Virallinen lehti nro C 328 , 26/10/1998 s. 0095



A4-0297/98 Päätöslauselma petostentorjunnan koordinointiyksikön (UCLAF) riippumattomuudesta, tehtävästä ja asemasta (Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 8/98 petostentorjuntaan erikoistuneista komission yksiköistä) (C4-0483/98) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 206 artiklan, - ottaa huomioon 22. lokakuuta 1997 antamansa päätöslauselman yhteisön taloudellisten etujen suojaamista ja petostentorjuntaa koskevasta komission vuoden 1996 vuosikertomuksesta (KOM(97)0200 - C4-0230/97) ja vuoden 1997/98 työohjelmasta (KOM(97)0199 - C4-0231/97) ((EYVL C 339, 10.11.1997, s. 68.)), - ottaa huomioon Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 8/98 petostentorjuntaan erikoistuneista komission yksiköistä, erityisesti petostentorjunnan koordinointiyksiköstä (UCLAF), sekä komission vastaukset (C4-0483/98) ((EYVL C 230, 22.7.1998, s. 1.)), - ottaa huomioon komission tiedonannon moitteettomasta varainhoidosta - Epäpätevyyden, rahoitusalan säännönvastaisuuksien, petosten ja lahjonnan torjunnan parantaminen (SEC(97)2198 - C4-0001/98), - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnon (A4-0297/98), A. pitää huolestuttavana tilintarkastustuomioistuimen tutkimustuloksia, jotka osoittavat, että petostentorjunnasta vastaavan komission yksikön toimintakyky on rajoittunut viime vuosina toteutetuista ponnisteluista huolimatta, B. ottaa huomioon, että UCLAFin petostentorjunnassa saavuttamat tulokset eivät ole muutamista yksittäisistä edistysaskeleista huolimatta olleet läheskään sen omien odotusten mukaisia ja että tuloksissa on jääty selvästi jälkeen itse komission asettamista tavoitteista eikä niillä kyetä vastaamaan tämän alan kasvaviin haasteisiin, C. ottaa huomioon, että UCLAFin noin 130 toimihenkilöstä ainoastaan 30 hoitaa varsinaisia tutkimustehtäviä ja että tästä syystä tilintarkastustuomioistuimen osoittamat puutteet suurelta osin liittyvät UCLAFin henkilöstöresurssien sekä määrälliseen että laadulliseen riittämättömyyteen, D. katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen osoittamat puutteet johtuvat myös siitä, että UCLAFin oikeudellinen ja organisatorinen liikkumavara on edelleen vähäinen, E. katsoo, että osa tilintarkastustuomioistuimen kuvaamista epäkohdista liittyy UCLAFin poliittisen ja hallinnollisen johtamisen heikkouksiin, F. katsoo, että komission menettely sen omissa riveissä ilmenevään korruptioon liittyvissä tapauksissa ei ole vieläkään selkeää ja johdonmukaista ja että tästä syystä on havaittavissa pyrkimystä tällaisten tapausten peittelyyn silloin, kun se on mahdollista, G. katsoo, että nämä olosuhteet rapauttavat petostentorjuntaan osallistuvien toimihenkilöiden moraalia ja saattavat herättää sen vaikutelman, että UCLAF on pohjimmiltaan pelkkä julkisivu, H. katsoo kehottaneensa toistuvasti UCLAFia suorittamaan omia tutkimuksia jäsenvaltioiden ponnistelujen koordinoinnin ohella, erityisesti kun on kyse kansainvälisesti järjestäytyneestä rikollisuudesta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja, tai rikoksista, joissa on mukana EU:n palveluksessa olevia toimihenkilöitä, I. ottaa huomioon, että on erittäin tarpeellista suojata euro alusta alkaen tehokkaasti väärennöksiltä ja muilta petoksilta ja katsoo, että tämä edellyttää ponnistelujen keskittämistä yhteisön tasolla, J. katsoo, että unionin laajentumiseen on liitettävä jo valmisteluvaiheessa uskottavat petostentorjuntaa koskevat ponnistelut, jotka toimivat alusta alkaen pelotteena, K. katsoo, että UCLAFin ja Europolin toiminnot täydentävät pitkälti toisiaan Euroopan unioniin kohdistuvan järjestäytyneen rikollisuuden osalta, L. katsoo, että Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi vaaditaan eurooppalaisen rikoslainsäädännön kehittämistä ja EU:n oikeusviranomaisen toimen perustamista, M. katsoo, että parlamentin 31. maaliskuuta 1998 antaman, oikeustoimia unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi koskevan päätöslauselman ((EYVL C 138, 4.5.1998, s. 61.)) 7 kohdassa tarkoitetun eurooppalaisen oikeusviranomaisen perustamista koskeva tavoite ei ole poliittisesti toteutettavissa heti ja kerralla, mutta lyhyellä aikavälillä on edettävä ja voidaan edetä tähän suuntaan, jolloin UCLAF on otettava mukaan alusta lähtien, N. katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen kuvailemat vaikeudet EU:n palveluksessa oleviin toimihenkilöihin kohdistuvissa tutkimuksissa johtuvat myös siitä, että UCLAF on nykyisin alistettu työryhmänä komission pääsihteeristölle, joten se ei ole tällaisten tutkimusten tekemisen kannalta tarpeeksi riippumaton, O. muistuttaa neuvoston 9. maaliskuuta 1998 antamasta suosituksesta vuoden 1996 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle (C4-0168/98), jossa neuvosto muistuttaa, että UCLAFille olisi annettava valtuudet suorittaa tarvittaessa tutkimuksia kaikissa eurooppalaisissa toimielimissä, P. katsoo, että tällaisia tutkimuksia ei pitäisi suorittaa improvisoidusti eikä tilapäisluontoisesti vaan selkeästi määriteltyjen sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti, Q. katsoo, että petosta, lahjontaa ja muita unionin taloudellisia etuja vahingoittavaa rikollisuutta tutkivien virkamiesten on oltava erittäin riippumattomia ja heillä on oltava huomattava päätöksentekovapaus, jotta he voivat toimia nopeasti, joustavasti ja tehokkaasti, R. katsoo, että samalla on varmistettava, että heidän toimintansa alistetaan demokraattiseen ja oikeudelliseen seurantaan ja valvontaan, S. katsoo, että heidän menestyminen työssään riippuu erittäin pitkälle tiiviistä ja luottamuksen sävyttämästä yhteistyöstä toimielinten varainhoidon valvojien kanssa, T. katsoo, että parlamentin toimivaltaan ja vastuulle kuuluvan vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä on varmistettava tehokas poliittinen vastuuvelvollisuus, U. muistuttaa myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössään vahvistamasta yhteisön organisaatiovallasta, joka mahdollistaa alempien viranomaisten ja virastojen perustamisen yhteisön johdetun oikeuden säädösten nojalla, V. katsoo, että Amsterdamin sopimuksen 280 artikla tarjoaa uusia mahdollisuuksia parantaa ratkaisevasti tehokkaan petostentorjunnan edellytyksiä yhteisön tasolla, ja katsoo että tämän vuoksi on järkevää tutkia ratifioimattomat yleissopimukset ja lisäpöytäkirjat uudelleen yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi siinä tarkoituksessa, että joitakin yleissopimuksia ja lisäpöytäkirjoja hyväksytään uuden 280 artiklan perusteella; 1. Pahoittelee, että edellä mainitussa tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 8/98 tuli ilmi vakavia puutteita UCLAFin toiminnassa ja toteaa, että epäpätevyyden, rahoitusalan säännönvastaisuuksien, petosten ja lahjonnan torjunnan parantamista koskevat komission tiedonannossa tehdyt ehdotukset eivät kata kaikkia todettuja tarpeita; 2. Kehottaa tästä syystä komissiota esittämään viimeistään 1. joulukuuta 1998 ehdotuksen Euroopan parlamentin, neuvoston, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja tilintarkastustuomioistuimen yhteiseksi päätökseksi petostentorjuntavirasto OLAFin (Office de lutte anti-fraude) perustamisesta; 3. Kehottaa komissiota sisällyttämään kyseiseen ehdotukseen seuraavaa: a) UCLAFin nykyisen toimivallan ja vastuun ohella OLAFin vastuulla on nimenomaisesti sisäisen lahjonnan ja petoksellisen toiminnan torjuminen kaikissa Euroopan unionin toimielimissä, jotka ovat osallisena tässä päätöksessä, b) OLAFin johtaja päättää sisäisen tutkimuksen käynnistämisestä. Hän tekee päätöksen joko kyseisen toimielimen pyynnöstä tai oma-aloitteisesti, c) toimielimet tekevät kaikkensa avustaakseen OLAFia sen tehtävien hoitamisessa ja ne antavat OLAFille sen tarpeellisiksi katsomia tietoja sisäisiä tutkimuksia varten, d) tutkimustulokset toimitetaan toimivaltaisille oikeusviranomaisille. Tätä varten OLAFiin luodaan kansallisten syyttäjien lähettämistä asiantuntijoista koostuva yksikkö, joka valmistelee asianomaiset asiakirjat ja joka avustaa tarvittaessa kansallisia oikeusviranomaisia. Tätä yksikköä kuullaan päätettäessä tutkimuksen käynnistämisestä, e) OLAF panee välittömästi täytäntöön yhteiset oikeusasiakirjojen rekisteröintiä ja arkistointia koskevat säännöt, jotta mahdollisuus tällaisten asiakirjojen mielivaltaiseen hävittämiseen poistetaan, f) OLAFin toimintaa johtaa johtokunta, jonka jäsenet nimitetään toimielinten toimesta, g) OLAFin toimintaa valvoo valvontaelin, jonka viisi jäsentä parlamentti nimittää yhteisellä sopimuksella muiden toimielinten kanssa; jäsenten riippumattomuus on kiistaton ja he joko täyttävät korkeimpien tuomarin virkojen kelpoisuusvaatimukset tai ovat tunnetusti päteviä oikeusoppineita, h) nimittävän viranomaisen oikeudet kuuluvat komissiolle, joka tekee kaikki OLAFin henkilökuntaa koskevat päätökset virkanimitysten, kurinpidollisten toimien, tehtävään nimeämisten ja henkilöstösiirtojen osalta johtajan ehdotuksesta ja saatuaan etukäteen johtokunnan hyväksynnän, i) komissio nimittää OLAFin johtajan saatuaan Euroopan parlamentin suostumuksen. Komissio esittää tätä varten parlamentille luettelon vähintään kolmesta tehtävään soveltuvasta ehdokkaasta. Muut toimielimet voivat myös esittää ehdokkaita, j) OLAFin johtajan virkakausi on viisi vuotta. Sitä voidaan pidentää kohdassa i) tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Johtaja voidaan vapauttaa tehtävistään etuajassa ainoastaan johtokunnan pyynnöstä, k) OLAFin johtaja antaa säännöllisesti työtään koskevan kattavan selvityksen asianmukaiselle Euroopan parlamentin valiokunnalle. Parlamentti vahvistaa kyseisten selvitysten tekemistä koskevat järjestelyt työjärjestyksessään, l) OLAFin talousarvio, johon sisältyy muun muassa hallinto- ja henkilöstömenot, julkaistaan komission talousarvion osan A liitteessä, m) OLAFin hallintokaavioon suunnitellaan sijoitettavaksi 300 tointa, joista puolet aluksi määräaikaisina, ja tarkoituksenmukainen prosentuaalinen osuus ura-alueelle B. Toimia täytettäessä on huolehdittava siitä, että ensisijaisesti rekrytoidaan kokeneita tarkastajia, tutkijoita ja syyttäjiä jäsenvaltioiden asianomaisista virastoista. Tähän käytetään erityisiä rekrytointimenetelmiä, n) OLAF työskentelee hajauttamisperiaatteen mukaisesti. Sillä on yksiköt Brysselissä ja Luxemburgissa. Jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin perustetaan tarvittaessa pysyviä tai tilapäisiä sivutoimipisteitä; 4. Kehottaa komissiota välittömästi Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen tekemään EY:n perustamissopimuksen uuden 280 artiklan perusteella ehdotuksia asetuksiksi seuraavista kysymyksistä: a) unionin toimielinten ja kansallisten oikeusviranomaisten välinen yhteistyö, b) sellaisten OLAFin valtuuksien toimeenpano, joita ei ole vielä säädelty selkeästi, erityisesti valtuudet, jotka koskevat oikeustoimiin ryhtymistä, asiakirjojen suojaamista ja henkilökohtaista vapautta rajoittavien toimien hyväksymistä, c) OLAFin toiminnan alistaminen tuomioistuimen valvontaan, d) ja OLAFin toimihenkilöiden velvollisuus vannoa vala; 5. Kehottaa komissiota tekemään EY:n perustamissopimuksen uuden 280 artiklan perusteella ehdotuksia asetuksiksi, joilla voidaan korvata ratifioimattomat yleissopimukset ja lisäpöytäkirjat; 6. Antaa komissiolle tiedoksi aikovansa käsitellä kysymystä petostentorjunnan tulevista painopisteistä erillisessä mietinnössä; 7. Pyytää komissiota ja Europolia tekemään parlamentille ehdotuksia tavoista, joilla yhteistyötä voitaisiin lujittaa ja tehostaa; 8. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja muille unionin toimielimille.