PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

Covid-19-pandemia on aiheuttanut EU:ssa useisiin vuosikymmeniin syvimmän taantuman, jonka seurauksena on toteutettu nopeita ja päättäväisiä politiikkatoimia sekä jäsenvaltioiden että EU:n tasolla. Kaikki jäsenvaltiot ovat ”automaattisten vakauttajien’ lisäksi toteuttaneet poikkeuksellisia päätösperäisiä toimenpiteitä tukeakseen talouden toimeliaisuutta ja lieventääkseen kriisin sosiaalisia vaikutuksia.

Myös EU on toteuttanut ennennäkemättömiä toimia kriisin ratkaisemiseksi. EU:n monivuotinen rahoituskehys yhdessä Euroopan unionin elpymisvälineen (NextGenerationEU) kanssa on suurin EU:n talousarviosta koskaan rahoitettu elvytyspaketti – yhteensä 1,8 biljoonaa euroa vuoden 2018 hintoina. Neuvosto hyväksyi NextGenerationEU-välineen virallisesti 14. joulukuuta 2020 Euroopan parlamentin tuella. Välineen 750 miljardin euron (vuoden 2018 hintoina) rahoitus on hankittu pääomamarkkinoilta. Välineestä rahoitetaan elpymis- ja palautumiskykyä edistäviä toimia rajoitetun ajan, jotta voidaan tukea talouskasvua ja investoida selviytymiskykyyn sekä vihreämpään ja digitaalisempaan tulevaisuuteen.

Tarvitaan riittävästi tuloja, jotta voidaan kattaa NextGenerationEU-välineeseen liittyvän lainanoton rahoituskustannukset, jotka jakautuvat yli kolmelle vuosikymmenelle. Lainapääoman takaisinmaksu voi käynnistyä jo ennen vuosien 2021–2027 monivuotisen rahoituskehyksen päättymistä, jos määrät, joita ei käytetä korkomaksuihin, ovat suunniteltua pienemmät ja jos käyttöön otetaan uusia omia varoja. Lainapääoma on maksettava takaisin vuoden 2058 loppuun mennessä.

Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio totesivat 16. joulukuuta 2020 hyväksytyn toimielinten välisen sopimuksen puitteissa, että Euroopan unionin elpymisvälineen takaisinmaksuun liittyvät unionin talousarviosta katettavat menot eivät saisi johtaa ohjelmiin liittyvien menojen tai investointivälineiden varojen perusteettomaan vähentämiseen monivuotisessa rahoituskehyksessä. Toimielinten välisen sopimuksen mukaan on myös suotavaa lieventää jäsenmaille aiheutuvia bruttokansantuloon perustuvien omien varojen lisäyksiä. Näin ollen toimielimet sopivat pyrkivänsä siihen, että ”otetaan käyttöön riittävät uudet omat varat odotettuja takaisinmaksuun liittyviä menoja vastaavan määrän kattamiseksi”. Komissio sitoutui ehdottamaan uusia omia varoja vuonna 2021, jotta ne voidaan ottaa käyttöön viimeistään 1. tammikuuta 2023.

2.MUUTOSEHDOTUKSEN TAUSTA

Komissio ehdottaa, että otetaan käyttöön uusia omia varoja, jotta EU:lla olisi tarvittavat resurssit, joilla voidaan kattaa etenkin NextGenerationEU-välineeseen liittyvän lainanoton rahoituskustannusten takaisinmaksusta ja sosiaalisesta ilmastorahastosta unionin talousarvioon aiheutuvat uudet menot.

Muutosehdotuksessa esitetään, että 25 prosenttia useimpien päästöoikeushuutokauppojen tuloista ohjataan EU:n talousarvioon. Tähän sisältyvät tulot nykyisestä päästökauppajärjestelmästä, joka koskee kiinteitä laitoksia ja ilmailua, jonka osalta huutokaupattaisiin jatkossa lisää päästöoikeuksia, sekä järjestelmän laajentamisesta koskemaan meriliikennettä ja erillisen, tieliikennettä ja rakennuksia koskevan päästökauppajärjestelmän käyttöönotosta direktiivin 2003/87/EY muuttamista koskevan ehdotuksen mukaisesti.

Päästöoikeudet, joita Euroopan investointipankki huutokauppaa innovaatiorahastoa varten, sekä modernisaatiorahaston alkuperäiset päästöoikeudet on jätetty ehdotuksen ulkopuolelle. Tasapuolisuuden varmistamiseksi omien varojen soveltamisalaan kuuluvat myös päästöoikeudet, jotka on periaatteessa jätetty jäsenvaltioiden huutokaupattaviksi ja jotka jäsenvaltioiden harkintavallan perusteella siirretään maksutta energia-alalle tai käytetään vaatimusten noudattamiseen taakanjakoaloilla tai jotka Euroopan investointipankki huutokauppaa modernisaatiorahastoa varten.

Jotta voidaan puuttua tieliikenteen ja rakennusten päästökaupan käyttöönotosta mahdollisesti aiheutuviin sosiaalisiin vaikutuksiin, komissio on ehdottanut sosiaalisen ilmastorahaston perustamista. Rahastosta tuetaan haavoittuvia kotitalouksia, mikroyrityksiä ja liikenteen käyttäjiä. Rahastoa rahoitetaan sen keston ajan unionin talousarvion omista varoista, joihin sisältyvät vuodesta 2026 alkaen tieliikenteen ja rakennusten päästökaupasta saatavat tulot. Rahaston kokonaismäärärahat vuosiksi 2025–2032 ovat 72,2 miljardia euroa käypinä hintoina, mikä periaatteessa vastaa noin 25 prosentin osuutta uudesta rakennusten ja liikenteen päästökauppajärjestelmästä saatavista odotetuista tuloista vuosina 2026–2032.

Lisäksi ehdotetaan yhteisvastuuseen perustuvaa väliaikaista mukautusmekanismia, jotta voidaan lieventää päästökauppaan perustuvien omien varojen regressiivisiä jakaumavaikutuksia. Tämä toteutetaan ottamalla käyttöön toisaalta enimmäisrahoitusosuus niiden jäsenvaltioiden osalta, joilla on alhaisempi tulotaso ja korkeampi hiili-intensiteetti, ja toisaalta vähimmäisrahoitusosuus niiden jäsenvaltioiden osalta, joilla on tyypillisesti korkeampi tulotaso ja jotka ovat vähähiilisiä. Näin vältetään se tilanne, että jotkin jäsenvaltiot maksavat taloutensa kokoon nähden suhteettoman suuren rahoitusosuuden EU:n talousarvioon siirtymäkaudella, jolloin siirrytään kestävämpään talouteen ja yhteiskuntaan. Samalla varmistetaan, että kaikki osallistuvat oikeudenmukaisella panoksella.

Ehdotuksessa esitetään, että tietty osuus hiilirajamekanismin todistusten myynnistä saatavista tuloista siirretään EU:n talousarvioon omina varoina kansallisen rahoitusosuuden muodossa.

Ehdotuksessa esitetään lopuksi, että jäsenvaltiot suorittavat EU:n talousarvioon kansallisen rahoitusosuuden, jonka pohjana on niiden osuus maailman suurimpien ja kannattavimpien monikansallisten yritysten jäännösvoitosta. Tämä osuus kohdennetaan jäsenvaltioille siinä tapauksessa, että ne ovat loppumarkkinoiden lainkäyttöalueita, joilla käytetään tai kulutetaan tavaroita tai palveluja, veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja koskevan OECD:n ja G20-maiden osallistavan kehyksen puitteissa tehdyn, kansainvälisen verokehyksen uudistamista koskevan sopimuksen mukaisesti. Koska monenvälisen yleissopimuksen valmistelu on edelleen kesken kansainvälisellä tasolla, komissio on ilmoittanut esittävänsä vuonna 2022 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi, jolla varmistetaan verotusoikeuksien osittaista uudelleenjakoa koskevan monenvälisen yleissopimuksen johdonmukainen täytäntöönpano.

3.OIKEUDELLINEN KEHYS

3.1.Omia varoja koskeva päätös

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 311 artiklan 3 kohdan mukaan neuvosto voi Euroopan parlamenttia kuultuaan ”ottaa käyttöön uusia omien varojen luokkia tai poistaa olemassa olevan luokan”. Tämä määräys mahdollistaa nimenomaisesti omia varoja koskevan päätöksen muuttamisen lisäämällä siihen uusia omia varoja toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti.

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 311 artiklan 3 kohdassa määrätyn erityisen lainsäätämisjärjestyksen mukaisesti neuvosto hyväksyy tarkistetun päätöksen yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan. Päätös tulee voimaan sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet sen valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti.