KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE

Työterveyttä ja -turvallisuutta koskeva EU:n strategiakehys 2021–2027

Työterveys ja -turvallisuus muuttuvassa työelämässä

1.Työterveys ja ‑turvallisuus EU:ssa

1.1.Työterveyden ja ‑turvallisuuden arvo

EU:n työterveys- ja työturvallisuuslainsäädäntö on välttämätön lähes 170 miljoonan työntekijän terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi EU:ssa. Ihmisten suojeleminen työterveyteen ja ‑turvallisuuteen kohdistuvilta riskeiltä on olennainen tekijä luotaessa pysyviä kunnollisia työoloja kaikille työntekijöille. Lainsäädännön avulla on voitu vähentää työterveysriskejä ja parantaa eri alojen työterveys- ja työturvallisuusvaatimuksia kaikkialla EU:ssa. Haasteita on kuitenkin yhä jäljellä, ja covid-19-pandemia on pahentanut riskejä, joihin on puututtava.

Perussopimuksissa ja perusoikeuskirjassa vahvistettu työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelu on yksi ihmisten hyväksi toimivan EU:n talouden keskeisistä osatekijöistä. Oikeus terveelliseen ja turvalliseen työpaikkaan on sisällytetty Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteeseen 10, ja sillä on olennainen merkitys Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Se on myös keskeinen osa kehitteillä olevaa Euroopan terveysunionia.

Työterveyttä ja ‑turvallisuutta koskeva uusi strategiakehys kaudelle 2021–2027 esitettiin Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilaria koskevassa toimintasuunnitelmassa. Strategiakehyksessä vahvistetaan keskeiset painopisteet ja toimet, jotka ovat tarpeen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden parantamiseksi tulevina vuosina pandemian jälkeisessä maailmantilanteessa, jota leimaavat vihreä ja digitaalinen siirtymä, taloudelliset ja väestörakenteeseen liittyvät haasteet sekä perinteisen työympäristön käsitteen muuttuminen.

Terveelliset ja turvalliset työolot ovat terveen ja tuottavan työvoiman edellytys. Yhdenkään työntekijän ei pitäisi kärsiä työperäisistä sairauksista tai altistua työtapaturmille. Työolot ovat myös tärkeä osa EU:n talouden kestävyyttä ja kilpailukykyä.

Työterveys ja ‑turvallisuus on edistynyt merkittävästi viimeisten kolmen vuosikymmenen aikana: kuolemaan johtaneiden työtapaturmien määrä on vähentynyt EU:ssa noin 70 prosenttia vuosina 1994–2018 (kaavio 1). Vaikka tapaturmat ovat epäilemättä vähentyneet osaltaan muun muassa teollisuustoiminnan supistumisen ja terveydenhuollon paranemisen seurauksena, myös EU:n työterveys- ja työturvallisuusjärjestelmällä on ollut huomattava merkitys. Edistyksestä huolimatta EU27:ssä tapahtui vuonna 2018 kuitenkin vielä yli 3 300 kuolemaan johtanutta onnettomuutta ja 3,1 miljoonaa muuta onnettomuutta, ja työperäisiin sairauksiin kuolee vuosittain yli 200 000 työntekijää. Tämä aiheuttaa valtavaa inhimillistä kärsimystä. Työntekijöiden suojelua koskevien vaatimusten ylläpitäminen ja parantaminen on siten jatkuva haaste ja välttämättömyys.

Kaavio 2: Työtapaturmien ja työperäisten sairauksien kustannukset yhteiskunnalle vuonna 2019 (miljardia euroa) Lähde: Työtapaturmia ja työperäisiä sairauksia koskevien kustannusten kansainvälinen vertailu (EU-OSHA, 2017), jonka sisältämä arvio perustuu Eurostatin ja Maailmanpankin tietoihin.

Työntekijöiden korkeatasoiselle suojelulle on terveyden ja hyvinvoinnin lisäksi vahvat taloudelliset perusteet. Työtapaturmien ja työperäisten sairauksien kustannukset ovat EU:n taloudessa vuosittain yli 3,3 prosenttia BKT:sta (noin 460 miljardia euroa vuonna 2019) (kaavio 2). Vaikka näiden lukujen taustalla olevaa hyvinvointia ei voida mitata määrällisesti, hyvät työterveys- ja työturvallisuuskäytännöt edistävät yritysten tuottavuutta, kilpailukykyä ja kestävyyttä. Arvioiden mukaan jokainen työterveyteen ja ‑turvallisuuteen investoitu euro tuo työnantajalle noin kaksinkertaisen tuoton., Vankka työterveyttä ja ‑turvallisuutta tukeva järjestelmä, jossa otetaan huomioon pk-yritysten erityistarpeet, edistää merkittävästi kestävää taloutta sekä työterveyden ja ‑turvallisuuden onnistuneita tuloksia koko EU:ssa, sillä pk-yritykset ovat EU:n talouden selkäranka. Tehokas työterveys ja ‑turvallisuus vähentää myös terveydenhuoltokustannuksia ja muita yhteiskunnalle koituvia rasitteita, kun taas heikko työterveys ja ‑turvallisuus aiheuttaa huomattavia kustannuksia yksityishenkilöille, yrityksille ja yhteiskunnalle.

Covid-19-pandemia on osoittanut, miten tärkeä merkitys työterveydellä ja ‑turvallisuudella on työntekijöiden terveyden suojelulle, yhteiskuntamme toiminnalle sekä kriittisten taloudellisten ja sosiaalisten toimintojen jatkuvuudelle. Sen vuoksi elpyminen ja tuottavuuden parantaminen edellyttävät myös, että on sitouduttava uudelleen työterveyden ja ‑turvallisuuden ensisijaisen aseman säilyttämiseen ja synergiavaikutusten parantamiseen työterveyden ja ‑turvallisuuden sekä kansanterveyspolitiikan välillä.

1.2.EU:n työterveys- ja työturvallisuusjärjestelmä

Kaksi tekijää selittää osaltaan EU:n työterveyttä ja ‑turvallisuutta koskevan lähestymistavan saavutuksia. Ensinnäkin EU ja jäsenvaltiot ovat luoneet pitkälle kehitetyn sääntelyjärjestelmän sellaisten ehkäisy- ja suojelutoimenpiteiden vakiinnuttamiseksi, joilla torjutaan työperäisiä riskejä. Toiseksi järjestelmä perustuu kolmikantaiseen lähestymistapaan, jossa työntekijät, työnantajat ja hallitukset osallistuvat tiiviisti kyseisten työterveys- ja työturvallisuustoimenpiteiden kehittämiseen ja täytäntöönpanoon EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla. Lisäksi erityisesti mikroyrityksille ja pk-yrityksille suunnattu jatkuva tuki auttaa soveltamaan moitteettomasti työterveys- ja työturvallisuussääntöjä.

EU:n työterveyttä ja ‑turvallisuutta koskevaan lainsäädäntökehykseen kuuluu puitedirektiivi ja ajan mittaan laaditut 24 erityisdirektiiviä. Vuonna 1989 annettu unionin puitedirektiivi työterveydestä ja ‑turvallisuudesta on yhteisten periaatteiden ja vähimmäisvaatimusten perusta kaikkialla EU:ssa. Siinä keskitytään riskien ehkäisyyn ja säädetään työnantajien velvollisuuksista, jotka koskevat i) riskinarviointeja, ii) ehkäiseviä toimenpiteitä, iii) työterveyttä ja ‑turvallisuutta koskevaa tiedottamista työntekijöille, iv) kouluttamista, v) kuulemista ja vi) tasapuolista osallistumista. Näitä velvollisuuksia sovelletaan kaikilla aloilla ja kaikissa ammateissa, ja ne koskevat sekä julkisia että yksityisiä työnantajia. Erityisdirektiiveissä käsitellään erityisiä riskejä, ryhmiä ja ympäristöjä.

EU:n työterveys- ja työturvallisuuslainsäädäntö laaditaan tiiviissä yhteistyössä työturvallisuuden ja työterveyden neuvoa-antavan komitean (ACSH) kanssa. Se on kansallisten hallitusten, ammattiliittojen ja työnantajajärjestöjen edustajista koostuva kolmikantainen elin. Euroopan työterveys- ja työturvallisuusvirasto (EU-OSHA) antaa suuntaviivoja ja välineitä, joita käytetään yhdessä vastaavanlaisten kansallisten internet-pohjaisten välineiden kanssa. Niiden avulla i) tarjotaan alakohtaista tietoa lähinnä pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yritykset), sillä ne työllistävät suurimman osan EU:n työvoimasta ja niillä on usein suurempia vaikeuksia varmistaa työterveys ja ‑turvallisuus, sekä ii) ohjataan työnantajia kaikissa riskinarvioinnin vaiheissa. Johtavien työsuojelutarkastajien komitea (SLIC) antaa lausuntoja EU:n työterveys- ja työturvallisuuslainsäädännön noudattamisen valvonnasta ja auttaa jakamaan tietoa työsuojelutarkastuskäytännöistä.

1.3.Perustana aiemmat strategiakehykset ja laaja kuuleminen

Työterveyttä ja ‑turvallisuutta koskeva EU:n strategiakehys on jo lähes 20 vuoden ajan vaikuttanut ratkaisevasti siihen, miten kansalliset viranomaiset ja työmarkkinaosapuolet päättävät työterveys- ja työturvallisuustavoitteista. Näihin tavoitteisiin sisältyy i) yhdenmukaisuuden lisääminen yhteisten painopisteiden kanssa, ii) yhteistyön helpottaminen, iii) työterveyteen ja ‑turvallisuuteen tehtävien investointien edistäminen ja iv) konkreettisten toimien edistäminen työpaikoilla.