30.3.2004 FI C 80/29 Euroopan unionin virallinen lehti
Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan
parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Kestävään tuotan-
toon siirtyminen – Ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämisestä
annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY täytäntöönpanon edistyminen”
(KOM(2003) 354 lopullinen)
(2004/C 80/09)
Komissio päätti 19. kesäkuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla
pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.
Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi
lausuntonsa 13. marraskuuta 2003. Esittelijä oli Paolo Braghin.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 10. ja 11. joulukuuta 2003 pitämässään 404. täysistunnossa
(joulukuun 10. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 110 ääntä puolesta ja
ei yhtään vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.
1. Johdanto
1.1. Tässä käsiteltävässä tiedonannossa esitellään jäsenvalti-
oissa ja ehdokasmaissa tähän mennessä saavutettua edistystä
ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhte-näistämisessä. Komission viesti on selkeä: korkeatasoinen
ympäristönsuojelu (joka on direktiivin 96/61/EY, ns. IPPC-
direktiivin, keskeinen tavoite) voidaan saavuttaa vain, jostoimivaltaiset viranomaiset toteuttavat tarvittavat toimet lain-
säädännön täytäntöön panemiseksi ja toimivat rakentavassa
vuorovaikutuksessa laitosten toiminnanharjoittajien ja muidenasianosaisten, etenkin ammattijärjestöjen kanssa.
1.2. Direktiiviä sovelletaan uusiin laitoksiin sekä laitoksiin,
joihin tehdään huomattavia muutoksia. Olemassa olevienlaitosten on sovellettava parhaita käytettävissä olevia tekniikoi-
ta ( Best Available Techniques , BAT) ja noudatettava kaikkia muita
direktiivissä säädettyjä velvoitteita vuoden 2007 lokakuuhunmennessä. Unioniin liittyvissä maissa direktiivin täytäntöönpa-
no on vasta alkuvaiheessa tai sitä ei ole vielä aloitettu.
Kyseisiä maita varten on tämän vuoksi neuvoteltu siirtymäajatdirektiivin täytäntöön panemiseksi uusien ja/tai olemassa
olevien laitosten osalta. Lisäksi velvoite noudattaa parhaiden
käytettävissä olevien tekniikoiden perusteella määriteltyjäpäästöjen raja-arvoja tulee voimaan unioniin liittyvissä maissavasta ajanjaksolla 2008–2012.
1.3. Kaikissa jäsenvaltioissa direktiiviä ei ole saatettu voi-
maan eikä sitä ole pantu täytäntöön oikea-aikaisesti. Komissio
onkin todennut, että direktiivin 96/61/EY voimaan saattami-
sessa on todettu tai epäilty vakavia puutteita jäsenvaltioissa.Erityistä huolta herättää se, että joissain tapauksissa lainsäädän-nöstä puuttuvat kokonaan säännökset, joilla varmistettaisiin,
että olemassa olevat laitokset ovat direktiivin mukaisia viimeis-
tään lokakuussa 2007 ja että lupia tarkistetaan sen jälkeenuudelleen määräajoin.1.4. Toimivaltaisten viranomaisten ja laitosten toiminnan-
harjoittajien tulisi keskustella investointisuunnitelmista ja ottaahuomioon investointisyklien kesto sekä punnita kaikkia talou-dellisia tai rahoituksellisia haittoja. Vuoden 2007 määräaika on
jo lähellä, ja siihen mennessä kaikille laitoksille on määriteltävä
lupaehdot direktiivin säännösten mukaisesti.
1.5. Direktiivin soveltamisessa on ilmennyt joitakin epäsel-
vyyksiä niin määritelmien (esimerkiksi raja-arvojen tulkinta
sen selvittämiseksi, kuuluuko laitos direktiivin soveltamisalaan;laitoksen rajojen määrittely; milloin laitoksissa tehtävää muu-
tosta on pidettävä ”olennaisena”; mitä tarkoitetaan tuotantoa-
lueen saattamisella tyydyttävään tilaan) kuin käytännön sovel-tamisen suhteen (miten lupaehdoissa olisi käsiteltävä erityisnä-
kökohtia; tarkastusten tiheys; milloin olisi nostettava syyte, jos
säännöksiä ei ole noudatettu).
1.6. Direktiiviä sovellettaessa toteutetaan järjestelmällinen
alakohtainen vertailuanalyysi sekä käytettyjen tekniikoiden
perusteellinen tarkastelu ja arviointi. Tietojenvaihtoa koordinoija helpottaa Sevillassa sijaitseva Euroopan IPPC-toimisto. Arvi-
oinnin perusteella laaditaan ns. BREF-asiakirjat ( BAT Reference
Documents ) yhteistyössä teollisuuden, jäsenvaltioiden ja valtios-
ta riippumattomien järjestöjen asiantuntijoiden epävirallisten
verkkojen kanssa. Tähän mennessä on laadittu 15 BREF-
asiakirjaa, 11 on luonnosvaiheessa, neljän laadinta on aloitettuja kahta ollaan aloittamassa.
1.7. Kolmella teknisesti kehittyneellä alalla toteutettu tutki-
mus osoittaa, että parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden
soveltaminen ei haittaa yritysten kilpailukykyä vaan ne voivat
pikemminkin hyödyntää korkeatasoista ympäristönsuojeluakilpailukykynsä lisäämiseen, vaikka tällaista tilannetta ei voi-kaan yleistää.
C 80/30 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
1.8. Parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden käsite on
joustava, ja se voi vaihdella myös samalla alalla, sillä yksittäis-
ten laitosten kustannukset ja hyödyt voivat olla erilaisia. Tämä
on komission mielestä yksi merkittävimmistä näkökohdista,sillä sen ansiosta voidaan pohtia erilaisia ympäristöön kohdis-tuvia vaikutuksia ja niiden kustannuksia. Näin ollen komissio
katsoo, että on tärkeää säilyttää tämä lähestymistapa, johon
sisältyy toiminnanharjoittajan ja viranomaisten vuoropuhelu.
1.9. IPPC-direktiivissä noudatetaan monialaista lähestymis-
tapaa, joten sillä on yhtymäkohtia moniin ympäristöalaa
koskeviin EU:n direktiiveihin ja asetuksiin sekä muihin politiik-koihin ja toimenpiteisiin. Tämän vuoksi on tärkeää varmistaa
johdonmukaisuus sekä tutkia, onko olemassa esteitä tehok-
kaan välineistön kehittämiselle EU:n tai jäsenvaltioiden tasolla.Ongelmana on kuitenkin valinta kahden vaihtoehdon välillä:
yhteisön päästöraja-arvojen määrittely direktiivein silloin kun
yhteisötason toimet katsotaan tarpeellisiksi, tai IPPC-direktiivinkaltainen hajautettu lähestymistapa, jonka avulla toimivaltaisetviranomaiset voivat tehdä sekä talouden että ympäristönsuoje-
lun kannalta tyydyttäviä pragmaattisia päätöksiä.
1.10. Komissio katsoo, että direktiiviin on tehtävä tiettyjä
muutoksia, jotta otetaan huomioon lainsäädännön kehittymi-
nen (etenkin niiden direktiivien antamisen jälkeen, jotka
koskevat yleisön osallistumista lupamenettelyyn, jotta vuonna1998 allekirjoitettu Århusin yleissopimus voitaisiin vahvistaa)
tai selvennetään keskeisiä näkökohtia (esimerkiksi jo mainittu
raja-arvojen määrittelyongelma tietyillä aloilla tai direktiivinsoveltamisala, esimerkiksi käsittely- ja kierrätystoimien erottelu
jätealalla).
1.11. Komissio on jo järjestänyt Euroopan tasolla laajan
kuulemisprosessin nykytilanteen ja mahdollisen kehityksenselvittämiseksi niillä ympäristöpolitiikan aloilla, joilla käsitel-
lään suurten teollisten pistekuormituslähteiden vaikutusta ym-
päristöön. Komissio pyrkii näin varmistamaan, että kyseisetvälineet ovat täysin yhdenmukaisia, sekä tutkimaan mahdolli-
suutta noudattaa uusia lähestymistapoja, joiden avulla teolli-
suuslaitoksia kannustetaan parantamaan ympäristönsuojeluntasoa.
1.12. Mikäli kuulemisen perusteella on aiheellista muuttaa
direktiiviä, on jäsenvaltioilta vaadittavien, täytäntöönpanoakoskevien arviointiraporttien lisäksi järjestettävä uusi ja entistä
laajempi kuulemisprosessi. Joka tapauksessa on suositeltavaa,
että komission laatima tiivistelmä ja jäsenvaltioiden raportitovat kansalaisten saatavilla.2. Yleishuomioita IPPC-direktiivin lähestymistavasta
2.1. IPPC-direktiivin lähestymistapa on eittämättä innova-
tiivinen, ja direktiivi on edelläkävijä puitelainsäädäntöä tai
teemakohtaisia yleisstrategioita koskevia päätöksiä tehtäessä.
Päästöjen suhteen on nimittäin otettava huomioon kolmeympäristönsuojelun alaa (ilma, vesi ja maaperä), sillä päästöjenvaikutukset niihin ovat lähes aina kiinteästi yhteydessä toi-
siinsa. Samalla on varmistettava soveltamisen joustavuus mää-
rittelemällä erilaisissa paikallisissa toimintaympäristöissä sovel-lettavat parhaat käytettävissä olevat tekniikat ja otettava huo-
mioon myös kustannus-hyötysuhde. Yhtenäinen lähestymista-
pa ympäristön pilaantumiseen paikallinen ympäristön laatuhuomioon ottaen on vaatinut valvontaviranomaisilta ja toi-
minnanharjoittajilta kulttuurisen ja tieteellisen asennoitumisen
muutosta ja edellyttänyt tietojen keruuta ja vaihtoa sekävuoropuhelua, joiden avulla on voitu toteuttaa teollisuuden ja
toisinaan maataloustoiminnan ympäristövaikutusten ennalta-
ehkäiseviä ja korjaavia toimia. ETSK on suhtautunut myöntei-sesti kaikkiin näihin näkökohtiin useissa lausunnoissaan, joissaon joko suoraan tai epäsuorasti otettu kantaa kyseisiin aihei-
siin.
2.2. Direktiivi on kestävää kehitystä ajatellen edistyksellinen
väline paikallisagenda 21:n puitteissa. Lisäksi se on useiden jokäyttöön otettujen vapaaehtoisten välineiden oikeusperusta –
eurooppalaiseen ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjes-
telmään (EMAS) rekisteröitymisestä päästökauppasopimuksiin.Se edellyttää perusteellista tietojen keruuta, jonka ansiosta
tunnetaan entistä paremmin ympäristön tila sekä saastuttavien
aineiden vaikutukset ja niiden keskinäinen vuorovaikutus.Lisäksi se tarjoaa kansalaisille lähtökohdat osallistua entistä
paremmin ympäristöä koskevien suunnitelmien ja ohjelmien
laatimiseen (
1).
2.3. Tällaiset innovatiiviset näkökohdat selittävät ainakin
osittain vaikeudet direktiivin voimaan saattamisessa ja täytän-töönpanossa sekä niiden laitosten vähäisen määrän, joita
komissio on voinut arvioida. Komission tiedonannosta saa
huolestuttavan kuvan etenkin, jos ajatellaan vuoden 2007määräaikaa, johon mennessä myös olemassa oleviin laitoksiin
on sovellettava direktiivissä säädettyä lupamenettelyä.
2.4. Edessä oleva unionin laajentuminen kymmenellä
uudella jäsenvaltiolla, joiden resurssit ja taitotieto kyseisellä
alalla vaikuttavat vielä rajallisilta, kärjistää tilannetta edelleen.
Tämän vuoksi on ensinnäkin selvitettävä, mitkä seikat eivättähän mennessä ole toimineet suunnitellussa prosessissa, sekämääriteltävä olemassa olevat hyvät käytänteet ja hyödynnettä-
vä niitä. Toiseksi on suunniteltava tarkistus- ja tiedotustoimia
sekä myös hallintohenkilökunnan teknistä koulutusta, jotta sevoi toimia asianmukaisesti tässä tilanteessa ja etenkin siinä
vaativassa vaiheessa, jolloin olemassa oleviin laitoksiin sovelle-
taan direktiivissä säädettyä lupamenettelyä.
(1) EYVL C 221, 7.8.2001 – KOM(2000) 839 lopullinen – EYVL
C 154 E, 29.5.2001.
30.3.2004 FI C 80/31 Euroopan unionin virallinen lehti
2.5. Direktiivin epäyhtenäinen soveltaminen voi johtua
luontaisista rajoituksista (jotka on poistettava), epätarkoista
määritelmistä (joita on pikaisesti tarkennettava) tai ympäristö-
asioita koskevista erilaisista perinteistä ja lähestymistavoista.ETSK onkin komission tavoin huolissaan niiden toimientoteutuksesta, joihin on ryhdyttävä vuoden 2007 määräajan
noudattamiseksi. Määräaikaa ei voi lykätä yksittäisten laitosten
osalta.
2.6. Pk-yritykset muodostavat merkittävän osan IPPC-direk-
tiivin piiriin kuuluvista laitoksista Euroopassa, vaikka tästä eiaina olla tietoisia. Koska ympäristölainsäädännön noudattami-nen on niille huomattava haaste, toimivaltaisten viranomaisten
ja valvontaviranomaisten on annettava toiminnanharjoittajille
erityistukea, mitä varten ne tarvitsevat asianmukaisesti henkilö-kuntaa ja resursseja.
2.6.1. ETSK toivoo, että komissio tutkii syvällisesti direktii-
vin soveltamisvaikeuksia ja tarvittaessa selvittää niitä yhteisön
teknisten elinten laatimilla tiivistetyillä ohjeilla tai asianomaisil-
la suuntaviivoilla. Vaikeuksia ovat aiheuttaneet esimerkiksidirektiivin piiriin kuuluvien yritysten määrittely, ympäristölu-
van muotoiluongelmat, toimivaltaisten viranomaisten asian-
mukaiset tekniset ja henkilöresurssit, vapaaehtoisten sopimus-ten mahdollisuus, yhteisvaikutus muiden direktiivien tai asetus-
ten kanssa jne. Tällainen toimenpide olisi erityisen hyödyllinen
uusien jäsenvaltioiden ja pk-yritysten kannalta.
2.7. Kaikki IPPC-direktiivin täytäntöönpanon helpottamis-
toimet, jotka on suunnattu suurille teollisuusyrityksille, vaikut-tavat väistämättä myös pieniin yrityksiin, joille saattaa syntyä
erityisongelmia taloudellisten ja henkilöresurssien riittämättö-
myyden vuoksi. Kyseiset resurssit ovat välttämättömiä lupa-anomusprosessin selvittämiseksi ja toteuttamiseksi sekä vel-
voitteiden edellyttämien investointien suorittamiseksi. ETSK:n
mielestä IPPC-direktiivin soveltamisen yhteydessä välttämättö-mien, pk-yritysten erityisten tukitoimien tulisi kuulua niihintoimenpiteisiin, jotka toteutetaan yhteisötason sijaan jäsenval-
tio- ja aluetasolla.
2.8. IPPC-direktiivi sisältää parhaita käytettävissä olevia
tekniikoita koskevan kattavan määritelmän, jota on täydennet-ty direktiivin liitteessä luetelluilla kahdellatoista erityisseikalla.Ne mahdollistavat direktiivin soveltamisen erityisaloilla. On
arvioitava tietyn tekniikan käytöstä aiheutuvat nettokustan-
nukset suhteessa näin saavutettaviin ympäristöhyötyihin taianalysoitava tarkasti kustannus-hyötysuhdetta.2.9. IPPC-direktiivissä otetaan käyttöön joustava käsite ”tek-
ninen” käsitteen ”teknologinen” sijaan, ja sen mukaan on
otettava huomioon paikallisten olosuhteiden ohella myös
”kustannukset ja hyödyt”. Näin jäsenvaltio- ja aluetason valvon-taviranomaisilla on velvollisuus ja oikeus määrittää paraskäytettävissä oleva tekniikka yksittäisen laitoksen osalta ottaen
asianmukaisesti huomioon teollisten prosessien erilaisuus ja
monitahoisuus sekä lukuisat vuorovaikutussuhteet, joita jokai-sessa laitoksessa syntyy koneiden, prosessien, puhdistusjärjes-
telmien ja – yhtä tärkeiden – paikallisten olosuhteiden ja
toimintamenetelmien yhteisvaikutuksesta.
2.10. Järjestelmä voi kuitenkin olla tehokas ja johtaa laitos-
ten ympäristönsuojelu- ja valvontatason yhdenmukaistamiseen
EU:n tasolla vain jatkuvan tiedonvaihdon avulla. Tiedonvaih-
dolla helpotetaan parhaiden teknisten käytänteiden ja niidenavulla saavutettavien päästöjen raja-arvojen tilastollisten yh-teyksien määrittämistä.
2.11. Parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden kehittä-
misellä ja niitä koskevalla tietojen vaihdolla EU:n tasolla on
etenkin tietojenvaihtofoorumin ( Information Exchange Forum ,
IEF) ja jäsenvaltioiden epävirallisen IMPEL-verkon (johon kuu-
luu EU:n ympäristölainsäädännön täytäntöönpanosta ja sen
valvonnasta vastaavia viranomaisia) ansiosta epäilemättä saatuaikaan hyviä tuloksia. Paljon on kuitenkin vielä tehtävä, jottatällainen vaihtotoiminta ulotetaan kaikkiin alue- ja paikallisvi-
ranomaisiin etenkin ehdokasmaissa sekä sidosryhmiin, erityi-
sesti alakohtaisiin järjestöihin, jotka saattavat olla merkittävinväline edistettäessä ja sovellettaessa parhaita käytettävissä
olevia tekniikoita erityisaloilla ja yksittäisillä paikkakunnilla.
2.12. ETSK:n mielestä on otettava käyttöön eriytetty ja
proaktiivinen lähestymistapa direktiivin täytäntöönpanon edis-tämiseksi. Tällaiseen lähestymistapaan sisältyy sidosryhmille
(joita ovat toiminnanharjoittajien ohella etenkin lupamenette-
lystä osaltaan vastaavat paikallisviranomaiset) tiedottaminen janiille suunnattu koulutus, hyvien käytänteiden vaihto sekäpaikallisten työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen osallistuminen.
Näin pyritään pääsemään yhteisymmärrykseen tarvittavia in-
vestointeja koskevan suunnittelun yhteydessä.
2.13. Tällaisen proaktiivisen lähestymistavan edellytyksenä
on asiantuntijaryhmien ja Sevillassa sijaitsevan yhteisen tutki-
muskeskuksen rakenteellisen organisaation vahvistaminen.
Toimisto vaikuttaa alimitoitetulta pelkästään BREF-asiakirjo-jenkin laatimiseen, joka on sen päätehtävä. ETSK toivoo, ettätoimiston tehtäviin lisätään tietojen levittäminen ja aktiivinen
osallistuminen koulutuksen, seminaarien, kokousten jne. jär-
jestämiseen sekä BREF-asiakirjojen soveltamisen ja hyödyntä-misen arviointi.
2.14. Paikalliset kokeiluhankkeet ovat osoittaneet, että toi-
mivaltaisten viranomaisten ja ammattialajärjestöjen yhteistyön
avulla voidaan poistaa tietoturvallisuuden ja kilpailukyvynmenetyksen kaltaisista arkaluonteisista näkökohdista johtuvaennakkovastustus ja helpottaa näin tietojen levittämistä ja
koulutuksen järjestämistä toiminnanharjoittajille. Nämä ovat
ratkaisevan tärkeitä seikkoja vuoden 2007 määräaikaa aja-tellen.
C 80/32 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
3. Erityistä
3.1. Laitoksen kapasiteetilla tarkoitetaan laitoksen nimellis-
kapasiteettia vuorokaudessa, jos laitteita voidaan käyttää koko-nainen vuorokausi. Määritelmä ei sovellu käytettäväksi tietyilläaloilla eikä monissa pienissä tuotantoyksiköissä, jotka toimivat
joustavasti markkinoiden kysynnän mukaan ja toisinaan kausi-
luonteisesti. Tällaisessa tapauksessa ei ole tarkkaa kuvaa laitok-sen todellisesta tuotannosta ja saastuttamispotentiaalista. ETSK
onkin sitä mieltä, että direktiivin soveltamiskriteereitä on
tarkistettava ja otettava tässä yhteydessä – ainakin tiettyjenalojen tai tietyntyyppisten laitosten osalta – huomioon todelli-
nen tuotanto tietyllä ajanjaksolla. Komitea on komission
kanssa samaa mieltä siitä, että tiettyjä aloja koskevia raja-arvojaon tarkistettava, kuten tiedonannossa todetaan (kohta 7.3.1).
3.2. ETSK katsoo myös, että on tarkasteltava käsitteen
”päästöjen raja-arvo” tarkan määritelmän ongelmaa sekä poh-dittava päästöjen ilmaisu-, mittaus- ja valvontatapaa. Saastumi-
sen määritelmä on selkeä ja tarkka: se edellyttää kielteisiä
ympäristövaikutuksia ja etenkin saastuttavien aineiden leviä-mistä. Kyseessä on suure, joka ilmaistaan jäsenvaltioissa eri
tavoin. Tämän perussuureen yhden ja yhtenäisen ilmaisutavan
puute heikentää käytössä olevien parhaiden tekniikoiden janiiden saastuttavien vaikutusten välisen riippuvuuden selkeää
tulkintaa tai jopa estää sen. ETSK on tietoinen vaikeuksista
standardisoida ja yhdenmukaistaa nopeasti jäsenvaltioissa jovuosia käytössä olleita erilaisia menetelmiä, mutta toivoo, että
tietojen vertailutekniikat paranevat tietojenvaihtofoorumin
myötä.
3.3. ETSK on komission kanssa samaa mieltä siitä, että on
varmistettava jätehuoltolaitosten korkeatasoinen ympäristön-
suojelu. Alan säädösten moninaisuuden vuoksi on tarkasteltavamahdollisuutta sisällyttää jätehuoltolaitokset IPPC-direktiiviin,
kun sen muuttamista käsitellään tulevaisuudessa.
3.4. ETSK pitää asianmukaisena ja realistisena direktiiviin
sisältyvän toiminta-alojen luettelon tarkistusta ja korjaamista.Luettelosta tulisi poistaa kaikki – etenkin pienet – laitokset,joiden saastuttamiskapasiteetti on vähäinen tai joiden saastut-
tava vaikutus kohdistuu joka tapauksessa vain yhteen ympäris-
tösuojelun alaan (ilma, vesi tai maaperä), sillä tällaista tilannettavoidaan valvoa jo nykyisellä lainsäädännöllä.3.5. Parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden ja BREF-
asiakirjojen soveltamista tulisi nopeuttaa vuoden 2007 määrä-
aikaa ajatellen, mutta ennen kaikkea tulisi käsitellä kysymystä
niiden levittämisestä toimivaltaisten viranomaisten ja talous-elämän toimijoiden (niin järjestöjen kuin yksittäisten toimin-nanharjoittajien) keskuuteen. Päätös olla julkaisematta BREF-
asiakirjoja paperiversiona ja olla kääntämättä asiakirjoja kaikil-
le yhteisön virallisille kielille on varmasti käytännöllistä jakustannuksia säästävää. Koska asiakirjat ovat saatavilla ainoas-
taan sähköisessä muodossa, yksittäisten käyttäjien voi kuiten-
kin olla vaikea lukea niitä suoraan tai niiden levittäminenhajautettuihin yksikköihin saattaa olla vaikeaa. EIPPCB-toimis-
ton ( European Integrated Pollution Prevention and Control Bureau )
Internet-sivuilta ladattujen BREF-asiakirjojen lukumäärä onkyseisen toimiston vastuuhenkilöiden mielestä kuitenkin tyy-
dyttävä. Aloite kääntää asiakirjojen tiivistelmät ( Executive Sum-
maries ) kaikille virallisille kielille on ilman muuta kannatettava,
vaikka edellä mainituista syistä vaikuttaa asianmukaiselta aset-
taa ne käyttöön myös muussa kuin sähköisessä muodossa.
3.6. Olisi mielenkiintoista selvittää, miten BREF-asiakirjojen
laatimiseen osallistuneet teollisuudenalat ja yksittäisten jäsen-
valtioiden toimivaltaiset viranomaiset (joiden tulisi ottaa kan-
taa erityistehtäväänsä eli lupien vaatimiseen ja myöntämiseen)ottavat vastaan ja arvioivat kyseisiä asiakirjoja. Jos arvioinnin
tulos olisi myönteinen, yksi tai useammat teollisuudenalat ja/
tai kunkin teollisuusalan järjestöt voisivat kiinnostua tukemaantaloudellisesti BREF-asiakirjojen julkaisua paperiversiona tai
jopa hyödyntämään BREF-asiakirjoja ”sovelletun teknologian
käsikirjoina” sen ohella, että niitä hyödynnetään kunkin BREF-asiakirjan tarkoittamien laitosten henkilökunnan käsikirjoina
ja koulutusmateriaalina. Myös unionin ulkopuoliset kehitty-
neet teollisuusmaat ja teollisuudenalat hyödyntävät BREF-asiakirjoja, minkä vuoksi voidaan olettaa, että BREF-asiakirjo-
jen levittäminen edistäisi niiden vakiintumista kansainvälisen
tason paradigmaksi.
3.7. Koska BREF-asiakirjat on laadittu vasta äskettäin eikä
niitä vielä sovelleta yleisesti, ETSK katsoo, että on liian aikaistaharkita BREF-asiakirjojen tarkistusta lyhyellä tai keskipitkällä
aikavälillä, sillä se voisi aiheuttaa sekaannusta tai peräti epävar-
muutta soveltamisen yhteydessä.
4. Kuulemisprosessissa esitetyt kysymykset
4.1. Komissio esittää tiedonannossaan kysymyssarjan,
jonka avulla kuulemisprosessissa tähdätään konkreettisiin ta-
voitteisiin ja toivottaviin ratkaisuihin. ETSK haluaa osallistua
rakentavasti kuulemisprosessiin seuraavin huomioin, joissatiivistetään edellä esitetyt seikat.
30.3.2004 FI C 80/33 Euroopan unionin virallinen lehti
4.2. Ensimmäinen kysymyssarja (kysymykset 1a, 1b ja 2)
koskee ehdotettuja tai toivottavia yhteisö- tai jäsenvaltiotason
toimia, joiden avulla pyritään löytämään ratkaisut soveltamis-
vaikeuksiin. Tässä lausunnossa ne eritellään seuraavasti:
– On puututtava sekä tulkintaeroihin että soveltamisen
epäyhtenäisyyteen (kohta 2.5) etenkin, jos ne johtuvat
moniselitteisesti ilmaistuista määritelmistä tai kriteereistä
(kohta 3.2 ja 3.3), jotta voitaisiin ratkaista, minkä seikko-jen suhteen tulisi ensi sijassa laatia suuntaviivat
(kohta 2.6.1) direktiivin muuttamisen sijaan.
– Koska jäsenvaltiot vastustavat käsitteen ”päästöjen raja-
arvo” tarkkaa ja yhdenmukaista määritelmää, ETSK ehdot-
taa, että asianomaiset tekniset elimet käsittelevät kysy-mystä komission koordinoimina (kohta 3.2).
– Sidosryhmille tiedottamisen ja niille suunnatun koulutuk-
sen tarve (kohta 2.12): Tällainen toiminta tulisi toteuttaa
periaatteessa jäsenvaltio- ja paikallistasolla, ja jäsenvaltioi-
den tulisi olla siitä välittömästi vastuussa. Sitä tulisikuitenkin edistää yhteisön toimin vahvistamalla Sevillassasijaitsevan yhteisen tutkimuskeskuksen rakennetta ja laa-
jentamalla sen tehtäviä (kohta 2.13). Tässä yhteydessä
tulisi myös edistää ja koordinoida lupien saamisestaja myöntämisestä sekä hallinnoinnista ja valvonnasta
huolehtivan henkilöstön koulutusseminaareja ja konfe-
rensseja.
4.2.1. ETSK:n mielestä yhteisön tasolla tulisi ottaa käyttöön
joitakin yksinkertaisia soveltamisvälineitä seuraavasti:
– Päästöjä koskevia tietoja ja parhaiden käytettävissä ole-
vien tekniikoiden soveltamista tulisi valvoa. Tässä yhtey-dessä tulisi hyödyntää Euroopan epäpuhtauspäästörekis-
teriä sekä tietojen levittämistä hajautettuihin yksiköihin eli
toimivaltaisille viranomaisille tai talouselämän toimijoille.
– Tulisi laatia asianmukaisia direktiiviä koskevia orientoitu-
mis- ja soveltamisoppaita sidosryhmiä varten.
– Tulisi hyödyntää säännöksiä, jotka koskevat yleisön osal-
listumista lupamenettelyyn Århusin yleissopimuksen mu-
kaisesti, jotta kaikki asianosaiset otettaisiin nykyistä pa-remmin huomioon.4.2.2. ETSK on tietoinen vuoden 2007 määräajan merkityk-
sestä, ja katsoo, että sitä ei pidä käyttää tekosyynä IPPC-
direktiivin lähestymistavan kyseenalaistamiseksi. Komitea pitää
näin ollen järkevänä riittävän väljän määräajan asettamistalaitosten toiminnanharjoittajien ja viranomaisten sopimientoimien toteuttamiselle, jos se on oikeutettua ylivoimaisen
esteen tai investointisyklin pituuden vuoksi.
4.2.3. ETSK on tietoinen lainsäädäntäprosessin pituudesta
tietyissä erityisen arkaluonteisissa kysymyksissä, mutta sekatsoo, että direktiiviä on kuitenkin muutettava etenkin sen
soveltamisalaan kuuluvien toiminta-alojen luettelon ja raja-
arvojen (kohta 3.4) sekä käsitteiden ”laitokset” ja ”olennainenmuutos” määrittelyn suhteen.
4.2.4. Pk-yritysten tilanteeseen nivoutuvia ongelmia on
käsitelty useissa edeltävissä kohdissa (etenkin kohdat 2.7 ja
2.14). ETSK ehdottaa, että pk-yrityksiä tuetaan seuraavin
toimin:
– Määritellään välineet ja indikaattorit, joiden avulla voi-
daan todeta direktiivin sovellettavuus jäsenvaltioittainhyvinkin erilaisiin yrityksiin.
– Luodaan vapaaehtoiselta pohjalta toimivat paikalliset
tekniset työryhmät, jotka auttavat sellaisten parhaidenkäytettävissä olevien tekniikoiden soveltamisessa, jotka
saattavat edistää edellä mainittua yhteisötason koordi-
nointia.
– Kannustetaan teknisen henkilöstön koulutusta sekä talou-
dellisesti että yhteisön tasolla laadittavien koulutusoppai-den tai -käsikirjojen avulla.
– Kannustetaan sellaisia innovatiivisia investointeja laitok-
siin, joiden avulla voidaan noudattaa direktiivin sään-nöksiä.
4.3. Parhaita käytettävissä olevia tekniikoita, BREF-asiakir-
jojen arvoa ja merkitystä sekä niiden kansainvälistä levitystäkoskevia kysymyksiä 3 ja 4 on käsitelty laajalti edellä olevissakohdissa (2.11, 3.5, 3.6 ja 3.7). ETSK arvostaa kyseisiä
asiakirjoja ja kannattaa erityisaloitteita, joilla tähdätään niiden
levittämiseen myös kansainvälisesti, jotta sekä edistettäisiinniiden käyttöä kestävän tuotannon tukemiseen EU:n ulkopuo-
lella että hyödynnettäisiin niitä yhteisen tutkimuskeskuksen
järjestämässä sidosryhmien koulutuksessa. Yhteistä tutkimus-keskusta on tässä yhteydessä vahvistettava asianmukaisesti ja
sille on myönnettävä riittävä rahoitus tämän uuden tehtävän
suorittamiseksi (kohdat 2.13 ja 4.2).
4.3.1. Tällä hetkellä suppeassa piirissä tapahtuvaa tietojen-
vaihtoa on laajennettava myös horisontaalisesti eli tietoja on
levitettävä nykyistä laajemmin, sillä se voi olla perustanakoulutukselle, jonka tarpeeseen on jo viitattu.
C 80/34 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
4.3.2. ETSK kannattaa yhteisen tutkimuskeskuksen koordi-
noimaa aloitetta edistää tietojen levittämistä ja vaihtoa jäsen-
valtioissa, kunkin jäsenvaltion paikallisviranomaisten keskuu-
dessa ja eri teollisuudenaloilla. Tavoitteena on toteuttaa tutki-mustoimia, kääntää asiakirjoja kunkin maan kielelle, laatiayksinkertaistettuja tiivistelmiä sekä levittää laaja-alaisesti BREF-
asiakirjoja tai niiden osia (kaikkiin jäsenvaltioihin ja kaikille
teollisuudenaloille).
4.4. Direktiivistä saatujen kokemusten ja sen vielä rajallisen
käytäntöön soveltamisen vuoksi direktiivin soveltamisalaa ei
tulisi tällä hetkellä muuttaa (kysymys 5). Mikäli direktiiviäaiotaan muuttaa, se on suhteellisen pitkäaikainen prosessi.
ETSK viittaa etenkin kohtiin 2.6.1, 3.1, 3.2 ja 4.2.2–4.2.3.
4.5. Kysymys 6 on äärimmäisen monitahoinen, ja se tulisi
jakaa useampiin alakysymyksiin. Komitean mielestä yhteisönpäästöraja-arvojen asettaminen (vähimmäisvaatimukset) on
väline, joka on osoittautunut käyttökelpoiseksi tapauksissa,
joissa sen soveltaminen on ollut todella tarpeellista ja senkäyttö on rajoitettu erityisaloihin. Tämä ei kuitenkaan tarkoita,
etteikö IPPC-direktiivin kannatettavaa lähestymistapaa voitaisi
noudattaa. Voidaan harkita parametreina käytettäviä erityisiäraja-arvoja, joiden puitteissa on sovellettava parhaita käytettä-
vissä olevia tekniikoita ja analysoitava paikallisia soveltamis-
edellytyksiä. Nämä kaksi lähestymistapaa eivät ole keskenäänristiriidassa, jos toimivaltaiset viranomaiset kykenevät ymmär-tämään ja hallinnoimaan prosessia sekä ottamaan riittävästi
huomioon asianomaiset taloudelliset ja sosiaaliset intressit ja
jos laitosten toiminnanharjoittajat ymmärtävät, että toimiatarvitaan asetettujen standardien noudattamiseksi sellaisin
pragmaattisin mekanismein, joita sovellettaessa laitosten toi-
minta on taloudellisesti kannattavaa. Joka tapauksessa alanyritysten kanssa lienee tarpeen käydä vuoropuhelua, ja tämän
lisäksi olisi luotava kannustimia, joilla edistetään tarvittavien
toimenpiteiden nopeaa toteuttamista.
4.6. Ympäristönsuojelusäännösten yhdenmukaisuus (kysy-
mys 7) on niiden uskottavuuden ja soveltamisen ehdoton
Bryssel 10. joulukuuta 2003.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean
puheenjohtaja
Roger BRIESCHedellytys. Komitea kehottaa lainsäätäjää ja säädösten soveltami-
sesta vastaavia toimivaltaisia viranomaisia toimimaan tässä
suhteessa nykyistä pontevammin, ja toivoo, että laaditaan
tiivistelmä, jossa esitetään selkeästi kaikki IPPC-direktiivin jamuun ympäristölainsäädännön vuorovaikutussuhteet, jottakaikki toiminnanharjoittajat saisivat asiasta kokonaiskuvan.
Kun EU:n direktiivejä saatetaan voimaan jäsenvaltioissa, ne
voivat saada toisistaan poikkeavia rakenteita ja muotoja, muttatoiminnanharjoittaja tai viranomainen pitää kuitenkin unionin
lainsäädäntöä lähtökohtanaan etsiessään periaatteita ja yhteyk-
siä – tässä tapauksessa suuria laitoksia, kemiallisia aineita,ilmaa, vettä, maaperää ja jätteitä koskevan lainsäädännön
ja IPPC-direktiivin välisiä yhteyksiä. ETSK ehdottaakin, että
laaditaan mahdollisimman pian perusteellinen ja eritelty tutki-mus IPPC-direktiivin ja muiden ympäristönsuojelua ja ympäris-
tövaikutuksia koskevien yhteisön direktiivien vuorovaikutus-
suhteista alkaen IPPC-direktiivin soveltamista koskevien jäsen-valtioiden raporttien arvioinnista ja unohtamatta esimerkkejä
yksittäisistä jäsenvaltioista tai yksittäisiltä aloilta.
4.6.1. Komitea toivoo voivansa antaa proaktiivisen panok-
sensa tutkimukseen hyödyntämällä kokemustaan ja yhteyksi-ään järjestäytyneeseen kansalaisyhteiskuntaan eri tasoilla, myös
jäsenvaltiotasolla. Tässä yhteydessä olisi tarvittaessa hyödyn-
nettävä komitean rakenteita ja valikoitua asiantuntijaryhmääkomitean jäsenten ohella.
4.7. Kysymyksen 7b suhteen ETSK katsoo, että IPPC-
direktiivi ja siihen liittyvä tiedonvaihtoprosessi yhtäältä sisältä-
vät jo käyttöön otettujen lainsäädännön periaatteiden asianmu-kaisen soveltamisen edellyttämät tekijät ja ovat toisaalta riittä-
vän monitahoisia, joten niitä ei tulisi täydentää vapaaehtoisilla-
kaan lisävälineillä. Direktiivin tässä täytäntöönpanovaiheessapäästökauppaa koskeva keskustelu vaikuttaa ennenaikaiselta.
Komitean mielestä on kuitenkin ehdottomasti varmistettava,
että seuranta- ja valvontajärjestelmää noudatetaan tiukasti jaettä paikallistasolla vältetään huomattavat ympäristövaiku-tukset.