FI Euroopan unionin virallinen lehti C 24/139

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Avoin internet ja verkon neutraliteetti Euroopassa”

KOM(2011) 222 lopullinen

2012/C 24/31

Esittelijä: Jorge PEGADO LIZ

Euroopan komissio päätti 19. huhtikuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Avoin internet ja verkon neutraliteetti Euroopassa

KOM(2011) 222 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 7. lokakuuta 2011.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. lokakuuta 2011 pitämässään 475. täysistunnossa (lokakuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 151 ääntä puolesta 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Avoimen internetin ja verkon neutraliteetin käsitteet (nk. verkkovapaudet) ovat keskeisiä sääntelylle, jonka tarkoituksena on taata vapaus käyttää internetiä viestintävälineenä.

1.2 Avoimen internetin ja verkon neutraliteetin takaaminen on EU:n tasolla tunnustettu perustavanluonteiseksi poliittiseksi tavoitteeksi useissa tärkeissä asiakirjoissa, erityisesti digitaalistrategiassa, joka on yksi 2020-strategian tärkeimmistä pilareista.

1.3 ETSK suhtautuukin myönteisesti komission tiedonantoon, jonka tarkoituksena on seurata markkinoiden ja teknologian kehittymisen vaikutuksia verkkovapauksiin. Tiedonanto ei kuitenkaan täytä ETSK:n oikeutettuja odotuksia.

1.4 Komissio tunnustaa, että käsiteltävänä olevia periaatteita saatetaan tietyissä tilanteissa rikkoa, mutta periaatteiden suojelemiseen tähtäävien toimenpiteiden sijaan ehdotetaan ”odotetaan ja katsotaan” -lähestymistapaa.

1.5 Koska asia on ajankohtainen ja merkittävä Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen tulevaisuuden kannalta, ETSK suosittaa voimakkaasti avoimen internetin ja verkon neutraliteetin periaatteiden vahvistamista virallisesti EU:n lainsäädännössä mahdollisimman pian. Alan teknologian kehittyminen (uusin teknologia) on pidettävä aina mielessä.

1.6 ETSK katsoo myös, että nyt on oikea hetki määritellä periaatteet, jotka takaavat internetin avoimuuden ja neutraliteetin. Komitea suositteleekin kohdassa 7.12 periaatteita, jotka sen mielestä olisi omaksuttava.

1.7 ETSK uskoo myös, että periaatteet ovat ensiarvoisen tärkeitä edellytyksiä internetin kehittymiselle tulevaisuudessa siten, että siitä tulee EU:n perusoikeuskirjaan perustuvan paremman kansalaisuuden väline ja Genevessä (vuonna 2003) ja Tunisissa (vuonna 2005) määriteltyjen WSIS:n tavoitteiden saavuttamisen edellyttämä lähtökohta.

1.8 ETSK on sitä mieltä, että välitön toiminta tällä alalla on ratkaisevan tärkeää Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseksi, digitaalistrategian toteuttamiseksi ja sisämarkkinoiden valmiiksi saattamiseksi, ja on tyytyväinen komission jäsenen Neelie Kroesin viimeaikaisiin julkisiin lausuntoihin tästä asiasta.

1.9 Komitea pyytääkin, että Euroopan parlamentti ja jäsenvaltiot ryhtyisivät ennakoivasti suojelemaan verkkovapauksia, ja odottaa, että komissio toimii tämän mukaisesti.

2. Komission tiedonannon sisältö ja luonne

2.1 Tiedonanto on poliittinen asiakirja, jolla Euroopan komissio täyttää telelainsäädännön uudistuspaketin (1) yhteydessä vuonna 2009 esittämäänsä julistukseen sisältyneen lupauksen ”valvoa markkinoiden ja teknologian kehittymisen vaikutuksia ’verkkovapauksiin’ ja raportoida Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuoden 2010 loppuun mennessä siitä, tarvitaanko lisäohjeistusta”.

2.1.1 Komissio ilmaisi julistuksessa voimakkaana ja yksiselitteisenä sitoumuksenaan, että se ”pitää erittäin tärkeänä internetin avoimen ja riippumattoman luonteen säilyttämistä ja ottaa täysin huomioon parlamentin ja neuvoston tahdon sisällyttää verkon riippumattomuus nyt poliittiseksi tavoitteeksi ja sääntelyperiaatteeksi, joita kansalliset sääntelyviranomaiset edistävät”.

2.2 Euroopan digitaalistrategiassa komissio puolestaan ilmoitti, että se ”seuraa myös tiiviisti internetin avointa ja neutraalia luonnetta koskevien uusien säännösten täytäntöönpanoa” (2).

2.3 Tiedonannossa kuvaillaan komission vuonna 2010 toteuttamaa kuulemis- ja selvitysprosessia (3) ja komission ja parlamentin yhteistä konferenssia, joka järjestettiin 11. marraskuuta 2010 (4).

2.4 Komissio päätyy siihen, ettei toimenpiteisiin tule nyt ryhtyä, sillä ei ole riittävää näyttöä siitä, että uutta lainsäädäntöä tarvittaisiin.

2.4.1 Useat sidosryhmät ja Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelin (BEREC) ilmoittivat kuulemisprosessissa, että eräät internetpalveluntarjoajat ovat harjoittaneet ”kuristamista”, ”estämistä” ja syrjivää hinnoittelua tietyntyyppisen liikenteen yhteydessä (5).

2.4.2 Komissio kuitenkin toivoo, että EU:n sähköisen viestinnän tarkistettuun sääntelyjärjestelmään sisältyvät sopimuksia (6), läpinäkyvyyttä (7), palveluntarjoajan vaihtamista (8) ja palvelunlaatua (9) koskevat säännöt auttavat tuottamaan kilpailuun perustuvia tuloksia.

2.4.3 Komissio on lisäksi sitä mieltä, että mainittujen säännösten täytäntöönpanolle on jätettävä riittävästi aikaa, jotta nähdään, miten ne toimivat käytännössä (10).

2.5 Keskeisiä käsitteitä ei määritellä tiedonannossa erikseen, sillä niille saatetaan antaa tulkinta unionin lainsäädännössä. Tiedonannossa todetaan, että ” ’internetin neutraliteetille’ ei ole olemassa vakiintunutta määritelmää”.

2.5.1 Tiedonannossa sen sijaan sulautetaan nämä kaksi käsitettä ja lukitaan EU:n oikeudellinen kanta molempiin viittaamalla puitedirektiivin 8 artiklan 4 kohdan g alakohtaan, jossa kansallisille sääntelyviranomaisille asetetaan velvoite varmistaa loppukäyttäjien mahdollisuudet saada ja jakaa tietoa tai käyttää haluamiaan sovelluksia ja palveluja (sovellettavan lainsäädännön rajoissa) (11).

2.6 Komissio sitoutuu tiedonannon lopussa julkaisemaan BERECin lisätutkimusten tulokset, jotka koskevat internetpalvelun tarjoajien mahdollisesti kilpailunvastaisia ja internetin avoimuuden ja neutraliteetin periaatetta rikkovia käytäntöjä. Jos todetaan, että markkinoilla esiintyy vakavia ja pysyviä ongelmia, ja komissio katsoo, että lisäsääntelylle on tarvetta, komissio esittää neuvostolle suosituksia tarvittavista toimista.

3. Mistä on kyse?

3.1 Kyseessä olevien pääkäsitteiden määrittelemättä jättäminen on vakava ongelma. Kun määritelmää ei ole, ei voida esittää selkeitä perusteluja tai selkeitä ohjeita markkinoille ja sääntelyviranomaisille siitä, kuinka laajasti unionin lainsäädäntöä on tällä alalla tarkoitus soveltaa.

3.2 Avoin internet

3.2.1 Avoin internet on käsite, joka juontaa juurensa internetin alkuajoista ja WWW:n (World Wide Web) luomisesta: julkisessa internetverkossa oleva sisältö asetettiin kaikkien internetyhteyttä käyttävien ihmisten saataville ympäri maailmaa.

3.2.2 Avoin internet on periaate, jonka mukaan käyttäjät saavat vapaasti olla yhteydessä julkiseen internetiin ilman että hallitukset tai internetpalveluntarjoajat voivat asettaa rajoituksia sisällölle, sivuille, foorumeille, liitettäville laitteille tai sallituille viestintätavoille.

3.2.3 Internet on ”avoin”, koska se käyttää ilmaisia, julkisesti saatavilla olevia standardeja, joita kuka tahansa voi käyttää verkkosivujen, sovellusten ja palvelujen luomiseen, ja koska se käsittelee kaikenlaista liikennettä pääsääntöisesti samalla tavalla.

3.2.4 Kun yhteys julkiseen internetiin on luotu, käyttäjä ei tarvitse lupaa eikä hänen tarvitse maksaa lisämaksuja internetpalveluntarjoajalle voidakseen olla yhteydessä muihin verkossa oleviin. Jos käyttäjä luo uuden, innovatiivisen palvelun, hän ei tarvitse lupaa voidakseen jakaa sitä muille ympäri maailmaa.

3.2.5 Viestinnän ja innovoinnin vapaus selittää internetin valtavan suosion.

3.2.6 Todellisuudessa suuri osa julkisesta internetistä ei enää nykyisin ole ”avointa”. Verkko on edelleen avoin, mutta älypuhelinten sovellukset, sosiaaliseen verkottumiseen tarkoitetut sivut ja maksullinen sisältö kuuluvat suljettuun internetiin, johon pääsee vain omistus- tai sovellusrajapintojen (12) kautta.

3.2.6.1 Valtiot (13), yritykset (14) ja verkko-operaattorit (15) rajoittavat yhä yleisemmin pääsyä julkiseen internetiin tai muuttavat sen toimintamalleja poliittisten, teknisten tai kaupallisten syiden vuoksi.

3.2.7 Internet avoimuus on kuitenkin mahdollistanut sen, että internet on voinut edistää taloudellista innovointia, demokraattista osallistumista, sananvapautta ja verkko-oppimista eri puolilla maailmaa. Avoimuus on elintärkeä käsite vapauden, tasa-arvon ja ihmisoikeuksien vaalimiseksi, kuten EU:n perusoikeuskirjassa todetaan.

3.2.8 Avoimen internetin periaatetta käsitellään sähköistä viestintää koskevan puitedirektiivin 1 artiklan 3 a kohdassa ja 8 artiklan 4 kohdan g alakohdassa sekä kansalaisten oikeuksia koskevan direktiivin 2009/136/EY johdanto-osan 28 kappaleessa, vaikkei käsitettä erikseen nimetä.

3.3 Verkon neutraliteetti

3.3.1 Verkon neutraliteetin käsite on johdettu avoimen internetin käsitteestä. Avoin internet liittyy avoimiin standardeihin ja vapauteen olla yhteydessä internetiin ja käyttää sitä, kun taas verkon neutraliteetissa on kysymys siitä, millaista kaupallista lähestymistapaa internetpalveluntarjoajat soveltavat internetasiakkaisiin. Tarkoituksena on suojella avoimen internetin periaatteeseen perustuvia kuluttajan oikeuksia ja varmistaa, ettei verkkopalvelun tarjoaja harjoita kaupallista väliintuloa perusteettomasti.

3.3.2 Verkon neutraliteetti tarkoittaa sitä, että internetpalveluja tarjoavien yritysten tulee kohdella kaikkia samankaltaisen internetdatan lähteitä samalla tavalla ja pidättyä syrjimästä tietyntyyppisiä liikennevirtoja kaupallisista syistä.

3.3.2.1 Tämän periaatteen mukaan internetin käyttäjät kontrolloivat sitä, millaista sisältöä he katselevat ja mitä sovelluksia käyttävät internetissä, eivätkä internetpalveluntarjoajat saa käyttää markkinavoimaansa kilpailevien sovellusten tai sisältöjen syrjimiseen.

3.3.2.2 Periaate ei välttämättä ole ristiriidassa liikenteenhallintatoimenpiteiden kanssa, kunhan varmistetaan, että toimenpiteet eivät ole syrjiviä, ne ovat kuluttajille läpinäkyviä ja niillä tavoitellaan palvelun laatuun liittyviä oikeutettuja päämääriä. Liikenteenhallintatoimenpiteet eivät kuitenkaan saa luoda kannustimia sille, että verkon kehittämistä hidastetaan jotta voitaisiin periä korkeampia hintoja resurssien niukkuuteen vedoten.

3.3.3 Periaatteen mukaan internetyhteyksien markkinat olisi pidettävä oikeudellisesti erillään sisältö- ja sovellusmarkkinoista, eli molemmilla markkinoilla toimivien yritysten olisi erotettava niiden hallinta asianmukaisesti toisistaan.

3.3.4 Periaate saattaa kuitenkin olla uhattuna (16). Internetpalveluntarjoajat saattavat käyttää omaa infrastruktuuriaan erityisesti kilpailijoidensa internetsovellusten ja -sisällön (esim. verkkosivut, palvelut, protokollat) estämiseen tai liiketoimintamallinsa muuttamiseen siten, että eri käyttäjien saaman yhteyden laatua alennetaan tai laajuutta supistetaan. Tällaiset liiketoimintamallin muutokset voisivat johtaa epäreiluun syrjintään, joka koskee hinnoittelua ja palvelun laatua.

3.4 ETSK:n aikaisemmat lausunnot

3.4.1 ETSK on useissa lausunnoissa asettunut selkeästi puolustamaan näitä kahta periaatetta ja on perustellut kantaansa pääasiassa vapaudella ja ihmisoikeuksilla, tietosuojalla ja yksityisyydensuojalla, demokraattisella ja yhteistyöhön perustuvalla hallinnolla, osallisuudella ja valtuuttamisella sekä innovoinnilla ja talouskasvulla (17).

3.4.2 ETSK on jo todennut erityisesti lausunnossa CESE 362/2011 (18) seuraavasti: ”Komitea katsoo, että verkon riippumattomuuden periaate on äärimmäisen tärkeä Euroopassa tuotettavien internetpalveluiden tulevaisuuden kannalta.”

4. Periaatteiden taustaa: yhteys 2020-strategiaan ja digitaalistrategiaan

4.1 Digitaalitalous

4.1.1 Eurooppa 2020 -strategiassa (19) pyritään lippulaivaohjelmaksi nimetyn digitaalistrategian (20) avulla hyödyntämään internetin ja digitaalitalouden valtava kasvupotentiaali.

4.1.2 Kahdella miljardilla ihmisellä on nyt internetyhteys, ja sähköisessä kaupassa liikkuu vuosittain lähes 5,5 biljoonaa euroa. Internetiin liittyvä kulutus ja rahankäyttö on nyt suurempaa kuin maataloudessa tai energia-alalla, ja maissa, joissa internetin levittäytyminen on jo pitkällä, sen osuus BKT:n kasvusta oli viiden viime vuoden aikana 21 prosenttia. (21)

4.1.3 Tuoreen, lähes 5 000 pk-yrityksen parissa tehdyn McKinsey-tutkimuksen (22) mukaan yritykset, jotka toimivat aktiivisesti verkossa, kasvoivat kaksinkertaista vauhtia verrattuna yrityksiin, joiden näkyvyys verkossa oli vähäistä tai olematonta. Ne myös loivat yli kaksinkertaisen määrän työpaikkoja muihin verrattuna.

4.1.4 Jotta tätä vaikutusvaltaista kasvun ja muutoksen moottoria voitaisiin hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti, olisi tehtävä kaikki mahdollinen, jotta internetiin pääsy ja sen käytön vapaus olisivat mahdollisimman laajoja ja sen kustannukset kuluttajille ja yrittäjille mahdollisimman pienet.

4.2 Pk-yritykset, innovointi, työllisyys ja kasvu

4.2.1 Yksi Eurooppa 2020 -strategian tärkeimmistä tavoitteista on parantaa erityisesti pk-yritysten liiketoimintaedellytyksiä, alentaa liiketoimintakustannuksia, edistää innovointia pk-yrityksissä ja tukea aloittelevia yrityksiä.

4.2.2 Toimintapolitiikka, jossa luovutaan avoimen internetin ja verkon neutraliteetin periaatteista suurten verkko-operaattorien suosimiseksi Euroopan 23 miljoonan pk-yrityksen (23) ja kuluttajien kustannuksella, heikentäisi Euroopan kykyä uudistaa taloutta ja yhteiskuntaa Eurooppa 2020 -strategiassa kaavaillulla tavalla.

4.3 Sisämarkkinat ja reilu kilpailu

4.3.1 Avoin internet ja verkon neutraliteetti, joilla taataan reilun kilpailun toteutuminen ja jotka edistävät innovointia, ovat myös välttämättömiä periaatteita vahvojen digitaalisten sisämarkkinoiden luomiseksi (24).

5. Eräät verkko-operaattorit verkon neutraliteetin periaatetta vastaan

5.1 Eräät verkko-operaattorit ovat painostaneet jäsenvaltioiden hallituksia, komissiota ja Euroopan parlamenttia auttamaan niitä internetistä saatavan tulo-osuutensa kasvattamisessa (25). Niillä ei ole omien sanojensa mukaan varaa tehdä Euroopan tarvitseman nopean laajakaistan edellyttämiä pääomainvestointeja, elleivät ne pysty luomaan uusia sisällön tarjoamiseen perustuvia tulovirtoja (26).

5.1.1 Eräät yksityisomistuksessa olevat verkko-operaattorit, jotka kilpailevat internetyhteyksien markkinoilla ja hakevat nopeaa tuottoa investoinneilleen, eivät tällä hetkellä ole innokkaita investoimaan tälle alalle, koska liiketoimintanäkymät eivät vaikuta riittävän kannattavilta etenkään syrjäseuduilla.

5.2 Uusia infrastruktuurin tarjoajia ilmaantuu kuitenkin internetyhteyksien markkinoille, sillä EU tarjoaa investointitukia nopean laajakaistan tarjoamista varten (27), ja laajakaistayhteyksien kysynnän kasvunäkymät ovat houkuttelevat. Samalla kun Eurooppaan syntyy kilpailulle yhä avoimemmat laajakaistainfrastruktuurimarkkinat, uuden maanpäällisen ja langattoman laajakaistateknologian kehittyminen vaikuttaa myönteisesti laajakaistayhteyksien saatavuuteen ja tarjonnan kustannuksiin. Parhaillaan on käynnissä suuria hankkeita nopeiden internetyhteyksien tarjoamiseksi erityisesti maaseudulla siten, että hyödynnetään analogisista lähetyksistä digitaaliseen lähetystekniikkaan siirtymisestä vapautuvaa taajuusylijäämää.

5.3 Ongelmana on, että eräiden internetpalveluntarjoajien ehdotukset liiketoimintamalliensa muuttamisesta siten, että ne hylkäävät verkon neutraliteetin periaatteen, kasvattavat internetsisällön ja -palvelujen kustannuksia tai vähentävät internetin avoimuutta.

5.3.1 Jos verkon neutraliteetin periaatteen annetaan rapautua ja internetpalveluntarjoajien sallitaan ”verottaa”, kuristaa tai estää internetliikennettä asiakkaiden ja palveluntarjoajien välillä, internetpalvelujen hinta nousee Euroopassa, mikä vaikuttaa haitallisesti innovointiin, kasvuun, työllisyyteen ja Eurooppa 2020 -strategiaan.

5.3.2 Jopa Genevessä (2003) ja Tunisissa (2005) sovittujen, vuosituhattavoitteiden kanssa yhdensuuntaisten tietoyhteiskuntahuippukokouksen (WSIS) tavoitteiden (28) saavuttaminen olisi vaarassa.

6. Verkon neutraliteettia koskevan lain säätäminen Alankomaissa KPN:n (29) toiminnan vuoksi

6.1 Komission 19. huhtikuuta antamassa tiedonannossa todetaan, ettei operaattoreiden puuttumisesta internetliikenteeseen kaupallisten etujensa suojaamiseksi ole riittävää näyttöä, jotta olisi perusteltua säätää tässä vaiheessa uusia lakeja verkon neutraliteetin periaatteen suojelemiseksi.

6.2 Kuitenkin sen jälkeen eli 10. toukokuuta alankomaalainen internetpalveluntarjoaja KPN (30) ilmoitti, että se aikoi heinäkuusta lähtien periä asiakkailtaan lisämaksun tiettyjen internetsovellusten, kuten VoIP:n (Skype) ja tekstiviestit korvaavan älypuhelinsovelluksen WhatsApp:n käytöstä.

6.2.1 Kävi ilmi, että KPN oli muiden internetpalveluntarjoajien tapaan käyttänyt pakettien syvätarkastusteknologiaa (deep packet inspection, DPI) (31) asiakkaidensa internetliikenteen analysoimiseen ja aikoi periä lisämaksua VoIP-puheluista, WhatsApp-liikenteestä ja muusta sisällöstä, jonka se halusi estää tai josta se halusi saada hyötyä.

6.2.2 KPN ilmoitti avoimesti aikomuksestaan ”verottaa” tietynlaista internetliikennettä, koska verkon neutraliteetin periaatteen huomiotta jättäminen oli KPN:n strategisen edun mukaista ja koska mikään lainsäädäntö ei velvoittanut sitä noudattamaan periaatetta.

6.3 KPN:n toiminnan ja tulevien aikomusten julki tuleminen synnytti poliittisen myrskyn Alankomaissa, ja Alankomaiden parlamentin alahuone hyväksyi 22. kesäkuuta Euroopan ensimmäiset lait, joilla suojellaan avoimen internetin ja verkon neutraliteetin periaatteita.

6.4 KPN:n aieilmoitus osoitti kiistatta sen, että eräät verkko-operaattorit eivät katso sähköisen viestinnän tarkistetun sääntelyjärjestelmän tai EU:n kilpailulainsäädännön säännösten suojelevan verkon neutraliteetin periaatetta tosimielessä.

7. Tulisiko EU:n ryhtyä nyt toimiin vai ”odotella ja katsoa”?

7.1 Komissio kannattaa tiedonannossaan ”odotellaan ja katsotaan” -lähestymistapaa.

7.2 Tiedonannossa todetaan, että tarkistetun sääntelyjärjestelmän saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä riittänee suojelemaan avoimen internetin periaatetta. Jos operaattori ei noudata lakia, kansallisella sääntelyviranomaisella on selkeä toimivalta puuttua asiaan.

7.3 Tiedonannon mukaan verkon neutraliteetin periaatetta ei sen sijaan tarvitse vahvistaa lainsäädännöllä. Komissio katsoo, että kilpailulle avoimet laajakaistayhteyksien markkinat yhdistettynä tarkistetun sääntelykehyksen säännöksiin avoimuudesta ja palveluntarjoajan vaihtamismahdollisuudesta riittävät.

7.4 Tiedonannossa annetaan ymmärtää, että olisi parempi odottaa ja katsoa, riittävätkö nykyiset lait ja kilpailuolosuhteet suojaamaan verkon neutraliteetin periaatetta, ja että tapauskohtaisen lainsäädännön täytäntöönpano tässä vaiheessa saattaisi vaikuttaa kielteisesti Euroopan internettalouden kehittymiseen jarruttamalla investointeja tai estämällä muiden innovatiivisten liiketoimintamallien syntymisen.

7.5 Odottavalle kannalle kallistuvat tahot viittaavat kilpailulle avoimiin eurooppalaisiin internetpalvelumarkkinoihin ja toteavat, että jos verkko-operaattorit alkavat harjoittaa syrjivää hinnoittelua sisällöntarjonnassa, tyytymättömät asiakkaat vaihtavat internetpalveluntarjoajaa.

7.5.1 Tässä perustelussa kuitenkin aliarvioidaan vaikeudet, joihin monet asiakkaat todellisuudessa törmäävät yrittäessään vaihtaa palveluntarjoajaa (32), sekä haitalliset vaikutukset, joita seuraa siitä, jos suurimmat internetpalveluntarjoajat päättävät kaikki alkaa periä syrjiviä hintoja sisällöntarjonnasta.

7.6 Euroopan kotitalouksista, joilla on tällä hetkellä pääsy internetiin, 61 prosenttia ostaa nykyisin internetyhteyden osana pakettitarjousta, johon sisältyy internet, puhelin ja televisiolähetykset. Lisäksi 92 prosenttia kotitalouksista, joilla on palvelupaketti, ei ole vaihtanut palveluntarjoajaa, vaikka 36 prosenttia on sitä harkinnut (33). On selvää, että internetpalveluntarjoaja voi älykkäällä markkinataktiikalla kasvattaa valtaansa markkinoilla, ja tämä heikentää kuluttajien taipumusta vaihtaa palveluntarjoajaa – älykäs markkinointi heikentää kuluttajan valtaa. Älykkään markkinoinnin avulla internetpalveluntarjoajat voivat hyödyntää asemaansa ja soveltaa seuraamuksetta verkon neutraliteetin periaatetta rikkovia käytäntöjä, jolloin ne saavat kohtuuttomia voittoja ja vähentävät kilpailua ja innovointia – ellei tätä estetä lainsäädännöllä.

7.7 Sähköistä viestintää koskevien uusien sääntöjen tehokkuuden arviointiprosessiin kuluu joka tapauksessa paljon aikaa.

7.7.1 Kun otetaan huomioon, kuinka kauan kestää sääntelytoimenpiteen suunnitteleminen, laatiminen ja voimaantulo 27 jäsenvaltion EU:ssa ja kuinka nopeasti internetpalveluntarjoajat nähtävästi siirtyvät uusiin liiketoimintamalleihin, verkon neutraliteetin käsite saattaa olla menettänyt merkityksensä jo ennen kuin mahdollisia sääntelytoimenpiteitä on edes kirjoitettu.

7.8 ETSK ehdottaakin erilaista ennakoivaa lähestymistapaa, joka perustuu pääasiassa komitean aiemmassa lausunnossa aiheesta ”Ennakoiva oikeus: askel kohti parempaa sääntelyä EU:n tasolla” (34) kuvattuihin ennalta ehkäisemisen ja ennalta varautumisen periaatteisiin, ja pitää tervetulleena komission jäsenen Neelie Kroesin viimeaikaisia julkisia lausuntoja, jotka näyttävät tukevan tätä lähestymistapaa.

7.9 Tämän lähestymistavan mukaan avoimen internetin ja verkon neutraliteetin periaatteet olisi määriteltävä yksiselitteisesti ja vahvistettava unionin lainsäädännössä, jolloin niistä tulee EU:n perusoikeuskirjan määritelmän mukaisia kansalaisen oikeuksia.

7.10 Komission tulisi laatia internetin avoimuuden ja neutraliteetin periaatteiden määritelmät pohdittuaan huolellisesti erilaisia muotoiluja ja kuultuaan kaikkia sidosryhmiä sekä ottaen huomioon alan teknologian kehittymisen (uusin teknologia).

7.11 Avoimen internetin periaatetta toki käsitellään enemmän tai vähemmän kattavasti unionin lainsäädännössä eli puitedirektiivin (35) 1 artiklan 3 a kohdassa ja 8 artiklan 4 kohdan g alakohdassa sekä kansalaisten oikeuksia koskevan direktiivin (36) johdanto-osan 28 kappaleessa, mutta periaatteesta voitaisiin tehdä eksplisiittisempi ja yksiselitteisempi. Verkon neutraliteetin periaatetta ei sen sijaan ole erikseen määritelty unionin lainsäädännössä, eikä sitä kateta riittävästi millään säännösyhdistelmällä.

7.12 Komitea on tutkinut internetin neutraliteettia koskeviin norjalaisiin ohjeisiin (37) sisältyviä periaatteita, BEUC:n vastausta verkon neutraliteettia koskevaan komission julkiseen kuulemiseen (38), transatlanttisen kuluttaja-asioita koskevan vuoropuhelufoorumin (Trans Atlantic Consumer Dialogue, TACD) päätöslauselmaa verkon neutraliteetista (39) ja äskettäin hyväksyttyä Alankomaiden lainsäädäntöä (40) ja katsoo muun muassa näiden perusteella, että periaatteiden määritelmissä olisi oltava ainakin seuraavat osatekijät:

i. Internetyhteyden vapaus ja laatu Euroopan komission olisi sovittava yleisen edun periaatteiden mukaisesti yhteisestä EU:n standardista, joka kuvastaa ”palvelun vähimmäislaatua”, ja varmistettava, että sen noudattamista valvotaan käytännössä.

ii. Syrjimättömyys internetliikennevirtojen välillä Yksittäisiä datavirtoja ei yleisesti ottaen tulisi käsitellä eri tavoin sisällön, palvelun, sovelluksen, laitteen tai virtojen lähetys- tai määränpääosoitteen mukaan. Tämä koskee kaikkia verkon kohtia, myös yhteenliitäntäpisteitä. Periaatteeseen voidaan sallia poikkeuksia, jos ne ovat ehdotetussa suosituksessa iii asetettujen ohjeiden mukaisia.

iii. Internetliikenteen hallintamekanismien valvonta Poikkeuksena ehdotuksissa i ja ii esitettyihin periaatteisiin ja niistä poikkeamisen rajoittamiseksi: kun internetpalveluntarjoajat käyttävät liikenteenhallintamekanismeja internetyhteyden laadun varmistamiseen, on huolehdittava siitä, että yleisiä merkityksellisyyden, suhteellisuuden, tuloksellisuuden, osapuolten välisen syrjimättömyyden ja avoimuuden periaatteita noudatetaan.

iv. Hallinnoidut palvelut Jotta kaikkien toimijoiden innovaatiokapasiteetti säilyisi, sähköisen viestinnän operaattorien on voitava markkinoida ”hallinnoituja palveluja” internetyhteyden rinnalla, kunhan hallinnoitu palvelu ei huononna internetyhteyden laatua tiettyä tyydyttävää tasoa heikommaksi ja myyjät noudattavat voimassa olevaa kilpailulainsäädäntöä ja alan sääntelyä.

v. Lisää avoimuutta loppukäyttäjien näkökulmasta sekä määrätyt vakiotiedot Internetpalveluntarjoajan tarjoamista palveluista ja sovelluksista olisi oltava saatavilla selkeää, täsmällistä ja hyödyllistä tietoa, joka koskee palvelun laatua, mahdollisia rajoituksia ja liikenteenhallintakäytäntöjä. Euroopan komission olisi taattava, että tiedotus kuluttajille on avointa. Se merkitsee selkeiden tietojen antamista ehdoista, oikeudesta käyttää laillisia sovelluksia ja keinoista vaihtaa palveluntarjoajaa. Euroopan komission olisi edistettävä vuoropuhelua ja tehokkaita yhteissääntelymekanismeja toimialan ja kansallisten sääntelyviranomaisten välillä komission alaisuudessa, jotta pysyttäisiin sopimaan EU:n laajuisista avoimuusperiaatteista ja annettavista vakiotiedoista.

Bryssel 26. lokakuuta 2011 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) EUVL L 337, 18.12.2009.

(2) KOM(2010) 245 lopullinen, 26.8.2010.

(3) http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm.

(4) http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm.

(5) Kuristaminen: Internetpalveluntarjoaja voi supistaa kaistanleveyttä tahallaan alentaakseen tietyn asiakkaan palvelun nopeutta tietyntyyppisessä liikenteessä. BEREC ilmoitti, että eräät operaattorit Ranskassa, Kreikassa, Unkarissa, Liettuassa, Puolassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa harjoittavat tiedostojen jakamiseen tai videon suoratoistoon käytettyjen vertaisverkkojen (P2P) ”kuristamista”. Estäminen: Internetpalveluja tarjoava yritys voi tahallaan estää pääsyn tiettyjen verkkosivujen IP-osoitteisiin, jotta internetpalveluasiakkaat eivät pysty käyttämään tiettyjä sovelluksia ja palveluja. BERECin mukaan eräät matkaviestintäoperaattorit Itävallassa, Saksassa, Italiassa, Alankomaissa, Portugalissa ja Romaniassa estävät internetvälitteisiä puheluja tai perivät niistä lisämaksuja.

(6) Yleispalveludirektiivin 20 artiklan 1 kohdan b alakohta, sellaisena kuin se on muutettuna kansalaisten oikeuksia koskevalla direktiivillä 2009/136/EY.

(7) Yleispalveludirektiivin 21 artiklan 3 kohdan c ja d alakohta, sellaisena kuin ne ovat muutettuna kansalaisten oikeuksia koskevalla direktiivillä 2009/136/EY.

(8) Kansalaisten oikeuksia koskevan direktiivin 2009/136/EY johdanto-osan 47 kappale.

(9) Yleispalveludirektiivin 22 artiklan 3 kohta, sellaisena kuin se on muutettuna kansalaisten oikeuksia koskevalla direktiivillä 2009/136/EY.

(10) Komissio käynnisti 19. heinäkuuta 2011 oikeudellisen menettelyn 20:tä jäsenvaltiota vastaan, koska nämä eivät olleet saattaneet tarkistettua puitelainsäädäntöä osaksi kansallista lainsäädäntöään.

(11) Direktiivi 2002/21/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25. marraskuuta 2009 annetulla direktiivillä 2009/140/EY (EUVL L 337, 18.12.2009).

(12) Sovellusrajapinta (API) on kahden ohjelman väliin lisätty ohjelmointikoodi, jonka ansiosta ne voivat olla yhteydessä toisiinsa ja toimia yhdessä.

(13) ”Kiinan palomuuri” on järjestely, jossa valvotaan tarkasti internetyhteyksiä muuhun maailmaan, seurataan liikennettä ja estetään lukuisten verkkosivujen tai palvelujen käyttö. Myös muut valtiot, kuten Iran, Kuuba, Saudi-Arabia ja Vietnam, ovat tehneet vastaavaa, ja muutkin valtiot valvovat yhä tiukemmin sitä, mitä ihmiset voivat nähdä ja tehdä internetissä.

(14) Applen matkaviestintälaitteiden käyttäjät käyttävät monia internetpalveluja pienten ladattavien ohjelmistosovellusten eivätkä verkkoselaimen kautta. Sanelemalla, mitkä sovellukset ovat sen laitteissa sallittuja, Applesta on tullut portinvartija. Kun sovellukset yleistyvät muissakin matkaviestintälaitteissa ja jopa autoissa ja televisioissa, muutkin yritykset tekevät samoin. (Economist, 2.9.2010.)

(15) Internetpalveluntarjoajat ja televiestinnän verkko-operaattorit, jotka etsivät uusia tulonlähteitä, hyödyntävät teknologiaa erityyppisten internetliikennevirtojen erilaiseen kohteluun siten, että tietyistä palveluista voidaan periä lisämaksua, niiden laatua voidaan heikentää tai ne voidaan jopa estää.

(16) Vastauksessaan komission julkiseen kuulemiseen (30. kesäkuuta 2010) BEREC mainitsi kolme pääasiallista huolenaihetta, jotka liittyvät tulevaan kehitykseen: 1) mahdollisuus harjoittaa hintasyrjintää käyttämällä erilaisia tekniikoita, kuten pakettien syvätarkastusta (DPI, deep packet inspection), sekä taloudelliset kannustimet ja vertikaalisen integroinnin mahdollisuus, mistä aiheutuu kilpailunvastaisia vaikutuksia, 2) mahdolliset pidemmän aikavälin kielteiset seuraukset internettalouteen (innovointiin, sananvapauteen jne.) ja 3) avoimuuden puutteesta aiheutuvat sekaannukset/haitta kuluttajille.

(17) Ks. ETSK:n lausunto CESE 984/2008 sähköisistä viestintäverkoista (TEN/327–329, 29. toukokuuta 2008, esittelijä Bernardo Hernández Bataller), etenkin kohdat 1.1, 1.2.7 ja 4.4, lausunto CESE 1915/2008 aiheesta ”Laajakaistayhteydet kaikille: sähköisen viestinnän yleispalveluiden kehitys” (TEN/353, 3. joulukuuta 2008, esittelijä Raymond Hencks), etenkin kohta 1.5, lausunto CESE 1628/2010 Euroopan digitaalistrategiasta (TEN/426, 13. joulukuuta 2010, esittelijä Thomas McDonogh), etenkin kohdat 1.6, 1.9 ja 4.5, lausunto CESE 525/2011 sisämarkkinoiden toimenpidepaketista (INT/548, 15. maaliskuuta 2011, esittelijät Benedicte Federspiel, Martin Siecker ja Ivan Voleš) ja erityisesti tuore lausunto CESE 669/2011 aiheesta ”Digitaalisen lukutaidon, osaamisen ja osallisuuden parantaminen” (TEN/453, esittelijä Laure Batut).

(18) Ks. ETSK:n lausunto CESE 362/2011 aiheesta ”Ensimmäinen radiotaajuuspoliittinen ohjelma / Laajakaista Euroopassa” (TEN/434–435).

(19) KOM(2010) 2020 lopullinen.

(20) Euroopan digitaalistrategia, KOM(2010) 245 lopullinen.

(21) ”Internet matters: The Net's sweeping impact on growth, jobs, and prosperity”, McKinsey Global Institute, toukokuu 2011.

(22) ”Internet matters: The Net's sweeping impact on growth, jobs, and prosperity”, McKinsey Global Institute, toukokuu 2011, http://www.mckinsey.com/mgi/publications/internet_matters/pdfs/MGI_internet_matters_full_report.pdf.

(23) Eurostat (Eurostatin vuosikirja 2010, http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/publications/eurostat_yearbook_2010).

(24) Määritelty sekä tiedonannossa ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – Kohti kilpailukykyistä sosiaalista markkinataloutta – 50 ehdotusta” (KOM(2010) 608 lopullinen/2, 11.11.2010) että tiedonannossa ”12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi – Yhdessä uuteen kasvuun” (KOM(2011) 206 lopullinen, 13.4.2011), kohta 2.7.

(25) Neljä Euroopan suurinta internetpalveluntarjoajaa – Deutsche Telekom, France Telecom, Telecom Italia ja Telefónica – tilasivat vaatimustensa tueksi tutkimuksen: A.T. Kearney, 2010, A Viable Future Model for the Internet.

(26) Euroopan suurimmat internetpalveluntarjoajat väittävät, että jos ne kehittävät verkkojaan ilman lisätuloja siten, että voidaan vastata ennakoituun laajakaistayhteyksien kysyntään vuonna 2014, niiden pääoman tuotto laskee 3 prosenttiyksikköä noin 9 prosenttiyksikköön. Lähde: A.T. Kearney, 2010, A Viable Future Model for the Internet.

(27) Ks. KOM(2010) 471 lopullinen – Ensimmäinen radiotaajuuspoliittinen ohjelma, KOM(2010) 472 lopullinen – Laajakaista Euroopassa: investointi digitaalivetoiseen kasvuun ja 2010/572/EU (ks. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:251:0035:0048:FI:PDF) – Komission suositus seuraavan sukupolven liityntäverkkojen käyttöoikeuksien sääntelystä. Ks. myös digitaalistrategian tulostaulu (SEC(2011) 708 lopullinen, 31.5.2011).

(28) Ks. ”Monitoring the WISIS Targets A mid-term review” (World Telecommunication/ICT Development Report 2010, ITU, Geneve, 2010).

(29) KPN on alankomaalainen televiestintäyhtiö, jolla on toimintaa monissa Euroopan maissa. Se on Alankomaiden suurin internetpalveluntarjoaja, jonka tulot vuonna 2010 olivat 13,4 miljardia euroa ja liikevoitto 1,8 miljardia euroa.

(30) Ks. verkkolähetys ”KPN Investor Day: Group Strategy” osoitteessa http://pulse.companywebcast.nl/playerv1_0/default.aspx?id=12193&bb=true&swf=true.

(31) Pakettien syvätarkastus (deep packet inspection, DPI) on tekniikka, jonka avulla internetpalveluntarjoaja tutkii yksityiskohtaisesti datapaketin sen kulkiessa tarkastuspisteen kautta. Syvätarkastus (ja suodatus) mahdollistaa edistyksellisen verkonhallinnoinnin, käyttäjäpalvelun ja turvallisuustoiminnot sekä internettietojen louhinnan, salakuuntelun, sensuroinnin jne.

(32) Ofcom on tehnyt tutkimuksen palveluntarjoajan vaihtamisesta Yhdistyneessä kuningaskunnassa (10. syyskuuta 2010). Sen mukaan 45 prosenttia laajakaista-asiakkaista pitää vaihtamista liian hankalana, vaikka heillä olisi valinnanvaraa, eivätkä kuluttajat todennäköisesti vaihda palveluntarjoajaa vain siksi, että muutama heidän käyttämänsä internetpalvelu on estetty tai ylihinnoiteltu: http://stakeholders.ofcom.org.uk/binaries/consultations/consumer-switching/summary/switching.pdf.

(33) Kaikki tilastotiedot ovat kotitalouksien sähköistä viestintää käsittelevästä Eurobarometri-erityistutkimuksesta nro 362 heinäkuulta 2011, http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_362_en.pdf.

(34) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Ennakoiva oikeus: askel kohti parempaa sääntelyä EU:n tasolla” (EUVL C 175, 28.07.2009, s 6).

(35) Direktiivi 2002/21/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 25. marraskuuta 2009 annetulla direktiivillä 2009/140/EY (EUVL L 337, 18.12.2009).

(36) 2009/136/EY.

(37) Internetin neutraliteettia koskevat ohjeet, 2009: http://www.npt.no/ikbViewer/Content/109604/Guidelines%20for%20network%20neutrality.pdf.

(38) Kuluttajilla tulisi olla oikeus

1. internetyhteyteen, jonka nopeus ja luotettavuus ovat ilmoitetun mukaisia

2. internetyhteyteen, jonka avulla he voivat a. lähettää ja vastaanottaa haluamaansa sisältöä b. käyttää valitsemiaan palveluja ja sovelluksia c. luoda yhteyden valitsemaansa laitteistoon ja käyttää valitsemiaan ohjelmistoja, jotka eivät ole haitallisia verkolle

3. internetyhteyteen, jossa ei harjoiteta syrjintää sovelluksen, palvelun tai sisällön tyypin tai lähettäjän tai vastaanottajan osoitteen perusteella

4. verkon, sovellusten, palvelujen ja sisällön tarjoajien väliseen kilpailuun

5. tietää, millaisia verkonhallintakäytäntöjä verkontarjoaja käyttää. (http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/net_neutrality/comments/08industry_social_consumer_orgs_ngos_etc/beuc.pdf).

(39) TACD:n päätöslauselma, huhtikuu 2010 (asiakirja nro INFOSOC 42-09).

(40) Epävirallinen englanninnos osoitteessa https://www.bof.nl/2011/06/15/net-neutrality-in-the-netherlands-state-of-play/.