Energiankulutuksen vähentäminen ja uusiutuvien energialähteiden osuuden kasvattaminen edellyttää sekä julkisten että yksityisten investointien lisäämistä. Aiemmissa arvioissa, joiden mukaan vihreään siirtymään liittyvät lisäinvestointitarpeet olisivat 520 miljardia euroa vuodessa, todelliset tarpeet on todennäköisesti aliarvioitu, sillä energiasiirtymää on aikaistettava Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Julkisissa ja yksityisissä energiainvestoinneissa olisi keskityttävä energiankulutuksen vähentämiseen energiatehokkuus etusijalle -periaatteen mukaisesti. Muita painopisteitä olisivat energiaköyhien kotitalouksien tukeminen, kuluttajien kannustaminen osallistumaan aktiivisesti energiasiirtymään, uusiutuvien energialähteiden osuuden kasvattaminen ja kestävän liikkuvuuden edistäminen sekä teollisuuden vähähiilistäminen samalla kun fossiilisten polttoaineiden suorat ja epäsuorat tuet olisi poistettava asteittain ensi tilassa. Investoinnit tutkimukseen ja innovointiin ovat olennaisen tärkeitä vihreän siirtymän nopeuttamiseksi. Lisäksi tarvitaan investointeja energiainfrastruktuuriin, myös rajat ylittävien yhteyksien osalta, jotta energian toimituslähteitä voidaan monipuolistaa, keskittyen puhtaaseen energiaan, ja varmistaa energiaturvallisuus. Etenkin rajatylittävien siirtoyhdysjohtojen kehittäminen edistää toimitusvarmuuden parantamista, sillä ne lisäävät ja monipuolistavat jäsenvaltioiden saatavilla olevia energialähteitä ja parantavat niiden energiamarkkinoiden joustavuutta ja häiriönsietokykyä. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön kaikki saatavilla olevat julkiset ja yksityiset rahoituslähteet näiden investointien rahoittamiseksi muun muassa osoittamalla niihin suurempi osuus päästökauppajärjestelmän tuloista. Maakaasuun liittyvillä uusilla infrastruktuuri- ja verkkoinvestoinneilla voi olla merkitystä energiatoimitusten monipuolistamisen ja toimitusvarmuuden lisäämisen kannalta. Niissä suositellaan ottamaan huomioon tulevaisuuden vaatimukset, jotta pitkän aikavälin kestävyys voidaan mahdollistaa muuttamalla infrastruktuuri ja verkot tulevaisuudessa kestäviä polttoaineita hyödyntäviksi.

Nopeuttamalla vähähiilistämistä voimme vähentää riippuvuuttamme fossiilisista polttoaineista ja edistää samalla eurooppalaisessa ilmastolaissa vuodeksi 2030 asetettujen ilmastotavoitteiden saavuttamista. Ukrainaan kohdistuva hyökkäys paljasti EU:n riippuvuuden fossiilisten polttoaineiden tuonnista, mikä vahvistaa ympäristöön, talouteen ja turvallisuuteen liittyviä syitä lisätä uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja vähentää energiankulutusta. Uusimpien tietojen mukaan uusiutuvan energian osuus energian kokonaisloppukulutuksesta on EU:ssa 22 prosenttia, mikä tarkoittaa, että EU ylitti vuoden 2020 tavoitteensa 2 prosenttiyksiköllä. Nyt tarvitaan kuitenkin lisätoimia. Komissio ehdotti heinäkuussa 2021 esittämässään 55-valmiuspaketissa, että vuodeksi 2030 asetettu uusiutuvia energialähteitä koskeva tavoite nostetaan vähintään 32 prosentista vähintään 40 prosenttiin EU:n kokonaisenergiapaletissa. Lisäksi energiatehokkuustavoitetta olisi nostettava niin, että energiankulutusta saataisiin vähennettyä vuoteen 2030 mennessä 9 prosenttia perustasoennusteeseen verrattuna. Koska EU:n riippuvuutta Venäjän fossiilisista polttoaineista on vähennettävä kiireellisesti, komissio ehdotti REPowerEU-suunnitelmansa yhteydessä lainsäädäntömuutoksia, joilla uusiutuvia energialähteitä koskeva vuoden 2030 tavoite nostettaisiin vähintään 45 prosenttiin ja vuoden 2030 energiatehokkuustavoite vähintään 13 prosenttiin.

Samalla kun jäsenvaltioiden olisi edettävä elpymis- ja palautumissuunnitelmiensa täytäntöönpanossa, niiden ohella on otettava huomioon tiettyjä jatkuvia ja myös kehittymässä olevia haasteita, jotka liittyvät muun muassa Ukrainaan kohdistuvaan hyökkäykseen ja jotka vaikuttavat kilpailukykyisen kestävyyden kaikkiin neljään ulottuvuuteen. Jäsenvaltioilla on näin ollen sekä yhteisiä että maakohtaisia haasteita, jotka edellyttävät politiikkatoimia, kuten maakohtaisissa suosituksissa todetaan.

Elpymis- ja palautumistukiväline on keskeinen väline, jonka avulla voidaan toteuttaa talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon liittyvät EU:n politiikkatavoitteet ja vastata uusiin haasteisiin yhdessä REPowerEU-suunnitelman avulla . Elpymis- ja palautumistukiväline tarjoaa vahvan tulosperusteisen seurantajärjestelmänsä ansiosta merkittävää rahoitustukea keskeisten uudistusten ja investointien toteuttamiseen, eli kyse on unionin rahoittamasta finanssipoliittisesta elvytyksestä ja uudistusten tukemisesta. Vain vuoden kuluessa sen käyttöönotosta on saatu aikaan merkittävää edistymistä, joka on aiheuttanut positiivisia heijastusvaikutuksia koko EU:ssa ja tukenut lähentymistä erityisesti euroalueella. Kunnianhimoisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien toteuttaminen on olennaisen tärkeää, jotta voidaan edistää vihreää ja digitaalista siirtymää ja parantaa jäsenvaltioiden häiriönsietokykyä. Elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevan asetuksen mukaisesti kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat kattavat kaikki asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset tai merkittävän osan niistä. Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso ja elpymis- ja palautumistukiväline ovat siksi myös jatkossa tiiviisti yhteydessä toisiinsa, jotta voidaan varmistaa, että niiden puitteissa asetetut politiikkatavoitteet täydentävät toisiaan, välttää päällekkäisyyksiä ja minimoida hallinnollinen rasitus. Venäjän hyökkäys Ukrainaan on muuttanut geopoliittista ja taloudellista tilannetta. Versailles’n julistuksessa vaadittiin määrätietoisia lisätoimia, jotta voidaan lujittaa Euroopan suvereniteettia, vähentää EU:n strategisia riippuvuuksia, parantaa toimitusvarmuutta erityisesti kriittisten raaka-aineiden osalta ja lopettaa asteittain riippuvuus Venäjän fossiilisista polttoaineista. Elpymis- ja palautumistukivälineellä on keskeinen tehtävä saada liikkeelle käytettävissä olevia resursseja ja ohjata ne Euroopan tasolla näiden tavoitteiden saavuttamiseen, kuten myös REPowerEU-suunnitelmassa todetaan.

Vaikka Venäjän hyökkäys Ukrainaan on lisännyt epävarmuutta, talousnäkymät viittaavat kasvun jatkumiseen vuosina 2022 ja 2023, mikä on osoitus EU:n talouden häiriönsietokyvystä. Tämä perustuu ennen sodan puhkeamista vallinneeseen suotuisaan lähtötilanteeseen ja elpymis- ja palautumistukivälineen täysimääräisen käyttöönoton antamasta elintärkeästä tuesta. Euroopan komission kevään 2022 talousennusteen mukaan reaalisen BKT:n kasvu EU:ssa hidastuu vuoden 2021 arvioidusta 5,4 prosentista 2,7 prosenttiin vuonna 2022 ja 2,3 prosenttiin vuonna 2023. Työllisyysasteen odotetaan 15–74-vuotiaiden ikäryhmässä nousevan vuoden 2021 72,5 prosentista 73,5 prosenttiin vuonna 2022 ja 74,2 prosenttiin vuonna 2023. Inflaation odotetaan kiihtyvän ja pysyvän nopeampana kauemmin kuin edellisessä ennusteessa sodasta johtuvan hyödykkeiden hintojen nousun ja laajenevien hintapaineiden seurauksena. Inflaation ennustetaan olevan 6,8 prosenttia vuonna 2022 ja 3,2 prosenttia vuonna 2023. Uudet kasvunäkymät ovat huomattavasti heikommat kuin ennen Venäjän hyökkäystä Ukrainaan ennustettiin, mikä johtuu talousnäkymiin Venäjän hyökkäyksen vuoksi kohdistuvista heikkenemisriskeistä, energian hintojen ennennäkemättömästä noususta ja jatkuvista häiriöistä toimitusketjuissa. Toisaalta kaikki ennusteet ovat uusien häiriöiden ennenäkemättömän luonteen vuoksi huomattavan epävarmoja.

Venäjän hyökkäys Ukrainaan on heikentänyt talouteen kohdistuvia odotuksia maailmanlaajuisesti. Siitä johtuvat kielteiset vaikutukset talousnäkymiin toteutuvat monin eri tavoin, kuten luottamuksen heikkenemisenä, kaupankäynnin vähenemisenä, rahoitusehtojen tiukentumisena ja erityisesti raaka-aineiden hintojen nousuna, joka puolestaan aiheuttaa uusia häiriöitä toimitusketjuissa ja lisää maailmanlaajuiseen logistiikkaan kohdistuvaa painetta. Näiden välittömien seurausten lisäksi Venäjän hyökkäys Ukrainaan on johtanut Venäjästä irtautumiseen muun muassa kauppa- ja rahoitussuhteiden osalta. Tästä aiheutuvia vaikutuksia on tässä vaiheessa vaikea täysin arvioida. Samaan aikaan eräissä osissa Kiinaa viime aikoina sovelletut jyrkät pandemian rajoittamistoimenpiteet voivat pitkittyessään aiheuttaa uusia pullonkauloja. Uusi geopoliittinen ympäristö edellyttää toimia, joilla saavutetaan EU:n avoin strateginen riippumattomuus ja vähennetään sen riippuvuutta energiasta ja muista strategisista tuotteista ja teknologioista.

Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso ja elpymis- ja palautumistukiväline muodostavat vankan kehyksen, jonka avulla voidaan varmistaa tuloksellinen talouspolitiikan koordinointi ja puuttua nykytilanteen haasteisiin. EU:n kilpailukykyisen kestävyyden neljä ulottuvuutta – ympäristökestävyys, tuottavuus, sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja makrotalouden vakaus – ohjaavat myös jatkossa politiikkatoimia sekä unionin että jäsenvaltioiden tasolla. Talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä esitettävissä maakohtaisissa suosituksissa annetaan jäsenvaltioille ohjausta, jonka avulla ne voivat vastata asianmukaisesti sekä vanhoihin että uusiin haasteisiin ja saavuttaa keskeisiä yhteisiä politiikkatavoitteitaan. Tänä vuonna maakohtaisissa suosituksissa annetaan ohjausta myös elpymis- ja palautumissuunnitelmiin lisättävien uusien REPowerEU-aiheisten lukujen osalta siitä, miten riippuvuutta fossiilisista polttoaineista voidaan vähentää erilaisten uudistusten ja investointien avulla REPowerEU-suunnitelman painopisteiden mukaisesti. Elpymis- ja palautumistukivälineellä edistetään jäsenvaltioiden uudistus- ja investointiohjelmia myös tulevina vuosina. Se on tärkein väline, jonka avulla vauhditetaan vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta ja lujitetaan jäsenvaltioiden häiriönsietokykyä muun muassa REPowerEU-suunnitelmaan sisältyvien kansallisten ja rajatylittävien toimenpiteiden avulla. Elpymis- ja palautumistukivälineestä tuetaan useamman maan yhteishankkeita ja lujitetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Näitä toimia täydennetään koheesiopolitiikan varoilla ja muilla ohjelmilla, joilla helpotetaan unionin keskeisten investointitavoitteiden toteuttamista kansallisella ja alueellisella tasolla niin, että niistä hyötyvät kaikki alueet ja ihmisryhmät. Vuoden 2022 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä esitetään myös päivitetty ja johdonmukainen raportti jäsenvaltioiden edistymisestä kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Vaikka unionissa on viime vuosina edistytty lähes kaikkien kestävän kehityksen tavoitteiden osalta, lisätoimia tarvitaan, myös covid-19-pandemian seurausten ja nykyisen geopoliittisen ja taloudellisen tilanteen vuoksi.

REPowerEU on EU:n suunnitelma, jonka avulla pyritään Euroopan vihreän kehityksen ohjelman toteuttamista nopeuttamalla vähentämään unionin riippuvuutta Venäjän fossiilisista polttoaineista mahdollisimman pian, hyvissä ajoin ennen vuotta 2030. REPowerEU perustuu komission 18. toukokuuta hyväksymään säädöspakettiin. Sen avulla on tarkoitus nopeuttaa toimenpiteitä, joilla turvataan kohtuuhintainen, varma ja kestävä energian saanti tähän liittyvien haasteiden lisääntyessä. On selvempää kuin koskaan, että meidän on vähennettävä riippuvuuttamme Venäjältä tuotavista fossiilisista polttoaineista. Tätä varten olisi nopeasti siirryttävä pois fossiilisten polttoaineiden käytöstä yleensä ja lujitettava sosiaalista ja taloudellista häiriönsietokykyämme. REPowerEU-suunnitelma muodostuu konkreettisista toimenpiteistä, joilla vähennetään unionin energiariippuvuutta kaikista venäläisistä polttoaineista ja nopeutetaan Euroopan vihreän kehityksen ohjelman täytäntöönpanoa uusilla toimilla 55-valmiuspaketin pohjalta. Suunnitelmalla otetaan käyttöön lisärahoitusta, jotta voidaan nopeuttaa siirtymistä vähähiiliseen talouteen ja korjata EU:ssa jäljellä olevat infrastruktuuripuutteet, valtioiden rajat ylittävät tärkeät yhteydet mukaan lukien. Siihen sisältyy myös toimenpiteitä, joilla lievennetään Venäjän hyökkäykseen liittyvien energian toimitushäiriöiden vaikutusta yrityksiin ja kotitalouksiin. Toimenpiteet uusiutuvan energian hankkeiden lupamenettelyjen nopeuttamiseksi auttavat hyödyntämään EU:n uusiutuvien energialähteiden koko potentiaalia samalla kun lisätään vihreää osaamista.

EU:ssa covid-19-pandemian vuoksi toteutetut määrätietoiset politiikkatoimet ovat tukeneet unionin häiriönsietokykyä, mikä näkyy myös tämänhetkisessä ennennäkemättömässä geopoliittisessa ja taloudellisessa ympäristössä. EU:n ja kansallisen tason koordinoidut politiikkatoimet ovat lieventäneet pandemian vaikutusta jäsenvaltioiden talouksiin ja avanneet tietä vahvalle elpymiselle. EU:n talous saavutti pandemiaa edeltäneen tuotannon tason syksyllä 2021, ja näkymät ennen Venäjän hyökkäystä Ukrainaan ennakoivat pitkää ja vahvaa kasvua. Venäjän hyökkäyssota Ukrainaa vastaan on kuitenkin luonut uuden toimintaympäristön ja voimistanut talouden vastatuulta, jonka odotettiin heikkenevän. Jatkuva hyödykkeiden hintojen nousu, yhä uudet toimitushäiriöt ja lisääntyvä epävarmuus hidastavat kasvua ja merkitsevät huomattavia heikkenemisriskejä. Tilanne aiheuttaa EU:n talouksille myös uusia riskejä, jotka liittyvät energian toimitusvarmuuteen ja riippuvuuteen Venäjältä tuotavista fossiilisista polttoaineista. Kasvavat inflaatiopaineet, jotka kohdistuvat energian hintoja laajemmalle, ja sotaa pakenevien ihmisten suuri määrä vaikuttavat suoraan eurooppalaisiin yhteiskuntiin. EU:n talous on kuitenkin osoittanut häiriönsietokykyä, ja kasvun ennustetaan jatkuvan vuosina 2022–2023. Pandemiaan liittyvien rajoitustoimien poistamisesta aiheutuvat myönteiset vaikutukset, edelleen kohenevat työmarkkinat ja pandemian aiheuttaman shokin vuoksi toteutetut vahvat politiikkatoimet tukevat kasvua edelleen. Lyhyen aikavälin toimet, kuten tilapäinen tukiväline (SURE) hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämiseksi, investointialoite koronaviruksen vaikutusten lieventämiseksi, koheesiota ja Euroopan alueita tukeva elpymisapu REACT-EU ja tilapäiset valtiontukipuitteet sekä parhaillaan toteutettava NextGenerationEU-tukiväline yhdessä siihen olennaisena osana kuuluvan elpymis- ja palautumistukivälineen kanssa ovat selvästi täyttäneet tehtävänsä. Toisaalta kasvuennusteisiin liittyy poikkeuksellisen paljon epävarmuutta ja suuria heikkenemisriskejä.

Raskaat hallinnolliset menettelyt haittaavat uusiutuvaa energiaa koskevien hankkeiden käynnistämistä. Sidosryhmät ovat toistuvasti tuoneet esiin, että hallinnolliset menettelyt ovat useissa jäsenvaltioissa uusiutuvaa energiaa koskevien hankkeiden ja niihin liittyvän infrastruktuurin käyttöönotossa keskeinen pullonkaula, joka vaikuttaa investointivarmuuteen, hankesuunnitteluun ja hankkeiden yleiseen hyväksymisasteeseen. Ongelman poistamiseksi olisi keskityttävä erityisesti saattamaan uusiutuvia energialähteitä koskeva direktiivi kaikilta osin osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava tiukasti 18. toukokuuta annettua lupamenettelyjen nopeuttamista koskevaa suositusta. Jäsenvaltioiden olisi myös määritettävä viipymättä uusiutuvien energialähteiden ydinkehittämisalueet, kuten uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin ehdotetussa tarkistuksessa esitetään, ja poistettava jäljellä olevat esteet, jotka haittaavat uusiutuvan energian ja siihen liittyvän infrastruktuurin käyttöönottoa. Uusiutuvaa energiaa ja energiainfrastruktuuria koskeviin uusiin hankkeisiin olisi sovellettava yksinkertaistettuja hankesuunnittelu- ja lupamenettelyjä. Komissio on tehnyt lupamenettelyihin liittyvien esteiden poistamiseksi maaliskuusta 2022 alkaen yhteistyötä myös jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa sisämarkkinasääntöjen täytäntöönpanon valvontaa käsittelevässä työryhmässä. Jäsenvaltioiden on pyrittävä poistamaan myös työvoimapulaan liittyviä pullonkauloja ja tarjottava uusia täydennys- ja uudelleenkoulutusmahdollisuuksia, myös asianomaisille lupaviranomaisille sekä kansallisella että alue- ja paikallistasolla, osana laajempia toimia, joilla varmistetaan, että saatavilla on tarvittavaa osaamista vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden, kuten rakennusten perusparannusaallon, toteuttamiseksi.

Raaka-aineiden saatavuuteen liittyvät huolenaiheet korostavat tarvetta edistää kiireellisesti siirtymistä kiertotalouteen. Kiertotalouteen perustuvien ja innovatiivisten ratkaisujen mittakaavaa kasvattamalla voidaan parantaa raaka-aineiden saatavuutta ja vähentää energian kysyntää. Samalla raaka-aineiden hankintaa on tarkasteltava strategisesti uudelta pohjalta erityisesti vihreässä ja digitaalisessa siirtymässä tarvittavien harvinaisten maametallien osalta ottaen huomioon muun muassa raaka-aineiden kestävä louhinta ja jalostus EU:ssa. Kiertotalouteen, resurssitehokkuuteen ja jätehuoltoon liittyvillä toimenpiteillä saadaan aikaan ympäristön, ilmaston ja talouden kannalta hyödyllisiä vaikutuksia. Tällaiset toimenpiteet olisi asetettava etusijalle niissä jäsenvaltioissa, joiden nykyiset politiikkatoimet näillä osa-alueilla eivät ole vielä saavuttaneet täyttä potentiaaliaan. Tämä edellyttää vahvempaa sääntelykehystä kiertotalouden edistämiseksi ja kannustimia innovatiivisten käytäntöjen omaksumiseen.

4.2 Tuottavuus

Sisämarkkinoiden toiminnan varmistaminen on edelleen keskeinen tekijä tuottavuuden kasvun, taloudellisen vaurauden ja lähentymisen kannalta. Covid-19-kriisin ja Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyksen yhteisvaikutukset ovat pahentaneet toimitusketjujen häiriöitä, ja yritysten on monipuolistettava toimitusketjujaan raaka-aineiden hintoihin, laatuun ja toimitukseen liittyvien riskien hallitsemiseksi. Edelleen sovellettavat rajoittamistoimenpiteet ja pitkittynyt työvoimapula voivat niin ikään heikentää talouden toimeliaisuutta ja häiritä kriittisten toimitusketjujen toimintaa odotettua kauemmin. Koska EU:n tuottavuuden kasvu, työpaikkojen luominen ja palautumiskyky perustuvat ennen kaikkea hyvin toimiviin sisämarkkinoihin, on tarpeen puuttua kaikenlaisiin sisämarkkinoilla ilmeneviin vääristymiin ja esteisiin, jotka rajoittavat henkilöiden, tavaroiden, palvelujen ja pääoman vapaata liikkuvuutta. Tämä edellyttää jäsenvaltioilta jatkuvia toimia pullonkaulojen poistamiseksi, jotta voidaan edistää muun muassa liikenneinfrastruktuuriin tehtäviä investointeja ja toimitusketjujen vakautta kaikissa ekosysteemeissä. Nyt on pyrittävä lieventämään niitä vaikutuksia, joita EU:n elinkelpoisille yrityksille aiheuttavat sekä energian hintojen nousu että Venäjän Ukrainaan kohdistamasta hyökkäyksestä johtuvat toimitusketjujen häiriöihin, logistiikkaan ja investointeihin liittyvät riskit. Hyödyntämällä EU:n alueiden monimuotoisuutta ja auttamalla kaikkia alueita ottamaan käyttöön koko potentiaalinsa voidaan edistää yhtenäisempiä, kukoistavampia ja häiriönsietokykyisempiä sisämarkkinoita. Yhdentyneemmät sisämarkkinat parantavat EU:n yritysten mahdollisuuksia hankkia pääomaa kaikkialta EU:sta ja kannustaa näin tekemään pitkän aikavälin investointeja, joilla tuetaan innovointia ja rahoitetaan vihreää ja digitaalista siirtymää. Pääomamarkkinaunionin ja pankkiunionin viimeistelyn eteneminen on tässä suhteessa niin ikään tärkeää.

Lisäinvestointeja on täydennettävä kunnianhimoisilla uudistuksilla, joilla pyritään parantamaan liiketoimintaympäristöä, hallinnollisia valmiuksia ja instituutioiden häiriönsietokykyä. Tuottavuutta lisäävien rakenteellisten uudistusten ja suuren mittakaavan investointien toteuttamista varten tarvitaan kattava toimintapolitiikka, jonka avulla pyritään parantamaan hallinnollisia valmiuksia ja luomaan asianmukaiset edellytykset kansallisella ja alueellisella tasolla. Useilla jäsenvaltioilla on edelleen liiketoimintaympäristön parantamiseen liittyviä haasteita, jotka koskevat muun muassa säänneltyjä ammatteja, tehokasta julkishallintoa, julkisia hankintoja, rahoituksen saantia ja yritysten hallinnollisen rasituksen keventämistä erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten osalta. Lisäksi jäsenvaltioiden institutionaalisen häiriönsietokyvyn ja hyvän liiketoimintaympäristön turvaaminen edellyttää jatkuvia toimia oikeusvaltioperiaatteen ja erityisesti riippumattoman, laadukkaan ja tehokkaan oikeuslaitoksen ja hyvin toimivien petostentorjuntapuitteiden lujittamiseksi.

Tutkimus- ja kehittämistoiminta (T&K) on edelleen elintärkeää jäsenvaltioiden kilpailukyvyn kannalta ja olennainen tekijä vihreän ja digitaalisen siirtymän sekä EU:n avoimen strategisen riippumattomuuden toteuttamisessa. Tulokselliset ja hyvin koordinoidut tutkimus- ja innovointivälineet sekä lisätoimet innovaatioiden saamiseksi markkinoille ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan nopeuttaa vihreää ja digitaalista siirtymää ja vähentää kaikkien EU-maiden ja -alueiden riippuvuutta fossiilisista polttoaineista. Vaikka elpymis- ja palautumissuunnitelmiin sisältyy huomattava määrä tutkimus- ja innovaatiouudistuksia ja -investointeja, joiden odotetaan merkittävästi lujittavan jäsenvaltioiden T&I-järjestelmiä, useiden jäsenvaltioiden on toteutettava lisätoimia vahvistaakseen innovointiympäristöään ja vastatakseen T&I-haasteisiin. Tällaisia toimia olisivat yhteyksien parantaminen tiede- ja yritysmaailman välillä, osaamisen siirron helpottaminen, huippuosaamisen tuottaminen, yritysinnovaatioiden edistäminen muun muassa tukemalla pk- ja startup-yrityksiä sekä sosiaalisia yrityksiä, kansallisten julkisten ja yksityisten T&I-ekosysteemien alueellisen perustan laajentaminen ja osaajien houkutteleminen. Tässä yhteydessä on olennaisen tärkeää osoittaa toimiin asianmukainen rahoitus ja määrittää tutkimus- ja innovointi- sekä rahoitustavoitteet selkeästi.

Investoinnit digitaalisiin teknologioihin, ihmisiin ja heidän osaamiseensa ovat EU:n digitaalisen muutoksen moottoreita. Digitaalitalouden ja -yhteiskunnan indeksin (DESI) mukaan edistyminen 5G-verkkojen käyttöönotossa ja julkisen ja yksityisen palvelusektorin digitalisoinnissa vaihtelee jäsenvaltioittain. Digitaalinen edistyneisyys on kuitenkin läheisesti sidoksissa muihin mahdollistaviin tekijöihin, kuten T&I-toimintaan, rahoitukseen, työmarkkinoihin ja koulutusta koskeviin uudistuksiin. Lisäksi tarvitaan selkeitä investointisignaaleja, jotta voidaan helpottaa digitaalisten ratkaisujen integrointia asianomaisilla aloilla (mm. energia, liikkuminen, terveydenhuolto). Investoinnit digitaaliseen infrastruktuuriin ja teknologioihin ovat taloudessamme ja yhteiskunnissamme arvokkaita vihreän ja digitaalisen siirtymän mahdollistajia. Niiden lisäksi tarvitaan investointeja digitaaliseen koulutukseen, ihmisiin ja heidän osaamiseensa, täydennys- ja uudelleenkoulutus mukaan lukien. Keskeisenä tavoitteena on alueellisten erojen poistaminen muun muassa siten, että puututaan aivovuotoon ja väestön vähenemiseen tietyillä alueilla sekä kavennetaan kuilua kaupunkien ja maaseudun välillä. Tämä edistää osaltaan myös eurooppalaisten yritysten tuottavuuden kasvua ja kannustaa erityisesti pk-yrityksiä lisäämään toimintansa digitalisaatiota sekä tukee talouden elpymistä yleensä.

4.3 Sosiaalinen oikeudenmukaisuus

Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari on yleisohje oikeudenmukaisuuden varmistamiseksi EU:ssa. Sen täysimääräinen täytäntöönpano on olennaisen tärkeää ylöspäin tapahtuvan sosiaalisen ja taloudellisen lähentymisen toteuttamiseksi. Elpymis- ja palautumissuunnitelmiin sisältyy monenlaisia uudistuksia ja investointeja, jotka edistävät osaltaan laajempaa osallistumista työmarkkinoille, tuottavuuden kasvua erilaisten koulutustoimien, kuten täydennys- ja uudelleenkoulutuksen, avulla sekä sosiaalista osallisuutta ja selviytymiskykyä. Yhdessä koheesiopolitiikan rahastojen ja oikeudenmukaisen siirtymän mekanismin kanssa elpymis- ja palautumistukiväline tukee oikeudenmukaista ja osallistavaa elpymistä EU:ssa Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin mukaisesti. Sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpanon jatkamista koskevassa komission toimintasuunnitelmassa ehdotettiin uusia työllisyyttä, osaamista ja köyhyyden vähentämistä koskevia EU:n yleistavoitteita, jotka olisi saavutettava vuoteen 2030 mennessä, sekä sosiaali-indikaattoreiden tulostaulun tarkistamista. Ehdotuksia pidettiin Portossa vuonna 2021 pidetyssä sosiaaliasioiden huippukokouksessa tervetulleina. Jäsenvaltiot määrittelevät parhaillaan kansallisia tavoitteitaan EU:n yleistavoitteiden pohjalta. Sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpano ja sen seuranta sosiaali-indikaattoreiden tulostaulun avulla on otettu osaksi talouspolitiikan eurooppalaista ohjausjaksoa, ja se otetaan huomioon asiaankuuluvien maakohtaisten suositusten tausta-analyyseissa.

Covid-19-pandemia on vaikuttanut eri väestöryhmiin ja alueisiin eri tavoin, paljastaen taustalla olevia haavoittuvuuksia ja eriarvoisuutta. Ripeiden politiikkatoimien ansiosta tuloerot ja köyhyys- tai syrjäytymisvaaran riski ovat kokonaisuutena pysyneet vuosina 2019 ja 2020 useimmissa jäsenvaltioissa pitkälti ennallaan. Emme kuitenkaan tiedä varmasti, miten pandemia vaikuttaa köyhyyteen ja epätasa-arvoon keskipitkällä aikavälillä. Covid-19-kriisi on koetellut suhteettoman ankarasti tiettyjä alueita, elinkeinoja ja väestöryhmiä, joiden työllisyys- ja sosiaaliolot olivat jo ennestään heikommat, eli nuoria, matalan osaamistason työntekijöitä ja tilapäisessä työsuhteessa olevia, vammaisia, maahanmuuttajataustaisia ja romaneja. Kriisi on myös syventänyt koulutukseen liittyvää epätasa-arvoa ja osaamisvajeita. Se on osoittanut, miten tärkeää on varmistaa laadukkaan koulutuksen saatavuus kaikilla tasoilla sekä sosiaalisten turvaverkkojen asianmukainen kattavuus ja työajan lyhentämisjärjestelyt, myös Euroopan sosiaalirahastosta ja SURE-välineestä tuetut järjestelyt, jotka ovat tukeneet työllisyyden ylläpitämistä. Sosiaalietuuksien saatavuus, riittävyys ja vaikuttavuus vaihtelevat jäsenvaltioittain, mikä kertoo puutteista sosiaalisen suojelun järjestelmissä. Kohtuuhintaista ja sosiaalista asuntotarjontaa olisi lisättävä useissa jäsenvaltioissa. Pandemia on myös korostanut terveydenhuoltojärjestelmien vaikuttavuuden , kantokyvyn ja kestävyyden merkitystä. Useissa jäsenvaltioissa on edelleen haasteena terveydenhuolto- ja pitkäaikaishoitojärjestelmien kantokyvyn, laadun ja saatavuuden parantaminen sekä tarve korjata terveydenhoitoalan henkilöstöpula ja varmistaa samalla sen pitkän aikavälin kestävyys julkisen talouden kannalta.

Viimeaikainen energian ja elintarvikkeiden hintojen nousu koettelee eniten köyhimpiä kotitalouksia. Fossiilisten polttoaineiden, sähkön ja raaka-aineiden hinnat nousivat tuntuvasti jo vuoden 2021 jälkipuoliskolla, mutta Venäjän hyökkäys Ukrainaan on pahentanut tilannetta entisestään. Hintojen nousu koettelee eniten kaikkein heikoimmassa asemassa olevia kotitalouksia, joiden on käytettävä suurempi osuus käytettävissä olevista tuloistaan perushyödykkeisiin, kuten energiaan ja elintarvikkeisiin. Energian hintoja koskevaan komission tiedonantoon sisältyy välineistö, jonka avulla EU ja sen jäsenvaltiot voivat puuttua energian hintojen nousujen välittömiin vaikutuksiin ja vahvistaa edelleen häiriönsietokykyä uusien shokkien varalta. Lyhyen aikavälin kansallisia toimenpiteitä ovat muun muassa kotitalouksille myönnettävä hätätilanteen tulotuki, valtiontuki yrityksille ja veronalennukset. Tätä välineistöä täydennettiin REPowerEU-tiedonannossa vähittäishintojen määrittämistä koskevilla lisäohjeilla. Elpymis- ja palautumissuunnitelmien, REPowerEU-suunnitelman, koheesio-ohjelmien ja niihin liittyvien toimintapolitiikkojen täytäntöönpano, jossa otetaan huomioon tulonjako- ja sosiaaliset vaikutukset, on tällä hetkellä entistäkin tärkeämpää, jotta voidaan varmistaa, että vihreä siirtymä on kaikkien kansalaisten ja alueiden kannalta oikeudenmukainen. Tukitoimien olisi oltava tilapäisiä ja ne olisi kohdennettava kaikkein heikoimmassa asemassa oleville, jotta ne olisivat mahdollisimman vaikuttavia, samalla kun säilytetään kannustimet vähentää fossiilisten polttoaineiden kulutusta ja rajoitetaan niistä aiheutuvaa vaikutusta julkiseen talouteen.

Työmarkkinoiden elpyessä työllisyydessä on havaittavissa työvoimapulaan johtavia muutoksia, jotka johtuvat digitaalisesta, vihreästä, geopoliittisesta ja väestökehitykseen liittyvästä siirtymästä. Digitalisaatioon, vihreään siirtymään ja geopoliittiseen tilanteeseen liittyvät samanaikaiset muutokset aiheuttavat todennäköisesti suuria mullistuksia monien työnantajien toimintaan ja liiketoimintamalleihin. Työvoimapulaa esiintyy monissa jäsenvaltioissa erityisesti rakennusalalla, terveydenhuollossa sekä tieto- ja viestintätekniikan alalla. Sen varmistaminen, että työvoimalla on oikeanlaista osaamista, on edelleen haasteellista paitsi työvoimapulan korjaamisen kannalta myös yritysten investointien toteuttamiseksi sekä vihreän ja digitaalisen siirtymän toteuttamista silmällä pitäen. Tämä korostaa entisestään tuloksellisten aktiivisen työmarkkinapolitiikan toimenpiteiden ja julkisten työvoimapalvelujen merkitystä, koulutuksen työmarkkinarelevanssia sekä pätevien opettajien ja kouluttajien roolia enenevässä määrin osaamiskeskeisillä työmarkkinoilla ja yhteiskunnissa, kuten tehokkaasta työllisyyden aktiivituesta annetussa suosituksessa (EASE) todetaan. Työvoimapulan ja jatkuvan sukupuolten välisten työllisyyserojen vuoksi olisi edelleen hyvät mahdollisuudet edistää osallistavaa ja kestävää kasvua ja tasa-arvoa lisäämällä naisten osallistumista työmarkkinoille esimerkiksi varhaiskasvatuksen saatavuutta parantamalla. Myös työmarkkinoilla aliedustettujen ryhmien, kuten vammaisten, maahanmuuttajien ja romanien, osallistumista työmarkkinoille olisi lisättävä.

Venäjän hyökkäys Ukrainaan on pakottanut miljoonat ihmiset pakenemaan kotimaastaan turvaan. Valtaosa heistä on naisia ja lapsia, jotka tarvitsevat tukea jäsenvaltioiden sosiaali-, koulutus- ja terveydenhuoltojärjestelmien kautta. Ukrainasta pakenevien ihmisten vastaanottamiseksi on syntynyt ennennäkemätön solidaarisuuden aalto kaikkialla Euroopassa. Tilapäistä suojelua koskevaa direktiiviä sovellettiin ensimmäistä kertaa 4. maaliskuuta 2022. Ukrainasta pakeneville myönnetään sen nojalla laillinen oikeus oleskella EU:ssa ja pääsy varhaiskasvatukseen, koulutukseen ja työmarkkinoille sekä terveydenhuolto-, asumis- ja sosiaalipalvelujen piiriin. On olennaisen tärkeää, että kotiseudultaan paenneiden ihmisten elämä ei joudu pysähdyksiin sodan aikana vaan että he voivat jatkaa opiskelua ja työntekoa ja hankkia uusia taitoja. Tämä edellyttää, että jäsenvaltiot antavat apua Ukrainasta pakenevien välittömiin tarpeisiin. Lisäksi niiden on annettava kansallisille viranomaisille edellytykset tukea kotiseudultaan paenneita ihmisiä tarjoamalla heille terveydenhuolto-, lastenhoito-, asumis- ja sosiaalipalveluja sekä pääsyn koulutukseen ja työmarkkinoille. Komissio on käynnistänyt maaliskuusta 2022 alkaen useita aloitteita, joilla tuetaan jäsenvaltioita taloudellisesti Ukrainasta pakenevien ihmisten vastaanottamisessa. Tällaista tukea myönnetään myös jatkossa osana EU:n koordinoituja toimia.

Jäsenvaltioiden jatkuvat uudistukset ja investoinnit ovat ratkaisevan tärkeitä laadukkaiden työpaikkojen luomisen, osaamisen kehittämisen ja sujuvien työmarkkinasiirtymien tukemiseksi, kuten työllisyyden suuntaviivoja koskevassa komission ehdotuksessa korostetaan. Suuntaviivoissa annetaan laajemmin ohjausta työmarkkinainstituutioiden, koulutuksen sekä sosiaaliturva- ja terveydenhuoltojärjestelmien nykyaikaistamiseen osallistavuuden ja oikeudenmukaisuuden lisäämiseksi. Niihin on myös sisällytetty ohjeistusta lisääntyvän osaamis- ja työvoimapulan korjaamiseksi ja sosiaalisesti oikeudenmukaisen vihreän ja digitaalisen siirtymän toteuttamiseksi. Komissio ehdottaa työllisyyden suuntaviivojen mukauttamista vuonna 2022 niin, että niissä voidaan ottaa paremmin huomioon covid-19-kriisin jälkeinen toimintaympäristö ja uusimmat politiikka-aloitteet sekä Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyksen vuoksi toteutettavat politiikkatoimet.

4.4 Makrotalouden vakaus

Koordinoidut politiikkatoimet lievensivät pandemian vaikutusta EU:n talouksiin ja avasivat tietä vahvalle elpymiselle vuonna 2021. Vakaus- ja kasvusopimuksen yleinen poikkeuslauseke ja tilapäiset valtiontukipuitteet mahdollistivat laajamittaisen finanssipoliittisen tuen kaikissa jäsenvaltioissa. Lisäksi EU käytti talousarviosta ja erityisesti SURE-välineestä saatavia määrärahoja lieventääkseen kriisin vaikutuksia työntekijöihin ja yrityksiin. NextGenerationEU-välineen ja siihen sisältyvän elpymis- ja palautumistukivälineen käyttöönotto antaa elpymiselle vahvan sysäyksen. EU:n finanssipolitiikan kokonaisvirityksen – jossa ovat mukana elpymis- ja palautumistukivälineestä ja muista EU:n varoista rahoitetut julkiset menot – arvioidaan olleen vuonna 2020 pitkälti neutraali ja vuonna 2021 elvyttävä, lähes 1 prosentin suhteessa BKT:hen.

Päätösperäiset politiikkatoimet, kuten suuremmat investoinnit, vaikuttavat elvyttävään finanssipolitiikan viritykseen vuonna 2022 koko EU:ssa. Tämän elvyttävän vaikutuksen arvioidaan vuonna 2022 olevan noin 1 ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen. Päätösperäisten toimenpiteiden koostumus on muuttunut ajan mittaan, kun esiin on tullut uusia haasteita. Tämä tarkoittaa erityisesti toimenpiteitä, joilla pyritään lieventämään energian hintojen noususta yrityksille ja kotitalouksille aiheutuvia vaikutuksia, sekä toimenpiteitä, joilla tuetaan Venäjän sotilaallisen hyökkäyksen vuoksi Ukrainasta pakenevia. Korkeiden energianhintojen vaikutusten lieventämiseksi on hyväksytty syksystä 2021 alkaen päätösperäisiä finanssipoliittisia toimenpiteitä, joiden määräksi arvioidaan tällä hetkellä 0,6 prosenttia suhteessa EU:n BKT:hen vuonna 2022. Toimenpiteisiin sisältyvät muun muassa energiatuotteiden välillisten verojen väliaikaiset kevennykset, tuet energiantuotantoon ja energian kuluttajille, (suoraan energiankulutukseen sidotut) sosiaaliset tulonsiirrot heikossa asemassa oleville kotitalouksille sekä säännellyt vähittäishinnat. Vaikka useimpien tällaisten toimenpiteiden on ilmoitettu olevan väliaikaisia, niistä aiheutuvat kustannukset kasvaisivat, jos niitä jatketaan tai laajennetaan ilman tasapainottavia toimenpiteitä. On myös tärkeää huomata, että energian hintojen nousun vaikutus julkiseen talouteen on suurempi kuin toteutettujen päätösperäisten toimenpiteiden vaikutus. Energian hintashokin aiheuttama taloudellisen toimeliaisuuden hidastuminen johtaa myös vero- ja sosiaaliturvamaksukertymän pienenemiseen. Kun samalla julkiset menot mahdollisesti kasvavat palkkojen, sosiaalietuuksien ja muiden menojen inflaatiomukautusten takia, tämä vaikuttaa julkisen talouden alijäämään ja velkaan. Jotta julkisen talouden kustannuksia voitaisiin hillitä ja niiden taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset maksimoida ja säilyttää samalla kannustimet vihreän siirtymän toteuttamiseksi, energian hintojen nousun vaikutusten lieventämiseksi hyväksyttyjen politiikkatoimien olisi oltava väliaikaisia ja ne olisi kohdennettava heikoimmassa asemassa oleviin kotitalouksiin, joiden käytettävissä olevista tuloista energialasku vie huomattavan osan, sekä teollisuudenaloihin, joihin energian hintojen nousu erityisesti vaikuttaa. Näitä toimenpiteitä olisi myös täydennettävä toimilla, joilla kannustetaan lisäämään energiatehokkuutta ja vähentämään fossiilisten polttoaineiden kulutusta.

Finanssipolitiikan olisi oltava vuonna 2023 maltillista, mutta samalla on oltava valmiina reagoimaan muuttuvaan taloustilanteeseen. Venäjän Ukrainaan kohdistamasta hyökkäyksestä aiheutuvan makrotaloudellisen häiriön erityisluonne ja sen pitkän aikavälin vaikutukset EU:n energiaturvallisuuteen edellyttävät vuoden 2023 finanssipolitiikan huolellista suunnittelua. Kevään 2022 talousennusteen mukaan BKT:n kasvu pysyisi koko ennustejakson ajan positiivisena, vaikka siihen liittyykin suurta epävarmuutta ja heikkenemisriskejä. Näin ollen laajapohjainen finanssipoliittinen elvytys ei vuonna 2023 näyttäisi tarpeelliselta. Finanssipolitiikassa olisi yhdistettävä investointien lisääminen kansallisesti rahoitettavien juoksevien menojen kasvun hillitsemiseen ja annettava automaattisten vakauttajien toimia. Lisäksi olisi toteutettava väliaikaisia ja kohdennettuja toimenpiteitä energiakriisin vaikutusten lieventämiseksi ja humanitaarisen avun antamiseksi Venäjän Ukrainaan kohdistamaa hyökkäystä pakeneville. Elpymis- ja palautumissuunnitelmien täysimääräinen ja oikea-aikainen täytäntöönpano on ratkaisevan tärkeää investointien lisäämiseksi. Lisäksi jäsenvaltioiden ensi vuotta koskevissa finanssipoliittisissa suunnitelmissa olisi noudatettava maltillista keskipitkän aikavälin sopeuttamisuraa, jossa otetaan huomioon julkisen talouden kestävyyteen liittyvät haasteet, jotka johtuvat suurista ja pandemian seurauksena edelleen kasvaneista velkasuhteista. Ilmastonmuutoksen aiheuttamien riskien vähentämiseksi jäsenvaltioita kannustetaan ottamaan sen vaikutukset järjestelmällisesti huomioon talousarviosuunnittelussa yhdessä sellaisten politiikkatoimien ja välineiden kanssa, joiden avulla ilmastonmuutoksen vaikutuksia voidaan ehkäistä ja vähentää sekä valmistautua niihin oikeudenmukaisella tavalla. Jäsenvaltioissa olisi jatkettava vihreän budjetoinnin käytäntöjä ja kannustettava soveltamaan niitä, jotta voidaan varmistaa julkisten menojen ja tulojen johdonmukaisuus ympäristötavoitteiden kanssa.

Finanssipolitiikkaa olisi edelleen eriytettävä asianmukaisella tavalla jäsenvaltioiden välillä (ks. myös Laatikko 1). Niiden jäsenvaltioiden, joiden velka on suuri, olisi varmistettava maltillinen finanssipolitiikka erityisesti rajoittamalla kansallisesti rahoitettavien juoksevien menojen kasvu pienemmäksi kuin keskipitkän aikavälin potentiaalisen tuotannon kasvu ottaen huomioon jatkuva väliaikainen ja kohdennettu tuki energian hintojen noususta eniten kärsiville kotitalouksille ja yrityksille (valtiontukisääntöjen mukaisesti) sekä Ukrainasta pakeneville ihmisille. Niiden jäsenvaltioiden, joiden velka on pieni/keskisuuri, olisi erityisesti varmistettava, että kansallisesti rahoitettavien juoksevien menojen kasvu on linjassa kaiken kaikkiaan neutraalin finanssipolitiikan virityksen kanssa ottaen huomioon jatkuva väliaikainen ja kohdennettu tuki energian hintojen noususta eniten kärsiville kotitalouksille ja yrityksille (valtiontukisääntöjen mukaisesti) sekä Ukrainasta pakeneville ihmisille. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi lisättävä julkisia investointeja vihreään ja digitaaliseen siirtymään ja energiaturvallisuuteen muun muassa elpymis- ja palautumistukivälineen, muiden EU:n varojen ja REPowerEU-suunnitelman avulla.

Talousnäkymien lisääntynyt epävarmuus ja suuret heikkenemisriskit sodan jatkuessa Euroopassa, ennennäkemätön energian hintojen nousu ja jatkuvat toimitusketjujen häiriöt edellyttävät vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen soveltamisen jatkamista vuonna 2023. Komissio katsoi 3. maaliskuuta 2021, että poikkeuslausekkeen deaktivoinnista olisi päätettävä EU:n ja euroalueen talouden tilan perusteella, sillä talouden palaaminen tavanomaisempiin olosuhteisiin vie aikaa, ja että päätös yleisen poikkeuslausekkeen soveltamisen lopettamisesta tai sen jatkamisesta olisi tehtävä laatimalla talouden tilasta kokonaisarvio, jossa keskeisenä määrällisenä kriteerinä on talouden toimeliaisuuden taso EU:ssa tai euroalueella verrattuna kriisiä edeltäneeseen tasoon.. Sodan jatkuessa Euroopassa, energian hintojen noustessa ennennäkemättömällä tavalla ja toimitusketjujen häiriöiden jatkuessa EU:n ja euroalueen talouden tilanne ei ole normalisoitunut. Lisäksi päätöksessä yleisen poikkeuslausekkeen deaktivoinnista tai sen soveltamisen jatkamisesta olisi otettava huomioon myös se, että finanssipolitiikan avulla olisi voitava vastata asianmukaisella tavalla niihin taloudellisiin seurauksiin, joita Venäjän sotilaallisesta hyökkäyksestä Ukrainaan aiheutuu, energian toimitusketjujen häiriöt mukaan lukien. Jatkamalla yleisen poikkeuslausekkeen soveltamista vuonna 2023 annetaan kansalliselle finanssipolitiikalle mahdollisuus reagoida tarvittaessa nopeasti, samalla kun varmistetaan joustava siirtyminen pandemian aikaisesta talouden laajasta tukemisesta kohti enenevässä määrin väliaikaisia ja kohdennettuja toimenpiteitä ja maltillista finanssipolitiikkaa, mikä on edellytys julkisen talouden kestävyyden varmistamiselle keskipitkällä aikavälillä. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen soveltamista. Sen puitteissa on mahdollista poiketa tilapäisesti tavanomaisista julkisen talouden tavoitteista edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Komissio arvioi syksyllä 2022 uudelleen vuoden 2021 toteutumatietojen perusteella, onko tarpeen ehdottaa liiallisia ylijäämiä koskevien menettelyjen aloittamista. Keväällä 2023 komissio arvioi tarvetta liiallisia ylijäämiä koskevien menettelyjen aloittamiseen vuoden 2022 toteutumatietojen perusteella ottaen erityisesti huomioon neuvoston jäsenvaltioille antamien maakohtaisten finanssipoliittisten suositusten noudattamisen. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon talousnäkymiin kohdistuvan lisääntyneen epävarmuuden ja suuret heikkenemisriskit koko EU:n ja euroalueen osalta komissio katsoo, että talouden vakava taantuma unionissa ei ole vielä päättynyt. Näin ollen on olemassa edellytykset yleisen poikkeuslausekkeen soveltamisen jatkamiselle vuonna 2023 ja sen deaktivoinnille vuodesta 2024 alkaen. Komissio kehottaa neuvostoa vahvistamaan tämän päätelmän, jotta tilanne on jäsenvaltioille selkeä. Komissio esittää ehdotuksen talouden ohjausjärjestelmään mahdollisesti tehtävistä muutoksista kesätauon jälkeen ja hyvissä ajoin vuotta 2023 varten.