neuvosto jo keskustelee, tehdään varovaisia ehdotuksia, 
joiden avulla nykyiset järjestelmät voivat toimia siihen asti, kun ne on muutettu 
vastaamaan uudistuspäätöstä. Tämä koskee myös oliiviöljyä, jota koskevat 
uudistusehdotukset tehdään lyhyesti. 
Puuvillan osalta, jonka uudistusjärjestelmä otettiin käyttöön viime vuonna, ehdotetaan 
teknistä muutosta, jonka avulla ennakkomaksut pysytään laskemaan helpommin ja 
lisäämään siten ennen kauden loppua maksettavan tuen määrää. 
Palkokasvien (kahviherneiden, linssien ja virnojen) nykyinen tukijärjestelmä laajenee 
ja takuualueen enimmäismäärä kasvaa neuvoston joulukuussa 1993 öljysiemeniä 
koskevaan "Blair House" -sopimukseen sisältyvien päätösten mukaisesti. 
Kuitupellavalle ehdotetaan taatun alueen enimmäismäärää (TEA), kuten 
markkinointivuoden 1994/1995 hintaehdotuksessa ennakoitiin. Siinä erotetaan asteittain 
perinteiset ja ei-perinteiset tuotantotekniikat, jolloin TEA-järjestelmä ei vääristä 
kumpaakaan järjestelmää. 
Maitoalalle ei ehdoteta muutoksia, joitakin puhtaasti teknisiä seikkoja lukuun 
ottamatta. On kuitenkin syytä huomata, että tilanteen ei voi odottaa säilyvän vakaana 
loputtomiin. Ensi vuonna on alettava keskustella pitkän aikavälin hinta-ja 
kiintiöpolitiikasta nykyisen kiintiöjärjestelmän viimeisen voimassaolopäivän 
lähestyessä ja kun GATT-sopimuksen puitteissa sovittuihin hinnanalennuksiin on saatu 
tuntumaa. 
Sianlihan perushinnan ja viime vuonna sovitun laatunormin muutosten avulla on voitu 
paremmin arvioida markkinatilannetta, joka parani merkittävästi markkinointivuonna 
1995/1996. Lisämuutoksia ei ehdoteta. Lampaanlihan osalta tukitason 
perusjärjestelmään ei esitetä muutoksia, mutta erityismarkkinoiden lyhytaikaisten 
toimiin ehdotetaan uutena keinona yksityistä varastointia. 
Niitä toimenpiteitä, joita säädellään korkoprosenteilla (viljan ja riisin 
interventiohintojen kuukausikorotukset ja sokerin varastointikorvaukset) ehdotetaan 
supistettaviksi näiden palkkioiden yleisen laskusuuntauksen mukaisesti. Viljan 
kuukausikorotuksia supistetaan edelleen, koska neuvosto hyväksyi vain osan komission 
vuodesta 1992 tekemistä supistusehdotuksista, sillä seurauksella, että viljaa ei anneta 
markkinoille alkukaudesta. 
Liitteessä I komissio esittää neuvoston viime vuoden hintapaketin päätelmissä 
pyytämän valkuaiskasveja ja pellavansiemeniä koskevan kertomuksen 
Liitteen II hintaehdotuksissa komissio esittää sonnien palkkioita, 
kausiporrastuspalkkiöiden poistamista ja Saksan uusissa osavaltioissa (Länder) 
sovellettavia, tavallisuudesta poikkeavia karjankasvatuksen palkkiosääntöjä koskevan 
kertomuksen. Nuorten härkien palkkiota koskeva ehdotus tulee esiin tässä 
kertomuksessa. Muita kertomuksessa esiin nousevia ehdotuksia ovat, hieman eri 
suhteessa, nykyisen kausiporrastuspalkkio laajentaminen ja karjantuotannossa 
kausiongelmien kanssa kamppailevien maiden mahdollisuudet mukauttaa tehokkaasti 
toisen ikäryhmän palkkio sellaisiin olosuhteisiin, jotka eivät täytä kausipalkkion 
poistamiseen liittyviä tavanomaisia tunnusmerkkejä Saksan uusissa osavaltioissa 
(Länder) jatketaan lampaanhoidon alalla olemassaolevien poikkeussäännösten 
soveltamista siten, että tuotanto saadaan laskemaan. Naudanliha-alalla ollaan kuitenkin 
valmiita soveltamaan yhteisön sääntöjä täysimääräisesti. 
B. TUOTEKOHTAISET PERUSTELUT 
1. Peltokasvit 
1.1 Poistetun pellon määrä 
Vahvistettaessa pellonpoiston määrää markkinointivuodeksi 1996/1997 
neuvosto pyysi komissiota harkitsemaan mahdollisuutta ehdottaa muutosta 
asetukseen (ETY) N:o 1765/92, jotta tulevaisuudessa voitaisiin yleensä 
vahvistaa yhtenäinen riittävän suuruinen poistetun pellon prosentuaalinen 
määrä. 
Yhtenäinen poistetun pellon prosentuaalinen määrä olisi tärkeä sääntelyn 
yksinkertaistamisessa, mutta olisi vaarana, että se heikentäisi tuotannon 
hallintaa, jos tätä osuutta ei mukautettaisi uudistuksen yhteydessä päätettyyn 
poistetun pellon prosentuaaliseen määrään, joka on 15 prosenttia 
viljelykierrossa olevasta poistetusta peltoalasta. Tällä hetkellä tuottajat voivat 
valita myös muunlaisen kuin viljelykiertoon kuuluvan peltoalan poistamisen, 
jos he suorittavat ylimääräisen 5 prosentin pellonpoiston korvatakseen sen, että 
he eivät käytä kasvin vuorotusta pellon poistossa. Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa ja Tanskassa tämän ylimääräisen pellonpoiston määrä on 3 
prosenttia. Nämä säännökset ja viljantuotannon kehitysennusteet vuodeksi 2000 
sekä viljan myynnin mahdollisuudet edellyttävät siis nykyisiä poistetun pellon 
osuuksia vastaavan poistetun pellon yhden ainoan perusosuuden vahvistamisen. 
Uudistuksesta alkaen tuottajat ovat siirtyneet usein sellaisesta pellonpoistosta, 
jossa käytetään kasvin vuorotusta, tarvittavasta pellonpoistolisämaksusta 
huolimatta pellonpoistoon, jossa kasvin vuorotusta käytetään. Tästä johtuen 
vuonna 1995 jo yli puolet pellonpoistovelvoitteesta toteutettiin unionissa siten, 
että pellon poistossa ei käytetty kasvin vuorotusta. Tämä tilanne huomioon 
ottaen ja saadakseen yhtenäisellä pellon prosentuaalisella määrällä eriytettyjä 
määriä vastaavan vaikutuksen komissio ehdotti vahvistettavaksi yhtenäiseksi 
pellonpoiston prosentuaaliseksi perusmääräksi 18 prosenttia. 
Markkinointivuonna 1997/1998, toisin sanoen syyskaudella 1996 ja 
kevätkaudella 1997 sovellettavan pellonpoiston prosentuaalisen määrän osalta 
komissio tekee tarvittaessa erityisen ehdotuksen heinäkuusta 1996 alkaen ottaen 
huomioon muun muassa yhteisön vuoden 1996 sadon alustavat tiedot ja 
markkinoiden kehityksen. 
1.2 Yhtenäisyyden vuoksi ja ottaen huomioon sen, että pakollisen pellonpoiston 
prosentuaalinen määrä on kaikille jäsenvaltioille sama, viljelijöiden välisten 
pellonpoistosiirtojen yhteydessä olisi lisämaksuksi vahvistettava kolme 
prosenttia. 
2. Viljat 
2.1 Hinnat ja tasoitusmaksut 
Markkinointivuonna 1995/1996, joka oli interventiohinnan alentamisen 
viimeinen vaihe, otettiin käyttöön uudistuksen edellyttämät lopulliset järjestelyt. 
Tästä markkinointivuodesta alkaen vuonna 1992 päätettyjä interventiohintaa ja 
tasoitusmaksuja sovelletaan edelleen seuraavina markkinointivuosina. Kaikille 
viljoille yhteinen interventiohinta nousee 119,19 ecuun tonnia kohden ja 
tasoitusmaksu 54,34 ecuun tonnia kohden viljojen pitkän aikavälin tuotoksen 
mukaista hehtaarimäärää kohden, kuten alueellistamissuunnitelmassa 
vahvistettiin. 
2.2 Kuukausittaiset korotukset 
Viljojen interventiohintaan sovelletaan kuukausittaista korotusta, joka on 
markkinointivuonna 1995/1996 1,3 ecua tonnia kohden kuukaudessa 
marraskuusta toukokuuhun; toukokuun kuukausittaista korotusta sovelletaan 
myös kesäkuuhun. 
Komissio ehdottaa, että nämä säännökset pidetään muuttumattomina ja että 
mukautetaan ainoastaan kuukausittaisen korotuksen tasoa. 
Neuvosto ei ole noudattanut täysin uudistuksesta alkaen aikaisempien 
pakettihintojen aikana komission ehdottamia kuukausittaisten korotusten 
alennuksia. Seuraukset ovat tuntuneet markkinoilla, jossa on voitu todeta, että 
taipumus varastoida viljoja markkinointivuoden alussa kaupan pitämisen 
siirtämiseksi on liian suuri. Olisi siis laskettava kuukausittainen korotus 
optimaaliselle tasolle sadon myymiseksi sujuvasti markkinointivuoden aikana. 
Toisaalta korkotaso on laskussa ja tämän alan keskipitkän aikavälin näkymät 
osoittavat tämän suuntauksen jatkuvan. Näistä syistä komissio ehdottaa 
kuukausittaisen korotuksen vahvistamista 1,10 ecuun tonnia kohden 
kuukaudessa. 
3. Valkuaiskasvit ja pellavansiemenet 
Tämän selvityksen liitteessä I on esitetty neuvoston pyytämä kertomus. Se 
osoittaa, että näiden kasvien tukien maksujärjestelmän muuttaminen ei 
parantaisi peltokasvien välistä tasapainoa. 
4. Palkokasvit 
4.1 Palkokasvien järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1989 neuvoston asetuksella 
(ETY) N:o 762/89, jotta näiden vihannesten sadoilla olisi edelleen taloudellista 
merkitystä Euroopan yhteisölle. Järjestelmän voimassaolo päättyy 
markkinointivuoden 1995/1996 lopussa. 
4.2 Antaessaan asetuksen, jolla otettiin käyttöön joulukuussa 1993 tehty 
öljynsiemeniä koskeva "Blair House"-sopimus, neuvosto antoi seuraavan 
julistuksen: "Neuvosto hyväksyy komission aikeet vahvistaa asteittain nykyistä 
sellaisten kasvien kuten linssien, kahviherneiden ja virnojen tuottajien hyväksi 
koituvia tukijärjestelmiä saavuttaakseen näiden tuotteiden viljelyyn tarkoitetun 
280 000 lisähehtaarin välivaiheen viljelytavoitteen Espanjassa. Jokaisena 
vuonna, jonka aikana tämä tavoite saavutetaan, tukea vähennetään 
prosenttimäärällä, jolla tavoite ylittyy." Täten neuvosto osoitti haluavansa 
edelleen jatkaa näiden tuotteiden tukemista ja jopa säätää tietystä viljellyn 
alueen lisäämisestä antaakseen vaihtoehdon auringonkukan siementen viljelylle 
erityisesti niissä unionin osissa, joissa näitä kasveja perinteisesti viljellään. 
10 
4.3 Sen vuoksi komissio ehdottaa mukautettua järjestelmää, jossa säilytetään 
nykyisen järjestelmän tärkeimmät osat (taattu enimmäisala (TEA) ja 
hehtaarituki), jolla näitä kasveja koskevaa asetusta yhdenmukaistetaan tiettyjen 
peltokasvijärjestelmän näkökohtien kanssa (nykyisen markkinointivuoden tuen 
mukauttaminen silloin, jos TEA ylittyy), ja joka ottaa huomioon vuoden 1993 
joulukuussa tehdyn kompromissin. Komissio pani täytäntöön mainitun 
kompromissin tukiosan nostamalla tuen 157 ecuun hehtaaria kohden 
markkinointivuonna 1994/1995 ja 181 ecuun hehtaaria kohden 
markkinointivuonna 1995/1996. 
4.4 Sen vuoksi komissio ehdottaa taatun enimmäisalan (TEA) lisäämistä 400 000 
hehtaariin ja tuen vahvistamista nykyiselle tasolle, joka on 181 ecua hehtaaria 
kohden. Liian suuri TEA yhden markkinointivuoden aikana nostaa tuen 
asteittaista vähentämistä saman markkinointivuoden aikana. 
5. Riisi 
5.1 Hinnat 
Paddy-riisin interventiohinnat markkinointivuosina 1996/1997 - 1999/2000 
vahvistettiin MKJ:n uudistuksesta annetussa neuvoston asetuksessa. 
Markkinointivuodeksi 1996/1997 se vahvistettiin 351 ecuksi tonnia kohden. 
Kolmen vuoden ajalle porrastetun 15 prosentin vähennyksen jälkeen vuoden 
1999/2000 hinta on 298,35 ecua tonnia kohden. 
5.2 Kuukausittaiset korotukset 
Markkinointivuodesta 1996/1997 alkaen interventiojakso on 1 päivästä 
huhtikuuta 31 päivään heinäkuuta, laman jakson aikana interventiohintaan 
tehdään neljä kuukausittaista korotusta; heinäkuun kuukausittaista korotusta 
sovelletaan myös elokuussa. 
Korkotason kehitys huomioon ottaen ehdotetaan kuukausittaisen korotuksen 
määrän vahvistamista 2,06 ecuun tonnia kohden. 
6. Sokeri 
6.1 Komissio ehdottaa sokerijuurikkaan perushinnan, valkoisen sokerin 
interventiohinnan sekä valmistusmarginaalin pitämistä muuttumattomina. 
Tämä ehdotus koskee sokerijuurikkaan perushintaa ja A-sokerijuurikkaan ja B-
sokerijuurikkaan vähimmäishintoja, jotka riippuvat lisäksi 
perustuotantomaksulle ja B-maksulle, jota koskee ylärajan korotus myöhemmin 
asetuksen (ETY) N:o 1785/81 28 artiklan mukaisesti, vahvistetuista ylärajoista. 
6.2 Varastointikustannusten takaisinmaksun osalta komissio ehdottaa, että 
kuukausittaisen korvauksen määrä alennetaan 0,45 ecusta 100 kilogrammaa 
kohden 0,41 ecuun 100 kilogrammaa kohden, jotta otettaisiin huomioon 
yhteisössä vallitseva alhainen korkotaso. 
11 
HINTAEHDOTUKSET SOKERILLE VUONNA 1996/1997 
1. Sokerijuurikkaan perushinta 
2. A-sokerijuurikkaan vähimmäishinta (1) 
3. Sokerijuurikkaan vähimmäishinta (2) 
4. Valkoisen sokerin interventiohinta 
5. Valkoisen sokerin tavoitehinta 
6. Raakasokerin interventiohinta 
7. Varastointikustannustcn kuukausikorvaus Yksik-kö 
tonnia 
tonnia 
tonnia 
100 kg 
100 kg 
100 kg 
100 kg 1995/96 
hinnal 
(ecu) 
47,67 
46,72 
32,42 
63,19 
66,50 
52,37 
0,45 1996/97 
ehdotus 
(ecu) 
47,67 
46,72 
32,42 
63,19 
66,50 
52.37 
0.41 Muutos 
% 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
-8,9 
(1) 98 % sokerijuurikkaan perushinnasta 
(2) 68 % sokerijuurikkaan perushinnasta, jollei asetuksen (ETY) N.o 1785/81 28 
artiklan 5 kohtaa sovelleta. 
7. Oliiviöljy 
7.1 Markkinointivuoden 1996/1997 hinnat 
Komissio aikoo lähitulevaisuudessa esittää järjestelmän suurta uudistusta. 
Ehdotusten aikataulun epävarmuuden vuoksi ja sen vuoksi, ehtiikö neuvosto 
päättää ajan tasalle saatetusta järjestelmästä riittävän ajoissa, jotta sitä voitaisiin 
soveltaa markkinointivuonna 1996/1997, ehdotetaan siirtymätoimenpiteenä 
nykyisin sovellettavien hintojen ja tukitason jatkamista. 
Tämän näkökohdan mukaisesti markkinointivuodeksi 1996/1997 ehdotetut 
hinnat ja tukitaso on eritelty taulukossa. Vertailun vuoksi tässä taulukossa on 
ilmoitettu myös vuosien 1994/1995 ja 1995/1996 luvut. 
Liitännäistoimenpiteet 
7.2 Tälle tuotteelle ominaiset vaihtelevat tuotantotasot voivat ajoittain aiheuttaa 
sen, että tuotetta ei ole markkinoilla tai sen, että sen hinta nousee erittäin 
korkeaksi. Tällaiseen tilanteeseen reagoimiseksi tuontia lisäämällä on ehdotettu 
antaa komissiolle toimivalta keskeyttää yhteisön tullitariffin soveltaminen 
osittain tai kokonaan silloin, kun oliiviöljyn markkinahinta on merkittävästi 
interventiohintaa korkeampi. 
7.3 Myös Uruguayn kierroksen sopimusten täytäntöönpanosta aiheutuvia tiettyjä 
vähäisempiä mukautuksia kulutustukijärjestelmään on ehdotettu. Niihin kuuluu 
erityisesti sen vaatimuksen poistaminen, että tukikelpoisen oliiviöljyn olisi 
oltava yhteisössä tuotettua sekä sellaisen erityisvelvollisuuden poistaminen, että 
oliiviöljyn (lukuun ottamatta Tunisiasta tuotua oliiviöljyä, jota tuodaan 
sellaisella kiintiöllä, johon voidaan soveltaa erityisjärjestelyitä) tuojien on 
maksettava tuodulle määrälle maksettavaa kulutustukea vastaavat takuut. 
Nämä mukautukset ovat seurausta annettavaa takuuta vastaavan määrän 
sisällyttämisestä yhteiseen tullitariffiin. Niiden olisi tultava voimaan viimeistään 
1 päivänä heinäkuuta 1996, jolloin neuvoston asetuksella (EY) N:o 3290/94 
annettujen siirtymätoimenpiteiden voimassaolo päättyy. 
12 
Oliiviöljyn hintaehdotukset 
Ecua/100 kg 
HINNAN TAI TUEN LAJI 
1. Tuotannon tavoitehinta 
2. Interventiohinta 
3. Edustava markkinahinta 
4. Tuotantotuki 
5. Tuotantotuki keskimäärin alle 500 kiloa 
tuottaville oliivinviljelijöillc 
6. Kulutustuki 
7. Prosenttiosuus, joka on pidätetty 
tuotantotuesta seuraaviin tarkoituksiin: 
- laadun parantaminen 
- tuottajajärjestöille ja niihin liittyville 
yhdistyksille myönnetty tuki 
8. Kulutustuesta pidätetty prosenttiosuus 
seuraaviin tarkoituksiin: 
- myynninedistämiskampanjat 
- kaupparyhmille myönnetty tuki 1994/95 
383, 77 
191. 92 
229. 50 
142. 20 
151,48 
12.07 
1.40% 
0, 80 % 
0 % 
5. 50 % 1995/96 
383, 77 
186, 17 
229. 50 
142, 20 
151,48 
12. 07 
1,40% 
0, 80 % 
0 % 
5, 50 % 1996/97 
383, 77 
186, 17 
229, 50 
142, 20 
151,48 
12, 07 
1, 40 % 
0, 80 % 
0 % 
5, 50 % 
13 
8. Kuitukasvit 
Puuvilla 
8.1 Viime vuonna uudistetun puuvillajärjestelmän vuoksi ei ehdoteta suurempia 
muutoksia; hinnat, taattu kansallinen määrä kullekin jäsenvaltiolle ja täten 
myös taattu enimmäismäärä vahvistettiin viiden vuoden jaksolle. 
8.2 Ennakkojen tasojen vahvistaminen markkinointivuoden 1995/1996 alussa 
edellytti sekä tuotantotason että maailmanmarkkinahintojen huolellista 
arviointia. Tämä johtui siitä, että oli varmistettava, ettei ennakko ole 
kokonaismaksua suurempi. Välttääkseen joutua ennustamaan kumpaakin 
tuntematonta tekijää komissio ehdottaa neuvoston perusasetuksen 
muuttamista, jotta voitaisiin säätää ennakon vaihtelevasta määrästä. Tämä 
ennakko perustuu alustavasti arvioidun tavoitehinnan ja noteeratun 
päivittäisen maailmanmarkkinahinnan väliseen eroon. Tavoitehinnan alustava 
arvio vastaa väliaikaisella vähennyksellä vähennettyä tavoitehintaa. Tämä 
saadaan TEMn tuotantoennusteiden mukaan välttämättömän vakauttajan 
soveltamisesta. Näihin tuotantoennusteisiin lisätään kuitenkin tässä 
tarkoituksessa 15 prosenttia sen varmistamiseksi, etteivät ennakkotukimaksut 
ole lopullisia tukimaksuja suurempia. Loppumaksu, joka on suoritettava heti 
lopullisten tuotantolukujen saamisen jälkeen, on väliaikaisen vähennyksen ja 
maksun lopullisen tason välistä eroa vastaavan suuruinen kiinteä maksu. 
Lisäksi nykyinen järjestelmä, jossa tuki voidaan vahvistaa ennakolta, aiheutti 
toimijoiden välistä kilpailun vääristymistä. Tästä syystä ja järjestelmän 
hallinnoimisen yksinkertaistamiseksi komissio ehdottaa, että säädetään 
tukihakemuksen esittämisestä samana päivänä, jona puuvilla asetetaan 
valvottuun varastoon. 
Kuitupellava 
8.3 Kuitupellavaa tuetaan hehtaarituen avulla, josta osa käytetään pellavan 
myynninedistämisen rahoittamiseen. 
Useita vuosia kestäneiden huomattavien m arkki naylijääm ien jälkeen 
pellavamarkkinat ovat olleet hyvin tasapainossa viime vuosina, mutta niiden 
odotetaan muuttuvan jälleen ylijäämäisiksi. 
Komissio on jo jonkin aikaa sitten hintapakettien yhteydessä varoittanut, että 
tarkkailtuaan huolellisesti tämän kasvin kehitystä voisi olla aihetta ehdottaa 
keinoja viljelyalan, esimerkiksi taatun enimmäisalan, rajoittamiseksi. 
Pellavamarkkinoiden sekä kylvettyjen alueiden paremman vakauden 
saavuttamiseksi on ehdotettu järjestelmää, jossa säädetään 
markkinointivuodesta 1996/1997 alkaen sovellettavasta yhteisön taatusta 
enimmäisalasta, joka perustuu viimeisen kolmen vuoden aikana viljeltyjen 
alojen (81 500 hehtaaria) keskiarvoon. Jos ylijäämää ilmenee, vähennetään 
kyseisen markkinointivuoden tukea (1 prosentti kustakin TEA:n prosentista). 
8.4 Viljelty alue on kasvanut viime vuosina enemmän uusilla kasvatusalueilla 
(erityisesti Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) kuin perinteisillä 
alueilla (erityisesti Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa). 
Uusilla alueilla kasvatustekniikat ovat keskittyneet siementuotantoon, jolloin 
kuitukasvin satoja laatu on huonompi, yleensä siitä syystä, että sato korjataan 
silloin yleensä leikkaamalla kasvit kuin kaivamalla ylös maasta (vetämällä) ja 
myös siksi, että pellava kylvetään harvempaan. Perinteisempi ja 
voimaperäisempi kasvatus johtaa korkeampiin tuotantokustannuksiin, koska 
investoidaan erikoistuneisiin leikkuupuimureihin ja lihtauslaitoksiin. 
Jotta vältettäisiin TEA:n perinteisiä tuotantotekniikoita käyttäville tuottajille 
aiheuttamat suhteettomat haitat, markkinointivuodesta 1997/1998 alkaen on 
ehdotettu otettavaksi käyttöön maasta ylös kaivamisen (vetämisen) sijasta 
sadon leikkaamalla korjaaville tuottajille maksettavaan tukeen sovellettava 
vähennys. Vähennyksen määrässä, jonka komissio asettaa 
hallintokomiteamenettelyä noudattaen, otetaan huomioon kahden menetelmän 
erilaiset muuttuvat kustannukset ja tuotosten välinen ero sekä tarve välttää 
rohkaista uusia tekniikoita käyttäviä tuottajia investoimaan myös perinteisiin 
voimaperäisiin tuotantotekniikoihin, mikä lisäisi kuitupellavan tuotantoa ja 
voisi aiheuttaa markkinoiden epätasapainon vaaraa. Tämä uusi vähennys 
korvaisi olemassa olevat siemenen tuotantoon liittyvät vähennykset, mikä 
perinteisillä viljelyalueilla käytettävät uudet sadonkorjuutekniikat huomioon 
ottaen ei olisi enää perusteltua. Tämä yksinkertaistaisi jäsenvaltioiden 
sadonkorjuun jälkeen paikalla tehtäviä tarkastuksia. 
8.5 Tätä uutta järjestelmää tarkastellaan uudelleen kolmen vuoden kokemuksen 
jälkeen, erityisesti varmistamaan se, että viljellyn alueen tarkastuksen 
parantamisen tavoitteet on saavutettu samalla kuitenkin säilyttäen riittävä 
perinteisten ja vähemmän voimaperäisten tuotantotekniikoiden välinen 
tasapaino. 
8.6 Markkinointivuodeksi 1996/1997 komissio ehdottaa nykyisen tukitason, joka 
on 935,65 ecua (ennen tuen vähentämistä) hehtaaria kohden sekä 
myynninedistämistoimien rahoitukseen annetun nykyisen määrän, joka on 
53,64 ecua hehtaaria kohden, säilyttämistä ennallaan. 
Hamppu 
8.7 Ottaen huomioon hampun nykyisen ja ennustetun markkinatilanteen sekä 
kuitupellavalle ehdotetun tuen määrän, komissio katsoo, että alueet, joille on 
kylvetty hamppua, voidaan pitää nykyisellä tasollaan säilyttäen 
markkinointivuodelle 1996/1997 myönnetty tuki 774,74 ecussa hehtaaria 
kohden. 
Silkkiäistoukat 
S S Silkkiaistoukkia kasvatetaan ainoastaan harvoilla yhteisön alueilla ja se saa 
laatikkoa kohden maksettua kiinteää tukea. Ottaen huomioon eräille 
viljelijöille heidän kansallisten valuuttojensa suuresta devalvoinnista koituneet 
edut komissio ehdottaa tuen määrän asettamista samalle tasolle kuin viime 
vuonna eli 133,32 ecuun. 
15 
9. Viini 
9.1 Toukokuusta 1994 alkaen komissio on tehnyt neuvostolle ja parlamentille 
ehdotuksen viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisesta tämän alan 
uusien sääntöjen vahvistamiseksi. Ehdotetut toimenpiteet tekevät muun 
muassa ohjehintojen vahvistamisen tarpeettomaksi. Sen vuoksi ei ehkä ole 
tarpeen tehdä ehdotusta hintapaketin yhteydessä. Koska neuvosto ei voi 
kuitenkaan hyväksyä ehdotettuja toimenpiteitä sellaisenaan ja voi lisäksi olla, 
että se ei voi päättää asiasta ajoissa, jotta uudistusta sovellettaisiin 
markkinointivuonna 1996/1997, vaikuttaa järkevältä pidentää olemassa olevan 
viinijärj estely n eri säännösten voimassaoloaikaa sen varmistamiseksi, että se 
voi tarvittaessa jatkaa toimintaa nykyisessä muodossaan. 
9.2 Sen vuoksi komissio ehdottaa markkinointivuoden 1996/1997 ohjehintojen 
voimassaoloajan pidentämistä markkinointivuoteen 1996/1997. 
9.3 Odotettaessa uuden viinin markkinajärjestelyn laatimista ehdotetaan viinin, 
kuohuviinin ja liköörien rikkidioksidi-pitoisuudesta (S02) tehtyjen 
kertomusten toimittamista koskevien yhteisön sääntelyssä vahvistettujen 
tiettyjen määräaikojen pidentämistä markkinointivuoteen 1996/1997. 
Muiden kertomusten osalta: 
kertomus toimenpiteistä, joiden avulla tuottajaryhmät voidaan laskea 
niihin tuottajiin, joilla on pakolliset tislaussopimukset. Tämän määräajan 
lykkääminen, jota asetus (ETY) No 2046/89 koskee, tarkastellaan tämän 
asetuksen muuttamista koskevan erillisen ehdotuksen yhteydessä. 
rakenteellisten toimenpiteiden ja pakollisen tislauksen välisellä yhteydellä 
ei ole merkitystä, jos uudistuksen edellyttämiä hallinnollisia suuntaviivoja 
annetaan. Sen vuoksi ehdotetaan, että velvollisuus laatia tällainen 
kertomus poistetaan. 
väkevöittämistä ja viininviljelyalueiden rajoittamista koskevien 
kertomusten osalta ei ole tarpeellista tehdä esityslistaa ja 
uudistusehdotusta, koska komissio on jo tehnyt näitä aiheita koskevat 
johtopäätökset. Komission ehdotuksensa tekemiseen käyttämät tutkimukset 
ovat tällä hetkellä saatavilla ja ne on toimitettu neuvostolle. 
On myös ehdotettu tiettyjen markkinoiden hallintaa koskevien määräaikojen 
lykkäämistä, erityisesti seuraavissa asioissa: 
tislattavien määrien laskemisessa käytettävät säännöt kullekin 
tuotantoalueelle (yhdenmukainen prosenttiosuus ja viinin viitevuosi), jotka 
hyväksyttiin Dublinin kompromissin seurauksena ja jotka siirrettiin 31 
päivään elokuuta 1996, sekä Kreikalle myönnetty poikkeus pakollisen 
tislausjärjestelmän erityisessä soveltamisessa; 
tietyille happamuuden vähentämiskäytännöille, joiden voimassaoloaika 
päättyy, asetetut koeajat; 
- jakso, jonka aikana saadaan varata osa viinirypäleen pakollisesti 
rypäletäysmehun valmistamiseen myönnetystä tuesta rypäletäysmehun 
myynninedistämiseen; tämän määräaikaa on jo pidennetty viime vuonna 
31 päivään elokuuta 1996. 
9.4 Ottaen huomioon Espanjan ongelmat, jotka koskevat valkoviinin ja punaviinin 
sekoittamismahdollisuutta (Mezcla) ja sellaisten viinien markkinointia, joiden 
happamuusaste on alhaisempi kuin muussa yhteisössä 
vahvistettu happamuus, ehdotetaan, että seuraavana markkinointivuonna 
toteutetaan samoja toimenpiteitä, joita jo sovellettiin viime hintapaketin 
aikana. Ehdotetaan myös, että säädetään Portugalin osalta samasta 
happamuutta koskevasta poikkeuksesta, joka on myönnetty jo aikaisemmin. 
9.5 Nykyisin voimassa olevien uuden viljelyn kieltoa ja yhteisön 
palkkiojärjestelmää viiniköynnösten raivaamista koskevien sääntöjen 
voimassaolo lakkaa nykyisen markkinointivuoden aikana. Komissio ehdottaa, 
uudistuksen puitteissa ehdotetusta päätöksestä riippuen, että tätä voimassa 
olevaa järjestelmää jatkettaisiin vuodella. 
9.6 Komissio ehdottaa myös, että eräille erikoisviineille (botrytis-rypäleistä saadut 
viinit) myönnetään erityispoikkeus Yhdistyneessä kuningaskunnassa S02 -
enimmäispitoisuuden osalta. Tässä erityisluokassa enimmäispitoisuus olisi 
nostettava arvoon 300 mg/l (sama pitoisuus, joka myönnetään vastaaville 
tuotteille muilla alueilla). 
Olisi huomattava, että: 
Madeiralla ja Azoreilla hybridilajikkeiden viljelyn rakennemuutoksen 
määräajan pidentämisen osalta komissio jättää neuvostolle asianmukaisen 
ehdotuksen osana muutosta, joka tehdään tiettyjä maataloustuotteita 
koskevista erityistoimenpiteistä Azorien ja Madeiran hyväksi 15 päivänä 
kesäkuuta 1992 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 1600/92; 
muutokset yleisiin tislaussääntöihin rikkomusten ja rangaistusten välisen 
suhteen osalta annetaan niin pian kuin mahdollista. 
9.7 Viinitilarekisteri 
Neuvostossa käsittelyssä olevien viinialan YTM.n uudistusneuvottelujen 
tuloksen asiaa rajoittamatta, YTMn tulevan hallinnointiin olisi 
todennäköisesti kuuluttava viinitilarekisteri, josta selviää viinirypäleen 
viljelyyn käytetty pinta-ala. 
Huomioon ottaen niiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, viinitilarekisterien 
perustamisen tilan ja siitä saadun kokemuksen, komissio ehdottaa 
yksinkertaistetun viinitilarekisterin toteuttamisen päättämisen määräajan 
siirtämistä (graafinen viiteperusta) 31 päivään joulukuuta 1998 sen sijaan että 
se olisi edellisen vuoden hintapaketin yhteydessä sovittu 31 päivä joulukuuta 
1996. 
17 
10. Hedelmät ja vihannekset 
Perushinta ja ostohinta 
Hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston 
asetuksen (ETY) N:o 1035/72 16 artiklan mukaisesti komissio ehdottaa vuosittain 
jokaiselle mainitun asetuksen liitteessä II luetellulle tuotteelle perushinnan ja 
ostohinnan, siis kukkakaaleille, aprikooseille, nektariineille, persikoille, sitruunoille, 
tomaateille, munakoisoille, päärynöille, syötäviksi tarkoitetuille viinirypäleille, 
omenoille, satsumoille, mandariineille, klementiineille ja appelsiineille. 
Odotellessaan neuvoston päätöstä yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta toisaalta 
tuoreiden hedelmien ja vihannesten alalla ja toisaalta hedelmä-ja vihannesjalosteiden 
alalla, komissio ehdottaa, että näiden perushinnat ja ostohinnat pidetään nykyisellä 
tasolla. Se tekee johtopäätökset interventiokynnysten mahdollisista ylityksistä sitten 
kun markkinointivuoden 1995/1996 lopulliset vetäytymishinnat tiedetään. 
11. Maito-ja maitotuotteet 
11.1 Nykyinen maitotuotteiden markkinatilanne vaikuttaa suhteellisen 
tasapainoiselta eikä se siksi edellytä hintoihin tai kiintiöiden määriin 
kohdistuvia korjaavia toimenpiteitä tänä vuonna. Olisi kuitenkin korostettava 
sitä, että markkinoiden vakaus on edelleen herkässä ja että niitä uhkaa 
rakenteellinen ylijäämä, joka vaatii jatkuvasti laaja-alaista interventiota 
loppukäytön tuen muodossa. Lisäksi GATTin velvoitteiden asteittainen 
soveltaminen tulee aiheuttamaan lisääntyvää painetta tällä alalla. 
11.2 Vuodesta 1992 alkaen, osana YMP:n uudistusta ja viljatuotteiden hinnan 
alennukseen liittyen, neuvosto on vahvistanut kohdehinnan ja 
interventiohinnat 1 päivän heinäkuuta ja 30 päivän kesäkuuta väliseksi 
ajanjaksoksi. Vaikuttaa asianmukaiselta, että tätä käytäntöä jatketaan ja 
yhdenmukaisuuden vuoksi komissio ehdottaa myös, että markkinointivuosi 
alkaisi samaan aikaan kuin jakso, jolle hinnat vahvistetaan. 
11.3 Uruguayn kierroksen neuvottelujen puitteissa tehtiin eräitä kahdenvälisiä 
sopimuksia, joihin liittyy järjestelyitä, joiden mukaan unionilla olisi 
aktiivisempi asema kolmansien maiden antamien myönnytysten 
hallinnoinnissa. Sellaisten toimenpiteiden osalta, joilla varmistetaan näistä 
järjestelyistä saatava suurin mahdollinen hyöty, kokemus on osoittanut, että 
komissiolla ei ole asianmukaista laillista perustaa, joka tekisi mahdolliseksi 
näiden myönnytysten yksinkertaisen ja tehokkaan hallinnoinnin Tämän 
vuoksi komissio ehdottaa tilapäisen komitean sisällyttämistä perusasetukseen 
tämän hankaluuden poistamiseksi. 
12. Naudan- ja vasikanliha 
12.1 Hinnat 
Interventiohintojen osalta komissio ehdottaa 347,5 ecua 100 kilogrammalta 
olevan tason (kuollutta painoa) säilyttämistä R3-laatuluokan ruhoille. 
Muita hintoja ei tarvitse vahvistaa, koska neuvosto poisti velvoitteen 
vahvistaa vuosittaisen kohdehinnan (Uruguayn kierroksen sopimus). 
Markkinointivuoden kattaman ajanjakson ajaksi komissio ehdottaa, että 
tavanomaiset päivämäärät muutetaan siten, että se alkaisi 1 päivästä 
heinäkuuta 1996; seuraava markkinointivuosi alkaisi siis 1.7.1996 ja päättyisi 
30.6.1997 eikä 1.4.1996 ja 30.3.1997, kuten nykyisissä ohjeissa (neuvoston 
asetuksen 805/68 4 artikla). 
12.2 Palkkiot (liitännäistoimenpiteet) 
Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen seurauksena 
naudanliha-alalla komissio otti tehtäväkseen tarkastella eräiden uuden 
naudanlihan palkkiojärjestelmän mukanaan tuomien toimenpiteiden 
toimivuutta. Tämän perusteluasiakirjan liitteessä II on asiakirja nimeltään 
"Kertomus naudan-ja lampaanliha-aloista", jossa käsitellään seuraavia 
kysymyksiä: 
sonnien erityispalkkion alueellisten kattojen jakautuminen jäsenvaltioissa 
tuotantorakenteiden kehityksen kannalta uudistuksen jälkeen, 
kausiporrastuspalkkion vaikutukset, 
muussa yhteisössä sovellettavien säännösten soveltaminen Saksan uusissa 
osavaltioissa (Länder), ja 
naudanlihamarkkinoiden tilanne alan kehityksen kannalta ja GATT-
sopimuksen soveltaminen. 
Tämän tarkastelun seurauksena ehdotetaan, että: 
a) kuohitsemattomien sonnien palkkio toisesta ikäryhmästä poistettaisiin 
korottamalla 14 prosentilla kertapalkkiota, joka tällaisesta eläimestä 
myönnetään. Tämä prosentuaalinen kertapalkkion korotus saadaan toisesta 
ikäryhmästä maksetun sonnien palkkion poistamisesta saaduista säästöistä 
ja sillä ei siksi ole vaikutuksia talousarvioon; 
b) kausiporrastuspalkkio pidettäisiin kausiteurastuskertoimella hieman 
alhaisempana kuin nykyisin, mutta laskemalla tämä kerroin ottaen 
huomioon teurastettujen nuorten härkien kokonaismäärän Irlannin 
tasavallassa ja Pohjois-Irlannissa (nämä kaksi ovat tämän toimenpiteen 
tärkeimpiä edunsaajia) Ehdotetaan myös mahdollisuutta asianmukaisen 
kaupan pitämisen vaihtoehtoiseksi kannustimeksi, joka rahoitetaan nuorille 
sonneille maksettavan palkkion toisen erän vähennyksellä ja jota 
sovelletaan silloin, kun kausiporrastuspalkkion soveltamisen vaatimukset 
eivät enää täyty; 
c) lopuksi ei hyväksytä Saksan esittämiä pyyntöjä uusien osavaltioiden 
(Länder) osalta: 
1) tiettyjen poikkeuksien pidentäminen emolehmäpalkkion soveltamista 
koskevista säännöistä, 
2) urospuolisia eläimiä koskevan palkkion 90 pääluvun poistaminen. 
13. Lampaan- ja vuohenliha 
13.1 Hinnat 
Institutionaaliset hinnat markkinointivuodelle 1996 vahvistettiin 
markkinointivuoden 1995/1996 hintapaketissa. 
Vuodelle 1997 komissio ehdottaa, että perushinta pidetään vuodelle 1996 
päätetyllä tasolla. Komissio ehdottaa myös, että perushinnan kausittaisuus 
pidetään muuttumattomana. 
13.2 Liitännäistoimenpiteet: Yksityisen varastointimenettelyn aloittamisen 
nopeuttaminen 
Tällä hetkellä tällä alalla yksityiseen varastointiin myönnettävä tuki voidaan 
vahvistaa tietylle hinnanmäärittelyalueelle (hallintokomiteamenettelyllä) joko 
tarjouskilpailun kautta tai vahvistamalla ennakolta kiinteän tuen määrä. Jos 
markkinahinta (yhteisössä tai kyseisellä hinnanmäärittelyalueella) kuitenkin 
laskee alle 70 prosentin perushinnasta, niin kuin yleensä käy, yksityisen 
varastoinnin tuen määrän vahvistaminen voidaan sallia vain tarjouskilpailun 
kautta. 
Markkinointivuoden 1995 aikana komissiolle on esitetty erityisiä pyyntöjä 
yksityisestä varastoinnista, jonka tarkoituksena on ollut helpottaa markkinoita 
nopeasti jonakin vuodenaikana, mikä on ollut kieltämättä erityisen vaikeaa 
(esimerkiksi Irlannissa, Ruotsissa ja Suomessa). Tämän seurauksena, koska 
tarjousmenettely on ollut ainoa sallittu, markkinoihin voidaan puuttua melko 
tehokkaasti, mutta se tapahtuu viiveellä: ensin hallintokomitea pyytää 
tarjouksia ja vahvistaa sitten tuen vähimmäistason. Jotta yksityisen 
varastoinnin menettelyä saadaan tehostettua silloin kun tarvitaan nopeaa 
markkinoihin puuttumista (markkinahinnat putoavat yllättäen tietyllä 
hinnanmäärittelyalueella tai komissio on hyväksynyt jonkin määritetyn, mutta 
rajoitetun toiminnan), komissio ehdottaa, että perusasetusta muutettaisiin 
siten, että millä tahansa markkinahintatasolla otetaan huomioon yksityisen 
varastoinnin tarve menettelyllä, jolla vahvistetaan ennakolta tuen määrä 
(mutta suurimmassa osassa tapauksia tarjousmenettelyä olisi kuitenkin 
noudatettava). Näillä edellytyksin yksittäinen hallintokomitea voisi tarvittaessa 
äänestää ilman tarpeetonta viivettä sopivaksi katsomastaan tuen määrästä ja 
hyväksyttävästä varastoitavasta enimmäismäärästä tietyn määräajan sisällä. 
13.3 Kuten liitteessä II olevassa kertomuksessa todetaan, komissio ehdottaa Saksan 
uusille osavaltioille (Länder) myönnetyn poikkeuksen jatkamista 
uuhipalkkioiden soveltamisrajan osalta. 
20 
14. Sianliha 
14.1 Sianliha-alan perusasetuksessa säädetään perushinnan vahvistamisesta. Sen 
tason on ensisijaisesti tarkoitus ilmaista, millä hintatasolla markkinat ovat 
tasapainossa, siis mikä taso edistää markkinahintojen vakauttamista ilman, 
että sillä on vaikutusta rakenteellisiin ylijäämiin. Perushinnan ainoa 
käyttötarkoitus on antaa sysäys mahdolliselle yksityisen varastoinnin tuelle. 
Tällaisesta järjestelystä voidaan tehdä aloite silloin kun keskimääräinen 
markkinahinta yhteisössä laskee alle 103 prosentin perushinnasta. Tämä 
perushinta on voimassa 1 päivästä heinäkuuta 30 päivään kesäkuuta. 
14.2 Heinäkuun 1995 ja kesäkuun 1996 väliselle ajanjaksolle vakiolaatuisten 
sianruhojen perushinnaksi vahvistettiin 1509,39 ecua tonnilta. 
14.3 Kahden peräkkäisen hinnanalennuksen jälkeen markkinointivuosina 
1994/1995 ja 1995/1996, perushinta on nyt tasolla, joka edustaa sopivaa 
arviota kysynnän ja tarjonnan tasapainopisteessä. Tämän vuoksi komissio 
ehdottaa, ettei perushintaa muuteta ja että se vahvistetaan 1509,39 ecuksi 
tonnilta. 
14.4 Vakioiaatu, johon perushinta viittaa, vaihdettiin markkinointivuonna 1995/1996, 
luokasta U luokaksi E. Luokka E edustaa suurinta osaa yhteisössä teurastettujen 
sikojen laadusta ja olisi säilytettävä muuttumattomana. 
Vakiolaadun määrittely olisi vahvistettava seuraavasti: 
(a) vähintään 60 kg ja alle 120 kg painavat ruhot: luokka E; 
(b) vähintään 120 kg ja enintään 180 kg painavat ruhot: luokka R. 
15. Tupakka 
15.1 Yhteisen markkinajärjestelyn vuonna 1992 tehdystä uudistuksesta on nyt tullut 
pysyvä. 
15.2 Takuukynnvsten osalta neuvosto pyysi komissiota esittämään ehdotuksena 
aikaisessa vaiheessa ennen hintapakettia, jotta tupakantuottajat tietävät 
oikeutensa ennen istutuskautta. Vuosien 1996 ja 1997 satoja koskeva ehdotus on 
siis jo neuvostossa ja päätös tehtäneen helmikuun lopussa. Tämä ehdotus 
perustuu suurelta osin vuoden 1995 tilanteeseen. 
15.3 Palkkioiden osalta viimeisten kolmen markkinointivuoden kokemus osoittaa, että 
nykyinen taso olisi säilytettävä myös markkinointivuonna 1996/1997. Tuotanto 
on itse asiassa ollut lähellä takuukynnyksiä, lukuun ottamatta pieniä 
markkinatilanteiden aiheuttamia poikkeuksia ja erityisesti joidenkin lajikkeiden 
vähentynyttä kysyntää. 
21 
5.4 On myös huomattava, että komissio esittää ennen 1.4.96 tupakkaj ärj estel män 
tulevaisuutta koskevia ehdotuksia. Nämä ehdotukset koskevat ainoastaan vuoden 
1998 ja sitä myöhempiä satoja. Sen vuoksi vaikuttaa loogiselta, että sitä koskeva 
keskustelu käydään erillään hinnan vahvistamisesta. 
22 
LIITE I 
Valkuaiskasvi- ja öljypellava-alan tarkastuskertomus 
Markkinointivuoden 1995/1996 hintapaketista 22 päivänä kesäkuuta 1995 tekemissään 
johtopäätöksissä neuvosto pyysi komissiota tarkastelemaan voisiko asetuksen (ETY) N:o 
1765/92 15 artiklan 2 kohdan toteuttaminen (öljykasvijärjestelmä) valkuaiskasvi- ja 
öljypellava-alalla auttaa peltokasvien viljelyn tasapainoon saattamista. 
1. Valkuaiskasvit (herneet, härkäpavut ja makeat lupiinit) 
1.1 Yhteisön tuotanto 
Suurin kylvön taso ennen uudistusta saavutettiin vuonna 1987, jolloin kylvöalaa 
oli 1 327 000 hehtaaria. Taatun enimmäishinnan käyttöönoton jälkeen vuonna 
1988 pinta-alat ovat vakiintuneet 1,2 ja 1,3 miljoonaan hehtaariin välille. Toinen 
1 373 000 hehtaarin huippu oli vuonna 1993, joka oli YMP:n uudistuksen 
ensimmäinen vuosi. Vuonna 1995 12 jäsenen yhteisön kylvöala väheni 
1 142 000 hehtaariin. 
Kolmessa "perinteisesti" suurimmassa tuottajajäsenvaltiossa, Ranskassa, 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Tanskassa kylvöalojen kehitys on ollut 
samanlaista. Sen sijaan Saksassa, erityisesti sen uusissa osavaltioissa (Länder), 
ja Espanjassa kylvöpinta-ala on lisääntynyt. Italian kylvöpinta-ala on vähentynyt 
vuodesta 1986 lähtien ja se laski 39 000 hehtaariin vuonna 1995. 
Tuotokset lisääntyivät tasaisesti 1990-alkuun asti geneettisen ja 
viljelytekniikoiden parantamisen ansiosta, mutta myös siksi, että asteittain 
siirryttiin härkäpavuista herneisiin ja siksi, että viljely keskittyi Ranskaan, missä 
tuotokset olivat korkeimmat. Vuosina 1994 ja 1995 tuotos väheni, koska 
"perinteisissä" tuottajajäsenvaltioissa kylvöala pieneni ja se lisääntyi Espanjassa, 
jossa tuotos on vain noin 1 tonni hehtaaria kohden. 
Tästä kehityksestä seuraa, että yhteisön tuotanto lisääntyi vuoteen 1993 asti ja 
on sen jälkeen laskenut vuosina 1994 ja 1995. Toisin sanoen voimaperäistämis-, 
erikoistumis-, ja keskittymisvaiheen jälkeen, joka oli tyypillistä ajanjaksolle 
1988-1993, tuottavimmilla alueilla on havaittavissa uudelleen laajentumista 
vähemmän tuottavien alueiden kustannuksella 
Yhteisön tuotannon kehitys esitetään yksityiskohtaisesti taulukossa 1. 
23 
Valkuaiskasvitilastot 
«o 
-S i ! . i j 
HERNEEN, HÄRKÄPAVUN JA MAKEAN LUPIININ VILJELYALA (1 000 ha) 
1986/87 
1987/88 
1988/89 
1989/90 
1990/91 
1991/92 
1992/93 
1993/94 
1994/95 
1995/96(a) D11 
63 
102 
89 
68 
46 
36 
30 D16 
64 
48 
47 
89 
76 
120 DK 
142 
201 
147 
123 
115 
99 
118 
121 
106 
76 "" FRA 
313 
474 
548 
656 
715 
667 
715 
753 
679 
581 UK 
152 
211 
261 
214 
216 
203 
208 
244 
229 
191 ESP 
69 
65 
50 
52 
42 
34 
30 
30 
114 
116 ITA 
173 
164 
119 
119 
113 
114 
103 
93 
80 
39 muut 
59 
110 
80 
57 
26 
22 
37 
43 
21 
-- -19-— EUR-12 
971 
1327 
1294 
1289 
1291 
1187 EUR-12+ 
1309 
1199 
1257 
1373 
1304 
1142 EUR-15 
1329 
1436 
1360 
1183 
HERNEEN, HÄRKÄPAVUN JA MAKEAN LUPIININ TUOTOS (t/ha 
1986/87 
1987/88 
1988/89 
1989/90 
1990/91 
1991/92 
1992/93 
1993/94 " 
1994/95 D11 
3,60 
3,26 
3,60 
3,50 
3,59 
3,69 
3,63 
1995/96(a) D16 
3,34 
3,40 
Z 94 
3,26 
3,20 
3,20 DK 
3,62 
2,62 
3,45 
3,86 
" 4.79~" 
4.21 
2,58 
3,77 
""3,60 " 
3,61 FRA 
3,82 
4,06 
4,76 
4,47 
5,15 
4,79 
4,61 
5,06 
5,06 
4,79 UK 
3,82 
2,70 
3,67 
3,40 
3,76 
3,43 
3,39 
3,87 
3,17 
2,93 ESP 
0,84 
0,98 
1,18 
1,15 
1,21 
1,41 
1,27 
1,00 
0,95 
0,57 ITA 
1,31 
" 1,38 
1,26 
1,25 
1,32 
1783 
1,78 
1,57 
1,64 
1,63 muut 
3,22 
2,31 
2,74 
2,70 
2J3" 
"1,59 
2,23 
2161 
3J1 
2783 EUR-12 
3,08 
2,94 
3,73 
3,67 
4,28 
4,02 EUR-12+ 
4,26 
4,00 
3,78 
4,22 
3,91 
3,66 EUR-15 
3,63 
! • i . 
HERNEEN, HÄRKÄPAVUN JA MAKEAN LUPIININ TUOTANTO (1 000 t) 
1986/87 
1987/88 
1988/89 
1989/90 
1990/91 
1991/92 
1992/93 
1993/94 
1994/95 
1995/96(a) D11 
227 
333 
320 
238 ~ 
165 
133 
109 D16 
2T4 
"163 " 
138 
290 
242" 
383 DK 
514 
527 
" 507 
"475 
551 
417 
" 305 " 
456 
380 
274 FRA 
1196 
1925 
2608 
2931 
3681 
3198 
3293 
3811 
3433 
2784 UK 
580 
570 
959 
727 
812 
697 
706 
944 
724 
560 ESP 
58 
64 
59 _____ 
51 
48 
"38 
30 
108 
66 ITA 
226 
227" 
150 
149 
149 "" 
209 
183 
146 
131 
64 muut 
190 
254 
219 
154 
71 
35 
"83 
112 
77 
53 EUR-12 
2991 
3900 
4822 
4734 
5529 
4767 
4716 EUR-12+ 
5578 
4797 
4746 
5789 
5095 
4184 EUR-15 
4301 
1.2 Valkuaiskasvit ja YMP:n uudistus 
Valkuaiskasvien tukijärjestelmä liitettiin vuonna 1992 peltokasvien 
tukijärjestelmään. Valkuaiskasveille maksettava hehtaarituki on 78,49 ecua 
tonnilta, joka kerrotaan alueellisella viitetuotoksella. Tämä tuen taso on otettu 
käyttöön uudistuksen ensimmäisenä vuonna, samaan aikaan kun tukihinnat 
purettiin. 
Vastaavasti on syytä muistaa, että viljan interventiohintoja on laskettu kolmeen 
otteeseen ja että tukea on sen seurauksena mukautettu seuraavasti: 30,19, 42,26 
ja 54,34 ecua pitkän aikavälin tuotoksen tonnia kohden. 
Näiden erilaisten siirtymäkauden toimenpiteiden seurauksena valkuaiskasvien ja 
viljan osalta on ollut se, että ensimmäinen siirtymäkauden markkinointivuosi 
1993/1994 oli erityisen suosiollinen valkuaiskasveille, joista maksettiin heti 
lopputason mukaista tukea. Tilanteen tasaantuessa oli kuitenkin odotettavissa, 
että valkuaiskasvit menettävät hieman vetovoimaansa suhteessa ensimmäiseen 
siirtymävuoteen, koska tuen taso oli mitoitettu tasapainottamaan karkeasti 
arvioiden näiden kahden tyyppisen viljelyn tulot siirtymäkauden päättyessä. 
Tämä näkökulma vahvistuu verrattaessa kahdella tuotantoalueella (eräs Ranskan 
departtementti ja Itä-Anglia) valkuaiskasvien ja viljakasvien tuotosta. Siitä 
voidaan tehdä seuraavat johtopäätökset 
- ennen uudistusta valkuaiskasvien kannattavuus oli hieman parempi kuin 
viljakasvien; 
- markkinointivuonna 1993/1994, viljakasvien kokonaistulot laskivat ja 
valkuaiskasvien nousivat, jolloin tuotoksen ero oli valkuaiskasvien hyväksi; 
- markkinointivuonna 1994/1995 tilanne muuttui ja viljakasvien kannattavuus oli 
hieman parempi kuin valkuaiskasvien, joten valkuaiskasvien markkinahinta laski 
enemmän kuin viljakasvien; 
- markkinointivuonna 1995/1996, molempien kasvien nousivat korkeiden 
markkinahintojen vuoksi. Mutta valkuaiskasvit olivat edelleen vähemmän 
kannattavia kuin viljakasvit. Tuloerot korostuivat markkinointivuonna 1995/1996 
- tavalla, jota ei osattu ottaa huomioon kylvöaikaan - viljakasvien hintojen 
pysyvyyden ansiosta ja markkinaolosuhteiden suhdannetilanteen vuoksi 
markkinointivuonna 1995/1996. 
25 
Toisaalta yhteisön kylvöpinta-aloja analysoidessa (taulukko edellä) voidaan 
todeta, että markkinointivuonna 1995/1996 kylvöpinta-ala on edelleen suurempi 
kuin tavanomainen pinta-ala, joka voidaan määritellä pinta-alojen keskiarvona 
ennen uudistusta (1 265 000 ha vuosina 1988-1991), vähennettynä poistetun 
pellon määrällä. 
1993/1 go,) 
19»./I99S 
1995/19% lVllimpoislo (%> 
l"> 
1. 
12 Kynny_ dm) 
1 07.. 000 
1 07S 000 
1 11. 000 Kylvcipiiita-alu 
1 .73 000 
1 301 000 
I M2 000 liro (%) 
i 28 
»21 
»2,6 
1.3 Johtopäätös 
Viimeaikainen valkuaiskasvien viljelypinta-alan väheneminen ei vaikuta yhteisön 
tasolla hälyttävältä huomioon ottaen pellonpoiston tavanomaiset vaikutukset ja 
jonkinasteisen laajaperäistymisen. Tätä laskua vaikeuttavat epäilemättä 
suhdannetekijät, joista viljakasvien korkea hintataso on merkittävin. Komissio 
on vakuuttunut siitä, että tyydyttävä tasapaino peltokasvien viljelyn välillä 
voidaan säilyttää pitämällä rehukasvien markkinahinnat lähempänä 
interventiohintoja. Tämän vuoksi komissio on sitä mieltä, että valkuaiskasvien 
nykyistä järjestelmää ei ole syytä muuttaa. Komissio valvoo kuitenkin edelleen 
valkuaiskasvien viljelypinta-alan kehitystä ja tekee tarkoituksenmukaiset 
esitykset tarpeen vaatiessa. 
2. Öljypellava 
2.1 Yhteisön tuotanto 
Euroopan kylvöala 1970-luvun puolivälissä oli 30 000 ha. Sen jälkeen se on 
vähentynyt 5 000 hehtaariin 1980-luvun loppupuolella ja noussut taas 1990-
luvun alkupuolella 265 000 hehtaariin. Markkinointivuoden 1995/1996 
viljelyalaksi arvioidaan 120 693 ha (EY-12) . 
Keskituotokseksi voidaan ilmoittaa 1,7 tonnia hehtaarilta; siinä voi kuitenkin olla 
suuria eroavaisuuksia vuoden ja/tai alueen mukaan. 
Öljypellavan maailmanmarkkinahinta ei ole kovin vakaa: 380 ecua tonnilta 
vuonna 1984, 130 ecua tonnilta vuonna 1992 ja 200-210 ecua tonnilta vuosina 
1994 ja 1995. 
2.2 Öljypellava ja YMP:n uudistus 
Yhteisön öljypellavaa koskevalle lainsäädännölle oli aluksi ominaista tuki, joka 
määriteltiin neuvoston vahvistaman kohdehinnan ja komission toteaman 
keskimääräisen maailmanmarkkinahinnan erona. Myöhemmin vuonna 1993 
lisättiin takuun enimmäispinta-alaksi 266 000 hehtaaria. 
26 
Markkinointivuodesta 1994/1995 alkaen, öljypellava sisällytettiin kokonaan 
peltokasvien tukijärjestelmään. Lisätuki hehtaarille on 105,1 ecua tonnilta, joka 
kerrotaan alueellistamissuunnitelmissa todetulla viljatuotoksella. Peltokasvien 
viljelyn peruspinta-ala on noussut 63 000 hehtaarilla (vuosien 1989, 1990 ja 
1991 pinta-alan keskiarvo). Lisäksi tätä viljelyä voidaan tukea sen täyttäessä 
tarvittavat edellytykset kylvösiemenistä maksettavalla tuella, joka on vahvistettu 
224,6 ecuksi tonnilta. 
2.3 Johtopäätös 
Öljypellavan kannattavuuden tarkastelu osoittaa, että sen kannattavuudessa ei ole 
ongelmia muihin peltokasveihin, erityisesti rypsiin verrattuna. 
Tämän vuoksi komissio on sitä mieltä, että öljypellavan nykyistä järjestelmää ei 
ole tarpeen muuttaa. 
27 
LIITE II 
KERTOMUKSET NAUDAN- JA LAMPAANLIHA-ALOJEN ERÄISTÄ 
NÄKÖKOHDISTA 
JOHDANTO 
I NAUDANLIHA-ALAN MARKKINOIDEN KEHITYS 
A. Uudistuksen täytäntöönpanosta kolme vuotta 
B. Lyhyen ja keskipitkän aikavälin kehitys 
a. Tuotanto 
b. Tuonti 
c. Vienti 
d. Kulutus 
e. Yleinen kehitys 
II. ERITYISAIHEITA. JOIDEN TAKIA KERTOMUSTA PYYDETTIIN 
A. Sonnien erityispalkkio 
a. Alueelliset katot 
b. Sonnien palkkio toisesta ikäryhmästä 
B. Kausiporrastuspalkkio 
C. Naudan- ja lampaanlihan kiintiöjärjestelmät Saksan uusissa ländereissä 
(Neue Bundesländer - NBL) 
a. Naudanlihan kiintiöjärjestelmät 
b. Lampaanlihan kiintiöjärjestelmät 
III. LIITTEET 
I. EU:n markkinahinnat - härät ja nuoret härät (1991-1995) 
II. Naudanliha R3:n ja sianruhojen U-luokan vertailu 
III. Emolehmäpalkkiot EU:n jäsenvaltioissa (1992-1994) 
IV. Kauppa kolmansien maiden kanssa (naudanliha) - tuonti 
V. Kauppa kolmansien maiden kanssa (naudanliha) - vienti 
VI. Hankintatase ja lyhyen/keskipitkän aikavälin ennuste - naudanliha 
VII. Naudanlihan erityispalkkiot EU:n jäsenvaltioissa (1992-1995) 
VIII. Naudanlihan erityispalkkiot ja tuotanto EU:n jäsenvaltioissa 
IX. Naudan kausi porrastuspalkkio 
X. Naudanlihapalkkiot Saksassa 
XI. Uuhipalkkiohakemukset Saksassa ( 1989-1995) 
28 
KERTOMUKSET NAUDAN- JA LAMPAAN LI HA-A LO JEN ERÄISTÄ 
NÄKÖKOHDISTA 
JOHDANTO 
Vuoden 1992 naudan-ja lampaanliha-alan uudistusta hyväksyessään neuvosto vahvisti 
perusasetuksessa (ETY) N:o 805/68, että naudanliha-alalla on annettava seuraavat 
kertomukset muutama vuosi uudistuksen toteuttamisen jälkeen: 
kertomus kausiporrastuspalkkion vaikutuksista naudanliha-alalla sekä 
aiheelliset ehdotukset (perusasetuksen 4 c artikla). 
kertomus sekä ehdotukset sellaisten naudan-ja lampaanliha-alan kiintiöitä 
koskevien sääntöjen soveltamisesta Saksan uusissa ländereissä, joita 
sovelletaan muualla unionissa [asetuksen (ETY) No 805/68 4 k artikla ja 
lampaanliha-alan perusasetuksen (ETY) N:o 3013/89 5 c artikla]. 
Lisäksi vuoden 1994/1995 hintojen vahvistamisen yhteydessä neuvosto pyysi 
komissiota tutkimaan sonnien erityispalkkion alueellista kattoa eri jäsenvaltioissa ja 
tekemään tarvittaessa aiheelliset ehdotukset 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä. 
Komissio ei ole tehnyt ehdotuksia kyseiseen päivämäärään mennessä erityisesti siksi, 
että se ei ole saanut tietoa vuoden 1993 maksuista eikä sillä ole ollut mitään muuta 
tietoa, joka osoittaisi ehdotuksen tarpeelliseksi. 
Syyskuussa 1995 pidetyssä neuvoston kokouksessa komissio lopulta ilmoitti olevansa 
valmis antamaan katsauksen palkkiojärjestelmistä ottaen huomioon kehityksen 
naudanliha-alalla ja GATT-sopimusten soveltamisen sekä ehdottamaan tarvittavia 
tarkistuksia. 
Pyydettyjen kertomusten lisäksi komissio käyttää tilaisuutta hyväkseen ottaakseen 
esille eräitä muitakin aiheita kuten hintojen kehityksen, lisääntyneiden palkkioiden 
vaikutukset, kastroi m attom ia eläimiä koskevan toisen palkkion vaikutuksen ja 
toteutetut toimenpiteet tuotannon valvomiseksi. 
29 
I. NAUDANLIHA-ALAN MARKKINOIDEN KEHITYS 
A. Uudistuksen täytäntöönpanosta kolme vuotta 
1. Komissio esitteli marraskuussa 1993 neuvostolle kertomuksen naudan-ja 
vasikanlihan markkinanäkymistä ja interventioj ärj estel mästä [KOM(93)601 lopullinen], 
jossa markkinakehitystä syksyyn 1993 asti kuvattiin seuraavasti: 
Vuosien 1990 ja 1991 tuotannon, joka nousi 8,7 miljoonaan tonniin, 
huomattavan kasvun jälkeen tuotanto väheni vuonna 1992 8,4 miljoonaan 
tonniin ja vuonna 1993 se laski edelleen 8 miljoonaan tonniin. Tuotannon 
vähenemisen tärkeimpinä tekijöinä mainittiin: 
naudanlihan tuotannon, joka oli huipussaan vuonna 1991 ja alenemaan 
päin vuonna 1993, syklinen luonne; 
se, että vuosi 1992 oli viitevuosi palkkioon oikeuttavien kiintiöiden 
määräytymiselle, houkutteli tuottajia säilyttämään tuotantonsa ennallaan 
kiintiöidensä lisäämiseksi; 
vasikoiden tuonnin rajoittaminen 425 000 päähän vuotta kohden; 
teuraaksi menevän elävän karjan viennin lisääntyminen. 
Tämän seurauksena tuotanto kuitenkin väheni marraskuun 1993 kertomuksen mukaan 
odotettua enemmän ja se laski vuonna 1993 7,7 miljoonaan tonniin ja vuonna 1994 7,4 
miljoonaan tonniin. Edellä mainittujen syiden lisäksi unionissa olevien lehmien 
kokonaismäärän lasku 33,4 miljoonasta päästä vuonna 1991 31,8 miljoonaan päähän 
vuonna 1993 on myös voimakkaasti vaikuttanut naudanlihantuotannon tavallista 
suurempaan vähenemiseen. 
2. Kyseisellä tuotannon voimakkaalla vähenemisellä oli seuraavanlaisia vaikutuksia 
markkinoihin: 
Hinnat, jotka olivat hieman alle 80 prosenttia interventiohinnasta vuonna 
1992, olivat vakaat heinäkuuhun 1993 asti; sen jälkeen absoluuttiset 
hinnat laskivat jonkin verran, mutta kolmen suunnitellun interventiohinnan 
5 prosentin laskun (kuten vuoden 1992 uudistuksessa oli suunniteltuja 
jotka on korvattu lisäämällä palkkioita) vuoksi hinnat pysyivät reilusti yli 
80 prosentissa interventiohinnasta toukokuuhun 1995 asti (katso liitteessä 
I oleva kaaviokuva). 
Tämä hintakehitys antoi komissiolle mahdollisuuden laskea interventio-
ostohintoja asteittain, jolloin intervention käyttö houkuttelee teurastamoja 
entistä vähemmän. Komission vuonna 1992 käyttöön ottama interventioon 
tarjottavien ruhojen painoraja alhaisen kysynnän isojen ruhojen 
interventioon myynnin rajoittamiseksi vaikutti lisäksi, joskin vain vähän, 
kyseiseen kehitykseen, koska interventioon tarjotut määrät olivat jo 
alkaneet vähentyä jyrkästi. Tämän seurauksena vakaiden markkinahintojen 
vallitessa ei enää syksyn 1993 jälkeen ole tehty interventiotarjouksia. 
30 
Vuoden 1992 uudistukseen sisältyi naudanlihan interventiohintojen laskuja 
sekä korvauksia, jotka on kohdistettu ensisijaisesti laajaperäiseen 
tuotantoon osittain voimaperäisten tuottajien viljan hinnan laskusta 
johtuvan tuotantokustannusten pienenemisen vuoksi ja osittain 
naudanlihan kilpailukyvyn ylläpitämiseksi sianlihaan verrattuna. Sianlihan 
hinnat todellakin laskivat uudistuksen täytäntöönpanon seurauksena, 
samalla kun tuotanto laajeni ennakoiden alhaisempia rehun hintoja. Kuten 
edellä on selitetty, naudanlihan hinnat laskivat vähemmän kuin naudan 
interventiohinnat. Tästä oli seurauksena yli 200 prosentin hintasuhde 
naudan-ja sianlihan välillä vuonna 1994, mikä selittää osaltaan 
naudanlihan kulutuksen laskun, joka oli noin 2,5 prosenttia kyseisenä 
vuonna. Naudanlihan hinnat laskivat kuitenkin vuoden 1995 ensimmäisinä 
kuukausina ja nousivat taas syksyn aikana. Samaan aikaan sianlihan 
hinnat ovat nousseet huomattavasti. Sen vuoksi on syytä olettaa, että 
naudanlihan kulutuksen lasku voi nyt pysähtyä (katso liitteessä II oleva 
kaaviokuva). 
Interventiovarastot olivat 1,1-1,2 miljoonan tonnin tasolla vuosina 1991 
ja 1992. Sisäänostojen poistuttua vähitellen käytöstä vuoden 1993 aikana 
kyseisiä varastoja voitiin pienentää asteittain 718 000 tonniin vuonna 
1993, 163 000 tonniin vuonna 1994 ja noin 15 000 tonniin syksyllä 1995. 
Nämä varastot on myyty pääasiassa kolmansiin maihin ja viety Uruguayn 
kierrosta edeltävinä vuosina. Jäljellä olevat määrät käytetään unionin 
sisällä sosiaalitukijärjestelmiin 
3. Vuonna 1995 tuotanto kasvaa noin kolmella prosentilla pääasiassa tavanomaisen 
tuotantokiertoon liittyvän tuotannon kasvun vuoksi, mutta kasvua kiihdyttävät myös 
vuosien 1993 ja 1994 suhteellisen korkeat hinnat. Kulutuksen jonkinasteinen 
väheneminen ja muut markkinoita häiritsevät tekijät, erityisesti valuuttakurssien 
kehitys, ovat aiheuttaneet tänä vuonna hintojen melko jyrkän laskun helmikuun 1995 
85 prosentista interventiohinnasta kesäkuun 1995 78 prosenttiin. Tämä selvä ja 
äkillinen hinnanalennus on aiheuttanut ongelmia tuottajille ja sen vuoksi komissio 
toteutti toimenpiteitä sekä auttaakseen tuottajia lisäämällä sonnien erityispalkkion 
ennakkomaksua että voimistaakseen vientiä Pääasiassa jatkuvan vientitoiminnan 
tuloksena hinnat alkoivat elokuun puolivälistä nousta uudelleen ja lokakuun puoliväliin 
mennessä ne olivat 84 prosentin tasolla voimassa olevasta interventiohinnasta, joka 
siihen mennessä oli uudelleen laskenut 5 prosentilla. 
Kaiken kaikkiaan voidaan sanoa, että kolmena ensimmäisenä vuoden 1992 uudistusta 
seuraavana vuotena markkinahinnat ovat kehittyneet enimmäkseen korkeammiksi kuin 
uudistuksessa kaavailtiin; vuonna 1993 ja 1994 hinnat olivat melko korkeat ja äkillisen 
hintojen laskun keväällä 1995 jälkeen tapahtui vastaava jyrkkä nousu syksyllä. 
B. Markkinoiden lyhyen ia keskipitkän aikavälin kehitys 
Kun markkinoiden kehitys on yleisesti ollut positiivinen vuoden 1992 uudistuksen 
jälkeen, herää kysymys voidaanko saman kehityksen odottaa jatkuvan. Mahdollinen 
vastaus voidaan antaa ainoastaan markkinakehitykseen vaikuttavien eri tekijöiden 
tarkastelun jälkeen. 
31 
a. Tuotanto 
Vuoden 1995 osalta on odotettavissa, että tuotanto kasvaa noin kolmella prosentilla, 
kun taas vuoden 1996 tuotannon odotetaan kasvavan yhdellä tai kahdella prosentilla. 
Tämä kuuluu osana tavanomaiseen noususuuntaukseen naudanliha-alan 
tuotantokierrossa sen jälkeen, kun tuotanto väheni huomattavasti vuosina 1992-1994. 
On kuitenkin huomattava, että tuotantokarja (lehmien kokonaislukumäärä unionissa) ei 
kasvanut viime vuosina. Määrä pysyi vakaana vuodesta 1993 vuoteen 1995. 
Lypsylehmien kokonaislukumäärä väheni edelleen 200-300 000 päällä vuotta kohden, 
mutta emolehmien lukumäärä nousi melkein saman verran. Kun emolehmien 
jälkeläiset tavallisesti tuottavat painavampia ruhoja, muutos jalostusnautojen 
lukumäärässä voi osaksi selittää tuotannossa vuosina 1995/1996 tapahtuneen 
ennakoidun kasvun. 
Tulevaa kehitystä ajatellen voi olla odotettavissa lypsykarjan asteittainen väheneminen 
edelleen yhdellä tai ehkä kahdella prosentilla vuotta kohden, mutta on ilmeistä, että 
alan kyseinen kehitys voi jossakin määrin korvautua emolehmien lukumäärän 
odotetulla kasvulla tulevina vuosina. 
Eurostatin tilastojen mukaan joulukuussa 1994 unionissa (12 jäsenmaan EU) oli 10, 4 
miljoonaa emolehmää. Samana vuonna palkkioita myönnettiin 9,4 miljoonalle 
emolehmälle (katso liite III). Palkkioihin oikeutettuja (tuottajien kaikkien yksittäisiin 
palkkiokiintiöihin liittyvien oikeuksien sumina) emolehmiä on kuitenkin 10,8 
miljoonaa. Koska vuonna 1992 on päätetty osana uudistusta, että vuosi 1992 voisi olla 
viitevuosi yksittäisten emolehmäkiintiöiden osalta, monet tuottajat ovat voineet pitää 
emolehmiensä lukumäärän tahallisesti korkeana ja ovat nyt tilanteessa, jossa eläinten 
lukumäärä ylittää eläintiheyttä koskevan ehdon (2,5 ny/ha vuonna 1995). Kyseisillä 
tuottajilla ei kuitenkaan voi olla oikeutta palkkioon heidän kaikkien emolehmiensä 
osalta. Aikojen kuluessa tapahtuu kuitenkin kiintiöiden siirtoa, minkä seurauksena 
oikeudet palkkioon lisääntyvät. Sen vuoksi kyseisen ilmiön seurauksena voi olla 
emolehmien lukumäärän lisääntyvä kasvu, mikä korvaa osittain tai kokonaan tulevien 
vuosien lypsylehmien lukumäärän vähenemisen. 
Muita naudanlihantuotannon tulevan kehityksen määrääviä tärkeitä tekijöitä ovat: 
- Eläintiheyttä koskevan ehdon lukumäärän pienentäminen, joka otettiin 
käyttöön vuoden 1992 uudistuksessa toimenpiteenä, joka suuntaisi alaa 
laajaperäiseen tuotantomuotoon tuotannon hallitsemiseksi yleisesti ja 
maaseudun väestökadon ("maaltapako") välttämiseksi, vaikuttaa edelleen 
tasapainottamalla tuotantoa vuonna 1996 suurimman sallitun eläinten 
lukumäärän muututtua 2,5 ny:stä/ha 2,0 ny.öön/ha. 
- Koska noin 6 miljoonaa vasikkaa on tarkoitettu vasikanlihantuotantoon 
vuosittain, markkinoiden tasapainon vuoksi on tärkeää, että kyseinen tuotanto 
säilyy nykyisellä tasolla. Kun vasikanliha-alaa ei tueta erityisesti naudan-ja 
vasikanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti, tarjonta ja kysyntä 
määräävät markkinoiden tasapainon Jos vasikoiden kysyntä vasikanlihan 
tuotantoa varten laskee, vasikat kasvatetaan ruhon painoltaan suuremmiksi ja 
tämä voi vaikuttaa merkittävästi koko naudanlihan tuotannon tasapainoon. 
IL 
- Vuonna 1991 käyttöön otettu vasikoiden ja nuoren nautakarjan tuonnin 
rajoittaminen 425 000 päähän vaikutti hyvin myönteisesti tuotannon 
hallintaan. KIE-maiden kanssa tehtyjen assosiointisopimusten mukaisesti tätä 
rajoitusta on kuitenkin nostettu 500 000 päähän, mikä merkitsee sitä, että 
unionin markkinoille tulee vastaava ylimäärä naudanlihaa. 
b. Tuonti (katso liite IV) 
Suurin osa nuorten eläinten ja naudanlihan tuonnista tapahtuu kiintiöiden tai 
assosiointisopimusten tuontij ärj estelyjen muodossa. Kaikkien naudanliha-alan 
tuotteiden kokonaistuonti on vahvistettu 525 000 tonnin ruhoekvivalentin tasolle ja 
kyseiset määrät eivät ole juuri kehittyneet. On kuitenkin tärkeää huomata, että koska 
unionin omavaraisuusaste on yli sata prosenttia, jokaisen unionin tuoman 
naudanlihatonnin osalta on leikattava vastaava määrä tuotantoa, jollei kulutus kasva. 
c. Vienti (katso liite V) 
Naudanlihan ja naudanlihatuotteiden kokonaisvienti oli vuosina 1991 ja 1992 1, 3 
miljoonan tonnin ruhoekvivalentin tasolla ja se laski vuosina 1993 ja 1994 1,2 
miljoonaan tonniin. On huomattava, että kunakin kyseisistä vuosista määrät sisältävät 
noin 500 000 tonnia vietyä interventioon oiettua naudanlihaa. Uruguayn kierroksen 
sääntöjen mukaisesti I päivästä heinäkuuta 1995 30 päivään kesäkuuta 1996 kestävän 
Uruguayn kierrosta koskevan vuoden osalta unionin on rajoitettava vientitodistusten 
antamista 1118 700 tonniin, vaikkakin tätä lukua voidaan tarkistaa GATT-sopimuksen 
24 artiklan 6 kohdasta meneillään olevien neuvottelujen perusteella. Sen vuoksi, että 
pieni määrä jäljellä olevia interventiovarastoja (15 000 tonnia) ei ole käytettävissä 
vientiin, kyseisen vientikaton ei pitäisi itsessään olla aiheuttanut suuria ongelmia sen 
soveltamisen ensimmäisenä vuonna. Koska kuitenkin kyseinen katto toimii todistusten 
antamisen tasolla, viejien välisestä todistusten rajoitettua määrää koskevasta kilpailusta 
aiheutuvia ongelmia on esiintynyt. 
Vientitodistusten jakaminen oikeuksien mukaan rajoitetussa määrin ei ole kuitenkaan 
osoittautunut helpoksi. Maailmanmarkkinahinnat ovat olleet kiinteitä, ja sen vuoksi 
viejien välillä on ollut kovaa kilpailua sen tarjoamista mahdollisuuksista hyötymiseksi. 
Sopivan hyvitystason ja tarkoituksenmukaisimpien todistusten antamista koskevien 
ehtojen (so. vakuuksien kestoja taso) vahvistaminen on ollut vaikeaa ja kiistanalaista. 
Viejät ja komissio ovat itse asiassa parhaillaan mukautumassa tilanteeseen, jossa 
vientitodistuksia ei enää ole käytettävissä rajoittamattomia määriä Kyseistä 
mukautumisprosessia työstetään hallintokomiteassa. Olisi kuitenkin muistettava, että 
tämä vientikatto on vuodeksi 2000 vahvistettu 817 000 tonniksi, mikä on 
300 000-400 000 tonnia vähemmän kuin 1990-luvun alkuvuosina. 
d. Kulutus 
Viime vuosina naudan-ja vasikanlihan kulutuksen vuosittainen nettotasapaino on ollut 
21 -22 kiloa henkeä kohden (katso liite VI) ^Vuosina 1993 ja 1994 tämä luku pieneni 
hieman. Suhteellisen hinnan vaikutus selittaa'osittain tämän laskun, mutta terveyteen ja 
vasikanlihan osalta eläinten hyvinvointiin liittyvillä tekijöillä oli osuutensa asiassa. 
33 
Viime aikoina esiin tulleella nautojen BSE-tautia koskevalla yleisellä huolella, 
erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on kulutusta laskeva vaikutus, mutta tällä 
hetkellä ei ole mahdollista ennustaa, onko tämä vaikutus pitkäaikainen vai tilapäinen. 
Tämänhetkisissä ennusteissa ei sen vuoksi oteta kyseistä asiaa huomioon, ja niiden 
mukaan kulutuksen suunta on vakaa unionissa kokonaisuutena. 
e. Yleinen kehitys 
Tällä hetkellä uusimpien käytettävissä olevien ennusteiden perusteella komissio arvioi, 
että melko vähäisen vuoden 1995 tuotannonlisäyksen jälkeen on odotettavissa vielä 
vähäisempi lisäys vuonna 1996. Tässä tilanteessa on selvää, ettei minkäänlaisia 
sellaisia toimenpiteitä olisi toteutettava, jotka kannustaisivat tuotannon lisäykseen. 
Päinvastoin, jos on olemassa toimenpiteitä, joilla tuotantoa voitaisiin vähentää ja joita 
voitaisiin pitää vähäisinä uudistuksen mukautuksina, niitä olisi tutkittava vakavasti. 
Ainoat toimenpiteet, joiden toteuttamista komissio voi tässä vaiheessa harkita, ovat sen 
vuoksi mukautuksia, joiden avulla pyrittäisiin vähentämään tuotantoa sen lisäämisen 
sijaan. Toisaalta markkinoiden kehityksessä ei ole tähän mennessä koettu tai ennakoitu 
mitään sellaista, mikä antaisi aihetta vuoden 1992 uudistuksen perinpohjaiseen 
muuttamiseen. 
II. ERITYISAIHEITA. JOIDEN TAKIA KERTOMUSTA PYYDETTIIN 
A. Sonnien erityispalkkio 
a. Alueelliset katot 
Tämän palkkiojärjestelmän tärkeimpinä tavoitteina on antaa tiettyä hyvitystä 
interventiohintojen laskusta erityisesti pienille ja keskisuurille tuottajille sekä 
kannustaa entistä laajaperäiseni pii n tuotantomenetelmiin, minkä lisäksi järjestelmällä 
voidaan sanoa olevan myönteinen vaikutus tuotantoa rajoittavien viljelijöiden 
tulotasoon ja vaikuttavan oikeansuuntaisesti, kun on kyse tarpeesta hallita tuotantoa. 
Alueellisten kattojen jakautumisen osalta on muistettava, että vuoden 1992 
uudistuksessa jäsenvaltioille annettiin mahdollisuus valita vuosi 1992 viitevuodeksi. 
Vuonna 1994 neuvosto teki sen johtopäätöksen, että vuoden 1992 ottaminen 
viitevuodeksi oli aiheuttanut tiettyä tasapainottomuutta alueellisten kattojen 
jakautumisessa unionin eri alueilla. Neuvosto tarkisti asetuksella (EY) N:o 1884/94 
kyseisen jakautumisen ja pienensi unionin kokonaiskattoa 11517 000 päästä 
10 281 000 päähän. Liitteessä VII annetaan tietoja sonnien erityispalkkion 
myöntämisestä ja liitteessä VIII esitetään tietoja niiden sonnien lukumäärän, joille 
palkkio on myönnetty, ja koko unionissa teurastettujen eläinten lukumäärän välisestä 
yhteydestä. 
Ei ole odotettavissa, että alueellisten kattojen koon ja kussakin jäsenvaltiossa 
teurastettujen eläinten lukumäärän välinen yhteys olisi yksinkertainen. Ensinnäkin 
eläimille voidaan myöntää palkkio yhdessä jäsenvaltiossa, mutta ne voidaan teurastaa 
toisessa jäsenvaltiossa. Ranskan ja Italian välinen säännöllinen lihotuseläinten kauppa 
on tunnettu esimerkki kyseisestä ilmiöstä, loiseksi muut palkkion myöntämistä 
koskevat rajoitukset (90 pään raja ja eläintiheyttä koskeva ehto) vaikuttavat niiden 
eläinten lukumäärään, jotka ovat oikeutettuja eri asteisiin, jotka vaihtelevat 
naudanlihantuotannon unionin eri osissa erilaisen rakenteen mukaan. Sen vuoksi ei ole 
yllättävää huomata, että niissä jäsenvaltioissa, joissa katto on alhainen teurastettujen 
eläinten lukumäärään verrattuna, ei tosiasiassa ole tarvinnut kattojen vuoksi pienentää 
maksettavia palkkioita. 
Sen vuoksi sonnien erityispalkkiojärjestelmän nykyisen muodon onnistuneen 
vaikutuksen vuoksi vuoden 1992 uudistuksen yleiseen tasapainoon komissiolla ei ole 
aikomusta ehdottaa muutoksia alueellisiin kattoihin. 
35 
b. Sonnien palkkio toisesta ikäryhmästä 
Palkkion toisesta ikäryhmästä osalta liitteessä VII oleva taulukko osoittaa, että vuonna 
1994 tätä palkkiota pyydettiin 870 800 sonnille Tuottajilta saadut tiedot osoittavat, 
että monet heistä pyrkivät pitämään sonneja 23 ikäkuukauteen asti saadakseen 
palkkion toisesta ikäryhmästä ja että palkkion arvon nousu vuonna 1995 tulee 
kannustamaan yhä useampia kasvattajia tekemään näin tulevaisuudessa. Kaupan ja 
teurastamojen lähteiden mukaan kyseiset 23 kuukauden ikäiset sonnit eivät täysin 
vastaa vaadittua laatua ja niillä on yleensä taipumus olla liian rasvaisia ja ylipainoisia. 
Tästä voidaan päätellä, että sonnien palkkio toisesta ikäryhmästä edistää sellaisten 
tuotteiden tuotantoa, joita markkinoilla ei tarvita, ja lisäksi se kasvattaa naudanlihan 
tuotantoa keinotekoisesti. Tästä syystä komissio ehdottaa kyseisen sonnien palkkion 
toisesta ikäryhmästä poistamista ja vastaavan palkkion ensimmäisestä ikäryhmästä 
nostamista nykyiseltä 108,7 ecun tasolta 123,9 ecun tasolle eläintä kohden (+14 
prosenttia), mikä olisi sen vuoksi muodoltaan yksi ainoa palkkio, joka maksetaan 
yhden kerran eläimen elämän aikana. Edellyttäen, että muutos ei johda nuorten 
sonnien lisätuotantoon ja sonnien alentuneeseen tuotantoon, kyseinen toimenpide ei 
aiheuta taloudellisia seurauksia, sillä vuoden 1994 lukujen perusteella palkkioista 
toisesta ikäryhmästä aiheutuvat kulut voidaan käyttää korvaamaan palkkioiden 
ensimmäisestä ikäryhmästä kasvun aiheuttamat lisääntyneet kulut. 
Palkkion toisesta ikäryhmästä poistaminen poistaa lisäksi tahattoman seurauksen, joka 
on aiheutunut vuonna 1992 tehdystä muutoksesta palkkiojärjestelmään, ja joka koskee 
härkätaisteluihin käytettäviä sonneja. Pannessaan vuoden 1992 uudistusta täytäntöön 
vuonna 1993 Espanja muutti laillisesti kylläkin palkkion maksamista koskevaa 
järjestelmää teurastettaessa suoritettavasta maksusta maksuun maatiloilla. Tämä 
merkitsi sitä, että tuottajille oli mahdollista hakea palkkiota toisesta ikäryhmästä 
sellaisten sonnien osalta, jotka oli valittu taistelueläimiksi, samalla tavoin kuin 
teurastamoissa teurastettaviksi tarkoitettujen sonnien osalta. Tätä palkkiota on 
arvosteltu, sillä se on nähty tukena taisteluhärkien tuotannolle. Tällainen tuki on 
laillinen siinä mielessä, että olemassa olevan järjestelmän osalta se on jätetty 
vahingossa sulkematta pois, mutta se ei ollut komission aikeiden mukainen sen 
ehdottaessa vuoden 1992 uudistusta. Jos neuvosto päättää olla vahvistamatta ehdotusta 
sonnien palkkion toisesta ikäryhmästä poistamiseksi, komissio ottaa itselleen oikeuden 
tehdä toisen ehdotuksen kyseisen säännöttömyyden poistamiseksi. 
B. Kausi porrastuspalkkio 
Tämä palkkio, joka on vahvistettu osana vuoden 1992 uudistusta, on tarkoitettu 
kannustamaan tuottajia laajentamaan nuorten sonniensa kaupan pitämistä koko 
vuodelle sen sijaan, että he toimittaisivat tuotantonsa syksyn tarjontahuipun 
aikaan.Tätä tarkoitusta varten varsinaisessa asetuksessa [neuvoston asetuksen (ETY) 
N:o 805/68 4 c artiklassa] säädetään, että: 
"Jos vuoden 1 päivän syyskuuta ja 30 päivän marraskuuta välisenä 
ajanjaksona teurastettujen sonnien lukumäärä jäsenvaltiossa ylittää 40 
prosenttia sellaisten sonnien vuotuisista teurastuksista, joiden tuottajat ovat 
kalenterivuodesta 1993 hakemuksen perusteella oikeutettuja 4 b artiklan 
mukaisesti myönnetyn erityispalkkion lisäpalkkioon (kausiporrastuspalkkio)". 
?(__ 
Kyseisen 40 prosentin ehdon tarkoituksena oli rajoittaa tämä palkkio alueisiin, joilla 
tuottajat saattavat markkinoille suurimman osan tuotannostaan syksyn tarjontahuipun 
aikaan, ja kannustaa kyseisiä tuottajia muuttamaan totuttua kaupan pitämistä koskevaa 
rytmi ään. 
Voidaan sanoa, että kausiporrastuspalkkiolla on Irlannissa ollut suuri vaikutus siihen, 
miten nuoret sonnit pidetään kaupan syys-marraskuun välisenä ajanjaksona, kun 
pitäminen kaupan syksyllä on vähentynyt vuosien 1990-1992 50 prosentista vuosien 
1993-1994 41 prosenttiin ja pitäminen kaupan keväällä on lisääntynyt vuosien 
1990-1992 noin 24 prosentista vuoden 1994 35 prosenttiin. 
Kausiporrastuspalkkion äkillisen loppumisen vuoksi kunkin huhtikuun lopussa, kuten 
vuoden 1992 uudistuksessa alunperin oli kaavailtu, teurastuksilla oli taipumus kasautua 
kyseiselle kuukaudelle. Tätä ongelmaa on ryhdytty ratkomaan muuttamalla asetuksen 
(ETY) N:o 805/68 4 c artiklan 2 kohta, jossa säädetään palkkion määrän asteittaisesta 
pienentämisestä. Jäljelle jää kuitenkin tekijöitä, jotka olisi mainittava ja jotka ovat 
merkittäviä kausiporrastuspalkkion toiminnan kannalta: 
a. Urospuolisista eläimistä maksettavan palkkion vuotuinen 18 ecun 
nostaminen vuosina 1992-1995 kannusti tuottajia pitämään eläimensä kaupan 
seuraavana keväänä edellisen syksyn asemesta. Tätä kannustavaa 
lisävaikutusta ei ole enää tulevaisuudessa, koska palkkion viimeinen 
vuotuinen nostaminen tehtiin vuonna 1995. 
b. Se, että vuonna 1995 (samoin kuin vuonna 1996) kausi porrastu spalkki ota 
sovellettiin Irlannin tasavallassa, muttei Pohjois-Irlannissa, aiheutti jännitteitä. 
Kyseinen tilanne ei koskenut ainoastaan samanlaisia tuotantomenetelmiä 
maisemallisesti samantyyppisillä ja maantieteellisesti vastaavilla alueilla, vaan 
se antoi taloudellisia yllykkeitä tuottajille ja kauppiaille lähettää eläimet 
Pohj oi s-Irl annista Irlannin tasavaltaan ainoastaan palkkion hakemisen vuoksi. 
Koska tällainen rajanylityskauppa ei kuitenkaan ole eläinlääkinnällisistä syistä 
sallittua, palkkiota koskevat säännöt aiheuttivat yllykkeitä, jotka olivat 
selvästi ristiriidassa eläinten terveyteen liittyvien toimenpiteiden kanssa. 
c. Elävinä kolmansiin maihin vietyjen eläinten lukumäärä kasvoi vuoden 1992 
6,6 prosentista Irlannin naudanlihan kokonaisviennistä vuoden 1994 20,2 
prosenttiin. Kyseinen vienti perustuu tiettyjen kolmansien maiden erityiseen 
kysyntään ja se jatkuu ympäri vuoden jopa sellaisina ajanjaksoina, jolloin 
markkinoilla on yleensä vähän tai hyvin vähän tarjontaa. Syksyn 
tarjontahuipun aikaan kyseinen vienti ei kasva olennaisesti. 
Liitteessä IX esitetään yksityiskohtaisia tietoja kausiporrastuspalkkion soveltamisesta. 
Käytettävissä olevat tuoreet ennusteet osoittavat, että vuonna 1995 40 prosentin raja ei 
täyty Irlannin tasavallan osalta. Sen vuoksi perusasetuksen 4 c artiklan 1 kohdan 
mukaisesti kausiporrastuspalkkiota ei voida soveltaa vuonna 1997. Tämä palkkion 
äkillinen loppuminen yhdessä palkkion vuotuisen nostamisen kannustavan vaikutuksen 
vuonna 1996 loppumisen kanssa voi johtaa sellaiseen tilanteeseen, jossa tuottajat 
omaksuvat uudelleen vanhan tapansa pitää suurimman osan tuotannostaan kaupan 
syksyllä. Tällaisessa tapauksessa markkinajärjestelylle voi aiheutua paineita soveltaa 
toimenpiteitä, jotka eivät ole suotavia unionin naudanlihamarkkinoiden kokonaisuuden 
kannalta. 
Sen vuoksi, jotta tuottajat pitäytyisivät nykyisin harjoittamassaan kaupan pitämisen 
tavassa ja tiettyjen aikaisemmin sovellettuun järjestelyyn liittyvien epäkohtien 
välttämiseksi, komissio ehdottaa muutosta perusasetuksen olemassa oleviin 4 c artiklan 
1 kohdan säännöksiin seuraavassa tarkoituksessa. 
a. Sellaisen tilanteen välttämiseksi, jossa kausiporrastuspalkkiota sovelletaan 
Irlannin tasavallassa, muttei Pohjois-lrlannissa, teurastettujen nuorten sonnien 
prosenttiosuus lasketaan Irlannin tasavallassa ja Pohjois-lrlannissa 
teurastettujen nuorten sonnien kokonaislukumäärän perusteella. Sen 
ottamiseksi huomioon, että kauden vaikutus on Pohjois-lrlannissa yleensä 
vähemmän korostunut, rajaa lasketaan lisäksi 38 prosenttiin. 
b. Niissä jäsenvaltioissa tai niillä alueilla, joissa tai joilla nuorten sonnien 
tuotanto vastaa yli 60 prosenttia urospuolisten eläinten kokonaistuotannosta ja 
joissa tai joilla on aiemmin sovellettu 4 c artiklan I kohtaa, jäsenvaltio voi 
myöntää 43,47 ecun (toisin sanoen 60 prosenttia käytössä olevasta 72,45 ecun 
palkkiosta) kausiporrastuspalkkion, jota alennetaan ajanjakson lopussa kuten 
tällä hetkellä tehdään. Tässä tapauksessa kyseistä palkkiota Irlannin 
tasavallassa sovellettaessa sitä on sovellettava myös Pohjois-lrlannissa ja 
päinvastoin. Kyseisestä kausiporrastuspalkkiosta aiheutuvat kulut on katettava 
nuorten sonnien palkkiosta toisesta ikäryhmästä tehtävällä asianmukaisella 
vähennyksellä. Komissio vahvistaa kyseisen kullekin alueelle erikseen 
laskettavan vähennyksen hallintokomiteamenettelyn mukaisesti ennen 
palkkion toisesta ikäryhmästä lopullista maksua. 
C. Naudan- ja lampaanlihan kiintiöjärjestelmät Saksan uusissa ländereissä (NBL) 
a. Naudanlihan kiintiöjärjestelmät 
Asetuksen (ETY) N:o 805/68 4 k artiklan mukainen Saksan uusia ländereitä (NBL) 
koskeva poikkeus tarkoittaa, että: 
a) Saksalla on: 
erityinen alueellinen 660 323 sonnin ja 180 000 emolehmän palkkion katto 
mahdollisuus vaihtaa aina 15 prosenttiin asti palkkio-oikeuksia kahden 
erityisen katon välillä 
lupa päättää erityisten kattojen jakamisen edellytyksistä 
erityinen poikkeus emolehmän määritelmään vuodesta 1993 vuoden 1995 
loppuun. 
b) Komission: 
on mahdollista antaa erityissääntöjä tämän artiklan panemiseksi täytäntöön, 
mitä mahdollisuutta ei käytetty 
on toimitettava ennen vuoden 1995 loppua neuvostolle kertomus, johon 
sisältyvät ehdotukset muussa unionissa sovellettavien sääntöjen soveltamisesta 
NBL.n alueella. Asia on tämän kertomuksen tämän osan aiheena. Neuvoston 
on päätettävä kyseisistä ehdotuksista ennen vuoden 1996 loppua 
Laajasti ajatellen NBL:n naudanliha-ala on kehittynyt tilanteesta, jossa oli juuri ennen 
yhdistymistä lähes kaksi miljoonaa lypsylehmää, mutta ei juuri lainkaan emolehmiä. 
Vuosina 1990-1991 teurastettiin noin 45 prosenttia lypsykarjasta. Vuonna 1995 
emolehmäpalkkioita koskevien hakemusten määrä oli 179 300 pään tasolla, mikä näin 
ollen vastaa alueellista kattoa. Sonnikarjan suuruus entisessä DDR:ssä oli 1,27 
miljoonaa päätä, kun taas sonnipalkkioita koskevien hakemusten määräksi vuonna 
1995 arvioidaan 400 000 päätä, mikä on alle alueellisen katon. Liitteessä X esitetään 
nautakarjojen ja Saksan vanhoissa ja uusissa ländereissä myönnettyjen palkkioiden 
kehitys. 
Saksa on emolehmäjärjestelmän yhteydessä pyytänyt lupaa: 
a. soveltaa 15 prosentin rajaa alueellisen sonnikiintiön ja alueellisen emolehmäkiintiön 
välillä. Koska tämä mahdollisuus on annettu perusasetuksessa, komissiolla ei ole 
mitään kyseistä siirtoa vastaan. 
b. soveltaa vielä toista 15 prosentin rajaa samaan suuntaan tulevaisuudessa. Tähän 
menettelyyn ei kuitenkaan ole annettu mahdollisuutta perusasetuksessa. Koska 
tällainen raja on ilmeisesti ristiriidassa tuotannon hallintatarpeen kanssa, komissio ei 
voi ehdottaa kyseistä muutosta perusasetukseen. 
c. jatkaa alueellisen emolehmäkiintiön soveltamista vuoteen 2000. Tässä asiassa 
komission kanta on, että viiden vuoden siirtymäkauden jälkeen olisi otettava käyttöön 
yksilöidyt rajat, jotta tuottajat tulisivat tietoisiksi siitä, että naudanlihantuotannon 
hallinnassa on ongelmia. Sellaiset oikeudet, joita tuottajille ei ole myönnetty 
siirryttäessä yksilöllisten oikeuksien järjestelmään, olisi peruutettava, lukuun ottamatta 
yhtä oikeutta, joka on laskettu kolmeksi prosentiksi tuottajille myönnettyjen 
yksilöllisten oikeuksien kokonaismäärästä, ja joka voidaan katsoa kansalliseksi varaksi. 
Myönnettyjen yksilöllisten oikeuksien ja kansalliseen varaan myönnettyjen oikeuksien 
kokonaislukumäärien summa ei kuitenkaan saa ylittää alkuperäisten erityisten 
alueellisten kattojen summaa. 
d. jatkaa emolehmän määritelmää koskevaa poikkeusta vielä kahden vuoden ajan. Olisi 
huomattava, että kyseisen poikkeuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 
1995. Koska komissio ei vastannut myönteisesti samanlaisiin kahden muun 
jäsenvaltion esittämiin pyyntöihin, sen ei ole mahdollista suostua kyseiseen pyyntöön. 
NBL:n emolehmätuotanto käynnistyi yleisesti melko hyvin ja alueellinen katto 
saavutettiin vuonna 1995. Koska Saksa haluaa soveltaa perusasetuksessa asetettua 15 
prosentin rajaa, tämän tyyppisen tuotannon edelleen kehittämiselle on jonkin verran 
tilaa. Ei kuitenkaan ole olemassa merkittäviä syitä jatkaa emolehmien alueellista kattoa 
ja sen vuoksi NBL:n emolehmien tuottajien olisi työskenneltävä vuodesta 1997 alkaen 
samoin yksittäistä tuottajakiintiötä koskevin edellytyksin kuin heidän kollegansa 
muualla unionissa. 
Sonnien erityispalkkion osalta Saksan viranomaiset haluaisivat luopua 90 pään rajasta 
tai ainakin saada NBLä koskevan väliaikaisen poikkeuksen kyseiseen rajaan vuoteen 
2000 saakka. Tässä kohdin on mainittava, että Saksan viranomaiset esittivät säännöstä, 
joka tekisi heille mahdolliseksi antaa sääntöjä erityisten kattojen jakamisesta kuten 
sellaisen säännön, joka sallisi heidän poikkeavan 90 pään rajaa koskevasta säännöstä. 
Kuten tässä kertomuksessa on aikaisemmin korostettu, komissio ei voi hyväksyä 
minkäänlaisia sellaisia muutoksia naudanliha-alan järjestelmään, jotka voisivat 
aiheuttaa tuotannon kasvua. Komission ei näin ollen ole mahdollista ehdottaa sonnien 
erityispalkkiota koskevan 90 pään rajan yleistä poistamista. Lisäksi olisi huomattava, 
että Saksan vanhoissa ja uusissa ländereissä alueellisen kiintiön käytettävissä olevat 
kokonaislukumäärät ovat melko suuret, mikä jättää riittävästi tilaa 
naudanlihantuotannon mahdolliselle kehittymiselle uusissa ländereissä samoin 
edellytyksin kuin muussa unionissa. Olisi myös huomattava, että NBL ei ole ainoa 
sellainen yhteisön alue, jossa on suuria naudanlihaa tuottavia yrityksiä. Tällaisten 
yritysten olemassaolo ei sen vuoksi ole riittävä peruste NBL:ä koskevalle 
poikkeukselle. 
b. Lampaanlihan kiintiöjärjestelmät 
Perusasetuksen (ETY) N:o 3013/89 5 c artiklan mukainen Saksan uusia ländereitä 
(NBL) koskeva naudanliha-alaa vastaava poikkeus lampaanliha-alalla tarkoittaa, että: 
a) Saksalla on: 
erityinen alueellinen yhden miljoonan uuhipalkkion katto 
lupa päättää erityisen katon jakamisen edellytyksistä. 
b) Komission: 
on mahdollista antaa erityissääntöjä tämän artiklan panemiseksi täytäntöön 
(mitä mahdollisuutta ei käytetty) 
on toimitettava ennen vuoden 1995 loppua neuvostolle kertomus, johon 
sisältyvät ehdotukset muussa unionissa sovellettavien sääntöjen soveltamisesta 
NBL.n alueella. Asia on tämän kertomuksen tämän osan aiheena. Neuvoston 
on päätettävä kyseisistä ehdotuksista ennen vuoden 1996 loppua. 
Entisessä DDR:ssä 2,6 miljoonan pään lammaskarja oli pääasiassa villan tuotannossa. 
Yhdistymisen jälkeen yhden miljoonan uuhen karja pieneni 500 000 uuheen, mutta 
määrä on nyt tasaantunut niin, että palkkiohakemuksia on jätetty yhteensä 550 000 
uuhen osalta vuonna 1995 (liite XI). 
Saksan viranomaiset hakevat yksinkertaisesti jatkoaikaa olemassa olevalle 
poikkeukselle vuoteen 2000 perustellen pyyntöänsä sillä, että rakennemuutosta ei ole 
vielä saatu päätökseen ja että yksittäisiä tuottajia koskevien rajojen käyttöönotto 
aiheuttaisi tällä hetkellä hallinnollisia vaikeuksia NBL:ssä. 
Komissio ei hyväksy väitettä hallinnollisista vaikeuksista, jotka estäisivät yksittäisiä 
tuottajia koskevien rajojen käyttöönoton. Sen sijaan komissio on samaa mieltä siitä 
väitteestä, että rakennemuutosta ei ole vielä saatu päätökseen, sillä alueellisen kiintiön 
täyttämisestä ollaan vielä kaukana päinvastoin kuin emolehmien osalta vallitsevassa 
Li ID 
tilanteessa. Sen vuoksi komissio suostuu siirtämään myöhemmäksi vuoteen 2000 
yksittäisiä tuottajia koskevien rajojen käyttöönoton. Saksa voi myös päättää ottaa 
käyttöön yksittäisiä tuottajia koskevat rajat kaikissa NBL:ssä vuoteen 2000 asti. 
Sellaiset oikeudet, joita tuottajille ei ole myönnetty siirryttäessä yksilöllisten 
oikeuksien järjestelmään, olisi peruutettava, lukuun ottamatta yhtä oikeutta, joka on 
laskettu kolmeksi prosentiksi tuottajille myönnettyjen yksilöllisten oikeuksien 
kokonaismäärästä, ja joka voidaan katsoa kansalliseksi varaksi. Myönnettyjen 
yksilöllisten oikeuksien ja kansalliseen varaan myönnettyjen oikeuksien 
kokonaislukumäärien summa ei kuitenkaan saa ylittää alkuperäistä erityistä alueellista 
kattoa. 
41 
ANNEX 
EU MARKET PRICE - BULLS AND STEERS (1991-95) 
UE PRIX DE MARCHE - JEUNES BOVINS ET BOEUFS (1991-95) 
EU MARKTPREIS - JUNGRINDER UND OCHSEN (1991-95) 
_c g. 'S 
o (fi 
a o 
__. 
P3 
O 
U) 
__«_ o o 
D 
O 
LU 
O 
Z 80 
76 
-. 72 
68 
64 
60 
56 c o > 
o 
c 
Jan/91 Jan/96 
Month 
ANNEX II 
* COMPARISON OF BEEF AND PIG CARCASE PRICES - (1987-95) 
COMPARAISON DES PRIX DE CARCASSES DE BOEUF ET PORC - (1987-95) 
VERGLEICH DES KARKASSENPREISES VON RINDERN UND SCHWEINEN - (1987-95) 
o 
CL 400 
o o 
m 
300 
_C .£? 'S 
o 
w 
o 
05 
O 
U) 
__£ 
O 
O 300% 
D 
O 
LU 
o 
Z 200 h 
100 
87 88 89 90 91 92 S3 94 95 160% o 
DL 
C 
u __ o 
CL 
-s: Year 
ANNEX EU SUCKLER COW PREMIUM (1991-94) 
UE PRIME AUX VACHES ALLAITANTES (1991-94) 
EU MUTTERKUHPRÄMIE (1991-94) 
Number of cows having received the premium (R. (EEC) No. 1357/80 and 805/68) 
Nombre de vaches ayant bénéficié de la prime (R. (CEE) N° 1357/80 et 805/68) 
Anzahl der Kuhe, fur weiche die Prämie gewahrtwurde (R. Nr. (EWG) 1357/80 und 805/68) 
Member State 
(reference year) 
Belgique/België 
Danmark 
Deutschland § 
Ellas ("90) 
Espafia 
France 
Ireland 
Italia 
Luxembourg 
Nederland 
Portugal 
United Kingdom 
österreich 
Suomi/Finland 
Sverige 
TOTAL 12 
TOTAL 15 1991/92 
267.504 
84.110 
205.746 
131.471 
1.307.916 
3.260.759 
783.636 
700.943 
8.880 
41.483 
204.752 
1.488.043 
8.485.243 1992* 
403.029 
121.661 
446.628 
132.006 
1.363.337 
3.616.219 
1.024.757 
704.000 
11.648 
67.444 
240.099 
1.669.538 
9.800.366 1QQO* (of which 
l:,^0 mixed herd) 
435.098 70.000 §§ 
101.947 700 
413.237 54.641 
125.823 2.005 
1.215.115 85.058 
3.603.923 343.790 
883.757 51.377 
673.673 137.901 
13.179 2.700 
50.209 5.000 §§ 
240.000 20.000 §§ 
1.558.206 12.844 
9.314.167 786.016 §§ 1994* (a) (of which mixed 
* ' herd) 
423.728,0 70.000,0 §§ 
104.420,0 590,0 
505.685,0 67.117,0 
120.874,0 2.145,0 
1.133.150.7 90.000,0 §§ 
3492.260.0 311.700,0 
910.091.0 51.680,0 
807.938,0 97.786,0 
'3.235.7 2.135,7 
57.521,0 902,0 
236.348,4 4.671,1 
1.552.408.0 13.368.0 
9.357.659,8 712.094,8 §§ Potential rights 
(b) 
443.166 
135.937 
651.122 
149.778 
1.462.527 
3.886.366 
1.106.528 
787.762 
14.826 
98.C06 
285.554 
1.805.323 
325.000 
55.000 
155.000 
10.827.895 
11.362.895 Suckler cow 
herd(12/94)(c) 
475.000 
105.000 
594."CO 
87 830 
1.396.CCC' 
3.958.CC0 
955.7C0 
722.CCC 
.,.. , - ~ ' 
,Z,_wj 
230.CCC 
1.783.CCC 
on r-^1-
33.6CC 
165.0CC 
10.419.600 
10.708.200 
Legend: 
-S. * Provisional figures 
§ Including New Länder (90=67.880, 91=27.860, 92=91697, 93=114.430, 94=153.327) 
§§ Estimated figures 
(a) In the case of DK and NL the figures refer to claims 
(b) Not consolidated. Estimated figures excluding additional rights foreseen for extensive producers. 
(c) EUROSTAT (for Sweden figures refer to 6/94) 
ANNEX IV EU BEEF TRADE - IMPORTS FROM THIRD COUNTRIES (1981-94) 
UE COMMERCE DE VIANDE BOVINE - IMPORTATIONS EN PROVENANCE DES PAYS TIERS 
EU RINDFLEISCHSEKTOR - IMPORTE AUS DRITTLÄNDERN 
LIVE ANIMALS 
Number of head 
Year Calves Adults 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 Pure-bred 
replacements 
c 
61.9481 195.333 53.223; 
186.581 j 
"216.295 
_175~469' 243.803 57.764 
247.652 40.724 
218.535 33.820 
145.830: 298.434 45.654 
179.613, 268.860 31.403! 
272.018! 350.365 44.251 
184.1871 348.946 37.077! 
473.918! 372.480 60.383 
853.367! 343.518 46.504 TOTAL 
(a+b+c) 
d Tonnes 
Meat 
equivalent 
e MEATS 
Tonnes carcase weight 
Fresh 
f Frozen Salted, dried 
& smoked 
h Processed 
(cooked & uncooked) 
i 
310.504 
?8_8__î48 
"504.67Î" 
A2!825 
^89.¥lY 
479J376' 
666.634^ 50.055 
66.010! 
63.654 
54.273 
71.097 
63.357 
570.210 85.702 
"87.364" 54.519 
72.011 ' 
86.545' 
_84.535 
;26.510' 
!_29.525" 
! 38.495' 
31.450 120.666 
"163.441 
152.564' 
12fiUI 8 
139.722 
115.849' 
120.698' 
110.126' 306 
[236' 
364 ' 
6_09' 
274" 
269' 
277 ' 
"295' 
906.781 
1.243.389 
339.345! 376.510 44.164 
247.545 384.657 83.808 760.019 101.739 
101.854' 
87.308' !22.147; 109.398 290 
I24.659 108.650 304 
51.719 109.823 345 
716.010: 92.533 .796 101.959 339 
395.399 88.900 114.187! 598.486 80.110 ! 44.725, 93.138 371 
477.640! 90.796 103.041 671.477l 76.799: 143.189 128.697 687 138_363 
"138.483_* 
"Ï 44.453 
^46.753" 
151.431' 
156.325' 
Î5T.2Ô5" 
"î"78"5"ïy 
172.312" TOTAL 
(e+f+g+h+i) 
165.179 
"185.323 
213.794 
180.829' 
182.901 44; 
44" 
45: 
4?; 
O.w.C-
C=TÎ 5:8 
0/4.4, 
49: 
532. 
\ 
Source: EUROSTAT-COMEXT 
ANNEX V EU BEEF TRADE - EXPORTS TO THIRD COUNTRIES (1981-94) 
UE COMMERCE DE VIANDE BOVINE - EXPORTATIONS A DESTINATION DES PAYS TIERS 
EU RINDFLEISCHSEKTOR - EXPORTE AUS DRITTLANDERN 
LIVE ANIMALS 
i 
Number of head 
Year Calves Adults 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985! 
1986' Pure-bred 
replacements 
c TOTAL 
(a+b+c) 
d Tonnes 
Meat 
equivalent MEATS 
Tonnes carcase weight 
7.591 360.696! 32.972! 401.259 100.282 Fresh 
183.364 Frozen Salted, dried 
& smoked 
h Processed 
(cooked & uncooked) 
340.052 
5.848! 299.780! 36.113 341.741 88.379 117.638 235.539 763 
839' 
4.039: 339.611 53.854 397.504 
4.121 295.707 66.920 366.748 102.984 
"~96.Ö58" 144.620 
185.979" 316.004 
463.154 J328 
1.064" 37.725 
"37.873' 
"387326" 
"44.171 " TOTAL 
(e+f+g+h+i) 
j 
662^1_86 
_480.26"3 
602762 
790.425 
4.613! 145.362: 124.789 274.764 72.030 157.967 532.79S 1.013 
4.098: 115.731 67.209 187.038 49.479 169.179 903.845 1.388 4_0.8_4J_ 
"42.662' 804.653 
1.166.553 
1987, 3.309 77.527 i 87.119! 167.955 43.498 133.927 694.189 1.142 36.341 909.097 
1988! 4.018 70.437! 50.347; 124.802: 30.314 80.232 643.172 1.375 30.352 785.445 
19S9i 3.1621 58.8641 52.7901 114.816 30.596 81.337. 880.608 1.833 29.236 1.023.610 
29.383 816.019 1990! 3.216 73.744! 49.843! 126.803 34.106 90.888: 656.997 4.645 
1991 
1992! 
19931 
1994! 3.194 157.395! 166.629! 327.218 80.942 143.827 1.029.712 
3.244 207.472! 115.791 326.507 84.724; 105.062 1.013.700 
3.143 400.385 78.910: 482.438 143.237 104.248: 887.175 
4.824 440.088 87.987! 532.899 147.906; 110.885 848.456 1.442 
1.818 
1.965 
1.093 68.943 1.324.866 
118.090 1.323.394 
" 91.858 1.228.483 
111.914; 1.220.254 
<—i_. 
Source: EUROSTAT-COMEXT 
ANNEX VI 
EU BEEF SECTOR: SUPPLY BALANCE SHEET AND SHORT/MID-TERM FORECASTS 
U.E. VIANDE BOVINE : BILANS D'APPROVISIONNEMENT ET PREVISIONS A COURT-MOYEN TERME 
EU RINDFLEISCH: VERSORGUNGSBILANZ UND KURZ- UND LANDFRISTIGE VORAUSSCHATZUNGEN 
in thousand head/metric tonnes 
EU 12 EU 15 
1991 1992 1993 1994 1995 (estimated 1995 (forecast) 1996 (projected) 
±% ±% ±% ±% 
Bovine population (1000 head) 
Cow herd (1000 head) 
Net Production1 (Tm) 
Meat Imports (Tm) 
Meat Exports (Tm) 
Variation in stocks (Tm) 
a) Public 
b) Privés 
Available for consumption 
(Tm) 
in kg/capita 
Gross Internal Production 
(Tm) 
% Self Sufficiency 
Public Intervention (Tm) 
a) Purchases 
b) Sales 84.675 
33.385 
8.723 
447 
1.244 
+ 373 
1.011 
0 
7.553 
21,8 
8.705 
115.3 
1.027 
766 -1,4 
- 1,5 
+ 5,1 
2,0 81.435 
32.165 
8.396 
480 
1.239 
+ 155 
1.166 
0 
7.482 
21,6 
8.378 
112,0 
890 -3,8 
-3,7 
-3.7 
-0,9 
3,8 79.320 
51.825 
7.710 
419 
1.085 
- 448 
7.492 
21.5 
7.824 
104.4 
165 
780 -2,6 
- 1,1 
6.6 78.540 
31.830 
7.380 
455 
1.072 
- 555 
163 
0 
7.318 
21,0 
7.445 
101,7 
0 
393 - 1.0 
- 0.0 
-4.3 
-4.8 78.980 
31.770 
7.625 
- 160 
0 
0 
7.400 
21,1 
7.650 + 0.6 
- 0,2 
+ 3.3 
-• 1.1 
2,8 S4.320 
33.790 
8.100 
460 
900 
- 160 
0 
7.820 
21.0 
8.120 
103.8 
0 
160 3.3 84.000 
3}.650 
S.200 
".820 
20.9 
S.20C 
104.9 
0 
0 
1 Net Production = Total Slaughterings 
2 Gross Internal production = Net Production - Live Animal Balance 
ANNEX VII EU SPECIAL PREMIUM MALE BOVINE ANIMALS 
UË PRIME SPECIALE BOVINS MALES 
EU SONDERPRÄMIE MÄNNLICHER RINDER 
Number of bovine animals having received the premium (R. (EEC) No. 468/87 and 805/68) 
Nombre de bovins ayant bénéficié de la prime (R. (CEE) N" 468/87 et 805/68) 
Anzahl der Rinder, fur welche die Prämie gewahrt wurde (R. (EWG) Nr. 468/87 und 805/68) 
Member State 
(reference year) 
Belgique/België 
Danmark 
Deutschland ('90) 
Ellas 
Espana 
France . 
Ireland 
Italia ('91) 
Luxembourg 
Nederland ('91) 
Portugal 
United Kingdom ('91) 
österreich 
Suomi/Finland 
Sverige 
TOTAL 12 
TOTAL 15 1992 
331.487 
335.493 
2.582.833 
143.337 
536.584 
2.262.064 
1.547.651 
794.CC0 § 
21.593 
281.797 § 
141.930 
1.381.234 
10.360.003 1993 of 
1st age I 2nd age which 
j bulls 
223.842 ; 48.376 np 
295.489 7.998 np 
884.277 **: 393.634 ** 369.839 
122.606 6.330 np 
460.151 **: 32.466 ** np 
1.580.917 633.393 np 
544.286 1.137.958 np 
533.033 § 25.326 § np 
16.813 3.875 np 
223.789 8.809 00 
140.000 16.565 np 
1.404.041 683.272 13.652 
j 
6.429.244 2.998.002 1st age 1994(a) 
2nd age of which 
bulls 
236.202 49.799 48.311 
287.058 10.568 8.682 
1.784.041 ** 438.723 " 421.127 " 
137.092 §§ 6.500 §§ 6.000 §§ 
520.220 " 27.840 ** 27.720 ** 
1.726.033 479.723 272.769 
959.138 816.301 3.279 
529.19' 24 771 2-.~-
19.9S9 4.803 2.031 
166.244 13.023 13.023 
154.897 19.568 19.568 
1.380.183 745.131 23.515 
8.000.298 2.636.750 870.796 Ceiling 
1993-94(b) 
331487 
335.^93 
3.653.183 
143.337 
551.584 
2.262.054 
1.547.651 
o..; o/o 
21.593 
264.000 
141.930 
1.419.811 
11.516.981 Ceiling 
1995(c) 
293 211 
324.552 
3.C92.S67 
551552 
1._._.3._-22 
1.285.521 
324 -~~ 
-=.30C! 
254.CwO 
154.297 
1.419.811 
423.400 
25000C 
250.000 
10.280.548 
11.203.948 
Legend: 
°<0 § Provisional figures - §§ = Estimated figures - np= not provided 
* Does not include new Länder (NBL) or Canarias - ** = including NBL or Canarias 
Underlining Proportional reduction applies due to regional ceiling being exceeded (e.g. 1993 UK claims for first age bracket = 1.857.372 head) 
(a) Provisional figures. In the case of DK and NL the figures refer to applications. 
(b) Provisional ceiling for 1993-94, including rights of NBL (780.000) for DE and Canarias (25.000) for ES 
(c) Ceiling as amended by Reg. No. 1884/94. 
ANNEX VIII 
EU SPECIAL PREMIUM MALE BOVINES: PREMIUMS AND PRODUCTION 
UE PRIME SPECIALE BOVINE: PRIMES ET PRODUCTION 
EU RINDERSONDERPRÄMIE: PRÄMIEN UND ERZEUGUNG 
Member State Year 
Production 
(a) Number of head (x1000) 
Premiums Ceil mgs 
(b) 1993-94 1995 Percentage 
(c) 
België/Belgique 92 310,8 
93 
94' 320,7 
315,9 331, 5 
223~8~ 
230,2 331,5 293,2 106,7 
69,8 
74,8 
Danmark 92 j 
93Î 
94! 433,2 
400,0 
355,7 33!..5 
295,5 
287,1 335,5 324,7 77,4 
73,9 
80.7 
Deutschland 92! 
93: 
94; 2.774,3 
2.328,1 
2.082,0 2.582,8 
884,3 
1.784,0 3.653,2 3.092,7 93,1 
38,0 
85,7 
Ellas 92 
93: 
94S 201,2 
186,5 
183,6 143,3 
12?,1 
137.1 143,3 140,1 71,2 
65,5 
74,7 
Espana 92 
93 
94; 1.144,9 
1.023,5 
876,0 5 30. G 
460,2 
520,2 561,6 551,6 46,9 
45,0 
59.4 
France 92, 
93] 
94; 1.673.1 
1.482,9 
1.397,7 2.262,1 
1.580,9 
1.726.0 2.262,1 1.908,9 135.2 
106,6 
123,5 
reland 92( 
93-
94! 939,1 
828,2 
650,0 1.547,7 
544,3 
959.1 1.547,7 1.286,5 164,8 
65.7 
147,6 
Italia 92; 
93j 
94! 2.330,6 
2.194,3 
2.124,4 794,0 
533,0 
629,2 834,8 824,9 34,1 
24.3 
29.6 
Luxembourg 92 
93 
94 8,5 
9,0 
8,8 21,6 
16,8 
20,0 21,6 19,3 254,1 
"186,7 
227,3 
Nederland 92 
93 
94 488,7 
434,0 
437,9 281,8 
223,8 
166.2 264,0 264,0 57.7 
5Ï,6 
38,0 
Portugal 92 
93 
94 247,2 
245,5 
211,9 141,9 
140,0 
154.9 141,9 154,9 57,4 
57,0 
73.1 
United Kingdom 92 
93! 
94j 1.675,3 
1.486,9 
1.539,8 1.381.2 
1.404,0 
1.380.2 1.419,8 1.419,8 82,4 
94,4 
89,6 
EU TOTAL 92 
93 
94 12.216,0 
10.939,7 
10.183,7 10.360,0 
6.429,2 
8.000,3 11.517,0 10.280,5 84,8 
58,8 
78.6 
Legend: 
mmmtmmmmm !(a) 
!(b) 
i(c) Eurostat = Net Production (slaughterings) of bullocks+bulls 
Animals receiving first age bracket premium (provisional). 
(a/b x 100) = % of animals receiving premium, in relation to animals slaughtered 
Lfj 
ANNEX IX BEEF DESEASONALIZATION PREMIUM 
PRIME BOVINE A LA DESEASONNALISATION 
SAISONNEUTZERRUNGSPRAMIE IN RINDFLEISCHSEKTOR 
Member State Year Number of Bullocks % of bullocks slaughtered Number of animals 
slaughtered * Sep-Nov Jan-Apr receiving premium 
Ireland 
Northern Ireland (UK) ** 1991 
1992 
1993 
1994 
1991 
1992 
j 1993 
1994 923.200 
926.600 
813.200 
631.300 48,0 
49,6 
40.8 
41,2 
235.000 44,0 
250.000 I 40.2 
206.000 28,7 
219.000 28,9 24,9 
23,2 
32,7 
35,7 
27,4 
30^6 
42,0 
40,7 239.456 
195.331 
90.617 
86.835 
Deutschland 1991 j 46.200 78,0 8,5 
19921 47.000 I 74.4 | 10,9 j 
j 1993! 39.900 62,5 20,6 ! 9.533 
1994i 41.000 55,7 j 29,0 j 13.384 
Danmark 
EU TOTAL 
Legend: 1991 4.500 
1992 4.800 
19931 4.600 
1994 5.200 
1993 
1994 
n 
n ___. 
Eurostat = Net Produc 
UK information 90,0 
72,9 12,5 
65,0 I 19,6 
46.0 | 44,2 692 
1.886 
340.298 
| 297.436 
| 
tion (slaughterings) of bullocks (figures rounded). 
Tb 
ANNEX X BEEF PREMIUMS IN GERMANY (1989-95) 
PRIMES BOVINES EN ALLEMAGNE (1989-95) 
RINDERPRÄMIEN IN DEUTSCHLAND (1989-95) 
Type of animal Neue Bundesländer Alte Bundesländer 
(x1000 head) 1989 1992 1993 1994 1995(d) 1989 1992 1993 1994 
Males - stocks > 6 months (a) 1271,6! 475,5: 420,2 407,0 2941,0 2665,0 2648,0 2508.7 i 
1531 .el 
350. - premiums - 1st age (b) 
- 2nd age bracket 177,9; 230,8 252,2 0,0 2582,8 
n.a 94,9 ,1 400,0 n.a. 630,5 
275,0 
Cows - stocks dairy herd (a) 
stocks suckler herd (a) 1958,0! 1036,0 1058,3 1041,2 6886,0 4329,2 
16,6! 98,7 119,2 166,2 281,0 408,4 4242,7 
433,6 4232,1 
457,0 
(c) - suckler cow premiums 91,7 114,4 144,1 179,3 81,0 336,2 298.8 351.5 
Legend: NBL=Neue Bundesländer; ABL=Alte Bundesländer; D=Deutschland; n.a.= not applicable. 
(a) December livestock census 
(b) Male Regional ceilings (1995): NBL=660.323; ABL=432.344; D=3.092.667 
(c) Suckler Cow ceilings: NBL=180.000; ABL=471.122; D=651.122 
(d) Estimated applications for 1995 
^ 
ANNEX XI EWE PREMIUM CLAIMS IN GERMANY (1989-95) 
DEMANDES A LA PRIME OVINE EN ALLEMAGNE (1989-95) 
MUTTERSCHAFPRAMIENANTRAGE IN DER BRD (1989-95) 
Year 1989 
Breeding ewes in census 1.040.849> 
Ewes for which premium claimed 
Number of producers 
Average claim per producer 
Year 1989 
Ewes for which premium claimed 1.267.825 
Number of producers 
Average claim per producer 27.051 
47 
Year 1989 Neue Bundesländer 
1990 
799.584 
611.852 1991 
533.342 
.633.919 
5.639 
113 
Alte Bundesländer 1992 
471.234 
55 Ö. 573" 
4.329 
127 
1990 
1.427.358" 
29.247' __..„_. 1991 
1.423.928 
29.152 
49 1992 
1.362.015 
"28.392" 
48 
Deutsche Bundesrepublik 
1990 
Ewes for which premium claimed 
Number of producers 
Average claim per producer 1.267.825] 2.039.210 
27.051 
47! 29.247 _ 1991 
2.062.847 
"34.79?' 
59" 1992 
?.9?2._58V 
""32721 1993 
473.388 
521703 
3.630 
144 
1993 
1.230.699 
25.474 
48 
1993 
58 29.104 ______ 1994 
486.211 
528.135 
3.768 
140 
1994 
1.239.463 
" 24.079 
51 
1994 
1752.402 1767.598 
27.847 
63 1995! 
553.8C5! 
3.8C5: 
145! 
1995; 
1.199.i2l! 
22.358; 
54' 
1995! 
i 
1752.926 
76.164 
67 
No 1 
Eri maataloustuotteita koskevat hintaehdotukset ecuina 
luoteja hinlalaji tai määrä 
(Soveltamisaika) 
1 
Viljat 1.7.96-30.6.97 
Interventiohinta 
Tasausmaksu ( 1 ) 1995/96 Päätökset 
Määrä 
ccuina/t 
2 
119.19 
54.34 /o 
muutos 
3 
-7.4 
+28.6 Ehdotukset 1996/97 
Määrä 
ecuina/t 
4 
119.19 
54.34 /o 
muutos 
5 
0 
0 
Riisi 1.9.96-31.8.97 
Interventiohinta -
kuorimaton riisi 373.84 0 351 -6.11 
Sokeri 1.7.96-31.8.97 
Sokerijuurikkaan 
perushinta 
Valkoisen sokerin 
interventiohinta (2) 47.67 
63.19 0 
0 47.67 
63.19 0 
0 
Oliiviöljy 1.11.96-31.10.97 
Tuoltajatavoitc-
hinta 
Interventiohinta 
0) 
Edustava 
markkinahinta 
Tuotantotuki 
Kulutustuki 3.837.7 
1.919.2 
2.295.0 
1.422.0 
120.7 3.837.7 
1,919.2 
2.295.0 
1.422.0 
120.7 0 
0 
0 
0 
0 
(1) 
(2) 
(3) Kerrottava tavanomaisella alueellisella viljasadolla, jotta saadaan 
maksu ecuina/ha. 
ecua/100 kg. 
Sen jälkeen, kun on sovellettu mukauttamista korkeimman taatun 
kynnyksen ylitettyä. 
fj 
No 2 
Eri maataloustuotteita koskevat hintaehdotukset ecuina 
Tuote ja hinlalaji tai määrä 
(Soveltamisaika) 
1 
Pellavansiemen 1.8 96-31.7.97 
Kiinteä tuki 
(kuitu) (/ha) 
Hamppu 1.8 96-31.7.97 
Kiinteä tuki (/ha) 
Silkkiäisloukat 1.4.96-31.3.97 
Tuki/silkkiäis-
munalaatikko 
Puuvilla 1.9.96-31.8.97 
Kohdchinta 
Vähimmäishinla 1995/96 Päätökset 
Määrä 
ecuina/t 
2 
935.65 
774.74 
133.26 
1.063.0 
1,009.0 /« 
muutos 
3 
0 
0 
-0.05 
0 
0 Ehdotukset 1996/97 
Määrä 
ecuina/t 
4 
935.65 
774.74 
133.26 
-/o 
muutos 
5 
0 
0 
0 
-
Maito 1.7.96-30.6.97 
Tavoitehinta 
Voi 
Interventiohinta 
Rasvaton maitojauhe 
Interventiohinta 309.8 
3,282 
2.055.2 0 
0 
0 309.8 
3,282 
2,055.2 0 
0 
0 
Naudanliha/vasikanliha 1.7.96-30.6.97 
Ohjehinta 
täysikasvuisille 
nautaeläimille 
Interventiohinta 
R3 ruhoille 
Urospuolisten 
nautaeläinten 
palkkio 
(kalenterivuosi) (I) 
Emolehmäpalkkio 
(kalenterivuosi) ( I) 2.383.9 
3.475.0 0 
-5.5 
1995 
108.68 
144.90 +20 
+26 3,475.0 
1996 
108.68 
144.90 
Lampaanliha 2.1.96-1.1.97 
Perushinta (ruhon 
paino) 5.040.7 0 5,040.7 0 
(1) Ecua/eläin. Vaaditun tiheyden vaihteluväli on LU 3 - 2.5/ha. Muut 
palkkiot (kausiporrastuspalkkio, teurastuspalkkio, laajaperäistämincn) 
pidetään vuoden 1992 toukokuun uudistuksen yhteydessä sovitulla 
tasolla. 
ri 
No 3 
Eri maataloustuotteita koskevat hintaehdotukset ecuina 
Tuote ja hinlalaji tai määrä 
(Soveltamisaika) 
1 
Sianliha 1.7.96-30.6.97 
Pemshinta (ruhon 
paino) 1995/96 Päätökset 
Määrä 
ecuina/t 
2 
1.509.39 /o 
muutos 
3 
-3.8 Ehdotukset 
1996/97 
Määrä 
ecuina/t 
4 
1,509.39 % 
muutos 
5 
0 
Hedelmät ja vihannekset Pemshinta 
Kukkakaalit 
1.5.96-30.4.97 
Tomaatit 
11.6.96-30.11.96 
Persikat 
1.6.96-30.9.96 
Sitruunat 
1.6.96-31.5.97 
Päärynät 
1.7.96-30.4.97 
Syötäväksi 
tarkoitetut 
viinirypäleet 
1.8.96-20.11.96 
Omenat 
1.8.96-31.5.97 
Mandariinit 
16.11.96-28.2.97 
Makeat appelsiinit 
1.12.96-31.5.97 
Aprikoosit 
1.6.96-31.7.96 
Munakoisot 
1.7.96-31.10.96 
Klementiinit 
1.12.96-15.2.97 
Satsumat 
16.10.96-15.1.97 
Nektariinit 
1.6.96-30.8.96 
Pöytäviini (1) 
1.9.96-3 1.8.97 
- Ohjehinta R 1 - tyyppi 
- Ohjehinta R II - tyyppi 
- Ohjehinta R III - tyyppi 
- Ohjehinta A I - tyyppi 
- Ohjehinta A II - tyyppi 
- Ohjehinta A III - tyyppi 3,828 
3.828 
62.150 
3,828 
82,81 
94,57 3,828 
3,828 
62.150 
3.828 
82.81 
94,57 0 
0 
0 
0 
0 
0 
*r 
Tupakka (Palkkiot) 
I. Flue cured 
II. Eight air cured 
III. Dark air cured 
IV. Fire cured 
V. Sun cured 
VI. Basmas 
VII. Katcrini 
VIII. Kaba Koulak 2.709.65 
2.167,48 
2.167.48 
2.383,62 
2.167.48 
3.754,15 
3.185,41 
2.276.15 2.709,65 
2.167.48 
2.167,48 
2.383,62 
2.167,48 
3.754,15 
3.185,41 
2.276,15 0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
(1) R I. R II ja A I ilmaistuna ccua/%/hl. 
R III. A II ja A III ilmaistuna ecua/hl. 
TL, 
Tab 2 
VAKAUTTAJAT JA TUOTANTOKYNNYKSET 
SOKERI 
(VALKOINEN 
SOKERI AM.) 
ISOGLUKOOSI 
INULIINISIIRAPPI 
OLIIVIÖLJY 
VIINI 
TUPAKKA 1994 1995 
Sovellettavat kiintiöt tai 
TEM 
EUR-12 
Kiintiö A: 11 187 Mt 
Kiintiö B: 2 488 Mt 
EUR-12 
Kiintiö A: 240 743 t 
Kiintiö B: 50 342 t 
EUR-12 TEM: 
1 350 000 t 
Pakollinen tislaus: Hinta 
perustuu pakollisten 
tislausjärjestelmien 
kattamaan määrään 
seuraavasti: 50% 
ohjehinnasta 10° o: ia 
käytetystä määrästä 
vastaavaa määrää varten: 
7.5°o hinnasta loppua 
varten 
EL'R-12 kiintiö: 
350 000 t lehtitupakkaa. 
Jaettu lajikkeen 
perusteella Markkinatilanne 
EUR-12 tuotanto Mt 
Kiintiö A: 10 897 
Kiintiö B: 2 406 
Sokeri C: 2 225 
Yhteensä: 15 528 
Tuotanto kiintiöiden 
sisällä 
Arvioitu tuotanto: 
1 408 023 t (Asetus 
2540 95) 
Poikkeuksellisen lyh\l 
satokausi. Vahvat 
hinnat. Pakollisesta 
tislauksesta ei ole vielä 
ilmoitettu.Asiaa 
tarkasteltava uudelleen 
helmikuun 1995 
lopuun mennessä. 
Tuotanto kiintiöiden 
sisällä Ylitys 
Lopullinen tuotanto 
94 95 vahvistetaan 
heinäkuussa 1996 
Ei pakollista tislausta. 1995/1996 
Sovellettava ehdotettu 
kiintiö tai määrä 
EU-15 
Kiintiö A: 11 974 Mt 
Kiintiö B: 2 609 Mt 
EU-15 
Kiintiö A: 251 588 t 
Kiintiö B: 51 42"? t 
EU-15 
Kiintiö A Z''-\ 562 t 
Kiintiö B. 61 598 t 
Sama TEM kuin vuonna 
1994 95 
1 350 00C t 
Pakollinen iislaus: Hinta 
perustuu pakollisten 
tislausjärjestelmien 
kattamaan määrään 
seuraavasti: 50% 
ohjehinnasta 10° o:ia 
kä\1etystä määrästä 
vastaavaa määrää varten: 
7.5% hinnasta loppua 
varten 
EU-15 yleinen kiintiö: 
350 600 t jaettu lajikkeen 
ja lajikeryhmien 
perusteella Markkinatilanne 
EU-15 tuotanto Mt (e) 
Kiintiö A: 11 721 
Kiintiö B : 2 420 
Sokeri C. 2 030 
Yhteensä: 16 180 
EU-15 tuotanto (e) 
Kiintiö A: 251.588 t 
Kiintiö B: 51.427 t 
C: 0 t 
EU-15 tuotanto (e) 
Kiintiö A: 127 000 t 
Kiintiö B: 0 t 
Kiintiö C : 0 t 
Tuotanto (e): 
1 230 000 t 
Edelleenkin lyhyt 
satokausi. Vahvat 
hinnat, erity isesti 
Italiassa.Ei pakollista 
tislausta. Lopullinen 
päätös helmikuun 
1996 loppuun 
menessä. 
Tuotanto kiintiöiden 
sisällä Ylitys 
Ei odoteta ylitystä 
Luultavasti ei 
päätetä 
pakollisesta 
tislauksesta. 1996 1997 
Sovellettava ehdotettu 
kiintiö tai määrä 
EU-15 kiintiöt 
muuttumattomat 
EU-15 kiintiöt 
muuttumattomat 
EU-15 kiintiöt 
muuttumattomat 
EU-15 TEM: 
1 350 000 t 
Uudistuksesta 
keskustellaan. Ei 
luultavasti muutoksia 
tälle vuodelle. 
Ei suunniteltuja 
muutoksia 
PUUVILLA 
TUOREET 
TOMAATIT 
KUKKAKAALIT 
NEKARIINIT 
PERSIKAT 
OMENAT 1994 1995 
Sovellettavat kiintiöt tai 
TEM 
TEM: 701 000 t 
EUR-12 
interventioky nny s : 
600 800 t 
EUR-12 
interventiokynnys : 
64 300 t 
EUR-12 
interventiokynnys- 8? 
100 t 
EUR-12 
interventiokynnys : 
303 600 t 
Interventiokynnys 
EUR-12: 257 800 t 
EU-15: 260 000 t Markkinatilanne 
EUR-12 tuotanto: 
1 318 011 
Poistot: 50 220 t 
Poistot: 194 319 t 
Poistot: 191 523 t 
Poistot: 799 262 t 
Poistot: 629 014 t Ylitys 
Tuen vähentäminen: 
23.843 ECU/100 kg 
vuonna 1994/95 
Ei ylitystä 
Ylitys: 5% 
Ylitys: 20% 
Ylitys: 20% 
Ylitys: 9% 1995/1996 
Sovellettava ehdotettu 
kiintiö tai määrä 
TEM: 1 031 000 t 
Espanja: 249 000 t 
Kreikka: 782 000 t 
EU-15 interventiokynnys: 
607 200 t 
El'-15 interventiokynnys: 
63 800 t 
(3% kulutusta varten 
tuotetusta keskimääräisestä 
määrästä, lukuun ottamatta 
tuotteita jalostusta varten, 
viimeisen viiden vuoden 
aikana) 
EU-15 interventiokynnys: 
90 800 t 
(10% tuotetusta 
keskimääräisestä määrästä. 
sama perusta kuin 
kukkakaaleilla) 
Intenentiokynnys : 
304 600 t 
(12% tuotetusta 
keskimääräisestä määrästä, 
sama perusta kuin 
kukkakaaleilla) 
Interventiokynnys : 
281 200t 
(3% tuotetusta 
keskimääräisestä määrästä, 
sama perusta kuin 
kukkakaaleilla) Markkinatilanne 
Arvioitu tuotanto: 
Kreikka: 1 250 000 t 
Espanja: 97 500 t 
Poistot (väliaikainen): 
20 000 t 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavina 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavissa Ylitys 
Tuen 
vähentäminen: 
Kreikka: 40% 
Espanja: 0% 1996/1997 
Sovellettava'ehdotettu 
kiintiö tai määrä 
TEM: 1 031 000 t 
Espanja: 249 000 t 
Kreikka: 782 000 t 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
1'udistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
L'udistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
a APPELSIINIT 
SITRUUNAT 
SATSUMAT 
KLEMENTIINIT 
MANDARIINIT 
JALOSTETUT 
TOMAATIT 
KLT\'ATL'T 
VIINIRYPÄLEET 
YVTLLIAMS-
PÄ.ÄRYNÄT 1994 1995 
Sovellettavat kiintiöt tai 
TEM 
EUR-12 
interventiokynnys : 
1 179 900t 
EUR-12 
interventiokynnys : 
363 000 t 
EUR-12 
interventiokynnys: 
17"" 200 t 
EUR-12 
interventiokynnys: 
130 600 t 
EUR-12 
interventiokynnys : 
36 300 t 
Kokonaiskiintiö: 
tiiviste: 4 317 339 t 
kuoritut. 1 543 228 t 
muut: 736 220 t 
Taattu enimmäisalue 
korintit, sultaanirusinat ja 
Moscatel-lajikkeet: 
53 000 ha 
EUR-12 taattu kynnys: 
102 805 t Markkinatilanne 
Poistot: 220 659 t 
Poistot: 6 476 t 
Poistot: 589 t 
Poistot: 40 880 t 
Poistot: 4 497 t Ylitys 
Ylitys: 9% 
Ylitys: 10% 
Ei ylitystä 
Ei ylitystä 
Ylitys: 2% 
Ei ylitystä 
Ylitys: 3.25% 1995 1996 
Sovellettavaehdotettu 
kiintiö tai määrä 
Interventioky nnys : 
1 202 000 t 
(10% viimeisen viiden 
vuoden aikana tuotetusta 
keskimääräisestä määrästä 
lisättynä 752 392 t:lla) 
Interventiokynnys : 
361 600 t (10% viimeisen 
viiden vuoden aikana 
tuotetusta keskimääräisestä 
määrästä lisättynä 
250 993 t:lla 
Kynnys: 176 800 t 
(10% viimeisen viiden 
vuoden aikana tuotetusta 
keskimääräisestä määrästä 
lisättynä 150 000 t:lla) 
Interventiokynnys: 
128 600t 
(10% viimeisen viiden 
vuoden aikana tuotetusta 
keskimääräisestä määrästä) 
Interventiokynnys : 
36 300 t 
(10% viimeisen viiden 
vuoden aikana tuotetusta 
keskimääräisestä määrästä) 
Kokonaiskiintiö: 
tiiviste: 4 317 339 t 
kuoritut: 1 543 228 * 
muut: 736 220 t 
Taattu enimmäisalue 
korintit, sultaanirusinat ja 
Moscatel-lajikkeet: 
53 000 ha 
Sama kynnys kuin vuonna 
1994 95 
EU-15: 102 805 t Markkinatilanne 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavissa 
Poisto: ei 
sovellettavissa Ylitys 
< 
Ylitys: 17.84% 1996/1997 
Sovellettava'ehdotettu 
kiintiö tai määrä 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
Taattu enimmäisalue 
korintit, sultaanirusinat 
ja Moscatel-lajikkeet: 
53 000 ha 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
PERSIKAT 
SOKERILIEMESSÄ 
MAITO 1994 1995 
Sovellettavat kiintiöt tai 
TEM 
EUR-12 taattu kynnys:: 
582 000 t 
EUR-12 kiintiö 
Tukkukauppakiintiö: 
107 062 302 t 
Suoramyntikiintiö: 
1 983 627 t Markkinatilanne Ylitys 
Ei ylitystä 
Ei Niitystä EU:n 
tasolla, mutta ylitys 
Belgiassa, Tanskassa. 
Kreikassa, Irlannissa. 
Luxemburgissa. 
Alankomaissa ja 
Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. 1995 1996 
Sovellettava ehdotettu 
kiintiö tai määrä 
Sama kynnys kuin vuonna 
1994/95 
EU-15: 582 000 t 
EU-15 kiintiö: 
Tukkumyyntikiintiö : 
114 909 302 t 
Suoramyyntikiintiö: 
2 363 627 t 
("SLOM" määrät uusille 
jäsenvaltioille: 
380 000 t) Markkinatilanne 
Poisto: ei 
sovellettavissa Ylitys 
Ei ylitystä 
Ei odoteta 
ylitystä EU:n 
tasolla, mutta 
mahdollinen ylitys 
joissakin 
jäsenvaltioissa 1996/1997 
Sovellettava/ehdotettu 
kiintiö tai määrä 
Uudistuksesta 
keskustellaan 
neuvostossa 
EU-15 kiintiö: 
Tukkumyyntiki intiö : : 
114 909 302 t 
Suoramyyntikiintiö: 
2 363 627 t 
("SLOM" määrät 
uusille jäsenvaltioille: 
380 000 t) 
o 
TALOUDELUSTEN INDEKSIEN REAALINEN KEHITYS VUODESTA 1980 VUOTEEN 1994 
EUR-12 
Indeksi perustuu vuosiin 1989-90-91 = 100 
1 1 
Vuodet EMOTRrn 
tukiosaston, 
menot 
d)(5) BKT 
kokonais­
määrä 
(2) 
-Maatalou­
den 
lopputuo­
tos 
(2) Maatalou­
den työlli­
syys 
VTY:nä 
ilmaistuna 
-• Maata­
louden 
loppu­
tuotos 
työllis­
tettyä 
henkilöä 
kohti 
(2) Maatalou­
den 
NAL 
(D NAL 
VTY:tä 
kohti 
(D 
L- -Tuki-
hinnat 
(3) Tuottaja­
hinnat 
(4) Välituote-
käytön 
hinnat 
(4) 
(1) Reaalinen (BKT-deflaattori) 
(2) Vakiohintoina 
(3) Painotettu keskiarvo sellaisten tuotteiden tukihinnoille (interventiohinnat tai vastaavat), joilla on yhteiset hinnat; 
reaaliarvo kansallisina valuuttoina (BKT-deflaattori), 1989-90-91 = 100 
(4) Painotettu keskiarvo kaikille tuotteille ja välituotekaylölle ecuina EUR-10:n osalta korotettuna kuluttajaindeksillä. 
(5) Talousarvio 1987: 1 päivästä tammikuuta 31 päivään lokakuuta 1987. 
Talousarvio 1988: 1 päivästä marraskuuta 1987 15 päivään lokakuuta 1988. 
Talousarviosta 1989 lähtien: 16 päivästä lokakuuta vuonna n 15 päivään lokakuuta vuonna n-f-1. 
BKT; Bruttokansantuote, markkinahintaan 
NAL: Nettoarvonlisä tuotannontekijähintaan. 
VTY: Vuotuinen työyksikkö 
«^ 
TRENDS IN ECONOIVIIC INDICES FROM 1980 TO 1994 IN REAL TERMS 
" - EUR 12-
Index based on 1989-90-91= 100 
Çr. YEEARS 
1980 
1981 
1982 
1983 
1984 
1985 
.1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 Expenditures 
EAGGF-
Garantee 
(D(5j. 
70.8 
62.9 
.64.8 
78.0 
85.5 
88;1 
96.5 
97.8 
108.9 > 
95.4 
94.1 
110.5 
106.8 
118.0 
1*11.3 GDP 
total 
(2) 
78.9 
78.9 . / 
79.7 
81.0 
82.9 
84.9 
87.4 
89.9 
93.7 
97.2 
100.1 
102.7 
103.9 
103.5 
106.5 Final 
agricult. 
output 
(2) 
• 89.4 
88.0 
'92.7 
93.4 
95.4 
95.6 
96.6 
97.6 
• 98.2 
99.3 
99.4 
100.6 
103.3 
100.7 
99.8 Employm. 
in 
agric. 
in AWU 
136.7 
130.1 
125.6 
123.6 
121.1 
118.5 
115.0. 
112.1 
108.7 
103.6 
102.8 
97.2 
92.2 
87.4 
85.1 Final agric. 
output per 
pers. empl. 
(2) 
65.4 
67.6 
73.8 
75.Ö 
78.8 
8Ô.7 
84.0 
87.1 
90.3 
95.8 
96.7 
•103.5 
112.0 • 
.' 115.2 
117.3 NVA 
agric. 
(1) 
114.5 
11Ö.2 
117.5 
111.5 . 
112.1 
105.9 
103.8 
98.9 • 
98.1 
104.5 
101.5 
• 98.5 
92.2 
87.8 
91.0 NVA 
per AWU 
(1) 
83.8 
84.7 
. 93.6 
90.2 
92.6 
89.4 
90.3 
88.2 
90.2 
100.9 
* 98.7 
101.3 
100.0 
100.5 
106.9 Support 
prices 
(3) 
132.6 
134.4 
135.7 
132.1 ; 
126.8 
123.6 
1.19.1 . 
111.5 
107.2, 
104.4 
100.4 
95.2. 
90.3 
94.0 
87.8. Producer 
prices 
(4) 
129.2 
130.3 
127.6 
124.6 
" 122.0 
116.7 
110.8 
105.4'. 
103.7 
105.1 
.102.2 
97.8. 
89.3 
84.8 
85.4 Prices of 
intermediate 
consumption 
(4) 
127.2 
131.1 
128.9 / 
129.0 
129.8 
' 124.1 , . 
112.9 
106.2 
104.8 
. -104.2 
101,3 
98.7 
95.4 
94.6 
92.4 
•Î • 
(1) in real terms (GDP deflator). 
(2) in constant prices. 
(3) Weighted average, for products with common prices, of support prices (intervention price or equivalent); 
. irl national currency real terms (GDP deflator). 1989-90-91 = 100. 
(4) Weighted average of all products and intermediate consumption in ECU, EUR-10, deflated by the'consumer 
(5) Budget 1987 : from 1 st January to 31 st October 1987. 
Budget 1988 : from 1st november 1987 to 15st October 1988. 
from Budget 1989 : from 16th October year n to 15th October year n+1. 
GDP : Gross Domestic Product at market prices. ' 
NVA : Net Value Added'at factor cost. 
AWU : Annual Work Unit index.. 
rf 
(A) 
140 
130 
120 
1-1-0 
100 
90 Net Value-Added and Employment 
Agricultural indices in real terms (1989-90-91 = 100) 
P.P. 6.5 
—*Qtr 
*'-.*.. Annual Work Unit (AWU) 
* • «____ *^ 
80 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 
1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 
Trends in ac^icultural economic indices 
in real terms (1989-90-91 = 100) 
P.P. 6.5 130 
120 
110 
100 
90 
80 
60 ^ 1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 
Co 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 
140 
130 
120 
110 
100 
90 
80 
S 70 Agricultural price indices 
in real terms (1989-90-91 = 100) 
•-.•._$^ t 
P.P. 6.5 
Support Prices Prod. Prices Interm. Cons. Prices 
>_>_>___> _^t-_ ________ -..-_!_->....•• 
1980 1982 1984 1986 1988 1990 1992 1994 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 44 Nide I 
ASIAKIRJAT 
m 03 
Luettelonumero : CB-CO-96-068-FI-C 
ISBN 92-78-00571-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg (g )