FI Euroopan unionin virallinen lehti C 182/60

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean Lausunto aiheesta Miten vastata öljytoimituksiin liittyviin haasteisiin?

(2009/C 182/13)

Yleisesittelijä: Frederic Adrian OSBORN

Euroopan parlamentti päätti 21. marraskuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytään Euroopan talous- ja sosiaalikomitealta lausunnon aiheesta

Miten vastata öljytoimituksiin liittyviin haasteisiin?

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 12. marraskuuta 2008 antaa asian valmistelun ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaoston tehtäväksi.

Asian kiireellisen luonteen vuoksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 14.–15. tammikuuta 2009 pitämässään 450. täysistunnossa (tammikuun 14. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Frederic Adrian OSBORNIN ja hyväksyi seuraavan lausunnon äänin 140 puolesta ja 6 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Tiivistelmä ja päätelmät

1.1 Seuraavat kaksi erittäin tärkeää tekijää muotoilevat öljyteollisuuden tulevaisuuden lähivuosikymmeninä:

— ilmastonmuutoksen nopeutuminen suurelta osin fossiilisten polttoaineiden käytöstä aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen lisääntymisen vaikutuksesta

— globaalien energiavarojen rajallisuus ja jäljellä olevien varantojen turvalliseen ja helppoon hyödyntämiseen liittyvien teknisten ja poliittisten ongelmien asteittainen lisääntyminen.

1.2 Näiden kahden tekijän yhteisvaikutuksesta maailma on joutumassa yhä epävakaisempaan asemaan, kun hiilidioksidipäästöjen lisääntyminen nopeuttaa ilmastonmuutosta ja lisääntyvä öljynkulutus tuo entistä lähemmäksi tilanteen, jossa toimitusrajoitukset saattavat johtaa erittäin vakavaan pulaan ja taloudellisiin häiriöihin.

1.3 Ainoa toimiva ulospääsy ilmastonmuutoskriisistä maailmataloudelle on sen energiaperustan muuttaminen nopeasti siten, että päätään eroon nykyisestä liiallisesta riippuvuudesta fossiilisten polttoaineiden käytöstä. Öljyn globaalin kysynnän kasvun on pysähdyttävä muutaman vuoden sisällä ja sen jälkeen pienennyttävä tasaisesti vuosisadan puoliväliin asti ja jäätävä paljon nykyistä alemmalle tasolle. Tämä haaste on erityisen tärkeä Euroopan unionille, koska se on hyvin riippuvainen öljyntuonnista.

1.4 Uusia öljylähteitä on yhä harvemmassa ja niiden hyödyntämiseen liittyy usein poliittisia ja ympäristöongelmia. Koko maailman (ja etenkin Euroopan unionin) tilanne paranee ja turvallisuus lisääntyy, jos öljyriippuvuutta onnistutaan vähentämään.

1.5 Euroopan unionissa kysyntää olisi vähennettävä vuoteen 2050 mennessä ainakin 50 prosentilla ja todennäköisesti vielä paljon sitä enemmän.

1.6 Markkinat eivät yksinään kykene toteuttamaan tarvittavaa siirtymistä pois öljyn käytöstä.

1.7 Verotukselliset toimenpiteet, joilla nostetaan öljyn (ja muiden fossiilisten polttoaineiden) hintaa (1) muihin energialähteisiin verrattuna hiili- tai öljyverojen tai päästölupakaupan avulla, ovat tärkeitä ja niiden kehittämistä olisi jatkettava. Tarvitaan kuitenkin myös muita, alakohtaisesti eriytettyjä toimenpiteitä.

1.8 Euroopan unionin päästökauppajärjestelmää olisi kehitettävä siten, että hiilidioksidipäästöille asetetaan vähimmäishinta markkinoiden varmuuden lisäämiseksi. Vähimmäishintaa olisi tämän jälkeen nostettava tasaisesti tulevien kolmen vuosikymmenen aikana, jotta kaikkiin toimijoihin kohdistuva, tasaisesti lisääntyvä markkinapaine saisi ne luopumaan fossiilisten polttoaineiden käytöstä muunlaisen energiavalikoiman hyväksi.

1.9 Tärkeimmät liikenteessä tarvittavat muutokset ovat seuraavat:

— Kaupungit ja muut asutuskeskukset on suunniteltava siten, että tehtävien matkojen pituutta ja matka-aikoja voidaan mahdollisuuksien mukaan lyhentää.

— Lentokoneiden, laivojen, junien ja kaikenlaisten maantieajoneuvojen energiatehokkuutta on parannettava ja hiilidioksidipäästöjä vähennettävä jatkuvasti.

— On suosittava — raideliikennettä lentoliikenteen sijaan — julkista liikennettä yksityisen liikenteen sijaan — sähkö- tai vetykäyttöisiä ajoneuvoja polttomoottoriajoneuvojen sijaan — pyöräilyä ja kävelyä aina kun se on mahdollista.

1.10 Asuintaloissa ja muissa rakennuksissa öljyn (ja muiden fossiilisten polttoaineiden) käyttö lämmityksessä, jäähdytyksessä ja ruuanlaitossa on asteittain korvattava ympäristöystävällisesti tuotettavalla sähköllä.

1.11 Uusiutuvien energialähteiden käyttöä sähköntuotannossa on laajennettava mahdollisimman nopeasti. Fossiiliset polttoaineet säilyttävät kuitenkin asemansa tärkeimpänä energialähteenä sähköntuotannossa vielä vuosien ajan. Sen vuoksi on elintärkeää mahdollisimman nopeasti kehittää ja ottaa käyttöön hiilidioksidin talteenotto- ja varastointiteknologiaa. Öljyn käyttöä sähköntuotannossa olisi vähennettävä, mutta siellä missä sitä edelleen käytetään olisi hyödynnettävä samanlaista hiilidioksidin talteenottoteknologiaa kuin hiiltä käytettäessä.

1.12 Uuden sukupolven ydinvoimalat voivat joissakin maissa helpottaa siirtymistä vähän hiilidioksidipäästöjä synnyttävään talouteen. Kyseiselle alalle tehtävien investointien ei kuitenkaan tule antaa johtaa voimavarojen ja poliittisen huomion kääntämiseen pois uusiutuvien energialähteiden kehittämisestä.

1.13 Euroopan unionin ja sen jäsenvaltiot ovat jo varhaisessa vaiheessa ottaneet johtoaseman toimintalinjausten ohjaamisessa oikeaan suuntaan kaikissa näissä kysymyksissä. Niiden on kuitenkin jatkettava ja nopeutettava etenemistään asiassa. Niiden on myös pyrittävä saamaan muut kehittyneet maat tekemään vastaavia sitoumuksia ja osoitettava merkittäviä taloudellisia resursseja vastaavien pyrkimysten edistämiseen kehitysmaissa.

1.14 Kansalaisyhteiskunta on saatava osallistumaan paljon nykyistä laajemmin ja järjestelmällisemmin prosessiin, jolla pyritään levittämään tietoa ja saamaan hyväksyntä tarvittaville muutoksille, erityisesti niille, jotka vaikuttavat elintapoihin ja käyttäytymiseen.

1.15 Globaalilla öljyteollisuudella on tulevaisuudessa edessään kaksi haastetta:

— Sen on autettava maailmaa sopeutumaan öljyriippuvuuden tasaisen vähentymisen synnyttämiin tilanteisiin.

— Sen on hyödynnettävä erittäin merkittävää tietämystään, asiantuntemustaan ja rahoitusresurssejaan ottaakseen (tai auttaakseen muita ottamaan) edelläkävijäaseman uusien, muihin kuin fossiilisiin polttoaineisiin perustuvien teknologioiden käytössä.

2. Hiilidioksidipäästöt ja ilmastonmuutos

2.1 Kasvihuonekaasupäästöjen aiheuttaman tuhoisan ilmastonmuutoksen uhka on yksi suurimmista 2000-luvun globaaleista haasteista.

2.2 Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli IPCC on arvioinut, että jos kasvihuonekaasupäästöistä aiheutuva maapallon lämpötilan nousu aiotaan rajoittaa korkeintaan 2 celsiusasteeseen teollista aikakautta edeltävästä tasosta, hiilidioksidipäästöjen lisääntymisen on loputtava 5:stä 10:een vuodessa ja vähennyttävä tasaisesti 50–85 prosenttia vuoden 2000 tasosta vuoteen 2050 mennessä.

2.3 Tämä vaatii nykyisten kulutus- ja tuotantomallien radikaalia muuttamista kaikkialla maailmassa niin suuressa mitassa, että voidaan puhua uudesta teollisesta vallankumouksesta. Myös öljyn polttamisesta syntyvien päästöjen vähentämisellä on oltava osansa hiilidioksidipäästöjen yleisessä vähentämisessä. Olisikin hyödyllistä laatia yleisesti hyväksytty kehityssuunnitelma tai vertailuarvo globaalin öljynkysynnän asteittaiselle vähentämiselle tulevina vuosikymmeninä ja samassa yhteydessä erityinen kehityssuunnitelma Euroopan unionille. Euroopan unionissa öljynkysyntää olisi vuoteen 2050 mennessä vähennettävä ainakin 50 prosentilla ja todennäköisesti vielä paljon sitä enemmän.

2.4 Tällä hetkellä öljyn globaalin kulutuksen arvioidaan edelleen lisääntyvän vuosi vuodelta. Kulutusta lisää nykyään nousevien talouksien öljynkysynnän nopea lisääntyminen. Vaikka Euroopan unionin kysyntä on nykyään tasapainottumassa, vielä ei ole päästy tarvittavaan alenevaan kehityssuuntaan.

2.5 Euroopan unionissa energiapaketin myötä käyttöön otettavat toimenpiteet ovat hyvä alku, mutta komitean mielestä komission on esitettävä pian toinen energiapaketti oikeantasoisten vähennysten aikaansaamiseksi.

2.6 Euroopan unionin osuus globaalista öljynkysynnästä on alle 20 prosenttia. On yhtä lailla tärkeää varmistaa, että muut kehittyneet maat ja nousevat taloudet sitoutuvat käynnissä olevissa ilmastonmuutosneuvotteluissa vähentämään kysyntäänsä samalla tavalla.

3. Öljyn tarjonta

3.1 Maailman öljyvarat ovat rajalliset eivätkä voi riittää iäti. Maailmalla löydetään edelleen uusia öljyvarantoja, mutta uudet löydöt ovat tyypillisesti aikaisempaa pienempiä ja vaikeammin hyödynnettävissä ja toisinaan ne sijaitsevat poliittisesti epävakailla tai vihamielisillä maailman alueilla. Niiden hyödyntäminen voi lisäksi olla aikaisempaa kalliimpaa.

3.2 Eräät uudet lähteet sijaitsevat ympäristöltään herkillä alueilla kuten arktisilla alueilla. Toisten varantojen, kuten Kanadan tervahiekan, käyttö on vaikeampaa, ja niiden hyödyntäminen aiheuttaa itsessään suuria hiilidioksidipäästöjä. Tällaisten energialähteiden hyödyntämistä olisi mahdollisuuksien mukaan vältettävä tai sitä olisi ainakin lykättävä siihen asti kunnes käytössä on nykyistä parempia ympäristönsuojelu- ja hiilidioksidin talteenottotekniikoita.

3.3 Euroopan unionilla on erityisongelmia öljynsaannissa. Sen omat öljylähteet ovat ehtymässä. EU:ssa käytettävästä öljystä yli 80 prosenttia on nykyään tuontiöljyä, ja tuontiriippuvuus lisääntyy jatkuvasti.

3.4 Euroopan unionin tilanne voi tulevaisuudessa vaikeutua entisestään. Öljytoimituksen voivat hankaloitua tai öljyä voi olla saatavilla vain huomattavasti nykyistä korkeampaan hintaan. Myös tarjonnan ja hintojen vaihtelu voi lisääntyä.

3.5 Näiden mahdollisten tarjontapuolen ongelmien vuoksi on entistä tärkeämpää edetä nopeasti Euroopan öljyriippuvuuden vähentämisessä. Mitä nopeammin kykenemme vähentämään kokonaiskysyntäämme ja siirtymään nykyistä helpommin saatavilla oleviin energialähteisiin, sitä riippumattomammassa ja turvatummassa asemassa olemme ja sitä voimakkaammin voimme painostaa muita toimijoita kantamaan oman vastuunsa kysynnän pienentämisestä ilmastonmuutoksen torjumiseksi.

4. Mitä toimenpiteitä siirtyminen pois öljyn käytöstä muuhun energialähteiden valikoimaan edellyttää?

4.1 Öljyä käytetään pääasiassa liikenteessä, mutta merkittäviä määriä myös asuntojen lämmityksessä ja ruuanlaitossa, muiden rakennusten lämmittämisessä ja jäähdyttämisessä, sähköntuotannossa sekä petrokemianteollisuuden raaka-aineena. Kaikilla näillä aloilla on mahdollisimman nopeasti rajoitettava öljyriippuvuutta tai luovuttava kokonaan öljyn käytöstä.

4.2 Liikenteessä on saatava aikaan kolme muutosta

— Kaupungit ja muut asutuskeskukset on suunniteltava siten, että tehtävien matkojen pituutta ja matka-aikoja voidaan mahdollisuuksien mukaan lyhentää.

— Lentokoneiden, laivojen, junien ja kaikenlaisten maantieajoneuvojen energiatehokkuutta on parannettava ja hiilidioksidipäästöjä vähennettävä jatkuvasti.

— On suosittava — raideliikennettä lentoliikenteen sijaan — julkista liikennettä yksityisen liikenteen sijaan — sähkö- tai vetykäyttöisiä ajoneuvoja polttomoottoriajoneuvojen sijaan — pyöräilyä ja kävelyä aina kun se on mahdollista.

4.3 Lentoliikenteen on ehkä voitava säilyttää etuoikeutettu asemansa öljyn käyttäjänä ainakin seuraavien kahden tai kolme vuosikymmenen ajan oleellisten käyttötarkoitustensa turvaamiseksi. Sen olisi kuitenkin tehtävä kaikkensa tehokkuutensa parantamiseksi, ja nopeiden raideyhteyksien laajentaminen olisi asetettava lentokuljetusten edelle aina kun se on mahdollista. Lentoliikenteen ja lentokenttien laajentamista entisestään ei myöskään pitäisi kannustaa, päinvastoin.

4.4 Merenkulun tehokkuutta olisi pyrittävä jatkuvasti parantamaan, ja olisi aktiivisesti kannustettava sellaisia innovatiivisia ideoita kuin täydentävän tuulivoiman käyttöönotto polttoaineenkulutuksen vähentämiseksi.

4.5 Kotitalouksien öljynkäyttö

Öljyn suora käyttö polttimissa, lämmityskattiloissa ja ruuanlaitossa on lopetettava vaiheittain, ja sähkön (jota verkkosähkön lisäksi on tuotettava yhä enemmän paikallisista uusiutuvista lähteistä) tai kestävyysperiaatteiden mukaan kasvatetun puun käytöstä on tehtävä kotitalouksien energiastandardi. Tälle muutokselle on myös asetettava aikataulu.

4.6 Yritysten öljynkäyttö

Myös teollisuus- ja yritystaloudessa tarvitaan samanlainen siirtymä energian kaikessa yleisessä lämmitys- ja muussa käytössä. Fossiilisia polttoaineita raaka-aineenaan nykyään käyttävät teollisuusprosessit on analysoitava ala alalta sen selvittämiseksi, missä määrin tällaisten prosessien aiheuttamat hiilidioksidipäästöt voidaan ottaa talteen ja varastoida tai missä tapauksissa tällainen käyttö voidaan korvata muihin kuin fossiilisiin polttoaineisiin perustuvilla prosesseilla.

4.7 Sähköntuotanto

Kaikenlaisten uusiutuvien energialähteiden käyttöä sähköntuotannossa on ponnekkaasti pyrittävä laajentamaan mahdollisimman nopeasti. Euroopan unionin asettamat tavoitteet ovat hyvä lähtökohta, mutta tarvitaan lisätoimia eri teknologioiden saattamiseksi markkinoille kohtuulliseen hintaan.

4.8 Hiili (ja vähemmissä määrin muut fossiiliset polttoaineet) säilyttävät tärkeän asemansa sähköntuotannon energialähteenä useiden vuosikymmenien ajan. Hiilidioksidein talteenottoa ja varastointia olisi kehitettävä mahdollisimman nopeasti, ja kyseisestä menettelystä olisi sen jälkeen tehtävä pakollinen myös kaikille jäljellä oleville öljyä käyttäville voimaloille.

4.9 Myös uuden sukupolven ydinvoimaloilla voi olla tietty rooli ongelman ratkaisussa. Ydinvoimateknologialla on kuitenkin kestävyysperiaatteen näkökulmasta omat ongelmansa, eikä sen käytön tule antaa kääntää investointiresursseja ja poliittista huomiota pois muutosprosessin päätavoitteista, jotka ovat uusiutuvien energialähteiden käytön ja energiatehokkuuden merkittävä lisääminen.

4.10 Kaikkien asianomaisten tahojen auttamiseksi suunnittelemaan kyseisiä muutoksia olisi hyödyllistä määrittää suuntaa-antavat etenemistavat kullakin öljyä käyttävällä alalla tavoiteltavien säästötasojen saavuttamiseksi sekä aikataulut siirtymän toteuttamiselle sekä globaalilla että aluetasolla.

5. Mitä poliittisia toimenpiteitä tarvitaan riippuvuuden vähentämiseksi fossiilisista polttoaineista ja energiahuollon monipuolistamisen kannustamiseksi?

5.1 Useat muutosten kannustamiseksi ja edistämiseksi tarvittavat toimenpiteet tunnetaan jo nyt hyvin. Komission äskettäiseen energiapakettiin sisältyvät toimenpiteet kattavat suuren joukon eri näkökohtia, ja ne tarjonnevat hyvän lähtökohdan asian jatkokehittelylle. Kaikkialla maailmassa, myös Euroopan unionissa, toimenpidevalikoimaa on laajennettava ja sitä on sovellettava nykyistä ponnekkaammin ja kiireellisemmin.

5.2 Verotukselliset toimenpiteet hiilidioksidipäästöjen asianmukaiseksi hinnoittelemiseksi

Fossiilisten polttoaineiden hintaan tulisi täysimääräisesti sisällyttää hiilidioksidipäästöjen koko maailmalle aiheuttama rasite. Tämä vaatii joko hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien tuotteiden (kuten bensiinin) verottamista tai hiilidioksidipäästölupien jako- ja kaupankäyntijärjestelmän perustamista tai molempia.

5.3 Euroopan unionin hiilidioksidipäästökauppajärjestelmää on edistettävä voimakkaasti siten että annetaan selvä ja päättäväinen markkinasignaali sen puolesta, että kannattaa vähentää fossiilisten polttoaineiden käyttöä ja siirtyä muihin energiamuotoihin. Epäjohdonmukaisuudet on poistettava ja poikkeuksien määrää rajoitettava. Järjestelmää on ennen muuta laajennettava siten, että se otetaan käyttöön myös muissa kehittyneen maailman maissa sekä niin pian kuin käytännössä on mahdollista myös nousevan talouden maissa. Tämän tulisi olla keskeisenä tavoitteena kansainvälisissä ilmastonmuutosneuvotteluissa.

5.4 Järjestelmää voisi olla tarkoituksenmukaista kehittää siten, että hiilidioksidipäästöille asetetaan vähimmäishinta markkinoiden varmuuden lisäämiseksi. Vähimmäishintaa voitaisiin tämän jälkeen nostaa tasaisesti tulevien kolmen vuosikymmenen aikana, jotta kaikkiin toimijoihin kohdistuva, hellittämättä lisääntyvä markkinapaine saisi ne luopumaan fossiilisten polttoaineiden käytöstä muiden energialähteiden valikoiman hyväksi.

5.5 Sääntelytoimenpiteet

Verotukselliset toimenpiteet eivät yksinään kannusta riittävästi toteuttamaan tarvittava siirtyminen pois öljyn käytöstä. Kysyntä on liian joustamatonta, ja on poliittisia syitä, jotka estävät öljytuotteiden hintojen nostamisen liian nopeasti. Tarvitaan kattava sääntelyohjelma standardien edistämiseksi ja tehottomien prosessien ja tuotteiden poistamiseksi. Lisäksi on tuettava tutkimus- ja kehitystyötä sekä uusien teknologioiden käyttöönottoa.

5.6 Tarvitaan myös kiireesti kattava tehokkuusohjelma energiatehokkuusstandardien määrittämiseksi kaikille energiaa kuluttaville tuotteille ja palveluille. Euroopan unionilla on vielä paljon tehtävää sekä standardien asettamisessa että niiden noudattamisen varmistamisessa. Esimerkiksi rakennusten lämmittäminen ja jäähdyttäminen on edelleen erittäin tehotonta. Tarvitaankin tarmokas toimenpideohjelma nopeiden parannusten aikaansaamiseksi.

5.7 Ajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämisstandardit ovat erityisen tärkeitä. ETSK kannattaa äskettäin sovittuja uusia standardeja, mutta kehottaa laatimaan jo varhaisessa vaiheessa uudet entistä tiukemmat standardit tulevia vuosia varten, jotta luotaisiin vakaat suunnittelukehykset, joihin autoteollisuuden on sopeuduttava. Seuraava kiireellinen toimenpide on vastaavanlaisen tiukan ohjelman perustaminen pakettiautojen ja raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen asteittaiseksi vähentämiseksi. Myös tässä asiassa Euroopan unioni tarvitsee maailman muiden maiden sitoutumista vastaaviin toimenpiteisiin.

5.8 Tutkimus, kehitys ja taloudellinen tuki

Eräät tarvittavat uudet teknologiat ovat edelleen kehitysvaiheessa, ja julkisen sektorin on tuettava ja kannustettava niitä merkittävästi niiden mahdollisimman nopean käyttöönoton ja laajan hyödyntämisen varmistamiseksi. Tähän ryhmään kuuluvat muun muassa hiilidioksidin talteenotto ja varastointi, uusiutuvien energialähteiden jatkokehitys sekä sähkö- (tai vety-) käyttöiset ajoneuvot ja niiden tarvitsemat perusrakenteet. Ne kaikki tarvitsevat runsaasti julkista tukea, jotta niiden maailmanlaajuinen käyttöönotto onnistuisi mahdollisimman nopeasti.

5.9 Raideliikenteeseen on investoitava merkittävästi rautateiden sähköistämisen edistämiseksi sekä junamatkustamisen tekemiseksi lentomatkustamista suositummaksi vaihtoehdoksi useimmilla Euroopan ja muun maailman lyhyillä reiteillä.

5.10 Kansalaisyhteiskunnan osallistuminen

On toimittava paljon nykyistä tehokkaammin suuren yleisön, elinkeinoelämän, ammattiliittojen ja muiden kansalaisyhteiskunnan järjestöjen kutsumiseksi mukaan kumppanuuksiin ja osallistumaan yhteisiin ponnistuksiin.

— Kansalaisia on kannustettava tekemään osuutensa esimerkiksi parantamalla kotiensa ja ajoneuvojensa tehokkuutta ja käyttämällä ympäristöä säästävämpiä energiamuotoja valaistukseen ja lämmitykseen, ostamalla energiatehokkaampia tuotteita ja palveluja sekä vähentämällä päivittäisestä liikkumisesta ja lomamatkoista aiheutuvia hiilidioksidipäästöjä. Komitean mielestä on jo olemassa kasvava joukko ihmisiä ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioita, jotka olisivat valmiita ja halukkaita ryhtymään toimiin, mikäli niille näytettäisiin voimakkaalla ja tehokkaalla politiikalla, mitä niiltä odotetaan, sekä tarjottaisiin asianmukaisia toimintakannustimia.

— Useat paikalliset ja alueelliset hallintoelimet ovat jo osoittaneet asiassa kaukokatseisuutta ja rohkeaa poliittista johtajuutta. Niitä on rohkaistava ja kannustettava jatkamaan toimintaansa asiassa.

— Yrityksetkin tarvitsevat kannustimia edistyäkseen. Niitä on vaadittava ja kannustettava parantamaan jatkuvasti toimintansa energiatehokkuutta sekä käyttämään vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavia energialähteitä. Sääntelyä olisi käytettävä järjestelmällisemmin ja tarmokkaammin kaikenlaisten tuotteiden ja palvelujen energiatehokkuuden lisäämiseksi.

— Myös ammattiliitoilla on asiassa tärkeä osansa. Monet niiden jäsenistä ovat eturintamassa parantamassa energiatehokkuutta ja levittämässä käytännön tietoa, ja niiden mahdollinen panos on tunnustettava ja sitä on kannustettava. Oikein käytettynä uudet tuotantotavat tarjoavat hyvien työskentelyolosuhteiden säilyttämisen lisäksi aivan yhtä paljon työllistymismahdollisuuksia kuin vanhat, runsaasti hiilidioksidipäästöjä aiheuttavat tuotantotavat.

5.11 Kaikki nämä toimenpiteet on otettava käyttöön ja niitä on sovellettava ponnekkaasti Euroopan unionissa, jotta voidaan vähentää yleensä fossiilisten polttoaineiden ja erityisesti öljyn kysyntää. Niitä on myös edistettävä yhdessä muiden kumppanien kanssa kehittyneissä maissa ja yhä enemmän myös nousevan talouden maissa ja kehitysmaissa.

5.12 Nousevan talouden maat ja kehitysmaat voivat itse kehittyä niukkoja hiilidioksidipäästöjä aiheuttavan talouden innovoijiksi ja edelläkävijöiksi. Tätä kehitystä olisikin kannustettava aktiivisesti. Kauppapolitiikkaa ei koskaan tulisi käyttää vanhemman, hiilidioksidipäästöjä ajatellen tehottomamman teollisuuden suojelemiseen missään maailmassa.

6. Öljy- ja kaasuteollisuuden sopeutuminen

6.1 Koska maailmantalous on edelleen riippuvainen öljystä, öljyteollisuuden on tehtävä työtä kyseisen tarpeen tyydyttämiseksi. Toiminnan jatkaminen entiseen malliin ei kuitenkaan olisi öljyteollisuudelta riittävä reagointitapa. On useita aloja, joilla öljyteollisuuden voidaan ja täytyy odottaa helpottavan siirtymistä niukkahiiliseen talouteen:

— On tunnustettava, että maailmantalouden on ryhdyttävä vähentämään fossiilisen öljyn käyttöä tulevina vuosikymmeninä sekä ajattelemaan, toimimaan ja käyttäytymään tämän huomion edellyttämällä tavalla.

— Öljyteollisuuden on jatkettava omasta toiminnastaan aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen vähentämistä.

— Öljyteollisuuden tuotteissa käytettävät fossiiliset polttoaineet on korvattava biomassalla tai muilla hiilidioksidipäästöjä ajatellen neutraaleilla materiaaleilla, aina kun se voidaan toteuttaa kestävällä tavalla.

— Öljyteollisuuden erittäin laajaa tietämystä ja rahoitusresursseja on hyödynnettävä siirtymää koskevien muiden näkökohtien huomioimiseksi sekä hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin kehittämiseksi ja hyödyntämiseksi mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.

— On tehtävä tiivistä yhteistyötä autoteollisuuden kanssa, jotta voidaan nopeuttaa siirtymistä vähän tai ei ollenkaan hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien ajoneuvojen käyttöön.

6.2 Euroopan unionin, jäsenvaltioiden ja muiden maiden hallitusten olisi omalta osaltaan käytävä tiivistä vuoropuhelua globaalin öljyteollisuuden kanssa, jotta voitaisiin päästä yhteisymmärrykseen suunnitelmasta, joka tarvitaan öljynkulutuksen vähentämiseksi, sekä tarjota asianmukaisia kannusteita teollisuuden rohkaisemiseksi (tai tarvittaessa pakottamiseksi) etenemään näiden viiden keskeisen suuntaviivan mukaisesti.

6.3 ETSK toivoo, että teollisuus pyrkisi investoinneillaan entistä ponnekkaammin helpottamaan siirtymistä tilanteeseen, jossa globaali öljynkysyntä on nykyistä alhaisemmalla tasolla, ja vähentämään sitä vastoin panostustaan marginaalisten öljylähteiden kehittämiseen varsinkin silloin, kun niiden hyödyntäminen vahingoittaa jo itsessään vakavasti ympäristöä.

6.4 ETSK katsoo, että biopolttoaineiden kehittäminen (ja erityisesti biomassan käytön lisääminen) on tietyissä rajoissa mahdollista. Tällöin on kuitenkin sovellettava kestävyyskriteereitä, mikä saattaa rajoittaa kyseisen teknologian levittämistä. Biomassan pyrolyysi maanparannusaineeksi soveltuvan puuhiilen (biochar) tuotantoon vaikuttaa lupaavalta ratkaisulta. Sen myötä maaperästä muodostuu hiilinielu. Liikenteessä taas sähkön tai vedyn käyttö tuntuisi paremmalta pitkän aikavälin ratkaisulta. Intensiivistä vuoropuhelua asianomaisten teollisuusalojen kanssa olisi jatkettava, jotta voitaisiin löytää optimaaliset etenemistavat kyseisten siirtymien toteuttamiseksi.

6.5 Öljyn hinnannousun myötä teollisuudella on jo nyt voimakas taloudellinen kannustin parantaa tuotannon ja jalostuksen tehokkuutta ja minimoida kuljetuskustannukset. Polttoaineen laatua käsittelevä direktiivi tarjoaa uuden käyttökelpoisen välineen näiden asioiden sekä biopolttoaineiden käyttöönoton kannustamiseksi.

6.6 Öljytuotteiden verotus on jo nyt valtioille erittäin tärkeä tulolähde, ja sen merkitys voi korostua entisestään kun hiilidioksidipäästölupien huutokauppausta laajennetaan. Osa näistä menettelyistä olisi suunnattava tarvittavien uusien energiateknologioiden kehittämisen tukemiseen. Voitaisiin myös harkita itse öljyteollisuuden kannustamista osallistumaan nykyistä laajemmin siirtymiseen kohti niukasti hiilidioksidipäästöjä aiheuttavaa taloutta tarjoamalla sille verokannusteita tai pääomahelpotuksia tarvittavien investointien yhteydessä.

Bryssel 14. tammikuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) ETSK käsittelee öljyn hintakysymystä tarkemmin tulevassa lausunnossaan (asiakokonaisuus CESE 348/2008), jonka se laatii komission tiedonannosta ”Vastatoimet öljyn hinnannousulle”.