Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymisen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen

(2023/C 30/12)

Euroopan komissio on hyväksynyt tämän vähäisen muutoksen komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 (1) 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

Tämä vähäisen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus julkaistaan komission eAmbrosia-tietokannassa

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”AZAFRÁN DE LA MANCHA”

EU-nro: PDO-ES-0112-AM02 – 22.4.2022

SAN (x) SMM ( )

1. Nimi

”Azafrán de la Mancha”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Espanja

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.8 Muut liitteeseen I kuuluvat tuotteet (mausteet jne.)

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Sahrami (Crocus sativus L.) on kurjenmiekkakasveihin kuuluva sipulikasvi. Muodoltaan pyöreä ja halkaisijaltaan kahdesta kolmeen senttimetriin oleva sipuli on mehevä, ja sitä peittävät kastanjanruskeanharmaat verkkosuoniset kalvot. Kustakin sipulista puhkeaa loka-marraskuussa yhdestä kolmeen kukkaa. Kukka on ensin putkimainen ja avautuu sitten suppiloksi, joka hehkuu sinipunaisen eri sävyissä. Se on sahraminkukka, jonka pitkät ja kapeat terälehdet lopulta avautuvat ja paljastavat sen sisustan.

Kukka muodostuu sikiäimestä, jossa on kolme keltaista hedelehteä ja valkea rihma, emin vartalo, joka jakautuu kolmeen punaiseen säikeeseen eli luottiin.

Ulkoiselta olemukseltaan ”Azafrán de la Mancha” erottuu helposti, koska punaiset luotit näkyvät hyvin selvästi kukasta ja emin varsi on lyhyempi kuin muiden lajikkeiden kukissa.

Emin luotin ja varren pituuksien suhde on suurempi kuin yksi; sallittu poikkeama on yksi prosentti.

Luotin pituuden on oltava vähintään 22 mm; sallittu poikkeama on yksi prosentti.

Kukinnon jäännösten määrä ei saa olla enempää kuin 0,5 prosenttia painosta; kukinnon jäännöksiksi lasketaan luoteista irronneet emin varret, heteet, siitepöly sekä kukan terälehtien ja sikiäimen osat. Vieraita aineita saa olla enintään 0,1 prosenttia. Vieraina aineina pidetään kaikkia muita kuin sahramin kukista peräisin olevia kasvinosia: kivennäisaineita (hiekkaa, maata ja/tai pölyä), kuolleita hyönteisiä tai niiden kappaleita jne.

Hometta tai eläviä hyönteisiä ei sallita.

Aistinvaraiset ominaisuudet

Aromi: paahdettu, voimakas ja hallitseva; aromiin sekoittuu heikko kypsän viljan tai kuivan hienon ruohon tuoksu sekä kukkaisia sävyjä.

Haju- ja makuelämys (uutteena): pitkä ja lempeä, alussa karvas, lopussa viipyvä, paahdettu ja kypsän viljan kaltainen.

Kemialliset ominaisuudet

Analyyttinen parametri: kosteus ja haihtuvat aineet

Irtosahrami: 7–9 %

Pakattu sahrami: < 11 % (m/m)

Analyyttinen parametri: tuhkapitoisuus

Irtosahrami: –

Pakattu sahrami: < 8 % (m/m)

Analyyttinen parametri: happoon liukenematon tuhka

Irtosahrami: –

Pakattu sahrami: < 1 % (m/m)

Analyyttinen parametri: eteerisiä aineita

Irtosahrami: –

Pakattu sahrami: 3,5–14,5 % (m/m)

Analyyttinen parametri: kylmään veteen liukenevia aineita

Irtosahrami: –

Pakattu sahrami: < 65 % (m/m)

Analyyttinen parametri: värjäyskyky1

Irtosahrami: > 200

Pakattu sahrami: > 200

Analyyttinen parametri: aromaattinen kyky2

Irtosahrami: > 20

Pakattu sahrami: > 20

Analyyttinen parametri: karvaus (picrocrocina)3

Irtosahrami: > 70

Pakattu sahrami: > 70

Analyyttinen parametri: safranaalipitoisuus4

Irtosahrami: > 65 %

Pakattu sahrami: > 65 %

1 Suorana absorbanssimittana 440 nm, kuiva-aineesta.

2 Suorana absorbanssimittana 330 nm, kuiva-aineesta.

3 Suorana absorbanssimittana 257 nm, kuiva-aineesta.

4 Prosenttiosuutena kaikista haihtuvista aineista.

3.3. Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

—

3.4. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

—

3.5. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

—

3.6. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Merkinnöissä on oltava määritetyillä väreillä seuraava kuva. Numero XXVVVV on aakkosnumeerinen koodi, jossa XX on kaksi kirjainta, joilla yksilöidään sahramin valmistusvuosi, ja YYYYVVVV on pakkauksen yksilöivä numero.

Säiliöt, joihin suojatulla alkuperänimityksellä varustettu sahrami on pakattu kulutusta varten, on varustettava valvontaelimen antamalla varmistussinetillä, etiketillä tai numeroidulla lisämerkinnällä, jotka kiinnitetään siten, ettei säiliöitä voida käyttää uudelleen.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Alkuperänimityksen kattama alue ulottuu Kastilia-La Manchan keskiosasta kaakkoisosaan.

Alkuperänimityksen kattaman alueen ytimeen kuuluvat La Manchan piirikunnat Toledon, Ciudad Realin, Cuencan ja Albaceten maakunnissa.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Sahrami löysi tiensä Espanjaan arabivallan aikana. Se oli 700- ja 800-luvuilla yksinomaan Andalusian ylemmän keskiluokan käyttämä tuote. Arabialaisia ruokia maustettiin monilla yrteillä, ja kaikissa kotipuutarhoissa kasvatettiin erilaisia yrttejä, pääasiassa roomankuminaa, kuminaa, mustakuminaa, vihanneskrassia, anista, fenkolia, tähtianista, korianteria, sinappia, piparminttua ja persiljaa. Tärkein ja korvaamaton mauste arabialaisessa taloudessa oli kuitenkin sahrami, jota käytettiin mausteena ja väriaineena useimmissa ruoissa.

Sahramin viljelystä La Manchassa on kirjallisia todisteita J. A. López de la Osan teoksessa Cultivo del azafrán en la Solana vuodelta 1897. Kirjassa on tietoja sahraminviljelystä sadan vuoden ajalta, ja siinä mainitaan sahraminkin sisältävä oikeuden inventaario vuodelta 1720. La Mancha tuotti 1800-luvun ensimmäisellä kolmanneksella laadultaan parasta sahramia Espanjassa ja myös hehtaarisadot olivat siellä parhaimmat. Tästä sahramin vanhasta viljelyperinteestä on runsaasti aineistoa Pedro Muñozista, Campo de Criptanasta ja Manzanaresista (Ciudad Real), Lillosta, Madridejosista, Villacañasista, Villanueva de Alcardetesta ja Cabezamesadasta (Toledo) sekä Motilla del Palancarista (Cuenca).

Parhaan todisteen sahramin vahvasta yhteydestä La Manchan alueeseen tarjoaa tämän alueen moninainen kulttuuriperintö.

Kuten kaikki syvästi yhteiskuntaan juurtuneet toiminnat, sahraminviljelykin on synnyttänyt oman rikkaan sanastonsa. M. Núñezin ja J. C. Conden sanakirjassa ”El léxico del azafrán en el habla manchega” (Al-Basit: Revista de Estudios Albacetenses, 28, Albacete 1991) on useita sahramiin liittyviä ilmaisuja, jotka on kerätty Albaceten maakunnassa tehdyissä kyselyissä. La Manchan sahraminviljelyperinne on mukana alueen tyypillisissä kansanperinnemenoissa, lauluissa ja sananparsissa, onpa sahramille omistettu oma kansanperinnetanssikin. Se on myös keskeisenä teemana La rosa del azafrán -laulunäytelmän sovituksessa (libretto F. Romero ja G. Fernández Shaw, musiikki Jacinto Guerrero, kantaesitys Madridissa 1930).

Vielä voidaan tuoda esiin viljely- ja valmistustekniikkojen käsikirjat, kuten jo aiemmin mainittu J. A. López de la Osan teos tai L. Jiménez Martínin teos El azafranero práctico (Albacete: Imprenta Eduardo Miranda, 1900).

Osoituksena sahraminviljelyn merkityksestä voidaan perinteisten kulttuuritapahtumien joukosta poimia Fiesta de la Rosa del Azafrán, jota vietetään Consuegrassa (Toledo), suojeluspyhimyksen juhlien yhteydessä La Solanassa (Ciudad Real) järjestettävät sahramin perkuukilpailut sekä Festival de la Rosa del Azafrán -festivaali Santa Anassa (Albacete).

Selkeä osoitus sahraminviljelyn perinteisestä luonteesta ja taloudellisesta merkityksestä on yhä vielä joissakin La Manchan kylissä elävä tapa lahjoittaa vaurautta symboloivia sahramin emin luotteja onnentoivotuksena vihkipareille.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

http://pagina.jccm.es/agricul/paginas/comercial-industrial/consejos_new/pliegos/AM01_PC_Azafran_de_La_Mancha.pdf

(1) EUVL L 179, 19.6.2014, s. 17.