Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Taloudellinen vuosikatsaus 1996"

(96/C 204/15)

Komissio päätti 12. maaliskuuta 1996 pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Taloudellinen vuosikatsaus 1996".

Asian valmistelusta vastannut talous-, raha- ja valuutta-asiainjaosto hyväksyi lausuntonsa 1. huhtikuuta 1996. Esittelijänä oli Ursula Konitzer.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 335. täysistunnossaan (huhtikuun 24. päivän 1996 kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 114 ääntä puolesta, 17 vastaan, ja 17 pidättyi äänestämästä.

1. Tiivistelmä

1.1. Talous- ja sosiaalikomitea on huolissaan komission katsauksen osoittamasta makrotaloudellisesta kehityksestä. Vuoden 1994 hyvien suhdanteiden jälkeen vuonna 1995 kasvu ei parantuneista tarjonnan ehdoista huolimatta saavuttanut tavoitteita. Lyhyen ja keskipitkän aikavälin talousnäkymien kannalta on huolestuttavaa, että kielteinen kehitys kärjistyi vuoden lopulla.

1.2. Kuten neuvosto lausui Essenin kokouksessaan ja vahvisti myöhemmin Cannesissa, työttömyyden vähentäminen ja yhtäläisten mahdollisuuksien saavuttaminen ovat edelleen Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden tärkein tehtävä. Myös komissio pitää taloudellisessa vuosikatsauksessaan vuodelle 1996 taas kerran työpaikkojen luomista ja työttömyyden vähentämistä suurimpina yhteisön kohtaamina haasteina. Näiden talous- ja sosiaalipoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi samoin kuin talous- ja rahaliiton toteuttamiseksi tarvitaan kuitenkin ehdottomasti jatkuvaa sosiaalisesti sekä ekologisesti kestävää investointeihin perustuvaa kasvua.

1.3. Koska komissio pitää talouden perustekijöitä edelleen hyvinä, talous- ja sosiaalikomitea uskoo hidastuvan talouskehityksen takana piilevän taloudellisten toimijoiden luottamuspulan, jonka syvyys vaihtelee eri jäsenvaltioissa. Näin voidaan tulkita esimerkiksi rahamarkkinoiden hermostuneita reaktioita dollarin heikkouteen keväällä 1995. Myös uudet kyselytutkimukset vahvistavat tätä oletusta, samoin kuin joissain jäsenvaltioissa käytävä varsin jyrkästi jakaantunut keskustelu talous- ja rahaliittoon liittyvistä riskeistä. Tämä johtaa viime kädessä tärkeiden investointipäätösten perumiseen tai lykkäämiseen.

1.4. Eurooppalaisen politiikan tulee siksi ehkä enemmän kuin koskaan pyrkiä vahvistamaan luottamusta eurooppalaiseen yhdentymispolitiikkaan talouden palauttamiseksi terveen kasvun polulle ja ratkaisuaan odottavien ongelmien voittamiseksi. Talous- ja sosiaalikomitean näkemyksen mukaan suurin ongelma tässä on edelleen lähes muuttumattomana pysynyt korkea työttömyys sekä sen taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset. Jos valkoisessa kirjassa "Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys" asetettua tavoitetta puolittaa työttömyys vuoteen 2000 mennessä ei merkittävästi lähestytä, ei kansalaisten luottamusta voida palauttaa.

1.5. Tämän vuoksi talous- ja sosiaalikomitea kehottaa komissiota kehittämään edelleen komission puheenjohtajan Jacques Santerin aloitetta "työllisyyden luottamussopimuksesta" ja laajentamaan sitä "työllisyyden ja vakauden eurooppalaiseksi liitoksi". Keskipitkän ja pitkän aikavälin toimintalinjojen ihanteellisen makrotaloudellisen koordinoinnin ja toteutuksen varmistamiseksi tulisi tässä liitossa olla huipputason edustus kaikista asiaan kuuluvista yhteiskuntapiireistä, myös rahapoliittisilta tahoilta. Läheisyysperiaatetta noudattaen tällainen liitto voi edistää yhteisön toimielinten toimintalinjojen koordinointia ja toimia välittäjänä yhteisön ja jäsenvaltioiden välillä. Näin valkoisessa kirjassa luetellut poliittiset tavoitteet voidaan saavuttaa nopeammin ja siten palauttaa kansalaisten luottamus eurooppalaiseen politiikkaan. Talous- ja sosiaalikomitea on valmis tukemaan kaikin voimin tällaista liittoa ja antamaan kokemuksensa sen käyttöön mahdollisten synergiavaikutusten aikaansaamiseksi.

1.6. Lisäksi lähentymisponnistuksia on sosiaalisen tasapainon periaate mielessä pitäen tehostettava. Vakaus ja lähentyminen ovat välttämättömiä talous- ja rahaliiton toteutumiseksi, minkä lisäksi ne tukevat kestävää kasvua ja työllisyystilanteen paranemista. Esimerkiksi budjettivaje on monissa jäsenvaltioissa vielä liian korkea. Nykyinen heikko kasvu ja kunkin jäsenvaltion tilanne huomioon ottaen tulisi lyhyellä aikavälillä kuitenkin pitää mielessä, että kysynnän väheneminen edelleen tiukan budjettipolitiikan seurauksena lisää lamaan liukumisen vaaraa.

1.7. Tästä huolimatta heikkoon kasvuun ei saa vastata siirtämällä rahaliiton alkua. Vuoden 1999 määräajan saavuttamiseksi Maastrichtin sopimuksesta ja sen nimellisistä lähentymisperusteista on pidettävä kiinni niiden koko laajuudessa, ja perusteita tulee tulkita tilanteen mukaan eikä orjallisen tiukasti. Lisäksi tarvitaan politiikkaa, joka yhdistää budjettikurin, talouskasvun ja työllisyyspolitiikan, jotta riittävän moni jäsenvaltio kykenee liittymään rahaliittoon. Pitkällä aikavälillä rahaliitto tulee kestämään vain, jos sen myötä luodaan perusta liittoon osallistuvien maiden väliselle solidaariselle talous- ja sosiaalipolitiikalle.

1.8. Lopuksi talous- ja sosiaalikomitean mielestä on tarpeen sovittaa eri maiden talouspolitiikka entistä paremmin yhteen Euroopan tasolla. Varsinkin rakennepoliittisia toimia on komitean mielestä tehostettava. On luotava lisäkannustimia tulevaisuuden teknologiaan tehtäville investoinneille sekä innovatiivisten tuotteiden valmistukselle, sillä tällä alalla syntyy pitkällä aikavälillä varmoja työpaikkoja. Euroopan tutkimus- ja kehitystoimien edistämisen suuntaisesti tulisi varmistaa, että niistä syntyvät innovatiiviset tuotteet myös valmistetaan täällä, sillä vasta silloin toimilla on myös työllistävä vaikutus.

1.9. Talous- ja sosiaalikomitean kokemuksen mukaan menestyksellisissä innovaatioissa on otettu huomioon tekniset, taloudelliset, organisatoriset, sosiaaliset ja inhimilliset näkökohdat. Siksi myös kaikilla tasoilla tapahtuva vuoropuheluun perustuva osallistuminen, jolla pyritään ensi sijassa työllisyyden ja pätevyyden parantamiseen, on keskeisessä osassa.

1.10. Vaikka tulopolitiikka on viime vuosina kantanut oman vastuunsa kasvusta ja työllisyydestä, eivät toivotut parannukset ole toteutuneet. Tästä syystä talous- ja sosiaalikomitea torjuu kaikki sellaiset tulopolitiikan suuntaukset, jotka vaarantavat eurooppalaisen talous- ja sosiaalimallin, mutta jättää kuitenkin mahdollisuuden alentaa työvoimakustannuksia varsinkin alemmissa tuloryhmissä laskemalla lakisääteisiä henkilösivukuluja, jos näin voidaan parantaa työllisyyttä.

1.11. Talous- ja sosiaalikomitea mielestä tällä hetkellä on vaara, että Euroopan talous luiskahtaa lamaan sisämarkkinoiden vähäisen kysynnän takia. Yksi syy on se, että pääomamarkkinoiden reaalikoron kehityksen takia aineelliset sijoitukset eivät edelleenkään ole tarpeeksi houkuttelevia arvopaperisijoituksiin verrattuina. Toiseksi tulopolitiikan kehitys ja korkeana pysynyt työttömyys ovat vähentäneet yksityisten kuluttajien ostovoimaa. Talous- ja sosiaalikomitea kehottaa näistä kysymyksistä vastaavia toimijoita analysoimaan tiukasti näitä seikkoja ja kohtaamaan niistä seuraavat ongelmat.

1.12. Talous- ja sosiaalikomitea tähdentää, että on viipymättä laadittava oma-aloitteinen lausunto aiheesta "Työllisyys, kilpailukyky ja talouden maailmanlaajuistuminen", jossa näitä seikkoja eritellään yksityiskohtaisesti sekä esitetään keskipitkän aikavälin strategioita työllisyyttä luovan ja innovatiivisen kasvun aikaansaamiseksi.

1.13. Talous- ja sosiaalikomitea vaatii, että hallitusten välisessä konferenssissa työllisyys kirjataan tarkistettuun EU-perustamissopimukseen.

2. Vuoden 1995 tilinpäätös: suhdanteet odotettua huonommat

2.1. Kansainvälinen ympäristö

2.1.1. Euroopan unionin ulkopuolinen taloudellinen toiminta on lisääntynyt jatkuvasti vuodesta 1992 lähtien. Kolmansissa maissa tuonnin kasvu oli vuosina 1993 1995 jopa suurempi kuin niiden bkt:n kasvun perusteella voisi odottaa. Näin kansainvälinen ympäristö vaikuttaa kysynnällään myönteisesti eurooppalaiseen vientiteollisuuteen (vrt. taulukko 1).

2.1.2. Euroopan suhdanteiden huononeminen johtuu jossain määrin levottomuudesta kansainvälisillä valuuttamarkkinoilla. Etenkin dollarin heikkous erityisesti joulukuun 1994 ja huhtikuun 1995 välisenä aikana aiheutti epävarmuutta Euroopan taloudessa. Tämän vaikutukset olivat erilaisia eri jäsenvaltioissa, ja sen seurauksena tapahtui myös Euroopassa valuuttakurssien muutoksia. Euroopan valuuttajärjestelmän EMS:n sisällä devalvoitiin Espanjan peseta sekä Portugalin escudo. Myös Italian liiran, Englannin punnan ja Ruotsin kruunun arvo putosi.

2.2. Yhteisön talous

2.2.1. Suhdanteiltaan hyvän vuoden 1994 jälkeen taloudellinen tilanne synkkeni varsinkin vuoden 1995 jälkipuoliskolla. Tämän seurauksena talouskasvu yhteisön sisällä jäi odotettua alhaisemmaksi (vrt. taulukot 2 ja 3).

2.2.2. Tämän vuoksi työmarkkinatilanteessa ei tapahtunut tarvittavaa kohentumista. Työttömyysasteessa on edelleen mukana suhdanteellinen osatekijä, ja työttömyys on sen mukaisesti korkea. Vuonna 1995 ei myöskään kyetty laskemaan valtioiden velkaantumisen eurooppalaista keskiarvoa Maastrichtin sopimuksen lähentymisperusteiden mukaiseksi.

2.2.3. Yhteisön keskimääräinen inflaatioprosentti on edelleen matala. Tämän voidaan katsoa johtuvan ensi kädessä raha-, vero- ja tulopolitiikan aiempaa menestyksekkäämmästä yhteensovittamisesta, yhteisön kilpailukyvyn paranemisesta sekä jäsenmaissa tapahtuneesta edistyksestä riippumattomien keskuspankkien perustamisessa. Talous- ja sosiaalikomitea muistuttaa kuitenkin, että myös nykyistä heikkoa kysyntää on pidettävä yhtenä syynä tähän kehitykseen.

2.2.4. On huolestuttavaa, että tilanne on komission mukaan vielä huonontunut toisella vuosipuoliskolla. Vuoden alkupuoliskolla varastonpidon ja rakennusinvestointien osuus laski voimakkaasti, kun laiteinvestoinnit ja kulutuskysyntä vielä kasvoivat. Vuoden jälkipuoliskolla investoinnit kokonaisuudessaan sekä myös kulutuskysyntä laskivat rajusti. Vain vientikysyntää voidaan pitää edelleen terveenä, vaikka senkin kasvu on pienentynyt.

2.2.5. Lyhyt- ja pitkäaikaiset korot laskivat uudelleen vuoden 1995 lopulla, mutta koko vuoden keskiarvona mitattuna ne nousivat vuodesta 1994, joten kokonaisuutena ne hidastivat osaltaan vuoden 1995 kasvua.

2.2.6. Työmarkkinoilla ei ole havaittavissa merkittävää jännityksen lientymistä (vrt. taulukko 4). Nuorten yli 30 prosentin osuus kaikista työttömistä on inhimillisten voimavarojen suurta haaskausta, ja se voi vaarantaa Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden. Voidaan todeta, että jo vuosia kestänyt palkkayksikkökustannusten lasku jatkui myös vuonna 1995. Tässä kohden tulee selvästi ilmi, että pelkkä kysynnän ehtojen parantaminen ei riitä työvoimapoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

2.2.7. Taulukossa 5 esitetyt kyselytulokset saavat mietteliääksi, sillä niistä ilmenee talouden toimijoiden tulevaisuudenodotusten pessimistisyys. Tämä asenne näkyy erityisesti vuodelle 1996 suunniteltujen investointien kasvun vähentymisenä.

2.2.8. Talouspolitiikassa on nyt kiireesti katkaistava vähenevän kysynnän ja pessimististen odotusten kiihtyvä noidankehä. Talous- ja sosiaalikomitea yhtyy komission kantaan, jonka mukaan kysynnän elvyttäminen liioitelluilla veropoliittisilla toimilla ei ole nykytilanteessakaan sopiva keino. Siihen liittyvät kielteiset seuraukset, kuten lisääntyvä valtionvelka, vain lisäisivät taloustoimijoiden luottamuspulaa. Myös talous- ja rahaliittoa silmälläpitäen tämä kysynnän sääntelykeino on hylättävä.

2.2.9. Pikemminkin tarvitaan asiaan kuuluvien politiikan alojen vero-, raha-, tulo- ja työaikapolitiikan sekä työmarkkina- ja rakennepolitiikan herkkävireistä yhteensovittamista. Luvuissa 3 ja 4 esitetään talous- ja sosiaalikomitean kanta siitä, mitkä elementit tulisi ottaa mukaan tähän politiikka-cocktailiin, mikä olisi kunkin alan osuus ja miten talous- ja sosiaalipoliittinen strategia voitaisiin ankkuroida eurooppalaisiin toimielimiin.

2.3. Lähentymiskehitys vuonna 1995

2.3.1. Nimellismääräinen lähentyminen

2.3.1.1. Kasvun hidastumisesta huolimatta on jäsenvaltioiden onnistunut ponnisteluillaan saada joillakin aloilla aikaan parannuksia nimellismääräisessä lähentymisessä (vrt. taulukko 6 jäsenvaltioiden nykyisestä asemasta Maastrichtin kriteerien suhteen).

2.3.1.2. Maastrichtin sopimuksessa määritetyn hintatason vakauden vaatimuksen täyttää yksitoista jäsenvaltiota. Niistä maista, jotka eivät täytä asetettuja vaatimuksia, Kreikka on kuitenkin edelleen hyvin korkealla tasolla ja Italian inflaatio kasvoi vuonna 1995.

2.3.1.3. Tässä yhteydessä voidaan tarjota selitykseksi Euroopan viimeisimpiä devalvaatiokierroksia. Juuri devalvoitujen valuuttojen kohdalla inflaatiovaara on edelleen suuri.

2.3.1.4. Pitkäaikaiset korot käyttäytyivät edelleen varsin vaihtelevasti. Vuonna 1995 ero korkean ja matalan koron maiden välillä pikemminkin lisääntyi. Tämä yhdessä valuuttamarkkinoiden levottomuuksien kanssa sai aikaan, että pitkäaikaisiin valtion arvopapereihin liittyvä riski kasvoi.

2.3.1.5. Budjettivaje on yleisesti ottaen edelleen liian korkea. Koska valtion nettolainanotto suhteessa bkt:hen reagoi erityisen herkästi talouskasvuun, jäsenvaltioiden oli hidastuneen kasvun vuoksi yhä vaikeampaa täyttää tätä lähentymisperustetta. Tarvittavan nimellismääräisen lähentymisen saavuttamiseksi tarvitaan siksi lisäponnistuksia. Tiukan budjettipolitiikan janus-kasvoisuus on tässä yhteydessä kuitenkin talouspoliittisesti ongelmallista: Vaikka sen etenkin pääomamarkkinoiden toimijoissa luottamusta herättävä vaikutus saattaa laskea korkoja ja siten vaikuttaa piristävästi, on sillä aiheuttamansa kysynnän laskun vuoksi myös päinvastaisia kokonaistaloudellisia vaikutuksia.

2.3.2. Todellinen lähentyminen

2.3.2.1. Jäsenvaltioiden todellista lähentymistä tarkastellaan tässä komission lähentymiskertomuksessa määrittämiä arviointiperusteita käyttäen.

2.3.2.2. Työttömyysaste eri jäsenvaltioissa vaihteli myös vuonna 1995 hyvin voimakkaasti (vrt. taulukko 7). Työttömyysasteen vaihtelu vaarantaa myös jäsenvaltioiden taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja siten koko lähentymisen ja suunnitellun vakaan yhteisön saavuttamisen. Lisäksi se haittaa Euroopan sisämarkkinoiden toteuttamista, joka on välttämätön edellytys talous- ja rahaliiton toteutumiselle suunnitellussa aikataulussa.

2.3.2.3. Myös henkeä kohden lasketun tulon kasvu vaihteli suuresti jäsenmaasta toiseen. Lähentymisen kannalta on ongelmallista, että kasvu ei yleisesti ollut suurempaa alhaisen tulotason maissa, joten myös henkeä kohden lasketun bkt:n suhteen jäsenvaltiot loittonevat toisistaan ().

2.3.2.4. Palkkakustannusten kehitys oli koko Euroopassa laskeva, mikä johtuu maltillisista tulosopimuksista ja työn tuottavuuden kehityksestä. Vain Suomessa palkat nousivat hieman edellisvuodesta. Työmarkkinoiden puolelta tästä on tuskin odotettavissa inflaatiota aiheuttavaa jännitystä.

3. Huomioita politiikan eri aloilta

3.1. Rahapolitiikka

3.1.1. Talous- ja sosiaalikomitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että maltillisen budjettipolitiikan jatkuessa ja joidenkin jäsenvaltioiden erilaiset lähtötilanteet huomioon ottaen rahamarkkinoilla on varaa laskea korkoa edelleen, ilman että tarvitsee pelätä inflaation kiihtyvän. Nykytilanteessa ei varmastikaan ole vaaraa, että kysyntä kiihtyisi liikaa. Toiseksi työmarkkinaosapuolet ovat antaneet ymmärtää jatkavansa maltillisen palkkakehityksen linjalla; tosin on otettava huomioon myös rahavarannon viimeaikainen kehitys.

3.1.2. Talous- ja sosiaalikomitea vetoaa keskuspankkeihin, että nämä kantaisivat lakisääteisen vastuunsa kokonaistalouden kehityksestä, milloin hintatason vakauden ensisijainen tavoite ei nykytilanteessa ole vaarassa.

3.2. Veropolitiikka

3.2.1. Talous- ja sosiaalikomitea on komission lailla vakuuttunut budjetin kiinteyttämisen myönteisestä vaikutuksesta kokonaistalouteen keskipitkällä aikavälillä ja korostaa siksi sen tarpeellisuutta muutoinkin kuin vain talous- ja rahaliiton suhteen.

3.2.2. Komitea ei kuitenkaan jaa komission optimismia sen suhteen, että tiukalla budjettipolitiikalla olisi mahdollista saada aikaan myönteisiä tuloksia lyhyellä aikavälillä. Komission mukaan tiukka talouspolitiikka luo tilaa löysemmälle rahapolitiikalle ja johtaa pitkäaikaisten korkojen laskuun, niin että yksityisen kysynnän kasvu voisi jopa korvata julkisen sektorin kysynnän mahdollisen vähenemisen. Talous- ja sosiaalikomitea ei puolestaan usko, että talouden toimijat pystyvät muuttamaan suunnitelmiaan näin nopeasti. Varsinkaan tilanteessa, jossa luottamus talouteen on vähäistä, eivät esimerkiksi yritykset reagoi julkisten toimeksiantojen vähenemiseen painokkaasti, vaikka kysynnän kasvun pysähtyminen on keskipitkällä aikavälillä seurausta julkisesta vakauttamisstrategiasta.

3.2.3. Nykyisenä kapasiteetin vajaakäytön aikana valtiollisen kysynnän supistaminen edelleen ei tämän vuoksi johda lyhyellä aikavälillä investointien ja kulutuksen lisääntymiseen. Siksi talous- ja sosiaalikomitean mielestä on kyllä jatkettava talouden vakauttamista jäsenmaiden erilaiset tilanteet huomioon ottaen, mutta lyhyellä aikavälillä on estettävä liukuminen lamaan.

3.2.4. Talous- ja sosiaalikomitea uskoo, että tällainen strategia on mahdollista toteuttaa luottamusta horjuttamatta, jos pystytään esittämään uskottavasti, että julkinen kysyntä keskittyy rakennepoliittisista syistä tulevaisuuteen suuntautuneille aloille.

3.2.5. Euroopan unionin perustamissopimus tarjoaa mahdollisuuksia soveltaa lähentymisperusteita tilanteen mukaan eikä orjallisesti (). Varsinkin verotuksellisia lähentymisperusteita sovellettaessa tulisi käyttää perustamissopimuksen suomaa pelivaraa, jotta myös heikoista suhdanteista kärsivät jäsenvaltiot voivat liittyä aikaisin talous- ja rahaliittoon.

3.3. Palkka-, työllisyys- ja työmarkkinapolitiikka

3.3.1. Talous- ja sosiaalikomitea korostaa palkka- ja työllisyyspolitiikan erityistä vastuuta paluusta kestävän kehityksen tielle sekä korkean työllisyyden saavuttamisesta. Samalla TSK kuitenkin muistuttaa, että työmarkkinaosapuolet ovat viime vuosina säännöllisesti kantaneet hyvin tämän vastuun erityisesti maltillisin tuloratkaisuin. Näin parannettiin jatkuvasti tarjonnan ehtoja, mutta työmarkkinatilanne ei kuitenkaan kohentunut vastaavasti.

3.3.2. Näin ollen talous- ja sosiaalikomitea kehottaa olemaan sälyttämättä liikaa vastuuta palkkapolitiikalle. Kuten aiemmissa lausunnoissaankin, TSK muistuttaa nykyisessä taloudellisessa tilanteessa erityisen tärkeästä palkkapolitiikan ja kulutuskysynnän välisestä yhteydestä. Lamaantuvan ostokäyttäytymisen takia maltillista palkkapolitiikkaa ei pidä viedä niin pitkälle, että se haittaa kasvua. Politiikka tulisi pikemminkin suunnata "pelkosäästämistä" vastaan ja vakauttamaan kulutuskysyntää.

3.3.3. Talous- ja sosiaalikomitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että mitkään palkkapoliittiset suuntaukset, jotka vaarantavat eurooppalaisen talous- ja sosiaalimallin, eivät voi olla sopivia strategioita työttömyyden torjuntaan. Etenkään palkkahaitarin jatkaminen alaspäin ei auta poistamaan työttömyyden aiheuttamia ongelmia. Tällaiset toimet tunnetusti vain kasvattavat ns. työssäkäyvien köyhien joukkoa poistamatta sosiaalisia seurannaisongelmia.

3.3.4. Talous- ja sosiaalikomitea pitää kuitenkin mahdollisena, että alemmissa tuloryhmissä työvoimakustannuksia lasketaan vähentämällä lakisääteisiä henkilösivukuluja, jos yritykset vastavuoroisesti sitoutuvat säilyttämään työpaikkansa tai lisäämään niitä. Tämän suhteen talous- ja sosiaalikomitea kannattaa niin komission kuin jäsenvaltioidenkin suunnitelmia kokonaistaloudellisesti ja sosiaalisesti kestävistä verojärjestelmän sekä sosiaaliturvan rahoituksen muutoksista. Se muistuttaa kuitenkin, että eri jäsenvaltioissa vallitsevat olot, joista vaihtoehtoisia rahoitusmuotoja lähdetään etsimään, ovat hyvin erilaisia.

3.3.5. Talous- ja sosiaalikomitea katsoo, että palkkapolitiikkaa on tarpeen koordinoida Euroopan tasolla säilyttäen kuitenkin työmarkkinaosapuolten oikeus neuvotella palkoista itsenäisesti. Viimeistään talous- ja rahaliiton toteutuessa ja valuuttakurssien mukauttamismahdollisuuden poistuessa katoaa tärkeä erilaisia tuloratkaisuja tasapainottava tekijä. Tämän muutoksen varalta tulisi läheisyysperiaatetta tietoisesti noudattaen ryhtyä toimiin joihin kuuluu muun muassa eurooppalainen koordinointielin yhteisine tietoineen ja sopimuksineen jäsenvaltioiden todellisen lähentymisen ja siten myös kestävän kasvun edistämiseksi.

3.3.6. Työmarkkinapolitiikassa on pyrittävä entistä voimakkaammin tasoittamaan makrotaloudellisesti välttämättömästä rakennemuutoksesta johtuvaa jännitystä. Tulisi tehostaa työntekijöiden ammatillisen ja paikallisen liikkuvuuden tukemista.

3.3.7. Työllisyys- ja työmarkkinapolitiikan muiden näkökohtien suhteen talous- ja sosiaalikomitea, joka on tutustunut asiakirjaan "Euroopan työllisyysstrategia: uusimmat saavutukset ja näkymät" () sekä pysyvän työllisyyskysymyksiä käsittelevän komitean työhön, toteaa, että ponnisteluja Essenin viiden kohdan saavuttamiseksi on tehostettava (). Komitea korostaa erityisesti mahdollisuutta edistää työllisyyttä innovatiivisella työaikapolitiikalla ().

3.3.8. Tässä yhteydessä talous- ja sosiaalikomitea kehottaa painokkaasti jatkamaan vankkoja ponnisteluja tasa-arvon saavuttamiseksi erityisesti työmarkkinoilla kasvun heikkoudesta huolimatta ja noudattamaan tiukasti "naisten ja miesten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevaa yhteisön neljättä keskipitkää toimintaohjelmaa" () (vrt. taulukko 8 Euroopan työttömyysrakenteen kehityksestä). Varsinkin talouden edistämisessä ja julkisissa sopimuksissa on mahdollista ottaa tasa-arvotavoitteet paremmin huomioon.

3.4. Rakennepolitiikka

3.4.1. Rakennepolitiikalla on erittäin merkittävä osa nykyisten työpaikkojen säilyttämisessä ja uusien luomisessa. Eurooppa on kohtaamassa muiden suurten talousalueiden haasteen kilpailla kansainvälisesti liikkuvasta rahoitus- ja reaalipääomasta. Euroopan on käytettävä hyväksi vahvoja puoliaan saadakseen aikaan investointivirtoja innovatiivisilta markkinoilta, joiden kasvupotentiaali on suuri. Euroopan kilpailuedut toimipaikkana ovat työvoiman korkea yleinen koulutustaso, eurooppalaiseen talous- ja sosiaalimalliin perustuva kansainvälisesti hyvä sosiaalinen yhteenkuuluvuus sekä yhä enemmän myös pitkälle rakennetut perusrakenteet. Näiden vahvuuksien kehittäminen edelleen sekä johtoportaan tehostettu jatkokoulutus parantavat Euroopan kansainvälistä kilpailukykyä.

3.4.2. Rakennepolitiikan haaste muodostuu yhä enemmän alueellisten erojen tasoittamisesta harmonisen kasvu- ja työllisyyspolitiikan edistämiseksi kaikissa jäsenvaltioissa. Tässä ovat keskeisessä osassa rakenne- ja koheesiorahastojen lisäksi sisämarkkinoiden loppuunsaattaminen, talous- ja rahaliiton toteuttaminen sovitussa ajassa sekä Euroopan laajuisten verkkojen laajentaminen ja niiden rahoituksen lisääminen.

3.4.3. Ensisijaista on edelleen työntekijöiden inhimillisen pääoman parempi hyödyntäminen. Tätä varten on ensiksi lisättävä julkisia investointeja koulutukseen, jolla pyritään antamaan tulevaisuudessa tarvittavia taitoja. Tämän lisäksi yritykset voivat itsekin laajentaa yritystasolla osallistumis- ja vuoropuhelurakenteita, rikkoa vanhentuneita hierarkioita sekä ottaa käyttöön uusia johtamismalleja ja näin hyödyntää tehokkaammin työntekijöiden tuottavuutta.

3.4.4. Talous- ja sosiaalikomitea kehottaa tehostamaan tieteellisten tutkimustulosten siirtoa tuotantoon ja työelämään sekä edistämään uusien ideoiden käyttöönottoa tuotantoprosessissa koskevaa tutkimus- ja kehitystoimintaa. Vasta tässä innovaatioprosessin vaiheessa syntyy työllistämismahdollisuuksia, jotka on käytettävä hyväksi. Lisäksi yksityisiä investoijia tulisi ohjata kantamaan sosiaalinen vastuunsa ja sijoittamaan innovaatioihin Euroopassa, kun ne on julkisen tuen avulla ensin tehty mahdollisiksi.

3.4.5. Talous- ja sosiaalikomitea painottaa, että Euroopan on ryhdyttävä innovaatiohyökkäykseen niin huipputeknologiassa kuin palvelualalla. Komitea kehottaa komissiota muuttamaan innovaatiota koskevan vihreän kirjan () ehdotukset viipymättä konkreettisiksi toimiksi. Innovaatiokykyisille, erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille, tulisi poliittisia puitteita muuttamalla antaa paremmat kehitysmahdollisuudet, sillä niissä piilee suurimmat työllistämismahdollisuudet. Varsinkin riskipääoman myöntämisen suhteen tarvitaan muutosta toimijoiden ajattelutavassa, jotta saadaan aikaan uusi "rahoituskulttuuri" eikä innovaatioita tukahduteta ennenaikaisesti.

3.4.6. Talous- ja sosiaalikomitea uskoo, että paikallisella ja alueellisella palvelusektorilla on toistaiseksi riittämättömästi tyydytettyä kysyntäpotentiaalia. Komitea kehottaa jäsenvaltioita kehittämään tätä potentiaalia luomalla sopivia veroedellytyksiä ja muuttamalla aluepolitiikkaansa, mutta takaamaan samalla riittävän sosiaaliturvan työssäkäyville työntekijöille.

3.4.7. Talous- ja sosiaalikomitea muistuttaa, että on jatkuvasti tarpeen tehdä kasvusta myös ekologisesti kestävää. Vain ympäristön huomioon ottavan ja teknologisesti innovatiivisen talouden synnyttämät työpaikat ovat pitkän päälle varmoja ja kilpailukykyisiä.

4. Työllisyyden ja vakauden liitto

4.1. Talous- ja sosiaalikomitea korostaa tarvetta sovittaa makrotaloudelliset politiikan alat Euroopan tasolla yhä paremmin toisiinsa. Se vetoaa kaikkiin talouspolitiikan toimijoihin, että ne työskentelisivät kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan valkoisen kirjan pohjalta johdonmukaisen ja yhtenäisen talouspoliittisen strategian luomiseksi tavoitteena lisätä kasvua ja työllisyyttä ja säilyttää samalla eurooppalainen talous- ja sosiaalimalli. Juuri heikon kasvun aikana, joka johtuu markkinaosapuolien pessimistisistä odotuksista, on talouspolitiikan eri alojen tehottomalla yhteensovittamisella kohtalokkaat seuraukset. Se heikentää luottamusta, mikä lykkää kysyntää piristäviä päätöksiä yhä kauemmas ja hidastaa kasvua entisestään, ja tämä puolestaan vaikuttaa vastaavasti työllisyyteen. Edistys työttömyyden puolittamisessa vuoteen 2000 mennessä jäsenvaltioiden samanaikaisesti lähentyessä on kuitenkin välttämätöntä talous- ja rahaliiton toteutumiselle, jäsenvaltioiden yhteenkuuluvuudelle ylipäätään sekä eurooppalaisen talous- ja sosiaalimallin säilyttämiselle EU:n perustamissopimuksen 117 artiklan 1 kohdan ja 130 sekä 130 a artiklan tarkoittamassa mielessä.

4.2. Talous- ja sosiaalikomitea katsoo, että uusi aloite Euroopan yhdentymisaatteen elvyttämiseksi valkoisen kirjan pohjalta on välttämätön nykyisessä vaikeassa talous- ja sosiaalipoliittisessa tilanteessa. Pessimistisen mielialan ja hiljentyvän kysynnän noidankehän murtamiseksi tulee talouden toimijoille antaa selvä merkki. Sen vuoksi talous- ja sosiaalikomitea vaatii "eurooppalaisen työllisyyden ja vakauden liiton" perustamista. Liiton ensisijainen tehtävä on kehittää valkoisen kirjan pohdintojen pohjalta eurooppalainen talous- ja sosiaalipoliittinen strategia työttömyyskriisin voittamiseksi vakauden vaatimuksia kunnioittaen. Tässä yhteydessä talous- ja sosiaalikomitea pitää komission puheenjohtajan Jacques Santerin aloitetta "työllisyyden luottamussopimuksesta" tervetulleena.

4.3. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä on välttämätöntä, että kaikkien asian kannalta merkityksellisten politiikan alojen vastaavat tahot yhtyvät tähän liittoon. Tämä tarkoittaa, että siihen osallistuvat jäsenvaltioiden edustajat erityisesti vero- ja työllisyyspolitiikasta vastaavana tahona, keskuspankit tai Euroopan rahainstituutti rahapoliittisten toimijoiden edustajina sekä työmarkkinaosapuolet palkka- ja työllisyyspolitiikan päätoimijoina. Talous- ja sosiaalikomitea ilmoittaa olevansa halukas tukemaan aktiivisesti tätä liittoa ja valmis kaikenlaiseen yhteistyöhön.

4.4. Liiton avulla voitaisiin helpottaa makrotalouspolitiikan kitkatonta koordinointia yhtenäisellä strategialla. Keskipitkällä aikavälillä voidaan ryhtyä yhteisiin toimiin kasvun rakenteellisten jännitteiden tasoittamiseksi ja työllistävän vaikutuksen lisäämiseksi sekä sen kestävyyden varmistamiseksi ja Euroopan sisäsyntyisten kasvuvoimien vahvistamiseksi. Tätä varten tulisi laatia suuntaviivat, jotka sitten läheisyysperiaatetta noudattaen muutettaisiin jäsenvaltioissa konkreettisiksi työllistämistoimiksi.

4.5. Talous- ja sosiaalikomitea kehottaa komissiota kehittelemään tällaisen liiton ajatusta edelleen tai laajentamaan vastaavasti komission puheenjohtajan Jacques Santerin aloitetta "työllisyyden luottamusliitosta".

4.6. Varsinaisen poliittisen vaikutuksensa lisäksi liitolla on myös merkitystä Euroopan kansalaisille suunnattuna signaalina, joka auttaa palauttamaan luottamusta eurooppalaiseen yhdentymispolitiikkaan ja hillitsemään mahdollista tappiomielialaa.

5. EU-hallituskonferenssi ja työllisyys

5.1. Ottaen huomioon perustamissopimusten uudistuksen valmistelun sekä talous- ja yhteiskuntaelämän tahojen kasvavan merkityksen, joka perustuu niiden solidaariseen tukeen toteutettaessa neuvoston määrittämiä "talouspolitiikan peruslinjoja" sekä niiden osuuteen tulevaisuuden tulopolitiikan muotoilussa, talous- ja sosiaalikomitea vaatii painokkaasti, että sitä kuullaan EY-perustamissopimuksen 103 artiklassa säädetyn "talouspolitiikan yhteensovittamisen" puitteissa. Jotta tässä artiklassa säädettu menettely muuttuisi avoimemmaksi ja demokraattisemmaksi, komission aloiteoikeus tulisi palauttaa sekä säätää Euroopan parlamentin osallistumisesta ().

5.2. Lisäksi talous- ja sosiaalikomitea vaatii työllisyyden kirjaamista tarkistettuun EU-perustamissopimukseen kaikkien politiikan alojen oleellisena osana. Koska talous- ja sosiaalikomitealla sekä työmarkkinaosapuolilla on tunnustettu pätevyys tällä alalla, niiden kuuleminen asiaan liittyvissä menettelyissä tulisi tehdä pakolliseksi. Tällä tavoin taataan makrotaloudellisten politiikan alojen yhteensovittaminen sekä taloudellisesti ja sosiaalisesti kestävä makrotalouden sovittaminen mikrotalouden vaatimuksiin.

Bryssel, 24. huhtikuuta 1996.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Carlos FERRER

() Vrt. myös taulukko 7, jossa bkt henkeä kohden on ilmaistu ostovoimayksikköinä vaihtokurssiheilahtelujen vaikutusten poistamiseksi.

() EY-sopimuksen 104 c ja 109 j artikla sekä pöytäkirja liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä.

() Komission tiedonanto työllisyysjärjestelmien suuntauksista ja kehityksestä Euroopan unionissa, KOM(95) 465 lopull., 11. 10. 1995.

() Vrt. talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Talouden vuosikertomus vuodeksi 1995", EYVL N:o C 133, 31. 5. 1995, kohta 3.3.5 TSK:n kannasta Essenin huippukokouksen kohtiin.

() Vrt. talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Työaika", EYVL N:o C 18, 2. 1. 1996, s. 74.

() Vrt. neuvoston päätös, EYVL N:o L 335, 30. 12. 1995.

() KOM(95) 688 lopull., 20. 12. 1995.

() Vrt. kohta 7.7 talous- ja sosiaalikomitean lausunnossa talouden vuosikertomuksesta vuodeksi 1994, EYVL N:o C 195, 18. 6. 1994.

LIITE I talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Statistical appendix TABLES ()

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Explanatory note for table 6:

Convergence criteria

1. The criterion on price stability is respected when the price performance is sustainable and when the average rate of inflation, observed over a period of one year before the examination and measured by means of the consumer price index, does not exceed by more than 11/2 percentage points that of, at most, the three best performing Member States in terms of price stability.

2. The criterion on the convergence of interest rates is respected when, observed over a period of one year before the examination and measured on the basis of long-term government bonds or comparable securities, a Member State has had an average nominal long-term interest rate that does not exceed by more than 2 percentage points that of, at most, the three best performing Member States in terms of price stability.

3. The first criterion on the budgetary position is respected when the ratio of the planned or actual government deficit, defined as the general government net borrowing to gross domestic product at market prices, does not exceed 3 %, unless either the ratio has declined substantially and continuously and reached a level that comes close to the reference value; or, alternatively, the excess over the reference value is only exceptional and temporary and the ratio remains close to the reference value.

The second criterion on the budgetary position is respected when the ratio of gross government debt, at nominal value outstanding at the end of the year to gross domestic product at market prices, does not exceed 60 %, unless the ratio is sufficiently diminishing and approaching the reference value at a satisfactory pace.

4. The criterion on the participation in the ERM is respected when a Member State has respected the normal fluctuation margins provided for by the ERM without severe tensions for at least the last two years before the examination. In particular, the Member State shall not have devalued its currency's bilateral central rate against any other Member State's currency on its own initiative for the same period.

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

() Source of tables 1-4 and 6: DG II Ameco database, 1995 figures, November 1995 forecasts but taking account of the most recent information.

D: up to 1991 figures for West Germany only (transitional figures to 1992).

EUR: up to 1991 includes figures for West Germany only (transitional figures to 1992).

LIITE II talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Seuraavat läsnä tai edustettuina olleet jäsenet äänestivät lausunnon puolesta:

ANDREWS, ATAÍDE FERREIRA, BAEZA SANJUAN, BAGLIANO, BELABED, BENTO GONÇALVES, BERNABEI, BETELU BAZO, BLESER, BRIESCH, van den BURG, BURKHARD, BURNEL, Vasco CAL, CARROLL, CASSINA, CEBALLO HERRERO, CHEVALIER, CHRISTIE, COLOMBO, COSTA MACEDO, DANTIN, von der DECKEN, DELAPINA, DE NORRE, van DIJK, DONOVAN, DRIJFHOUT-ZWEIJTZER, DRILLEAUD, DUNKEL, ELSTNER, ENGELEN-KEFER, ETTL, ETTY, EULEN, EWERT, FERNANDEZ, FORGAS I CABRERA, FREEMAN, FRERICHS, FUCHS, GAFO FERNÁNDEZ, GAUDER, GEUENICH, GIESECKE, GIRON, GOTTERO, GREEN, GRUSELIN, HAAZE, HERNÁNDEZ BATALLER, KALLIO, KANNISTO, KIELMAN, de KNEGT, KONITZER, KONTIO, KOOPMAN, KRITZ, LAUR, LEHNHOFF, LEHTI, LEMMETTY, LINDMARK, LINSSEN, LÖNNBERG, MADDOCKS, MARGALEF MASIÀ, MASUCCI, MAYAYO BELLO, MEGHEN, MENGOZZI, MERCÉ JUSTE, MERIANO, MERTEN, MOLINA VALLEJO, MULLER, MUÑIZ GUARDADO, NIELSEN Bent, NIELSEN Leif Erland, NILSSON, NOORDWAL, NYBERG, OLAUSON, PARDON, PELLARINI, PIETTE, PRICOLO, PÉ, QUEVEDO ROJO, RAMAEKERS, REUNA, RODRÍGUEZ GARCÍA CARO, SANCHEZ MIGUEL, SANDERSON, SANTIAGO, SANTOS, SCHMITZ, SCHUNK, SEPI, SEQUEIRA, SIGMUND, SIRKEINEN, STRÖM, TIXIER, TWIST, TÜCHLER, VOGLER, WAHROLIN, WESTERLUND, WILMS, WRIGHT, ZUFIAUR NARVAIZA, ZÖHRER.

Seuraavat läsnä tai edustettuina olleet jäsenet äänestivät lausuntoa vastaan:

ASPINALL, BROOKES, zu EULENBURG, FARNLEITNER, GARDNER, GUILLAUME, JASCHICK, LITTLE, MOBBS, MORELAND, MORGAN, POMPEN, SARALEHTO, SIMPSON, STOKKERS, STÖLLNBERGER, WALKER.

Seuraavat läsnä tai edustettuina olleet jäsenet äänestivät tyhjää:

BARROS VALE, BARROW, BEALE, BUNDGAARD, CAVALEIRO BRANDÃO, GHIGONIS, GIACOMELLI, HAMRO-DROTZ, JOHANSEN, LEVITT, LUNDH, MALOSSE, OSENAT, de PAUL de BARCHIFONTAINE, REGNELL, SOLARI, VEVER.

LIITE III talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Kohta 1.3

Korvataan kaksi ensimmäistä virkettä seuraavalla tekstillä:

"Komissio arvioi talouden perustekijät myönteisiksi. Yleisesti ottaen useimmat maat ovat edistyneet inflaation pienentämisessä tai sen pitämisessä alhaalla ja julkistalouden hoitamisessa siten että valtion liiallinen velkaantuminen on laskenut. Näiden myönteisten suuntausten ja sisäisen talouskasvun yhdistämisessä on mitä ilmeisimmin epäonnistuttu, minkä seurauksena työttömyys pysyy korkeana. Talous- ja sosiaalikomitea haluaa selvittää talouskasvun pysähtymisen syyt. Tämä edellyttää pitkällä aikavälillä mm. paneutumista uudelleen talouspolitiikan peruskysymyksiin. Lisäksi komitea epäilee, että lyhyellä aikavälillä luottamuspula rajoittaa jossain määrin kysyntää eräissä jäsenvaltioissa." (Myös uudet kyselytutkimukset)

Perustelu

Korvauksen tarkoituksena on korostaa, ettei talouskasvuun vaikuttavia taustatekijöitä tule pitää liian kapea-alaisesti pelkästään luottamuspulasta johtuvina. Taloudellisten seikkojen laaja uudelleentarkastelu voi olla tarpeen. Tämä näkemys saa kannatusta seuraavissa kappaleissa, mutta se ei ole mukana tiivistelmässä.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 38, ei-ääniä: 79, tyhjiä: 12.

Kappale 4.3

Muutetaan kohdan toinen virke kuulumaan seuraavasti:

"Tämä tarkoittaa, että siihen osallistuvat kaikkien asianosaisten yhteiskuntaryhmien johtavat edustajat mukaan lukien jäsenvaltioiden veropolitiikasta vastaavat tahot, keskuspankit ja Euroopan rahainstituutti rahapoliittisten toimijoiden edustajina sekä työmarkkinaosapuolet ja muut eturyhmät."

Perustelu

Itsestään selvä.

Äänestyksen tulos

Jaa-ääniä: 52, ei-ääniä: 75, tyhjiä: 8.