Salakuljetusverkostot pystyvät nopeasti mukauttamaan laittomien palvelujen tarjontaansa. Niillä on eri toimintatapoja riippuen maantieteellisestä sijainnista ja olosuhteista, joissa ne toimivat. Ne tarjoavat erilaisia palveluja, kuten eri kuljetusmuotoja, turvataloja reitin varrella ja vilpillisiä matkustusasiakirjoja. Lentoliikenteessä henkilökortteihin ja viisumeihin liittyvät asiakirjaväärennökset ovat keskeisessä asemassa. Maateitse tapahtuvassa kuljetuksessa kätkeminen ajoneuvoihin tai jopa kävely rajojen yli on osa matkaa.

Maahanmuuttajien salakuljetus on jatkuvan kysynnän ylläpitämä rikollisverkostojen keskeinen toiminta. Kysynnän odotetaan jatkuvan, ja sitä ruokkivat useat seikat: väestönkasvu ja siihen liittyvät sosioekonomiset vaikeudet ja työllistymismahdollisuuksien puute, syrjintä, epävakaus, konfliktit, ympäristön pilaantuminen ja ilmastonmuutos, käsitys EU:sta taloudellisesti, poliittisesti, sosiaalisesti ja ympäristön kannalta vakaampana alueena; disinformaatio ja salakuljettajien valheellinen narratiivi, joka houkuttelee muuttajia lähtemään vaarallisille matkoille lupauksin, jotka eivät vastaa todellisuutta. Lisäksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä pandemian terveydelliset, taloudelliset, sosiaaliset ja poliittiset seuraukset voivat toimia Eurooppaan suuntautuvan laittomaan muuttoliikkeen kannustimina ja ylläpitää siten salakuljetuspalvelujen kysyntää. Aiemmin maista, joita pitkittynyt työttömyystilanne on erityisesti koetellut, on tullut sekä maahanmuuttajien salakuljetuksen että ihmiskaupan lähtömaita vauraampiin maihin. Lisäksi taloudellisen tilanteen heikkeneminen EU:ssa saattaa lisätä halvan työvoiman kysyntää pimeillä markkinoilla, mikä houkuttelee todennäköisemmin laittomia muuttajia ja johtaa työvoiman hyväksikäyttöön, myös pakkotyöhön.

Salakuljettajat vaarantavat ihmishenkiä, antavat katteettomia tulevaisuudenlupauksia ja aiheuttavat vakavaa haittaa maahantulijoille. Maahanmuuttajien perusoikeuksia loukataan usein vakavasti, eivätkä he usein kykene hakemaan apua laittoman asemansa vuoksi. Erityisesti haavoittuvassa asemassa olevat maahanmuuttajat, kuten lapset ja ilman huoltajaa olevat alaikäiset, ovat alttiita väkivallalle, kiristykselle, hyväksikäytölle, raiskauksille, pahoinpitelylle, varkauksille, sieppauksille ja jopa henkirikoksille. Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön mukaan vuodesta 2014 yli 20 000 siirtolaista on kuollut yrittäessään ylittää Välimerta. Heistä 1 369 on kuollut vuonna 2021.

Euroopan unionin lainvalvontayhteistyöviraston (Europol) mukaan yli 90 prosenttia EU:hun saapuvista laittomista muuttajista käyttää salakuljettajia taittaakseen osia matkasta tai koko matkan. Kaksi kolmasosaa heistä ei täytä kansainvälisen suojelun myöntämisperusteita, ja heidät on lopulta palautettava. Covid-19-pandemian yhteydessä toteutetut rajoittavat toimenpiteet tekivät maahanmuuttajien salakuljetuksesta monimutkaisempaa, mikä lisäsi rikollisverkostojen osallistumista toimintaan, nosti hintoja ja johti viime kädessä suurempiin voittoihin. Vuoden 2021 alkupuoliskolla laittomat rajanylitykset lisääntyivät 59 prosenttia verrattuna samaan ajanjaksoon vuonna 2020. On selvää, että ihmissalakuljettajat sopeutuivat nopeasti uusiin olosuhteisiin: toiminta alkoi hidastua maalis–huhtikuussa 2020, mutta elpyi nopeasti.

Kumppanimaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön, jonka tarkoituksena on vähentää kannustimia lähteä vaarallisille matkoille, kuuluu näiden maiden tukeminen kaikissa muuttoliikkeeseen liittyvissä näkökohdissa, suojelun tarjoaminen sitä tarvitseville, laittoman muuttoliikkeen perimmäisiin syihin puuttuminen, työllistymismahdollisuuksien luominen ja ihmisarvoisen työn edistäminen, laillisen muuttoliikkeen ja turvallisten laillisten väylien edistäminen Eurooppaan sekä kyseisten maiden rajavalvonnan ja muuttoliikkeen hallintavalmiuksien vahvistaminen. EU:ssa laittomasti oleskelevien henkilöiden tehokas palauttaminen ja kestävä uudelleenkotouttaminen vähentävät myös osaltaan laittoman muuttoliikkeen kannustimia ja tarjoavat mahdollisuuden uuteen alkuun niille, jotka palaavat lähtömaihinsa. Yksi laitonta muuttoliikettä keskeisesti lisäävistä seikoista on se, että laittomat muuttajat voivat löytää työpaikan epävirallisen talouden piiristä. Työnantajiin kohdistettavia seuraamuksia koskevan direktiivin tuloksellinen täytäntöönpano on tärkeää laittoman muuttoliikkeen estämiseksi ja laittomien siirtotyöläisten oikeuksien suojelemiseksi. Komissio esittää yhdessä tämän uudistetun EU:n toimintasuunnitelman kanssa arvionsa täytäntöönpanon tilasta sekä useita toimenpiteitä, joita tarvitaan ohjelman vaikuttavuuden lisäämiseksi. Niissä keskitytään työnantajiin kohdistettaviin seuraamuksiin, laittomien muuttajien oikeuksien suojeluun tähtääviin toimenpiteisiin ja tarkastuksiin.

Vaikka EU:n tasolla on saavutettu edistystä ottamalla käyttöön tarvittavat rakenteet, kuten Europolin yhteydessä toimivan muuttajien salakuljetusta tutkivan eurooppalaisen keskuksen perustaminen ja operatiivisen yhteistyön vahvistaminen EU:n jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten, asiaankuuluvien EU:n virastojen ja kumppanimaiden välillä, minkä tuloksena joitain rikollisverkostoja on pystytty hajottamaan, maahanmuuttajien salakuljetus on edelleen vakava ongelma, johon on puututtava jatkuvasti, keskitetysti ja yhdessä.

Laittomien muuttovirtojen kehitys

Vaikka reitit voivat muuttua nopeasti lisääntyneiden rajatoimenpiteiden ja -tarkastusten, lainvalvontatoimien tai turvallisuusriskien seurauksena, salakuljetuskeskukset, joissa salakuljetuspalvelujen kysyntä ja tarjonta kohtaavat, ovat yleensä suhteellisen vakaita. Yleensä kyseessä ovat pääkaupungit tai tärkeimmät kaupungit, jotka sijaitsevat tärkeiden muuttoreittien risteyskohdissa. Ihmissalakuljettajat värväävät potentiaalisia maahanmuuttajia ennakoivasti muun muassa tiedotuskampanjoiden avulla, joissa annetaan virheellisiä tietoja reiteistä, riskeistä ja kohdemaiden olosuhteista. Salakuljetusverkostot käyttävät edelleen pääasiassa kolmea Välimeren reittiä (läntisen, keskisen ja itäisen Välimeren reittiä) ja Länsi-Afrikan reittiä (jota kutsutaan usein myös Atlantin reitiksi) laittomien muuttajien tuomiseksi EU:hun. Arvioiden mukaan 85–90 prosenttia maahanmuuttajien salakuljetuksesta EU:hun tapahtuu meriteitse.

Keskisen Välimeren reitillä Italiaan ja Maltaan saapuvien määrä on kasvanut tasaisesti vuoteen 2020 verrattuna. Läntisen Välimeren ja Atlantin reitillä Algeriasta on tullut keskeinen lähtöpaikka Manner-Espanjaan, ja Kanariansaaret ovat entistä useammin Länsi-Afrikan reitin päämääränä. Elokuusta 2019 lähtien havaitut laittomat rajanylitykset merellä ovat vähitellen lisääntyneet Kanariansaarilla, ja elokuusta 2020 alkaen kasvu on ollut räjähdysmäistä. Vaikka itäisen Välimeren reitillä Kreikkaan ja Bulgariaan suuntautuvat kokonaismuuttovirrat ovat vähentyneet ajan mittaan, virta on silti jatkuvaa. Länsi-Balkanin kautta kulkevien maahanmuuttajien keskuudessa salakuljetuksen kysyntä on edelleen suurta. Covid-19-pandemian johdosta asetettujen matkustusrajoitusten vuoksi Länsi-Balkanille jäävien muuttajien määrä on kasvanut vuosina 2020 ja 2021. Jatkuva epävakaus Syyrian ja Etelä-Sudanin kaltaisissa maissa voi ylläpitää tai lisätä muuttopainetta. Meneillään oleva Afganistanin kriisi saattaa entisestään lisätä pakkomuuton, alueen muuttovirtojen ja EU:hun suuntautuvan maahanmuuttajien salakuljetuksen riskiä. Neuvoston 21. syyskuuta 2021 antamien päätelmien mukaisesti EU aloittaa myös alueellisen poliittisen yhteistyöfoorumin Afganistanin lähinaapureiden kanssa ehkäistäkseen negatiivisia vaikutusten leviämistä alueella ja tukeakseen taloudellista sietokykyä ja alueellista taloudellista yhteistyötä sekä humanitaarisia ja suojelutarpeita.

Salakuljetus ei pysähdy EU:n ulkorajoilla. EU:n sisäisessä luvattomassa liikkumisessa avustuspalvelujen tarjonta on moninaista. Salakuljetusverkostot hyödyntävät edelleen EU:n sisäisiä reittejä Espanjasta, Italiasta tai Kreikasta Ranskaan, Saksaan ja muihin maihin avustaen laittomien maahantulijoiden liikkumista maitse, jalan tai ajoneuvoissa, veneissä ja lentokoneissa. Yleinen toimintatapa on kätkeminen suljettuihin tiloihin tai vuokra-autojen käyttö. Salakuljettajat tarjoavat palvelujaan verkossa ja paikoissa, joissa suurin osa muuttajista oleskelee, esimerkiksi vastaanottokeskusten lähettyvillä. Salakuljettajat käyttävät asiakirjaväärennöksiä helpottaakseen lentoteitse matkustamista ja tarjoavat toisinaan palveluja muuttajien oleskelustatuksen laillistamiseksi. Laittomat muuttajat pyrkivät usein matkustamaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tai EU-maihin, joissa heillä on perhettä, ystäviä tai maahanmuuttajayhteisö ja joissa he katsovat, että heillä on parhaat mahdollisuudet saada työtä ja elättää itsensä. Saatavilla on uutta näyttöä siitä, että salakuljettajat avustavat kansainvälistä suojelua saavien henkilöiden luvatonta liikkumista.

Laiton muuttoliike valtiollisten toimijoiden välineenä

Viime aikoina havaittu uusi ja erittäin huolestuttava ilmiö on valtiollisten toimijoiden kasvava rooli laittoman muuttoliikkeen keinotekoisessa luomisessa ja helpottamisessa. Ilmiössä on kyse muuttovirtojen käyttämisestä poliittisten päämäärien saavuttamiseen.

Uusi ja vakava kehityssuunta EU:n ja sen jäsenvaltioiden horjuttamiseksi kesäkuun 2021 jälkeen on havaittu Valko-Venäjän toiminnassa: vastatoimena EU:n pakotteisiin maa on ryhtynyt toteuttamaan EU:hun suuntautuvaa järjestäytynyttä valtion tukemaa maahanmuuttajien salakuljetusta lentoteitse useista kolmansista maista (lähinnä Irakista sekä Kongon tasavallasta, Kamerunista, Syyriasta ja muista maista), yleensä voimassa olevalla viisumilla tai viisumivapaasti. Valko-Venäjä ilmoitti vuonna 2020 ratifioidun EU:n takaisinottosopimuksen soveltamisen keskeyttämisestä ja kieltäytyi ottamasta takaisin Valko-Venäjän kautta kulkeneita laittomia muuttajia. Ihmissalakuljettajat ovat hyödyntäneet tilannetta, erityisesti Valko-Venäjän viranomaisten toimia, tarjonneet laittomia palveluja ja verkko-opastusta muuttajille siitä, miten saapua laittomasti Valko-Venäjälle ja ylittää laittomasti EU:n ulkoraja Liettuaan, Latviaan tai Puolaan.

Järjestetyissä yrityksissä käyttää laitonta muuttoliikettä poliittisiin tarkoitusperiin on kyse yhä huolestuttavammasta ilmiöstä, johon EU:n ja sen jäsenvaltioiden olisi puututtava yhdessä.





2.EU:n ensimmäisen toimintasuunnitelman (2015–2020) saavutusten hyödyntäminen

Vuonna 2020 Euroopan monialaisen rikosuhkien torjuntafoorumin (EMPACT) puitteissa toteutettujen toimien tuloksena tehtiin 2 110 kansainvälistä tutkintaa, 2 280 pidätystä, joista 16 oli erittäin merkittäviä kohteita, yksilöitiin 27 rikollisverkostoa ja hajotettiin 14 rikollisverkostoa, käsiteltiin 2 350 asiakirjapetostapausta ja takavarikoitiin 0,7 miljoonaa euroa käteistä sekä ajoneuvoja, ampuma-aseita ja huumausaineita. Näiden toimien yhteydessä havaittiin 26 175 laitonta muuttajaa. Tätä työtä on tuettu muuttajien salakuljetusta tutkivan eurooppalaisen keskuksen kautta. Keskus on vuodesta 2016 lähtien tukenut 175:ttä maahanmuuttajien salakuljetukseen liittyvää paikalla tehtävää tutkintaa.

Maahanmuuttajien salakuljetuksen uudistetulla Euroopan laajuisella torjunnalla on vastattava jatkuviin haasteisiin ja samalla nykyisessä toimintaympäristössä kehittymässä oleviin uusiin haasteisiin. Uusien toimien on perustuttava maahanmuuttajien salakuljetuksen vastaisen EU:n toimintasuunnitelman (2015–2020) saavutuksiin ja niillä on edistettävä tärkeimpien poliittisten välitavoitteiden ja maahanmuuttajien salakuljetuksen vastaisen toimintakehyksen täytäntöönpanoa.

EU:n toimintasuunnitelmassa 2015–2020 vahvistettiin ensimmäistä kertaa kattava ja monialainen EU:n lähestymistapa muuttajien salakuljetusverkostojen muuttamiseksi ”pienen riskin ja korkean tuoton” operaatioista ”korkean riskin ja alhaisen tuoton” operaatioiksi ja muuttajien perusoikeuksien täysimääräisen kunnioittamisen ja suojelun varmistamiseksi. Siinä esitettiin neljään pääpilariin jakautuvia konkreettisia toimia: muuttajien salakuljetukseen liittyvän lainvalvonnan ja oikeudellisten toimien parantaminen, tietojen kerääminen ja jakaminen, maahanmuuttajien salakuljetuksen ehkäisemisen ja haavoittuvassa asemassa oleville muuttajille annettavan avun parantaminen sekä yhteistyön lujittaminen kumppanimaiden kanssa. Kaikkien neljän pilarin täytäntöönpanossa on edistytty.

Europol ja Eurojust tekevät yhteistyötä muuttajien salakuljetusta tutkivan eurooppalaisen keskuksen kautta. Eurojust tukee jäsenvaltioiden EMPACT-toimia, jotka liittyvät tiettyihin toimintatapoihin, kuten lumeavioliittoihin ja meri- tai ilmateitse tapahtuvaan salakuljetukseen.

Europolin alaisen muuttajien salakuljetusta tutkivan eurooppalaisen keskuksen perustaminen vuonna 2016 on virstanpylväs lainvalvontayhteistyön tehostamisessa. Keskus antaa operatiivista tukea jäsenvaltioille niiden tutkinnoissa, kokoaa yhteen jäsenvaltioiden tutkijoita, toimittaa analyyseja ja osallistuu toimintapäiviin, joiden yhteydessä Europolin henkilöstö ristiintarkastaa salakuljetustapauksia koskevia operatiivisia tietoja. Lisäksi EMPACT paransi rikostiedustelua, tietojenvaihtoa ja operatiivista yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä ja kolmansien kumppanien kanssa. Yksi sen ensisijaisista tavoitteista on rikollisverkostojen hajottaminen EU:hun suuntautuvilla tärkeimmillä reiteillä ja EU:n sisällä. Se keskittyy erityisesti niihin verkostoihin, joiden menetelmät vaarantavat ihmishenkiä (kuten piilojen käyttö kuorma-autoissa ja rekoissa sekä merikelvottomien alusten käyttö) ja jotka tarjoavat palveluja verkossa ja hyödyntävät asiakirjaväärennöksiä.





Afrikan ja Frontexin tiedusteluyhteisö, joka kattaa 30 Afrikan maata, tukee analyyttisten, ennaltaehkäisevien ja operatiivisten valmiuksien lisäämistä maahanmuuttajien salakuljetuksen torjunnassa erityisesti riskianalyysisolujen avulla. Gambian ja Sierra Leonen välinen tietojenvaihto johti 9 päivänä helmikuuta 2021 pidätykseen 13 nuoren Sierra Leonen kansalaisen, joista 10 oli alle 18-vuotiaita, ihmiskaupassa.

Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön virasto (Eurojust) on keskeinen toimija maahanmuuttajien salakuljetukseen liittyvien oikeudellisten toimien tehostamisessa. Eurojust on vähitellen lisännyt tukeaan tämän alan toimille. Vuodesta 2020 lähtien rajat ylittävää oikeudellista koordinointia edellyttäviä monitahoisia tapauksia on ollut 217. Eurojust tuki maahanmuuttajien salakuljetustapausten rikostutkintoihin liittyvien 71 yhteisen tutkintaryhmän toteuttamista. Tuomareita ja yleisiä syyttäjiä varten perustettu maahanmuuttajien salakuljetusta käsittelevä fokusryhmä edistää haasteiden tunnistamista sekä parhaiden käytäntöjen ja maahanmuuttajien salakuljetustapausten tutkinnasta ja syytteeseenpanosta saatujen kokemusten vaihtoa.

Vuonna 2015 perustettu yhteinen operatiivinen Mare-ryhmä tukee tehostettua tiedustelutietojen vaihtoa Euroopan raja- ja merivartioviraston (Frontex) kanssa ja tiivistä yhteistyötä Kansainvälisen rikospoliisijärjestön (Interpol) kanssa muun muassa lähettämällä jäsenvaltioiden kansallisia asiantuntijoita Europoliin. Se kerää, analysoi, tehostaa ja levittää tiedustelutuotteita ja on tukenut kymmeniä tutkintatoimia, joilla torjutaan maahanmuuttajien salakuljetusta meritse harjoittavia rikollisverkostoja ja niihin liittyviä luvattomia liikkeitä kohdemaihin. Frontexin ja muiden kumppaneiden yhteistyönä Europolin tietokantoihin on sisällytetty yli 1 000 alusta, joiden epäillään osallistuvan maahanmuuttajien salakuljetukseen.

Hotspot-lähestymistapa osoittautui olennaisen tärkeäksi maahanmuuttajien salakuljetuksen torjunnassa EU:n virastojen – Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston (EASO), Frontexin, Europolin ja Eurojustin – toimiessa tiiviissä yhteistyössä niiden jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa, joihin kohdistuu muuttopainetta EU:n ulkorajoilla. Tavoitteena on auttaa näitä maita täyttämään niiden EU:n lainsäädännön mukaiset velvoitteet ja nopeasti tunnistamaan, rekisteröimään ja ottamaan sormenjäljet maahantulijoilta. Frontex tuki EU:n ulkorajoille saapuvien maahanmuuttajien tunnistamista ja rekisteröintiä ja toteutti kuulemishaastatteluja kerätäkseen tietoja salakuljetusverkostoista ja -reiteistä riskianalyysiä varten ja rikostutkintaa hyödyttääkseen. Europolin osallistuminen tiedonhankintatilaisuuksiin ja järjestelmällisempi pääsy tietojen keruuseen ja tiedonhankintaan on auttanut tunnistamaan salakuljetuskäytäntöjä, -verkostoja ja -reittejä.

EU ja sen jäsenvaltiot ovat viime vuosina valtuuttaneet yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) operaatioita käsittelemään laittomaan muuttoliikkeeseen liittyviä turvallisuushaasteita ja tehostamaan YTPP:n ja EU:n virastojen välistä yhteistyötä sisäiseen ja ulkoiseen turvallisuuteen liittyvien kysymysten yhdistämiseksi. Tämä johti useisiin aloitteisiin Europolin, Frontexin ja Eurojustin kanssa tietojenvaihdon alalla. YTPP:n puitteissa toteutetut toimet ovat käsitelleet tukea isäntävaltion viranomaisille niiden pyrkiessä valvomaan ja ehkäisemään laitonta muuttoliikettä ja torjumaan siihen liittyviä rikoksia, varmistamaan rajaturvallisuuden ja torjumaan maahanmuuttajien salakuljetusta ja ihmiskauppaa sekä puuttumaan turvattomuuteen tai heikkoon oikeusvaltioon laittoman siirtolaisuuden perimmäisenä syynä. Lisäksi EU:n merivoimien operaatiot IRINI ja ATALANTA edistävät osaltaan maahanmuuttajien salakuljetuksen ja ihmiskaupan liiketoimintamallin hajottamista.

Maahanmuuttoalan eurooppalaisesta yhteyshenkilöverkostosta annetulla asetuksella, joka tuli voimaan vuonna 2019, tehostettiin tietojen keräämistä ja jakamista jäsenvaltioiden, komission ja EU:n virastojen kolmansiin maihin lähettämien maahanmuuttoalan yhteyshenkilöiden uudella yhteistyö- ja koordinointijärjestelmällä. Europolin tietokeskus luo perustan Frontexin, Interpolin ja YTPP-operaatioiden tietojen nopeammalle vaihdolle ja käsittelylle. Se parantaa tiedustelutilannekuvia maahanmuuttajien salakuljetuksesta lähtö- ja kauttakulkumaista. Internetsisältöä koskevia ilmoituksia tekevä EU:n yksikkö Europolissa vahvisti viranomaisten valmiuksia tutkia vihamielistä sisältöä internetissä ja sosiaalisessa mediassa sekä havaita salakuljetusverkostojen käyttämä sisältö ja pyytää sen poistamista. Afrikan ja Frontexin tiedusteluyhteisön, johon kuuluu riskianalyysisoluja Gambiassa, Ghanassa, Nigerissä, Nigeriassa ja Senegalissa, kehittäminen edelleen vahvisti tietojen keräämistä ja jakamista.

Nigerissä toteutettiin vuosina 2019–2020 tiedotus- ja valistuskampanja, jolla edistettiin muuttoliikettä koskevaa tietoon perustuvaa päätöksentekoa. Siihen kuului paikallisyhteisöjen suoraosallistaminen henkilökohtaisen maahanmuuttoneuvonnan ja laajempien yhteisötapahtumien kautta sekä verkon ja median kautta toteutetut tiedotustoimet. Henkilökohtaiseen neuvontaan osallistui 10 580 Nigerin kautta kulkevaa henkilöä yli 20 lähtömaasta. Heistä 7 502 ilmoitti keskeisiä riskialueita koskevan tietämyksensä lisääntyneen.

Komissio on käynnistänyt tärkeimmissä kumppanimaissa tiedotus- ja valistuskampanjoita, jotka koskevat maahanmuuttajien salakuljetuksen tehostettua ehkäisemistä ja haavoittuvassa asemassa olevien muuttajien avustamista. Tarkoituksena on tiedottaa mahdollisille muuttajille salakuljetuksen ja laittoman muuttoliikkeen riskeistä ja torjua salakuljettajien narratiivia. Länsi-Balkanilla, Afrikassa ja Aasiassa käynnistettiin kampanjoita. Aiempien kampanjoiden aikana saatujen tietojen ja komission aiheesta tekemän tutkimuksen perusteella komissio kehittää parhaillaan välineistöä, joka sisältää hyviä käytäntöjä ja suosituksia kampanjoihin liittyvästä tutkimuksesta ja suunnittelusta sekä niiden toteuttamisesta ja niissä käytetyistä työskentelymenetelmistä.