Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä /* KOM/96/0117 lopull. - CNS 95/0252 */



Virallinen lehti nro C 156 , 31/05/1996 s. 0010



Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tietyistä Etelämantereella harjoitettavaan kalastustoimintaan sovellettavista säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä (96/C 156/06) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(96) 117 lopull. - 95/0252(CNS) (Komission EY:n perustamissopimuksen 189 A artiklan 2 kohdan nojalla esittämä 28 päivänä maaliskuuta 1996) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo, että yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 192 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 (1) 4 artiklan mukaisesti neuvosto voi määrittää tietyt edellytykset, joilla yhteisön kalastusaluksilla on mahdollisuus päästä vesille ja hyödyntää kalavaroja, yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2847/93 (2) sovelletaan kaikkeen kalastustoimintaan ja kalastukseen liittyvään toimintaan, jota harjoitetaan jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella tai siihen kuuluvilla merialueilla, sekä kaikkeen avomerellä ja muilla kuin jäsenvaltioiden vesillä toimivien yhteisön kalastusalusten toimintaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden erityisten määräysten soveltamista, jotka sisältyvät yhteisön ja kolmansien maiden välillä tehtyihin kalastussopimuksiin tai kansainvälisiin yleissopimuksiin, joiden osapuolena yhteisö on, yleissopimus Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä, jäljempänä "yleissopimus", hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 81/691/ETY (3); yleissopimus tuli voimaan yhteisössä 21 päivänä toukokuuta 1982, yleissopimuksella perustettu toimikunta Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi, jäljempänä "CCAMLR", vahvisti tieteellisen komiteansa antaman suosituksen perusteella tietyt säilyttämistoimenpiteet, joita sovelletaan erityisesti Etelä-Georgian rannikon edustalla esiintyviin kalakantoihin, tietyistä Antarktiksen kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 2 päivänä elokuuta 1985 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2245/85 (4) pantiin täytäntöön nämä säilyttämistoimenpiteet ja tähän asetukseen on vuosittain tehty muutoksia, mikä on vaikuttanut lainsäädännön selkeyteen, siten olisi tarpeen korvata asetus (ETY) N:o 2245/85 uudella asetuksella, josta ilmenevät nykyisin voimassa olevat CCAMLR:n säilyttämistoimenpiteet, CCAMLR:n jäsenet totesivat, että ne aikovat soveltaa väliaikaisesti viimeisimpiä, 4 päivänä marraskuuta 1995 vahvistettuja säilyttämistoimenpiteitä odottamatta niiden tuloa sitoviksi, koska tietyt säilyttämistoimenpiteet koskevat kalastuskausia, jotka alkoivat 1 päivänä heinäkuuta 1995 tai sen jälkeen, Euroopan yhteisön on CCAMLR:n sopimuspuolena varmistettava, että CCAMLR:n vahvistamia toimenpiteitä sovelletaan yhteisön kalastajiin asianmukaisista päivämääristä alkaen, olisi tarpeen säätää järjestelystä, jolla komissio voi panna täytäntöön CCAMLR:n myöhemmin vahvistamia säilyttämistoimenpiteitä kalastus- ja vesiviljelyalan hallintokomitean menettelyjen mukaisesti, ja ottaen huomioon, että Antarktiksella on maailmanlaajuisesti tärkeä merkitys ympäristöltään herkkänä, suurimmalta osaltaan ihmisten toiminnan ulottumattomissa olevana alueena, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan yhteisön kalastusaluksiin, jotka kalastavat ja säilyttävät aluksella 60. eteläisen leveyspiirin eteläpuolella olevalla alueella sekä kyseisen leveyspiirin ja Etelämantereen konvergenssin välisellä alueella olevista meren elollisista luonnonvaroista kaloja, jotka ovat osa Etelämantereen meren ekosysteemiä, ei kuitenkaan rannikkovaltion mahdollisesti kansainvälisen oikeuden mukaiseen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä esiintyviä kaloja. 2. Tätä asetusta sovelletaan yleissopimuksen tavoitteiden ja periaatteiden sekä yleissopimuksen hyväksyneen konferenssin päätösasiakirjan määräysten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yleissopimuksen määräysten soveltamista. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu Etelämantereen konvergenssi määritetään viivaksi, joka yhdistää seuraavat leveys- ja pituuspiirien pisteet: E-50°, 0°; E-50°, I-30°; E-45°, I-30°; E-45°, I-80°; E-55°, I-80°; E-55°, I-150°; E-60°, I-150°; E-60°, L-50°; E-50°, L-50°; E-50°, 0°. 2 artikla Oikeus kalastaa 1. Ainoastaan niillä kalastusaluksilla, joiden nimi on 2 kohdassa mainitussa luettelossa, on oikeus harjoittaa kalastusta tai tieteellistä tutkimustoimintaa 1 artiklassa määritellyllä alueella. 2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi luettelo kaikista niiden lipun alla purjehtivista ja yhteisön alueella rekisteröidyistä kalastusaluksista, joilla halutaan harjoittaa kalastustoimintaa tai tieteellistä tutkimusta 1 artiklassa määritellyllä alueella, kahdenkymmenen päivän kuluessa siitä, kun tämä asetus tulee voimaan ja sen jälkeen vähintään kolmekymmentä päivää ennen tällaisen toiminnan aloittamista. 3. Tässä komissiolle toimitetussa luettelossa on mainittava kalastustoimintaa harjoittavien alusten osalta alusrekisterin sisäinen numero yhteisön kalastusalusrekisteristä 19 päivänä tammikuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 109/94 (5) 1 artiklan mukaisesti. 3 artikla Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle neljä kuukautta aiemmin tiedoksi kalastajiensa aikomus harjoittaa ravunpyyntiä FAO suuralueella 48.3 Etelämanner. Komissio myöntää sen jälkeen alukselle erityiskalastusluvan kesäkuussa 1994 annetun asetuksen (EY) N:o 1627/94 (6) 7 artiklan mukaisesti. 4 artikla Pyyntikiellot 1. Notothenia rossiin kohdennettu kalastus on kielletty FAO suuralueen 48.1 Etelämanner niemimaa-alueella, FAO suuralueella 48.2 Etelämanner eteläisten Orkneysaarten ympärillä ja FAO suuralueella 48.3 Etelämanner Etelä-Georgian ympärillä. 2. Kalojen kohdennettu kalastus muihin kuin tieteellisiin tarkoituksiin on kielletty FAO suuralueilla 48.1 Etelämanner ja 48.2 Etelämanner. 3. Gobionotothen gibberifronsin, Chaenocephalus aceratusin, Pseudochaenichthys georgianusin, Lepidonotothen squamifronsin ja Patagonotothen guntherin kohdennettu kalastus on kielletty FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 2 päivään marraskuuta 1996. 5 artikla Pyyntirajoitukset 1. Euphasia superban suurin sallittu saalis (TAC) on kaikkina kalastuskausina a) 1,5 miljoonaa tonnia FAO alueella 48 Etelämanner, b) 450 000 tonnia FAO alueella 58.4.2 Etelämanner. Kalastuskauden määritellään alkavan 1 päivänä heinäkuuta ja päättyvän seuraavan vuoden kesäkuun 30 päivänä. 2. Dissostichus eleginoidesin suurin sallittu saalis (TAC) on a) 4 000 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 1 päivästä maaliskuuta 31 päivään elokuuta 1996. b) 28 tonnia FAO suuralueella 48.4 Etelämanner 1 päivästä maaliskuuta 31 päivään elokuuta 1996 tai kunnes 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritetty suurin sallittu saalis on saavutettu. c) 297 tonnia FAO alueella 58.5.2 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 30 päivään kesäkuuta 1996. 3. Champsocephalus gunnarin suurin sallittu saalis (TAC) on a) 311 tonnia FAO alueella 58.5.2 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 30 päivään kesäkuuta 1996. b) 1 000 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 31 päivään maaliskuuta 1996. Champsocephalus gunnarin kohdennettu kalastus FAO suuralueella 48.3 Etelämanner ja Shagsaarten alueella lopetetaan, jos jonkin jäljempänä 6 kohdan i alakohdassa mainittujen lajien sivusaaliit ylittävät vahvistetut kiintiöt. Jos Champsocephalus gunnarin kohdennetun kalastuksen aikana minkään jäljempänä 6 kohdan i alakohdassa luetellun lajin sivusaalis jollakin vetokerralla ylittää 5 prosenttia, kalastusaluksen on siirryttävä toisille kalavesille vähintään 5 merimailin päähän. Kalastusaluksella ei ole lupa kalastaa 5 päivän aikana alle 5 merimailin etäisyydellä vesistä, joilla sivusaalis ylitti 5 prosenttia. 4. Rapujen, paralomis spp. (Decapoda, alalahko Reptantia) suurin sallittu saalis (TAC) on - 1 600 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 2 päivään marraskuuta 1996. 5. Electrona carlsbergin suurin sallittu saalis on - 109 000 tonnia FAO suuralueella 48.3 Etelämanner 4 päivästä marraskuuta 1995 2 päivään marraskuuta 1996, josta enintään 14 500 tonnia Shagsaarten alueella, jota rajoittaa seuraavat pisteet yhdistävä viiva: E-52° 30', L-40°; E-52° 30', L-44°; E-54° 30', L-40° ja E-54° 30', L-44°. Electrona carlsbergin kohdennettu kalastus FAO suuralueella 48.3 Etelämanner ja Shagsaarten alueella lopetetaan, jos jonkin jäljempänä 6 kohdassa luetellun lajin sivusaalis ylittää vahvistetun rajan. Jos Electrona carlsbergin kohdennetun kalastuksen aikana jonkin jäljempänä 6 kohdassa luetellun lajin sivusaalis jollakin vetokerralla ylittää 5 prosenttia, kalastusaluksen on siiryttävä toisille kalavesille vähintään 5 merimailin päähän. Kalastusaluksella ei ole lupa kalastaa 5 päivän aikana alle 5 merimailin etäisyydellä vesistä, joilla sivusaalis ylitti 5 prosenttia. 6. i) Kalastettaessa FAO suuralueella 48.3 Etelämanner Gobionotothen gibberrifronsin sivusaaliit rajoitetaan 1 470 tonniin; Chaenocephalus aceratusin sivusaaliit rajoitetaan 2 200 tonniin; Pseudochaenichthys georgianusin Notothenia rossiin ja Lepidonotothen squamifronsin sivusaaliit rajoitetaan kukin 300 tonniin. ii) Jos Dissostichus eleginoidesiin tai Champsocephalus gunnarin kohdennetun kalastuksen aikana FAO alueella 58.5.2 Etelämanner Lepidonotothen squamifrons, Notothenia rossii, Channichthys rhinoceratus tai Bathyrajja spp. lajien sivusaaliit ylittävät 5 prosenttia, kalastusalusten on siiryttävä toisille kalavesille vähintään 5 merimailin päähän. Kalastusaluksella ei ole lupa kalastaa 5 päivän aikana alle 5 merimailin etäisyydellä vesistä, joilla sivusaalis ylitti 5 prosenttia. 7. Lepidonotothen squamifronsin suurin sallittu saalis (TAC) on FAO alueella 58.4.4 (Ob- ja Lenajokien rannat) Etelämanner 5 päivänä marraskuuta 1994 alkavan ja 2 päivänä marraskuuta 1996 päättyvän kaksivuotiskauden aikana: - 715 tonnia Lenajoen osalta ja 435 tonnia Objoen osalta. 8. Jonkin edellä mainitun lajin saaliita, jotka yhteisön alukset kalastivat tieteellisiin tarkoituksiin, pidetään osana kunkin lajin voimassa olevia pyyntirajoituksia edellä olevissa kohdissa esitetyllä tavalla. 6 artikla Pyydykset 1. Dissostichus eleginoidesin kalastus muuten kuin troolaamalla on kielletty alueella 58.5.2 Etelämanner. 2. Edellä 5 artiklan 4 kohdassa määritellyn ravunpyynnin osalta ainoastaan rapumerrat (ansat) sallitaan. Tämä kalastus rajoitetaan sukukypsiin urosrapuihin; kaikki naaras- ja alakokoiset urosravut on päästettävä vapaaksi. Paralomis spinosissima- ja P. formosa -lajeihin kuuluvat urosravut, joiden selkäkilven leveys on vähintään 102 millimetriä Paralomis spinosissiman osalta ja vähintään 90 millimetriä P. formosa osalta, voidaan pitää aluksella. Merellä käsitellyt ravut pakastetaan paloina (rapujen vähimmäiskoko voidaan määritellä palojen avulla). 3. Dissostichus eleginoidesin kalastus muuten kuin pitkälläsiimalla on kielletty FAO suuralueella 48.3 ja 48.4 Etelämanner. 4. Chamsocephalus gunnarin kalastus pohjatroolilla on kielletty FAO suuralueella 48.3 Etelämanner. 7 artikla Valvontatoimenpiteet Yhteisön aluksia koskee kolme erilaista saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää: 1. Kuukausittaisessa saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä aikaväli, jolla ilmoitukset tehdään, on yksi kalenterikuukausi. 2. Kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä kalenterikuukausi jaetaan kolmeen kirjaimilla A, B ja C merkittyyn ilmoitusjaksoon, jotka ajoittuvat tässä järjestyksessä kuukauden 1 päivästä 10 päivään, 11 päivästä 20 päivään ja 21 päivästä kuukauden viimeiseen päivään. 3. Jos saaliista ilmoitetaan viiden päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmän mukaisesti, jokainen kalenterikuukausi jaetaan kuuteen kirjaimilla A, B, C, D, ja F merkittyyn ilmoitusjaksoon, jotka ajoittuvat tässä järjestyksessä kuukauden 1 päivästä 5 päivään, 6 päivästä 10 päivään, 11 päivästä 15 päivään, 16 päivästä 20 päivään, 21 päivästä 25 päivään ja 26 päivästä kuukauden viimeiseen päivään. 8 artikla 1. Viiden päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan - Dissostichus eleginoidesin kalastukseen FAO suuralueilla 48.3 ja 48.4 Etelämanner 1 päivästä maaliskuuta 1996, - Champsocephalus gunnarin kalastukseen FAO suuralueella 48.3 Etelämanner, - Lepidonotothen squamifronsin kalastukseen FAO alueella 58.4.4 Etelämanner. 2. Kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan - ravunpyyntiin, paralomis spp. (Decapoda, alalahko Reptantia) FAO suuralueella 48.3 Etelämanner. Tiedot 31 päivän heinäkuuta ja 25 päivän elokuuta 1996 välisenä aikana saaduista saaliista on toimitettava komissiolle 25 päivään syyskuuta 1996 mennessä. - Champsocephalus gunnarin ja Dissostichus eleginoidesin ja muiden syvän veden lajien kalastukseen FAO alueella 58.5.2 Etelämanner. 3. Kuukausittaista saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää sovelletaan - Electrona carlsbergin kalastukseen FAO suuralueella 48.3 Etelämanner, - Euphasia superban kalastukseen FAO tilastollisella alueella 48 Etelämanner ja FAO alueella 58.4.2 Etelämanner. 4. Saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmiä sovelletaan kaikkiin tieteelliseen tutkimustarkoitukseen pyydettyihin lajeihin, jos saaliin määrä on tiettynä ajanjaksona suurempi kuin 5 tonnia. 9 artikla 1. Yhteisön kalastusalusten päälliköiden on tehtävä saalis- ja pyyntiponnistusilmoitus lippuvaltiona olevan jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille viimeistään seuraavana päivänä sen jälkeen, kun kyseinen ilmoitusjakso on päättynyt. 2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi jokaisen lippunsa alla purjehtivan ja alueellaan rekisteröidyn kalastusaluksen tekemä saalis- ja pyyntiponnistusilmoitus viimeistään kolmen päivän kuluessa kustakin ilmoitusjaksosta. Jokaisessa saalis- ja pyyntiponnistusilmoituksessa on eriteltävä kyseinen ilmoitusjakso. 3. Komissio antaa CCAMLR:lle tiedoksi 2 kohdan mukaisesti saamansa saalis- ja pyyntiponnistusilmoitukset viimeistään viiden päivän kuluessa kunkin ilmoitusjakson päättymisestä. 10 artikla Saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmään on sisällyttävä seuraavat tiedot: - aluksen nimi, - kyseisen aluksen ulkoiset tunnusmerkit, - kyseisten lajien kokonaissaaliit, - niiden päivien ja tuntien kokonaismäärä, joina kalastustoimintaa harjoitettiin, - kaikkien lajien säilytetyt saaliit ja sivusaalislajit kyseisen ilmoitusjakson aikana - pitkäsiimakalastuksen osalta koukkujen numero. 11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 päivän heinäkuuta 1995 ja tämän asetuksen voimaantulokuukautta seuraavan kuukauden viimeisen päivän välisenä aikana pyydetyt aluskohtaisesti jaotellut kokonaissaaliit niiden alusten osalta, jotka purjehtivat niiden lipun alla ja jotka on rekisteröity yhteisön alueella. Tämä ilmoitus on tehtävä 10 päivän kuluessa tämän ajanjakson päättymisestä. 2. Kaikkien rapuja (paralomis spp.) FAO suuralueella 48.3 Etelämanner ja FAO alueella 58.4.2 Etelämanner pyytävien alusten on ilmoitettava komissiolle seuraavat tiedot ennen 31 päivää heinäkuuta 1996 pyydetyistä ravuista 25 päivään elokuuta 1996 mennessä: - jokaisen 10 päivän ajanjakson osalta sijainti, päivämäärä, syvyys, mertojen määrät ja tiheys sekä vedessäoloaika, kaupallista kokoa olevien rapujen saaliit (määrät ja paino) käyttäen mahdollisimman tarkkaa asteikkoa, ei kuitenkaan pitempiä kuin 0,5° eikä leveämpiä kuin 1,0°, - liitteessä 1 vahvistetun menettelyn (35-50 rapua kerätään joka päivä juuri ennen keskipäivää vedetystä siimasta) mukaisesti otetun edustavan otoksen laji, koko ja sukupuoli sekä ansoilla pyydetyt sivusaaliit, ja - muut asiaa koskevat mahdolliset tiedot liitteessä I vahvistettujen edellytysten mukaisesti. 12 artikla Biologisten tietojen ilmoitusjärjestelmä 1. Kalastuskautena 1995/1996 Dissostichus eleginoides- ja Electrona carlsbergi -lajeja FAO suuralueella 48.3 ja 48.4 Etelämanner pyytävien yhteisön alusten ja suuralueella 48.3 pyytävien alusten on annettava sen jäsenvaltion, jonka lipun alla ne purjehtivat, toimivaltaisille viranomaisille tiedoksi viimeistään kalastuskuukautta seuraavan kunkin kuukauden 15 päivänä pyyntiponnistusten ja biologisten tietojen ilmoitusjärjestelmä. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän tiedoksiannon mukaiset tiedot kunkin kuukauden päättyessä. Komissio toimittaa nämä tiedot välittömästi CCAMLR:lle 3. Pyyntiponnistusten ja biologisten tietojen ilmoitusjärjestelmään on sisällyttävä seuraavat tiedot: - vetokertakohtaiset tiedot, jotka tarvitaan CCAMLR:n pitkäsiimakalastusta koskevan yksityiskohtaisen saalis- ja pyyntiponnistustietolomakkeen täyttämiseen (lomake C2, viimeisin versio Dissostichus eleginoidesin ja Electrona carlsbergin osalta, lomake C1 Chamsocephalus gunnarin osalta). Näihin tietoihin sisältyvät saaliiksi jääneiden ja vapautettujen tai kuolleiden merilintujen tai merinisäkkäiden lukumäärä, - edustava otos harjoitetun kalastuksen pituusjakaumamittauksista (lomake B2, viimeisin versio). Kalojen pituus on mitattava kokonaispituutena pyöristäen lähimpään alempaan senttimetriin ja pituusjakaumaotokset olisi otettava yhden kalaveden alueelta. Jos alus siirtyy toisille kalavesille kuukauden kuluessa, jokaisen kalaveden osalta on mitattava erilliset pituusjakaumat. 13 artikla Kalastustoiminnan keskeyttäminen CCAMLR:n ilmoitettua komissiolle, että 5 artiklassa jollekin kalakannalle tai kantaryhmälle vahvistettu TAC on täynnä tai että 5 artiklassa esitetty kalastuskausi on päättynyt, mikään yhteisön kalastusalus ei saa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata eikä purkaa aluksesta kyseisestä kannasta tai kantaryhmästä pyydettyjä kaloja kyseisen päivämäärän jälkeen. 14 artikla Silmäkoot 1. Troolia, ankkuroitua kierrenuottaa eikä vastaavia verkkoja, joiden jonkin osan silmäkoko on pienempi kuin liitteessä 3 esitetyt silmäkoot, ei saa käyttää eikä vetää kalastettaessa Notothenia rossii, Dissostichus eleginoides, Notothenia gibberifrons, Notothenia kempi, Lepidonotothen squamifrons ja Champsocephalus gunnari -lajeja tai näiden lajien ryhmiä. Kaikkien sellaisten keinojen ja välineiden käyttö, jotka tukkivat silmäkokoja tai pienentävät silmäkokoja, on kielletty. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen verkkojen liitteessä 3 määrätyt vähimmäissilmäkoot määritetään seuraavien sääntöjen mukaisesti: A. Tulkkien kuvaus a) Silmäkoon määrittämiseen käytettävien tulkkien on oltava kahden millimetrin vahvuisia, litteitä sekä kestävästä ja taipumattomasta aineesta valmistettuja. Tulkeissa on oltava yksi tai useampi suorasivuinen reuna, joka tai jotka on yhdistetty kaltevuudeltaan kaksi senttimetriä kahdeksaa senttimetriä kohti olevilla viistosivuisilla väliosilla. Tulkit on rei'itettävä kapeimmasta kohdastaan. b) Kunkin tulkin suorasivuiseen osaan tai osiin sekä viistoihin osiin on merkittävä yhdelle puolelle leveys millimetreinä mitattuna. Viistoihin osiin on tehtävä millimetriasteikko, ja leveys on merkittävä säännöllisin välein. B. Tulkin käyttö a) Havasta venytetään viistosti silmien pituussuunnassa. b) Edellä A kohdassa annettua kuvausta vastaava tulkki pujotetaan kapeimmasta kohdastaan silmään kohtisuorassa havaksen tasoon nähden. c) Tulkki pujotetaan käsin tai painon tai dynamometrin avulla silmään, kunnes silmän vastus pysäyttää sen viistojen reunojen kohdalla. C. Mitattavan silmän valitseminen a) Mitattavien silmien on muodostettava havaksen pituussuunnassa 20 yhtäjaksoisen silmän sarja. b) Alle 50 senttimetrin päässä jameista, nostoköydestä ja sulkuköysistä sijaitsevia silmiä ei mitata. Kyseinen etäisyys mitataan kohtisuorassa jameja, nostoköyttä ja sulkuköysiä vasten havaksen ollessa venytettynä mittaussuunnassa. Mittaamatta jätetään myös paikatut tai repeytyneet silmät sekä silmät, joihin on kiinitetty lisälaitteita. c) Edellä olevasta a alakohdasta poiketen mitattavien silmien ei tarvitse muodostaa yhtäjaksoista sarjaa, jos b alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät. d) Silmäkoko voidaan mitata ainoastaan silloin, kun verkko on märkä eikä se ole jäätynyt. D. Silmän mittaaminen Kunkin silmän koko on sama kuin tulkin leveys sen pysäytyspisteessä käytettäessä tulkkia B kohdan mukaisesti. E. Verkon silmäkoon määrittäminen Verkon silmäkoko on C ja D kohdassa kuvattujen menetelmien mukaan valittujen ja mitattujen silmien mittausten kokonaismäärän millimetreinä ilmoitettu aritmeettinen keskiarvo pyöristettynä lähimpään millimetriin. Mitattavien silmien kokonaismäärä on esitetty jäljempänä F kohdassa. F. Tarkastusmenettelyn vaiheet a) Tarkastaja mittaa kahdenkymmenen, edellä C kohdan mukaan valitun silmän sarjan pujottamalla tulkin käsin silmään painoa tai dynamometriä käyttämättä. Verkon silmäkoko määritetään sitten edellä E kohdan mukaisesti. Jos laskutoimitusten tulokset osoittavat, että silmäkoko ei ole voimassa olevien asetusten mukainen, on mitattava kaksi ylimääräistä, C kohdan mukaisesti valittua 20 silmän sarjaa. Silmäkoko lasketaan sitten uudelleen E kohdan mukaisesti ottaen huomioon 60 aikaisemmin mitattua silmää. Tämä silmäkoko on verkon silmäkoko sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä b alakohdan säännöksiä. b) Jos aluksen päällikkö asettaa kyseenalaiseksi a alakohdan mukaisesti määritetyn silmäkoon, niin tätä mittausta ei oteta huomioon silmäkokoa määritettäessä, ja verkko on mitattava uudelleen. Tulkkiin kiinnitettyä painoa tai dynamometriä on käytettävä uudessa mittauksessa. Painon tai dynamometrin valinta on jätettävä tarkastajan harkinnan varaan. Paino on kiinnitettävä (koukulla) tulkin kapeimmassa kohdassa olevaan reikään. Dynamometri voidaan kiinnittää tulkin kapeimmassa tai leveimmässä kohdassa olevaan reikään. Kansallisen toimivaltaisen viranomaisen on todistettava oikeaksi painon tai dynamometrin tarkkuus. Silmäkooltaan enintään 35 millimetriä oleviin edellä a alakohdan mukaisesti määritettyihin verkkoihin sovelletaan 19,61 newtonin suuruista voimaa (vastaa 2 kilogramman massaa) ja muihin verkkoihin 49,03 newtonin suuruista voimaa (vastaa 5 kilogramman massaa). Määritettäessä silmäkokoa edellä E kohdan mukaisesti (painoa tai dynamometriä käyttäen) ainoastaan 20 silmän sarja mitataan, jos painoa tai dynamometriä käytetään. 3. Pitkäsiimakalastuksesta johtuvan merilintujen satunnaisen kuolevuuden alentamiseksi sovellettavat toimenpiteet esitetään liitteessä IV. 15 artikla Ilmoitus uudenlaisesta kalastuksesta 1. Tässä artiklassa uudenlainen kalastus on jonkin lajin kalastusta, jossa käytetään erityistä pyyntimenetelmää FAO suuralueella Etelämanner, lukuun ottamatta FAO suuralueita 58.6, 58.7 Etelämanner ja FAO aluetta 58.5.1, josta a) CCAMLR:lle ei ole toimitettu perusteellisista tutkimuksista tai koekalastuksesta saatuja kalakannan levinneisyyttä, määrää, ikäjakaumaa, mahdollista tuottoa ja sen ominaislaatua koskevia tietoja, tai b) CCAMLR:lle ei ole koskaan toimitettu saalis- ja pyyntiponnistustietoja, tai c) CCAMLR:lle ei ole toimitettu saalis- ja pyyntiponnistustietoja kahdelta viimeisimmältä kalastuskaudelta, joilla kalastustoimintaa on harjoitettu. 2. Uudenlaisen kalastustoiminnan harjoittaminen CCAMLR:n sopimusalueella on kielletty, jollei sitä hyväksytä 6 kohdan mukaisesti. 3. Kaikkien yhteisön kalastusalusten päälliköiden, jotka aikovat aloittaa uudenlaisen kalastuksen CCAMLR:n sopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii, ja toimitettava kyseisille viranomaisille 4 kohdassa määritetyt tiedot parhaan kykynsä mukaan. 4. Jäsenvaltion, jolle on ilmoitettu aikomuksesta aloittaa uudenlainen kalastus CCAMLR:n sopimusalueella, on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja viimeistään neljä kuukautta ennen CCAMLR:n seuraavaa vuosikokousta. Ilmoitukseen on liitettävä kaikki seuraavat tiedot, jotka jäsenvaltio voi toimittaa: a) ehdotetun kalastuksen luonne, mukaan lukien saalislajit, pyyntimuodot, ehdotettu alue ja kannattavan kalastuksen edellyttämä saaliiden vähimmäistaso, b) merellä suoritetuista yksityiskohtaisista tutkimuksista saadut biologiset tiedot, joihin sisältyvät kalakannan levinneisyyttä, määrää, ikäjakaumaa ja sen ominaislaatua koskevat tiedot, c) yksityiskohtaiset tiedot toisen kanssa riippuvuussuhteessa olevista ja yhdessä elävistä lajeista sekä ehdotetun kalastuksen todennäköinen vaikutus niihin, d) tiedot muunlaisesta tällä alueella tai samanlaisesta muualla harjoitettavasta kalastustoiminnasta, joita voidaan käyttää apuna arvioitaessa mahdollista tuottoa. 5. Komissio toimittaa CCAMLR:n tarkasteltaviksi 4 kohdan mukaisesti saadut tiedot sekä kaikki muut sen käytettävissä olevat asianmukaiset tiedot. 6. Kun CCAMLR on tehnyt päätöksen, komissio hyväksyy uudenlaisen kalastuksen. 16 artikla Koekalastus Koekalastus määritellään kalastukseksi, joka aiemmin luokiteltiin 15 artiklassa määritellyksi uudenlaiseksi kalastukseksi. Koekalastus luokitellaan edelleen sellaiseksi, kunnes saatavilla on riittävät tiedot, jotta a) saalislajien levinneisyys, määrä ja ikäjakauma voidaan arvioida, mikä mahdollistaa kyseisenlaisen kalastuksen mahdollisen tuoton arvioimisen, b) kyseisenlaisen kalastuksen mahdollisia vaikutuksia riippuvaisiin ja vastaaviin lajeihin voidaan arvioida, c) CCAMLR:n tieteellinen komitea voi laatia ja antaa neuvoja sopivista pyyntimääristä sekä tarvittaessa pyyntiponnistuksen tasoista ja pyydyksistä. Koekalastuksen osalta toimitettavat tiedot esitetään liitteessä V. 17 artikla Säilyttämistoimenpiteiden soveltaminen tieteelliseen tutkimukseen 1. Jäsenvaltioiden, joiden alukset aikovat harjoittaa tieteellistä tutkimusta, jossa arvioidun saaliin odotetaan olevan vähemmän kuin 50 tonnia, on toimitettava suoraan CCAMLR:lle sekä kopiona komissiolle seuraavat tiedot: - aluksen nimi ja ulkoiset tunnusmerkit, - alue ja suuralue, joilla tutkimus aiotaan toteuttaa, - arvioitu CCAMLR:n sopimusalueelle saapumis- ja sieltä poistumispäivämäärä, - tutkimuksen tarkoitus, - todennäköisesti käytettävät kalastusvälineet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut yhteisön alukset vapautetaan silmäkokomääräyksiä, pyydystyyppikieltoja, suljettuja alueita, kalastuskausia ja kokorajoituksia koskevista säilyttämistoimenpiteistä sekä muista kuin 5 artiklan 8 kohdassa ja 8 artiklan 4 kohdassa määritellyistä ilmoitusjärjestelmissä asetetuista vaatimuksista. 3. Jäsenvaltioiden, joiden alukset aikovat harjoittaa tutkimusta, jossa arvioidun kokonaissaaliin odotetaan olevan enemmän kuin 50 tonnia, on toimitettava CCAMLR:lle tarkastelua varten sekä kopiona komissiolle CCAMLR:n laatimalla lomakkeella tutkimussuunnitelmat vähintään kuusi kuukautta ennen tutkimuksen suunniteltua aloittamispäivää. Suunniteltua tieteellisiin tarkoituksiin harjoitettavaa kalastustoimintaa ei saa aloittaa ennen kuin CCAMLR on saanut suoritettua tarkastelunsa ja sen päätös on annettu tiedoksi. 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava saalis- ja pyyntiponnistustiedot näiden säännösten alaisten tieteellisten tutkimusten tuloksista CCAMLR:lle sekä kopiona komissiolle vetokertakohtaisella lomakkeella (lomake C4). Jäsenvaltion on toimitettava CCAMLR:lle sekä kopiona komissiolle yhteenveto tuloksista 180 päivän kuluessa tutkimuksen päättymisestä CCAMLR:lle sekä komissiolle kopiona on toimitettava täydellinen kertomus tutkimustuloksista 12 kuukauden kuluessa. 18 artikla Liitteessä II vahvistetaan ravunpyynnin koekalastusjärjestelmää FAO suuralueella 48.3 Etelämanner kalastuskaudesta 1995-1996 kalastuskauteen 1997-1998 koskevat säännöt sekä sallitut kalastusalueet. 19 artikla Yhteisön kalastusaluksilla on oltava vähintään yksi CCAMLR:n osoittama tieteellinen tarkkailija, jos kyseiset alukset kalastavat - Lepidonotothen squamifronsia FAO suuralueella 58.4.4 Etelämanner 5 päivästä marraskuuta 1995 2 päivään marraskuuta 1996, - Dissostichus eleginoidesia FAO suuralueella 48.3 ja 48.4 1 päivästä maaliskuuta 31 päivään elokuuta 1996, - Champsocephalus gunnaria FAO suuralueella 48.3 4 päivästä marraskuuta 1995 31 päivään maaliskuuta 1996. Jokaisen aluksen, joka aikoo osallistua kalastukseen, on toteutettava tieteellinen tutkimus tutkimuspäätöksen mukaisesti. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava luettelo ehdotetuista troolitutkimusasemista komissiolle ja CCAMLR:lle sekä kopiona komissiolle vähintään yksi kuukausi ennen tutkimuksen aloittamista. 20 artikla Muovisten pakkausnauhojen käytön vähentämistä koskevat säännökset Muovisten pakkausnauhojen käyttö kalastusaluksilla syöttilaatikoiden tiiviyden varmistamiseen on kielletty kalastuskaudella 1996-1997. Pakkausnauhojen käyttö muihin tarkoituksiin sellaisilla kalastusaluksilla, joilla ei ole aluksella jätteenpolttouuneja, on kielletty kalastuskaudella 1996/1997. 21 artikla Komissio tekee tähän asetukseen CCAMLR:n suositusten täytäntöön panemiseksi tarvittavat muutokset neuvoston asetuksessa 3760/92 olevassa 18 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 22 artikla Kumotaan muodollisesti asetus (ETY) N:o 2245/85. 23 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. (1) EYVL N:o L 389, 31.12.1992, s. 1 (2) EYVL N:o L 261, 20.10.1993, s. 1 (3) EYVL N:o L 252, 5.9.1981, s. 26 (4) EYVL N:o L 210, 7.8.1985, s. 2 (5) EYVL N:o L 19, 22.1.1994, s. 5 (6) EYVL N:o L 171, 6.7.1994, s. 7 LIITE I Vaaditut tiedot ravun koepyynnin osalta FAO suuralueella 48.3 Etelämanner Saalis- ja pyyntiponnistustiedot - Pyyntimatkan kuvaus - Pyyntimatkan koodi, aluskoodi, luvan numero, vuosi. - Merran kuvaus - Kaaviot ja muut tiedot, mukaan luettuna merran muoto, mitat, silmän koko, suppilon sijainti, aukko ja suunta, kammioiden määrä, poistoaukko. - Pyyntiponnistuksen kuvaus - Päivämäärä, aika, pyydyksen laskupaikan leveys- ja pituusasteet, pyydyksen laskun kompassilukemat, laskettujen mertojen kokonaismäärä, mertojen tiheys siimassa, kadotettujen mertojen määrä, syvyys, vedessäoloaika, syöttityyppi. - Saaliin kuvaus - Säilytetyn saaliin määrä ja koko, kaikkien lajien sivusaaliit (ks. taulukko 1), arkistointinumero näytetietojen kanssa yhdistämistä varten. >TAULUKON PAIKKA> Biologiset tiedot Näitä tietoja varten rapuotos on otettava siimasta, joka on vedetty juuri ennen keskipäivää, keräämällä siimaan tietyin välein asetettujen useiden mertojen koko sisältö niin, että osanäyte koostuu 35-50 yksilöstä. - Pyyntimatkan kuvaus - Pyyntimatkan koodi, aluskoodi, luvan numero. - Näytteen kuvaus - Päivämäärä, asema pyydyksen laskun alkaessa, kompassilukemat pyydyksen laskun alkaessa, siiman numero. - Tiedot - Laji, sukupuoli, vähintään 35 yksilön pituus, esiintyykö rhizocephalan-loista tai ei, tiedot ravun lopullisesta käytöstä (säilytetty, heitetty pois, hävitetty), tiedot merran numerosta, josta rapu on peräisin. LIITE II Ravunpyynnin koekalastusjärjestelmä FAO suuralueella 48.3 Etelämanner kalastuskaudella 1995-1996 Seuraavia toimenpiteitä sovelletaan kaikkeen ravunpyyntiin tilastollisella suuralueella 48.3 kalastuskautena 1995/96. Kaikkien ravunpyyntiin FAO suuralueella 48.3 Etelämanner osallistuvien alusten on toteutettava kalastustoimensa jäljempänä esitetyn koekalastusjärjestelmän mukaisesti: 1. Koekalastusjärjestelmä on kolmivaiheinen. Jokaisen kalastusta harjoittavan aluksen on suoritettava kaikki kolme vaihetta. Jäljempänä esitetty 1 vaihe on suoritettava ensimmäisen kalastuskauden aikana, jona alus osallistuu koekalastusjärjestelmään. Jäljempänä esitety 2 ja 3 vaiheet on suoritettava seuraavan kalastuskauden aikana. 2. Alusten on suoritettava koekalastusjärjestelmän 1 vaihe niiden ensimmäisen koekalastusjärjestelmään osallistumiskauden alussa. Seuraavat edellytykset koskevat 1 vaihetta: i) 1 vaihe määritellään aluksen 200 000 ensimmäisen mertatunnin pyyntiponnistukseksi sen ensimmäisen kalastuskauden alusta. ii) Jokaisen aluksen, joka suorittaa 1 vaihetta, on toteutettava 200 000 mertatunnin pyyntiponnistuksena kokonaisalueella, joka muodostuu kahdestatoista 0,5° leveästä ja 1° pitkästä lohkosta. Jokaisen selkäsiiman osalta mertatunnit lasketaan kertomalla selkäsiimassa olevien mertojen kokonaismäärä ajalla (tunteina), jonka kyseinen selkäsiima on ollut vedessä. Vedessäoloaika määritetään kunkin selkäsiiman osalta pyydyksen laskemisesta sen vetämiseen. iii) Alukset eivät saa kalastaa kahdentoista 0,5° leveän ja 1° pitkän lohkon muodostaman alueen ulkopuolella ennen 1 vaiheen suorittamista. iv) Alukset eivät 1 vaiheen aikana saa käyttää 30 000:ta mertatuntia enempää yhdellä 0,5° leveällä ja 1° pitkällä lohkolla. v) Jos alus palaa satamaan ennen kuin se on käyttänyt 200 000 mertatuntia 1 vaiheessa, jäljellä olevat mertatunnit on käytettävä ennen kuin alus voi pitää 1 vaihetta suoritettuna. vi) Kun alukset ovat käyttäneet koekalastukseen 200 000 mertatuntia, alusten on pidettävä 1 vaihetta suoritettuna ja aloitettava tavallinen kalastus. 3. Tavalliset kalastustoimet on toteutettava 3 artiklassa, 5 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 2 kohdassa ja 8 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen säännösten mukaisesti. 4. Tavallisten kalastustoimien toteuttamiseksi koekalastusjärjestelmän 1 vaiheen jälkeen sovelletaan 7 artiklan 2 kohdassa esitettyä kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää. 5. Alusten on suoritettava koekalastusjärjestelmän 2 vaihe niiden toisen koekalastusjärjestelmään osallistumiskauden alussa. Seuraavat edellytykset koskevat 2 vaihetta: i) Jokaisen 2 vaiheessa olevan aluksen on kalastettava kolmella pienellä neliöllä, joiden pinta-ala on noin 26 neliömeripeninkulmaa (nämä neliöt ovat 6° leveät ja 7,5° pitkät). Nämä neliöt ovat koekalastusjärjestelmän 1 vaiheessa rajattujen lohkojen osa-alueita. ii) Alusten päälliköt päättävät kalastettavien kolmen neliön sijainnin, mutta valitut neliöt eivät saa olla vierekkäisiä ja kahden neliön rajojen välisen välimatkan on oltava vähintään 4 merimailia. iii) Alukset kalastavat jatkuvasti (lukuun ottamatta hätätilanteitä tai huonoja sääolosuhteita) yhden ainoan neliön sisällä, kunnes keskimääräinen saalis mertaa kohden on laskenut vähintään 25 prosenttiin sen alkuperäisestä arvosta ja voivat sen jälkeen jatkaa kalastamista vielä 7 500 mertatunnin ajan. Yhdellä neliöllä saa käyttää enintään 50 000 mertatuntia. Saaliiden lähtötaso tietyllä neliöllä määritellään 2 vaiheessa keskimääräiseksi saaliiksi mertaa kohden, joka lasketaan matemaattisesti kyseisellä neliöllä tehdystä viidestä ensimmäisestä mertojen laskusta. Näiden ensimmäiseksi mereen laskettujen mertojen on oltava vedessä vähintään 24 tuntia. iv) Alusten on lopetettava kalastus yhdellä neliöllä ennen kuin ne aloittavat toimet toisella neliöllä. v) Alusten on pyrittävä jakamaan pyyntiponnistus neliölle, eivätkä ne saa asettaa pyydyksiä samaan paikkaan joka pyyntikerralla. Kahden neliön rajojen välisen välimatkan on oltava vähintään 4 merimailia. vi) Kun kalastustoimet kolmannella neliöllä päättyvät, kalastusalusten on pidettävä 2 vaihetta suoritettuna ja aloitettava tavallinen kalastus. 6. Tavallisten kalastustoimien toteuttamiseksi koekalastusjärjestelmän 2 vaiheen jälkeen sovelletaan kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmää. 7. Alusten on suoritettava koekalastusjärjestelmän 3 vaihe niiden toisen koekalastusjärjestelmään osallistumiskauden lopussa. Seuraavat edellytykset koskevat 3 vaihetta: i) Aluksen on aloitettava koekalastusjärjestelmän 3 vaiheen suorittaminen noin yhtä viikkoa ennen sen toisen kalastuskauden päättymistä. Aluksen kalastuskausi päättyy, jos alus lopettaa kalastuksen vapaaehtoisesti tai jos kalastus lopetetaan TAC:n täyttymisen vuoksi. ii) Jos aluksen päällikkö lopettaa kalastustoimet vapaaehtoisesti, aluksen on aloitettava 3 vaiheen toteuttaminen noin yhtä viikkoa ennen sen kalastustoimien lopettamista. iii) CCAMLR ilmoittaa (kymmenen päivän saaliiden ja pyyntiponnistusten ilmoitusjärjestelmässä esitettyjen suuntaviivojen mukaisesti) kaikille sopimuspuolille, jotka suorittavat toisen koekalastuskauden toimiaan, että näiden olisi aloitettava 3 vaihe, kun jäljellä on noin yksi viikko ennen TAC:n täyttymistä ja kalastuksen lopettamista. iv) Jokaisen aluksen on 3 vaiheen suorittamiseksi palattava niille kolmelle neliölle, joilla se kalasti koekalastusjärjestelmän 2 vaiheessa ja toteutettava 10 000-15 000 mertatunnin pyyntiponnistus jokaisella neliöllä. 8. Edellä 2 ja 3 vaiheessa kerättyjen tietojen analysoinnin helpottamiseksi alusten on ilmoitettava sen neliön rajojen, jolla se kalasti, koordinaatit sekä päivämäärä, mertojen lukumäärä ja tiheys sekä aika, jonka ne olivat vedessä, ja saalis (määrät ja paino) kultakin pyyntikerralta. 9. Koekalastusjärjestelmän piirissä 30 päivään kesäkuuta mennessä kerätyt tiedot on toimitettava CCAMLR:lle seuraavan 12 kuukauden ajanjakson 31 päivään elokuuta mennessä; 12 kuukauden ajanjakso määritellään ajanjaksoksi 1 päivästä heinäkuuta seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta. 10. Alusten, jotka suorittavat kaikki kolme koekalastusjärjestelmän vaihetta, ei edellytetä harjoittavan koekalastusta seuraavina kalastuskausina. Näiden alusten on kuitenkin noudatettava 3 artiklassa, 5 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 2 kohdassa ja 8 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja suuntaviivoja. 11. Kalastusalusten on osallistuttava koekalastusjärjestelmään itsenäisesti (esimerkiksi alukset eivät saa tehdä yhteistyötä koevaiheiden suorittamiseksi). 12. Koekalastusjärjestelmän aikana pyydettyjä rapuja on pidettävä osana kyseisellä kalastuskaudella voimassa olevaa TAC:tä (esimerkiksi kalastuskaudella 1995/1996 koesaaliita pidetään osana 5 artiklan 4 kohdassa vahvistettua 1 600 tonnin TAC:tä). 13. Koekalastusjärjestelmä perustetaan kolmeksi 12 kuukauden ajanjaksoksi (1995/96-1997/98), ja komissio voi tarkistaa järjestelmän yksityiskohtia tänä ajanjaksona. Kalastusalusten, jotka aloittavat koekalastuksen 12 kuukauden ajanjaksona 1996/97, on suoritettava järjestelmä 12 kuukauden ajanjakson 1998/99 aikana; 12 kuukauden ajanjakso määritellään ajanjaksoksi 1 päivästä heinäkuuta seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta. LIITE III Edellä 14 artiklassa säädetty vähimmäissilmäkoko >TAULUKON PAIKKA> LIITE IV Toimenpiteet pitkäsiimakalastuksen aikana aiheutuneen merilintujen satunnaisen kuolevuuden vähentämiseksi CCAMLR:n sopimusalueella, lukuun ottamatta FAO suuralueita 58.6, 58.7 Etelämanner ja FAO aluetta 58.5.1 a) Kalastustoimet on toteutettava siten, että koukku, johon syötti on kiinnitetty, uppoaa mahdollisimman pian sen jälkeen, kun se on laskettu veteen. Ainoastaan sulatettuja syöttejä saa käyttää. b) Pitkiäsiimoja saa laskea ainoastaan yöllä (hämäräjakson aikana). Laskettaessa pitkiäsiimoja yöllä ainoastaan vähäisiä aluksen turvallisuuden varmistavia valoja saa käyttää. c) Pitkiäsiimoja laskettaessa tai nostettaessa mereen ei saa heittää kalanjätteitä; jos kalanjätteiden päästämistä mereen ei voida välttää, se on tehtävä toiselta puolelta alusta kuin se, jolle pitkätsiimat lasketaan tai jolta ne nostetaan ja/tai mahdollisimman kaukana tästä alueesta. d) Olisi kaikin tavoin pyrittävä varmistamaan, että pitkäsiimakalastuksen aikana pyydyksiin elävinä kiinni jääneet linnut saataisiin päästettyä irti elävinä ja että aina, kun se on mahdollista, koukut irrotettaisiin vaarantamatta kyseisen linnun henkeä. e) Käytettäessä pitkiäsiimoja olisi hinattava selkäsiimaa, jonka tarkoituksena on pelottaa lintuja asettumasta syöttien päälle. Yksityiskohtainen kuvaus selkäsiimasta ja sen käyttötavasta annetaan tähän toimenpiteeseen liitetyssä lisäyksessä. Leikarien lukumäärään ja sijoittamiseen liittyvät rakennetta koskevat yksityiskohdat voivat vaihdella edellyttäen, että tapsien peittämä tosiasiallinen veden pinta-ala on vähintään tässä määritellyn mallin peittämän pinta-alan suuruinen. Siiman jännittämiseksi vedessä vedettävää laitetta koskevat yksityiskohdat voivat myös vaihdella. f) Seurantalaitteiden käyttö aluksilla, jotka kalastavat CCAMLR:n sopimusalueella, on kielletty kalastuskaudesta 1994/1995. g) Lepidonotothen squamifronsin kohdennetun kalastuksen aikana FAO suuralueella 58.4.4 Etelämanner pyyntikaudella 1995-1996 seurantalaitteiden vuoksi kunkin merilintulajin kuolleiden ja vahingoittuneiden yksilöiden määrät on myös ilmoitettava. h) Muita muunnoksia selkäsiimasta voidaan testata aluksilla, joilla on kaksi tarkkailijaa, joista vähintään yhden on oltava CCAMLR:n kansainvälisen tieteellisen tarkkailusuunnitelman mukaisesti nimitetty. Lisäys on liitteenä. Lisäys liitteeseen IV 1. Selkäsiima on jännitettävä aluksen perään ja kiinnitettävä noin 4,5 metriä vedenpinnan yläpuolelle siten, että siima on suoraan sen paikan yläpuolella, jossa syötit osuvat veteen. 2. Selkäsiiman halkaisijan on oltava noin 3 millimetriä, sen on oltava vähintään 150 metriä pitkä ja sen päässä on oltava laite, jolla siima jännittyy siten, että selkäsiima pysyy suoraan aluksen perässä myös vastatuulessa. 3. Selkäsiimaan olisi kiinnitettävä viisi tapsia, jotka muodostuvat kahdesta, halkaisijaltaan noin 3 millimetriä paksusta köydestä, 5 metrin välein siitä kohdasta alkaen, jossa selkäsiima kiinnitetään alukseen. Tapsin pituuden olisi vaihdeltava noin 3,5 metristä aluksen lähellä noin 1,25 metriin viidennen tapsin kohdalla. Selkäsiimaa käytettäessä tapsien olisi ylettävä meren pintaan ja ajoittain tultava veden pinnan yläpuolelle, kun alus kohoaa aallokossa. Leikarit olisi asetettava selkäsiiman hinauspisteeseen, tapsien kiinnityspisteen molemmin puolin ja aivan selkäsiiman päähän kiinnitettävän painon viereen. Jokaisessa tapsissa olisi myös oltava leikari kohdassa, jossa se on kiinnitetty selkäsiimaan. >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE V Koekalastuksesta toimitettavat tiedot 1. Sen varmistamiseksi, että CCAMLR:n tieteellisen komitean käytettävissä on koekalastusaikana asianmukaiset tiedot arvion tekemiseksi i) tieteellinen komitea laatii (ja päivittää tarvittaessa vuosittain) tietojen keräämissuunnitelman, jossa eritellään asianmukaisten koekalastusta koskevien tietojen saamiseen tarvittavat tiedot ja esitetään siihen tarvittavat toimet, ii) jokaisen tällaista kalastustoimintaa harjoittavan jäsenen on vuosittain (määrättynä päivänä) toimitettava CCMLR:lle tieteellisen komitean laatimassa tietojen keräämissuunnitelmassa eritellyt tiedot, iii) jokaisen tällaista kalastustoimintaa harjoittavan jäsenen tai jäsenen, joka aikoo sallia alustensa harjoittaa tällaista toimintaa, on vuosittain laadittava tutkimus- ja kalastustoimintasuunnitelma ja toimitettava se CCAMLR:lle määrättyyn päivään mennessä, jotta tieteellinen komitea ja toimikunta voivat tarkastaa sen, iv) ennen kuin jäsen voi antaa aluksilleen luvan jatkaa jo käynnissä olevaa koekalastustoimintaa, kyseisen jäsenen on ilmoitettava siitä toimikunnalle vähintään kolme kuukautta ennen toimikunnan sääntömääräistä kokousta, eikä kyseinen jäsen saa aloittaa koekalastusta ennen kuin kyseinen kokous päättyy, v) jos tietojen keräämissuunnitelmassa eriteltyjä tietoja ei ole toimitettu CCAMLR:lle viimeisimmältä kalastuskaudelta, jolla koekalastusta harjoitettiin, tietonsa ilmoittamatta jättänyttä jäsentä kielletään jatkamasta koekalastusta, kunnes asianmukaiset tiedot on toimitettu CCAMLR:lle ja kunnes tieteellisellä komitealla on ollut mahdollisuus tarkastaa tiedot, vi) pyyntikapasiteetti ja -ponnistus rajoitetaan varopyyntirajoituksella tasolle, joka on ainoastaan hiukan enemmän kuin tietojen keräämissuunnitelmassa määriteltyjen tietojen saamiseksi tarvittava ja 16 artiklassa esitettyjen arvioiden tekemiseen edellytetty taso, vii) jokaisen koekalastukseen osallistuvan aluksen nimi, tyyppi, koko, rekisteröintinumero ja radiokutsutunnus on ilmoitettava CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kalastuskauden alkua, ja viii) jokaisella koekalastukseen osallistuvalla aluksella on oltava tieteellinen tarkkailija sen varmistamiseksi, että tietoja kerätään sovitun tietojen keräämissuunnitelman mukaisesti, sekä avustamassa biologisten ja muiden asianmukaisten tietojen keräämisessä. 2. Tietojen keräämissuunnitelmaan, jonka tieteellinen komitea laatii ja jota se pitää ajan tasalla, on sisällyttävä tarvittaessa i) selvitys pyyntiponnistuksesta ja siihen liittyvistä biologisista, ekologisista ja ympäristöä koskevista tiedoista, ii) suunnitelma pyyntiponnistuksen kohdentamisesta koevaiheessa niiden asianmukaisten tietojen hankkimiseksi, joita tarvitaan kalastuspotentiaalin ja hyödynnettyjen, näistä riippuvaisten ja näitä vastaavien kantojen ekologisten suhteiden sekä epäsuotuisten vaikutusten todennäköisyyden arvioimiseen, ja iii) arvio aikataulusta, jota käytetään määriteltäessä hyödynnettyjen, näistä riippuvaisten ja näitä vastaavien kantojen reaktioita kalastustoimintaan. 3. Tutkimus- ja kalastustoimintasuunnitelmiin, jotka koekalastukseen osallistuvien jäsenten tai jäsenten, jotka aikovat osallistua siihen, on laadittava, on sisällyttävä kaikki seuraavat tiedot, jotka jäsen pystyy toimittamaan: i) selvitys siitä, kuinka jäsenen toiminta sopii yhteen tieteellisen komitean laatiman tietojen keräämissuunnitelman kanssa, ii) selvitys koekalastuksen luonteesta, mukaan lukien saalislajit, pyyntimenetelmät, ehdotettu alue ja tulevalle kaudelle ehdotetut pyynnin enimmäistasot, iii) perusteellisilta tutkimusmatkoilta saadut biologiset tiedot, esimerkiksi tiedot kannan levinneisyydestä, määrästä ja ikärakenteesta sekä sen ominaislaatua koskevat tiedot, iv) yksityiskohtaiset tiedot riippuvaisista ja vastaavista kannoista sekä todennäköisyys, jolla ehdotettu kalastus vaikuttaa niihin, ja v) tiedot muunlaisesta kalastuksesta samalla alueella tai samanlaisesta kalastuksesta muilla alueilla, joita voidaan käyttää arvioitaessa mahdollista tuottoa.