EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 19.6.2020 COM(2020) 252 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE Kertomus vuoden 2019 Euroopan parlamentin vaaleista {SWD(2020) 113 final}



1.Johdanto Euroopan parlamentin vaalit ovat yksi maailman suurimmista demokraattisista tapahtumista. Euroopan unionin kansalaiset valitsivat toukokuussa 2019 suoraan Euroopan parlamentin 751 jäsentä parlamenttivaalien yli 15 000 ehdokkaasta. Euroopassa annettiin yli 250 miljoonaa ääntä. Vuoden 2019 Euroopan parlamentin vaalien, jäljempänä ’vaalit’, ennätyksellinen äänestysprosentti, joka oli suurin 25 vuoteen, osoittaa unionin demokratian elinvoimaisuuden ja EU:n kansalaisten uuden sitoutumisen EU:n tulevaisuuden muokkaamiseen, mikä näkyy erityisesti nuorten keskuudessa. Vaalien jälkeinen kyselytutkimus osoittaa EU:n kansalaisten uskovan, että heidän äänellään on merkitystä EU:ssa enemmän kuin koskaan ennen. Nyt käynnistyi todella eurooppalainen keskustelu talouden, ilmastonmuutoksen, ihmisoikeuksien ja demokratian kaltaisista aiheista. Nämä olivat myös Euroopan parlamentin digitaalisimmat vaalit. Suuri osa EU:n kansalaisista käyttää internetiä, ja verkkolähteet ja sosiaalinen media ovat entistä tärkeämpiä unionin demokraattisessa keskustelussa, mikä antaa poliittisille toimijoille ennennäkemättömät mahdollisuudet saada viestinsä läpi ja lisää kansalaisten mahdollisuuksia osallistua keskusteluun. Cambridge Analytican skandaali paljasti tämän edistyksen synkemmän puolen. Se toi esiin vaaleihin vaikuttamista verkossa olevien sosiaalisten verkostojen avulla kansalaisten johtamiseksi harhaan ja keskustelun ja äänestäjien valintojen manipuloimiseksi salaamalla tai vääristämällä keskeisiä tietoja, kuten viestien alkuperää ja poliittista tarkoitusta, niiden lähteitä ja niiden rahoitusta. Henkilötietoja saatettiin myös käyttää salaisesti ja laittomasti manipuloivan sisällön kohdentamiseksi kansalaisille. Kansalaisten verkkotoiminnasta saatuja käyttäytymistietoja käytettiin verkkoalustojen järjestelmien manipuloimiseen tämän sisällön vahvistamiseksi keinotekoisesti. Verkossa voidaan käyttää myös muita vaikuttamistekniikoita, kuten kyberhyökkäyksiä ja vaalien perinteisten suojatoimien, kuten rahoitussääntöjen, kiertämistä. Ennen vaaleja komissio julkaisi toimenpidepaketin, jäljempänä ’vaalipaketti’, jonka tarkoituksena oli vastata näihin haasteisiin ja auttaa varmistamaan, että vaalit olivat sekä vapaat että oikeudenmukaiset. Paketilla edistettiin kokonaisvaltaista lähestymistapaa ja keskinäistä tukea toimivaltaisten viranomaisten välillä, ja sitä tuettiin jäsenvaltioiden ja EU:n tason vaaliverkostojen perustamisella. Se perustui vaaleihin liittyvään pitkäaikaiseen työhön jäsenvaltioiden kanssa ja siinä vaadittiin poliittisen kampanjoinnin avoimuuden lisäämistä, selkeytettiin tietosuojavaatimusten soveltamista vaalikontekstissa, edistettiin toimivaltaisten viranomaisten suorittamaa valvontaa ja kyberuhkilta suojautumista sekä lisättiin tietoisuutta ja valmiutta vastata verkkoympäristön haasteisiin. Komission marraskuussa 2018 järjestämässä perusoikeuksia koskeneessa keskustelutilaisuudessa käsiteltiin demokratiaa Euroopassa. Tässä korkean tason tapahtumassa määritettiin keinoja edistää vapaata, avointa ja tervettä demokraattista hallintoa vaalien alhaisen äänestysprosentin, populismin, disinformaation ja kansalaisyhteiskunnan kohtaamien haasteiden aikakaudella. Vaalipaketti yhdistettynä komission disinformaatiota koskeviin aloitteisiin – disinformaatiota koskeviin käytännesääntöihin ja disinformaation torjuntaa koskevaan toimintasuunnitelmaan, mukaan lukien nopea hälytysjärjestelmä sekä Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) strategisen viestinnän työryhmän (StratCom) analyyttiset ja tietoisuutta lisäävät toimet – edisti osaltaan vaaliprosessin luotettavuuden ja äänestäjien siihen kohdistaman luottamuksen varmistamista, ja äänestäjien luottamus parani . Euroopan parlamentin vuoden 2014 vaaleja koskevan kertomuksen tulosten ja aiemmista vaaleista saatujen kokemusten pohjalta ja lunastaakseen katsauksessa EU:n kansalaisuuteen vuonna 2017 tekemänsä sitoumukset edistää ja vahvistaa kansalaisten osallistumista EU:n demokratiaan komissio teki useita aloitteita lisätäkseen eurooppalaisen ulottuvuuden tunnetta vaaleissa ja tukeakseen kaikkien EU:n kansalaisten laajaa osallistumista. Se työskenteli muiden EU:n toimielinten sekä poliittisten puolueiden, jäsenvaltioiden ja muiden tahojen kanssa. Se myös teki yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa varmistaakseen, että vaaleissa noudatetaan EU:n lainsäädäntöä ja että oikeuksia kunnioitetaan, ja käsitteli yksittäisten kansalaisten ja sidosryhmien esiin tuomia huolenaiheita. Komissio tehosti myös unionin kansalaisille kohdistettuja viestintätoimiaan tiiviissä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa ja korosti kansallista ja paikallista ulottuvuutta. Tässä kertomuksessa tarkastellaan edellä mainittuja seikkoja seuraavien perusteella: -komission kyselylomakkeisiin jäsenvaltioilta, Euroopan tason ja kansallisilta poliittisilta puolueilta, kansallisilta tietosuojaviranomaisilta ja IT-alustoilta saadut laajat vastaukset -keskustelut jäsenvaltioiden kanssa hiljattain perustetun Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston ja siihen liittyvän asiantuntijaryhmän puitteissa ja -Eurobarometri ja muut kyselytutkimukset, mukaan lukien Euroopan parlamentin julkaisema vaalien jälkeinen kyselytutkimus, sekä asiaa koskevat tieteelliset tutkimukset. 2.Vaaleihin osallistuminen Vuoden 2019 vaaleihin osallistui 50,66 prosenttia äänioikeutetuista EU:n kansalaisista. Osuus on suurin 25 vuoteen ja kertoo ensimmäisestä äänestysaktiivisuuden lisääntymisestä vuoden 1979 jälkeen. Vuoden 2014 vaalien jälkeinen lisäys oli voimakas useimmissa jäsenvaltioissa, erityisesti yhdeksässä. Myös vähäistä aktiivisuuden vähenemistä havaittiin kahdeksassa jäsenvaltiossa. Äänestysaktiivisuudessa on edelleen merkittäviä eroja jäsenvaltioiden välillä. Sekä Euroopan nuoret että ensikertalaiset äänestäjät saivat äänestysprosentin nousuun. Heidän äänestysaktiivisuutensa lisääntyi voimakkaasti ja ylitti muiden ikäryhmien äänestysaktiivisuuden kasvun. Nuorimmasta ikäluokasta 42 prosenttia ilmoitti äänestäneensä, kun vastaava luku vuonna 2014 oli vain 28 prosenttia, eli lisäys oli huomattava. Se oli huomattava myös 25–39-vuotiaiden ikäryhmässä (35 prosentista vuonna 2014 jopa 47 prosenttiin vuonna 2019). Vanhemmat äänestäjät ovat kuitenkin edelleen aktiivisempia kuin nuoremmat (52 prosenttia 40–54-vuotiaista ja 54 prosenttia yli 55-vuotiaista). Se, mikä motivoi nuoria äänestäjiä äänestämään, on aivan yhtä tärkeää kuin itse äänestysprosentti. Heillä on sama vahva tunne siitä, että äänestäminen on kansalaisvelvollisuus (yli 50 prosenttia), mutta heitä motivoivat vahvasti myös huoli ilmastonmuutoksesta (eri ikäryhmille yhteinen vaikutin), halu edistää ihmisoikeuksia ja demokraattisia arvoja (mikä motivoi heitä enemmän kuin muita ryhmiä) sekä talous.

Kasvava joukko kansalaisia, joilla on oikeus äänestää ja asettua ehdokkaaksi Euroopan parlamentin vaaleissa, on ”liikkuvia EU:n kansalaisia”: kansalaisia, jotka ovat muuttaneet asumaan, työskentelemään tai opiskelemaan toiseen jäsenvaltioon. Arvioiden mukaan EU:n yli 17 miljoonasta liikkuvasta EU:n kansalaisesta lähes 14 miljoonaa (yli kolme prosenttia kaikista EU:n äänestäjistä) oli oikeutettuja äänestämään toisessa jäsenvaltiossa järjestetyissä Euroopan parlamentin vaaleissa. Vaikka EU:n lainsäädännössä annetaan liikkuville EU:n kansalaisille suora oikeus äänestää ja asettua ehdokkaaksi Euroopan parlamentin vaaleissa asuinjäsenvaltiossaan, heille voidaan kansallisen lainsäädännön nojalla myöntää myös äänioikeus ja oikeus asettua ehdokkaaksi kansalaisuusjäsenvaltiossaan (vaikka he asuisivat ulkomailla). Tässä tapauksessa he voivat muiden kansalaisten tapaan äänestää vain kerran, minkä vuoksi heidän on valittava, äänestävätkö he siinä jäsenvaltiossa, jossa asuvat, vai siinä, jonka kansalaisia he ovat. Suhteellisen pieni määrä EU:n liikkuvia kansalaisia käytti vaalioikeuksiaan ja yleensä kotimaassaan. Ennen vaaleja kansalaiset ilmoittivat haluavansa käyttää mieluummin EU:n oikeuksia ja äänestää asuinmaansa listoilla olevia ehdokkaita. Kuitenkin niiden määrä, jotka rekisteröityivät äänestämään kansalaisuusmaansa listoilla olevia ehdokkaita, oli nelinkertainen silloin, kun tämä äänestysvaihtoehto oli käytettävissä. Tämä viittaa siihen, että valinnanmahdollisuus on tärkeä, jotta osallistumisprosentti pysyisi korkeana. Ehdokkaiksi asettuneiden liikkuvien EU:n kansalaisten määrä väheni 170:stä vuonna 2014 kahdella 168:aan vuonna 2019 (18 jäsenvaltiossa). Viisi valittiin, kolme Ranskassa ja kaksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Liikkuvien EU:n kansalaisten osallistuminen on edelleen haasteellista, esimerkiksi vaaliluetteloon rekisteröitymisen osalta. Ongelmia voi aiheutua myös riittämättömistä etä-äänestysvaihtoehdoista ja niiden hallinnoinnista, kuten hallinnollisten kirjeiden lähettämisestä liian myöhään, hankalista postiäänestysmenettelyistä, riittämättömistä äänestyskopeista ja konsulaattien henkilöstöstä. Naisten osallistuminen ja edustus lisääntyivät vuoden 2019 vaaleissa edellisiin vaaleihin verrattuna. Sukupuolten välinen ero aktiivisuudessa pieneni 4 prosentista vuonna 2014 vain 3 prosenttiin vuonna 2019. Samoin Euroopan parlamentin naispuolisten jäsenten osuus kasvoi 37 prosentista 39,4 prosenttiin. Jäsenvaltioiden välillä on kuitenkin edelleen suuria eroja, ja monia haasteita on voitettava sukupuolten tasa-arvon saavuttamiseksi. Alla olevassa taulukossa verrataan naisehdokkaiden ja valittujen naisten osuutta. Monet jäsenvaltiot toteuttivat toimenpiteitä parantaakseen naisten osallistumista vaaleihin. Näitä olivat muun muassa poliittisten puolueiden julkisen rahoituksen myöntämisen yhdistäminen naisten poliittisen osallistumisen edistämiseen (esim. Irlanti), ehdokasluetteloiden kiintiöjärjestelmät tai yleinen velvoite, jonka mukaan poliittisilla puolueilla on oltava sukupuolijakaumaltaan tasapainoiset ehdokasluettelot (esim. Romania). Etnisille vähemmistöille ehdokaslistoihin osallistuminen, vaaleihin rekisteröityminen tai muiden vaalimenettelyjen suorittaminen voi olla vaikeampaa kuin muulle väestölle. Esimerkiksi tiettyihin yhteisöihin, kuten romaniyhteisöön, kuuluvilla äänestäjillä on todennäköisemmin vaikeuksia päästä mukaan äänestäjien rekisteröintimenettelyihin. Tämä johtuu osittain siitä, että kyseiseltä väestöryhmältä puuttuu asiakirjoja, että heiltä puuttuu ymmärrystä äänestyksen edellyttämistä menettelyllisistä vaatimuksista (esimerkiksi siitä, miten antaa pätevä näyttö osoitteesta) ja että heitä ei tueta hallintoprosessin läpikäymisessä. Etnisten vähemmistöjen osuus on 5 prosenttia Euroopan parlamentin jäsenistä ja 10 prosenttia koko väestöstä. Vammaiset EU:n kansalaiset kohtaavat samankaltaisia vaikeuksia osallistuessaan vaaleihin. Heillä on myös muita esteitä oikeuksiensa käyttämiselle, esimerkiksi riittämättömän esteettömyyden aiheuttamia. Kaikki EU:n jäsenvaltiot sekä EU ovat ratifioineet YK:n yleissopimuksen vammaisten henkilöiden oikeuksista. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean tuoreen raportin mukaan arviolta 800 000:lta EU:n kansalaiselta 16 jäsenvaltiossa on saatettu riistää oikeus osallistua vaaleihin, koska maiden kansallisissa säännöissä ja järjestelyissä ei oteta riittävästi huomioon heidän erityistarpeitaan. Vammaiset näyttävät pysyvän aliedustettuina Euroopan parlamenttiin valittujen jäsenten keskuudessa. Komissio lisää tietoisuutta vammaisten henkilöiden oikeuksista ja vammaisyleissopimuksen velvoitteista kokouksissa jäsenvaltioiden kanssa. Se järjesti asiasta erityisiä keskusteluja, demonstroi esteettömiä äänestyskoneita ja tuki yleisemmin hyvien käytäntöjen jakamista. EU rahoittaa myös EU:n tason vammaisjärjestöjä, jotta ne voivat lisätä tietoisuutta ja puolustaa oikeuksiaan sekä parantaa jäsenjärjestöjensä valmiuksia. Jäsenvaltiot panevat täytäntöön monenlaisia käytäntöjä auttaakseen eri kansalaisryhmiä osallistumaan. Komissio on helpottanut tällaisten käytäntöjen vaihtoa vuoden 2014 vaaleista lähtien, muun muassa huhtikuussa 2018 järjestetyssä vaaliasioita käsitelleessä korkean tason tapahtumassa. Demokratialle Euroopassa omistettu komission perusoikeuksia käsittelevä keskustelutilaisuus vuonna 2018 sisälsi laajaa keskustelua käytännöistä, joilla edistetään laajaa osallistumista ja edustusta, edellytyksenä osallistaville demokraattisille yhteiskunnille. Tiedot muiden aliedustettujen ryhmien osallistumisesta vaaleihin ovat edelleen vähäisiä, ja harvat jäsenvaltiot keräävät niitä. Perusoikeus-, tasa-arvo- ja kansalaisuusohjelmansa puitteissa komissio tuki aliedustettujen EU:n kansalaisten osallistumista. Vuosina 2014–2020 ohjelmasta myönnettiin 20 miljoonaa euroa sellaisten aloitteiden rahoittamiseen, joiden tarkoituksena oli unionin kansalaisuudesta johtuvien oikeuksien käytön edistäminen ja tehostaminen. Tämä sisältää 8,5 miljoonan euron toiminta-avustukset, joiden puitteissa rahoitusta on tähän mennessä saanut yli 20 hanketta. Esimerkkejä hankkeista: ·välineet, joilla lisätään EU:n kansalaisten tietoisuutta poliittisista oikeuksistaan ja Euroopan parlamentin vaaleihin osallistumista koskevista menettelyistä ·hyvän käytännön oppaat jäsenvaltioiden viranomaisille EU:n kansalaisten tukemiseksi äänioikeuksiensa käytössä ·monikieliset välineet, jotka antavat tietoa poliittisten puolueiden vaalikampanjan aikana mainostamista poliittisista ohjelmista ja ·kohdennetut aloitteet aliedustettujen ryhmien kannustamiseksi osallistumaan.

Kansalaisten Eurooppa ‑ohjelmasta tuettiin toimintaa, joka kattaa kansalaisvaikuttamisen sen laajimmassa merkityksessä. Ystävyyskaupunkihankkeissa ja kansalaisyhteiskunnan hankkeissa käsiteltiin kysymystä siitä, miten tavoittaa äänestäjät, mukaan lukien ensikertalaiset tai syrjäisillä alueilla asuvat äänestäjät. Vaaleihin osallistumisen tukemiseksi ennen vaaleja ja kansalaisten valmiuksien parantamiseksi, jotta he voivat tehdä tietoon perustuvia päätöksiä, komissio järjesti tiiviissä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa tiedotus- ja viestintäkampanjoita, jotka koskivat muun muassa EU:n toimintaa, äänestysohjeita ja osallistumismahdollisuuksia. Kampanjat olivat ennakoivia ja monikielisiä, ja niillä oli vahva paikallinen ulottuvuus. Marraskuusta 2014 vaaleihin asti komission jäsenet ja komission ylemmät virkamiehet osallistuivat yli 1 730:een keskustelutilaisuuden tyyppiseen kansalaisvuoropuheluun eri puolilla Eurooppaa. Nämä vuoropuhelut auttoivat kansalaisia ymmärtämään, miten unionin politiikat toimivat heidän edukseen. Tarkoituksena oli lisätä heidän suoraa vuorovaikutustaan komission ylempien päättäjien ja laajemmin eurooppalaisen demokratian kanssa. Jäsenvaltioiden viranomaiset, kansalaisyhteiskunnan organisaatiot, faktantarkistajat, yksityiset elimet, kuten foorumit, ja muut sidosryhmät, osallistuivat lukuisiin tiedotustoimiin ennen vaaleja. Komission edustustot auttoivat usein koordinoimaan näitä toimia yhdistäen paikallistason unionin tasoon. Analyysi ja jatkotoimenpiteet Ennätyksellinen äänestysprosentti osoitti, että EU:n demokratiaan on sitouduttu uudelleen. Kaiken kaikkiaan se parani huomattavasti, mutta ei yhtä paljon kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikissa EU:n kansalaisryhmissä. Viestintätoimet edistivät osaltaan demokraattisen osallistumisen vauhdittamista. Tiettyjen yksinkertaisten käytäntöjen soveltaminen voi vaikuttaa merkittävästi tiettyihin ryhmiin, kuten vammaisten äänestäjien tarvitsemat mukautukset, tuki yhteisön asian edistämiselle paikallistasolla, äänestysmenetelmien laajempi valikoima ja poliittisten puolueiden kanssa tehtävä yhteistyö, jotta voidaan lisätä aliedustettujen kansalaisten mahdollisuuksia asettua ehdokkaiksi. Tällaisia käytäntöjä ei kuitenkaan sovelleta laajasti. Erityisryhmien osallistumista koskevien indikaattoreiden ja siitä kerättyjen tietojen laadussa on parantamisen varaa. Kansalaisilla, myös nuorilla, ei aina ole riittäviä välineitä aktiiviseen osallistumiseen. Tämä prosessi alkaa ennen äänestysiän saavuttamista. Monet kansalaisista, jotka äänestävät ensimmäistä kertaa vuoden 2024 vaaleissa, ovat tällä hetkellä kokopäiväisessä koulutuksessa. Siksi demokraattisen osallistumisen tukemiseksi on tärkeää kehittää innovatiivisia tekniikoita, jotka soveltuvat eri-ikäisille ja eri tarpeisiin. Vuoden 2024 vaalien yhteydessä on jatkettava työskentelyä kaikkien kansalaisten sitouttamiseksi eurooppalaiseen demokratiaan ja pitkän aikavälin korkean äänestysprosentin tukemiseksi. Ketään ei saa jättää ulkopuoliseksi, ja Euroopan parlamentin vaaleihin osallistumisen ja niiden tulosten olisi heijastettava unionin väestöä ja monimuotoisuutta. Politiikat, joilla lisätään tietoisuutta ja kansalaisten osallistumista unionin päätöksentekoon, ovat tärkeitä sen varmistamiseksi, että EU:n kansalaiset luottavat siihen, että heidän äänensä kuullaan ja että äänestämisellä on merkitystä. Nämä tärkeät näkökohdat edistävät pohdintoja Euroopan tulevaisuudesta, ja niitä seurataan osana tulevaa eurooppalaisen demokratian toimintasuunnitelmaa ja muita aloitteita. Näiden suuntaviivojen mukaisesti komissio aikoo ·jatkaa pyrkimyksiään varmistaa Euroopan unionia koskevan oikean tiedon saatavuus, jotta voidaan tukea kansalaisten aktiivista osallistumista unionin poliittiseen elämään ja heidän vaalioikeuksiensa käyttöä. Kaikkien ryhmien tavoittamiseksi hyödynnetään innovatiivisia lähestymistapoja, monikielistä viestintää ja uusia tiedotuskanavia, ja mukaan otetaan paikallisia toimijoita. Yhteistyötä parlamentin kanssa jatketaan, ja tehostettua yhteistyötä muiden EU:n toimielinten ja asiaankuuluvien elinten kanssa tutkitaan. Paikalliseen kielelliseen ja kulttuuriseen kontekstiin räätälöityjä kansalaisvuoropuheluja järjestetään kaikkialla unionissa, jotta vahvistetaan kansalaisten näkemysten ja kansalaisten jokapäiväiseen elämään vaikuttavia kysymyksiä koskevan EU:n päätöksenteon välistä yhteyttä; ·edistää muun muassa helppoja ja helposti saatavilla olevia äänestysmenettelyjä koskevia parhaita käytäntöjä ja tietämyksen vaihtoa jäsenvaltioiden ja muiden asianomaisten elinten välillä korkean äänestysprosentin tukemiseksi. Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkostossa järjestetään vuonna 2021 erityinen äänestysmenettelyjä käsittelevä työpaja; ·tukea osallistavaa ja yhdenvertaista osallistumista yhteistyössä jäsenvaltioiden, parlamenttien, kansalaisyhteiskunnan ja muiden sidosryhmien kanssa muun muassa edistämällä parhaita käytäntöjä, lisäämällä tietoisuutta ja hyödyntämällä rahoitusta. Vuoden 2024 vaalien yhteydessä keskitytään erityisesti nuorempiin ja ikääntyneisiin, naisiin, liikkuviin EU:n kansalaisiin ja vammaisiin. Komissio edistää 5. maaliskuuta 2020 esittelemänsä tasa-arvostrategian mukaisesti erityisiä toimia sukupuolijakauman tasapainottamiseksi päätöksenteossa ja politiikassa. Lisäksi komissio omistaa vuonna 2020 Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston ja vaalikysymyksiä käsittelevän asiantuntijaryhmän yhteisen istunnon osallisuuden ja yhdenvertaisuuden tarkastelulle demokraattisessa osallistumisessa; ·tehdä yhteistyötä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa kansalaisoikeuksia käsittelevän tutkijaverkoston tuella ja kuullen kansalaisyhteiskunnan järjestöjä parantaakseen indikaattoreita ja tiedonkeruuta noudattaen täysimääräisesti perusoikeuksia ja tietosuojavaatimuksia; ·arvioida käytännön toimenpiteitä hyödyntäen parhaalla mahdollisella tavalla digitaaliteknologiaa helpottaakseen vaalioikeuksien osallistavaa käyttöä, samalla kun taataan äänestämisen vapaus ja luottamuksellisuus sekä henkilötietojen suoja ja hyödynnetään muun muassa etä-äänestysratkaisuja koskevan tutkimuksen tuloksia ja perusoikeus-, tasa-arvo- ja kansalaisuusohjelmasta rahoitettuja hankkeita; ·tutkia tapoja edistää lasten osallistumista unionin demokraattiseen elämään myös huomioiden heidän aktiivisen demokraattisen osallistumisensa EU:n kansalaisina heidän ollessaan aikuisia. Tähän voisi sisältyä lasten osallistumismekanismien tukeminen paikallisella ja EU:n tasolla (esimerkiksi lasten kaupunginvaltuustot ja lasten kansalliset parlamentit); ·lisätä lapsille ja nuorille tiedottamista, myös heidän kouluelämänsä yhteydessä;

·tarkastella vuoden 2020 katsauksessa EU:n kansalaisuuteen lisätoimenpiteitä, joilla edistetään ja tehostetaan kansalaisten osallistumista unionin demokraattiseen elämään. Jäsenvaltioita kehotetaan -laatimaan raportteja Euroopan parlamentin vaalien järjestämisestä maassaan ja sisällyttämään raportteihin tilastoja vaaleihin osallistumisesta, myös aliedustetuista ryhmistä, päätöksenteon tueksi kaikilla tasoilla -tutkimaan vaihtoehtoja, jotka tarjoavat enemmän valinnanvaraa siinä, miten ja milloin kansalaiset voivat äänestää (etä-äänestys ja ennakkoäänestys sekä muut helpotukset erityistarpeisiin vastaamiseksi) -jatkamaan käytäntöjen jakamista ja toimimaan vaalioikeuksia koskevan tietoisuuden lisäämiseksi sekä laajemman, osallistavan osallistumisen Euroopan parlamentin vaaleihin ja edustuksen vaaleilla valituissa elimissä edistämiseksi ja -harkitsemaan resurssien yhdistämistä ja muuta vastavuoroista tukea jäsenvaltioiden kesken Euroopan parlamentin vaalien hallinnoinnissa (esimerkiksi yhteisten väliaikaisten järjestelyjen avulla äänestyskoppien ja äänestäjähallinnon sijoittamiseksi paikkoihin, joissa asuu paljon liikkuvia EU:n kansalaisia, ottaen huomioon erot kansallisissa säännöissä, jotka koskevat esimerkiksi äänestäjien rekisteröinnin kaltaisia hallinnollisia määräaikoja, ja jakamalla parhaita käytäntöjä asianmukaisesta panoksesta kansalaisuuskurssien tukemiseen). Euroopan tason poliittiset puolueet voisivat myös yhdessä kansallisten vaalipiiriensä kanssa tehostaa toimiaan, joilla edistetään osallistavaa osallistumista vaaleihin ja oikean tiedon levittämistä Euroopan unionista. 3.Eurooppalainen ulottuvuus ja EU:n vaalioikeuksien käyttö 3.1.EU:n vaalioikeudet ja vaalien eurooppalainen ulottuvuus Euroopan parlamentin vaalit ovat ainutlaatuisia. Jäsenvaltiot, kukin kansallisten kampanjoidensa, kansallisten listojensa sekä erilaisten sääntöjensä ja perinteidensä pohjalta, edistävät kollektiivista tulosta, ja vaaleilla valitut parlamentin jäsenet edustavat kaikkia EU:n kansalaisia. EU:n lainsäädännössä säädetään tietyistä yhteisistä periaatteista ja menettelyistä. Niitä ovat muun muassa säännöt, joiden nojalla liikkuvat EU:n kansalaiset voivat käyttää äänioikeuttaan ja asettua ehdokkaaksi Euroopan parlamentin vaaleissa asuinmaassaan, Euroopan tason poliittisia puolueita ja säätiöitä koskevat säännöt sekä EU:n vaalisäädös vuodelta 1976. Muut seikat johtuvat jäsenvaltioiden moninaisista ja rikkaista kansallisista poliittisista perinteistä. Jokainen jäsenvaltio esimerkiksi järjestää äänestykset Euroopan parlamentin vaaleissa sinä viikonpäivänä, jona kansalliset vaalit yleensä järjestetään. Tämä tarkoittaa sitä, että vaalit järjestetään neljän päivän aikana. EU:n lainsäädännössä kielletään kuitenkin virallisten tulosten ilmoittaminen ennen viimeisten äänestysten päättymistä. Euroopan parlamentin vaalien tulokset vaikuttavat suoraan kansalaisiin. Heidän on tiedettävä, mistä unionin tasolla on kyse, jotta he voivat tehdä tietoon perustuvia poliittisia valintoja. Poliittinen keskustelu ja kampanja jäävät kuitenkin usein kansallisten ja paikallisten aiheiden varjoon. Eurooppalaisen ulottuvuuden edistäminen vaaleissa vahvistaa kansalaisten ja EU:n toimielinten välistä yhteyttä ja siten eurooppalaisen päätöksenteon demokraattista legitiimiyttä. Kyse on myös poliittisesta vastuusta. Jotta poliitikot voidaan saattaa vastuuseen, kansalaisten on nähtävä selkeä yhteys ehdokkaiden kansallisten kampanjoiden ja ohjelmien sekä niiden Euroopan tason politiikkojen ja poliittisten puolueiden välillä, joihin nämä ovat sidoksissa. Vuonna 2015 parlamentti käytti aloiteoikeuttaan esittääkseen ehdotuksen vuoden 1976 vaalisäädöksen uudistamiseksi. Neuvostossa päästiin sopimukseen tietyistä määräyksistä, kuten puolueiden pakollisesta vähimmäisäänikynnyksestä ja moneen kertaan äänestämisen kriminalisoinnista. Säädöksen voimaantulon poikkeuksellisesti edellyttämää kansallisen hyväksynnän prosessia ei saatu päätökseen ennen vaaleja, joten muutokset eivät tulleet voimaan vuoden 2019 vaaleissa ja ovat edelleen vireillä. Ennen vaaleja komissio toteutti myös erityisiä toimia vaalien eurooppalaisen ulottuvuuden vahvistamiseksi. Euroopan tason poliittisten puolueiden ja säätiöiden rahoitusta koskevia sääntöjä muutettiin vuonna 2017 komission ehdotuksen perusteella. Uudistuksella pyrittiin parantamaan demokraattista legitiimiyttä ja vahvistamaan täytäntöönpanoa, myös eurooppalaisten arvojen kunnioittamisen osalta. Toinen tavoite oli lisätä Euroopan tason ja kansallisten puolueiden välisten yhteyksien avoimuutta. Euroopan tason puolueiden on nyt varmistettava, että niiden logo ja ohjelma näkyvät kaikkien niiden kansallisten puolueiden verkkosivuilla, joihin niillä on yhteyksiä. Kertomuksen laatimisajankohtana ei ollut julkaistu tietoja siitä, noudattivatko rahoitusta hakeneet Euroopan tason poliittiset puolueet näitä vaatimuksia. Euroopan parlamentin olisi viranomaista kuultuaan julkaistava asetuksesta mietintö viimeistään 31. joulukuuta 2021. Komission olisi esitettävä oma kertomuksensa kuuden kuukauden kuluessa kyseisestä julkaisusta. Komissio antoi vuonna 2018 Euroopan parlamentin vuoden 2019 vaalien eurooppalaisen luonteen korostamisesta ja vaalimenettelyn tehostamisesta suosituksen , joka osoitettiin jäsenvaltioille ja poliittisille puolueille. Se kehotti niitä hyödyntämään kärkiehdokasjärjestelmää ja ryhtymään toimiin avoimuuden lisäämiseksi tekemällä kansallisten puolueiden ja niiden Euroopan tason poliittisten puolueiden, joiden jäseniä kansalliset puolueet ovat, välisestä yhteydestä näkyvämmän kaikessa asiaankuuluvassa viestinnässä, mukaan lukien vaalikampanja-aineistot ja äänestysliput. Jäsenvaltioiden sekä Euroopan tason ja kansallisten poliittisten puolueiden antamien tietojen perusteella on edelleen mahdollista parantaa tällaista avoimuutta. Useat jäsenvaltiot esimerkiksi ilmoittavat, että niiden kansalliset säännöt eivät salli Euroopan tason puolueiden logojen näyttämistä kansallisten puolueiden äänestyslipuissa. Harvat poliittiset puolueet ilmoittivat olevansa tietoisia tästä vaihtoehdosta tai aikovansa hyödyntää sitä, vaikka se olisikin mahdollista. Edistystä on kuitenkin tapahtunut. Tietyt poliittiset puolueet, muun muassa Ranskassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Kreikassa ja Irlannissa, antoivat äänestäjille tietoa Euroopan tason yhteyksistään, ja useat puolueet ryhtyivät toimiin vaalien eurooppalaisen ulottuvuuden edistämiseksi kampanja-aineistoissaan ja verkkosivustoillaan. Kaksi poliittista puoluetta oli läsnä useissa jäsenvaltioissa ja kampanjoi yleiseurooppalaisen ohjelman puolesta. Saksalaiselta listalta valittiin yksi jäsen tällaisesta puolueesta. Eurooppa ja eurooppalaiset kysymykset, kuten ’arvot’, ’talous’, ’sosiaaliset kysymykset’ ja ’ympäristö’, näkyivät selvästi kampanjan aikana asiaankuuluvissa aineistoissa, mikä viittaa uuteen ja erilliseen eurooppalaiseen poliittiseen keskusteluun vaalien yhteydessä. 3.2.Vaalioikeuksien valvonta ja täytäntöönpano EU:n vaalioikeuksien täysimääräinen käyttö on olennaisen tärkeää EU:n kansalaisen aseman hyödyntämisen kannalta. Jäsenvaltioiden vastuulla on varmistaa, että Euroopan parlamentin vaaleihin EU:n lainsäädännön mukaisesti sovellettavat yhteiset säännöt ja periaatteet pannaan asianmukaisesti täytäntöön. Komissio perussopimusten valvojana valvoo ja toteuttaa tarvittaessa toimia.

Ennen vaaleja komissio toteutti monenlaisia toimia varmistaakseen, että EU:n lainsäädäntöä pantiin täytäntöön, ja poistaakseen EU:n kansalaisten vaalioikeuksien käytön mahdolliset esteet. Komissio kävi vuoropuhelua kolmen jäsenvaltion kanssa liikkuvien EU:n kansalaisten oikeudesta liittyä poliittiseen puolueeseen ja yhden kanssa oikeudesta perustaa puolue. Useiden jäsenvaltioiden kanssa käytiin myös keskusteluja sen varmistamiseksi, että tietoja vaihdetaan viiden suunnitellun päivän kuluessa, jotta ehdokkaita, jotka ovat kotijäsenvaltiossaan menettäneet vaalikelpoisuuden, voidaan estää tulemasta valituiksi toisessa jäsenvaltiossa. Näiden keskustelujen jälkeen useat jäsenvaltiot muuttivat lainsäädäntöään. Yhden jäsenvaltion kanssa käydyssä vuoropuhelussa käsiteltiin menestyksekkäästi vaalisalaisuuden suojelemista, ja toisen jäsenvaltion kanssa käydyissä keskusteluissa ratkaistiin kysymys siitä, miten ilman pysyvää asuinpaikkaa olevat henkilöt voisivat käyttää vaalioikeuksiaan. Ennen vaaleja ja heti niiden jälkeen monet EU:n kansalaiset ottivat yhteyttä komissioon ilmaistakseen vaaleja koskevat huolenaiheensa. Yleisimmät esiin tuodut kysymykset koskivat sitä, että kansalaiset -eivät voineet äänestää etänä (postitse, valtakirjalla tai verkossa) tai paikan päällä kotimaansa ulkopuolella (konsulaateissa, suurlähetystöissä tai erikseen järjestetyissä äänestyspaikoissa) tai, jos tällainen vaihtoehto annettiin, kohtasivat hallinnollisia hankaluuksia, viivästyksiä tai muita ongelmia -kokivat kansallisiin rekisteröintimenettelyihin liittyviä viivästyksiä tai hankaluuksia. Komissio keskusteli kyseisten maiden kanssa näistä kysymyksistä. 3.3.Moneen kertaan äänestämisen estäminen Komissio tuki jäsenvaltioita liikkuvien EU:n kansalaisten vaalioikeuksiin liittyvien EU:n lainsäädännön erityissäännösten täytäntöönpanossa vaaleja koskevia asioita käsittelevän asiantuntijaryhmän puitteissa. Keskustelut kattoivat sovellettavat muodollisuudet, mukaan lukien rekisteröintiin sovellettavat määräajat, ja käytännöt osallistumisen tukemiseksi. Ryhmässä keskusteltiin myös toimenpiteistä, joilla estetään se, että liikkuvat EU:n kansalaiset äänestävät moneen kertaan. Asiaa koskevien EU:n sääntöjen mukaisesti jäsenvaltiot vaihtoivat tietoja äänestäjistä, jotka ovat liikkuvia kansalaisia ja jotka ovat rekisteröityneet ja ilmoittaneet aikovansa äänestää Euroopan parlamentin vaaleissa asuinmaassaan, jotta heidät voidaan poistaa kotimaidensa vaaliluetteloista. Jäsenvaltioiden toimien tukemiseksi komissio tarjosi välineen, jolla tuetaan näiden tietojen turvallista ja tietosuojan mukaista vaihtoa, ja helpotti vaalien määräaikojen ja muiden asiaankuuluvien tietojen jakamista jäsenvaltioiden kesken. Jäsenvaltiot vaihtoivat helmikuun ja toukokuun 2019 välisenä aikana tietoja yli 1,2 miljoonasta äänestäjästä ja 114:sta parlamenttivaalien ehdokkaasta. Jäsenvaltioiden tiivis yhteistyö mahdollisti noin 214 000 kansalaisen moninkertaisen rekisteröinnin havaitsemisen. Komissiolle ei tiedotettu vaaleissa tapahtuneista moninkertaisista äänestyksistä. Tämä prosessi toteutettiin aikaisempiin vaaleihin verrattuna tehokkaammin ja turvallisemmin. Jäsenvaltiot korostivat kuitenkin, että sovellettavien kansallisten menettelyjen erot aiheuttivat haasteita, muun muassa vaihdettujen tietojen laadun osalta. Ongelmia aiheutui myös rekisteröintiin ja rekisteröinnin poistamiseen sovellettavien määräaikojen eroista sekä rekisteröinnin ja rekisteröinnin poistamisen vaikutuksesta kansalaisen mahdollisuuteen äänestää muissa kansallisissa vaaleissa. 3.4.Muut toimet Kansalaiset itse luottavat yleensä siihen, että heidän maansa tekivät sen, mikä on tarpeen vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien takaamiseksi. Vaalitarkkailu on tärkeää vaalioikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi, kansalaisten valmiuksien parantamiseksi ja kansalaisten osallistamiseksi sekä laajemmin kansalaisten vaaliprosesseihin kohdistuvan luottamuksen lisäämiseksi. Jäsenvaltiot suhtautuvat tähän eri tavoin. Keskusteluja ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, myös tarkkailijajärjestöjen kanssa, toteutettiin ennen vaaleja ja niiden jälkeen Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston kautta. Analyysi ja jatkotoimenpiteet Euroopan parlamentin vaalien eurooppalaisen ulottuvuuden näkyvyyden vahvistamiseksi tarvitaan lisää työtä. Vaikka edistystä on tapahtunut jonkin verran ja eurooppalainen poliittinen ulottuvuus kehittyy vähitellen kasvavassa unionin demokraattisessa tilassa, tarvitaan toimenpiteitä sen ylläpitämiseksi ja vahvistamiseksi. Jäsenvaltioilla ja kansallisilla poliittisilla puolueilla on tässä keskeinen rooli. Euroopan tason ja kansallisen tason välisten suhteiden avoimuutta olisi edelleen edistettävä ja tuettava muun muassa kansallisilla säännöillä. Poliittisilla puolueilla on erityinen vastuu Euroopan kansallisten poliittisten puolueiden välisten yhteyksien näkyvyydestä ja eurooppalaisille kysymyksille annettavasta asemasta. Ennen vaaleja komissio teki tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa varmistaakseen, että sovellettava EU:n lainsäädäntö pantiin täytäntöön toukokuun 2019 vaaleissa. Työllä oli vaikutusta, ja sitä jatketaan vuoden 2024 vaaleja silmällä pitäen. Se toi esiin aloja, joilla EU:n sääntöjä voitaisiin järkeistää ja joilla kansallisten järjestelmien lähentäminen voisi olla hyödyllistä, jotta helpotettaisiin vaalien tehokasta toteuttamista, koordinointia jäsenvaltioiden viranomaisten välillä ja kampanjointia Euroopan tasolla. Esimerkiksi kansallisesti vakiintuneita kampanja- ja vaalikausia voitaisiin sovittaa tiiviimmin yhteen. Yksi von der Leyenin komission kuudesta päätavoitteesta on uusi sysäys unionin demokratialle. Tämä tarkoittaa vaalien eurooppalaisen ulottuvuuden ja kansalaisten ja unionin päätöksenteon välisen yhteyden vahvistamista hyödyntäen parhaalla mahdollisella tavalla asianmukaisia kielellisiä ja kulttuurisia välineitä. EU:n kansalaisilla on tulevaisuudessa merkittävämpi asema päätöksenteossa, enemmän sananvaltaa ja johtava ja aktiivinen rooli EU:n painopisteiden ja tavoitetason asettamisessa. Euroopan tulevaisuutta käsittelevän konferenssin yksi teema on demokraattiset prosessit ja institutionaaliset kysymykset, erityisesti kärkiehdokasjärjestelmä Euroopan komission puheenjohtajan valinnassa ja ylikansalliset ehdokaslistat Euroopan parlamentin vaaleissa. Konferenssissa olisi esitettävä tätä aihetta koskevia lainsäädäntö- tai muita ehdotuksia. Komissio toteuttaa näihin ehdotuksiin liittyviä jatkotoimia niissä konferenssissa sovituissa asioissa, joissa sillä on toimivalta, ja se on valmis puuttumaan asiaan yhteystahona ja rehellisenä välittäjänä Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä. Komissio voi esimerkiksi tarjota oikeudellista ja institutionaalista asiantuntemusta, vaaliprosesseja koskevaa tutkimusta sekä tietoa toimielinten välisistä suhteista. Komissio esittää hyvissä ajoin ennen vuoden 2024 vaaleja myös ehdotuksia Euroopan tason poliittisiin puolueisiin ja säätiöihin sovellettavien sääntöjen vahvistamiseksi, mukaan lukien niiden rahoituksen selkeyttäminen. Komissio kuulee tässä yhteydessä, yhdessä Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista säätiöistä vastaavan viranomaisen kanssa, Euroopan tason poliittisia puolueita ja pitää yhteyttä Euroopan parlamenttiin. Se tutkii myös mahdollisuutta antaa Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista säätiöistä vastaavalle viranomaiselle lisätehtäviä. Komissio on sitoutunut tukemaan toimia vaalien eurooppalaisen ulottuvuuden vahvistamiseksi. Se harkitsee erityisiä toimenpiteitä, muun muassa seuraavia: -lisätään tietoisuutta vaalien eurooppalaisesta ulottuvuudesta samalla, kun pyritään tavoittamaan kansalaisia;

-vahvistetaan Euroopan komission ja Euroopan parlamentin välistä kumppanuutta valmistauduttaessa vuoden 2024 vaaleihin ja kehitetään yhdessä vaihtoehtoja seuraavien vaalien eurooppalaisen ulottuvuuden vahvistamiseksi; -tuetaan selkeämpiä viitteitä Euroopan tason poliittisten puolueiden ja kansallisten puolueiden välisistä yhteyksistä. Tähän sisältyy rahoitustoimia. Komissio aikoo myös edistää keskustelua tästä aiheesta asiaankuuluvissa rakenteissa, kuten EU-asioita käsittelevien parlamentaaristen elinten konferenssissa ja Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkostossa; -edistetään vaaleja koskevan tietoisuuden ja dynamiikan syntymistä, myös vaaliyönä, ja keskustellaan konkreettisista toimenpiteistä, jotka koskevat tulosten turvallista välittämistä Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston puitteissa; -kannustetaan jäsenvaltioita lähentämään edelleen vaalikausiaan, mukaan lukien kampanjakaudet ja muut olennaiset ajanjaksot, vahvistamaan kaikissa jäsenvaltioissa vaaleja varten luotua dynamiikkaa ja helpottamaan vaalirauhan ja muiden kampanjasääntöjen vaikuttavuutta. Tehden tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa sekä Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkostossa että vaaleja koskevia asioita käsittelevässä asiantuntijaryhmässä ja ollen yhteydessä muihin kansainvälisiin järjestöihin ja sidosryhmiin komissio aikoo ·harkita seuraavassa, vuonna 2020 julkaistavassa katsauksessa EU:n kansalaisuuteen sellaisen neuvontapalvelun lisäarvoa, jolla tuetaan EU:n kansalaisten vaalioikeuksien käyttöä ja joka olisi sekä EU:n kansalaisten (myös liikkuvien EU:n kansalaisten) että asiaankuuluvien viranomaisten käytettävissä ennen vaaleja ja vaalien aikana; ·vahvistaa EU:n vaalioikeuksien käyttöä liikkuvien EU:n kansalaisten keskuudessa ja edistää lisätakeiden käyttöönottoa moneen kertaan äänestämisen estämiseksi. Tämä sisältää liikkuvien EU:n kansalaisten vaalioikeuksia koskevien nykyisten puitteiden tarkistamisen, myös vaihdettujen tietojen osalta, jäsenvaltioiden välisen koordinoinnin tehostamisen kansallisten vaaliluetteloiden laatimisessa (mukaan lukien erilaiset aikatauluja, tunnistamisvaatimuksia ja vaalikelpoisuuskriteerejä koskevat kansalliset säännöt) ja kansalaisten tietoisuuden lisäämisen siitä, että moneen kertaan äänestäminen on kielletty; ·tukea vaalitarkkailua koskevien parhaiden käytäntöjen vaihtoa, mukaan lukien tavat, joilla kansalaiset voidaan ottaa suoraan mukaan. Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston puitteissa edistetään edelleen suoria viestintäkanavia jäsenvaltioiden viranomaisten ja asiaankuuluvien tarkkailijaorganisaatioiden välillä. 4.Disinformaation torjuminen ja vaaliprosessin luotettavuuden ja häiriönsietokyvyn suojeleminen Kampanjointi vuoden 2019 vaaleissa oli tähänastisista digitaalisinta. Lähes puolet EU:n kansalaisista luottaa nyt verkkouutisiin kansallista ja unionin politiikkaa koskevan tiedon tärkeimpänä lähteenä. Sosiaalinen media on myös tärkeä väline, jonka avulla poliitikot tavoittavat äänestäjiä ja kampanjaryhmät järjestävät tukijoita. Verkkoviestinnän nopeus, helppous ja vaikutusala sekä sosiaalisten verkkoalustojen mahdollisuudet kohdentaa poliittisia mainoksia ja viestintää asettavat uusia haasteita. Vaikka useimmat EU:n kansalaiset ovat samaa mieltä siitä, että verkossa toimivat sosiaaliset verkostot ovat nykyaikainen tapa pysyä ajan tasalla politiikasta, he katsovat myös, ettei verkossa annettavaan poliittiseen tietoon voi luottaa. Euroopassa ja eri puolilla maailmaa järjestetyistä vaaleista on tullut erilaisten häiritsijätahojen, niin valtion kuin valtiosta riippumattomien, manipulointiyritysten kohde, ja ne pyrkivät hyödyntämään digitaalisen ympäristön tarjoamia mahdollisuuksia. Vaaleihin vaikuttamista voi olla monenlaista, ja sen taustalla voi olla halu muokata äänestäjien valintoja, pienentää äänestysprosenttia, heikentää kansalaisten luottamusta demokratiaan tai saada taloudellista hyötyä. Pimeää rahaa, kyberhyökkäyksiä, disinformaatiota, väärää tietoa, harhaanjohtavaa verkkokäyttäytymistä, manipuloivia ja jakavia narratiiveja, väärennöksiä, vääristelyä, petoksia, henkilötietojen väärinkäyttöä ja laitonta henkilöön kohdistettua viestintää (micro-targeting) käytetään vaalien yhteydessä merkityksellisten vaali- ja muiden sääntöjen kiertämiseen ja horjuttamiseen, demokraattisten tulosten vääristämiseen ja toimielimiin kohdistuvan luottamuksen heikentämiseen. Vaaleihin vaikuttaminen voi olla ulkopuolisten toimijoiden hybridivaikuttamisen väline, jolla kannustetaan kansalaisia irtautumaan politiikasta, jaetaan ja horjutetaan unionia sekä heikennetään EU:n toimielinten uskottavuutta, ruokkien tyytymättömyyttä ja epäluottamusta. Se voi olla myös järjestäytyneen rikollisuuden väline. Tietyt toimijat pyrkivät erityisesti heikentämään EU:n uskottavuutta EU:n keskeisten arvojen, kuten demokratian ja kaikkien kansalaisten yhdenvertaisuuden (esimerkiksi sukupuolten tasa-arvon ja tiettyjen ryhmien suojelun), takaajana. Vihapuheen ja muiden häirinnän muotojen tavoitteena on kaventaa demokraattiselle keskustelulle ja kansalaisvaikuttamiselle annettavaa tilaa. Disinformaation torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman ohella komission vaalipaketti tarjoaa välineistön näihin haasteisiin vastaamiseksi. Se perustuu vaalien kannalta merkitykselliseen verkkotoimintaan liittyvien sääntöjen seurantaan ja täytäntöönpanoon ja kokoaa yhteen kaikki asiaankuuluvat tahot jäsenvaltioissa ja EU:n toimielimissä. EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot tekivät intensiivisesti töitä toteuttaakseen nämä aloitteet ennen vaaleja. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, kansalaisjärjestöt, toimittajat, faktantarkistajat, foorumit ja muut sidosryhmät tekivät yhteistyötä vaalien häiriönsietokyvyn tukemiseksi. Komissio puuttui erityisesti EU:hun vaikuttaviin disinformaatiotapauksiin muun muassa kohdennettujen viestintätoimien avulla, sekä kumoamalla vääriä väitteitä että lisäämällä kansalaisten tietoisuutta disinformaation haasteista ja riskeistä. Nämä olivat tärkeitä askelia kohti hyökkäysten ja vaalien manipuloinnin tehokkaampaa ehkäisemistä sekä disinformaation ja muun demokraattiseen keskusteluun kohdistuvan laittoman vaikuttamisen paljastamista. Kuten disinformaation torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa koskevassa, kesäkuussa 2019 annetussa kertomuksessa todettiin, Venäjä on edelleen sinnikäs toimija tällä alalla. Kremlille myönteinen viestintä, joka perustui usein Venäjän valtion virallisiin lähteisiin, oli merkittävä disinformaation lähde, kuten EUH:n strategisen viestinnän työryhmä (East StratCom) on dokumentoinut. Muut toimijat käyttävät enenevässä määrin samoja taktiikoita, mikä hämärtää ulkomaisen ja ”kotoperäisen” manipuloinnin välistä rajaa ja vaikeuttaa kohdentamista. On havaittu esimerkiksi pyrkimyksiä pienentää äänestysprosenttia hallituksen verkkosivustoihin kohdistetuilla hyökkäyksillä ja levittää manipuloivaa sisältöä. Vaikka nämä manipulaatiotoimet keskittyivät toistuvasti poliittisesti arkaluonteisiin aiheisiin ja niitä kohdennettiin EU:n kansalaisryhmiin ennen vaaleja, laajamittaista salaista vaikuttamista vuoden 2019 vaaleihin ei ole toistaiseksi havaittu.

Vaaleihin vaikuttaminen yhdessä jäsenvaltiossa vaikuttaa koko EU:hun. Tarvitaan lisätoimia, jotta voidaan puuttua sekä vaikuttamis- että manipulointiyrityksiin, joita kohdistetaan vaaleihin ja demokraattiseen keskusteluun. 4.1.Ennennäkemätön yhteistyö Vaaleihin liittyvät haasteet ovat monimutkaisia ja monialaisia. Yksikään maa tai viranomainen ei voi puuttua niihin asianmukaisesti yksin. Siksi vaalipaketin keskeisenä suosituksena on, että jäsenvaltiot perustavat niiden toimivaltaisten viranomaisten kansallisia vaaliverkostoja, jotka vastaavat vaalien kannalta merkitykselliseen verkkotoimintaan liittyvien sääntöjen seurannasta ja täytäntöönpanosta. Niihin kuuluvat vaalilautakunnat, tietosuojaviranomaiset, kyberturvallisuusviranomaiset, media-alan sääntelyviranomaiset ja tarvittaessa muut viranomaiset. Kaikki jäsenvaltiot perustivat tällaisia verkostoja, jotka ovat rakenteensa ja johtamisjärjestelyjensä osalta erilaisia. Tähän mennessä verkostoon on osallistunut puolet kansallisista tietosuojaviranomaisista ja alle puolet media-alan sääntelyviranomaisista. Osaan verkostoista kuuluu lainvalvontaviranomaisia ja yhteyksiä turvallisuusviranomaisiin. Jäsenvaltiot korostivat selkeän poliittisen johtajuuden ja riittävien resurssien merkitystä, jotta verkostot olisivat tehokkaita. Verkostojen välille luotiin yhteyksiä muihin asiaankuuluviin rakenteisiin, kuten kansallisiin tietoturvahäiriöiden tukiryhmiin ja EU:n nopeaan hälytysjärjestelmään. Nopea hälytysjärjestelmä perustettiin ennen vaaleja, ja se helpotti myös asiantuntijoiden ja kansallisten yhteyspisteiden välistä vuorovaikutusta. Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston ja nopean hälytysjärjestelmän yhteistyöllä vahvistettiin asiantuntijayhteisöjen välistä yhteyttä vaalipaketin mukaisesti ja edistettiin kattavan katsauksen laatimista vaalikauden aikaisista disinformaatiotoimista. Kansallisten verkostojen toimintaan kuului vaalipaketin mukaisesti toimia, joissa tunnistettiin asiaankuuluvien sääntöjen seurannassa ja täytäntöönpanossa esiintyviä uhkia ja puutteita ja/tai arvioitiin vaaliprosesseihin kohdistuvia riskejä (18 jäsenvaltiota), sekä vaalien yhteydessä merkityksellisten lakien kansallista kartoitusta ja uudelleentarkastelua (10 jäsenvaltiota). Tämä tuki tietoon perustuvaa päätöksentekoa. Useimmat jäsenvaltiot ilmoittivat käyttävänsä näitä verkostoja muissakin vaaleissa kuin Euroopan parlamentin vaaleissa. Jotkin jäsenvaltiot tarjosivat verkostoilleen erityisiä välineitä, kuten pääsyn turvalliseen viestintäalustaan, mutta erityisistä lisävaroista ei ilmoitettu. Jäsenvaltiot ilmaisivat olevansa kiinnostuneita EU:n lisävarojen saatavuudesta näiden verkostojen tukemiseksi. Komissio asettaa niitä jälleen saataville vuonna 2020. Jäsenvaltioita pyydettiin myös nimeämään kansallisten vaaliverkostojensa yhteyspisteet, jotka kootaan Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkostoon. Tarkoituksena on tukea muun muassa uhkia, puutteita ja täytäntöönpanon valvontaa koskevan asiantuntemuksen ja parhaiden käytäntöjen jakamista jäsenvaltioiden välillä. Verkosto kokoontui kolme kertaa ennen vaaleja ja kaksi kertaa vaalien jälkeen. Jäsenvaltiot vaihtoivat tietoa kansallisesti toteuttamistaan erityistoimista, kuten tiedotuskampanjoista, riskinarvioinnista ja prosessien kartoituksesta, seurannasta ja täytäntöönpanosta sekä lainsäädännön kehityksestä (ks. sääntöjen kartoitusta koskeva laatikko). Ne jakoivat myös tietoa politiikoistaan, ohjelmistoistaan ja tutkimuksistaan komission tarjoamalla turvallisella alustalla, jota käytettiin myös tiedonvaihtoon vaalien aikana. Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkosto helpotti myös vuoropuhelua muiden tahojen kanssa. Näitä ovat esimerkiksi Euroopan parlamentti, Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista säätiöistä vastaava viranomainen, audiovisuaalisia mediapalveluja käsittelevien eurooppalaisten sääntelyviranomaisten ryhmä (ERGA), Europol, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö, Euroopan tietosuojaneuvosto ja Euroopan tietosuojavaltuutettu sekä muut sidosryhmät, kuten vaalitarkkailijat ja faktantarkistusjärjestöt. Sen jäsenet osallistuivat EU:n ja Yhdysvaltojen asiantuntijatason vuoropuheluun vaalijärjestelmien häiriönsietokyvystä 26. marraskuuta 2019. Komissio tuki jäsenvaltioita niiden vaalien yhteydessä merkityksellisten sääntöjen ja käytäntöjen kartoittamisessa. Tämä kattoi säännöt, jotka koskevat rahoitusosuuksia (ulkomaista rahoitusta koskevat kiellot, rajoitukset, ilmoittamissäännöt), rahankäyttöä (korvamerkinnät ja rajoitukset), kampanjoita (kesto, vaalirauha, mielipidetutkimukset ja muut rajoitukset) ja tiedotusvälineitä (ehdokkaiden välinen tasa-arvo, yleisradiotoiminta, poliittisen mainonnan avoimuus ja sosiaalisen median säännöt). Kartoitus lisäsi keskinäistä ymmärrystä, ja jäsenvaltiot ovat ilmaisseet haluavansa jatkaa sitä. 4.2.Avoimuuden lisääminen ja parempi manipuloinnin paljastaminen Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkosto tuki myös muiden vaalipakettiin sisältyvien suositusten täytäntöönpanoa koskevaa vuorovaikutusta, jonka keskeisenä osana oli avoimuuden ja siten poliittisen vastuuvelvollisuuden edistäminen. Monet vaikuttamistoimet, kuten pimeä raha ja kohdennettu disinformaatio, menestyvät pimeässä. Komissio kehotti jäsenvaltioita ja poliittisia puolueita toteuttamaan toimenpiteitä, joiden avulla kansalaiset voivat tunnistaa verkossa maksetun viestinnän, käytettyjen varojen määrän, sen lähteen ja keinot, joilla se kohdennettiin heille, ja määräämään seuraamuksia, joita sovelletaan tarvittaessa. Jotkin jäsenvaltiot ilmoittivat, että niillä on maksettua poliittista viestintää koskevia avoimuussääntöjä, mutta että vaikeuksia aiheuttavat edelleen tietojen saanti ja valmius suorittaa seurantaa ja siten valvoa verkkotoimintaa. Jotkin jäsenvaltiot ilmoittivat harkitsevansa nyt lainsäädäntöä tällä alalla ottaakseen käyttöön tai nykyaikaistaakseen verkon avoimuutta koskevia sääntöjä. Jäsenvaltiot edistivät avoimuutta ja toteuttivat joissakin tapauksissa erityisiä tiedotustoimia. Ohjausta tai koulutusta annettiin tietyille ryhmille, kuten poliittisille puolueille. Jäsenvaltiot vaihtoivat verkostossa tietoa myös verkon ulkopuolella toteuttamiensa vaalien suojatoimien soveltamisesta verkossa. Komission jäsen Jourová kirjoitti maaliskuussa 2019 kansallisille poliittisille puolueille ja kehotti niitä panemaan täytäntöön komission suosituksen. Erityistä keskustelua käytiin myös Euroopan tason poliittisten puolueiden kanssa. Komissio teki myös yhteistyötä verkkoalustojen ja tietotekniikkateollisuuden kanssa suojellakseen vuoden 2019 vaaleja disinformaatiokampanjoilta ja verkossa tapahtuvalta manipuloinnilta. Verkkoalustojen ja mainosalan disinformaatiota koskevissa, itsesääntelyyn perustuvissa käytännesäännöissä esitetään useita sitoumuksia, kuten avoimuuden ja julkisuuden tarjoaminen poliittisen mainonnan yhteydessä, vahingollisten toimijoiden manipuloivan verkkopalvelujen käytön estäminen, kansalaisten ja tutkijoiden valmiuksien parantaminen ja muiden toimien toteuttaminen verkkoekosysteemin vastuuvelvollisuuden ja luotettavuuden parantamiseksi. Komissio toteutti ERGAn tuella intensiivistä välivalvontaa varmistaakseen, että käytännesääntöjen sitoumukset pantiin täytäntöön ennen vaaleja. Komissio arvioi parhaillaan ERGAn avustuksella käytännesääntöjen yleistä vaikuttavuutta niiden ensimmäisen voimassaolovuoden aikana. Käytännesäännöt ovat antaneet mahdollisuuden lisätä avoimuutta alustojen disinformaatiopolitiikassa. Ennen vuoden 2019 vaaleja Facebook, Google ja Twitter tehostivat pyrkimyksiään lisätä poliittisten mainosten avoimuutta, pyrkivät lisäämään palvelujensa luotettavuutta havaitsemalla ja estämällä manipuloivia toimia (kuten koordinoituja toimia, joilla pyritään vahvistamaan sisältöä, ja bottien ja valetilien vahingollista käyttöä) ja paransivat mainossijoittelun valvontaa klikkausten kalasteluun liittyvien vahingollisten käytäntöjen rajoittamiseksi ja disinformaation levittäjien mainostulojen vähentämiseksi. Lisäksi alustat toteuttivat useita toimenpiteitä korostaakseen ”autenttisista” lähteistä peräisin olevaa sisältöä ja rajoittaakseen disinformaation jakamista. Vaikka nämä olivat tärkeitä askelia kohti avoimuuden lisäämistä vaaleissa, ne eivät riitä. Kaikilla alustoilla ei ollut kaikissa jäsenvaltioissa käytössä mainoskirjastoja ennen vaaleja, mainoskirjastot eivät olleet riittävän kattavia, eikä asiaankuuluvien elinten ollut helppoa käyttää niitä, esimerkiksi jäsenvaltioiden viranomaisten valvontatehtävien hoitamisessa ja tutkijoiden suorittamassa arkiston analysoinnissa. Tässä asiassa on edistyttävä tulevia vaaleja silmällä pitäen. Kansalliset ja Euroopan tason poliittiset puolueet ilmoittivat ryhtyneensä toimenpiteisiin sekä sovellettavan lainsäädännön että verkkoalustojen palveluehdoissaan asettamien vaatimusten noudattamiseksi. Joitakin alustavaatimuksia kuvailtiin kuitenkin ongelmallisiksi. Puolueet ilmoittivat erityisesti ongelmista, jotka liittyivät alustojen palveluehtoihin juuri ennen vaaleja tehtyihin muutoksiin. Omalla tasollaan puolueet eivät yleensä toteuttaneet muita avoimuustoimia, kuten mainostensa listaamista tai poliittisiin mainoksiin verkossa liittyvien kulujensa ilmoittamista verkkosivustoillaan. Vastauksissaan komission kyselylomakkeeseen ne ilmoittivat arvostavansa avoimuutta koskevien sääntöjen selkeyttämistä, alustojen asianmukaista lähestymistapaa EU:n laajuiseen kampanjointiin ja sellaisten avoimien verkkotietokantojen tarjoamista, joissa puolueet voivat julkistaa avoimuutta koskevat tietonsa. Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston puitteissa jäsenvaltiot jakoivat kokemuksiaan vuorovaikutuksestaan sosiaalisen median alustojen kanssa. Alustat olivat suoraan yhteydessä joihinkin niistä ja antoivat erityistä tukea, muun muassa vastuuketjujen osalta. Verkostossa käydyissä keskusteluissa korostettiin tarvetta tehdä jäsenvaltioiden kohtelusta yhdenvertaisempaa, tarvetta lisätä operatiivista vuorovaikutusta jäsenvaltioiden valvontatehtävien tukemiseksi, mukaan lukien tietojen parempi saatavuus, yhteyspisteitä ja vuorovaikutusta asianomaisten jäsenvaltioiden kielillä. Jäsenvaltiot ilmoittivat, että alustojen toimet olivat epäjohdonmukaisia ja tehottomia ja että tuki, jota tarjotaan suoraan toimijoille, kuten poliittisille puolueille, ehdokkaille ja toimittajille, saattaisi myös herättää huolta niiden oikeusjärjestyksen nojalla. Samankaltaisia huolenaiheita esitettiin nopean hälytysjärjestelmän yhteydessä. Komissio oli yhteydessä verkkoalustoihin myös verkossa esiintyvän laittoman vihapuheen torjumiseksi laadittujen käytännesääntöjen osalta. 4.3.Tietosuojan noudattamisen parantaminen

Komissio julkaisi myös erityisiä ohjeita EU:n tietosuojalainsäädännön soveltamisesta vaalien yhteydessä. Nämä olivat ensimmäiset vaalit, joissa sovellettiin päivitettyä EU:n tietosuojakehystä. Facebook–Cambridge Analytica ‑skandaali osoitti EU:n tietosuojasääntöjen merkityksellisyyden vaalien yhteydessä ja vaaran, joka aiheutuu henkilötietojen käyttämisestä tietosuojasääntöjen vastaisesti pyrittäessä vaikuttamaan laittomasti vaaleihin. Kansalliset viranomaiset, mukaan lukien eräät vaalilautakunnat, toteuttivat erityisiä toimenpiteitä tietosuojan noudattamisen edistämiseksi, mukaan lukien tiedottaminen suoraan poliittisille puolueille niiden velvollisuuksista. Jotkin jäsenvaltiot ilmoittivat määränneensä sakkoja ennen vaaleja, joistakin väärinkäytöksistä ilmoitettiin ja joitakin tutkimuksia on käynnissä. Poliittisten puolueiden kommentit osoittavat, että tietosuojaa vaalien yhteydessä koskevat vaatimukset eivät ole riittävän selkeitä ja että tiedotusta on lisättävä. Vaalipaketti sisälsi lainsäädäntöehdotuksen seuraamusten käyttöönotosta sellaisten Euroopan tason puolueiden ja säätiöiden kohdalla, jotka yrittivät hyötyä tietosuojasääntöjen rikkomisesta vaikuttaakseen tahallisesti tai yrittääkseen vaikuttaa Euroopan parlamentin vaalien tulokseen. Ehdotus hyväksyttiin nopeasti, ja se oli voimassa vaalien aikana. Euroopan tason poliittisten puolueiden ja Euroopan tason poliittisten säätiöiden vastuuviranomainen oli yhteydessä jäsenvaltioihin sen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi. Tähän mennessä tähän uuteen mekanismiin liittyviä tapauksia ei ole tuotu esiin. 4.4.Parempi kyberuhkien sietokyky Komissio on yhteistyössä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa pannut täytäntöön suosituksensa kyberhyökkäysten riskin hallitsemiseksi vaaleissa. Se kehotti jäsenvaltioita ryhtymään asianmukaisiin toimiin kyberhyökkäysten riskien ymmärtämiseksi ja hallitsemiseksi ja soveltamaan verkko- ja tietoturvadirektiivin nojalla perustetun yhteistyöryhmän laatimaa vaaliteknologian kyberturvallisuutta koskevaa yhteenvetoa. Jäsenvaltioita pyydettiin myös ryhtymään toimiin tällaisia riskejä koskevan tietoisuuden lisäämiseksi, ja monet tekivät niin muun muassa järjestämällä erityistä koulutusta ja harjoituksia, joihin osallistui asiaankuuluvia sidosryhmiä, kuten poliittisia puolueita ja toimittajia. Suosituksessa myös kehotettiin poliittisia puolueita toimimaan kyberriskien lieventämiseksi. Suosituksen täytäntöönpanon tukemiseksi ja eri kansallisten viranomaisten välisen yhteistyön tehostamiseksi komissio järjesti lokakuussa 2018 vaaleihin kohdistuvista kyberuhkista korkean tason seminaarin, jossa kyberturvallisuusviranomaiset tapasivat vaaliviranomaisia keskustellakseen tulevista haasteista. Komissio toteutti huhtikuussa 2019 yhteistyössä Euroopan unionin kyberturvallisuusviraston (ENISA) ja Euroopan parlamentin kanssa Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston puitteissa teoreettisen harjoituksen, jossa testattiin unionin ja jäsenvaltioiden reagointimenettelyjen ja kriisisuunnitelmien tehokkuutta. Jäsenvaltioille jaettuun ENISAn raporttiin harjoituksesta sisältyi toimintapolitiikkoja ja valmiuksia, joita pidettiin välttämättöminä vaalien kyberturvallisuuden häiriönsietokyvyn kannalta. Jäsenvaltiot totesivat, että tulosten toimittamista parlamentille vaaliyönä voitaisiin parantaa. Joissakin tapauksissa viranomaiset antoivat erityistä apua ja koulutusta poliittisille puolueille ja ehdokkaille sekä toimittajille ja tiedotusvälineille kyberturvallisuuden ja häiriönsietokyvyn tukemiseksi vaaleissa. Analyysi ja jatkotoimenpiteet Äänestäjien mielipiteiden ja valintojen manipuloimiseksi toteutettavan vaalien manipuloinnin ja laittoman vaaleihin vaikuttamisen uhka oli todellinen ja monitahoinen, samoin kuin sen käsittely. Yksittäisistä kyberhyökkäyksistä, tietosuojaan ja muuten vaaleihin liittyvistä kanteluista ilmoitettiin, mutta salaista ja koordinoitua laajamittaista yritystä vaikuttaa vaaleihin ei ole havaittu. Jäsenvaltioilta saatu palaute osoittaa, että vaalipaketilla ja muilla EU:n toimenpiteillä oli keskeinen rooli niiden pyrkimyksissä ehkäistä uhkia ja harjoittaa valvontatehtäviään. Jäsenvaltiot panivat vaalipaketin suurelta osin täytäntöön. Ne saivat aikaan kattavan yhteistyön ja koordinoinnin sekä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kesken – myös kansallisten vaaliverkostojen puitteissa ja yksityisten ja muiden asianomaisten elinten kanssa – että jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten välillä. Kattavan ”koko yhteiskunnan” lähestymistavan arvo osoitettiin, ja se osoittautui tehokkaaksi. Keskeisiä kokemuksia ovat seuraavat: Lisäedistystä tarvitaan disinformaation, manipuloinnin ja laittoman ulkomaisen vaikuttamisen torjumiseksi. Vaaleihin liittyvien suojatoimien on oltava tehokkaita ja verkkoympäristöön sopivia. Poliittisten mainosten ja viestinnän avoimuus ei ole riittävän luotettavaa. On olennaisen tärkeää kehittää riittävästi valmiuksia EU:n toimielimissä, jäsenvaltioissa ja kansalaisyhteiskunnassa manipuloinnin ja vaikuttamisen havaitsemiseksi, analysoimiseksi ja paljastamiseksi. On tarpeellista vahvistaa asianomaisten viranomaisten valmiuksia ja pyrkimyksiä hoitaa valvontatehtäviään ja toimia yhdessä alustojen kanssa. Verkkoalustoilla olisi oltava käytössä tarvittavat rakenteet ja menettelyt, jotta ne voivat valvoa asiaa koskevien kansallisten ja EU:n säädösten noudattamista ja kohdella jäsenvaltioita tasapuolisesti. Jäsenvaltiot ovat ilmaisseet tukensa EU:n tason koordinoinnin tehostamiselle tällä alalla, muun muassa jäsenvaltioiden tasapuolisen kohtelun ja operatiivisten jatkotoimien varmistamiseksi ongelmien ilmetessä. Olisi myös vahvistettava asianomaisten viranomaisten välistä yhteistyötä kansallisella ja unionin tasolla, mukaan lukien tietosuojaviranomaiset ja tiedotusvälineiden sääntelyviranomaiset. Verkkoalustojen olisi edelleen parannettava poliittiseen sisältöön liittyvien toimiensa avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta, ja kolmansien osapuolten olisi voitava todentaa niiden sitoumukset. Digitaalisten alustojen tietojen saatavuus on edelleen riittämätöntä myös tutkimusyhteisön osalta. Tämän takia toimittajien voi olla vaikeaa ymmärtää demokraattiseen keskusteluun kohdistuvia uhkia ja raportoida niistä, ja se voi vaikeuttaa kansalaisyhteiskunnan pyrkimyksiä lisätä kansalaisten tietoisuutta ja kehittää sosiaalista selviytymiskykyä. Alustojen olisi mahdollistettava tutkijoiden ja muiden asiaankuuluvien elinten laajempi tiedonsaanti noudattaen täysimääräisesti tietosuojavaatimuksia, myös tätä tarkoitusta varten luotujen erityisten rakenteiden pohjalta. Tähän kuuluu tutkimuskumppanien, joiden kanssa alustat tekevät tällä hetkellä yhteistyötä, verkoston laajentaminen. On tarpeen analysoida paremmin demokraattiseen prosessiin vaikuttamisen laajuutta ja vaikutusta, myös tapoja, joilla tieto kulkee verkossa, tietoa järjestykseen asettavien hakukoneiden ja sosiaalisen median algoritmeja ja alustojen toimia autenttisen sisällön korostamiseksi.

Vapaa, moniarvoinen ja vastuullinen mediaympäristö sekä laadukkaan julkisen tiedon saatavuus ovat edellytyksiä terveelle ja tietoon perustuvalle poliittiselle keskustelulle ja sen mahdollistamiselle, että disinformaation ja muun manipuloinnin kohteeksi joutuneet kansalaiset voivat tehdä tietoon perustuvia päätöksiä ja asettaa vallanpitäjät vastuuseen. Tämä on olennainen osa demokraattista valvontajärjestelmää ja terveen demokraattisen keskustelun edellytys. Tulevaisuudessa on panostettava enemmän kansalaisten valmiuksien parantamisen, tietoisuuden lisäämisen ja medialukutaidon tukemiseen sekä kaikenikäisten kansalaisten taitojen kehittämiseen. Komissio tukee edelleen jäsenvaltioita niiden ponnisteluissa. Komissio aikoo erityisesti ·rahoittaa toiminta-avustuksia kansallisten vaaliverkostojen tukemiseksi ja muita toimia demokraattisen häiriönsietokyvyn vahvistamiseksi ·tukea jäsenvaltioiden välistä tiiviimpää yhteistyötä hyödyntämällä parhaalla mahdollisella tavalla hiljattain perustettua Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkostoa ja varmistamalla tiiviin vuorovaikutuksen ja yhteistyön muiden verkostojen, kuten nopean hälytysjärjestelmän, kanssa, muun muassa -käytännön operatiivisilla toimilla, kuten työpajoilla ja riskinarvioinneilla uhkien tunnistamisen parantamiseksi -edistämällä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä verkkoalustoihin liittyvien asiaankuuluvien toimien seurannassa muun muassa jakamalla tietoa alustojen kanssa toimimisesta ja tukemalla yhdenvertaista kohtelua kaikkien jäsenvaltioiden kesken -helpottamalla tiiviimpää ja jatkuvaa yhteistyötä Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston, ERGA:n ja nopean hälytysjärjestelmän välillä, muun muassa vaalien kannalta merkityksellisten pohdintojen ja analyysien ja verkkoalustojen kanssa toteutettavan vuorovaikutuksen osalta -tehostamalla yhteistyötä muiden rakenteiden, kuten Euroopan tietosuojaneuvoston ja ENISAn sekä verkko- ja tietoturvadirektiivin nojalla perustetun yhteistyöryhmän (verkko- ja tietoturva-alan yhteistyöryhmä) kanssa -tukemalla jäsenvaltioita vaaleja koskevan sääntelykehyksen kartoittamisen ylläpitämisessä ja laajentamisessa. ·jatkaa yhteistyötä verkkoalustojen kanssa, myös disinformaatiota koskevien käytännesääntöjen ja verkossa esiintyvän laittoman vihapuheen torjuntaa koskevien käytännesääntöjen yhteydessä, ja osallistua yhdessä asiaankuuluvien osapuolten, kuten Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston, nopean hälytysjärjestelmän ja muiden asiaankuuluvien EU:n verkostojen kanssa sellaisten lisätoimenpiteiden kehittämiseen, joilla pyritään yhteiseen lähestymistapaan ja yhteisiin standardeihin disinformaation ja verkossa lähetettävien vihapuheviestien kaltaisten ongelmien ratkaisemiseksi ·tukea edelleen tiedotusvälineiden vapautta, tiedotusvälineiden moniarvoisuutta ja laadukasta journalismia media-alan muutoksen ja digitaalisen tulevaisuuden yhteydessä muun muassa parantamalla toimittajien suojelua ·tarkastella edelleen kysymyksiä, jotka liittyvät tietosuojavaatimusten tehokkaaseen soveltamiseen vaaleissa, mukaan lukien avoimuus, henkilöön kohdistetun viestinnän (micro-targeting) tekniikat ja algoritmien käyttö ·käynnistää erityisiä toimia, joilla parannetaan kaikkien moninaisten kansalaisten valmiuksia käsitellä disinformaatioon ja manipulointiin liittyviä kysymyksiä, arvioida kriittisesti tiedotusympäristöä ja tehdä tietoon perustuvia päätöksiä (aloitteet, joilla tuetaan medialukutaitoa, kriittistä ajattelua ja koulutusta EU:n arvoista ja kansalaisuudesta) ·vahvistaa kyseessä olevien kysymysten ja riskien tuntemusta muun muassa -hyödyntämällä parhaalla mahdollisella tavalla vastikään perustettua eurooppalaista digitaalisen median seurantafoorumia helpottaakseen yhteyttä Euroopan faktantarkistajiin ja akateemisiin tutkijoihin, noudattaen täysimääräisesti sovellettavia sääntöjä, niihin liittyviä toimivaltuuksia ja vastuualueita; -tutkimuksella uuden ja kehittyvän teknologian vaikutuksesta vapaisiin ja oikeudenmukaisiin vaaleihin sen selvittämiseksi, miten äänestäjiä ja uutta teknologiaa, kuten henkilöön kohdistetun viestinnän tekniikoita, algoritmeja ja tekoälyä, koskevien tietojen käyttö voi vaikuttaa vaalien tulokseen ja kansalaisten luottamukseen niitä kohtaan. Tulosten pitäisi olla saatavilla vuoden 2020 loppupuolella; ·tukea vaaliteknologian kyberturvallisuuden käytäntökoosteen mahdollista päivittämistä verkko- ja tietoturva-alan yhteistyöryhmässä tiiviissä yhteistyössä Euroopan unionin vaaliyhteistyöverkoston kanssa, jotta asiakirja pysyisi ajan tasalla ja sitä mukautettaisiin jäsenvaltioiden tarpeisiin. Vahvan ja elinvoimaisen demokratian ylläpitämisessä on kyse legitimiteetistä ja luottamuksesta. Unionin demokratialla on vastassaan monenlaisia ulkoisia ja sisäisiä haasteita. Kuten komission puheenjohtaja ilmoitti poliittisissa suuntaviivoissaan, komissio esittää eurooppalaisen demokratian toimintasuunnitelman, joka auttaa parantamaan unionin demokratioiden sietokykyä ja käsittelemään Euroopan parlamentin vaaleihin ulkopuolelta kohdistuvan vaikuttamisen aiheuttamia uhkia. Tavoitteena on torjua disinformaatiota ja sopeutua tilanteisiin, joissa esiintyy muuttuvia uhkia ja manipulointiyrityksiä, sekä tukea vapaita ja riippumattomia tiedotusvälineitä. Toimintasuunnitelma sisältää oikeudellisia ehdotuksia poliittisen mainonnan avoimuudesta ja Euroopan tason poliittisten puolueiden rahoitusta koskevien sääntöjen selkeyttämisestä. 5.Päätelmät