FI Euroopan unionin virallinen lehti C 84/49

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi neuvoston asetusten (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta unionin vähävaraisimmille henkilöille suunnatun elintarvikkeiden jakelun osalta”

KOM(2010) 486 lopullinen – 2008/0183 COD

2011/C 84/11

Esittelijä: Eugen LUCAN

Euroopan parlamentti päätti 23. syyskuuta 2010 ja neuvosto 8. lokakuuta 2010 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohdan ja 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Muutettu ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus neuvoston asetusten (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta unionin vähävaraisimmille henkilöille suunnatun elintarvikkeiden jakelun osalta

KOM(2010) 486 lopullinen — 2008/0183 COD.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 15. joulukuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 19.–20. tammikuuta 2011 pitämässään 468. täysistunnossa (tammikuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 150 ääntä puolesta ja 4 vastaan 14:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK pitää unionin vähävaraisimmille henkilöille suunnattua elintarvikkeiden jakeluohjelmaa osoituksena elintarvikemarkkinoiden taloudellisen kehityksen edistämisestä ja eurooppalaisten arvojen (erityisesti yhteisvastuun periaatteen) edistämisestä Euroopan unionin vähäosaisimmissa yhteiskuntaryhmissä. Elintarvikkeiden saatavuuden varmistamisen EU:n kaikille kansalaisille ja etenkin vähäosaisille ryhmille tulee jatkossakin kuulua unionin maatalouspolitiikan perustavoitteisiin. ETSK katsoo, että Euroopan unionin vähäosaisimpia väestöryhmiä kyetään avustamaan ainoastaan sellaisen maatalouspolitiikan turvin, joka edistää kestäväpohjaista taloudellista kasvua kyseisellä elinkeinoalalla.

1.2 Komitea pitää eurooppalaisen sääntelyjärjestelmän tarkistamista tarkoituksenmukaisena ja välttämättömänä uusien perussopimusmääräysten ja yhtenäismarkkinoiden hintoja, varastoja ja markkinapolitiikkoja koskevien muutosten sekä kunkin jäsenvaltion erityistarpeiden perusteella.

1.3 Kun otetaan huomioon, että yli 80 miljoonaa kansalaista (1) (yli 16 prosenttia Euroopan väestöstä) kokee köyhyyttä EU:ssa, Euroopan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuoden 2010 tavoitteet ja se seikka, että talouskriisin seurauksena yhä useammat unionin kansalaiset ovat vaarassa köyhtyä entistä enemmän, ETSK kannattaa vähävaraisimmille henkilöille suunnatun elintarvikkeiden jakeluohjelman keskeytymätöntä täytäntöönpanoa ja ohjelman pysyvää rahoittamista yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) talousarviosta.

1.4 EU:n vähävaraisimmille henkilöille suunnatusta elintarvikkeiden jakeluohjelmasta tulisi ETSK:n näkemyksen mukaan tehdä YMP:n pysyvä osa, koska mainitulla välineellä pystytään parantamaan haavoittuvien ihmisryhmien asemaa elintarviketuotteiden markkinavaihteluissa. Lisäksi järjestelmä on omiaan edistämään sisämarkkinoiden vakauden ylläpitoa siten, että tuotteita jaetaan interventiovarastoista ja hankitaan markkinoilta ja että tuotteet siis ovat eurooppalaisesta maataloudesta peräisin. Komitea korostaa tarvetta säilyttää kyseisenlaiset epäsuorat markkinatuet YMP:n osana. Ne ovat korvaamattoman tärkeitä sekä vähäosaisille ihmisille että nykyisessä kriisissä kamppaileville maatalouden harjoittajille.

1.5 Kun otetaan huomioon 43:a miljoonaa Euroopan unionin kansalaista koskettavan ruokaköyhyysilmiön laajuus ja elintarvikkeiden jakeluohjelman pitkällä aikavälillä aikaansaama myönteinen vaikutus vähäosaisimpiin yhteiskuntaryhmiin, ETSK katsoo, että elintarvikkeiden jakeluohjelman tulisi pysyvästi saada vankka talousarvio.

1.6 Kansallisten ja eurooppalaisten elintarvikeapuohjelmien arvioinnin olisi perustuttava kaikkien sellaisten vähäosaisten henkilöiden, mukaan luettuina köyhimmät ryhmät (katulapset, kodittomat, turvapaikan hakijat, laittomat työntekijät tai laittomat maahanmuuttajat ym.), tarpeita koskevaan arvioon, jotka eivät saa mitään tukea taatun vähimmäistuen kriteerin perusteella tai joita ei tavallisesti näy virallisissa tilastoissa. Sosiaalista syrjäytymistä voidaan ehkäistä ja torjua sisällyttämällä ohjelmiin ensisijaisesti kaikki vähäosaiset henkilöryhmät. Sosiaalisen syrjäytymisen ehkäiseminen ja torjunta muodostavat eurooppalaisen teemavuoden 2010 painopisteen. ETSK kehottaa jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia ottamaan huomioon virallisten tilastojen ulkopuolelle jääneitä ihmisiä koskevat tietokannat, kun ne määrittelevät vähäosaisten henkilöiden luokkia. Monissa tapauksissa tällaisia tietoja löytyy valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden ja hyväntekeväisyysjärjestöjen pitämistä tilastoista.

1.7 Komitea suosittaa, että komissio kannustaa jäsenvaltioita edistämään viranomaisten ja kansalaisyhteiskunnan välisiä kumppanuuksia, jotta mahdollisimman moni valtiovallasta riippumattoman organisaatio tai vapaaehtoisjärjestö osallistuisi elintarvikkeiden jakeluprosessiin. ETSK katsoo, että elintarvikkeiden jakeluohjelman elintarvikeavustuksilla voidaan täydentää vähäosaisten henkilöiden sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi tarjottavia sosiaalipalveluja.

1.8 ETSK katsoo, että elintarvikeapua ja hoitopalveluja tai sosiaaliapua tarjoavien valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden ja hyväntekeväisyysjärjestöjen (etenkin sellaisten, jotka antavat vähäosaisten henkilöiden käyttöön majoituspaikkoja, ruokaloita tai päiväkeskuksia) olisi saatava toiminnalleen tukea kattamaan niiden hallinnolliset kulut.

1.9 Komitea suhtautuu myönteisesti komission aloitteeseen sisällyttää muutettuun ehdotukseen Euroopan parlamentin tarkistus, jossa vaaditaan hyväntekeväisyysjärjestöille aiheutuneiden hallinnollisten ja varastointikustannusten korvaamista.

1.10 Nykyisessä talouskriisissä kansallinen yhteisrahoitus voi tehdä eurooppalaisesta ohjelmasta byrokraattisen ja tehottoman etenkin niissä valtioissa, joissa asukaskohtainen tulotaso on matala ja joissa on paljon vähäosaisia ihmisiä. ETSK:n mukaan tämä vaikuttaisi haitallisesti EU:n vähäosaisimpiin ryhmiin ja olisi ristiriidassa Euroopan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuoden puitteissa edistettävien sosiaalisen osallisuuden periaatteiden kanssa.

1.11 Komitea katsoo, että vähäosaisille henkilöille suunnatusta elintarvikeapuohjelmasta on tehtävä kokonaan YMP:n talousarviosta rahoitettava unionin ohjelma. Tällä hetkellä jäsenvaltiot ja kansalliset hyväntekeväisyysjärjestöt huolehtivat yhdessä ohjelman täytäntöönpanoon liittyvistä erityisistä kustannuksista (elintarvikkeiden kuljetus varastoihin, hallinnolliset kustannukset, kuljetuskustannukset, varastointikustannukset, arvonlisävero, elintarvikeavustuksia täydentävistä sosiaalipalveluista aiheutuvat kustannukset)

2. ”Euroopan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuoden 2010” painopisteenä on apu vähäosaisille henkilöille, mukaan luettuina henkilöt, joita uhkaa ruokaköyhyys.

2.1 EU:ssa yli 80 miljoonaa kansalaista kokee köyhyyttä (2). Euroopan väestöstä 16 prosenttia on haavoittuvassa asemassa, ja heistä yli 43:a miljoonaa kansalaista uhkaa ruokaköyhyys. Vuonna 2006 ruokaköyhyyden rajalla elävän väestön osuus vaihteli EU:ssa kahden prosentin (Tanska) ja 37 prosentin (Slovakia) välillä. Köyhyysaste ylittää 20 prosenttia vähintään seitsemässä EU:n jäsenvaltiossa. Pelkästään Puolassa on 11 miljoonaa ja Saksassa 9 miljoonaa köyhyysrajalla elävää henkilöä. Nämä tilastot ovat selkeä osoitus siitä, että elintarvikeapuohjelma on välttämätön.

2.2 Riittämättömästä tai puutteellisesta ravinnosta johtuvalle aliravitsemukselle eniten altistuvia ryhmiä ovat köyhien perheiden lapset, vanhukset, kodittomat, turvapaikan hakijat ja laittomasti maahan tulleet työntekijät sekä vammaiset aikuiset ja lapset. Eräissä jäsenvaltioissa osa elintarvikeapua saavista saa myös taatun vähimmäistulon kriteerin perusteella maksettavia sosiaaliavustuksia.

2.2.1 ETSK kiinnittää huomiota siihen, että huomattava osa vähäosaisista henkilöistä, kuten kodittomista, turvapaikan hakijoista ja laittomasti maahan tulleista henkilöistä tai laittomista työntekijöistä, ei nauti minkäänlaista sosiaaliturvaa eikä näy kansallisissa tilastoissa. Kaikilla heistä ei ole todistusta henkilöllisyydestä, minkä vuoksi heidän sosiaalisia ja elintarvikkeisiin liittyviä tarpeitaan on vaikea arvioida. Asianmukainen arviointi voitaisiin suorittaa yhteistyössä valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden tai hyväntekeväisyysjärjestöjen kanssa.

2.2.2 ETSK kehottaa kiinnittämään erityistä huomiota köyhien perheiden lapsiin, sillä heidän ruokailutottumuksensa voivat aiheuttaa tulevaisuudessa terveysongelmia sekä johtaa kognitiivisten kykyjen puutteelliseen kehittymiseen ja oppimiskyvyn häiriöihin. ETSK kannattaa tässä yhteydessä lisäksi elintarvikeapuohjelmassa tarjottavien elintarvikevalikoimien monipuolistamista mm. hedelmillä ja vihanneksilla.

2.3 Euroopan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuonna 2010 köyhyyden torjunta on kaikkien vastuulla. Sosiaalisen osallisuuden ja köyhyyden torjunnan edistämisstrategia sisältää useita painopistealueita:

— taattuun vähimmäistuloon perustuva aktiivinen osallisuus, työmarkkinoille paluu ja yhteiskuntaan paluuta helpottavien sosiaalipalvelujen tarjonta

— lasten köyhyyden torjunta

— sen estäminen, että henkilöt suljetaan asunnon saannin ulkopuolelle, ja asunnottomien syrjäytymisen estäminen (3).

Tämän vuoksi elintarvikeapua on tarjottava yhdistettynä hoito-, koulutus-, ja sosiaalipalveluihin, jotta sillä voitaisiin edistää vähäosaisten ryhmien ammatillista ja sosiaalista integroitumisprosessia.

3. Komission ehdotus

3.1 Nykyinen elintarvikkeiden jakeluohjelma perustuu tuotteiden jakamiseen unionin interventiovarastoista, ja sitä täydennetään tilapäisesti markkinoilta tehtävillä hankinnoilla. YMP:n perättäiset uudistukset ja hintojen suotuisa kehitys ovat kuitenkin pienentäneet asteittain interventiovarastoja ja käytettävissä olevaa tuotevalikoimaa. Sen vuoksi olisi säädettävä, että myös markkinoilta tehtävät hankinnat ovat ohjelman pysyvä hankintalähde interventiovarastojen täydentämiseksi silloin, kun soveltuvia varantoja ei ole käytettävissä.

3.1.1 Ehdotus perusasetusta muuttavaksi asetukseksi käsittää säännöksiä, jotka koskevat yhdenmukaistamista SEUT-sopimuksen kanssa, sekä sisällöllisiä muutoksia maataloutta koskeviin toimiin, joita on ehdotettu elintarvikkeiden jakeluohjelman täytäntöönpanon yhdenmukaistamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa.

3.1.2 Komissio ehdottaa oikeusperustan muuttamista seuraavien seikkojen pohjalta: kaksi hankintalähdettä (elintarvikkeita hankittaisiin joko interventiovarastoista tai markkinoilta), jaettavien elintarvikkeiden aiempaa laajempi valikoima ja selkeämmät painopisteet, pitkän aikavälin näkökulma (3 vuotta), seurannan ja raportoinnin mekanismien tehostaminen, yhteisrahoituksen käyttöönotto (unionin rahoitusosuus olisi kauden 2010/2012 suunnitelmassa 75 % ja koheesiojäsenvaltioissa 85 %; myöhemmin unionin rahoitusosuudet olisivat vastaavasti 50 % ja 75 % kauden 2013/2015 ohjelman mukaisesti).

4. Yleisiä ja erityisiä huomioita

4.1 Vähävaraisille henkilöille suunnattu elintarvikkeiden jakeluohjelma on käynnissä 20 jäsenvaltiossa. Valtaosassa niistä elintarvikkeiden jakelu saajille tapahtuu yhteistyössä valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden kanssa ja niiden avulla.

4.2 Vuonna 2006 yli 13 miljoonaa ihmistä hyötyi elintarvikkeiden jakeluohjelmasta (eurooppalainen elintarvikeapuohjelma) 15 jäsenvaltiossa. Vuonna 2008 19 jäsenvaltiota osallistui vapaaehtoishankkeeseen, jonka talousarvio oli 305 miljoonaa euroa. Eurooppalaisen elintarvikeapuohjelman talousarvio kasvoi 500 miljoonaan euroon vuonna 2009. Määrärahat on tarkoitettu 20:lle ohjelmaan osallistuvalle jäsenvaltiolle.

4.3 Talouskriisi, työpaikkojen määrän vähentyminen ja tiettyjen peruselintarvikkeiden hintojen nousu ovat johtaneet haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien kasvamiseen. Vähäosaisten henkilöiden lukumäärän arvioidaan kasvavan jatkuvasti.

4.4 Täysrahoitus vai yhteisrahoitus?

4.4.1 Komission mukaan yhteisrahoituksen käyttöönotto tukisi ohjelman koheesioulottuvuutta, varmistaisi asianmukaisen suunnittelun ja parantaisi synergiaa. Komission toiveena on budjettitalouden tasapaino ja jäsenvaltioiden vastuuntunnon kasvattaminen. Se pitää myönteisenä sitä, että yhteisrahoitusperiaatteen käyttöönoton ansiosta järjestelmän talousarvio kasvaa.

4.4.2 Euroopan komissio nivoo laskelmansa muuttujaksi hyväntekeväisyysjärjestöjen yksityislahjoitukset, jotka voitaisiin lukea osaksi jäsenvaltioiden yhteisrahoitusosuutta. ETSK pitää lisäksi hyväntekeväisyysjärjestöjen vapaaehtoistyötä määrällisesti mitattavissa olevana ja yhteisrahoitusperiaatteen piiriin kuuluvana.

4.4.3 Euroopan parlamentti ehdottaa, että elintarvikkeiden jakeluohjelma rahoitettaisiin kokonaan EU:n talousarviosta, sillä tietyt jäsenvaltiot eivät pysty osallistumaan ohjelmaan, jos siinä edellytetään yhteisrahoituskynnysten soveltamista. ETSK:n näkemys on, että ne jäsenvaltiot, jotka varojen puutteessa eivät pysty takaamaan vaadittavan suuruista yhteisrahoitusta, eivät kykene toteuttamaan ohjelman tavoitteita eli markkinoiden vakauttamista ja sosiaalisia näkökohtia.

4.4.4 ETSK katsoo, että niissä jäsenvaltioissa, joissa asukaskohtainen tulotaso on matala, köyhimmät avunsaajat saattaisivat jäädä yhteisrahoitusjärjestelmässä elintarvikeapuohjelman ulkopuolelle.

4.4.5 ETSK kiinnittää huomiota siihen, että ”syrjäytymisen torjunta” kuuluu Euroopan teemavuoden 2010 tavoitteisiin. Yhteisrahoitus voi kuitenkin johtaa tiettyjen vähäosaisten ryhmien sosiaaliseen syrjäytymiseen juuri sellaisena eurooppalaisena teemavuotena, jonka yhtenä tavoitteena on sosiaalinen osallisuus.

4.4.6 ETSK painottaa, että jos yhteisrahoitus hyväksytään, sosiaaliset ongelmat ja ruokaköyhyyden ilmiö kärjistyvät entisestään. Mainitun kaltaisessa tapauksessa muuttaisi unionin sisällä sallittavan vapaan liikkuvuuden vuoksi osa vähävaraisimmista henkilöistä EU:n vauraampiin jäsenvaltioihin. Käytännössä tiettyjen Euroopan unionin kansalaisten ruokaköyhyyteen liittyvät ongelmat siirtyisivät köyhimmiltä alueilta korkeamman asukaskohtaisen tulotason alueille.

4.4.7 Nykyisessä talouskriisissä ETSK katsoo, että vähävaraisille henkilöille suunnattu unionin elintarvikeapuohjelma olisi rahoitettava kokonaan YMP:n talousarviosta.

4.5 ETSK suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen hankkia elintarvikkeita ainoastaan Euroopan markkinoilta, jolloin eurooppalaisia maanviljelijöitä voidaan tukea samalla välillisesti.

4.6 Elintarvikeapuohjelmassa tarjottavien tuotevalikoimien monipuolistaminen

4.6.1 Vaikka ravintotasapainon saavuttaminen on vaikeaa, kun suurin osa elintarvikeavusta on peräisin interventiovarastoista, ETSK suosittelee, että tarjolla on mahdollisimman monipuolisia ja terveellisiä elintarvikkeita ottaen huomioon ravitsemukselliset suositukset ja EU:n väestön ruokavaliota koskevat suuntaviivat.

4.6.2 ETSK kannattaa sitä, että elintarvikeaputoimet yhdistetään sosiaaliaputoimiin, ja kehottaa jakamaan elintarvikeapua toistuvasti (ei poikkeuksellisesti) erityisesti kohteissa, joissa valtiovallasta riippumattomat organisaatiot ja viranomaiset tarjoavat täydentäviä palveluja (vastaanottopalveluja, hoitopalveluja, koulutusta, ammatillista koulutusta, sosiaalista osallisuutta edistäviä palveluja yms.).

5. Kansalaisyhteiskunnan, hyväntekeväisyysjärjestöjen ja vapaaehtoisjärjestöjen osallistuminen ja asema

5.1 Euroopan komissio järjesti 30. kesäkuuta 2010 elintarvikkeiden jakeluohjelman täytäntöönpanosta vastaavien toimijoiden tapaamisen. Tapaamiseen osallistuivat kahdeksantoista 15 jäsenvaltiossa toimivan valtiovallasta riippumattoman organisaation edustajat, eurooppalaisen EPHA-järjestön (European Public Health Alliance) edustajat sekä edustajia palvelu- ja maksulaitoksista.

5.2 Euroopassa on valtiovallasta riippumattomia organisaatioita (4), jotka antavat elintarvikeapua integroidusti osana vähäosaisille henkilöille tarjottavia yleisiä sosiaalipalveluja sosiaalisen osallisuuden tason kohottamiseksi.

5.3 Hyväntekeväisyysjärjestöt voivat parhaiten arvioida hankkeen vaikutuksen, sillä ne ovat suoraan yhteydessä vähäosaisiin henkilöryhmiin. Hyväntekeväisyysjärjestöjen mukaan eräät ohjelman avunsaajat suosittelevat seuraavaa: jaettavien elintarvikkeiden valikoimaa olisi laajennettava ravintotasapainon saavuttamiseksi, olisi luotava lainsäädäntöperusteet perinteisten paikallistuotteiden jakamiseksi ja ohjelman täytäntöönpanokautta olisi pidennettävä.

5.4 Valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden ja lukuisten vapaaehtoisten osallistuminen osoittaa, että eurooppalainen kansalaisyhteiskunta huomioi vähävaraisimmat henkilöt ja antaa heille tukeaan. ETSK:n näkemyksen mukaan toissijaisuusperiaatetta noudatetaan, jos kerran jäsenvaltiot voivat vapaasti määritellä ohjelman toteuttamiseen osallistuvien organisaatioiden nimeämiseen tarvittavat menettelytavat ja arviointiperusteet. Samoin elintarvikeavun saajien valitseminen kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Ohjelman myötä pyritään kehittämään hyväntekeväisyysjärjestöjen ja julkisen vallan yhteistyösuhteita.

5.5 Tietyissä EU:n jäsenvaltioissa valtiovallasta riippumattomat organisaatiot ja hyväntekeväisyysjärjestöt toteuttaisivat enemmän toimenpiteitä, jos hallinnollisten kustannusten kattamiseen olisi riittävästi varoja. ETSK kannattaa komission aietta sisällyttää komission muutettuun ehdotukseen Euroopan parlamentin esittämä tarkistus, jossa edellytetään, että vapaaehtoisjärjestöille aiheutuvat hallinnolliset kustannukset ja varastointi- ja kuljetuskustannukset (varastojen ja lopullisten jakelupisteiden välillä) olisi oltava mahdollista korvata (ks. muutetun asetuksen 27 artiklan 7 kohta).

Bryssel 20. tammikuuta 2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) http://www.2010againstpoverty.eu/about/?langid=en.

(2) Ks. alav. 1.

(3) Ks. alav. 1.

(4) Esimerkiksi Puolassa on 44 alueellista edustajaa, 100 Caritas-keskusta, 4 500 työntekijää ja 70 000 vapaaehtoistyöntekijää, jotka huolehtivat elintarvikkeiden jakeluohjelman täytäntöönpanosta. Puolan Caritas-hyväntekeväisyysjärjestö tuli mukaan elintarvikkeiden jakeluohjelmaan vuonna 2004. Sillä on käytössään 44 varastoa ja 20 kylmävarastoa. Puolan Caritasin mukaan sen tulevaisuuden haasteita ovat ohjelman hallinnointi, elintarvikkeiden kuljettaminen ja investointihyödykkeiden hankinta.