EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 29.11.1995 
KOM(95) 609 lopull. 
KERTOMUS 
ITÄMEREN ALUEELLA TEHTÄVÄN YHTEISTYÖN NYKYTILASTA JA SEN 
TULEVAISUUDEN NÄKYMISTÄ 
(Komission esittämä) 

SISÄLLYSLUETTELO 
1. Taustaa 4 
1.1 Suuntaviivat 4 
1.2 Neuvoston päätelmät 5 
1.3 Kertomuksen rakenne 6 
2. Euroopan unioni - PHARE- ja T AGI S-ohjelma sekä yhteisön tuki 7 
2.1 Kansalliset PHARE-ohjelmat - Baltian maat ja Puola 7 
2.1.1 Viro 8 
2.1.2 Latvia 8 
2.1.3 Liettua 9 
2.1.4 Puola 9 
2.1.5 Phare-infrastruktuuri (Euroopan laajuiset verkot) 10 
2.2. Alueen maiden välinen yhteistyö 11 
2.2.1. Usean maan käsittävät PHARE- ohjelmat 11 
2.2.2 PHARE-ohjelman rajojen yli ulottuva yhteistyö 12 
2.2.3. Laaja-alaiset PHARE-ohjelmat 12 
2.2.4 Vakaussopimus 13 
2.3 Yhteisön makrotason rahoitustuki 14 
2.4. Yhteisön ohjelmat 14 
2.5 TACIS-ohjelmat 16 
2.5.1 Pietari 16 
2.5.2 Kaliningrad , 16 
3. Euroopan unionin rakennerahastot 17 
3.1 Yleistä 17 
3.2 INTERREGI1 17 
3.3 ECOS-Ouverture-ohjelma 17 
3.4 HELCOM 18 
4. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ohjelmat 18 
4.1 Tanska 18 
4.2 Suomi 19 
4.3 Saksa 19 
4.4 Ruotsi 20 
4.5 Muut Euroopan unionin jäsenvaltiot 20 
5. Kansainväliset rahoituslaitokset 21 
5.1 Euroopan investointipankki (EIP) 21 
5.2 Pohjoismaiden Investointipankki (NIB) 21 
5.3 Euroopan jälleenrakennus-ja kehityspankki (EJKP) 22 
5.4 Kansainvälinen jäUenrakennus-ja kehityspankki (KJKP) 22 
5.5 Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) 22 
6. Muut G-24 -ryhmän jäsenet (Euroopan unioniin kuulumattomat) 23 
7. Kaikki avunantajat 23 
8. Tulevaisuuden näkymät 23 
9. Seuranta 24 
oi 
I ,iitc I Itämeren alue - Euroopan unionin jäsenvaltioiden apu 25 
I ,iitc 2 Itämeren alue - Kansainvälisten rahoituslaitosten apu 28 
Liite 3 Itämeren alue - Muiden G-24 -maiden 
(Euroopan unioniin kuulumattomien) apu 30 
Liite 4 Itämeren alue - Tiivistelmätaulukot 
(aikaisempi, tämänhetkinen ja suunniteltu) 31 
3 
Tämä kertomus perustuu komission tiedonantoon neuvostolle "Unionin Itämeren alueen 
lähestymistapaa koskevista suuntaviivoista" (25 päivä lokakuuta 1994), jonka neuvosto 
hyväksyi päätelmissään "Neuvoston päätelmät Euroopan Unionin Itämeren alueen 
politiikasta" (DS 268 rev.l, toukokuu 1995). Päätelmissä neuvosto pyytää komissiota 
laatimaan "...kertomuksen Itämeren alueella tehtävän yhteistyön nykytilasta ja sen 
tulevaisuuden näkymistä". Cannesin huippukokous vahvisti kiinnostuksen tällaisen 
kertomuksen laatimiseen. 
Tämän vuoksi tässä kertomuksessa annetaan yleiskatsaus Baltian maille (Viro, Latvia ja 
Liettua), Puolalle (sen Itämeren rannikon osalta) ja Venäjän federaatiolle (erityisesti 
Pietarin alue ja Kaliningrad) annetun ulkomaanavun kokonaistilanteesta. Apuun kuuluu 
Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden (kahdenvälinen apu), muiden G-24-ryhmän jäsenten 
ja kansainvälisten rahoituslaitosten antama apu. Tämä yleiskatsaus kattaa vuosina 1990-94 
käytettävissä olleet avustukset ja budjettimäärärahat. Tämän lisäksi kertomuksessa pyritään 
tekemään johtopäätöksiä sen avun määrästä ja luonteesta, jota Itämeren alueelle voitaisiin 
antaa vuosina 1995-1999. 
Selonteko antaa siis yleiskuvan Baltian maiden (Eesti, Latvia ja Liettua), Puolan (vain 
Itämeren rannikko) ja Venäjän federaation (erityisesti Pietari ja Kaliningradin alueet) 
saamasta ulkomaisesta avusta. Tähän apuun sisältyy Euroopan unionin, sen jäsenvaltioiden 
(kahdenvälisellä pohjalla), muiden G-24 -ryhmän jäsenten ja kansainvälisten 
rahoituslaitosten toimittamat varat. Tässä yhteydessä otetaan huomioon vuosina 1990 -
1994 annetut avustukset, joita ei tarvitse palauttaa, ja luotot. Tämän lisäksi on yritetty tehdä 
johtopäätöksiä vuosina 1995 - 1999 Itämeren alueelle suuntautuvan avun määrästä ja 
sisällöstä. 
1. Taustaa 
1.1 Suuntaviivat 
Suomen ja Ruotsin Euroopan unioniin liittymisen, Puolan kanssa tehdyn Eurooppa-
sopimuksen toiminnan, kolmen Baltian maan kanssa allekirjoitettujen Eurooppa-
sopimusten (kesäkuu 1995), assosioituneiden maiden usein toistetun toiveen niiden 
pitämisestä mahdollisina tulevina Euroopan unionin jäsenvaltioina ja Venäjän federaation 
kanssa allekirjoitetun kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen perusteella suuntaviivoissa 
käsitellään seuraavia aiheita: 
• Länsi-Euroopan maiden ja Itämeren alueen historialliset siteet, 
• Euroopan unionin, jäsenvaltioiden, G-24-ryhmän ja kansainvälisten 
rahoituslaitosten tukemat jo käynnistetyt poliittisen ja taloudellisen yhteistyön 
alueellisen ulottuvuuden vahvistamista koskevat toimenpiteet ja 
• mahdollisuus voimakkaampaan yhteiseen ponnistukseen kehityksen edistämiseksi 
ja synergian lisäämiseksi alueella tehtävää yhteistyötä koskevan yhdennetyn 
alueellisen lähestymistavan avulla. 
k-
Suuntaviivoista käy ilmi, että on mahdollista kehittää tällainen unionin Itämeren alueen 
maita koskeva erityinen alueellinen lähestymistapa, joka perustuu unionin kahdenvälisten 
suhteiden syvenemiselle, ja jota alueiden välisen ja alueen sisäisen yhteistyön aktiivinen 
edistäminen ja tukeminen tukee. 
Suuntaviivoissa yksilöidään eri keinoja lähestymistavan toteuttamiseksi: 
• vahvistetaan Baltian maiden kanssa monenvälisessä rakenteessa yhteisen edun 
mukaisista kysymyksistä käytävää vuoropuhelua Itämeren alueen vakauden ja 
turvallisuuden edistämiseksi, 
• käsitellään Itämeren alueen vakauteen ja turvallisuuteen liittyviä kysymyksiä 
unionin ja Venäjän välisessä vuoropuhelussa, 
• jatketaan komission aktiivista toimintaa täysjäsenenä Itämeren maiden neuvostossa 
(CBSS), 
• vahvistetaan alueelle kohdistettujen kahden- ja monenvälisten avustusohjelmien 
yhteensovittamista alueellisessa yhteydessä, 
• annetaan etusija infrastruktuurille, ympäristölle ja investointien edistämiselle 
samalla ottaen huomioon, että alueelle suunnattujen unionin rakenteellisten sekä 
PHARE- ja TACIS-varojen olisi täydennettävä tällaisia hankkeita Itämeren alueella, 
• kannustetaan ja tuetaan taloudellisten toimijoiden toimintaa alueella alueellisella, 
alueiden sisäisellä, paikallisella ja yksityisellä organisaatiotasolla, ja 
• kannustetaan Venäjän Itämeren rannikon alueiden välistä ja alueen sisäistä 
yhteistyötä. 
1.2. Neuvoston päätelmät 
Neuvoston päätelmissä suuntaviivat otetaan tyydytyksellä huomioon ja todetaan, että 
Euroopan unionin asema alueen vakauteen vaikuttamisen osalta on ainutlaatuinen sen 
Itämeren rannikkomaihin luomien suhteiden ansiosta, jotka ilmenevät poliittisen 
vuoropuhelun lukuisten kanavien luomisessa (mukaan lukien assosioituneiden maiden 
kanssa käytävä jäsennelty vuoropuhelu, Venäjän kanssa tehty sopimus kumppanuudesta ja 
yhteistyöstä sekä Norjan kanssa Euroopan talousalueen yhteydessä käytävä vuoropuhelu). 
Päätelmissä viitataan myös vakaussopimuksen hyväksymiseen (marraskuussa 1995), 
Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJ) keskeiseen rooliin siinä ja tarpeeseen 
seurata tarkkaan tätä prosessia alueen osalta. 
Päätelmissä korostetaan Itämeren maiden neuvoston (CBSS) tärkeyttä ja kehotetaan 
komissiota laatimaan ehdotuksia komission roolista tässä yhteydessä. 
S" 
Päätelmissä kiinnitetään huomiota tarpeeseen edistää alueen taloudellista yhteistyötä ja 
tiiviitä kaupallisia siteitä (erityisesti unioniin kuulumattomien maiden osalta), 
toivottavuuteen asettaa kyseisille maille annettavan avun toimittaminen alueelliseen 
yhteyteen sekä tarpeeseen päästä alueelliseen yhteisymmärrykseen avun prioriteeteista ja 
tarpeeseen lujittaa avun yhteensovittamista (pitäen G-24-ryhmää ja CBSS:ää tähän 
tarkoitukseen sopivina). 
Päätelmien lopuksi toivotaan, että Euroopan unionin toiminnalla alueella myötävaikutetaan 
alueelliseen yhteistyöhön ja hyviin naapuruussuhteisiin ja täydennetään niitä. Neuvosto 
pitää seuraavia alueita ensisijaisen tärkeinä: 
• kauppa, 
• infrastruktuuri (liikenne mukaan lukien), 
• investoinnit, 
• ympäristö, 
• energia ja ydinturvallisuus, ja 
• paikallisyhteisöjen ja yksityisen sektorin toimien kehittäminen. 
1.3. Kertomuksen rakenne 
Tässä kertomuksessa noudatetaan seuraavaa väljää erityyppisten ohjelmien luokittelua1 : 
• talouden infrastruktuuri ja palvelut - liikenne, viestintä, ympäristö ja 
energia, 
• sosiaalinen infrastruktuuri ja palvelut - koulutus, terveys ja julkinen hallinto, 
• tuottavat alat - maatalous, teollisuus, kauppa, 
pankkitoiminta ja matkailu, 
• usean alan ohjelmat - makrotaloudellinen apu, 
maksutasetuki, rakenteiden mukautus 
ja velanhallinta. 
Lisäksi seuraaville avun tyypeille annetaan ohjeellinen luokittelu: 
• tekninen apu j a opetus, 
• vientiluotot, 
• yksityisten investointien tukeminen, ja 
• alakohtainen ja muu apu (talouden uudistus ja julkiset investoinnit mukaan lukien). 
Jäljempänä 2-7 jaksossa luodaan katsaus Itämeren alueella toteutettuihin ja käynnissä 
oleviin Euroopan unionin ja muista varoista rahoitettuihin alan tai kohteen mukaisesti 
Avunantajamaiden ja -järjestöjen rahoittamien Itämeren alueelle suunnattujen 
avustusohjelmien suuntausten eroja on vaikea arvioida avun tyyppien erilaisten 
määritelmien vuoksi. 
6 
järjestettyihin ohjelmiin. Liitteessä 1,2 ja 3 on taulukot, joissa on yksityiskohtaisia lukuja ja 
arvioita pääasiallisten avunantajien alueelle vuosina 1990-1994 myöntämästä avusta. 
Vuosina 1995-1999 todennäköisimmin käytettävissä olevista varoista esitetään hahmotelma 
jaksossa 8 ja liitteessä 4, kun taas jaksossa 9 ehdotetaan mahdollista jatkoa kertomukselle. 
2. Euroopan unioni - PHARE- ja TACIS-ohjelma ja yhteisön apu 
2.1 Kansalliset PHARE-ohjelmat - Baltian maat ja Puola 
Vuosina 1990-94 kolme Baltian maata (Viro, Latvia ja Liettua) ja Puola saivat 1,218^ 
miljoonaa ecua apuna Euroopan unionin rahoittamien kansallisten PHARE-ohjelmien 
yhteydessä . Arvioidaan, että tänä ajanjaksona Puolalle myönnetystä kokonaisavusta (1,012 
miljoonaa ecua) noin 15 prosenttia (tai 152 miljoonaa ecua) koitui Puolan Itämeren 
rannikkoalueen hyödyksi. Tänä ajanjaksona Itämeren alueen kansallisten PHARE-
ohjelmien (ja TACIS-ohjelmien) varojen kokonaismäärä oli siis 358 miljoonaa ecua, josta 
206 miljoonaa ecua suuntautui kolmeen Baltian maahan. 
Nämä ohjelmat koskivat pääasiassa makrotaloudellista vakauttamista, ja niihin kuului 
tekninen apu, rahoitusapu (PK-budjettimäärärahat, koulutus ja rajoitetut laitetoimitukset 
monilla alueilla, mukaan lukien kaikki infrastruktuurialat, 
yksityistäminen/rakennemuutokset, pankkitoiminta ja julkinen rahoitus, inhimillisten 
voimavarojen kehitys, mukaan lukien yhteiskunnalliset alat (koulutus, terveys, sosiaaliturva 
ja työmarkkinat), julkishallinto ja ulkoisen velan hallinta. 
Vuosien 1995-1999 monivuotisia viiteohjelmia, jotka kattavat arvioilta 430 miljoonan ecun 
määrän, valmistellaan parhaillaan kolmea Baltian maata varten. Puolaa varten on 
todennäköisesti käytettävissä 750 miljoonan ecun määrä, josta arviolta 15 prosenttia (tai 
noin 115 miljoonaa ecua) on varattu sen rannikkoalueille. Kansallisissa PHARE-ohjelmissa 
Euroopan unionin monenvälisistä varoista Itämeren alueelle suunnattava kokonaismäärä on 
todennäköisesti 545 miljoonaa ecua. 
Luonteeltaan aikaisempia keskitetympien monivuotisten viiteohjelmien on tarkoitus 
keskittyä: 
Suurin osa tämän kertomuksen luvuista (paitsi silloin kun se on oleellista) on 
pyöristetty lähimpään miljoonaan ecuun. 
Tähän 1,218 miljoonan ecun kokonaismäärään sisältyy ennen Baltian maiden 
PHARE-ohjelmaan liittymistä vuonna 1992 niille TACIS-ohjelman yhteydessä 
vuonna 1991 myönnetyt 15 miljoonaa ecua. 
Tämä 15 prosentin keskiarvo perustuu laskelmaan Puolan osuudesta annetusta 
avusta, joka suoraan tai epäsuoraan hyödyttää Itämeren rannikolla olevaa kahta 
ensimmäistä "voivodi-kunta"-riviä. Tätä arviota koskevaa yleistä tietoa ei ole 
käytettävissä. 
} 
• liittymistä edeltävään vaiheeseen (vapaakauppasopimusten ja Eurooppa-sopimusten 
täytäntöönpano, sisämarkkinasäännöstön antaminen ja unioniin liittymisen 
valmisteleminen), 
• keskipitkän aikavälin rakennemuutokseen (vakauttamisen jälkeinen talouskehitys), 
• infrastruktuureihin tehtäviin investointeihin, ja 
• alueelliseen yhteistyöhön. 
2.1.1 Viro 
Noin 48,5 miljoonaa ecua vuosina 1990-94 saaneessa Viroa varten tehdyssä ohjelmassa 
keskityttiin pääasiallisesti talouden vakauttamiseen ja rakennemuutokseen; samoin 
rahoitettiin energiaympäristöä ja liikennettä koskevia toimintamalli- ja 
toteutettavuustutkimuksia. Ensimmäisenä avunmyöntämisvuonna kiinnitettiin suhteellisen 
vähän huomiota inhimillisten voimavarojen ja yhteiskunnallisen alan kehittämiseen. 
Vuosina 1995-1999 painopiste kansallisten PHARE-ohjelmien ohjeellisessa määrärahojen 
myöntämisessä siirtyy julkisten ja yksityisten investointien valmisteluun (erityisesti 
maatalouden ja alueellisen kehityksen alalla). Pääasiallinen syy tähän on tarve tasapainottaa 
aiempaa maaseudun kustannuksella tapahtunutta kaupunkialueiden kehittämisen 
suosimista. 
Monivuotisten viiteohjelmien odotetaan Euroopan yhdentymisen ja infrastruktuurin 
kehittämisen lisäksi suuntaavan merkittäviä varoja toimintaan: 
• viennin kehittämisen alalla, 
• alueellisen kehityksen alalla ja 
• julkishallinnon alalla. 
2.1.2. Latvia 
Makrotaloudellisen vakauttamiskehityksen tuki (yksityistäminen, teollisuuden 
rakennemuutos ja rahoitus- ja pankkialan kehittäminen) vei suuren osa Latvialle vuosina 
1991 -94 myönnetystä 67,5 miljoonan ecun kokonaismäärästä. 
Vuosina 1995-1999 (alustavaan ohjeelliseen 135 miljoonan ecun kokonaismäärään 
perustuen) tällaisella rahoituksella tuetaan merkittävällä tavalla teollisuuden ja maatalouden 
rakennemuutosta. Osa PHARE-varoista varataan infrastruktuuri-investointien tukemiseen, 
mikä toteutetaan sekä teknisenä apuna että rahoittamalla osaa paikallista kustannusten 
rahoittamista, joka liittyy kansainvälisten rahoituslaitosten lainoilla rahoitettuihin julkisiin 
investointeihin. PHARE-ohjelman infrastruktuuri-investointeja koskevia arviointiperusteita, 
erityisesti "lisää" ja "täydentävyyttä" koskevia arviointiperusteita, sovelletaan. 
Mukaan lukien 4 miljoonaa ecua TACIS-ohjelmassa vuonna 1991. 
Mukaan lukien 5 miljoonaa ecua TACIS-ohjelmassa vuonna 1991. 
Neuvotteluasiakirja - "PHARE-ohjelman infrastruktuuri-investoinnit", Bryssel, 
tammikuu 1995. 
£ 
Euroopan yhdentymisen ja infrastruktuurien kehittämisen lisäksi monivuotisissa 
viiteohjelmissa on tarkoitus varata huomattavia varoja seuraaviin: 
• yksityisen sektorin kehittäminen (yksityistäminen, pankkitoiminta, pienet ja 
keskisuuret yritykset, investointien edistäminen), 
• maatalous, 
• toimielinten j a inhimillisten voimavaroj en kehittäminen, j a 
• yhteiskunnallinen ala. 
2.1.3. Liettua 
Liettualaisiin ohjelmiin on vuosina 1991-94 sovellettu samoja suuntaviivoja kuin virolaisiin 
ja latvialaisiin ohjelmiin. Liettualaisiin ohjelmiin käytettiin tänä ajanjaksona 90 miljoonaa 
o 
ecua . Liettuan tapauksessa on erityisen huomion arvoista PHARE-rahoituksen käyttö 
kolmen laaja-alaisen toimintamallitutkimuksen valmisteluun maatalouden, liikenteen ja 
energian alalla. 
Vuosina 1995-99 avun (ohjeellisesti 190 miljoonaa ecua) talouden investoinneille 
(maatalous, teollisuuden rakennemuutos ja pienten ja keskisuurten yritysten kehittäminen) 
ja infrastruktuurin kehittämiselle (energia, ympäristö, liikenne), mukaan lukien hallituksen 
julkisten investointien ohjelman paikallinen kustannusten rahoitus, odotetaan jatkuvan. 
Euroopan yhdentymiseen liittyvien toimien tukemisen lisäksi Liettuan monivuotisessa 
viiteohjelmassa on tarkoitus keskittyä seuraaviin: 
• talouden uudistaminen (maatalous, yksityistäminen/rakenneuudistus, pienten ja 
keskisuurten yritysten kehittäminen (budjettimäärärahat), investointien edistäminen, 
pankkitoiminta/rahoitus), ja 
• yhteiskunnallinen ala ja inhimillisten voimavarojen kehittäminen (ammatillinen 
koulutus, julkishallinto, työmarkkinat, terveys ja kansalaisyhteiskunta). 
2.1.4 Puola 
Vuosina 1990-94 Puolalle myönnettiin PHARE-ohjelman varoja 1 011,6 miljoonaa ecua 
(josta arviolta 152 miljoonaa ecua Itämeren rannikkoalueelle) , ja ne käytettiin kaikkien 
avainalojen pääasiallisiin kysymyksiin keskittyviin ohjelmiin. Pääasialliset ohjelmat 
koskivat: 
• infrastruktuuria (liikenne, ympäristö, energia, televiestintä), 
• talouden investointeja (maatalous (osuuskunnat, budjettimäärärahat) rahoitus ja 
pankkitoiminta (verotus, keskuspankki, talousarvion laatiminen), teollisuuden 
Mukaan lukien 6 miljoonaa ecua TACIS-ohjelmassa vuonna 1991 
Katso alaviite 4. 
1 
rakenneuudistus/yksityistäminen ja yksityisen sektorin kehittäminen (alueellinen 
kehittäminen sekä pienten ja keskisuurten yritysten kehittäminen), ja 
• inhimillisten voimavarojen kehittäminen (työmarkkinat, koulutus, terveydenhuolto, 
tulli, tilastot, julkishallinto ja korkeakoulutus (apurahat, vaihto-ohjelmat). 
Suunnitelmat vuosille 1995-99 perustuvat 750 miljoonan ecun määrärahaan (josta arviolta 
115 miljoonaa ecua Itämeren rannikkoalueelle) seuraavilla aloilla toteutettaville ohjelmille: 
• työllisyys (energiainfrastruktuuri, maatalous, ympäristö), 
• toimielinten uudistaminen ja 
• lisääntynyt kilpailukyky (alueellinen kehittäminen, yhteisön ohjelmiin 
osallistuminen, korkeakoulutus). 
2.1.5. PHARE-infrastruktuuri (Euroopan laajuiset verkot) 
Arviolta 30 prosenttia vuosien 1990 - 1994 kansallisten PHARE-määrärahojen 
kokonaismäärästä käytettiin Itämeren alueen infrastruktuurin kehittämiseen tarjoamalla 
teknistä apua, koulutusta ja johtamiseen liittyvää tukea infrastruktuuripainotteisilla aloilla 
kuten energia-, ympäristö-, liikenne-ja televiestintäaloilla. 
Alueelle suunnattuun tekniseen apuun ja muuhun vastaavaan infrastruktuurin kehittämisen 
tukemiseen käytettiin vuosina 1990 - 94 arviolta 107 miljoonaa ecua edellä mainittujen 
kansallisten PHARE-ohjelmien rajoissa. 
Kööpenhaminan ja Essenin huippukokousten päätösten mukaan enintään 25 prosenttia 
kunkin vuoden PHARE-ohjelmasta voidaan nyt käyttää infrastruktuuri-investointeihin. 
Ottaen huomioon käytettävissä olevien varojen rajallisuuden suhteessa olemassa oleviin 
merkittäviin infrastruktuurin kunnostus-, korjaus- ja uudisrakennustarpeisiin, tämän suoran 
rahoituksen on katsottava lähinnä täydentävän kansainvälisten rahoituslaitosten myöntämää 
lainarahoitusta. 
Itämeren alueen kumppanimaille Euroopan laajuisiin verkkoihin myönnettävien 
määrärahojen (jotka ovat olennainen osa sekä kansallisia PHARE-ohjelmia että usean maan 
käsittäviä ohjelmia) kokonaismääräksi vuosina 1995 - 99 ennakoidaan 350 miljoonaa ecua, 
ja suuri osa tästä summasta käytetään valmisteluvaiheen tekniseen apuun ja asianomaisten 
valtioiden omista talousarvioista saatavan rahoituksen täydentämiseen kansainvälisten 
rahoituslaitosten lainoittamiin ohjelmiin liittyvien paikallisten kustannusten osalta. 
Tärkeitä käsiteltävänä olevia ohjelmia ovat seuraavat: 
satamien kehittäminen 
Via Baltica ja Via Hanseatica 
Gdynian-Katowicen rautatie (E-67) 
Gdynian-Katowicen moottoritie (AI) 
rajanylityspaikat 
Venäjän, Valko-Venäjän, Puolan ja Euroopan unionin yhdistävä kaasuputki; 
• Baltian maat yhdistävä sähköverkko; ja 
• televiestintäyhteydet. 
2.2. Alueen maiden välinen yhteistyö 
2.2.1. Usean maan käsittävät PHARE-ohjelmat 
Kansallisten PHARE-ohjelmien lisäksi asianomaiset neljä kumppanimaata pääsevät 
osallisiksi useilla eri aloilla toteutettavista usean maan käsittävistä PHARE-ohjelmista. 
Näiden ohjelmien tavoitteena on edistää kaikkien 11 PHARE-maan alueellista yhteistyötä 
yhteisen edun mukaisissa asioissa. Usean maan käsittäviin ohjelmiin käytettiin vuosina 
1992 -94 varoja yhteensä 314,2 miljoonaa ecua ja merkittäviä ohjelmia toteutettiin muun 
muassa seuraavilla aloilla: 
makrotaloudelliset tutkimukset (22,5 miljoonaa ecua); 
tullialan yhteistyö (16,5 miljoonaa ecua); 
energiaverkot (25 miljoonaa ecua); 
ympäristö (46 miljoonaa ecua); ja 
ydinturvallisuus (35 miljoonaa ecua). 
Lisäksi ohjelmia on toteutettu seuraavilla aloilla: huumeiden vastainen taistelu, 
laadunvarmistus ja standardit, televiestintä, liikenne, tilastoyhteistyö, yhteisyritysten 
edistäminen, tiede ja tutkimus sekä julkishallinto. 
Vaikka määrärahojen lopullista maakohtaista jakaumaa ei voidakaan määntellä (tämä 
riippuu kunkin maan aktiivisuudesta osallistua usean maan käsittäviin ohjelmiin), 
arvioidaan, että Itämeren alueen kumppanimaat (Puolan rannikkoalueet mukaan lukien) 
saivat usean maan yhteisiin ohjelmiin varatuista lähes 280 miljoonasta ecusta noin 30 
prosenttia eli 94 miljoonaa ecua. 
Vuosien 1995 - 99 määrärahoista kyseinen alue voisi saada käyttöönsä (pääosin samoilla 
aloilla käytettäväksi) arviolta 30 prosenttia 476 miljoonasta ecusta eli pyöristettynä 143 
miljoonaa ecua. 
h 
2.2.2. PHARE-ohjelman rajojen yli ulottuva yhteistyö 
Rajojen yli ulottuvaan yhteistyöhön liittyvä toiminta aloitettiin Baltian maissa vuonna 1994 
yhteensä 11 miljoonan ecun suuruisten määrärahojen turvin. Tämän ohjelman 
painopisteenä on ympäristö ja liikenteen infrastruktuuri. Lisäksi ohjelmaan sisältyy joitakin 
pienehköjä yhteiskunnallisen alan hankkeita. 
Vuosina 1995 - 99 toteutettava rajojen yli ulottuvan yhteistyön ohjelma on järjestetty 
sovitun alueellisen perustan mukaisesti (se kattaa Viron, Latvian ja Liettuan sekä Puolan 
rannikkoalueet). Ohjelma liittyy läheisesti Tanskassa ja Suomessa toteutettavaan 
INTERREG II -ohjelmaan. Vuodelle 1995 on varattu 16 miljoonan ecun määrärahat (joihin 
sisältyy 5 miljoonaa ecua parhaillaan valmisteltavaa Baltian pienten hankkeiden 
rahoitusjärjestelyä varten). Vuosien 1995 - 99 kokonaismäärärahat ovat arviolta 80 
• ,• 11 
miljoonaa ecua . 
Painopisteenä Itämeren alueen rajojen yli ulottuvan yhteistyön vuosien 1995 - 99 
viiteohjelmassa ovat seuraavat alat: 
• infrastruktuuri (energia, ympäristö, televiestintä ja liikenne), ja 
• inhimillisten voimavarojen kehittäminen. 
Rajojen yli ulottuvan yhteistyön ohjelma tarjoaa merkittävän mahdollisuuden PHARE-
ohjelman ja TACIS-ohjelman varojen tehokkaaseen yhdistämiseen alueen kumppanimaiden 
välisten rajat ylittävien hankkeiden rahoittamiseksi. Rajojen yli ulottuvat yhteistyöhankkeet 
mahdollistava uusi TACIS-asetus on parhaillaan neuvoston käsiteltävänä. 
2.2.3. Laaja-alaiset PHARE-ohjelmat 
Itämeren alueen toimintojen rahoittamiseen tarjoavat mahdollisuuden myös monet 
pienemmät usean maan käsittävät ohjelmat. Näitä jäljempänä kuvattuja ohjelmia 
rahoitetaan (kansanvaltaistamisohjelmaa lukuun ottamatta) PHARE- ja TACIS-varoista, ja 
usein niihin saadaan rahoitusta myös Euroopan aluekehitysrahastosta. 
PHARE- ja TACIS-ohjelmien kansanvaltaistamisohjelma 
Ohjelman tarkoituksena on tehostaa Keski- ja Itä-Euroopan valtioiden sekä uusien 
itsenäisten valtioiden kansanvaltaisia käytäntöjä ja korostaa oikeusvaltion periaatteen 
tärkeyttä. Ohjelma keskittyy kahdeksaan toiminta-alueeseen tukiessaan hallituksesta 
riippumattomien järjestöjen alulle panemia hankkeita: 1) parlamentaariset käytännöt ja 
10 Koostumus: 3 miljoonaa ecua INTERREG II:n 10 artiklan mukaisista varoista ja 2 
miljoonaa ecua PHARE-varoista. 
Koostumus: Vuosittain 5 vuoden ajan 3 miljoonaa ecua Virolle, 3 miljoonaa ecua 
Latvialle, 4 miljoonaa ecua Liettualle ja 4 miljoonaa ecua Puolalle (Itämeren 
rannikkoalueet) sekä 2 miljoonan ecun avustus PHARE-varoista Baltian pienten 
hankkeiden rahoitusjärjestelyyn; kaikki luvut ovat ohjeellisia. 
12. 
rakenteet, 2) julkishallinnon ja julkisten asioiden hoidon avoimuus, 3) hallituksista 
riippumattomien järjestöjen ja edustuksellisten rakenteiden kehittäminen, 4) 
tiedotusvälineiden riippumattomuus, moniarvoisuus ja vastuullisuus, 5) tietoisuuden ja 
kansalaistaitojen kehittäminen 6) ihmisoikeuksien edistäminen ja valvonta, 7) siviilien 
suorittama turvarakenteiden valvonta ja 8) vähemmistöjen oikeudet, tasa-arvoisuus ja 
syrjinnän vastaiset käytännöt. 
LIEN-ohjelma 
Euroopan hallituksista riippumattomien järjestöjen yhteysohjelma (LIEN) pyrkii auttamaan 
Keski- ja Itä-Euroopan sekä uusien itsenäisten valtioiden hallituksista riippumattomia 
järjestöjä luomaan turvaverkoston niitä kansalaisryhmiä varten, jotka nykyisessä 
siirtymävaiheessa ovat kaikkien haavoittuvimmassa asemassa. Ohjelma auttaa niitä, joille ei 
ole tarjolla riittävästi terveys- ja sosiaalipalveluja ja joiden pääsy työmarkkinoille on 
rajoitettua tarkoituksenaan heidän elinolosuhteidensa, asemansa, koulutuksensa ja 
työnsaantimahdollisuuksiensa parantaminen; ohjelma edistää osaltaan työttömien ja 
syrjäytyneiden väestönosien (vähemmistöjen jäsenet, vammaiset) uudelleensopeuttamista 
yhteiskuntaan; ohjelma myös tukee kestävien terveys- ja sosiaalialan tukipalvelujen 
kehittämistä tiettyjen kohderyhmien tarpeisiin (kuten vanhukset, kodittomat, katulapset, 
huumeidenkäyttäjät, AIDS:in uhrit). 
Kumppanuusohjelma 
Ohjelman tavoitteena on edistää sosiaalis-taloudellista kehitystä luomalla kestäviä 
kumppanuussuhteita Euroopan yhteisön ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden voittoa 
tavoittelemattomien ammatillisten järjestöjen, edustuselinten, vapaaehtoisjärjestöjen, 
liikealan säätiöiden ja muiden vastaavien elinten välille. Ohjelma tukee aloitteita, joilla 
edistetään paikallista talouskehitystä ja vahvistetaan institutionaalista rakennetta joko 
taloudellisen kehityksen kannalta merkittäviä laitoksia ja toimielimiä perustamalla tai 
parantamalla niiden toimintakykyä. Toiminnassa keskitytään viiteen alaan: 1) alueellinen 
kehitys, 2) paikallistason kehitys, 3) liiketoiminnan ja yritysten kehittäminen, 4) 
inhimillisten voimavarojen kehittäminen ja koulutus ja 5) institutionaalisen rakenteen 
vahvistaminen aina, kun se on omiaan edistämään taloudellisten uudistusten toteutumista ja 
paikallista sosiaalis-taloudellista kehitystä. 
Ohjelmaan käytettiin varoja 10 miljoonaa ecua vuonna 1993 ja 11 miljoonaa ecua vuonna 
1995. Itämeren alueen kumppanimaiden arvioidaan saavan noin 15 prosenttia näistä 
määrärahoista. 
Kansalaisyhteiskunnan kehittämisohjelmat 
Näiden ohjelmien tavoitteena on vahvistaa ja laajentaa hallituksista riippumattomien 
järjestöjen toimintakykyä ja -alaa sekä osallistumista kansalaisyhteiskunnan toimintaan; 
niiden hallinnosta huolehtii johtokunta, joka koostuu hallituksesta riippumattomien 
järjestöjen edustajista, riippumattomista henkilöistä ja hallituksen jäsenistä. 
2.2.4. Vakaussopimus 
/3 
Edellä selostetut alueen sisäiset ohjelmat ovat osaltaan vaikuttamassa vakausopimuksen 
tavoitteiden saavuttamiseen. 
Tämän tyyppisten ohjelmien lisäämiseen on runsaasti mahdollisuuksia, erityisesti 
kansanvallan (esimerkiksi Viron ja Latvian vähemmistöjen kielikoulutus), hallituksista 
riippumattomien järjestöjen kehittämisen ja kansalaisyhteiskuntaan liittyvien kysymysten 
aloilla. 
2.3. Yhteisön makrotason rahoitustuki 
Vuonna 1992 Baltian kolme maata aloittivat kunnianhimoiset vakauttamis- ja 
uudistusohjelmat ja tekivät valmiusluottojärjestelyn Kansainvälisen valuuttarahaston 
kanssa. G-24-mailta pyydettiin apua ohjelman alkuvaiheen (vuoden 1992 puolivälistä 
vuoden 1993 puoliväliin) ennakoidun maksutasevajeen hoitamisessa; vajeeksi arvioitiin 
Viron osalta 105 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, Latvian osalta 210 miljoonaa 
Yhdysvaltain dollaria ja Liettuan osalta 285 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. 
Marraskuussa 1992 neuvosto hyväksyi enintään 220 miljoonan ecun suuruisen makrotason 
rahoitusavun myöntämisen edellä mainitulle kolmelle maalle niiden sopeuttamis- ja 
rakenneuudistusohjelmien tukemiseksi (Viro 40 miljoonaa ecua, Latvia 80 miljoonaa ecua 
ja Liettua 100 miljoonaa ecua). Pääosa muusta kahdenvälisestä avusta tuli Euroopan 
unioniin kuulumattomista G-24-maista, erityisesti Japanista ja EFTA-maista. Yhteisön ja 
kunkin edunsaajavaltion väliset lainasopimukset ja yhteisymmärryspöytäkirjat 
allekirjoitettiin vuoden 1993 alussa. Komissio maksoi ensimmäisen erän (50 %) Virolle ja 
Latvialle maaliskuussa 1993 ja Liettualle heinäkuussa 1993. Liettualle myönnetyn 
lainajärjestelyn toisesta erästä maksettiin 25 miljoonaa ecua elokuussa 1995. 
2.4. Yhteisön ohjelmat 
Paine Itämeren alueen kumppanimaiden hyväksymiseksi yhteisön ohjelmiin lisääntyy koko 
ajan. Yhteisön ohjelmiin osallistumista haluavien kumppanimaiden odotetaan maksavan 
osallistumisesta aiheutuvat kustannukset omista talousarvioistaan. Tarvittaessa PHARE-
ohjelmasta voidaan myöntää tähän tarkoitukseen varoja määrä, joka vastaa enintään 10 
prosenttia kansallisista PHARE-määrärahoista. 
Puolaa koskevaan alustavaan vuosien 1995 - 99 monivuotiseen viiteohjelmaan sisältyy 8 
prosentin osuus yhteisön ohjelmiin osallistumista varten, mutta tämä ei liity mahdollisiin 
Itämeren alueella toteutettaviin hankkeisiin. 
Vuosien 1996 - 99 monivuotisten viiteohjelmien meneillään olevissa 
ohjelmointikeskusteluissa yksikään kolmesta Baltian maasta ei ole hyödyntänyt 
mahdollisuutta pyytää avustusta PHARE-varoista yhteisön ohjelmiin osallistumiseksi. 
Odotettavissa on kuitenkin, että monivuotisten viiteohjelmien tulevissa vuositarkistuksissa 
osa käytettävissä olevista määrärahoista käytetään tukeen, joka mahdollistaa näiden maiden 
osallistumisen yhteisön ohjelmiin erityisesti koulutuksen alalla. 
if 
Tieteen ja teknologian alueella kolme Baltian maata ja Puola osallistuivat vuonna 1994 
kolmannen ja neljännen puiteohjelman hankkeisiin (PECO), ja ne saivat ottaa osaa myös 
vuoden 1994 COPERNICUS-ohjelman rahoitettujen yhteisten tutkimushankkeiden ja 
yhteisten toimien esittämistä koskevaan pyyntöön. Lisäksi Puola sai osallistua PECO 1992 
- ja PECO 1993 -ohjelmaan. Myös TACIS-ohjelman tutkimukseen ja teknologiseen 
kehittämiseen liittyvät toimet voidaan mainita tässä yhteydessä. Vuonna 1993 komissio (PO 
XII) käynnisti toteutettavuustutkimuksen STRIDE-mallin käytöstä tutkimuksen ja 
teknologian kehittämisessä Keski-Euroopan maissa. 
Neljännessä puiteohjelmassa kaikki neljä maata voivat hakea INCO:n kautta Euroopan 
unionin rahoitusta muihin neljännen puiteohjelman erityisohjelmiin ja COPERNICUS 1995 
-ohjelmaan osallistumista varten. 
Voi olla aiheellista syvällisemmin harkita tutkimuksen ja teknologian kehittämistä 
alueellisissa kehityssuunnitelmissa Itämeren alueen kilpailukyvyn lisäämiseksi. 
LIFE-ohjelma 
LIFE I -ohjelma, joka pyrkii a) vahvistamaan ympäristöä koskevien säännösten 
täytäntöönpanosta vastaavia hallintorakenteita, b) valvomaan ja vähentämään ympäristön 
saastumista ja c) suojelemaan Euroopan unionin uhanalaisia alueita, on varannut 5 
prosenttia kokonaistalousarviostaan (450 miljoonaa ecua vuosina 1992 - 95) Itämeren ja 
Välimeren alueen kolmansissa maissa toteutettaviin hankkeisiin (katso seuraava kohta). 
Valmisteluvaiheessa oleva LIFE II -ohjelma (1996 - 99) mahdollistaa Keski- ja Itä-
Euroopan kumppanimaiden, Puola ja Baltian maat mukaan lukien, laajemman 
osallistumisen ohjelmaan. Periaatteessa kaikki ohjelmaan sisältyvät hankkeet ovat näiden 
maiden ulottuvilla edellyttäen, että ne maksavat osallistumiskustannukset omista 
talousarvioistaan tai käyttämällä tarkoitukseen (osan) PHARE-määrärahoistaan. Asiassa 
sovelletaan Keski- ja Itä-Euroopan osallistumiskustannusten rahoitusta koskevia yleisiä 
periaatteita. 
Kolmansien maiden LIFE-ohjelma 
LIFE-ohjelman rajoissa on vuodesta 1993 lähtien myönnetty 3,6 miljoonaa ecua kolmea 
Itämeren alueen hallinnon ja teknologian ympäristökeskusta (ECAT) varten (Kaliningrad, 
Riika ja Pietari). ECAT-keskukset ovat jonkin Keski- tai Itä-Euroopan maan 
ympäristönsuojelun hallintoelimen ja vastaavan länsieurooppalaisen toimielimen 
yhteishankkeita. Vastaanottajamaat rahoittavat keskuksia yhteensä 1 miljoonalla eculla. 
Neljäs ECAT-keskus on tarkoitus avata Vilnassa toukokuussa 1996. 
ECAT-keskukset on perustettu avustamaan paikallistason hallintoelimiä ja hallituksesta 
riippumattomia järjestöjä sekä teollisuutta ja oppilaitoksia ympäristönsuojeluun liittyvien 
hankkeiden, toimintaohjelmien ja ympäristöpoliittisten välineiden kehittämisessä ja 
toteuttamisessa. Keskukset hankkivat kansainvälistä apua ympäristöhankkeiden 
toteuttamiseen ja helpottavat ympäristöasioita koskevien tietojen vaihtoa Keski- ja Itä-
Euroopan maiden ja Euroopan unionin välillä. 
is 
Baltian ympäristöfoorumi 
Hiljattain perustettu Baltian kolmessa maassa toimiva Baltian ympäristöfoorumi pyrkii 
vahvistamaan ympäristöalan alueellista yhteistyötä ja tukee asianomaisten valtioiden 
yhdentymistä Euroopan unioniin. Komissio tukee hanketta 0,5 miljoonalla eculla. 
Ympäristöfoorumi saa lisärahoitusta Saksan liittohallitukselta sekä Schleswig-Holsteinin ja 
Suomen ympäristöministeriöiltä. Ympäristöfoorumin toiminta muodostuu 
keskusteluryhmistä ja seminaareista, jotka järjestetään Itämeren neuvoston tai Itämeren 
alueen ministeriöiden pyynnöstä. Foorumi tarjoaa lisäksi tukea Baltian maille kansallisten 
ympäristöä koskevien toimintaohjelmien ja toimintamallien kehittämisessä ja 
toteuttamisessa. 
SYNERGY- ja SAFE-ohjelmat 
Kolmansien maiden cnergiayhteistyöohjelma SYNERGY (4-5 miljoonaa ecua vuodessa 
Keski- ja Itä-Euroopan maille ja uusille itsenäisille valtioille) toimii edelleen Itämeren 
alueen hyväksi järjestämällä energiapolitiikkaa koskevia konferensseja ja tarjoamalla 
teknistä apua. SAVE II -ohjelma (energiatehokkuus) avattiin hiljattain Keski- ja Itä-
Euroopan assosioituneille maille, ja se on merkittävä myös Itämeren alueen kannalta. 
Kaikki Itämeren alueen valtiot ovat allekirjoittaneet Euroopan energiaperuskirjan, 
energiaperuskirjasta tehdyn sopimuksen ja siihen liittyvät asiakirjat, ja ne osallistuvat myös 
jatkoneuvotteluihin. Nämä asiakirjat muodostavat jatkossakin perustan energiavarojen 
vapaalle toimitukselle ja energia-alan investoinneille Euroopan mantereella. 
2.5. TACIS-ohjelmat 
Euroopan unionin TACIS-ohjelmasta on myönnetty tukea kahdelle alueelle Itämeren 
alueella, Pietarille ja Kaliningradille. 
2.5.1 Pietari 
Vuonna 1992 aloitetun Pietarin alueen ohjelman kokonaismäärärahat ovat 30 miljoonaa 
ecua ja siihen kuuluvat seuraavat osat: 
maatalous, 
energia, 
liikenne, 
yritystoiminnan tukeminen, 
rahoituspalvelut, ja 
inhimillisten voimavarojen kehittäminen. 
Pietarin alueen uutta ohjelmaa, joka on tarkoitus rahoittaa vuoden 1995 budjettivaroista, 
harkitaan parhaillaan. 
2.5.2 Kaliningrad 
Ib 
Vuonna 1994 aloitetun Kaliningradin alueen ohjelman kokonaismäärärahat ovat 10 
miljoonaa ecua ja siihen kuuluvat seuraavat osat: 
• yritystoiminnan uudelleenjärjestely, 
• inhimillisten voimavarojen kehittäminen, 
• elintarvikkeiden tuotanto ja jakelu, sekä 
• verkot (energia/liikenne). 
Päätöksiä ei ole tehty ohjelman suuntaviivoista eikä määrärahoista vuosiksi 1995 -1999. 
3. Euroopan unionin rakennerahastot 
3.1 Yleistä 
Itämeren rannikolla sijaitsevat jäsenvaltiot ovat saaneet yli 235 miljoonaa ecua 
rakennerahastovaroina vuoteen 1993 mennessä. Vuosien 1994 - 1999 aikana yhteensä 
12 
5 300 miljoonaa ecua myönnetään Itämeren alueelle (yhteisön aloitteet, kuten 
INTERREG II, mukaan lukien). 
3.2 INTERREG II 
Vuosina 1994 - 1999 INTERREG II -aloitteen mukaiset, alueella toteutettavien rajojen yli 
ulottuvaan yhteistyöhön liittyvien kahden- ja monenvälisten toimien määrärahat ovat 
hieman yli 170 miljoonaa ecua. Kyseisistä INTERREG-varoista noin 80 miljoonaa ecua 
myönnetään suoraan alueille, joilla yhteistyö on mahdollista PHAREn osana olevan, rajojen 
yli ulottuvaa yhteistyötä koskevan ohjelman yhteydessä, ja kyseisistä varoista 8 miljoonaa 
ecua myönnetään Itämeren alueen monenvälistä ohjelmaa varten. 
INTERREG II -aloitteen tavoitteena ovat "pehmeät" rajojen yli ulottuvat yhteistyöhankkeet, 
joita toteuttavat alueelliset ja paikallisyhteisöt. Hankkeiden luonne vaihtelee, mutta ne 
keskittyvät taloudelliseen kehitykseen, pääasiallista tavoitetta tukevilla alueilla tapahtuva 
yhteistyö mukaan lukien. 
Uuden ylikansalliseen yhteistyöhön tähtäävän INTERREG II-C -aloitteen luvataan olevan 
kiinnostava väline lisärahoituksen (enintään 15 miljoonaa ecua) myöntämiseksi Itämeren 
rajojen yli ulottuvaa yhteistyötä koskevalle ohjelmalle. Sillä tuetaan "pehmeitä" 
ylikansallisia toimenpiteitä fyysistä tilaa koskevan suunnittelun, Euroopan laajuisten 
verkkojen mahdollisimman tehokkaan käytön, syrjäseutualueiden liikennejärjestelyjen 
parantamisen, ympäristön (erityisesti meri- ja rannikkoympänstö), kestävän kehityksen, 
matkailun ja inhimillisten voimavarojen alalla. 
3.3 ECOS-OUVERTURE -ohjelma 
12 Tanska, Suomi, Saksa f Mecklenburg-Vorpommernin ja Schleswig-Holsteinin osavaltiot (Lander)] 
ja Ruotsi 
[f 
Ohjelma koskee Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) annetun asetuksen 10 artiklan 
mukaisia aloitteita ja sen tavoitteena on alueiden välinen yhteistyö ja verkkojen 
rakentaminen vähintään kahden Euroopan unionissa sijaitsevan alueen tai kunnan ja yhden 
PHARE-kumppanuusmaihin kuuluvan kumppanin kanssa. Aiheelliset alat ovat 
paikallishallintojen nykyaikaistaminen, ympäristöjä talouskehitys, pienille ja keskisuurille 
yrityksille suunnattu tuki mukaan lukien. Tähän mennessä Itämeren alueen paikalliset ja 
alueelliset kumppanit ovat toimineet aktiivisesti tässä ohjelmassa. Yhteensä 25 miljoonaa 
ecua on tähän mennessä myönnetty kyseiselle ohjelmalle 10 artiklan mukaisesti. Olisi 
otettava huomioon, että Puolan ja kolmen Baltian maan käytettävissä olevat tämän 
ohjelman mukaiset varat osana PHARE-ohjelmaa ovat 2 miljoonaa ecua vuodessa vuodesta 
1995 alkaen. 
Vuodesta 1996 Puolaa ja kolmea Baltian maata tuetaan Itämeren yhteistyörahaston varoilla 
osana Itämeren rajojen yli ulottuvaa yhteistyötä koskevaa ohjelmaa. 
3.4 HELCOM 
Itämeren alueen merellisen ympäristön suojelua koskeva yleissopimus (Helsingin 
yleissopimus), joka allekirjoitettiin rannikkovaltioiden välillä vuonna 1974, tuli voimaan 
vuonna 1980, ja sitä tarkistettiin vuonna 1992. Poliittisten muutosten jälkeen Euroopan 
yhteisöjen komissio pystyi osallistumaan Euroopan unionin puolesta vuonna 1992 
yleissopimuksen tarkistukseen, ja siitä tuli sopimuspuoli vuonna 1994 Euroopan unionin 
tehtyä sopimuksen. Itämeren komission (HELCOM) sihteeristö sijaitsee Helsingissä. 
Euroopan yhteisö rahoittaa 2,5 prosenttia sen hallinnollisesta talousarviosta. 
4. Euroopan unionin jäsenvaltioiden ohjelmat 
4.1 Tanska 
Vuosina 1990 - 1994 Tanskan apu Itämeren alueelle (Pietarin ja Kaliningradin alueille 
myönnetyt pienet määrät mukaan lukien ja olettaen, että 15 prosenttia Puolalle osoitetusta 
avusta ohjattiin käytettäväksi Puolan Itämereen rajoittuvilla rannikkoalueilla) oli yhteensä 
177 miljoonaa ecua, josta noin 72 prosenttia oli avustuksina, joita ei tarvitse maksaa 
takaisin. Avun kohteena olivat talouden infrastruktuuri, palvelut ja tuotannolliset alat. 
Teknisen avun osuus oli 15 prosenttia, vientiluottojen 16 prosenttia ja yksityisen 
sijoitustoiminnan tukeminen 12 prosenttia kokonaisavusta. 
Vuodelta 1995 käytettävissä olevat luvut osoittavat, että kyseisenä vuonna Itämeren 
alueelle on myönnetty yhteensä 10,1 miljoonaa ecua pelkästään teknisenä apuna. Jos apua 
myönnetään samantasoisena seuraavinakin vuosina, teknisenä apuna alueelle annettava tuki 
on yhteensä 50,5 miljoonaa ecua vuosina 1995 -1999. 
Tanskan avun (kaikki avustustavat mukaan lukien) arvioidaan olevan vuosina 1995 - 1999 
yhteensä 175 miljoonaa ecua. 
[% 
Tanskan apua muutetaan alojen ja kohteiden osalta siten, että huomiota kiinnitetään 
enemmän Euroopan unioniin liittymistä koskeviin toimiin. Ympäristöohjelmilla on lisäksi 
yhä tärkeämpi osa Tanskan myöntämässä avussa. 
Liitteessä I olevassa taulukossa 1 esitetään yksityiskohtaiset tiedot. 
4.2 Suomi 
Vuosina 1990 - 1994 Suomen apu Itämeren alueelle (Pietarin ja Kaliningradin alueet 
lukuun ottamatta ja olettaen, että 15 prosenttia Puolalle osoitetusta avusta ohjattiin 
käytettäväksi Puolan Itämeren rannikkoalueilla) oli yhteensä 183 miljoonaa ecua, josta 62 
miljoonaa ecua eli 34 prosenttia myönnettiin avustuksina, joita ei tarvitse maksaa takaisin. 
Suomi keskittyy pääasiallisesti yhteistyöhön Viron kanssa (44 prosenttia alueelle 
myönnetystä avusta). 
Suomen apu Baltian maille kohdistui useita aloja kattaviin hankkeisiin, rakenteelliseen 
mukauttamiseen ja velkojen uudelleenjärjestelyyn (72 prosenttia). Kyseiseen 
prosenttimäärään vaikuttaa merkittävästi huomattava määräraha Puolan velkojen 
uudelleenjärjestelyä varten. Kyseisen avun merkittävänä osana (19 prosenttia) oli myös 
julkiseen infrastruktuuriin tehdyt sijoitukset. Toinen merkittävä alue koski taloudellista 
infrastruktuuria ja palveluja (20 prosenttia). 
Suomi on keskittynyt avussaan alakohtaiseen apuun (53 prosenttia) ja vientiluottoihin (30 
prosenttia), mutta vähemmän tekniseen apuun (10 prosenttia). 
Vuosina 1995 - 1999 Suomen odotetaan pystyvän lisäämään avustusosuuttaan alueella (10 
prosenttia), mistä syystä kyseisen ajanjakson määrärahat olisivat 200 miljoonaa ecua, ja 
apua suunnattaisiin enemmän tekniseen apuun (25 prosenttia) ja alakohtaiseen apuun (60 
prosenttia pääasiallisesti sijoitustukena). 
Liitteessä I olevassa taulukossa 2 esitetään yksityiskohtaiset tiedot määrärahoista. 
4.3 Saksa 
Vuosina 1990 - 1994 Saksan apu Itämeren alueelle (Pietarin aluetta ja Kaliningradia lukuun 
ottamatta ja olettaen, että 15 prosenttia Puolalle ohjatusta avusta, velkojen 
uudelleenjärjestelyä lukuun ottamatta, ohjattiin käytettäväksi Puolan Itämeren 
rannikkoalueilla), oli yhteensä 426 miljoonaa ecua, josta 45 prosenttia oli avustuksina, joita 
ei tarvitse maksaa takaisin. 
Lukuun ottamatta Puolan velkojen uudelleenjärjestelyä Saksan apu kohdistui useita aloja 
kattaviin hankkeisiin ja rakenteelliseen mukauttamiseen (79 prosenttia) sekä 
yhteiskunnalliseen infrastruktuuriin ja palveluihin (15 prosenttia). 
ii 
Saksa keskittyi avussaan alakohtaiseen apuun (34 prosenttia, velkojen uudelleenjärjestelyä 
lukuun ottamatta) ja vientiluottoihin (41 prosenttia). Teknisen avun osuus oli 13 prosenttia 
kokonaisavusta. 
Vuosina 1995 - 1999 Saksan odotetaan pitävän aluetta koskevan avun tason ennallaan, 
mikä merkitsisi 425 miljoonan ecun määrärahaa kaikenlaiseen apuun (velkojen 
uudelleenjärjestelyä lukuunottamatta). 
Liitteessä I olevassa taulukossa 3 esitetään yksityiskohtaiset tiedot määrärahoista. 
4.4 Ruotsi 
Vuosina 1990 - 1994 Saksan apu Itämeren alueelle (Pietarin alue ja Kaliningrad mukaan 
lukien ja olettaen, että 15 prosenttia Puolalle ohjatusta avusta, velkojen uudelleenjärjestelyä 
lukuun ottamatta, ohjattiin käytettäväksi Puolan Itämereen rajoittuvilla rannikkoalueilla), 
oli yhteensä 264 miljoonaa ecua, josta 56 prosenttia oli avustuksina, joita ei tarvitse maksaa 
takaisin. 
Lukuun ottamatta Puolan velkojen uudelleenjärjestelyä Ruotsin apu kohdistui useita aloja 
kattaviin hankkeisiin ja rakenteelliseen mukauttamiseen (49 prosenttia) sekä tuotannollisiin 
aloihin (24 prosenttia). 
Ruotsi keskittyi avussaan alakohtaiseen apuun (61 prosenttia, velkojen uudelleenjärjestelyä 
lukuun ottamatta) ja tekniseen apuun (21 prosenttia). Vientiluottojen osuus oli 17 prosenttia 
kokonaisavusta. Kiinnostava piirre Ruotsin avussa on sen valmius toimittaa nopeasti 
teknistä apua, joka liittyy kansainvälisten rahoituslaitosten lainarahoituksen valmisteluun ja 
toteuttamiseen. 
Vuosina 1995 - 1999 Ruotsin odotetaan lisäävän alueelle toimittamansa avun määrää 20 
prosentilla, jolloin avun kokonaismäärä olisi 315 miljoonaa ecua koko ajanjaksolle. Avun 
kohteet eivät todennäköisesti muutu. 
Määrärahoja koskevat yksityiskohtaiset tiedot esitetään liitteessä I olevassa taulukossa 4. 
4.5 Muut Euroopan unionin jäsenvaltiot 
Vuosina 1990 - 1994 muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden apu Itämeren alueelle 
(Pietarin aluetta ja Kaliningradia lukuun ottamatta ja olettaen, että 15 prosenttia Puolalle 
osoitetuista määrärahoista, velkojen uudelleenjärjestelyä lukuun ottamatta, ohjattiin 
käytettäväksi Puolan Itämereen rajoittuvilla rannikkoalueilla), oli yhteensä 488 miljoonaa 
ecua, josta 31 prosenttia oli avustuksina, joita ei tarvitse maksaa takaisin. 
Lukuun ottamatta Puolan velkojen uudelleenjärjestelyä muiden jäsenvaltioiden apu 
kohdistui useita aloja kattaviin hankkeisiin ja rakenteelliseen mukauttamiseen (72 
prosenttia) sekä tuotantoaloihin (22 prosenttia). 
:W 
Muut jäsenvaltiot keskittyivät avussaan vientiluottoihin (59 prosenttia) ja alakohtaiseen 
apuun (23 prosenttia, velkojen uudelleenjärjestelyä lukuun ottamatta). Teknisen avun osuus 
oli yhdeksän prosenttia avun kokonaismäärästä. 
Muiden jäsenvaltioiden odotetaan säilyttävän alueelle myönnettävä apu samalla tasolla 
vuosina 1995 - 1999, jolloin eri avun lajien varat olisivat yhteensä 490 miljoonaa ecua 
(velkojen uudelleenjärjestelyä lukuun ottamatta). 
Liitteessä I olevassa taulukossa 5 esitetään yksityiskohtaiset tiedot. 
5. Kansainväliset rahoituslaitokset 
5.1 Euroopan investointipankki (EIP) 
Vuosina 1990 - 1994 Euroopan investointipankki on myöntänyt yhteensä 948 miljoonaa 
ecua lainoina alueen neljälle kumppanuusmaalle (Viro, Latvia, Liettua ja Puola). Suurin osa 
lainoista myönnettiin Puolalle (93 prosenttia) ja toiseksi eniten Virolle (5 prosenttia). Jos 
sovelletaan 15 prosentin laskutapaa, Itämeren alueen osuus (Pietarin aluetta ja 
Kaliningradia lukuun ottamatta) on 194 miljoonaa ecua kyseisestä kokonaismäärästä 
pääasiallisesti taloudelliseen infrastruktuuriin ja palvelualoihin (83 prosenttia) suunnattuina 
sijoitushankkeina (84 prosenttia). 
Liitteessä 2 olevassa taulukossa 1 esitetään lainojen kokonaismäärät maittain. 
5.2 Pohjoismaiden investointipankki (NIB) 
Pohjoismaiden investointipankin toiminta Baltian maissa koskee seuraavia alueita: 
• Baltian investointiohjelma, ja 
• lainat pohjoismaisille yrityksille Baltian maihin suuntautuvien sijoitusten 
tukemiseksi. 
Pohjoismaiden investointipankki perustettiin vuonna 1992 kolmeksi vuodeksi ja sen 
tarkoituksena on ohjata teknistä apua ja investointipääomia Baltian maihin paikallisille 
investoinneille suotuisten edellytysten luomiseksi. Pohjoismaiden investointipankki 
valtuutettiin hoitamaan 5 miljoonan ecun suuruista teknisen avun rahastoa, jota käytettiin 
pääasiallisesti kolmen kansallisen investointipankin perustamiseen Baltian maihin. 
Pohjoismaiden investointipankki hoitaa lisäksi 30 miljoonan ecun suuruista Baltian 
investointilainarahastoa, jonka tarkoituksena on tukea Pohjoismaiden pienten ja 
keskisuurten yritysten sijoitustoimintaa Baltian maissa ja edellä mainitun kolmen 
kansallisen investointipankin sijoitustoimintaa. 
Vuosina 1992 - 1994 Pohjoismaiden investointipankin tukeen Baltian maille sisältyi 63 
miljoonaa ecua Baltian maihin sijoittaville yrityksille myönnettyinä lainoina. Kyseiset 
investoinnit kohdistuivat pääasiallisesti tuotantoteollisuuteen ja televiestintäalalle. 
li 
5.3 Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EJKP) 
Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EJKP) toimii Keski- ja Itä-Euroopan maissa, 
entinen Neuvostoliitto mukaan lukien, jotka ovat sitoutuneet noudattamaan 
monipuoluejärjestelmään perustuvaa kansanvaltaa, pluralismia ja avointa markkinataloutta. 
Pankin tarkoituksena on edistää taloutta ja kansanvaltaa koskevia siirtymätoimenpiteitä 
sekä tukea yksityisiä ja yritystoimintaan liittyviä aloitteita kyseisissä maissa myöntämällä 
lainoja, tekemällä pääomasijoituksia ja harjoittamalla teknistä yhteistyötä. 
EJKP hoitaa myös Baltian investointirahastoa ja Baltian teknisen avun erityisrahastoa. 
Tarkkoja lukuja ei ole vielä saatavilla Itämeren alueen toiminnan osalta, koska Puolaa ja 
Venäjää koskevia tietoja ei ole jäsennelty asianmukaisesti. Vuosina 1990 - 1994 pankki 
kuitenkin myönsi jo pelkästään kolmelle Baltian maalle rahoitusta yli 300 miljoonaa ecua. 
Koska pankki on myöntänyt lainoja vasta vuodesta 1992 ja se on vasta nyt saavuttamassa 
täyden toimintavalmiuden, sen toiminnan voidaan osoittaa lisääntyvän huomattavasti 
vuosina 1995- 1999. 
Liitteessä 2 olevassa taulukossa 2 esitetään lainojen kokonaismäärät maittain. 
5.4 Kansainvälinen jälleenrakennus- ja kehityspankki (KJKP) 
Vuosina 1990 - 1994 alueen neljä kumppanuusmaata nostivat yhteensä lähes 3 200 
miljoonaa ecua lainoina Maailmanpankista; tähän summaan sisältyy noin 620 miljoonaa 
ecua Puolalle ohjattuna yleisenä ohjelma-apuna. Jos oletetaan, että 15 prosenttia Puolan 
osuudesta kyseisestä kokonaismäärästä käytettiin Puolan rannikkoalueiden hyväksi, 
Itämeren rannikkoalueiden rahoitus oli yhteensä noin 700 miljoonaa ecua (Pietarin aluetta 
ja Kaliningradia lukuun ottamatta). Kyseiset lainat käytettiin sijoitushankkeisiin 
taloudellisen infrastruktuurin alueella (28 prosenttia) ja tuotannollisiin aloihin (33 
prosenttia). Lisäksi noin 29 prosenttia kokonaismäärästä myönnettiin kunnostusapuna. 
Maailmanpankin alueelle myöntämien lainojen odotetaan pysyvän vuosina 1995 - 1999 
samalla tasolla (700 miljoonaa ecua), ja varoista suurin osa käytetään tuotannolliseen ja 
taloudelliseen infrastruktuuriin ja palvelualoihin. 
Liitteessä II olevassa taulukossa 3 esitetään lainojen yhteismäärät maittain. 
5.5 Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) 
Kansainvälinen valuuttarahasto on myöntänyt tähän mennessä hieman yli 3 800 miljoonaa 
ecua alueen neljälle kumppanuusmaalle niiden makrotaloudellisen mukauttamisen ja 
rakenneuudistusta koskevien ohjelmien tukemiseksi. 
z* 
Koska kyseisen avun määrää ei käytetä suoraan sijoituksiin julkisella tai yksityisellä 
sektorilla ja koska se ei Puolan osalta liity suoranaisesti Itämeren rannikkoalueisiin, 
kyseinen määrä jätetään käsittelemättä tässä asiakirjassa. 
Liitteessä 2 olevassa taulukossa 4 esitetään lainojen yhteismäärät maittain. 
6. Muut G-24 -maat (Euroopan unioniin kuulumattomat maat) 
Vuosina 1990 - 1994 Euroopan unioniin kuulumattomien apu Itämeren rannikkoalueille 
(Pietarin alue ja Kaliningrad lukuun ottamatta ja olettaen, että 15 prosenttia Puolalle 
osoitetuista määrärahoista, velkojen uudelleenjärjestelyä lukuun ottamatta, ohjattiin 
käytettäväksi Puolan Itämereen rajoittuvilla rannikkoalueilla), oli yhteensä 980 miljoonaa 
ecua. 
Lukuun ottamatta Puolan velkojen uudelleenjärjestelyä Euroopan unioniin kuulumattomien 
G-24 -maiden apu kohdistui makrotason rahoitusapuun (91 %); jäljelle jäävä yhdeksän 
prosenttia jakautuu tasaisesti muiden kohdealueiden kesken. 
Euroopan unioniin kuulumattomat G-24 -maat keskittyivät avussaan alakohtaiseen apuun 
(52 prosenttia, velkojen uudelleenjärjestelyä lukuun ottamatta) ja vientiluottoihin (30 
prosenttia). Teknisen avun osuus oli 13 prosenttia avun kokonaismäärästä. 
Euroopan unioniin kuulumattomien G-24 -maiden ei odoteta säilyttävän alueelle 
myönnettävää apua samalla tasolla vuosina 1995 - 1999, koska vuosina 1992 ja 1993 
myönnetty maksutasetta koskeva tuki oli huomattava kyseisenä ajankohtana vallinneiden 
erityisten olosuhteiden vuoksi. Koska avun määrää on erittäin vaikea arvioida, eri avun 
lajien (velkojen uudelleenjärjestelyä lukuun ottamatta) varat määritetään tässä asiakirjassa 
yhteensä 700 miljoonaksi ecuksi. 
Liitteessä III esitetään G-24 -maiden avun yhteismäärät kumppanuusmaittain. 
7. Kaikki avunantajat 
Kaikkien Itämeren alueelle apua antavien maiden ja järjestöjen vuosina 1990 - 1994 
myöntämä kaikenlainen apu on arvoltaan yhteensä 4 534 miljoonaa ecua. 
Tiivistelmä esitetään liitteessä IV. 
8. Tulevaisuuden näkymät 
Vaikka tässä vaiheessa ei ole mahdollista määritellä tarkasti Itämeren alueella vuosina 
1995-1999 todennäköisesti käytettävissä olevan kokonaisavun suuntaviivoja ja 
määrärahoja, tulevien vuosien apu voidaan alustavasti kuvailla seuraavasti: 
J3 
• kokonaisavun määrä ei todennäköisesti vähene vuosien 1990 - 1994 määrästä, vaan 
se pyrkii kasvamaan sekä absoluuttisina määrinä että laajuudeltaan, 
• teknisen avun (taloudelliseen uudistukseen suunnattu alakohtainen apu mukaan 
lukien) määrää todennäköisesti vähennetään lainoihin ja avustuksiin perustuvien 
investointien lisäämiseksi (vientiluotot, yksityisten sijoitusten tukeminen ja 
infrastruktuuriin suunnattujen julkisten sijoitusten alakohtainen apu mukaan lukien), 
• infrastruktuurialoilla tapahtuvien julkisten investointien lisäksi investointivaroja 
suunnataan yhä enemmän taloudellisiin investointeihin yksityissektorin 
kehittämiseksi, seuraavat alat mukaan lukien: pienten ja keskisuurten yritysten 
kehittäminen, maatalouden uudelleenjärjestely (maataloustuotteiden 
jalostusteollisuus ja kalastus mukaan lukien) sekä alueellinen kehittäminen. 
Itämeren alueen kalastusalan, joka ei ole tähän mennessä hyötynyt kovinkaan paljon 
yhteisön avusta, erityiset tarpeet olisi otettava huomioon edellä mainituissa 
toimenpiteissä, ja 
• Euroopan unionin apuun ja sen jäsenvaltioiden kahdenväliseen apuun sisältyvän 
erityisesti Euroopan yhdentymistä tukevan teknisen avun (vapaakauppa- ja 
Eurooppa-sopimusten täytäntöönpano, sisämarkkinasäännöstön antaminen ja asiaa 
koskevat liittymistä edeltävät toimet) osuuden odotetaan kasvavan huomattavasti 
teknisen avun muihin muotoihin verrattuna. 
Tällä hetkellä käytettävissä olevat tiedot osoittavat, että vuosina 1995 - 1999 käytettävissä 
olevat eri avun toimittajien Itämeren alueelle myöntämät varat ovat yhteensä 4 655 
miljoonaa ecua. 
Jaottelu esitetään liitteessä IV. 
9. Seuranta 
Neuvostoa pyydetään ottamaan huomioon, että tällä hetkellä käytettävissä olevien varojen 
ja tässä kertomuksessa käsiteltyjen kohteiden perusteella komissio aikoo Itämeren maiden 
neuvoston jäsenenä kehittää pitkän aikavälin Itämeren alueen aloitteen. 
Tämä alueellinen aloite tarjoaa laajan joukon mahdollisuuksia uusiksi ohjelmiksi useilla 
ensisijaisilla aloilla, ja jos se hyväksytään, siitä tulee tästä syystä yksittäisten avunantajien, 
Euroopan unioni mukaan lukien, perusta Itämeren alueelle suunnattavalle avulle. 
Aloite valmistellaan tiiviissä yhteistyössä Itämeren kaikkien kumppanuusmaiden kanssa 
sekä sellaisten muiden avunantajien ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, jotka ovat 
kiinnostuneita kehittämään yhteistyötä Itämeren alueella. Se esitetään kyseisten valtioiden 
päämiehille ja hallituksille niiden konferenssissa, joka on tarkoitus pitää Visbyssä, 
Ruotsissa, vuoden 1996 toukokuussa. 
3 h-
LIITE I 
ITÄMEREN ALUE - EU:n jäsenvaltioiden apu 
Taulukko 1 
TANSKA 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
josta seuraaviin: 
Tekninen apu 
Vientiluotot 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apuja muut Määrärahat (miljoonaa ecua) 1991 -1994" 
Viro 
7,14 
9,72 
3,47 
2033 
14,95 
0,34 
0,75 
4,29 Latvia 
5,00 
9,83 
12,03 
26,86 
12,54 
5,83 
3,41 
5,08 Liettua 
18,97 
9,17 
6,92 
0,33 
3539 
19,21 
11,20 
1,83 
3,16 Puola 
65,07 
9,11 
90,21 
115,54 
279,93 
45,38 
79,18 
57,40 
98,48 Pietarin 
alue 
0,1 
0,1" 
0,1 Kalinin­
grad 
0,2 
0,2" 
0,2 
Taulukko 2 
SUOMI 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
YhtcensH 
josta seuraaviin: 
Tekninen apu 
Vientiluotot 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apuja muut Määrärahat (miljoonaa ecua) 1991 -199410 
Viro 
27,85 
10,39 
9,71 
32,53 
80,49 
10,98 
25,97 
4,22 
39,34i8 Latvia 
10,21 
1,03 
2,41 
33,96 
47,62 
3,79 
23,95 
4,22 
15,66 Liettua 
10,02 
0,78 
1,93 
15,90 
28,63 
3,17 
4,48 
4,22 
16,76 Puola 
16,88 
0,11 
1,03 
153,80" 
171,82 
0,66 
-
-
171,16 Pietarin 
aiue Kalinin­
grad 
13 
14 
15 
16 
17 
18 DKK-ECU -muuntokurssi (tarvittaessa) = 7,27 (vuoden 1995 elokuu) 
Koskee ainoastaan vuoden 1994 lukuja; tietoja ei ole saatavilla vuosilta 1990 - 1993 
Koskee ainoastaan vuoden 1994 lukuja; tietoja ei ole saatavilla vuosilta 1990 - 1993 
FIM-ECU -muuntokurssi (tarvittaessa) = 5,67 (vuoden 1995 elokuu) 
Josta 142,88 miljoonaa ecua (93 prosenttia) velkojen uudelleenjärjestelyä varten 
Josta 7,48 miljoonaa ecua (19 prosenttia) sijoitushankkeina 
.1 
LIITE I (jatkoa) 
ITÄMEREN ALUE - EU:n jäsenvaltioiden apu 
Taulukko 3 
SAKSA 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
josta seuraaviin: 
Tekninen apu 
Vientiluotot 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apu ja muut Määrärahat (miljoonaa ecua) 1991 -1994^ 
Viro 
2,69 
9,39 
1,60 
9,56 
23,25 
8,54 
1,91 
3,15 
9,65 Latvia 
1,17 
10,31 
1,50 
20,55 
33,54 
8,77 
15,67 
0,10 
9,00 Liettua 
8,69 
10,77 
2,12 
58,54 
80,12 
17,89 
35,21 
19,45 
7,58 Puola 
18,05 
227,92 
24,49 
3 20 
979,12 
4 250,18 
125,57 
807,86 
184,58 
3 132,17 Pietarin 
alue Kalinin­
grad 
Taulukko 4 
RUOTSI 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri & palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
josta seuraaviin: 
Tekninen apu 
Vientiluotot 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apuja muut Määrärahat (miljoonaa ecua) 1991 -1994" 
Viro 
14,86 
9,10 
25,17 
49,45 
98,58 
20,37 
20,31 
-
57,89 Latvia 
6,45 
10,37 
3,21 
31,62 
51,65 
14,13 
0,38 
-
37,14 Liettua 
20,14 
6,02 
20,08 
45,35 
91,58 
11,86 
17,49 
-
62,23 Puola 
37,03 
7,84 
93,50 
504,53zz 
642,91 
53,02 
47,38 
26,44 
516,07 Pietarin 
alue Kalinin­
grad 
0,62 
1,72 
0,13 
2,47 
2,47 
19 
20 
21 
22 DEM-ECU -muuntokurssi (tarvittaessa) = 1,87 (vuoden 1995 elokuu) 
Josta 2 325,81 miljoonaa ecua (58 prosenttia) velkojen uudelleenjärjestelyä varten 
SEK-ECU -muuntokurssi (tarvittaessa) = 9,52 (vuoden 1995 elokuu) 
Josta 491,7 miljoonaa ecua (98 prosenttia) velkojen uudelleenjärjestelyä varten 
2£ 
LIITE I (jatkoa) 
ITÄMEREN ALUE - EU:n jäsenvaltioiden apu 
Taulukko 5 
Muut EU:n jäsenvaltiot 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
josta seuraaviin: 
Tekninen apu 
Vientiluotot 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apuja muut Määrärahat (miljoonaa ecua) 1991-1994 
Viro 
1,05 
1,07 
22,37 
13,29 
37,78 
5,42 
25,09 
0,05 
0,33 Latvia 
1,43 
1,93 
22,52 
18,43 
44,69 
6,48 
20,31ZJ 
-
17,90 Liettua 
1,43 
2,32 
22,40 
40,32 
66,47 
7,81 
36,38 
1,73" 
20,55 Puola 
81,39 
40,78 
256,03 
5 170,84 
5 549,04 
158,92 
1 362,00 
248,13 
3 779,99 Pietarin 
alue Kalinin­
grad 
23 
24 Kokonaisuudessaan Espanjan rahoittama 
Kokonaisuudessaan Ranskan rahoittama 
Ji 
LIITE II 
ITÄMEREN ALUE - Kansainvälisten rahoituslaitosten apu 
Taulukko 1 
EIP 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
josta seuraaviin: 
Sijoitushankkeet 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apu Lainat (miljoonaa ecua) 1991- 1994 
Viro 
42,00 
5,00 
47,00 
42,00 
5,00 Latvia 
5,00 
5,00 
5,00 Liettua 
10,00 
10,00 
10,00 Puola 
723,00 
13,00 
150,00 
886,00 
736,00 
150,00 Pietarin 
alue Kalinin­
grad 
Taulukko 2 
EJKP 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
josta seuraaviin: 
Sijoitushankkeet 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apu Lainat (miljoonaa ecua) 1991-94 
Viro 
80.56 
10,00 
90,56 
80,56 
10,00 Latvia 
51,99 
10,90 
62,89 
61,49 
1,40 Liettua 
74,90 
1,80 
76,70 
74,90 
1,80 Puola 
167,40 
2,70 
356,81 
57,70 
584,61 
558,21 
26,40 Pietarin 
alue Kalinin­
grad 
£8 
LIITE II (jatkoa) 
ITÄMEREN ALUE - Kansainvälisten rahoituslaitosten apu 
Taulukko 3 
Maailmanpankki 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
joista seuraaviin: 
Sijoitushankkeet 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Muut Lainat (miljoonaa ecua) 1991-94 
Viro 
42,03 
23,11 
65,14 
64,14 Latvia 
50,44 
34,67 
85,11 
85,11 Liettua 
28,08 
46,22 
74,30 
74,90 Puola 
829,92 
334,92 
1 177,85 
619,87 
2 962,56 
2 342,69 
619,87 Pietarin 
alue Kalinin­
grad 
Taulukko 4 
IMF 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
josta seuraaviin: 
Sijoitushankkeet 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apu Lainat (miljoonaa ecua) 1991-94 
Viro 
44,18 
44,18 
44,18 Latvia 
141,49 
141,49 
141,49 Liettua 
316,57 
316,57 
316,57 Puola 
3 337,65 
3 337,65 
3 337,56 Pietarin 
alue Kalinin­
grad 
Jl 
LIITE III 
ITÄMEREN ALUE - Muiden G-24 -maiden (EU:hun kuulumattomien) apu 
Taulukko 1 
G-24 (EUrhun 
kuulumattomat maat) 
Ohjelman kohdealue 
Taloudellinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Yhteiskunnallinen 
infrastruktuuri ja palvelut 
Tuotannolliset alat 
Muut 
Yhteensä 
josta seuraaviin: 
Tekninen apu 
Vientiluotot 
Tuki yksityiselle 
sijoitustoiminnalle 
Alakohtainen apuja muut Määrärahat (miljoonaa ecua) 1991 -1994° 
Viro 
4,65 
5,70 
5,37 
104,28 
120,00 
22,33 
12,53 
1,43 
83,71 Latvia 
4,62 
4,73 
7,93 
150,56 
167,84 
23,00 
55,27 
2,21 
87,36 Liettua 
7,54 
5,60 
7,92 
144,75 
165,81 
28,88 
33,95 
2,27 
100,71 Puola 
61,60 
66,45 
55,45 
7 048,49 
26 
7 231,99 
382,10 
1 252,43 
256.03 
5 341,43 Pietarin 
alue Kalinin­
grad 
25 
26 DKK-ECU -muuntokurssi (tarvittaessa) = 7,27 (vuoden 1995 elokuu) 
Josta 3 756,20 miljoonaa ecua velkojen uudelleenjärjestelyä varten 
i( 
LIITE IV 
Itämeren alue - Tiivistelmätaulukot [tärkeimpien avunantajien aikaisemmat, tämänhetkiset 
(1990-1994) ja suunnitellut (1995-1995) ohjelmat - miljoonaa ecua 2? 
Avunantaja 
EU/PHARE Ohjelma 
Puola 
Viro 
Latvia 
Liettua 
Ylikansalliset 
Rajat ylittävä 
yhteistyö 
Laajat 
u- , 30 
ohjelmat 
Välisumma -EU/PHARE 
EU/TACIS (Pietari) 
(Kaliningrad) 
Välisumma EU/TACIS 
EU/Rakenne­
rahastot INTERREG II 
KCOS-
Ouverture 
Muut 
Välisumma - EU/Rakennerahastot 
1 SIIRTO Määrärahat 
1990-1994 
152 
48,5 
67,5 
90 
94 
11 
2,0 
465 
30 
10 
40 
1 
ei 
(235) pm"" 
1 
506 Painopiste 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS 
EI/SO/PS 
EI/SO/PS 
EI/PS 
EI/SO 
HI/SO 
ei Tämänhetkiset 
määrärahat 
1995-1999 
115 
105 
135 
190 
143 
80 
2,0 
770 
ei 
ei 
p.m. 
170 
K) 
(5.120) pm'** 
180 
950 Painopiste 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS 
EI/SO/PS 
EI/SO/PS/OS 
ei 
ei 
EI/SO 
EI/SO 
EI/SO/PS/OS 
27 
28 
29 
30 
31 
32 
33 
34 Lähimpään tuhanteen pyöristettynä 
El = taloudellinen infrastruktuuri (liikenne, viestintä, ympäristö, energia) 
SO = sosiaalinen infrastruktuuri (koulutus, terveys, julkishallinto) 
PS = tuotantoala (maatalous, kalastus, teollisuus, kauppa, pankkitoimi ja matkailu) 
OS = muut alat (useita aloja koskevat ohjelmat, makrotaloudellinen tuki, 
rakennesopeutus, velkojen uudelleenjärjestely, elintarvike- ja hätäapu, 
tuki hallituksista riippumattomille järjestöille) 
Rajat ylittävän yhteistyön ohjelmat aloitettiin vuonna 1994. 
Laajat PHARE-ohjelmat ovat seuraavat: kansanvalta, LIEN, kumppanuus ja 
siviiliyhteiskunta. 
Määräraha ainoastaan kumppanuusohjelmaa varten 
Määräraha ainoastaan kumpaanuusohjelmaa varten 
Vuoteen 1993 saakka; kaikki kohteet; ei laskettu mukaan tämän taulukon 
kokonaissummaan 
Ajankohta 1994; kaikki kohteet; ei laskettu mukaan tämän taulukon kokonaissummaan 
LIITE IV (jatkoa) 
ITÄMEREN ALUE - Tiivistelmätaulukot [tärkeimpien avunantajien aikaisemmat, 
tämänhetkiset (1990-1994) ja suunnitellut (1995-1999) ohjelmat - miljoonaa ecua) 
Avunantaja Ohjelma 
SIIRTO 
EU/yhteisön 
ohjelmat 
EU/Vakautus­
sopimus 
EU/Maksu­
taseen tuki LIFE I & II 
Eri 
Keskuspankki-
varannot/ 
Tuonnit 
Välisumma - EU 
Tanska 
Suomi 
Saksa 
Ruotsi 
Muut EY:n 
jäsenvaltiot Kahdenväliset; 
vientitakuut 
Kahdenväliset 
Eri 
BITS; SIDA; 
SwedeCorp; 
muut 
Eri 
Välisumma - EU:n jäsenvaltiot 
IMF 
EIP 
EJKP 
KJKP (MP) 
PIP 
Välisumma - Kv 43 . rah.laitokset Määrärahat 
1990-1994 
506 
11J/ 
p.m. 
40 220 
737 
177 
183 
426 
264 
488 
1.538 
3.800 (pm) 
194 
318" 
669 
98 
1.279 Painopiste 
EI 
SO/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
OS 
EI/SO 
EI/SO 
EI/SO/OS 
EI Tämänhetkset 
määrärahat 
1995-1999 
950 
38 
p.m. 
p.m. 
950 
175 
200 
425 
315 
490 
1.605 
-
(pm) 
oo" 
700 
100 
1.400 Painopiste 
EI 
SO/OS 
ei 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
EI/SO/PS/OS 
OS 
EI/SO 
EI/SO 
EI/SO/OS 
EI 
35 
36 
37 
38 
39 
40 
41 
42 
43 Lähimpään tuhanteen pyöristettynä 
EI = taloudellinen infrastruktuuri (liikenne, viestintä, ympäristö, energia) 
SO = sosiaalinen infrastruktuuri (koulutus, terveys, julkishallinto) 
PS = tuotantoalat (maatalous, kalastus, teollisuus, kauppa, pankkitoiminta ja matkailu) 
OS = muut alat (useita aloja koskevat ohjelmat, makrotaloudellinen tuki, rakennesopeutus, 
velkojen uudelleenjärjestely, 
elintarvike- ja hätäapu, tuki hallituksista riippumattomille järjestöille) 
Arvio, joka perustuu 50 prosentin osuuteen viiden prosentin määrärahasta 450 miljoonasta 
ecusta, joka on käytettävissä Itämeren ja Välimeren alueen ohjelmiin (Itämeren alueelle ei ole 
olemassa erillistä kiintiötä, koska rahoitus toteutetaan sopivina hankkeina) 
Itämeren alueelle ei ole varattu erillistä rahoitusta; osallistuminen LIFE-ohjelman toimiin 
riippuu kansallisista talousarvioista myönnetyistä määrärahoista ja/tai PHARE-ohjelman 
varoista 
P.M. = "pro memoria"; ei erillistä määrärahaa; rahoitus voimassa olevista ohjelmista 
Määrärahaan, jonka suuruus on 50 prosenttia 585 miljoonan ecun kokonaismäärärahasta, ei 
sisälly Puolan vakautusrahasto eikä Puolan velkojen takaisinmaksamiseksi tarkoitettu apu; 
summaa ei ole laskettu mukaan kokonaissummaan. 
Arvio 
Arvio 
Tähän ei sisälly IMF:n valmiusluottojärjestelyt eikä EY/G-24:n antama maksutaseen tuki. 
32 
G-24 (EU:n 
ulkopuoliset 
ina;il) 
YHTEENSÄ - KAIKKI 
AVUNANTAJAT 980 
4.534 EI/SO/PS/OS 700 
4.655 EI/SO/PS/OS 
33 

..•ji^^iiyi!^!!» Win •" ^^-^ 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 609 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 
Luettelonumero : CB-CO-95-680-FI-C 
ISBN 92-77-97407-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg s^