Ehdotus: neuvoston päätös, tehty tuki-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman perustamisesta rikollisuuden ehkäisemiseksi (Hippokrates) /* KOM/2000/0786 lopull. - CNS 2000/0304 */



Virallinen lehti nro 096 E , 27/03/2001 s. 0244 - 0246



Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty tuki-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman perustamisesta rikollisuuden ehkäisemiseksi (Hippokrates) (komission esittämä) PERUSTELUT 1. JOHDANTO Amsterdamin sopimuksessa, joka tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 1999, Euroopan unionille annettiin tehtäväksi tarjota kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella. Tätä tavoitetta tarkennettiin 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 Tampereen Eurooppa-neuvostossa, jossa otettiin esille monia eri asioita, joista yksi oli kaikenlaisen - sekä järjestäytyneen että muun - rikollisuuden ehkäiseminen. Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien 41 ja 42 kohdassa todetaan seuraavaa: "41. Eurooppa-neuvosto kehottaa sisällyttämään rikosten ehkäisemistä koskevat näkökulmat rikollisuudenvastaiseen toimintaan sekä kehittämään kansallisia rikostenehkäisemisohjelmia edelleen. Rikosten ehkäisemistä koskevat yhteiset prioriteetit olisi kehitettävä ja määritettävä unionin ulkoisessa ja sisäisessä toiminnassa, ja ne olisi otettava huomioon uutta lainsäädäntöä laadittaessa. 42. Olisi vaihdettava parhaita toimintatapoja, vahvistettava rikosten ehkäisemisestä vastaavien toimivaltaisten kansallisten viranomaisten verkostoa ja kansallisten rikostenehkäisemisjärjestöjen välistä yhteistyötä sekä tutkittava mahdollisuutta aloittaa yhteisön rahoittama ohjelma tätä varten. Tämän yhteistyön ensimmäisinä painopisteinä voisivat olla nuoriso-, kaupunki- ja huumausainerikollisuus." Näiden päätelmien mukaisesti komissio on antanut Euroopan parlamentille, neuvostolle, alueiden komitealle ja talous- ja sosiaalikomitealle tiedonannon rikollisuuden ehkäisemisestä Euroopan unionissa. Tiedonannossa vahvistetaan tarve perustaa Euroopan unioniin uusi ohjelma, jolla järjestäytyneen tai muun rikollisuuden muotojen ehkäisemistä sivuavilla aloilla toimivia julkisia ja yksityisiä organisaatioita kannustetaan yhteistyöhön Tampereen Eurooppa-neuvoston edellä mainittujen päätelmien 42 kohdan mukaisesti. Jotta uusi ohjelma olisi yhdenmukainen muiden komission hallinnoimien ohjelmien kanssa ja saisi näkyvyyttä, ehdotetaan, että ohjelman nimeksi valittaisiin lääketieteellisen tutkimuksen legendaarisen perustajan mukaan "Hippokrates". Hippokrateen tunnuslause oli "parempi ehkäistä kuin hoitaa". Kyseisen ohjelman perustaminen noudattaa komission pidemmän aikavälin pyrkimyksiä, joiden mukaan kaikki Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston nojalla hallinnoitavat ohjelmat olisi uudistettava niin, että ne vastaisivat paremmin Euroopan unionin oikeus- ja sisäasioiden työohjelmaa. Lisäksi uudistaminen on tarpeen laajempien rahoitusvälineiden sisäisen varainhoidon yksinkertaistamista koskevien uusien suuntaviivojen ottamiseksi huomioon. 2. LUONNOS PÄÄTÖKSEKSI Hippokrates-ohjelman perustamista koskeva neuvoston päätösehdotus perustuu kokemuksiin, joita komissio on saanut vastaavien oikeus- ja sisäasioiden alan ohjelmien (esimerkiksi Oisin-, Falcone-, Stop- ja Grotius-ohjelmat) hallinnoinnista. Päätösluonnoksen laadinnassa on otettu mallia luonnoksista kolmen tämän vuoden lopussa päättyvän ohjelman uusiksi oikeusperustoiksi, joita käsitellään parhaillaan. Oikeusperustojen yhdenmukainen laadinta parantaa asiakirjojen luettavuutta ja tarjoaa mahdollisuuden kyseisten rahoitusvälineiden kokonaisuudistukseen. Tästä syystä Hippokrates-ohjelmaa koskevassa päätösluonnoksessa ohjelman päättymisajankohdaksi on säädetty 31 päivä joulukuuta 2002 eli se päättyisi samaan aikaan kuin muut komission hallinnoimat ohjelmat. Ehdotettu ohjelmarakenne noudattelee muiden komission hallinnoimien oikeus- ja sisäasioihin liittyvien ohjelmien rakenteita siinä muodossa kuin ne on esitetty neuvostolle uudistamista varten. Päätösluonnoksessa keskitytään ohjelman perustamisen kannalta välttämättömiin säännöksiin. Ohjelman vuotuisiin painopistealueisiin ja toteutettaviin toimiin liittyvät säännökset on tarkoitus antaa hallintokomitean lausunnon perusteella laadittavissa vuotuisissa työohjelmissa. Toukokuun 6 päivänä 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (34 kohdan) mukaisesti päätösluonnoksessa ei mainita rahoitusohjetta. Komissio ehdottaa kuitenkin 2:ta miljoonaa euroa. Tämä määrä voisi olla asianmukainen, kun otetaan huomioon, että kyse on käynnistysvaiheessa olevasta toimesta, joka perustuu Euroopan unionin uuteen politiikkaan. Ohjelman rahoituspuitteiden olisi ensimmäisessä vaiheessa oltava rajalliset, jotta ohjelmasta saatava hyöty voitaisiin arvioida ennen kuin tehdään mahdollisesti ehdotuksia ohjelman jatkamisesta tai laajentamisesta. Komissio ehdottaa, että jäsenvaltioiden esittämiin hankkeisiin myönnettäisiin muiden komission hallinnoimien ohjelmien tavoin rahoitusta enintään 70 prosenttia niiden kustannuksista, jotta hankkeiden järjestäjät voisivat arvioida hankkeiden kustannukset oikein ja jotta voitaisiin välttää riski, että osa määrärahoista jäisi käyttämättä. Komissio ehdottaa kuitenkin, että ohjelmasta voitaisiin rahoittaa samanaikaisesti erityistoimia ja täydentäviä toimenpiteitä, jotka edistävät ohjelman tavoitteiden saavuttamista ja joiden kustannuksia voitaisiin rahoittaa 100 prosenttiin asti. Ohjelman tavoitteet on esitetty päätösluonnoksessa tarkoituksellisesti yleisellä tasolla. Tähän on syynä toisaalta se, ettei vielä tiedetä, millaisia reaktioita komission tiedonanto herättää, ja toisaalta se, että rahoitusväline pannaan suurelta osin täytäntöön vuotuisissa työohjelmissa määriteltyjen painopistealueiden perusteella. Vuotuisten työohjelmien tavoitteet puolestaan liittyvät "tulostauluun" sisältyviin yleisiin poliittisiin painopistealueisiin. Ohjelman hallinnointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt ovat samat kuin muiden oikeus- ja sisäasioita koskevien ohjelmien säännöt. Kuten muita ohjelmia, komissio hallinnoi myös tätä ohjelmaa komitean avustamana. Menettelyt perustuvat komissiolle siirretyn täytäntöönpanovallan käytön edellytyksistä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehtyyn neuvoston päätökseen. Käytännössä näyttää siltä, että vaikka neuvoa-antavia tai hallintomenettelyjä sovelletaan suoraan vain ensimmäisen pilarin välineisiin, ne soveltuvat erittäin hyvin käytettäviksi myös kolmannen pilarin ohjelmien hallinnoinnissa. Hallintomenettelyä sovelletaan siten vuotuisen työohjelman ja mahdollisten erityistoimien laatimiseen, kun taas neuvoa-antavaa menettelyä noudatetaan järjestäjien esittämien hankkeiden hyväksymisessä ja täydentävissä toimenpiteissä. 3. Artikloiden tarkastelu 1 artikla Päätöksen 1 artiklassa säädetään kaksivuotisen Hippokrates-ohjelman perustamisesta ja ohjelman alkamisesta 1 päivänä tammikuuta 2001. 2 artikla Päätöksen 2 artiklassa vahvistetaan ohjelman yleistavoitteet sisällyttämällä ohjelma osaksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklassa Euroopan unionille asetettua yleistavoitetta. Ohjelman tavoitteena on edistää jäsenvaltioissa yhteistyötä sellaisten julkisten ja yksityisten organisaatioiden välillä, jotka ehkäisevät rikollisuutta, olipa se järjestäytynyttä tai ei. Myös EU:n jäsenyyttä hakeneet valtiot on tarkoitus ottaa mukaan ohjelmasta rahoitettavaan toimintaan. 3 artikla Päätöksen 3 artiklassa mainitaan organisaatioita, jotka voivat saada rahoitusta ohjelmasta, ja vahvistetaan hankkeiden hyväksymisedellytyksiksi laajempi eurooppalainen ulottuvuus eli hankkeiden organisointiin osallistuvien jäsenvaltioiden vähimmäismäärä. Lisäksi 3 artiklassa säädetään mahdollisuudesta rahoittaa ohjelmasta erityistoimia tai täydentäviä toimenpiteitä, jotka edistävät ohjelmalle asetettujen tavoitteiden saavuttamista. 4 artikla Päätöksen 4 artiklassa määritellään toimet, joita ohjelmasta voidaan rahoittaa. 5 artikla Artiklassa esitetään ohjelman taloushallintoa koskevat yleissäännöt ja hankkeiden rahoittamiseen sovellettavat yleissäännöt. 6 artikla Artiklassa käsitellään ohjelman täytäntöönpanoa, joka tapahtuu yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Artiklan 3 kohdassa luetellaan täytäntöönpanotoimenpiteet, jotka komission on valmisteltava, 4 kohdassa annetaan säännöt, joita tätä ohjelmaa varten perustetun komitean on noudatettava tutkiessaan mainittuja täytäntöönpanotoimenpiteitä, ja 5 kohdassa ilmoitetaan hankkeiden yleiset arviointi- ja valintakriteerit, joista potentiaaliset hankkeiden järjestäjät voivat hyödyntää toimia valmistellessaan. Komissio käyttää kyseisiä kriteereitä hankkeita koskevien hyväksymis- tai hylkäysehdotustensa perustana. 7 artikla Päätöksen 7 artiklassa säädetään, että komissiota avustaa ohjelman hallinnoinnissa komitea, jossa on edustaja kustakin jäsenvaltiosta. Artiklassa ilmoitetaan lisäksi, että komitean kokousten jälkeen pidettäviin tiedotuskokouksiin voidaan kutsua ehdokasmaiden edustajia. 8 artikla Artiklassa käsitellään päätöksessä N:o 1999/468/EY määriteltyä neuvoa-antavaa menettelyä. 9 artikla Artiklassa käsitellään päätöksessä N:o 1999/468/EY määriteltyä hallintomenettelyä. 10 artikla Päätöksen 10 artiklassa säädetään komission velvollisuudesta arvioida kunakin vuonna ohjelman täytäntöönpanemiseksi toteutetut toimet ja antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kertomus ohjelman täytäntöönpanosta. 11 artikla Artiklassa säädetään, että ohjelma tulee voimaan päivänä, jona tämä päätös julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2000/0304 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty tuki-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman perustamisesta rikollisuuden ehkäisemiseksi (Hippokrates) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan, ottaa huomioon ..... 2000 päivätyn komission aloitteen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklassa asetetaan unionin tavoitteeksi antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella kehittämällä jäsenvaltioiden yhteistä toimintaa erityisesti järjestäytyneen ja muun rikollisuuden ehkäisemiseksi. (2) Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä kehotettiin harjoittamaan laajempaa yhteistyötä rikollisuuden ehkäisemiseksi ja tutkimaan mahdollisuutta ottaa käyttöön yhteisön rahoittama ohjelma tämän yhteistyön tukemiseksi. (3) Muiden yhteisön rahoittamien tukiohjelmien, esimerkiksi Oisin- ja Falcone-ohjelman, hallinnoinnista saadut kokemukset vahvistavat, että rikollisuuden ehkäisemiseksi on otettava käyttöön vastaava rahoitusväline, jota rahoitetaan Euroopan yhteisön talousarviosta. (4) Ottamalla rikolliset ilmiöt, sekä järjestäytyneen että muun rikollisuuden, kokonaisvaltaisesti huomioon Euroopan unioni voi toimia mahdollisimman tehokkaasti. (5) Jäsenvaltioissa havaittavien rikollisten ilmiöiden monitahoisuus ja erot jäsenvaltioiden soveltamien rikollisuuden ehkäisypolitiikkojen välillä edellyttävät monialaisia, rikollisuuden tuntemukseen perustuvia lähestymistapoja. (6) Kuten muihin oikeus- ja sisäasioihin liittyvää yhteistyötä koskeviin ohjelmiin, Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneet maat voivat osallistua myös tähän ohjelmaan, ja tarkoituksena on, että niiden osallistumista ohjelmasta tuettaviin hankkeisiin helpotetaan. (7) Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen N:o 1999/468/EY [1] 2 artiklan mukaisesti tämän päätöksen täytäntöönpanotoimenpiteet, joista säädetään tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdassa ja 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa, on vahvistettava päätöksen N:o 1999/468/EY 3 artiklassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. [1] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (8) Tämän päätöksen täytäntöönpanotoimenpiteet, joista säädetään päätöksen 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa, ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [2] 2 artiklassa tarkoitettuja hallintotoimenpiteitä. Ne on näin ollen vahvistettava mainitun päätöksen 4 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä noudattaen, [2] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Ohjelman perustaminen 1. Tällä päätöksellä perustetaan rikollisuuden ehkäisemistä koskeva yhteistyöohjelma, jota kutsutaan Hippokrates-ohjelmaksi. 2. Ohjelma on voimassa on 1 päivästä tammikuuta 2001 31 päivään joulukuuta 2002. 2 artikla Ohjelman tavoitteet 1. Ohjelma edistää yleistä tavoitetta antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella. Ohjelman tarkoituksena on lisätä järjestäytynyttä tai muuta rikollisuutta ehkäisevien julkisten tai yksityisten organisaatioiden välistä yhteistyötä jäsenvaltioissa. 2. Myös Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneet maat voivat osallistua hankkeisiin voidakseen perehtyä Euroopan unionin säännöstöön ja valmistautuakseen jäsenyyteen. Hankkeisiin voi osallistua myös muita unionin ulkopuolisia maita, jos tämä edistää hankkeiden tavoitteiden saavuttamista. 3 artikla Ohjelmaan osallistuminen 1. Ohjelmasta yhteisrahoitetaan Euroopan unionin jäsenvaltioissa toimivien rikollisuutta ehkäisevien julkisten tai yksityisten organisaatioiden esittämiä hankkeita. 2. Jotta hankkeille voidaan myöntää yhteisön rahoitusta, siinä on oltava mukana vähintään kolme jäsenvaltiota tai kaksi jäsenvaltiota ja yksi ehdokasmaa ja sen tarkoituksena on oltava 2 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttaminen. 3. Ohjelmasta voidaan rahoittaa myös - erityistoimia, joista on hyötyä ohjelman painopistealueiden tai ehdokasmaiden kanssa harjoitettavan yhteistyön kannalta - täydentäviä toimenpiteitä, kuten seminaareja, asiantuntijakokouksia tai muita toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ohjelman toteuttamisen yhteydessä saatujen tietojen levittäminen. 4 artikla Ohjelmasta tuettavat toimet Ohjelmaan sisältyy seuraavanlaisia toimia: - koulutus - vaihto- ja harjoittelujaksot - tutkimustoiminta - kokoukset ja seminaarit - ohjelman toteuttamisen yhteydessä saatujen tulosten levittäminen. 5 artikla Ohjelman rahoitus 1. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien puitteissa. 2. Hanke, jolle on myönnetty rahoitusta tästä ohjelmasta, ei voi saada rahoitusta mistään muusta Euroopan yhteisöjen talousarviosta rahoitettavasta ohjelmasta. 3. Rahoituspäätösten perusteella laaditaan rahoitussopimus komission ja hankkeiden järjestäjien välillä. Komissio valvoo rahoituspäätöksiä ja -sopimuksia, ja tilintarkastustuomioistuin toimittaa niitä koskevia tarkastuksia. 4. Euroopan yhteisöjen talousarviosta myönnettävän rahoituksen osuus voi olla enintään 70 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista. 5. Edellä 3 artiklan 3 kohdassa mainitut erityistoimenpiteet ja täydentävät toimenpiteet voidaan kuitenkin rahoittaa kokonaan yhteisön varoin siten, että kumpienkin osuus voi olla enintään 10 prosenttia ohjelman vuotuisista kokonaismäärärahoista. 6 artikla Ohjelman täytäntöönpano 1. Komissio vastaa ohjelman hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 2. Komissio hallinnoi ohjelmaa 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisesti. 3. Ohjelman täytäntöönpanoa varten komissio - laatii vuotuisen työohjelman, jossa esitetään erityistavoitteet, aiheen mukaiset painopistealueet ja tarvittaessa luettelon erityistoimista ja täydentävistä toimenpiteistä - arvioi ja valitsee hankkeet, joita 3 artiklassa tarkoitetut hankkeiden järjestäjät ovat esittäneet. 4. Komissio antaa ohjelman täytäntöönpanoa varten toteutettavia toimenpiteitä koskevat ehdotuksensa 7 artiklassa tarkoitetulle komitealle. Järjestäjien esittämät hankkeet ja täydentävät toimenpiteet tutkitaan 8 artiklassa mainitun neuvoa-antavan menettelyn mukaisesti. Vuotuinen työohjelma ja erityistoimet tutkitaan 9 artiklassa mainitun hallintomenettelyn mukaisesti. 5. Komissio arvioi ja valitsee järjestäjien esittämät hankkeet seuraavien perusteiden mukaan: - yhdenmukaisuus ohjelman tavoitteiden kanssa - eurooppalainen ulottuvuus ja ehdokasmaiden osallistumismahdollisuudet - yhdenmukaisuus niiden toimien kanssa, jotka on jo toteutettu tai jotka on tarkoitus toteuttaa rikollisuuden ehkäisemiseksi Euroopan unionin poliittisiin painopistealueisiin liittyen - se, miten hanke täydentää aiemmin toteutettuja, parhaillaan toteutettavia tai tulevia yhteistyöhankkeita - hankkee järjestäjän kyky panna hanke täytäntöön - hankkeen suunnittelun, organisoinnin, esittelyn ja odotettujen tulosten laatu - ohjelmasta haettavan yhteisön rahoituksen määrä ja sen suhde odotettuihin tuloksiin - odotettujen tulosten vaikutus ohjelman tavoitteisiin. 7 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa komitea, jota kutsutaan Hippokrates-komiteaksi. Se koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja sen puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Jäljempänä 8 ja 9 artiklassa säädetty komitea vahvistaa työjärjestyksensä puheenjohtajansa ehdotuksesta. 3. Komissio voi kutsua jäsenyyyttä hakeneiden maiden edustajia komitean kokousten jälkeen pidettäviin tiedotuskokouksiin. 8 artikla Neuvoa-antava menettely Tähän artiklaan viitattaessa sovelletaan päätöksen N:o 1999/468/EY 3 artiklassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä päätöksen 7 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti. 9 artikla Hallintomenettely 1. Tähän artiklaan viitattaessa sovelletaan päätöksen N:o 1999/468/EY 4 artiklassa tarkoitettua hallintomenettelyä päätöksen 7 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti. 2. Päätöksen N:o 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 10 artikla Arviointi 1. Komissio arvioi vuosittain ohjelman täytäntöönpanemiseksi edellisenä vuonna toteutetut toimet. 2. Komissio laatii ohjelman toteuttamisesta vuosittain kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Ensimmäinen kertomus esitetään 31 päivään heinäkuuta 2002 mennessä. 11 artikla Voimaantulo Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä [...] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [...] RAHOITUSSELVITYS 1. TOIMENPITEEN NIMI Ehdotus neuvoston päätökseksi tuki-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman (Hippokrates) perustamisesta rikollisuuden ehkäisemiseksi 2. BUDJETTIKOHTA / -KOHDAT B5-820 3. OIKEUSPERUSTA Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artikla 4. TOIMEN KUVAUS 4.1 Toimen yleistavoite Toimen tavoitteena on tukea EU:n strategiaa rikollisuuden ehkäisemiseksi, joka kuuluu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklan mukaisiin Euroopan unionin tavoitteisiin. Se on yksi keinoista, joilla unionista pyritään luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue tiiviimmällä ja tehokkaammalla rikollisuuden ehkäisemiseksi tehtävällä yhteistyöllä. Se sisältyy Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 41 ja 42 kohtaan, joissa vaaditaan tiiviimmän yhteistyön toteuttamista tällä alalla ja erityisesti sen tutkimista, voidaanko alalla toteuttaa yhteisön rahoittama ohjelma. Komissio on myös esittänyt tästä aiheesta yleistiedonannon, jossa todettiin muun muassa, että on tarpeen perustaa rahoitusväline tiedonannossa ehdotetun EU:n strategian toteuttamiseksi. Hippokrates-ohjelman tavoitteena on rohkaista yhteistyötä kaikkien jäsenvaltioissa toimivien, niin järjestäytyneen kuin muunkin rikollisuuden ehkäisemiseen osallistuvien julkisten tai yksityisten organisaatioiden välillä. Ohjelma on avoin kaikille toimijoille monialaiselta pohjalta. Ohjelmasta yhteisrahoitetaan koulutuksen, vaihto- ja harjoitteluohjelmien, kokousten tai seminaarien järjestämistä, tutkimuksia ja selvityksiä sekä EU:n rahoittamien toimien tulosten levittämistä. 4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Ohjelma on suunniteltu kaksivuotiseksi (2001-2002). Tämä antaa komissiolle mahdollisuuden tutkia, voidaanko nykyiset ohjelmat (kuten Grotius, Oisin, Falcone ja Stop) sulauttaa yhdeksi puiteohjelmaksi, jota säännellään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston määräyksin ja johon Hippokrates-ohjelma yhdistettäisiin. 5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS 5.1 EI-PAKOLLISET MENOT 5.2 JAKSOTETUT MÄÄRÄRAHAT 5.3 MENOT: 2 miljoonaa euroa 6. MENOLAJI - Kun hanke on jäsenvaltioissa toimivien järjestäjien esittämä, yhteisön osuus yhteisrahoituksesta voi olla enintään 70 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista; loput varat on saatava muista julkisen tai yksityisen sektorin lähteistä. - Yhteisö voi rahoittaa kokonaan komission toteuttamat erityistoimet, jotka koskevat yhteisön edun mukaisia painopistealueita, ja täydentävät toimenpiteet; kumpaankin toimenpideluokkaan voidaan käyttää enintään 10 prosenttia ohjelman vuotuisista kokonaismäärärahoista. 7. RAHOITUSVAIKUTUKSET 7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde) Ohjelman täytäntöönpanoon varataan kaudeksi 2001-2002 yhteensä 2 miljoonaa euroa. Määrä vastaa arviota, joka on tehty sellaisen uuden toimen käynnistämiseen tarvittavista määrärahoista, joka on kahden ensimmäisen vuoden ajan väistämättä luonteeltaan pilottitoimi. Arvio on suhteutettu rikollisuuden ehkäisemiseen liittyvistä nykyisistä ohjelmista (lähinnä Oisin ja Falcone) viime vuosina tuettuihin hankkeisiin. Kun perusteena käytetään noin 20-25 %:n osuutta näiden kahden ohjelman vuotuisesta 5 miljoonan euron rahoituksesta, voidaan Hippokrates-ohjelman keskimääräiseksi vuotuiseksi rahoitustarpeeksi arvioida miljoona euroa. 7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken riippuu siitä, millaisia hankkeita jäsenvaltiot esittävät. Ohjelmaa hallinnoidaan vuotuisten työohjelmien kautta, joissa pyritään tasapainottamaan toisaalta seminaarien ja kokouksien ja toisaalta vaihto-ohjelmien ja tutkimusten osuuksia keskenään vuosina 1999-2000 tehdyn muita oikeus- ja sisäasioiden pääosaston hallinnoimia ohjelmia koskeneen arvioinnin päätelmien mukaisesti. On myös suotavaa painottaa tutkimuksia ja selvityksiä alalla, jolla tietojen hankkiminen rikollisuuden ilmiöistä on välttämätöntä EU:n strategian täytäntöönpanolle. Näin ollen kustannusten suuntaa-antava jakauma vuosiksi 2001-2002 voisi olla seuraava: Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (nykyarvona) >TAULUKON PAIKKA> 7.3 Talousarvion B osaan sisältyvät tutkimuksista, asiantuntijatapaamisista jne. aiheutuvat toimintamenot Ei sovelleta. 7.4 Maksusitoumus-/maksumäärärahojen alustava aikataulu MSM milj. euroa >TAULUKON PAIKKA> 8. PETOSTENVASTAISET TOIMENPITEET Sovelletaan petostentorjuntaa koskevia yleisiä säännöksiä. Lisäksi suoritetaan otantaan perustuvia tarkastuksia paikalla. 9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI 9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä - Erityistavoitteet: Rikosten torjunnasta vastaavien viranomaisten yhteistyön edistämistä koskevan yleistavoitteen ohella Hippokrates-ohjelmalle vahvistetaan vuotuisissa työohjelmissa erityiset painopisteet. Ne liittyvät mahdollisimman tiiviisti tulostauluun, jonka avulla seurataan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittymistä Euroopan unionissa (komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille). Siinä voidaan todeta seuraavia erityistavoitteita, tämän kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen työohjelman sisältöä, josta ohjelman hallintokomitea päättää: - lisätä tietämystä rikollisuudesta jäsenvaltioissa sekä järjestäytyneen että yleisen rikollisuuden osalta, - edistää yhteisiä rikollisuuden ehkäisemisen käytäntöjä jäsenvaltioissa, - luoda ammatillisia yhteyksiä ja luottamusta rikollisuuden ehkäisemisestä vastaavien viranomaisten välille monialaiselta pohjalta, - edistää keskustelua yhteistyön parantamisesta ja kokeellisesti sovellettavista työmenetelmistä, - vertailla eri maissa vallalla olevia rikollisuuden suuntauksia ja sen ehkäisytoimien tehokkuutta, - tiedottaa hankkeiden tuloksista koko EU:n alueella. - Kohderyhmä: kaikki jäsenvaltioiden julkiset tai yksityiset organisaatiot, jotka osallistuvat rikosten ehkäisemiseen; hankkeisiin voi osallistua myös ehdokasmaiden viranomaisia sekä muiden kolmansien maiden viranomaisia tai asiantuntijoita, jos tämä on toiminnan toteuttamisen kannalta tarpeen. Seminaarien ja kokouksien kohdalla lopullinen edunsaaja on yleensä jäsenvaltion tai poikkeustapauksessa ehdokasmaan organisaatio tai viranomainen sekä kahdesta jäsenvaltiosta peräisin olevat järjestäjät. Selvitysten ja tutkimusten kohdalla lopullinen edunsaaja voi olla julkinen tai yksityinen tutkimuslaitos tai jopa riippumaton asiantuntija. Tässä tapauksessa rahoituksen saaja määritetään julkisia hankintoja koskevien menettelyjen mukaisesti. 9.2 Toimen perustelut - Yhteisön rahoitustuen tarpeellisuus erityisesti toissijaisuusperiaate huomioon ottaen: tukea Amsterdamin sopimuksessa ja Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä vahvistettujen tavoitteiden toteutumista rikollisuuden ehkäisemiseksi; edistää ammatillisten suhteiden kehittämistä jäsenvaltioiden organisaatioiden välille monialaiselta pohjalta, helpottaa hankkeiden järjestäjien verkottumista, varmistaa hankkeiden kansainvälisyys ja levittää niiden tuloksia yhteisön tasolla. - Toimen toteuttamisessa käytettävien menettelytapojen valinta * Edut vaihtoehtoisiin toimiin nähden (suhteelliset edut): tulosten levittäminen ja toimijoiden tarpeisiin vastaaminen koko EU:ssa, tiivis koordinaatio kohderyhmien kesken. * Yhteisön tai jäsenvaltioden tasolla mahdollisesti toteutettavat vastaavat toimet: yhteisön tasolla ei toteuteta muita erityistoimia ja kansallisella tasolla niiden määrä on rajoitettu eikä niiden avulla ole mahdollista saavuttaa verkottumisesta saatavia etuja eikä levittää hyviä käytäntöjä koko yhteisön tasolla. * odotettavissa olevat liitännäis- ja kerrannaisvaikutukset: yhteisvaikutukset ja lisäarvo yhteisön tasolla. - Suurimmat epävarmuustekijät, jotka saattavat vaikuttaa toimenpiteen erityistuloksiin: aiemmista toimista saatu kokemus osoittaa, ettei tällaisia epävarmuustekijöitä ole, vaan jäsenvaltiot ovat joitakin vuosia yhä enemmän pyytäneet lisätoimenpiteitä, mikä on tullut ilmi EU:n tuella järjestetyissä seminaareissa (esim. Portugalin puheenjohtajakaudella toukokuussa rikollisuuden ehkäisemisestä järjestetyssä ministerikokouksessa). Euroopassa ollaan myös entistä vastaanottavampia tämäntyyppisille toimille vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseksi Eurooppaan. 9.3 Toimen seuranta ja arviointi - Suoritusmittarit * Tulosmittarit (toteutetut toimet): hankkeiden tulosten analysointi ja levittäminen, kansainvälisten kumppanuussuhteiden luominen. * Tavoitteiden saavuttamisen mittarit: Rikollisuuden ilmenemismuotoja koskevan tiedon lisääntyminen (tutkimusten määrä ja laatu sekä absoluuttisina määrinä että suhteessa ohjelman tavoitteisiin), konkreettisten yhteistyöhankkeiden kasvu (koulutustilaisuuksien, vaihto-ohjelmien, kokousten ja seminaarien määrä), ohjelmasta rahoitettujen toimien tuloksien levittämisen tehokkuus. - Säädettyä jälkiarviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja toteuttamisaikataulu: sisäinen kokonaisarviointi vuosittain; ulkoinen kokonaisarviointi. - Saavutettujen tulosten arviointi (mikäli nykyisen toimenpiteen toteutusta jatketaan tai se uusitaan). Sisäinen ja ulkoinen arviointi on tehtävä toisistaan riippumatta ja niiden on oltava myönteisiä, tulosten on oltava tavoitteiden mukaisia, onko toteutettuja toimia syytä jatkaa, kasvaako kysyntä hankkeiden toteuttajien keskuudessa. 10. HALLINTOMENOT (YLEISEN TALOUSARVION PÄÄLUOKAN III A OSA) Henkilö- ja hallintoresurssien tarve on katettava tointa hallinnoivat pääosaston varoista. 10.1 Vaikutus henkilöstön määrään >TAULUKON PAIKKA> Lisähenkilöstön osalta on ilmoitettava, missä vaiheessa sen on oltava käytettävissä. 10.2 Lisähenkilöstöstä aiheutuvat kokonaiskustannukset euroa >TAULUKON PAIKKA> Määrät ilmaisevat lisähenkilöstön käytön kokonaiskustannukset koko ajalta, jos toimen kesto on määritelty, tai 12 kuukauden ajalta, jos sen kestoa ei ole määritelty. 10.3 Toimesta aiheutuvien muiden toimintamenojen kasvu, erityisesti komiteoiden ja asiantuntijaryhmien kokouskulut euroa >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat toimen kokonaiskustannuksia, jos sen kesto on määritelty, tai 12 kuukauden kustannuksia, jos kestoa ei ole määritelty.