Virallinen lehti nro C 325 , 27/10/1997 s. 0028



A4-0274/97 Päätöslauselma komission vihreästä kirjasta Euroopan unionin ja AKT-maiden välisistä suhteista 2000-luvun alussa - uuden kumppanuuden tuomat haasteet ja mahdollisuudet (KOM(96)0570 - C4-0639/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission vihreän kirjan (KOM(96)0570 - C4-0639/96), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 130 u - 130 y artiklan, - ottaa huomioon kehitys- ja yhteistyövaliokunnan mietinnön sekä budjettivaliokunnan, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan, naisten oikeuksien valiokunnan sekä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0274/97), A. muistuttaa tukevansa Lomén yleissopimusta ja korostaa, että Lomén henki ja politiikat muodostavat Euroopan unionin poliittisen identiteetin perustekijät ja että Lomén eri sopimukset edustavat pohjoisen ja etelän välisen kansainvälisen yhteistyön edistyneintä välinettä ja ovat sellaisena suojeltavaa yhteistä omaisuutta, B. ottaa huomioon, että talouden globaalistuminen merkitsee samalla sekä kehitysmaiden nousua että erojen ja köyhyyden kasvua ja erityisesti kehitysmaissa, mutta myös kehittyneissä maissa, maiden ja kansojen lisääntynyttä riskiä joutua syrjäytyneiksi, C. ottaa huomioon, että ihmiset ovat yhä läheisemmin sidoksissa toisiinsa, mikä merkitsee sekä koko ihmiskunnalle kuuluvien yhteisten arvojen syntymistä että syrjäytyneiksi itsensä tuntevien osalta vetäytymistä ja torjuntaa, D. ottaa huomioon, että AKT-maiden naiset kärsivät yhä äärimmäisestä syrjinnästä, koska heillä ei ole laillisia oikeuksia, tasaveroisia mahdollisuuksia koulutukseen, ammattikoulutukseen ja työpaikan saantiin; ottaa huomioon, että heidät on usein suljettu päätöksentekoprosessien ulkopuolelle; ottaa huomioon, ettei ole olemassa lisääntymisterveydenhuoltoon tarvittavia edellytyksiä, E. ottaa huomioon, että tämä ei tapahdu itsestään ja että markkinoiden taustalla on naisia ja miehiä sekä inhimillisiä arvoja ja että pääoma- ja tavaramarkkinoiden globaalistumiseen liittyen on toteutettava sääntelyä talouden, ympäristön, politiikan ja yhteiskunnan aloilla, F. ottaa huomioon, että kehitysyhteistyöpolitiikka ja erityisesti Lomén yleissopimukset ovat oleellinen osatekijä tätä sääntelyä ja että Euroopan unionin tavoitteena on oltava pyrkimys siihen, että vähiten kehittyneet maat voivat hyötyä pääoma- ja tavaramarkkinoiden globaalistumisesta, ja että tämän vuoksi on valitettavaa, että Saharan eteläpuolisen Afrikan osuus Euroopan kaupasta on häviävän pieni, G. ottaa huomioon, että työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen syitä voidaan poistaa tehokkaasti vain luomalla tuottavia työpaikkoja viralliselle ja epäviralliselle sektorille, H. katsoo, että parhaiden mahdollisten tulosten saavuttamiseksi Euroopan antamalla kokonaiskehitysavulla on välttämätöntä, että Euroopan unioni onnistuu tarkoituksenmukaisesti suuntaamaan yksittäisten jäsenvaltioiden kehitysapua ja sovittamaan yhteen kehitysyhteistyöpolitiikan muiden politiikan alojen kanssa, I. ottaa huomioon, että tehokkaalle yhteistyö- ja kehityspolitiikalle ja taistelulle köyhyyttä vastaan on ollut paremmat edellytykset sen jälkeen kun kylmän sodan aikaisen korruptoituneiden hallitusten ja diktatuurien tukemisen kieroutuneet vaikutukset ovat häipyneet, koska eräiden AKT-maiden tilanne on edelleen valitettava, J. pahoittelee, että Euroopan sitoutuminen etelää kohtaan on heikentynyt ja että se on käänteisesti verrannollinen Euroopan kasvavaan sitoutumiseen Itä- Eurooppaa ja Välimeren aluetta kohtaan, K. korostaa viime aikoina Afrikassa havaittua myönteistä kehitystä ja erityisesti demokratian ja oikeusvaltion edistymistä, taloudellisten suoritusten kohentumista ja nousevien sukupolvien ja naisten uusia pyrkimyksiä ja toimintatapaa sekä naisten oikeutettua halua osallistua entistä voimakkaammin maidensa poliittiseen, sosiaaliseen ja taloudelliseen kehitykseen; korostaa, että tämä on myönteistä myös siksi, että sen ansiosta on mahdollista käyttää aikaisemmin poliisi- ja sotilasvoimien ylläpitämiseen käytettyjä, mutta nyt vapautuneita voimavaroja terveyden- ja sairaanhoidon parantamiseen, koulutukseen ja sosiaalisiin uudistuksiin, L. korostaa, että on Euroopan unionin velvoite ja sen etujen mukaista tukea vakaasti demokraattista, sosiaalista ja taloudellista kehitystä niissä AKT- maissa, joissa sitä on todettu, M. katsoo, että EU:n politiikan AKT-maita ja erityisesti Saharan eteläpuolista Afrikkaa kohtaan on oltava kunnianhimoista ja päättäväistä ja EU:n on tarjottava sitä haluaville kumppaneilleen uutta sopimusta, ei ainoastaan sen vuoksi, että säilytettäisiin 25 vuoden aikaiset pohjoisen ja etelän välisen yhteistyön elleivät esimerkilliset niin ainakin ainutlaatuiset saavutukset ja jatkettaisiin samalla tiellä, vaan myös yhteistyön tehokkuuden lisäämiseksi ja vaikutusalueen laajentamiseksi; katsoo, että sopimuksen tavoitteena on oltava kestävä ja humaani kehitys, köyhyyden torjunta, AKT- maiden integroiminen maailmanlaajuiseen talouteen sekä EU:n ja AKT-maiden poliittisten suhteiden syventäminen ja lujittaminen; katsoo, että tämä uusi yhteistyön muoto edellyttää, että EU:n ja AKT-maiden suhteet eriytetään alueittain ja maittain, mikä poikkeaa aiemmista sopimuksista ja yleissopimuksista; katsoo, että neljännen Lomén yleissopimuksen uudistaminen tarjoaa osapuolille tilaisuuden tarkistaa, uuden kansainvälisten suhteiden järjestelmän valossa, perusteita vastavuoroiseen etuun perustuvalle kumppanuudelle, jonka osalta säilytetään ja hyödynnetään kumppanuuden perusperiaatetta, joka on tehnyt Lomén politiikasta ainutkertaista, N. ottaa huomioon, odotettaessa AKT-maiden valtionpäämiesten huippukokousta, näiden maiden edustajien ilmaiseman halun säilyttää AKT-maiden ryhmän maantieteellinen kehys, O. katsoo, että useat merentakaiset maat ja alueet ja yhteisön syrjäisimmät alueet ovat edustettuina Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueellisissa yksiköissä ja että näin ollen olisi edistettävä AKT-maiden, merentakaisten maiden ja alueiden ja unionin syrjäisimpien alueiden kumppaneiden yhteistyötä, P. ottaa huomioon, että globaalistuneessa maailmassa myös Euroopan unionin on kehitysyhteistyöpolitiikassaan toimittava globaalisti, Q. katsoo, että hallitusten tekemät sitoumukset YK:n konferensseissa lasten oikeuksista (1990), ympäristöstä ja kehityksestä (1992), ihmisoikeuksista (1993), väestöstä ja kehityksestä (1994), sosiaalisesta kehityksestä (1995), naisten asemasta (1995), elinympäristöstä (1996) ja ravinnosta (1996) sekä African Charter for Popular Participation and Development myötävaikuttavat kestävään kehitykseen ja niissä painotetaan kaikkien näiden tekijöiden yhteyttä toisiinsa; katsoo, että tulevan sopimuksen on perustuttava näille sitoumuksille; 1. Ilmaisee tukevansa AKT-EU-yhteistyön uudistamista ja lujittamista viidennen Lomén yleissopimuksen (2000 - 2010) puitteissa; 2. Ilmaisee kannattavansa viidettä yleissopimusta, joka muodostuu etupäässä yleisestä sopimuksesta, jossa vahvistetaan yhtenäiseltä, kaikissa AKT-maissa voimassa olevalta pohjalta AKT-maiden ja EU:n välisen yhteistyön poliittiset, taloudelliset, rahoitukselliset, kaupalliset ja sosiaaliset tavoitteet ja periaatteet ja johon sisältyy demokratian arvoja, ihmisoikeuksien kunnioittamista sekä parlamentaarista ja poliittista vuoropuhelua edistävät yhtenäiset instituutiot sekä eriytetyn yhteistyön välineet AKT-ryhmän muodostavien maiden kehityksen tason mukaan ilman, että niiden identiteetti ja poliittinen historia vaarannetaan; 3. Katsoo, että uuteen sopimukseen on sisällyttävä kansallisen tason ohella useita tasoja: - ensimmäinen taso, jolla ovat maat, joiden tavoitteet kestävän sosiaalisen kehityksen, rauhan, demokratian ja ihmisoikeuksien osalta ovat samat, jotka ovat tehneet samat, maailmanlaajuiset sitoumukset ja jotka noudattavat samoja yhteistyötä koskevia sääntöjä, - toinen taso, jolla edistetään alueellista yhteistyötä ja käsitellään erityisesti kysymyksiä turvallisuudesta, asekaupan rajoittamisesta, maamiinojen kieltämisestä sekä konfliktien estämisestä ja ratkaisemisesta, - kolmas taso, joka koskee Afrikkaa ja on aluetason alapuolella, jolla edistetään alueellista integraatiota ja käsitellään erityisesti kaupallisia ja valuuttapoliittisia (frangivyöhyke) kysymyksiä; 4. Korostaa kansanvaltaisten rakenteiden, ihmisoikeuksien kunnioittamisen, oikeusturvan ja tehokkaan hallinnon merkitystä; 5. Katsoo, että AKT-ryhmän kokoonpanoa tulisi laajentaa tai muuttaa vain AKT- maiden suostumuksella ja että AKT-ryhmän yhtenäisyys on säilytettävä; 6. Korostaa, että Euroopan unionilla on maantieteellisen läheisyytensä ja historiallisen vastuunsa johdosta täytettävänä erityisvelvollisuus Afrikkaa kohtaan; 7. Katsoo, että tämä uusi EU:n ja AKT-maiden suhteita koskeva lähestymistapa ei saisi johtaa EU:ta vähentämään ponnisteluja, joita se on toteuttanut eteläisten kumppaneidensa hyväksi ja joita se on onnistunut jatkamaan kahdeksatta EKR:a koskevien neuvottelujen yhteydessä; 8. Katsoo, että Lomén yleissopimukselle ominaiset periaatteet, sopimuksenmukaisuus, ennakoitavuus, turvallisuus ja kumppanuus, jotka ovat vieläkin ajankohtaisempia kuin vuonna 1975, on säilytettävä seuraavassa sopimuksessa; 9. Korostaa lisäksi, että kumppanuutta pidetään myös OECD:ssä ja G8:ssa kiistämättömänä osatekijänä kaikessa kehitysyhteistyöpolitiikassa; Kumppanuudesta 10. Ilmaisee tukevansa kumppanuuden lujittamista, joka on avainasemassa AKT-EU- yhteistyön tulevaisuuden kannalta, erityisesti seuraavilla tavoilla: - AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen säilyttäminen, joka on olennainen osa pohjoisen ja etelän välistä vuoropuhelua, - etusijan antaminen poliittiselle ulottuvuudelle, johon kuuluvat muun muassa kriisien ja riskien estäminen, siirtolaisuus ja kansainvälisissä konferensseissa käsitellyt kysymykset, joilla on merkitystä AKT-EU-yhteistyölle, - tästä seuraava AKT-EU-toimielinten muuttaminen siten, että otetaan mukaan erityisesti alueellinen näkökulma ja huomioidaan myös merentakaisten maiden ja alueiden kanta, - sopimusten käyttäminen sen sijasta, että kerätään hallitsemattomasti yhteen suuri määrä ehtoja sillä edellytyksellä, että maat, joita asia koskee, kunnioittavat demokraattisia periaatteita ja ihmisoikeuksia, - etusijan antaminen oikeusvaltion edistämiselle ja voimavarojen oikealle käytölle, - toteuttamisen tehokkuus, - monenlaisten toimijoiden osallistuminen päätöksentekoon ja toimeenpanoon, - toimijoiden (valtion- ja paikallishallinto, yksityiset yritykset, yhteiskunnalliset toimijat) järjestelmällinen osallistuminen päätöksentekoon että toimeenpanoon, - kumppanuuden tasapainon palauttaminen AKT-maiden eduksi, jotta nämä voivat ohjata kehitystään mahdollisimman itsenäisesti; 11. Katsoo, että Euroopan unionin ja AKT-maiden välinen poliittinen vuoropuhelu ja kumppanuus ovat kummankin osapuolen kannalta strategisesti tärkeitä, ja niiden avulla voidaan paremmin yhdessä kohdata globalisaation haasteet sekä poliittisella että taloudellisella ja kaupallisella tasolla; 12. Ottaa huomioon neuvoston 2. kesäkuuta 1997 tekemät johtopäätökset konfliktien ennaltaehkäisystä ja rohkaisee neuvoston saman suuntaisia toimia kehottaen ottamaan huomioon koko sen tärkeän osuuden, joka naisilla on konfliktien ehkäisyssä ja sovittelussa; 13. Kehottaa komissiota liittämään kaikkiin kansallisiin ja alueellisiin tavoiteohjelmiin konfliktien ehkäisyä varten mekanismin, joka varmistaisi sen, että konfliktien jälkeisessä tilanteessa voidaan nopeasti vapauttaa varoja siten, että apua voidaan antaa AKT-maille osana rauhanohjelmia; 14. Kehottaa komissiota arvioimaan konfliktien vaikutuksia epävakailla alueilla, jotta saataisiin selville, kuinka EU:n kehitysyhteistyö-, kauppa- ja ulkopolitiikan keinoin voidaan vähentää väkivaltaisten konfliktien vaaraa ja suojella heikossa asemassa olevia ryhmiä; 15. Toivoo, että Afrikan mantereen turvallisuutta koskeviin määräyksiin sisällytetään - maamiinojen käyttökielto - aseidenmyynnin valvonta ja rajoittaminen - sotilasbudjettien rajoittaminen yhteen prosenttiin BKT:sta, sillä uhalla, että yhteistyötä vähennetään - alueelliset järjestelyt jännitteiden arviointiin ja konfliktien sovittelun valmisteluun - satelliittien avulla saatujen tietojen saattaminen AKT-maiden käyttöön; nämä tiedot voivat auttaa ennaltaehkäisemään kriisejä; 16. Pitää kaiken kehitystoiminnan edellytyksenä miinanraivausta niissä maissa, joita tämä ongelma koskee; 17. Kehottaa muotoilemaan ja toimeenpanemaan Euroopan unionille ja AKT-maille käytännesäännöt tavoitteena estää asekauppa sellaisilla alueilla sijaitsevien maiden kanssa, joilla konfliktien vaara on suuri tai joilla esiintyy konflikteja, ja estää kaikki asetoimitukset kyseisiin maihin; 18. Tukee komission ehdotusta yhteistyön eriyttämisestä tarpeiden ja ansioiden mukaan, edellyttäen, että EU:n asenne perustuu ainoastaan yhteisiin arvoihin ja tavoitteisiin ja sulkee pois kaiken syrjinnän; kehottaa toteuttamaan eriyttämisen niin, ettei se aiheuta vahinkoa koko AKT-ryhmän yhtenäisyydelle eikä olemassa olevalle alueelliselle solidaarisuudelle; 19. Katsoo, että kansalaisyhteiskunnan järjestöjen (ihmisoikeusjärjestöt, nuorison, naisten ja maaseutuväestön järjestöt, valtiosta riippumattomat järjestöt, ammattiliitot, työmarkkinaosapuolet, kirkot, uskonnolliset ja filosofiset järjestöt jne.), yksityisen sektorin, yliopistojen, koulujen ja ammattioppilaitosten sekä hajautettujen ja paikallisten yhteisöjen osallistumisen on oltava ehdoton edellytys viidennessä Lomén yleissopimuksessa; 20. Katsoo, että perusihmisoikeudet on taattava, jotta kansalaiset voivat osallistua demokraattisesti päätösten tekoon ja jotta voidaan tehdä vaihtoehtoisia ehdotuksia kestävästä kehityksestä; 21. Toivoo erityisesti, että kehitetään yhteistyötä AKT-maiden ja EU-maiden paikallisten yhteisöjen välillä, sillä tällä hajautetulla yhteistyöllä on vaikutuksia toimiin ja hankkeisiin, jotka koskevat kansalaisten jokapäiväistä elämää, se vahvistaa hajauttamisprosessia AKT-maissa paikallisella tasolla ja edistää eurooppalaisten paikallisyhteisöjen asukkaiden tietoisuuden lisäämistä kehitysmaiden ongelmista; 22. Katsoo, että AKT-EU-instituutioita on vahvistettava ottamalla mukaan muita kuin valtiollisia toimijoita, joita on rohkaistava osallistumaan AKT-EU- kehitysohjelmien ja -hankkeiden suunnitteluun, toteuttamiseen ja arviointiin; 23. Katsoo, että mekanismeja kansalaisyhteiskunnan toimijoiden osallistumiselle ja tapaamisille on tuettava ja edistettävä kansallisella ja alueellisella tasolla sekä AKT-EU:n piirissä; 24. Korostaa erityisesti naisten roolia kehityksessä ja pyytää ottamaan huomioon sukupuoliulottuvuuden yhteisten politiikkojen ja toimintaohjelmien suunnittelussa ja toteuttamisessa; 25. Toivoo «mainstreaming»-periaatteen sisällyttämistä sopimuksenvaraisesti tulevan AKT-EU-yhteistyön kaikille alueille ja tarvittavien välineiden luomista edistämään naisten oikeuksia saada tasaveroiset mahdollisuudet koulutukseen, ammattikoulutukseen ja työpaikan saantiin ja heidän tasaveroista osallistumista kaikkiin taloudellisiin, yhteiskunnallisiin ja poliittisiin päätöksentekoprosesseihin; 26. Kehottaa ottamaan täysin huomioon AKT-EU-yhteistyössä lasten tilanteen; 27. Pyytää, että uusi kumppanuus olisi luonteeltaan sellainen, että kansa ottaa yhteistyön omakseen; tämä edellyttää ohjelmien avoimuutta ja mahdollisuutta osallistua niihin; 28. Sen johdosta korostaa painokkaasti, että ihmisten, erityisesti köyhimpien väestöryhmien, tarpeille ja ongelmille tulee antaa keskeinen sija pantaessa Lomén sopimusta täytäntöön; Tavoitteista 29. On vakuuttunut, että köyhyyden vastustaminen, kestävä kehitys ja asteittainen integroituminen maailman talouteen ovat toisiaan täydentäviä tavoitteita, ja toteaa, ettei näitä tavoitteita voida saavuttaa, ellei naisten asemaa paranneta kehitysmaissa huomattavasti niin että naiset voivat täysin osallistua näihin tavoitteisiin pyrkimiseen; 30. On vakuuttunut, että köyhyydentorjumispolitiikan ja kriisienehkäisypolitiikan saamiseksi tehokkaaksi on otettava huomioon AKT-maissa tapahtunut nopea urbanisoituminen sekä siitä johtuva poliittinen ja sosiaalinen epävakaus; ehdottaa tämän vuoksi, että Lomén sopimukseen sisällytetään kaupunkien kehittämiseen liittyvä kappale; 31. Korostaa kuitenkin, ettei taloudellinen kasvu yksin riitä takaamaan köyhyyden hävittämistä; kehottaa panemaan täytäntöön AKT-EU-yhteistyön puitteissa YK:n sosiaalisen kehityksen huippukokouksessa tehdyt päätökset ja suuntaamaan tulevan yhteistyön kehitysapukomitean (OECD) köyhyyden vähentämiseen liittyvien tavoitteiden saavuttamiseen, erityisesti äärimmäisen köyhyyden vähentämiseen puoleen AKT-maissa vuoteen 2015 mennessä; 32. Painottaa, että - köyhyyden vastaisen taistelun on oltava osa kaikkea kehitysyhteistyötä - huomion kiinnittäminen köyhimpiin johtaa huomion kiinnittämiseen Afrikkaan - köyhyyden vastainen taistelu ei merkitse vain yhteistyötä köyhimpien maiden kanssa; kehitysyhteistyössä on otettava huomioon kaikki köyhät väestönosat; 33. Painottaa, että väestönkasvun hallinta on ratkaiseva tekijä köyhyyden vastaisessa taistelussa ja että se vaikuttaa merkittävästi naisten ja lasten elinoloihin; EU:n on yhdessä AKT-maiden kanssa pantava paljon painoa Kairon ja Pekingin suosituksille; 34. Pyytää kestävän kehityksen huomioon ottaen, että ympäristön suojelu liitettäisiin kiinteästi kaikkien politiikkojen, ohjelmien ja hankkeiden laatimiseen, toteuttamiseen ja arviointiin maailman ympäristökonferenssin päätösten mukaisesti; tämä koskee erityisesti elintarviketurvaa, puhtaan veden saatavuutta ja saniteettiongelmien ratkaisemista; 35. Puoltaa yhteistä AKT-EU-ympäristöpolitiikkaa, joka käsittäisi muun muassa seuraavat aiheet: - biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen ja sen tunnustaminen valtioiden ja sen asukkaiden henkiseksi omaisuudeksi - geenipankkien perustaminen alueittain paikallisten kasvi- ja eläinlajien suojelemiseksi - uusiutuvien ja kestävien energialähteiden kehittäminen ja tukeminen - aavikoitumisen ja kuivuuden pysäyttäminen - (trooppisten) metsien, rannikkoalueiden ja kosteikkojen suojelu - kaupunkien ympäristöpolitiikan kehittäminen ja tukeminen sellaisissa asioissa kuin ilman saastuminen, jätehuolto jne. - aavikoitumisen estäminen - luonnonvarojen suojelu; 36. Korostaa painokkaasti, että on välttämätöntä parantaa AKT-maiden kilpailukykyä, luoda suotuisa ympäristö kotimaisille ja ulkomaisille investoinneille, kunnioittaa ympäristönormeja ja kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksissa määriteltyjä sosiaalisia perusnormeja ja että sekä miesten että naisten osallistuminen tähän työhön on erittäin tärkeää; 37. Kehottaa siksi unionia lisäämään tuntuvasti tukeaan yksityisen sektorin vakauttamiselle, kilpailukyvyn lisäämiselle ja kehittämiselle, jotka ovat ratkaisevia tekijöitä pyrittäessä saattamaan AKT-maat osaksi maailmanlaajuista talousjärjestelmää; 38. Korostaa täten AKT-maiden yritysten kilpailukyvyn parantamisen merkitystä ja kotimaisille ja ulkomaisille investoinneille suotuisan ympäristön luomisen tärkeyttä; 39. Korostaa kulttuurin edistämisen tärkeyttä ja kulttuuriyhteistyön lisäämisen merkitystä vuoropuhelussa ja molemminpuolisessa ymmärtämisessä; katsoo kuitenkin, että on välttämätöntä säilyttää AKT-maiden audiovisuaalinen kulttuuriperintö vahvistamalla ja perustamalla erikoistuneita alueellisia keskuksia ja kouluttamalla henkilöstöä, jottei vuoropuhelu muuttuisi vain teollisuusmaita hyödyttäväksi monologiksi; 40. Pyytää, että kiinnitetään erityistä huomiota pienten AKT-saarivaltioiden, tilanteeseen toteuttamalla erityistoimenpiteitä, erityisesti kaupan (alkuperäsäännöt), ympäristön (ilmastolliset muutokset) ja liikenteen alalla; Välineistä 41. Katsoo, että edistyminen alueellisen yhteistyön ja yhdentymisen alalla on välttämätöntä sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi, ja kehottaa EU:ta antamaan etusijan tämän toiminnan tukemiselle; 42. Korostaa, että komission on tarkasteltava uudelleen merentakaisia maita ja alueita koskevaa päätöstä vuonna 2000, ja pyytää komissiota esittämään ehdotuksensa varhaisessa vaiheessa, koska kyseinen päätös on sovitettava yhteen viidennen Lomén sopimuksen kanssa; 43. Katsoo, että pitäisi olla mahdollista kutsua merentakaisten maiden ja alueiden parlamenttien jäseniä AKT:n ja EU:n yleiskokoukseen silloin kun se on tarkoituksenmukaista; 44. Toivoo, että unionin syrjäisimmät reuna-alueet ja merentakaiset maat ja alueet liitettäisiin unionin tukemaan alueelliseen yhteistyö- ja integraatiokehitykseen, jotta voitaisiin hyödyntää Karibialla, Tyynellä valtamerellä ja Intian valtamerellä sijaitsevien AKT-maiden, merentakaisten maiden ja alueiden ja yhteisön alueiden välisiä synergiavaikutuksia; 45. Hyväksyy komission ehdotuksen, että institutionaalisen ulottuvuuden ja kyseisten maiden ja niiden kansalaisten - sekä miesten että naisten - toimintakyvyn lisäämisen tukemiselle annetaan etusija; erityisesti paikallisella ja kansallisella julkishallinnolla täytyy olla käytettävissään koulutukseen, terveydenhuoltoon ja työvoimahallintoon liittyvissä kysymyksissä ammattitaitoisia ja tehokkaita viranomaisia suuren yleisön palvelemiseksi; 46. Vaatii laajojen kansankerrosten peruskoulutuksen parantamista ja tulevien johtajien erityiskoulutuksen kehittämistä; 47. Vahvistaa kaupan alan suhteen tukensa komission valinnalle eriyttämisestä yhden kehityksen piirissä; 48. Muistuttaa yksittäisiä tuotteita (banaani, rommi, sokeri, naudanliha) koskevien pöytäkirjojen ratkaisevasta merkityksestä lukuisten AKT-maiden sosiaalis-taloudelliselle kehitykselle ja näiden sopusointuiselle sisällyttämiselle kansainväliseen kauppaan; pyytää siksi, että viidennessä Lomén yleissopimuksessa korostetaan näiden pöytäkirjojen suotuisia vaikutuksia kyseisten maiden tai alueiden perinteisiin kauppavirtoihin; 49. Vaatii, että tarkistetaan AKT-EU-yhteistyön erityisvälineitä, varsinkin Stabexia ja Sysminiä, jotta lopetettaisiin AKT-maiden täydellinen taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista perustuotteista, ja lisätään AKT-maiden perustuotteiden tuottajien kilpailukykyä; suosittaa Sysminin nykyaikaistamista ja kaivosalan yhteistyön edistämistä määräysten ja rakenteiden epäsopivuudesta, asiantuntemuksen ja tietämyksen puutteesta ja kuljetusverkkojen riittämättömyydestä johtuvien puutteiden poistamiseksi ja yksityisen sektorin investointien piristämiseksi kaivosalalla, jolla Afrikan osuus on pienenemässä, huolimatta siitä, ettei ole puutetta luonnonvaroista, kysynnästä eikä pääomista; 50. Ilmaisee tukensa kaupallisen yhteistyön vahvistamiselle, kaupallisten suosituimmuuskohtelujen optimaalisen käytön edistämiselle ja jäljellä olevien esteiden poistamiselle (erityisesti yksinkertaistamalla ja soveltamalla joustavammin alkuperäsääntöjä); 51. Kehottaa ryhtymään erityisesti seuraaviin toimenpiteisiin, joilla autetaan AKT-maita integroitumaan maailmantalouteen: - alueellisten talousvyöhykkeiden perustaminen - tuotannon monipuolistaminen - asteittainen sopeuttaminen kansainvälisen kaupan sääntöihin - investointien elvyttäminen - rahapoliittisen vakauden edistäminen AKT-EU-yhteistyöllä (euron rooli) - velkataakan keventäminen takaisinmaksulla paikallisessa valuutassa; 52. Ehdottaa talouden sekä kaupallisten ja yhteiskunnallisten käytäntöjen seurantaelimen perustamista ja AKT-laatumerkinnän luomista; 53. Vaatii, että edelleenkin yhdistetään kehitysapu ja kauppa mahdollisuuksien luomiseksi kaupalle, mukaan lukien ammattikoulutus, terveydenhuolto, koulutus, infrastruktuuri ja teknologian siirto; 54. Pyytää, että oikeudenmukaista kaupankäyntiä pidettäisiin pätevänä ja positiivisena välineenä AKT-maiden ja EU:n välisissä suhteissa ja että luotaisiin erityiset välineet sen harjoittamisen esteiden poistamiseksi; 55. Katsoo, että on suotavaa solmia alueellisia investointisopimuksia, joissa investointien suojelun vastapainoksi investoijat velvoitetaan noudattamaan työntekijöiden oikeuksia, toiminnan kohteena olevia yhteisöjä, kuluttajia ja ympäristönsuojelua koskevia kansainvälisiä normeja, ja pitää välttämättömänä, että asianomaiset merentakaiset maat ja alueet otetaan mukaan tähän prosessiin; 56. Palauttaa mieleen, että velkataakka, joka painaa suurinta osaa AKT-maista, on vakava este köyhyyden poistamisen tavoitteen saavuttamiselle ja vaarantaa näiden maiden sosioekonomisen kehityksen; pitää siksi välttämättömänä, että Euroopan unioni jatkaa ja tehostaa ponnistelujaan AKT-maiden velkojen huojentamiseksi tai mitätöimiseksi, ja katsoo, että tulevassa kumppanuussopimuksessa olisi määriteltävä uusia keinoja tämän ratkaisevan ongelman lievittämiseksi; 57. Kehottaa unionia Lyonin Eurooppa-neuvostossa esitetyn köyhien maiden velkataakkaa koskevan aloitteen edistämiseksi harkitsemaan yhdessä tärkeimpien kansainvälisten lainanantajien kanssa saataviensa uudelleenjärjestelyn ehtoja, etenkin vähiten kehittyneiden AKT-maiden osalta; 58. Pitää tärkeänä toimenpiteitä AKT-maiden ulkomaisen velan vähentämiseksi, muuntamiseksi ja peruuttamiseksi ja yksityisen pääoman osuuden lisäämistä käyttäen apuna takuurahastoja infrastruktuurien rakentamisessa, lisäämättä kuitenkaan AKT-maiden velkataakkaa; 59. Muistuttaa siitä, että tieteellinen tutkimus ja teknologinen kehitys ovat ratkaisevia välineitä AKT-maiden taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen kehityksen kannalta; pitää siksi välttämättömänä tuen lisäämistä AKT-maiden tieteelliselle ja tekniselle tutkimukselle ja niiden valmistautumiselle informaatioyhteiskuntaan erityisesti televiestinnän alalla; ehdottaa eurooppalaisen säätiön perustamista sellaisten kehitysmaiden tutkimuslaboratorioiden tukemiseksi ja toiminnan ylläpitämiseksi, joiden avulla parannetaan asianomaisten maiden ympäristön, luonnonvarojen ja yhteiskuntien tuntemusta; 60. Katsoo, että seuraavassa sopimuksessa on määrättävä henkisen omaisuuden suojeluvälineistä AKT-maissa, joista keksintöjä varastetaan, kun monikansalliset yritykset ostavat niiden tutkimuslaitosten vähäisiä tuloksia ja kun nämä maat eivät saa niiden hintojen vuoksi patentteja kehittyneistä maista; 61. Korostaa, että on tärkeää tukea tutkimusta ja käyttää ns. «etulinjan» teknologioita, toisin sanoen yksinkertaisia ja käytännöllisiä teknologioita, joiden avulla päästään köyhyydestä erityisesti hygienian, vesihuollon, jätehuollon ja jätteiden käsittelyn, pienimuotoisen kastelun ja käsiteollisuuden alalla; 62. Kannattaa epävirallista sektoria tukevia toimia, erityisesti suurkaupunkialueilla, ja etenkin koulutukseen ja tuotteiden markkinoinnin tukemiseen liittyviä toimia; 63. Painottaa yksityiselle sektorille annettavan tuen ja huomion merkitystä, edellyttäen ettei se merkitse sellaisten yritysten tukemista, jotka tarvitsevat toiminnan alkuun päästäkseen ja menestyäkseen vain oikeusturvaa, pankkirahoitusta, koulutettua henkilökuntaa ja toimivaa infrastruktuuria; katsoo, että Euroopan unionin taloudellinen ja tekninen apu on laajennettava koskemaan epävirallisen sektorin yrittäjiä, jotka tarjoavat elannon yli puolelle useimpien kehitysmaiden väestöstä, jotka paikkaavat valtioiden puutteita monilla aloilla ja luovat työpaikkoja; katsoo, että juuri näitä todellisessa kansantaloudessa toimivia epävirallisen sektorin yrittäjiä on autettava järjestäytymisessä, kouluttautumisessa, johtamisessa, rahoituksessa ja välineiden hankinnassa sekä terveiden suhteiden luomisessa viranomaisiin etenkin verotuksen ja työlainsäädännön aloilla; 64. Katsoo, että väestön pienoislainat ja mahdollisuus saada lainoja ovat keskeisiä kysymyksiä, jotka on otettava huomioon uudessa Lomén yleissopimuksessa; pyytää komissiolta, että luotonsaanti ennen kaikkea AKT- maiden ja EU:n välisen rahoitusyhteistyön kautta asetettaisiin etusijalle viidennestä Lomén yleissopimuksesta käytävissä neuvotteluissa ja että epävirallisen sektorin toimijat sekä pk-yritykset voisivat hyötyä siitä; 65. Pitää olennaisen tärkeänä pienyritysten, osuuskuntien ja käsityöläistoiminnan kehityksen helpottamista, myös toteuttamalla eurooppalaisten yritysten ja AKT-maiden yritysten välisiä hajautetun taloudellisen yhteistyön muotoja (yritysten muodostamat yhdistykset, teollisuusalueet, teknologia- ja tutkimuskeskukset) tukien koulutusta, tieteellistä ja teknistä tutkimusta ja yhteisyritysten toteuttamista; 66. Kehottaa tarkistamaan kaupunkien hallintoon (asuminen, kaupunkisuunnittelu, julkiset palvelut) liittyviä politiikkoja, niin etteivät ne osaltaan heikennä köyhimpien elinolosuhteita, ja etenkin, etteivät ne aiheuta heille työpaikkojen tai asuntojen menetyksiä ilman uusien tilalle hankkimista; 67. Korostaa vaihdettavien valuuttojen merkitystä ja vaatii toimenpiteitä, joilla tuetaan kehitysmaita näiden luodessa nykyistä toimintakykyisempiä ja vakaampia valuuttajärjestelmiä; 68. Korostaa, että EU:n ja AKT:n jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä elintarvike- ja maataloussektorilla on parannettava siten, että pyritään tehostamaan elintarviketurvaa kaikissa kyseisissä valtioissa; 69. Kehottaa perustamaan luonnonmullistusten ehkäisemistä käsittelevän Afrikan maiden välisen keskuksen; Yhteistyöstä rahoituksen ja tekniikan alalla 70. Katsoo, että yhteistyön avoimuus, tehokkuus ja näkyvyys edellyttävät menettelyjen rajua yksinkertaistamista; 71. Katsoo, että pelisääntöjen tunteminen ennakolta on keskeistä ja että maakohtaisten ohjelmien lähtökohtana on oltava kyseisen AKT-maan tarpeet ja toiveet ja niiden on vahvistettava yhteisvaikutuksia alueellisen kehityksen hyväksi; 72. Tukee esitetyistä vaihtoehdoista sitä, jossa säilytetään kolme rahoituskokonaisuutta (pitkälle aikavälille, lyhyelle aikavälille ja valtiosta riippumattomille toimijoille), ja olemassaolevien välineiden ryhmittämistä niihin; 73. Toistaa vaatimuksensa EKR:n liittämisestä EU:n talousarvioon; 74. Ilmaisee kannattavansa myönteisten edellytysten vallitessa tukihankkeiden sijasta budjettitukea tai alakohtaista tukea, jos sen ehdoksi asetetaan Kööpenhaminassa järjestetyssä Yhdistyneiden kansakuntien konferenssissa laaditun yhteiskunnallisen ohjelman täytäntöönpano; 75. Kannattaa yhteistyön hallinnon suhteen vaihtoehtoa, jossa edunsaajavaltiot hoitavat hallinnon itse, koska sillä on myönteisiä vaikutuksia edistymiseen hallinnon hoitamisessa; 76. Muistuttaa siitä, että kehitys on ennen kaikkea niiden asia, joita se koskee, niiden miesten ja naisten, joiden on tehtävä sitä koskevat päätökset ja organisoitava ja toteutettava kehitystoimet, ja kannattaa siksi sosiaalisen ulottuvuuden voimakkaampaa tukemista ja sen ottamista mukaan toimintatapoja koskevaan vuoropuheluun, mikä edistäisi välttämättömiä muutoksia koulutusjärjestelmässä, erityisesti tyttöjen koulutuksessa, terveydenhuollossa - mukaan luettuna lisääntymisterveys - ja elin- ja työolojen parantamisessa; 77. On vakuuttunut siitä, että kaikkia politiikkoja on tarkasteltava siltä kannalta, kuinka ne vaikuttavat köyhyyteen, ja että kehitysohjelmien ja kauppapolitiikkojen vaikutuksia köyhyyteen ja sukupuolten väliseen tasa- arvoon on arvioitava; tämän arvioinnin on oltava yhtä tiukka kuin EU:n soveltama menettelytapa ympäristövaikutusten arvioinnin osalta; 78. Kehottaa valtioista riippumattomia järjestöjä asettamaan etusijalle työnsä köyhien hyväksi ja Euroopan unionia auttamaan niitä - irrottautumaan hankkeiden raameista paikallisten kaupunginosayhdistysten ja maaseutu- ja kyläväestön ryhmien voimavarojen vahvistamiseksi ja sen edesauttamiseksi, että ne voisivat itse huolehtia niitä koskevien toimenpiteiden suunnitteluun ja toteuttamiseen, - kehittämään yhteistyökumppaneidensa sisäistä ja ulospäin suuntautuvaa tiedotusta, yhteydenpitoa ja ilmaisukeinoja, - käyttämään «parhaita tekniikoita», jotka hyödyntävät väestön omaa teknistä ja kulttuurista osaamista ja voimavaroja sekä huokeita, helposti levitettäviä muualta peräisin olevia teknologioita; 79. Korostaa, että on välttämätöntä sisällyttää ohjelmiin sosiaalisia kriteerejä, jotka parantavat koko väestön elin- ja työoloja; kannattaa AKT-maita koskevan yhteiskuntatutkimuksen tekemistä; katsoo hajautetun yhteistyön olevan neljännen Lomén yleissopimuksen suuria innovaatioita, mutta pitää puutteena sitä, että ennen kaikkea sosiaalialan toimijat eivät vielä käytä sitä riittävästi, ja viittaa tässä yhteydessä suuriin tulevaisuuden mahdollisuuksiin, joita hajautettu yhteistyö tarjoaa toteutettaessa paikallisia aloitteita; katsoo, että on luotava erityisiä kannustimia niille maille, jotka täyttävät Kööpenhaminassa pidetyn sosiaalisen kehityksen huippukokouksen 20 %:n vaatimuksen; 80. Katsoo, ettei politiikkoja koskevassa keskustelussa saa unohtaa oikeusvaltion osatekijöitä (poliisin ja oikeuslaitoksen toimintaedellytykset), ihmisoikeuksia ja yhdistymisvapautta, jotka myös edistävät vapaan ja vastuuntuntoisen lehdistön olemassaoloa; 81. Kehottaa komissiota varmistamaan, että rakennemukautusohjelmien vaikutuksesta sosiaalisia peruspalveluja tuetaan enemmän sen sijaan että tukea niille vähennettäisiin; 82. Kehottaa komissiota luomaan riippumattoman valitusjärjestelmän sellaisia yksittäisiä ihmisiä ja yhteisöjä varten, jotka katsovat viidennen Lomén yleissopimuksen mukaisen yhteistyön tuottaneen heille vahinkoa; 83. Katsoo, että johtuen perusteettomasta henkilöstön vähentämisestä komissiolla ei nykyisin ole vaadittavia henkilöresursseja huolehtimaan määrällisesti ja laadullisesti kasvavista tehtävistä, ja katsoo, että hyväksyttyjä tavoitteita ei voida saavuttaa arvioimatta inhimillisiä resursseja uudelleen; 84. Katsoo, että komission edustustot AKT-maissa eivät pysty toimimaan tehokkaasti osaksi sen vuoksi, että niillä on riittämättömästi henkilökuntaa ja osaksi sen vuoksi, että päätöksenteko tapahtuu liian keskitetysti neuvoston komiteoissa, ja kehottaa välittömästi puuttumaan tähän tilanteeseen, jotta viidennen Lomén yleissopimuksen mukainen yhteistyö voidaan toteuttaa tehokkaasti; 85. Katsoo, että komission ehdottama yhteistyön hallinnon uudistaminen mahdollistaa sen, että komission työ keskittyy ehdotettujen uusien politiikkojen toteuttamiseen; 86. Katsoo, että on järjestettävä AKT-maiden edustajien kiertävä ja määräaikainen läsnäolo komission toimistoissa, joiden tehtävänä on hoitaa EU:n ja AKT- maiden välisiä suhteita, niin että parannetaan AKT-maiden hallinnollista kapasiteettia ja menetelmien tuntemusta; Euroopan unionin vastuusta 87. Vaatii, että EU:n sitoumus etelää kohtaan säilytetään, eikä hyväksy sen viimeaikaista heikentämistä; 88. On huolestunut siitä, että Euroopan unionin jäsenvaltioissa kansallistetaan uudelleen kehitysyhteistyöpolitiikkoja, kuten ilmenee jäsenvaltioiden epäonnistumisesta ehdottaa kansallisten politiikkojen suurempaa yhteensovittamista joissakin AKT-maissa, ja vuoden 1998 talousarvion kehitysyhteistyövarojen jyrkästä vähenemisestä; 89. Korostaa, että viidennen Lomén yleissopimuksen tulokset riippuvat myös EU:n kyvystä - yhteensovittaa paremmin jäsenvaltioiden politiikat yhteisön politiikkaan, - tehdä politiikkansa yhtenäisemmäksi, kuten neuvoston 2. kesäkuuta 1997 antamissa johtopäätöksissä korostettiin, erityisesti konfliktien ehkäisyn, elintarviketurvan, kalastuksen ja siirtolaisuuden osalta, - laatia omat kehittämisstrategiat mm. rakennemukautusta, kaupan alaa, velkakysymyksiä, maataloutta, elintarviketurvallisuutta, ympäristöalaa, sukupuolikysymyksiä, väestökysymyksiä, naisia koskevia toimenpiteitä, terveydenhoitoa ja sosiaalipolitiikkaa varten, sillä ne ovat välttämättömiä poliittisen vuoropuhelun mahdollistamiseksi, - toimia soveltuvilla foorumeilla (G8, Bretton Woods -elimet, WTO, YK:n konferenssit jne.) kehityspolitiikkansa tavoitteiden ja sitoumusten mukaan, - vahvistaa identiteettiään kaikilla kansainvälisillä foorumeilla (esimerkiksi WHO, ILO); 90. Panee syvästi pahoitellen merkille, että Amsterdamin huippukokouksen tulosten ja Maastrichtin sopimuksen uudistamisen poliittinen merkitys on vähäinen - varsinkaan kehitysyhteistyöpolitiikan osalta merkittäviä muutoksia ei syntynyt; on syvästi pettynyt huippukokouksen tuloksiin ennen kaikkea, mitä tulee Eurooppa-neuvoston kykenemättömyyteen tehdä kehitysyhteistyöstä erottamaton osa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa ja antaa sille sellainen asema, joka edistäisi molemmille osapuolille hedelmällistä poliittista vuoropuhelua, joka puolestaan olisi otettava mukaan uuteen perussopimukseen; 91. Vaatii, että toiminnan yhteensovittaminen on suuremmassa määrin toteutettava AKT-maiden prioriteettien mukaisesti ja muiden avunantajien toiminta huomioon ottaen; katsoo, että asianomaisten AKT-maiden on vastattava yhteensovittamisesta ja jos kyseisten maiden voimavarat eivät riitä siihen, avunantajien on autettava näiden voimavarojen lisäämisessä; 92. Vaatii erityisesti, että yhteinen maatalouspolitiikka, kauppapolitiikka ja kalastuspolitiikka on yhtenäistettävä kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa; 93. Katsoo, että EU:n, joka ei pitänyt Uruguayn kierroksella kiinni sitoumuksestaan kehitysmaita kohtaan, on käytettävä kaikkia keinoja sen tunnustamiseksi, että muut kuin vastavuoroiset suosituimmuuskohtelut ja pöytäkirjat ovat kehityksen välineitä kunnes asetetut tavoitteet on saavutettu; 94. Kehottaa erityisesti EU:ta toimimaan kaikin tavoin Maailman kauppajärjestön banaania koskevan paneelin tulosta vastaan; 95. On syvästi huolestunut siitä, että Maailman kauppajärjestö on asettanut kyseenalaiseksi Lomén kaupalliset suosituimmuusjärjestelyt, kuten «banaanipaneelista» ilmenee; pyytää komissiota vastustamaan kaikin mahdollisin oikeudellisin keinoin tätä WTO:n suorittamaa Lomén suoranaista likvidointia ja pyytää neuvostoa antamaan komissiolle valtuudet neuvotella WTO:n kanssa eriytetyistä kaupan järjestelyistä AKT-maiden osalta taloudellisesti ja sosiaalisesti herkkien tuotteiden suhteen; 96. Kehottaa komissiota varmistamaan, kun yhteistä maatalouspolitiikkaa uudistetaan laajentumista silmällä pitäen, että se on sopusoinnussa Lomén yleissopimuksen tasapuolista yhteistyötä koskevien tavoitteiden kanssa; 97. Muistuttaa komission negatiivisesta ehdotuksesta muuttaa «suklaadirektiiviä» esimerkkinä epäjohdonmukaisesta kehityspolitiikasta; 98. Panee erittäin tyytyväisenä merkille komission ehdotuksen eurooppalaisesta yleisestä AKT-maita koskevasta strategiasta ja vaatii sen toteuttamista; 99. Panee tyytyväisenä merkille EU:n ja OAU:n välisen yhteistyön alkamisen; 100. Pyytää Eurooppa-Afrikka-huippukokousta silmällä pitäen laatimaan unionin Afrikka-politiikan, johon sisältyvät kaikki ulottuvuudet, mukaan lukien turvallisuus; 101. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden ja AKT-maiden hallituksille.