Rakennustuoteasetukseen perustuvassa järjestelmässä yhdenmukaistetaan rakennustuotteiden kaupan pitämistä koskevat ehdot luomalla yhteinen tekninen kieli ja määrittämällä rakennustuotteiden suoritustasoa koskevat perusominaisuudet yhdenmukaistetuissa teknisissä eritelmissä: yhdenmukaistetuissa standardeissa ja eurooppalaisissa arviointiasiakirjoissa. Niiden tarkoituksena on kattaa rakennuskohteiden perusvaatimusten soveltamisala. Kun rakennustuote kuuluu yhdenmukaistetun standardin piiriin tai tuotteesta on annettu eurooppalainen tekninen arviointi, valmistaja laatii suoritustasoilmoituksen ja kiinnittää CE-merkinnän kyseiseen tuotteeseen.

Rakennustuoteasetuksella on myös erityisiä toimintaan liittyviä tavoitteita: nykyisen järjestelmän yksinkertaistaminen, käsitteiden ja määritelmien selkeyttäminen ja koko rakenteen uskottavuuden lisääminen. Kaikki nämä tavoitteet myötävaikuttavat myös EU:n pk-yrityksiä koskevaan politiikkaan, jonka tavoitteena on taata tasapuoliset toimintaedellytykset pk-yrityksille ja erityisesti mikroyrityksille.

Kertomuksen tosiseikkoihin perustuvat todisteet on saatu jäsenvaltioiden ja sidosryhmien komissiolle laatimista kertomuksista, jäsenvaltioilta ja tärkeimmiltä sidosryhmiltä pääasiassa neuvoa-antavan ryhmän, rakennusalan pysyvän komitean ja markkinavalvonnan hallinnollisen yhteistyöryhmän (AdCo-CPR) kautta säännöllisesti saadusta palautteesta sekä ulkopuolisella teetetystä rakennustuoteasetuksen täytäntöönpanoanalyysia koskevasta tutkimuksesta (’Analysis of implementation of the Construction Products Regulation’), joka valmistui heinäkuussa 2015.

Tämä on vahvistettu Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa C-100/13 antamassa tuomiossa, jossa todettiin, että jäsenvaltioiden on pidättäydyttävä lisävaatimusten asettamisesta. Tämän tuomion sovellettavuus rakennustuoteasetuksen nojalla ja sen laaja kattavuus kaikissa yhdenmukaistetuissa standardeissa vahvistavat, että yhteinen tekninen kieli on luonteeltaan pakollinen. Koska rakennustuoteasetuksessa tai sen nojalla luotu yhdenmukaistettu järjestelmä katsotaan tyhjentäväksi, muille rakennustuotteiden kaupan pitämistä käsitteleville järjestelmille ei ole jätetty tilaa yhdenmukaistetulla alalla. Komissio on siksi pyytänyt jäsenvaltioita mukauttamaan kansallisia järjestelmiään näiden periaatteiden mukaisiksi, ja se seuraa tiivisti jäsenvaltioiden tekemiä mukautuksia.

Koska rakennustuoteasetuksella otetaan käyttöön uusia asiakirjoja, menettelyjä ja velvoitteita, asetuksessa säädetään siirtymäajasta. Rakennustuoteasetusta on sovellettu täysimääräisesti vasta 1. heinäkuuta 2013 alkaen eli vähemmän kuin kolme vuotta ennen tätä kertomusta. Muun muassa tästä syystä joidenkin rakennustuoteasetuksen näkökohtien täytäntöönpanoa ei voida vielä arvioida täydellisesti. Näin ollen tämä arviointi on osittain alustava.

4.Rakennustuoteyhteyspisteet

Rakennustuoteyhteyspisteet, jotka kaikki jäsenvaltiot ovat perustaneet tietojen tarjoamiseksi kansallisista säännöistä, ovat toiminnassa ja vastaavat alan tietopyyntöihin. Euroopan komissio julkaisee luetteloa rakennustuoteyhteyspisteistä ja järjestää niiden säännöllisiä kokouksia varmistaakseen asianmukaisen yhteensovittamisen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon.

Rakennustuoteyhteyspisteiden tarjoamia palveluja ei kuitenkaan tunneta alalla kovin hyvin, ja niiden vastausajat ja niiden tarjoamat tiedot ovat herättäneet jonkin verran kysymyksiä.

Komissio miettii tapoja parantaa tilannetta. Yhtenä keinona voisi olla yhtä kaikenkattavaa portaalia (Single Digital Gateway) koskeva aloite, jonka tavoitteena on tehostaa nykyisiä EU:n ja kansallisia alustoja, jotka tarjoavat oikeuksia sisämarkkinoilla koskevaa tietoa ja palveluja.

Komission aloitteiden ohella jäsenvaltioiden on edelleen autettava rakennustuoteyhteyspisteitään parantamaan toimintaansa ja lisäämään tunnettuuttaan rakennusalalla.

5.Yhdenmukaistetut standardit

Rakennustuoteasetuksen mukaisesti Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EUVL) luetellut 457 olemassa olevaa yhdenmukaistettua standardia ja niitä tukevat yli 2 000 standardia ovat alan yhteisen teknisen kielen päälähde. Yhdenmukaistettujen standardien arvioidaan kattavan tähän mennessä noin 75–80 prosenttia kaikista rakennustuotteista. Useimpia näistä standardeista alettiin soveltaa pian sen jälkeen, kun rakennustuoteasetus tuli täysimääräisesti voimaan, mikä selittää osittain joidenkin sidosryhmien vaikutelman siitä, että rakennustuoteasetuksen myötä tapahtui jyrkkiä muutoksia.

Uuteen lainsäädäntökehykseen täysin perustuvan unionin yhdenmukaistamislainsäädännön nojalla laadituista standardeista poiketen rakennustuoteasetukseen perustuvien yhdenmukaistettujen standardien nojalla on määrä vain hahmotella menetelmät ja vaatimukset rakennustuotteiden perusominaisuuksien suoritustason arviointia varten. Niissä ei siis yleisesti aseteta vaatimuksia itse tuotteen suoritustasolle. Tämä johtuu edellä kuvatusta EU:n ja jäsenvaltioiden välisestä toimivallan jaosta.

Yksi rakennustuoteasetuksen erityisominaisuuksista on se, että siinä säädetään yhdenmukaistettujen standardien käytön olevan pakollista valmistajille, kun ne pitävät rakennustuotteita kaupan, ja jäsenvaltioiden viranomaisille, kun ne asettavat vaatimuksia tuotteiden käytölle. Tämä tarkoittaa, että kaikki sidosryhmät voivat luottaa siihen, että käytössä olevat säännöt ovat yhdenmukaisia ja että niitä varten ei tarvitse kääntyä muiden (kansallisten) välineiden puoleen.

Koska yhdenmukaistettujen standardien käyttö on pakollista rakennustuotteille ja standardeilla on huomattava vaikutus markkinoihin, niiden on oltava erittäin laadukkaita. Tämä päämäärä on pidettävä mielessä standardien antamista suunniteltaessa ja toteutettaessa. On erityisen tärkeää, että sidosryhmien eri luokat ovat oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti edustettuina ja että rakennustuoteasetuksen uusien suoritustasojen tai -luokkien perustamista koskevien 3 artiklan 3 kohdan ja 27 artiklan sääntöjä noudatetaan. Näissä kahdessa näkökohdassa on parantamisen varaa.

Koska useimmat yhdenmukaistetut standardit ovat peräisin rakennustuotedirektiivin ajalta ja ne kaikki on laadittu useimmiten 10–20 vuotta sitten annettujen standardointivaltuuksien perusteella, joitakin niistä on nyt tarkistettava tekniikan ja markkinoiden kehityksen vuoksi. Sitä paitsi kaikkia rakennustuoteasetuksen erityisominaisuuksia ei ole vielä otettu kokonaisuudessaan käyttöön. Siirtyminen rakennustuotedirektiivistä rakennustuoteasetukseen on edellyttänyt, että sidosryhmät, Euroopan standardointijärjestöt ja jäsenvaltioiden viranomaiset opettelevat omaksumaan uusia ominaisuuksia ja siirtämään niitä yhdenmukaistettuihin standardeihin. Tämän prosessin aloittaminen on viivästynyt jonkin verran, ja mukauttaminen on käynnissä.

Olosuhteet ovat edellyttäneet komissiolta valvonnan ja seurannan lisäämistä. Siksi huomattavaa osaa ehdolla olevista yhdenmukaistetuista standardeista ei mainita EUVL:ssä ennen asianmukaisia mukautuksia tai delegoitujen säädösten antamista, jotta niiden suoritustasot ja/tai -luokat voidaan ottaa mukaan. Jatkuva yhteistyö Euroopan standardointikomitean (CEN) asiantuntijoiden kanssa on olennaisen tärkeää, jotta tilannetta voidaan parantaa ennen kuin yhdenmukaistetut standardit esitellään komissiolle niiden viitetietojen julkaisemiseksi EUVL:ssä.

Vaikka rakennustuoteasetus ei tuokaan mukanaan laajan mittakaavan muutoksia tämän alan yhdenmukaistettujen standardien yleiseen kehykseen, sidosryhmät ovat äskettäin vaatineet standardointiprosessin nopeuttamista ja tehostamista ja käyttäjien tarpeisiin paremmin vastaavia standardeja. Edellä viitatussa Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa C-100/13 vahvistettu rakennustuoteasetukseen perustuvien yhdenmukaistettujen standardien tyhjentävyys edellyttää edelleen monien standardien hyväksymistä. Lisäksi on tehtävä uusia tai tarkistettuja standardointipyyntöjä ja selvitettävä EUVL:ssä vielä mainitsemattomien yhdenmukaistettujen standardien nykyinen kasauma. Kaikki tämä voidaan saada aikaan vain parantamalla yhteistyötä CENin, jäsenvaltioiden, alan, komission ja asiaankuuluvien sidosryhmien välillä erityisesti standardointia koskevan yhteisen aloitteen avulla.

6.Eurooppalainen teknisen hyväksynnän yhteiselin (EOTA)

Tuotteille, joiden suoritustasoa ei voida arvioida täysin yhdenmukaistettujen standardien avulla, määritetään rakennustuoteasetuksessa erityismenettelyt, joissa valmistajat tekevät eurooppalaista teknistä arviointia koskevat pyynnöt ja teknisestä arvioinnista vastaavien laitosten järjestö EOTA laatii ja hyväksyy eurooppalaiset arviointiasiakirjat.