Neuvoston 25 päivänä syyskuuta 2006 vahvistama

YHTEINEN KANTA (EY) N:o 22/2006

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o …/… antamiseksi sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista

(2006/C 289 E/04)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan ja 67 artiklan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

Yhteisö on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta. Tällaisen alueen asteittaista luomista varten yhteisön on määrä toteuttaa yksityisoikeudellisia asioita koskevan oikeudellisen yhteistyön alalla toimenpiteitä, joiden vaikutukset ulottuvat rajojen yli, siinä määrin kuin on tarpeen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi.

Perhesuhteisiin olisi kuuluttava sukulaisuus-, avio-, sivusukulaisuus- ja lankoussuhteet. 1 artiklan 2 kohdassa oleva viittaus suhteisiin, joilla on vastaavia vaikutuksia kuin avioliitolla ja muilla perhesuhteilla, olisi tulkittava sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka tuomioistuimessa kanne on nostettu.

Työtaistelutoimenpiteitä kuten lakkoa tai työsulkua koskeva täsmällinen käsite vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen, ja se kuuluu kunkin jäsenvaltion sisäisten sääntöjen piiriin. Tämän asetuksen yleisperiaate on tämän takia se, että olisi sovellettava sen maan lakia, jossa työtaistelutoimenpide toteutettiin, ja tarkoituksena on suojella työntekijöiden ja työnantajien oikeuksia.

Olisi säädettävä erityissäännöt sellaisia tapauksia varten, joissa vahinko johtuu muusta teosta kuin oikeudenloukkauksesta tai rikkomuksesta, esimerkiksi kun kyseessä on perusteeton etu, asiainhuolto (negotiorum gestio) tai sopimuksentekotuottamus (culpa in contrahendo).

Culpa in contrahendo -periaate on tätä asetusta sovellettaessa itsenäinen käsite, eikä sitä pitäisi välttämättä tulkita samoin kuin kansallisessa lainsäädännössä. Käsitteeseen olisi sisällyttävä tiedonantovelvollisuuden loukkaaminen ja sopimusneuvottelujen katkaiseminen. Asetuksen 12 artikla kattaa ainoastaan sellaiset sopimukseen perustumattomat velvoitteet, jotka liittyvät suoraan sopimuksen tekoa edeltäviin neuvotteluihin. Tämä tarkoittaa sitä, että jos sopimusta neuvoteltaessa henkilölle aiheutuu henkilövahinko, olisi sovellettava asetuksen 4 artiklaa tai muita sen asiaankuuluvia säännöksiä.

Koska jäsenvaltioiden on noudatettava tekemiään kansainvälisiä sitoumuksia, tämä asetus ei saisi vaikuttaa kansainvälisiin yleissopimuksiin, joissa yksi tai useampi jäsenvaltio on osapuolena, kun tämä asetus annetaan. Sääntöjen sisällön tuntemisen helpottamiseksi komission olisi julkaistava jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella Euroopan unionin virallisessa lehdessä luettelo asiaa koskevista yleissopimuksista.

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

SOVELTAMISALA

1 artikla

Aineellinen soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin lainvalintatilanteissa siviili- ja kauppaoikeuden alalla. Asetusta ei sovelleta erityisesti vero- eikä tulliasioihin eikä hallinto-oikeudellisiin asioihin eikä valtion vastuuseen teoista ja laiminlyönneistä, jotka on tehty julkista valtaa käytettäessä (”acta iure imperii”).

2. Tätä asetusta ei sovelleta:

3. Tätä asetusta ei sovelleta todisteluun ja menettelyyn, ellei 21 ja 22 artiklasta muuta johdu.

4. Tässä asetuksessa ”jäsenvaltiolla” tarkoitetaan kaikkia jäsenvaltioita Tanskaa lukuun ottamatta.

2 artikla

Sopimukseen perustumattomat velvoitteet

1. Tässä asetuksessa vahingolla tarkoitetaan kaikkia vahingonkorvausvastuusta, perusteettomasta edusta, asiainhuollosta (negotiorum gestio) tai sopimuksentekotuottamuksesta (culpa in contrahendo) johtuvia seurauksia.

2. Tätä asetusta sovelletaan myös todennäköisesti ilmeneviin sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin.

3. Tässä asetuksessa viittaus:

3 artikla

Universaalinen soveltaminen

Tämän asetuksen mukaisesti määräytyvää lakia sovelletaan riippumatta siitä, onko se jonkin jäsenvaltion laki.

II LUKU

VAHINGONKORVAUSVASTUU

4 artikla

Yleissääntö

1. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka johtuu vahingonkorvausvastuusta, sovelletaan sen maan lakia, jossa vahinko aiheutuu, riippumatta siitä, missä maassa vahingon aiheuttanut tapahtuma sattui, ja siitä, missä maassa tai maissa tuon tapahtuman välilliset seuraukset ilmenevät.

2. Jos vastuulliseksi väitetyllä henkilöllä ja vahingonkärsijällä on molemmilla asuinpaikkansa samassa maassa, kun vahinko aiheutuu, sovelletaan tämän maan lakia.

3. Jos kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että vahingonkorvausvastuu liittyy 1 tai 2 kohdassa tarkoitettua maata selvästi läheisemmin johonkin toiseen maahan, sovelletaan tämän toisen maan lakia. Selvästi läheisempi liittymä toiseen maahan voi perustua erityisesti osapuolten väliseen ennestään olemassa olevaan suhteeseen, kuten sopimukseen, joka liittyy läheisesti kyseiseen vahingonkorvausvastuuseen.

5 artikla

Tuotevastuu

1. Rajoittamatta sitä, mitä 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, tuotteen aiheuttamasta vahingosta johtuvaan sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovelletaan:

Kuitenkin sovelletaan sen maan lakia, jossa on vastuulliseksi väitetyn henkilön asuinpaikka, jos hän ei ole voinut kohtuudella ennakoida tuotteen tai samantyyppisen tuotteen saattamista markkinoille siinä maassa, jonka lakia sovelletaan a, b tai c alakohdan nojalla.

2. Jos kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että vahingonkorvausvastuu liittyy 1 kohdassa tarkoitettua maata selvästi läheisemmin johonkin toiseen maahan, sovelletaan tämän toisen maan lakia. Selvästi läheisempi liittymä toiseen maahan voi perustua erityisesti osapuolten väliseen ennestään olemassa olevaan suhteeseen, kuten sopimukseen, joka liittyy läheisesti kyseiseen vahingonkorvausvastuuseen.

6 artikla

Vilpillinen kilpailu ja vapaata kilpailua rajoittavat toimet

1. Sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka johtuu vilpillisestä kilpailusta, sovelletaan sen maan lakia, jonka kilpailutilanteeseen tai kuluttajien yhteisiin etuihin asia vaikuttaa tai saattaa vaikuttaa.

2. Kun vilpillinen kilpailu vaikuttaa ainoastaan yksittäisen kilpailijan etuihin, sovelletaan 4 artiklaa.

3. Kilpailun rajoittamisesta johtuvaan sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovelletaan sen maan lakia, jonka markkinoihin rajoittaminen vaikuttaa tai saattaa vaikuttaa.

4. Tämän artiklan nojalla sovellettavasta laista ei voi poiketa 14 artiklan nojalla tehdyllä sopimuksella.

7 artikla

Ympäristövahinko

Sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka johtuu ympäristövahingosta tai tällaisen vahingon aiheuttamista henkilö- tai omaisuusvahingoista, sovelletaan 4 artiklan 1 kohdan nojalla määräytyvää lakia, jollei vahingonkorvauksen hakija perusta vaatimustaan sen maan lakiin, jossa vahingon aiheuttanut tapahtuma sattui.

8 artikla

Teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaaminen

1. Sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka johtuu teollis- ja tekijänoikeuden loukkaamisesta, sovelletaan sen maan lakia, jonka osalta suojaa vaaditaan.

2. Sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka johtuu Euroopan yhteisön yhtenäisen teollis- ja tekijänoikeuden loukkaamisesta, sovelletaan niiden kysymysten osalta, joihin ei sovelleta asiaa koskevaa yhteisön välinettä, sen maan lakia, jossa oikeutta loukkaava teko tehtiin.

3. Tämän artiklan nojalla sovellettavasta laista ei voida poiketa 14 artiklan nojalla tehdyllä sopimuksella.

9 artikla

Työtaistelutoimenpiteet

Rajoittamatta sitä, mitä 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, joka liittyy työntekijän tai työnantajan asemassa olevan henkilön tai ammatillisia etuja ajavien järjestöjen vastuuseen vahingoista, jotka ovat syntyneet käynnissä olevista tai toteutetuista työtaistelutoimenpiteistä, sovelletaan sen maan lakia, jossa työtaistelutoimenpide toteutetaan tai toteutettiin.

III LUKU

PERUSTEETON ETU, ASIAINHUOLTO (NEGOTIORUM GESTIO) JA SOPIMUKSENTEKOTUOTTAMUS (CULPA IN CONTRAHENDO)

10 artikla

Perusteeton etu

1. Jos perusteettomasta edusta johtuva sopimukseen perustumaton velvoite, aiheettomasti suoritettujen maksujen vastaanottaminen mukaan lukien, koskee osapuolten välistä suhdetta, kuten velvoite, joka johtuu sopimuksesta, tai vahingonkorvausvastuu, joka liittyy läheisesti tuohon perusteettomaan etuun, siihen sovelletaan tätä suhdetta koskevaa lakia.

2. Jos sovellettavaa lakia ei voida määrittää 1 kohdan perusteella ja osapuolten asuinpaikka on samassa maassa, kun perusteettoman edun aiheuttanut tapahtuma sattuu, sovelletaan tämän maan lakia.

3. Kun sovellettavaa lakia ei voida määrittää 1 tai 2 kohdan perusteella, sovelletaan sen maan lakia, jossa perusteeton etu syntyi.

4. Jos kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että perusteettomasta edusta johtuva sopimukseen perustumaton velvoite liittyy 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua maata selvästi läheisemmin johonkin toiseen maahan, sovelletaan tämän toisen maan lakia.

11 artikla

Asiainhuolto (Negotiorum gestio)

1. Jos toisen henkilön asioihin liittyvästä, ilman asianmukaista valtuutusta tehdystä asiainhuollosta johtuva sopimukseen perustumaton velvoite koskee osapuolten välistä olemassa olevaa suhdetta, kuten velvoite, joka johtuu sopimuksesta, tai vahingonkorvausvastuu, joka liittyy läheisesti tuohon asiainhuollosta johtuvaan sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, sovelletaan tätä suhdetta koskevaa lakia.

2. Jos sovellettavaa lakia ei voida määrittää 1 kohdan perusteella ja osapuolten asuinpaikka on samassa maassa, kun vahingon aiheuttanut tapahtuma sattuu, sovelletaan tämän maan lakia.

3. Jos sovellettavaa lakia ei voida määrittää 1 tai 2 kohdan perusteella, sovelletaan sen maan lakia, jossa asiainhuolto tapahtui.

4. Jos kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että toisen henkilön asioihin liittyvästä, ilman asianmukaista valtuutusta tehdystä asiainhuollosta johtuva sopimukseen perustumaton velvoite liittyy 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua maata selvästi läheisemmin johonkin toiseen maahan, sovelletaan tämän toisen maan lakia.

12 artikla

Sopimuksentekotuottamus (Culpa in contrahendo)

1. Ennen sopimuksen tekoa tapahtuneista neuvotteluista johtuvaan sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovelletaan, riippumatta siitä, tehtiinkö sopimus todella vai ei, lakia, jota sovelletaan sopimukseen tai jota olisi sovellettu sopimukseen, jos se olisi tehty.

2. Jos sovellettavaa lakia ei voida määrittää 1 kohdan perusteella, sovelletaan:

13 artikla

8 artiklan soveltaminen

Tätä lukua sovellettaessa 8 artiklaa sovelletaan teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaamisesta johtuviin sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin.

IV LUKU

VALINNANVAPAUS

14 artikla

Valinnanvapaus

1. Osapuolet voivat sopia siitä, mitä lakia sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovelletaan:

Lakiviittauksen on oltava nimenomainen tai sen on käytävä riittävän selvästi ilmi tapaukseen liittyvistä olosuhteista eikä se saa rajoittaa kolmansien oikeuksia.

2. Jos kaikki vahingon aiheuttaneen tapahtuman sattumishetkellä tilanteeseen liittyvät asiaankuuluvat seikat liittyvät toiseen maahan kuin siihen, jonka laki on valittu, se, että osapuolet valitsevat jonkin maan lain, ei rajoita niiden kyseisen toisen maan lain säännösten soveltamista, joista ei voi sopimuksin poiketa.

3. Jos kaikki vahingon aiheuttaneen tapahtuman sattumishetkellä tilanteeseen liittyvät asiaankuuluvat seikat liittyvät yhteen tai useampaan jäsenvaltioon, se, että osapuolet valitsevat sovellettavaksi muun kuin jonkin jäsenvaltion lain, ei rajoita yhteisön oikeuden sellaisten säännösten, joista ei voi sopimuksin poiketa, soveltamista soveltuvissa tapauksissa sellaisina kuin ne on pantu täytäntöön siinä jäsenvaltiossa, jonka tuomioistuin on kyseessä.

V LUKU

YHTEISET SÄÄNNÖT

15 artikla

Sovellettavan lain soveltamisala

Sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen tämän asetuksen nojalla sovellettavan lain mukaisesti määräytyvät erityisesti:

16 artikla

Kansainvälisesti pakottavat säännökset

Tämän asetuksen säännökset eivät estä soveltamasta niitä tuomioistuinvaltion lain säännöksiä, joita asianomaisessa tilanteessa on ehdottomasti sovellettava riippumatta sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen muutoin sovellettavasta laista.

17 artikla

Turvallisuus- ja menettelysäännöt

Arvioitaessa väitetysti vastuussa olevan henkilön menettelyä on tosiasiakysymyksenä ja aina tapauksen mukaan otettava huomioon vastuun aiheuttaneen tapahtuman sattumispaikassa ja sattumishetkellä voimassa olleet turvallisuutta ja käyttäytymistä koskevat säännöt.

18 artikla

Suora kanne vastuussa olevan vakuutuksenantajaa vastaan

Vahingonkärsijä voi esittää vaatimuksensa suoraan korvausvastuussa olevan henkilön vakuutuksenantajaa vastaan, jos näin säädetään sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovellettavassa laissa tai vakuutussopimukseen sovellettavassa laissa.

19 artikla

Saatavan siirtyminen

Jos henkilöllä (velkoja) on sopimukseen perustumaton saatava toiselta henkilöltä (velallinen) ja jos kolmas henkilö on velvollinen suorittamaan tai on tämän velvollisuuden täyttääkseen suorittanut maksun velkojalle, tähän kolmannen henkilön velvoitteeseen sovellettavan lain perusteella määräytyy, onko kolmannella henkilöllä oikeus ja missä määrin käyttää niitä oikeuksia, jotka velkojalla oli velallista kohtaan näiden välisiin suhteisiin sovellettavan lain mukaan.

20 artikla

Useampi vahingonaiheuttaja

Jos velkojalla on saatavaa useilta velallisilta, jotka ovat vastuussa samasta saatavasta, ja yksi velallisista on jo suorittanut saatavan kokonaan tai osittain, tämän velallisen oikeus vaatia korvausta muilta velallisilta määräytyy sen lain mukaan, jota sovelletaan tämän velallisen sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin velkojaa kohtaan.

21 artikla

Muoto

Sopimukseen perustumatonta velvoitetta koskeva yksipuolinen oikeustoimi on muodoltaan pätevä, jos se täyttää sen lain muotovaatimukset, jota sovelletaan kyseiseen sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen, tai sen maan lain muotovaatimukset, jossa oikeustoimi tehdään.

22 artikla

Todistustaakka

1. Tämän asetuksen nojalla sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovellettavaa lakia sovelletaan siltä osin kuin siihen sisältyy sääntöjä sopimukseen perustumattomia velvoitteita koskevista oikeudellisista olettamista tai todistustaakan jakautumisesta.

2. Oikeustoimen toteennäyttämiseksi voidaan käyttää kaikkia tuomioistuimen lain mukaisia todistuskeinoja tai sellaisen 21 artiklassa tarkoitetun lain mukaisia todistuskeinoja, jonka mukaan oikeustoimi on muodoltaan pätevä, edellyttäen, että todistuskeinon käyttäminen on mahdollista asiaa käsittelevässä tuomioistuimessa.

VI LUKU

MUUT SÄÄNNÖKSET

23 artikla

Asuinpaikka

1. Yhtiön tai muun yhteisön tai yhteenliittymän asuinpaikalla tarkoitetaan tätä asetusta sovellettaessa sen keskushallinnon sijaintipaikkaa.

Kun vahingon aiheuttava tapahtuma sattuu tai vahinko aiheutuu sivuliikkeen, edustajan tai muun toimipaikan toiminnan yhteydessä, asuinpaikkana pidetään sivuliikkeen, edustajan tai muun toimipaikan sijaintipaikkaa.

2. Tätä asetusta sovellettaessa elinkeinotoimintaa harjoittavan luonnollisen henkilön asuinpaikalla tarkoitetaan hänen päätoimipaikkaansa.

24 artikla

Takaisin- ja edelleenviittauksen (renvoi) poissulkeminen

Kun tämän asetuksen nojalla on sovellettava tietyn maan lakia, sovelletaan kyseisessä maassa voimassa olevia oikeussääntöjä kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjä lukuun ottamatta.

25 artikla

Usean oikeusjärjestelmän valtiot

1. Jos valtioon kuuluu useita hallinnollisia alueita, joilla kullakin on omat sopimukseen perustumattomia velvoitteita koskevat oikeussääntönsä, tämän asetuksen nojalla sovellettavaa lakia määritettäessä kutakin hallinnollista aluetta pidetään maana.

2. Jäsenvaltio, johon kuuluvilla eri hallinnollisilla alueilla on omat sopimukseen perustumattomia velvoitteita koskevat oikeussääntönsä, ei ole velvollinen soveltamaan tätä asetusta, jos lainvalinta tapahtuu yksinomaan tällaisten hallinnollisten alueiden oikeussääntöjen välillä.

26 artikla

Tuomioistuinvaltion oikeusjärjestyksen perusteet

Tämän asetuksen mukaan määräytyvän lain säännöstä voidaan kieltäytyä soveltamasta ainoastaan, jos soveltaminen on selvästi vastoin tuomioistuinvaltion oikeusjärjestyksen perusteita (”ordre public”).

27 artikla

Suhde muihin yhteisön säännöksiin

Tämä asetus ei vaikuta sellaisten yhteisön säännösten soveltamiseen, joilla säännellään sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin liittyvää lainvalintaa erityisissä asioissa.

28 artikla

Suhde voimassa oleviin kansainvälisiin yleissopimuksiin

1. Tämä asetus ei vaikuta sellaisten kansainvälisten yleissopimusten soveltamiseen, joiden osapuolina on tätä asetusta annettaessa yksi tai useampi jäsenvaltio ja joilla säännellään sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin liittyvää lainvalintaa.

2. Tällä asetuksella on kuitenkin jäsenvaltioiden välillä etusija yksinomaan kahden tai useamman jäsenvaltion välillä tehtyihin yleissopimuksiin nähden siltä osin kuin yleissopimukset koskevat tällä asetuksella säänneltyjä asioita.

VII LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

29 artikla

Yleissopimusluettelo

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään … (7) 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista yleissopimuksista. Tämän päivämäärän jälkeen jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisten yleissopimusten irtisanomisista.

2. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä kuuden kuukauden kuluessa vastaanottamisesta:

30 artikla

Uudelleentarkastelulauseke

Komissio antaa viimeistään … (8) Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta. Kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotuksia tämän asetuksen mukauttamiseksi. Kertomuksessa tarkastellaan erityisesti liikenneonnettomuuksista ja yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkaamisista, muun muassa kunnianloukkauksesta, johtuvia sopimukseen perustumattomia velvoitteita.

31 artikla

Ajallinen soveltaminen

Tätä asetusta sovelletaan vahinkoja aiheuttaviin tapahtumiin, jotka sattuvat tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.

32 artikla

Soveltamispäivä

Tätä asetusta sovelletaan … (9) alkaen, lukuun ottamatta 29 artiklaa, jota sovelletaan … (7) alkaen.

(1) EUVL C 241, 28.9.2004, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. heinäkuuta 2005 (EUVL C 157 E, 6.7.2006, s. 371), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 25. syyskuuta 2006, ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu … (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(3) EYVL C 12, 15.1.2001, s. 1.

(4) EUVL C 53, 3.3. 2005, s. 1.

(5) EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2245/2004 (EUVL L 381, 28.12.2004, s. 10).

(6) EYVL C 27, 26.1.1998, s. 34.

(7) 12 kuukauden kuluttua tämän asetuksen antamispäivästä.

(8) Neljän vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulopäivästä.

(9) 18 kuukauden kuluttua tämän asetuksen antamispäivästä.

NEUVOSTON PERUSTELUT

I JOHDANTO

Neuvosto pääsi 1.–2.6.2006 yleiseen yhteisymmärrykseen ehdotuksesta asetukseksi sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista. Siitä seurauksena yhteinen kanta vahvistettiin yhteispäätösmenettelyn mukaisesti 25.9.2006.

Neuvoston päätös tehtiin määräenemmistöllä. Viron ja Latvian valtuuskunnat äänestivät päätöstä vastaan, koska niillä oli varauma 9 artiklaan työtaistelutoimenpiteistä ja niiden vaikutuksista palvelujen tarjoamisen vapauteen. (1)

Kantaa vahvistaessaan neuvosto otti huomioon Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 6.7.2005 antaman lausunnon. (2)

Ehdotuksen tarkoituksena on laatia yhdenmukainen sääntökokonaisuus, jota sovelletaan sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin riippumatta siitä, minkä maan tuomioistuimessa kanne on nostettu. Täten pyritään lisäämään varmuutta sovellettavasta laista sekä parantamaan riita-asioiden ennustettavuutta ja tuomioiden vapaata liikkuvuutta.

II YHTEISEN KANNAN ERITTELY

1. Yleistä

Neuvoston yhteinen kanta noudattaa laajalti samaa linjaa kuin neuvostolle 22.2.2006 toimitettu komission alkuperäinen ehdotus muutetussa muodossaan. (3)

Tekstiin tehdyt tärkeimmät muutokset ovat seuraavat:

1. Komission alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna säädöksen soveltamisalaa on selvennetty ja kehitetty edelleen. Siviili- ja kauppaoikeudellisten asioiden piiriin ei kuulu valtion vastuu julkista valtaa käytettäessä tehdyistä teoista ja tapahtuneista laiminlyönneistä (”acta iure imperii”). Lisäksi 1 artiklan 2 kohdan g alakohtaan on neuvottelujen tulosten sekä yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksista tehdyn kompromissin mukaisesti lisätty uusi soveltamisalan rajoitus.

2. Asetus noudattaa samaa logiikkaa kuin komission alkuperäinen ehdotus siinä mielessä, että asetuksessa vahvistetaan yleissääntö vahingonkorvausvastuuseen sovellettavasta laista. Tämän yleissäännön mukaisesti sovelletaan sen maan lakia, jossa vahinko aiheutui. Muutosta ei siis ole tapahtunut komission alkuperäiseen ehdotukseen nähden. 4 artiklan 2 kohta sisältää poikkeuksen yleiseen periaatteeseen: erityinen liittymä luodaan siinä tapauksessa, että osapuolilla on asuinpaikkansa samassa maassa. 4 artiklan 3 kohta olisi ymmärrettävä 4 artiklan 1 ja 2 kohdan ”varaventtiililausekkeeksi”, jos kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että vahingonkorvausvastuu liittyy selvästi läheisemmin johonkin toiseen maahan. Periaatteessa yleissääntöä olisi voitava soveltaa kaikkiin sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin, jotka kuuluvat asetuksen soveltamisalaan. Ainoastaan tietyissä rajoitetuissa ja asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa voidaan poiketa yleissäännöstä ja soveltaa erityissääntöjä. 14 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti osapuolet voivat sopia, mitä lakia sopimukseen perustumattomaan velvoitteeseen sovelletaan.

3. Komission alkuperäiseen ehdotukseen sisältyvien erityissääntöjen soveltamisalaa on selvennetty niiden käytännön soveltamisen helpottamiseksi. Tässä vaiheessa asetus sisältää tuotevastuuta, vilpillistä kilpailua, ympäristövahinkoja, teollis- ja tekijänoikeuksien rikkomista sekä työtaistelutoimenpiteitä koskevia erityissääntöjä.

4. Yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksia koskevat neuvottelut aiheuttivat useille valtuuskunnille ongelmia. Neuvosto tarkasteli asiaa useaan otteeseen ja harkitsi tarkkaan kaikkia neuvotteluihin tarjottuja vaihtoehtoja, myös Euroopan parlamentin ehdotusta. Lopullisena välitysratkaisuna ja eturistiriitojen sovittamista tavoitellen neuvosto päätti kuitenkin poistaa tässä vaiheessa yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksia koskevan erityissäännön. Kuten yllä mainitaan, kyseiset loukkaukset eivät tällä hetkellä kuulu asetuksen 1 artiklan 2 kohdan g alakohdan soveltamisalaan. Asiaa on kuitenkin tarkasteltava yhdessä 30 artiklan kanssa. Euroopan parlamentin ehdottamassa ja nykyiseen 30 artiklaan sisältyvässä uudelleentarkastelulausekkeessa säädetään, että komissio antaa kertomuksen asetuksen soveltamisesta viimeistään neljän vuoden kuluttua asetuksen voimaantulopäivästä. Kertomuksessa olisi erityisesti tarkasteltava yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksista, myös kunnianloukkauksista, johtuvia sopimukseen perustumattomia velvoitteita.

5. Komission alkuperäisestä ehdotuksesta poiketen asetus sisältää nyt myös Euroopan parlamentin ehdotuksen mukaisen työtaistelutoimenpiteitä koskevan säännön, jonka tavoitteena on työntekijöiden ja työnantajien etujen suhteuttaminen. Säännön mukaan työtaistelutoimenpiteisiin sovelletaan sen maan lakia, jossa kyseinen toimenpide toteutettiin. Säännös aiheutti kuitenkin sen verran hankaluuksia, että kaksi valtuuskuntaa äänesti yhteistä kantaa vastaan.

6. Komission alkuperäinen ehdotus sisälsi säännöksen muusta kuin vahingon aiheuttaneesta teosta johtuvista sopimuksenulkoisista velvoitteista. Asetus sisältää nyt erityisen luvun perusteetonta etua, asiainhuoltoa (negotiorum gestio) ja sopimuksentekotuottamusta (culpa in contrahendo) koskevine säännöksineen.

7. Artikloja, jotka koskevat pakollisia säännöksiä, suhdetta yhteisön muuhun lainsäädäntöön sekä suhdetta voimassa oleviin kansainvälisiin yleissopimuksiin, on yksinkertaistettu edelleen.

8. Asetus sisältää nykyisellään Euroopan parlamentin pyynnön mukaisesti uudelleentarkastelulausekkeen, jonka mukaan komissio velvoitetaan toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomus asetuksen soveltamisesta. Kertomuksessa tulee tarkastella erityisesti liikenneonnettomuuksista ja yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkaamisista, muun muassa kunnianloukkauksesta, johtuvia sopimukseen perustumattomia velvoitteita. Muut tarkistukset ovat luonteeltaan muodollisempia ja tekstin helppolukuisuuteen tähtääviä. Lingvistijuristien viimeistelyn jälkeen säädösosa ja johdanto-osan kappaleet on numeroitu uudelleen. Liitteessä olevassa vastaavuustaulukossa esitetään yhteisen kannan ja alkuperäisen ehdotuksen toisiaan vastaavat numerot.

2. Parlamentin tarkistukset

Neuvosto hyväksyi useita Euroopan parlamentin tarkistuksia. Joissain tapauksissa neuvostossa käydyissä keskusteluissa ja lingvistijuristien suorittaman viimeistelyn aikana kävi ilmi, että tarvitaan tiettyjä teknisiä selvennyksiä. Johdanto-osan kappaleita on muokattu ja ajantasaistettu vastaamaan asetuksen artiklaosan tekstiä.

1, 2, 4, 9, 10, 11, 12, 28 ja 30 artiklaan tehdyt muutokset edellyttävät uusien johdanto-osan kappaleiden sisällyttämistä asetukseen.

Johdanto-osan 1–5 kappaleet on ajantasaistettu viimeisimpien poliittisten vaiheiden huomioon ottamiseksi. Näin ollen viittaus vuoden 1998 toimintasuunnitelmaan on korvattu Eurooppa-neuvoston vuonna 2004 hyväksymään Haagin ohjelmaan sisältyvillä suuntaviivoilla.

a) arkistukset, jotka hyväksyttiin kokonaisuudessaan

Tarkistukset 12, 17, 21, 22, 35, 37, 39, 40, 45, 51, 52 ja suulliset tarkistukset voidaan hyväksyä sellaisina kuin Euroopan parlamentti on ne esittänyt, sillä ne selventävät ja yhdenmukaistavat asetusta tai täsmentävät yksityiskohtia.

b) isältönsä puolesta hyväksytyt tarkistukset

Tarkistukset 2, 15, 18, 19, 20, 23, 24, 28, 31, 34, 38, 45 ja 54 voidaan hyväksyä sisältönsä puolesta edellyttäen, että ne muotoillaan uudelleen.

Tarkistus 2 on otettu huomioon johdanto-osan nykyisessä 29 ja 31 kappaleessa.

Johdanto-osan 24 kappale kattaa tarkistuksen 15 sisällön.

Tarkistuksessa 18 ehdotetut muutokset on sisältönsä puolesta otettu huomioon 1 artiklan 1 kohdassa ja 2 artiklassa.

Tarkistukset 19 ja 20 on otettu huomioon 1 artiklan 2 kohdan b ja d alakohdassa. Sanamuotoa on kuitenkin yksinkertaistettu varsinkin 2 artiklan sisällyttämisen vuoksi.

Tarkistus 23 hyväksytään sisältönsä puolesta. Neuvosto katsoo kuitenkin, että johdanto-osan 9 kappaleeseen ja 1 artiklan 1 kohtaan tehtyjen muutosten vuoksi tarkistus on tarpeeton.

Neuvosto katsoo, että tarkistuksessa 24 ehdotetut muutokset on sisältönsä puolesta otettu huomioon 16, 26 ja 27 artiklaan sekä johdanto-osan 31 kappaleeseen tehdyissä muutoksissa.

Neuvosto voi periaatteessa hyväksyä tarkistukset 28 ja 34, jotka muuttaisivat asetuksen eri osien rakennetta ja otsikkoja. Neuvosto katsoo kuitenkin, että tarkistuksien sisältö on jo otettu huomioon asetuksen nykyisessä rakenteessa ja että jakautuminen I lukuun — Soveltamisala, II lukuun — Vahingonkorvausvastuu, III lukuun — Perusteeton etu, asiainhuolto (negotiorum gestio) ja sopimuksentekotuottamus (culpa in contrahendo), IV lukuun — Valinnanvapaus sekä V lukuun — Yhteiset säännöt palvelee samaa tarkoitusta.

Tarkistus 31 sisältää uuden työtaistelutoimenpiteitä koskevan säännöksen, joka myötäilee neuvostossa käytyjä neuvotteluja. Säännöksen sisältöä on kuitenkin kehitetty edelleen 9 artiklassa sekä johdanto-osan 24 ja 25 kappaleessa.

Artikla 14 kattaa tarkistuksen 38 sisällön. Neuvosto on kuitenkin pyrkinyt yksinkertaistamaan ja joustavoittamaan sen sanamuotoa.

Artikla 18 kattaa tarkistuksen 46 sisällön.

c) sittain hyväksytyt tarkistukset

Tarkistukset 3, 14, 25, 26, 36, 44, 53 ja 54 voidaan hyväksyä osittain.

Tarkistus 3 voidaan hyväksyä vain osittain, koska johdanto-osan kappale liittyy 4 artiklaan ja sitä koskevaa tarkistusta 26 ei hyväksytä täysin. Tarkistuksen ensimmäisen virkkeen sisältö on jo otettu huomioon johdanto-osan 13 ja 14 kappaleen nykyisessä tekstissä. Tarkistuksen loppuosa on otettu huomioon johdanto-osan 28 kappaleen nykyisessä tekstissä.

Tarkistuksessa 14 ehdotetaan ensinnäkin lisättäväksi sanat ’siinä määrin kuin tämä on asianmukaista’, joilla korostetaan tuomioistuimen harkintavaltaa. Toiseksi siinä ehdotetaan suljettavaksi pois tämä mahdollisuus silloin kun kyseessä on yksityisyyden loukkaaminen tai vilpillinen kilpailu. Neuvosto voi hyväksyä tarkistuksen alkuosan, sillä yksityisyyden loukkaaminen on poistettu soveltamisalasta, mutta neuvosto ei näe mitään syytä tehdä poikkeusta vilpillistä kilpailua koskevien tapauksien osalta.

Tarkistus 25 voidaan hyväksyä periaatteessa. Neuvoston mielestä ennakkovalinnan edellytykset olisi kuitenkin esitettävä selvästi ja yksiselitteisesti.

Tarkistus 26 liittyy 4 artiklaan sisältyvään yleissääntöön.

Neuvosto voi hyväksyä 4 artiklan 1 kohtaan ehdotetut muutokset.

Sitä vastoin neuvosto ei voi hyväksyä 2 kohtaan ehdotettuja muutoksia. 2 kohta sisältää liikenneonnettomuuksia koskevan erityissäännön, jonka mukaan sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettaisiin eri lakia kuin vahingonkorvauksen määrän määrittämiseen. Kuten komissio tarkistetussa ehdotuksessaan (4) ilmoittaa, tämä ratkaisu poikkeaa jäsenvaltioissa voimassa olevasta lainsäädännöstä, ja näin ollen sitä ei voida hyväksyä ilman perusteellista ennakkoanalyysia. Kysymystä ehdotetaan harkittavaksi yksityiskohtaisesti 30 artiklassa tarkoitetussa kertomuksessa.

4 artiklan 3 kohtaa on pidettävä 4 artiklan 1 ja 2 kohdan varaventtiililausekkeena, jos kaikista tapaukseen liittyvistä seikoista ilmenee, että vahingonkorvausvastuu liittyy selvästi läheisemmin johonkin toiseen maahan. Näin ollen neuvosto ei näe tarvetta luetella erityisiä tekijöitä.

Tarkistus 36 liittyy uuteen 10 artiklaan. Ehdotetut muutokset voidaan periaatteessa hyväksyä, mutta neuvosto katsoo, että sen maan laki, jossa etua saatiin, on asianmukaisempi liittymäkohta, jos sovellettavaa lakia ei voida määritellä 10 artiklan 1 tai 2 kohdan perusteella.

Neuvosto voi hyväksyä tarkistuksen 44 alkuosan. Neuvotteluissa oli kuitenkin sovittu, että poistetaan 2 kohta, joka aiheuttaisi olennaisia ongelmia joillekin jäsenvaltioille. Näin ollen neuvosto ei voi hyväksyä tarkistuksen tätä osaa.

Tarkistus 53 hyväksytään osittain. Neuvosto pitää asianmukaisempana, että asetus asetetaan automaattisesti etusijalle yksinomaan kahden tai useamman jäsenvaltion välillä tehtyihin yleissopimuksiin nähden siltä osin kuin yleissopimukset koskevat tällä asetuksella säänneltyjä asioita. 28 artiklan 3 kohtaan ehdotettua tarkistusta ei hyväksytä, koska Haagin yleissopimus sisältää liikenneonnettomuuksia koskevan erityisjärjestelmän ja koska useat yleissopimuksen allekirjoittaneet jäsenvaltiot ilmoittivat haluavansa säilyttää kyseisen järjestelmän. Tässä yhteydessä olisi harkittava 30 artiklan uudelleentarkastelulauseketta, joka sisältää erityisen viittauksen liikenneonnettomuuksiin.

Neuvosto on tyytyväinen tarkistuksessa 54 ehdotettuun uudelleentarkastelulausekkeeseen. Neuvosto katsoo kuitenkin, että yleisempi uudelleentarkastelulauseke on tarkoituksenmukaisempi, kun tarkoituksena on tehokkaan arvioinnin varmistaminen olemassa olevan toimivallan puitteissa (ks. 30 artikla).

d) Hylätyt tarkistukset

Tarkistukset 1, 4, 5, 6, 8, 10, 11, 13, 16, 27, 29, 32, 33, 41, 42, 43, 47, 49, 50, 56 ja 57 hylätään.

Tarkistus 1 viittaa Rooma I -asetukseen. Asetuksen antamiseen asti on kuitenkin asianmukaisempaa viitata voimassa olevaan vuoden 1980 Rooma I -yleissopimukseen sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista.

Tarkistus 4 liittyy muutoksiin, joita on ehdotettu tehtäväksi yleissääntöön (tarkistus 26). Koska tarkistus 26 hylättiin osittain, vastaavat johdanto-osaan ehdotetut muutokset on myös hylättävä.

Asetuksen soveltamisalaan tehtyjen muutoksien vuoksi neuvosto pitää tarkistusta 5 tarpeettomana.

Tarkistuksien 6, 8, 11 ja 13 tarkoituksena on tehdä johdanto-osan kappaleisiin muutoksia vastaamaan useiden asetuksen erityissääntöjen poistoja, joita on ehdotettu tarkistuksen 27 (tuotevastuu), 29 (vilpillinen kilpailu ja vapaata kilpailua rajoittavat toimet) ja 33 (ympäristövahinko) mukaisesti. Neuvosto ei voi hyväksyä näiden erityissääntöjen poistoa, joten vastaavat muutokset johdanto-osan kappaleisiin on myös hylättävä. Neuvosto on kuitenkin pyrkinyt määrittämään selvästi kyseisten erityissääntöjen ulottuvuuden niiden soveltamisen helpottamiseksi.

Tarkistukset 10 ja 56 on hylättävä, sillä yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkaamisista, muun muassa kunnianloukkauksesta, johtuvat sopimukseen perustumattomat velvoitteet on jätetty asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

Neuvosto ei voi hyväksyä tarkistusta 16, koska se hylkää tarkistuksen 42, jota tämä tarkistus vastaa.

Tarkistuksella 27 poistettaisiin tuotevastuuta koskeva erityissääntö. Neuvosto katsoo, että sovellettavaa lakia ei voida kohtuullisella varmuudella ennakoida, jos tuotevastuutapauksiin sovelletaan yleissääntöjä. Tavoitteiden kannalta tasapainoiselta ratkaisulta tuntuu ennakoitavuuslausekkeella täydennetyn liittymien asteittaisen järjestelmän luominen.

Tarkistuksessa 29 ehdotetaan poistettavaksi vilpillistä kilpailua koskeva erityissääntö. Neuvosto ei voi hyväksyä poistoa. 6 artiklaan sisältyvä sääntö ei ole poikkeus 4 artiklan 1 kohtaan sisältyvästä yleissäännöstä, vaan se selventää sitä sen selvittämiseksi, mikä on vahingon aiheutumispaikka. Vilpillistä kilpailua koskevissa asioissa säännön tulisi suojata kilpailijoita, kuluttajia ja yleistä etua sekä varmistaa markkinatalouden moitteeton toiminta. Nämä tavoitteet toteuttaa yleensä liittymä paikkaan, jossa asia vaikuttaa kilpailutilanteeseen tai kuluttajien yhteisiin etuihin, tai jos kyseessä ovat kilpailua rajoittavat toimet, maahan, jossa rajoitus vaikuttaa tai saattaa vaikuttaa. Kilpailun rajoittamisesta johtuvien sopimukseen perustumattomien velvoitteiden, joista säädetään 6 artiklan 3 kohdassa, olisi katettava sekä kansallisen että yhteisön kilpailulainsäädännön rikkomukset.

Tarkistus 32 liittyy tarkistukseen 26, jonka neuvosto hylkää liikenneonnettomuuksien osalta. Tarkistus hylätään aiemmin mainituista syistä.

Neuvosto ei voi hyväksyä ympäristövahinkoa koskevan erityissäännön poistoa, jota ehdotetaan tarkistuksessa 33. Ehdotetussa säännössä otetaan huomioon yhteisön kannattama aiheuttamisperiaate, jota sovelletaan jo useissa jäsenvaltioissa.

Neuvosto ei voi hyväksyä tarkistusta 41, koska se on ilmeisessä ristiriidassa tarkistuksessa 40 ehdotettujen ja neuvoston hyväksymien muutosten kanssa.

Tarkistuksissa 42 ja 43 käsitellään vieraan valtion lain soveltamista tuomioistuimessa. Neuvosto hylkää nämä tarkistukset, koska kysymystä on käsiteltävä muussa yhteydessä.

Koska tarkistus 22 hyväksyttiin, tarkistus 47 on neuvoston mielestä tarpeeton.

Neuvosto katsoo, että 23 artiklan 2 kohta riittää selventämään elinkeinotoimintaa harjoittavan luonnollisen henkilön asuinpaikan. Näin ollen tarkistus 49 hylätään.

Tarkistuksella 50 pyritään selventämään oikeusjärjestyksen käsitettä. Toistaiseksi ei ole mahdollista määritellä oikeusjärjestyksen yhteisiä perusteita ja luetella asiaankuuluvia viitesäädöksiä. Näin ollen tarkistus 50 hylätään.

Tarkistus 57 liittyy komission alkuperäisen ehdotuksen 6 artiklaan. Neuvosto tarkasteli tätä kysymystä useaan otteeseen ja harkitsi tarkkaan kaikkia neuvotteluihin tarjottuja vaihtoehtoja, myös Euroopan parlamentin ehdotusta. Lopullisena välitysratkaisuna ja eturistiriitojen sovittamista tavoitellen neuvosto päätti kuitenkin poistaa tässä vaiheessa yksityisyyden ja henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksia koskevan erityissäännön. Näin ollen tarkistus 57 on hylättävä. Sen sijaan asetuksen 1 artiklan 2 kohdan g alakohdassa kyseinen erityissääntö jätetään asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

Asiaa on kuitenkin tarkasteltava yhdessä 30 artiklan kanssa. 30 artiklaan sisältyvässä uudelleentarkastelulausekkeessa säädetään, että komissio antaa kertomuksen asetuksen soveltamisesta viimeistään neljän vuoden kuluttua asetuksen voimaantulopäivästä. Kertomuksessa tulee tarkastella erityisesti yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksista, myös kunnianloukkauksista, johtuvia sopimukseen perustumattomia velvoitteita.

III JOHTOPÄÄTÖS

Neuvosto katsoo, että yhteisellä kannalla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista luodaan sopimukseen perustumattomien velvoitteiden alan lainvalintasääntöjä koskeva tasapainoinen järjestelmä ja toteutetaan sovellettavaa lakia koskevien sääntöjen toivottu yhdenmukaisuus. Lisäksi yhteinen kanta noudattaa laajalti samaa linjaa kuin komission alkuperäinen ehdotus ja Euroopan parlamentin lausunto.

(1) Ks. I/A-kohtaa koskeva ilmoitus 12219/2006 CODEC 838 JUSTCIV 181.

(2) Ks. asiak. 10812/05 CODEC 590 JUSTCIV 132.

(3) Ks. asiak. 6622/06 JUSTCIV 32 CODEC 171.

(4) Ks. 6622/06 JUSTCIV 32 CODEC 171.