Alueiden komitean lausunto aiheista "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Rikollisuuden ehkäiseminen Euroopan unionissa - Yhteisön rahoitustuesta laadittuja yhteisiä suuntaviivoja ja ehdotuksia koskeva mietintö"



Virallinen lehti nro 357 , 14/12/2001 s. 0061 - 0064



Alueiden komitean lausunto aiheista: - "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Rikollisuuden ehkäiseminen Euroopan unionissa - Yhteisön rahoitustuesta laadittuja yhteisiä suuntaviivoja ja ehdotuksia koskeva mietintö", ja - "Ehdotus: Neuvoston päätös, tehty tuki-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman perustamisesta rikollisuuden ehkäisemiseksi (Hippokrates)" (2001/C 357/16) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Rikollisuuden ehkäiseminen Euroopan unionissa - Yhteisön rahoitustuesta laadittuja yhteisiä suuntaviivoja ja ehdotuksia koskeva mietintö" sekä ehdotuksen neuvoston päätökseksi tuki-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman perustamisesta rikollisuuden ehkäisemiseksi (Hippokrates), KOM(2000) 786 lopullinen - 2000/0304 CNS, ottaa huomioon komission 29. marraskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon työvaliokuntansa 3. huhtikuuta 2001 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 4:n "maankäyttö, taajama-asiat, energia, ympäristö" tehtäväksi, ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon "Rikollisuus ja turvallisuus kaupungeissa" (CdR 294/1999 fin)(1), ottaa huomioon valiokunta 4:n toukokuun 3. päivänä 2001 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 100/2001 rev., jonka esittelijä oli Catharina Tallas-Wahlberg (S/PES), hyväksyi 13. ja 14. kesäkuuta 2001 pitämässään 39. täysistunnossa (13. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Alueiden komitean huomiot tiedonannosta 1.1. Kansalaisten turvallisuuteen liittyvä toiminta on lisääntymässä Euroopan unionissa. Monet unionin alueista ja kunnista ovat pitkään kamppailleet kansalaisiin ja heidän omaisuuteensa, yrityksiin sekä julkiseen sektoriin kohdistuvaan rikollisuuteen liittyvien ongelmien kanssa. 1.2. Alueiden komitea ilmaisee tyytyväisyytensä tiedonanto-osaan, jossa käsitellään mahdollisia tapoja kehittää strategia rikollisuuden ehkäisemiseksi sekä kyseistä alaa koskevan Hippokrates-ohjelman perustamisesta. 1.3. Alueiden komitea katsoo, että suuren osan rikollisuutta ehkäisevästä toiminnasta tulee tapahtua ja se myös tapahtuu paikallistasolla. Ihmisillä on oikeus perusturvallisuuteen, joka on merkittävä osa elämänlaatua. 1.4. Alueiden komitea yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan Euroopan unionin panos voisi tuoda todellista lisäarvoa jäsenvaltioiden politiikkaan. 1.5. Alueiden komitea korostaa, että unioni ei saa rikollisuutta ehkäisevässä toiminnassaan toimia yleisiä vapauksia ja oikeuksia koskevien periaatteiden vastaisesti. Valvonnan lisäämisen, jolla tähdätään rikosten ennalta ehkäisemiseen, ei pidä johtaa esimerkiksi kansalaisten kannalta kohtuuttoman hankaliin turvallisuusjärjestelyihin sen paremmin valtakunnallisella tasolla kuin alue- tai paikallistasollakaan. Komitea yhtyy näkemykseen, että tällaiset seuraukset tulee ottaa erityisesti huomioon ja ne tulee estää. 1.6. Asian kiireellisyyden vuoksi alueiden komitea käsittelee tässä lausunnossa pelkästään arkipäivän rikollisuutta eikä järjestäytynyttä tai rajanylittävää rikollisuutta. 2. Alueiden komitean suositukset rikollisuuden ehkäisemiseksi Euroopan unionissa Määritelmät - rikollisuuden käsite 2.1. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti komission määritelmään rikollisuudesta ja siihen läheisesti liittyvistä ongelmista, jotka kattavat yksittäisten henkilöiden tai näiden spontaanisti perustamien yhteenliittymien rikollisen toiminnan ja muun poikkeavan käytöksen. Määritelmäjaon selkeyttämiseksi komitea ehdottaa kuitenkin seuraavia muutoksia: - vakava rikollisuus, joka kohdistuu usein henkilöön, eli valtioiden rikoslainsäädännössä rikoksiksi luokitellut teot (esim. henkirikokset, raiskaukset, tietyt laittoman kaupankäynnin muodot) - yleisesti esiintyvät lievemmiksi katsottavat rikostapaukset, jotka kuitenkin myös luokitellaan valtioiden rikoslainsäädännössä rikoksiksi (esim. varkaudet, varastetun tavaran hallussapito, väkivaltarikokset, petokset tai kavallukset) - nk. arkipäivän väkivalta, jota on taipumus esiintyä uusilla aloilla eri ympäristöissä (esimerkiksi kouluissa, liikuntaharrastusten piirissä, kaduilla, asuinalueilla jne.) - muu epäsosiaalinen käyttäytyminen, jota voidaan pitää kansalaistottelemattomuutena, mutta jossa ei välttämättä ole kyse rikoksesta, ja joka voi ryhmässä ilmetessään luoda jännittyneen ja turvattoman ilmapiirin. 2.2. Alueiden komitea uskoo edellä määritellyn lähiympäristössä esiintyvän rikollisuuden vaikuttavan voimakkaasti turvallisuuskäsityksiin. Tämäntyyppinen rikollisuus toimii lisäksi järjestäytyneen ja rajanylittävän rikollisuuden kasvualustana ja "työvoimareservinä". On erittäin tärkeää, että unionin jäsenvaltioissa ryhdytään toimiin kyseisen rikollisuuden torjumiseksi ja estämiseksi. 2.3. Alueiden komitea kannattaa myös komission määritelmää rikollisuuden ehkäisemisestä, mutta ehdottaa siihen kuitenkin seuraavaa pientä lisäystä: Rikollisuuden ehkäiseminen kattaa kaiken sellaisen toiminnan, joka edistää yhteiskunnalliseksi ilmiöksi katsottavan rikollisuuden estämistä tai vähentämistä sekä määrällisesti että laadullisesti joko pysyvään ja järjestäytyneeseen yhteistyöhön liittyvien toimenpiteiden tai yksittäisten hankkeiden avulla. Tällöin on tärkeää määritellä olosuhteet ja toiminta, joilla voidaan vaikuttaa sekä rikollisuuden välittömiin että välillisiin syihin. Rikoksia ehkäisevää toimintaa voivat siksi harjoittaa monet tahot. Näitä ovat vaaleilla valitut edustajat, rikosten torjunnasta vastaavat ja oikeusjärjestelmän eri viranomaiset, sosiaaliviranomaiset, koulutusjärjestelmä, yhdistykset laajasti tulkittuna, teollisuus, pankit ja yksityinen sektori, tiedeyhteisö sekä suuri yleisö, joka ilmaisee näkemyksiään tiedotusvälineiden kautta. Tämä määritelmä on yhdenmukainen alueiden komitean aiemmin esittämien näkemysten kanssa. Rikollisuutta ehkäisevien toimien tärkeysjärjestys ja strategia 2.4. Alueiden komitea yhtyy näkemykseen, jonka mukaan rikollisuutta ehkäisevällä strategialla on pyrittävä sekä kansalaisten että yhteiskunnan suojelemiseen, ja suhtautuu myönteisesti tavoitteisiin, jotka Euroopan unionin ehdotetaan asettavan. 2.5. Komitea pitää oikeana yleisen rikollisuuden osalta esitettyä tärkeysjärjestystä, jonka mukaan ensisijaiset toimet on kohdistettava kaupunki-, nuoriso- ja huumausainerikollisuuteen. Jatkossa tärkeysjärjestystä koskevissa päätöksissä on otettava huomioon erityisesti alueiden komitean näkökannat, kun kyseessä ovat päätökset, jotka koskevat alue- ja paikallisviranomaisten vastuuta rikollisuuden ehkäisyn alalla. 2.6. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että ehkäisemisstrategiassa tulee keskittyä tietämyksen lisäämiseen, kumppanuuteen ja monialaisuuteen. 2.7. Panostamalla tietoisesti ja aiempaa enemmän tietämyksen lisäämiseen unionin jäsenvaltiot voivat parantaa rikollisten ilmiöiden ja niiden syiden ymmärtämistä sekä tunnistaa rikollisuuden uusia suuntauksia. Tiivistämällä ja lisäämällä rikosten ehkäisemistoiminnan seurantaa ja arviointia voidaan unionissa kehittää luotettavaa ja tarkoituksenmukaista kokemusten ja toimintatapojen vaihtoa. 2.8. Tehokas ennaltaehkäisevä toiminta edellyttää, että pystytään määrittelemään ja saamaan liikkeelle ne tahot, jotka voivat vaikuttaa sekä rikollisuuden suoriin että epäsuoriin syihin. Rikollisuuden vastaiset toimet edellyttävät siten yleensä rikollisuuden vastaisen yhteistyön syntymistä. Tällaisen ehkäisevän kumppanuustoiminnan ja verkostoitumisen malleja voidaan kehittää kaikilla tasoilla: yhteisössä, jäsenvaltioissa sekä alue- ja paikallistasolla. Alueiden komitea on aiemmin todennut pitävänsä tärkeänä, että toiminnassa painotetaan sekä tietämystä rikollisuuden ehkäisemisestä että tiedonvaihtoa, toimien käynnistämistä, niiden seurantaa sekä tuloksista tiedottamista. 2.9. Kattava rikollisuuden ehkäisemisstrategia edellyttää monialaista suhtautumistapaa, jolla edistetään täydentävien menetelmien soveltamista sekä rikoksentekotilaisuuksia vähentävien tekniikoiden että sosiaalisesti ennaltaehkäisevien toimien kehittämiseksi. Välineet rikollisuutta ehkäisevän toiminnan kehittämiseksi Euroopassa 2.10. Alueiden komitea on tyytyväinen huomioon, jota kiinnitetään eri politiikanalojen yhteistoimintaan rikollisuuden ehkäisyssä. Tämä koskee etenkin aloja, jotka vaikuttavat väestön turvallisuuteen, kuten sosiaalipolitiikkaa, kaupunkipolitiikkaa, aluepolitiikkaa ja tutkimuspolitiikkaa. Muita tärkeitä aloja ovat tietoyhteiskunta, yhteisön ulkopuolisiin maihin kohdistuva politiikka sekä ympäristöpolitiikka. Ehdokasmaiden osallistuminen rikollisuutta ehkäisevään toimintaan ennen unioniin liittymistä on erittäin tärkeää. 2.11. Alueiden komitea pitää välttämättömänä parantaa sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan ohjelman ja rikollisuutta ehkäisevän strategian välistä yhteyttä. Komitea korostaa niin ikään, että huumausaineiden väärinkäytön ehkäiseminen tulee sisällyttää uuteen sosiaalipoliittiseen ohjelmaan, jossa pääpaino pannaan elintason kohottamiselle. Kyseiset toimet sekä maahanmuuttajien sosiaalinen, taloudellinen ja kulttuurillinen integroiminen rasismin ja muukalaisvihan vastaiseen toimintaan muodostavat hyvän rikollisuutta ehkäisevän strategian, jota voidaan toteuttaa yhteisön, jäsenvaltioiden sekä alue- ja paikallisviranomaisten sosiaalipolitiikassa. 2.12. Alueiden komitea korostaa jälleen kaupunkeihin liittyvien näkökohtien merkitystä sekä keskittymistä puutteellisesta kaupunkisuunnittelusta aiheutuvaan rikollisuuteen. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että turvattomuuden ja/tai rikollisuustilanteen tulisi olla yksi muuttujista, joita käytetään unionin suurkaupungeissa säännöllisesti toteutettavissa kaupunkitutkimuksissa. 2.13. Kansalaisläheinen rikollisuutta ehkäisevä strategia edellyttää turvattomuuden tunteen ja sen leviämistapojen perusteellista tuntemista ja analysointia. Arvokkaana tietolähteenä toimivat tällöin mielipidetutkimukset. Alueiden komitea korostaa jälleen kerran, että viestimillä on tässä yhteydessä huomattava merkitys. Viestimien tiedottamistapa voi vääristää turvallisuuskäsitystä niin, että se ei vastaa todellista turvallisuusriskiä. 2.14. Alueiden komitea korostaa hyvien toimintatapojen vaihdon ja levittämisen edellyttävän niiden arvioimista yhteisten kriteerien mukaan, jotta voidaan määrittää, voidaanko toimintatapoja käyttää esimerkkinä tai yleistää. 2.15. Tehokas rikollisuutta ehkäisevä toiminta unionissa edellyttää monien yhteiskunnan lohkojen laajaa osallistumista ja kumppanuuksien kehittämistä valtakunnallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten, kansalaisjärjestöjen, yksityissektorin ja kansalaisten välillä. Näitä kaikkia voidaan pitää yhteiskunnan rikollisuutta ehkäisevinä toimijoina. Alueiden komitea on tyytyväinen Ranskan ja Ruotsin aloitteeseen, jossa ehdotetaan kaupunki-, nuoriso- ja huumausainerikollisuuden ehkäisemiseen keskittyvän eurooppalaisen keskuksen perustamista(2). 2.16. Alueiden komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että voi olla tarpeen luoda rikollisuuden ehkäisemistä käsittelevät Internet-sivut. Sivut helpottaisivat eurooppalaisia ja jäsenvaltiokohtaisia politiikkoja ja toimintatapoja koskevien tietojen saantia ja mahdollistaisivat tietojenvaihdon osana rikosten ehkäisemistä käsittelevien eurooppalaisten verkkojen toimintaa. Alueiden komitea korostaa tässä yhteydessä, että rikollisuutta ehkäisevää toimintaa toteutetaan unionissa paljon alue- ja paikallistasolla(3), ja myös siitä tulisi olla mahdollista tarjota tietoa kyseisillä Internet-sivuilla. Alueiden komitean mielestä Internet-sivujen merkitystä ei kuitenkaan tule yliarvioida. Hippokrates 2.17. Alueiden komitea katsoo komission tapaan, että rahoitusväline toisi lisäarvoa jäsenvaltioiden toiminnalle rikollisuuden ehkäisyn alalla. 2.18. Alueiden komitea kannattaa ohjelman sisältämiä toimia, joita ovat koulutus, vaihto- ja harjoittelujaksot, tutkimustoiminta, kokoukset ja seminaarit sekä ohjelman toteuttamisen yhteydessä saatujen tulosten levittäminen. 2.19. Alueiden komitea pitää lisäksi tärkeänä, että ehdokasmaille annetaan mahdollisuus osallistua Hippokrates-ohjelmasta rahoitettaviin hankkeisiin osana maiden valmistautumista unionin jäsenyyteen. 2.20. Alueiden komitea pitää myönteisenä sitä, että ohjelma rakentuu samoille periaatteille kuin muut oikeus- ja sisäasioiden alan rahoitusohjelmat. Rahoitusohjelmasta jaettavien varojen myöntämiskriteereissä on (unionissa) syytä ottaa huomioon ne kokemukset, joita on saatu Euroopan rikoksenehkäisyn palkinto-ohjelmasta (ECPA, European Crime Prevention Awards). Ohjelmaan osallistuu nykyisin kuusi unionin jäsenvaltiota, ja sen tarkoituksena on kannustaa kehittämään toimia juuri nk. arkipäivän rikollisuuden torjumiseksi. 2.21. Alueiden komitea pitää ohjelmalle ehdotettua kahta miljoonaa euroa vähäisenä määränä. Ohjelmaa ehdotetaan eräänlaiseksi pilottiohjelmaksi, eli sen kesto rajataan kahteen vuoteen alkaen 1. päivänä tammikuuta 2001 ja päättyen 31. päivänä joulukuuta 2002 komission hallinnoimien muiden ohjelmien mukaisesti. Komitean mielestä voidaan pitää kyseenalaisena, lisääkö ohjelma alkuvaiheessa todellakin rikollisuutta ehkäiseviin hankkeisiin suunnattavaa kokonaistukea. Hippokrates-ohjelman perustaminen saattaa johtaa siihen, että mahdollisuudet hakea tukea rikollisuutta ehkäiseviin hankkeisiin muista ohjelmista poistetaan, ja lisäksi ohjelmaan varattava määräraha on liian pieni. Alueiden komitea katsoo näistä syistä, että ohjelma ei kahden ensimmäisen vuoden aikana välttämättä toimi vahvistavana tekijänä. 2.22. Alueiden komitea korostaa, että on erityisen tärkeää asettaa etusijalle toimet, jotka koskevat muuta kuin järjestäytynyttä rikollisuutta, sillä muuten on vaarana, että ns. arkipäivän rikollisuus jää taka-alalle. 2.23. Alueiden komitea pitää Hippokrates-ohjelman laatimista myönteisenä asiana ja kannattaa ohjelmaa sekä edellyttää, että ohjelmaan varattavia määrärahoja lisätään alkujakson jälkeen. Päätelmät 2.24. Alueiden komitea on tyytyväinen komission asiakirjassa esitettyihin rikollisuuden sekä rikollisuuden ehkäisyn määritelmiin. On tärkeää, että käsitteet määritellään ja että niitä sovelletaan jäsenvaltio-, alue- ja paikallistasolla samalla tavalla koko unionissa. 2.25. Alueiden komitea korostaa, että rikollisuutta ehkäisevän strategian täytäntöönpanossa tulee soveltaa läheisyysperiaatetta. 2.26. Alueiden komitea kannattaa esitettyjä tavoitteita sekä ehdotusta, jonka mukaan toimet asetetaan tärkeysjärjestykseen siten, että ne suunnataan ensisijaisesti kaupunki-, nuoriso- ja huumausainerikollisuuden torjuntaan. 2.27. Alueiden komitea korostaa, että rikollisuuden ehkäisemisen eurooppalaisen strategian tulee perustua kokonaisvaltaisuuteen ja siinä tulee edistää rikoksentekotilaisuuksiin vaikuttavia ja sosiaalisia toimia. 2.28. Alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että eri politiikan alueiden välinen yhteistoiminta asetetaan keskeiseen asemaan. 2.29. Alueiden komitea suhtautuu hyvin myönteisesti rikosten ehkäisemistä käsittelevän eurooppalaisen keskuksen perustamiseen. 2.30. Alueiden komitea kannattaa ehdotusta rikollisuuden ehkäisemistä käsittelevien Internet-sivujen mahdollisesta luomisesta. 2.31. Alueiden komitea pitää Hippokrates-ohjelman perustamista myönteisenä asiana ja kannattaa ohjelmaa. Komitea pitää lähtökohtana, että muuta kuin järjestäytynyttä rikollisuutta koskevat toimet asetetaan etusijalle. 2.32. Alueiden komitea pitää lähtökohtana, että ohjelmaan varattuja määrärahoja lisätään alkujakson jälkeen. 2.33. Alueiden komitea korostaa olevan tärkeää, että rahoitusohjelmasta voivat hyötyä myös ehdokasvaltiot. Bryssel 13. kesäkuuta 2001. Alueiden komitean puheenjohtaja Jos Chabert (1) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 90. (2) Euroopan unionin neuvosto 13464/00 DG H III. (3) Esimerkiksi toiminta rikosten ja rikostenpelon vähentämiseksi kaupunkisuunnittelua, arkkitehtuuria, sekä kaupunkien hoitoa ja ylläpitoa hyödyntäen toteuttamalla Crime Prevention Through Environmental Design - CPTED-ohjelmaa European Designing Out Crime Association -järjestön (Internet-kotisivu www.e-doca.net) ja International CPTED Association -järjestön (Internet-kotisivu www.CPTED.net) avulla.