EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
KOM(94)5191opull. 
Bryssel, 13.12.1994 
94/0322 (COD) 
Ehdotus 
EUROOPAN PARLAMENTIN 
JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
moottoriajoneuvojen sivutörmäyksen kestävyydestä 
ja 
direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta 
(komission esittämä) 

SELITTÄVÄ MUISTIO 
TIIVISTELMÄ 
Tällä esityksellä pyritään vähentämään liikenneonnettomuuksissa kuolleiden tai 
vakavasti loukkaantuneiden määrää antamalla henkilöautojen sivutörmäyksen 
kestoa koskevat uudet normit. 
Esitys koskee uusia ajoneuvotyyppejä, jotka hyväksytään tietyn päivämäärän 
jälkeen. Se sisältää uuden testausmenettelyn, joka täysin toteutettuna jäljittelee 
realistisemmin tyypillisiä sivutörmäysonnettomuuksia. 
Esitys sisältää Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN 
ECE) kehittämät tekniset ohjeet, jotka perustuvat eurooppalaisen 
koeajoneuvokomitean (European Experimental Vehicles Committee, EEVC) 
tutkimuksiin. 
2. TAUSTAA 
Euroopan Unionin alueella on viime vuosina kuollut vuosittain keskimäärin 50 
000 ihmistä, yli 1,5 miljoonaa on loukkaantunut ja yli 0,5 miljoonaa 
liikenneonnettomuuksien uhria on vuosittain jouduttu hoitamaan sairaaloissa. 
Arvioidut kustannukset ovat noin 70 miljardia ecua. Vaikka inhimillisen tekijän 
katsotaankin olevan tällaisten onnettomuuksien merkittävä syy, ajoneuvon 
rakenne voi vähentää huomattavasti onnettomuuksien todennäköisyyttä 
(passiivinen turvallisuus) ja erityisesti minimoida matkustajien ja tienkäyttäjien 
vammat, jos onnettomuus tapahtuu (passiivinen turvallisuus). 
Tutkimukset ovat osoittaneet, että sivutörmäyksessä syntyneet vammat ovat 
keulakolarin jälkeen toiseksi tärkein kuoleman ja vakavien vammojen syy ja että 
henkilöautojen kylkien rakenteellisilla muutoksilla tapaturmia voidaan vähentää 
merkittävästi. (Komissio laati samanaikaisesti vastaa keulakolariturvallisuutta 
koskevaa esitystä.) 
Komission esitys uudeksi moottoriajoneuvon sivutörmäyksen kestoa koskevaksi 
neuvoston ja parlamentin direktiiviksi perustuu siksi tähän muistioon. 
3. NYKYINEN LAINSÄÄDÄNTÖ 
3.1 EN:n lainsäädäntö 
Ajoneuvojen tyyppihyväksyntää sivuaviin direktiiveihin sisältyy joukko 
turvatoimia, joilla pyritään vähentämään tapaturmia, mutta tällä hetkellä ainoa 
spesifisesti ajoneuvon rakenteen törmäyskestävyyteen liittyvä koskee keula- eikä 
sivutörmäystä. 
3.2 Amerikkalainen liittovaltion testi FMVSS214 
Amerikkalaisten säännösten mukaisten henkilöautojen on läpäistävä 
sivutörmäystesti, jossa paikallaan seisovan testiajoneuvon kylkeen iskeytyy 
kappale, joka vastaa massaltaan ja keulan muodoltaan toista ajoneuvoa. Koska 
monissa sivutörmäyksissä kumpikin ajoneuvo kuitenkin liikkuu, iskukappaleen 
liikeradan on testissä oltava vinossa kulmassa testattavan ajoneuvon 
pitkittäisakselin suhteen. Esteen maavara on 279 mm. Testissä käytetään 
instrumentoituja nukkeja ja bio-mekaanisia hyväksymis/hylkäyskriteerejä. 
Ajoneuvojen kylkien rakenteita on lujitettu ja jäykistetty, jotta ne selviäisivät 
testeistä. 
4. TUTKIMUSTOIMINTA 
Sivutörmäysturvallisuuteen liittyvän lainsäädännön kehittämistä on tutkittu 
vuosikausia melko intensiivisesti. Komission perusti vuonna ERGA-ryhmän 
(Evolution of Regulatios - Global Approach - Passive Safety). Sille annettiin 
tehtäväksi tutkia ajoneuvojen passiivisen turvallisuuden parantamiseen tähtäävän 
lainsäädännön kehittymistä. Ryhmä teki myös useita mahdollista 
sivutörmäyskoetta koskevia ehdotuksia, joita Genevessä toimiva UN ECE kehitti 
edelleen. 
EEVC on myös viime vuosina tutkinut useita ajoneuvojen turvallisuuteen 
vaikuttavia alueita1. Erityistä huomiota on kiinnitetty sivutörmäystestiin, jossa 
käytetään liikkuvaa muotoaan muuttavaa estettä, koska se jäljittelee realistisesti 
oikeissa autojen törmäyksissä syntyviä vaurioita. 
Komitea esitti laajojen tapaturmatutkimusten ja täysimittaisten testien perusteella 
testausmenettelyä, joka tarjoaisi matkustajille sopivan suojauksen 
sivutörmäyksissä. 
l EEVC yhdistää Euroopan eri maiden laboratoriot ja muodostaa asiantuntijaryhmiä saavuttaakseen 
tieteelliseen ja puolueettoman yksimielisyyden siitä, mitä ja miten voidaan tehdä ja millaisia testejä 
tarvitaan. Mukana on myös teollisuuden asiantuntijoita, jotta voidaan varmistaa ehdotusten 
toteuttamiskelpoisuus. 
Toisin kuin Yhdysvalloissa, eurooppalaisessa testissä iskukappaleen liikerata on 
suora ja nopeus erilainen, ja lisäksi käytetään eurooppalaista koenukkea. 
Eurooppalainen standardi poikkeaa näissä ja muissa merkittävissä suhteissa 
amerikkalaisesta menettelystä, joten teslausvaatimusten harmonisoinnin tarve ei 
ole niin todennäköinen. Eurooppalaisen standardin suunnittelussa on myös otettu 
huomioon amerikkalaisten ja eurooppalaisten keskimääräisen koon ja painon 
erot. 
5. UN ECE.N SÄÄNNÖSTEN KEHITTÄMISTYÖ 
EECV:n ajoneuvoturvallisuuteen liittyvää työtä on alettu kehittää säännöksiksi 
UN ECE:ssä (työryhmä 29) ja erityisesti passiivisen turvallisuuden 
asiantuntijaryhmässä (Group of Experts on Passive Safety, GRSP). 
Keulatörmäyksiä koskeva säännös perustuu laajalti vastaavaan amerikkalaiseen 
standardiin. S ivutörmäystesti vaatimusten ja niihin liittyvien säännösten 
kehittäminen on sitä vastoin vaatinut paljon aikaa, koska suoranaista 
ennakkotapausta ei ollut olemassa. Kun työ alkoi valmistua, esityksen joistakin 
kriittisistä elementeistä, joita ei ollut aiemmin kyseenalaistettu vastaavissa 
työryhmissä, väiteltiin vilkkaasti. 
(a) Liikkuvan esteen maavara 
Kun ajoneuvon keulaa ja rakenteita ja ajoneuvoille todellisissa tapaturmissa 
aiheutuneita oli tutkittu, liikkuvan esteen alareunan korkeudeksi päätettiin 
alunperin 300 mm ERGA-ryhmän vuonna 1989 antaman suosituksen mukaisesti. 
Kun esteen maavara on näin suuri, se pyrkii ajoneuvoon törmätessään nousevan 
kynnyspalkin yli (kynnyspalkki on oven kehyksen alaosa, joka on yleensä osa 
ajoneuvon alustaa ja siksi jäykkä), jolloin ovirakenteen on otettava vastaan 
suurin osa energiaa. 
Vaikka alkuperäinen maavara perustuikin tutkimuksiin, autoteollisuus esitti 
jäsenvaltioiden tukemana, että esteen korkeuden pitäisi olla pikemminkin 200 
mm. Tämä luku perustui tuolloin tuotannossa olleiden ajoneuvojen 
keularakenteiden tutkimuksiin ja siihen väitteeseen, että todellisissa 
sivutörmäyksissä törmäävää ajoneuvoa normaalisti jarrutetaan, jolloin sen keula 
painuu ja törmäyskohta on alempana. 
Kun esteen korkeus on noin 200 mm, törmäys kohdistuisi myös ajoneuvon 
kynnyskoteloon, joka vaimentaisi huomattavan osan energiaa ja vähentäisi 
ovirakenteeseen kohdistuvaa vaikutusta. 
(b) Testinuken viskoosikriteerit 
Tällä tarkoitetaan nuken rintakehään/vatsaan testissä kohdistuvaa voimaa, jota 
suurempi voima vahingoittaisi sisäelimiä hengenvaarallisesti todellisissa 
onnettomuuksissa. 
Autoteollisuudella ja muilla osapuolilla oli erimielisyyksiä tämän vaatimuksen 
ankaruuden suhteen. 
(c) Etuistuimen asento testeissä 
Säännösluonnos antoi testaavalle viranomaiselle mahdollisuuden valita toisen 
istuimen asennon hyväksymistestiä varten, jos se oli viranomaisen mielestä 
pahempi tapaus kuin nimellinen keskiasento. 
Taustalla oli huoli siitä, että mikäli istuin olisi testattaessa vain yhdessä 
asennossa, valmistajat saattaisivat suojella tuon kohdan erittäin hyvin ja jättää 
huomiotta oven potentiaalisesti vaarallisen rakenteen, jolloin auto voitaisiin 
hylätä testissä. 
Valmistajat eivät voineet hyväksyä ajatusta, että vaatimukset olisi täytettävä 
kaikissa istuimen asennoissa ja että testausviranomainen voisi valita minkä 
hyvänsä asennon, koska tarvittaisiin lisää kalliita kehitysvaiheen testejä, jotta 
voitaisiin varmistaa, että vaatimukset täyttyvät kaikissa istuimen asennoissa. 
EN:n koordinoitu kanta WP29 varten 
Jäsenvaltiot eivät pystyneet päättämään yhteisestä kannasta edellä lueteltuihin 
kysymyksiin neuvoston ("113") komitean kokouksessa, jossa oli määrä sopia 
jäsenvaltioiden yhteisestä kannasta lokakuussa 1993 pidettävää WP29:n 
kokousta varten. Koska Genevessä ei olisi voitu sopia esityksestä, keskustelua 
siirrettiin. 
Myöhemmässä Neuvoston koordinaatiokokouksessa, jossa valmisteltiin 
maaliskuun 1994 WP29:ää, jäsenvaltioiden oli päästävä kompromissiin, jotta 
voitaisiin välttää tilanne, jossa säännöstä ei voitaisi hyväksyä. Koska 
yksimielisyyteen oli päästävä, jäsenvaltiot sopivat kolmea kriteeriä koskevasta 
kompromissista: 
(a) Esteen korkeus: 260 mm 
(b) Viskoosikriteeri: arvosta päättämistä lykättiin kaksi vuotta 
(c) Istuimen asento: sovitaan kompromissitekstistä, puolitiehen vastaan 
autoteollisuutta 
Esteen korkeuden osalta hyväksyttiin, että 260 mm:n maavaraa ei voida 
perustella tutkimustuloksissa (koska suuri osa työstä oli perustunut ERGA:n 
suosittelemaan 300 mm:n korkeuteen), joka tapauksessa astuttaisiin askel 
eteenpäin ottamalla ensimmäisen kerran käyttöön sivutörmäyskokeet, jotka myös 
edellyttäisivät ajoneuvon sivujen rakenteiden muuttamista. 
WP29 hyväksyi säännösesityksen (TRANS/SC1/WP29/396) maaliskuussa 1994 
EN:n koordinoidun päätöksen mukaisesti. Se tulee voimaan, kun Yhdistyneet 
kansakunnat on hyväksynyt sen. 
6. KOMISSION LAINSÄÄDÄNNÖLLINEN ESITYS 
Komitea otti huomioon testistandardin edellyttämien pääparametreja- varsinkin 
esteen korkeutta- koskevat merkittävät mielipide-erot ja harkitse päätöstä 
tehdessään useita kriteerejä: 
• tarve säilyttää teknisten määräysten yhdenmukaisuus UN ECE:n kanssa, 
varsinkin kun yhteisöjen oli tarkoitus liittyä vuoden 1958 sopimukseen 
• tarve saada direktiivi nopeasti voimaan ja parantaa turvallisuusstandardeja 
• Rooman sopimuksen artiklan 100(a) määräys, jonka on esitettävä 
turvallisuutta edistäviä toimia 
Jäsenvaltiot olivat lisäksi saavuttaneet yksimielisyyden WP29:n suhteen - tilanne 
oli hallinnollisesti ja lainsäädännöllisesti erilainen, mutta otettiin kuitenkin 
asianmukaisesti huomioon. 
Komissio on siksi todennut, että paras tapa esittää teknisiä standardeja on 
WP29:n äskettäin sopimien standardien mukauttaminen vastaaviin ECE-
säännöksiin, mutta kuitenkin niin, että tärkeät tekniset vaatimukset, 
mukaan lukien esteen korkeuden lisääminen, tarkistetaan kahden vuoden 
kuluttua. 
Tähän ratkaisuun päädyttiin edellä mainittujen kolmen kriteerin mukaisesti: 
A. Yhdenmukaisuus UN ECE.n kanssa 
Kun vuoden 1958 sopimuksen suhteen käydään parhaillaan keskusteluja, 
Komissio katsoo, että tässä vaiheessa ei ole paikallaan säätää poikkeavia teknisiä 
standardeja, jotka voisivat vaikeuttaa ECE:n ja EN:n lähentymisneuvotteluja. 
B. Pikainen tarve saada uusi direktiivi voimaan 
Kun Genevessä on päästy sopimukseen, Komissio katsoo, että vastaava direktiivi 
olisi luotava pikimmiten. Teknisten vaatimusten muuttaminen tässä vaiheessa 
vaatisi lisäkeskusteluja ja voisi hyvinkin vaikeuttaa direktiivin käsittelyä 
neuvostossa ja parlamentissa. 
Kun asiassa edetään tehokkaasti kahdessa vaiheessa, direktiivi saadaan nopeasti 
voimaan ja tarvittava tietämys on käytettävissä, mutta vaatimuksia voidaan 
tarkastella kokemusten ja tutkimustulosten perusteella ja ne voidaan päivittää 
asianmukaisesti. 
C. Velvollisuus esittää turvallisuutta edistäviä toimia 
Direktiiviluonnoksen tekniset vaatimukset ovat merkittävä edistysaskel 
ajoneuvojen turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä ajatelleen, varsinkin kun 
sivutörmäysturvallisuusstandardeja ei nykyään ole olemassa. 
Sen sijaan että hyväksyttäisiin heti 300 mm:n esteen korkeus, jonka suhteen 
kiistellään vilkkaasti, vastaako se todella tyypillisiä autojen välisiä 
sivutörmäyksiä, komissio kannattaa ECE:n kanssa sovittua 260 mm:n korkeutta 
väliaikaisratkaisuna ja esittää, että 300 mm otetaan käyttöön valinnaisen 1. 
tammikuuta 1998 lukien ja pakollisena 1. lokakuuta 2001 lukien. 
Koska standardilla on huomattava merkitys ajoneuvojen valmistajille, komissio 
on ehdottanut, että 300 mm:n korkeuden soveltamisesta kaikkiin uusiin 
ajoneuvoihin (eikä vain uusiin ajoneuvotyyppeihin) päätetään, kun on ensin 
tarkasteltu, miten tämä direktiivi toimii käytännössä, ja sen mukaan, kuinka 
autoteollisuus pystyy mukautumaan vaatimukseen. Päivämäärä 1. lokakuuta 
2001 riippuu siksi komission raportista neuvostolle ja Euroopan parlamentille. 
7. VAIKUTUKSET TEOLLISUUDELLE 
Tämän direktiivin tekniset vaatimukset ovat sellaiset, että monilla nykyään 
valmistettavilla autotyypeillä olisi vaikeuksia niiden ja varsinkin estettä 
koskevien vaatimusten täyttämisessä. Direktiiviehdotus koskee kuitenkin vain 
uusia ajoneuvotyyppejä, jotka hyväksytetään 1. lokakuuta 1995 jälkeen, ja sitä 
sovelletaan nykyisiin aj oneuvotyyppeihin vasta vuonna 2000. 
Vaatimukset edellyttävä huomattavia muutoksia ajoneuvojen kylkien 
rakenteisiin. Ne otetaan kuitenkin huomioon jo suunniteltaessa uusia ajoneuvoja, 
joten lisäkustannukset ovat minimaaliset. Ajoneuvojen ei ilmeisesti tarvitse olla 
yhtään raskaampia täyttääkseen vaatimukset, toisin kuin Yhdysvalloissa. 
LOPPUPÄÄTELMÄ 
Äskettäiset tutkimukset ovat osoittaneet, että tehokkaammalla 
sivutörmäyssuojauksella pysyttäisiin kuolemantapauksien ja vakavien 
tapaturmien määrää vähentämään noin 25 000:11a vuodessa. 
Komissio haluaa ottaa käyttöön toimia uusien ajoneuvon tyyppien 
sivutörmäyssuojauksen parantamiseksi ja matkustajien vammojen 
vähentämiseksi. Komissio on siksi laatinut direktiiviesityksen, joka täysin 
toteutuessaan vaikuttaa merkittävästi tulevien henkilöautojen rakenteeseen tässä 
suhteessa. 
Ajoneuvojen valmistajat pystyvät täyttämään uusia malleja suunnitellessaan 
standardin vaatimukset eikä niistä pitäisi aiheutua kalliimpia 
tuotantokustannuksia. Valmistajille annetaan riittävästi aikaa mukautua 
vaatimuksiin. 
Ehdotus 
EUROOPAN PARLAMENTIN 
JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
moottoriajoneuvojen sivutörmäyksen kestävyydestä 
ja 
direktiivin 70/156/ETY muuttamisesta 
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
ottavat huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, 
ottavat huomioon komission ehdotuksen0', 
ottavat huomioon talous-ja sosiaalikomitean lausunnon<2), 
ottavat huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan 
jäsenvaltioiden lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 
70/156/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 93/81/ETY(4), 
ja erityisesti sen 13 artiklan 4 kohdan, 
sekä katsoo, että 
sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden, ihmisten, 
palveluj en j a pääoman vapaa liikkuvuus, aj oneuvoj a koskevien teknisten vaatimusten täydellinen 
lähentäminen on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi täysin, 
liikenneturmien määrän vähentämiseksi Euroopassa on tarpeen ottaa käyttöön lainsäädännöllisiä 
toimenpiteitä moottoriajoneuvon kolariturvallisuuden parantamiseksi niin paljon kuin 
käytännössä on mahdollista; tässä direktiivissä annetaan sivutörmäyksen testausvaatimukset 
biomekaanisine perusteineen, joilla varmistetaan riittävä sivutörmäyksen kestävyys, 
näitä vaatimuksia olisi pidettävä väliaikaisina ja niitä on tarkistettava lisätutkimusten tulosten 
ja käytännön kokemusten perusteella, jotka saadaan kahden ensimmäisen vuoden aikana tämän 
direktiivin mukaan tehdyistä hyväksymistesteistä; turvallisuuden tasoa on nostettava 
tulevaisuudessa laatimalla tiukempia standardeja, 
tämä direktiivi on yksi erityisdirektiiveistä, joita on noudatettava direktiivillä 70/156/ETY 
käyttöön otetun ETY-tyyppihyväksyntämenettelyn täyttämiseksi; siten direktiivissä 
70/156/ETY ajoneuvojärjestelmiä, komponentteja ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia 
säännöksiä sovelletaan tähän direktiiviin, 
(i) 
(2) 
(3) 
(4) EYVL No 
EYVL No 
EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1 
EYVL N:o L 264, 23 10.1993, s. 49 
menettely istuma-asennon viitepislecn määrittämiseksi moottoriajoneuvoissa annclaan 
neuvoston direktiivin 77/649/ETY(,) liitteessä 111, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 
komission direktiivillä 90/63O/ETY(6), ja sitä ei ole tarpeen toistaa tässä direktiivissä; tässä 
direktiivissä viitataan neuvoston direktiiviin 70/387/ETY<7), direktiiviin 74/483/ETY(8), 
sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 87/354/ETY(9) ja direktiiviin 
76/115/ETY(I0), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 
90/629/ETY(,1)sekä ISO-standardiin 6487: 1987, ja 
tämän direktiivin tekniset vaatimukset perustuvat Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan 
taloudellisen komission asiakirjaan TRANS/SC1/WP29/396, 
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 
1 artikla 
Tässä direktiivissä 'ajoneuvolla' tarkoitetaan samaa kuin direktiivin 70/156/ETY 2 artiklassa. 
2 artikla 
1. Jäsenvaltiot eivät saa sivutörmäyksen kestävyyteen liittyvistä syistä evätä ajoneuvotyypiltä 
ETY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää, tai 
kieltää ajoneuvon rekisteröintiä, myyntiä tai käyttöönottoa, 
jos ajoneuvo täyttää tämän direktiivin vaatimukset. 
2. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1995 jäsenvaltiot: 
eivät saa antaa direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan mukaisesti ETY-tyyppihyväksyntää, 
ja 
voivat evätä kansallisen tyyppihyväksynnän, 
jos ajoneuvotyyppi ei täytä tämän direktiivin vaatimuksia. 
3 Edellä 2 kohtaa ei sovelleta ajoneuvotyyppeihin, jotka on hyväksytty ennen 1 päivää 
lokakuuta 1995 direktiivin 70/387/ETY (salvat ja saranat), direktiivin 74/483/ETY 
(ulkonevat osat) tai 76/115/ETY (turvavöiden kiinnityspisteet) mukaisesti tai, joiden 
hyväksyntä on myöhemmin laajennettu. 
(5) EYVL No L 267, 19.10.1977, s. 1 
EYVL N:o L 341, 6.12.1990, s. 20 
EYVL N:o L 176, 10.8.1970, s. 5 
EYVL N:o L 266, 2.10.1974, s. 4 
EYVL No L 192, 11.7.1987, s. 43 
EYVL N:o L 24, 30.1.1976, s. 6 
(11) EYVL N:o L 341, 6.12.1990, s. 14 
10 (6) 
(7) 
(8) 
(9) 
(10) 
4. Jäsenvaltioiden on katsottava 1 päivästä lokakuuta 2000 alkaen, että uusien ajoneuvojen 
mukana toimitettavat direktiivin 70/156/ETY mukaiset vaatimuksenmukaisuustodistukset 
eivät enää ole voimassa mainitun direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jos 
tämän direktiivin vaatimukset eivät täyty. 
3 artikla 
Muutetaan direktiivin 70/156/ETY liite IV seuraavasti: 
1. Lisätään I osaan seuraava kohta: 
"54. Sivutörmäyksen kestävyys 95/.../ETY L... x—x " 
2. Lisätään II osaan seuraava kohta: 
"54. Sivutörmäyksen kestävyys..." 
4 artikla 
1. Tämän direktiivin tekniikan kehitykseen mukauttamisen puitteissa komissio aloittaa toisen 
vaiheen. Se perustuu teknisten perusteiden ja erityisesti viskoosi perusteen, etuistuimen 
asennon ja esteen maavaran tarkasteluun. Tarkasteluperusteihin sisältyvät muiden muassa 
onnettomuustilastot, onnettomuustutkimustiedot, täysikokoisilla autoilla tehtyjen testien 
tulokset, hyväksymistesteistä saadut kokemukset ja kustannus-hyötylaskelmat. Esteen 
maavaraa lisätään edellä olevasta riippumatta 300 mm.iin, jollei tarkistuksessa osoiteta, että 
muulla esteen korkeudella saavutetaan yhtä tehokas suojaus. 
2. Toista vaihetta sovelletaan valmistajien pyynnöstä vaihtoehtoisesti 1 päivästä tammikuuta 
1998 alkaen ja se on pakollinen uusien hyväksyttyjen ajoneuvotyyppien osalta 1 päivästä 
lokakuuta 2001 alkaen. 
3. Toista vaihetta sovelletaan kaikkiin uusiin ajoneuvoihin 1 päivästä lokakuuta 2004, jollei 
muuta johdu Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä lokakuuta 2002 
annettavasta kertomuksesta direktiivin toiminnasta ja teollisesta toteutettavuudesta edellä 
tarkoitettuna ajankohtana. 
5 artikla 
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset 
j a hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää lokakuuta 1995. Niiden on ilmoitettava 
tästä komissiolle viipymättä. 
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä 
virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on 
säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle niiden tässä direktiivissä tarkoitetuista 
kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 
11 
6 artikla 
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on 
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
7 artikla 
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä 
Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta 
Puhemies Puheenjohtaja 
12 
LIITELUETTELO 
LIITE I Hallinnolliset määräykset tyyppihyväksyntää varten 
1. ETY-tyyppihyväksynnän hakeminen 
2. ETY-tyyppihyväksynnän myöntäminen 
3. Hyväksymisten täydennykset 
4. Tuotannon vaatimuksenmukaisuus 
Liite 1 : Ilmoituslomake 
Liite 2: Tyyppihyväksyntätodistus 
LIITE II Tekniset vaatimukset 
1. Laajuus 
2. Määritelmät 
3. Eritelmät 
Liite 1 : Törmäystestaus 
Liite 2: Liikkuvan muotovaan muuttavan esteen ominaisuudet 
Liite 3: Sivutörmäystestinuken tekninen kuvaus 
Liite 4: Sivutörmäystestinuken asentaminen 
Liite 5: Osatestaus 
13 
LIITE 1 
Hallinnolliset määräykset tyyppihyväksyntää varten 
1. ETY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN 
1.1 Valmistajan on toimitettava direktiivin 70/156/ETY 3 (4) artiklan mukainen 
ajoneuvotyypin sähkömagneettisen yhteensopivuuden hyväksyntää koskeva 
hakemus. 
1.2 Ilmoituslomakkeen malli on liitteessä 1. 
1.3 Hyväksytettävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo on toimitettava 
tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tekniselle palvelulle. 
1.4 Valmistaja voi täydentää hakemusta testausselosteilla. Hyväksyvä viranomainen 
voi käyttää niihin sisältyviä tietoja laatiessaan tyyppihyväksyntätodistusta. 
2. TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN 
2.1 Jos relevantit vaatimukset täytetään, direktiivin 70/156/ETY 4 (3) ja, 
mahdollisesti, 4 (4) artiklan mukainen tyyppihyväksyntä myönnetään. 
n i ETY-tyyppihyväksynnän malli on liitteessä 2. 
2.3 Jokaiselle hyväksytylle ajoneuvotyypille on annettava direktiivin 70/156/ETY 
liitteen VII mukainen hyväksymisnumero. Jäsenvaltio ei saa antaa samaa 
numeroa toiselle ajoneuvotyypille. 
2.4 Epävarmoissa tapauksissa, kun tutkitaan ajoneuvon vaatimustenmukaisuutta, on 
otettava huomioon valmistajan toimittamat mahdolliset tiedot tai testaustulokset, 
jotka voidaan huomioon vahvistettaessa hyväksyvän viranomaisen tekemää 
hyväksymistestiä. 
3. TYYPIN MUUTOKSET JA HYVAKSYNTIEN LISÄYKSET 
3.1 Jos tämän direktiivin mukaisesti myönnettyjä hyväksymiä täydennetään, 
direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan määräykset ovat voimassa. 
14 
3.2 Jos ajoneuvoa muutetaan niin, että rakenteen yleismuoto muuttuu, tai jos 
referenssimassa muuttuu yli 8 % ja viranomainen katsoo, että muutoksilla 
merkittävä vaikutus testaustuloksiin, testi on uusittava liitteen II liitteen 1 
mukaisesti. 
3.3 Jos tekninen palvelu katsoo neuvoteltuaan ajoneuvon valmistajan kanssa, että 
ajoneuvon muutokset eivät täydellistä uudelleentestausta, voidaan tehdä osatesti. 
Näin voidaan menetellä, jos referenssimassa poikkeaa enintään 8 % 
alkuperäisestä ajoneuvosta tai etuistuinten määrä ei ole muuttunut. Istuinten 
tyypin tai sisälle asennettavien varusteiden muutokset eivät automaattisesti 
edellytä täydellistä uudelleentestausta. Liitteen II liitteessä 5 on esimerkki 
ongelman ratkaisusta. 
4. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 
4.1 Tuotannon vaatimustenmukaisuus on yleensä varmistettava direktiivin 
70/156/ETY 10 artiklan määräysten mukaisesti. 
15 
LIITE 1 
Liite 1 
ILMOITUSLOMAKE nro .... 
Neuvoston direktiivin 70/156/ETY(,3) liitteen 1 mukaisesti 
ajoneuvon sivutörmäyskestävyyden ETY-tyyppihyväksyntä 
Seuraavat tiedot on siltä osin kuin niitä tarvitaan annettava kolmena kappaleena 
sisällysluetteloineen A4-kokoisten tai A4-kokoisiksi taitettujen piirustusten on oltava 
asianmukaisessa mittakaavassa ja niissä on oltava riittävät yksityiskohdat. 
Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on elektroninen ohjaus, sen 
toiminnasta on annettava ilmoitus. 
0. YLEISTÄ 
0.1 Merkki (yrityksen nimi): 
0.2 Tyyppi ja kaupallinen kuvaus (kuvaukset): 
0.3 Tyyppimerkintä, jos merkitty ajoneuvoon(b): 
0.3.1 Merki nnän sij ai nti : 
0.4 Ajoneuvoluokka(c): 
0.5 Valmistajan nimi ja osoite: 
0.8 Kokoonpanotehtaan (-tehtaiden) osoite (osoitteet): 
(13) Tämän ilmoituslomakkeen kohtien numerointi ja alaviitteet ovat samat kuin 
direktiivin 70/156/ETY liitteessä 1 uusimpine täydennyksineen. Tarpeettomat kohdat 
on jätetty pois 
16 
LIITE I 
Liite 2 
MALLI 
(enimmäiskoko : A4 (210x297 mm) ) 
ETY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUS 
VIRANOMAISEN 
LEIMA 
Ilmoitus: 
- tyyppihyväksynnästä(14) 
- tyyppihyväksynnän laajentamisesta1 
- tyyppihyväksynnän epäämisestä1 
- tyyppihyväksynnän peruuttamisesta1 
joka on myönnetty direktiivin ..../..../ETY ja sitä viimeksi täydentävän direktiivin 
..../..../ETY perusteella ajoneuvolle/osalle/erilliselle tekniselle yksikölle1. 
Tyyppi hyväksy ntänumero : 
Laajentaminen peruste: 
OSAI 
0.1 Merkki (yrityksen nimi): 
0.2 Tyyppi ja kaupallinen kuvaus (kuvaukset): 
0.3 Ajoneuvoon/osaan/erilliseen tekniseen yksikköön merkitty tunniste1,05* 
0.3.1 Tunnisteen sijainti 
0.4 Ajoneuvoluokka06*: 
0.5 Valmistajan nimi ja osoite: 
0.7 Jos kysymyksessä on osa tai erillinen tekninen yksikkö, ETY-hyväksymismerkinnän 
sijainti ja kiinnitystapa: 
0.8 Kokoonpanotehtaan (-tehtaiden) osoite (osoitteet): 
°4) Tarpeeton pyyhitään yli 
(15) Jos tunniste sisältää tämän ilmoituslomakkeen/tyyppihyväksyntätodistuksen 
tarkoittaman ajoneuvon/osan/erillisen teknisen yksikön kuvauksen kannalta 
tarpeettomia merkkejä, ne on korvattava asiakirjoissa tunnuksella "?" (esimerkiksi 
ABC?? 123??). 
(16) Määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II. 
17 
1. AJONEUVON YLEISET RAKENTEELLISET OMINAISUUDET 
1 1 Edustavan ajoneuvon vaiokuva(t) ja/tai piirustus (piirustukset): 
1.6 Moottori n sij ai nti j a asennustapa : 
9. KORI 
9.1 Korityyppi: 
9.2 Käytetyt materiaalit ja rakennemenetelmät: 
9.3 Ovet, lukot ja saranat: 
9.3.1 Ovien järjestely ja määrä: 
9.3.1.1 Mitat, avautumissuunta ja suurin avautumiskulma: 
9.3.2 Lukkojen ja saranoiden piirustukset ja niiden sijainti ovessa 
9.3.3 Lukkojen ja saranoiden tekninen kuvaus: 
9.10 Sisustus 
9 10.3 Istuimet 
9.10.3.1 Lukumäärä 
9.10.3.2 Sijainti ja järjestely: 
9.10.3.3 Massa. 
9.10.3.4 Ominaisuudet: piirustukset ja kuvaus 
9.10.3.4.1 istuimet ja niiden kiinnitykset: 
9.10.3.4.2 säätöjärjestelmä: 
9.10.3.4.3 siirto-ja lukitusjärjestelmät: 
9.10.3.4 4 turvavöiden kiinnitykset (jos sisältyvät istuinrakenteeseen): 
Päiväys, tiedosto 
OSA 11 
1 Lisätiedot (tarvittaessa): Katso liite 
2 Testauksesta vastaava tekninen palvelu: 
3. Testausselosteen päiväys: 
4 Testausselosteen numero: 
5. Huomautukset (jos on): Katso liite 
6. Paikka: 
7. Päiväys: 
8. Nimikirjoitus: 
9. Luettelo hyväksymisviranomai selle luovutetusta informaatioaineistosta, joka on 
saatavilla pyynnöstä 
19 
LISÄYS 
ETY-tyyppihyväksyntätodistukseen no 
ajoneuvon tyyppihyväksyntä direktiivin 
/ /ETY mukaisesti 
1 Lisätiedot 
1.1 Ajoneuvon rakenteen, mittojen, muotojen ja materiaalinen lyhyt kuvaus: 
1.2 Ajoneuvoon asennetun turvajärjestelmän lyhyt kuvaus 
1.3 Testiin mahdollisesti vaikuttavan sisustuksen tai varusteiden kuvaus: 
1.4 Moottorin sijainti: edessä / takana / keskellä1 
1.5 Vetotapa: etu / taka1 
1.6 Testattavaksi toimitetun ajoneuvon massa: 
Etuakseli: 
Taka-akseli: 
Yhteensä: 
2 Hyväksymistestissä käytetyn esteen tyyppi: 
5 Huomautuksia: (esim. koskee vasemmalta tai oikealta ohjattavia ajoneuvoja) 
20 
LIITE II 
TEKNISET VAATIMUKSET 
SOVELTAMISALA 
Tämä direktiivi koskee kaikkia M,- ja N,-luokan ajoneuvoja, joiden matalimman 
istuimen R-piste on korkeintaan 700 mm korkeudella maan pinnasta, kun 
ajoneuvon on tämän direktiivin pykälässä 2.10 määriteltyä referenssimassaa 
vastaavassa kunnossa, lukuunottamatta monessa vaiheessa koottavia ajoneuvoja, 
joiden tuotantomäärät eivät ylitä pienille sarjoille määriteltyä lukua. 
2. MÄÄRITELMÄT 
2.1 "Ajoneuvon hyväksyminen" tarkoittaa ajoneuvotyypin matkustamon 
sivutörmäyskäytöksen hyväksyntää. 
2.2 "Ajoneuvon tyyppi" tarkoittaa moottorikäyttöisten ajoneuvojen luokkaa, jonka 
seuraavat ominaisuudet eivät poikkea merkittävästi: 
2.2.1 ajoneuvon pituus, leveys ja maavara, mikäli niillä on negatiivinen vaikutus tässä 
direktiivissä määrättyyn suorituskykyyn, 
2.2.2 matkustamon sivuseinien rakenne, mitat, muoto ja materiaalit, mikäli niillä on 
negatiivinen vaikutus tässä direktiivissä määrättyyn suorituskykyyn, 
2.2.3 matkustamon muodot ja sisämitat, mikäli niillä on negatiivinen vaikutus tässä 
direktiivissä määrättyyn suorituskykyyn, 
2.2.4 moottorin sijainti (edessä, takana tai keskellä), 
2.2.5 ajoneuvon omamassa, mikäli niillä on negatiivinen vaikutus tässä direktiivissä 
määrättyyn suorituskykyyn, 
2.2.6 valinnaisvarusteet tai sisustusvarusteet, mikäli niillä on negatiivinen vaikutus 
tässä direktiivissä määrättyyn suorituskykyyn, 
2.2.7 etuistuimen (-istuimien) tyyppi ja R-pisteen sijainti, mikäli niillä on negatiivinen 
vaikutus tässä direktiivissä määrättyyn suorituskykyyn, 
21 
2.3 "Matkustamo" tarkoittaa matkustajien käyttöön tarkoitettua tilaa, jota rajaavat 
katto, lattia, sivuseinät, ovet, ulkoiset ikkunat, moottoritilan takaseinä ja 
takaosaston väliseinä tai takaistuimen selkänojan taso, 
2.4 "R-piste" tai "istuimen referenssipiste" tarkoittaa ajoneuvon valmistajan 
määrittämää referenssipistettä, 
2.4.1 jonka koordinaatit on määritelty ajoneuvon rakenteen suhteen, 
2.4.2 joka vastaa torson/reisin teoreettista kiertopistettä (H-piste) alimmassa ja 
takimmaisessa normaalissa ajoasennossa tai asennossa, jonka ajoneuvon 
valmistaja on määritellyt jokaista istuma-asentoa varten, 
2.5 "H-piste" on määritelty direktiivissä 77/649/ETY, 
2.6 "polttoainesäiliön tilavuus" tarkoittaa ajoneuvon valmistajan ilmoittamaa 
polttoainesäiliön tilavuutta, 
2.7 "poikittaistaso" tarkoittaa pystysuoraa tasoa, joka on kohtisuorassa ajoneuvon 
pitkittäistasoon nähden, 
2.8 "turvajärjestelmä" tarkoittaa laitteita matkustajien kiinnittämiseksi ja/tai 
suojaamiseksi, 
2.9 "turvajärjestelmän tyyppi" tarkoittaa turvalaitteiden luokkaa, jonka seuraavat 
ominaisuudet eivät poikkea merkittävästi: 
tekniikka, 
geometria tai 
materiaalit: 
2.10 "referenssimassa" tarkoittaa ajoneuvon omamassa, johon on lisätty 100 kg massa 
(eli testinuket ja sen instrumentoinnin massa), 
2.11 "omamassa" tarkoittaa käyttökuntoisen ajoneuvon massaa ilman kuljettajaa, 
matkustajia tai kuormaa; omamassa sisältää polttoaineen (90 % säiliön 
tilavuudesta) sekä normaalit työkalut ja vararenkaan, jos ne kuuluvat ajoneuvon 
varustukseen, 
2.12 "liikkuva muotoaan muuttava este" tarkoittaa laitetta, joka iskeytyy testattavaan 
ajoneuvoon. Se koostuu vaunusta ja iskukappaleesta, 
2.13 "iskukappale" tarkoittaa liikkuvan muotoaan muuttavan esteen asennettua 
murskautuvaa osaa, 
22 
2.14 "vaunu" tarkoittaa pyörillä pitkittäissuunnassa iskeytymiskohtaan liikkuvaa 
vaunua. Sen etuosa kannattaa iskukappaletta, 
2.15 "monivaihekoonta" tarkoittaa menettelyä, jossa kaksi tai montaa osallistuu 
erikseen ja peräkkäin ajoneuvon valmistukseen, 
3. ERITELMÄT JA TESTIT 
3.1 Ajoneuvo on testattava tämän liitteen liitteen 1 mukaisesti. 
3.1.1 Ajoneuvosta testataan kuljettajan puoli, ellei ajoneuvossa ole epäsymmetrisiä 
kylkirakenteita, jotka poikkeavat toisistaan niin paljon, että sillä on vaikutusta 
sivutörmäykseen. Tällöin valmistaja ja testaava viranomainen voivat sopia 
pykälän 3.1.1.1 tai 3.1.1.2 mukaisen vaihtoehdon käytöstä. 
3.1.1.1 Valmistaja toimittaa hyväksynnästä vastaavalle viranomaiselle tietoja 
törmäyskäyttäytymisen yhteensopivuudesta verrattuna kuljettajan puoleen, kun 
se testataan. 
3.1.1.2 Hyväksyvä viranomainen voi, jos auton rakenne antaa aihetta, päättää kuljettajan 
vastaisen puolen, jos sen katsotaan olevan epäedullisin. 
3.1.2 Testaava viranomainen voi neuvoteltuaan valmistajan kanssa vaatia, että istuin 
on testattaessa muussa liitteen 1 pykälässä 5.5 ilmoitetussa asennossa.17 
J.I.J Testin tuloksen katsotaan olevan tyydyttävä, jos pykälissä 3.2 ja 3.3 luetellut 
ehdot täyttyvät. 
3.2 Kriteerit 
3.2.1 Tämän liitteen liitteen 1 täydennyksen mukaisessa törmäystestissä on täytettävä 
seuraavat kriteerit: 
3.2.1.1 pää-kriteerin (HPC) on oltava enintään 1000. Kun pää ei kosketa auton 
rakenteita, HPC:tä ei mitata eikä lasketa, vaan tulokseksi tallennetaan "ei pään 
kosketusta". 
3.2.1.2 thorax-kriteerit ovat. 
(a) rintakehän taipuma (RDC): enintään 42 mm 
17 
Normaalin pitkittäissäädön alue rajoitetaan testausvaatimusten kannalta 30. syyskuuta 1998 asti siten, että 
H-piste on oviaukon alueella. 
23 
(b) pehmytkudoskriteeri (VC): enintään 1,0 m/s 
VC-arvoa ei käytetä hyväksymistestin hyväksymis/hylkäämiskriteerinä kahden 
vuoden siirtymäaikana, joka alkaa tämän direktiivin 2 artiklan 2 §:ään merkitystä 
päivästä, mutta arvo on merkittävä testausselosteeseen ja hyväksyvän 
viranomaisen on kerättävä tiedot. Siirtymäkauden jälkeen VC-arvoa 1,0 m/s 
käytetään hyväksymis/hylkäämiskriteerinä, ellei teknisen kehityksen 
mukautumiskomitea (Committee for Adaption to Technical Progress) hyväksy 
muuta arvoa. 
3.2.1.3 lantio-kriteerit ovat: 
PSPF (Pubic Symphysis Peak Force): enintään 6 kN 
3.2.1.4 vatsa-kriteerin on o ltava : 
APF (Abdominal Peak Force): sisäinen voiman enintään 2,5 kN (vastaa 4,5 kN 
ulkoista voimaa) 
3.3 Erityiset vaatimukset 
3.3.1 Yksikään ovi ei saa aueta testin aikana. 
3.3.2 Törmäyksen jälkeen on ilman työkaluja voitava: 
3.3.2.1 avata niin monta ovea, että matkustajat voivat nousta ajoneuvoon ja poistua siitä 
normaalisti ja istuimet tai istuinten selkänojat ovat voitava kallistaa, jotta kaikki 
matkustajat saadaan evakuoitua, 
3.3.2.2 irrottaa nukke turvajärjestelmästä, 
3.3.2.3 poistaa nukke ajoneuvosta. 
3.3.3 Sisustuksen laitteet tai osat eivät saa irrota siten, että terävistä ulokkeista tai 
reunoista aiheutuva vammautumisen vaara kasvaa merkittävästi. 
3.3.4 Pysyvästä muodonmuutoksesta johtuvat halkeamat sallitaan, mikäli ne eivät lisää 
vammautuisen vaaraa. 
3.3.5 Jos polttoainejärjestelmästä vuotaa törmäyksen jälkeen jatkuvasti polttoainetta, 
vuotonopeus saa olla enintään 5x10^ kg/s. Jos polttoainejärjestelmästä vuotava 
neste sekoittuu muiden järjestelmien nesteisiin, eikä erilaisia nesteitä voida 
erottaa ja tunnistaa helposti, kaikki kerätyt nesteet on otettava huomioon 
arvioitaessa jatkuvaa vuotoa. 
24 
Liite 1 
TQRMÂYSTESTIMENKTTELY 
1. ASENNUKSET 
1.1 Testauspaikka 
Testauspaikan on oltava niin suuri, että siinä on tilaa liikkuvan muotoaan 
muuttavan esteen propulsiojärjestelmälle ja että testattava ajoneuvo sekä 
testauslaitteisto voivat liikkua törmäyksen jälkeen. 
2. TESTAUSOLOT 
2.1 Testattava ajoneuvo seisoo paikallaan. 
2.2 Liikkuvan muotoaan muuttavan esteen ominaisuuksien oltava liitteen II liitteen 2 
määritysten mukaiset. Tarkastusvaatimukset ovat liitteen 2 lisäyksessä. 
Liikkuvassa muotoaan muuttavassa esteessä on oltava sopiva laite, joka estää 
toisen törmäyksen ajoneuvoon. 
2.3 Liikkuvan muotoaan muuttavan esteen liikeradan pitkittäisen pystysuoran 
keskitason liikeradan on oltava kohtisuorassa testattavan ajoneuvon 
keskiakselilla sijaitsevaan pitkittäistasoon nähden. 
2.4 Liikkuvan muotoaan muuttavan esteen liikeradan pitkittäisen pystysuoran 
keskitason oltava ± 25 mm linjassa poikittaisen pystysuoran tason kautta, joka 
kulkee törmäyksen puoleisen etuistuimen R-pisteen kautta. Ulkoisten kylkiä 
pitkin kulkevien pystytasojen rajoittaman vaakasuoran keskitason on oltava 
törmäyshetkellä kahden ennen testiä määritellyn tason sisäpuolella ja 25 mm 
edellä määritellyn tason ylä-ja alapuolella. 
2.5 Instrumentoinnin oltava standardin ISO 6487:1987 mukainen, ellei tässä 
direktiivissä määrätä toisin. 
2.6 Testinuken stabiloidun lämpötilan on oltava sivutörmäystestin aikana 22 ± 4 °C. 
3. TESTAUSNOPEUS 
Liikkuvan muotoaan muuttavan esteen nopeuden on oltava törmäyshetkellä 50 ± 
1 km/h. Nopeuden on oltava tasainen vähintään 0,5 m ennen törmäystä. 
K ~ 26 
Mittaustarkkuus: 1 %. Tuloksen katsotaan kuitenkin olevan tyydyttävä, jos 
törmäysnopeus on suurempi ja ajoneuvo täyttää vaatimukset. 
4. AJONEUVON TILA 
4.1 Yleinen eritelmä 
Testattavan ajoneuvon on vastattava sarjavalmisteisia ajoneuvoja, siinä on oltava 
normaalisti asennettavat varusteet ja sen on oltava normaalissa ajokunnossa. 
Joitakin osia voidaan jättää pois tai korvata vastaavilla massoilla, mikäli 
poistolla tai korvauksella ei ole selvää vaikutusta testaustulokseen. 
4.2 Ajoneuvon varuste-eritelmä 
Ajoneuvossa on oltava kaikki lisävarusteet, jotka voivat vaikuttaa 
testaustulokseen. 
4.3 Ajoneuvon massa 
4.3.1 Ajoneuvolla on oltava tämän direktiivin liitteen II pykälässä 2.10 määritelty 
referenssimassa. Ajoneuvon massa on säädettävä niin, että se poikkeaa ± 1 % 
referenssimassata. 
4.3.2 Polttoainesäiliö on täytettävä vedellä, jonka massa vastaa 90 % valmistajan 
ilmoittaman täyden polttoainemäärän massasta. 
4.3.3 Kaikki muut järjestelmät (jarrut, jäähdytys jne.) saavat olla tyhjät, mutta 
nesteiden massaa vastaava massa on lisättävä. 
4.3.4 Jos ajoneuvoon asennetun mittauslaitteiston massa on suurempi kuin sallitut 25 
kg, se voidaan korjata vähentämällä massoja, joilla ei ole havaittavaa vaikutusta 
testaustuloksiin. 
4.3.5 Mittauslaitteiston paino saa muuttaa jokaisen akselin referenssimassa enintään 5 
%, ja jokainen vaihtelu saa olla enintään 20 kg. 
5. AJONEUVON VALMISTELU 
5.1 Ainakin testattavan puolen sivuikkunat on suljettava. 
5.2 Ovet on suljettava, mutta niitä ei lukita. 
27 
5.3 Vaihteiston on oltava vapaalla ja seisontajarrun vapautettu. 
5.4 Istuinten mahdolliset mukavuussäädöt on säädettävä valmistajan ilmoittamaan 
asentoon. 
5.5 Nukkea kannattava istuin ja sen osat - jos niitä voidaan säätää - on säädettävä 
seuraavasti: 
5.5.1 Istuin on säädettävä ja lukittava pitkittäissuunnassa etu- ja takaääriasennon 
puoleenväliin. Jos asento on kahden pykälän loven välissä, niistä käytetään 
taimmaista. 
5.5.2 Niskatuki on säädettävä niin, että sen yläpinta on nuken pään painopisteen 
tasolla. Jos tämä ei ole mahdollista, niskatuen on oltava ylimmässä asennossa. 
5.5.3 Ellei valmistaja ole ilmoittanut muuta, istuimen selkänoja on säädettävä niin, että 
kolmiulotteisen H-pistekoneen torson referenssilinja on 25 ± 1° kulmassa 
taaksepäin. 
5.5.4 Istuimen kaikkien muiden säätöjen on oltava liikeradan puolivälissä. 
Korkeussäädön on kuitenkin vastattava kiinteän istuimen asentoa, jos 
ajoneuvotyyppiin on saatavana sekä säädettävät että kiinteät istuimet. Jos säätöä 
ei saada lukittua juuri liikeradan keskiväliin, on käytettävä asentoa, joka on 
lähinnä taakse-, alas- tai ulospäin keskikohdasta. Kun kysymyksessä on 
kallistussäätö, säätösuunta on, joka liikuttaa nuken päätä taaksepäin. Jos nukke 
ulottuu normaalin tilan ulkopuolelle, esimerkiksi pää koskettaa kattopaneelia, 
välys säädetään 10 mm:ksi joko kallistamalla selkänojaa tai siirtämällä istuinta 
pituussuunnassa tässä järjestyksessä. 
5.6 Ellei valmistaja ole ilmoittanut muuta, toinen etuistuin on mahdollisuuksien 
mukaan säädettävä samaan asentoon kuin istuin, jolla nukke on. 
5.7 Jos ohjauspyörä on säädettävä, kaikki säädöt on liikeradan keskiasennossa. 
5.8 Rengaspaineet ovat valmistajan eritelmän mukaiset. 
5.9 Ajoneuvon on oltava vaakasuorassa kallistusakselinsa suhteen ja se on tuettava 
tähän asentoon, kunnes testinukke on paikallaan ja kaikki valmistelut ovat 
päättyneet. 
5.10 Ajoneuvon oltava normaalissa asennossa, joka vastaa pykälässä 4.3 määriteltyjä 
oloja. Jos ajoneuvon jousitus sallii maavaran säätämisen, ajoneuvo on testattava 
valmistajan .ilmoittamissa normaaleissa oloissa, joita käytetään 50 km/h. 
28 
Tarkoitukseen on tarvittaessa käytettävä lisätukia, mutta ne eivät saa vaikuttaa 
ajoneuvon törmäyskäyttäytymiseen. 
6. TESTINUKKE JA SEN ASENTAMINEN 
6.1 Törmäysnuken on oltava liitteen 3 eritelmien mukainen ja se on asennettava 
törmäyskohdan puoleiselle etuistuimelle tämän liitteen liitteen 4 menettelyn 
mukaisesti. 
6.2 Ajoneuvoon määriteltyjä turvavöitä tai muita järjestelmiä matkustajan 
suojaamiksesi käytettävä. Vöiden on oltava direktiivin 77/541/ETY ja vöiden 
kiinnityskohtien direktiivin 76/115/ETY mukaiset. 
6.3 Turvavyöt tai muu järjestelmä matkustajan kiinnittämiseksi on säädettävä 
nukelle sopivaksi valmistajan ohjeiden mukaisesti. Jos valmistajan ohjeita ei ole, 
vyöt on säädettävä pystysuunnassa keskiasentoon tai jos se ei ole käytettävissä, 
sitä lähinnä alempana olevaan asentoon. 
7. TESTINUKESTA MITATTAVAT ARVOT 
7.1 Seuraavien mittalaitteiden lukemat on merkittävä muistiin. 
7.1.1 Mittaukset nuken päästä 
Resultantti kolmiaksiaalinen kiihtyvyys pään painopisteen suhteen. Pään 
mittauskanavan on oltava ISO 6487:1987 mukainen. 
CFC: 1000 Hz 
CAC:150g 
7.1.2 Mittaukset nuken thoraxista 
Kolmen thoraxin kylkiluiden taipuman mittauskanavan on oltava ISO 6487:1987 
mukainen. 
CFC: 1000 Hz 
CAC:60mm 
7. l .3 Mittaukset nuken lantiosta 
Lantion voiman mittauskanavan on oltava ISO 6487:1987 mukainen. 
29 
CFC: 1000 Hz 
CAC: 15 kN 
30 
7.1.4 Mittaukset nuken vatsasta 
Vatsan kolmen mittauskanavan on oltava ISO 6487:1987 mukainen. 
CFC: 1000 Hz 
CAC: 5 kN 
31 
Liite 1 - Lisäys 1 
SUORITUSARVOJEN MÄÄRITTÄMINEN 
Vaaditut testaustulokset määritellään liitteen II pykälässä 3.2 
1. HPC 
Kun pää osuu auton rakenteeseen, kriteeri lasketaan ensimmäisen kosketun ja 
viimeisen kosketuksen loppuhetken väliselle ajalle. 
HPC on seuraavan yhtälön enimmäisarvo: 
O.-/.) i n 
7 \\a-dt 2.5 
missä a on resultantti kiihtyvyys pään painopisteessä (m/s2) jaettuna 9,81 :llä 
mitattuna aikaan nähden ja suodatettuna kanavan taajuusluokalla 1000 Hz. t, ja t2 
ovat mitkä hyvänsä ensimmäisen kosketuksen ja viimeisen kosketuksen 
loppuhetken välistä aikaa. 
2. THORAX-KRITEERIT 
2.1 Rintakehän taipuma: huipputaipuma on thorax-antureilla mitattu minkä hyvänsä 
kylkiluun enimmäistaipuma, joka suodatetaan kanavan taajuusluokalla 180 Hz. 
2.2 Viskoosikriteeri: huippuvaste on minkä hyvänsä kylkiluun VC:n maksimiarvo. 
Se lasketaan thoraxin suhteellisesta taipumasta verrattuna puoleen thoraxiin ja 
puristumisnopeudesta, joka saadaan derivoimalla puristus, suodatettuna kanavan 
taajuusluokalla 180 Hz. Laskentaan käytettävän puolikkaan rintakehän 
vakioleveys on 140 mm. 
VC = MAX D 
0.140 dD 
dt 
missä D (m) = kylkiluun taipuma. 
Käytettävä laskenta-algoritmi on tämän liitteen lisäyksessä 2. 
32 
3. VATSAN SUOJAUS 
Vatsan huippuvoima on kolmen törmäyspuolelle 39 mm pinnan alapuolelle 
asennetulla anturilla mitatun voiman summan maksimiarvo. CFC 600 Hz. 
4. LANTIO 
PSPF on lantion häpylutokseen kuorma-anturilla mitattu enimmäisvoima, CFC 
600 Hz. 
33 
Liite \ - Lisäys 2 
(Varattu viskoosikriteerin laskenta-algoritmille) 
34 
Liite 2 
LIIKKUVAN MUOTOAAN MUUTTAVA ESTEEN OMINAISUUDET 
1. ESTEEN OMINAISUUDET 
1.1 Kokonaismassan on oltava 950 ± 20 kg. 
1.2 Vaunun etu- ja takaraidevälin on oltava 1500 ± 10 mm 
1.3 Vaunun akselivälin on oltava 3000 ± 10 mm. 
1.4 Painopisteen on oltava 10 mm tarkkuudella pitkittäisellä pystysuoralla 
keskitasolla, 1000 ± 30 mm etuakselin takana ja 500 ± 30 mm maan pinnan 
yläpuolella., 
1.5 Iskukappaleen etupinnan ja esteen painopisteen välisen etäisyyden on oltava 
2000 ± 30 mm. 
2. ISKUKAPPALEEN OMINAISUUDET 
2.1 Geometriset ominaisuudet 
2.1.1 Iskukappale koostuu kuudesta erillisestä toisiinsa yhdistetystä osasta, joiden 
muodot, koot ja sijoittelu käyvät ilmi kuvasta 1. 
2.1.2 Muotoaan muuttava törmäysvyöhykkeen on oltava 1500 ± 10 mm leveä ja 500 ± 
5 mm korkea. 
2.1.3 Törmäysvyöhykkeen maavaran on oltava 260 ± 5 mm mitattuna ennen 
törmäystä, kun vaunu seisoo paikallaan. Katso tämä direktiivin 4 artiklan 
määräykset. 
2.1.4 Muotoaan muuttavia elementtejä on oltava kuusi ja ne on jaettava kahteen 
kolmen elementin riviin. Kaikkien elementtien on oltava saman levyiset (500 ± 5 
mm) ja saman korkuiset (250 ± 3 mm). Ylärivin elementtien syvyyden on oltava 
440 ± 5 mm ja alarivin elementtien syvyyden 500 ± 5 mm. 
35 
2.2 Materiaalin ominaisuudet 
Iskukappale valmistetaan alumiinikennostosta. . Muita materiaaleja saadaan 
käyttää, jos tekniselle palvelulle on osoitettu, että pykälän 2.3 mukaiset vastaavat 
tulokset saavutetaan. Iskukappaleen tyyppi on joka tapauksessa merkittävä 
testausselosteeseen. 
2.3 Muodonmuutosominaisuudet 
2.3.1 Voima-taipumakäytävien rajoista, jotka ilmaisevat iskukappaleen jäykkyyden -
määritelty tämän liitteen kuvassa 2 - saadaan poiketa, mikäli: 
2.3.1.1 poikkeaminen tapahtuu iskun alkamisen jälkeen ja ennen kuin iskukappaleen 
muodonmuutos on 150 mm, 
2.3.1.2 poikkeama on enintään 50 % käytävän lähimmästä määritellystä rajapisteestä, 
2.3.1.3 jokaista poikkeamaa vastaava jokainen siirtymä on enintään 35 mm taipumasta 
ja siirtymien summa on enintään 70 mm (katso kuva 2) ja 
2.3.1.4 käytävän ulkopuolelle poikkeamisesta saatavan energian summa on enintään 5 % 
lohkon bruttoenergiasta. 
2.3.2 Osat 1 ja 3 ovat identtiset. Niiden jäykkyys on sellainen, että niiden voima-
taipumakäyrät ovat kuvan 2 varjostetulla alueella, käyrä 2a. 
2.3.3 Osat 5 ja 6 ovat identtiset. Niiden jäykkyys on sellainen, että niiden voima-
taipumakäyrät ovat kuvan 2 varjostetulla alueella, käyrä 2d. 
2.3.4 Osan 2 jäykkyys on sellainen, että sen voima-taipumakäyrä on kuvan 2 
varjostetulla alueella, käyrä 2b. 
2.3. 5 Osan 4 jäykkyys on sellainen, että sen voima-taipumakäyrä on kuvan 2 
varjostetulla alueella, käyrä 2c. 
2.3.6 Koko iskukappaleen voima-taipumakäyrän on oltava kuvan 2 varjostetulla 
alueella, käyrä 2e. 
2.3.7 Voima-taipumakäyrät on varmistettava käyttämällä tämän liitteen lisäyksen 
mukaista testiä. Asennelma törmäytetään dynamometriseen esteeseen 35 ± 2 
km/h nopeudella. 
36 
2.3.8 Osien 1 ja 3 lämmöksi muuttaman energian18 on oltava 10 ± 2 kJ jokaista osaa 
kohti. 
2.3.9 Osien 5 ja 6 lämmöksi muuttaman energian on oltava 3,5 ± 1 kJ jokaista osaa 
kohti. 
2.3.10 Osan 4 lämmöksi muuttaman energian on oltava 4 ± 1 kJ. 
2.3.11 Osan 2 lämmöksi muuttaman energian on oltava 14 ± 2 kJ. 
2.3.12 Törmäyksen aikana lämmöksi muuttuvan kokonaisenergian on oltava 45 ± 5 kJ. 
2.3.13 Tasolta B (kuva 1) testin jälkeen mitatun muodonmuutoksen oltava 330 ± 20 
mm 
18 
Energian määrät tarkoittavat järjestelmän lämmöksi muuttaman energian määrää, kun iskukappaleen 
kokoonpainuma on suurimmillaan. 
37 
Kuva 
Liikkuvan muotoaa muuttavan esteen iskukappaleen rakenne 
500 
800 250 
250 
300 
LEIKKAUS AA h 
500 500 500 
MAAN PINTA 
38 
Kuva 2 
Voima-taipumakäyrät 
D 10 20 30 
LOHKO 1&3 40 d f 
A 0 10 
B 30 58 
C 30 43 
D 3 0 
TAIPUMA cm 
J 10 20 30 
LOHKO 2 40 d f 
G 0 10 
H 16 70 
I 16 50 
J 3 0 
TAIPUMA cm 
F(kN) 
60 
40 
20 
0 M 
10 20 
LOHKO 4 30 40 d f 
K 5 5 
L 30 28.5 
M 30 18.5 
N 8 0 
TAIPUMA cm 
39 
Kuva 2 (jatkuu) 
FfkNJ 
60 
40 
20 0 
R Hr 
10 20 30 
LOHKO 5&6 d f 
P 5 5 
Q 30 25.5 
R 30 15.5 
S 8 0 
40 TAIPUMA cm 
F(kN) 
10 20 30 40 
LOHKOT YHTEENSÄ d 
T 0 
U 16 
V 30 
W 30 
X 16 
Y 3 f 
25 
165 
255 
205 
115 
0 
TAIPUMA cm 
Huomautus: Tarkistustestauksen aikana lohkoista 1 ja 3 tai lohkoista 5 ja 6 mitatut kuormat 
saavat poiketa enintään 10 prosenttia tietyllä taipumalla. 
40 
Liite 2 - Lisäys 
MUOTOAAN MUUTTAVAN ESTEEN TARKASTUS 
1. SOVELTAMISALA 
Tässä lisäyksessä määritellään liikkuvan muotoaan muuttavan esteen tarkastus. 
Testaava viranomainen vastaa siitä, että liikkuva muotoaan muuttava este täyttää 
vaatimukset, kun se törmäytetään dynamometriseinään, joka on kiinnitetty 
kiinteään jäykkään esteeseen. 
2. ASENNUS 
2.1 Testauspaikka 
Testauspaikan on oltava.niin suuri, että siinä on tilaa liikkuvan muotoaan 
muuttavan esteen radalle, kiinteälle esteelle ja testausta varten tarvittaville 
teknisille laitteille. Radan viimeisten 5 m ennen kiinteä estettä on oltava 
vaakasuora, tasainen ja sileä. 
2.2 Kiinteä jäykkä este ja dynamprnetriseinä 
2.2.1 Kiinteän jäykän esteen on oltava teräsbetonikappale, joka etuosan leveys on 
vähintään 3 ja korkeus vähintään 1,5 m. Jäykän esteen on oltava niin paksu, että 
se painaa vähintään 70 tonnia. Etupinnan on oltava pystysuora ja kohtisuorassa 
rataa nähden, ja siinä on oltava kuorma-anturit, joilla voidaan mitata liikkuvan 
muotoaan muuttavan esteen iskukappaleen jokaisen osan kokonaiskuorma 
törmäyshetkellä. Törmäyslevyjen keskikohtien on oltava valitun liikkuvan 
muotoaan muuttavan esteen lohkojen keskikohdalla ja vierekkäisten osien 
reunojen välin on oltava 20 mm. Anturien asennuksen ja levyjen pinnan on 
vastattava standardin ISO 6487:1987 vaatimuksia. Mikäli pinnoilla käytetään 
suojausta, se ei vaikuttaa anturien toimintaan. 
2.2.2 Jäykkä este on joko ankkuroitava maahan tai asetettava maan pinnalle ja tuettava 
tarvittaessa niin, että se • ei pääse liikkumaan. Testaukseen voidaan käyttää 
kiinteää estettä, jonka anturit ovat ominaisuuksiltaan toisenlaiset, mikäli tulokset 
ovat ainakin yhtä sitovat. 
41 
LIIKKUVAN MUOTOAAN MUUTTAVAN ESTEEN KULJETTAMINEN 
ETEENPÄIN 
Mikään ohjaava tai eteenpäin kuljettava laite ei saa vaikuttaa liikkuvaan 
muotoaan muuttavaan esteeseen törmäyshetkellä. Sen liikeradan on oltava 
kohtisuorassa esteeseen törmäyshetkellä. Törmäyksen kohdistamistarkkuuden on 
oltava 10 mm tai pienempi. 
4. MITTAUSLAITTEET 
4.1 Nopeus 
Törmäysnopeuden on oltava 35 ± 2 km/h. Nopeuden mittaavan laitteen 
tarkkuuden on oltava 1 prosentti. 
4.2 Kuormat 
Mittalaitteiden on oltava ISO 6487:1987 mukaiset 
CFC, kaikki lohkot = 60 Hz 
CAC, lohkot 1 ja 3 =120kN 
CAC, lohkot 4, 5 ja 6 =60 kN 
CAC, lohko 2 =140kN 
4.3 Kiihtyvyys 
Pitkittäissuuntainen kiihtyvyys mitataan paikasta, joka ei taivu. Mittalaitteiden 
on oltava ISO 6487:1987 mukaiset: 
CFC 1000 Hz (ennen integrointia) 
CFC 60 Hz (integroinnin jälkeen) 
CAC 50 g 
5. ESTEEN YLEISERITELMÄ 
5.1 Jokaisen esteen yksilöllisten ominaisuuksien on oltava liitteen 2 pykälän 1 
mukaiset ja ne on merkittävä muistiin. 
42 
6. ISKUKAPPALEEN YLEISERITELMÄ 
6.1 Iskukappaleen sopivuus on varmistettava, kun jokaisen kuuden kuorma-anturin 
lähtösignaali vastaa mitattaessa liitteen 2 pykälän 2.2 vaatimuksia. 
6.2 Iskukappaleisiin on merkittävä juokseva sarjanumero ja valmistuspäivä. 
43 
Liite 3 
SIVUTÖRMÄYSTESTINUKEN TEKNINEN KUVAUS 
1. YLEISTA 
1.1 Testinuken mitat ja massat vastaavat 50. sadannespisteen aikuista miestä ilman 
alaraajoja. 
1.2 Testinukessa on metallista ja muovista valmistettu luuranko, joka on peitetty 
lihaa jäljittelevällä kumilla, muovilla ja vaahdolla. 
1.3 Tässä direktiivissä määritelty testinukke instrumentointeineen ja kalibrointeineen 
kuvataan teknisissä piirustuksissa ja käyttäjän käsikirjassa19 
2. RAKENNE 
2.1 Testinuken yleiskuva: katso tämän liitteen kuva 1 ja taulukko 1. 
2.2 Pää 
2.2.1 Pää on tämän liitteen kuvan 1 osa 1. 
2.2.2 Päässä on joustavalla vinyyli-iholla peitetty alumiinikallo. Sen sisällä on ontelo, 
jossa ovat kolmiaksiaalinen kiihtyvyysmittari ja painolasti 
2.3 Kaula 
2.3.1 Pää on tämän liitteen kuvan 1 osa 2. 
2.3.2 Kaulaan kuuluu pään/kaulan liitoslevy ja kaulan/thoraxin liitoslevy sekä 
keskiosa, joka yhdistää kaksi liitoslevyä toisiinsa. 
2.3.3 Pään/kaulan liitoskappale (osa 2a) ja kaulan/thoraxin liitoskappale (osa 2c) 
koostuvat kahdesta alumiinilevystä, joka on yhdistetty toisiinsa 
puolipallomaisilla ruuveilla ja kahdeksalla kumipuskurilla. 
19 
Kunnes asianmukaiset ISO-standardit julkaistaan, asiakirjat (EUROSID-1 User's Manual, November 1990) 
on saatavana osoitteesta TNO Road Vehicles Research Institute, PO Box 6033, 2600 JA Delft, 
Schoemakerstraat97, 2628 VK Delft, Alankomaat. 
44 
2.3.4 Lieriömäinen keskiosa (osa 2b) on valmistettu kumista. 
2.3.5 Kaula kiinnitetään kaulakiimukkeeseen (tämän liitteen kuvan 1 osa 3). 
2.3.6 Kaulakiinnikkeen kahden pinnan välinen kulma on 25 astetta. Olkalohko on 
kallistettu 5 astetta taaksepäin, joten kaulan ja torson välinen kulma on 20 
astetta. 
2.4 Olka 
2.4.1 Olka on tämän liitteen kuvan 1 osa 4. 
2.4.2 Olkaan kuuluu olkalohko, kaksi solisluuta ja kaksi olkalumpiota. 
2.4.3 Olkalohkoon (osa 4a) kuuluu alumiininen välikappale sekä sen ylä- ja 
alapuolelle asennettu alumiinilevy. 
2.4.4 Solisluut (osa 4b) on valmistettu polypropyleenista. Kaksi olkalohkoon 
kiinnitettyä joustavaa punosta (osa 4c) pitää solisluut neutraalissa asennossa. 
Solisluiden ulkoreunat ovat rakenteeltaan sellaiset, että kädet voidaan asettaa 
vakioasentoihin. 
2.4.5 Olkalumpio (osa 4d) on valmistettu LD-polyuretaanivaahdosta ja kiinnitetty 
olkalohkoon. 
2.5 Thorax 
2.5.1 Thorax on tämän liitteen kuvan 1 osa 5. 
2.5.2 Thoraxiin kuuluu jäykkä rintarankakotelo ja kolme identtistä kylkiluumoduulia. 
2.5.3 Rintarankakotelo (osa 5a) on valmistettu teräksestä. Sen takapinnalle on 
kiinnitetty lyijyllä täytetty muovinen selkälevy (osa 5b). 
2.5.4 Rintarankakotelon yläpinta on kallistettu 5 astetta taaksepäin. 
2.5.5 Kylkiluumoduuli (osa 5c) koostuu teräksisestä kylkiluusta, joka on peitetty lihaa 
jäljittelevällä polyuretaanivaahdolla (osa 5d), mäntä-sylinteriasennelmasta (osa 
5c), joka yhdistää kylkiluun ja rintarankakotelon, hydraulisesta vaimentimesta 
(osa 5f) ja jäykästä vaimennusjousesta (osa 5g). 
2.5.6 Mäntä-sylinteriasennelmassa on viritysjousi (osa 5h). 
45 
2.5.7 Sylinterin etupinnalle voidaan asentaa liikeanturi (osa 5i), joka yhdistetään 
kylkiluun sisäpuolelle. 
2.6 Käsivarret 
2.6.1 Käsivarret ovat tämän liitteen kuvan 1 osa 6. 
2.6.2 Käsivarsissa on muoviluusto, joka on peitetty polyuretaani "lihalla" ja PVC-
iholla. 
2.6.3 Olkapään/käsivarren nivel sallii käsivarren kääntämisen 0°, 40° ja 90° kulmaan 
torson linjan suhteen. 
2.6.4 Olkapään/käsivarren nivel sallii vain käsivarren taivutuksen/ojentamisen. 
2.7 Lanneranka 
2.7.1 Lanneranka on tämän liitteen kuvan 1 osa 7. 
2.7.2 Lannerankaan kuuluu umpinainen kumisylinteri, jonka kummassakin päässä on 
teräksinen liitoslevy, ja sylinterin sisällä on teräskaapeli. 
2.8 Vatsa 
2.8.1 Vatsa on tämän liitteen kuvan 1 osa 8. 
2.8.2 Vatsa koostuu metallivaloksesta ja sitä peittävästä polyuretaanivaahdosta. 
2.8.3 Vatsan keskiosa on metallivalos (osa 8a). Sen päällä on peitelevy. 
2.8.4 Peite (osa 8b) on valmistettu polyuretaanivaahdosta. Vaahtopeitteen 
kummallakin puolella on lyijyhauleilla täytetty kaareva kumilaatta. 
2.8.5 Vatsan kummallekin puolelle vaahtomuovin ja metallivaloksen väliin voidaan 
asentaa joko kolme voima-anturia (osa 8c) tai kolme valeyksikköä, jotka eivät 
mittaa. 
2.9 Lantio 
2.9.1 Lantio on tämän liitteen kuvan 1 osa 9. 
2.9.2 Lantioon kuuluu ristiluulohko, kaksi suoliluuta, kaksi lonkkaniveltä ja 
vaahtopeite. 
46 
2.9.3 Ristiluu (osa 9a) koostuu lyijytäytteisestä alumiinilohkosta ja sen päälle 
asennetusta alumiinilevystä. 
2.9.4 Suoliluut (osa 9b) on valmistettu polyuretaanista. 
2.9.5 Lonkkanivelet (osa 9c) on valmistettu teräksestä. Niihin kuuluu reisiluun yläosa 
ja pallonivel, joka on yhdistetty nuken H-pisteen kautta kulkevaan akseliin. 
2.9.6 Lihajärjestelmä (osa 9d) koostuu polyuretaanivaahdolla täytetystä PVC-ihosta. 
H-pisteessä ihon paikalla on suuri polyuretaanivaahtolieriö (osa 9e). Se on 
kiinnitetty pallonivelen kautta kulkevalla akselilla suoliluuhun kiinnitettyyn 
teräslevyyn. 
2.9.7 Suoliluut on yhdistetty häpyliitoksen kohdalla voima-anturilla (osa 9f) tai 
"valeanturilla". 
2.10 Jalat 
2.10.1 Jalat on tämän liitteen kuvan 1 osa 10. 
2.10.2 Jaloissa on teräsluusto ja muovisen ihon peittämä polyuretaanivaahto, joka 
jäljittelee lihaa. 
2.10.3 Polvi- ja nilkkanivelet sallivat ainoastaan jalan koukistamisen/ojentamisen. 
2.11 Puku 
2.11.1 Puku on tämän liitteen kuvan 1 osa 11. 
2.11.2 Kumista valmistettu puku peittää hartiat, thoraxin, käsivarsien yläosan, vatsan ja 
selkärangan sekä lantion yläosan. 
47 
Kuva 1 
SIVin'ORMÂYSTHSTINUKHN RAKHNNI-
48 
Taulukko 1 - Testinuken osat 
Osa nro Kuvaus Määrä 
1 Pää 1 
2 Kaula 1 
2a Pään/kaulan liitos 1 
2 b Keskiosa 1 
2c Kaulan/throraxin liitos 1 
3 Kaulan kiinnike 1 
4 Olka 1 
4a Olkalohko 1 
4b Solisluut 2 
4c Joustava punos 2 
4d Olkanivel 1 
5 Thorax 1 
5a Rintaranka 1 
5b Selkälevy 1 
5 c Kylkiluumoduuli 3 
5d Lihan peittämä kylkiluu 
5 e Mäntä-sylinteriasennelma 3 
5 f Vaimennin 3 
5g Vaimenninjousi 3 
5 h Viritysjousi 3 
5i Liikeanturi 3 
6 Käsivarsi 2 
7 Lanneranka 1 
8 Vatsa 1 
8a Metallivalos 1 
8b Lihapeite 1 
8c Voima-anturi 3 
9 Lantio 1 
9a Ristiluulohko 1 
9b Suoliluu 2 
9c Lonkkanivel 2 
9d Lihapeite 1 
9e H-pisteen vaahtolohko 2 
9f Voima-anturi 1 
10 Jalka 2 
11 Puku 1 
49 
3. NUKEN KOKOAMINEN 
3.1 Pää-kaula 
3.1.1 Kaulan puolipallomaisten ruuvien kiristysmomentti on 10 Nm. 
3.1.2 Pää kiinnitetään pään/kaulan liitoslevyyn kolmella ruuvilla. 
3.1.3 Kaulan kaulan/thoraxin liitoslevy kiinnitetään kaulan kiinnikkeeseen neljällä 
ruuvilla. 
3.2 Kaula-olka-thorax 
3.2.1 Kaulan kiinnike kiinnitetään olkalohkoon neljällä ruuvilla. 
3.2.2 Olkalohko kiinnitetään rintarangan yläpintaan kolmella ruuvilla. 
3.3 Olka-käsivarsi 
3.3.1 Käsivarret voidaan kiinnittää solisluihin ja säätää ruuvin ja laakerin avulla. 
Käden tietyssä standardiasennossa pitämiseen tarvittava vääntömomentti on 0,6 
N. 
3.4 Thorax-rintaranka-vatsa 
3.4.1 Lannerangan välikappale kiinnitetään kahdella ruuvilla rintarangan alaosaan. 
3.4.2 Lannerangan välikappale kiinnitetään lannerangan yläpäähän kahdella ruuvilla. 
3.4.3 Metal li valoksen ylälaippa puristetaan kiinni välikappaleen ja lannerangan väliin. 
3.5 Lanneranka-lantio-jalat 
3.5.1 Lanneranka kiinnitetään lannerangan alalevyyn kolmella ruuvilla. 
3.5.2 Lannerangan alalevy kiinnitetään ristiluuhun kolmella ruuvilla. 
3.5.3 Jalat kiinnitetään reisiluuhun - lantion lonkkaniveleen ruuvilla. 
3.5.4 Jalat voidaan koota ja säätää käyttämällä polvien ja nilkkojen niveliä. 
50 
4. PÄÄOMINAISUUDET 
4.1 Massa 
4.1.2 Nuken tärkeimpien osien massat luetellaan tämän liitteen taulukossa 2. 
Osa 
Pää 
Kaula 
Thorax 
Käsivarsi 
Vatsa 
Lantio Taulukko 2 - Nuken osien massat 
Massa (kg) Tärkeimmät osat 
4,0 ± 0,4 
1,0 ±0,1 
22,4 ±1,5 
1,3 ±0,1 
5,0 ± 0,5 
12,0 ±1,0 
Jalka 
Yhteensä 
4.2 Päämitat 12,5 ±1,0 
72,0 ± 0,5 Täydellinen pää ja kolmiaksiaalinen 
kiihtyvyysmittari 
Kaula ilman kaulan kiinnikettä 
Kaulan kiinnike, hartiat, käsivarren 
kiinnityspultit, selkärankakotelo, selkälevy, 
kylkiluumoduulit, liikeanturit, lannerangan 
välikappale, olkanivel, vatsan metallivalos, 
vatsan voima-anturit, 2/3 puvusta 
Olkavarsi säätölevyinen (paino/kpl) 
Vatsan lihapeite ja lanneranka 
Ristiluulohko, lannerangan alalevy, 
lonkkanivelet, reisiluut, suoliluut, 
häpyliitoksen voima-anturi, lantion lihapeite, 
1/3 puvusta 
Jalka, sääri ja reisi sekä liha reisiluun 
liitokseen asti (paino/kpl) 
4.2.1 Testinuken (puetun) tämän liitteen kuvaan 2 perustuvat päämitat luetellaan 
tämän liitteen taulukossa 3. 
51 
Kuva 2 - Testinuken päämittojen mittaaminen 
(katso taulukko 3) 
52 
Taulukko 3 - Nuken päämitat 
Numero Parametri Mitta (mm) 
1 ïstumiskorkeus 904 ±7 
2 Istuin - olkanivel 557 ± 5 
3 Istuin - alin kylkiluu 357 ±5 
4 Istuin - käsivarsi 242 ± 5 
5 Istuin - H-piste 98 ±5 
6 Lattia - istuin, istumassa 456 ± 5 
7 H-piste - pään painopiste 687 ± 5 
8 H-piste - yläkylkiluun keskikohta 393 ± 3 
9 H-piste - kesldkylkiluun keskikohta 337 ±3 
10 H-pistc - alakylkiluun keskikohta 281 ± 3 
11 H-pistc - vatsan voima-anturin keskikohta 180 ±3 
12 H-piste - häpyiiitoksen voima-anturin keskikohta 14 ± 2 
13 Pään leveys 154 ±2 
14 OlkapäTin/käsivarren leveys 482 ±5 
15 Thoraxin leveys 330 ±5 
16 Vatsan leveys 290 ± 5 
17 Lantion leveys 355 -k 5 
18 Kaulan läpimitta 80 ±2 
19 Pään syvyys 201 ± 5 
20 Thoraxin syvyys 276 ± 5 
21 Vatsan syvyys 204 ±5 
22 Lantion syvyys 245 db 5 
23 Pakaroiden takaa H-pisteeseen 157 ±2 
24 Pakaroiden takaa polven etupuolelle 610 db 5 
5. TESTINUKEN TYYPPIHYVÄKSYNTÄ 
5.1 TörmaykKP puoti 
5.1.1 Nukesta on hyväksyttävä vasen tai oikea puoli sen mukaan, kumpi puoli 
ajoneuvosta testataan. 
5.1.2 Kylkiluumoduulit (instrumentoineen), vatsan voima-anturit ja häpyiiitoksen 
voima-anturi on sovitettava testattavan puolen mukaan. 
53 
5.2 Instrumentointi 
Kaikki instrumentit on kalibroitava pykälässä 1.3 määriteltyjen asiakirjojen 
vaatimusten mukaisesti. 
5.2.1 Kaikkien instrumenttien kanavien on oltava ISO 6487:1987 mukaiset. 
5.3 Silmämääräinen tarkastus 
5.3.1 Nuken kaikki osat on tarkastettava silmämääräisesti ja vaurioituneet osat on 
tarvittaessa vaihdettava ennen hyväksyntää. 
5.4 Yleiset testausjärjestelyt 
5.4.1 Sivutörmäystestinuken kaikkien tyyppihyväksyntätestien järjestelyt käyvät ilmi 
tämän liitteen kuvasta 3. 
5.4.2 Pää, kaula, thorax ja lanneranka testataan irrallaan. 
5.4.3 Hartiat, vatsa ja lantio testataan nukkeen asennettuna (ilman pukua). Nukke 
istutetaan näissä testeissä tasaiselle pinnalle ja nuken ja pinnan väliin asetetaan 
kaksi enintään 2 mm paksuista teflonlevyä. 
5.4.4 Kaikki hyväksytettävät osat on pidettävä testaushuoneessa vähintään neljän 
tunnin ajan 18 - 22 °C lämpötilassa. 
5.4.5 Kahden toistetun hyväksymistestin välin on oltava vähintään 30 minuuttia. 
5.5 EM 
5.5.1 Pää pudotetaan 200 ± 1 mm korkeudelta tasaiselle jäykälle pinnalle. 
5.5.2 Pinnan ja pään nuolimaisen (sagittal) osan välinen kulma on 35° ± 1°, jolloin 
isku kohdistuu pään yläpuoleen. 
5.5.3 Pään resultantin huippukiihtyvyyden, suodatettuna CFC 1000:11a, tulisi olla 100 
-150 g. 
5.5.4 Pään toiminta voidaan säätää täyttämään vaatimukset muuttamalla lihan ja 
kallon välisiä kitkaominaisuuksia (esimerkiksi voitelemalla talkilla tai PTFE-
sumutteella). 
54 
5.(> Kaula 
5.6.1 Pään pään/kaulan liitoslevy asennetaan erityiseen symmetriseen testauspäähän, 
jonka massa on 3,9 ± 0,05 kg (katso kuva 4). 
5.6.2 Testauspää ja kaula kiinnitetään alaspäin kaulaa taivuttavan heilurin alapuolelle 
niin, että järjestelmä pääsee liikkumaan sivusuunnassa. 
5.6.3 Heilurissa on yksiaksiaalinen kiihtyvyysmittari, joka on kiinnitetty 1655 ± 5 mm 
etäisyydelle heilurin laakeritapista. 
5.6.4 Heilurin annetaan pudota vapaasti sellaiselta korkeudelta, että iskeytymisnopeus 
mitattuna kiihtyvyysmittarin sijaintipaikasta on 3,4 ± 0,1 m/s. 
5.6.5 Heiluri hidastetaan iskeytymisnopeudesta nollaan sopivalla laitteella niin, että 
hidastumisaika on tämän liitteen kuvassa 5 määritellyssä käytävässä. Kaikki 
kanavat on tallennettava käyttäen ISO CFC 1000 suodattimia ja suodatettava 
digitaalisesti (CFC 60). 
5.6.6 Testauspään enimmäisoikeneminen heilurin suhteen saa olla 51 ± 5 astetta 
aikavälillä 50 - 62 ms. 
5.6.7 Testauspään painopiste saa siirtyä poikkisuunnassa enintään 97 ± 10 mm ja 
pystysuunnassa enintään 26 ± 6 mm. 
5.6.8 Pään toimintaa voidaan säätää vaihtamalla rengasmaiset puskurit kovuudeltaan 
erilaisiin. 
5.7 Qlka 
5.7.1 Joustavan punoksen pituus on säädettävä niin, että solisluun liikuttamiseksi 
eteenpäin tarvitaan 27,5 - 32,5 N suuruinen voima, joka vaikuttaa eteenpäin 4 ± 
1 mm solisluun ulkoreunasta solisluun liikkeen tasossa. 
5.7.2 Nukke asetetaan tasaiselle vaakasuoralle jäykälle pinnalle ilman selkänojaa. 
Thorax asetetaan pystysuoraan ja käsivarret 40° ± 2° kulmaan eteenpäin 
pystysuorasta. Jalat ovat vaakasuorassa. 
5.7.3 Iskukappale on 23,4 ± 0,2 kg painoinen heiluri, jonka läpimitta on 152 ± 2 mm. 
Iskukappale ripustetaan jäykkään kannattimeen neljällä vaijerilla niin, että 
iskukappaleen keskilinja on vähintään 3,5 m kannattimen alapuolella. 
5.7.4 Iskukappaleen akselille asennetaan kiihtyvyysanturi, joka on herkkä 
iskeytymissuunnassa. 
55 
5.7.5 Iskukappaleen on heilahdettava vapaasti ja osuttava nuken olkaan nopeudella 4,3 
±0,1 m/s. 
5.7.6 Iskun suunta on kohtisuorassa nuken etu-taka-akseliin nähden ja iskukappaleen 
akseli on linjassa olkanivelen akselin kanssa. 
5.7.7 Iskukappaleen huippukiihtyvyyden (suodattuna CFC 180) tulee olla 7,5 g - 10,5 
g-
5.8 Käsivarret 
5.8.1 Käsivarsille ei ole määritelty dynaamista hyväksyntää. 
5.9 Thorax 
5.9.1 Jokainen kylkiluumoduuli hyväksytään erikseen. 
5.9.2 Kylkiluumoduuli sijoitetaan pystyasentoon pudotustestauslaitteeseen ja 
kylkiluun sylinteri kiinnitetään laitteeseen jäykästi. 
5.9.3 Vapaasti putoavan iskukappaleen massa on 7,8 ± 0,2 kg ja sen sileän pinnan 
läpimitta on 150 ± 2 mm. 
5.9.4 Iskukappaleen keskilinjan on oltava linjassa kylkiluun männän keskilinjan 
kanssa. 
5.9.5 Iskeytymisnopeudet ovat 1,0, 2,0, 3,0 ja 4,0 m/s. Nopeus saa vaihdella 
määritellystä arvosta enintään 2 %. 
5.9.6 Kylkiluun liike on mitattava esimerkiksi sen omalla liikeanturilla. 
5.9.7 Kylkiluiden hyväksyntävaatimukset luetellaan tämän liitteen taulukossa 4. 
5.9.8 Kylkiluumoduulin toimintaa voidaan säätää korvaamalla sylinterin säätöjousi 
jäykkyydellään erilaisella jousella. 
Taulukko 4 - Kylkiluumoduulin hyväksyntävaatimukset 
Siirtymä (mm) 
Iskeytymisnopeus Minimj Maksiini 
(m/s) 
1.0 1 10.0 | 14.0 
56 
^0 23.5 1 27.5 
310 3610 40.0 
4.0 I 46.0 J 51.0 
5.10 Lanneranka 
5.10.1 Lanneranka kiinnitetään erityiseen symmetriseen testauspäähän, jonka massa on 
3,9 ± 0,05 kg (katso kuva 4). 
5.10.2 Testauspää ja lanneranka kiinnitetään alaspäin kaulaa taivuttavan heilurin 
alapuolelle niin, että järjestelmä pääsee liikkumaan sivusuunnassa. 
5.10.3 Heilurissa on yksiaksiaalinen kiihtyvyysmittari, joka on kiinnitetty 1655 ± 5 mm 
etäisyydelle heilurin laakeritapista. 
5.10.4 Heilurin annetaan pudota vapaasti sellaiselta korkeudelta, että iskeytymisnopeus 
mitattuna kiihtyvyysmittarin sijaintipaikasta on 6,05 ± 0,1 m/s. 
5.10.5 Heiluri hidastetaan iskeytymisnopeudesta nollaan sopivalla laitteella niin, että 
hidastumisaika on tämän liitteen kuvassa 6 määritellyssä käytävässä. Kaikki 
kanavat on tallennettava käyttäen ISO 6487 CFC 1000 suodattimia ja 
suodatettava digitaalisesti (CFC 60). 
5.10.6 Testauspään enimmäisoikeneminen heilurin suhteen saa olla 50 ± 5 astetta 
aikavälillä 39 - 53 ms. 
5.10.7 Testauspään painopiste saat siirtyä poikkisuunnassa enintään 104 ± 7 mm ja 
pystysuunnassa enintään 33 ± 7 mm. 
5.10.8 Lannerangan toimintaa voidaan säätää muuttamalla rangan pituutta. 
5.11 Vatsa 
5.11.1 Nukke asetetaan tasaiselle vaakasuoralle jäykälle pinnalle ilman selkänojaa. 
Thorax asetetaan pystysuoraan ja käsivarret sekä jalat vaakasuoraan. 
5.11.2 Iskukappale on 23,5 ± 0,2 kg painoinen heiluri, jonka läpimitta on 152 ± 2 mm. 
5.11.3 Heilurissa on iskupintana 1,0 ± 0,01 kg painoinen vaakasuora "käsinoja". Koko 
järjestelmän massa on 24,5 ± 0,2 kg. Jäykkä käsinoja on 70 ± 1 mm korkea ja 
57 
150 ± 1 mm leveä. Sen pitäisi päästä tunkeutumaan vatsaan ainakin 60 mm. 
Heilurin keskilinja on linjassa käsinojan keskikohdan kanssa 
5.11.4 Isku kappaleeseen asennetaan kiihtyvyysanturi, joka on herkkä 
iskeytymissuunnassa. 
5.11.5 Iskukappaleen on heilahdettava vapaasti ja osuttava vatsaan nopeudella 4,3 ± 0,1 
m/s. 
5.11.6 Iskun suunta on kohtisuorassa nuken etu-taka-akseliin nähden ja iskukappaleen 
akseli on linjassa keskimmäisen voima-anturin kanssa. 
5.11.7 Iskukappaleen huippuvoiman, joka saadaan iskukappaleen kiihtyvyydestä 
(suodatus CFC 180) kerrottuna iskukappaleen/käsinojan massalla, on oltava 9,5 -
11,1 kN aikavälillä 9,8 -11,4 ms. 
5.11.8 Kolmella vatsan voima-anturilla mitatut voima-aikahistoriat on summattava ja 
suodatettava (CFC 600). Summan huippuvoiman on oltava 5,9 - 7,9 kN. 
5.12 Lantio 
5.12.1 Nukke asetetaan tasaiselle vaakasuoralle jäykälle pinnalle ilman selkänojaa. 
Thorax asetetaan pystysuoraan ja käsivarret sekä jalat vaakasuoraan. 
5.12.2 Iskukappale on 23,5 ± 0,2 kg painoinen heiluri, jonka läpimitta on 152 ± 2 mm. 
5.12.3 Iskukappaleeseen asennetaan kiihtyvyysanturi, joka on herkkä 
i skeytymissuunnassa. 
5.12.4 Iskukappaleen on heilahdettava vapaasti ja osuttava vatsaan nopeudella 4,3 ± 0,1 
m/s. 
5.12.5 Iskun suunta on kohtisuorassa nuken etu-taka-akseliin nähden ja iskukappaleen 
akseli on linjassa keskimmäisen voima-anturin kanssa. 
5.12.6 Iskukappaleen huippuvoiman, joka saadaan iskukappaleen kiihtyvyydestä 
(suodatus CFC 180) kerrottuna iskukappaleen/käsinojan massalla, on oltava 9,5 -
11,1 kN aikavälillä 9,8 -11,4 ms. 
5.12.7 Häpyiiitoksen voiman (suodatus CFC 600) on oltava 1,04 - 1,64 kN aikavälillä 
9,9-15,9 ms. 
5.13 Jalat 
5.13.1 Jaloille ei ole määritelty dynaamista hyväksyntää. 
58 U< 
Kuva 3 - YLEISKUVA TESTINUKEN HYVÄKSYMISTESTAUSJÄRJESTELYISTÄ 
60 
Kuva 4 - KAULAN JA LANNERANGAN HYVAKSYMISTESTAUSJARJESTELY 
POHJA-
LEVY LANNERANKAA^ OSA 572 
NISKAA 
TAIVUTTAVA 
HEILURI 
KIINNITY-
SKAPPALE 
EUROSID 1 
TESTIPÄÄ 
61 
Kuva 5 - HEILURIN HIDASTUVUUS-AIKAKAYTÄVÄ 
KAULAN HYVAKSYMISTESTAUS 
(0.9,0.0) 4 t, ms 
P 1.3,-37.0) 
Kuva 6 - HEILURIN HIDASTUVUUS-AIKAKA YTÄVÄ 
LANNERANGAN HYVAKSYMISTESTAUS 
(0.0,1.0) 5 
kiihtyvyys| 
9 20 25 30 t, ms 
(31.8,0.0) 
62 
Liite 4 
SIVUTÖRMÄYSTESTINUKEN ASENNUS 
1. YLEISTA 
1.1 Tämän asennusohjeen tarkoittaman sivutörmäystestausnukke kuvataan tämän 
direktiivin liitteen II liitteessä 3. 
2. ASENNUS 
2.1 Säädä jalan nivelet niin, että kannattavat vaaka-asennossa oleva jalan (1 - 2 g). 
2.2 Pue nuken päälle vartalonmyötäiset puuvilla-alusvaatteet, lyhyet hihat ja 
pohjepituiset lahkeet. Jalkoihin pannaan kengät. 
2.3 Aseta nukke testattava puolen etuistuimelle. 
2.4 Nuken symmetriatason on oltava linjassa määritellyn istuma-asennon 
pystysuoran keskitason kanssa. 
2.5 Nuken lantio on sijoitettava niin, että nuken H-pisteiden kautta kulkeva 
poikittainen linja on kohtisuorassa istuimen pituussuuntaiseen keskitasoon 
nähden. Nuken H-pisteiden kautta kulkevan linjan on oltava vaakasuorassa, 
kaltevuus enintään ± 2 astetta. 
2.6 Ylätorso on taivutettava eteenpäin ja asetettava sitten tiukasti selkänojaa vasten. 
Nuken olkapäät on käännettävä täysin taakse. i 
2.7 Olkavarren ja torson käsivarren referenssilinjan välisen kulman on oltava 40° ± 
5° nuken istuma-asennosta riippumatta. Torson käsivarren referenssilinja on 
kylkiluiden etupinnan tangentiaalisen tason ja käden sisältävän nuken 
pitkittäisen pystysuoran tason välinen leikkauskohta. 
2.8 Kun nukke on kuljettajan paikalla, paina oikea jalka vapautetulle 
kaasupolkimelle ja kantapää lattialle mahdollisimman pitkälle eteen niin, että 
lantio tai torso eivät liiku. Säädä vasen jalkaterä kohtisuoraan sääreen nähden ja 
aseta kantapää lattialle linjaan oikean kantapään kanssa. Säädä nuken polvet 150 
± 10 mm etäisyydelle nuken symmetriatasosta. Nuken reidet on painettava 
istuintyynyä vasten, jos se on näissä rajoissa mahdollista. 
2.9 Muissa istuma-asennoissa sijoita nuken kantapäät liikuttamatta lantiota tai torsoa 
niin pitkälle eteen lattialle kuin mahdollista niin, että vain jalan paino puristaa 
istuintyynyä kokoon. Säädä nuken polvet 150 ± 10 mm etäisyydelle nuken 
symmetriatasosta. 
^m-
LiileJ> 
QSATESTAUS 
1. TARKOITUS 
Näillä testeillä todetaan, ovatko muutetun ajoneuvon 
energianvaimennusominaisuudet samat (tai paremmat) kuin tämän direktiivin 
mukaisesti hyväksytyn ajoneuvon ominaisuudet. 
2. MENETTELYT JA ASENNUKSET 
2.1 Referenssitestit 
2.1.1 Ajoneuvon tyyppihyväksynnästä käytetty alkuperäinen pehmustemateriaali 
asennetaan ajoneuvon uuteen kylkirakenteeseen ja testataan kaksi kertaa 
dynaamisesti kahdella erillisellä iskukappaleella (kuva 1). 
2.1.1.1 Pykälässä 3.1.1 määritellyn iskupään on osuttava 24,1 km/h nopeudella alueelle, 
johon EUROSID pää osui ajoneuvoa hyväksyttäessä. Tulos on merkittävä 
muistiin ja HPC on laskettava. Tätä testiä ei kuitenkaan ole tehtävä, mikäli 
tämän direktiivin liitteen II liitteessä 1 kuvatuissa testeissä: 
pää ei ole osunut auton rakenteisiin, tai 
pää kosketti vain ikkunaa, mikäli ikkunaa ei ole valmistettu laminoidusta 
lasista. 
2.1.1.2 Pykälässä 3.2.1 määritellyn iskupään on osuttava 24,1 km/h nopeudella alueelle, 
johon EUROSID oka, käsivarsi ja thorax osui ajoneuvoa hyväksyttäessä. Tulos 
on merkittävä muistiin ja HPC on laskettava. 
2.2 Hyväksymistestaus 
2.2.1 Uudet pehmusteet, istuin ja niin edelleen, joille haetaan hyväksynnän 
laajentamista, asennetaan ajoneuvon uuteen kylkirakenteeseen, pykälissä 2.1.1.1 
ja 2.1.1.2 määritellyt testit uusitaan, uudet tulokset merkitään muistiin ja niiden 
HPC lasketaan. 
65 
2.2.1.1 Jos kummankin hyväksymistcstauksen tuloksista lasketut I IPC:t ovat pienemmät 
kuin HPC referenssitestissä saatu HPC (käytettäessä alkuperäistä hyväksyttyä 
pehmustetta tai istuinta), laajennus myönnetään. 
2.2.1.2 Jos uudet HPC:t ovat suuremmat kuin referenssitestissä saatu HPC, on tehtävä 
uusi täydellinen testi (jossa käytetään ehdotettua pehmustetta/istuimia/jne.). 
3. TESTAUSLAITTEISTO 
3.1 Testauspää (kuva 1 ) 
3.1.1 Laite on täysin ohjattu lineaarinen iskukappale, jäykkä, massa 6,8 kg. Sen 
pallomaisen iskupinnan läpimitta on 165 mm. 
3.1.2 Testauspäässä on oltava kaksi kiihtyvyysmittaria ja nopeudenmittauslaite, joilla 
kaikilla voidaan mitata arvot iskun suunnassa. 
3.2 Testauskeho 
3.2.1 Laite on täysin ohjattu lineaarinen iskukappale, jäykkä, massa 30 kg. Sen mitat 
ja poikkileikkaus käyvät ilmi kuvasta 1. 
3.3.2 Testauskehossa on oltava kaksi kiihtyvyysmittaria ja nopeudenmittauslaite, joilla 
kaikilla voidaan mitata arvot iskun suunnassa. 
66 
KUVA1 
TESTIPENKKI 
PALLOMAINEN 
SADE 
200 mm 
KAIKILLA 
SIVUILLA 
67 
IMPACT STATEMENT ON COMPETITIVENESS AND JOBS 
Draft Council and Parliament Directive introducing provisions for the side-impact 
resistance of motor vehicles and amending directive 70/156/EEC in respect of the type 
approval of motor vehicles and their trailers 
I. What is the main justification of the measure? 
the reduction in serious and fatal injuries sustained by occupants uf motor 
vehicles and the harmonisation of national laws. 
II. Characteristics of the companies involved. More particularly 
Do they include a large number of small and medium-sized businesses? No 
Are there any significant concentrations in regions 
eligible for Member State regional aid9 No 
eligible under the European Regional Development Fund9 No 
III. What obligations are imposed on those companies? 
To incorporate modifications to the side structure of new vehicle designs to 
withstand the impacting forces envisaged in this test procedure. 
IV. What obligations are likely to be imposed indirectly upon those companies 
via the local authorities? 
No additional obligation. 
V. Do any special measures apply to small and medium-sized businesses? No 
VI. What is the foreseeable outcome: 
on company productivity? No foreseeable effect. 
on jobs? No foreseeable effect. 
VII. Have both sides of industry been consulted? Yes 
Opinion of both sides of industry: Subject to appropriate lead times, industry 
could accept these measures. 
68 

ISSN 1024-4492 
KOM(94) 519 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 07 
Luettelonumero : CB-CO-94-692-FI-C 
ISBN 92-77-93020-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg