Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin kalastuslaivastojen auttamisesta mukautumaan korkeiden öljynhintojen aiheuttamiin taloudellisiin seurauksiin /* KOM/2008/0453 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 8.7.2008 KOM(2008) 453 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Euroopan unionin kalastuslaivastojen auttamisesta mukautumaan korkeiden öljynhintojen aiheuttamiin taloudellisiin seurauksiin KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Euroopan unionin kalastuslaivastojen auttamisesta mukautumaan korkeiden öljynhintojen aiheuttamiin taloudellisiin seurauksiin 1. Johdanto Euroopan unionin (EU) edun kannalta on ratkaisevan tärkeää säilyttää kalastusala kestävällä pohjalla. Kalastusala on olennainen osa monien rannikkoalueiden talouselämää. Euroopan kalastusalalla on elintarviketurvan ja kansanterveyden kannalta keskeinen merkitys, sillä se tarjoaa EU:n kuluttajille erilaisia korkealaatuisia paikallisia tuotteita. EU:n kalastusala on kärsinyt pitkään heikon taloudellisen kannattavuuden ja liikakapasiteetista johtuvan kantojen liiallisen hyödyntämisen muodostamasta noidankehästä. Yhteisen kalastuspolitiikan vuoden 2002 uudistuksesta alkaen on toteutettu monia toimia tämän noidankehän murtamiseksi. Liikakapasiteetti ja liiallinen pyyntiponnistus ovat kuitenkin edelleen monien EU:n laivastonosien ongelma, joka vaarantaa alan taloudellisen elinkelpoisuuden. EU:n saaliit ovat vuodesta 1993 alkaen huvenneet tasaisesti keskimäärin kahden prosentin vuosivauhdilla, mistä syystä tulot ovat jatkuvasti alentuneet (-25 prosenttia 90-luvun alusta alkaen). Erityisen huomattavaa on, että lähes kaikki pohjakalakannat ovat viime vuosina pienentyneet eivätkä ole tällä hetkellä kestävällä tasolla. Tämän lisäksi markkinahinnat ovat pysyneet ennallaan tai jopa laskeneet. Alenevien tulojen ja liian suuren sidotun pääoman (arviolta noin 40 %) myötä toimintakustannusten muutoksilla on suuri vipuvaikutus, joka on kaventanut alan voittomarginaaleja usean vuoden ajan. Riittämätön pääoman tuotto on hidastanut nykyaikaistamista ja heikentänyt entisestään kalastusalan kilpailukykyä. Näiden rakenteellisten heikkouksien vuoksi öljynhintojen jyrkkä nousu on koetellut kalastusalaa ankarasti. Kansainvälisen Brent-öljyn hinta on yli viisinkertaistunut (20 dollarista tynnyriltä vuonna 2002 yli 130 dollariin tynnyriltä kesäkuuhun 2008 mennessä), eikä tämä hinnannousu näytä pysähtymisen merkkejä. Raakaöljyn hinta on tammikuusta 2008 alkaen noussut 35 prosenttia dollareissa ja 22 prosenttia euroissa ilmaistuna. Meriliikenteessä käytettävän polttoaineen hinnat ovat nousseet EU:ssa noin 240 prosenttia (hinnannousua on osittain tasoittanut euron vahvuus suhteessa Yhdysvaltain dollariin) ja ovat nyt monesti jopa yli 0,7 euroa litralta, vaikka meriliikenteessä kalastukseen käytettävä polttoaine on jo vapautettu valmisteverosta. Polttoaineen hinnannoususta eniten kärsiviä laivastonosia ovat hinattavia pyydyksiä käyttävät alukset (esim. troolarit), joiden koneteho on yleensä suuri. Polttoainekustannukset ovat joissain tapauksissa (esim. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden puomitroolarit) jopa 60 prosenttia puretun saaliin arvosta. Passiivisia pyydyksiä (esim. merta, verkot ja pitkäsiima) käyttäviin aluksiin kohdistuva vaikutus on kyseisten kalastustoimien luonteen vuoksi huomattavasti pienempi mutta voi silti vastata 5–20:tä prosenttia. Monet pienimuotoista kalastusta harjoittavat laivastot kuuluvat tähän viimeksi mainittuun ryhmään. Näiden nousevien kustannusten pitäisi periaatteessa näkyä kalan hinnoissa. Kalan ensimyyntihinnat ovat kuitenkin polkeneet paikoillaan koko viime vuosikymmenen ajan, eivätkä kalastajat ole onnistuneet siirtämään kohonneita kustannuksiaan ketjun muiden toimijoiden maksettaviksi. Tämä johtuu osittain jalostajien ja markkinointiketjujen suuren ostovoiman asettamista rajoitteista, sillä nämä pystyvät hankkimaan globaaleilta markkinoilta alhaiseen tuontihintaan kalastustuotteita, joihin sisältyy myös suuria määriä laittomia, sääntelemättömiä ja ilmoittamattomia kalansaaliita (LIS-kalastus). Kuten öljynhintoja käsittelevässä äskettäisessä komission tiedonannossa[1] ja Eurooppa-neuvoston taannoisessa huippukokouksessa todettiin, kalastus ei ole ainoa ala, joka kärsii korkeiden öljynhintojen aiheuttamista ongelmista. Komissio huomautti myös, että korkeat öljynhinnat ovat lähinnä rakenteellinen ilmiö, eikä hintojen odoteta tulevaisuudessa laskevan. Eurooppa-neuvoston kesäkuun huippukokouksen päätelmissä myönnetään kuitenkin, että kalastusalan ongelma on erityisen monimutkainen. Tämä erityisongelma johtuu sekä kalavarojen että markkinoiden asettamista kaksinkertaisista rajoitteista, joiden johdosta kalastusala kestää taloudellisia paineita heikommin kuin muut alat. Ongelmaa pahentaa myös se seikka, että ala koostuu lähes kokonaisuudessaan pienistä ja keskisuurista yrityksistä, ja toiminta keskittyy suurelta osin syrjäisille alueille, jotka ovat erittäin riippuvaisia kalastuksesta niin tulojen kuin työllisyydenkin osalta. Komissio laati vuonna 2006 tiedonannon, jossa tunnustettiin kyseiset taloudelliset ongelmat ja esiteltiin erilaisia EU:n ja kansallisella tasolla käytettävissä olevia politiikan välineitä ongelmien ratkaisemiseksi. Polttoaineen hinnat ovat kyseisen tiedonannon jälkeen kääntyneet kuitenkin jyrkkään nousuun, ja tilanne on pahentunut entisestään. Nykyinen tilanne luo näin ollen välttämättömän tarpeen ja tarjoaa tilaisuuden toimia aiempaa päättäväisemmin EU:n kalastusalan vakavan kriisin välttämiseksi ja suuresti kaivatun rakenneuudistuksen edistämiseksi. Komissio ehdottaa tästä syystä kiireellisiä toimenpiteitä niin kalastusalan heikon taloudellisen ja sosiaalisen nykytilanteen korjaamiseksi kuin alan järjestelmällisen liikakapasiteetin poistamiseksi pitkällä aikavälillä. Tällaisen toiminnan on oltava EU:n laajuista ja koordinoitua, jotta vältetään kilpailun vääristyminen jäsenvaltioiden tai laivastojen välillä. 2. Toimenpidepaketin periaatteet Varmistetaan EU:n laivaston perusteellinen mukauttaminen talouden ja ympäristön kannalta kestäväksi Korkeiden öljynhintojen laukaiseman kriisin vuoksi nyt on korkea aika ratkaista alan rakenteelliset ongelmat pohjiaan myöten. Toimenpidepaketissa keskitytään sen vuoksi lähinnä kalastuksen liikakapasiteetin vähentämiseen varmistaen, että alukset voivat toimia entistä tehokkaamman ja tuottavammin, mikä parantaa alan kilpailukykyä. Laivastokapasiteettia tai pyyntiponnistusta lisääviä toimenpiteitä ei sallita. Siinä käsitellään myös voimakkaan polttoaineriippuvuuden ongelmaa, joka olisi ratkaistava nykyaikaistamisen keinoin ja ottamalla käyttöön polttoainetehokkaita kalastusmenetelmiä ja -laitteita. Osa ehdotetuista toimenpiteistä parantaa energiatehokkuutta ja vähentää kalastuslaivaston kokonaispäästöjä. Näin edistetään myös sellaisista kalastusmenetelmistä luopumista, jotka ovat erityisen vahingollisia ympäristölle (esim. pohjatroolarit). Toimenpidepaketissa keskitytään myös kalojen ensimyyntiarvon parantamiseen. Tarjotaan alalle välitöntä tukea sosiaalisten ja taloudellisten ongelmien lieventämiseksi Nykytilanne on kestämätön suurelle osalle kalastusalaa. Yhä useammat kalastusalukset jäävät satamaan, koska merelle lähteminen ei ole yksinkertaisesti kannattavaa nykyisissä oloissa. Tilapäistä tukea kaipaavat pääasiassa miehistön jäsenet, joiden tulot ovat viime kuukausina typistyneet. Tukea on tarpeen myöntää myös alusten omistajille, joille on annettava hieman aikaa sitoutua rakenneuudistukseen, joka on ainoa keino pitkän aikavälin ratkaisujen toteuttamiseen. Paketissa säädetään näin ollen muutamista lyhytkestoisista kiireellisistä toimenpiteistä, jotka ovat luonteeltaan lähinnä sosiaalisia. Keskitetään suurin osa toimenpiteistä erittäin pahoin kärsineisiin laivastonosiin laivaston mukauttamisohjelmien avulla On ehdottoman tärkeää, että EU ja jäsenvaltiot keskittävät pyrkimyksensä ja voimavaransa niitä eniten tarvitseviin ja haavoittuvimpiin toimijoihin. Tätä varten olisi vahvistettava erityistoimenpiteet, jotka koskevat erityisesti tuensaajien määrittelyä ja poikkeuksia EKTR-asetuksen nykyisistä enimmäismääristä. Vaikka korkeiden öljynhintojen ongelma koskettaa koko kalastusalaa, toimenpiteitä on tehostettava erityisesti erittäin pahoin kärsineillä sektoreilla. Tämä toimenpidepaketti kohdistetaan sen vuoksi ensisijaisesti niihin laivastonosiin, joissa polttoainekustannusten osuus on suurin (vähintään 30 % kaikista tuotantokustannuksista). Näille laivastonosille myönnetään eri muodoissa olevaa tukea edellyttäen, että ne laativat monipuolisen laivaston mukauttamisohjelman, joka sisältää muun muassa kalastuslaivastokapasiteetin merkittävän vähentämisen (vähintään -30 %) ja laivaston energiatehokkuuden huomattavan parantamisen. Varmistetaan EU:n tason koordinoidut tukitoimenpiteet EKTR:n ja mahdollisesti muiden EU:n varojen ja välineiden tehostetun käytön avulla Kyseessä on EU:n laajuinen kriisi, joka edellyttää EU:n tasolla koordinoituja ratkaisuja. Koska EU:lla on yhteiset kalavarat ja yhteiset kalastustuotteiden markkinat, olisi vältettävä toteuttamasta koordinoimattomia kansallisia aloitteita, jotka voisivat johtaa ongelmien siirtymiseen toisaalle, mikä puolestaan heikentäisi jäsenvaltioiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä. Tästä syystä toimenpidepaketti perustuu pohjimmiltaan Euroopan kalatalousrahaston (EKTR) tehostettuun käyttöön, sillä EKTR on oikea YKP:n väline alan tukemiseen. Paketissa säädetään nykyisten EKTR:n sääntöjen ja menettelyjen poikkeuksellisesta ja väliaikaisesta mukauttamisesta, jotta ne saataisiin käyttökelpoisemmiksi nykytilanteeseen nähden. Varoja vapautetaan käytettäviksi välittömästi sellaisissa rakenteellisissa tukitoimissa ja siirtymäkauden liitännäistoimenpiteissä, joita nykyinen talouskriisi edellyttää. Komissio kehottaa jäsenvaltioita kohdentamaan EKTR:n toimintaohjelmansa uudelleen mukauttaakseen varojen nykyistä jakautumista toimintalinjojen kesken siten, että seuraavien kahden vuoden aikana on mahdollista keskittyä aiempaa enemmän toimintalinjan 1 toimenpiteisiin. Komissio ehdottaa myös poikkeuksia EKTR-asetuksesta lisätäkseen toimintaohjelmista jäsenvaltioille suoritettavien ennakkomaksujen määrää ja korottaakseen tämän toimen puitteissa rahoitettaviin toimenpiteisiin myönnettävää EKTR:n rahoituksen enimmäisosuutta. Lisämäärärahat ovat kuitenkin tarpeen ottaen huomioon kriisin mittasuhteet ja sen edellyttämien toimenpiteiden laajuus. Sen vuoksi komissio harkitsee EU:n lisärahoituksen myöntämistä näihin toimenpiteisiin tämän tiedonannon 6 kohdassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. Tähän prosessiin liittyvän valtiontuen myöntämistä voidaan niin ikään helpottaa, mikä saattaa edellyttää joitain nykysääntöjen mukautuksia vaarantamatta kuitenkaan tämän alan oikeudellisia perusperiaatteita. Paketti suunnitellaan tarkoin, jotta varmistetaan yhteensopivuus WTO:n sääntöjen kanssa ja johdonmukaisuus käynnissä olevien kalastusalan tukineuvottelujen kanssa. 3. Toimenpidepaketti Paketti koostuu pääasiassa toimenpiteistä, jotka perustuvat EKTR:n säännöistä myönnettäviin tilapäisiin poikkeuksiin ja joiden tavoitteena on tukea yhteisön laivaston nopeampaa mukauttamista nykytilanteeseen ja tarjota taloudellisten ja sosiaalisten seurausten lieventämiseen tilapäistä apua siirtymäkauden ajan. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden laatia laivaston kehittämissuunnitelmia laivastoille, jotka ovat kaikkein riippuvaisimpia polttoaineesta ja joihin nykyinen liikakapasiteetti näin ollen eniten vaikuttaa. Paketti laaditaan suurelta osin neuvoston asetusehdotuksena, jolla otetaan vuoden 2010 loppuun asti käyttöön tilapäinen erityisjärjestely, joka poikkeaa EKTR-asetuksen eräistä säännöksistä. 4. Toimenpiteet Paketissa ehdotetaan viittä eri toimenpidetyyppiä seuraavasti: kiireelliset toimenpiteet, rakenneuudistustoimenpiteet, horisontaaliset toimenpiteet, markkinatoimenpiteet ja EKTR:n käyttöä helpottavat toimenpiteet. 4.1. Kiireelliset toimenpiteet 4.1.1. Poikkeuksellinen kiireellinen tuki kalastustoiminnan väliaikaiselle lopettamiselle Antaakseen jäsenvaltioille ja kalastusyrityksille aikaa tarvittavien rakenneuudistus- ja mukauttamistoimien kehittämiseen komissio ehdottaa, että jäsenvaltiot voisivat myöntää kiireellistä tukea kalastusalusten toiminnan väliaikaisen lopettamisen rahoittamiseen enintään kolmen kuukauden pituisella kaudella (joka alkaa ennen 30 päivää marraskuuta 2008). Tällaisesta toimenpiteestä voidaan rahoittaa miehistökustannuksia ja alusten kiinteitä kustannuksia. Toimenpidettä sovelletaan ainoastaan silloin, kun siitä hyötyvät yritykset ovat selkeästi sitoutuneet rakenneuudistukseen, joka johtaa kapasiteetin ja pyyntiponnistuksen alenemiseen esimerkiksi laivaston mukauttamisohjelman (ks. jäljempänä), pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelman, kansallisen käytöstäpoistamisohjelman, kalastussuunnitelmien tai muiden rakenneuudistus- tai nykyaikaistamistoimenpiteiden puitteissa. Rakenneuudistus on aloitettava kuuden kuukauden kuluessa 3 kohdassa mainitun neuvoston asetuksen voimaantulosta (muussa tapauksessa tuki on maksettava takaisin). Tähän toimenpiteeseen myönnettävän julkisen rahoitusosuuden enimmäismäärä on 400 miljoonaa euroa, ja se jaetaan jäsenvaltioille suhteessa EKTR:n kansallisiin rahoitusosuuksiin. Kalastustoiminnan väliaikaista lopettamista ei oteta huomioon määriteltäessä EKTR-asetuksessa vahvistettuja, väliaikaiseen lopettamiseen tähtäävien toimenpiteiden enimmäismääriä (kesto ja määrärahat). Kyseisellä kalastustoiminnan väliaikaisella lopettamisella olisi pyrittävä erityisesti taloudellisen hyödyn parantamiseen tukemalla kantojen elpymistä ja/tai edistämällä suotuisampia kaupan pitämisen edellytyksiä. Tätä varten jäsenvaltioita kannustetaan yhdistämään kalastuksen väliaikainen lopettaminen biologista dynamiikkaa, kausittaisuutta ja markkinoita koskeviin näkökohtiin. 4.2. Rakenneuudistustoimenpiteet (laivaston mukauttamisohjelmat) Laivastot voivat hyötyä erityisistä tukitoimenpiteistä kehittämällä laivaston mukauttamisohjelmia, jotka jäsenvaltioiden on hyväksyttävä. Laivaston mukauttamisohjelmia voidaan soveltaa ainoastaan, jos - polttoaineen osuus on keskimäärin vähintään 30 prosenttia laivaston tuotantokustannuksista, - varmistetaan, että kalastuslaivaston kapasiteetti vähenee pysyvästi vähintään 30 prosenttia. Paketissa otetaan käyttöön toimenpiteitä, joilla varmistetaan laivaston mukauttamisohjelmien vaatimusten ja tulosten noudattaminen, mukaan luettuna vaatimus 30 prosentin kapasiteettivähennyksestä. Hyvin poikkeuksellisissa oloissa ja ainoastaan jäsenvaltioissa, joiden laivastoon kuuluu alle 100 alusta, tätä kynnysarvoa voidaan alentaa, jos 30 prosentin vähennys heikentäisi kohtuuttomasti kyseisestä laivastosta riippuvaisten kalastukseen liittyvien toimintojen elinkelpoisuutta. Komissio varmistaa, että käyttöön on otettu asianmukaiset valvontamekanismit, joilla varmistetaan, että paketin täytäntöönpanossa noudatetaan jäsenvaltioiden ja yritysten toteuttamia aloitteita. Noudattamatta jättäminen johtaa seuraamuksiin, eli tuki, joka on myönnetty vastoin edellä mainitun neuvoston asetuksen vaatimuksia ja edellytyksiä, on maksettava takaisin. Komissio seuraa erityisen tarkasti laivaston mukauttamisohjelman puitteissa saavutettavaan kapasiteetin pysyvään vähentämiseen liittyvän pakollisen vaatimuksen täytäntöönpanoa. Tätä varten edellytetään, että pysyvästi käytöstä poistettaviksi ilmoitetut alukset lopettavat kalastustoimintansa pysyvästi kuuden kuukauden kuluessa laivaston mukauttamisohjelman hyväksymisestä. Seuraavat toimenpiteet ovat sallittuja ainoastaan laivaston mukauttamisohjelmiin kuuluvien alusten ja/tai kalastajien osalta. 4.2.1. Helpotetaan kalastustoiminnan pysyvää lopettamista koskevien EKTR:n palkkioiden myöntämistä rakenneuudistuksen kohteena oleville laivastoille Komissio ehdottaa EKTR:n sääntöihin tehtävää poikkeusta, jonka tarkoitus on poistaa laivaston mukauttamisohjelmaan kuuluviin laivastoihin sovellettavat, kalastustoiminnan pysyvästä lopettamisesta maksettavien palkkioiden myöntämiseen liittyvät rajoitukset, jos kyseisiä palkkioita saavat alukset lopettavat kalastustoimintansa viipymättä. Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi varmistettava, että laivaston onnistuneen rakenneuudistuksen jälkeen käytössä on riittävät hallintomekanismit, joilla taataan, että kapasiteetin ja kalavarojen välinen suhde säilyy tulevaisuudessa tasapainoisena. 4.2.2. Lisätuki kalastustoiminnan väliaikaiselle lopettamiselle Komissio ehdottaa, että laivaston mukauttamisohjelmaan sisältyville aluksille myönnettäisiin kalastustoiminnan pysyvää lopettamista varten tukea lisäkuukausiksi, kunhan kalastustoiminta lopetetaan pysyvästi ennen 31 päivää joulukuuta 2009. Tätä kalastustoiminnan pysyvää lopettamista ei oteta huomioon EKTR-asetuksessa vahvistetuissa rajoissa (kesto ja määrärahat). Tuki auttaa rahoittamaan miehistökustannuksia ja aluksen kiinteitä kustannuksia toiminnan ollessa keskeytynyt. Tukea myönnetään seuraavin rajoituksin: - kolmen kuukauden ajan aluksille, jotka aiotaan romuttaa tai joiden moottori aiotaan vaihtaa; enintään kolme lisäkuukautta voidaan myöntää 1. päivän tammikuuta 2010 jälkeen, kun rakenneuudistus on vielä kesken, - kuuden viikon ajan muille aluksille, joihin sovelletaan laivaston mukauttamisohjelman puitteissa muita rakenneuudistustoimenpiteitä. Toimenpiteeseen myönnettävän julkisen rahoitusosuuden enimmäismäärä on 400 miljoonaa euroa, ja se jaetaan jäsenvaltioille suhteessa EKTR:n kansallisiin rahoitusosuuksiin. Kalastustoiminnan väliaikaista lopettamista ei oteta huomioon määriteltäessä EKTR-asetuksessa vahvistettuja, väliaikaiseen lopettamiseen tähtäävien toimenpiteiden enimmäismääriä (kesto ja määrärahat). 4.2.3. Lisätään tuki-intensiteettiä alusten uudistamiseen Tämänhetkinen pakollinen yksityinen rahoitusosuus aluksiin tehtävistä investoinneista on pyydysten uusimisen osalta 60 prosenttia ja moottorin uusimisen osalta 80 prosenttia. Tarjotakseen kalastusyrityksille merkittävän lisäkannustimen tehokkaampien alusten ja pyydysten käyttöön komissio ehdottaa, että aluksen uudistamistoimenpiteissä sovellettavaa pakollista yksityisen rahoituksen osuutta alennetaan, kun investoinnit koskevat energiaa säästäviä laitteita, moottoria tai pyydyksiä. Jäsenvaltiot määrittelevät todellisen prosenttiosuuden objektiivisten perusteiden kuten aluksen iän, energiatehokkuuden parannuksen tai laivaston mukauttamisohjelmaan sisältyvän kapasiteetin vähennyksen nojalla. Pakollisen yksityisen rahoitusosuuden vähimmäismäärän ei pitäisi kuitenkaan olla alle 40 prosenttia investointikustannuksista. Alle 5-vuotiaiden alusten pyydysten ja laitteiden nykyaikaistamiseen olisi lisäksi voitava myöntää tukea sillä edellytyksellä, että energian kulutus laskee merkittävästi. 4.2.4. Sallitaan osittaista käytöstäpoistamista koskevan tuen myöntäminen korvattaessa vanha alus uudella pienemmällä ja energiatehokkaammalla aluksella Komissio ehdottaa, että aluksen omistaja, joka romuttaa yhden tai useamman aluksen ja korvaa ne uudella pienemmällä ja vähemmän polttoainetta kuluttavalla aluksella, olisi oikeutettu saamaan romutuspalkkion, joka myönnetään suhteessa romutettujen alusten kapasiteetin ja korvaavan aluksen kapasiteetin väliseen eroon (”osittainen käytöstäpoistaminen”). Jäsenvaltiot saavat osittaisen käytöstäpoistamisen puitteissa korvata ainoastaan 25 prosenttia sellaisen laivaston mukauttamisohjelman, johon sovelletaan osittaista käytöstäpoistamista, mukaisesti pysyvästi poistetusta kapasiteetista. Tällä ehdotuksella lisätään romutussäännösten joustavuutta. Se on kuitenkin suunniteltava huolellisesti, jotta varmistetaan laivaston rakenneuudistuksen tukeminen mutta myös säilyttämistavoitteiden saavuttaminen. Uuden aluksen kapasiteetin on oltava poistettua kapasiteettia pienempi; alusta kohti sallittu korvaussuhde saisi olla enintään 2:5. Toimenpide voidaan lisäksi sallia vain, jos suuri osuus laivaston mukauttamisohjelman sisältämistä aluksista kuuluu yhdenmukaisesti määriteltyyn laivastoon. 4.3. Horisontaaliset toimenpiteet (laivaston mukauttamisohjelman ulkopuoliset) 4.3.1. Lisätään EKTR:n tuki-intensiteettiä polttoainetta säästäviin laitteisiin Komissio ehdottaa, että sellaisiin aluksella tehtäviin investointeihin, jotka koskevat polttoaineen kulutusta merkittävästi vähentäviä laitteita, sovelletaan alhaisempaa pakollista yksityistä rahoitusosuutta (40 %). 4.3.2. Energiakatselmuksiin ja rakenneuudistussuunnitelmien laadintaan liittyvä asiantuntija-apu Komissio ehdottaa, että kollektiivisia toimia koskevia EKTR:n sääntöjä mukautetaan, jotta varmistetaan, että jäsenvaltiot voivat antaa rahoitusapua sellaisille alusten omistajille, jotka hakevat energiakatselmuksiin liittyvää asiantuntija-apua ja rakenneuudistus- tai nykyaikaistamissuunnitelmien laadintaan liittyvää asiantuntijaneuvontaa. 4.3.3. Laajennetaan EKTR:n sosioekonomisista toimenpiteistä osallisiksi pääsevien tuensaajien joukkoa Varhaiseen alalta poistumiseen ja varhaiseläkkeeseen myönnetään tällä hetkellä EKTR:n tukea ainoastaan kalastajille. Komissio ehdottaa, että tällainen tuki sallittaisiin myös muille kalastukseen liittyvien toimintojen parissa työskenteleville (esim. huutokaupat, satamapalvelut jne.), jotta voitaisiin ratkaista ongelmat, jotka johtuvat kalastustoiminnan vähentymisen seurauksena toteutetuista sulkemisista ja yhdistymisistä. 4.3.4. Tuetaan alusten/moottorien/laitteiden/pyydysten teknisiä parannuksia koskevaa tutkimusta ja laajennetaan kokeiluhankkeiden tukikelpoisuutta Kalastuksen energiatehokkuutta koskeva tutkimustoiminta on pitkällä aikavälillä olennaisen tärkeää, minkä vuoksi tämän alan tekniseen kehitykseen on osoitettava enemmän varoja. Komissio ehdottaakin EKTR:n tukikelpoisuussääntöjen mukauttamista, jotta jäsenvaltiot voisivat edistää kokeiluhankkeita, joiden aiheena ovat energian kulutuksen vähentämiseen tähtäävät tekniset parannukset. Käynnissä on EU:n laajuisia tutkimushankkeita, joista saatavat tiedot ansaitsevat tulla jaetuiksi riittävällä tavalla.[2] Komissio tutkii edelleen keinoja uusien tutkimusohjelmien ja selvitysten kannustamiseksi tällä alalla muiden teollisuusalojen ohella. Kalastusalalla voitaisiin myös rohkaista kansallisia tutkimusrahoittajia tarkastelemaan tällä alalla toteutettavia mahdollisia tutkimustoimia ERA-NETin[3] kaltaisten verkkojen välityksellä. Tässä yhteydessä tulevassa Euroopan meri- ja merentutkimusstrategiaa koskevassa komission tiedonannossa ehdotetaan strategisempaa lähestymistapaa, jossa mennään pidemmälle kuin nykyisessä merentutkimusta koskevien ERA-NET-toimien koordinoinnissa. 4.4. Markkinatoimenpiteet Komissio kannustaa jäsenvaltioita tarjoamaan sidosryhmille mahdollisuuden ja taloudelliset keinot edistää toimia, joiden tavoitteena on erityisesti kalan ensimyyntiarvon parantaminen. Tämä tapahtuu käyttämällä niin EKTR:n tarjoamia suurelta osin hyödyntämättömiä mahdollisuuksia kun neuvoston asetuksessa (EY) N:o 104/2000 vahvistettuja yhteisen markkinajärjestelyn mukaisia mahdollisuuksia. Komissio ehdottaa, että tuetaan aloitteita, joiden tavoitteet ovat seuraavat: - Vahvistetaan kalastajien markkina-asemaa yhdistämällä voimat suurempien tuottajajärjestöjen tai paikallisten markkinointiyhdistysten sisällä - Parannetaan EU:n tuotannon suunnittelua ja mukauttamista kysyntään - Edistetään laatualoitteita, jotka liittyvät esim. tuotteiden pakkausmerkintöihin tai käsittelyn ja jalostuksen parantamiseen - Edistetään kuluttajille tiedottamista (terveellisyys, ravitsemuksellisuus, vastuullinen kalastus jne.) - Kehitetään välineitä arvoketjun ja hintojen analysoimiseksi: markkinoiden tarkastukset/arvioinnit ja hintaseurantajärjestelmän luominen komissiossa parhaillaan toteutettavan elintarvikkeiden hintaseurannan yhteydessä - Lisätään valvontaa, jotta voidaan varmistaa merkintää ja LIS-kalastuksen torjuntaa koskevien vaatimusten noudattaminen. 4.4.1. Yhteisen markkinajärjestelyn osana toteutettavat toimenpiteet Tuotantoalan on löydettävä keinot, joilla tarjonta saadaan onnistuneesti ja tehokkaasti mukautettua vastaamaan markkinoiden vaatimuksia ja erityisesti jakelualan tarpeita. Ainoa keino varmistaa kaupallisesti kannattavat hinnat on vastata markkinoiden kysyntään tuotteiden määrän, laadun ja toimitusten säännöllisyyden suhteen. Kalastusvuoden hiljaisina markkinakausina puretut liian suuret saaliit voivat olla liiketoiminnan hallinnan ja kaupallisen hyödyn suhteen haitallisia. Tätä varten tuottajajärjestöillä on käytettävissään toimintaohjelmat, jotka ovat voimakkaita markkinoiden sääntelyvälineitä. Ne ovat strategioita tarjonnan mukauttamiseksi kysyntään, ja tuottajajärjestöjen on niiden avulla suunniteltava ennakolta jäseniltä tulevat toimitukset ja tarkasteltava keinoja saaliista saatavan taloudellisen tuoton parantamiseksi. Nykyisessä tilanteessa komissio suosittelee, että tuottajajärjestöt kohdistavat eräät toimenpiteensä uudelleen ja omaksuvat uuden kannan suhteessa jäseniinsä ja markkinoihin. Saaliidensa ensimyyntiarvon maksimoimiseksi tuottajajärjestöjä kannustetaan toteuttamaan erityisaloitteita, joita ovat esimerkiksi tuotteiden ohjaaminen uusille markkinoille, niiden laadun parantaminen, vapaaehtoisten merkintäaloitteiden käyttöönotto tai muiden menekinedistämistoimien kehittäminen sekä kalastustuotteiden tuotannon keskittäminen kausille, joina niistä maksetaan korkeampi hinta. Tuoreina kaupan pidettävien tuotteiden osalta tuotantoalan on luotava keinot, joilla tuotteiden laatua voidaan parantaa ja näin ollen lisätä niiden arvoa. Laadunparantamissuunnitelmat ovat väline, joiden tarkoituksena on kannustaa tuottajajärjestöjä parantamaan tuotteidensa laatua kaikissa tuotannon ja kaupan pitämisen vaiheissa. Ne ovat kuitenkin saaneet hyvin vähän vastakaikua huolimatta EKTR:stä saatavilla olevasta rahoitustuesta. Sen vuoksi komissio kehottaa jäsenvaltioita tukemaan tuottajajärjestöjä näiden pyrkimyksissä valmistella ja panna täytäntöön laadunparantamissuunnitelmia. Toinen seikka, joka yhteisön tuottajien on ehdottomasti otettava huomioon, ovat kuluttajien tottumuksissa ja jakelussa tapahtuneet muutokset. Suurin osa tuotteista myydään nykyisin suurten jakeluketjujen kautta, joiden yleisenä periaatteena on ostaa suuria määriä ennakoidun kysynnän perusteella. Kaikki saaliisiin ja ensivaiheen markkinointisektorin hajanaisuuteen liittyvät epävarmuustekijät ovat syitä siihen, miksi nämä suuret ketjut saattavat välttää hankkimasta yhteisön tuotteita. Toimialakohtaisten organisaatioiden perustaminen saattaa osaltaan parantaa tilannetta. Nämä organisaatiot kokoavat yhteen tuotanto-, kauppa- ja jalostusportaan edustajia toteuttaakseen koko alaa hyödyttäviä toimenpiteitä, joista useimpiin voidaan myöntää EKTR:n rahoitustukea. Kyseisten organisaatioiden hyväksyntä on kuitenkin ollut tähän mennessä heikkoa. Sen vuoksi komissio kannustaa jäsenvaltioita edistämään toimialakohtaisten organisaatioiden perustamista markkinointiketjun eri toimijoiden välisen yhteistyön vahvistamiseksi. 4.4.2. Hintaseurantajärjestelmä Komissio ottaa parhaillaan toteuttamansa elintarvikkeiden hintaseurannan yhteydessä käyttöön tarvittavat toimenpiteet perustaakseen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden hintaseurantajärjestelmän, jota sovelletaan kaikissa markkinointiketjun vaiheissa. Tämä johtaa sellaisen analysointi- ja päätöksentekovälineen kehittämiseen, jonka tavoitteena on lisätä hinnanmuodostusta koskevaa tietämystä ja ymmärrystä siitä, miten ensimyynnistä syntyy lisäarvoa. Muutamat viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet, että hintamekanismit ja lisäarvon syntymismekanismit vaihtelevat tuoteperheestä ja markkinointiketjusta riippuen. Hintaseurantajärjestelmä koskee vesiviljely- ja kalastustuotteita, jotka on saatu saaliiksi ja joiden saaliit on jälleenlaivattu, purettu tai tuotu maahan. Tällaisen analyyttisen välineen tavoitteena ei ole vaikuttaa hintoihin suoraan, vaan sen avulla olisi voitava ennakoida hintojen vaihteluja entistä paremmin. Lisäksi on odotettavissa, että tuottajat voivat markkinamekanismeista saatavien parempien tietojen ansiosta mukauttaa tarjontaansa saadakseen tuotteistaan paremman hinnan. Komissio toteuttaa parhaillaan tutkimusta, joka koskee kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tarjontaa ja kaupan pitämistä EU:ssa ja jossa keskitytään erityisesti hintamekanismeihin. Se tarjoaa myös metodologista panosta hintaseurantajärjestelmän perustamiseen. Ensimmäiset kokonaistulokset ja suositukset jaetaan, ja niistä keskustellaan sidosryhmien kanssa viimeistään vuoden 2009 alkupuolella. Hinta-analyysien eri osatekijöitä käsitellään jo nyt yhteisessä markkinajärjestelyssä (YMJ), jota saatetaan tarkistaa YMJ:n seuraavassa, vuodelle 2009 kaavaillussa tarkistuksessa. 4.4.3. Sidosryhmien erityisaloitetta koskevat hankkeet Komissio tarkastelee mahdollisuutta muuttaa toista kalastusalan välinettä siten, että ehdotuspyyntöjen avulla voitaisiin rahoittaa suoraan sidosryhmiä edustavien organisaatioiden aloitteita, jotka liittyvät esimerkiksi markkinoiden seurantaan ja pakkausmerkintöihin. 4.5. EKTR:n käyttöä helpottavat toimenpiteet 4.5.1. Ohjelmien muuttaminen Jäsenvaltioita kannustetaan voimakkaasti EKTR:n mahdollisimman tehokkaaseen hyödyntämiseen mukauttamalla toimintaohjelmia tarvittaessa siten, että polttoainekriisin ratkaisemiseen tähtääviin aloitteisiin myönnettävä rahoitustuki saadaan maksimoitua. Tätä varten jäsenvaltioiden on tarkasteltava mahdollisuutta siirtää merkittävä osa toimintaohjelmiensa muihin EKTR-toimintalinjoihin osoitetuista varoista toimintalinjan 1 määrärahoihin (yhteisön kalastuslaivaston mukauttaminen). EKTR:n tuen lisääminen näihin aloitteisiin saattaa joissain tapauksissa edellyttää ainoastaan toimintalinjaan 1 kuuluvien toimenpiteiden välistä varojen uudelleen jakamista, josta jäsenvaltiot voivat päättää itsenäisesti. Useimmissa tapauksissa se kuitenkin edellyttää ohjelman muutosta. Komissio sitoutuu tutkimaan ja hyväksymään kaikki tällaiset muutokset mahdollisimman lyhyellä aikavälillä niiden pikaisen täytäntöönpanon mahdollistamiseksi. Ainoastaan muuttamalla ohjelmaansa jäsenvaltiot pääsevät osalliseksi mahdollisesta lisärahoituksesta, jota komissio saattaa asettaa myöhemmin saataville. 4.5.2. EKTR:n varojen käytön helpottaminen Helpottaakseen niiden jäsenvaltioiden tilannetta, joiden voi olla vaikeaa irrottaa nopeasti kansallisia yhteisrahoitusvaroja toimintalinjan 1 toimenpiteisiin, komissio ehdottaa, että ehdotetun väliaikaisen toimenpiteen puitteissa toteutettaviin toimiin myönnettävää EKTR:n yhteisrahoitusosuutta nostetaan 95 prosenttiin julkisten menojen kokonaismäärästä. Tämän lisäksi komissio ehdottaa, että EKTR:n ennakkomaksua, jonka komissio maksaa toimintaohjelmien hyväksymisen jälkeen, korotetaan siten, että se on 7 prosentin sijasta 14 prosenttia EKTR:n toimintaohjelmalle myöntämästä kokonaisrahoituksesta niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka sitä pyytävät. Tämä lisää merkittävällä tavalla varoja, jotka ovat välittömästi jäsenvaltioiden saatavilla ja jotka voidaan osoittaa nopeasti kiireellisiin toimenpiteisiin heti kun tarvittavat määrärahasiirrot on tehty. 4.5.3. Taannehtivuus EKTR:stä voidaan myöntää tukea kalastustoiminnan väliaikaista lopettamista koskeviin toimenpiteisiin, jotka toteutetaan 1 päivästä kesäkuuta 2008 alkaen. 5. Muut toimenpiteet 5.1. Vähämerkityksinen tuki Nykyisten sääntöjen mukaan yrityksiin sovellettavan vähämerkityksisen tuen raja on 30 000 euroa, mikä johtaa huomattaviin eroihin niiden etuuksien suhteen, joita kalastajat voivat saada vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän mukaisesti rahoitetuista jäsenvaltioiden järjestelmistä. Komissio harkitsee taloudellisten lisäanalyysien perusteella muuttavansa tätä järjestelmää kalastusalan osalta siten, että vähämerkityksisen tuen 30 000 euron enimmäismäärä ei olisi enää yrityskohtainen vaan aluskohtainen, mutta yrityskohtainen tukikatto olisi 100 000 euroa. Komissio sitoutuu laatimaan tarvittavat taloudelliset analyysit hyvin lyhyellä aikavälillä. 5.2. Alentuneiden sosiaaliturvamaksujen muodossa myönnettävä sosiaalituki Koska työllisyyden turvaaminen on tärkeää, komissio antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden ottaa osittaisen vastuun kalastajien sosiaaliturvamaksuista muuttamalla kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevia suuntaviivoja . Tämä rajoitetaan koskemaan vain kalastajien (eikä heitä työllistävien yritysten) maksettavina olevia maksuja edellyttäen, että työnantajan työntekijöilleen maksamaa tavanomaista palkkaa ei alenneta. Toimenpiteen olisi katettava myös sellaisten pienimuotoista kalastusta harjoittavien kalastajien erityistilanne, jotka työskentelevät ainoana työntekijänä omalla aluksellaan. Tästä on suoraa etua palkattuina työntekijöinä toimiville kalastajille, itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivat kalastajat mukaan luettuina, jotka pystyvät nauttimaan sosiaaliturvaetuuksista, vaikka heidän sosiaaliturvamaksunsa alenevat. Tätä toimenpidettä olisi mahdollista soveltaa enintään kaksi vuotta. 6. Lisävarat On olennaista, että tätä pakettia sovelletaan tavalla, joka takaa tasavertaiset toimintaedellytykset kaikkialla unionissa. EU:n kalastajien välinen kilpailu ei saisi vaarantua siitä syystä, että jäsenvaltioilla on käytettävissään erilaisia mahdollisuuksia julkisen tai yhteisön rahoituksen hyödyntämiseen. Laivaston rakenneuudistuksen jo aloittaneita jäsenvaltioita ei myöskään saisi syrjiä. Paras keino varmistua tästä on käyttää EKTR:ää pääasiallisena välineenä EU:n laivastojen rakenteelliseen mukauttamiseen. Tämän vuoksi EKTR pysyy toimenpidepaketin pääasiallisena rahoittajana. Nykymuotoisen EKTR:n yksinomainen käyttö ei kuitenkaan riitä esimerkiksi seuraavien ongelmien ratkaisemiseen: - Monien jäsenvaltioiden EKTR-määrärahat ovat hyvin pienet. Tämä johtuu siitä, että EKTR:n määrärahojen maakohtaiset jakoperusteet eivät ole suoraan verrannollisia laivaston kokoon vaan perustuvat yleisluontoisempiin rakennerahastoja sääteleviin kriteereihin. Paketin täytäntöönpano EKTR:n varojen yksinomaisen käytön avulla loisi näitä jäsenvaltioita haittaavia epätoivottuja vääristymiä. - Eräissä jäsenvaltioissa valtaosa EKTR:n rahoituksesta keskitetään lähentymistavoitealueille EU:n rakennerahastoihin sovellettavan yleisperiaatteen mukaisesti. Tämä johtaa siihen, että EKTR:n varoja ei saada riittävästi irrotettua lähentymistavoitealueiden ulkopuolella sijaitsevien laivastojen rakenneuudistukseen. - Joillekin jäsenvaltioille myönnetään muita enemmän EKTR:n määrärahoja, mutta ne eivät siltikään riitä kaikkien niiden toimenpiteiden toteuttamiseen, joita kriisistä kärsivien laivastojen laajamittainen rakenneuudistus edellyttää. - Monet jäsenvaltiot ovat vahvistaneet EKTR:n toimintaohjelmissaan merkittäviä rakenneuudistussuunnitelmia, jotka kuitenkin ulottuvat koko ohjelmakaudelle (2007–2013). Nykyisen kriisin ratkaisu edellyttää, että kyseisten suunnitelmien soveltamiskautta lyhennetään, jolloin niiden lyhyen ja keskipitkän aikavälin rahoitustarpeet kasvavat merkittävästi. - Kriisin mittasuhteet edellyttävät ennennäkemättömän laajaa rakenneuudistusta. Toimenpidepaketin täytäntöönpano vaatii näin ollen huomattavan määrän julkista rahoitusta. Pelkästään kalastustoiminnan pysyvää ja väliaikaista lopettamista kriisin pahiten koettelemissa laivastonosissa koskevan rahoitustarpeen arvioidaan olevan yli 1,6 miljardia euroa. Kun otetaan huomioon lisätuki, jota myönnetään energiankulutuksen vähentämiseksi toteutettaviin investointeihin, markkinatoimenpiteisiin ja sosioekonomisiin toimenpiteisiin sekä kollektiivisiin toimiin ja kokeiluhankkeisiin, jotka kaikki kuuluvat talouskriisistä kärsivien kalastuslaivastojen rakenneuudistuksen tukemiseksi toteutettavaan väliaikaiseen tukitoimeen, kokonaisrahoitustarpeen arvioidaan olevan 2,0 miljardin euron luokkaa. EKTR:n toimintalinjasta 1 kyseisiin toimenpiteisiin varatut nykyiset määrärahat ovat arviolta 600 miljoonaa euroa, ja kansallisen rahoitusosuuden arvioidaan olevan noin 250 miljoonaa euroa. Tämän lisäksi komissio arvioi, että EKTR:n toimintaohjelmia muuttamalla on irrotettava 550 miljoonaa euroa. Jäljellä oleva määrä on arviolta 600 miljoonaa euroa. Osa tästä määrästä voitaisiin rahoittaa vuosiksi 2009 ja 2010 vahvistetun rahoituskehyksen otsakkeen 2 kohdentamattomasta marginaalista siten, että valtaosa saataisiin vuoden 2009 määrärahoista. Tämä ei saa vaikuttaa tosiasialliseen YMP:n menotasoon. Mahdollinen lisämäärä olisi riippuvainen kyseisten vuosien YMP:n menotasoista, joiden olisi oltava vastaavia alaotsakkeiden enimmäismääriä huomattavasti alemmat, ja se edellyttää perinpohjaista analysointia ja perustelua. Ennen kuin mitään lisävaroja voidaan irrottaa, komissio varmistuu, että jäsenvaltiot ovat asettaneet edellä mainitut huomattavat varat saataville toimintaohjelmien muutosten ja kansallisten varojen kautta. Täytäntöönpanoa varten komissio tarkastelee mahdollisuutta luoda tilapäinen rahoitusväline. Tämä väline olisi voimassa rajoitetun ajan, joka noudattaa EKTR:stä rahoitettavien polttoainekriisin ratkaisemiseksi toteuttavien toimenpiteiden kestoa. Uuden tilapäisen järjestelyn mukaisia varoja myönnettäisiin jäsenvaltioille erityiskriteerien perusteella. Kyseisen lisätuen saaminen edellyttää, että jäsenvaltiot ovat aiemmin osoittaneet huomattavan osan EKTR:stä myönnetyistä määrärahoistaan kriisin ratkaisemiseksi tarvittaviin toimenpiteisiin kohdentamalla toimintaohjelmiensa varoja uudelleen toimintalinjaan 1 tai että ne ovat ottaneet käyttöön kunnianhimoisia laivaston mukauttamisohjelmia, joita sovelletaan merkittävään osaan niiden kansallisesta laivastosta. 7. Aikataulu Neuvoston asetuksen mukaiset toimet on toteutettava ennen 31 päivää joulukuuta 2010. [1] Vastatoimet öljyn hinnannousulle, KOM(2008) 384, Bryssel 13.6.2008. [2] Euroopan komission tutkimus "Energy Saving in Fisheries" (ESIF) FISH/2006/17, kalastuksen energiatehokkuutta käsittelevä Euroopan komission verkkosivusto (suunniteltu avautumispäivä syyskuussa 2008), Euroopan komission kuudennen tutkimusohjelman hankkeet "HOP - Macro-economic impact of High Oil Price in Europe" ja "Superior life-time operation economy of ship propellers"; www.hop-project.eu, http://canal.etsin.upm.es/superprop/. [3] ERA-NETin tavoitteena on edistää kansallisten ja alueellisten tutkimusohjelmien välistä yhteensovittamista ja yhteistyötä.