1. Liitteessä IX olevaan 4 osaan sisältyvistä yleisten uudelleenarvopaperistettujen omaisuuserien riskipainoista huolimatta toimivaltaisten viranomaisten on edellytettävä, että luottolaitokset soveltavat 1 250 prosentin riskipainoa hyvin monimutkaisiin uudelleenarvopaperistamisiin kuuluviin omaisuuseriin, jollei luottolaitos ole osoittanut toimivaltaiselle viranomaiselle kunkin kyseisen uudelleenarvopaperistetun omaisuuserän osalta, että se on noudattanut 122 a artiklan 4 ja 5 kohdassa asetettuja vaatimuksia.

1. Liitteessä IX olevaan 4 osaan sisältyvistä yleisten uudelleenarvopaperistettujen omaisuuserien riskipainoista huolimatta toimivaltaisten viranomaisten on edellytettävä, että luottolaitokset soveltavat 1 250 prosentin riskipainoa hyvin monimutkaisiin uudelleenarvopaperistamisiin kuuluviin omaisuuseriin, jollei luottolaitos ole osoittanut toimivaltaiselle viranomaiselle kunkin kyseisen uudelleenarvopaperistetun omaisuuserän osalta, että se on noudattanut 122 a artiklan 4 ja 5 kohdassa asetettuja vaatimuksia.

Arvopaperistamisen riskikeskittymiin sovellettavien vaatimusten noudattamatta jättämisestä on asianmukaisesti säädetty neuvoston 15 päivänä heinäkuuta 2009 antaman direktiivin 122 a artiklassa (2) . Ehdotetun 122 b artiklan mukaisiin hyvin monimutkaisiin uudelleenarvopaperistamisiin liittyvien riskikeskittymien ehdotettu kohtelu ei ole edellä mainitun direktiivin 122 a artiklan 5 kohdassa sovelletun suhteellisuusperiaatteen mukainen, sillä siinä säädetään 250 %:sta 1 250 %:iin vaihtelevista riskipainoista, joita sovelletaan vaatimusten noudattamatta jättämisen vakavuudesta riippuen. Tämän vuoksi EKP ehdottaa, että ehdotettu 122 b artikla poistetaan.

”11. PALKKA- JA PALKKIOPOLITIIKKA 22. Luottolaitosten laatiessa ja soveltaessa sellaisia henkilöstöryhmiä koskevaa palkka- ja palkkiopolitiikkaa, joiden ammatillisella toiminnalla on olennainen vaikutus niiden riskiprofiiliin, luottolaitosten on noudatettava seuraavia periaatteita tavalla, joka on oikeassa suhteessa niiden kokoon, sisäiseen organisaatioon sekä toiminnan luoteeseen, laajuuteen ja monitahoisuuteen: a) palkka- ja palkkiopolitiikka on sopusoinnussa moitteettoman ja tehokkaan riskienhallinnan kanssa ja edistää sitä eikä houkuttele liialliseen riskinottoon, joka ylittäisi luottolaitoksen hyväksymän riskitason; b) palkka- ja palkkiopolitiikka noudattaa luottolaitoksen liiketoimintastrategiaa, tavoitteita, arvoja ja pitkän aikavälin etuja; c) luottolaitoksen hallintoelin (valvontatoimi) vahvistaa palkka- ja palkkiopolitiikan yleiset periaatteet ja vastaa sen täytäntöönpanosta; d) vähintään vuosittain tarkastetaan keskitetysti, riippumattomasti ja sisäisesti, että palkka- ja palkkiopolitiikan täytäntöönpanossa on noudatettu hallintoelimen (valvontatoimi) määrittelemää palkka- ja palkkiopolitiikkaa ja -menettelyjä; e) jos kyseessä on tulospohjainen palkka tai palkkio, sen kokonaismäärä perustuu kokonaisarvioon asianomaisen henkilön ja asianomaisen liiketoimintayksikön suorituksesta ja luottolaitoksen kokonaistuloksesta; f) palkan ja palkkion kiinteät ja muuttuvat osat tasapainotetaan asianmukaisesti. Riittävän suuri osuus palkan tai palkkion kokonaismäärästä säilytetään kiinteänä, jotta pystytään noudattamaan täysin joustavaa bonuspolitiikkaa, jonka mukaisesti bonus saatetaan myös jättää maksamatta; g) työsopimuksen ennenaikaiseen päättymiseen perustuvat maksut perustuvat pidemmän aikavälin tulokseen, ja ne suunnitellaan siten, että epäonnistumista ei palkita; h) bonuksia tai bonuspooleja laskettaessa käytettäviä suoritustason mittausmenetelmiä voidaan mukauttaa nykyisten ja tulevien riskien valossa, ja huomioon otetaan myös pääomakustannukset ja vaadittu likviditeetti; i) jos bonus on merkittävä, sen huomattavan osan maksua lykätään asianmukaisen ajan, ja maksu perustuu yrityksen toiminnan tuloksellisuuteen tulevaisuudessa.”