FI 
 
 
EUROOPAN KESKUSPANKIN LAUSUNTO, 
annettu 4 päivänä huhtikuuta 2008  
Suomen valtiovarainministeriön pyynnöstä,  
koskien luonnosta hallituksen esitykseksi laiksi Finanssivalvonnasta ja eräiksi siihen liittyviksi 
laeiksi 
(CON/2008/16) 
 
Johdanto ja oikeusperusta  
Euroopan keskuspankki (EKP) vastaanotti 13 päivänä helmikuuta 2008 Suomen valtiovarainministeriöltä 
pyynnön antaa lausunto luonnoksesta hallituksen es itykseksi, joka sisältää ehdotuksen laiksi 
Finanssivalvonnasta (jäljempänä ’lakiehdotus ’) sekä eräiksi siihen liittyviksi laeiksi.1 
EKP:n toimivalta antaa lausunto perustuu Euroop an yhteisön perustamissopimuksen 105 artiklan 
4 kohtaan ja jäsenmaiden viranomaisten velvollisuu desta kuulla Euroopan keskuspankkia suunnitelmista 
lainsäädännöksi 29 päivänä kesäkuut a 1998 tehdyn päätöksen 98/415/EY2 2 artiklan 3 ja 6 kohtaan, sillä 
ehdotus koskee Suomen Pankkia ja sisältää rahoituslait oksiin sovellettavia sääntöjä , mikäli ne vaikuttavat 
merkittävästi rahoituslaitosten ja markkinoiden vakauteen. Tämän lausunnon on antanut EKP:n neuvosto 
Euroopan keskuspankin työjärjestyksen 17.5 ar tiklan ensimmäisen virkkeen mukaisesti. 
 1. Lakiehdotuksen tavoite 
Lakiehdotuksen tavoitteena on yhdistää rahoitusmarkki noita nykyisin valvova Rahoitustarkastus sekä 
vakuutus- ja eläkealaa valvova Va kuutusvalvontavirasto. Rahoitustarkastus ja Vakuutusvalvontavirasto 
muodostavat yhdessä uuden valvontaviranomaisen, jonka nimeksi tulee Finanssivalvonta
3 ja joka aloittaa 
toimintansa 1.1.2009. Finanssivalvonnan organisat orinen rakenne tulee olemaan samanlainen kuin 
nykyisen Rahoitustarkastuksen, ja sen toimivaltuudet vastaavat suurelta osin Rahoitustarkastuksen ja 
Vakuutusvalvontaviraston nykyisiä toimivaltuuksia.  
                                                 
1  Laki finanssivalvonnan val vontamaksuista (uusi lakiehdotus) sekä seuraav ia lakeja koskevat m uutosehdotukset: Laki 
luottolaitostoiminnasta (121/2007), laki liikepankeista ja muista osakeyhtiömuotoisista luottolaitoksista (1501/2001), 
säästöpankkilaki (1502/2001), laki  osuuspankeista ja muista  osuuskuntamuotoisista luotto laitoksista (1504/2001), laki 
ulkomaisen luotto- ja rahoituslaitoksen  toiminnasta Suomessa (1608/1993), laki talletuspankin toiminnan väliaikaisesta 
keskeyttämisestä (1509/2001), laki rahoitus- ja  vakuutusryhmittymien va lvonnasta (699/2004), laki 
sijoituspalveluyrityksistä (922/2007), laki ulkomaisen sijo ituspalveluyrityksen oikeudest a tarjota sijoituspalvelua 
Suomessa (580/1996), sijoitusrahastolaki (48/1999), laki ulkomaisen rahastoyhtiön toim innasta Suomessa (225/2004), 
arvopaperimarkkinalaki (495/1989), laki  panttilainauslaitoksista (1353/1992) sekä eräät muut rahoitusmarkkinoihin 
liittyvät lait. 
2  EYVL L 189, 3.7.1998, s. 42.  
3  Suomenkielinen nimi on ”Finanssiva lvonta”. Sana ”insurance” on lisätty nimen englanninkieliseen käännökseen 
[Financial and Insurance Supervision Authority ], jotta nimi ei aiheuttaisi sekaa nnusta nykyisen Rahoitustarkastuksen 
nimen kanssa [englanniksi Financial Supervision Authority ]. 
2 Finanssivalvonnan rakennetta ja  toimivaltuuksia koskevat uudistukset liittyvät erityisesti seuraaviin 
seikkoihin:  
a) Finanssivalvonnan tavoitteet ja tehtävät.  Finanssivalvonnan tavoitteena on ”edistää toiminnallaan 
luotto-, vakuutus- ja eläkelaitosten ja muiden valvottavaksi säädettyjen vakaata toimintaa ja siten 
osaltaan finanssimarkkinoiden vaka utta ja vakuutettujen etujen turvaamista sekä pitää muuten yllä 
luottamusta finanssimarkkinoiden toimintaan”.4 Lakiehdotukseen sisältyy myös joitakin uusia tai 
tarkemmin määriteltyjä tehtäviä Rahoitustark astuksen ja Vakuutusvalvontaviraston nykyisiin 
tehtäviin verrattuna.5 Lakiehdotukseen sisältyy erityisesti asiakkaansuojaa koskevia kattavia 
säännöksiä, jotka on koottu useissa er illislaeissa olevista säännöksistä.6 Lisäksi eräät 
Rahoitustarkastuksen ja Vakuutusvalvontaviraston nykyiset valvottavat eivät tule kuulumaan 
Finanssivalvonnan valvottaviin.7 
b) Finanssivalvonnan organisatorinen rakenne ja hallinto.  Nykyisen Rahoitustarkastuksen tapaan 
Finanssivalvonta tulee osaksi Suomen Pa nkin organisaatiorakennetta. Finanssivalvonnan 
toimielimet ovat samat kuin nyky isen Rahoitustarkastuksen, nim ittäin (i) pankkivaltuusto (joka 
kuuluu myös Suomen Pankin toimielimiin)8, (ii) Finanssivalvonnan johtokunta, joka päättää 
valvontatoimintaa koskevista linjauksista ja ( iii) Finanssivalvonnan johtaja, joka käyttää 
valvonnassa useimpia suoria toimivaltuuksia. Tä tä järjestelmää koskevat tärkeimmät muutokset 
ovat seuraavat:  
– Finanssivalvonnan johtokunnan osalta:  (i) johtokunnan kokoonpanoon kuuluu kolme 
jäsentä, joista yksi nimitetään Suomen Pankin,  yksi valtiovarainministeriön ja yksi sosiaali- 
ja terveysministeriön tekemän ehdotuksen pe rusteella, sekä kaksi pankkivaltuuston suoraan 
nimittämää jäsentä9; (ii) kuka tahansa johtokunnan jäsen istä voidaan nimittää johtokunnan 
puheenjohtajaksi tai varapuheenjohtajaksi10; (iii) tiettyjä johtokunnalle kuuluvia 
hallinnollisia vastuita laajennetaan11; (iv) johtokunnan jäsenille maksettavista palkkioista 
päättää pankkivaltuusto12;  
                                                 
4  Ks. lakiehdotuksen 1 §.  
5  Ks. lakiehdotuksen 3 §:ssä oleva Fina nssivalvonnan toimintaa koske va luettelo. Eräät muut tarkistukset koskevat mm. 
Finanssivalvonnan valvontavaltuuksia, jotk a on määritelty lakiehdotuksen 3 luvussa. 
6  Ks. lakiehdotuksen 5 luku.  
7  Esim. panttilainauslaitokset sekä tietyt lautakunnat,  kuten liikennevahinkolautakunta ja potilasvahinkolautakunta (ks. 
lakiehdotuksen 4 §).  
8  Ks. Suomen Pankista annetun lain (214/1998) 9 ja 11 §, jo issa säädetään, että Suomen Pankin toimielimiä ovat Suomen 
Pankin hallintoa ja toimintaa valvova pankkivaltuusto sekä johtokunta. 
9  Ks. lakiehdotuksen 8 ja 9 §. Nykyisin Rahoitustarkastuksen  johtokunnassa on kuusi jäsentä ja kolme varajäsentä, jotka 
pankkivaltuusto nimittää kolmen vuoden pitu iseksi toimikaudeksi. Kaksi jäsent ä ja yksi varajäsen nimitetään 
valtiovarainministeriön ehdotuksesta, yksi jäsen ja yksi va rajäsen Suomen Pankin ehdotuksesta ja yksi jäsen ja yksi 
varajäsen sosiaali- ja terveysministeriön ehdotuk sesta. Rahoitustarkastuksen ja Vakuut usvalvontaviraston johtajat ovat 
johtokunnan jäseniä viran puoles ta. Vakuutusvalvontaviraston johtokunta nimite tään samalla tavoin, ja sen kokoonpano 
on käytännössä sama kuin nykyisen Rahoitustarkastuksen (k s. Rahoitustarkastuksesta a nnetun lain (27.6.2003, 587/2003) 
8 ja 9 § (jäljempänä ’nykyine n rahoitustarkastuslaki’)).  
10  Ks. lakiehdotuksen 9 §:n 3 momentti. Tällä hetkellä pankkivaltuusto nimittää j ohtokunnan puheenjohtajaksi ja 
varapuheenjohtajaksi Suomen Pa nkin tai valtiovarainministeri ön ehdottaman jäsenen (ks. nyky isen rahoitustarkastuslain 
8 §:n 3 momentti). 
11  Ks. lakiehdotuksen 10 §.  
12  Ks. lakiehdotuksen 8 §:n 9 kohta. Nykyiseen rahoitust arkastuslakiin ei sisälly asiaa koskevia määräyksiä. 
3 – Finanssivalvonnan johtajan osalta:  (i) johtajan nimittää pankkivaltuusto  johtokunnan 
esityksestä13, ja johtajalla on kiinteä viiden vuoden pituinen toimikausi14; (ii) johtajalla on 
oikeus olla läsnä Finanssivalvonnan joht okunnan kokouksissa, mutta  ei päätöksentekoon 
osallistuvana jäsenenä kuten tällä hetkellä15; ja (iii) menettelyjä, jotka koskevat johtajalle 
kuuluvien päätösten käsittelyä johtokunnassa, selvennetään16.  
c) Finanssivalvonnan rahoitus:  Lakiehdotuksen mukaisen rahoitusmekanismin tarkoituksena on 
varmistaa, että 90 % Finanssiva lvonnan toiminnan kusta nnuksista katetaan valvottavilta kerättävin 
maksuin, niin että jäljelle jäävästä 10 %:n osuudesta vastaa Suomen Pankki. Lakiehdotuksen 
perustelujen mukaan Suomen Pankin osuus Fi nanssivalvonnan rahoittamisesta vähentää viime 
kädessä sitä määrää, jonka Suomen Pankki jakaa voitostaan valtion budjettiin.17 
d) Yhteistyö muiden viranomaisten kanssa:  Finanssivalvonnan velvollisuus  luovuttaa tietoja Suomen 
Pankille tai ministeriöille laajenee. Erityisesti Fi nanssivalvonnalla on velvollisuus antaa tietoja 
asioista, jotka saattavat vaikuttaa merkittä västi ”finanssimarkkinoiden kehitykseen”18. 
Hallinnollisiin asioihin ja kustannusten jakamiseen liittyviä yksityiskohtaisia säännöksiä saatetaan 
voimaan myös alueilla, joilla ns . vakavaraisuusdirektiivien täyt äntöön panemiseksi annetut 
säännökset edellyttävät läheisempää yhteistyötä muiden Euroopan talousalueen valvontaviranomaisten kanssa.
19 
 2. Yleinen huomautus  
2.1 EKP pitää yleisesti ottaen positiivisena laki ehdotuksen perustavoitetta, joka liittyy valvonnan 
rakenteen vahvistamiseen Suomessa ja joka toteut etaan varmistamalla, että valvontaviranomaisella 
on käytettävissään sopivat keinot reagoida finan ssimarkkinoilla, erityisesti toimialarajat ylittävässä 
kotimaisessa toiminnassa sekä valtio iden rajat ylittävissä yhteyksissä, ilmeneviin riskeihin. EKP on 
aikaisemmissa lausunnoissaan todennut, että finan ssialan riskien luonne ja sisältö laajenee 
luottolaitosten, vakuutusyhtiöiden, sijoituspalvelu yritysten ja eläkerahastojen välisten yhteyksien 
                                                 
13  Ks. lakiehdotuksen 8 §:n 4 kohta. Ny kyisin Rahoitustarkastuksen johtaj an nimittää tasavallan presidentti. 
14  Pankkivaltuuston toimivaltuuksiin kuuluu varo ituksen antaminen johtajalle ja johtaj an pidättäminen te htävästään; johtaja 
voidaan pidättää tehtäv ästään, jos hän on syytteessä tai tutkimuksen alaise na rikoksesta (lakiehdotuksen 8 ja 11 §). 
15  Ks. lakiehdotuksen 9 § ja nykyisen rahoitustarkastuslain 9 §. 
16  Lakiehdotuksen 13 §:n mukaan (1) joht ajan on saatettava joht okunnalle tiedoksi 1 momenti ssa mainitut asiat (esim. 
toimiluvan myöntäminen valvottavalle); (2) johtokunnan jäsen voi vaatia tällais en asian käsittelyä johtokunnassa ja 
(3) johtokunta voi ottaa asian ratkaistavakseen, jos se voi  merkittävästi vaikuttaa finanssimarkkinoiden vakauteen tai 
muuten merkittävästi finan ssimarkkinoiden kehitykseen. 
17  Ks. lakiehdotuksen 70 § ja lakiehdotuksen peru stelujen 5.6 luku ”Valvonna n kustannusten kattaminen”. 
18  Ks. lakiehdotuksen 71 §:n 5 momentti. Nykyisen rahoitu starkastuslain 36 §:n 4 momentissa säädetään ainoastaan 
velvollisuudesta antaa tietoja asioista, jotka saattavat vaarantaa rahoitusmarkkino iden vakauden tai aiheuttaa merkittäviä 
häiriöitä rahoitusjärjestelmän toiminnassa. 
19  Ks. lakiehdotuksen 6 luku. Vakavarais uusdirektiiveillä tarkoitetaan luottolaito sten liiketoiminnan aloittamisesta ja 
harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuut a 2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/48/EY 
(uudelleenlaadittu teksti) (EUVL L 177, 30.6.2006, s. 1), se llaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 
2007/64/EY (EUVL L 319, 5.12.2007, s.  1) sekä sijoituspalveluyritysten ja luot tolaitosten omien varo jen riittävyydestä 
14 päivänä kesäkuuta 2006 annettua Euroopan parlamentin ja ne uvoston direktiiviä 2006/49/EY (uudelleenlaadittu teksti) 
(EUVL L 177, 30.6.2006, s. 201). Vakavaraisuusdirektiivit on S uomessa saatettu voimaan lailla luottolaitostoiminnasta 
(121/2007) ja eräillä muilla laeilla. 
4 tiivistyessä, mikä näkyy ns. hybridien rahoitustuott eiden kasvuna, riskinsiirtovälineiden käytön 
lisääntymisenä ja finanssikonglomeraattien roolin kasvuna.20 
2.2 Lisäksi EKP toteaa, että Finanssivalvonta tu lee Rahoitustarkastuksen tapaan toimimaan Suomen 
Pankin yhteydessä. Keskuspankit ovat perintei sesti osallistuneet tiivii sti luottolaitosten 
vakavaraisuusvalvontaan, mikä johtuu niiden kesk eisestä roolista rahoitusjärjestelmässä, erityisesti 
rahapolitiikan toteutuksessa ja maksujärjestelmien  asianmukaisen toiminnan varmistamisessa.21 
Lisäksi euroalueen kansallisten keskuspankkien tiivis osallistuminen va kavaraisuusvalvontaan on 
tärkeä edellytys, joka mahdollistaa euroalueen rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvien riskien 
asiaankuuluvan seurannan eurojärjestelmän tasolla22 perustamissopimuksen 105 artiklan 
5 kohdassa tarkoitetulla tavalla sekä eu rojärjestelmän tasolla toteutettavien 
keskuspankkitoimintojen ja kansallisella taso lla toteutettavien va lvontatoimien sujuvan 
yhteensovittamisen.23 
2.3 Tässä yhteydessä EKP esittääkin lakiehdotuk sen yksittäisiin säännöksiin liittyviä huomautuksia, 
joiden tarkoituksena on varmistaa uuden valvont aviranomaisen toiminnallinen riippumattomuus24 
ja keskuspankin riittävän laaja osallistumine n valvonnan ja yleisvalvonnan toteutukseen. 
 3. Valvontaviranomaisen tavoitteet ja hallinto 3.1 EKP suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti Finan ssivalvonnan toiminnalle asetettuihin tavoitteisiin 
ja selkeään toteamukseen siitä, että Fina nssivalvonta toimii Suomen Pankin yhteydessä.
25 Tämä 
yhteistyö on erityisen tärkeää tarkasteltaessa Fina nssivalvonnan vaikutusta rahoitusjärjestelmän 
vakauteen, josta huolehtiminen kuuluu myös Suomen Pankin tehtäviin.26 
3.2 EKP toteaa, että lakiehdotuksessa pyritään l uomaan Finanssivalvonnalle tarkoituksenmukainen 
päätöksentekorakenne. EKP korostaa aiem min esittämiinsä suosituksiin viitaten27, että johtokunnan 
täysivaltaisen jäsenen aseman myöntäminen Finan ssivalvonnan johtajalle parantaisi päätöksenteon 
laatua. Se saattaisi myös lisätä johtokunnan te kemien päätösten hyväksyntää ja uskottavuutta 
rahoitusmarkkinoilla sekä Finanssivalvonnan s itoutumista päätöste n täytäntöönpanoon.  
                                                 
20  Ks. esim. EKP:n lausunto CON/2004/16, a nnettu 11 päivänä toukokuuta 2004, Italia n valtiovarainministeriön pyynnöstä, 
talletussuojaa koskevasta lakiehdotuksesta, 5 kohta. 
21  Ks. EKP:n lausunto CON/2003/23, annettu 24 päivän ä lokakuuta 2003, Alankomaiden valtiovarainministeriön 
pyynnöstä, De Nederlandsche Bankin ja Alankomaiden eläke- ja vakuutusasioide n valvontaviranomaisen sulautumista 
koskevasta lakiehdotuks esta, 6 kohta.  
22  Ks. EKP:n lausunto CON/2001/10, annettu 25 päivänä t oukokuuta 2001, Itävallan valtiovarainministeriön pyynnöstä, 
rahoitusmarkkinoiden valvontaviranomai sen perustamista ja organisointia koskevasta lakiehdotuksesta [otsikko 
lyhennetty], 4 kohta. 
23  Ks. EKP:n lausunto CON/2001/35, annettu 8 päivänä ma rraskuuta 2001, Saksan valti ovarainministeriön pyynnöstä, 
rahoituspalvelujen valvonnan integrointia koskevasta la kiehdotuksesta, 5 kohta. 
24  Ks. EKP:n lausunto CON/2006/39, annettu 2 päivänä el okuuta 2006, Puolan Sejm Mars hallin pyynnöstä, Narodowy 
Bank Polskista annetun lain muuttamist a koskevasta lakiehdotuksesta, 3.1 ja 3.2 kohta. Ks. myös Kansainvälinen 
järjestelypankki (Bank of International Settlements, BIS), Core Principles fo r Effective Banking Supervision, lokakuu 
2006, periaate 1 (saatavissa BI S:n verkkosivuilta www.bis.org). 
25  Lakiehdotuksen 1 §. 
26  Suomen Pankista annetun lain 3 §:n 2 momentin 3 kohta. 
27  Ks. EKP:n lausunto CON/2002/23, annettu 18 päivänä syyskuut a 2002, Suomen valtiovarainministeriön pyynnöstä, joka 
koskee ehdotusta hallituks en esitykseksi rahoitust arkastuslaista, 6 kohta. 
5 3.3 EKP suhtautuu myönteisesti uuteen säännökseen, jonka mukaan Finanssivalvonnan johtajan 
toimikausi on määräaikainen. EKP:n käsityksen muk aan tiettyjä yleisiä määräyksiä, jotka suojaavat 
erottamiselta laissa säädetyn toimikauden aikana , sovelletaan Finanssivalvonnan johtajaan Suomen 
Pankin virkamiehistä annetun lain nojalla.28 EKP katsoo kuitenkin, että Finanssivalvonnan johtaja 
ja johtokunnan jäsenet tulisi suojata erityisellä  säännöksellä, joka estää aiheettoman tehtävästä 
erottamisen ennen laissa säädetyn toimikaude n päättymistä. Vähintään suositellaan, että 
lakiehdotukseen sisällytettäisiin luettelo joht okunnan jäseniin ja j ohtajaan sovellettavista 
mahdollisista erottamisperusteis ta sekä sovellettavaa tuomioistu inmenettelyä koskeva selvennys. 
Määräaikaista tehtävästä pidättämistä koskevia uus ia säännöksiä olisi myös tarkasteltava uudelleen 
tässä kohdassa esitettyjen seikkojen huomioon ottamiseksi.  
 4. Finassivalvonnan suhde Suomen Pankkiin 4.1 Keskuspankin riippumattomuuden takeet 
 Finanssivalvonta tulee Rahoitustarkastuksen  tavoin toimimaan Suomen Pankin yhteydessä. 
Finanssivalvonta tulee osaksi Suomen Pankin organisaatiorakennetta Suomen Pankista annetussa 
laissa ja muissa soveltuvissa säännöksissä tarkoitetulla  tavalla. Tästä seuraa, että Finanssivalvonnan 
toimista ja laiminlyönneistä vastaa  Suomen Pankki ainoana tällaisista  toimista ja laiminlyönneistä 
vastaavana oikeushenkilönä. Kuitenkin Suomen  Pankin johtokunnan mahdollisuus vaikuttaa 
Finanssivalvonnan johtokunnan ja  johtajan päätöksiin rajoittuu käytännössä oikeuteen ehdottaa 
yhden Finanssivalvonnan johtokunnan jäsenen nim ittämistä. Edellä mainitut seikat huomioon 
ottaen EKP haluaa muistuttaa lausuntoa pyytänyttä viranomaista sellaisia tilanteita koskevista 
aiemmista lausunnoistaan, joissa valvontaviranomaine n on kansallisen lain mukaan kansallisen 
keskuspankin kanssa sama oikeushenkilö, mutta jolla on erillinen, keskuspankin ydintoiminnoista 
vastaavista keskuspankin päätöksentekoelimistä  riippumaton päätöksentekoelin. EKP on todennut 
erityisesti, että (i) tällainen rakenne yhdistetty nä siihen, että kansa llinen keskuspankki saattaa 
joutua vastuuseen valvontaviranomaisen toiminnasta johtuvista velvoitteista, voi olla uhka kansallisen keskuspankin yleiselle institution aaliselle ja taloudelli selle riippumattomuudelle
29, ja 
että (ii) on tärkeää varmistaa, etteivät va lvontaviranomaisen tekemät päätökset vaaranna 
kansallisen keskuspankin taloutta kokonaisuutena30. EKP toteaa, että Finanssivalvonnan 
toiminnasta Suomen Pankille mahdollisesti aiheutuvat riskit (sekä sisäisen hallinnon että valvonnalle asetettujen tavoitteiden ja valvont apäätösten osalta) eivät rajoitu pelkästään 
mahdolliseen taloudelliseen vastuuseen, vaan ne  voivat sisältää erityisesti Suomen Pankin 
                                                 
28  Suomen Pankin virkamiehistä anne tun lain (1166/1998) 26 §:ssä on yleinen säännös, jonka muk aan virkamiehen 
virkasuhde voidaan heti purkaa, jos virkamies törkeästi rikkoo tai laiminlyö velvollisuuksiaan. 
29  Ks. EKP:n lausunto CON/2002/16, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2002, Irlannin valtiovarainministeriön pyynnöstä, 
Central Bank and Financial Authority of Irela ndia koskevasta lakiehdotuks esta (2002), 6 kohta. 
30  Ks. EKP:n lähentymisraportti, joulukuu 2006, Johda nto ja yhteenveto, 2 kohta (Kansallisen lainsäädännön 
sopusointuisuus perustamissopimuksen kanssa), 2.3.1 alakohta (K eskuspankin riippumattomuus ), otsikko ”Taloudellinen 
riippumattomuus – Valvontaviranomaisten taloudellinen vastuu”, s. 29. 
6 maineeseen vaikuttavia ja toiminnallisia, k eskuspankkitoimintojen vähentyneeseen tehokkuuteen 
liittyviä riskejä esimerkiksi valvottavien ja  valvojan välisissä erimielisyystilanteissa. 
4.2 Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen lakiehdotuk sen mukaista institution aalista rakennetta tulisi 
tarkistaa sen varmistamiseksi, että Suomen  Pankin institutionaalinen ja taloudellinen 
riippumattomuus31 olisi turvattu uudistuksen yhteydessä. Tältä osin EKP:n huomautukset liittyvät 
viiteen erilliseen, mutta toisiinsa liittyvään näkökohtaan , joita on tarkasteltava sekä yksittäin että 
niiden keskinäisen suhteen osalta tasapainoisen ratkaisun löytämiseksi: 
a) Institutionaalinen rakenne 
 Eräissä jäsenvaltioissa, joiden valvontarake nne muistuttaa lakiehdotuksessa esitettyä mallia, 
on otettu käyttöön institutionaalisia rakenteita , joilla suojataan kansallista keskuspankkia sen 
institutionaaliseen ja taloudelliseen riippuma ttomuuteen vaikuttavilta riskeiltä. Nämä 
rakenteet perustuvat muun muassa (i) kes kuspankin riittävän vahvaan edustukseen 
valvontaviranomaisen toimielimessä32, mihin voi myös sisältyä keskuspankin pääjohtajan 
toimiminen puheenjohtajana viran puolesta33 tai (ii) velvollisuuteen hankkia pääjohtajan 
hyväksyntä rahoitusjärjestelmän vakaut een liittyville tärkeille valvontapäätöksille34. Ottaen 
huomioon keskuspankin riippumatto muutta koskevat vaatimukset EKP suosittelee, että jokin 
näistä institutionaalisista mekanismeista otettaisiin käyttöön Suomen lainsäädännössä.35 
Tässä yhteydessä tärkeä toimenpide voisi olla nykyisen käytännön vahvistaminen lainsäädännössä siten, että Suomen Pankin ehdottama Finanssivalvonnan johtokunnan jäsen 
nimitettäisiin johtokunnan puheenjohtajaksi. 
                                                 
31  Ks. perustamissopimuksen 108 artikla. 
32  Esimerkiksi Virossa Eesti Pankin pääjohtaja on viran puoles ta valvontaviranomaisen joht okunnan jäsen, ja Eesti Pankin 
johtokunta nimittää kaksi valvontaviranom aisen johtokunnan kuudesta jäsenestä Ee sti Pankin pääjohtajan ehdotuksesta 
(Eestin finanssivalvonnasta 9.5. 2001 annetun lain 8 §). Vrt. Itävallan, Belg ian ja Latvian valvontarakenteita koskeva 
kuvaus EKP:n lausunnossa CON/2006/15, annettu 9 päivänä maal iskuuta 2006, Puolan valtiova rainministerin pyynnöstä, 
rahalaitosten valvontaa koske vasta lakiehdotuksesta,  al aviitteet 58, 60 ja 61. 
33  Esim. Ranskassa Commission  Bancairen puheenjohtajana toimii Banque de Francen pääjohtaja (rahoitus- ja 
rahamarkkinoita koskevan lain L.  613-3 ja L. 613-7 §). Vrt. la usunto CON/2006/15, 3.1.1 kohta.  
34  Irlannin rahoituspalveluja valvovalla viranomaisella ( Financial Services Regulatory Authority ) on velvollisuus neuvotella 
Central Bank and Financial Services Aut hority of Irelandin pääjohtajan kanssa, ja sen on saatava toimilleen pääjohtajan 
hyväksyntä, jos ne liittyvät valtion rahoitusjärjestelmän vakauteen, esimerkiksi kysymy kseen toimiluvan tai muun 
hyväksynnän myöntämisestä, peruuttamise sta tai määräaikaisesta peruuttamisest a. Ks. keskuspankista annetun lain 
(Central Bank Act, 1942, se llaisena kuin se on muutettuna) 33C (9), (9A) ja (9B) §. Tällaisi a rakenteita on osin käytössä 
myös Tanskassa ja Unkarissa (ks. yksityiskohtainen kuvaus EKP:n lausunnon CON/2006/15  alaviitt eissä 64 ja 66). 
35  Tämä suositus liittyy lausunnon 4.2 kohdan c) alakohtaan, jossa EKP on selvittänyt ehdotettuun hyvitysmekanismiin 
liittyviä huolenaiheitaan. 
7 b) Talousarviota koskevat seikat 
 Finanssivalvonnan tuotot ja kulut sisä llytetään Suomen Pankin tilinpäätökseen, ja 
Finanssivalvonnan johtokunnalla  on velvollisuus alistaa vuot uinen talousarvio Suomen 
Pankin johtokunnan vahvistettavaksi.36 EKP:n käsityksen mukaan Finanssivalvonnan 
johtokunnalla on oikeus päättää itsenäisesti mm. Finanssivalvonnan erityisistä tavoitteista ja 
toimintalinjoista, mukaan lukien talousarvi ota koskevat asiat, kun taas Suomen Pankin 
toimivaltuudet rajoittuvat Finanssivalvonnan talousarvion palauttamiseen Finanssivalvonnan 
johtokunnalle uudelleen käsiteltäväksi. EKP s uosittelee, että Suomen Pankin johtokunnalle 
annettaisiin nimenomainen oikeus vastust aa Finanssivalvonnan johtokunnan antamia 
talousarviota koskevia esityksiä sekä päätt ää Finanssivalvonnan talousarviota koskevista 
olennaisista muutoksista, jos se on tarpeen ottaen huomioon talousarviosta johtuvat 
vaikutukset Suomen Pankin riippumattomuut een ja kykyyn suoriutua tehtävistään 
keskuspankkina.37 
c) Hyvitysmekanismi ja sen taloudelliset vaikutukset 
 EKP toteaa, että lakiehdotuksessa säädetään korvausmekanismista, jonka mukaan valtio 
kantaisi lopullisen vastuun Suomen Pankin maksamista, Finanssi valvonnan toiminnassa 
tapahtuneista virheistä tai laiminlyönneistä johtuvista vahingonkorvauksista siltä osin kuin 
vahinkojen määrä ylittää valtiolle jaettavissa olevan voiton määrän.38 Kuten lakiehdotuksen 
perusteluissa todetaan, hyvitysmekanismin tarkoituksena on ottaa huomioon sellaiset 
poikkeukselliset tilanteet, joissa Suomen Pankille Finanssivalvonnan valvontatoimista aiheutuva taloudellinen vastuu voisi vaaran taa Suomen Pankin taloudellisen tilanteen.
39 EKP 
katsoo lakiehdotuksen perustel ujen nojalla, että hyvitysmekanismia sovellettaessa Suomen 
Pankki maksaa ensi kädessä vahingonkorvauk sen kolmansille osapuolille, mutta kantaa 
lopulta tällaisista vahingoista aiheutuvan rasituk sen vain enintään valtio lle jaettavissa olevan 
voiton määrään saakka. Jos Suomen Pankin ma ksettavaksi tulevan vahingonkorvauksen 
määrä ylittää valtiolle maksettavissa olevan voit on määrän, (i) Suomen Pankki ei jaa voittoa, 
sillä voittoa vastaava määrä on käytetty vahi ngonkorvauksen maksamiseen ja (ii) valtio 
korvaa ”viipymättä” Suomen Pankille sen osan vahingonkorvauksesta, joka ylittää 
jaettavissa olevien voittojen määrän. EKP:n käsityksen mukaan hyvitystä ei mekanismin luonteesta johtuen makseta ennen kuin Suomen  Pankin vuotuinen tilinpäätös on tehty ja 
jaettavissa olevan voiton määrä asianmukaisesti vahvistettu. Vaikka EKP suhtautuu positiivisesti näiden säännösten taustalla olevaan pyrkimykseen varmistaa, että 
valvontatehtävä ei vaaranna Suomen Panki n taloutta kokonaisuutena, EKP on edelleen 
                                                 
36  Ks. lakiehdotuksen 10 §. 
37  Ks. lausunto CON/2002/16, 8 kohta. 
38  Lakiehdotuksen 69 §:n mukaan Suomen Pankki on vahingonkorvauslain mukaisessa vastuussa vahingoista, jotka johtuvat 
Finanssivalvonnan virheestä tai laiminly önnistä, mutta valtio hyvittää Suomen Pa nkille viipymättä korvauksina maksetut 
määrät siltä osin kuin korvaus ylittää S uomen Pankista annetun lain 21 §:n mukaan valtiolle jaettavissa olevan voiton 
määrän. 
39  Ks. lakiehdotuksen perustelujen 3.2 kohta, Hallinto – Hallintomallin perusrakenne. 
8 huolissaan siitä, että ehdotettu hyvitysmekanis mi ei riitä, Finanssivalvonnan ehdotettu 
institutionaalinen rakenne huomioon ottaen40, varmistamaan kansallisen keskuspankin 
taloudellista riippumattomuutta. EKP ehdottaa sen  vuoksi, että hyvitysmekanismin toteutusta 
harkittaisiin tarkemmin. Yksi mahdollisuus olisi varmistaa, että Finan ssivalvonnan tehtävien 
hoidossa tapahtuneesta virheestä tai laiminlyönnistä johtuva vahingonkorvaus kolmansille osapuolille maksettaisiin suoraan valtion varo ista. Toinen mahdollisuus, ottaen huomioon 
hyvitysmekanismin tarkoitus toimenpiteenä Suomen Pankin taloudellisen riippumattomuuden varmistami seksi, olisi sisällyttää lakiehdotukseen nimenomainen 
säännös, jonka mukaan valtio korvaa Fina nssivalvonnan valvontatehtävään liittyvät 
kustannukset välittömästi niiden aiheuduttua ja S uomen Pankin esitettyä niiden korvaamista. 
d) Vakuutusvalvontaviraston vastuiden ja s itoumusten siirtäminen Suomen Pankille 
 Lakiehdotukseen sisältyy lisäksi säännös, jonk a mukaan nykyisen Vakuutusvalvontaviraston 
”velat ja sitoumukset” siirtyvät Suomen Pankille.
41 EKP toteaa aiempien lausuntojensa 
mukaisesti42, että säännökset, joiden mukaan kansa llinen keskuspankki ottaa vastatakseen 
riippumattoman valvontaviranomaisen vastuut, he rättävät epäilyksen perustamissopimuksen 
101 artiklassa määrätyn keskuspankkirahoituksen kiellon rikkomisesta. EKP toteaa, että 
Vakuutusvalvontavirasto on nykyisin, toisin kuin Rahoitustarkastus, Suomen Pankista 
erillinen oikeushenkilö ja että Suomen Pankki  ottaa vastatakseen Vakuutusvalvontaviraston 
nykyiset velat ja sitoumukset ilman että Suomen Pankki jätettäisiin tämän aikaisemmin 
riippumattoman julkisen laitoksen aikaisemmi sta toimenpiteistä johtuvien taloudellisten 
velvoitteiden ulkopuolelle. Kyseinen järjest ely olisi perustamissopimuksen 101 artiklan 
vastainen.43 EKP suosittelee sen vuoksi määrittelem ään lakiehdotuksessa, että valtio on 
vastuussa Suomen Pankin taloudellisista velvo itteista siltä osin kuin velvoitteet ovat 
seurausta siitä, että Suomen Pankki on tullut Vakuutusvalvontaviraston sijaan 
oikeushenkilönä, ja että valtiolla  ei ole takautumisoikeutta Suomen Pankkia kohtaan näiden 
vastuiden osalta.44 
e) Tilintarkastus- ja raportointijärjestelmä 
 Lakiehdotuksessa ei säädetä Finanssival vontaan sovellettavasta tilintarkastus- ja 
raportointijärjestelmästä. Ko ska Suomen Pankin tilit tarkastaa riippumaton ulkopuolinen 
                                                 
40  Ks. lausunnon 4.2 kohdan a) alakohta. 
41  Ks. lakiehdotuksen 76 §:n 1 momentti.  
42  Ks. EKP:n lausunto CON/2005/24, annettu 15 päivänä he inäkuuta 2005, Tsekin tasavallan valtiovarainministeriön 
pyynnöstä, rahoitusmarkkinoiden valvonn an uudelleenjärjestelyä koskevas ta lakiehdotuksesta, 8–12 kohta.  
43  Ks. EKP:n lähentymisraportti, toukokuu 2007, 2 luku (Arvio intimenetelmä), 2.2.4.1 koht a (Keskuspankkirahoituksen 
kielto), otsikko ”Julkisen sektorin velois ta vastaaminen”, s. 30. Kansallinen lain säädäntö, jossa edellytetään kansallisen 
keskuspankin ottavan vastattavakseen ai kaisemmin riippumattoman julkisen la itoksen velat tiettyjen tehtävien ja 
velvoitteiden kansallisten uudelleenjärj estelyjen vuoksi (esimerkiksi tilanteessa , jossa kansallisel le keskuspankille 
siirretään tiettyjä valvontatehtäviä, jotka on aikaisemmin ho itanut valtio taikka riippumattomat viranomaiset tai laitokset) 
ilman että kansallinen keskuspankki jäte ttäisiin tällaisten aikaisemmin riippumatto mien julkisten laitosten aikaisemmista 
toimenpiteistä johtuvien taloudellisten velvoitteiden ul kopuolelle, on ristiriidassa kes kuspankkirahoitusta koskevan 
kiellon kanssa. 
44  Ks. EKP:n lausunto CON/2005/24, 8–10 kohta. 
9 tilintarkastaja Euroopan keskuspankkijärjestel män ja Euroopan keskuspankin perussäännön 
(’EKPJ:n perussääntö’) 27.1 artiklan mukaisesti,  EKP olettaa, että tilintarkastajien tehtävä 
kattaa myös Finanssivalvonnan tilien tarkastamisen. Lakiehdotukseen olisi kuitenkin sisällytettävä tätä seikkaa koskeva nimenomainen selvennys.  
4.3 Keskuspankin rooli yleisvalvonnassa  
 Perustamissopimuksen 105 artiklan 5 kohdassa EKPJ:lle osoitetaan tehtävä myötävaikuttaa 
luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaan  ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän 
toimivaltaisten viranomaisten politiikan moitteetto maan harjoittamiseen. EKP:n käsityksen mukaan 
tämä tehtävä on tunnustettu Suomen Pankista annetun lain 3 §:ssä, jossa todetaan, että Suomen Pankki huolehtii osaltaan maksu- ja muun rahoi tusjärjestelmän luotettavuudesta ja tehokkuudesta 
sekä osallistuu sen kehittämiseen.  
4.4 Tarkemmin sanottuna yleisvalvontatehtävä kuul uu olennaisena osana keskuspankin tehtävään 
edistää markkinoiden infrastruktuurin vakautta rahapolitiikan tehokkuuden ja  rahoitusjärjestelmän 
yleisen vakauden turvaamiseksi. Kuten EKP on todennut aiemmissa lausunnoissaan, sen käsityksen 
mukaan Suomen Pankista annetun lain 3 §:n 2 momentin 3 kohta luo oikeudellisen perustan Suomen Pankin yleisvalvontatehtävälle. EKP tot eaa, että olisi hyödyllistä sisällyttää Suomen 
Pankista annettuun lakiin nimenomainen viittaus ar vopaperien selvitys- ja maksujärjestelmiä sekä 
markkinoiden infrastruktuuria koskevaan yleisvalvontatehtävään.
45 EKP suosittelee, että nykyisen 
uudistuksen yhteydessä maksujärjestelmien, arvopaperi en selvitys- ja toimitusjärjestelmien sekä 
markkinainfrastruktuurien valvontaan liittyvät Su omen Pankin ja Finanssivalvonnan tehtävät 
määritellään tarkemmin lainsäädännössä, erityi sesti sisällyttämällä lainsäädäntöön nimenomainen 
viittaus Suomen Pankin vastuuseen kaikkien tä llaisten Suomessa toimivien järjestelmien ja 
infrastruktuurien yleisvalvonnasta.46 
4.5 Tietojenvaihto 
Lakiehdotuksen 71 §:n 5 momentin mukaan Fi nanssivalvonnan on viipymättä annettava 
valtiovarainministeriölle, sosiaali- ja terveysmin isteriölle ja Suomen Pankille hallussaan olevat 
tiedot asioista, jotka Finanssivalvonnan arvi on mukaan saattavat vaikuttaa merkittävästi 
finanssimarkkinoiden vakauteen tai muuten merk ittävästi finanssimarkkinoiden kehitykseen tai 
aiheuttaa merkittäviä häiriöitä rahoitusjärjestel män toiminnassa. EKP toteaa kyseisen säännöksen 
selventävän, että Finanssivalvonnalla on lakiin perustuva velvollisuus l uovuttaa valvontaa koskevia 
tietoja Suomen Pankille. Luottamuksellisten tieto jen luovutusvelvollisuu den ulottaminen valtion 
                                                 
45  Ks. lausunto CON/2003/22, annettu 2 päivänä joulukuuta 2003 , Suomen valtiovarainministeriön pyynnöstä, koskien 
luonnosta hallituksen es itykseksi Laista Suomen Pankista an netun lain muuttamisesta ja eräi ksi siihen liittyv iksi laeiksi, 
17 ja 18 kohta sekä lausunto CON/2004/1, annettu  20 päivänä tammikuuta 20004, Suomen eduskunnan 
talousvaliokunnan pyynnöstä, koskien luonnosta hallituksen  esitykseksi Laista Suomen Pankista annetun lain 
muuttamisesta ja eräiksi siihen liittyviksi laeiksi, 14 ja 15 kohta. 
46  Ks. EKP:n lausunto CON/2006/20, annettu 25 päivänä huhtikuuta 2006, Alankomaiden rahoitusalan valvontaa 
koskevasta lakiehdotuksesta, 3.2 kohta se kä EKP:n lausunto CON/2006/53, annett u 16 päivänä marraskuuta 2006, Puolan 
valtiovarainministerin pyynnöstä, lakie hdotuksesta kaupankäyntiä rahoitusinstrum enteilla koskevan lain muuttamisesta, 
2.8 kohta. Ks. myös BIS:n maksu- ja se lvitysjärjestelmäkomitean julkaisu ”Central Bank Oversight of Payment and 
Settlement Systems”, toukokuu 2005. s. 1, saatavissa BIS:n ve rkkosivuilta (www.bis.org).  
10 keskushallintoon ei saisi kuitenkaan heikentää Fi nanssivalvonnan toiminnallis ta riippumattomuutta, 
ja luovutusvelvollisuuden tulisi vastat a yhteisön oikeuden vaatimuksia. 
4.6 Kuten EKP on aiemmissa lausunnoissaan korostanut47, keskuspankeilla on merkittävä rooli 
valvontaprosessissa, ja siitä, että valvontaa kos kevat tiedot ovat keskuspa nkkien käytettävissä, on 
hyötyä rahapoliittisten operaatioiden, maksujärjest elmien yleisvalvonnan ja rahoitusjärjestelmän 
vakauden varmistamisen kannalta. Valvontaa koske vien tietojen toimittaminen, ensisijaisesti 
aggregoidussa muodossa, on välttämätöntä kesk uspankkien suorittaman rahoitusjärjestelmän 
vakauden tehokkaan valvonna n kannalta, arvioitaessa rahoitusjärjestelmän vallitsevia olosuhteita 
kokonaisuutena sekä taloudellisiin kriisitilanteisiin  vastaamisen tehokkuuden kannalta. EKP pitäisi 
sen vuoksi positiivisena, että lakiehdotukseen li sättäisiin nimenomainen säännös, jossa viitataan 
Finanssivalvonnan velvollisuuteen luovuttaa tieto ja Suomen Pankille kaikkien EKPJ:hin liittyvien 
tehtävien osalta.  
4.7 EKP suosittelee, että Finanssivalvonnan ja  Suomen Pankin sekä muiden (kotimaisten tai 
ulkomaisten) hallintoelinten välistä tietojenvaihto a koskeviin määräyksiin liitetään nimenomaiset 
takeet, joilla varmistetaan EKPJ:hin sovelle ttavien salassapitomääräysten tehokkuus EKPJ:n 
perussäännön 38 artiklassa tarkoitetulla tavalla.  
 Tämä lausunto julkaistaan EKP:n verkkosivuilla.    Annettu Frankfurt am Mainissa 4 päivänä huhtikuuta 2008. 
 
[allekirjoitus] 
 
EKP:n puheenjohtaja 
Jean-Claude TRICHET 
                                                 
47  Ks. esim. lausunto CON/2006/15, 2.4.1 kohta.