Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS eurooppalaisesta standardoinnista sekä neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY samoin kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/105/EY ja 2009/23/EY muuttamisesta /* KOM/2011/0315 lopullinen - 2011/0150 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA · Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Eurooppalainen standardointi pohjautuu teollisuuden, viranomaisten ja muiden intressitahojen vapaaehtoiseen yhteistyöhön järjestelmässä, joka perustuu avoimuuteen ja konsensukseen. Euroopan teollisuudelle standardit kuvastavat parasta käytäntöä tietyllä alalla, koska niitä muotoiltaessa hyödynnetään kaikkien osallistujien asiantuntemusta. Tulevaisuudessa eurooppalaisella standardoinnilla on ratkaisevan tärkeä rooli monilla eri aloilla – paljon useammilla kuin nyt. Kyse on esimerkiksi Euroopan kilpailukyvyn tukemisesta, kuluttajien suojelemisesta, esteettömyyden lisäämisestä vammaisille ja ikääntyneille ja ilmastonmuutoksen torjumisesta. Jotta voidaan vastata esiin nouseviin tarpeisiin ripeästi kaikilla aloilla, eurooppalaisen standardointijärjestelmän on oltava kattava, eri osapuolet mukaan ottava, tehokas ja teknisen kehityksen tasalla. Järjestelmä rakentuu nykyjärjestelmän vahvuuksille, mutta sen on oltava myös joustava ja pystyttävä vastaamaan tuleviin haasteisiin, kun niitä ilmenee. Komissio korosti tiedonannossaan Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia [KOM(2010) 2020], että on tarpeen parantaa eurooppalaista standardointimenettelyä ja standardien käyttöä Euroopassa, jotta eurooppalaiset ja kansainväliset standardit palvelisivat Euroopan teollisuuden pitkän aikavälin kilpailukykyä ja jotta voidaan saavuttaa tärkeät poliittiset tavoitteet sellaisilla aloilla kuin sähköiset viranomaispalvelut, sähköinen terveydenhuolto ja sähköisten palvelujen esteettömyys. Euroopan parlamentti hyväksyi 21. lokakuuta 2010 eurooppalaista standardointia käsittelevän mietinnön [A7-0276/2010], jossa todettiin, että eurooppalaista standardointiprosessia tarkistettaessa olisi säilytettävä sen monet edut, paikattava sen puutteet ja saavutettava oikea tasapaino eurooppalaisten, kansallisten ja kansainvälisten näkökulmien välillä. Lisäksi mietinnössä tunnustetaan, että etenkin tieto- ja viestintätekniikan alalla avain innovatiivisuuteen ja kilpailukykyyn on yhteentoimivuus. Huhtikuun 13. päivänä 2011 antamassaan tiedonannossa Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – 12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi komissio esitti 12 ensisijaista avaintoimea, jotka EU:n toimielinten on määrä vahvistaa vuoden 2012 loppuun mennessä. Yksi avaintoimista on eurooppalaisen standardoinnin ulottaminen koskemaan myös palveluja. · Yleinen tausta Standardit ja standardointi ovat EU:lle erittäin tehokkaita poliittisia välineitä. Standardeja ja standardointia käytetään politiikan välineinä, joilla huolehditaan muun muassa tuotteiden sisämarkkinoiden toimivuudesta, verkostojen ja järjestelmien yhteentoimivuudesta etenkin tieto- ja viestintätekniikan alalla, korkeatasoisesta kuluttajansuojasta ja ympäristönsuojelusta sekä innovoinnin ja sosiaalisen osallisuuden lisäämisestä. Standardit ja standardointi tarjoavat Euroopan taloudelle toki paljon laajempaakin hyötyä. Digitaaliyhteiskunnassa standardit ovat välttämättömiä, jotta etenkin tieto- ja viestintätekniikan alan verkostot ja järjestelmät ovat yhteentoimivia. Digitaalisessa yhteiskunnassa tieto- ja viestintäteknisiä ratkaisuja käytetään kaikilla toimialoilla ja ihmisten arkielämässä. Näiden ratkaisujen, sovellusten ja palvelujen täytyy pystyä viestimään keskenään eli olla yhteentoimivia. Yhteentoimivuutta varten tarvitaan standardeja. Eurooppalaisilla standardeilla on erittäin suuri merkitys teollisuustuotteiden sisämarkkinoiden toiminnalle. Niillä korvataan kansallisia, usein ristiriitaisiakin standardeja, jotka saattavat muodostaa teknisiä esteitä kansallisten markkinoiden toiminnalle. Tässä asetuksessa standardit jaetaan kahteen luokkaan: komission pyynnöstä eli toimeksiannosta laadittavat eurooppalaisten standardointielinten muotoilemat standardit sekä muut, muiden toimijoiden (yritykset, kansalliset standardointielimet, eri sidosryhmät jne.) aloitteesta laadittavat eurooppalaiset standardit. Tässä ehdotuksessa puututaan kolmeen keskeiseen ongelmaan. 1. Maailma ja yhteiskunta muuttuvat nopeasti etenkin sellaisilla aloilla, joilla tuotteiden elinkaari ja kehityssyklit ovat erittäin lyhyitä, minkä vuoksi standardit on pidettävä nopean teknologisen kehityksen tasalla. Joidenkin sidosryhmien mielestä komission pyyntöön perustuva eurooppalaisten standardien laatimisprosessi on kokonaisuudessaan liian hidas. Hitaan standardoinnin päähaittana on se, että keskenään ristiriitaisten kansallisten standardien soveltaminen jatkuu ja että se saattaa aiheuttaa teknisiä esteitä tuotantoketjuun tai kauppaan siinä tapauksessa, että kansallista standardia käytetään protektionistisiin tarkoituksiin. Toiseksi on huomattava, että jos yhdenmukaistettuja standardeja ei ole, yritykset eivät pysty esittämään vaatimustenmukaisuusolettamusta tietyn standardin perusteella vaan joutuvat osoittamaan olennaisten vaatimusten täyttymisen asiaan sovellettavassa EU-lainsäädännössä vahvistetun vaatimustenmukaisuusmoduulin mukaisesti. Kummassakaan tapauksessa yritykset eivät välty niiltä kustannuksilta, jotka johtuvat sisämarkkinoiden tai vaatimustenmukaisuudenarviointimenettelyjen pirstaleisuudesta. Kansallisten standardien ristiriitaisuus tai yhdenmukaistettujen standardien puute kasvattaa liiketoiminta- ja yksikkökustannuksia, kun joudutaan valmistamaan toisistaan poikkeavia tuote-eriä. Teollisuus reagoi tilanteeseen perustamalla epävirallisia standardointimenettelyjä, joilla teknisiä eritelmiä voidaan muokata nopeasti ja sitä kautta huolehtia yhteentoimivuudesta kansainvälisesti. 2. Standardit ja standardointi aiheuttavat pk-yrityksille erinäisiä ongelmia. Yksi pahimmista ongelmista on monien sidosryhmien mielestä se, ettei pk-yrityksillä yleisesti ottaen ole riittävää edustusta standardointitoimissa etenkään Euroopan tasolla. Lisäksi standardit liittyvät usein kansalaisten turvallisuuteen ja hyvinvointiin, verkostojen tehokkuuteen, ympäristöön ja muihin yleisen politiikan osa-alueisiin. Vaikka standardeilla on merkittävä rooli yhteiskunnan toiminnassa, yhteiskunnan sidosryhmien näkemyksiä ei ole riittävällä tavalla otettu mukaan EU:ssa tapahtuvaan standardointiin. Pk-yritysten ja yhteiskunnan sidosryhmien liian vähäistä edustusta standardointitoiminnassa on pyritty lievittämään niitä edustaville järjestöille myönnettävällä rahoituksella. Avustuskelpoisuuskriteerit, avustusten käyttöehdot ja rahoitustuen laji vaihtelevat suuresti. Eräät järjestöt saavat toimikohtaisia avustuksia ja toiset myös toiminta-avustuksia. Kaikkein kielteisin seuraus pk-yritysten ja yhteiskunnan sidosryhmien aliedustuksesta on se, että niiden mahdollisuudet vaikuttaa prosessiin jäävät vähäisiksi. 3. Monet tieto- ja viestintätekniikan alan yhteentoimivuusstandardit eivät ole eurooppalaisten standardointielinten vaan muiden standardeja laativien organisaatioiden (kansainvälisten foorumien ja konsortioiden) laatimia. Konkreettisen esimerkin tarjoavat internetiin ja World Wide Webiin liittyvät standardit. Lähinnä erikoisasiantuntemuksen puutteen vuoksi perinteiset standardointielimet eivät toimi tieto- ja viestintätekniikan alalla, minkä vuoksi suuri osa maailmassa tehtävästä alan standardoinnista tapahtuu nykyään virallisen eurooppalaisen tai kansainvälisen standardointijärjestelmän ulkopuolella. Julkisissa hankinnoissa, jotka kuuluvat direktiivin 2004/18/EY soveltamisalaan, voidaan tätä nykyä viitata foorumien ja konsortioiden standardeihin vain poikkeustilanteissa. Koska nämä standardit eivät sellaisenaan sovi mihinkään niistä standardiluokista, joihin viranomaiset voivat viitata tarjouspyynnöissään, varovaiset viranomaiset eivät viittaa niihin. Seurauksena on, että niiden hankkima tieto- ja viestintätekniikka ei välttämättä ole yhteentoimivaa muiden viranomaisten hankkiman tekniikan kanssa. Tämän vuoksi viranomaiset eivät usein pysty määrittelemään tieto- ja viestintätekniikkastrategiaansa ja ‑arkkitehtuuriansa organisaatioiden välinen yhteentoimivuus mukaan luettuna. · Voimassa olevat aiemmat säännökset Tällä ehdotuksella korvataan osa direktiivistä 98/34/EY ja kumotaan päätökset N:o 1673/2006/EY ja 87/95/ETY. · Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Aloite täydentää Eurooppa 2020 ‑strategian lippulaiva-aloitteita Innovaatiounioni [KOM(2010)546], Teollisuuspolitiikka [KOM(2010)614], Euroopan digitaalistrategia [KOM(2010)245] ja Resurssitehokas Eurooppa [KOM(2011)21]. Lisäksi sillä pannaan täytäntöön sisämarkkinoiden toimenpidepaketti [KOM(2011)206] ja Euroopan vammaisstrategia 2010–2020 [KOM(2010)636]. Se on osa komission työohjelmassa 2011 esitettyä strategista aloitetta. 2. Kuulemiset ja vaikutusten arviointi · Intressitahojen kuuleminen Kuulemismenettely, tärkeimmät kohderyhmät ja yleiskuvaus vastaajista Vuosina 2009 ja 2010 järjestettiin kaksi yleistä kuulemista ja vuonna 2010 erityinen kuuleminen, jossa kuultiin kansallisia viranomaisia, eurooppalaisia standardointielimiä, kansallisia standardointielimiä, sidosryhmien organisaatioita sekä foorumeita ja konsortioita. Vuonna 2009 annettiin valkoinen kirja Tieto- ja viestintätekniikan standardoinnin nykyaikaistaminen EU:ssa – kehitysmahdollisuudet. Asetuksen pohjana on myös eurooppalaisen standardointijärjestelmän tarkistamisesta vastuussa olevan riippumattoman asiantuntijaryhmän (EXPRESS) tekemä työ. Ryhmässä oli 30 asiantuntijaa, jotka edustivat eurooppalaisia, kansallisia ja kansainvälisiä standardointielimiä, teollisuutta, pk-yrityksiä, valtiosta riippumattomia järjestöjä, ammattiliittoja, tiedemaailmaa, foorumeita ja konsortioita sekä EU:n jäsenvaltioiden viranomaisia. EXPRESS-ryhmä antoi helmikuussa 2010 selontekonsa standardoinnista kilpailukykyistä ja innovatiivista Eurooppaa varten ja visiosta vuodelle 2020. Tiivistelmä vastauksista ja siitä, miten ne on otettu huomioon Kuulemisissa saadut vastaukset, valkoinen kirja Tieto- ja viestintätekniikan standardoinnin nykyaikaistaminen EU:ssa – kehitysmahdollisuudet, EXPRESS-ryhmän selonteko standardoinnista kilpailukykyistä ja innovatiivista Eurooppaa varten ja visiosta vuodelle 2020 sekä Euroopan parlamentin asiaa koskeva mietintö muodostivat pohjan valituille toimintavaihtoehdoille. Internetissä järjestettiin avoin kuuleminen 23.3.2010–21.5.2010. Komissio sai 483 vastausta. Tulokset löytyvät osoitteesta http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/public-consultation/index_en.htm. · Asiantuntijatiedon käyttö Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. · Vaikutusten arviointi Vaikutusten arviointi ja sen tiivistelmä sisältävät yleiskatsauksen eri vaihtoehdoista. Ainoastaan toimintavaihtoehtojen 1.A (määräajat eurooppalaisten standardien laatimiselle), 1.C (komission pyytämiä yhdenmukaistettuja ja muita eurooppalaisia standardeja koskevat avoimet ja yksinkertaistetut menettelyt), 2.C (pk-yrityksiä ja yhteiskunnan sidosryhmiä edustavien organisaatioiden aseman vahvistaminen eurooppalaisissa standardointielimissä tarjoamalla niille toiminta-avustuksia) ja 3.B (viittaaminen foorumien ja konsortioiden standardeihin julkisissa hankinnoissa) yhdistelmä täyttää vaikuttavuutta, tehokkuutta ja johdonmukaisuutta koskevat valintaperusteet. Näin ollen tämä ehdotus perustuu kyseisille neljälle vaihtoehdolle. Komissio on tehnyt työohjelmassa mainitun vaikutusten arvioinnin, jota käsittelevä raportti on nähtävillä osoitteessa http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/index_en.htm. 3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat · Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus 1. Kansallisten standardointielinten keskinäinen yhteistyö muuttuu avoimemmaksi. 2. Julkisissa hankinnoissa voidaan käyttää muiden organisaatioiden tieto- ja viestintätekniikan alalla laatimia standardeja, kunhan ne täyttävät tietyt kriteerit, jotka perustuvat kansainvälistä standardointia koskeviin WTO:n periaatteisiin. Näin voidaan toimia aloilla, joilla ei ole eurooppalaisia standardeja, tai jos eurooppalaiset standardit eivät ole saavuttaneet asemaa markkinoilla tai ne ovat vanhentuneet. 3. Suunnittelu paranee: komissio laatii vuotuisen työohjelman, jossa asetetaan prioriteetit eurooppalaiselle standardoinnille ja kartoitetaan tarvittavat toimeksiannot. 4. Pk-yritysten ja yhteiskunnan sidosryhmien edustusta eurooppalaisessa standardoinnissa olisi parannettava, ja niitä edustaville organisaatioille myönnettävästä taloudellisesta tuesta huolehditaan. 5. Komissiolle ja eurooppalaisille standardointielimille aiheutuvaa hallinnollista taakkaa kevennetään esimerkiksi selkiyttämällä tuntuvasti kertakorvausjärjestelmää, joka erotetaan selkeästi kaikista todellisten toteutuskustannusten tarkastuksista. Ehdotus merkitsee uutta askelta kohti tulosperusteista järjestelmää, jossa sovelletaan ennalta sovittuja indikaattoreita ja tavoitteita (tulokset ja tuotokset). Standardoinnin nopeus ja tehokkuus voisivat muodostaa tällaisen tavoitteen. 6. Eurooppalaisia standardeja käytetään jo nyt laajalti kuljetus- ja logistiikka-alalla, postipalveluissa sekä sähköisissä viestintäverkoissa ja ‑palveluissa, mutta vapaaehtoisilla eurooppalaisilla standardeilla on ollut vähäisempi rooli palveluiden sisämarkkinoiden toteuttamisen tukijoina. Sen vuoksi tämän ehdotuksen piiriin on otettu myös palveluihin liittyvät standardit. Näin halutaan antaa komissiolle mahdollisuus antaa toimeksiantoja eurooppalaisten palvelualan standardien laatimiseksi ja osallistua niiden laatimisen rahoitukseen. · Oikeusperusta SEUT-sopimuksen 114 artikla · Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asia, jota ehdotus koskee, ei kuulu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan. Ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin seuraavista syistä: Eurooppalainen standardointi tukee sisämarkkinoiden toteuttamista koskevaa EU-lainsäädäntöä ja osaltaan parantaa Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. Yhdenmukaistamalla tuotestandardeja Euroopan tasolla päästään eroon niistä kaupan teknisistä esteistä, joita keskenään ristiriitaiset kansalliset standardit voivat aiheuttaa. Euroopan tason standardointiin liittyviin ongelmiin tarvitaan siksi Euroopan tason ratkaisu. Ehdotuksen tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin EU:n toimilla seuraavista syistä: Jäsenvaltioiden toimin ei ole pystytty riittävällä tavalla takaamaan sisämarkkinoiden toimintaa vähentämällä erilaisista kansallisista tuotestandardeista johtuvia EU:n sisäisen kaupan esteitä. Siksi pidettiin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja ongelman laajuus ja vaikutukset huomioon ottaen aiheellisena toteuttaa tämän tavoitteen saavuttamiseksi toimia EU:n tasolla. Eurooppalaisilla standardeilla on erittäin suuri merkitys teollisuustuotteiden sisämarkkinoiden toiminnalle. Eurooppalaisilla standardeilla korvataan kansallisia, usein ristiriitaisia standardeja, jotka ristiriitaisuuksien vuoksi saattavat aiheuttaa teknisiä esteitä pääsyssä kansallisille markkinoille. Yhdenmukaistetuilla standardeilla varmistetaan, että tuotteet täyttävät EU-lainsäädännössä vahvistetut olennaiset vaatimukset. Kun tuote on yhdenmukaistetun eurooppalaisen standardin mukainen, sen turvallisuus on vaaditulla tasolla. Yhdenmukaistettujen standardien käyttö on kuitenkin edelleen vapaaehtoista, joten tuotteen valmistaja voi osoittaa olennaisten vaatimusten täyttymisen myös jollakin muulla teknisellä ratkaisulla. Vaikutusten arvioinnin aikana hylättiin monia muihin kuin lainsäädäntötoimenpiteisiin kuuluvia vaihtoehtoja toissijaisuusperiaatteeseen kytkeytyvistä syistä, kuten vaikutusten arvioinnissa yksityiskohtaisesti selostetaan. Ehdotus on näin ollen toissijaisuusperiaatteen mukainen. · Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Ehdotus liittyy pelkästään Euroopan tason standardoinnin toimintaan ja kansallisten standardointielinten yhteistyöhön tarkoituksena välttää ristiriitaisten kansallisten standardien olemassaolo. Ehdotus ei aiheuta talouden toimijoille, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille tai kansalaisille hallinnollista lisätaakkaa. · Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: asetus. Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavista syistä: Ehdotetut vaihtoehdot ja yksinkertaistamistoimet eivät edellytä jäsenvaltioiden lainsäädännön muuttamista. Ehdotettu säädös koskee pelkästään eurooppalaisia standardointielimiä, kansallisten standardointielinten yhteistyötä, pk-yrityksiä ja yhteiskunnan sidosryhmiä edustavien organisaatioiden ottamista mukaan eurooppalaiseen standardointiin sekä komissiota. Direktiivi ei sen vuoksi olisi tarkoituksenmukainen väline tässä tapauksessa. Säädöksen olisi siksi oltava yleisesti sovellettava erityisesti niiltä osin kuin kyse on foorumien ja konsortioiden laatimien standardien käytöstä hankinnoissa – kyseisiä säännöksiä olisi sovellettava sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Säädöksessä vahvistettaisiin lisäksi erinäisiä velvoitteita, joita sovellettaisiin sellaisenaan eurooppalaisiin standardointielimiin, kansallisiin standardointielimiin, pk-yrityksiä ja yhteiskunnan sidosryhmiä eurooppalaisessa standardoinnissa edustaviin organisaatioihin sekä komissioon. Sen vuoksi sopivin sääntelytapa on asetus. Muilla vaihtoehdoilla ei päästäisi ehdotettuihin tavoitteisiin. 4. Talousarviovaikutukset Talousarviovaikutukset esitetään rahoitusselvityksessä. 5. Lisätiedot · Yksinkertaistaminen Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä. Standardointi ulotetaan koskemaan myös palveluja. Taloushallintoa yksinkertaistetaan. Lisätietoja esitetään jäljempänä. Ehdotus sisältyy unionin säännöstön ajantasaistamista ja yksinkertaistamista koskevaan komission ohjelmaan ja sen työ- ja lainsäädäntöohjelmaan viitenumerolla 2010/ENTR/0021. · Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa, että aiempaa lainsäädäntöä kumotaan. · Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke Ehdotus sisältää uudelleentarkastelulausekkeen. · Euroopan talousalue Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvaa asiaa, minkä vuoksi se on ulotettava koskemaan Euroopan talousaluetta. · Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus Ehdotuksen tarkoituksena on seuraavien tarkistaminen ja yhdistäminen: 1. Standardoinnista tietotekniikassa ja televiestinnässä tehty neuvoston päätös 87/95/ETY. Kumotaan lähes kaikki päätöksen (vanhentuneet) säännökset ja otetaan käyttöön uusi järjestelmä, jonka myötä julkisissa hankinnoissa voidaan käyttää muidenkin kuin eurooppalaisten standardointielinten laatimia tieto- ja viestintätekniikkaan liittyviä standardeja. 2. Teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annettu direktiivi 98/34/EY (kaikki teknisten määräysluonnosten ilmoittamista koskevat artiklat jäävät ehdotuksen ulkopuolelle ja pysyvät muuttumattomina): eurooppalainen standardointiyhteistyö ulotetaan koskemaan palveluja, kansallisten standardointielinten yhteistyöstä tehdään avoimempaa, pk-yritysten ja yhteiskunnan sidosryhmien edustusta eurooppalaisessa standardoinnissa parannetaan ja niille myönnettävästä taloudellisesta tuesta huolehditaan. 3. Eurooppalaisen standardoinnin rahoituksesta tehty päätös N:o 1673/2006/EY. Päätöksen pääperiaatteet säilyvät muuttumattomina, mutta päätökseen lisätään ehdotetun uuden varainhoitoasetuksen linjausten mukaisesti seuraavat uudet elementit: Toimintayksiköille ja eurooppalaisille standardointielimille aiheutuvaa hallinnollista taakkaa kevennetään esimerkiksi selkiyttämällä tuntuvasti kertakorvausjärjestelmää, joka erotetaan selkeästi kaikista todellisten toteutuskustannusten tarkastuksista. Ehdotus merkitsee uutta askelta kohti tulosperusteista järjestelmää, jossa sovelletaan ennalta sovittuja indikaattoreita ja tavoitteita (tulokset ja tuotokset). Standardoinnin nopeus ja tehokkuus muodostavat tällaisen tavoitteen. 2011/0150 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS eurooppalaisesta standardoinnista sekä neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY samoin kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/105/EY ja 2009/23/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun säädösehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,[1] noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä sekä katsovat seuraavaa: (1) Standardoinnin päätavoitteena on sellaisten vapaaehtoisten teknisten eritelmien tai laatuvaatimusten määritteleminen, joiden mukaisia nykyiset tai tulevat tuotteet, tuotantoprosessit tai palvelut voivat olla. Standardointi voi koskea useita tekijöitä, kuten tietyn tuotteen eri laatuja tai kokoja taikka teknisiä eritelmiä tuote- tai palvelumarkkinoilla, joilla yhteensopivuus ja ‑käytettävyys muiden tuotteiden tai järjestelmien kanssa on olennaista. (2) Eurooppalainen standardointi myös auttaa parantamaan yritysten kilpailukykyä helpottamalla erityisesti tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta, verkkojen ja viestintävälineiden yhteentoimivuutta sekä teknologista kehittämistä ja innovaatiotoimintaa. Standardeilla on merkittävää myönteistä taloudellista vaikutusta, sillä ne esimerkiksi edistävät pääsyä toisten jäsenvaltioiden markkinoille sisämarkkinoilla ja kannustavat kehittämään uusia ja parempia tuotteita tai markkinoita ja parantamaan tarjontaolosuhteita. Standardit näin ollen tavallisesti lisäävät kilpailua ja supistavat tuotanto- ja myyntikustannuksia, mikä hyödyttää talouselämää kokonaisuutena tarkasteltuna. Standardien avulla voidaan säilyttää laatu ja parantaa sitä, toimittaa tietoja ja varmistaa yhteentoimivuus ja ‑sopivuus ja lisätä näin arvoa kuluttajien kannalta. (3) Eurooppalaisten standardien laatimisen olisi jatkossakin oltava eurooppalaisten standardointielinten tehtävänä; niitä ovat Euroopan standardointikomitea (CEN), Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (Cenelec) ja Euroopan telealan standardointilaitos (ETSI). (4) Eurooppalaiset standardit ovat erittäin tärkeitä sisämarkkinoilla; tämä koskee erityisesti olettamusta siitä, että markkinoille saataville asetettavat tuotteet ovat unionin yhdenmukaistamislainsäädännössä niille vahvistettujen olennaisten vaatimusten mukaisia. (5) Eurooppalaista standardointia säännellään erityisellä sääntelykehyksellä, joka sisältää kolme eri säädöstä: teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY,[2] eurooppalaisen standardoinnin rahoituksesta 24 päivänä lokakuuta 2006 tehdyn päätöksen N:o 1673/2006/EY[3] sekä standardoinnista tietotekniikassa ja televiestinnässä 22 päivänä joulukuuta 1986 tehdyn neuvoston päätöksen 87/95/ETY.[4] Nykyinen sääntelykehys ei kuitenkaan enää ole eurooppalaisessa standardoinnissa viime vuosikymmeninä tapahtuneen kehityksen tasalla. Sen vuoksi sääntelykehystä olisi yksinkertaistettava ja mukautettava, jotta siinä otettaisiin huomioon standardointiin liittyvät uudet näkökohdat ja sen myötä eurooppalaisen standardoinnin viimeisin kehitys ja tulevat haasteet. Tämä koskee etenkin palveluihin liittyvien standardien laatimisen lisäämistä ja sellaisten standardointituotteiden kehittämistä, jotka eivät ole virallisia standardeja. (6) Jotta voidaan huolehtia siitä, että standardit ja standardointi ovat unionille tehokkaita politiikan välineitä, tarvitaan tehokas ja toimiva standardointijärjestelmä, joka tarjoaa joustavan ja avoimen foorumin yhteisymmärryksen rakentamiseksi kaikkien osapuolten kesken ja on taloudellisesti elinkelpoinen. (7) Palveluista sisämarkkinoilla 12 päivänä joulukuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/123/EY[5] vahvistetaan yleisiä säännöksiä, joiden avulla edistetään palveluntarjoajien sijoittautumisvapautta ja palvelujen vapaata liikkuvuutta niin, että samalla taataan palvelujen korkea laatu. Direktiivin mukaan jäsenvaltioiden on kannustettava yhteistyössä komission kanssa sellaisten vapaaehtoisten eurooppalaisten standardien kehittämistä, joiden tavoitteena on edistää eri jäsenvaltioiden palveluntarjoajien toimittamien palvelujen yhteensopivuutta sekä parantaa vastaanottajalle tiedottamista ja palvelujen laatua. Direktiiviä 98/34/EY sovelletaan kuitenkin vain tuotteita koskeviin standardeihin, eivätkä palveluja koskevat standardit nimenomaisesti kuulu sen soveltamisalaan. Palvelujen ja tuotteiden välinen rajanveto on kuitenkin menettämässä merkitystään sisämarkkinoiden toiminnassa. Käytännössä ei aina pystytä tekemään selvää eroa tuotteita ja toisaalta palveluja koskevien standardien välille. Moniin tuotestandardeihin liittyy myös palvelullinen elementti, ja palvelustandardit liittyvät usein myös tuotteisiin. Sääntelykehystä on siksi tarpeen mukauttaa uusiin olosuhteisiin laajentamalla sen soveltamisalaa niin, että se käsittää myös palveluja koskevat standardit. (8) Palveluja koskevia vapaaehtoisia standardeja olisi kehitettävä markkinalähtöisesti, jolloin ensisijaisia ovat niiden talouden toimijoiden ja sidosryhmien tarpeet, joihin standardi suoraan tai välillisesti vaikuttaa, standardeissa olisi otettava huomioon yleinen etu, ja niiden olisi perustuttava yhteisymmärrykseen. Niissä olisi keskityttävä ensisijaisesti palveluihin, jotka liittyvät tuotteisiin ja prosesseihin. (9) Eurooppalaisiin standardointielimiin sovelletaan kilpailulainsäädäntöä siinä määrin kuin niiden voidaan katsoa olevan perussopimuksen 101 ja 102 artiklassa tarkoitettuja yrityksiä tai yritysten yhteenliittymiä. (10) Unionissa kansalliset standardointielimet vahvistavat kansallisia standardeja, mikä voi johtaa keskenään ristiriitaisiin standardeihin ja teknisiin esteisiin sisämarkkinoilla. Sisämarkkinoiden ja unionissa tapahtuvan standardointitoiminnan tehokkuuden vuoksi on siksi tarpeen vahvistaa kansallisten standardointielinten, eurooppalaisten standardointielinten ja komission harjoittama meneillään olevaa ja tulevaa standardointitoimintaa koskeva säännöllinen tiedonvaihto. Tiedonvaihto olisi saatettava linjaan vuosien 1973–1979 kauppaneuvotteluista johtuvien monenvälisten sopimusten tekemisestä 10 päivänä joulukuuta 1979 tehdyllä neuvoston päätöksellä 80/271/ETY[6] hyväksytyn, kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen liitteen 3 kanssa. (11) Kansallisten standardointielinten, eurooppalaisten standardointielinten ja komission välisen säännöllisen tiedonvaihdon ei pitäisi estää standardointielimiä noudattamasta muita velvollisuuksiaan ja sitoumuksiaan eikä erityisesti kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen liitettä 3. (12) Standardien avulla EU:n politiikassa voidaan käsitellä sellaisia suuria yhteiskunnallisia kysymyksiä kuin ilmastonmuutos, luonnonvarojen kestävä käyttö, ikääntyminen ja innovointi yleensä. Edistämällä näillä laajenevilla markkinoilla tavaroita ja teknologioita koskevien eurooppalaisten tai kansainvälisten standardien kehittämistä Eurooppa voisi luoda eurooppalaisille yrityksille kilpailuetua ja helpottaa kaupankäyntiä. (13) Standardit ovat tärkeitä työvälineitä yrityksille ja etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille, jäljempänä ’pk-yritykset’, jotka kuitenkaan eivät ole riittävästi mukana standardointijärjestelmässä, minkä vuoksi on vaarana, ettei standardeissa oteta huomioon pk-yritysten tarpeita ja huolia. Siksi on tärkeää parantaa niiden edustusta ja osallistumista standardointiprosesseissa ja etenkin teknisissä komiteoissa. (14) Eurooppalaisilla standardeilla on olennaista merkitystä pk-yritysten kilpailukyvylle, mutta pk-yrityksillä ei yleisesti ottaen ole riittävää edustusta standardointitoimissa etenkään Euroopan tasolla. Tällä asetuksella olisi sen vuoksi huolehdittava siitä, että pk-yritykset ovat asianmukaisesti edustettuina eurooppalaisessa standardoinnissa asianmukaiset edellytykset täyttävän elimen välityksellä. (15) Standardeilla voi olla laajaa vaikutusta yhteiskuntaan, etenkin kansalaisten turvallisuuteen ja hyvinvointiin, verkostojen tehokkuuteen, ympäristöön, esteettömyyteen ja muihin yleisen politiikan osa-alueisiin. Sen vuoksi on tarpeen huolehtia siitä, että yhteiskunnan sidosryhmien osuutta ja panosta standardien laatimisessa vahvistetaan tukemalla kuluttajien, ympäristön ja yhteiskunnan sidosryhmien etuja ajavia organisaatioita. (16) Standardeissa olisi mahdollisimman pitkälle otettava huomioon ympäristövaikutukset tuotteiden ja palveluiden koko elinkaarella. Komission yhteinen tutkimuskeskus on kehittänyt merkittäviä ja yleisesti saatavia välineitä, joilla näitä vaikutuksia voidaan arvioida koko elinkaaren mitalta. (17) Komission ja eurooppalaisen standardointijärjestelmän yhteistyön tulevaisuus edellyttää sitä, että tulevia standardeja koskevat pyynnöt suunnitellaan huolellisesti. Suunnittelua voitaisiin parantaa etenkin intressitahojen antaman panoksen avulla. Koska direktiivissä 98/34/EY annetaan jo nyt mahdollisuus esittää eurooppalaisille standardointielimille pyyntö laatia eurooppalaisia standardeja, on paikallaan, että asiaa koskevaa suunnittelua parannetaan ja sen avoimuutta lisätään sisällyttämällä suunnitelma vuotuiseen työohjelmaan, jossa pitäisi esittää katsaus kaikkiin niihin standardien laatimista koskeviin pyyntöihin, jotka komissio aikoo esittää eurooppalaisille standardointielimille. (18) Useissa direktiiveissä, joilla yhdenmukaistetaan tuotteiden kaupan pitämiseen sovellettavia edellytyksiä, täsmennetään, että komissio voi pyytää eurooppalaisia standardointielimiä laatimaan yhdenmukaistettuja eurooppalaisia standardeja, joiden perusteella voidaan olettaa tuotteen olevan sovellettavien olennaisten vaatimusten mukainen. Monissa näistä säädöksistä on kuitenkin hyvinkin erilaisia säännöksiä, joita sovelletaan kyseisiä standardeja koskeviin vastalauseisiin, joita esitetään, kun standardit eivät kata kaikkia sovellettavia vaatimuksia tai kattavat ne vain osittain. Toisistaan poikkeavia säännöksiä, jotka aiheuttavat epävarmuutta talouden toimijoille ja eurooppalaisille standardointielimille, on erityisesti seuraavissa säädöksissä: henkilönsuojaimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1989 annettu neuvoston direktiivi 89/686/ETY,[7] siviilikäyttöön tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista ja valvontaa koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/15/ETY,[8] räjähdysvaarallisissa tiloissa käytettäviksi tarkoitettuja laitteita ja suojajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä maaliskuuta 1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/9/EY,[9] huviveneitä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 16 päivänä kesäkuuta 1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/25/EY,[10] jäsenvaltioiden hissejä koskevan lainsäädännön lähentämisestä 29 päivänä kesäkuuta 1995 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/16/EY,[11] painelaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 29 päivänä toukokuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/23/EY,[12] mittauslaitteista 31 päivänä maaliskuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/22/EY,[13] pyroteknisten tuotteiden markkinoille saattamisesta 23 päivänä toukokuuta 2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/23/EY,[14] yksinkertaisista paineastioista 16 päivänä syyskuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/105/EY[15] sekä muista kuin itsetoimivista vaaoista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/23/EY.[16] Sen vuoksi on tarpeen sisällyttää tähän asetukseen yhdenmukainen menettely, josta säädetään tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvistä yhteisistä puitteista ja päätöksen 93/465/ETY kumoamisesta 9 päivänä heinäkuuta 2008 tehdyssä Euroopan Parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 768/2008/EY,[17] sekä poistaa vastaavat säännökset mainituista direktiiveistä. (19) Viranomaisten olisi hyödynnettävä mahdollisimman laajasti asiaa koskevia standardeja laitteiden, ohjelmistojen ja tietotekniikkapalvelujen hankinnoissa esimerkiksi valitsemalla standardit, joita kaikki asiasta kiinnostuneet toimittajat voivat noudattaa; näin voidaan lisätä kilpailua ja vähentää riskiä sitoutumisesta yhteen toimittajaan. Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/17/EY[18] sekä julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/18/EY[19] täsmennetään, että julkisissa hankinnoissa käytettävät tekniset eritelmät on laadittava viittaamalla kansallisiin standardeihin, joilla saatetaan voimaan eurooppalaisia standardeja, eurooppalaisiin teknisiin hyväksyntöihin, yhteisiin teknisiin eritelmiin, kansainvälisiin standardeihin, muihin eurooppalaisten standardointielinten laatimiin teknisiin viittausjärjestelmiin, tai jos näitä ei ole, kansallisiin standardeihin tai kansallisiin teknisiin hyväksyntöihin tai kansallisiin suunnitteluun, laskentaan ja rakennusurakoiden toteuttamiseen sekä tuotteiden käyttämiseen liittyviin teknisiin eritelmiin taikka vastaaviin. Tieto- ja viestintätekniikan alan standardeja kuitenkin laativat usein muut standardointiorganisaatiot, eivätkä ne kuulu mihinkään direktiiveissä 2004/17/EY ja 2004/18/EY vahvistettuihin standardien ja hyväksyntien luokkaan. Sen vuoksi on tarpeen säätää, että julkisissa hankinnoissa käytettävissä teknisissä eritelmissä voitaisiin viitata tieto- ja viestintätekniikan alan standardeihin, jotta voidaan reagoida nopeasti tieto- ja viestintätekniikan nopeaan kehitykseen, helpottaa rajatylittävien palvelujen tarjoamista ja edistää kilpailua sekä yhteentoimivuutta ja innovointia. (20) Joitakin tieto- ja viestintätekniikan alan standardeja ei laadita kaupan teknisiä esteitä koskevan sopimuksen liitteessä 3 vahvistettujen kriteerien mukaisesti. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi vahvistettava menettely niiden tieto- ja viestintätekniikan alan standardien valitsemiseksi, joita julkisissa hankinnoissa voitaisiin käyttää; tässä yhteydessä olisi kuultava laajasti monia erilaisia sidosryhmiä, kuten eurooppalaisia standardointielimiä, yrityksiä ja viranomaisia. Tässä asetuksessa olisi lisäksi vahvistettava ominaisuusluettelona esitettävät vaatimukset, joita sovelletaan tällaisiin standardeihin ja niiden laadintaprosesseihin. Vaadituilla ominaisuuksilla pitäisi varmistaa, että yleisiä poliittisia tavoitteita ja yhteiskunnan tarpeita kunnioitetaan, ja niiden pitäisi perustua Maailman kauppajärjestössä kansainvälisiä standardointielimiä varten laadittuihin kriteereihin. (21) Jotta voitaisiin edistää innovointia ja standardoitujen ratkaisujen välistä kilpailua, ei se, että jokin tietty tekninen eritelmä tunnustetaan, saisi estää kilpailevaa teknistä eritelmää tulemasta tunnustetuksi tämän asetuksen mukaisesti. Tunnustamisen edellytyksenä pitäisi aina olla, että asetetut vaatimukset täyttyvät ja että kyseinen tekninen eritelmä on saavuttanut vähimmäistasoisen hyväksynnän markkinoilla. Markkinahyväksyntää ei pitäisi tulkita niin, että se edellyttäisi eritelmän laajaa soveltamista markkinoilla. (22) Valitut tieto- ja viestintätekniikan standardit voisivat edesauttaa yhteentoimivuusratkaisuista eurooppalaisille julkishallinnoille (ISA) 16 päivänä syyskuuta 2009 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 922/2009/EY[20] täytäntöönpanoa; päätöksessä vahvistetaan kaudeksi 2010–2015 eurooppalaisten julkishallintojen, unionin toimielimet ja muut elimet mukaan luettuina, yhteentoimivuusratkaisuja koskeva ohjelma, jossa tuotetaan yhteentoimivuutta parantavia yhteisiä ja jaettuja ratkaisuja. (23) Tieto- ja viestintätekniikan alalla voi tulla esiin tilanteita, joissa on asianmukaista edistää tai vaatia tiettyjen standardien noudattamista unionin tasolla, jotta voidaan varmistaa yhteentoimivuus sisämarkkinoilla ja parantaa käyttäjien valinnanvapautta. Toisinaan voi olla myös niin, etteivät tietyt eurooppalaiset standardit enää vastaa kuluttajien tarpeita tai että ne haittaavat teknologista kehittämistä. Sähköisten viestintäverkkojen ja ‑palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/21/EY[21] säädetään näiden syiden vuoksi, että komissio voi tarvittaessa pyytää eurooppalaisia standardointielimiä laatimaan standardeja, laatimaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistavan luettelon standardeista ja/tai eritelmistä, joiden käyttöä suositellaan tai joiden noudattamisesta tehdään pakollista, taikka poistamaan standardeja ja/tai eritelmiä kyseisestä luettelosta. (24) Tällä asetuksella ei pitäisi estää eurooppalaisia standardointielimiä jatkamasta standardien laatimista tieto- ja viestintätekniikan alalla tai lisäämästä yhteistyötään muiden standardeja laativien elinten kanssa etenkin tieto- ja viestintätekniikan alalla, jotta voidaan huolehtia yhtenäisyydestä ja välttää hajanaisuus ja päällekkäisyydet standardien ja eritelmien täytäntöönpanon aikana. (25) Päätöksessä N:o 1673/2006/EY vahvistetaan säännöt, joiden mukaisesti unioni osallistuu eurooppalaisen standardoinnin rahoitukseen, tarkoituksena varmistaa, että eurooppalaisia standardeja ja muita eurooppalaisia standardointituotteita laaditaan ja tarkistetaan unionin tavoitteita, lainsäädäntöä ja politiikkaa tukevalla tavalla. Hallinnollisen ja varainhoitoon liittyvän yksinkertaistamisen tukemiseksi on aiheellista sisällyttää kyseisen päätöksen säännökset tähän asetukseen ehdotetun uuden varainhoitoasetuksen mukaisella tavalla. (26) Kun otetaan huomioon eurooppalaisen standardoinnin laaja-alaisuus unionin politiikan ja lainsäädännön tukemisessa sekä standardointitoimien erilaisuus, on tarpeen säätää erilaisista rahoitusjärjestelyistä. Kyseeseen tulevat etupäässä Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002[22] 110 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan sekä Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002[23] 168 artiklan 1 kohdan d alakohdan säännösten mukaiset eurooppalaisille ja kansallisille standardointielimille ilman ehdotuspyyntöjä annettavat avustukset. Samoja säännöksiä olisi sovellettava niihin perussäädöksessä mainittuihin elimiin, joita ei tässä asetuksessa luokitella eurooppalaisiksi standardointielimiksi mutta joiden tehtävänä on ollut toteuttaa alustavia toimia eurooppalaisen standardoinnin tukemiseksi yhteistyössä eurooppalaisten standardointielinten kanssa. (27) Eurooppalaiset standardointielimet tukevat jatkuvasti unionin toimia, joten niillä olisi oltava käytössään tehokkaat ja tulokselliset keskussihteeristöt. Komission olisi sen vuoksi voitava myöntää näille yleistä eurooppalaista etua ajaville elimille avustuksia ilman, että toiminta-avustusten tapauksessa sovelletaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vuotuisen vähentämisen periaatetta. (28) Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) perustamisesta 24 päivänä lokakuuta 2006 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1639/2006/EY,[24] kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) 18 päivänä joulukuuta 2006 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1926/2006/EY[25] sekä ympäristöalan rahoitusvälineestä (Life+) 23 päivänä toukokuuta 2007 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 614/2007[26] säädetään jo mahdollisuudesta myöntää rahoitustukea eurooppalaisille järjestöille, jotka edustavat pk-yrityksiä, kuluttajia ja ympäristönäkökohtia standardoinnissa, kun taas sosiaalisia näkökohtia standardoinnissa edustaville eurooppalaisille järjestöille myönnetään erityisiä avustuksia. Rahoituksen myöntäminen päätöksen N:o 1639/2006/EY, päätöksen N:o 1926/2006/EY ja asetuksen (EY) N:o 614/2007 nojalla päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013. Eurooppalaisen standardoinnin kehittämisen kannalta on olennaista, että jatkossakin edistetään pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia edustavien eurooppalaisten järjestöjen aktiivista osallistumista. Tällaiset järjestöt ajavat yleiseurooppalaista etua ja kansallisten voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden niille antaman nimenomaisen toimeksiannon perusteella ne muodostavat yleiseurooppalaisen verkoston, jossa jäsenvaltioissa toimivat voittoa tavoittelemattomat järjestöt edistävät perussopimuksien tavoitteiden mukaisia periaatteita ja politiikkaa. Pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristöön ja sosiaalisiin näkökohtiin liittyviä etuja eurooppalaisessa standardoinnissa edustavien eurooppalaisten organisaatioiden toimintaympäristö ja niiden itselleen asettamat tavoitteet ovat sellaisia, että niillä on pysyvä ja olennainen rooli unionin toiminnassa ja politiikassa. Komission olisi sen vuoksi voitava myöntää näille elimille avustuksia ilman, että toiminta-avustusten tapauksessa sovelletaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vuotuisen vähentämisen periaatetta. (29) Standardointitoimien rahoituksella olisi voitava lisäksi kattaa standardien tai muiden standardointituotteiden laatimiseen liittyvät valmistelu- tai täydentämistoimet. Tämä on tarpeen erityisesti kun kyse on tutkimustoimista, lainsäädännön valmisteluun tarvittavien asiakirjojen laatimisesta, laboratorioiden välisten kokeiden suorittamisesta ja standardien validoinnista tai evaluoinnista. Standardoinnin edistämistä sekä Euroopan että kansainvälisellä tasolla olisi lisäksi jatkettava kolmansille maille annettavaan tekniseen apuun ja niiden kanssa tehtävään yhteistyöhön liittyvien ohjelmien kautta. Unionissa toimivien yritysten markkinoillepääsyn ja kilpailukyvyn parantamiseksi olisi voitava myöntää avustuksia muille elimille ehdotuspyyntöjen perusteella tai tarvittaessa hankintasopimusten avulla. (30) Unionin rahoitus olisi suunnattava standardien tai muiden standardointituotteiden laatimiseen, niiden käytön helpottamiseen yrityksissä käännättämällä ne unionin eri virallisille kielille, eurooppalaisen standardointijärjestelmän yhtenäisyyden lisäämiseen sekä eurooppalaisten standardien oikeudenmukaisen ja avoimen käytettävyyden varmistamiseen unionin kaikille markkinatoimijoille. Tämä on erityisen tärkeää tapauksissa, joissa standardien käyttö mahdollistaa unionin säädösten noudattamisen. (31) Tämän asetuksen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi olisi voitava käyttää tarvittavaa asiantuntemusta, erityisesti tilintarkastus- ja varainhoitotehtävissä, turvautua täytäntöönpanoa helpottavaan hallinnolliseen tukeen sekä arvioida säännöllisesti yhteisön rahoituksen kohteena olevien toimien tarpeellisuutta, jotta niiden hyödyllisyys ja vaikutus varmistetaan. (32) Lisäksi on tarpeen ryhtyä asianmukaisiin toimiin sääntöjenvastaisuuksien ja petosten estämiseksi sekä aiheettomasti maksettujen varojen takaisin perimiseksi Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95,[27] komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96[28] ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999[29] mukaisesti. (33) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti siltä osin kuin kyse on tämän asetuksen liitteiden muuttamisesta, jotta voidaan saattaa eurooppalaisten standardointielinten luettelot ajan tasalle, mukauttaa tieto- ja viestintätekniikan alan standardien tunnustamista koskevat kriteerit tekniikan kehitykseen sekä mukauttaa pk-yrityksiä ja yhteiskunnan sidosryhmiä edustaviin järjestöihin sovellettavat kriteerit uuteen kehitykseen niiden voittoa tavoittelemattoman luonteen ja edustavuuden suhteen. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaisia kuulemisia, myös asiantuntijatasolla. (34) Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat tarvittavat asiakirjat samanaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (35) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä toimivaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[30] mukaisesti. (36) Hyväksyttäessä täytäntöönpanopäätöksiä, jotka koskevat sellaisia yhdenmukaistettuihin standardeihin liittyviä vastalauseita, joita komissio pitää perusteltuina, ja kun asianomaisen yhdenmukaisen standardin viitetietoja ei vielä ollut julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jolloin asianomainen standardi ei vielä ollut johtanut olettamukseen sovellettavassa unionin yhdenmukaistamislainsäädännössä vahvistettujen olennaisten vaatimusten mukaisuudesta, olisi sovellettava neuvoa-antavaa menettelyä. (37) Hyväksyttäessä täytäntöönpanopäätöksiä, jotka koskevat sellaisia yhdenmukaistettuihin standardeihin liittyviä vastalauseita, joita komissio pitää perusteltuina, ja kun asianomaisen yhdenmukaisen standardin viitetiedot oli jo julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, olisi sovellettava tarkastelumenettelyä, koska tällaisella päätöksellä voisi olla vaikutusta olettamukseen sovellettavien olennaisten vaatimusten mukaisuudesta. (38) Koska Euroopan tason standardointia ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan sen laajuuden ja vaikutuksen takia saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. (39) Direktiivejä 98/34/EY, 89/686/ETY, 93/15/ETY, 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/105/EY ja 2009/23/EY olisi sen vuoksi muutettava. (40) Sen vuoksi päätös N:o 1673/2006/EY ja päätös 87/95/ETY olisi kumottava, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I luku Yleiset säännökset 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, joita sovelletaan eurooppalaisten standardointielinten, kansallisten standardointielinten ja komission väliseen yhteistyöhön, unionin lainsäädäntöä ja politiikkaa tukevien, tuotteisiin sekä palveluihin liittyvien eurooppalaisten standardien ja eurooppalaisten standardointituotteiden laatimiseen, tieto- ja viestintätekniikan alan teknisten eritelmien tunnustamiseen sekä eurooppalaisen standardoinnin rahoitukseen. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä: 1. ’standardilla’ tarkoitetaan teknistä eritelmää, joka on tarkoitettu toistuvaa tai jatkuvaa käyttöä varten ja jonka noudattaminen ei ole pakollista ja joka kuuluu johonkin seuraavista ryhmistä: a) ’kansainvälisellä standardilla’ tarkoitetaan kansainvälisen standardointielimen vahvistamaa standardia b) ’eurooppalaisella standardilla’ tarkoitetaan jonkin eurooppalaisen standardointielimen vahvistamaa standardia c) ’yhdenmukaistetulla standardilla’ tarkoitetaan eurooppalaista standardia, joka on vahvistettu komission esittämän pyynnön perusteella unionin yhdenmukaistamislainsäädännön soveltamiseksi d) ’kansallisella standardilla’ tarkoitetaan kansallisen standardointielimen vahvistamaa standardia e) ’tieto- ja viestintätekniikan standardilla’ tarkoitetaan tieto- ja viestintätekniikan alan standardia 2. ’eurooppalaisella standardointituotteella’ tarkoitetaan teknistä eritelmää, joka ei ole eurooppalainen standardi ja jonka eurooppalainen standardointielin on hyväksynyt toistuvaa tai jatkuvaa käyttöä varten ja jonka noudattaminen ei ole pakollista 3. ’standardiehdotuksella’ tarkoitetaan asiakirjaa, joka sisältää tiettyä kohdetta koskevat tekniset eritelmät ja joka on tarkoitus vahvistaa asianmukaista standardointimenettelyä noudattaen sellaisena kuin se on valmistelun jälkeen ja lähetettynä julkiselle lausuntokierrokselle tai tarkasteltavaksi 4. ’teknisellä eritelmällä’ tarkoitetaan asiakirjassa olevaa eritelmää, jossa vahvistetaan jokin seuraavista: a) kyseiseltä tuotteelta edellytettävät ominaisuudet, kuten laatutaso, suorituskyky, yhteentoimivuus, turvallisuus tai mitat, mukaan luettuina vaatimukset, joita sovelletaan tuotteeseen ja jotka koskevat myyntinimitystä, terminologiaa, symboleja, testausta ja testausmenetelmiä, pakkauksia, merkintöjä ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä b) valmistusmenetelmät ja ‑prosessit, jotka liittyvät perussopimuksen 38 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin maataloustuotteisiin, elintarvikkeeksi ja rehuiksi tarkoitettuihin tuotteisiin ja lääkkeisiin, sekä muihin tuotteisiin liittyvät valmistusmenetelmät ja ‑prosessit, silloin kun niillä on vaikutusta näiden tuotteiden ominaisuuksiin c) palvelulta edellytettävät ominaisuudet, kuten laatutaso, suorituskyky, yhteentoimivuus ja turvallisuus, mukaan luettuina palveluntarjoajaan sovellettavat vaatimukset vastaanottajan saataville asetettavista direktiivin 2006/123/EY 22 artiklan 1–3 kohdassa tarkoitetuista tiedoista d) menetelmät ja kriteerit, joilla arvioidaan rakennustuotteiden kaupan pitämistä koskevien ehtojen yhdenmukaistamisesta ja neuvoston direktiivin 89/106/ETY kumoamisesta 9 päivänä maaliskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 305/2011[31] 2 artiklan 1 kohdassa olevan määritelmän mukaisten rakennustuotteiden suorituskyky suhteessa niiden olennaisiin ominaisuuksiin 5. ’tuotteella’ tarkoitetaan teollisesti valmistettua tuotetta tai maataloustuotetta kalastustuotteet mukaan luettuina 6. ’palvelulla’ tarkoitetaan itsenäisenä ammatinharjoittajana suoritettavaa perussopimuksen 57 artiklassa tarkoitettua taloudellista toimintaa, josta yleensä saadaan korvaus 7. ’eurooppalaisella standardointielimellä’ tarkoitetaan liitteessä I mainittua elintä 8. ’kansainvälisellä standardointielimellä’ tarkoitetaan Kansainvälistä standardointijärjestöä (ISO), sähköalan kansainvälistä standardisointijärjestöä (IEC) sekä Kansainvälistä teleliittoa (ITU). II luku Avoimuus ja sidosryhmien osallistuminen 3 artikla Standardointielinten työohjelmien avoimuus 1. Kunkin eurooppalaisen ja kansallisen standardointielimen on vähintään vuosittain laadittava itselleen työohjelma. Työohjelmassa on annettava tietoja niistä standardeista ja eurooppalaisista standardointituotteista, joita elin aikoo laatia tai muuttaa, joita se on laatimassa tai muuttamassa ja joita se on edellisellä kaudella vahvistanut, jollei ole kyse kansainvälisen tai eurooppalaisen standardin identtisestä tai samanarvoisesta käyttöönotosta. 2. Työohjelmassa on ilmoitettava kunkin standardin ja eurooppalaisen standardointituotteen osalta seuraavat: a) kohde b) standardien ja eurooppalaisten standardointituotteiden laatimisessa saavutettu vaihe c) viittaukset mahdolliseksi perustaksi otettuihin kansainvälisiin standardeihin. 3. Kunkin eurooppalaisen ja kansallisen standardointielimen on asetettava työohjelmansa saataville omalle verkkosivustolleen tai jollekin muulle yleisesti saatavilla olevalle verkkosivustolle sekä ilmoitettava työohjelmasta kansallisessa tai tapauksen mukaan eurooppalaisessa standardointitoimia käsittelevässä julkaisussa. 4. Eurooppalaisten ja kansallisten standardointielinten on viimeistään työohjelmansa julkaisemisajankohtana ilmoitettava työohjelmasta muille eurooppalaisille ja kansallisille standardointielimille ja komissiolle. 5. Kansalliset standardointielimet eivät saa vastustaa jonkin standardointikohteen sisällyttämistä eurooppalaisen standardointielimen työohjelmaan. 4 artikla Standardien avoimuus 1. Kunkin eurooppalaisen ja kansallisen standardointielimen on pyynnöstä toimitettava muille eurooppalaisille ja kansallisille standardointielimille ehdotukset kansalliseksi tai eurooppalaiseksi standardiksi taikka eurooppalaiseksi standardointituotteeksi. 2. Kun eurooppalaiset ja kansalliset standardointielimet saavat muilta eurooppalaisilta ja kansallisilta standardointielimiltä tai komissiolta tällaista ehdotusta koskevia huomautuksia, niiden on viipymättä vastattava niihin ja otettava ne asianmukaisesti huomioon. 3. Kansallisten standardointielinten on huolehdittava seuraavista: a) standardiehdotukset julkaistaan siten, että muihin jäsenvaltioihin sijoittuneilla osapuolilla on mahdollisuus esittää huomautuksia b) muilla kansallisilla standardointielimillä on mahdollisuus osallistua suunniteltuihin toimiin passiivisesti tai aktiivisesti lähettämällä tarkkailijan. 5 artikla Sidosryhmien osallistuminen eurooppalaiseen standardointiin 1. Eurooppalaisten standardointielinten on huolehdittava siitä, että pienet ja keskisuuret yritykset, jäljempänä ’pk-yritykset’, kuluttajajärjestöt sekä ympäristöalan ja yhteiskunnan sidosryhmät ovat etenkin liitteessä III tarkoitettujen organisaatioiden välityksellä asianmukaisella tavalla edustettuina politiikan kehittämisessä sekä vähintään seuraavissa eurooppalaisten standardien tai eurooppalaisten standardointituotteiden laatimisen vaiheissa: a) uusia kohteita koskevat ehdotukset ja niiden hyväksyminen b) ehdotuksista käytävä tekninen keskustelu c) ehdotuksiin liittyvien huomautusten esittäminen d) olemassa olevien eurooppalaisten standardien tai eurooppalaisten standardointituotteiden tarkistaminen e) eurooppalaisten standardien tai eurooppalaisten standardointituotteiden levittäminen ja niitä koskeva tiedottaminen. 2. Eurooppalaisten standardointielinten on huolehdittava siitä, että yritykset, tutkimuskeskukset sekä korkeakoulut ja muut oikeushenkilöt ovat asianmukaisesti edustettuina teknisellä tasolla standardointitoimissa, joita toteutetaan poliittisesti tai teknisen innovoinnin kannalta merkittävillä uusilla aloilla, joihin liittyy merkittäviä poliittisia tai tekniseen innovointiin liittyviä näkökohtia, mikäli kyseiset oikeushenkilöt ovat osallistuneet kyseiseen alaan liittyvään hankkeeseen, jota unioni rahoittaa tutkimuksen ja teknisen kehittämisen alalla toteutettavasta monivuotisesta puiteohjelmasta. III luku Unionin lainsäädäntöä ja politiikkaa tukevat eurooppalaiset standardit ja eurooppalaiset standardointituotteet 6 artikla Eurooppalaista standardointia koskeva komission työohjelma 1. Komissio laatii eurooppalaista standardointia koskevan vuotuisen työohjelman, jossa esitetään ne eurooppalaiset standardit ja eurooppalaiset standardointituotteet, joiden laatimista se aikoo pyytää eurooppalaisilta standardointielimiltä 7 artiklan mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa eurooppalaista standardointia koskevassa työohjelmassa esitetään erityiset tavoitteet ja strategiset linjaukset niiden eurooppalaisten standardien ja muiden eurooppalaisten standardointituotteiden osalta, joiden laatimista komissio aikoo pyytää eurooppalaisilta standardointielimiltä. Kiireellisissä tapauksissa komissio voi esittää pyyntöjä ilman ennakkoilmoitusta. 7 artikla Eurooppalaisille standardointielimille esitettävät standardointipyynnöt 1. Komissio voi pyytää yhtä tai useampaa eurooppalaista standardointielintä laatimaan eurooppalaisen standardin tai eurooppalaisen standardointituotteen vahvistetussa määräajassa. Niiden on oltava markkinalähtöisiä, niissä on otettava huomioon yleinen etu, ja niiden on perustuttava yhteisymmärrykseen. 2. Asianomaisen eurooppalaisen standardointielimen on ilmoitettava kuukauden kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön vastaanottamisesta, hyväksyykö se sen. 3. Komissio ilmoittaa asianomaiselle eurooppalaiselle standardointielimelle kolmen kuukauden kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun hyväksynnän vastaanottamisesta avustuksen myöntämisestä eurooppalaisen standardin tai eurooppalaisen standardointituotteen laatimista varten. 4. Eurooppalaisten standardointielinten on ilmoitettava komissiolle 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen laatimiseksi toteutetuista toimista. 8 artikla Yhdenmukaistettuja standardeja koskevat vastalauseet 1. Jos jäsenvaltio katsoo, että yhdenmukaistettu standardi ei täysin täytä niitä vaatimuksia, jotka sen on tarkoitus kattaa ja joista säädetään soveltuvassa unionin lainsäädännössä, sen on ilmoitettava asiasta komissiolle. 2. Jos komissio katsoo, että 1 kohdassa tarkoitetut vastalauseet ovat perusteltuja, se päättää a) kyseiseen yhdenmukaistettuun standardiin liittyvien viittausten tai viitetiedon jättämisestä julkaisematta Euroopan unionin virallisessa lehdessä tai julkaisemisesta rajoituksin Euroopan unionin virallisessa lehdessä b) kyseiseen yhdenmukaistettuun standardiin liittyvien viittausten tai viitetiedon säilyttämisestä ennallaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä taikka poistamisesta Euroopan unionin virallisesta lehdestä. 3. Komissio ilmoittaa 2 kohdassa tarkoitetusta päätöksestään asianomaiselle eurooppalaiselle standardointielimelle ja pyytää tarvittaessa kyseisten yhdenmukaistettujen standardien tarkistusta. 4. Tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu päätös hyväksytään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 5. Tämän artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu päätös hyväksytään 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. IV luku Tieto- ja viestintätekniikan standardit 9 artikla Tieto- ja viestintätekniikan alan teknisten eritelmien tunnustaminen Komissio voi joko direktiivissä 2004/18/EY tarkoitetun viranomaisen ehdotuksesta tai omasta aloitteestaan päättää tunnustaa liitteessä II vahvistetut vaatimukset täyttävät tekniset eritelmät, jotka eivät ole kansallisia, eurooppalaisia tai kansainvälisiä standardeja, tieto- ja viestintätekniikan standardeiksi. 10 artikla Tieto- ja viestintätekniikan standardien käyttö julkisissa hankinnoissa Edellä 9 artiklassa tarkoitettuja tieto- ja viestintätekniikan standardeja on pidettävä direktiiveissä 2004/17/EY ja 2004/18/EY ja asetuksessa (EY) N:o 2342/2002 tarkoitettuina yhteisinä teknisinä eritelminä. V LUKU Eurooppalaisen standardoinnin rahoitus 11 artikla Unionin rahoitus standardointielimille 1. Eurooppalaisille standardointielimille voidaan myöntää unionin rahoitusta seuraaviin standardointitoimiin: a) unionin politiikan ja lainsäädännön tukemiseen tarvittavien ja soveltuvien eurooppalaisten standardien tai eurooppalaisten standardointituotteiden laatiminen ja tarkistaminen b) eurooppalaisten standardien tai eurooppalaisten standardointituotteiden laadun ja unionin politiikan ja lainsäädännön mukaisuuden tarkastaminen c) eurooppalaiseen standardointiin liittyvät valmistelu- tai täydentämistoimet, kuten selvitykset, yhteistyötoimet, seminaarit, arvioinnit, vertailuanalyysit, tutkimustyö, laboratoriotyö, laboratorioidenväliset testit, vaatimustenmukaisuuden arviointi sekä toimet, joilla varmistetaan, että eurooppalaisten standardien tai eurooppalaisten standardointituotteiden laatimis- ja tarkistamisajat lyhenevät d) eurooppalaisten standardointielinten keskussihteeristöjen toimet, kuten politiikan kehittäminen, standardointitoimien koordinointi, tekninen työ ja tiedottaminen intressitahoille e) unionin politiikan ja lainsäädännön tukemisessa käytettävien eurooppalaisten standardien tai eurooppalaisten standardointituotteiden kääntäminen tarvittaessa unionin virallisille kielille, jotka eivät ole eurooppalaisten standardointielinten työkieliä, tai perustelluissa tapauksissa muille kuin unionin virallisille kielille f) sellaisten tietojen laatiminen, joilla selostetaan, tulkitaan ja yksinkertaistetaan eurooppalaisia standardeja tai eurooppalaisia standardointituotteita, kuten käyttäjän oppaat, tiedot hyvistä toimintatavoista sekä tiedotustoimet g) toimet teknisten avustusohjelmien toteuttamiseksi, yhteistyö kolmansien maiden kanssa sekä eurooppalaisen standardointijärjestelmän ja eurooppalaisten standardien ja eurooppalaisten standardointituotteiden edistäminen ja arvostuksen lisääminen unionissa ja kansainvälisellä tasolla intressitahojen keskuudessa. 2. Unionin rahoitusta voidaan myöntää myös a) kansallisille standardointielimille 1 kohdassa tarkoitettuihin standardointitoimiin, joita ne toteuttavat yhdessä eurooppalaisten standardointielinten kanssa b) muille elimille, joiden tehtäväksi on annettu suorittaa 1 kohdan a, c ja g alakohdassa tarkoitettuja tehtäviä yhdessä eurooppalaisten standardointielinten kanssa. 12 artikla Unionin rahoitus muille eurooppalaisille organisaatioille Liitteessä III tarkoitetuille organisaatioille voidaan myöntää unionin rahoitusta seuraaviin toimiin: a) organisaatioiden toiminta ja niiden eurooppalaiseen ja kansainväliseen standardointiin liittyvät toimet, tekninen työ ja jäsenille ja muille intressitahoille tiedottaminen mukaan luettuna b) oikeudellinen ja tekninen asiantuntija-apu – myös selvitykset – joka liittyy eurooppalaisten standardien ja eurooppalaisten standardointituotteiden tarpeen arviointiin ja niiden laatimiseen c) osallistuminen tekniseen työhön, joka liittyy unionin politiikan ja lainsäädännön tukemiseen tarvittavien ja soveltuvien eurooppalaisten standardien ja eurooppalaisten standardointituotteiden laatimiseen ja tarkistamiseen d) eurooppalaisten standardien ja eurooppalaisten standardointituotteiden laadun ja unionin politiikan ja lainsäädännön mukaisuuden tarkastaminen e) eurooppalaisten standardien ja eurooppalaisten standardointituotteiden tunnetuksi tekeminen sekä standardeja koskevien tietojen ja standardien käytön edistäminen intressitahojen ja pk-yritysten keskuudessa. 13 artikla Rahoitusjärjestelyt 1. Unionin rahoitusta myönnetään seuraavissa muodoissa: a) avustuksina ilman ehdotuspyyntöä tai julkisten hankintamenettelyjen tuloksena tehtyinä sopimuksina i) eurooppalaisille ja kansallisille standardointielimille 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja toimia varten ii) asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 49 artiklassa tarkoitetussa perussäädöksessä mainituille elimille tämän asetuksen 11 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen toimien toteuttamiseen yhteistyössä eurooppalaisten standardointielinten kanssa b) avustuksina ehdotuspyynnön jälkeen tai julkisten hankintamenettelyjen tuloksena tehtyinä sopimuksina 11 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuille muille elimille seuraavien toimien toteuttamiseen yhteistyössä eurooppalaisten standardointielinten kanssa: i) edellä 11 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen eurooppalaisten standardien ja eurooppalaisten standardointituotteiden laatiminen ja tarkistaminen ii) edellä 11 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut valmistelu- tai täydentämistoimet iii) edellä 11 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetut toimet. c) avustuksina ehdotuspyynnön jälkeen liitteessä III tarkoitetuille organisaatioille 12 artiklassa tarkoitettuja toimia varten. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen elinten toimia voidaan rahoittaa seuraavasti: a) yksittäisiin toimiin myönnettävinä avustuksina b) eurooppalaisille standardointielimille ja liitteessä III tarkoitetuille organisaatioille toiminta-avustuksina asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Toiminta-avustukset eivät uusittaessa pienene automaattisesti. 3. Komissio vahvistaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut avustusten määrää koskevat rahoitusjärjestelyt ja tarpeen mukaan rahoituksen enimmäisprosenttiosuuden toimityyppiä kohti. 4. Paitsi perustelluissa tapauksissa avustus 11 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuihin standardointitoimiin myönnetään kertakorvauksina, jotka maksetaan, kun seuraavat vaatimukset täyttyvät: a) komission 7 artiklan mukaisesti pyytämät eurooppalaiset standardit tai eurooppalaiset standardointituotteet vahvistetaan tai tarkistetaan enintään 7 artiklassa tarkoitetussa pyynnössä asetetussa ajassa b) pk-yritykset, kuluttajajärjestöt sekä ympäristöalan ja yhteiskunnan sidosryhmät ovat asianmukaisesti edustettuina 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa eurooppalaisessa standardoinnissa. 5. Eurooppalaisille standardointielimille ja liitteessä III tarkoitetuille organisaatioille myönnettäviin avustuksiin liittyvät hallinnolliset edellytykset ja rahoitusehdot sekä yhteistyön yhteiset tavoitteet määritellään standardointielinten ja organisaatioiden sekä komission välistä kumppanuutta koskevissa puitesopimuksissa asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 ja asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 mukaisesti. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle sopimusten tekemisestä. 14 artikla Hallinnointi Budjettivallan käyttäjän standardointitoimien rahoitusta varten määrittämät määrärahat voivat kattaa myös suoraan 11, 12 ja 13 artiklan täytäntöön panemiseksi tarvittavien valmistelu-, seuranta‑, valvonta-, tilintarkastus- ja evaluointitoimien hallinnollisia kustannuksia, ja erityisesti kustannuksia, jotka liittyvät tutkimuksiin, kokouksiin, tiedotus- ja julkaisutoimiin, tietojenvaihtoon käytettäviin tietoverkkoihin sekä muuhun hallinnolliseen ja tekniseen tukeen, jota komissio standardointitoimia varten käyttää. 15 artikla Unionin taloudellisten etujen suojaaminen 1. Komissio valvoo tämän asetuksen nojalla rahoitettavien toimien toteutuksen yhteydessä, että unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperinnällä ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, tehokkailla, oikeasuhteisilla ja varoittavilla seuraamuksilla asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95, (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti. 2. Tämän asetuksen mukaisia unionin toimia rahoitettaessa asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla väärinkäytöksellä tarkoitetaan kaikkea unionin oikeuden säännösten tai sopimusvelvoitteiden rikkomista, joka johtuu talouden toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla vahinko unionin yleiselle talousarviolle tai unionin hallinnoimille talousarvioille perusteettoman menon takia. 3. Tähän asetukseen perustuvissa sopimuksissa on edellytettävä komission tai komission valtuuttaman edustajan harjoittamaa seurantaa ja varainhoidon valvontaa sekä tilintarkastustuomioistuimen tarvittaessa paikalla suorittamia tilintarkastuksia. VI luku Delegoidut säädökset, komitea ja kertomukset 16 artikla Delegoidut säädökset Siirretään komissiolle valta antaa liitteiden muuttamisesta delegoituja säädöksiä 17 artiklan mukaisesti seuraavia varten: a) saatetaan liitteessä I oleva eurooppalaisten standardointielinten luettelo ajan tasalle b) mukautetaan liitteessä II asetetut tieto- ja viestintätekniikan alan standardien tunnustamista koskevat kriteerit tekniikan kehitykseen c) mukautetaan liitteessä III asetetut pk-yrityksiä ja yhteiskunnan sidosryhmiä edustaviin organisaatioihin sovellettavat kriteerit uuteen kehitykseen niiden voittoa tavoittelemattoman luonteen ja edustavuuden suhteen. 17 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2. Siirretään 16 artiklassa tarkoitettu valta komissiolle määräämättömäksi ajaksi 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 16 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Edellä olevan 16 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 18 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 3. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 4. Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö sitä pyytää. 19 artikla Kertomukset 1. Eurooppalaisten standardointielinten on toimitettava komissiolle vuosittain kertomus tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Kertomuksessa on esitettävä yksityiskohtaiset tiedot seuraavista: a) edellä olevien 4, 5, 6, 11 ja 13 artiklan soveltaminen b) pk-yritysten, kuluttajajärjestöjen sekä ympäristöalan ja yhteiskunnan sidosryhmien edustus kansallisissa standardointielimissä. 2. Liitteessä III tarkoitettujen organisaatioiden, jotka ovat saaneet rahoitusta tämän asetuksen mukaisesti, on toimitettava komissiolle vuosittain kertomus toiminnastaan. Kertomuksessa on erityisesti esitettävä yksityiskohtaiset tiedot organisaation jäsenistöstä ja 12 artiklassa tarkoitetuista toimista. 3. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä ja sen jälkeen viiden vuoden välein. Kertomuksessa esitetään arvio unionin rahoitusta saavien standardointitoimien merkityksellisyydestä unionin politiikan ja lainsäädännön vaatimusten suhteen. VII luku Loppusäännökset 20 artikla Muutokset 1. Poistetaan seuraavat säännökset: a) direktiivin 89/686/ETY 6 artiklan 1 kohta b) direktiivin 93/15/ETY 5 artikla c) direktiivin 94/9/EY 6 artiklan 1 kohta d) direktiivin 94/25/EY 6 artiklan 1 kohta e) direktiivin 95/16/EY 6 artiklan 1 kohta f) direktiivin 97/23/EY 6 artikla g) direktiivin 2004/22/EY 14 artikla h) direktiivin 2007/23/EY 8 artiklan 4 kohta i) direktiivin 2009/105/EY 6 artikla j) direktiivin 2009/23/EY 7 artikla. 2. Muutetaan direktiivi 98/34/EY seuraavasti: a) poistetaan 1 artiklan 6–10 kohta sekä 2, 3 ja 4 artikla b) poistetaan 6 artiklan 1 kohdasta ilmaisu ”liitteessä I ja II mainittujen standardointielinten edustajien kanssa” c) poistetaan 6 artiklan 3 kohdan ensimmäinen luetelmakohta d) poistetaan 6 artiklan 4 kohdan a, b ja e alakohta e) korvataan 11 artiklan toinen virke seuraavasti: ”Komissio julkaisee vuotuiset tilastot saaduista tiedonannoista Euroopan unionin virallisessa lehdessä.” f) poistetaan liitteet I ja II. 21 artikla Kansalliset standardointielimet Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle standardointielimensä. Komissio julkaisee kansallisten standardointielinten luettelon ja sen mahdolliset päivitykset Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 22 artikla Siirtymäsäännökset Unionin säädöksissä, joissa säädetään vaatimustenmukaisuusolettamasta suhteessa olennaisiin vaatimuksiin, kun sovelletaan direktiivin 98/34/EY mukaisesti vahvistettuja yhdenmukaistettuja standardeja, olevia viittauksia direktiiviin 98/34/EY pidetään viittauksina tähän asetukseen, lukuun ottamatta viittauksia direktiivin 98/34/EY 5 artiklalla perustettuun komiteaan. Tämän asetuksen 8 artiklaa ei sovelleta muuhun unionin säädökseen, jossa säädetään yhdenmukaistettuja standardeja koskevasta vastalausemenettelystä. 23 artikla Kumoaminen Kumotaan päätös N:o 1673/2006/EY ja päätös 87/95/ETY. Viittauksia kumottuihin päätöksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen. 24 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I EUROOPPALAISET STANDARDOINTIELIMET 1. CEN – Euroopan standardointikomitea 2. CENELEC – Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea 3. ETSI – Euroopan telealan standardointilaitos LIITE II TIETO- JA VIESTINTÄTEKNIIKAN ALAN TEKNISTEN ERITELMIEN TUNNUSTAMISEEN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET 1. Tekniset eritelmät hyväksytään markkinoilla, eikä niiden soveltaminen vaikeuta yhteensopivuutta jo käyttöön otettujen eurooppalaisten tai kansainvälisten standardien soveltamisen kanssa. Markkinahyväksyntä voidaan osoittaa toiminnallisilla esimerkeillä eri myyjien eritelmänmukaisesta soveltamisesta. 2. Tekniset eritelmät on laatinut voittoa tavoittelematon organisaatio, joka on ammatillinen yhdistys, teollisuuden tai ammattijärjestö taikka jokin muu jäsenyyteen perustuva organisaatio, joka ei ole eurooppalainen, kansallinen tai kansainvälinen standardointielin ja joka asiantuntemuksensa alalla laatii tieto- ja viestintätekniikan alan standardeja menettelyin, jotka täyttävät seuraavat kriteerit: a) Avoimuus: Teknisten eritelmien laatimisen perustana on ollut avoin päätöksenteko, johon kaikki niillä markkinoilla, joihin standardi vaikuttaa, toimivat toimijat voivat osallistua. b) Yhteisymmärrys: Standardointimenettely perustui yhteistyöhön ja yhteisymmärrykseen, eikä siinä suosittu mitään tiettyä sidosryhmää. Yhteisymmärryksellä tarkoitetaan yleistä sopua, jossa mikään tärkeä eturyhmä ei ole oleellisissa asioissa pysyvästi eri mieltä ja jonka valmistelussa pyritään ottamaan huomioon kaikkien osapuolten näkökannat ja sovittamaan mahdolliset ristiriitaiset mielipiteet. Yhteisymmärrys ei edellytä yksimielisyyttä. c) Läpinäkyvyys: i) Kaikki teknisiä keskusteluja ja päätöksentekoa koskevat tiedot on arkistoitu ja merkitty tunnisteella. ii) (Uusista) standardointitoimista on tiedotettu laajalti käyttämällä sopivia ja saatavilla olevia keinoja. iii) Prosessissa on pyritty kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien osallistumiseen, jotta saavutetaan tasapaino. iv) Intressitahojen esittämät kommentit on käsitelty, ja niihin on reagoitu. 3. Teknisissä eritelmissä noudatetaan seuraavia vaatimuksia: a) Ylläpito: Julkaistujen eritelmien jatkuvasta tuesta ja ylläpidosta huolehditaan pitkän aikaa. b) Saatavuus: Eritelmät asetetaan kohtuullisin ehdoin (kohtuullista korvausta vastaan tai veloituksetta) yleisesti saataville soveltamista ja käyttöä varten. c) Eritelmien hyödyntämisen kannalta olennaiset teollis- ja tekijänoikeudet lisensoidaan hakijoille (tasapuolisin,) kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin, joihin sisältyy teollis- ja tekijänoikeuden haltijan harkinnan mukaan olennaisen henkisen omaisuuden lisensointi ilman korvausta. d) Oleellisuus: i) Eritelmät ovat tehokkaita ja oleellisia. ii) Eritelmien on vastattava markkinoiden tarpeita ja sääntelyn vaatimuksia. e) Neutraalius ja vakaus: i) Eritelmät painottuvat mahdollisuuksien mukaan käyttöominaisuuksiin sen sijaan että niiden lähtökohtana on tietty malli tai rakenne. ii) Eritelmät eivät vääristä markkinoita eivätkä rajoita niiden hyödyntäjien mahdollisuuksia kehittää niiden pohjalta kilpailua ja innovaatioita. iii) Eritelmät perustuvat tieteen ja teknologian viimeisimpään kehitykseen. f) Laatu: i) Laatu ja yksityiskohtaisuus ovat riittäviä, jotta on mahdollista kehittää ja toteuttaa monia kilpailevia yhteentoimivia tuotteita ja palveluja. ii) Standardoidut rajapinnat eivät ole piilotettuja eivätkä muiden kuin tekniset eritelmät laatineiden organisaatioiden valvonnassa. LIITE III EUROOPPALAISET SIDOSRYHMIEN ORGANISAATIOT a) Eurooppalainen organisaatio, joka edustaa pk-yrityksiä eurooppalaisessa standardoinnissa ja i) joka on hallituksista riippumaton ja voittoa tavoittelematon ii) jonka sääntömääräisiin tavoitteisiin ja toimiin kuuluu pk-yritysten etujen edistäminen standardointiprosessissa Euroopan tasolla iii) jolle pk-yrityksiä edustavat voittoa tavoittelemattomat organisaatiot ainakin kahdessa kolmasosassa jäsenvaltioita ovat antaneet tehtäväksi edustaa pk-yritysten etuja standardointiprosessissa Euroopan tasolla. b) Eurooppalainen organisaatio, joka edustaa kuluttajia eurooppalaisessa standardoinnissa ja i) joka on hallituksista riippumaton, voittoa tavoittelematon sekä teollisuudesta, kaupasta ja liiketoiminnasta tai muista eturistiriidoista riippumaton ii) jonka sääntömääräisiin tavoitteisiin ja toimiin kuuluu kuluttajien etujen edistäminen standardointiprosessissa Euroopan tasolla iii) jolle kansalliset voittoa tavoittelemattomat kuluttajajärjestöt ainakin kahdessa kolmasosassa jäsenvaltioita ovat antaneet tehtäväksi edustaa kuluttajien etuja standardointiprosessissa Euroopan tasolla. c) Eurooppalainen organisaatio, joka edustaa ympäristönäkökohtia eurooppalaisessa standardoinnissa ja i) joka on hallituksista riippumaton, voittoa tavoittelematon sekä teollisuudesta, kaupasta ja liiketoiminnasta tai muista eturistiriidoista riippumaton ii) jonka sääntömääräisiin tavoitteisiin ja toimiin kuuluu ympäristönäkökohtien edistäminen standardointiprosessissa Euroopan tasolla iii) jolle kansalliset voittoa tavoittelemattomat ympäristöjärjestöt ainakin kahdessa kolmasosassa jäsenvaltioita ovat antaneet tehtäväksi edustaa ympäristönäkökohtia standardointiprosessissa Euroopan tasolla. d) Eurooppalainen organisaatio, joka edustaa sosiaalisia näkökohtia eurooppalaisessa standardoinnissa ja i) joka on hallituksista riippumaton, voittoa tavoittelematon sekä teollisuudesta, kaupasta ja liiketoiminnasta tai muista eturistiriidoista riippumaton ii) jonka sääntömääräisiin tavoitteisiin ja toimiin kuuluu sosiaalisten näkökohtien edistäminen standardointiprosessissa Euroopan tasolla iii) jolle kansalliset voittoa tavoittelemattomat sosiaalijärjestöt ainakin kahdessa kolmasosassa jäsenvaltioita ovat antaneet tehtäväksi edustaa sosiaalisia näkökohtia standardointiprosessissa Euroopan tasolla. SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne 1.4. Tavoitteet 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat) 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin 3.2.2. Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin 3.2.3. Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.4. Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5. Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen 3.3. Arvioidut vaikutukset tuloihin SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA 1.1. Ehdotuksen nimi Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi eurooppalaisesta standardoinnista sekä neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY samoin kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/105/EY ja 2009/23/EY muuttamisesta 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB)[32] Osasto 2 – Yritystoiminta – Luku 02 03: Tavaroiden sisämarkkinat ja alakohtaiset politiikat 1.3. Ehdotuksen luonne Ehdotus liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen. On syytä huomata, etteivät tässä säädökseen liittyvässä rahoitusselvityksessä esitetyt määrät vaikuta tulevaan komission ehdotukseen, joka koskee vuoden 2013 jälkeistä monivuotista rahoituskehystä. Komissio ehdottaa tähän toimeen osoitettavia talousarviomäärärahoja vuosittaisessa talousarviomenettelyssä. Sen vuoksi tämä rahoitusselvitys koskee vain yhtä vuotta (2013). 1.4. Tavoitteet 1.4.1. Komission monivuotinen strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista ehdotus tukee 1 a. Kasvua ja työllisyyttä edistävä kilpailukyky 1.4.2. Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Erityistavoite nro 1 Voimassa olevan unionin sisämarkkinasäännöstön jatkuva tarkistaminen sekä uusien lainsäädäntötoimenpiteiden ja muiden toimenpiteiden ehdottaminen tarpeen mukaan. 1.4.3. Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset Ehdotuksessa vahvistetaan yleiset puitteet eurooppalaiselle standardoinnille. Siinä on erinäisiä osatekijöitä, joilla ei ole talousarviovaikutuksia (esim. eurooppalaisten ja kansallisten standardointielinten ja komission yhteistyö), ja siinä vahvistetaan oikeusperusta eurooppalaisten standardointielinten (CEN, CENELEC ja ETSI), jäljempänä ”eurooppalaiset standardointielimet”, toteuttamista standardointitoimista osan rahoittamiselle sekä oikeusperusta pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia edustavien eurooppalaisten organisaatioiden taloudelliselle tukemiselle. Sisämarkkinoiden kannalta on olennaisen tärkeää, että osaa eurooppalaisesta standardointijärjestelmästä rahoitetaan eurooppalaisten standardointielinten kautta. Tätä rahoitusta olisi jatkettava. Järjestelmää olisi kuitenkin syytä tehostaa. Ensinnäkin toteutetaan toimenpiteitä, joilla nopeutetaan komission pyynnöstä laadittavien eurooppalaisten standardien vahvistamista. Rahoitusvälineillä kannustetaan eurooppalaisia standardointielimiä hakemaan aktiivisemmin yhteisymmärrystä kiistakysymyksistä ja tarkistamaan eräitä sisäisiä menettelyjään. Toisaalta ehdotuksella siirrytään selvästi yksinkertaisempaan, nopeampaan ja vakaampaan järjestelyyn, jolla lisätään EU:n myöntämän taloudellisen tuen vaikuttavuutta. Toimintayksiköille ja edunsaajille aiheutuvaa hallinnollista taakkaa kevennetään merkittävästi yksinkertaisemmilla ja vähemmän byrokraattisilla järjestelyillä. Hallinnollinen taakka estää yksiköitä hyödyntämästä resurssejaan poliittisten tavoitteiden saavuttamiseen ja toimien toteuttamiseen ajallaan. Lisäksi se aiheuttaa turhaa byrokratiaa eurooppalaisille standardointielimille. Ehdotuksella uudistetaan eurooppalaisten standardointielinten rahoitusta siirtymällä vähitellen tulosperusteiseen järjestelmään, jossa sovelletaan ennalta sovittuja indikaattoreita ja tavoitteita (tulokset ja tuotokset), sekä yksinkertaistetaan kertakorvausjärjestelmää, joka erotetaan selkeästi kaikista todellisten toteutuskustannusten tarkastuksista. Pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia edustavien eurooppalaisten organisaatioiden taloudellista tukemista olisi sitäkin jatkettava. Tähän mennessä niille on myönnetty rahoitusta eri ohjelmista, joista useimmat päättyvät 31. joulukuuta 2013. Näin ollen on asianmukaista yksinkertaistaa näitä tukijärjestelyjä ja koota ne saman oikeusperustan piiriin. Avustuskelpoisuuskriteerit, avustusten käyttöehdot ja rahoitustuen laji linjataan ja mukautetaan vastaavan intressitahoryhmän erityistarpeiden mukaiseksi, minkä ansiosta esimerkiksi voidaan myöntää toiminta-avustuksia yhdelle eurooppalaiselle organisaatiolle taloudellista tai yhteiskunnallista etua koskevaa alaa kohti. Eurooppalaisen standardoinnin rahoituksesta 24. päivänä lokakuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1673/2006/EY mukaan eurooppalaisiin standardointielimiin ei sovelleta varainhoitoasetuksen 113 artiklan mukaista muina kuin kiinteämääräisinä myönnettävien toiminta-avustusten vähennysperiaatetta. Tämä poikkeus olisi säilytettävä myös jatkossa. Sitä paitsi toiminta-avustusten peruslähtökohtana on, että niillä annetaan organisaatiolle tilapäistä tukea, jonka avulla se voi ajan mittaan saavuttaa taloudellisen riippumattomuuden. Tuen asteittainen väheneminen olisi kuitenkin vastoin EU:n politiikkaa, jonka mukaan pk-yritysten ja yhteiskunnan sidosryhmien asemaa on vahvistettava, jotta eurooppalainen standardointijärjestelmä olisi edustuksellisesti kattava. On todennäköistä, että eurooppalaisia standardeja laaditaan tulevaisuudessa enemmän, mikä aiheuttaa lisätyötä organisaatioille, jotka edustavat pk-yrityksiä ja yhteiskunnan sidosryhmiä eurooppalaisessa standardointijärjestelmässä. Näillä organisaatioilla on toimintaympäristönsä ja sääntömääräisten tavoitteidensa vuoksi pysyvä rooli, joka on olennainen EU:n toimien ja politiikan kannalta. Eurooppalaisen standardoinnin kehittämisen kannalta on olennaista, että jatkossakin edistetään pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia edustavien eurooppalaisten organisaatioiden aktiivista osallistumista. Tällaiset organisaatiot ajavat yleiseurooppalaista etua, ja kansallisten voittoa tavoittelemattomien organisaatioiden niille antaman nimenomaisen tehtävänannon perusteella taikka sen kautta, että nimenomaan ne eivätkä muut ajavat pk-yritysten ja yhteiskunnan sidosryhmien etuja, ne muodostavat yleiseurooppalaisen verkoston, jossa jäsenvaltioissa toimivat voittoa tavoittelemattomat elimet edistävät perussopimuksien tavoitteiden mukaisia periaatteita ja politiikkaa. Pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristöön ja sosiaalisiin näkökohtiin liittyviä etuja eurooppalaisessa standardoinnissa edustavien eurooppalaisten organisaatioiden toimintaympäristö ja niiden itselleen asettamat tavoitteet ovat sellaisia, että niillä on pysyvä ja olennainen rooli unionin toiminnassa ja politiikassa. Kun otetaan huomioon, että standardin laatiminen kestää yhdestä kolmeen vuotta, osapuolten on sitouduttava tekniseen prosessiin pitkäksi aikaa. Jatkuva ja aktiivinen osallistuminen teknisen komitean tai työryhmän työhön edellyttää sitä, että siihen sidotaan runsaasti aikaa pitkähköksi ajaksi. Sen vuoksi on tarpeen ulottaa vähenemisperiaatetta koskeva poikkeus koskemaan myös eräitä eurooppalaisia organisaatioita, jotka edustavat pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia. 1.4.4. Tulos- ja vaikutusindikaattorit · Eurooppalaisten standardointielinten komission pyynnöstä vahvistamien eurooppalaisten standardien määrä · Aika, joka kuluu eurooppalaisen standardin viralliseen vahvistamiseen siitä, kun eurooppalaiset standardointielimet hyväksyvät eurooppalaisen standardin laatimista koskevan pyynnön · Pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia edustavien eurooppalaisten organisaatioiden toteutunut osallistuminen eurooppalaiseen standardointiin · Standardoinnin rakenteisiin ja hallinnointiin tehdyt tosiasialliset muutokset ja niiden vaikutukset vahvistettujen standardien määrään, standardoinnin nopeuteen ja pk-yrityksiä, kuluttajia sekä ympäristö- ja sosiaalinäkökohtia edustavien eurooppalaisten organisaatioiden osallistumiseen eurooppalaiseen standardointiin. 1.5. Ehdotuksen perustelut 1.5.1. Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Ehdotuksen odotetaan täyttävän seuraavat tiivistetysti esitettävät vaatimukset: · Eurooppalainen standardointi tukee merkittävällä ja tehokkaalla tavalla eurooppalaista politiikkaa ja lainsäädäntöä. Se on antanut ja antaa jatkossakin tärkeää tukea tavaroiden ja palvelujen sisämarkkinoille ja estää kaupan esteiden muodostumista EU:ssa. Eurooppalaisten standardointielinten olisi siksi edelleenkin vahvistettava eurooppalaisia standardeja, ja EU:n olisi jatkettava osarahoituksen antamista siihen. Asiaa koskevan oikeusperustan piiriin olisi lisäksi otettava tuotteita koskevien standardien lisäksi myös palveluja koskevat standardit. · EU:ssa tehtävä standardointi tukee Euroopan talouselämää merkittävällä tavalla. Standardien käyttö tarjoaa yrityksille vahvan keinon parantaa kilpailukykyään. Siksi onkin tärkeää, että standardit pidetään koko ajan kiihtyvän tuotekehittelyn tasalla ja että eurooppalaisten standardien laatimista nopeutetaan. · Standardeilla on vaikutusta yhä useampiin eurooppalaisen yhteiskunnan ryhmiin: kaikentyyppisiin yrityksiin ja moniin yksityishenkilöihinkin. Standardi perustuu sen laatimiseen osallistuvien tahojen yhteisymmärrykseen. Sen laatijakunnan on oltava riittävän monipuolinen, jotta sekä yritykset että kuluttajat voivat sen hyväksyä. Ehdotuksella olisi siksi varmistettava, että eurooppalaisesta standardointijärjestelmästä tulee edustuksen suhteen mahdollisimman kattava, että kaikki osapuolet seisovat avoimuuden ja vankan tieteellisen pohjan perusarvoihin nojaavan järjestelmän takana ja että standardoinnin rakenteita ja hallinnointia parannetaan jatkuvasti. · Tieto- ja viestintätekniikan alan palvelujen ja sovellusten yhteentoimivuuden varmistamiseksi käytettävissä on oltava standardeja, jotta Eurooppa voi saada täyden hyödyn tästä teknologiasta. Erikoistuneiden foorumien ja konsortioiden laatimilla kaikkein merkittävimmillä tieto- ja viestintätekniikan alan standardeilla pitäisi olla vahvempi asema aloilla, joilla eurooppalaiset standardointielimet eivät toimi taikka eurooppalaisten standardointielinten laatimat standardit eivät ole saavuttaneet asemaa markkinoilla tai ne ovat vanhentuneet. Nämä standardit olisi tunnustettava virallisesti, jotta viranomaiset voisivat käyttää niitä julkisissa hankinnoissa. 1.5.2. EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo Eurooppalaisilla standardeilla on erittäin suuri merkitys teollisuustuotteiden sisämarkkinoiden toiminnalle. Niillä korvataan kansallisia, usein ristiriitaisiakin standardeja, jotka saattavat muodostaa teknisiä esteitä kansallisten markkinoiden toiminnalle. Eurooppalaiset standardit voidaan jakaa kahteen luokkaan: a) Eurooppalaiset standardit, jotka laaditaan komission pyynnöstä eli toimeksiannosta, jossa eurooppalaisia standardointielimiä pyydetään laatimaan säädösluonteisia teknisiä eritelmiä, jotka täyttävät toimeksiannossa asetetut vaatimukset. Nämä standardit voidaan jakaa edelleen kahteen alaluokkaan: – Yhdenmukaistetut eurooppalaiset standardit, joilla varmistetaan, että tuotteet täyttävät EU-lainsäädännössä vahvistetut olennaiset vaatimukset. Kun tuote on yhdenmukaistetun eurooppalaisen standardin mukainen, sen turvallisuus on vaaditulla tasolla. Yhdenmukaistettujen standardien käyttö on kuitenkin edelleen vapaaehtoista, joten tuotteen valmistaja voi osoittaa olennaisten vaatimusten täyttymisen myös jollakin muulla teknisellä ratkaisulla. Eurooppalaisten yhdenmukaistettujen standardien osuus on kasvanut kahden viime vuosikymmenen aikana 3,55 prosentista 20 prosenttiin (2009). – Muut EU:n politiikkaa tukevat eurooppalaiset standardit. b) Muut eurooppalaiset standardit vahvistetaan EU:n lainsäädännön ulkopuolella yritysten, kansallisten standardointielinten tai muiden sidosryhmien taikka komission aloitteesta. Eurooppalaiset standardit ja etenkin yhdenmukaistetut standardit ovat tavaroiden sisämarkkinoiden kulmakiviä. Standardien laatiminen on kuitenkin työvoimavaltaista ja aikaa vievää toimintaa, jota harjoittavat kansalliset asiantuntijat. Sen vuoksi päätöksessä N:o 1673/2006/EY asetetaan oikeusperusta eurooppalaisten standardointielinten keskussihteeristöjen taloudelliselle tukemiselle. Tarkoituksena on parantaa yhdenmukaistettujen standardien laatua ja edistää eurooppalaista standardointia kansainvälisesti. Euroopan komissio ja Efta tekevät eurooppalaisten standardointielinten kanssa kumppanuutta koskevia puitesopimuksia, joiden nojalla komissiolle voidaan esittää rahoituspyyntöjä. Puitesopimuksissa vahvistetaan standardointitoimiin sovellettavat hallinnolliset ja varainhoitoa koskevat säännöt sekä yleiset edellytykset taloudellisen tuen myöntämiselle. Tällä ehdotuksella korvataan päätös N:o 1673/2006/EY. 1.5.3. Vastaavista toimista saadut kokemukset Tässä ehdotuksessa otetaan huomioon päätöksen N:o 1673/2006/EY puitteissa tehdyt arvioinnit, joihin vaikutustenarvioinnissa viitataan. 1.5.4. Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Tämä ehdotus on täysin yhteensopiva muiden asiaan liittyvien välineiden eli kaikkien ehdotuksen ohessa toimitettavan vaikutustenarvioinnin liitteessä 4 mainittujen säädösten kanssa. 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto Ehdotuksen mukaisen toiminnan kestoa ei ole rajattu. 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat)[33] Komissio hallinnoi suoraan keskitetysti. 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt Eurooppalaisille standardointielimille ja ehdotuksessa tarkoitetuille muille organisaatioille myönnettäviin avustuksiin liittyvät hallinnolliset edellytykset ja rahoitusehdot sekä yhteistyön yhteiset tavoitteet määritellään standardointielinten ja organisaatioiden ja komission välistä kumppanuutta koskevissa puitesopimuksissa varainhoitoasetuksen ja asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 mukaisesti. Näissä sopimuksissa ja avustussopimuksissa täsmennetään seuranta- ja raportointisäännöt. Lisäksi ehdotuksessa velvoitetaan eurooppalaiset standardointielimet ja muut ehdotuksessa tarkoitetut organisaatiot toimittamaan komissiolle vuosittain kertomuksen velvollisuuksiensa täyttämisestä. 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.2.1. Todetut riskit Eurooppalaisten standardointielinten rahoitusperusta on vakaa. Muille ehdotuksessa tarkoitetuille organisaatioille suunnattavissa ehdotuspyynnöissä esitetään rahoitukselliset valintaperusteet taloudellisten riskien ehkäisemiseksi. Taloudellisia riskejä ei olekaan todettu. 2.2.2. Valvontamenetelmä(t) Valvontamenetelmät vahvistetaan varainhoitoasetuksessa ja asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2342/2002. Ne määritellään tarkemmin eurooppalaisten standardointielinten ja ehdotuksessa tarkoitettujen muiden organisaatioiden ja komission välistä kumppanuutta koskevissa puitesopimuksissa ja avustussopimuksissa. Ehdotuksessa todetaan lisäksi nimenomaisesti, että asetukseen perustuvissa sopimuksissa on edellytettävä komission tai komission valtuuttaman edustajan harjoittamaa seurantaa ja varainhoidon valvontaa sekä tilintarkastustuomioistuimen tarvittaessa paikalla suorittamia tilintarkastuksia. 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ehdotuksessa säädetään, että komissio valvoo, että unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperinnällä ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, tehokkailla, oikeasuhteisilla ja varoittavilla seuraamuksilla asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95, (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti. 3. EHDOTUKSEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat · Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrä­rahalaji || Rahoitusosuudet JM/EI-JM([34]) || EFTA-mailta[35] || ehdokas-mailta[36] || kolmansilta mailta || Varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet 1 a. Kasvua ja työllisyyttä edistävä kilpailukyky || Momentti 02 03 04 – Lainsäädännön standardointi ja lähentäminen || JM || KYLLÄ || EI || EI || EI · Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat: momentti 02 03 04 olisi jaettava kahdeksi erilliseksi alamomentiksi: – Momentilla 02 03 04 01 olisi korvattava entinen momentti 02 03 04, ja sen olisi sisällettävä momentille varatut määrärahat, joilla katetaan CENin, CENELECin ja ETSIn standardointitoimiin myönnettävä taloudellinen tuki. – Momentti 02 03 04 02 sisältäisi seuraavat määrärahat, jotka on aiemmin sidottu ja maksettu momenteista 02 02 01, 17 02 02 00 ja 07 03 07 standardointiin liittyviä toimia varten: 2,1 miljoonaa euroa budjettikohdasta 02.02.01, 1,4 miljoonaa euroa budjettikohdasta 17.02.02.00 ja 0,2 miljoonaa euroa budjettikohdasta 07.03.07 siirretään uuteen budjettikohtaan 02.03.04.02. – Momenteista 02.02.01, 17.02.02.00 ja 07.03.07 vähennetään rahoitussuunnitelman yhteydessä edellä mainitut standardointitoimia koskevat määrät. Jälkimmäisistä momenteista vähennetään standardointitoimia koskevat määrät. – Yhteiskunnan sidosryhmiä standardoinnissa edustaville muille organisaatioille myönnettäviin avustuksiin osoitettavat määrärahat sisältyvät muihin momentteihin (esim. 04 03 03 02). Monivuotisen rahoituskehyksen otsake || Budjettikohta || Määrä­rahalaji || Rahoitusosuudet JM/EI-JM || EFTA-mailta || ehdokasmailta || kolmansilta mailta || Varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet 1 a. Kasvua ja työllisyyttä edistävä kilpailukyky || Momentti 02 03 04 01 – Tuki CENin, CENELECin ja ETSIn standardointitoimiin || JM || KYLLÄ || EI || EI || EI 1 a. Kasvua ja työllisyyttä edistävä kilpailukyky || Momentti 02 03 04 02 – Tuki pk-yrityksiä ja yhteiskunnan sidosryhmiä standardoinnissa edustaville organisaatioille || JM || KYLLÄ || EI || EI || EI 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin[37] 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: || Numero || 1 a. Kasvua ja työllisyyttä edistävä kilpailukyky || || || Vuosi N[38] || Vuosi N+1 || Vuosi N+2 || Vuosi N+3 || Vuodet N+4–N+6 || YHTEENSÄ  Toimintamäärärahat || || || || || || || || Momentti 02 03 04 01 – Tuki CENin, CENELECin ja ETSIn standardointitoimiin || Sitoumukset || (1) || 23,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Maksut || (2) || 9 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Momentti 02 03 04 02 – Tuki pk-yrityksiä ja yhteiskunnan sidosryhmiä standardoinnissa edustaville organisaatioille || Sitoumukset || (1a) || 3,7 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Maksut || (2a) || 3,7 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat[39] || || || || -- || -- || -- || -- || -- Momentti 02 01 04 02 – || || (3) || 0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Tiedoksi: seuraavia kohtia vähennetään (kyseiset määrät eivät sisälly kokonaismääriin) || || || || || || || || || || Momentti 02.02.01 (otsake 1 a) || Sitoumukset || || -2,1 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Maksut || || -2,1 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Momentti 17.02.02.00 (otsake 3 b) || Sitoumukset || || -1,4 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Maksut || || -1,4 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Momentti 07.03.07 (otsake 2) || Sitoumukset || || -0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Maksut || || -0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 1 a kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ || Sitoumukset || =1+1a +3 || 27,4 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- Maksut || =2+2a +3 || 12,9 || -- || -- || --