KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Vuosikertomus Euroopan unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla 2013 /* COM/2014/0549 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Vuosikertomus Euroopan unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologian kehittämisen alalla 2013 1. Taustaa TTK-toimia koskevalle vuosikertomukselle Euroopan unionin tutkimus- ja kehittämistoimintaa koskeva vuosikertomus laaditaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 190 artiklan nojalla. Vuosikertomuksessa esitetään yleiskatsaus vuoden 2013 keskeisiin toimiin. 2. Laajempi poliittinen asiayhteys vuonna 2013 Vuonna 2013 jäsenvaltiot käynnistivät ja jatkoivat merkittäviä uudistuksia, joiden tarkoituksena on edistää paluuta kestävään talouskasvuun ja hyvinvointiin. Euroopan komissio toteutti mittavia toimenpiteitä tehostaakseen ja täydentääkseen jäsenvaltioiden toimia, muun muassa vahvistamalla työmarkkinaosapuolten osallistumista talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson puitteissa. Euroopan taloudessa alkoikin vuoden 2013 alusta asteittainen elpyminen, joka vahvistui toisella vuosineljänneksellä. Elpymisen odotetaan jatkuvan, mutta Euroopan unionissa on yhä jatkettava yhteisiä toimia maailmanlaajuisen kilpailukyvyn parantamiseksi. Vaikka taloustilanne oli kuluneen vuoden aikana edelleen vaikea, EU:ssa edistyttiin Eurooppa 2020 -tavoitteiden toteuttamisessa käynnistämällä myönteistä rakenteellista kehitystä, joka liittyy muun muassa koulutustason paranemiseen, energialähteiden yhdistelemiseen aiempaa kestävämmällä tavalla, talouden hiili-intensiteetin vähentämiseen ja etenemiseen kohti 3 prosentin T&I-investointitavoitetta. On erittäin tärkeää investoida tutkimukseen ja innovaatiotoimintaan (T&I), jotta voidaan vahvistaa Euroopan asemaa globaalissa kilpailussa ja saada talous jälleen kasvu-uralle. Sen vuoksi T&I-investoinnit olivat myös vuonna 2013 keskeisellä sijalla työllisyyttä ja älykästä kasvua koskevalla EU:n asialistalla ja EU:n investoinneissa. Vuoden 2013 lopussa käynnistetty Horisontti 2020 -puiteohjelma on rahoitusväline, jonka avulla pannaan täytäntöön Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke ”Innovaatiounioni”. Uuden puiteohjelman avulla on tarkoitus vastata yhteiskunnallisiin haasteisiin ja edistää taloudellista hyvinvointia rahoittamalla huippuluokan tiedettä, teknologiaa ja innovointia. 3. Horisontti 2020 Horisontti 2020 -paketti hyväksyttiin EU:n toimielinten kesken käytyjen kolmikantaneuvottelujen jälkeen selkeällä enemmistöllä sekä Euroopan parlamentissa 21. marraskuuta 2013 että Euroopan unionin neuvostossa 3. joulukuuta 2013. EU:n uudelle puiteohjelmalle[1] on varattu unionin talousarviossa vuosiksi 2014–2020 yhteensä 79,2 miljardia euroa nykyhintoina. Ohjelma edustaa uudenlaista ajattelutapaa: sääntöjä on huomattavasti yksinkertaistettu, mikä mahdollistaa laajemman osallistumisen, tutkimus- ja innovointitoiminnan yhdentämisen ja haasteisiin perustuvan lähestymistavan. Horisontti 2020 auttaa kaventamaan tutkimuksen ja markkinoiden välistä kuilua samalla kun se lujittaa entisestään huippuosaamista ja tarjoaa siten mittavia mahdollisuuksia kehittää uuden tiedon ja teknologian läpimurtojen pohjalta korkeatasoisia innovatiivisia palveluja ja tuotteita. Uuden ohjelman puitteissa tarjoutuu erinomainen tilaisuus yhdistää julkista ja yksityistä rahoitusta ja antaa siten lisäpotkua Euroopan innovatiivisille yrityksille: · Uusien yksityisten investointien avulla voidaan tarttua merkittäviin yhteiskunnallisiin haasteisiin ja parantaa Euroopan teollisuuden kilpailukykyä. Komissio esitti 10. heinäkuuta 2013 ehdotukset useista julkisen ja yksityisen sektorin sekä julkisen sektorin sisäisistä kumppanuusaloitteista osana innovaatioalan investointipakettia[2]. Nämä kumppanuusaloitteet muodostavat merkittävän osan Horisontti 2020 -ohjelmasta. Niiden avulla voidaan toteuttaa pitkäaikaisia suuren mittakaavan innovaatiotoimia yhdistämällä yksityisen sektorin, EU:n ja jäsenvaltioiden resurssit yli 20 miljardin euron suuruisen budjetin puitteissa. Euroopassa saatavilla olevan rahoituksen riittämättömyys on merkittävä ongelma, joka vaikeuttaa innovaatioiden markkinoille saattamista. Tilannetta on nyt pyritty korjaamaan. Euroopan komission ja Euroopan investointipankkiryhmän yhdessä perustaman riskinjakorahoitusvälineen ansiosta EIP on antanut jokaista EU:n talousarviosta saatua yhtä miljardia euroa kohti 12 miljardia euroa lainoina ja yli 30 miljardia lopullisina T&I-investointeina. Näin on onnistuttu hankkimaan vuodesta 2007 alkaen jopa 40 miljardin euron lisärahoitus tutkimus- ja innovointitoimiin, jotka muutoin olisivat jääneet vaille rahoitusta. Horisontti 2020 -ohjelmaan sisältyvän valtavirtaistamisperiaatteen mukaisesti on tarkoitus perustaa vankka tukijärjestelmä, joka hyödyttää erityisesti pk-yrityksiä ja auttaa niitä saamaan rahoitusta koko ohjelman ajan. Uudesta, erityisesti pk-yrityksille suunnatusta rahoitusvälineestä tuetaan innovatiivisimpia ideoita toteutettaviksi sellaisissa eurooppalaisissa pk-yrityksissä, jotka ovat osoittaneet vahvaa pyrkimystä kehittyä, kasvaa ja kansainvälistyä. Sen tavoitteen puitteissa, että 20 prosenttia kokonaisrahoituksesta myönnetään yhteiskunnallisia haasteita koskevaan painopistealueeseen ja erityistavoitteeseen ”Johtoasema mahdollistavissa ja teollisuusteknologioissa”, 5 prosenttia rahoituksesta on osoitettu kauden 2014/2015 jatkuvasti avoimeen ehdotuspyyntöön ja 7 prosenttia koko ohjelmakaudelle. Poliittisen päätöksenteon ohessa komissio on suorittanut tarvittavat valmistelut uuden ohjelman täytäntöönpanoa varten. a) Horisontti-puiteohjelman työohjelmat 2014–2015 Euroopan komissio hyväksyi ensimmäisen Horisontti 2020 -puiteohjelmaan liittyvän työohjelman 10. joulukuuta 2013. Siinä ilmoitetaan ensisijaiset rahoituskohteet kahden vuoden ajaksi. Tämä antaa tutkijoille ja yrityksille aikaisempaa suuremman varmuuden siitä, mihin suuntaan EU:n tutkimuspolitiikkaa ollaan kehittämässä. Ehdotuspyynnöt julkaistiin 11. joulukuuta 2013. Niistä voidaan mainita erityisesti seuraavaa: Erityishuomion kohteena ovat pk-yritykset, joita varten on suunniteltu oma erityinen rahoitusväline. Sen kautta on pelkästään vuonna 2014 haettavana 253 miljoonaa euroa innovaatioavustuksia, jotka on tarkoitettu yksinomaan pk-yrityksille. Kuten vuosia 2014/2015 koskevissa ehdotuspyynnöissä todetaan, lähes 20 miljoonaa euroa on osoitettu yksittäisinä avustuksina tutkijakoulutukseen ja tutkijoiden liikkuvuuteen Euroopan tutkimusneuvoston (lähes 14 milj. euroa) ja Marie Skłodowska-Curie -toimien (lähes 7 milj. euroa) kautta. Innovaatiokuilun kaventamiseksi on julkaistu ehdotuspyynnöt, jotka koskevat eurooppalaisen tutkimusalueen professuureja (34 milj. euroa), ryhmätyöskentelytoimia (12 milj. euroa) vuonna 2014 ja twinning-toimintaa (74 milj. euroa) vuonna 2015. b) Tiedonsaannin helpottaminen Tutkimuksen ja innovoinnin osallistujien portaalista otettiin 4. joulukuuta 2013 käyttöön uusi versio, jonka toiminta perustuu parempaan IT-kapasiteettiin ja uudempaan teknologiaan. Tiedonhakua on yksinkertaistettu ja se on organisoitu uudelleen, minkä lisäksi myös ulkonäköä ja sisältöä on päivitetty. Horisontti 2020 -ohjelman osallistujille on laadittu yhteistyönä uusi verkko-opas (Horizon 2020 Online Manual), joka helpottaa ohjelman prosessien ymmärtämistä. Opas on helposti saatavilla portaalin[3] kaikissa eri osioissa, joista käyttäjä ohjataan suoraan asianomaiseen oppaan kohtaan. 4. Innovaatiounioni Innovaatiounioni kuuluu Eurooppa 2020 -strategian keskiöön, sillä sen tarkoituksena on parantaa Euroopan innovointikapasiteettia. Innovaatiounionin avulla onkin onnistuttu antamaan innovoinnille lisäpotkua lisäämällä T&I-investointeja, mobilisoimalla sidosryhmiä ja valtavirtaistamalla innovointi osaksi keskeisiä unionin tason, kansallisia ja alueellisia toimintalinjoja. Innovaatiounioni on kattava strategia, jonka avulla voidaan puuttua monenlaisiin Euroopan innovaatioekosysteemiin vaikuttaviin tekijöihin, ja sitä onkin onnistuttu parantamaan. Merkittävää edistymistä on tapahtunut kaikilla innovaatiounionin painopistealoilla: Tietämysperustan vahvistaminen ja pirstaleisuuden vähentäminen: Euroopan tietämysperustaa vahvistavat erityisesti Horisontti 2020 -ohjelman käynnistäminen, Euroopan aluekehitysrahaston keskittäminen älykkään erikoistumisen strategioihin ja tuki osaamisen kehittämiseen sekä eteneminen kohti eurooppalaista tutkimusaluetta (ERA) – ks. jäljempänä 5 jakso; Hyvien ideoiden saaminen markkinoille: Eurooppaan on pyritty luomaan innovointimyönteisempi liiketoimintaympäristö toteuttamalla monia erilaisia toimia, kuten ottamalla käyttöön yhteisöpatentti ja tarkistamalla julkisia hankintoja koskevia direktiivejä innovointiedellytysten parantamiseksi. Erityisesti Horisontti 2020 -ohjelmaan perustuvat välineet rahoituksen saannin parantamiseksi ovat jo käytössä ja alkavat pian tuottaa tuloksia. Niihin sisältyvät muun muassa vahvistetut laina- ja pääomarahoitusjärjestelyt ja riskipääomapassi. Aiemmin julkisin toimin pyrittiin tyypillisesti lisäämään tutkimustoimintaa ja uutta tietoa. Nykyään taas niiden avulla pyritään enenevässä määrin lisäämään innovaatiotoiminnan kysyntää esimerkiksi esikaupallisten julkisten hankintojen, innovaatiomyönteisen sääntelyn ja normien asettamisen avulla. On esimerkiksi helpotettu innovaatioiden hankkimista, kehitetty menetelmä, jonka avulla voidaan selvittää ja testata sääntelyn vaikutuksia innovointiin, esitetty ekoinnovointia koskeva toimintasuunnitelma ja uudistettu ja nopeutettu normien asettamista. Sosiaalisen ja alueellisen koheesion maksimointi: Innovaatiounionin avulla on voitu tarttua myös alueellisen ja sosiaalisen koheesion luomiin haasteisiin. On esimerkiksi otettu käyttöön älykkään erikoistumisen strategioita, joiden pohjalta määritellään tutkimusta, teknologista kehitystä ja innovointia koskevia investointipainopisteitä. Näin voidaan parantaa innovointisuoritusta Euroopan eri alueilla ja jäsenvaltioissa huippuosaamisesta tinkimättä. Julkisen sektorin ja sosiaalisen innovoinnin merkitystä korostetaan entistä enemmän, mikä laajentaa innovaatioiden käyttöönottoa ja yhteiskunnallista vaikutusta ja muuttaa käsityksiä siitä, keitä innovointi koskettaa ja ketkä voivat toimia muutostekijöinä EU:ssa. Lisäpotkua on saanut etenkin julkisen sektorin innovointi, sillä tällä alalla toteutetut toimet ylittivät innovaatiounionille alun perin asetetut odotukset. Eurooppalaiset innovaatiokumppanuudet tuovat EU:n tutkimus- ja innovointitoimintaan uuden näkökulman. Tällainen kumppanuustoiminta on käynnistetty viidellä keskeisellä alalla, jotka ovat aktiivinen ja terve ikääntyminen, vesi, maatalous, raaka-aineet ja älykkäät kaupungit. Ne kaikki ovat nyt edenneet toteutusvaiheeseen, painopistealueet on määritetty, ja toimintaan osallistuu hyvin erilaisia toimijoita innovointitoiminnan kysyntä- ja tarjontapuolelta. Toimet alkavat tuottaa tuloksia, esimerkiksi hyvien käytänteiden kartoituksia, markkinoillesaattamista edistäviä käytännön työkaluja, koottua näyttöä vaikutuksista ja yhdennettyjä palveluja. Asiantuntijaryhmä on tarkastellut innovaatiokumppanuuksien edistymistä ja arvioinut niiden kokonaissuoritusta. Arvioinnin päätelmien mukaan eurooppalaiset innovaatiokumppanuudet ovat oikea keino edistää Euroopan tulevaa talouskasvua ja hyvinvointia. Ryhmän suosituksissa ehdotetaan parannuksia nykyisiin kumppanuuksiin ja huomattavia muutoksia siihen, miten uusia kumppanuuksia olisi käynnistettävä ja toteutettava. EU:n politiikkojen laajentaminen EU:n ulkopuolelle: Huomioon on otettu myös innovoinnin globaali ulottuvuus. Useilla aloitteilla on pyritty lisäämään Euroopan houkuttelevuutta tutkimus- ja innovaatiotoiminnan kohteena, ja kumppanuuksia EU:n ja sen jäsenvaltioiden välillä on lujitettu määrittämällä painopisteet kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten muun muassa maailmanlaajuisten tutkimusinfrastruktuurien kehittämiseksi. Strategian toteuttaminen: EU:n ja sen jäsenvaltioiden tutkimus- ja innovointisuorituksen edistymistä seurataan yhdennetyn talouspolitiikan koordinoinnin puitteissa (”talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso”) sekä innovaatiounionin tulostaulun[4], innovaatiounionin kilpailukykyraportin ja innovaatiotuotosta mittaavan uuden indikaattorin avulla. Uusi indikaattori perustuu innovaatiounionin tulostaulussa ilmoitettuihin tuotoksiin ja yritysten toimiin, jotka on jaoteltu kolmeen osatekijään (patentit, työllisyys tietointensiivisen toiminnan alalla ja kilpailukyky tietointensiivisten tavaroiden ja palveluiden alalla), sekä uuteen arviointiperustaan, joka mittaa työllisyyttä innovatiivisten alojen nopeasti kasvavissa yrityksissä. Seurantaa on tarkoitus jatkaa ja parantaa edelleen toimintapolitiikan tukijärjestelyn avulla Horisontti 2020 -ohjelman puitteissa. EU on myös tukenut parhaiden käytänteiden vaihtoa ja vastavuoroista oppimista. Viime vuosina on tapahtunut ratkaiseva siirtyminen oikeaan suuntaan, minkä ansiosta innovointikuilu tärkeimpiin kilpailijoihimme nähden on kaventunut. Tuorein innovaatiounionin tulostaulu osoittaa, että EU on vuoden 2008 jälkeen onnistunut kaventamaan tämän kuilun lähes puoleen suhteessa Yhdysvaltoihin ja Japaniin. Sen sijaan suhteessa Etelä-Koreaan kuilu kasvaa edelleen, ja myös Kiina on kuromassa välimatkaa nopeasti umpeen. EU:n ja sen jäsenvaltioiden ja muiden sidosryhmien onkin edelleen pyrittävä yhteisvoimin kehittämään Euroopan innovaatioekosysteemiä. 5. Eurooppalainen tutkimusalue (ERA) Komissio hyväksyi 17. heinäkuuta 2012 tiedonannon Huippuosaamista ja kasvua edistävä eurooppalaisen tutkimusalueen tiiviimpi kumppanuus, jäljempänä ’ERA-tiedonanto’, ja perusti sen täytäntöönpanon seurantaa varten erityisen ERA-seurantamekanismin. Tämä työ jatkui myös vuonna 2013. Komissio teki tiivistä yhteistyötä hiljattain perustetun eurooppalaisen tutkimusalueen komitean (ERAC) alaisuudessa toimivan seurantaa käsittelevän työryhmän kanssa ERA-indikaattoreiden ja niihin liittyvien tiedonkeruumenetelmien, kuten ERA-selvityksen, kehittämiseksi. ERA-seurantamekanismin puitteissa tehdyn työn pohjalta hyväksyttiin syyskuussa 2013 ensimmäinen eurooppalaisen tutkimusalueen edistymistä koskeva tilannekatsaus. Siinä tarkastellaan tilannetta jäsenvaltioissa ja eräissä assosioituneissa maissa ja esitetään suuntaviivat vuonna 2014 laadittavaa täysimittaista edistymisarviointia varten[5]. Kilpailukykyneuvosto käsitteli vuoden 2013 ERA-tilannekatsausta syyskuussa 2013 ja totesi jälleen, että kansallisten järjestelmien rakenneuudistuksia on nopeutettava ja eurooppalaisen tutkimusalueen edistymisen seurantaa parannettava. Vuoden 2013 ERA-tilannekatsauksen levittämisen yhteydessä arvioitiin myös etenemistä eri kohdealueilla, joita ovat muun muassa tutkijoiden avoin ja tasavertainen rekrytointi ja tieteellisen tiedon parempi liikkuvuus. Myös vuonna 2013 hyväksytyssä vuotuisessa kasvuselvityksessä 2014[6] korostettiin, että jäsenvaltioiden on toteutettava uudistuksia ERA-tiedonannon mukaisesti. Kasvuselvityksen avulla ERA-seurantamekanismi ja -tilannekatsaus on nivottu osaksi talouspolitiikan eurooppalaista ohjausjaksoa. ERA-tiedonannon täytäntöönpanoa on tuettu tutkimusalan sidosryhmien tasolla laajentamalla ja vahvistamalla sidosryhmien foorumia. Heinäkuussa 2013 foorumiin liittyi jo kuudes sidosryhmien organisaatio[7]. Kuusi sidosryhmäorganisaatiota[8] ja komissio allekirjoittivat 13. joulukuuta 2013 yhteisen julkilausuman, jossa organisaatiot vahvistivat sitoutuneensa eurooppalaista tutkimusaluetta koskevien tavoitteiden toteuttamiseen. Vuoden 2013 lopussa kaikki sidosryhmät raportoivat edistyneensä eurooppalaisen tutkimusalueen täytäntöönpanossa ja toimittivat panoksensa vuoden 2013 ERA-tilannekatsaukseen. ERA Manifesto, Euroopan parlamentin äskettäin käynnistämä aloite, joka tuo yhteen Euroopan parlamentin jäsenet ja tutkimusalan sidosryhmät, on niin ikään antanut lisäpontta eurooppalaista tutkimusaluetta koskevien toimien toteuttamiseen kansallisten viranomaisten ja tutkimusalan sidosryhmien keskuudessa. 6. Kansainvälinen yhteistyö Vuosi 2013 oli tiedonannon EU:n kansainvälisen tutkimus- ja innovaatioyhteistyön vahvistaminen ja keskittäminen: strateginen lähestymistapa[9] ensimmäinen kokonainen täytäntöönpanovuosi. Innovaatiounionin mukaisesti tämän strategian tavoitteena on erityisesti vahvistaa unionin huippuosaamista ja houkuttelevuutta tutkimuksen ja innovoinnin sekä talouden ja teollisuuden kilpailukyvyn alalla, puuttua maailmanlaajuisiin yhteiskunnallisiin haasteisiin sekä tukea unionin ulkoisia politiikkoja. Tätä varten strategia otettiin toimielinten välisessä käsittelyssä mukaan Horisontti 2020 -säädöspakettiin. Säädöspaketti sisältää linjauksen strategian sisällyttämiseksi Horisontti 2020 -ohjelmaan siten, että keskeisiä kumppaneita ovat laajentumis- ja EFTA-maat sekä naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvat maat. Vuonna 2013 aloitettiinkin neuvottelut useiden maiden kanssa, ja joulukuussa parafoitiin sopimus Israelin kanssa. Kansainvälisen tiede- ja teknologiayhteistyön strateginen foorumi (SFIC) tarkisti ja yksinkertaisti työjärjestystään parantaakseen jäsenvaltioiden kansainvälisen yhteistyön koordinointia. Tutkimusta ja innovointia käsittelevä itäisen kumppanuuden paneeli hyväksyi tavoitteen yhteistyöstrategian laatimisesta yhteisin toimin. Marraskuussa 2013 pidettiin EU:n ja Afrikan korkean tason poliittiseen tiede-, teknologia- ja innovaatiovuoropuheluun liittyvä kokous, jonka yhteydessä osapuolet sopivat ryhtyvänsä valmistelemaan pitkän aikavälin yhteisrahoitettua ja yhteisomistukseen perustuvaa tutkimus- ja innovaatiokumppanuutta. Sen ensimmäiset painopistealueet ovat elintarvike- ja ravitsemusturva ja kestävä maatalous. Galwayssa, Irlannissa, järjestettiin toukokuussa korkean tason tilaisuus The Atlantic – a shared resource, jonka yhteydessä EU, Kanada ja Yhdysvallat allekirjoittivat ns. Galwayn julistuksen Atlantin valtameren tutkimusyhteenliittymän perustamisesta. Yhdysvalloissa järjestettiin yhdessä jäsenvaltioiden ja assosioituneiden maiden kanssa kolme Destination Europe -konferenssia, joiden avulla pyritään levittämään tietoa eurooppalaisesta huippututkimuksesta ja Euroopassa koko maailman tutkijoille tarjolla olevista ura- ja rahoitusmahdollisuuksista. Marraskuussa 2013 järjestettiin Pekingissä ensimmäinen innovointiyhteistyötä koskevaan vuoropuheluun liittyvä korkean tason kokous Kiinan kanssa. Tavoitteena on edistää tasapuolisten toimintaedellytysten luomista yhteistyölle ja raivata yhteistyön esteitä. On molempien osapuolten edun mukaista edistää ennakoitavia, läpinäkyviä ja tuloksellisia toimintaedellytyksiä innovoinnin alalla, ja tätä varten perustettiinkin innovaatioyhteistyötä käsittelevä asiantuntijaryhmä, jonka tehtävänä on tunnistaa ja edistää onnistuneita käytäntöjä sekä EU:ssa että Kiinassa. Marraskuussa avattiin EU:n ja Venäjän välinen tiedevuosi. Osapuolet vahvistivat tässä korkean tason tilaisuudessa sitoutuneensa EU:n ja Venäjän väliseen yhteistyöhön tieteen ja teknologian alalla. 7. Yhteinen tutkimuskeskus (YTK) Yhteinen tutkimuskeskus on Euroopan komission oma tiedeyksikkö ja komission yksiköistä ainoa, joka harjoittaa suoraa tutkimustoimintaa. Sen tehtävänä on tuottaa EU:n politiikkojen tueksi riippumatonta, näyttöön perustuvaa tieteellistä ja teknistä apua politiikkojen koko elinkaaren ajan. Yhteinen tutkimuskeskus toimii tiiviissä yhteistyössä politiikoista vastaavien pääosastojen kanssa ja käsittelee yhteiskunnan tärkeimpiä haasteita. Se stimuloi innovointia kehittämällä uusia menetelmiä, välineitä ja normeja ja jakamalla osaamistaan jäsenvaltioiden, tiedeyhteisön ja kansainvälisten kumppaneiden kanssa. Vuonna 2013 YTK sai komission pääosastoilta entistä useampia pyyntöjä tieteellisen tuen toimittamisesta EU:n painopisteisiin liittyvissä kysymyksissä, muun muassa älykästä kasvua koskevan Eurooppa 2020 -strategian puitteissa. YTK tarjosi suoraa tieteellistä tukea eri aihealueilla, joita olivat muun muassa rahoitusvakaus ja talous- ja rahaliitto; sisämarkkinat, kasvu, työllisyys ja innovointi; vähähiilinen talous, ympäristö ja resurssitehokkuus sekä ilmastonmuutos; energia ja liikenne; maatalous ja elintarviketurva; terveys- ja kuluttaja-asiat; tietoyhteiskunta ja digitaalinen agenda; kansanterveys ja yleinen turvallisuus sekä ydinturvallisuus ja ydinturvajärjestelyt. Voidakseen hallinnoida tehokkaasti kasvavaa vastuualuettaan YTK on omaksunut entistä monialaisemman lähestymistavan laatimalla Horisontti 2020 -ohjelman puitteissa ensimmäisen YTK:n työohjelman (2014–2015). Se perustuu äskettäin suunniteltuun jatkuvasti päivitettävään toimintasuunnitelmaan ja hienojakoisempaan projektirakenteeseen. Innovaatiotoiminnan vahvistaminen yhdessä uusien kansainvälisten kumppanuussuhteiden kanssa auttaa tarttumaan kiireellisiin maailmanlaajuisiin ongelmiin kuten ilmastonmuutos, terveys, elintarviketurvallisuus ja köyhyys. YTK:n vahvistetut suhteet ja verkostot EU:n ja kansainvälisten kumppanien kanssa ovat maailmanlaajuisen tieteellisen huippuosaamisen kannalta olennaisen tärkeitä. Jotta toimintapolitiikoille voidaan tarjota tieteelliseen tutkimukseen ja perusteelliseen analyysiin tukeutuva vankka pohja, tarvitaan uusinta tekniikkaa edustavaa tutkimusinfrastruktuuria, laadukkaita tietoja ja asianmukaisia analysointivälineitä. Tästä on esimerkkinä Isprassa, Italiassa, avattu YTK:n uusi ympäristöystävällinen ja energiatehokas tutkimuslaitos. 8. Seitsemännen puiteohjelman täytäntöönpano Komissio julkaisi vuonna 2012 viimeisen ja kaikkien aikojen suurimman seitsemänteen puiteohjelmaan liittyvän ehdotuspyynnön. Jotta voitaisiin helpottaa siirtymistä Horisontti 2020 -puiteohjelmaan, siinä keskityttiin voimakkaasti toimiin, joissa yhdistetään eri toimintoja niin, että voidaan saavuttaa merkittäviä vaikutuksia. Vuonna 2013 saatettiin päätökseen noin 45 ehdotuspyyntöä yhteensä 4,9 miljardin euron ohjeellisella budjetilla. Tukikelpoisia ehdotuksia saatiin noin 20 000, joista lähes 3 000 valittiin rahoitettaviksi. Rahoitusta sai näin ollen lähes 15 prosenttia kaikista ehdotuksista. Tukikelpoisiin ehdotuksiin osallistui kaikkiaan 67 630 hakijaa. Hankkeiden kustannukset olivat yhteensä 34 miljardia euroa ja haettu EU-rahoitus lähes 28 miljardia euroa. Valittuihin ehdotuksiin osallistui 12 702 hakijaa. Näiden hankkeiden kustannukset olivat yhteensä lähes 6 miljardia euroa ja haettu EU-rahoitus yli 4 miljardia euroa. Rahoitusta sai näin ollen kaikista hakijoista 18,78 prosenttia, ja haetusta EU-rahoituksesta myönnettiin 15,96 prosenttia. 9. Näkymät vuodelle 2014 Komissio on sitoutunut Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen. Se toteuttaa parhaillaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle osoitettua tiedonantoa Tutkimus ja innovointi tulevan kasvun lähteinä[10], jossa tarkastellaan tutkimuksen ja innovoinnin merkitystä tulevan kasvun kannalta. Komission painopisteisiin kuuluu laajemman kuulemisen ja neuvottelujen järjestäminen jäsenvaltioiden kanssa vuosia 2016–2017 koskevan Horisontti 2020 -työohjelman laatimista varten. Tässä yhteydessä otetaan huomioon myös tieteellisiä, teknologisia, taloudellisia ja sosiaalisia sekä markkinakehitystä koskevat uudet tiedot ja ennusteet sekä nykyiset ja tulevat toimintapoliittiset tarpeet EU:n kilpailuetujen kehittämiseksi ja uusiin mahdollisuuksiin tarttumiseksi. Komissio aikoo vuonna 2014 jatkaa myös innovaatiounioniin liittyviä toimia. Se laatii katsauksen innovatiounionin tilasta vuosina 2010–2014 ja tarkastelee siinä toiminnan tuloksia ja keskeisiä havaintoja. Euroopan on kuitenkin tehtävä nykyisessä kriisitilanteessa vielä enemmän työtä innovaatiounionin toteuttamiseksi. Vuoden 2013 ERA-tilannekatsausta käsiteltiin kilpailukykyneuvostossa syyskuussa 2013, ja se pohjustaa eurooppalaista tutkimusaluetta koskevien neuvoston päätelmien antamista vuonna 2014. Komissio aikoo järjestää aiheesta konferenssin sen jälkeen kun vuoden 2014 tilannekatsaus on julkaistu syyskuussa. Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisessa tapahtunutta edistymistä käsitellään perusteellisesti vuoden 2014 ERA-selvityksessä, jonka tavoitteena on selvittää, mitä täytäntöönpanotoimia tutkijoiden, osaamisen ja teknologian sisämarkkinoiden loppuun saattaminen edellyttää. Vuoden 2014 ERA-selvityksen keskeisenä tavoitteena on kartoittaa, millä aloilla edistymistä on tapahtunut ja missä taas tarvitaan lisätoimia. Komissio on myös käynnistänyt EU:n laajuisen kuulemisen, jossa kaikilta sidosryhmiltä pyydetään kommentteja siitä, mitä kokemuksista voidaan ottaa opiksi ja mitkä ovat tärkeimmät tekijät, joiden pohjalta EU:n seuraava kriisinjälkeinen kasvustrategia vuosiksi 2015–2020 olisi muotoiltava. Konkreettisia ehdotuksia on tarkoitus esittää vuoden 2015 alkupuolella. [1] http://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/news/horizon-2020-brief-eu-framework-programme-research-innovation. [2] Euroopan parlamentti hyväksyi 15. huhtikuuta 2014 ja Euroopan unionin neuvosto 6. toukokuuta 2014. [3] http://ec.europa.eu/research/participants/portal/desktop/en/home.html. [4] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/innovation/policy/innovation-scoreboard/index_en.htm [5] Vuoden 2013 ERA-tilannekatsauksen ohessa julkaistiin myös asiakirja Facts and Figures, jossa tarkastellaan edistymistä eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamisessa kansallisten painopisteiden pohjalta. Ks. http://ec.europa.eu/research/era/era-progress-2013.htm. [6] COM(2013) 800 final. [7] Conference of European Schools for Advanced Engineering Education and Research (CESAER) liittyi sidosryhmien foorumiin 17. heinäkuuta 2013 kuudentena sidosryhmäorganisaationa ja antoi komissiolle yksipuolisen lausuman. [8] Ne ovat: European Association of Research and Technological Organisations (EARTO), the European University Association (EUA), the League of European Research Universities (LERU), NordForsk, Science Europe ja CESAER. [9] COM(2012) 497. [10] COM(2014) 339.