PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Neuvoston suositusehdotus ”Silta työelämään – entistä vahvempi nuorisotakuu” osoittaa komission puheenjohtajan Ursula von der Leyenin poliittista sitoumusta asiaan, ja siitä ilmoitettiin 14. tammikuuta 2020 annetussa tiedonannossa ” Vahva sosiaalinen Eurooppa oikeudenmukaisten siirtymien toteuttamiseksi ”. Se on merkittävä tekijä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin käynnissä olevassa täytäntöönpanossa, ja sillä vahvistetaan periaatetta 4 ”Työllisyyden aktiivinen tukeminen”. Se on osa komission nuorisotyöllisyyden edistämiseksi ehdottamia toimenpiteitä, jotka esitetään tiedonannossa ”Nuorisotyöllisyyden tukeminen: silta työelämään seuraavalle sukupolvelle”.

Neuvoston suositus nuorisotakuun perustamisesta hyväksyttiin vuonna 2013 viimeisimmän talouskriisin ja siitä seuranneen (15–24-vuotiaiden) nuorisotyöttömyysasteen johdosta. Nuorten työttömyysaste kohosi tuolloin erittäin korkealle tasolle: se oli EU:ssa keskimäärin 24,4 prosenttia ja joissakin jäsenvaltioissa yli 50 prosenttia. Työttömien nuorten lisäksi 6,5 miljoonaa nuorta (15–24-vuotiasta) oli työelämän ja koulutuksen ulkopuolella (ns. NEET-nuoret).

Seitsemän vuotta käynnistämisensä jälkeen nuorisotakuu on toteutunut EU:ssa, mutta haasteita on vielä jäljellä. Joka vuosi yli 3,5 miljoonaa nuorta saa nuorisotakuun mukaisen tarjouksen työ-, jatkokoulutus-, oppisopimus- tai harjoittelupaikasta. Nuorisotyöllisyysaloite (2014–2020), jonka EU-rahoitusosuus on kaikkiaan lähes 9 miljardia euroa yhdistettynä Euroopan sosiaalirahaston tekemiin lisäinvestointeihin, on ollut EU:n keskeinen rahoituslähde, josta tuetaan nuorisotakuun täytäntöönpanoa. Nuorisotyöttömyysaste ja NEET-nuorten osuus ovat supistuneet huomattavasti. Ennen koronaviruskriisiä (covid-19) 15–24-vuotiaiden nuorten työttömyysaste oli laskenut keskimäärin 14,9 prosenttiin vuoden 2013 huipputasostaan 24,4 prosentista. Kohentuneella makrotaloudellisella tilanteella on tässä tietenkin tärkeä rooli, mutta hiljattaisessa tutkimuksessa esitetään, että nuorisotakuu yhdessä eurooppalaisen rahoituksen kanssa on luonut nuorille mahdollisuuksia ja toiminut kannustimena julkisten työvoimapalvelujen ja koulutusjärjestelmien rakenneuudistuksille jäsenvaltioissa.

Koronaviruspandemia ja sen taloudelliset vaikutukset kuitenkin vaarantavat tämän myönteisen kehityksen. Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan EU:n talous supistuu 7,4 prosenttia vuonna 2020, mikä on sen historian syvin taantuma, ja työelämään siirtyvillä nuorilla tulee olemaan vaikeuksia ensimmäisen työpaikan löytämisessä. Aikaisemmat kriisit ovat osoittaneet, että nuoret joutuvat todennäköisesti kärsimään eniten. Nuoret irtisanotaan yleensä ensimmäisinä. He työskentelevät useammin epävirallisessa taloudessa tai epätyypillisissä työsuhteissa, joissa sosiaaliturva on vähäistä tai olematonta. He ovat yliedustettuina pandemiasta kärsivillä aloilla (esim. matkailu, majoitus, maatalouden kausityö, tukku- ja vähittäismyynti, joissa myös naiset ovat yliedustettuina), joilla etätyö ei välttämättä ole vaihtoehto. Lisäksi jotkin nuorista kärsivät edelleen aiemmasta talouden taantumasta, ja nyt he ovat vaarassa joutua uudelleen maailmanlaajuisen talouskriisin uhriksi.

Sen vuoksi on tärkeää vahvistaa nuorisotakuuta juuri nyt, jotta voidaan lieventää koronaviruskriisin vaikutusta ja estää uusi nuorisotyöttömyyskriisi. Tämän ehdotuksen perustana käytetään vuonna 2013 hyväksytyn nuorisotakuun seitsemän vuoden täytäntöönpanosta saatuja kokemuksia ja siinä otetaan huomioon työmarkkinoiden muuttuvat realiteetit sekä digitaalinen ja vihreä siirtymä.

Saatujen kokemusten perusteella nuorisotakuulla on saavutettava laajempi kohderyhmä ja siitä on tultava osallistavampi. Koko EU:sta saadut tulokset viittaavat siihen, että nuorisotakuujärjestelmät eivät vielä saavuta suurinta osaa nuorista, joista tulee NEET-nuoria, ja rekisteröityneistä nuorista monilla kestää kauemman kuin neljä kuukautta saada tarjous. Liian monien on edelleen vaikea turvata toimeentulonsa tai heillä on työllistymiseen liittyviä esteitä. Monet nuoret – usein ne, joilla on epäsuotuisa sosioekonominen tausta – eivät pääse laadukkaaseen koulutukseen tai kohtaavat esteitä koulusta työelämään siirtymisessä. Työllisyysaste ei ole kohonnut tasaisesti eri jäsenvaltioissa ja alueilla, ja tietyt nuorten ryhmät ovat suhteettoman heikossa asemassa (esim. heikosti koulutetut, maaseutualueilla tai syrjäisillä alueilla asuvat, toimintarajoitteiset nuoret, maahanmuuttajataustaiset tai joihinkin rotu- tai etnisiin vähemmistöihin kuuluvat, esimerkiksi romanit).

Nuorten työttömien osuus väheni keskimäärin vuoden 2020 alkuun asti, mutta työmarkkinoiden ulkopuolella olevien nuorten osuus pysyi vakaana tai jopa kasvoi useimmissa jäsenvaltioissa. Toisin kuin työttömät nuoret, työmarkkinoiden ulkopuolella olevat nuoret eivät edes hae työtä esimerkiksi oman sairautensa vuoksi, toimintarajoitteen aiheuttamien esteiden vuoksi, lapsiin tai huollettaviin aikuisiin liittyvien hoivavelvollisuuksien taikka muiden henkilökohtaisten tai perhevelvollisuuksien vuoksi.

Sukupuolten välinen ero NEET-nuorten parissa on kasvanut jonkin verran näinä vuosina. Ero oli EU:ssa keskimäärin 3,2 prosenttiyksikköä vuonna 2013 ja 3,8 prosenttiyksikköä vuonna 2019. Myös työmarkkinoiden ulkopuolella oleminen on yleisempää naispuolisilla NEET-nuorilla. Tämän vuoksi sukupuolinäkökohtien huomioon ottamista vahvistetaan. Erityisillä tiedotus- ja viestintäkampanjoilla voidaan puuttua sukupuolistereotypioihin jo varhaisesta iästä ja kannustaa nuoria naisia valitsemaan laajemmin koulutusväyliä ja ammatteja. Nuoria naisia voidaan tukea neuvonnan, ohjauksen ja mentoroinnin kautta varmistamalla, että he ymmärtävät potentiaalinsa lisäksi myös oikeutensa. Tähän sisältyy edunvalvonta ja puuttuminen sukupuolistereotypioihin koulutus- ja uravalinnoissa. Valmisteluvaihetta tuetaan myös ohjaamalla osallistujia kääntymään sellaisten kumppaneiden puoleen, jotka tarjoavat täydentäviä sosiaalipalveluja, kuten lastenhoitoa, terveydenhoitoa ja psykologista tukea.

Toimintarajoitteisten nuorten työllisyysaste on merkittävästi alempi kuin toimintakykyisten, ja työllisyysero toimintarajoitteisten ja -kykyisten välillä on kasvussa. Osallistava koulutus, esteettömyyden ja kohtuullisen mukauttamisen varmistaminen sekä toimintarajoitteeseen liittyvien stereotypioiden torjuminen työpaikalla voi edistää toimintarajoitteisten nuorten työmarkkinoille osallistumista.

Euroopan väestörakenne on muuttumassa. Ikääntymisen vuoksi monilla Euroopan maaseutualueilla väestö vähenee. Digitaalinen ja vihreä siirtymä voivat tuoda mukanaan mahdollisuuksia, mutta tämä ei tapahdu automaattisesti, eivätkä muutokset välttämättä yksin riitä kuromaan umpeen eroa maaseudun ja kaupunkialueiden nuorten välillä. Maaseutualueilla ja/tai syrjäisillä alueilla asuvat nuoret, etenkin ne, jotka ovat heikommassa asemassa jo muiden tekijöiden vuoksi, vaativat kohdennettua tukea, ja infrastruktuuria ja palvelujen saatavuutta näillä alueilla olisi parannettava. Näillä toimenpiteillä tarjotaan mahdollisuuksia näillä alueilla ja autetaan estämään aivovuotoa ja väestön supistumista edelleen. Samaan aikaan kaupunkien epäsuotuisilla alueilla asuvilla nuorilla on erityisiä esteitä työmarkkinoille integroitumisessa.

Lisäksi työelämä on muuttumassa. Käynnissä oleva kehitys, kuten tuotannon ja palvelujen automatisointi ja digitalisointi, muokkaa työmarkkinoita. Työpaikasta toiseen siirtyminen on entistä yleisempää, ja monet nuoret siirtyvät työllisyyden ja työttömyyden tai työmarkkinoiden ulkopuolella olemisen välillä tai juuttuvat epävarmoihin ja epätyypillisiin työsuhteisiin. Nuoret ovat yliedustettuina erityisesti epätyypillisessä työssä, kuten alustatyössä tai keikkatyössä, jossa ei ehkä ole riittävää sosiaaliturvaa. Lisäksi nuorilla on muita suurempi riski menettää työnsä automatisoinnin vuoksi, koska aloitustason työpaikoissa on yleensä suurempi osuus automatisoitavia työtehtäviä.

Yleinen siirtyminen digitaalisempaan ja vihreämpään talouteen tarjoaa uusia mahdollisuuksia, koska näille aloille luodaan todennäköisesti työpaikkoja. Tämä kuitenkin edellyttää sitä, että nuorilla on oikeanlaiset taidot, jotta he pystyvät mukautumaan muuttuviin työnkuviin. Digitaalitaitojen, vihreään siirtymään tarvittavien taitojen sekä pehmeiden taitojen, kuten yrittäjyys- ja uranhallintataitojen, merkityksen odotetaan kasvavan. Nuorten eurooppalaisten inhimilliseen pääomaan investoiminen nyt auttaa ottamaan huomioon tulevaisuuden vaatimukset Euroopan sosiaalisessa markkinataloudessa: aktiivinen, innovatiivinen ja ammattitaitoinen työvoima on ennakkoedellytys myös Euroopan globaalin kilpailukyvyn kannalta.

Tältä pohjalta tällä ehdotuksella pyritään uudistamaan nuorisotakuun toimintakehystä siten, että sillä tuetaan paremmin nuorten työllistettävyyttä ja vältetään uusi nuorisotyöttömyyskriisi. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ehdotuksella

·varmistetaan, että kaikille alle 30-vuotiaille nuorille tarjotaan laadukas työ-, jatkokoulutus-, oppisopimus- tai harjoittelupaikka neljän kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta tai virallisen koulutuksen päättämisestä. Tämä nuorisotakuun kunnianhimoinen yleistavoite säilytetään, mutta ikäryhmää laajennetaan niin, että se kattaa myös 25–29-vuotiaat.

·Näin myönnetään, että koulusta työelämään siirtyminen ja kestävä työmarkkinoille integroituminen vie pidempään työelämän ja haluttujen taitojen muuttumisen vuoksi. Ehdotus myös linjataan kansallisten käytäntöjen mukaiseksi: nuoriin liittyvät toimenpiteet ja ohjelmat on yleisesti suunnattu enintään 29-vuotiaille nuorille, ja suurimmassa osassa jäsenvaltiota 25–29-vuotiaita pidetään jo kohderyhmänä. Samoin siinä myönnetään, että koronaviruspandemian aiheuttaman talouden laskusuhdanteen aikana huomattava osa 25–29-vuotiaista saattaa joutua työttömäksi ja vaatia tukea.

·tehdään ero tilapäisesti työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien (usein korkeammin koulutetut, toisinaan työkokemusta hankkineet, mahdollisesti koronaviruspandemian vuoksi irtisanotut tai kriisin aikana juuri työmarkkinoille koulutuksen päätyttyä siirtyvät) ja pitkäaikaisesti työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien välille (usein heikossa asemassa oleviin ryhmiin kuuluvat, heikosti koulutetut, ylimääräisiä toimia vaativat). Näin voidaan lähestyä yksilöllisemmin ja kohdennetummin molempia ryhmiä, koska viimeksi mainittu tarvitsee todennäköisesti enemmän tukea.