EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 20.7.2011 
SEK(2011) 953 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
oheisasiakirja 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
oikeudesta harjoittaa luottolaitosto imintaa sekä luottolaitosten ja 
sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta ja finanssiryhmittymään kuuluvien 
luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijo ituspalveluyritysten lisävalvonnasta annetun 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta 
 
{KOM(2011) 453 lopullinen} 
{SEK(2011) 952 lopullinen}  
 
FI 2   FI 1. JOHDANTO  
Komissio esitti 9. joulukuuta 2010 antamassaan tiedonannossa1, että finanssialan 
seuraamusjärjestelmiä olisi lähennettävä ja lujitettava EU:n lainsäädäntötoimella.  
Aiemmin 4. maaliskuuta 2009 antamassaan tiedonannossa2 Euroopan komissio ilmoitti, että 
se aikoi i) tarkastella finanssi laitosten hallinnointi- ja ohjausj ärjestelmiä koskevia sääntöjä ja 
käytäntöjä finanssikriisin valossa ja ii) antaa tarvittaessa suosituksia tai ehdottaa sääntelytoimia.  
Tässä vaikutustenarvioinnissa tarkastellaan toimenpiteitä, joita voitaisiin toteuttaa 
vakavaraisuusdirektiivin soveltamisalalla . Se täydentää vaka varaisuusdirektiivi 
IV -ehdotuksen vaik utustenarviointia. 
2. O
NGELMANMÄÄRITYS  
Seuraamusjärjestelmät  
Nyt käytössä olevat kansalliset järjestelmä,  joilla säännellään vakavaraisuusdirektiivin 
keskeisten säännösten rikkomisesta aiheutuvia seuraamuksia, ovat erilaisia eikä niillä aina 
voida varmistaa säännösten tehokasta täytäntöön panoa. Joiltakin kansallisilta viranomaisilta 
puuttuvat tietyt merkittävät seuraamusvaltuudet eikä seuraamuksia julkisteta järjestelmällisesti. Joissakin jäsenvaltioissa halli nnolliset taloudelliset seuraamukset (sakot) 
ovat liian pieniä, eikä niillä siksi ole riittävää ehkäisevää vaikutusta. Seuraamuksia ei 
myöskään voida langettaa sekä  luottolaitoksille että henkilöille, jotka ovat vastuussa 
rikkomuksista. Langetettavien seuraamusten ta soa määritettäessä kaikki kansalliset 
viranomaiset eivät ota huomioon seuraamust en oikeasuhtaisuuden ja varoittavuuden 
varmistamisen kannalta merkittäviä perusteita. 
Seuraamusten varsinaisessa täytäntöönpanossa on myös vaihtelevuutta eri jäsenvaltioissa, 
myös sellaisissa, joiden pankki sektorit ovat yhtä suuria. Joissa kin jäsenvaltioissa on viime 
vuosina langetettu seuraamuksia hyvin vähän tai ei  lainkaan, mikä voi v iitata EU:n sääntöjen 
heikkoon täytäntöönpanoon. 
Tilanne voi johtaa EU:n sääntöjen puutteel liseen noudattamiseen, kilpailun vääristymiin 
sisämarkkinoilla ja finanssialan valvonnan kanna lta kielteisiin vaikutuk siin, jotka haittaavat 
markkinoiden moitteetonta toimintaa. Tämä voi o lla vahingollista tallettajien ja sijoittajien 
suojalle ja heikentää luottamusta finanssialaan.  
Hallinnointi- ja ohjausjärjes telmät (Corporate governance) 
 
Kesäkuussa 2010 komissio julkaisi rahoituslaitosten  hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä sekä 
palkka- ja palkkiokäytäntöjä käsittelevän vihreän kirjan3 ja siihen liittyvän komission 
                                                 
1 KOM(2010) 716 lopullinen. 
2 KOM(2009) 114 lopullinen. 
3 KOM(2010) 284 lopullinen.  
 
FI 3   FI yksiköiden valmisteluasiakirjan4, joissa analysoitiin  liialliseen riskin ottoon vaikuttaneen 
finanssikriisin aikana esiin  tulleita hallinnointi- ja ohj ausjärjestelyjen puutteita 
finanssipalvelujen alalla.  
Riittämätön riskienval vonta hallintoelimissä   
Monissa tapauksissa hallintoe limet eivät kyenneet kyseenalaistamaan tai eivät halunneet 
kyseenalaistaa liiketoimintaa johtaneiden henkilöid en strategisia päätöksiä. Tämä johtui usein 
siitä, ettei luottolaitosten hallintoelimet käyttä neet tähän riittävästi aikaa ja niiltä puuttui 
teknistä tietämystä. Joissakin tapauksissa hal lintoelinten objektiivis uutta heikensivät johdon 
dominanssi ja hallitust en yksipuolinen kokoonpano.  
Usein hallintoelimiä ei myöskään  otettu riittävästi mukaan yl eiseen riskistrategiaan, minkä 
seurauksena toimivan johdon stra tegista riskinhallintaa ei va lvottu, syntyi kannustimia 
liialliseen riskinottoon ja asianmukaiset  järjestelmät tehokk aan riskinhallinnan 
varmistamiseksi jäivät toteuttamatta. Hallintoel imet eivät keskustelleet riskeihin liittyvistä 
seikoista riittävästi, sillä ri skinhallintaa pidettiin vähämerk ityksisempänä kuin esimerkiksi 
kasvustrategiaa. Suorat raporto intiyhteydet riskienhallintatoimi nnon ja hallintoelimen välillä 
ovat puuttuneet, ja tästä syystä riskeistä ei  aina raportoitu nopeas ti ja kattavasti. 
Riskienhallintatoiminnolle ei useissa tapauk sissa ole annettu riittävää painoarvoa 
päätöksenteossa. 
Periaatteiden ei-sitova luonne – valvont aviranomaisten p äätöksenteko- ja 
valvontajärjestelmästä tekemien  arvioiden riittämättömyys 
Se, että useimmat hallinnointi- ja ohjausjärjestelm än periaatteet eivät ol leet sitovia, vaikutti 
osaltaan siihen, että luottolaitokset eivät noudattaneet näitä periaa tteita tehokkaasti, vaan 
niiden täytäntöönpano jäi pääasiassa itsesäänte lyn ja osakkeenomistajien ulkoisen seurannan 
varaan. Kriisissä esiin tulleet puutteet osoittivat, etteivät nämä mekanismit toimi käytännössä. 
Etenkin selkeän hallinno inti- ja ohjausjärjestelmien kehyks en ja määritetyn valvontatehtävän 
puuttuessa valvontaviranomaiset eivät kyenneet riittävästi seuraamaan tai valvomaan sitä, 
miten luottolaitokset panivat tä ytäntöön hallinnointi- ja ohjausjärjestelmien standardeja.  
3. TOISSIJAISUUS  
Kansallisten seuraamusjärjestelmien lähentäminen toisiinsa on tarpeen varoittavan 
vaikutuksen lisäämiseksi ja tasapuolisten toimintaedellytysten luomiseksi, jotta voidaan varmistaa vakavaraisuusdirek tiivin yhdenmukainen soveltaminen sekä täysimääräinen 
yhteistyö ja keskinäinen luottamus pankkivalvo jien kesken kaikkialla EU:ssa. Tällaista 
lähentymistä ei saada aikaan ainoastaan parantamalla kansallisten viranomaisten nykyisten seuraamusvaltuuksien soveltamista. 
Tarvitaan ehdottomasti yhdenmukain en ja johdonmukainen lähestymistapa EU:n tasolla, jotta 
heikkouksiin luottolaitosten hall innointi- ja ohjausjärjestelm issä voidaan puuttua tehokkaasti. 
Pääomamarkkinoiden yhdentymisen ja Eur oopan finanssialan sisäisten kytkösten vuoksi 
jäsenvaltioissa sovelle ttavat erilaiset säännöt voisiva t johtaa sääntelyn katvealueiden 
                                                
 
4 Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Corporate Governance in Financial Institutions: Lessons to 
be drawn from the current financial crisis, best practices , SEC(2010) 0669 lopullinen. 
 
FI 4   FI hyväksikäyttöön, mikä voisi haitata sisämarkkino iden moitteetonta toimintaa tai luoda sille 
uusia esteitä.  
4. TAVOITTEET  
Ehdotuksella pyritään seuraavin keinoin varmistamaan pankkimarkkinoiden moitteeton 
toiminta ja palauttamaan luottamus pankkialaan: 
• Tehokkaat, oikeasuhtaiset ja  varoittavat seuraamukset , joilla voidaan paremmin 
varmistaa vakavaraisuusdirektiivin sääntöjen noudattaminen. 
• Tasapuolisten toimintaedellytysten luominen sääntelyn katvealueiden 
hyväksikäyttömahdollisuuksien minimoimiseksi. 
• Pankkialan palveluntarjoa jien tehokas valvonta. 
• Tehokkaat hallinnointi- ja ohjausjärjestelmä t luottolaitoksissa liiallisen riskinoton 
hillitsemiseksi. 
Tämä edellyttää  
• oikeudellisen kehyksen lujittamista ja lähe ntämistä seuraamusten sekä rikkomusten 
havaitsemista helpottavien mekanismien osalta, ja  
• hallinnointi- ja ohjausjärjest elmien kehyksen vahvistamista 
– tehostamalla yhtiöiden hallitusten  harjoittamaa riskienvalvontaa, 
– parantamalla riskienhall intatoiminnon asemaa, ja 
– varmistamalla, että valvontaviranomaiset seuraavat tehokkaasti, m illä tavalla riskejä 
hallitaan.  
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT , VAIKUTUSTENARVIOINTI JA VERTAILU  
5.1. Vaihtoehdot seuraamusjärjestelmissä  
5.1.1.  Vaihtoehdot hallinnollisten seuraamusten osalta  
Vaihtoehdot  
1: Ei EU:n toimia 
2. Yhdenmukaiset säännöt hallinnolliste n seuraamusten tyypeistä ja tasosta  
3. Yhteiset vähimmäissäännöt ha llinnollisten seuraamusten tyypeistä  
4. Yhteiset vähimmäissäännöt hallinnollisten sakkojen (vähimmä is- ja enimmäis-) säännöistä  
5. Yhteiset vähimmäissäännöt halli nnollisten sakkojen enimmäistasosta  
6. Yhdenmukaiset säännöt seuraamusten s oveltamisessa huomioon ot ettavista tekijöistä  
 
FI 5   FI 7. Yhteiset vähimmäissäännöt seuraamusten s oveltamisessa huomioon otettavista tekijöistä  
Vaihtoehdossa 1 ei puututtai si todettuihin ongelmiin: Euro opan pankkiviranomainen voisi 
edistää kansallisten järjestelmien lähentämistä  toisiinsa, mutta toiminta ei todennäköisesti 
olisi tuloksellista ilman EU:n kehystä.  
Vaihtoehdoilla 2 ja 6 poistettaisiin kaikenlaiset erot seuraamusten tyyp eissä ja tasoissa ja 
niiden soveltamisperusteissa, joten ne o lisivat tehokkaimmat vaihtoehdot tasapuolisten 
toimintaedellytysten tu rvaamisessa ja rajat ylittävän va lvonnan helpottamisessa. Vaihtoehdot 
3, 4, 5 ja 7 eivät olisi yhtä tehokkaita, mutt a niissä seuraamuksia voitaisiin mukauttaa 
erilaisten kansallisten oikeusjärjestelmien er ityispiirteiden mukaan. Vaihtoehto 4 olisi 
vaihtoehtoa 5 tehokkaampi sakkotasojen yhdenmuka istamisessa ja ehkäisevän vaikutuksen 
aikaansaamisessa, mutta vaihtoehdolla 5 taataan oikeasuhtaisuus paremmin. 
Vaihtoehdoissa 2, 3 ja 4 ehkäis evä vaikutus on yhtä suuri. Vaihtoehdossa 3 on kuitenkin 
mahdollista määrätä uudenlaisia seuraamuksia, jo tka voivat lisätä varoittavaa vaikutusta 
joissakin jäsenvaltioissa. Vaihtoehdossa 5 ei ta ata yhtä tehokkaasti riittävän suurien sakkojen 
langettamista, mutta siinä varmistetaan paremmin niiden oikeasuhtaisuus. Vaihtoehtoja 6 ja 7 voidaan pitää yhtä tehokkaina siltä osin, kuin niissä puututaan samoihin tekijöihin, mutta 
vaihtoehdolla 7 voitaisiin varmistaa paremmin tosiasiassa sovellettujen seuraamusten asianmukaisuus, sillä siinä ei estetä toimiv altaisia viranomaisia ottamasta huomioon muita 
tekijöitä.  
Vaihtoehdot 2 ja 7 ovat kansallisiin lainsä ädäntöihin tarvittavien muutosten kannalta 
tehottomimmat, ja vaihtoehto 5 on tehokkaampi kuin vaihtoehto 4. 
5.1.2.  Vaihtoehdot hallinnollisten seuraamusten he nkilöllisen soveltamisalan osalta  
Vaihtoehdot 
1: Ei EU:n toimia 
2. Yleinen velvoite säätää hallinnollisten seuraamusten soveltamisesta sekä henkilö ihin että luottolaitoksiin   
3. Yhteiset vähimmäissäännöt hallinnollis ten seuraamusten sovelt amisesta henkilöihin ja/tai luottolaitoksiin   
Vaihtoehto 3 olisi vaihtoehtoa 2 tehokkaampi tasapuolisten toimintaedellytysten 
turvaamisessa ja rajat ylittävä n valvonnan helpottamisessa, mutta  vaihtoehtojen välistä eroa 
varoittavan vaikutuksen suhteen pidetään vähä isenä. Vaihtoehto 3 on selvästi tehottomampi 
kuin vaihtoehto 2, sillä se ed ellyttää useampia muutoksia kansallisiin lainsäädäntöihin ja 
saattaa velvoittaa jä senvaltiot mukauttamaan ylei siä vahinkovastuujärjestelmiään. 
5.1.3.  Vaihtoehdot seuraamusten julkistamisessa 
Vaihtoehdot  
1. Ei tehdä mitään  
2. Seuraamukset julkaistaan pääsääntöisesti  
3. Toimivaltaisten vira nomaisten päättämät seuraamukset julkaistaan  
 
FI 6   FI Vaihtoehto 2 lisäisi seuraamusten varoittava a vaikutusta tehokkaammin kuin vaihtoehto 3. 
Vaihtoehto 3 on hieman tehokkaampi kuin vaihtoehto 2. 
5.1.4.  Vaihtoehdot seuraamusten tosiasiallisessa soveltamisessa 
Vaihtoehdot  
1: Ei EU:n toimia 
2. Sisäinen ilmiantomenettely luottolaitoksissa  
3. Jäsenvaltiot ottavat käyttöön  järjestelmiä ilmiannon edistämise ksi ja ilmiantajie n suojaamiseksi  
4. Yksityiskohtaiset EU:n tas on vaatimukset ilmianto-ohjelmissa  
Vaihtoehdot 2, 3 ja 4 edistävät kaikki tehokka asti pääsyä tavoitteeseen havaita rikkomukset 
paremmin ja saada siten täytäntöönpanoaste korkeammaksi kaikissa jäsenvaltioissa. 
Vaihtoehtoa 4 pidetään tältä osin hieman muita tehokkaampana. Kaikissa kolmessa vaihtoehdossa on perusoikeuksiin (yksity is- ja perhe-elämän kunnioittaminen, 
henkilötietosuoja, syyttömyysolettama ja oike us puolustukseen) liittyviä vaikutuksia, joita 
voidaan kuitenkin lieventää ja jo tka ovat tavoiteltavien  tavoitteiden merkitys huomioon ottaen 
tarpeellisia ja oikeasuhtaisia. 
Vaihtoehdoilla 2 ja 3 saadaan yhtä tehokkaasti aikaan tarvittav at muutokset kansalliseen 
lainsäädäntöön. Vaihtoehtoa 4 pidetään tehottoma na, sillä se edellyttäisi suuria muutoksia, 
luultavasti myös niissä jä senvaltioissa, joissa on jo ilmiantomekanismit. Sääntöjen 
noudattamisesta johtuvat kulut saat taisivat myös olla korkeamma t kuin vaihtoehdoissa 2 ja 3, 
sillä jäsenvaltioilla olisi vähemmän liikkumavaraa.  
5.2. Vaihtoehdot hallinnointi- ja ohjausjärjestelmissä 
Vaihtoehdot  
1. Ei EU:n toimia 
2. Parannetaan nykyisen EU:n kehyksen täytäntöönpanoa  
3. Tiukennetaan ja kehitetään vakavaraisuusdirektiivin kehystä  
Vaihtoehdolla 3 saavutetaan toimien pe rusteena oleva tavoite tehokkaammin kuin 
vaihtoehdoilla 1 ja 2. Vaihtoehdossa 1 s ääntelykehys pysyy avoimena, joten sääntöjen 
noudattamatta jättäminen ja oikeudellinen epävar muus jatkuisivat. Va ihtoehto 2 perustuu 
markkinoiden kuriin ja siihen, että valvojat valvoisivat paremmin nyk yisten periaatteiden 
täytäntöönpanoa. Valvojil la ei kuitenkaan tä ssä vaihtoehdossa anne ttaisi nykyistä selkeämpää 
oikeudellista kehystä valvonnal listen arvioiden tekemiseen ja  itsesääntelyn rajat ovat jo 
käyneet selviksi. 
Vaihtoehtoon 3 sisältyy nykyistä kattavampi kehys hallinnointi- ja ohjausjärjestelmille, ja se 
edellyttäisi tehostettujen lisäsäännösten laatimista. Siihen sisältyy toimenpiteitä yhtiöiden hallitusten harjoittaman riskienvalvonnan te hostamiseksi, riskienhallintatoiminnon 
riippumattomuuden lisäämiseksi ja valvojie n harjoittaman risk ienhallinnan valvonnan 
tehokkuuden varmistamiseksi.  Uusien vaatimusten myötä otetaan käyttöön 
vähimmäisstandardit, jotka tarjoavat luottola itoksille ja valvojille selkeät viitearvot 
hallinnointi- ja ohjausjärje stelmien rakenteiden kehittämiseen ja arvioimiseen.  
 
FI 7   FI 5.3. Parhaina pidetyt toimintavaihtoehdot ja välineet  
Ehdotukseen sisältyvät tavoitteet saavutetaan parhaiten seuraavalla toisiaan tukevien 
vaihtoehtojen yhdistelmällä: 
Vaihtoehdot seuraamusjärjestelmissä  
• Yhteiset vähimmäissäännöt toimivaltais ten viranomaisten käytössä olevista 
hallinnollisista seuraamuksista. 
• Yhteiset vähimmäissäännöt hallinnol listen sakkojen enimmäistasosta. 
• Luettelo avaintekijöis tä, jotka on otettava huomioon määritettäessä hallinnollisia 
seuraamuksia. 
• Velvoite säätää hallinnollisten seuraamusten soveltamisesta sekä henkilöihin että 
luottolaitoksiin. 
• Seuraamusten julkaiseminen pääsääntöisesti. 
• Sisäinen ilmiantomenettely luottolaitoksissa. 
• Jäsenvaltioiden velvoite ottaa käyttöön järjestelmiä ilmiantajien suojaamiseksi.   
Vaihtoehdot hallinnointi- ja ohjausjärjestelmissä  
Velvoitetaan luottolaitokset paljastamaan yh tiöiden hallitusten jäsenten tehtävien määrä .  
Velvoitetaan yhtiöiden hallitusten  jäsenet käyttämään riittävästi aikaa tehtäviensä hoitamiseen.  Yhtiöiden hallitusten 
jäsenten ajallisen 
sitoutumisen 
parantaminen  
Rajoitetaan yhtiön hallituksen yhden jäsene n yhtä aikaa hoitamien tehtävien määrää.  
Velvoitetaan julkistamaan jäsenten valintamenette ly ja yhtiön hallituksen jäsenten tosiasiallinen 
asiantuntijuus ja pätevyys.  
Täsmennetään perusteet, joita sovelletaan yhtiön hallitu sten jäseniin yksittäin ja yhdessä, tarvittavien 
taitojen ja asiantuntijuuden suhteen.  
Edellytetään, että yhtiöiden hallitust en jäsenet saavat riittävästi ohjeist usta ja jatkokoulutusta tehtäviensä 
hoitamiseen.  Yhtiöiden hallitusten 
jäsenten asiantuntijuuden 
lisääminen  
Pakollinen nimityskomitea.  
Vastapainoa 
hallintoportaan dominanssille
 Kielletään hallituksen puheenjohtajana ja pääjoht ajana toimiminen samassa luottolaitoksessa.  
Edellytetään monimuotoisuutta koskeva n sisäisen politiikan julkistamista.  
Erilaisten kansallisen ja EU:n tason käytäntöjen vertailu.  
Edellytetään monimuotoisuuden kuuluvan yhtiöiden hallitusten kokoonpanoperusteisiin. 
Edellytetään luottolaitoksilta monimuotoistamispolitiikkaa.  Yhtiöiden hallitusten 
kokoonpanon 
monipuolistaminen  
 
Lisätään yhtiöiden hallitusten osallistumista Edellytetään lausuntoa riskienha llintajärjestelmien riittävyydestä. 
Edellytetään lausunto luottolaito ksen suhtautumisesta riskeihin.  
 
FI 8   FI riskistrategiaan  
Edellytetään yhtiöiden hallituksissa ri skeihin liittyvistä asioista käytyjen keskustelujen ja niistä tehtyjen 
analyysien julkistamista toimintapoliittisella ja käytännön tasolla.  
Edellytetään, että yhtiöiden hallitukset käyttävä t riittävästi aikaa riskei hin liittyviin asioihin.  Parannetaan 
riskiseikkojen painoarvoa 
yhtiöiden hallituksissa  
Pakollinen riskikomitea yh tiön hallituksen tasolla.  
Edellytetään yhtiön hallituksen riskeistä saaman tie don julkistamista toimintapoliittisella ja käytännön 
tasolla.  Parannetaan yhtiöiden 
hallitusten riskeistä 
saamaa tietoa  Edellytetään yhtiöiden hallitusten m äärittävän, mitä tietoa niiden on saatava riskeistä, missä muodossa ja 
kuinka usein. 
Edellytetään, että riskienhallintatoiminto voi raportoida suoraan yhtiön hallitukselle.  
Parannetaan 
riskienhallintatoiminnon 
asemaa ja toimivaltaa  Edellytetään riskienhallintatoiminnon asem an ja toimivallan julkistamista. 
Edellytetään riippumatonta riskienhallintatoimintoa.  
Edellytetään riippumatonta riskienhallintajohtajaa.  
Edellytetään, että riskienhallintajohtajalla  on hänelle sopiva asema ja toimivalta.  
Edellytetään, että riskienhallintajohtajan erottamise en tarvitaan yhtiön hallituks elta ennakkohyväksyntä.  
Varmistetaan, että 
valvontaviranomaiset 
seuraavat tehokkaasti 
riskien hallintaa  Edellytetään, että hallinnointi- ja ohjausjärjest elmä kuuluu valvontaviranomaisten arvion piiriin. 
Edellytetään, että yhtiön hallituksen jäseni stä tehdään erityinen soveltuvuusarvio. 
Edellytetään, että valvojat tarkaste levat yhtiöiden hallitusten kokousten es ityslistoja ja tausta-asiakirjoja.  
 
5.3.1.  Parhaina pidettyjen vaihtoehtojen vaikutukset: seuraamusjärjestelmä 
Seuraamusjärjestelmiä koskevien vaihtoeh tojen odotetaan helpottavan rikkomusten 
havaitsemista ja antavan toim ivaltaisille viranomaisille valtuudet soveltaa asianmukaisia 
seuraamuksia. Tarkoituksena on varmistaa, e ttä luottolaitokset noudattavat paremmin 
vakavaraisuusdirektiivin  sääntöjä, mikä puolestaan hyödyttäisi kaikkia sidosryhmiä .  
Näistä vaihtoehdoista ei aiheudu hallinnollista taakkaa  rahoituslaitoksille eikä muille kuin 
rahoituslaitoksille, pk-yritykset mukaan luettuina. Ainoastaan l uottolaitoksille aiheutuu jonkin 
verran hallinnollista taakkaa si itä, kun ne velvoitetaan otta maan käyttöön sisäiset 
ilmiantojärjestelmät.  
Sosiaalisten vaikutusten  odotetaan olevan myönteisiä, sillä tallettajien ja si joittajien suoja 
paranee, samoin kuin ilmiantajina toimivie n luottolaitosten työntekijöiden suoja.  
Nämä vaihtoehdot noudattavat G20-ryhmän suur ten lainkäyttöalueiden  yhteistä tavoitetta 
rahoitusalan sääntelyn ja valvonnan tiukentam isesta, ja niiden odotetaan vaikuttavan 
myönteisesti EU:n kilpailukykyyn  maailmanlaajuisesti. 
5.3.2.  Parhaina pidettyjen vaihtoehtojen vaikutuk set: hallinnointi- ja ohjausjärjestelmät 
Hallinnointi- ja ohjausjärjestelmien parantam isessa parhaina pidetyillä vaihtoehdoilla 
edistetään liiallisen riskinoton välttämistä luottolaitoksissa ja alennetaan riskien 
toteutumismahdollisuutta. Näin vahvistetaan pankkialan sopeutumiskykyä ja parannetaan 
 
FI 9   FI sijoittajien luottamusta alaan. Vaikutusten odotet aan siten olevan luottolaitosten ja kaikkien 
sidosryhmien  (tallettajat, osakkeenomistajat,  velkojat) kannalta myönteisiä.  
Makrotaloudellisella tasolla luottolaitosten moitteettomalla riskienhallintajärjestelmällä 
vältetään osaltaan kriisie n syntyminen tulevaisuudessa, lisätään luottamusta 
pankkijärjestelmään ja luotto laitosten rahoitusmekanisme ihin, mikä taas nopeuttaa 
talouskasvua .  
Yhtiöiden hallitusten kokoonpanon monipuolista mistoimenpiteillä on todennäköisesti 
myönteinen vaikutus EU:n tasa-arvopolitiikkaan , sillä niillä rikotaan ”lasikattoja” ja 
autetaan naisia pääsemään johtaviin asemiin yrityksissä ja edistetään mahdollisesti naisten työllistymistä. 
Parhaana pidetty vaihtoehto lisää luottolaitosten ja valvojien hallinnollista taakkaa.  Tästä 
aiheutuvat kustannukset ovat kuit enkin rajallisia ja oikeasuht aisia yleiseen tavoitteeseen 
nähden. Mahdollisen sääntelytaakan vähentämiseksi olisi sovellettava suhteellisuusperiaatetta, jossa otetaan huomioon luottolaitosten to iminnan laajuus ja monimutkaisuus.  
6. S
EURANTA JA ARVIOINTI  
Perussopimuksen valvojana komissio seuraa, m iten jäsenvaltiot panevat täytäntöön nämä 
vakavaraisuusdirektiiviin te htävät muutokset. Seuraamusjärjestelmiä koskevien 
lainsäädäntötoimenpiteiden soveltamisen seurauksia arvioidaan seuraavien pääindikaattorien 
perusteella: 
• havaittujen rikkomistapausten lukumäärä ja sovellettujen seuraamusten lukumäärä: 
• kansallisten toimivaltaisten viranomaisten käytännöt seuraamusten soveltamisessa. 
Hallinnointi- ja ohjausjä rjestelmän osalta voi kestää aika nsa, ennen kuin uusien säännösten 
oletetut hyödyt toteutuvat, ja niiden toteut umisaste riippuu siitä, miten luottolaitokset 
noudattavat uusia vaatimuksia. Komissio seuraa asiaa koskevien vaka varaisuusdirektiivin 
säännösten soveltamista EPV:n välityksellä ja käymällä laajasti ja jatkuvasti keskusteluja 
kaikkien tärkeiden sidosryhmien kanssa, myös  markkinaosallistujien (luottolaitokset ja 
sijoittajat) kanssa. Komissio voi myös käyttää sidosryhmien tekemien tutkimusten tuloksia.