Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisia tavara- ja palveluhankintoja sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta /* KOM/2000/0275 lopull. - COD 2000/0115 */



Virallinen lehti nro 029 E , 30/01/2001 s. 0011 - 00111



Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI julkisia tavara- ja palveluhankintoja sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT Johdanto Vuonna 1996 komissio julkaisi vihreän kirjan "Julkiset hankinnat Euroopan unionissa: tulevaisuuden kysymyksiä" [1], johon saatiin lähes 300 kommenttia talouselämän edustajilta, jäsenvaltioilta ja instituutioilta. [1] KOM (96) 583 lopullinen, 27.11.1996. Analysoituaan nämä vastaukset komissio esitti toimintansa tulevaisuudennäkymät tiedonannossa "Julkiset hankinnat Euroopan unionissa" [2]. Vihreän kirjan myötä käynnistyneen keskustelun pääasiallisena aiheena on tarve yksinkertaistaa oikeudellista kehystä ja mukauttaa se sähköisten välineiden aikakauteen, kuitenkin siten, että perusrakenteen tasapaino säilytetään. Komissio on tunnustanut tarpeen yksinkertaistaa nykyistä oikeudellista kehystä siten, että epäselviä tai monimutkaisia säännöksiä selvennetään lainsäädännöllisin muutoksin tapauksissa, joissa syntyneitä ongelmia ei voida ratkaista tulkinnan avulla. [3]Lisäksi komissio on ilmoittanut kolmen "perinteisen" direktiivin kodifioinnista ja yhdistämiseksi yhdeksi ainoaksi säädökseksi. [2] KOM (98) 143 lopullinen, 11.3.1998. [3] Kohta 2.1.1. Tällä ehdotuksella vastataan näihin tavoitteisiin. Komissio on ilmoittanut ehdotuksesta vuoden 2000 työohjelmassaan [4]. Ehdotus kuuluu komission yksinomaiseen toimivaltaan, kun on kyse sisämarkkinoiden toteuttamiseksi tehtyjen päätösten uudelleen laatimisesta, ja se perustuu EY:n perustamissopimuksen 95 artiklaan. Lisäksi se vastaa Lissabonissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiä, joissa vaaditaan talousuudistuksia sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja saamiseksi täysin toimintakuntoisiksi. [4] KOM (2000) 155, 9.2.2000. Ehdotuksen esittämisen helpottamiseksi ehdotetut muutokset jaetaan kahteen osaan: - direktiivin yksinkertaistaminen - oikeudellisen kehyksen muutokset. Perustelujen jälkeen tarkastellaan artikloja. I. Yksinkertaistaminen - direktiivin uudelleen laatiminen ja selkeyttäminen 1.1. Vihreästä kirjasta "Julkiset hankinnat Euroopan unionissa: tulevaisuuden kysymyksiä" [5] käydyn keskustelun seurauksena ja huolehtiessaan tehtävästään perustamissopimuksen vartijana komissio on todennut joitakin epäjohdonmukaisuuksia kolmen "perinteisen" direktiivin välillä, joita ovat julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annettu direktiivi 92/50/ETY [6], julkisia tavaranhankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteen- sovittamisesta annettu direktiivi 93/36/ETY [7] ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annettu direktiivi 93/37/ETY [8]. Näitä epäjohdonmukaisuuksia ei voida perustella millään erityisominaisuuksilla, joten ne on poistettava. Nämä pyrkimykset ovat osa komission halua selkeyttää lainsäädäntöä, minkä se ilmaisi tiedonannossaan käyttöoikeussopimuksista yhteisön oikeudessa [9], joka ei rajoita mahdollisen lainsäädäntöesityksen antamista erityisesti käyttöoikeussopimuksista. [5] KOM(96) 583 lopullinen, 27.11.1996. [6] EYVL L 209, 24.7.1992 sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/52/EY, 13.10.1997 (EYVL L 328, 28.11.1997). [7] EYVL L 199, 9.8.1993 sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/52/EY, 13.10.1997 (EYVL L 328, 28.11.1997). [8] EYVL L 199, 9.8.1993 sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/52/EY, 13.10.1997 (EYVL L 328, 28.11.1997). [9] Komission tulkitseva tiedonanto käyttöoikeussopimuksista (konsessio) yhteisön oikeudessa (2000/C 121/02), EYVL C 121, 29.4.2000, s. 2. Säädösten yhdenmukaistamiseksi ehdotuksessa saatetaan myös joskus koskemaan kaikkia hankintasopimuksia sellaiset säännökset, jotka eivät erityisestä syystä nykyisin koske kuin tiettyjä hankintasopimuksia (katso esimerkiksi 3 artikla). Lisäksi direktiivien ymmärtäminen ja niiden soveltaminen helpottuu, kun nykyisiä direktiivejä järjestetään uudelleen muuttamatta kuitenkaan niistä johtuvia oikeudellisia velvoitteita. Ehdotettu yksinkertaistaminen käsittää siis epäjohdonmukaisuuksien poistamisen ja nykyisten säädösten uudelleen ryhmittelyn. [10] [10] Tiedonannon 2.1.3 kohta (KOM (1998) 143 lopullinen). 1.2. Tässä ehdotuksessa tavaroita, rakennusurakoita ja palveluja koskevat hankintasopimukset on sisällytetty yhteen ainoaan säädökseen. Näin voidaan samaan aikaan muuttaa ja yksinkertaistaa "perinteisiä" direktiivejä sekä yhdistää ne yhdeksi säädökseksi. Toisaalta tämä lähestymistapa helpottaa yhdenmukaisuuden säilyttämistä lainsäädäntömenettelyn aikana ja toisaalta se tarjoaa myös todellisia etuja käyttäjille. Jos direktiivit on saatettava osaksi kansallisia lainsäädäntöjä, sekä taloudelliset toimijat että hankintaviranomaiset viittaavat usein direktiivien säännöksiin, erityisesti kansallisten säädöksen tulkinnassa. Sen sijaan, että viitataan suurelta osin samoja asioita käsitteleviin erillisiin säädöksiin, joissa on 35 artiklaa (tavaranhankinnat), 37 artiklaa (rakennusurakat) ja 45 artiklaa (palveluhankinnat), käytettävissä on yksi ainoa rakenteellisesti selkeä säädös, jossa on 82 artiklaa. Artiklojen vähentäminen on mahdollista näissä kolmessa direktiivissä olevien täysin samanlaisten säännösten ansiosta. Alueiden komitea on antanut lausunnossaan [11] vuoden 1998 tiedonannosta tällaiselle ehdotukselle täyden tukensa ja todennut, että paikallisten ja alueellisten viranomaisten työ helpottuu huomattavasti. [11] Alueiden komitea 108/98 lopullinen, 16. ja 17.9.1998. Monet jäsenvaltiot ovat lisäksi ottaneet kansallisella tasolla saman lähestymistavan käyttöön ja saattaneet direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä yhtenä ainoana säädöksenä. Joka tapauksessa kolmen direktiivin yhdistäminen yhdeksi ei sinänsä sisällä velvoitteita niiden saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. 1.3. Rakenteen osalta ehdotetun direktiivin säännökset on ryhmitelty uudelleen kuuteen osastoon, jotka ovat määritelmät, julkisiin hankintasopimuksiin sovellettavat erityissäännökset, yksin- tai erityisoikeuksien myöntäminen, palvelujen alan suunnittelukilpailuihin sovellettavat säännöt, säännöt käyttöoikeuksien alalla ja loppusäännökset. Säännöksiä on näissä osastoissa ja varsinkin toisessa osastossa olevien julkisiin hankintoihin sovellettavien erityissäännösten osalta ryhmitelty uudelleen siten, että ne noudattavat loogisesti hankintamenettelyn kulkua alkaen periaatteista ja soveltamisalasta. Direktiiviin on lisätty lukuja ja jaksoja, jotta sitä olisi helpompi lukea. Lisäksi jokaisen luvun ja jakson sekä artiklan alkuun on lisätty otsikko, joka nopeuttaa etsittävien säännösten hakua. 1.4. Muilla huomattavammilla muutoksilla pyritään myös yksinkertaistamiseen, erityisesti kynnysarvojen yksinkertaistamiseen. Muutokset on selostettu yksityiskohtaisesti näiden perustelujen toisessa osassa. II. Sisältömuutokset 1. Johdanto 1.1. Tietoyhteiskunnan syntyminen, valtion asteittainen vetäytyminen tietyistä taloudellisista toiminnoista ja tiukentunut budjettikuri ovat saaneet komission ehdottamaan muutoksia nykyiseen oikeudelliseen kehykseen. Muutosten päämäärä on kolmiosainen: uudenaikaistaminen, yksinkertaistaminen ja joustavuus; nykyaikaistamisessa otetaan huomioon uudet tekniikat ja taloudellisen ympäristön muutokset, yksinkertaistamisella kevennetään joskus liian yksityiskohtaisia ja monimutkaisia sääntöjä ja joustavuudella vastataan kritiikkiin liian jäykistä menettelyistä, jotka eivät enää vastaa ostajina toimivien viranomaisten tarpeisiin. 1.2. Komission on nimennyt seitsemän aihealuetta, joilla on syytä ehdottaa huomattavia muutoksia. Ne ovat: - sähköisten hankintamekanismien käyttöönotto ja niiden vaikutukset tarjousmenettelyyn kuluvan ajan lyhenemiseen (2 kohta) - uuden vaihtoehdon käyttöönotto neuvottelumenettelyssä, jonka avulla hankintaviranomaiset ja eri ehdokkaat voivat käydä erityisen monitahoisissa hankinnoissa "vuoropuhelua" siten, että samalla taataan kilpailuttaminen ja yhdenvertainen kohtelu (3 kohta) - julkisille hankintayksiköille annetaan mahdollisuus tehdä puitesopimuksia, joiden kaikkia ehtoja ei ole vielä vahvistettu ja joiden perusteella hankintasopimuksia voidaan tehdä tarvitsematta soveltaa jokaiseen direktiivin kaikkia velvoitteita (4 kohta) - teknisiä erittelyjä koskevien säännösten selkeyttäminen, jolla taataan todellinen kilpailu saamalla mahdollisimman suuri joukko tarjoajia ja eritoten innovatiivisia yrityksiä osallistumaan (5 kohta) - sopimuksen tekoperusteita ja valintaperusteita koskevien säännösten vahvistaminen (6 kohta) - kynnysarvojen yksinkertaistaminen (7 kohta). - yhteisen hankintasanaston käyttöönotto (8 kohta). Koska komissio on ehdottanut muutoksia vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamista annettuun julkisten palvelujen direktiiviin 93/38/ETY [12] ja erityisesti sen soveltamisalaa koskevia muutoksia tiettyjen alojen asteittaisen vapauttamisen takia, olisi lisäksi muutettava myös "klassisten" direktiivien tiettyjä säännöksiä (9 kohta). [12] EYVL L 199, 9.8.1993 sellaisena kuin se on muutettuna 30 päivänä toukokuuta 1994 annetulla direktiivillä 94/22/EY (EYVL L 164, 30.6.1994) ja 16 päivänä helmikuuta 1998 annetulla direktiivillä 98/4/EY (EYVL L 101, 1.4.1998). Lisäksi tämän direktiivin säännöksillä on tarkoitus helpottaa perustamissopimuksen määräysten ja periaatteiden täytäntöönpanoa. Direktiivin noudattamatta jättämistä voidaan joissakin tapauksissa pitää perustamissopimuksen määräysten ja periaatteiden rikkomisena. 2. Sähköisten ostomekanismien käyttöönotto 2.1. Uusien tieto- ja viestintätekniikkojen kehittyminen tarjoaa lupaavia mahdollisuuksia tehokkuuden ja avoimuuden lisäämiseksi sekä julkisten hankintojen avaamiseksi. Euroopan unionin julkisista hankinnoista 11 päivänä maaliskuuta 1998 antamassaan tiedonannossa komissio asetti itselleen erityisen kunnianhimoisen tavoitteen: 25 prosenttia kaikista tehdyistä hankintasopimuksista tehdään sähköisessä muodossa ennen vuoden 2003 loppua. Tätä varten komissio on kutsunut kaikkia asiasta kiinnostuneita toimijoita kehittämään tällaista järjestelmää. Tätä suuntausta tuetaan monissa, mm. Euroopan parlamentilta ja alueiden komitealta tulleissa panoksissa ja reaktioissa. Se näkyy myös Lissabonissa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä, joissa se pyytää komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita "toteuttamaan tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että yhteisön hankinnat ja julkiset hankinnat voidaan tehdä sähköisesti vuoteen 2003 mennessä" [13]. [13] Katso päätelmien 17 kohdan neljäs luetelmakohta. Julkisia hankintoja koskevassa nykyisessä lainsäädännössä tarjous on tietyin edellytyksin mahdollista jättää sähköisesti. On kuitenkin menettelyjä, joissa sähköisten viestinten käyttämistä ei mainita (esim. ilmoitusten toimittamisessa) tai se ei ole luvallista (esim. nopeutetussa menettelyssä). Lisäksi tämä mahdollisuus on nykytilanteessa jätetty jäsenvaltioille, joilla on valtuudet sallia muidenkin tapojen käyttämisen kuin suoran tai postitse lähettämisen. Ehdotuksella pyritään sallimaan se, että tulevaisuudessa jokainen yksikkö voi päättää sähköisten tapojen käyttämisestä ja muiden tapojen poissulkemisesta. 2.2. Saatetaan esittää epäilyjä, että jotkin yritykset voivat joutua näin syrjään sähköisessä muodossa tehdyistä julkisista hankinnoista, koska niiden tietotekniikan taso ei ole riittävä, mutta tämän tilanteen on määrä kehittyä nopeasti. Näin ollen siirtymäkausi, jonka aikana olisi samanaikaisesti käytettävä perinteisiä tapoja, ei näytä tarpeelliselta, varsinkin kun yrityksillä on tosiasiassa tämän ehdotuksen hyväksymiseen ja täytäntöönpanoon kuluvasta ajasta johtuva siirtymäkausi. Sähköisten tapojen käytön salliminen julkisten hankintojen alalla edellyttää muun muassa sitä, että niiden käyttö viestinnässä ja tiedonvaihdossa saa yhtäläisen aseman perinteisempien tapojen kanssa, jotta sähköisten tapojen käytön lisääntymistä tulevaisuudessa edistettäisiin. 2.3. Sähköisten hankintajärjestelmien pitäisi tuottaa merkittävää ajansäästöä menettelyn kulussa. Sähköisessä muodossa lähettämisellä voidaan lyhentää virallisten julkaisujen toimistoon toimittamisessa ja virallisessa lehdessä julkaisemisessa tällä hetkellä tarvittavaa 12 päivän aikaa, lukuun ottamatta nopeutettuja menettelyjä. Julkaisemiseen kuluvaa enimmäisaikaa voidaan näin lyhentää 12 päivästä 5 päivään. 2.4. Sähköisen keinojen käyttöönotto on myös tuonut esiin ongelman, joka voi johtua sellaisten lakien antamisesta, joissa määrätään tiettyjen tekniikoiden, kuten TED-tietopankin, käyttämisestä. Koska käytetyt tekniikat kehittyvät nopeasti, tällainen nimenomainen viittaus lainsäädäntöön edellyttää säännöllistä ajan tasalle saattamista. Näiden lainsäädännön soveltamisessa esiintyvien ongelmien poistamiseksi tässä ehdotuksessa ei enää ole mainintaa mistään tietyistä julkaisemiskeinoista direktiivin tekstissä. Säännökset julkaisemista koskevista yksityiskohtaisemmista teknisistä erittelyistä on ryhmitelty uudelleen uuteen liitteeseen (liite VIII). Jotta näitä säännöksiä voitaisiin mukauttaa nopeammin tekniseen kehitykseen, ehdotetaan, että toimivalta muuttaa tätä liitettä sen mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen annettaisiin komissiolle, jota avustaisi 76 artiklan komitea. 3. Hankintaviranomaisen ja ehdokkaiden välisen vuoropuhelun mahdollistavan uuden joustavuuden käyttöönotto 3.1. Edellä mainitussa tiedonannossaan [14] komissio toteaa, että "poikkeuksellisen monitahoisilla ja jatkuvasti kehittyvillä markkinoilla, kuten korkean teknologian aloilla, toimivat ostajat tuntevat tarpeensa, mutta eivät etukäteen tiedä, mikä on heille paras tekninen ratkaisu. Sen vuoksi kyseisissä tapauksissa on tarpeen keskustella sopimuksesta ja neuvotella ostajien ja tavarantoimittajien kesken. Mutta "perinteisissä" direktiiveissä (93/36/ETY tavaranhankinnat, 93/37/ETY rakennusurakat ja 92/50/ETY palvelut) säädetyt yleisesti sovellettavat menettelytavat jättävät vain hyvin pienen mahdollisuuden vuoropuhelulle tarjouskilpailun aikana, minkä vuoksi niitä pidetään liian jäykkinä tämänlaisissa tilanteissa." [14] Katso alaviite 2. 3.2. On huomattava, että yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön nojalla tällainen vuoropuhelu ei ole sallittua nykyisissä avoimissa ja rajoitetuissa menettelyissä. Lisäksi nykyisten säännökset sellaisen neuvottelumenettelyn käytöstä, johon liittyy ennakkoilmoituksen julkaiseminen, koskevat vain poikkeustilanteita, ja niitä on yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tulkittava tiukasti. Nykyiset säännöt eivät näin ollen anna tätä mahdollisuutta. 3.3. Jotkut hankinnat voivat olla erityisen monitahoisia; hankintaviranomaiset eivät pysty puolueettomasti määrittämään, mitkä ratkaisut - olivat ne sitten teknisiä, oikeudellisia tai taloudellisia - täyttäisivät parhaiten niiden tarpeet. Hankintaviranomaiset voivat myös haluta, että innovatiiviset ratkaisut sallitaan, tai ne voivat olla puolueettomasti kykenemättömiä arvioimaan, millaisia teknisiä tai taloudellisia ratkaisuja sopimus voi tarjota. Näin on esimerkiksi siinä tapauksessa, että hankintaviranomainen ei puolueettomasti pysty arvioimaan etukäteen, tarkoittaako taloudellisesti edullisin ratkaisu viranomaisten rahoitusta, riskinjakomallia vai täysin yksityisen sektorin hallinnoimaa ratkaisua. Alueiden komitea on nimennyt lausunnossaan esimerkkinä myös terveydenhuollon alan hankintasopimukset (kirurgiset laitteet, kuvantaminen). 3.4. Hankintaviranomaisilla on tietenkin tällaisissa tilanteissa tiettyjä keinoja käytössään; ne voivat nykyisten direktiivien nojalla käydä "teknistä vuoropuhelua", jota seuraa "tavanomainen" tarjouskilpailumenettely, tai tehdä palveluhankintaa koskevan sopimuksen, jota seuraa tavaranhankintaa koskeva sopimus, taikka järjestää suunnittelukilpailun, jota seuraa palvelu- tai tavaranhankintaa tai rakennusurakkaa koskevan sopimuksen tekeminen. Nämä mahdollisuudet eivät kuitenkaan aina riitä, kuten vihreää kirjaa [15] seuranneessa keskustelussa todettiin ja kuten Euroopan parlamentti korosti direktiivin 97/52/EY [16] ja 98/4/EY [17] hyväksymismenettelyn aikana. Teknisen vuoropuhelun vaihtoehdossa yritys, joka auttaa hankintaviranomaista määrittämään erittelyt käymällä "teknistä vuoropuhelua" sen kanssa, ei voi osallistua näihin erittelyihin perustuvaan tarjouskilpailumenettelyn jatkoon sikäli, kuin tämä olisi terveen kilpailun vastaista, kuten direktiivin 97/52/EY johdanto-osan 10 perustelukappaleessa [18] todetaan. Jaettujen markkinoiden vaihtoehdossa (tutkimussopimus tai suunnittelukilpailu) sama yritys ei myöskään saa sekä suunnitella että toteuttaa hanketta. [15] Katso alaviite 1. [16] Julkisia palveluhankintoja, julkisia tavaranhankintoja ja julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annettujen direktiivien 92/50/ETY, 93/36/ETY ja 93/37/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/52/EY, EYVL L 328, 28.11.1997. [17] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/4/EY, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetun direktiivin 93/38/ETY muuttamisesta, EYVL L 101, 1.4.1998. [18] "hankintaviranomaiset saavat pyytää tai ottaa yritykseltä neuvoja, joita voitaisiin käyttää eritelmien laatimiseen tietyssä hankinnassa ainoastaan edellyttäen, että näillä neuvoilla ei aiheuteta kilpailun rajoittumista". 3.5. Kyseenalaistamatta olemassa olevia mahdollisuuksia näyttää tarpeellista ottaa käyttöön säännöksiä, jotka mahdollistavat vuoropuhelun käymisen yhdessä ainoassa tarjouskilpailumenettelyssä, joka johtaa hankintasopimuksen toteutumiseen; siinä olisi oltava vaihe, jonka aikana erittelyt laadittaisiin valittujen osanottajien kanssa käytävän neuvottelun perusteella, minkä jälkeen neuvotteluun osallistuneet jättäisivät tarjouksen, ja lopulta sopimus myönnettäisiin parhaan tarjouksen tekijälle. 3.6. Yksityiskohtaisten sääntöjen valinnassa osalta poikkeaa komission tiedonannossaan tekemistä johtopäätöksistä. Komissio oli sitoutunut muuttamaan nykyisiä direktiivejä, "millä saataisiin aikaan menettelyjen suurempi joustavuus ja jotta niiden aikana käytävät neuvottelut eivät enää olisi poikkeuksellisia. Komissio ehdottaa "avoimen" ja "rajoitetun" menettelyn lisäksi uutta yleisesti sovellettavaa menettelytapaa, "kilpailevaa neuvottelumenettelyä", jolla korvattaisiin nykyinen neuvottelumenettely, johon sisältyy ilmoituksen julkaiseminen. Edellytykset, joiden puitteissa hankintaviranomaiset voivat käyttää kyseistä menettelytapaa, sekä menettelyn kulku on tarkennettava ottaen erityisesti huomioon avoimuuden ja yhdenvertaisuuden periaatteet." Toteutettujen kuulemisten tuloksena onkin katsottu sopivammaksi olla ottamatta käyttöön täysin uutta menettelyä; neuvottelumenettelyä, johon liittyy ennakkoilmoitus, laajennetaan säännöissä koskemaan näitä tapauksia. Näin vältetään menettelyjen lisääntyminen. 3.7. Koska on olemassa riski yhden ehdokkaan suosimisesta, yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden yleiset periaatteet voidaan säilyttää ainoastaan siten, että vuoropuhelun kululla on asianmukaiset puitteet aina hankintasopimuksen myöntämiseen asti. 3.8. Tässä uudessa vaihtoehdossa neuvottelumenettely sujuisi käytännössä seuraavalla tavalla: Hankintaviranomainen julkaisee ilmoituksen, jossa kiinnostuneita pyydetään osallistumaan ja jossa se määrittelee tavoitteet, jotka se haluaa saavuttaa. Se ilmoittaa myös laadulliset valintaperusteet ja sopimuksen tekoperusteet. Nämä perusteet pysyvät muuttumattomina koko menettelyn ajan. Hankintaviranomaisella on tämän jälkeen kaksi mahdollisuutta: se voi a) joko päättää, että se haluaa saada ainoastaan ehdokkaiden henkilökohtaista asemaa sekä niiden teknistä, taloudellista ja rahoituksellista suorituskykyä koskevat asiakirjat. Laadullisten valintaperusteiden on oltava asianmukaiset ja suhteessa kyseessä olevan sopimuksen kohteeseen. b) tai päättää, että asiakirjoihin on liitettävä "ratkaisuluonnos" eli alustava ilmaisu siitä, minkätyyppistä ratkaisua ehdokas aikoo ehdottaa hankintaviranomaisen tarpeiden ja vaatimusten täyttämiseksi. Ehdokkailta voidaan myös pyytää arviota ratkaisuluonnoksen toteuttamisen aiheuttamista kustannuksista. Hankintaviranomaisen on ilmoituksessa mainittava, onko se valinnut vaihtoehdon a vai b. Saatuaan ehdokkuushakemukset hankintaviranomainen valitsee neuvotteluun osallistujat. Valinta tehdään etukäteen vahvistettuja laadullisia valintaperusteita noudattaen (taloudellinen, tekninen ja rahoituksellinen suorituskyky sen jälkeen, kun ehdokkaan henkilökohtaista asemaa koskevat tiedot on tarkistettu tavanomaiseen tapaan). Seuraava valinnainen vaihe on mahdollinen: valittuaan ehdokkaat laatuun perustuvassa valintamenettelyssä senkaltaisten tietojen perusteella kuin edellä kohdassa a on mainittu hankintaviranomainen voi pyytää ehdokkaita esittämään "ratkaisuluonnoksen", joka muodostaa tulevan neuvottelujen perustan. Kaikissa tapauksissa hankintaviranomainen siis kuulee valittuja osanottajia tarkastellakseen, millä tavalla sen tarpeet voidaan parhaiten tyydyttää. Jotta toimialan ilmaisema aiheellinen huoli ideoiden anastamisesta voitaisiin ottaa huomioon, on täsmennetty, että hankintaviranomainen ei paljasta näissä kuulemisissa kellekään ehdokkaalle toisen ehdokkaan esittämiä ratkaisuja eikä mitään muuta luottamuksellista tietoa. Heti neuvottelun jälkeen hankintaviranomainen päättää lopullisista teknisistä eritelmistä valitsemalla joko yhden osanottajien esittämistä ratkaisuista tai useamman esitetyn ratkaisun yhdistelmän. On lisäksi itsestään selvää, että hankintaviranomaisen on näin tehdessään noudatettava teollis- ja tekijänoikeuksien suojasta annettua lainsäädäntöä. Kun tähän vaiheeseen on päästy, hankintaviranomainen pyytää osanottajia jättämään tarjouksen. Hankintaviranomaisen on pyydettävä tarjoukset vähintään kolmelta neuvottelun osanottajalta, edellyttäen, että laadulliset valintaperusteet täyttäviä ehdokkaita on tarpeeksi. Määrän mahdollinen rajaaminen on tehtävä laadullisia valintaperusteita noudattaen. Tarjouksia tarkastellaan sopimuksen myöntämisperusteita noudattaen, ja sopimus tehdään ilman neuvottelumahdollisuutta. 4. Joustavampien hankintatekniikoiden käyttöönotto puitesopimusten avulla 4.1. Edellä (2.1.2.3 kohdassa) mainitussa tiedonannossaan komissio on ilmaissut tarpeen muuttaa direktiivejä sellaisten hankintatekniikoiden käytön mahdollistamiseksi, joiden avulla ostajat hyötyvät tuotteiden ja hintojen kehittymisestä. Komissio totesi, että jatkuvasti kehittyvillä markkinoilla, kuten tietotekniikan alan tuotteiden ja palvelujen markkinoilla, on vaikea perustella taloudelliselta kannalta, miksi julkisten hankintayksiköiden pitäisi sitoutua kiinteisiin hintoihin ja ehtoihin. Julkisilla ostajilla on yhä enemmän tarve tehdä pitkän ajan ostoja. Sen vuoksi kyseisen tyyppisten hankintojen on oltava riittävän joustavia olennaisilta kohdiltaan. Puitesopimukset vastaavat tähän vaatimukseen. Puitesopimukset eivät ole direktiiveissä tarkoitettuja julkisia hankintoja koskevia sopimuksia; ne eivät ole sopimuksia siltä osin, että kaikkia ehtoja ei ole vahvistettu eikä niitä voi siis toteuttaa sopimuksen tapaan. Sitä vastoin sopimukset, joissa on mukana useita taloudellisia toimijoita, kuten laajalti käytössä olevat tilaukseen perustuvat sopimukset, ovat direktiivien tarkoittamia julkisia hankintoja koskevia sopimuksia (katso 1 artiklan 12 kohta); ne on tehtävä direktiivien säännösten mukaisesti, jos ne ylittävät kynnysarvot. 4.2. Puitesopimuksia käytetään toistuvissa hankinnoissa sellaisten taloudellisten toimijoiden valitsemiseksi, jotka tarpeen tullen pystyvät vastaamaan ostajan tarpeisiin. Tällainen hankintaviranomaisen ja taloudellisten toimijoiden välinen sopimusmuoto ei mahdollista tällä hetkellä sitä, että hankintaviranomaisen ei tarvitsisi noudattaa direktiivissä säädettyjä menettelyjä jokaisen tilauksen perusteella tehdyn hankintasopimuksen osalta, jos sopimuksen arvo ylittää kynnysarvot. Puitesopimusten lisääntyvä käytön takia komissio on mainitussa julkisia hankintoja koskevassa tiedonannossaan [19] todennut olevan tarpeellista, että tällaisiin sopimuksiin perustuvat hankinnat voitaisiin tietyin edellytyksin vapauttaa direktiivissä säädettyjen tavanomaisten menettelyjen soveltamisesta. Puitesopimusten avulla hankintoja voidaan tehdä paremmissa olosuhteissa tiettyjen tuotteiden ja palvelujen markkinoilla tapahtuva jatkuva kehitys huomioon ottaen ja sen lisäksi vältetään menettelyjen toistaminen jokaisessa toistuvassa hankinnassa. [19] Katso alaviite 2. Näin hankintaviranomaisten ei tarvitsisi soveltaa direktiivissä säädettyjä tavanomaisia menettelyjä jokaiseen puitesopimuksen perusteella tehtyyn hankintaan. 4.3. Tämän mahdollisuuden käyttämisellä on kaksi ehtoa: - itse puitesopimus on tehtävä direktiivin mukaisesti. Toisin sanoen hankintaviranomaisen, joka haluaa hyödyntää tätä mahdollisuutta, on julkaistava ilmoitus, sovellettava laadullisia valintaperusteita direktiivin mukaisesti ja tehtävä puitesopimus - useiden tarjoajien kanssa - etukäteen ilmoitettuja objektiivisia perusteita noudattaen. - puitesopimukseen perustuvat hankintasopimukset on tehtävä sellaisten säännösten mukaisesti, joiden tarkoituksena on taata yhdenvertaisen kohtelun toteutuminen tarjoajan valinnassa. Näistä säännöksistä on tehty uusi artikla (32 artikla). Valinta tehdään sen jälkeen, kun puitesopimuksen sopimuspuolina oleville taloudellisille toimijoille on esitetty tarjouskilpailukutsu. 4.4. Kun hankintaviranomaisen on suoritettava hankinta, se kuulee niitä puitesopimuksen osapuolina olevia taloudellisia toimijoita, jotka pystyvät vastaamaan sen tarpeisiin; taloudelliset toimijat jättävät täsmälliset tarjoukset, joiden mukaan alkuperäinen tarjous voidaan mukauttaa markkinoilla tapahtuneisiin muutoksiin, kuten tekniikan vanhentumiseen tai merkittäviin hintojen muutoksiin. 4.5. Tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun takaavat säännökset ovat puitteina yksityiskohtaisille säännöille. 4.6. Puitesopimukset eivät sulje markkinoita kilpailulta eivätkä uusilta markkinoille tulijoilta. Hankintaviranomaiset ovat edelleen vapaita käynnistämään uuden menettelyn julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekemiseksi, jos ne haluavat saada hankinnalleen paremmat ehdot. On syytä lisäksi painottaa, että mikään ei estä tällä hetkellä hankintaviranomaisia tekemästä sopimusta yhden taloudellisen toimijan kanssa useiksi vuosiksi. Näin ollen hankintaviranomaisen voi kannattaa käyttää puitesopimusta niiden henkisten suoritteiden osalta, joita se tarvitsee määrättynä aikana (esimerkiksi tekninen apu), mutta joista se ei tiedä milloin niitä tarvitaan eikä sitä, kuinka laaja suoritettava tehtävä on. Tarpeen ilmetessä hankintaviranomainen kuulee yksinkertaistetulla menettelyllä kaikkia puitesopimuksen sopimuspuolia ja voi myöntää hankintasopimuksen parhaan tarjouksen tehneelle. Lisäksi ehdotus sisältää kilpailulle aiheutuvia haittoja koskevan lausekkeen (mm. yhteisymmärrykseen perustuvien järjestelyjen riski), ja todellisen kilpailun takaamiseksi puitesopimusten kesto rajataan periaatteessa kolmeen vuoteen. On itsestään selvää, että tällainen hankintatekniikka ei vaikuta perustamissopimuksen kilpailua koskevien sääntöjen soveltamiseen. 5. Tekniset erittelyt 5.1. Tällä hetkellä teknisiin erittelyihin [20] sovellettavien säännösten tavoitteena on velvoittaa julkisen sektorin ostajat käyttämään tiettyjä tyhjentävästi lueteltuja asiakirjoja teknisten erittelyjen määrittelemisessä tarkoituksena välttää jonkun taloudellisen toimijan tai kansallisen tuotannon suosiminen. Näiden asiakirjojen ominaisuuksiin kuuluu, että ne ovat toisaalta tunnettuja, avoimia ja kaikkien saatavilla ja toisaalta mahdollisuuksien mukaan Euroopan tai kansainvälisellä tasolla yhdenmukaistettuja erittelyjä. Näitä asiakirjoja ovat ensinnäkin standardi, mieluiten eurooppalainen, kansainvälinen tai viime kädessä kansallinen standardi. Muita alakohtaisempia asiakirjoja (eritoten rakennusalan tuotteiden osalta eurooppalainen tekninen hyväksyntä, kuten direktiivissä 89/106/ETY säädetään) on myös hyväksytty mahdollisiksi viiteasiakirjoiksi. [20] Julkisia tavarahankintoja (93/36/ETY), julkisia rakennusurakoita (93/37/ETY) ja julkisia palveluhankintoja (92/50/ETY) koskevissa direktiiveissä on vastaavia säännöksiä yhteisistä teknisistä määräyksistä. "Julkisten palvelujen" direktiivi (93/38/ETY) sisältää olennaisilta osin vastaavia säännöksiä. Direktiivien näiden säännösten soveltaminen on johtanut joissakin tapauksissa tilanteeseen, jossa standardia on pidetty tosiasiallisesti pakollisena asiakirjana; näiden säännösten voidaan näin ollen nähdä rajoittavan ostajan valintaa standardin mukaisia tuotteita hankittaessa. Tällainen tulkinta ei ole käsitteen "viite" mukainen, sillä sen mukaan muita ratkaisuja voidaan verrata standardin tarjoamaan ratkaisuun. Lisäksi se johtaa standardoitujen teknisten ratkaisujen suosimiseen muiden ratkaisujen ja uusien tekniikoiden kustannuksella. Joillakin aloilla tuttu nopea tekninen vanhentuminen yhdessä sen tulkinnan kanssa, että standardi on tosiasiallisesti pakollinen, on erityisen vahingollista, sillä standardi on jo luonteensa mukaisesti teknistä kehitystä jäljessä (esimerkkinä tietotekniikka). 5.2. Näissä olosuhteissa näyttää tarpeelliselta yksinkertaistaa näitä säännöksiä, toisaalta selkiyttämällä viittausta koskevan velvoitteen laajuutta ja toisaalta rajoittamalla erityissäännöksiin viittaamista sellaisilla aloilla kuin televiestintä ja rakentaminen, jotka lisäävät nykyisten asiakirjojen monimutkaisuutta. Nämä muutokset suosivat myös lähestymistapaa, jolla taataan todellinen kilpailu saamalla mahdollisimman suuri joukko tarjoajia ja eritoten innovatiivisia yrityksiä osallistumaan. Suunnitellut muutokset koskevat kaikkia tavaroiden, rakennusurakoiden ja palvelujen hankintoja, jotka kuuluvat ns. "perinteisten" direktiivien että julkisten palvelujen direktiivin soveltamisalaan. Näin taataan myös säädösten samanlaisuus, joka tukee yksinkertaistamispyrkimyksiä. Näiden muutosten avulla julkiset hankintayksiköt voivat määritellä vaatimuksensa myös suorituskyvyn mukaan ja säilyttää samalla Euroopan laajuista standardointia koskevan säännöstön, sillä viittaaminen standardeihin on aina mahdollinen vaihtoehto. 6. Sopimuksen myöntämisperusteita ja valintaperusteita koskevien säännösten vahvistaminen 6.1. Sopimuksen myöntämisperusteita koskevissa nykyisissä säännöksissä (direktiivin 92/50/ETY 36 artiklan 2 kohdassa, direktiivin 93/36/ETY 26 artiklan 2 kohdassa ja direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 2 kohdassa) säädetään, että nämä perusteet on lueteltava ilmoituksessa hankintasopimuksesta tai tarjouseritelmässä "mahdollisuuksien mukaan" alenevassa järjestyksessä sen merkityksen mukaan, jonka hankintaviranomainen niille antaa. Tämä säännös ei ole kovinkaan sitova maininnan "alenevassa järjestyksessä" osalta. Siitä seuraavan velvoitteen soveltamisalan selkeyttäminen on siis tarpeellista. 6.2 Lisäksi komission yksiköt ovat todenneet, että hankintaviranomaisilla on valitusten tutkinnassa kuten myös sopimuksen myöntämisperusteiden alenevaa tärkeysjärjestystä laadittaessa ja ilmoitettaessa edelleen huomattava harkintavara sopimuksen myöntämishetkellä. Kun hankintaviranomainen ilmoittaa pelkästään alenevan tärkeysjärjestyksen, sillä on edelleen mahdollisuus antaa arviointihetkellä perusteille tietty painotus ja näin ollen suhteellinen arvo, jota tarjoajat eivät tunne. Avoimuuden puutteen seurauksena voi olla se, että jotkut hankintaviranomaiset antava ennalta arvaamattoman merkityksen yhdelle tai useammalle perusteelle, jopa tarjousten avaamisen jälkeen, mikä suosii jotain niistä. Kahdesta perusteesta tärkeysjärjestys voi siis johtaa siihen, että ensimmäinen peruste voi saada 90 prosentin tai 51 prosentin suhteellisen arvon toiseen perusteeseen nähden. Koska puuttuu yleinen sääntö, joka velvoittaisi ilmoittamaan perusteiden suhteellisen painotuksen heti menettelyn alussa, hankintaviranomaisen lopullista valintaa on vaikea valvoa. On siis tunnustettava, että näiden yleisten sääntöjen puuttuessa tarjouskilpailumenettelyn kriittisessä vaiheessa hankintamenettelyn aikaisempia vaiheita sääntelevien sääntöjen hyöty menetetään. Kaikilla näillä säännöillä on tavoitteena taata tarjoajien oikeuksien ja eritoten yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteiden noudattaminen. Direktiiviä on näin ollen muutettava siten, että lisätään velvoite mainita ilmoituksessa hankintasopimuksesta tai tarjouseritelmässä kunkin perusteen suhteellinen painotus. Se voidaan ilmoittaa eri muodoissa (mm. prosentteina tai suhteellisena osuutena toisesta perusteesta), ja tietyn joustavuuden säilyttämiseksi se voidaan ilmaista myös suuruusluokkana, johon kullekin perusteelle annetun arvon on sijoituttava. 6.3 Perusteiden suhteellista painotusta ei ole kuinkaan aina mahdollista ilmoittaa jo ilmoituksessa hankintasopimuksesta. Tämä voi olla erityisen vaikeaa monitahoisten hankintasopimusten tapauksessa. Säännöksissä on siis annettava mahdollisuus poiketa edellä mainitusta velvoitteesta. Toisaalta on syytä valvoa, että kaikki tarjoajat tuntevat painotuksen tarjouksiaan valmistellessaan. Näin ollen on säädetty poikkeuksesta, joka sallii, että suhteellinen painotus ilmoitetaan viimeistään tarjouspyynnössä (rajoitetuissa ja neuvottelumenettelyissä) tai vuoropuhelukutsussa (monitahoisia hankintoja koskevissa neuvottelumenettelyissä). Muissa tapauksissa - avoimissa menettelyissä - se, että painotusta ei ilmoiteta heti menettelyn alussa, voi johtaa menettelyn mitätöimiseen. 6.4. Tarjoajien valinnan osalta ehdotuksessa tarkennetaan lainsäädännöllisiä puitteita kahdelta osin: - Toisaalta ehdotuksessa lisätään keinoja järjestäytyneen rikollisuuden, lahjonnan ja petosten torjumiseksi ottamalla käyttöön velvoite, jonka mukaan hankintaviranomaisen on suljettava tarjouskilpailusta pois tarjoaja, joka on tuomittu lainvoimaisella tuomiolla järjestäytyneeseen rikollisuuteen, lahjontaan tai petokseen liittyvästä rikkomuksesta. Tämä ehdotus on seurausta Tampereen huippukokouksen päätelmistä, toimintasuunnitelmasta järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemiseksi ja komission vuonna 1997 unionin lahjonnantorjuntapolitiikasta antamasta tiedonannosta [21]. [21] KOM(97) 192 lopullinen, 21.5.1997. - Toisaalta rajoitetuissa ja neuvottelumenettelyissä otetaan käyttöön velvoite, että niiden ehdokkaiden lukumäärää, joilta pyydetään tarjous, saa rajoittaa ainoastaan etukäteen ilmoitettuja objektiivisia perusteita noudattamalla. Tämä korvaa nykyisissä säädöksissä olevan puutteen. 7. Kynnysarvot Nykyisissä direktiiveissä säädetään erilaisista kynnysarvoista. Tiettyyn julkiseen hankintaan sovellettavaa kynnysarvoa i ole useinkaan helppoa määrittää. Direktiivin 92/50/ETY soveltamisalaan kuuluvissa julkisissa hankinnoissa sovelletaan seuraavia kynnysarvoja: - 200 000 euroa [22] seuraavien osalta: keskushallinnon viranomaisten ja muiden viranomaisten tekemät hankintasopimukset sekä liitteen I A 8. pääluokan palveluihin (tutkimus- ja kehittämispalveluihin) liittyvät hankintasopimukset, liitteen I A 5. pääluokassa lueteltuja tiettyjä telepalveluja koskevat sopimukset, kun CPC-nimikkeistön viitenumero on 7524, 7525 tai 7526. Tätä kynnysarvoa sovelletaan lisäksi kaikkiin liitteessä I B mainittuja palveluja koskeviin hankintasopimuksiin. sekä kaikkiin 3 artiklan 3 kohdan kattamiin hankintasopimuksiin eli niihin, joista rahoitetaan yli 50 prosenttia. [22] Ilmaistu ecuina ennen euroon siirtymistä annetuissa direktiiveissä. Yksi ecu vastaa yhtä euroa. - 130 000 erityisnosto-oikeutta [23] vastaava määrä euroina (tällä hetkellä 139 312 euroa) on kynnysarvo, jota sovelletaan kaikkiin direktiivin 92/50/ETY liitteessä I lueteltujen valtion viranomaisten tekemiin hankintasopimuksiin sikäli kuin kyseinen hankintasopimus kuuluu muihin kuin edellä mainittuihin liitteen I A luokkiin (esimerkiksi 8. pääluokan tutkimus- ja kehittämispalvelut) ja 5. pääluokkaan, kun CPC-nimikkeistön viitenumero on 7524, 7525 tai 7526). [23] Erityisnosto-oikeus on Kansainvälisen valuuttarahaston luoma viitevaluutta, jota käytetään julkisia hankintoja koskevissa sopimuksissa. - 200 000 erityisnosto-oikeutta vastaava määrä euroina (tällä hetkellä 214 326 euroa) on kynnysarvo, jota sovelletaan sellaisille hankintaviranomaisille myönnettyihin palvelusopimuksiin, jotka eivät ole keskushallinnon viranomaisia, jos sopimukset koskevat liitteessä I A lueteltuja palveluja, muita kuin edellä lueteltuja (eli 8. pääluokan tutkimus- ja kehittämispalvelut sekä telepalvelut, joiden CPC-viite on 7524, 7525 tai 7526, ovat poissuljetut). Direktiivin 93/37/ETY soveltamisalaan kuuluviin rakennusurakoihin sovelletaan kahta eri kynnysarvoa: 5 000 000 ecun (nykyisin euron) kynnysarvoa sovelletaan käyttöoikeusurakoita koskeviin sopimuksiin ja 2 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluviin sopimuksiin eli sopimuksiin, joista rahoitetaan yli 50 prosenttia, ja kaikkiin muihin rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin sovelletaan kynnysarvoa, joka on 5 000 000 erityistä nosto-oikeutta vastaava määrä euroina - tällä hetkellä 5 358 153 euroa. Direktiivin 93/36/ETY nojalla tehtävissä tavaranhankintoja koskevissa sopimuksissa kynnysarvot ovat seuraavat: - 130 000 erityisnosto-oikeutta vastaava määrä euroina (tällä hetkellä 139 312 euroa) on kynnysarvo, jota sovelletaan direktiivin liitteessä I lueteltujen keskushallinnon viranomaisten tekemiin tavaranhankintoja koskeviin sopimuksiin. maanpuolustusalalla tämä koskee kuitenkin ainoastaan direktiivin liitteessä II lueteltuja tuotteita. - 200 000 erityisnosto-oikeutta vastaava määrä euroina (tällä hetkellä 214 326 euroa) on kynnysarvo, jota sovelletaan sellaisten hankintaviranomaisten, jotka eivät ole keskushallinnon viranomaisia, tekemiin tavaranhankintoja koskeviin sopimuksiin ja keskushallinnon viranomaisten maanpuolustusalalla tekemiin hankintasopimuksiin, jotka koskevat muita kuin direktiivin liitteessä II lueteltuja tuotteita. Edellä sanotun perusteella on selvää, että nykyiset kynnysarvot ovat kaikkea muuta kuin yksinkertaisia ja käyttäjäystävällisiä. Näitä kynnysarvoja on näin ollen yksinkertaistettava kiireellisesti vähentämällä kynnysarvojen määrää, poistamalla maininnat "erityisnosto-oikeutta vastaava määrä euroina" ja ilmaisemalla kaikki kynnysarvot euroina niin, että ne ovat yhteensopivat yhteisön kansainvälisten velvoitteiden kanssa eli Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa [24] tehdyn julkisia hankintoja koskevan sopimuksen kanssa. Koska kynnysarvot ilmaistaan tästä lähtien euroina, samalla on syytä: [24] Uruguayn kierroksen monenvälisissä kauppaneuvotteluissa (1986-1994) laadittujen sopimusten tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa 22 päivänä joulu- kuuta 1994 tehty neuvoston päätös 94/800/EY (EYVL L 336, 23.12.1994, s. 1). - taata yhteisön kansainvälisten velvoitteiden noudattaminen noudattamalla julkisia hankintoja koskevassa sopimuksessa (GPA) olevia kynnysarvoja, - ja vahvistamalla kynnysarvot pyöristettyinä lukuina, jotka eivät siis ole vain erityisnosto-oikeuksina ilmaistujen kynnysarvojen vasta-arvoja. Tässä tarkoituksessa euroina ilmaistut kynnysarvot pyöristetään julkisia hankintoja koskevassa sopimuksessa (GPA) määrättyjä kynnysarvoja alempaan sataan tai kymmeneen tuhanteen euroon. Ehdotetut muutokset koskevat seuraavia kynnysarvoja: - 93/37/ETY: kaikkia sen soveltamisalaan kuuluvia hankintasopimuksia ja käyttöoikeussopimuksia koskee yksi ainoa kynnysarvo, 5 300 000 euroa, - 93/36/ETY ja 92/50/ETY: kaikkiin direktiivien soveltamisalaan kuuluviin hankintasopimuksiin ja suunnittelukilpailuihin sovelletaan kahta kynnysarvoa, 130 000 tai 200 000 euroa, sen mukaan, onko hankintaviranomainen keskushallinnon viranomainen vai ei. Siltä varalta, että euron ja erityisnosto-oikeuksien pariteetin muuttuminen aiheuttaisi sen, että euroina ilmaistut kynnysarvot olisivat julkisia hankintoja koskevassa sopimuksessa suuremmat kuin erityisnosto-oikeuksina ilmaistut, ehdotuksessa säädetään, että komissiolle annettaisiin valta mukauttaa euroina ilmaistut direktiivin kynnysarvot asianmukaisin menettelyin. 8. Yhteinen hankintasanasto Komissio on antanut suosituksen yhteisen hankintasanaston (Common Procurement Vocabulary - CPV) käytöstä vuonna 1996 [25]. Tämä nimikkeistö on CPA- ja NACE-nimikkeistöjen kehittynyt ja paranneltu muoto siinä mielessä, että se sopii paremmin julkisten hankintojen alan erityisominaisuuksiin. CPV:tä on vuodesta 1996 käytetty järjestelmällisesti kaikissa Euroopan yhteisöjen virallisen lehden täydennysosassa direktiivin nojalla julkaistuissa ilmoituksissa hankintasopimusten kohteiden kuvaamista ja kaikille 11 viralliselle kielelle kääntämistä varten; siitä on myös tullut välttämätön hakuperuste hankintasopimusten valinnassa ja kuvaamisessa. CPV:tä tarkistettiin vuoden 1998 lopussa käytännön valossa ja käyttäjiltä (hankintaviranomaisilta ja potentiaalisilta tavarantoimittajilta) saatujen kommenttien pohjalta. Tästä lähtien on syytä ottaa täysi hyöty julkisia hankintoja erityisesti koskevan nimikkeistön olemassaolosta ja muuttaa eri nimikkeistöjen (CPC, NACE ja yhdistetty nimikkeistö) käyttöön liittyviä direktiivien säännöksiä korvaamalla ne CPV:llä, mutta huolehtimalla kuitenkin siitä, ettei direktiivien soveltamisalaa samalla muuteta (direktiivin 92/50/ETY liitteissä I A ja I B olevat palvelujen luokat). Pelkän CPV:n käyttö helpottaa tiedon jakelua ja saantia, mikä edistää avoimuutta ja julkisten hankintojen etenevää avautumista Euroopassa. Samanaikaisesti meneillään olevan direktiivien tarkistamisen kanssa on annettu CPV:tä koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotus, jolla CPV hyväksytään muodollisesti julkisiin hankintoihin sovellettavaksi yhteisön nimikkeistöksi ja jolla sen ylläpito järjestetään (tarkistamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt). [25] Yhteisen hankintasanaston (CPV) käytöstä julkisia hankintoja koskevien sopimusten kohteiden kuvaamiseksi 30 päivänä heinäkuuta 1996 annettu komission suositus 96/527/EY (EYVL L 222, 3.9.1996). 9. Muutokset, jotka johtuvat televiestinnän alan sulkemisesta pois direktiivin 93/38/ETY soveltamisalasta Hankintaviranomaiset [26], jotka harjoittavat toimintaa teletoiminnan alalla, ovat nykyisin direktiivin 93/38/ETY säännösten alaisia; näin ollen niiden tekemät hankinnat tällaisen toiminnan harjoittamiseksi eivät kuulu "perinteisten" direktiivien soveltamisalaan. Samanaikaisesti tämän ehdotuksen kanssa komission ehdottaa myös direktiivin 92/38/ETY laatimista uudelleen, yhtenä näkökohtana juuri teletoiminnan alan jättäminen sen soveltamisalan ulkopuolelle. Jos "perinteisiä" direktiivejä ei muuteta, direktiivin 93/38ETY korvaava uusi direktiiviehdotus johtaisi siihen, että hankintaviranomaiset joutuisivat jälleen noudattamaan "perinteisiä" direktiivejä teletoiminnan alalla harjoittamaansa toimintaan liittyvien hankintojen osalta. Olisi kuitenkin julkisia hankintoja koskevien direktiivien logiikan vastaista, jos julkiset viranomaiset, jotka nykytilanteessa - vaikkakin todellisen kilpailun puuttuessa teletoiminnan alalta - ovat direktiivin 93/38/ETY joustavampien säännösten alaisia, joutuisivat noudattamaan "perinteisten" direktiivien tiukempia sääntöjä, vaikka niillä on markkinoiden vapautumisen takia samat tuottavuusvaatimukset kuin yksityisillä yrityksillä, koska alalla on nyt alkanut todellinen kilpailu. "Perinteisiä" direktiivejä on siis ehdotettu muutettavan sen varmistamiseksi, että hankintaviranomaiset jätetään edelleen näiden direktiivien soveltamisalan ulkopuolelle niiden teletoiminnan alalla harjoittamaan toimintaan liittyvien hankintojen osalta (katso tämän ehdotuksen 15 artikla). [26] Eli valtio, alueelliset tai paikalliset viranomaiset, julkisoikeudelliset laitokset tai yhden tai useamman tällaisen viranomaisen tai julkisoikeudellisen laitoksen muodostamat yhteenliittymät. Katso direktiivin 93/38/ETY 1 artiklan 1 kohta. III. Artikloiden tarkastelu Kun tehdyt muutokset käsittävät uuden numeroinnin tai sen artiklan uuden numeroinnin, johon viitataan, näitä säännöksiä pidetään sisällöltään muuttumattomina. Tämä pätee myös muotoilun muutoksiin, jotka eivät vaikuta säännöksen sisältöön tai soveltamisalaan. Kun tehdyt muutokset ovat tällaisia, säännöksen ilmoitetaan säilyvän muuttumattomana. Rakenteen osalta tässä ehdotuksessa on myös sisällysluettelo, josta saa yleiskuvan asiakirjojen uudelleenjärjestelystä. Ensimmäinen osasto - Määritelmät ja yleiset periaatteet 1 artikla - Määritelmät Artiklaan on koottu kaikki kolmessa nykyisessä direktiivissä olevat määritelmät. Artiklan 2 kohdan ensimmäistä, toista ja kolmatta alakohtaa muutetaan sen täsmentämiseksi, että julkisia palvelu- ja tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskevia käsitteitä sovelletaan myös useampien taloudellisten toimijoiden kanssa tehtäviin sopimuksiin. Julkisten palveluhankintojen määritelmässä tarkoitettujen palvelujen luonne täsmennetään viittaamalla liitteeseen I. Kyseessä on siis täsmennys sisältöä muuttamatta. Artiklan 3 kohta koskee erilaisia esimerkkitapauksia hankintasopimuksista, jotka sisältävät samalla kertaa tavaranhankintaa ja rakennusurakoita (ensimmäinen alakohta), tavaranhankintaa ja palveluhankintaa (toinen alakohta) tai palveluhankintaa ja rakennusurakoita (kolmas alakohta). Näin ollen johdanto-osan 16 kappaleen nykyinen sisältö, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sen tulkinnut asiassa 331/92, Gestion Hotelera, 19.4.1994 antamassaan tuomiossa, lisätään direktiivin tekstiin. [27] Kyseessä on siis direktiivin soveltamisalan tarkennus. [27] Tässä tuomioissa yhteisöjen tuomioistuin totesi, että direktiivin 71/305/ETY johdanto-osan 17 kappaleesta seuraa, että sopimusta voidaan pitää julkista rakennusurakkaa koskevana sopimuksena ainoastaan, jos sen kohteena on rakennustyön toteuttaminen ja jos nämä työt ovat luonteeltaan toissijaisia eivätkä ole julkisen rakennusurakan muodostava sopimuksen kohde (tuomion 27 kohta). Artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa täsmennetään, että "tavarantoimittaja", "palvelun suorittaja" tai "urakoitsija" voi olla myös luonnollisten tai oikeushenkilöiden tai julkisoikeudellisten laitosten ryhmittymä tällaisten ryhmittyjien osallistumista sääntelevän 3 artiklan säännösten huomioon ottamiseksi. Lisätään kolmas alakohta, jossa esitetään "taloudellisen toimijan" määritelmä, joka on hankintasopimuksen kohteen mukaan joko palvelujen suorittaja, urakoitsija tai tavarantoimittaja. Kolmen "perinteisen" direktiivin yhdistäminen yhdeksi säädökseksi teki tarpeelliseksi tämän uuden käsitteen. Kolmas alakohta määrittää käsitteet "tarjoaja" ja "ehdokas". Nämä käsitteet pysyvät muuttumattomina. Julkisoikeudellisen laitoksen määritelmää koskeva 5 kohta vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 1 artiklan b alakohdan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 1 artiklan b alakohdan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 1 artiklan b alakohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. Erityyppisiä menettelyjä koskeva 6 kohta vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 1 artiklan d, e ja f alakohdan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 1 artiklan d, e ja f alakohdan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 1 artiklan e, f ja g alakohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. Artiklan 7 kohtaan on lisätty "puitesopimusten" määritelmä. Kyseessä eivät ole julkiset hankinnat, sillä ainoastaan jotkin ehdot on vahvistettu, minkä vuoksi hankintaviranomainen ja tarjoajat eivät voi solmia sopimussuhdetta. Tämä määritelmä tuli tarpeelliseksi, kun otettiin käyttöön erityissäännökset (katso 32 artikla), joiden mukaan hankintaviranomaisen ei tarvitse soveltaa direktiivin menettelyjä jokaisessa hankintasopimuksessa, jos sopimus seuraa direktiivin mukaisesti tehtyä puitesopimusta, eli jos kaikissa vaiheissa sopimuksen tekemistä lukuun ottamatta on noudatettu direktiivin menettelyjä. Artiklan 8 kohdassa esitetään uusi käsite, "ratkaisuluonnos", joka on selitetty edellä (katso perustelujen 3.8 kohta). Tämän lisäyksen tekivät tarpeelliseksi neuvottelumenettelyyn tehdyt muutokset, joilla tähdätään vuoropuhelun mahdollistamiseen. "Suunnittelukilpailujen" käsitteeseen liittyvä 9 kohta vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 1 artiklan g alakohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. "Julkisten käyttöoikeusurakoiden" käsitteeseen liittyvä 10 kohta vastaa direktiivin 93/37/ETY nykyisen 1 artiklan d alakohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. Artiklan 11 kohdassa otetaan käyttöön "sähköisen muodon" määritelmä. Se on mukautus sähköistä kaupankäyntiä koskevassa komission ehdotuksessa olevasta määritelmästä. Artiklan 12 kohdassa esitetään uusi määritelmä kirjallisesti uusien viestintämuotojen huomioon ottamiseksi. Artiklan 13 kohdassa CPV, yhteinen hankintasanasto, määritellään viitenimikkeistöksi, jota sovelletaan julkisiin hankintoihin hankintasopimusten kohteen kuvaamiseksi, mutta myös direktiivin soveltamisalan määrittämiseksi ja tilastollisten velvoitteiden täytäntöönpanemiseksi. Artiklan 14 kohdassa täsmennetään määritelmät, joita tarvitaan teletoiminnan alan julkisia hankintoja, suunnittelukilpailuja ja käyttöoikeusurakoita koskevien sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle jättämiseksi. 2 artikla - Yhdenvertainen kohtelu, syrjintäkielto ja avoimuus Direktiivin 92/50/ETY 3 artiklan 2 kohdassa, direktiivin 93/36/ETY 5 artiklan 7 kohdassa ja direktiivin 93/37/ETY 6 artiklan 6 kohdassa oleva syrjintäkielto pysyy muuttumattomana. Siihen on lisätty yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja avoimuuden noudattaminen. Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan "yhdenvertaisen kohtelun periaate, josta kansalaisuuden perusteella tapahtuvan syrjivän kohtelun kielto on ainoastaan yksi ilmiö, on yksi yhteisön oikeuden perusperiaatteista. Tämän periaatteen mukaan samankaltaisia tilanteita ei saa kohdella eri tavoin, ainakaan mikäli erilaista kohtelua ei voida perustella puolueettomin syin" [28]. [28] Asia 810/79, "Überschär", tuomio 8.10.1980, Kok. 1980, s. 2747. II osasto - Julkisiin hankintoihin sovellettavat säännökset I luku - Yleiset säännökset 3 artikla - Taloudellisten toimijoiden ryhmittymät Artiklan 1 kohta on selvennys, sillä siinä täsmennetään, että hankintaviranomainen ei voi edellyttää ryhmittymiltä tiettyä oikeudellista muotoa, ellei se ole tarpeen hankintasopimuksen asianmukaiseksi toteuttamiseksi. Tällainen säännös on jo direktiivin 93/36/ETY nykyisessä 18 artiklassa, ja sitä laajennetaan koskemaan myös palvelujen ja rakennusurakoiden hankintaa. Artiklan 2 kohta, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 26 artiklan 2 ja 3 kohtaa, pysyy muuttumattomana. 4 artikla - Maailman kauppajärjestön puitteissa tehtyjen sopimusten mukaiset ehdot Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 38 a artiklan ja direktiivin 93/37ETY nykyisen 33 a artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. Tavaranhankintojen osalta se mukauttaa direktiivin 93/36/ETY 28 artiklan kahteen muuhun direktiiviin. 5 artikla - Luottamuksellisuus Direktiivin 93/36/ETY nykyisen 15 artiklan 2 kohdassa jo oleva velvoite, jonka mukaan hankintaviranomaisten on käsiteltävä kaikkia taloudellisten toimijoiden antamia tietoja luottamuksellisina, laajennetaan tällä artiklalla koskemaan palvelujen ja rakennusurakoiden hankintoja. Tämä velvoite on myös tarpeellinen sen takia, että otetaan käyttöön uusi neuvottelumenettelyn vaihtoehto, jossa hankintaviranomaisen ja ehdokkaiden välinen "vuoropuhelu" on mahdollista. Tietojen luottamuksellisuus on taattava erityisesti silloin, kun ehdokkaat esittävät "ratkaisuluonnoksen" (myös 30 artikla). II luku - Soveltamisala 6 artikla Lisätään uusi artikla, jossa selkeytetään, kuinka soveltamisala määritetään. Se muodostaa II osaston "Soveltamisala" otsikon ja on luonteeltaan selittävä. Siinä täsmennetään, että direktiiviä sovelletaan julkisiin tavaran- ja palveluhankintaa sekä rakennusurakoita koskeviin sopimuksiin, joita ei ole direktiivin nojalla jätetty hankintamenettelyn ulkopuolelle ja joiden ennakoitu arvo ylittää tarkoitetut kynnysarvot. Se ei aiheuta mitään muutoksia nykyisistä direktiiveistä johtuviin velvoitteisiin. 7 artikla - Maanpuolustusalan hankintasopimukset Tämä artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 4 artiklan 1 kohdan ja direktiivin 93/36/ETY nykyisen 3 artiklan säännöksiä, pysyy olennaisesti muuttumattomana. 1 jakso - Kynnysarvot 1 alajakso - Määrät 8 artikla - Julkiset hankinnat Direktiivien nykyjärjestelmässä säädetään erilaisista kynnysarvoista hankintaviranomaisen ja halutun sopimustyypin mukaan. Tämä tekee sovellettavan kynnysarvon määrittämisen joskus vaikeaksi, ja erilaisten kynnysarvojen suuri määrä johtaa sekavaan tilanteeseen. Näin ollen ehdotetaan kynnysarvojen yksinkertaistamista kansainvälisistä velvoitteista johtuvien rajojen puitteissa. Kaikki viittaukset "erityisnosto-oikeuksiin" eli julkisia hankintoja koskevissa sopimuksissa käytettyyn viitevaluuttaan, samoin kuin kaikki maininnat "erityisnosto-oikeutta vastaava määrä euroina" ehdotetaan poistettaviksi. Kaikki kynnysarvot ilmaistaan sen sijaan euroina. Ehdotuksessa säädetään vastedes kolmesta kynnysarvosta, 130 000 euroa, 200 000 euroa ja 5,3 miljoonaa euroa. Näin nykyisiä säännöksiä saadaan yksinkertaistettua muuttamatta merkittävästi nykyisiä kynnysarvoja. Ehdotuksen vaikutukset: Keskushallinnon viranomaisten osalta kynnysarvo laskee 70 000 euroon tiettyjen liitteessä I A olevien palvelujen osalta, eli tutkimusta ja kehittämistä koskevien hankintojen, teletoiminnan (liite I A, 5. pääluokka, CPC 7524, 7525 tai 7526) sekä liitteessä I B olevien hankintojen osalta. Muiden kuin keskushallinnon viranomaisten osalta kynnysarvo laskee 14 326 eurolla kaikkien liitteessä I A olevien palvelujen osalta lukuun ottamatta tiettyjä palveluja, eli tutkimusta ja kehittämistä koskevia hankintoja ja teletoimintaa (liite I A, 5. pääluokka, CPC 7524, 7525 tai 7526). Viimeksi mainittujen palvelujen ja liitteessä I B mainittujen hankintojen osalta kynnysarvo pysyy muuttumattomana. Niiden palveluhankintoja koskevien sopimusten osalta, joista hankintaviranomaiset rahoittavat yli 50 prosenttia (katso tämän ehdotuksen 9 artikla), kynnysarvo ei muutu. Rakennusurakoita koskevien hankintasopimusten osalta kynnysarvo laskee 58 153 eurolla. Niiden rakennusurakoita koskevien hankintasopimusten osalta, joista hankintaviranomaiset rahoittavat yli 50 prosenttia, käyttöoikeusurakoiden sekä käyttöoikeusurakan saajien tekemien sopimusten osalta kynnysarvo nousee 300 000 eurolla. 9 artikla - Sopimukset, joista hankintaviranomaiset rahoittavat yli 50 prosenttia Nykyisiä direktiivejä vastaaviin artikloihin tehdyt muutokset (direktiivin 92/50/ETY 3 artiklan 3 kohta, direktiivin 93/37/ETY 2 artikla, 6 artiklan 1 kohdan b alakohta) johtuvat kynnysarvojen yksinkertaistamisesta. Lisäksi säännös on muotoiltu uudelleen sen selventämiseksi, että jäsenvaltioiden on noudatettava direktiiviä, kun ne tekevät itse hankintasopimuksen ja että niiden on huolehdittava direktiivin noudattamisesta, kun yksi tai useampi muu yksikkö tekee sopimuksen. Tämä viimeinen muutos selventää nykyistä säännöstä muuttamatta sen sisältöä. 2 alajakso - Arvon laskentamenetelmät 10 artikla - Puitesopimusten arvon laskeminen Tässä uudessa artiklassa puitesopimusten käyttöönoton ottamiseksi huomioon ehdotuksessa täsmennetään, että hankintasopimusten arvot on laskettava yhteen puitesopimukseen sovellettavan kynnysarvon laskemiseksi. 11 artikla - Julkisia tavarahankintoja koskevien sopimusten arvon laskeminen Tämä artikla vastaa direktiivin 93/36/ETY nykyisen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2-6 kohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. 12 artikla - Julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten arvon laskeminen Tämä artikla vastaa nykyisen 7 artiklan 2-7 kohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana lukuun ottamatta pientä muutosta nykyisen 7 artiklan 4 kohtaan, joka jaetaan c-e alakohtiin. Näin osia koskevia säännöksiä sovelletaan myös kaikkiin muihin palveluhankintoihin kuin niihin, joihin sisältyy suunnittelua, maksettavia maksuja tai palkkioita. Niistä annetaan erityissäännöksiä c alakohdassa. 13 artikla - Julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten arvon laskeminen Tämä artikla vastaa direktiivin 93/37/ETY 6 artiklan 3-5 kohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. 2 jakso - Poissuljetut hankintasopimukset 14 artikla - Vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen alalla tehdyt sopimukset Artiklassa mukautetaan tavaranhankintoja (2 artiklan a kohta), palveluhankintoja (1 artiklan a kohdan ii alakohta) ja rakennusurakoita (4 artiklan a kohta) koskevissa direktiiveissä olevia artikloja, joissa säädetään, että niiden soveltamisalaan eivät kuulu direktiivin 93/38/ETY soveltamisalaan kuuluvat hankinnat. Mukautuksessa selkeytetään tekstiä, jossa sen nykymuodossa viitataan direktiivissä 93/28/ETY tarkoitettujen alojen poissulkemiseen ja jätetään täsmentämättä, että kyseinen direktiivi koskee ainoastaan yksikköjä, jotka harjoittavat tarkoitettuja toimintoja, eikä toimintoja itseään. Täsmennyksen avulla voidaan selventää, että hankintaviranomainen - esimerkiksi kaupunki - on direktiivin 92/50/ETY alainen kuljetuspalvelujen osalta, jollei se itse harjoita tätä toimintaa. 15 artikla - Erityiset poissulkemiset teletoiminnan alalla Tämä on uusi artikla, jossa vedetään johtopäätöksiä teletoiminnan alan vapautumisesta siltä osin, kuin tämä koskee teletoimintaa harjoittavia hankintaviranomaisia. Edellä selitetyistä syistä (katso perustelujen 8 kohta) on tarpeen muuttaa "perinteisiä" direktiiviä sen varmistamiseksi, että hankinnat, jotka on tarkoitettu pääasiassa sen varmistamiseen, että ne voivat harjoittaa teletoimintaa, eivät kuulu näiden direktiivien soveltamisalaan. [29] [29] Katso myös tämän direktiivin johdanto-osan 7 kappale. Säännökset vastaavat direktiivin 93/38/ETY 1 artiklan 14 ja 15 kohtaa sekä 2 artiklan 2 kohdan d kohtaa. Näiden muutosten vaikutuksena on se, että kun hankintaviranomainen, esimerkiksi kunta, hoitaa televerkkoa, sen tämän toiminnan harjoittamista varten tekemät hankinnat eivät kuulu "perinteisten" direktiivien eivätkä näin ollen myöskään tämän ehdotuksen soveltamisalaan. Direktiivin 93/38/ETY uudelleen laatimista koskevassa ehdotuksessa ehdotetaan teletoiminnan poistamista sen soveltamisalasta myös tällaista toimintaa harjoittavien hankintaviranomaisten osalta. 16 artikla - Salaiset tai erityisiä turvatoimiva vaativat hankintasopimukset Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 4 artiklan 2 kohdan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 4 artiklan (b alakohdan) säännöksiä, pysyy muuttumattomana. 17 artikla - Kansainvälisten sääntöjen nojalla tehtävät hankintasopimukset Artikla vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 5 artiklan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 4 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 5 artiklan säännöksiä, ja sillä mukautetaan näitä säännöksiä muuttamatta niiden soveltamisalaa. 18 artikla - Sopimukset, jotka eivät ole julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia Artiklaa, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 1 artiklan a kohdan iii-ix alakohdan säännöksiä, muutetaan ainoastaan tiettyjen telepalvelujen osalta. Direktiivin 92/50/ETY tietyt säädökset kumotaan. Kyseessä ovat 1 artiklan a alakohdan v alakohta ja liitteessä I A oleva alaviite sivulla kaksi. [30] Seurauksena on se, että direktiivin 92/50/ETY soveltamisalan ulkopuolelle jätettyjen hankintaviranomaisten on sovellettava palveluhankintoja koskevia säännöksiä hankkiessaan esimerkiksi radiopuhelinpalveluja. Näiden palvelujen sisällyttäminen takaisin soveltamisalaan on seurausta vapautumisesta teletoiminnan alalla, jolla palveluja suoritetaan kilpailun olosuhteissa. [30] Näissä kahdessa viitteessä täsmennetään, että puhelin-, teleksi-, radiopuhelin-, henkilöhaku- ja satelliittiviestintäpalveluja koskevat sopimukset jätetään direktiivin 92/50/ETY soveltamisalan ulkopuolelle sikäli, kuin näitä palveluja tarjoavilla toimijoilla on yksinoikeuksia. 19 artikla - Yksinoikeuden perusteella tehtävät palveluja koskevat hankintasopimukset Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 6 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. III luku - julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin sovellettavat järjestelyt 20 artikla - Liitteessä I A mainittuja palveluja koskevat hankintasopimukset Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 8 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. 21 artikla - Liitteessä I B mainittuja palveluja koskevat hankintasopimukset Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 9 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. 22 artikla - Sekä liitteessä I A että liitteessä I B olevia palveluja sisältävät hankintasopimukset Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 10 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. IV luku - erityissäännöt tarjouseritelmästä ja hankintoja koskevista asiakirjoista 23 artikla -Yleiset säännökset Lisätään uusi artikla, joka toimii johdantona tarjouseritelmää ja hankintaan liittyviä asiakirjoja koskevaan lukuun. Siinä täsmennetään ja muistutetaan nykyisiin direktiiveihin kuuluvista periaatteista eikä näin ollen muuteta nykyistä järjestelmää. Artiklan 1 kohdassa täsmennetään, että hankintaviranomaiset laativat jokaisesta hankintasopimuksesta tarjouseritelmän, jossa tarkennetaan ja täydennetään sopimusta koskevan ilmoituksen sisältämiä tietoja. Lisäksi siinä täsmennetään, että hankintaviranomaiset ilmoittavat ainoastaan tekniset erittelyt 24 artiklan säännösten mukaisesti ja että ne soveltavat 25 artiklaa, jos ne hyväksyvät vaihtoehtoja. Artiklan 2 kohdassa täsmennetään, että hankintayksiköt voivat vaatia tietoja alihankinnasta (26 artikla) tai asettaa työsuojelua ja työoloja koskeviin määräyksiin liittyviä velvoitteita (27 artikla). Lopuksi 3 kohdassa säädetään, että hankintaviranomaiset voivat myös vaatia hankintasopimuksen toteuttamista koskevia erityisehtoja. Näiden ehtojen on oltava yhteensopivia voimassa olevan yhteisön oikeuden kanssa [31]. [31] Katso asia 31/87, "Beentjes", tuomio 20.9.1988, Kok. 1988, s. 4635. 24 artikla - Tekniset eritelmät Ehdotettu olennainen muutos perustuu lähestymistapaan, jonka mukaan hankintaa koskevat erittelyt voidaan määrittää vaaditun suorituskyvyn mukaan. Sen välttämiseksi, että suorituskyvyn perusteella suosittaisiin kotimaista taloudellista toimijaa, muistutetaan, että erittely ei saa perusteettomasti haitata perusvapauksia. Jotta tämä lähestymistapa ei helpottaisi turvautumista neuvottelumenettelyyn, johon liittyy ennakkoilmoituksen julkaiseminen, täsmennetään lisäksi, että suorituskykyä koskevien vaatimusten on oltava riittävän täsmällisiä, jotta tarjoukset olisivat vertailukelpoisia ja jotta hankintasopimus voitaisiin niiden avulla tehdä turvautumatta neuvotteluun. Tätä koskevat säännökset ovat uuden artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa. Ostajalla on kuitenkin aina mahdollisuus määritellä tarpeensa viittaamalla yksityiskohtaisiin erittelyihin; se voi kuitenkin käyttää ainoastaan tyhjentävästi lueteltuja erittelyjä. Samoin kuin nykyisten direktiivien säännöksissäkin, uudessa säännöksessä luetellaan yksityiskohtaiset erittelyt, joihin on mahdollista viitata (eurooppalainen, kansainvälinen ja kansallinen standardi jne.). Nämä erittelyt tarjoavat tarkoituksenmukaisen avoimuuden tason ja takuut yksimielisyydestä niiden hyväksymistavan osalta. Tätä koskeva säännös on ehdotuksen 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa. Tämän maininnan avulla voidaan ottaa huomioon "CEN-Workshop agreements", jotka ovat uusi yhdenmukaistettu tekninen viite tietotekniikan alalla. Artiklan 4 kohta vastaa direktiivin 93/37/ETY nykyisen 10 artiklan 5 kohdan b alakohdan säännöksiä. Siinä otetaan huomioon rakennusurakoita koskevien hankintasopimusten erityisominaisuudet. Se pysyy muuttumattomana. Sen selkeyttämiseksi, että muitakin ratkaisuja kuin yksityiskohtaisia erittelyjä on voitava aina valita, täsmennetään, että tällaisiin erittelyihin viittaaminen ei oikeuta hankintaviranomaista hylkäämään sellaisia tuotteita tai palveluja koskevia tarjouksia, jotka eivät ole näiden yksityiskohtaisten erittelyjen mukaisia, jos tavarantoimittaja tai palvelujen suorittaja voi osoittaa, että sen tarjoama ratkaisu on viite-erittelyjen mukainen. Osoittaminen voidaan tehdä millä tahansa tarkoitukseen soveltuvalla tavalla (valmistajan vakuutus vaatimustenmukaisuudesta tai kolmannen osapuolen todistus). Tällä viimeisellä säännöksellä on tarkoitus varmistaa, että kaikki "standardoimattomat" ratkaisut voidaan myös ottaa huomioon; sen avulla julkiset hankintayksiköillä on paljon valinnanvaraa. Todistustaakka on tarjoajalla. Tätä koskevat säännökset ovat uuden artiklan 5 kohdassa. On tarpeen varmistaa, että sallittua uutta joustavuutta (eli erittelyä suorituskyvyn mukaan) ei käytetä markkinoiden sulkemiseen kilpailulta ja asettamaan yhteisön standardointia koskeva säännöstö kyseenalaiseksi. Näin ollen 6 kohdassa mainitaan myös, että julkinen hankintayksikkö ei voi hylätä eurooppalaisen tai kansainvälisen standardin mukaista tarjousta sen perusteella, että se ei täytä suorituskyvylle asetettuja vaatimuksia, paitsi siinä tapauksessa, että erittely on tarkoitukseen soveltumaton (esim. laitteistojen yhteensopimattomuuden takia) tai se koskee eri vaatimuksia. Näin olisi esimerkiksi silloin, kun standardi koskee turvallisuusvaatimuksia, mutta ostaja on asettanut ympäristönsuojelua koskevan vaatimuksen. Tarjoajan tehtävänä on osoittaa - esimerkiksi teknisten asiakirjojen tai kolmannen osapuolen tekemiä testejä koskevan raportin avulla -, että standardin mukainen ratkaisu mahdollistaa suorituskykyä koskevien vaatimusten täyttämisen. Tätä koskevat säännökset ovat uuden artiklan 6 kohdassa. Nykyisessä direktiivissä olevaa säännöstä, joka koskee kieltoa viitata tavaramerkkiin tai nimenomaiseen alkuperään, ei ole sisällöllisesti muutettu; ainoastaan sen poikkeuksellista luonnetta korostetaan sanamuodossa. Tätä vastaava säännös on 7 kohdassa. Liitettä VI, jossa luetellaan ja määritellään tekniset erittelyt, on mukautettu yhteisön oikeuden käsitteiden määrittelyssä tapahtuvan kehityksen huomioon ottamiseksi standardeja ja teknisiä määräyksiä koskevaan direktiiviin 98/34/EY [32] tehtyjen muutosten seurauksena. Siihen ei ole tehty sisältömuutoksia nykyiseen verrattuna lukuun ottamatta Euroopan standardointielinten käyttöön ottamaa käsitettä 'tekninen viite'. [32] Direktiivi 98/34/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1998 - kumoaa ja korvaa direktiivin 83/189 - EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37. 25 artikla - Vaihtoehdot Artikla vastaa direktiivin 92/50/ETY 24 artiklaa, direktiivin 93/36/ETY 19 artiklaa ja direktiivin 93/37/ETY 22 artiklaa. Artiklan 1 kohtaa täsmennetään teknisiä erittelyjä koskevan uuden joustavuuden huomioon ottamiseksi, ja 3 kohdassa täsmennetään, että teknisiä erittelyjä koskevia sääntöjä (21 artikla) on noudatettava, kun hankintaviranomaiset ottavat vaihtoehdot huomioon. 26 artikla - Alihankinta Tätä artiklaa, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 25 artiklan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 17 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 20 artiklan säännöksiä, täydennetään siten, että hankintaviranomaiselle annetaan mahdollisuus pyytää tarjoajaa ilmoittamaan tarjouksessaan myös nimetyt alihankkijat. 27 artikla - Palveluja ja rakennusurakoita koskevat hankintasopimukset: työsuojelua ja työoloja koskeviin määräyksiin liittyvät velvoitteet Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 28 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 23 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. V luku - Menettelyt 28 artikla - Avointen menettelyjen, rajoitettujen menettelyjen ja neuvottelumenettelyjen käyttö Lisätään uusi 2 kohta, jossa selvennetään periaatetta, jonka mukaan yleisten oikeussääntöjen mukaiset menettelyt ovat avoin menettely ja rajoitettu menettely. Uudessa 3 kohdassa täsmennetään poikkeus, eli että hankintaviranomaiset voivat käyttää neuvottelumenettelyä ainoastaan 29, 30 ja 31 artiklassa luetelluissa erikoistilanteissa ja -oloissa. Nämä kaksi kohtaa eivät luo uusia velvoitteita, vaan ne tuovat lainsäädäntöön yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön sisällön. 29 artikla - Tapaukset, joissa neuvottelumenettelyä voidaan noudattaa ja joihin liittyy ilmoituksen hankintasopimuksesta julkaiseminen Kyseisen artiklan 1 kohdan b alakohtaan lisätään määritelmä uudesta vaihtoehdosta, jossa neuvottelumenettelyn käyttö on sallittua. On huomattava, että käsitettä ei ole määritelty perusteellisesti ehdotuksessa. On nimittäin mahdotonta määritellä tyhjentävällä luettelolla "erityisen monitahoiset" tapaukset saati sitten antaa pitkällä aikavälillä ja kaikissa olosuhteissa pätevä määritelmä. Uudessa säännöksessä asetetaan kaksi ehtoa: - sopimuksen myöntämisperusteena on oltava taloudellisesti edullisin tarjous, pelkkä hinta ei ole riittävä peruste monitahoisissa hankintasopimuksissa - monitahoisuuden on oltava näytetty toteen ja hankintaviranomaisen puolueettomalla tavalla perusteltavissa. Kyseessä ei siis ole subjektiivinen eli hankintaviranomaisen omasta epäpätevyydestä johtuva puutteellisuus. Hankintaviranomaisen tarvitsee siis vain ilmaista, ettei se pysty määrittämään tai arvioimaan asiaa. Sen on sen sijaan osoitettava, että tämä on sille hankintasopimuksen erityisluonteen takia objektiivisesti katsoen mahdotonta. Tämä voi tapauksen mukaan merkitä sitä, että hankintaviranomaisten on osoitettava, ettei hankkeelle ole olemassa ennakkotapauksia tai että sen olisi pitänyt sijoittaa rahaa tai palkata työntekijöitä suhteettoman pitkäksi ajaksi tarvittavan osaamisen hankkimiseksi. Hankintaviranomaiset ovat direktiivin muissa säännöksissä asetetuissa rajoissa luonnollisesti vapaita käyttämään myös muita menettelyjä, jos ne olivat voineet valita neuvottelumenettelyn uuden vaihtoehdon mukaisesti. Sitä ei ole pakko valita. Muut neuvottelumenettelyn vaihtoehdot, joihin liittyy ennakkoilmoituksen julkaiseminen, pysyvät muuttumattomina. Kyseisen artiklan 1 kohdan a alakohta vastaa direktiivin 92/50/ETY 11 artiklan 2 kohdan a alakohdan, direktiivin 93/36/ETY 6 artiklan 2 kohdan ja direktiivin 93/37/ETY 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. Artiklan 2 kohta vastaa direktiivin 92/50/ETY 11 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja direktiivin 93/37/ETY 7 artiklan 2 kohdan c alakohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. Artiklan 3 kohta vastaa direktiivin 92/50/ETY 11 artiklan 2 kohdan c alakohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. Artiklan 4 kohta vastaa direktiivin 93/37/ETY 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan säännöksiä. Se pysyy muuttumattomana. 30 artikla - Erityisen monitahoisiin julkisiin hankintoihin sovellettavat erityissäännöt Sellaisen neuvottelumenettelyn, johon liittyy ennakkoilmoituksen julkaiseminen, kulku uudessa "erityisen monitahoisten hankintasopimusten" tapauksessa kuvataan uuden 30 artiklan 1 kohdassa (katso myös perustelujen 3.8 kohta). On täsmennettävä, että hankintaviranomaisten ei ole missään tapauksessa pakko pyytää ratkaisuluonnosta, ei menettelyn alussa eikä neuvotteluun osallistujien valinnan jälkeen. Jos hankintaviranomaiset päättävät käyttää mahdollisuutta pyytää ratkaisuluonnosta menettelyn alussa 2 kohdan toisen alakohdan b alakohdan mukaisesti, saman kohdan neljännessä alakohdassa oleva säännös antaa niille mahdollisuuden asettaa teknistä, taloudellista ja rahoituksellista suorituskykyä koskevat vaatimuksensa ratkaisuluonnoksen mukaan. Toisin sanoen ne voivat esimerkiksi vaatia, että ehdokkaiden on osoitettava, että niiden liikevaihto on x prosenttia ratkaisuluonnoksen toteuttamiseksi tarvittavista arvioiduista kustannuksista, tai että ehdokkaiden on osoitettava omaavansa ehdottamansa ratkaisun toteuttamisessa tarvittavan pätevyyden ja kokemuksen. Jotta tässä uudessa neuvottelumenettelyn tapauksessa [33] voidaan taata syrjimättömyyden, yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteiden noudattaminen, 2 kohdan kolmannessa alakohdassa ja 4 kohdassa säädetään, että laadullisten valintaperusteiden ja hankintasopimuksen myöntämisperusteiden on pysyttävä samoina koko menettelyn ajan. Artiklassa lisätään, että laadulliset valintaperusteet on ilmoitettava ilmoituksessa hankintasopimukesta ja että hankintasopimuksen myöntämisperusteet on ilmoitettava joko ilmoituksessa hankintasopimuksesta tai asiakirjassa, josta ilmenevät hankintaviranomaisen tarpeet. Näin sen takaamiseksi, että näitä perusteita ei laadittaisi tiettyä ratkaisua tai ehdokasta suosiviksi. On myös huomattava, että hankintasopimuksen tekoperusteisiin liittyvän painotuksen ilmoittamista koskevan 53 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovelletaan tässä uudessa neuvottelumenettelyn tapauksessa, johon liittyy ilmoituksen hankintasopimuksesta julkaiseminen ennakkoon. Myös poikkeuksellisen alhaisia tarjouksia koskevaa 54 artiklaa sovelletaan. [33] Katso myös tämän ehdotuksen johdanto-osan 24 kappale. Artiklan 3 kohdassa säädetään, että hankintaviranomaiset täsmentävät tarpeensa ja vaatimuksensa mahdollisimman täsmällisesti, jotta näitä erittelyjä voidaan käyttää perustana mahdollisten ratkaisuluonnoksien valmistelussa ja neuvotteluissa. Poiketen 24 artiklan 3 kohdan säännöksestä, jossa hankintaviranomaiselle jätetään mahdollisuus valita, laatiiko se tekniset erittelyt joko suorituskyvyn tai toimintaa koskevien vaatimusten muodossa vai viittaamalla kansallisesti voimaan saatettuihin eurooppalaisiin standardeihin, 3 kohdassa säädetään, että hankintaviranomaiset voivat määritellä nämä tarpeet ja vaatimukset ainoastaan suorituskyvyn mukaan. "Erityisen monitahoisissa hankintasopimuksissa", joissa neuvottelun osanottajien luovuutta on päästävä käyttämään täysimääräisesti, niiden luonne ei itsessään mahdollista vaatimusten täsmentämistä tarkoin sanamuodoin. Lopuksi ja juuri sen vuoksi, että osanottajien luovuus on erityisen tärkeää monitahoisissa hankintasopimuksissa, 9 kohdassa annetaan hankintaviranomaisille nimenomainen mahdollisuus päättää osanottajille annettavista palkinnoista tai maksettavista maksuista sillä ehdolla, että nämä otetaan huomioon arvioitaessa hankintasopimuksen arvoa ja siis myös kynnysarvoja laskettaessa. On huomattava, että mitään vastakkaisia johtopäätöksiä ei voida tehdä siitä, että tällaisia palkintoja tai maksuja ei mainita muualla direktiivissä. 31 artikla - Tapaukset, joissa neuvottelumenettelyä voidaan noudattaa julkaisematta ilmoitusta hankintasopimuksesta Artikla vastaa direktiivin 92/50/ETY 11 artiklan 3 kohdan, direktiivin 93/36/ETY 6 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 93/37/ETY 7 artiklan 3 kohdan säännöksiä. Nämä eri säännökset on järjestetty uudelleen yhden ainoan säädöksen rakenteen huomioon ottamiseksi ja säännösten toistamisen välttämiseksi. Artikla pysyy muuttumattomana. 32 artikla - Puitesopimukset Tässä uudessa artiklassa hankintaviranomaisille annetaan mahdollisuus käyttää erityismenettelyä, jos niiden hankinnat seuraavat puitesopimusta, joka on tehty direktiivin mukaisesti (katso 1 artiklan 7 kohdassa oleva puitesopimuksen määritelmä). Artiklan 1 kohdassa säädetään, että hankintaviranomaisten, jotka ovat valinneet 1 kohdan 7 alakohdassa määritellyn puitesopimuksen, on tehtävä puitesopimukseen perustuvat hankintasopimukset erityisen menettelyn mukaisesti, eivätkä ne näin ollen saa noudattaa direktiivin muita hankintasopimusten tekemistä koskevia säännöksiä. Hankintaviranomaiset kilpailuttavat osapuolia tarjouskilpailussa ennen jokaisen hankintasopimuksen myöntämistä. Tässä tarkoituksessa täsmennetään, että hankintaviranomaisten on kuultava kirjallisesti niitä puitesopimuksen osapuolia, jotka voivat vastata niiden tarpeisiin, ja vahvistettava riittävän pitkä aika tarjousten jättämiselle. Näin tehdessään niiden on otettava huomioon jokaisen hankintasopimuksen erityisominaisuudet. Tavarantoimittajien tai palvelujen suorittajien on puolestaan annettava tarjouksensa kirjallisesti. Tarjousten sisällön on pysyttävä luottamuksellisena hankintaviranomaisen määräämän vastausajan päättymiseen asti. Hankintaviranomainen ei voi missään tapauksessa tehdä hankintasopimusta ennen tämän määräajan päättymistä. Hankintasopimuksen tekemisessä on noudatettava direktiivin 53 artiklan mukaisesti vahvistettuja hankintasopimuksen tekoperusteita. Artiklan 2 kohdassa korostetaan, että hankintaviranomaisten on noudatettava direktiivin säännöksiä jokaista hankintasopimusta tehtäessä, jos ne eivät ole käyttäneet 1 kohdan 7 alakohdassa säädettyä menettelyä eli jos ne eivät ole tehneet puitesopimusta direktiivin säännösten mukaisesti. Tällaisessa tapauksessa ne eivät voi käyttää 1 kohdassa kuvattua menettelyä. Artiklan 3 kohdassa ennakoidaan myös, että puitesopimus tuottaa vaikutuksia ainoastaan kolmen vuoden ajan, ja poikkeuksellisesti asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa pidemmän aikaa. Todistustaakka on yhteisöjen tuomioistuimen poikkeuksia koskevan oikeuskäytännön mukaan hankintaviranomaisella. Lopuksi tässä kohdassa kielletään puitesopimusten liiallinen käyttö, joka saattaa rajoittaa tai vääristä kilpailua siinä määrin, että se sulkee markkinat kilpailulta. 33 artikla - Julkisia rakennusurakoita koskevat hankintasopimukset: julkisia asuntoyhteisöjen toteuttamista koskevat erityissäännöt Artikla, joka vastaa direktiivin 93/37/ETY nykyisen 9 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. VI luku - säännöt Julkaisemisesta ja avoimuudesta I luku - Ilmoitusten julkaiseminen 34 artikla - Ilmoitukset Artikla vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 15 artiklan 1 ja 2 kohdan, 16 artiklan 1, 3 ja 5 kohdan ja 17 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 9 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 11 artiklan 7 kohdan toisen alakohdan ja 2 ja 5 kohdan säännöksiä. Artikla pysyy muuttumattomana kahta seikkaa lukuun ottamatta. Niistä ensimmäinen koskee erittelyjä, joiden mukaan ilmoitukset on lähetettävä. Julkaisemista koskevia yksityiskohtaisempia teknisiä eritelmiä sisältävät säännökset on edempänä perusteluissa esitetyistä syistä koottu uuteen liitteeseen VII [katso myös 35 artiklan 3 kohta]. Julkaisemista koskevat yhteisiä sääntöjä on vastaavasti mukautettu, ja viittaus tähän uuteen liitteeseen on lisätty kaikkiin direktiivin asiaa koskeviin muihin säännöksiin. Toinen seikka koskee 1 artiklan 7 kohdan mukaisesti tehtyjä puitesopimuksia; on vältettävä sitä, että jokaisesta puitesopimukseen perustuvasta hankintasopimuksesta olisi tehtävä ilmoitus hankintasopimuksesta. Tätä varten 3 kohdan b alakohdassa säädetään poikkeuksesta. Julkisten tavaranhankintojen osalta 1 kohdan a alakohdassa on muutos, jossa viittaus nimikkeistöön "Classification of Products According to Activities (CPA)" korvataan viittauksella erityisesti julkisten hankintojen tarpeita varten luotuun nimikkeistöön, joka on "Yhteinen hankintasanasto (CPV)". 35 artikla - Ilmoitusten laatiminen ja niiden julkaisemista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Ensinnäkin viitataan komission 76 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti hyväksymään vakiomuotoon, jota on käytettävä ilmoituksia hankintasopimuksista laadittaessa. Joka tapauksessa liitteessä VII ilmoitetaan tiedot, joiden on oltava ilmoituksissa. Tiettyjä yksityiskohtaisia tietoja koskevien ilmoitusten julkaisemista on kerätty nykyisistä direktiiveistä liitteeseen VIII - Julkaisemista koskevat tekniset eritelmät. Myös 35 artiklassa on säännöksiä, jotka ovat seurausta sähköisten keinojen yleistymisestä (4 kohta); niissä täsmennetään, että sähköisessä muodossa lähetettäessä julkaiseminen tapahtuu viiden päivän kuluessa. Muissa tapauksissa nykyinen järjestelmä - 12 päivää julkaisemiseen, 5 päivää nopeutetussa menettelyssä - pysyy muuttumattomana. Lopuksi 2 kohta koskee puitesopimusten erityistapausta ja sääntelee julkaisemisen yksityiskohtia, kun hankintaviranomainen käyttää 32 artiklaa. 36 artikla - Ilmoitukset, joiden julkaiseminen ei ole pakollista Artiklassa toistetaan kolmessa "perinteisessä" direktiivissä olevat vastaavat säännökset, joissa säädetään yhteisönlaajuisen julkaisemisen mahdollisuudesta, jos direktiivejä ei ole pakko soveltaa. Artiklaa on mukautettu julkaisemista koskeviin säännöksiin tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi. Artikla vastaa direktiivin 92/50/ETY 21 artiklaa, direktiivin 93/36/ETY 13 artiklaa ja direktiivin 93/37/ETY 17 artiklaa, jotka koskevat hankintaviranomaisille annettua mahdollisuutta julkaista ilmoitukset liitteen VIII mukaisesti niiden julkisia hankintoja koskevien sopimusten osalta, joiden julkaiseminen ei ole pakollista. 2 jakso - Määräajat 37 artikla - Osallistumishakemukset ja tarjousten vastaanottaminen Otetaan käyttöön julkisia hankintoja koskevan sopimuksen (GPA) määräysten innoittama yleisperiaate, jonka mukaan kaikkien määräaikojen on oltava riittävän pitkiä tarjousten valmistelua - niiden monitahoisuus huomioon ottaen -, kääntämistarpeita ja mahdollisen alihankinnan järjestämistä varten. Vaikka tämä yleisperiaate on kaikissa tapauksissa sovellettava sääntö, sen mukaan asetetut määräajat eivät kuitenkaan saa olla lyhyempiä kuin tietyt erityiset "turvaverkkona" toimivat vähimmäismääräajat, jotka vaihtelevat valitun menettelyn mukaan. Säädetyt määräajat, jotka tällä hetkellä koskevat tarjousten vastaanottamista avoimissa menettelyissä sekä osallistumishakemusten vastaanottamista ja tarjousten esittämistä rajoitetuissa menettelyissä, pysyvät muuttumattomina. Osallistumishakemuksille neuvottelumenettelyissä asetettu määräaika pysyy myös muuttumattomana. Direktiivissä ei säädetä määräaikaa tarjousten vastaanottamiselle näissä viimeksi mainituissa menettelyissä. Artiklan 3 kohta täyttää tämän aukon, sillä siinä säädetään, että tarjousten esittämisen määräaika on sama kuin rajoitetuissa menettelyissä. Silloin kun tarjousten vastaanottamisen määräaikoja lyhennetään siksi, että hankintaviranomaiset ovat julkaisseet ennakkoilmoituksen, 4 kohdassa säädetään yhdenmukaistamisesta, joka käsittää yhtä pitkien määräaikojen vahvistamisen avoimissa ja rajoitetuissa menettelyissä, toisin sanoen kummassakin 36/26 päivän vähimmäismääräajat, kun ne nyt ovat 36/22 päivää avoimissa menettelyissä ja 26 päivää rajoitetuissa menettelyissä. Tämänhetkinen aukko neuvottelumenettelyissä täytetään säätämällä niille samat määräajat kuin muissakin menettelyissä. Sähköisten keinojen käytön kannustamiseksi 5 kohdassa säädetään tarjousten esittämiselle avoimissa menettelyissä sekä osallistumishakemusten esittämiselle rajoitetuissa ja neuvottelumenettelyissä asetetun määräajan lyhentämisestä 7 päivällä, kun hankintaviranomainen on laatinut ja lähettänyt ilmoituksen hankintasopimuksesta sähköisessä muodossa liitteessä VIII säädettyjen julkaisemista koskevien teknisten eritelmien mukaisesti. Tämä lyhentäminen vastaa niiden määräaikojen lyhentämistä, jotka yhteisön tasolla tarvitaan ilmoitusten julkaisemiseen. Samassa tarkoituksessa 6 artiklassa annetaan mahdollisuus lyhentää tarjousten vastaanottamisen määräaikaa 5 päivällä edellisen lyhentämisen lisäksi, kun hankintaviranomainen asettaa tarjousten laatimisessa tarvittavan tarjouseritelmän lyhentämättömänä sekä mahdolliset täydennysasiakirjat sähköisessä muodossa vapaasti ja suoraan kaikkien saataville ilmoituksen hankintasopimuksesta lähetyspäivästä alkaen. Artiklan 8 kohta toistaa direktiivin 93/36/ETY 11 artiklan 6 kohdan, direktiivin 92/50/ETY 18 artiklan 5 kohdan ja direktiivin 93/37/ETY 12 artiklan 5 kohdan. Artiklan 9 kohdassa mukautetaan nopeutettuja menettelyjä koskevia nykyisiä säännöksiä sähköisten keinojen käyttämisen huomioon ottamiseksi ilmoitusten hankintasopimuksista laatimisessa ja lähettämisessä. Tässä tapauksessa tarjousten vastaanottamisen määräaika on 15 päivän sijasta 10 päivää ilmoituksen hankintasopimuksesta lähetyspäivästä. Sähköisten keinojen käyttämisen oikeuttamaa määräaikojen lyhentämistä sekä rajoitettuja menettelyjä ja nopeutettuja neuvottelumenettelyjä varten säädettyjä määräaikoja ei sovelleta erityisen monitahoisiin hankintasopimuksiin, jotka tehdään 30 artiklassa tarkoitetun erityismenettelyn sääntöjä noudattaen. 38 artikla - Tarjouseritelmä ja lisätiedot Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY 18 artiklan 3 ja 4 kohdan, 19 artiklan 6 kohdan ja 20 artiklan 2 kohdan, direktiivin 93/36/ETY 10 artiklan 2 ja 3 kohdan, 11 artiklan 5 kohdan ja 12 artiklan 2 kohdan ja direktiivin 93/37/ETY 12 artiklan 3 ja 4 kohdan, 13 artiklan 6 kohdan ja 14 artiklan 2 kohdan säännöksiä, pysyy muuttumattomana, mutta tuo esille sähköistä julkaisemista. 3 jakso - Tietojen sisältö ja toimittamistavat 39 artikla - Osallistumishakemusten toimittamistavat Lisätään uusi säännös, joka mahdollistaa osallistumishakemusten lähettämisen sähköisessä muodossa. Viestintäkeinoihin, jotka eivät ole yleisessä käytössä, ei enää viitata (teleksi ja sähke). Puhelin on poistettu käytettävien välineiden joukosta. Lisäksi hiljattaisista muutoksista johtuvia säännöksiä [34], joissa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus sallia tarjousten jättäminen "millä tahansa muulla tavalla", on yleisesti laajennettava koskemaan kaikkia viestintä- ja tiedonvaihtotapoja, tarvittaessa tietyin mukautuksin. Asianomaisia artikloja, eli direktiivin 92/50/ETY 19 artiklan 5 kohtaa ja 20 artiklan 3 kohtaa, direktiivin 93/36/ETY 11 artiklan 4 kohtaa ja 12 artiklan 3 kohtaa ja direktiivin 93/37/ETY 13 artiklan 5 kohtaa ja 14 artiklan 3 kohtaa muutetaan tämän seurauksena. [34] Direktiivi 97/52/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 1997, EYVL L 328. 40 artikla - Tarjous- tai neuvottelupyyntö Artiklassa toistetaan rajoitettuja ja neuvottelumenettelyjä koskevat säännökset (direktiivin 92/50/ETY 19 artiklan 2 kohta, direktiivin 93/36/ETY 11 artiklan 2 kohta ja 12 artiklan 3 kohta ja direktiivin 93/37/ETY 13 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 3 kohta) ja otetaan huomioon uuden kutsun neuvotteluun vaihtoehdot sekä sähköiset keinot. 41 artikla - Ehdokkaille ja tarjoajille tiedottaminen Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 12 artiklan 1 ja 2 kohdan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 7 artiklan 1 ja 2 kohdan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 8 artiklan 1 ja 2 kohdan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. 4 jakso - Viestintätavat 42 artikla Tällä säännöksellä sähköiset keinot asetetaan yhdenvertaiseen asemaan muiden viestintäkeinojen kanssa. Lisäksi vanhentuneita tekniikoita, kuten teleksiä, ei enää mainita (1 kohta). Artiklan 2 kohdassa annetaan tarvittavat takuut tarjousten luottamuksellisuudesta, myös sähköisiä keinoja käytettäessä. Artiklan 3 kohdassa otetaan huomioon tilanne, jossa tarjoukset lähetetään sähköisessä muodossa, mutta tiettyjä ehdokkaiden valinnassa tarvittavia asiakirjoja, todistuksia ja vakuutuksia ei voida toimittaa samassa muodossa. Säädetään siis, että ne voidaan toimittaa muussa muodossa viimeistään tarjousten avaamista edeltävänä päivänä. Lopuksi 4 kohdassa on keskeinen säännös sen takaamiseksi, että sähköisiä keinoja ei käytetä hankintasopimusten varaamiseksi: siinä täsmennetään, että keinosta riippumatta sen tavoitteena tai vaikutuksena ei saa olla sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan estäminen. Direktiivin 92/50/ETY 23 artiklan 2 kohtaa, direktiivin 93/36/ETY 15 artiklan 3 kohtaa ja direktiivin 93/37/ETY 18 artiklan 2 kohtaa muutetaan tämän mukaisesti. 5 jakso - Selvitykset 43 artikla - Selvitysten sisältö Artikla vastaa direktiivin 92/50/ETY 12 artiklan 3 kohdan, direktiivin 93/36/ETY 7 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 93/37/ETY 8 artiklan 3 kohdan säännöksiä. Luetteloa pöytäkirjoihin lisättävistä tiedoista on kuitenkin täydennetty kahdella tiedolla: poikkeuksellisen alhaiseksi katsottujen tarjousten hylkäämisen perusteet ja seikat, joiden perusteella hankintaviranomainen on päättänyt olla tekemättä tarjouskilpailun kohteena ollutta sopimusta. Tämä muutos yksinkertaistaa hankintaviranomaisille nykyisin asetettua velvoitetta ilmoittaa komissiolle kaikkien poikkeuksellisen alhaiseksi katsottujen tarjousten hylkäämisistä, kun sopimus myönnetään vähiten tarjoavalle (direktiivin 92/50/ETY 37 artiklan 3 kohta, direktiivin 93/36/ETY 27 artiklan kolmas alakohta ja direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta), ja ilmoittaa Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistolle syistä, joiden perusteella ne ovat päättäneet olla tekemättä tarjouskilpailun kohteena ollutta sopimusta tai aloittaa uuden menettelyn (direktiivin 92/50/ETY 12 artiklan 2 kohta, direktiivin 93/36/ETY 7 artiklan 2 kohta ja direktiivin 93/37/ETY 8 artiklan 2 kohta). VII luku - Menettelyn kulku 1 jakso - Yleiset säännökset 44 artikla - Osanottajien valinta ja hankintasopimusten tekeminen Tällä artiklalla on kolme tavoitetta: - Sen 1 kohta toimii VII luvun johdantona, ja siinä selitetään, että hankintasopimusten myöntäminen suoritetaan taloudellisten toimijoiden soveltuvuuden tarkistamisen jälkeen. Jotta tarkistaminen olisi avoimempaa, nykyisiä direktiivejä, joissa viitataan ainoastaan laadullisiin perusteisiin (direktiivin 92/50/ETY 23 artiklan 1 kohta, direktiivin 93/36/ETY 15 artiklan 1 kohta ja direktiivin 93/37/ETY 18 artiklan 1 kohta), täydennetään 2 kohdan säännöksellä, jolla otetaan käyttöön hankintaviranomaisilla yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön [35] mukaisesti jo olevat valtuudet asettaa suorituskykyä ja kokemusta koskevia erityisvaatimuksia tietyn hankintasopimuksen osalta. [35] Tuomiot asioissa "Bellini" ja "Beentjes". - Siinä täsmennetään, kuinka hankintaviranomaiset voivat hylätä tarjoajia avoimissa menettelyissä ja ehdokkaita rajoitetuissa ja neuvottelumenettelyissä sekä samanaikaisesti kuinka hylkäämisen on tapahduttava. - Siinä ilmoitetaan, kuinka ne hankintaviranomaiset, jotka ovat vahvistaneet niiden ehdokkaiden likimääräisen tai enimmäismäärän, joilta pyydetään tarjous rajoitetuissa menettelyissä tai neuvottelumenettelyissä, joihin liittyy hankintasopimusta koskevan ilmoituksen julkaiseminen, voivat toteuttaa tämän rajoittamisen. Artiklan 3 kohdassa tehdään johtopäätökset 2 kohdasta täsmentämällä, että yhtäkään ehdokasta ei voida poissulkea menettelystä sellaisten perusteiden tai suorituskykyä ja kokemusta koskevien vaatimusten perusteella, joita ei ole ilmoitettu ennakkoon. Artiklan 4 kohdassa esitetään ne ehdot, joilla hankintaviranomaiset voivat rajoittaa ehdokkaiden määrää rajoitetussa tai neuvottelumenettelyssä vahvistamansa ehdokkaiden likimääräisen tai enimmäismäärän saavuttamiseksi (katso 45 artikla). Tämän rajoittamisen on perustuttava objektiivisiin valintaperusteisiin; tämä merkitsee sitä, että ainoastaan näitä perusteita saa käyttää. Lisäksi vaadittu suorituskyky ja kokemus on ilmoitettava hankintailmoituksessa. Artiklan 5 kohdassa säädetään velvoitteesta olla hyväksymättä ehdokkaita, jotka eivät täytä hankintaviranomaisen ennakolta ilmoittamia suorituskykyä ja kokemusta koskevia vaatimuksia. Artiklan 6 kohdassa laajennetaan julkisia rakennusurakoita koskeviin hankintasopimuksiin direktiivin 92/50/ETY 32 artiklan 4 kohdan ja direktiivin 93/36/ETY 23 artiklan 3 kohdan säännös. 45 artikla - Rajoitettuja menettelyjä ja neuvottelumenettelyjä koskevat erityissäännöt Artikla vastaa direktiivin 92/50/ETY 27 artiklaa, direktiivin 93/36/ETY 19 artiklaa ja direktiivin 93/37/ETY 22 artiklaa. Artiklan 1 kohdassa toistetaan edellä mainittujen artiklojen 1 kohta. Edellä mainittujen direktiivien 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa ja 3 kohtaa muutetaan direktiiveissä 92/50/ETY ja 93/36/ETY olevien epäjohdonmukaisuuksien korjaamiseksi, sillä kyseiset artiklat (pelkän suuruusluokan ilmoittaminen rajoitetuissa menettelyissä ja pelkän lukumäärän ilmoittaminen neuvottelumenettelyissä) eroavat toisistaan siinä, mitä ilmoituksissa hankintasopimuksista on määrätty (kummassakin menettelyssä ilmoitetaan sekä lukumäärä että suuruusluokka), sekä näiden direktiivien ja direktiivin 93/37/ETY välisten epäjohdonmukaisuuksien korjaamiseksi (suuruusluokka rajoitetuissa menettelyissä, lukumäärä neuvottelumenettelyissä eikä mitään erityistä mainintaa ilmoituksissa hankintasopimuksista). Tämä muutos on sitäkin tarpeellisempi, sillä direktiivien 92/50/ETY ja 93/36/ETY säädösten yhdistelmän on pelkässä suuruusluokan vahvistamisen tapauksessa tulkittu määräävän, että niiden ehdokkaiden vähimmäismäärää on noudatettava, joilta pyydetään tarjous. Artiklan 2 kohdassa siis täsmennetään, että kumpaakin mahdollisuutta, joko suuruusluokan tai tarkan lukumäärän vahvistamista, voidaan käyttää näissä kahden tyyppisissä menettelyissä. Lisätään, että ehdokkaiden lukumäärä ja suuruusluokka eivät saa vaikuttaa kilpailua estävästi, mikä tarkoittaa sitä, että ne on määriteltävä hankintasopimuksen luonteen mukaan. Ne on ehdottomasti mainittava ilmoituksessa hankintasopimuksesta. Nykyinen säännös, jossa säädetään, että rajoitetuissa menettelyissä niiden ehdokkaiden lukumäärän, joilta tosiasiallisesti pyydetään tarjous, on kaikissa tapauksissa oltava riittävä todellisen kilpailun takaamiseksi (edellä mainittujen artiklojen 2 kohdan toinen alakohta), poistetaan siksi, ettei sellaisille hankinnoille asetettaisi lisämenettelyjä, joista on jo esitetty tarjouskilpailukutsu. Hankintaviranomaiset saavat kilpailuttaa näitä hankintoja objektiivisista syistä. 2 jakso - Laadulliset valintaperusteet 46 artikla - Ehdokkaan tai tarjoajan henkilökohtainen asema Artikla vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 29 artiklan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 20 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 24 artiklan säännöksiä. Kyseisen artiklan 1 kohdan f alakohdassa direktiivin 92/50/ETY 29 artiklan ensimmäisen alakohdan f alakohta mukautetaan direktiivin 93/36/ETY ja 93/37/ETY vastaaviin kohtiin. Artiklan 1 kohtaan lisätään uusi velvoite, jonka mukaan hankintaviranomaisten on suljettava tarjouskilpailusta pois tarjoaja, joka on tuomittu lainvoimaisella päätöksellä järjestäytyneeseen rikollisuuteen, lahjontaan tai yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvaan petokseen osallistumisesta. Tämä velvoite lisää yhteisön käytettävissä olevia keinoja näiden ilmiöiden torjumisessa. Ne perustuvat yhteisön määritelmiin näistä ilmiöistä. Lisäksi tapauksia, joissa kilpailijat voidaan laillisesti jättää lukuun ottamatta on lisätty. Edellä 2 kohdan h alakohdassa esitetään, että taloudellinen toimija joka on tuomittu, siitä riippumatta onko tuomio lainvoimainen vai ei, petoksesta tai muusta perustamissopimuksen 280 artiklan mukaisesta laittomasta toiminnasta voidaan poissulkea. Lukuun ottamatta 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja toimintoja, jotka on suljettava pois. Samalla tavoin oikeus sulkea osallistujia rikoksen takia joka koskee heidän ammatillista toimintaansa on laajentunut koskemaan tuomiot, jotka eivät ole lainvoimaisia. 47 artikla - Oikeus harjoittaa ammatillista toimintaa Artikla, jossa toistetaan olennaisilta osiltaan direktiivin 92/50/ETY nykyisen 30 artiklan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 21 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 25 artiklan säännökset, pysyy muuttumattomana lukuun ottamatta yhtä pientä muutosta: kunkin jäsenvaltion asianmukaiset ammatti- tai toimialarekisterit sekä vastaavat ilmoitukset ja todistukset (katso direktiivin 92/50/ETY 30 artiklan 3 kohta, direktiivin 93/36/ETY 21 artiklan 2 kohta ja direktiivin 93/37/ETY 25 artikla) on siirretty liitteisiin (katso liitteet IX A, IX B ja IX C). 48 artikla - Taloudellinen ja rahoituksellinen tilanne Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 31 artiklan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 22 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 26 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. 49 artikla - Tekninen ja/tai ammatillinen pätevyys Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 32 artiklan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 23 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 27 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. 50 artikla - Laadunvarmistusstandardit Tämä artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 33 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. Se sisältää kuitenkin muutoksen siinä mielessä, että nämä säännöt laajennetaan koskemaan julkisia rakennusurakoita ja tavaranhankintoja. Laajennus on perusteltu siksi, että laadunvarmistus on kaikilla aloilla laajalti käytössä. 51 artikla - Täydentävät asiakirjat ja lisätiedot Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 34 artiklan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 24 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 28 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. 52 artikla - Hyväksyttyjen taloudellisten toimijoiden viralliset luettelot Artikla, joka vastaa direktiivin 92/50/ETY nykyisen 35 artiklan, direktiivin 93/36/ETY nykyisen 25 artiklan ja direktiivin 93/37/ETY nykyisen 29 artiklan säännöksiä, pysyy muuttumattomana. 3 jakso - Hankintasopimuksen tekeminen 53 artikla - Hankintasopimusten tekoperusteet Lisätään uusi 2 kohta. Siinä säädetään hankintaviranomaisten velvoitteesta ilmoittaa heti menettelyn alussa kunkin hankintasopimuksen myöntämisperusteen suhteellinen painotus taloudellisesti edullisimman tarjouksen määrittämisessä. Painotus voidaan ilmaista muussakin muodossa kuin prosenttiosuuksina, mutta sitä ei missään tapauksessa saa ilmaista pelkästään perusteiden alenevana tärkeysjärjestyksenä. Tällöin ensimmäinen peruste voi saada 99 prosentin tai 51 prosentin suhteellisen arvon toiseen perusteeseen nähden, jolloin tarjoajat eivät pystyisi laatimaan tarjouksiaan asiantuntevasti. Tietyissä poikkeustapauksissa eli silloin, kun hankintasopimuksen luonne ei mahdollista jokaisen perusteen suhteellisen painotuksen määrittämistä heti menettelyn alussa, hankintaviranomaisten on ilmoitettava kunkin sopimuksen tekoperusteen arvo viimeistään tarjouspyynnössä [rajoitetuissa menettelyissä ja neuvottelumenettelyissä] tai erityisen monitahoisille hankintasopimuksille tarkoitettua uutta menettelyä käytettäessä (katso 30 artikla) viimeistään neuvottelukutsussa (katso myös johdanto-osan 30 kappale). Direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 3 kohta, joka koskee mahdollisuutta hyväksyä muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja sopimuksen myöntämisperusteita, poistetaan seuraavista syistä: on ensinnäkin huomattava, että direktiiviin 93/36/ETY johtaneen ehdotuksen [36] perusteluissa mainitaan direktiivin 88/295/ETY [37] vastaavan säännöksen osalta, että jäsenvaltioiden kertomuksista ilmenee, ettei ole olemassa järjestelmiä, jotka voisivat hyötyä vanhan 25 artiklan 4 kohdan säännöksistä [38]. Tämä säännös on siis poistettu direktiivistä 93/36/ETY. Lisäksi direktiiviin 92/50/ETY johtaneen muutetun ehdotuksen [39] perusteluissa mainitaan, ettei ehdotus (kuten ei hyväksytty direktiivikään) enää sisällä direktiivin 93/37/ETY 30 artiklan 3 kohtaa vastaavia säännöksiä. Lisätään, että säännösten poistaminen on yhteisöjen tuomioistuimen hiljattaisten päätösten [40] ja komission näkökannan mukainen mitä tulee etuuskohtelujärjestelmien yhteensopivuuteen perustamissopimuksen 28 artiklan [41] kanssa. Tätä säännöstä ei myöskään ole direktiivissä 92/50/ETY. Mutta 30 artiklan 3 kohdan nykyiset säännökset on otettu käyttöön direktiivillä 89/440/ETY eli ennen edellä mainittua tuomioistuimen tuomiota ja ennen kuin komissio oli saanut vahvistuksen siitä, ettei enää ollut olemassa järjestelmiä, jotka voisivat hyötyä tästä poikkeuksesta. Tästä direktiivistä ei ole siis voitu tehdä johtopäätöksiä. Näistä seikoista on siis nyt [42] syytä tehdä johtopäätökset tämän säännöksen poistamiseksi ja kaikkien direktiivien säännösten mukauttamiseksi [43]. [36] KOM(92) 346 lopullinen, 7.9.1992. [37] Council Directive 88/295/EEC of 22 March 1988 amending Directive 77/62/EEC relating to the coordination of procedures on the award of public supply contracts and repealing certain provisions of Directive 80/767/EEC, EYVL L 127, 20.5.1988. [38] Vastaa nykyisen direktiivin 35 artiklan 1 kohtaa. [39] KOM(91) 322 lopullinen, 30.8.1991. [40] Asia C-21/88, "Du Pont de Nemours Italiana SPA vs. Unità Sanitaria locale no 2 di Carrara", tuomio 20.3.1990, Kok. 1990, s. I-0889. [41] Entinen 30 artikla. [42] Koska säännöstön sisällöstä ei ole keskusteltu uudelleen direktiiviä 93/37/ETY eikä direktiiviä 97/52/ETY hyväksyttäessä. [43] Samoin ehdotukse