FI    FI  
 EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 15.12.2011 
SEC(2011) 1598 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
KOMISSION TIEDONANTOON NEUVOSTOLLE,  
EUROOPAN PARLAMENTILLE,  
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE  
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
 
Ekoinnovoinnin toimintasuunnitelma 
{KOM(2011) 899 lopullinen} 
{SEK(2011) 1599 lopullinen} {SEK(2011) 1600 lopullinen} 
 
 
 1 Vastuuvapauslauseke: Tämä tiivistelmä edustaa ainoastaan sen laadintaan osallistuneiden 
komission yksiköiden kantaa. Se ei rajoita komissi on tulevien päätösten lopullista muotoa.     
 
 2 TAUSTAA 
 
Eurooppa 2020 -strategian Innovaa tiounioni-lippu laivahankkeessa1 komissio ilmoittaa 
esittävänsä ekoinnovoinnin toimin tasuunnitelman (Eco-innovation Action Plan, EcoAP), jossa 
keskitytään niihin erityisiin pullonkauloihi n, haasteisiin ja mahdo llisuuksiin, jotka liittyvät 
ympäristötavoitteiden saavuttamiseen ekoi nnovoinnin avulla. Innov aatiounioni-hankkeessa 
ilmoitetaan myös, että ekoinnovoinnin toimin tasuunnitelmalla ediste tään ekoinnovointia 
teknologioissa, liiketoimintaprosesseissa ja orga nisaatiomuutoksissa. Tarkoituksena on löytää 
ratkaisuja luonnonvarojen2 niukkuuden, ilman, veden ja ma aperän pilaantumisen ja 
vedenkäytön tehokkuuden haasteisiin se kä luoda kasvua ja työpaikkoja. 
Toimintasuunnitelman tehtävänä on edistää ekoinnovointia silloin, kun yleiset innovaatiopolitiikat eivät riitä. Siinä hyödynnetään kokemuksia, joita ekoinnovoinnin 
kehittämisestä ja markkinoille saattamisesta on  jo saatu varsinkin ym päristöteknologioita 
koskevan Euroopan unionin toimintasuunnitelm an yhteydessä (ETAP-toimintasuunnitelma)
3.  
 Ekoinnovoinnin toimintasuunnitelmalla autetaan  myös saavuttamaan tavoitteet, jotka on 
esitetty Eurooppa 2020 -strat egian lippulaivahankkeessa "Resurssitehokas Eurooppa"
4. 
Kyseisessä hankkeessa resurssitehokkuus asetet aan johtavaksi periaatteeksi energiaa, 
liikennettä, ilmastonmuutosta, teollisuutta, perushyödykkeitä, maataloutta, kalataloutta, 
biologista monimuotoisuutta ja aluekehity stä koskevissa politiikoissa. Ekoinnovointi on yksi 
keino parantaa taloude n resurssitehokkuutta. 
 
ONGELMAN  MÄÄRITTELY 
 
Ekoinnovointi on yksi keino para ntaa ympäristönsuojelua ja ta louden resurssitehokkuutta ja 
siten myös talouden kilpailukykyä.  
 
Tähän voidaan päästä kehittämällä uusia teknisiä ja muita ratkaisuja sekä uusia 
lähestymistapoja siihen, miten liiketoimintaa harjoitetaan tai miten tavaroita kulutetaan ja palveluita käytetään. Ekoinnovoi ntia ei kuitenkaan hyödynnetä tällä hetke llä optimaalisesti. 
Lisäämällä sen käyttöä voidaankin parantaa k ilpailukykyä ja luonnonvaroje n tuottavuutta sekä 
tehostaa luonnonsuojelua.   Turvallisen ja terveen luonnony mpäristön aikaansaaminen ma ailmanlaajuisesti edellyttää 
EU:n ulkopuolisten kumppanien merkittäv ää osallistumista. Ekoinnovaatioita ja 
ympäristöteknologioita kehitetään  tällä hetkellä kuitenkin lähi nnä teollisuusmaissa, eivätkä ne 
leviä maailmalle riittävän nopeasti ja laajasti.   
TOISSIJAISUUS 
 
Ekoinnovointi on Lissabonin sopimuksen 173 ja 191 artiklan risteyskohda ssa, ja vastuu siitä 
on jaettu jäsenvaltioiden ja EU:n kesken. EU  koordinoi, tukee ja täydentää jäsenvaltioiden 
innovaatiopolitiikkoja mutta ei voi korvata niitä. Koordinoitu lähestymistapa, jonka avulla 
voidaan korjata ekoinnovoinnin puu tteita, on luotava EU:n tasolla, sillä sitä ei voida saada 
aikaan pelkästään EU:n yksittäisten jäsenvaltioiden toimin.   
                                                
 
1 KOM(2010) 546 lopullinen, Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke Innovaatiounioni . 
2 Luonnonvaroihin kuuluvat raaka-aineiden, kuten  polttoaineiden, mineraalien ja metallien lisäksi myös ravinto, maaperä, vesi, i lma, 
biomassa ja ekosysteemit. 
3 KOM(2004) 38 lopullinen, Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, Kestävän kehityksen teknologioiden edistäminen: 
Ympäristöteknologioita koskeva Euroopan unionin toimintasuunnitelma . 
4 KOM(2011) 21, Resurssitehokas Eurooppa . 
 
 3 EU:n toimintaa tarvitaan myös  siksi, että innovointi on kä ymässä maantieteellisesti yhä 
monitahoisemmaksi. Tämä edellyttää lisää yhteistyötä yksittäisen jäsenvaltion alueen ulkopuolisten toimijoiden kanssa. EU:n tasois en ekoinnovointihankkeen tuoma lisäarvo onkin 
ilmeinen.   
EU:N
 TOIMINTASUUNNITELMAN  TAVOITTEET 
 
Ongelma-analyysissa on korostettu, että EU:n ekoinnovointitoiminnan parantamiseksi on omaksuttava yhdennetty lähestymistapa, jossa ra tkotaan sekä tarjonta- että kysyntäpuolen 
ongelmia. Ekoinnovoinnin toimintasuunnitelmalla  nopeutetaan ekoinnovoinnin kehitystä ja 
markkinoille pääsyä poistamalla sen tiellä olevia esteitä. Yleisenä tavoitteena on  
• lisätä ekoinnovoinnin määrää ja sen leviämistä Euroopassa ja  tarjota siten tehokkaita 
ratkaisuja ympäristöongelmiin ja pa rantaa Euroopan resurssitehokkuutta ja 
kilpailukykyä. 
 
Erityistavoite 1: sovelletaan Innovaa tiounioni-lippulaivahankkeen periaatteita 
ekoinnovointiin. Tämä saavutetaan seuraavien toimintatavoitteiden avulla: 
- Otetaan käyttöön ekoinnovointia edistä vä ympäristöalan sääntelykehys.  
- Sisällytetään ekoinnovointia koskevat kysymyk set soveltuviin toim intalinjoihin ja 
aloitteisiin varsinkin innovaatiopolitiikan alalla.  
- Euroopan komissio esittää EU:n seuraav an rahoituskehyksen yhteydessä vuonna 2012 
ehdotuksia, joilla EU:n rahoitus voidaan  kohdentaa paremmin ekoinnovointiin.  
 Erityistavoite 2: edistet ään ekoinnovointia Euroopassa. Tämä saavutetaan seuraavien 
toimintatavoitteiden avulla: 
- Vahvistetaan pk-yritysten ekoinnovointivalmi uksia lisäämällä verkostotoimintaa ja 
levittämällä tietoja parhaista toim intatavoista (vuodesta 2011 alkaen). 
- Parannetaan markkinoiden luottamusta uusiin ekoinnov aatioihin ja halukkuutta 
investoida niihin (vuodesta 2011 alkaen). 
 Erityistavoite 3: parannetaan eko innovoinnin maailmanmarkkinoita. Tämä saavutetaan 
seuraavien toimintatavoitteiden avulla: 
- Avataan ekoinnovoinnille maailmanlaajuiset markkinat. 
- Parannetaan ekoinnovointivalmiuksia maailman laajuisesti ja varsinkin kehitysmaissa. 
 
TOIMINTAVAIHTOEHDOT
  
 
Vaihtoehto 1 on perusvaihtoeht o, jossa toteutetaan nykyisiä ta i vielä kehitettävänä olevia 
EU:n politiikkoja mutta ei laadita ekoinnovoin tia koskevia uusia politiikkoja. Se tarjoaa 
lähtökohdan, johon muita vaihtoehtoja  verrataan. Vaihtoehdossa 2 ETAP-
toimintasuunnitelma jatkuu sella isenaan. Vaihtoehdossa 3 otetaan  käyttöön toimenpidepaketti, 
jolla Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahan kkeita viedään eteenpäin. Vaihtoehdossa 4 
toteutetaan pk-yritysten ekoi nnovointia koskevia toimia, ja vaihtoehdossa 5 ekoinnovointia 
tuetaan laajakantoisemmalla sääntelyllä.  
 
Vaihtoehto 1: ETAP-toimintasuunnitelmasta luopuminen 
 
Tässä vaihtoehdossa useiden vä lineiden ja toimintalinjausten käyttöä jatkettaisiin ainakin 
tilapäisesti – mutta keskittymistä ekoinnovointiin voitaisiin rajoittaa tai siitä voitaisiin luopua 
kokonaan. Ekoinnovointia edistettäisiin erityisesti  
 
 4 - Eurooppa 2020 -strategian lippulaivaha nkkeilla, joita ovat muun muassa 
Innovaatiounioni, Globalisaation aikaka uden yhdennetty teollisuuspolitiikka, 
Resurssitehokas Eurooppa ja Uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma 
- ympäristöpolitiikalla, jolla vastedeskin luoda an markkinoita ja asetetaan kannustimia 
ekoinnovoinnille  
- kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta ja LIFE+-ohjelmasta myönnettävällä 
innovaatiorahoituksella. 
 
Vaihtoehto 2: ETAP-toimintasuunni telman voimassaolon jatkuminen 
 
Nykyinen toimintasuunnitelma perustuu 29 toimee n, joista yhdeksän on ensisijaisia toimia 
(ks. kuvio 1). Vaihtoehdossa 2 nykyiset neljä tä rkeintä toiminta-alaa sä ilyisivät ennallaan. 
Ensinnäkin edistettäisiin ns. vihr eää tutkimustoimintaa ja houkutel taisiin yksityisiä  ja julkisia 
investointeja. Toiseksi puututtaisiin  ekoinnovaatioyritysten epäedullisiin 
markkinaolosuhteisiin. Kolmanneksi edistettäis iin ympäristöteknologioiden käyttöä muualla 
maailmassa ja neljänneksi edistettäisiin sidos ryhmien hallintoa ja verkostoitumista (julkiset 
laitokset, yritykset, tutkijat, rahoituslaitoks et jne.).  
 ETAP-toimintasuunnitelman voimassaolon jatkuessa keskityttäisiin voimakkaasti teknologiaan (yhteiskunnallinen ja organi satorinen ekoinnovointi jäisivät pois), ja 
toimintasuunnitelman hallinto olisi "kevyt" (korkean tason työryhmä).  
 
Kuvio 1: ETAP-vaihtoehdon mukaiset toimet  
A1 Tutkimus-, demonstrointi-, ja levitystoimien lisäämine n ja keskittäminen. Niitä koskevien ohjelmien parempi 
koordinointi. 
A2 Teknologiayhteisöjen perustaminen 
A3 Tekniikkojen testausta, suorituskyvyn todentamista ja standardointia suorittavien eurooppalaisten verkostojen 
perustaminen  
A4 Keskeisten tuotteiden, prosessien ja  palvelujen suorituskykytavoitteiden laatiminen ja niistä sopiminen  
A5 Rahoitusvälineiden käyttöönotto ympäristöteknologio ihin liittyvien investointiriskien jakamiseksi  
A6 Kannustaminen sisällyttämään kustannukset järjestelmällisesti hintoihin markkinapohjaisten  ohjauskeinojen avulla 
A7 Ympäristöteknologio ita koskevien hankintojen tukeminen 
A8 Tiedottaminen yrityksille ja kuluttajille 
A9 Ekoteknologioiden tukeminen kehitysmaissa ja ulkomaisten investointien edistäminen 
 
Vaihtoehto 3:  Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahankkeiden eteenpäinvieminen  
 
Vaihtoehdossa 3 täytettäisiin ekoinnovointia koskevat lupaukset, jotka on annettu Eurooppa 
2020 -strategian yhteydessä ja jotka koskevat va rsinkin ympäristölainsäädännön tarkistamista, 
ekoinnovointinäkökohtien si sällyttämistä innovaatiokumppanuuksiin  ja "vihreän" osaamisen 
kehittämistukea. Vaikka näihin toimiin on jo  sitouduttu, vaihtoehto 3 tarjoaisi mahdollisuuden 
ottaa niistä vankan vastuun.   Vaihtoehto 3 perustuu ETAP-toimintasuu nnitelmasta saatuihin kokemuksiin, joita 
laajennetaan vihreistä teknologioista e koinnovointiin. Vaihtoehto tarjoaa myös 
toimintasuunnitelmalle tehokkaamman rakenteen.   
Vaihtoehto 4: pk-yrityksiin kohdistetut toimet  
 
Voidakseen tarttua uusiin mahdollisuuksiin pk-y ritysten on alettava kehittää ja käyttää 
aktiivisesti ekoinnovointia.
5 Vaihtoehdossa 4 keskitytään pk- yritysten ekoinnovointitarpeisiin, 
                                                 
5 Kahdeksannen ETAP-foorumin julkilausuma, kesäkuu 2010 "Fos tering eco-innovation in SMEs" (ekoinnovoinnin edistäminen pk-
yrityksissä).  
 
 5 laajennetaan toiminta-alaa myös muuhun kuin tekniseen ekoinnovointiin ja korostetaan 
ekoinnovoinnin maailmanlaajuista ulottuvuutta ja  verkostoitumista. Toimet jaetaan kahteen 
laajaan osa-alueeseen: Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahankke iden lisäksi toteutettavat 
ekoinnovointitoimet ja maailmanlaajuiset toimet.   
Vaihtoehto 5:  EU:n laaja ekoinnovointipolitiikka  
 
Tämä vaihtoehto muodostuu toimista, joita voidaan  toteuttaa muiden vaih toehtojen lisäksi (ei 
siis ainoastaan niiden sijasta) . Se on luonteeltaan kunnianhimois empi ja kauaskantoisempi ja 
perustuu enemmän sääntelyyn. Se on vaihtoehto ihin 3 ja 4 verrattuna kuitenkin myös 
pikemminkin yleisperiaatteellinen kuin toiminnallinen. Vaihtoehdon 5 yhteydessä toteutettavat toimenpiteet olisivatkin monen eri hallintotason ja monien eri toimijoiden 
vastuulla.   
VAIKUTUSTEN
 ARVIOINTI   
 
Vaihtoehtoja verrattiin toisiinsa  sen kannalta, kuinka hyvin niil lä voidaan saavuttaa tavoitteet, 
mitkä ovat niiden odotetut vaikutukset  ja ovatko ne toteutettavissa.  
 
Vaihtoehto 1: ETAP-toimintasuunnitelmasta luopuminen  
 
Tässä vaihtoehdossa oletetaan, että ETAP- toimintasuunnitelma lakkautetaan. Nykyisiä 
innovointi-, ympäristö- ja muita politiikkoj a jatketaan panostamatta erityisesti 
ekoinnovointiin.   ETAP-toimintasuunnitelman keskeyttämisen lis äksi EU ei myöskään enää tukisi 
ympäristöteknologian varmennusta  (Environment Tehnology Verification, ETV) koskevan 
EU:n järjestelmän perustamiseen liittyviä toim ia, joita on toteutettu ETV-pilottiohjelmassa, 
eikä siihen liittyviä tutkimus- ja kokeilutoimia. Kansallisia ohjelmia todennäköisesti laadittaisiin ja testattaisiin, mikä voisi j ohtaa toisistaan poikkeaviin ohjelmiin, joita ei 
tunnustettaisi vastavuoroisesti ja jotka eivät käytännössä millään  tavalla edistäisi vihreitä 
teknologioita kansallisten mar kkinoiden ulkopuolella. Kansainvä linen yhteistyö johtaisi 
todennäköisesti ETV-menettelyjä koskevaan ka nsainväliseen standardii n, mutta ilman EU:n 
osallistumista. Vaarana on, että EU:n politiik kaa tai sen teollisuuden ominaispiirteitä ei 
otettaisi huomioon. Yleisenä vaikutuksena ol isi se, että menetettäisiin mahdollisuudet 
markkinoida EU:n ympäristöteknologioita.  ETAP-toimintasuunnitelmasta luopuminen johtaisi todennäköisesti myös siihen, että vaikka 
ekoinnovoinnin taloudellisen tuen  odotetaankin jatkuvan seuraav an rahoituskehyksen aikana, 
se ei enää olisi yhtä kohdennettua, koska ETAP-to imintasuunnitelman painopisteisiin kuuluva 
eurooppalaisen ekoinnovointijärjestelmän syvällinen tuntemus puuttuisi.   Ekoinnovointi ja toimet sen sisällyttämi seksi muihin politiikkoihin vähenisivät 
nykytilanteeseen verrattuna. Tämä vaihtoehto tarjoaa lähtökohdan, joh on muita vaihtoehtoja 
verrataan.  
Vaihtoehto 2: ETAP-toimintasuunnite lman voimassaolon jatkuminen  
 
ETAP-toimintasuunnitelman vaikutukset ovat välillis iä, sillä se ei ole erillinen ohjelma, eikä 
sillä ole omaa talousarviota. Se on eräänlain en kattosuunnitelma, jo ssa yhdistyvät erilaiset 
tukivälineet ja joka vaikuttaa toisten, usein laajempien ja muihin kuin ympäristökysymyksiin 
painottuvien ohjelmien ja s uunnitelmien suuntaan ja kokoon.  
 
 6  
ETAP-toimintasuunnitelman voimassaolon jat kuminen säilyttäisi ympäristöteknologiat 
huomion keskipisteessä ja vaikuttaisi myönte isesti ympäristötekno logioita koskevaan 
innovointiin, ympäristöteollisuuden kilpailuky kyyn (ja ympäristöteollisuuden tarjoamiin 
työpaikkoihin) sekä ympäristöön ja terveyt een. Koska ETAP-toimintasuunnitelman toimet 
ovat vapaaehtoisia ja raportointivaatimukset minimaalisia, suora hallinnollinen taakka jäisi vähäiseksi ja aiheutuisi lähinnä to imia toteuttavasta henkilöstöstä.  
Vaihtoehto 2 kattaa useimm at erityistavoitteista, mutta se ei ole kovinaan 
tarkoituksenmukainen varsinkaan siksi, et tä sen kattama toiminta-ala rajoittuu 
ympäristöteknologioihin, siih en sisältyvän toiminnan painop isteitä ei muuteta saatujen 
kokemusten perusteella, eikä se va staa uusia poliittisia tavoitteita.  
 
Vaihtoehto 3:  Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahankkeiden eteenpäinvieminen  
 
Siirtyminen ympäristöteknologioista ekoinnovoint iin tuo kilpailuetua teollisuudelle ja voi 
johtaa myönteisiin ympäristö-, talous- ja työllisyysvaikutuksiin.  Resurssitehokkuuden 
parantaminen auttaa myös torjumaan ilmastonmuutosta ja vauhdittamaan talouskasvua. Ekoinnovoinnin toimintasuunnitelman voimakas painottuminen resur ssitehokkuuteen olisi 
lisäksi Eurooppa 2020 -strategian mukaista. Va ihtoehdon yhteiskunnallisia vaikutuksia 
olisivat myönteiset vaikutukset terveyteen (kestävämmistä ra tkaisuista aiheutuu vähemmän 
ympäristövaikutuksia) ja työllisyyteen.   Hallinnollinen taakka saattaa hieman kasvaa, jos esimerkiksi laaditaan vapaaehtoisia etenemissuunnitelmia.  
 
Vaihtoehto 3 tarjoaa erityist avoitteiden kannalta kattavan ra tkaisun ja täydentää hyvin 
Innovaatiounioni-lippulaivahanketta. Ratkai su on hyvin tarkoituksenmukainen. 
 
Vaihtoehto 4: pk-yrityksiin kohdistetut toimet  
 
Tämä vaihtoehto täyttää hyvin ekoinnovointia harj oittavien pk-yritysten tarpeet, koska siinä 
korostetaan verkostoitumista  ja valmennetaan paremmin pk-yrityksiä hyödyntämään 
markkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia (esimerk iksi parantamalla niiden tuotteiden 
markkinakelpoisuutta).   
Vaihtoehto 4 tarjoaa ratkaisun, joka vas taa hyvin ekoinnovointia harjoittavien pk-
yritysten tarpeisiin. Ratkaisu on hyvin tarkoituksenmukainen. 
 
Vaihtoehto 5:  EU:n laaja ekoinnovointipolitiikka  
 
Systeeminen ekoinnovointi edellyttää tutkimusto imijoiden, taloudellisten sidosryhmien ja 
poliittisten päättäjien koordi noitua toimintaa. Tässä vaihtoehdossa pyritään siihen, että 
ympäristövaikutukset näkyvät hinnoissa, koska  se parantaisi ekoinnovaatioiden 
markkinatilannetta. Vaihtoehdossa 5 vaikutetaan resurssien ja energian suurkulutuksen sekä suurien päästö- ja jätemäärien taustalla oleviin syihin. Sen radikaali lähestymistapa on laajempi kuin perinteisessä ympäristöpolitiik assa, ja se pureutuu perimmäisiin syihin. 
Kuvattujen toimien tarvetta ei ole kiistetty alan kirjallisuud essa eikä myöskään silloin, kun 
sidosryhmiä kuultiin tämän vaikut usten arvioinnin yhteydessä.  
 Vaihtoehdolla on merkittäviä p itkän aikavälin vaikutuksia. Yh teiskunnalliset vaikutukset ovat 
huomattavia: teollisuuden rakenne saattaa m uuttua, mikä voi tuoda muutoksia myös 
 
 7 työllisyyteen; vaikutukset kilpailukykyyn saat tavat olla mittavat (kun EU ei ota huomioon 
mahdollisia vaikutuksia kauppaan).  
VAIHTOEHTOJEN
 VERTAILU 
 
Alla olevassa kuviossa esitetään tiivistelmä eri toimintavaihtoehtojen yleisarvosanoista.  Siinä 
otetaan huomioon vaihtoehtojen arvioidut la ajemmat vaikutukset ja toteutettavuus.  
 
Kuvio 2.  Toimintavaihtoehtojen vert aaminen vaihtoehtoon 1  
 Yleistaulukko ja paremmuusjärjestyksen muodostamiskriteerit
Vaihtoehto 1* Vaihtoehto 2 Vaihtoehto 3 Vaihtoehto 4 Vaihtoehto 5
TarkoituksenmukaisuusTarkoituksenmukaisuus 
strategisten tavoitteiden 
saavuttamisen kannalta Tietoa ei saatavilla keskinkertainen hyvä keskinkertainen/hyvä hyvä **
VaikutusVaikutus innovaatiojärjestelmään Tietoa ei saatavilla + +++ ++
++
Vaikutus ympäristöön Tietoa ei saatavilla + ++ ++ +++
Vaikutus kilpailukykyyn Tietoa ei saatavilla + ++ +++
 -/++ ***
EU:n tuoma lisäarvo Tietoa ei saatavilla ++ +++ +++ +++
ToteutettavuusLaajempien vaikutusten 
edistäminenTietoa ei saatavilla ++ +++ ++
+
Toimien (keskimääräinen) kesto Tietoa ei saatavilla <2 vuotta < 2-5 vuotta < 2-5 vuotta > 5 vuotta
** Vaihtoehdon 5 arvioidaan olevan erittäin tarkoituksenmukainen varsinkin siksi, että se parantaa markkinatilannetta pitkällä aikavälillä.
*** Vaikutukset kilpailukykyyn saattavat olla haitallisia lyhyellä aikavälillä (luonnonvaraverot voivat esimerkiksi heikentää r esurssi-intensiivisten teollisuudenalojen 
kilpailuasemaa).* ETAP-toimintasuunnitelmasta luopumisesta aiheutuvien haittavaikutusen tarkka määrä riippuu EU:n muista toimenpiteistä, joilla  ETAP-toimet ehkä korvataan.
 
 
Kun otetaan huomioon, että EU tarvitsee kiireellisesti keskite tyn ja parannetun 
ekoinnovointihankkeen, joka voida an toteuttaa kohtuullisessa aj assa, voidaan yhteenvetona 
todeta, että vaihtoehto 3 vai kuttaa sopivan parhaiten poliitt iseen ympäristöön. Vaihtoehdossa 
4 sen sijaan puututaan suoraan pk-yrityst en ongelmakohtiin. Vaihtoehdossa 5 on kyse 
pitemmän aikavälin visiosta, jossa tavoitteena on radikaali siirtyminen resurssitehokkaaseen, 
kilpailukykyiseen ja kestäv ään talouteen. Näin ollen vaihtoehtojen 3 ja 4 yhdistelmää 
pidetään tarkoituksenmuka isimpana ratkaisuna, sillä siinä muodostetaan 
ekoinnovointia koskeva keskip itkän aikavälin suunnitelma ja vastataan suoraan pk-
yritysten ekoinnovointitarpeisiin . Vaihtoehdot 3 ja 4 sopivat myös hyvin yhteen, sillä ne 
täydentävät toisiaan, eikä niillä ole keskinäisi ä heikentäviä vaikutuksia. Yhdistetyt toimet ovat 
määriteltyjen tavoitteiden ja ongelma kohtien kannalta paras ratkaisu.  
 Vaihtoehtojen 3 ja 4 yhdistelmä tarjoaa myös hyvän vastauksen laajan julkisen kuulemisen 
aikana esitettyihin näkemyks iin, koska siinä otetaan huomi oon esimerkiksi pk-yritysten 
rahoitus-, koulutus- ja verkosto itumistarpeet (vaihtoehto 4). Elinkeinoelämä ja jäsenvaltiot 
ovat vaatineet toimia ekoinnovoinnin reunaeh tojen parantamiseksi (vaihtoehto 3). 
Tehokkaampi hallintorakenne (vaihtoehto 3)  sekä politiikkaoppimisen, koordinoinnin ja 
toimintaohjelmien laadinnan korostaminen on s aanut laajaa kannatusta sekä korkean tason 
työryhmän kokouksissa että sidosryhmien kuul emisen yhteydessä. Sidosryhmät ovat 
kannattaneet kohdennettua lähestymistapaa ulkomaisiin ekoinnovointikumppaneihin 
(vaihtoehto 4) ja toimimista vakiintuneiden ve rkostojen ja kanavien kautta päällekkäisyyksien 
välttämiseksi.   
SEURANTA
 JA ARVIOINTI 
 
Koska ekoinnovoinnin toimintasuunnitelma on laaja "toimintapoliittinen kehys", se asettaa 
haasteen seurannalle ja arvioi nnille. Myös indikaattorien va linnassa on otettava huomioon 
toiminta-alan laajentuminen. Sen vuoksi varsinkin laajempien vaikutusten arviointi perustuu 
epäsuoriin indikaattoreihin (koska  tarkoituksenmukaisia tietoja on saatavilla vain vähän tai ei 
lainkaan) tai laadullis iin arviointeihin.  
 
 8  
Seurantaa voidaan suorittaa kahdella tasolla: – raportoimalla ekoinnovoinnin to imintasuunnitelman mukaisesti  toteutetuista toimista, 
kuten ekoinnovaatiofoorumeista, korkean ta son työryhmästä, osallistumisesta eri 
yksiköiden välisiin kuulemisiin, erityistutk imuksista, ("sisäinen raportointi")  
– kokoamalla keskeisiä seurantaindik aattoreita kaikkien ekoinnovoinnin 
toimintasuunnitelman toimien toteuttamisesta yhteistyössä toteuttajatahojen kanssa ("ulkoinen raportointi"). 
 Arviointiin sisältyy seuraavanlaisia toimintoja:  
• kootaan määrällistä ja laa dullista näyttöä siitä, m iten kaikkien ekoinnovoinnin 
toimintasuunnitelman yksittäisten toimie n tavoitteiden saavuttamisessa on edistytty 
(mikäli mahdollista, ekoinnovoinnin toim intasuunnitelman arviointi perustuu 
yksittäisiä toimia koskeviin  erillisarviointeihin) 
• EcoAp-ryhmän toteuttamien toimien tulokset  ja vaikutukset arvioidaan (laaditaan 
osatekijäanalyysi siitä, m iten ekoinnovoinnin toimintas uunnitelma tuo lisäarvoa 
tavoitteiden saavuttamiseen). 
 Arvioinnin laadun parantamiseksi ehdotetaan, että ekoinnovoinnin toimintasuunnitelmasta 
laaditaan sekä sisäinen että  ulkoinen arvioin ti. Ekoinnovoinnin seurantakeskuksesta, joka 
kerää tietoa markkinoista ja niiden s uuntauksista, on tässä paljon hyötyä. ETAP-
toimintasuunnitelmasta saadut aiemmat kokem ukset ovat osoittaneet, että on vaikeaa 
todentaa, mitkä vaikutukset johtuvat mistäk in toimintasuunnitelman  toimista. Jatkuvalla 
sisäisellä arvioinnilla vaikutuksista saadaan hyödyllistä näyttöä.