KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE katsaus maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruusta annetun neuvoston direktiivin 96/16/EY soveltamisesta (direktiivin 96/16/EY 8 artiklan mukainen)

Sisällysluettelo

Johdanto

1. Lainsäädännön soveltaminen

1.1. Yleiskatsaus

1.1.1. Tähänastinen kehitys

1.1.2. Soveltamisongelmat

1.2. Pääaiheitten analysointi

1.2.1. Tärkeimpien maitovalmisteiden proteiini

1.2.2. Tietojen toimittamisen määräajat

1.2.3. "Brutto/nettomenetelmä"

1.2.4. Kolmivuotistilastot

2. tilastollisia päätelmiä

Johdanto

Komissio on laatinut tämän kertomuksen maitoa ja maitovalmisteita koskevien tilastotietojen keruusta annetun neuvoston direktiivin 96/16/EY [1] 8 artiklan mukaisesti, missä säädetään että: "Komissio antaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1999 neuvostolle tämän direktiivin soveltamisesta saatua kokemusta käsittelevän kertomuksen. Tällöin komissio esittää erityisesti 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun analyysin tulokset ja tarvittaessa tiettyä ajanjaksoa koskevat ehdotukset."

[1] EYVL L 78, 28.3.1996.

Tämä lopullinen kertomus on laadittu ensimmäisen 27.9.2000 valmistuneen välikertomuksen [KOM(2000) 600 lopullinen] jälkeen ja se kattaa kokonaisuudessaan asiaakoskevan lainsäädännön laatimisen ja soveltamisen.

Tämä kertomus oli määrä antaa neuvostolle viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1999, mutta sitä ei kuitenkaan annettu tuona päivänä pääasiassa seuraavista syistä:

- Komissiolla ei ollut tuona päivänä käytettävissään kyseisen lainsäädännön kolmatta soveltamisvuotta koskevia tietoja, koska säännösten mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava Eurostatille kulunutta vuotta koskevat vuosittaiset tiedot viimeistään 30 päivä kesäkuuta 1999.

- Lisäksi vuoden 1999 heinäkuussa järjestettiin maitotilastoja käsittelevän työryhmän erityiskokous, jonka tarkoituksena oli tutkia päätöksen 97/80/EY soveltamisessa havaittuja merkittävimpiä ongelmia, mikä saattoi vaikuttaa tiettyihin neuvostolle annettavassa kertomuksessa käsiteltäviin kysymyksiin.

1. Lainsäädännön soveltaminen

1.1. Yleiskatsaus

1.1.1. Tähänastinen kehitys

Entisen [2] ja nykyisen [3] lainsäädännön välillä on seuraavia eroavaisuuksia:

[2] Neuvoston direktiivi 72/280/ETY ja komission päätös 72/356/ETY

[3] Neuvoston direktiivi 96/16/EY ja komission päätös 97/80/EY

Entinen lainsäädäntö // Nykyinen lainsäädäntö

*Juustojen jaottelu: komissio ryhmittelee jäsenvaltioiden tuottamat juustolaadut niiden kuiva-aineesta lasketun rasvapitoisuuden mukaan. // * Juustot jaotellaan maitotyypin ja niiden pehmeyden/kovuuden mukaan.

* Voin ja muiden rasvojen jaottelu: muodostuu pääasiassa kahdesta luokasta // * Voi jaotellaan neljään luokkaan. Alkuperäistä jaottelua muutettiin siten, että luotiin yhdeksän luokkaa, joista viittä käytetään vapaaehtoisten tietojen keräämiseen ja toimittamiseen.

* Rajatylittävän tuotannon käsittely: "käytettävissä olevissa määrissä" ja "käytöissä" tuonnit ja viennit käsitellään eri nimikkeissä // * Joitain tuotteiden kuvauksissa olevia eroja lukuun ottamatta tuonteja ja vientejä koskevat tiedot ovat eri nimikkeissä, jotka kuuluvat joko "käytettävissä oleviin määriin" tai "käyttöihin". Maidon alkuperätietojen tarkkuutta olisi parannettava.

* Erot käsitellään yhdessä erityisessä nimikkeessä mutta muiden käyttöjen nimike on jaettu kahtia // * Erot käsitellään erityisessä nimikkeessä, joka koskee vain rasvoja sekä täysmaidon ja rasvattoman maidon raaka-aineita. "Käytöt" eivät ole yhtä tarkkaan määriteltyjä kuin entisessä lainsäädännössä, mutta niissä annetaan väljyyttä vastauksille.

*Maidontuotanto maatiloilla: täytäntöönpanopäätöksen taulukon 5 soveltaminen. // *Uuden täytäntöönpanopäätöksen taulukossa C käsitellään joitain poikkeuksia lukuun ottamatta tätä kysymystä. Maatilojen maidontuotantotilastojen laadintaan käytetyistä menetelmistä saadut tiedot osoittavat, että lainsäädännön soveltamiseen käytetään erilaisia menetelmiä: kuukausi-raportteja, arviointeja ja otoksia. On syytä huomata, että tilastojen tuottamat luvut lehmänmaidon alueellisesta tuotannosta ovat yhdenmukaisia päätöksen taulukon C tietojen kanssa.

Tärkeimmät eroavaisuudet ja edistysaskeleet, joihin on keskitytty uuden lainsäädännön soveltamisvuosia analysoitaessa, ovat seuraavat:

- Tärkeimpien maitovalmisteiden proteiinipitoisuuksista saatavat tilastotiedot ovat keskeisessä asemassa arvioitaessa maitotilastoja koskevan lainsäädännön soveltamista. Maitotilastoja käsittelevän työryhmän kokouksilla saavutettiin vähitellen jäsenvaltioiden ja komission välillä yksimielisyys mahdollisuudesta koota tästä aiheesta tietoja, joiden on laatu on tilastollisesti tyydyttävä. Tärkeimpien maitovalmisteiden proteiinipitoisuuksien mittaus- ja/tai arviointimenetelmiä analysoitiin, vertailtiin ja niistä tehtiin yhteenvetoja. Jäsenvaltiot myöntyivät herrasmiessopimuksella tuottamaan vuosittain aihetta koskevat tiedot, joiden mittaamiseen ja arviointiin ne käyttävät sopivimmaksi katsomaansa menetelmää.

- Direktiivissä 96/16/EY (jäljempänä "nykyinen lainsäädäntö") säädetään, että jäsenvaltioiden on vuosittain toimitettava menetelmäkertomus maitotilastoja koskevan lainsäädännön soveltamisesta. Jäsenvaltiot ovat tuottaneet vaaditut tiedot, ja useat kahdenväliset yhteydenotot ovat täydentäneet näitä menetelmäkertomuksia, jotka toimitettiin mainitun direktiivin 5 artiklan mukaisesti. Lisäksi jaettiin menetelmiä käsittelevä kyselylomake, joka sisälsi keskeisiä kysymyksiä maitotilastojen lainsäädännön soveltamisesta. Vastaukset toivat esiin samankaltaisuudet ja erovaisuudet lainsäädännön tulkinnassa ja antoivat lisätietoja tämän kertomuksen laatimiseen.

- Lehmänmaidon alueelliset tuotantotilastot. Entisessä lainsäädännössä (direktiivillä 96/16/EY kumotussa direktiivissä 72/280/EY) säädetty jäsenvaltioiden velvoite näiden tietojen toimittamisesta on poistettu nykyisellä lainsäädännöllä. Jäsenvaltiot myöntyivät kuitenkin herrasmiessopimuksella toimittamaan nämä tiedot komission pyynnöstä. Tiedot ovat erityisen tärkeitä analysoitaessa ja arvioitaessa maitoalalla tapahtuvaa kehitystä. Koska ne eivät ole suoraan kaikkien jäsenvaltioiden saatavilla, Eurostat ehdotti sellaisten arviointimenetelmien käyttämistä, jotka tuottaisivat tilastollisesti tyydyttäviä, luotettavia ja vertailukelpoisia tuloksia. Lopuksi luotiin lehmänmaidon alueelliset tuotantotiedot sisältävä tietokanta, joka otettiin käyttöön vuoden 2002 alkupuoliskolla, mikä on huomattava edistysaskel.

1.1.2. Soveltamisongelmat

Tämän kertomuksen aiheena olevan lainsäädännön soveltamisessa havaitut merkittävimmät ongelmat voidaan jakaa kahteen ryhmään: tietojen toimittamista koskeviin ongelmiin ja menetelmiä koskeviin ongelmiin.

Eurostat poimii esille kaksi toimittamista koskevaa keskeisintä ongelmaa: tietojen toimittamisen määräajat ja luottamuksellisuuden.

On syytä korostaa, että maitotilastoja koskevassa nykyisessä lainsäädännössä poistettiin viikoittaisten tietojen lähettäminen, jotta jäsenvaltioiden olisi helpompi noudattaa kuukausi- ja vuositilastojen lähettämisessä vaadittuja tiukkoja määräaikoja.

Eräiden jäsenvaltioiden myöhästelyt tietojen lähettämisessä aiheuttavat Eurostatin tietokantojen päivityksissä viivästyksiä ja vähentävät pääasiallisten käyttäjien kiinnostusta maitotilastoihin (ks. liite 1.).

Luottamuksellisiksi luokiteltujen tietojen määrä on kasvanut huomattavasti nykyisen lainsäädännön voimaantulon jälkeen (ks. liite 2), mikä velvoittaa Eurostatia julkaisemaan osan tiedoista aggregoituina EU15-kokonaisarvoina. Näin ollen useimmista jäsenvaltioista saatujen tietojen tarkkuus häviää, mikä puolestaan aiheuttaa käytössä olevan tietokannan köyhtymistä. Jos tiedon keruun yksiköt sisällytettäisiin "paikallisiin tuotantoyksiköihin" [4] (eikä "yrityksiin"), niiden lukumäärää voisi kasvaa ja ylittää luottamuksellista tietojen käsittelyä edellyttävän kolmen tuotantoyksikön rajan. Siirtyminen "yrityksistä" "paikallisiin tuotantoyksiköihin" helpottaisi myös niiden tietojen määrittämistä, jotka tarvitaan maitoteollisuuden rakenteesta laadittaviin kolmivuotistilastoihin (ks. jäljempänä).

[4] Tilastoyksiköistä yhteisön tuotantojärjestelmän havainnointia ja analyysia varten annetun neuvoston asetuksen (ETY) 696/93 (EYVL, N:o L 76, 30.3.1993, s. 1) tarkoittamassa merkityksessä.

Lainsäädännön soveltamismenetelmien ongelmista on syytä ottaa esille kaksi keskeisintä: maidonvalmistuksen välituotteiden uudelleenkäyttö ja maitoalan yritysrakenteesta laaditut kolmivuotistilastot.

Maidonvalmistuksen välituotteiden uudelleenkäyttöä on syytä tarkastella erityisesti kahdesta syystä. Ensiksikin välituotteista hankittujen tietojen avulla on mahdollista syventää maitoalan tuntemusta ja toiseksi uudelleenkäytön tuntemuksella voidaan välttyä päällekkäiseltä tilastoinnilta, mitä on jo selkeästi vaadittu direktiivissä 96/16/EY.

Maitoalan yritysrakenteesta laadittavien kolmivuotistilastojen onnistuminen on suoraan sidoksissa kyseisistä laitoksista annetun määritelmän selkeyteen: ovatko ne "yrityksiä" vai "paikallisia tuotantoyksikköjä".

Käytännössä näiden kahden näkemyksen välinen sekaannus vaikeuttaa luotettavien tilastojen luomista laitosten rakenteesta ja tuo jälleen esiin maidonvalmistuksen välituotteiden uudelleenkäytön ongelman.

Maitoalan lainsäädännössä käytettyjen määritelmien, jotka ovat pysyneet muuttumattomina mainitun lainsäädännön voimaantulosta lähtien, ja erilaisten säännöllisesti päivitettyjen tavaranimikkeistöjen ja -luokittelujen (yhdistetty nimikkeistö, Prodcom ja Nace) välisen yhtenevyyden säilyttämiseen olisi kiinnitettävä entistä enemmän huomiota.

1.2. Pääaiheitten analysointi

1.2.1. Tärkeimpien maitovalmisteiden proteiini

Direktiivin 96/16/EY 4 artiklan 2 kohdassa säädetään tutkimuksista, joiden tarkoituksena on analysoida, voidaanko vuosittain annettavia tilastotietoja tärkeimpien maitovalmisteiden proteiinipitoisuudesta laajentaa. Tämän vuoksi jäsenvaltiot ovat tehneet direktiivin voimaantuloa seuranneen kolmen vuoden aikana aiheesta kokeilututkimuksia ja tutkimuksia. Samassa artiklassa säädetään, että komissio vahvistaa työohjelman jokaiselle näistä kolmesta vuodesta.

Koeajan jälkeen jäsenvaltiot ovat vapaaehtoisesti jatkaneet niiden tietojen toimittamista, jotka tarvitaan maitotuotteiden proteiinipitoisuuden laskemiseen.

Tässä yhteydessä komissio teki yhteenvedon [5] erilaisista menetelmistä, joita on käytetty tärkeimpien maitotuotteiden proteiinipitoisuuden mittaamiseen ja arviointiin. Menetelmät kuuluvat kahteen ryhmään, joista ensimmäinen perustuu lopputuotteessa olevan proteiinin mittaamiseen tai arviointiin ja toinen käytettyjen raaka-aineiden proteiinipitoisuuteen. Näillä menetelmillä voidaan saada tyydyttävä arvio tärkeimpien maitovalmisteiden proteiinipitoisuudesta Euroopan tasolla. Kustannustehokkuuden ja ylimääräisistä tilastotutkimuksista aiheutuvan työmäärän huomioonottaen tämä tapa vaikuttaa tehokkaimmalta.

[5] Esitetty maitotilastoja käsittelevälle työryhmälle 14.-15.11.2001 pidetyssä kokouksessa.

1.2.2. Tietojen toimittamisen määräajat

Maitotilastojen määräaikojen osalta lainsäädännössä säädetään, että kuukausittaiset tilastotiedot on lähetettävä 45 päivän kuluessa tilastointikuukauden päättymisestä. Vuosittaiset ja kolmivuosittaiset tiedot on lähetettävä tilastointivuotta seuraavan vuoden kesäkuussa ja syyskuussa. Tarkoituksena on, että tietokannat voidaan saattaa nopeasti ajan tasalle ja että Eurooppaa koskevat yhdenmukaiset ja luotettavat tiedot voidaan toimittaa mahdollisimman nopeasti.

Tämän kertomuksen liitteessä 1 esitetään vuosittaisten ja kuukausittaisten tilastotietojen toimittamisessa tapahtuneet viivästykset vuosina 1997-2000 (ja/tai 2001). Tietyt jäsenvaltiot ovat jatkuvasti jäljessä aikataulusta. Lähes kaksi kolmasosaa jäsenvaltioista toimittaa vuosittaiset tilastotiedot myöhässä. Niiden viiden vuoden aikana, jona lainsäädäntöä on sovellettu, vuosittaiset tilastotiedot on saatettu toimittaa keskimäärin 5-6 kuukautta määräpäivän jälkeen.

Lähes kaksi kolmasosaa jäsenvaltioista toimittaa lisäksi kuukausittaiset tilastotiedot myöhässä. Niiden viiden vuoden aikana, jona kyseistä lainsäädäntöä on sovellettu, kolme jäsenvaltiota on toimittanut tiedot keskimäärin vähintään kaksi kuukautta määräajan jälkeen, joka on 45 päivää tilastointikuukauden päättymisestä. Nämä viivästykset estävät EU15-kokonaisarvojen laskemisen ja heikentävät tilastotietojen tehokasta käyttämistä markkina-analyyseihin ja -ennusteisiin.

Eurostat on jatkuvasti korostanut, että jäsenvaltioiden on lähetettävä tiedot määräaikoja noudattaen, myös alustavat tiedot, joita seuraavat lopulliset tiedot toimitetaan vuoden mittaan.

1.2.3. "Brutto/nettomenetelmä"

Tärkeimpien maitovalmisteiden tuotannon mittaamisessa käytetään nykyään "nettomenetelmää", jossa maitoalan sisällä tapahtuvaa uudelleenkäyttöä ei oteta huomioon. Sen avulla voidaan helposti mitata suoraan kulutukseen tai vientiin tarkoitetut määrät kussakin jäsenvaltiossa. Sikäli kun valmistukseen saapuva raaka-aine lasketaan täysmaitona/rasvattomana maitona, tämä ratkaisu vaikuttaa helpoimmalta kyseisen käytetyn raaka-aineen määrän laskemiseksi. Maitotilastojen laadinnassa on syytä säilyttää nettomenetelmä.

Kun otetaan huomioon saadut kokemukset ja ne suuret muutokset, joita on tapahtunut maitotuotteiden valmistusprosessissa ja jotka ovat johtaneet maidonvalmistuksen välituotteiden lisääntyvään käyttöön, uudelleenkäytön mittaamisella pystyttäisiin lisäämään tilastollista tietoa ja etenkin tietoja maitoalan ulkopuolella tapahtuvasta maitotuotteiden käytöstä. Lainsäädäntö ei kuitenkaan nykyisessä muodossaan vaadi tietoja maitoalan ulkopuolella tapahtuvasta maitotuotteiden käytöstä. Käytön merkittävyyden huomioonottaen siitä saadut tarkat tiedot (kaikille jäsenvaltioille) nostaisivat tilastojen laatua.

1.2.4. Kolmivuotistilastot

Direktiivin 96/16/EY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään, että joka kolmas vuosi on ilmoitettava tietojen keruun kohteena olevien yksiköiden lukumäärä suuruusjärjestyksessä. Tämän säännöksen soveltaminen on aiheuttanut runsaasti vaikeuksia. Toisaalta maitoteollisuuden rakenteen nopean kehittymisen seurauksena täytäntöönpanopäätöksessä määritellyt suuruusluokat ovat vanhentuneet. Entisen lainsäädännön 16 taulukosta on säilytetty kahdeksan, joista kuusi on alkuperäisessä vuoden 1972 muodossaan ja kahden taulukon luokkia on muutettu (kahden ylimääräisen luokan lisääminen). Maitoteollisuus on muuttunut voimakkaasti viimeisen 30 vuoden aikana. Tästä kehityksestä kertova luotettava indikaattori on luottamuksellisten koodien määrän jyrkkä kasvu (lähes kymmenkertaistunut vuodesta 1995 vuoteen 2000, ks. liite 2), mikä on suoraan verrannollinen yritysten keskittymiseen. Toisaalta havaintoyksiköt on määritelty "yrityksinä". Tästä seuraa, että todettu kehitys koskee sekä maitoteollisuuden rakenneuudistusta että tuotannon teknisissä rakenteissa tapahtuneita muutoksia.

2. tilastollisia päätelmiä

Tähän kertomukseen sisältyvän arvioinnin valossa ja maitotilastoja koskevan lainsäädännön soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella direktiiviä 96/16/EY parannetaan seuraavia seikkoja koskevien muutosten avulla:

- tärkeimpien maitovalmisteiden proteiinipitoisuus

- luottamuksellisuudesta syntyneen ongelman huomioiminen: valitsemalla paikallisyksikkö tiedon keruu yksiköksi ja jos mahdollista hankkimalla yrityksiltä lupa jakaa tietoja, jotka asetuksen tarkoittamassa mielessä ovat luottamuksellisia

- menetelmäkertomukset

- lehmänmaidon alueelliset tuotantotilastot.

Nämä parannukset tehdään esittämällä Euroopan parlamentille ja neuvostolle neuvoston direktiiviä 96/16/EY koskeva muutosehdotus.

LIITE 1

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE 2

Luottamuksellisten koodien käyttö maittain vuosina 1995-2000

>TAULUKON PAIKKA>