Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan yhteisön irtisanoutumisesta Itämeren ja Belttien kalastusta ja elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevasta yleissopimuksesta

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Vuonna 1973 tehdyllä Itämeren ja Belttien kalastusta ja elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevalla yleissopimuksella perustettiin kansainvälinen Itämeren kalastuskomissio (IBSFC). Se on alueellinen kalastusjärjestö, joka on vastuussa kalastuksen hallinnosta Itämerellä. Kaikki Itämeren vedet kuuluvat kansalliseen lainkäyttövaltaan, eikä Itämerellä ole näin ollen aavan meren alueita. Yhteisö liittyi yleissopimukseen vuonna 1983 [1].

[1] EYVL L 237, 26.9.1983, s. 4.

IBSFC:n tärkeimpiä toimia ovat turskan, lohen, sillin ja silakan sekä kilohailin vuotuisten kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen ja jakaminen sekä teknisten säilyttämistoimenpiteiden vahvistaminen ja hyväksyminen näiden kalastusten osalta. IBSFC on lisäksi ollut johtoasemassa toteutettaessa Agenda 21 -suunnitelmaan kuuluvia Itämeren alueen kalastusta koskevia toimia. Tämän lisäksi se tekee läheistä yhteistyötä Helsingin komission (HELCOM) kanssa ympäristökysymysten alalla ja vastaa muun muassa luonnonvaraisten lohikantojen palauttamisesta Itämeren alueen jokiin. IBSFC:ssä on tällä hetkellä kuusi sopimuspuolta: Euroopan yhteisö, Viro, Latvia, Liettua, Puola ja Venäjän federaatio.

Koska Euroopan unioni laajentui 1 päivänä toukokuuta 2004, neljällä uudella jäsenvaltiolla on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 6 artiklan 12 kohdan mukaan velvollisuus ryhtyä tarvittaviin toimiin sanoutuakseen irti Gdanskin yleissopimuksesta EU:hun liittymispäivänä tai mahdollisimman pian sen jälkeen. Gdanskin yleissopimuksen sääntöjen mukaan tallettajahallitukselle (Puola) vuonna 2004 ilmoitettu irtisanoutuminen tulee voimaan 31. joulukuuta 2005. Näiden irtisanoutumisten jälkeen jäljelle jää vain kaksi sopimuspuolta eli Euroopan yhteisö ja Venäjän federaatio. Tästä seuraa, että monet nykyisistä IBSFC:n menettelyistä, kuten määräenemmistöäänestys kahden kolmasosan enemmistöllä, muuttuvat vanhentuneiksi. IBSFC muuttuukin kahdenväliseksi foorumiksi.

Vilnassa vuoden 2003 syys- ja lokakuussa pidetyssä IBSFC:n vuotuisessa istunnossa keskusteltiin järjestön tulevaisuudesta. Kaikki valtuuskunnat Venäjän federaatiota lukuun ottamatta myönsivät, että järjestöstä tulee tarpeeton Euroopan unionin laajentumisen seurauksena eli käytännössä 1 päivästä tammikuuta 2005. Ne olivat yhtä mieltä myös siitä, että yhteisö ja Venäjän federaatio pystyisivät hoitamaan IBSFC:n nykyisiä tehtäviä tehokkaammin kahdenvälisesti.

Venäjän federaatio, joka jäisi Gdanskin yleissopimuksen ainoaksi sopimuspuoleksi, on jo ilmoittanut, ettei se kannata IBSFC:n lakkauttamista.

Komission yksiköt tapasivat Venäjän federaation kalastusasioista vastaavan valtion komitean edustajia lokakuussa 2003, jolloin komissio teki selväksi, että se kannatti IBSFC:n lakkauttamista. Koska Venäjän federaation vastuulla on vain noin 5 prosenttia Itämeren kalavaroista hyvin pienillä Kaliningradia ja Pietaria ympäröivillä alueilla ja koska kaikki Itämeren vedet kuuluvat kansalliseen lainkäyttövaltaan, komissio katsoo, että kahden osapuolen välinen kansainvälinen yleissopimus on epäasianmukainen ja epäsuhtainen väline kalastuksen hallintoa koskevien osapuolten yhteistyövelvoitteiden täyttämiseksi.

Itämeren kalavaroja voitaisiin hoitaa paremmin Euroopan yhteisön ja Venäjän federaation kahdenvälisellä kalastussopimuksella, joka voitaisiin tarvittaessa rajoittaa Itämereen. Tällainen sopimus voisi sisältää vastavuoroisia kalastusmahdollisuuksia ja kiintiöiden vaihtoja sekä sopimuksia teknisistä toimenpiteistä. Liittymissopimusten mukaisesti tällaisella sopimuksella olisi niin ikään välttämätöntä koota voimassa olevat Venäjän federaation sekä Viron, Suomen, Latvian, Liettuan, Puolan ja Ruotsin kahdenväliset sopimukset yhdeksi kahdenväliseksi sopimukseksi.

Sopimusneuvottelujen aikana on tarpeen varmistaa, että missään Itämerta koskevissa Venäjän federaation kanssa solmittavissa uusissa kalastusalan suhteissa ei ole kalastuksen hallintoa koskevia puutteita Gdanskin yleissopimuksen lakattua olemasta voimassa yhteisön irtisanoutumisen seurauksena. Täten varmistetaan sekä yhteisön että Venäjän federaation velvoitteiden täyttyminen noudattaen täysin Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimusta ja erityisesti kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia määräyksiä.

Neuvostoa pyydetään hyväksymään tämä ehdotus mahdollisimman nopeasti, jotta Gdanskin yleissopimuksen tallettajalle voidaan ilmoittaa yhteisön irtisanoutumisesta ennen 31 päivää joulukuuta 2004.

2004/0197 (CNS)

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan yhteisön irtisanoutumisesta Itämeren ja Belttien kalastusta ja elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevasta yleissopimuksesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan yhdessä sen 300 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,

ottaa huomioon komission ehdotuksen [2],

[2] EUVL C [...], [...], s. [...].

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [3],

[3] EUVL C [...], [...], s. [...].

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Yhteisö on sopimuspuolena Itämeren ja Belttien kalastusta ja elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevassa yleissopimuksessa [4] (Gdanskin yleissopimus).

[4] EYVL L 237, 25.7.1983, s. 4.

(2) Gdanskin yleissopimuksen 19 artiklassa määrätään sopimuspuolen irtisanoutumisesta yleissopimuksesta.

(3) Viro, Latvia, Liettua ja Puola ovat vuoden 2003 liittymisasiakirjan 6 artiklan 12 kohdan mukaisesti velvollisia toteuttamaan tarvittavat toimet sanoutuakseen irti Gdanskin yleissopimuksesta liittymispäivänä tai mahdollisimman pian sen jälkeen.

(4) Kyseisten uusien jäsenvaltioiden irtisanoutumisen jälkeen yhteisö ja Venäjän federaatio ovat ainoat jäljelle jäävät Gdanskin yleissopimuksen sopimuspuolet, ja noin 95 prosenttia yleissopimuksen alueesta on yhteisön vesiä.

(5) Kansainvälisen kalastusjärjestön ylläpitäminen kalastuksen hallintoa varten vesillä, jotka kuuluvat kokonaisuudessaan vain kahden osapuolen lainkäyttövaltaan, olisi suhteetonta ja tehotonta. Yhteisön olisi sen vuoksi sanouduttava irti Gdanskin yleissopimuksesta,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Euroopan yhteisö sanoutuu irti Itämeren ja Belttien kalastusta ja elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevasta yleissopimuksesta.

2 artikla

Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimetä henkilöt, joilla on valtuudet ilmoittaa Itämeren ja Belttien kalastusta ja elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen tallettajalle Euroopan yhteisön irtisanoutumisesta kyseisestä yleissopimuksesta.

Tehty Brysselissä [...]

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja