Aiheettomien puhelujen suhde hätäpuhelujen kokonaismäärään vaihtelee edelleen huomattavasti jäsenvaltioiden välillä; Kreikassa se on jopa 78 prosenttia. Jotkin jäsenvaltiot eivät salli puhelujen soittamista SIM-kortittomista puhelimista vähentääkseen aiheettomia puheluja, jotka saattavat rasittaa hätäkeskusjärjestelmää. Useimmissa jäsenvaltioissa (19) ja Islannissa on kuitenkin säädetty, että hätäpalveluja pitää voida käyttää myös SIM-kortittomilla puhelimilla.

Alankomaissa, Maltassa, Portugalissa, Romaniassa, Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa ja Virossa sekä ETA-maista Islannissa 112 on ainoa hätänumero. Silti vain 20 prosenttia puheluista, jotka EU:ssa soitetaan numeroon 112, soitetaan näissä maissa. Suurin osa numeroon 112 soitetuista puheluista soitetaan jäsenvaltioissa, joissa kansalliset numerot ovat edelleen käytössä. Näissä jäsenvaltioissa yhteisen eurooppalaisen hätänumeron käyttö vaihtelee suuresti: Ranskassa osuus on yhdeksän prosenttia, kun taas Bulgariassa se on 99 prosenttia.

Koska asianomainen asetus koskee vain uusia ajoneuvotyyppejä, joiden on läpäistävä tyyppihyväksyntämenettely – ei siis kaikkia uusia ajoneuvoja – sen vaikutukset alkavat tuntua vasta, kun uusien ajoneuvojen määrä kaduilla kasvaa. 27 jäsenvaltion, Islannin ja Norjan ilmoittamista tiedoista käy ilmi, että eCall-järjestelmä on otettu tosiasiallisesti käyttöön.

Nämä sovellukset – toisin kuin kehittynyt mobiilipaikannus – edellyttävät kuitenkin kansalaisilta ennakkotoimia, koska ne täytyy ladata. Sijaintitietojen lähettäminen on mahdollista vain, kun tietoliikenneyhteys on päällä.

Kehittyneellä mobiilipaikannuksella voidaan parantaa tarkkuutta jopa 4000-kertaisesti, jolloin tarkkuus on alle sata metriä . Ratkaisussa ei jätetä huomiotta verkon antamia solun tunnisteen sijaintitietoja vaan pikemminkin täydennetään niitä joko GNSS- tai WiFi-paikannustiedoilla, jotka on saatu mobiililaitteesta. Jotta erityisesti EU:n Galileo-satelliittinavigointijärjestelmän tuottama GNSS-data saataisiin EU:n kansalaisten käyttöön, Euroopan komissio allekirjoitti ja käynnisti vuoden 2018 marraskuussa HELP112 II ‑hankkeen, jolla otetaan käyttöön mobiililaitteesta saatava kehittynyt mobiilipaikannus. Hankkeeseen osallistui seitsemän jäsenvaltiota: Kroatia, Tanska, Ranska, Saksa, Unkari, Portugali ja Ruotsi. Hanke saatiin onnistuneesti päätökseen elokuussa 2020.

Yleispalveludirektiivin 26 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että jäsenvaltiot vahvistavat soittajan sijaintitietojen täsmällisyyttä ja luotettavuutta koskevat perusteet. Yleispalveludirektiivin mukaisesti käyttöön otettujen verkkopohjaisten ratkaisujen lisäksi eurooppalaisen sähköisen viestinnän säännöstön 109 artiklan 6 kohdassa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta varmistaa, että sekä verkkoperusteiset että mobiililaitteesta saatavat sijaintitiedot toimitetaan sopivimmalle hätäkeskukselle. Jäsenvaltioiden on edelleen vahvistettava soittajan sijaintitietojen täsmällisyyttä ja luotettavuutta koskevat perusteet, tarvittaessa BERECiä kuultuaan. Komissio on antanut delegoidun asetuksen (EU) 2019/320 , jonka tarkoituksena on tukea eurooppalaisen sähköisen viestinnän säännöstössä vahvistettuja toimintapoliittisia tavoitteita. Säädöksessä edellytetään markkinoille pääsyn ehtona, että älypuhelinvalmistajat varmistavat, että maailmanlaajuisista satelliittinavigointijärjestelmistä (GNSS), ainakin EU:n Galileosta, sekä langattomista lähiverkoista saatavat tiedot asetetaan saataville hätäviestinnässä. Näin älypuhelin ja sitä kantava henkilö voidaan paikantaa riittävän tarkasti ja tehokkaasti. Asetuksen soveltaminen alkaa 17. maaliskuuta 2022.

Älypuhelimien yleistymisen ansiosta hätäviestintä on entistä tehokkaampaa, sillä saatavilla on tarkat soittajan sijaintitiedot. Euroopan komission rahoittamassa HELP112 II ‑hankkeessa, joka koskee kehittyneen mobiilipaikannuksen käyttöönottoa seitsemässä jäsenvaltiossa, arvioidaan, että kymmenen vuoden kuluttua kehittyneellä mobiilipaikannuksella voitaisiin säästää EU:ssa yhteensä 8 620–10 530 ihmishenkeä. Tällä välin kehittyneellä mobiilipaikannuksella voisi olla myönteisiä vaikutuksia yhteensä 88 360–104 640 hätätilanteessa EU:ssa. Näiden hyötyjen saavuttamiseksi kehittynyt mobiilipaikannus olisi otettava täysimääräisesti käyttöön kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, ja siihen olisi sisällytettävä maksuttomat, täsmälliset soittajan sijaintitiedot verkkovierailuja käyttäville loppukäyttäjille, joiden osuus kaikista EU:ssa soitetuista hätäpuheluista on noin yksi prosentti.

Verkkovierailuja käyttävät loppukäyttäjät, jotka vierailevat muissa jäsenvaltioissa, saattavat olla hätätilanteessa muita haavoittuvammassa asemassa, koska he eivät ehkä pysty kuvailemaan sijaintiaan tarkasti. Kehittynyt mobiilipaikannus on käytössä 19 jäsenvaltiossa sekä Islannissa ja Norjassa, mutta vain kuusi jäsenvaltiota vahvisti, että saatavilla on verkkovierailuja käyttävien loppukäyttäjien mobiililaitteesta saatavat sijaintitiedot. Kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat, etteivät ne voi varmistaa, ettei kotioperaattori laskuta loppukäyttäjää mobiililaitteesta saatavien soittajan sijaintitietojen lähettämisestä. Tämä voidaan selittää lainkäyttövallan rajoituksilla ja valvontakapasiteetin puutteella.

Komissio seuraa säännöllisesti, miten jäsenvaltiot noudattavat näitä velvoitteita. Komissio käynnisti seurannan tuloksena heinäkuussa 2019 rikkomusmenettelyn Kroatiaa ja Kreikkaa vastaan, koska soittajien sijaintitiedot eivät olleet saatavilla ajoissa. Sen jälkeen kyseiset jäsenvaltiot ovat korjanneet komission esittämät huolenaiheet.

Tietojen välitysjärjestelmän (push) tai automaattisen tietopyyntöjärjestelmän (pull) käyttöönoton ansiosta kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat lähes välittömästä (enintään kymmenen sekuntia) toimitusajasta verkkoperusteisten soittajan sijaintitietojen osalta.

Luontaisen arkkitehtuurinsa vuoksi mobiililaitteisiin pohjautuvat paikannustekniikat perustuvat siihen, miten nopeasti mobiililaitteet pystyvät määrittämään asiaankuuluvat paikannusparametrit GNSS- tai WiFi-signaaleista. 15 jäsenvaltion raporteista kävi ilmi, että mobiililaitteesta saatavien sijaintitietojen toimitusaika voi vaihdella lähes välittömästä jopa 20 sekuntiin.

Eurooppalaisen sähköisen viestinnän säännöstön 109 artiklan 6 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että soittajan sijaintia koskevat tiedot (sekä verkkoperusteiset että mobiililaitteesta saatavat soittajan sijaintitiedot) asetetaan sopivimman hätäkeskuksen saataville viipymättä.

8.Hätäpalvelujen saatavuus EU:ssa tapahtuvissa verkkovierailuissa

Kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat, että numero 112 ja verkkoperusteiset soittajan sijaintitiedot ovat saatavilla verkkovierailupuheluissa.

11 jäsenvaltiota ja Islanti antoivat tietoja verkkovierailuja käyttävien loppukäyttäjien numeroon 112 soittamien puhelujen lukumäärästä. Näiden jäsenvaltioiden osuus numeroon 112 soitetuista hätäpuheluista on kolmannes. Näiden tietojen perusteella voidaan tehdä yleistys, että verkkovierailujen loppukäyttäjät soittavat 1,09 prosenttia kaikista numeroon 112 soitetuista puheluista EU:ssa eli noin 1,5 miljoonaa puhelua.

Niissä jäsenvaltioissa, joissa käytetään edelleen kansallisia hätänumeroita, verkkovierailuja käyttävät soittajat voivat soittaa myös näihin numeroihin. Vaikka viiden jäsenvaltion toimittamat tiedot eivät ole täysin yksiselitteisiä , verkkovierailuja käyttävät loppukäyttäjät soittivat arviolta 800 000 puhelua kansallisiin hätänumeroihin. Näin ollen yhdistetyn arvion mukaan verkkovierailuja käyttävät loppukäyttäjät soittivat raportointikaudella yhteensä 2,3 miljoonaa hätäpuhelua.

Saatavilla olevat tiedot vahvistavat, että verkkovierailujen loppukäyttäjät eivät hyödy maksuttomista mobiililaitteesta saatavista sijaintitiedoista, kuten kohdassa 4 selitetään. Vain 6 jäsenvaltiota vahvisti, että mobiililaitteesta saatavat sijaintitiedot ovat verkkovierailuja käyttävien loppukäyttäjien saatavilla. Lainkäyttövallan rajallisuuden ja seurantakapasiteetin puutteen vuoksi vierailun kohteena olleet jäsenvaltiot eivät voi varmistaa, että kotioperaattorit eivät laskuta loppukäyttäjiä mobiililaitteesta saatujen soittajan sijaintitietojen toimittamisesta.

9.Vammaisten loppukäyttäjien mahdollisuus käyttää hätäpalveluja

Yleispalveludirektiivin 26 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltioilla on velvollisuus varmistaa, että vammaisilla loppukäyttäjillä on vastaavat hätäpalvelujen käyttömahdollisuudet kuin muilla loppukäyttäjillä.

Vastaavuusperiaate tarkoittaa, että vammaisten loppukäyttäjien on voitava käyttää hätäpalveluja sähköisten viestintäpalvelujen kautta tavalla, joka vastaa toiminnallisesti muiden loppukäyttäjien mahdollisuutta käyttää hätäpalveluja soittamalla numeroon 112.

Jäsenvaltioiden on tätä oikeudellista taustaa vasten otettava käyttöön esteettömyysratkaisuja, jotka jäljittelevät (vastaavat) kaksisuuntaista puheviestintää, joka toteutuu numeroon 112 soitetuissa puheluissa. Näiden ratkaisujen olisi mahdollistettava kaksisuuntainen viestintä tekstin tai videokuvan välityksellä, myös verkkovierailuissa. Vastaavuuden vuoksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että soittajan sijaintitiedot ovat sopivimman hätäkeskuksen saatavilla, jotta hätäpalvelut voivat toimia tehokkaasti. Näiden sääntöjen noudattamisen säännöllisen valvonnan seurauksena komissio aloitti heinäkuussa 2019 rikkomusmenettelyn Tšekkiä, Saksaa ja Espanjaa vastaan, koska vammaisilla loppukäyttäjillä ei ollut yhtäläisiä käyttömahdollisuuksia . Sen jälkeen Espanjan toteuttamilla toimenpiteillä korjattiin komission esiin nostama ongelma, kun taas Tšekissä ja Saksassa on käynnissä täytäntöönpanotoimenpiteitä näiden ongelmien ratkaisemiseksi.

Jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön runsaasti erilaisia esteettömyysratkaisuja, joiden avulla vammaiset loppukäyttäjät voivat käyttää hätäpalveluja: reaaliaikainen teksti, eri viestintämuotojen täydelliseen interaktiivisuuteen perustuvat palvelut (total conversation) , tekstiviestit, hätäsovellukset, verkkopalvelut, välityspalvelut, erityislaitteiden käyttö, sähköposti tai faksi.

Tekstiviestiteknologiaa käytetään eniten 23 jäsenvaltiossa , Islannissa ja Norjassa. Tekstiviestiteknologialla varmistetaan kaksisuuntainen, tekstipohjainen vuorovaikutus hätäpalveluihin yhteyttä ottavan henkilön ja hätäkeskuksen välillä. Joissakin jäsenvaltioissa hätätekstiviestit tuottavat Android-älypuhelimiin tarkat mobiililaitteesta saatavat, kehittyneeseen mobiilipaikannukseen perustuvat sijaintitiedot, jotka lähetetään hätäkeskukseen. Tämä ominaisuus ei ole vielä saatavilla iOS-laitteissa.

Hätäsovelluksia käytetään 17 jäsenvaltiossa ja Islannissa , ja ominaisuuksistaan riippuen ne voivat edellyttää hätäpuhelujen soittamista tai tekstiviestien lähettämistä, mutta ne voivat myös toimia alustana, jolla on mahdollista käyttää reaaliaikaista tekstiä ja eri viestintämuotojen täydellistä interaktiivisuutta tarjoavaa uusinta viestintäteknologiaa. Sovellukset voivat lisäksi määrittää datayhteyden avulla mobiililaitteen tarkat sijaintitiedot (5–100 metriä), jotka perustuvat GNSS/WiFi-paikannustietoihin.

Vammaisille loppukäyttäjille tarkoitetut välityspalvelut voivat myös välittää siirron hätäpalveluihin. Käyttäjien sijainnin määritystoimintoa ei ole vielä otettu käyttöön jäsenvaltioissa tällaisissa tapauksissa, mutta tämän pitäisi olla teknisesti mahdollista.

Faksi on käytössä useissa jäsenvaltioissa. Se ei kuitenkaan mahdollista hätätilanteessa tarvittavaa nopeaa kaksisuuntaista viestintää, toisin kuin puhelu numeroon 112. Myöskään sähköposti, joka myös mainitaan joissakin tapauksissa esteettömyysratkaisuna, ei mahdollista automaattista käyttäjän sijaintitietojen toimitusta hätäkeskukselle.

Vammaisia loppukäyttäjiä varten on 21. joulukuuta 2020 alkaen pantava täytäntöön eurooppalaisen sähköisen viestinnän säännöstön 109 artiklan 5 kohdassa vahvistettu muutettu ja vahvistettu oikeudellinen kehys. Eurooppalaisen sähköisen viestinnän säännöstössä edellytetään, että vammaisia loppukäyttäjiä koskevien toimenpiteiden on oltava tuotteiden ja palvelujen esteettömyysvaatimukset yhdenmukaistavan unionin lainsäädännön mukaisia. Näillä toimenpiteillä on pyrittävä varmistamaan yhteentoimivuus kaikissa jäsenvaltioissa ja mahdollisuuksien mukaan välttämään ennakkorekisteröinti käytettäessä vaihtoehtoisia hätäviestintävälineitä. Esteettömyyttä koskevan eurooppalaisen säädöksen mukaan hätäviestintä on järjestettävä siten, että äänen lisäksi saatavilla on reaaliaikainen tekstitys tai synkronointi täydellisesti interaktiiviseksi, jos lisänä on videokuvaa. Kansallisten hätäkeskusjärjestelmien on täytettävä nämä vaatimukset 28. kesäkuuta 2025 mennessä. Säädöksessä edellytetään myös, että eurooppalaiseen hätänumeroon 112 saapuviin hätäviesteihin on vastattava asianmukaisesti käyttämällä samaa viestintävälinettä eli synkronoitua puhetta ja tekstiä (sisältäen reaaliaikaisen tekstityksen), tai jos lisänä on videokuvaa, täydellisesti interaktiiviseksi synkronoitua puhetta ja tekstiä (sisältäen reaaliaikaisen tekstityksen mukaan luettuna) sekä videokuvaa. Jäsenvaltioilla on myös mahdollisuus lykätä hätäkeskusjärjestelmiensä päivittämistä 28. kesäkuuta 2027 saakka.

Lisäksi jäsenvaltioiden on eurooppalaisen sähköisen viestinnän säännöstön 109 artiklan 7 kohdan mukaisesti varmistettava, että loppukäyttäjille tiedotetaan riittävästi yhteisen eurooppalaisen hätänumeron 112 olemassaolosta ja käytöstä sekä sen saavutettavuuteen liittyvistä ominaisuuksista. Loppukäyttäjiä on tiedotettava myös aloitteilla, jotka on suunnattu erityisesti jäsenvaltioiden välillä matkustaville sekä vammaisille henkilöille. Nämä tiedot on esitettävä esteettömissä muodoissa erilaiset toimintarajoitteet huomioon ottaen. Verkkovierailuasetuksen 14 artiklassa vahvistetaan tätä säännöstä ainoastaan siltä osin kuin on kyse mahdollisuudesta käyttää hätäpalveluja ”soittamalla maksutta eurooppalaiseen hätänumeroon 112”. Käytännössä verkkovierailuja käyttävät loppukäyttäjät saavat matkaviestinoperaattoriltaan vain tiedon mahdollisuudesta soittaa äänipuhelu numeroon 112. Matkaviestinoperaattorit eivät tiedota vammaisille loppukäyttäjille tavoista, joilla he voivat käyttää hätäviestintää vierailun kohteena olevassa EU-maassa.