Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus: neuvoston asetus siemenalan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 2358/71 muuttamisesta ja siemenalalla myönnettävän tuen määrän vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/03 ja 2003/04"

(2001/C 311/07)

Neuvosto päätti 17. toukokuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 37 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 19. heinäkuuta 2001. Esittelijä oli Nikolaos Liolios.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 12.-13. syyskuuta 2001 pitämässään 384. täysistunnossa (syyskuun 12. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 92 puolesta 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Siemenalalla on komission mukaan ollut Euroopan yhteisössä viime aikoina useita vakavia ongelmia, kuten komission ehdotuksessa(1) alaa koskevan asetuksen muuttamiseksi todetaan. Komission mukaan kylvösiementen viljelyalat ja tuotanto ovat lisääntyneet huomattavasti samalla kun tuonti ja yhteisön varastot ovat kasvaneet. Komissio huomauttaa lisäksi, että alan budjettimenot ovat lisääntyneet jatkuvasti. Kasvu kiihtyi vuonna 1999, ja vuonna 2000 menot olivat 109,5 miljoonaa euroa.

1.2. Näiden huomioiden perusteella komissio ehdottaa, että

- maksettavien tukien taso säilytetään nykyisellään satovuosina 2002/2003 ja 2003/2004.

- lakkautetaan Lolium perenne L. -lajin siementen jaottelu kolmeen lajikeryhmään ja vahvistetaan yhteinen tukitaso satovuosiksi 2002/2003 ja 2003/2004.

- otetaan käyttöön siementuotannon vakautusmekanismi kaikille muille siemenille paitsi riisinsiemenille, joihin mekanismia sovelletaan jo nyt. Vakautusmekanismi on vastaava kuin riisinsiementen alalla.

2. Huomiot

2.1. Yhteisö on myöntänyt jo kauan sitten, että tiettyjen siemenlajien markkinoilla on omat erityispiirteensä. Tämän vuoksi vuonna 1971 annettiin asetus siemenalan yhteisestä markkinajärjestelystä(2). Erityispiirteet ovat säilyneet ja mukaan on tullut elintarvikeketjussa ilmaantuneiden ongelmien takia myös uusia tekijöitä (ks. myös kohta 2.5.5).

2.1.1. Siementen viljely on erittäin tärkeää työllisyyden, tuottajien tulojen, useiden EU:n maatalousalueiden yhteiskunnallis-taloudellisen tasapainon, biodiversiteetin ylläpitämisen sekä ainakin osaksi EU:n elintarviketurvan kannalta (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 33 artiklan 1 kohta).

2.2. Tilanne siemenmarkkinoilla on sellainen, että tuottajille ei voida taata kohtuullista tulotasoa, joten tuotannolle on myönnettävä tukea neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2358/71 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska siemenalan yhteisessä markkinajärjestelyssä ei ole muita mekanismeja (esim. interventiohinnat, tuontirajoitukset jne.), järjestelmä, jossa määrätään kiinteä tuki tuotettua hehtokiloa kohden, on erityisen tärkeä markkinoiden toiminnan kannalta.

2.2.1. Komissio ehdottaa tukitason määrittelyn osalta, että nykyiset tuen määrät säilytetään. Tavoitteena on valvoa alan budjettikuluja. Ehdotus on periaatteessa hyvä, mutta siinä on unohdettu yksi tärkeä tekijä. Asetuksen (ETY) N:o 2358/71 13 artiklassa mainitaan erikseen, että on otettava huomioon perustamissopimuksen 33 artiklassa määrätyt tavoitteet. Kyseisessä artiklassa mainitaan yksi yhteisen maatalouspolitiikan tärkeimmistä tavoitteista eli taata "maatalousväestölle kohtuullinen elintaso erityisesti lisäämällä maataloudessa työskentelevien henkeä kohti laskettuja tuloja". Ehdotuksessa annettujen tietojen puutteellisuus ja aineiston riittämättömyys herättävät epäilyksen siitä, onko tätä näkökohtaa otettu laisinkaan huomioon komission ehdotuksessa.

2.2.2. Komissio ehdottaa tuen määrän vahvistamista yhteisen markkinajärjestelyn piiriin kuuluville erilaisille siementyypeille markkinointivuosiksi 2002/2003 ja 2003/2004. Vuoteen 1999 nämä tuet vahvistettiin joka vuosi hintapaketin yhteydessä. Neuvosto vahvisti asetuksessa (EY) N:o 1405/1999(3) (siemenalan yhtenäinen markkinajärjestely ja siemenalalla myönnettävän tuen määrän vahvistaminen markkinointivuosiksi 2000/2001 ja 2001/2002) kuten tavallisesti tuen määrän kahdeksi markkinointivuodeksi. Jos komissio on todella ottanut huomioon tulevan kehityksen kohdalla asetuksen (ETY) N:o 2358/71 3 artiklan 2 kohdassa annetut kriteerit, kuten se väittää ehdotuksessaan, tuen määrä voitaisiin vahvistaa useammalle markkinointivuodelle. Näin alan tuottajat voisivat suunnitella toimiaan entistä vakaammissa olosuhteissa.

2.3. Yhteisen markkinajärjestelyn piiriin kuuluvat siementyypit luetellaan ehdotuksen liitteessä. Ehdotuksen mukaan kahden siementyypin tukitaso olisi nollassa, mikä merkitsee käytännössä sitä, että ne jäävät järjestelmän ulkopuolelle. On mahdollista, että ne voidaan liittää tukijärjestelmään markkinoiden erityistilanteen sekä tiettyjä muita siementyyppejä (esim. puuvilla) koskevan yhtäläisen kohtelun periaatteen perusteella. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että komissio ei ole harkinnut tätä mahdollisuutta.

2.4. Komission ehdottamasta Lolium perenne L. -lajin siementen kolmeen lajikeryhmään jaottelun lakkauttamisesta on jo neuvoston päätös (neuvoston asetus (EY) N:o 1405/1999, liite I). TSK on jo antanut aiheesta lausunnon(4), jossa todettiin, että tämäntyyppisille siemenille määriteltävän yhtenäisen tukitason vahvistaminen ei saisi asettaa tiettyjä lajikkeita viljeleviä siemenviljelijöitä epäedulliseen asemaan tietyn lajikkeen tukien vähenemisen takia. Komissio ei ole ottanut huomioon tätä näkökohtaa ehdotuksessaan.

2.5. Komission ehdotuksen tavoitteena on ottaa käyttöön riisinsiementen järjestelmää vastaava vakautusmekanismi. Tämä ehdotus merkitsee, toisin kuin kaksi muuta ehdotusta, merkittävää uudistusta alalla.

2.5.1. Komissio on perusteluissa hyvin rehellinen ja kertoo selkeästi, että vakautusmekanismin käyttöönoton tärkeimpänä syynä on budjettimenojen rajoittaminen. Komissio katsoo, että tuen määrän vahvistaminen ja vakauttajan käyttöön ottaminen ovat sidoksissa toisiinsa ja korostaa, että "nykyinen tukitaso voidaan säilyttää vain sillä edellytyksellä, että otetaan käyttöön vakauttajamekanismi, jonka avulla menot saadaan pysymään hyväksyttävissä rajoissa"(5). Tämä muotoilu voidaan tulkita tietynlaiseksi pakotteeksi alalle, mitä ei voida katsoa erityisen myönteiseksi toiminnaksi EU:n toimielimelle.

2.5.2. Pyrkiessään selittämään, miksi vakautusmekanismin käyttöönotto on tarpeen, komissio huomauttaa, että siementen viljelyalat ja tuotanto ovat kasvaneet samalla kun vienti on lisääntynyt ja yhteisön varastot ovat kasvaneet. Koska käytössä ei ole vertailua varten tarvittavaa tietoa, näihin kommentteihin kannattaa suhtautua varauksella. Huomautus ei päde heinäkasveihin ja pienisiemenisiin palkokasveihin, joiden tuotanto on jaksottaista. Kyseisiä siementyyppejä voidaan käyttää vain siemeniksi, joten varastointi on sekä tarpeen että luonnollista. Siemenyritykset, jotka omistavat siemenet, suunnittelevat tuotantonsa varastojen suuruuden mukaan ja asianomaisen siementyypin markkinanäkymät huomioon ottaen, jolloin tuotanto mukautuu kulutukseen itsesääntelyn avulla.

2.5.3. Vuoden 1994 valitseminen viitevuodeksi on kiistanalaista, sillä kyseisenä vuonna siementen viljelyalat olivat alhaisimmillaan viimeiseen kymmeneen vuoteen. Lisäksi vuonna 1995 EU:hun liittyi kolme uutta maata, jotka ovat siementen tuottajia. Nykyiselle järjestelmälle ominainen vapaa tuonti ja se, että EU on tärkeä siementen tuoja, vaikuttavat huomattavasti varastojen suuruuteen, mikä puolestaan vaikuttaa tuotantohintoihin ja tuotantoon.

2.5.4. Heinäkasvien tuotantokehitys saavutti huippunsa vuonna 1998 ja palkokasvien vuonna 1999, ja viljelyalat ja tuotanto ovat vähentymässä, mikä rajoittaa myös alan tukimenoja. Tämä on normaali kehityskulku sellaisten siementyyppien osalta, joita voidaan käyttää ainoastaan siemeninä. Tämä osoittaa, että ala voi sopeutua ilman vakautusmekanismiakin sekä markkinoiden tarpeisiin että yhteisön budjettivaatimuksiin.

2.5.5. Perusteluissa ei viitata vakauttajan käyttöönoton vaikutuksiin tuottajien ja järjestelmän toimivuuden kannalta. Niissä ei oteta myöskään huomioon maatalousalan viimeaikaista yleistä kehitystä, joka merkitsee tiettyjen viljelykasvien (esim. valkuaiskasvien ja ekologisiin tarkoituksiin käytettävien rehukasvien) tuotannon lisääntymistä.

2.5.6. Komissio huomauttaa, että vakauttaja on tyypiltään samanlainen kuin riisinsiementen alalla käytössä oleva järjestelmä. Vakauttajan soveltaminen riisialalla johtuu riisialan järjestelmän ja markkinoiden erityispiirteistä, jotka ovat merkittävällä tavalla erilaisia kuin muiden siementen alalla. Varastojen kertyminen ja jaksottaiset vaihtelut sitä vastoin poistuvat riisin osalta kulutuksen avulla.

2.5.7. Taatusta valtiokohtaisesta tuotantotasosta muodostuvan vakauttajan käyttöönotto saattaa johtaa siihen, että tukitaso ei ole enää sama kaikkialla yhteisössä niin kuin asetuksen (ETY) N:o 2358/71 3 artiklan 1 kohdassa säädetään. Vaarana on, että eri jäsenvaltioiden siemenvieljelijöiden tukia lasketaan perusteettomasti tai ne poistetaan, kun siementyypit omistavat ja tuotannon suuruuden suunnittelevat siemenyritykset.

2.5.8. Vakautusmekanismia koskeva ehdotus on liian yleinen ja epäselvä. Siinä ei viitata taatun enimmäismäärän tasoon, sen laskutapaan, taatun enimmäismäärän ja tuen vähenemisen väliseen yhteyteen eikä muihin vakautusjärjestelmälle ominaisiin piirteisiin. Komissio pyrkii siihen, että tulevaisuudessa alan tärkeitä päätöksiä tekee neuvoston sijasta hallintokomitea. Näin se rikkoo muiden toimielinten ja siten myös TSK:n kuulemista koskevaa menettelyä.

3. Päätelmät

3.1. TSK kannattaa komission ehdotusta siemenalan nykyisen tuen määrän säilyttämiseksi.

3.2. TSK ehdottaa, että neuvosto ja komissio tutkivat mahdollisuutta vahvistaa kyseiset tuet pidemmälle kaudelle kuin kahdelle markkinointivuodelle.

3.3. TSK kritisoi komissiota siitä, ettei se ole ottanut huomioon komitean jo aiemmin ilmaisemaa näkemystä Lolium perenne L. -lajin siementen jaottelun lakkauttamisesta. Komitea kehottaa neuvostoa ja komissiota määrittämään yhtenäisen tukitason tämäntyyppisille siemenille, jotta tietyt siementuottajat eivät joutusi epäedulliseen asemaan.

3.4. TSK katsoo, että olisi tutkittava mahdollisuutta ottaa tiettyjä muita siemenlajeja järjestelmään.

3.5. TSK ei kannata komission ehdotusta, jonka tavoitteena on vakautusmekanismin käyttöönotto järjestelmässä, sillä se pitää ehdotusta liian epäselvänä, yleisenä, puutteellisesti perusteltuna ja ilmeisen tarpeettomana.

3.6. TSK epäilee, ettei komissio ole ottanut perusteluissa huomioon budjettimenojen lisäksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksen muita tärkeitä tavoitteita eikä maatalousalan yleistä kehitystä.

Bryssel 12. syyskuuta 2001.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) KOM(2001) 244 lopullinen - 2001/0099 CNS.

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 2358/71, EYVL L 246, 5.11.1971, s. 1.

(3) EYVL L 164, 30.6.1999, s. 17-22.

(4) Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission ehdotus maataloustuotteiden hinnoista (1999/2000)", EYVL C 169, 16.6.1999, s. 20.

(5) Ks. KOM(2001) 244 lopullinen - 2001/0099 CNS, perustelut.