KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE JA TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE audiovisuaalialan ja sen lähialojen teollisuutta ja markkinoita koskevien yhteisön tilastotietojen perusrakenteesta 26 päivänä huhtikuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/297/EY täytäntöönpanosta

SISÄLLYSLUETTELO

Esipuhe

I. Johdanto

II. Neuvoston päätöstä edeltäneet vaiheet

III. Neuvoston päätöksen täytäntöönpano

3.1. Audiovisuaalialan ja lähialojen tilastojärjestelmän kehittäminen

3.2. Tiedon keruu ja käsittely

3.3. Tulosten levitys

3.4. Menetelmään liittyvä seuranta

IV. Edistyminen neuvoston päätöksessä esitetyin toimityypeittäin

V. Yleisarvio

LIITE

LIITE 1. YHTEENVETO YKSITTÄISTEN TILASTOTOIMENPITEIDEN TOTEUTTAMISESTA

LIITE 1. Lisäys 1: Yhteenveto vuosien 2000-2001 Auvis-kyselyn uusista muuttujista

LIITE 1 - LISÄYS 2 (liittyy toimenpiteeseen B-2) VUODEN 2000 AUVIS-KYSELY; VERTAILU VUODEN 1999 KYSELYYN

LIITE 1 - LISÄYS 3 (liittyy toimenpiteeseen B-2) ESIMERKKEJÄ VUODEN 2000 AUVIS-KYSELYSTÄ (saksaksi, englanniksi ja ranskaksi)

LIITE 1 - LISÄYS 4 (liittyy toimenpiteisiin A - 1, A - 2 ja A - 4)

Raportoinnin tilanne syyskuussa 2001 (Auvis-kysely, käyttäjien tarpeita koskeva tutkimus ja lähteiden luettelo)

LIITE 2 - AUDIOVISUAALIALAN TILASTOJULKAISUT (liittyy toimenpiteeseen B-6)

LIITE 3 - EHDOTETTUJA AIHEITA KOETUTKIMUKSIA JA MENETELMÄTUTKIMUKSIA VARTEN

LIITE 4 - LÄHDELUETTELO

Esipuhe

1. Tämä kertomus käsittelee audiovisuaalialan ja sen lähialojen teollisuutta ja markkinoita koskevien yhteisön tilastotietojen perusrakenteesta annetun neuvoston päätöksen 1999/297/EY [1] täytäntöönpanoa. Se on välikertomus, jossa kuvataan päätöksen viiden vuoden voimassaoloajan ensimmäisten kahden ja puolen vuoden aikana tehtyä työtä.

[1] EYVL L 117, 5.5.1999, s. 39.

2. Luvussa II esitetään syyt neuvoston päätöksen tekemiselle ja kuvataan tilannetta ennen päätöstä sekä päätöksen valmisteluvaiheita.

3. Luku III sisältää yleiskatsauksen neuvoston päätöksen täytäntöönpanotyöstä vuosina 1999-2001. Siinä kuvataan tietojärjestelmän laatimista, tiedonkeruuta ja tulosten levitystä. Liitteessä 1 oleva taulukko täydentää yksittäisten tilastotoimien täytäntöönpanoa koskevia tietoja.

4. Luvussa IV kuvaillaan edistymistä yksityiskohtaisesti neuvoston päätöksessä tarkoitettujen toimenpidetyyppien mukaan. Neuvoston päätöksen 5 artiklan mukaisesti kertomuksessa kuvataan syksyyn 2001 mennessä tehtyä työtä. Liitteessä 2 luetellaan tänä aikana tuotetut julkaisut. Liitteessä 3 esitetään niiden pilotti-ja menetelmätutkimusten aiheet, jotka ehdotetaan tehtäväksi käyttäjien tarpeita koskevan tutkimuksen jälkeen neuvoston päätöksen voimassaoloaikana. Liitteessä 4 luetellaan tämän kertomuksen laatimisessa käytetyt lähteet.

5. Luvussa V tehdään yhteenveto tapahtuneesta kehityksestä. Joitakin vaikeuksia on ilmennyt, mutta yleisarvio on myönteinen. Audiovisuaalialaa koskevien tilastojen satavuus on parantunut merkittävästi, ja useimmat jäsenvaltiot ovat toimineet aktiivisesti. Kertomuksessa suositellaan päätöksen täytäntöönpanon jatkamista niin, että seuraavassa vaiheessa keskitytään jäsenvaltioiden koetutkimuksiin ja uusiin menetelmätutkimuksiin, joiden avulla pyritään ratkaisemaan erityiskysymyksiä.

I. Johdanto

Tämä kertomus käsittelee audiovisuaalialan ja sen lähialojen teollisuutta ja markkinoita koskevien yhteisön tilastotietojen perusrakenteesta annetun neuvoston päätöksen 1999/297/EY [2] täytäntöönpanoa. Päätöksessä painotettiin, että on järjestettävä luotettava tietojen perusrakenne tiettyjen erityisten tilastotoimenpiteiden avulla ja perustettava yritysnäkökulmaan ja tarkoituksenmukaisiin tilastoihin pohjautuva tietojärjestelmä.

[2] EYVL L 117, 5.5.1999, s. 39-41.

Tämän kertomuksen luvussa III annetaan yhteenveto vuosina 1999-2001 suoritetuista toimista, jotka liittyvät tietojärjestelmän laatimiseen, tiedon keruuseen ja käsittelyyn, tulosten levitykseen ja menetelmää koskevaan seurantaan. Jotta komissio voisi toteuttaa nämä toimenpiteet, komission päätöksessä 1999/841/EY [3] annettiin ensimmäiset 14 toimenpidettä erityisten tilastotoimenpiteiden [4] toteuttamiseksi jaksolla 1999-2001. Liitteessä 1 olevassa taulukossa esitetään kansallisten viranomaisten toteutettaviksi tarkoitettujen neljän toimenpiteen (A 1-4) sekä Eurostatin toteutettaviksi tarkoitettujen kymmenen toimenpiteen (B 1-10) tulokset. Luvussa IV kuvaillaan edistymistä toimenpidetyypeittäin.

[3] EYVL L 326, 18.12.1999, s 65-67.

[4] EYVL L 52, 22.2.1997, s. 1 (Neuvoston asetus (EY) N:o 322/97, annettu 17 päivänä helmikuuta 1997, yhteisön tilastoista)

Luvussa V annetaan yleisarvio neuvoston päätöksen täytäntöönpanosta. Kokonaisarvio on positiivinen, mutta saavutettua edistystä voidaan vielä vahvistaa, tietojen toimittamista Eurostatille voidaan nopeuttaa joidenkin jäsenvaltioiden osalta ja tuotosten laatua ja luotettavuutta voidaan ehkä parantaa.

II. Neuvoston päätöstä edeltäneet vaiheet

Eurostat pyrki ensimmäisen kerran keräämään yhdenmukaisia tietoja koko audiovisuaalialasta Euroopan unionin tasolla kansallisten tilastolaitosten vuosina 1993-1994 suorittaman koetutkimuksen avulla. Lisämuuttujia kerättiin kansallisten tilastolaitosten yhteysverkon avulla, ja tiedot julkaistiin ensimmäisessä audiovisuaalialaa koskevassa kertomuksessa vuonna 1995. Tämän jälkeen audiovisuaalialan ja sen lähilojen tilastotietojen Auvis-tiedonkeruujärjestelmää [5] on laajennettu ja kehitetty vaiheittain yhteistyössä 18 EU- ja EFTA-maan kanssa.

[5] AUdioVisual and related sectors statistics Information System.

Euroopan yhteisöjen ensisijaisia toimenpiteitä tilastotietojen alalla koskevasta puiteohjelmasta vuosiksi 1993-1997 22 päivänä heinäkuuta 1993 tehdyn neuvoston päätöksen 93/464/ETY [6] mukaan audiovisuaaliaa olisi pidettävä yhtenä ensisijaisista palvelualoista yhteisötasolla ja olisi kehitettävä uusi tietojärjestelmä, joka perustuu yritysnäkökulmaan ja funktionaalisiin tilastoihin. Vuosia 1998-2002 koskevan yhteisön tilasto-ohjelman [7] liitteessä I olevassa osastossa III todetaan, että ohjelman voimassaoloaikana analysoidaan käyttäjien vaatimukset, arvioidaan lähteitä, kerätään tietoja ja testataan menetelmiä koetutkimusten avulla audiovisuaalisella alalla.

[6] EYVL L 219, 28.8.1993, s. 1.

[7] EYVL L 42, 16.2.1999, s. 12.

Audiovisuaalipalveluja koskevat tilastot eivät aina ole olleet kovin merkittävällä sijalla kansallisessa politiikassa. Audiovisuaaliala näytti kuitenkin herättävän erityistä kiinnostusta, kun audiovisuaaliset palvelut sisällytettiin palvelukaupan yleissopimukseen (GATS). Tämän vuoksi oli tarpeen laajentaa GATT-tietokantaa yleensä palveluihin ja erityisesti audiovisuaalipalveluihin. Sekä alan toimijat että poliittiset päättäjät alkoivat tarvita audiovisuuaalialan kauppaa ja investointeja koskevia tietoja.

Euroopan kulttuuripolitiikka on myös noussut merkittävään asemaan, ja ensimmäisessä kertomuksessa kulttuurinäkökohtien huomioon ottamisesta Euroopan yhteisön toiminnassa Euroopan komissio korosti elokuva- ja televisioalan kulttuurimerkitystä ja katsoi, että tämä on alan taloudellista merkitystä suurempi. Euroopan audiovisuaalialan vahvistamisen avulla oli myös tarkoitus taata laaja kielten ja kulttuurien monimuotoisuus yhteisössä.

Komissio (koulutuksen ja kulttuurin pääosasto) on painottanut, että Euroopan tason tilastotietoja audiovisuaalialalta tarvitaan markkinaseurantaa ja ongelmien tunnistamista varten, poliittisten toimien suunnittelemiseksi vastineena tunnistettuihin ongelmiin sekä toimien vaikutusten seuraamiseksi. Tietoja tarvitaan varsinkin kauppa-ja liittymisneuvotteluja varten. Komissio tarvitsee yksityiskohtaisia tietoja myös "televisio ilman rajoja" -direktiiviin liittyvässä työssä sekä Media plus -ohjelmaa varten. Tiedontarvetta lisäävät myös uudet kehityssuunnat, kuten tieto- ja viestintäalan ja audiovisuaalialan lähentyminen sekä uusmedia- ja multimediatuotteet.

III. Neuvoston päätöksen täytäntöönpano

Neuvoston päätös tehtiin, koska komissiolla ja EU:n tilastojen käyttäjillä oli tarve voida helposti seurata audiovisuaalialan markkinoita ja vaikutuksia politiikkaan.

Neuvoston päätöksen eri osien täytäntöönpanon valmistelemiseksi Eurostat alkoi laatia toimintaohjelmaa, jossa toimet asetetaan kiireellisyysjärjestykseen. Audiovisuaalialan tilastoja käsittelevän Eurostatin työryhmän avulla toimintaa ohjaamaan perustettiin erityistyöryhmä, jossa jäsenvaltiot ovat edustettuina.

3.1. Audiovisuaalialan ja lähialojen tilastojärjestelmän kehittäminen

Kehittämistyötä ohjasi kolme seikkaa: käyttäjien tarpeet, audiovisuaalialan ja sen lähialojen tilastollinen luonne sekä tiedon saatavuus. Tärkeysjärjestys määräytyi ennen muuta käyttäjien tarpeiden ja tiedonkeruun toteutettavuuden perusteella. Ohjenuorana oli päällekkäisyyden ja ristiriitaisuuden välttäminen sellaisten lähteiden välillä, joista saatiin samankaltaisia taloudellisia muuttujia koskevia tietoja.

Kaikissa jäsenvaltioissa on jo olemassa rakenteita audiovisuaalialan tiettyjä haaroja koskevien tietojen keräämiseksi. Joissakin tapauksissa nämä rakenteet ovat pitkälle kehitettyjä. Joitakin alan nopeasti kehittyviä haaroja koskevat nykyiset järjestelmät ovat kuitenkin hajanaisia tai riittämättömiä. Lisäksi viime aikoina yleisradiotoiminnassa on otettu käyttöön uusia tekniikoita, ja siksi tilastoihin on sisällytettävä uusia palveluita ja tuotteita.

Eurostat keskittyikin vuosina 1999 ja 2000 täydentämään ja parantamaan tietokannan sisältöä ja luomaan perustaa viisivuotisohjelman puitteissa tehtävälle työlle. Jäsenvaltioille kesäkuussa 1999 lähetettyä kyselyä käsiteltiin seuraavassa työryhmän kokouksessa, ja vastaajilta saadut kommentit ja ehdotukset otettiin huomioon seuraavan vuoden kyselyä varten. Saatu tieto käsiteltiin ja tulokset asetettiin saataville New Cronos [8] -tietokantaan ja julkaistiin useissa julkaisuissa, joista kerrotaan jäljempänä (ks. 3.3).

[8] Ks. alaviite°19.

Toiminnan oikeudellisiksi kehyksiksi tilasto-ohjelmakomitea hyväksyi luonnoksen komission päätökseksi, joka koski kesäkuuhun 2001 mennessä suoritettavia toimia. [9] Heinäkuun 2001 ja huhtikuun 2004 välisenä aikana suoritettavia toimia käsiteltiin audiovisuaalialan tilastoja käsittelevän työryhmän kokouksessa syksyllä 2000. Tilasto-ohjelmakomitea hyväksyi uuden luonnoksen komission päätökseksi maaliskuussa 2001.

[9] The Council Decision and its consequences, 1999 - valmisteluasiakirja, Eurostat.

3.2. Tiedon keruu ja käsittely

Eurostat on luonut puitteet ja laatinut menetelmäkäsikirjan tiedonkeruuta varten. Tiedon keräämiseksi kansallisten tilastolaitosten kautta laadittiin kysely, ja tulokset tallennettiin tietokantaan. New Cronos -levitystietokantaan lisättiin elokuussa 1999 audiovisuaalipalveluita, elokuvien tuotantoa, jakelua ja esittämistä, videota, äänitallenteita sekä kaapeli- ja satelliittitoimintaa koskevat osat. Kansalliset tilastolaitokset voivat suoraan käyttää New Cronos -tietokantaa, ja tekovaiheessa jäsenvaltioita pyydettiin arvioimaan tietoja.

Koulutuksen ja kulttuurin pääosasto toimitti kesällä 2000 Eurostatille ehdotuksen luetteloksi tiedoista, jotka kerättäisiin jaksolla 2000-2002 Auvis-järjestelmän puitteissa. Mahdolliset lähestymistavat olivat riippuvaisia siitä, miten tietoja oli saatavilla erilaisista olemassa olevista lähteistä (esimerkiksi suoraan toimialan järjestöiltä tai jäsenvaltioilta Auvis-kyselyn avulla). Jäsenvaltioilta pyydettiin mielipidettä siitä, voitaisiinko muuttujia koskevat tiedot kerätä uuden Auvis-kyselyn avulla.

Mediapolitiikkaan liittyy merkittäviä kysymyksiä, jotka eivät ole yhtä tärkeitä alalla kokonaisuudessaan, vaan jotka koskevat vain joitakin audiovisuaalialan osia. (Esimerkkinä tästä on televisiotoiminnan vapauttaminen ja sen taloudelliset ja sivistykselliset vaikutukset.) Siksi audiovisuaaliala on välttämättä jaettava asianmukaisiin osiin.

3.3. Tulosten levitys

Vuonna 2000 tuotettiin kolme julkaisua: kattava julkaisu yksityiskohtaisten taulukoiden sarjassa ja kaksi Statistics in focus -julkaisua (elokuva-alasta ja videoalasta). Lisäksi elokuussa 2000 päivitettiin New Cronos -tietokanta vuoden 1999 Auvis-tutkimuksen tulosten perusteella. Eurostatin tiedonkeruu kattoi EFTA-maat (lukuun ottamatta Liechtensteinia) sekä joitakin Euroopan ulkopuolisia maita (Yhdysvallat, Kanadan, Japanin ja Australian).

Vuodeksi 2001 oli suunniteltu yksi kattava julkaisu ja kolme Statistics in focus -julkaisua, jotka perustuisivat vuoden 2000 Auvis-tiedonkeruuseen. Uusin julkaisu "Statistics on audiovisual services, 1980 - 2000" jakautuu kahdeksaan pääosaan, jotka käsittelevät seuraavia aiheita: audiovisuaalipalvelut ja mainonta, audiovisuaalituotanto ja jakelu, elokuvateatteriesitykset, video ja DVD, televisio, kaapeli- ja satelliittitoiminta, äänitallenteet sekä radiotoiminta. Julkaisu sisältää myös muita aloja koskevaa yleistä tietoa (esimerkiksi perusindikaattoreita ja tietotekniikkaa). Julkaisu kattaa 20 maata (15 EU-maata, Islannin, Norjan, Sveitsin, Yhdysvallat ja Japanin).

3.4. Menetelmään liittyvä seuranta

Heinäkuussa 1999 pidetyssä erityistyöryhmän kokouksessa sovittiin, että tiedonkeruun osalta yksi ensisijaisista aiheista olisi alaa koskevien yritystoiminnan rakennetilastojen keruu yritystoiminnan rakennetilastoista annetun neuvoston asetuksen [10] ja kokonaisjärjestelmän alakohtaisen osion mukaisesti. Työn aikana kohdattiin monia nimenomaan audiovisuaalialan yritystoimintatilastoja koskevia vaikeuksia, jotka liittyivät kansallisiin tilinpitokäytänteisiin (esim. aineettomien investointien käsittely). Työllisyys, vienti ja tuonti, keskittymisaste sekä liikevaihdon yksityiskohtainen erittely otettiin myös ensisijaisiksi kohteiksi. Kokouksessa painotettiin sitä, että tiedonkeruun ohella vähintään yhtä tärkeitä olivat menetelmäkysymykset, ja tässä yhteydessä tuotiin erityisesti esille esimerkiksi lyhytikäisiin yrityksiin liittyvät seikat.

[10] Yritystoiminnan tilastomenetelmää koskevassa yleisessä järjestelmässä otetaan huomioon neljäs neuvoston direktiivi (78/660, 25. heinäkuuta 1978) ja Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä 25 päivänä kesäkuuta 1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2223/96 sekä muuttujien määritelmien osalta yritystoiminnan rakennetilastoista 20 päivänä joulukuuta 1996 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 58/97.

Komissio (silloinen pääosasto X - nykyinen koulutuksen ja kulttuurin pääosasto) painotti, että menetelmätyössä on pidettävä selkeästi mielessä käyttäjien tarpeet. EU:n tasolla menetelmiin liittyvät tutkimukset on nähtävä keinona parantaa ja kehittää edelleen käsitteellisiä puitteita, jotka ovat jo olemassa Euroopan tasolla (yritystilastokäsikirja, yleinen Auvis-menetelmä) joko työstämällä nykyisiä käsitteitä tai ottamalla mukaan uusia käsitteitä ja osa-alueita, sekä keinona parantaa kansallista menetelmiin liittyvää tietämystä nykyisistä tilastoista, jotta nykyisiä menetelmiä voidaan toteuttaa käytännössä.

Tarkasteltavalla jaksolla asetettiin siksi menetelmän osalta etusijalle Auvis-käsikirjojen päivittäminen ja julkaiseminen verkossa, kuten jäljempänä selostetaan (ks. jakso IV, toimenpide B 3).

IV. Edistyminen neuvoston päätöksessä esitetyin toimityypeittäin

Päätöksen toteuttamiseksi järjestettiin 3 artiklan mukaisesti erityisiä tilastotoimenpiteitä, joiden toteuttamista varten hankittiin rahoitusta jäsenvaltioiden ja komission välisillä sopimuksilla [11]. Voidakseen suorittaa nämä toimenpiteet, komission oli saatava tilasto-ohjelmakomitean suostumus ja sen jälkeen komission päätös niiden täytäntöönpanosta. Ensimmäiset 14 toimenpidettä julkaistiin joulukuussa 1999, ja silloin määritettiin vuosina 1999-2001 tehtävä työ. Merkittävää oli, että tällöin tuli mahdolliseksi yhteisön tuen osoittaminen jäsenvaltioiden tekemään, käyttäjien tilastotarpeita koskevaan tutkimukseen, tilastotietojen lähteiden päivittäminen sekä seminaarien järjestäminen tiedon toimittajien kanssa. Lisäksi jäsenvaltioita pyydettiin täyttämään ja palauttamaan vuosittainen Auvis-kysely, joka vuonna 2000 lähetettiin elokuussa. Nämä 14 toimenpidettä olivat seuraavat:

[11] Belgian, Luxemburgin ja Itävallan kanssa ei tehty sopimusta.

Kansallisten viranomaisten toteutettaviksi tarkoitetut neljä toimenpidettä:

Toimenpiteen kuvaus // Määräaika

A 1 - Kukin jäsenvaltio selvittää kansallisten käyttäjien ensisijaiset tilastotiedon tarpeet. (Tutkittavien alojen oli vastattava Auvis-luokitussuunnitelmaa.) // kesäkuu 2000

A 2 - Kukin jäsenvaltio saattaa ajan tasalle nykyisen luettelon kansallisista tilastotiedoista ja niiden lähteistä. // joulukuu 2000

A 3 - Jäsenvaltioiden ja tietojen tärkeimpien toimittajien välille voidaan perustaa vapaaehtoinen yhteysverkosto järjestämällä seminaareja tähän verkostoon osallistuvissa jäsenvaltioissa. // syyskuu 2000

A 4 - Kukin jäsenvaltio toimittaa Eurostatille kyselylomakkeen, joka koskee viranomaisten hallussa olevia tai viranomaisilta saatavia audiovisuaalialan (yrityksiä, toimintoja ja tuotteita koskevia) tilastotietoja vuodelta 2000. (Kyselylomake perustui Auvis-luokitussuunnitelmaan, ja se oli tarkoitus lähettää jäsenvaltioille vuoden 2000 toisella neljänneksellä.) // syyskuu 2000

Eurostatin toteutettaviksi tarkoitetut kymmenen toimenpidettä:

Toimenpiteen kuvaus // Määräaika

B 1 - Päivitetään audiovisuaalisia palveluita koskeva luku Eurostatin Manual of Business Statistics -julkaisussa. // maaliskuu 2000

B 2 - Päivitetään ja julkaistaan Internetissä audiovisuaalialan tilastoja koskeva yleinen menetelmäkäsikirja. // joulukuu 2000

B 3 - Tehdään menetelmätutkimuksia seuraavilta yleisiltä aloilta valituista erityiskysymyksistä:

- rakenteelliset yritystilastot audiovisuaalialan ja sen lähialojen yrityksistä

- tiettyjen osa-alojen, kuten elokuvatuotannon ja televisio- ja radiotoiminnan tilastot

- tietyt aiheet, kuten audiovisuaalialan ja sen lähialojen palveluiden kansainvälinen kauppa, kansainväliset yhteistuotannot ja uusmedia. // syyskuu 2001

B 4 - Käsitellään jäsenvaltioilta vuoden 1999 kyselylomakkeessa saadut tiedot ja tuodaan tulokset saataville Eurostatin tietokannassa ja julkaisuissa. // joulukuu 1999

B 5 - Osallistutaan seminaareihin, jotka järjestetään vapaaehtoiseen toimintaan osallistuvissa jäsenvaltioissa, jotta niiden ja tietojen tärkeimpien toimittajien välille voidaan perustaa yhteysverkosto. // syyskuu 2000

B 6 - Käsitellään jäsenvaltioilta vuoden 2000 kyselylomakkeessa saadut tiedot ja tuodaan tulokset saataville Eurostatin tietokannassa ja julkaisuissa. // joulukuu 2000

B 7 - Sopeutetaan Eurostatin nykyistä tietokonejärjestelmää siten, että jäsenvaltioista ja kansainvälisiltä organisaatioilta kerätyt tilastotiedot voidaan ottaa vastaan, validoida, muuntaa ja tallentaa. // kesäkuu 2001

B 8 - Vertaillaan jäsenvaltioiden nykyisiä tilastojärjestelmiä, jotta niitä voitaisiin yhdenmukaistaa. // kesäkuu 2001

B 9 - Tutkitaan komission yksiköiden ensisijaisia tilastotiedon tarpeita. // marraskuu 1999

B 10 - Tutkitaan alan kansainvälisten organisaatioiden ensisijaisia tilastotiedon tarpeita. // maaliskuu 2000

Toimenpide A-1 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti käyttäjien (yhteisön toimielinten, kansallisten viranomaisten, eri alojen kansallisten etujärjestöjen, kansainvälisten organisaatioiden, taloudellisten toimijoiden) audiovisuaalialaa koskevien tilastotietojen tarpeen (tilastot yrityksistä, toiminnoista ja tuotteista) sekä audiovisuaalialan tilastotietojen keräämisen talouselämään ja erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdistuvien vaikutusten analysointia ja arviointia.

Yhteenveto - Kaksitoista jäsenvaltiota (kaikki EU-maat paitsi Belgia, Luxemburg ja Itävalta) tekivät käyttäjien tarpeita kartoittavat tutkimukset vuonna 2000 ja toimittivat raportit Eurostatille jaksolla kesäkuu 2000-toukokuu 2001. Kaikki käyttäjien tarpeet kattava loppuraportti valmistui toukokuussa 2001. Siinä esitettiin suosituksia Auvis-menetelmän ja tiedonkeruun jatkokehittämistä varten.

Kuten edellä mainittiin, neuvoston päätöksen mukaan jäsenvaltioiden toteutettavaksi on tarkoitettu neljänlaisia toimenpiteitä. Ensimmäisenä mainitaan käyttäjien tarpeiden tutkiminen. Nämä tutkimukset tehtiin vuoden 2000 ensimmäisellä puoliskolla.

Kaksitoista jäsenvaltiota (kaikki EU-maat paitsi Belgia, Luxemburg ja Itävalta) tekivät käyttäjien tarpeita kartoittavat tutkimukset vuonna 2000. Komissio osoitti kaikille maille 25 000 euron tuen, joka kattoi osittain toimenpiteiden A-1, A-2 ja A-3 aiheuttamat kustannukset. Tutkimuksissa selvitettiin tärkeimmät käyttäjät julkisella ja yksityisellä sektorilla sekä audiovisuaalialan kaikki osa-alueet. Käyttäjiä pyydettiin kommentoimaan vuoden 1999 kyselyä, mainitsemaan ensisijaiset aiheet perusteluineen, erittelemään tarpeet, joita ei mainittu kyselyssä, määrittelemään ylikansallisten tietojen kansalliset tarpeet sekä esittämään huomautuksensa silloisesta tiedonkeruusta, menetelmästä ja tietojen levitystarpeesta. Jäsenvaltiot toimittivat raporttinsa Eurostatille jaksolla kesäkuu 2000-toukokuu 2001.

Kansalliset tilastolaitokset (tai jäsenvaltioiden valitsemat soveltuvat organisaatiot) keräsivät jäsenvaltioissa olevien käyttäjien esittämät tärkeysjärjestystiedot pääasiassa käyttämällä kyselylomaketta, jota joissakin tapauksissa täydennettiin puhelimitse tai haastattelujen avulla. (Ranskassa tutkimus tehtiin pelkästään haastattelemalla.) Tutkimus perustui Eurostatin laatimiin kansallisiin suuntaviivoihin, joissa kohteeksi otettavat tärkeimmät käyttäjät kuvattiin jaottelemalla ne seuraaviin kolmeen ryhmään:

a) Hallinto: Tähän ryhmään kuuluvat nimenomaan audiovisuaalisiin viestimiin ja kulttuuripolitiikkaan liittyviä kysymyksiä käsittelevät kansalliset hallintoyksiköt (esim. kulttuuri- tai viestintäministeriöt, liikenneministeriöt, kansalliset elokuvaistituutit tai -keskukset, audiovisuaalialan kansalliset elimet ja viranomaiset, yleisradiotoiminnan sääntelijät jne.). Ryhmään kuuluvat myös sellaiset kansalliset hallintoelimet, joiden toimintaan audiovisuaalialat liittyvät (kuten talous-, teollisuus- ja kauppaministeriöt).

b) Toimialaorganisaatiot ja muut alan toimijat tai järjestöt: Tähän ryhmään luetaan kansalliset toimialaorganisaatiot ja markkinoiden toimijoita edustavat järjestöt sekä alan erityisorganisaatiot (esim. kansalliset elokuvateattereiden omistajien tai kaapelitoiminnan harjoittajien yhdistykset, äänilevyteollisuuden kansalliset ryhmittymät tai yhdistykset, videoalan liitot, mainosalan yhdistykset, piratismia vastaan toimivat järjestöt jne.). Ryhmään kuuluvat myös tärkeimmät tai edustavat yritykset tai toimijat aloilla, joilla yritykset ovat suuria ja harvalukuisia (esim. TV-toiminnan harjoittajat, elokuvien jakelijat, suuret elokuvateatteriketjut jne.).

c) Tutkimusyhteisö, joukkoviestimet, yleisö ja muut: Tähän ryhmään kuuluu tutkimusyhteisön akateeminen osa (yliopistot ja vastaavat laitokset) sekä yksityiset kaupalliset tutkimuslaitokset, joilla on audiovisuaalialaa tai joukkoviestimiä käsittelevä osasto. Ryhmään kuuluvat myös alan liiketoimintaa käsittelevät aikakaus- ja päivälehdet (audiovisuaalialasta ja muista viestimistä kirjoittavat journalistit). Lisäksi ryhmään luetaan kuluttajajärjestöt ja kuluttajalehdet (mahdollinen tapa lähestyä yleisöä).

Eurostat teki kolme erilaista selvitystä:

-Euroopan komission yksiköt, varsinkin koulutuksen ja kulttuurin pääosasto, käsittelivät vaatimuksiaan useiden komission yksiköiden välisessä kuulemismenettelyssä vuosina 1999-2000 (kilpailun PO, koulutuksen ja kulttuurin PO:n yksiköt C1, C2 ja C3, kauppapolitiikan PO, tietoyhteiskunnan PO, sisämarkkinoiden PO).

-Valikoitu joukko ylikansallisia organisaatioita, muiden muassa EAO [12], OECD [13], EBU [14], ja IVF [15], toimittivat Eurostatille tiedot omista erityistarpeistaan ja tarjosivat panostaan käynnissä olevaan tutkimukseen.

[12] Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus.

[13] Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö.

[14] Euroopan yleisradioliitto.

[15] International Video Federation

-Yllä mainittuihin kolmeen ryhmään jaotellut kansalliset käyttäjät osallistuivat vuonna 2000 erityistutkimukseen, jonka suorittivat kansalliset tilastolaitokset ja joka perustui Eurostatin suuntaviivoihin.

Käyttäjät ilmoittivat pitävänsä yhtä tärkeinä kysymyksiä, jotka liittyvät esimerkiksi yrityksiin, taloudellisiin tietoihin, rakennetietoihin, sisällöntuotantoon sekä sisällön tarjoamiseen ja tähän liittyviin kotitalouksien laitteisiin. Audiovisuaalialan työllisyyttä pidettiin kuitenkin jonkin verran muita kysymyksiä tärkeämpänä.

Lopullinen kokoava raportti kaikista käyttäjien tarpeita koskeneista tutkimuksista valmistui toukokuussa 2001, ja siinä selvitettiin sitä, miten jo kerätyt tiedot (ja puitejärjestelmä) todellisuudessa vastaavat eri käyttäjäryhmien ilmoittamia tarpeita. Raportissa analysoitiin ensin mielipiteet tärkeysjärjestyksestä. Tarkoituksena oli määritellä tärkeimmät ja vähiten tärkeät kysymykset eri käyttäjätyyppien, audiovisuaalialan markkinoiden sekä jäsenvaltioiden tasolla eri maiden osalta. Tämän jälkeen tehtiin päätelmiä Auvis-menetelmän ja -tiedonkeruun jatkokehittämistä varten. Raportissa selvitettiin myös sitä, millaisia lisätietoja haluttiin ja millaisia mukautuksia käytettyyn puitejärjestelmään ja vuosittaiseen tiedonkeruuseen voitaisiin tehdä, jotta kattavia audiovisuaalialan tilastotietoja koskevat tarpeet voitaisiin täyttää.

Toimenpide A-2 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti nykyisten (yrityksiä, toimintoja ja tuotteita koskevien) tilastotietojen ja niiden lähteiden analysointia.

Yhteenveto - Useimmat käyttäjien tarpeita koskeneeseen tutkimukseen osallistuneista jäsenvaltioista toimittivat luettelot tilastotiedoista syyskuun 2000 ja maaliskuun 2001 välisenä aikana (ja kaksi jäsenvaltiota myöhemmin). Saatuihin luetteloihin perustuva raportti valmistui maaliskuussa 2001, ja sitä päivitettiin syyskuussa 2001.

Tässä toisessa toimenpideluokassa on tarkoituksena analysoida nykyiset tilastotiedot ja niiden lähteet kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä syventää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa viime vuosina tehtyä työtä.

Suurin osa Eurostatilla olevista tiedoista kerättiin aikaisemmin lähetetyillä kyselylomakkeilla. Tiedoissa oli kuitenkin aukkoja, ja ensimmäisenä vaiheena tietojen saamiseksi tehtiin luettelo olemassa olevista tilastotiedoista ja niiden lähteistä. Eurostat pyysi jäsenvaltioita tekemään luettelon omalta osaltaan vuoden 2000 aikana. Tavoitteena oli saada selkeä ja kattava kuva tietojen saatavuudesta. Tätä analyysiä käytettiin pohjana todellisen tilanteen arvioinnissa. Tietolähteet voitiin jakaa seuraavien kolmen ominaisuuden mukaan:

-Tuottavatko ne tietoa säännöllisesti vai ainoastaan tutkimuksen tuloksena-

-Tuottavatko ne useita maita koskevia tietoja (yhdenmukaistettuja tai ei) vai ainoastaan kansallisia tietoja-

-Saadaanko tiedot virallisista lähteistä (kansalliset tilastolaitokset, ministeriöt, muut alan hallintoelimet, muut ylikansalliset julkiset elimet jne.) vai muista kuin virallisista lähteistä (ammattialajärjestöt tai -elimet, markkinatutkimuslaitokset jne.).

Kullekin maalle lähetettiin kattavat asiakirjat, joissa lueteltiin lähteet ja annettiin yksityiskohtaiset tiedot kustakin asiaankuuluvasta muuttujasta saatavuuden, jaksottaisuuden ja levityksen osalta. Lokakuussa 2000 pidetyssä ETA-työryhmän kokouksessa keskusteltiin 'julkisten' ja 'virallisten' sekä 'primaari-' ja 'sekundaarilähteiden' määritelmistä. Kansalliset tilastoviranomaiset vastaavat virallisista tilastoista ja teoriassa varmistavat, että noudatetaan yhdenmukaisia puitteita. Työryhmässä huomautettiin kuitenkin, että viralliset lähteet eivät välttämättä kata kaikkia tarvittavia tilastoja ja ehdotettiin lisätietojen ottamista mukaan.

Käyttäjien tarpeita koskeneeseen tutkimukseen osallistuneet jäsenvaltiot toimittivat luettelot tilastotiedoista syyskuun 2000 ja maaliskuun 2001 välisenä aikana (kaksi jäsenvaltiota toimitti luettelot myöhemmin: Alankomaat toukokuussa 2001 ja Irlanti elokuussa 2001). Saatuihin luetteloihin perustuva raportti valmistui maaliskuussa 2001, ja sitä päivitettiin syyskuussa 2001.

Toimenpide A-3 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti osallistumista vapaaehtoisesti koetutkimuksiin, joiden tavoitteena on testata toimintatapoja käytännössä ja edistää (yrityksiä, toimintoja ja tuotteita koskevien) yhteisön tilastojen käyttöönottoa.

Yhteenveto - Seminaareja järjestettiin Suomessa (kesäkuussa 2000), Portugalissa (lokakuussa 2000), Yhdistyneessä kuningaskunnassa (marraskuussa 2000) ja Espanjassa (joulukuussa 2000).

Neuvoston päätöksen tarkoituksena oli kannustaa jäsenvaltioita tekemään tarvittavat mukautukset sen varmistamiseksi, että olemaassa olevia tilastokanavia käytetään parhaalla mahdollisella tavalla kansallisella tasolla ja että audiovisuaalialan markkinoiden kakista osa-alueista saadaan tarvittavat tiedot.

Jäsenvaltioiden työn optimoimiseksi ja tarvittavien mukautusten nopeuttamiseksi Eurostat kannusti jäsenvaltioita järjestämään tärkeimpien kansallisten tiedontuottajien kanssa seminaareja, joiden avulla pyrittiin

-kehittämään ja parantamaan olemassa olevaa kansallista tietoverkostoa riittävän kuvan saamiseksi tietolähteistä ja sitä kautta jäsenvaltioiden työn optimoimiseksi

-kannustamaan kansallisia käytänteitä, tiedonkeruukanavia ja levitystä koskevien tietojen vaihtoa. Tämä oli myös keino lisätä kansallisten tiedontuottajien tietoisuutta Eurostatin toiminnasta ja jäsenvaltioiden kanssa yhteisön tilastojärjestelmän puitteissa tehtävästä työstä.

-optimoimaan jäsenvaltioissa tapahtuvaa analysointia ja menetelmiä koskevien tietojen vaihtoa (kansallisella ja Eurostatin tasolla).

Seminaarien tavoite ja kattavuus saattoivat siten vaihdella eri jäsenvaltioiden välillä, kunhan niistä oli hyötyä verkostojen kehittämisen kannalta. Tarkasteltavan ajanjakson aikana seminaareja järjestettiin Suomessa (kesäkuussa 2000), Portugalissa (syyskuussa 2000), Yhdistyneessä kuningaskunnassa (marraskuussa 2000) ja Espanjassa (joulukuussa 2000).

Portugalin seminaarissa (28. ja 29. syyskuuta 2000) keskityttiin aiheisiin, jotka liittyivät audiovisuaalialan asemaan tietoyhteiskunnassa ja digitaaliajassa. Tilaisuudessa järjestettiin seuraavat kaksi paneelia:

-"Audiovisuaalialan demografia ja työllisyys" -paneelissa keskityttiin käsittelemään toimialan nopeutuvaa muutosta ja erityisesti kysymyksiä, jotka liittyivät palvelujen lisääntyvään keskittymiseen ja sellaisten uusien yritysten syntymiseen, jotka pyrkivät erikoistumaan pieniin markkina-alueisiin hyödyntämällä sisällön segmentoitumista. Paneelissa käsiteltiin myös työvoimaan liittyviä organisaatiokysymyksiä (kuten sopimustyöntekijöiden ja määräaikaisten työntekijöiden käyttöä) sekä työvoiman arviointia ja laatua (kuten ammattitaitoa, pätevyyttä ja kokemusta).

-"Tuotanto, uudet markkinat, uudet yritykset" -paneelissa käsiteltiin alan palvelujen tarjoamiseen liittyviä erilaistumisstrategioita. Aiheena oli muiden muassa se, miten arvioida ja jaotella audiovisuaalipalvelujen tuotantoa (tuotteet ja markkinasegmentit). Lisäksi käsiteltiin yrityssuhteita ja analysoitiin verkottumiseen, sulautumisiin, tytäryhtiöihin, virtuaaliyrityksiin jne. liittyviä kysymyksiä. Paneelissa keskusteltiin myös kilpailukyvystä ja yritysten suorituskyvystä.

Lissabonissa pidettyyn seminaariin osallistui 80 henkilöä. Tärkeimmät tulokset olivat saatavilla INE:n www-sivustossa, ja kokousten asiakirjat käännettiin englanniksi. Portugali totesi, että kokous ja sen päätelmät olivat erittäin myönteiset ja että tapahtuma todennäköisesti edistää tehokkaan verkon muodostumista.

Espanjassa järjestettiin seminaari 18. joulukuuta 2000, ja siihen kutsuttiin käyttäjien tarpeita koskeneeseen kyselyyn vastanneet. Osallistujat edustivat pääasiassa hallituksia ja alan järjestöjä. Kokouksessa käsiteltiin INE:n ja Eurostatin välistä yhteistyötä audiovisuaalialalla, audiovisuaalipalvelujen rakennetutkimuksia (1992 ja 1997) ja käyttäjien tarpeita koskeneen tutkimuksen alustavia tuloksia.

Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa pidetyistä seminaareista, joihin Eurostat osallistui, kerrotaan jäljempänä kohdassa "Toimenpide B-5".

Toimenpide A-4 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti niiden (yrityksiä, toimintoja ja tuotteita koskevien) tilastotietojen, jotka saadaan toimivaltaisilta viranomaisilta tai joihin kyseisillä viranomaisilla on käyttöoikeus, toimittamista Eurostatille vuosittain.

Yhteenveto - Aikaisempina vuosina käytetty Auvis-kyselylomake muotoiltiin uudelleen helppokäyttöisemmäksi kesä-heinäkuussa 2000. Se lähetettiin tiedonkeruuta varten jäsenvaltioihin ja EFTA-maihin elokuun 2000 alkupuolella, ja palautuksen määräaika oli 15. lokakuuta 2000. Useimmat jäsenvaltiot palauttivat tiedot vuoden 2000 loppuun mennessä, ja viimeiset tiedot saatiin maaliskuussa 2001. Itävallasta (ja EFTA-maista Sveitsistä) ei saatu tietoja.

Eurostat muotoili kesä-heinäkuussa 2000 uudelleen aikaisempina vuosina käytetyn Auvis-kyselylomakkeen (Excel-formaatti), jotta sitä olisi helpompi käyttää. Vuoden 1999 kyselyssä oli kutakin osaa varten erillinen Excel-tiedosto, mutta vuoden 2000 tutkimuksessa eri osat oli yhdistetty yhteen tiedostoon, ja esitysmuoto vaihdettu pystysuuntaiseta vaakasuuntaiseksi. Kyselyyn lisättiin audiovisuaalipalvelut, elokuva- ja video-tilastoja koskevia osia tarkistettiin ja televisio-, radio-, kaapeli- ja satellittitoimintaa koskevat osat muokattiin uudelleen.

Vuoden 2000 Auvis-kysely lähetettiin sähköpostilla elokuussa 2000 (jäsenvaltioille ja EFTA-maille). Saksaan ja Itävaltaan lähetettiin saksankielinen, Ranskaan, Belgiaan ja Luxemburgiin ranskankielinen ja muihin maihin englanninkielinen kysely. Kymmenelle valtiolle valmisteltiin pyynnöstä edellisvuonna kerätyillä tiedoilla esitäytetyt kyselylomakkeet, jotka lähetettiin syyskuun alussa 2000.

Kyselylomake koostui 12 aiheenmukaisesta luvusta, kuten jäljempänä olevasta yhteenvedosta ilmenee (ks. liite 1, lisäys 1) ja sisälsi 93 pääindikaattoria. Vuonna 2000 jätettiin pois muutama kysymys. (Niistä pääosa koski radiopenetraatiota - joka on nykyisin lähes kokonaan vanhentunut aihe - ja muutamat tv-alaa.) Muuttujien (rivien) määrä vähentyi 501:een, kun se vuonna 1999 oli 542, vaikka mukaan otettiin 38 uutta muuttujaa (ks. liite 1, lisäys 2). Tämän kertomuksen liitteen 1 lisäyksessä 3 on näyte kyselylomakkeesta kaikilla kolmella kielellä.

Raportointijakso lyhennettiin 3 vuodeksi (1997-1999). Lisäksi lähetettiin englanninkielinen sanastoluettelo kyselyyn liittyvistä määritelmistä (Word-tiedosto). Lokakuusta 2000 lähtien tämä sanasto on ollut saatavilla myös saksan- ja ranskankielisenä.

Tietojen palauttamisen ensimmäiseksi määräajaksi asetettiin 15. lokakuuta 2000. Useimmat jäsenvaltiot palauttivat tiedot vuoden 2000 loppuun mennessä, mutta osa tiedoista saatiin maaliskuussa 2001. Valtioita pyydettiin ilmoittamaan kyselylomakkeen täyttämisessä ilmenneistä ongelmista ja siitä, mihin ajankohtaan mennessä ne voisivat tulevaisuudessa lähettää tuloksensa.

Joulukuussa 2000 pidetyssä erityistyöryhmän kokouksessa koulutuksen ja kulttuurin pääosasto painotti, että on erityisen tärkeätä saada tietoja ensi vuodeksi valmisteltavaa, elokuva-alaa koskevaa tiedonantoa varten. Kyselylomakkeen uusi versio päätettiin lähettää jäsenvaltioiden kommentoitavaksi maaliskuussa 2001. Yhteenveto raportointitilanteesta syyskuussa 2001 esitetään liitteen 1 lisäyksessä 4.

Auvis-kyselylomaketta päivitystä jatkettiin toukokuussa 2001 (mukaan otettiin videopelit ja Internet-pohjaiset palvelut), ja se lähetettiin täytettäväksi marraskuuhun 2001 mennessä.

Toimenpide B-1 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti Eurostatin Manual of Business Statistics -julkaisun audiovisuaalipalveluja koskevan luvun päivittämistä.

Yhteenveto - Audiovisuaalialaa koskeva luku päivitettiin joulukuussa 2000 (ranskankielinen) ja tammikuussa 2001 (englanninkielinen). Julkaisu on perustyökalu ja rakenteellisia seikkoja koskeva lähdeasiakirja kaikille audiovisuaalialan yritystilastojen parissa työskenteleville.

Tämä audiovisuaalialan yritystilastoja koskeva menetelmäkäsikirja on osa Eurostatin yritystilastoja koskevaa käsikirjaa (Eurostat Manual of Business Statistics), joka muodostaa puitteet yritystilastomenetelmiä koskevien tekstien tuottamiselle ja levittämiselle Euroopan tilastojärjestelmässä. Yritystilastoja koskeva käsikirja sisältää aikaisemmin julkaistut menetelmäkäsikirjat, ja sen tarkoituksena on tiedoissa olevien aukojen paikkaaminen, johdonmukaisuuden parantaminen ja toimiminen kattavana käyttäjien hakuteoksena.

Yritystilastoja koskeva käsikirja muuttuu koko ajan, kun menetelmiä kehitetään, joten sitä ei milloinkaan voi pitää täydellisenä. Siksi, ja koska paperipainos olisi erittäin suuri, päätettiin alun alkaen, että käsikirja julkaistaisiin vain sähköisessä muodossa Internet-tekniikan avulla.

Käsikirjan tarkoituksena on dokumentoida Euroopan tilastojärjestelmän tilastolliset menetelmät ja varsinkin sellaiset, jotka koskevat uusia tai kehittyviä yritystilastoaloja. Se on tarkoitettu asiantuntijoille, jotka jo tuntevat virallista tilastotyötä. Se sisältää tietoa yritysrekistereistä, tilastoyksiköistä ja luokittelujärjestelmistä sekä yksityiskohtaisia tietoja tietyistä yritystilastojen osa-alueista. Käsikirja luo yhdenmukaiset puitteet yritystietojen keruulle, laatimiselle, toimittamiselle ja analysoinnille, ja se on perustyökalu tilastotieteilijöiden lisäksi myös kaikille muille, jotka työskentelevät audiovisuaalialan yritystilastojen parissa. Se voi olla hyödyllinen lähde kenelle tahansa, joka haluaa analysoida ja tulkita alan tilastoja. Sillä on selvästi vaikutusta ETA:n ulkopuolisiin tilastoihin - ennen muuta Keski- ja Itä-Euroopassa ja OECD-maissa.

Jotta audiovisuaalipalveluja koskeviin yritystilastoihin liittyvää menetelmää voitaisiin kehittää edelleen ja tarkistaa yhteistyössä kansallisten tilastolaitosten, kansainvälisten organisaatioiden ja muiden alan elinten kanssa, siinä on otettava huomioon Eurostatin yleisen yritystilastoja koskevan järjestelmän kehitys, audiovisuaalialan markkinoiden kehitys sekä nykyisten tilastojen ja lähteiden analysoinnin tulokset. Siksi yritystilastoja koskevan käsikirjan audiovisuaalialan tilastoja koskevaa lukua oli tarkistettava dokumentointia koskevien Eurostatin sääntöjen mukaisesti.

Audiovisuaalipalveluja käsittelevän työryhmän päätelmien perusteella audiovisuaalialaa koskeva luku päivitettiin joulukuussa 2000 (ranskankielinen) ja käännettiin englanniksi tammikuussa 2001. Käsikirjan pääkohdat käsittelevät tilastoyksiköitä ja soveltuvaa luokitusta, audiovisuaalialan erityispiirteitä (tyhjentävä kuvaus audiovisuaalialan toiminnasta ja yksityiskohtainen kuvaus alan tuotteista ja eri tulovirroista) sekä audiovisuaalialan yritysten tuotantotiliä ja sen yhteyksiä kansalliseen tilinpitoon.

Toimenpide B-2 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti audiovisuaalialaa koskevan yleisen menetelmäkäsikirjan päivitystä ja julkaisua verkossa.

Yhteenveto - Auvis-käsikirja päivitettiin helmikuussa 2001 ja asetettiin saataville Eurostatin CIRCA-sivuston kautta maaliskuussa 2001. Uuteen versioon tehtiin lukuisia muutoksia.

Viime vuosien aikana Eurostat on kehittänyt kahta käsikirjaa, joiden lähestymistapa on erilainen, vaikkakin ne liittyvät toisiinsa:

-Eurostatin yritystilastoja koskevan käsikirjan (Eurostat Manual of Business Statistics) lähestymistapa on rakenteellinen. Sen audiovisuaalialaa koskevaa lukua päivitetään edellä kuvatun toimenpiteen B-1 avulla.

-Auvis-käsikirjan lähestymistapa on toiminnallinen. Se on tarkoitettu auttamaan käyttäjiä kaikissa tietokannan hallintaan liittyvissä menetelmäkysymyksissä ja tiedonkeruumenettelyissä. Auvis-käsikirja, joka on tämän toimenpiteen kohteena, on käytännön työkalu, johon liittyy Auvis-kyselylomake ja sen säännöllinen päivittäminen.

Tämän käsikirjan kehittäminen liittyy Eurostatin suorittamaan nykyisen audiovisuaalialaa koskevan tietokannan parantamiseen ja ylläpitoon yleisenä tietojärjestelmänä. Järjestelmän rakenne perustuu NACE Rev. 1 -luokitukseen [16] ja se sisältää virallisia tilastotietoja palveluista vuosittaisen, Auvis-kyselyn avulla tehtävän tiedonkeruun mukaisesti. Lisäksi se sisältää tietoja, jotka on saatu muista palveluihin liittyvistä Eurostatin hankkeista, sekä palveluja koskevia epävirallisia tietoja, jotka Eurostat on kerännyt yhteistyössä muiden komission yksiköiden ja alan kansainvälisten elinten tai Euroopan tasoisten ammattialajärjestöjen (esim. EAO, EBU, Media Salles [17]) kanssa.

[16] Euroopan yhteisön tilastollinen toimialaluokitus.

[17] Rahoitetaan EU:n Media-ohjelmasta.

Käsikirja päivitettiin helmikuussa 2001 ja asetettiin saataville Eurostatin CIRCA [18]-sivuston kautta maaliskuussa 2001. Työ perustui aikaisempiin versioihin ja sisälsi jäsenvaltioissa käytettävien menetelmien analysointia ja arviointia verrattuna Eurostatin käyttämiin menetelmiin varsinkin tuotteiden ja toimintojen osalta. Huomioon otettiin myös CPA:n [19] tarkistusehdotuksen seuranta audiovisuaalipalvelujen osalta.

[18] Communication and Information Resource Centre Administrator (ennen DSIS-IRC), Eurostat.

[19] Euroopan talousyhteisön tilastollinen toimialoittainen tuoteluokitus.

Uuteen versioon tehtiin huomattava määrä muutoksia entiseen verrattuna. Tarkistukset voidaan jakaa kolmeen ryhmään. Ensimmäisessä otettiin huomioon muutokset termeissä sekä muuttujien koodauksessa ja nimissä (uusien Auvis-tietokannan luokittelusuunnitelmien mukaisesti), ajankohtaisen CPA-muutosehdotuksen aiheuttamat mukautukset sekä audiovisuaalialan yritystilastojen yleisten järjestelmän nykyisen version mukaiset muutokset. Tarkistusten toinen ryhmä liittyi tekniseen edistymiseen ja audiovisuaalialan kehittymiseen, erityisesti multimediaan ja uusmediatuotteisiin. Kolmas muutosryhmä perustui komission erityisvaatimuksiin. Lisäksi liitteiden rakennetta parannettiin huomattavasti.

Jotkin audiovisuaalialaa koskevat kysymykset ovat samanlaisia kuin muitakin palvelualoja koskevat. Siksi katsottiin asianmukaiseksi määritellä joitakin tilastomuuttujien luokkia ottaen huomioon tällaiset useita aloja koskevat kysymykset. EU:n tilastoyksiköissä ollaan yhtä mieltä siitä, että tulevaisuudessa Auvis-käsikirjassa otetaan huomioon kaikki tiedonkeruuseen liittyvät uudet piirteet, ja seuraavan version jakelu tapahtuu entistä enemmän Internetin kautta.

Toimenpide B-3 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti tiettyihin aiheisiin liittyviä, menetelmiä koskevia tutkimuksia.

Yhteenveto - Audiovisuaalialan tilastoja käsittelevä erityistyöryhmä kokoontui joulukuussa 2000 käsittelemään luetteloa mahdollisista koehankkeista, jotka koskisivat tiedonkeruuta ja menetelmätutkimuksia. Jäsenvaltioiden kanssa tehtävien koetutkimusten perustaksi on vlmisteilla komission päätös. Toukokuussa 2001 julkaistiin tarjouspyyntö kuudesta audiovisuaalialan menetelmätutkimusten erästä.

Keskustelu pilottihankkeista aloitettiin erityistyöryhmän kokouksessa heinäkuussa 1999 ja sitä jatkettiin työryhmän kokouksessa syksyllä 1999. Ehdotus ensimmäiseksi tutkimuseräksi esitettiin tilasto-ohjelmakomitealle maaliskuussa 2000. Joukko maita (Suomi, Ranska, Irlanti, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta) olivat halukkaita harkitsemaan aihetta. Tärkeimmät ehdotetut aiheet liittyivät lyhytikäisiin yrityksiin, yritystoiminnan rakennetutkimuksiin, työllisyyteen, ulkomaankauppaan, uusiin medioihin ja sisältöalaan. Esitettiin, että tutkimusten pitäisi täyttää ainakin yksi seuraavista vaatimuksista:

-Menetelmätutkimuksen tuloksena olisi saatava käyttökelpoinen luettelo saatavilla olevista tilastoista ja kansallisella tasolla käytettävistä lähteistä ja menetelmistä edustavasta joukosta EU-maita, tietyltä markkina-alueelta tai tietyltä audiovisuaalialan tilastojen aihealueelta.

-Menetelmätutkimuksen perusteella olisi tehtävä ehdotuksia uusista kerättävän tiedon kuvauksista tai määritelmistä ja siitä, miten tiedot kerättäisiin varsinkin alueilta, joilla tiedoissa on aukkoja EU:n tai kansallisella tasolla. Menetelmätutkimuksen etuna on se, että monien maiden ei ole tarpeen osallistua siihen. Riittää, jos kaksi tai kolme maata, joissa tilanne on erilainen, tutkii tiettyä menetelmiin liittyvää kysymystä.

-Menetelmätutkimuksen tuloksena olisi saatava ehdotuksia siitä, miten olemassa olevia tilastoja voidaan verrata EU:n tasolla pidemmälle menevää, jos mahdollista keruutasolla tapahtuvaa, yhdenmukaistamista varten. Näiden tutkimusten tavoitteena on parantaa tietämystä tilastotietojen saatavuudesta ja laadusta yhteisön tasolla, parantaa ja kehittää yleistä Auvis-menetelmää ja alakohtaisiin yritystilastoihin liittyvää menetelmää sekä testata työmenetelmiä käytännössä. Tätä varten on tarpeen edistää yhdenmukaistettujen eurooppalaisten standardien kehittämistä ja vertailukelpoisten tiedonkeruun käsitteiden aikaansaamista.

Erityistyöryhmän joulukuussa 2000 pidetyssä kokouksessa esitettiin työryhmän harkittavaksi seuraava luettelo tutkimusten aiheista:

1. maksutasetilastot - audiovisuaalialan kansainvälinen kauppa

2. audiovisuaalialan työllisyys

3. yritystilastot - yritystilastojen alakohtaiseen menetelmään liittyvät kysymykset

4. näytelmäelokuvien tuotanto ja investoinnit elokuvatuotantoon

5. televisiotuotanto ja investoinnit elokuvatuotantoon

6. näytelmäelokuvien audiovisuaalinen jakelu (teatterit/video) alkuperän mukaan

7. televisio - yleisradiotoiminnan harjoittajien tai televisiokanavien mittaus

8. televisio - ohjelmatuotannon määrälliset tilastot

9. televisio - katsojatilastot

10. radio- ja televisiosignaalin lähetys - tilastot investoinneista lähetyslaitteisiin

11. äänitallenteet - tuotanto- ja julkaisutilastot

12. videopelit - tuotanto- ja julkaisutilastot

13. multimedia ja uusmedia (verkkolähetys)

Eurostatin yritystilastoja koskevan käsikirjan audiovisuaalialaa koskeva luku oli kuitenkin päivitettävä (ks. toimenpide B-1 edellä) ennen kuin alan rekistereitä ja rakenteellisia yritystilastoja koskevia koetutkimuksia voitiin tehdä, joten menetelmien osalta tarkasteltavalla jaksolla asetettiin etusijalle Auvis-käsikirjan päivittäminen ja julkaiseminen verkossa.

Toukokuussa 2001 julkaistiin tarjouspyyntö audiovisuaalialaa koskevien menetelmätutkimusten kuudesta erästä. Eurostatin valmisteltavana oleva komission päätös koskee tällaisia koetutkimuksia. Jäsenvaltioita pyydettiin elokuun alussa vuonna 2001 ilmoittamaan 5. syyskuuta 2001 mennessä aihealueista, joista ne haluaisivat tehdä näitä tutkimuksia. Luettelo mahdollisista aiheista on tämän kertomuksen liitteenä 3.

Toimenpide B-4 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti sellaisen tietokannan laatimista, johon kootaan kyseisen artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti toimitetut ja kansainvälisiltä järjestöiltä kerätyt tilastotiedot.

Yhteenveto - Vuoden 1999 kyselylomakkeen tietojen keruu päättyi maaliskuussa 2000. Tiedot käsiteltiin toukokuussa 2000 ja syötettiin Eurostatin New Cronos -tietokantaan heinäkuussa 2000. Lisäksi luotiin metatietokanta, jonka avulla alaviitteet ja lähteet liitettiin tietotaulukoihin, sekä julkaisiin analyysipainotteisia ja kattavia yksityiskohtaisia taulukoita.

Vaikka vuoden 1999 kyselylomake laadittiin ennen neuvoston päätöksen hyväksymistä, New Cronos -levitystietokantaan [20] oli jo elokuussa 1999 lisätty audiovisuaalipalveluja, elokuvien tuotantoa, jakelua ja esittämistä, videota, äänitallenteita ja kaapeli- ja satelliittitoimintaa koskeva osa. Kansalliset tilastolaitokset voivat suoraan käyttää New Cronos -tietokantaa, ja alkuvaiheessa jäsenvaltioita pyydettiin arvioimaan tietoja.

[20] New Cronos sisältää rakenteellisia yritystilastoja, joissa ovat mukana myös pk-yritykset, lyhyen aikavälin tilastoja, eurooppalaisia tuotanto- ja markkinatilastoja sekä viestintää, tiedonvälitystä ja matkailua koskevia tilastoja. Tässä makrotaloutta ja yhteiskuntaa koskevassa tietokannassa on yli 160 miljoonaa tietoa. Lisätietoja New Cronos -tietokannan sisällöstä saa luokitussuunnitelmista, jotka ovat saatavilla kolmella kielellä (englanniksi, ranskaksi ja saksaksi) pyynnöstä Eurostatin Datashopeista.

Levitystietokantaa laajennettiin ja terkistettiin asteittain vuoden 1999 tiedonkeruun perusteella. Tiedot tallennettiin ja validoitiin ja useimmat ilmenneet ongelmat ratkaistiin. Lisäksi luotiin metatietokanta, jonka avulla alaviitteet ja lähteet liitettiin tietotaulukoihin ja johon koottiin ja päivitettiin kaikki huomautukset ja kommentit aikaisemmista teoksista ja julkaisuista.

Muuten kuin sähköisesti julkaistiin kaksi Statistics in Focus -julkaisua (8 sivua), jotka koskivat elokuvia "Cinema statistics" ja audiovisuaalipalveluja "Audiovisual Services" (videonauhat ja dvd-levyt). Nämä laadittiin vuoden 2000 viimeisellä neljänneksellä ja julkaistiin tammikuussa 2001. Eurostat julkaisee säännöllisesti Statistics in Focus -julkaisua, jossa esitetään ajan tasalla olevia yhteenvetoja tilastollisten tutkimusten, selvitysten ja analyysien tärkeimmistä tuloksista. Ne sisältävät yhdenmukaisia, luotettavia ja vertailukelpoisia tietoja kustakin jäsenvaltiosta, selkeitä ja tiiviitä kommentteja ja analyysejä, helposti ymmärrettäviä kuvioita ja karttoja sekä - luonnollisesti - uusimmat käytettävissä olevat tiedot.

Yksi merkittävä saavutus tarkastelujakson aikana oli se, että Eurostat julkaisi kattavan (yli 220 sivua) taulukkojulkaisun "Statistics on audiovisual services" (aikasarjat 1980-1998). Se laadittiin vuoden 2000 toisella puoliskolla ja julkaistiin maaliskuussa 2001. Julkaisulle ovat ominaisia sen sisältämät pitkät aikasarjat sekä tietoa kuvaavat yksityiskohtaiset huomautukset. Julkaisu pohjautui pitkälti vuoden 1999 Auvis-kyselyyn. Se oli jaettu yhdeksään osaan, jotka käsittelevät audiovisuaalialan tuotantoa ja jakelua, elokuvateatteriesityksiä, videota, televisiota, kaapeli- ja satelliittitoimintaa, äänitallenteita, radiota sekä audiovisuaalipalveluja (yritystilastot). Julkaisu sisälsi myös yleisiä tietoja muilta aloilta (kuten perusindikaattoreista ja tietotekniikasta). Uusi julkaisu kattoi 22 maata, eli 15 EU-maata, Islannin, Norjan ja Sveitsin sekä neljä Euroopan ulkopuolista maata, jotka olivat Yhdysvallat, Japani, Kanada ja Australia. Julkaisu antaa audiovisuaalialasta tilastollisen yleiskatsauksen, joka perustuu Eurostatin yhdessä 15 jäsenvaltion ja kolmen EFTA-maan, Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen sekä muiden alan organisaatioiden kanssa tekemään tilastotyöhön.

Toimenpide B-5 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti Eurostatin osallistumista jäsenvaltioissa vapaaehtoisesti järjestettäviin seminaareihin.

Yhteenveto - Eurostat osallistui seminaareihin, jotka pidettiin Suomessa (kesäkuussa 2000) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (marraskuussa 2000).

Helsingin seminaarin aikana kansalliset lähteet tapasivat ja olivat kiinnostuneita saamaan tietoa Eurostatista ja sen toiminnasta audiovisuaalialalla. Suomessa suurin osa tiedonkeruusta perustuu taloudellisten toimijoiden yhteisymmärrykseen ja kiinnostukseen. Television ja radion yleisöä ja ohjelmia koskevat tiedot kerää kaupallinen yritys keruujärjestelmään osallistuvien julkisten ja yksityisten yleisradiotoiminnan harjoittajien kanssa tehdyn sopimuksen perusteella. Vaikka menetelmää on kehitetty ja levitys tapahtuu sähköisesti, tiedonkeruun yhdenmukaistaminen on vaikeata, ja Eurostatin ponnisteluille yhdenmukaisuuden parantamiseksi annetaan arvoa. Elokuvatilastojen kohdalla tietojen keruu ja levitys ovat hieman avoimempia, mutta vaikeuksia aiheuttaa se, että tietojärjestelmät perustuvat kaupallisten toimijoiden hyvään tahtoon ja se, että keruujärjestelmä perustuu pääosin markkinoiden tarpeisiin, jotka voivat olla erilaiset kuin kansainväliset tai EU:n poliittiset tarpeet.

Yhdistyneen kuningaskunnan seminaari järjestettiin 3. marraskuuta 2000, ja siihen osallistui avainhenkilöitä, mm. maan kulttuuri-, viestintä- ja urheiluministeriön edustajia. Tilaisuudessa käsiteltiin audiovisuaalialan tilastojen nykyistä käyttöä ja saatavuutta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, keskusteltiin tarpeista ja esiteltiin palautetuista kyselylomakkeista saatuja alustavia tietoja. Ryhmä katsoi, että vaikka Eurostatin ehdottamat muuttujat olivat kiistatta käyttökelpoisia, ne eivät olisi riittäviä kartoittamaan maan audiovisuaalialan yritysten ja markkinoiden tämänhetkistä tilaa ja toimintaa. Ehdotetuissa muuttujissa oli aukkoja, jotka oli tunnistettava Yhdistyneen kuningaskunnan avustamiseksi tutkittaessa tätä alaa, jonka taloudellisen ja yhteiskunnallisen merkityksen hallitus enenevässä määrin tunnustaa.

Molemmissa seminaareissa tehtiin se johtopäätös, että Eurostatin koordinoiman tilastollisen tietoinfrastruktuurin avulla voidaan saavuttaa merkittäviä etuja.

Toimenpide B-6 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti Auvis 2000 -kyselyn työstämistä ja levittämistä.

Yhteenveto - Vuoden 2000 kyselyn tiedonkeruu päättyi maaliskuussa 2001. Tiedot käsiteltiin toukokuussa 2001 ja tallennettiin Eurostatin New Cronos -tietokantaan heinäkuussa 2001. Audiovisuaalipalvelujen tilastojulkaisu "Statistics on audiovisual services" sisältää nyt pitkän aikasarjan (1980-1999), ja erityistä huomiota kiinnitettiin tiedon luonnetta kuvaavien, menetelmään liittyvien huomautusten parantamiseen.

Kuten edellä kerrottiin (ks. toimenpide A-4), Auvis-kysely muokattiin uudelleen ja päivitettiin vuonna 2001. Siihen lisättiin joukko uusia kysymyksiä. Tästä syystä New Cronos -tietokanta järjestettiin uudelleen, jotta muutokset voitiin ottaa huomioon levitysprosessissa. Tietojen keruun ja tietokantaan syöttämisen välistä aikaa lyhennettiin merkittävästi. Eurostatin levitysohjelma tuotti seuraavat julkaisut:

-Äänitallenteita koskeva Statistics in Focus -julkaisu ("Sound recordings market" - 8 sivua) laadittiin kesällä 2001 ja julkaistiin syyskuussa 2001. Vuoden 2001 jälkipuoliskolle oli suunnitelmissa kaksi julkaisua, jotka liittyivät elokuvatilastoihin ("Cinema Statistics") ja televisiotilastoihin ("TV Statistics"). Näissä julkaisuissa esitetään analyysipainotteisia tiiviitä katsauksia audiovisuaalialan markkinoiden valikoiduista piirteistä.

-Aikaisempien vuosien tapaan laadittiin kattava, yksityiskohtaiset taulukot sisältävä julkaisu "Statistics on audiovisual services 1980-1999". Se laadittiin kesällä 2001 ja julkaistiin lokakuussa 2001. Julkaisussa on otettu huomioon menetelmäpuitteiden kehittyminen sekä tiedonkeruun kattavuuden ja tietojen raportoinnin parannukset, ja se sisältää 127 taulukkoa ja 64 kuviota kahden viimeksikuluneen vuosikymmenen tiedoista: vuodesta 1980 vuoteen 1999 ja joidenkin tietojen osalta myös vuodelta 2000.

Tärkein tietolähde on New Cronos -tietokanta, mutta tietoja toimittivat myös monet kansalliset laitokset ja muut alan elimet. Erityistä huomiota kiinnitettiin aukkojen paikkaamiseen käyttämällä muita lähteitä. Eurostat asetti etusijalle kansalliset viralliset lähteet (etupäässä kansalliset tilastolaitokset, ministeriöt ja hallintoelimet), mutta julkaisu laadittiin läheisessä yhteistyössä monien muiden julkisten ja yksityisten elinten kanssa. [21]

[21] Eri aiheista tietoja toimittivat seuraavat organisaatiot ja lähteet OECD, Unesco, Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus, Media Salles, Euroopan yleisradioliitto, International Video Federation, Screen Digest, International Federation of the Phonographic Industry, Motion Picture Association of America, Yhdysvaltojen Bureau of Labour Statistics, Motion Picture Producers Association of Japan, McCann Erickson, Dentsu Inc., International Recording Media Association, Adams Media Research, Nielsen Media Research, Video Software Dealers Association, International Trade Administration of US, Inside Cable & Telecom, ministeriön alainen Japanese Regional Broadcasting Division, Japan Broadcasting Corporation, SES/ ASTRA, Economist Intelligence Unit, Trade Administration of the U. S. Department of Commerce, McGraw-Hill Companies, Ind, ja Kansainvälinen teleliitto sekä seuraavat Internet-palvelut: moviemarshal. com, movieboxoffice. about. com ja NUA (www.nua.ie).

Kaikki vuoden 2000 kyselyllä tutkitut markkinat sisältyivät tähän julkaisuun, joka kattoi seuraavat osa-alueet: yrityksiin liittyvät taloudelliset tiedot, markkinoita koskevat rakenteelliset tiedot, kansainvälinen kauppa, tarjontatiedot, hinnat, kysynnän rakenne, tekninen infrastruktuuri sekä perustiedot muilta aloilta.

Tietokantaa ja julkaisuja koskevat viitetiedot ja tiedot niiden saatavuudesta ovat tämän kertomuksen liitteessä 2.

Toimenpide B-7 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti Eurostatin nykyisten tietokonepohjaisten järjestelmien mukauttamista.

Yhteenveto - Eurostat suunnitteli kesä-heinäkuussa 2000 uudelleen sähköisen Auvis-kyselylomakkeen (Excel-formaatti), jotta se olisi entistä helppokäyttöisempi (erilliset Excel-tiedostot yhdistettiin). Toukokuussa 2001 Auvis-kyselylomaketta päivitettiin hieman ja se asetettiin saataville CIRCA-verkkosivustoon.

Järjestelmän avulla Eurostat voi pitää yllä ajan tasalla olevaa tietokantaa käytetyistä termeistä ja menetelmistä, ja käyttäjät voivat helposti saada tietoja niistä.

Erityisiä toimia kohdistettiin teknisten ratkaisujen mukauttamiseen Eurostatin sääntöjen ja ohjeiden mukaisesti, mukaan luettuna tehtävät dokumentaatiotietokannan pitämiseksi ajan tasalla ja testaamiseksi säännöllisesti. Lisäksi päivitettiin dokumentaatiota koskeva tietojärjestelmä, johon sisältyy termien ja menetelmien tietokanta sekä tarvittavat järjestelmää koskevat dokumentit ja testitulokset.

Päivitetty Auvis-kyselylomake asetettiin sitten saataville CIRCA-sivustoon, joka on paljon muuta kuin yksinkertainen levitystyökalu. Sivusto laadittiin alun perin vuonna 1996 pelkästään Eurostatissa. Järjestelmän keskeinen ominaisuus on "ryhmäkäyttö", eli jaettu kirjasto ryhmälle ihmisiä, joiden on tehtävä yhteistyötä työryhmissä, projektiryhmissä jne. Resurssien jakamisen tehostamiseksi järjestelmä sisältää sellaisia ominaisuuksia kuten tietosivuja, kirjastoja (asiakirjojen arkistointia, katselua, kopiointia ja levittämistä varten) ja uutisryhmiä, joiden kautta voidaan käydä suoraa keskustelua. Hakukoneen avulla tieto löytyy vaivattomasti. CIRCA-sivustoa käyttää aktiivisesti 20 000 rekisteröityä käyttäjää yli 20 komission pääosastossa ja yksikössä sekä noin 30 komission yksikköä ja virastoa, jotka toimivat noin 200 ryhmässä. Käyttäjistä 80 prosenttia on kuitenkin komission ulkopuolisia. Järjestelmä käsittelee asiakirjoja kaikilla ISO-kielillä, ja se on erittäin arvokas väline monitahoisella ja nopeasti kehittyvällä audiovisuaalialalla.

Toimenpide B-8 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti jäsenvaltioissa ja tietyissä yhteisön ulkopuolisissa maissa, erityisesti jäsenehdokasmaissa nykyisin käytettävien tilastointijärjestelmien vertailua.

Yhteenveto - Helmikuussa 2001 laadittiin kertomus, johon sisältyi järjestelmien luettelo. Luetteloa päivitetään parhaillaan ehdokasmaiden ottamiseksi mukaan.

Käytettävien tilastointijärjestelmien vertailu on jatkuva prosessi, jonka tavoitteena on parantaa yhdenmukaisuutta. Määritelmien ja tietojen kattavuuden eroja on kuvattu päätöksen täytäntöönpanon ensimmäisellä jaksolla tuotetuissa audiovisuaalialaa koskevissa julkaisuissa. Käyttäjien tarpeita koskenutta tutkimusta ja kansallisten lähteiden luetteloa varten kerätyt tiedot antoivat runsaasti tietoa jäsenvaltioissa käytössä olevista tilastointijärjestelmistä. Helmikuussa 2001 tuotettua kertomusta päivitetään ja laajennetaan parhaillaan ehdokasmaiden ottamiseksi mukaan. Väliraportti luettelon päivittämisestä laadittiin elokuussa 2001.

Tilastotietojen keruun osalta yhdenmukaistamisessa on kuitenkin johdonmukaisesti sovellettava toissijaisuusperiaatteen henkeä, jolloin työlästä yhdenmukaistamista voidaan välttää muulloin kuin silloin, kun se on tarpeen tärkeistä yleiseen etuun liittyvistä syistä. EU:n tilastojen osalta jäsenvaltioiden ei siten niinkään tarvitse yhdenmukaistaa syötettä, vaan Eurostatin on yhdenmukaistettava tuotosta.

Auvis-kyselyä ja siihen liittyvää sanastoa parannetaan koko ajan, mikä asteittain parantaa tietojen yhdenmukaisuutta. Lisäksi Eurostat valmistelee parhaillaan kotitaloustiedusteluja, jotka koskevat tietotekniikan käyttöä kotitalouksissa, mukaan luettuna erilaiset televisiolaitteet. Tiedustelujen avulla saadaan yhdenmukaisia tietoja television käytöstä.

Eurostat osallistuu myös laaja-alaisempaan NACE-luokituksen päivittämiseen, joka vaikuttaa myös myönteisesti audiovisuaalialaa koskevien vartailukelpoisten rakenteellisten yritystilastojen saatavuuteen. NACE:n ja CPA:n laaja päivitys tehdään vuonna 2007 (valmistelutyö saadaan päätökseen vuonna 2005). Luokitusjärjestelmän laatiminen on pitkä prosessi, ja lopputulos on pitkälti eri osapuolten ja käyttäjien tarpeiden ja vaatimusten välinen kompromissi. Kun viralliset luokitusjärjestelmät hyväksytään, ne pysyvät samoina koko soveltamisaikansa (noin 20 vuotta). Tämä rajoitus mahdollistaa esimerkiksi aikasarjojen vertailun ja vakaisiin luokitusjärjestelmiin perustuvien rekisterien laatimisen. Vakausrajoituksella on voimakas vaikutus, sillä heti kun luokitusjärjestelmä on hyväksytty, se alkaa vanhentua. Rajoitusta, joka aiheutuu siitä, että luokitusjärjestelmä ei muutu todellisuuden muutosten mukaan, voidaan välttää tutkimusluokitusten avulla. Tällöin käytetään jaottelua, joka on yksityiskohtaisempi kuin virallisessa luokituksessa, mutta joka kuitenkin on sidoksissa siihen. Luokitusjärjestelmä ei voi olla täysin monikäyttöinen: kaksi- ja kolminumerotason nimikkeiden perusteella ei voida tehdä kaikenlaisia analyysejä.

Näiden rajoitusten ja kehittyvän hajautetun tietojenkäsittelyn vuoksi on tullut välttämättömäksi kiinnittää entistä enemmän huomiota kykyyn kuvata kaikenlaisten fyysisten tietovarastojen sijaintia ja ominaisuuksia sekä itsekuvaavien järjestelmien käyttöön, sillä loppujen tietokone sisältää monenlaista "tietoa". Kun tietojenkäsittelyteho teki mahdolliseksi automatisoida suuria tilastointiprosesseja, esimerkiksi kansallisissa tilastolaitoksissa, todettiin, että metadataa voitiin käyttää käyttäjille tarkoitettujen selitysten esittämisen lisäksi myös parantamaan tietokoneen "ymmärryskykyä".

Siksi tilastotiedon keruuta, käsittelyä ja levittämistä helpottavia tilastojärjestelmiä laadittaessa pyritään parantamaan metadatan tuottamista ja käyttöä. Tässä yhteydessä järjestettiin ensimmäinen tilastollista metadataa käsitellyt seminaari Luxemburgissa helmikuussa 2000 ja toinen toukokuussa 2001. Niissä käsiteltiin sitä, miten Eurostatin olisi toimittava keskeisenä tahona metadatatyökalujen luettelon ylläpidossa ja edelleen kehittämisessä, jotta voitaisiin tyydyttää tarve lisätä metadataan liittyvien sisältövaatimusten yhdenmukaisuutta tilastolaitosten välillä. Tilastolliseen metadataan liittyvä CIRCA-ryhmä muutetaan metadataa koskevaksi resurssiverkostoksi, joka on erityisen merkittävä yhdenmukaistamisen apukeino monitahoisella audiovisuaalialalla.

Toimenpide B-9 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti audiovisuaalialan tilastojen merkityksellisyyden ja tulevaa tarpeellisuuden arviointia erityisesti työllisyyden, ammattikoulutuksen ja tasa-arvopolitiikan kehittämiseen ja seurantaan tarvittavia tietoja ajatellen.

Yhteenveto - Käyttäjien tarpeita koskeva tutkimus komission yksiköissä käynnistettiin joulukuussa 1999. Ensimmäinen raportti tuloksista laadittiin heinäkuussa 2000. Kaikki käyttäjien tarpeet kattava loppuraportti laadittiin toukokuussa 2001. Kerätyistä muuttujista 92 prosenttia vastaa nyt komission yksiköiden vaatimuksia.

Yhteenveto audiovisuaalialan tilastoihin liittyviä käyttäjien tarpeita koskeneen tutkimuksen tuloksista esitettiin ETA-työryhmälle lokakuussa 2000. Se perustui koulutuksen ja kulttuurin pääosaston tilastollisia vaatimuksia koskevaan luetteloon, jota oli tarkistettu ja käsitelty yksiköiden välisessä kuulemismenettelyssä. Tärkeimmiksi katsotut aiheet aggregoitiin ottaen huomioon tietojen saatavuus ja tiedonkeruun monimutkaisuus.

Etusijalle asetettuja aiheita olivat televisio, elokuvien esittäminen sekä video- ja audiovisuaalituotanto ja niiden jälkeen audiovisuaalipalvelut (yritystilastot), audiovisuaalialan jakelu, äänitteet sekä kaapeli- ja satelliittimarkkinat. (Joitakin näistä markkinatiedoista, kuten äänitteiden tuotantoa ja kaapeli- ja satelliittitoimintaa koskevia, ei kerätty aikaisemmin.) Hyvin tärkeiksi luokiteltiin yritys- ja taloustiedot, työllisyys, kansainvälinen kauppa, markkinoita koskevat laadulliset ja rakenteelliset tiedot sekä tiedot kysynnän rakenteesta. Lisäksi katsottiin tarpeelliseksi kerätä uusiin viestimiin liittyviä tietoja, joita ei ollut kerättu aiemmin (multimedia, offline- ja online-tuotteet, verkkolähetys). Kehykseen sisällytettiin myös uusia markkinoita, kuten videopelit ja Internet/multimedia.

Sellaiset aiheet kuten kansainvälinen kauppa, työllisyys, videopelit ja Internet/multimedia edellyttivät jossakin määrin alkuperäisen kehyksen uudelleenjärjestelyä. Selkeyden vuoksi kohta "yleistietoja muilta aloilta" jaettiin kahteen osaan "mainoskustannukset" ja "kotitalouksien kulutus". Lukuun ottamatta nykyistä tietojen keräämistä radio- ja televisiosignaalin lähettämiseen liittyviltä markkinoilta, Auvis-tiedonkeruu vastaa nyt lähes kaikilta osiltaan komission vaatimuksia. Tämä näytti osoittavan, että järjestelmä on hyvin lähellä tärkeimpien aiheiden tunnistamista.

Toimenpide B-10 koskee neuvoston päätöksen 2 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti alalla toimivien kansainvälisten organisaatioiden ensisijaisia tilastotietojen tarpeita.

Yhteenveto - Eurostat lähetti syyskuussa 2000 kyselylomakkeen seitsemälle kansainväliselle organisaatiolle (ACT [22], EBU [23], EAO [24], IFPI [25], IVF [26], OECD [27], UNESCO [28]). Neljä näistä (EBU, EAO, IVF ja OECD) vastasi marraskuun 2000 ja tammikuun 2001 välisenä aikana. Raportti käyttäjien tarpeista kansainvälisten organisaatioiden tasolla laadittiin toukokuussa 2001.

[22] Association of Commercial Television in Europe.

[23] Euroopan yleisradioliitto.

[24] Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus.

[25] International Federation of the Phonographic Industry

[26] International Video Federation

[27] Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö.

[28] YK:n kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö.

Raportin mukaan seuraavat markkinat (tai aiheet) olivat sellaisia, joihin kuuluvista muuttujista vastanneet organisaatiot asettivat useimmat luokkiin "välttämätön" tai "hyödyllinen".

-työllisyys (100 % luetelluista)

-videomarkinat (94 % luetelluista)

-televisiomarkkinat (85 % luetelluista)

-mainonta (78 % luetelluista)

-kaapelitoiminnan markkinat (75 % luetelluista)

-audiovisuaalipalvelut (palvelumarkkinat yleensä) (71 % luetelluista)

Äänitteiden tuotantoa ja julkaisemista koskevassa osassa ei yhtään muuttujaa asetettu luokkiin "välttämätön" tai "hyödyllinen".

Audiovisuaalialan tilastoja käsittelevän ETA-työryhmän lokakuussa 2000 Luxemburgissa pidetyssä kokouksessa huomautettiin, että Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskuksen (EAO) nykyisessä toimintasuunnitelmassa (2000-2002) mainitaan entistä tiiviimmästä yhteistyöstä Eurostatin kanssa ja audiovisuaalialaa koskeviin menetelmiin liittyvästä työstä. Kun Eurostat käyttää enimmäkseen kansallisten tilastolaitosten toimittamia tietoja melko aggregoidulla tasolla ja tarjoaa vakaan tilastollisen kehyksen audiovisuaalialalle, niin seurantakeskus kerää tietoja ensisijassa ammattialan lähteiden verkostolta tavoitteena saada nopeasti tietoa markkinoiden suuntauksista. Se kerää tietoa myös yksittäisistä yrityksistä tai audiovisuaalisista teoksista. Erilaisten lähestymistapojen ja läheisen yhteistyön (tapaamiset kahdesti vuodessa ja osallistuminen komiteoihin) ansiosta menetelmiin ja tiedonkeruuseen liittyvä elinten työ täydentää toisiaan.

V. Yleisarvio

Neuvoston päätöksen täytäntöönpanon voidaan katsoa olevan melko pitkällä ja tilanteen suhteellisen tyydyttävän. Tarkastelujakson aikana saatavilla olleen yhteisön rahoituksen ansiosta jäsenvaltiot kykenivät tekemään käyttäjien tarpeita koskevia tutkimuksia ja selvityksiä tietolähteistä sekä osallistumaan sähköisen Auvis-kyselylomakkeen tarkistukseen ja hiomiseen. Jäsenvaltioiden tasolla suoritettaviksi tarkoitetut toimenpiteet on saatu valmiiksi mahdollisimman suurelta osin, kun otetaan huomioon tarkasteltavan päätöksen vapaaehtoinen luonne. Voimakkaampaa jäsenvaltioiden vapaaehtoista panosta kontaktiverkostojen luomiseen ja "vapaaehtoisiin seminaareihin" osallistumista olisi kuitenkin voitu odottaa.

Eurostatin suoritettaviksi tarkoitetut toimenpiteet on tehty niin laajasti kuin se on mahdollista. Nyt voidaan panostaa enemmän menetelmätutkimuksiin, ja niistä on paljon hyötyä nykyisten järjestelmien vertailussa yhdenmukaisuuden parantamiseksi. Viipeitä tietojen toimittamisessa on tarpeen lyhentää, ja enemmän resursseja on osoitettava tietojen laadun, luotettavuuden ja vertailukelpoisuuden varmistamiseen.

Joillakin mailla oli vaikeuksia tietojen toimittamisessa, mutta yleisesti voidaan sanoa, että Eurostat sai jäsenvaltioilta kaikki tiedot, joita kohtuudella voitiin odottaa. Vain yhdessä tapauksessa pyydettyjä tilastotietoja ei voitu toimittaa. Syyksi ilmoitettiin virallisten tietojen ja resurssien puuttuminen. Tietojen saatavuuteen ja niiden toimittamisen viipeisiin liittyy vielä ratkaisua kaipaavia ongelmia. Joiltakin osin myös tietojen luottamuksellisuus aiheuttaa ongelmia. Toisaalla viipeiden sanotaan johtuvan siitä, että suuri osa tiedoista kerätään ensisijaisista lähteistä, jotka ovat virallisten tilastojen ulkopuolella ja jotka toimittavat tietoja silloin, kun aikaa niiden käsittelyyn on. Joskus taas tietojen keruu vie aikaa, kuten esimerkiksi elokuvien esittämisen osalta siksi, että elokuvien alkuperän mukaan jaoteltuja tietoja ei ole.

Eurooppaa koskevien audiovisuaalialan tilastojen hyödyllisyys tunnustetaan täysin. Audiovisuaalialan markkinoiden ja teollisuuden taloudellisen ja yhteiskunnallisen merkityksen vuoksi tarvitaan lisätilastoja alan suorituskyvyn, kehityksen ja vaurauden luonnin mittaamiseksi. Tietojen luotettavuus ja johdonmukaisuus ovat edelleenkin riippuvaisia Eurostatin yhdenm/ukaistamistyön laadusta.

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE 1 - LISÄYS 3 (liittyy toimenpiteeseen B-2) ESIMERKKEJÄ VUODEN 2000 AUVIS-KYSELYSTÄ (saksaksi, englanniksi ja ranskaksi)

>VIITTAUS KAAVIOON>

>VIITTAUS KAAVIOON>

>VIITTAUS KAAVIOON>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Levittäminen - Kaikki Eurostatin tuotteet jaellaan Data Shop -verkoston tai Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimiston myyntiedustajien kautta. Data Shop -pisteitä on 12 jäsenvaltiossa sekä Sveitsissä, Norjassa ja Yhdysvalloissa. Ne antavat monenlaista palvelua yksinkertaisista tietokantaotteista aina räätälöityihin selvityksiin. Tieto toimitetaan paperilla tai sähköisesti sähköpostilla, levykkeellä tai cd-rom-levyllä. Eurostatilla on myös www-sivusto. Siellä on paljon online-tietoa Eurostatin tuotteista ja palveluista, tiedotteita, luetteloita, online-julkaisuja sekä eurovyöhykettä koskevia indikaattoreita. Sivuston osoite on: www.europa.eu.int/comm/eurostat

Yhdenmukaistettuja tilastotietoja saa nopeasti

EU

>TAULUKON PAIKKA>

ROSTATin DATA SHOPista.

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE 4 - LÄHDELUETTELO

>TAULUKON PAIKKA>

Tätä kertomusta laadittaessa on käytetty seuraavia lähteitä ja asiakirjoja:

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Lisätietoja saa seuraavista lähteistä:

Association of Commercial Television in Europe (ACT) http://www.acte.be

Advertising Association/ NTC http://www.warc.com/open/WARCPartners/AA.asp

AFMA http://www.afma.com/

Bureau van Dijk http://www.bvdep.com/

Essential Television Statistics (ETS) http://www.etstv.com/

Fondazione Hypercampo / Eurofiction http://www.hypercampo.org

European Broadcasting Union (EBU) http://www.ebu.ch/

European Cable Communications Association (ECCA) http://www.ecca.be

Eutelsat http://www.eutelsat.com

GfK http://www.gfk.com

Group of European Audience Researchers (GEAR) IDATE http://www.idate.fr

International Video Federation (IVF) http://www.ivf-video.org/

Médiamétrie http://www.mediametrie.fr/

Eurodata TV http://www.eurodatatv.com

MEDIA SALLES http://www.mediasalles.it/

Lyngsat http://www.lyngsat.com

NORDICOM http://www.nordicom.gu.se

Screen Digest http://www.screendigest.com

Société européenne de satellites (SES) http://www.aia/lu