FI Euroopan unionin virallinen lehti C 272/36

Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Ehdotukset taakanjakoasetukseksi sekä maankäyttöä, maankäytön muutoksia ja metsätaloutta koskevaksi asetukseksi”

(2017/C 272/08)

Esittelijä: Juri Gotmans (EE, PES), Haanjan kunnanjohtaja Viiteasiakirjat: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 joustavaa energiaunionia varten ja Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi sekä järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta, COM(2016) 482 final ja Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin EU:n ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta, COM(2016) 479 final

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA (AK)

1. pitää tervetulleina Euroopan komission säädösehdotuksia sitovista vuotuisista kasvihuonekaasujen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla [COM(2016) 482 final] sekä maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin EU:n ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin [COM(2016) 479 final].

2. pitää tärkeänä vähentää kasvihuonekaasupäästöjä päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla vuoteen 2030 mennessä siinä määrin, että voidaan saavuttaa EU:n pitkän ajan tavoite vähentää kasvihuonekaasupäästöjä vuoteen 2050 mennessä 95 prosenttia.

3. katsoo, että Pariisin sopimuksessa tehtyjen sitoumusten täyttämisen kannalta on käänteentekevää, innovoivaa ja kustannustehokasta, jos EU:n ilmastopolitiikan puitteissa hyödynnetään yhdennetysti maankäytön, maankäytön muutosten ja metsätalouden (LULUCF) potentiaalia hiilidioksidipäästöjen sitomiseksi.

4. pitää oleellisena tunnustaa paikallis- ja alueviranomaisten rooli, tukeutua niihin uusien ilmastopoliittisten toimenpiteiden toteuttamisessa ja ottaa ne monitasoisen hallinnon periaatteiden mukaisesti entistä aktiivisemmin ja laajemmin mukaan EU:n energia- ja ilmastonsuojelupolitiikan täytäntöönpanoon.

5. korostaa kaupunkien ja alueiden roolia ja tehtäviä niiden tietojen keräämisessä ja koostamisessa, jotka ovat tarpeen kasvihuonekaasupäästöjen inventaarioiden laatimiseksi taakanjakoa koskevan asetuksen ja LULUCF-asetuksen kattamilla aloilla. Komitea ehdottaa jäsenvaltioille ja komissiolle, että ne tukevat asianomaisia valmiuksia vahvistamalla paikallis- ja alueviranomaisia johdonmukaisesti perustehtäviensä täyttämisessä, kun ne suunnittelevat paikallista kehitystä energiatalouden, liikenteen, jätehuollon, maankäytön ja muilla aloilla.

6. katsoo, että joustavuusvälineet heijastavat ilmastonsuojelutoimenpiteissä markkinaperiaatetta ja maankäytön käytänteitä sekä keinoja päästövähennystavoitteiden saavuttamiseksi. Niitä on kuitenkin muutettava, jotta voidaan välttää EU:n ilmastonsuojelupolitiikan kunnianhimoisten tavoitteiden vesittyminen sekä inflaatio kiintiökaupassa. Tämä voidaan saavuttaa aloittamalla laskenta vuoden 2020 todellisista päästömääristä tai lineaarisesta alenemissuuntauksesta, vähentämällä kiintiöylijäämien siirtämistä päästökauppajärjestelmään kuulumattomille aloille sekä asettamalla kunnianhimoisempia tavoitteita myös maille, joilla on alhainen BKT.

7. kehottaa ottamaan käyttöön viiden vuoden välein toteutettavia vaatimustenmukaisuuden välitarkastuksia, sillä säännöllinen valvonta on tehokkain keino taata päästöjen vähentämistavoitteiden saavuttaminen.

8. katsoo, että koska taakanjakoa koskevan asetuksen soveltamisalaan kuuluville yksittäisille aloille ei ole asetettu konkreettisia päästövähennystavoitteita, on laadittava suunnittelusäännöt, jotta EU:n, jäsenvaltioiden, alueiden ja kuntien tasolla voidaan kehittää poliitikoita ja toimenpiteitä, joilla voidaan taata kyseisten alojen siirtyminen vähähiilisyyteen. On siis laadittava alakohtaisia tavoitteita, jotta voidaan varmistaa, että kaikki taakanjakoa koskevan asetuksen soveltamisalaan kuuluvat alat seuraavat asetuksessa ehdotettua maailmanlaajuista päästövähennystavoitetta. Lisäksi on vahvistettava vaatimustenmukaisuusvalvontaa vuosittaisilla tarkistuksilla ja katsauksilla.

9. korostaa tarvetta hyödyntää täysimääräisesti ja entistä kunnianhimoisemmin alakohtaisten poliittisten toimenpiteiden sääntelyvaatimuksia aloilla, joilla on riski päästöjen kasvusta (esimerkiksi henkilö- ja pakettiautojen polttoainetehokkuus liikennealalla).

10. kehottaa Euroopan komissiota tarkastelemaan LULUCF-alojen panosta kokonaisvaltaisesti ja toteamaan, että nämä alat ja erityisesti metsät voivat edistää ilmastonmuutoksen hillitsemistä hiilidioksidipäästöjen sitomisen, varastoimisen ja korvaamisen avulla.

I. MUUTOSEHDOTUKSET

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 joustavaa energiaunionia varten ja Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi sekä järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta,

COM(2016) 482 final

Muutosehdotus 1

Johdanto-osan 5 kappale

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Siirtymä puhtaaseen energiaan edellyttää muutoksia sijoittajien toimintatavoissa ja kannustimia kaikilla politiikan aloilla. EU:n varoja täydentävällä osarahoituksella on käynnistettävä alueellisia ja paikallisia investointiohjelmia muiden kuin päästökauppajärjestelmään kuuluvien alojen tukemiseksi.

Perustelu

Lisätään uusi perustelu, jossa tuodaan esiin, että alueilla ja kunnissa on käynnistettävä investointiohjelmia. Paikallis- ja aluetaso voi toimia optimaalisesti vain, jos se tunnustetaan antamalla sille toimivaltuuksia ja pitkän aikavälin rahoitusta. Paikallis- ja alueviranomaisten pääasiallinen käytettävissä oleva rahoitus kestävien politiikkatoimien toteuttamiseksi niiden toimivaltaan kuuluvilla aloilla riippuu pitkälti valtioiden hallituksista, ja sitä voidaan rajallisessa määrin täydentää EU:n välineillä. Rahoitusta on hajautettava. Sen lisäksi, että valtion ja EU:n varoja kohdennetaan tukiin ja osarahoitukseen, voitaisiin ympäristöystävällisten aloitteiden toteuttamiseksi harkita paikallis- ja alueviranomaisten luotonanto- ja lainanottomahdollisuuksien parantamista.

Olisi perustettava EU:n osarahoittama eurooppalainen rahoitusfoorumi, joka kokoaisi yhteen luotonantajat ja investoijat sekä alueet ja kunnat, jotta asianomaisista hankkeista voitaisiin sopia. Parhaassa tapauksessa kyseinen foorumi suunnattaisiin taakanjakoa koskevan asetuksen sekä LULUCF-asetuksen piiriin kuuluvilla aloille, koska niillä paikallis- ja alueviranomaiset voivat hyödyntää alueellista toimivaltaansa täysimääräisesti.

Muutosehdotus 2

Johdanto-osan 18 kappale

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Tämä asetus ei saisi estää tiukempia kansallisia tavoitteita. Tämä asetus ei estä tiukempia kansallisia tavoitteita , jos ne ovat tarpeen vuoteen 2050 ulottuvien pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi .

Perustelu

Kyse on tekstin tarkennuksesta, ja näin on tarkoitus kannustaa valtioita asettamaan lisätavoitteita, sillä vuodeksi 2030 asetetuista tavoitteista seuraa, että kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoitetta on nostettava reippaasti aikavälillä 2031–2050.

Muutosehdotus 3

4 artiklan 3 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus [– –] Kyseistä täytäntöönpanosäädöstä varten komissio tarkastelee perusteellisesti jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan mukaisesti toimittamia uusimpia kansallisia inventaariotietoja vuoden 2005 ja vuosien 2016–2018 osalta. – – [– –] Kyseistä täytäntöönpanosäädöstä varten komissio arvioi jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan mukaisesti toimittamia uusimpia kansallisia inventaariotietoja vuoden 2005 ja vuosien 2018–2020 osalta. – –

Perustelu

Viitevuoden valinta on erittäin merkittävä seikka, ja sen tulisi parhaassa tapauksessa perustua uusimpiin eli vuoden 2020 päästömääriin tai vuosien 2018–2020 lineaariseen alenemissuuntaukseen, jonka myötä mahdolliset vaihtelut tasaantuvat. Vuosien 2016–2018 ottaminen lähtökohdaksi vaikuttaa inflatorisesti hiilitaseeseen, kun päästöjen voidaan tulevina vuosina odottaa alenevan. Vastoin välineen tarkoitusta näin kannustetaan pikemminkin sitoumusten täyttämättä jättämiseen sen sijaan, että tuettaisiin tiukempia normeja noudattavia maita.

Muutosehdotus 4

5 artiklan 5 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus [– –] Vastaanottava jäsenvaltio voi käyttää tämän määrän 9 artiklassa tarkoitetun vaatimustenmukaisuusvelvoitteensa täyttämiseen kyseisenä vuonna tai seuraavina vuosina vuoteen 2030 asti. [– –] Vastaanottava jäsenvaltio voi käyttää tämän määrän 9 artiklassa tarkoitetun vaatimustenmukaisuusvelvoitteensa täyttämiseen kuluvana vuonna tai seuraavina vuosina vuoteen 2030 asti.

Perustelu

Epäselvyyksien välttämiseksi on täsmennettävä sanamuotoa sen suhteen, tarkoitetaanko viitevuotta vai raportointivuotta.

Muutosehdotus 5

6 artiklan 1 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Tämän asetuksen liitteessä II luetellaan ne jäsenvaltiot, joilla on tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi mahdollisuus tehdä rajallinen päästöoikeuksien mitätöinti; mitätöintien yhteenlaskettu määrä voi olla enintään 100 miljoonaa EU:n päästökauppajärjestelmän mukaista päästöoikeutta sellaisena kuin se määritellään direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan a alakohdassa. Tämän asetuksen liitteessä II luetellaan ne jäsenvaltiot, joilla on tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi mahdollisuus tehdä rajallinen päästöoikeuksien mitätöinti; mitätöintien yhteenlaskettu määrä voi olla enintään 50 miljoonaa EU:n päästökauppajärjestelmän mukaista päästöoikeutta sellaisena kuin se määritellään direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan a alakohdassa.

Perustelu

Päästökauppajärjestelmässä on nykyisin ylitarjontaa päästöoikeuksista, ja hiilen hinta on alhaalla (viisi euroa/tonni joulukuussa 2016). Tätä taustaa vasten ei ehdotettu 100 miljoonan päästöoikeuden yhteenlaskettu enimmäismäärä edistä merkittävästi päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvien päästöjen alentamista ja saattaa tasapainottamisprosessin johdosta lisätä päästöjä aloilla, jotka eivät kuulu päästökauppajärjestelmän piiriin. Alojen välistä joustoa hyödynnettäessä olisi laskennassa sovellettava muuntokurssia 1:2. Ehdotetussa vaihtoehdossa, jossa mitätöintien yhteenlaskettu määrä on 50 miljoonaa, alennetaan hiilidioksiditonnin arvoa. Samalla on otettava huomioon, että molempien alojen ilmastonsuojelutoimien ja asianomaisten politiikkojen on edelleen oltava korkeatasoisia.

Muutosehdotus 6

8 artiklan 1 ja 2 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus – – arvioidun jäsenvaltion edistyminen ei ole ollut riittävää – – Euroopan ympäristökeskus avustaa komissiota toimintasuunnitelmien arvioinnissa – – – – arvioitu jäsenvaltio ei täytä sitoumuksiaan – – Euroopan ympäristökeskus käyttää yhteistyössä komission kanssa riippumattomia lähteitä toimintasuunnitelmien arvioinnissa – –

Perustelu

Sanotun tarkentaminen. Edistyminen on liian yleinen ilmaus, ja avustaminen ilmaisee varovaista lähestymistapaa. Jos ylittämisongelma on jo käsillä, on välttämättä arvioitava riippumattomasti jäsenvaltion toimintasuunnitelmaa.

Muutosehdotus 7

9 artiklan 2 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus – – kyseisen jäsenvaltion vuotuisista päästöoikeuksista vähennetään asianomaisten vuosien osalta näitä ylimääräisiä päästöjä vastaava määrä hiilidioksidiekvivalenttitonneina. – – kyseisen jäsenvaltion vuotuisista päästöoikeuksista vähennetään niiden vuosien osalta , joina päästökiintiöt on ylitetty, näitä ylimääräisiä päästöjä vastaava määrä hiilidioksidiekvivalenttitonneina.

Perustelu

Sanotun selventäminen siten, että mainitaan konkreettisesti ja asianomaisin ehdoin ne vuodet, joita vähentämislauseke koskee.

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin EU:n ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta

COM(2016) 479 final

Muutosehdotus 8

Johdanto-osan 9 kappale

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Metsämaasta peräisin olevat päästöt ja poistumat riippuvat erilaisista luonnonolosuhteista, ikärakenteesta sekä aiemmin käytetyistä ja nykyisistä hoitokäytännöistä. Perusvuoden käyttö ei tee mahdolliseksi tuoda esiin näitä tekijöitä eikä niistä johtuvia syklisiä vaikutuksia päästöihin ja poistumiin tai niiden vuosittaista vaihtelua. Päästöjä ja poistumia koskevissa tilinpitosäännöissä olisi sen sijaan edellytettävä vertailutasojen käyttöä luonnon ja maakohtaisista ominaispiirteistä johtuvien vaikutusten jättämiseksi tilinpidon ulkopuolelle. Metsämaasta peräisin olevat päästöt ja poistumat riippuvat moninaisista luonnonolosuhteista, ikärakenteesta sekä hoitokäytännöistä. Perusvuoden valinnalla ei voida tarkemmin tuoda esiin näitä tekijöitä eikä niistä johtuvia syklisiä vaikutuksia päästöihin ja poistumiin tai niiden satunnaista vuosittaista vaihtelua. Päästöjä ja poistumia koskevissa tilinpitosäännöissä olisi sen sijaan edellytettävä vertailutasojen käyttöä luonnon sekä maa - ja alue kohtaisista ominaispiirteistä johtuvien vaikutusten jättämiseksi tilinpidon ulkopuolelle.

Perustelu

Ei ole tarpeen eritellä hoitokäytäntöjä, sillä ne on joka tapauksessa otettava huomioon. Syklisten vaikutusten lisäksi olisi mainittava luonnolliset vaihtelut. Luonnonolot ovat moninaisia ja ne ilmenevät satunnaisesti. Myös pienemmissä maissa voi olla alueellisia eroja, eikä maakohtainen lähestymistapa ole riittävä, jotta voidaan ottaa huomioon luonnon monimuotoisuus niin suurissa kuin pienissä maissa.

Muutosehdotus 9

Johdanto-osan 10

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus – – ja valittava riittävä määrä asiantuntijoita jäsenvaltioista. – – ja valittava riittävä määrä asiantuntijoita jäsenvaltioista ja myös alue- ja paikallistasolta .

Perustelu

Menetelmää on tarkistettava siten, että sen piiriin otetaan paikalliset ja alueelliset asiantuntijat, sillä keskusviranomaisten ja pääkaupunkien tietämys voi erota huomattavasti paikallisesta tietämyksestä. Euroopassa on arvostettuja pääkaupunkien ulkopuolella sijaitsevia maantutkimukseen keskittyneitä korkeakouluja, ja tätä potentiaalia olisi hyödynnettävä päättäväisemmin ja ensisijaisesti. Myös pääkaupunkien ympäristöviranomaiset voivat tarkastella kysymyksiä virallisesti valtiollisesta ja yleisestä näkökulmasta sekä arvioida tilanteita ja edellytyksiä poliittisten suhdanteiden ja tavanomaisten mallien pohjalta ottamatta huomioon paikallisia kehityskulkuja ja odottamattomia dynamiikan muutoksia.

Muutosehdotus 10

Johdanto-osan 16 kappale

Komission ehdotus Muutosehdotus Euroopan ympäristökeskuksen olisi tapauksen mukaan avustettava komissiota vuosittaisen työohjelmansa mukaisesti siltä osin kuin kyse on kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia koskevasta vuosittaisen raportoinnin järjestelmästä, politiikkoja, toimia ja kansallisia ennusteita koskevien tietojen arvioinnista, suunniteltujen lisäpolitiikkojen ja -toimien arvioinnista sekä komission tämän asetuksen nojalla tekemistä vaatimustenmukaisuuden tarkastuksista. Euroopan ympäristökeskuksen olisi tapauksen mukaan avustettava komissiota vuosittaisen työohjelmansa mukaisesti siltä osin kuin kyse on kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia koskevasta vuosittaisen raportoinnin järjestelmästä, politiikkoja, toimia ja kansallisia ennusteita koskevien tietojen arvioinnista, suunniteltujen lisäpolitiikkojen ja -toimien arvioinnista sekä komission tämän asetuksen nojalla tekemistä vaatimustenmukaisuuden tarkastuksista. Tässä yhteydessä on otettava kattavasti huomioon tutkimusten tarjoamat riippumattomat tiedot sekä valtakunnallisen, alueellisen ja paikallisen tason asiantuntemus .

Perustelu

Komission kannanmuodostuksessa ja vaatimustenmukaisuusarvioinneissa tulisi tunnustaa valtakunnalliset ja alueelliset tietämykset ja kannat ja ottaa ne huomioon, sillä Euroopan laajuisessa järjestelmässä voidaan näin välttää vieraantuminen aiheesta.

Muutosehdotus 11

Johdanto-osan 17 kappale

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus [– –] Tietojen keruussa on hyödynnettävä nykyisiä unionin ja jäsenvaltioiden ohjelmia ja kartoituksia parhaalla mahdollisella tavalla – –. [– –] Paikallis- ja alueviranomaisille olisi annettava nykyistä suurempi hallinnollinen rooli kerättäessä ja hallinnoitaessa tietoja sekä parannettaessa tietojen laatua. Raportointiin olisi nivottava paikallisasiantuntijoiden suorittama sääntöjen noudattamisen valvonta. Lisäksi olisi tarkennettava metodologisia perusteita ja standardeja paikallisten olosuhteiden pohjalta.

Perustelu

On korostettava paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisia valmiuksia ja vahvistettava niiden roolia maankäyttöpolitiikassa sekä valvottaessa hyvitysten määritysperusteita maankäytössä. Samalla on kehitettävä kuntien ja alueiden valmiuksia seurata LULUCFiin liittyviä tietoja ja raportoida niistä sekä parannettava niiden omiin menetelmiin ja toimiin (esim. suunnitteluprosesseissa) liittyviä metodologisia standardeja. Näin varmistetaan IPCC-menettelyssä keskeisten periaatteiden, kuten johdonmukaisuuden, vertailtavuuden, kattavuuden, täsmällisyyden ja avoimuuden, noudattaminen.

Muutosehdotus 12

Uusi johdanto-osan 21 kappale

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Tiedonkeruun ja analysoinnin vahvistamiseksi LULUCF-aloilla komission on varmistettava, että asianomaisia rahastoja varten on tarjolla johdonmukaiset menettelyt ja indikaattorivalikoima.

Perustelu

On lisättävä uusi perustelu, jossa tuodaan esiin, että EU:n rahoitusta tarvitaan asetuksen noudattamisen edellyttämien maankäyttöanalyysien ja taustatutkimusten tekemiseksi. Olisi tarkennettava, minkälaisia LULUCF-alojen toimia varten voitaisiin asettaa käyttöön lisävaroja EU:n rakennerahastoista.

Muutosehdotus 13

5 artiklan 2 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Jäsenvaltioiden on vältettävä päästöjen ja poistumien kaksinkertaista laskentaa varmistamalla erityisesti, että useammasta kuin yhdestä maankäyttöön liittyvästä tilinpitoluokasta peräisin olevat päästöt ja poistumat luetaan vain yhteen luokkaan . Jäsenvaltioiden on vältettävä päästöjen ja poistumien kaksinkertaista laskentaa erilaisissa maankäyttöön liittyvissä tilinpitoluokissa .

Perustelu

Sanotun yksinkertaistaminen ja tarkentaminen siten, että mainitaan kaksinkertainen laskenta yleisesti ymmärrettävällä tavalla. On tärkeää tuoda periaate konkreettisesti esiin: kaksinkertainen laskenta ei tule kysymykseen.

Muutosehdotus 14

5 artiklan 5 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Jäsenvaltioiden on pidettävä kattavaa ja tarkkaa koostetta kaikista tilinpidon laatimisessa käyttämistään tiedoista. Jäsenvaltioiden on pidettävä kattavaa , jatkuvaa ja tarkkaa koostetta kaikista tilinpidon laatimisessa käyttämistään tiedoista.

Perustelu

Jatkuvuuden lisääminen on tärkeä laadun merkki. Virheitä ja ongelmia voi syntyä aikajanoilla etenkin silloin, kun jatkuvuus on katkennut tai menetelmä on muuttunut.

Muutosehdotus 15

8 artiklan 3 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Kansallinen metsätalouden tilinpitosuunnitelma on julkistettava, ja on järjestettävä julkinen kuuleminen. Kansallinen metsätalouden tilinpitosuunnitelma on julkistettava vuosittain , ja on järjestettävä julkinen kuuleminen alue- ja paikallisyhteisöissä sekä sidosryhmien keskuudessa .

Perustelu

Tarkennetaan julkistamisen ja kuulemisen ehtoja.

Muutosehdotus 16

10 artiklan 1 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus [– –] jotka ylittävät luonnontuhojen jaksolla 2001– 2020 aiheuttamat keskimääräiset päästöt – – [– –] jotka ylittävät luonnontuhojen jaksolla 2001– 2019 aiheuttamat keskimääräiset päästöt – –

Perustelu

Tilinpidossa olisi otettava huomioon pidempi ajanjakso. Olisi vältettävä sitä, että suuria luonnonmullistuksia tai kasaantuneita metsävahinkoja ei oteta huomioon tilinpidossa tai että niitä painotetaan liikaa tilikauden lopulla. Keskimääriä ilmoitettaessa on sovellettava tiettyä viiteaikaa.

Muutosehdotus 17

12 artiklan 2 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Komissio tarkastelee vaatimustenmukaisuuskertomuksia perusteellisesti arvioidakseen 4 artiklan noudattamisen. Komissio tarkastelee vaatimustenmukaisuuskertomuksia arvioidakseen 4 artiklan (nettopoistumat ja joustoehdot) noudattamisen ja vahvistaa sen .

Perustelu

On tarkennettava tarkastusehtoja: arviointi ei riitä, vaan noudattaminen on myös vahvistettava. Tässä kohtaa voitaisiin myös viitata lyhyesti 4 artiklan sisältöön.

Muutosehdotus 18

16 artiklan 1 kohdan a alakohta ja liitteen III a viimeinen kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus [– –] vuodesta 2023 alkaen – – Liitteen III a viimeinen kohta: Jäsenvaltioita kannustetaan soveltamaan 3. tason menetelmää, jossa käytetään kansallisten olosuhteiden mukaan kalibroitua epäparametristä mallintamista ja jossa kuvataan biofyysisen järjestelmän fyysisiä vuorovaikutuksia kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien IPCC:n vuoden 2006 ohjeiden mukaisesti. [– –] vuodesta 2021 alkaen – – Liitteen III a viimeinen kohta: Jäsenvaltiot soveltavat 3. tason menetelmää, jossa käytetään kansallisten olosuhteiden mukaan kalibroitua epäparametristä mallintamista ja jossa kuvataan biofyysisen järjestelmän fyysisiä vuorovaikutuksia kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien IPCC:n vuoden 2006 ohjeiden mukaisesti.

Perustelu

Tilinpito on aloitettava heti vuodesta 2021 alkaen. Olisi pyrittävä käyttämään tarkempia menetelmiä – sitovampi muotoilu on ”soveltavat”, ei ”kannustetaan soveltamaan”.

II. POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA (AK)

Yleistä

1. katsoo, että paikallis- ja alueviranomaisilla on kiistattomasti ratkaiseva rooli kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä taakanjakoa koskevan asetuksen ja LULUCF-asetuksen kattamilla aloilla, sillä asetuksissa edellytetään alueellisen ulottuvuuden huomioon ottamista. Lisäksi kyse on välittömästi aloista, joilla paikallis- ja alueviranomaiset voivat toimia oikeudellisten valtuuksiensa ja vastuidensa perusteella. Poliittista täytäntöönpanoa varten on myös käytettävissä laaja valikoima tarkoitustenmukaisia välineitä, esimerkiksi maankäytön suunnittelu, pk-yritysten tukeminen, poliittiset toimenpiteet vihreiden investointien houkuttelemiseksi ja edistämiseksi, rakennusala, kaupunkiliikenne ja liikkuvuus sekä kaupunkien kehityssuunnitelmat.

2. korostaa, että esitetyt toimenpiteet auttavat vähentämään päästöjä päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla ja tarjoavat sosiaaliekonomista ja ympäristöön liittyvää lisähyötyä. Näin ollen kaupungeilla ja alueilla on entistä ratkaisevampi rooli, sillä ne ovat hiilestä irtautumisen tähtäävien aloitteiden edelläkävijöitä ja toteuttajia alueillaan ja ottavat paikallisella tasolla huomioon jokaisen toimenpiteen taloudelliset ja yhteiskunnalliset tekijät.

3. korostaa, että ajanmukainen ja kestäväpohjainen metsätalous edistää osaltaan fossiilisten polttoaineiden käytön korvaavien uusiutuvien luonnonvarojen ja bioenergian käytön lisäämistä ja toimii samalla tehokkaana hiilinieluna. Komitea korostaa lisäksi pitävänsä tärkeänä, että päästöjen vähentämistä LULUCF-aloilla edistetään myös EU:n yhteisen maatalouspolitiikan avulla.

4. pitää paikallis- ja alueviranomaisten tärkeänä tehtävänä tiedottaa suoraan kansalaisille sekä toteuttaa energiakysymyksiä koskevia kampanjoita. Komission ehdotuksilla tuetaan alueellisten ilmasto- ja energiastrategioiden toteuttamista, edistetään alojen irtautumista hiilestä sekä maankäytön ohjausta alue- ja kaupunkikehityksen suunnittelussa sekä kaavoituksessa. Alueellista ja paikallista prosessia kehystää kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus konkreettisten tavoitteiden ja vähentämispolitiikkojen muodossa.

5. katsoo, että ehdotetut säännökset eivät ole ongelmallisia toissijaisuusperiaatteen noudattamisen kannalta, sillä ilmastomuutoksen ja sen vaikutusten torjuminen on selkeästi valtioiden rajat ylittävä ongelma ja siksi asetusten tavoitteet voidaan saavuttaa ainoastaan EU-tason toimilla. Ehdotetuilla asetuksilla ei myöskään muodon tai sisällön puolesta mennä pidemmälle kuin on tarpeen, jotta voidaan saavuttaa vuoteen 2030 mennessä tavoite EU:n kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisestä kustannustehokkaalla tavalla, joten ne ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisia.

Alakohtaisten poliittisten toimien merkitys ja keskinäinen suhde

6. katsoo, että puhtaaseen energiaan ja vähähiiliseen talouteen siirtyminen edellyttää kunnianhimoisten ilmastotoimien jatkamista myös päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla. Taakanjakoa koskevan ehdotuksen tarkoituksena on säännellä yleisesti kasvuhuonekaasujen päästömääriä päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla.

7. kiinnittää huomiota siihen, että komissio ei ole esittänyt konkreettisia, oikeudellisesti sitovia tavoitteita kyseisille aloille, vaan tarkastelee niiden osuutta kokonaisuutena ja jättää jäsenvaltioille suhteellisen suuren vapauden päättää, millaisiin konkreettisiin toimenpiteisiin ne ryhtyvät kasvihuonekaasujen vähentämistä koskevien omien tavoitteidensa saavuttamiseksi. Päästömäärien vähentämisnäkymät vaihtelevat eri aloilla, ja kansallisella tasolla on jopa havaittavissa kasvua, esimerkiksi maaliikenteen päästöennusteiden kohdalla – ajoneuvojen polttoainetehokkuutta koskevista toimenpiteistä huolimatta.

8. suosittaa yleistavoitteen joustavaa täytäntöönpanoa kaikilla aloilla yhteensä, mikä tarkoittaa alueellisten ja paikallisten voimavarojen arviointia ja huomioon ottamista. Tavoitteen jakaminen eri alojen välillä ei kuitenkaan ole käytännössä mahdollista.

Joustavuusmekanismien joustavuus ja tiukkuus

9. korostaa, että kaikkien jäsenvaltioiden ja talouden alojen olisi annettava panoksensa hiilipäästövähennysten saavuttamiseen ja että taakka olisi jaettava kaikkien kesken noudattaen tasapuolisesti oikeudenmukaisuuden ja solidaarisuuden näkökohtia siten, että jos jäsenvaltioiden BKT asukasta kohti on yli unionin keskiarvon, niiden kansallisia tavoitteita olisi suhteutettava niin, että niissä heijastuu kustannustehokkuus oikeudenmukaisella ja tasapainoisella tavalla.

10. toteaa, että kasvihuonekaasupäästöjen vähennysten pitäisi parantaa Euroopan talouden tuloksellisuutta ja sen piirissä tapahtuvaa innovointia ja erityisesti saada aikaan parannuksia etenkin rakennusten, maatalouden, jätehuollon ja liikenteen aloilla siltä osin kuin ne kuuluvat asetuksen soveltamisalaan.

11. kiinnittää huomiota siihen, että taakanjakoa koskeva asetus mahdollistaa monenlaista joustavuutta ja kauppaa, jonka tarkoituksena on auttaa jäsenvaltioita saavuttamaan kasvihuonekaasujen päästömäärien vähentämistavoitteet vuoteen 2030 mennessä. Tällainen lähestymistapa laskee päästöjen vähentämiskustannuksia, mutta samalla tarvitaan malttia ja varovaisuutta ja on seurattava tarkkaan, että joustavuus ei johda joissain jäsenvaltioissa päästömäärien kasvuun tai alhaisten tavoitteiden asettamiseen manipuloinnin kautta – joko ennen säännösten voimaantuloa tai joustavuusmekanismia käyttöön otettaessa – sillä epäyhdenmukaiset joustavuusjärjestelyt voivat viime kädessä johtaa päästöjen vähentämistavoitteiden täyttämättä jäämiseen. Asetettujen kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamiseksi ei tule ottaa huomioon pelkästään valtioiden ajoittaisia taloudellisia tai rakenteellisia ongelmia ja hyvinvointitasoa vaan myös alueelliset erot valtioiden sisällä.

12. kehottaa komissiota ehdottamaan kiireellisesti konkreettisia ratkaisuja niiden alueiden ongelmiin, jotka voivat olla erityisissä vaikeuksissa tai taantumassa tarvittavan vähähiiliseen talousmalliin siirtymisen yhteydessä. Komitea korostaa tarvetta kehittää realistisia ratkaisuja alueille, jotka ovat erityisen riippuvaisia fossiilisten polttoaineiden käytöstä tai energiaintensiivisestä teollisuudesta tai joille aiheutuu ehdotettujen asetusten soveltamisesta muuten suhteettoman suuria seurauksia. Komitea korostaa, että on tärkeää ottaa paikallis- ja alueviranomaiset mukaan sellaisten kestävien kehityssuuntausten kehittämiseen, jotka voisivat elvyttää näiden alueiden taloutta.

13. toteaa, että päästökauppajärjestelmän päästökiintiöiden ylitarjonta ja hiilidioksidin alhainen hinta huomioon ottaen ei ehdotettu 100 miljoonan päästöoikeuden yhteenlaskettu enimmäismäärä välttämättä edistä merkittävästi päästökauppajärjestelmän päästöjen alentamista ja saattaa ilmastopoliittisten tavoitteiden vastaisesti tasapainottamisprosessin johdosta lisätä päästöjä aloilla, jotka eivät kuulu päästökauppajärjestelmän piiriin.

14. kehottaa komissiota mahdollistamaan sanktion määrää laskettaessa tietyn jouston soveltamalla päästökiintiöiden uudelleenjakamisessa alojen välillä alhaisempaa valuutta- tai laskennallista kurssia.

LULUCFin tilinpitosäännöt ja joustavuus

15. on tyytyväinen ehdotukseen, jonka mukaan jäsenvaltioilla on mahdollisuus käyttää LULUCFista peräisin olevia hyvityksiä 280 miljoonaan yksikköön asti, sillä nämä alat, erityisesti metsätalous, voivat antaa myönteisen panoksen EU:n ilmastopolitiikan puitteisiin. Komitea toteaa, että LULUCF-alan kasvihuonekaasupäästöjen valvonnan tarkkuudessa sekä paikallisen tason tuen saamisessa tietojen keräämistä varten on ongelmia.

16. toteaa, että LULUCF-alalla hiilidioksidin sitominen tulisi rajoittaa niille taakanjakoa koskevan asetuksen aloille, joilla tilinpitosäännöt ovat tieteellisiä, perusteltuja ja kokeiluhankkeissa testattuja, jotta voidaan välttää spekulaatiota ja yleisperiaatteiden typistäminen pelkkiin kustannusnäkökohtiin. LULUCF-alan toimenpiteiden valvonnassa ja raportoinnissa on parhaan tiedon mukaisesti ja parhaita mahdollisia menettelyitä soveltaen vältettävä kaksinkertaista laskentaa. Tämä koskee etenkin maankäyttöluokan vaihtumista mutta myös puutuotteiden ja luonnontuhojen laskemista.

17. ehdottaa, että vähennysten soveltaminen olisi otettava huomioon viiden vuoden välein, jotta maasta, jolta metsä on hävitetty, metsitetystä maasta, hoidetusta viljelymaasta ja hoidetuista niityistä peräisin oleva mahdollinen osuus voidaan huomioida. Näin on tarkoitus ottaa huomioon luonnolliset muutokset sekä tasata sattumanvaraisten tapahtumien ja syklisten prosessien vaikutuksia.

18. suosittaa, että komissio määrittelee yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tarkemmin paikallis- ja alueviranomaisten roolin LULUCF-alan tietojen hallinnoinnissa ja kirjausten valvonnassa.

Tilinpito ja sen valvonta

19. Pitää tärkeänä, että ehdotuksessa säilytetään taakanjakopäätöksessä määritelty vankka raportointien ja vaatimustenmukaisuuden tarkastusten sykli. Jäsenvaltioiden on edelleen noudatettava vuotuisia päästörajoja ja lineaarisuutta vuosina 2021–2030, vaikka varsinainen vaatimustenmukaisuuden tarkastus tehdään joka viides vuosi.

20. korostaa, että varmistaakseen, että vaatimustenmukaisuuden arviointi perustuu paikkansapitäviin tietoihin, komission on tarkistettava ja arvioitava edelleen ja järjestelmällisesti jäsenvaltioiden toimittamat kasvihuonekaasuinventaariot ja käytettävä tässä myös riippumattomia asiantuntijoita.

21. katsoo, että Euroopan ympäristökeskuksen on jatkettava toimitettujen tietojen avoimuuden, tarkkuuden, johdonmukaisuuden, vertailtavuuden ja täydellisyyden valvonnan koordinointia. Oleellista on vahvistaa paikallis- ja alueviranomaisten roolia tilinpidossa ja raportoinnissa, jolloin paikalliset ja alueelliset erityispiirteet otettaisiin entistä paremmin huomioon.

22. pitää tärkeänä, että tällä ehdotuksella ei aseteta suoria raportointivelvoitteita tai hallinnollisia seuraamuksia kansallisille, alueellisille ja paikallisille hallinnoille eikä myöskään yrityksille, pk-yrityksille tai mikroyrityksille.

LULUCF-alan tietojen laatu

23. toteaa, että maankäytön moninaisuus ja vaihtelevuus Euroopassa johtaa luonnostaan erilaiseen ja epäyhtenäiseen käsittelyyn, jonka vuoksi on tarpeen päättäväisesti ja koordinoidusti yhdenmukaistaa ja standardisoida jäsenvaltioiden tietojen laatua. Tässä on otettava huomioon paitsi maakohtaiset myös alueelliset ja paikalliset olosuhteet ja edellytykset niiden dynamiikka mukaan lukien. Komitea ehdottaa, että hyödynnetään kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksessa sovelletun päästöjen inventaariomenetelmän yhteydessä kerättyjä kokemuksia ja että ne kytketään meneillään oleviin pyrkimyksiin luoda joustavat, helppokäyttöiset ja luotettavat indikaattorit paikalliselle ja alueelliselle päästöjen mittaukselle maailmanlaajuisen kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen puitteissa.

24. on huolissaan siitä, että Kioton pöytäkirjan voimassaolo päättyy vuoden 2020 lopussa. Sen vuoksi EU:ssa on kehitettävä LULUCF-sektorin hallintoa edelleen. Nykyisellään siitä säädetään LULUCF-päätöksessä (529/2013/EU). Kyseisen päätöksen täytäntöönpano on käynnissä, ja sen avulla saadaan parannettua tilinpitojärjestelmiä vuoteen 2020 mennessä. Ilman tätä täytäntöönpanoa vahvistavia oikeudellisia kehyksiä ja sovellettavia sääntöjä vuoden 2020 jälkeiselle ajalle LULUCF-sektori sisällytettäisiin yleisiin puitteisiin erilaisin tavoin eri puolilla EU:ta. Kun raportointi- ja tilinpitosäännöt olisivat eri jäsenvaltioissa erilaiset, se vaikuttaisi kielteisesti sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan.

Paikallis- ja alueviranomaisten merkitys LULUCF-inventaarion yhteydessä

25. toteaa, että vuoden 2006 IPCC-menettelyyn pohjautuvat LULUCF-inventaarion tilinpitosäännöt eivät vastaa kaikkein uudenaikaisimpia menettelyitä. EU:n tulisi kehittää inventaariomenettelyä huomattavasti sen tarkkuuden ja nopeuden parantamiseksi säilyttäen samalla järjestelmän yksinkertaisuus ja avoimuus. Kaupungeilla ja alueilla on tässä tärkeä ja jopa ratkaiseva rooli, kun ne toimittavat LULUCF-inventaarioihin tarvittavat tiedot sekä jälkiarviointia että ennusteiden laatimista varten.

26. korostaa, että vähittäistä parantamista edistävien tukirakenteiden käyttö menettelyssä vaikuttaa lupaavalta kehitykseltä. Komitea voisi auttaa suotuisan toimintaympäristön luomisessa, jotta voidaan kehittää kaupunkien ja kuntien valmiuksia kerätä, analysoida ja koostaa LULUCFiin liittyviä tietoja IPCC-menettelyn keskeisiä periaatteita – kuten johdonmukaisuus, vertailtavuus, täydellisyys, tarkkuus ja avoimuus – noudattaen.

27. katsoo, että Euroopan komission tulisi yhdessä AK:n kanssa kehittää suuntaviivat, joiden avulla paikallis- ja alueviranomaisille voidaan antaa menettelyyn liittyvää ohjeistusta tiedon keräämisessä, sekä yhteiset menettelystandardit paikallisten tietojen mukaan ottamiseksi ja huomioimiseksi. Tässä ei tule unohtaa tarkkuuden ja kustannustehokkuuden välisiä kompromisseja sekä hallintotaakan rajaamista. Varmaa on, että tarkkuutta voidaan lisätä vain ottamalla mukaan paikalliset ja alueelliset asiantuntijat.

Lukuisten eri sidosryhmien osallistuminen

28. toteaa, että lähestymistapa, jossa mukaan otetaan lukuisia eri sidosryhmiä, paitsi soveltuu yhteisen ymmärryksen saavuttamiseen ilmastomuutoskysymyksessä ja LULUCFin suunnittelussa, myös auttaa lisäämään avoimuutta ja raportointivelvoitteita sekä parantamaan sosiaalisten ja taloudellisten vaikutusten arviointia paikallis- ja aluetasolla sekä parhaiden ratkaisujen löytämistä ja kattavuuden lisäämistä alojen rajat ylittäen.

29. katsoo, että LULUCF-alan sisällyttämisessä ilmastopolitiikan puitteisiin on otettava ensisijaisesti huomioon maa- ja metsätalous, mutta myös asuntorakentamisen, jätehuollon ja pienteollisuuden panos sekä avoimuussääntöjä koskevien hyvien käytänteiden käyttöönotossa että valvontamekanismien toimivuuden varmistamisessa. Nopea ja konkreettinen palaute eri aloilta sekä asetuksen käsittelyn että sen täytäntöönpanon aikana on ratkaisevan tärkeää.

Rahoitus

30. korostaa, että rahoitusmahdollisuuksia on laajennettava jatkuvasti, entistä päättäväisemmin ja hajauttavasti paikallis- ja aluetasolle, jossa ne voisivat olla yksityisten rahoittajien ja luottolaitosten kannalta kiinnostavia lisäratkaisuja. Sen lisäksi, että valtion ja EU:n varoja osoitetaan tukien ja osarahoituksen muodossa, tulisi harkita paikallis- ja alueviranomaisten lainanotto- ja luotonantomahdollisuuksien parantamista ympäristöystävällisten aloitteiden toteuttamiseksi. Tämä voidaan toteuttaa lainsäädännön muutoksilla tai kytkemällä yhteen kaupunkeja, jotka eivät yksin ole riittävän isoja esimerkiksi joukkovelkakirjojen hankkimiseen.