Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa"



Virallinen lehti nro C 155 , 29/05/2001 s. 0017 - 0021



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa" (2001/C 155/05) Komissio päätti 11. syyskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 13. maaliskuuta 2001. Esittelijä oli João Bento Golçalves. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28.-29. maaliskuuta 2001 pitämässään 380. täysistunnossa (maaliskuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 100 ääntä puolesta yhden pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston suositukseksi rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisesta Euroopassa(1) pohjautuu ennen kaikkea komission tiedonantoon aiheesta "Kertomus rannikkoalueiden yhtenäisen suunnittelun esittelyohjelman edistymisestä"(2) sekä komission tiedonantoon neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito: strategia Eurooppaa varten"(3). 1.1.1. Suosituksessa tehdään ehdotuksia jäsenvaltioiden ja yhteisön strategioiden kehittämiseksi rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa varten. Suositus pohjautuu perustamissopimuksen tavoitteisiin, joilla tähdätään ennen kaikkea kestävän kehityksen edistämiseen säilyttämällä käytettävissä olevat luonnonvarat ja kunnioittamalla ympäristöä. 1.1.2. Esittelyohjelmaan kuului lukuisia hankkeita, jotka toteutettiin 35 tyypillisellä eurooppalaisella rannikkoalueella, ja kuusi aihekohtaista poikittaisarviointia. 1.2. Historiallinen merkitys 1.3 Rannikkoalueet ovat kautta aikojen herättäneet kiinnostusta ja olleet yhdyskuntien kiintopisteitä ja kehityskeskuksia. Rannikkoalueilla on edelleen merkittävää kehityspotentiaalia nyky-yhteiskuntien tarpeisiin, ja ne ovat arvokkaita monen alan toiminnan kannalta: maataloustuotanto, kalanviljely, kalastus, virkistyskäyttö, luonnon ja biodiversiteetin suojelu, bioteknologiassa käytettyjen ainesosien tuotanto jne. 2. Yleistä 2.1. Rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevassa ehdotuksessa todetaan seuraavaa: a) Rannikkoalueilla on Euroopan unionille huomattavaa sosiaalista, taloudellista, ympäristöön liittyvää ja kulttuurista merkitystä. b) Euroopan ympäristöviraston tuoreimman selvityksen mukaan Euroopan rannikkoalueiden tila heikkenee jatkuvasti entisestään. c) On välttämätöntä laatia rannikkoalueiden hoidolle järjestelmä, joka on ympäristön kannalta kestävä, taloudellisesti oikeudenmukainen, sosiaalisesti vastuullinen ja yhdyskuntien kulttuuriset tekijät huomioon ottava, jotta voidaan säilyttää nykyisten resurssien arvo vahingoittumattomana. d) Molemmissa komission tästä aiheesta antamissa tiedonannoissa(4) korostetaan, että rannikkoalueiden yhdennetyllä hoidolla täytyy voida varmistaa kaikkien asianmukaisten tahojen osallistuminen toimintaan. e) Kiinnitetään huomiota siihen, että on tarpeen varmistaa johdonmukainen toiminta ja yhteistyö Euroopan tasolla myös alueiden välillä, jotta rannikkoalueiden rajanylittävät ongelmat voidaan ratkaista. Toiminta on yhdistettävä yhteisön Interreg-aloitteen toimiin. f) Palautetaan mieliin, että neuvoston aikaisemmissa päätöslauselmissa(5) todetaan, että rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamiseksi tarvitaan yhteisiä eurooppalaisia toimia. g) Komission tiedonannossa vuodelta 1995(6) ehdotettiin käynnistettäväksi rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon esittelyohjelma, joka on tällä välin toteutettu. h) Euroopan yhteisön lainsäädännössä olevien toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden perusteella sekä rannikkoalueiden ja jäsenvaltioiden oikeudellisten eroavaisuuksien vuoksi toiminnan tavoitteet voidaan parhaiten saavuttaa yhteisön tasolla toteutettavien suuntaviivojen avulla. 2.1.1. Rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito ovat dynaaminen, jatkuva ja interaktiivinen prosessi, jonka tavoitteita ovat rannikkoseutujen kestävä hoito, jossa pyritään sovittamaan yhteen pitkällä aikavälillä alueiden käytöstä saatava hyöty ja alueille tyypillinen ekologinen haavoittuvuus. 2.1.2. Suosituksessa ja tiedonannossa esitetään eurooppalainen strategia, jonka pohjalta laaditaan EU:n esittelyohjelma(7). Komitea on antanut aiheesta lausunnon 10. kesäkuuta 1996(8). Tarkasteltavana olevan ehdotuksen arviointi on samoilla linjoilla esittelyohjelmasta annettujen kommenttien kanssa. Esittelyohjelma toteutettiin ympäristöasioiden, kalastuksen ja aluepolitiikan pääosastojen aloitteesta näiden yhteistyönä, ja siihen osallistui myös komission yhteinen tutkimuskeskus. 3. Erityistä 3.1. Yhteinen näkemys (I) 3.1.1. Komitea yhtyy yleisesti ottaen Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksen tähän kohtaan, mutta ehdottaa pidemmälle vietyä muotoilua: a) Alueille on taattava taloudelliset mahdollisuudet ja tuettava toimintaa, jonka avulla luodaan pysyviä työpaikkoja. Kaikessa toiminnassa on otettava huomioon kestävyyden tavoitteet, joissa kunnioitetaan rannikkoalueiden ympäristön ainutlaatuisuutta ja biofyysistä haavoittuvuutta. b) Hyödynnettäessä alueita taloudellisesti on kunnioitettava paikallisyhteisöjen sosiaalista ja kulttuurista identiteettiä. c) Tasapainoisten ja kestävien ympäristö- ja maisemapolitiikkojen rajoissa on taattava riittävän laajojen rakentamattomien alueiden säilyttäminen ja kehittäminen koko yhteisön käyttöä varten siten, että taloudellisessa toiminnassa otetaan huomioon myös luonnonvarojen tehokas käyttö ja jätteiden syntymisen ehkäiseminen. d) Koska rannikkoalueet ovat haavoittuvia niin fyysisistä kuin ympäristöllisistäkin näkökohdista katsottuna, on taattava ekosysteemien koskemattomuus ja edistettävä sitä samoin kuin kasvi- ja eläinlajistojen kestävää hallintaa ovatpa kyseessä meren kalavarat tai rannikon ja sen ympäristön lajit. e) Yhdennetyn hoidon ja käytön tarkasteluun on sisällytettävä sekä kaukaiset sisämerialueet että rannikkoseutujen mantereenpuoleiset takamaat kaikkialla Euroopassa. 3.2. Periaatteet (II) Komitea esittää periaatteista seuraavat havainnot: a) Komissio korostaa, että rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon mallia tulisi kehittää laajasta pitkän aikavälin näkökulmasta ja kytkeä siihen kaikki alueille asettautuneet taloudelliset ja yhteiskunnalliset toimijat. Rannikkoalueilla kehittyvien ilmiöiden kesto ja vaikutus eivät käy ilmi välittömästi. Ihmisen toiminta kehityksen alussa jättää oman jälkensä kehitysvaikutuksiin. Ilmastonmuutokset voivat synnyttää reaktioita, jotka järkyttävät rannikkoseutujen tasapainoa ja dynamiikkaa; ilmaston lämpenemisen vuoksi nouseva meren pinta vaikuttaa kielteisesti rannikon tasapainoon. b) Ehdotuksessa todetaan, että rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon on oltava interaktiivista ja "joustavaa". Toisin sanoen siinä on otettava huomioon uusin analysoitu tieto rannikkoalueiden toimivuudesta. c) Koska rannikkoalueiden ilmiöihin vaikuttavat ja niitä jopa määräävät aikaisemmat toimet, hoidon ja käytön hallinnassa on otettava huomioon paikalliset ominaispiirteet: taloudelliset toimijat, paikalliset asukkaat, alueen ekosysteemit ja niiden tasapainon ja haavoittuvuuden aste, mahdolliset aikaisemmat ympäristötekijät, rannikkoaluetta suuresti vahingoittavat aggressiiviset tekijät (saastuttavien tai vaarallisten aineiden kuljetus, liikakalastus, biodiversiteettiä vahingoittavat jätevedet jne). d) Kaikki nämä tekijät on tutkittava ja kvantifioitava input/output-termein, jotta voidaan laatia rannikkoalueiden käyttösuunnitelma. Kaikkien asianomaisten toimijoiden on osallistuttava suunnitteluun. e) Vaikka hoitomalli on ensisijaisesti ympäristönsuojelullinen ja siinä otetaan huomioon ennen kaikkea alueiden herkkyys ja haavoittuvuus, siinä ei kuitenkaan voida sivuuttaa taloudellisia ja sosiaalisia näkökohtia. Esimerkkinä mainittakoon Baia de Rancessa toteutettu malli. Siellä hyödynnetään vuorovettä sähköntuotannossa ja meren kerrostumia rakennustuotannon raaka-aineena sekä viljelysmaiden lannoitteiden orgaanisten yhdisteiden tuotannossa. Euroopassa on kyseisiltä aloilta myös muita kokemuksia, joihin liittyvää tietoa on syytä hyödyntää muilla alueilla. (Esimerkkinä mainittakoon Alankomaiden kokemukset ja huipputeknologian käyttö poldereita hyödynnettäessä.) f) Rannikkoalueiden hoitoa on tuettava valvontajärjestelmin, joiden turvin voidaan seurata keskeytyksettä ympäristöä rasittavien tekijöiden vaikutuksia fyysiseen ympäristöön, biodiversiteettiin sekä maan ja meren ekosysteemien tasapainoon. Asianmukaisen analyysitekniikan, satelliittivalvonnan ja maantieteellisen tiedotusjärjestelmän (GIS) käyttö on rannikkoalueiden yhdennetyn hallinnan peruspilari. 3.3. Kansallinen arviointi (III) 3.3.1. Komitea ehdottaa, että kohdan 2 alakohta a muutetaan kuulumaan seuraavasti: "Arvioinnin on katettava kaikki hallinnolliset tasot (paikallinen, alueellinen ja valtakunnallinen) ja lisäksi siinä on osoitettava vastuualueet sekä kansalaisia ja taloudellis-yhteiskunnallisia järjestöjä edustavien 'työmarkkinaosapuolten' tehtävät." 3.3.2. Rannikkoalueen luokittelussa/arvioinnissa on tarpeen tuntea ja mahdollisuuksien mukaan yhdistää toisiinsa kokonaisvaltaiset aluekehityspolitiikat - maaseudun kehittäminen mukaan lukien - kaikkine osatekijöineen: taloudelliset ja sosiaaliset osatekijät, tutkimus, koulutus, ammatillinen koulutus ja työpaikkojen luominen sekä luonnonvarojen ja jätteiden hoito. 3.3.2.1. Kaiken kerätyn tiedon käsittelyssä on pyrittävä löytämään kokonaisvaltainen tapa lähestyä rannikkoalueita. Tähän perustuen voidaan käynnistää kattava politiikka, jolla tuetaan talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kestävyyttä. 3.4. Huomioita kohdista IV (Kansalliset strategiat), V (Yhteistyö) ja VI (Kertomukset) 3.4.1. Komitea yhtyy yleisellä tasolla komission ehdotuksessa esiteltyihin suuntaa-antaviin periaatteisiin. Laadittaviin kertomuksiin tulisi sisällyttää myös kaikki toteuttamiseen liittyvät fyysiset ja taloudelliset osoittimet, mukaan lukien etu- ja jälkikäteisarvioinnit. 4. Rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisvaihtoehtojen suunnittelussa huomioitavia suosituksia/ehdotuksia 4.1. Rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisen tärkeimpänä tavoitteena on oltava veden suojelu - niin meriveden kuin mereen rannikkoalueilla virtaavien vesien suojelu. Vedestä tulee sektori, jota ihmiskunnan paineet kuluttavat eniten ja tällä on vaikutuksia kaikkiin yhteiskunta- ja talouselämän aloihin. Vesivarojen hallinnasta, veden laadusta ja käytöstä muodostuu siis 2000-luvulla strateginen kysymys, joka on otettava huomioon rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisessa. 4.1.1. Maapallon lämpötilan kohoaminen (kasvihuoneilmiö) on muuttanut ilmasto-olosuhteita ja lisännyt sekä haihtumisilmiötä että veden katoa altaista. Komitea katsoo, että jokien ja yläjuoksun altaiden vesivarojen säästön ja uusien vettä säästävien viljelymenetelmien kokeilemisen on oltava osa rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamista. 4.1.2. Tiedemiehet ovat todistaneet myrskyjen ja tulvien sekä lämpötilan kohoamisen välisen kiinteän syy-seurausyhteyden, joka horjuttaa rannikkoalueiden tasapainoa. Komitea pitää välttämättömänä, että rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon sisällytetään maankäytön suunnittelun ja kaavoituksen standardit, jotka heijastelevat muuttunutta tilannetta haittaamatta kuitenkaan rannikkoalueilla välttämätöntä maapolitiikkaa. 4.2. Merikasveja ja -eliöitä käytetään aikaisempaa selkeästi enemmän biotekniikkatutkimuksen lääketieteellisissä sovelluksissa lukuisten sairauksien hoitamiseen. Komitea katsoo, että rannikkoalueiden yhdennetyssä käytössä ja hoidossa on korostettava rannikkoalueilla tavattavien meriorganismien suojelua ja säilyttämistä. 4.3. Rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito ei saa jäädä poliittiseksi kompromissiksi. Sen on johdettava toimiin. Komission on toimeenpantava pitkän aikavälin strategioita, joissa yhdistyvät kestävät talous-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikat. 4.3.1. Komitea katsoo, että rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon on sisällytettävä toimintaa, joka johtaa rannikkoalueiden ennallistamiseen ja ennen kaikkea lintujen ja vesieläinten elinympäristön luonnontilan palauttamiseen entiselleen. Suistoalueiden ja muiden rannikkoalueiden ympäristövalvonta ja puhdistaminen on kytkettävä seurantaan (esimerkki: Tajo-joen suiston ja sen kosteikkojen ennallistaminen; Guadalquivir-joen suiston ennallistaminen). 5. Päätelmät 5.1. Komitea muistuttaa antaneensa samasta aiheesta aikaisemmin lausunnon(9), joka on edelleen ajankohtainen. 5.2. Rannikkoalueiden kehittäminen ja suunnittelu edellyttävät ohjelmointia yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla. Rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon toteuttamisen rahoituksessa tulisi voida turvautua eri rahoituslähteisiin ja (yhteisön ja jäsenvaltioiden) talousarvioihin. Näin olisi mahdollista käyttää rakennerahastotukea ja muuta rahastotukea täydentävyyden periaatteen mukaisesti. 5.2.1. Rannikkoalueita koskevien aloitteiden toteuttaminen on varmistettava myöntämällä varat rakennerahastoista ja yhteisön aloitteista kuten Interregistä(10) - kasvattamatta kuitenkaan kokonaisrahoitusta - ja aloitteissa on noudatettava koheesiorahaston mallin mukaista oikeusjärjestystä. Jäsenvaltioiden esittämät hankkeet on ryhmiteltävä alaohjelmiksi, joiden ohjenuorana ovat jo esittelyohjelmassa kartoitetut rannikkojen kestävän käytön ja hoidon erityistavoitteet. 5.2.2. On kannustettava julkisten ja yksityisten alojen välistä yhteistyötä niiden muodostamien järjestöjen (työmarkkinajärjestöjen ja muiden kansalaisjärjestöjen) välityksellä, jotta herää kiinnostus rannikkoalueilla toteutettaviin toimiin ja toiminnan rahoitukseen. 5.3. Komitea pitää myönteisenä sekä rannikkoalueilla toteutettavien toimien hallinta- ja koordinointiyksikköä että monien eri pääosastojen alat yhdistävää toimintaa. 5.3.1. Kunkin jäsenvaltion pitäisi myös perustaa oma rannikkoalueiden yhtenäisen käytön ja hoidon hallintayksikkönsä seurantakomiteoineen, joiden jäseninä olisi työmarkkinaosapuolten ja tiedeyhteisön edustajia. Hallintayksikkö tukisi maakohtaisen toiminnan ja hankkeiden toteuttamista sekä osallistuisi yhteisötason koordinointiin yhdessä muiden jäsenvaltioiden vastaavien yksikköjen kanssa. 5.4. Esittelyohjelmasta(11) saatujen hyvien tuloksien perusteella komissio voisi tehdä nykyistä objektiivisempia ehdotuksia monien jo tunnistettujen ongelmien ratkaisemiseksi, jotta voidaan taata, etteivät nyt tehtävät päätökset rajoita vaihtoehtoja tulevaisuudessa. 5.4.1. Rannikkoalueiden ja niiltä (merestä sekä maalta) löytyvien luonnonvarojen merkityksellä on tärkeä rooli haettaessa ratkaisuja Euroopan nykyisten sekä tulevien sukupolvien tarpeisiin ja odotuksiin. 5.4.2. Rannikkoalueiden kohtuutonta ja intensiivistä käyttöä on rajoitettava, koska se on alueiden ekologisen haurauden kannalta lyhytnäköistä ja ristiriitaista. 5.4.3 Tässä yhteydessä ehdotetaan perustettavaksi valvontamekanismeja, joiden avulla - seurataan alueisiin kohdistuvia paineita - määritellään alueiden kaavamääräykset siten, että kaavoituksen suunnittelu on ympäristön kannalta kestävää ja kunnioittavaa ja suurten luonnontilaisten alueiden säilyttäminen on pakollista - määritellään selkeä ja asianmukainen lainsäädännöllinen kehys, jolla tekijät saadaan luopumaan alueiden kohtuuttomasta ja niiden haavoittuvat ekosysteemit tuhoavasta käytöstä. 5.5. Jäsenvaltioissa ja EU:n rannikkoalueilla, niihin rajoittuvilla mailla tai alueilla sekä niille laskevien jokien varsilla toteutettavasta politiikasta on annettava selkeät ohjeet. Komitean mielestä koulutuksella, tiedottamisella ja tiedonlevityksellä on ilmeinen merkitys rannikkoalueiden yhdennetyssä käytössä ja hoidossa. 5.6. Komitea katsoo, että rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon puitteissa on luotava rannikkovaltioiden tiedonvaihtokeskus (eräänlainen seurantaelin). 5.6.1. Edellä mainittuun keskusteluelimeen osallistuisivat omalta osaltaan rannikkoalueiden problematiikkaa tuntevat työmarkkinaosapuolet - mukaan lukien tiede- ja tutkimusyhteisö - koulutuslaitos, alue- ja paikallishallinto sekä kunkin jäsenvaltion keskushallinnon edustajat. Elimessä keskusteltaisiin kaikista rannikkoalueita koskevista ongelmista kaikkine piirteineen ja otettaisiin huomioon kokonaisvaltaiset tavoitteet ja toteutettavat toimenpiteet. 5.6.2. Jaosto katsoo, että rannikkoalueiden yhdennettyyn käyttöön ja hoitoon osallistuvien kaikkien jäsenvaltioiden on laadittava selonteot, joista käy ilmi käytetyt työmenetelmät, toiminnan tulokset, talous- ja yhteiskuntaelämän etupiirien osallistumisaste jne. Selonteoista saatuja tietoja käsitellään tietojenvaihtokeskuksen kokouksissa. 5.7. Komitea antaa näin ollen myönteisen arvion esittelyohjelmien puitteissa tehdystä työstä ja kannattaa niiden jatkamista. Käytettävän strategian tulisi olla yhteneväinen neuvoston päätöksessä 94/C 135/02 määrättyjen yleisten suuntaviivojen kanssa. Bryssel 28. maaliskuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) KOM(2000) 545 lopullinen. (2) KOM(97) 744 lopull. (3) KOM(2000) 547 lopullinen. (4) KOM(97) 744 lopull. ja KOM(2000) 547 lopullinen. (5) Neuvoston päätöslauselma 92/C-5901 ja suositus 94/C-13502. (6) KOM(95) 511 lopull. (7) KOM(95) 511 lopull. (8) EYVL C 295, 7.10.1996. (9) EYVL C 295, 7.10.1996. (10) Komission tiedonanto jäsenvaltioille C2000/1101, 28.4.2000, liite II. (11) KOM(97) 744 lopull.