Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 1999 31 päivään joulukuuta 2001 /* KOM/98/0521 lopull. - ACC 98/0280 */



Virallinen lehti nro C 362 , 24/11/1998 s. 0001



Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 1999 31 päivään joulukuuta 2001 (98/C 362/01) KOM(1998) 521 lopullinen - 98/0280(ACC) (Komission esittämä 17 päivänä syyskuuta 1998) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että Euroopan yhteisö on Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssissa (UNCTAD) tekemänsä tarjouksen mukaisesti myöntänyt vuodesta 1971 yleisiä tullietuuksia tietyille kehitysmaista peräisin oleville maatalous- ja teollisuustuotteille; tullietuusjärjestelmän ensimmäinen kymmenvuotisjakso päättyi 31 päivänä joulukuuta 1980; toinen kymmenvuotisjakso päättyi 31 päivänä joulukuuta 1990, mutta yhteisö jatkoi kuitenkin järjestelmän soveltamista sellaisenaan 31 päivään joulukuuta 1994; kyseisestä päivästä yhteisö on jatkanut tarjouksensa soveltamista uudella kymmenvuotisjaksolla (1995 2004), järjestelmän aikaisempi myönteinen vaikutus kehitysmaiden pääsyn helpottamiseksi tullietuuksia myöntävien maiden markkinoille on tunnustettu ja sen vuoksi on perusteltua jatkaa sen soveltamista tietyksi määräajaksi täydentämään muita ensisijaisia toimia, erityisesti monenvälistä kaupan vapauttamista, komissio esitti 1 päivänä kesäkuuta 1994 neuvostolle antamassaan tiedonannossa (1) suuntaviivat, joita se suosittelee uudelle vuodet 1995 2004 kattavalle kymmenvuotiskaudelle yleisen tullietuusjärjestelmänsä soveltamisessa, nämä kymmenvuotiskauden suuntaviivat vahvistettiin vuonna 1995 ottamalla käyttöön ensimmäinen kymmenvuotisjakso, jota sovelletaan monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta vuosina 1995 1998 tiettyihin kehitysmaista peräisin oleviin teollisuustuotteisiin 19 päivänä joulukuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3281/94 (2) ja monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1996 30 päivään kesäkuuta 1999 tiettyihin kehitysmaista peräisin oleviin maataloustuotteisiin 20 päivänä kesäkuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1256/96 (3) käyttöön otettuun järjestelmään, sopimus Euroopan unionista on merkinnyt uutta aloitetta Euroopan unionin ulkopolitiikan yhteydessä toteutettavalle yhteisön kehityspolitiikalle vahvistamalla ensisijaiseksi tavoitteeksi kehitysmaiden kestävän taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen ja niiden sopusointuisen ja asteittaisen yhdentymisen maailmantalouteen, tämän vuoksi yhteisön yleisessä tullietuusjärjestelmässä olisi painotettava sen asemaa kehityksen edistäjänä soveltamalla järjestelmää ensisijaisesti sitä eniten tarvitseviin eli köyhimpiin maihin; lisäksi järjestelmällä olisi täydennettävä Maailman kauppajärjestön (WTO) välineitä ja helpotettava kehitysmaiden yhdentymistä maailmantalouteen ja monenväliseen kauppajärjestelmään; tämän vuoksi tullietuuksien myöntäminen on tarpeen mukaan toteutettava väliaikainen toimenpide, ja etuudet poistetaan asteittain, kun tarpeita niiden myöntämiseen ei enää ole, yhteisön yleisellä tullietuusjärjestelmällä olisi pyrittävä edelleen yleiseen ja tasapuoliseen vapauttamiseen aikaisempiin järjestelmiin verrattuna ottaen huomioon etuusmarginaalin vaikutus etuuskohtelukaupan mahdolliseen määrään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten kannustusmenettelyjen soveltamista, yhteisön yleisessä tullietuusjärjestelmässä olisi myös otettava huomioon tiettyjen alojen tai tuotteiden arkuus yhteisön teollisuuden ja maatalouden kannalta; aroille aloille olisi edelleen taattava suoja liialliselta tuonnilta kaksoismenettelyllä, johon sisältyy tullietuusmarginaalien muuttaminen ja kiireellisissä tapauksissa suojalausekkeen käyttö, keskimääräisesti tai vähiten kehittyneiden kehitysmaiden pääsyn helpottamiseksi yhteisön markkinoille ja tullietuuksien tehokkaan käytön lisäämiseksi olisi jatkettava edelleen etuuksien asteittaista vähentämistä koskevan menettelyn soveltamista, aloittain ja maittain sovellettavassa etuuksien asteittaista vähentämistä koskevassa menettelyssä yhdistetään toisaalta kehityksen arviointiperuste määritettynä kehitysindeksillä, jossa yhdistetään tulo asukasta kohti ja kyseisen maan valmistamien tuotteiden viennin määrä verrattuna yhteisön vastaaviin lukuihin, ja toisaalta suhteellisen erikoistumisen arviointiperuste määritettynä erikoistumisindeksillä, joka perustuu edunsaajamaan osuuteen yhteisön kokonaistuonnista yleensä ja edunsaajamaan osuuteen yhteisön kokonaistuonnista tietyllä alalla; näitä kahta arviointiperustetta soveltamalla olisi voitava mukauttaa erikoistumisindeksin suoranaisia vaikutuksia soveltamisalan ulkopuolelle jätettävien alojen osalta kunkin kehitystason mukaisesti, kaupan ja rahoituksen edellytyksissä tapahtuvan maailmanlaajuisen kehityksen perusteella yhteisö saattaa tarvittaessa tarkastella vuoden 1999 loppuun mennessä etuuksien asteittaista vähentämistä koskevan menettelyn täytäntöönpanon tuloksia, aloittain ja maittain sovellettavaa etuuksien asteittaista vähentämistä koskevaa menettelyä olisi sovellettava edelleen myös edunsaajamaihin, joiden yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tietyn alan tuotteiden vienti ylittää neljänneksen edunsaajamaiden näiden saman alan samojen tuotteiden kokonaisviennistä edellisen järjestelmän viitetilastovuoden aikana, kyseisten maiden kehitystasosta riippumatta, etuuksien asteittaista vähentämistä koskevaa menettelyä ei saisi edelleenkään soveltaa maihin, joiden yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tietyn alan tuotteiden vienti yhteisöön on enintään kaksi prosenttia edunsaajamaiden saman alan viennistä yhteisöön edellisen järjestelmän viitetilastovuoden aikana, järjestelmää ei saisi edelleenkään soveltaa maihin ja alueisiin, joiden tulo asukasta kohti ylittää yhteisön jäsenvaltion tulon asukasta kohti ja jonka kehitysindeksi on suurempi kuin -1, WTO:n jäsenvaltiot sitoutuivat Singaporessa vuoden 1996 joulukuussa pidetyssä ministerikokouksessa toimintasuunnitelmaan, jonka tarkoituksena on parantaa vähiten kehittyneistä maista peräisin olevien tuotteiden pääsyä WTO:n jäsenvaltioiden markkinoille, 16 päivänä huhtikuuta 1997 annettuun komission tiedonantoon ja 2 päivänä kesäkuuta 1997 vahvistettuihin neuvoston päätelmiin perustuvassa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 602/98 (4) myönnetään vähiten kehittyneille maille, jotka eivät ole Lomén yleissopimuksen sopimuspuolia, vastaavat etuudet kuin mitä mainitun yleissopimuksen sopimuspuolina olevilla mailla on, huumausaineiden valmistuksen ja kaupan vastaisen toiminnan tehokkaisiin ohjelmiin sitoutuneiden maiden olisi kuitenkin voitava jatkaa niille edellisessä järjestelmässä myönnetyn edullisemman menettelyn soveltamista; näille maille olisi myönnettävä edelleen tullittomuus teollisuus- ja maataloustuotteiden osalta, jos ne jatkavat pyrkimyksiään huumausaineiden vastaisessa toiminnassa; tätä järjestelmää olisi sovellettava teollisuuden alalla myös Keski-Amerikan yhteismarkkinoihin kuuluviin maihin ja Panamaan, edellytyksenä sille, että tämän järjestelmän soveltamista jatketaan 31 päivän joulukuuta 1999 jälkeen, on kuitenkin sosiaalisten vaatimusten ja ympäristövaatimusten noudattaminen, mitä edellytetään myönnettäessä kannustusmenettelyjä työntekijöiden oikeuksien ja ympäristön suojelussa; jos näitä vaatimuksia ja niihin liittyviä menettelyjä ei noudateta, erityismenettelyn etuuksia olisi vähennettävä suhteessa kannustusmenettelyn yhteydessä myönnettyihin etuuksiin, näyttää mahdolliselta kannustaa edunsaajamaita, jotka sitä itse toivovat, mutta joilla ei toistaiseksi ole varoja kustannusten kattamiseen, sitoutumaan tehokkaaseen työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevaan politiikkaan, erityisesti ammattiliittoihin kuulumisen vapauden tunnustamiseen ja lapsityövoiman käytön kieltämiseen; näyttää myös mahdolliselta soveltaa erityistä edullisempaa menettelyä tuotteisiin, jotka on valmistettu Kansainvälisen työjärjestön (ILO) laatimia sääntöjä vastaavien edellytysten mukaisesti maissa, joiden lainsäädännössä on luonteeltaan ja vaikutukseltaan samanlaisia tosiasiallisesti sovellettavia sääntöjä, näyttää myös mahdolliselta kannustaa edunsaajamaita sitoutumaan tehokkaaseen ympäristönsuojelupolitiikkaan suosimalla kansainvälisesti hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti tuotettuja tuotteita ja niiden mukaisesti käytettyjä tuotantomenetelmiä, mikä mahdollistaa kansainvälisissä ympäristöä koskevissa yleissopimuksissa ja Agenda 21 -toimintaohjelmassa määriteltyjen tavoitteiden edistämisen; tämän vuoksi olisi ensin myönnettävä erityinen edullisempi menettely tuotteille, jotka ovat peräisin kestävällä tavalla ja Kansainvälisen trooppisen puun kauppajärjestön (ITTO) sääntöjen mukaisesti hoidetuista trooppisista metsistä, neuvoston asetuksella (EY) N:o 1154/98 (5) otettiin käyttöön asetusten (EY) N:o 3281/94 ja (EY) N:o 1256/96 7 ja 8 artiklassa säädetyt työntekijöiden oikeuksien ja ympäristön suojelua koskevat erityiset kannustusmenettelyt, nämä erityiset kannustusmenettelyt olisi voitava myöntää yleisen tullietuusjärjestelmän edunsaajamaille; menettelyjä olisi myös sovellettava aloilla, joilla niihin mahdollisesti sovelletaan etuuksien asteittaista vähentämistä koskevaa menettelyä; niitä ei kuitenkaan saisi soveltaa aloilla, joihin sovelletaan asetusten (EY) N:o 3281/94 ja (EY) N:o 1256/96 5 artiklan 1 kohdassa säädettyä menettelyä, koska kyseisiä aloja ei oteta huomioon kilpailukykyyn liittyvistä syistä riippumatta asianomaisen maan kehitystasosta, työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevia kannustusmenettelyjä voidaan myöntää ainoastaan niitä kirjallisesti hakeneille maille, jotka voivat todistaa soveltavansa lainsäädäntöä, johon sisältyvät järjestäytymisoikeuden ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden periaatteiden soveltamista koskevien ILO:n yleissopimusten nro 87 ja nro 98 sekä työhön pääsemiseksi vaadittavaa vähimmäisikää koskevan ILO:n yleissopimuksen nro 138 määräykset, työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevia erityisiä kannustusmenettelyä olisi myönnettävä maille tai tietyissä tapauksissa tuotantoaloille, joilla on tosiasiallisesti toteutettu toimenpiteitä kyseisten määräysten noudattamiseksi; tämän vuoksi olisi säädettävä mahdollisuudesta soveltaa erityismenettelyä ainoastaan tietyillä aloilla, ympäristönsuojelua koskevia kannustusmenettelyjä olisi myönnettävä ainoastaan niitä kirjallisesti hakeneille maille, jotka voivat todistaa panneensa täytäntöön lainsäädännön, johon sisältyvät Kansainvälisen trooppisen puun kauppajärjestön (ITTO) vahvistamat säännöt, sosiaalisiin näkökohtiin ja ympäristönsuojeluun liittyviä erityisiä kannustusmenettelyjä koskevat hakemukset olisi julkaistava, jotta henkilöt joita asia koskee, voisivat esittää näkökantansa; päätös siitä, myönnetäänkö erityismenettelyjä, olisi tehtävä komission tutkittua hakemukset tarkasti ja yleisten tullietuuksien komitean annettua asiasta puoltavan lausunnon, työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevien kannustusmenettelyjen toimivuus olisi varmistettava siten, että edunsaajamaiden viranomaiset todistavat tuotteiden olevan edellä tarkoitettujen määräysten mukaisia, sekä siten, että hallinnollisen yhteistyön menetelmät vastaavat alkuperän tarkastamisessa käytettyjä menetelmiä, varmentamisessa ja hallinnollisen yhteistyön menetelmissä olisi otettava huomioon tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (6) asiaa koskevat säännökset; erityismenettelyjä olisi kuitenkin säädettävä erityisiä kannustusmenettelyjä käyttävien tuojien oikeutettujen etujen turvaamiseksi, kyseisten menettelyjen mahdollisimman tehokkaan kannustavan vaikutuksen aikaansaamiseksi olisi säädettävä houkuttelevan suuruinen etuusmarginaali; tämän vuoksi olisi jatkettava neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1154/98 säädettyjen marginaalien soveltamista, trooppisen metsän suojelua koskevia kansainvälisiä määräyksiä ei tällä hetkellä voida soveltaa riistometsätalouden valvonnassa; tässä vaiheessa olisi ympäristönsuojelua koskevia erityisiä kannustusmenettelyjä varten suositeltavampaa toteuttaa edelleen kunkin maan osalta etukäteen tehtävä yleistarkastus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta myöhemmin toteutettavan jälkitarkastuksen täytäntöönpanoa, heti kun olosuhteet sen sallivat; kyseisen menettelyn yhteydessä myönnettävät lisäetuusmarginaalit voivat olla samat kuin sosiaalialalla sovelletut, liitteessä I olevassa 1 osassa tarkoitettujen tuotteiden huomattavan arkuuden vuoksi olisi säädettävä, että kyseisiin tuotteisiin sovellettavista erityisistä kannustusmenettelyistä johtuvan tullin lisäalennuksen enimmäismäärä on 40 prosenttia, tietyissä erityisissä olosuhteissa erityisten kannustusmenettelyjen väliaikainen peruuttaminen kokonaan tai osittain voi olla perusteltua; tällainen olosuhde vallitsee, jos edunsaajamaat eivät noudata tekemiään sitoumuksia, tietyissä erityisissä olosuhteissa järjestelmän etuuksien väliaikainen peruuttaminen kokonaan tai osittain voi olla perusteltua; tällaisia olosuhteita ovat orjuus missä muodossa tahansa, vankiloissa valmistettujen tuotteiden vienti, viennin ja kauttakuljetuksen riittämätön valvonta huumausaineiden ja rahanpesun osalta, yhteisöä syrjivä kohtelu edunsaajamaiden lainsäädännössä tai sellaisten hallinnollisen yhteistyön menetelmien soveltamatta jättäminen, joilla voidaan varmistaa järjestelmän moitteeton toiminta; myös Uruguayn kierroksen aikana neuvoteltujen velvoitteiden, jotka koskevat markkinoillepääsystä sovittujen toteuttamista, tai kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien tiettyjen kansainvälisten yleissopimusten määräysten noudattamatta jättäminen kuuluvat tällaisiin erityisiin olosuhteisiin, ennen väliaikaiseen peruuttamiseen liittyvien toimenpiteiden toteuttamista olisi noudatettava menettelyä, jossa kaikilla osapuolilla, joita asia koskee, on mahdollisuus esittää näkökantansa, olisi tarpeen pystyä toimimaan nopeasti, jos kolmas maa on tosiasiallisilla petoksilla, vakavilla ja toistuvilla sääntöjenvastaisuuksilla tai hallinnollisen yhteistyön selvällä puuttumisella vahingoittanut yhteisön taloudellisia etuja; näin ollen olisi suotavaa, että komissio voi ilmoitettuaan jäsenvaltioille ja toimijoille asiaa koskevista perustelluista epäilyksistä keskeyttää väliaikaisesti tiettyjen etuuksien myöntämisen riittävien todisteiden perusteella, tällaisen menettelyn päätyttyä päätös väliaikaisesta peruuttamisesta, sellaisena kun se on edellä määritelty, olisi tehtävä ottaen huomioon kaikki suhteet kyseiseen edunsaajamaahan; yhteisön etu voi toteutua paremmin tietyissä tapauksissa, jos näitä suhteita, jotka voivat todennäköisesti sisältää muita kuin kauppaan liittyviä seikkoja, tutkitaan neuvostossa; sen vuoksi neuvoston olisi pidätettävä päätösvaltuudet itsellään peruutettaessa järjestelmän etuudet jonkin maan osalta kokonaan tai osittain, tullietuuksien väliaikaista peruuttamista kokonaan olisi jatkettava edelleen Myanmarin liitosta peräisin olevien teollisuus- ja maataloustuotteiden osalta neuvoston asetuksen (EY) N:o 552/97 (7) säännösten mukaisesti maassa harjoitetun pakkotyön vuoksi, olisi sopimatonta myöntää järjestelmän etuuksia tuotteille, joihin sovelletaan polkumyynnin tai vientituen vastaisia toimenpiteitä, jos näiden toimenpiteiden toteuttamisessa ei otettaisi huomioon etuusmenettelyn vaikutuksia, tämän asetuksen mukaisesti kyseisiin tuotteisiin sovellettavat etuustullit olisi yleisesti ottaen laskettava kyseiseen tuotteeseen sovellettavan yhteisen tullitariffin mukaisen sopimustullin perusteella; etuustullit olisi kuitenkin laskettava autonomisen tullin perusteella, jos kyseisille tuotteille ei ole määritetty sopimustullia tai autonominen tulli on sopimustullia pienempi, samoja laskentamenetelmiä olisi sovellettava myös arvotulleihin samoin kuin yhteisessä tullitariffissa vahvistettujen vähimmäis- ja enimmäistullien käsittelyynkin; kyseinen tullinalennus ei vaikuta yhteisessä maatalouspolitiikassa vahvistettujen maksujen kantamiseen; kyseisiä maksuja ovat arvotulliin lisättävät maatalouden paljoustullit tai maksut, jotka eivät ole 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (8) 20 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja tulleja; tullien laskeminen ei missään tapauksessa tapahdu sopimusperusteisiin tai autonomisiin tariffikiintiöihin sovellettavien tullien perusteella, ja tällä hetkellä voimassa olevan järjestelmän säännöksiä olisi sovellettava maataloustuotteisiin sellaisina kuin niistä säädetään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1256/96 niiden voimassaolon tavanomaiseen päättymispäivään eli 30 päivään kesäkuuta 1999 saakka, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Jatketaan yleisestä menettelystä ja erityisistä kannustusmenettelyistä muodostuvan yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän voimassaoloa 1 päivänä tammikuuta 1999 alkavaksi ja 31 päivänä joulukuuta 2001 päättyväksi ajanjaksoksi tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten ja siinä määriteltyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 2. Tätä asetusta sovelletaan liitteessä I tarkoitettuihin yhteisen tullitariffin 1 97 ryhmään kuuluviin tuotteisiin, lukuun ottamatta 93 ryhmän tuotteita, sekä 6 ja 7 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti liitteessä VII tarkoitettuihin tuotteisiin. 3. Edellä 1 kohdassa säädetyn menettelyn mukaiset etuudet rajoitetaan koskemaan liitteessä III mainittuja maita ja alueita. 4. Tässä asetuksessa myönnetyt tullietuudet peruutetaan väliaikaisesti Myanmarin liitosta peräisin olevien tuotteiden osalta asetuksessa (EY) N:o 552/97 säädettyjen edellytysten mukaisesti. 5. Maat tai alueet, joiden osalta jäljempänä esitetyt edellytykset täyttyvät, poistetaan liitteessä III olevasta edunsaajamaiden tai -valtioiden luettelosta: - bruttokansantulo asukasta kohti on Maailmanpankin vahvistamien viimeisimpien tietojen mukaan vuonna 1995 suurempi kuin 8 210 Yhdysvaltain dollaria, - liitteessä II olevassa 2 osassa esitetyn kaavan mukaisesti laskettu ja siinä esitettyihin tietoihin perustuva kehitysindeksi on suurempi kuin -1. Näitä perusteita sovelletaan kumulatiivisesti. 6. Tällä asetuksella käyttöön otetun etuusmenettelyn soveltamisen edellytyksenä on noudattaa käsitteen "alkuperätuotteet / peräisin olevat tuotteet" määrittelyä, joka vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 249 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 7. Maan tai alueen poistaminen yleiseen tullietuuskohteluun oikeutettujen maiden tai alueiden luettelosta 5 kohdan säännösten nojalla ei vaikuta mahdollisuuteen käyttää näistä maista peräisin olevia tuotteita sellaisen alueellisen kumulaation järjestelmän yhteydessä, jota sovelletaan alueellisiin ryhmiin, joita tarkoitetaan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 72 artiklan 3 kohdassa, jos tämä maa on ollut asianomaisen alueellisen ryhmän jäsen kyseiseen tuotteeseen sovellettavan monivuotisen etuusjärjestelmän vuonna 1995 tapahtuneesta voimaantulosta lähtien ja tätä maata ei pidetä lopputuotteen alkuperämaana asetuksen (ETY) N:o 2454/93 72 a artiklan tarkoittamassa merkityksessä. I OSASTO YLEINEN MENETTELY 1 JAKSO Muuttamismenettely 2 artikla 1. Liitteessä I olevan 1 osan tuotteisiin sovellettava etuustulli on 85 prosenttia yhteisen tullitariffin mukaisesta, kyseiseen tuotteeseen sovellettavasta tullista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta II osaston säännösten soveltamista. 2. Liitteessä I olevan 2 osan tuotteisiin sovellettava etuustulli on 70 prosenttia yhteisen tullitariffin mukaisesta, kyseiseen tuotteeseen sovellettavasta tullista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta II osaston säännösten soveltamista. 3. Liitteessä I olevan 3 osan tuotteisiin sovellettava etuustulli on 35 prosenttia yhteisen tullitariffin mukaisesta, kyseiseen tuotteeseen sovellettavasta tullista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta II osaston säännösten soveltamista. 4. Liitteessä I olevan 4 osan tuotteisiin sovellettavat yhteisen tullitariffin mukaiset tullit suspendoidaan kokonaan. 2 JAKSO Etuuksien asteittaista vähentämistä koskeva menettely 3 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen etuuksien poistamista edellisessä järjestelmässä käyttöön otetun etuuksien asteittaista vähentämistä koskevan menettelyn nojalla sovelletaan liitteessä II olevassa 1 osassa mainittuihin maihin ja aloihin, joiden osalta liitteessä II olevassa 2 osassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. 2. EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin ei sovelleta etuusmenettelyä niiden maiden osalta, joille sitä ei ole myönnetty edellisen järjestelmän aikana. 4 artikla 1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen etuuksien poistamista etuuksien asteittaista vähentämistä koskevan menettelyn nojalla sovelletaan myös liitteessä II olevassa 2 osassa mainittuihin maihin, joiden tämän järjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tietyn alan tuotteiden vienti ylittää neljänneksen edunsaajamaiden näiden saman alan samojen tuotteiden kokonaisviennistä edellisen järjestelmän viitetilastovuoden aikana. 2. Etuuksien asteittaista vähentämistä koskevaa menettelyä ei sovelleta maihin, joiden yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tietyn alan tuotteiden vienti yhteisöön on enintään kaksi prosenttia edunsaajamaiden saman alan viennistä yhteisöön edellisen järjestelmän viitetilastovuoden aikana. 5 artikla Komissio antaa tämän asetuksen 32 artiklassa tarkoitetulle komitealle kertomuksen 3 ja 4 artiklan soveltamisesta ennen 31 päivää joulukuuta 1999 ja esittää neuvostolle tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia. 3 JAKSO Vähiten kehittyneisiin maihin sovellettava erityinen tukimenettely 6 artikla Liitteessä IV mainittujen vähiten kehittyneiden maiden osalta suspendoidaan yhteisen tullitariffin mukaiset tullit kokonaan liitteessä I tarkoitetuilta tuotteilta ja ne alennetaan 2 artiklassa säädettyä muuttamismenettelyä noudattaen liitteessä VII tarkoitetuilta tuotteilta. 4 JAKSO Huumausaineiden vastaista toimintaa koskeva erityinen tukimenettely 7 artikla Liitteessä V mainittujen maiden osalta suspendoidaan yhteisen tullitariffin mukaiset tullit kokonaan liitteessä I tarkoitetuilta teollisuustuotteilta, jotka kuuluvat yhteisen tullitariffin 25 97 ryhmään, lukuun ottamatta 93 ryhmää, sekä liitteessä VII olevassa 4 osassa tarkoitetuilta tuotteilta, tähdellä merkityt tuotteet pois luettuina, 11 artiklassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta 32 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn soveltamista. II OSASTO ERITYISET KANNUSTUSMENETTELYT 1 JAKSO Yhteiset säännökset 8 artikla Edellisen järjestelmän aikana käyttöön otettujen työntekijöiden oikeuksien ja ympäristön suojelua koskevien erityisten kannustusmenettelyjen soveltamista jatketaan tässä osastossa säädettyjen edellytysten ja yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 9 artikla Tätä osastoa koskevia säännöksiä, jotka liittyvät ympäristönsuojelua koskevaan erityiseen kannustusmenettelyyn, sovelletaan ainoastaan liitteessä VIII tarkoitettuihin tuotteisiin. 10 artikla 1. Liitteessä I tarkoitettuihin yhteisen tullitariffin 1 24 ryhmän maataloustuotteisiin sovellettavaa ja tässä osastossa säädettyjen edellytysten mukaista etuustullia alennetaan määrällä, joka vastaa: - 10:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista 1 osassa lueteltujen tuotteiden osalta, - 20:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista 2 osassa lueteltujen tuotteiden osalta, - 35:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista 3 osassa lueteltujen tuotteiden osalta. 2. Liitteessä I tarkoitettuihin yhteisen tullitariffin 25 97 ryhmän teollisuustuotteisiin sovellettavaa ja tässä osastossa säädettyjen edellytysten mukaista etuustullia alennetaan määrällä, joka vastaa: - 15:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista 1 osassa lueteltujen tuotteiden osalta, - 25:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista 2 osassa lueteltujen tuotteiden osalta, - 35:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista 3 osassa lueteltujen tuotteiden osalta. 3. a) Edellä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin yhteisen tullitariffin 1 24 ryhmän maataloustuotteisiin sovellettavaa ja tässä osastossa säädettyjen edellytysten mukaista tullia alennetaan määrällä, joka vastaa 15:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista. b) Edellä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin yhteisen tullitariffin 25 97 ryhmän teollisuustuotteisiin sovellettavaa ja tässä osastossa säädettyjen edellytysten mukaista tullia alennetaan määrällä, joka vastaa 25:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista. 4. Edellisissä kohdissa tarkoitettua tullinalennusta ei sovelleta 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin maihin ja aloihin. 5. Erityisten kannustusmenettelyjen soveltaminen ei saa johtaa suotuisampaan kohteluun kuin mitä säädetään 7 artiklassa liitteessä VII tarkoitetuille tuotteille. 11 artikla 1. Jotta 7 artiklassa säädetyn erityismenettelyn soveltamista liitteessä V mainittuihin maihin voidaan jatkaa 31 päivän joulukuuta 1999 jälkeen, kyseisten maiden on noudatettava tämän osaston 2, 3, 4 ja 5 jaksossa säädettyihin kannustusmenettelyihin liittyviä myöntämismenettelyjä ja valvontamenetelmiä. 2. Jokaisen liitteessä V mainitun maan on ilmoitettava komissiolle kirjallisesti aikomuksestaan esittää sille ennen 30 päivää kesäkuuta 1999 erityismenettelyjen myöntämistä koskeva hakemus, josta säädetään tämän asetuksen 12 ja 17 artiklassa. Tämä ilmoitus on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 1999. Jos kyseistä ilmoitusta ei jätetä säädetyssä määräajassa tai edunsaajamaa nimenomaisesti pidättäytyy hakemasta kannustusmenettelyjä, jäljempänä olevaa 3 kohtaa sovelletaan välittömästi. 3. Jos kannustusmenettelyjen myöntämisen yhteydessä käy ilmi, että liitteessä V mainittu maa ei täytä kokonaan tai osittain kannustusmenettelyjen myöntämiselle asetettuja edellytyksiä tai jos se ei noudata näihin menettelyihin liittyviä myöntämis- tai valvontamenettelyjä, kyseiselle maalle 7 artiklassa säädetyn erityismenettelyn mukaisesti myönnettyjä etuuksia pienennetään määrällä, joka vastaa: - 15:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista yhteisen tullitariffin 1 24 ryhmän maataloustuotteiden osalta, - 25:tä prosenttia asianomaiseen tuotteeseen sovellettavasta yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista yhteisen tullitariffin 25 97 ryhmän, lukuun ottamatta 93 ryhmää, teollisuustuotteiden osalta. Päätös tehdään 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2 JAKSO Työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevan erityisen kannustusmenettelyn myöntäminen 12 artikla 1. Rajoittamatta jäljempänä olevien artikloiden säännösten soveltamista, 10 artiklassa tarkoitettuja alennuksia sovelletaan tuotteisiin, jotka ovat peräisin liitteessä III luetelluista edunsaajamaista, edellyttäen että näiden maiden viranomaiset ovat esittäneet komissiolle kirjallisen hakemuksen, jossa pyydetään erityismenettelyn myöntämistä näistä maista peräisin oleville tuotteille ja jossa yksilöidään: - kansalliset säädökset, joihin sisältyvät järjestäytymisoikeuden ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden periaatteiden soveltamista koskevien ILO:n yleissopimusten nro 87 ja nro 98 sekä työhön pääsemiseksi vaadittavaa vähimmäisikää koskevan ILO:n yleissopimuksen nro 138 määräykset; liitteenä on oltava kyseisten säädösten koko teksti sekä niistä jollakin yhteisön virallisella kielellä tehty todistusvoimainen käännös, - toteutetut toimenpiteet kyseisten säädösten tehokkaan soveltamisen ja valvonnan varmistamiseksi, niiden soveltamista koskevat mahdolliset alakohtaiset rajoitukset, säännösten todettu rikkominen sekä näiden tietojen erittely tuotantoaloittain, - kyseisen maan hallituksen sitoutuminen valvomaan ja soveltamaan täysimääräisesti erityismenettelyä ja asianmukaisia hallinnollisen yhteistyön menetelmiä. 2. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen edunsaajamaan esittämästä hakemuksesta ja kehottaa siinä kaikkia asianomaisia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä toimittamaan komissiolle kaikki hakemusta koskevat hyödylliset tiedot; komissio asettaa määräajan, jossa asianomaiset henkilöt voivat esittää näkökantansa. 13 artikla 1. Komissio tutkii edunsaajamaiden esittämät hakemukset ja voi niiden sisällöstä riippuen esittää hyödyllisinä pitämiään lisäkysymyksiä. 2. Komissio tutkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot ja tarkastaa tarvittaessa kyseiset tiedot 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta henkilöitä tai keneltä tahansa muulta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä. 3. Komissio voi tarkastaa saadut tiedot tai osan niistä edunsaajamaissa yhteistyössä kyseisten maiden kanssa. Se pyytää asianomaisen edunsaajamaan viranomaisia toimimaan yhteistyössä kyseisissä tutkimuksissa. Jäsenvaltiot voivat avustaa komissiota tässä tehtävässä. 4. Komissio saattaa hakemusta koskevan tutkimuksen päätökseen viimeistään vuoden kuluttua hakemuksen vastaanottamisesta. Komissio voi tarvittaessa pidentää määräaikaa, ja se ilmoittaa pidennyksestä tämän asetuksen 32 artiklassa tarkoitetulle komitealle. 5. Komissio ilmoittaa tutkimuksensa tulokset tämän asetuksen 32 artiklassa tarkoitetulle komitealle. 14 artikla 1. Komissio päättää 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen joko soveltaa erityismenettelyä hakijamaasta peräisin oleviin tuotteisiin, edellyttäen että tämän alaosaston jäljempänä olevissa artikloissa vahvistettuja valvontaa ja hallinnollista yhteistyötä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä noudatetaan, tai olla soveltamatta erityismenettelyä, jos se katsoo, että hakijamaan säädökset, täytäntöönpano- ja valvontasäädökset mukaan luettuina, eivät takaa ILO:n yleissopimusten nro 87, nro 98 ja nro 138 tosiasiallista soveltamista. 2. Jos erityismenettelyä ei voida soveltaa 1 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti, komissio voi päättää 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, että erityismenettely myönnetään tietyille aloille, jos se katsoo 13 artiklassa säädetyn tutkimuksen jälkeen, että ILO:n yleissopimuksia nro 87, nro 98 ja nro 138 tosiasiallisesti sovelletaan ainoastaan kyseisillä aloilla. 3. Komissio antaa hakijamaille tiedoksi 1 ja 2 kohdan mukaisesti tehdyt päätökset sekä niiden voimaantulopäivän. 4. Jos komissio päättää olla myöntämättä erityismenettelyä hakijamaalle tai sulkea tietyt alat menettelyn soveltamisalan ulkopuolelle, se perustelee päätöksensä pyydettäessä kyseiselle maalle. Kyseinen vuoropuhelu käydään tiiviissä yhteistyössä 32 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa. 3 JAKSO Työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevan erityisen kannustusmenettelyn valvonta ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät 15 artikla 1. Edellä 10 artiklassa tarkoitettuihin sellaisista maista peräisin oleviin tuotteisiin, jotka ovat vastaanottaneet ilmoituksen päätöksestä myöntää erityismenettely, sovelletaan 10 artiklassa säädettyä menettelyä kyseisen päätöksen voimaantulon jälkeen, kun hakemuksen tarkastelun aikana asianmukaisesti yksilöidyt edunsaajamaan toimivaltaiset viranomaiset ovat esittäneet todistuksen siitä, että kyseiset tuotteet ja niiden osat on valmistettu kyseisessä maassa tai maassa, joka on oikeutettu asetuksen (ETY) N:o 2454/93 72 artiklassa tarkoitettuun alueelliseen kumulaatioon, 12 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittujen kansallisten säädösten mukaisissa olosuhteissa ja niihin voidaan näin ollen soveltaa erityismenettelyä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa todistuksessa on tarvittaessa oltava seuraava maininta: "ILO:n yleissopimukset nro 87, nro 98 ja nro 138 - asetuksen (EY) N:o 0000/98 II osasto" ja se on merkittävä A-alkuperätodistuksen 4 kohtaan tai asetuksen (ETY) N:o 2454/93 90 artiklassa tarkoitettuun kauppalaskuilmoitukseen. Kyseinen todistus on vahvistettava edunsaajamaan 1 kohdassa tarkoitetun viranomaisen leimalla asetuksen (ETY) N:o 2454/93 93 artiklan säännösten mukaisesti. 3. Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden osalta A-alkuperätodistuksen tai kauppalaskuilmoituksen kelpoisuus koskee ainoastaan erityismenettelyn soveltamista ilman muita etuuskohteluita. 16 artikla 1. Sovelletaan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 81 artiklan 3 6 kohdan, 84 artiklan ja 93 95 artiklan säännöksiä soveltuvin osin tämän asetuksen 15 artiklassa tarkoitettuihin todistuksiin. 2. Viranomaiset, joilla on valtuudet antaa 15 artiklassa tarkoitettuja todistuksia, voivat olla eri viranomaisia kuin ne, joilla on valtuudet antaa A-alkuperätodistuksia. 3. Komissio laatii yhteistyössä 32 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa asetuksen (ETY) N:o 2454/93 94 artiklan 5 kohdan osalta ei-tyhjentävän luettelon perusteista sellaisten tapauksien määrittelemiseksi, joissa kyseisen kannustusmenettelyn osalta voi olla perusteltuja epäilyjä, viimeistään erityismenettelyjen myöntämistä koskevan hakemuksen hyväksymiseen mennessä. Komissio julkaisee luettelon Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 4. a) Yhteisön tulliviranomaisten on tiedotettava komissiolle, joka välittömästi julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa todetaan, että: - on perusteltua aihetta epäillä oikeutusta erityisiin kannustusmenettelyihin ja täsmennetään, mitä tuotteita, tuottajia ja viejiä asia koskee, kun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 94 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu toinen tiedonanto on lähetetty ja se liittyy tämän asetuksen mukaisesti myönnettyihin etuuksiin, tai - tiettyjen tuottajien tai viejien tietty tuote ei ole oikeutettu erityiseen kannustusmenettelyyn, jos niin on todettu asetuksen (ETY) N:o 2454/93 94 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. b) Se osa tullivelasta, joka vastaa tämän osaston nojalla myönnettyjä etuuksia, katsotaan syntyneeksi ainoastaan, jos velka on syntynyt a alakohdassa mainitun ilmoituksen julkaisemisen jälkeen ja koskee ilmoituksessa erityisesti mainittua tuotetta, tuottajaa ja viejää tai jos edellytykset asetuksen (ETY) N:o 2913/92 221 artiklan 3 kohdan toisen virkkeen soveltamiseksi täyttyvät. 4 JAKSO Ympäristönsuojelua koskevan erityisen kannustusmenettelyn myöntäminen 17 artikla 1. Rajoittamatta jäljempänä olevien artikloiden säännösten soveltamista, 10 artiklassa tarkoitettuja alennuksia sovelletaan tuotteisiin, jotka ovat peräisin liitteessä III luetelluista edunsaajamaista, edellyttäen että näiden maiden viranomaiset ovat esittäneet komissiolle kirjallisen hakemuksen, jossa pyydetään erityismenettelyn myöntämistä ja jossa yksilöidään: - kansalliset säädökset, joihin sisältyvät ITTO:n vahvistamat säännöt; liitteenä on oltava kyseisten säädösten koko teksti sekä niistä jollakin yhteisön virallisella kielellä tehty todistusvoimainen käännös, - toteutetut toimenpiteet kyseisten säädösten soveltamisen varmistamiseksi, - sitoumus säilyttää kyseiset säädökset ja niiden täytäntöönpanotoimenpiteet voimassa. 2. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen edunsaajamaan esittämästä hakemuksesta ja kehottaa siinä kaikkia asianomaisia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä toimittamaan komissiolle kaikki hakemusta koskevat hyödylliset tiedot; se asettaa määräajan, jossa asianomaiset henkilöt voivat esittää näkökantansa. 18 artikla 1. Komissio tutkii edunsaajamaiden esittämät hakemukset ja voi niiden sisällöstä riippuen esittää hyödyllisinä pitämiään lisäkysymyksiä. 2. Komissio tutkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot ja tarkastaa tarvittaessa kyseiset tiedot 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilta henkilöiltä tai keneltä tahansa muulta luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä. 3. Komissio voi tarkastaa saadut tiedot tai osan niistä edunsaajamaissa yhteistyössä kyseisten maiden kanssa. Komissio tarjoaa asianomaisen edunsaajamaan viranomaisille mahdollisuuden toimia yhteistyössä kyseisissä tutkimuksissa. Jäsenvaltiot voivat avustaa komissiota tässä tehtävässä. 4. Komissio saattaa päätökseen hakemusta koskevan tutkimuksen viimeistään vuoden kuluttua hakemuksen vastaanottamisesta. Komissio voi tarvittaessa pidentää määräaikaa, ja se ilmoittaa pidennyksestä 32 artiklassa tarkoitetulle komitealle. 5. Komissio ilmoittaa tutkimuksen tulokset 32 artiklassa tarkoitetulle komitealle. 19 artikla 1. Komissio päättää 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen: - joko soveltaa erityismenettelyä hakijamaasta peräisin oleviin tuotteisiin, - tai olla soveltamatta erityismenettelyä hakijamaahan, jos se katsoo, että kyseisen maan säädökset eivät anna riittäviä takeita ITTO:n sääntöjen sisällön tosiasiallisesta soveltamisesta. 2. Komissio antaa hakijamaille tiedoksi 1 kohdan mukaisesti tehdyt päätökset sekä niiden voimaantulopäivän. 3. Erityisesti jos komissio päättää olla myöntämättä erityismenettelyä hakijamaalle, se perustelee päätöksensä pyydettäessä sille. Kyseinen vuoropuhelu käydään tiiviissä yhteistyössä 32 artiklassa tarkoitetun komitean kanssa. 5 JAKSO Ympäristönsuojelua koskevaan erityisen kannustusmenettelyn valvonta ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät 20 artikla 1. Edellä 10 artiklassa tarkoitettuja tuotteita koskeviin A-alkuperätodistuksiin sekä asetuksen (ETY) N:o 2454/93 90 artiklassa tarkoitettuihin kauppalaskuilmoituksiin on tehtävä tarvittaessa seuraava merkintä: "Ympäristölauseke - asetuksen (EY) N:o 0000/98 II osasto". 2. Tämän asetuksen 3 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden osalta A-alkuperätodistuksen tai kauppalaskuilmoituksen kelpoisuus koskee ainoastaan erityismenettelyn soveltamista ilman muita etuuskohteluita. 6 JAKSO Erityisiä kannustusmenettelyjä koskevat muut yhteiset säännökset 21 artikla 1. Rajoittamatta edellä mainitun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 94 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan soveltamista, edunsaajamaan oikeus erityisiin kannustusmenettelyihin voidaan peruuttaa väliaikaisesti kokonaan tai osittain, jos on olemassa riittäviä todisteita siitä, että kyseinen maa ei ole noudattanut tämän asetuksen 12 ja 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan. Peruuttaminen kokonaan tai osittain ei estä tämän asetuksen 23 artiklan mahdollista soveltamista. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu peruuttamispäätös tehdään 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 22 artikla Tämän asetuksen 10 artiklan säännösten soveltamisesta johtuva tullinalennus ei saa ylittää 40:tä prosenttia liitteessä I olevassa 1 osassa tarkoitettujen erittäin arkojen tuotteiden osalta. III OSASTO YHTEISEN TULLITARIFFIN MUKAISTEN TULLIEN UUDELLEEN KÄYTTÖÖNOTTO 1 JAKSO Väliaikaista peruuttamista koskeva lauseke 23 artikla 1. Tässä asetuksessa säädetty menettely voidaan milloin tahansa peruuttaa väliaikaisesti kokonaan tai osittain seuraavissa tapauksissa: a) orjuus missä tahansa muodossa tai pakkotyö, sellaisena kuin se on määritelty 25 päivänä syyskuuta 1926 ja 7 päivänä syyskuuta 1956 Genevessä tehdyissä sopimuksissa ja ILO:n yleissopimuksissa nro 29 ja nro 105; b) vankiloissa valmistettujen tuotteiden vienti; c) ilmeiset puutteet tullivalvonnassa huumausaineiden viennin ja kauttakuljetuksen osalta (laittomat tuotteet ja huumausaineiden kemialliset esiasteet) sekä rahanpesua koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamatta jättäminen; d) petokset ja A-alkuperätodistusten tarkastuksia varten säädetyn hallinnollisen yhteistyön puuttuminen; e) edunsaajamaassa todetut vilpillisen kaupan tapaukset, mukaan luettuina yhteisön syrjintä ja Uruguayn kierroksen aikana neuvoteltujen velvoitteiden, joka koskevat markkinoille pääsystä sovittujen tavoitteiden toteuttamista, ilmeinen noudattamatta jättäminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Maailman kauppajärjestön (WTO) toimivaltaisten elinten oikeutta vahvistaa kyseiset tapaukset lopullisesti; f) kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevissa kansainvälisissä yleissopimuksissa, kuten Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO), Koillis-Atlantin kalastuskomission (NEAFC), Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) ja Pohjois-Atlantin lohensuojelujärjestön (NASCO) yleissopimuksissa esitettyjen tavoitteiden ilmeinen rikkominen. 2. Väliaikainen peruuttaminen on harkinnanvaraista ja se toteutetaan jäljempänä olevissa artikloissa, mukaan luettuna 27 artiklan 3 kohta, säädettyä menettelyä noudattaen. 24 artikla 1. Edellä 23 artiklassa mainitut tapaukset, joiden vuoksi saattaisi olla tarpeen toteuttaa väliaikaista peruuttamista koskevia toimenpiteitä voivat olla joko komission toteamia, tai niistä on komissiolle ilmoittanut jäsenvaltio, luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö taikka oikeuskelpoisuutta vailla oleva yhteenliittymä, joka voi osoittaa hyötyvänsä väliaikaista peruuttamista koskevista toimenpiteistä. Komissio tiedottaa asiasta viipymättä kaikille jäsenvaltioille. 2. Neuvottelut voidaan käynnistää joko jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta. Ne on käytävä kahdeksan työpäivän kuluessa siitä, kun komissio on vastaanottanut edellisessä kohdassa tarkoitetun ilmoituksen ja joka tapauksessa ennen peruuttamista koskevien yhteisön toimenpiteiden käyttöönottoa. 3. Neuvottelut käydään 32 artiklassa tarkoitetussa komiteassa, joka kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta; tämän ilmoittaa jäsenvaltioille mahdollisimman pian kaikki tarvittavat tiedot. 4. Neuvottelut koskevat erityisesti 23 artiklassa tarkoitettujen edellytysten ja tarvittavien toimenpiteiden arviointia. 25 artikla 1. Jos komissiosta vaikuttaa siltä, että on olemassa riittävästi todisteita sen vahvistamiseksi, että 23 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyt edellytykset ovat täyttyneet edunsaajamaan osalta, komissio voi ottaa käyttöön kolmeksi kuukaudeksi kyseisen maan osalta menettelyn keskeyttämistä koskevan toimenpiteen, jonka voimassaolo voidaan mahdollisesti uusia kerran ja jolla keskeytetään kokonaan tai osittain tässä asetuksessa säädettyjen etuuksien soveltaminen, edellyttäen että komissio on ennen tämän toimenpiteen käyttöönottoa: - ilmoittanut aikomuksistaan 32 artiklassa tarkoitetulle komitealle, - kehottanut jäsenvaltioita toteuttamaan tarpeellisia suojatoimenpiteitä, joilla voidaan varmistaa yhteisön taloudelliset edut, - julkaissut Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa ilmoitetaan perustelluista epäilyksistä siitä, että kyseinen edunsaajamaa ei sovella moitteettomasti etuuskohtelumenettelyä, minkä vuoksi kyseisen maan oikeutus sille tämän asetuksen nojalla myönnettyihin etuuksiin voidaan saattaa kyseenalaiseksi. 2. Menettelyn keskeyttämistä koskevan ajanjakson päätyttyä komissio päättää: - joko lakkauttaa väliaikaista keskeyttämistä koskevan toimenpiteen voimassaolon kuultuaan 32 artiklassa tarkoitettua komiteaa - tai käynnistää 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut neuvottelut etuuksien peruuttamiseksi väliaikaisesti 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kunnes neuvottelujen ja 26 artiklan nojalla mahdollisesti aloitetun tutkimuksen tulokset ovat tiedossa, komissio voi päättää menettelyn keskeyttämisen voimassaolon jatkamisesta 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 26 artikla 1. Jos komissiosta 24 artiklassa tarkoitettujen neuvottelujen päätyttyä vaikuttaa siltä, että on olemassa riittävistä todisteita tutkimuksen aloittamiseksi, komissio toimii seuraavasti: a) se ilmoittaa tutkimuksen aloittamisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä sekä ilmoittaa asiasta maalle, jota asia koskee; ilmoitus sisältää yhteenvedon saaduista tiedoista ja siinä täsmennetään, että kaikki tarpeelliset tiedot on toimitettava komissiolle; ilmoituksessa asetetaan määräaika, jossa asianomaiset henkilöt voivat esittää näkökantansa kirjallisesti; b) se aloittaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja kuultuaan 32 artiklassa tarkoitettua komiteaa tutkimuksen, joka kestää enintään vuoden ajan; tutkimuksen kestoa voidaan tarvittaessa pidentää samaa menettelyä noudattaen. 2. Komissio hankkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot ja pitäessään sitä aiheellisena 32 artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan tarkastaa nämä tiedot taloudellisilta toimijoilta sekä kyseisten edunsaajamaan toimivaltaisilta viranomaisilta. Komissio voi tässä tehtävässä käyttää paikalla omia asiantuntijoitaan todetakseen oikeiksi 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden esittämät väitteet. Komissio tarjoaa kyseisen edunsaajamaan toimivaltaisille viranomaisille kaikki mahdollisuudet, jotta ne huolehtisivat kyseisten tutkimusten sujuvuuden kannalta tarvittavasta yhteistyöstä. 3. Sen jäsenvaltion virkamiehet, jonka alueella tarkastus on määrä suorittaa, voivat kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä avustaa komissiota tehtävien suorittamisessa. 4. Komissio voi kuulla henkilöitä, joita asia koskee. Henkilöitä on kuultava, jos nämä ovat pyytäneet sitä kirjallisesti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa ja jos pyynnössä osoitetaan, että tutkimuksen tulos tosiasiallisesti koskee näitä henkilöitä ja jos on erityisiä syitä, joiden vuoksi näitä henkilöitä olisi kuultava suullisesti. 5. Jollei komission pyytämiä tietoja toimiteta kohtuullisessa ajassa tai jos tutkimusta merkittävästi vaikeutetaan, päätelmät voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. 27 artikla 1. Päätettyään tutkimuksen komissio antaa 32 artiklassa tarkoitetulle komitealle kertomuksen tutkimuksen tuloksista. 2. Jos komissio katsoo, että väliaikainen peruuttaminen ei ole tarpeen, se julkaisee 32 artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tutkimuksen päättymisestä ilmoituksen, joka sisältää tutkimuksesta tehdyt tärkeimmät päätelmät. 3. Jos komissio pitää väliaikaista peruuttamista tarpeellisena, se tekee asianmukaisen ehdotuksen neuvostolle, joka ratkaisee asianmääräenemmistöllä. 2 JAKSO Polkumyyntiä koskeva lauseke 28 artikla Etuus myönnetään tavanomaisesti tuotteille, joihin sovelletaan polkumyynnin tai vientitukien vastaisia toimenpiteitä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (9), sellaisena kuin se on muutettuna, mukaisesti, jos ei voida osoittaa, että kyseiset toimenpiteet perustuvat aiheutettuun vahinkoon ja sellaisiin hintoihin, joissa ei oteta huomioon kyseiseen maahan sovellettavaa tullietuusmenettelyä. Komissio julkaisee tässä tarkoituksessa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa on luettelo tuotteista ja maista, joihin etuutta ei sovelleta. 3 JAKSO Suojalauseke 29 artikla 1. Jos liitteessä III mainitusta maasta tai alueelta peräisin oleva tuote tuodaan maahan sellaisin edellytyksin, että samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden yhteisön tuottajille aiheutuu tai uhkaa aiheutua vakavia vaikeuksia, yhteisen tullitariffin mukaiset tullit voidaan ottaa käyttöön uudelleen tälle tuotteelle milloin tahansa jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta. 2. Komissio ilmoittaa tutkimuksen aloittamisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tässä ilmoituksessa annetaan yhteenveto saaduista tiedoista ja siinä tarkennetaan, että kaikki hyödyllinen tieto on toimitettava komissiolle; siinä asetetaan määräaika, jossa asianomaiset voivat esittää näkökantansa kirjallisesti. 3. Tutkiessaan vakavien vaikeuksien mahdollista esiintymistä komissio ottaa huomioon erityisesti liitteessä VI tarkoitetut asiat siinä määrin kuin ne ovat käytettävissä. 4. Komissio tekee edellä tarkoitetut päätökset 30 päivän kuluessa siitä, kun se on kuullut 32 artiklassa tarkoitettua komiteaa. Jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi 10 päivän kuluessa. Siinä tapauksessa neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin 30 päivän kuluessa. 5. Kyseisille edunsaajamaille ilmoitetaan tällaisista toimenpiteistä ennen niiden tosiasiallista voimaantuloa. 6. Jos poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi on tarpeen toimia viipymättä ja ilmoittaminen tai tutkiminen, tapauksen mukaan, on mahdotonta, komissio voi ilmoitettuaan asiasta jäsenvaltioille toteuttaa tämän tilanteen selvittämiseksi suojatoimenpiteitä, jotka ovat ehdottoman tarpeellisia ja vastaavat 1 kohdan edellytyksiä. 7. Edellisten kohtien säännökset eivät koske sellaisten suojalausekkeiden soveltamista, joista on päätetty perustamissopimuksen yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan 43 artiklan mukaisesti tai perustamissopimuksen yhteistä kauppapolitiikkaa koskevan 113 artiklan mukaisesti, eikä myöskään muita suojalausekkeita, joita voitaisiin mahdollisesti soveltaa. IV OSASTO YHTEISET SÄÄNNÖKSET 30 artikla 1. Jollei 2 kohdasta muuta johdu, tämän asetuksen säännösten mukaisesti laskettuja etuustulleja sovelletaan pyöristämällä ne ensimmäiseen desimaaliin siten, että toinen desimaali poistetaan. 2. Jos etuustullit 1 kohdan mukaisesti ovat jäljempänä esitetyn suuruisia, kyseiset etuustullit rinnastetaan tullittomuuteen: - arvotulli on enintään 0,5 prosenttia, - paljoustulli on enintään 1 euro yksikköä kohti. 3. Yhdistettyyn nimikkeistöön tehtävien muutosten edellyttämät liitteiden I, II, VII ja VIII mukautukset vahvistetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 31 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava jokaista vuosineljännestä seuraavan kuuden viikon kuluessa Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle niiden sellaisiin tavaroihin liittyvät tilastotiedot, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen viitevuosineljänneksen aikana tässä asetuksessa säädetyin tullietuuksin. Näistä tiedoista, jotka on toimitettava käyttäen yhdistetyn nimikkeistön (CN) numerokoodeja ja tarvittaessa Euroopan yhteisöjen yhtenäistetyn tullitariffin (Taric) avulla, on yksityiskohtaisesti käytävä ilmi alkuperämaittain arvot, paljoudet ja paljousyksiköt, jotka mahdollisesti vaaditaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1736/75 (10) ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3367/87 (11) määrittelyjen mukaisesti. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sen pyynnöstä ja viimeistään kunkin kuukauden 11 päivänä yksityiskohtaiset tiedot sellaisten tuotteiden paljouksista, joihin on sovellettu tämän menettelyn mukaista etuutta edellisten kuukausien aikana. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat tiiviissä yhteistyössä tämän säännöksen noudattamisen takaamiseksi. 32 artikla 1. Asetuksen (EY) N:o 3281/94 17 artiklassa perustettu yleisten tullietuuksien komitea, jäljempänä `komitea`, voi tutkia kaikkia kysymyksiä, jotka liittyvät tämän asetuksen soveltamiseen ja jotka sen puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Komitea tutkii komission vuosikertomuksen perusteella, missä määrin tämän järjestelmän vaikutusten tasapuolisuuden periaatetta on noudatettu sekä komission joko 33 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tai neuvostolle annetulla ehdotuksella mahdollisesti toteutettaviksi suunnittelemat toimenpiteet tämän periaatteen täydellisen noudattamisen takaamiseksi. 3. Komitea tutkii komission vuosikertomuksen perusteella myös huumausaineita koskevien erityisjärjestelyiden vaikutukset, mukaan luettuna huumausaineiden vastaisen toiminnan edistyminen liitteessä V tarkoitetuissa maissa, sekä mahdolliset komission suunnittelemat toimenpiteet 7 artiklan mukaisen etuuden peruuttamiseksi kokonaan tai osittain, jos kehitys on riittämätöntä, 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kyseisen edunsaajamaan kuulemisen jälkeen. 4. Komitea tutkii komission vuosikertomuksen perusteella myös erityisten kannustusmenettelyjen vaikutukset, mukaan luettuna edunsaajamaissa tapahtunut edistyminen, sekä todettujen puutteiden korjaamiseksi suunnitellut toimenpiteet. Kyseiset toimenpiteet vahvistetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 33 artikla 1. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 2.a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaisia. b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä. V OSASTO LOPPUSÄÄNNÖKSET 34 artikla 1. Komissio toteuttaa tarvittavia talousarvion täytäntöönpanoa koskevia toimenpiteitä asianmukaisen teknisen avun varmistamiseksi järjestelmän edunsaajamaille, erityisesti vähiten kehittyneille maille, jotta nämä voisivat aikaisempaa helpommin käyttää järjestelmän etuuksia sekä yleensä päästä osallistumaan kansainväliseen kauppaan, mukaan luettuna osallistuminen tietotekniikan avulla. 2. Komissio toteuttaa myös tarvittavia talousarvion täytäntöönpanoa koskevia toimenpiteitä tämän asetuksen II ja III osastossa tarkoitettujen säännösten soveltamiseksi. 35 artikla Kumotaan neuvoston asetus (EY) N:o 1256/96, lukuun ottamatta 4 artiklan 3 kohtaa, joka säilyy voimassa 30 päivään kesäkuuta 1999. 36 artikla 1. Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999. 2. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999 31 päivään joulukuuta 2001. 3. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 3281/94 17 artiklan voimassaoloaikaa jatketaan 31 päivään joulukuuta 2001. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. (1) KOM(94) 212 lopullinen. (2) EYVL L 348, 31.12.1994, s. 1. (3) EYVL L 160, 29.6.1996, s. 1. (4) EYVL L 80, 18.3.1998, s. 1. (5) EYVL L 160, 4.6.1998, s. 1. (6) EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1. (7) EYVL L 85, 27.3.1997, s. 8. (8) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1. (9) EYVL L 209, 2.8.1988, s. 1. (10) EYVL L 183, 14.7.1975, s. 3. (11) EYVL L 321, 11.11.1987, s. 3. LIITE I (1) (2) TUOTTEIDEN ARKUUDEN MUKAINEN LUOKITUS (3) 1 OSA >TAULUKON PAIKKA> 2 OSA >TAULUKON PAIKKA> 3 OSA >TAULUKON PAIKKA> 4 OSA >TAULUKON PAIKKA> (1) Jos kannettava tulli muodostuu arvotullista sekä yhdestä tai useammasta paljoustullista, etuuskohtelun mukaista tullinalennusta sovelletaan ainoastaan arvotullin osaan. Jos tulli muodostuu arvotullista sekä vähimmäis- ja enimmäistullista, etuuskohtelun mukaista tullinalennusta sovelletaan myös vähimmäis- ja enimmäistulliin (2) Tullietuuksia ei myönnetä 3 ryhmän eikä CN-koodien 1604, 1605, ja 1902 20 10 tuotteille, jotka ovat peräisin Armeniasta, Azerbaid Ozanista, Georgiasta, Grönlannista, Kazakstanista, Kirgisiasta, Moldovasta, Tad Ozikistanista, Turkmenistanista, Ukrainasta, Uzbekistanista, Valko-Venäjältä tai Venäjältä. (3) Tavaran kuvauksen sanamuotoa on pidettävä ainoastaan ohjeellisena, joten etuusmenettely määräytyy tässä liitteessä CN-koodien sisällön mukaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhdistetyn nimikkeistön tulkintasääntöjen määräysten soveltamista. Jos CN-koodin edessä on ex-etuliite, etuusmenettely määräytyy sekä CN-koodin että sitä vastaavan tavaran kuvauksen perusteella. II LIITE I OSA >TAULUKON PAIKKA> 2 OSA Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen maiden ja alojen määrittämismenetelmä I Edunsaajamaiden luokittelu kehitysindeksin mukaisesti Kehitysindeksillä vahvistetaan kullekin maalle yleinen teollisen kehityksen taso verrattuna Euroopan unionin kehitystasoon. Tässä indeksissä yhdistetään tulo asukasta kohti ja valmistettujen tuotteiden viennin taso seuraavasti: >NUM>{log[(Yi/POPi)/(Yeu/POPeu)]+log[Xi/Xeu]} >DEN>2 jossa: Yi on kyseisen edunsaajamaan tulo Yeu on Euroopan unionin tulo POPi on kyseisen edunsaajamaan väkiluku POPue on Euroopan unionin väkiluku Xi on kyseisen edunsaajamaan valmistettujen tuotteiden viennin arvo Xeu on Euroopan unionin valmistettujen tuotteiden viennin arvo. Jos saatu indeksiluku on 0, maan teollista kehitystä pidetään tämän kaavan mukaisesti Euroopan unionin teollista kehitystä vastaavana. Tilastolähteinä on käytetty Maailmanpankkia (Kertomus kehityksestä maailmassa vuonna 1993) tulon ja väkiluvun osalta ja UNCTADia (Vuoden 1992 kansainvälisen kaupan ja kehityksen tilastokäsikirja) valmistettujen tuotteiden viennin osalta. II Edunsaajamaiden luokittelu aloja koskevan erikoistumisindeksin mukaisesti Kuhunkin edunsaajamaahan sovellettava erikoistumisindeksi on samansuuruinen kuin tästä maasta tulevan tietyn alan tuonnin osuus yhteisön tämän alan kokonaistuonnista verrattuna tämän maan osuuteen yhteisön kokonaistuonnista III Kehitys- ja erikoistumisindeksin yhdistelmä Molempien indeksien yhdistelmällä määritellään kunkin maan osalta 3 artiklassa tarkoitetut alat. Niiden edunsaajamaiden osalta, joiden kehitysindeksi on suurempi kuin -1, sovelletaan 3 artiklaa, jos erikoistumisindeksi on suurempi kuin 1. Niiden edunsaajamaiden osalta, joiden kehitysindeksi on -1:n ja -1,23:n välillä, sovelletaan 3 artiklaa, jos erikoistumisindeksi on suurempi kuin 1,5. Niiden edunsaajamaiden osalta, joiden kehitysindeksi on -1,23:n ja -1,70:n välillä, sovelletaan 3 artiklaa, jos erikoistumisindeksi on suurempi kuin 5. Niiden edunsaajamaiden osalta, joiden kehitysindeksi on -1,70:n ja -2,:n välillä, sovelletaan 4 artiklaa, jos erikoistumisindeksi on suurempi kuin 7. Asetuksen 3 artiklaa ei sovelleta maihin, joiden kehitysindeksi on pienempi kuin -2. LIITE III Luettelo maista ja alueista, joihin sovelletaan yleistä tullietuusjärjestelmää (1*) A. ITSENÄISET MAAT 070 Albania 072 Ukraina 073 Valko-Venäjä 074 Moldova 075 Venäjä 076 Georgia 077 Armenia 078 Azerbaid Ozan 079 Kazakstan 080 Turkmenistan 081 Uzbekistan 082 Tad Ozikistan 083 Kirgisistan 092 Kroatia (2) 093 Bosnia ja Hertsegovina (3) 096 Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (4) 204 Marokko 208 Algeria 212 Tunisia 216 Libya 220 Egypti 224 Sudan (5) 228 Mauritania (6) 232 Mali (7) 236 Burkina Faso (8) 240 Niger (9) 244 T Osad (10) 247 Kap Verde (11) 248 Senegal 252 Gambia (12) 257 Guinea-Bissau (13) 260 Guinea (14) 264 Sierra Leone (15) 268 Liberia (16) 272 Norsunluurannikko 276 Ghana 280 Togo (17) 284 Benin (18) 288 Nigeria 302 Kamerun 306 Keski-Afrikan tasavalta (19) 310 Päiväntasaajan Guinea (20) 311 São Tomé ja Príncipe (21) 314 Gabon 318 Kongo 322 Kongon Demokraattinen tasavalta (22) 324 Ruanda (23) 328 Burundi (24) 330 Angola (25) 334 Etiopia (26) 336 Eritrea (27) 338 Djibouti (28) 342 Somalia (29) 346 Kenia 350 Uganda (30) 352 Tansania (31) 355 Seychellit 366 Mosambik (32) 370 Madagaskar (33) 373 Mauritius 375 Komorit (34) 378 Sambia (35) 382 Zimbabwe 386 Malawi (36) 388 Etelä-Afrikka 389 Namibia 391 Botswana (37) 393 Swazimaa 395 Lesotho (38) 412 Meksiko 416 Guatemala (39) 421 Belize 424 Honduras (40) 428 El Salvador (41) 432 Nicaragua (42) 436 Costa Rica (43) 442 Panama (44) 448 Kuuba 449 Saint Kitts ja Nevis 452 Haiti (45) 453 Bahama 456 Dominikaaninen tasavalta 459 Antigua ja Barbuda 460 Dominica 464 Jamaika 465 Saint Lucia 467 Saint Vincent 469 Barbados 472 Trinidad ja Tobago 473 Grenada 480 Kolumbia (46) 484 Venezuela (47) 488 Guyana 492 Surinam 500 Ecuador (48) 504 Peru (49) 508 Brasilia 512 Chile 516 Bolivia (50) 520 Paraguay 524 Uruguay 528 Argentiina 600 Kypros 604 Libanon 608 Syyria 612 Irak 616 Iran 628 Jordania 632 Saudi-Arabia 636 Kuwait 640 Bahrain 644 Qatar 647 Arabiemiraattien liitto 649 Oman 653 Jemen (51) 660 Afganistan (52) 662 Pakistan 664 Intia 666 Bangladesh (53) 667 Malediivit (54) 669 Sri Lanka 672 Nepal (55) 675 Bhutan (56) 676 Myanmar (Burma) (57) 680 Thaimaa 684 Laos (58) 690 Vietnam 696 Kambod Oza (59) 700 Indonesia 701 Malesia 703 Brunei 708 Filippiinit 716 Mongolia 720 Kiina 801 Papua-Uusi-Guinea 803 Nauru 806 Salomonsaaret (60) 807 Tuvalu (61) 812 Kiribati (62) 815 Fid Ozi 816 Vanuatu (63) 817 Tonga (64) 819 Länsi-Samoa (65) 823 Mikronesia 824 Marshallinsaaret 825 Palau B. MAAT JA ALUEET Yhteisön jäsenvaltioista tai kolmansista maista riippuvaiset tai niiden hallitsemat maat ja alueet tai maat ja alueet, joiden ulkosuhteet ovat niiden varmistamat kokonaan tai osittain 044 Gibraltar 329 Saint Helena ja sen alusmaat 357 Brittiläisen Intian valtameren alue 377 Mayotte 406 Grönlanti 408 Saint Pierre ja Miquelon 413 Bermuda 446 Anguilla 454 Turks- ja Caicossaaret 457 Yhdysvaltain Neitsytsaaret 463 Caymansaaret 468 Brittiläiset Neitsytsaaret 470 Montserrat 474 Aruba 478 Alankomaiden Antillit 529 Falklandinsaaret 743 Macao 802 Australian Oseania (Joulusaari, Kookossaaret (Keeling), Heard- ja McDonaldinsaaret, Norfolkinsaari) 809 Uusi-Kaledonia ja sen alusmaat 810 Yhdysvaltain Oseania (66) 811 Wallis- ja Futunasaaret 813 Pitcairnsaaret 814 Uuden-Seelannin Oseania (Tokelausaaret ja Niuesaari; Cookinsaaret) 822 Ranskan Polynesia 890 Napa-alueet (Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet, Australian Antarktiksen alue, Brittiläinen Antarktiksen alue, Etelä-Georgia ja Sandwichsaaret) Huomautus: Edellä oleviin luetteloihin voidaan tehdä myöhemmin muutoksia maan tai alueen kansainvälisessä asemassa tapahtuneiden muutosten huomioon ottamiseksi. (1*) Kunkin edunsaajamaan tai -alueen nimeä edeltävä koodinumero on sama kuin maaluokituksessa (asetus (EY) N:o 68/96 (EYVL L 14, 19.1.1996, s. 6)). (2) Maat joiden etuusmenettely on rajoitettu maataloustuotteiden osalta jotka on lueteltu CN koodein kappaleissa 1-24 liitteessä I. (3) Tämä maa mainitaan myös liitteessä IV. (4) Tämä maa mainitaan myös liitteessä V. (5) Yhdysvaltain Oseaniaan kuuluvat: Amerikan Samoa, Guam ja Yhdysvaltain Tyynenmeren erillissaaret (Baker, Howland, Jarvis, Johnston, Kingmanin riutta, Midway, Palmyra ja Wake) (EYVL L 14, 19.1.1996, s. 6). LIITE IV Luettelo vähiten kehittyneistä edunsaajamaista ja -alueista 224 Sudan 228 Mauritania 232 Mali 236 Burkina Faso 240 Niger 244 T Osad 247 Kap Verde 252 Gambia 257 Guinea-Bissau 260 Guinea 264 Sierra Leone 268 Liberia 280 Togo 284 Benin 306 Keski-Afrikan tasavalta 310 Päiväntasaajan Guinea 311 São Tomé ja Príncipe 322 Kongon demokraattinen tasavalta 324 Ruanda 328 Burundi 330 Angola 334 Etiopia 336 Eritrea 338 Djibouti 342 Somalia 350 Uganda 352 Tansania 366 Mosambik 370 Madagaskar 375 Komorit 378 Sambia 386 Malawi 395 Lesotho 452 Haiti 653 Jemen 660 Afganistan 666 Bangladesh 667 Malediivit 672 Nepal 675 Bhutan 676 Myanmar (entinen Burma) 684 Laos 696 Kambod Oza 806 Salomonsaaret 807 Tuvalu 812 Kiribati 816 Vanuatu 819 Länsi-Samoa LIITE V Luettelo 7 artiklassa tarkoitetuista maista Andien sopimus 480 Kolumbia 484 Venezuela 500 Ecuador 504 Peru 516 Bolivia Keski-Amerikan yhteiset markkinat 416 Guatemala 424 Honduras 428 El Salvador 432 Nicaragua 436 Costa Rica 442 Panama LIITE VI Luettelo 29 artiklan 3 kohdan osalta huomioon otettavista seikoista - Yhteisön tuottajien markkinaosuuden pieneneminen - Niiden tuotannon supistuminen - Niiden varastojen kasvu - Niiden tuotantoyksiköiden sulkeminen - Konkurssit - Heikko kannattavuus - Niiden kapasiteetin heikko käyttöaste - Työllisyys - Kauppa - Hinnat LIITE VII TUOTTEIDEN ARKUUDEN MUKAINEN LUOKITTELU (1*) 1 OSA >TAULUKON PAIKKA> 2 OSA >TAULUKON PAIKKA> 3 OSA >TAULUKON PAIKKA> 4 OSA >TAULUKON PAIKKA> (1*) Tavaran kuvauksen sanamuotoa on pidettävä ainoastaan ohjeellisena, joten etuusmenettely määräytyy tässä liitteessä CN-koodien sisällön mukaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhdistetyn nimikkeistön tulkintasääntöjen määräysten soveltamista. Jos CN-koodin edessä on "ex", etuusmenettely määräytyy sekä CN-koodin että sitä vastaavan tavaran kuvauksen perusteella. LIITE VIII LUETTELO 9 ARTIKLASSA TARKOITETUISTA TUOTTEISTA (1) >TAULUKON PAIKKA> (1) Tavaran kuvauksen sanamuotoa on pidettävä ainoastaan ohjeellisena, joten etuusmenettely määräytyy tässä liitteessä CN-koodien sisällön mukaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhdistetyn nimikkeistön tulkintasääntöjen määräyksiä. Jos CN-koodin edessä on "ex", etuusmenettely määräytyy sekä CN-koodin että sitä vastaavan tavaran kuvauksen perusteella.