KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE yleisestä talousarviosta katettavien takausten käytöstä Tilanne 30. kesäkuuta 2012 /* COM/2013/0211 final */





SISÄLLYSLUETTELO 1........... Johdanto. 2 2........... Talousarviosta katettavat toimet 2 3........... Tapahtumat viimeisimmän, 31. joulukuuta 2011 annetun kertomuksen jälkeen. 3 3.1........ Maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille. 3 3.2........ Makrotaloudellinen rahoitusapu. 3 3.3........ Euratom.. 3 3.4........ Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi 3 3.5........ Talousarviotakaus EIP:n ulkoiselle rahoitukselle. 4 4........... Unionin talousarviosta katettavat riskit 4 4.1........ Riskin määrittely. 4 4.2........ Riskin koostumus. 4 4.3........ Unionin talousarviosta katettava vuotuinen riski 7 4.3.1..... Jäsenvaltioihin liittyvät riskit 7 4.3.2..... Kolmansiin maihin liittyvät riskit 8 4.4........ Riskin kehitys. 9 5........... Maksujen laiminlyönti, talousarviotakaustoimet ja maksurästit 12 5.1........ Maksut kassavaroista. 12 5.2........ Unionin talousarviosta suoritetut maksut 13 5.3........ Maksut ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetusta takuurahastosta. 13 6........... Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettu takuurahasto. 13 6.1........ Takaisinperinnät 13 6.2........ Varat 13 6.3........ Tavoitesumma. 14 7........... Riskien arviointi: riskialtteimpien unionin ulkopuolisten maiden talouksien tila. 14 7.1........ Tavoitteet 14 7.2........ Riskinarviointimenetelmät 14 1. Johdanto Tässä kertomuksessa tarkastellaan Euroopan unionin talousarviosta katettavia luottoriskejä. Ne aiheutuvat takauksista ja lainanantotoimista, jotka Euroopan unioni toteuttaa suoraan tai jotka toteutetaan välillisesti EIP:n ulkoisten lainanantovaltuuksien kautta. Kertomus esitetään varainhoitoasetuksen nojalla. Kyseisen asetuksen mukaisesti komissio laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen talousarviosta tehdyistä takauksista ja niihin liittyvistä riskeistä.[1] Lisäksi annetaan komission yksiköiden valmisteluasiakirja, jossa on yksityiskohtaisia taulukoita ja selityksiä, jäljempänä ’valmisteluasiakirja’. 2. Talousarviosta katettavat toimet Euroopan unionin talousarviosta, jäljempänä ’unionin talousarvio’, katettavat riskit liittyvät erityyppisiin lainananto- ja takaustoimiin, jotka voidaan jakaa kahteen ryhmään: – lainat, jotka Euroopan unioni myöntää makrotaloudellisiin tarkoituksiin, ts. kolmansille maille myönnettävä makrotaloudellinen rahoitusapu[2], jonka unioni myöntää yhdessä Bretton Woods -instituutioiden kanssa, maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat[3] euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille, joilla on maksutasevaikeuksia, ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista (ERVM)[4] myönnettävät lainat, joilla tuetaan kaikkia jäsenvaltioita, joille poikkeukselliset tapahtumat, joihin jäsenvaltiot eivät voi vaikuttaa, ovat aiheuttaneet vakavia taloudellisia tai rahoituksellisia häiriöitä tai vakavasti uhkaavat aiheuttaa niille tällaisia häiriöitä; sekä – mikrotaloudellisiin tarkoituksiin myönnettävät lainat, ts. Euratom-lainat ja ennen kaikkea rahoitus, jonka Euroopan investointipankki (EIP) myöntää EU:n takaamiin toimiin unionin ulkopuolisissa valtioissa (EIP:n ulkoinen rahoitus)[5]. Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettu takuurahasto, jäljempänä ’takuurahasto’[6], on kattanut vuodesta 1994 EIP:n taatun ulkoisen rahoituksen, Euratom-lainat ja makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät lainat. Maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat ja ERVM:stä myönnettävät lainat puolestaan katetaan suoraan unionin talousarviosta. Takuurahasto kattaa unionin ulkopuolisille valtioille tai unionin ulkopuolisissa valtioissa toteutettaviin hankkeisiin myönnettyihin lainoihin ja lainatakauksiin liittyvät laiminlyönnit. Rahaston tehtävänä on – varmistaa maksuvalmius ilman, että taattujen lainojen takaisinmaksun laiminlyönnin tai viivästymisen yhteydessä jouduttaisiin aina turvautumaan unionin talousarvioon; sekä – tarjota budjettikuria vahvistava väline luomalla rahoituspuitteet, joiden perusteella unionin ulkopuolisille maille myönnettävien komission ja EIP:n lainojen takaustoimintaa koskeva Euroopan unionin politiikka määräytyy.[7] Jos kolmansista maista tulee jäsenvaltioita, kyseisiin maihin liittyviä lainoja ei enää kateta takuurahastosta, ja riskit ovat suoraan unionin talousarvion vastuulla. Takuurahaston toiminta rahoitetaan unionin talousarviosta, ja sen varat on pidettävä tasolla, joka on tietty prosenttiosuus sen kattamasta laina- ja lainatakauskannasta. Kyseinen prosenttiosuus, jota kutsutaan tavoitesummaksi, on tällä hetkellä 9 prosenttia. Jos takuurahaston varat eivät riitä, tarvittavat varat osoitetaan unionin talousarviosta. 3. Tapahtumat viimeisimmän, 31. joulukuuta 2011 annetun kertomuksen jälkeen 3.1. Maksutaseiden tukemiseen tarkoitetut lainat euroalueen ulkopuolisille jäsenvaltioille Vuoden 2012 ensimmäisellä puoliskolla ei toteutettu yhtäkään maksutaseiden tukemiseen tarkoitettua lainanantotoimea. EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvaa rahoitustukea Romanialle ei ollut myönnetty 30. kesäkuuta 2012 mennessä. 3.2. Makrotaloudellinen rahoitusapu Toinen ja viimeinen maksuosuus Armenialle (39 miljoonaa euroa) maksettiin helmikuussa, ja takaisinmaksujen määrä oli yhteensä 19 miljoonaa euroa (Bosnia ja Hertsegovina: 2 miljoonaa euroa, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia: 5 miljoonaa euroa, Tadžikistan: 12 miljoonaa euroa). 3.3. Euratom Kertomuksen kattamalla jaksolla ei nostettu yhtään lainaa. Bulgaria maksoi takaisin 10,5 miljoonaa euroa ja Ukraina 2,8 miljoonaa euroa. 3.4. Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi Vuoden 2012 alkupuoliskolla Irlanti nosti 4,5 miljardin euron ja Portugali 6 miljardin euron lainaerän. Kaikkien neljän välineen kokonaislainakanta 30. kesäkuuta 2012 esitetään taulukossa 1. Osana kriisin vaikutusten torjuntaa otettiin käyttöön useita muitakin mekanismeja, joista ei kuitenkaan aiheudu riskiä unionin talousarviolle. Nämä ovat – Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV)[8] / Euroopan vakausmekanismi (EVM)[9], jotka osallistuvat jäsenvaltiot takaavat mekanismien määräsuhteen mukaisesti, ja – Kreikan lainajärjestely[10], joka rahoitetaan komission keskitetysti hallinnoimilla kahdenvälisillä lainoilla muilta euroalueen jäsenvaltioilta. 3.5. Talousarviotakaus EIP:n ulkoiselle rahoitukselle Vuodet 2007–2013 kattavan ulkoisen valtuuden puitteissa allekirjoitettujen lainojen määrä kasvoi 3 prosentilla vuoden 2012 alkupuoliskolla ja nousi 605 miljoonaan euroon. Nostettujen lainojen määrä oli yhteensä 1 065 miljoonaa euroa. Ulkoisen valtuuden puitteissa nostettujen lainojen yhteenlaskettu määrä oli 30. kesäkuuta 2012 9 626 miljoonaa euroa eli 12,5 prosenttia enemmän kuin 31. joulukuuta 2011. 4. Unionin talousarviosta katettavat riskit 4.1. Riskin määrittely Unionin talousarviosta katettava riski johtuu taattujen toimien jäljellä olevasta pääomasta ja koroista. Unionin talousarviosta (joko suoraan tai takuurahaston kautta) katettavia riskejä on tässä kertomuksessa arvioitu seuraavilla kahdella menetelmällä: – Lasketaan katettavan riskin kokonaismäärä, joka on kyseisiin toimiin liittyvän jäljellä olevan pääoman kokonaismäärä (kertynyt korko mukaan lukien) tiettynä päivänä.[11] – Lasketaan unionin talousarviosta katettava vuotuinen riski eli vuosittain erääntyvä enimmäismäärä, jonka Euroopan unioni joutuisi maksamaan varainhoitovuonna, jos maksujen laiminlyönnit koskisivat kaikkia taattuja lainoja.[12] 4.2. Riskin koostumus Unionin talousarviosta katettavien jäljellä olevien kokonaismäärien enimmäisriskit liittyivät vuoteen 2010 saakka pääasiassa kolmansille maille myönnettyihin lainoihin. Finanssikriisi on vaikuttanut vuodesta 2011 lähtien huomattavasti jäsenvaltioiden julkisiin talouksiin, mikä on johtanut siihen, että EU:n lainananto julkisen talouden kasvaneiden rahoitustarpeiden tukemiseksi on kasvanut. Sen vuoksi riskin koostumus on muuttunut. Tilanne oli 30. kesäkuuta 2012 seuraavanlainen: · 73 prosenttia jäljellä olevasta taatusta kokonaismäärästä koskee varainhankintaa, joka liittyy suoraan unionin talousarviosta katettaviin jäsenvaltioille myönnettäviin lainoihin (45 prosenttia 31.12.2010). Taulukossa 1 esitetään unionin talousarviosta katettavan riskin kokonaismäärä 30. kesäkuuta 2012. Taulukko 1: Talousarviosta katettu kokonaislainakanta 30. kesäkuuta 2012 (milj. euroa) || Jäljellä oleva pääoma || Kertynyt korko || Yhteensä || % Jäsenvaltiot* || || || || Makrotaloudellinen rahoitusapu || 25 || 0 || 25 || <1 % Euratom || 393 || 2 || 395 || 1 % Maksutase || 11 400 || 145 || 11 545 || 15 % EIP*** || 2 838 || 24 || 2 862 || 4 % ERVM || 38 500 || 444 || 38 944 || 52 % Jäsenvaltiot yhteensä || 53 156 || 615 || 53 771 || 73 % Kolmannet maat** || || || || Makrotaloudellinen rahoitusapu || 585 || 21 || 606 || 1 % Euratom || 41 || 0 || 41 || <1 % EIP*** || 21 205 || 171 || 21 376 || 26 % Kolmannet maat yhteensä || 21 831 || 192 || 22 024 || 27 % Yhteensä || 74 987 || 808 || 75 795 || 100 % * Riski katetaan suoraan unionin talousarviosta. Lukuihin sisältyvät myös ennen EU:hun liittymistä myönnetty makrotaloudellinen rahoitusapu, Euratom-lainat ja EIP:n lainat. ** Riski katetaan takuurahastosta. *** Noin 82 % EIP:n lainanannosta (valtiotasolla ja valtiotasoa alemmalla tasolla) katetaan yleisvakuudella, kun loput EIP:n toimet katetaan ainoastaan poliittisen riskin osalta. Valmisteluasiakirjan taulukoissa A1–A4 on tarkempia tietoja kyseisistä jäljellä olevista määristä, erityisesti enimmäismääristä, nostetuista määristä ja takausprosenteista. Talousarviosta katettava pääomasta ja korosta kertyvä määrä kasvoi lähinnä ERVM:stä myönnettyjen määrien takia. 4.3. Unionin talousarviosta katettava vuotuinen riski Unionin talousarvio kattaa vuoden 2012 toisella puoliskolla (suoraan tai takuurahaston välityksellä) 1 871 miljoonaa euroa[13] eli kyseisellä ajanjaksolla erääntyvät määrät (pääoma ja korot). Valmisteluasiakirjan taulukossa A2 esitetään kunkin maan painoarvo katettavan riskin kokonaismäärän suhteen. 4.3.1. Jäsenvaltioihin liittyvät riskit Jäsenvaltioihin liittyvät riskit koskevat a) ennen Euroopan unioniin liittymistä myönnettyjä EIP:n lainoja ja/tai makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyviä lainoja ja/tai Euratom-lainoja, b) maksutasejärjestelyn mukaisesti myönnettyjä lainoja, ja c) ERVM:n mukaisesti myönnettyjä lainoja. Taulukko 2: Jäsenvaltioiden sijoittuminen unionin talousarviosta katettavan enimmäisriskin suhteen vuoden 2012 jälkipuoliskolla (milj. euroa) Sijoitus || Maa || Lainat || Enimmäisriski || Maan painoarvo suhteessa jäsenvaltioiden kokonaisriskiin || Maan painoarvo suhteessa kokonaisriskiin (jäsenvaltiot ja muut maat) 1 || Portugali || c) || 207,6 || 25,9 % || 11,1 % 2 || Irlanti || c) || 192,7 || 24,0 % || 10,3 % 3 || Romania || a) + b) || 160,4 || 20,0 % || 8,6 % 4 || Unkari || a) + b) || 79,0 || 9,9 % || 4,2 % 5 || Bulgaria || a) || 43,4 || 5,4 % || 2,3 % 6 || Puola || a) || 40,2 || 5,0 % || 2,2 % 7 || Tšekki || a) || 35,1 || 4,6 % || 1,9 % 8 || Slovakia || a) || 22,1 || 2,8 % || 1,2 % 9 || Latvia || a) + b) || 8,5 || 1,1 % || 0,5 % 10 || Slovenia || a) || 5,7 || 0,7 % || 0,3 % 11 || Kypros || a) || 3,9 || 0,5 % || 0,2 % 12 || Liettua || a) || 2,6 || 0,3 % || 0,1 % 13 || Malta || a) || 0,4 || 0,0 % || 0,0 % Yhteensä || || || 801,5 || 100,% || 42,8 % 4.3.2. Kolmansiin maihin liittyvät riskit Takuurahastosta katetaan kolmansien maiden taatut lainat, joiden erääntymisajat ulottuvat vuoteen 2042. Takuurahastosta katettava kolmansiin maihin liittyvä vuotuinen enimmäisriski on 1 070 miljoonaa euroa (57 prosenttia vuotuisesta kokonaisriskistä). Jäljempänä on lueteltu järjestyksessä kymmenen maata (46 maasta), joiden kokonaislainakanta on suurin. Niiden osuus on 841 miljoonaa euroa eli 78,6 prosenttia takuurahastosta katettavasta vuotuisesta riskistä. Maiden taloudellista tilannetta arvioidaan ja kommentoidaan valmisteluasiakirjan 3 kohdassa. Kutakin maata koskevassa taulukossa esitetään myös luottoluokituslaitosten arvio niiden luottokelpoisuudesta. Kolmansiin maihin liittyvät riskit koskevat EIP:n lainoja ja/tai makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyviä lainoja ja/tai Euratom-lainoja (yksityiskohdat esitetään valmisteluasiakirjan taulukoissa A3b ja A4). Taulukko 3: Kymmenen kolmatta maata, jotka ovat merkittävimmät takuurahastosta katettavan enimmäisriskin suhteen vuoden 2012 jälkipuoliskolla (milj. euroa) Sijoitus || Maa || Enimmäis­riski || Maan painoarvo suhteessa kolmansien maiden kokonais­riskiin || Maan painoarvo suhteessa kokonais­riskiin (jäsenvaltiot ja muut maat) 1 || Turkki || 249,4 || 23,3 % || 13,3 % 2 || Serbia || 103,1 || 9,6 % || 5,5 % 3 || Tunisia || 96,8 || 9,1 % || 5,2 % 4 || Egypti || 95,8 || 9,0 % || 5,1 % 5 || Marokko || 93,4 || 8,7 % || 5,0 % 6 || Etelä-Afrikka || 57,5 || 5,4 % || 3,1 % 7 || Libanon || 48,8 || 4,6 % || 2,6 % 8 || Syyria || 41,5 || 3,9 % || 2,2 % 9 || Bosnia ja Hertsegovina || 28,0 || 2,6 % || 1,5 % 10 || Jordania || 26,8 || 2,5 % || 1,4 % Nämä 10 maata yhteensä || || 841,1 || 78,6 % || 45,0 % 4.4. Riskin kehitys Epävarmuus on edelleen suurta, koska maailmanlaajuinen talous- ja finanssikriisi vaikeuttaa edelleen sekä talouden elpymistä EU:ssa että maailmantalouden kasvua. Geopoliittisten jännitteiden vaikutukset joissakin eteläisen Välimeren alueen maissa ovat myös lisänneet talouden elpymiseen liittyvää epävarmuutta tietyissä kolmansissa maissa. · Maksutasejärjestely EU:n keskipitkän ajan rahoitustukea koskeva järjestely (maksutasejärjestely) otettiin uudelleen käyttöön marraskuussa 2008 Unkarin tukemiseksi ja sen jälkeen vuoden 2009 tammi- ja toukokuussa Latvian ja Romanian markkinoiden luottamuksen palauttamiseksi. Maksusitoumusmäärärahat olivat yhteensä 14,6 miljardia euroa. Määrästä jää nostamatta 1,2 miljardia euroa, sillä maksujen suorittamisen määräaika on päättynyt. Romanialle maksutasetukena jo myönnetyn 5 miljardin euron lisäksi neuvosto päätti 12. toukokuuta 2011 antaa maalle ennalta varautuvaa rahoitustukea enintään 1,4 miljardia euroa[14]. Tästä määrästä ei ole vielä maksettu yhtään erää. Maksutasejärjestelyn enimmäismäärä on 50 miljardia euroa, ja jäljellä olevasta 37,2 miljardin euron kapasiteetista voidaan tarvittaessa myöntää lisää maksutasetukea. · Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi (ERVM) Valtion joukkolainamarkkinoilla oli vuoden 2012 alkupuoliskolla edelleen havaittavissa hermostuneisuutta. Euroalueen reuna-alueiden valtionvelkakirjojen liikkeeseenlaskun edellytyksiin kohdistuu edelleenkin paineita huolimatta siitä, että ERVM – jota täydennetään kahdenvälisin lainoin – ja ERVV otettiin käyttöön. Jäsenvaltioiden kasvaneiden jälleenrahoitustarpeiden täyttäminen onnistuneesti säilyy haastavana lähikuukausina ja -vuosina. Ecofin-neuvosto on päätelmissään rajannut mekanismista myönnettävien lainojen ja luottojärjestelyjen enimmäismäärän 60 miljardiin euroon[15], mutta lakisääteisestä rajasta säädetään neuvoston asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan lainojen tai luottojärjestelyjen pääoma rajoitetaan omien varojen enimmäismäärän mukaiseen liikkumavaraan[16]. Unionin rahoitustuen myöntämisestä Irlannille[17] ja Portugalille[18] annettujen neuvoston päätösten perusteella Irlannille on maksettu 18,4 miljardia euroa ja Portugalille 20,1 miljardia euroa. ERVM:n enimmäismäärä on 60 miljardia euroa, ja 30. kesäkuuta 2012 jäljellä olevasta 21,5 miljardin euron kapasiteetista voidaan tarvittaessa myöntää lisää tukea.[19] · Makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät lainat Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen neuvosto ei enää tee makrotaloudellista rahoitusapua koskevia päätöksiä yksinään vaan tavanomaista lainsäätämisjärjestystä (yhteispäätösmenettely) noudattaen. Komissio hyväksyi 4. heinäkuuta 2011 uuden ehdotuksen makrotaloudellista rahoitusapua koskevaksi puiteasetukseksi, jotta Lissabonin sopimuksen mukaisesti päätöksentekoprosessia voitaisiin parantaa.[20] Puiteasetusehdotuksen mukaisesti makrotaloudellista rahoitusapua koskeva menettely muuttuisi vastaamaan muihin ulkoisen rahoituksen välineisiin sovellettavaa menettelyä, jolloin komissio voisi hyväksyä makrotaloudellisen avun myöntämispäätökset jäsenvaltioiden edustajista koostuvan komitean valvonnassa 1. maaliskuuta 2011 voimaan tulleilla uusilla komitologiasäännöillä käyttöön otetun tarkastelumenettelyn mukaisesti.[21] Parlamentti ja neuvosto ovat vuonna 2012 jatkaneet keskusteluja ehdotetusta asetuksesta ja makrotaloudellista rahoitusapua koskevasta päätöksentekoprosessista. · Euratom-lainat Euratomin lainanannolle jäsenvaltioille tai tietyille lainakelpoisille unionin ulkopuolisille maille (Venäjän federaatio, Armenia ja Ukraina) on asetettu 4 miljardin euron enimmäismäärä, josta on jo käytetty noin 85 prosenttia. Jäljellä oleva määrä on noin 600 miljoonaa euroa, ja se voidaan käyttää uusien hankkeiden rahoittamiseen. · EIP:n myöntämät lainat EIP:n vuodet 2007–2013 kattavan yleisen valtuuden puitteissa oli 30. kesäkuuta 2012 mennessä allekirjoitettu yhteensä 19 998 miljoonan euron lainat, joista 9 626 miljoonaa euroa oli nostettu kyseiseen päivään mennessä (ks. valmisteluasiakirjan taulukko A6). Lisätietoja EIP:n valtuuksien kattamista maista on valmisteluasiakirjan taulukoissa A1 ja A2. Syyrian hallitus alkoi laiminlyödä EIP:n lainoihin liittyviä korkomaksuja ja lainojen takaisinmaksuja vuoden 2011 lopussa (ks. 5.3 kohta jäljempänä). 5. Maksujen laiminlyönti, talousarviotakaustoimet ja maksurästit 5.1. Maksut kassavaroista Komissio käyttää käteisvarojaan välttääkseen maksujen myöhästymisen ja siitä aiheutuvat varainhankinnan kustannukset silloin, kun velallisen maksu Euroopan unionille myöhästyy.[22] 5.2. Unionin talousarviosta suoritetut maksut Koska jäsenvaltiot eivät laiminlyöneet yhtään maksua vuoden 2012 alkupuoliskolla, unionin talousarvion momentilta 01 04 01 (p.m.-kohta) ”Unionin ja Euratomin varainhankinnan sekä EIP:n lainanantotoimien yhteydessä annetut Euroopan unionin takaukset” ei pyydetty määrärahoja. 5.3. Maksut ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustetusta takuurahastosta Jos Euroopan unionin myöntämän tai takaaman lainan saajan (unionin ulkopuolisen maan) maksut myöhästyvät, suorittamatta jäänyt maksu katetaan takuurahastosta kolmen kuukauden kuluessa pyynnöstä.[23] Syyrian hallitus laiminlöi eräät EIP:n lainoihin liittyvät korkomaksut ja takaisinmaksut. Koska virallisiin maksupyyntöihin ei ole reagoitu, EIP pyysi toukokuussa 2012 15,5 miljoonan euron maksamista takuurahastosta marras- ja joulukuussa 2011 suorittamatta jääneiden maksujen kattamiseksi. Kyseinen määrä otettiin takuurahaston tililtä elokuussa 2012. Lisäksi EIP esitti takuurahastolle kolme muuta maksupyyntöä, jotka liittyivät Syyrian hallituksen laiminlyömiin lainoihin. Ensimmäinen, marraskuussa 2012 esitetty pyyntö koski 8,6 miljoonan euron määrää, toinen, tammikuussa 2013 esitetty pyyntö 2,6 miljoonan euron määrää ja kolmas, helmikuussa 2013 esitetty pyyntö 15,4 miljoonan euron määrää. EIP on sittemmin perinyt takaisin 2,1 miljoonaa euroa. Ellei tilanne Syyriassa parane, lisää maksupyyntöjä on odotettavissa. Syyrian taattujen lainojen jäljellä oleva kokonaismäärä on 551 miljoonaa euroa, ja viimeisen lainan erääntymisaika ulottuu vuoteen 2030. Kun EU on suorittanut maksun EU-takuun nojalla, EIP:n oikeudet ja oikeussuojakeinot siirtyvät takaussopimusten mukaisesti EU:lle. EIP:n on aloitettava takaisinperintämenettelyt siirrettyjen summien osalta. 6. Ulkosuhteisiin liittyville hankkeille perustettu takuurahasto 6.1. Takaisinperinnät[24] Takuurahastolla ei ollut maksurästejä perittävänään 30. kesäkuuta 2012, koska maksuja ei ole suoritettu. 6.2. Varat Rahaston nettovarat[25] 30. kesäkuuta 2012 olivat 1 839 956 496,39 euroa. 6.3. Tavoitesumma Takuurahaston on saavutettava tarkoituksenmukainen taso (tavoitesumma), joksi on vahvistettu 9 prosenttia kustakin toimesta aiheutuvien jäljellä olevien pääomasitoumusten (kertyneillä koroilla lisätystä) kokonaismäärästä. Rahastoasetuksen mukainen takuurahaston varojen (1 755,43 miljoonaa euroa) ja jäljellä olevien pääomasitoumusten[26] (21 234,34 miljoonaa euroa) suhde oli 31. joulukuuta 2011 tavoitesummaa pienempi. Sen vuoksi vuoden 2013 alustavaan talousarvioon sisällytettiin 155,66 miljoonan euron määrärahat. Helmikuussa 2012 unionin talousarviosta siirrettiin takuurahastolle 260,17 miljoonaa euroa vuoden 2012 alustavan talousarvioesityksen ja takuurahastoasetuksen sääntöjen (9 %:n tavoitesumma) mukaisesti. 7. Riskien arviointi: riskialtteimpien unionin ulkopuolisten maiden talouksien tila 7.1. Tavoitteet Tässä kertomuksessa on tähän mennessä esitetty määrällisiin seikkoihin liittyviä tietoja unionin talousarviosta katettavista riskeistä, jotka liittyvät kolmansiin maihin. Valmisteluasiakirjan 3 jaksossa esitetään makrotaloudellinen analyysi kolmansista maista, joiden osalta unionin talousarvioon kohdistuva riski on suurin tai joihin sovelletaan EU:n lainajärjestelyjä (makrotaloudellinen rahoitusapu ja Euratom-lainat). 7.2. Riskinarviointimenetelmät Valmisteluasiakirjassa esitetty riskiarvio perustuu tietoihin taattuja lainoja saaneiden maiden talous- ja rahoitustilanteesta, luottokelpoisuusluokituksesta ja muista tiedossa olevista tunnusluvuista. Arviointi ei sisällä arvioita ennakoiduista tappioista ja takaisin perityistä määristä, sillä ne ovat väistämättä erittäin epävarmoja. Valmisteluasiakirjan taulukoissa esitetyt maariski-indikaattorit osoittavat maksulaiminlyöntien riskien kehityksen. Analyysi esitetään valmisteluasiakirjan 3 jaksossa, ja se koskee maita, joista aiheutui 30. kesäkuuta 2012 suurin luottoriski unionin talousarviolle (mukaan lukien makrotaloudellinen rahoitusapu ja Euratom-lainat). [1] Edellinen kertomus unionin talousarviosta katettavien takauksien käytöstä 31. joulukuuta 2011 löytyy viitteillä COM(2012) 609 final ja SEC(2012) 347 final. [2] Makrotaloudellista rahoitusapua voidaan antaa unionin ulkopuolisille maille myös avustuksina. [3] Neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002, annettu 18 päivänä helmikuuta 2002, järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille (EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1). [4] Neuvoston asetus (EU) N:o 407/2010, annettu 11 päivänä toukokuuta 2010 (EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1). [5] Viittaukset oikeusperustoihin luetellaan valmisteluasiakirjan taulukossa A4. [6] Neuvoston asetus (EY, EURATOM) N:o 480/2009, annettu 25 päivänä toukokuuta 2009, takuurahaston perustamisesta ulkosuhteisiin liittyville hankkeille (kodifioitu toisinto), ’takuurahastoasetus’ (EUVL L 145, 10.6.2009, s. 10). [7] Vaikka ulkoiset riskit katetaan viime kädessä unionin talousarviosta, takuurahasto toimii välineenä, joka suojaa unionin talousarviota maksulaiminlyöntien riskiltä. Ks. rahaston toimintaa koskeva kattava kertomus (COM(2012) 399 final) ja sen liitteenä oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja (SWD(2012) 217 final). [8] Lisätietoa ERVV:stä: http://www.efsf.europa.eu [9] Lisätietoa EVM:stä: http://www.esm.europa.eu [10] Lisätietoa Kreikan lainajärjestelystä – Talouden ja rahoituksen pääosasto – Euroopan komissio: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/index_en.htm [11] Ks. kertomuksen taulukko 1. [12] Tässä laskentamenetelmässä otetaan huomioon ainoastaan erääntyneet maksut, eikä oleteta, että koko laina vaadittaisiin heti maksuun, jos maksut laiminlyödään (ks. myös kertomuksen taulukot 2 ja 3 sekä valmisteluasiakirjan taulukko A2). [13] Vuoden 2012 jälkipuoliskolla erääntyvät määrät (30. kesäkuuta 2012 jäljellä olevasta kokonaismäärästä), kun oletetaan, ettei koko lainaa vaadittaisi heti maksuun, jos maksut laiminlyödään (ks. yksityiskohtaisemmat tiedot valmisteluasiakirjan taulukosta A2). [14] Neuvoston päätös 2011/288/EU, annettu 12 päivänä toukokuuta 2011, EU:n keskipitkän ajan ennalta varautuvan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle (EUVL L 132, 19.5.2011, s. 15). [15] Ks. Ecofin-neuvoston 9. ja 10. toukokuuta 2010 pidettyä ylimääräistä kokousta koskeva lehdistötiedote (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [16] Neuvoston asetus (EU) N:o 407/2010, annettu 11 päivänä toukokuuta 2010, Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta (EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1). [17] Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2011/77/EU, annettu 7 päivänä joulukuuta 2011, unionin Irlannille myöntämästä rahoitustuesta (EUVL L 30, 4.2.2011, s. 34). [18] Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2011/344/EU, annettu 30 päivänä toukokuuta 2011, unionin Portugalille myöntämästä rahoitustuesta (EUVL L 159, 17.6.2011, s. 88); oikaisu neuvoston täytäntöönpanopäätökseen, annettu 17 päivänä toukokuuta 2011, unionin Portugalille myöntämästä rahoitustuesta (EUVL L 178, 10.7.2012, s. 15). [19] ERVM:stä on lisätietoja myös asiakirjassa ”Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan unionin varainhankinnasta ja lainanannosta vuonna 2011” (COM(2012) 419). [20] KOM(2011) 396 lopullinen – 2011/0176 (COD), 4.7.2011. [21] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011 yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13). Tämä asetus korvaa neuvoston päätöksen 1999/468/EY. [22] Ks. yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta 22 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 12 artikla (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1). [23] Takuurahastosta on sen perustamisesta vuodesta 1994 lähtien maksettu yhteensä 493 miljoonaa euroa. Tarkempia tietoja valmisteluasiakirjan 2.5.3 kohdassa. [24] Takuurahasto on sen perustamisesta vuodesta 1994 lähtien perinyt takaisin yhteensä 576 miljoonaa euroa (tähän sisältyvät takaisin maksetut pääomat ja korot, viivästyskorot viivästyneistä maksuista sekä toteutuneet kurssivoitot ja -tappiot). [25] Takuurahaston kokonaisvarat, joista on vähennetty kertyneet maksettavat (EIP:n perimät maksut ja tilintarkastajien palkkiot). [26] Kertyneet korot mukaan lukien.