EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 27.1.2016 COM(2016) 41 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE yhteistyö- ja seurantamekanismin puitteissa saavutetusta edistyksestä Romaniassa {SWD(2016) 16 final}



1. JOHDANTO Yhteistyö- ja seurantamekanismi perustettiin, kun Romania liittyi Euroopan unioniin vuonna 2007. Tällöin sovittiin, että sen olisi toteutettava lisätoimenpiteitä keskeisillä aloilla poistaakseen puutteet oikeuslaitoksen uudistamisessa ja korruption torjumisessa. Siitä alkaen laadituissa yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevissa kertomuksissa on kartoitettu Romanian edistymistä ja pyritty konkreettisten suositusten avulla auttamaan Romanian viranomaisia keskittämään toimiaan. Oikeuslaitoksen uudistaminen ja korruption torjunta ovat Romanian yhteiskunnassa edelleen tärkeitä kysymyksiä, jotka saattavat johtaa laajamittaisiin julkisiin mielenosoituksiin. Uudistuksen lujittamiseen tarvitaan yhä lisätukea, jotta voidaan varmistaa edistyksen peruuttamattomuus. Yhteistyö- ja seurantamekanismilla on edelleen suuri merkitys, sillä se toimii uudistusten veturina ja kannustaa jatkamaan jo toteutettuja toimia johdonmukaisesti. Komission päätelmät ja yhteistyö- ja seurantamekanismin toimintamenetelmät ovat aina saaneet neuvoston vahvan tuen. Myös monet jäsenvaltiot ovat osallistuneet yhteistyöhön ja antaneet panoksensa. Yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa vuoden 2015 kertomuksessa havaittiin useita alueita, joilla jatkunut edistys osoitti jo kestävyyden merkkejä. Erityisesti keskeiset oikeudelliset ja lahjomattomuutta valvovat instituutiot ovat toteuttaneet toimia, joilla puututaan korkean tason korruptioon, ja koko oikeusjärjestelmän ammattimaisuus on lisääntynyt. Samanaikaisesti kertomuksessa tuotiin esiin, että edistyminen on edelleen selvästi tarpeen saada vakaalle pohjalle ja sitä on turvattava edelleen, sillä useiden lainsäädäntökysymysten käsittely on yhä kesken ja uudistuksiin tarvittavan poliittisen yhteisymmärryksen saavuttaminen on epävarmaa. Lisäksi neuvosto totesi, että kaiken kaikkiaan jatkuva poliittinen sitoutuminen kestäviin uudistuksiin ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden kunnioittaminen ovat olennaisen tärkeässä asemassa sen varmistamisessa, että edistys kohti yhteistyö- ja seurantamekanismin tavoitteita on kestävää. Tässä kertomuksessa tarkastellaan kumpaakin kehityssuuntausta sen arvioimiseksi, miten syvälle uudistus on juurtunut. Kertomus perustuu komission huolelliseen analyysiin, jonka lähtökohtana on tiivis yhteistyö Romanian viranomaisten kanssa sekä kansalaisyhteiskunnan ja muiden sidosryhmien esittämät tiedot. Siinä tarkastellaan myös seikkoja, jotka vuonna 2016 asettavat uudistusten kestävyyden koetukselle. Edistyksen kestävyys on eräs ehdoista, joilla voidaan osoittaa, että yhteistyö- ja seurantamekanismin tapainen mekanismi ei ole enää tarpeen. Komissio on kiinnittänyt tänä vuonna toteuttamassaan seurannassa erityistä huomiota näihin näkökohtiin ja tukee Romaniaa edelleen yhteistyö- ja seurantamekanismin tavoitteisiin pyrkimisessä. Romanialle kohdennetaan useilla aloilla tukea Euroopan rakenne- ja investointirahastoista. Lisäksi komissio perusti vuonna 2015 uuden välineen, rakenneuudistusten tukipalvelun, jonka nimenomaisena tarkoituksena on antaa teknistä tukea EU:n jäsenvaltioiden uudistuspyrkimyksille useilla eri aloilla. Komissio kehottaa Romaniaa hyödyntämään näitä tarjolla olevia mahdollisuuksia täysimääräisesti. 2. ROMANIAN UUDISTUSPROSESSIN NYKYTILANNE 2.1. Oikeuslaitoksen riippumattomuus Nimitykset Viimeaikaisissa yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevissa kertomuksissa on kiinnitetty huomiota tuomarikunnan tärkeimpien instituutioiden – korkeimman oikeuden, syyttäjälaitoksen, kansallisen korruptiontorjuntayksikön ja ylimmän tuomarineuvoston – rooliin rakennettaessa oikeusjärjestelmän uskottavuutta ja ammattimaisuutta asiassa saavutetun edistyksen pohjalta. Kyseisten instituutioiden johtavalla asemalla on selvästikin ollut merkittävä osuus tässä kehityksessä huolimatta toisinaan esitetystä ankarasta henkilökohtaisesta kritiikistä. Tämän vuoksi on painotettu avoimien ja ansioihin perustuvien valintamenettelyjen merkitystä keinona luoda vankkaa johtajuutta, välttää poliittista puuttumista korkean tason nimityksiin ja tukea oikeuslaitoksen riippumattomuutta. Vuoden 2015 kertomuksessa järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin tutkintaviraston uuden pääsyyttäjän nimitystä pidettiin oikeuslaitoksen riippumattomuuden kannalta merkittävänä koetinkivenä. Loppujen lopuksi menettely saatiin päätökseen lähes ilman ristiriitaisuuksia: se toteutettiin aiempaa avoimemmin ja ennustettavammin (ilmoitus avoimesta toimesta julkaistiin, kriteerit määriteltiin julkisesti, ehdokkaiden nimet julkaistiin) ja sen etuna oli oikeusministerin (joka vastasi ehdokkaan valinnasta) ja ylimmän tuomarineuvoston välinen selkeä yhteistyö. Se oli näin ollen hyvä esimerkki siitä, miten selkeät ja vankat menettelyt, joihin keskeiset viranomaiset osallistuvat täysimääräisesti, voivat olla kaikkein tärkein tekijä uskottavan nimitysprosessin järjestämisessä (vaikkakin menettelyjen on myös oltava tarpeeksi lujat, jotta niiden avulla selvitään tilanteesta, jossa tärkeimmät instituutiot ovat erimielisiä ). Vuoden 2016 kuluessa on tarkoitus nimittää uudet henkilöt useisiin keskeisiin tehtäviin, ja tässä yhteydessä sekä prosessi että sen tulokset ovat tärkeä testi oikeusjärjestelmän kyvylle pitää uudistusprosessia yllä muutosvaiheen aikana. Selkeät, avoimet ja ennalta määritetyt menettelyt ovat tarpeen sekä korkeimman oikeuden presidentin, valtakunnansyyttäjän että kansallisen korruptiontorjuntaviraston pääsyyttäjän valinnan yhteydessä. Pidemmällä tähtäimellä lainsäädäntöön olisi sisällytettävä kestävämpi ja riippumattomampi ylimpien syyttäjäviranomaisten nimittämisjärjestelmä. Tällä hetkellä lainsäädännössä ei säädetä arviointiperusteista, joilla varmistettaisiin ehdokkaiden mahdollisimman suuri ammattitaito ja lahjomattomuus, ja nykyiseen menettelyyn sisältyy vahva poliittinen elementti siinä oikeusministerille annetun roolin myötä. Aiemmat nimitysmenettelyt ovat olleet varsin kiistanalaisia, ja niissä on selvästi käytetty poliittista vaikutusvaltaa. Keskusteltaessa siitä, onko asianmukaista, että keskeisen päätöksen tekee hallituksen ministeri , erityisesti, kun on kyse instituutioiden ylintä johtoa alemmista virkanimityksistä, olisi käytettävä ohjenuorana Euroopan neuvoston, oikeusministerin ja ylimmän tuomarineuvoston antamaa ohjeistusta. Tuomareiden ja oikeusprosessin kunnioittaminen Useiden nimekkäiden poliitikkojen syytteeseenpano ja tuomitseminen korkean tason korruptiosta Romaniassa on merkki siitä, että maan oikeuslaitoksen riippumattomuus on kehittymässä myönteiseen suuntaan ja ettei kukaan rikokseen syyllistyvä ole oikeuden ulottumattomissa. Tämä suuntaus on kuitenkin herättänyt myös vastareaktioita: edelleen on yleistä, että poliitikot ja tiedotusvälineet arvostelevat tuomareita eikä oikeuden päätöksiä kunnioiteta. Tiedotusvälineiden ja poliitikkojen, kuten pääministerin ja senaatin puhemiehen, hyökkäysten johdosta oikeuslaitoksen riippumattomuuden puolustamista koskevat pyynnöt ovat tänä vuonna lisääntyneet. Myös perustuslakituomioistuimen tuomareita on joissakin tapauksissa edelleen painostettu. Kuten vuoden 2015 kertomuksessa todettiin, Romanian presidentinvaalien seurauksena näytettiin siirtyvän kohti vastuullisempaa lähestymistapaa. Tilanne kuitenkin muuttui keväällä, erityisesti sen jälkeen, kun kansallinen korruptiontorjuntavirasto DNA käynnisti pääministeriä koskevan tutkimuksen. Kritiikki kohdistui sekä DNA:n pääsyyttäjään että korkeimman oikeuden presidenttiin henkilökohtaisesti. Ylin tuomarineuvosto ja tuomioistuinten tarkastusyksikkö ovat vuoden 2015 aikana jatkaneet oikeuslaitoksen riippumattomuuden ja tuomareiden ammatillisen maineen, riippumattomuuden ja puolueettomuuden puolustamista. Ylimmälle tuomarineuvostolle on edelleen ilmoitettu useista tiedotusvälineiden ja poliitikkojen hyökkäyksistä, ja ylin tuomarineuvosto on joutunut tämän johdosta antamaan lukuisia kriittisiä lausumia. Ylin tuomarineuvosto ei kuitenkaan pysty huolehtimaan siitä, että sen lausunnot lehdistölle julkaistaan yhtä laajasti kuin alkuperäinen kritiikki. Tämän moraalisen tuen lisäksi ylin tuomarineuvosto ei tarjoa minkäänlaista taloudellista eikä oikeudellista tukea tuomareille, jotka hakevat oikeussuojaa oikeudenkäyntimenettelyssä. Myös parlamentin elimillä voisi olla tehtävä parlamentin jäsenten esittämien huomautusten valvonnassa. Komissio suositteli viime vuonna seuraavaa: ”on varmistettava, että parlamentin jäseniin sovellettavissa käytännesäännöissä velvoitetaan selkeästi parlamentin jäsenet kunnioittamaan oikeuslaitoksen riippumattomuutta”. Tätä suositusta ei ole noudatettu. Lisäksi komissio totesi, että käsiteltäessä mahdollisia perustuslakiin tehtäviä muutoksia voisi tarjoutua tilaisuus lujittaa oikeuslaitoksen riippumattomuutta perustuslain tasolla. Perustuslakituomioistuin ja tuomioistuinten päätösten noudattaminen Perustuslakituomioistuimella on huomattava asema oikeusvaltioperiaatteen noudattamisessa ja oikeusjärjestelmän riippumattomuuden lujittamisessa. Sen vuonna 2015 antamiin tuomioihin kuului 24 päätöstä, jotka koskivat uuden rikoslain ja rikosprosessilain säännöksiä, sekä eräitä tärkeitä tuomioita, jotka liittyivät valtaoikeuksien tasapainoon ja perusoikeuksien kunnioittamiseen. Yhdessä niistä ratkaistiin senaatin ja oikeuslaitoksen välinen kiista eräästä ennalta ehkäisevää pidätystä koskevasta pyynnöstä. Monet rikoslakia ja rikosprosessilakia koskevista perustuslakituomioistuimen päätöksistä tähtäsivät oikeudenmukaisten oikeudenkäyntien ja osapuolten oikeuksien kunnioittamisen lujittamiseen Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti. Vaikka tuomareiden ja syyttäjien oli mukautettava toimintaansa nopeasti perustuslakituomioistuimen päätöksen mukaiseksi, yleisen käsityksen mukaan tällaiset päätökset parantavat oikeusvarmuutta ja osapuolten oikeuksia. Myös korkeimman oikeuden päätöksillä laintulkinnasta on merkittävä rooli instituutioiden keskinäisen valvontajärjestelmän kannalta.

2.2. Oikeuslaitoksen uudistaminen Uudet lait Uusi rikoslaki ja rikosprosessilaki tulivat voimaan kaksi vuotta sitten, 1. helmikuuta 2014. Yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa vuoden 2015 kertomuksessa odotettiin niitä koskevaa vakaata lainsäädäntöympäristöä, mikä oli selkeä tavoite näitä lakeja annettaessa. Lähes kahden vuoden kuluttua vakaus ei kuitenkaan näytä olevan yhtään lähempänä kuin tuolloin. Epävakautta ovat ruokkineet näitä lakeja koskevat jatkuvat parlamentaariset menettelyt. Jotkin muutokset ovat väistämättömiä, ja hallitus ehdottikin jo keväällä 2014 oikeuslaitosta kuullen muutoksia, joilla oli tarkoitus korjata havaittuja ongelmia. Parlamentti ei ole kuitenkaan vielä hyväksynyt näitä ehdotuksia. Samaan aikaan parlamentti on kiinnittänyt huomionsa joukkoon kiistanalaisia muutoksia. Niitä ovat kritisoineet oikeusviranomaiset, kansalaisyhteiskunta ja jäsenvaltiot sillä perusteella, että ne hankaloittaisivat korruption torjuntaa ja supistaisivat lainvalvontaviranomaisten ja tuomioistuinten mahdollisuuksia nostaa syytteitä ja määrätä seuraamuksia. Vaikka joitakin muutoksista voidaan luonnehtia erikoisiksi, joitakin on hyväksytty parlamentin toisessa kamarissa ja niille on myönnetty kiireellinen menettely, samalla kun oikeusministeriön ehdotukset on jätetty odottamaan. Jotkin viime vuoden muutoksista muistuttivat joulukuussa 2013 hyväksyttyjä muutoksia, tosin toisin kuin tuolloin lainsäädäntöelin ei ole hyväksynyt näitä muutoksia. Edustajainhuoneen on käsiteltävä kaikki muutokset uudelleen, sillä se on asiasta päättävä kamari. Asiaa koskeva keskustelu ei ole käynnistynyt uudelleen kesätauon jälkeen, mutta uusia muutoksia esitetään edelleen, mikä ylläpitää jatkuvaa epävarmuuden tilaa. Parlamentin olisi ratkaistava tilanne noudattamalla oikeusviranomaisten näkemystä. Eräissä perustuslakituomioistuimen antamissa tuomioissa nostettiin esiin näitä lakeja koskevia tärkeitä ongelmia ja edellytettiin muutosten tekemistä. Jotkin ongelmista koskevat uusiin lakeihin sisältyviä perustavanlaatuisia kysymyksiä, kuten ajatusta siitä, että teknisluonteisten kysymysten selvittämiseksi voitaisiin järjestää alustava menettely ilman osapuolten läsnäoloa. Vaikka oikeuslaitos ja hallitus ovat välittömästi muuttaneet käytäntöjä tai ehdottaneet lainsäädäntömuutoksia, oikeudellista epävarmuutta ei voida välttää niin kauan kuin muutosten käsittely parlamentissa on kesken. Samaan aikaan näiden lainsäädäntökehystä koskevien keskustelujen kanssa on jatkettu työtä lakien täytäntöönpanemiseksi sellaisina kuin ne on hyväksytty. Yleinen käsitys on, että tuomarit ja syyttäjät ovat ilmaisseet tyytyväisyytensä uuteen lainsäädäntökehykseen ja että oikeuslaitoksen instituutiot, tuomarit, syyttäjät ja tuomioistuinten virkailijat ovat jatkaneet työtään sen hyväksi, että uudistus toimisi käytännössä. Korkein oikeus, valtakunnansyyttäjä, ylin tuomarineuvosto, kansallinen tuomari-instituutti ja oikeusministeriö ovat kaikki toteuttaneet erityistoimia tarjotakseen kaikille tuomioistuimille ja syyttäjänvirastoille tiivistä tukea siirtymävaiheessa auttamiseksi ja ongelmien ratkaisemiseksi. Oikeusministeri on pyrkinyt edelleen lisäämään erityisesti tuomioistuinten virkailijoiden ja tutkijoiden virkojen määrää. Tätä on tuettu kansallisen tuomari-instituutin ja oikeusvirkailijoiden kansallisen koulutuslaitoksen toteuttamilla perusteellisilla koulutusohjelmilla. Yleisesti ottaen kaikki edellä sanottu pitää paikkansa myös siviililakien täytäntöönpanon osalta. Siirtymäaika, joka oli tarpeen uusia lakeja edeltävältä ajalta peräisin olevien tapausten käsittelemiseksi yhtä aikaa uusien tapausten kanssa on nyt päättymässä. Näkyvissä on merkkejä siitä, että tavoite lisätä tehokkuutta oikeuden toteutumisessa on saavutettu. Toisaalta logistiset järjestelyt ovat selvästi jäljessä aikataulusta niiden säännösten osalta, joiden piti tulla voimaan 1. tammikuuta 2016, sillä valmiina on alle neljäsosa tarvittavista tiloista. Tämän johdosta siviiliprosessilain näiden osien voimaantulo on lykkääntynyt vuodella. Lisäviivästysten välttämiseksi on tärkeää laatia selkeä suunnitelma ja toteuttaa se. Oikeuskäytännön yhdenmukaisuus Korkeimmalla oikeudella on perustuslaillisen tehtävänsä mukaisesti ensisijainen velvollisuus kehittää oikeuskäytännön johdonmukaisuutta ja panna täytäntöön lainsäädännön ja käytäntöjen yhdenmukaista tulkintaa. Tästä on tullut yhä tärkeämpi osa korkeimman oikeuden työtä, joka on käynnistynyt määriteltyjen lainsäädäntömekanismien myötä mutta jota on edistetty myös hallinnollisilla toimilla, kuten kansallisen tason kokouksilla ja keskusteluilla muutoksenhakutuomioistuinten, ylimmän tuomarineuvoston ja kansallisen tuomari-instituutin edustajien kanssa. Tällaisissa kokouksissa keskitytään kysymyksiin, joista vallitsee erilaisia tulkintoja, ja yhteiset ratkaisut ilmoitetaan kaikille tuomioistuimille suuntaviivojen avulla. Korkeimmalla oikeudella on käytettävissään kaksi lainsäädäntömekanismia, joiden avulla oikeuskäytännön yhdenmukaisuutta voidaan kehittää ja huolehtia sen yhtenäisestä tulkinnasta: ennakkoratkaisumenettely ja asian yleiseen oikeudelliseen merkitykseen perustuva muutoksenhakumenettely. Ennakkoratkaisupyyntöjen määrä jatkaa kasvamistaan, ja korkeimman oikeuden jaostojen työstä yhä suurempi osuus kuluu ennakkoratkaisujen antamiseen. Tämä antaa aiheen olettaa, että mekanismit toimivat hyvin ja että alempien oikeusasteiden tuomarit hyödyntävät niitä. Myös toinen johdonmukaisuutta edistävä mekanismi, asian yleiseen oikeudelliseen merkitykseen perustuva muutoksenhakumenettely, myötävaikuttaa edelleen merkittävällä tavalla yhdenmukaistamiseen. Ennakkoratkaisujen käyttöön olisi kannustettava jatkuvasti uusissa laeissa olevien epäselvien säännösten selkiyttämiseksi. Huolimatta kaikista näistä toimenpiteistä ja siitä, että johdonmukaisuus näyttää olevan lisääntymässä, epäjohdonmukaisista päätöksistä raportoidaan edelleen usein. Jotkin uusiin lakeihin liittyvät ongelmat ratkennevat ajan kuluessa, mutta jotkin rakenteellisemmat ongelmat edellyttävät sitä, että tuomioistuinten hallintojohtajat ja kaikki tuomarit kiinnittävät niihin enemmän huomiota ja että koulutusta, myös asianajajien koulutusta, jatketaan. Lisäksi yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevissa kertomuksissa on suositeltu, että kaikkiin tuomioistuinten päätöksiin järjestettäisiin verkossa käytettävissä oleva avoin hakutoiminto, joka olisi yksi keino auttaa tuomareita ja kaikkia osapuolia löytämään tietoja vastaavista oikeustapauksista ja päätöksistä. Nyt on vihdoin käynnistetty jo joitakin vuosia keskustelujen kohteena ollut hanke julkaista kaikki tuomioistuinten päätökset verkossa. Strategia oikeuslaitoksen kehittämiseksi vuosina 2015–2020 Strategian täytäntöönpanoa koskeva toimintasuunnitelma vuosiksi 2015–2020 on lähes valmis, ja kaikkia sidosryhmiä on kuultu. On tärkeää, että kaikki avainasemassa olevat toimijat todella yhteisesti sitoutuvat tähän toimintasuunnitelmaan, jotta se voi toimia operatiivisena välineenä: toimintasuunnitelman laadintaprosessi on ollut pitkä, ja vallalla on tunne siitä, että vauhtia on lisättävä. On esimerkiksi tärkeää olla selvillä siitä, missä määrin uusi ylin tuomarineuvosto pitää sitä omaa toimintaansa ohjaavana suunnitelmana. Yleisemmällä tasolla uuden ylimmän tuomarineuvoston vaaleja voitaisiin hyödyntää uudistuksen vauhdittamiseen. Vaikka osa ylimmän tuomarineuvoston nykyisistä jäsenistä jatkaisikin tehtävässään, vaikuttaisi tärkeältä, että uudella neuvostolla on selkeä yhteinen uuteen ohjelmaan pohjautuva ajattelutapa. Ehdokkailta olisi edellytettävä selkeää näkemystä omasta tehtävästään ja sen ymmärtämistä, että heidän katsotaan olevan vastuussa tuloksista. Näin ollen valintaprosessissa ehdokkaille olisi tarjottava mahdollisuus keskustella siitä, millaisena he näkevät uudistuksen tulevaisuuden. Uuden tuomarineuvoston olisi käsiteltävä monien tuomareiden huolenaihetta siitä, että tuomarineuvosto on etääntynyt ammatin harjoittajista. Yli tuhannen tuomarin oli allekirjoitettava ylimmälle tuomarineuvostolle osoitettu adressi, jotta se saatiin järjestämään kaikkia tuomioistuimia koskenut kuuleminen tuomareiden uudesta nimittämis-, arviointi- ja ylentämisjärjestelmästä. Seuraava ylin tuomarineuvosto voisi osoittaa entistä selvemmin sitoutuneisuutensa avoimuuteen ja vastuuvelvollisuuteen esimerkiksi olemalla valmis esittelemään ja selostamaan toimintapolitiikkaansa ja päätöksiään säännöllisissä avoimissa tapaamisissa tuomareiden ja syyttäjien kaikentasoisten kokoonpanojen sekä kansalaisyhteiskunnan ja ammattialajärjestöjen kanssa. Käytännön osoitus ylimmän tuomarineuvoston toiminnan lisääntyneestä avoimuudesta olisi myös sopiminen vuosittaisesta kertomuksesta, jota käsiteltäisiin tuomioistuinten ja syyttäjien yleiskokouksissa. Resurssien hallinta ja tehokkuus Oikeusministeri on puolustanut oikeusjärjestelmän uudistuksen tärkeyttä menestyksellisesti, ja hallitus tuki esimerkiksi 390 lisäviran perustamista. Määrärahoja on lisätty 46 prosenttia vuodesta 2013.

Resurssien tehokasta käyttöä voidaan tukea kehittämällä oikeusjärjestelmän kannalta tarpeellisia hallinnointivälineitä. Kaikkiin tuomioistuimiin on asennettu tilastotietojen käsittelyn välineet, ja niitä käytetään palvelujen tarjonnan parantamiseksi. Useissa tuomioistuimissa kokeillaan myös muita sähköisiä välineitä, kuten sähköisiä asiakirjoja osapuolten ja tuomareiden käyttöön. Oikeusjärjestelmän rakenteellisen uudistuksen ohella on uudenaikaistettava rakennukset ja tietojärjestelmät. Joissakin tuomioistuimissa onkin käynnissä rakennus- tai kunnostustöitä Maailmanpankin lainojen tuella. Resurssien tehokkaan hallinnan haasteet nousivat kuitenkin esiin, kun (varsin kohtuullinen) ehdotus pienten tuomioistuinten sulkemisesta juuttui parlamenttiin. Ylin tuomarineuvosto ja oikeusministeriö ovat tarkastelleet vaihtoehtoisia ratkaisuja, kuten tuomiopiirien rajojen muuttamista, rasituksen jakamiseksi paremmin – tämä päätös on mahdollista tehdä niiden tasolla. Hallitus hyväksyi lokakuussa päätöksen tuomiopiiripaikkakuntien uudelleenjärjestelystä Clujin muutoksenhakutuomioistuimen tuomiopiirissä. Syyttäjäviranomaisten tasolla valtakunnansyyttäjä on ehdottanut syyttäjien uudelleenryhmittelemistä alioikeuksien (toinen oikeusaste) tasolla ja ensimmäisen oikeusasteen syyttäjänvirastojen sulkemista tarkastellen erityisesti virastoja, jotka ovat liian pieniä tai joiden työmäärä on vähäinen. Valtakunnansyyttäjä sai joulukuussa 2015 valmiiksi vaikutustutkimuksen, josta järjestetään kuulemisia järjestelmän puitteissa. Prosessin loppuunsaattamisesta ja täytäntöönpanon määräajasta ei kuitenkaan ole vielä tietoa. Siviililakiin viime vuonna tehdyissä muutoksissa säädettiin, että ulosottomiehet voisivat panna tuomioistuimen tuomiot suoraan täytäntöön, mikä nopeuttaisi menettelyä. Perustuslakituomioistuin kuitenkin kumosi nämä muutokset joulukuussa. Ylin tuomarineuvosto onkin raportoinut tuomioistuimissa vireillä olevien riidattomien täytäntöönpanoasioiden määrän kasvaneen. Vuosia 2015–2020 koskevassa toimintasuunnitelmassa suunnitellaan tuomioiden täytäntöönpanon parantamiseen tähtääviä toimia, kuten sähköisen tietokannan perustamista pakkotäytäntöönpanotapausten seuraamiseksi. On kuitenkin saatu selkeää näyttöä siitä, että tuomioiden täytäntöönpano, myös valtiota (keskus- tai paikallisviranomaisia) vastaan tehtyjen tuomioistuimen lopullisten päätösten täytäntöönpano, on usein edelleen ongelmallista. Tämä alue voisi olla merkityksellinen Romanian hallituksen toteuttaessa laajempia toimia julkishallinnon uudenaikaistamiseksi. 2.3. Lahjomattomuus Lahjomattomuutta valvova kansallinen virasto ja lahjomattomuutta valvova kansallinen neuvosto Lahjomattomuutta valvovan kansallisen viraston (ANI) pääjohtaja erosi maaliskuussa 2015 DNA:n käynnistettyä häntä koskevan tutkinnan. ANI:n varapääjohtaja toimi väliaikaisena pääjohtajana, ja lahjomattomuutta valvovan kansallisen neuvoston (NIC) järjestämän valintaprosessin päätteeksi hänet nimitettiin joulukuussa pääjohtajaksi. Vaikka menettely oli pitkähkö, se vaikutti avoimelta ja läpinäkyvältä. NIC on ANI:n valvontaelin. Sen toimikausi päättyi marraskuussa 2014. Uuden NIC:n nimittämisprosessin alkuvaiheeseen liittyi useita kiistanalaisuuksia. Lopulta ne saatiin kuitenkin ratkaistua ja neuvosto aloitti tehtävässään helmikuussa 2015. NIC:n pääjohtajaksi valittiin kansalaisyhteiskunnan edustaja, mikä oli sen riippumattomuuden kannalta hyödyllinen viesti. NIC:n päätehtävä vuonna 2015 on ollut ANI:n uuden pääjohtajan valintaprosessi. Pääjohtajansa erosta huolimatta ANI on raportointijakson aikana käsitellyt edelleen paljon asioita. Se käynnisti jälleen huomattavan määrän tapauksia, jotka koskivat eturistiriitoja ja esteellisyyskysymyksiä; useat niistä koskivat paikallispoliitikkoja. Tämän myötä on havaittavissa ongelmallinen piirre: huomattava määrä paikallisviranomaisia ei hyväksy lahjomattomuutta koskevia sääntöjä tai jopa vastustaa niitä, mistä aiheutuu seurauksia julkisten hankintojen kannalta. Suuri osa ANI:n päätöksistä riitautetaan tuomioistuimessa (sillä on noin 3 000 asiaa puolustettavanaan), mutta tuomioistuimet ovat edelleen vahvistaneet yli 80 prosenttia päätöksistä. Korkeimman oikeuden hallinnollinen jaosto on pyrkinyt nopeuttamaan ANI-tapausten käsittelyä (niiden osuus on noin 10 % sen työmäärästä) ja on saanut lyhennettyä käsittelyajat 18 kuukaudesta noin yhdeksään kuukauteen. Rikosasioiden piiriin kuuluvien eturistiriitojen osalta ANI on jatkanut yhteistyön kehittämistä syyttäjäviranomaisten kanssa tutkinnan ja tiedonvaihdon tehostamiseksi. ANI:n lopullisten päätösten jatkotoimet ja niiden vahvistaminen lopullisilla tuomioistuimen päätöksillä oli vuonna 2015 edelleen ongelmallinen asia. Kahdessa parlamentin käsittelyssä olleessa asiassa esiintyi huomattavaa viivästystä ennen kuin esteellisyyttä koskevat lopulliset päätökset saatiin pantua täytäntöön ja johtivat erään parlamentin jäsenen mandaatin päättymiseen. ANI:n oli turvauduttava rikkomuksesta määrättäviin sakkoihin tai syyttäjäviranomaisille ilmoittamiseen. Komission vuoden 2015 suositus, jonka mukaan ”tarkastellaan uudelleen sitä, miten voitaisiin varmistaa niiden tuomioistuimen päätösten automaattinen noudattaminen parlamentissa, jotka edellyttävät parlamentin jäsenen pidättämistä virantoimituksesta”, on siis edelleen voimassa. Julkisiin hankintoihin liittyvien eturistiriitojen ennakkotarkastuksia varten perustettua Prevent-tietotekniikkajärjestelmää on kehitetty eteenpäin. Kun se saadaan käyttöön, sen on tarkoitus edistää eturistiriitojen välttämistä merkittävästi, sillä se havaitsee automaattisesti julkisiin hankintoihin liittyvät eturistiriidat ennen valinta- ja hankintamenettelyä. Jotta voidaan varmistaa EU:n uusien julkisia hankintoja koskevien direktiivien velvoitteiden noudattaminen, tarvitaan lisää lainsäädännöllisiä ja institutionaalisia toimia sen varmistamiseksi, että seurantaa sovelletaan kaikkiin olennaisiin päättäjiin direktiiveissä esitetyn eturistiriidan määritelmän mukaisesti. Direktiiveissä edellytetään lisäksi, että asian kannalta merkityksellisillä instituutioilla on toimivalta estää sopimusten allekirjoittaminen, jos asiaan liittyy eturistiriitoja koskevia epäilyksiä. ANI:n arvion mukaan lähes kaikki sen käsittelemät eturistiriitatapaukset ovat melko selkeitä tapauksia, jotka voitaisiin välttää käyttämällä tätä järjestelmää. Vaikka järjestelmän täytäntöönpano on vienyt odotettua pidempään, hallitus antoi sitä koskevan lakiesityksen syyskuussa, ja parhaillaan siitä keskustellaan parlamentissa. On tärkeää, että laissa säilytetään periaate, jonka mukaan hankintaviranomaisilla on velvoite toimia, kun niille ilmoitetaan mahdollisesta eturistiriidasta. Prevent-järjestelmän pitäisi olla toimintavalmis heti kun laki hyväksytään. Aluksi sitä sovelletaan EU:n varoja sisältäviin julkisiin hankintoihin, mutta sitä on tarkoitus laajentaa pian kattamaan kaikki sähköiset julkiset hankinnat. Lahjomattomuuden valvonnan puitteet Yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa vuoden 2015 kertomuksessa todettiin, että suunnitelma lahjomattomuutta koskevan lainsäädäntökehyksen kodifioimiseksi (sen johdonmukaistamiseksi ja selkiyttämiseksi) on keskeytetty, koska voimassa olevien sääntöjen pelättiin vesittyvän. Useat parlamentin jäsenet ja Romanian presidentti ovat vahvistaneet, että keskeyttäminen on toivottavaa. Parlamentin toinen kamari on kuitenkin hyväksynyt muutoksen, joka käytännössä poistaa esteelliseksi todetun valitun virkamiehen kolmen vuoden valintakiellon, mikä lisää huolta asiasta. Tärkeitä ennakkotapauksia ovat kesäkuussa 2016 järjestettävät paikallisvaalit ja marraskuussa 2016 järjestettävät parlamenttivaalit. Uudessa vaalilaissa todetaan nimenomaisesti, että vaaleista oikeuden päätöksellä poissuljetut henkilöt eivät voi asettua ehdokkaaksi. ANI:llä on nimenomainen velvollisuus käsitellä kaikkien ehdokkaiden varallisuusilmoitukset. Se aikoo järjestää paikallistasolla tapaamisia varallisuusilmoitusten käsittelystä vastaavien henkilöiden kanssa ja antaa ohjausta ja tietoja toistuvista virheistä. Lisäksi se suunnittelee tiedotuskampanjoidensa tehostamista, jotta kaikki ehdokkaat ovat tietoisia mahdollisista esteellisyyksistä ja eturistiriidoista. Ehdokkaiden myös edellytetään antavan lausunnon siitä, että he täyttävät kaikki ehdokkaaksi asettamisen oikeudelliset edellytykset. Tämän jälkeen tietoja tarkistetaan, ja vaalilautakuntien, poliittisten puolueiden ja kansalaisten on mahdollista hakea muutosta oikeusteitse. Vaalijärjestelyistä vastaavilla sekä kansallisen että paikallisen tason elimillä on selkeä velvollisuus työskennellä yhdessä ANI:n kanssa sen varmistamiseksi, että mahdolliset lainsäädännön rikkomiset vältetään tai havaitaan mahdollisimman aikaisessa vaiheessa. Tällä välin oikeusjärjestelmän yhteydessä on tehty työtä voimassa olevan lainsäädäntökehyksen yhdenmukaisen tulkinnan parantamiseksi. Korkein oikeus on havainnut, että tällaisissa tapauksissa oli erityisiä johdonmukaisuusongelmia, myös sen sisällä, joten se on luonut täsmälliset mekanismit asian korjaamiseksi. Tämä on auttanut alempien oikeusasteen tuomioistuimia ja myös ANI:tä laintulkinnassa. ANI on myös laatimassa olennaiset tuomioistuinpäätökset sisältävää kokoelmaa. 2.4. Korruption torjunta Korkean tason korruption torjunta Korkean tason korruption torjunnasta vastaavien instituutioiden toiminta on jatkunut tuloksekkaana, ja niiden toimien johdosta on säännöllisesti nostettu syytteitä ylempiä poliitikkoja ja virkamiehiä vastaan ja saatu heitä koskevia tapauksia päätökseen. DNA on raportoinut kansalaisten ilmoittamien tapausten lisääntyneen. Tämä näyttää kertovan virastoa kohtaan tunnetusta julkisesta luottamuksesta, joka näkyy myös mielipidemittauksissa. Korruption vastaisiin toimiin kohdistuneen julkisen tuen on havaittu olleen vahva tekijä mielenosoituksissa, jotka johtivat pääministerin eroon marraskuussa 2015. DNA asetti vuoden 2015 aikana syytteeseen yli 1 250 henkilöä, joiden joukossa oli pääministeri, entisiä ministereitä, parlamentin jäseniä, kaupunginjohtajia, lääninvaltuuston puheenjohtajia, tuomareita, syyttäjiä ja monia ylempiä virkamiehiä. Se on myös lisännyt näihin tapauksiin liittyviä väliaikaisia varojen jäädyttämistoimenpiteitä, joiden yhteisarvo on jo 452 miljoonaa euroa. Erityisenä suuntauksena on ollut paikallistason korruption havaitseminen. Vuodesta 2013 lähtien korruptiosta oikeuteen haastettujen paikallistason virkamiesten joukossa on ollut yhteensä lähes 100 kaupunginjohtajaa, yli 20 lääninvaltuuston puheenjohtajaa ja kymmeniä muita paikallisvirkamiehiä. Bukarestin pormestarin pidätys vuonna 2015 oli selkein osoitus tästä ongelmasta.

Oikeudenkäyntivaihetta tarkasteltaessa voidaan todeta, että korkein oikeus on pitänyt yllä tasaista tahtia korruptiotapausten saattamisessa päätökseen. Rikosoikeudellinen jaosto käsitteli vuoden 2015 aikana ensimmäisenä oikeusasteena 11 korkean tason korruptiotapausta, ja viiden tuomarin kokoonpanot käsittelivät viimeisenä oikeusasteena 11 korkean tason korruptiotapausta. Niissäkin tapauksissa, joissa todistajia on ollut paljon ja todisteet monimutkaisia, korkeimman oikeuden tuomarit ovat korostaneet pyrkimystään huolehtia kaikkien osapuolten menettelyllisten oikeuksien kunnioittamisesta. Oikeudenkäynnit on myös pidetty melko lyhyinä: useimmat loppuun saatetuista tapauksista oli kirjattu vuosina 2014 ja 2015, vanhin niistä oli vuodelta 2011. Tuomittujen korkea-arvoisten syytettyjen joukossa oli ministereitä, parlamentin jäseniä, kaupunginjohtajia, tuomareita ja syyttäjiä. Parlamentti epäsi vuonna 2015 noin kolmanneksen DNA:n pyynnöistä, jotka koskivat parlamentin jäsenten syytesuojan poistamista tutkinnan aloittamiseksi tai tutkintavankeuden määräämiseksi. Tätä asiaa on seurattu aiemmissa yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevissa kertomuksissa. Vaikka suurimpaan osaan pyynnöistä suostuttiin, parlamentti ei DNA:n pyyntöihin reagoidessaan edelleenkään noudata objektiivisia kriteerejä, joiden pohjalta se antaisi kussakin tapauksessa selkeän ja johdonmukaisen perustelun varsinkin kieltäviin vastauksiin. Yhteistyö- ja seurantamekanismin mukaisen suosituksen noudattamiseksi ei ole edelleenkään laadittu selviä sääntöjä, joilla varmistettaisiin, että syytteeseen asetettujen ministerien virasta pidättämistä koskevia perustuslain sääntöjä sovelletaan pikaisesti ja että parlamentin jäsenet pidätetään virastaan määräajaksi lahjontaa tai korruptiota koskevan tuomion seurauksena. On edelleen yleistä, kuten vuonna 2015 annetussa kertomuksessa todettiin, että ministerit jatkavat tehtävässään rikossyytteiden jälkeen ja parlamentin jäsenet saatuaan lopullisen korruptiotuomion. Tätä asiaa koskevia toimia ovat toteuttaneet pikemminkin jotkin poliittiset puolueet kuin parlamentti. DNA:n ja oikeusviranomaisten toiminnan yhtenä painopisteenä on ollut oikeuslaitoksen korruptoituneiden käytäntöjen torjunta. Ilmi tulleiden tapausten määrä on kasvanut viime vuosina, ja tuomarikunnan keskuudessa on yhä suuremmassa määrin haluttu osoittaa, että se noudattaa korkeatasoisia lahjomattomuusnormeja. Tältä osin on tärkeää, että oikeuslaitoksen eri tasoilla kiinnitetään huomiota tuomareiden ja syyttäjien lahjomattomuuteen kohdistuviin riskeihin ja että tuomarit saavat asianmukaista ohjausta puolueettomuus-, eturistiriita- ja esteellisyyskysymyksissä. Parlamentin jäsenten, tuomarien ja syyttäjien lahjomattomuus oli Euroopan neuvoston lahjonnan vastaisen valtioiden ryhmän (GRECO) neljännen arviointikierroksen aiheena. Jatkotoimet GRECO:n suositusten noudattamiseksi ovat tärkeitä edellä mainittujen seikkojen edistämiseksi. Korruption torjunta kaikilla tasoilla On yleisesti tiedossa, millainen haaste on torjua korruptiota Romanian yhteiskunnassa kokonaisuudessaan. Monien mielestä Bukarestin lokakuinen traaginen tulipalo paljasti paikallisen korruption seuraukset, ja ongelmasta on kattavia todisteita. Riskialoiksi on määritetty koulutus, terveys ja paikallistason julkiset hankinnat, koska niissä tehdään päätöksiä, joilla on välittömiä taloudellisia seurauksia. Korruptiotapauksiin on sisältynyt koulujen koetulosten vääristelyä, sairausvakuutuspetoksia ja vääristeltyjä hankintamenettelyjä, ja niissä on toisinaan ollut mukana lukuisia virkamiehiä. Kansallinen korruptiontorjuntastrategia on keskeinen väline kannustettaessa kansallisen ja paikallisen tason julkishallintoa asettamaan ennaltaehkäisevät toimet etusijalle. Ministeriöissä toteutettavat konkreettiset korruptionehkäisyhankkeet, joista osaa tuetaan EU:n varoin ja osaa kansalaisjärjestöjen kautta, myötävaikuttavat edelleen hyödyllisellä tavalla korruption torjuntaan hallinnon piirissä. Vaikka strategiaan sisältyvät korruptionehkäisytoimet on käynnistetty, niitä sovelletaan vain osittain, mikä johtuu instituutioiden riittämättömistä valmiuksista, henkilöstön tietämyksen ja asiantuntemuksen puutteesta ja instituutioiden huipulla vallitsevasta poliittisen tahdon puutteesta. Korruptiotapausten huomattava määrä vahvistaa havainnot järjestelmällisestä korruptiosta ja kertoo siitä, että strategialla on saatu aikaan vain vähän tuloksia erityisesti paikallistasolla. Instituutioiden välisen yhteistyön puutteesta kertoi myös DNA:n entiseltä kansalliselta julkisten hankintojen sääntely- ja valvontaviranomaiselta (ANRMAP) saamien vihjeiden vähäinen määrä. Kansallista korruptiontorjuntastrategiaa on tarkoitus jatkaa kahdeksi seuraavaksi vuodeksi. Samalla on korjattava arvioinnissa havaitut heikkoudet ja keskityttävä varsinkin tehokkaiden valvontaelinten perustamiseen ja niiden varustamiseen riittävillä henkilöstövoimavaroilla ja aineellisilla resursseilla. Myös hallituksen suunnittelema kokonaisvaltainen hallintouudistus tarjoaa mahdollisuuden panna korruptiontorjuntatoimenpiteitä tehokkaasti täytäntöön koko hallinnossa. Vuonna 2015 annetussa kertomuksessa havaittu edistys matalalla hallintotasolla esiintyvän korruption havaitsemisessa ja sitä koskevien syytteiden nostamisessa on jatkunut, erityisesti valtakunnansyyttäjän ja sisäministeriön korruptiontorjuntaosaston toiminnassa. Valtakunnansyyttäjä on asettanut korruptionvastaisen toiminnan etusijalle, ja on tärkeää, että tämän työn jatkamiseen löytyy resursseja. Varojen takaisinperinnän osalta Romanian hallitus esitti kesäkuussa lakiehdotuksen viraston perustamisesta hallinnoimaan takavarikoituja ja menetetyksi tuomittuja rikoksella hankittuja varoja. Parlamentti hyväksyi lain, ja se saatettiin voimaan joulukuussa. Tämä on merkittävä toimenpide, jolla vastataan komission jo pitkään esittämään suositukseen, jonka mukaan olisi parannettava tavaroiden menetetyksi tuomitsemista koskevien päätösten täytäntöönpanoa (vaikuttaa siltä, että vain noin 10 prosenttia tavaroiden menetetyksi tuomitsemista koskevien päätösten arvosta saadaan todella kerättyä, mikä vesittää seuraamuksen varoittavaa vaikutusta). Tosiasiallisia tuloksia uudelta virastolta voidaan odottaa aikaisintaan vuoden 2016 toisella puoliskolla. Romanian viranomaiset ovat suunnitelleet komission tuella strategian, jonka tarkoituksena on kehittää julkisten hankintojen järjestelmän rakennetta ja mukauttaa se uusiin EU:n sääntöihin, ja perustaneet uuden viraston toteuttamaan ennakkovalvontaa. Strategiaan kuuluu lahjomattomuuteen ja korruptioon liittyvien riskien käsitteleminen, ja sen täytäntöönpano olisi merkittävä askel kohti julkisten hankintojen huomattavien korruptioriskien saamista hallintaan. 3. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET Komission vuosina 2014 ja 2015 antamissa kertomuksissa nostettiin esiin muutamia alueita, joilla uudistuksilla oli saatu aikaan kestäviä tuloksia. Tämän suuntauksen jatkuminen on itsessään merkki kestävyyden kehittymisestä. Keskeiset oikeuslaitoksen instituutiot ja lahjomattomuutta valvovat elimet ovat jatkaneet vaikuttavaa toimintaansa korkean tason korruption kitkemiseksi. Oikeusjärjestelmä kokonaisuudessaan on osoittanut edelleen toiminnassaan ammattimaisuutta, esimerkiksi valmiutta mukautua merkittäviin siviili- ja rikoslain muutoksiin, pyrkimyksiä yhdenmukaistaa oikeuskäytäntöä ja halukkuutta puolustaa oikeuslaitoksen riippumattomuutta. Romania on edennyt pidemmälle kohti yhteistyö- ja seurantamekanismin arviointiperusteiden täyttämistä. Samanaikaisesti kuitenkin useat vuonna 2015 annetun yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevan kertomuksen suosituksista ovat edelleen voimassa, mikä kertoo siitä, ettei uudistuksen takana ole täyttä yhteisymmärrystä, joka on välttämätön kestävän edistyksen varmistamiseksi. Oikeudellinen riippumattomuus ja tuomioistuinten päätösten noudattaminen aiheuttavat edelleen haasteita. Rikoslakien uudistaminen on asetettu kyseenalaiseksi parlamentissa. Parlamentin päätöksiä, jotka koskevat sitä, voiko syyttäjälaitos kohdella parlamentin jäseniä muiden kansalaisten tavoin, ei edelleenkään perustella objektiivisilla kriteereillä. Yleisen korruption torjumiseksi on toteutettu entistä parempia toimia, mutta niiden mittakaava tai niiden taustalla oleva poliittinen tahto ei ole ollut riittävä ratkaisemaan ongelmaa, jonka on laajasti tunnustettu liittyvän maan järjestelmään. Oikeuslaitoksen uudistaminen ja korruption torjunta ovat Romanian yhteiskunnassa edelleen tärkeitä kysymyksiä, jotka saattavat johtaa laajamittaisiin julkisiin mielenosoituksiin. Uudistuksen lujittamiseen tarvitaan lisätukea, jotta voidaan varmistaa edistyksen peruuttamattomuus. Komissio on tyytyväinen Romanian viranomaisten kanssa kuluneena vuonna tehtyyn rakentavaan yhteistyöhön sekä hallituksen poliittiseen sitoutuneisuuteen toteuttaa uudistuksia ja torjua korruptiota. Vuosi 2016 on ratkaiseva vuosi monessakin suhteessa. Uudistuksen juurtumisen laajuudesta kertoo keskeisesti se, missä määrin lahjomattomuuskysymyksiä painotetaan tehtäessä nimityksiä oikeuslaitoksen korkean tason tehtäviin ja tarkasteltaessa ehdokkaiden ominaisuuksia tulevia vaaleja varten. Uudistussuuntauksen jatkaminen on merkki kestävyydestä. Komissio odottaa tiiviin yhteistyön jatkamista Romanian kanssa yhteistyö- ja seurantamekanismin tavoitteiden turvaamiseksi. Komissio kehottaa Romaniaa toteuttamaan toimenpiteitä seuraavilla aloilla: 1. Oikeuslaitoksen riippumattomuus Oikeuslaitoksen halukkuus hoitaa osuutensa riippumattomana toimijana Romanian hallinnossa näkyy osittain sitä kohtaan tunnettuna yleisenä luottamuksena. Avoimilla ja ansioihin perustuvilla nimitysmenettelyillä on vuonna 2016 erityisen tärkeä rooli. Lisäksi olisi puututtava tuomareihin kohdistuvaan henkilökohtaiseen arvosteluun heidän hoitaessaan tehtäviään.

Varmistetaan, että käytettävissä on hyvissä ajoin selkeät ja vankat menettelyt vuodeksi 2016 suunniteltujen korkean tason tuomarintehtävien nimityksiä varten. Tämä merkitsee sitä, että eri vaiheet ja päätöksiä ohjaavat arviointiperusteet tuodaan julki useita kuukausia ennen kutakin menettelyä. Nimitettäessä henkilöitä syyttäjälaitoksen ylintä johtoa alempiin tehtäviin sovelletaan erilaista lähestymistapaa, jossa vasta nimitetyillä päälliköillä on merkittävä rooli oman tiiminsä valitsemisessa. Varmistetaan kaikkien menettelyjen avoimuus. Tämän jälkeen lainsäädäntöön olisi sisällytettävä kestävämpi ja riippumattomampi ylimpien syyttäjäviranomaisten nimittämisjärjestelmä Venetsian komission tuella. Kuten vuonna 2015 suositeltiin, varmistetaan, että parlamentin jäseniin sovellettaviin käytännesääntöihin sisältyy selkeät säännökset siitä, että parlamentin jäsenten ja parlamentaarisen prosessin on kunnioitettava oikeuslaitoksen riippumattomuutta. Uuden ylimmän tuomarineuvoston olisi määritettävä, voitaisiinko lisätä asianmukaista tukea yksittäisille tuomareille, joihin kohdistuva arvostelu vaarantaa oikeuslaitoksen riippumattomuuden. 2. Oikeuslaitoksen uudistaminen Olisi jatkettava toimia niiden uudistusten edistämiseksi, joiden voidaan havaita lujittaneen tuomarikunnan ammattimaisuutta. Tätä tukisi vakaa lainsäädäntökehys. Aiemmat suositukset tuomioistuinten rationalisoimisesta ja tuomioistuinten tuomioiden jatkotoimien parantamisesta ovat edelleen voimassa. Kuten viime vuonna suositeltiin, Romanian lakien uudistamisen nykyvaihe olisi saatava pikaisesti päätökseen: lakien muuttamisesta olisi päästävä yhteisymmärrykseen parlamentissa ja olisi hyväksyttävä vain muutokset, jotka noudattavat oikeudellisten instituutioiden näkemyksiä, kuten hallitus on ehdottanut. Hallituksen ja ylimmän tuomarineuvoston olisi laadittava selkeä suunnitelma sen varmistamiseksi, että siviiliprosessilain loppujen säännösten täytäntöönpanolle asetettua uutta määräaikaa pystytään noudattamaan. Aloittavan ylimmän tuomarineuvoston olisi otettava käyttöön selkeät toimenpiteet, joilla edistetään avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta, muun muassa huolehtimalla säännöllisten avoimien tapaamisten järjestämisestä tuomareiden ja syyttäjien kaikentasoisten kokoonpanojen kanssa, jatkuvasta vuoropuhelusta kansalaisyhteiskunnan kanssa sekä vuosikertomuksen laatimisesta. 3. Lahjomattomuus Lahjomattomuuden olisi oltava julkisen elämän ohjaavana periaatteena, ja lainsäädäntökehys ja lahjomattomuutta valvovat elimet on suunniteltu edistämään tätä tavoitetta. On tärkeää parantaa esteellisyyttä koskevien sääntöjen yleistä hyväksyntää ja tosiasiallista täytäntöönpanoa sekä korostaa esteellisyyden ja eturistiriitojen ehkäisemistä ennakkoon. Jatketaan toimia lahjomattomuuspäätöksiin liittyvän oikeuskäytännön yhdenmukaistamiseksi ja toimitetaan vakiintunut oikeuskäytäntö alempien oikeusasteiden saataville. Kuten aiemminkin on suositeltu, tarkastellaan uudelleen sitä, miten voitaisiin varmistaa niiden tuomioistuimen päätösten automaattinen noudattaminen parlamentissa, jotka edellyttävät parlamentin jäsenen pidättämistä virantoimituksesta. Toteutetaan julkisiin hankintoihin liittyvien eturistiriitojen ennakkotarkastukset Prevent-ohjelman avulla. Toteutetaan toimia sen varmistamiseksi, että lahjomattomuutta koskevia sääntöjä noudatetaan paikallis- ja parlamenttivaalien järjestämisen yhteydessä vuonna 2016. 4. Korruption torjunta Korkean tason korruption kitkemiseen tähtäävien oikeuslaitoksen instituutioiden toimien jatkaminen on edelleen tärkein merkki korruption torjunnan tehostamisesta. Korruptiolakien on koskettava tasapuolisesti kaikkia, ja niitä on sovellettava kaikilla tasoilla.