KOMISSION KERTOMUS - Euroopan unionin toiminta tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla - Vuosikertomus 2001

Tiivistelmä

1. Euroopan unionin uusi politiikka tutkimuksen ja teknologian kehittämisen (TTK) alalla: eurooppalainen tutkimusalue

1.1. Hankkeen suuntaviivat

1.2. Työ etenee jatkuvasti

1.3. Puiteohjelman 2002-2006 valmistelu

2. Puiteohjelman toteuttaminen ja vaikutukset vuonna 2000

2.1. Viidennen puiteohjelman toteuttaminen

2.2. Yhteisön tukeman tutkimuksen vaikutus

2.3. Kansainvälinen yhteistyö

2.4. Puiteohjelman arviointi

2.5. Viidennen puiteohjelman väliarviointi ja mukauttaminen

2.6. Hallinnon yksinkertaistaminen

3. Neuvonanto

3.1. Tieteen ja tekniikan tutkimuskomitea (CREST)

3.2. Neuvoa-antavat asiantuntijaryhmät

3.3. Ohjelmakomiteat

3.4. Korkean tason työryhmät

4. Tulevaisuudennäkymät

4.1 ERAn perustaminen ja toteutus

4.2 Oikeudellisia puitteita koskeva päätöksentekoprosessi

Liite I: Tilasto- ja rahoitustiedot

Liite II: Yhteisön tutkimustoimintaan liittyvät tärkeimmät asiakirjat

Vuosikertomuksen oikeusperusta

Euroopan yhteisön perustamissopimus, 173 artikla:

"Jokaisen vuoden alussa komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen. Kertomuksessa annetaan tiedot edellisen vuoden toiminnasta tutkimuksessa ja teknologisessa kehittämisessä sekä tulosten levittämisessä sekä kuluvan vuoden työohjelmasta."

Viidettä TTK-puiteohjelmaa koskeva päätös (182/1999/EY, EYVL L 26, 1.2.1999), 5 artiklan:

"Komissio tiedottaa säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleisestä edistymisestä puiteohjelman ja erityisohjelmien täytäntöönpanossa."

Osallistumissääntöjä koskeva päätös (1999/65/EY, EYVL L 26, 1.2.1999), 24 artikla:

"Vuosikertomuksessa, jonka komissio lähettää perustamissopimuksen 173 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle, annetaan tiedot tämän päätöksen täytäntöönpanosta."

Muut tietolähteet

- Vuosittaiset seurantaraportit (säännöllinen ja jatkuva tarkastelu), jotka julkaistaan vuosittain puiteohjelmasta ja kaikista erityisohjelmista ja joissa esitetään riippumaton yhteenveto ohjelmien täytäntöönpanon edistymisestä ja laadusta.

- Viisivuotisarviointiraportit, jotka julkaistaan puiteohjelmasta ja kaikista erityisohjelmista joka neljäs vuosi ja joissa esitetään riippumaton takautuva arvio Euroopan unionin TTK-ohjelmien merkityksestä, tehokkuudesta, tuloksista ja vaikutuksista.

- Tieteellisiä ja teknologisia indikaattoreja koskeva EU:n raportti, joka sisältää selvityksiä, tilastoja ja perusteellisia analyysejä EU:n ja kansallisista TTK-toimista sekä niiden maailmanlaajuisesta kontekstista.

- Tutkimusta ja kehittämistä koskevat Eurostatin vuositilastot, jotka sisältävät kansainvälisesti vertailukelpoisia ja alueellisesti eriteltyjä tilastoja t&k-budjettimäärärahoista, t&k-menoista, t&k-henkilöstöstä ja jäsenvaltioissa myönnetyistä patenteista.

- EU:n ehdokasmaiden sekä Venäjän federaation t&k- ja innovaatiotilastot (Eurostat).

- Euroopan tiedettä ja teknologiaa koskevat tilastot (Eurostatin tilastosarja Panorama of the European Union vuodelta 2000).

- Eurostatin tilastosarja Statistics in Focus (tiede ja teknologia).

- Komission vuosittaiset talousarvioasiakirjat: alustava talousarvioesitys, talousarvio, konsolidoitu tilinpäätös ja tase.

- Yhteisön TTK-ohjelmien yhteydessä julkaistut tutkimukset ja analyysit, joissa käsitellään näihin ohjelmiin kuuluvien TTK-alojen erityiskysymyksiä.

Suurin osa näistä asiakirjoista on saatavilla tai tilattavissa seuraavilta komission Internet-sivuilta:

- Komission yleinen EUROPA-palvelin: http://europa.eu.int

- CORDIS-palvelin, jolta löytyy tietoa TTK-puiteohjelmasta: http://www.cordis.lu

- Komission tutkimuksen pääosaston sivusto: http://europa.eu.int/comm/dgs/research

- Tietoyhteiskunnan pääosaston sivusto: http://europa.eu.int/comm/dgs/information_society

- Yritystoiminnan pääosaston sivusto: http://europa.eu.int/comm/dgs/enterprise/

- Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) sivusto: http://www.jrc.org

- Eurostatin sivusto: http://europa.eu.int/comm/dgs/eurostat

Näillä sivuilla on kattavat tiedot Euroopan unionin tutkimuspolitiikasta. TTK-puiteohjelmalle omistetulta CORDISin sivustolta, tutkimuksen pääosaston sivuilta ja edellä mainituilta komission muiden yksiköiden sivuilta löytyvät kaikki viiteasiakirjat, julkaistut ehdotuspyynnöt sekä runsaasti muuta tietoa komission avoimuus- ja tiedotuspolitiikkaa vastaavalla tavalla.

Lisäinformaatiota saa verkko-osoitteesta http://europa.eu.int/comm/research/report2001.html

- vuonna 2000 saatuja, valittuja ja rahoitettuja ehdotuksia koskevia lisätilastoja.

- liite, joka summaa tiede ja teknologia toiminnot vuonna 2000, sekä suunnitelmat vuoden 2001 jokaiselle erityisohjelmalle, viidennen puiteohjelman sisällä.

Tiivistelmä

Tämä vuosikertomus EU:n toiminnasta tutkimuksessa ja teknologian kehittämisessä kattaa ajanjakson, joka muodosti tämän toiminnan käännekohdan. Ajanjakson aikana käynnistettiin kaksi merkittävää poliittista aloitetta: eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista alettiin valmistella ja uusi puiteohjelma (2002-2006) pantiin alulle. Lisäksi viides TTK-puiteohjelma pääsi vuoden 2000 aikana täyteen vauhtiin.

Tiedonannossa Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta komissio päätyi siihen huolestuttavaan johtopäätökseen, että Euroopan unioni on jäämässä tutkimuksessa ja kehittämisessä yhä enemmän jälkeen tärkeimmistä kilpailijoistaan. Komissio on kuullut instituutioita, yrityksiä ja tutkijoita suuntaviivoista, joiden tavoitteena on lisätä eurooppalaisen tutkimustoiminnan dynaamisuutta. Tähän pyritään avaamalla ja koordinoimalla alueellisia, kansallisia ja EU:n tason toimia aiempaa johdonmukaisemmin, jotta voitaisiin hyödyntää käytettävissä olevia resursseja tehokkaammin. Valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat vahvistaneet tämän hankkeen Lissabonin Eurooppa-neuvostossa ja asettaneet tavoitteeksi, että Euroopasta tulee seuraavien kymmenen vuoden kuluessa "maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta". Euroopan parlamentin, neuvoston ja muiden toimielinten sekä tieteellisen yhteisön ja yritysten lausunnoissa on tuettu komission analyysia tilanteesta ja sen ehdottamia suuntaviivoja.

Eurooppalainen tutkimusalue on jo alkanut konkretisoitua käynnistyneessä työssä, jonka päämääränä on yhteisön patenttijärjestelmän luominen, kansallisten tutkimus- ja innovaatiopolitiikkojen esikuva-analyysi (benchmarking), Euroopan tieteellisen huippuosaamisen kartoittaminen, kansallisten tutkimusohjelmien verkottaminen, tutkijoiden liikkuvuuden arviointi Euroopassa ja tätä liikkuvuutta haittaavien esteiden yksilöinti.

Viidennen TTK-puiteohjelman toteuttamiselle antoi vuonna 2000 leimansa työohjelmien mukauttaminen eurooppalaisen tutkimusalueen tavoitteisiin, mikä tapahtui erityisesti lujittamalla koordinoivaa toimintaa ja aihepiirikohtaisia verkkoja. Yhteisön tutkimustoimien vaikutukset ovat käymässä selkeämmin ilmi EU:ssa, ja suhteet assosioituneisiin maihin ja EU:n muihin kumppaneihin ovat tiivistymässä. Tätä kehitystä tukee se, että allekirjoitettuihin sopimuksiin sisältyvän rahoituksen määrä on noussut huomattavasti (lähes 3,9 miljardia euroa). Aihepiirikohtaisissa ohjelmissa yhteisön keskimääräinen rahoitus on yhteisrahoitteisissa toimissa noin 1 300 000 euroa/hanke. Pk-yritysten osallistuminen on laajenemassa, ja naistutkijoiden osuus kehittyy myönteiseen suuntaan kaikilla tutkimuksen tasoilla. Sosioekonominen vaikutus on mitattavissa tietämyksen kehityksenä ja yritysten kilpailukyvyn kasvuna.

Vuodelle 2000 antoi leimansa myös uuden TTK-puiteohjelman (2002-2006) valmistelu. Tärkeä virstanpylväs tämän uuden puiteohjelman suunnittelussa oli lokakuussa 2000 annettu tiedonanto Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen: EU:n tutkimustoimien suuntaviivat (2002-2006). Tiedonannossa määriteltiin uudet muodot, joissa yhteisön tuki tutkimukselle voidaan toteuttaa. Tulevaa puiteohjelmaa koskeva ehdotus on laadittu siten, että se edistää eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tuomalla todellista Euroopan tasolla saatavaa lisäarvoa kansallisiin ja alueellisiin TTK-toimiin. Puiteohjelmaehdotus tukeutuu seuraaviin kolmeen keskeiseen periaatteeseen: 1) voimavarat keskitetään rajattuun määrään aihealueita, 2) sovelletaan uusia toteutusvälineitä, joiden avulla kyetään paremmin jäsentämään kaikkia eurooppalaisia TTK-toimia, ja 3) yksinkertaistetaan hallintoa keventämällä hallinnollisia menettelyjä.

Päätöksentekoprosessissa, jonka on määrä johtaa uuden puiteohjelman hyväksymiseen ennen meneillään olevan puiteohjelman päättymistä, saavutetaan vuonna 2001 keskeiset vaiheet, kun Euroopan parlamentti antaa puiteohjelmaehdotuksesta lausunnon ensimmäisessä käsittelyssä ja ministerineuvosto vahvistaa siihen yhteisen kannan.

Samaan aikaan keskustelua pohjustetaan asiakirjoilla, joissa käsitellään monia eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisstrategiaan liittyviä kysymyksiä, kuten tieteen ja yhteiskunnan välisiä suhteita, infrastruktuureja ja tutkijavoimavaroja sekä eurooppalaisen tutkimusalueen kansainvälistä ja alueellista ulottuvuutta. Tässä keskustelussa on tärkeä rooli hiljattain perustetulla tutkimusalan neuvoa-antavalla elimellä EURABilla. EURAB antaa riippumattomia neuvoja toimista, joilla johdonmukaista ja tehokasta eurooppalaista tutkimuspolitiikkaa pyritään kehittämään.

1. Euroopan unionin uusi politiikka tutkimuksen ja teknologian kehittämisen (TTK) alalla: eurooppalainen tutkimusalue

Komissio on vuodesta 1999 lähtien jäsenensä Philippe Busquinin aloitteesta antanut uutta pontta yhteisön tutkimuspolitiikalle asettamalla sen avainasemaan Euroopan unionin kestävän kehityksen ja sen kansalaisten nykyisen ja tulevan hyvinvoinnin kannalta.

Tutkimuksen uusi keskeinen asema unionin painopisteiden joukossa edellyttää ensi vaiheen käytännön toimena, että komission on kartoitettava kaikilta osin unionin ratkaistavana olevat kysymykset ja ongelmat. Tältä pohjalta komissio voi ehdottaa johdonmukaisia ratkaisuja siihen, miten unionin TTK-politiikan dynaamisuutta voidaan lisätä ja luoda tietä kestävälle kasvulle, joka tarjoaa runsaasti laadukkaita työpaikkoja sekä edellytyksiä vastata yhteiskunnan tarpeisiin.

Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamiseen tähtäävällä aloitteella vastataan tähän haasteeseen, ja tulevaa puiteohjelmaa 2002-2006 koskeva ehdotus on sen olennainen osa.

1.1. Hankkeen suuntaviivat

1.1.1. Nykytilanne

Euroopan unionilla on runsaasti vahvuuksia, jotka mahdollistavat laadukkaan tutkimuksen. Sillä on mm. pitkät perinteet tieteellisessä huippuosaamisessa, vahva julkisten ja yksityisten tutkimuskeskusten verkko, hyvin monentyyppisiä kouluja ja akateemisia traditioita sekä eturivin asema maailmassa monilla eri aloilla.

Euroopalla on kuitenkin neljä merkittävää heikkoutta. Ensinnäkin vain riittämätön osuus Euroopan bruttokansantuotteesta (BKT) sijoitetaan takaisin tutkimukseen ja kehittämiseen. Vuonna 1999 [1] Euroopan unioni sijoitti TTK-toimintaan 1,92 % BKT:stään, kun sama luku oli Yhdysvalloissa 2,64 % ja Japanissa 3,04 %. Toiseksi Euroopan teollinen ja taloudellinen suorituskyky ei ilmennä Euroopan tieteellisen toiminnan laajuutta eikä tuloksia, kuten komission syyskuussa 2001 julkaisemasta Euroopan innovaatioiden tulostaulusta [2] käy ilmi. Kolmanneksi tutkimuspolitiikka ja -toiminta on usein kansallisesti lokeroitunutta: 80 % toiminnasta tapahtuu suhteellisen suljetuissa kansallisissa järjestelmissä. Neljäntenä heikkoutena on, että eurooppalaiset yliopistot ja tutkimuskeskukset eivät kykene houkuttelemaan tutkijoita yhtä hyvin kuin amerikkalaiset.

[1] Eurostat ja OECD.

[2] SEC(2001) 1414.

1.1.2. Visio

Puuttuakseen tilanteeseen komissio käynnisti 18. tammikuuta 2000 antamallaan tiedonannolla [3] hankkeen, jonka päämääränä on eurooppalaisen tutkimusalueen (ERA) luominen. ERA tarjoaa puitteet, joissa voidaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja Euroopan tasolla saatavaa lisäarvoa tavoitellen parantaa Euroopan tutkimus- ja innovaatiopolitiikan koordinointia, johdonmukaistaa tutkimusohjelmien toteuttamista alueellisella, kansallisella ja Euroopan tasolla, tehostaa tutkimusinfrastruktuurien käyttöä, lisätä eurooppalaisten tutkijoiden liikkuvuutta sekä ottaa paremmin huomioon tieteen ja yhteiskunnan suhteisiin liittyvät kysymykset. ERA:n tulee luoda todellinen avoin alue tutkimukselle, joka takaa tutkijoiden vapaan liikkuvuuden ja jonka ansiosta tutkimustuloksia voidaan hyödyntää aiempaa paremmin unionin tasolla.

[3] KOM(2000) 6 lopullinen, 18.1.2000.

ERAn tavoitteet jakautuvat seuraaviin seitsemään ensisijaiseen toiminta-aihepiiriin:

- Käytetään kaikkia materiaalisia voimavaroja ja infrastruktuureja optimaalisesti Euroopan tasolla kartoittamalla ja verkottamalla eurooppalaista tieteellistä huippuosaamista, kehittämällä euroopanlaajuinen lähestymistapa tutkimusinfrastruktuurien käyttöön, kehittämällä sähköisen viestinnän verkkoja ja käyttämällä niitä paremmin eurooppalaisten tutkijoiden hyväksi.

- Käytetään julkisen sektorin välineitä ja voimavaroja johdonmukaisemmin avaamalla ja koordinoimalla paremmin kansallisia ja Euroopan tason tutkimusohjelmia sekä lujittamalla eurooppalaisten tiede- ja teknologia-alan yhteistyöjärjestöjen välisiä suhteita.

- Lisätään yksityisiä investointeja hyödyntämällä koordinoidummin tutkimuksen välillisiä tukivälineitä, suojaamalla teollis- ja tekijänoikeudet paremmin erityisesti yhteisön patenttijärjestelmän avulla ja tutkimalla uusia väyliä edistää yritysten perustamista ja riskipääomasijoituksia.

- Luodaan yhteinen tieteen ja tekniikan referenssijärjestelmä, jonka avulla politiikkaa voidaan toteuttaa siten, että tutkimustoimissa voidaan ottaa paremmin huomioon kansalaisten tarpeet ja päätöksentekijöiden odotukset.

- Synnytetään lisää tutkijavoimavaroja, joiden liikkuvuus on aiempaa suurempi. Tähän päästään kannustamalla kansainvälistä sekä korkeakoulu- ja yritysmaailman välistä liikkuvuutta eurooppalaisten tutkijoiden uran kaikissa vaiheissa, vahvistamalla naisten asemaa tutkimuksessa ja lisäämällä nuorten kiinnostusta tutkimukseen ja tutkijanuriin.

- Euroopasta tehdään dynaamisempi ja avoimempi alue, joka houkuttelee tutkijoita ja investointeja. Tähän pyritään vahvistamalla alueiden asemaa eurooppalaisessa tutkimustoiminnassa, integroimalla Länsi- ja Itä-Euroopan tieteelliset yhteisöt ja luomalla Euroopalle edellytykset vetää puoleensa tutkijoita muualta maailmasta.

- Luodaan yhteisten arvojen alue etsimällä yhteisiä tai samansuuntaisia ratkaisuja tieteen ja yhteiskunnan suhteita koskeviin kysymyksiin, joilla on nykyisin usein yleiseurooppalaisia ulottuvuuksia, ja johdonmukaistamalla niitä kansallisia toimintatapoja ja menetelmiä, joilla näihin kysymyksiin voidaan puuttua.

1.1.3. Kannanottoja haettu hyvin laajalti

Lähtökohtana on, että ERA syntyy kaikkien sidosryhmien kanssa käytävien keskustelujen tuloksena. Tästä syystä 18. tammikuuta 2000 annetussa tiedonannossa ei pelkästään määritelty todellisen eurooppalaisen tutkimusalueen täytäntöönpanon laajat suuntaviivat, vaan sillä käynnistettiin myös perinpohjainen keskustelu TTK-toiminnan tulevaisuudesta Euroopassa.

Keskustelun pohjaksi tiedonantoa levitettiin hyvin laajasti unionissa ja Europa-palvelimen verkkosivuilla. Komissio konsultoi yli 2000 tutkimustahoa ja 700 yritystä. Viranomaisten sekä tieteellistä yhteisöä ja yritysmaailmaan edustavien organisaatioiden lisäksi yksittäiset tutkijat ja asiasta kiinnostuneet kansalaiset ovat voineet osallistua keskusteluun erityisellä sähköisellä foorumilla.

Lisäksi komissio järjesti 3. toukokuuta 2000 Brysselissä ERAa käsitelleen seminaarin, jossa oli korkean tason osanottajia edustamassa EU:n, Euroopan talousalueen ja ehdokasmaiden tieteellistä yhteisöä ja yritysmaailmaa. Työn tuloksena voitiin laatia luettelo ensisijaisista toimista.

ERAsta käytävä keskustelun ansiosta komissio on voinut täydentää analyysiään ja yksilöidä jo etukäteen joitain erityisen sensitiivisiä kysymyksiä.

1.1.4. Poliittinen tuki

Lissabonissa 23.-24. maaliskuuta 2000 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiehet päättivät asettaa TTK- ja innovaatiopolitiikan avainasemaan strategiassa, jonka tavoitteena on, että unionista tulee seuraavan vuosikymmenen aikana "maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta".

Valtioiden ja hallitusten päämiehet lisäsivät, että "kansallisella ja unionin tasolla toteutettava tutkimustoiminta on integroitava ja koordinoitava paremmin, jotta se olisi mahdollisimman tehokasta ja innovatiivista ja jotta varmistettaisiin se, että Eurooppa tarjoaa houkuttelevia mahdollisuuksia parhaille kyvyilleen". He nimesivät tällöin ERAn olennaiseksi keinoksi kohentaa Euroopan kilpailukykyä uuden "avoimen koordinointimenetelmän" hengessä.

Euroopan parlamentin 18. toukokuuta 2000 antamassa päätöslauselmassa, neuvoston 15. kesäkuuta 2000 Luxemburgissa tekemissä päätelmissä sekä 19.-20. kesäkuuta Santa Maria da Feirassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston ja 16. marraskuuta 2000 Nizzassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä vahvistettiin unionin päätöksentekijöiden voimakas tuki ERAlle.

1.2. Työ etenee jatkuvasti

ERAn toteuttaminen on lähtenyt käyntiin vuoden 2000 aikana. Valmistelutyöt käynnistettiin useimmissa ensisijaisissa toiminta-aihepiireissä, ja ne jatkuvat edelleen. Käynnissä olevien töiden päämääränä on mm. koordinoida kansallisia ja Euroopan tason tutkimuspolitiikkoja, luoda tutkimusinfrastruktuureja koskeva yleiseurooppalainen politiikka, arvioida tutkijoiden liikkuvuustilanne Euroopassa ja määritellä strategioita ERAn kansainvälisen ja alueellisen ulottuvuuden kehittämiseksi.

1.2.1. Kansallisten ja Euroopan tason politiikkojen koordinointi

Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisen olennainen edellytys on, että kansallisella, alueellisella ja Euroopan tasolla toteutettavia tutkimustoimia ja -politiikkoja johdonmukaistetaan ja koordinoidaan aiempaa paremmin. Tähän ensisijaiseen aihepiiriin liittyvät toimet käsittivät vuoden 2000 aikana seuraavat valmistelutyöt:

- Kansallisia toimia koskevan tietokannan luominen. Komission ensimmäisiä toimia vuonna 2000 oli keskustella jäsenvaltioiden kanssa erityisen alustavan tietokannan luomisesta ja luoda sen pohjalta tietä myöhemmille konkreettisille toimille, joilla voidaan verkottaa kansallisella ja alueellisella tasolla toteutettavia tutkimustoimia, avata kansallisia ohjelmia vastavuoroisesti sekä helpottaa yhteistyötä eurooppalaisten yhteistyöelinten ja -järjestelmien välillä ja niiden kanssa. Tietokantaan koottiin yksityiskohtaisia tietoja tutkimuspolitiikoista ja -ohjelmista Euroopassa ja niiden perusteella mm. selvitettiin nykytilanne kansallisten tutkimusohjelmien vastavuoroisessa avaamisessa.

- Kansallisten tutkimus- ja innovaatiopolitiikkojen esikuva-analyysi (benchmarking). Lissabonin Eurooppa-neuvosto pyysi jäsenvaltioita ja komissiota kehittämään uutta "avointa koordinointimenetelmää" noudattaen järjestelmän, jonka avulla kansallisten tutkimuspolitiikkojen tehokkuutta voidaan arvioida, sekä sarjan kvantitatiivisia indikaattoreja. Komissio toteutti tämän yhdessä korkean tason työryhmän kanssa, joka perustettiin komissaari Busquinin aloitteesta erityisesti tätä tarkoitusta varten (ks. kohta 3.4). Työn tulokset esiteltiin neuvostolle 15. Kesäkuuta ja 16. marraskuuta 2000. Vertailuarvointia varten on valittu neljä aihetta: 1) tutkijavoimavarat, 2) tutkimukseen ja kehittämiseen tehtävät julkiset ja yksityiset investoinnit, 3) tieteen ja teknologian tuottavuus ja 4) tutkimuksen vaikutus taloudelliseen kilpailukykyyn ja työllisyyteen. Näitä aiheita tarkastellaan komission valmisteluasiakirjassa [4], jossa esitellään myös 20 indikaattoria sekä metodologia, jota aiotaan käyttää tutkimuspolitiikkojen tehokkuuden vertailuun. Tietojen analysointi on annettu neljän asiantuntijaryhmän tehtäväksi. Kahdestakymmenestä valitusta indikaattorista viisitoista on jo pääpiirteissään käytettävissä, ja loput viisi on vielä kehitettävä yhteistyössä Eurostatin kanssa. Tämä ensimmäinen indikaattorisarja on koottu ja se julkistettiin heinäkuussa 2001 [5]. Lisäksi komissio esitti tiedonannossaan Innovaatiot osaamiselle rakentuvassa taloudessa [6] alustavan version Euroopan innovaatioiden tulostaulusta. Syyskuussa 2001 julkaistiin tulostaulun ensimmäinen varsinainen versio, joka käsittää seitsemäntoista indikaattoria [7]. Siinä analysoidaan kunkin yksittäisen jäsenvaltion ja koko unionin yhteisen innovaatiokapasiteetin vahvuuksia ja heikkouksia.

[4] SEC(2001) 1002, 20.6.2001

[5] Key figures 2001: http://europa.eu.int/comm/research/area/benchmarking2001.pdf

[6] KOM(2000) 567 lopullinen, 20.9.2000.

[7] SEC(2001) 1414.

- Euroopan tieteellisen huippuosaamisen kartoitus. Lissabonin Eurooppa-neuvoston pyynnöstä ja neuvoston 15. kesäkuuta 2000 pitämän istunnon johdosta komissio ja jäsenvaltiot määrittelivät yhdessä metodologian tieteellisen huippuosaamisen kartoittamiseksi Euroopassa. Tätä metodologiaa, joka perustuu kvantitatiivisiin indikaattoreihin ja vertaisarviointiin, sovelletaan ensi vaiheessa kolmeen, hyvin erilaiseen, ensisijaiseen alaan, joina ovat nanoteknologia, biotieteet ja taloustieteet.

1.2.2. Tutkimusinfrastruktuurit

Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä pyydetään jäsenvaltioita ja komissiota integroimaan ja koordinoimaan tutkimusinfrastruktuureille annettavaa kansallista ja Euroopan tason tukea paremmin ja tekemään se mahdollisimman tehokkaaksi ja innovatiiviseksi, varmistaen että eurooppalainen tutkimus ja erityisesti eurooppalaisten tutkimusinfrastruktuurien käyttö tulee houkuttevammaksi Euroopan parhaille tutkijoille. Lisäksi neuvosto peräänkuulutti 15. kesäkuuta ja 14. joulukuuta 2000 pitämissään istunnoissa uutta yleiseurooppalaista lähestymistapaa tutkimusinfrastruktuureihin, mikä käsittäisi mm. eurooppalaisen sähköisen viestinnän verkon luomisen.

Tässä yhteydessä komissio järjesti 18.-20. syyskuuta 2000 Strasbourgissa Ranskan tiedeministeriön ja Euroopan tiedesäätiön kanssa tutkimusinfrastruktuureja käsitelleen konferenssin, jonka tavoitteena oli etsiä uusia keinoja edistää infrastruktuurien johdonmukaista kehittämistä Euroopan tasolla. Konferenssissa voitiin vaihtaa mielipiteitä Euroopan tiedeyhteisön, eri taloussektoreiden ja kansallisesta tiedepolitiikasta vastaavien tahojen välillä tutkimusinfrastruktuurien merkityksestä tieteelle ja innovaatioille, niiden verkottamisen hyödyistä, niiden toimintamalleista ja käyttömahdollisuuksista sekä niiden tämänhetkisistä vahvuuksista ja heikkouksista Euroopassa. Tiedemaailman ja instituutioiden edustajien välillä oli laaja yksimielisyys siitä, että Euroopassa tällä osa-alueella harjoitettavaa politiikkaa on koordinoitava paremmin.

Helmikuussa 2001 julkaisemassaan valmisteluasiakirjassa Eurooppalaisen tutkimusalueen perusrakenteet [8] komissio teki yhteenvedon keskustelun osatekijöistä ja ehdotti yleisiä suuntaviivoja tutkimusinfrastruktuureita koskevalle eurooppalaiselle politiikalle. Näiden suuntaviivojen mukaan mm. päätökset jo olemassa olevien infrastruktuurien käytön optimoimiseksi ja uusien keskeisten infrastruktuurien kehittämiseksi perustuisivat Euroopan tason päätöksentekomekanismiin ja nojautuisivat riippumattomaan tieteelliseen neuvontaan.

[8] SEC(2001) 356, 27.2.2001

1.2.3. Tutkijavoimavarat ja liikkuvuus

Lissabonin Eurooppa-neuvosto pyysi neuvostoa ja komissiota ryhtymään - tarvittaessa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa - tarvittaviin toimiin, joiden avulla voidaan vuoteen 2002 mennessä poistaa tutkijoiden liikkuvuuden esteet Euroopassa ja houkutella korkeatasoisia tutkijoita pysyvästi Eurooppaan. Tämä tavoite, jonka neuvosto vahvisti päätöslauselmassaan 15. kesäkuuta 2000, oli ponnin komissaari Busquinin päätökselle perustaa tutkijoiden liikkuvuutta käsittelevä korkean tason työryhmä (ks. kohta 3.4).

Työryhmän työn pohjalta ja Tukholmassa 23.-24. maaliskuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston pyynnöstä komissio antoi 20. kesäkuuta 2001 tiedonannon Eurooppalaisen tutkimusalueen liikkuvuusstrategia [9]. Tiedonannossa esitellään sarja toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on yhtäältä edistää sellaisen eurooppalaisen ympäristön kehitystä, joka houkuttelee eurooppalaisia ja ulkomaisia tutkijoita sekä suosii kansainvälistä ja korkeakoulu- ja yritysmaailman välistä liikkuvuutta eurooppalaisten tutkijoiden uran kaikissa vaiheissa, ja toisaalta tarkastella rahoitustoimenpiteitä, joita tarvitaan "liikkuvien" tutkijoiden kriittisen massan saavuttamiseksi eurooppalaisella tutkimusalueella.

[9] KOM(2000) 331, 20.6.2001.

1.2.4. Tieteen ja yhteiskunnan suhteet

Komissio on käynnistänyt kvalitatiivisen analyysin kysymyksistä, jotka liittyvät suuren yleisön tietämykseen ja mielteisiin tieteestä.

Komissio julkaisi marraskuussa 2000 valmisteluasiakirjan Tiede, yhteiskunta ja kansalaiset [10] pohjustaakseen Euroopan tasolla käytävää keskustelua kysymyksistä, jotka liittyvät tieteen ja yhteiskunnan suhteisiin eurooppalaisella tutkimusalueella. Nämä kysymykset koskettelevat mm. seuraavia aiheita: tutkimuspolitiikan jäsentäminen yhteiskunnan tavoitteiden mukaan, riskien hallinta ja ennalta varautumisen periaate, tieteen ja tutkimuksen etiikka, tutkijoiden ja kansalaisten välinen vuoropuhelu, suuren yleisön käsitys tieteestä sekä naisten asema tieteessä ja tutkimuksessa.

[10] SEC(2001) 1973, 14.11.2000

Lisäksi komission Yhteinen tutkimuskeskus (YTK) on tieteen ja tekniikan yhteisen referenssijärjestelmän luomista silmällä pitäen perustanut työryhmän, jossa kokoontuvat suurten kansallisten tutkimuslaboratorioiden johtajat. Työryhmän tehtävänä on pohtia yksityiskohtaisesti tällaisen järjestelmän operatiivisten tehtävien määrittelyä. Komission sisäinen työryhmä on samaan aikaan verrannut eri malleja, joiden avulla poliittisten päätöksentekijöiden tarpeet voidaan ottaa huomioon julkisen politiikan täytäntöönpanon eri vaiheissa.

1.2.5. Yksityisten investointien lisääminen

Komissio antoi heinäkuussa 2000 ehdotuksen asetukseksi, jolla on määrä luoda yhteisön patenttijärjestelmä. Yhteisöpatentti tarjoaisi teollis- ja tekijänoikeuksien suojan koko unionissa, ja sen ehdot olisivat kustannuksissa, oikeusvarmuudessa ja menettelyissä suosiollisemmat kuin nykyisen eurooppalaisen patenttijärjestelmän. Käynnistyneen keskustelun ansiosta on voitu edetä useissä kysymyksissä, mutta edelleen ovat auki kysymykset, jotka liittyvät riitojen ratkaisussa käytettävään lainkäyttöelimeen ja tarvittavan infrastruktuurin luomiseen.

1.2.6. EURABin perustaminen

Komissaari Busquin perusti toukokuussa 2000 työryhmän laatimaan mandaattia korkean tason neuvoa-antavalle elimelle, joka antaa riippumattomia neuvoja tieteestä, teknologiasta ja innovaatioista Euroopassa.

Työryhmä, jonka puheenjohtajana oli prof. Helga Nowotny ja jäseninä 43 eurooppalaista asiantuntijaa yritys- ja korkeakoulumaailmasta, esitti raporttinsa helmikuussa 2001. Työryhmän suositukset muodostivat perustan komission 27. kesäkuuta 2001 tekemälle päätökselle perustaa tutkimusalan eurooppalainen neuvoa-antava komitea (EURAB), jonka tehtävänä on neuvoa komissiota yhteisön tutkimus- ja innovaatiopolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä (erityisesti ERAn toteuttamisessa ja puiteohjelman täytäntöönpanossa) sekä sellaisissa tieteen ja teknologian kysymyksissä, joilla voi olla vaikutusta yhteisön muihin politiikkoihin.

1.2.7. ERAn kansainvälinen ja alueellinen ulottuvuus

Tiede- ja teknologia-alan kansainvälisen yhteistyön osa-alueella komissio antoi 25. kesäkuuta 2001 tiedonannon Eurooppalaisen tutkimusalueen kansainvälinen ulottuvuus [11]. Tiedonannossa ehdotetun strategian päämääränä on yhtäältä parantaa kansallisten ja yhteisön tason yhteistyötoimien johdonmukaisuutta ja koordinointia ja toisaalta keskittää unionin toimet vain joihinkin aloihin, aihepiireihin ja EU:n ulkopuolisiin kumppaneihin. Jäsenvaltioiden ja yhteisön on määrä toteuttaa strategia yhdessä, ja toteuttamisessa on otettava huomioon unionin tiede- ja teknologiapolitiikan ja ulkopolitiikan tavoitteet.

[11] KOM(2000) 346, 25.6.2001.

Lokakuun 3. päivänä 2001 antamassaan tiedonannossa Eurooppalaisen tutkimusalueen alueellinen ulottuvuus [12] komissio tarkastelee alueiden roolia Euroopan tutkimus- ja innovaatiotoiminnassa ja esittää kolmijakoisen lähestymistavan eurooppalaisen tutkimusalueen alueellisen ulottuvuuden vahvistamiseksi. Molempia jo olemassa olevia välineitä eli innovaatiotoimintasuunnitelmaa 2002-2006, jonka tarkoituksena on edistää innovaatioita täydentämällä Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) rakennetukea, ja puiteohjelmaa 2002-2006 täydennetään erityistoimilla, joilla pyritään parantamaan alueiden tiede- ja teknologiapohjaa.

[12] KOM(2001) 549, 3.10.2001.

1.3. Puiteohjelman 2002-2006 valmistelu

Komissio antoi komissaari Busquinin aloitteesta 4. lokakuuta 2000 tiedonannon Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen: EU:n tutkimustoimien suuntaviivat (2002-2006) [13]. Tiedonannossa vahvistetaan periaatteet, jotka ohjaavat tulevan puiteohjelman suunnittelua ja toteuttamista. Siinä täsmennetään erityisesti päämäärät, joihin on pyrittävä, ulottuvuudet, jotka on otettava huomioon, ja välineet, joita tulisi soveltaa, jotta puiteohjelma tukisi kaikilta osin eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista. Lisäksi siinä ehdotetaan rajattua määrää ensisijaisia tutkimusaiheita joihin yhteis*on rahoitus voisi keskittyä

[13] KOM(2000) 612, 4.10.2000.

Neuvosto ja parlamentti ovat yleisesti hyväksyneet nämä suuntaviivat. Neuvoston marraskuussa 2000 antamassa päätöslauselmassa tähdennetään erityisesti puiteohjelman strategista merkitystä ERAn toteuttamisessa, uuden "kansallisten politiikkojen avoimen koordinointimenetelmän" tärkeyttä ja valikoivaa lähestymistapaa painopisteiden määrittelyssä. Euroopan parlamentin helmikuussa 2001 antamassa mietinnössä hyväksytään toimien keskittäminen rajattuun määrään ensisijaisia aihealueita sekä puiteohjelman uusien toteutusvälineiden käyttöönotto. Mietinnössä esitetään kuitenkin tiettyjä varauksia ehdotukseen EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan soveltamisesta.

1.3.1. Jäsentävä lähestymistapa

Komissio antoi 21. helmikuuta 2001 ehdotuksen Euroopan yhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön uudeksi tutkimuspuiteohjelmaksi kaudelle 2002-2006 [14]. Ehdotuksen tavoitteena on tukea eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista vahvistamalla unionin tiede- ja teknologiapohjaa ja edistämällä sen yritysten kilpailukykyä.

[14] KOM(2000) 94, 21.2.2001.

Puiteohjelman suunnittelun pääperiaatteina oli keskittää voimavarat rajattuun määrään ensisijaisia aihealueita, määritellä uudet toteutusvälineet, joilla voidaan paremmin jäsentää yhteisön tason ja kansallisia TTK-toimia, sekä keventää hallintoa yksinkertaistamalla hallinnollisia menettelyjä.

Komission ehdotukset erityisohjelmiksi [15], joilla puiteohjelma 2002-2006 toteutetaan, annettiin 30. toukokuuta 2001, jotta toimielimissä käynnistyt keskustelu saisi mahdollisimman pian lisää pohjustusta.

[15] KOM(2000) 279, 30.5.2001.

1.3.2. Kolme suurta toimikokonaisuutta ja seitsemän tieteellistä ja teknologista painopistettä

Komissio ehdottama uusi puiteohjelma koostuu kolmesta toimikokonaisuudesta.

ERAsta käydyn keskustelun ja lokakuussa 2000 [16] ehdotettujen suuntaviivojen pohjalta, ensimmäisen toimikokonaisuuden tavoitteena on eurooppalaisen tutkimuksen integrointi seitsemällä aihealueella. Aihealueet edellyttävät, että toimia on keskitettävä kriittisen massan ja sitä kautta todellisten vaikutusten aikaansaamiseksi. Kaikki aihealueet liittyvät unionille taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti merkittäviin pyrkimyksiin, joissa yhteisön toiminta voi tuoda tuntuvaa lisäarvoa Euroopan tasolla. Aihealueet ovat 1) genomitutkimus ja terveysalan bioteknologia, 2) tietoyhteiskunnan teknologia, 3) nanoteknologia, älykkäät materiaalit ja uudet tuotantomenetelmät, 4) ilmailu ja avaruus, 5) elintarvikkeiden turvallisuus ja terveysriskit, 6) kestävä kehitys ja globaalimuutos ja 7) kansalaiset ja hallinto eurooppalaisessa osaamisyhteiskunnassa.

[16] Komissio järjesti YTK:n Tekniikan tulevaisuudentutkimuskeskuksen (IPTS) johdolla lisäkonsultoinnin kansallisten tulevaisuudentutkimuksen laitosten verkon puitteissa.

Kahdeksantena painopistealueena on unionin tieteellisten ja teknologisten tarpeiden ennakoiminen. Tällä tavoin suunnitteluun lisätään tiettyä joustavuutta, jotta voitaisiin yhtäältä määritellä ja toteuttaa hankkeita yhteisön politiikan tukemiseksi ja toisaalta tarkastella sellaisia usein monitieteisiä huipputieteen- ja teknologian osa-alueita, joilla voi olla ratkaiseva merkitys Euroopan asemalle tieteen eturintamassa ja uusilla esiin nousevilla markkinoilla. Näihin toimiin kuuluu myös erityisiä pk-yrityksille suunnattuja kollektiivisia tutkimustoimia ja tutkimusyhteistyötoimia sekä erityisiä kansainvälisiä yhteistyötoimia, joiden tarkoituksena on edistää yhteistyötä Välimeren alueen kolmansien maiden, Venäjän, IVY-maiden ja kehitysmaiden kanssa.

Toisen toimikokonaisuuden tavoitteena on eurooppalaisen tutkimusalueen jäsentäminen sarjalla toimia, jotka liittyvät tutkijavoimavaroihin ja tutkijoiden liikkuvuuteen, tutkimusinfrastruktuureihin, tutkimukseen ja innovaatioihin sekä tieteen ja yhteiskunnan suhteisiin.

Kolmannessa toimikokonaisuudessa uuden puiteohjelman tavoitteena on eurooppalaisen tutkimusalueen perustan lujittaminen yleisluonteisilla toimilla, joilla pyritään vahvistamaan tutkimus- ja innovaatiotoimien koordinointia ja tukemaan tutkimus- ja innovaatiopolitiikan johdonmukaista kehitystä Euroopassa.

Ydinenergia-alalla suunniteltujen tutkimus- ja koulutustoimien tavoitteina ovat JET-laitteistojen käytön jatkaminen, jätteen käsittely ja varastointi, ydinturvallisuusalan toimet sekä hallitun lämpöydinfuusion tulevan demonstrointilaitteiston ("next step") rakentamiseen osallistumista valmistelevat toimet.

Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) tehtävänä on tarjota tieteellistä tukea yhteisön politiikalle eri aloilla, joista mainittakoon ympäristö ja kestävä kehitys, kansalaisten turvallisuus sekä tekniikan tulevaisuudentutkimus. Lisäksi YTK:n tehtävänä on suorina TTK-toimina kehittää tieteen ja tekniikan referenssijärjestelmiä osana ERAn toteuttamista. Ydinenergia-alalla YTK:n tutkimus- ja koulutustoiminta liittyy ensisijaisesti jätehuoltoon, ydinmateriaalivalvontaan, reaktorien turvallisuuteen, ionisoivan säteilyn metrologiaan sekä ydinalan tutkimuksen lääketieteellisiin sovelluksiin.

1.3.3. Kolme uutta toteuttamisvälinettä

Uudelle puiteohjelmalle on ominaista kolmen uuden toteuttamisvälineen käyttöönotto. Toteutusvälineiden avulla voidaan keskittää tutkijavoimavarat ja rahoitus siten, että voidaan saavuttaa kriittinen massa, jota ensisijaisilla aihealueilla toteutettavat toimet edellyttävät. Näinä uusina toteutusvälineinä ovat huippuosaamisen verkostot, integroidut hankkeet ja yhteisön osallistuminen EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisesti usean jäsenvaltion yhdessä käynnistämiin tutkimus- ja kehittämisohjelmiin.

Huippuosaaminen verkostojen tavoitteena on vahvistaa eurooppalaisen tutkimuksen huippuosaamista ja vaikutusta integroimalla pysyvästi tutkimuskapasiteettia tietyillä aloilla. Ne ovat pitkän aikavälin hankkeita eikä niiden tuloksia ole määritelty tarkkaan ennalta.

Integroitujen hankkeiden tavoitteena on resurssien keskittäminen ongelmiin, jotka katsotaan tärkeiksi koko Euroopalle. Huippuosaamisen verkostoista poiketen integroiduilla hankkeilla pyritään konkreettisiin ja selkeästi määriteltyihin tuloksiin, jotka voivat johtaa lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä uusiin tuotteisiin, prosesseihin tai palveluihin.

Huippuosaamisen verkostot ja integroidut hankkeet toteutetaan yksinkertaistetuin hallinnollisin menettelyin, ja niitä voidaan hallinnoida hyvin itsenäisesti, minkä ansiosta niihin voidaan tarpeen tullen mm. ottaa mukaan uusia kumppaneita.

Yhteisön osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden yhdessä käynnistämiin ohjelmiin määrätään EY:n perustamissopimuksen 169 artiklassa. Artiklaa ei ole toistaiseksi koskaan sovellettu puiteohjelmissa, mutta sillä pitäisi voida edistää kansallisten tutkimustoimien jäsentämistä yhteisön edun mukaisesti aloilla, joilla jotkin jäsenvaltiot, joita asia välittömimmin koskee, ovat valmiita yhdistämään toimintansa. Komissio on 30. toukokuuta 2001 antamassaan tiedonnannossa [17] tehnyt esityksen ehdoiksi, joiden mukaisesti 169 artiklaa sovelletaan osana yleisiä toimia, joilla pyritään parantamaan kansallisten ja yhteisön tason tutkimusohjelmien keskinäistä täydentävyyttä.

[17] KOM(2000) 282 lopullinen, 30.5.2001.

Lisäksi uusi puiteohjelma tarjoaa mahdollisuuden käyttää yhteisön rahoitusta yhdessä muiden rahoituslähteiden kanssa (esim. rakennerahastot ja ehdokasmaiden osalta Phare-ohjelma) tai yhdessä Euroopan investointipankin (EIP [18]) ja Euroopan investointirahaston (EIR [19]) rahoituksen kanssa. Komission ja EIP:n 7. kesäkuuta 2001 allekirjoittamalla yhteisellä aiesopimuksella [20] luodaan perusta puiteohjelman ja EIP:n Innovaatio 2000 -ohjelman [21] väliselle yhteistyölle, jossa pyritään mm. edistämään tutkimushankkeita, tukemaan tutkimusinfrastruktuureja ja tarjoamaan riskipääomaa huipputeknologiayrityksille ja hautomoille.

[18] http://www.eib.org

[19] http://www.eif.org

[20] KOM(2001) 1550; http://europa.eu.int/comm/research/press/2001/memorandum-eib-fr.pdt

[21] http://www.eib.org/pub/news/i2i/overview.htm

2. Puiteohjelman toteuttaminen ja vaikutukset vuonna 2000

Vuoden 2000 aikana suuri määrä neljännen puiteohjelman hankkeita päättyi tai oli päättymässä. Näin ollen toiminta liittyi olennaisesti viidennen puiteohjelman toteuttamiseen.

2.1. Viidennen puiteohjelman toteuttaminen

Vuonna 2000 allekirjoitettiin noin 4 800 sopimusta, joiden perusteella myönnettävä yhteisön rahoitus on lähes 3,9 miljardia euroa. Rahoitusta myönnettiin yli 23 000 osallistujalle. Näitä sopimuksia koskevien tietojen tilastoanalyysistä ilmenee yleisesti, että viides puiteohjelma on vuonna 2000 saavuttanut täyden kypsyysasteensa. Toimintatyyppi- ja ohjelmakohtaiset osallistujamäärät ja rahoitus vastaavat ennakoitua, ja yhteistyösuhteiden määrä on ollut voimakkaassa kasvussa.

Analyysistä käy yksityiskohtaisemmin ilmi seuraavaa:

- Yhteisrahoitteiset toimet ja erityisesti tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen toimet ovat edelleen tärkein keino edistää tieteellistä yhteistyötä ja tietämyksen tuottamista yhteisön tasolla. Näiden toimien osuus on noin 80 % sidotusta talousarviosta ja lähes 70 % koko puiteohjelman osallistujista vuonna 2000. Yhteisrahoitteisissa toimissa tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen hankkeiden osuus on 94 % rahoituksesta ja 90 % osallistujista. Jäljellä oleva osa jakautuu demonstrointihankkeiden, yhdistelmähankkeiden, tutkimusinfrastruktuurien tukihankkeiden ja pk-yrityksille suunnattujen erityistoimien kesken.

- Vuonna 2000 yhteisön keskimääräinen rahoitusosuus sopimusta kohti (yhteisrahoitteiset toimet) oli noin 1,29 milj. euroa. Määrä on hieman supistunut vuoden 1999 vastaavasta määrästä (1,48 milj. euroa) samalla, kun keskimääräinen osallistujamäärä toimea kohti on noussut 5,4:sta (v. 1999) lähes 6,5:een (v. 2000). Keskimääräinen rahoitusosuus osallistujaa kohti on hieman pienentynyt.

- Valittujen ehdotusten osuus oli 28 %, eli osuus on kasvanut tuntuvasti vuoteen 1999 verrattuna (jolloin vastaava osuus oli 22 %). Tämä on kaikkien erityisohjelmien keskiarvo; valinnan läpäissäiden ehdotusten osuus vaihtelee huomattavasti ohjelmittain (Euratom-ohjelman 65 prosentista ohjelman Energia, ympäristö ja kestävä kehitys 19 prosenttiin).

- Yhteisön rahoitusosuus jakautuu jokseenkin tasapuolisesti tutkimuskeskusten, korkeakoulujen ja yritysten välillä. Sama tasapuolinen jako käy ilmi myös niiden sopimusten määrästä, jotka näiden kolmen osallistujaryhmän kanssa on allekirjoitettu osana puiteohjelmaa.

- Yksityisen ja julkisen sektorin osuudet saadusta rahoitustuesta ja sopimusten määrästä ovat verrattavissa toisiinsa. Vuonna 2000 rahoitus jakautui lähes tasan yksityisen sektorin elimille (1 741 miljoonaa euroa eli 45 % kokonaisrahoituksesta) ja julkisyhteisöille (1 998 miljoonaa euroa eli 51 prosenttia kokonaisrahoituksesta). Sama pätee osallistujamääriin julkisella sektorilla (12 268 eli 53 % kokonaismäärästä) ja yksityisellä sektorilla (9 450 eli 41 % kokonaismäärästä). Loput rahoituksesta jakautuu kansainvälisten organisaatioiden, yksittäisten tutkijoiden ja Yhteisen tutkimuskeskuksen kesken.

- Puiteohjelmaan osallistutaan edelleen selvästi eniten unionin jäsenvaltioista, mutta ehdokasmaiden osuus on kasvussa. 87 % puiteohjelman osallistujista tulee unionista. Assosioituneiden maiden yhteenlaskettu osuus on 10 % osallistujien kokonaismäärästä. Assosioituneiden maiden sisällä ehdokasmaiden osuus on noussut 39,5 prosentista 46 prosenttiin. Näiden maiden toimintaedellytyksiä on edelleen varaa parantaa useissa asioissa, joita ovat tutkimusinfrastruktuurien saatavuus, ehdotuspyyntökulttuurin ja -käytännön kehittäminen ja näihin ehdotuspyyntöihin liittyvien tietojen levitys sekä vähittäinen integroituminen korkeakoulu- ja tutkimusmaailman verkkoihin Euroopassa puiteohjelman aihealueilla.

- Vuonna 2000 allekirjoitettujen sopimusten myötä on voitu luoda runsaasti yhteistyösuhteita. Jäsenvaltioiden tutkimusyksiköt ovat luoneet yli 60 000 yhteistyösuhdetta keskenään sekä lisäksi yli 6 000 ehdokasmaihin, yli 7 000 muihin assosioituneisiin maihin ja lähes 3 000 kolmansiin maihin. Ehdokasmaiden tutkimusyksiköt ovat samaan aikaan luoneet lähes 900 keskinäistä yhteistyösuhdetta.

- Tutkimusinfrastruktuurien käyttömahdollisuudet. Vuonna 2000 myönnettiin 84 miljoonaa euroa yhteisön rahoitustukea 126 uudelle aihepiirikohtaiselle verkolle, joissa on yhteensä 1 438 osallistujaa. Tuen tarkoituksena on, että eurooppalaiset tutkijat voivat käyttää julkisia tutkimusinfrastruktuureja yhtäläisin edellytyksin kansallisuudestaan riippumatta. Lisäksi on määrä tarjota mahdollisuuksia innovatiiviseen tutkimukseen uusin välinein ja hyödyntää Euroopan tutkimusinfrastruktuureja tehokkaammin.

- Euroopassa tapahtuvalle tutkijoiden koulutukselle ja liikkuvuudelle myönnettävä tuki on nyt tärkeässä asemassa yhteisön tutkimustoiminnassa. Vuonna 2000 käynnistettiin 167 nuorille tutkijoille tarkoitettua tutkijankoulutus verkkoa, joissa työskentelee tulevina vuosina 1 339 tutkijaryhmää yhteisissä hankkeissa. Marie Curie -apurahajärjestelmästä myönnettiin 646 henkilökohtaista apurahaa, 162 yritysten vierailuapurahaa, 67 vierailuapurahaa kehityksessä jälkeenjääneille alueille ja 213 vierailuapurahaa koulutuskeskuksille väitöskirjaa valmistelevien tutkijoiden vastaanottamiseksi. Näiden apurahojen turvin yritykset, koulutuskeskukset ja kyseiset alueet voivat alkaa rekrytoida nuoria tutkijoita. Lisäksi rahoitettavaksi valittiin 255 ehdotusta korkean tason tieteellisiksi konferensseiksi, joissa vakiintuneilla tutkijoilla ja nuorilla eurooppalaisilla tutkijoilla on mahdollisuus vaihtaa mielipiteitä. Yhteisön rahoitustuki tutkijoiden koulutukselle ja liikkuvuudelle Euroopassa oli vuonna 2000 yhteensä lähes 392 miljoonaa euroa.

2.2. Yhteisön tukeman tutkimuksen vaikutus

2.2.1. Sosioekonominen vaikutus

Puiteohjelman vaikutusta EU:n yhteiskuntaan ja talouteen analysoitiin vuonna 2000 puiteohjelmien ja erityisohjelmien viisivuotisarvioinneissa sekä Suomen ja Tanskan viranomaisten julkaisemissa tutkimuksissa, jotka koskivat neljännen puiteohjelman kansallisesti todettuja vaikutuksia.

Näiden analyysien mukaan yhteisön rahoitustuella on ollut seuraavia vaikutuksia:

- tietämyksen ja asiantuntemuksen jaon, horisontaalisten tai vertikaalisten verkkojen käyttöönoton parantaminen unionin sisällä sekä kumppanimaiden kanssa muualla Euroopassa ja maailmassa, innovatiivisten aloitteiden edistäminen ja tutkimuksen laadukkuuden kohentuminen.

- uusien tuotteiden ja tuotantoprosessien luominen, yritysten, korkeakoulujen ja tutkimuselinten välisten suhteiden tiivistäminensekä tutkimusyksiköiden kansainvälistyminen.

Vuonna 2000 käynnistettiin kolme metodologista tutkimusta, jotta voitaisiin yksilöidä, koota ja käyttää indikaattoreja tehokkaammin siten, että niiden avulla voidaan arvioida täsmällisemmin puiteohjelman vaikutusta yhteisön sääntely-ympäristöön ja yhteisön politiikan eri aloihin. Erityisesti on kyse aloista, jotka liittyvät kilpailukykyyn ja kestävään kehitykseen, työllisyyteen, terveyteen, koulutukseen, ympäristöön ja tutkimukseen. Vuonna 2001 sosioekonomisen vaikutuksen seurantaa jatketaan ja syvennetään näiden tutkimusten tulosten pohjalta.

Erityisohjelmien vaikutusta arvioivia tutkimuksia, joita komissio antaa ulkopuolisten asiantuntijoiden tehtäväksi, käynnistettiin kansainvälisen yhteistyön, muun energian kuin ydinenergian sekä kilpailukykyisen ja kestävän kasvun osa-alueilla.

2.2.2. Pk-yritysten tutkimusmahdollisuudet

Pk-yrityksille tarkoitettu keskitetty palvelupiste käsitteli vuoden 2000 aikana yli 7 000 tietopyyntöä. Se edistää ja helpottaa pk-yritysten osallistumista puiteohjelmaan, ja se toimii jäsenvaltioissa ja assosioituneissa valtioissa jo olevien tiedotus- ja tukiverkkojen kautta. Siihen kuuluvat pk-yritysten kansalliset yhteyspisteet järjestivät vuoden 2000 aikana neljä kokousta koordinoidakseen toimintaansa.

Kun kaikki puiteohjelman tutkimustoimet otetaan huomioon, lähes 4 500 pk-yritystä allekirjoitti sopimuksen vuonna 2000. Pk-yrityksistä tulee 22,5 % puiteohjelmaan kuuluvien neljän aihepiirikohtaisen ohjelman osallistujista, ja pk-yrityksille myönnetty rahoitustukiosuus oli 19 % näissä ohjelmissa myönnetystä tuesta.

Erityisesti voidaan todeta, että pk-yrityksille suunnattuja erityistoimia (esiselvitystukea ja CRAFT-tutkimusyhteistyöhankkeita) koskevien hakemusten määrä on kasvanut merkittävästi edelliseen puiteohjelmaan verrattuna: vuonna 2000 saatiin lähes 900 esiselvitystukihakemusta ja yli 600 tutkimusyhteistyöehdotusta. CRAFT-hakemusten määrä on kolminkertaistunut. Noin 40 % näistä ehdotuksista valittiin, minkä johdosta yli 2 000 pk-yritystä voi osallistua - usein ensimmäistä kertaa - kansainväliseen tutkimushankkeeseen. Lähes 80 prosentissa tapauksista kyseessä ovat pienet alle 50 työntekijän yritykset. Esiselvitystukea hakivat erityisen paljon assosioituneiden maiden pk-yritykset, joiden osuus oli 8 % tuensaajista.

Pk-yritysten tulevaa osallistumista puiteohjelmaan tuetaan vuonna 2000 allekirjoitetuilla 53 sopimuksella, jotka koskevat talous- ja teknologiatietoon liittyviä toimia. Toimien avulla pk-yritykset voivat yksilöidä talouden ja teknologian kehityssuuntauksia eri aloilla ja tämän perusteella tarvittaessa valmistella tutkimusyhteistoiminta- tai tutkimusyhteistyöhankkeita. Niihin sisältyy myös yhteistyötä pk-yritysten kanssa työskentelevien erityyppisten välikäsien (kuten tukiverkkojen, toimialajärjestöjen ja aluekehityselinten) välillä, mikä puolestaan auttaa jäsentämään pk-yritysten tukiverkkoja Euroopassa.

2.2.3. Naiset yhteisön tutkimustoiminnassa

Euroopan parlamentin helmikuussa 2000 antamassa päätöslauselmassa komissiota kehotetaan jatkamaan ja vahvistamaan aihepiiriin "Naiset ja tiede" liittyviä toimiaan, joiden tarkoituksena on kohentaa naisten asemaa tieteessä. Vuoden 2000 toimiin kuuluivat kansainvälisten kokousten järjestäminen, poliittisten foorumeiden luominen, aihepiiriin "Naiset ja tiede" liittyvän seurantajärjestelmän (gender watch system) perustaminen sekä sellaisten tutkimusten käynnistäminen, joiden tarkoituksena on arvioida sukupuolijakauman vaikutuksia erityisohjelmissa.

Konferenssissa Naiset ja tiede: muutoksen aikaansaaminen, joka järjestettiin Brysselissä 3. ja 4. huhtikuuta 2000 ja johon osallistui 450 osallistujaa, tehtiin se johtopäätös, että on tarpeen omaksua tieteellinen lähestymistapa tutkimustoiminnan alalla ilmenevien tasa-arvokysymysten käsittelemiseen.

Helsinki-ryhmä - joka koostuu kansallisista virkamiehistä ja jonka tehtävänä on seurata aihepiiriin "Naiset ja tiede" liittyvien toimien toteuttamista - loi kesäkuussa ja joulukuussa 2000 katsauksen toimiin, joihin jäsenvaltioissa ja viidenteen puiteohjelmaan assosioituneissa maissa oli ryhdytty naisten aseman kohentamiseksi tieteessä. Ryhmä mm. esitti alustavat tilastotiedot naisten mukanaolosta tieteellisessä tutkimuksessa ja teki sen johtopäätöksen, että sukupuolijakauma on otettava huomioon tutkimuspolitiikassa.

Ensimmäiset sukupuolten tasa-arvokysymyksiin liittyvät arviointitutkimukset käynnistettiin kesäkuussa 2000 tavoitteena arvioida, miten naisten ja miesten tasa-arvo on otettu huomioon yksittäisissä erityisohjelmissa. Tutkimusten tulokset esiteltiin 8. ja 9. marraskuuta 2001 pidetyssä konferenssissa "Sukupuoli ja tutkimus".

Komissio on ottanut näiden eri toimien tuloksena annetut suositukset huomioon toukokuussa 2001 julkaisemassaan valmisteluasiakirjassa [22], jossa ehdotetaan poliittisten foorumeiden vahvistamista, aihepiiriin "Naiset ja tiede" liittyvän seurantajärjestelmän monipuolistamista sekä lisätutkimusten tekemistä paremman käsityksen saamiseksi aiheeseen liittyvistä kysymyksistä.

[22] SEC(2001) 771, 15.5.2001

Vuonna 2000 naispuolisten jäsenten osuus oli 30 % ryhmissä, jotka vastasivat ohjelmien jatkuvasta ja säännöllisestä valvonnasta, 27 % neuvoa-antavissa asiantuntijaryhmissä, 21 % ohjelmakomiteoissa, 23 % erityisohjelmien hankkeiden arviointiryhmissä ja 26 % viisivuotisarviointiryhmissä. Luvut ovat lähentyneet komission asettamaa vähimmäistavoitetta, joka on 40 %. Naisten osuus puiteohjelman hankkeiden koordinoijista oli vuonna 1999 (viimeiset käytettävissä olevat tiedot) arviolta keskimäärin 18 % ja IHP- ja INCO II -ohjelmissa 25 % (arvioita vielä tarkennettava). Osallistujina olevista pk-yrityksistä hieman yli 5 % on naisten johtamia. Tämä osuus vastaa naisten johtamien teknologiayritysten keskimääräistä osuutta OECD-maissa.

2.2.4. Yhteisön tukeman tutkimuksen eettiset näkökohdat

Luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän suositus, joka koskee viidennen puiteohjelman eettisiä näkökohtia, tarjosi pohjan viitekehykselle, jota komissio on vähitellen luonut ottaakseen eettiset näkökohdat huomioon yhteisön tukemassa tutkimuksessa.

Vuoden 2000 aikana toiminta liittyi pääasiallisesti ohjelmaan "Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen". Komission yksiköt pyysivät tutkijoita ottamaan eettiset kysymykset tarkasti huomioon ehdotuksia jätettäessä. Jos hankkeeseen liittyy erityisiä eettisiä kysymyksiä, niistä tehtiin tieteellisen arvioinnin jälkeen erillinen eettinen arviointi. Tällainen arviointi tehtiin mm. tutkimuksista, joissa käytetään alkioiden tai sikiöiden kudoksia, kädellisillä tehtävistä kokeista sekä kliinisistä tutkimuksista ja genomitutkimuksista, joissa käytetään ihmisen kudoksia tai henkilötietoja. Erityiset eettiset arviointiryhmät, jotka koostuvat 8-10:stä eri alojen (sosiologia, filosofia, oikeustiede, lääketiede, biologia, psykologia jne.) edustajasta, arvioivat tällä tavalla noin sata ehdotusta ja antoivat lausuntonsa siitä, miten lopullisissa hankkeissa voidaan ottaa huomioon ihmisiin ja eläimiin sovellettavat eettiset periaatteet.

Tutkimuksen etiikkaan liittyvien kysymysten käsittelyä on tammikuusta 2001 lähtien vahvistettu ja laajennettu siten, että se koskee kaikkia ohjelmia. Eettiset näkökohdat otetaan nyt huomioon ehdotuksia pyydettäessä ja analysoidaan hankkeita arvioitaessa. Hankkeista, joihin liittyy erityisiä eettisiä kysymyksiä ohjelmissa "Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen", "Yhteisön tutkimuksen kansainvälisen aseman vahvistaminen" (INCO) ja "Tutkijavoimavarojen lisääminen ja sosioekonomisen tietopohjan laajentaminen", tehdään erillinen eettinen arviointi.

2.2.5. Vaikutus Euroopan taloudelliseen koheesioon

Innovaatio- ja pk-yritysohjelmassa on yhdessä aluepolitiikasta vastaavien komission yksiköiden kanssa voitu määritellä alueellisia strategioita innovointia, teknologiansiirtoa ja alueiden verkottamista varten.

Vuonna 2000 voitiin jälleen todeta, miten ns. koheesiomaat (Kreikka, Espanja, Irlanti ja Portugali) hyötyvät puiteohjelmasta. Näiden maiden osuus on 16,5 % jäsenvaltioiden osallistujien vuonna 2000 allekirjoittamista sopimuksista (vuonna 1999 vastaava luku oli 14,5 %). 13,3 % yhteisön rahoituksesta myönnettiin koheesiomaille. Lisäksi lähes 29 prosentissa yhteistyösuhteista, joita on luotu jäsenvaltioiden tutkimusyksiköiden välillä, oli osapuolina osallistujia koheesiomaista, mikä lisää näiden maiden käytössä olevia TTK-mahdollisuuksia.

2.3. Kansainvälinen yhteistyö

TTK-alan kansainvälistä yhteistyötä harjoitetaan viidennessä puiteohjelmassa seuraavissa kahdessa toisiaan täydentävässä toimintalinjassa:

- eri ohjelmiin sisältyvät tiede- ja teknologia-alan yhteistyön tukitoimet, joihin kuuluvat alueiden- ja kahdenvälinen vuoropuhelu sekä erityisesti tiede- ja teknologia-alan yhteistyösopimukset

- ohjelmaan "Yhteisön tutkimuksen kansainvälisen aseman vahvistaminen" (INCO) kuuluvat erityistoimet.

2.3.1. Puiteohjelmaan assosioituneiden ehdokasmaiden osallistuminen

Keski- ja Itä-Euroopan kymmenen ehdokasmaata sekä Kypros ovat assosioituneet puiteohjelmaan [23] ja maksavat BKT:aan vastaavan osuuden sen budjettiin. Neuvottelut Maltan assosioitumisesta saatettiin päätökseen vuonna 2000, ja asiaa koskeva sopimus allekirjoitettiin 20. kesäkuuta 2001.

[23] Kypros, Liettua, Puola ja Viro eivät ole assosioituneet Euratomin puiteohjelmaan.

Vuoden 2000 aikana puiteohjelmaan osallistui noin 1 000 tutkimusyksikköä assosioituneista ehdokasmaista, ja 34 tutkimusalan osaamiskeskusta perustettiin osana näiden maiden tiede- ja teknologiasektoreiden rakenneuudistusta (INCO-ohjelma).

Syyskuussa 2000 käynnistettiin sarja konferensseja, joissa tarkasteltiin mahdollisuuksia ja määriteltiin keinoja parantaa tieteellistä yhteistyötä puiteohjelmaan assosioituneiden ehdokasmaiden kanssa ja edistää niiden osallistumista eurooppalaiseen tutkimusalueeseen. Brysselissä 12. heinäkuuta 2001 pidetyssä epävirallisessa ministerikokouksessa, jonka puheenjohtajana toimi komissaari Busquin, jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden tutkimusministerien välillä voitiin vaihtaa hedelmällisesti näkemyksiä ehdokasmaiden osallistumisesta eurooppalaiseen tutkimusalueeseen ja puiteohjelmaan 2002-2006.

2.3.2. Muut puiteohjelmaan assosioituneet maat

Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen perusteella assosioituneista kolmesta maasta (Norjasta, Islannista ja Liechtensteinista) sekä Israelista tuli puiteohjelmaan n. 700 osallistujaa. Lisäksi aihepiirikohtaisiin ohjelmiin osallistuttiin yli 500 kertaa Sveitsistä (hankekohtaisesti ja kulut kattaen).

2.3.3. Kolmannet maat

Kaikista muista maista osallistujia oli noin 700.

Suhteet niihin Keski- ja Itä-Euroopan maihin, jotka eivät ole unionin jäsenehdokkaita, ovat toistaiseksi rajoittuneet Albaniaan, Bosniaan ja Hertsegovinaan sekä entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan. Tällä alueella tapahtunut kehitys on mahdollistanut sen, että vuoden lopulla 2000 voitiin ehdottaa Balkanin maita koskevaa erityistoimea ("Balkanin uudelleenintegraatio").

Entisen Neuvostoliiton maat: kumppanuus- ja yhteistyösopimusten soveltamista käsitelleissä kokouksissa on voitu keskustella perusteellisemmin tieteen ja tekniikan alan yhteistyön aihealueista. Unionin ja Venäjän välillä allekirjoitettiin 16. marraskuuta 2000 tiede- ja teknologia-alan yhteistyösopimus.

Nousevan talouden maat ja teollisuusmaat: Yhdysvaltain kansallisen tiedesäätiön (National Science Foundation) kanssa allekirjoitettiin yhteinen aiejulistus digitaalisiin kirjastoihin liittyvästä tutkimuksesta osana Yhdysvaltojen kanssa tehtyä tiede- ja teknologia-alan yhteistyösopimusta. Neuvotteluja käydään parhaillaan muista toimenpiteistä, joilla sopimusta voidaan panna täytäntöön. Brasilian kanssa alettiin neuvotella tiede- ja teknologia-alan yhteistyösopimuksesta joulukuussa 2000. Neljännessä EU-Japani-foorumissa Lissabonissa 22.-23. kesäkuuta 2000 unionin tiede- ja teknologiayhteistyötä Japanin kanssa vietiin eteenpäin erityisesti seuraavilla aloilla: biotieteet, informaatioteknologia, materiaalit, ympäristö sekä köyhyyteen liittyvien tartuntatautien (malaria, tuberkuloosi ja aids) torjuminen.

Välimeren maat: Santa Maria da Feiran Eurooppa-neuvoston päätelmien jatkotoimenpiteenä julkaistiin komission valmisteluasiakirja MEDA-ohjelman ja viidennen puiteohjelman synergiasta. Huhtikuussa 2000 pitämässään kokouksessa seurantakomitea (MoCo) päätti luoda kaksi työryhmää käsittelemään tutkijoiden liikkuvuuteen ja teknologiseen innovointiin liittyviä kysymyksiä.

Kehitysmaat: komissio osallistui maatalouden tutkimuksen uudelleenorganisointiin maailmanlaajuisella tasolla (Dresdenin maailmanfoorumi toukokuussa 2000) ja erityisemmin Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lisäksi puiteohjelma on tuottanut aloitteita aihepiireissä, jotka ovat strategisesti tärkeitä kehitysmaille. Näitä aihepiirejä ovat vesiviljelyn kehittäminen (Nizzan konferenssi vuonna 2000), aavikoitumisen torjunta ja trooppisten metsien suojelu. Vuonna 2001 käynnistettiin aloite, jonka tavoitteena on lisätä tutkimusta kolmesta köyhyyteen liittyvästä sairaudesta (malaria, tuberkuloosi ja aids).

2.3.4. Alueiden- ja kahdenvälinen vuoropuhelu ja kansainväliset sitoumukset

Komissio on alueidenvälisiä suhteitaan hoitaakseen jatkanut alueiden- ja kahdenvälistä vuoropuheluaan TTK-alalla Aasian (ASEM), Afrikan (Välimeri-kumppanuus ja Kairon huippukokouksen jatkotoimet), Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden (REALC) kanssa. Vuoropuhelu keskittyy alueiden kannalta tärkeisiin ongelmiin ja nivoutuu EU:n ulkopolitiikkaan, jonka päämääränä on vahvistaa kumppanuuksia näiden alueiden kanssa kehittymässä olevan osaamisyhteiskunnan sekä alueelliselle integraatiolle annettavan tuen puitteissa.

2.4. Puiteohjelman arviointi

Vuonna 2000 riippumattomat korkean tason asiantuntijaryhmät suorittivat yhteisön tutkimusohjelmien viisivuotisarvioinnin [24] kyseisiin ohjelmiin liittyvien päätösten mukaisesti.

[24] Euroopan unionin tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ohjelmien viisivuotisarviointi 1995-1999, riippumattomien asiantuntijoiden raportti ja komission huomautukset asiantuntijaryhmien päätelmistä ja suosituksista (EUR 19426 ja KOM(659) 19.10.2000).

Joan Majon johdolla laaditussa viisivuotisarviointiraportissa korostettiin, että puiteohjelma tulisi asettaa laajempaan eurooppalaisen tutkimusalueen yhteyteen ja laatia tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Lisäksi se pitäisi nivoa läheisesti yhteisön muuhun politiikkaan erityisesti EU:n laajentumista silmällä pitäen. Pääpaino tulisi asettaa tieteen ja teknologian huippuosaamiseen sekä toimien keskittämiseen, joustavuuteen ja tehokkuuteen mm. hyödyntämällä paremmin perustamissopimuksen tarjoamia eri mahdollisuuksia ja parantamalla hallintorakenteita ja -menettelyjä. Komissio on suhtautunut myönteisesti työryhmän suosituksiin ja ottanut ne laajalti huomioon uutta puiteohjelmaa 2002-2006 koskevissa ehdotuksissaan.

Puiteohjelman vuosittaisessa arvioinnissa korostettiin vuonna 2000, että viidennen puiteohjelman toteuttamista on parannettu mm. toimenpiteillä, joilla pyritään tukemaan ERAn kehittämistä, edistämään pk-yritysten osallistumista ja yksinkertaistamaan menettelyjä ja hakijoille annettavaa tietoa. Puiteohjelman toteuttamista on parantanut myös se, että edellisten seurantaryhmien suositukset on otettu huomioon. Arvioinnissa suositetaan kuitenkin, että puiteohjelman jäsentävää vaikutusta ja kansainvälistä ulottuvuutta vahvistetaan ERAn toteutumista tukien ja että komission hallintokulttuuria kehitetään mm. delegoimalla päätöksentekoa enemmän, antamalla riittävä koulutus tutkimuksen hallinnoinnista vastaaville ja parantamalla joidenkin ohjelmien koordinointia. Lisäksi arvioinnissa painotetaan, että hakijoille annettavaa tietoa ja pk-yrityksille suunnattavaa tukea on edelleen parannettava, menettelyille on asetettavat tavoitteet ja aikataulu ja komission sisäistä tiedotusjärjestelmää on parannettava.

2.5. Viidennen puiteohjelman väliarviointi ja mukauttaminen

Viidennen puiteohjelman väliarviointi [25], jonka komissio toteutti puiteohjelmista tehdyn päätöksen mukaisesti, johti samanlaisiin päätelmiin kuin viisivuotisarviointi ja vuoden 2000 seuranta-arviointi.

[25] KOM(2000) 612, 4.10.2000, ja SEC(2000) 1780, 23.10.2000.

Väliarvioinnin mukaan erityisohjelmien vuosittaisia työohjelmia on mukautettava siten, että ne tukevat eurooppalaisen tutkimusalueen kehittämistä. Tähän päästään keskittämällä toimia paremmin ja käynnistämällä pilottihankkeita, jotka liittyvät tulevassa puiteohjelmassa suunniteltuihin toimenpiteisiin. Esimerkkeinä voidaan mainita keskisuurten tai laajojen kohdennettujen hankkeiden edistäminen, tutkimusinfrastruktuurien tuen vahvistaminen, koordinointi kansallisten toimien kanssa (koordinoiva toiminta, asiantuntijaryhmät jne.) sekä aihepiirikohtaisten verkkojen perustaminen eri aloilla.

Näistä mukautuksista on keskusteltu rakentavasti ohjelmakomiteoissa, ja niiden pohjalta on muutettu työohjelmia ja joissain tapauksissa vähäisessä määrin myös budjetin jakautumista kulloisenkin ohjelman sisällä.

2.6. Hallinnon yksinkertaistaminen

Puiteohjelman hallinnon yksinkertaistaminen edellyttää menettelyjen jatkuvaa analyysiä ja arviointia, jotta niitä voitaisiin parantaa ja tehostaa. Komission sisällä asiaa on pohtinut erityinen työryhmä, jonka työn pohjalta komissio toteutti tai pani alulle vuonna 2000 useita toimenpiteitä yksinkertaistaakseen ja kohentaakseen viidennen puiteohjelman hallintoa. Toimenpiteitä vauhditti meneillään ollut komission yleinen hallinnonuudistus.

Hallintosääntöjä on muutettu arviointi- ja valintamenettelyjen ja sopimusneuvottelujen vauhdittamiseksi, minkä lisäksi tiettyjen komission sisäisten päätösten teko on päätetty hajauttaa toiminnan päivittäisestä hallinnoinnista vastaaville yksiköille. Yleisemmin on päätetty, että kehitetään tutkimuksen hallinnoinnista vastaavien koulutusta mm. rahoitusasioissa, kevennetään puiteohjelmaan osallistuvien pk-yritysten työtaakkaa ja ilmoitetaan niille nopeammin niiden ehdotusten arvioinnin tuloksista.

Nämä pyrkimykset kohti yksinkertaistamista, tehokkuutta ja käytännönläheisyyttä sisältyvät kaikilta osin puiteohjelmaa 2002-2006 koskevaan ehdotukseen, erityisesti uusien toteuttamisvälineiden täytäntöönpanon sekä joustavampien hallintojärjestelyjen kautta..

3. Neuvonanto

Neuvoa-antavat eri elimet, jotka avustavat komissiota sen suorittaessa institutionaalisia tehtäviään ja käyttäessä toimivaltaansa, osallistuivat vuoden 2000 aikana neuvoa-antavassa roolissaan puiteohjelman hallintoon ja valmisteleviin toimiin, joilla eurooppalaista tutkimusaluetta toteutetaan.

3.1. Tieteen ja tekniikan tutkimuskomitea (CREST)

CREST julkaisi vuonna 2000 neljä raporttia, joiden aiheina olivat TTK-politiikan koordinointi, Euroopan TTK-järjestelmän uudet näkymät, eurooppalaisen tutkimuksen uudet toteutustavat sekä kansainvälinen yhteistyö. Heinäkuussa 1999 perustetut työryhmät laativat nämä raportit ruokkiakseen keskustelua eurooppalaisen tutkimuspolitiikan tulevaisuudesta.

CRESTiä on kuultu säännöllisesti TTK-alan uusista aloitteista, mm. molemmista ERA-tiedonnannoista, joihin se reagoi myönteisesti ja perinpohjaisesti. CRESTille on myös säännöllisesti toimitettu selvitykset viidennen puiteohjelman edistymisestä ja loppuraportit tietyistä ETAN/STRATA-tutkimuksista, ja se on pidetty ajan tasalla ERAn toteuttamiseen tähtäävistä ensimmäisistä hankkeista, kuten aihepiiriin "Naiset ja tiede" kuuluvista toimista sekä tutkimustoiminnan koordinointia ja esikuva-analyysiä sekä tutkijoiden liikkuvuutta käsittelevien (Lissabonin Eurooppa-neuvoston pyynnöstä perustettujen) korkean tason työryhmien työstä.

Lisäksi komitealle on esitelty Espanjan, Portugalin ja Ranskan kansallista TTK-politiikkaa.

3.2. Neuvoa-antavat asiantuntijaryhmät

Vuonna 2000 ulkopuoliset neuvoa-antavat asiantuntijaryhmät (EAG) toimivat yhtäältä ohjelmien - erityisesti avaintoimintojen - ja toisaalta tutkimuksen tekijöiden ja käyttäjien välisenä yhteystahona niiden perustamisesta vuonna 1998 tehdyssä päätöksessä määritellyn mandaatin mukaisesti.

Tammikuussa 2000 annettu ERA-tiedonanto esiteltiin neuvoa-antaville asiantuntijaryhmille, jotka omaksuivat siihen hyvin myönteisen kannan. Lisäksi asiantuntijaryhmät ovat olleet hyvin aktiivisesti mukana avaintoimintojen uudelleensuuntaamisessa - mm. työohjelmien uusien versioiden laadinnassa ja tulevien ehdotuspyyntöjen suunnittelussa - ja osallistuneet asiantuntemuksensa aloilla keskusteluun tutkimuksen, talouden ja yhteiskunnan välisistä suhteista.

Komissio nimitti työryhmiin helmikuussa 2000 uusia asiantuntijoita mm. ottaakseen huomioon sopimukset Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Kyproksen assosioitumisesta viidenteen puiteohjelmaan. Koska asiantuntijaryhmien jäsenten toimikausi umpeutui vuoden 2000 lopussa, ryhmät nimitettiin uudestaan 21. maaliskuuta 2001 puiteohjelman loppukeston ajaksi. Lähes kolme neljäsosaa alkuperäisten ryhmien jäsenistä nimettiin myös uusiin ryhmiin.

Neuvoa-antavien asiantuntijaryhmien puheenjohtajat ja varapuheenjohtajat kokoontuivat komissaari Busquinin kanssa 10. lokakuuta 2000 istuntoon, jossa ne tekivät selkoa ryhmien toiminnasta kaksi vuotta niiden perustamisen jälkeen. Kokouksessa tarkasteltiin asiantuntijaryhmien osallistumista ohjelmien sisällön määrittämiseen ja niiden toteuttamiseen, uudesta ERA-strategiasta johtuvia meneillään olevia muutoksia.

3.3. Ohjelmakomiteat

Yhdeksän ohjelmakomiteaa sekä osallistumis- ja tulostenlevityssääntöjä käsittelevä komitea kokoontuivat yli 40 kertaa vuoden 2000 aikana. Komissio pyysi niiltä noin sata lausuntoa pääasiassa ehdotusten valintaa koskevista päätösluonnoksista. Kaikki lausunnot olivat puoltavia. Lisäksi komissio konsultoi komiteoita noin 300 kertaa epävirallisesti kuullakseen niiden näkökannat tai pyytääkseen tietoja. Konsultoinnin tukemana komissio vahvisti yhteensä yli 200 säädöstä, jotka liittyvät erityisohjelmien toteuttamiseen.

Komissio pyysi komiteoilta lausunnot eri erityisohjelmien työohjelmien mukauttamisesta siten, että niillä pystytään paremmin saavuttamaan niille asetetut tavoitteet ottaen huomioon kunkin ohjelman etenemisvaihe sekä uusi ERA-viitekehys. Lausunnoissa ohjelmakomiteat ilmaisivat tukensa toimille, joilla ERAn toteuttaminen pannaan alulle viidennen puiteohjelman aikana.

3.4. Korkean tason työryhmät

Neuvosto antoi 15. kesäkuuta 2000 päätöslauselman eurooppalaisen tutkimustoiminnan tulevaisuudesta. Päätöslauselman johdosta ja komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön vahvistamisen hengessä komissaari Busquin perusti kaksi korkean tason työryhmää, jotka koostuvat tutkimusministerien nimeämistä jäsenvaltioiden edustajista.

Ryhmistä toinen, jonka tehtävänä on käsitellä kansallisten tutkimuspolitiikkojen esikuva-analyysiä (benchmarking), tieteellisen huippuosaamisen kartoittamista sekä kansallisten tutkimusohjelmien verkottamista, aloitti työnsä syyskuussa 2000. Esikuva-analyysiä varten komissio ja työryhmä ovat laatineet metodologian, joka perustuu yhtäältä 20 kvantitatiiviseen indikaattoriin ja toisaalta kvalitatiiviseen analyysiin. Työ suoritetaan ulkopuolisten asiantuntijoiden avustuksella. Metodologia keskittyy edellä mainitussa neuvoston päätöslauselmassa mainittuihin neljään aiheeseen. Huippuosaamisen kartoittamista varten komissio ja työryhmä ovat määritelleet tavoitteet ja metodologian sekä valinneet alustavasti aihealueet. Kansallisten ohjelmien verkottamisen osalta työryhmä on koonnut alustavat tiedot siitä, missä määrin ja millä tavalla nämä ohjelmat ovat nykyisellään avoinna muiden maiden osallistumiselle. Tiedoilla pohjustetaan perusteellisempia keskusteluja, joita on määrä käydä tulevina kuukausina.

Toisen työryhmän tehtävänä on arvioida tutkijoiden liikkuvuustilanne Eurooppassa sekä yksilöidä liikkuvuutta haittaavat esteet ja ehdottaa keinoja niiden poistamiseksi. Työryhmä on kokoontunut useaan otteeseen vuosina 2000 ja 2001 tarkastellakseen jäsenvaltioille lähetettyyn kyselyyn saatuja vastauksia ja laatinut raportin siitä, miten tutkijoiden liikkuvuutta voidaan parantaa. Raportti valmistui huhtikuussa 2001 ja muodosti pohjan tiedonnannolle Eurooppalaisen tutkimusalueen liikkuvuusstrategia, jonka komissio antoi 20. kesäkuuta 2001 [26].

[26] KOM(2001) 331, 20.6.2001.

4. Tulevaisuudennäkymät

Eurooppalaista tutkimusaluetta koskevalla tiedonannolla käynnistettiin vuoden 2000 alussa keskustelu TTK-toiminnan tulevaisuudesta Euroopassa. Tätä keskustelua on määrä tulevana ajanjaksona syventää. Keskustelun virikkeinä ovat jo annetut tai piakkoin annettavat valmisteluasiakirjat, joissa määritellään aiheet ja ehdotetaan tavoitteita ja keinoja unionin tulevalle toiminnalle TTK-alalla.

Tulevana ajanjaksona saatetaan myös päätökseen päätöksentekoprosessi, jossa vahvistetaan oikeudelliset puitteet yhteisön tutkimustoiminnalle vuosina 2002-2006. Puiteohjelmaa ja erityisohjelmia koskevia päätösehdotuksia, jotka ovat jo Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltävinä, on täydennetty ehdotuksilla säännöiksi, jotka koskevat osallistumista ja tulosten levittämistä.

Samalla jatketaan työtä yhteisöpatenttia koskevan asetuksen hyväksymiseksi, ja 27. kesäkuuta 2001 perustettu tutkimusalan eurooppalainen neuvoa-antava komitea (EURAB) aloittaa työnsä syksyllä.

Lisäksi viidennen puiteohjelman toteuttamista jatketaan vuonna 2001 mm. julkaisemalla suuri määrä ehdotuspyyntöjä, jotta voitaisiin kattaa puiteohjelman kaikki aihepiirit ja saavuttaa erityisohjelmissa asetetut ja työohjelmissa täsmennetyt tavoitteet.

4.1 ERAn perustaminen ja toteutus

Aiheet, joista on määrä keskustella perusteellisemmin, koskevat kaikkia tutkimuspolitiikan ulottuvuuksia ja sen suhteita yhteiskuntaan. Näitä aiheina ovat mm. tieteen, yhteiskunnan ja kansalaisten välisten suhteiden vahvistaminen, alueellisen ja kansainvälisen ulottuvuuden huomioonotto unionin tutkimuspolitiikassa, strategian kehittäminen tutkijoiden liikkuvuuden parantamiseksi, eurooppalaisen politiikan kehittäminen tutkimusinfrastruktuurien alalla, sukupuolten tasa-arvokysymysten sisällyttäminen tutkimuspolitiikkaan, huippuosaamisen kartoittaminen sekä Euroopan kansallisten tutkimus- ja innovaatiopolitiikkojen esikuva-analyysi.

Keskustelu on edennyt eri aiheissa eri vaiheeseen, ja käynnissä olevaa poliittista mielipiteenvaihtoa pohjustetaan tarvittaessa väliraporteilla. Euroopan tutkimuspolitiikkojen esikuva-analyysiä koskeva raportti on jo esitelty neuvostolle 26. kesäkuuta 2001. Ensimmäinen Euroopan innovaatioiden tulostaulu julkistettiin syyskuussa 2001. Huippuosaamisen kartoittamista koskeva komission valmisteluasiakirja julkistettaneen vuoden 2001 lopulla.

4.2 Oikeudellisia puitteita koskeva päätöksentekoprosessi

Puiteohjelman 2002-2006 valmistelutyö johti puiteohjelmaehdotuksen viralliseen vahvistamiseen 21. helmikuuta 2001. Ehdotuksesta keskusteltiin alustavasti tutkimusministerien epävirallisessa tapaamisessa 3. maaliskuuta 2001 Uppsalassa, ja tutkimusneuvosto kävi siitä periaatekeskustelun 26. kesäkuuta 2001. Euroopan parlamentin odotetaan antavan lausuntonsa vuoden 2001 viimeisen neljänneksen aikana. Tämän ansiosta ministerineuvoston pitäisi voida vahvistaa asiaan yhteinen kanta vielä ennen vuoden loppua. Tämä ensimmäisen käsittelyn aikataulu vastaa Eurooppa-neuvoston kaavailemaa aikataulua, jonka mukaan puiteohjelma vahvistetaan vuoden 2002 puolivälissä ja sitä aletaan toteuttaa viimeistään vuoden 2003 alussa.

Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat yksityiskohtaisesti 30. toukokuuta 2001 annettuja viittä erityisohjelmaehdotusta sekä tiedonantoa 169 artiklan soveltamisesta sen jälkeen, kun puiteohjelman ensimmäinen käsittely on saatettu päätökseen. Kuten komissio ilmoitti antaessaan ehdotuksen erityisohjelmaksi Eurooppalaisen tutkimusalueen integrointi ja lujittaminen, se aikoo ehdottaa syksyllä 2001 tarkistettua tekstiä, jossa täsmennetään osion "Euroopan unionin tieteellisten ja teknologisten tarpeiden ennakointi" sisältö ja toteutuskeinot (erityisesti ohjelman ensimmäisenä voimassaolovuonna tehtävät työt).

Uuden puiteohjelman oikeudellisia välineitä täydentävät komission 10. syyskuuta 2001 antamat osallistumis- ja tulostenlevityssäännöt. Näitä sääntöjä on määrä tarkastella niin ikään alkamassa olevan ajanjakson aikana.

LIITE I: Tilasto- ja rahoitustiedot

SISÄLLYS

Taulukko 1A: Yhteenveto 5. puiteohjelmasta vuonna 2000 - Saadut ehdotukset

Taulukko 1B: Yhteenveto 5. puiteohjelmasta vuonna 2000 - Rahoitettaviksi valitut ehdotukset

Taulukko 1C: Yhteenveto 5. puiteohjelmasta vuonna 2000 - Allekirjoitetut sopimukset

Taulukko 2A: Allekirjoitetut sopimukset toimien tyypin mukaan (milj. euroa)

Taulukko 2B: Vuonna 2000 allekirjoitetut sopimukset toimien tyypin mukaan (%)

Taulukko 3A: Allekirjoitetut sopimukset edunsaajan tyypin mukaan (euroa)

Taulukko 3B: Allekirjoitetut sopimukset edunsaajan tyypin mukaan (%)

Taulukko 4: Saadut ehdotukset maittain

Taulukko 5A: Allekirjoitetut sopimukset maittain - Osallistujien määrä erityisohjelmittain

Taulukko 5B: Allekirjoitetut sopimukset maittain - Osallistujien määrä toimen ja edunsaajan tyypin mukaan

Taulukko 6: Maiden väliset yhteistyösuhteet allekirjoitetuissa sopimuksissa

Taulukko 7: 5. puiteohjelman rahoitus

Taulukko 8A: Yhteisön tutkimusta koskevat talousarviositoumukset vuosina 1984-2002 (käyvät hinnat)

Taulukko 8B: Yhteisön tutkimusta koskevat talousarviositoumukset vuosina 1984-2002 (vuoden 2000 hinnat)

Taulukko 9: Käytetyt maatunnukset

SELITYKSET

- Ryhmässä "Ehdokasmaat ja assosioituneet maat" kaikki maat ovat sekä ehdokasmaita että assosioituneita maita lukuun ottamatta Turkkia, joka on ehdokasmaa muttei assosioitunut puiteohjelmaan.

- Saatujen, valittujen ja rahoitettujen ehdotusten lukumääriä koskevien tietojen perusteella ei voida laskea valtioiden "onnistumisprosentteja". Vuonna (n) valittu ehdotus on voitu vastaanottaa vuonna (n-1) tai se voi saada rahoitusta vuonna (n+1).

- Apurahasopimuksia koskevista tiedoista käy ilmi saatujen, valittujen ja rahoitettujen ehdotusten lukumäärä. Apurahan tyypistä riippuen yksi ehdotus mahdollistaa yhden tai useamman stipendiaatin rahoittamisen, eikä stipendiaattien lukumäärä välttämättä vastaa sopimuksen osanottajien lukumäärää.

- Jonkin valtion edustus saaduissa ehdotuksissa tarkoittaa niiden ehdotusten lukumäärää, joihin osallistuu vähintään yksi elin kyseisestä valtiosta. Valtion osallistuminen allekirjoitettuihin sopimuksiin sitä vastoin tarkoittaa niiden kyseisestä valtiosta peräisin olevien elinten kokonaismäärää, jotka ovat mukana sopimuksissa. Osallistuminen on siis korkeampi kuin edustus.

- Yhteistyösuhde katsotaan syntyneeksi kahden elimen välillä, jos ne osallistuvat samaan hankkeeseen. Yhteistyösuhde on laskettu kerran, jos molemmat elimet tulevat samasta maasta (yhteistyösuhteita kuvaavan taulukon vinolävistäjä) ja kaksi kertaa, jos elimet tulevat eri maista: yhden kerran suhteena maasta A maahan B ja toisen kerran suhteena maasta B maahan A. Näin ollen yhteistyösuhteiden kokonaismäärä on saman maan elinten välisten suhteiden lukumäärä ja puolet eri maiden välisten suhteiden lukumäärästä.

Taulukko 1A: Yhteenveto 5. puiteohjelmasta vuonna 2000 - Saadut ehdotukset

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 1B: Yhteenveto 5. puiteohjelmasta vuonna 2000 - Rahoitettaviksi valitut ehdotukset

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 1C: Yhteenveto 5. puiteohjelmasta vuonna 2000 - Allekirjoitetut sopimukset

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 2A: Allekirjoitetut sopimukset toimien tyypin mukaan (milj. euroa)

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 2B: Vuonna 2000 allekirjoitetut sopimukset toimien tyypin mukaan (%)

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 3A: Allekirjoitetut sopimukset edunsaajan tyypin mukaan (euroa)

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 3B: Allekirjoitetut sopimukset edunsaajan tyypin mukaan (%)

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 4: Saadut ehdotukset maittain

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 5A: Allekirjoitetut sopimukset maittain - Osallistujien määrä erityisohjelmittain

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 5B: Allekirjoitetut sopimukset maittain - Osallistujien määrä toimen ja edunsaajan tyypin mukaan

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 6: Maiden väliset yhteistyösuhteet allekirjoitetuissa sopimuksissa

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 7: 5. puiteohjelman rahoitus

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 8A: Yhteisön tutkimusta koskevat talousarviositoumukset vuosina 1984-2002 (käyvät hinnat)

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 8B: Yhteisön tutkimusta koskevat talousarviositoumukset vuosina 1984-2002 (vuoden 2000 hinnat)

Tilanne 4.7.2001

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 9: Käytetyt maatunnukset

Euroopan unioni

BE // Belgia

DK // Tanska

DE // Saksa

EL // Kreikka

ES // Espanja

FR // Ranska

IE // Irlanti

IT // Italia

LU // Luxemburg

NL // Alankomaat

AT // Itävalta

PT // Portugali

FI // Suomi

SV // Ruotsi

UK // Yhdistynyt kuningaskunta

Ehdokasmaat ja assosioituneet maat

BG // Bulgaria

CY // Kypros

CZ // Tsekki

EE // Viro

HU // Unkari

LV // Latvia

LT // Liettua

MT // Malta

PL // Puola

RO // Romania

SK // Slovakia

SI // Slovenia

TR // Turkki

IS // Islanti

LI // Liechtenstein

NO // Norja

CH // Sveitsi

IL // Israel

LIITE II: Yhteisön tutkimustoimintaan liittyvät tärkeimmät asiakirjat

KOM(2000) 6, 18. tammikuuta 2000:

Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta

KOM(2000) 567, 20. syyskuuta 2000:

Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Innovaatiot osaamiselle rakentuvassa taloudessa

KOM(2000) 612, 4. lokakuuta 2000:

Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen: EU:n tutkimustoimien suuntaviivat (2000-2006)

KOM(2001) 94, 21. helmikuuta 2001:

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tukevasta Euroopan yhteisön monivuotisesta tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta 2002-2006

Ehdotus neuvoston päätökseksi eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tukevasta Euroopan atomienergiayhteisön (Euratomin) monivuotisesta tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmasta 2002-2006

KOM(2001) 279, 30. toukokuuta 2001:

Ehdotus neuvoston päätökseksi erityisohjelmista, joilla pannaan täytäntöön Euroopan yhteisön tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelma 2002-2006

Ehdotus neuvoston päätökseksi erityisohjelmista, joilla pannaan täytäntöön Euroopan atomienergiayhteisön tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelma 2002-2006

KOM(2001) 282, 30. toukokuuta 2001:

Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Puiteohjelma ja eurooppalainen tutkimusalue: 169 artiklan soveltaminen ja kansallisten ohjelmien verkottaminen

KOM(2001) 331, 20. kesäkuuta 2001:

Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Eurooppalaisen tutkimusalueen liikkuvuusstrategia

KOM(2001) 346, 25. kesäkuuta 2001:

Komission tiedonanto Eurooppalaisen tutkimusalueen kansainvälinen ulottuvuus

KOM(2001) 549, 3. lokakuuta 2001:

Komission tiedonanto Eurooppalaisen tutkimusalueen alueellinen ulottuvuus

SEC(2000) 1973, 14. marraskuuta 2000:

Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Tiede, yhteiskunta ja kansalaiset Euroopassa

SEC(2001) 356, 27. helmikuuta 2001:

Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Eurooppalaisen tutkimusalueen perusrakenteet

SEC(2001) 771, 15. toukokuuta 2001:

Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Naiset ja tiede: sukupuoliulottuvuuden huomioon ottaminen tieteen uudistamisen liikkeelle panevana voimana

SEC(2001) 1002, 20. kesäkuuta 2001:

Komission yksiköiden valmisteluasiakirja Kansallisten tutkimuspolitiikkojen esikuva-analyysi (benchmarking): tilanneraportti

KOM(2001) 500, 10. syyskuuta 2001:

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista ja tutkimustulosten levittämistä koskevista säännöistä Euroopan yhteisön puiteohjelman 2002-2006 toteuttamiseksi