KOMISSION KERTOMUS VUOSIKERTOMUS HUMANITAARISESTA AVUSTA VUONNA 1999

SISÄLLYS

1. TIIVISTELMÄ

2. POLITIIKKA JA KOORDINOINTI - 20 ARTIKLAN MUKAINEN ARVIOINTI

3. TOIMINTAKATSAUS

3.1. AFRIKKA

3.2. EUROOPPA

3.3. AASIA, LÄHI-ITÄ / VÄLIMEREN ALUE JA LATINALAINEN AMERIKKA

4. LUONNONONNETTOMUUKSIEN ENNALTAEHKÄISY JA NIIHIN VALMISTAUTUMINEN - DIPECHO

5. KUMPPANUUSSUHTEET - KUMPPANUUDESTA TEHDYT PUITESOPIMUKSET

6. TUKIRAHASTO - NOHA

7. TIEDOTTAMINEN

8. ARVIOINTI, TALOUSARVIO JA TARKASTUS

9. LIITTEET

LIITE 1 Humanitaarisen avun rahoituspäätökset alueittain (1998, 1999)

LIITE 2 Humanitaarinen apu - sopimukset tilivuosittain (1997, 1998, 1999)

LIITE 3 Yhteenveto EY:n humanitaarista apua koskevista rahoituspäätöksistä rahoituslähteen mukaan vuosina 1993-1999/EY:n humanitaarista apua koskevat rahoituspäätökset vuosina 1994-1999

LIITE 4 Vuosina 1997, 1998 ja 1999 allekirjoitetut sopimukset

LIITE 5 Humanitaarista apua koskevat rahoituspäätökset alueittain vuosina 1998 ja 1999

LIITE 6 Vuosina 1997, 1998 ja 1999 allekirjoitetut EY:n humanitaarisen avun sopimukset

LIITE 7 Luettelo hankkeista, joita rahoitetaan ECHO:n tukirahastosta

1. TIIVISTELMÄ

Vuosi 1999 oli Euroopan yhteisöjen humanitaariselle toimistolle (ECHO) monien muutosten vuosi sekä henkilöstön että toimintatapojen osalta.

ECHO:sta vastaavaksi komission jäseneksi tuli Poul Nielson tehtävää vuodesta 1995 hoitaneen Emma Boninon tilalle. Yli kaksi ja puoli vuotta ECHO:n johtajana toiminut Alberto Navarro luovutti paikkansa Constanza Adinolfille, joka nimitettiin virkaan maaliskuussa 2000.

Vuoden alussa tehtiin uusi kumppanuussopimus, jonka tavoitteena on parantaa ECHO:n yhteistyötä sekä valtiollisten että valtioista riippumattomien kumppaneidensa kanssa.

Varsinaisessa vuoden 1999 toiminnassa Kosovon kriisi vaikutti erittäin merkittävästi ECHO:n tehtävien tärkeysjärjestykseen ja sen varainkäyttöön. ECHO:n [1] humanitaarisen toiminnan tukemiseen myöntämä määrä oli tähän asti suurin eli yli 800 miljoonaa euroa, josta noin puolet osoitettiin Kosovon kriisin liittyviin kohteisiin. Tähän puoliskoon kuului komission kaikkien aikojen suurin humanitaarisen avun rahoituspäätös (196 miljoonaa euroa). Tähän tarkoitukseen ei kuitenkaan siirretty varoja muille kohdealueille (erityisesti Afrikalle) varatuista ECHO:n talousarvion kohdista, vaan ne otettiin EY:n talousarvion katastrofirahastosta.

[1] Vaikka tässä asiakirjassa mainitaan käytännön syistä useimmiten ECHO, on syytä huomata, että päätökset humanitaarisen avun rahoituksesta tekee Euroopan komissio, joka on viime kädessä vastuussa humanitaarisen toimistonsa toiminnasta.

ECHO rahoitti vuonna 1999 hankkeita 70 maassa ja se lähetti kentälle 65 asiantuntijaa. Noin 20 prosenttia ECHO:n rahoituksesta kanavoitiin YK:n alaisten järjestöjen kautta (13,7 prosenttia ohjautui YK:n pakolaisasiain päävaltuutetulle (UNHCR) ja 5,1 prosenttia Maailman elintarvikeohjelmaan (WFP). Noin 15 prosenttia ohjattiin Punaisen Ristin kautta ja lopuilla 65 prosentilla rahoitettiin valtioista riippumattomien järjestöjen hankkeita.

Vuoden aikana nähtiin myös onnistuneita tapauksia, joissa ECHO vetäytyi sivuun ja teki tilaa kehitysohjelmille. Tällaisia olivat Niger ja Mali, pitkittynyt Bosnian ja Hertsegovinan tapaus sekä itse Kosovo, jossa komissio perusti ensimmäistä kertaa työryhmän (Euroopan jälleenrakennusviraston edeltäjän), varmistamaan kitkatonta siirtymistä hätäavusta jälleenrakennukseen.

ECHO:n humanitaarisen avun antamisessa noudattaman lähestymistavan kannalta vuoden suurin tapahtuma oli epäilemättä humanitaarista apua koskevan asetuksen 20 artiklassa tarkoitetun arvioinnin toteuttaminen. Vaikka arvioinnissa yleensä kiitettiinkin ECHO:n toimintaa, arvioitsijat toivat esille useita seikkoja, joissa on parantamisen varaa. Mainitut näkökohdat vaihtelivat ECHO:n sisäisestä hallinnosta kumppanuussuhteisiin sekä hankkeiden valintaan ja seurantaan. Komissio vahvisti neuvostolle ja parlamentille antamassaan tiedonannossa useimmat näistä suosituksista.

Tiedonantoon sisältyvistä huomautuksista tärkein koski tarvetta kiinnittää huomiota tuloksiin. Komission tiedonannossa annettujen suositusten täytäntöönpanemiseksi on laadittu työsuunnitelma, johon ECHO:n lähivuosina toteutettava uudistaminen perustuu.

Tämän suunnitelman toteuttaminen merkitsee suurta haastetta ECHO:lle vuonna 2000 ja sitä seuraavina vuosina.

2. POLITIIKKA JA KOORDINOINTI - 20 ARTIKLAN MUKAINEN ARVIOINTI

Humanitaarista apua koskevan asetuksen (EY) N:o 1257/96 20 artiklassa komissiota kehotetaan esittämään kolmen vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta neuvostolle ja parlamentille kokonaisarvio asetuksen mukaisesti rahoitetuista toimista sekä ehdotukset asetuksen tulevaisuuden suhteen ja tarvittaessa ehdotukset asetukseen tehtävistä muutoksista.

Siksi komissio laati toimintaohjeet riippumattoman arvion tekemiseksi. Arviointi kesti noin vuoden ja siihen sisältyi laajoja sekä asiakirjoihin että kenttätyöskentelyyn perustuvia tutkimuksia. Arvioitsijat toimittivat huhtikuussa 1999 työnsä tulokset komissiolle.

Kaiken kaikkiaan arvioitsijoiden näkemys ECHO:n toiminnasta oli myönteinen. Heidän mukaansa "ECHO rahoittaa tällä hetkellä humanitaarista apuaan vähintään yhtä hyvin kuin mikä tahansa muu organisaatio ja todennäköisesti paremmin ja tehokkaammin kuin mikä tahansa muu siihen verrattavissa oleva kansainvälinen organisaatio".

Erityisesti arvioitsijat mainitsivat suunnitteluun liittyvänä myönteisenä kehityksenä siirtymisen soveltamaan kokonaissuunnitelmia (eli tiettyjä maita/alueita koskevia laajoja strategioita) ja totesivat talousarvion toteutumisasteen kansainvälisiin standardeihin nähden tyydyttäväksi. Lisäksi he pitivät myönteisenä kumppanuudesta tehdyn puitesopimuksen yksinkertaistamiseksi jo toteutettuja toimenpiteitä, kiittivät ECHO:n suurta osuutta vakauden tukemisessa rahoittamalla kansainvälisiä ja valtioista riippumattomia järjestöjä, pitivät hankkeita kokonaisuudessaan kustannustehokkaina ja antoivat tunnustusta ECHO:n arviointi- ja tarkastustoiminnalle.

Arvioitsijat huomauttivat kuitenkin myös, että kumppanien kapasiteetti ja kokemus eivät aina olleet riittävät ja että entistä useammat ECHO:n hoitamat hankkeet kuuluivat katastrofiavun ja kehitysavun väliseen niin kutsuttuun "harmaaseen vyöhykkeeseen", mikä lisäsi riskiä, että humanitaarisen avun hankkeet osoittautuisivat kestämättömiksi. Lisäksi terveyteen ja ravitsemukseen liittyvät toimenpiteet olisi arvioitsijoiden mielestä voitu kohdistaa paremmin ja niistä puuttui kestävyyttä ja kapasiteettia luova ulottuvuus. Sukupuolinäkökohtiin liittyvää ulottuvuutta oli lyöty laimin samoin kuin suojelua, ja arvioitsijat arvostelivat kumppanuudesta tehdyn puitesopimuksen reaktiivista, hankkeisiin suuntautunutta lähestymistapaa suurten toimijoiden kuten Punaisen Ristin ja YK:n suhteen. Heidän mielestään ECHO ei myöskään aina kyennyt reagoimaan nopeasti edes katastrofitapauksissa, ja laajemmat konsultaatiot erityisesti YK:n kanssa olisivat hyödyttäneet kokonaissuunnitelmia. Paikallisia resursseja käyttämällä ja koordinaation parantamisella muiden komission ja jäsenvaltioiden yksiköiden kanssa kustannustehokkuutta voitaisiin arvioitsijoiden mielestä parantaa. Lisäksi ECHO voisi lisätä toimia, joilla estetään paikallishallinnon toimintaedellytysten mureneminen.

Tähän perustuen komissio antoi 26. lokakuuta neuvostolle ja parlamentille tiedonannon [2], jossa pohdittiin päätelmiä ja ehdotettiin toimenpiteitä monien suositusten toteuttamiseksi. Kyseiset toimenpiteet sisältyvät strategiseen työohjelmaan, joka on tarkoitus toteuttaa seuraavien kahden vuoden aikana.

[2] KOM (1999)468 lopullinen.

Perusajatuksena on sitoutuminen suoritusstandardeihin, jotka laaditaan ja joita tarkastellaan avoimesti. Koska kumppaneilla on ECHO:n tarjoaman humanitaarisen avun laadulle keskeinen merkitys, ECHO:n aina omakseen tuntemaa kumppanuusperiaatetta on vahvistettava entisestään kaikilla tasoilla. Erityisesti komissio oli yhtä mieltä arvioitsijoiden kanssa siitä, että kumppanuudesta tehtyä puitesopimusta oli syytä tarkistaa varsinkin Punaisen Ristin ja YK:n järjestöjen osalta. Tarkistuksen erityisenä tavoitteena olisi avata mahdollisuuksia tukea ohjelmoidusti näitä kansainvälisiä järjestöjä. Muita erityistavoitteita ovat johdonmukaisen ja tehokkaan strategian luominen "harmaan vyöhykkeen" pulman ratkaisemiseksi, koordinoinnin parantaminen jäsenvaltioiden kanssa, ECHO:n läsnäolon vahvistaminen "humanitaarisen avun pääkaupungeissa" (New York, Geneve, Rooma), hankkeen elinkaaren hoitamisen parantaminen, tulosten valvonta mitaten samalla panostuksen määrää ja synergian lisääminen kentällä toimivan henkilöstön kanssa, hallinnon vahvistaminen keskustoimistossa sekä keskustoimistossa ja kentällä toimivan henkilöstön taitojen parantaminen.

YK:n ja EY:n välistä kumppanuutta koskevan puitesopimuksen tekemiseen johtaneiden YK:n ja EU:n yleisten neuvottelujen yhteydessä elokuussa uusi komission jäsen Poul Nielson vakuutti jatkavansa ja parantavansa ECHO:n tukea YK:n humanitaarisen avun toimille ja ilmoitti ECHO:n voimavarojen keskittämisestä sen ydinvalmiuksiin ja sille ominaisiin etuihin muihin toimijoihin verrattuna. Hän keskusteli alustavasti näistä aiheista YK:n pakolaisasiain päävaltuutettu Sadako Ogatan, YK:n hätäapukoordinaattori Sergio Vieira de Mellon ja UNICEFin pääjohtaja Carol Bellamyn kanssa Brysselissä loka- ja marraskuussa järjestetyissä ensitapaamisissa. Perusteellisempia keskusteluja ECHO:n ja YK:n järjestöjen välisen yhteistyön tulevaisuudesta on tarkoitus käydä keväällä 2000.

Kehitysyhteistyön pääosasto ja ECHO käynnistivät 20 artiklan mukaisen tiedonannon tuloksena myös keskustelun, jonka tavoitteena on parantaa nykyistä Avustuksen, kunnostuksen ja kehityksen yhdistäminen -politiikkaa (LRRD) vastuiden selkeyttämiseksi harmaalla vyöhykkeellä, ja keskustelun, joka koskee uutta kattavaa lähestymistapaa YK:n järjestöihin.

Läheisesti 20 artiklan mukaiseen arviointiin liittyen ECHO hyväksyi uuden strategian, jonka tavoitteena on korostaa suojelun ulottuvuutta sen työssä. Keskusteluasiakirja "Kohti ihmisoikeuksia korostavaa lähestymistapaa Euroopan komission humanitaarisessa avussa" enteili tämän uuden lähestymistavan omaksumista, ja päätös rahoittaa ihmisoikeuksiin liittyviä hankkeita Kosovon kriisin yhteydessä täydensi sitä.

Asetuksen 1257/96 mukaisesti vuonna 1996 perustettu humanitaarisen avun komitea (HAC) jatkoi vuonna 1999 työtään arvioimalla ECHO:n ehdotuksia ja osallistumalla EU:n koordinoituun toimintaan humanitaaristen kriisien hoitamisessa.

Saksan puheenjohtajuuskaudella Frankfurtissa 15.- 16. tammikuuta pitämässään epävirallisessa kokouksessa komitea keskusteli asetuksen säännösten mukaisesti EY:n humanitaaristen toimien suuntaviivoista vuonna 1999.

HAC kokoontui vuonna 1999 seitsemän kertaa ja piti lisäksi 9. huhtikuuta ylimääräisen kokouksen, jossa keskusteltiin Kosovon tilanteesta. Yleisesti komitea arvioi komission suullisessa tai kirjallisessa menettelyssä toimittamia ehdotuksia myönteisesti.

Kesäkuussa HAC toteutti historiansa toisen vierailun kentälle, tällä kertaa Keski-Amerikkaan. Matka onnistui erittäin hyvin ja komitean jäsenet saattoivat tutustua yhteisön humanitaarisen avustustoiminnan harjoittamiseen sekä alueella vallitsevaan humanitaariseen tilanteeseen.

Komitea käsitteli myös humanitaariseen apuun liittyviä laaja-alaisempia kysymyksiä edistäen ECHO:n ja jäsenvaltioiden välistä vuoropuhelua molempia osapuolia kiinnostavista asioista. Tärkeimmät vuonna 1999 esille otetut kysymykset koskivat ECHO:n toimiin liittyvää teknistä apua, tapoja, joita humanitaarisen avun antamisessa voidaan käyttää ihmisoikeuksien edistämiseksi, ja ennen kaikkea 20 artiklan mukaista arviointia koskevaa tiedonantoa. Kahdenväliset yhteydet ECHO:n tärkeimmän EU:n ulkopuolisen kumppanin, Yhdysvaltojen kanssa jatkuivat vuonna 1999. Komission jäsen Nielson vieraili Washingtonissa 27--28. syyskuuta neuvottelemassa Yhdysvaltojen hallituksen alaisten ja monenkeskisten laitosten kanssa (USAID, Yhdysvaltain ulkoministeriö, Maailmanpankki ja Latinalaisen Amerikan kehityspankki) kehityksestä ja humanitaarisen avun politiikoista.

3. TOIMINTAKATSAUS [3]

[3] Katso kehikko sivulla 23.

3.1. AFRIKKA

Länsi-Afrikka

Vuosi 1999 oli viimeinen, jona ECHO oli läsnä Pohjois-Malissa ja Pohjois-Nigerissä olosuhteissa, jotka liittyivät päättyneeseen tuaregikapinaan. ECHO:n toiminta, jonka logiikkaan on kuulunut avustamisen, kunnostamisen ja kehittämisen jatkumo, korvataan tästä lähtien kehitysyhteistyön pääosaston tai jäsenvaltioiden toteuttamilla kehitysohjelmilla. ECHO:n rahoittamat hankkeet, joiden tavoitteena on ollut vahvistaa kotiseuduilleen palanneen väestön sosiaalis-taloudellista sopeutumista tukemalla vesihuollon, terveydenhuollon ja elintarviketurvan ensisijaisia alueita, päättyivät joulukuussa 1999 ja niiden tilalle tulevat kestävään kehitykseen tähtäävät keskipitkän ja pitkän aikavälin ohjelmat. ECHON toiminta alkoi Malissa vuonna 1996 ja Nigerissä 1997, ja kummassakin maassa kiitettiin sen merkittävää panosta yhteiskunnallisen tasapainon ja rauhan palauttamisessa. Kuluneen ajanjakson aikana ECHO on käyttänyt kaikkiaan 14,7 miljoonaa euroa Pohjois-Malin hyväksi ja 5,1 miljoonaa euroa Pohjois-Nigerin hyväksi.

Guinea-Bissaussa koettiin vuonna 1999 epävarma paluu kohti rauhaa. Koska kehitysapuohjelmia ei oltu vielä aloitettu uudelleen, tärkeimmät julkiset palvelut eivät vielä toimineet asianmukaisesti. Noin 100 000 kotiseudultaan siirrettyä ja taistelujen jälkeen Bissauhun palannutta joutuivat korjaamaan kotitalonsa ennen sadekautta taatakseen itselleen kelvolliset elin- ja hygieniaolosuhteet. Muut kiireelliset toimenpiteet liittyivät sairaanhoidon saatavuuteen, koska toimivaa terveydenhuoltojärjestelmää ei ollut ja epidemioiden vaara oli äärimmäisen suuri. Tämä tilanne huomioon ottaen tehtiin päätös 2,9 miljoonan euron osoittamisesta kiireellisten tehtävien hoitamiseen kunnes kehitysohjelmien aloittaminen olisi taas mahdollista.

Sierra Leonessa humanitaarinen tilanne heikkeni äärimmilleen vuoden 1999 alussa sisällissodan jatkuttua 8 vuotta ja kaikkien indikaattoreiden (aliravitsemus, kuolleisuus ja sairastuvuus) osoittaessa negatiivisia lukuja. Rauhansopimuksesta huolimatta tilanne ei ole lainkaan parantunut. Humanitaarista apua antavalla henkilöstöllä, johon kohdistui vuoden 1999 alussa taistelevien osapuolten vakavaa väkivaltaa (ryöstöjä, laitteistojen takavarikointia, paikallisen henkilökunnan pidättämisiä jne.) oli vaikeuksia saada kapinallisilta joukoilta takuita turvallisuudestaan ja vapaasta pääsystä niiden väestöryhmien luokse, jotka olivat äärimmäisessä avun tarpeessa.

Sierra Leonen pakolaisia, jotka asuvat naapurimaihin Guineaan ja Liberiaan pystytetyissä leireissä, on arviolta 500 000. Noin 200 000 ihmistä on pakkosiirrettyinä kotimaassaan. Nämä olosuhteet huomioon ottaen ECHO:n toimet kohdistettiin humanitaaristen hätäavun antamiseen ydintarpeiden täyttämiseksi lähinnä Sierra Leonessa mutta myös Guineassa ja Liberiassa oleville sierraleonelaisille. ECHO:n antama apu osoitettiin lääkintä- ja ravitsemusohjelmiin, elintarviketurvaan liittyviin toimenpiteisiin, veden ja saniteettipalvelujen toimittamiseen, kuljetuksiin ja logistiikkaan. ECHO tuki myös psyko-sosiaalisia ohjelmia, joiden pääasiallisena tavoitteena oli auttaa sodan vaikutusten alaisiksi joutuneita lapsia (ryöstettyjä ja myöhemmin kotiutettuja lapsisotilaita sekä ilman huoltajaa jääneitä alaikäisiä). Sierra Leonen selkkauksen uhrien tukemiseen osoitettiin vuonna 1999 yhteensä 14 miljoonaa euroa.

Keski-Afrikka ja Suurten järvien kriisi

ECHO laati yhden kokonaissuunnitelman, joka kattoi Suurten järvien osalta vuoden 1999 toisen puoliskon ja jonka kokonaisarvo oli 53,3 miljoonaa euroa. Suunnitelmaan sisältyivät seuraavat toimet [4]:

[4] Alueella toteutettavia maailman elintarvikeohjelman toimintoja varten kokonaissuunnitelmassa varattuja 5 miljoonaa euroa ei oltu vuoden 1999 loppuun mennessä vielä sidottu sopimuksiin, vaan ne sisältyvät edelleen 53,3 miljoonan euron suunnitelmaan.

Kongon demokraattisessa tasavallassa jatkuvien taistelujen vuoksi noin 800 000 ihmistä joutui pakkosiirtolaisiksi omassa maassaan ja 160 000 kongolaista pakeni Tansaniaan, Sambiaan ja Ruandaan. Kongon demokraattinen tasavalta puolestaan otti vastaan 230 000 naapurimaista tullutta pakolaista.

Vaikka tilanne koheni hieman heinäkuussa tehdyn Lusakan sopimuksen ansiosta, vapaa liikkuminen ja turvallisuus pysyivät edelleen suurimpina ongelmina, jotka rajoittivat maassa toimivien humanitaarista apua antavien työntekijöiden työtä. ECHO avasi uudelleen Goman toimistonsa syyskuussa (Kinshasan toimiston jatkaessa toimintaansa) ja kehotti avustusjärjestöjä kehittämään yhtenäistä strategiaa.

Komissio teki vuonna 1999 päätöksiä humanitaarisen avun antamiseksi Kongon demokraattiselle tasavallalle yhteensä 13,3 miljoonan euron edestä. Tämä määrä käytettiin terveydenhuollon tukemiseen maan avainalueilla sekä ruuan ja muiden tarvikkeiden jakeluun haavoittuvassa asemassa oleville väestöryhmille, joihin kuuluivat pakolaiset ja pakkosiirtolaiset.

Joulukuussa 1998 puhjenneen sodan tuloksena yli 20 prosenttia Kongon tasavallan väestöstä joutui jättämään kotiseutunsa. Heinäkuusta alkaen he ovat voineet vähitellen palata tietyille alueille. Brazzavillen ja Pointe Noiren sopimukset merkitsivät käännekohtaa pakkosiirtolaisten asemassa ja ne aiheuttivat kasvavia demografisia paineita. Seurauksena oli kyseisen väestöryhmän elintarviketurvan ja ravitsemustilanteen vaarantuminen erityisesti Brazzavillen sopimuksen vuoksi. ECHO:n toimilla, joiden arvo oli yhteensä 6,94 miljoonaa euroa, onnistuttiin korjaamaan useita suuria humanitaarisia ongelmia, joiden aiheuttajana olivat ensin joulukuun 1998 sodan aiheuttama pakkosiirtolaisuus ja sitten heidän suurin joukoin tapahtunut paluunsa. ECHO rahoitti pääasiassa kuljetusvälineitä, terveydenhuoltoa, elintarvikeapua ja ravitsemusohjelmia.

Burundissa eri kapinallisryhmien ja armeijan väliset yhteenotot kiihtyivät vuoden 1999 toisella puoliskolla. Taloudellinen tilanne heikkeni entisestään ja jo muutenkin heikot humanitaariset olosuhteet pahenivat ja hallitukselta puuttui monissa tapauksissa kyky tarjota peruspalveluja. Suurta osaa Bujumburan väestöstä koskeva pakkosiirtopäätös johti yli 300 000 ihmisen ryhmittelyyn 53 paikkaan, jotka olivat ylikansoitettuja, joissa ei ollut saniteettipalveluja ja joista moneen pääseminen oli mahdotonta. Näin kotiseuduiltaan siirrettyjen ihmisten määräksi tuli yli 800 000, joka on 12 prosenttia maan koko väestöstä.

Lokakuussa kaksi YK:n työntekijää ja seitsemän burundilaista murhattiin raa'asti heidän vieraillessaan eräässä leirissä Rutanan maakunnassa. Tämän jälkeen YK ja valtioista riippumattomat järjestöt vetivät suurimman osan henkilöstöstään pois maaseutualueilta ja keskeyttivät monia elintärkeitä toimintojaan aloittaakseen ne jälleen heti kun, turvatoimia oli tehostettu.

ECHO toimitti Burundin sodasta kärsineille väestönosille avustuksia 10,3 miljoonan euron arvosta ravitsemustilanteen, saniteettiolojen ja yleisen terveystilanteen parantamiseksi pakkosiirtolaisten leireissä.

Aikaisempien vuosien tapaan Tansanian humanitaarista tilannetta hallitsi vuonna 1999 yli 370 000 pakolaisen läsnäolo maan länsiosissa sen Ruandaan, Burundiin ja Kongon demokraattiseen tasavaltaan rajoittuvilla seuduilla. Samalla, kun pakolaisvirta Kongon demokraattisesta tasavallasta ehtyi pieniksi puroiksi syyskuussa, Burundissa hallituksen joukkojen ja kapinallisten välillä lisääntyneet vihamielisyydet sekä Rutanassa tapahtunut YK:n työntekijöiden murha kiihdytti jyrkästi burundilaisten pakolaisten tuloa maahan ja teki varautumisen odottamattomiin tilanteisiin valmiiden suunnitelmien avulla välttämättömäksi.

Koska pakolaisilla ei ole mahdollisuutta valmistautua itse huolehtimaan omasta toimeentulostaan, he ovat täysin riippuvaisia ulkopuolisesta avusta. ECHO tuki laajaa ohjelmaa, jolla huolehdittiin pakolaisten hoidosta ja perustarpeista. Ohjelmaan sisältyi elintarvikeapua, suojelutoimia, vesi- ja saniteettihuoltoa, terveydenhoitoa ja ravitsemusta, koulutusta ja yhdyskuntapalveluja. Lisäksi ECHO vastasi Tansanian hallituksen pyyntöihin lisätuen antamisesta sen omille köyhimmille väestöryhmille. Toimenpiteet suunnattiin elintarvikkeisiin ja terveydenhuoltoon tarjoamalla valvontaa, ennakkovaroitusjärjestelmiä ja nopeaa kohdistettua apua. ECHO:n vuoden aikana Tansaniassa rahoittaman humanitaarisen avun arvo oli kaikkiaan 16,9 miljoonaa euroa.

Ruandassa ei vuoden 1999 loppuun mennessä esiintynyt humanitaarisia katastrofeja. Elintarviketurva koheni huomattavasti vuoden aikana ja aliravitsemustapaukset vähenivät merkittävästi. Humanitaarisista tarpeista maan luoteisosassa huolehdittiin kokonaisvaltaisesti. UNHCR ja sen avustusohjelmia toteuttavat kumppanit päättivät ECHO:n rahoittaman muita kuin elintarvikkeita sisältävien avustuserien jakamisen uudelleen asutetuille pakkosiirtolaisille Gisenyin piirikunnassa. Samalla hallituksen "umudugudu-politiikka" (kylien väestön uudelleen ryhmittely) herätti tärkeimpien ulkomaisten avustusjärjestöjen parissa edelleen ristiriitaisia mielipiteitä. Suotuisa kehitys maan luoteisosassa ja elinolosuhteiden heikkeneminen Pohjois-Kivussa joudutti noin 20 000 Ruandan pakolaisen paluuta. Kibuyen ja Byumban piirikunnat ottivat edelleen vastaan yli 30 000 pakolaista, joista suurin osa saapui Kongon demokraattisesta tasavallasta. Ruandan humanitaariseen apuun osoitettiin yhteensä 955 000 euroa.

Tämän 53,3 miljoonan euron kokonaissuunnitelman lisäksi tehtiin erillinen päätös 5 miljoonan euron osoittamisesta Tansanian leireissä oleville pakolaisille suunnatun Maailman elintarvikeohjelmaan kuuluvan elintarvikeavun tukemiseen.

Vuoden 1999 maaliskuun jälkeen noin 25 000 Kongon demokraattisen tasavallan konfliktia pakenevaa pakolaista etsi turvaa ja apua ylittämällä rajan Pohjois-Sambiaan Kaputan alueelle. Euroopan komissio tuki Pohjois-Sambiaan asettautuneiden 25 000 kongolaisen pakolaisen hyväksi toteutettua humanitaarista toimintaa esittämällä tarkoitukseen (kokonaissuunnitelman lisäksi) 1,5 miljoonan euron rahoitusosuutta. Myönnetyt varat ohjattiin YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun kautta, koska se koordinoi toimintaa johtavan järjestön asemassa ja varmisti, että pakolaisten kansainväliseen oikeuteen perustuvat oikeudet pysyivät suojattuina. Varoilla rahoitettiin leirien hoitoa, asumuksia, perusterveydenhuollon palveluja, elintarvikkeita sekä vesi- ja saniteettihuoltoa.

Afrikan sarvi

Sisäinen jännitys ja taistelut jatkuivat koko Keski- ja Etelä-Somaliassa. Tämä rajoitti huomattavasti humanitaarisen avun toimittamiseen tarvittavaa tilaa, jonka kansainvälinen yhteisö tarvitsee voidakseen antaa apua haavoittuville väestönosille. Useiden kansainvälisten avustusjärjestöjen oli pakko vetää ulkomainen henkilöstönsä väliaikaisesti pois alueelta. Sen sijaan Pohjois-Somalia pysyi suhteellisen vakaana, mikä mahdollisti kunnostustoimien aloittamisen.

ECHO:n toimet (3,3 miljoonaa euroa) keskittyivät lääke- ja elintarvikeavun tarjoamiseen Mogadishussa ja Etelä-Somaliassa.

Kesäkuusta 1998 alkaen kytenyt Etiopian ja Eritrean välinen selkkaus kehittyi avoimiksi yhteenotoiksi helmikuussa 1999. Vaikka sotatoimet vaativat siviiliväestön keskuudessa vain muutamia uhreja, useita satoja tuhansia henkilöitä joutui joko pakkosiirtolaiseksi kotimaassa tai karkotettiin maansa rajojen ulkopuolelle.

Komissio teki vuonna 1999 päätökset humanitaarisen avun antamiseksi tämän selkkauksen uhreille yhteensä 10,2 miljoonan euron edestä. Suurin osa tästä määrästä (6,7 miljoonaa euroa) käytettiin toimien rahoittamiseen Eritreassa, missä huomattava osa pakkosiirtolaisista asui noin 30 leirissä vaikeissa olosuhteissa (useimmat kodeistaan karkotetut etiopialaiset oli sulautettu olemassa oleviin siirtokuntiin). Pääosalla varoista toimitettiin elintarvikkeita ja loppu käytettiin juomaveden, suojien, terveydenhuollon ja muiden kuin elintarvikkeiden hankintaan.

Sudanin humanitaarinen tilanne parani merkittävästi vuonna 1999 verrattuna edellisvuoteen, jona koettiin vuosikymmenen pahin nälänhätä. Maassa on kuitenkin alkamassa 17. kansalaissodan vuosi, ja sodan todellista loppua ei ole näkyvissä. Rauhanneuvottelut jatkuivat eri tasoilla, mutta yksikään selkkauksen osapuolista ei näyttänyt valmiilta todellisiin kompromisseihin. Turvattomimpia alueita olivat vuonna 1999 edelleen pohjoinen Bahr el Gazal ja öljykenttiä ympäröivä läntisen Ylä-Niilin alue, mutta Sudanin hallitus jatkoi satunnaisia pommituksiaan kaikkialla Etelä-Sudanissa.

ECHO rahoitti 13,5 miljoonalla eurolla hankkeita, jotka liittyivät pääasiassa lääkehuoltoon, vesi-/saniteettihuoltoon ja logistiikkaan. Toimet onnistuivat yleensä hyvin, vaikka humanitaarisen avun pääsy kohteisiinsa Sudanissa vaikeutuu jatkuvasti. Siksi ECHO vastusti edelleen voimakkaasti valtioista riippumattomien järjestöjen ja SRRA:n (Kansan vapautusarmeijan eli SPLA:n humanitaarinen siipi) välillä tehtäväksi ehdotettua yhteisymmärryspöytäkirjaa, joka rajoittaisi entisestään humanitaarisia avustustoimia kapinallisten hallussa olevilla alueilla.

Angola

Angolan sisällissodan seuraukset ylittivät vuonna 1999 kaikki humanitaarisen avun tarvetta ja kärsimysten määrää koskeneet ennusteet. Toiveet rauhasta murskautuivat lähes kaikkiin suuriin kaupunkeihin levinneen selkkauksen kiihdyttyä. Humanitaarinen tilanne heikkeni koko vuoden ja maaseudulta maakuntien pääkaupunkeihin virtaavien pakkosiirtolaisten määrä kasvoi jatkuvasti. Uusien kotimaassa siirtolaisiksi joutuneiden ihmisten määrä kohosi vuoden 1998 puolivälin jälkeen lähes miljoonaan ja UNHCR:n maatoimistot Kongon demokraattisessa tasavallassa, Sambiassa ja (vähäisemmässä määrin) Namibiassa vahvistivat suurten joukkojen angolalaisia pakolaisia saapuneen maahan. Epävarma turvallisuustilanne ja rajallinen pääsy kentällä sijaitseviin kohteisiin tekivät humanitaaristen avustusjärjestöjen työolosuhteista hyvin vaikeat useimmissa sodan vaikutuksille alttiissa maakunnissa. UNITA:n valvomilla alueilla ei toteutettu maaliskuun jälkeen mitään humanitaarista toimintaa.

Euroopan komissio esitti vuonna 1999 tämän tilanteen korjaamiseksi 10 miljoonan euron humanitaarisen avun rahoitusstrategiaa. Tuki ohjattiin vastaanottajilleen yli 20 valtioista riippumattoman järjestön välityksellä. Päätöksen tavoitteena oli supistaa kuolleisuuslukuja haavoittuvimmissa siviiliväestön osissa ja tukea suojan sekä muiden kuin elintarvikkeiden toimittamista hädänalaisten pakkosiirtolaisten kasvaville joukoille.

ECHO-Flight -palvelu

ECHO-Flight -palvelu jatkoi vuonna 1999 toimintaansa Afrikan sarvessa ja Länsi-Afrikassa. Se käytti Somaliassa, Keniassa ja Etelä-Sudanissa humanitaaristen toimien tukemiseen kuutta lentokonetta, jotka on sijoitettu Nairobiin, Djiboutiin, Manderaan ja Lokichoggioon.

Koska alueen yleiset olosuhteet paranivat ja kaupallista lentotoimintaa aloitettiin uudestaan, yhden Bamakoon sijoitetun humanitaarista apua Maliin, Nigeriin, Senegaliin ja Guinea-Bissauhun toimittaneen lentokoneen toiminta lopetettiin.

3.2. EUROOPPA

Länsi-Balkan

Avoin sotilaallinen selkkaus entisen Jugoslavian alueella alkoi vuonna 1999 uudelleen ja käynnisti maan eteläosassa valtavat mittasuhteet saavuttaneen humanitaarisen katastrofin. Vaikka ECHO:n toimet alueella olivat viime vuosina kohdistuneet elvyttämiseen ja paluuseen kotiseuduille, selkkaus palautti humanitaarisen yhteisön tilanteeseen, jossa sen oli autettava satoja tuhansia pakolaisia ja kotiseutunsa jättäneitä selviytymään väkivaltaisen selkkauksen välittömistä seurauksista ja äkillisestä suurten joukkojen uudelleen sijoittamisesta.

Kosovon kriisi vaikeutti myös ennestäänkin monimutkaista entisen Jugoslavian kriisiä, kun uudet kotiseuduiltaan lähteneet ihmisjoukot liittyivät jo valmiiksi sekavaan pakkosiirtojen leimaamaan väestörakenteeseen.

ECHO reagoi voimakkaasti Kosovon kriisiin sen eri vaiheissa, ja päätti osoittaa yhteensä 378 miljoonaa euroa vuoden 1999 tapahtumista johtuviin suoriin avustustoimiin. Tämä merkitsee huomattavaa lisäystä verrattuna vuoteen 1998, jolloin ECHO käytti jännityksen ja väkivallan ensimmäisen purkauksen uhrien hyväksi 21,6 miljoonaa euroa.

Maaliskuun ja kesäkuun väliset ensimmäiset toimenpiteet koskivat Kosovosta entisen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan, Albaniaan, Montenegroon sekä Bosniaan ja Hertsegovinaan pakolaisina ja pakkosiirtolaisina tulevien suurten väestönosien vastaanottoa ja sijoittamista.

Komissio osoitti tähän tarkoitukseen maaliskuun lopun ja kesäkuun 1999 välisenä aikana 182 miljoonaa euroa. Tällä rahalla hankittiin humanitaarista elintarvike- ja hygienia-apua, suojia (pakolaisleirejä, yhteismajoitusta, perhemajoitusta), terveydenhoitoa, psykososiaalista tukea, suojelua ja yhdyskuntapalveluja. ECHO osallistui suurimmalla panoksella UNHCR:n Kosovon kriisin johdosta toteuttamiin toimenpiteisiin.

Tuki ulotettiin myös koskemaan paikallisen väestön kaikkein haavoittuvimpia jäseniä Albaniassa, entisen Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ja Montenegrossa.

Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 hyväksyminen 10. kesäkuuta ja sitä seurannut KFOR-joukkojen sijoittaminen Kosovoon johtivat monien pakolaisten ja kotiseuduiltaan pois siirrettyjen kotiinpaluun toteutumiseen odotettua nopeammin ja laajemmin.

ECHO:n toiminta käsitti loppuvuoden ajan humanitaarisen hätäavun toimittamista Kosovoon, jossa asuntokannalle ja infrastruktuurille oli aiheutunut laajoja tuhoja ja ryöstely oli yleistä. Tämän tilanteen vuoksi kotiseuduilleen palaavat pakolaiset ja muualle siirretyt ihmiset tarvitsivat kattavaa tukea voidakseen taata itselleen elämisen vähimmäisedellytykset talven varalle. Komissio teki 16. heinäkuuta uuden päätöksen 196 miljoonan euron myöntämisestä humanitaariseen apuun alueella oleville kriisin uhreille.

ECHO ja UNHCR olivat toukokuuhun mennessä laatineet Kosovoa varten kokonaisvaltaisen ohjelman kotiinpaluun tukemiseksi, ja tämä ohjelma toimi myöhemmin alueelle toimitettavan kansainvälisen humanitaarisen avun runkona. ECHO:n rahoittamat valtioista riippumattomat järjestöt, muut lahjoittajat ja UNHCR toimittivat yhdessä yli 65 000 suojaa ja talvivarustuspakkausta, mikä mahdollisti kotiseudulleen palaaville pakolaisille vahingoittuneiden tai tuhoutuneiden talojen korjaamisen ja yhden lämmitetyn huoneen kunnostamisen talvea varten. Tätä ohjelmaa täydensivät pienimuotoiset maataloushankkeet sekä henkilömiinojen ja räjähtämättä jääneiden ammusten raivaus.

Kosovon jälleenrakennusta käsittelevän komission työryhmän (Commission Task Force for the Reconstruction of Kosovo, TAFKO) pikainen asettaminen mahdollisti suunnittelun aloittamisen hyvissä ajoin valmistauduttaessa siirtymään humanitaarisesta avustustoiminnasta tukemaan kunnostusta ja jälleenrakennusta.

Avustusohjelmia jatkettiin naapuritasavalloissa (Montenegrossa, Albaniassa ja entisen Jugoslavian tasavallassa Montenegrossa) niin kauan kuin se oli tarpeen. Näiden maiden haavoittuvassa asemassa oleville ryhmille annettavaa tukea jatkettiin vuodelle 2000 niihin kohdistuvien kriisin kielteisten vaikutusten lievittämiseksi.

Albaniassa pakolaisten lähdettyä tarpeettomiksi käyneet tukiohjelmat suunnattiin uudelleen vastaamaan paikallisen väestön suurimpia tarpeita erityisesti terveydenhuollon sekä vesi- ja saniteettihuollon alalla. Tämä ohjelma toimi myös jatkona ECHO:n aikaisemmalle Albanian ohjelmalle, joka oli aloitettu vuoden 1997 levottomuuksien ja tuhojen jälkeen.

Samalla, kun Kosovon tulevaisuudennäkymät olivat vuoden 1999 toisella puoliskolla hyvät, Serbian tilanne heikkeni nopeasti. Siksi ECHO:n oli lisättävä tukeaan aikaisempiin vuosiin verrattuna yli kuusikertaiseksi. Aikaisemman Bosnian ja Hertsegovinan kriisin pakolaisten hyväksi toteutettavat elintarvike- ja hygieniaohjelmat laajennettiin nopeasti koskemaan yli 800 000 ihmistä, jotka olivat pakolaisia, kotiseudultaan siirrettyjä ja paikallisen väestön haavoittuviin ryhmiin kuuluvia henkilöitä.

Kosovolaisten kotiseudultaan siirrettyjen ihmisten majoittaminen vaati myös merkittäviä ponnistuksia, joihin kuuluivat keräilykeskusten hätäkunnostus ja yksityismajoituksen järjestäminen. Huomiota kiinnitettiin myös sosiaali- ja terveydenhuoltopalveluja tarjoavien laitosten tilanteeseen. Ne saivat kohdistettua tukea pienimuotoisen kunnostus- ja välineavun sekä lämmitysöljyn muodossa.

Ennen Kosovon kriisiä komissio oli osoittanut 69 miljoonaa euroa Datonin sopimuksen jälkeisen ohjelman jatkamiseen Kroatiassa, Bosniassa ja Hertsegovinassa sekä entisessä Jugoslaviassa. Samalla kun entisen Jugoslavian tilanne heikkeni nopeasti, alkuperäiset suunnitelmat ECHO:n Kroatialle sekä Bosnialle ja Hertsegovinalle tarkoitetun tuen vähittäiseksi lopettamiseksi pidettiin voimassa. Humanitaarinen tilanne koheni jatkuvasti näissä maissa ja yleisen taloudellisen ja yhteiskunnallisen elpymisen myötä perinteisten avustusohjelmien tarve väheni.

Kotiinpaluuprosessin tukeminen Bosniassa ja Hertsegovinassa sekä Kroatiassa jatkui vuonna 1999 ja samalla tehostettiin toimenpiteitä, joilla varmistettiin kitkatonta siirtymistä komission pitkäaikaisempiin avustusohjelmiin pakolaisten paluun tukemiseksi näissä maissa.

IVY ja muu Eurooppa

Komission tuki IVY-maille oli vuonna 1999 yhteensä 63,8 miljoonaa euroa [5]. Aluetta koskeviin erilaisiin etnisiin selkkauksiin suoraan liittyvät viime vuosikymmenen avustusohjelmat joko pysyivät aikaisempien vuosien tasolla (16 miljoonaa euroa Tadzikistanille) tai niitä pienennettiin vähitellen jatkettaessa asteittaista siirtymistä humanitaarisesta avusta muun tyyppiseen avustustoimintaan.

[5] Noin 5 miljoonaa euroa jäi itse asiassa vuoden 1999 loppuun mennessä käyttämättä ja se siirrettiin ECHO:n yleiseen talousarvioon. Tämä selittää liitteen 5 lukujen ilmeisen epäjohdonmukaisuuden.

Venäjän talouskriisistä (elokuussa 1998) aiheutuneet koko IVY-alueen taloudellista tilannetta ja paikallisen väestön elinolosuhteita heikentäneet vakavat seuraukset saivat Euroopan yhteisön kuitenkin pyytämään ECHO:a toteuttamaan erityistoimia ja käyttämään mahdollisimman laajasti humanitaarisen avun välineitään paikallisten yhteiskuntien haavoittuvimpien osien auttamiseksi. Venäjän osalta tähän tarkoitukseen oli jo joulukuussa 1998 osoitettu 5,4 miljoonaa euroa, ja vuoden 1999 talousarviossa varattiin 5,6 miljoonaa euroa lisää. Rahoitetut toimet liittyivät pääasiassa tuberkuloosin torjuntaohjelmiin, terveydenhoito- ja sosiaalipalveluja tarjoavien valikoitujen haavoittuvien laitosten tukemiseen, "pakkosiirtolaisten" ja kotiseuduiltaan siirrettyjen avustamiseen, paikallisen kapasiteetin luomiseen ja vierailevien sairaanhoitajien palvelun edistämiseen valituilla alueilla.

TACIS-budjettikohdasta siirrettiin 20 miljoonaa euroa ECHO:lle Venäjän talouskriisistä erityisesti kärsineiden kahdeksan IVY-maan hyväksi toteutettavan erityisen avustusohjelman rahoittamiseksi.

Valitettavasti humanitaaristen toimijoiden, erityisesti valtioista riippumattomien järjestöjen työskentely-ympäristö on pysynyt vaikeana alueella (ongelmia, jotka liittyvät paikallisviranomaisten toimintaan, verotukseen ja tulliin). Voidakseen helpottaa ECHO-hankkeiden ohjelmointia ja seurantaa mutta myös voidakseen tukea mahdollisimman hyvin ohjelmien täytäntöönpanosta vastaavia kumppaneita niiden asioidessa paikallisten viranomaisten kanssa ECHO avasi syyskuussa 1999 uuden toimiston Moskovaan.

Pohjois-Kaukasus osoittautui poikkeukselliseksi tapaukseksi. Edellisvuoden tapaan turvallisuusolot olivat äärimmäisen heikot ja siksi laajan kansainvälisen avustustoiminnan aloittaminen uudelleen ei ollut mahdollista. Tämä oli sitäkin valitettavampaa, koska voidaan olettaa, että väkivaltaisuuksien uusiutuminen alueella (Dagestanin ja Tsetsenian kriisit) on entisestään lisännyt avun tarvetta. Venäjän uusi sotilaallinen väliintulo Tsetseniassa on pakottanut yli 200 000 tsetsenialaista jättämään kotinsa. Mahdollisuudet päästä neuvotteluratkaisuun eivät vaikuttaneet tätä kertomusta kirjoitettaessa kovin lupaavilta, vaikka kansainvälinen yhteisö oli tehnyt lukuisia yrityksiä poliittisen kompromissin saavuttamiseksi selkkauksessa. Turvallisuusongelma teki toiminnan aloittamisen itse Tsetseniassa mahdottomaksi. Myös naapuritasavallassa Ingusiassa, johon suurin osa pakolaisista on tällä hetkellä kerääntynyt, humanitaarisilla avustustyöntekijöillä on monia vaikeuksia.

Komissio osoitti lokakuussa 1,2 miljoonaa euroa avustusohjelmaan, joka on suurimmaksi osaksi UNHCR:n järjestämä. Joulukuussa hyväksyttiin 1 miljoonan euron lisäavustus Punaisen Ristin kansainvälisen komitean toimintaan alueella. Ratkaisemattomien turvallisuusongelmien vuoksi molemmat ohjelmat oli toteutettava "kauko-ohjauksessa" (käyttämättä vakinaista ulkomaista henkilöstöä). ECHO ei pidä hyvänä tällaista toimintaperiaatetta, koska se ei ole aikaisemmin tuottanut hyviä tuloksia, mutta näissä poikkeusolosuhteissa se osoittautui ainoaksi mahdollisuudeksi tarjota selkkauksen uhreille edes jonkin verran apua.

Vuoden loppuun mennessä joukko muita humanitaarisia avustusjärjestöjä (mukaan lukien monet valtioista riippumattomat järjestöt, joilla oli jo kokemusta alueella työskentelystä) yritti löytää mahdollisuuksia aloittaa toiminta Pohjois-Kaukasuksella.

Keski- ja Itä-Euroopassa ei tarvittu merkittäviä toimenpiteitä vuonna 1999. Siksi ECHO:n toiminta koostui enimmäkseen joidenkin vuoden 1998 hankkeiden jatkamisesta (lääkinnälliset tarviketoimitukset Bulgariaan). Tietyissä maissa toteutettiin vain rajallisesti uusia toimia.

Suuri maanjäristys, jonka voimakkuus oli 7,5 Richterin asteikolla, iski 17. elokuuta Turkin luoteisosaan. Neljä maakuntaa, Yalova, Kocaeli, Sakarya ja Bolu sekä Istanbulin ympäristö kärsivät suuria tuhoja. Noin 18 000 ihmistä menetti henkensä ja jopa 40 000 loukkaantui. Järistys aiheutti myös suuria rakenteellisia vahinkoja. Komissio reagoi katastrofiin nopeasti. Se teki 19. elokuuta 2 miljoonan euron rahoituspäätöksen ja kaksi viikkoa myöhemmin, 25. elokuuta, se päätti osoittaa tarkoitukseen toiset 2 miljoonaa euroa. Valtioista riippumattomat järjestöt alkoivat toteuttaa ohjelmia, jotka käsittivät ensisijaisesti hätäaputarvikkeita, muun muassa ensisuojia, hygieniapakkauksia, lääkkeitä ja talvivaatteita. Toinen suuri maanjäristys tapahtui 12. marraskuuta. Sen maanpäällinen keskus oli Bolun maakunnassa sijaitsevassa Duzcen kaupungissa. Komissio päätti 23. marraskuuta osoittaa avustustoimien rahoitukseen 3 miljoonaa euroa. Koska katastrofi oli mittava ja aiheutti jatkuvaa avun tarvetta, 20. joulukuuta tehtiin uusi 23 miljoonan euron rahoituspäätös, joka kasvatti Turkin maanjäristyksen uhrien tukemiseen osoitettujen avustusten kokonaismäärän 30 miljoonaan euroon. Jo mainittujen kohteiden lisäksi avustuksia on myönnetty myös katastrofin aiheuttamien traumojen jälkihoitoon ja luonnononnettomuuksiin valmistautumista edistäviä aloitteita varten.

3.3. AASIA, LÄHI-ITÄ / VÄLIMEREN ALUE JA LATINALAINEN AMERIKKA

Keski-Amerikka, Meksiko ja Karibia

Vuoden 1998 lopussa hirmumyrsky Mitch iski voimakkaasti koko Keski-Amerikan alueelle. Marraskuusta 1998 alkaen ECHO on ollut alueella jatkuvasti läsnä auttamassa myrskystä kärsimään joutunutta väestöä. Komissio hyväksyi lokakuussa 1999 yhteensä 16 miljoonan euron kokonaissuunnitelman, jolla rahoitettiin tukitoimenpiteitä neljässä maassa: Hondurasissa, Nicaraguassa, Guatemalassa ja El Salvadorissa. Tämä kokonaissuunnitelma täydensi kahta aikaisempaa päätöstä hirmumyrskyn uhrien auttamiseksi ja sisälsi lisäavustuksia vesi- ja saniteettihuollon sekä terveydenhuollon parantamiseksi sekä asuintalojen kunnostamiseksi.

Viime toukokuussa komissio hyväksyi yhteensä 2 miljoonan euron edestä humanitaarista apua Guatemalan selkkauksen uhreille. Ohjelman yleisenä tarkoituksena oli tukea Sierran ja Petenin CPR-yhteisöjen (Comunidades de Poblacion en Resistencia) sekä Quichén maakunnan CPT-yhteisöjen (Comités pro Tierra) kotiseuduiltaan siirrettyjen perheiden asuttamista uudelleen. Tämä päätös oli osa rauhansopimusten täytäntöönpanemiseksi vuonna 1996 käynnistettyä ECHO:n tukikehystä.

Ohjelman ensisijainen tarkoitus on edistää jatkuvuuden varmistamista juuriltaan irtaantuneiden ihmisten uudelleen asuttamisessa (perussuojien, juomaveden, lääkinnällisen ja terveydenhuollollisen avun tarjoaminen.

Komissio myönsi elokuussa 1999 500 000 euron avustuksen kahdesta maanjäristyksestä ja niiden jälkeisestä Cerro Negro -tulivuoren purkautumisesta kärsineelle väestölle Nicaraguan León-maakunnassa, jossa esiintyy usein maanjäristyksiä. Tuki sisälsi hätäavun perustarvikkeiden jakelua, lääkehoitoa sekä suojien pystyttämistä ja järjestämistä.

Kuuba sai vuonna 1999 avustuksina 9 miljoonaa euroa, jotka käytettiin elintarvikeapuun, lääkkeisiin ja sairaaloiden lyhyen aikavälin kunnostushankkeisiin. Lokakuussa iskeneen Irene-hirmumyrskyn seurausten korjaamiseen osoitettiin lisäksi hätäapuna 2 miljoonaa euroa. Luonnononnettomuuksien ennaltaehkäisyhankkeisiin varattiin lisäksi 410 000 euroa. Kuuban tapauksessa kukin ECHO:n valtioista riippumaton kumppani vastaa yhden tarvikeryhmän (lääkkeiden, lääkintätarvikkeiden, elintarvikkeiden, saniteettilaitteiden...) hankkimisesta ja kansainvälisestä kuljetuksesta mutta valvoo kaikkien humanitaaristen tarvikkeiden (Kuuban terveysministeriön hoitamaa) jakelua yhdessä tai kahdessa provinssissa. ECHO:n kentällä toimivat asiantuntijat valvovat avustuserien saapumista ja varastointia. Komissio osoitti 1 miljoonaa euroa tulvan uhrien avustamiseen Meksikossa Pueblan ja Veracruzin osavaltioissa sekä 500 000 euroa Chiapasin kotiseuduiltaan siirretyn väestön hyväksi.

Etelä-Amerikka

Kolumbian sisäinen selkkaus paheni edelleen vuonna 1999. Yli 500 000 ihmisen lasketaan joutuneen jättämään kotinsa viimeisten viiden vuoden aikana. Komissio hyväksyi vuonna 1999 Kolumbian kotiseuduiltaan siirrettyjen ihmisten auttamiseksi kolmannen kokonaissuunnitelman, jonka talousarvio oli yhteensä 6,5 miljoonaa euroa.

Tammikuun 25. päivänä 1999 tapahtuneen maanjäristyksen uhreille osoitettiin katastrofiapua ja katastrofin jälkihoitoa varten kaikkiaan 3,4 miljoonaa euroa.

Venezuelaa joulukuussa kohdanneiden katastrofaalisten tulvien jälkeen komissio päätti pikaisesti 400 000 euron katastrofiavun myöntämisestä tulvan uhreille ECHO:n välityksellä.

Ecuadorissa yhteisö toimitti Tungurahua-tulivuoren purkautumisen vuoksi kotinsa menettäneille ihmisille avustuksia 290 000 euron arvosta.

Paraguay sai La Niña -ilmastoilmiön aiheuttamasta kuivuudesta kärsineiden ihmisten auttamiseen 334 000 euroa humanitaarista apua. Perulle ja Bolivialle myönnettiin La Niñan aiheuttamien tulvien ja tulipalojen vaikutuspiiriin joutuneille kaikkein haavoittuvimmille ryhmille hätäapuna elintarvikkeisiin, vesi- ja saniteettipalveluihin sekä maatalousalan kunnostustoimiin 1,6 miljoonaa euroa.

Lähi-itä, Välimeren alue

Lähi-itää koskeva 11 miljoonan euron kokonaissuunnitelma hyväksyttiin heinäkuussa. Suunnitelmaan kuului miehitettyjen alueiden palestiinalaisväestön ja Libanonissa, Syyriassa sekä Jordaniassa olevien palestiinalaispakolaisten avustaminen ja lisäksi joitakin erityistoimenpiteitä kyseisten maiden heikossa asemassa olevien ryhmien tukemiseksi.

YK:n pääsihteerin 13. toukokuuta ehdottaman aikataulun (jossa kotiinpaluu oli suunniteltu alkavaksi vuoden 2000 maaliskuussa ja kansanäänestys pidettäväksi saman vuoden heinäkuussa) mukaisesti ECHO laati Länsi-Saharaa varten 7,5 miljoonan euron avustusohjelman. Ohjelman tavoitteena oli vastata alueelle ensimmäisinä palaavien väestönosien odotettavissa olevista tarpeista sekä jatkaa elintarviketoimituksia ja huolehtia yleisesti pakolaisten siedettävistä elinolosuhteista.

Komissio päätti 25. helmikuuta osoittaa 500 000 euroa Algerian Punaisen Puolikuun toimintakyvyn vahvistamiseen ja Algerian ja Euroopan välisten psyko-sosiaalisten verkostojen tukemiseen sekä neuvontajärjestelmien luomiseen orvoille ja traumoista kärsiville lapsille.

Komissio päätti 10. syyskuuta myöntää 500 000 euron määrärahan tarkoituksena muun muassa tukea ihmisiä, joilla on vaikeuksia sopeutua Jemenin yhteiskuntaan, kotiseuduilleen palanneita ja vammaisia sekä rahoittaa tuhkarokkorokotuskampanjaa. Lisäksi tehtiin 6. toukokuuta rahoituspäätös 800 000 euron osoittamisesta malarian torjuntaan, joka kuuluu Jemenin terveydenhuoltoalan ensisijaisiin kohteisiin.

Kesäkuun 2. päivänä tehty 2 miljoonan euron rahoituspäätös mahdollisti hankkeet Irakin lääkinnällisten tarvikkeiden toimittamiseksi, saniteettialan perusrakenteiden kunnostamiseksi, vammaisista ja kodittomista lapsista huolehtivien laitosten tukemiseksi ja kotinsa menettäneiden ihmisten avustamiseksi.

Aasia

ECHO osoitti vuonna 1999 5 miljoonaa euroa kotiseuduiltaan siirrettyjen ihmisten tukemiseen Afganistanin tietyillä alueilla eli Hazarajatissa, Panshirissa, maan pohjoisosissa ja Kabulissa.

Hazarajatin alueella ECHO rahoitti cash-for-work -elintarviketurvatoimenpiteitä. Panshirissa ja Pohjois-Afganistanissa se rahoitti hankkeita, joiden tarkoituksena oli tukea kotiseuduiltaan siirrettyjä ihmisiä.

Kabulin humanitaarinen tilanne oli heikentynyt huomattavasti maassa vallitsevan kroonisen työttömyyden ja Taleban-hallintoon viime aikoina kohdistettujen taloudellisten sanktioiden lisäksi, kun kaupunkiin oli virrannut 50 000 kotimaassaan pakkosiirrettyä ihmistä. Kabulin katastrofaalisen tilanteen lievittämiseksi ECHO tuki lääkintä- ja ravitsemusohjelmia sisältäviä elvytystoimenpiteitä ja erityisiä food-for-work -toimia kotimaassaan pakkosiirrettyjen ihmisten ja haavoittuvien väestöryhmien hyväksi.

Lisäksi ECHO osoitti 750 000 euroa Etelä-Kabulia helmikuussa kohdanneen maanjäristyksen uhrien auttamiseksi.

ECHO myönsi 2 miljoonaa euroa lisää Bangladeshia vuonna 1998 kohdanneen maan historian pahimman tulvan uhrien tukemiseen. ECHO:n rahoittamat hankkeet oli suunnattu vähentämään väestön riippuvuutta hätäavusta toteuttamalla toimia ensisuojien, vesi- ja saniteettihuollon sekä elintarviketurvan parantamiseksi. Kesän tulvien jälkeen ECHO rahoitti kolmea kokonaisarvoltaan 1,075 miljoonan euron hanketta, jotka liittyivät elintarvikeapuun, lääkintähuoltoon ja asuntojen kunnostamiseen.

Helmikuussa osoitettiin 1 miljoonaa euroa Kambodzalle Thaimaasta palanneiden noin 46 000 pakolaisen paluun ja uudelleen sopeuttamisen tukemiseen. Uudelleen asuttaminen oli kuitenkin vaikeaa erityisesti maan luoteisosassa, jossa maamiinat ja teiden puuttuminen muodostavat pysyvän esteen. ECHO toteutti vuonna 1999 myös 5,5 miljoonan euron kokonaissuunnitelman. Suunnitelma kohdistettiin maan sisällä kotiseudultaan siirrettyihin, kotiseuduilleen palanneisiin ja muihin entisillä punaisten Khmerien alueilla asuviin haavoittuviin ihmisryhmiin. Avustustoiminta kohdistui neljään pääalueeseen: perusterveydenhuolto, välttämättömien perustarvikkeiden toimittaminen, pakolaisten ja kotiseuduilleen palanneiden tukeminen sekä humanitaarinen miinanraivaus.

Kokonaissuunnitelman lisäksi tulvien uhreille myönnettiin elokuussa 545 000 euroa ja joulukuussa vielä 310 000 euroa.

Kiinassa ECHO avusti Jangtsen alueen tulvien uhreja 1 miljoonalla eurolla lähinnä toimittamalla elintarvikkeita ja juomavettä avun tarpeessa olevalle väestölle. Myös Tiibetin alueelle myönnettiin 500 000 euron avustus, jolla hankittiin suojia, elintarvikeapua ja lääkinnällistä tukea.

Pohjois-Koreassa ECHO toteutti 4 miljoonan euron kokonaissuunnitelman, joka sisälsi lasten terveydenhoito- ja hygieniapalveluja, lääketoimituksia sairaaloille sekä vesi- ja saniteettihuoltoa. Täydentävä 800 000 euron päätös mahdollisti ECHO:lle talvivaatteiden toimittamisen lapsille ja hiilitoimituksia koulujen, orpokotien ja sairaaloiden lämmittämiseen.

Helmikuussa komissio päätti 1 miljoonan euron humanitaarisesta avusta Intian luoteisosan paimentolaisille kyseistä aluetta ja Tiibetiä kohdanneiden poikkeuksellisen voimakkaiden lumimyrskyjen vuoksi. Ohjelma sisälsi elintarvikeapua, lääkinnällistä tukea ja olosuhteista selviytymiseksi tarvittavaa välineistöä noin 30 000 perheen tarpeisiin 9 kuukauden ajaksi. Lokakuussa itärannikkoa ja varsinkin Orissan osavaltiota kohtasi epätavallisen voimakas pyörremyrsky, joka vaikutti suoraan yli 15 miljoonan ihmisen elämään. Komissio päätti rahoittaa hätäapua 2 miljoonalla eurolla ja myöhemmin vielä 5,2 miljoonalla eurolla.

Vuonna 1999 allekirjoitettiin kolme Itä-Timoriin liittyvää humanitaarista apua koskevaa päätöstä (2 miljoonaa euroa heinäkuussa ennen kriisiä, 3 miljoonaa euroa syyskuussa hätätoimenpiteitä varten ja 10 miljoonaa euroa marraskuussa). ECHO:n toiminnan pääalueet ovat terveydenhuolto ja lääkinnällinen apu, elintarvikkeiden ja muiden tarvikkeiden jakelu, kotiseuduilleen palaavien kuljetukset, vesi- ja saniteettihuolto, suojat sekä kotiseuduiltaan siirrettyjen ihmisten suojelu ja heidän turvallisuutensa varmistaminen.

Indonesiaa koskien tehtiin ensin maaliskuussa 1999 päätös hätäavun toimittamisesta 1 miljoonan euron arvosta Maluku-saarten kotiseuduiltaan siirretyille ihmisille toteuttamalla lääkintä- ja terveydenhuolto-ohjelmia sekä jakelemalla elintarvikkeita. Joulukuussa 1999 tehtiin uusi päätös 3 miljoonan euron humanitaarisesta avusta selkkausten uhreille Länsi-Timorin Aechissa (Itä-Timorista tulleet pakolaiset) ja Maluku-saarilla.

Pakistanin pyörremyrskyn uhrien auttamiseksi myönnettiin 450 000 euroa ottaen erityisesti huomioon kalastajayhteisö ja malarian torjunta.

Filippiineillä ECHO keskitti toimintansa luonnononnettomuuksien seurausten lievittämiseen ja onnettomuuksiin valmistautumishankkeisiin (DIPECHO). Syyskuussa komissio myönsi 1,16 miljoonaa euroa tulvan uhrien hyväksi toteutettaviin hankkeisiin, joilla luotiin kipeästi tarvittavia lääkinnällisiä valmiuksia ja toimitettiin avustuksia elintarvikkeina sekä muina tarvikkeina. Avustusmäärä kattoi myös hankkeet, joilla tuettiin maan sisällä kotiseuduiltaan siirrettyjä ihmisiä entisillä MNLA-sissien toiminta-alueilla Basilanissa ja Keski-Mindanaossa toimittamalla heille elintarvikeavun lisäksi vettä, saniteettipalveluja ja koulutusmahdollisuuksia.

Sri Lankassa vihollisuuksien puhkeaminen uudelleen maan pohjoisosassa aiheutti uusia väestönsiirtoja, ja hallituksen kotiinpaluuta edistävä työ jatkuu erityisesti Jaffnan alueella. Tämän vuoksi komissio myönsi 1,36 miljoonaa euroa kolmeen hankkeeseen, jotka sisälsivät suojien toimittamista, kaivojen kunnostamista ja saniteettipalveluja sekä koteihinsa palaavien ihmisten maanviljelyn tukemista.

Toukokuussa komissio hyväksyi 4,5 miljoonan kokonaissuunnitelman elintarvikeavun antamiseksi Thaimaan vastaisen rajan tuntumassa olevien leirien burmalaisille pakolaisille. Suunnitelma koski 120 000 pakolaista, jotka saivat lääkinnällistä tukea ja elintarvikkeita kymmeneksi kuukaudeksi.

Vietnam sisällytettiin 2 miljoonan euron päätökseen Kaakkois-Aasiaa heinä-/elokuussa 1999 kohdanneen tulvan aiheuttamien vahinkojen lievittämiseksi. Maata marraskuussa kohdanneiden tulvien uhreille osoitettiin joulukuussa 700 000 euroa.

4. LUONNONONNETTOMUUKSIEN ENNALTAEHKÄISY JA NIIHIN VALMISTAUTUMINEN - DIPECHO

ECHO jatkoi, vahvisti ja laajensi vuonna 1999 toimiaan luonnononnettomuuksien ennaltaehkäisyn ja niihin valmistautumisen alalla toteuttamalla DIPECHO-ohjelmaansa.

DIPECHO-ohjelman ensimmäisten toimintasuunnitelmien toteuttamisen edistyessä vuoden aikana ECHO suoritti myös kunkin suunnitelman arvioinnin.

Ensimmäisen toimintasuunnitelman (DIECHO Karibia) täytäntöönpanon päätyttyä sen arviointi osoitti, että DIPECHO-ohjelmaa oli syytä toteuttaa samanaikaisesti kullakin jo aiemmin määritellyistä kolmesta tasosta: Karibian alue, kansalliset rakenteet ja paikallisyhteisöt. Asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi hyväksyttiin joulukuussa 1999 1,675 miljoonan euron toinen Karibiaa koskeva DIPECHO-toimintasuunnitelma.

DIPECHO:n toiminnasta Keski-Amerikassa ja Kaakkois-Aasiassa suoritettiin kaksi arviointia. Kumpikin arviointi osoitti, että toiminnan kahdelle päätasolle on annettava lisää painoa. Tasot ovat kansallinen ja alueellinen taso sekä tulevaa toimintasuunnitelmaa koskevat hankkeen suuntaviivat.

DIPECHO-ohjelma ulotettiin koskemaan kahta uutta aluetta, jotka olivat Andien yhteisö ja Etelä-Aasia. ECHO suoritti kummankin alueen tarpeista arvion, jossa se määritti riskit ja analysoi väestön yhteiskunnallis-taloudellisen haavoittuvuuden sekä olemassa olevat valmiusmekanismit:

*Andien yhteisön osalta arvioinnin tuloksena suositeltiin keskittymistä tulville, maanvyörymille ja maanjäristyksille kaikkein altteimpien yhteisöjen valmisteluun ja katastrofien ennaltaehkäisystä vastaavien rakenteiden vahvistamiseen alueellisella, kansallisella, maakunnallisella ja paikallisella tasolla. Ensimmäinen DIPECHO-toimintasuunnitelma käsitti 17 hanketta, joiden kokonaisarvo oli 5,33 miljoonaa euroa, ja se hyväksyttiin joulukuussa 1999.

*Etelä-Aasiaa koskevassa arvioinnissa korostettiin kolmea toimenpidetasoa, jotka olisi otettava huomioon laadittaessa vuonna 2000 hyväksyttävää toimintasuunnitelmaa. Tasot ovat paikallinen ja yhteisötaso, osavaltioiden ja maakuntien taso luonnononnettomuuksien ennaltaehkäisykapasiteetin lisäämiseksi sekä kansallinen ja alueellinen taso olemassa olevien instituutioiden sekä tietojen ja tekniikan vaihtoon liittyvien aloitteiden vahvistamiseksi entisestään.

Vuonna 1999 myönnettiin lisäksi 395 000 euroa DIPECHO-ohjelman ulkopuolisiin hankkeisiin (Marokkoon 40 000 euroa ja Kirgisiaan/Uzbekistaniin 120 000 euroa) ja ennaltaehkäisevien toimien koordinoinnin edistämiseen Karibian alueella.

5. KUMPPANUUSSUHTEET - KUMPPANUUDESTA TEHDYT PUITESOPIMUKSET

ECHO:n ja sen kumppaneiden yhteistyöstä määrätään kumppanuudesta tehdyissä puitesopimuksissa. Tätä välinettä tarkistettiin saatujen kokemusten perusteella ja sopimuksen uusi versio tuli voimaan 1. tammikuuta 1999. Tämä väline on perusteellisen pohdinnan, toimintaa koskevien tarpeiden sisäisen kokonaisarvioinnin ja ECHO:n kumppaneiden kanssa käydyn perusteellisen vuoropuhelun tulos. Välineen ansiosta ECHO kykenee hankkeiden nopeaan toteuttamiseen tuntemiensa ja ammattitaidon sekä humanitaarisista tehtävistä saadun kokemuksen perusteella valitsemiensa kumppaneiden avulla. Kumppanuudesta tehdyn puitesopimuksen on allekirjoittanut 163 kumppania. Uuden puitesopimuksen tultua voimaan ECHO:n työryhmä on järjestänyt kaikissa Euroopan pääkaupungeissa aihetta koskevia tiedotus- ja koulutustapaamisia, jotka on tarkoitettu valtioista riippumattomille järjestöille.

Kumppanuudesta Punaisen Ristin kansainvälisen liiton ja Punaisen Ristin kansainvälisen komitean kanssa tehtyjä puitesopimuksia muutettiin niin, että näiden järjestöjen erityistehtävät voitiin ottaa huomioon.

Kun komission ja Yhdistyneiden Kansakuntien välillä oli allekirjoitettu 9. elokuuta puitesopimus, ECHO otti lisäksi tehtäväkseen kumppanuudesta tehtyjen puitesopimusten mukauttamisen Yhdistyneiden Kansakuntien elinten suorittamiin ECHO:n rahoittamiin toimiin. ECHO:n ja sen kumppaneiden kanssa on meneillään kumppanuudesta tehtyjen puitesopimusten arviointi, uudelleen määrittely ja tulkinta 20 artiklan mukaista tiedonantoa vastaavasti (katso myös 2 kohta).

ECHO järjesti 10. joulukuuta hallituksista riippumattomien kumppanijärjestöjen kanssa vuotuisen kokouksen, jossa keskusteltiin monista kaikkia osapuolia kiinnostavista aiheista. Komission jäsen Nielson puhui kaikille ECHO:n kumppaneille Pariisissa ja sitoutui vahvistamaan ja parantamaan ECHO:n yhteistyötä niiden kanssa pyrittäessä yhteisiin humanitaarisiin tavoitteisiin.

ECHO:n aktiivinen osallistuminen varmistettiin myös komission yksiköiden väliseen työryhmään, jonka tavoitteena on uuden kumppanuussuhteen määritteleminen valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa. Tässä yhteydessä kumppanuudesta tehdyt puitesopimukset mainittiin esimerkkinä tehokkaasta yhteistyöstä.

Osana valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa noudattamaansa yhteistyöpolitiikkaa ECHO rahoitti toimia, joiden periaatteena oli vahvistaa kumppanuutta yhdistämällä kumppaneiden kokemuksia ja taitoja.

6. TUKIRAHASTO - NOHA

Tukirahasto (Grant Facility) perustettiin kertaluontoisten pienten avustusten mahdollistamiseksi humanitaarisen alan koulutusaloitteita, tutkimuksia ja verkostoja varten ECHO:n vuosittain nimeämiä useita ensisijaisia tavoitteita vastaavasti. Näin rahaston tarkoituksena on kartuttaa humanitaarista apua tarjoavien yksiköiden ja niiden ammattihenkilöstön tietämystä ja asiantuntemusta. Lisäksi ECHO käyttää tukirahastoa humanitaarisia asioita koskevan ymmärtämyksen lisäämiseen ja tarvittavien poliittisten toimintatapojen kehittämiseen. Tukirahasto mahdollistaa vielä ECHO:lle keskusteluyhteyksien ylläpitämisen humanitaarisia asioita koskevaa kansainvälistä vuoropuhelua käyvien tärkeimpien toimijoiden kanssa.

Vuonna 1999 nimetyt ensisijaiset tavoitteet olivat:

*Avustustyöntekijöiden turvallisuus.

*Sotilaiden ja siviilien yhteistyö toteutettaessa humanitaarisia toimenpiteitä (ottaen erityisesti huomioon WEU:n mahdollinen osallistuminen).

*Ihmisoikeuksiin liittyvien näkökohtien sisällyttäminen humanitaarisiin toimenpiteisiin mukaan lukien kansainvälisen humanitaarisen oikeuden edistäminen.

*Tapaustutkimukset sellaisten menetelmien määrittelemiseksi ja testaamiseksi, joilla voidaan arvioida humanitaarisen avun laajempia poliittisia, yhteiskunnallisia ja taloudellisia vaikutuksia kriisissä oleviin yhteisöihin tai maihin.

Hankkeita, joiden tavoitteena on luoda valtioista riippumattomille humanitaarisille järjestöille kapasiteettia ja edistää niiden taitoja, sekä hankkeita, joilla kehitetään verkostoja ja muita mekanismeja humanitaaristen toimenpiteiden koordinoinnin parantamiseksi, voitiin myös rahoittaa vuoden 1999 rahastosta.

Tukirahastoon liittyvä ehdotuspyyntö julkaistiin ECHO:n www-sivulla vuoden 1999 ensimmäisellä neljänneksellä. Vastauksena pyyntöön saatiin noin 40 hakemusta. Vuonna 1999 rahoitustukea annettiin 8 hankkeelle yhteensä 484 350 euron arvosta (ks. liite 7).

7. TIEDOTTAMINEN

ECHO:n tiedotusstrategiaan kuului vuonna 1999 neljä näkökohtaa: tiedotusvälineet, julkaisut, audiovisuaaliset julkaisut, yhteiset toimet kansainvälisten järjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa sekä ohjelmat Saksan ja Suomen Euroopan unionin puheenjohtajuuden johdosta.

Tiedotusosaston kanssa läheisessä yhteistyössä julkaistiin lehdistötiedotteita, joissa ilmoitettiin suurista rahoituspäätöksistä ja muista tärkeistä toimista. Muista päätöksistä julkaistiin "News in Brief" -uutistiedotteita. ECHO:n englannin- ja ranskankielinen www-sivusto otettiin käyttöön ja sitä parannettiin vuoden aikana. ECHO teki yhteistyötä myös Reutersin Alertnet-palvelun kanssa, mikä mahdollisti ECHO:n toimintoja koskevien uutisten saattamisen laajemman yleisön tietoisuuteen.

ECHO jatkoi läheistä yhteistyötä neuvoston kiertävän puheenjohtajuuden kanssa ja tässä yhteydessä se toimi yhdessä puheenjohtajavaltioiden Saksan ja Suomen kanssa järjestämällä tiedotustoimintaan kuuluvia aloitteita (mukaan lukien lapsisotilaita ja ikääntyneitä ihmisiä koskevat konferenssit, joista ensin mainittu pidettiin Berliinissä ja jälkimmäinen Helsingissä).

8. ARVIOINTI, TALOUSARVIO JA TARKASTUS

Humanitaariseen apuun käytettyjen ECHO:n hallinnoimien (EY:n budjetista ja Euroopan kehitysrahastosta saatujen) varojen määrä oli vuonna 1999 lähes 812,9 miljoonaa euroa. Tämä määrä oli huomattavasti suurempi kuin ECHO:n aikaisempina vuosina hallinnoimien varojen määrä. EY:n alkuperäisessä budjetissa humanitaariseen apuun oli varattu 330,9 miljoonaa euroa. Kosovon kriisi, itsepintaisesti jatkuvat Venäjän tarpeet ja Turkin maanjäristyksestä johtuneet tarpeet aiheuttivat alkuperäisen luvun kasvamisen 396 miljoonalla eurolla. Koska EY:n budjettiin kohdistuu paineita, useimmat AKT-maiden hyväksi toteutetut toimet rahoitettiin EKR:n varoista (83 miljoonaa euroa).

ECHO:n arviointiyksikkö hoiti vuonna 1999 kaksi suurta arviointia, jotka koskivat kaikkia Euroopan unionin viimeisten kahdeksan vuoden aikana rahoittamia humanitaarisia toimia.

Ensimmäinen arviointi toteutettiin kehitysyhteistyöstä vastaavien ministerien neuvoston pyynnöstä ja koski ajanjaksoa vuoden 1991 tammikuusta vuoden 1996 heinäkuuhun. Tämä arviointi vahvisti annetun tuen tehokkuuden koetuista valtavista vaikeuksista ja tarvittavista parannuksista huolimatta.

Toinen arviointi oli humanitaarisesta avusta annetun neuvoston asetuksen 20 artiklan mukainen ja koski kaikkia toimenpiteitä, jotka oli rahoitettu kyseisen asetuksen nojalla sen voimaantulosta heinäkuussa 1996 alkaen. Tämä arviointi vahvisti ensimmäisen tulokset ECHO:n toiminnan asianmukaisuuden ja toimien tehokkuuden osalta, mutta siinä painotettiin parannusten välttämättömyyttä. Asetuksen mukaisesti tämän arvioinnin tuloksista annettiin komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille (katso 2 kohta).

Lisäksi ECHO teki arvioinnin Tansaniassa ja Ruandassa vuosina 1998 ja 1999 toteutetuista humanitaarisista kokonaissuunnitelmista. ECHO:n vuonna 1998 Ruandassa toteuttamat rahoitustoimet merkitsivät siirtymistä selkeästi kohdistetusta humanitaarisesta hätäavusta rahoittamaan suuria kunnostus- ja jälleenasutushankkeita Ruandan poliittisesti arkaluontoisessa hätäavun ja kehityksen välimaastossa. Aikaisemmista päätöksistä poiketen vuoden 1998 kokonaissuunnitelma edusti ensimmäistä todellista tapausta, jossa ECHO:n kentällä toimivien yhteyshenkilöiden ohjelmaan lisäämä panos oli (sekä laadullisesti että määrällisesti) merkittävä. Näin se toimi onnistuneena esivalmisteluna saman vuoden seuraavalle rahoituspäätökselle, jolla rahoitettiin monia muita alueella toteutettavia humanitaarisen avun ohjelmia ja hankkeita.

ECHO:n osuus vuosina 1998 ja 1999 Tansaniassa toteutetuissa kokonaissuunnitelmissa auttoi tarjoamaan elintärkeää apua maassa vallitsevien erityisrajoitusten puitteissa. Nämä hyvät tulokset todetaan kyseisten kahden kokonaissuunnitelman arvioinnissa. Suunnittelun pohjana käytetyt oletukset esitettiin ensimmäistä kertaa muodossa, joka mahdollisti sopeutumisen muutoksiin ja mahdollisesti toteutettavat toimet valittiin niiden ensisijaisuuden perusteella. Valitun esitysmuodon ansiosta asiakirjasta tuli myös paljon tiiviimpi ja helppokäyttöisempi.

Humanitaarisen avun arviointikäsikirja (Manual for the evaluation of humanitarian aid), joka on oikeastaan vuonna 1996 julkaistun käsikirjan tarkistettu versio, julkaistiin myös vuonna 1999. Uusi käytännönläheisenä välineenä vastaanotettu käsikirja on tarkoitettu lähinnä kaikille humanitaarista työtä tekeville ja sitä on levitetty laajasti.

Vuoden 1996 jälkeen toteutetut arvioinnit on myös analysoitu. Analyysin tavoitteena oli tehostaa arvioinneissa ilmenneiden opetusten levittämistä ja luoda yhteys arviointien ja ECHO:n toimintaa koskevien päätösten välille.

ECHO:n vuonna 1999 tekemistä tarkastuksista kaikkiaan 22 oli tilintarkastuksia. Tarkastusten kohteena olleet kumppanit olivat saaneet noin 82 prosenttia ECHO:n rahoituksesta. ECHO:n talousarvioyksikön virkamiehet tekivät vuonna 1999 22 tarkastusta. Tarkastusten kohteena oli sekä olemassa olevia ECHO-kumppaneita että valtioista riippumattomia järjestöjä, jotka olivat hakeneet ECHO-kumppanuutta.

Nämä tarkastukset ovat kaksisuuntainen yhteydenpitoväline, jonka avulla ECHO saa tarkastuslausunnon olemassa olevista ja mahdollisista tulevista kumppaneistaan ja tarkastetut valtioista riippumattomat järjestöt saavat puolestaan opastusta ECHO:n toiminnasta.

Vuoden 1999 loppuun mennessä ECHO oli tarkastanut kumppaninsa, joiden saama osuus sen varoista oli yhteensä yli 82 prosenttia. Euroopan tilintarkastustuomioistuin on antanut myönteisen lausunnon ECHO:n toteuttamasta tarkastustyöstä, mutta se on myös kehottanut ECHO:a huomattavasti lisäämään tarkastusten määrää. Tätä mahdollisuutta arvioidaan parhaillaan.

Liitteissä, erityisesti liitteessä 5 esitetyt luvut koskevat maakohtaisia päätöksiä. Suuri osa ECHO:n rahoitustoiminnasta kohdistuu kuitenkin moneen maahan samanaikaisesti, ja siksi kertomuksen liitteissä ja tekstissä olevat luvut saattavat olla keskenään ristiriitaisia.

Kullekin yksittäiselle maalle osoitettu ECHO:n kokonaisrahoitus (mukaan lukien useita maita koskevat rahoituspäätökset) selviää kertomuksen tekstiosasta.

LIITE 1A

>VIITTAUS KAAVIOON>

LIITE 1B

>VIITTAUS KAAVIOON>

LIITE 2

>VIITTAUS KAAVIOON>

LIITE 3

YHTEENVETO EY:N HUMANITAARISTA APUA KOSKEVISTA RAHOITUSPÄÄTÖKSISTÄ RAHOITUSLÄHTEEN MUKAAN VUOSINA 1993-1999 Tilanne 31.12.1999

>TAULUKON PAIKKA>

(1) IV Lomén sopimuksen mukainen varaus viidelle ensimmäisille vuodelle (1991-1995) oli 250 000 000 ecua. Seuraaville vuosille (1996-2000) varattiin 143 000 000 euroa vuonna 1999, vain 254 artikla / F8.

(2) Vuonna 1995 ECHO:a koskevaksi budjettikohdaksi tulee B7-200 sijaan B7-500.

>VIITTAUS KAAVIOON>

LIITE 4

>VIITTAUS KAAVIOON>

>VIITTAUS KAAVIOON>

LIITE 5

HUMANITAARISTA APUA KOSKEVAT RAHOITUSPÄÄTÖKSET ALUEITTAIN VUOSINA 1998 JA 1999

Tilanne 31.12.1999

>TAULUKON PAIKKA>

(1) Itsenäisten valtioiden yhteisö

(2) Paitsi Irak ja entinen Neuvostoliitto

LIITE 6

VUOSINA 1997, 1998 JA 1999 ALLEKIRJOITETUT EY:N HUMANITAARISEN AVUN SOPIMUKSET

Tilanne 31.12.1999

>TAULUKON PAIKKA>

(1) MUKAAN LUKIEN PUNAISEN RISTIN KANSALLISET JÄRJESTÖT

(2) TÄYDELLINEN ERITTELY ECHO:N KUMPPANEISTA ON ECHO:N NELJÄNNESVUOSITTAISISSA TILASTOISSA

LIITE 7

Luettelo hankkeista, joita rahoitetaan ECHO:n tukirahastosta

>TAULUKON PAIKKA>