Ehdotus Neuvoston asetus (EY) maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä /* KOM/98/0158 lopull. - CNS 98/0110 */



Virallinen lehti nro C 170 , 04/06/1998 s. 0038



98/0110 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) N:o . . . ./. . annettu . . . maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä (98/C 170/04) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo, että 1) maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen olisi liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen ja siihen on erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan, 2) yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena on toteuttaa perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteet; markkinoiden vakauttamiseksi maitoalalla ja alan maatalousväestön kohtuullisen elintason turvaamiseksi on tarpeen, että interventioelimet toteuttavat yksihintajärjestelmään perustuen markkinoiden interventiotoimenpiteitä, joihin kuuluu voin ja rasvattoman maitojauheen osto ja tuki näiden tuotteiden yksityiselle varastoinnille; nämä toimenpiteet olisi kuitenkin vakioitava, jotta kyseisten tavaroiden vapaa liikkuvuus yhteisössä ei esty, 3) 28 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3950/92 (1) maidon ja maitotuotteiden markkinoilla otettiin käyttöön lisämaksujärjestelmä maidon ja maitotuotteiden markkinoilla vallitsevan kysynnän ja tarjonnan epätasapainon ja siitä johtuvien rakenteellisten ylijäämien vähentämiseksi; tätä järjestelmää sovelletaan kuuden perättäisen 12 kuukauden jakson ajan 1 päivästä huhtikuuta 2000 alkaen, 4) maidon ja maitotuotteiden kulutuksen kannustamiseksi yhteisössä ja näiden tuotteiden kilpailukyvyn parantamiseksi kansainvälisillä markkinoilla markkinoiden tukitoimia olisi vähennettävä, erityisesti tavoitehintojen ja voin ja rasvattoman maitojauheen interventiohintojen asteittaisella alentamisella, 5) voin interventiojärjestelmän täytäntöönpanon avulla pitäisi taata avoin kilpailukykyinen asema markkinoilla ja antaa mahdollisuus mahdollisimman tehokkaaseen varastointiin; voille asetettavat laatuvaatimukset ovat merkitsevä tekijä näiden tavoitteiden saavuttamisessa; interventio-ostoja olisi toteutettava siinä määrin kuin markkinoiden vakaus suhteessa voin markkinahintoihin jäsenvaltioissa on tarpeellista säilyttää, ja se olisi toteutettava tarjouskilpailuna, 6) voin yksityisen varastoinnin tuen osalta on asianmukaista rajoittaa sen myöntäminen yhteisöperäisestä kermasta ja maidosta tuotettuun voihin ja säilyttää viittaus kansallisiin laatuluokkiin tukikelpoisuuden edellytyksenä, 7) voin ja tuoreen kerman intervention lisäksi tarvitaan muita yhteisön interventiotoimenpiteitä maidon valkuaisaineiden parhaan mahdollisen tuoton saamiseksi ja maidon tuottajahintojen vahvistamisen kannalta erityisen tärkeiden tuotteiden hintojen tukemiseksi; nämä toimenpiteet olisivat rasvattoman maitojauheen osto ja yksityisen varastoinnin tuki tälle tuotteelle; tavanomainen rasvattoman maitojauheen interventio-osto voitaisiin kuitenkin keskeyttää, kun tietty määrä on saavutettu ja se voidaan korvata tarjouskilpailulla tapahtuvalla ostolla, 8) julkiseen interventioon myyvien toimijoiden ja yhteisön varojen asianmukaisen hallinnon välisen vääristymisen välttämiseksi interventioon ostetun rasvattoman maitojauheen valkuaisainepitoisuudelle olisi asetettava vähimmäisvaatimus; sen pitoisuus olisi vahvistettava ottaen huomioon nykyiset kaupalliset vaatimukset ja siten, ettei sitä voida käyttää interventiosta poissulkemisen perusteena, 9) maitomarkkinoiden tasapainottamiseksi ja maidon ja maitotuotteiden markkinahintojen vakauttamiseksi olisi säädettävä täydentävistä toimenpiteistä, joilla lisätään maitotuotteiden interventiosta poistamismahdollisuuksia; tällaisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava yksityisen varastoinnin tuen myöntäminen eräille juustotyypeille ja toisaalta eräiden tiettyihin käyttötarkoituksiin ja määräpaikkoihin tarkoitettujen maitotuotteiden markkinointitukien myöntäminen, 10) nuorten ihmisten maidon kulutuksen kannustamiseksi olisi säädettävä siitä, että yhteisö vastaa osasta kustannuksia, joita aiheutuu koulujen oppilaille tarjottavaa maitoa koskevan tuen myöntämisestä, 11) maitoalan markkinoiden tukitoimien vähenemisen vuoksi olisi otettava käyttöön tulotukitoimenpiteitä maidontuottajille; nämä toimenpiteet olisi toteutettava lypsylehmäpalkkioina, joiden tasoa olisi kehitettävä samanaikaisesti asteittaisten markkinoiden tukitoimien vähentämisen kanssa; tuottajakohtainen tulotuen taso olisi laskettava kyseisten tuottajien tuottajakohtaisten viitemäärien ja yhteisön maidon keskituotoksen perusteella; järjestelmän asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi, yhteisön monenvälisten sitoumusten huomioonottamiseksi ja talousarvion valvonnasta johtuvista syistä olisi säädettävä kokonaistulotuen pitämisestä samalla tasolla kuin se oli palkkiojärjestelmän voimaantullessa jäsenvaltioiden sovellettujen kokonaisviitemäärien osalta, 12) yksinkertaisuuden vuoksi lypsylehmäpalkkiota olisi hallinnoitava ja se olisi myönnettävä yhdessä naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn vastaavan lypsylehmistä maksettavan tulotuen kanssa, 13) maidon tuotantoedellytykset ja tuottajien tulot vaihtelevat merkittävästi yhteisön eri tuotantoalueilla; yhteisönlaajuinen järjestelmä, jossa maksettaisiin kaikille tuottajille yhdenmukaisia lypsylehmäpalkkioita olisi liian jäykkä ottamaan asianmukaisesti huomioon rakenteelliset ja luonnonoloista johtuvat eroavuudet ja niistä johtuvat moninaiset tarpeet; tämän vuoksi olisi asianmukaista säätää myöhemmin määritettävästä joustavasta yhteisön lisämaksujärjestelmästä, jonka jäsenvaltiot laativat vahvistettujen kokonaismäärien rajoissa ja eräiden yhteisten perusteiden mukaisesti; jäsenvaltioille olisi vahvistettava kokonaismäärät niiden maidon kokonaisviitemäärien perusteella; yhteisten perusteiden tarkoituksena on muun muassa estää lisämaksuista koituva mahdollinen syrjintä ja ottaa huomioon yhteisön asiaa koskevat monenväliset sitoumukset; on erityisen tärkeää, että jäsenvaltiot käyttävät harkintavaltaansa yksinomaan puolueettomin perustein ottaakseen täysin huomioon tasapuolisen kohtelun periaatteen ja estääkseen markkinoiden ja kilpailun vääristymät; on aiheellista säätää siitä, missä muodossa lisämaksujärjestelmä mahdollisesti toteutetaan; niiden olisi oltava lisäpalkkioiden ja pinta-alatukien muodossa, 14) palkkion lisäosaa olisi myönnettävä lypsylehmäpalkkioyksiköiden lisäksi; on tarpeen myös rajoittaa palkkioyksiköstä myönnettävän tuen kokonaismäärää vuodessa, 15) pinta-alatuen lisäosaa olisi myönnettävä vain monivuotisista laitumista, jotka eivät kuulu jonkin muun yhteisön markkinatukitoimenpiteen piiriin; pinta-alatukia olisi sovellettava monivuotisen laitumen alueellisten perusviljelyalojen rajoissa, jotka jäsenvaltiot vahvistavat aikaisempien viitetietojen perusteella; hehtaarilta myönnettävän pinta-alatuen enimmäismäärän, mukaan lukien naudanliha-alan markkinajärjestelyn mukaisesti maksettavat pinta-alatuen lisäosat, olisi oltava verrannollinen eräiden peltokasvien tuottajien tukijärjestelmän keskimääräisen hehtaarituen kanssa, 16) halutun taloudellisen vaikutuksen aikaansaamiseksi suorat tuet olisi myönnettävä tiettyinä määräaikoina, 17) jos naudan somatotropiinin käyttö lypsylehmille kielletään yhteisön lainsäädännössä, komission olisi laadittava vastaavat seuraamukset kuin naudanliha-alan markkinajärjestelyssä on suunnitteilla eräiden naudanlihan tuotannossa kiellettyjen aineiden osalta, 18) yhteisön maidon ja maitotuotteiden yhtenäismarkkinoiden luominen edellyttää yhtenäistä kauppajärjestelyä yhteisön ulkorajoilla; kauppajärjestelyn, jossa on tuontitulleja ja vientitukia, pitäisi interventiotoimenpiteiden lisäksi periaatteessa vakauttaa yhteisön markkinoita; kauppajärjestelyn olisi perustuttava Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa hyväksyttyihin sitoumuksiin, 19) maidon ja maitotuotteiden kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan määrän valvomiseksi eräiden tuotteiden osalta olisi säädettävä tuonti- ja vientitodistusjärjestelmästä, johon kuuluu vakuuden antaminen sen varmistamiseksi, että liiketoimet, joille näitä todistuksia myönnetään, toteutuvat, 20) sellaisten haitallisten vaikutusten estämiseksi tai torjumiseksi yhteisön markkinoilla, jotka voisivat johtua eräiden maataloustuotteiden tuonnista, yhden tai useamman tällaisen tuotteen tuonnissa olisi sovellettava lisätuontitullia, jos eräät edellytykset täyttyvät, 21) eräin edellytyksin on aiheellista, että komissiolle annetaan valtuudet avata ja hallinnoida perustamissopimuksen tai muiden neuvoston asiakirjojen mukaisesti tehdyistä kansainvälisistä sopimuksista johtuvia tariffikiintiöitä; komissiolla olisi myös oltava vastaavat valtuudet eräiden kolmansien maiden avaamien kiintiöiden osalta, 22) yhteisön osallistuminen maidon ja maitotuotteiden kansainväliseen kauppaan voidaan varmistaa mahdollisuudella myöntää yhteisöhinnan ja maailmanmarkkinahinnan välisen erotuksen suuruista, maataloudesta tehdyn WTO-sopimuksen (2) mukaista, tukea viennille kolmansiin maihin; näillä tuilla olisi oltava lukumäärää ja arvoa koskevat rajat, 23) arvoa koskevien rajojen noudattaminen olisi varmistettava tukea vahvistettaessa valvomalla niiden maksamista Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston säännöillä; valvontaa voidaan helpottaa edellyttämällä, että tuet vahvistetaan etukäteen, jolloin kuitenkin eriytetyn tuen yhteydessä olisi mahdollista vaihtaa erityinen tuen määräpaikka tietyllä maantieteellisella alueella, jolla sovelletaan yhtenäisen tuen määrää; jos tuen määräpaikka vaihtuu, todelliseen tuen määräpaikkaan sovellettava tuki olisi maksettava etukäteen vahvistettuun tuen määräpaikkaan sovellettavan enimmäismäärän rajoissa, 24) lukumäärällisten rajoitusten valvominen edellyttää luotettavan ja tehokkaan valvontajärjestelmän käyttöönottoa; tässä tarkoituksessa tukien myöntämisen edellytyksenä tulisi olla vientitodistus; tukia olisi myönnettävä saatavilla olevissa rajoissa, tuotteen erityisen tilanteen mukaan; tähän sääntöön voitaisiin sallia poikkeuksia vain sellaisten jalostettujen tuotteiden osalta, joita ei ole lueteltu perustamissopimuksen liitteessä II ja joihin ei sovelleta määrällisiä rajoituksia, sekä elintarvikeaputoimien yhteydessä, joihin ei sovelleta mitään rajoja; vientituella markkinointivuosina vietyjen määrien valvonta, siten kuin siihen viitataan WTO:n maataloussopimuksessa, olisi toteutettava markkinointivuosittain annettujen vientitodistusten perusteella, 25) edellä esitetyn järjestelmän täydentämiseksi siinä määrin kuin on tarpeen sen moitteettoman toiminnan kannalta, olisi säädettävä mahdollisuudesta käyttää niin sanottua sisäisen jalostusliikenteen menettelyä tai markkinatilanteen vaatiessa kieltää sen käyttö, 26) on aiheellista säätää toimenpiteistä, joita toteutetaan, jos hintojen merkittävä nousu tai lasku häiritsee tai uhkaa häiritä yhteisön markkinoita, 27) tullijärjestelmä mahdollistaa luopumisen kaikista muista suojatoimenpiteistä yhteisön ulkorajoilla; sisämarkkinat ja tullijärjestelmät voivat poikkeuksellisissa olosuhteissa kuitenkin osoittautua riittämättömäksi; yhteisön olisi sallittava toteuttaa viipymättä kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten tapausten mahdollisesti aiheuttamilta häiriöiltä; näiden toimenpiteiden olisi oltava asiaa koskevien WTO-sopimusten velvoitteiden mukaisia, 28) eläintautien leviämistä ehkäisevien toimenpiteiden soveltamisesta aiheutuvat vapaan liikkuvuuden rajoitukset voivat aiheuttaa hankaluuksia yhden tai useamman jäsenvaltion markkinoille; on säädettävä mahdollisuudesta toteuttaa poikkeustoimenpiteitä markkinoiden tukemiseksi, jotta tilanne korjautuisi, 29) tiettyjen tukien myöntäminen voi vaarantaa yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen; tämän vuoksi maito- ja maitotuotealalla olisi voitava soveltaa niitä perustamissopimuksen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden myöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoiden kanssa ristiriidassa olevien tukien kieltämisen, 30) on tarpeellista, että maidon ja maitotuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn kehittyessä jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavat tiedot, 31) suunniteltujen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö hallintokomiteassa, 32) yhteisön olisi rahoitettava jäsenvaltioille tämän asetuksen soveltamisesta johtuvista velvoitteista aiheutuvat kulut yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta . . . annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o . . . ./. . 2 ja 3 artiklan mukaisesti, 33) maito- ja maitotuotealan yhteisessä markkinajärjestelyssä olisi otettava huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet, 34) maidon ja maitotuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 804/68 (3) on muutettu useaan kertaan; muutosten monilukuisuuden ja vaikeaselkoisuuden vuoksi sekä sen takia, että ne ovat Euroopan yhteisöjen virallisen lehden eri numeroina, kyseisiä tekstejä on vaikea käyttää eivätkä täytä siten kaikelta lainsäädännöltä vaadittavaa selkeyttä; tämän vuoksi ne olisi konsolidoitava uudeksi asetukseksi ja edellä mainittu asetus (ETY) N:o 804/68 olisi kumottava; neuvoston asetusten (ETY) N:o 986/68 (4), N:o 987/68 (5), N:o 508/71 (6), N:o 1723/81 (7), N:o 2990/82 (8), N:o 1842/83 (9) ja N:o 777/87 (10) olennaisimmat säännöt on otettu tähän asetukseen ja ne olisi siksi kumottava, ja 35) siirtyminen asetuksen (ETY) N:o 804/68 järjestelyistä tämän asetuksen järjestelyihin voi aiheuttaa vaikeuksia, joita ei ole käsitelty tässä asetuksessa; tämän mahdollisuuden käsittelemiseksi olisi säädettävä, että komissio vahvistaa tarvittavat siirtymäkauden toimenpiteet; komissiolla olisi myös oltava oikeus ratkaista erityisiä käytännön ongelmia, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Maito- ja maitotuotealan yhteinen markkinajärjestely koskee seuraavia tuotteita: >TAULUKON PAIKKA> I LUKU Sisämarkkinat I OSASTO Hintajärjestelmä 2 artikla Kaikkien 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden maidon markkinointivuosi alkaa 1 päivänä heinäkuuta ja päättyy seuraavan vuoden 30 päivänä kesäkuuta. 3 artikla 1. Vahvistetaan meijeriin toimitetulle ja rasvapitoisuudeltaan 3,7 prosenttiselle maidolle tavoitehinta ecuina 100:aa kilogrammaa kohti seuraavasti: - 29,66 ecua 1 päivän heinäkuuta 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 välisenä aikana, - 28,35 ecua 1 päivän heinäkuuta 2001 ja 30 päivän kesäkuuta 2002 välisenä aikana, - 27,04 ecua 1 päivän heinäkuuta 2002 ja 30 päivän kesäkuuta 2003 välisenä aikana, - 25,72 ecua 1 päivästä heinäkuuta 2003 alkaen. Tavoitehinnaksi katsotaan maidon hinta, joka pyritään varmistamaan tuottajien myymän maidon kokonaismäärälle yhteisössä ja sen ulkoisilla markkinoilla tarjoutuvien myyntimahdollisuuksien mukaan. 2. Neuvosto voi muuttaa tavoitehinnan perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti. 4 artikla 1. Vahvistetaan yhteisön interventiohinnat ecuina 100:aa kilogrammaa kohti seuraavasti: a) voille: - 315,89 ecua 1 päivän heinäkuuta 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 välisenä aikana, - 303,59 ecua 1 päivän heinäkuuta 2001 ja 30 päivän kesäkuuta 2002 välisenä aikana, - 291,28 ecua 1 päivän heinäkuuta 2002 ja 30 päivän kesäkuuta 2003 välisenä aikana, - 278,97 ecua 1 päivästä heinäkuuta 2003 alkaen. b) rasvattomalle maitojauheelle: - 197,81 ecua 1 päivän heinäkuuta 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 välisenä aikana, - 190,11 ecua 1 päivän heinäkuuta 2001 ja 30 päivän kesäkuuta 2002 välisenä aikana, - 182,40 ecua 1 päivän heinäkuuta 2002 ja 30 päivän kesäkuuta 2003 välisenä aikana, - 174,69 ecua 1 päivästä heinäkuuta 2003 alkaen. 2. Neuvosto voi muuttaa interventiohintoja perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti. 5 artikla Rajoittamatta lisämaksujärjestelmän täytäntöönpanoa laaditaan hintajärjestelmä. II OSASTO Interventiojärjestelmä 6 artikla 1. Jos markkinahinnat ovat yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa alhaisemmat kuin 92 prosenttia interventiohinnasta edustavan ajanjakson kuluessa, interventioelimet toteuttavat oston kyseisessä jäsenvaltiossa avoimena tarjouskilpailuna myöhemmin määritettävien tarjousehtojen mukaisesti. Komission vahvistama ostohinta ei saa olla alle 90 prosenttia interventiohinnasta. Kun markkinahinnat kyseisessä jäsenvaltiossa nousevat vähintään 92 prosenttiin edustavan ajanjakson interventiohinnoista, avoimena tarjouskilpailuna toteutettu osto keskeytetään. 2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti interventioelimet saavat ostaa suoraan ja yksinomaan pastöroidusta kermasta yhteisön hyväksymässä yrityksessä tuotettua voita, a) joka täyttää seuraavat vaatimukset: - rasvapitoisuus painoprosentteina vähintään 82 prosenttia ja vesipitoisuus painoprosentteina enintään 16 prosenttia, - ei ostohetkellä ylitä myöhemmin vahvistettavaa ikää, - vähimmäismäärää ja pakkausta koskevat myöhemmin määritettävät edellytykset, b) joka täyttää tietyt myöhemmin määritettävät vaatimukset, jotka koskevat erityisesti: - säilytystä, jonka osalta interventioelimet voivat säätää myöhemmin lisävaatimuksista, - vapaiden rasvahappojen pitoisuutta, - peroksidilukua, - mikrobiologista laatua, - aistinvaraisia ominaisuuksia (ulkonäköä, kiinteyttä, makua ja hajua). Myöhemmin määritettävät kansalliset laatuluokat voidaan ilmoittaa sellaisen voin pakkauksessa, joka täyttää kansalliset laatuvaatimukset. Interventioelin vastaa myöhemmin määritettävistä kiinteistä kuljetuskustannuksista, jos voi toimitetaan kylmävarastoon, joka sijaitsee myöhemmin määritettävää etäisyyttä kauempana paikasta, jossa voi oli varastoituna. 3. Tukea yksityiseen varastointiin annetaan: - kermalle, - yhteisön hyväksymässä yrityksessä maidosta tai kermasta tuotetulle suolattomalle voille, jonka rasvapitoisuus on vähintään 82 painoprosenttia ja vesipitoisuus enintään 16 painoprosenttia, - yhteisön hyväksymässä yrityksessä maidosta tai kermasta tuotetulle suolatulle voille, jonka rasvapitoisuus on vähintään 80 painoprosenttia, vesipitoisuus enintään 16 painoprosenttia ja suolapitoisuus enintään 2 painoprosenttia. Voin on vastattava myöhemmin määritettäviä kansallisia laatuluokkia, ja se on sen vuoksi merkittävä. Tuen suuruus vahvistetaan ottaen huomioon varastointikustannukset ja tuoreen voin ja varastoidun voin ennakoitava hintakehitys. Jos varastoja purettaessa markkinat ovat varastoinnin aikana kehittyneet epäedulliseen suuntaan, joka ei ollut ennakoitavissa, tuen määrää voidaan lisätä. Yksityiselle varastoinnille myönnettävän tuen edellytyksenä on varastointisopimuksen tekeminen myöhemmin määritettävien säännösten mukaisesti sen jäsenvaltion interventioelimen kanssa, jonka alueella tukeen oikeutettu kerma tai voi on varastoitu. Jos markkinatilanne niin vaatii, komissio voi päättää saattaa yksityisen varastointisopimuksen alaisen kerman tai voin uudelleen markkinoille joko osittain tai kokonaan. 4. Interventioelimen ostama voi myydään vähimmäishinnalla ja sellaisin myöhemmin määritettävin edellytyksin, joilla markkinoiden tasapaino ei häiriinny ja joilla kaikille ostajille taataan yhtäläiset mahdollisuudet saada myytäviä tuotteita sekä samanarvoinen kohtelu. Kun voi saatetaan myyntiin vientitarkoituksessa, voidaan säätää erityisistä edellytyksistä sen varmistamiseksi, ettei tuotteen käyttötarkoituksesta poiketa ja että tällaista myyntiä koskevat vaatimukset otetaan huomioon. Julkisesti varastoidun voin osalta, jota ei saa myydä maidon markkinointivuoden aikana tavanomaisin edellytyksin, voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä. Erityistoimenpiteitä on toteutettava myös 3 kohdassa tarkoitettuja tukia saaneiden tuotteiden myyntimahdollisuuksien säilyttämiseksi, jos se näiden toimenpiteiden vuoksi on perusteltua. 5. Interventiojärjestelmää sovelletaan seuraavista syistä: - voin kilpailuaseman säilyttämiseksi markkinoilla, - voin alkuperäisen laadun säilyttämiseksi mahdollisuuksien mukaan, - mahdollisimman järkiperäisen varastoinnin toteuttamiseksi. 6. Tässä artiklassa tarkoitetaan: - "maidolla" yhteisössä tuotettua lehmänmaitoa, - "kermalla" suoraan ja yksinomaan maidosta saatua kermaa. 7 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion nimeämä interventioelin ostaa interventiohintaan myöhemmin määritettävin edellytyksin ensiluokkaisen sumutuskuivatun rasvattoman maitojauheen, joka on saatu yhteisön hyväksymässä yrityksessä suoraan ja yksinomaan rasvattomasta maidosta ja joka tarjotaan sille 1 päivän maaliskuuta ja 31 päivän elokuuta välisenä aikana ja - jonka valkuaisainepitoisuus on vähintään 35,6 painoprosenttia rasvattomasta kuiva-aineesta, - joka täyttää säilytystä koskevat myöhemmin määritettävät vaatimukset, - joka täyttää vähimmäismäärää ja pakkausta koskevat myöhemmin määritettävät edellytykset. Interventioelimet ostavat kuitenkin myös rasvattoman maitojauheen, jonka rasvattoman kuiva-aineen valkuaisainepitoisuus on vähintään 31,4 ja vähemmän kuin 35,6 prosenttia, jos muut ensimmäisessä alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät. Tässä tapauksessa ostohinta vastaa interventiohintaa, josta vähennetään 1,75 prosenttia 35,6 prosentin valkuaisainepitoisuuden alittavaa prosenttiyksikköä kohden. Interventiohinta on rasvattoman maitojauheen valmistuspäivänä voimassa oleva interventiohinta, ja sitä sovelletaan interventioelimen nimeämään varastoon saapuneeseen rasvattomaan maitojauheeseen. Interventioelin vastaa myöhemmin määritettävin edellytyksin kiinteistä kuljetuskustannuksista, jos rasvaton maitojauhe toimitetaan varastoon, joka sijaitse myöhemmin määritettävän välimatkan päässä paikasta, jossa rasvaton maitojauhe oli varastoituna. Rasvattoman maitojauheen saa varastoida ainoastaan myöhemmin määritettävät edellytykset täyttäviin varastoihin. 2. Komissio voi keskeyttää 1 kohdassa tarkoitetun rasvattoman maitojauheen oston heti kun interventioon tarjotut määrät jokaisen vuoden 1 päivän maaliskuuta ja 31 päivän elokuuta välisenä aikana ylittävät 109 000 tonnia. Tässä tapauksessa interventioelimet voivat toteuttaa oston avoimena pysyvänä tarjouskilpailuna myöhemmin määritettävien tarjousehtojen perusteella. 3. Suoraan ja yksinomaan rasvattomasta maidosta yhteisön hyväksymässä yrityksessä saadun ensiluokkaisen rasvattoman maitojauheen yksityiselle varastoinnille voidaan päättää myöntää tukea erityisesti jos kyseisen tuotteen hintojen ja varastojen kehitys kuvastaa markkinoilla vallitsevaa vakavaa häiriötä, joka voidaan välttää tai jota voidaan lieventää kausittaisella varastoinnilla. Rasvattoman maitojauheen on täytettävä myöhemmin määritettävät edellytykset, jotta se voisi saada tätä tukea. Tuen määrä vahvistetaan ottaen huomioon varastointikustannukset ja rasvattoman maitojauheen hintojen ennakoitava kehitys. Yksityisen varastoinnin tuki edellyttää sen jäsenvaltion, jonka alueella tukea saava rasvaton maitojauhe varastoidaan, interventioelimen määritettäviä säännöksiä noudattaen tekemää varastointisopimusta. Jos markkinatilanne niin vaatii, komissio voi päättää saattaa yksityisen varastointisopimuksen alaisen rasvattoman maitojauheen uudelleen markkinoille joko osittain tai kokonaan. 4. Interventioelimen ostama rasvaton maitojauhe myydään vähimmäishintaan ja sellaisin edellytyksin, että markkinoiden tasapaino ei häiriinny, ja varmistetaan kaikille ostajille yhtäläiset mahdollisuudet saada myytäviä tuotteita sekä samanarvoinen kohtelu. Kun rasvaton maitojauhe saatetaan myyntiin vientitarkoituksessa, erityisiä edellytyksiä voidaan säätää sen varmistamiseksi, ettei tuotteen käyttötarkoituksesta poiketa ja että tällaista myyntiä koskevat vaatimukset otetaan huomioon. Julkisesti varastoidun rasvattoman maitojauheen osalta, jota ei saa myydä maidon markkinointivuoden aikana tavanomaisin edellytyksin, voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä. 5. Tässä artiklassa "rasvattomalla maidolla" tarkoitetaan suoraan ja yksinomaan yhteisössä tuotetusta lehmänmaidosta valmistettua rasvatonta maitoa. 8 artikla 1. Tukea myönnetään seuraavien juustojen yksityiselle varastoinnille myöhemmin määritettävin edellytyksin: a) vähintään yhdeksän kuukauden ikäiselle Grana padano -juustolle, b) vähintään 15 kuukauden ikäiselle Parmigiano reggiano -juustolle, c) vähintään kolmen kuukauden ikäiselle Provolone -juustolle, jos ne täyttävät tietyt vaatimukset. 2. Yksityiselle varastoinnille myönnettävän tuen määrä vahvistetaan ottaen huomioon varastointikulut ja markkinahintojen ennakoitava kehitys. 3. Edellä 1 kohdan mukaisten toimenpiteiten toteuttamisen varmistaa sen jäsenvaltion nimeämä interventioelin, jossa mainitut juustot tuotetaan ja jolla on oikeus alkuperänimitykseen. Yksityiselle varastoinnille myönnettävän tuen edellytyksenä on varastointisopimuksen tekeminen interventioelimen kanssa. Sopimus tehdään myöhemmin määritettäviä säännöksiä noudattaen. Silloin kun markkinatilanne niin vaatii, komissio voi päättää, että interventioelin saattaa osan tai koko varastoitujen juustojen määrän uudelleen markkinoille. 9 artikla 1. Varastointia kestävien juustojen ja lampaan ja/tai vuohen maidosta valmistettujen juustojen, joiden on kypsyttävä ainakin kuusi kuukautta, yksityiseen varastointiin voidaan myöntää tukea, jos näiden juustojen hintojen kehitys ja varastotilanne osoittavat vakavaa epätasapainoa, joka voidaan poistaa tai jota voidaan vähentää kausittaisella varastoinnilla. 2. Tuen määrä vahvistetaan ottaen huomioon varastointikustannukset sekä tukea saavien ja muiden markkinoille tulevien juustojen välillä ylläpidettävä tasapaino. 3. Jos markkinoiden tilanne sitä edellyttää, komissio voi päättää saattaa takaisin markkinoille osan juustoista tai kaikki juustot, jotka kuuluvat sopimukseen yksityisestä varastoinnista. 4. Jos varastointisopimuksen päättymisen aikaan varastossa olevien juustojen markkinahintojen taso on korkeampi kuin sopimusta allekirjoitettaessa, voidaan päättää tuen määrän mukauttamisesta vastaavasti. 10 artikla Seuraavat hyväksytään 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen: a) yksityiskohtaiset säännöt tämän osaston soveltamisesta, erityisesti voin markkinahintojen vahvistamisen osalta, b) tässä osastossa tarkoitetun yksityisen varastoinnin tuen määrät, c) muut päätökset ja toimenpiteet, jotka komissio voi toteuttaa tämän osaston perusteella. III OSASTO Markkinointitoimenpiteet 11 artikla 1. Eläinten ruokinnassa käytettävälle rasvattomalle maidolle ja rasvattomalle maitojauheelle myönnetään tukea, jos nämä tuotteet täyttävät tietyt edellytykset. Tässä artiklassa kirnupiimä ja kirnupiimäjauhe rinnastetaan rasvattomaan maitoon ja rasvattomaan maitojauheeseen. 2. Tuen määrät vahvistetaan ottaen huomioon seuraavat tekijät: - rasvattoman maitojauheen interventiohinta, - tarjontatilanteen kehittyminen rasvattoman maidon ja rasvattoman maitojauheen osalta ja niiden rehuna käytön kehityksen osalta, - vasikoiden hintojen suuntaukset, - rasvattoman maitojauheen kanssa kilpailevien valkuaisaineiden markkinahintojen suuntaukset. 3. Komissio vahvistaa tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti edellytykset, joilla tällaista tukea voidaan myöntää, ja tuen määrät 41 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 12 artikla 1. Jäljempänä 2 ja 3 kohdassa määritetyin edellytyksin yhteisössä tuotetulle, kaseiiniksi ja kaseinaateiksi jalostetulle rasvattomalle maidolle myönnetään tukea, jos tämä maito ja maidosta valmistetut kaseiini ja kaseinaatit täyttävät tietyt vaatimukset. 2. Tuki voi vaihdella sen mukaan, onko rasvaton maito jalostettu kaseiiniksi vai kaseinaateiksi sekä näiden tuotteiden laadun mukaan. Tuki vahvistetaan ottaen huomioon seuraavat tekijät: - rasvattoman maitojauheen interventiohinta tai ensiluokkaisen sumutuskuivatun rasvattoman maitojauheen markkinahinta, jos tämä hinta on suurempi kuin interventiohinta, - kaseiinin ja kaseinaattien markkinahinnat yhteisössä ja maailmanmarkkinoilla. 3. Komissio hyväksyy tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti edellytykset, joilla tällaista tukea voidaan myöntää, ja tuen määrät 41 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 13 artikla 1. Jos maitotuotteiden ylijäämiä muodostuu tai on vaarassa muodostua, komissio voi päättää myöntää tukea, jonka avulla seuraavat tahot voivat hankkia voita ja voitiivistettä alennetuin hinnoin: a) voittoa tavoittelemattomat yhteisöt ja järjestöt, b) armeija ja asemaltaan vastaavat jäsenvaltioiden yksiköt, c) kakkujen ja jäätelön valmistajat, d) muiden myöhemmin määritettävien elintarvikkeiden valmistajat. 2. Komissio hyväksyy tässä artiklassa säädetyt toimenpiteet ja sen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin kuuluu erityisesti tuen määrä ja 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden määrittely, 41 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 14 artikla 1. Yhteisön tukea myönnetään 3 ja 4 kohdassa määritettyjen edellytysten ja 5 kohdan mukaisesti koulujen oppilaille toimitettavalle maidolle, joka on jalostettu CN-koodeihin 0401, 0403, 0404 90 ja 0406 tai CN-koodiin 2202 90 kuuluviksi tuotteiksi. 2. Yhteisön tuen lisäksi jäsenvaltiot voivat myöntää kansallista tukea 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden toimittamiseksi koulujen oppilaille. 3. Yhteisön tuki täysmaidolle on 95 prosenttia maidon tavoitehinnasta. Muille maitotuotteille tuki määritetään ottaen huomioon kyseisten tuotteiden maitopitoisuus. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tukea myönnetään enintään 0,25 litraa maitoekvivalenttia oppilasta kohti päivässä. 5. Komissio vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta ja tuen määrät 41 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. IV OSASTO Suora tuki 15 artikla 1. Tuottajilla on oltava oikeus lypsylehmäpalkkioon. Se myönnetään tilakohtaisesti kalenterivuosittain. 2. Palkkioyksikön määräksi vahvistetaan: - 25 ecua kalenterivuonna 2000, - 50 ecua kalenterivuonna 2001, - 75 ecua kalenterivuonna 2002, - 100 ecua kalenterivuonna 2003 ja sitä seuraavina kalenterivuosina. Sitä korotetaan asetuksen (EY) N:o . . . ./. . (naudanliha) liitteessä VI vahvistetuilla palkkioyksikkökohtaisilla lisämäärillä jäsenvaltiota kohti kalenterivuosittain. 3. Palkkioyksiköiden lukumäärä, johon tuottajalla on oikeus, määritetään jakamalla tilalla kyseisen kalenterivuoden 31 päivänä maaliskuuta saatavilla oleva tuottajakohtainen tonneina ilmaistu maidon viitemäärä luvulla 5,8, joka edustaa maidon keskituotosta yhteisössä. Edellä olevassa alakohdassa katsotaan tuottajakohtaisten viitemäärien, jotka on tilapäisesti siirretty asetuksen (ETY) N:o 3950/92 6 artiklan mukaisesti kyseisen kalenterivuoden 31 päivänä maaliskuuta, olevan sinä kalenterivuonna sen tilan käytössä, johon ne on siirretty. Jos kalenterivuoden 31 päivänä maaliskuuta kaikkien tuottajakohtaisten viitemäärien summa jossakin jäsenvaltiossa ylittää jäsenvaltion markkinointivuoden 1999/2000 12 kuukaudeksi vahvistamien vastaavien kokonaismäärien summan, kyseisen jäsenvaltion on puolueettomin perustein toteutettava tarvittavat toimet alueellaan olevien palkkioyksiköiden kokonaismäärän vähentämiseksi vastaavasti kyseisen kalenterivuoden osalta. 4. Tässä osastossa sovelletaan asetuksen (ETY) N:o 3950/92 9 artiklassa säädettyjä "tuottajan" ja "tilan" määritelmiä. 16 artikla 1. Jäsenvaltioiden on maksettava alueensa tuottajille lisätukea liitteessä I vahvistettujen yleisten määrien rajoissa vuosittain. Tämä tuki on myönnettävä puolueettomin perustein, joita ovat erityisesti asianmukaiset tuotantorakenteet ja edellytykset, ja siten, että varmistetaan tuottajien tasapuolinen kohtelu ja vältetään markkinoiden ja kilpailun vääristymät. Lisätukea ei saa liittää markkinahintojen vaihteluun. 2. Lisätukea voidaan maksaa lisäpalkkioiden (17 artikla) ja/tai pinta-alatuen (18 artikla) muodossa. 17 artikla 1. Lisäpalkkioita voidaan myöntää vain 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun lypsylehmäpalkkion yksikkökohtaisena lisätukena. 2. Palkkioyksikkökohtaisen lypsylehmäpalkkion ja lisäpalkkion kokonaismäärä, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o . . . ./. . (naudanliha) mukaiset mahdolliset lypsylehmäpalkkiot, ei saa kalenterivuonna olla yli: - 90 ecua kalenterivuonna 2000, - 180 ecua kalenterivuonna 2001, - 270 ecua kalenterivuonna 2002, - 330 ecua kalenterivuonna 2003 ja sitä seuraavina kalenterivuosina. 18 artikla 1. Pinta-alatukea myönnetään hehtaaria kohti sellaiselle monivuotiselle laitumelle: a) joka on tuottajan käytössä kyseisenä kalenterivuonna, b) jota ei käytetä asetuksen (EY) N:o . . . ./. . (naudanliha) 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen erityisten eläintiheyteen liittyvien vaatimusten noudattamiseksi, ja c) jonka osalta samana vuonna ei haeta tukea tiettyjen peltokasvien viljelijöiden tukijärjestelmän, kuivattujen rehujen tukijärjestelmän tai muiden monivuotisten pelto- tai puutarhakasvien yhteisön tukijärjestelmän perusteella. Monivuotinen laidunala ei saa ylittää asianomaista alueellista perusviljelyalaa alueella, jolla pinta-alatukea voidaan myöntää. 2. Jäsenvaltioiden on määriteltävä alueelliset perusviljelyalat asetuksen (EY) N:o . . . ./. . (naudanliha) 15 artiklan mukaisesti. 3. Asetuksen (EY) N:o . . . ./. . (naudanliha) 15 artiklan mukaiset pinta-alatuet mukaan lukien tukea saa yhtä hehtaaria kohti myöntää enintään: - 210 ecua kalenterivuonna 2000, - 280 ecua kalenterivuonna 2001, - 350 ecua kalenterivuonna 2002 ja sitä seuraavina kalenterivuosina. 4. Tässä artiklassa "monivuotisella laitumella" tarkoitetaan viljelykiertoon kuulumatonta maata, jota käytetään monivuotiseen (vähintään viisi vuotta) nurmituotantoon (viljelty tai luontainen). 19 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen 1. päivää tammikuuta 2000 yksityiskohtaiset tiedot lisätukien myöntämistä koskevista kansallisista järjestelyistään. Näiden järjestelyiden mahdollisista muutoksista on ilmoitettava komissiolle viimeistään kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen 1. päivää huhtikuuta 2004 yksityiskohtaiset kertomukset 16, 17, ja 18 artiklan täytäntöönpanosta. Komissio arvioi ennen 1. päivää tammikuuta 2005 16-18 artiklan täytäntöönpanon ja tutkii yhteisön varojen jakamisen jäsenvaltioiden kesken liitteen I mukaisesti. Komissio tekee tarvittaessa aiheellisia ehdotuksia neuvostolle. 20 artikla Tässä osastossa tarkoitetut suorat tuet maksetaan viimeistään kyseisen kalenterivuoden 16 päivänä lokakuuta heti kun lain vaatimat tarkastukset on tehty ja perustelluissa poikkeustapauksissa viimeistään seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta mennessä. 21 artikla Tässä osastossa säädettyjen suorien tukien määriä voidaan muuttaa tuotannon, tuottavuuden ja markkinoiden kehityksen vuoksi perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti. 22 artikla Jos naudan somatotropiinin antaminen lypsylehmille ei ole sallittua yhteisön lainsäädännössä tai jos tämän aineen saatavuutta tiloilla säädellään muilla tavoilla, komissio hyväksyy 41 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti asetuksen (EY) N:o . . . ./. . (naudanliha) 21 artiklaa vastaavat toimenpiteet. 23 artikla Komissio antaa 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt tämän osaston soveltamisesta. 24 artikla Tässä osastossa säädettyjen suorien tukien myöntämisestä aiheutuvia menoja pidetään asetuksen (EY) N:o . . . ./. . (EMOTR) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuina kuluina. II LUKU Kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa 25 artikla 1. Kaikkia 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita yhteisöön tuotaessa on esitettävä tuontitodistus. Näitä tuotteita yhteisöstä vietäessä voidaan vaatia esitettäväksi vientitodistus. 2. Jäsenvaltioiden on annettava todistus kaikille hakijoille riippumatta näiden sijoittautumispaikasta yhteisössä ja tämän vaikuttamatta 28, 29 ja 30 artiklan soveltamiseksi toteutettuihin toimenpiteisiin. Tuonti- ja vientitodistus on voimassa kaikkialla yhteisössä. Näiden todistusten myöntämisen edellytyksenä on vakuuden antaminen, jolla taataan tuonti- ja vientisitoumuksen toteutuminen todistuksen voimassaoloaikana; lukuun ottamatta ylivoimaista estettä, jolloin vakuus menetetään kokonaan tai osittain, jos toiminta ei toteudu tässä määräajassa tai se toteutuu vain osittain. 3. Komissio hyväksyy 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen seuraavat: a) luettelon tuotteista, joille vaaditaan vientitodistus, b) näiden todistusten voimassaoloajan; ja c) muut tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 26 artikla Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan yhteisen tullitariffin tulleja. 27 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden tuonnista johtuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi yhteisön markkinoilla yhden tai useamman vastaavan 1 artiklassa säädetyn tullimaksun alaisen 26 artiklassa tarkoitetun tuotteen tuonnille määrätään lisätuontitulli, jos Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti maataloussopimuksen 5 artiklassa asetetut ehdot on täytetty, paitsi jos tuonti ei todennäköisesti häiritse yhteisön markkinoita tai jos vaikutukset ovat epäsuhteessa asetettuihin tavoitteisiin. 2. Yhteisö antaa Maailman kauppajärjestölle tiedoksi kynnyshinnat, joita alhaisemmista hinnoista voidaan määrätä lisätuontitulli. Kynnysmäärät, joita suuremmista määristä peritään lisätuontitulli, määritetään niiden kolmen vuoden tuonnin perusteella, jotka edelsivät sitä vuotta, jolloin 1 kohdassa tarkoitettuja epäsuotuisia vaikutuksia on ilmennyt tai todennäköisesti ilmenee. 3. Lisätuontitullia asetettaessa huomioon otettavat tuontihinnat määritetään kyseisen lähetyksen cif-tuontihintojen perusteella. Tätä varten cif-tuontihinnat tarkistetaan kyseisen tuotteen edustavan maailmanmarkkinahinnan tai yhteisön tuontimarkkinoilla vallitsevan edustavan hinnan perusteella. 4. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Näissä yksityiskohtaisissa säännöissä täsmennetään erityisesti: a) tuotteet, joihin lisätuontitullia sovelletaan maataloussopimuksen 5 artiklan mukaisesti, b) muut tarvittavat edellytykset sen varmistamiseksi, että 1 kohtaa sovelletaan maataloussopimuksen 5 artiklan mukaisesti. 28 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuille tuotteille perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista tai mistä tahansa muusta neuvoston säädöksestä johtuvat tariffikiintiöt otetaan käyttöön ja niitä hallinnoidaan 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 2. Kiintiöitä hallinnoidaan soveltamalla yhtä seuraavista menetelmistä tai niiden yhdistelmää: - hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetelmä (periaatteella "ensin tullutta palvellaan ensin"), - jätetyissä hakemuksissa haettujen määrien mukaiseen jakoon perustava menetelmä, ("samanaikaisen tarkastelun" -menetelmä), - perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menetelmä ("perinteiset tuojat/uudet tuotteet" -menetelmä). Myös muita sopivia menetelmiä voidaan käyttää. Niissä on vältettävä kaikenlainen toimijoiden välinen syrjintä. 3. Käytettävässä hallinnointimenetelmässä on tarvittaessa otettava huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarve ja tarve turvata näiden markkinoiden tasapaino tukeutuen samalla menetelmiin, joita aiemmin käytettiin 1 kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen yhteydessä tehdyistä sopimuksista johtuvia oikeuksia. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa säännöissä on säädettävä vuoden ajalle tarvittaessa sopivasti jaettavista vuosittaisista kiintiöistä ja tarvittaessa määriteltävä sovellettava hallinnointimenetelmä; sääntöihin on myös tarvittaessa sisällyttävä: a) takuut tuotteen luonteesta, lähtöpaikasta ja alkuperästä, b) edellä a kohdassa mainitut takuut todistavan asiakirjan hyväksyminen, ja c) tuontitodistusten antamismisedellytykset ja niiden voimassaoloaika. 29 artikla 1. Jos perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyssä sopimuksessa määrätään jonkin kolmannen maan 1 artiklassa tarkoitetuille tuotteille avaaman tariffikiintiön hallinnoinnista kokonaan tai osittain, sovellettava hallinnointimenetelmä ja sitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt määritetään 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Kiintiötä voidaan hallinnoida soveltamalla jotain seuraavista menetelmistä tai seuraavien menetelmien yhdistelmää: - hakemusten jättämisen aikajärjestykseen perustuva menetelmä (periaatteella "ensin tullutta palvellaan ensin"), - jätetyissä hakemuksissa haettujen määrien mukaiseen jakoon perustuva menetelmä ("samanaikaisen tarkastelun" -menetelmä), - perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menetelmä ("perinteiset tuojat /uudet tuotteet" -menetelmä). Muita soveltuvia menetelmiä voidaan käyttää ja erityisesti sellaisia menetelmiä, joilla varmistetaan kyseisen kiintiön tarjoamien mahdollisuuksien täysipainoinen hyödyntäminen. Niissä on vältettävä kaikenlainen toimijoiden välinen syrjintä. 30 artikla 1. Siinä määrin kuin on tarpeen sallia 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden vienti joko sellaisenaan tai liitteessä lueteltuina tavaroina, jos ne ovat 1 artiklan a, b, c, d, e ja g alakohdassa lueteltuja tuotteita, näiden tuotteiden maailmanmarkkinahintojen perusteella ja perustamissopimuksen 228 artiklan perusteella tehtyjen sopimusten rajoitusten puitteissa voidaan kyseisten hintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus kattaa vientituella. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden ollessa liitteessä II tarkoitettuina tavaroina, niiden vientituki ei saa ylittää sellaisenaan vietäviin tuotteisiin sovellettavan vientituen määrää. 2. Vientitukeen oikeuttavien määrien jakamiseen on käytettävä menetelmää, joka: a) sopii parhaiten tuotteen luonteeseen ja kyseiseen markkinatilanteeseen ja jolla hyödynnetään käytettävissä olevia voimavaroja mahdollisimman tehokkaasti ottaen huomioon yhteisön viennin tehokkuus ja rakenne aiheuttamatta kuitenkaan syrjintää suurten ja pienten toimijoiden välillä, b) tuottaa toimijoille vähiten hallinnollisia rasitteita, kun hallinnosta aiheutuvat vaatimukset otetaan huomioon, c) estää kaikenlaisen toimijoiden välisen syrjinnän. 3. Tuet ovat samansuuruiset kaikkialla yhteisössä. Tuet voivat vaihdella määräpaikan mukaan, jos maailmanmarkkinatilanne tai tiettyjen markkinoiden erityisvaatimukset niin edellyttävät. Komissio vahvistaa tuet 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tuet voidaan vahvistaa: a) säännöllisin väliajoin, b) tarjouskilpailulla tuotteille, joiden osalta tästä menettelystä on aiemmin säädetty. Lukuun ottamatta tarjouksin vahvistettua tukea, luettelo vientituen alaisista tuotteista sekä tuen suuruus vahvistetaan vähintään neljän viikon välein. Tuen suuruus voi kuitenkin pysyä samana pidempään kuin neljä viikkoa ja tarvittaessa komissio voi tarkistaa sen jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan. Kuitenkin 1 artiklassa tarkoitettuihin liitteessä II lueteltuina tavaroina vietäviin tuotteisiin sovellettava tuki vahvistetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 3448/93 (11) 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen laaditun aikataulun mukaan. 4. Sellaisinaan vietäviin 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovellettavat tuet vahvistetaan ottaen huomioon: a) vallitseva tilanne ja tulevaisuuden suuntaukset seuraavilta osin: - maidon ja maitotuotteiden hinnat ja saatavuus yhteisön markkinoilla, - maidon ja maitotuotteiden hinnat maailmanmarkkinoilla, b) suotuisimmat kaupan pitämisen kustannukset ja kuljetuskustannukset yhteisön markkinoilta yhteisön satamiin tai muihin vientipaikkoihin siirtämällä kustannuksia määrämaihin; kysyntä yhteisön markkinoilla, c) maidon ja maitotuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet, joiden tarkoituksena on taata tilanteen tasapaino ja luonnollinen kehitys näiden markkinoiden hintojen ja kaupankäynnin osalta, d) perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat rajoitukset, e) tarve välttää häiriöitä yhteisön markkinoilla, f) ehdotetun viennin taloudelliset näkökohdat. On otettava huomioon tarve luoda tasapaino yhteisöstä kolmansiin maihin jalostettuina tuotteina vietävien maatalouden perustuotteiden ja kolmansista maista tuotavien sisäiseen jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden käytön välillä. 5. Sellaisenaan vietävien 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden: a) edellä 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisön hintojen vahvistamisessa on otettava huomioon viennin kannalta suotuisimmiksi osoittautuvat vallitsevat hinnat; b) edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisen kaupan hintojen vahvistamisessa on otettava huomioon erityisesti: - hinnat kolmansien maiden markkinoilla, - kolmansissa määrämaissa todetut, kolmansista maista tulevan tuonnin edullisimmat tuontihinnat, - kolmansissa viejämaissa kirjatut tuottajahinnat ottaen tarvittaessa huomioon kyseisten maiden myöntämät tuet, - vapaasti yhteisön rajalla -tarjoushinnat. 6. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuille, sellaisenaan vietäville tuotteille voi saada tukea vain hakemuksesta ja esittämällä asianmukaisen vientitodistuksen. 7. Sellaisenaan vietäviin 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan vientitodistuksen hakemispäivänä voimassa olevaa tukea ja eriytetyn tuen osalta tukea, jota kyseisenä päivänä sovelletaan: a) todistuksessa mainittuun määräpaikkaan tai tarvittaessa, b) tosiasialliseen määräpaikkaan, jos se ei ole sama kuin todistuksessa mainittu. Tässä tapauksessa sovellettava määrä ei saa olla suurempi kuin vientitodistuksessa ilmoitettuun määräpaikkaan sovellettava määrä. Tähän kohtaan perustuvan jouston väärinkäytön estämiseksi voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä. 8. Edellä olevan 6 ja 7 kohdan säännöksiä voidaan soveltaa 1 artiklassa tarkoitettuihin liitteessä II lueteltuina tavaroina vietäviin tuotteisiin asetuksen (EY) N:o 3448/93 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 9. Edellä olevista 6 ja 7 kohdista voidaan poiketa elintarvikeaputoimien yhteydessä vientitukea saavien 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden osalta 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 10. Vientituki maksetaan, kun esitetään todistus siitä, että: - tuotteet ovat peräisin yhteisöstä, - tuotteet on viety yhteisöstä ja - eriytetyn tuen osalta, että tuotteet ovat saapuneet todistuksessa mainittuun määräpaikkaan tai muuhun määräpaikkaan, johon tuki on vahvistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan b alakohdan soveltamista. Tästä säännöstä on mahdollista poiketa 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, jos säädetään edellytyksistä, jotka tarjoavat vastaavat takuut. 11. Jäljempänä 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen myönnetyn poikkeuksen puuttuessa vientitukea ei myönnetä tuotteille, jotka tuodaan yhteisöön kolmansista maista ja viedään edelleen kolmansiin maihin. 12. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen liitteessä II lueteltuina tavaroina vietävien tuotteiden osalta 10 ja 11 kohtaa sovelletaan ainoastaan seuraaviin CN-koodeihin kuuluvien tuotteiden osalta: - 0405 20 30 (maidosta valmistetut levitteet, joiden rasvapitoisuus on vähintään 60 mutta enintään 75 painoprosenttia), - 1806 90 60-806 90 90 (eräät kaakaota sisältävät tuotteet), - 1901 (eräät jauhopohjaiset elintarvikevalmisteet jne.), - 2106 90 98 (eräät muualle erittelemättömät elintarvikevalmisteet), jotka sisältävät runsaasti maitotuotteita. 13. Perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyissä sopimuksissa sovittujen määrällisten rajoitusten noudattaminen taataan viitejaksolle myönnettyjen, kyseisiin tuotteisiin sovellettavien vientitodistusten perusteella. Maataloussopimuksesta johtuvien velvoitteiden noudattamisen osalta viitejakson päättyminen ei vaikuta vientitodistusten voimassaoloon. 14. Komissio antaa tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joihin sisältyy vietyjen jakamattomien ja käyttämättömien määrien uudelleenjakamista koskevat järjestelyt 41 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Yksityiskohtaiset säännöt 8, 10, 11 ja 12 kohdan soveltamisesta 1 artiklassa tarkoitettuihin liitteessä II lueteltuina tavaroina vietäviin tuotteisiin annetaan asetuksen (EY) N:o 3448/93 16 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 31 artikla 1. Siinä määrin kuin se on tarpeen maidon ja maitotuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta erityistapauksissa kieltää sisäisen jalostusmenettelyn käytön osittain tai kokonaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, jotka on tarkoitettu kyseisessä artiklassa lueteltujen tuotteiden tai liitteessä II tarkoitettujen tavaroiden valmistamiseen. 2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen ja jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne on poikkeuksellisen kiireellinen ja yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä sisäisen jalostusmenettelyn vuoksi, komissio päättää tarvittavista toimenpiteistä joko jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan; nämä toimenpiteet annetaan tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille, niiden voimassaoloaika on enintään kuusi kuukautta ja niitä sovelletaan viipymättä. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viikon kuluessa tämän pyynnön vastaanottamisesta. 3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavan viikon kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota komission päätöksen. Jos neuvosto ei ole toiminut kolmen kuukauden kuluessa, komission päätös katsotaan kumotuksi. 32 artikla 1. Yhdistetyn nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä ja sen soveltamista koskevia erityisiä sääntöjä sovelletaan tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden luokitukseen; tämän asetuksen soveltamiseen perustuva tariffinimikkeistö sisällytetään yleiseen tullitariffiin. 2. Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla annetuissa säännöksissä toisin säädetä, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa kielletään: - tullien tai vaikutukseltaan vastaavien maksujen kantaminen, - määrällisten rajoitusten tai vaikutuksiltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen. 33 artikla 1. Jos yhden tai useamman 1 artiklassa luetellun tuotteen vapaasti rajalla -hinta ylittää huomattavasti yhteisön hintatason ja jos tilanne todennäköisesti jatkuu samanlaisena ja yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä, voidaan toteuttaa 5 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä. 2. Hinta ylittyy huomattavasti 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kun vapaasti rajalla -hinta ylittää kyseiselle tuotteelle vahvistetun interventiohinnan korotettuna 15 prosentilla tai, niiden tuotteiden osalta, joilla ei ole interventiohintaa, ylittää interventiohinnasta lasketun hinnan, joka määritetään 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja jossa otetaan huomioon kyseisen tuotteen luonne ja koostumus. 3. Tilanne, jossa vapaasti rajalla -hinta ylittää huomattavasti hintatason, todennäköisesti jatkuu, kun tarjonta ja kysyntä ovat epätasapainossa ja kun tämä epätasapaino todennäköisesti jatkuu tuotannon ja markkinahintojen ennustettavat suuntaukset huomioon ottaen. 4. Yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä tässä artiklassa tarkoitetun tilanteen seurauksena, kun kansainvälisen kaupan korkea hintataso: - estää maitotuotteiden tuonnin yhteisöön, tai - aiheuttaa maitotuotteiden vientiä yhteisöstä, siten ettei tarjontaa voida enää varmistaa tai sen varmistaminen on uhattuna yhteisössä. 5. Kun 1-4 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät, päätetään tuontitullien ja/tai vientimaksujen perimisen täydellisestä tai osittaisesta perimättä jättämisestä 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio antaa tarvittaessa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta samaa menettelyä noudattaen. 34 artikla 1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useamman 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä siten että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan soveltaa aiheellisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä. 2. Jos edellä 1 kohdassa tarkoitettu tilanne ilmenee, komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan viipymättä. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. 3. Kukin jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavien kolmen työpäivän kuluessa. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen kuukauden kuluessa päivästä, jona se annettiin neuvoston käsiteltäväksi. 4. Tätä artiklaa sovelletaan ottaen huomioon perustamissopimuksen 228 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat velvoitteet. III LUKU Yleiset säännökset 35 artikla Eläintautien leviämisen estämiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta mahdollisesti aiheutuvien vapaan liikkuvuuden rajoitusten huomioonottamiseksi voidaan kyseisten rajoitusten kohteena olevien markkinoiden tukemiseksi toteuttaa poikkeustoimenpiteitä 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa ainoastaan niin laajoina ja niin pitkäksi aikaa kuin on ehdottomasti tarpeen kyseisten markkinoiden tukemiseksi. 36 artikla Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklaa sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan. 37 artikla 1. Jollei perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan määräyksistä muuta johdu, kielletään tuet, joiden määrä vahvistetaan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden hinnan tai määrän mukaan. 2. Kielletään myös kansalliset toimenpiteet, jotka sallivat 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden hintojen tasaamisen. 38 artikla Rajoittamatta perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklan soveltamista, jäsenvaltio voi ottaa käyttöön maidontuottajilleen myynninedistämismaksun kaupan pidetyille maitomäärille ja maitoa vastaaville tuotemäärille kulutuksen edistämistä yhteisössä, maidon ja maitotuotteiden markkinoiden laajentamista ja laadun parantamista koskevien toimenpiteiden rahoittamista varten. 39 artikla Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat tiedot. Komissio antaa säännöt näiden tietojen toimittamisesta ja levittämisestä 41 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 40 artikla Perustetaan maidon ja maitotuotteiden hallintokomitea (jäljempänä "komitea"), joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 41 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi sen puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan viipymättä. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tässä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa. 42 artikla Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäviksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 43 artikla Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla. 44 artikla Asetusta (EY) N:o . . . ./. . (YMP:n rahoitus) ja sen täytäntöönpanemiseksi annettuja säännöksiä sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettuihin tuotteisiin. IV LUKU Siirtymä- ja loppusäännökset 45 artikla 1. Kumotaan asetukset (ETY) N:o 804/68, N:o 986/68, N:o 987/68, N:o 508/71, N:o 1723/81, N:o 2990/82, N:o 1842/83 ja N:o 777/87. 2. Viittauksia asetukseen (ETY) N:o 804/68 on pidettävä viittauksina tähän asetukseen, ja ne luetaan liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 46 artikla Komissio vahvistaa 41 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen: - toimenpiteet, joilla helpotetaan siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 804/68 säädetyistä järjestelyistä tässä asetuksessa vahvistettuihin järjestelyihin, - erityisten käytännön ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Tällaiset toimenpiteet voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa poiketa tietyistä tämän asetuksen osista. 47 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000, lukuun ottamatta 19 artiklan 1 kohtaa, jota sovelletaan tämän asetuksen voimaantulosta. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Neuvoston puolesta . . . (1) Maito- ja maitotuotealan lisämaksusta annettu asetus EYVL L 405, 31.12.1992, s. 1. Sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 8 päivänä huhtikuuta 1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 614/97 (EYVL L 94, 9.4.1997, s. 4). (2) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 22. (3) EYVL L 148, 28.6.1968, s. 13. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1587/96 (EYVL L 206, 16.8.1996, s. 21). (4) EYVL L 169, 18.7.1968, s. 4. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1802/95 (EYVL L 174, 26.7.1995, s. 31). (5) EYVL L 169, 18.7.1968, s. 6. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1435/90 (EYVL L 138, 31.5.1990, s. 8). (6) EYVL L 58, 11.3.1971, s. 1. (7) EYVL L 172, 30.6.1981, s. 14. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 863/84 (EYVL L 90, 1.4.1984, s. 23). (8) EYVL L 314, 10.11.1982, s. 26. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2442/96 (EYVL L 333, 21.12.1996, s. 1). (9) EYVL L 183, 7.7.1983, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1958/97 (EYVL L 277, 10.10.1997, s. 1). (10) EYVL L 78, 20.3.1987, s. 10. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1634/91 (EYVL L 150, 15.6.1991, s. 26). (11) EYVL L 318, 20.12.1993, s. 31. LIITE I LISÄTUKI >TAULUKON PAIKKA> LIITE II >TAULUKON PAIKKA> LIITE III >TAULUKON PAIKKA>