Bryssel 14.3.2005

KOM(2005) 85 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

Kertomus Euratomin perustamissopimuksen 37 artiklan soveltamisesta heinäkuusta 1994 joulukuuhun 2003 {SEC(2005)343}

SISÄLLYSLUETTELO

1. Johdanto 3

2. Asetuksen 37 artiklan soveltamismenettely 3

2.1. Tausta 3

2.2. Menettelyn vaiheet 4

2.3. Asiantuntijoiden kertomuksen rakenne 5

2.4. Määräaikoja koskevia näkökohtia 6

3. Menettelyn toteuttaminen 6

3.1. Tiedonantojen ja lausuntojen aikataulu 6

3.2. Lausunnon sisältö 7

4. Rikkomiset 7

5. Päätelmät 7

LIITEET : Komission Yksiköiden Valmisteluasiakirja SEC(2005)343

LIITE I Komission suositus 1999/829/Euratom

LIITE II 37 artiklassa tarkoitettu asiantuntijaryhmä

LIITE III Tarkasteltavana ajanjaksona ilmoitetut toiminnot

LIITE IV Yksityiskohtaiset tiedot ilmoitetuista suunnitelmista

LIITE V Lausunnoissa esiin tuotuja erityisnäkökohtia

LIITE VI Yhteenveto 37 artiklan rikkomisista

1. JOHDANTO

Euroopan parlamentti antoi 20. marraskuuta 1980 päätöslauselman ydinvoimaloiden sijoittamisesta rajaseuduille[1]. Päätöslauselmassa parlamentti pyysi komissiota laatimaan vuosittain kertomuksen Euratomin 37 artiklan soveltamisesta.

Kyseisessä artiklassa jäsenvaltioille asetetaan seuraava radioaktiivisen jätteen hävittämistä koskeva velvoite:

37 artikla

”Jokaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle yleiset tiedot missä tahansa muodossa olevan radioaktiivisen jätteen hävittämistä koskevista suunnitelmista sen arvioimiseksi, aiheuttaako suunnitelman toteuttaminen veden, maaperän tai ilman radioaktiivista saastumista toisen jäsenvaltion alueella.

Kuultuaan 31 artiklassa tarkoitettua asiantuntijaryhmää komissio antaa lausuntonsa kuuden kuukauden määräajassa.”

Euroopan parlamentille annettavien kertomusten julkaisuväliä on pidennetty, koska jäsenvaltioiden ilmoittamien suunnitelmien lukumäärä on pienentynyt ja komission antamat lausunnot on vuodesta 1986 lähtien julkaistu Euroopan unionin v irallisessa lehdessä .

Tässä kertomuksessa esitetään yhteenveto nykyisestä menettelystä ottaen huomioon 37 artiklan soveltamisesta 6. joulukuuta 1999 annetulla komission suosituksella[2] tehdyt muutokset.

2. ASETUKSEN 37 ARTIKLAN SOVELTAMISMENETTELY

2.1. Tausta

Komissio antoi 12. joulukuuta 1990 37 artiklan soveltamista koskevan suosituksen[3], jossa tarkennetaan erityisesti uusien yleisten tietojen antamista tapauksessa, jossa jo ilmoitettua radioaktiivisen jätteen hävittämissuunnitelmaa muutetaan ja muutos saattaa lisätä merkittävästi toisen jäsenvaltion väestön altistumista. Lisäksi suosituksessa korostetaan, että komissiolle on tiedotettava sen suositusten täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa sekä jäsenvaltioiden antamista radioaktiivisen jätteen hävittämisluvista.

Komissio alkoi vuonna 1997 suunnitella suosituksen tarkistamista sen antamisen jälkeen saatujen kokemusten johdosta mutta ennen kaikkea siksi, että suurta joukkoa laajentuneen EU:n ydinvoimaloista ollaan lähitulevaisuudessa poistamassa käytöstä ja purkamassa. Tämän tarkistustyön päätökseksi annettiin uusi suositus 6. joulukuuta 1999. Suosituksen koko teksti on liitteenä I.

Tärkeimmät muutokset aiempaan suositukseen verrattuna ovat seuraavat:

- tilanteen tarkka määrittely sellaisten toimintatyyppien osalta, jotka eivät edellytä yleisten tietojen toimittamista, sekä luonnollista säteilyä aiheuttavan jalostusteollisuuden huomioon ottaminen perusnormien mukaisesti (neuvoston direktiivi 96/29/Euratom);

- yleisten tietojen toimittamista koskevien vaatimusten tarkentaminen, kun olemassa olevaa laitosta muutetaan, etenkin tilanteessa, jossa laitokseen ei ole aiemmin sovellettu 37 artiklan mukaisia menettelyjä, koska sijaintimaa ei ole ollut jäsenvaltio kyseisenä ajankohtana;

- yleisiä tietoja koskevien vaatimusten yksinkertaistaminen, kun olemassa olevia laitoksia muutetaan ja niihin on jo aiemmin sovellettu 37 artiklan mukaisia menettelyjä;

- yleisten tietojen tarkempi määrittely purkutoimintojen ja radioaktiivisen jätteen geologisiin muodostumiin sijoittamisen osalta;

- tiukemmat vaatimukset tiedoille, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle radioaktiivisten jätteiden vuotuisista päästöistä ympäristöön.

2.2. Menettelyn vaiheet

Komission lausunto annetaan seuraavien vaiheiden kautta:

- Kyseinen jäsenvaltio toimittaa yleiset tiedot komission pääsihteeristöön.

- Komission toimivaltainen yksikkö tarkastaa asiakirjat alustavasti. Se toimii myös asiantuntijaryhmän sihteeristönä (ks. liite II). Alustavassa tarkastuksessa varmistetaan, että suosituksessa luetellut tiedot on toimitettu ja että ne tarjoavat riittävän pohjan suunnitelman perinpohjaiselle tarkastelulle.

- Sihteeristö lähettää yleisten tietojen alkuperäisen version ja englanninkielisen käännöksen asiantuntijoille sekä asiaa käsitteleville komission yksiköille.

- Sihteeristö laatii yleisten tietojen pohjalta komission asiantuntijoiden selvityksen tai kertomusluonnoksen (ks. jäljempänä) sekä erittelyn puuttuvista tiedoista ja tarvittavista tarkennuksista.

- Asiantuntijaryhmän kuuleminen ja ryhmän päätelmien ja lausunnon laatiminen. Ryhmän kuulemisessa sovellettava menettely vaihtelee sen (suosituksen 1 kohdassa tarkoitetun) toimintaluokan mukaan, johon hanke kuuluu:

- Kahden ensimmäisen toimintaluokan (ydinreaktorien toiminta ja säteilytetyn ydinpolttoaineen jälleenkäsittely) osalta sihteeristö lähettää laatimansa selvityksen asiantuntijoille ja asiaa käsitteleville komission yksiköille englannin tai ranskan kielellä ja järjestää tämän jälkeen asiantuntijoiden ja asiaa käsittelevien komission yksiköiden kokouksen. Myös suunnitelman ilmoittaneen jäsenvaltion valtuuskunta kutsutaan osallistumaan osaan kokouksesta, jotta se voi esittää asiantuntijoiden ja komission pyytämiä lisätietoja ja tarkennuksia. Valtuuskunnan poistuttua asiantuntijat muuttavat tarvittaessa selvitystä sihteeristön avustuksella ja täydentävät sitä lisäämällä siihen kappaleen ”asiantuntijoiden päätelmät ja lausunto”. Tämän jälkeen ne hyväksyvät täydennetyn selvityksen, josta tulee ”komission asiantuntijoiden kertomus”.

- Kaikkien muiden toimintaluokkien osalta sihteeristö kokoaa omat kysymyksensä sekä kysymykset, joita asiantuntijat ovat lähettäneet yleisiin tietoihin tutustumisen jälkeen, ja toimittaa ne kirjallisina kyseiselle jäsenvaltiolle sekä laatii ”komission asiantuntijaryhmän kertomusluonnoksen”. Tämä asiakirja, johon sisältyy myös luonnos asiantuntijoiden päätelmistä ja lausunnosta, toimitetaan ryhmän jäsenille englannin tai ranskan kielisenä kommentteja ja hyväksymistä varten. Sihteeristö täydentää tarvittaessa kertomusluonnosta jäsenvaltion antamien vastausten pohjalta ja kuulee tarvittaessa ryhmän jäseniä uudelleen muutetusta kertomusluonnoksesta. Tämän jälkeen se hyväksytään ”komission asiantuntijoiden kertomukseksi”.

- Asiantuntijoiden kertomus käännetään, jotta se on saatavilla englanniksi, ranskaksi ja saksaksi sekä hankkeen ilmoittaneen jäsenvaltion kielellä.

- Sihteeristö laatii lausuntoluonnoksen.

- Komission sisäinen lausuntokierros komission lausuntoluonnoksesta (jonka mukana toimitetaan tiedoksi asiantuntijaryhmän kertomus).

- Lausunto käännetään kaikille virallisille kielille, ja komission lausuntoluonnos hyväksytään kirjallisella menettelyllä.

- Kyseiselle jäsenvaltiolle toimitetaan komission lausunto kirjeen muodossa sekä asiantuntijoiden kertomus (lausunnon perusteluksi).

- Komission lausunto julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .

2.3. Asiantuntijoiden kertomuksen rakenne

Kertomuksessa esitetään kaikista uusista suunnitelmista tai sellaisten olemassa olevien suunnitelmien muutoksista, joista ei ole vielä annettu lausuntoa, lyhyt kuvaus sijaintipaikasta, laitoksista, valvonta- ja turvajärjestelmistä, valmiussuunnitelmista ja ympäristön valvontaohjelmista. Lisäksi siinä esitetään analyysi säteilyvaikutuksista, joita voi olla:

- tavanomaisen toiminnan yhteydessä tapahtuvilla kaasumaisten tai nestemäisten radioaktiivisten jätteiden päästöillä;

- tavanomaisen toiminnan yhteydessä tapahtuvalla kiinteän radioaktiivisen jätteen hävittämisellä;

- radioaktiivisen jätteen ennalta arvaamattomilla päästöillä, joita saattaa tapahtua onnettomuustapauksessa.

Kertomuksessa otetaan huomioon myös toiminnanharjoittajan hakemia hävittämislupia koskevat tiedot, jos sellaisia on jo saatavilla kertomusta laadittaessa.

Kertomuksessa esitetään kaikista sellaisten olemassa olevien suunnitelmien muutoksista, joista on jo annettu lausunto ja joista on suosituksen 4.1.a) kohdan mukaisesti toimitettava vain yksinkertaistetut yleiset tiedot, viittaukset olemassa olevaa suunnitelmaa koskevaan asiantuntijoiden kertomukseen ja lausuntoon sekä lyhyt kuvaus suunnitelluista muutoksista, olemassa olevassa suunnitelmassa hyväksyttyjen vuotuisten päästöjen rajat ja muutosten johdosta suunnitellut uudet päästörajat. Lisäksi siinä esitetään lyhyt analyysi muutosten säteilyvaikutuksista:

- tavanomaisen toiminnan yhteydessä tapahtuviin kaasumaisten tai nestemäisten radioaktiivisten jätteiden päästöihin;

- huomioon otettuihin suunnittelun perustana oleviin onnettomuuksiin;

- valmiussuunnitelmiin ja ympäristön valvontaan.

Lopuksi kertomuksessa todetaan, aiheuttaako muutosten toteuttaminen todennäköisesti tavanomaisen toiminnan yhteydessä tai onnettomuustilanteessa terveyden kannalta merkittävää pilaantumista toisen jäsenvaltion alueella, ja jos aiheuttaa, missä määrin.

2.4. Määräaikoja koskevia näkökohtia

Yleiset tiedot toimitetaan yleensä komissiolle ainoastaan lähettävän jäsenvaltion kielellä. Näiden tietojen sekä niiden pohjalta laadittavien asiakirjojen (selvitys tai asiantuntijoiden kertomuksen luonnos, asiantuntijoiden kertomus, sihteeristön tai asiantuntijoiden esittämät lisätietopyynnöt ja jäsenvaltioiden toimittamat lisätiedot sekä komission lausunto) kääntämiseen tarvittava aika vie huomattavan osan siitä kuuden kuukauden määräajasta, jossa komission lausunto on annettava.

3. MENETTELYN TOTEUTTAMINEN

Tiedot, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle, on määritelty suosituksen liitteissä 1–4. Suosituksen 5 kohdan mukaan nämä tiedot on yleensä toimitettava mahdollisuuksien mukaan vuosi tai viimeistään kuusi kuukautta ennen kuin toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan radioaktiivisen jätteen hävittämiselle tai ennen sellaisten toimintojen käynnistämistä, joita varten ei vaadita ennakolta hävittämislupaa.

Komissio on antanut heinäkuun 1994 ja joulukuun 2003 välisenä aikana yhteensä 52 lausuntoa.

Annetut lausunnot koskevat kahdeksan jäsenvaltion esittämiä suunnitelmia. Toiminnot, joita suunnitelmat koskevat, on lueteltu liitteessä III olevassa taulukossa, ja ne on esitelty yksityiskohtaisesti liitteessä IV.

3.1. Tiedonantojen ja lausuntojen aikataulu

Komissio on yleensä noudattanut sille asetettua kuuden kuukauden määräaikaa niiden suunnitelmien osalta, joista se on antanut lausunnon tarkasteltavana ajanjaksona. Toisinaan esiintyneet lievät viivästymiset johtuvat suurelta osin siitä, että toimivaltaiset viranomaiset vastaavat joskus liian hitaasti sihteeristön esittämiin lisätietopyyntöihin. Hyvin usein kyseessä ovat tiedot, joiden olisi suosituksen mukaan pitänyt sisältyä yleisiin tietoihin, tai tarkennukset, jotka ovat välttämättömiä annettujen tietojen ymmärtämiseksi. Toimivaltaisille viranomaiselle annettu määräaika on keskimäärin kolme viikkoa. Useissa tapauksissa vastausten toimittaminen komissiolle kestää todellisuudessa tätä kauemmin. Tästä syystä komission lausunnossa mainitaan yleensä päivämäärä, jolloin kyseisen jäsenvaltio on toimittanut pyydetyt lisätiedot. Euratomin perustamissopimuksessa määrätty kuuden kuukauden määräaika on erittäin lyhyt, varsinkin kuin otetaan huomioon, kuinka monta välivaihetta komission lausunnon hyväksyminen vaatii. On syytä huomata, että jos jäsenvaltiot tarvitsevat 4–8 viikkoa tai jopa kauemmin toimittaakseen komission pyytämät lisätiedot, perustamissopimuksessa lausunnon antamiselle määrätyn kuuden kuukauden määräajan noudattaminen on erittäin vaikeaa ellei mahdotonta. Komissio ehdottaakin, että perustamissopimuksessa määrätty kuuden kuukauden määräaika alkaisi kulua uudestaan siitä päivästä, jolloin nämä tiedot toimitetaan, jos välttämättömien lisätietojen toimittaminen kestää suhteettoman kauan.

3.2. Lausunnon sisältö

Komissio on antanut kaikista tarkasteltava ajanjaksona käsittelemistään suunnitelmista lausunnon, jonka mukaan ”missä hyvänsä muodossa syntyvän radioaktiivisen jätteen hävittämistä koskevan suunnitelman toteuttaminen tavanomaisen toiminnan yhteydessä tai yleisissä tiedoissa tarkastellun tyyppisessä ja laajuisessa onnettomuustilanteessa ei todennäköisesti aiheuta terveyden kannalta merkittävää veden, maaperän tai ilman radioaktiivista saastumista toisen jäsenvaltion alueella”.

Joihinkin lausuntoihin sisältyy kuitenkin sekä tavanomaista toimintaa että onnettomuustilanteita koskevia erityisnäkökohtia:

Purkutoiminnoista peräisin olevien kiinteiden radioaktiivisten jätteiden osalta komissio toteaa, että muu kuin radioaktiivinen kiinteä jäte sekä jätemateriaalit, jotka on vapautettu valvonnasta, loppusijoitetaan yleensä tavanomaisena jätteenä, käytetään uudelleen tai kierrätetään yhteisön lainsäädännössä määriteltyjen vaatimusten mukaisesti. Kahdessa tapauksessa komission on täytynyt huomauttaa, että valvonnasta vapautettujen materiaalien vapauttamisrajat on vahvistettava tavalla, joka takaa yhteisön lainsäädännössä määriteltyjen vaatimusten noudattamisen. Kahdessa muussa tapauksessa komissio on pyytänyt jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia ilmoittamaan niiden materiaalien määrät ja tyypit, jotka voidaan kierrättää kiinteinä jätteinä.

Mahdollisten onnettomuustilanteiden osalta komissio on suositellut kahdessa tapauksessa, että tiedottamiseen liittyvää hallitustenvälistä yhteistyötä olisi tehostettava panemalla täytäntöön voimassa olevat sopimukset tai tarvittaessa tekemällä uusia sopimuksia.

Lausunnoissa esiin tuotuja erityisnäkökohtia on kuvattu yksityiskohtaisesti liitteessä V.

4. RIKKOMISET

Komissio on vuoden 1994 heinäkuun jälkeen aloittanut 12 rikkomismenettelyä, jotka koskevat 37 artiklan soveltamista (ks. liite VI). Kahdeksassa tapauksessa asia on voitu ratkaista komission ja kyseisen jäsenvaltion välisellä vuoropuhelulla tuomioistuinkäsittelyä edeltävän menettelyn aikana. Kolme rikkomistapausta on annettu tuomioistuimen käsiteltäväksi. Asioiden käsittely on yhä kesken.

5. PÄÄTELMÄT

Heinäkuun 1994 ja joulukuun 2003 välisenä aikana komissio on antanut 52 lausuntoa. Annetut lausunnot koskevat kahdeksan jäsenvaltion esittämiä suunnitelmia, ja ne kattavat lähes koko ydinpolttoainekierron. Jäsenvaltioiden komissiolle tekemien ilmoitusten lukumäärä on noussut merkittävästi vuodesta 1997 alkaen. Tämä koskee erityisesti suunnitelmia, jotka liittyvät suoraan tai välillisesti ydinvoimaloiden ja tutkimusreaktorien käytöstäpoistoon ja purkamiseen.

Komissio on kaikissa lausunnoissaan katsonut, ettei radioaktiivisen jätteen hävittäminen todennäköisesti aiheuta terveyden kannalta merkittävää radioaktiivista saastumista toisen jäsenvaltion alueella. Komissio on kuitenkin useissa tapauksissa lisännyt lausuntoihinsa huomautuksia tai suosituksia, jotka koskevat kahta sille esitetyistä suunnitelmista johtuvaa tärkeää näkökohtaa, jotka ovat vapauttamisperusteiden johdonmukainen soveltaminen purkutoiminnoista peräisin oleviin kiinteisiin jätteisiin sekä hallitustenvälisen yhteistyön tehostaminen mahdollisissa onnettomuustilanteissa. Lisäksi se on kahdessa tapauksessa suositellut, että toimivaltaisten viranomaisten suunnittelemaa ympäristön valvontaohjelmaa täydennetään.

On syytä huomata, että tuomioistuimen asiassa C-29/99[4] antama tuomio avaa uuden lähestymistavan turvallisuuteen liittyviin näkökohtiin, joista määrätään Euratomin perustamissopimuksen III luvussa. Tähän saakka asiantuntijoita ei ole pyydetty arvioimaan niiden onnettomuuksien soveltuvuutta, jotka on otettu huomioon yleisissä tiedoissa radioaktiivisen jätteen ennalta arvaamattomien päästöjen arvioimiseksi. Tuomio avaa uusia näköaloja muun muassa 37 artiklan soveltamiseen.

Komissio pyrkii myös varmistamaan 37 artiklan tiukan noudattamisen, mistä syystä se on aloittanut 12 rikkomismenettelyä.

[1] EYVL C 327, 5.12.1980, s. 34.

[2] 99/829/Euratom, EYVL L 324, 16.12.1999, s. 23.

[3] 91/4/Euratom, EYVL L 6, 9.1.1991, s. 16.

[4] Tuomioistuimen 10. joulukuuta 2002 antama tuomio asiassa C-29/99, komissio v. neuvosto.