TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN HUOMAUTUKSET KOMISSION VASTAUKSET

JOHDANTO

5.1 Tässä luvussa käsitellään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston menoja koskevaa tilintarkastustuomioistuimen tarkastusta. Menot olivat vuonna 2006 yhteensä 49 799 miljoonaa euroa (vuonna 2005 yhteensä 48 466 miljoonaa euroa (1)) (ks. yksityiskohtaisemmat tiedot kaaviosta 5.1 ). Perustamissopimuksen mukaan Euroopan komissiolla on kokonaisvastuu EU:n talousarvion toteuttamisesta. Lähes kaikki maatalousmenot hoidetaan jaetun hallinnon periaatteen mukaisesti. Tämä merkitsee sitä, että jäsenvaltioiden hyväksymät maksajavirastot suorittavat maksut lopullisille edunsaajille (viljelijöille, yksityisille yrityksille, alan toimijoille, yhdistyksille tai julkisyhteisöille). Komission suoraan hallinnoimien menojen osuus on alle yksi prosenttia.

5.2 Jäsenvaltioiden ilmoittamia menoja valvotaan useiden järjestelmien avulla: a) viljelijöiden tukihakemusten oikeellisuuden valvonta yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän (IACS) avulla (3); b) alakohtainen valvonta, esimerkiksi oliiviöljyalalla ja maaseudun kehittämisen alalla; c) vientitukea saavien maataloustuotteiden fyysiset tarkastukset (4); d) kaupallisten asiakirjojen tarkastaminen maksujen suorittamisen jälkeen maataloustuotteiden jalostajien ja maatalousalan toimijoiden tiloissa (5); e) tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely, joka kattaa kaikki ilmoitetut menot tilinpäätöksen täydellisyyden ja oikeellisuuden osalta (tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös) ja menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden useamman vuoden ajalta (sääntöjenmukaisuutta koskevat päätökset).

5.3 Saadakseen varmuuden yhteisön tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta tilintarkastustuomioistuin tarkasti kyseiset valvontajärjestelmät ja testasi 30 maksajaviraston (jotka vastasivat yhteensä 68 prosentista YMP:n menoista) menoista satunnaisotannalla poimitun otoksen (ks. taulukko 5.1 ).

Taulukko 5.1 – Maksajavirastot vuonna 2006 ilmoitettujen menojen mukaan Nro Jäsenvaltio Maksajavirasto Ilmoitetut määrät (miljoonaa euroa) (6) Osuus kokonaismäärästä (%) Todistukset, joita on muutettu (7) Päätöksen ulkopuolelle jätetyt tilit (8) 1 Ranska ONIC 4 263,0 8,5 × 2 Italia AGEA 3 307,3 6,6 × × 3 Kreikka OPEKEPE 3 083,2 6,2 4 Yhdistynyt kuningaskunta RPA 2 925,2 5,8 5 Puola ARiMR 1 964,8 3,9 × 6 Espanja Andalucia 1 806,0 3,6 7 Irlanti DAF 1 723,3 3,4 8 Ranska OFIVAL 1 646,2 3,3 9 Saksa Bayern, Landwirtschaft 1 260,4 2,5 10 Tanska DFFE 1 163,3 2,3 11 Ranska CNASEA 1 025,3 2,0 12 Espanja Castilla – La Mancha 912,9 1,8 13 Saksa Niedersachsen 905,8 1,8 14 Unkari MVH 890,2 1,8 15 Portugali INGA 879,8 1,8 × 16 Suomi MMM 824,4 1,6 17 Yhdistynyt kuningaskunta SERAD 679,5 1,4 18 Espanja Aragón 560,2 1,1 19 Saksa Nordrhein-Westfalen LWK 527,7 1,1 20 Italia AVEPA 498,4 1,0 × 21 Italia AGREA 426,8 0,9 × 22 Espanja Cataluña 396,8 0,8 23 Belgia BIRB 393,5 0,8 24 Saksa Schleswig-Holstein 371,3 0,7 25 Saksa Hamburg-Jonas 313,5 0,6 26 Liettua NMA 308,0 0,6 × × (9) 27 Saksa Thüringen 293,8 0,6 × 28 Belgia Région Wallonne 272,7 0,5 × 29 Saksa Rheinland-Pfalz 215,1 0,4 30 Espanja Galicia 175,4 0,4 DAS-tarkastukseen kuuluneet maksajavirastot v. 2006 Yhteensä 34 013,8 68,0 31 Itävalta AMA 1 234,6 2,5 32 Ranska ONIEP 1 077,2 2,2 33 Espanja Castilla – Léon 966,4 1,9 34 Ranska ONIOL 930,7 1,9 × 35 Ruotsi SJV 918,3 1,8 36 Espanja Extremadura 686,9 1,4 37 Italia Region Lombardie 543,4 1,1 × 38 Saksa Baden-Württemberg 514,5 1,0 × 39 Tšekin tasavalta SAIF 497,5 1,0 40 Saksa Mecklenburg-Vorpommern 447,8 0,9 × 41 Alankomaat PZ 447,4 0,9 42 Ranska VINIFHLOR 446,6 0,9 × 43 Saksa Brandenburg 443,7 0,9 44 Saksa Sachsen-Anhalt 411,2 0,8 45 Italia FINPIEMONTE 381,5 0,8 × 46 Alankomaat Dienst Regelingen 365,3 0,7 47 Saksa Sachsen 355,3 0,7 × 48 Yhdistynyt kuningaskunta DARD 350,3 0,7 49 Espanja FEGA 333,8 0,7 50 Yhdistynyt kuningaskunta NAW 333,5 0,7 51 Belgia ALV 277,2 0,6 52 Slovakia APA 266,1 0,5 × × 53 Saksa Hessen 249,7 0,5 54 Alankomaat HPA 233,5 0,5 55 Italia ARTEA 232,8 0,5 × 56 Ranska AUP 208,1 0,4 × 57 Saksa BLE 178,0 0,4 58 Puola ARR 175,3 0,4 59 Espanja Valencia 174,6 0,3 60 Slovenia AAMRD 159,1 0,3 61 Ranska FIRS 153,9 0,3 62 Espanja Navarra 137,1 0,3 63 Latvia RSS 136,6 0,3 64 Espanja Murcia 125,5 0,3 65 Italia ARBEA 124,3 0,2 × × 66 Ranska ONIGC 113,6 0,2 × 67 Ranska ONIVINS 108,6 0,2 68 Espanja Canarias 99,0 0,2 69 Italia SAISA 91,4 0,2 70 Espanja Asturias 85,2 0,2 × 71 Espanja País Vasco 75,9 0,2 72 Viro PRIA 75,3 0,2 73 Ranska ODEADOM 74,8 0,1 74 Alankomaat PT 72,4 0,1 75 Ranska ONIFLHOR 68,6 0,1 × 76 Portugali IFADAP 68,4 0,1 × × 77 Espanja Madrid 58,4 0,1 78 Alankomaat PVE 54,3 0,1 79 Ranska ONILAIT 52,1 0,1 80 Kypros CAPO 48,5 0,1 81 Luxemburg Min. Agric. 46,9 0,1 82 Espanja La Rioja 45,9 0,1 83 Espanja Cantabria 44,2 0,1 84 Alankomaat DLG 44,0 0,1 85 Itävalta ZA Salzburg 37,6 0,1 86 Espanja Baleares 34,4 0,1 87 Saksa Saarland 23,1 0,0 88 Yhdistynyt kuningaskunta FC 18,5 0,0 89 Saksa Bayern, Umwelt 16,6 0,0 × × 90 Italia ENR 15,6 0,0 91 Malta MRAE 9,3 0,0 92 Ranska OFIMER 8,9 0,0 93 Saksa Hamburg 7,2 0,0 94 Yhdistynyt kuningaskunta CCW 5,3 0,0 95 Saksa Nordrhein-Westfalen LfEJ 5,1 0,0 96 Saksa Bremen 3,6 0,0 97 Espanja FROM 2,4 0,0 98 Irlanti DCMNR 0,6 0,0 Yhteensä 16 033,4 32,0 Yhteensä 50 047,2 100,0 Lähde: Komission yhteenvetokertomus EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuodelta 2006.

5.4 Lisäksi tilintarkastustuomioistuin tarkasti tilatukijärjestelmän – jonka mukaisesti tuensaajille maksettiin vuonna 2006 noin 14 200 miljoonaa euroa – täytäntöönpanemiseksi toteutetut järjestelmät (ks. kohta 5.15) (10). Koska aiemmin tarkastuksen kohteena olleissa jäsenvaltioissa tapahtuneita parannuksia oli vielä liian varhaista todeta, se ei toteuttanut yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää (SAPS) koskevia järjestelmätarkastuksia (ks. kohta 5.40). Tilintarkastustuomioistuin sisällytti kuitenkin nämä jäsenvaltiot toimien suoraan testaamiseen.

5.5 Koska yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän ulkopuolelle jääviin tukijärjestelmiin liittyvien maksujen laillisuus ja asianmukaisuus aiheuttaa huolestumista, tilintarkastustuomioistuin on toteuttanut oliiviöljyn tuotantotukea (sisältäen oliivinviljelyn paikkatietojärjestelmän luotettavuuden testaamisen) (ks. kohta 5.82) ja kuivattuja viinirypäleitä (ks. kohta 5.12) koskevia erityisiä tarkastuksia.

TARKASTUSLAUSUMAAN LIITTYVÄ ERITYISARVIO

Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä

5.6 Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä on tilatukijärjestelmän (ks. kohta 5.15), yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän (ks. kohta 5.39) ja kaikkien pinta-alatuki- ja eläinpalkkiojärjestelmien keskeinen hallinto- ja valvontaväline. Se kattaa lähes 70 prosenttia tukiosaston talousarviosta.

5.7 Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä sisältää jokaisen jäsenvaltion tietokannan tiloista ja tukihakemuksista, viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmän ja eläinten rekisteröintijärjestelmän sekä tukioikeusrekisterin niissä jäsenvaltioissa, joissa sovelletaan tilatukijärjestelmää. Järjestelmässä on useita tukikelpoisuustarkastuksia: kaikkien tukihakemusten hallinnollinen tarkastus, tietokantojen ristiintarkastuksia, joilla ehkäistään saman viljelyalan tai eläimen ilmoittaminen tukikelpoiseksi kahdesti, sekä tiloilla suoritettavia tarkastuksia, joita tehdään vähintään viidelle prosentille tiloista.

5.8 Maksajavirastojen komissiolle ilmoittamat yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten tulokset koskevat viljelijöille suoritettujen maksujen laillisuutta ja asianmukaisuutta, mutta tilintarkastustuomioistuin katsoo, että riippumattoman elimen tulisi varmentaa ja validoida nämä tulokset. Tukioikeuksien laskemisessa tapahtuneita virheitä ei ole otettu mukaan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten tuloksiin, vaikka ne vaikuttavat suoritettujen maksujen laillisuuteen ja asianmukaisuuteen. Maksajavirastojen toimittamissa tarkastuksissa havaitut virheet kuitenkin korjataan ennen maksun suorittamista. 5.8. Parantaakseen yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisten tarkastusten tulosten perusteella saatavaa varmuutta valvontajärjestelmien vaikuttavuudesta komissio on toteuttanut tilintarkastustuomioistuimen suosituksen siitä, että todentamisviranomaisten olisi tehtävä enemmän työtä varmentaakseen ja vahvistaakseen tarkastustilastot ja maksujen jälkeen tehdyt tarkastukset. Komission ohjeissa vaaditaan, että todentamisviranomaiset analysoivat paikalla toimitetut tarkastukset ja valvontatilastot sekä raportoivat niistä varainhoitovuodesta 2007 alkaen.

5.9 Tilastojen mukaan (ks. taulukko 5.2 ja kaavio 5.2 ) 28,9 prosenttia kaikkien jäsenvaltioiden osalta vuonna 2005 tarkastetuista pinta-alatukihakemuksista ja varainhoitovuonna 2006 maksuihin johtaneista tapauksista sisälsi virheitä (edellisenä vuonna vastaava luku oli 40 prosenttia). Virheiden osuus on 1,4 prosenttia maksajavirastojen tarkastamasta pinta-alasta. EU-15-maiden maksajavirastojen tarkastaman, virheitä sisältävän pinta-alan osuus on pienentynyt 2,0 prosentista vuonna 2004 yhteensä 1,2 prosenttiin vuonna 2005. Virhetason lasku liittyy tilatukijärjestelmän käyttöönottoon kymmenessä EU-15-jäsenvaltiossa (11), joissa virhetaso on laskenut 0,7 prosenttiin; muissa viidessä EU-15-jäsenvaltiossa virhetaso on edelleen 1,8 prosenttia, kuten myös uusissa jäsenvaltioissa. 5.10 Kymmenessä jäsenvaltiossa, joissa kaikki tai osa eläinpalkkioista on sidottu tuotantoon, edelleen tarkastettavien eläinten määrä on vähentynyt tukijärjestelmästä riippuen 35–67 prosenttia ja virhetaso on laskenut huomattavasti. Suurimpaan tukijärjestelmään, emolehmäpalkkiojärjestelmään (ks. taulukko 5.3 ja kaavio 5.3 ) ilmoitettujen eläinten osalta jäsenvaltiot havaitsivat, että 0,7 prosenttia näistä eläimistä puuttui tai ne olivat tukeen oikeuttamattomia (vuonna 2004 vastaava luku oli 1,56 prosenttia). Naudanlihan erityispalkkion osalta luku oli 1,23 prosenttia (2,53 prosenttia vuonna 2004) ja uuhi- ja vuohipalkkioiden osalta puuttuvien tai tukeen oikeuttamattomien eläinten määrä oli pudonnut 6,3 prosentista 3,6 prosenttiin vuodesta 2004. 5.9–5.10. Komissio korostaa, että hakemuksissa olevien virheiden määrä vähenee jatkuvasti ja myös pinta-aloja ja eläinten lukumääriä ilmoitetaan entistä vähemmän liian suurina. Komissio katsoo tämän erittäin myönteisen suuntauksen saaneen alkunsa yhteisessä maatalouspolitiikassa (YMP) äskettäin tehdyistä uudistuksista.

Taulukko 5.2 – Pinta-alatuki, rehualat ja muiden satokasvien alat – Vuonna 2005 paikalla tarkastetut hakemukset (maksuvuosi 2006) Jäsenvaltio Toimitettuja hakemuksia Tarkastettuja hakemuksia Hakemuksia, joissa oli poikkemia Satunnaisotannalla valittuja tarkastuksia Satunnaisotannalla valittuja tarkastuksia, joissa oli poikkeamia Lukumäärä Pinta-ala (ha) Pinta-ala keskimäärin (ha) Lukumäärä % Pinta-ala (ha) % Pinta-ala keskimäärin (ha) Lukumäärä % Pinta-ala (ha) % Lukumäärä % Pinta-ala (ha) % Lukumäärä % Pinta-ala (ha) % Belgia 43 430 1 057 350,81 24 2 930 6,7 119 400,66 11,3 41 609 20,8 541,54 0,5 687 23,4 14 490,60 12,1 107 15,6 75,39 0,5 Tanska 69 474 2 733 746,86 39 4 150 6,0 173 452,08 6,3 42 1 273 30,7 1 217,04 0,7 889 21,4 30 148,98 17,4 291 32,7 230,86 0,8 Saksa 386 237 16 825 485,63 44 21 968 5,7 1 223 309,75 7,3 56 10 088 45,9 7 021,09 0,6 4 949 22,5 232 854,01 19,0 2 386 48,2 1 980,38 0,9 Irlanti 129 187 4 830 161,00 37 7 695 6,0 349 026,00 7,2 45 1 863 24,2 2 227,00 0,6 1 422 18,5 54 115,09 15,5 400 28,1 514,48 1,0 Italia 662 539 8 412 971,00 13 38 760 5,9 949 459,22 11,3 24 4 087 10,5 9 176,00 1,0 9 631 24,8 116 336,77 12,3 1 074 11,2 1 761,90 1,5 Luxemburg 2 006 122 846,14 61 130 6,5 8 056,70 6,6 62 123 94,6 138,15 1,7 27 20,8 1 838,72 22,8 25 92,6 30,23 1,6 Itävalta 132 244 2 348 035,15 18 8 131 6,1 187 720,67 8,0 23 1 681 20,7 1 303,90 0,7 2 558 31,5 67 513,45 36,0 450 17,6 332,11 0,5 Portugali 138 883 2 445 810,32 18 7 864 5,7 558 980,18 22,9 71 2 699 34,3 6 972,42 1,2 5 257 66,8 335 304,79 60,0 849 16,1 4 355,35 1,3 Ruotsi 84 454 3 171 490,67 38 5 247 6,2 201 003,62 6,3 38 2 472 47,1 2 832,65 1,4 1 871 35,7 77 435,86 38,5 833 44,5 687,06 0,9 Yhdistynyt kuningaskunta 198 078 15 300 055,19 77 10 357 5,2 1 675 942,00 11,0 162 5 675 54,8 9 258,00 0,6 2 157 20,8 181 028,19 10,8 1 366 63,3 1 474,95 0,8 2005 yhteensä (EU 10) (12) 1 846 532 57 247 952,77 31 107 232 5,8 5 446 350,87 9,5 51 30 570 28,5 40 687,79 0,7 29 448 27,5 1 111 066,46 20,4 7 781 26,4 11 442,71 1,0 2004 yhteensä (EU 10) 1 576 525 50 678 823,20 32 102 780 6,5 4 389 417,33 8,7 43 49 863 48,5 102 017,33 2,3 20 114 19,6 806 796,95 18,4 8 320 41,4 9 209,88 1,1 Kreikka 318 768 4 111 168,74 13 38 503 12,1 1 239 442,18 30,1 32 12 003 31,2 29 577,44 2,4 7 318 19,0 78 555,17 6,3 1 425 19,5 2 080,74 2,6 Espanja 451 929 16 441 131,63 36 42 912 9,5 1 873 231,00 11,4 44 17 002 39,6 44 205,00 2,4 8 788 20,5 339 989,80 18,1 3 189 36,3 4 297,20 1,3 Ranska 391 787 25 481 183,83 65 22 425 5,7 1 791 403,51 7,0 80 10 467 46,7 12 305,08 0,7 5 152 23,0 376 748,88 21,0 518 10,1 603,88 0,2 Alankomaat 52 358 828 546,15 16 6 522 12,5 137 551,00 16,6 21 2 598 39,8 3 150,89 2,3 841 12,9 13 881,92 10,1 340 40,4 501,79 3,6 Suomi 65 219 2 102 180,12 32 4 151 6,4 140 872,40 6,7 34 2 329 56,1 1 630,23 1,2 1 022 24,6 29 836,58 21,2 513 50,2 171,33 0,6 Malta 3 961 4 417,15 1 372 9,4 1 061,77 24,0 3 301 80,9 217,86 20,5 55 14,8 77,57 7,3 35 63,6 14,79 19,1 Slovenia 61 169 388 952,48 6 5 149 8,4 46 779,93 12,0 9 747 14,5 314,56 0,7 946 18,4 5 095,79 10,9 146 15,4 49,56 1,0 2005 yhteensä (EU 7) (12) 1 345 191 49 357 580,10 37 120 034 8,9 5 230 341,79 10,6 44 45 447 37,9 91 401,06 1,7 24 122 20,1 844 185,71 16,1 6 166 25,6 7 719,29 0,9 2005 yhteensä (EU 17) 3 191 723 106 605 532,87 33 227 266 7,1 10 676 692,66 10,0 47 76 017 33,4 132 088,85 1,2 53 570 23,6 1 955 252,17 18,3 13 947 26,0 19 162,00 1,0 2004 yhteensä (EU 15) 2 829 381 98 852 502,22 35 221 028 7,8 9 382 645,37 9,5 42 93 480 42,3 187 358,00 2,0 33 644 15,2 1 386 255,27 14,8 11 268 33,5 19 893,13 1,4 2003 yhteensä (EU 15) (13) 2 840 153 98 843 983,00 35 230 170 8,1 11 309 077,00 11,4 49 97 729 42,5 199 740,00 1,8 58 241 25,3 1 928 924,38 17,1 20 766 35,7 29 445,65 1,5 2002 yhteensä (EU 15) 2 894 917 97 955 796,00 34 248 572 8,6 11 656 029,00 11,9 47 94 717 38,1 198 079,00 1,7 58 313 23,5 2 361 830,00 20,3 26 408 45,3 41 312,03 1,7 Tšekin tasavalta 20 251 3 490 297,79 172 1 455 7,2 172 348,94 4,9 118 750 51,5 2 491,00 1,4 285 19,6 33 305,74 19,3 141 49,5 470,3 1,4 Viro 19 136 846 403,60 44 1 353 7,1 176 583,74 20,9 131 927 68,5 5 685,48 3,2 227 16,8 5 824,79 3,3 152 67,0 337,3 5,8 Kypros 41 470 164 780,51 4 3 138 7,6 49 274,20 29,9 16 2 812 89,6 7 380,83 15,0 300 9,6 2 917,62 5,9 273 91,0 521,5 17,9 Latvia 78 781 1 498 451,19 19 6 124 7,8 382 704,18 25,5 62 3 233 52,8 11 084,54 2,9 911 14,9 12 425,20 3,2 471 51,7 539,5 4,3 Liettua 225 402 2 568 705,71 11 12 337 5,5 278 460,87 10,8 23 4 622 37,5 7 927,10 2,8 3 044 24,7 35 505,47 12,8 1 236 40,6 1 426,3 4,0 Unkari 205 293 5 048 877,59 25 14 536 7,1 304 023,96 6,0 21 3 983 27,4 6 159,56 2,0 3 537 24,3 102 525,46 33,7 1 346 38,1 2 157,2 2,1 Puola 1 484 624 14 253 733,11 10 93 323 6,3 1 162 866,47 8,2 12 11 236 12,0 4 271,06 0,4 17 486 18,7 125 238,06 10,8 1 817 10,4 668,9 0,5 Slovakia 13 531 1 825 195,37 135 1 575 11,6 484 524,83 26,5 308 790 50,2 9 796,42 2,0 334 21,2 45 787,05 9,4 67 20,1 343,0 0,7 2005 yhteensä (EU 8) 2 088 488 29 696 444,87 14 133 841 6,4 3 010 787 10,1 22 28 353 21,2 54 796 1,8 26 124 19,5 363 529,39 12,1 5 503 21,1 6 464,00 1,8 2004 yhteensä (EU 10) (14) 2 077 233 29 371 245,00 14 124 668 6,0 3 834 258,00 13,1 31 40 351 32,4 67 945,00 1,8 25 945 20,8 385 051,43 10,0 9 064 34,9 9 764,10 2,5 2005 yhteensä (EU 25) 5 280 211 136 301 978 26 361 107 6,8 13 687 480 10,0 38 104 370 28,9 186 885 1,4 79 694 22,1 2 318 782 16,9 19 450 24,4 25 626 1,1 2004 yhteensä (EU 25) 4 906 614 128 223 747 26 345 696 7,0 13 216 903 10,3 38 133 831 38,7 255 302,00 1,9 59 589 17,2 1 771 306,70 13,4 20 332 34,1 29 657,23 1,7 Huom. 1: Kaukokartoitukseen kuuluu satelliitti- ja ilmakuvien käyttö IACS:n piiriin kuuluvien hakemusten tarkastamisessa. Huom. 2: Vuonna N suoritetut testit liittyvät vuonna N + 1 suoritettuihin maksuihin. Lähteet: Jäsenvaltioiden maatalouden pääosastolle toimittamat IACS-tilastot. Toimintakertomus vuodelta 2006 – maatalouden pääosasto.

Taulukko 5.3 – IACS-tarkastukset emolehmäpalkkioiden osalta – Vuonna 2005 paikalla toimitettujen tarkastusten tulokset (maksuvuosi 2006) Jäsenvaltio Eläinten kokonaismäärä Tarkastuksissa osittain hylättyjä eläimiä Tarkastuksissa hylättyjä eläimiä Tarkastettuja eläimiä (satunnaisotanta) Ilmoitettuja Tarkastettuja % Lukumäärä % ilmoitetuista Lukumäärä % ilmoitetuista Lukumäärä % tarkastetuista % ilmoitetuista Osittain hylättyjä %osittain hylätyistä Hylättyjä % hylätyistä Belgia 397 513 35 506 8,9 126 0,4 317 0,9 5 071 14,3 1,3 35 0,7 36 0,7 Kreikka 210 982 92 332 43,8 557 0,6 688 0,7 4 080 4,4 1,9 27 0,7 29 0,7 Espanja 1 775 937 302 457 17,0 471 0,2 1 825 0,6 45 712 15,1 2,6 70 0,2 90 0,2 Ranska 4 232 508 445 155 10,5 665 0,1 1 565 0,4 73 247 16,5 1,7 84 0,1 280 0,4 Alankomaat 72 344 12 047 16,7 17 0,1 358 3,0 2 310 19,2 3,2 3 0,1 43 1,9 Itävalta 550 638 56 238 10,2 336 0,6 517 0,9 8 462 15,0 1,5 32 0,4 35 0,4 Portugali 422 430 86 825 20,6 442 0,5 1 201 1,4 11 003 12,7 2,6 83 0,8 83 0,8 Suomi 46 311 7 072 36,0 36 0,5 97 1,4 1 454 20,6 3,1 6 0,4 6 0,4 Malta 0 0 0,0 0 0,0 0 0,0 0 0,0 0,0 0 0,0 0 0,0 Slovenia 88 781 13 009 14,7 662 5,1 692 5,3 2 337 18,0 2,6 121 5,2 121 5,2 EU 10 7 797 444 1 050 641 13,5 3 312 0,3 7 260 0,7 153 676 14,6 2,0 461 0,3 723 0,5 Lähteet: Jäsenvaltioiden maatalouden pääosastolle toimittamat IACS-tilastot. Toimintakertomus – Maatalouden pääosasto.

Tilanne Kreikassa

5.11 Viidentenä peräkkäisenä vuonna pääosaston pääjohtajan lausuma sisältää varauman yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän riittämättömästä täytäntöönpanosta Kreikassa. Varainhoitovuoden 2006 osalta tilintarkastustuomioistuin on vahvistanut, että keskeisten tarkastusten täytäntöönpanossa on jatkuvia puutteita erityisesti hakemusten käsittelyn, tarkastusmenettelyiden, eläintietokantojen yhtenäisyyden ja viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmän osalta. Viljelijöille maksetaan vuosittain noin 850 miljoonaa euroa tukea näiden epätyydyttävien valvontaolosuhteiden puitteissa. Komissio on tehnyt vuosina 1996–2005 rahoituskorjauksia yhteensä 479 miljoonan euron arvosta; määrä on noin 6 prosenttia ilmoitetuista menoista. Myös kuivattujen viinirypäleiden osalta on tehty korjauksia. 5.11. Varainhoitovuoden 2006 (maksatusvuosi 2005) osalta tarkastukset ovat vahvistaneet, että Kreikan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän keskeiset osatekijät, muun muassa maksatusmenettely, paikalla toteutettujen tarkastusten ja eläintietokantojen laatu sekä erityisesti viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä, ovat edelleen varsin puutteelliset. Yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi komissio jatkaa tehokasta tarkastusohjelmaa ja tekee Kreikkaa koskevia rahoitusoikaisuja niin kauan kuin se on tarpeellista. Lisäksi komissio seuraa ja valvoo tiiviisti Kreikan toimintasuunnitelmaa, jonka Kreikan viranomaiset ovat laatineet komission nimenomaisesta pyynnöstä ja tiiviissä yhteistyössä komission kanssa edellä mainittujen puutteiden korjaamiseksi. Toimintasuunnitelma sisältää tiukat määräajat erilaisten toimenpiteiden täytäntöönpanemiselle, ja ensimmäisten tulosten odotetaan syntyvän varainhoitovuonna 2007 (maksatusvuosi 2006).

5.12 Kuivattujen viinirypäleiden tukijärjestelmän mukaisesti viljelijöiden on tuotettava hehtaaria kohden tietty vähimmäismäärä kuivattuja viinirypäleitä (toisin sanoen heidän on saavutettava vähimmäistuotos). Kyseinen tuki maksetaan lähes kokonaisuudessaan (noin 115 miljoonaa euroa vuodessa) Kreikalle.

5.13 Tilintarkastustuomioistuimen viime vuosina tarkastuslausumaa varten toimittamat tarkastukset sekä vuonna 2006 toimitettu erityistarkastus osoittivat, että Kreikan kansalliset viranomaiset ovat soveltaneet virheellisesti vähimmäistuotosta koskevien vaatimusten vähennyksiä vuodesta 1999. Vähennykset koskevat sekä sultanarypäleitä että korintteja, jotka muodostavat suurimman osan kuivattujen viinirypäleiden kokonaistuotannosta. Vähennykset olivat sääntöjen mukaiset ainoastaan markkinointivuonna 2002/2003, jolloin huonot sääolosuhteet koettelivat suuresti Kreikkaa ja vähennykset perustuivat vakuutusyhtiöiden tekemiin vahinkoarvioihin. Muina vuosina suurin osa vähennyksistä perustui kansallisten viranomaisten päätöksiin eivätkä vähennysten syyt liittyneet luonnonmullistuksiin (15). Tästä johtuen maksuja suoritettiin viljelijöille, jotka eivät täyttäneet vähimmäistuotosta koskevaa vaatimusta (erityisesti sultanarypäleiden osalta, noin 50 prosenttia kokonaistuotannosta) ja joiden tuotantoa luonnonmullistukset eivät haitanneet. 5.13. Komissio on viime vuosina tehnyt useita kuivattujen viinirypäleiden tukijärjestelmään liittyviä tarkastuskäyntejä Kreikkaan ja on tietoinen tilintarkastustuomioistuimen kuvaamasta kehityksestä. Kreikan viranomaiset ovat viime vuosina myöntäneet koko Kreikan alueen kattavia yleisiä poikkeuksia vähentämällä vaadittuja tuotantomääriä yhdenmukaisesti. Poikkeuksia on perusteltu kansallisilla katastrofeilla ja osittain myös muilla syillä. Komissio katsoo tämän olevan yhteisön lainsäädännön vastaista, ja paikan päällä toteutettujen tarkastuskäyntien seurauksena on pantu vireille sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjä.

5.14 Komissio on tehnyt kiinteämääräisiä rahoituskorjauksia keskeisten tarkastusten puutteiden vuoksi vuosina 1997–2002 (40 miljoonaa euroa). Niitä seuraaville vuosille ei ole vielä ehdotettu korjauksia eikä komissio ole vahvistanut tukeen oikeuttamattomien maksujen määrää, mikä voi sultanarypäleiden osalta olla merkittävä. 5.14. Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjä jatketaan tarkastamatta olevien vuosien osalta, ja koska sisällyttäminen tilatukijärjestelmään toteutetaan vuodesta 2008 alkaen, komissio aikoo ehdottaa rahoitusoikaisuja kahtena ”pakettina”. Ensimmäinen paketti koskisi vielä korjaamatta olevia vuosia (2003 ja 2005). Toinen mahdollisesti tarvittava paketti koskisi jäljelle jäävää ajanjaksoa, ja siinä otettaisiin erityisesti huomioon, että viime vuosina on myönnetty poikkeuksia vähimmäistuotosta koskevista vaatimuksista ilmeisesti yhteisön lainsäädännön vastaisesti.

Tilatukijärjestelmä (SPS)

Mikä se on ja miten se toimii?

5.15 Tilatukijärjestelmän mukaan viljelijöille ei makseta tukia näiden tuottamien määrien tai pitämien eläinten määrän perusteella (16). Tuen saamiseksi täysimääräisenä on sen sijaan suoritettava seuraavat vaiheet: a) Tukioikeuksia haetaan ensimmäiselle vuodelle (ja samana vuonna haetaan tukea (yhdellä hakemuksella) siten, että hakemuksen mukana on ilmoitus tukikelpoisista hehtaareista). b) Tukioikeuksien vahvistamisen jälkeen jätetään (vuosittain) yksi tukihakemus, jossa on ilmoitettu kaikki hehtaarit ja erityisesti tilatukijärjestelmän mukaisesti tukikelpoiset hehtaarit. c) Viljelijän on pidettävä maansa viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa ja täytettävä tietyt erityiset ympäristövaatimukset (täydentävät ehdot).

5.16 Saadakseen tilatukea viljelijöiden on ensin saatava niin kutsuttuja tukioikeuksia (17). Kansalliset viranomaiset valitsevat yhden yhteisön lainsäädännössä säädetyistä malleista (ks. taulukko 5.4 ) ja laskevat kunkin viljelijän tukioikeuksien määrän ja arvon. Historiallisessa mallissa jokaiselle viljelijälle myönnetään tukioikeuksia viitekaudella 2000–2002 saadun tuen ja viljellyn alan keskiarvon perusteella. Alueellisessa mallissa alueen kaikilla tukioikeuksilla on sama kiinteämääräinen arvo ja viljelijälle myönnetään tukioikeus jokaista ensimmäisenä soveltamisvuonna ilmoitettua tukikelpoista hehtaaria kohden. Yhdistelmämallissa yhdistetään historiallinen elementti ja kiinteämääräinen tuki, ja jos on kyse dynaamisesta mallista, historiallinen osuus pienenee joka vuosi, kunnes järjestelmästä tulee pääasiallisesti kiinteämääräinen järjestelmä. 5.16. Tilatukijärjestelmää koskevien sääntöjen mukaisesti jäsenvaltioille on jätetty runsaasti harkinnanvaraa järjestelmän muovaamiseksi niiden omien erityistarpeiden ja -tarkoitusten mukaiseksi. Tämä koskee sekä periaatteellista mallin valinnan mahdollisuutta, kun alueellinen malli muodostaa vaihtoehdon historiallisesta mallista poikkeamista varten, että valitun mallin toteuttamista koskevien erityissääntöjen määrittelyä.

Taulukko 5.4 – Valitut tilatukijärjestelmät tarkastetuissa jäsenvaltioissa Jäsenvaltio Sovellettu malli EU:n suorien tukien edunsaajat vuonna 2004 (18) Toimitettuja tilatukihakemuksia vuonna 2005 (19) Vuoden 2005 osuus prosentteina vuoden 2004 määrästä (pyöristetty) Lukumäärä Pinta-ala (1 000 ha) Lukumäärä (20) Pinta-ala (1 000 ha) (21) Lukumäärä (%) Pinta-ala (%) Tanska Dynaaminen yhdistelmämalli 52 420 2 329,00 69 474 2 734,00 132,53 117,00 Saksa Dynaaminen yhdistelmämalli 330 640 14 050,00 386 237 16 825,00 116,81 119,00 Luxemburg Staattinen yhdistelmämalli 1 970 122,00 2 006 123,00 101,83 101,00 Ruotsi Staattinen yhdistelmämalli 59 440 2 763,00 84 454 3 171,00 142,08 115,00 Yhdistynyt kuningaskunta Yhdistynyt kuningaskunta – Englanti Dynaaminen yhdistelmämalli 70 031 7 425,00 116 500 8 248,00 166,00 111,00 Yhdistynyt kuningaskunta – Skotlanti Historiallinen malli 19 596 4 358,00 21 669 4 606,00 111,00 106,00 Yhdistynyt kuningaskunta – Wales Historiallinen malli 16 821 1 301,00 18 364 1 439,00 109,00 111,00 Yhdistynyt kuningaskunta – Pohjois-Irlanti Staattinen yhdistelmämalli 24 962 1 017,00 41 545 1 007,00 166,00 99,00 Yhteensä 575 880 33 365,00 740 249 38 153,00 129,00 114,00

5.17 Jäsenvaltioiden on perustettava kansallinen varanto (22), josta ne voivat myöntää tukioikeuksia uusille viljelijöille, erityistilanteessa oleville viljelijöille tai rakenneuudistus- tai kehitysohjelmista kärsiville viljelijöille.

Tarkastustavoitteet

5.18 Tilintarkastustuomioistuin tarkasti tukioikeuksien vahvistamisen järjestelmät kymmenessä jäsenvaltiossa (23), jotka ottivat tilatukijärjestelmän käyttöön vuonna 2005 (vuoden 2006 maksut, talousarvion enimmäismäärä 15 088 miljoonaa euroa (24), 27 prosenttia kaikista maatalousmenoista) (25). Tarkastuksen tavoitteena oli arvioida: a) ovatko jäsenvaltioiden antamat kansalliset säännökset yhteisön lainsäädännön mukaisia ja onko tukioikeudet laskettu oikein; b) ovatko jäsenvaltiot luoneet riittävät hallinnolliset menettelyt ja luotettavan sisäisen valvonnan, joilla varmistetaan, että tukioikeuksien vahvistaminen ja hallinnointi tapahtuu oikein, kattavasti ja tarkasti; c) ovatko jäsenvaltiot panneet täytäntöön luotettavan, tilatukihakemusten käsittelyyn tarkoitetun hallinto- ja valvontajärjestelmän (26).

Tukioikeuksien laskeminen ja myöntäminen

5.19 Tukioikeuksien laskeminen ja myöntäminen oikein on oikeellisten tilatukimaksujen ehdoton edellytys. Virheellisesti vahvistetut tukioikeudet johtavat tukioikeuksien maksamiseen ensimmäisenä soveltamisvuonna ja sitä seuraavina vuosina liian pieninä tai suurina, mikäli virheitä ei havaita.

Sääntöjen noudattamatta jättäminen

Kymmenen kuukauden sääntö

5.20 Yhteisön lainsäädännön mukaan tilatukijärjestelmään ilmoitetun maan on oltava hakijan hallussa vuosittain vähintään kymmenen kuukautta. Vastoin tätä sääntöä Yhdistyneessä kuningaskunnassa tukioikeuksia myönnettiin tilatukijärjestelmän mukaisesti ja tukea maksettiin viljelytoimintaan osallistumattomille maanomistajille, jotka vuokrasivat maansa suurimmaksi osaksi vuotta ja jotka eivät näin ollen täytä vaatimusta. Esimerkiksi Pohjois-Irlannissa yli 176 000 tukioikeutta (arvoltaan 13,8 miljoonaa euroa) myönnettiin tällaisille maanomistajille (27). 5.20. Tuottajatuen irrottamista tuotannosta koskeva järjestelmä olisi otettava huomioon. Asetuksen (EY) N:o 1782/2003 33 artiklassa säädetään, että tilatukijärjestelmän piiriin pääsevät vain mainitun asetuksen 2 a artiklassa määritellyt viljelijät. Useiden jäsenvaltioiden pyynnöstä historiallisesta mallista poikkeamiseen hyväksyttiin alueellinen malli, jonka mukaan maksut voidaan suorittaa koko ensimmäisenä hakemusvuotena ilmoitetun maatalousmaan perusteella; tämä tukikelpoisen alan laajentaminen koski pääasiassa laidunmaata sekä hedelmiä ja vihanneksia. Tämän uuden tilatukijärjestelmään piiriin pääsee tosiasiassa uusia edunsaajia, jotka eivät ole saaneet aikaisemmin suoraa tukea, muun muassa sillä edellytyksellä, että maa-alue on heidän hallussaan, että he säilyttävät maan viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa ja harjoittavat maalla asetuksen (EY) N:o 1782/2003 2 artiklassa olevan määritelmän mukaista maataloustoimintaa. Tämä koskee myös maanomistajia, mutta vain, jos he harjoittavat maataloustoimintaa. Tukijärjestelmään ilmoitetun maan on oltava hakijan hallussa vähintään kymmenen kuukautta. Jos maa on tilintarkastustuomioistuimen kuvaamissa tapauksissa maanomistajan hallussa vähemmän kuin 10 kuukautta, se ei ole tukikelpoista. Komissio toteuttaa toimenpiteitä sääntöjenmukaisuusmenettelyjen avulla.

5.21 Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset katsovat, että maanomistajat voivat olla oikeutettuja tilatukeen ja/tai maaseudun kehittämisen tukeen maan vuokraajalle vuokratun ja tämän viljelemän maan osalta vuokrasopimuksen ehdoista riippuen. Yhteisön lainsäädännön mukaan sitä vastoin ainoastaan viljelijä, eli henkilö, jonka käytössä maa on ja joka harjoittaa viljelytoimintaa kyseisellä maalla, on oikeutettu tilatukeen ja maaseudun kehittämisen tukeen. 5.21. Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa yhtä mieltä asianomaisen EU:n lainsäädännön tulkinnasta. Yhtenä tukikelpoisuuden ehtona on maataloustoiminnan harjoittaminen. Jäsenvaltioiden on määriteltävä, ketkä katsotaan aktiivisiksi viljelijöiksi (tukiin oikeutetuiksi viljelijöiksi). Jos maanomistaja kantaa viljelytoiminnan taloudellisen riskin, hänet saatetaan katsoa ”maataloustoiminnan harjoittajaksi”.

Tukioikeuksien konsolidointi

5.22 EU:n lainsäädännössä säädetään viljelijöille myönnettävien viitemäärien vahvistamisesta sellaisilla alueilla toimiville viljelijöille, joihin sovelletaan julkiseen interventioon liittyvää rakenneuudistus- ja/tai kehitysohjelmaa maan viljelemättä jättämisen välttämiseksi ja/tai korvaamaan näillä alueilla toimiville viljelijöille koituvia erityisiä haittoja. Jos viljelijä on menettänyt tällä tavalla maata eikä pysty enää käyttämään kaikkia tukioikeuksiaan, ne voidaan konsolidoida eli vaihtaa määrällisesti pienempiin, mutta arvoltaan suurempiin tukioikeuksiin.

5.23 Eräät jäsenvaltiot tai maat (Itävalta, Irlanti, Wales ja Skotlanti) eivät noudattaneet EU:n säännöksiä. Ne laajensivat säännöksen koskemaan kaikkia tapauksia (28), joissa viljelijällä oli vuonna 2005 vähemmän hehtaareita kuin tukioikeuksia. Konsolidointi myönnettiin, jotta viljelijän viitemäärä saataisiin keskitettyä niiden tukioikeuksien määrään, joka vastasi viljelijän pitämien hehtaarien määrää; tällä tavoin viljelijä saattoi käyttää kaikki tukioikeutensa. Wales ja Skotlanti sovelsivat tätä sääntöjenvastaista konsolidointia ainoastaan tilatukijärjestelmän ensimmäisenä soveltamisvuonna, mutta Itävalta ja Irlanti jatkavat käytäntöään edelleen. Vuonna 2005 yli 200 000 hehtaaria konsolidoitiin kyseisellä tavalla. Vaikutuksen arvioidaan olevan 60 miljoonaa euroa vuodessa (29). 5.23. Komissio on jo tunnistanut tilintarkastustuomioistuimen kuvaaman käytännön, ja sitä seurataan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

5.24 Yhdistelmämallia soveltavissa Pohjois-Irlannissa ja Englannissa konsolidoinnin vaikutus ilmeni, kun viljelijöiden sallittiin rajoittaa oikeuksien myöntämistä yhteisön säännösten vastaisesti (30) osaan vuoden 2005 hakemuksissa ilmoitetusta tukikelpoisesta alasta. Tällä tavoin viljelijät saattoivat jakaa historiallisen viitemäärän useampien hehtaareiden alalle, joten heille myönnettiin vähemmän mutta arvoltaan korkeampia oikeuksia ja maanomistajat saattoivat hakea oikeuksia omiin nimiinsä viljelijöille vuokratun maan osalta. 5.24. Tätä asiaa seurataan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

Uusia tuensaajia

5.25 Yhteisön lainsäädännön (31) mukaan tilatukijärjestelmän piiriin pääsee viljelijä, joka on luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jonka tila sijaitsee yhteisön alueella ja joka harjoittaa maataloustoimintaa – tuotantoeläinten kasvatusta ja pitoa, maataloustuotteiden kasvatusta tai maan säilyttämistä viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa.

5.26 Vaikka hakijat voivat saada tilatukea pelkästään säilyttämällä maansa viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa, hyväksymisedellytyksiä ei sovellettu yhdenmukaisesti kaikkialla yhteisössä. Esimerkiksi Luxemburg rajoitti oikeuksien myöntämisen hakijoille, jotka toimivat todellisuudessa maatilalla, jossa on kaikki itsenäiseen maataloustoimintaan tarvittavat koneet ja laitteet. Kaikki muut alueellista tai yhdistelmämallia soveltavat jäsenvaltiot hyväksyivät sellaisten maanomistajien hakemukset, jotka sitoutuivat siihen, että maa pidetään viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa, vaikka heillä ei ollut maatalouskoneita tai -laitteita. 5.26. Sovellettaessa toissijaisuusperiaatetta jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluu panna konkreettisesti täytäntöön periaatteet, jotka liittyvät maan säilyttämiseen viljelyn ja ympäristön kannalta hyvässä kunnossa. Koko EU:n kattavaa yhdenmukaista täytäntöönpanoa ei näin ollen toteuteta. Luxemburg on päättänyt soveltaa sopivaksi katsomiaan tiukempia sääntöjä, mutta ne eivät ole pakollisia muille jäsenvaltioille. Komissio ei vastusta tällaista ratkaisua.

5.27 Taulukossa 5.4 on esitetty, että suorien tukien edunsaajien määrä on kasvanut huomattavasti. Näin on tapahtunut erityisesti alueellista mallia soveltavissa jäsenvaltioissa, joissa laidunmaasta ja hedelmien ja vihannesten viljelyyn käytetystä maasta tuli kokonaan tukikelpoista. Tilatukijärjestelmän myötä niiden hehtaarien ja edunsaajien määrä, joille maksetaan suoraa tukea, kasvoi merkittävästi; tilintarkastustuomioistuimen havaintojen mukaan edunsaajiin kuului myös rautatieyhtiöitä (Englanti), ratsastuskerhoja/jalostusyhdistyksiä (Saksa ja Ruotsi) sekä golf/vapaa-ajanklubeja ja kaupunginvaltuustoja (Tanska ja Englanti). 5.27. Edunsaajan on ensinnäkin täytettävä tukioikeuksien jakamista koskevat perusteet. Jotta hän voisi aktivoida tukioikeuden, hänen hallussaan on oltava tukikelpoista maatalousmaata ja hänen on harjoitettava sillä maataloustoimintaa. Jos luonnollinen tai oikeushenkilö täyttää hallussaan olevaa ja tukijärjestelmään ilmoitettua maata koskevat kelpoisuusehdot, maa on tukikelpoista. Golfkurssit eivät sinänsä ole tukikelpoisia. Vastaavasti on selvää, että esim. golfin pelaamiseen tai muihin vapaa-ajan toimintoihin käytettävät alueet jäävät tukikelpoisuuden ulkopuolelle ja että vain maataloustoimintaan käytettävät alueet ovat tukikelpoisia. Komissio valvoo tuomioistuimen yksilöimiä tapauksia.

Tilatukijärjestelmän sivuvaikutukset

5.28 Maanomistajille, jotka eivät harjoita viljelytoimintaa, myönnetyt oikeudet perustuvat yhdistelmämallissa ainoastaan tilatuen alueelliseen kiinteään osaan. Yhdistelmämallin dynaamisessa versiossa oikeuksien arvo on alussa pieni, mutta dynaamisen vaiheen lopussa näiden oikeuksien arvo on paljon korkeampi ja kaikkien oikeuksien arvo on lopulta sama. EU:n suorat tuet tullaan jakamaan suurelta osin uudestaan – viljelyä todellisuudessa harjoittavilta viljelijöiltä maanomistajille, joiden oikeuksien arvo tulee nelinkertaistumaan Tanskassa ja Saksassa ja kymmenkertaistumaan Englannissa. Oikeuksien kiinteämääräinen osa oli Englannissa 28,20 euroa hehtaarilta vuonna 2005 ja vuonna 2012 kaikkien oikeuksien arvo tulee olemaan noin 280 euroa hehtaarilta (32). 5.28. Katso myös komission vastaus 5.20 kohtaan, joka koskee alueellisen mallin järjestelmää ja sen merkitystä suojelutarkoitusten kannalta. Mallin valinta riippuu ennen kaikkea jäsenvaltiosta. Tässä kuvatussa mallissa on myös kyse tukien uudelleen jakamisesta, koska kiinteämääräisen kertoimeen perustuvan tuen maksamiseksi koko tukikelpoisesta alueesta 1) tuen kattavuus ulotetaan alueille, jotka eivät ole aiemmin saaneet tukea, 2) eräät (edunsaaja- ja hehtaarikohtaisesti vaihtelevat) yksittäiset historialliset oikeudet yhdistetään malliin ja jaetaan tasaisesti (laajennetulle) alueelle. Tilatuen saamiseen oli siis oikeus tukikelpoisuusehdon täyttäneellä oikeushenkilöllä tai luonnollisella henkilöllä.

Varojen uudelleenjaon vaikutukset

5.29 Jäsenvaltiot voivat soveltaa niin kutsuttua satunnaisen voiton lauseketta (33), jolloin viljelijällä, joka on myynyt tai vuokrannut vähintään kuudeksi vuodeksi tilan tai osan sitä viitekauden jälkeen, on tietty määrä hänelle kuuluvia tukioikeuksia; määrä perustuu hänen viitekaudella saamaansa tukeen (34), josta vähennetään enintään 90 prosenttia. Nämä vähennykset suoritetaan kansalliseen varantoon. Ainoastaan Belgia, Tanska, Italia, Luxemburg ja Ruotsi päättivät soveltaa kyseistä lauseketta (35). Muissa jäsenvaltioissa viljelijät saavat pitää kaikki satunnaiset tukioikeutensa. Sen lisäksi, että satunnaiset voitot ovat lisänneet osuutta, joka kaikkien viljelijöiden on suoritettava kansalliseen varantoon, ne ovat myös johtaneet viljelijöiden epätasapuoliseen kohteluun EU:ssa. 5.29. Jäsenvaltiot voivat tietyin edellytyksin päättää tukioikeuksien palauttamisesta kansalliseen varantoon. Vain neljä jäsenvaltiota käytti tätä vaihtoehtoa. Tämän vaihtoehdon käyttämisen edellytyksistä säädetään asetuksen (EY) N:o 1782/2003 42 artiklan 9 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 795/2004 10 artiklassa. Satunnaisen voiton lausekkeen soveltaminen on vapaaehtoista jäsenvaltioille. Satunnaisen voiton tilanteet ovat usein vähentyneet merkittävästi vuokrasopimuksia koskevien lausekkeiden johdosta, koska myyjät eivät pysty aktivoimaan tukioikeutta ilman maata.

5.30 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että uusia viljelijöitä ja investointeja koskevien järjestelmien mukaisesti myönnetyt korvaukset aiheuttivat poikkeuksellisen suuria voittoja, jotka kuuluivat satunnaisen voiton lausekkeen soveltamisalaan ja toisinaan jäivät sen ulkopuolelle.

5.31 Yhteisön lainsäädännön mukaan (36) jäsenvaltiot voivat myöntää kansallisesta varannosta viitemääriä uusille viljelijöille (37), jotka ovat aloittaneet viljelytoimintansa viitekauden jälkeen. Skotlannissa useille uusille viljelijöille myönnettiin tukioikeuksia, vaikka hakijat eivät täyttäneet uuden viljelijän tukijärjestelmän perusteita (38). Eräässä tapauksessa viljelijä A otti toukokuussa 2004 haltuunsa tilan, jonka aikaisemmalle viljelijälle – viljelijä B:lle – oli myönnetty 602 tukioikeutta 287 000 euron arvosta vuonna 2005. Viljelijä A haki uuden viljelijän tukijärjestelmän mukaisesti tukioikeuksia kansallisesta varannosta ja sai sieltä 111 000 euron arvosta tukioikeuksia, jotka maksettiin hänelle täysimääräisinä vuonna 2005. Viljelijä B ilmoitti 602 oikeudestansa 410 oikeutta (39) 410 hehtaarin vuokrattuun luonnonlaitumeen, joka sijaitsi yli 300 kilometrin päässä Skotlannin ylämaalla (40) ja jolla hän piti 85:tä lammasta. Kyseinen viljelijä sai tukea tästä uudesta maataloustoiminnasta 182 000 euroa vuonna 2005. Sekä viljelijä A että viljelijä B olivat oikeussubjekteja, jotka olivat hoitaneet kyseistä tilaa yhdessä maaliskuuhun 2004 asti. 5.31. Kuvauksen mukaan viljelijä A ei täyttänyt uutta viljelijää koskevia ehtoja, ja sen vuoksi tukioikeuksien myöntäminen kansallisesta varannosta on tarkastettava. Kuvattua käytäntöä seurataan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

5.32 Tilalle myönnettyjen tukioikeuksien määrää ja arvoa saattoi lisätä yksinkertaisesti siten, että tila siirtyi toisen perheenjäsenen haltuun viitekaudella tai sen jälkeen. Irlannissa vuonna 2002 viljelytoiminnan lopettanut viljelijä vuokrasi tilansa pojalleen. Isälle oli myönnetty tukioikeuksia 38 000 euron arvosta vuosina 2000 ja 2001 maksettujen palkkioiden perusteella. Hänen poikansa hyväksyttiin uudeksi viljelijäksi ja hänelle myönnettiin tukioikeuksia 87 000 euron arvosta vuonna 2002 maksettujen palkkioiden perusteella. Vuonna 2005 isä siirsi maansa ja tukioikeutensa ilmaiseksi pojalleen, jonka tukioikeuksien arvo nousi näin 125 000 euroon. Jos näitä oikeuksia ei olisi siirretty, tilan tukioikeuksien arvo olisi ollut 67 800 euroa. 5.32. Jos siirto on tapahtunut viitekaudella, saman maa-alan perusteella syntyy kaksi eri tukioikeutta. Tilanne johtuu siitä, että isää ja poikaa koskeva viitekausi (2000–2002), jonka aikana he molemmat pystyivät perustamaan oikeutensa samaa aluetta koskeviin tukioikeuksiin, ei ollut vielä päättynyt. Kuvattua käytäntöä seurataan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

Investoinneista johtuva tukioikeuksien kasvu

5.33 Kansallisesta varannosta voidaan myöntää tukioikeuksia viljelijöille, jotka ovat tehneet tuotantokapasiteettia koskevia investointeja tai ostaneet maata. Skotlannissa investointeja koskevien oikeuksien myöntäminen oli epäsuhdassa tehtyihin investointeihin. Esimerkiksi yksi viljelijä oli investoinut 1 802 hehtaarin maa-alaan, joka sijaitsi vakavista haitoista kärsivällä alueella, mutta investointia koskevat tukioikeudet oli laskettu paljon korkeamman, johonkin toiseen alueeseen sovellettavan alueellisen keskiarvon perusteella. Kyseinen viljelijä sai 417 966 euron tukioikeudet. Pohjois-Irlannissa eräälle viljelijälle myönnettiin 109 000 euron tukioikeudet. Viitekauden jälkeen hän siirsi yli 600 nautaa erään perheenjäsenensä maatilalle, jolle oli investointijärjestelmän mukaisesti myönnetty samoista eläimistä 140 000 euron tukioikeudet. 5.33. Jäsenvaltioilla on harkintavaltaa tukioikeuksien myöntämistä koskevan investointilausekkeen soveltamisen yhteydessä. Tukioikeuden myöntämisen on kuitenkin perustuttava puolueettomiin kriteereihin ja sen yhteydessä olisi varmistettava viljelijöiden tasapuolinen kohtelu. Kuvattua käytäntöä seurataan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

5.34 Uudistuksen ominaispiirteet – myös se, että investoinneista voi saada tukioikeuksia – olivat tulleet yleiseen tietoon vuoden 2003 puoliväliin mennessä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa 10 prosentin tulonlisäystä pidettiin riittävänä näyttönä investoinnista. Paradoksaalista kyllä, viljelijät saattoivat täyttää kyseisen vaatimuksen lisäämällä vuonna 2002 nautojen teurastusta (nautojen hävittämistä). Tästä johtuen karjapalkkioiden hakeminen saavutti suuren suosion. Esimerkiksi Pohjois-Irlannissa naudanlihan erityispalkkiojärjestelmän ja teurastuspalkkiojärjestelmien mukaisesti ilmoitettujen eläinten määrä oli vuonna 2004 yli 20 prosenttia suurempi kuin keskimäärin vuosina 2000–2002. Tästä johtuen yli 82 prosenttia (10,5 miljoonaa euroa) kansallisesta varannosta maksetuista määristä suoritettiin investoijille. Sama ilmiö havaittiin Skotlannissa (85 prosenttia kansallisesta varannosta eli 34,4 miljoonaa euroa) ja Englannissa (78 prosenttia eli 94 miljoonaa euroa). Palkkioiden saama suuri suosio ja satunnaisen voiton lausekkeen soveltamatta jättäminen ovat selityksenä sille, miksi suoritusten määrä kansalliseen varantoon oli suurempi kuin 3 prosenttia. 5.34. Jäsenvaltioiden päätettävissä on, miten ne soveltavat investointilauseketta. Esimerkissä kuvattu ”investoinnin” tulkinta ei kuitenkaan ole asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön mukainen. EU:n lainsäädännössä investoinneilla tarkoitetaan tosiasiassa tuotantokapasiteetin lisäämistä ja maan ostoa, vaikka tuotantokapasiteetin lisääminen ei välttämättä aina johda tulojen kasvuun (kuten esimerkissä kuvattiin). Katso myös komission vastaus 5.29 kohtaan, joka koskee satunnaisen voiton lausekkeen soveltamatta jättämistä. Tapausta seurataan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

Tukioikeuksien ja maksujen aktivointi

Hallinto- ja valvontajärjestelmän laatu yleisesti ottaen kohtuullinen

5.35 Viljelijöiden hakemusten käsittelyä koskevissa, jäsenvaltioiden vuonna 2005 soveltamissa hallinto- ja valvontajärjestelmissä tapahtui kolme merkittävää muutosta: pakollisen maantieteellisen tietojärjestelmän ja uuden tukioikeuksien tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönotot ja pakollisten täydentävien ehtojen tarkastusten täytäntöönpano. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastukset kattoivat kaksi ensin mainittua aihetta. Yksityiskohtaiset huomautukset ja yleisarviointi on esitetty liitteessä 5.2 .

5.36 Skotlannissa tukioikeuksien tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä on puutteellinen, koska se ei rekisteröi oikein tukioikeuksien siirtoja eikä sen avulla pystytä valvomaan vähimmäisaktivointia koskevien velvoitteiden noudattamista (41). Useissa jäsenvaltioissa maksut oli laskettu virheellisesti tapauksissa, joissa tarkastuksen jälkeen vahvistettu ala ei riittänyt kaikkien viljelijän ilmoittamien tukioikeuksien aktivoimiseen. 5.36. Komissio seuraa näitä väitettyjä puutteita sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

Tukioikeuksien vahvistamisessa ja maksujen suorittamisessa oli pitkiä viipeitä

5.37 Lopulliset tukioikeudet myönnettiin kaikissa tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa (Portugalia ja Belgiaa lukuun ottamatta) kokonaan tai osittain vasta säädetyn määräajan, 31. joulukuuta 2005, jälkeen (arvo yli 8,3 miljardia euroa). Tästä syystä eräät jäsenvaltiot eivät pystyneet suorittamaan maksuja kaikille viljelijöille määräaikaan, 30. kesäkuuta 2006, mennessä. Tämä oli ongelmana erityisesti Englannissa. 5.37. Myöhäinen vahvistaminen ei ole yleensä johtanut viivästyksiin tilatuen maksamisessa viljelijöille. Jos sääntöjä ei ole noudatettu, sovelletaan asetuksessa (EY) N:o 883/2006, etenkin sen 9 artiklassa, säädettyjä sääntöjä. Maksujen myöhästymisestä vuonna 2006 aiheutuneita tukien vähentämisiä sovelletaan vain Englannissa.

Liian suurina suoritetut maksut

5.38 Lopullisten edunsaajien tasolla toimitetut tarkastukset osoittivat, että 13 tapauksessa 54:stä (24 prosenttia) testatusta, satunnaisotannalla poimitusta maksusta tukioikeuksien määrän laskemisessa oli otettu huomioon virheellinen ja/tai tukeen oikeuttamaton ala. Poikkeama vaihteli 0,35 prosentista 6,92 prosenttiin, mutta taloudellinen kokonaisvaikutus on vähäinen. On syytä kuitenkin panna merkille, että dynaamisessa mallissa jopa hyvin pienillä virheillä voi olla merkittävä vaikutus tuleviin maksuihin (ks. kohta 5.28). 5.38. Tuomioistuin myöntää itsekin, että tilatukijärjestelmän suunnittelu ja täytäntöönpano rajoittavat sääntöjenvastaisten maksujen riskiä (katso 5.66 kohta).

Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä (SAPS)

5.39 Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän ja tilatukijärjestelmän keskeisenä erona on, että ensin mainitussa ei vahvisteta tukioikeuksia. Kullekin tukikelpoiselle hehtaarille maksetaan yhtä suuri maksu. Kahdeksaa yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltavaa jäsenvaltiota (42) kehotetaan ottamaan käyttöön tilatukijärjestelmä mahdollisimman pian.

5.40 Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää koskeva vuoden 2006 tarkastus saatiin päätökseen tekemällä tarkastuskäynti kyseistä järjestelmää edelleen soveltavaan kolmeen uuteen jäsenvaltioon (Kypros, Latvia ja Viro) (43), minkä lisäksi kolmeen muuhun jäsenvaltioon (Liettua, Puola ja Unkari) tehtiin toinen tarkastuskäynti. Yhteensä 24 maksua testattiin lopullisen edunsaajan tasolla.

5.41 Virossa neljälle tarkastuksen kohteena olleelle edunsaajalle oli suoritettu maksuja paikalla mitattuja aloja suuremmalle alalle (poikkeamat olivat keskimäärin 4,6 prosenttia) eivätkä Viron viranomaiset pystyneet perustelemaan soveltamansa vähennyskertoimen laskennassa käytettyä lukua (3,51 prosenttia) (44). Kyproksella maarekisterijärjestelmässä (joka on peräisin vuodelta 1926 ja jossa ei ole otettu huomioon peltojen luonnollisissa rajoissa sen jälkeen tapahtuneita muutoksia) on jatkuvia puutteita, mikä selittää kaksi havaittua suhteellisen merkittävää pinta-alaeroa (7,26 ja 18,7 prosenttia). Unkarissa vähennyskerroin oli laskettu virheellisesti, mikä aiheutti maksujen suorittamisen järjestelmällisesti 1,62 prosenttia liian suurena. 5.41. Viron osalta komissio on suorittanut vuonna 2005 yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastuksen, jossa ei tullut esille merkittäviä puutteita. Tilintarkastustuomioistuimen havainnot ovat Viron komissiolle ilmoittaman virhetason mukaiset. Komissio kantaa tilintarkastustuomioistuimen tavoin huolta Kyproksen osalta. Puutteita seurataan sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla. Vuoden 2005 tarkastuksen jälkeen suunnitellaan Kyproksen yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän uutta tarkastusta vuoden 2007 toisella vuosipuoliskolla. Puutteiden luonteen huomioon ottaen komissio pyysi lisäksi Kyproksen viranomaisia ryhtymään välittömästi toimenpiteisiin näiden puutteiden korjaamiseksi. Unkarin osalta komissio tutkii tilintarkastustuomioistuimen havainnot Unkarilta saadun vastauksen valossa ja tarpeen vaatiessa seuraa niitä sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

Maaseudun kehittäminen

Tukiosaston menot

5.42 Maaseudun kehittämiseen liittyvät EMOTR:n tukiosaston menot olivat vuonna 2006 yhteensä 5 623 miljoonaa euroa (45). Niihin sisältyvät lukuisiin toimenpiteisiin, kuten maatalouden ympäristötukijärjestelmiin, epäsuotuisten alueiden viljelijöille maksettaviin luonnonhaittakorvauksiin, maatilojen investointeihin sekä maaseudun infrastruktuureihin liittyvät menot.

5.43 Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus kattoi hallinto- ja valvontamenettelyt sekä 25 maksun tarkastuksen lopullisten edunsaajien tasolla kahdeksassa jäsenvaltiossa.

5.44 Tarkastuksessa havaittiin, että virheiden esiintyvyys oli suuri sekä virheiden vakavuuden että määrän osalta maatalouden ympäristötukijärjestelmissä. Näiden järjestelmien mukaisten maksujen saamisen edellytyksenä on tiettyjen (usein varsin monimutkaisten) ehtojen, esimerkiksi hyvien maatalouskäytäntöjen noudattaminen. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kahdeksasta tarkastetusta tapauksesta seitsemässä, että viljelijät eivät olleet noudattaneet sitoumuksiaan tai etteivät viranomaiset olleet tarkastaneet tehokkaasti tiettyjä ehtoja. 5.44. Komissio katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen havaitsema virheiden suuri esiintyvyys maatalouden ympäristötukitoimenpiteissä ei ole tyypillistä kaikille maaseudun kehittämisen menoille. Komissio katsoo, että maatalouden ympäristötukitoimenpiteiden valvonta on melko monimutkaista, mutta niiden tavoite eli ympäristönäkökohtien sisällyttäminen maatalouteen ja niiden lisäarvo on yleisesti tunnustettu. Mitä tulee tilintarkastustuomioistuimen mainitsemiin seitsemään tapaukseen kahdeksasta, maatalouden ympäristösitoumusten noudattamatta jättäminen on monissa tapauksissa ollut joko osittaista tai vaikutukseltaan rajallista. Komissio on luonut johdonmukaisen ohjelman maatalouden ympäristötukitoimenpiteiden kansallisten hallinto- ja valvontajärjestelmien tarkastamiseksi.

5.45 Tilintarkastustuomioistuin ei voinut esittää lausumaa kahdessa tapauksessa, koska edunsaajille suoritettujen maksujen tueksi ei ollut riittävästi todentavaa aineistoa. Ensimmäisessä tapauksessa ei voitu näyttää toteen investointia ja toisessa ei pystytty vahvistamaan ilmoitetun menon (lainojen korkotuki) ja viljelijän taloudellisen hyödyn välistä yhteyttä. 5.45. Komissio seuraa näitä tapauksia sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

Maaseudun väliaikainen kehittämisväline

5.46 Maaseudun kehittämistä tuetaan EU-10-jäsenvaltioissa vuosina 2004–2006 ”maaseudun väliaikaisen kehittämisvälineen” avulla. Vuonna 2006 tämän välineen kautta maksettiin 2 116 miljoonaa euroa. Tilintarkastustuomioistuin toimitti järjestelmätarkastuksia kahdessa jäsenvaltiossa, Latviassa ja Unkarissa. Latviassa ei havaittu ongelmia.

5.47 Unkarissa taloudellisesti merkittävimmän toimenpiteen, maatalouden ympäristötoimenpiteen (72,6 miljoonaa euroa), tarkastuksen yhteydessä havaittiin hallinto- ja valvontajärjestelmän puutteita. Esimerkiksi paikalla toimitettavia tarkastuksia oli toteutettu vuoden 2005 aikana vasta merkittävimmän korjuuajan jälkeen (josta seurasi, että monien ehtojen noudattamista ei varmennettu ollenkaan); viljelylohkoja ei voitu aina luotettavasti ja erikseen yksilöidä; maksimieläintiheyttä koskevaa ehtoa ei ollut tarkastettu osana yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän ristiintarkastuksia (eläintietokantojen kanssa). 5.47. Komissio on tunnistanut vastaavia puutteita Unkarissa tekemiensä tarkastusten yhteydessä. Havaittujen puutteiden vaikutusta on tutkittu sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn aikana ja jos on havaittu rahastoa uhkaava riski, tehdään rahoitusoikaisuja.

Alan toimijoille ja jalostajille maksettujen tukien tarkastaminen jälkikäteen

5.48 Jäsenvaltioiden on toteutettava vuosittain tarkastusohjelma, jonka yhteydessä kaupallisia asiakirjoja tarkastetaan maksun jälkeen vientitukien, jalostustukien sekä eräiden maaseudun kehittämisen menojen osalta. Jäsenvaltioiden on varmistuttava toimien toteuttamisesta ja toteuttamisen moitteettomuudesta sekä ryhdyttävä toimiin sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyönnin vuoksi menetettyjen varojen takaisinperimiseksi. Kyseiset tarkastukset tehdään asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisesti.

5.49 Komissio valvoo ja koordinoi varmistaakseen, että jäsenvaltioiden riskianalyysit ja valvontaohjelmat ovat asianmukaiset. Menettelyyn kuuluu jäsenvaltioiden toimittamien asiaankuuluvien kertomusten ja muiden asiakirjojen tarkastelu, ja komissio saattaa myös tehdä jäsenvaltioihin tarkastuskäyntejä, joiden yhteydessä säännösten täytäntöönpano todetaan paikan päällä.

5.50 Vuonna 2006 komissio toimitti erityistarkastuksia kahdeksaan jäsenvaltioon. Yhteensä 35:n sääntöjenmukaisuutta koskevan tarkastuksen (46) yhteydessä tarkastettiin vähintään yksi maksujen suorittamisen jälkeen toimitettu tarkastus. Joulukuun 2006 lopussa komissio otti käyttöön myös tiettyjä toimenpiteitä koskevat uudet yhdenmukaiset menetelmät, joiden tavoitteena oli asetuksen näkökohtien tarkastaminen sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten osalta (47). Tarkastuksen lähestymistavan ja sen kattaman alan yhdenmukaisuuden varmistamiseksi nämä menetelmät olisi laajennettava koskemaan kaikkia asiaankuuluvia toimenpiteitä. Vuonna 2006 maaseudun kehittämisen sääntöjenmukaisuudesta vastaava yksikkö ei toimittanut yhtään tarkastusta, joka olisi kattanut asetuksessa vahvistetut osa-alueet, vaikka maaseudun kehittämisen osuus on 16 prosenttia jäsenvaltioiden ilmoittamista mahdollisista sääntöjenvastaisuuksista. Muilla aloilla toimitettiin sekä horisontaalisia että sääntöjenmukaisuutta koskevia tarkastuksia. 5.50. Vuonna 2006 maaseudun kehittämisen sääntöjenmukaisuudesta vastaava yksikkö tarkasti pääasiassa asetuksen soveltamisalan ulkopuolisia toimenpiteitä kuten maatalouden ympäristötukitoimenpiteitä. Horisontaalisesti vastaava yksikkö tutki kuitenkin 21 maaseudun kehittämistä koskevaa tarkastusta, joiden osuus oli 19 prosenttia kaikista yksikön tutkimista tarkastuksista. Maaseudun kehittämisen osuus on kahdeksan prosenttia asetuksen piiriin kuuluvista menoista.

5.51 Siitä huolimatta, että asetuksella (EY) N:o 40/2006 otettiin käyttöön velvoite ilmoittaa tarkastetuista menoista, kaikki jäsenvaltiot eivät pystyneet toimittamaan näitä tietoja vielä vuonna 2006. Maidon vähittäismyyjien, julkisen varastoinnin ja monivuotisten maaseudun kehittämishankkeiden tarkastusten asemaa ja loppuun saatetun tarkastuksen käsitettä tulkitaan ja sovelletaan jäsenvaltioissa edelleen eri tavoin. 5.51. Komissio on tietoinen näistä jäsenvaltioiden tarkastuskäytäntöjen välisistä eroista, mutta ne eivät merkitse jäsenvaltioiden asetuksen mukaisten velvollisuuksien rikkomista.

5.52 Vuosikertomuksessaan varainhoitovuodelta 2005 tilintarkastustuomioistuin arvosteli komissiota siitä, ettei se kyennyt arvioimaan, kuinka hyvin tarkastusten avulla oli onnistuttu havaitsemaan ja perimään takaisin sääntöjenvastaisia maksuja. Marraskuun 2006 lopussa komissio pyysi jäsenvaltioilta tietoja takaisinperinnästä, mutta vaatimattomin tuloksin – tähän mennessä kuusi jäsenvaltiota on lähettänyt vastauksensa. Tästä syystä komissio ei edelleenkään tiedä, kuinka monet asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisesti alun perin ilmoitetuista mahdollisista sääntöjenvastaisuuksista johtivat takaisinperintään tai mistä syystä takaisinperintä ei toteutunut. 5.52. Asetuksen (ETY) N:o 4045/89 menestymistä mitataan maksujen jälkeen toimitetuissa tarkastuksissa mahdollisesti löydettyjen sääntöjenvastaisuuksien lukumäärän ja arvon perusteella. Komissio on antanut tilintarkastustuomioistuimelle asiaan liittyviä täsmällisiä tietoja. Komissio odottaa saavansa tietää vuoden loppuun mennessä takaisin perittyjen sääntöjenvastaisten maksujen lukumäärän kaikkien asianomaisten jäsenvaltioiden osalta. Havaittujen sääntöjenvastaisuuksien seurantaa tarkastetaan järjestelmällisesti komission jäsenvaltioihin tekemien tarkastuskäyntien aikana. Toteutetut toimenpiteet ja annetut perustelut katsottiin yleensä hyväksyttäviksi tapauksissa, jotka muodostavat osan vuonna 2006 valittujen tarkastusten otannasta. Lisäksi todentamisviranomaisten on komission uusien ohjeiden mukaisesti vuodesta 2007 alkaen varmistettava, että maksajavirastot seuraavat asianmukaisesti kaikkia asetuksen (ETY) N:o 4045/89 soveltamisen yhteydessä mahdollisesti paljastuvia sääntöjenvastaisuuksia.

5.53 Varainhoitovuosia 2004 ja 2005 ja niitä aikaisempia varainhoitovuosia koskevien, maksujen suorittamisen jälkeen toimitettavien tarkastusten päätökseen saamisessa oli jäsenvaltioiden toimittamien vuosikertomusten ajankohtana – 1. tammikuuta 2007 – edelleen viipeitä Saksassa (Niedersachsen), Italiassa (Ministero Politiche Agricole) ja Espanjassa (Andalusia). 5.53. Italian (Ministerio Politiche Agricole) ja Saksan (Niedersachsen) viipeiden taloudellinen merkitys on vähäinen. Lisäksi niitä lyhennetään säännöllisesti. Komissio seuraa tiiviisti saavutettua edistystä. Komission tarkastuskäynti Espanjaan 11.–15. kesäkuuta 2007 osoitti, että vuosien 2004 ja 2005 ja sitä aiemmat viipeet on Andalusian osalta kurottu kokonaan umpeen.

Vientituet

5.54 EU:n maataloustuotteiden viejille maksetaan vientitukea EU:n sisämarkkinahintojen ja maailmanmarkkinahintojen välisen eron kattamiseksi ja yhteisössä tuotetun ylijäämän myymiseksi maailmanmarkkinoilla. Vuonna 2006 vientitukia maksettiin 2 493 miljoonaa euroa. Jäsenvaltioiden on tehtävä fyysinen tarkastus viidelle prosentille viennistä, jotta varmistutaan siitä, että tuotteet on kuvailtu oikein ja että ne ovat oikeutettuja vientitukeen, jota niiden osalta on haettu. Niiden on myös tehtävä tarkastuksia EU:n alueelta poistumispaikalla, jos tämä ei ole sama paikka, jossa tavarat esitettiin fyysistä tarkastusta varten (vaihtamista koskevat tarkastukset) (48). Komissio valvoo näiden tarkastusten laatua ja määrää. 5.54. Komission toteuttamaan tarkastusten seurantaan kuuluu paikalla toimitettava tarkastus sekä jäsenvaltioiden toimittamien vuosittaisten tilastojen järjestelmällinen kerääminen ja tarkastaminen, mikä osoittaa sääntöjenvastaisuuksien määrän olevan vähäinen.

5.55 Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tietoja toteutuneista menoista ja EMOTR-tukiosastosta sekä tilien tarkastamista ja hyväksymistä että seurantaa ja ennusteiden tekemistä varten (49). Jakson 2004/2005 tietoja koskeva tilintarkastustuomioistuimen analysointi osoitti, että fyysisistä ja vaihtamista koskevista tarkastuksista toimitetut tiedot eivät ole luotettavia. Sen lisäksi havaittiin, että Kreikka ei ole toimittanut mitään asiaankuuluvia tietoja. Alankomaiden osalta todettiin, että erään maksajaviraston käyttämä fyysisten tarkastusten määritelmä sisälsi asiakirjatarkastukset, mikä aiheutti sen, että kirjattujen tarkastusten määrä oli merkittävästi liian suuri. 5.55. Asetus (EY) N:o 2390/1999 koskee tilitietoja, joiden ensisijaisena tarkoituksena on antaa yksityiskohtaisia tietoja jäsenvaltioiden menojen perustana olevista yksittäisistä toimista ja samalla myös koota yhteen toimia koskevia muita tietoja, jotka tunnetaan tileihin viemisen ajankohtana. Komissio on tietoinen siitä, että tiedot eivät tästä syystä aina ole täydellisiä. Tiedot ovat siis hyödyllisiä analyysi- ja tarkastustarkoituksiin, mutta niitä ei käytetä fyysisten tarkastustasojen seurantaan. Paljon tärkeämpiä tähän tarkoitukseen ovat komission vuosittain saamat yksityiskohtaiset tilastot, jotka tarkastetaan järjestelmällisesti sekä asiakirjatarkastuksina että paikalla toimitettavina tarkastuksina ja joita pidetään varsin luotettavina seurantavälineinä. Toteutuneita menoja koskevia puuttuvia tietoja pyydettiin Kreikalta jo 19. lokakuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, ja Kreikka sisällytti ne vuosia 2005 ja 2006 koskeviin tietoihin. Alankomaiden osalta komissio odottaa kyseisen jäsenvaltion vastausta.

Komission toteuttama tilien tarkastaminen ja hyväksyminen

5.56 Maatalousmenojen hallinnointi on useimmiten jaettu jäsenvaltioiden ja komission kesken. Jäsenvaltiot maksavat tuet, jotka komissio tämän jälkeen korvaa. Näitä korvauksia pidetään ennakoina, kunnes komissio on tarkastanut ja hyväksynyt tilit. Tätä tarkoitusta varten nykyisin käytetty kaksivaiheinen tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely käsittää vuotuisen tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen ja monivuotiset sääntöjenmukaisuutta koskevat päätökset. Kyseiset päätökset tekee komissio.

Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen

5.57 Komissio tarkasti ja hyväksyi vuotta 2006 koskevissa tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevissa päätöksissä (50) 91 maksajaviraston tilit; virastojen kokonaismäärä on 98 (ks. taulukko 5.1 ). Päätökset pohjautuvat riippumattomien tarkastajien (todentamisviranomaiset) antamiin todistuksiin, jotka rajoittuvat maksajavirastojen tilien täydellisyyteen, oikeellisuuteen ja todenperäisyyteen. Tilien perustana olevien maksujen laillisuutta ja asianmukaisuutta koskevia tarkastuksia (”sääntöjenmukaisuutta koskevat näkökohdat”) ei ole nimenomaisesti mainittu asetuksissa eikä komissio edellytä todentamisviranomaisilta niiden toimittamista. Tämän vuoksi todentamisviranomaisten myöntämistä todistuksista ei voida olettaa saatavan varmuutta tästä aiheesta. 5.57. Asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti todentamisviranomaisen laatimassa todistuksessa todetaan, onko viranomainen saanut kohtuullisen varmuuden siitä, että komissiolle toimitetut tilit ovat todenperäiset, täydelliset ja tarkat. Todistus perustuu muun muassa maksajaviraston hallintorakenteeseen liittyvien menettelyjen tutkimiseen sen selvittämiseksi, pystytäänkö rakenteen avulla varmistamaan, että maksujen yhteensopivuus yhteisön sääntöjen kanssa tarkistetaan ennen maksujen suorittamista. Todistus muodostaa osan yhteiseen maatalouspolitiikkaan (YMP) liittyvien menojen johdonmukaista hallinto- ja valvontajärjestelmää ja edistää sinänsä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta saatavaa varmuutta. Todentamisviranomaisten odotetaan lisäksi varainhoitovuodesta 2007 eteenpäin antavan sisäisten valvontajärjestelmien tehokkuutta koskevan lausuman, jossa todetaan, antaako maksajaviraston käyttöön ottama valvontajärjestelmä kohtuullisen varmuuden tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta.

5.58 Tilatukijärjestelmän tarkastaminen oli todentamisviranomaisten tehtävänä ensimmäisen kerran vuonna 2006. Komissio ei määritellyt tätä tehtävää varten erikseen tarkastuksen sisältöä ja perusteellisuutta. Esimerkiksi Italian todentamisviranomaiset jättivät tukioikeuksien varmentamisen tarkastuksensa ulkopuolelle ja mainitsivat asian todistuksissaan. Komissio hyväksyi käytännön kommentoimatta asiaa. 5.58. Todentamisviranomaisia pyydetään varmistumaan tukioikeuksien varmentamiseksi toteutettavien maksajaviraston menettelyjen toiminnan vaikuttavuudesta. Niitä ei sitä vastoin vaadita varmentamaan suoraan jokaisen edunsaajan tukioikeuksien oikeellisuutta tarkastamalla otannan jokaisen edunsaajan tilien perustana olevien maksujen laillisuus ja asianmukaisuus. Vuonna 2006 kaikki todentamisviranomaiset noudattivat tätä vaatimusta tarkastamalla maksajavirastojen menettelyt tilatukijärjestelmän tukioikeuksien varmentamiseksi. Tilatukijärjestelmän tarkastuksen sisältö ja perusteellisuus on määritelty mallikertomusta koskevissa komission uusissa ohjeissa, joita sovelletaan varainhoitovuodesta 2007 alkaen.

5.59 Komissio kohdistaa yleensä todentamisviranomaisten todistuksiin ja kertomuksiin lähinnä asiakirjatarkastuksia. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että aika, joka komissiolla oli käytettävissä tarkastuksen tekemiseen, ja kyseessä olevien kielten lukumäärä rajoittavat tarkastuksen sisältöä ja perusteellisuutta (51). Tilintarkastustuomioistuin tarkasti 30 todistusta ja kertomusta (52); niistä seitsemän kohdalla se ei voinut päätellä saatavilla olleiden tietojen perusteella, oliko maksajavirastojen tileissä olennaisia virheitä. 5.59. Komissio tekee tarkastustyötä saadakseen (sille esitettyjen tietojen perusteella) kohtuullisen varmuuden siitä, ovatko maksajavirastojen tilit todenperäiset, täydelliset ja tarkat eli siitä, että niissä ei ole olennaisesti väärin ilmoitettuja menoja. Menoja jätetään päätösten ulkopuolelle, jos komissio ei pysty tekemään myönteistä päätelmää. Tämä on erillinen ja sääntöjenmukaisuuden tarkastamista koskevista tehtävistä poikkeava järjestelmä, jonka tavoitteena on yhteisön sääntöjen vastaisesti aiheutuneiden menojen jättäminen yhteisön rahoituksen ulkopuolelle. Komissio pystyi varmistumaan siitä, ettei sen tarkastamissa ja hyväksymissä tileissä olevien menojen kokonaismäärässä ollut olennaisia virheitä. Tämä koskee myös seitsemää tilintarkastustuomioistuimen mainitsemaa tiliä.

5.60 Tilintarkastustuomioistuin teki tarkastuskäynnin seitsemän todentamisviranomaisen luokse tarkastaakseen niiden työn (53). Havaitut keskeiset puutteet liittyivät yksityiskohtaisen testaamisen sisältöön ja perusteellisuuteen, valtuutettujen elinten työhön ja erityisesti paikalla toimitettuihin tarkastuksiin ja velallisten tilien täydellisyyden varmentamiseen. Nämä puutteet olisi korjattava, jotta todentamisviranomaisten toteuttamasta työstä saataisiin parempi varmuus. Vuonna 2006 komission yksiköt tekivät tarkastuskäynnin neljän muun maksajaviraston todentamisviranomaisen luo (54). Komission päätelmissä todettiin pelkästään, että todentamisviranomaisen tarkastusmenetelmät näyttävät antavan riittävän varmuuden tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä varten. 5.60. Todentamisviranomaisten työn sisällön ja perusteellisuuden osalta voidaan todeta, että näitä viranomaisia vaaditaan asiaan sovellettavassa lainsäädännössä tutkimaan vain maksajavirastojen hallinnollinen rakenne sen toteamiseksi, voidaanko rakenteen avulla varmistaa ennen maksujen suorittamista, että maksujen yhteensopivuus yhteisön sääntöjen kanssa on tarkastettu. Tämä riittää tilien tarkastamisen ja hyväksymisen tarkoituksiin eikä tätä menettelyä tulisi pitää puutteellisena. Komission vuonna 2006 tekemien tarkastusmatkojen perusteella (käytettyjen menetelmien arvioinnin ja suoritetun testauksen avulla) voidaan todeta, että todentamisviranomaisten kertomukset ja todistukset ovat olennaisilta osiltaan luotettavia, vaikka joillakin aloilla onkin parantamisen varaa. Kaikille mainituille seikoille annetaan asianmukainen painoarvo komission uusissa mallikertomusta koskevissa ohjeissa. Todentamisviranomaisten odotetaan käsittelevän näitä asioita perusteellisemmin ja esittävän havaintonsa selkeämmin.

5.61 Komissio on ottanut käyttöön uuden takaisinperintämenettelyn (55), joka sisältää taulukot velallisten tileistä. Taulukoiden täyttämistä koskevat lopulliset suuntaviivat annettiin kuitenkin vasta marraskuussa 2006. Velallisten tilien luotettavuuteen liittyvän tilintarkastustuomioistuimen tarkastustyön perusteella näiden taulukoiden täydellisyys voidaan asettaa kyseenalaiseksi seuraavien havaittujen puutteiden vuoksi: todistuksiin sisältyvien lausumien ja kertomuksissa esitettyjen keskeisten havaintojen rajoitteet, eräiden todentamisviranomaisten toteuttama rajallinen työ ja riittämätön tiedon määrä useissa kertomuksissa. Lisäksi komissio täsmäytti kyseiset taulukot, ja aiemmin jo oikeiksi varmennettuihin taulukoihin tehtiin täsmäytyksen perusteella joitakin muutoksia. 5.61. Tilintarkastustuomioistuimen tarkoittamat taulukot (56) on suunniteltu antamaan komissiolle komission asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 ja 33 artiklassa tarkoitettuja väärinkäytöstapauksia koskevan uuden tarkastus- ja hyväksymismenetelmän käyttämiseen tarvittavat tiedot. Näiden taulukkojen ja maksajavirastojen velallisluettelojen välillä on selkeä yhteys, ja vuodesta 2007 alkaen sovellettavissa todentamisviranomaisille annetuissa mallikertomusta koskevissa komission uusissa ohjeissa vaaditaan todentamisviranomaisia täsmäyttämään velallisluettelo taulukoihin ja antamaan mahdollisesti havaittuja eroavaisuuksia koskevat selvitykset. Todentamisviranomaiset todentavat taulukot osana maksajavirastojen tilinpäätöksiä. Lisäksi komissio on panostanut huomattavasti kohtuullisen varmuuden saamiseen siitä, että ilmoitettu velka on luokiteltu ja todettu luotettavasti. Taseet 15. päivältä lokakuuta 2006 arvioitiin ja vanhan taulukon 105 päätöstaseet täsmäytettiin vuoden 2005 lokakuun puolivälin avaaviin taseisiin, jotka on esitetty liitteessä III olevissa uusissa taulukoissa. Jollei täsmäytys ole onnistunut ja summat ovat olleet merkittävät, eikä näin ollen ole saatu kohtuullista varmuutta, esimerkiksi AGEA:n (Italia) tapauksessa, tilit on jätetty päätöksen ulkopuolelle. Komissio toteuttaa yksityiskohtaisen seurannan vuoden 2007 kuluessa varmistaakseen, että velat ilmoitetaan moitteettomasti liitteessä III olevissa taulukoissa.

5.62 Päätös jäljellä olevien sääntöjenvastaisuuksien, joista yhteisö ja jäsenvaltiot vastaavat samansuuruisella osuudella (niin kutsuttu 50/50-sääntö) (57), määristä lisättiin ensimmäistä kertaa vuotta 2006 koskeviin tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeviin päätöksiin ja noin 130 miljoonan euron suuruinen määrä veloitettiin sekä yhteisöltä että jäsenvaltioilta (58). Yhteisön vastattavaksi kokonaan jäi lisäksi 147 miljoonan euron sääntöjenvastaisuudet, joiden takaisinperintää jäsenvaltiot pitivät mahdottomana (59). Uuden menettelyn mukaan yhteisön vastattavaksi voi tulla merkittäviä määriä jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella. Tästä johtuen komission on ryhdyttävä toteuttamaan yksityiskohtaista seurantaa, jotta varmistutaan siitä, että velat tulevat asianmukaisesti yhteisön vastattavaksi. 5.62. Tilintarkastustuomioistuimen tarkoittamat tulokset ovat seurauksena komission asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan nojalla käyttöön otetusta väärinkäytöstapauksia koskevasta uudesta tarkastus- ja hyväksymisjärjestelmästä. Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 49 artiklan mukaisesti uutta niin kutsuttua 50/50-sääntöä sovellettiin vuonna 2007 kaikkiin selvittämättömiin tapauksiin, joissa määriä ei ole saatu perittyä takaisin kokonaisuudessaan 16 päivään lokakuuta 2006 mennessä. Jotkut näistä tapauksista ovat 1980-luvulta. Tämä selittää sen, että selvitetty määrä on suhteellisen suuri. On odotettavissa, että kun tulevina vuosina käsitellään vain tapauksia, joissa kyseisenä vuonna on kulunut neljä tai kahdeksan vuotta päätöksen tekemisestä, selvitettävät määrät tulevat olemaan paljon vähäisemmät. Todentamisviranomaiset todentavat kummankin osapuolen vastattaviksi tulleet summat, mikä tarkoittaa, että nämä viranomaiset ovat tarkastaneet summat yksityiskohtaisesti. Lisäksi komissio seuraa maksajavirastojen tarkastamisen yhteydessä, että jäsenvaltiot soveltavat moitteettomasti tätä uutta tarkastus- ja hyväksymisjärjestelmää.

Sääntöjenmukaisuutta koskevat tarkastukset

5.63 Sääntöjenmukaisuutta koskevien päätösten tavoitteena on jättää sellaiset menot yhteisörahoituksen ulkopuolelle, joiden kohdalla komissio on todennut, että menoja ei ole toteutettu yhteisön sääntöjen mukaisesti. Maatalouden pääosaston pääjohtaja käyttää sääntöjenmukaisuutta koskevaa päätöstä myös EMOTR:n menojen laillisuutta ja asianmukaisuutta koskevan lausumansa tueksi. Järjestelmän analysointi osoitti seuraavat puutteet: 5.63.

a) Sääntöjenmukaisuutta koskevat päätökset eivät liittyneet lopullisille edunsaajille päätöksentekovuonna suoritettuihin maksuihin, vaan ne liittyivät yleensä usean vuoden menoihin ja ne tehtiin monien vuosien viipeellä. Varainhoitovuoden 2006 loppuun mennessä tilien tarkastamista ja hyväksymistä ei ollut vielä saatu päätökseen vuotta 1998 seuraavilta varainhoitovuosilta. a) Vuoden 2006 lopussa oli enää 12 keskeneräistä vuonna 2002 ja sitä ennen aloitettua tarkastusta, joiden yhteydessä voidaan tehdä rahoitusoikaisuja vuotta 2001 edeltävälle ajanjaksolle. Tämä tarkoittaa, että sääntöjenmukaisuuden tarkastaminen vuoden 2000 ja sitä edeltävien vuosien menojen osalta on pääosin saatu päätökseen. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsema sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen monivuotinen luonne ei vaikuta varmuuteen, joka perustuu näihin menettelyihin varainhoitovuonna 2006. On totta, että taloudelliset seuraukset määritellään vasta menettelyjen lopussa, mutta vuonna 2006 toteutettujen tarkastusten alustavat havainnot ovat jo tiedossa. Koska jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmät kuuluvat lisäksi komission tarkastusten piiriin, ne eivät vain anna tietoja tarkastetuista menoista vaan välillisesti myös kyseessä olevien järjestelmien piirin kuuluvista tulevista menoista.

b) Maatalouden pääosaston vuoden 2006 vuotuisen toimintakertomuksen varmuutta koskevassa luvussa viitattiin komission tileille vuonna 2006 kirjattuihin 1 472 miljoonan euron ehdollisiin varoihin (60), joiden tarkoituksena on ennakoida tulevien rahoituskorjausten vaikutus. Kyseinen kirjanpitokäsittely parantaa tilien käyttäjien saatavilla olevia tietoja, mutta tilintarkastustuomioistuin tai komissio ei voi saada sen avulla varmuutta tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. b) Kuten maatalouden pääosaston vuoden 2006 toimintakertomuksessa todettiin, voidaan vuonna 2006 suoritettujen tarkastusten tuloksista päätellä, että kansallisissa valvontajärjestelmissä olevien puutteiden kokonaistilanne on verrattavissa edellisten vuosien tilanteeseen ja että on sen vuoksi täysin perusteltua arvioida vuoden 2006 menoja koskevan riskin kattamiseen tarvittavien rahoitusoikaisujen määrä aiempien vuosien eli aikavälin 1996–2001 keskimääräisten nettokorjauskerrointen perusteella. Ehdollisten varojen kirjaamisella komission tileihin pyritään paljastamaan (mahdolliset) saamiset komission tarkastusten tulosten perusteella eikä saamaan varmuutta tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta.

c) Sääntöjenvastaisesti maksettujen tukien edunsaajien sijaan rahoituskorjausten kustannuksista vastaavat jäsenvaltiot, yleensä veronmaksajat. c) Jos aiheettomasti maksettuja määriä havaitaan tai voidaan havaita sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen tuloksena, jäsenvaltioita vaaditaan seuraamaan niitä kohdistamalla perintätoimia lopullisiin edunsaajiin. Rahoitusoikaisut ovat tärkeä väline silloinkin, kun ei voida menetellä edellä kuvatulla tavalla, esimerkiksi koska oikaisu perustuu kansallisessa valvontajärjestelmässä oleviin puutteisiin eikä sitä voida yhdistää yksittäiseen sääntöjenvastaiseen maksuun. Rahoitusoikaisuilla voidaan parantaa jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmiä ja siten estää sääntöjenvastaiset maksut lopullisille edunsaajille tai havaita ja periä ne takaisin.

d) Ei ollut riittävästi näyttöä siitä, että komission toteuttamien tarkastusten määrä kattoi riittävästi komission riskianalyysissä yksilöidyt riskit. Edunsaajan tasolla tapahtuva testaaminen määrittyy pikemminkin käytettävissä olevan ajan kuin tarkastajalle annettujen ohjeiden perusteella. Tarkastuksilla ei myöskään varmennettu järjestelmällisesti tietojen olemassaoloa ja oikeellisuutta lopullisten edunsaajien ilmoitusten kohdalla. d) Vuonna 2006 tehtiin yhteensä 354 tarkastusta, joista 184:ään liittyivät paikalla toteutetut tarkastukset ja 170 tehtiin ilman paikalla toteutettuja tarkastuksia. Komissio katsoo, että nämä tarkastukset kattavat asianmukaisella tavalla komission riskianalyysissa yksilöidyt riskit. Komissio tekee sääntöjenmukaisuutta koskevia tarkastuksia kansallisten hallinto- ja valvontajärjestelmien laadun arvioimiseksi. Tarvittaessa näihin tarkastuksiin voi kuulua yksittäisten asiakirjojen tutkiminen lopullisten edunsaajien tasolla, mukaan luettuna paikalla toteutettavat tarkastukset. Tämä toimintamalli on kansainvälisten tarkastusstandardien ja komission tarkastuskäsikirjan mukainen.

e) Tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätöksen ulkopuolelle jätettävien menojen laskentamenetelmä perustuu useimmiten kiinteämääräiseen kertoimeen, toisin sanoen maksetun tuen kokonaismäärästä peritään takaisin tietty osuus. Koska menetelmä perustuu valvontajärjestelmän puutteiden vakavuuteen eikä havaittujen sääntöjenvastaisuuksien arvoon, sääntöjenmukaisuutta koskevilla päätöksillä takaisinperittyjen määrien ja sääntöjenvastaisten maksujen todellisten määrien välille ei voida muodostaa pätevää yhteyttä. e) Sääntöjenmukaisuutta koskevan tarkastuksen tavoitteena on jättää yhteisön sääntöjen vastaisesti toteutetut menot yhteisörahoituksen ulkopuolelle. Komissio katsoo, että tämä tavoite saavutetaan myös niissä tapauksissa, joissa käytetään kiinteämääräiseen kertoimeen perustuvia rahoitusoikaisuja, kun edunsaajille maksettujen sääntöjenvastaisten maksujen määrää ei voida tarkasti selvittää. Kiinteämääräisiä oikaisuja käytetään, kun edunsaajille maksettujen sääntöjenvastaisten maksujen todellista määrää ei pystytä määrittämään tarkasti laskemalla tai ekstrapolaation perustella. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tämän periaatteen säännöllisesti. Komissio katsoo sen vuoksi, että tämä kiinteämääräisiin kertoimiin perustuva korjausmenetelmä on täysin asianmukainen.

5.64 Tilintarkastustuomioistuin tarkasti varainhoitovuonna 2006 tehtyihin kolmeen, vuodet 1999–2005 kattavaan sääntöjenmukaisuutta koskevaan päätökseen sisältyvät kolme rahoituskorjausta (61). Kyseiset korjaukset käsittivät 25 prosenttia tehtyjen korjausten määrästä. Tilintarkastustuomioistuin esitti seuraavat huomautukset: 5.64.

a) käytettävissä olevista rajallisista resursseista johtuen komission toimittamat sääntöjenmukaisuutta koskevat tarkastukset valitaan riskianalyysin perusteella. Kahden vuoden aikarajoituksen vuoksi on olemassa riski, että menoja ei tarkasteta riittävän ajoissa, jotta korjaukset voitaisiin tehdä (62). Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että korjauksia sääntöjenvastaisiin maksuihin, joiden arvioitu enimmäismäärä oli 100 miljoonaa euroa, ei voitu tehdä, koska sääntöjenvastaisuudet havaittiin määräajan jälkeen; a) Sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten toteuttamisesta päätetään keskeisen riskianalyysin perusteella. Sovellettaessa sääntöjenmukaisuutta koskevaa menettelyä tämä valinta on kansainvälisten tarkastusstandardien mukainen. Yli 10 prosenttia maatalouden pääosaston koko henkilöstöstä toimii näissä tarkastustehtävissä. Jos sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten yhteydessä havaitaan puutteita, jotka merkitsevät taloudellista riskiä maatalouden ohjaus- ja tukirahastolle (EMOTR), rahoitusoikaisut rajoitetaan menoihin, jotka ovat aiheutuneet enintään 24 kuukautta ennen komission havaintoja koskevan 11 artiklan mukaisen kirjeen toimittamista jäsenvaltiolle. Neuvosto antoi tämän niin sanotun 24 kuukauden säännön jäsenvaltioiden oikeusvarmuuden takaamiseksi. Säännön soveltamiseen sisältyy se, ettei tiettyjen menojen osalta voida tehdä rahoitusoikaisuja, vaikka ne saattavat sisältää puutteita. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastamissa tapauksissa komissio on reagoinut ajoissa saamiinsa tietoihin.

b) komissiolta kului tutkittujen korjausten osalta näihin monimutkaisiin tapauksiin neljästä seitsemään vuotta ensimmäisestä tarkastuksesta tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen tekemiseen, mikä viivästytti kyseisten varainhoitovuosien tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyiden saamista päätökseen. b) Sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen loppuun saattamiseen tarvittava aika riippuu monesta eri tekijästä. Esimerkkinä näistä tekijöistä on tapauksen monitahoisuus, jonka vuoksi on tehtävä lisätyötä tai jopa ylimääräisiä tarkastuskäyntejä, jäsenvaltioiden on noudatettava määräaikoja ja sovitteluelimen suositusten noudattamista on seurattava. Lisäksi sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyn keskeisenä periaatteena on jäsenvaltioiden puolustautumisoikeuden täysimääräinen huomioon ottaminen. Tilintarkastustuomioistuimen toteamuksessa (”(…) mikä viivästytti kyseisten varainhoitovuosien tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyiden saamista päätökseen.”) ei oteta huomioon tietyn varainhoitovuoden tilien tarkastamisen ja hyväksymisen ja sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusten välistä eroa. Sääntöjenmukaisuutta koskevia tarkastuksia ei tehdä varainhoitovuosittain.

Päätelmät ja suositukset

5.65 EMOTR-tukiosastosta suoritetut maatalouden ja maaseudun kehittämisen menot sisältävät olennaisessa määrin virheitä, vaikka määrä onkin vähenemässä. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä rajoittaa asianmukaisesti sovellettuna tehokkaasti virheiden tai sääntöjenvastaisten menojen riskiä. Näin ei ole kuitenkaan Kreikassa. 5.65. Komissio toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien virheiden kokonaismäärä on vähentynyt huomattavasti kaikkien EMOTR:n tukiosaston menojen osalta ja se on lähellä olennaisuusrajaa. EMOTR:n tukiosaston muuhun kuin maaseudun kehittämiseen liittyvissä menoissa (85 prosenttia kaikista menoista) olevien virheiden määrä alittaa kyseisen olennaisuusrajan. Maaseudun kehittämistä koskevat virheet keskittyvät maatalouden ympäristötoimenpiteisiin. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä rajoittaa tehokkaasti sääntöjenvastaisten menojen riskiä. Tilannetta Kreikassa käsitellään toteuttamalla jatkuvia tarkastuksia ja tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyjä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi sekä seuraamalla ja valvomalla Kreikan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa.

5.66 Tilatukijärjestelmän suunnittelu ja täytäntöönpano rajoittavat viljelijöille suoritettavien sääntöjenvastaisten maksujen riskiä. Eräät jäsenvaltiot eivät ole kuitenkaan soveltaneet asianmukaisesti tiettyjä tilatukijärjestelmän keskeisiä osatekijöitä: Itävalta, Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta ulottivat tukioikeuksien konsolidoinnin pidemmälle kuin säännöksissä oli vahvistettu (ks. kohdat 5.22–5.24). 5.66. Komissio on tietoinen näistä käytännöistä ja on niistä yhtä mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa. Kaikki mahdolliset rahastoon kohdistuvat riskit otetaan huomioon sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettelyjen avulla.

5.67 Yhdistynyt kuningaskunta ei noudattanut yhteisön lainsäädäntöä myöntäessään tukioikeuksia ja maksaessaan tilatukea ja maaseudun kehittämisen tukea maanomistajille maista, jotka viljelijät olivat vuokranneet viljeltävikseen (ks. kohdat 5.20 ja 5.21). 5.67. Jäsenvaltioiden on määriteltävä, ketkä katsotaan aktiivisiksi viljelijöiksi (tukiin oikeutetuiksi viljelijöiksi). Jos maanomistaja kantaa viljelytoiminnan taloudellisen riskin, hänet saatetaan katsoa ”maataloustoiminnan harjoittajaksi”.

5.68 Vaikka kansallisia enimmäismääriä ei ylitetty, neljännes lopullisten edunsaajien tasolla testatuista maksuista oli maksettu liian suurina; näiden lopullinen taloudellinen vaikutus on kuitenkin rajallinen (ks. kohta 5.38).

5.69 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi uudenlaisiksi tuensaajiksi esimerkiksi rautatieyhtiöt, ratsastuskerhot/jalostusyhdistykset sekä golf-/vapaa-ajanklubit ja kaupunginvaltuustot Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa, Ruotsissa ja Tanskassa (ks. kohdat 5.25–5.27). Tukioikeuksien myöntäminen maanomistajille, jotka eivät ole koskaan harjoittaneet maataloustoimintaa ja noudattavat ainoastaan hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksia, on johtanut merkittävään EU:n tukien uudelleenjakamiseen. Tukia jaetaan viljelijöiden sijaan maanomistajille, etenkin dynaamista yhdistelmämallia soveltavissa jäsenvaltioissa (ks. kohta 5.28). Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset asettivat epäasianmukaisia kriteereitä tukioikeuksien myöntämiseen kansallisesta varannosta investointeja varten (ks. kohdat 5.33 ja 5.34). 5.69. Alueellisissa malleissa tukea voivat tosiasiassa saada myös uudet ryhmät. Kyseessä olevat jäsenvaltiot valitsivat selkeästi ja tietoisesti tämän vaihtoehdon, jossa tuki jaetaan uudelleen uusissa olosuhteissa, joissa tuet ovat tuotantomäärästä riippumattomia. Uudet edunsaajat ovat harjoittaneet aktiivisesti viljelyä kyseisenä viiteajanjaksona (eli ensimmäisenä soveltamisvuonna). Voi olla, että he ovat olleet maanomistajia, mutta maan omistamisella ei ole merkitystä tukioikeuksien saamisen kannalta.

5.70 Tilatukijärjestelmää koskevissa asetuksissa jäsenvaltioille annettiin mahdollisuus valita, miten tukioikeuksia myönnetään kansallisesta varannosta ja poistetaanko satunnainen voitto (ks. kohdat 5.29–5.34). Samoja ongelmia on ratkaistu hyvin eri tavoin eri jäsenvaltioissa ja jopa saman jäsenvaltion sisällä, joten samaan tukijärjestelmään kuuluvia edunsaajia ei ole voitu kohdella yhtäläisesti. 5.70. Jäsenvaltiot voivat tietyin edellytyksin päättää tukioikeuksien palauttamisesta kansalliseen varantoon. Jos tämä vaihtoehto on valittu, on sovellettava tiettyjä ehtoja. Vastuu tilatukijärjestelmän täytäntöönpanosta on vastaavasti jäsenvaltioilla.

5.71 Komission tulisi ottaa kyseiset seuraukset huomioon toteuttaessaan maaliskuuksi 2008 suunniteltua sopimuksen toiminnan tilaa koskevaa arviointia (63). 5.71. Toiminnan tilaa koskevassa arvioinnissa tarkastellaan YMP:n vuoden 2003 uudistuksen myötä käyttöön otettujen tukijärjestelmien toimintaa.

5.72 Maaseudun kehittämisen yhteydessä on havaittu, että maaseudun ympäristötoimenpiteisiin liittyvien virheiden esiintyvyys on suuri, koska viljelijät eivät täytä (usein varsin monimutkaisia) tukikelpoisuusehtoja. Komission tulisi tutkia huolellisesti, ovatko nämä tukikelpoisuusehdot kyseisten toimenpiteiden kannalta asianmukaiset. 5.72. Komissio katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen havaitsema virheiden suuri esiintyvyys maatalouden ympäristötukitoimenpiteissä ei ole tyypillistä kaikille maaseudun kehittämisen menoille. Komissio katsoo, että maatalouden ympäristötukitoimenpiteiden valvonta on melko monimutkaista, mutta niiden tavoite eli ympäristönäkökohtien sisällyttäminen maatalouteen ja niiden lisäarvo on yleisesti tunnustettu. Ohjelmakauden 2007–2013 osalta äskettäin käyttöön otetussa lainsäädännössä (64) vaaditaan, että jäsenvaltioiden on varmistettava etukäteen, että kaikki maaseudun kehittämistoimenpiteet ja niihin liittyvät sitoumukset ja tukikelpoisuusperusteet, jotka ne aikovat toteuttaa, ovat asianmukaisesti todennettavissa ja. valvottavissa.

5.73 Maksujen suorittamisen jälkeen toimitettujen tarkastusten luonne (65) sekä niiden soveltamisessa edelleen havaitut puutteet rajoittavat aiempina vuosina suoritettujen maksujen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta saatavaa varmuutta. 5.73. Komissio katsoo, että maksujen jälkeen suoritettavien tarkastusten järjestelmä toimii asianmukaisesti. Sen omat tarkastukset vahvistavat, että kyseisten tarkastusten perusteella voidaan saada varmuus. Vaikka vuonna 2006 aiheutuneiden menojen ja maksujen jälkeen tarkastettujen menojen välillä ei välttämättä ole suoraa yhteyttä, nämä tarkastukset edistävät vuoden 2006 tilien perustana olevien toimien laillisuutta ja asianmukaisuutta koskevaa varmuutta, koska järjestelmä sinänsä toimii moitteettomasti. Tosiasiassa ne toimivat ennen maksujen suorittamista tehtyjä tarkastuksia täydentävänä valvonnan erityistasona, ja sen vuoksi ne on nähtävä osana maatalousmenojen hallintoon ja valvontaan liittyvää kokonaisjärjestelmää (katso myös komission vastaus 5.77 kohtaan).

5.74 Tilintarkastustuomioistuimen sekä komission tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä vastaavan yksikön havaitsemia puutteita on korjattava ennen kuin vientituotteita sisältävien lähetysten fyysisten ja vaihtamista koskevien tarkastusten järjestelmän voidaan katsoa toimivan tyydyttävästi. 5.74. Asetuksen (ETY) N:o 386/90 mukaiset fyysiset ja vaihtamista koskevat tarkastukset muodostavat osan valvontaketjukokonaisuutta, johon kuuluvat myös etukäteen tehdyt tukimaksuhakemusten hallinnolliset tarkastukset, asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukainen jälkikäteen toteutettu valvonta ja komission omat tarkastukset. Komissio katsoo tämän järjestelmän toimivan tyydyttävästi. Kun sääntöjenvastaisuuksia, jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet vientitukien sekä fyysisen että vaihtamista koskevan valvonnan yhteydessä, tarkastellaan osuutena menoista, huomataan, että ne ovat vähentyneet viime vuosina ja ovat nyt alhaisella tasolla. Vastauksena tärkeimpiin huolenaiheisiin, jotka tilintarkastustuomioistuin toi esille erityiskertomuksessaan N:o 4/2007, on kuitenkin alettu harkita lainsäädännön muuttamista.

5.75 Komission tilien tarkastamis- ja hyväksymispäätökset koskevat ainoastaan tilien luotettavuutta. Todentamisviranomaisten antamat todistukset eivät kata laillisuutta ja asianmukaisuutta. Kyseiset viranomaiset eivät yleensä tarkasta EU-tukihakemuksia paikan päällä. Jotta tältä tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osa-alueelta saatavaa varmuutta voitaisiin parantaa, komission yksiköiden olisi tehtävä useita tarkastuskäyntejä riittävän monen todentamisviranomaisen luokse; yksiköiden olisi varmistuttava siitä, että kyseisten viranomaisten todistuksiin ja kertomuksiin kohdistettaville asiakirjatarkastuksille luodaan edellytykset, jotka mahdollistavat tarkastusten riittävän sisällön ja perusteellisuuden. 5.75. Komissio tekee tarkastuskäyntejä riskianalyysin perusteella valittavien todentamisviranomaisten (ja maksajavirastojen) luokse. Riskianalyysissa otetaan huomioon kummankin elimen ratkaistavana olevien ongelmien merkittävyys. Tätä käytäntöä jatketaan varainhoitovuonna 2007. Komission toteuttaman todentamisviranomaisten tarkastuksen sisältö ja perusteellisuus katsotaan asianmukaisiksi. Komissio tekee tarkastustyötä saadakseen (sille esitettyjen tietojen perusteella) kohtuullisen varmuuden siitä, ovatko maksajavirastojen tilit todenperäiset, täydelliset ja tarkat. Menoja jätetään päätösten ulkopuolelle, jos komissio ei pysty tekemään myönteistä päätelmää.

5.76 Vaikka tilien tarkastamis- ja hyväksymisjärjestelmien (sekä maksujen suorittamisen jälkeen toimitettavien tarkastusten) tavoitteena on yhteisön sääntöjen vastaisten menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle, niille asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa ei ole nykyisin onnistuttu lopullisille edunsaajille suoritettujen maksujen tasolla (66). YMP:n puitteissa rahoitettujen sääntöjenvastaisten maksujen taso ei ole komission tiedossa eikä se ole arvioinut tasoa tavalla, jota tilintarkastustuomioistuin voisi pitää asianmukaisena (67). 5.76. Sääntöjenmukaisuutta koskevan menettelyn tavoitteena on jättää yhteisön sääntöjen vastaisesti aiheutuneet menot yhteisörahoituksen ulkopuolelle ja näin suojata komission talousarviota menoilta, joita ei kuulu siitä rahoittaa. Se ei suinkaan ole mekanismi, jolla sääntöjenvastaiset maksut peritään takaisin. Yhteisen hallinnoinnin periaatteen mukaisesti takaisinperintä on pelkästään jäsenvaltion vastuulla. Sääntöjenvastaisten maksujen laajuudesta saadaan kohtuullisesti tietoa lopullisten tuensaajien tasolla tehtyjen, huomattavan osan YMP-menoista kattavien tarkastusten tuloksista, jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle ja jotka on julkaistu maatalouden pääosaston vuotuisissa toimintakertomuksissa. Parantaakseen näiden tietojen perusteella saatavaa varmuutta vuodesta 2007 alkaen komissio on toteuttanut tilintarkastustuomioistuimen suosituksen siitä, että todentamisviranomaisten olisi tehtävä enemmän työtä varmentaakseen ja vahvistaakseen tarkastustilastot ja maksujen jälkeen tehdyt tarkastukset.

5.77 Komission tulisi varmistaa, että valvontajärjestelmät antavat varmuuden toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta lopullisten edunsaajien tasolla, ja pyrkiä varmistamaan, että sääntöjenvastaiset maksut peritään takaisin. Tämän saavuttamiseksi tilintarkastustuomioistuin on ehdottanut erilaisia vaihtoehtoja. Komission valitsema vaihtoehto on, että todentamisviranomaiset työskentelevät lujemmin todentaakseen ja varmentaakseen yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tilastot ja maksujen suorittamisen jälkeen toimitetut tarkastukset; tämän vaihtoehdon vaikutuksia voidaan arvioida vasta myöhemmin. Kun komissio käyttää toisten työtuloksia varmuuden saamiseksi, sen tulisi kuitenkin pyrkiä varmistamaan, että tulokset ovat luotettavat. 5.77. Maatalousmenojen johdonmukaisella hallinto- ja valvontajärjestelmällä varmistetaan, että lopullisille edunsaajille ei makseta sääntöjenvastaisia maksuja tai että ne havaitaan ja peritään takaisin. Tämä järjestelmä perustuu neljään toisiaan täydentävään tasoon: 1) pakollinen hallinnollinen rakenne jäsenvaltioiden tasolla, jossa painopiste on maksajavirastoissa ja korkean tason viranomaisessa, jolla on valtuudet myöntää ja peruuttaa maksajan hyväksyntä. Päätös hyväksynnän antamiseen perustuu ulkopuolisen tarkastuselimen yksityiskohtaiseen arvioon; 2) näiden maksajavirastojen soveltamat yksityiskohtaiset tarkastus- ja seuraamusjärjestelmät, jotka perustuvat kutakin tukijärjestelmää varten luotuihin yhteisiin piirteisiin ja erityissääntöihin; 3) asetuksen (ETY) N:o 4045/89 mukaisia tarkastuksia suorittavien riippumattomien todentamiselinten ja erityisviranomaisten tekemät jälkitarkastukset; 4) komission suorittama tilien tarkastaminen ja hyväksyminen (sekä vuosittainen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen että monivuotiset sääntöjenmukaisuutta koskevat menettelyt). Nämä neljä tasoa luovat näin ollen yhdessä perustan sille, että komissio saa kohtuullisen varmuuden maataloudessa tehtyjen toimien laillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyvän virheriskin tehokkaasta hallinnasta.

5.78 Sääntöjenmukaisuutta koskevia komission päätöksiä ei ole saatu valmiiksi vuotta 1998 seuraavilta varainhoitovuosilta. Koska vuoden 2006 menoja koskevat päätökset tehdään tulevaisuudessa, menot ovat alustavia ja varmuus yhteisöjen tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta voidaan saada vasta sen jälkeen, kun tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely on saatu kokonaisuudessaan valmiiksi ja sitä on alettu soveltaa. 5.78. Vuoden 2006 loppuun mennessä oli enää 12 keskeneräistä vuonna 2002 ja sitä ennen aloitettua tarkastusta, joiden yhteydessä voidaan tehdä rahoitusoikaisuja vuotta 2001 edeltävälle ajanjaksolle. Tämä tarkoittaa, että sääntöjenmukaisuuden tarkastaminen vuoden 2000 ja sitä edeltävien vuosien menojen osalta on pääosin saatu päätökseen. Komissio ei ole yhtä mieltä siitä, että vuoden 2006 menot olisivat alustavia eikä siitä, että varmuus yhteisöjen tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta voitaisiin saada vasta sen jälkeen, kun tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettely on saatu kokonaisuudessaan valmiiksi ja sitä on alettu soveltaa. Tällaisessa sääntöjenmukaisuutta koskevan menettelyn arvioinnissa ei oteta huomioon, että tämä menettely on kuitenkin vain yksi – vaikkakin tärkeä – osa maatalousmenojen johdonmukaista hallinto- ja valvontajärjestelmää. Tällä järjestelmällä, joka on kuvattu yksityiskohtaisesti komission vastauksessa 5.77 kohtaan, luodaan perusta sille, että komissio saa kohtuullisen varmuuden maataloudessa tehtyjen toimien laillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyvän virheriskin tehokkaasta hallinnasta. Erityisesti varainhoitovuonna 2006 toteutettujen tarkastusten alustavat havainnot ovat jo tiedossa. Näistä havainnoista voidaan yleisesti ottaen päätellä, että kansallisissa valvontajärjestelmissä olevia puutteita koskeva kokonaistilanne on verrattavissa edellisten vuosien tilanteeseen.

AIEMPIEN HUOMAUTUSTEN SEURANTA

Sääntöjenvastaisten maksujen takaisinperintä

5.79 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi sääntöjenvastaisten maksujen takaisinperinnästä antamassaan erityiskertomuksessa nro 3/2004, että sääntöjenvastaisten maksujen kirjaamisessa, takaisinperinnässä ja tileistä poistamisessa on useita vakavia puutteita.

5.80 Neuvosto ja komissio ovat reagoineet myönteisesti moniin näistä puutteista seuraavin toimin: 5.80.

a) Perustamalla yhteisen takaisinperintää käsittelevän erityisryhmän, jonka tehtävänä on ratkaista tai selvittää kasautuneet, yli 0,5 miljoonan euron suuruiset sääntöjenvastaiset tapaukset (68). Työn tuloksena komissio teki päätöksen (69), jolla jäsenvaltioiden vastattavaksi tuli 317 miljoonaa euroa (70) ja yhteisön talousarviosta rahoitettavaksi 176 miljoonaa euroa.

b) Ottamalla käyttöön uudet sääntöjenvastaisuuksien raportointia ja käsittelyä koskevat säännökset (71) ja ryhtymällä toimiin maatalouden pääosaston ja Euroopan petostentorjuntaviraston vastuualueiden tarkentamiseksi sääntöjenvastaisuuksien taloudellisen seurannan osalta (vaikka osapuolten on vielä allekirjoitettava yhteisymmärryspöytäkirjaa koskeva luonnos). b) Kaikki 27 jäsenvaltiota ovat saattaneet uuden sääntöjenvastaisuuksia koskevan asetuksen (72) onnistuneesti osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. päivästä tammikuuta 2007 alkaen, ja Cocolafin (73) työryhmän kokous pidettiin 23. päivänä toukokuuta 2007 yksityiskohtaisten käytännön ohjeiden esittämiseksi jäsenvaltioille. Välineestä, jolla tarkennetaan kaikkien kyseisten yksikköjen vastuualueet, järjestetään sisäinen lausuntokierros vuoden 2007 kesä- ja heinäkuun aikana, ja sen odotetaan olevan sovellettavissa vähän sen jälkeen.

c) Soveltamalla ennen vuotta 1999 ilmoitettuihin noin 2 600:aan, arvoltaan 500 000 euron enimmäismäärää pienempiin tapauksiin (joiden kokonaisarvo on 168,7 miljoonaa euroa (74)) niin kutsuttua 50/50-sääntöä (75), jota sovelletaan 16. lokakuuta 2006 alkaen.

5.81 Muutamia tärkeitä kysymyksiä on vielä ratkaistava, joista mainittakoon seuraavat: 5.81.

a) Komissio ei pysty vielä tekemään lopullista ratkaisua Jordaniaa ja Irakia koskevassa tapauksessa, joka liittyy lihan ja siipikarjan viennin virheellisiin saapumistodistuksiin ja joka koskee todennäköisesti sääntöjenvastaisia, 35 miljoonan euron suuruisia maksuja. Syynä tähän on, että oikeudelliset menettelyt, erityisesti ennakkoratkaisumenettely yhteisöjen tuomioistuimessa, olivat yhä kesken kesäkuussa 2007.

b) 50/50-säännön soveltaminen 2 600 tapaukseen, jotka koskevat erityisryhmän käsiteltäväksi annettuja ja arvoltaan alhaisempia vientejä, merkitsee sitä, että komissio toteuttaa seurantaa varmistaakseen, että kyseisen menettelyn mukaisesti yhteisön vastattavaksi tulevat määrät ovat oikeat. b) Komissio toteaa, että todentamisviranomaisen on varmennettava veloitettavat summat ja että kyseiset viranomaiset tarkastavat sen vuoksi 147 miljoonan euron summan yksityiskohtaisesti. Lisäksi komissio seuraa parhaillaan maksajavirastoja koskevien tarkastusten yhteydessä tapauksia, joissa sitä on veloitettu.

c) Keskustelua neuvoston asetuksen (EY) N:o 1469/95 täytäntöönpanoa koskevasta komission toisesta kertomuksesta (niin kutsuttu ”musta lista”) ei ole saatu operationaaliseen päätökseen, koska Euroopan parlamentti ei ole antanut aiheesta mietintöään. c) Asiasta keskusteltiin viimeisen kerran ja annettiin päätelmät neuvoston maatalouden erityiskomiteassa (76)6. päivänä kesäkuuta 2006 (77). Komission kertomus (78) toimitettiin Euroopan parlamentille (Cocobu (79)) 24. päivänä lokakuuta 2005, mutta siitä ei ole vielä keskusteltu Euroopan parlamentissa.

Oliiviöljy

5.82 Tilintarkastustuomioistuin esitti edellisessä vuosikertomuksessaan (80) huolestumisensa oliivinviljelyn paikkatietojärjestelmän luotettavuudesta. Tilintarkastustuomioistuin toimitti markkinointivuotta 2004/2005 koskevan erityistarkastuksen oliiviöljyn tuotantotukijärjestelmästä tärkeimmissä tuottajajäsenvaltioissa (Italiassa, Espanjassa ja Kreikassa).

5.83 Tarkastuksen yhteydessä testattiin 50:tä maksua koskevat asiakirjat, joista 33 tarkastettiin paikalla. Kahdeksan viljelijää (24 prosenttia) oli ilmoittanut vähintään 5 prosenttia laskennan tuloksena saatua määrää enemmän oliivipuita. Kaksi ilmoitusta oli johtanut merkittävästi liian suurina maksettuihin tukiin. 5.84 Tarkastuksen perusteella