A4-0002/97

Päätöslauselma kehitysongelmista ja rakenteellisista toimista Saksassa vuosina 1994 - 1999

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission päätöksen laatia yhteisön tukikehys niitä yhteisön rakenteellisia toimia varten tavoitteen 1 mukaisilla Saksan alueilla eli Mecklenburg-Etu-Pommerissa, Brandenburgissa, Saksi-Anhaltissa, Saksissa, Thüringenissä ja Berliinissä (itäosa) (C4-0047/96) ((EYVL L 250, 26.9.1994, s.18.)),

- ottaa huomioon komission päätöksen yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen hyväksymisestä yhteisön rakenteellisia toimia varten tavoitteen 2 mukaisilla Saksan (C4-0048/96, C4-0049/96 ja C4-0673/96) ((EYVL L 384, 31.12.1994, s.26, 30, 33, 37, 50, 54, 57, 60 ja 64.)),

- ottaa huomioon yhtenäisen ohjelma-asiakirjan yhteisön rakenteellisia toimia varten tavoitteen 5b mukaisilla Saksan alueilla (C4-0674/96),

- ottaa huomioon 15. heinäkuuta 1993 antamansa päätöslauselmat yhteisön vastauksesta Itä-Saksan rakennemuutokseen ja taloudelliseen ja sosiaaliseen kriisiin liittyviin ongelmiin ((EYVL C 255, 20.9.1993, s.195.)) sekä Saksan viittä uutta osavaltiota koskevasta yhteisön tukikehyksestä ((EYVL C 255, 20.9.1993, s.193)),

- ottaa huomioon komission tiedonannot «Yhteisön rakenteelliset toimet ja työllisyys» (KOM(96)0109 - C4-0230/96) ja «Euroopan unionin paikallisten kehitys- ja työllistämisaloitteiden kannustamisstrategia» (KOM(95)0273 - C4-0289/95),

- ottaa huomioon 28. lokakuuta 1996 järjestetyn tavoitteita 1, 2 ja 5b koskeviin rakenteellisiin toimenpiteisiin liittyviä kehitysongelmia Saksassa koskevan julkisen kuulemisen tulokset,

- ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnon (A4-0002/97),

A. katsoo, että rakenne- ja aluepolitiikkaan kohdistuvat vaatimukset yhdistyneessä Saksassa ovat selvästi nousseet uusien osavaltioiden erityisen, taloudelliseen ja sosiaaliseen muutosprosessiin liittyvän tilanteen ja EU:n huonontuneiden taloudellisten edellytysten vuoksi,

B. katsoo, että Saksan sisäisen yhtenäisyyden palauttaminen on erittäin merkityksellistä myös Euroopan yhdentymisen jatkumisen kannalta ja on osoittautunut odotettua vaikeammaksi,

C. katsoo, että kasvava työttömyys on yhdistyneen Saksan suurin sosiaalinen ongelma (uudet osavaltiot 16 %, vanhat osavaltiot 9,7 %), ja katsoo, että tosiasiallinen työttömyysaste on etenkin uusissa osavaltioissa selvästi korkeampi kuin tilastollinen työttömyys, johon vaikuttavat määräaikaiset tuetut työllistämiseen liittyvät toimenpiteet sekä uudelleenkoulutukseen, pätevöitymiseen ja jatkokoulutukseen liittyvät toimenpiteet,

D. katsoo, että tavoitteeseen 1 kuuluvat uudet osavaltiot saavat vuosina 1994 - 1999 13,64 miljardia ecua eurooppalaisista rakennerahastoista, koska ne kuuluvat EU:n köyhimpiin alueisiin ja koska niiden on käytävä läpi ennen näkemätön ja laaja rakennemuutos, joka koskee kaikkia talouden ja yhteiskunnan aloja,

E. katsoo, että Saksan tavoiteen 2 mukaiset alueet saavat käytettäväkseen EU:n rahastoista vuosina 1994 - 1996 733 miljoonaa ecua ja vuosina 1997 - 1999 854 miljoonaa ecua taantuvien teollisuusalueiden erityisongelmien torjuntaan,

F. katsoo, että Euroopan rakennerahaston tavoitteen 5b mukaiset Saksan maaseutualueet saavat kehittämiseensä ja rakenteidensa sopeuttamiseen vuosina 1994 - 1999 Euroopan unionin rakennetukea 1,229 miljardia ecua,

G. ottaa huomioon vuoden 1988 ja vuoden 1993 rakennerahastouudistusten tulokset ja niiden yhteydessä määritellyt ympäristön suojelun ja yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteet, paikallisen ja alueellisen tason mukaan ottamisen sekä työmarkkinaosapuolten suoran osallistumisen,

H. katsoo, että joistakin yhteisön aloitteista rahoitetaan samoja toimenpiteitä kuin tavoitealuetuesta ja että erityisesti täytäntöönpanon tehtäväkseen saaneet osavaltion ministerit arvostelevat niitä liian suuren byrokratian vuoksi,

I. katsoo, että saksalaisella tukivälineellä «yhteinen hanke alueellisen taloudellisen rakenteen parantamiseksi» (Gemeinschaftsaufgabe zur Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur) on rajoitettu Euroopan rakennerahastojen tarjoamia edistämismahdollisuuksia etenkin ympäristöalalla ja tutkimuksen ja kehittelyn alalla sekä pienten ja keskisuurten yritysten osalta, mutta toisaalta kyseinen tukiväline tarjoaa eräille Saksan uusille osavaltioille ainoan mahdollisuuden varmistaa yhteisrahoitus,

J. on tietoinen Saksan liittovaltiorakenteesta aiheutuvan kasvavan yhteensovittamispaineen Saksan ja Euroopan unionin viranomaisten välillä,

K. katsoo, että pilottihankkeisiin myönnetään käytettäväksi vain 1 % rakennerahaston varoista, eikä tämä ole yhteismitallinen hankkeiden kanssa, jotka liittyvät komissiolle pitkällistä, hankalaa ja intensiivistä työskentelyä merkitseviin pyyntöihin;

1. Tunnustaa Saksan ja EU:n yhteiset pyrkimykset ja arvostaa niitä Saksan tavoitteen 1 mukaisten alueiden (uudet osavaltiot) talouden kehittämiseksi sekä Euroopan rakennerahastojen onnistuneen panoksen tilanteen parantamiseksi Saksan tavoitteen 2 ja tavoitteen 5b mukaisilla alueilla ja näkee niissä myös tulevaisuudessa Saksan epäsuotuisiin alueisiin kohdistuvan eurooppalaisen yhteisvastuullisuuden välttämättömän ilmauksen;

2. Pitää kehitystaantumasta kärsivien alueiden edistämisen ja eurooppalaisissa rakennerahastoissa olevien erojen purkamisen ohella työpaikkojen luomista ja säilyttämistä Euroopan rakennerahastojen tärkeänä tehtävänä ja viittaa koulutuksen ja jatkokoulutuksen suureen merkitykseen tässä yhteydessä;

3. Pitää pienten ja keskisuurten yritysten tuen lisäämistä merkittävänä mahdollisuutena parantaa Saksan tavoitteen 1, 2 ja 5b mukaisten alueiden tilannetta ja luoda työpaikkoja; kehottaa kiinnittämään tässä yhteydessä entistä enemmän huomiota pk-yritysten pulaan omasta pääomasta ja suosittelee käyttämään hyväksi jo olemassa olevia rakennerahastojen mahdollisuuksia osallistua riskipääoman hankkimiseen;

4. Kehottaa poistamaan pk-yrityksille suunnattujen tukimahdollisuuksien käyttöönottoon liittyvän neuvonta- ja palvelukapasiteetin pulan ja suosittelee käyttämään entistä enemmän teknisen avun välineitä näiden toimenpiteiden osalta, varsinkin kun uusissa osavaltioissa on vielä selkeitä puutteita markkinoinnin ja hallinnon alalla ja suosittelee ottamaan tulevissa tarkasteluissa mukaan muista jäsenvaltioista saadut myönteiset kokemukset;

5. Ei pidä yhteisön tukikehyksen ja yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen hyväksymisessä erityisesti tavoitteiden 2 ja 5b kohdalla ilmenneitä viivytyksiä hyväksyttävinä ja kehottaa siksi komissiota, Saksan liittohallitusta ja osavaltioiden hallituksia parantamaan entisestään yhteistyötään ja pyrkimään löytämään ratkaisuja tuloshakuisessa vuoropuhelussa yhdessä asianomaisten tilintarkastustuomioistuinten kanssa seuraaviin rahastojen täytäntöönpanoa koskeviin ongelmiin:

- riittämätön yhteensovittaminen eri rahastojen välillä, joka ilmenee erilaisten hallinnollisten määräysten ja toimivaltaisten pääosastojen yhteistyön puutteiden muodossa

- liiallinen ajanhukka vaikeissa tarkistuksissa, jotka koskevat apua koskevan lainsäädännön noudattamista, mikä voi jatkossa johtaa toiminnallisten ohjelmien hyväksymisen ja lainsäädäntöön perustuvien hyväksyntöjen viivästymiseen

- rahastojen liian monimutkainen rahoitustekninen toteutus, joka pakottaa alueet joissakin tapauksissa välirahoitukseen

- vieläkin ilmenevä avoimuuden puute Euroopan rakennetuessa;

6. On huolissaan Saksalle tarkoitettujen rakennerahastovarojen saannin tämänhetkisestä tilanteesta ja kehottaa toimivaltaisia osavaltioiden ministeriöitä ja komissiota huolehtimaan siitä, että varat saadaan Euroopan rakennerahastoista määräajassa;

7. Huomauttaa, että on mahdollisimman pian kehitettävä kuvaavammat ja käytännöllisemmät arviointiperusteet, jotka voivat osaltaan parantaa ennakkoarviointia, seurantaa ja jälkikäteen suoritettavaa arviointia, jotka ovat ehdottomasti tarpeen rakennerahastojen toimenpiteiden tehokkuuden valvomiseksi, jolloin on otettava huomioon, että kehitysohjelmissa on noudatettava kestävän kehityksen periaatteita;

8. Ehdottaa tulevaisuudessa keskittämään sisällöllisesti voimakkaammin Saksassa toteutettuja yhteisön aloitteita ja katsoo, että jotkin yhteisön aloitteet olisi integroitava paremmin EU:n tavoitealuetukiin;

9. Huomauttaa, että valvontakomiteoilla on suuri vastuu yhteisön tukikehyksien täytäntöönpanossa; muistuttaa niitä niiden mahdollisuuksista uudistaa yhteisön tukikehyksiä puiteasetuksessa olevien ehtojen mukaisesti ja kehottaa niitä käyttämään näitä mahdollisuuksia entistä tehokkaammin hyväksi alueiden edun vuoksi;

10. Korostaa taloudellisten ja työmarkkinaosapuolten valvontakomiteoiden työhön osallistumisen suurta merkitystä kumppanuuden välttämättömänä osa-alueena;

11. Toivoo, että paikallisten ja alueellisten elinten ehdotukset otetaan paremmin huomioon suunnitteluasiakirjojen laadinnassa ja täytäntöönpanossa, ja viittaa tässä yhteydessä Nordrhein-Westfalenissa alueellisista konferensseista saatuihin myönteisiin kokemuksiin;

12. Kehottaa ottamaan huomioon, että jos pilottihankkeet valitaan etukäteen alueilla se sekä vähentää komission työmäärää että takaa jäsenvaltioiden asianmukaisen osallistumisen päätöksentekoon;

13. Kehottaa jälleen Saksan viranomaisia noudattamaan rakennerahastojen tehtäviä ja tehokkuutta sekä niiden toiminnan ja Euroopan investointipankin ja muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden välistä toiminnan koordinointia koskevan asetuksen (ETY) N:o 2052/88 täytäntöönpanosäännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 4253/88 muuttamisesta 20 päivänä heinäkuuta 1993 annetun asetuksen (ETY) N:0 2082/93 ((EYVL L 193, 31.7.1993, s. 20)) 32 artiklan mukaista velvollisuuttaan julkistaa tiedot Euroopan rakennerahastojen osuudesta hankkeissa ja toimenpiteissä ja nostamaan omaa osuuttaan lähemmäs EU:n rahastojen tuen tasoa;

14. Panee yhä huolestuneempana merkille uusien osavaltioiden nykyisen huonon taloudellisen tilanteen, joka ilmenee selvänä talouskasvun hidastumisena ja pysyvän korkeana työttömyytenä, kehottaa siksi Saksan liittotasavallan hallitusta hyödyntämään ja työllistämiseen saatavana olevaa rakennetukea ja etenkin purkamaan nopeasti paikallisten kehitys- ja työllistämisaloitteiden esteet;

15. Näkee ensimmäisiä merkkejä alueellisesti rajatusta taloudellisesta tervehtymisestä, jotka antavat toivoa tulevasta omavoimaisesta elpymisestä; lähtee kuitenkin siitä, että näitä muodostumassa olevia «toivon alueita», joiden on kerran astuttava entisten teollisten ydinalueiden tilalle, ei pidä vaarantaa tukimäärien liian aikaisella vähentämisellä;

16. Panee huolestuneena merkille, että vielä kuusi vuotta Saksan yhdistymisenkin jälkeen selvittämättömät omistussuhteet haittaavat uusissa osavaltioissa elintärkeitä investointeja, ja kehottaa lyhentämään vieläkin liian pitkiä palauttamisvaateiden käsittelyaikoja;

17. Pitää selvästi myönteisenä EAKR-tuen osittaista irrottamista saksalaisista yhteisistä hankkeista merkittävänä askelena joustavampaan tukeen uusissa osavaltioissa, sillä tämä irrottaminen mahdollistaa EAKR:n laajemman tukiskaalan hyödyntämisen (esim. jätevesilaitosten rahoituksessa), ja kehottaa liittohallitusta yhteistyössä osavaltioiden kanssa tarkistamaan ja mahdollisesti korvaamaan yhteisrahoitusvälineet ja tekemään niistä niin joustavia, että rakennerahastojen päämääriä ja periaatteita voidaan soveltaa täysipainoisesti;

18. Pelkää, että jälkeenpäin tehty maatalouden alan oikeudellisten reunaehtojen muuttaminen (maatalouden sopeutumislain neljäs muutos) vaarantaa EMOTR:n ohjausosastosta jo toteutetut investoinnit;

19. Kiinnittää jälleen komission ja neuvoston huomion siihen, että se pitää tavoitteen 2 mukaisten alueiden kolmeen vuoteen rajattua tukikautta liian lyhyenä, jotta sinä aikana voisi pyrkiä ratkaisemaan kestävällä tavalla taantuvien teollisuusalueiden ongelmat;

20. Kiinnittää komission huomion siihen, että sen on kausittaisissa ja parhaillaan pidettävissä rakennerahaston täytäntöönpanoa koskevissa tarkistuksissaan kiinnitettävä erityistä huomiota eurooppalaisista rakennerahastoista annetussa asetuksessa mainittujen periaatteiden - erityisesti ympäristönsuojelu, yhtäläiset mahdollisuudet ja kumppanuus - täysipainoiseen soveltamiseen ja että sen on tällaisen soveltamisen varmistamiseksi mahdollisesti puututtava asiaan mahdollisuuksiensa ja vastuunsa rajoissa;

21. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Saksan liittohallitukselle ja osavaltioiden hallituksille sekä Saksan parlamenteille.