Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston /* KOM/2004/0050 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston TAUSTAA Komission esitettyä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan ohjelmansa neuvosto kehotti 21. joulukuuta 1987 antamassaan päätöslauselmassa [1] komissiota tutkimaan, miten tietojen ja kokemusten vaihtoa voitaisiin tehostaa tätä päätöslauselmaa koskevalla alalla erityisesti tietojen keräämisen ja levittämisen osalta sekä tutkimaan mahdollisuutta perustaa yhteisön tason järjestelmä tarkastelemaan tähän alaan kuuluvien yhteisön toimenpiteiden vaikutuksia kansallisella tasolla. [1] EYVL C 28, 3.2.1988, s. 1. Neuvosto perusti 18. heinäkuuta 1994 antamallaan asetuksella (EY) N:o 2062/94 [2] Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston (jäljempänä 'virasto'). Tämän asetuksen, jota on muutettu 29. kesäkuuta 1995 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1643/95 [3], 23 artikla sisältää uudelleen tarkastelua koskevan lausekkeen. Sen mukaan "neuvosto tarkastelee tätä asetusta sekä mahdollisesti tarpeellisiksi osoittautuvia viraston uusia tehtäviä uudelleen komission kertomuksen perusteella, johon tarvittaessa liitetään ehdotus, ja Euroopan parlamenttia kuultuaan viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta". [2] EYVL L 216, 20.8.1994, s. 1. [3] EYVL L 156, 7.7.1995, s. 1. Koska virasto alkoi toimia täysitehoisesti vasta syyskuussa 1996, jolloin johtaja aloitti työnsä, komissio toimitti neuvostolle 23. maaliskuuta 2001 viraston toimintaa koskevan seurantaraporttinsa [4]. Tässä ensimmäisessä seurantaraportissa esitettiin pikemminkin yleiskatsaus Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston perustamiseen liittyvästä edistyksestä kuin yksityiskohtainen arviointi saaduista tuloksista tavoitteisiin verrattuna. Neuvostolle oli määrä toimittaa näiden tulosten sekä viraston tiedotustoiminnan vaikutusten yksityiskohtainen arviointi sen jälkeen, kun komissio on tutustunut perusteellisen arvioinnin tuloksiin ja analysoinut niitä. Lisäksi komissio ilmoitti, että sen pyynnöstä viraston hallintoneuvosto oli tehnyt päätöksen ulkoisesta arvioinnista. Kyseistä arviointia oli tarkoitus täydentää myöhempää kehitystä koskevalla tutkimuksella, jonka avulla olisi mahdollista tarkastella uudelleen viraston viestintästrategiaa. [4] "Komission tiedonanto neuvostolle Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirastoa koskevasta komission kertomuksesta", KOM(2001)163, 23.3.2001. Komissio esitti 11. maaliskuuta 2002 sidosryhmille osoittamassaan tiedonannossa [5] uuden työviihtyvyyttä koskevan strategiansa suuntaviivat. Kyseisessä asiakirjassa komissio kuvailee mitä osa-alueita tarvitaan, jotta saavutetaan aidosti kokonaisvaltainen lähestymistapa, joka perustuu riskien ennalta ehkäisyyn, erilaisten politiikan välineiden yhdistämiseen ja kaikkien toimijoiden välisten kumppanuuksien rakentamiseen. Komissio korostaa viraston tärkeää asemaa ennaltaehkäisevän toiminnan edistäjänä sekä tietojen kerääjänä ja levittäjänä erityisesti riskienseurantakeskuksen luomisen myötä. Neuvosto [6] ja parlamentti [7] suhtautuivat hyvin myönteisesti tähän uuteen strategiaan ja toistivat antavansa sille tukensa. Myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi strategiasta myönteisen lausunnon. [5] "Työn ja yhteiskunnan muutoksiin sopeutuminen: Yhteisön uusi työterveys- ja työturvallisuusstrategia vuosiksi 2002-2006", KOM(2002)118 lopullinen, 11.3.2002. [6] Neuvoston päätöslauselma 3.6.2002 (EYVL C 161, 5.7.2002, s. 1). [7] Parlamentin päätöslauselma 23.10.2002, asiak. PE 323.680, s. 9. ULKOINEN ARVIOINTI Komission 23. maaliskuuta 2001 antaman kertomuksen päätelmiä ennakoiden virasto oli tilannut ulkoiselta konsultilta toimintaansa koskevan arviointiraportin. Raportti esitettiin komissiolle ja hallintoneuvostolle Bilbaossa maaliskuussa 2001 pidetyssä seminaarissa. Raportin tärkeimmät päätelmät voidaan tiivistää seuraavasti: * Virasto on perustanut työterveyteen ja -turvallisuuteen liittyvän tiedon hankkimiseksi infrastruktuurin, joka toimii tyydyttävällä tavalla sekä tiedon jakelua koskevien teknisten seikkojen että verkoston rakenteen osalta. * Virasto on saavuttanut osittain tavoitteensa täyttää asiakkaidensa tarpeet. * Virasto on onnistunut vain vähäisessä määrin osallistumaan lisäarvon tuottamiseen kansallisista verkostoista saaduille tiedoille. * Yleisesti ottaen virasto on saavuttanut kohtuullisen hyvin sille neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2062/94 asetetut tavoitteet, varsinkin kun otetaan huomioon käytettävissä ollut aika ja tehtävien monimutkaisuus. Ulkoisen konsultin raportti sisälsi myös seuraavia aloja koskevia suosituksia: - Viestinnän selkeä tehostaminen asiakkaiden ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) kanssa. - Innovaatioiden kehittäminen työterveyden ja -turvallisuuden alalla työelämän muutokset huomioon ottaen. - Verkoston kehittäminen siten, että kansalliset verkostot ja asiakkaiden tarpeet voidaan ottaa paremmin huomioon. - Viraston hallintorakenteen ja -strategian kehittäminen hyödyntämällä tehokkaammin hallintoneuvoston kolmikantaisuutta, erityisesti varmistamalla viraston käyttöön annettujen resurssien pysyvyyden. - Viraston sisäisen kapasiteetin lisääminen parantamalla sisäistä viestintää joustavilla menettelyillä, varmistamalla henkilöstön korkeatasoinen pätevyys ja parantamalla henkilöstöhallintoa. VIRASTON VASTAUS Tehtyihin havaintoihin toukokuussa 2001 antamassaan vastauksessa virasto totesi, että ulkoinen konsultti oli aikarajoitteen ja monimutkaisen tehtävän huomioon ottaen selviytynyt arvioinnista tyydyttävällä tavalla. Vastauksessa todetaan, että arvioinnissa on havaittu viisi keskeistä alaa, joita voitaisiin parantaa. Lisäksi siinä päätellään, että ensisijaisesti olisi korjattava viestinnässä ja verkostossa havaitut puutteet, ennen kuin voidaan päättää toimintaa koskevista ensisijaisuuksista käytettävissä olevien resurssien mukaisesti. SIDOSRYHMIEN LAUSUNNOT Ulkoisen konsultin vuonna 2001 tekemän arvioinnin lisäksi myös sidosryhmät (työnantajat, työntekijät ja hallitusten edustajat) ovat esittäneet omia havaintojaan ja suosituksiaan. Monet havainnot ovat samansuuntaisia kuin ulkoisessa arvioinnissa, vaikka tiettyjen ongelmien näkökulma vaihtelee melkoisesti ryhmien välillä. Työterveydestä ja -turvallisuudesta vastaavat hallitusten edustajat vaativat yleisesti virastosta annetun asetuksen perinpohjaista uudistamista erityisesti sen soveltamisalan osalta. He haluaisivat selvennystä viraston tehtäviin ja velvollisuuksiin sekä tarkempia säännöksiä hallintoneuvoston ja puheenjohtajiston kokoonpanon ja sen jäsenten valintaa koskeviin sääntöihin sekä komission asemaan ensisijaisuuksista päätettäessä. He toivovat myös, että viraston johto, henkilöstö ja verkosto järjestettäisiin uudelleen ja että tiedoista saataisiin lisäarvoa yhdistämällä niitä yhteisön tasolla. Lisäksi he haluavat, että kansallisiin tietokeskuksiin vakiinnutetaan hallintoneuvostossa käytetty kolmikantarakenne, jolla on oma oikeusperustansa, sekä riittävät resurssit, joiden turvin tietoa voidaan tuottaa, kerätä ja levittää kansallisella tasolla. Työnantajien edustajat ovat yleisesti sitä mieltä, että virasto ei täytä kokonaan sille neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2062/94 annettuja tehtäviä. Yksityiskohtaisemmissa kommenteissa ehdotetaan viestinnän parantamista asiakkaiden kanssa. Tämä ryhmä peräänkuuluttaa erityisesti lisäarvoa, joka merkitsee tietojen esittämistä sellaisessa muodossa, että niistä saadaan välitöntä apua varsinkin pk-yritysten esittämien kysymysten ratkaisuun. Ryhmä tukee myös ulkoisen arvioijan toista suositusta, joka koskee innovaatioiden kehittämistä työterveyden ja -turvallisuuden alalla työelämän muutokset huomioon ottaen. Viraston suhteesta jäsenvaltioiden tietokeskuksiin todetaan, että viraston toimivaltaan ei kuulu määrätä niille tehtäviä, vaan se käsittelee niiltä saamiaan tietoja muokatakseen tiedot sellaiseen muotoon, että kaikki asiakkaat pystyvät käyttämään niitä välittömästi. Viraston hallintorakenteen parantamiseksi sekä asiakkaiden melko suureksi arvioidun tyytymättömyyden korjaamiseksi työnantajien edustajat ehdottavat, että hallintoneuvoston asemaa vahvistetaan ja puheenjohtajistolle annetaan suuremmassa määrin toimeenpaneva tehtävä. Työntekijöiden edustajien ryhmä puolestaan korostaa, että arviointiraportti ei sisällä riittävän yksityiskohtaisia ratkaisuja, jotta kaikki viraston perustamisesta annetun asetuksen säännökset täyttyisivät: raportista ei käy ilmi, kuinka tehokkaita muun muassa käytetyt menettelyt ja verkoston rakenne ovat. Raportissa annetaan vain yleistasoinen vastaus siihen, miten eri tuotteet vastaavat käyttäjien tarpeita. Ryhmä vaatii myös hallitusten edustajien tavoin, että hallintoneuvoston kolmikantarakenne otettaisiin käyttöön myös kansallisissa tietokeskuksissa. Lisäksi on mainittava ehdotus laajentaa viraston strategiaa kattamaan valvontatoimet erittäin riskialttiilla aloilla sekä tapauskohtaiset erityistoimet kuten turvallisuuskampanjat. Ryhmä on kiinnostunut pääsystä viraston tietolähteille sekä lisäarvosta, joka saataisiin vakiinnuttamalla tutkimusmenetelmät ja tietojen käsittely ja aihekohtainen tallentaminen. Luonnollisesti ryhmä edellyttää myös riittäviä voimavaroja, jotta virasto pystyy suoriutumaan tehtävistään. TYÖTURVALLISUUDEN, TYÖHYGIENIAN JA TYÖTERVEYSHUOLLON NEUVOA-ANTAVAN KOMITEAN LAUSUNTO [8] [8] Neuvoston 27.6.1974 tehdyllä päätöksellä perustettu kolmikantainen komitea (74/325/ETY, EYVL L 185, 9.7.1974). Myös työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitea, jossa edellä mainitut kolme ryhmää ovat virallisesti edustettuina, on tarkastellut asiaa. Toukokuun 15. päivänä 2003 pitämässään täysistunnossa komitea antoi lausuntonsa, jossa komitea: "|| vahvistaa tarpeen muuttaa neuvoston asetusta (3 ja 4 artiklaa) eikä aio tyytyä epävirallisiin suosituksiin, jotka ovat osoittaneet rajallisuutensa. Tarkistamisen avulla on pyrittävä määrittelemään täsmällisemmin viraston tavoitteet, tehtävät ja toiminnot, tiedonkäsittely sekä viraston toimijoiden tehtävät. Neuvoa-antava komitea haluaa kiinnittää komission huomion: * tarpeeseen sisällyttää viraston toiminta yhteisön työturvallisuus- ja työterveysstrategiaan vuosiksi 2002-2006 ja määritellä, ettei viraston tehtävänä ole ainoastaan kerätä vaan myös käsitellä ja levittää tiettyjä tietoja; * tarpeeseen määritellä tehtävät uudelleen, jotta voidaan toisaalta yksiselitteisesti sisällyttää viraston oikeudelliseen ja taloudelliseen kehykseen tärkeitä toimia, kuten pk-yrityksiä koskeva ohjelma tai työturvallisuutta ja työterveyttä koskeva eurooppalainen teemaviikko, ja toisaalta varmistaa tietokanta- ja seurantahankkeiden tehokkuus; * tarpeeseen täsmentää kansallisten tietokeskusten luonnetta ja tehtäviä: vaikka on yksimielisesti sovittu, että kansallisten tietokeskusten olisi toiminnassaan noudatettava kolmikantaperiaatetta, ne eivät noudata sopimusta, ja lisäksi on kysyttävä, ovatko kansalliset tietokeskukset viraston rakenteita, joiden on toimittava viraston varoin, vai kansallisia rakenteita, jolloin virasto voi antaa niille vain tiettyjä tehtäviä; * neuvoa-antavan komitean haluttomuuteen ulottaa viraston toimivaltuudet koskemaan lainsäädäntökysymyksiä, jotka kuuluvat yhteisön toimielinten (komission, neuvoston ja parlamentin), eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten, työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean ja jäsenvaltioiden vastuualaan. || Hallintotapa Neuvoa-antavan komitean mielestä on välttämätöntä muuttaa kiireellisesti kaikkia neuvoston asetuksen kohtia, jotka sisältyvät 20. joulukuuta 2002 annettuun hallintotapaa koskevaan yhteiseen päätöslauselmaan (Bilbaon viraston, Dublinin säätiön ja Thessalonikin keskuksen yhteiseen kolmikantalausuntoon [9]). Neuvoa-antava komitea katsoo, että päätöslauselmaa on sovellettava kokonaisvaltaisesti ja ensisijaisena toimena ja että se korvaa kyseisiä kohtia koskevat suositukset, jotka työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antava komitea esitti 29. marraskuuta 2001 antamassaan lausunnossa. [9] Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö ja Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus. || Käytännön toiminta Neuvoa-antava komitea vaatii uudelleen, että viraston tarjoamat tiedot asetetaan mahdollisimman monien loppukäyttäjien saataville useissa eri maissa. Tämä vaikuttaa olevan arvioinnin tärkein asia. Neuvoa-antava komitea katsoo, että kielikysymys on ratkaistava pikaisesti. Arvioinnista ilmenee, että käyttäjät voivat käyttää tietoja vain, jos ne ovat saatavilla heidän äidinkielellään. Neuvoa-antava komitea ymmärtää, että kaikki tiedot eivät voi olla käytettävissä kaikilla kielillä, mutta toivoo kuitenkin, että kansalliset tietokeskukset ja kansalliset työmarkkinaosapuolet osallistuvat aktiivisesti käännettävien tietojen valitsemiseen." YHTEENVETO JA ANALYYSI NEUVOSTON ASETUKSEN 2062/94 POHJALTA Verrattaessa huomautuksia ja kommentteja viraston perustamisesta annettuun asetukseen voidaan todeta seuraavaa: Arvioijat eivät ole kyseenalaistaneet viraston tavoitetta, sellaisena kuin se on esitetty 2 artiklassa, vaikka tavoitteen saavuttamisesta on vaihtelevia käsityksiä. Näin ollen viraston tavoite säilyy nykyisenä: "Edistääkseen erityisesti työympäristön parantamista työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden suojelemiseksi siten kuin siitä määrätään perustamissopimuksessa ja myöhemmissä työturvallisuutta ja -terveyttä koskevissa toimintaohjelmissa, viraston tavoitteena on antaa yhteisön laitoksille, jäsenvaltioille ja muille asianomaisille tarvittavia teknisiä, tieteellisiä ja taloudellisia tietoja työturvallisuuden ja -terveyden alalla." Komissio katsoo kuitenkin, että viraston tavoitetta voitaisiin täsmentää selkeällä viittauksella yhteisön strategioihin. Kaikki arvioijat korostivat kahta viraston tehtäviin (3 artikla) ja niiden suorittamiseen liittyvää seikkaa, joihin ei olla täysin tyytyväisiä: ensinnäkin kysymys lisäarvosta, jolla viraston "tuotteista" tulisi sidosryhmille ja erityisesti pk-yrityksille hyödyllisiä ja käyttövalmiita, ja toiseksi virastolta edellytettävät pyrkimykset viestinnän parantamiseksi asiakkaiden kanssa. Komissio katsoo, että kyseiset kaksi puutetta eivät merkitse 3 artiklan täyttämättä jättämistä, vaan niissä on kyse viraston nykyisten tehtävien täytäntöönpanosta. Nykyisen artiklatekstin nojalla voidaan ottaa huomioon neuvoa-antavan komitean esittämät pyynnöt. Näin ollen komissio katsoo, että 3 artiklassa määritellään selkeästi neuvoston virastolle osoittama toimivalta, ja sen nojalla voidaan toteuttaa arvioijien ehdottamia ja erityisesti vuosiksi 2002-2006 laaditun yhteisön työturvallisuus- ja työterveysstrategian mukaisia toimia, joihin kuuluu myös riskienseurantaelimen rooli. Näin siitäkin huolimatta, että teksti olisi selkeämpi, jos siinä määriteltäisiin viraston asema suhteessa kumppaneihinsa sekä tarve tuottaa asiakkailleen käyttövalmiita tuotteita. Komissio ehdottaa siksi, että muutokset olisivat ainoastaan suhteellisen pieniä mukautuksia. Asetuksen 4 artiklassa vahvistetaan puitteet, joissa viraston on luotava verkostonsa. Mielipiteet vaihtelevat selvästi siitä, mikä on tämän artiklan ja sen täytäntöönpanon soveltamisala varsinkin kansallisten tietokeskusten aseman ja rakenteen osalta. Esimerkiksi työnantajien edustajat vastustavat tietokeskusten asettamista viraston alaisuuteen. Komission käsityksen mukaan asetuksen 4 artiklassa säädetään selkeästi, että kansalliset tietokeskukset kuuluvat kansallisiin tietoverkostoihin, ja tästä syystä ne eivät voi olla viraston alaisia eikä niiden rahoitusta voida järjestää muutoin kuin kyseisen asetuksen 5 artiklassa säädetyillä tavoilla. Perustaessaan viraston asetuksella (EY) N:o 2062/94 jäsenvaltiot ovat selkeästi ottaneet vastuun sellaisten tietokeskusten perustamisesta, joilla on tarpeelliset voimavarat tehdäkseen yhteistyötä viraston ja aihekeskusten kanssa. Komissio katsookin, että kansallisten tietokeskusten rakenteeseen, toimintaan ja rahoitukseen liittyvät ongelmat kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan ja että näitä seikkoja koskeva asetusteksti on jätettävä ennalleen. Toinen 4 artiklaan liittyvä erimielisyys on se, että työntekijöiden ja hallitusten edustajien käsityksen mukaan kansallisille tietokeskuksilla olisi oltava samanlainen kolmikantainen rakenne kuin viraston hallintoneuvostolla. Komissio katsoo, että olisi aiheellista lisätä viittaus, jonka mukaan nämä näkökannat on tarpeen ottaa huomioon kansallisessa lainsäädännössä ja menettelytavoissa. Arvioijat eivät ole esittäneet 6 artiklaa ("Oikeus tutustua asiakirjoihin") tai 7 artiklaa ("Oikeuskelpoisuus") koskevia huomautuksia. Asetuksen 8 artiklaa ("Hallintoneuvosto") on muutettu merkittävästi, jotta on voitu ottaa huomioon viraston viidestä ensimmäisestä toimintavuodesta saatu kokemus sekä edellä esitetyt eri tahojen huomautukset. Muutokset koskevat laajentumisen vaikutuksia, kolmikantaista tilannetta jäsenvaltioissa, vuorovaikutusta neuvoa-antavan komitean kanssa, puheenjohtajiston mainitsemista tekstissä sekä hallintoneuvoston ja komission aseman selventämistä. Asetuksen 9 artiklaa ("Tarkkailijat") ei ole tarpeen muuttaa toisin kuin 10 artiklaa ("Vuosittainen työohjelma - Yleinen vuosikertomus") ja 11 artiklaa ("Johtaja"), jotka on mukautettava 8 artiklan muutosten mukaisesti. Uuden varainhoitoasetuksen [10] ja 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevan varainhoidon puiteasetuksen [11] voimaantulo on aiheuttanut muutoksia virastosta annetun asetuksen 12-15 artiklaan, jotka koskevat talousarvioon ja varainhoitoon liittyviä seikkoja. Näiden artiklojen uudelleentarkastelu on osa kaikkien yhteisön erillisvirastojen varainhoitoa ja talousarviota koskevien säännösten yleistä muutosta, jonka neuvosto on hyväksynyt 18 päivänä kesäkuuta 2003 [12]. [10] Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, EYVL L 248 du 16.9.2002. [11] Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 23 päivänä joulukuuta 2002 annettu komission asetus (EY, Euratom) N:o 2343/2002. [12] Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston osalta ks. neuvoston asetus (EY) N:o 1654/2003, EYVL L 245, 29.9.2003, s. 38. PÄÄTELMÄT Komissio, joka * on tarkastellut ulkoisen konsultin raporttia sekä hallitusten ja työmarkkinaosapuolten asiantuntijoiden ja työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean lausuntoja, * on havainnut, että viraston vuosikertomus on julkaistu hyvin säännöllisesti vuosina 1996-2002, joka on tämän arvioinnin tarkasteluajanjakso, ja että valvontaviranomaiset eivät ole esittäneet siitä perustavaa laatua olevia huomautuksia tai kritiikkiä, * katsoo, että aloitusvaiheeseen liittyy vääjäämättä puutteita ja korjattavia seikkoja, ja tässä yhteydessä ne koskevat asiakkaille ja erityisesti pk-yrityksille toimitettavia tietoja sekä viestinnän laatua asiakkaiden kanssa, * on tarkastellut uudelleen viraston perustamisesta annettua asetusta ottaen huomioon nyt esitetyt huomautukset sekä yhteisön uusi työturvallisuus- ja työterveysstrategia vuosiksi 2002-2006, * ottaa huomioon uuden varainhoitoasetuksen ja yhteisön erillisvirastoja koskevat erityissäännökset, esittää päätelminään, että * virasto voi ja sen myös pitää jatkaa nykyistä työtään varmistaen samalla, että korjataan edellä mainitut puutteet, jotka koskevat erityisesti tuotettujen tietojen saatavuutta, lisäarvoa ja käyttökelpoisuutta, * asetus (EY) N:o 2062/94 kattaa viraston nykyiset tehtävät, mukaan luettuna yhteisön uuden työturvallisuus- ja työterveysstrategian 2002-2006 mukaiset tehtävät, tietojen analysointia lukuun ottamatta, * asetuksessa (EY) N:o 2062/94 ilmaistaan selkeästi, että kansallisten tietokeskusten asema ja toiminta kuuluvat yksinomaan jäsenvaltioiden toimivaltaan eikä tätä seikkaa ole merkittävää syytä muuttaa, * täsmennykset ja mukautukset ovat kuitenkin tarpeen asetuksen tiettyjen kohtien ja erityisesti 8 artiklan selventämiseksi, jotta voidaan ottaa huomioon muun muassa laajentumisen vaikutukset, hallintoneuvoston kolmikantainen kokoonpano ja puheenjohtajisto, ja näitä koskevat ehdotukset ovat tarpeellisia.