Komission kertomus - Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta - Vuosikertomus 2003 {SEC(2004)1058} {SEC(2004)1059} . /* KOM/2004/0573 lopull. */





Bryssel 30.8.2004 KOM(2004) 573 lopullinen KOMISSION KERTOMUS YHTEISÖN TALOUDELLISTEN ETUJEN SUOJAAMINEN JA PETOSTENTORJUNTA- VUOSIKERTOMUS 2003 - {SEC(2004)1058}{SEC(2004)1059} . SISÄLLYSLUETTELO Osa I – Yhteisön toiminta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi ja petosten torjumiseksi: tärkeimmät kehityspiirteet vuonna 2003 5 1. Kattavan petostentorjuntapolitiikan kehittäminen 5 1.1. Yleisarvio yhteisön rakennerahastojen alalla toteuttamista toimenpiteistä 5 1.2. Perinnästä vastaavan erityisryhmän (Task Force on Recovery) EMOTR:n tukiosastossa toteuttamat toimet 6 1.3. Petosten ehkäisemiseen tähtäävä politiikka: selkeämpi menettely petoksiin varautumista koskevan lainsäädännön antamiseksi 7 2. Yhteistyö jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden kanssa 8 2.1. Keskinäiseen avunantoon sisältyvän tiedustelutoiminnan analysointi 8 2.2. Yhteistyö tiettyjen yhteisön etuja vahingoittavien rikollisuuden muotojen torjumiseksi – euron suojaaminen 10 2.3. Yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavien toimien tukemista koskeva Herkules-ohjelma 11 3. Toimielinten yhteinen toiminta petosten ja korruption ehkäisemiseksi ja torjumiseksi 11 3.1. Petostentorjuntaa koskevan uudistuksen laajentaminen 11 3.2. Komission hallinnonuudistuksen edistyminen 13 4. Yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisen suojan vahvistaminen 14 4.1. Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista koskevien ehdotusten käytännön toteutus 14 4.2. Yhteistyö Eurojustin ja Europolin kanssa 16 Osa II – Perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpanoon liittyvät jäsenvaltioiden toimet vuonna 2003 – Toimenpiteet yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi 17 5. EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan täytäntöönpano – lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten keskeiset kehityspiirteet 18 5.1. Horisontaaliset toimet 18 5.2. Omat varat 19 5.3. Maatalousmenot 20 5.4. Rakennetoimet 20 6. Yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta vastaavien elinten rakennetoimien alalla harjoittaman toiminnan organisointi 21 6.1. Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) 22 6.2. Euroopan sosiaalirahasto (ESR) 24 6.3. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) ohjausosasto 26 6.4. Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline (KOR) 27 6.5. Koheesiorahasto 29 7. Eri elinten toiminnan koordinointi jäsenvaltioissa 31 8. Jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti toteutettava takaisinperintä, joka tapahtuu panemalla vireille siviilikanne rikosoikeudellisessa menettelyssä 33 JOHDANTO Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa komissiota kehotetaan antamaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle selvitys yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevan 280 artiklan täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Kyseiseen alaan sovellettavan jaetun vastuun periaatteen mukaisesti vuotta 2003 koskevassa kertomuksessa esitellään aluksi toimintaa, jota yhteisö on harjoittanut kyseisen vuoden aikana, ja sen jälkeen jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä. Yhteisön painopistealueet taloudellisten etujensa suojaamisessa ja petosten torjunnassa kaudella 2000–2005 määritetään 28. kesäkuuta 2000 annetussa kattavassa strategiassa[?] ja pannaan täytäntöön toimintasuunnitelmalla 2001–2003[?]. Kertomuksen ensimmäisessä osassa tuodaan esille yhteisön vuonna 2003 harjoittaman toiminnan kohokohtia esittelemättä kuitenkaan perusteellisesti kaikkia toimenpiteitä, jotka toteutettiin kyseisenä vuonna toimintasuunnitelman 2001–2003 täytäntöönpanemiseksi ja vastauksena Euroopan parlamentin päätöslauselmiin[?] ja tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen 2002[?]. Kertomuksen toisessa osassa luodaan yleiskatsaus jäsenvaltioiden EY:n perustamissopimuksen täytäntöönpanemiseksi toteuttamiin toimenpiteisiin. Vuonna 2003 kiinnitettiin erityishuomiota rakennetoimiin ja suorien menojen perintään. Kertomusta täydennetään kahdella komission yksiköiden valmisteluasiakirjalla[?], joista toinen koskee toimintasuunnitelman 2001–2003 täytäntöönpanoa ja jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä ja toisessa on keskeisiä tilastotietoja. OSA I – YHTEISÖN TOIMINTA YHTEISÖN TALOUDELLISTEN ETUJEN SUOJAAMISEKSI JA PETOSTEN TORJUMISEKSI: TÄRKEIMMÄT KEHITYSPIIRTEET VUONNA 2003 KOMISSIO VAHVISTI YLEISET POLIITTISET TAVOITTEENSA 28. KESÄKUUTA 2000 ANNETUSSA KATTAVASSA STRATEGIASSA [?] kaudelle 2001–2005. Toimintasuunnitelmassa 2001–2003[?] määritetään konkreettiset toimet, jotka komissio ja Euroopan petostentorjuntavirasto (muun kuin operatiivisen toimintansa osalta) toteuttavat kattavan strategian panemiseksi täytäntöön. Vuosikertomuksen pääaiheena ovat komission vuonna 2003 harjoittaman toiminnan tärkeimmät kehityspiirteet. Komissio on noudattanut toiminnassaan kattavan strategian neljää toimintalinjaa. Kertomuksessa otetaan esille myös joitakin horisontaalisia aihealueita, kuten rakennerahastoissa tehtyjen tilintarkastusten tuloksia. Muita aiheita ovat komission arviointikertomus OLAFin toiminnasta[?] ja komission 18. marraskuuta 2003 Euroopan parlamentille antamat sitoumukset. Kertomuksessa esitetään yhteenveto yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisen suojaamisen etenemisestä, erityisesti Euroopan syyttäjäntoimen perustamista koskevasta hankkeesta sekä komission ja oikeudellisen ja poliisiyhteistyön yksiköiden välisistä suhteista. KATTAVAN PETOSTENTORJUNTAPOLITIIKAN KEHITTÄMINEN Yleisarvio yhteisön rakennerahastojen alalla toteuttamista toimenpiteistä Puitteista havaittujen sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamiselle ja seurannalle säädetään 11. heinäkuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1681/94[?]. Jäsenvaltioiden on annettava kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi säännökset, jotka ne ovat antaneet yhteisön rahoittamien toimien sääntöjenmukaisuuden, epäsäännönmukaisuuksien ehkäisemisen ja menetettyjen varojen takaisinperinnän varmistamiseksi sekä käytössä olevien toiminnan tarkastusjärjestelmien kuvailemiseksi. Euroopan tilintarkastustuomioistuin antoi vuonna 2001 erityiskertomuksen[?] kyseisen asetuksen täytäntöönpanosta kuudessa jäsenvaltiossa[?]. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi monia puutteita jäsenvaltioiden toiminnassa ja suositteli, että komissio arvioisi niiden järjestelmien toimintaa, joita jäsenvaltiot käyttävät sääntöjenvastaisuuksien havaitsemiseksi ja ilmoittamiseksi, sekä tarkastaisi järjestelmien toimivuuden varmistaakseen, että ne ovat ajantasaisia, kattavia ja relevantteja. Komissio[?] on analysoinut 15 jäsenvaltiossa käytössä olevista järjestelmistä annetut kuvaukset. Lisäksi komissio toteutti yhdessä aluepolitiikan pääosaston ja OLAFin kanssa kansallisella tai alueellisella tasolla tarkastuksia paikan päällä tarkastaakseen järjestelmien tehokkuuden. Kustakin tarkastuskäynnistä laadittiin selvitys ja jäsenvaltioiden viranomaisille esitettiin tiivistelmä kunkin tarkastuksen tärkeimmistä tuloksista ja niitä koskevia päätelmiä ja suosituksia. Tarkastuksissa havaittiin yleisesti ottaen, että alalla on tapahtunut kiistatta edistymistä vuodesta 2001. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 10/2001 esitetyistä huomautuksista monet ovat kuitenkin edelleen relevantteja. Komissio totesi, että asetuksen (EY) N:o 1681/94 tulkinnassa oli edelleen ongelmia, sillä jäsenvaltioista puolet ei ollut ilmoittanut sääntöjenvastaisuuksista komissiolle (OLAFille) määräajassa tai ei ollut toimittanut lainkaan vaadittuja tietoja.[?] Lisäksi havaittiin, että vaikka sääntöjenvastaisuuksista olisikin ilmoitettu komissiolle, eräiden jäsenvaltioiden tapa toteuttaa ilmoitettujen tapausten seuranta ja niitä koskeva tiedotus aiheutti sen, että komission tietokantaa ei voitu pitää ajan tasalla.[?] Sääntöjenvastaisuuksien sisäinen seuranta ja perintämenettelyt sen sijaan todettiin useimmissa jäsenvaltioissa tyydyttäviksi. Tästä voidaan päätellä, että jäsenvaltiot hoitavat paremmin rakennerahastojen moitteettomaan varainhoitoon ja sääntöjenvastaisuuksien ja takaisinperintätapausten käsittelyyn liittyvät vastuualueensa ja hoitavat tehtävänsä yleisesti ottaen asianmukaisesti. Jäsenvaltioiden onkin kehitettävä tulkintaansa sääntöjenvastaisuuden käsitteestä, jotta taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta saataisiin kokonaisvaltaisempi ja luotettavampi käsitys kattavien, johdonmukaisten, paikkansapitävien ja ajantasaisten tietojen perusteella. Komissio on antanut eri jäsenvaltioille erityissuosituksia. Lisäksi 15 tarkastuskertomuksesta laaditussa yhteenvetoraportissa[?] esitetään päätelmiä mahdollisista parannuksista sääntöjenvastaisuuksien ilmoitus- ja seurantajärjestelmään. Vuonna 2005 on tarkoitus esittää ehdotus säädöksen (asetus (EY) N:o 1681/94) muuttamisesta. Perinnästä vastaavan erityisryhmän (Task Force on Recovery) EMOTR:n tukiosastossa toteuttamat toimet Lopullisille edunsaajille aiheettomasti maksettujen varojen takaisinperintä ja palauttaminen yhteisön talousarvioon kuuluvat hajautettuun hallinnointiin (EMOTR:n tukiosasto, rakennetoimet) sovelletun yhteisön politiikan mukaisesti jäsenvaltioiden vastuualueeseen. Komissio puolestaan seuraa jäsenvaltioiden aloittamia perintämenettelyitä ja soveltaa tarvittaessa tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyitä. Näiden menettelyiden hitaus ja yhteisön saatavien kasaantuminen huolestuttavat niin komissiota, tilintarkastustuomioistuinta kuin budjettivallan käyttäjääkin. Erityisesti takaisinperinnän vahvistamiseksi 3. joulukuuta 2002 antamassaan tiedonannossa[?] komissio ilmoitti päättäneensä perustaa EMOTR:n tukiosastosta vastaavan perintäryhmän, jonka jäseninä on OLAFin ja maatalouden pääosaston virkamiehiä. EMOTR:n tukiosaston perittävinä oleviin aiheettomasti maksettuihin varoihin liittyvien maksurästien kokonaismäärä vuonna 2002 oli jäsenvaltioiden asetuksen N:o 595/91 3 ja 5 artiklan nojalla toimittamien tietojen perusteella noin 2,2 miljardia euroa. Perintäryhmän vastuualueeseen kuuluvat, ennen vuotta 1999 ilmoitettuihin sääntöjenvastaisuuksiin liittyvät varat ovat yli miljardi euroa. Vuosina 1995–1999 havaittujen tapausten ja ennen vuotta 1995 havaittujen Italiaa koskevien tapausten osalta perintäryhmä on tutkinut perusteellisesti 433 tapausta (joista 343 koskee Italiaa), joista kuhunkin liittyvät varat ovat yli 500 000 euroa. Tarkastelujaksolla yhdeksältä jäsenvaltiolta takaisin perittävä kokonaismäärä on 700 miljoonaa euroa (josta Italian osuus on 550 miljoonaa euroa) eikä miljardi euroa, kuten alun perin ilmoitettiin. Tarkastuksissa lähes jokaisessa kyseisistä jäsenvaltioista yksiköiden ja viranomaisten todettiin syyllistyneen vakaviin laiminlyönteihin, jotka liittyivät muun muassa turvatoimien ja riittävän taloudellisen seurannan toteuttamatta jättämiseen. Lisäksi ilmeni, että jäsenvaltioiden hallinto- ja tuomioistuinmenettelyiden hitaus ja toisinaan myös tehottomuus sekä selkeän toimivaltajaon puuttuminen vaarantavat yhteisön varojen tehokkaan perinnän. Käsiteltyään tapaukset, joissa on kyse yli 500 000 euron summista, perintäryhmä tutkii muut pienempiä summia koskevat tapaukset. Petosten ehkäisemiseen tähtäävä politiikka: selkeämpi menettely petoksiin varautumista koskevan lainsäädännön antamiseksi Yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi kehitetyssä kattavassa strategiassaan komissio määrittelee ennaltaehkäisevän toiminnan yhdeksi neljästä painopistealueestaan. Tähän pyritään petoksiin varautumista koskevalla toiminnalla, joka määritellään vuonna 2001 annetussa ja vuonna 2003 voimaan tulleessa tiedonannossa[?]. Komissio on ottanut käyttöön kuulemismenettelyn, jossa Euroopan petostentorjuntavirasto on mukana mahdollisimman varhaisesta vaiheesta lähtien sen operatiivisen kokemuksen hyödyntämiseksi jo säädösehdotusten laadintavaiheessa. Näin voidaan parantaa yhteistyötä erityisesti hankkeiden vetäjinä toimivien pääosastojen, jotka tekevät lainsäädäntöaloitteita, ja Euroopan petostentorjuntaviraston välillä. Myös muut toimielimet antavat panoksensa menettelyyn, sillä komissio käyttää tiedonlähteenä oman kokemuksensa lisäksi myös Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kertomuksia, jäsenvaltioiden tarkastusviranomaisten raportteja, neuvoston päätelmiä ja Euroopan parlamentin päätöslauselmia. Vuonna 2003 varsinaisesti käyttöön otetussa menettelyssä on harjoitettu ensimmäisenä kokonaisena toimintavuonna paljolti kokeellista toimintaa. Komission yksiköt ovat kääntyneet OLAFin puoleen erityisesti maataloutta, tullia, kolmansille maille myönnettävää makrotaloudellista rahoitusapua ja suoria menoja, kuten koulutusmenoja, koskevissa kysymyksissä. OLAF osallistuu alkuvaiheesta lähtien avustusohjelmien hyväksymistä koskevien asiakirjojen laadintaan. YHTEISTYÖ JÄSENVALTIOIDEN JA KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA Kaikkien julkisen sektorin yhteistyökumppanien keskinäistä yhteistyötä ja tiedotusta koskeva strategia on välttämätön edellytys erityisesti yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavan valtioiden rajat ylittävän järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi tehokkaasti. Komissio hoitaa vastuulleen kuuluvat tehtävät avustamalla jäsenvaltioita erityisesti tiedonhankinnassa ja operatiivisessa toiminnassa. Keskinäiseen avunantoon sisältyvän tiedustelutoiminnan analysointi Yhteisön taloudellisia etuja vahingoittavien petosten tai sääntöjenvastaisuuksien analysointi on välttämätöntä kenttätoiminnan paremman ohjaamisen kannalta. Komissio asettaa tätä varten jäsenvaltioiden käyttöön tietojenvaihtojärjestelmiä. Jäsenvaltiot ja ehdokasmaat voivat jo nyt vaihtaa tietoja keskenään ja komission (OLAFin) kanssa tehokkaassa petostentorjunta-alan varmennetussa viestintäverkossa ( Anti-Fraud Information System, AFIS). AFIS-verkko ulotettiin vuonna 2003 ehdokasmaihin ja eräisiin kolmansiin maihin. AFIS-verkon kautta tarjotaan muun muassa seuraavat operatiiviset toiminnot: - yleistietojen vaihtaminen keskinäisen avunannon puitteissa (epäiltyjä sääntöjenvastaisuuksia tai petoksia koskevat viestit ja tiedotteet); - jäsenneltyjen tietojen välittäminen petoksille alttiista tavaroista ennakkovaroitusjärjestelmän kautta tullin passitusmenettelyssä; - tullialalla toteutetut yhteiset valvontatoimet, jotka on laajennettu koskemaan myös muita kuin merenkulkualan toimia ja erityisesti kontteihin liittyviä toimia; neuvosto korosti 2. lokakuuta 2003 antamassaan päätöslauselmassa[?] tulliyhteistyöstrategiasta näiden toimien merkitystä sekä komission antamaa logistista ja teknistä tukea; - väline savukkeiden takavarikkoja koskevien tietojen vaihtamiseksi (CIGinfo) toimivaltaisten viranomaisten ja OLAFin kesken; OLAF ja Maailman tullijärjestö sopivat 19. toukokuuta 2003 savukkeiden takavarikkoja koskevien, CIGinfoon syötettyjen tietojen järjestelmällisestä siirrosta erityiseen CEN-sovellukseen ( Customs Enforcement Network ); - väline, jota käytetään jäsenvaltioissa havaittuja petoksia ja sääntöjenvastaisuuksia koskevien sähköisten tietojen rekisteröimiseksi niiden myöhempää analysointia varten (ECR); - Venäjän kanssa luotu keskinäinen tietojärjestelmä (tuetun vientitoiminnan sähköinen seuranta menettelyiden yksinkertaistamiseksi ja nopeuttamiseksi). Koska AFIS-verkko ei tarjoa mahdollisuutta arkaluontoisten tietojen tallentamiseen Euroopan tasolla, tämä puute on korjattu ottamalla käyttöön tullitietojärjestelmä (TTJ). Tämä 24. maaliskuuta 2003 käyttöön otettu järjestelmä tarjoaa tulli- ja maatalousalan lainsäädännön soveltamisesta vastaaville viranomaisille mahdollisuuden tehdä hakuja tavaroista, kuljetusvälineistä, henkilöistä ja yrityksistä suoraan keskustietokannasta, kun on saatu tosiasiallisia viitteitä kyseisiä aloja koskevien säännösten rikkomisesta. Tietojärjestelmän tarkoituksena on antaa järjestelmään tietoja syöttävälle jäsenvaltiolle mahdollisuus pyytää toista jäsenvaltiota toteuttamaan tutkimuksia, raportteja, hienovaraista valvontaa tai erityistarkastuksia. Tullitietojärjestelmä perustuu neuvoston asetukseen (EY) N:o 515/97[?] ja tietotekniikan käyttöä tullialalla koskevaan yleissopimukseen[?], jonka väliaikainen soveltaminen alkoi 1. marraskuuta 2001. Järjestelmään sisältyy myös tiukkoja sääntöjä henkilötietojen suojasta. TTJ-yleissopimuksen ratifiointiasiakirjat jättäneet 14 jäsenvaltiota[?] voivat käyttää tätä kolmanteen pilariin perustuvaa tietokantaa. Tietokannan toimintamenettelyjen käsikirja ja käyttöopas on käännetty EU:n virallisille kielille. Järjestelmän käyttöönoton yhteydessä järjestettiin koulutustilaisuuksia. Jäsenvaltiot ovat lisäksi sopineet ottavansa käyttöön tullitutkintatietokannan (TTTK), joka on hallitustenväliseen tulliyhteistyöhön erikoistuneiden kansallisten hallintoyksiköiden yhteistyöväline.[?] OLAF hallinnoi tätä kolmanteen pilariin perustuvaa välinettä, jota on tarkoitus täydentää vastaavalla yhteisön toimivaltaan kuuluvat alat kattavalla välineellä. Komissio on sisällyttänyt asetuksen (EY) N:o 515/97 muuttamisen vuoden 2004 toimintaohjelmaansa. Yhteistyö tiettyjen yhteisön etuja vahingoittavien rikollisuuden muotojen torjumiseksi – euron suojaaminen Euroseteleiden ja -kolikoiden suojaaminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, Euroopan keskuspankin, Europolin ja komission vastuualueeseen. Komission (OLAFin) tehtäväkenttään kuuluu monia eri tehtäviä, kuten eurokolikoiden tekniseen suojaamiseen väärentämiseltä liittyvän jäsenvaltioiden toiminnan koordinointitoimet, joihin myös Euroopan teknis-tieteellinen keskus (ETTK) osallistuu, Perikles-ohjelman [?] puitteissa tarjottava koulutus ja tekninen avunanto, euroseteleiden ja -kolikoiden suojaamista koskeva lainsäädäntö[?] sekä sen nojalla määrättävät seuraamukset. Komissio antoi vuonna 2003 myös toisen kertomuksen[?] 29. toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston puitepäätöksen täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa; kertomuksen mukaan täytäntöönpano on sujunut yleisesti ottaen tyydyttävästi ja kansalliset säännökset ovat kaikilta osin euron rikosoikeudellista suojaamista väärentämiseltä koskevan puitepäätöksen mukaisia. Eurometallirahojen suojaamisesta väärentämiseltä vastaa ETTK, joka toimii kahden komission virkamiehen johdolla. Neuvosto sisällytti vuonna 2003 virallisesti[?] ETTK:n moitteettoman toiminnan varmistamisen ja eurokolikoiden väärentämisen torjuntaa koskevien toimenpiteiden koordinoinnin komission vastuualueeseen. ETTK:n vuonna 2003 laatimien tilastojen ja analyysien perusteella kolikoiden väärentämisen voidaan todeta yleistyneen voimakkaasti. Tästä on osoituksena paitsi liikkeeseen laskettujen väärennettyjen kolikoiden määrän kasvu (2 339 vuonna 2002 ja 26 191 vuonna 2003), myös väärennettyjen kolikkotyyppien ja -varianttien määrän (26 vuonna 2002 ja 97 vuonna 2003) huomattava kasvu. Tämä kehitys ei herätä pelkoa eurokolikoiden uskottavuuden heikkenemisestä. Havaittujen väärennettyjen kolikoiden määrä ja liikkeeseen laskettujen ja potentiaalisesti valmistettujen väärennettyjen kolikoiden määrä on erittäin pieni verrattuna liikkeeseen laskettujen kolikoiden 49 miljardin kokonaiskappalemäärään. Kaikkien tiedossa olevien väärennystyyppien pitäisi lisäksi tulla hylätyiksi oikein varustelluissa ja säädetyissä rahanlajittelukoneissa ja automaateissa. Yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavien toimien tukemista koskeva Herkules-ohjelma Komissio esitti 27. toukokuuta 2003 ehdotuksen yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavien toimien tukemista koskevan Herkules-ohjelman käyttöönotosta.[?] Ohjelmasta voidaan rahoittaa koulutusta, teknistä apua, ja tietojenvaihtoa edistäviä hankkeita yhteisön taloudellisten etujen suojaamisen alalla sekä alan tietämyksen lisäämistä ja levittämistä edistäviä hankkeita, esimerkiksi tutkimuksia, konferensseja ja julkaisuja. Ohjelmasta voidaan myös myöntää toimintatukea alalla aktiivisesti toimiville elimille jäsenvaltioissa, EFTA- ja ETA-maissa ja kolmessa ehdokasmaassa (Bulgariassa, Romaniassa ja Turkissa). Herkules-ohjelma perustettiin 6. huhtikuuta 2004 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä.[?] Päätöksessä säädetään, että ohjelman toteuttamiseen varataan kokonaisrahoitusta 11 775 000 euroa vuosiksi 2004–2006. TOIMIELINTEN YHTEINEN TOIMINTA PETOSTEN JA KORRUPTION EHKÄISEMISEKSI JA TORJUMISEKSI Yhteisössä otettiin toukokuussa 1999 käyttöön yleinen oikeudellinen kehys petosten, korruption ja kaikkien muiden yhteisön taloudellisia etuja vahingoittavien laittoman toiminnan muotojen torjumiseksi sekä toimielimissä ja elimissä havaittujen sääntöjenvastaisuuksien tutkimiseksi.[?] Tämän OLAFin toiminnalle puitteet tarjoavan säädöksen lujittamista koskevia pohdintoja jatkettiin vuonna 2003 muun muassa komission arviointikertomuksen (”15 artiklan mukainen kertomus”) ja Eurostatia koskevassa asiassa saatujen kokemusten pohjalta. Petostentorjuntaa koskevan uudistuksen laajentaminen Komissio antoi 2. huhtikuuta 2003 OLAFin toiminnasta asetusten N:o 1073/99 ja 1074/99[?] 15 artiklan mukaisen kertomuksen, jossa keskitytään arvioimaan petostentorjuntaa koskevia oikeudellisia puitteita. Kertomuksessa tarkastellaan komission petostentorjuntapolitiikan kehittymistä ja OLAFin perustamisen myötä vuonna 1999 loppuun saatettua uudistusta. Painopistealueita ovat petosten, korruption ja muiden yhteisön talousarviota vahingoittavien väärinkäytösten torjunta. Kertomuksessa esitellään tapaa, jolla OLAF hoitaa tehtäviään erityisasemansa puitteissa. OLAFin päätehtävänä on suorittaa täysin riippumattomia sisäisiä ja ulkoisia tutkimuksia. Lisäksi se koordinoi jäsenvaltioiden toimivaltaisten hallinto-, oikeus- ja poliisiviranomaisten kanssa harjoitettavaa toimintaa petosten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi, tarjoaa jäsenvaltioille teknistä apua, osallistuu Euroopan unionin petostentorjuntastrategian kehittämiseen ja tekee nykyisen lainsäädännön vahvistamista koskevia aloitteita. Kertomuksessa annetaan näyttöä siitä, että OLAFin ja sen yhteistyökumppanien kansallisella, toimielinten välisellä ja kansainvälisellä tasolla harjoittama operatiivinen toiminta täydentävät hyvin toisiaan, ja päätellään, että jatkossa on keskityttävä syventämään yhteistyötä komission yksiköiden ja yhteistyökumppanuutta jäsenvaltioiden kanssa. Kertomuksessa tuodaan esiin synergiaedut, joita saadaan tiiviistä yhteydestä komission operatiivisten ja yleisten tehtävien, kuten petostentorjuntapolitiikan ja lainsäädännön kehittämisen ja täytäntöönpanon välillä. Kertomuksen mukaan OLAFin monijakoinen asema voi vaikeuttaa sen hallintoa ja varainhoitoa sekä tietojenvaihtoa toimielinten kanssa. Komissio on antanut 17 suositusta, joiden täytäntöönpano koskee petostentorjuntapolitiikan kaikkia osa-alueita ja joissa ehdotetaan mukautuksia lainsäädäntöön OLAFin rakenteen ja toiminnan vahvistamiseksi. OLAFin täydellinen organisatorinen riippumattomuus on komission näkemyksen mukaan kuitenkin kysymys, jota olisi tarkasteltava osana EY:n perustamissopimuksen tulevaa uudistusprosessia ja petostentorjunnan rikosoikeudellisen ulottuvuuden vahvistamista. Vaikka Euroopan parlamentti on suhtautunut kriittisesti OLAFin toimintaan, se on samalla tukenut OLAFin pyrkimyksiä keskittyä tutkimustehtävään ja tiedonkulun parantamiseen OLAFin ja toimielinten välillä.[?] Parlamentti on korostanut puolustautumisoikeuksien turvaamista, OLAFin toiminnan oikeudellista valvontaa ja OLAFin valvontakomitean roolia. Parlamentti epäilee lisäksi, ovatko korjaukset, joita komissio teki Eurostat-tapauksen jälkeen talousasioita koskevan vastuun hajauttamispolitiikkaansa, ja toimenpiteet, joilla pyritään nollatoleranssiin suhteessa petoksiin ja korruptioon, riittäviä. Valvontakomitea päättelee 18. kesäkuuta 2003 antamassaan lausunnossa[?], että asetuksen N:o 1073/99 vaikutukset eivät ole olleet vielä täysimääräisiä. Neuvosto pyysi 22. joulukuuta 2003 esittämissään päätelmissä[?] komissiota täydentämään OLAFin oikeudellisesta kehyksestä laatimaansa arviointia sen operatiivista toimintaa koskevalla arvioinnilla. Neuvoston mukaan OLAFin toiminta on kuitenkin vakautettava ennen kuin aletaan suunnitella sen aseman tai tehtävien muuttamista. Lainsäätäjän vaatiman väliarvioinnin lisäksi petostentorjuntapolitiikan uudistus etenee monitahoisessa institutionaalisessa toimintaympäristössä, johon nykyhetki tuo oman arvaamattoman lisänsä. Komission puheenjohtaja esitteli Eurostat-tapauksen opetusten perusteella Euroopan parlamentissa 25. syyskuuta 2003 pitämässään puheenvuorossa ja unionin tilasta parlamentille 18. marraskuuta 2003 pitämässään puheessa toimintasuunnitelman, jonka tarkoituksena on jatkaa siitä, mihin arviointikertomuksessa esitetyissä 17 suosituksessa jäätiin. Heinäkuussa 2003 laadituissa komission ja OLAFin keskinäisissä toimintasäännöissä[?] ehdotettiin jo alustavaa ratkaisua yhteen suurimmista havaituista puutteista varmistamalla riittävän ajoissa tapahtuva komission sisäisiä tutkimuksia koskevien tietojen vaihtaminen ja parantamalla tietojenvaihtomenettelyä. Havaittiin kuitenkin, että sääntöjen johdonmukaisuus kaikissa toimielimissä ja tietojen sisällöllinen parantaminen edellyttävät lainsäädäntötoimia. Komission 10. helmikuuta 2004 antamassa ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi OLAFin toimintalinjat määritetään seuraavasti: - viraston toiminta keskitetään petostentorjuntaan liittyviin tutkimuksiin ja operatiivisiin prioriteetteihin; - tiedonkulkua viraston ja muiden toimielinten ja elinten välillä on parannettava, jotta nämä voivat hoitaa poliittiset vastuualueensa ja toteuttaa varotoimenpiteitä; - on määriteltävä henkilöille tutkimusten aikana annettavat menettelyyn liittyvät takeet; - ulkoisia tutkimuksia on tehostettava täsmentämällä viraston toimivaltuudet suhteessa elinkeinonharjoittajiin; - vaikka valvontakomitea ei puutu tutkimusten kulkuun, OLAFin hallintoa koskeva uusi kehys kasvattaa komitean roolia tutkimustehtävän hoitoon kohdistuvassa valvonnassa. Komission hallinnonuudistuksen edistyminen EU:n hallinnonuudistusta jatkettiin edelleen vuonna 2003[?] rinnan toukokuussa 1999 aloitetun petostentorjuntaa koskevan uudistuksen laajentamisen kanssa. Maaliskuussa 2000 annettuun valkoiseen kirjaan komission hallinnonuudistuksesta perustuvaa talous- ja hallintouudistusta ollaan saattamassa päätökseen. Uudella varainhoitoasetuksella, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2003, uudistetaan erityisesti sisäisen tarkastuksen järjestelmää. Heinäkuussa 2003 tehtiin päätös taloudellisia väärinkäytöksiä tutkivan elimen perustamisesta. Komissio antoi muutetun ehdotuksen henkilöstösääntöjä muuttavaksi asetukseksi neuvoston päästyä 19. toukokuuta 2003 ehdotuksesta yhteisymmärrykseen ja Euroopan parlamentin annettua 19. kesäkuuta 2003 siitä lausunnon.[?] Uudistus vaikuttaa voimaantulostaan 1. toukokuuta 2004 lähtien merkittävästi komission yksiköiden hallintokäytäntöihin ja helpottaa erityisesti sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemistä. Eurostat-tapauksen tuotua esiin nykyisten säännösten riittämättömyyden komissio päätti toteuttaa täydentäviä horisontaalisia tukitoimenpiteitä. Se tarkisti syyskuussa 1999 annettuja toimintasääntöjä komissaarien ja heidän toimialojensa välisistä suhteista parantaakseen komissaareille suunnattua tiedotusta ja tukeakseen heidän poliittisten vastuualueidensa hoitamiseksi tarvitsemia valmiuksiaan. Ryhmä komissaareja, johon kuuluu myös komission puheenjohtaja, on sen vuoksi valvonut, että erityisesti kaikki OLAFin ja IDOCin[?] sekä sisäisen tarkastuksen toimialan toimittamat relevantit tiedot ja/tai petoksia, sääntöjenvastaisuuksia ja muita tuomittavia tekoja koskevat väitteet tutkitaan perusteellisesti. Komissaarien ryhmää avustaa yksiköiden välinen korkean tason ryhmä. YHTEISÖN TALOUDELLISTEN ETUJEN RIKOSOIKEUDELLISEN SUOJAN VAHVISTAMINEN Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista koskevien ehdotusten käytännön toteutus Yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvien rikosten tekijöihin on kohdistettava erityisesti unionin laajentumisen jälkeen nykyistä tehokkaampia syytetoimia. Komissio ehdottaa sen vuoksi Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista.[?] Komissio antoi vuonna 2001 vihreän kirjan[?] yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta ja Euroopan syyttäjäntoimen perustamisesta ja johti vuoden 2002 mittaan aiheesta eri tahojen kanssa käytyä laajaa keskustelua. Keskustelua jatkettiin edelleen vuonna 2003 ja se huipentui Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan tekemiin ehdotuksiin Euroopan syyttäjänviraston perustamisesta. Päätöksenteko viraston perustamisesta kuuluu hallitustenvälisen konferenssin (HVK) toimivaltaan. Yhteenveto Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista koskevasta julkisesta keskustelusta Komissio esitti maaliskuussa 2003 yhteenvedon vihreästä kirjasta esitetyistä noin 200 kannanotosta.[?]Se tiedotti yhteenvedosta Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevälle valmistelukunnalle. Useimmissa kannanotoissa suhtaudutaan lähtökohtaisesti myönteisesti Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamiseen. Valtion viranomaiset ovat tämän kysymyksen osalta kaiken kaikkiaan pidättyväisempiä kuin oikeusalan toimijat ja kansalaisyhteiskunnan edustajat. Vastaajien vähemmistö vastustaa jyrkästi syyttäjäviranomaisen perustamista. Mielipiteet Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamisen tarpeellisuudesta otetaan huomioon yleisarvioinnissa korostamalla lisäarvoa, joka syyttäjäviranomaisesta saadaan yhteisön taloutta vahingoittavan rikollisuuden torjunnassa. Temaattisessa arvioinnissa puolestaan otetaan esille institutionaaliset ja oikeudelliset kysymykset, joita on pohdittava perusteellisesti tällaisen hankkeen toteutuksen helpottamiseksi. Näitä ovat syyttäjäviranomaisen nivominen yhteen EU:n nykyisten elinten kanssa, puolustautumisoikeudet ja todistelusäännöt sekä integroiminen jäsenvaltioiden rikosoikeudellisiin järjestelmiin. Komissio vahvistaa seurantaraportissaan, että Euroopan yhteisöjen perustamissopimusten tarkistaminen on tämän kysymyksen kannalta välttämätön toimenpide taloudellisten etujen tehokkaan ja tasapuolisen suojan varmistamiseksi siten, että samalla turvataan yksilön perusoikeudet. Lisäksi komissio yhdisti OLAFin toiminnasta 2. huhtikuuta 2003 antamassaan arviointikertomuksessa[?] visionsa OLAFin kehittämisestä osaksi Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamissuunnitelmaa. OLAFin tehtävänä on avustaa syyttäjäviranomaista tämän tehtävien hoidossa. Komissio toisti kertomuksessa myös aikovansa ajaa aktiivisesti tätä ajatusta hallitustenvälisessä konferenssissa. Euroopan parlamentti otti 27. maaliskuuta 2003 antamassaan päätöslauselmassa myönteisen kannan vihreään kirjaan ja ilmoitti tukevansa Euroopan syyttäjäviranomaisen perustamista. Euroopan unionin tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan ehdotus Euroopan syyttäjäviraston perustamisesta Kyseisen ehdotuksen myötä saatetaan päätöksen ensimmäinen vaihe hankkeessa, jonka tarkoituksena on sisällyttää syytteiden nostaminen yhteisön tehtäväkenttään. Valmistelukunta esitti 18. heinäkuuta 2003 ehdotuksen sopimukseksi Euroopan perustuslaista, jossa ehdotetaan oikeusperustaa Euroopan syyttäjäviraston perustamiselle (III-175 artikla).[?] Syyttäjäviraston tehtävät säilytetään komission ehdotuksen mukaisina. Syyttäjävirastolla olisi valtuudet tutkia toimivaltaansa kuuluvia rikoksia sekä asettaa syytteeseen niiden tekijät ja avunantajat. Se ajaisi tällaisia tekoja koskevia syytteitä jäsenvaltioiden toimivaltaisissa tuomioistuimissa. Syyttäjäviraston organisaatio perustuu Eurojustiin. Sen toimivalta aineellisen oikeuden alalla ei rajoitu yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseen vaan kattaa myös vakavat ja valtioiden rajat ylittävät rikokset. Viraston organisaatiossa ja toimivallassa otetaan siten huomioon komission ensimmäisten ehdotusten ja vihreän kirjan seurantakertomuksen välisenä aikana käydyn keskustelun myötä tapahtunut kehitys. On kuitenkin otettava huomioon riski, että päätös ehdotusten täytäntöönpanosta yksimielisellä päätöksellä vaarantaa hankkeen toteutumisen varsinkin laajentuneessa unionissa. Sen sijaan, että Euroopan syyttäjäviraston perustamisesta määrättäisiin sopimuksessa Euroopan perustuslaista, kuten komissio on ehdottanut, valmistelukunta siirsi päätösvallan neuvostolle, joka voi päättää asiasta ilman velvoitteita ja määräaikoja yksimielisesti ja saatuaan päätökselle Euroopan parlamentin hyväksynnän. Komissio suosittelee sen vuoksi HVK:lle Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan mukaisesti antamassaan lausunnossa[?] määräenemmistöpäätöksenteon lisäämistä rajoitetusti käsiteltäessä ehdotusta sopimukseksi Euroopan perustuslaista ja sen osana tehtävää päätöstä Euroopan syyttäjäviraston perustamisesta, siltä osin kuin päätös koskee yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseen liittyviä näkökohtia. Laajempaa toimivaltaa käyttävän syyttäjäviraston perustaminen edellyttäisi komission suosituksen mukaan edelleen yksimielistä päätöstä. HVK ei ollut päässyt yhteisymmärrykseen tästä kysymyksestä vielä vuoden 2003 lopulla. Yhteistyö Eurojustin ja Europolin kanssa Lokakuussa 1999 Tampereella kokoontunut Eurooppa-neuvosto suositteli, että vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomista koskevassa hankkeessa lujitettaisiin kolmannen pilarin puitteissa perustettujen elinten ja taloudellisten etujen suojaamisesta vastaavien yhteisön elinten välistä kumppanuutta. Komission ja oikeus- ja poliisiasioiden yhteistyöelinten välinen yhteistoiminta lisääntyi huomattavasti vuonna 2003 sen jälkeen, kun Europolin toimeksiantoa oli laajennettu tammikuun 2002 alusta[?] kaikkien törkeiden kansainvälisen rikollisuuden muotojen, kuten petosten ja korruption käsittelyyn ja Eurojust oli perustettu[?]. Komissio ja Europol allekirjoittivat 18. helmikuuta 2003 keskinäistä hallinnollista yhteistyötä koskevan järjestelyn, joka kattaa konsultoinnin, keskinäisen avunannon ja tietojenvaihdon asioissa, joissa niillä on yhteisiä etuja ja joihin kuuluu myös yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen. Europol ja OLAF tekivät kyseisen järjestelyn perusteella 8. huhtikuuta 2004 hallinnollisen sopimuksen, jonka painopistealueita ovat strategisen ja teknisen tietojenvaihdon lisääminen (ei koske henkilötietojen vaihtoa) sekä uhkien ja riskien arviointi aloilla, joilla niillä on yhteisiä etuja. OLAFin ja Eurojustin 14. huhtikuuta 2003 allekirjoittamassa yhteisymmärryspöytäkirjassa määrätään toimien tiiviistä koordinoinnista OLAFin tuomioistuinasioiden yksikön ja Eurojustin jäsenten välillä. Tarkoituksena on nivoa yhteen EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan 3 kohdan mukainen yhteistyö (ts. yhteistyö toimivaltaisten viranomaisten kesken ja komission kanssa) ja Eurojustin jäsenten kautta kolmannen pilarin puitteissa järjestetty kansallisten viranomaisten välinen yhteistyö.[?] OSA II – PERUSTAMISSOPIMUKSEN 280 ARTIKLAN TÄYTÄNTÖÖNPANOON LIITTYVÄT JÄSENVALTIOIDEN TOIMET VUONNA 2003 – TOIMENPITEET YHTEISÖN TALOUDELLISTEN ETUJEN SUOJAAMISEKSI EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 280 ARTIKLAN MUKAISESTI KOMISSION VUOSIKERTOMUKSEN TOISESSA OSASSA ESITELLÄÄN JÄSENVALTIOIDEN VUODEN 2003 AIKANA TOTEUTTAMIA TOIMIA PETOSTEN JA MUUN YHTEISÖN TALOUDELLISIA ETUJA VAHINGOITTAVAN LAINVASTAISEN TOIMINNAN TORJUMISEKSI. Jäsenvaltioiden toimien esittely perustuu vastauksiin, jotka ne antoivat petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antavassa komiteassa (COCOLAF) sovitulla kyselylomakkeella. Lomaketta mukautetaan vuosittain edellisistä toimintavuosista saatujen kokemusten perusteella jäsenvaltioiden toteuttamien toimien seurannan helpottamiseksi. Kysymystenasettelu oli vuonna 2003 aikaisempia vuosia yksityiskohtaisempaa, minkä seurauksena myös jäsenvaltioiden vastaukset olivat täsmällisempiä, vaikka parantamisen varaa on edelleen. Komissio on halunnut painottaa lomakkeessa rakennetoimia. Tähän on syynä se, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 10/2001 otettiin esille joitakin heikkouksia kansallisissa järjestelmissä, joita käytetään tällä alalla esiintyvien sääntöjenvastaisuuksien paljastamisessa, ilmoittamisessa ja seurannassa. Komissio toteutti marraskuun 2002 ja tammikuun 2003 välisenä aikana monissa jäsenvaltioissa tarkastuksia, joiden perusteella voitiin havaita, että vaikka järjestelmissä on tapahtunut merkittävää kehitystä, niissä on edelleen puutteita. Tarkastuskertomusten perusteella jäsenvaltioiden vuonna 2003 rakennetoimien alalla toteuttamiin uusiin lainsäädäntö-, sääntely- ja hallintotoimenpiteisiin on syytä kiinnittää erityishuomiota. Yksittäisen alan ottaminen erityishuomion kohteeksi ja yksityiskohtaisempi kyselylomake ovat mahdollistaneet jäsenvaltioiden toteuttamien uusien toimenpiteiden osuvamman vertailun. Näyttääkin siltä, että tämän menetelmän soveltamista kannattaa jatkaa, kuitenkin siten, että kyselylomakkeen kohdetta ja aihealoja mukautetaan vuosittain. Osa II on laadittu muotoilemalla jäsenvaltioiden vastausten perusteella tiivistelmä tärkeimmistä kehityspiirteistä. Komissio julkaisee samanaikaisesti tämän kertomuksen kanssa valmisteluasiakirjan, jossa jäsenvaltioiden antamat vastaukset ovat saatavilla kokonaisuudessaan. Kuten edellisenä vuonna, ensimmäisessä luvussa esitetään tiivistelmä tärkeimmistä lainsäädäntö-, sääntely- tai hallintouudistuksista, jotka edistävät yhteisön taloudellisten etujen suojaamista petoksilta ja sääntöjenvastaisuuksilta jäsenvaltioissa. Vertailun helpottamiseksi analyysissa keskitytään joihinkin pääaiheisiin, kuten seuraamusten tiukentamiseen ja sääntöjenvastaisuuksia koskevan tietojenvaihdon parantamiseen. Toisessa luvussa käsitellään yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta rakennetoimien alalla vastaavien yksiköiden (Euroopan aluekehitysrahasto, Euroopan sosiaalirahasto, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosasto, kalatalouden ohjauksen rahoitusväline ja koheesiorahasto) organisaatiota ja henkilöstömäärää. Analyysissa, jonka komissio on laatinut jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella, pyritään kuvailemaan jäsenvaltioissa yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi käytössä olevien järjestelyiden nykytilaa. Kolmannessa luvussa analysoidaan kansallisten viranomaisten toiminnan koordinoinnissa vuoden 2003 aikana saavutettua edistymistä. Petostentorjuntaa koskevan toimintasuunnitelman 2001–2003 mukaan kaikkien toimivaltaisten viranomaisten välinen yhteistyö on avaintekijä resurssien tehokkaan käytön kannalta. Tähän päästään vain jäsenvaltioiden ja unionin toimivaltaisten viranomaisten toiminnan tehokkaalla koordinoinnilla. Viimeisessä luvussa käsitellään kysymystä suorien menojen puitteissa aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperinnästä. Erityishuomion kohteeksi otetaan yhteisöjen mahdollisuudet ja edellytykset toteuttaa takaisinperintä panemalla vireille siviilikanne tuomioistuimessa sekä menettelytavat, joita viranomaiset soveltavat toteuttaessaan takaisinperinnän varmistavia turvaamistoimia (takavarikointi ja menetetyksi tuomitseminen). EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 280 ARTIKLAN TÄYTÄNTÖÖNPANO – LAKIEN, ASETUSTEN JA HALLINNOLLISTEN MÄÄRÄYSTEN KESKEISET KEHITYSPIIRTEET Jäljempänä esitellyt säännökset ovat edustava valikoima toimenpiteitä, jotka jäsenvaltiot ovat toteuttaneet yhteisön taloudellisia etuja vahingoittavien petosten torjumiseksi vuonna 2003 omien varojen, maatalousmenojen ja rakennetoimien aloilla. Voidaan päätellä, että yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanon lisäksi on välttämätöntä soveltaa myös kansallista lainsäädäntöä yhteisön taloudellisten etujen tehokkaan ja tasapuolisen suojaamisen varmistamiseksi. Koska komissio antaa tämän kertomuksen vuosittain, sen, että tarkastelujaksolla ei ole toteutettu uusia toimenpiteitä, ei voida katsoa kuvastavan kyseisen jäsenvaltion taloudellisten etujen suojaamisen alalla harjoittaman toiminnan yleistä tasoa. Kyse voi olla yksinkertaisesti siitä, että toiminta on ollut dynaamisempaa edellisen jakson aikana. Horisontaaliset toimet Ranska ilmoittaa antaneensa 18. maaliskuuta 2003 lain sisäisestä turvallisuudesta, jolla tiukennetaan huomattavasti tullikoodeksissa säädettyjä rikosoikeudellisia seuraamuksia maahantuonnista tai maastaviennistä ilman ilmoitusta sekä järjestäytyneestä salakuljetustoiminnasta. Tullipetoksista määrättäviä rangaistuksia on kovennettu huomattavasti ja säännöstä sovelletaan sekä omiin varoihin että EMOTR:n tukiosastoon. Samassa laissa säädetään rikosprosessilakiin liitettävistä uusista pykälistä, joilla luodaan oikeusperusta kotietsinnöille ja tietojen pakkoluovutuksille. Ranska on luonut asetuksella tullihallituksen (DGDDI) käyttöön petosten torjuntajärjestelmää tukevan atk-järjestelmän. Järjestelmällä tuetaan petosten ja erityisesti yhteisön talousarviota vahingoittavien petosten tutkimiseen ja toteamiseen sekä niistä määrättäviin syytetoimiin ja seuraamuksiin liittyvien tehtävien asianmukaista hoitoa. DGDDI hoitaa kyseisiä tehtäviä talous- ja verotusasioihin sekä kansallisen ja yhteisön alueen suojeluun liittyvien valtuuksiensa puitteissa. Saksassa valtiovarainministeriö ja osavaltiot määrittelivät asetusten (ETY) N:o 595/91 ja (EY) N:o 1681/94 nojalla yhdessä uuden menetelmän sääntöjenvastaisuuksista annettavia ilmoituksia varten. Menetelmässä otetaan huomioon sääntelyyn tehtävät muutokset ja alalla asetusten antamisen jälkeen tapahtunut kehitys. Uuden menetelmän myötä kansalliset direktiivit saatetaan ajan tasalle. Toimivaltaisille viranomaisille on annettu uudet ohjeet sääntöjenvastaisuuksista annettavien ilmoitusten laadintaa varten. Viranomaiset toimittavat ilmoitukset ministeriöön Excel-taulukkona. Myös hallintomenettelyä on siten kevennetty. Espanjassa kahden tai useamman EU:n jäsenvaltion yhteisten tutkimusryhmien perustamista säännellään lailla nro 11/2003. Lakia sovelletaan myös yhteisiin tutkimusyksiköihin, joita perustetaan OLAFin johdolla harjoitettavaa toimintaa varten. Järjestelmään, jota Alankomaat soveltaa sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamiseen ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintään, tehtiin komission yksiköiden asetuksen (EY) N:o 1681/94 mukaisesti vuonna 2003 toteuttaman tarkastuksen perusteella lisäparannuksia, jotka koskevat sekä hallinnollisia että sopimuksiin liittyviä seikkoja. Portugalin rikoslakiin asetuksella nro 38/2003 tehdyn muutoksen myötä rikoslaissa säädetään seuraamuksista, joita määrätään vaateiden kattamisen laiminlyöneelle velalliselle. Asetuksella nro 93/2003 säännellään rikospoliisin ja veroviranomaisten veropetosten tutkinnassa tarvitsemiin tietoihin liittyvän yhteistyön sekä tietojen saataville asettamisen ja analysoinnin edellytyksiä. Omat varat Yksi tärkeimmistä edistysaskelista on keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista johtuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä annetun direktiivin (EY) 2001/44 saattaminen osaksi Kreikan ja Portugalin kansallista lainsäädäntöä. Kyseisissä säännöksissä täsmennetään muun muassa alat, jotka kuuluvat seuraamuksia ja sakkoihin liittyviä saatavia koskevan keskinäisen avunannon piiriin. Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöön lisättiin vuoden 2003 varainhoitolailla uusi siviilioikeudellisten seuraamusten järjestelmä, jota sovelletaan kansallisen ja yhteisön tullilainsäädännön rikkomistapauksiin. Seuraamuksia sovelletaan ensisijaisesti lievimpiin tullimaksujen tai tuonnin arvonlisäveromaksujen kiertotapauksiin. Tulliviranomaiset säilyttävät mahdollisuuden näiden tapausten tutkintaan syytteeseenpanon varalta. Lisäksi seuraamuksia määrätään kansallisen ja yhteisön tullilainsäädännön rikkomistapauksissa tuonti- ja vientiasioissa, joissa ei ole kyse maksujen kiertämisestä. Seuraamuksilla on tarkoitus varmistaa rikkomistapausten tehokas ja oikeasuhtainen torjunta. Portugalissa 30. huhtikuuta 2003 annetussa asetuksessa nro 93/2003 säädetään rikospoliisin, verohallinnon (DGCI) ja tullihallinnon (DGAIEC) tietojen saatavuuden ja käsittelyn alalla johdonmukaisesti harjoittaman yhteistyön muodosta, laajuudesta ja rajoista. Lisäksi Maailman tullijärjestössä keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevasta hankkeesta vastaava ryhmä, joka toimii Yhdistyneen kuningaskunnan johdolla, esitti kesäkuussa 2003 lopullisen luonnoksen keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevaksi yleissopimukseksi. Tarkoituksena on uudistaa monenvälinen Napoli II -yleissopimus. Luonnos oli määrä hyväksyä kesäkuussa 2004. Esimerkiksi Alankomaat, Ranska, Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta ja Kypros ovat osallistuneet aktiivisesti ryhmän työskentelyyn. EU:n tasolla hyviksi todettuja käytäntöjä voitaisiin levittää eri puolille maailmaa. Belgiassa kansainvälisestä tullialan yhteistyöstä vastaava osasto toimii vastedes kyseisen yhteistyön keskuskoordinointiyksikkönä sekä toimii tarvittaessa välityselimenä ulkomaisten koordinointiyksikköjen ja Belgian oikeusviranomaisen välillä. Irlanti on ilmoittanut antaneensa vuoden 1994 rikoslaistaan ( Criminal Justice Act ) muutetun version, joka tuli voimaan 5. toukokuuta 2003 ja jossa säädetään velvollisuudesta ilmoittaa epäilyttävistä tapauksista toimivaltaisille viranomaisille. Maatalousmenot Italia mainitsee yhtenä tärkeimmistä uudistuksista asetuksen, jossa säädetään EMOTR:n tukiosastolta rahoitusta saaneille yrityksille määrättävästä sakosta, jos yritykset kieltäytyvät asetuksen (ETY) N:o 4045/89 nojalla tehdyn tarkastuksen yhteydessä toimittamasta tarvittavia asiakirjoja, ilmoittavat, ettei niillä ole asiakirjoja hallussaan, tai siirtävät asiakirjat pois tarkastuksen piiristä. Sakon määrä vastaa saatua rahoitusta. Asetuksessa säädetään myös enintään 10 500 euron sakosta kolmansille, jotka kieltäytyvät luovuttamasta asiakirjoja ristiintarkistusten yhteydessä. Kreikan lainsäädännössä säädetään maatalousministeriön asetuksella yhteisön ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti määrättävistä hallinnollisista seuraamuksista eläinruokinnan alalla. Seuraamukset perustuvat rikkomisen vakavuuteen ja kestoon, yrityksen kokoon sekä siihen, onko kyse tahallisesta teosta tai rikoksenuusimisesta. Portugalissa annetulla asetuksella nro 193/2003 täsmennetään joitakin EMOTR:n tukiosastoon liittyviin asetuksiin sisältyviä käsitteitä, jotka koskevat erityisesti asetusten soveltamatta jättämisen vuoksi määrättäviä seuraamuksia. Espanjan antamalla lailla vero-, hallinto- ja sosiaalitoimenpiteiden toteuttamisesta muutetaan maitokiintiöjärjestelmään liittyvistä rikkomisista määrättäviä seuraamuksia. Rakennetoimet Kaikkiin rahastoihin vaikuttavien uudistusten osalta Kreikka ilmoitti valtioneuvoston yhteisasetuksesta, jolla otetaan ohjelmakaudelle 2000–2006 käyttöön uusi kansallinen rahoituksen korjausjärjestelmä yhteisön tukikehyksestä, koheesiorahastosta ja yhteisön aloitteista yhteisrahoitettujen ohjelmien täytäntöönpanon yhteydessä aiheettomasti tai sääntöjenvastaisesti maksettujen määrien takaisinperintää varten. Kyseisellä asetuksella säännellään takaisinperintää, joka liittyy hallinto- ja maksuviranomaisten sekä varainhoidon ulkoisen valvontakomitean (EDEL) toteuttamissa tarkastuksissa todettuihin määriin. Ranska on säätänyt asetuksella ministeriöidenväliselle rakennerahastojen valvonnan koordinointikomitealle (CICC-rakennerahastot) annettavista uusista valtuuksista harjoittaa hallinto- ja maksuviranomaisiin kohdistuvaa valvontaa. Valvonta voi koskea alueellisten yhteisöjen lisäksi myös oikeushenkilöitä ja luonnollisia henkilöitä, jotka toteuttavat kyseisistä rahastoista rahoitettaviin ohjelmiin sisältyviä toimia, elimiä, joiden kautta varat on välitetty, ja viranomaisia. Ministeriöidenvälinen komitea voi antaa suosituksia suoraan alueellisille yhteisöille, jotka on nimetty hallinto- ja maksuviranomaiseksi. Suomi on antanut lain ja asetuksen, jotka tulivat voimaan vuonna 2003 ja joita sovelletaan EAKR:n rahoittamiin aluekehitystoimenpiteisiin. Kyseisissä säädöksissä annetaan avustusten myöntämiseen, maksamiseen, seurantaan, valvontaan ja palauttamiseen liittyvät säännöt. Säädösten mukaan palautettavaa määrää voidaan korottaa eräiden tahallisten ja vakavien rikkomisten tapauksessa. Säädöksillä on ehkäisevä vaikutus, mutta ne lujittavat myös jälkitoimenpiteitä. YHTEISÖN TALOUDELLISTEN ETUJEN SUOJAAMISESTA VASTAAVIEN ELINTEN RAKENNETOIMIEN ALALLA HARJOITTAMAN TOIMINNAN ORGANISOINTI Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan, sillä jäsenvaltiot hallinnoivat yli 80 prosenttia yhteisön menoista ja huolehtivat kokonaan perinteisten omien varojen keruusta. Alakohtaisissa asetuksissa säädettyihin tarkastuksiin osallistuu monia eri toimijoita ja viranomaisia kansallisen hallinnon eri tasoilta (maksajavirastoja, hallintoviranomaisia, keskushallinnon yksiköitä, hajautettuja yksiköitä ja paikallisyhteisöjen yksiköitä). Jäsenvaltioiden on osallistuttava yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseen yhtä tehokkain toimin kuin omien taloudellisten etujensa suojaamiseen. Koska tämän vuoden vuosikertomuksen pääaiheina ovat rakennetoimet, myös kyseisten yksiköiden organisaation tarkastelussa keskitytään rakennetoimiin. Rakennetoimiin liittyvien petosten ja sääntöjenvastaisuuksien torjunta on jäsenvaltioiden etujen mukaista erityisesti siksi, että torjunta kohdistuu yhteisrahoitettuihin ohjelmiin. Alakohtaisissa asetuksissa säädetään tärkeimmistä jäsenvaltioiden tehtäväkenttään kuuluviin tarkastuksiin liittyvistä järjestelyistä. Järjestelyt jakautuvat yhtäältä nk. sääntöjenmukaisuustarkastuksiin, joista säädetään alakohtaisilla asetuksilla, ja toisaalta petostentorjuntaa koskeviin kohdennetumpiin tarkastuksiin, jotka perustuvat perustamissopimuksen 280 artiklan määräyksiin. Sääntöjenmukaisuustarkastuksilla tarkoitetaan lähinnä asiakirjojen tarkastuksia, joita kutsutaan toisinaan ensimmäisen tason tarkastuksiksi tai ennakkotarkastuksiksi ja joilla varmistetaan, että asetuksissa säädettyjä rahoituksen tai etuuksien myöntämistä koskevia menettelyjä ja perusteita on noudatettu (vrt. alaviite 2 asiakirjan lopussa). Sääntöjenmukaisuustarkistuksiin sisältyvät myös toisen tason tarkastuksiksi tai jälkitarkastuksiksi kutsutut tarkastukset, jotka toteutetaan varojen maksatuksen jälkeen ja joiden tavoitteena on varmistaa suoritusten ja rahoitettujen hankkeiden käytännön toteutus ja tarkastusjärjestelmän luotettavuus. Nämä tarkastukset perustuvat usein riskianalyysiin, kuten yhteisön säädöksissä edellytetään. Jäsenvaltioiden on lisäksi toteutettava kohdennetumpia toimia petosten torjumiseksi. Nämä tarkastukset (petostutkimukset) toteutetaan myöhemmässä vaiheessa, jos viranomaiset (jäsenvaltiosta riippuen joko poliisi-, vero- tai oikeusviranomaiset) epäilevät petosta. Vain jäsenvaltioilla on valtuudet organisoida näitä tehtäviä. Niitä pyydettiin erittelemään tätä kertomusta varten tarkastustoimintansa edellä esitellyn jaottelun mukaisesti. Jaottelun lähtökohtana käytetään pikemminkin tarkastuksen kohteena olevaa alaa kuin organisaatioyksikköä, jonka alaisena kyseinen henkilöstö työskentelee ( osaan II liittyvät alaviitteet on sijoitettu asiakirjan loppuun) .[?] Jäsenvaltioiden arvioita eri tarkastustehtäviin (ennakko- ja jälkitarkastukset sekä petostutkimukset) kyseisillä viidellä alalla (EAKR, ESR, EMOTR:n ohjausosasto, KOR ja koheesiorahasto) osoitetun henkilöstön määrästä vuonna 2003 esitellään jäljempänä olevissa taulukoissa. Vertailukelpoisten tietojen saamiseksi halutut tietotyypit ja tarkastuskäsitteet on määritelty mahdollisimman tarkasti.[?] Kunkin taulukon kahdessa viimeisessä sarakkeessa jäsenvaltioiden tarkastushenkilöstön määrä on suhteutettu tarkastettavaan kokonaisbudjettiin. Näiden tietojen avulla jäsenvaltiot voivat muodostaa yleiskäsityksen siitä, missä määrin perustamissopimuksen 280 artiklassa tarkoitettujen yhtäläisyyden, tehokkuuden ja rinnastamisen periaatteiden soveltamisessa on edistytty. Koska konsolidoituja lukuja ei ollut saatavilla tämän kertomuksen laadinnan aikaan, kertomuksessa käytetyt tiedot vastaavat 28. huhtikuuta 2004 annetussa budjettipääosaston täytäntöönpanokertomuksessa esitettyjä väliaikatietoja. Koska arvioiden perustana on saatettu käyttää hyvinkin poikkeavia tulkintoja tarkastusten ja virkailijoiden määritelmistä, lukuja on syytä tulkita varovasti, ja niitä on pidettävä ainoastaan suuntaa-antavina. Tarkoituksena on lähinnä määritellä joitakin päälinjoja, joita on määrä tarkentaa jäsenvaltioiden kanssa käytävän jäsennellyn vuoropuhelun puitteissa. Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) myönnettävällä tuella pyritään pääasiallisesti auttamaan talouskehityksessä jälkeen jääneitä, talouden uudelleenjärjestelyjä toteuttavia ja rakenteellisissa vaikeuksissa olevia alueita. Taulukko 6.1 – EAKR: kolmeen tarkastustyyppiin osoitetut henkilöstömäärät kussakin jäsenvaltiossa +++++ TABLE +++++ Yhteenvetotaulukosta voidaan havaita, että kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikilla aloilla selkeästi suurin osa henkilöstöresursseista osoitettiin vuonna 2003 ennakkotarkastuksiin (ennakkotarkastukset 73,98 prosenttia, jälkitarkastukset 21,39 prosenttia ja petostutkimukset 4,63 prosenttia). Tämä on osoitus siitä, että painopiste on yleensä rahoituspyyntöjen käsittelyn yhteydessä toteutettavissa valvonta- ja ennakkotarkastusjärjestelyissä. Määrälliseltä kannalta varojen käyttöön tai hankkeiden toteutukseen kohdistuviin tarkastuksiin (jälkitarkastuksiin) käytetään yleensä vähemmän resursseja, sillä ne toteutetaan ohjelmatyön, pistokokeiden tai riskien kohdentamisen perusteella. Puuttumatta valittuun tarkastusten organisointitapaan, joka kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, komissio pahoittelee sitä, että vain yhdeksän jäsenvaltiota on toimittanut sille arvion petostutkimuksiin osoitetusta henkilöstöstä. Kokonaisuutena tarkasteltuna jäsenvaltiot ovat osoittaneet eniten henkilöstöä EAKR:ään liittyviin tarkastuksiin: 5 489 virkailijaa verrattuna ESR:n 4 813:een, EMOTR:n ohjausosaston 2 286:een, KOR:n 632:een ja koheesiorahaston 208 virkailijaan. Nämä määrät on suhteutettu tarkastettavaan budjettiin, sillä myös budjetti on EAKR:n alalla suurempi kuin muiden rahastojen aloilla. Tarkastettava määrä virkalijaa kohden on 2,85 miljoonaa euroa EAKR:n, 1,52 miljoonaa ESR:n, 1,14 miljoonaa EMOTR:n ohjausosaston ja 0,78 miljoonaa euroa KOR:n alalla. Tämä määrä on huomattavasti suurempi koheesiorahaston tapauksessa: 10,55 miljoonaa euroa virkailijaa kohden. Jäsenvaltiokohtaisesti tarkasteltuna rahastoissa kokonaisuudessaan tarkastettava budjetti vaihtelee 0,34 miljoonasta 4,42 miljoonaan euroon tarkastajaa kohden. Yksittäisiä rahastoja tarkasteltaessa erot ovat huomattavasti suurempia, sillä EAKR:n tapauksessa vaihteluväli on 0,05–9,86 miljoonaa euroa ja ESR:n 0,42–12,91 miljoonaa euroa virkailijaa kohden. Yleisesti ottaen voidaan todeta, että useimmat jäsenvaltiot korostavat voimakkaasti ennaltaehkäisevää toimintaa, mikä selittää henkilöstöresurssien keskittämisen ennakkotarkastuksiin. Vain muutamat jäsenvaltiot ovat päättäneet jakaa resursseja tasaisemmin eri tarkastuslajien kesken pyrkien näin saamaan aikaan toistuviin tarkastuksiin ja petostutkimuksiin perustuvan varoitusvaikutuksen. Vuotta 2002 koskevassa kertomuksessa kartoitetut suuntaukset saavat vahvistuksen tässä kertomuksessa. ERI ELINTEN TOIMINNAN KOORDINOINTI JÄSENVALTIOISSA[?] Yhteisön tuloihin ja menoihin liittyvien tarkastusten ja tutkimusten tehokkuus perustuu toimivaltaisten yksiköiden toimien koordinointiin. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 10/2001[?] ja komission monissa jäsenvaltioissa marraskuun 2002 ja tammikuun 2003 välisenä aikana toteuttamissa tarkastuksissa kiinnitettiin huomiota eri tasoilla tapahtuvassa koordinoinnissa havaittuihin puutteisiin. Sen jälkeen on tapahtunut kehitystä, jota jäsenvaltiot ovat esitelleet vastauksissaan 280 artiklan mukaiseen kyselylomakkeeseen. Tärkeimmistä horisontaalisista uudistuksista voidaan mainita esimerkiksi Italian alueet, autonomiset maakunnat ja Guardia di Finanzan aluehallinto, jotka tekivät uusia yhteisymmärryspöytäkirjoja rakennetoimia koskevien tarkastusten ja tietojenvaihdon koordinoimiseksi. Rakennerahastoja ovat Italiassa käsitelleet toimintansa puitteissa myös keskuskomitea ja rahoituksen koordinoinnista vastaavat 20 alueellista komiteaa, jotka koostuvat edellä mainitun talousrikospoliisin Guardia di Finanzan , Ragioneria Generale dello Staton ja Agenzia delle Entraten edustajista. Lisäksi keskusviranomaiset ovat antaneet ohjeita, joiden tarkoituksena on ottaa käyttöön yhdenmukaiset sääntöjenvastaisuuksiin sovellettavat valvonta- ja tiedotusmenettelyt. Ohjeet perustuvat erityisesti kaudella 1994–1999 toteutetuista rakennerahasto-ohjelmista saatuihin kokemuksiin sekä tilintarkastustuomioistuimen ja komission tarkastuskertomuksiin. Tällaisia ohjeita ovat ilmoittaneet antaneensa vuoden 2003 aikana Italian (Venetsian, Toscanan ja Campanian alueet), Yhdistyneen kuningaskunnan (äskettäin perustetun, rakennerahastojen hallinnoinnista Englannissa vastaavista yksiköistä koostuvan ”Compliance Groupin” ohjeet) ja Ranskan (tullivalvontaosaston uudet ohjeet ja EMOTR:n ohjausosaston maksuvirastoille ja tarkastusyksikölle suunnattu menettelyopas) viranomaiset. Lähes kaikki jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet tietojenvaihdon parantamiseen ja yhteistyön helpottamiseen tähtäävistä järjestelyistä, kuten koordinointiyksikköjen perustamisesta, kokouksista, koulutustapahtumista ja atk-järjestelmien kehittämisestä. Tarkoituksena on erityisesti helpottaa sääntöjenvastaisuuksista ilmoittamista komissiolle (OLAFille), ja tähän parannukseen on siksi syytä kiinnittää erityishuomiota tässä kertomuksessa. Belgia ilmoittaa perustaneensa EMOTR:n tukiosastoa varten maksuvirastojen koordinointielimen. Liittovaltio ja alueet ovat allekirjoittaneet kalastus- ja maatalousaloja koskevan yhteistyösopimuksen. Eräille tulli- ja valmisteverohallinnon sekä verohallinnon virkailijoille on annettu yleisen syyttäjän virastoa avustavan rikospoliisin asema petostutkimusten helpottamiseksi. Jotkin jäsenvaltiot ovat perustaneet yksiköitä, joihin kootaan eri alojen tarkastusten vastuuhenkilöt. Tanskassa ESR:ään ja EAKR:ään liittyvistä tarkastuksista vastaavat virkailijat on koottu saman ministeriön (talous-, kauppa- ja teollisuusministeriön) alaisuudessa toimivaan yksikköön. Myös Yhdistynyt kuningaskunta on ryhmittänyt EMOTR:n tuki- ja ohjausosastojen maksuviraston tehtävät yhden ministeriön eli ympäristö-, elintarvike- ja maaseutuasioiden ministeriön alaisuudessa toimivaan yksikköön. Irlannissa on perustettu ESR:n varainhoito- ja tarkastusasioista vastaava virallinen näkemysten- ja tietojenvaihtojärjestelmä ( ESF Financial Steering Group ). Monet jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet alkaneensa järjestää vuodesta 2003 tietojen- ja menetelmienvaihtoa helpottavia säännöllisiä kokouksia eri alojen valvonnan vastuuhenkilöiden (esimerkiksi Pohjois-Irlannissa perustettu EURONET-ryhmä) tai samalla alalla eri tarkastustyypeistä vastaavien yksiköiden (esimerkiksi Tanskassa perustettu KOR:n tarkastusyksikkö) välillä. Ranskassa ja Suomessa eri yksiköiden henkilöstölle on järjestetty koulutusta ja seminaareja yksiköiden välisen koordinoinnin ja yhteistyön parantamiseksi. Kreikan talous- ja valtiovarainministeriö sekä maksuvirasto (OPEKEPE) ovat allekirjoittaneet yhteistyösopimuksen vientitukiin liittyviä sääntöjenvastaisuuksia koskevan tietojenvaihtojärjestelmän luomisesta. Irlannin viranomaiset ovat allekirjoittaneet vastaavan sopimuksen maatalousalalla sovellettavien asetusten mukaisten jälkitarkastusten ja järjestelmien tarkastusten toteuttamisesta. Tietojenvaihtoa pyritään parantamaan myös tiedonsiirron helpottamiseksi tehtävillä parannuksilla atk-järjestelmiin. Tällaisista parannuksista on saatu ilmoituksia viranomaisilta muun muassa Yhdistyneestä kuningaskunnasta (Skotlannin hallituksen EAKR:n ja ESR:n uudistamiseen käyttämän atk-järjestelmän nykyaikaistaminen), Belgiasta (atk-tiedostojen yhdistäminen kansallisella tasolla aiheettomien alv-palautusten välttämiseksi; eurooppalaisten ohjelmien hallintotahojen välinen tietojenvaihto kaksinkertaisen yhteisrahoituksen välttämiseksi) ja Italiasta (Valle d’Aostan alueen atk-järjestelmä, jota käytetään maaseudun kehittämissuunnitelmaa varten) JÄSENVALTIOIDEN LAINSÄÄDÄNNÖN MUKAISESTI TOTEUTETTAVA TAKAISINPERINTÄ, JOKA TAPAHTUU PANEMALLA VIREILLE SIVIILIKANNE RIKOSOIKEUDELLISESSA MENETTELYSSÄ Komission suoraan hallinnoimiin varoihin (nk. suorat menot) liittyvien yhteisön saatavien perintä on yksi keskeisistä tekijöistä yhteisön taloudellisten etujen suojaamisen parantamisessa. Komissio on antanut kaksi tiedonantoa (vuosina 2000 ja 2002[?]) perintämenettelyihin tehtävistä parannuksista. Komission tiedonannoissa korostetaan OLAFin roolia toiminnassa, jonka tarkoituksena on varmistaa, että komissio voi panna vireille siviilikanteita suoria menoja koskevien OLAFin tutkimusten perusteella. Siviilikanteen vireillepano : Siviilikanteen nostaminen rikosoikeudellisessa menettelyssä katsotaan tehokkaaksi välineeksi yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa. Se mahdollistaa menettelyn keston lyhentämisen, kun rikosoikeudellinen menettely yhdistetään siviilikanteen vireillepanoon. Yhdistetty menettely tarjoaa monia etuja ja helpottaa perintätoimia, joita komissio toteuttaa suoriin menoihin liittyvien saatavien perimiseksi. Tämän vuoksi on katsottu tärkeäksi määrittää edellytykset, joilla komissio voi kansallisen lainsäädännön nojalla panna vireille siviilikanteen tai toteuttaa vastaavia toimenpiteitä yhteisöjen nimissä suoriin menoihin liittyvien petosten alalla. Perintämahdollisuuden arvioimiseksi jäsenvaltioita on pyydetty esittämään alustava kuvaus siviilikanteen oikeusperustasta lainsäädännössään. Komissio sai jäsenvaltioiden antamista vastauksista [?] kokonaiskuvan kansallisesta lainsäädännöstä, jossa säädetään mahdollisuudesta panna vireille siviilikanne rikosoikeudellisessa menettelyssä. Common law -oikeusjärjestelmää käyttäviä jäsenvaltioita [?] lukuun ottamatta kaikki jäsenvaltiot[?] sallivat yhteisön, jota komissio edustaa, panna vireille siviilikanteita rikosoikeudellisessa menettelyssä kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen edellytysten täyttyessä. Kanteen vireillepanon sallivissa jäsenvaltioissa vahingon kärsineen osapuolen on esitettävä haastehakemus tuomioistuimessa tai toimivaltaisille syyttäjäviranomaisille. Joissakin jäsenvaltioissa[?] myös syyttäjäviranomaisella on valtuudet tällaisen menettelyn käynnistämiseen. Eräät jäsenvaltiot[?] ovat ilmoittaneet, että kanteen vireillepanon ajankohta on keskeinen tekijä sen käsiteltäväksi ottamisen kannalta. Joissakin jäsenvaltioissa[?] taas siviilikanteen vireillepano on mahdollista vain ennen oikeudenkäyntimenettelyn aloittamista. Joissakin oikeusjärjestelmissä[?] kuitenkin vaaditaan, että rikosoikeudellinen menettely on jo käynnissä kanteen vireillepanon aikaan. Viimeksi mainituissa järjestelmissä haastehakemus on esitettävä viimeistään asian pääkäsittelyn aikana ja joka tapauksessa ennen loppukeskustelujen alkamista. Vaikka komissio ei voi panna vireille siviilikanteita common law -oikeusjärjestelmää käyttävissä jäsenvaltioissa, sillä on myös siellä oikeus nostaa vahingonkorvauskanne. Monessa jäsenvaltiossa on todettu, että kun asianosaiset ovat jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia, tuomari ja/tai rikostuomioistuin ovat avainasemassa. Jäsenvaltioiden vastauksissa siviilikanteen vireillepanoon sovellettavia edellytyksiä koskevaan kysymykseen on suurta vaihtelua. Komissio ei kuitenkaan ole saanut kaikilta jäsenvaltioilta riittävästi tietoja voidakseen analysoida perusteellisemmin tätä kysymystä. Kaikissa jäsenvaltioissa sovelletaan vanhentumisaikoja, joiden kestossa on kuitenkin kokonaisuuden kannalta tarkasteltuna suuria eroja. Tämän asian kannalta merkitykselliset säännökset sisältyvät monissa jäsenvaltioissa siviilioikeuteen. Vanhentumisaikojen kesto vaihtelee 20–30 vuodesta[?] 3–5 vuoteen[?]. Turvaamistoimet : siviilikanteen vireillepanon lisäksi tuomioistuimia voidaan pyytää määräämään rikosoikeudellisen menettelyn aikana turvaamistoimia. Jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmissä on käytössä monia eri välineitä, kuten valtiolle menetetyksi julistaminen tai varojen takavarikointi rikosoikeudellisessa menettelyssä. Näitä välineitä voidaan joissakin tapauksissa käyttää jo tuomiota edeltävässä vaiheessa. Kansallisten oikeusjärjestelmien monitahoisuus on periaatteessa osoitus siitä, että komission on toimittava tiiviissä yhteistyössä oikeusviranomaisten kanssa. Näin voitaisiin paremmin varmistaa yhteisön taloudellisten etujen tehokas suojaaminen varsinkin silloin, kun rahastojen hallinnointi on komission vastuulla. [1] Komission tiedonanto ”Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen – Petostentorjunta – Kattavan strategian perustelut” (KOM(2000) 358 lopullinen). [2] Ks. kattavan strategian 2001–2005 täytäntöönpanemiseksi laadittu taloudellisten etujen suojaamista koskeva toimintasuunnitelma 2001–2003 (KOM(2001) 254 lopullinen, 15.5.2001). [3] Maaliskuun 27. päivänä 2003 annettu päätöslauselma komission vihreästä kirjasta yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta ja Euroopan syyttäjäntoimen perustamisesta ja 13. maaliskuuta 2003 annettu päätöslauselma yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta – vuosikertomus 2001. [4] EUVL C 286, 28.11.2003. [5] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja SEC(2004) 1058 (280 artiklan täytäntöönpano jäsenvaltioissa ja yhteisössä vuonna 2003: komission toimintasuunnitelman (2001–2003) seuranta ja jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet) ja valmisteluasiakirja SEC(2004) 1059 (sääntöjenvastaisuuksien tilastollinen arviointi – maatalous-, rakenne- ja koheesiorahastojen omat varat vuonna 2003). [6] Ks. edellä oleva alaviite. [7] Ks. edellä oleva alaviite. [8] KOM(2003) 154 lopullinen, 2.4.2003. [9] EYVL L 178, 12.7.1994, s. 43. [10] Erityiskertomus nro 10/2001 rakennerahastojen varainhoidon valvonnasta, asetukset (EY) N:o 2064/97 ja (EY) N:o 1681/94 (EYVL C 314, 8.11.2001). [11] Espanja, Italia, Portugali, Ranska, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta. [12] Komissio sitoutui aloittamaan nämä tarkastukset parlamentin myöntäessä sille vastuuvapauden yleisen talousarvion toteuttamisesta vuonna 2000 (KOM(2002) 696, 71 kohta). [13] Espanja, Italia, Kreikka, Ranska, Saksa, Vallonian alue Belgiassa ja Yhdistynyt kuningaskunta. Kahdessa tapauksessa (Luxemburg ja Flanderin alue Belgiassa) komissio havaitsi, ettei käytössä ollut minkäänlaista järjestelmää sääntöjenvastaisuuksista annettavia ilmoituksia varten. [14] Alankomaat, Irlanti, Itävalta, Portugali, Ruotsi, Suomi ja Tanska. [15] Rakennerahastoihin liittyvien sääntöjenvastaisuuksien tiedoksianto- ja seurantajärjestelmien ja -menettelyiden tarkastelusta 19. joulukuuta 2003 annettu komission yksiköiden valmisteluasiakirja. [16] Yhteisön menojen suorasta ja jaetusta hallinnoinnista johtuvien yhteisön saamisten perinnän parantamisesta 3. joulukuuta 2002 annettu komission tiedonanto (KOM(2002) 671 lopullinen). [17] Ks. petoksiin varautumisesta lainsäädännössä ja sopimusten hallinnoinnissa 7. marraskuuta 2001 annettu komission tiedonanto (SEC (2001) 2029 lopullinen). [18] EUVL C 247, 15.10.2003. [19] EYVL L 82, 22.3.1997, s. 1. [20] Ks. 26.7.1995 tehty yleissopimus (EYVL C 316, 27.11.1995). Ks. tullitietojärjestelmää koskevan yleissopimuksen (TTJ-yleissopimus) tilapäistä soveltamista koskevan sopimuksen 3 artiklan mukainen tilapäisen komitean raportti (asiakirja nro 7361/04, 12.3.2004). [21] Alankomaat, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Luxemburg, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta. [22] Neuvoston säädös, annettu 8 päivänä toukokuuta 2003, pöytäkirjan tekemisestä tietotekniikan käytöstä tullialalla tehdyn yleissopimuksen muuttamisesta tullitutkintatietokannan perustamisen osalta (EUVL C 139, 13.6.2003). [23] Neuvoston päätös 2001/923/EY, tehty 17 päivänä joulukuuta 2001, tietojenvaihtoa, avunantoa ja koulutusta koskevan toimintaohjelman perustamisesta euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä (Perikles-ohjelma) (EYVL L 339, 21.12.2001). [24] Neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001 (EYVL L 181, 4.7.2001), ja neuvoston puitepäätös, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton yhteydessä (EYVL L 140, 14.6.2000). [25] Kertomus, joka perustuu 29. toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 11 artiklaan (KOM(2003) 532 lopullinen, 3.9.2003). [26] Neuvoston päätökset 2003/861 ja 2003/862, tehty 8 päivänä joulukuuta 2003, väärennettyjen eurometallirahojen analysoinnista ja niihin liittyvästä yhteistyöstä (EUVL L 325, 12.12.2003). [27] KOM(2003) 278 lopullinen. [28] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 804/2004/EY, tehty 21 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisön tukiohjelman perustamisesta yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavien toimien tukemiseksi (Herkules-ohjelma) (EUVL L 143, 30.4.2004). [29] Komission päätös 1999/352/EY, EHTY, Euratom, tehty 28 päivänä huhtikuuta 1999, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) perustamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/1999, neuvoston asetus (Euratom) N:o 1074/1999, toimielinten välinen sopimus Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista ja mallipäätös (EYVL L 136, 31.5.1999). [30] KOM(2003) 154 lopullinen, 2.4.2003. [31] Päätöslauselma, annettu 13. maaliskuuta 2003, yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjunnasta – vuosikertomus 2001. Päätöslauselmat, annettu 8. huhtikuuta 2003, vastuuvapauden myöntämisestä yleisen talousarvion toteuttamisesta vuonna 2001, ja 4. joulukuuta 2003, komission kertomuksesta Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toiminnan arvioinnista. [32] Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) toiminnan arvioinnista 18. kesäkuuta 2003 annetun komission kertomuksen liitteenä oleva lausunto nro 2/03. [33] Asiakirja 16280/03 lopullinen 644. [34] SEC(2003) 871. [35] Hallinnonuudistusta koskevan toimeksiannon saattaminen päätökseen: tilanneraportti ja vuonna 2004 toteutettavat toimenpiteet (KOM(2004) 93 lopullinen). [36] KOM(2003) 721 lopullinen. [37] Komission tutkinta- ja kurinpitotoimisto. [38] KOM(2000) 608. [39] KOM(2001) 715. [40] KOM(2003) 128. Seurantaraportti ja kaikki saadut vastaukset ovat saatavilla Internetissä ( http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/green_paper/suivi/suivi_fr.pdf ). [41] KOM(2003) 154. [42] EUVL C 169, 18.7.2003. [43] KOM(2003) 548. [44] Neuvoston päätös, tehty 6. joulukuuta 2001 (EYVL C 362, 18.12.2001). [45] Neuvoston päätös 2002/187/YOS, tehty 28. helmikuuta 2002 (EYVL L 63, 6.3.2002). [46] Neuvoston päätöksen johdanto-osan 8 kappaleessa todetaan, että ”Eurojustin toimivalta ei rajoita yhteisön toimivaltaa suojella taloudellisia etujaan”. [i] Jos osa henkilöstöstä suorittaa monentyyppisiä tarkastuksia (esimerkiksi ennakko- ja jälkitarkastuksia ja/tai petostentutkimuksia), jäsenvaltioiden on laskettava henkilöstön lukumäärä arvioimalla, minkä verran työajasta kyseinen henkilö käyttää kunkintyyppisiin tarkastuksiin. Samoin jos osa henkilöstöstä suorittaa tarkastuksia useissa rahastoissa, jäsenvaltioiden on laskettava henkilöstön lukumäärä arvioimalla, minkä verran työajasta kukin henkilöstön jäsen käyttää tarkastuksiin kullakin alalla. Jos osa tarkastuksista on annettu toimeksi ulkopuolisille (yksityisille) yrityksille tai laitoksille, jäsenvaltioita on pyydetty sisällyttämään laskelmiinsa myös ulkopuolinen henkilöstö. Luvut on pyöristetty ylöspäin lähimpään kokonaislukuun. Kokonaismäärien sarakkeessa voi sen vuoksi olla eroja todellisten ja pyöristettyjen lukujen välillä. [ii] ’Ennakkotarkastuksilla’ tarkoitetaan: - rakennerahastoissa eri tasoilla (hallinto- ja maksuviranomainen, valtuutettu tai välittäjäviranomainen, lopulliset edunsaajat) suoritettuja hankkeiden tai toimien tarkastuksia yhteisrahoitettujen tuotteiden ja palveluiden toimittamisen sekä aiheutuneiden menojen (suoritetut todentamiset) todentamiseksi asetuksen N:o 438/2001 4 ja 9 artiklan (2, 3 ja 4 kohdan) mukaisesti; - koheesiorahastossa eri tasoilla (täytäntöönpanoelimet, hallinto-, maksu- tai välittäjäviranomainen) suoritettuja tarkastuksia, joilla varmennetaan aiheutuneiden menojen paikkansapitävyys ja hankkeen toteuttaminen valmisteluvaiheesta aina rahoitetun investoinnin käyttöönottoon saakka asetuksen N:o 1386/2002 4 ja 8 artiklan (2, 3 ja 4 kohdan) mukaisesti. Tässä kertomuksessa ’jälkitarkastuksilla’ tarkoitetaan: - rakennerahastoissa suoritettavia otantatarkastuksia, jotka kattavat vähintään viisi prosenttia kaikista asetuksen (EY) N:o 2064/97 (ohjelmakauden 1994–1999 osalta) 3 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 438/2001 (ohjelmakauden 2000–2006 osalta) 10 artiklassa tarkoitetuista tukeen oikeutetuista menoista; - koheesiorahastossa otantatarkastukset kattavat vähintään 15 prosenttia asetuksen (EY) N:o 1386/2002 9 artiklassa tarkoitetuista tukikelpoisista kokonaismenoista hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkuuden ja hankkeiden menoilmoitusten todentamiseksi. Petostentorjuntatutkimuksia ovat kaikki tutkimukset, joita suoritetaan petosepäilyn perusteella. [iii] Jäsenvaltioita pyydettiin mahdollisuuksien mukaan ilmoittamaan myös sen henkilöstön määrä, jonka syyttäjäviranomaiset (poliisi- ja oikeusviranomaiset) ovat osoittaneet tämäntyyppisiin tutkimuksiin. [iv] Joista neljä Flanderin alueen, 95 Vallonian alueen ja kuusi Brysselin pääkaupunkialueen virkailijaa (joista 0,42 ohjelmakaudella 1994–1999). [v] Joista kolme Flanderin alueen, kaksi Vallonian alueen ja 1,4 Brysselin pääkaupunkialueen virkailijaa (joista 0,4 ohjelmakaudella 1994–1999). [vi] Sisältyvät kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitettyjä tarkastuksia koskeviin lukuihin. [vii] Saksa huomauttaa, että tarkastustehtäviin osoitetun henkilöstön suuri määrä johtuu toimenpiteiden ja toimivaltaisten yksiköiden runsaudesta. Lisäksi henkilöstön määrästä voidaan esittää pelkästään arvioluku. [viii] Koska jaksoja 1994–1999 ja 2000–2006 koskevat jälkitarkastukset suoritettiin vuonna 2003 ristiintarkastuksina, riippumattomia tarkastuselimiä koskevat tiedot perustuvat arvioon ajasta, jonka kyseinen henkilöstö käytti kertomuksen kattaman jakson aikana eri ajankohtina kyseisten tehtävien hoitoon. [ix] Rikosoikeudenkäyntiin liittyvistä tutkimuksista vastaavien henkilöiden lukumäärää on mahdoton arvioida. Kyseisillä henkilöillä on valtuudet hoitaa monenlaisia tehtäviä, jotka liittyvät yleensä useampaan kuin yhteen alaan. [x] Eräät elimet, joilta Espanjan viranomaiset ovat pyytäneet konsulttiapua, eivät ole toimittaneet kattavia tietoja henkilöstömäärästään. Poliisi- ja oikeusviranomaisten henkilöstömääristä ei voitu antaa lainkaan tietoja. Petostutkimuksiin osoitetun henkilöstön määrää koskevaa saraketta ei sen vuoksi ole täytetty. Saatavilla olleet luvut on lisätty kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitettyihin lukuihin. [xi] Ranska korostaa, että koska kyseiset tilastotiedot eivät ole täysin luotettavia, sen ilmoituksessa esitettävät tiedot ovat varovaisia arvioita. [xii] Italian mukaan kyselylomakkeeseen vastanneilta viranomaisilta saadut tiedot koskevat ohjelmakausia 1988–1993, 1994–1999 ja 2000–2006. [xiii] Ilman Interreg-ohjelmaa ja entistä tavoitetta 5 b. [xiv] Kyseisten ohjelmien hajautetun luonteen vuoksi kaikki ministeriöt eivät kykene ilmoittamaan tarkastustoimintaan aktiivisesti osallistuvien virkamiesten määrää. [xv] Koska Alankomaiden EAKR:stä toimittamat tiedot olivat puutteellisia, tarkastajaa kohden tarkastettavan budjetin määrä on jätetty laskematta kokonaismäärän luotettavuuden varmistamiseksi. [xvi] Itävallassa ei ole petostentorjuntaan erikoistunutta henkilöstöä eikä yksiköitä. [xvii] Lukuun sisältyy 195 Portugalin keskusrikospoliisin virkailijaa, 18 DCIAP:n virkailijaa ja 31 DIAP:n virkailijaa. Tämä henkilöstö vastaa petostutkimuksista kaikilla aloilla (EAKR, ESR, EMOTR:n ohjausosasto, KOR ja koheesiorahasto). [xviii] Suomen toimittamat tiedot eivät sisällä poliisiresurssien käyttöön liittyviä lukuja. [xix] Joista viisi Ahvenanmaan maakunnan virkailijaa. [xx] Joista kolme Ahvenanmaan maakuntahallituksen tarkastusyksikön virkailijaa (kaksi hallinnollista tarkastajaa ja yksi sisäinen tarkastaja). [xxi] Sisäasiainministeriön ilmoituksen mukaan syyttäjien työpanos on 0,1 henkilötyövuotta. Tätä lukua ei voida jaotella rahastoittain, joten se kattaa kaikki rahastot. Sisäasiainministeriön ilmoituksen mukaan poliisin työpanos on 1,5 henkilötyövuotta. Kyseistä lukua ei voida jaotella rahastoittain. Ahvenanmaan maakunnan osalta henkilöstömäärä on laskettu kahteen ensimmäiseen tarkastustyyppiin osoitetun henkilöstön määrän perusteella. [xxii] EBM hoitaa kaikki rakennerahastoja koskevat rikosoikeudelliset tutkimukset. Yhteisön avustuksiin liittyvien petosten tutkintaan osoitetun henkilöstön osuus on yhteensä kuusi miestyövuotta, josta syyttäjien, poliisiviranomaisten ja kirjanpitäjien osuus on kaksi miestyövuotta. Työmäärää ei voida jaotella rahastokohtaisesti. 1,5 miestyövuotta jakautuu tasan neljän rahaston kesken. [xxiii] Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa, että ennakkotarkastuksia hoitaa 32 virkailijaa, jälkitarkastuksia 19 virkailijaa ja petostutkimuksia kahdeksan virkailijaa eli kaikkiin rahastoihin liittyviä tarkastuksia hoitaa yhteensä 59 virkailijaa, jotka toimivat pääasiassa hajautetuissa hallintovirastoissa. Kyseinen henkilöstö on sisällytetty EAKR:ään liittyviin tarkastuksiin osoitettujen virkailijoiden määrään. [xxiv] EAKR:ään liittyviä tarkastuksia hoitavat 122 virkailijaa vastaavat myös EMOTR:ään liittyvistä tarkastuksista. [xxv] Jäsenvaltioita pyydettiin mahdollisuuksien mukaan ilmoittamaan myös sen henkilöstön määrä, jonka syyttäjäviranomaiset (poliisi- ja oikeusviranomaiset) ovat osoittaneet tämäntyyppisiin tutkimuksiin. [xxvi] Joista kahdeksan Flanderin alueen, 3,69 Brysselin pääkaupunkialueen ja 26 ESR:ää käsittelevän viraston virkailijaa. [xxvii] Joista kahdeksan Flanderin alueen, kaksi Vallonian alueen, 1,14 Brysselin pääkaupunkialueen ja neljä ESR:ää käsittelevän viraston virkailijaa. [xxviii] Sisältyvät kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitettyjä tarkastuksia koskeviin lukuihin. [xxix] Tanska arvioi, että talousrikossyyttäjä työllisti vuonna 2003 yhden rakennerahastoihin liittyvistä petostutkimuksista vastaavan henkilön. [xxx] Saksa huomauttaa, että tarkastustehtäviin osoitetun henkilöstön suuri määrä johtuu toimenpiteiden ja toimivaltaisten yksiköiden runsaudesta. Lisäksi henkilöstön määrästä voidaan esittää pelkästään arvioluku. [xxxi] Koska jaksoja 1994–1999 ja 2000–2006 koskevat jälkitarkastukset suoritettiin vuonna 2003 ristiintarkastuksina, riippumattomia tarkastuselimiä koskevat tiedot perustuvat arvioon ajasta, jonka kyseinen henkilöstö käytti kertomuksen kattaman jakson aikana eri ajankohtina kyseisten tehtävien hoitoon. [xxxii] Rikosoikeudenkäyntiin liittyvistä tutkimuksista vastaavien henkilöiden lukumäärää on mahdoton arvioida. Kyseisillä henkilöillä on valtuudet hoitaa monenlaisia tehtäviä, jotka liittyvät yleensä useampaan kuin yhteen alaan. [xxxiii] Eräät elimet, joilta Espanjan viranomaiset ovat pyytäneet konsulttiapua, eivät ole toimittaneet kattavia tietoja henkilöstömäärästään. Poliisi- ja oikeusviranomaisten henkilöstömääristä ei voitu antaa lainkaan tietoja. Petostutkimuksiin osoitetun henkilöstön määrää koskevaa saraketta ei sen vuoksi ole täytetty. Saatavilla olleet luvut on lisätty kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitettyihin lukuihin. [xxxiv] Ranska korostaa, että koska kyseiset tilastotiedot eivät ole täysin luotettavia, sen ilmoituksessa esitettävät tiedot ovat varovaisia arvioita. [xxxv] Italian mukaan kyselylomakkeeseen vastanneilta viranomaisilta saadut tiedot koskevat ohjelmakausia 1988–1993, 1994–1999 ja 2000–2006. [xxxvi] Itävallassa ei ole petostentorjuntaan erikoistunutta henkilöstöä eikä yksiköitä. [xxxvii] Kaikki EAKR:n henkilöstöä käsittelevässä taulukossa mainitut virkailijat hoitavat myös ESR:ään liittyviä petostutkimuksia koskevia tehtäviä. [xxxviii] Poliisin ja tuomioistuinten toiminta ei sisälly Suomen työministeriön toimittamiin ESR:ää koskeviin lukuihin. [xxxix] Joista kolme Ahvenanmaan maakunnan virkailijaa. [xl] Joista kolme Ahvenanmaan maakuntahallituksen tarkastusyksikön virkailijaa (kaksi hallinnollista tarkastajaa ja yksi sisäinen tarkastaja). [xli] Joista viisi hallinnollisiin tutkimustehtäviin osoitettua henkilöä. [xlii] EBM hoitaa kaikki rakennerahastoja koskevat rikosoikeudelliset tutkimukset. Yhteisön avustuksiin liittyvien petosten tutkintaan osoitetun henkilöstön osuus on yhteensä kuusi miestyövuotta, josta syyttäjien, poliisiviranomaisten ja kirjanpitäjien osuus on kaksi miestyövuotta. Työmäärää ei voida jaotella rahastokohtaisesti. 1,5 miestyövuotta jakautuu tasan neljän rahaston kesken. [xliii] Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa, että ennakkotarkastuksia hoitaa 32 virkailijaa, jälkitarkastuksia 19 virkailijaa ja petostutkimuksia kahdeksan virkailijaa eli kaikkiin rahastoihin liittyviä tarkastuksia hoitaa yhteensä 59 virkailijaa, jotka toimivat pääasiassa hajautetuissa hallintovirastoissa. Kyseinen henkilöstö on sisällytetty EAKR:ään liittyviin tarkastuksiin osoitettujen virkailijoiden määrään. [xliv] Jäsenvaltioita pyydettiin mahdollisuuksien mukaan ilmoittamaan myös sen henkilöstön määrä, jonka syyttäjäviranomaiset (poliisi- ja oikeusviranomaiset) ovat osoittaneet tämäntyyppisiin tutkimuksiin. [xlv] Joista 11,3 Vallonian alueen ja 0,08 Brysselin pääkaupunkialueen virkailijaa (ohjelmakaudella 1994–1999). [xlvi] Joista 0,8 Vallonian alueen ja 0,12 Brysselin pääkaupunkialueen virkailijaa (ohjelmakaudella 1994–1999). [xlvii] Sisältyvät kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitettyjä tarkastuksia koskeviin lukuihin. [xlviii] Tanska arvioi, että talousrikossyyttäjä työllisti vuonna 2003 yhden rakennerahastoihin liittyvistä petostutkimuksista vastaavan henkilön. [xlix] Rikosoikeudenkäyntiin liittyvistä tutkimuksista vastaavien henkilöiden lukumäärää on mahdoton arvioida. Kyseisillä henkilöillä on valtuudet hoitaa monenlaisia tehtäviä, jotka liittyvät yleensä useampaan kuin yhteen alaan. [l] Eräät elimet, joilta Espanjan viranomaiset ovat pyytäneet konsulttiapua, eivät ole toimittaneet kattavia tietoja henkilöstömäärästään. Poliisi- ja oikeusviranomaisten henkilöstömääristä ei voitu antaa lainkaan tietoja. Petostutkimuksiin osoitetun henkilöstön määrää koskevaa saraketta ei sen vuoksi ole täytetty. Saatavilla olleet luvut on lisätty kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitettyihin lukuihin. [li] Ranska korostaa, että koska kyseiset tilastotiedot eivät ole täysin luotettavia, sen ilmoituksessa esitettävät tiedot ovat varovaisia arvioita. [lii] Italian mukaan kyselylomakkeeseen vastanneilta viranomaisilta saadut tiedot koskevat ohjelmakausia 1988–1993, 1994–1999 ja 2000–2006. [liii] Eivät työskentele päätoimisesti kyseisten tarkastusten parissa. [liv] Eivät työskentele päätoimisesti kyseisten tarkastusten parissa. [lv] Eivät työskentele päätoimisesti kyseisten tarkastusten parissa. [lvi] Itävallassa ei ole petostentorjuntaan erikoistunutta henkilöstöä eikä yksiköitä. [lvii] Kaikki EAKR:n henkilöstöä käsittelevässä taulukossa mainitut virkailijat hoitavat myös tähän alaan liittyviä petostutkimuksia koskevia tehtäviä. [lviii] Poliisin ja tuomioistuinten toiminta ei sisälly Suomen maa- ja metsätalousministeriön toimittamiin EMOTR:n ohjausosastoa koskeviin lukuihin. [lix] Joista 2,75 Ahvenanmaan maakunnan virkailijaa. [lx] Joista 0,5 Ahvenanmaan maakuntahallituksen tarkastusyksikön virkailijaa ja 0,5 Ahvenanmaan maakuntahallituksen maatalousyksikön virkailijaa. [lxi] EBM hoitaa kaikki rakennerahastoja koskevat rikosoikeudelliset tutkimukset. Yhteisön avustuksiin liittyvien petosten tutkintaan osoitetun henkilöstön osuus on yhteensä kuusi miestyövuotta, josta syyttäjien, poliisiviranomaisten ja kirjanpitäjien osuus on kaksi miestyövuotta. Työmäärää ei voida jaotella rahastokohtaisesti. 1,5 miestyövuotta jakautuu tasan neljän rahaston kesken. [lxii] Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa, että ennakkotarkastuksia hoitaa 32 virkailijaa, jälkitarkastuksia 19 virkailijaa ja petostutkimuksia kahdeksan virkailijaa eli kaikkiin rahastoihin liittyviä tarkastuksia hoitaa yhteensä 59 virkailijaa, jotka toimivat pääasiassa hajautetuissa hallintovirastoissa. Kyseinen henkilöstö on sisällytetty EAKR:ään liittyviin tarkastuksiin osoitettujen virkailijoiden määrään. [lxiii] EAKR:ään liittyviä ennakkotarkastuksia hoitavat 122 virkailijaa hoitavat myös EMOTR:ään liittyviä tarkastustehtäviä. Kyseinen henkilöstö on sisällytetty EAKR:ään liittyviin tarkastuksiin osoitettujen virkailijoiden määrään. EMOTR:ään liittyviin ennakkotarkastuksiin osoitettujen virkailijoiden määrä sisältää myös kuusi skotlantilaista virkailijaa, joiden tehtäviä ei voida eritellä tarkastustyypeittäin. [lxiv] Jäsenvaltioita pyydettiin mahdollisuuksien mukaan ilmoittamaan myös sen henkilöstön määrä, jonka syyttäjäviranomaiset (poliisi- ja oikeusviranomaiset) ovat osoittaneet tämäntyyppisiin tutkimuksiin. [lxv] Joista 0,4 Flanderin alueen ja 0,2 Vallonian alueen virkailijaa. [lxvi] Tanska arvioi, että talousrikossyyttäjä työllisti vuonna 2003 yhden rakennerahastoihin liittyvistä petostutkimuksista vastaavan henkilön. [lxvii] Rikosoikeudenkäyntiin liittyvistä tutkimuksista vastaavien henkilöiden lukumäärää on mahdoton arvioida. Kyseisillä henkilöillä on valtuudet hoitaa monenlaisia tehtäviä, jotka liittyvät yleensä useampaan kuin yhteen alaan. [lxviii] Luku kattaa 200 tarkastajaa, jotka seuraavat kalastuksen pääosaston hankkeita (kaudella 2000–2006) maakuntien paikallisyhteisöissä, kuusi yhteisön tukikehykseen liittyviä toimia käsittelevää virkailijaa ja kuusi muuta kalastusalan tarkastajaa. [lxix] Eräät elimet, joilta Espanjan viranomaiset ovat pyytäneet konsulttiapua, eivät ole toimittaneet kattavia tietoja henkilöstömäärästään. Poliisi- ja oikeusviranomaisten henkilöstömääristä ei voitu antaa lainkaan tietoja. Petostutkimuksiin osoitetun henkilöstön määrää koskevaa saraketta ei sen vuoksi ole täytetty. Saatavilla olleet luvut on lisätty kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitettyihin lukuihin. [lxx] Ranska korostaa, että koska kyseiset tilastotiedot eivät ole täysin luotettavia, sen ilmoituksessa esitettävät tiedot ovat varovaisia arvioita. [lxxi] Italian mukaan kyselylomakkeeseen vastanneilta viranomaisilta saadut tiedot koskevat ohjelmakausia 1988–1993, 1994–1999 ja 2000–2006. [lxxii] Ei koske Luxemburgia. [lxxiii] Itävallassa ei ole petostentorjuntaan erikoistunutta henkilöstöä eikä yksiköitä. [lxxiv] Kaikki EAKR:n henkilöstöä käsittelevässä taulukossa mainitut virkailijat hoitavat myös tähän alaan liittyviä petostutkimuksia koskevia tehtäviä. [lxxv] Poliisin ja tuomioistuimen toiminta ei sisälly Suomen maa- ja metsätalousministeriön toimittamiin KOR:ia koskeviin lukuihin. [lxxvi] Joista 1,5 Ahvenanmaan maakunnan virkailijaa. [lxxvii] Joista kaksi Ahvenanmaan maakuntahallituksen tarkastusyksikön virkailijaa. [lxxviii] EBM hoitaa kaikki rakennerahastoja koskevat rikosoikeudelliset tutkimukset. Yhteisön avustuksiin liittyvien petosten tutkintaan osoitetun henkilöstön osuus on yhteensä kuusi miestyövuotta, josta syyttäjien, poliisiviranomaisten ja kirjanpitäjien osuus on kaksi miestyövuotta. Työmäärää ei voida jaotella rahastokohtaisesti. 1,5 miestyövuotta jakautuu tasan neljän rahaston kesken. [lxxix] Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa, että ennakkotarkastuksia hoitaa 32 virkailijaa, jälkitarkastuksia 19 virkailijaa ja petostutkimuksia kahdeksan virkailijaa eli kaikkiin rahastoihin liittyviä tarkastuksia hoitaa yhteensä 59 virkailijaa, jotka toimivat pääasiassa hajautetuissa hallintovirastoissa. Kyseinen henkilöstö on sisällytetty EAKR:ään liittyviin tarkastuksiin osoitettujen virkailijoiden määrään. [lxxx] KOR:ia koskevat luvut eivät sisällä pohjoisirlantilaista henkilöstöä, joka hoitaa myös EMOTR:ään liittyviä tehtäviä (kyseinen henkilöstö on lisätty EMOTR:ää koskeviin lukuihin, ts. 54 ennakkotarkastuksista ja kuusi jälkitarkastuksista vastaavaa virkailijaa). [lxxxi] Luku sisältää myös Skotlannissa toimivan virkailijan, jonka tehtäviä ei voida eritellä tarkastustyypeittäin. [lxxxii] Jäsenvaltioita pyydettiin mahdollisuuksien mukaan ilmoittamaan myös sen henkilöstön määrä, jonka syyttäjäviranomaiset (poliisi- ja oikeusviranomaiset) ovat osoittaneet tämäntyyppisiin tutkimuksiin. [lxxxiii] Eräät elimet, joilta Espanjan viranomaiset ovat pyytäneet konsulttiapua, eivät ole toimittaneet kattavia tietoja henkilöstömäärästään. Poliisi- ja oikeusviranomaisten henkilöstömääristä ei voitu antaa lainkaan tietoja. Petostutkimuksiin osoitetun henkilöstön määrää koskevaa saraketta ei sen vuoksi ole täytetty. Saatavilla olleet luvut on lisätty kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitettyihin lukuihin. [lxxxiv] Kaikki EAKR:n henkilöstöä käsittelevässä taulukossa mainitut virkailijat hoitavat myös koheesiorahastoon liittyviä petostutkimuksia koskevia tehtäviä. [lxxxv] Jäsenvaltioiden antamat vastaukset ovat saatavilla kokonaisuudessaan valmisteluasiakirjan taulukoissa 2.1 ja 2.2. [lxxxvi] Erityiskertomus nro 10/2001 rakennerahastojen varainhoidon valvonnasta, asetukset (EY) N:o 2064/97 ja (EY) N:o 1681/94 (EYVL C 314, 8.11.2001). [lxxxvii] Ks. seuraavat komission tiedonannot: - Valkoista kirjaa koskeva toimi: Gestion efficace du recouvrement des fonds indûment versés (SEC(2000) 2204, 12.12.2000, kohta 4.4, s. 3). - ”Yhteisön menojen suorasta ja jaetusta hallinnoinnista johtuvien yhteisön saamisten perinnän parantaminen” (KOM(2002) 671 lopullinen, 3.12.2002). [lxxxviii] Ks. samanaikaisesti tämän kertomuksen kanssa julkaistava komission yksiköiden valmisteluasiakirja. [lxxxix] Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta. [xc] Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Itävalta, Kreikka, Luxemburg, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi ja Tanska. [xci] Suomi, Portugali ja Ruotsi. [xcii] Alankomaat, Belgia, Espanja, Italia, Itävalta, Kreikka, Luxemburg, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi ja Tanska. [xciii] Itävalta, Suomi ja Alankomaat. [xciv] Saksa, Kreikka ja Italia (jossa siviilikanne voidaan panna vireille vasta oikeudenkäyntimenettelyn käynnistyttyä ja ensimmäisessä oikeusasteessa tapahtuvan käsittelyn aikana). [xcv] Belgia, Tanska, Alankomaat ja Espanja (jossa rikoksen vuoksi vireillepantavan siviilikanteen vanhentumisaika on Espanjan korkeimman oikeuden päätöksen mukaisesti 15 vuotta). [xcvi] Ranska, Kreikka ja Luxemburg.