Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetus (EY) kalastus- ja vesiviljelytuotteiden alan yhteisestä markkinajärjestelystä"

(1999/C 329/05)

Neuvosto päätti 23. maaliskuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 13. heinäkuuta 1999. Esittelijä oli Eduardo Chagas.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22. ja 23. syyskuuta 1999 pitämässään 366. täysistunnossa (syyskuun 22. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 107 ääntä puolesta, 6 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Nyt tehty ehdotus neuvoston asetukseksi kalastus- ja vesiviljelytuotteiden alan yhteisestä markkinajärjestelystä on jatkoa 16. joulukuuta 1997 julkaistulle, neuvostolle ja parlamentille osoitetulle tiedonannolle aiheesta "Kalastustuotteiden markkinoiden tulevaisuus Euroopan unionissa: vastuu, kumppanuus, kilpailukyky".

1.2. Asetusehdotuksella tarkistetaan ja mukautetaan yhteisen markkinajärjestelyn tiettyjä näkökohtia ja kootaan yhteen hajallaan ollutta lainsäädäntöä.

1.3. Aiempiin mukautuksiin ja muutoksiin verrattuna nyt tehdyssä ehdotuksessa neuvoston asetukseksi korostetaan tuottajaorganisaatioiden vastuullistamista kalavarojen hoidossa ja pyynnissä sekä pyynnin mukauttamista markkinoiden tarpeisiin. Ehdotus sisältää säännöksiä markkinaketjussa annettavan kuluttajatiedon parantamisesta ja järjestelmistä, joilla pyritään helpottamaan jalostusteollisuuden tavaratoimituksia.

2. Yleistä

2.1. Komitea kannattaa nyt tehtyä asetusehdotusta edellyttäen, että asetusta annettaessa otetaan huomioon seuraavat seikat.

2.2. Komitea on aina suhtautunut yleisesti ottaen myönteisesti kaikkiin toimenpiteisiin, joilla pyritään parantamaan alan yhteisen markkinajärjestelyn mekanismeja, ja etenkin toimiin, joiden tarkoituksena on yksinkertaistaa markkinoiden hallinnointitoimia, lisätä tuottajaorganisaatioiden merkitystä ja edustuksellisuutta ja kannustaa niiden dynaamisuutta.

2.3. Yhteistä kalastuspolitiikkaa on mukautettu useaan kertaan muun muassa EU:n laajentumisten jälkeisiin tilanteisiin ja unionissa vallitseviin erilaisiin pyyntiperinteisiin ja -käytäntöihin sekä kalavarojen tilaan.

2.4. Sellaisten toimenpiteiden yhteydessä, joiden tarkoituksena on joustavoittaa markkinoita sekä parantaa ja tehostaa tuottajaorganisaatioiden niveltymistä markkinoihin, olisi myös hyvä hankkia nykyistä perusteellisempaa ja ajantasaisempaa tietoa toimijoista ja kunkin jäsenvaltion tuotannosta vastaavista organisaatioista, niiden tilasta ja säännöistä, jotta saataisiin selville, vastaako yhteisön nykyinen tuottajaorganisaatiomalli itse asiassa tuotantotodellisuutta. Komitea kehottaa komissiota tutkimaan asiaa yhdessä alan toimijoiden kanssa.

2.5. Komitean käsityksen mukaan YMJ kaipaa mukauttamista alan kokonaiskehitykseen, koska se on yhteisen kalastuspolitiikan tehokas väline, jonka on kehityttävä johdonmukaisesti muiden osa-alueiden mukana.

2.6. Komitea pitää nyt tehdyssä ehdotuksessa neuvoston asetukseksi erityisen myönteisenä sitä, että useissa lainsäädäntöteksteissä nykyisin hajallaan olevat seikat on keskitetty yhteen asiakirjaan, mikä on omiaan helpottamaan alan toimijoiden työskentelyä.

2.7. Komitea korostaa, että ehdotus on asianmukaisesti perusteltu sekä johdonmukainen, ja siinä on otettu huomioon tietyt TSK:n ja kyseisen alan esittämät huomiot.

2.8. Vaikka YMJ ei yksin kykene ratkaisemaan alan ongelmia, sen on omalta osaltaan oltava toteuttamassa johdonmukaisesti yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteita.

2.9. Nykytilanteelle on ominaista kalavarojen niukkuus, minkä vuoksi saattaa olla hyvinkin myönteistä toteuttaa toimenpiteitä, joilla tuottajaorganisaatioita kannustetaan käynnistämään toimintaohjelmia, joissa pyynti sovitetaan markkinoiden tarpeisiin ja estetään vähäisten yhteisten varojen tuhlaus, varsinkin jos toimenpiteille myönnetään asianmukaista taloudellista tukea.

2.10. Komitea korostaa, että nykyisessä markkinatilanteessa, jolle on ominaista pyynnin väheneminen ja yhteisön ulkopuolisten maiden tuottajien synnyttämä kilpailu, hintatuella on erityisen suuri merkitys, ja sen avulla taataan suuressa määrin tärkeiden tuotantosektorien taloudellinen kannattavuus.

2.11. Alan kannattavuuden turvaaminen merkitsee myös tuotannon elinkelpoisuuden ja kilpailukyvyn säilyttämistä, sillä ala on tärkeä tiettyjen alueiden ja niiden väestön taloudelle, ja sen tuotteita suositellaan ravinto-ominaisuuksiensa ansiosta yhä useammin oikeanlaiseen ja asianmukaiseen ruokavalioon.

2.12. Vaatimukset vähimmäismääräyksistä tuoretuotteissa, jäähdytetyissä tuotteissa ja pakasteissa annettavien erilaisten tuotemerkintöjen ja kuluttajatiedon parantamiseksi ovat peräisin suoraan markkinoilta ja ovat omiaan lisäämään toiminnan avoimuutta. Tuottajaorganisaatioiden on pyrittävä yhdistämään kyseinen näkökohta kaikilta osin toimintaansa käyttämällä hyväksi rahoitustukea ja kaikkia mahdollisuuksia, joita niiden käyttöön asetetut yhteisön välineet suovat.

2.13. Yhteisten, asianmukaisin menettelyin määriteltyjen markkinasääntöjen laatimisessa on otettava huomioon EU:ssa vallitsevat erilaiset kuluttajatottumukset ja kulutusmallit esimerkiksi tuoreen kalan kulutuksen suhteen, ja tätä moninaisuutta on myös kunnioitettava. Muiden tuotteiden esimerkin mukaan kaupan pitämistä koskevia yhteisiä vaatimuksia on laajennettava koskemaan myös raakasuolattuja ja kuivattuja tuotteita.

2.14. Komitea korostaa niin ikään vähimmäiskokojen merkitystä sekä kalavarojen säilyttämispolitiikassa että kansainvälisessä kaupassa.

2.15. Unionin ulkopuolisista maista peräisin olevat tuotteet kilpailevat markkinoilla usein laittomasti, vahingoittavat yhteisön tuotantoa ja aiheuttavat alalla vakavaa häiriötä.

2.16. Jäsenvaltioiden tehtäväksi annettu valvontasäännösten soveltaminen ei aina ole tapahtunut täysin tyydyttävästi. Vaikka asiassa on viime aikoina edistytty ja valvonta on tehostunut, komitea korostaa, että tuotaessa tuotteita unionin ulkopuolisista maista tai purettaessa mukavuuslipun alla purjehtivien alusten lastia lainsäädännön noudattamisen valvontaa on tiukennettava kaikkialla unionissa, etenkin laatua, vähimmäiskokoa sekä hygieniaa ja terveyttä koskevien säännösten osalta.

2.16.1. Komitea vetoaa komissioon toistamiseen, jotta se pyrkisi laajentamaan kalavarojen hoitoa ja suojelua koskevat yhteisön toimenpiteet koskemaan eri kansainvälisiä järjestöjä ja unionin ulkopuolisten maiden kanssa tehtyjä kahdenvälisiä sopimuksia. Näin menettelytavat ja säännöt olisivat yhdenmukaisia ja niiden avulla suojeltaisiin kalavaroja ja supistettaisiin markkinavääristymiä.

2.17. Komitea kehottaa komissiota luomaan tuottajaorganisaatioille erityisen avustusjärjestelmän, josta niille myönnettäisiin tukea ja korvauksia markkinoilla aika ajoin esiintyvien, unionin ulkopuolisista maista peräisin olevan tuotannon synnyttämän laittoman kilpailun aiheuttamien häiriöiden ja vakavien kriisien varalta.

2.18. Komitea toteaa toistamiseen, että tuottajaorganisaatioiden vahvistamiseen tähtäävät säännökset, joiden nojalla organisaatioon kuulumattomat tuottajat voidaan tietyissä olosuhteissa pakottaa noudattamaan tietyn alueen enemmistöä edustavan organisaation määrittelemiä ja hyväksymiä sääntöjä, on jokseenkin arkaluonteinen asia, ja menettelyyn on turvauduttava poikkeustapauksissa. Kuten komissio itsekin korostaa, tällaisella menettelyllä ei saa missään tapauksessa kyseenalaistaa vapaata kaupankäyntiä.

2.19. Nykykäytännön mukaan jäsenvaltiot huolehtivat sääntöjen laaja-alaisesta noudattamisesta aiheutuvista korvauksista.

2.19.1. Komitean käsityksen mukaan toimenpide olisi rahoitettava Emotrin varoin.

2.20. Käytännössä yhteisön kalastustuotteiden arvostus ja yhteisön tuotannon puolustaminen yhteisön ulkopuolisten tuottajien kiristyvää kilpailua vastaan edellyttävät, että myös alan toimijat panostavat laatuun kuluttajien selkeiden mieltymysten mukaisesti.

2.21. Kuten jo aiemmin on todettu, oikeanlainen laatupolitiikka alkaa jo aluksilla, ja se on säilytettävä loppukuluttajalle asti.

2.22. Komitea ei usko toimijoiden pystyvän uusimaan kalastuslaivastoa komission esittämin ehdoin. Asetusehdotuksessa KOM(1998) 728 lopull. määritellään näet alan rakennetoimien ehdot kalastuslaivaston uusimisen osalta, ja vaatimuksissa edellytetään, että poistoasteen on oltava jokaista uutta alusta kohden 130 % uudesta käyttöönotetusta kapasiteetista. Komitea toistaa tässä yhteydessä TSK:n aiemmassa lausunnossa(1) esitetyt huomiot.

2.23. Ihmisravinnoksi tarkoitettujen elintarvikkeiden turvallisuus on ehdottomasti taattava. Komitea katsoo, että komission on tutkittava erityisen huolellisesti tiettyjen ainesosien tai tuotteiden käyttöä ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinten ruokinnassa. Tästä on huolehdittava myös vesiviljelytuotteiden osalta.

2.24. Jalostusteollisuudelle on taattava laadultaan ja määrältään riittävän raaka-aineen toimitus. On luotava olosuhteet, joissa varmistetaan teollisuuden toimitusten sujuvuus mieluiten siten, että raaka-aineet hankitaan yhteisön tuotannosta, joka tyydyttää nykyisin ainoastaan osan raaka-ainetarpeesta.

2.25. Tähän mennessä yhteisön jalostusteollisuus on turvautunut unionin ulkopuolisten maiden tuotantoon kiintiöittäin omien tarpeittensa mukaan. Nyt tehdyssä asetusehdotuksessa yhteisön teollisuuden raaka-ainehankintoja helpotetaan esittämällä tullimaksujen poistamista tietyiltä liitteessä V luetelluilta tuotteilta.

2.26. Komitealla ei ole käytettävissään tietoja, joiden pohjalta se voisi arvioida, onko aiempi kiintiöjärjestelmä ollut siinä määrin epätasapainoinen, että komissio on päätynyt esittämään tullimaksujen poistamista liitteessä V mainituilta tuotteilta.

2.26.1. Komitea on huolestunut toimenpiteen taloudellisista ja sosiaalisista seurauksista, sillä yhteisön tuotanto saattaa joutua näin ulkoisen kilpailun armoille, kun tuotantokustannukset ja raaka-aine ovat ilman nyt myönnettäviä tullihelpotuksiakin alhaiset.

2.26.2. Komitean mielestä yhteisön jalostusteollisuuden raaka-ainehankinnoissa tulisi pikemminkin säilyttää tapauskohtainen tarkastelutapa ja nykyinen kaikkia tuotteita koskeva kiintiöjärjestelmä. Komitea esittää, että tullimaksujen poistamiseen tarvittavan lupamenettelyn määräaikoja lyhennetään ja byrokratiaa kevennetään, jotta yhteisön teollisuuden raaka-ainehankinnat sujuisivat entistä joustavammin.

2.27. Rahoituksen osalta TSK korostaa, että ehdotettu uudistus on niin merkittävä ja kauaskantoinen, että sille on myös myönnettävä kunnianhimoisen uudistuksen mukainen määräraha, etenkin jos uudistuksen odotetaan tuottavan tuloksia ja sillä oletetaan olevan todellista vaikutusta alaan.

Bryssel 22. syyskuuta 1999.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

(1) EYVL C 209, 22.7.1999, s. 10.