Alueiden komitean lausunto aiheesta:

"Valkoinen kirja: Euroopan unionin energiapolitiikka", ja "Ehdotus neuvoston direktiiviksi järkiperäisten suunnittelumenettelyiden käyttöön ottamisesta sähkön- ja kaasunjakelualoilla"

(96/C 337/07)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon asiakirjan "EU:n energiapolitiikan valkoinen kirja" KOM (95)682 lopull.,

ottaa huomioon asiakirjan "Ehdotus neuvoston direktiiviksi järkiperäisten suunnittelumenetelmien käyttöön ottamiseksi sähkön- ja kaasunjakelualoilla" KOM (95) 369 lopull. (),

ottaa huomioon neuvoston 18. tammikuuta 1996 tekemän päätöksen pyytää näistä asiakirjoista alueiden komitean lausunto Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti,

ottaa huomioon maaliskuun 8. päivänä 1996 tekemänsä päätöksen antaa lausunnon valmistelutyöt valiokunta 5:lle "Maankäytön suunnittelu Ympäristö Energia",

ottaa huomioon valiokunta 5:n huhtikuun 16. päivänä 1996 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 2/96 rev.) (esittelijä: Hannu Penttilä),

on hyväksynyt 12. ja 13. kesäkuuta 1996 pitämässään 13. täysistunnossa (kesäkuun 13. päivän kokouksessa) yksimielisesti alla olevan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. EU:n energiapolitiikan valkoinen kirja antaa kuvan komission energiapolitiikan tavoitteista ja toimenpiteistä energia-alalla. Kuten yhteisön kaikkien toimenpiteiden, energiapolitiikankin tulisi edistää perustamissopimuksen keskeisiä tavoitteita, markkinoiden yhdentymistä, kestävää taloudellista kasvua, työllisyyttä ja kansalaisten hyvinvointia. Näistä lähtökohdista energia-alan tärkeimmät tavoitteet ovat valkoisen kirjan mukaan:

EU:n kilpailukyvyn lisääminen,

energian saatavuuden turvaaminen ja

ympäristönsuojelun edistäminen.

1.2. EU:n energiapolitiikan valkoinen kirja sisältää alustavan ehdotuksen komission energiapolitiikan työohjelmaksi ottaen huomioon yhteisön toiminnan rajoitukset joko läheisyysperiaatteen tai budjetin johdosta. Asiakirjassa ei esitetä toimenpiteitä, jotka menisivät nykyisen perustamissopimuksen antamien toimintavaltuuksien ulkopuolelle. Esitetyt toimenpiteet sopeutuvat myös lähivuosien budjettinäkymiin. Asiakirja ei siten sisällä ehdotuksia EU:n perustamissopimuksen muutoksesta tai lisämäärärahojen tarpeesta.

1.3. Ohjelma toteutuu yhteisön nykyisen päätöksentekomenettelyn kautta. Ajankohtaisten muutosten huomioon ottamiseksi ohjelmaa tarkistetaan kuitenkin kokonaisuudessaan joka toinen vuosi osana energiapoliittista selontekoa, joka lähetetään yhteisön toimielinten käsiteltäväksi.

1.4. EU:n energiapolitiikan valkoinen kirja rajoittuu nykyisen perustamissopimuksen antamiin toimivaltuuksiin, vaikkakin asiakirjassa on huomioitu eräitä rajoituksia EU:n nykyiselle toimivallalle. Kysymys EU:n tulevasta toimivallasta energia-asioissa käsitellään komission erityisessä raportissa.

1.5. Alueiden komitea antoi lausuntonsa Euroopan unionin energiapolitiikan vihreästä kirjasta KOM(94)659 lopull. täysistunnossaan 21.7.1995. Tässä lausunnossa alueiden komitea yhtyi komission näkemykseen energiakysymysten käsittelemisestä kokonaisvaltaisella tavalla kuitenkin siten, että energiakentän toimintaan liitetään eri tasot:

eurooppalainen taso, joka käsittää mm. yleiseurooppalaisiin jakeluverkostoihin, monopolien valvontaan, kuluttajien suojeluun ja yhteisiin ympäristönsuojelun ja ympäristöverotuksen vähimmäisvaatimuksiin liittyviä kysymyksiä,

jäsenvaltioiden taso ja

alueellinen ja paikallinen taso, joka käsittää alueiden komitean lausunnossa esitettyjä tehtäviä.

1.6. Alueiden komitea esitti läheisyysperiaatteeseen viitaten, että alue- ja paikallishallinnolle turvataan mahdollisuudet toteuttaa yhteisiä tavoitteita. Tämän toteuttamiseksi tuli erityisesti huolehtia, että:

energian tuotannossa edistetään yhteiskäyttöön perustuvaa kaukolämpötekniikkaa,

paikallisiin uudistuviin energialähteisiin perustuvien tuotantolaitosten toimintaedellytyksiä kehitetään,

paikallisten ja alueellisten energiantuotantolaitosten pääsy sähköverkostoihin turvataan,

paikallis- ja aluehallinnon merkitys yhdyskuntarakenteen suunnittelussa ja sen huomattava vastuu energiankulutuksessa otetaan huomioon,

liikenteen vähentämiseksi luodaan mahdollisuuksia sekoittuneelle kaupunkirakenteelle ja tietoyhteiskunnan käytännön sovellutuksille,

liikenteen ympäristövero kohdistetaan ympäristön suojeluun. Tärkeää on myös kilpailun edistäminen joukkoliikenteessä.

1.7. Alueiden komitea esitti myös, että Euroopan unionin energiapolitiikkaa tarkastellaan myös kuluttajien ja kansalaisten näkökulmasta. Energiapolitiikan tulee tehdä mahdolliseksi, että kuluttajat omilla päätöksillään tukevat energian säästöä ja ympäristöystävällistä käyttöä. Kuluttajat eivät ole kiinnostuneita ostamaan energiaa vaan energiapalveluja, eli lämpöä, valoa ja voimaa. Tästä syystä eurooppalaisen energiapolitiikan tulisi pyrkiä pienentämään energiapalvelujen eikä itse energian kustannuksia.

1.8. Komission ehdotus neuvoston direktiiviksi järkiperäisten suunnittelumenetelmien käyttöön ottamiseksi sähkön- ja kaasunjakelualoilla KOM(95) 369 pyrkii vähentämään energiankulutuksen kasvua ja tätä kautta hiilidioksidipäästöjä.

1.9. Direktiivissä esitetty kokonaisvaltainen resurssienhallinta tarkoittaa suunnittelua, jossa harkitaan kokonaisvaltaisesti mahdollisuuksia vastata kuluttajien energiankysyntään. Kysyntälähtöiseen suunnitteluun kuuluu energiansäästöteknologian kehittäminen ja kuluttajien opastaminen energiansäästöön. Alue- ja paikallishallintojen tulisi avustaa sähkön- ja kaasunjakeluyrityksiä järkiperäisten, energian kulutuksen vähenemiseen tähtäävien suunnittelumenetelmien toteuttamisessa.

1.10. Ehdotettu direktiivi on luonteeltaan puitedirektiivi, joka jättää jäsenvaltioille laajan liikkumavaran sen toteuttamiseen. Direktiivi ei vaadi jäsenvaltioilta yksittäisiä toimenpiteitä, vaan edellyttää tietyn ohjelman toteuttamista.

2. Energiapolitiikan valkoinen kirja

2.1. Komission laatima EU:n energiapolitiikan valkoinen kirja yhtyy useissa kohdin alueiden komitean EU:n energiapolitiikan vihreästä kirjasta antamaan lausuntoon. Alueiden komitea voi todeta mitä suurimmalla mielihyvällä esittämiensä näkemysten huomioon oton komission esityksessä. Tämä kehitys on erinomainen esimerkki EU:n toimielinten yhteistoiminnasta ja alueellisen näkemyksen tarpeesta noiden elinten piirissä.

2.2. Energiapolitiikan valkoisessa kirjassa ei ole otettu kantaa unionin perustamissopimuksen muutostarpeisiin. Tästä asiasta komissio laatii myöhemmin oman erityisraporttinsa hallitusten välisen kongressin 1996 käyttöön. Tämän johdosta alueiden komitea ei tässä lausunnossaan käsittele myöskään kysymystä energiapolitiikasta EU:n perustamissopimuksessa. Alueiden komitea haluaa luonnollisesti aikanaan antaa lausuntonsa komission raportista, joka koskee energiapolitiikkaa EU:n perustamissopimuksessa.

2.3. Alueiden komitean EU:n energiapolitiikan vihreästä kirjasta antamassa lausunnossa painotettiin alue- ja paikallishallinnon merkitystä maankäytön, liikenteen ja yhdyskuntarakenteen suunnittelussa ja siten energian rakenteellisten kulutustarpeiden luojana. Komissio on näistä teemoista julkaissut mielenkiintoiset asiakirjansa "Kansalaisten verkot" KOM(95) 601 ja "Yhteisen liikennepolitiikan toimintaohjelma 1995 2000" KOM(95) 302. Tämän johdosta alueiden komitea ei käsittele tässä lausunnossaan liikennepolitiikkaa eikä liikenteen energian kulutusta, vaan esittää näiltä osin näkemyksensä lausunnoissaan edellä mainituista asiakirjoista.

2.4. Alueiden komitea esitti, että komissio selkeyttää energiapoliittista työnjakoa unionin, jäsenvaltioiden ja alueiden sekä paikallistason välillä. Valkoinen kirja heijasteleekin useassa kohdin alueiden komitean esittämää työnjakoa.

2.5. Komission laatimassa energiapolitiikan valkoisessa kirjassa on erityisesti tarkasteltu alueiden, kaupunkien ja maaseudun roolia. Tämän osuuden merkitystä ja syventämisen tarvetta alueiden komitea haluaa korostaa. SAVE-ohjelmalla alueellisen kokemuksen vaihdossa on oma merkitys yhteisten energiapoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Alueiden komitea on omalta osaltaan valmis yhteistyöhön komission kanssa alueellisen ja paikallisen näkökulman voimistamiseksi.

2.6. Valkoisessa kirjassa esitetään erityisen energiasektorin neuvoa-antavan komitean perustamista edistämään yhteisiä tavoitteita ja mahdollistamaan vuoropuhelua eri osapuolien välillä. Tämän komitean koostumuksessa on tarpeen ottaa huomioon myös alueiden komitean edustus.

2.7. Komissio esittää työohjelmassaan strategian laatimista sähkön ja lämmön yhteistuotantotekniikan edistämiseksi. Tätä esitystä on syytä tervehtiä mitä suurimmalla ilolla. Strategian eräänä keskeisenä tehtävänä tulee olla yhteistuotantotekniikan investointivaltaisuudesta aiheutuvien lyhyen aikavälin kustannusten vähentäminen avoimessa kilpailutilanteessa. Yhteistuotannon edistäminen tulee siten ottaa huomioon energian verotuksessa ja muissa energiapolitiikan taloudellisissa ohjaustoimissa.

2.8. Komissio esittää erityistä keskustelua paikallis- ja aluetason sekä saarten energiapolitiikasta. Alueiden komitea on valmis toimimaan yhteistyössä komission kanssa tämän tavoitteen toteuttamiseksi, esimerkiksi siihen tapaan kuin Eurooppa 2000 osalta järjestetyissä osa-alueseminaareissa.

2.9. Komissio korostaa energiapolitiikan valkoisessa kirjassaan uudistuvien energialähteiden nykyistä laajemman hyödyntämisen tarvetta. Niihin kuuluu nimenomaan vesivoima, jota ei mainita valkoisessa kirjassa. Uudistuvien energialähteiden entistä tehokkaamman käytön pitäisi olla enemmän esillä energiapolitiikan toimien suunnittelussa. Tämänkin toimintapolitiikan käytännön toteutus on mahdollista hyvällä yhteistyöllä alue- ja paikallistason kanssa.

2.10. Komission esityksissä ei ole yksiselitteistä ehdotusta siitä, miten unioni takaisi paikallisille ja alueellisille energiantuottajille pääsyn valtakunnallisiin ja eurooppalaisiin sähkön- ja kaasun siirtoverkostoihin. Alueiden komitea haluaa toistaa tämän energiatehokkuutta edistävän ja ympäristöä suojelevan vaatimuksen.

2.11. Euroopan unionin energian tarkoituksenmukaista käyttöä ja säästäväisyyttä edistävät toimet saattavat olla merkittävinä esimerkkeinä energiankulutustaan nopeasti kasvattavissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa sekä Välimeren alueella. Nämä alueet ovat tämän lisäksi merkittäviä energian tuottajia ja välittäjiä. Eurooppalaisen yhteistyön voimistamiseksi on erityisen tärkeätä edistää energiaverkkojen rakentamista ja energian tarkoituksenmukaista käyttöä EU:n lähialueilla.

2.12. Alueiden komitea tukee komission esityksiä laajentaa eurooppalaista energiayhteistyötä EU:n jäsenyyttä hakeneisiin maihin Euroopan neuvoston Essenin päätösten mukaisesti. Jäsenyyttä edeltävässä mittavassa investointityössä tulisi vahvistaa alue- ja paikallishallinnon toimintaa yleisesti näissä aikaisemmin hyvin keskusjohtoisissa maissa ja erityisesti edistää alue- ja paikallishallinnon kykyä arvioida energian tuotannon, jakelun ja kulutuksen eri vaihtoehtoja pitkällä tähtäimellä.

3. Yleishuomioita direktiiviehdotuksesta

3.1. Komission ehdotuksen tavoitteet uudeksi direktiiviksi järkiperäisten suunnittelumenettelyjen käyttöön ottamiseksi sähkön- ja kaasunjakelualoilla ovat pitkälle alueiden komitean energiapolitiikan vihreästä kirjasta antaman lausunnon mukaisia. Direktiivin toimeenpanolla pyritään vähentämään energiankulutuksen kasvua ja tätä kautta hiilidioksidipäästöjä.

3.2. Direktiivi kohdistuu sähkön ja kaasun jakeluyhtiöiden toimintaan. Avoimessa markkinatilanteessa nämä jakeluyhtiöt eivät välttämättä tuota jakelemaansa energiaa. Samoin kuluttajilla on mahdollisuus valita kilpailuttamalla energian tuottaja. Direktiiviehdotus tulisi muuttaa siten, että se soveltuu avoimeen markkinatilanteeseen.

3.3. Direktiivin toteuttamisessa on erityisen ongelmallista 2 artiklan c kohta, jossa taataan sähkön- ja kaasunjakeluyhtiöille korvaus kuluttajille laatimiensa energiatehokkuusohjelmien kustannuksista. Direktiiviluonnoksessa esitetään korvausta jakeluyhtiöille, mikäli ne jäävät tappiolle nettotulojen osalta. Direktiivin esittämä korvaus tulisi selkeästi rajoittaa koskemaan vain tästä toiminnasta aiheutuvien suoranaisten kulujen perintäoikeutta.

3.4. Alueiden komitea esittää, että mahdollisessa direktiivissä edellytetään jäsenmaissa käyttöönotettavaksi järkiperäisiä suunnittelumenetelmiä energia-alalla. Tähän toimintaan tulee velvoittaa kaikki energia-alan toimijat, ei yksin sähkön- ja kaasunjakeluyhtiöt. Suunnittelumenettelyjen käyttöönotossa tulee ottaa huomioon alueelliset ja maakohtaiset eroavuudet, jotka eivät mahdollista yhtä ainutta menettelytapaa kautta koko unionin. Alue- ja paikallishallinnon pitkäaikainen kokemus useassa jäsenmaassa energiatehokkuuden edistäjänä ja kuluttajien toiminnan tukijana tulisi ottaa myös asianmukaisesti huomioon. Tämä merkitsee sitä, että alue- ja paikallishallinnon voimayhtiöt huolehtisivat suunnittelumallien tuottamisesta, yleisestä neuvonnasta ja tiedottamisesta.

4. Johtopäätökset energiapolitiikan valkoisesta kirjasta

4.1. Alueiden komitea toteaa komission hyödyntäneen esimerkillisellä tavalla komitean energiapolitiikan vihreästä kirjasta antamaa lausuntoa. Komission toiminta on myönteinen esimerkki EU:n toimielinten yhteistoiminnasta ja alueellisen näkökulman tarpeesta EU:n toiminnassa.

4.2. Energiapolitiikan valkoinen kirja on oikein tunnistanut alue- ja paikallishallinnon suuren merkityksen energiapolitiikan yhteisten tavoitteiden toteuttajana. Alueiden komitea kehottaa komissiota syventämään tätä näkemystä alue- ja paikallishallinnosta energiapoliittisten toimenpiteiden toteuttajana. Alueiden komitea on valmis osallistumaan yhteisön toimintaohjelmassa mainitun, alue- ja paikallishallinnon energiahallintoa koskevan keskusteluasiakirjan valmisteluun.

4.3. Komission esittämä energiapolitiikan neuvoa-antava komitea saattaa olla yksi mahdollisuus jatkaa vuoropuhelua energiapolitiikan eri toimijien välillä. Alueiden komitea on omalta osaltaan valmis osallistumaan tämän komitean työhön. Alueiden komitea esittää myös, että alue- ja paikallishallinto on neuvoa-antavassa komiteassa asianmukaisesti edustettuna.

4.4. Alueiden komitea kiirehtii komission työohjelmassa mainitun sähkön ja lämmön yhteistuotannon strategian laatimista. Erityisesti tulee pohtia toimenpiteitä tämän tekniikan investointivaltaisuudesta johtuvien kustannusten keventämiseksi.

4.5. Alueiden komitea haluaa painokkaasti vedota komissioon alueellisten ja paikallisten energiantuottajien oikeuksien puolesta päästä käyttämään kansallisia ja eurooppalaisia sähkön ja kaasun siirtoverkkoja. Tämä sisämarkkinoiden periaatteiden mukainen toimi tehostaa energian käyttöä ja monipuolistaa energian tuotannon kapasiteettia.

4.6. EU:n tulevien jäsenmaiden kehityksessä energiapolitiikan toimet ovat erityisen merkittäviä. Näissä maissa tulee kehittää alue- ja paikallishallinnon valmiuksia energiapoliittiseen päätöksentekoon.

4.7. Alueiden komitea kiirehtii komissiota keskittymään pikemmin kohtuuhintaisten energiapalvelujen kuin halvan sähkön tarjoamiseen sekä energian kysynnän hillitsemiseen sen tarjonnan lisäämisen sijaan. Komission tulisi työskennellä tiiviisti alue- ja paikallisviranomaisten kanssa mainittujen kysynnän hillitsemistoimien toteuttamiseksi.

5. Johtopäätökset direktiiviluonnoksesta

5.1. Komission esittämä direktiivi järkiperäisten suunnittelumenetelmien käyttöönottamiseksi sähkön- ja kaasunjakelualalla on tavoitteiden osalta kannatettava.

5.2. Direktiivi on kuitenkin turhaan rajattu vain sähkön- ja kaasunjakelualaan. Järkiperäisen suunnittelun periaatteet tulisi soveltaa kaikessa energiapoliittisessa päätöksenteossa paikallisten olosuhteiden vaatimalla tavalla. Tämä merkitsee sitä, että direktiiviluonnoksen 2 artiklan kohta a on liian mekaaninen ja kapea-alainen määräys.

5.3. Alueiden komitea epäilee direktiivin soveltumista avoimien energiamarkkinoiden kilpailutilanteeseen. Direktiivin 2 artiklan c kohta on periaatteellisesti ja käytännöllisesti ongelmallinen ja se tulisi poistaa.

5.4. Alueiden komitea esittää komissiolle, että se tutkisi alue- ja paikallishallinnon roolia direktiiviluonnoksen tavoitteiden toteuttamisessa. Tämä tehtävä voisi kattaa suunnittelumallien laatimisen, neuvonnan ja yleisen tiedottamisen. Näin tuettaisiin kuluttajan ja ympäristön asemaa parhaiten ja luotettavimmin.

5.5. Suunnitelmat lämmön ja voiman yhdistämiseksi olisi tutkittava erityisen tarkkaan osana kokonaisvaltaista resurssienhallintaa, jossa otetaan huomioon energian ja uudistuvien energialähteiden kokonaistilanne.

Bryssel, 13. kesäkuuta 1996.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EYVL N:o C 1, 4. 1. 1996, s. 6.