FI EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel 22.5.2003 KOM(2003) 287 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO

EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA

EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE Euroopan koulutussäätiö KOMISSION TIEDONANTO

EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA

EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE Euroopan koulutussäätiö 1.Johdanto Tämä kertomus on laadittu Euroopan koulutussäätiön (jäljempänä 'säätiö') perustamisesta annetun neuvoston asetuksen 17 artiklan perusteella. Kyseisen artiklan mukaisesti komissio määrää menettelystä säätiön valvomiseksi ja arvioimiseksi ja laatii kertomuksen tämän menettelyn tuloksista. Komissio toimi näin myös vuonna 1997 päättyneen edellisen ulkoisen arvioinnin jälkeen antaessaan tiedonannon Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle. Tämän kertomuksen tavoitteena on antaa yleiskatsaus säätiön työssä vuoden 1997 jälkeen saaduista kokemuksista. Kertomuksessa tarkastellaan säätiön roolissa tapahtuneita muutoksia, sen maantieteellistä toimialuetta, yhteisön ulkosuhteiden vaikutusta säätiöön ja sen toimintaa vuoden 1997 jälkeisenä aikana. Näistä seikoista tehdyt johtopäätökset on otettu huomioon säätiön hallituksen kokouksessa 27. marraskuuta 2000 tehdyissä päätöksissä (ks. kertomuksen 2 osasto). Kertomus perustuu riippumattoman arvioijan raporttiin, jonka laatimisesta tehtiin sopimus ulkopuolisen ITAD-yhtiön kanssa (ks. kertomuksen 3 osasto). Komission kokemukset säätiön toiminnasta ja yhteistyöstä sen kanssa on myös otettu huomioon samoin kuin komission vuoden 1997 tiedonannossa tekemät suositukset. On syytä huomata, että kertomuksen ovat laatineet yhdessä kaikki säätiön kanssa yhteistyössä toimineet komission yksiköt, eli koulutuksen ja kulttuurin PO (vastuullisena pääosastona), ulkosuhteiden PO, laajentumisasioiden PO ja EuropeAid-yhteistyötoimisto. Tässä kertomuksessa käsitellään seuraavia aiheita: 2 Säätiön kehitys vuosina 1997–2002 3 Katsaus ulkoiseen arviointiprosessiin 4 Ulkoisen arviointiraportin tärkeimmät suositukset, komission reaktiot ja suositukset kuuden aihealueen mukaan ryhmiteltyinä: *Säätiön tuki yhteisön ulkopolitiikoille *Viestintä ja avoimuus

*Laajentumisen vaikutukset *Sisäinen tehokkuus ja viestintä *Lakisääteiset toimielimet *Tempuksen tekninen tuki 5 Päätelmät 2.Säätiön kehitys vuosina 1997–2002 2.1Oikeusperusta Säätiö on yhteisön virasto, joka on oikeudellisesti perustettu Euroopan koulutussäätiön perustamisesta 7 päivänä toukokuuta 1990 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1360/90, joka tuli voimaan lokakuussa 1993, jolloin Eurooppa-neuvosto päätti säätiön sijoittamisesta Torinoon. Viraston yleisenä tavoitteena on asetuksen 1 ja 2 artiklan mukaisesti edistää ammatillisen koulutuksen järjestelmien kehittämistä avustuskelpoisissa kumppanimaissa. Ammatillinen koulutus määritellään asetuksessa niin, että se käsittää valmentavan ja jatkuvan ammatillisen koulutuksen sekä nuorten ja aikuisten uudelleenkoulutuksen ja erityisesti johtamiskoulutuksen Säätiö aloitti toimintansa Keski- ja Itä-Euroopassa, muun muassa nykyisissä jäsenehdokasmaissa ja monissa Länsi-Balkanin alueen nykyisissä maissa. Säätiön perustamisesta annettua neuvoston asetusta muutettiin vuonna 1994 (neuvoston asetuksella 2063/94, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994) lisäämällä säätiön maantieteelliseen toimialueeseen Itä-Euroopan ja Keski-Aasian Tacis-maat. Asetusta muutettiin uudelleen vuonna 1998 (neuvoston asetuksella 1572/98, annettu 17 päivänä heinäkuuta 1998) jolloin mukaan liitettiin Meda-kumppanimaat. Säätiön toiminta laajeni koskemaan kaikkia Länsi-Balkanin alueen maita vasta, kun varsinaisesta Cards-tukiohjelmasta annettu asetus hyväksyttiin vuonna 2000. 2.2Kehittyminen asiantuntijakeskuksena Säätiön pääasiallinen toiminta käsitti vuosina 1997–2000 Phare- ja Tacis-hankkeiden ja ‑ohjelmien hallinnointia, teknistä tukemista ja seurantaa. Samassa yhteydessä se antoi teknistä tukea myös Tempus-ohjelmalle. Vuonna 2000 komission yksiköiden (koulutuksen ja kulttuurin, ulkosuhteiden ja laajentumisasioiden pääosastot) ja säätiön välillä käytiin laajaa järjestelmällistä vuoropuhelua. Tämän vuoropuhelun taustalla on tarve määritellä tarkemmin säätiön ensisijaiset tavoitteet, joiden mukaisesti yhteisön ulkosuhteisiin liittyvät yhteisön ulkopuolisten maiden avustusohjelmat uudistetaan perusteellisesti ottaen huomioon budjetin rajallisuus. Myös säätiön toimien tuottama lisäarvo oli tarpeen määritellä entistä selvemmin komission uudelleen järjestetyn, uudella EuropeAid-yhteistyötoimistolla täydennetyn organisaation mukaisesti. Säätiön rooli ehdokasmaissa oli sekin arvioitava uudelleen, kun Phare-ohjelmaa oli huomattavasti muutettu muun muassa hajauttamalla varojen hallinnointivastuu itse kohdemaihin. Tässä tilanteessa järjestelmällisen vuoropuhelun toiminnallisena tavoitteena oli luoda rahaston taloudellisia ja henkilöresursseja koskeva keskipitkän aikavälin kehys, jonka pohjana on säätiön uudelleen kohdistettu rooli ja kullekin neljälle osa-alueelle jaoteltujen toimintojen ja resurssien selkeä määrittely. Tämä tavoite toteutui marraskuussa 2000 pidetyssä säätiön hallituksen kokouksessa, jossa hyväksyttiin keskipitkän aikavälin henkilöstöresurssi- ja talousarvionäkymä. Siinä todettiin säätiön tarve muuttaa profiiliaan ja keskittyä kehittämään rooliaan komission ulkopolitiikkoja tukevana asiantuntijakeskuksena eikä ohjelmien hallinnointipalvelujen tarjoajana Tempus-ohjelmaa lukuun ottamatta. Ohjelmassa määriteltiin myös säätiön tuki ja alueellisten osastojen henkilöstön määrä. Näin ollen henkilöstön määrää supistettiin lähes 25 prosenttia neljässä vuodessa kaikkiaan 125:stä 99:ään ja myös henkilöstön jäsenten ammattikuvaa oli tarkoitus mukauttaa uutta asiantuntijan roolia vastaavaksi. Rahoitus- ja henkilöresursseja siirrettiin hallinnollisilta osastoilta, keskitetyistä palveluista ja perinteisestä ohjelmien hallinnoinnista toiminnallisille osastoille, joilla tarvittiin toimien sisältöön liittyvää ja alueellista asiantuntemusta. Alueiden osalta resursseja siirrettiin ehdokasmaihin keskittyneeltä osastolta muille alueille, erityisesti Meda-kumppanimaiden kanssa työskenteleville osastoille (lisättiin maantieteelliseen toimialaan vain vuonna 1998). Tässä tilanteessa säätiön komissiolle tarjoamaa Tempus-ohjelman teknistä apua oli tarkoitus jatkaa, mutta pienemmän henkilöstömäärän turvin, koska Phare-alueen toiminnot oli suunniteltu lopetettavaksi vuonna 2002. 2.3Nykyiset ensisijaiset tavoitteet ja toiminnot Tämän tärkeän päätöksen jälkeen säätiö on kehittänyt tehtäväänsä asiantuntijakeskuksena yhteisön muuttuvien ulkopoliittisten tavoitteiden mukaisesti ja pyrkinyt kaikkialla edistämään ammatillisen koulutuksen uudistamista talouskasvun, työllisyyden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vauhdittamiseksi kaikkien neljän alueen kumppanimaissa: *ehdokasmaissa tulevan EU:hun liittymisen valmistelu on ollut etusijalla yhteisön politiikoissa. Henkilöresurssien kehittäminen on merkittävä ensisijainen tavoite rakennerahastojen hallinnoinnin valmisteluissa ja siinä tarvittavien valmiuksien lisäämisessä. Ammatillisen koulutuksen edistymisen, aukkojen ja investointitarpeiden analysointi, aktiiviset työmarkkinapolitiikat ja työnvälityspalvelut tukevat tätä tavoitetta. Lissabonin strategiassaan yhteisö on lisännyt henkilöstöpääomaan kohdistuvien investointien merkitystä keinona kehittää Euroopasta kilpailukykyisin ja tietoon perustuva talous, mikä näkyy myös yhteisön toimissa; *yhteisön Länsi-Balkanin maille osoittaman avun päätavoitteet, jotka on määritelty Cards-ohjelmassa, ovat jälleenrakennus ja kansanvallan vakiinnuttaminen, institutionaalinen ja lainsäädännöllinen kehittäminen, kestävä taloudellinen ja sosiaalinen kehitys sekä alueellisen yhteistyön edistäminen. Ammatillisen koulutuksen järjestelmien uudistaminen perusperiaatteena elinikäinen oppiminen ja koulutuksen parempi sopeuttaminen paikallisiin ja globaaleihin sosioekonomisiin tarpeisiin ja demokraattisiin arvoihin edistävät kansanvallan vakiinnuttamista sekä kestävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Työpaikkojen syntymismahdollisuuksien kehittämiseksi alueella, taloudellisen rakenneuudistuksen tukemiseksi ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi etusijalle asetetaan esimerkiksi ammatillisen peruskoulutuksen uudistaminen, kansanvaltaisten periaatteiden edistäminen, laatukoulutus ja koulutusmahdollisuuksien tarjoaminen kaikille sekä työvoiman uudelleenkoulutus ammattipätevyyden, mukautumiskyvyn ja yrittämisvalmiuksien parantamiseksi; *Välimeren alueella yhteisön politiikkojen ja toimien yleisenä tavoitteena on yhteisen rauhan ja vaurauden alueen luominen vuoropuhelun ja kumppanuuden avulla. Yhdentymisprosessi, jota kunkin maan kanssa tehtyjen assosiaatiosopimusten asteittainen täytäntöönpano tukee, voidaan toteuttaa vain vahvistamalla tuottavien alojen kilpailukykyä ja lisäämällä työntekijöiden työllistymismahdollisuuksia pitäen samalla yllä haurasta sosiaalista tasapainoa. Tässä ympäristössä ammatillista koulutusta on mukautettava aktiivisena työmarkkinavälineenä niin, että se täyttää kustannustehokkuuden, tehokkuuden ja asianmukaisuuden vaatimukset sekä kykenee samalla antamaan tuotannollisten sektoreiden edellyttämät taidot ja pitää yllä sosiaalista osallistumista. Nämä tavoitteet sisältyvät myös jokin aika sitten julkaistuun ja UNDP:n rahoittamaan arabimaiden inhimillisen kehityksen raporttiin (Arab Human Development Report); *Itä-Euroopan ja Keski-Aasian aluetta koskeva yhteisön politiikka, joka on määritelty sen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksissa ja Tacis-ohjelmassa vuosille 2000–2006, sisältää kolme ensisijaista toimintakohdetta, jotka ovat institutionaalisten ja hallinnollisten uudistusten tukeminen alueen kumppanimaissa, yksityisen sektorin tukeminen ja tuki siirtymävaiheen aiheuttamien sosiaalisten seurausten lievittämiseksi (mukaan lukien köyhyyttä vähentävät toimenpiteet). Yleissivistävää ja ammatillista koulutusta pidetään näitä ensisijaisten tavoitteita tukevana keskeisenä välineenä. Erityisesti osana aktiivista työmarkkinapolitiikkaa annettavaa ammatillista koulutusta pidetään merkittävänä taloudellista kehitystä ja rakenneuudistusta edistävänä tekijänä, varsinkin jos se liittyy johtamiskoulutukseen ja pk-yrityksiin kohdistettuun koulutukseen. Ammattitaidon kehittämiseen tähtääviä politiikkoja pidetään myös tärkeinä välineinä työpaikkojen luomisessa, tulojen kerryttämisessä ja paikallisyhteisöjen kehittämisessä, kun tavoitteena on köyhyyden lievittäminen. Näiden ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseksi säätiö tarjoaa nyt palvelujaan komission viidelle pääosastolle (koulutuksen ja kulttuurin PO, ulkosuhteiden PO, EuropeAid-yhteistyötoimisto, laajentumisasioiden PO sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden PO). Näin se osallistuu Phare-, Cards-, Tacis- ja Meda-ohjelmien ohjelmointikausiin:

*tukemalla komission pyynnöstä hankkeiden valintaa, määrittelyä, suunnittelua ja toteuttamista hyvin eri tavalla kuin ennen vuotta 2000, jolloin se osallistui ohjelmien hallinnointiin; *toteuttamalla pilottitoimia ammatillisen koulutuksen uudistamista koskevien politiikkojen kehittämiseen liittyvillä keskeisillä aihealueilla valikoiduissa siirtymävaiheen maissa. Nämä toimet käsittävät esimerkiksi työmarkkinoihin ja johtamiskoulutukseen liittyviä aiheita, kuten järjestelmien analysointia ja osallistumista asiantuntijatyöryhmiin; *levittämällä kumppanimaissa tietoa politiikkojen kehityksestä, parhaista käytännöistä ja innovaatioista jäsenvaltioissa sekä Euroopan tasolla, ja erityisesti jäseneksi liittymisen edellä arvioimalla ehdokasmaiden järjestelmiä sekä tutustuttamalla niitä ammattikoulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen liittyviin yhteisön politiikkoihin, ensisijaisiin tavoitteisiin ja esikuviin; *helpottamalla keskeisten toimijoiden välisiä yhteyksiä. 2.4Avustus Keskeinen merkitys säätiön vuoden 1997 jälkeisessä kehityksessä on ollut sen saaman avustuksen suuruudella ja laadulla. Avustus myönnetään yhteisön talousarvion ulkosuhteiden luvussa ja vuodesta 2000 se on jakautunut kahtia – ulkosuhteiden pääosaston budjettikohtaan (B7-664) ja laajentumisasioiden pääosaston budjettikohtaan (B7-033). Kohdassa B7-664 myönnetty avustus koostuu kolmen ulkosuhteisiin liittyvän ohjelman budjettikokonaisuudesta. Ohjelmat koskevat säätiön toimialaan kuuluvia maantieteellisiä alueita eli Länsi-Balkania, Itä-Eurooppaa ja Keski-Aasiaan sekä Välimeren aluetta. Suunnitelma avustuksen määrästä vuosille 2000–2004 tehtiin marraskuussa 2000, kun säätiön hallitus hyväksyi keskipitkän aikavälin näkymät (ks. edellä 2.2 kohta), joiden ehtona on vuotuisen budjetin hyväksyminen. Säätiön lähes koko tuotto perustuu tähän avustukseen, josta maksetaan säätiön henkilöstön palkat (budjettiosasto 1), sen infrastruktuurista ja lakisääteisistä tehtävistä johtuvat yleiskulut sekä toimintakulut (budjettiosasto 2) ja säätiön erityistehtäviin liittyvät toimintamenot (budjettiosasto 3). Seuraavasta taulukosta käy ilmi avustuksen kehitys vuosina 1998–2003 mukaan lukien avustuksen lähteen siirtäminen Phare-ohjelmasta muille ulkosuhteiden kehykseen kuuluville alueille. Liitteissä 2 ja 3 on näkyvissä koko budjetin kehitys (mukaan lukien maksusitoumusmäärärahat, siirretyt ja käyttämättä jääneet varat) sekä toimintoihin perustuvat budjetit vuosille 2000–2004 selkeämmän kuvan antamiseksi määrärahojen jaottelusta. Vuosi Yhteisön avustus Henkilöstön määrä (kaikki määräaikaiset toimihenkilöt) 1998 15,4 milj. 119 1999 16,2 milj. 124 2000 16,2 miljoonaa 119 2001 16,8 milj. B7-664: 9,24 milj. B7-033: 7,56 milj. 115 2002 16,8 milj. B7-664: 12,8 milj. B7-033: 4,0 milj. 105 2003 17,2 milj. B7-664: 13,7 milj. B7-033: 3,5 milj. 104 3.Katsaus ulkoiseen arviointiprosessiin Kuten säätiön perustamisesta annetun vuonna 1998 annetulla neuvoston asetuksella muutetun asetuksen 17 artiklassa säädetään, komission menettely säätiön valvomiseksi ja arvioimiseksi annetaan ulkopuolisten asiantuntijoiden tehtäväksi ja menettelyn ensimmäiset tulokset annetaan tiedoksi kertomuksessa, joka annetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle ennen 31 päivää joulukuuta 2000 ja sen jälkeen joka kolmas vuosi. Tämän kertomuksen antaminen lykkääntyi vuosina 1999–2000 toteutetun säätiön roolia ja ohjausta koskevan strategisen uudistuksen vuoksi, joka ilmenee hallituksen marraskuussa 2000 tekemistä keskeisistä keskipitkän aikavälin näkymiä koskevista päätöksistä. Komissio katsoi tuolloin, että säätiölle on tärkeää antaa aikaa vakiinnuttaa uusi roolinsa. Tämä mahdollistaisi kokemusten keräämisen seuraavan arviointiprosessin perustaksi. Joulukuussa 2001, kun säätiö oli toiminut uudessa roolissaan vuoden, koulutuksen ja kulttuurin pääosasto antoi ITAD Ltd:lle asianmukaisen toimeksiannon riippumattoman arvioinnin tekemiseksi säätiöstä. Toimeksianto perustui komission yksiköiden ja säätiön hallituksen yhdessä laatimaan tehtävänkuvaukseen. Perustetun ohjauskomitean puheenjohtajaksi tuli koulutuksen ja kulttuurin pääosaston edustaja ja jäsenet edustivat ulkosuhteiden pääosastoa, laajentumisasioiden pääosastoa, EuropeAid-yhteistyötoimistoa, kahta jäsenvaltiota (hallituksen jäseninä) ja säätiötä. Toimeksiannon taustalla oli säätiön muuttuminen entistä selvemmin ammattikoulutuksen / henkilöresurssien kehittämisen asiantuntijakeskukseksi kumppanimaissa yhteisön ulkosuhteita koskevien ohjelmien ja toimintaympäristön mukaisesti. Tästä syystä arviointia koskevassa tehtävänkuvauksessa määritellyt tärkeimmät kysymykset liittyvät säätiön toimintojen vaikuttavuuteen ja niiden sisäisten järjestelyjen tehokkuuteen. Toimintojen vaikuttavuutta arvioitaessa kiinnitettiin huomiota tavoitteiden saavuttamisasteeseen säätiön eri toiminnoissa, siihen, miten asianomaiset kokevat nämä saavutukset ja saavutusten tuomaan lisäarvoon erityisesti komission tukemisen kannalta, yhteistyöhön CEDEFOPin kanssa (päällekkäisyyksien välttämisen ja synergian sekä täydentävyyden kannalta) ja muiden elimien ja kumppaneiden kanssa sekä tiedottamiseen, viestintään ja julkaisutoimintaa koskevaan strategiaan. Säätiön Tempus-ohjelmalle antaman teknisen avun toimittamista arvioitiin ottaen erityisesti huomioon, miten siinä käytettiin henkilöresursseja ja miten se vaikutti säätiön organisaatioon. Tärkeimmät tehokkuutta koskevat kysymykset liittyivät työohjelman valmisteluun sekä laatuun, seurantaan ja arviointiin, sisäiseen päätöksentekoon, johtamiseen ja resurssien jakamiseen sekä henkilöstön kehittämiseen. Huomiota kiinnitettiin myös yhteensovittamiseen ja viestintään lakisääteisten elinten, säätiön hallituksen ja neuvoa-antavan kokouksen kanssa. Ulkoinen arvioitsija käytti useita menettelytapoja. Tehtävää varten laadittiin yksityiskohtainen arviointitaulukko, jossa eriteltiin edellä lyhyesti esitellyt arviointiin liittyvät tärkeimmät kysymykset ja josta ohjauskomitea voisi nähdä tarkasti, miten kuhunkin kysymykseen oli vastattava. Arvioitsijat tarkastivat huomattavan määrän asiakirjoja, jotka koskevat säätiön toimintoja ja oma arviointeja viiden vuoden ajalta. Komission henkilöstöä, Euroopan parlamentin jäseniä ja suurinta osaa säätiön henkilöstöstä haastateltiin. Näitä kvalitatiivisia tietoja täydennettiin kahdella kyselytutkimuksella. Toinen kohdistui komissiossa, Euroopan parlamentissa, jäsenvaltioissa, kumppanimaissa ja muissa asianomaisissa elimissä toimiviin henkilöihin. Erillinen kysely osoitettiin säätiön henkilöstölle. Lisäksi valittiin neljä tapauskohtaista tutkimusta, jotka liittyivät eri alueisiin, toimintotyyppeihin, aihealueisiin ja täytäntöönpanojaksoon, ja kolmeen kumppanimaahan tehtiin tutustumiskäynnit, joiden aikana kyseisiä tapauksia tutkittiin tarkemmin. Ulkoinen arvioitsija toimitti komissiolle kolme raporttia. Alkuvaiheen raportti hyväksyttiin 8. toukokuuta 2002, väliaikainen raportti 25. kesäkuuta 2002 ja loppuraportti 18. marraskuuta 2002. Säätiön hallitus keskusteli loppuraportista 26. marraskuuta 2002 pidetyssä kokouksessa ja kiinnitti erityistä huomiota sen tiivistelmään. Tämän kertomuksen tarkoituksena on arvioitsijoiden loppuraporttia koskevien komission omien reaktioiden ja suositusten esittäminen. Tämä toteutuu jäljempänä kertomuksen 4 osastossa, jossa asiaa käsitellään kuuden pääaiheen mukaisesti. 4.ULKOISEN ARVIOINTIRAPORTIN TÄRKEIMMÄT SUOSITUKSET SEKÄ KOMISSION REAKTIOT JA SUOSITUKSET Komissio kehottaa säätiötä analysoimaan kaikki arvioitsijoiden suositukset ja toteuttamaan niiden edellyttämät toimenpiteet. Tämän edistämiseksi komissio esittää jäljempänä yhteenvedon ja analyysin kuuteen aihealueeseen jaotelluista arvioitsijan havainnoista, päätelmistä ja suosituksista, jotka on sen käsityksen mukaan syytä ottaa erityisesti esille. Komissio esittää tarvittaessa suositusten toteuttamista varten myös erityisiä lisätietoja tai ehdotuksia. 4.1Säätiön tuki yhteisön ulkosuhteita koskeville politiikoille Arvioitsija totesi, että useiden kumppanimaiden ammatillisen koulutuksen alan instituutiot tunnustavat säätiön EU:n asiantuntijakeskukseksi ja että se on yhteisön tärkeä kumppani toteutettaessa uudistuksia ammatillisen koulutuksen ja työmarkkinoiden alalla. Komissio katsoo omien kokemustensa perusteella, että säätiö onkin onnistunut vakiinnuttamaan itselleen hyvän maineen pystyvänä asiantuntijapalvelujen tarjoajana. Säätiön toiminnan tehokkuudessa ja kyvyssä tukea komissiota on kuitenkin myös kehittämistä vaativia osa-alueita. 4.1.1Yhdenmukaisuus yhteisön ensisijaisten tavoitteiden ja politiikkojen kanssa

Arvioitsijan käsityksen mukaan säätiön on yhteisön virastona varmistettava paremmin toimintojensa poikkeukseton yhdenmukaisuus alue- ja maakohtaisten yhteisön strategioiden ja komission toiveiden kanssa. Komissio on tästä samaa mieltä ja katsoo, että tämän on oltava säätiön keskeinen tavoite, jotta se voisi varmistaa, että sen kumppanimaissa toteuttamat toimet vastaavat täysin komission ohjelmia. Siksi säätiön on kiinnitettävä enemmän huomiota perinteiseen asiantuntemukseensa erityisesti ammatillisen koulutuksen ja työmarkkinoiden alueella sekä tiettyihin keskeisiin kohdemaihin. Säätiön tarjoama asiantuntemus ja odotettavissa olevat toimet voidaan yhdenmukaistaa komission tavoitteiden kanssa lähinnä siinä vaiheessa, kun säätiö laatii vuotuisia työohjelmiaan ja kolmia säännöllisesti tarkistettavia alueellisia puitteita (Länsi-Balkania, Itä-Eurooppaa ja Keski-Aasiaa sekä Välimeren aluetta varten). Komissio suosittelee erityisesti, että näissä työohjelmissa ja säännöllisesti tarkistettavissa alueellisissa puitteissa: – määritellään alakohtaiset ja maantieteelliset aloitteet yhteisön politiikan ja toiminnallisten tavoitteiden sekä niihin liittyvien perusperiaatteiden kehityksen mukaisesti. Kaikki toiminnot, mukaan lukien säätiön omat kehittämistoimet, tulisi suunnitella noudattaen tarkempaa ennalta tapahtuvaa yhteensovittamista ja tiiviimpää yhteistyötä komission yksiköiden kanssa. Tämä edistäisi myös säätiön ja komission suunnittelukausien välistä synergiaa. On myös syytä varmistaa, ettei mikään toimenpiteistä aiheuta kumppanimaissa epävarmuutta tai sekaannuksia siksi, että nämä eivät ehkä tunnista selvää eroa viraston ja komission tehtävien ja roolien välillä. – kiinnitetään enemmän huomiota selkeyttä parantavaan helppolukuisuuteen ja johdonmukaisuuteen eri vuosien välillä edellyttäen, että niihin sisällytetään kaikki olennaiset tiedot. Ohjelmissa olisi määriteltävä selvästi koko virastoa koskevat, maa- ja aihekohtaiset tavoitteet ja toimenpiteet niin, että esitystapa lisää toimintojen ja voimavarojen vastuullisuutta. Komissio ehdottaa luotavaksi entistä järjestelmällisempää varsinkin sen omille yksiköille suunnattua kausittaista raportointijärjestelmää työohjelman täytäntöönpanotoimenpiteistä vuoden aikana ja käyttöön otettuja tai pyydettyjä lisätoimia koskevien tietojen jakamista. Komissio sitoutuu omasta puolestaan mahdollisuuksien mukaan tukemaan säätiön panosta ammatillisen koulutuksen uudistamistyössä kumppanimaissa ja määrittelee säännöllisesti uudistettavissa alueellisissa puitteissaan, mitä yhteisön ensisijaisia tavoitteita se odottaa noudatettavan ja mihin päämääriin se odottaa säätiön pyrkivän, kun se toimii ja kehittää tietämystä kullakin alueella. Säännöllisesti uudistettavia alueellisia puitteita olisi käytettävä järjestelmällisemmin sen selvittämiseksi, mikä on riittävä toiminnan taso ja tietämyksen tyyppi, joita kullakin säätiön toimialueeseen kuuluvalla alueella tarvitaan. Komissio odottaa tällaisen menettelyn lisäävän toimenpiteiden ja tuen tehokkuutta kyseisissä maissa sekä ennustettavuuden ja suunnittelun tasoa. 4.1.2Työohjelman ja budjetin väliset yhteydet Arvioitsija päättelee, että vuotuiset työohjelmat olisi syytä liittää selvemmin budjettiin, jonka säätiön hallitus hyväksyy niiden kanssa samanaikaisesti. Komissio odottaa, että käytännön toimet liitetään selvemmin budjettiin, jotta varmistettaisiin täysin yhteisön poliittisia tavoitteita vastaava "näkyvästi vuorovaikutuksellinen lähestymistapa suhteessa budjettiosaston 3 varoihin". Säätiöllä on vakaa suhde kumppanimaihin, mutta toimien osalta sen tulisi välttää resurssien runsasta käyttöä kertaluontoisiin aloitteisiin kuten seminaareihin ja kokouksiin, joita kyseiset maat pyytävät järjestettäväksi. Tällaisia tapahtumia tulisi toteuttaa järjestelmällisemmin ja läheisessä keskusteluyhteydessä komission kanssa toimien ne tulisi kohdistaa erityiskysymyksiin, jotka liittyvät yhteisön yleisiin politiikkoihin ammatillisen koulutuksen sekä työmarkkinoiden uudistusprosessia kumppanimaissa koskeviin toiminnallisiin strategioihin. 4.1.3Lisäarvo ja asiantuntemus Komissio pitää myönteisenä arvioitsijan päätelmää, jonka mukaan se katsoo säätiön tarjonneen arvokasta palvelua ja että säätiön asemasta yhteisön virastona johtuvat suhteelliset kilpailuedut täydentävät komission yksiköiden tarpeita ja toimintaedellytyksiä. Arvioitsija katsoi, että säätiö on saavuttanut toiminnalliset tavoitteensa erityisesti lisätessään kumppanimaiden valmiuksia, suunnitellessaan ja toteuttaessaan innovatiivisia hankkeita ja määritellessään koulutustarpeita. Tästä syystä arvioitsija katsoi säätiön menoja koskevassa analyysissään, että se on kohdistanut toiminnalliset resurssinsa palvelujensa tarjoamisen kannalta hyödyllisellä tavalla. Arvioitsija on todennut, että komission yksiköiden välillä vallitsee ristiriitaisia käsityksiä säätiön tuen laadusta ja arvosta. Käsitykset vaihtelevat riippuen siitä, millä tavoin tukea tarjotaan komissiolle ja mistä säätiön toimista on kysymys, miten viestintää yksittäisten komission yksiköiden kanssa hoidetaan sekä kuinka vilkasta se on (ks. myös viestinnän ja avoimuuden parantamista koskeva 4.2.1 kohta). Yleisesti katsoen komission yksiköt katsovat, että säätiön suhteelliseen kilpailuetuun kuuluu kyky verkostoitua, tietämys kumppanimaiden ammatillisen koulutuksen uudistamisen ja työmarkkinoiden kansallisesta toimintaympäristöstä sekä pitkäaikainen kokemus kumppanimaista ja yhteistyöstä komission kanssa. Säätiön omaan käsitykseen sisältyy kuitenkin myös muita näkökohtia, jotka ovat nekin perustamisasetuksen mukaisia. Niihin kuuluvat säätiön rooli parhaiden käytäntöjen arvioijana, pitkän aikavälin pragmaattisen toimintaperiaatteen mukanaan tuoma mahdollisuus ymmärtää kumppanimaiden tarpeet, käytännön asiantuntemus, rooli muutosagenttina ja merkittävä kokemushistoria. Asiantuntemuksen tarjoamisen tehostamiseksi komissio näin ollen vahvistaa arvioitsijan käsityksen, että säätiön tulisi tutkia, dokumentoida ja sopia palvelujensa sekä tarjoamansa tietämyksen laajuus niin, että se vastaa yhteisön tasolla tunnustettuja ensisijaisia tavoitteita ja odotuksia. Komissio kehottaa säätiötä keskittymään rooliin, jonka se parhaiten osaa hankkeiden määrittelyssä tukeakseen ohjelmien täytäntöönpanoa, ja toimimaan katalyyttinä sekä poliittisena neuvonantajana uudistettaessa kumppanimaiden järjestelmiä säätiön neljällä toimialueella ja erityisesti niillä alueilla, joilla ammatillinen koulutus on valittu keskeiseksi tavoitteeksi. Kaikilla kolmella ulkomaansuhteiden mukaan määritellyllä alueella ammatillisen koulutuksen liittäminen maa- ja aluekohtaisiin strategioihin on yleistymässä. Yhteisön strategioiden ja komission alue- ja maakohtaisten toivomusten mukaisesti säätiön tulisi kehittää asiantuntemustaan ja tietämystään työvoimaresurssien kehittämistä koskevista toimintaperiaatteista sekä aktiivisiin työmarkkinoihin ja työllisyyspolitiikkoihin liittyvistä parhaista käytännöistä toteutettaessa yleisiä taloudellisia uudistuksia. Tämä on erityisen tärkeä näkökohta esimerkiksi Meda-ohjelman toteuttamisalueella, missä Euro-Med-vapaakauppa-alueen perustaminen kiirehtii kumppanimaita toteuttamaan joitakin merkittäviä rakenteellisia uudistuksia, jotka vaikuttavat sosiaalista ja työmarkkinapoliittista osallistumista lisäävästi. Komissio pitää myönteisenä entistä analyyttisempien valmiuksien ja sosiaalista suojelua sekä aktiivisia työmarkkinapolitiikkoja koskevan tiedon kehittymistä säätiön sisällä. Tämä koskee myös erityisesti näihin aiheisiin liittyvää ammattikoulutusta, joka edistää alueellisten ja maakohtaisten strategia-asiakirjojen kuten Länsi-Balkanin alueen vakauttamis- ja assosiaatioprosessia koskevien asiakirjojen täytäntöönpanoa. Näiden toimintaperiaatteiden yhteydessä olisi aina otettava huomioon ratkaisujen kestävyys, toteutettavuus ja vaikutus esimerkiksi Tacis-ohjelman soveltamisalaan kuuluvissa maissa, joissa alan rakenne edellyttää kokonaisvaltaisia pitkän aikavälin uudistuksia. 4.1.4Kansalliset havaintokeskukset Kansalliset havaintokeskukset, jotka on perustettu tai joita on vahvistettu säätiön avulla, ovat keskeisiä tiedonkeruun ja -vaihdon välineitä kumppanimaissa. Niiden tärkeimpiin tehtäviin kuuluvat ensisijaisten tavoitteiden määrittely ja neuvojen antaminen politiikoista, joiden avulla ammatillista koulutusta kehitetään edelleen. Tehtäviin kuuluu myös tietojen keruuta ja levittämistä, erityisesti vuosikertomusten osalta, ja kumppaneiden välistä yhteistyötä. Komissio toteaa arvioitsijan päätelmän, jonka mukaan kansalliset havaintokeskukset ovat arvostettuja kaikissa kumppanimaissa, niiden yhteisrahoitukseen perustuvaa asemaa pidetään onnistuneena ja niiden kertomuksia pidetään tehokkaina siksi, että ne edistävät ammatillisen koulutuksen uudistamista tai järjestelmän kehittämistä. Tämä asettaa kansalliset havaintokeskukset merkittävään asemaan tiedon tarjoajina ja analyysien toteuttajina. Komissio pitää myönteisenä säätiön joustavaa lähestymistapaa kansallisten havaintokeskusten räätälöityihin toimintaratkaisuihin eri kumppanimaissa, kuten Meda-ohjelman toteuttamisalueella, missä toiminnoista ovat vastanneet nykyisten elinten verkostot eikä uusia erityisesti tähän tarkoitukseen luotuja rakenteita ole muista alueista poiketen vaadittu. Komissio tutkii yhdessä säätiön kanssa, mitä seurauksia arvioitsijoiden suosituksen mukaisesta useita maita koskevan Itä-Euroopan ja Keski-Aasian sekä Länsi-Balkanin kansallisia havaintokeskuksiin liittyvän kestävyysstrategian laatimisesta olisi. 4.2Viestintä ja avoimuus Kysymys säätiön ulkoisesta viestinnästä ja avoimuudesta liittyy luonnostaan edellä esitettyihin näkökohtiin, jotka koskevat komissiolle annettavan tuen tehostamista. Ulkoisen ja strategisen viestinnän tehostaminen auttaa varmistamaan, että säätiön toimet ovat aina yhdenmukaisia yhteisön ensisijaisten alueellisten ja maakohtaisten tavoitteiden ja strategioiden kanssa. Se varmistaa myös, että säätiön asema ja rooli asiantuntijakeskuksena selkiytyy ottaen erityisesti huomioon sen tehtävien hajauttaminen valtuuskunnille.

4.2.1Viestinnän ja avoimuuden parantaminen Komissio korostaa arvioitsijoiden havaintoa, jonka mukaan säätiö, vaikka se onkin tehokas organisaatio, "on toiminut tehottomasti yhdessä asiakkaidensa kanssa eikä ole mukautunut riittävästi toimintaympäristönsä muutoksiin". Samalla, kun komissio pitää myönteisenä säätiön viimeaikaisia ponnistuksia parantaa tunnettuuttaan ja lisätä yhteistoimintaansa komission kanssa, sen mielestä säätiön tulisi nyt ryhtyä konkreettisiin toimenpiteisiin varmistaakseen, että tämä lähestymistapa vakiintuu sekä säätiön johdon että koko henkilöstön tasolla. Toimenpiteet olisi kohdistettava uuden entistä dynaamisemman viestintästrategian luomiseen ja henkilökohtaisen viestinnän tehostamiseen. Se olisi myös suunniteltava huolellisesti säätiön EU:n virastona tekemän komission toteuttamia ulkopolitiikkoja tukevan työn luonnetta koskevien mahdollisten väärinkäsitysten välttämiseksi. Uuteen viestintästrategiaan tulisi kuulua: – uusi selkeä säätiön yleinen tehtävänmäärittely. Komissio toteaa arvioitsijoiden havainneen, että komission yksiköt katsovat säätiön asiantuntemuksen olevan toisinaan liian yksilökohtaista eikä koko virastolle kuuluvaa yhteistä asiantuntemusta. Tämä on merkki tarpeesta uudistaa säätiön tehtävänmäärittely samalla, kun sen tarjoamien osaamisen ja palvelujen avoimuus lisääntyy. Tämä koskee esimerkiksi sen kokemusta kumppanimaista, kokeiltuja lähestymistapoja uudistuksiin, verkostoitumista ja mahdollisuuksien luomista, asiantuntemuksen jatkuvuutta, paikallistuntemusta ja hyviä johtamistaitoja. – järjestelmällinen ja kohdistettu yhteyksien hallinta. Kehittääkseen säätiön tunnustettua suhteellista kilpailuetua asiantuntijakeskuksena sen on omaksuttava selkeä koko virastoa koskeva toimintaperiaate, jonka mukaisesti luodaan vielä puuttuvat avainkontaktit kaikkien pääosastojen kanssa ja pidetään niitä yllä, erityisesti ulkosuhteiden pääosastoon, EuropeAid-yhteistyötoimistoon ja valtuuskuntiin. Tämä merkitsee säännöllisiä tapaamisia ja kirjeenvaihtoa kaikilla tasoilla mukaan lukien komission kaikkien asianomaisten yksiköiden ylin johto. Myös säätiön henkilöstön olisi noudatettava samaa toimintaperiaatetta ja säätiön johdon olisi jalkautettava se levittämään samaa virastotason tehtävänkuvausta kaikkien asianomaisten toimijoiden pariin. Komissio katsoo, että tämän lähestymistavan tavoitteena tulisi olla arvioitsijan toteaman odotusten ja toteutuman välisen kuilun supistaminen, mikä vahvistaisi säätiön uskottavuutta sen kaikilla toimialueilla. Komissiolla on tehtävä kehyksen laatimisessa kaikkien asianomaisten komission yksiköiden ja säätiön välistä järjestelmällistä vuoropuhelua varten; kummankin osapuolen tulisi johdonmukaisesti hyödyntää tätä yhteyshenkilöiden verkostoa. 4.2.2Tietotuotteet Komissio vahvistaa arvioitsijoiden suosituksen, jonka mukaan tiedon tehokkaalla keräämisellä ja tietotuotteiden levittämisellä on parhaiden käytäntöjen jakamisen ja komission sekä kumppanimaiden edunsaajien tukemisen kannalta ratkaiseva merkitys. Komissio pitää erittäin myönteisenä tätä koskevia jo toteutettuja aloitteita, joihin kuuluvat aiempia todellisia toimenpiteitä kuvaavat asiakirjat ja uudistetut kotisivut. Kevyen ja säännöllisesti ilmestyvän sähköisen uutiskirjeen kehittämistä olisi myös syytä harkita. Komissio suosittelee, että säätiö tarkistaa tehokkaan tiedonlevitysinfrastruktuurinsa pohjalta kertomustensa sekä tietotuotteidensa laadun ja määrän. Komissio on yhtä mieltä arvioitsijan kanssa siitä, että tietotuotteiden tulisi aina liittyä selvästi säätiön tavoitteisiin, vastata samalla yhteisön ensisijaisia tavoitteita ja komission toivomuksia sekä tarpeita ja tarjota toiminnallisia johtopäätöksiä. Tietotuotteita tulisi laatia vähemmän mutta kaikkien tulisi olla nykyistä analyyttisempiä sekä muodostaa osa kohdistettua levitysstrategiaa, jonka kohderyhmänä ovat keskeiset asianomaiset toimijat. 4.2.3Kansainväliset elimet Komissio tukee arvioitsijan suositusta, jonka mukaan säätiön tulisi pyrkiä yhteistyöhön ja etsiä yhteysmahdollisuuksia muiden elinten kanssa pitääkseen yllä ja päivittääkseen ammatillisen koulutuksen sekä työmarkkinoiden uudistuksen alaan yhteisön ulkopuolisissa maissa liittyvää tietämystään. Jos säätiö tekee kumppanimaassa konkreettista yhteistyötä jonkin kansainvälisen järjestön kuten Maailmanpankin kanssa, komissio kehottaa sitä ilmoittamaan tästä komissiolle. Tällainen tiedonkulku ja vuoropuhelu auttaa selkeyttämään säätiön keskeistä tehtävää komissiota tukevana asiantuntijakeskuksena ja komission omaa johtavaa roolia neuvoteltaessa yhteistyöalueista rajoittajien kanssa. 4.3Laajentumisen vaikutukset 4.3.1Tuki komissiolle liittymisprosessin aikana Säätiö on pitkään avustanut komissiota valmisteltaessa ehdokasmaita ottamaan käyttöön ammatillisen koulutuksen alaan ja työmarkkinakysymyksiin liittyvää yhteisön säännöstöä. Säätiön tehtäviin kuuluu osallistuminen Phare-ohjelmien suunnitteluun sekä rajallisesti niiden toteuttamiseen, seurantaan ja arviointiin. Huomattava osa säätiön tuesta on osoitettu suoraan ehdokasmaissa toimiville valtuuskunnille. Säätiön kertomukset ovat olleet arvokas tietolähde komission laatiessa säännöllisiä kertomuksiaan ehdokasmaiden edistymisestä kohti jäsenyyttä. Komissio pitäisi kuitenkin toivottavana, että säätiö esittäisi yksityiskohtaisempia toiminnallisia suosituksia osana liittymistä edeltävien välineiden ohjelmointiprosessia. Kun kymmenen maan liittyminen jäseneksi vuonna 2004 on todennäköistä, säätiön toiminta kyseisissä ehdokasmaissa on viime aikoina vähentynyt ja painopiste on vähitellen siirtynyt ensisijaisiin maihin, jotka ovat Bulgaria, Romania ja Turkki. Jäsenyyttä edeltävä rahoitustuki näille ensisijaisille maille lisääntyy merkittävästi vuodesta 2004 alkaen. Tätä taustaa vasten komissio odottaa, että säätiö jatkaa tukeaan ammatillisen koulutuksen suunnittelulle ja toteutukselle, henkilöresurssien kehittämiselle ja työmarkkinaohjelmille jäsenyyttä edeltävien ohjelmien taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistävästä luvusta sekä instituutioiden rakentamiseen liittyville toimille Euroopan sosiaalirahaston tyyppisten toimenpiteiden hallinnoimiseksi. Komissio suosittelee, että säätiö laatisi erityisen työsuunnitelman, jossa määritellään tärkeimmät haasteet ja toimenpiteitä edellyttävät alueet. Koska on mahdollista, että uudet maat saattavat tulevaisuudessa aloittaa Euroopan unioniin liittymisvalmistelut, säätiön on erityisen tärkeää kyetä lisäämään omia kokemuksiaan, joita se on kerännyt nykyisen laajentumisprosessin aikana. Siksi tiedon tehokas siirtäminen näihin mahdollisiin uusiin jäsenehdokasmaihin olisi taattava. Arvioitsija vahvistaa, että säätiön laatimat erinomaiset maakohtaiset tutkielmat saivat hyvän vastaanoton työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosastolla, jolla oli mahdollisuus hyödyntää säätiön vakiintuneita yhteyksiä jäsenehdokasmaissa, erityisesti kansallisia havaintokeskuksia. Tutkielmat olivat syvällisiä tutkimuksia ehdokasmaiden ammatillisen koulutuksen ja työvoima-alan palveluista ja niiden tarkoituksena on edistää yhteisten arviointiasiakirjojen seurantaa. Komissio kehottaa säätiötä jatkamaan tätä yhteistyötä erityisesti työvoimaresursseja koskevien strategioiden alalla, koska tutkielmat johdattavat säätiön luonnollisella tavalla toteuttamaan muita toimia jäsenehdokasmaiden valmistelemiseksi hyödyntämään Euroopan sosiaalirahastoja. 4.3.2Politiikkojen kehitys ammatillisen koulutuksen ja elinikäisen oppimisen alalla Säätiö on pitänyt yllä hyvää yhteistyötä koulutuksen ja kulttuurin pääosaston kanssa esimerkiksi osallistumalla vuonna 2000 arvokkaalla panoksella komission kuulemisprosessiin elinikäistä oppimista koskevasta muistiosta. Osana liittymisprosessin aikaista asiantuntemuksen kehittämistä säätiön tulisi asettaa etusijalle ehdokasmaiden tutustuttaminen yhteisön nykyisen elinikäistä oppimista koskevan politiikan kehitykseen koskien erityisesti ammatillista koulutusta, kuten ammatillista koulutusta koskevaan Kööpenhaminan prosessiin. Komissio aikoo puolestaan laatia säätiön kanssa jäsenyyden valmistelujaksolla tehtyä yhteistyötä koskevan muistion, jonka tavoitteena on osoittaa, milloin ja miten säätiö voi konkreettisesti tukea komissiota näiden ensisijaisten tavoitteiden toteuttamisessa.

4.3.3Säätiön ja CEDEFOPin yhteistyö Sekä CEDEFOP että säätiö toimivat ammatillisen koulutuksen alalla, mutta kummallakin on oma maantieteellinen toimialueensa ja niiden tavoitteet ja tehtävät ovat hyvin erilaiset. Säätiö käyttää CEDEFOPia jäsenvaltioissa ammatillisen koulutuksen alalla ja työmarkkinoilla noudatettavien parhaiden käytäntöjen lähteenä edistäessään talousuudistusta yhteisön ulkopuolisissa maissa. CEDEFOP puolestaan toimii poliittisen kehityksen alalla jäsenvaltioissa ja voi hyödyntää säätiön tähänastisia kokemuksia sekä jäsenehdokas- että kumppanimaissa. Komissio on aina edellyttänyt, ettei näiden kahden viraston työssä saa olla päällekkäisyyksiä ja on varmistanut, että niiden käytössä on työkalut mahdollisimman suurten synergiaetujen ja täydentävyyden saavuttamiseksi. Tämän yhteistyön ensimmäinen vaihe alkoi vuonna 1997 ennen kiinteän liittymisaikataulun vahvistamista ja sen tarkoituksena oli varmistaa, että säätiö käytti CEDEFOPia lähteenä esimerkiksi jäsenvaltioissa noudatettavien parhaiden käytäntöjen kokoamiseksi. Yhteistyön toinen vaihe alkoi vuonna 2001, jolloin komissio ja kummankin viraston hallitukset sopivat liittymisprosessia varten virastojen keskinäisestä yhteistyökehyksestä. Kehyksessä määritellään yhteistyön laajuus, periaatteet, ensisijaiset tavoitteet ja menettelyt, joiden avulla ehdokasmaita valmistellaan jäsenyyteen ja niille selvitetään kummankin viraston rooli. Yhteistyökehyksen tavoitteena on myös välttää päällekkäisyyden mahdollisuudet ja varmistaa virastojen välille mahdollisimman tehokas synergia ja keskinäinen täydentävyys. Komissio kehotti molempia virastoja ottamaan käyttöön useita välineitä, jotka mahdollistaisivat yhteistyön tehostamisen. Ne olivat yhteistyökehys, yhteinen osuus kummankin vuotuisessa työohjelmassa, puolivuosittaiset yhteiset kertomukset ja työryhmä. Komissio pitää myönteisenä arvioitsijan havaintoa, jonka mukaan nämä välineet vahvistavat yhteistyötä ja ovat onnistuneet selkeyttämään yhteistyön perustaa. Komissio pitää myönteisenä arvioitsijan päätelmää, jonka mukaan virastojen välinen yhteistyö on edellä esitetyistä syistä suurimmaksi osaksi asianmukaista, mutta katsoo silti, että siinä on vielä parantamisen varaa. Yhteistyötä ja viestintää olisi pyrittävä yhteisesti tehostamaan ja nopeuttamaan nyt ennen kymmenen maan jäsenyyden todennäköistä toteutumista, jotta kehys ja yhteiset toimet saadaan täysin toteutetuksi ja kyseisten maiden liittymisvalmistelut tehokkaasti päätökseen. Komissio ehdottaa myös, että tehokasta viestintää parannettaisiin työryhmässä, jonka tulisi valvoa yhteistyön toteutumista, mutta myös päivittäisessä toiminnassa tapaus- ja aihekohtaisten asioiden yhteydessä. Tästä syystä komissio suosittelee, että virastot perustavat välittömästi yhdessä kutakin vuonna 2004 jäseneksi liittyvää valtiota koskevan siirtostrategian, koska ne lakkaavat olemasta säätiön kumppanimaita mutta tulevat jäsenyyden toteutuessa CEDEFOPin jäseniksi. Tähän strategiaan pitäisi kuulua selkeä aikataulu ja siinä olisi noudatettava seuraavia periaatteita/suuntaviivoja: *kummankin viraston tulisi hyödyntää toistensa tekemiä investointeja. Tämä koskee kansallisia havaintokeskuksia, jotka säätiö on perustanut ehdokasmaihin ja joilla on jo arvokasta kokemusta kansainvälisen yhteistyön rakenteista. Havaintokeskukset ovat yhteisön pitkän aikavälin investointeja ja säätiön tulisi ennen jäsenyyden todennäköistä toteutumista vuonna 2004 valmistella ja mukauttaa niitä niin, että ne voidaan tarvittaessa liittää jäsenyyden alusta alkaen DEDEFOPin kansallisina toimipisteinä sen ReferNet-verkostoon. Muita ehdokasmaita ajatellen säätiön tulisi kerätä kokemuksia ensimmäisen vaiheen aikana jäseneksi liittyvien maiden mahdollisesta integroitumisesta ReferNet-verkostoon. Sen tulisi valmistella asianmukaisesti kyseisten maiden havaintokeskuksia ja tutustuttaa niitä ReferNetin tehtäviin ja toimintoihin tarkoituksena maksimoida mahdollisuus, että CEDEFOP hyväksyy ne kyseisen maan tullessa jäseneksi; *aihekohtaista yhteistyötä tulisi edelleen vahvistaa. Vaikka CEDEFOPin ja säätiön sisäiset organisaatiot eivät ole yhteneväiset (toimialojen ja maantieteellisen toimialueen suhteen), erityisesti säätiön olisi hyödyllistä käyttää hyväkseen CEDEFOPin asiantuntemusta omissa toimissaan paitsi ehdokasmaissa, myös kaikissa kumppanimaissa. Aihekohtaisia verkostoja tulisi laajentaa käsittämään ehdokasmaat aina, kun se on mahdollista, tai niiden asiantuntemus olisi annettava käytettäväksi. Tämä koskee esimerkiksi CEDEFOPin kouluttajien koulutusverkostoa (Training of Trainers Network); *säätiön tulisi antaa CEDEFOPin käytettäväksi vuonna 2004 todennäköisesti jäseneksi liittyviä ehdokasmaita koskevat tietonsa, osaamisensa ja tietolähteensä (kuten ehdokasmaissa toimivia ammatillista koulutusta antavia organisaatioita koskevat tietokannat, luettelot työmarkkinaosapuolten organisaatioista jne.). Puolivuosittain laadittavien edistystä koskevien kertomusten lisäksi ja ottaen huomioon edellä esitetyt seikat virastojen tulisi toimittaa komissiolle siirtostrategiansa vuoden 2003 puoliväliin mennessä. 4.4Sisäinen tehokkuus 4.4.1Viestintä ja motivointi Komissio vahvistaa arvioitsijan päätelmän, jonka mukaan säätiön johtajiston tulisi virallistaa yleinen visio säätiön roolista komissiota tukevana asiantuntijakeskuksena ja tiedottaa siitä koko henkilöstölle. Tämä tulisi tehdä ulkoisin keinoin, jotka on esitetty edellä tukea komissiolle sekä viestintää ja avoimuutta koskevissa osastoissa, mutta myös konkreettisin sisäisin toimenpitein. Komissio katsoo, että yksi vuoden 2000 jälkeen tehtyjen henkilöstön supistusten merkittävistä seurauksista on ollut jossain määrin sulkeutunut asennoituminen muutoksiin. Tässä tilanteessa suuria politiikkaa tai strategisia suunnanmäärittelyjä koskevia kysymyksiä käsitellään tai niistä keskustellaan ottamatta riittävästi huomioon asianomaisten toimijoiden vaatimuksia tai odotuksia. Tästä syystä sisäistä viestintää on parannettava, jotta se johtaisi yhteisen ja keskinäisen asiantuntijakeskuksen kehittymiseen niin, että koko henkilöstöllä on tarvittavat valmiudet ja se saadaan osallistumaan tästä osoittavien toimien ja tuotteiden toteuttamiseen. Vaikka viime kuukausien kehitys on edennyt tähän suuntaan erityisesti säätiön johtamisprosessin muutoksen ansiosta, komissio suosittelee, että säätiön johto tehostaisi ponnistuksiaan koko viraston kattavan identiteetin luomiseksi ja koko henkilöstöä koskevien tehtävien määrittelemiseksi. Komissio on vakuuttunut siitä, että tällaista lähestymistapaa noudattaen ja johdon täydellisellä tuella henkilöstö voi nähdä mahdollisuudet, jotka muutokseen sisältyvät. 4.4.2Henkilöresurssit Komissio arvostaa säätiön ponnistuksia vaikeana ajanjaksona, joka seurasi vuosille 2000–2004 laadittujen keskipitkän aikavälin henkilöstö- ja rahoitusnäkymien hyväksymistä ja jonka myötä henkilöstön määrää supistettiin 25 prosentilla samalla, kun jäljelle jääneiden lakisääteisten 99:n kokopäiväisen työntekijän työnkuvaa muutettiin merkittävästi. Säätiön nykyinen organisaatiokaavio on riittävä sen tehtävien ja toimintojen hoitamiseen ottaen huomioon säätiön kehittyminen asiantuntijakeskukseksi, joka tukee ammatillisen koulutuksen ja työmarkkinoiden alaa koskevia komission ulkopolitiikkoja (ks. liite 1). Säätiön keskeisten (oikeudellisten ja rahoituksellisten) palvelujen virtaviivaistaminen marraskuussa 2000 tehdyn sopimuksen mukaisesti on varmistanut, että sisäiset johtamisjärjestelmät ovat mahdollisimman kevyet ja tehokkaat. Säätiö on ottanut käyttöön maantieteellisen osastorakenteen ja samalla se on pyrkinyt varmistamaan niiden välistä aihekohtaista asiantuntemusta, josta esimerkkeinä voidaan mainita aihekohtaiset työryhmät ja työparit, jotka muodostavat säätiön koko organisaationkaavion asiantuntijakeskuksena. Ratkaisevan tärkeää on kuitenkin, että aihekohtaista asiantuntemusta kehitetään yhteisön alueellisten ja maakohtaisten strategioiden tukitarpeiden mukaisesti ja että tätä täydennetään käyttäen järjestelmällisesti hyväksi CEDEFOPin asiantuntemusta (ks. edellä 4.3 kohta) erityisesti säätiön aihekohtaisissa työryhmissä. Komissio toteaa, että arvioitsija suosittelee jokin aika sitten valmistuneen pätevyyden arvioinnin hyödyntämistä avoimesti osoittamaan, miten säätiö täyttää uuden asiantuntijakeskuksen henkilöstön ja resurssien kehittämistarpeet. Säätiön tulisi varmistaa komission kanssa käydyn vuoropuhelun avulla, että sen henkilöstöresurssien osaamisperusta vastaa näitä tarpeita. Säätiön voi olla tarvittaessa syytä tarkistaa yleistä koulutusstrategiaansa ja pätevyyden arviointimenetelmiään. 4.4.3Seuranta ja arviointi Toimintojen tehokkuuden parantamiseksi arvioitsija päättelee, että hyödyllinen seuranta ja arviointi on elintärkeää, vaikka säätiön toiminnan vaikutuksia tai aikaansaannoksia ei ole aina helppo havaita, koska sen panokset ovat toisinaan luonteeltaan aineettomia. Tätä tarkoitusta varten komissio katsoo, että olisi toteutettava aktiivisia toimia arvioitsijan suositusten ja mukaisesti henkilöstön etua vastaavasti: Komissio suosittelee, että säätiö tarkistaa seuranta- ja arviointimenetelmänsä ja liittää ne koko viraston kattaviin periaatteisiin, joilla varmistetaan asianomaisten toimijoiden tyytyväisyys.

Uusissa seuranta- ja arviointiperiaatteissa on otettava huomioon uuden varainhoitoasetuksen vaatimukset ja niiden olisi myös: – sisällettävä erityisiä toimenpiteitä, joilla arvioidaan aihe- ja maakohtaisia toimenpiteitä. Komissio vahvistaa arvioitsijan suosituksen, jonka mukaan tästä aiheesta olisi syytä keskustella EuropeAid-yhteistyötoimiston kanssa yhdenmukaisuuden varmistamiseksi komission omien strategioiden ja toimintaperiaatteiden kanssa; – sisällettävä arviointi kollektiivisesta suorituksesta, joka saattaa edistää merkittävästi säätiön toimintojen näkyvyyttä ja sen tukea komissiolle; – sisällettävä vakiosuuntaviivat kaikkia säätiön arviointeja varten havaintojen vertailukelpoisuuden parantamiseksi; – saatava koko henkilöstön hyväksyntä ja kuuluttava säätiön suunnittelu-, seuranta- ja arviointiyksikön valvontaan laadunvarmistuksen ja yleisten tavoitteiden mukaisuuden takaamiseksi. 4.4.4Sisäinen johtaminen ja voimavarojen jaottelu Komissio pitää myönteisenä arvioitsijan näkemystä, jonka mukaan säätiöllä on hyvät johtamis- ja tietojärjestelmät ja että niiden ansiosta virasto on taloudellisesti hyvin vakaa ja avoin. Komissio pitää myös myönteisenä sitä, että säätiöllä on hyvät sisällölliset ja rahoitukselliset raportointitekniikat, jotka ovat hyödyllisiä pitäen silmällä tarkkaa resurssien jaottelua ja suunnittelua. Säätiön sisäinen suunnittelu, erityisesti toimintoperusteinen budjetointi (Activity-Based Budgeting, ABB) on saatu onnistuneesti toimimaan huolimatta monimutkaisesta alueiden ja budjettiosastojen kirjosta, joka säätiön on katettava (ks. liite 3). 4.5Lakisääteiset toimielimet 4.5.1Säätiön hallitus Komissio pitää myönteisenä arvioitsijan päätelmää, jonka mukaisesti hallitus katsoo saaneensa säätiöltä hyvin tiedot, jotka se tarvitsee täyttääkseen lakisääteiset tehtävänsä ja tehdäkseen tarvittavat päätökset – liittyen lähinnä säätiön vuotuisen työohjelman ja budjetin hyväksymiseen. Hallituksen jäsenet katsovat, että säätiön vuotuisissa työohjelmissa otetaan asianmukaisella tavalla huomioon heidän huolenaiheensa ja suosituksensa ja että säätiön saavutukset ja panokset vastaavat heidän odotuksiaan sekä merkitsevät hyvää vastinetta niihin sijoitetulle rahalle. Komissio toteaa kuitenkin huolestuneena, että arvioitsija päättelee hallituksen olevan lähinnä passiivinen elin, joka ei omaksu muuta roolia kuin lakisääteisten vähimmäisvelvollisuuksien täyttämisen. Komissio kehottaa säätiön johtajistoa tekemään erityisiä ehdotuksia, joilla lisätään sen hallituksen osallisuutta säätiön toiminnoissa. Tämä voitaisiin saavuttaa toimenpitein, jotka koskevat tapauskohtaisten työryhmien perustamista käsittelemään valittuja aiheita, alueita tai hallinnollisia kysymyksiä ja kokousten ajoituksen muuttamista niin, että ne mahdollistavat perusteellisemman keskustelun työohjelmien sisällöstä ja strategisista kysymyksistä. Dynamiikan lisääntymistä hallituksen sisällä voitaisiin saada aikaan myös muiden suositusten avulla, kuten parantamalla koko virastoa koskevaa tehtävänkuvausta ja viestintästrategiaa sekä laatimalla selkeämpiä ja helpommin ymmärrettäviä työohjelmia sekä budjetteja (joista käyvät ilmi niiden keskinäiset yhteydet) joissa toimintojen tavoitteet on mainittu. Koskien hallituksen kokoonpanoa, joka on perustamisasetuksen 5 artiklan mukainen, komissio on yhtä mieltä siitä, että se ei nykyisellään täysin vastaa komission säätiöön liittyviä etuja, vastuita ja toimivaltuuksien jakoa. Komissio tutkii mahdollisuuksia sisällyttää EuropeAid-yhteistyötoimisto täysivaltaisena jäsenenä hallitukseen, jossa se on nykyisin vain tarkkailijan asemassa. Säätiö itse on toiminut hallituksensa suuntaan aktiivisesti erityisesti varmistamalla, että ehdokasmaiden edustajat osallistuvat jo tarkkailijoina sen työhön tutustuakseen hallitukseen ja itse säätiöön ennen maiden todennäköistä jäsenyyttä vuonna 2004. Komissio tukee tätä aloitetta ja myös sitä, että säätiö hyödyntää tätä ylimääräistä yhteyttä ehdokasmaihin keräämällä tietoja näiden kumppanimaina saamista kokemuksista. Kokemuksista voi olla hyötyä tehostettaessa säätiön toimintaa muilla alueilla, kuten erityisesti Länsi-Balkanilla. 4.5.2Neuvoa-antava kokous Komissio toteaa, että arvioitsija katsoo neuvoa-antavan kokouksen täyttäneet lakisääteisen tehtävänsä antamalla säätiölle vuotuisen työohjelman valmistelemista koskevia neuvoja. Arvioitsija toteaa myös, että neuvoa-antava kokous, joka kokoontuu nykyisin alueellisina ryhminä ja kaikki jäsenet käsittävään yleiskokoukseen kolmen vuoden välein, on hyvä mekanismi ensisijaisia alueellisia tavoitteita ja ammatillisten koulutusjärjestelmien sekä työmarkkinoiden tarpeita koskevien tietojen vaihtoa varten. Komissio ehdottaa kuitenkin, että säätiö voisi toteuttaa joitakin parannuksia neuvoa-antavan kokouksen suhteen, jotta säätiön jäsenten sitoutuminen sen toimintaan säilyisi ja ne pysyisivät täysin selvillä säätiön toiminnoista. Komissio ehdottaa, että säätiö: – kutsuisi asianomaiset komission yksiköt neuvoa-antavan kokouksen tapaamisiin säätiön perustamisasetuksen 6 artiklan mukaisesti. Komission aktiivinen osallistuminen parantaisi myös neuvoa-antavan kokouksen jäsenten tietämystä komission ohjelmointikausista ja säätiön toiminnoista niiden sisällä sekä auttaisi ymmärtämään säätiön työohjelman suhdetta komission politiikkoihin ja keskeisiin toiminnallisiin tavoitteisiin; – tarkistaisi neuvoa-antavan kokouksen jäsenten valintamenettelyä erityisesti vahvistaessaan neuvoa-antavan kokouksen seuraavaa kolmivuotista toimikautta (vuoden 2003 lopussa). Vaikka säätiö ei voikaan suoraan valikoida jäseniä, sen tulisi ajaa painokkaasti tasapainoista jäsenten valintaa asianomaisten toimijoiden edustajista, joihin kuuluu virkamiehiä, asiantuntijoita ja työmarkkinaosapuolia. Säätiöllä on hyvät mahdollisuudet auttaa nimeämään ehdokkaita, jotka voivat tuoda kokouksen työhön ammatillisen koulutuksen asiantuntemusta ja jotka voivat toimia kanavana, jonka välityksellä säätiö saa yhteyden keskeisiin poliittisiin päättäjiin; – jatkaisi aloitetta, jolla neuvoa-antavan kokouksen tapaamiset pyritään yhdistämään muihin suuriin säätiön kyseisissä maissa toteutettavia toimintoja ja hankkeita koskeviin kokouksiin tai konferensseihin. Tämä tapa mahdollistaa aihekohtaisen yhteistyön kehittymisen ja antaa neuvoa-antavan kokouksen jäsenille tilaisuuden saada tietoja säätiön konkreettisista toimista sekä lisää vuorovaikutusta kumppanimaiden edunsaajien kanssa; – harkitsisi, mikä olisi paras tapa poistaa joidenkin neuvoa-antavan kokouksen jäsenten huoli siitä, että nykyinen alueellinen jaottelu ei mahdollista riittävän yleiskuvan luomista säätiön kaikista toiminnoista eikä mahdollista riittävää verkostoitumista ja tiedonvaihtoa muiden alueellisten ryhmien kanssa. Komissio ehdottaa, että säätiö kysyisi neuvoa-antavan kokouksen jäseniltä, ovatko he tyytyväisiä nykyisiin järjestelyihin ja niiden aihekohtaiseen sisältöön.

4.6Tempuksen tekninen tuki Komissio toteaa, että arvioitsija on nimennyt ulkoisen arvioinnin yhteydessä useita ongelmia, jotka liittyvät pääasiassa ohjelman hallinnoinnista vastaavan komission ja teknistä apua antavan säätiön väliseen viestintään ja suunnitteluun. Komissio vahvistaa, että arvioitsijan suosituksissa esille otettuja ongelmia ollaan jo ratkaisemassa kehittämällä selkeä yhteinen lähestymistapa, jolla säännellään säätiön toimintaa sen antaessa Tempus-ohjelmaan liittyvää teknistä apua. Säätiö ja komissio ovat myös saattamassa päätökseen uusia järjestelyjä, jotka koskevat säätiön Tempus-ohjelmaan liittyvien tehtävien hoidosta vastaavan osaston toimintaa, säätiön toimien seurantaa ja järjestelmällistä yhteydenpito- ja kokousaikataulua, jonka puitteissa edistystä voidaan seurata ja huolenaiheita voidaan ottaa esille ennen kuin ne kehittyvät ongelmiksi. 5.Päätelmät Komissio katsoo, että yhteisön uudessa ulkosuhteiden kehyksessä, johon sisältyy vastuiden hajauttaminen valtuuskunnille, säätiöllä on hyödyllinen rooli kaikkien sen toimialueeseen kuuluvien neljän alueen asiantuntijakeskuksena. Komissio on yhtä mieltä arvioitsijan yleisestä myönteisestä arviosta, joka koskee säätiön työn tehokkuutta, ja katsoo, että säätiön panos ammatillisen koulutuksen sekä työmarkkinoiden uudistamiseen liittyviin yhteisön toimiin sen neljällä kumppanuusalueella on arvokas. Säätiön tulisi kuitenkin nopeuttaa mukautumistaan uuteen ulkosuhteiden ympäristöön sovittamalla yhteen kumppanimaissa toteuttamiaan toimintoja järjestelmällisesti yhteisön ensisijaisten tavoitteiden ja komission toimintaperiaatteiden mukaisesti. Säätiölle tämä mahdollistaisi työohjelmien ja säännöllisesti tarkistettavien alueellisten puitteiden tehokkaamman valmistelun, joka voitaisiin saavuttaa parantamalla ja muuttamalla jatkuviksi keskustelut asianomaisten toimijoiden kanssa sekä vahvistamalla linkkejä komission ohjelmointi- ja suunnittelukausiin. Säätiön on keskitettävä käytettävissä olevat resurssinsa voidakseen hyödyntää nykyistä asiantuntemustaan ja vakiinnutettava maineensa asianomaisten toimijoiden, erityisesti eurooppalaisten toimielinten parissa. Sekä komissiolta että säätiöltä edellytetään parempaa tietoisuutta tarjolla olevien ja tarvittavien palvelujen laadusta sekä niiden tehokkaampaa seurantaa, jotta viraston toimien käyttökelpoisuus ja asianmukaisuus voidaan varmistaa myös jatkossa. Tästä syystä komission yksiköiden on tiedotettava säätiölle tehokkaasti uusista tai muutetuista prioriteeteistaan tai strategioistaan. Tämä edellyttää lisäksi kummaltakin osapuolelta uutta sitoutumista, jonka avulla voidaan merkittävästi parantaa viestintää käymällä järjestelmällistä vuoropuhelua sekä johdon että operatiivisten työntekijöiden tasolla. Säätiön uuden ulkoisen viestinnän strategian tulisi tukea tämän tavoitteen saavuttamista erityisesti paremman yhteyksien hallinnan ansiosta. Näin ollen säätiön johtavan henkilöstön on erittäin tärkeää selkeyttää viraston sisällä vallitsevaa kuvaa säätiön asemasta ja roolista yhteisön asiantuntijakeskuksena uudessa institutionaalisessa ympäristössä. Tämä voidaan saavuttaa osittain tarkistamalla viraston tehtävänkuvausta komission kanssa käydyn vuoropuhelun avulla sen jälkeen, kun säätiön hallitus on asianmukaisesti käsitellyt asiaa, mutta myös tehostamalla toimia sen varmistamiseksi, että koko henkilöstö ymmärtää säätiön tarkoituksen ja saadaan vakuuttuneeksi siitä, että tehtävänkuvaus koskee kaikkia toimintoja ja asiantuntijapalvelujen toimittamista komissiolle. Kaiken kaikkiaan komissio uskoo, että ulkoinen arviointiraportti sisältää hyödyllisiä tietoja ja suosituksia säätiön kehittämiseksi asiantuntijakeskuksena. Komissio kehottaa säätiötä toimittamaan hallitukselleen toimintasuunnitelmaluonnoksen, joka sisältää sen analyysin ja toimintaehdotukset kaikista arvioitsijan ja komission tässä kertomuksessa tekemistä suosituksista. Komissio pitäisi myönteisenä laajempaa keskustelua erityisesti säätiön hallituksen kanssa säätiön tulevista toimintalinjoista. Liite 1 ORGANISAATIOKAAVIO (1.4.2003)

Liite 2 TALOUSARVION KEHITYS 1998–2003 Vuosi Yhteisön avustus %, osastot T1/T2/T3 Väliaikaiset toimi-henkilöt Maksu-sitoumuk-set Seuraavalle vuodelle siirretyt varat Käyttä-mättömät varat 1998 15,4 milj. T1 67,3 % T2 10,0 % T3 22,7 % 119 15 170 491 3 512 871 229 509 1999 16,2 milj. T1 61,5 % T2 10,0 % T3 28,5 % 124 16 145 680 2 880 925 54 320 2000 16,2 milj. T1 63,0 % T2 8,0 % T3 29,0 % 119 16 105 289 2 650 716 94 711 2001 B7-664: 9,24 B7-033: 7,56 Yht.: 16,8 milj. T1 64,0 % T2 8,0 % T3 28,0 % 115 16 671 786 3 492 434 128 214 2002 B7-664: 12,8 B7-033: 4,0 Yht.: 16,8 milj. T1 63,0 % T2 8,0 % T3 29,0 % 105 16 795 986 3 365 833 4 014 2003 B7-664: 13,7 B7-033: 3,5 Yht.: 17,2 milj. T1 65,0 % T2 8,0 % T3 27,0 % 104 - - - Annex 3 EUROOPAN KOULUTUSSÄÄTIÖN RESURSSIT – TOIMINTOPERUSTEINEN BUDJETOINTI (ABB) 2000–2004 2000 BUDJETTIVARAT BUDJETIN ULKOPUOLISET VARAT TOIMINTO Henki-löstön määrä Henkilöstö-kulut Hallinto ja infra-struktuuri Toimintakulut (tehtävät mukaan lukien) BUDJETTI YHTEENSÄ (lähde: EKS) Sopimukset (vuositaso) Tempus (vuositaso) Rahoittajien yhteistyö YHTEENSÄ budjetin ulkopuoliset (1 osasto) (2 osasto) (3 osasto) (1+2+3 osasto) Hallinnon tuki 22,3 1 689 981 1 368 750 22 650 3 081 381 Organisaation tuki 13,7 1 004 078 452 650 1 456 728 Ehdokasmaat 15,9 1 297 277 1 330 400 2 627 677 3 270 807 336 112 3 606 919 Länsi-Balkan 15,5 1 272 401 830 400 2 102 801 13 195 143 13 195 143 Venäjä, Moldova, Valko-Venäjä, Ukraina 9,9 806 410 755 900 1 562 310 2 000 000 600 000 2 600 000 Kaukasia, Keski-Aasia, Mongolia 6,6 511 298 670 900 1 182 198 1 175 000 50 000 1 225 000 Meda 8,2 687 441 495 000 1 182 441 850 000 850 000 Tempus 27,7 2 200 064 75 000 2 275 064 75 263 111 75 263 111 Monikohteiset toimet 4,7 339 000 390 400 729 400 YHTEENSÄ 124,4 9 807 950 1 368 750 5 023 300 16 200 000 19 640 950 75 263 111 1 836 112 96 740 173







2001 BUDJETTIVARAT euroina BUDJETIN ULKOPUOLISET VARAT euroina TOIMINTO Perus-henki-löstö Laki-säätei-nen henki-löstö, ABB Henkilös-tökulut Hallinto ja infra-struktuuri Toimintakulut (tehtävät mukaan lukien) BUDJETTI YHTEENSÄ Sopimukset Tempus Rahoittajien yhteistyö YHTEENSÄ budjetin ulkopuoliset (1 osasto) (2 osasto) (3 osasto) (1+2+3 osasto) Hallinnon tuki 35 20,0 1 945 091 1 407 750 25 050 3 377 891 Organisaation tuki 10 10,5 894 336 250 846 1 145 182 Ehdokasmaat 13 16,0 1 336 150 1 287 250 2 623 400 12 723 360 410 000 13 133 360 Länsi-Balkan 8 10,5 940 450 857 500 1 797 950 650 000 8 084 246 900 000 9 634 246 Tacis 10 13,0 1 169 950 1 198 154 2 368 104 4 450 000 30 682 792 701 200 35 833 992 Meda 8 10,0 925 750 1 034 450 1 960 200 0 Monikohteiset toimet 6 7,0 621 800 487 000 1 108 800 Tempus 25 28,0 2 358 473 60 000 2 418 473 0 YHTEENSÄ 115 115,0 10 192 000 1 407 750 5 200 250 16 800 000 5 100 000 51 490 398 2 011 200 58 601 598 Budjettimenot 3 osasto euroa 10 742 000 4 650 250 Ilman tehtäviä Neuvoa-antava kokous* 220 000 Dokumentaatio* 51 000 Tehtävät 550 000 Julkaisut* 195 000 Kääntäminen* 451 846 Työohjelma (31 luku) 3 732 404 josta noin 90 000 arviointiin Menot, joissa on *, on jaettu tasan toimintoperusteisen budjetoinnin sarakkeisiin neljän maantieteellisen toiminnon kesken