FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 25.10.2005 
KOM(2005) 532 lopullinen 
  
YHTEISÖN LISSABON-OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANO 
 
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTO LLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
Vero- ja tullipolitiikan merkitys Li ssabonin strategian toteuttamisessa 
 
FI 2   FI SISÄLLYSLUETTELO 
1. Uusi alku Lissabonin strategialle ................................................................................. 3 
1.1. Verotus, taloudellisuus ja kilpailu................................................................................ 4 1.2. Tullipolitiikka, yksi sisämarkkinoiden pilareista ......................................................... 4 2. Euroopasta houkuttelevampi paikka i nvestoijille ja työntekijöille .............................. 5 
2.1. Sisämarkkinoiden laajentaminen ja syventäminen ...................................................... 5 2.1.1. Yhteinen yhtenäistetty yhti överopohja EU:n yrityksille.............................................. 5 
2.1.2. Verotusolosuhteiden yksinkertaistaminen ja tasapuolisten toimintaedellytysten 
luominen....................................................................................................................... 6 
2.1.3. Kohdennetut toimenpiteet EU:n yritysten kohtaamien rajatylittävien veroesteiden 
poistamiseksi................................................................................................................ 8 
2.1.4. Uusi autoverostrategia.................................................................................................. 9 
2.1.5. Veropetosten ja veronkierron aiheu ttamien vääristymien vähentäminen .................. 10 
2.2. Markkinoiden avoimuuden ja kilpai lun varmistaminen Euroopassa ja sen 
ulkopuolella................................................................................................................ 10 
2.2.1. Väärennösten torjuntastrategia................................................................................... 10 2.2.2. Tullilainsäädännön ja tullimääräysten noudattamisen parantaminen sekä sähköisen 
tullin edistäminen....................................................................................................... 11 
2.3. Eurooppalaisen ja kansallisen  lainsäädännön parantaminen...................................... 12 
2.3.1. ALV-sääntöjen nykyaikaistaminen............................................................................ 12 3. Kasvua osaamisella ja innovoinnilla.......................................................................... 13 3.1. Tutkimus- ja kehitysinvestointien (T&K) lisääminen ja parantaminen..................... 13 
3.1.1. Tiedonanto T&K-toiminnan veroka nnustimia koskevista ohjeista............................ 13 
3.2. Luonnonvarojen kestävän käytön tukeminen............................................................. 14 3.2.1. Energia-, liikenne- ja ympäristöverot......................................................................... 14 
 
FI 3   FI YHTEISÖN LISSABON-OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANO 
 
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTO LLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
Vero- ja tullipolitiikan merkitys Li ssabonin strategian toteuttamisessa 
1. U USI ALKU LISSABONIN STRATEGIALLE  
Komissio on äskettäin ehdottanut Lissabonin strategialle uutta al kua, jossa etusijalle asetetaan 
kasvu ja työpaikat1. Jotta tähän haasteeseen voidaan vastata, Euroopasta on tehtävä 
houkuttelevampi paikka investoijill e ja työntekijöille, osaamista ja innovointia on tuettava ja 
on muotoiltava politiikkoja, joiden turvin eurooppalaiset yritykset pystyvät luomaan 
enemmän ja parempia työpaikkoja. 
Vero- ja tullipolitiikalla voidaan vaikuttaa me rkittävästi näiden tavoitteiden saavuttamiseen. 
Niiden avulla voidaan parantaa jäsenvaltioid en talouden suorituskykyä muun muassa 
luonnonvarojen tehokkaamman käytön kautta sekä  lisätä yritysten kilpailukykyä. Niillä 
voidaan myös synnyttää lisää kilpailua markkino ille, voimistaa kauppaa ja tukea osaamista ja 
innovointia. 
Tässä tiedonannossa esitellään tärkeimmät yhteisön vero- ja tullipoliittiset toimenpiteet , 
jotka edistävät talouden pikaisesti kaipaamia rakennemuutoksia ja auttavat näin saavuttamaan edellä mainitut tavoitteet. Siinä noudatetaan  kevään Eurooppa-neuvostolle annetussa 
tiedonannossa ”Kasvua ja työtä Euroopan tu levaisuuden hyväksi – Uusi alku Lissabonin 
strategialle”
2 asetettuja toimintalinjoja. 
Tämän tiedonannon tarkoituksena on esitellä ka ttavasti sekä käynnissä olevia että 
suunniteltuja tulli- ja veroto imenpiteitä, joista muodostuu jo hdonmukainen aloitekokonaisuus 
yhden EU:n tärkeimmän poliittisen sitoumuksen tueksi. 
Toisessa luvussa esite llään tärkeimmät toimet , joiden avulla pyritään syventämään 
sisämarkkinoita, varmistamaan markkinoiden avoimuus ja kilpailu sekä parantamaan 
lainsäädäntöä Euroopan tasolla ja  jäsenvaltioissa. Kolmannessa luvussa kuvataan tärkeimmät 
aloitteet, joilla lisätään ja parannetaan tutkimus- ja kehitystoimintaan suuntautuvia 
investointeja ja tuetaan innovoi ntia ja luonnonvarojen kestävää kä yttöä. (Ks. liitteenä oleva 
taulukko poliittisista to imenpiteistä.) Aloitteet toteutet aan eri muodoissa riippuen niiden 
ominaispiirteistä, ja tarvittaessa niih in liittyy myös vaikutustenarviointi. 
Näiden aloitteiden avulla voitais iin uudistaa kasvua ja luoda sitä  kautta enemmän ja parempia 
työpaikkoja. Lisäksi on syytä mainita, että jäsenvaltiot voivat työllisyyspolitiikkansa puitteissa nostaa työllisyysastettaan ja t ukea yhteiskunnallisen ulottuvuuden omaavia 
elinkeinoaloja tarkemmin kohdist ettujen verotoimenpiteiden avulla. Suhteellisen raskas 
ansioverotus näyttää jarruttavan uusien työpa ikkojen ja etenkin vä häistä ammattitaitoa 
edellyttävien työpaikkojen luomista, mutta  veropohjan laajentaminen kasvattamalla 
                                                
 
1 Komissio, KOM(2005) 330 ja KOM(2005) 24. 
2 Ibid. 
 
FI 4   FI työssäkäyvien henkilöiden määrää on edelleen  hallitusten tehokkain keino lisätä tuloja 
nostamatta veroastetta. Työllisyysasteen nostamista helpottaisi myös siirtyminen 
ansioveroista kulutus- ja /tai saasteveroihin osana laajempaa strategiaa. 
1.1. Verotus, taloudellisuus ja kilpailu 
Vaikka verokilpailu on jossain  määrin tervettä ja sillä vo i olla myönteisiä taloudellisia 
vaikutuksia, kaikkien verojärj estelmien tärkeimpänä tavoitteena on kuitenkin kerätä tietty 
määrä tuloja julkisten palveluiden ja tulonsiirtojen rahoittamiseksi. Se pitäisi tehdä mahdollisimman taloudellisesti. Verojärjestelmistä voi aiheutua kustannuksia joko siten, että 
taloudellinen tehokkuus vähen ee — verotuksen vääristymi en vuoksi — tai siten, että 
veronmaksajille ja verohallinnolle aiheutuu  vaatimusten noudattamisesta johtuvia ja 
hallinnollisia rasitteita. 
EU:n jäsenvaltioiden verojärjestelmien erila isuus aiheuttaa huomattavasti verosäännösten 
noudattamisesta johtuvia hallinnollisia lisä kustannuksia. Nykytilanne estää tehokkaamman 
resurssienjaon eikä varmista tasapuolisia toimintaedellytyksiä
3. Kaksinkertainen verotus, 
verotukseen liittyvät yritysten ra kennemuutoskustannukset ja ylei semmin erot jäsenvaltioiden 
verosääntöjen välillä saattava t todellisuudessa johtaa siihe n, että yritykset toimivat 
mieluummin kotimaassaan kuin toisessa jäsenvaltiossa. Nämä esteet haittaavat merkittävästi kilpailulle avointen  sisämarkkinoiden  täysimittaista hyödyntämistä. Esteiden poistaminen 
auttaisi avaamaan tilaisuuksia uusille markkinatoimijoille, ja näin syntyvä kilpailu vauhdittaisi investointej a ja innovointia. Lisäksi EU:n tuot antosektorin kilpailukyky paranisi, 
kun kulut vähenisivät veroeste iden poistamisen myötä. 
Veropolitiikalla voidaan tukea ennakoivasti myös kasvua osaamisen ja innovoinnin avulla . 
Tutkimus- ja kehitystoiminta sekä yleinen yr itystoimintaympäristö hyötyisivät kohdennetuista 
verotoimenpiteistä. Verotuksel la voidaan myös edistää ympäristön huomioon ottamista eli 
kestävämpien tuotanto- ja kul utusmallien käyttöönottoa. 
1.2. Tullipolitiikka, yksi sisämarkkinoiden pilareista 
Tullipolitiikalla voidaan vaikuttaa merkittävästi kaupan lisäämiseen . Kauppaa koskevaan 
tietoon kohdistuvat vaatimukset  ovat yhä suurempia joht uen sekä kaupan määrän 
lisääntymisestä viime vuosina että nykyaikaist en toimitusketjujen monimutkaisuudesta, 
turvallisuuskysymyksistä, mukana olevien os apuolten määrästä ja tavaroiden vaihdon 
nopeudesta. 
Yksinkertaisempi tullilainsäädäntö, tehokkaam mat tullimenettelyt ja johdonmukaisen ja 
yhteentoimivan sähköisen tullijärjestelmän luom inen säästävät taloudellisten toimijoiden 
rahaa ja aikaa, kun yrityksen li iketoimia selvitetään tullissa . Samalla tietokoneistaminen ja 
yhteentoimivuus takaavat myös tavaroiden jälj itettävyyden ja avoimuude n sekä tullihallinnon 
että elinkeinoelämän näkökulmasta. 
                                                
 
3 Ks. ”European Tax survey” (SEC(2004) 1128/2). 
 
FI 5   FI 2. E UROOPASTA HOUKUTTELEVAMPI PAIKKA INVESTOIJILLE JA TYÖNTEKIJÖILLE  
2.1. Sisämarkkinoiden laajentaminen ja syventäminen 
Lissabonin strategiassa korostetaa n, että tärkeitä uudi stuksia tarvitaan vielä sisämarkkinoiden 
valmiiksi saattamiseksi ja että  niihin on kiinnitettävä erityistä huomiota. Suurin osa EU:n 
veropolitiikan alalla toteuttamista toimista  kohdistuu sisämarkkinoiden perustamiseen ja 
toimimiseen liittyviin kysymyksiin. Tässä yhteyde ssä on syytä muistuttaa, miten tärkeä osuus 
yhteisön ohjelmilla Tulli 2013 ja Fiscalis 20134 on jatkossakin sisämarkkinoiden 
moitteettoman toiminnan varmistamisessa, eikä vähiten siksi, että niistä rahoitetaan jäsenvaltioiden tulli- ja verohallintojen tietojenkäsit telyjärjestelmien sähköinen 
yhteenliitettävyys. 
Tällä hetkellä monet kansallisten verojärjestelmien toimintaan liittyvät piirteet 
vaikuttavat kielteisesti ma rkkinoiden yhdentymiseen tai estävät yhteismarkkinoiden 
täysimääräisen hyödyntämisen. Veroesteet ovat myös nousseet selvemmin esiin sisämarkkinoilla jäljellä olevin a esteinä, koska nykyinen yrity stoimintaympäristö kannustaa 
rajatylittävään toimintaan enemmä n kuin kaksi vuosikymmentä sitten. 
Esteiden poistaminen antaisi yrityksille ti laisuuden tehdä peruste llumpia taloudellisia 
valintoja, jotka pohjau tuvat tekijöiden tuotantokykyyn ja joit a eivät enää vääristäisi tiettyjen 
lisäkustannusten aiheuttamat vaikutukset. Näin jäsenvaltioiden taloude n tuottavuus paranisi, 
mikä saattaisi kunkin tuotteen markkinatilanteesta  ja yritysten käyttäytymisestä riippuen luoda 
paineita alentaa kustannuksia ja hintoja. Tämä puolestaan kasvattaisi hyvinvointia. 
2.1.1. Yhteinen yhtenäistetty yh tiöveropohja EU:n yrityksille 
EU:ssa sovelletaan tällä hetkellä 25:ttä erilai sta ja joskus jopa keskenään ristiriitaista 
yhtiöverojärjestelmää . Tästä aiheutuu käyt ännössä ylimääräisiä 
vaatimustenmukaisuuskustannuksia, eikä ma hdollisuuksia rajatylittäviin tappioiden 
hyvityksiin juuri ole, vaikka hyvitysjärjestelmiä sovelletaan yleisesti maan sisäisissä 
tilanteissa. Aidosti yhtenäisillä markkinoilla näin ei pitäisi olla. Yritykset pitävät EU:ta 
kaupallisessa mielessä (tutkimus, tuotan to, inventaariot, myynti jne.) yhä enemmän 
yhteismarkkina-alueena, mutta ne joutuvat edelleen jakamaan EU :n kansallisiin markkinoihin 
pelkästään verotuksen vuoksi. 
Yhtiöverosäännöissä kohdellaan er i tavalla ja usein epäedullis emmin EU:ssa harjoitettavia 
rajatylittäviä liiketoimia kuin vastaavia maan  sisäisiä toimia. Tämä kannustaa yrityksiä 
investoimaan kotimaahan ja jarruttaa ulkomaisiin yhtiöihin osallistumista tai tytäryhtiöiden perustamista ulkomaille. Samanaikaisesti kansallisten järjestelmien väliset epäjohdonmukaisuudet avaavat mahdollisuuksia veron kiertämiseen. 
Komissio alkoi vaatia yhteistä yhtenäistettyä yhtiöveropohjaa  jo vuonna 2001
5, ja tavoite 
vahvistettiin vuonna 20036. Yhtenäistetyn yhtiöveropohjan m yötä sisämarkkinoilla toimivat 
yritykset noudattaisivat samoja sääntöjä veropo hjansa laskemiseen eri EU:n jäsenvaltioissa. 
Komission tarkoituksena ei ol e ehdottaa yhdenmukaista yhti överoprosenttia. Yhteinen 
yhtenäistetty yhtiöveropohja mahdollistaisi kuite nkin rajatylittävän tappioiden hyvittämisen ja 
                                                 
4 Komissio, KOM(2005) 111. 
5 Komissio, KOM(2001) 582 ja SEC(2001) 1681. 
6 Komissio, KOM(2003) 726. 
 
FI 6   FI ratkaisisi tämänhetkiset rajatylittävään toim intaan ja yritysryhmien rakenteeseen liittyvät 
vero-ongelmat. Olisi sovittava menetelmästä, jolla jäsenvaltiot voivat jakaa yhtenäistetyn 
veropohjan, mutta soveltaa kukin omaa veropros enttiaan omaan osuuteensa yhtenäistetystä 
pohjasta. Menetelmän pitäisi olla sellainen,  että sen avulla vo idaan ottaa käyttöön 
yksinkertaisempi ja avoimempi yhtiöverojärjestelmä EU:ssa. 
Tämä on haasteellinen tavoite, mutta komissi o aikoo valmistella yhteisen yhtenäistetyn 
veropohjan käyttöönottoa seuraavien kolmen v uoden ajan ja esittää yh teisön lakialoitteen 
vuoteen 2008 mennessä. 
2.1.2. Verotusolosuhteiden yksinkertaistamine n ja tasapuolisten toimintaedellytysten 
luominen 
Edellä kuvatulla toimenpiteellä ratkaistaa n useita monikansallisten yhtiöiden kohtaamia 
yhtiöverotukseen liittyviä ongelmia. Rajatylittävii n liiketoimiin EU:ssa liittyy kuitenkin myös 
monia muita verotustoimenpiteitä, etenkin ALV- järjestelmä, joista aiheutuu vaivalloisia 
velvoitteita ja esteitä kaupankäynni lle ja investoinneille. Rajatyli ttävistä liiketoimista aiheutuu 
tilastollisesti merkittävä vaatimustenmuka isuuskustannusten nousu kaikille yrityksille7. 
Erityisesti nämä esteet haittaavat pieniä ja keskisuuria yrityksiä, sillä niissä vaatimustenmukaisuuskustannukset ovat suhteellis esti korkeammat kuin s uurissa yrityksissä. 
Esteiden poistaminen lisäisikin huomattavasti pk-yritysten osuutta sisämarkkinoilla. Toistaiseksi niiden osuus sisämarkkinoilla on paljon suuryrityksiä pien empi, mistä aiheutuu 
taloudellista tehottomuutta ja todennäköinen negatiivinen  vaikutus talouskasvuun ja 
työpaikkojen syntyyn. 
a) ALV-vaatimusten noudattamis esta johtuvat velvoitteet 
European Tax Survey
8 -tutkimuksen mukaan se, että 14 prosenttia pk-yrityksistä ja 
10 prosenttia suurista yrityksistä  ei ole harjoittanut arvonlis äveron alaista liiketoimintaa 
sellaisissa jäsenvaltioissa, jois sa niillä ei ole pysyvää to imipaikkaa, johtuu puhtaasti ALV-
sääntöjen noudattamiseen lii ttyvistä vaatimuksista. Komi ssio esitti lokakuussa 2004 
vastauksena tähän laajamittaisen ehdotuksen, jolla yksinkertaistetaan nykyisiä 
rajatylittävään toimintaan sovellettavia ALV-vaatimuksia , jotta tavaroiden ja palvelujen 
myynti toisiin EU:n jäsenvaltio ihin olisi toim ijoille helpompaa. Ehdotuksessa kaavaillaan 
erityisesti yhden luukun  järjestelmää, jossa toimijat voisivat käyttää samaa ALV-numeroa 
kaikissa toimituksissaan kaikkialla EU:ssa ja tehdä kaikista EU:n al ueelle suuntautuneista 
toimituksista yhden ainoan yhteisen ALV-ilm oituksen sähköisen portaalin kautta. 
Takaisinmaksu ohjattaisiin portaalin kautta automaattisesti niihin jäsenvaltioihin, joissa toimija harjoittaa veronala ista toimintaa. Ehdotukseen  sisältyy viisi muutakin 
yksinkertaistamistoimenpidettä, joiden ansiosta yritysten ja erityisesti pk-yritysten olisi helpompi käydä kauppaa muissa jäsenvaltiois sa. Ehdotus on parhaillaan käsiteltävänä 
neuvostossa. 
b) Kotivaltiossa tapahtuvan verot uksen kokeellinen soveltaminen 
Kotivaltiossa tapahtuvan verotuksen käsite nousi komission yhtiöverostrategian puitteissa 
esiin yhtenä mahdollisena ratkaisuna pk-yritysten rajatylittävää toimintaa eniten haittaaviin vero-ongelmiin. Kotivaltion käsite koskee erityisesti pk-yritysten yhtiöverokohtelun 
                                                
 
7 Ks. ”European Tax Survey” (SEC(2004) 1128/2). 
8 SEC(2004) 1128/2.  
 
FI 7   FI vastavuoroista tunnustamista sisämarkkinoilla. Käsitteen piiriin kuuluvat yritykset 
soveltaisivat kotivaltionsa yhtiöverosääntöjä mui ssa osallistuvissa jäsenvaltioissa sijaitseviin 
tytäryhtiöihin ja pysyviin toimipaikkoihin. Vero asteita ei siis tarvitsisi yhdenmukaistaa, sillä 
jokainen jäsenvaltio asettaisi ne ja soveltaisi niitä edelleen itse. 
Komissio on sitä mieltä, että tätä  ajatusta, jonka tekniset yks ityiskohdat on jo mi etitty varsin 
pitkälle, kannattaisi testata siten, että pk- yritykset saisivat soveltaa lähestymistapaa 
kokeellisesti pilottihankkeena viiden vuoden aja n. Komissio aikoo esittää asiaa käsittelevän 
tiedonannon ennen vuoden 2005 loppua. 
c) Kansainvälisiin palveluihi n sovellettavat ALV-säännöt 
Verolainsäädäntö pohjautuu taloudellisiin re aliteetteihin ja on te hokas vain, jos sitä 
mukautetaan jatkuvasti uusien ke hitysvaiheiden ja haasteiden  mukaan. Erityisen haasteen 
muodostaa se, että yhä useampia palveluja void aan tarjota kansainvälis esti. EU on onnistunut 
vastaamaan sähköisestä kaupasta arvonlisäver otukseen aiheutuneisiin seurauksiin ja 
tietoliikennepalvelujen vapautumiseen, mu tta arvonlisäverosäänt öjä on mukautettava 
vastaavasti niiltä osin, kuin niissä määritellään  sellaisten muiden palvelujen suorituspaikka, 
jotka voidaan toimittaa etäsijainnista käsin. Näin  voidaan varmistaa, että EU:n ulkopuolelle ja 
EU:hun sijoittautuneilla palveluntarjoajilla on samat toimintaed ellytykset, ja t aata, että tulot 
osoitetaan kulutusvaltioon.  
Komissio esitti vuonna 2003 ehdotuksen palvelujen suorituspaikasta verovelvollisten 
välisessä kaupassa9. Ehdotusta on äskettäin muutettu  siten, että se koskee myös yrityksiltä 
kuluttajille myytävien palvelujen suoritus paikkaa koskevien sääntöjen tarkistamista10. 
Tarkistettu ehdotus, mikäli se hyväksytään, keventää rajatylittäviä palveluj a toisille yrityksille 
tarjoavien yritysten ALV-rasitetta siten, että  ylimääräisen ALV-rekist eröinnin vaatimus ja 
kalliit takaisinmaksumenettelyt lakkautetaan. Sen avulla voidaan myös korjata kilpailun 
vääristymiä, jotka johtuvat jäsenvaltioiden soveltamista erisuuruisista 
arvonlisäveroprosenteista (joiden yhteensov ittaminen on epätodennäköistä) ja luoda 
tasapuoliset toimintaedellytykset kolmansiin maihin sijoittautuneiden palveluntarjoajien kanssa. 
d) Rahoituspalveluihin sovellettavat ALV-säännöt Rahoituspalveluihin sovellettavat ALV-säännöt ovat peräisin vuodelta 1977, ja niissä 
säädetään kyseisen sektorin yleisestä vapautuks esta. Rahoituslaitosten tuotantopanoksistaan 
maksamaa arvonlisäveroa ei siten yleensä voi vä hentää, vaan siitä tulee rahoituslaitoksille 
lopullinen kustannus. Tästä seuraa puolestaan se, että yritysasiakkaille ta rjottavien palvelujen 
hinta on korkeampi. Tilanne voi o lla vieläkin monimutkaisempi, jos rahoituslaitokset teettävät 
osan toimistaan alihankintana ja kyseiset hankinnat ovat myös arvon lisäveron alaisia. 
Vapautusjärjestelmä on pätevien todistei den perusteella osoittautunut pohjimmiltaan 
tehottomaksi ja kustannuksia lisääväksi.  
Sääntöjä on tarkistettava , sillä ne luovat yhä enemmän jänn itteitä. Lisäksi itse säännötkin 
ovat saaneet jäsenvaltioissa er ilaisia tulkintoja. Nämä vanhe ntuneet ALV-säännökset ovat yhä 
selvemmin ristiriidassa muiden yhteisön poli ittisten tavoitteiden, ku ten rahoituspalveluja 
koskevan toimintasuunnitelman, kanssa. ALV-s äännöistä aiheutuvat ta rkoituksenvastaiset 
                                                
 
9 Komissio, KOM(2003) 822. 
10 Komissio, KOM(2005) 334. 
 
FI 8   FI vaikutukset usein estävät sekt orin toiminnan tehostumisen, va ikka näin odotettiin käyvän 
rahoituspalveluja koskevien yht eisten yleiseurooppalaisten ma rkkinoiden luomisen myötä. 
Komissio aikoo esittää lainsääd äntöehdotuksen rahoituspalve luihin sovellettavien ALV-
sääntöjen sovittamiseksi yhteisten rahoitusm arkkinoiden kehitysvaiheeseen kuultuaan laajasti 
kaikkia sidosryhmiä.  
e) Yksityisten yritysten kanssa kilpailevat viranomaiset Myös sääntöjä, jotka koskevat yleisen edun m ukaisille palveluille myönnettäviä vapautuksia 
ja viranomaisten vapauttamista ALV-sääntöjen soveltamisesta , on nykyaikaistettava. 
Tämänhetkiset säännöt ovat vanhentuneita eivä tkä ne vastaa enää 200 0-luvun taloudellisia 
realiteetteja: entiset m onopolit on purettu ja vapautettu ja  lukuiset julkiset palvelut on 
yksityistetty osittain tai kokonaan . Tilanne aiheuttaa kilpail un vääristymistä ja talouden 
tehottomuutta sekä kannustaa luomaan järjeste lmiä, joissa veronmaksulta vältytään. Komissio 
aikoo tarkistaa nykyisiä ALV-sääntöjä esittämällä vuoden 2006 loppuun mennessä 
ehdotuksen, jolla palautetaan tasapuo liset toimintaedellytykset tietyi lle sellaisille aloille, joilla 
toimii sekä julkisia että yksityisiä toimijoita. 
2.1.3. Kohdennetut toimenpiteet EU:n yritysten kohtaamien rajatylittävien veroesteiden 
poistamiseksi 
Komissio on nimennyt yhtiöveron  alalla useita kohdennettuja ratkaisuja, joilla voidaan 
poistaa yksittäisiä veroeste itä odotettaessa yhteisen yhtenäistetyn yhtiöveropohjan 
käyttöönottoa. 
a) Rajatylittävä tappioiden hyvitys Rajatylittävän tappioiden hyvitysjärjestelmän puuttuminen vaikuttaa yritysten 
päätöksentekoon siten, että ne investoivat mieluummin omaan maah ansa tai suuntaavat 
rajatylittävät investoinnit suurempiin jäsenv altioihin, joissa niillä  todennäköisemmin on jo 
verotuksellinen asema, joka mahdollistaa tappioiden hyvityksen.  
Useimmissa jäsenvaltioissa rajatylittävät tappiot eli ulkomailla sijaitsevan pysyvän 
toimipaikan tappiot voidaan yrityksen sisällä ottaa päätoimipaikassa  huomioon, mutta vain 
muutamassa jäsenvaltiossa rajatylittävä tappi oiden hyvitys on mahdollista yritysryhmässä eli 
siten, että samaan ryhmään kuuluvan ulkomaisen yrityksen tappiot hyvitet ään. On selvää, että 
tällainen kohtelun erilais uus vääristää tilannetta.  
Peruutettuaan vuonna 1990 esitety n asiaa käsittelevän dire ktiiviehdotuksen komissio on 
aloittanut tekniset neuvottelut jäsenvaltioiden kanssa esittääkseen tiedonannon heti sen 
jälkeen, kun Euroopan yhteisöjen tuomioistu in on antanut tuomionsa asiassa C-446/03 
(”Marks & Spencer”). Tuomion odotetaan olevan erityisen merkityksellinen tällä alalla.  
b) Siirtohinnoittelu Siirtohinnoittelun hallinnoinnista aiheutuu huomattavasti ylimääräisiä 
vaatimustenmukaisuuskustannuksia EU:n yrityksille
11. Komissio perusti vuonna 2002 
yhteisen siirtohinnoittelua käsittelevän EU:n  foorumin etsimään käytännönläheisiä, ei-
                                                 
11 Ks. ”European Tax Survey” (SEC(2004) 1128/2). 
 
FI 9   FI lainsäädännöllisiä ratkaisuja siirtohi nnoittelun ongelmiin EU:ssa. Siihen kuuluu 
jäsenvaltioiden verohallintoja ja elinkei noelämää edustavia veroasiantuntijoita. Komissio 
antoi vuonna 2004 foorumin ensimmäisen to imintakertomuksen pohjalta tiedonannon12, johon 
sisältyi luonnos välimene ttely-yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskeviksi 
menettelysäännöiksi, ja neuvosto hyväks yi menettelysäännöt viime joulukuussa. 
Foorumi antoi toisen toimintakertomuks ensa toukokuussa 2005, ja komissio aikoo sen 
pohjalta ehdottaa tänä vuonna si irtohinnoittelua koskeviin EU:n  sidosyritysten asiakirjoihin 
sovellettavaa yhteistä lähestymistapaa käsitteleviä menettelysääntöjä. Lisäksi komission yksiköt ja foorumin jäsenet pohtivat nyt vaih toehtoisia menettelyjä , joilla vältetään ja 
ratkaistaan veroriidat. 
c) Pääomavero Eräät välilliset verot, kuten pääomavero  (pääomayhtiöiden pääomaosuudesta maksettava 
vero), ovat selvästi EU:n yrityksille haitallisia ja ne pitäisi lakkautta a pyrittäessä tekemään 
Euroopasta houkuttelevampi paikka investoij ille. Pääomaveron periminen on erityisen 
haitallista EU:n yritysten ra kennemuutos- ja kehittämistoimien yhteydessä. Se on myös 
epäedullinen vasta perustetuille yrityksille ja yrityksille, jotka kasvattavat pääomaansa. Viime 
vuosien suuntauksena on ollut pääomaveron la kkauttaminen. Veroa peritään enää vain 
10 jäsenvaltiossa 25:stä, ja en si vuodesta alkaen enää kahdeks an jäsenvaltiota jatkaa sen 
perimistä. 
Komissio aikookin esittää ehdotuksen pääomaverodirektiivin
13 uudelleenlaadinnasta 
vuoden 2006 loppuun mennessä. Uudelleenlaatimisen tarkoituksena on yks inkertaistaa ja 
nykyaikaistaa lainsäädäntöä ja säätää pääomave ron asteittaisesta lakkauttamisesta EU:n 
yritysten kehittämisen tukemiseksi. 
2.1.4. Uusi autoverostrategia 
Euroopan automarkkinat  ovat hyvä esimerkki sektorista, jolla sisämarkkinoita ei vielä ole 
hyödynnetty täysimääräisesti . Yksi syy siihen on verotus. Vuonna 2002 antamansa 
tiedonannon14 ja laajan kuulemismene ttelyn jälkeen komissio an toi 5. heinäkuuta 2005 uuden 
ehdotuksen henkilöautojen verotuksesta15. Ehdotuksessa vaaditaan rekisteröintiveron 
asteittaista poistamista jäsenvaltioista ja sen korvaamista vuotuisilla käyttöveroilla tai 
muilla olemassa olevilla tai innovatiivisilla uusilla veroilla . Rekisteröintiver on asteittainen 
poistaminen vähentäisi byrokratiaa ja kul uttajien maksettavaksi tulevia korkeita 
kauppakustannuksia. Myös avoimuus ja oikeusvarm uus lisääntyisivät kaikkien toimijoiden 
näkökulmasta ja nykyiset autojen hintaerot  vähenisivät noin viidenneksen. 
Ehdotuksella pyritään myös vähentämään EU:n  automarkkinoiden pirstoutuneisuutta, joka 
haittaa rajatylittävää autokauppaa.  Tällä hetkellä alan toimijat joutuvat usein verotussyistä 
valmistamaan erilaisia malleja noudattaakseen  eri jäsenvaltioiden vaatimuksia. Ehdotus 
antaisi henkilöautoteollisuudelle uuden sysäyksen ja mahdollistaisi mittakaavaedun hyödyntämisen, kun autoja voitaisiin valmistaa koko sisämarkkinoille samoja teknisiä vaatimuksia noudattaen. 
                                                
 
12 Komissio, KOM(2004) 297. 
13 Neuvoston direktiivi 69/335/ETY, annettu 17. heinäkuuta 1969, sellaisena kuin se on muutettuna. 
14 Komissio, KOM(2002) 431. 
15 Komissio, KOM(2005) 261. 
 
FI 10   FI 2.1.5. Veropetosten ja veronkierron aiheut tamien vääristymien vähentäminen 
Veropetokset  vääristävät merkittävällä tavalla sisämarkkinoiden toimintaa, estävät rehdin 
kilpailun ja syövät myös tuloja, jotka pitäisi käyttää julkisten palvelujen toteuttamiseen 
kansallisella tasolla. Veropetosten lisään tymisen seurauksena hallitukset joutuvat 
paikkaamaan tulovajettaan määräämällä lakia no udattaville yrityksille uu sia verorasitteita.  
Verojärjestelmien toiminta kuuluu ja sen pitää jatkossakin kuulua jäsenvaltioiden vastuulle. 
Komissio katsoo kuitenkin, että yhdennetymmät ja koordinoidut lähest ymistavat voisivat 
auttaa ja kannustaa jäsenvaltioit a torjumaan veropetoksia. Ko missio arvioikin parhaillaan 
uuden petosten vastaisen veropolitiikan tarve tta Euroopan tasolla. Monenlaiset välineet 
voisivat tulla kyseeseen: ni itä ovat esimerkiksi jäsenvaltioiden  hallintojen välisen yhteistyön 
lisääminen, tiedonvaihdon esteiden poistaminen esimerkiksi parantamalla pankkitietojen 
saatavuutta, kolmansien maiden kanssa käyt ävien, tiedonvaihtovaatimusten käyttöönottoa 
käsittelevien neuvottelujen edistäminen, yht eisön sisäisten hallinnollisen yhteistyön 
välineiden käytön kehittäminen edelleen sekä perusverolainsäädännön parantaminen. 
Komissio huolehtii tarvittavasta koordinointityöstä ja erityise sti jäsenvaltioiden käytössä 
olevien hallinnollisen yhteistyön välineiden ke hittämisestä. Se aikoo esittää aihetta 
käsittelevän tiedonannon vuonna 2006. 
2.2. Markkinoiden avoimuuden ja kilpail un varmistaminen Euroopassa ja sen 
ulkopuolella 
Eurooppalaiset yritykset kohtaavat yhä enemmän kansainvälisen tason haasteita. Jos niille 
voitaisiin taata tasapuoliset toimintaedellytykset sekä EU :ssa että sen ulkopuolella, 
investoinnit EU:n sisämarkkinoihin kasvaisivat.  EU:n yritysten kansai nvälisen kilpailukyvyn 
parantamiseen tähtäävät toimet ovatkin  välttämättömiä Lissabonin tavoitteiden 
saavuttamiseksi. 
2.2.1. Väärennösten torjuntastrategia 
EU:n yritysten teollisuus- ja tek ijänoikeuksia loukataan laajamittaisesti valmistamalla 
tavaroita laittomasti ja väärentämällä niitä . Kansainvälisen kauppakamarin vuonna 1997 
ja OECD:n vuonna 1998 tekemien tutkimusten mukaan: 
• väärennösten osuus maailmankaupasta on 5–7 prosenttia 
• Euroopassa menetetään 200 000 työpaikkaa väärennösten vuoksi. 
Tämä laiton kauppa on tutkimusajankohtien jä lkeen lisääntynyt huomattavasti. Davosiin 
Sveitsiin vuonna 2003 kokoontuneet maailman liike-el ämän johtajat ja ha llitusten edustajat 
vaativat massiivisia maailmanlaajuisia toimia tällä hetkellä 450 miljardin dollarin arvoisiksi 
vuosittain arvioitujen väärennösten torjumisek si. Rajavalvonnan parantamista pidettiin 
keskeisen tärkeänä tekijänä. 
EU:n tullin takavarikoinnit (vuosittain yli 100 mi ljoonaa tuotetta, joiden arvo on yli 1 miljardi 
euroa) ovat lisääntyneet lähes 1 000 prosentill a viimeisten viiden vuod en aikana. Kilpailu 
tämän laittoman ja epäoikeudenmukaisen kaup an kanssa kasvaa jatk uvasti kaikilla EU:n 
liiketoiminta-aloilla. Kauppa myös vähentää verotuloja ja vaarantaa kansalaisten turvallisuuden. 
 
FI 11   FI Teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemiseksi tarvitaan tehokkaita toimia , jos halutaan 
lisätä tutkimus- ja kehitysinvestointeja ja turvat a tasapuoliset toimintaedellytykset EU:ssa ja 
EU:n ulkopuolella. 
Asioihin on puututtava aktiivisesti yhteisön tasolla, jotta saadaan aikaan käytännön 
toimenpiteisiin perustuva j ohdonmukainen strategia, jonka  avulla yritykset saavat 
kustannuksiltaan alhaista ja konkreettista tuk ea uhan torjumiseen. Myös kansainvälistä 
yhteistyötä on tehostettava, jotta väärennösten va lmistaminen ja vienti kolmansista maista 
voidaan kitkeä. Ellei tätä taustalla olevaa turvaverkkoa luoda, yrit ykset joutuvat yhä 
hankalampaan asemaan yrittäessään torjua il miötä, kun aina vain uudet tuotantoalueet 
valmistavat väärennöksiä ennennäkemättömässä mittakaavassa. 
Esitettyään heinäkuussa kattavan kokonaisuuden te ollis- ja te kijänoikeuksien noudattamisen 
varmistamiseen tähtääviä rikosoikeudellisia toimenpiteitä16 komissio antoi lokakuussa 2005 
tiedonannon17, jossa määritellään konkr eettisia toimenpiteitä tulliviranomaisten tarjoaman 
laitonta valmistusta ja väärentämistä koske van suojan parantamiseksi muun muassa 
edistämällä kumppanuusjärjestelyjä taloudellisten toimijoiden kanssa ja lisäämällä kansainvälistä yhteistyötä EU:n kauppakumppaneiden kanssa.  
2.2.2. Tullilainsäädännön ja tullimääräysten noudattamisen parantaminen sekä sähköisen 
tullin edistäminen 
Nykyisessä kansainvälisessä liik etoimintaympäristössä yksinkert aiset, ennakoitavissa olevat 
ja kustannustehokkaat muodollisuudet ovat tull eet keskeisen tärkeiksi tavaroiden 
rajatylittävässä liikkum isessa, jotta kansallisten tai alue ellisten toimijoiden osallistuminen 
kansainväliseen kauppaan voisi edistää talouska svua. Tulliviranomaisilla on myös parhaat 
edellytykset varmistaa, että maahantuotavat tavarat ovat ympäristö- ja terveysvaatimusten sekä teknisten vaatimusten mukaisia ja että  kauppapoliittisia toime npiteitä on noudatettu. 
Nämä tullin tehtävät ovat ratkaisevan tärkeitä sen varmistamiseksi, että 
* luodaan, säilytetään tai pala utetaan tasapuoliset toimintaed ellytykset kauppakumppaneille, 
* EY:ssä valmistetut herkkien ka upanalojen kuluttajatuotteet saav at kaikki ne etuudet, jotka 
liittyvät niiden tuotantovaatimuksiin ja tuotantopaikkaan, 
* suojatoimenpiteet, jo illa tarvittaessa pohjus tetaan tarvittavia muutoksia EY:ssä, ovat 
tehokkaita. 
Komissio antoi vuonna 2003 tiedonannon yksinkert aisesta, sähköiseen tiedonsiirtoon 
perustuvasta toimintaympäristöstä tullille ja  kaupalle sekä tullin roolista ulkorajojen 
yhdennetyssä valvonnassa
18. Viimeksi mainitussa tiedonannossa määritellään 
toimintasuunnitelma tullimenettelyjen perusteellis eksi tarkistamiseksi, yksinkertaistamiseksi 
ja järkeistämiseksi, jotta tieto- ja viesti ntätekniikan tarjoamat mahdollisuudet voidaan 
hyödyntää täysimittaisesti. Tavaroiden selvittä minen tullissa on pakollista siirrettäessä 
tavaroita yhteisön ulkorajojen yli. Sovellettavat menettelyt vaikuttavat merkittävällä tavalla rooliin, joka EU:n teollisuudella on kansainväli sessä kaupassa, ja siih en, miten se edistää 
EU:n taloutta. Tehokas ja taloudellinen tavaroid en tulliselvitys helpottaa EU:n teollisuuden 
                                                
 
16 Komissio, KOM(2005)276 
17 Komissio, KOM(2005)479 
18 KOM(2003) 452. 
 
FI 12   FI osallistumista maailmanmarkkinoihin, parantaa  sen kilpailukykyä ja kannustaa pieniä ja 
keskisuuria yrityksiä osallistumaan kansainvä liseen kauppaan, samalla kun se varmistaa myös 
turvallisuushaasteisiin vastaamisen. Uudenaikaistettu tullilainsäädäntö , jossa 
tullisäännöksiä, -menettelyjä ja -prosesseja on järkeistetty ja mukautettu muun muassa 
ottamalla käyttöön yhteiset tiet o- ja viestintätekniikkajärj estelmävaatimukset, yhdistettynä 
jäsenvaltioissa toteutettaviin operatiivisiin toimiin, auttaa saavuttamaan yksinkertaisen ja sähköiseen tiedonsiirtoon perustuvan toim intaympäristön tulli lle ja kaupalle. 
Uudenaikaistetusta tullilains äädännöstä, josta komissio tek ee ehdotuksen myöhemmin tänä 
vuonna, tulee sähköisen tullin la insäädännöllinen pilari. Se l uo oikeusperustan sähköiselle 
tiedonvaihdolle paitsi taloudelliste n toimijoiden ja jäsenvaltioiden  tulliviranomaisten välillä, 
myös tavaroiden kansai nvälisestä liikkumisesta vastaavien mu iden hallintojen tai virastojen 
kanssa, kuten todetaan komission tiedonannossa  sähköisen hallinnon merkityksestä huomisen 
Euroopassa
19. Aloitteen mukaan riittää, että toimijat välittävät tiedon kerran 
tulliviranomaisille (ns. yksi luukku), ja eri vira nomaiset tarkastavat ta varat yhdellä kerralla ja 
samassa paikassa (keskitetty palvelupiste). 
Jotta tehokas ja tuloksellinen riskienhallinta  olisi mahdollista, kaikkien jäsenvaltioiden 
tullihallintojen on pystyttävä harjoittamaan sä hköistä tiedonvaihtoa. Erityisesti tämä koskee 
ennen tavaroiden saapumista ja ennen tavaroiden vientiä annettavia ilmoituksia sekä riskejä ja taloudellisia toimijoita koskevia tietoja. Tullijärjestelmiä ja -käytäntöjä on siksi lähennettävä, 
ja jäsenvaltioiden ja komission automatisoidu t tullijärjestelmät on synkronoitava. Lisäksi 
toimijoiden on viestittävä ja hoidettava asiansa tullin kanssa verkon väli tyksellä. Tätä varten 
sovelletaan osallistumisen edistämisen periaate tta (monien jakelukanavien kautta), joka on 
määritelty edellä mainitussa komission tied onannossa sähköisen hallinnon merkityksestä 
huomisen Euroopassa. 
2.3. Eurooppalaisen ja kansallisen lainsäädännön parantaminen 
2.3.1. ALV-sääntöjen nykyaikaistaminen 
Parempi sääntely on keskeinen osa uudistettu a Lissabonin strategiaa. Komissio on esittänyt 
useita arvonlisäveroa käsitteleviä ehdotuksia , joilla pyritään parantamaan sääntelykehystä 
ja sitä kautta poistamaan esteitä markkinoi den toiminnalta ja lisäämään kilpailua. 
Kuudennessa ALV-direktiivissä asetettua peru sarvonlisäverolainsääd äntöä on muutettu 
lukuisia kertoja ja siitä on tullut monimutk ainen ja vaikeatajui nen. Komissio on siksi 
ehdottanut kuudennen ALV-direktiivin  uudelleenlaatimista
20, jotta saadaan selvät EU:n 
tason säännöt toimijoill e, jotka haluavat ha rjoittaa liiketoimintaa  EU:ssa. Ehdotusta 
käsittelevissä neuvoston keskusteluissa on edis tytty huomattavasti, ja ne jatkuvat, jotta 
ehdotus voitaisiin hyväksyä ennen vuoden 2005 loppua. 
Lisäksi on tullut yhä ilmeisemmäksi, et tä ALV-järjestelmää pitää soveltaa 
yhdenmukaisemmin, jotta yritysten yhteisön laaj uinen liiketoiminta helpottuisi. Neuvosto 
sääti vuonna 2004 mahdollisuudesta toteuttaa toimenpiteitä olemassa olevien ALV-sääntöjen yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi
21. Neuvosto on äskettäin päässyt sopuun 
                                                 
19 Komissio, KOM(2003) 567. 
20 KOM(2004) 246. 
21 Direktiivi 2004/7/EY. 
 
FI 13   FI ensimmäisestä asetuksesta22, jota komissio ehdotti tämän uuden oikeusperustan pohjalta, ja se 
annetaan lähiaikoina.  Komissio katsoo, että käyttämällä laajemmin tätä mahdollisuutta 
antaa sitovaa johdettua ALV-lainsäädäntöä  yhteisön tasolla voitaisiin poistaa hyvin monet 
vaikeudet, joihin yritykset tö rmäävät EU:n ALV-lainsäädännön erilaisten tulkintojen vuoksi. 
ALV-sääntöjen yhdenmukaisemman soveltamis en tarve on erityisen ilmeinen niissä 
tilanteissa, joissa erilai set tulkinnat voivat johtaa kaksinkertaiseen verotukseen  (tai 
päinvastoin verottamatta jäämiseen). Tietyi ssä tapauksissa kaksin kertainen verotus tai 
toimijalle asetettava vaatimus maksaa arvonlisävero samasta liiketoimesta kahteen eri jäsenvaltioon voi kuitenkin johtua myös siitä, että jäsenvaltiot määrittelevät tietyn toimituksen 
luonteen eri tavoin. Tällainen eriävä arvio tosi seikoista voi syntyä, vaikka asianomaisilla 
jäsenvaltioilla olisi täsmälleen samanlaine n ALV-lainsäädäntö. Komissio aikookin ehdottaa 
vuoden 2005 loppuun mennessä EU:n mekanismia, jolla  ratkaistaan tai ainakin lievennetään 
tällaisia kaksinkertaiseen ve rotukseen liittyviä ongelmia. 
3. K
ASVUA OSAAMISELLA JA INNOVOINNILLA  
3.1. Tutkimus- ja kehitysinvestointien  (T&K) lisääminen ja parantaminen 
Tutkimuksen ja kehityksen keskeinen me rkitys talouskasvulle on osoitettu sekä 
taloustieteellisissä teorioissa että empiirisissä tarkasteluissa. T&K-investoinnit synnyttävät usein laajakantoisempia vaikutuksia: investoinni n yhteiskunnallinen tuotto on suurempi kuin 
yrityksen saama yksityinen tuot to. Yritysten tutkimustoiminnan määrä ei kuitenkaan ilman 
julkista tukea saavuta optimaalista tasoa, eikä talouden koko kasvupotentiaa lia näin ollen 
päästä hyödyntämään.  
Lissabonin toimintaohjelmaan sisältyykin useita toimenpiteitä, joilla on tarkoitus edistää 
T&K-toimintaa. Maaliskuussa 2005 kokoontun een Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan 
päätelmissä todetaan erikseen, että 3 prosen tin T&K-investointitason  tavoite ”saavutetaan 
muun muassa yksityisiin investointei hin kohdistuvin verokannustimin...” 
3.1.1. Tiedonanto T&K-toiminnan verokan nustimia koskevista ohjeista 
Verokannustimilla voidaan puuttua markkinoiden toimintapuutteisiin ja lisätä yritysten 
tutkimusinvestointeja alentamalla T&K-toimi nnan kustannuksia kunkin maan taloudellisesta 
taustatilanteesta, T&K-valmiuksista ja yleise stä verojärjestelmästä riippuen. Yritykset voivat 
verotuksellisten toimenpiteiden ansiosta määritellä paremmin T&K-investointien jakautumisen eri hankkeisiin ja tavoitealueisiin , ja oikeus- ja suunnit teluvarmuus paranevat. 
Niiden avulla voidaan myös luoda suora yht eys julkisten kannustimien ja yksityisten T&K-
menojen kasvun välille. Se on ratkaisevan tärkeää, kun muisteta an, että yksityisen 
tutkimuksen ja innovoinnin osuus on yleise sti ottaen puutteellinen Euroopassa. T&K-
toiminnan verokannustimien merkitystä on kuite nkin arvioitava koko verojärjestelmästä 
muodostuvassa kehyksessä. Esimerkiksi yleine n yhtiöveroaste vaikuttaa ratkaisevasti 
yritysten T&K-investointeihin kohdis tettujen verokannustimien tehokkuuteen. 
Jäsenvaltiot ovat viime vuosien aikana otta neet käyttöön erilaisia T&K-toiminnan 
verokannustimia tai vahvistaneet ennestää n olemassa olevia kannustimia. CREST on 
viimeisten kahden vuoden ajan tarjonnut ma hdollisuuden jäsenvalti oiden väliseen alan 
                                                
 
22 Komissio, KOM(2004) 641. 
 
FI 14   FI parhaita käytänteitä kä sittelevään tiedonvaihtoon osana toisilta oppimis en prosessia, jonka 
tarkoituksena on lisätä T&K-investointien määrää. Tällä hetkellä jäsenvaltioiden väliset erot 
T&K-kannustimien suhteen ovat kuitenkin huomattavat, minkä vuoksi tilanne EU:n tasolla on valtaosin koordinoimaton. Koska jäsenvaltio t usein kohtaavat samantyyppisiä haasteita, 
koordinoinnin puute voi johtaa  julkisten varojen epäop timaaliseen jakoon ja estää 
tasapuolisten toimintaedellytysten tarjoamisen EU:n laajuisesti. 
Tiedonanto, jossa annetaan T&K-toimi nnan verokannustimia koskevia ohjeita , voisi 
auttaa korjaamaan tähän liittyvän puutteen ja ih annetilanteessa kannus taa jäsenvaltioita 
kehittämään yhdessä ratkaisuja yhteisiin ongelm iin tai jopa harkitsemaan T&K-kannustinten 
vastavuoroista täydentämistä. Näin T&K-toimi nnalle luotaisiin suotuisat verotukselliset 
olosuhteet EU:n tutkimusalueella. Komissio tarkistaa vuoden 2006 valtiontuen toimintasuunnitelmassa esittämänsä ilmoituksen  mukaisesti valtiontuen puitteita siten, että 
niissä suositaan T&K-toimintaa ja innovointia . Lisäksi esitetään myös tiedonanto, jossa 
jäsenvaltioita neuvotaan suunnittelemaan ja to teuttamaan T&K-toiminnan verokannustimia 
omissa yleisissä verojä rjestelmissään. Tiedonannossa pyritää n erityisesti selv ittämään, mitä 
asiaan liittyviä rajoituksia yhteisön lainsäädäntö asettaa. 
Tiedonannossa: 
• määritellään keskeiset EU:n lainsääd äntöön perustuvat vaatimukset, jotka 
koskevat jäsenvaltioiden T&K-toiminnan verokannustimia, 
• tuodaan esiin eräissä jäsenvaltioissa s ovellettavia T&K-toiminnan verokohteluun 
ja kannustimiin liittyviä parhaita käytänteit ä, jotka voivat toimia mallina muille 
jäsenvaltioille, 
• tarvittaessa hahmotellaan mahdollisten tulevien jäsenvaltioille suunnattujen 
aloitteiden poliittista viestiä ja pääsisältöä. 
Tiedonannon tarkoituksena on luonnollisesti auttaa niitä jäsenvaltioita, jo tka haluavat käyttää 
verokannustimia, mutta se ei millään lailla velvoita jäsenvaltioita käyttämään niitä. 
3.2. Luonnonvarojen kestävän käytön tukeminen 
Välillistä verotusta voidaan markkinapohjaisena  välineenä käyttää merkittävänä keinona 
edistää luonnonvarojen kestävää käyttöä Euroopan unionissa. Oikein kohdennetut 
valmisteverot tai erityiset ympäristömaksu t antavat tehokkaampia hintasignaaleja, kun 
ulkoiset ympäristökustannukset on sisällytetty niihin. Näin ta loudelliset toimijat saadaan 
muuttamaan käytöstään. Verotus voi myös tarjota yrityksille kannustimia: jatkamalla 
teknologista innovointia ne voivat keventää verorasitettaan. Ener gia-, liikenne- ja 
ympäristöveroja voidaan käyttää luonnonvaroje n kestävän käytön tukemiseen, mieluiten 
koordinoiduissa EU:n tason puitteissa, jo tta vältytään kilpailun vääristymiltä. 
3.2.1. Energia-, liikenne- ja ympäristöverot 
Energiatuotteiden verotust a koskevassa direktiivissä
23 jäsenvaltioille annettiin mahdollisuus 
käyttää veroja uusilla  aloilla luonnonvarojen kestävän käytön tukemiseksi. Sen mukaan 
                                                 
23 Direktiivi 2003/96/EY (EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 
direktiivillä 2004/75/EY (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 100). 
 
FI 15   FI ympäristönsuojelua ja energiatehokkuutta parant aviin sopimuksiin osallistuviin yrityksille 
voidaan esimerkiksi antaa veronalennuksia.  
a) Ammatillisiin tarkoituksiin käytettävän kaasuöljyn verotus Direktiiviä on kuitenkin muute ttava, jotta voidaan korjata kuljetusalan markkinoilla 
esiintyvä  kilpailun vääristymä , joka johtuu ammatillisiin tarkoituksiin käytettävän 
kaasuöljyn verotukseen liittyvistä huomattavista eroista EU:n jäsenvaltioissa. Suunnitteilla 
olevan lainsäädännön äs kettäin suoritettu analyyttinen ta rkastelu johti vuonna 2002 annetun 
ammatillisiin tarkoituksiin käytettävää kaasuöljyä koskevan ehdotuksen
24 peruuttamiseen, ja 
komissio aikookin esittää ennen vuoden 2005 loppua uuden ehdotuksen, jossa otetaan 
huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja al an toimijoiden alkupe räistä ehdotusta 
käsitelleiden keskustelujen yhteydessä esittämät huomiot. 
b) Energiaverotus Lisäksi komissio harkitsee muutosten ehdottamist a energiaverotuksesta annettuun direktiiviin, 
jotta siinä asetettaisiin energiaverotukselle kunnianhi moisempia ympäristötavoitteita , 
joilla pyritään kaikkien ulkoisten kustannus ten sisällyttämiseen. Vuonna 2005 antamassaan 
energiatehokkuutta käsittelevässä vi hreässä kirjassa
25 komissio totesi, että lisämahdollisuuksia 
on eriteltävä, jotta verotuksen myönteist ä vaikutusta energi atehokkuutta suosiviin 
politiikkoihin voitaisiin vahvistaa. Tällaisia alo itteita ovat esimerkiksi energiatuotteiden ja 
tuotantotoiminnassa käytetyn sähkön valmisteve rokantojen lähentämin en asteikon yläpäähän 
päin, ja kaikkien valmisteverojen automaattisen indeksoinnin käyttöönotto. 
c) Ajoneuvoverotus Lisäksi on syytä panna merkille, että kohdassa 2.1.4 mainittu äskettäin annettu henkilöautojen 
verotusta koskeva ehdotus sisältää myös säännöksiä CO
2-päästöt huomioon ottavan tekijän 
sisällyttämisestä jäsenvaltioiden veroperustaan. Ve rotukselliset toimenpiteet ovat yksi niistä 
kolmesta pilarista, joille henkilöautojen hiilid ioksidipäästöjen vähent ämistä koskeva yhteisön 
strategia perustuu. Ajoneuvoteol lisuuden antamien sitoumusten ja kuluttajien informoinnin 
lisäksi verotuksellisten toimenpiteiden optimaalinen käyttö on tärkeä väline yhteisön tavoitteen saavuttamise ksi eli päästöjen saamiseksi tasolle 120 g CO
2/km. 
Hiilidioksidipäästöjen vähentämisen myötä voidaan säästää myös autojen energiankulutuksessa, mikä puolestaan edistää energiatuotteiden tal oudellista käyttöä ja 
energiahuollon kestävyyttä. 
                                                
 
24 KOM(2002) 410. 
25 KOM(2005) 265. 
 
FI 16   FI LIITE  
Lissabonin strategia: hyväksytyt tai harkittavina  olevat keskeiset vero - ja tullipoliittiset 
toimenpiteet 
Euroopasta houkuttelevampi paikka 
investoijille ja työntekijöille Kasvua osaamisella ja innovoinnilla 
1. Sisämarkkinoiden laajentaminen ja 
syventäminen 1. Tutkimus- ja kehitysinvestointien (T&K) 
lisääminen ja parantaminen 
• Yhteinen yhtenäistetty yhtiö-
veropohja EU:n yrityksille (2008); 
• Verotusolosuhteiden 
yksinkertaistaminen ja tasapuolisten 
toimintaedellytysten luominen: 
ALV-sääntöjen noudattamisvelvoite: 
yhden luukun järjestelmä, (2004); kotivaltiossa tapahtuva verotus, (2005); kansainvälisiin palveluihin ja rahoituspalveluihin sovellettavat ALV-säännöt (2005), (2006); ALV julkisissa elimissä, (2006); 
• Kohdennetut toimenpiteet EU:n 
yritysten kohtaamien rajatylittävien 
veroesteiden poistamiseksi: 
rajatylittävä tappioide n hyvitys, (2006); 
siirtohinnoittelu, (2005); pääomavero, (2006); 
• Uusi autoverostrategia (2005); 
• Veropetosten ja veronkierron 
aiheuttamien vääristymien 
vähentäminen (2006). • Tiedonanto T&K-toiminnan 
verokannustimia koskevista ohjeista 
(2006). 
. 
2. Markkinoiden avoimuuden ja kilpailun varmistaminen Euroopassa ja sen ulkopuolella 2. Luonnonvarojen kestävän käytön 
tukeminen  
• Väärennösten torjuntastrategia 
(2005); 
• Tullilainsäädännön parantaminen 
sähköisen tullin edistämiseksi 
(2005). • Energia-, liikenne- ja 
ympäristöverot: 
ammatillisiin tarkoituksiin käytettävän 
kaasuöljyn verotus,  (2005); energia-
verotus, (2006); ajoneuvoverotus, (2005). 
3. Eurooppalaisen ja kansallisen lainsäädännön parantaminen  
ALV-sääntöjen nykyaikaistaminen 
(2005).