FI Euroopan unionin virallinen lehti C 299/12

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ja teollisuuden muutokset” (oma-aloitteinen lausunto)

2012/C 299/03

Esittelijä: Josef ZBOŘIL

Toinen esittelijä: Enrico GIBELLIERI

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 19. tammikuuta 2012 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ja teollisuuden muutokset

(oma-aloitteinen lausunto).

Asian valmistelusta vastannut neuvoa-antava valiokunta "teollisuuden muutokset" antoi lausuntonsa 11. kesäkuuta 2012. Esittelijä oli Josef Zbořil ja toinen esittelijä Enrico Gibellieri.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 11.–12. heinäkuuta 2012 pitämässään 482. täysistunnossa (heinäkuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 138 ääntä puolesta ja 2 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK on tietoinen siitä, että teollisuuden muutosten ennustaminen on vaikea, vaikkakin tarpeellinen ennakoiva tehtävä, joka perustuu näihin muutoksiin vaikuttaviin useisiin eri tekijöihin. Yksi tärkeimmistä muutosvoimista on tutkimus ja innovointi (T&I), ja eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat johtavia indikaattoreita.

1.2 ETSK kehottaa Euroopan komissiota tukemaan olemassa olevien eurooppalaisten teknologiayhteisöjen toimintaa edelleen ja parantamaan sekä niiden keskinäistä että niiden ja unionin asianomaisten toimielimien välistä vaihdantaa.

1.3 ETSK toteaa, että eurooppalaisiin teknologiayhteisöihin liittyvillä teollisuudenaloilla on ratkaiseva asema arvoketjussa: monet innovaatiot riippuvat perusprosesseista (valmistusteollisuus, jalostusteollisuus, metsätalous, robotiikka) ja materiaaleista (kemikaalit, teräs jne.). Sen vuoksi prosessi- ja materiaali-innovaatioilla on katalyyttivaikutus eurooppalaiseen innovointiin.

1.4 ETSK toteaa, että eurooppalaiset teknologiayhteisöt pyrkivät jo vastaamaan yhteiskunnallisiin haasteisiin. Niiden kattamalla alalla on merkittävä vaikutus yhteiskuntaan kasvun ja lisäarvoa tuottavien työpaikkojen osalta. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen toiminta liittyy keskeisiin poliittisiin kysymyksiin (esimerkiksi biotalous, raaka-aineet ja resurssitehokkuus).

1.5 Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat selkeä ja konkreettinen esimerkki eurooppalaiseen tutkimus- ja innovaatiopolitiikkaan alhaalta ylöspäin suuntautuvasta lähestymistavasta, jonka toteuttamiseen osallistuvat teollisuus ja muut tärkeät sidosryhmät innovoinnin kaikissa vaiheissa. "Horisontti 2020" tarvitsee tällaista lähestymistapaa.

1.6 Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen toiminnan tehostamiseksi ESTK kehottaa parantamaan unionin sääntelyjärjestelmän yksinkertaistamisprosessia (osallistuminen EU:n hankkeisiin mukaan luettuna), pyrkimään entistä aktiivisemmin vähentämään institutionaalisten aloitteiden pilkkoutuneisuutta ja keskinäistä kilpailua, koordinoimaan nykyistä paremmin politiikkoja sekä lisäämään tulevaisuudessa institutionaalisen tason erottuvuutta.

1.6.1 ETSK:n näkemyksen mukaan eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat keskeinen väline EU:n teollisuuspolitiikan vahvistamisessa. Ne saavat merkittävän panoksen ja tuen teollisuudelta, joka kuuluu unionin talouden keskeisiin tekijöihin. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen toiminta perustuu teollisuuteen, mikä takaa, että niiden aloitteet ovat merkittäviä teollisuudelle. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen antama panos vastaa teknologian ja tutkimuksen tarpeisiin ja edistää lisäksi teknologian siirtoa.

1.6.2 Kun otetaan huomioon olemassa olevat esimerkit (muun muassa ESTEP ja PLATEA), ammattiliittojen ja muiden merkittävien sidosryhmien tulisi osallistua nykyistä enemmän eurooppalaisten, kansallisten ja alueellisten teknologiayhteisöjen toimintaan jatkuvan yhteistyön pohjalta, siten että voidaan kattaa sosiaaliset ja yhteiskunnalliset kysymykset, jotka vahvistavat strategisten tutkimusohjelmien vaikutuksia.

1.6.3 Pk-yritysten osallistumisvaikeudet tulisi ratkaista vertailemalla jatkuvasti niiden tilannetta onnistuneimpiin esimerkkeihin, kuten yhteinen teknologia-aloite "polttokenno- ja vety-yhteisyritys" tekee.

1.7 Eurooppalaisiin teknologiayhteisöihin yhteydessä olevat kansalliset ja alueelliset teknologiayhteisöt mukailevat ensiksi mainittujen rakennetta jäsenvaltiotasolla. EU:n, jäsenvaltioiden ja alueellisten T&I-ohjelmien koordinaatiota ja lähentämistä tulisi tehostaa tiivistämällä teknologiayhteisöjen yhteistyötä.

1.8 Eurooppalaiset teknologiayhteisöt voivat antaa merkittävän panoksen unionin politiikkojen toteuttamiseen. Innovaation edistämiseksi on määritelty erityiset painopistealat julkis- ja yksityissektoreilla: resurssi- ja energiatehokkuus prosessiteollisuudessa (SPIRE), julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet biopohjaisilla toimialoilla (bioteollisuus kasvun tukena), vettä, raaka-aineita ja älykkäitä kaupunkeja koskeva eurooppalainen innovaatiokumppanuus (yhdessä SET-suunnitelman kanssa) ja EMIRI (energia-aineiden teollisen tutkimuksen aloite). Tällainen tehostettu sektorien välinen yhteistyö ja koordinaatio teknologiayhteisöjen avulla hyödyttää viime kädessä koko eurooppalaista yhteiskuntaa.

1.9 ETSK kehottaa EU:n toimielimiä työskentelemään kansainvälisen yhteistyön parantamiseksi, jotta voidaan houkutella maailmanlaajuista johtavaa asiantuntemusta, jota EU voi hyödyntää ja asettaa markkinoille.

1.10 Tulisi kannustaa kansallisia teknologiayhteisöjä hyödyntämään rakennerahastovaroja valtio- ja aluetasolla, sekä kehottaa lisäämään niiden mahdollisuuksia saada tällaisia varoja, jotta parannetaan niiden älykkään erikoistumisen valinnanvaraa.

1.11 Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen rooli yhteiskunnallisiin haasteisiin ratkaisuja tarjoavina foorumeina vahvistuu, kun ne työskentelevät tutkimuksen lisäksi innovaation parissa. Tämä on keskeisen tärkeää Euroopan hyvinvoinnin säilyttämiseksi.

1.12 ETSK pitää eurooppalaisten teknologiayhteisöjen roolia tärkeänä, sillä ne toimivat yhdyssiteenä kysyntäpuolen innovointivälineisiin, jotka täydentävät T&I-toimia ja nopeuttavat käyttöönottoa markkinoilla. Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat keskeisen tärkeitä myös T&I-toiminnan tulosten levittämisessä. Komitea kehottaa hyödyntämään nykyistä enemmän koordinoinnin tukitoimia arvoketjussa tehtävän yhteistyön edistämiseksi.

1.13 Valmistusprosessit ja valmistukseen liittyvä tutkimus- ja innovaatiotoiminta menettävät yhteiskunnallista houkuttavuuttaan suuren yleisön ja etenkin nuorten silmissä. Tämä johtuu myös valmistustoiminnan siirtämisestä Euroopan ulkopuolelle, ja tämä taas, noidankehässä, johtaa uusiin toiminnan siirtoihin. ETSK odottaa, että eurooppalaiset teknologiayhteisöt voivat osaltaan parantaa tietoutta teollisten valmistusprosessien merkityksestä.

1.14 Teknologiayhteisöt voivat kärsiä EU:n teollisuuden vähenemisestä. EU:n teollisuus on menettämässä maailmanlaajuisen johtavan asemansa ja kärsii alhaisesta riskinotosta ja yrittäjähengen puutteesta muihin maailmankolkkiin verrattuna.

1.15 Ihmiskeskeistä koulutusta ja oppimista tulisi ylläpitää, ja sitä tulisi vahvistaa teknologiayhteisöissä niiden strategisina tekijöinä. Sen vuoksi tulisi luoda tiiviit ja jatkuvat yhteydet vastaaviin alakohtaisiin sosiaalista vuoropuhelua käyviin EU:n komiteoihin ja työllisyydestä, sosiaalipolitiikasta, terveydestä ja kuluttaja-asioista vastaavaan neuvostoon.

1.16 Eurooppalaisilla teknologiayhteisöillä saattaa myös olla merkittävä vaikutus sosiaalisiin ja yhteiskunnallisiin seikkoihin ja erityisesti yhteiskunnan kustantaman opetuksen ja ammatillisen koulutuksen järjestelmien uudelleensuuntaamiseen Euroopan teollisuus- ja valmistusteollisuusalojen tarpeisiin. Koulutukseen ja uudelleenkoulutukseen tulisi panostaa merkittävästi, jotta työntekijät ovat valmistautuneita työskentelemään uuden prosessiteknologian ja tutkimus- ja innovaatiotoiminnan tuloksena syntyvien tuotteiden parissa. Vain pätevät ja vakinaisessa työsuhteessa olevat ihmiset voivat hallita uuden, korkean tason tekniikan.

2. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen perustaminen ja historia

2.1 EU:n neuvosto kehotti vuoden 2003 maaliskuussa vahvistamaan eurooppalaista tutkimusaluetta (ERA) perustamalla eurooppalaisia teknologiayhteisöjä, joissa kootaan yhteen tekniikan taitotiedon asiantuntijat, teollisuuden edustajat, sääntelyviranomaiset ja rahoituslaitokset.

2.2 Eurooppalaisia teknologiayhteisöjä perustettiin teollisuusjohtoisiksi sidosryhmien foorumeiksi, joiden tarkoituksena oli määrittää keskipitkän ja pitkän aikavälin tutkimus- ja teknologiatavoitteita ja kehittää etenemissuunnitelmia. Niiden oli määrä antaa panoksensa tutkimuksen alan eri toimijoiden synergian lisäämiseen sekä määrittää painopisteitä useilla teknologian aloilla EU:n kasvun, kilpailukyvyn ja kestäväpohjaisuuden lisäämiseksi.

2.3 Komissio osallistui eurooppalaisten teknologiayhteisöjen kehittämiseen toimimalla prosessin tukijana. Komissio toimii nykyään tarkkailijana ja on sitoutunut käymään järjestelmällistä vuoropuhelua tutkimusprioriteeteista. Komissio ei omista eikä hallinnoi teknologiayhteisöjä; ne ovat riippumattomia organisaatioita. Euroopan komission Cordis-verkkosivu, eurooppalaisten teknologiayhteisöjen uutiskirje ja säännöllisesti järjestettävät eurooppalaisten teknologiayhteisöjen johtajien seminaarit helpottavat viestintää.

2.4 Osa eurooppalaisista teknologiayhteisöistä on väljiä verkostoja, jotka kokoontuvat vuosikokouksiin, toisilla puolestaan on oma rakenteensa ja jäsenmaksut. Kaikki eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat koonneet yhteen sidosryhmiä, päässeet yhteisymmärrykseen yhteisestä näkemyksestä ja laatineet strategisia tutkimusohjelmia. Teollisuuden ja julkishallinnon piirissä toimivat tutkijat ja valtionhallinnon edustajat käyvät vuoropuhelua eurooppalaisten teknologiayhteisöjen kehittämisestä. He antavat panoksensa myös yhteisymmärrykseen pääsemiseen ja investointitoimien yhdenmukaistamisen tehostamiseen.

2.5 Eurooppalaiset teknologiayhteisöt edistävät tehokkaita julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia ja antavat merkittävän panoksen eurooppalaisen tutkimusalueen kehittämiseen osaamiseen perustuvan kasvun tueksi. Tällaiset julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet pystyvät vastaamaan teknologian haasteisiin, jotka voisivat antaa avaimia kestävään kehitykseen, julkisten palvelujen tarjonnan parantamiseen ja perinteisten teollisuudenalojen rakennemuutokseen.

3. Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ja teollisuuden muutos

3.1 Teollisuuden muutos (1) on jatkuva prosessi, johon vaikuttavat monet tekijät, kuten markkinasuuntaukset ja organisatoriset, sosiaaliset, yhteiskunnalliset ja rakenteelliset muutokset sekä tuotantoprosesseja ja tuotteita koskeva tekninen innovointi.

3.2 Myös innovointi on jatkuva prosessi, ja se on yksi tärkeimmistä teollisuuden muutokseen vaikuttavista tekijöistä, sillä se varmistaa uusien tieteellisten löytöjen jatkuvan siirtämisen todelliseen tuotantoketjuun. Lisäksi se on EU:n valmistusteollisuus- ja palvelualojen globaalin kilpailukyvyn liikkeellepaneva voima.

3.3 Tarkasteltaessa innovaatioprosessia tulisi harkita huolellisesti, miten Euroopassa käytetään niukkoja taloudellisia voimavaroja. Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat jo olemassa oleva tehokas väline, ja ne voisivat olla konkreettinen ratkaisu teollisuuspolitiikan innovaatio- ja kehittämiskysymyksiin.

3.4 Teollisuuden rakennemuutoksen luonne ja perusolemus perustuvat pääasiassa innovaatioon, ja eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat koko ajan enemmän innovaatioiden tosiasiallisia fyysisiä syntypaikkoja. Teknologiayhteisöjä suunnataan sellaisten käytännön teollisten sovellusten suuntaan, joilla on vaikutusta tuotantoprosesseihin, tuotteisiin, työn organisointiin ja työolosuhteisiin.

3.5 Unionin toimielimet suosittavat kaikkien sidosryhmien tasapainoista osallistumista eurooppalaisten teknologiayhteisöjen toimintaan. On erityisen toivottavaa, että unionin toimielimet tukevat kaikin mahdollisin keinoin pk-yrityksiä ja yhtiömuotoisia taloudellisia tutkimuslaitoksia, kuten tieto-osuuskuntia, jotta nämä erittäin suositut eurooppalaiset yritykset voivat osallistua aktiivisesti teknologiayhteisöjen toimintaan. Teknologiayhteisöjen kustannukset ovat pk-yritysten ja yliopistojen tutkimustyöhön osallistumisen este.

3.6 Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat vapaaehtoisesti perustettuja elimiä, jotka ovat avoimia kaikille asianomaisille toimijoille. Kun otetaan huomioon niiden laajuus ja merkitys EU:ssa, on korvaamattoman tärkeää tunnustaa niiden rooli EU:n politiikan täytäntöönpanon tehokkaina välineinä.

3.7 Siirtyminen nykyistä kestäväpohjaisempaan valmistus- ja palvelutoimintaan EU:ssa sekä Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpano riippuvat voimakkaasti siitä, millä keinoin eurooppalaiset teknologiayhteisöt saavat ensi vuosikymmenellä todellisia innovaatioita aikaan.

3.8 Todellinen ja käytännönläheinen innovointi ja teollisuuden rakennemuutos voitaisiin saavuttaa suunnittelemalla samanaikaisesti innovatiivisia prosesseja/tuotteita sekä tarvittavia taitoja ja työn organisointia, jotta suunnitteluprosessi voidaan toteuttaa täysimittaisesti valmistusteollisuudessa ja palvelualalla.

3.9 Jotkut eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat siten organisoituja, että ne ottavat heti alusta alkaen huomioon innovaatioprosessin työ- ja sosiaalipoliittiset näkökohdat ja sisällyttävät strategisiin tutkimusohjelmiinsa henkilöresurssien tuleviin tarpeisiin liittyviä toimia. Tämä tapahtuu usein tiiviissä yhteistyössä vastaavien sosiaalidialogia käyvien EU:n alakohtaisten komiteoiden kanssa, ja ne myös vaihtavat niiden kanssa tietoja.

3.10 ETSK:n neuvoa-antava valiokunta "teollisuuden muutokset" on kokoonpanonsa ja EU:n tärkeimpiin toimialoihin ylläpitämiensä tiiviiden yhteyksien ansiosta analysoinut eri teollisuudenalojen nykytilannetta ja antanut suosituksia muille EU:n toimielimille ja jäsenvaltioille tämän alhaalta ylöspäin suuntautuvan ja epäbyrokraattisen prosessin avulla. Tavoitteena on antaa panos EU:n teollisuuspolitiikan toteuttamiseen ja toivottuun teollisuuden muutokseen.

4. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen rooli tutkimuksessa ja innovaatiossa (T&I)

Euroopan komissio on kehittänyt ja pannut täytäntöön useita aloitteita eurooppalaisten teknologiayhteisöjen ja teollisuuden toiminnan vahvistamiseksi sekä teknologiaan perustuvan toimintapolitiikan käyttöönottamiseksi.

4.1 Yhteiset teknologia-aloitteet ovat strategisten tutkimusohjelmien toteuttamisvälineitä vain joissakin harvoissa eurooppalaisissa teknologiayhteisöissä. Vain muutamissa teknologiayhteisöissä tavoitteiden laajuus ja soveltamisala ovat sellaiset, että tutkimuksen ja innovaation puiteohjelmien tavanomaiset välineet eivät ole sinällään riittäviä. Sen sijaan tehokas toimeenpano edellyttää erityistä mekanismia, jolla varmistetaan tarvittava johtajuus ja koordinaatio tutkimustavoitteiden saavuttamiseksi. Näiden tarpeiden täyttämiseksi on kehitetty yhteisen teknologia-aloitteen käsite.

4.2 Entinen tutkimus-, innovointi- ja tiedeasioista vastaava komissaari ja teollisuuden korkean tason edustajat kokoontuivat vuoden 2009 maaliskuussa tarkastelemaan edistystä ja keskustelemaan uusien tutkimusvälineiden (julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien) täytäntöönpanoon liittyvistä painopisteistä. Näitä painopisteitä ja välineitä on käytetty tulevaisuuden tehtaita, energiatehokkaita rakennuksia ja vähäpäästöisiä autoja koskeviin aloitteisiin, jotka sisältyvät vuoden 2008 marraskuussa hyväksyttyyn Euroopan talouden elvytyssuunnitelmaan.

4.3 Nämä kolme julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta ovat tehokas keino edistää tutkimustoimintaa kolmella mittavalla teollisuudenalalla: autoteollisuudessa, rakennusalalla ja valmistusteollisuudessa. Talouden taantuma on kohdistunut erityisesti niihin, ja niillä innovaatio voi merkittävästi edistää ympäristöystävällisempää ja kestävämpää taloutta.

4.4 EU:n vuonna 2008 hyväksymä SET-suunnitelma (Euroopan strateginen energiateknologiasuunnitelma) on ensimmäinen askel laadittaessa energiateknologiaan liittyvää EU:n politiikkaa. Se on EU:n energiapoliittista päätöksentekoa tukeva väline, jonka tavoitteena on

— kehittää osaamista sekä vauhdittaa teknologian siirtoa ja käyttöönottoa

— säilyttää vähähiilisen energiateknologian teollisuuden johtoasema EU:lla

— edistää energiateknologian kehittämistä tieteessä, jotta voidaan saavuttaa vuoteen 2020 asetetut energia- ja ilmastonmuutostavoitteet

— antaa panos vähähiiliseen talouteen siirtymiseen maailmanlaajuisesti vuoteen 2050 mennessä.

SET-suunnitelman toteuttaminen alkoi luomalla eurooppalaisia teollisuusaloitteita, joissa kootaan yhteen teollisuuden edustajat, tutkimusyhteisö, jäsenvaltiot ja komissio riskin jakamiseksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksissa. Samanaikaisesti Euroopan energiatutkimuksen yhteenliittymä (EERA) on työskennellyt vuodesta 2008 mukauttaakseen yksittäisten tutkimuslaitosten tutkimus- ja kehitystoiminnan SET-suunnitelman painopistealoihin ja luodakseen EU-tason yhteisen puiteohjelman.

4.5 Edelläkävijämarkkinoita koskevan EU:n aloitteen (LMI) tarkoituksena on tukea kuudella tärkeällä alalla toteutettavia toimia, jotta voidaan vähentää uusien tuotteiden ja palvelujen markkinoille tuomisen esteitä. Komissio, jäsenvaltiot ja teollisuus tekevät yhteistyötä toimintasuunnitelmien täytäntöönpanemiseksi. Politiikan välineet koskevat sääntelyä, julkisia hankintoja, standardointia ja tukitoimia. LMI koskee seuraavia markkinoita: sähköiset terveydenhuoltopalvelut, suojaavat tekstiilit, kestävyysajattelun mukainen rakentaminen, kierrätys, biotuotteet ja uusiutuvat energiavarat.

5. Eurooppalaiset teknologiayhteisöt: SWOT-analyysin tulokset

5.1 Kun otetaan huomioon eurooppalaisten teknologiayhteisöjen nykyinen suuri määrä, on ilmeistä, että niiden suoritustasot ovat olleet erilaisia menneisyydessä ja näin tulee olemaan myös vastaisuudessa. Komitea on sen vuoksi tehnyt alustavan analyysin, jolla pyritään kartoittamaan tärkeimpiä huippuosaamisen yleistekijöitä (vahvuudet ja tilaisuudet) ja, mikä vieläkin tärkeämpää, tärkeimmät esteet (heikkoudet ja uhkat).

5.2 Vahvuudet

— Teknologiayhteisöt kokoavat yhteen kaikki sidosryhmät: tutkimuskeskukset ja yliopistot, teollisuuden (suuret toimijat ja pk-yritykset), laitevalmistajat, voittoa tavoittelemattomat organisaatiot ja kaupalliset yritykset, järjestöt, viranomaiset ja ammattiliitot.

— Teknologiayhteisössä yksilöidään selvästi roolit ja hierarkia sektorin sisällä. Sidosryhmillä on yhteinen visio, etenemissuunnitelma ja täytäntöönpanosuunnitelma.

— Eurooppalaiset teknologiayhteisöt saavat merkittävän panoksen ja tuen teollisuudelta, joka kuuluu unionin talouden keskeisiin tekijöihin. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen toiminta perustuu teollisuuteen, mikä takaa, että niiden aloitteet ovat merkittäviä teollisuudelle. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen antama panos vastaa teknologian ja tutkimuksen tarpeisiin ja edistää lisäksi teknologian siirtoa.

— Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen hallintorakenne ei ole raskas, ne ovat joustavia ja ne mobilisoivat "voimia" ja kokoavat yhteen resursseja.

— Eurooppalaisiin teknologiayhteisöihin liittyvillä teollisuudenaloilla on ratkaiseva asema arvoketjussa: monet innovaatiot riippuvat perusprosesseista (esimerkiksi valmistusteollisuus, jalostusteollisuus, metsätalous, robotiikka) ja materiaaleista (kemikaalit ja teräs). Sen vuoksi prosessi- ja materiaali-innovaatioilla on katalyyttivaikutus EU:n innovointiin.

— Eurooppalaiset teknologiayhteisöt pyrkivät jo vastaamaan yhteiskunnallisiin haasteisiin. Niiden kattamalla alalla on merkittävä vaikutus yhteiskuntaan kasvun ja lisäarvoa tuottavien työpaikkojen osalta. Teknologiayhteisöjen toiminta liittyy keskeisiin poliittisiin kysymyksiin (esimerkiksi biotalous, raaka-aineet ja resurssitehokkuus).

— Eräissä eurooppalaisissa teknologiayhteisöissä on kansallisia ja alueellisia teknologiayhteisöjä, mikä on tilanne kaikissa EU-maissa.

— Koulutusta pidetään teknologiayhteisöjoen strategisena osatekijänä.

— Olemassa olevien eurooppalaisten teknologiayhteisöjen esimerkin mukaan on jo otettu käyttöön monia täytäntöönpanovälineitä (esimerkiksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia, klustereita jne.).

5.3 Heikkoudet

— Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen tulisi ajatella strategisesti ja välttää kapea-alaiseksi eturyhmäksi muuttumista ja ydinajatuksen kadottamista. Teknologiayhteisöt saattavat kärsiä toiminnan päällekkäisyydestä tai liiallisesta pilkkoutuneisuudesta.

— Joissakin tapauksissa suuret toimijat hallitsevat teknologiayhteisön toimintaa.

— Loppusovellutusten ja lopullisten innovaatioiden ei ole helppo todeta olevan eurooppalaisten teknologiayhteisöjen työtä ja lukea niiden hyväksi: — Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen erottuvuus on sekä julkis- että yksityissektorilla yhä heikko. — Valtiovallasta riippumattomat organisaatiot eivät ole kiinnostuneita osallistumaan niiden toimintaan. — Jäsenvaltioiden vastaavat yhteisöt (kansalliset ja alueelliset teknologiayhteisöt) eivät ole yleisesti ottaen menestyneet.

— Tulee pyrkiä nykyistä määrätietoisemmin omaksumaan monialainen lähestymistapa, jossa yhdenmukaistetaan osapuolten edut ja vuorovaikutus.

— Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen tulisi parantaa viestintäänsä ja tulosten levittämistä.

5.4 Mahdollisuudet

— Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat keskeinen väline EU:n teollisuuspolitiikan edistämisessä. Kansalliset ja alueelliset teknologiayhteisöt mukailevat eurooppalaisen teknologiayhteisön rakennetta jäsenvaltiotasolla ja parantavat yhteisön koordinaatiota ja tehokkuutta. EU:n, jäsenvaltioiden ja alueellisten T&I-ohjelmien koordinaatiota ja lähentämistä tulisi tehostaa tiivistämällä eurooppalaisten teknologiayhteisöjen yhteistyötä.

— Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen rooli yhteiskunnallisiin haasteisiin ratkaisuja tarjoavina foorumeina saa lisäarvostusta, koska ne edistävät tutkimuksen lisäksi innovaatiota.

— On määritelty erityiset painopistealat innovaation edistämiseksi julkis- ja yksityissektoreilla: resurssi- ja energiatehokkuus prosessiteollisuudessa (SPIRE), julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet biopohjaisilla toimialoilla, vettä, raaka-aineita ja älykkäitä kaupunkeja koskeva eurooppalainen innovaatiokumppanuus (yhdessä SET-suunnitelman kanssa) ja energia-aineiden teollisen tutkimuksen aloite EMIRI.

— Teknologiayhteisöt kehottavat komissiota lisäämään koordinointitoimien toteuttamista yhteistyön edistämiseksi arvoketjussa ja yksinkertaistamispyrkimysten tehostamiseksi. Kansainvälisen yhteistyön tiivistäminen sekä sellaisen maailmanlaajuisen huippuosaamisen houkutteleminen, jota EU voisi hyödyntää ja tuoda markkinoille, voisi edistää eurooppalaisten teknologiayhteisöjen työskentelyä suuresti.

— Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen tulisi yhdistää kysyntäpuolen innovaatiovälineet täydentämään tutkimustoimintaa, jotta voidaan nopeuttaa käyttöönottoa markkinoilla.

— Eurooppalaiset teknologiayhteisöt voisivat parantaa tietoutta teollisten valmistusprosessien merkityksestä kestävän hyvinvoinnin lisäämiseksi Euroopassa.

— Ihmiskeskeistä koulutusta ja oppimista tulisi ylläpitää teknologiayhteisöissä.

5.5 Uhkat

— Eurooppalaiset teknologiayhteisöt sanovat kärsivänsä toimintansa rahoittamiseksi tarvittavien resurssien puutteesta.

— Eurooppalaiset teknologiayhteisöt voivat kärsiä EU:n teollisuuden supistumisesta. EU:n teollisuus on menettämässä maailmanlaajuisen johtavan asemansa ja kärsii alhaisesta riskinotosta ja yrittäjähengen puutteesta muihin maailmankolkkiin verrattuna.

— Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen toimintaa voitaisiin tehostaa parantamalla EU:n sääntelyjärjestelmän yksinkertaistamisprosessia (osallistuminen EU:n hankkeisiin mukaan luettuna), pyrkimällä entistä määrätietoisemmin vähentämään institutionaalisten aloitteiden pilkkoutuneisuutta ja keskinäistä kilpailua, koordinoimalla nykyistä paremmin politiikkoja sekä lisäämällä tulevaisuudessa erottuvuutta institutionaalisella tasolla.

— Valmistusprosessit ja valmistukseen liittyvä tutkimus- ja innovaatiotoiminta menettävät yhteiskunnallista houkuttavuuttaan suuren yleisön ja etenkin nuorten silmissä. Tämä johtuu myös valmistustoiminnan siirtämisestä unionin ulkopuolelle.

6. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen keskinäinen sekä niiden ja Euroopan komission yhteistyö

Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat osallistuneet aktiivisesti EU:n tutkimuksen ja innovaatioiden seitsemännen puiteohjelman toteuttamiseen. Teknologiayhteisöt tarjoavat nyt tietoa ja tekevät ehdotuksia "Horisontti 2020" -ohjelman parhaillaan käynnissä olevaa laatimista varten, jotta se saadaan vastaamaan eurooppalaisen yhteiskunnan todellisia tarpeita ja erityisesti valmistusteollisuuden ja palvelualan tarpeita.

6.1 Horisontti 2020

6.1.1 "Horisontti 2020" on Eurooppa 2020 -strategian "Innovaatiounioni"-lippulaivahankkeen täytäntöönpanoväline; innovaatiounionin tavoitteena on turvata EU:n globaali kilpailukyky. Ohjelmaa toteutetaan vuosina 2014–2020, ja sillä on 80 miljardin euron määrärahat. Se on osa pyrkimyksiä saada uutta kasvua ja uusia työpaikkoja Eurooppaan. "Horisontti 2020" -ohjelman tavoitteena on

— vahvistaa EU:n asemaa tieteessä

— vahvistaa teollisuuden johtoasemaa innovaatiotoiminnassa; tähän sisältyvät muun muassa merkittävät investoinnit keskeisiin teknologioihin, pääoman saatavuuden parantaminen ja pk-yritysten tuki.

— auttaa vastaamaan kaikkien eurooppalaisten yhteisiin suuriin huoliin, joiden aiheena ovat esimerkiksi ilmastonmuutos, kestäväpohjaisten liikennejärjestelmien kehittäminen ja liikkuvuus.

6.1.2 "Horisontti 2020" pyrkii vastaamaan yhteiskunnallisiin haasteisiin auttamalla kuromaan umpeen tutkimuksen ja markkinoiden välistä kuilua. Markkinalähtöiseen lähestymistapaan kuuluu muun muassa kumppanuuksien luominen yksityissektorin ja jäsenvaltioiden kanssa.

6.1.3 "Horisontti 2020" -ohjelmaa täydennetään lisätoimilla, joilla suunnitellaan ja kehitetään eurooppalaista tutkimusaluetta vuoteen 2014 mennessä. Näillä toimilla pyritään poistamaan osaamisen, tutkimuksen ja innovoinnin todellisten sisämarkkinoiden luomisen esteet.

6.2 Eurooppa 2020 -strategia

6.2.1 Eurooppa 2020 -strategia on EU:n kasvustrategia seuraavalle vuosikymmenelle. EU:sta tehdään älykäs, kestävä ja osallistava talous. Näiden kolmen toisiaan vahvistavan painopistealan tulee auttaa EU:ta ja jäsenvaltioita työllisyyden, tuottavuuden, ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korkean tason saavuttamisessa.

6.2.2 Käytännön tasolla EU on asettanut viisi kunnianhimoista tavoitetta – työllisyyden, innovaation, koulutuksen, sosiaalisen osallisuuden ja ilmaston/energian aloilla – jotka on määrä saavuttaa vuoteen 2020 mennessä. Jokainen jäsenvaltio on asettanut omat tavoitteensa kullakin näistä aloista. Unioni- ja jäsenvaltiotason käytännön toimet tukevat strategiaa.

6.3 Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen tuleva rooli

6.3.1 Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen tehtävän odotetaan säilyvän samana tulevaisuudessa. Lisäksi eurooppalaiset teknologiayhteisöt voivat myös tukea komission välineiden täytäntöönpanoa; niistä osaa on jo testattu seitsemännessä puiteohjelmassa. Komission odotetaan hyödyntävän nykyistä enemmän (vaikkakin rajoitettua määrää) "Horisontti 2020" -aloitteen täytäntöönpanovälineitä, joita ovat esimerkiksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet ja yhteiset teknologia-aloitteet.

6.3.2 Teollisuus ja laajat sidosryhmät ovat hyvin sitoutuneita tukemaan edellä mainittujen välineiden täytäntöönpanoa. Esimerkkeinä mainittakoon julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet biopohjaisilla toimialoilla (bioteollisuus kasvun tukena), Resurssi- ja energiatehokkuuteen perustuva kestäväpohjainen prosessiteollisuus (SPIRE), Energia-aineiden teollisen tutkimuksen aloite (EMIRI) ja Tulevien infrastruktuuriverkkojen tutkimus Euroopassa (reFINE).

Bryssel 11. heinäkuuta 2012 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) ETSK:n lausunto aiheesta "Teollisuuden muutokset: nykytilanne ja tulevaisuuden näkymät"EUVL C 10, 14.1.2004, s. 105–113.