PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Termi ’hyödykemarkkinoilla toimiva välittäjä’ kattaa monenlaisia energia- ja perushyödykemarkkinoiden toimijoita: osa käy kauppaa ainoastaan hyödykejohdannaissopimuksilla ja muistuttaa sijoituspalveluyrityksiä toiminnan ja riskien osalta, kun taas toiset käyvät kauppaa hyödykejohdannaisilla puhtaasti hyödykkeiden tuotannon oheistoimintana. Asetuksessa (EU) N:o 575/2013, jäljempänä ’vakavaraisuusasetus’, ja direktiivissä 2013/36/EU, jäljempänä ’vakavaraisuusdirektiivi’, vahvistettuja vaatimuksia sovelletaan sekä luottolaitoksiin että sijoituspalveluyrityksiin. Sijoituspalveluyrityksiin sovellettava vakavaraisuusjärjestely on peräisin luottolaitoksiin sovellettavasta järjestelystä, mutta sitä on mukautettu sijoituspalveluyritysten tarjoamaan sijoituspalvelutoimintaan.

Hyödykemarkkinoilla toimiviin välittäjiin ei sovelleta vakavaraisuusasetuksen 493 artiklan 1 kohdan säännöksiä suurten asiakasriskien osalta ja 498 artiklan 1 kohdan säännöksiä omien varojen vaatimuksen osalta (”sijoituspalveluyrityksiin, joihin ei 31 päivänä joulukuuta 2006 sovellettu sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/22/ETY ja joiden päätoimiala koostuu ainoastaan sijoituspalvelujen tarjoamisesta tai rahoitusvälineisiin liittyvistä toimista, joista säädetään direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan C osan 5, 6, 7, 9 ja 10 kohdassa”).

Molempien poikkeusten voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2017. Tällainen raukeamislauseke sisällytettiin alun perin vakavaraisuusasetukseen, jotta sääntelyviranomaiset voivat määrittää hyödykemarkkinoilla toimivien välittäjien riskiprofiiliin mukautetun vakavaraisuuden sääntelyn. Tätä varten vakavaraisuusasetuksen 493 artiklan 2 kohdassa ja 498 artiklan 2 kohdassa komissiolle annetaan tehtäväksi laatia kertomukset vuoden 2015 loppuun mennessä. Mainittujen kertomusten perusteella komissio voi tehdä lainsäädäntöehdotuksia vakavaraisuusasetuksen muuttamiseksi. Komission on lisäksi toimitettava saman määräajan kuluessa kertomus, jossa se käsittelee asianmukaista järjestelmää sijoituspalveluyritysten yleistä vakavaraisuusvalvontaa varten. Myös tämän kertomuksen jälkeen komissio voi esittää lainsäädäntöehdotuksen.

Koska edellä mainitut kertomukset liittyvät toisiinsa, komissio päätti toteuttaa yhteisen tarkastelun, jäljempänä ’sijoituspalveluyritysten tarkastelu’, ja laatia yhteisen kertomuksen edellä mainituista aiheista. Tämän katsottiin olevan tarpeen, jotta voidaan kehittää johdonmukainen vakavaraisuuskehys kaikentyyppisille sijoituspalveluyrityksille. Sijoituspalveluyritysten tarkastelua koskeva työ on jo aloitettu: komissio pyysi Euroopan pankkiviranomaista, jäljempänä ’EPV’, ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaista, jäljempänä ’EAMV’, antamaan asiasta teknisen lausunnon. Lausuntoa odotetaan syyskuun 2015 loppuun mennessä. Komissio aikoo käyttää lausuntoa oman kertomuksensa laatimiseen. Jos komissio päättää muuttaa nykyistä sijoituspalveluyritysten vakavaraisuuskehystä, kertomuksessa esitetään sijoituspalveluyritysten tarkastelun seuraavat vaiheet ja komission harkitsemien muutosten päälinjat.

Sijoituspalveluyritysten tarkastelu on monimutkainen hanke, jota ei saada valmiiksi tämän vuoden loppuun mennessä. Sen vuoksi on hyvin epätodennäköistä, että tämän tarkastelun perusteella mahdollisesti annettava lainsäädäntö ehditään laatimaan ja hyväksymään ja että sitä ehditään soveltamaan ennen kuin nykyisten poikkeusten voimassaolo päättyy (eli ennen vuoden 2017 loppua). Tällä on vaikutuksia hyödykemarkkinoilla toimiviin välittäjiin: jos siihen mennessä ei ole käytössä sijoituspalveluyritysten tarkastelun perusteella annettua erityistä vakavaraisuuskehystä, niihin sovelletaan vakavaraisuusasetuksen ja vakavaraisuusdirektiivin vaatimuksia täysimääräisinä 1. tammikuuta 2018 alkaen.

Tähän skenaarioon liittyy kaksi ongelmaa. Ensinnäkin hyödykemarkkinoilla toimiviin välittäjiin sovellettaisiin vakavaraisuusasetuksen ja vakavaraisuusdirektiivin vaatimuksia täysimääräisinä ilman tietoista (ja tietoihin perustuvaa) päätöstä siitä, että tällainen kohtelu on niille kaikkein sopivin. Toiseksi jos oletetaan, että sijoituspalveluyritysten tarkastelu johtaisi hyödykemarkkinoilla toimiville välittäjille räätälöidyn vakavaraisuuskehyksen kehittämiseen, ne jäisivät ilman vakaata sääntelykehystä. Ne siirtyisivät nykyisestä järjestelystä, jossa ne on vapautettu suuria asiakasriskejä ja omia varoja koskevista vaatimuksista, väliaikaiseen järjestelyyn, jossa niihin sovelletaan vakavaraisuusasetuksen ja vakavaraisuusdirektiivin vaatimuksia täysimääräisinä, ja lopulta edellä mainittuun räätälöityyn kehykseen hyvin lyhyessä ajassa (yhdestä kahteen vuotta). Tämä ei ole toivottava lopputulos.

Tämän tilanteen estämiseksi on aiheellista jatkaa vakavaraisuusasetuksessa säädettyjä voimassa olevia poikkeuksia. Jatkamispäätöksessä olisi otettava huomioon aika, joka on tarpeen sijoituspalveluyritysten tarkastelun loppuunsaattamiseksi ja sen seurauksena mahdollisesti annettavan lainsäädännön laatimiseksi, hyväksymiseksi ja soveltamiseksi.