KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistamasta kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin hyväksymiseksi talletusten vakuusjärjestelmistä [uudelleenlaadittu toisinto] 2010/0207 (COD) /* COM/2014/0140 final - 2010/0207 (COD) */





2010/0207 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistamasta kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin hyväksymiseksi talletusten vakuusjärjestelmistä [uudelleenlaadittu toisinto] 2010/0207 (COD) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. Tausta Päivä, jona ehdotus on toimitettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2010) 368 lopullinen – 2010/0207 (COD): || 12.7.2010. Päivä, jona Euroopan keskuspankki on antanut lausuntonsa: || 17.2.2011. Päivä, jona Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on antanut lausuntonsa: || ---- Päivä, jona Euroopan parlamentti on vahvistanut ensimmäisen käsittelyn kantansa: || 16.2.2012. Päivä, jona muutettu ehdotus on toimitettu: || Ei sovelleta. Päivä, jona poliittinen yhteisymmärrys on saavutettu pysyvien edustajien komiteassa: Päivä, jona neuvoston kanta on vahvistettu: || 20.12.2013. 3.3.2014. 2. Komission ehdotuksen tavoite Kaikissa jäsenvaltioissa on nykyisin direktiivin 94/19/EY (talletusten vakuusjärjestelmiä koskeva direktiivi) mukaisia talletusten vakuusjärjestelmiä. Talletusten vakuusjärjestelmistä on korvattava tallettajille maksamatta jääneet pankkitalletukset 100 000 euroon asti. Talletusten vakuusjärjestelmät ovat merkittävä väline luottamuksen säilyttämiseksi pankkijärjestelmään ja talletuspaon välttämiseksi. Komissio hyväksyi heinäkuussa 2010 lainsäädäntöehdotuksen talletusten vakuusjärjestelmiä koskevan direktiivin uudelleenlaadituksi toisinnoksi. Ehdotuksen tavoitteena on – parantaa tallettajien mahdollisuuksia käyttää vakuutta siten, että korvausten maksuaikoja lyhennetään, rajatylittäviä maksukyvyttömyystilanteita varten otetaan käyttöön keskitetty asiointipiste ja tallettajille suunnattua tiedotusta kehitetään; – vahvistaa talletusten vakuusjärjestelmien rahoittamista koskevat säännöt, erityisesti edellyttämällä pankkialan suorittavan pakollisia ennakkomaksuja; – yhdenmukaistetaan edelleen talletussuojan laajuutta; – täsmennetään talletusten vakuusjärjestelmien roolia kriisien hallinnassa. 3. Huomautukset neuvoston kannasta 3.1. Yleiset huomautukset Lainsäädäntövallan käyttäjät pääsivät poliittiseen yhteisymmärrykseen 17. joulukuuta 2013 pidetyssä kolmikantakokouksessa. Pysyvien edustajien komitea hyväksyi poliittisen yhteisymmärryksen 20. joulukuuta 2013. Talous- ja raha-asioiden valiokunta ilmoitti pysyvien edustajien komitealle 10. tammikuuta 2014, ettei se vastusta poliittista yhteisymmärrystä. 3.2. Euroopan parlamentin tarkistuksista johtuvat jatkotoimet (1) Talletussuojan laajuus: Euroopan parlamentin tavoitteena oli säilyttää korkeampi talletussuoja ennen 31. joulukuuta 2010 tehdyille talletuksille, kun tallettaja asuu vakituisesti sellaisessa jäsenvaltiossa, jonka pakollisten talletusten vakuusjärjestelmien korvaustason yläraja oli 300 000 euroa ennen 1. tammikuuta 2008. Tätä tarkistusta selvennetään poliittisessa yhteisymmärryksessä. Kompromissiratkaisun tuloksena jäsenvaltiot, joissa korvaustason yläraja on ollut 300 000 euroa, voisivat soveltaa korkeampaa talletussuojaa 31. joulukuuta 2018 asti. Komissio katsoo, että tämä selvennys on hyödyllinen ja vastaa Euroopan parlamentin tarkistuksen pääsisältöä. (2) Korvausten maksuajat: Euroopan parlamentti ehdotti, että jäsenvaltiot voisivat säilyttää nykyisen 20 työpäivän maksuajan vuoden 2016 loppuun asti ja sen jälkeen maksuaikaa lyhennettäisiin viiteen työpäivään. Siirtymäkauden ajan hätätilanteessa olisi mahdollista pyytää enintään 5 000 euron maksua. Poliittisen yhteisymmärryksen mukaan maksuaikoja on tarkoitus lyhentää kolmessa vaiheessa seuraavasti: – 15 työpäivää 1. tammikuuta 2019 alkaen, – 10 työpäivää 1. tammikuuta 2021 alkaen, ja lopulta – 7 työpäivää 1. tammikuuta 2024 alkaen. (3) Rahoittaminen: Euroopan parlamentti esitti, että talletusten vakuusjärjestelmien olisi saavutettava 1,5 prosentin tavoitetaso suojatuista talletuksista 15 vuoden kuluessa (komission ehdotuksen mukaan 1,5 prosenttia suojakelpoisista talletuksista[1] kymmenen vuoden kuluessa). Poliittisen yhteisymmärryksen mukaan tavoitetaso, joka on 0,8 prosenttia suojatuista talletuksista, olisi saavutettava kymmenen vuoden kuluessa. Tavoitetason määrityksessä huomioon otettavien maksusitoumusten osuutta on korotettu parlamentin ehdottamasta 10 prosentista 30 prosenttiin. Jos ennakkorahoituksen määrä on riittämätön, talletusten vakuusjärjestelmät keräisivät pankeilta jälkikäteen kannatusmaksuja ja käyttäisivät viime kädessä vaihtoehtoisia rahoitusjärjestelyjä, kuten julkisten tai yksityisten osapuolten myöntämiä lainoja. Poliittisessa yhteisymmärryksessä vahvistetaan alun perin ehdotettu periaate, jonka mukaan pankkien kannatusmaksujen on oltava riskipainotettuja. Alkuperäiseen ehdotukseen sisältynyt riskipainotusten laskemista käsittelevä liite on kuitenkin tarkoitus korvata Euroopan pankkiviranomaisen laatimalla ohjeistuksella. (4) Varojen käyttö: Poliittisessa yhteisymmärryksessä säilytetään komission ehdottama ja parlamentin hyväksymä periaate, jonka mukaan talletusten vakuusrahastojen varoja käytetään ensisijaisesti korvausten maksamiseen tallettajille. Varoja voidaan kuitenkin käyttää tietyin edellytyksin myös luottolaitoksen maksukyvyttömyyden ehkäisemiseen tai kriisinratkaisutoimenpiteisiin. Luottolaitoksen maksukyvyttömyyden ehkäisemiseen sovellettavat laadulliset ehdot vastaavat parlamentin ehdotusta. Niiden tarkoituksena on erityisesti varmistaa, että – järjestelmällä on asianmukaiset järjestelyt ja menettelyt vaihtoehtoisten toimenpiteiden valitsemista ja täytäntöönpanoa sekä asiaan liittyvien riskien seuraamista varten; – toimenpiteet sidotaan tuettavalle luottolaitokselle asetettuihin ehtoihin, joihin kuuluu vähintään tehostetumpi riskivalvonta ja talletusten vakuusjärjestelmän laajennetut tarkistusoikeudet; ja – talletusten vakuusjärjestelmien toimenpiteet sidotaan tuettavan luottolaitoksen tekemiin sitoumuksiin, jotta mahdollisuus käyttää suojattuja talletuksia varmistettaisiin. Poliittisessa yhteisymmärryksessä otetaan kuitenkin käyttöön myös lisätakeita, joilla ehkäistään moraalikatoa ja varmistetaan järjestelmän riittävä rahoitus, kuten vaatimus siitä, että kyseisen luottolaitoksen osalta ei ole vielä toteutettu kriisinratkaisutoimenpiteitä. 3.3. Poliittiseen yhteisymmärrykseen sisältyvät uuden toimenpiteet (1) Rahoittaminen: poliittisessa yhteisymmärryksessä direktiiviin lisätään kaksi keskeistä tekijää, jotka eivät sisältyneet ensimmäisessä käsittelyssä annettuun parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselmaan. Ensiksikin kompromissiratkaisussa talletusten vakuusjärjestelmiä koskeva direktiivi yhdenmukaistetaan pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiiviä koskevan ehdotuksen[2] kanssa. Siinä säädetään mahdollisuudesta korottaa nykyisiin talletusten vakuusjärjestelmiin suoritettavia kannatusmaksuja, joilla voidaan kattaa laitosten järjestelmäriskiin, maksukyvyttömyyteen ja kriisinratkaisuun liittyviä kustannuksia. Näiden varojen avulla pankkien maksut voidaan ottaa huomioon tavoitetasossa edellyttäen, että niitä ei ole jo sisällytetty kriisinratkaisuvaroihin ja että talletusten vakuusjärjestelmä on todella oikeutettu vastaanottamaan kyseiset summat. Lisäksi poliittisessa yhteisymmärryksessä esitetään, että komissio voisi antaa jäsenvaltioille luvan 0,5–0,8 prosentin tavoitetasoon suojatuista talletuksista seuraavin edellytyksin: (a) alentaminen perustuu siihen oletukseen, että on epätodennäköistä, että merkittävä osuus saatavilla olevista varoista käytettäisiin muihin toimenpiteisiin kuin tallettajien mahdollisuuksiin saada talletukset käyttöönsä pankkien ajautuessa kriisinratkaisumenettelyyn tai kansalliseen maksukyvyttömyysmenettelyyn; ja (b) kyseisen jäsenvaltion pankkisektori on voimakkaasti keskittynyt ja suuri osa varoista on muutamien luottolaitosten tai pankkiryhmittymien hallussa; niiden toimintaa valvotaan konsernitasolla ja suuren kokonsa vuoksi niihin sovelletaan maksukyvyttömyystilanteessa todennäköisemmin kriisinratkaisumenettelyjä. (2) Varojen käyttö: Poliittisessa yhteisymmärryksessä esitetään jäsenvaltioille myös vaihtoehto, jonka mukaan talletusten vakuusjärjestelmän varoja voidaan käyttää kansallisten maksukyvyttömyysmenettelyjen yhteydessä edellyttäen, että talletusten vakuusjärjestelmille aiheutuvat kustannukset eivät ylitä kyseisen luottolaitoksen suojatuille tallettajille maksamien korvausten nettomäärää. 4. Päätelmät Vaikka poliittinen yhteisymmärrys poikkeaa merkittävästi komission ehdotuksesta, sillä saavutetaan komission alkuperäisen ehdotuksen lähtökohtana olevat tavoitteet. Tämän vuoksi komissio puoltaa neuvoston kantaa, joka vastaa 17. joulukuuta 2013 saavutettua poliittista yhteisymmärrystä, jotta lainsäädäntövallan käyttäjät voivat hyväksyä lopullisen tekstin toisen käsittelyn alkuvaiheessa ennen lainsäätäjän toimivallan päättymistä. [1] Suojattuja talletuksia ovat suojakelpoiset talletukset 100 000 euron talletussuojaan asti. [2] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivien 77/91/ETY ja 82/891/EY, direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY ja 2011/35/EY ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta, COM(2012) final 280, 6.6.2012.