A4-0232/95

Päätöslauselma Euroopan unionin Välimeren politiikasta ja Barcelonan konferenssista (KOM(94)0427 - C4-0213/94 ja KOM(95)0072 - C4-0119/95)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon 17. toukokuuta 1991 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 158, 17.6.1991, s. 292)) Euroopan asemasta Välimeren alueen turvallisuuskysymyksissä,

- ottaa huomioon 12. heinäkuuta 1991 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 240, 16.9.1991, s. 250)) uudistetusta Välimeren politiikasta,

- ottaa huomioon 29. syyskuuta 1994 antamansa päätöslauselman ((EYVL C 305, 31.10.1994, s. 82)) Euroopan unionin Välimeren politiikasta,

- ottaa huomioon 13. kesäkuuta 1995 antamansa päätöslauselman Eurooppa-neuvoston huippukokouksesta Cannesissa ((Kyseisen istunnon pöytäkirja 13.6.1995, osa II, kohta 4)),

- ottaa huomioon Lissabonissa, Korfussa, Essenissä ja Cannesissa kokoontuneiden Eurooppa-neuvostojen johtopäätökset,

- ottaa huomioon komission tiedonannot neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin Välimeren politiikan vahvistamisesta: Euro-Välimeri - kumppanuuden luominen (KOM(94)0427 - C4-0213/94 ja Euroopan unionin Välimeren politiikan vahvistamisesta: ehdotus Euro-Välimeri -kumppanuuden täytäntöönpanosta KOM(95)0072 - C4-0119/95),

- ottaa huomioon neuvoston päätöksen kutsua koolle EU:n ja Välimeren maiden välinen konferenssi Barcelonaan 27. ja 28. marraskuuta 1995,

- ottaa huomioon Euroopan unionin kannan Barcelonassa pidettävään Euroopan ja Välimeren maiden konferenssiin, joka vahvistettiin Cannesin Eurooppa- neuvostossa,

- ottaa huomioon ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan mietinnön (A4-0232/95),

A. tunnustaa, että tarvitaan uudet puitteet tiiviimmälle yhteistyölle Euroopan unionin ja Maghreb- ja Mashrek-maiden sekä Kaakkois-Välimeren maiden välillä,

B. tunnustaa, että Euroopan unionin uusi aloite poliittisesta ja taloudellisesta yhteistyöstä voi edistää vakautta eräissä näistä maista,

C. katsoo, että EU:n eteläisellä ja kaakkoisella raja-alueella on entistä enemmän vakautta horjuttavia tekijöitä, jotka ovat luonteeltaan poliittisia, uskonnollisia, taloudellisia, sosiaalisia ja sotilaallisia, ja tämän vuoksi EU:n kiireellisenä tehtävänä on vaikuttaa myönteisellä tavalla tämän vaarallisen kehityksen pysäyttämiseksi kokonaisvaltaisella ja johdonmukaisella Välimeren politiikalla ja luomalla uudenlaiset, molempia osapuolia hyödyttävään yhteistyöhön, solidaarisuuteen, rauhaan ja turvallisuuteen perustuvat suhteet,

D. ottaa huomioon EU:n menestyksekkäät toimet Keski-, Itä- ja Kaakkois- Euroopan maiden sekä entisestä Neuvostoliitosta itsenäistyneiden maiden vakauttamiseksi mm. Phare- ja Tacis-ohjelmien avulla sekä EU:n ja Välimeren maiden yhteisen poliittisen pyrkimyksen tämän politiikan jatkamiseksi ja täydentämiseksi vastaavilla EU:n eteläiset naapurit kattavilla toimilla,

E. lähtee siitä, että rauha, vakaus ja turvallisuus ovat vakaan ja kestävän taloudellisen kehityksen perusedellytyksiä, joka puolestaan on edellytyksenä Välimeren alueen lukuisten ja valtavien ongelmien, kuten taloudellisten ja sosiaalisten jännitteiden, ratkaisulle,

F. on vakuuttunut siitä, että Barcelonan konferenssi saattaisi merkitä uutta vaihetta EU:n ja Välimeren maiden suhteissa ja luoda perustan pysyvälle lähentymiselle, yhteistyölle ja molemminpuoliselle luottamukselle alueella, Välimeren molemmilla puolilla vallitsevien eriarvoisuuksien ja siirtolaisvirtojen vähentämiseksi, sosiaalisen ja kulttuuriin liittyvän kehityksen edistämiseksi, ympäristön tilan kohentamiseksi ja alueellisen yhdentymisen tukemiseksi,

G. ottaa huomioon kylmän sodan aikana perustetun Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokouksen myönteisen merkityksen ja sen osuuden vuoropuhelun, keskinäisen ymmärryksen ja kahden blokin välisen luottamuksen edistämisessä,

H. katsoo, että Välimeren laajuisen yhteistyön eri tasojen ja alojen yhteensovittaminen on välttämätöntä ja että Barcelonan konferenssi saattaa osaltaan auttaa sopivien yhteyksien ja rakenteiden luomista: tällä varmistetaan joustava, pragmaattinen ja laaja-alainen yhteistyörakenne, joka mahdollistaa erilaisten ongelmien ja mahdollisuuksien johdonmukaisen ratkaisemisen,

I. katsoo, että Välimeren alueen ekologinen tila on erittäin kriittinen ja korostaa, että on tarpeen ryhtyä toimiin tämän hätätilanteen korjaamiseksi, ja muistuttaa, että kesäkuussa 1995 Välimeren maiden ympäristöministerit ja ympäristöasioista vastaava komission jäsen kokoontuivat Barcelonassa Välimeren toimintaohjelman II vaiheen hyväksymiseksi uusin aluetta koskevin tiukoin sitoumuksin,

J. katsoo, että Barcelonan konferenssissa perustettavan järjestön on annettava etusija ympäristön suojelulle ja kehitystä koskevalle yhteistyölle,

1. Onnittelee komissiota Välimeren politiikkaa koskevista tiedonannoista, ja kehottaa komissiota julkaisemaan ennen konferenssia täydentävän tiedonannon alueen turvallisuuskysymyksistä, joka voisi olla perustana neuvoston yhteistoiminnalle Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.8 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja jossa otettaisiin huomioon Euroopan parlamentin asiaa koskevat päätöslauselmat;

2. Katsoo, että kaiken, mikä liittyy Euroopan unionin osallistumiseen konferenssiin ja sen jälkeiseen työhön, olisi oltava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J.3 artiklassa esitetyn toiminnan tavoitteena;

3. Onnittelee Eurooppa-neuvostoa sen Lissabonin, Korfun, Essenin ja erityisesti Cannesin kokouksissa määrittelemästä Euroopan unionin kannasta Euroopan ja Välimeren maiden väliseen konferenssiin, erityisesti poliittista yhteistyötä ja turvallisuutta koskevien näkökohtien osalta, ja katsoo, että mainituista aiheista käytävä keskustelu on välttämätöntä konferenssin onnistumiselle;

4. Pyytää komissiota käynnistämään tarvittavia tutkimuksia niistä seurauksista, joita uudella monen- ja kahdenvälisellä institutionaalisella kehyksellä on unioniin kuuluville Välimeren maille, sekä osoittamaan tarvittavat sopeuttamistoimenpiteet;

5. Suosittelee neuvoston puheenjohtajamaalle, että se osoittaa päättäväisyyttä keskusteluissa, joita käydään Euroopan unionille ratkaisevan tärkeistä arvoista, kuten ihmisoikeudet, demokratia, sosiaalinen oikeudenmukaisuus, oikeusvaltio, ja että se on samalla vastaanottavainen tulevien kumppaneittemme uusille ajatuksille ja arvoille hedelmällisen ja hyödyllisen keskustelun aikaansaamiseksi, joka edistäisi keskinäistä ymmärtämistä, suvaitsevaisuutta sekä poliittisen ja sosiaalisen moniarvoisuuden kunnioittamista;

6. Uskoo, että yhteisön on kehitettävä Euroopan ja Välimeren alueen väliselle yhteistyölle strategia, joka perustuu seuraavalle kolmelle pilarille: ensinnäkin EU-sopimuksessa hahmoteltujen politiikkojen yhtenäistäminen, joita voitaisiin soveltaa tällä alueella; toiseksi EU:n jäsenvaltioiden erilaisten kahdenkeskisten yhteistyösopimusten täydentäminen monenkeskisellä puitesopimuksella; ja kolmanneksi suuren joustavuuden säilyttäminen erityisellä ja muista poikkeavalla tavalla näiden politiikkojen täytäntöönpanossa mahdollisissa kumppanuusmaissa tapahtuvan kehityksen mukaisesti; ja pyytää komissiota esittämään uuden tiedonannon, johon mahdollisuuksien mukaan sisältyy luonnos edellä mainitusta puitesopimuksesta;

7. Pitää Välimeren alueelle luotavaa, osapuolten erilaisia etuja edistävää vapaakauppa-aluetta tärkeänä tavoitteena, sanotun kuitenkaan rajoittamatta EU:n ja kunkin Välimeren maan kahdenvälisiä sopimuksia, mutta korostaa, että vapaakaupan edellyttämien rakenteellisten muutosten yhteydessä on hyvissä ajoin suunniteltava korvaavia toimenpiteitä esimerkiksi yksityistämisen mahdollisesti aiheuttaman äkillisen suuren työttömyyden lievittämiseksi;

8. Muistuttaa, että edellytyksiä alueelle tehtäville sijoituksille ovat ennen kaikkea markkinatalouteen perustuvan talouspolitiikan toteuttaminen, järkeistetty, rehellinen ja tehokas julkinen hallinto sekä infrastruktuurien ja koulutus- ja terveysolojen parantaminen; pyytää tässä yhteydessä Euroopan unionia panemaan täytäntöön PHARE- ja TACIS-ohjelmien kaltaisia yhteistyöohjelmia Välimeren alueen yhteistyökumppaniensa kanssa;

9. On vakuuttunut siitä, että Barcelonan konferenssi 27. ja 28. marraskuuta 1995 antaa tarvittavan kipinän koko Välimeren alueen kattavan, alueellisella tasolla toimivan kumppanuuden syntymiseen, ja kehottaa sen vuoksi neuvoston puheenjohtajamaata valmistelemaan konferenssia kyseisen tavoitteen mukaisesti;

10. Uskoo, että konferenssin ei pitäisi rajoittua poliittisten, taloudellisten, sosiaalisten tai turvallisuutta koskevien näkökohtien analysointiin, vaan sen olisi painotettava erityisesti kulttuuriin liittyvää sekä henkistä ja moraalista ulottuvuutta Välimeren alueen ihmisten suhteissa;

11. Kiinnittää espanjalaisten isäntien huomiota osanottajien oikein suoritetun valinnan suureen merkitykseen, mikä on neuvoston vastuulla, ja määrittelee valintakriteerit seuraavasti:

- kaikki 15 EU:n jäsenvaltiota ja ne eteläisen ja kaakkoisen Välimeren maat, jotka ovat solmineet yhteistyösopimuksen ETY:n kanssa, olisi kutsuttava osallistumaan konferenssiin täysivaltaisina jäseninä;

- neuvoston tulisi kutsua muita maita tarkkailijoiksi omien kriteeriensä ja ehtojensa mukaisesti;

katsoo, että neuvoston on määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt tarkkailijoiden osallistumisesta;

12. Korostaa, että tällä hetkellä muiden kiinnostuneiden osapuolten osanotto ei ole toivottavaa, koska konferenssi on vasta alkuvaiheissaan, ja odottaa, että espanjalaiset isännät pitäytyvät edellä olevaan osanottajaluetteloon;

13. Uskoo, että Barcelonan konferenssi voisi synnyttää pysyvät ja joustavat puitteet kestävän, Helsingin tapaisen prosessin käynnistämiseksi, jossa kaikkia aluetta koskevia asioita käsiteltäisiin Euroopan ja Välimeren alueen kumppanuudessa pitkällä aikavälillä;

14. Pyytää neuvostoa ja komissiota pyrkimään siihen, että konferenssista tulee laaja foorumi, jossa käsitellään kaikkia Välimeren alueen ongelmia, ja varmistumaan siitä, että konferenssi johtaa organisaatioon, jolla on pysyvä poliittinen ja hallinnollinen rakenne;

15. On sitä mieltä, että Barcelonan konferenssia seuraavan uuden organisaation on saatava tarpeellista tukea EU:n toimielimiltä: parlamentaarinen edustajakokous, joka koostuu Euroopan parlamentin jäsenistä ja jäsenmaiden parlamenttien vaaleilla valituista kansanedustajista; ministerineuvosto sekä pääsihteeri, jonka parlamentaarinen yhteiskokous valitsee;

16. Suosittelee neuvoston puheenjohtajamaalle, että se huolehtii Euroopan parlamentin virallisesta läsnäolosta konferenssin avajaisissa sekä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotta parlamentista voisi osallistua laaja valtuuskunta täysivaltaisesti konferenssiin ja sen jälkeiseen työhön; tämän valtuuskunnan tulisi kuvastaa Euro-Välimeri -kumppanuuden pääkohtia, ehdotetut poliittiset ja turvallisuutta koskevat näkökohdat sekä Euro- Välimeri-vapaakauppa-alue mukaan lukien;

17. Vaatii, että puheenjohtajamaa luo myös välttämättömät edellytykset sekä EU:n että Välimeren alueen maiden kansalaisjärjestöjen laajan ja kattavan läsnäolon varmistamiseksi konferenssissa ja sen jälkeisessä työssä;

18. Pyytää konferenssilta, että se takaisi Välimeren alueen toimintasuunnitelman II vaiheen täytäntöönpanon ja sisällyttäisi sen osaksi toimintasuunnitelmaa eräänä tärkeimmistä saavutuksista alueen kestävän kehityksen varmistamiseksi;

19. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja kaikille assosioituneille Välimeren alueen valtioille.