Komission kertomus - Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta - vuosikertomus 2001 /* KOM/2002/0348 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS - Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta - vuosikertomus 2001 SISÄLLYS Yhteenveto Osa I - Yhteisön toiminta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi ja petosten torjumiseksi 1. Yhteisön politiikan tärkeimmät kehityspiirteet vuonna 2001 2. Esimerkkejä yhteistyöstä ja kumppanuudesta jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kansallisten viranomaisten kanssa 2.1. Sokerin vienti merentakaisiin maihin ja merentakaisille alueille (MMA) ja sokerin ja sokeriseosten jälleentuonti Euroopan yhteisöön 2.2. Maitokiintiöiden väärinkäyttö 2.3. Asiakirjojen väärentäminen, väärennettyjen asiakirjojan käyttö ja kavallus eräässä kansalaisjärjestöjen ryhmässä 2.4. Kokemukset ehdokasmaista: Puola 3. Toimintasuunnitelman 2001-2003 seuranta Osa II: EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpanoon liittyvät jäsenvaltioiden toimet 4. EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpano: lainsäädännön keskeinen kehitys 4.1. Omat varat: lainsäädännön keskeinen kehitys 4.2. Omat varat: lainsäädännön keskeinen kehitys 4.3. Rakennetoimet: lainsäädännön keskeinen kehitys 5. Muut yhteisön taloudellisia etuja suojaavat säännöt 5.1. Onko jäsenvaltio jo ratifioinut yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen ja sen pöytäkirjat- 5.2. Onko jäsenvaltio saattanut yleissopimuksen ja sen pöytäkirjat osaksi kansallista lainsäädäntöään- (Ilmoitetaan toimenpiteet, jotka on toteutettu sen jälkeen kun vuoden 2000 vuosikertomus julkaistiin toukokuussa 2001) 6. Taloudellisten etujen suojaamisesta vastaavien virastojen ja laitosten koordinointi jäsenvaltioissa 6.1. Omat varat: koordinointi- ja yhteistyöjärjestelmät sekä säännöksistä ja määräyksistä johtuvat mahdolliset ongelmat 6.2. Maatalousmenot: koordinointi- ja yhteistyöjärjestelmät sekä säännöksistä tai määräyksistä johtuvat mahdolliset ongelmat 6.3. Rakennetoimet: koordinointi- ja yhteistyöjärjestelmät sekä säännöksistä tai määräyksistä johtuvat mahdolliset ongelmat 7. Huomioita jäsenvaltioiden viranomaisten välisen yhteistyön toimivuudesta (EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan 3 kohta) 8. Takaisinperintä 8.1. Oikeudelliset järjestelmät ja hallinnolliset määräykset, joiden mukaisesti oikeusviranomaiset ilmoittavat hallintoviranomaisille rikosoikeudenkäyntien päättymisestä varojen takaisinperintää varten 8.2. Toimenpiteet perusteettomasti maksettujen varojen ja menojen takaisinperinnän parantamiseksi - tarkastus- ja petostutkintayksiköiden sekä perintäyksiköiden väliset yhteydet 8.3. Säännöllinen yhteydenpito tarkastusyksiköiden ja takaisinperintäyksiköiden välillä Osa III: TILASTOT JA ANALYYSIT JOHDANTO 9. TILANNE VUONNA 2001 9.1. Perinteiset omat varat 9.2. Maatalousmenot (EMOTR:n tukiosasto) 9.3. Rakennetoimet 9.4. OLAFin tutkimat tapaukset 10. YKSITYISKOHTAINEN ANALYYSI 10.1. Perinteiset omat varat 10.2. Maatalousmenot (EMOTR:n tukiosasto) 10.3. Rakennetoimet 11. TALOUDELLINEN SEURANTA 11.1. Perinteiset omat varat 11.2. EMOTR:n tukiosaston menot 11.3. Rakennerahastot 11.4. Suorat menot (ulkoinen apu mukaan luettuna) OMISSION KERTOMUS - Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta - vuosikertomus 2001 Yhteenveto Tämä on komission kolmas EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan 5 kohdan mukaisesti esittämä vuosikertomus yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta. Vuosikertomuksessa otetaan huomioon jäsenvaltioiden ja yhteisön jaetun vastuun periaate ja esitetään: - yhteenveto yhteisön lainsäädäntötyöstä vuonna 2001 sekä kuvaus yhteistyöstä jäsenvaltioiden, ehdokasmaiden ja EU:n ulkopuolisten maiden kanssa (osa I), - selvitys jäsenvaltioiden EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan mukaisesti toteuttamista toimista etenkin lainsäädännön ja tarkastustoiminnan organisoinnin kannalta (osa II), - tilastokatsaus jäsenvaltioiden ja komission yksiköiden vuonna 2001 toteuttamien toimien tuloksista yhteisön taloudellisten etujen suojaamisen ja petostentorjunnan alalla (osa III). Asiakirjan tavoitteena on kuvailla kaikkien yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseen osallistuneiden toimijoiden yhteensovitettuja toimia ja havainnollistaa jäsenvaltioiden ja yhteisön kokonaisvastuun ja jaetun vastuun tavoitteita. Siksi kertomuksessa esitellään kaikkien kansallisten viranomaisten ja komission yksiköiden toteuttamat toimet niin ennaltaehkäisyn kuin yhteisön etuja vahingoittavan talousrikollisuudenkin näkökulmasta. Kertomuksessa noudatetaan toimintasuunnitelman [1] laajennettua lähestymistapaa, sillä siinäkään ei keskitytä tiukasti pelkästään perustamissopimuksen 280 artiklaan perustuviin toimiin. [1] Komission tiedonanto - Yhteisön taloudellisten etujen suojelu - Petostentorjunta: toimintasuunnitelma 2001-2003 (KOM(2001) 254 lopullinen). Kertomus vastaa myös tarpeeseen arvioida yhteisön politiikkoja jatkuvasti ja avoimesti, mihin niin komissio kuin Euroopan parlamentti ja neuvostokin ovat sitoutuneet. [2] Lisäksi komissio kutsuu säännöllisesti koolle kansallisten hallintoviranomaisten ja omien yksiköidensä edustajat, jotta yhteisön taloudellisten etujen suojelun arviointia voidaan edelleen parantaa. [3] [2] Ecofin-neuvoston päätelmät 7.5.2002, 13 kohta, ja Euroopan parlamentin päätöslauselma vuotta 2000 koskevasta vuosikertomuksesta, 2 kohta. [3] Petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antava komitea ja 280 artiklan työryhmä kokoontuivat kumpikin vuonna 2001 kolme kertaa. Myös komission yksiköt kokoontuivat kahdesti keskustelemaan arvioinnista. Osa I - Yhteisön toiminta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi ja petosten torjumiseksi 1. Yhteisön politiikan tärkeimmät kehityspiirteet vuonna 2001 Komissio vahvisti EU:n taloudellisten etujen suojaamista koskevat yleiset poliittiset tavoitteensa 28. kesäkuuta 2000 hyväksytyssä petostentorjunnan kattavassa strategiassa [4]. Tämä yhteisön strategia on monivuotinen (2001-2005), ja sen tavoitteena on kehittää lainsäädäntö- ja sääntelyjärjestelmä, joka kattaa kaikki yhteisön politiikat ja mahdollistaa kentällä työskentelevien komission ja jäsenvaltioiden viranomaisten tietojenvaihdon ja yhteistyön EY:n perustamissopimuksen 280 artiklassa vahvistetun jaetun vastuun periaatteen mukaisesti. Ecofin-neuvosto hyväksyi strategian 17. heinäkuuta 2000, ja Euroopan parlamentti antoi sille hyväksyntänsä 13. joulukuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa. [5] [4] Neljä strategista toimintalinjaa ovat seuraavat: kattavan petostentorjuntapolitiikan edistäminen, uuden yhteistyökulttuurin luominen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa, toimielinten yhteisen toiminnan edistäminen korruption ehkäisemiseksi ja torjumiseksi sekä EU:n toimielinten uskottavuuden parantamiseksi ja rikosoikeudellisen ulottuvuuden vahvistaminen perustamissopimuksissa asetettujen uusien velvoitteiden mukaisesti (KOM(2000) 358 lopullinen, 28.6.2000). [5] Neuvoston päätöslauselma, annettu 17.7.2000, komission tiedonannosta "Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen - Petostentorjunta: kattavan strategian perustelut" (asiakirja 10344/00 FIN 273). Euroopan parlamentin päätöslauselma, 13.12.2000, "kattavan strategian perusteluista" (asiakirja A5-0376-2000). Komissio hyväksyi 15. toukokuuta 2001 toimintasuunnitelman vuosiksi 2001-2003. Sen avulla on tarkoitus panna täytäntöön kattavassa strategiassa määritellyt poliittiset tavoitteet ja esittää konkreettisia ja mitattavissa olevia tuloksia. Euroopan parlamentti ja neuvosto suhtautuivat myönteisesti toimintasuunnitelmassa esitettyyn strategian täytäntöönpanomenetelmään ja hyväksyivät siinä ehdotetun säännöllistä arviointia ja seurantaa koskevan toimintamallin. 1.1. Ennaltaehkäisy on kattavan ja yhtenäisen petostentorjuntapolitiikan avaintekijä. Siksi komissio onkin kehittänyt ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä, joilla EU:n taloudellisia etuja voidaan suojella jo lainsäädäntöehdotusten valmisteluvaiheessa. Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat suhtautuneet tähän toimintalinjaan erittäin suopeasti. [6] Sitä varten komission hallinnonuudistusta koskevassa valkoisessa kirjassa [7] (toimi 94) esitettiin lähestymistapa, jonka avulla lainsäädännöstä pyritään tekemään "petoksenkestävä" parantamalla yhteisön varojen hoitoon liittyviä säädöstekstejä tai toimenpiteitä. Toimen tarkoituksena on etsiä yhteisön säännöstöstä ja sopimusmääräyksistä ne puutteet, joita eräät ulkoiset toimijat käyttävät hyväkseen. [8] Puutteita korjataan suorittamalla petosalttiilla aloilla valmisteltavaa lainsäädäntöä koskeva ennakkoarviointi, jossa hyödynnetään kenttätyöstä saatuja kokemuksia ja jonka yhteydessä OLAFia kuullaan järjestelmällisesti. [9] [6] Ecofin-neuvoston päätelmät, 15.6.2001 (asiakirja 9270 FIN 169). Vuoden 2000 vuosikertomuksesta 29.11.2001 antamassaan päätöslauselmassa Euroopan parlamentti korostaa uusien lainsäädäntöehdotusten "tarkastelua petosten kannalta" yhtenä niistä neljästä painopistealueesta, joita edistämällä voidaan parantaa petostentorjunnan laatua (asiakirja A5-2001-393). [7] Komission uudistaminen - Valkoinen kirja - Osa II (KOM(2000) 200 lopullinen, 5.4.2000). [8] Komission tiedonanto petoksiin varautumisesta lainsäädännössä ja sopimusten hallinnoinnissa, 7.11.2001 (SEC(2001) 2029 lopullinen). [9] Sekä Euroopan parlamentti (päätöslauselma vuosikertomuksesta 2000) että neuvosto (Eurooppa-neuvoston päätelmät 15.6.2001) ovat painottaneet lisäarvoa, jota OLAF tuottaa osallistumalla petosten ennaltaehkäisyyn lainsäädäntötyön alalla. Lähestymistapaa sovelletaan ensisijaisesti monialaisiin aloitteisiin, jotka kattavat kaikki yhteisön politiikanalat ja joiden täytäntöönpano koskee kaikkia toimijoita. Julkiset hankinnat on yksi niistä aloista, joilla sekä komissio että jäsenvaltiot haluavat ottaa yhteisesti käyttöön tehokkaan varoitus- ja ilmoitusjärjestelmän. Tämä on yksi niistä haasteista, joita liittyy ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisia tavara- ja palveluhankintoja sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta ja aloitteeseen jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihtojärjestelmästä. [10] Näiden ehdotusten valmistelu jatkuu neuvostossa. Komissio esitti myös erityisten petostentorjuntasäännösten sisällyttämistä varainhoitoasetuksen uudelleenlaatimista koskevaan ehdotukseen, joka hyväksyttiin 25. kesäkuuta 2002. [10] Dublinissa 28. joulukuuta 1996 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston perustaman korkean tason työryhmän laatima, järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma ja sen poliittinen suuntaviiva nro 13 (neuvosto hyväksynyt 28.4.1997, EYVL C 251, 15.8.1997). Yhteisen rahan aitouden ja uskottavuuden suojaamiseksi neuvosto antoi 28. kesäkuuta 2001 komission ehdotuksiin perustuvat asetukset (EY) N:o 1338/2001 ja 1339/2001. [11] Ne muodostavat oikeusperustan kaikkien institutionaalisten toimijoiden (EKP, Europol, komissio/OLAF [12]), jäsenvaltioiden keskusvirastojen ja muiden toimivaltaisten viranomaisten sekä EU:n ulkopuolisten maiden väliselle yhteistyölle. Komissio on nyt antanut neuvostolle ensimmäisen euron rikosoikeudellista suojaamista koskevan kertomuksen [13], jossa käsitellään neuvoston puitepäätöksen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Yleisesti ottaen jäsenvaltiot ovat noudattaneet päätöksessä asetettuja velvoitteita. Neuvosto hyväksyi joulukuussa 2001 Perikles-ohjelman. [14] Ohjelmasta tuetaan rajatylittäviä ja monialaisia hankkeita, jotka koskevat tietojenvaihtoa, keskinäistä avunantoa ja koulutusta euron suojaamiseksi väärentämiseltä. [11] Neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä (EYVL L 181, 4.7.2001), ja neuvoston asetus (EY) N:o 1339/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 1338/2001 vaikutusten laajentamisesta koskemaan niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa yhtenäisvaluutaksi (EYVL L 181, 4.7.2001). [12] Neuvoston puheenjohtajan ja Ranskan valtiovarainministeriön välisen kirjeenvaihdon pohjalta on perustettu eurometallirahaväärennöksiä tutkiva Euroopan teknis-tieteellinen keskus (ETTK), jota johtaa kaksi komission/OLAFin virkamiestä. [13] Komission kertomus, joka perustuu rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton yhteydessä 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 11 artiklaan (KOM(2001) 771 lopullinen, 13.12.2001). [14] Neuvoston päätös, tehty 17 päivänä joulukuuta 2001, tietojenvaihtoa, avunantoa ja koulutusta koskevan toimintaohjelman perustamisesta euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä (Perikles-ohjelma) (2001/923/EY, EYVL L 339, 21.12.2001). Vuoden 2001 merkittäviin tapahtumiin kuuluu myös direktiivin antaminen rahoitusjärjestelmien rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä. [15] Direktiivillä on tarkoitus saattaa ajan tasalle vuoden 1991 direktiivi, minkä lisäksi sen soveltamisalaa laajennettiin. Muutoksista tärkeimmät ovat rahanpesukiellon laajentaminen koskemaan huumausainekaupan lisäksi myös järjestäytynyttä rikollisuutta ja erilaisia muita vakavia rikoksia sekä direktiivin velvoitteiden ulottaminen koskemaan tiettyjä rahoitusalan ulkopuolisia toimintoja ja ammatteja. [15] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/97/EY, annettu 4 päivänä joulukuuta 2001, rahoitusjärjestelmien rahanpesutarkoituksiin käyttämisen estämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/308/ETY muuttamisesta (EYVL L 344, 28.12.2001). Taloudellisia etuja tehokkaasti suojaavan strategian kattavuus tarkoittaa, että myös ehdokasmaat perehdytetään petosten ennaltaehkäisyä koskevaan yhteisön politiikkaan. Vuonna 2001 komissio lujitti liittymisvalmisteluja tukemalla taloushallinnon ja varainhoidon valvonnan, mm. sisäisen valvonnan, rakenteiden perustamista keskus- ja aluetason hallintoelimiin. Vuoden 2001 tavoitteena oli perustaa sisäisen tarkastuksen osastoja kaikkiin yhteisön varoja hallinnoiviin virastoihin, kuten keskus- ja aluehallintoihin. Yhteisön varojen moitteeton käyttö, valvonta, seuranta ja arviointi jo liittymisvalmistelujen aikana (etenkin Phare-, ISPA- ja Sapard-ohjelmien yhteydessä) kertovat selkeästi ehdokasmaiden valmiuksista panna täytäntöön varainhoidon valvontaa koskeva yhteisön säännöstö. Petostentorjunnan alalla EU aloitti vuoden 2001 alussa valmistelut yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta vastaavan toimiston perustamiseksi Puolaan. Vuoden aikana saatuja kokemuksia hyödynnetään perustettaessa vastaavat rakenteet kaikkiin muihinkin ehdokasmaihin. Ensisijaiseksi tavoitteeksi on määritelty myös petostentorjuntaa koskevan sopimuksen tekeminen yhteisön ja jäsenvaltioiden sekä Sveitsin välillä, jotta voitaisiin helpottaa etenkin vero- ja tullialan keskinäiseen oikeusapuun liittyviä vaikeuksia. Komissiolle sai 14. joulukuuta 2000 valtuudet neuvotella asiasta Sveitsin viranomaisten kanssa. Neuvotteluja on käyty koko vuoden 2001 ajan, mutta ne eivät ole vielä tuottaneet tuloksia. Petosten ja sääntöjenvastaisuuksien paljastamiseen ja valvontaan sekä seuraamusten määräämiseen tarvittavien oikeudellisten välineiden vahvistamisesta sisäisellä tasolla on syytä todeta, että vuonna 2001 komissiossa toteutettiin suurin osa niistä periaatepäätöksistä, jotka tehtiin vuoden 2000 lopussa etenkin taloushallinnon parantamiseksi. [16] Valkoisen kirjan toimesta 96 ("Perusteettomasti maksettujen varojen takaisinperinnän tehostaminen suorien menojen alalla") annetun tiedonannon mukaisesti sekä komission vastuulla olevassa tukien suorassa hallinnoinnissa että jäsenvaltioiden vastuulla olevassa yhteisön varojen hallinnoinnissa on korostettu tulojen ja menojen hyväksyjien ja tilinpitäjien tilintekovelvollisuutta. Komissio valmistelee parhaillaan soveltamissäännöksiä, joilla turvataan selkeä tehtävänjako tulojen ja menojen hyväksyjien, tilinpitäjien, oikeudellisen yksikön ja OLAFin kesken. [16] Tässä on kyse lähinnä komission uudistamisesta annetun valkoisen kirjan V luvun XXIV kohdasta, jossa käsitellään taloushallinnon prosessien ja varainhoidon valvonnan uudistamista sekä sisäisen tarkastuksen osaston ja sisäisten tarkastajien toimen perustamista. Rakennerahastojen alalla (valkoisen kirjan toimi 97) parannettiin varainhoidon valvonnan sääntelyjärjestelmää antamalla maaliskuussa 2001 kaksi uutta asetusta [17], joita on määrä soveltaa uudella ohjelmakaudella. Asetuksissa täsmennetään jäsenvaltioiden velvoitteet hankkeiden ja maksujen seurannassa. Etenkin sääntöjenvastaisuustapausten ilmoittamista ja seurantaa koskeviin tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin [18] on vastattu vahvistamalla varainhoidon valvontaa uudella ohjelmakaudella sekä viimeistelemällä komission hallinnonuudistusta käsittelevän valkoisen kirjan suosituksissa mainittujen yksiköiden välisten yhteistyöpöytäkirjojen käyttö. [17] Komission asetukset (EY) N:o 438/2001 ja (EY) N:o 448/2001, annettu 2 päivänä maaliskuuta 2001, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä rakennerahastoista myönnettävän tuen hallinto- ja valvontajärjestelmien osalta (EYVL L 63, 3.3.2001, ja EYVL L 64, 6.3.2001). [18] Erityiskertomus nro 10/2001 rakennerahastojen varainhoidon valvonnasta (EYVL C 314, 8.11.2001). Komission vuosikertomuksesta 2000 antamassaan päätöslauselmassa Euroopan parlamentti pani huolestuneena merkille, että komissiolle toimitetut tiedot eräillä rakennerahastojen aloilla havaituista sääntöjenvastaisuuksista ovat erittäin puutteellisia. 1.2. Yhteisö ja jäsenvaltiot jakavat vastuun EU:n taloudellisten etujen suojaamisesta luomalla uuden viranomaisyhteistyön kulttuurin. Palvelukeskuksena toimiva OLAF pyrkii vähitellen aitoon kumppanuuteen jäsenvaltioiden kanssa [19], jotta yhteisön ja kansallisen tason välillä voidaan helpommin saavuttaa synergiaetuja ja ottaa samalla huomioon suhteellisuus-, toissijaisuus- ja tehokkuusperiaatteet. [19] Ecofin-neuvosto korosti kumppanuuden merkitystä kattavasta strategiasta esittämissään päätelmissä. Yhteisön näkökulmasta OLAFin on kyettävä vastaamaan jäsenvaltioiden avunpyyntöihin, jotta petostentorjuntaa voidaan parantaa. Siksi Euroopan petostentorjuntavirasto järjestäytyy "yhteisön palvelukeskukseksi" organisoimalla uudelleen vastuualat ja tehtävät sekä selkiyttämällä sisäistä tehtävänjakoaan, tämän kuitenkaan rajoittamatta sille yhteisössä kuuluvia etuoikeuksia. Tällä tavoin vakiintuneena palveluna yhteisön tason toiminnan tuottama lisäarvo on näkyvämpi, ja samalla voidaan tarjota kansallisille viranomaisille niiden kaipaama selkeä osoite yhteydenottoja varten. OLAFin lujittamisessa otettiin vuonna 2001 tärkeä askel, kun perustettiin tiedusteluosasto, jonka tehtävänä on kehittää strategista ja operationaalista analyysiä. Näin voidaan parantaa komission toimintastrategiaa ja auttaa kansallisia hallintoviranomaisia määrittelemään ensisijaiset tavoitteensa petostentorjunnan alalla. Uuden jaoston pitäisi myös voida vähitellen parantaa niiden jäsenvaltioiden toimittamien tietojen laatua, jotka liittyvät havaituista petoksista ja sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamiseen. Kuten tämän vuosikertomuksen III osassa todetaan, petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamista varten kehitettyjen uusien tietoteknisten sovellusten käyttöönoton yhteydessä annettiin koulutusta pitkin vuotta 2001. OLAF myös järjesti yhdessä kansallisten hallintoviranomaisten kanssa parikymmentä koulutusseminaaria, joissa käsiteltiin petostentorjunnan eri näkökohtia. Tarkoituksena oli lisätä hyvien käytäntöjen vaihtoa ja vastata erityistarpeisiin. Lisäksi OLAFiin perustettiin tuomioistuinasioista ja neuvonnasta vastaava yksikkö, joka vastaa nimenomaan OLAFin petostutkintatyön seurannasta. Yksikön hallinnollinen ja oikeudellinen asiantuntija-apu helpottaa OLAFin toimintaa kansallisten toimijoiden laajemmassa verkostossa. Verkosto muodostuu pääasiassa tulli- ja verohallinnon viranomaisista tai poliisi- ja syyttäjäviranomaisista, joilta OLAF pyytää virka-apua ja joita OLAF puolestaan avustaa, jotta taloudellisten etujen suojaaminen olisi mahdollisimman tehokasta myös rikosoikeuden alalla. OLAF jatkoi keskustelua jäsenvaltioiden kanssa siitä, miten petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antava komitea (CoCoLaF) voisi toimia täysitehoisesti. Säännöllisiä kokouksia on tihennetty ja komitean tehtäviä on selkiytetty tuntuvasti vuonna 2001 etenkin siksi, että on haluttu syventää vuoropuhelua kansallisten viranomaisten kanssa. EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpanoa käsittelevässä tilapäisessä työryhmässä jäsenvaltioiden asiantuntijat voivat kokoontua pohtimaan vuosikertomukseen liittyviä asioita. Näin voidaan lisätä 280 artiklassa tarkoitetun kertomuksen laatimisprosessin avoimuutta ja hyödyntää entistä paremmin jäsenvaltioiden osallistumista prosessiin. Lisäksi kansallisten asiantuntijoiden tilapäinen rahanväärennöksiä käsittelevä työryhmä antoi komissiolle taustatukea yhteisen säädöspaketin valmistelussa tällä alalla. Komissio ja kymmenen jäsenvaltiota panivat hiljattain vireille yhdysvaltalaisissa tuomioistuimissa oikeudenkäynnin, jonka tarkoituksena on estää vakavan riskin muodostava savukkeiden salakuljetus ja muun muassa rahanpesua harjoittavan järjestäytyneen rikollisuuden leviäminen Yhdysvalloista Euroopan unioniin. Tämä lainvastainen toiminta vaarantaa vakavasti yhteisön ja jäsenvaltioiden elintärkeät yhteiset edut. Kyseisessä tapauksessa komissio toimii palvelukeskuksena, joka avustaa jäsenvaltioita Yhdysvalloissa pidettävissä oikeudenkäynneissä ja tukee sillä tavoin jäsenvaltioiden yhteistä aloitetta. Komissio toimii näissä menettelyissä jäsenvaltioiden edustajana ja vastaa jäsenvaltioiden toimien koordinoinnista sekä yhteydenpidosta yhdysvaltalaisiin asianajajiin, jotka edustavat yhteisöä ja kymmentä jäsenvaltiota Yhdysvaltojen tuomioistuimissa. Lisäksi komissio toimitti vuonna 2001 omia varoja koskevien tarkastusten yhteydessä kaikkiin jäsenvaltioihin myös tarkastuskäyntejä, joiden aiheena oli keskinäistä avunantoa koskevien pyyntöjen käsittely. Näiden käyntien tarkoituksena oli tarkastaa, että kansalliset järjestelyt ja jäsenvaltioiden soveltamat menettelyt käytännössä varmistavat perinteisten omien varojen riittävän suojan ja edistävät samalla tehokasta yhteistyötä komission kanssa. Aihetta koskevan erityisraportin perusteella päätelmät ovat myönteiset. Lisäksi komissio ja erityisesti budjettipääosasto jatkavat perinteisten omien varojen alalla yhteistä tarkastusta koskevan järjestelyn [20] valmistelua tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden sisäisten tarkastuksen yksiköiden kanssa. Jäsenvaltiot osallistuvat aktiivisesti sisäistä tarkastusta koskevan alatyöryhmän työskentelyyn, ja eräät niistä ovat tiiviisti mukana tarkastusmodulien kehittämistyössä. Koska tarkoituksena on luoda menetelmä, jonka avulla tarkastuksia voidaan suorittaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, vuoden 2001 tulokset ovat erittäin myönteiset, ja valittu lähestymistapa on osoittautunut oikeaksi. Mainittakoon, että Tanska ja Itävalta ovat suorittaneet ulkoista passitusta koskevan "yhteisen tarkastuksen" ja Alankomaat ovat jatkaneet vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen alalla vuonna 2000 aloitettua toimintaa. Näistä aiheista oli sovittu jäsenvaltion ja komission hyväksymissä sisäisen tarkastuksen moduleissa. [20] Ks. varainhoitovuotta 2000 koskeva kertomus yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta. Tarkastuksen päätyttyä asianomaiset jäsenvaltiot toimittivat komissiolle tarkastusraportit, joiden perusteella komissio tarkasti tehdyn työn paikalla, kiinnittäen erityistä huomiota riskianalyysijärjestelmien kehittämiseen sekä päätelmien ja suositusten pätevyyteen tarkastusten yhteydessä havaitut poikkeavuudet ja havainnot huomioon ottaen. Komissio hyödyntää raporttien päätelmiä selvittäessään omiin varoihin kohdistuvia vaikutuksia. Se valvoo, että tarkastusten tuloksia käsitellään vielä rahoituksen kannalta. Rahoitukselle aiheutuneista seurauksista on tietenkin määrätty seuraamukset samoin edellytyksin kuin jos tarkastuksen olisi tehnyt komissio yksin. Tanska, Itävalta ja Alankomaat suorittavat vastaavat tarkastukset myös vuonna 2002. 1.3. Yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevan politiikan rikosoikeudellista ulottuvuutta vahvistettiin operatiivisella tasolla vuonna 2001. Tuomioistuinasioiden yksikkö nimittäin avustaa, neuvoo ja tarjoaa asiantuntija-apua hallinnollisissa tutkimuksissa ja niiden seurannassa, jotta voidaan turvata tehokas yhteistyö kansallisten oikeus- ja poliisiviranomaisten kanssa. Koska komission ensimmäinen lainvalmisteluehdotus [21] ei herättänyt Nizzan Eurooppa-neuvostossa vastakaikua, komissio päätti käynnistää asiasta uuden keskustelun julkaisemalla vihreän kirjan yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta huolehtivan Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamisesta [22]. Syyttäjäviranomaisen tehtävänä olisi koordinoida ja johtaa rikostutkinta- ja syytetoimia yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvissa rikoksissa kansallisten tuomioistuinten valvonnassa. Tarkoituksena olisi korjata Euroopan oikeusalueen rikosoikeudellista epäyhtenäisyyttä, jonka takia rikoksia jää rankaisematta. Vihreän kirjan tavoitteena on virittää asiasta laaja julkinen keskustelu, jonka tulokset esitellään Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevälle valmistelukunnalle seuraavaa hallitustenvälistä konferenssia varten. Euroopan parlamentti on jo pitkään tukenut tätä aloitetta. [23] Erään perustamissopimuksen muutoksen yhteydessä parlamentti toivoi petostentorjuntatyön "laadullista parantamista" ja sellaisen talousrikosten syyttäjäntoimen perustamista, johon liittyisivät entistä laajemmat toimivaltuudet. OLAFin valvontakomitea puolestaan antoi lausuntoja, jotka tukivat ja täydensivät komission ehdotuksia. [21] Komission täydentävä lausunto toimielinten uudistamista käsittelevälle hallitustenväliselle konferenssille - Yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellinen suojaaminen: Euroopan syyttäjäviranomainen, 29.9.2000, KOM(2000) 608 lopullinen. Lausunto täydentää komission lausuntoa "Toimielinjärjestelmän muuttaminen laajentumisen onnistumiseksi - Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukainen komission lausunto jäsenvaltioiden hallitusten edustajien konferenssin järjestämisestä unionin perussopimusten tarkistamiseksi", 26.1.2000, KOM (2000) 34. [22] Vihreä kirja yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta ja Euroopan syyttäjäntoimen perustamisesta, 11.12.2001 (KOM(2001) 715 lopullinen). Vihreää kirjaa koskeva Internet-sivusto on osoitteessa http://europa.eu.int/olaf/livre_vert. [23] Komission vuosikertomuksesta 2000 annettu päätöslauselma, 16.5.2000 (EYVL C 59, 23.2.2001) ja komission vuosikertomuksesta 1999 annettu päätöslauselma, 14.3.2001 (EYVL C 343, 5.12.2001), jossa komissiota pyydetään esittämään tällainen ehdotus 1. kesäkuuta 2001 mennessä. Neuvoston toistuvista pyynnöistä [24] huolimatta Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen [25] ja sen pöytäkirjojen ratifiointi on viivästynyt, mikä hankaloittaa tehokasta yhteistyötä unionissa. Nopeuttaakseen näiden määräysten voimaansaattamista komissio esitti direktiiviehdotuksen yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta. [26] Tarkoituksena on koota tähän EY:n perustamissopimuksen uuteen 280 artiklaan perustuvaan säädökseen kaikki ne yleissopimuksen ja pöytäkirjojen määräykset, jotka koskevat kriminalisointia, rikosoikeudellista vastuuta, seuraamuksia ja yhteistyötä komission kanssa. Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen [27], ja myös Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin tuki sitä. [28] Ehdotus on nyt neuvoston käsiteltävänä. [24] Muun muassa 17.7.2000 annetuissa päätelmissä sekä vastuuvapauden myöntämisestä vuodelta 2000 tehdyn päätöksen yhteydessä annetuissa päätelmissä. [25] Neuvoston säädös, annettu 26 päivänä heinäkuuta 1995, yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen tekemisestä (EYVL C 316, 27.11.1995). [26] Asiak. KOM(2001) 272 lopullinen (EYVL C 240 E, 28.8.2001), muutettu 23.5.2001. [27] Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta, 29.11.2001 (asiakirja A5-390/2001, ei vielä julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä). [28] Lausunto nro 9/2001 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta (EYVL C 14, 17.1.2002). Unioniin perustettiin pysyvä oikeudellisen yhteistyön yksikkö (Eurojust [29]), ja Europolin toimivaltuuksia päätettiin laajentaa vakavaan kansainväliseen rikollisuuteen [30]. Europolin ja OLAFin toimivaltuudet tiettyjen talousrikollisuuden muotojen torjunnassa olisi sovitettava yhteen virastojen välisellä yhteistyösopimuksella. Toimielimet ovat olleet erittäin tyytyväisiä Eurojustin perustamiseen, koska siitä on ollut apua petosten tutkinnassa ja koska se helpottaa syytetoimia kansallisissa tuomioistuimissa. Komissio totesikin neuvoston yksiköille selkeästi, että perustamissopimuksessa (280 artikla) määrätty tiivis ja säännöllinen yhteistyö kansallisten syyttäjäviranomaisten kanssa on tärkeää sovittaa yhteen Eurojustin kanssa tehtävän yhteistyön kanssa. [31] Yhteensovittamisesta huolehtii pääasiassa OLAFiin perustettu tuomioistuinasioiden yksikkö. [29] Neuvoston päätös 2002/187/YOS, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Eurojust-yksikön perustamisesta vakavan rikollisuuden torjunnan tehostamiseksi (EYVL L 63, 6.3.2002), ja erityisesti sen 11 artikla. [30] Neuvoston päätös, 6.12.2001 (EYVL C 362, 18.12.2001). [31] Päätöksen 2002/187/YOS 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan toiseen luetelmakohtaan ja 25 artiklan 3 kohtaan liittyvä komission julkilausuma 39/2002. Oikeudellisen yhteistyön lujittamisessa etenkin rikosoikeuden alalla ohitettiin eräitä tärkeitä virstanpylväitä, kun tehtiin poliittinen sopimus oikeudellisten päätösten (siviili- ja rikosoikeus) vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta ja rikoslainsäädäntöjen lähentämisestä Tampereen Eurooppa-neuvostossa määritellyillä painopistealoilla (päätelmien 48 kohta). Sopimuksen nojalla komissio saattoi esittää useita ehdotuksia puitepäätöksiksi mm. eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä [32], rikosoikeussäännösten lähentämisestä huumausainekaupan alalla [33] sekä terrorismista [34] (tekojen rangaistavuuden määrittely, yhteiset seuraamukset). Terrorismin rahoittamisen ja talousrikollisuuden torjuntatoimista on mainittava puitepäätös omaisuuden hukkaamiskiellosta ja todistusaineiston säilyttämisestä [35]. [32] Ehdotus neuvoston puitepäätökseksi eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä (KOM(2001) 522 lopullinen, EYVL C 332 E, 27.11.2001). Neuvosto teki poliittisen päätöksen asiasta joulukuussa 2001. [33] Ehdotus neuvoston puitepäätökseksi laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjen ja seuraamusten vähimmäissäännöksistä (KOM(2001) 259 lopullinen, EYVL C 304 E, 30.10.2001). [34] Ehdotus neuvoston puitepäätökseksi terrorismin torjumisesta (KOM(2001) 521 lopullinen, EYVL C 332 E, 27.11.2001). [35] Ranskan tasavallan, Ruotsin kuningaskunnan ja Belgian kuningaskunnan hallitusten aloite neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi omaisuuden hukkaamiskieltoa ja todistusaineiston säilyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanosta Euroopan unionissa (EYVL C 75, 7.3.2001). 1.4. Korruption torjumiseen tähtäävässä toimielinten yhteisessä toiminnassa on tärkeää säilyttää sujuva yhteispeli lainsäädännössä määriteltyjen OLAFin keskeisten tehtävien sekä kurinpitomenettelyjen (henkilöstösäännöt) ja taloushallinnon (varainhoitoasetuksen uudistaminen) aloilla käynnissä olevien uudistusten välillä. Tähän liittyvä uusi tutkinta- ja kurinpitojärjestelmä saadaan valmiiksi vasta varainhoitovuoden 2001 jälkeen. Vuoden 2002 alussa komissio perusti 2002 uuden tutkinta- ja kurinpitoelimen (IDO), kun taas virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen kurinpitosäännöksiin tehtävät muutokset on määrä hyväksyä vasta vuonna 2003 [36]. Varainhoitoasetuksen uudelleenlaatimista koskevassa ehdotuksessa, joka hyväksyttiin 25. kesäkuuta 2002, säädetään taloudellisten väärinkäytösten tutkintaan erikoistuneen elimen perustamisesta [37]; elimen tarkoituksena on antaa apua mahdollisten taloudellisten väärinkäytösten tutkimisessa puuttumatta kuitenkaan OLAFin erityisasemaan petosten ja virkavelvollisuuksien vakavien laiminlyöntien selvittämisessä. [36] Ehdotus neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta (KOM (2002) 213 lopullinen, 24.4.2002, liite IX, osastot 1 ja 2). Uuden tutkinta- ja kurinpitoelimen (IDO) perustaminen komissioon (komission päätös, tehty 19. helmikuuta 2002, hallinnollisista tutkimuksista ja kurinpitomenettelyistä (asiakirja C (2002) 540)). [37] Uuden varainhoitoasetuksen 66 artiklan 3 kohta, ja tutkinta- ja kurinpitoelimen perustaminen komissioon. Jäsenvaltioiden yhteystuomareiden osallistuminen parantaa edelleen sisäisiä tarkastuksia ja turvaa yksilön oikeussuojan. Näin ollen kaikkien toimielinten pitäisi pystyä noudattamaan täysimittaisesti asetuksen (EY) N:o 1073/99 [38] 7 artiklaa tietojenvaihdosta. Nämä toimenpiteet vastaavat Euroopan parlamentin ja neuvoston pyyntöihin. [39] Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on niin ikään selkiyttänyt sisäisten tutkimusten soveltamisalaa. [40] [38] EYVL L 136, 31.5.1999. [39] Päätöslauselma komission vuosikertomuksesta 2000. Päätöslauselmassaan komission vuosikertomuksesta 1999 Euroopan parlamentti korosti, että OLAFin on "saatava EU:n toimielimet ja henkilöstö mutta myös jäsenvaltioiden tutkimus- ja oikeusviranomaiset varauksettoman yhteistyöhaluisiksi". Ecofin-neuvoston päätelmät 7.5.2002, Eurooppa-neuvoston päätelmät 15.6.2001 (asiakirja 9270 FIN169) ja Ecofin-neuvoston päätelmät 17.7.2000 (asiakirja 10344/00 FIN273). [40] Ks. yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-17/00 (Rothley ym. v. Euroopan parlamentti), 26.2.2002. 2. Esimerkkejä yhteistyöstä ja kumppanuudesta jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kansallisten viranomaisten kanssa Seuraavat esimerkit petostutkimuksista ja laajentumisvalmistelujen yhteydessä toteutetuista komission toimista havainnollistavat sitä lisäarvoa, jota eri puolilla yhteisöä toimivien erilaisten tietolähteiden välinen synergia ja OLAFin laajennettu toimintakenttä voivat tuottaa. 2.1. Sokerin vienti merentakaisiin maihin ja merentakaisille alueille (MMA) [41] ja sokerin ja sokeriseosten jälleentuonti Euroopan yhteisöön [41] Merentakaiset maat ja alueet, joilla on erityissuhteet Tanskan, Ranskan, Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa (Grönlanti, Aruba jne.), ks. EY:n perustamissopimuksen liite II. >TAULUKON PAIKKA> Komissio aloitti petostutkimuksia, joiden tarkoituksena oli estää sokerin yhteisen markkinajärjestelyn häiriintyminen sekä eräiden merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) kanssa harjoitetun kauppapolitiikan tavoitteiden vääristyminen. OLAF sekä Alankomaiden ja Belgian toimivaltaiset viranomaiset suorittivat marraskuussa 1999 petostutkinnan Arubassa. Tutkinta koski Euroopan yhteisöstä peräisin olevan sokerin tuettua vientiä sekä sokerin ja sokeri- ja kaakaoseosten jälleentuontia Arubasta Euroopan yhteisöön vajaat kaksi vuotta myöhemmin. Tutkinnan perusteella todettiin, että Arubaan oli viety 4 500 tonnia sokeria Belgian ja Ranskan vientituilla. Arubassa tapahtunut sokerin puhdistus ja sekoittaminen kaakaojauheeseen ei ollut niin pitkälle vietyä jalostusta, että sokerille olisi voitu myöntää vientitukea. Komissio pyysikin Belgian ja Ranskan toimivaltaisia viranomaisia aloittamaan menettelyt perusteettomasti maksettujen vientitukien takaisinperimiseksi yhteisön oikeuskäytännön mukaisesti (2 miljoonaa euroa Belgiassa ja 300 000 euroa Ranskassa). Lisäksi OLAF aloitti petostutkinnan, joka koski C-kiintiöön kuuluvan (ilman vientitukea viedyn) sokerin vientiä merentakaisiin maihin ja merentakaisille alueille. Näiden tutkimusten tuloksena komissio antoi suojalausekkeita sääntöihin, jotka koskevat merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta peräisin olevan sokerin tuontia yhteisöön. [42] [42] Komission asetus (EY) N:o 2423/1999, 15.11.1999 (EYVL L 294, 16.11.1999), ja komission asetus (EY) N:o 465/2000, 29.2.2000 (EYVL L 65, 1.3.2000). 2.2. Maitokiintiöiden väärinkäyttö OLAFille kanneltiin mahdollisesta maitokiintiöiden väärinkäytöstä Espanjassa, ja se sai tietoja useista espanjalaisista yrityksistä, joiden väitettiin osallistuneen tähän sääntöjenvastaiseen toimintaan. Tietojen perusteella aloitettiin ulkoinen petostutkinta ja laadittiin toimintasuunnitelma, jonka perusteella tehtiin eräiden talouden toimijoiden tiloissa neuvoston asetukseen (EY, Euratom) N:o 2185/96 perustuvia hallinnollisia tarkastuksia. Tarkastusten kuluessa osa yrityksistä kieltäytyi toimittamasta OLAFin pyytämää kopiota kovalevyllä olevista tiedostoista. Niinpä espanjalaista maksuvirastoa (FEGA) pyydettiin toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet asetuksen (EY) N:o 2185/96 9 artiklan nojalla, jossa asianomainen jäsenvaltio velvoitetaan tarjoamaan kansallisten säännöstensä mukaisesti komission tarkastajille tarvittava apu, jotta nämä voivat suorittaa tehtävänsä. Espanjan oikeusviranomaisten antaman lainmukaisen etsintäluvan avulla saatiin kopiot kaikista tiedostoista, joista voitiin tarkistaa yritysten todelliset maidon ja maitotuotteiden tuotanto- ja myyntiluvut. OLAFin petostutkinnassa saatujen ja sitä koskevassa loppuraportissa esitettyjen objektiivisten todisteiden perusteella yhteisön talousarvioon kohdistuneen petoksen loppusummaksi arvioitiin yli 6 miljoonaa euroa. Raportti toimitettiin FEGAlle, jotta se voisi käynnistää hallinnolliset menettelyt varojen takaisinperimiseksi, sekä korruption torjuntaan erikoistuneelle Espanjan syyttäjävirastolle, koska yritysten epäiltiin antaneen vääriä ilmoituksia maidon tuotannosta ja myynnistä. Raportissa todetaan muidenkin espanjalaisten yritysten syyllistyneen vastaavaan toimintaan, joten Espanjan viranomaisia pyydettiin parantamaan tarkastuskäytäntöjään, jotta yleisen tarkastusjärjestelmän puutteet saataisiin korjattua. Tämä tapaus on selkeä esimerkki siitä lisäarvosta, jota OLAF voi tuottaa jäsenvaltion petostentorjuntatyölle antamalla käyttöön monipuolisen asiantuntemuksensa (petostutkinnat, todisteiden tietotekninen analyysi, oikeudellinen neuvonta) monitahoisten petostapausten selvittämisessä. Tuomioistuinasioiden yksikön neuvot osoittautuivat korvaamattomiksi sellaisen tuomioistuimen määräyksen hankkimisessa, jolla saatiin oikeus päästä yritysten tiedostoihin. Suuri ansio asian selvittämisestä kuuluu myös Espanjan viranomaisille, joiden apu osoittautui todella arvokkaaksi. Tapaus osoittaa kiistattomasti, mitä OLAF ja jäsenvaltiot voivat saada aikaan tekemällä yhteistyötä ja hyödyntämällä kaikkia yhteisön säännöstöön perustuvia velvoitteita ja tarkastusmahdollisuuksia. 2.3. Asiakirjojen väärentäminen, väärennettyjen asiakirjojan käyttö ja kavallus eräässä kansalaisjärjestöjen ryhmässä Petostentorjuntaviraston tutkintatyön ja nimenomaan suoriin menoihin liittyvien selvitysten onnistuminen riippuu suurelta osin paitsi kerätyistä tiedoista myös tiiviistä yhteistyöstä jäsenvaltioiden kanssa. Seuraava tapaus on tyypillinen esimerkki petostentorjuntaan ja etenkin jäsenvaltioiden oikeudelliseen yhteistyöhön liittyvistä vaikeuksista. Eräs jäsenvaltio ilmoitti OLAFille elokuussa 1999 epäilyistä, joiden mukaan eräissä kehitysmaissa toteutetuissa hankkeissa olisi käytetty päällekkäin sekä kansallista että yhteisön rahoitusta. Kahdessa jäsenvaltiossa toimivat kansalaisjärjestöt olivat esittäneet rahoituspyyntöjä samanaikaisesti eri avunantajille. Ulkoministeriö teki asiasta kantelun toimivaltaiselle syyttäjävirastolle.OLAF aloitti tutkinnan syksyllä 1999 ja otti aluksi tarkasteluun 16 hanketta, joihin liittyi riski rahoituksen päällekkäisyydestä (Aasia, Afrikka ja Etelä-Amerikka). Hankkeiden tukihakemusten käsittely EuropeAid-yhteistyötoimistossa oli kesken tai jo päättynyt. Marraskuussa 1999 OLAFin pääjohtaja siirsi asian asetuksen (EY) N:o 1073/99 mukaisesti asiaan liittyvän toisen jäsenvaltion toimivaltaisen syyttäjäviraston hoidettavaksi. Paikallisten oikeusviranomaisten helmikuussa 2000 suorittamissa kotietsinnöissä kävi ilmi, että kansalaisjärjestö olikin toiminut kolmannessa jäsenvaltiossa sijaitsevan "emojärjestön" ohjeiden mukaisesti. Joulukuun 2000 alussa toimitettiin emojärjestön toimipaikassa OLAFin viranomaisten läsnäollessa kotietsintä, joka vahvisti epäilyt. Alun perin tutkittaviksi otettujen 16 hankkeen päällekkäisrahoitus oli yhteensä 4 262 633 Yhdysvaltain dollaria (tähän eivät sisälly ne yhteisön myöntämät tuet, jotka jäädytettiin OLAFin aloitettua petostutkinnan). Kolmannen jäsenvaltion viranomaiset kuitenkin ilmoittivat, etteivät ne voi ryhtyä jatkotoimiin oikeudellisten esteiden vuoksi. Kansalliset petostentorjuntaviranomaiset ovat nähneet paljon vaivaa tapauksen selvittämiseksi, mutta myös OLAFilla on ollut sen tutkinnassa tärkeä rooli vuodesta 1999. Se on: - analysoinut ja seulonut monikielisiä hankkeita, joiden on epäilty saaneen liikaa tukea; selvitystyötä on tehty myös muissa avustusorganisaatioissa, joista osa sijaitsee EU:n ulkopuolella (Maailmanpankki, BAD [43], Norja jne.), ja yhteisön ulkopuolisissa maissa sijaitsevat komission lähetystöt on otettu mukaan yhteistyöhön; lisäksi OLAF on käynyt läpi kaikki Lontoossa sijaitsevan emojärjestön toimitilojen kotietsinnässä löydetyt asiakirjat, [43] Afrikan kehityspankki (Banque africaine du développement). - perehdyttänyt kansallisia oikeusviranomaisia asiaan, koordinoinut niiden toimia ja antanut niille oikeudellista neuvontaa ja teknistä apua (raporttien käännökset, hankkeet jne.), - huolehtinut komission sisäisestä koordinoinnista asian käsittelyn edettyä siihen vaiheeseen, että kanteen nostaminen oli mahdollista. Tässä tapauksessa pystyttiin komission ja kansallisten rikostutkintaviranomaisten yhteistyön ansiosta selvittämään unionin tasolla toiminut petosvyyhti emojärjestön sijoittautumisvaltiossa ilmenneistä oikeudellisista esteistä huolimatta. OLAFin oli kuitenkin pyydettävä, että kaikki syytteeseenpanotoimet keskitettäisiin toisen jäsenvaltion oikeusviranomaisille, joita pyydettiin ottamaan asia käsiteltäväkseen sijoittautumisvaltion rikostutkintaviranomaisten suostumuksella ja avustuksella. Ilman näitä järjestelyjä tutkimuksia ei olisi voitu jatkaa. Tapaus osoittaa, että Euroopan yhteisössä tehdyt tutkinta- ja syytetoimet olisi keskitettävä ja Euroopan oikeusalueen rikosoikeudellisesta epäyhtenäisyydestä aiheutuvat esteet poistettava. Tämän ja monien muiden kokemusten valossa komissio katsoo, että yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta ja Euroopan syyttäjäntoimen perustamisesta julkaistussa vihreässä kirjassa esitettyjä pohdintoja on syytä jatkaa määrätietoisesti. 2.4. Kokemukset ehdokasmaista: Puola OLAF suunnitteli yhdessä Puolan viranomaisten kanssa Phare-hankkeen, jonka tarkoituksena oli tukea eri ministeriöiden yhteisen petostentorjuntatoimiston perustamista Puolaan. Hanke käynnistyi tammikuussa 2001. Ensimmäisenä tavoitteena oli perustaa petostentorjunnan koordinointiin erikoistunut, riippumaton ja monialainen yksikkö, jonka tehtävänä olisi vahvistaa Puolan viranomaisten operatiivisia valmiuksia. Kaksivuotisen hankkeen ensimmäisen toteutusvuoden aikana käynnistetyt toimet ovat parantaneet Puolan toimivaltaisten viranomaisten tietoja petostentorjuntatyöstä. Tämä tulos vastaa Puolan hallituksen yleistavoitteita vahvistaa Puolan julkisen sektorin avoimuutta ja lahjomattomuutta sekä taata yhteisön varojen tehokas suoja. Puolan hallintojärjestelmän monitahoisuus, rakenteiden jatkuva mukauttaminen liittymisvalmistelujen yhteydessä sekä maan lakeihin ja hallinnollisiin määräyksiin tehdyt toistuvat muutokset eivät kuitenkaan ole omiaan helpottamaan hankkeen ripeää toteuttamista. Unionin rahoitustuki on silti tärkeää, jotta Puolan viranomaiset voisivat parantaa valmiuksiaan torjua yhteisön talousarvioon kohdistuvia petoksia. Siksi Puolan hankkeelle on suunniteltu seurantatoimia. Nämä vaikeudet ovat kuitenkin enimmäkseen paikallisia eikä niitä kaikkia voida yleistää muihin ehdokasmaihin. Puolasta saaduissa kokemuksissa korostuu tarve panostaa jatkuvasti sekä ehdokasmaissa järjestettävään koulutukseen että asianmukaisiin työvälineisiin muun muassa kehittämällä tehokkaita tietojärjestelmiä yhteisön taloudellisia etuja suojaavan petostentorjuntatyön tueksi. Lisäksi kokemukset osoittivat, että ehdokasmaissa voidaan taata yhteisön taloudellisten etujen tehokas ja yhteisön tasoa vastaava suoja vain koordinoimalla saumattomasti kaikkien Euroopan unionin tukien hallinnointiin, toteuttamiseen tai valvontaan osallistuvien viranomaisten toimintaa. 3. Toimintasuunnitelman 2001-2003 seuranta Seuraavassa esitetään komission väliraportti yhteisön taloudellisten etujen suojaamista ja petostentorjuntaa koskevan toimintasuunnitelman 2001-2003 täytäntöönpanosta. Raportissa esitetään, miten vuodeksi 2001 suunnitellut toimet ovat tosiasiallisesti edistyneet verrattuina kesäkuun 2000 kattavassa strategiassa esitettyihin päätavoitteisiin. Toimintasuunnitelmaan sisältyvien toimenpiteiden edistymistä kuvataan taulukon muodossa [44]. Taulukossa ilmoitetaan, ovatko toimet pysyneet alustavassa aikataulussa, kuvaillaan kokeilupalveluja ja mainitaan tarvittaessa oikeudellisia tai muita välineitä. [44] Taulukossa ei mainita toimia, joihin ei liittynyt täytäntöönpanotoimia vuonna 2001. Taulukon sarakkeissa esitetään seuraavat tiedot: >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Osa II: EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpanoon liittyvät jäsenvaltioiden toimet Jo toisen kerran yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevassa komission vuosikertomuksessa esitellään jäsenvaltioiden kanssa tehtävää hallinnollista yhteistyötä. EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan mukaisesti tässä vuosikertomuksen toisessa osassa esitellään jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten yhteistyötä vuonna 2001 yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisen alalla. Esitys on laadittu jäsenvaltioiden kanssa laadittuun kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella. Komissio myöntää, että jäsenvaltioiden toimien arviointi ei edelleenkään ole sellainen aidosti vertaileva analyysi, jota Euroopan parlamentti on pyytänyt. Komissio on kuitenkin laajalti riippuvainen jäsenvaltioiden sille toimittamista tiedoista, vaikka se toisaalta pyrkiikin opastamaan niitä niiden lakisääteisten velvollisuuksien tulkitsemisessa. Voitaisiin kenties pohtia, missä määrin tämä kertomus täydentää vuotuisen vastuuvapausmenettelyn yhteydessä suoritettavaa varainhoidon moitteettomuuden tutkintaa. Komissio esittää tähän liittyen budjettivallan käyttäjälle kertomuksen jäsenvaltioiden vastauksista tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin [45]. [45] Jäsenvaltioiden vastaukset tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa ja erityiskertomuksissa esitettyihin huomautuksiin. Tämän menettelyn käyttöönotosta päätti Dublinissa joulukuussa 1996 kokoontunut Eurooppa-neuvosto. Huhtikuussa 2002, vuoden 2000 vastuuvapauden myöntämistä koskevan äänestyksen yhteydessä Euroopan parlamentti pyysi tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan yhteisön varojen sisäisestä ja ulkoisesta tarkastuksesta aiheutuvia kokonaiskustannuksia, kun yhteisön varojen tarkastus erotetaan kansallisten varojen tarkastuksesta. Tässä vuosikertomuksen toisessa osassa esitetään aluksi yleiskatsaus perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpanoon liittyvistä jäsenvaltioiden lainsäädäntötoimista vuonna 2001. Tämän jälkeen käsitellään kahdessa jaksossa yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen ja sen lisäpöytäkirjojen [46] ratifioimistilannetta. [46] Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus (EYVL C 316, 27.11.1995, s. 48) ja sen lisäpöytäkirjat (EYVL C 313, 23.10.1996, s. 1; EYVL C 221, 19.7.1997, s. 11; EYVL C 151, 20.5.1997, s. 1). Seuraavana käsitellään kunkin jäsenvaltion tarkastus- ja tutkintaviranomaisten sisäisiä koordinointijärjestelyjä, eri jäsenvaltioiden viranomaisten yhteistyötä sekä niiden ja komission välistä yhteistyötä. Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella niiden menettelyt noudattavat yleensä yhteisöjen taloudellisten varojen suojaamiseen tähtäävää yhteistä tavoitetta, joka perustuu EY:n perustamissopimuksen 280 artiklassa esitettyyn yhteisön ja kansallisten varojen rinnastukseen. Petosten ehkäisemiseen ja torjuntaan liittyvien toimien tehokkuutta kuitenkin vähentää se, että toimia on jaoteltava eri perusteiden mukaan joko toimintalohkoittain, hallintoviranomaisen mukaan tai eri jäsenvaltioiden kesken. Eräät jäsenvaltiot ovatkin todenneet, että koordinaatiota voitaisiin tältä osin edelleen parantaa. Kuten edellisvuonna, myös tässä vuosikertomuksessa on varojen takaisinperinnälle omistettu oma jakso. Komissio pyrkii tältä osin tarkistamaan, että jäsenvaltioiden oikeus- ja hallintoviranomaiset toimivat tehokkaasti yhteistyössä, jotta maksamatta jääneet määrät saadaan perittyä takaisin. Komissio on tietoinen siitä, että ennen kuin jäsenvaltioiden toimista voidaan laatia todella perusteellinen vertaileva analyysi, on tarkastusten ja seuraamusten käsitteitä lähennettävä. Tämä on todettu jo aiemmissa vuosikertomuksissa. Komissio onkin ryhtynyt petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antavan komitean puitteissa toimiin, joiden tarkoituksena on täsmentää näiden käsitteiden määritelmiä. 4. EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpano: lainsäädännön keskeinen kehitys Seuraavassa taulukossa esitetään vuonna 2001 jäsenvaltioissa annetut keskeiset säädökset, jotka liittyvät EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpanoon. Joitakin jäsenvaltioita ei mainita taulukossa lainkaan. Tämä johtuu ainoastaan siitä, että ne toteuttivat vuonna 2001 vain hallinnollisia toimenpiteitä tai että ne ovat tehneet paljon lainsäädäntötyötä edellisinä vuosina. 4.1. Omat varat: lainsäädännön keskeinen kehitys Jäsen-valtio // Toimenpide EL // Uudessa tullikoodeksissa (laki 2960/2001) erityisesti tullisääntöjen rikkomista koskeva kansallinen lainsäädäntö on yhtenäistetty yhteisön lainsäädännön kanssa. F // Ranskan rikoslain 28 :n 1 kohtaa, jolla tietyt tullivirkailijat valtuutetaan tekemään rikostutkimuksia muun muassa yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten selvittämiseksi, on sovellettu joulukuusta 2001 alkaen (tullikoodeksissa tarkoitettuihin väärinkäytöksiin ja erityisesti perinteisiin omiin varoihin ja maatalousmenoihin). Laki on omiaan helpottamaan tutkimuksia, jotka ulottuvat useisiin eri jäsenvaltioihin. Ministeriön asetuksella on annettu yhteensä 73 tullivirkailijalle valtuudet tehdä rikostutkimuksia. IRL // Yleissopimukset yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta ja keskinäisestä avunannosta saatettiin voimaan maaliskuussa 2001 annetulla tulli- ja valmisteverolailla (keskinäinen avunanto). I // Uusi asetus (nro 68, 19.3.2001) Guardia di Finanzan (valtiovarainvalvojan) tehtävien muuttamisesta 31.3.2000 annetun lain nro 78 4 :n mukaisesti. Asetus annettiin 31.3.2000 annetun lain nro 78 nojalla toteutetun poliisivoimien tehtävänuudistuksen yhteydessä. Päätöksellä muutetaan Guardia di Finanzan virallista tehtävää ja nimitetään se talous- ja rahoitusalan lainvalvojaksi, joka suojelee valtion, alueiden, paikalliselinten ja Euroopan unionin talousarviota. Asetuksessa annetaan Guardia di Finanzan virkailijoille erityisvaltuudet estää, tutkia ja torjua EU:n talousarvion varoihin ja menoihin kohdistuvia väärinkäytöksiä. On annettu uusi laki (nro 92, 19.3.2001), jolla muutetaan tupakan salakuljetuksen torjuntaa koskevia sääntöjä seuraavasti: - Salakuljetus on rikos, josta voidaan määrätä 2-5 vuoden vapausrangaistus silloin, kun salakuljetetun tupakan määrä on yli 10 kiloa. - Raskauttavina pidetään seuraavia seikkoja: - salakuljetuksessa on käytetty kuljetusvälineitä, joita on muutettu niin, että ne vaikeuttavat poliisin työtä tai aiheuttavat vaaraa, - salakuljetuksessa on käytetty sellaisissa maissa sijaitsevia oikeushenkilöitä tai rahoitusomaisuutta, jotka eivät ole ratifioineet rahanpesusta tehtyä Strasbourgin yleissopimusta. - Laissa säädetään myös tupakantuottajien yhteistyöstä tavaran alkuperän tunnistamisessa. - Haltuunotettuja tai takavarikoituja tavaroita pystytään hallinnoimaan entistä tehokkaammin ja taloudellisemmin. Lakiin on lisätty uutena rikoksena sellaisen ryhmän organisoiminen, jonka tarkoituksena on salakuljettaa tupakkaa. Rikoksesta voi seurata 3-8 vuoden vankeusrangaistus, ja sen tutkinta kuuluu aluehallinnon mafiantorjuntayksiköiden toimivaltaan. NL // Parlamentin toinen kamari on hyväksynyt lain yhteisön tukien hallinnoinnista. Laissa annetaan ministeriöille seuraavat toimivaltuudet: oikeus saada tietoja hallintovirastolta, oikeus antaa sille ohjeita ja oikeus periä siltä varoja takaisin. P // On perustettu uusi verorikkomuksia koskeva yleisjärjestelmä ja uudistettu verorikosten jaottelua tekemällä ero yleisten verorikosten, tullirikosten, verorikosten ja sosiaaliturvarikosten välillä. Talous- ja rahoitusalan rikosten tutkinta kuuluu rikospoliisin toimivaltaan, mikäli ne ovat järjestelmällisiä ja/tai luonteeltaan kansainvälisiä tai valtioiden välisiä. EY:n tullikoodeksin ja sen soveltamissäännösten uudistamisen jälkeen DGAIEC (Portugalin tullihallinto) on antanut paikallisia tullitoimipaikkoja koskevat soveltamissäännökset. Tupakkalähetysten sinetöinnissä käytettyyn erikoisleimaan on hyväksytty koodi, jonka avulla DGAIEC pystyy jäljittämään tuotteen alkuperän. FIN // Rikoslain muuttamisesta annetussa laissa 875/2001 vahvistetaan tavaroiden takavarikointia koskevat säännökset. S // Ruotsin salakuljetuslaki korvattiin 1.1.2001 uudella lailla 2000:1225. Tullirikoksista voidaan määrätä kahden vuoden vankeusrangaistus. Törkeistä rikoksista voidaan tuomita jopa kuusi vuotta vankeutta. // Ruotsissa on jo pitkään toiminut 280 artiklan vaatimukset täyttävä tullirikostuomioistuin. Uudella 1.1.2001 annetulla lailla 2000:1225 laajennettiin tullirikossyyttäjän valtuuksia. 4.2. Omat varat: lainsäädännön keskeinen kehitys Jäsen-valtio // Toimenpide B // Hallinnollisista sakoista 15.5.2001 annettu asetus: mikäli yleinen syyttäjä (Procureur du Roi) ei kolmen kuukauden kuluessa pöytäkirjan vastaanottamisesta ole ilmoittanut hallintoviranomaiselle, määrätäänkö rikkomuksesta seuraamuksia, hallinnollisen sakon langettamisesta päättää hallintoviranomainen. EL // Uusi laki 2945/2001 sisältää muun muassa seuraavat säännökset EMOTR-tukiosastoon kohdistuvien petosten torjunnasta: - maksajavirasto (EPAA) valtuutetaan suorittamaan paikalla tehtäviä tarkastuksia ja ristiintarkastuksia, kun on aihetta epäillä sääntöjenvastaisuuksia, - maksuja ja takaisinperintää voidaan lykätä, - todisteet havaituista sääntöjenvastaisuuksista on toimitettava kurinpitolautakunnalle ja syyttäjäviranomaisille, - maksaja- ja valvontaviranomaisella (OPEKEPE) on valtuudet estää ja torjua sääntöjenvastaisuuksia, - seuraamuksista voidaan määrätä maatalousministeriön päätöksellä, - muiden elinten on annettava oikeudellista apua OPEKEPElle. E // Laki 24/2001 yleisen talousarviolain muuttamisesta: määritellään asetuksessa (ETY) N:o 4045/89 mainittu erityisyksikkö ja annetaan sille asetuksessa tarkoitettujen tehtävien suorittamiseen tarvittava toimivalta, nimetään toimivaltaiset kansalliset ja alueelliset yksiköt, jotka ovat vastuussa asetuksessa (ETY) N:o 4045/89 säädetyistä tarkastuksista. F // Rikoslain 28 :n 1 kohdassa annetaan tietyille tullivirkailijoille valtuudet suorittaa rikostutkimuksia muun muassa yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten selvittämiseksi. Lakia on sovellettu joulukuusta 2001 alkaen (tullikoodeksissa tarkoitettuihin rikkomuksiin ja erityisesti perinteisiin omiin varoihin ja maatalousmenoihin. Ks. myös kohta 4.1). // On laadittu ehdotus asetukseksi maidontuotannon hillitsemisestä ja lisämaksun perimistä koskevista säännöistä. I // Asetuksessa nro 223/14.5.2001 säädetään uusista seuraamuksista EU:n myöntämien oliiviöljyn tuotantotukien ja syötäväksi tarkoitettujen oliivien jalostustukien alalla. Maa- ja metsätalousministeriön markkinapoliittinen osasto on hyväksynyt asetusehdotuksen asetukseen (ETY) N:o 4045/89 perustuvasta seuraamusjärjestelmästä. Asetuksessa nro 68, 19. maaliskuuta 2002: - määritetään Guardia di Finanzan tehtäväksi toimia talous- ja rahoitusalan lainvalvojana, jonka tehtävänä on suojella valtion, alueiden, paikalliselinten ja Euroopan unionin talousarviota, - annetaan Guardia di Finanzan virkailijoille valtuudet suorittaa tarvittavia kotietsintöjä, tutkimuksia, tarkastuksia ja tiliselvityksiä. Heillä on jo ennestään samat valtuudet arvonlisäveron ja välillisen verotuksen alalla. Maatalousministeriöön on perustettu maatalouden, elintarvikkeiden ja metsänsuojelun tarkastusyksikkö (NAF). IRL // Maaliskuussa 2001 annettu laki eläintaudeista: tiukennetaan seuraamuksia ja annetaan viranomaisille lisävaltuuksia liikkeenharjoittajien tiloissa tehtäviä tarkastuksia varten. NL // Parlamentin ensimmäinen ja toinen kamari ovat hyväksyneet lain valtion tilejä koskevan Alankomaiden lain muuttamisesta kahdeksannen kerran sekä lain yhteisön tukien seurannasta (molemmat tulivat voimaan 1.5.2002). Niissä - annetaan tilintarkastustuomioistuimelle valtuudet valvoa yhteisön tukien käyttöä (aina lopulliseen tuensaajaan asti), - myönnetään ministeriölle vastaava toimivalta, jonka nojalla sillä on oikeus saada tietoja hallintovirastolta, oikeus antaa sille ohjeita ja oikeus periä siltä varoja takaisin. P // Maaseudun kehittämissuunnitelman (RURIS) soveltamisesta on annettu uudet yleissäännöt kaudeksi 2001-2006 : - tuet maksetaan vasta, kun tuensaaja on maksanut entiset velkansa maksajavirastolle, - maksajavirastot voivat periä tuensaajalta korkoa saatavista, - jos sopimus irtisanotaan, myönnetyt tuet on palautettava ja tuensaaja menettää tukikelpoisuuden, maksajaviraston antama velkatodistus kelpaa saatavien perinnän käynnistäväksi toimeenpanomääräykseksi. FIN // Yleinen toimenpide: valtionavustuslaki 688/2001, joka koskee muun muassa valtionavustusten (myös yhteisön tukien) takaisinperintää ja niiden käytön valvontaa. S // Yleinen toimenpide: maaliskuusta 2001 alkaen yhteisön taloudellisten etujen suojeluun liittyviä toimia sekä suhteita OLAFiin ovat koordinoineet talousrikosvirasto ja yhteisön varoihin kohdistuvia petoksia käsittelevä neuvottelukunta (ks. kohta 4.1). UK // (Englanti) Kalastuksen ja vesiviljelyn rakenteista on annettu uusia asetuksia, jotka koskevat valtiontukien ja yhteisön tukien (KOR) myöntämisedellytyksiä sekä valvonta- ja takaisinperintätoimia (SI 2001 nro 117). Skotlannissa, Walesissa ja Pohjois-Irlannissa on annettu vastaavat erillissäännökset. 4.3. Rakennetoimet: lainsäädännön keskeinen kehitys Jäsen-valtio // Toimenpide DK // Toimivaltajaosta Euroopan sosiaalirahaston tukien hallinnoinnissa 1.3.2001 tehty päätös nro 132: Tavoite 3- ja Equal-ohjelmien seurantakomiteoiden kokoonpano ja tehtävät, ESR:n tavoite 2 -toimenpiteet, hankkeiden hyväksymisestä vastaavat keskus- ja aluevirastot, hankkeiden keskus- ja aluehallinnon järjestäminen, vastuut ja tehtävät, (Internetiin perustuva) tietotekniikan käyttö, varainhoidon valvonta ja tilintarkastus, erityisesti velvoite ilmoittaa sääntöjenvastaisuuksista, hankkeiden hallintoyksiköiden velvollisuus tehdä jokaiselle hankkeelle ainakin yksi seuranta- ja valvontakäynti sinä aikana, kun tukea maksetaan. ESR:n tuista 1.3.2001 tehty päätös nro 133: tukiehdot, valvonta ja seuranta, (Internetiin perustuva) tietotekniikan käyttö, oikeussuoja, takaisinperintä ja seuraamukset. Kaikilta yksityisiltä ja riippumattomilta tuensaajilta vaaditaan pankkitakaus. Hankkeelle voidaan maksaa tukea vasta, kun tarkastaja on todennut siihen liittyvät menettelyt ja kirjanpitojärjestelmät sääntöjen mukaisiksi. EL // Lailla 2860/2000 perustettiin uusia hallinto- ja valvontaelimiä, mm. yhteisön tukikehyksen seurantakomitea, toimenpideohjelmien seurantakomitea, YTK:n hallinnoinnista vastaava virasto, toimenpideohjelmien hallintovirastot, maksajavirasto sekä varainhoidon ulkoisen valvonnan komitea (EDEL). Lisäksi valtiovarainministeriöön on luotu ministeriön päätöksellä kaksi uutta hallintoyksikköä, jotka tukevat varainhoidon valvontakomiteaa. E // Julkisten hankintojen sääntelykehyksen kehittämiseksi on annettu uusi asetus nro 1098/2001. // Laki 24/2001 julkisista hankinnoista annetun lain muuttamisesta: - tarjoajilta vaaditaan uusia vakuuksia luottokelpoisuuden osoittamiseksi, - annetaan säännökset palveluhankinnoista tietotekniikan järjestelmänhallinnan alalla. I // Uusi asetus (nro 68, 19.3.2001) Guardia di Finanzan (valtiovarainvalvojan) tehtävien muuttamisesta 31.3.2000 annetun lain nro 78 4 :n mukaisesti. NL // On annettu laki "valtion tileistä annetun Alankomaiden lain" muuttamisesta kahdeksannen kerran sekä laki yhteisön tukien seurannasta: ks. kohta 4.2. A // Liittovaltion (Bund) ja osavaltioiden (Länder) välillä on tehty sopimus (koskee kaikkia niitä Itävallan virastoja, jotka vastaavat sellaisten rakennepoliittisten tukitoimien ja hankkeiden hallinnoinnista, jotka liittyvät suoraan tai välillisesti yhteisön taloudellisten etujen suojeluun). P // Yhteisön kolmatta tukikehystä varten on vahvistettu asetusten (EY) N:o 1260/99, 438/2001 ja 448/2001 mukainen kansallinen lainsäädäntökehys: - asetus kolmannen YTK:n kansallisen valvontajärjestelmän (SNC) toiminnasta, - tässä asetuksessa nimetään rahoitustarkastusvirasto (IGF) toimivaltaiseksi viranomaiseksi lähettämään menoilmoitus ja koordinoimaan sääntöjenvastaisuuksien raportointia, - Madeiran autonomisen alueen asetus yhteisön varojen hallinnoinnista vastaavan viraston (IGFC) perustamisesta. FIN // Yleinen toimenpide: ks. kohta 4.2. // On annettu seuraavat lait: - laki 1286/2000 rakennerahasto-ohjelmien kansallisesta hallinnoinnista annetun lain muuttamisesta ; laki tuli voimaan 1.1.2001, ja se sisältää yhteisöaloitteita ja Euroopan sosiaalirahastoa koskevat hallinnointi- ja valvontasäännökset, - laki 574/2001 alueiden kehittämisestä: säännökset yhteisöaloiteohjelmien toimeenpanosta ja rakennerahastojen avustusten ja valtion rahoitusosuuksien takaisinperinnästä, - laki 1113/2001 työllisyyslain muuttamisesta: julkisissa investoinneissa (EAKR) huomioon otettavat näkökohdat. // Uudet säädökset: - valtioneuvoston asetukset (943/2001 ja 1466/2001) työllisyysasetuksen muuttamisesta (EAKR), - opetusministeriön asetus (933/2001) opetushallituksen ja lääninhallituksen toimivallasta Interreg- ja ESR-ohjelmista rahoitettujen hankkeiden hallinnoinnissa, seurannassa ja varainkäytön valvonnassa. S // On mukautettu rakennerahastojen hallinnoinnista annettuja Ruotsin säännöksiä ja soveltamistoimenpiteitä ja annettu EMOTR-ohjausosastoa, KOR:a ja ESR:a koskevat erityissäännöt. Tavoitteena on: - panna täytäntöön yhteisön uudet säännökset vuosiksi 2000-2006, - selkeyttää ja vahvistaa takaisinperintää koskevia säännöksiä. - Lisäksi on toteutettu toimenpiteitä, jotta Interreg-ohjelmia voidaan hallinnoida komission ja muiden jäsenvaltioiden kanssa sovitulla tavalla. 5. Muut yhteisön taloudellisia etuja suojaavat säännöt 5.1. Onko jäsenvaltio jo ratifioinut yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyn yleissopimuksen ja sen pöytäkirjat- Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristölle ilmoitettu ratifiointitilanne 21.6.2002 >TAULUKON PAIKKA> 5.2. Onko jäsenvaltio saattanut yleissopimuksen ja sen pöytäkirjat osaksi kansallista lainsäädäntöään- (Ilmoitetaan toimenpiteet, jotka on toteutettu sen jälkeen kun vuoden 2000 vuosikertomus julkaistiin toukokuussa 2001) Jäsen-valtio // DK // Yleissopimus ja sen pöytäkirjat saatettiin osaksi Tanskan lainsäädäntöä vuonna 2000. D // Yleissopimuksen toisen pöytäkirjan (19.6.1997) ratifioimisesta on tehty lakiesitys. Jotta pöytäkirja voitaisiin saattaa voimaan, kansalliseen lainsäädäntöön on tehtävä muutoksia. Muutokset edellyttävät erityistä voimaan saattamista koskevaa lakia, jota sitäkin valmistellaan parhaillaan. Rikoslain 261 :ään lisätään uusi momentti (rahanpesu, laittomien varojen kätkentä) ja rikkomuksista annetun lain 30 :n soveltamisalaa laajennetaan, jotta oikeushenkilöille ja oikeushenkilöiden yhteenliittymille voidaan määrätä sakkoja. EL // Vuoden 1995 yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen määräykset on otettu huomioon uudessa tullikoodeksissa (laki 2960/01). IRL // Vuoden 1995 yleissopimus saatettiin voimaan 19.12.2001 annetun rikoslain (varkaudet ja petokset) 6 jakson säännöksillä. Laki tulee voimaan 1.8.2002. I // Yleissopimuksen toinen pöytäkirja (19.6.1997) oikeushenkilön vastuusta, varojen takavarikoinnista, rahanpesusta sekä jäsenvaltioiden ja komission välisestä yhteistyöstä Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen ja niihin liittyvien henkilötietojen suojaamiseksi saatettiin suurelta osin voimaan päätöksellä nro 231/01, joka koskee oikeushenkilöiden vastuuta muun muassa valtion talousarvioon kohdistuviin väärinkäytöksiin, varojen perusteettomaan käyttöön ja petoksiin liittyvissä rikoksissa. Lisäksi työministeriö on toteuttanut joitakin ESR:sta rahoitettujen toimien valvontaan liittyviä hallinnollisia toimenpiteitä. L // Yleissopimus ja ratifioidut pöytäkirjat saatettiin voimaan 30.3.2001 annetulla lailla. A // Velvoite saattaa voimaan näiden neljän EU-säädöksen (myös toisen pöytäkirjan) sisältämät säännökset on yhtä poikkeusta lukuun ottamatta (ks. jäljempänä) täytetty nykyisillä säännöksillä sekä seuraavilla rikoslain muutoksilla: - "tuen väärinkäytön" määritteleminen rikokseksi, - virkamiesten lahjonnasta annettujen säännösten laajentaminen koskemaan yhteisön virkamiehiä ja muiden jäsenvaltioiden virkamiehiä, - rahanpesurikosten luettelon laajentaminen. Säädösten voimaan saattamista tukevat myös jotkin talousrikosten torjunnasta annettuun lakiin ja vientituista annettuun lakiin tehdyt muutokset, joista säädetään vuoden 1998 verolain muuttamisesta annetussa laissa. Toisessa yleissopimuksen pöytäkirjassa määrätty oikeushenkilöiden vastuu on ainoa toimenpide, jota ei ole vielä saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Toisen pöytäkirjan 18 artiklan 2 kohdan mukaan Itävallan on saatettava tämä velvoite osaksi lainsäädäntöään viiden vuoden kuluessa pöytäkirjan tekemistä koskevan säädöksen antamisesta. P // Yleissopimusta ja sen pöytäkirjoja sovelletaan sellaisinaan, mikä ei kuitenkaan estä tekemästä muutoksia kansalliseen lainsäädäntöön. Tällainen oli Portugalin rikoslain muuttamisesta annettu laki 108/2001, joka koskee vaikutusvallan kauppaamiseen liittyviä rikoksia, lahjuksen antamista laittomiin ja laillisiin tekoihin sekä virkamiehen käsitteen määrittelyä. Lisäksi 26.11.2001 tehtiin valtioneuvoston päätös 163/2001, jossa vahvistetaan monia toimenpiteitä ja ohjeita petosten ja veronkierron estämiseksi. Ne koskevat ennaltaehkäisyä, tarkastuksia, UCLEFAn ja rikostorjuntatoimien vahvistamista, ulkoisen valvonnan tehostamista ja atk-järjestelmien käytön lisäämistä (kansalliset ja yhteisön hankkeet). FIN // Vuonna 2001 tehtiin joitakin toisessa pöytäkirjassa vaadittuja lakimuutoksia (laki 369/2001 rikoslain muuttamisesta): oikeushenkilön rangaistusvastuuta laajennettiin tapauksiin, joissa oikeushenkilö tai siinä päätösvaltaa käyttävä luonnollinen henkilö on ollut osallinen rikokseen tai sallinut rikoksen tekemisen. // (Ahvenanmaa) Maakuntapäivät hyväksyi vuoden 1995 yleissopimuksen vuonna 2001. S // Säädökset, joilla toisen pöytäkirjan (1997) määräykset saatettiin osaksi Ruotsin lainsäädäntöä, tulivat voimaan 1.1.2002. Rahanpesun tai vakavan korruption yritys, niiden valmistelu tai niihin liittyvä salahanke kriminalisoitiin. Ulkomaisten rikostuomioistuinten ratkaisuja koskevia säännöksiä laajennettiin: mikäli ulkomainen rikostuomioistuin on jo antanut ratkaisun jostakin pöytäkirjassa tarkoitetusta rikoksesta, samaa rikosta ei enää voida panna syytteeseen Ruotsissa. UK // Yhdistynyt kuningaskunta on ilmoittanut, että suurin osa määräyksistä sisältyi kansalliseen lainsäädäntöön jo ennen yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen allekirjoittamista. Yhdistynyt kuningaskunta on ratifioinut yleissopimuksen vuonna 1993 annetun rikoslain 1 osan säännösten nojalla, jotka tulivat voimaan 1.6.1999. Säännöksillä saatettiin voimaan yleissopimuksen 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa vaadittu toimivalta (jäsenvaltion rajojen sisäpuolella tapahtuneet petokset, mukaan luettuina tapaukset, joissa hyötykin on hankittu jäsenvaltion alueella). 6. Taloudellisten etujen suojaamisesta vastaavien virastojen ja laitosten koordinointi jäsenvaltioissa Yhteisön varainhoidon valvontajärjestelmä kuuluu sekä menojen että tulojen osalta ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan, sillä jäsenvaltiot hallinnoivat 80:tä prosenttia yhteisön varoista. Alakohtaisissa asetuksissa säädettyihin tarkastuksiin osallistuu monia eri toimijoita ja viranomaisia kansallisen hallinnon eri tasoilta (maksajanvirastoja, hallintoviranomaisia, keskushallinnon yksiköitä, hajautettuja yksiköitä ja paikallisyhteisöjen yksiköitä). Nämä tarkastukset muodostavat yhteisön taloudellisia etuja suojaavan järjestelmän. Jäsenvaltioiden toimenpiteiden on oltava tehokkaita, ja jokaisen jäsenvaltion on toteutettava samat toimenpiteet suojatakseen yhteisön taloudellisia etuja kuin ne toteuttavat suojatakseen omia taloudellisia etujaan. Onkin strategisesti tärkeää, että tarkastuksiin osallistuvien toimintaa koordinoidaan moitteettomasti kaikilla tasoilla. Alakohtaisten asetusten nojalla jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten tehtäviin kuuluvat sekä niin kutsuttu sääntöjenmukaisuuden valvonta että petosten torjumiseksi tehdyt perusteellisemmat tarkastukset. Sääntöjenmukaisuuden valvonnalla tarkoitetaan lähinnä "ensimmäisen tason tarkastuksiksi" kutsuttuja asiakirjojen tarkastuksia, joilla varmistetaan, että asetuksissa säädettyjä rahoituksen tai etuuksien myöntämistä koskevia menettelyjä ja perusteita on noudatettu (esimerkiksi vapaaseen liikkeeseen luovutus tuontitullittomuuden saamiseksi). Sääntöjenmukaisuuden valvontaan sisältyvät myös (esimerkiksi varojen maksatuksen jälkeen tapahtuvat) jälkitarkastukset, joiden tavoitteena on varmistaa, että suoritukset ja rahoitetut hankkeet ovat todella toteutuneet ja että valvontajärjestelmä on luotettava. Osa tarkastuksista tehdään siksi, että viranomaiset (jäsenvaltion mukaan joko tulli, poliisi, veroviranomaiset tai myöhemmässä vaiheessa oikeusviranomaiset) epäilevät petosta. Jäsenvaltiot vastaavat yksin näiden tehtävien organisoinnista. Jäsenvaltiot ovat toimittaneet neuvoston pyynnöstä ja rakennerahastoista annetun tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen [47] mukaisesti tietoja tarkastuksista ja petostutkinnasta vastaavien yksiköiden välisistä koordinointijärjestelyistä. [47] Erityiskertomus nro 4/2001 EMOTR:n tukiosaston tarkastuksesta yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän täytäntöönpanon osalta sekä komission vastaukset. Tiedot esitetään seuraavassa tarkastusaloittain jaoteltuna perinteisiä omia varoja, maatalousmenoja ja rakennetoimia koskeviin tietoihin. 6.1. Omat varat: koordinointi- ja yhteistyöjärjestelmät sekä säännöksistä ja määräyksistä johtuvat mahdolliset ongelmat Jäsen-valtio // B // Tarkastuksista ja petostutkimuksista vastaa yksi ja sama hallintoviranomainen (tulli- ja valmisteverohallinto). Tullirikostapauksissa sillä on myös toimivalta ryhtyä jatkotoimiin. // Tietojenvaihto poliisin kanssa: - yhteisymmärryspöytäkirjoista neuvotellaan parhaillaan, - järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta vastaavan keskusviraston (liittovaltion poliisin) käyttöön on annettu viisi verohallinnon virkamiestä 22.12.2000 annetun asetuksen mukaisesti. // Petosepäilyjen ilmoittamisessa oikeusviranomaisille noudatetaan seuraavia järjestelyjä: - yleisen syyttäjän (Procureur du Roi) tai työtuomioistuimen syyttäjän (Auditeur du travail) käyttöön on asetettu seitsemän virkamiestä, - mikäli on aihetta epäillä veropetosta, veroviranomaiset voivat kantaa veroja myös tutkinnan aikana (18.4.1999 annettu laki), - Belgian oikeus- ja valtiovarainministeriö ovat tehneet keskenään yhteistyösopimuksen. DK // Yleisiä huomioita virastojen ja laitosten välisestä koordinoinnista ja uuden tietosuojalain vaikutuksesta: Hallintoviranomaiset suorittavat tarkastuksia yleisen syyttäjän tiedonannon nro 4/1998 mukaisesti ja ilmoittavat petosepäilyistä oikeusviranomaisille. Tiedonannossa määritellään myös menettelyt, joiden mukaisesti hallintoviranomaisille ilmoitetaan petosoikeudenkäyntien ratkaisusta. // Parhaillaan valmistellaan lainsäädännön tai hallintokäytäntöjen mukauttamista 31.5.2001 annetun tietosuojalain täytäntöönpanemiseksi tarkastustoimenpiteiden osalta. // Talous- ja tietoverkkorikoksia käsittelevä valiokunta (rikosvaliokunta) on aloittanut oikeusministeriön ohjauksessa laajamittaisen hankkeen, jonka tavoitteena on tarkistaa erilaisiin talousrikoksiin sovellettavia rikoslain säännöksiä. Talousrikostoimikunta on tulli- ja verohallinnon johtama ministeriöidenvälinen yhteistyöfoorumi, jonka tehtävänä on torjua yhteisiin etuihin kohdistuvia talousrikoksia. Toimikunta keskittyy toisaalta yhteisön varoihin ja toisaalta valtion tuloihin ja menoihin kohdistuvien talousrikosten torjuntaan. D // Perinteisten omien varojen alalla ulkoisia tarkastuksia ja tullitarkastuksia koordinoidaan perinteisten omien varojen alalla verotarkastusten ja tullivalvonnan kanssa, kun kyseessä on yritys, jolla on tuotantolaitoksia useilla päätullikamarin toimivaltaan kuuluvilla eri vyöhykkeillä. Tätä menettelyä koskevat säännöt on esitetty DA-AO-yksikön toimintaohjeiden kohdissa 59-64. Tietojenvaihdon sisällöstä ja laajuudesta on säädetty liittovaltion ja osavaltioiden tietosuoja- ja talousarviolaeissa, valtiontukilaissa, tullikoodeksin 15 :ssä, verolain 30 :ssä (ammattisalaisuus) ja rikoslaissa. EL // Kreikan viranomaiset eivät ole todenneet vakavia päällekkäisyyksiä, koska seuraamuksista ja takaisinperinnästä vastaa tullihallinto myös siinä tapauksessa, että valituksen on tehnyt jokin toinen lainvalvontaviranomainen (rahoitusrikosten torjuntaryhmä SDOE, poliisi, satamaviranomaiset). E // Valtion verovirasto (AEAT) on perustanut kolme koordinointijärjestelmää, jotka perustuvat verovalvonnan yleissuunnitelman (2001) toimeenpanosuunnitelmiin: - verovelvollisiin kohdistuvien tarkastustoimien koordinointi, - tietojenvaihdon parantaminen, - erityisesti veronkantoyksikön ja tulli- ja valmisteveroviranomaisten toiminnan koordinointi. // AEAT:n laatuohjelmassa vuodeksi 2001 mainitaan seuraavat toimenpiteet: - eri viranomaisten petostentorjuntatoiminnan koordinointi: jaetaan tiedotteita veronkantoyksiköille, koordinoidaan varmennustoimia, tehdään selvityksiä petoksia ehkäisevien (oikeudellisten ja muiden) toimenpiteiden määrästä ja laajuudesta, - petostentorjuntayhteistyö tullin sekä muiden viranomaisten (paikallisviranomaisten, autonomisten alueiden ja kaupunkien) välillä, - tulliviranomaisten sisäinen koordinointi: alueiden välinen tiedustelutoiminta. F // DGDDI vastaa yksinään kaikista alan tarkastuksista ja hallinnollisista selvityksistä. Sen ei siten tarvitse koordinoida toimintaansa muiden viranomaisten kanssa, vaan sisäinen koordinointi riittää. // Ranskan tullilla on erityisvaltuudet määrätä tulliseuraamuksia. Se voi vedota oikeusviranomaisiin ja valittaa toteamistaan väärinkäytöksistä yleiselle syyttäjälle tai panna suoraan vireille rikosoikeudenkäynnin. // Tullivirkailijoille äskettäin myönnetyt rikostutkintavaltuudet parantavat niiden edellytyksiä tehdä yhteistyötä oikeusviranomaisten kanssa talous- ja rahoitusasioissa. Lisäksi Ranskan tullilainsäädännössä velvoitetaan oikeusviranomaiset ilmoittamaan tullille kaikista sellaisista seikoista, joissa voi olla kysymys tullirikoksesta. IRL // Perinteisiä tarkastuksia, petostutkimuksia ja eri alojen viranomaisten toiminnan laaja-alaista koordinointia varten on käytössä edistyneitä järjestelmiä: atk-järjestelmä (AEP), tilintarkastusyksiköitä, tutkintayksikkö (IB), tullien ja valmisteverojen kierron torjuntayksiköitä sekä kansallinen tullimaksujen tietoyksikkö (CNFIU). // Maaliskuussa 2002 tehtiin uudelleenjärjestelyjä tilintarkastusvirastossa, jonka piiriin myös Irlannin tulli kuuluu. Tässä yhteydessä perustettiin syytejaosto, joka vastaa rikossyytteiden koordinoinnista kaikissa veronkiertotapauksissa, tullit mukaan luettuina. I // Viranomaisten (tullihallinto ja Guardia di Finanza) toiminnan koordinoinnista on annettu kansallisella tasolla lainsäädäntöä ja paikallistasolla tullin johtajan ja Guardia di Finanzan maakuntajohtajan toimintaohjeet. Kun tarkastusvirasto havaitsee sääntöjenvastaisuuksia, se lähettää yleensä jäljennöksen tutkintapöytäkirjasta tulojen ja menojen hyväksyjälle aiheettomasti maksettujen menojen takaisinperintää ja hallinnollisten seuraamusten soveltamista varten. Mikäli on syytä epäillä rikosta, pöytäkirjasta toimitetaan jäljennös myös oikeusviranomaisille. Useimmissa tapauksissa hallintoviranomainen voi nostaa siviilikanteen varojen takaisinperimiseksi vasta, kun rikosoikeudenkäynti on päättynyt. Takaisinperinnän oikeusperustana on joko oikeuden määräys (rikostapauksissa) tai hallinnollinen määräys, jolla langetetaan seuraamuksia ja päätetään menettely. NL // Tullin tiedotuskeskus (DIC) järjestää kerran kuussa operatiivisen koordinointikokouksen, johon osallistuvat kaikki perinteisten omien varojen tarkastustehtävissä ja tarvittaessa myös petostutkintatehtävissä toimivat yksiköt: tulliviranomaiset, verotiedotus-, verotutkimus- ja taloustarkastusyksikkö (FIOD-ECD) sekä maatalousministeriön yleinen tarkastustoimi (AID). Kokouksissa keskustellaan sääntöjenvastaisuuksista ja päätetään niiden käsittelyyn osallistuvien eri viranomaisten tehtävänjaosta. // Myös valtiovarainministeriö ja maatalousministeriö (LNV) pyytävät toisiltaan säännöllisesti lausuntoja. Lisäksi on nimitetty erityissyyttäjä koordinoimaan rikostutkimuksia ja rikossyytteisiin liittyviä sääntelyasioita valtakunnallisella tasolla. Rikosoikeudellisiin menettelyihin osallistuvien viranomaisten kanssa käydään säännöllistä tietojenvaihtoa. // Verohallinnon pääjohtaja ja yleisten syyttäjien kollegio sopivat vero- ja tullirikosten ilmoittamista, sovittelua ja syytteeseenpanoa koskevista ohjeista (ATV-ohjeet). Tulliviranomaiset keskustelevat erityisten indikaattorien avulla säännöllisesti epäillyistä väärinkäytöksistä sekä verotiedotus-, verotutkimus- ja taloustarkastusyksikön (FIOD-ECD) että syyttäjäviranomaisten kanssa. Järjestelyn tuloksia arvioidaan vuosittain. // Perinteisten omien varojen valvontaan osallistuvien virastojen ja laitosten välisen koordinoinnin toimivuudelle ei ole havaittu esteitä. Verohallinnon (VIV) säännöissä annetaan riittävästi mahdollisuuksia tietojenvaihtoon sekä tarkastus- että petostutkintavaiheessa. Jos on kyse rikostutkinnasta, asiaa tutkiva syyttäjä päättää tietojen julkistamisesta. A // Tullihallinto käyttää sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamisessa sähköistä vakiolomaketta. // Todetuista sääntöjenvastaisuuksista tehdään sekä asetuksen (ETY) N:o 386/90 että asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisia riskiarvioita. P // Yleisen verohallinnon (AGT) perustamisesta annetussa asetuksessa säädetään sisäisen valvonnan yksiköstä sekä yhteisestä verohallintoelimestä, jonka tehtäviä ovat tarkastusten toimeenpano ja varainhoidon valvonta. Näillä toimenpiteillä turvataan asetetuissa tavoitteissa pysyminen ja asianmukaiset oikaisutoimet. // Tullihallinto (DGAIEC) huolehtii tuontitullien toteamisesta, kannosta ja kirjanpidosta sekä tilien tarkastamis- ja hyväksymisjärjestelmästä niiden yhteisön omien varojen osalta, jotka kuuluvat valtion tuloista ja yhteisön omista varoista vastaavan keskusviraston vastuulle. // Valvontayksikkö ilmoittaa kyseisten kolmen alan (omat varat, EMOTR-tukiosasto sekä rakennerahastot ja koheesiorahasto) petosepäilyistä syyttäjälaitokselle. Ilmoitukset toimitetaan tarkastuskertomuksen liitteenä rahoituksesta vastaavalle elimelle, maksuviranomaiselle tai maksajavirastolle. Tarkoituksena on tukea paitsi rikosoikeudellista myös hallinnollista prosessia, jotta tuet saataisiin perittyä takaisin. Takaisinperintä suoritetaan riippumatta siitä, onko rikosoikeudenkäynti päättynyt vai ei. Oikeusviranomaisilla ja hallintoviranomaisilla on velvollisuus pitää toisiaan ajan tasalla vireillä olevista menettelyistä. Näin varmistetaan viranomaisten saumaton yhteistyö. Tällä alalla oikeusviranomaisia ja rikospoliisin kansainvälisiä yksiköitä voidaan (oikeusministeriön valtuutuksella) lähettää komennuksille eri puolilla maata tehtäviin rikostutkimuksiin ja niistä voidaan koota tutkimusryhmiä yhteisiä rikostutkimuksia varten. FIN // Yleinen toimenpide: Talousrikollisuuden ja harmaan talouden vähentämistä koskevaa torjuntaohjelmaa jatkettiin vuonna 2001. Hallitus teki periaatepäätöksen uuden ohjelman käynnistämisestä vuosiksi 2002-2005. Valtiovarainministeriö aloitti vuonna 2001 hankkeen, jonka tavoitteena on kehittää hallintoviranomaisten toiminnan valvontaa (VIRKE). Tulli: Tullihallitus käyttää useita eri tietojenvaihtojärjestelmiä. Se on suunnitellut tutkimushankkeen, joka koskee hallinto- ja oikeusviranomaisten yhteistyötä tullirikosasioissa. S // Tullihallinto ja yleinen syyttäjä ovat sopineet yksityiskohtaisista säännöistä taloudellisten seuraamusten määräämistä varten tulliasioissa (lait 2000:1225 ja 2000:1281). Tullihallinto osallistuu alueellisiin yhteistyöryhmiin (SABEM) ja valtakunnalliseen talousneuvottelukuntaan, joissa on mukana muun muassa poliisin, veroviranomaisten, oikeusviranomaisten, talousrikosneuvoston, talousrikollisuuden valvontaviraston, patenttiviraston ja sosiaaliviraston edustajia. Tullihallinto tekee yhteistyötä myös Ruotsin pankin kanssa, ja sillä on oikeus käyttää poliisin rekisteriin koottuja tietoja epäillyistä väärinkäytöksistä. // Yleinen toimenpide: maaliskuusta 2001 alkaen yhteisön taloudellisten etujen suojeluun liittyviä toimia sekä suhteita OLAFiin ovat koordinoineet talousrikosvirasto ja yhteisön varoihin kohdistuvia petoksia käsittelevä neuvottelukunta (ks. kohta 4.1). UK // Tullihallintoon on perustettu yhteyspiste, joka huolehtii tullin tarkastusyksikön ja petostutkijoiden välisestä tiedotuksesta. Yhteyspiste koordinoi myös yhteyksiä ulkopuolisiin virastoihin. // Tullirikostutkijat ja maatalousmaksuvirasto (RPA) pitävät säännöllisesti kokouksia. Neuvottelut hallinnollisen sopimuksen tarkistamisesta saataneen päätökseen vuonna 2002. 6.2. Maatalousmenot: koordinointi- ja yhteistyöjärjestelmät sekä säännöksistä tai määräyksistä johtuvat mahdolliset ongelmat Jäsen-valtio // B // Belgian interventio- ja vientitukivirasto (BIRB) on tehnyt tullin ja Vallonian alueen kanssa yhteistoimintapöytäkirjoja vihannes- ja hedelmäalan toimenpideohjelmista. // Maksajavirasto ja tarkastusyksiköt pitävät säännöllisesti kokouksia, jotta taataan hallinnoinnin ja tarkastusten jatkuminen yhteisen maatalouspolitiikan toimeenpanon vähitellen alueellistuessa. // Maatalousmenojen alalla on perustettu useita koordinointiyksiköitä: liha-alan petostorjuntayksikkö (MVC), osastojen välinen ennaltaehkäisy-yksikkö (IPC) ja asetuksen (ETY) N:o 595/91 mukainen osastojen välinen talouselämän petostentorjunnan koordinointiyksikkö. // Belgian interventio- ja vientitukivirasto (BIRB) lähettää tullille kuukausittain luettelon maksuvelvollisista asetusten (ETY) N:o 3665/87 ja (EY) N:o 800/1999 mukaisesti. // Tietosuojalain (annettu 8.12.1992) muutos on parhaillaan työn alla. // Tullihallinnon ja ensimmäisen tason tarkastuksista vastaavien yksiköiden väliset koordinointijärjestelmät: - ensimmäisen tason tarkastuksista vastaavat yksiköt ja maksajavirastot ilmoittavat tulli- ja valmisteverojen keskushallinnon koordinointiyksikölle neljännesvuosittain kaikista niille ilmoitetuista rikkomuksista ja sääntöjenvastaisuuksista (myös alle 4 000 euron summista). Tullihallinto tekee ilmoitusten perusteella vuosittain riskiarvion asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisesti. - koordinointiyksikkö puolestaan ilmoittaa ensimmäisen tason tarkastuksista vastaaville yksiköille ja maksajavirastoille kaikista jälkikäteen todetuista rikoksista tai sääntöjenvastaisuuksista, jotka voivat vaikuttaa ensimmäisen tason tarkastuksiin. // Mahdollisista petos- ja sääntöjenvastaisuustapauksista keskustellaan myös seuraavissa ministeriöiden ja osastojen välisissä koordinointielimissä: osastojen välinen ennaltaehkäisy-yksikkö (CIP), ministeriöidenvälinen talouskomitea (CEI) ja asetuksen (ETY) N:o 595/91 mukainen osastojen välinen talouselämän petostorjunnan koordinointiyksikkö (CICF). DK // Yleisiä huomioita yksiköiden välisestä koordinoinnista ja tietosuojalain vaikutuksista: ks. edellä kohta 6.1. // Elintarvike-, kalatalous- ja elintarviketeollisuusvirasto (maksajavirasto) on tehnyt joidenkin viranomaisten kanssa sopimuksia tarkastustehtävien siirtämisestä. Sopimuksissa määritellään viranomaisten yleiset tehtävät mm. asetuksen (EY) N:o 1663/95 vaatimusten mukaisesti. Sopimuksia tarkistetaan vuosittain. Yhteistyön laatu varmistetaan virastojen välisissä säännöllisissä kokouksissa, joissa keskustellaan myös tarvittavista mukautuksista. D // EMOTR-tukiosaston varojen tarkastusyksiköiden toimintaa säännellään DA-AWIMOn ohjeiston 12 luvussa ja tarkastusoppaan 5.2 kohdassa. Asetuksessa (ETY) N:o 4045/89 tarkoitettuja tarkastuksia varten laadittu erityisohjeisto: - sisältää tarkat säännöt tullihallinnon tarkastusyksikön ja muiden laitosten/viranomaisten välisestä tietojenvaihdosta - liittyy PROFIT-valvontaohjelmistoon, jota tullihallinnon tarkastusyksikkö on vuoden 2000 alusta käyttänyt laajalti apuna vientitukien jälkitarkastuksissa - sisältää säännöt jälkitarkastusraporttien ja muiden tietojen levittämisestä. Periaatteessa raportit toimitetaan toimivaltaisten viranomaisten lisäksi maksuviranomaiselle (myös muihin jäsenvaltioihin), tullirikosten torjuntavirastolle (ZKA) ja riskianalyysiyksikölle. // EU:n maksuviranomainen (Hamburg-Jonasin päätullikamari) koordinoi petostorjuntatoimia käsittelemällä hakemukset ja asiakirjat tiettyjen sääntöjen mukaisesti. Maksuviranomaisen toimintaa valvovat pysyvästi sisäinen tilintarkastusyksikkö ja tilien varmennuksesta vastaava laitos (joka valvoo maksujen lainmukaisuutta ja soveltaa takaisinperintää ja seuraamuksia koskevia sääntöjä). // Myös maksuviranomainen ja tullihallinnon riskianalyysiyksikkö (ZORA) toimittavat tarkastus- ja petostutkintayksiköille tietoja riskiprofiileina. Jälkimmäisten on puolestaan säännöllisesti tiedotettava työnsä tuloksista maksuviranomaiselle (takaisinperintä) ja ZORAlle (petosten ehkäisy). Tarkastus- ja petostutkintayksiköt sekä ZORA voivat hakea tietoja maksuviranomaisen AIDA-keskustietojärjestelmästä. // Maksuviranomaisen/ZORAn ja poliisi- ja oikeusviranomaisten välillä ei ole virallisesti suoraa tietojenvaihtoa. Tietoja ja aineistoa kuitenkin toimitetaan puolin ja toisin voimassa olevien rikosoikeudellisten menettelysääntöjen mukaisesti. // Koordinoinnista huolehtii liittovaltion kuluttajansuoja-, elintarvike- ja maatalousministeriö, joka järjestää säännöllisesti kokouksia osavaltioiden viranomaisten kanssa. Näin taataan, että yhteisön lainsäädäntö pannaan mahdollisimman yhdenmukaisesti täytäntöön osavaltioissa ja myös liittovaltion elimissä siltä osin, kuin asia niitä koskee. // Tiiviin koordinointityön tuloksena HIT-järjestelmän sähköinen tietokanta on saatu täyteen toimintakuntoon ja järjestelmä on voitu ottaa käyttöön. Maksuviranomaiset/varmennusviranomaiset ja sisäinen tilintarkastusyksikkö ovat tehneet keskenään hallinnollisia sopimuksia. // Säännöksistä ja määräyksistä johtuvia mukautuksia on tehtävä seuraavien säädösten täytäntöönpanemiseksi: liittovaltion ja osavaltioiden tietosuojalait, liittovaltion ja osavaltioiden talousarviolait, valtiontukilaki, tullikoodeksin 15 , verolain 30 (ammattisalaisuus) ja rikoslaki. EL // Maatalousministeriön EMOTR-tukiosaston menojen tilintarkastusosaston ja valtiovarainministeriön tulliosastojen välistä yhteistyötä vientiasioissa pidetään tyydyttävänä. Yhteistyötä tullin uuden tarkastusyksikön kanssa voitaisiin vielä tiivistää. // Kohdassa 4.2 mainittujen maatalousministeriön uusien osastojen koordinoimista varten on perustettu kaksi uutta hallintoyksikköä: - yksikkö, jonka tehtävänä on varmistaa, että ohjelmia hallinnoidaan lainmukaisesti, koordinoimalla ohjelmien hallinnoinnista vastaavien laitosten ja maksajaviraston välistä toimintaa (ministeriöiden yhteinen päätös 399570/2001) - yksikkö, joka vastaa EMOTR-tukiosaston varojen maksajavirastojen välisestä koordinoinnista (ministeriön päätös 422182/2001). Uudet hallintoyksiköt tekevät rakennepoliittisten ohjelmien ja toimenpiteiden toimeenpanossa tiivistä yhteistyötä maatalouden suunnittelusta ja rakenteista vastaavan osaston sekä kalatalouden osaston kanssa. E // Yleinen toimenpide: valtionhallinnon yleinen tarkastustoimi (IGAE) jatkoi valtiontukien valvonta- ja seurantatietokannan (TESEO) kehittämistä ja teki siihen muutoksia, jotka koskevat tietojenvaihtoa hallintoelinten kanssa (päätöslauselma 7.2.2001). // Laki 24/2001 yleisen talousarviolain muuttamisesta: - IGAE:n alaisuudessa toimivan valtion tilintarkastusvirastolle annetaan tehtäväksi toimia (ETY) N:o 4045/89 11 artiklassa tarkoitettuna erityisyksikkönä ja määritellään sen tehtävät, - nimetään yksiköt, joiden tehtävänä on suorittaa asetuksessa säädetyt tarkastukset. F // Hedelmä- ja vihannesala: maa- ja metsätalousalan aluevirastot (DDAF) ja hedelmä-, vihannes- ja puutarhanviljelyvirasto (ONIFLHOR) tekivät 5.10.2001 sopimuksen, jossa määritellään niiden toimivaltajako ja toimintasäännöt. // Ranska on kehittänyt kaukokartoitustekniikan avulla toteutettuja tarkastuksia, joiden osuus on kasvanut 23 prosentista vuonna 1998 noin 72,5 prosenttiin vuonna 2001. Osa pinta-alamäärityksistä on vähitellen alettu tehdä tietokoneavusteisella kuvatulkintatekniikalla (30 prosenttia vuonna 2001). Lisäksi maksajavirasto palkkasi 100 uutta tarkastajaa vuosina 1999-2001. Sijaisten koulutusta ja ohjausta parannettiin edelleen ja tarkastajien käyttöön annettiin paremmat työvälineet (tarkastusopas, lisää differentiaali-GPS-laitteita, pinta-alan mittauslaitteet jne.). Naudanlihapalkkioiden kohdalla Ranskan viranomaiset järjestivät vuonna 2001 nautaeläinten tunnistuksesta vastaavien yksiköiden ja palkkioiden tarkastuksista vastaavien yksiköiden yhteisiä tarkastuksia EY:n tilintarkastustuomioistuimen suosituksen mukaisesti. Moniin maa- ja metsätalouden aluevirastoihin (DDAF) on perustettu erillisiä tarkastusten koordinointiyksiköitä. // Maaseudun kehittämisen alalla on nimetty yksi ainoa maksajavirasto, joka aloitti toimintansa 1.1.2001. Siihen on palkattu tarkastajaryhmä, joka työskentelee tiiviissä yhteistyössä valtionhallinnon hajautettujen yksiköiden kanssa. Lisäksi on kehitetty uusi tietotekninen väline, jonka avulla pyritään seuraaviin tavoitteisiin: - ristiintarkastusten tekeminen hallinnollisten tarkastusten yhteydessä ennen tukien maksatusta, - suunnitelmien laatiminen paikalla tehtäviä tarkastuksia varten, - selvityksen laatiminen paikalla tehtyjen tarkastusten tuloksista ja jatkotoimista. Uudistusten avulla pyritään tehostamaan sääntöjenvastaisuuksien paljastamista. // Sisäinen tilintarkastus: Sisäisen tilintarkastuksen laatua ja jatkuvuutta on parannettu seuraavasti: - pysyvän tarkastusten koordinointikomitean (COPERCI) yhteisön tukimenettelyihin liittyvät sisäiset tilintarkastustoiminnot on järjestetty uudelleen sulauttamalla ne yhdeksi tilintarkastusyksiköksi, jota johtaa tilintarkastuskomitea, - 38 tilintarkastajalle on laadittu käsikirja, pakollinen koulutusohjelma ja keskitetty dokumentointi, - maksajavirastojen sisäisten tilintarkastusyksiköiden ja julkisen talouden tilinpidosta vastaavan viraston kanssa on tehty sopimukset. // Vientitukien koordinointi: - Asetuksen (EY) N:o 800/1999 mukaan tarkastukseen ja valvontaan erikoistuneet laitokset antavat todistuksen EU:sta vietyjen maataloustuotteiden saapumisesta kolmannen maan määräpaikkaan, jotta maksuviranomaiset voivat aloittaa tukien maksamisen viejille. Ranskan laitosten toimilupahakemuksia käsittelemään perustettiin 20.12.1996 annetulla asetuksella ministeriöidenvälinen lupakomitea. Komitea valvoo, että laitokset noudattavat toimintaehtojaan, ja tarkastaa todistukset määräpaikkaan saapumisesta. - Sääntöjenvastaisuudet EMOTR:n varojen käytössä ovat tullirikoksia. Jatkotoimista päättää Ranskan tullihallinto, jolla on erityisvaltuudet määrätä tulliseuraamuksia. Se voi vedota oikeusviranomaisiin ja saattaa toteamansa väärinkäytökset yleisen syyttäjän tietoon tai panna suoraan vireille rikosoikeudenkäynnin. Tullivirkailijoille äskettäin myönnetyt valtuudet rikostutkimusten tekemiseen (ks. kohta 4.1) johtanevat oikeusviranomaisten kanssa talous- ja rahoitusasioissa tehtävän yhteistyön tiivistymiseen. Sitä paitsi Ranskan tullilainsäädännössä velvoitetaan oikeusviranomaiset ilmoittamaan tullille kaikista sellaisista seikoista, joissa voi olla kysymys tullirikoksesta. Tulliviranomaiset ovat 1.1.2001 alkaen vaihtaneet vientitukien maksajavirastojen kanssa neljännesvuosittain tietoja havaitsemistaan 4 000 euron rajan alittavista sääntöjenvastaisuuksista. Menettelyllä on tarkoitus parantaa tarkastusyksiköiden ja tukien maksamisesta vastaavien yksiköiden välistä tietojenvaihtoa. // Ministeriöidenvälisen EMOTR-tukiosaston valvonnan koordinointikomitean (CICC) suorittamiin jälkitarkastuksiin liittyvä koordinointi ja tietojenvaihto: - asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaiseen riskianalyysiin on sisällytetty tukitoimikohtaiset erityiskertoimet, kuten suositellaan maksajavirastojen tilien varmennuksesta vastaavan toimikunnan lausunnossa jälkitarkastusten tarkoituksenmukaisuudesta, - maatalousalan toimijoiden keskusviraston ACOFA:n tarkastusosasto on antanut kehittämänsä tarkastusmenetelmät muiden asetuksessa (ETY) N:o 4045/89 säädettyihin tarkastuksiin osallistuvien yksiköiden käyttöön, - asetuksen (ETY) N:o 4045/89 tarkastuksia suorittavien tarkastajien koulutukseen sisältyy ACOFA:n tarkastusosaston ja tulliviranomaisten välisiä virkamiesvaihtoja, - erityismenettely asetuksen N:o 4045/89 mukaisten tarkastusten kanssa päällekkäisten tarkastusten välttämiseksi, - CICC:lle tiedotetaan järjestelmällisesti tulliviranomaisten suorittamien petostutkintojen tuloksista tapauksissa, joissa sääntöjenvastaisuus koskee 4 000 euron rajan ylittävää summaa, - tarkastusyksiköt tiedottavat maksajavirastoille järjestelmällisesti sellaisista toimivaltaisille viranomaisille ilmoittamistaan seikoista, jotka saattavat johtaa rikossyytteisiin, - tarkastusyksiköille tiedotetaan järjestelmällisesti kaikista CICC:n tietoon tulleista sääntöjenvastaisuustapauksista. CICC:n sihteeristö ylläpitää tietokantaa asetusten (ETY) N:o 4045/89 ja 595/91 mukaisesti tehdyistä tarkastuksista. Tietokantaa voivat käyttää kaikki hallintoyksiköt, jotka hallinnoivat ja/tai valvovat EMOTR-tukiosaston tukia. IRL // Maatalous- ja elintarvikeasiain sekä maaseudun kehittämisen ministeriöön (DAFRD) on perustettu monitahoinen konsultointi- ja tietojenvaihtojärjestelmä. Sitä voivat käyttää tarkastajat ja tulojen ja menojen hyväksyjät, erilaiset yksiköt, joilla on yhteisiä etuja (esimerkiksi yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä), poliittiset ja toimeenpanevat yksiköt sekä tukipalveluyksiköt. Vientitukien valvonnassa on aloitettu tehokkaita yhteistyömenettelyjä tulliviranomaisten kanssa. Tulli toimittaa asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaiset tuensaajista tehdyt tarkastusraportit maatalousministeriön talousosastolle. Tietoja vaihdetaan vapaasti toimivaltaisten viranomaisten kanssa, tarpeen mukaan myös poliisin ja oikeusviranomaisten kanssa, vaikka jokaisella viranomaisella onkin oma tietokantansa. Pinta-alatukien ja naudanlihapalkkioiden hallinnointi- ja tarkastusyksiköt toimivat saman apulaispääsihteerin (johtajan) alaisina. Maitokiintiöitä käsittelevät yksiköt pitävät keskenään säännöllisiä kokouksia. Maitokiintiöjaosto käyttää yhteistä tietokantaa, jonka avulla voidaan tehdä ristiintarkastuksia pinta-aloja, nautojen tunnistusta ja karjan numerointia koskevien tietojen kanssa. Hallintoyksikkö ja tarkastusyksikkö ovat jakaneet keskenään tarkastustehtävät, jotka koskevat kemianteollisuudessa käytettävän sokerin tuotantotukea. // Eri valtionvirastojen hallussa oleviin tietoihin tutustumista koskevien pyyntöjen käsittelyssä on otettava huomioon tietosuojalaissa säädetyt rajoitukset. // Vientisääntöjen rikkomisesta määrättyihin seuraamuksiin haetaan usein muutosta tuomioistuimelta, mikä vaikeuttaa osaltaan takaisinperintää. I // Eri yksiköiden (tullihallinnon, Guardia di Finanzan ja maa- ja metsätalousministeriön) välisestä koordinoinnista on annettu kansallisella tasolla säädöksiä ja paikallisella tasolla tullin johtajan, Guardia di Finanzan maakuntajohtajan ja maa- ja metsätalousministeriön laatimat toimintaohjeet. Maatalousministeriöön perustettiin 1.4.1996 tehdyllä ministeriöiden yhteisellä päätöksellä asetuksen (ETY) N:o 4045/89 11 artiklassa säädetty yksikkö, jonka toimintaa on nyt laajennettu tarkastustoiminnan koordinointiin. Kun tarkastusvirasto havaitsee sääntöjenvastaisuuksia, se lähettää yleensä jäljennöksen tutkintapöytäkirjasta tulojen ja menojen hyväksyjälle aiheettomasti maksettujen menojen takaisinperintää ja hallinnollisten seuraamusten soveltamista varten. Mikäli on syytä epäillä rikosta, pöytäkirjasta toimitetaan jäljennös myös oikeusviranomaisille. NL // Maatalousministeriön yleinen tarkastustoimi (AID) ja maksajavirastot neuvottelevat keskenään säännöllisesti (tarkastusten toimeenpanosta ja määrästä, tietojenvaihdon säännöistä). EMOTR-tukiosastosta rahoitettujen toimenpiteiden toimeenpanosta ja valvonnasta käydään niin ikään säännöllistä tietojenvaihtoa AID:n ja maatalousministeriön (LNV) kansainvälisten asioiden osaston koordinointiyksikön välillä. AID ja syyttäjävirasto neuvottelevat aina tarvittaessa konkreettisista petostapauksista. // Maatalousministeriön (LNV) yleisen tarkastustoimen alaisuuteen on perustettu asetuksen (ETY) N:o 4045/89 11 artiklassa säädetty tarkastusten koordinointiyksikkö (CCU), joka vastaa EMOTR-tukiosastosta rahoitettuja menoja koskevien tilien jälkitarkastusten koordinoinnista. CCU koordinoi tarkastusketjun eri vaiheita: ohjelmointia, tarkastusnormeja ja tarkastusten hallintaa, sisäistä raportointia, tarkastusten laadunvalvontaa, koulutusta sekä yhteydenpitoa OLAFin kanssa AID:ssä. Menettelykäsikirjoissa annetaan tarkemmat ohjeet toiminnan koordinoinnista eri toimijoiden kesken. // Maatalousministeriön yleisen tarkastustoimen (LNV) alaisena toimivan tarkastusten koordinointiyksikön (CCU) asetuksen (ETY) N:o 4045/89 nojalla tekemien tilintarkastusten ohjelmoinnin ja toteutuksen yhteydessä on vaihdettu tietoja asetuksessa (ETY) N:o 386/90 säädettyjä tarkastuskäyntejä tehneiden yksiköiden kanssa. Maksajavirastot, tullin tiedotuskeskus (DIC) ja tullilaboratorio toimittavat CCU:lle tietoja etenkin: - suoritetuista vientitukimaksuista, - tarkastuskäynneillä todetuista sääntöjenvastaisuuksista, - tarkastuksissa otetuista näytteistä ja niiden analyysituloksista. CCU:n virkailijat ottavat yleensä ennen asiakirjojen jälkitarkastusta yhteyttä siihen tullitoimipaikkaan, joka on käsitellyt kyseiset vienti-ilmoitukset. // Asetusten (ETY) N:o 3508/92 ja 4045/89 välillä ei ole minkäänlaista koordinointia, koska yhdennetty hallinta- ja valvontajärjestelmä on jätetty nimenomaisesti asetuksen (ETY) N:o 4045/89 soveltamisalan ulkopuolelle. Myöskään asetusten (ETY) N:o 386/90 ja 3508/92 nojalla tehtyjä tarkastuksia ei koordinoida, koska ne eivät liity toisiinsa. // Maatalousministeriön yleisen tarkastustoimen (AID) ja tullin välisestä tietojenvaihdosta on annettu menettelysäännöt. Rikoslai