Ehdotus: Neuvoston Päätös luvan antamisesta Saksalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä /* KOM/2002/0121 lopull. */



Virallinen lehti nro 151 E , 25/06/2002 s. 0264 - 0265



Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä (komission esittämä) PERUSTELUT JOHDANTO Saksan liittotasavallan hallitus on komission pääsihteeristössä 9. päivänä tammikuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, joka koostuu kahdesta komissiolle osoitetusta muistiosta, pyytänyt jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17. toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [1], jäljempänä 'kuudes direktiivi', 27 artiklan perusteella lupaa soveltaa edellä mainitun direktiivin 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta, sellaisena kuin se on muutettuna 17. lokakuuta 2000 annetulla direktiivillä 2000/65/EY, poikkeavaa toimenpidettä. Suunnitellun poikkeusjärjestelyn tarkoituksena on saattaa veronmaksuvelvolliseksi tavaroiden luovutuksen vastaanottaja maan alueella toteutettujen liiketoimien osalta tietyissä tapauksissa, kun tavaroiden luovutuksen suorittava henkilö on taloudellisissa vaikeuksissa. [1] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/115/EY (EYVL L 15, 17.1.2002, s. 24). PYYDETTYJEN POIKKEUSTEN TARKOITUS Saksan viranomaiset toteavat, että kahdessa tapauksessa laillinen veronmaksuvelvollinen ei taloudellisten vaikeuksien takia useimmiten pysty maksamaan laskutettua alv:tä, kun taas luovutuksen vastaanottaja voi vähentää alv:n, josta häntä on siis laskutettu, mutta jota ei ole maksettu. Kyseiset kaksi tapausta ovat seuraavat: sellaisten tavaroiden luovutus vakuussitoumusta täytäntöönpantaessa muutoin kuin oikeuden päätöksellä asetetussa selvitystilassa, jotka alv:n maksuvelvollinen on antanut vakuudeksi toisen alv:n maksuvelvollisen hyväksi, sekä oikeuden päätöksellä selvitystilaan asetetulle yritykselle kuuluneiden ja julkisessa huutokaupassa toiselle alv:n maksuvelvolliselle myytyjen tonttien luovutus. Kyseinen tilanne voi esiintyä sekä konkurssipetoksissa että tapauksissa, joihin ei liity petosta. Saksan voimassa olevassa lainsäädännössä säädetään tosin kuudennen direktiivin 21 artiklan 3 kohdassa annetun mahdollisuuden mukaisesti luovutetun tavaran hankkijan yhteismaksuvastuusta. Yhteisvastuullisuus ei ole kuitenkaan tyydyttävä ratkaisu niiden kolmansien osapuolten kannalta, jotka ovat hankkineet vaikeuksissa olevan yrityksen tavarat ja jotka saattavat käytännössä joutua maksamaan laskutetun alv:n kahdesti: - Vaikeuksissa olevalle yritykselle maksettavan laskun loppusumma sisältää alv:n. - Alv maksetaan toisen kerran yhteisvastuun perusteella, koska luovutuksen suorittanut yritys ei ole sitä maksanut. Luovutuksen vastaanottaja voi käyttää vähennysoikeutta kuitenkin vain kerran. PYYDETTYJEN POIKKEUSJÄRJESTELYJEN KUVAUS Poikkeus koskisi seuraavia kahta tapausta: - Sellaisten tavaroiden luovutukset vakuussitoumusta täytäntöönpantaessa muutoin kuin oikeuden päätöksellä asetetussa selvitystilassa, jotka alv:n maksuvelvollinen on antanut vakuudeksi toisen alv:n maksuvelvollisen hyväksi. - Oikeuden päätöksellä selvitystilaan asetetulle yritykselle kuuluneiden ja julkisessa huutokaupassa toiselle alv:n maksuvelvolliselle myytyjen tonttien luovutukset. - Poikkeus ei kuitenkaan koskisi muille kuin verovelvollisille suoritettuja luovutuksia. Kyseisissä kahdessa tapauksessa Saksan kuudennen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta pyytämän poikkeuksen myötä voitaisiin veronmaksuvelvolliseksi määrätä luovutuksen suorittajan sijasta tavaroiden luovutuksen vastaanottaja. Käytännössä kyseinen toimenpide koskisi maan alueella toteutettuja vakuudeksi annettujen tavaroiden luovutustoimia. Yhteisön sisäisten hankintojen osalta kuudennen direktiivin 21 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti hankkija on jo veronmaksuvelvollinen. Tonttien osalta toimenpide koskisi Saksassa sijaitsevien tonttien luovutuksia, koska kuudennen direktiivin 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että jos tavaraa ei lähetetä eikä kuljeteta, tavaroiden luovutuspaikkana on pidettävä paikkaa, jossa tavara on luovutushetkellä. Saksa vuorostaan kumoaisi nykyisin voimassa olevan kansallisen lainsäädäntönsä siltä osin kuin siinä säädetään luovutetun tavaran hankkijan yhteisvastuusta myyjän maksettavan alv:n osalta. KOMISSION KANTA Kuudennen direktiivin 27 artiklassa säädetään mahdollisuudesta poikkeusjärjestelyihin veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tiettyjen veropetosten tai veron kiertämisen välttämiseksi. Saksan suunnitteleman toimenpiteen tarkoituksena on yksinkertaistaa veronkantoa, sillä verohallinnolla on erittäin usein vaikeuksia saada veroa perityksi suurissa taloudellisissa vaikeuksissa olevilta veronmaksuvelvollisilta. On selvää, että veronmaksuvelvollisen määrittämistä koskevien tavanomaisten sääntöjen soveltaminen, erityisesti hankkijan velvoite maksaa veron määrä kahdesti, aiheuttaa vaikeuksia silloin, kun tavanomaisen veronmaksuvelvollisen mahdollisuudet verovelkansa maksamiseen vaarantuvat taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Saksan suunnittelema toimenpide vaikuttaa oikeasuhteiselta pyrittyyn tavoitteeseen nähden: se poikkeaa soveltamisalaltaan kuudennen direktiivin 21 artiklan perusperiaatteista ainoastaan tavoitteensa saavuttamiseksi tarvittavissa rajoissa. Saksan esittämällä pyynnöllä ei pyritä poikkeamaan yleisesti ja järjestelmällisesti 21 artiklan periaatteista, vaan sallimaan niistä poikkeus kahdessa (merkitykseltään suhteellisen vähäisessä) erityistapauksessa, joissa tavanomaisten sääntöjen soveltaminen aiheuttaisi vaikeuksia. Tämän johdosta Saksan suunnittelemalla toimenpiteellä poistettaisiin asianomaisissa kahdessa tapauksessa edellä mainitut haitat: - Poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvat tavarat luovuttava vaikeuksissa oleva yritys ei olisi enää varonmaksuvelvollinen. Näin ollen ei olisi enää vaaraa siitä, että vero jäisi taloudellisten vaikeuksien takia maksamatta. Tämän johdosta ei olisi myöskään enää vaaraa siitä, että hankkija joutuisi maksamaan laskutetun alv:n kahdesti. - Hankkija poistaisi itseltään veron maksutaakan. Hän suorittaisi veron vastaanottamiensa tavaroiden luovutuksesta, ja samanaikaisesti hän käyttäisi oikeuttaan kyseisen veron vähentämiseen tavanomaisissa olosuhteissa. On painotettava sitä, että hyväksyttäväksi ehdotettu poikkeus ei vaikuttaisi mitenkään maksettavan veron määrään. Näin ollen poikkeusjärjestelyä sovellettaessa maksettavan alv:n määrä olisi täsmälleen sama kuin jos sovellettaisiin kuudennen direktiivin 21 artiklassa säädettyjä tavanomaisia sääntöjä. Tämän vuoksi komissio ehdottaa, että neuvosto antaa Saksalle luvan soveltaa kahdessa edellä mainitussa tapauksessa pyytämäänsä poikkeusta 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta. Komission mielestä on kuitenkin suotavaa päättää poikkeuksen voimassaolo 31. joulukuuta 2006. Aikarajoitus mahdollistaa poikkeusjärjestelyn säilyttämisen tarkoituksenmukaisuuden arvioinnin Saksan tulevien viiden vuoden aikana siitä saamien kokemusten perusteella. Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 21 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17. päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY [2], ja erityisesti sen 27 artiklan 1 kohdan, [2] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/115/EY (EYVL L 15, 17.1.2002, s. 24). ottaa huomioon komission ehdotuksen [3], [3] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Saksa on komission pääsihteeristössä 9. päivänä tammikuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, joka koostuu kahdesta komissiolle osoitetusta muistiosta, pyytänyt lupaa soveltaa direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdan a alakohdasta poikkeavaa toimenpidettä. (2) Muille jäsenvaltioille ilmoitettiin Saksan esittämästä pyynnöstä 16. päivänä tammikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä. (3) Direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdassa, siinä muodossa kuin se on 28 g artiklassa, säädetään, että arvonlisäveroa on velvollinen maksamaan sisäisen järjestelmän mukaan yleensä verovelvollinen, joka suorittaa verollisen tavaroiden luovutuksen tai palvelun. (4) Saksan pyytämän poikkeusjärjestelyn tarkoituksena on määrätä tavaran luovutuksen vastaanottaja arvonlisäveron maksuvelvolliseksi sellaisissa tavaroiden luovutuksissa vakuussitoumusta täytäntöönpantaessa muutoin kuin oikeuden päätöksellä asetetussa selvitystilassa, jotka alv:n maksuvelvollinen on antanut vakuudeksi toisen alv:n maksuvelvollisen hyväksi, sekä oikeuden päätöksellä selvitystilaan asetetulle yritykselle kuuluneiden ja julkisessa huutokaupassa toiselle alv:n maksuvelvolliselle myytyjen tonttien luovutuksissa. (5) Poikkeuksen tarkoituksena on yksinkertaistaa veronkantoa, koska veron tavanomainen maksuvelvollinen ei poikkeuspyynnössä tarkoitetuissa tapauksissa käytännössä taloudellisten vaikeuksiensa takia useimmiten pysty maksamaan laskutettua alv:tä. (6) Kyseinen tilanne on haitallinen julkiselle taloudelle, koska tavaroiden luovutuksen vastaanottaja voi kuitenkin vähentää tältä laskutetun arvonlisäveron, vaikka tavaroiden luovutuksen suorittava veronmaksuvelvollinen ei ole sitä maksanut. (7) Kyseisellä poikkeuksella, joka koskee tavaroiden luovutuksen vastaanottajan määräämistä arvonlisäveron maksuvelvolliseksi, poistetaan esiin tulleet vaikeudet muuttamatta kuitenkaan maksettavan veron määrää. (8) Lupa olisi annettava 31 päivään joulukuuta 2006 saakka, mikä mahdollistaa poikkeusjärjestelyn soveltuvuuden arvioimisen siitä saatujen kokemusten perusteella. (9) Poikkeusjärjestely ei vaikuta kielteisesti alv:stä saataviin yhteisöjen omiin varoihin. ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Poiketen siitä, mitä säädetään direktiivin 77/388/ETY 21 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna kyseisen direktiivin 28 g artiklalla, Saksalle annetaan lupa määrätä arvonlisäveron maksuvelvolliseksi tämän päätöksen 2 artiklassa tarkoitettujen tavaroiden luovutusten vastaanottaja. 2 artikla Arvonlisäveron maksuvelvolliseksi voidaan määrätä tavaroiden luovutuksen vastaanottaja seuraavissa tapauksissa: 1. Sellaisten tavaroiden luovutukset vakuussitoumusta täytäntöönpantaessa muutoin kuin oikeuden päätöksellä asetetussa selvitystilassa, jotka arvonlisäveron maksuvelvollinen on antanut vakuudeksi toisen arvonlisäveron maksuvelvollisen hyväksi. 2. Oikeuden päätöksellä selvitystilaan asetetulle yritykselle kuuluneiden ja julkisessa huutokaupassa toiselle arvonlisäveron maksuvelvolliselle myytyjen tonttien luovutukset. 3 artikla Tämän päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2006. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [...]