PERUSTELUT

EHDOTUKSEN TAUSTA

Marraskuussa 2007 voimaan tullut rahoitusvälineiden markkinoita koskeva direktiivi (rahoitusmarkkinadirektiivi) kuuluu EU:n finanssimarkkinoiden yhdentymisen kulmakiviin. Tämä nk. Lamfalussy-menettelyn[1] mukaisesti hyväksytty direktiivi koostuu puitedirektiivistä (direktiivi 2004/39/EY)[2], täytäntöönpanodirektiivistä (direktiivi 2006/73/EY)[3] ja täytäntöönpanoasetuksesta (asetus N:o 1287/2006)[4]. Rahoitusmarkkinadirektiivillä luodaan sääntelykehys pankkien ja sijoituspalveluyritysten rahoitusvälineiden markkinoilla tarjoamille sijoituspalveluille (kuten arvopaperivälitys, neuvonta, kaupankäynti, salkunhoito, merkintä jne.) sekä markkinoiden ylläpitäjien toiminnalle säännellyillä markkinoilla. Siinä vahvistetaan myös näihin toimintoihin liittyvät kansallisten toimivaltaisten viranomaisten valtuudet ja velvollisuudet.

Tärkeimpänä tavoitteena on edistää EU:n finanssimarkkinoiden yhdentymistä, kilpailukykyä ja tehokkuutta. Käytännössä sillä poistettiin jäsenvaltioiden mahdollisuus vaatia, että kaiken rahoitusvälineillä tapahtuvan kaupankäynnin on tapahduttava erityisissä pörsseissä, ja mahdollistettiin Euroopan laajuinen kilpailu perinteisten pörssien ja vaihtoehtoisten kauppapaikkojen välillä. Lisäksi siinä annettiin pankeille ja sijoituspalveluyrityksille aiempaa vapaampi oikeus tarjota sijoituspalveluja kaikkialla EU:ssa, kunhan ne noudattava toiminnan järjestämistä ja ilmoitusten antamista koskevia vaatimuksia sekä kattavia sääntöjä sijoittajansuojan varmistamiseksi.

Kun rahoitusmarkkinadirektiivi on nyt ollut voimassa 3,5 vuotta, voidaan todeta, että kilpailu kauppapaikkojen välillä rahoitusvälineiden kaupassa on lisääntynyt ja sijoittajilla on enemmän valinnanvaraa palveluntarjoajien ja saatavilla olevien rahoitusvälineiden osalta. Teknologian kehitys on vauhdittanut tätä kehitystä. Yleisesti ottaen liiketoimien kustannukset ovat alentuneet ja markkinoiden yhdentyminen on edennyt.[5]

Esiin on kuitenkin noussut myös joitakin ongelmia. Toimintaympäristöön, jolla on enemmän kilpailua, liittyy ensiksikin uusia haasteita. Kilpailun lisääntymisestä saadut edut eivät ole jakautuneet tasapuolisesti kaikkien markkinaosapuolten välillä, eikä niitä ole aina siirretty edelleen loppusijoittajille, olipa sitten kyse yksityis- tai suursijoittajista. Kilpailusta aiheutuva markkinoiden pirstoutuminen on myös muuttanut kaupankäyntiympäristöä ja erityisesti kauppatietojen keruuta monimutkaisemmaksi. Lisäksi monet rahoitusmarkkinadirektiivin säännökset ovat jääneet jälkeen markkinoiden ja teknologian kehityksestä. Tämä saattaa vaarantaa yhteisen edun mukaisen tavoitteen luoda avoimet ja tasapuoliset toimintaedellytykset kauppapaikkojen ja sijoituspalveluyritysten välille. Finanssikriisi on lisäksi tuonut esiin heikkoudet muiden rahoitusvälineiden kuin osakkeiden sääntelyssä. Näillä välineillä käydään kauppaa lähinnä ammattimaisten sijoittajien välillä. Aiemmat oletukset siitä, että vähimmäistason avoimuudella, valvonnalla ja sijoittajasuojalla tällaisessa kaupankäynnissä päästään parempiin tuloksiin markkinoiden tehokkuuden kannalta, eivät enää päde. Nopea innovointi ja rahoitusvälineiden monimutkaistuminen korostavat entisestään ajantasaisen ja korkeatasoisen sijoittajansuojan merkitystä. Vaikka rahoitusmarkkinadirektiivin kattavat säännöt ovat osoittautuneet oikeutetuiksi finanssikriisin kokemusten valossa, niihin on tarpeen tehdä parannuksia, jotka ovat samaan aikaan sekä kohdennettuja että kunnianhimoisia.

Rahoitusmarkkinadirektiivin tarkistaminen on sen vuoksi erottamaton osa uudistuksia, joilla pyritään luomaan finanssikriisin jälkeen entistä turvallisempi, vakaampi, avoimempi ja vastuullisempi finanssijärjestelmä, joka toimii talouselämän ja koko yhteiskunnan hyväksi, ja joilla varmistetaan, että EU:n finanssimarkkinat ovat yhdentyneemmät, tehokkaammat ja kilpailukykyisemmät.[6] Se on myös olennainen väline, jotta G20-maat[7] voivat täyttää sitoumuksensa, joka koskee finanssijärjestelmän vähemmän säänneltyjen ja vaikeaselkoisempien osien kehittämistä sekä eri markkinasegmenttien – erityisesti pörssin ulkopuolisen kaupankäynnin kohteena usein olevien rahoitusvälineiden markkinasegmentin[8] – toiminnan järjestämisen, avoimuuden ja valvonnan parantamista. Rahoitusmarkkinadirektiivi täydentää OTC-johdannaisia, keskusvastapuolia ja kauppatietorekistereitä koskevaa lainsäädäntöehdotusta[9].

Kohdennettuja parannuksia tarvitaan myös hyödykejohdannaismarkkinoiden valvonnan ja avoimuuden parantamiseksi, jotta voidaan varmistaa, että ne edistävät suojaamista (hedging) ja hinnanmuodostusta. Samoin niitä tarvitaan markkinarakenteiden ja teknologian kehityksen vuoksi, jotta voidaan varmistaa terve kilpailu ja markkinoiden tehokkuus. Sijoittajansuojajärjestelmään on tehtävä toimintatavoissa tapahtuneeseen kehitykseen perustuvia erityismuutoksia, joilla vahvistetaan sijoittajien luottamusta.

EU on sitoutunut Jacques de Larosièren johtaman korkean tason asiantuntijaryhmän suositusten ja Ecofin-neuvoston päätelmien[10] mukaisesti rajoittamaan tarvittaessa harkintavaltaa, jota jäsenvaltioille on jätetty suhteessa EU:n finanssipalveludirektiiveihin. Tämä on yhteinen pyrkimys kaikilla rahoitusmarkkinadirektiivin tarkistamisen kattamilla osa-alueilla. Tämä luo osaltaan yhteistä sääntökirjaa EU:n finanssimarkkinoille, auttaa tasapuolisten toimintaedellytysten luomisessa jäsenvaltioille ja markkinaosapuolille, parantaa valvontaa ja täytäntöönpanoa, vähentää markkinaosapuolille aiheutuvia kustannuksia sekä kohentaa markkinoille pääsyn edellytyksiä ja EU:n finanssialan maailmanlaajuista kilpailukykyä.

Rahoitusmarkkinadirektiivin muuttamista koskeva ehdotus jaetaan sen vuoksi kahteen osaan. Siihen kuuluu ensiksikin asetus, jossa asetetut vaatimukset liittyvät kaupan avoimuutta koskevien tietojen julkistamiseen ja liiketoimia koskevien tietojen antamiseen toimivaltaisille viranomaisille, selvitysjärjestelmien syrjimätöntä käyttöä haittaavien esteiden poistamiseen, johdannaisten pakolliseen kaupankäyntiin organisoiduissa kauppapaikoissa, rahoitusvälineitä ja johdannaispositioita koskeviin erityisiin valvontatoimiin sekä ilman sivuliikettä toimivien kolmansien maiden yritysten palvelutarjontaan. Lisäksi siihen kuuluu direktiivi, jolla muutetaan sijoituspalvelujen tarjoamista koskevia erityisvaatimuksia, nykyisessä direktiivissä myönnettyjen poikkeusten laajuutta, sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämiseen ja menettelytapoihin liittyviä vaatimuksia, kauppapaikkojen toiminnan järjestämiseen liittyviä vaatimuksia, tietopalvelujen tarjoajien toimilupaa ja jatkuvaluonteisia velvoitteita, toimivaltaisten viranomaisten valtuuksia, seuraamuksia sekä sivuliikkeen välityksellä toimiviin kolmansien maiden yrityksiin sovellettavia sääntöjä.

INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET

Ehdotus on tulosta jatkuvasta laaja-alaisesta vuoropuhelusta ja kuulemisesta, joissa ovat olleet mukana kaikki tärkeimmät sidosryhmät, kuten arvopaperimarkkinavalvojat ja kaikki markkinaosapuolet, kuten liikeeseenlaskijat ja yksityissijoittajat. Siinä otetaan huomioon näkemykset, joita esitettiin 8. joulukuuta 2010 ja 2. helmikuuta 2011 välisenä aikana järjestetyssä julkisessa kuulemisessa[11] sekä 20. ja 21. syyskuuta 2010 pidetyssä kattavassa ja runsaasti osallistujia keränneessä julkisessa kuulemisessa[12], ja palaute, jota on annettu monien sidosryhmien kanssa joulukuusta 2009 lähtien pidetyissä laajoissa kokouksissa. Lisäksi ehdotuksessa otetaan huomioon Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean (CESR) eli nykyisen Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) julkistamiin asiakirjoihin ja teknisiin neuvoihin sisältyvät huomautukset ja analyysit.[13]

Rahoitusmarkkinadirektiivin tarkistamista on valmisteltu myös teettämällä kaksi tutkimusta[14] ulkopuolisilla konsulteilla. Ensimmäisessä PriceWaterhouseCoopersilta 10. helmikuuta 2010 tilatussa ja 13. heinäkuuta 2010 vastaanotetussa tutkimuksessa keskityttiin markkinatoimintoja ja muita rahoitusmarkkinadirektiiviin liittyviä kysymyksiä koskevien tietojen keruuseen. Toisessa tutkimuksessa, joka perustui Europe Economicsille 21. heinäkuuta 2010 avoimen tarjouskilpailun jälkeen annettuun toimeksiantoon ja joka vastaanotettiin 23. toukokuuta 2011, keskityttiin analysoimaan rahoitusmarkkinadirektiivin tarkistuksen yhteydessä tarkasteltujen toimintavaihtoehtojen kustannuksia ja hyötyjä.

Komissio arvioi eri toimintavaihtoehtojen vaikutuksia parempaa sääntelyä koskevan politiikan mukaisesti. Toimintavaihtoehtoja arvioitiin seuraavien perusteiden mukaan: markkinatoimintojen avoimuus sääntelyviranomaisten ja markkinatoimijoiden kannalta, sijoittajansuoja ja sijoittajien luottamus, tasapuoliset toimintaedellytykset EU:n markkinapaikoille ja kaupankäyntijärjestelmille sekä kustannustehokkuus eli se, missä määrin eri vaihtoehdoilla saavutetaan asetetut tavoitteet ja helpotetaan arvopaperimarkkinoiden toimintaa kustannustehokkaalla ja vaikuttavalla tavalla. Tarkistetun rahoitusmarkkinadirektiivin noudattamisesta aiheutuvat kertaluonteiset kustannukset arvioidaan yhteensä 512–732 miljoonaksi euroksi ja jatkuvat kustannukset 312–586 miljoonaksi euroksi. Tämän perusteella kertaluonteiset kustannukset vaikuttavat EU:n pankkialan kokonaistoimintamenoihin 0,10–0,15 prosenttia ja jatkuvat kustannukset 0,06–0,12 prosenttia. Kustannukset ovat nyt huomattavasti alhaisemmat kuin rahoitusmarkkinadirektiivin antamisen aikaan. Rahoitusmarkkinadirektiivin antamisesta aiheutuvien kertaluonteisten kustannusten vaikutukset arvioitiin 0,56 prosentiksi (vähittäis- ja säästöpankit) ja 0,68 prosentiksi (investointipankit) ja rahoitusmarkkinadirektiivin noudattamisesta aiheutuvien jatkuvien kustannusten vaikutukset 0,11 prosentiksi (vähittäis- ja säästöpankit) ja 0,17 prosentiksi (investointipankit) suhteessa kokonaistoimintamenoihin.

EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ

Oikeusperusta

Ehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 114 artiklan 1 kohtaan, joka tarjoaa oikeusperustan sisämarkkinoiden toimintaa koskevia yhdenmukaisia säännöksiä sisältävälle asetukselle.

Direktiivi koskee pääasiassa yritysten mahdollisuutta harjoittaa taloudellista toimintaa ja perustuu SEUT-sopimuksen 53 artiklaan. Tarve antaa yhdenmukaiset säännöt siitä, kuinka tätä taloudellista toimintaa harjoitetaan, edellyttää puolestaan eri oikeusperustaa, joka mahdollistaa asetuksen antamisen.

Asetus on tarpeen, jotta EAMV:lle voidaan antaa suora toimivalta, jota se käyttää tuotteita koskevien interventioiden ja positioiden hoitamiseksi. Kaupan avoimuuden ja liiketoimista annettavien ilmoitusten aloilla sääntöjen soveltaminen riippuu usein numeerisista kynnysarvoista ja erityisistä tunnistekoodeista. Kansallisella tasolla sääntöpoikkeamat aiheuttaisivat markkinavääristymiä ja suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttöä ja estäisivät siten tasapuolisten toimintaedellytysten kehittämisen. Asetuksella varmistetaan, että kyseisiä vaatimuksia sovelletaan suoraan sijoituspalveluyrityksiin. Lisäksi asetuksella tuetaan tasapuolisten toimintaedellytysten luomista ehkäisemällä kansallisten vaatimusten välisiä eroja, joita direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä aiheuttaa.

Ehdotettu asetus merkitsisi myös sitä, että sijoituspalveluyritykset eri puolilla EU:ta noudattavat paljolti samoja sääntöjä, joiden perustana oleva yhdenmukainen oikeudellinen kehys lisää oikeusvarmuutta ja helpottaa tuntuvasti useammilla lainkäyttöalueilla toimivien yritysten toimintaa. Asetus mahdollistaisi myös sen, että EU voisi panna mahdolliset tulevat muutokset täytäntöön nopeammin, koska muutosten soveltaminen voidaan aloittaa lähes välittömästi niiden hyväksymisen jälkeen. Tämän seurauksena EU pystyisi noudattamaan kansainvälisellä tasolla sovittuja täytäntöönpanon määräaikoja ja ottamaan huomioon merkittävän markkinakehityksen.

Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate

Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti (SEUT-sopimuksen 5 artiklan 3 kohta) EU:n tasolla olisi toteutettava toimia vain, jos jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, vaan ne voidaan ehdotetun toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin EU:n tasolla.

Useimmat tähän tarkistukseen sisältyvät kysymykset kuuluvat jo nykyisen rahoitusmarkkinadirektiivin soveltamisalaan. Lisäksi finanssimarkkinat ovat tyypillisesti ja yhä kasvavassa määrin luonteeltaan rajat ylittävät. Edellytysten, joiden mukaan yritykset ja toimijat voivat kilpailla keskenään tässä tilanteessa (olipa sitten kyse kauppaa edeltävää avoimuutta ja sen jälkeistä avoimuutta koskevista säännöistä, sijoittajansuojasta tai markkinatoimijoiden harjoittamasta riskinarvioinnista ja -hallinnasta), on oltava yhdenmukaiset yli rajojen. Ne on asetettu nyt avainasemaan rahoitusmarkkinadirektiivissä. Rahoitusmarkkinadirektiivillä luodun sääntelykehyksen päivittäminen ja muuttaminen siten, että siinä otetaan huomioon finanssimarkkinoilla kyseisen direktiivin täytäntöönpanon jälkeen tapahtunut kehitys, edellyttää toimia Euroopan tasolla. Tarkoituksenmukaisilla mukautuksilla vahvistettaisiin parannuksia, joita direktiivillä on tähän mennessä saatu aikaan Euroopan finanssimarkkinoiden ja -palveluiden yhdentymisen ja tehokkuuden osalta. Näin voitaisiin varmistaa myös niiden tavoitteiden saavuttaminen, jotka on asetettu vakaan sääntelykehyksen luomiselle sisämarkkinoille. Finanssimarkkinoiden yhdentymisen vuoksi yksittäiset kansallisen tason toimenpiteet olisivat huomattavasti tehottomampia ja johtaisivat markkinoiden pirstoutumiseen, mikä puolestaan aiheuttaisi suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttöä ja kilpailun vääristymistä. Esimerkiksi erot jäsenvaltioiden markkinoiden avoimuudessa tai sijoittajansuojassa pirstoisivat markkinoita, heikentäisivät likviditeettiä ja tehokkuutta sekä mahdollistaisivat suotuisimman sääntelyn hyväksikäytön.

Myös Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisella (EAMV) olisi oltava keskeinen asema uusien lainsäädäntöehdotusten täytäntöönpanossa. Yksi EAMV:n perustamiselle asetetuista tavoitteista on parantaa edelleen arvopapereiden sisämarkkinoiden toimivuutta. Tarvittavien valtuuksien antaminen EAMV:lle edellyttää uusien sääntöjen antamista unionin tasolla.

Ehdotuksessa otetaan kaikilta osin huomioon suhteellisuusperiaate, se on tarkoituksenmukainen keino tavoitteiden saavuttamiseen eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tältä osin. Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, sillä sen avulla luodaan oikea tasapaino asiaan liittyvän yleisen edun ja toimenpiteen kustannustehokkuuden välille. Eri osapuolille asetettavat vaatimukset on mitoitettu huolellisesti. Vaatimusten asettamisessa on erityisesti pyritty kaikilta osin löytämään oikea tasapaino sijoittajasuojan, markkinoiden tehokkuuden ja alan yrityksille aiheutuvien kustannusten välillä. Esimerkiksi uusilla avoimuussäännöillä, joita voitaisiin soveltaa joukkovelkakirja- ja johdannaismarkkinoihin, pyritään luomaan huolellisesti mitoitettu järjestelmä, jossa otetaan huomioon kunkin omaisuuseräluokan ja mahdollisesti myös kunkin johdannaistyypin erityispiirteet.

SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklan noudattaminen

Komissio hyväksyi 23. syyskuuta 2009 ehdotukset Euroopan pankkiviranomaisen (EPV), Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen (EVLEV) ja EAMV:n perustamisasetuksiksi. Komissio haluaa tältä osin palauttaa mieliin SEUT-sopimuksen 290 ja 291 artiklaan liittyvät lausumat, jotka se esitti hyväksyessään näiden valvontaviranomaisten perustamista koskevat asetukset. Lausumien mukaan ”sääntelystandardien hyväksymisprosessin osalta komissio korostaa finanssipalvelualan ainutlaatuista luonnetta, joka johtuu Lamfalussy-rakenteesta ja joka on nimenomaisesti tunnustettu SEUT-sopimukseen liitetyssä julistuksessa 39. Komissio epäilee kuitenkin vahvasti, ovatko rajoitukset, jotka koskevat sen asemaa delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanotoimenpiteitä hyväksyttäessä, SEUT 290 ja 291 artiklan mukaisia.”

Ehdotuksen yksityiskohtaiset perustelut

Yleistä – tasapuoliset toimintaedellytykset

Ehdotuksen keskeisiin tavoitteisiin kuuluu sen varmistaminen, että kaikki organisoitu kaupankäynti tapahtuu säännellyissä kauppapaikoissa, joita ovat säännellyt markkinat, monenkeskiset kaupankäyntijärjestelmät (multilateral trading facility, MTF) ja organisoidut kaupankäyntijärjestelmät (organised trading facility, OTF). Kaikkiin näihin kauppapaikkoihin sovelletaan samoja kauppaa edeltäviä ja sen jälkeisiä avoimuusvaatimuksia. Vastaavasti kaikkiin kolmeen kauppapaikkaan sovelletaan lähes identtisiä toiminnan järjestämistä ja markkinavalvontaa koskevia vaatimuksia. Näin voidaan turvata tasapuoliset edellytykset toiminnallisesti samankaltaisille toiminnoille, joissa kootaan yhteen kolmansien osapuolten kaupankäynti-intressejä. On kuitenkin tärkeää, että avoimuusvaatimukset mitoitetaan eri rahoitusvälinetyyppien (kuten osakkeet, joukkovelkakirjat ja johdannaiset) ja eri kaupankäyntityyppien (kuten tarjouskirjahuutokauppaan ja hintanoteerauksiin perustuvat kaupankäyntijärjestelmät) mukaan.

Kauppapaikan ylläpitäjä on kaikilla kolmella kauppapaikalla puolueeton. Säännellyille markkinoille ja monenkeskisille kaupankäyntijärjestelmille on ominaista se, että liiketoimien toteuttamiseen ei liity harkintavaltaa. Tämä tarkoittaa, että liiketoimet toteutetaan ennakkoon määritettyjen sääntöjen mukaan. Kyseiset kauppapaikat myös kilpailevat keskenään laajasta jäsenkannasta tiettyjen avoimien perusteiden mukaan.

Organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjällä on sen sijaan jonkinasteista harkintavaltaa liiketoimen toteutukseen nähden. Tämän vuoksi järjestelmän ylläpitäjän on noudatettava sijoittajansuojaa, liiketoiminnan menettelytapasääntöjä ja parasta toteutusta koskevia vaatimuksia suhteessa kauppapaikkaa käyttävään asiakkaaseen. Vaikka organisoidun kaupankäyntijärjestelmän on noudatettava avoimia ja selkeitä järjestelmään pääsyä ja toimeksiantojen toteuttamista koskevia sääntöjä, järjestelmän ylläpitäjällä on mahdollisuus tarjota asiakkaille palvelua, joka poikkeaa laadullisesti muttei toiminnallisesti säänneltyjen markkinoiden ja monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien jäsenilleen ja toimijoilleen tarjoamista palveluista. Jotta voidaan kuitenkin varmistaa sekä organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjän puolueettomuus suhteessa toteutettaviin liiketoimiin että se, että mahdollisuus hyötymiseen yhteen koottujen asiakkaiden kustannuksella ei vaaranna velvollisuuksien täyttämistä suhteessa asiakkaisiin, organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjää on kiellettävä harjoittamasta kaupankäyntiä omaa pääomaa vastaan.

Organisoitua kauppaa voidaan käydä myös kauppojen sisäisen toteuttamisen kautta. Kauppojen sisäinen toteuttaja voi toteuttaa asiakkaiden liiketoimia omaa pääomaansa vastaan. Sisäinen toteuttaja ei kuitenkaan voi koota yhteen kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressejä toiminnallisesti vastaavalla tavalla kuin säännellyt markkinat, monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä tai organisoitu kaupankäyntijärjestelmä. Sen vuoksi sitä ei voida katsoa kauppapaikaksi. Siihen sovelletaan parasta toteutusta koskevia sääntöjä ja muita liiketoiminnan menettelytapasääntöjä, ja asiakkaalla on selkeä käsitys siitä, milloin kauppaa käydään sijoituspalveluyrityksen kanssa ja milloin suhteessa kolmansiin osapuoliin. Kauppojen sisäisiin toteuttajiin sovelletaan erityisiä vaatimuksia, jotka koskevat kauppaa edeltävää avoimuutta ja pääsyä tällaiseen kaupankäyntiin. Avoimuusvaatimukset mitoitetaan myös tässä tapauksessa eri rahoitusvälinetyyppien (muun muassa oma pääoma, joukkovelkakirjat ja johdannaiset) mukaan, ja niitä sovelletaan, kun tietyt kynnysarvot alittuvat. Kaikkea kaupankäyntiä, jota sijoituspalveluyritykset harjoittavat omaan lukuun asiakkaiden (mm. muiden sijoituspalveluyritysten) kanssa, pidetään näin ollen pörssin ulkopuolisena kaupankäyntinä (OTC-kaupankäyntinä). Jotta OTC-kaupankäyntiä ei katsottaisi kauppojen sisäisen toteuttajan toiminnan määritelmän mukaiseksi, sen on oltava epäsystemaattista ja epäsäännöllistä. Kyseistä määritelmää aiotaan laajentaa täytäntöönpanolainsäädäntöön tehtävien muutosten avulla.

Avoimuussääntöjen laajentaminen koskemaan osakkeenomaisia rahoitusvälineitä ja kiinnostuksen ilmauksia, jotka antavat perusteet toimiin (II osaston 1 luku – 3–6 artikla)

Avoimuuden perimmäisenä tarkoituksena on antaa sijoittajille mahdollisuus saada tietoja kulloinkin tarjolla olevista kaupankäyntitilaisuuksista, helpottaa hinnanmuodostusta ja auttaa yrityksiä tarjoamaan asiakkailleen paras toteutus. Rahoitusmarkkinadirektiivillä vahvistetaan sekä kauppaa edeltäviä että sen jälkeisiä avoimuussääntöjä, joita sovelletaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla otettuihin osakkeisiin myös silloin, kun osakkeilla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai pörssin ulkopuolella (OTC-kaupankäynti).

Ehdotetuilla säännöksillä näihin osakkeisiin sovellettavat avoimuussäännöt laajennetaan koskemaan aluksi osakkeenomaisia välineitä, kuten talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia ja muita samankaltaisia rahoitusvälineitä, joita yritykset laskevat liikkeeseen. Kyseiset välineet ovat osakkeiden kaltaisia, ja niihin olisi sen vuoksi sovellettava samaa avoimuusjärjestelmää. Avoimuusvaatimusten soveltamisalan laajennus kattaa myös kiinnostuksen ilmaukset, jotka antavat perusteet toimiin. Näin voidaan välttää se, että kiinnostuksen ilmauksia voitaisiin käyttää tietojen antamiseen vain yhdelle markkinatoimijaryhmälle.

Vapautusten johdonmukaisempi soveltaminen kauppaa edeltävään avoimuuteen osakemarkkinoilla (4 artikla)

Ehdotetuilla säännöksillä pyritään muuttamaan kauppaa edeltävää avoimuutta koskevien vapautusten soveltamista yhdenmukaisemmaksi ja johdonmukaisemmaksi. Syyt, jotka johtivat vapautusten soveltamiseen kertatoimeksiantojen ja hintatarjousten reaaliaikaista julkistamista koskevaan velvoitteeseen, pätevät edelleen. Esimerkiksi laajoja operaatioita on käsiteltävä tietyllä tavalla, jotta niiden toteutuksesta aiheutuvat markkinavaikutukset eivät olisi kohtuuttomat. Mitoitusta, varsinaista sisältöä ja johdonmukaista soveltamista on kuitenkin parannettava. Tämän vuoksi toimivaltaiset viranomaiset velvoitetaan ehdotetuilla säännöksillä ilmoittamaan EAMV:lle, käytetäänkö niiden markkinoilla vapautuksia, ja EAMV antaa lausunnon siitä, onko vapautus tällä asetuksella ja mahdollisilla delegoiduilla säädöksillä vahvistettujen vaatimusten mukainen.

Avoimuussääntöjen laajentaminen koskemaan joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita ja johdannaisia (II osaston 2 luku – 7–10 artikla)

Kyseisillä säännöksillä avoimuussääntöjen periaatteet, joita on tähän mennessä sovellettu vain osakemarkkinoihin, laajennetaan koskemaan joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita, päästöoikeuksia ja johdannaisia. Laajennusta perustellaan sillä, että näiden pääasiassa pörssin ulkopuolella kaupattavien tuotteiden nykyistä avoimuusastetta ei aina katsota riittäväksi.

Säännöksissä asetetaan näille neljälle rahoitusvälineryhmälle uusia vaatimuksia, jotka koskevat sekä kauppaa edeltävää että sen jälkeistä avoimuutta. Säänneltyjä markkinoita, monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää ja pörssin ulkopuolista kaupankäyntijärjestelmää koskevat avoimuusvaatimukset ovat samat, mutta ne mitoitetaan kaupankäynnin kohteena olevien välineiden mukaan. Vapautukset vahvistetaan delegoiduilla säädöksillä.

Säännellyillä markkinoilla avoimuusvaatimukset laajennetaan koskemaan joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita, päästöoikeuksia ja johdannaisia, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi. Monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä ja organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä vaatimukset laajennetaan koskemaan joukkovelkakirjoja ja strukturoituja rahoitustuotteita, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joista on julkaistu esite, sekä päästöoikeuksia ja johdannaisia, joilla käydään kauppaa monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä ja organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä.

Kauppaa edeltävien avoimuusvaatimusten osalta toimivaltaiset viranomaiset voivat käyttää vapautusta aluksi tietyntyyppisten välineiden tapauksessa markkinamallin, likviditeetin tai muiden merkityksellisten perusteiden mukaan. Ne voivat myös soveltaa erityyppisiä vapautuksia joidenkin liiketoimien vapauttamiseksi avoimuusvaatimusten soveltamisesta. Kuten osakkeiden tapauksessa, toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava molemmissa tilanteissa EAMV:lle aikomuksestaan käyttää vapautuksia, ja EAMV antaa lausunnon siitä, onko vapautus oikeudellisten vaatimusten mukainen. Toimitettavien kauppaa edeltävien tietojen muoto ja yksityiskohtaisuus sekä vaatimusten soveltamisesta myönnettävät poikkeukset ja vapautukset vahvistetaan delegoiduilla säädöksillä.

Kuten kaupan jälkeisen avoimuuden tapauksessa, ehdotetuissa säännöksissä mahdollistetaan tietojen julkistaminen tietyllä viiveellä tietyissä tilanteissa liiketoimien koon tai tyypin mukaan. Kuten kauppaa edeltävän avoimuuden tapauksessa, tietojen kattavuus ja edellytykset, joita sovelletaan tietojen julkistamiseen tietyllä viiveellä, vahvistetaan delegoiduilla säädöksillä.

Tietojen yhdistämisen lisääminen ja tehostaminen (II osaston 3 luku – 11 ja 12 artikla)

Markkinatietojen laatu, muoto, kustannukset ja yhdisteltävyys ovat keskeisessä asemassa rahoitusmarkkinadirektiivin keskeisten periaatteiden – avoimuuden, kilpailun ja sijoittajansuojan – edistämisen kannalta. Asetuksen ja direktiivin ehdotetuilla säännöksillä tehdään useita perusteellisia muutoksia näihin periaatteisiin.

Asetuksen säännöksillä pyritään alentamaan tietokustannuksia pyytämällä kauppapaikkoja – säänneltyjä markkinoita, monenkeskisiä kaupankäyntijärjestelmiä tai organisoituja kaupankäyntijärjestelmiä – asettamaan kaupan jälkeiset tiedot saataville maksutta 15 minuutin kuluttua liiketoimen toteuttamisesta ja tarjoamaan kauppaa edeltävät ja sen jälkeiset tiedot erillään toisistaan sekä antamalla komissiolle mahdollisuus täsmentää delegoiduilla säädöksillä, mitä kohtuullisilla kustannuksilla tarkoitetaan.

Asetuksessa edellytetään myös, että sijoituspalveluyritykset julkistavat kauppapaikkojen ulkopuolella toteutetut kaupat hyväksyttyjen julkistamisjärjestelyiden välityksellä. Näitä järjestelyitä säännellään direktiivillä. Tarkoituksena on parantaa tuntuvasti OTC-kaupankäyntiin liittyvien tietojen laatua ja helpottaa sitä kautta tietojen yhdistämistä.

OTC-kaupankäyntiä harjoittavien sijoituspalveluyritysten (mukaan lukien kauppojen sisäiset toteuttajat) avoimuus (III osasto – 13–20 artikla)

Tasapuolisten toimintaedellytysten ylläpitämiseksi, koko markkinat kattavan hinnanmuodostuksen tukemiseksi ja yksityissijoittajien suojaamiseksi ehdotetaan, että kauppojen sisäisinä toteuttajina toimiviin sijoituspalveluyrityksiin sovelletaan erityisiä avoimuussääntöjä. Kauppojen sisäisiä toteuttajia koskevia nykyisiä avoimuussääntöjä sovelletaan osakkeisiin ja osakkeenomaisiin välineisiin, mutta lisäksi annettaisiin uudet säännökset, joita sovellettaisiin joukkovelkakirjoihin, strukturoituihin rahoitustuotteisiin, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joista on julkaistu esite, sekä päästöoikeuksiin ja johdannaisiin, jotka ovat selvityskelpoisia, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joilla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä. Lisäksi osakkeiden ja osakkeenomaisten välineiden tapauksessa tarjouksille asetetaan vähimmäiskoko ja edellytetään kaksisuuntaisia tarjouksia (osto- ja myyntitarjouksia). Lisäksi ehdotetaan, että kauppapaikoissa tapahtuvaan kaupankäyntiin sovellettavien kaupan jälkeistä avoimuutta koskevien sääntöjen kaltaisia sääntöjä sovelletaan kaikkiin osakkeisiin, mukaan lukien osakkeenomaiset välineet, ja myös joukkovelkakirjoihin ja strukturoituihin rahoitustuotteisiin, joista on julkaistu esite, päästöoikeuksiin, johdannaisiin, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joilla käydään kauppaan monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä, sekä johdannaisiin, jotka ovat selvityskelpoisia tai joista annetaan ilmoitus kauppatietorekisteriin.

Liiketoimista annettavat ilmoitukset (IV osasto – 21–23 artikla)

Ilmoitukset, joita liiketoimista annetaan rahoitusmarkkinadirektiivin mukaisesti, mahdollistavat sen, että valvontaviranomaiset voivat valvoa sijoituspalveluyritysten toimintaa ja varmistaa, että ne noudattavat rahoitusmarkkinadirektiiviä, sekä valvoa väärinkäytöksiä markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin mukaisesti. Liiketoimista annettavista ilmoituksista on hyötyä myös yleisessä markkinaseurannassa. Ehdotetuilla säännöksillä parannetaan näiden ilmoitusten laatua monilla osa-alueilla.

Kaikista rahoitusvälineitä koskevista liiketoimista on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille, lukuun ottamatta sellaisia rahoitusvälineitä koskevia liiketoimia, joilla ei käydä kauppaa organisoidusti, joihin ei todennäköisesti liity markkinoiden väärinkäyttöä ja joita ei voida käyttää markkinoiden väärinkäyttöön liittyvissä tarkoituksissa. Toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus kaikkien tietojen saamiseen toimeksiantojen toteutusprosessin kaikissa vaiheissa eli kauppaa koskevasta alustavasta päätöksestä sen toteutukseen saakka.

Säännöksiin tehtävillä muutoksilla säännellyt markkinat, monenkeskiset kaupankäyntijärjestelmät ja organisoidut kaupankäyntijärjestelmät velvoitetaan säilyttämään toimeksiantoja koskevat tiedot siten, että ne ovat valvontaviranomaisten saatavilla vähintään viiden vuoden ajan. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tämän ansiosta seurata markkinoiden väärinkäyttöpyrkimyksiä ja tarjouskirjan manipulointia. Säilytettävissä tiedoissa on oltava kaikki tiedot, jotka edellytetään myös ilmoitetuista liiketoimista, erityisesti asiakkaiden ja liiketoimen toteutuksesta vastaavien henkilöiden, esimerkiksi kaupankäyntitoimintaa hoitavien henkilöiden, tunnistetiedot tai tietokonealgoritmit.

Velvollisuus antaa ilmoituksia liiketoimista on toistaiseksi koskenut vain rahoitusvälineitä, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, mukaan lukien liiketoimet, joita kyseisillä välineillä toteutetaan markkinoiden ulkopuolella. Kyseisen velvollisuuden soveltamisalaa laajennetaan kuitenkin nyt tuntuvasti, ja se yhdenmukaistetaan markkinoiden väärinkäyttöä koskevien sääntöjen soveltamisalan kanssa. Ainoat välineet, joihin kyseistä vaatimusta ei sovelleta, ovat i) välineet, joita ei ole otettu kaupankäynnin kohteeksi tai joilla ei käydä kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä eikä organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä, ii) välineet, joiden arvo ei riipu sellaisen rahoitusvälineen arvosta, joka on otettu kaupankäynnin kohteeksi tai jolla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä, iii) välineet, joilla käytävällä kaupalla ei voi olla vaikutusta välineeseen, joka on otettu kaupankäynnin kohteeksi tai jolla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä.

Lisäksi säännöksillä parannetaan ilmoitusten laatua parantamalla niiden asiakkaiden yksilöintiä, joiden puolesta sijoituspalveluyritys on toteuttanut liiketoimen, ja myös liiketoimen toteutuksesta vastaavien henkilöiden yksilöintiä, sekä vaatimalla säänneltyjä markkinoita, monenkeskisiä kaupankäyntijärjestelmiä ja organisoituja kaupankäyntijärjestelmiä antamaan yksityiskohtaiset ilmoitukset sellaisten yritysten toteuttamista liiketoimista, jotka eivät kuulu yleisten ilmoitusvelvollisuuksien soveltamisalaan. Laadun parantamiseksi ehdotetuissa säännöksissä edellytetään, että ilmoitukset annetaan sellaisten ilmoitusjärjestelmien kautta, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet direktiivin mukaisesti.

Jotta liiketoimista annettavien ilmoitusten ja toimeksiannoista säilytettävien tietojen perusteella voitaisiin yksilöidä asiakas ja henkilöt, jotka vastaavat liiketoimen toteutuksesta, mukaan lukien tietokonealgoritmit, sijoituspalveluyritysten on toimitettava tiedot eteenpäin lähettäessään toimeksiannon toiselle yritykselle. Toisena vaihtoehtona on, että sijoituspalveluyritykset antavat toimeksiannosta vastaavanlaisen ilmoituksen kuin liiketoimesta, jos ne eivät ole halukkaita toimittamaan kyseisiä tietoja muille yrityksille.

Kustannus- ja tehokkuussyistä olisi pyrittävä välttämään se, että kaupoista ilmoitetaan kahteen kertaan – rahoitusmarkkinadirektiivin ja äskettäin ehdotettujen kauppatietorekistereihin sovellettavien ilmoitusvaatimusten mukaisesti (Euroopan markkinarakenneasetus). Tämän vuoksi kauppatietorekistereiden edellytetään toimittavan ilmoitukset toimivaltaisille viranomaisille.

Jos nämä muutokset kuitenkin osoittautuvat riittämättömiksi kattavan ja osuvan käsityksen saamiseksi kaupankäyntitoiminnasta ja yksittäisistä positioista, uudelleentarkastelulausekkeessa säädetään, että komissio voi ottaa kahden vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta käyttöön toimenpiteitä, joilla sijoituspalveluyrityksiä vaaditaan antamaan ilmoitukset suoraan EAMV:n nimittämälle järjestelmälle.

Kaupankäynti johdannaisilla (V osasto – 24–27 artikla)

Meneillään on mittavia OTC-johdannaisten markkinoiden vakauden, avoimuuden ja valvonnan parantamiseen tähtääviä toimia, joiden puitteissa G20-ryhmä on sopinut vakioiduilla OTC-johdannaisilla käytävän kaupan siirtämisestä tarvittaessa pörsseihin tai sähköisiin kauppapaikkoihin.

Komissio on ehdottanut jo aiemmin (Euroopan markkinarakenneasetus) vaatimuksia, joilla lisättäisiin OTC-johdannaisten keskitettyä selvittämistä. Tämän asetuksen säännökset ovat linjassa kyseisten vaatimusten kanssa, sillä niissä edellytetään, että riittävän pitkälle kehitetyillä johdannaisilla käydään kauppaa vain hyväksyttävissä kauppapaikoissa, joita ovat säännellyt markkinat sekä monenkeskiset kaupankäyntijärjestelmät tai organisoidut kaupankäyntijärjestelmät. Tämä velvollisuus koskee sekä finanssialalla että sen ulkopuolella toimivia vastapuolia, jotka ylittävät Euroopan markkinarakenneasetuksessa säädetyn selvityskynnysarvon. Kyseisten säännösten mukaan komission ja EAMV:n tehtävänä on määritellä teknisten standardien kautta yksittäisten rahoitusvälineiden likviditeettiin perustuva luettelo johdannaisista, jotka kyseinen velvollisuus kattaa.

Syrjimätön pääsy selvitysjärjestelmiin (VI osasto – 28–30 artikla)

Direktiivissä 2004/39/EY säädetään vaatimuksista, joilla jäsenvaltioita estetään rajoittamasta kohtuuttomasti pääsyä kaupan jälkeiseen infrastruktuuriin, kuten keskusvastapuoli- ja selvitysjärjestelyihin. Tällä asetuksella on poistettava lisäksi monia muita kaupallisia esteitä, joita voidaan käyttää rahoitusvälineiden selvityspalveluihin kohdistuvan kilpailun estämiseen. Esteet voivat johtua siitä, että keskusvastapuolet eivät tarjoa selvityspalveluita tietyille kauppapaikoille, siitä, että kauppapaikat eivät toimita tietoja mahdollisille uusille selvityspalveluiden tarjoajille, tai siitä, että selvityspalveluiden tarjoajille tai kauppapaikoille ei toimiteta tietoja vertailuarvoista tai indekseistä.

Ehdotetuilla säännöksillä kielletään syrjivät käytännöt ja torjutaan esteet, jotka saattavat estää rahoitusvälineiden selvittämiseen kohdistuvaa kilpailua. Tämä lisää rahoitusvälineiden selvittämiseen kohdistuvaa kilpailua, mikä puolestaan alentaa investointikustannuksia ja vieraan pääoman kustannuksia, poistaa tehottomuuksia ja vauhdittaa innovaatiotoimintaa Euroopan markkinoilla.

Tuotteiden ja positioiden valvonta (VII osasto – 31–35 artikla)

Neuvoston annettua (10. kesäkuuta 2009) päätelmänsä EU:n finanssivalvonnan vahvistamisesta on päästy laajasti yhteisymmärrykseen siitä, että valvontaa ja täytäntöönpanoa on tehostettava ja toimivaltaisille viranomaisille on annettava kriisitilanteissa uudet erityisvaltuudet, joiden turvin ne voivat erityisesti valvoa tarjottavia tuotteita ja palveluita.

Ehdotettujen muutosten myötä tuotteiden ja palveluiden valvonta lisääntyy tuntuvasti, kun toimivaltaiset viranomaiset saavat mahdollisuuden pysyvien kieltojen asettamiseen rahoitustuotteille, toiminnoille tai käytännöille EAMV:n koordinoidessa kyseisiä kieltoja ja kun myös EAMV voi asettaa tilapäisiä kieltoja tuotteille, käytännöille ja palveluille. Kielto voi koostua rahoitusvälineiden markkinoinnin tai myynnin tai tietyn käytännön kieltämisestä tai rajoittamisesta taikka tietynlaista toimintaa harjoittaviin henkilöihin kohdistuvista kielloista tai rajoituksista. Kyseisissä säännöksissä asetetaan tiettyjä edellytyksiä molempien kieltojen aktivoinnille. Kiellon asettaminen voi olla ajankohtaista muun muassa sijoittajansuojaan liittyvien ongelmien taikka finanssimarkkinoiden asianmukaiseen toimintaan tai finanssijärjestelmän vakauteen kohdistuvien uhkien vuoksi.

Tarkistetussa direktiivissä ehdotetaan, että toimivaltaisille viranomaisille annettaisiin valtuudet hoitaa positioita muun muassa asettamalla positiolimiittejä. Näiden valtuuksien täydentämiseksi asetuksessa ehdotetaan, että EAMV:lle annettaisiin tehtäväksi koordinoida kansallisella tasolla toteutettuja toimenpiteitä. EAMV:lle annetaan asetuksella myös erityisvaltuudet hoitaa markkinatoimijoiden positioita tai asettaa positiolimiittejä. Ehdotetuilla säännöksillä vahvistetaan tarkat edellytykset, joiden on täytyttävä, jotta EAMV voi käyttää kyseisiä erityisvaltuuksia. Näin on erityisesti silloin, kuin markkinoiden asianmukainen toiminta, fyysisten hyödykkeiden toimitusjärjestelyt tai unionin finanssijärjestelmän vakaus ovat uhattuina.

Päästöoikeudet (1 artikla)

Toisin kuin johdannaisilla käytävä kauppa, EU:n päästöoikeuksien spot-jälkimarkkinat ovat paljolti sääntelemättömät. Spot-markkinoilla on ilmennyt monia petollisia käytäntöjä, jotka voivat heikentää luottamusta EU:n päästökauppajärjestelmää koskevalla direktiivillä[15] luotuun päästökauppajärjestelmään. EU:n päästökauppajärjestelmää koskevassa direktiivissä säädetään toimenpiteistä, joilla lujitetaan EU:n päästöoikeusrekisterijärjestelmää ja edellytyksiä, jotka on asetettu tilin avaamiselle EU:n päästöoikeuksilla käytävää kauppaa varten. Ehdotuksen mukaan kyseisiä toimenpiteitä täydennettäisiin laajentamalla finanssimarkkinasääntely koskemaan kokonaisuudessaan myös EU:n päästöoikeusmarkkinoita. Yksi valvontaviranomainen vastaisi sekä spot- että johdannaismarkkinoiden valvonnasta. Kyseisiin markkinoihin sovellettaisiin rahoitusmarkkinadirektiiviä ja markkinoiden väärinkäyttöä koskevaa direktiiviä 2003/6/EY, mikä parantaisi tuntuvasti markkinoiden suojatasoa puuttumatta niiden tarkoitukseen, joka on edelleen päästöjen vähentäminen. Näin voitaisiin lisäksi varmistaa johdonmukaisuus suhteessa sääntöihin, joita sovelletaan jo nyt EU:n päästöoikeusjohdannaisiin, ja parantaa suojatasoa, kun pankit ja sijoituspalveluyritykset, jotka ovat velvollisia seuraamaan kaupankäyntitoimintaa petosten, väärinkäytösten tai rahanpesun varalta, osallistuisivat kattavammin mahdollisia spot-kaupankäyntitoimintaa hoitavia henkilöitä koskevien luotettavuusselvitysten tekemiseen.

Kolmansien maiden yritysten ilman sivuliikettä tarjoamat sijoituspalvelut (VIII osasto – 36–39 artikla)

Ehdotuksella luodaan yhdenmukaistettu kehys kolmansiin maihin sijoittautuneiden yritysten ja markkinoiden ylläpitäjien pääsylle EU:n markkinoille. Tarkoituksena on poistaa nykyinen pirstoutuneisuus, joka johtuu siitä, että kukin maa soveltaa kolmansiin maihin omaa järjestelmäänsä, ja varmistaa, että kaikilla EU:n alueella toimivilla finanssipalveluiden alan toimijoilla on tasapuoliset toimintaedellytykset. Ehdotuksella otetaan käyttöön järjestelmä, joka perustuu komission laatimaan alustavaan vastaavuuden arviointiin kunkin kolmansien maiden oikeudenkäyttöalueista. Sellaisista kolmansista maista tulevat yritykset, joista on tehty vastaavuuspäätös, voisivat pyytää lupaa palveluiden tarjoamiseen unionissa. Palveluiden tarjoaminen vähittäisasiakkaille edellyttäisi sivuliikkeen perustamista. Kolmannen maan yritykselle olisi myönnettävä toimilupa siinä jäsenvaltiossa, jossa yrityksen sivuliike sijaitsee, ja sivuliikkeeseen sovellettaisiin joillakin aloilla (toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset, liiketoiminnan menettelytapasäännöt, eturistiriidat, avoimuus ym.) EU:n vaatimuksia. Hyväksyttäville vastapuolille tarjotut palvelut eivät edellyttäisi sivuliikkeen perustamista. Kolmansien maiden yritykset voisivat tarjota tällaisia palveluita edellyttäen, että ne on merkitty EAMV:n pitämään rekisteriin. Yritysten valvonta tapahtuisi niiden kotimaassa. Tämä edellyttäisi asianmukaisen yhteistyösopimuksen tekemistä kolmansien maiden valvontaviranomaisten, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten ja EAMV:n välillä.

TALOUSARVIOVAIKUTUKSET

Ehdotuksen talousarviovaikutukset liittyvät EAMV:lle annettuun tehtävään, kuten tämän ehdotuksen liitteenä olevassa rahoitusselvityksessä todetaan. Tähän ehdotukseen liittyvässä rahoitusselvityksessä arvioidaan myös erityisesti komissioon kohdistuvia talousarviovaikutuksia.

Ehdotuksella on vaikutuksia yhteisön talousarvioon.

2011/0296 (COD)

Ehdotus

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS

rahoitusvälineiden markkinoista sekä OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun asetuksen [Euroopan markkinarakenneasetus] muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[16],

ottavat huomioon Euroopan tietosuojavaltuutetun lausunnon,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsovat seuraavaa:

1. Finanssikriisi on tuonut esiin heikkouksia finanssimarkkinoiden avoimuudessa. Avoimuuden lisääminen on sen vuoksi yksi finanssijärjestelmän lujittamiseen tähtäävistä yhteisistä periaatteista, kuten Lontoossa 2 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa G20-julkilausumassa vahvistettiin. Avoimuuden lisäämiseksi ja rahoitusvälineiden sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi olisi otettava käyttöön uusi kehys, jolla vahvistettaisiin yhtenäiset vaatimukset rahoitusvälineiden markkinoilla toteutettavien liiketoimien avoimuudelle. Kehyksessä olisi oltava kattavat säännöt, joita sovelletaan laajasti eri rahoitusvälineisiin. Sen olisi täydennettävä osakkeita koskeville toimeksiannoille ja liiketoimille asetettuja avoimuusvaatimuksia, jotka on vahvistettu 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/39/EY.

2. Jacques de Larosièren johtama EU:n rahoitusvalvontaa käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä on kehottanut unionia yhdenmukaistamaan finanssialan lainsäädäntöä. Tulevaa eurooppalaista valvontarakennetta 18 ja 19 päivänä kesäkuuta 2009 pohtinut Eurooppa-neuvosto painotti myös tarvetta laatia yhteinen eurooppalainen sääntökirja, jota sovellettaisiin kaikkiin rahoituslaitoksiin sisämarkkinoilla.

3. Sen vuoksi uuden lainsäädännön olisi koostuttava kahdesta eri säädöksestä: direktiivistä ja tästä asetuksesta. Näiden kahden säädöksen olisi muodostettava yhdessä oikeudellinen kehys, jolla säännellään sijoituspalveluyrityksiin, säänneltyihin markkinoihin ja tietopalveluiden tarjoajiin sovellettavia vaatimuksia. Sen vuoksi tätä asetusta olisi luettava yhdessä kyseisen direktiivin kanssa. Tarve vahvistaa kaikkiin rahoituslaitoksiin tiettyjen vaatimusten osalta sovellettava säännöstö, välttää mahdollinen suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttö sekä lisätä oikeusvarmuutta ja vähentää sääntelyn monimutkaisuutta markkinatoimijoiden kannalta edellyttää asetuksen antamisen mahdollistavan oikeusperustan käyttöä. Kansallisten lainsäädäntöjen välisistä eroista johtuvien jäljellä olevien kaupan esteiden ja merkittävien kilpailunvääristymien poistamiseksi sekä todennäköisten uusien kaupan esteiden ja merkittävien kilpailunvääristymien estämiseksi on sen vuoksi tarpeen antaa asetus, jossa vahvistetaan kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavat yhtenäiset säännöt. Tämän suoraan sovellettavan säädöksen tarkoituksena on edistää ratkaisevasti sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa, ja sen vuoksi sen olisi perustuttava SEUT-sopimuksen 114 artiklan määräyksiin tulkittuina Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti.

4. Huhtikuun 21 päivänä 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/39/EY vahvistettiin säännöt säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otetuilla osakkeilla käytävän kaupan muuttamisesta avoimeksi kauppaa edeltävässä ja sen jälkeisessä vaiheessa sekä säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettuja rahoitusvälineitä koskevien liiketoimien ilmoittamisesta toimivaltaisille viranomaisille; kyseinen direktiivi on tarpeen laatia uudelleen finanssimarkkinoilla tapahtuneen kehityksen ottamiseksi asianmukaisesti huomioon, heikkouksien korjaamiseksi ja sellaisten puutteiden poistamiseksi, jotka ovat muun muassa nousseet esiin finanssimarkkinoiden kriisin aikana.

5. Kaupan ja sääntelyn avoimuutta koskeviin vaatimuksiin sovellettavat säännökset on tarpeen antaa sellaisen suoraan sovellettavan lainsäädännön muodossa, jota sovelletaan kaikkiin sijoituspalveluyrityksiin, joiden olisi noudatettava yhtenäisiä sääntöjä unionin kaikilla markkinoilla, jotta kyseisissä säännöksissä säädettäisiin yhden sääntelykehyksen yhtenäisestä soveltamisesta ja jotta voitaisiin vahvistaa luottamusta markkinoiden avoimuuteen koko unionissa, vähentää sääntelyn monimutkaisuutta ja kustannuksia, joita yrityksille ja erityisesti rajojen yli toimiville rahoituslaitoksille aiheutuu säännösten noudattamisesta, sekä edistää kilpailunvääristymien poistamista. Nämä sääntelytavoitteet voidaan saavuttaa parhaalla tavalla asetuksella, jolla varmistetaan suora soveltaminen ja varmistetaan yhtenäiset edellytykset estämällä direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä johtuvat erot kansallisten vaatimusten välillä.

6. Olisi otettava käyttöön säännellyn markkinan ja monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän määritelmät, jotka olisi laadittava keskenään yhtenäisiksi sen osoittamiseksi, että ne edustavat samaa järjestäytynyttä kaupankäyntitoimintoa. Määritelmien ulkopuolelle olisi suljettava sellaiset kahdenväliset järjestelmät, joissa sijoituspalveluyritys osallistuu jokaiseen kauppaan omaan lukuunsa toimivana osapuolena, vaikka se toimisi myyjän ja ostajan välillä ilman riskiä toimivana vastapuolena. Käsite ”järjestelmä” kattaa sekä kaikki ne markkinat, jotka muodostuvat joukosta sääntöjä ja kauppapaikasta, että ne, joiden toiminta perustuu ainoastaan joukkoon sääntöjä. Säännellyillä markkinoilla ja monenkeskisillä kaupankäyntijärjestelmillä ei ole velvollisuutta pitää yllä ”teknistä” järjestelmää toimeksiantojen yhteensovittamiseksi. Markkina, joka muodostuu ainoastaan joukosta sääntöjä, jotka sääntelevät jäsenyyteen, rahoitusvälineiden kaupankäynnin kohteeksi hyväksymiseen, jäsenten väliseen kaupankäyntiin, raportointiin ja soveltuvin osin avoimuusvelvoitteisiin liittyviä näkökohtia, katsotaan tässä direktiivissä tarkoitetuksi markkinaksi tai monenkeskiseksi kaupankäyntijärjestelmäksi, ja kyseisten sääntöjen mukaisesti toteutetut liiketoimet katsotaan tehdyiksi säännellyllä markkinalla tai monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä. Käsite ”myynti- ja ostointressit” on tulkittava laajasti siten, että se kattaa toimeksiannot, hintatarjoukset ja kiinnostuksen ilmaukset. Vaatimus, jonka mukaan intressit on koottava yhteen kyseisessä järjestelmässä ja järjestelmän ylläpitäjän vahvistamien ehdottomien sääntöjen mukaisesti, tarkoittaa, että ne kootaan yhteen järjestelmän sääntöjen mukaisesti tai käyttämällä järjestelmän protokollia tai sen sisäisiä toimintamenetelmiä (mukaan lukien ohjelmistoihin sisältyvät menetelmät). Käsite ”ehdottomat säännöt” tarkoittaa, että säännöt eivät anna monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävälle sijoituspalveluyritykselle harkintavaltaa intressien keskinäisen vuorovaikutuksen suhteen. Määritelmissä edellytetään intressien kokoamista yhteen siten, että tuloksena on sopimus, jonka toteutus tapahtuu järjestelmän sääntöjen mukaan tai käyttämällä järjestelmän protokollia tai sen sisäisiä menetelmiä.

7. Euroopan markkinoiden avoimuuden lisäämiseksi ja kaupankäyntipalveluita tarjoavien eri kauppapaikkojen toimintaedellytysten muuttamiseksi tasapuolisemmiksi on tarpeen ottaa käyttöön uusi organisoidun kaupankäyntijärjestelmän luokka. Tämä uusi luokka määritellään laajasti, jotta se voisi kattaa nyt ja tulevaisuudessa kaikki sellaiset kaupankäynnin organisoidun toteuttamisen ja järjestämisen tyypit, jotka eivät vastaa nykyisten kauppapaikkojen toimintoja tai sääntelyvaatimuksia. Tämän vuoksi niihin on tarpeen soveltaa asianmukaisia toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia ja avoimuussääntöjä, jotka tukevat tehokasta hinnanmuodostusta. Uusi luokka kattaa niin kutsutut broker crossing systems -järjestelmät, joita voidaan kuvailla sisäisiksi sähköisiksi täsmäytysjärjestelmiksi, joita asiakkaan toimeksiantoja toisen asiakkaan toimeksiantoja vastaan toteuttava sijoituspalveluyritys ylläpitää. Uusi luokka kattaa myös järjestelmät, joita voidaan käyttää selvityskelpoisia ja riittävän likvidejä johdannaisia koskevassa kaupankäynnissä. Kyseinen luokka ei kata järjestelmiä, joissa ei tapahdu varsinaista kauppojen toteutusta tai järjestelyä, kuten ilmoitustauluja, joita käytetään osto- ja myynti-intressien julkistamiseen, muita yksikköjä, jotka kokoavat yhteen tai yhdistävät mahdollisia osto- tai myynti-intressejä, tai kaupan jälkeisen sähköisen vahvistuksen antamiseen liittyviä palveluita.

8. Tämä uusi organisoitujen käyntijärjestelmien luokka täydentää nykyisiä kauppapaikkatyyppejä. Säännellyille markkinoille ja monenkeskisille kaupankäyntijärjestelmille on ominaista se, että liiketoimien toteuttamiseen ei liity harkintavaltaa, kun taas organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjällä pitäisi olla harkintavaltaa liiketoimen toteutustapaan nähden. Tämän vuoksi liiketoimiin, jotka toteutetaan sijoituspalveluyrityksen tai markkinoiden ylläpitäjän ylläpitämässä organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä, olisi sovellettava liiketoiminnan menettelytapasääntöjä sekä parasta toteutusta (best execution) ja asiakastoimeksiantojen käsittelyä koskevia velvoitteita. Koska organisoitu kaupankäyntijärjestelmä on kuitenkin aito kauppapaikka, kauppapaikan ylläpitäjän olisi oltava puolueeton. Sen vuoksi organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjällä ei saisi olla mahdollisuutta toteuttaa kyseisessä järjestelmässä useiden kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressien välisiä liiketoimia eikä myöskään sellaisia asiakkaiden toimeksiantoja, jotka on koottu yhteen kyseisessä järjestelmässä asiakkaan omaa pääomaa vastaan. Tämä estää niitä myös toimimasta kauppojen sisäisinä toteuttajina ylläpitämissään organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä.

9. Kaiken organisoidun kaupankäynnin olisi tapahduttava säännellyissä kauppapaikoissa, ja sen olisi oltava täysin avointa sekä ennen kauppaa että sen jälkeen. Sen vuoksi avoimuusvaatimuksia on tarpeen soveltaa kaikentyyppisiin kauppapaikkoihin ja kaikkiin rahoitusvälineisiin, joilla näissä kauppapaikoissa käydään kauppaa.

10. Kaupankäynti talletustodistuksilla, pörssilistatuilla rahastoilla, sijoitustodistuksilla, samankaltaisilla rahoitusvälineillä ja muilla kuin kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla otetuilla osakkeilla tapahtuu paljolti samalla tavalla ja palvelee lähes samaa taloudellista tarkoitusta kuin kaupankäynti osakkeilla, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla. Sen vuoksi avoimuussäännökset, joita sovelletaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla otettuihin osakkeisiin, olisi laajennettava koskemaan kyseisiä välineitä.

11. Vaikka lähtökohtaisesti tunnustetaan, että kaupankäyntiä edeltäviä avoimuusvaatimuksia koskeva vapautusjärjestelmä on tarpeen markkinoiden tehokkaan toiminnan tukemiseksi, osakkeita koskevia nykyisiä vapautussäännöksiä, joita sovelletaan tällä hetkellä direktiivin 2004/39/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY täytäntöönpanosta tietojen kirjaamista koskevien sijoituspalveluyritysten velvoitteiden, liiketoimista ilmoittamisen, markkinoiden avoimuuden, rahoitusvälineiden kaupankäynnin kohteeksi ottamisen sekä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta 10 päivänä elokuuta 2006 annetun asetuksen (EY) N:o 1287/2006[17] mukaisesti, on tarkistettava, jotta voidaan selvittää, ovatko niiden soveltamisala ja niihin sovellettavat edellytykset edelleen tarkoituksenmukaiset. Jotta voidaan varmistaa, että vapautuksia, joita myönnetään osakkeilla ja mahdollisesti muilla samankaltaisilla välineillä ja muilla tuotteilla kuin osakkeilla käytävää kauppaa edeltävistä avoimuusvaatimuksista erityisten markkinamallien ja toimeksiantotyyppien ja kokojen perusteella, sovelletaan yhtenäisesti, Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) olisi arvioitava, ovatko vapautuksen soveltamista koskevat yksittäiset pyynnöt tämän asetuksen ja tulevien delegoitujen säädösten mukaiset. EAMV:n olisi laadittava kyseinen arviointi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 29 artiklan mukaisen lausunnon muodossa. Lisäksi EAMV:n olisi tarkasteltava asianmukaiseen määräaikaan mennessä uudelleen vapautuksia, joita sovelletaan jo nyt osakkeisiin, ja olisi laadittava saman menettelyn mukaisesti arviointi siitä, ovatko kyseiset vapautukset edelleen tämän asetuksen ja tulevien delegoitujen säädösten sääntöjen mukaiset.

12. Finanssikriisi toi esiin tiettyjä heikkouksia tavassa, jolla muiden rahoitusvälineiden kuin osakkeiden kaupankäyntitilaisuuksia ja hintoja koskevat tiedot asetetaan markkinatoimijoiden saataville (heikkoudet liittyivät tietojen ajoitukseen, yksityiskohtaisuuteen, yhtäläisiin tiedonsaantimahdollisuuksiin ja luotettavuuteen). Sen vuoksi olisi otettava käyttöön kauppaa edeltävät ja sen jälkeiset avoimuusvaatimukset, joissa otetaan huomioon erot tietyntyyppisten muiden rahoitusvälineiden kuin osakkeiden ominaisuuksissa ja markkinarakenteissa. Jotta kaikilla asianomaisilla välineillä olisi vakaat avoimuuspuitteet, kyseisiä avoimuusvaatimuksia olisi sovellettava joukkovelkakirjoihin ja strukturoituihin rahoitustuotteisiin, joista on julkaistu esite tai jotka joko on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joilla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä, johdannaisiin, joilla käydään kauppaa tai jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä ja organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä tai joille voidaan tehdä keskitetty selvitys, sekä kaupankäynnin jälkeisen avoimuuden osalta johdannaisiin, jotka on ilmoitettu kauppatietorekistereihin. Tämän vuoksi vain ne rahoitusvälineet, joilla käydään kauppaa ainoastaan pörssin ulkopuolella (OTC-kaupankäynti), jotka katsotaan erityisen epälikvideiksi tai jotka on suunniteltu yksilöllisesti, jäisivät avoimuusvelvoitteiden soveltamisalan ulkopuolelle.

13. Joukkovelkakirjojen, strukturoitujen rahoitustuotteiden ja johdannaisten markkinoilla käytävään kauppaan on tuotava riittävästi avoimuutta tuotteiden arvonmäärityksen helpottamiseksi ja hinnanmuodostuksen tehostamiseksi. Strukturoitujen rahoitustuotteiden olisi katettava muun muassa asetuksen (EY) N:o 809/2004 2 artiklan 5 kohdan määritelmän mukaiset omaisuusvakuudelliset arvopaperit, joita ovat muun muassa velkarypäsvakuudelliset velkasitoumukset.

14. Jotta kauppapaikoissa sovellettavat edellytykset olisivat yhtenäiset, erityyppisiin kauppapaikkoihin olisi sovellettava samoja kauppaa edeltäviä ja sen jälkeisiä avoimuusvaatimuksia. Avoimuusvaatimukset olisi mitoitettava eri rahoitusvälinetyypeittäin, kuten osakkeet, joukkovelkakirjat ja johdannaiset, ja eri kaupankäyntityypeittäin, kuten tarjouskirjahuutokauppaan ja hintanoteerauksiin perustuvat kaupankäyntijärjestelmät sekä hybridi- ja huutokauppajärjestelmät, ja niissä olisi otettava huomioon liikkeeseenlasku, liiketoimen koko ja kansallisten markkinoiden ominaisuudet.

15. Jotta voidaan varmistaa, että OTC-kaupankäynti ei vaaranna tehokasta hinnanmuodostusta eikä avoimia ja tasapuolisia toimintaedellytyksiä eri kaupankäyntitapojen välillä, sijoituspalveluyrityksiin, jotka käyvät kauppaa rahoitusvälineillä omaan lukuun pörssin ulkopuolella, olisi sovellettava asianmukaisia kauppaa edeltäviä avoimuusvaatimuksia siltä osin kuin kyseiset yritykset harjoittavat kaupankäyntiä osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, sijoitustodistuksia tai muita samankaltaisia rahoitusvälineitä sekä joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita ja selvityskelpoisia johdannaisia koskevien kauppojen sisäisinä toteuttajina.

16. Sijoituspalveluyritys, joka toteuttaa asiakastoimeksiantoja omaa pääomaansa vastaan, olisi katsottava kauppojen sisäiseksi toteuttajaksi (systematic internaliser, SI), jollei liiketoimia toteuteta säänneltyjen markkinoiden, monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien ja organisoitujen kaupankäyntijärjestelmien ulkopuolella tilapäiseltä, satunnaiselta ja epäsäännölliseltä pohjalta. Kauppojen sisäiset toteuttajat olisi määriteltävä sijoituspalveluyrityksiksi, jotka suunnitelmallisesti, toistuvasti ja järjestelmällisesti käyvät kauppaa omaan lukuunsa toteuttamalla asiakkaiden toimeksiantoja säänneltyjen markkinoiden, monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän tai organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ulkopuolella. Sen varmistamiseksi, että tätä määritelmää sovelletaan objektiivisesti ja tehokkaasti sijoituspalveluyrityksiin, kaikki asiakkaiden kanssa harjoitettu kahdenvälinen kauppa olisi katsottava relevantiksi ja kauppojen sisäisiksi toteuttajiksi rekisteröitävien sijoituspalveluyritysten yksilöimiseksi olisi otettava käyttöön määrälliset kriteerit niiden laadullisten kriteerien lisäksi, jotka sisältyvät direktiivin 2004/39/EY täytäntöön panemiseksi annetun komission asetuksen N:o 1287/2006 21 artiklaan. Organisoitu kaupankäyntijärjestelmä voi olla mikä tahansa järjestelmä tai kauppapaikka, jossa useiden kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressit voivat olla keskenään vuorovaikutuksessa järjestelmässä, mutta kauppojen sisäisellä toteuttajalla ei saisi olla oikeutta koota yhteen kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressejä.

17. Kauppojen sisäiset toteuttajat saattavat päättää myöntää pääsyn niiden hintatarjouksia koskeviin tietoihin ainoastaan yksityisasiakkaille, ainoastaan ammattimaisille asiakkaille tai molemmille. Ne eivät saisi voida harjoittaa syrjintää näiden asiakasryhmien sisällä. Kauppojen sisäisiä toteuttajia ei velvoiteta julkistamaan sitovia hintatarjouksia liiketoimista, jotka ovat tavanomaista markkinakokoa suurempia. Rahoitusvälinelajin tavanomainen markkinakoko ei saa olla merkittävällä tavalla suhteeton verrattuna kuhunkin kyseiseen lajiin kuuluvaan rahoitusvälineeseen.

18. Tämän asetuksen tarkoituksena ei ole edellyttää kauppaa edeltävien avoimuusvaatimusten soveltamista liiketoimiin, jotka toteutetaan OTC-kaupan pohjalta. OTC-kaupan luonteeseen kuuluu, että liiketoimet ovat epäsäännöllisiä ad hoc -toimia ja että ne toteutetaan tukkukaupan vastapuolten kanssa ja ovat osa liikesuhdetta, jota puolestaan luonnehtivat tavanomaista markkinakokoa suuremmat kaupat ja se, että kaupat toteutetaan niiden järjestelmien ulkopuolella, joita kyseinen yritys yleensä käyttää liiketoiminnassaan kauppojen sisäisenä toteuttajana.

19. Markkinatietojen olisi oltava helposti ja välittömästi käyttäjien saatavilla mahdollisimman eritellyssä muodossa, jotta sijoittajat ja niiden tarpeita täyttävät tietopalveluiden tarjoajat voivat mukauttaa tietosovelluksia mahdollisimman kattavasti. Tämän vuoksi kauppaa edeltävät ja sen jälkeiset avoimuustiedot olisi asetettava yleisön saataville eriytettyinä markkinatoimijoille tietojen ostamisesta aiheutuvien kustannusten alentamiseksi.

20. Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[18] sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001[19] olisi sovellettava täysimääräisesti jäsenvaltioiden ja EAMV:n tämän asetuksen ja erityisesti sen IV osaston mukaisesti harjoittamaan henkilötietojen vaihtoon, välitykseen ja käsittelyyn.

21. Ottaen huomioon G20-maiden johtajien Pittsburghin huippukokouksessa 25 päivänä syyskuuta 2009 tekemä sopimus vakioiduilla OTC-johdannaissopimuksilla käytävän kaupan siirtämisestä tarvittaessa pörsseihin tai sähköisiin kauppapaikkoihin olisi määriteltävä muodollinen sääntelymenettely, jota noudatetaan valtuuksien antamisessa finanssialan vastapuolten ja suurten finanssialan ulkopuolisten vastapuolten väliseen kaupankäyntiin millä tahansa johdannaisilla, jotka on katsottu selvityskelpoisiksi ja jotka ovat riittävän likvidejä, jotta niitä voidaan käsitellä monenlaisissa kauppapaikoissa, jotka ovat vastaavanlaisen sääntelyn kohteina ja joissa osapuolet voivat käydä kauppaa monien vastapuolten kanssa. Riittävän likviyden arvioinnissa olisi otettava huomioon kansallisten markkinoiden ominaisuudet, mukaan lukien sellaiset seikat kuin markkinatoimijoiden lukumäärä ja tyyppi tietyillä markkinoilla, sekä liiketoimien ominaisuudet, kuten liiketoimien koko ja toteutustiheys kyseisillä markkinoilla.

22. Ottaen huomioon G20-maiden johtajien Pittsburghin huippukokouksessa 25 päivänä syyskuuta 2009 tekemä sopimus vakioiduilla OTC-johdannaissopimuksilla käytävän kaupan siirtämisestä tarvittaessa pörsseihin tai sähköisiin kauppapaikkoihin sekä monien OTC-johdannaisten suhteellisen alhainen likviditeetti on aiheellista säätää sopivasta määrästä hyväksyttäviä kauppapaikkoja, joissa voidaan käydä kyseiseen sitoumukseen perustuvaa kauppaa. Kaikkiin hyväksyttäviin kauppapaikkoihin olisi sovellettava tiiviisti yhtenäistettyjä sääntelyvaatimuksia seuraavien seikkojen osalta: toiminnan järjestämiseen ja itse toimintaan liittyvät näkökohdat, eturistiriitojen lieventämistä koskevat järjestelyt, kaikenlaisen kaupankäyntitoiminnan valvonta sekä kauppaa edeltävä ja sen jälkeinen avoimuus mitoitettuna rahoitusvälineittäin. Sama koskee useiden kolmansien osapuolten kaupankäynti-intressejä, jotta ne voivat olla vuorovaikutuksessa keskenään. Kauppapaikkojen ylläpitäjillä olisi kuitenkin oltava mahdollisuus järjestää tähän sitoumukseen perustuvia liiketoimia useiden kolmansien osapuolten välillä harkinnanvaraisesti toteutusta ja likviditeettiä koskevien edellytysten parantamiseksi.

23. Kyseisiä johdannaisia koskevan kaupankäyntivelvoitteen olisi mahdollistettava tehokas kilpailu hyväksyttävien kauppapaikkojen välillä. Sen vuoksi kyseisien kauppapaikkojen ei pitäisi pystyä vaatimaan yksinoikeuksia mihinkään mainitun kaupankäyntivelvoitteen soveltamisalaan kuuluviin johdannaisiin voidakseen estää muita kauppapaikkoja tarjoamasta kaupankäyntiä näillä välineillä. Jotta johdannaisilla kauppaa käyvien kauppapaikkojen välillä olisi tehokasta kilpailua, on olennaista, että kauppapaikoilla on syrjimätön ja avoin pääsy keskusvastapuoliin. Syrjimättömän pääsyn keskusvastapuoleen olisi tarkoitettava sitä, että kauppapaikalla on oikeus syrjimättömään kohteluun siltä osin kuin on kyse siitä, kuinka sopimuksia, joilla käydään kauppaa sen järjestelmässä, kohdellaan vakuutusvaatimusten ja taloudelliselta kannalta vastaavien sopimusten nettoutuksen osalta sekä saman keskusvastapuolen selvittämien vastaavien sopimusten hintojen välisten korrelaatioiden osalta, ja lisäksi oikeus syrjimättömiin selvitysmaksuihin.

24. Toimivaltaisten viranomaisten valtuuksia olisi täydennettävä EAMV:n asianmukaisten koordinointi- ja varotoimenpidevaltuuksien lisäksi erillisellä mekanismilla, jonka tarkoituksena olisi sellaisen rahoitusvälineen markkinoinnin, jakelun ja myynnin kieltäminen tai rajoittaminen, johon liittyy sijoittajansuojaa, finanssimarkkinoiden asianmukaista toimintaa ja eheyttä tai koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakautta koskevia vakavia huolenaiheita. Tällaisten valtuuksien käytön edellytykseksi olisi asetettava tiettyjen ehtojen täyttyminen.

25. Toimivaltaisten viranomaisten olisi annettava EAMV:lle yksityiskohtaiset tiedot pyynnöistään, jotka koskevat position pienentämistä johdannaissopimukseen nähden, mahdollisista kertaluontoisista limiiteistä sekä mahdollisista ennakkoon asetettavista positiolimiiteistä mainittujen valtuuksien käytön koordinoinnin ja yhtenäisyyden parantamiseksi. Toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti soveltamia etukäteen asetettavia positiolimiittejä koskevat olennaiset tiedot olisi julkaistava EAMV:n verkkosivustolla.

26. EAMV:n olisi voitava pyytää keneltä tahansa henkilöltä tietoja tämän positiosta suhteessa johdannaissopimukseen, pyytää kyseisen position pienentämistä sekä rajoittaa henkilöiden mahdollisuutta toteuttaa hyödykejohdannaisia koskevia yksittäisiä liiketoimia. EAMV:n olisi sen jälkeen ilmoitettava asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille toimenpiteistä, joita se ehdottaa toteutettaviksi, ja myös julkistettava kyseiset toimenpiteet.

27. Tiedot rahoitusvälineitä koskevista liiketoimista olisi toimitettava toimivaltaisille viranomaisille, jotta nämä voivat havaita ja tutkia mahdolliset markkinoiden väärinkäyttötapaukset sekä seurata markkinoiden tasapuolista ja asianmukaista toimintaa ja sijoituspalveluyritysten harjoittamaa toimintaa. Tämä valvonta kattaa kaikki rahoitusvälineet, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä, ja kaikki välineet, joiden arvo riippuu kyseisien välineiden arvosta tai vaikuttaa siihen. Jotta voidaan välttää se, että sijoituspalveluyrityksiin kohdistuu tarpeetonta hallinnollista rasitusta, rahoitusvälineet, joilla ei käydä kauppaa organisoidusti ja jotka eivät todennäköisesti joudu markkinoiden väärinkäytön kohteeksi, olisi jätettävä ilmoitusvelvoitteen soveltamisalan ulkopuolelle.

28. Jotta liiketoimista annettavat ilmoitukset palvelisivat tarkoitustaan markkinoiden seurantavälineenä, niissä olisi mainittava sijoituspäätöksen tehnyt henkilö ja päätöksen täytäntöönpanosta vastaavat henkilöt. Toimivaltaisten viranomaisten on myös tarpeen saada kaikki tiedot toimeksiantojen toteuttamisprosessin kaikissa vaiheissa eli kauppaa koskevasta alustavasta päätöksestä sen toteuttamiseen saakka. Sen vuoksi sijoituspalveluyritysten edellytetään pitävän kirjaa kaikista rahoitusvälineitä koskevista liiketoimistaan ja kauppapaikkojen ylläpitäjien pitävän kirjaa kaikista niiden järjestelmiin toimitetuista toimeksiannoista. EAMV:n olisi koordinoitava toimivaltaisten viranomaisten välistä tietojenvaihtoa, jotta voidaan varmistaa, että niillä on mahdollisuus saada kaikki tiedot niiden harjoittaman valvonnan piiriin kuuluvia rahoitusvälineitä koskevista liiketoimista ja toimeksiannoista, mukaan lukien niiden alueen ulkopuolella toimivissa kauppapaikoissa sovitut liiketoimet ja toimeksiannot.

29. Samojen tietojen ilmoittamista kahteen kertaan olisi vältettävä. Asetuksen [Euroopan markkinarakenneasetuksen] mukaisesti rekisteröidyille tai tunnustetuille kauppatietorekistereille asianomaisista rahoitusvälineistä annettuja ilmoituksia, jotka sisältävät kaikki liiketoimista annettavissa ilmoituksissa vaadittavat tiedot, ei pitäisi olla tarpeen antaa toimivaltaisille viranomaisille vaan kauppatietorekistereiden olisi toimitettava ne niille. Asetusta [Euroopan markkinarakenneasetusta] olisi muutettava tämän mukaisesti.

30. Toimivaltaisten viranomaisten toteuttaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY[20] säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. EAMV:n harjoittaman tietojen vaihdon tai toimittamisen olisi tapahduttava yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001[21] säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti, ja kyseistä asetusta olisi sovellettava kokonaisuudessaan tämän asetuksen soveltamiseksi tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn.

31. Asetuksella [Euroopan markkinarakenneasetus] vahvistetaan perusteet, joiden mukaan määritetään, milloin OTC-johdannaislajien olisi kuuluttava selvitysvelvollisuuden piiriin. Kyseisellä asetuksella estetään myös kilpailunvääristymät edellyttämällä, että keskusvastapuolilla, jotka tarjoavat OTC-johdannaisten selvityspalveluita, on oltava syrjimätön pääsy kauppapaikoille ja että keskusvastapuolilla, jotka tarjoavat OTC-johdannaisten selvityspalveluita, on oltava syrjimätön pääsy kauppapaikkojen kauppatietoihin. Koska OTC-johdannaiset määritellään johdannaissopimuksiksi, joita ei panna täytäntöön säännellyillä markkinoilla, säänneltyjä markkinoita koskevia vastaavia vaatimuksia ei ole tarpeen ottaa käyttöön tämän asetuksen mukaisesti. Johdannaisten, joilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla, olisi kuuluttava myös selvitysvelvollisuuden piiriin edellyttäen, että EAMV on ilmoittanut niiden kuuluvan sen piiriin.

32. Sen lisäksi, että direktiivissä 2004/39/EY säädetään vaatimuksista, joilla jäsenvaltioita estetään rajoittamasta kohtuuttomasti mahdollisuutta käyttää kaupan jälkeistä infrastruktuuria, kuten keskusvastapuoli- ja selvitysjärjestelyitä, tällä asetuksella on tarpeen poistaa monia muita kaupallisia esteitä, joita voidaan käyttää rahoitusvälineiden selvityspalveluihin kohdistuvan kilpailun estämiseen. Syrjivien käytäntöjen välttämiseksi keskusvastapuolten olisi suostuttava selvittämään eri kauppapaikoissa toteutettuja liiketoimia siltä osin kuin kyseisissä kauppapaikoissa noudatetaan keskusvastapuolen vahvistamia toiminnallisia ja teknisiä vaatimuksia. Pääsy olisi evättävä vain, jos tietyt perusteet, joita delegoiduilla säädöksillä on vahvistettu pääsylle, eivät täyty.

33. Kauppapaikkoja olisi myös vaadittava tarjoamaan pääsy, mukaan lukien tiedonsaanti, avoimin ja syrjimättömin perustein keskusvastapuolille, jotka ovat halukkaat selvittämään kauppapaikassa toteutettuja liiketoimia. Myös toimiluvat ja tiedot, jotka koskevat rahoitusvälineiden arvon määrityksessä käytettäviä indeksejä ja muita vertailuarvoja, olisi annettava keskusvastapuolille ja muille kauppapaikoille syrjimättömin perustein. Esteiden ja syrjivien käytäntöjen poistamisella on tarkoitus lisätä rahoitusvälineiden selvittämiseen ja kauppaan kohdistuvaa kilpailua investointikustannusten ja vieraan pääoman kustannusten alentamiseksi, tehottomuuksien poistamiseksi ja unionin markkinoilla harjoitettavan innovaatiotoiminnan vauhdittamiseksi. Komission olisi jatkettava kaupan jälkeisen infrastruktuurin kehityksen tiivistä seurantaa ja puututtava tarvittaessa tilanteeseen estääkseen kilpailunvääristymien ilmenemisen sisämarkkinoilla.

34. Kolmansien maiden yritysten unionissa tarjoamiin palveluihin sovelletaan kansallisia järjestelmiä ja vaatimuksia. Nämä järjestelmät ovat hyvin erilaisia ja niiden mukaisesti toimiluvan saaneilla yrityksillä ei ole palvelujen tarjoamisen vapautta eikä sijoittautumisvapautta muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, johon ne ovat sijoittautuneet. On aiheellista ottaa käyttöön yhteinen sääntelykehys unionin tasolla. Järjestelmässä olisi yhdenmukaistettava nykyinen hajanainen kehys, taattava varmuus ja yhdenmukainen kohtelu unionissa toimilupaa hakeville kolmannen maan yrityksille, varmistettava, että komissio on arvioinut kolmansien maiden sääntely- ja valvontakehyksen vastaavuuden, sekä tarjottava vastaavantasoinen suoja sijoittajille, jotka saavat EU:ssa palveluja kolmansien maiden yrityksiltä.

35. Yksityisasiakkaille tarjottavien palvelujen edellytyksenä olisi aina oltava sivuliikkeen perustaminen unioniin. Sivuliikkeen perustamisen olisi oltava toimiluvan varaista ja valvonnan alaista unionissa. Kyseisen toimivaltaisen viranomaisen ja kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen välillä olisi oltava asianmukaiset yhteistyöjärjestelyt. Palvelujen tarjoaminen ilman sivuliikettä olisi rajoitettava hyväksyttäviin vastapuoliin. Tämä olisi edellytettävä EAMV:n rekisteröintiä ja valvontaa kyseisessä kolmannessa maassa. EAMV:n ja kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten välillä olisi oltava asianmukaiset yhteistyöjärjestelyt.

36. Tämän asetuksen säännökset, joita sovelletaan kolmansien maiden yritysten unionissa tarjoamiin palveluihin, eivät saisi vaikuttaa unioniin sijoittautuneiden henkilöiden mahdollisuuteen saada sijoituspalveluja kolmannen maan yritykseltä omasta yksinomaisesta aloitteestaan. Kun kolmannen maan yritys tarjoaa palveluja unioniin sijoittautuneelle henkilölle tämän omasta yksinomaisesta aloitteesta, palveluja ei saisi katsoa unionin alueella tarjotuiksi. Jos kolmannen maan yritys hakee asiakkaita tai potentiaalisia asiakkaita unionissa tai mainostaa sijoituspalveluja tai -toimintaa yhdessä oheispalvelujen kanssa unionissa, tätä ei pitäisi katsoa palveluksi, joka tarjotaan asiakkaan omasta yksinomaisesta aloitteesta.

37. Päästöoikeuksien (EUA) jälkimarkkinoiden spot-kaupassa on esiintynyt vilpillisiä menettelyjä, jotka voivat heikentää luottamusta direktiivillä 2003/87/EY luotuihin päästökauppajärjestelmiin, ja parhaillaan toteutetaan toimenpiteitä, joilla pyritään lujittamaan EU:n päästökauppaoikeusrekisterijärjestelmää ja edellytyksiä, jotka on asetettu tilin avaamiselle EU:n päästöoikeuksilla käytävää kauppaa varten. Kyseisten markkinoiden eheyden tukemiseksi ja tehokkaan toiminnan takaamiseksi, mukaan lukien kaupankäyntitoiminnan kattava valvonta, on aiheellista täydentää direktiivin 2003/87/EY mukaisesti toteutettavia toimenpiteitä sisällyttämällä päästöoikeudet kaikilta osin kyseisen direktiivin ja sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY soveltamisalaan luokittelemalla ne rahoitusvälineiksi.

38. Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Delegoituja säädöksiä olisi hyväksyttävä erityisesti määritelmiä koskevista yksityiskohdista, kaupan avoimuutta koskevien vaatimusten täsmällisistä ominaisuuksista, kauppaa edeltävistä avoimuusvaatimuksista myönnettävien vapautusten yksityiskohtaisista edellytyksistä, kaupan jälkeistä viivästettyä julkistamista koskevista järjestelyistä, perusteista, joiden mukaan kauppaa edeltäviä avoimuusvelvollisuuksia sovelletaan kauppojen sisäisiin toteuttajiin, markkinatietojen saatavuuteen liittyvistä kustannuksiin liittyvistä erityissäännöksistä, perusteista, joiden mukaan kauppapaikat ja keskusvastapuolet myöntävät tai epäävät toistensa pääsyn, sekä niiden edellytysten tarkemmasta määrityksestä, joiden täyttyessä sijoittajansuojaan, finanssimarkkinoiden asianmukaiseen toimintaan ja eheyteen tai unionin koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuvat uhat edellyttävät EAMV:n toimia.

39. Täytäntöönpanovaltuuksia, jotka liittyvät kolmansien maiden yritysten palvelutarjontaan sovellettavista kolmansien maiden lainsäädäntö- ja valvontakehyksistä tehtävän vastaavuuspäätöksen tekemiseen, olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[22] mukaisesti.

40. Vaikka kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on paremmat valmiudet seurata markkinakehitystä, kaupan avoimuuteen, liiketoimista annettaviin ilmoituksiin, johdannaisilla käytävään kauppaan sekä tuotteita ja käytäntöjä koskeviin kieltoihin liittyviä ongelmia voidaan havainnoida kokonaisvaltaisesti vain unionin tasolla. Sen vuoksi tämän asetuksen tavoitteet saavutetaan paremmin unionin tasolla; unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklalla vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitulla artiklalla vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

41. Finanssipalveluja koskevilla teknisillä standardeilla olisi varmistettava tallettajien, sijoittajien ja kuluttajien riittävä suoja koko unionissa. Koska EAMV:llä on pitkälle menevää erityisasiantuntemusta, olisi tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia komissiolle toimitettavat luonnokset sääntelystandardeiksi ja teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joihin ei liity poliittisia valintoja.

42. EAMV laatii teknisten sääntelystandardien luonnokset 23 artiklan mukaisesti liiketoimista annettavien ilmoitusten sisällön ja eritelmien osalta, 26 artiklan mukaisesti niitä johdannaisia koskevien likviditeettiperusteiden osalta, joihin on sovellettava velvollisuutta käydä kauppaa organisoiduissa kauppapaikoissa, ja 36 artiklan mukaisesti niiden tietojen osalta, joita hakemuksen esittävän kolmannen maan yrityksen on toimitettava EAMV:lle rekisteröintihakemuksessaan, ja komissio hyväksyy nämä luonnokset delegoiduilla säädöksillä SEUT-sopimuksen 290 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10–14 artiklan mukaisesti.

43. Komissiolle olisi myös siirrettävä valta hyväksyä teknisiä täytäntöönpanostandardeja täytäntöönpanosäädöksillä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti. EAMV:lle olisi annettava tehtäväksi laatia 26 artiklan mukaiset komissiolle toimitettavat teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset sen määrittämiseksi, olisiko johdannaislajilla, jonka on todettu kuuluvan selvitysvelvollisuuden soveltamisalaan asetuksen [ ] (Euroopan markkinarakenneasetuksen) mukaisesti, tai sen alaryhmällä käytävä kauppaa vain organisoiduissa kauppapaikoissa.

44. Tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten soveltamista olisi viivästytettävä, jotta niiden soveltaminen olisi linjassa niiden uudelleenlaaditun direktiivin sääntöjen soveltamisen kanssa, jotka on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja jotta kaikki olennaiset täytäntöönpanotoimenpiteet saataisiin vahvistettua. Koko sääntelypaketin soveltaminen olisi aloitettava samana ajankohtana. Ainoastaan täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevien valtuutusten soveltamista ei pitäisi viivästyttää, jotta kyseisten toimenpiteiden suunnittelun ja toteutuksen edellyttämät toimet voidaan aloittaa mahdollisimman varhain.

45. Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, muun muassa oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla), elinkeinovapautta (16 artikla), oikeutta kuluttajansuojaan (38 artikla), oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla) ja kieltoa, jonka mukaan samasta rikoksesta ei saa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahteen kertaan (50 artikla), ja tätä asetusta on sovellettava kyseisien oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I osasto

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 ARTIKLA KOHDE JA SOVELTAMISALA

46. Tässä asetuksessa vahvistetaan yhtenäiset vaatimukset seuraaville:

47. kauppatietojen julkistaminen;

48. liiketoimista annettavat ilmoitukset toimivaltaisille viranomaisille;

49. kaupankäynti johdannaisilla organisoiduissa kauppapaikoissa;

50. syrjimätön pääsy selvitykseen ja syrjimätön pääsy kaupankäyntiin vertailuarvoilla;

51. toimivaltaisten viranomaisten ja EAMV:n valtuudet tuotteita koskevien interventioiden alalla ja EAMV:n valtuudet positioiden hoidon ja positiolimiittien aloilla;

52. kolmansien maiden yritysten ilman sivuliikettä harjoittama sijoituspalveluiden tarjonta tai sijoitustoiminta.

53. Tätä asetusta sovelletaan sijoituspalveluyrityksiin, luottolaitoksiin, jotka ovat saaneet toimiluvan direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] mukaisesti siltä osin kuin ne tarjoavat yhtä tai useampaa sijoituspalvelua ja/tai harjoittavat sijoitustoimintaa, ja säänneltyihin markkinoihin.

54. Tämän asetuksen V osastoa sovelletaan myös kaikkiin [2 artiklan 6 alakohdan määritelmän mukaisiin] finanssialan vastapuoliin ja kaikkiin finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin, jotka kuuluvat asetuksen [ ] (Euroopan markkinarakenneasetus) [5 artiklan 1 kohdan b alakohdan] soveltamisalaan.

55. Tämän asetuksen VI osastoa sovelletaan myös keskusvastapuoliin ja henkilöihin, joilla on omistusoikeudet vertailuarvoihin.

2 artiklaMääritelmät

56. Tässä asetuksessa tarkoitetaan

57. ’sijoituspalveluyrityksellä’ oikeushenkilöä, jonka tavanomaisena ammatti- tai liiketoimintana on yhden tai useamman sijoituspalvelun ammattimainen tarjoaminen kolmansille osapuolille ja/tai yhden tai useamman sijoitustoimen ammattimainen harjoittaminen.

Jäsenvaltiot voivat sisällyttää sijoituspalveluyritysten määritelmään yrityksiä, jotka eivät ole oikeushenkilöitä, jos

58. niiden oikeudellinen asema varmistaa kolmansien osapuolten eduille oikeushenkilön tarjoamaa suojaa vastaavan suojan, ja

59. niiden toiminnan vakautta valvotaan tehokkaasti niiden oikeudellista muotoa vastaavalla tavalla.

Jos luonnollinen henkilö tarjoaa palveluja, joihin liittyy kolmansien osapuolten varojen tai siirtokelpoisten arvopapereiden hallintaa, kyseistä henkilöä voidaan kuitenkin pitää tämän asetuksen ja direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] säännöksiä sovellettaessa sijoituspalveluyrityksenä ainoastaan, jos kyseinen henkilö täyttää seuraavat edellytykset, rajoittamatta kuitenkaan muiden direktiivissä [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi], tässä asetuksessa ja direktiivissä [EU:n uusi vakavaraisuusdirektiivi] asetettujen vaatimusten noudattamista:

60. kolmansien osapuolten omistusoikeus välineisiin ja varoihin on suojattava erityisesti yrityksen tai sen omistajien maksukyvyttömyystilanteessa taikka takavarikon, kuittauksen tai yrityksen tai sen omistajien velkojien muiden toimien yhteydessä;

61. yrityksen on oltava sellaisten sääntöjen alainen, joiden tarkoituksena on valvoa sen ja sen omistajien vakavaraisuutta;

62. yhden tai useamman sellaisen henkilön, jolla on kansallisen lainsäädännön nojalla valtuudet tilintarkastusten suorittamiseen, on vuosittain tarkastettava yrityksen tilinpäätös;

63. jos yrityksellä on vain yksi omistaja, tämän on suojattava sijoittajat sen varalta, että yrityksen toiminta lakkaa omistajan kuoleman tai toimintakyvyttömyyden tai muun vastaavan tapahtuman vuoksi;

64. ’luottolaitoksilla’ direktiivissä 2006/48/EY määriteltyjä luottolaitoksia;

65. ’kauppojen sisäisellä toteuttajalla’ sijoituspalveluyritystä, joka suunnitelmallisesti, toistuvasti ja järjestelmällisesti käy kauppaa omaan lukuunsa toteuttamalla asiakkaiden toimeksiantoja säänneltyjen markkinoiden taikka monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän tai organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ulkopuolella;

66. ’markkinoiden ylläpitäjällä’ yhtä tai useampaa henkilöä, joka hallinnoi ja/tai ylläpitää säännellyn markkinan liiketoimintaa. Markkinoiden ylläpitäjänä voi olla säännelty markkina itse;

67. ’säännellyllä markkinalla’ markkinoiden ylläpitäjän ylläpitämää ja/tai hallinnoimaa monenkeskistä järjestelmää, joka kyseisessä järjestelmässä ja järjestelmän ehdottomien sääntöjen mukaisesti kokoaa yhteen rahoitusvälineitä koskevat useiden kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressit tai helpottaa niiden yhteen kokoamista siten, että tuloksena on sopimus kaupankäynnin kohteeksi näiden markkinoiden sääntöjen ja/tai järjestelmien mukaisesti otetuista rahoitusvälineistä, ja jolla on toimilupa ja joka toimii säännöllisesti ja direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] III osaston säännösten mukaisesti;

68. ’monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä’ sijoituspalveluyrityksen tai markkinoiden ylläpitäjän ylläpitämää monenkeskistä järjestelmää, joka kyseisessä järjestelmässä ja ehdottomien sääntöjen mukaisesti kokoaa yhteen rahoitusvälineitä koskevat useiden kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressit siten, että tuloksena on sopimus direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] II osaston säännösten mukaisesti;

69. ’organisoidulla kaupankäyntijärjestelmällä’ mitä tahansa järjestelmää, joka ei ole sijoituspalveluyrityksen tai markkinoiden ylläpitäjän ylläpitämä säännelty markkina tai monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä ja jossa useiden kolmansien osapuolten rahoitusvälineitä koskevat osto- ja myynti-intressit voivat olla keskenään vuorovaikutuksessa siten, että tuloksena on sopimus direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] II osaston säännösten mukaisesti;

70. ’rahoitusvälineellä’ direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] liitteessä I olevassa C jaksossa eriteltyjä välineitä;

71. ’siirtokelpoisilla arvopapereilla’ sellaisia arvopaperilajeja maksuvälineitä lukuun ottamatta, jotka ovat vaihdantakelpoisia pääomamarkkinoilla, kuten

72. yhtiöiden osakkeita ja muita arvopapereita, jotka vastaavat yhtiöiden, henkilöyhtiöiden ja muiden yhteisöjen osakkeita, sekä osaketalletustodistuksia;

73. joukkovelkakirjoja tai muita arvopaperistettuja velan muotoja, mukaan lukien tällaisia arvopapereita koskevat talletustodistukset;

74. kaikkia muita arvopapereita, jotka oikeuttavat hankkimaan tai myymään edellä mainitun kaltaisia siirtokelpoisia arvopapereita tai jotka edellyttävät käteissuoritusta, joka määräytyy siirtokelpoisten arvopapereiden, valuuttojen, korkojen tai tuottojen, hyödykkeiden taikka muiden indeksien tai mittareiden perusteella;

75. ’talletustodistuksilla’ sellaisia arvopapereita, jotka ovat vaihdantakelpoisia pääomamarkkinoilla ja jotka edustavat sellaisen liikkeeseenlaskijan arvopaperiomistusta, jonka kotipaikka on muualla, mutta jotka voidaan ottaa kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla ja joilla voidaan käydä kauppaa erillään sellaisen liikkeeseenlaskijan arvopapereista, jonka kotipaikka on muualla;

76. ’pörssilistatuilla rahastoilla’ sellaisia osuuksia avoimissa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavissa järjestelmissä, jotka ovat vapaasti luovutettavissa pääomamarkkinoilla ja jotka useimmissa tapauksissa seuraavat indeksin suorituskykyä;

77. ’todistuksilla’ sellaisia arvopapereita, jotka ovat vaihdantakelpoisia pääomamarkkinoilla ja jotka menevät etuoikeusjärjestyksessä osakkeiden edelle mutta vakuudettomien joukkovelkakirjojen ja muiden vastaavien välineiden taakse, jos liikkeeseenlaskija palauttaa sijoituksen;

78. ’strukturoiduilla rahoitustuotteilla’ arvopapereita, jotka on luotu rahoitusomaisuuden ryhmään liittyvän luottoriskin arvopaperistamista ja siirtoa varten ja jotka antavat arvopaperin haltijalle oikeuden vastaanottaa säännöllisiä maksuja, joiden määrä riippuu kohde-etuutena olevista omaisuuseristä saatavasta kassavirrasta;

79. ’johdannaisilla’ direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] liitteessä I olevan C osan 4–10 kohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä, jotka määritellään edellä 9 kohdan c alakohdassa;

80. ’hyödykejohdannaisilla’ sellaisia 9 kohdan c alakohdassa määriteltyjä rahoitusvälineitä, jotka liittyvät direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] liitteessä I olevan C osan 10 kohdassa taikka direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] liitteessä I olevan C osan 5, 6 7 ja 10 kohdassa mainittuun hyödykkeeseen tai kohde-etuuteen;

81. ’kiinnostuksen ilmauksella, joka antaa perusteet toimiin’ kaupankäyntijärjestelmän yhden osapuolen toiselle osapuolelle lähettämää viestiä, joka koskee saatavilla olevaa kaupankäynti-intressiä ja sisältää kaikki kaupasta sopimiseen tarvittavat tiedot;

82. ’toimivaltaisella viranomaisella’ kunkin jäsenvaltion direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] 48 artiklan mukaisesti nimeämää viranomaista, jollei kyseisessä direktiivissä toisin säädetä;

83. ’hyväksytyllä julkistamisjärjestelyllä’ henkilöä, joka on saanut direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] säännösten mukaisesti toimiluvan tarjota palvelua kauppoja koskevien ilmoitusten julkistamiseksi sijoituspalveluyritysten puolesta tämän asetuksen [11 ja 12] artiklan mukaisesti;

84. ’konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajalla’ henkilöä, joka on saanut direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] säännösten mukaisesti toimiluvan tarjota palvelua tämän asetuksen [5, 6, 11 ja 12] artiklassa lueteltuja rahoitusvälineillä käytäviä kauppoja koskevien ilmoitusten keräämiseksi säännellyiltä markkinoilta, monenkeskisiltä kaupankäyntijärjestelmiltä, organisoiduilta kaupankäyntijärjestelmiltä ja hyväksytyltä julkistamisjärjestelmältä sekä ilmoitusten konsolidoimiseksi jatkuvaksi sähköiseksi muuttuvaksi datavirraksi, josta saa kutakin rahoitusvälinettä koskevia reaaliaikaisia hinta- ja määrätietoja;

85. ’hyväksytyllä ilmoitusjärjestelmällä’ järjestelmää, jonka mukaan henkilö on saanut direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] säännösten mukaisesti toimiluvan tarjota palvelua liiketoimia koskevien ilmoitusten antamiseksi toimivaltaisille viranomaisille tai EAMV:lle sijoituspalveluyritysten puolesta;

86. ’ylimmällä hallintoelimellä’ tietopalvelun tarjoajaa johtavaa elintä, joka hoitaa valvonta- ja johtotoimintoja ja jolla on lopullinen päätöksentekovalta sekä toimivalta vahvistaa laitoksen strategia, tavoitteet ja yleiset linjaukset. Ylimpään hallintoelimeen on kuuluttava yrityksen toimintaa tosiasiallisesti johtavat henkilöt. Ylimpään hallintoelimeen on kuuluttava yrityksen toimintaa tosiasiallisesti johtavat henkilöt;

87. ’valvontatoiminnolla’ ylintä hallintoelintä, joka valvontatoimintoaan hoitamalla valvoo ja seuraa johdon päätöksentekoa;

88. ’toimivalla johdolla’ johtoryhmän jäseniä, jotka vastaavat tietopalvelun tarjoajan päivittäisestä johtamisesta ja ovat siitä tili- ja vastuuvelvollisia;

89. ’vertailuarvolla’ mitä tahansa kaupallista indeksiä tai julkistettua lukua, joka on laskettu soveltamalla kaavaa sellaiseen yhden tai useamman kohde-etuutena olevan omaisuuserän tai hinnan arvoon, jonka perusteella rahoitusvälineestä maksettava summa määritetään;

90. ’kauppapaikalla’ mitä tahansa säänneltyä markkinaa, monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää;

91. ’keskusvastapuolella’ asetuksen [ ] (Euroopan markkinarakenneasetus) 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä keskusvastapuolta;

92. ’sijoituspalvelulla ja -toiminnalla’ direktiivin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi] 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa määriteltyjä palveluja ja toimintaa;

93. ’kolmannen maan rahoituslaitoksella’ yhteisöä, jonka pääkonttori sijaitsee kolmannessa maassa ja joka on valtuutettu tai joka on saanut toimiluvan kyseisen kolmannen maan lainsäädännön nojalla harjoittaa mitä tahansa direktiivissä 2006/48/EY, direktiivissä [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi], direktiivissä 2009/138/EY, direktiivissä 2009/65/EY, direktiivissä 2003/41/EY tai direktiivissä 2011/61/EU luetelluista toiminnoista;

94. ’tukkukaupan energiatuotteella’ asetuksen [asetus energiamarkkinoiden eheydestä ja läpinäkyvyydestä] 2 artiklan 4 kohdassa määriteltyjä sopimuksia ja johdannaisia.

95. Edellä 1 kohdassa säädettyjä määritelmiä sovelletaan myös direktiiviin [uusi rahoitusmarkkinadirektiivi].

96. Komissio voi hyväksyä 41 artiklan mukaisesti delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä, joilla täsmennetään teknisen sisällön osalta 1 kohdassa säädettyjä määritelmiä niiden mukauttamiseksi markkinoiden kehitykseen.

II osasto

KAUPPAPAIKKOJEN AVOIMUUS

1 LUKU

Oman pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden avoimuus

3 artiklaKauppapaikkojen kauppaa edeltävät avoimuusvaatimukset osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden osalta

97. Säänneltyjen markkinoiden sekä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on julkistettava järjestelmissään vallitsevat osto- ja myyntihinnat sekä kyseisillä hinnoilla vallitseva kaupankäyntihalukkuus osakkeille, talletustodistuksille, pörssilistatuille rahastoille, todistuksille ja muille samankaltaisille rahoitusvälineille, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä. Tätä vaatimusta on sovellettava myös kiinnostuksen ilmauksiin, jotka antavat perusteet toimiin. Säänneltyjen markkinoiden sekä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on asetettava nämä tiedot jatkuvasti yleisön saataville tavanomaisena kaupankäyntiaikana.

98. Säänneltyjen markkinoiden sekä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on asetettava kohtuullisin kustannuksin ja syrjimättömällä tavalla ensimmäisen kohdan mukaisesti annettavien tietojen julkistamiseen käyttämänsä järjestelyt niiden sijoituspalveluyritysten saataville, joiden on julkistettava osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia ja muita samankaltaisia rahoitusvälineitä koskevat hintatarjouksensa 13 artiklan mukaisesti.

4 artiklaVapautusten myöntäminen

99. Toimivaltaisten viranomaisten on voitava vapauttaa säännellyt markkinat sekä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävät sijoituspalveluyritykset ja markkinoiden ylläpitäjät velvollisuudesta julkistaa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot markkinamallin tai toimeksiannon tyypin tai koon perusteella 3 kohdassa määritellyissä tapauksissa. Toimivaltaisten viranomaisten on erityisesti voitava antaa vapautus tästä velvollisuudesta sellaisten toimeksiantojen osalta, jotka ovat kooltaan suuria kyseisen osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston, todistuksen tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen taikka osake-, talletustodistus- tai todistustyypin taikka pörssilistatun rahaston tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen tyypin tavanomaiseen markkinakokoon verrattuna.

100. Ennen vapautuksen myöntämistä 1 kohdan mukaisesti toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EAMV:lle ja muille toimivaltaisille viranomaisille kunkin yksittäisen vapautuspyynnön suunniteltu käyttötarkoitus sekä annettava selvitys vapautusten toiminnasta. Ilmoitus vapautuksen myöntämistä koskevasta aikomuksesta on annettava vähintään kuusi kuukautta ennen kuin vapautus on tarkoitus saattaa voimaan. Kolmen kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanotosta EAMV antaa kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle lausunnon, jossa arvioidaan, onko kukin vapautus 1 kohdalla vahvistettujen ja 3 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti hyväksytyllä delegoidulla säädöksellä täsmennettyjen vaatimusten mukainen. Jos kyseinen toimivaltainen viranomainen myöntää vapautuksen ja toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on tästä eri mieltä, jälkimmäinen toimivaltainen viranomainen voi saattaa asian toistamiseen EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti siirretyn toimivallan mukaisesti. EAMV seuraa vapautusten soveltamista ja antaa komissiolle vuosittain selvityksen siitä, kuinka niitä sovelletaan käytännössä.

101. Komissio hyväksyy delegoiduilla säädöksillä 41 artiklan mukaisesti toimenpiteitä, joissa täsmennetään seuraavat:

102. kunkin rahoitusvälinelajin osalta se, millä vaihteluvälillä osto- ja myyntitarjoukset tai nimettyjen markkinatakaajien noteeraukset sekä kyseisillä hinnoilla vallitseva kaupankäyntihalukkuus julkistetaan;

103. kunkin rahoitusvälinelajin osalta niiden toimeksiantojen koko ja tyyppi, jotka voidaan 1 kohdan mukaisesti vapauttaa tietojen julkistamisvelvollisuudesta ennen kaupantekoa;

104. kunkin rahoitusvälinelajin osalta markkinamalli, joka voidaan 1 kohdan mukaisesti vapauttaa tietojen julkistamisvelvollisuudesta ennen kaupantekoa, ja erityisesti tietojen julkistamisvelvollisuuden soveltaminen säänneltyjen markkinoiden käyttämiin kaupankäyntimenetelmiin, joilla toteutetaan kauppoja markkinoiden sääntöjen mukaisesti soveltaen hintoja, jotka määritetään säänneltyjen markkinoiden ulkopuolella tai ajoittain järjestettävissä huutokaupoissa.

105. EAMV tarkastelee vapautuksia, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat myöntäneet direktiivin 2004/397EY 29 artiklan 2 kohdan ja 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä komission asetuksen (EY) N:o 1287/2006 18–20 artiklan mukaisesti ennen tämän asetuksen voimaantuloa, viimeistään [kahden vuoden kuluttua tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivästä]. EAMV antaa kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle lausunnon, jossa arvioidaan, onko kukin vapautus edelleen tällä asetuksella ja tähän asetukseen perustuvilla delegoiduilla säädöksillä vahvistettujen vaatimusten mukainen.

5 artiklaKauppapaikkojen kaupan jälkeiset avoimuusvaatimukset osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden osalta

106. Säänneltyjen markkinoiden sekä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on julkistettava toteutettujen liiketoimien hinnat, määrät ja ajankohdat sellaisten osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden osalta, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydään kauppaa monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä. Säänneltyjen markkinoiden sekä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on julkistettava yksityiskohtaiset tiedot näistä liiketoimista niin reaaliaikaisesti kuin on teknisesti mahdollista.

107. Säänneltyjen markkinoiden sekä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on annettava kohtuullisin kustannuksin ja syrjimättömällä tavalla ensimmäisen kohdan mukaisesti annettavien tietojen julkistamiseen käyttämänsä järjestelyt niiden sijoituspalveluyritysten saataville, joiden on julkistettava tiedot osakkeilla, talletustodistuksilla, pörssilistatuilla rahastoilla, todistuksilla tai muilla samankaltaisilla rahoitusvälineillä toteuttamistaan liiketoimista 19 artiklan mukaisesti.

6 artiklaLupa tietojen julkistamiseen tietyllä viiveellä

108. Toimivaltaisten viranomaisten on voitava antaa säännellyille markkinoille lupa liiketoimia koskevien yksityiskohtaisten tietojen julkistamiseen tietyllä viiveellä liiketoimien tyypin tai koon perusteella. Toimivaltaiset viranomaiset voivat erityisesti antaa luvan sellaisten liiketoimien julkistamiseen viiveellä, jotka ovat kooltaan suuria kyseisen osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston, todistuksen tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen taikka osake-, talletustodistus- tai todistuslajin tai pörssilistatun rahaston tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen lajin tavanomaiseen markkinakokoon verrattuna. Säänneltyjen markkinoiden sekä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää tai organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on saatava toimivaltaisen viranomaisen ennakkohyväksyntä ehdotetulle viivästettyä julkistamista koskevalle järjestelylle ja tiedotettava näistä järjestelyistä selkeästi markkinaosapuolille ja sijoittajille. EAMV seuraa kauppojen viivästett