Tämä kertomus täyttää vaatimukset, joista on säädetty yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston (EKR) täytäntöönpanoasetuksen 18 artiklan 4, 5 ja 6 kohdassa. Kertomus on ensimmäinen yhdennentoista EKR:n kattamaa ajanjaksoa (2014–2020) koskeva kertomus, ja se kattaa vuodet 2014 ja 2015.

Yhdestoista EKR tuli voimaan 1. maaliskuuta 2015, kun EU:n kaikki 28 jäsenvaltiota olivat ratifioineet sisäisen sopimuksen . Kymmenennen ja yhdennentoista EKR:n välinen siirtymävaihe päättyi 31. joulukuuta 2013, ja yhdennentoista EKR:n voimaantulo toteutettiin käyttäen Euroopan unionin neuvoston päättämiä siirtymätoimenpiteitä (niin kutsuttu siirtymävaiheen rahoitusjärjestely).

EKR kuuluu ulkoisen rahoituksen välineisiin ja niitä koskevan yleisen raportoinnin piiriin, vaikka sillä onkin omat erityispiirteensä. Tämän yhdennentoista EKR:n ensimmäisen vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen pääasiallisia lähteitä ovat

toimintakertomukset vuosilta 2014 ja 2015

vuosikertomus vuodelta 2015

EKR:n tilinpäätökset vuosilta 2014 ja 2015

heinäkuun 2014 ja kesäkuun 2015 välisenä aikana saavutettuja keskeisiä tuloksia koskeva toinen kertomus (Second Report on Selected Results, July 2014 – June 2015)

ja niiden liitteet. Lähteistä tulee julkisia niiden hyväksymishetkellä, ja ne ovat saatavilla Europa-verkkosivustolla (ks. komission yksiköiden valmisteluasiakirjan liite F).

Tukimenoja koskeva tapauskohtainen raportointi tehdään erikseen kahden vuoden välein (sisäisen sopimuksen 6 artiklan 1 kohta). EKR:n varojen käytöstä Euroopan investointipankin (EIP) ja merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) toimesta raportoidaan ilmeisesti erikseen.

Tässä kertomuksessa on tarkoitus käsitellä ainoastaan yhdettätoista EKR:ää. Koska kyseessä on kuitenkin erittäin laaja-alainen väline sekä aikajänteeltään että soveltamisalaltaan, sen täytäntöönpanoa ei voida tarkastella erillään komission laajemmasta kansainvälisestä yhteistyöstä ja kehityspolitiikasta. Tästä syystä ja asiayhteyden mieliin palauttamiseksi kertomuksessa viitataan vuosituhannen kehitystavoitteisiin ja niitä koskevaan aloitteeseen, osoitetaan vuorovaikutussuhteet muista ulkoisista rahoitusvälineistä (kuten kehitysyhteistyön rahoitusväline sekä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen rahoitusväline) rahoitettuihin temaattisiin ohjelmiin sekä tuodaan esiin yhteys komission tämänhetkisiin painopisteisiin. Tiedot ja/tai esimerkit on otettu EKR:stä aina kun mahdollista.

On tärkeää huomata, että vaikka siirtymävaiheen rahoitusjärjestelyssä 1. tammikuuta 2014 ja 28. helmikuuta 2015 välisenä aikana sidotut varat luettiin yhdenteentoista EKR:ään kuuluviksi, käytettävissä olevat resurssit olivat vähäiset eivätkä ne olleet verrattavissa täysimittaiseen yhdenteentoista EKR:ään. Yhdennentoista EKR:n täytäntöönpano pääsee täyteen vauhtiin vasta vuoden 2016 lopussa, minkä vuoksi tämän ensimmäisen vuosikertomuksen antamaa kuvaa tarkasteltaessa on huomioitava se, että yhdennentoista EKR:n täytäntöönpano oli vasta aluillaan.

Tämä koskee myös tuloksia. Kertomukseen liitetyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa esitetyt tulokset ovat 1. heinäkuuta 2014 ja 30. kesäkuuta 2015 välisenä aikana päättyneiden hankkeiden ja ohjelmien tuloksia; näitä hankkeita ja ohjelmia rahoitettiin siis kymmenennestä EKR:stä. Tulokset on mitattu käyttäen EU:n kansainvälisen kehitysyhteistyön tuloskehyksessä määritettyjä indikaattoreita. Tuloskehys julkaistiin 26. maaliskuuta 2015 päivätyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa . Toiminnan jatkuvuutta koskevan periaatteen mukaisesti tulokset muodostavat lähtökohdan, johon yhdennentoista EKR:n saavutuksia myöhemmin verrataan. Lisäksi on syytä huomata, että hankkeet ja ohjelmat, jotka EU on rahoittanut joko kokonaan tai osittain, tuottavat usein luonteeltaan sellaisia tuloksia, jotka eivät ole kvantifioitavissa (esimerkiksi valmiuksien kehittäminen).

Avun tuloksellisuuden suhteen kertomuksessa on omaksuttu sama lähtökohtaisesti maailmanlaajuinen lähestymistapa kuin viimeisimmässä ulkoisen toiminnan rahoitusvälineitä koskevassa vuosikertomuksessa, johon viimeinen luku pohjautuu. EU:n ja AKT-maiden välillä on kuitenkin alueellisia strategiakehyksiä, muun muassa Afrikan ja EU:n strateginen kumppanuus (2007), Cariforum-talouskumppanuussopimus (2008), EU:n ja Karibian yhteinen kumppanuusstrategia (2012) sekä EU:n ja Tyynenmeren alueen kehityskumppanuus (2006 ja 2012). Kehitysavun tuloksellisuutta koskeva tarkastelu, jonka kehitysyhteistyön tehostamista ajava GPEDC (Global Partnership for Effective Development Co-operation,) toteutti vuoden 2016 lopussa, huomioidaan yhdennentoista EKR:n seuraavassa vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa.

Tarkastelujaksosta johtuen kertomuksessa ei käsitellä kattavasti merkittäviä viimeaikaisia tapahtumia. Uusia strategisia avainkysymyksiä ja painopisteitä käsitellään perusteellisemmin seuraavassa vuosikertomuksessa. Tämänhetkistä tilannetta leimaavat talouskriisi, kehitysyhteistyöpolitiikan lähestymistavan muuttuminen (vuosituhannen kehitystavoitteista kestävän kehityksen tavoitteisiin) sekä EU:n kansainvälisen merkityksen tasainen kasvu EU:n toimijoiden yhteistyön lisääntyessä. Näissä olosuhteissa on tarpeen tarkistaa kehitysyhteistyöpolitiikan eurooppalaista kehystä Agenda 2030 toimintaohjelman ja kestävän kehityksen tavoitteiden perusteella, kuten EU:n globaalistrategiassa ja hiljattain annetussa komission ehdotuksessa uudeksi kehityspolitiikkaa koskevaksi eurooppalaiseksi konsensukseksi edellytetään.

Lopuksi voidaan todeta, että yhdennentoista EKR:n määrärahat ovat yhteensä 29,455 miljardia euroa (mukaan lukien MMA:t ja pois lukien tukimenot), maksusitoumukset ovat 4,024 miljardia euroa ja maksut 1,619 miljardia euroa (tilanne 31.5.2015, ks. valmisteluasiakirjan liite A). Näitä lukuja tarkasteltaessa on muistettava, että täytäntöönpano on käynnistysvaiheessa hidasta, kuten edellä on mainittu.

TAUSTA JA YLEISET TAVOITTEET

Avunantajayhteisö, johon EU ja sen jäsenvaltiot kuuluvat, sopi YK:n vuoden 2000 huippukokouksessa kahdeksasta vuosituhannen kehitystavoitteesta, joiden perimmäisenä tavoitteena oli poistaa köyhyys vuoteen 2015 mennessä. EU on sitoutunut edistämään vuosituhattavoitteiden saavuttamista niiden laatimisesta lähtien ja näyttänyt esimerkkiä niiden sisällyttämisessä kehitysyhteistyöhönsä ja sitä koskevaan politiikkaansa. EU ja sen jäsenvaltiot ovat yhdessä vuosituhannen kehitystavoitteiden tärkein rahoittaja, sillä ne ovat vuodesta 2000 lähtien maksaneet noin puolet maailmanlaajuisesta julkisesta kehitysavusta. Lisäksi EU osallistuu eri avunantajien toimien koordinointiin. Koska EU on kansalliset rajat ylittävä toimija, se voi asettaa kunnianhimoisia yhteisiä tavoitteita ja laatia kokonaisvaltaisia ratkaisuja maailmanlaajuisiin kehityshaasteisiin. EU on läsnä yli 130 maassa, ja sillä on laaja-alainen asiantuntemus ja ainutlaatuinen uskottavuus ihmisoikeuksien, vaalitarkkailun, hallinnon ja kriisien ratkaisemisen aloilla. EU:lla on myös tarvittavaa painoarvoa globaaleihin haasteisiin vastaamiseksi. EU:n kehitysyhteistyötoimia koordinoidaan sen muilla aloilla toteuttamien toimien kanssa, esimerkiksi humanitaarista apua, ympäristöä, ilmastonmuutosta, turvallisuutta ja kauppapolitiikkaa koskevien toimien kanssa. Inhimillisen kehityksen alalla EU on edelleen sitoutunut käyttämään vuosia 2014–2020 koskevan rahoituskehyksen ajan vähintään 20 prosenttia avustaan julkisiin peruspalveluihin, erityisesti terveydenhoitoon, koulutukseen ja sosiaaliturvaan.

Vuonna 2010 Euroopan komissio laati 12-kohtaisen toimintasuunnitelman nopeuttaakseen vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista. Vuonna 2011, kun monet maat olivat edelleen jäljessä useimmista tavoitteista, EU laati uuden vuosituhattavoitteita koskevan aloitteen , jolla se otti käyttöön tarpeisiin perustuvaa ja tuloksiin sidottua rahoitusta 1 miljardin euron arvosta. Rahoituksesta 700 miljoonaa euroa on kohdistettu tavoitteisiin, joissa ollaan eniten jäljessä (nälkä, odottavien äitien terveys, lapsikuolleisuus ja vesihuolto) ja 300 miljoonaa euroa maihin, jotka ovat edistyneet hyvin avun täytäntöönpanossa. Tähän mennessä aloitteella on rahoitettu 70:tä hanketta 46 maassa . Lisäksi EU ja sen jäsenvaltiot käynnistivät vuonna 2012 kunnianhimoisen muutosohjelman, jolla pyritään tehostamaan kehitysyhteistyön vaikutuksia entisestään ja parantamaan vuosituhannen kehitystavoitteita koskevia tuloksia keskittymällä suurimmassa avuntarpeessa oleviin maihin (mukaan lukien epävakaat maat) ja painopistealoihin. Näitä painopisteitä, jotka on esitetty muutossuunnitelmassa , pannaan nyt täytäntöön ohjelmakaudelle 2014–2020 laadittujen uusien ulkoisen toiminnan välineiden puitteissa.