1.JOHDANTO

Rahoitusvälineiden markkinoista annettu asetus, jäljempänä ’MiFIR’, ja rahoitusvälineiden markkinoista annettu direktiivi, jäljempänä ’MiFID II’, julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 12. kesäkuuta 2014. Ne tulivat voimaan 2. heinäkuuta 2014, ja niiden soveltaminen alkoi 3. tammikuuta 2018.

MiFID II:lla/MiFIR:llä otetaan käyttöön markkinarakenne, jonka tarkoituksena on varmistaa, että kaupankäynti tapahtuu kaikissa soveltuvissa tapauksissa säännellyillä kauppapaikoilla ja että se on avointa, jotta hinnanmuodostus on tehokasta ja tasapuolista.

Tätä varten MiFIR:ssä säädetään, että kauppaa edeltävistä ja kaupan jälkeisistä avoimuusvaatimuksista myönnetään vapautus muiden kuin oman pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden osalta. Poikkeusta sovelletaan säänneltyihin markkinoihin, markkinoiden ylläpitäjiin ja sijoituspalveluyrityksiin silloin, kun liiketoimen vastapuolena on Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) jäsen, liiketoimi toteutetaan osana kyseisen EKPJ:n jäsenen lainsäädäntöön perustuvan valtuutuksen nojalla harjoittamaa raha-, valuutta- ja rahoitusvakauspolitiikkaa ja kyseinen jäsen on ennakolta ilmoittanut vastapuolelleen, että liiketoimeen sovelletaan vapautusta. Lisäksi MiFIR:llä valtuutetaan komissio ulottamaan vapautus koskemaan kolmansien maiden keskuspankkeja silloin, kun edellä mainitut edellytykset täyttyvät.

Tätä varten Euroopan komissio tilasi Centre for European Policy Studies -ajatushautomolta (CEPS) ja Bolognan yliopistolta ulkopuolisen selvityksen markkinoiden väärinkäyttöasetuksessa ja rahoitusmarkkina-asetuksessa säädetyistä kolmansien maiden keskuspankkeja ja muita yhteisöjä koskevista vapautuksista (Study on exemptions for third-country central banks and other entities under the Market Abuse Regulation (MAR) and the Markets in Financial Instruments Regulation (MiFIR)), jäljempänä ’selvitys’. Selvitys perustuu kyselytutkimukseen ja asiakirjatutkimukseen. Siinä analysoidaan kauppaa edeltäviä ja kaupan jälkeisiä avoimuussääntöjä, joita sovelletaan, kun kolmansien maiden keskuspankit käyvät kauppaa muilla kuin oman pääoman ehtoisilla rahoitusvälineillä. Lisäksi analysoidaan, missä määrin kyseiset keskuspankit käyvät näillä rahoitusvälineillä kauppaa unionissa.

Komissio päätteli 9. kesäkuuta 2017 antamassaan kertomuksessa , että on asianmukaista myöntää MiFIR:n 1 artiklan 9 kohdan mukaisesti vapautus kauppaa edeltävistä ja kaupan jälkeisistä avoimuusvaatimuksista kolmansien maiden keskuspankeille seuraavilla lainkäyttöalueilla: Australia, Brasilia, Hongkongin erityishallintoalue, Intia, Japani, Kanada, Korean tasavalta, Meksiko, Singapore, Sveitsi, Turkki ja Yhdysvallat. Lisäksi se päätteli, että vapautus on asianmukaista myöntää myös Kansainväliselle järjestelypankille (Bank for International Settlements, BIS). Delegoidussa asetuksessa (EU) 2017/1799, joka hyväksyttiin 14. kesäkuuta 2017, myönnettiin MiFIR:n 1 artiklan 9 kohdan mukaisesti vapautus kauppaa edeltävistä ja kaupan jälkeisistä avoimuusvaatimuksista edellä mainittujen kolmansien maiden keskuspankeille.





2.KERTOMUKSEN OIKEUSPERUSTA: MiFIR:N 1 ARTIKLAN 9 KOHTA

Kiinan kansantasavallan keskuspankki (People’s Bank of China, PBoC) ei toimittanut riittävästi tietoja varsinkaan kaupankäyntitoiminnastaan EU:ssa, jotta komissio olisi voinut suorittaa arvioinnin komission asetuksen (EU) 2017/1799 antamisajankohtana. Kiinan keskuspankki toimitti elokuussa 2018 tiedot, joita tarvitaan MiFIR:n 1 artiklan 9 kohdan mukaisen arvioinnin loppuun saattamiseksi. Kiinan keskuspankilta saadun lisäaineiston perusteella tässä kertomuksessa arvioidaan, onko asianmukaista myöntää MiFIR:n 1 artiklan 9 kohdan mukaisesti vapautus kauppaa edeltävistä ja kaupan jälkeisistä avoimuusvaatimuksista Kiinan keskuspankille.

MiFIR:n 1 artiklan 6 kohdassa säädetään vapautuksesta kauppaa edeltävistä ja kaupan jälkeisistä avoimuusvaatimuksista, kun liiketoimi täyttää seuraavat kolme edellytystä: vastapuolena on Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) jäsen, liiketoimi toteutetaan osana kyseisen EKPJ:n jäsenen lainsäädäntöön perustuvan valtuutuksen nojalla harjoittamaa raha-, valuutta- ja rahoitusvakauspolitiikkaa ja kyseinen jäsen on ennakolta ilmoittanut vastapuolelleen, että liiketoimeen sovelletaan vapautusta.

Lisäksi MiFIR:n 1 artiklan 9 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Siirretään komissiolle valta antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla 6 kohdan soveltamisala ulotetaan koskemaan muita keskuspankkeja.

Tätä tarkoitusta varten komissio antaa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa arvioidaan niiden liiketoimien kohtelua, joita toteuttavat kolmansien maiden keskuspankit, joihin tätä kohtaa sovellettaessa kuuluu Kansainvälinen järjestelypankki. Kertomukseen on sisällyttävä analyysi niiden lakisääteisistä tehtävistä ja kaupankäyntivolyymeistä unionissa. Kertomuksessa on

a) yksilöitävä asianomaisissa kolmansissa maissa sovellettavat säännökset ja määräykset keskuspankkien liiketoimia koskevien tietojen luovuttamisesta, mukaan lukien EKPJ:n jäsenten kyseisissä kolmansissa maissa toteuttamat liiketoimet, ja

b) arvioitava unionissa sovellettavien säännöksiin tai määräyksiin perustuvien tietojenluovuttamisvaatimusten mahdollisia vaikutuksia kolmansien maiden keskuspankkien liiketoimiin.

Jos kertomuksessa päädytään tulokseen, että 6 kohdassa säädetty vapautus on tarpeen sellaisten liiketoimien osalta, joissa on vastapuolena raha- ja valuuttapoliittisia ja rahoitusvakautta edistäviä toimenpiteitä toteuttava kolmannen maan keskuspankki, komissio antaa määräykset vapautuksen soveltamisesta kyseiseen kolmannen maan keskuspankkiin.”

3.KIINAN KESKUSPANKIN TILANTEEN ANALYYSI

Arvioinnissa käytetyt kriteerit