FI Euroopan unionin virallinen lehti C 109/1

Alueiden komitean lausunto aiheista ”Ehdotus: neuvoston asetus paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden maaulkorajoilla” ja ”Ehdotus: neuvoston asetus paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden väliaikaisilla maaulkorajoilla”

(2004/C 109/01)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden maaulkorajoilla ja ehdotuksen neuvoston asetukseksi paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden väliaikaisilla maaulkorajoilla (KOM(2003) 502 lopullinen — 2003/0193 CNS — 2003/0194 CNS),

ottaa huomioon neuvoston 18. syyskuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 19. kesäkuuta 2003 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu ”ulkosuhteet”-valiokunnan tehtäväksi,

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 61 ja 62 artiklan (1),

ottaa huomioon Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia,

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan jäsenvaltioiden ulkosuhteista silmällä pitäen ulkorajojen ylittämistä,

ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä palkkatyötä tai itsenäistä ammatinharjoittamista varten (KOM(2001) 386 lopullinen, 11.7.2001),

ottaa huomioon komission tiedonannon laajentumisen vaikutuksesta ehdokasmaita reunustaville alueille (KOM(2001) 437 lopullinen, 25.7.2001),

ottaa huomioon komission tiedonannon aiheesta ”Kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen yhdennettyä valvontaa” (KOM(2002) 233 lopullinen, 7.5.2002),

ottaa huomioon paikallista rajaliikennettä koskevien normien kehittämistä koskevan komission valmisteluasiakirjan (”Developing the acquis on local border traffic”) (SEC(2002) 947, 9.9.2002),

ottaa huomioon komission tiedonannon aiheesta ”Laajempi Eurooppa ja naapuruus: uusi kehys suhteille EU:n itäisiin ja eteläisiin naapureihin” (KOM(2003) 104 lopullinen, 11.3.2003),

ottaa huomioon komission tiedonannon ”Kohti uutta naapuruuspolitiikan välinettä” (KOM(2003) 393 lopullinen, 1.7.2003),

ottaa huomioon suunnitelman Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen valvonnasta (Eurooppa-neuvosto, oikeus- ja sisäasiat, 13.6.2002),

ottaa huomioon 13.3.2002 antamansa lausunnon aiheista ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä palkkatyötä tai itsenäistä ammatinharjoittamista varten” (KOM(2001) 386 lopullinen — 2001/0154 CNS) ja ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi edellytyksistä, joiden täyttyessä kolmansien maiden kansalaiset voivat matkustaa vapaasti jäsenvaltioiden alueella enintään kolmen kuukauden ajan, erityisen matkustusluvan käyttöön ottamisesta ja maahantulon edellytysten vahvistamisesta enintään kuuden kuukauden matkaa varten” (KOM(2001) 388 lopullinen — 2001/0155 CNS) (CdR 386/2001 fin (2)),

ottaa huomioon 16.5.2002 antamansa lausunnon aiheista maahanmuuttopolitiikka: ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille laitonta maahanmuuttoa koskevasta yhteisestä politiikasta” (KOM(2001) 672 lopullinen), ”Ehdotus: Neuvoston päätös unionin ulkorajojen sekä viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alan hallinnollisen yhteistyön toimintaohjelmasta (Argo-ohjelma)” (KOM(2001) 567 lopullinen — 2001/0230 CNS), ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön maahanmuuttopolitiikkaan sovellettavasta avoimen koordinaation menetelmästä” (KOM(2001) 387 lopullinen) ja turvapaikkapolitiikka: ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi vähimmäisvaatimuksista siitä, milloin kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä on pidettävä pakolaisina tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitsevina henkilöinä, ja näiden henkilöiden asemasta” (KOM(2001) 510 lopullinen — 2001/0207 CNS), ”Komission valmisteluasiakirja — Sisäisen turvallisuuden takaaminen ja kansainvälistä suojelua koskevien velvoitteiden ja välineiden noudattaminen” (KOM(2001) 743 lopullinen), ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille, yhteisestä turvapaikkapolitiikasta ja avoimen koordinaation menetelmän käyttöönotosta” (KOM(2001) 710 lopullinen) (CdR 93/2002 fin (3)),

ottaa huomioon 13.2.2003 antamansa lausunnon aiheista ”Kohti laajentuvaa unionia — Strateginen asiakirja ja Euroopan komission kertomus ehdokasmaiden liittymisvalmistelujen edistymisestä” (COM(2002) 700 final ja SEC(2002) 1400—1412) ja ”Komission kertomus neuvostolle — Euroopan unionin laajentumisen selittäminen” (KOM(2002) 281 lopullinen) (CdR 325/2002 fin (4)),

ottaa huomioon 9.4.2003 antamansa lausunnon aiheesta ”Ehdotus: Neuvoston direktiivi kolmansien maiden kansalaisten maahantulon ja oleskelun edellytyksistä opiskelua, ammatillista koulutusta tai vapaaehtoistyötä varten” (KOM(2002) 548 lopullinen — 2002/0242 CNS) (CdR 2/2003 fin (5)),

ottaa huomioon 13.3.2002 antamansa lausunnon aiheesta ”Rajanylittävän ja alueidenvälisen yhteistyön edistämisstrategia laajentuneessa Euroopan unionissa — suuntaa-antava perusasiakirja tulevaisuutta varten” (CdR 181/2000 fin (6)),

ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta ”Pohjoista ulottuvuutta koskeva toinen toimintasuunnitelma 2004—2006” (KOM(2003) 343 lopullinen) (CdR 102/2003 fin (7)),

ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle Roomassa 18. heinäkuuta 2003 luovutetun Euroopan perustuslakia koskevan sopimusehdotuksen III-166 artiklan (CONV 850/03) (8),

ottaa huomioon ”ulkosuhteet”-valiokunnan 27. marraskuuta 2003 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 277/2003 rev. 1, jonka esittelijä oli Mecklenburg-Vorpommernin maapäivien jäsen Karsten Neumann (DE/PSE),

katsoo seuraavaa:

”Muurien halkoma Eurooppa ei voi rakentaa sovintoa rajojen yli. Siihen pystyy ainoastaan maanosa, joka poistaa rajojensa eristävyyden.”

(Richard von Weizsäcker, Saksan entinen liittopresidentti)

1) Tuleva laajentuminen huomioon ottaen alueiden komitea pitää tervetulleena ehdotettuja järjestelyjä paikallista rajaliikennettä koskevien kahdenvälisten sopimusten laatimisen käynnistämiseksi koko Euroopassa, sillä tällainen rajaliikenne sekä tulevien uusien jäsenvaltioiden kesken että niiden ja niiden naapurimaiden välillä on varsin mittavaa ja usein alueellisesti tärkeää.

2) Alueiden komitea korostaa, että tällä laajentumisen liitännäistoimenpiteellä voidaan varmistaa, että uusien jäsenvaltioiden ja niiden naapureiden välisistä rajoista ei muodostu ylivoimaista estettä kaupalle, sosiaaliselle ja kulttuuriselle vaihdolle tai alueelliselle yhteistyölle etenkään raja-alueiden asukkaiden kannalta.

3) Alueiden komitea korostaa, että kunta-, alue- ja paikallistason viranomaiset ovat aina olleet ja tulevat aina olemaan rajanylittävän keskinäisen ymmärryksen ja yhteistyön edelläkävijöitä, sillä rajoihin liittyvän ongelmat ja riskit ovat ensisijaisesti paikallisia ongelmia, joita voidaan poistaa tai ainakin vähentää tiiviin paikallisen yhteistyön avulla. Alueelliset intressit ja ongelmat voivat muodostua erittäin monitahoisiksi, ja vaikka niihin voidaan paikallisella tasolla usein löytää nopea ratkaisu, ne saattavat myös vaikuttaa pysyvän kielteisesti naapurivaltioiden välisiin suhteisiin ja olla hyvän naapuruuden esteenä.

4) Alueiden komitea perustaa toiveikkuutensa moninaisiin ja poikkeuksetta positiivisiin kokemuksiin, joita on kerätty jo vuosikymmenten ajan eräiden Euroopan raja-alueiden paikallisessa rajaliikenteessä.

5) Alueiden komitea pitää tervetulleena liittyvien maiden osallistumista komission ehdotuksen laatimiseen ja korostaa tarvetta jatkaa tätä vuorovaikutusta paikallisen rajaliikenteen järjestelyiden yhteydessä.

6) Euroopan integraation tulevaisuutta varten — erityisesti laajentumista ajatellen — on suotavaa esitellä yhtenäinen rajanylittävän yhteistyön strategia. Käsillä olevat komission ehdotukset voisivat edistää asiaa merkittävästi, jos liittyvät maat ja niiden naapurissa sijaitsevat jäsenvaltiot hyödyntävät täysin asetuksen antamia mahdollisuuksia niissä tapauksissa, joissa kahdenvälisiä sopimuksia ole vielä käytössä.

hyväksyi 11.—12. helmikuuta 2004 pitämässään 53. täysistunnossa (helmikuun 11. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1 Alueiden komitean kanta

Alueiden komitea

1.1 pitää tervetulleena komission tarkoituksenmukaisesti yhdessä käsittelemiä ehdotuksia asetuksiksi, joiden tarkoituksena on täydentää johdonmukaista viisumioikeudellista sääntelykehystä raja-alueiden asukkaita koskevilla paikallisen rajaliikenteen helpotuksilla toistaiseksi määrittelemättömäksi siirtymäajaksi, kunnes liittyvissä ehdokasmaissa sovelletaan täysimääräisesti Schengenin säännöstöä. Samalla siirtymäajasta tehdään mahdollisimman joustava ja mahdollistetaan näin ennakoivasti järjestelmien asteittainen ja Schengenin säännöstön soveltamisasteen mukainen joustava mukauttaminen jäsenvaltioissa.

1.2 toteaa tyytyväisenä, että komission ehdotukset ovat osa perustamissopimuksen 61 artiklassa mainittua, viiden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta laadittavaa toimenpidekokonaisuutta, jonka avulla on tarkoitus vahvistaa perustamissopimuksen 7 a artiklan mukaista henkilöiden vapaata liikkuvuutta. Amsterdamin sopimuksella Schengenin säännöstö on sisällytetty osaksi Euroopan unionia, ja EY:n perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdassa annetaan yhteisölle yleinen toimivalta toteuttaa jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämistä koskevia toimenpiteitä.

1.3 viittaa lausuntoonsa aiheesta ”Laitonta maahanmuuttoa koskevan yhteisen politiikan kehittäminen, ihmisten salakuljetus ja ihmiskauppa, ulkorajat ja laittomien maahanmuuttajien palauttaminen” (KOM(2003) 323 lopullinen, CdR 250/2003 fin) ja korostaa huolellisesti suunnitellun viisumipolitiikan merkitystä laittoman maahanmuuton, ihmisten salakuljetuksen ja ihmiskaupan — etenkin ihmisarvoa polkevan naiskaupan — torjunnassa, jossa on tukeuduttava tehokkaaseen tietojärjestelmään ja tulokselliseen, yhdennettyyn ulkorajojen valvontajärjestelmään.

1.4 yhtyy komission tiedonannossa ”Kohti uutta naapuruuspolitiikan välinettä” esitettyyn kantaan, jonka mukaan tehokas rajavalvonta on edellytyksenä molemminpuoliselle vauraudelle ja turvallisuudelle, kaupankäynnin ja rajanylitysten helpottamiselle sekä samalla rajojen turvaamiselle.

1.5 muistuttaa, että paikallis- ja alueviranomaisilla on keskeinen rooli erityisesti raja-alueiden vakauden ja turvallisuuden varmistamisessa.

1.6 yhtyy komission kantaan, jonka mukaan ottaen huomioon EU:n ulkorajat ylittävät pitkäaikaiset sosiaaliset ja kulttuuriset yhteydet on tärkeää, että EU:n uutta ulkorajaa ei nähdä paikallisella tasolla esteenä olemassa oleville yhteyksille ja yhteistyölle, ja katsoo, että näitä yhteyksiä tulisi hyödyntää EU:n ja sen uusien naapurimaiden rauhanomaisten ja läheisten suhteiden luomisessa.

1.7 korostaa, että paikallis- ja alueviranomaisten alueellisesta ja rajatylittävästä yhteistyöstä on valtiotason toiminnan ohella hyötyä puututtaessa pitkällä aikavälillä näihin monitahoisiin haasteisiin.

1.8 katsoo, että todellista edistystä rajatylittävässä yhteistyössä on havaittavissa nopeasti kaikkialla siellä, missä kunnianhimoinen ja ehdottomasti jatkettava rajatylittävän yhteistyön tukeminen esimerkiksi Interreg III A -ohjelmasta yhtyy raja-alueiden paikallisten ja alueellisten toimijoiden tiiviiseen yhteistyöhön, joka jatkuu myös tuen päättymisen jälkeen.

1.9 toistaa pyyntönsä osoittaa raja-alueille edelleen erityistä huomiota ja myöntää niille edelleen yhteisön rajaseututoiminnan lähestymistavan mukaisesti asianmukaiset määrärahat ja välineet syrjäisen sijainnin perusteella.

1.10 on vakuuttunut siitä, että paikallisen rajaliikenteen helpottaminen on edistänyt osaltaan raja-alueiden paikallisten — sekä hallintoelinten että järjestöjen — toimijoiden ongelmatonta yhteistyötä ja että ehdotettujen asetusten avulla tätä kehitystä voidaan edelleen jatkaa.

1.11 esittää näin ollen, että menestyksekästä Euregio-mallia jatketaan myös tulevilla ulkorajoilla ja että siellä kuten myös väliaikaisilla ulkorajoilla sovittaisiin paikallisen rajaliikenteen järjestelyistä ainakin Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden erityisten tukitoimien piiriin kuuluvien kuntien asukkaille, jotta voidaan vahvistaa yhteisön rahoittamien hankkeiden lisäarvoa ja helpottaa niissä tehtävää yhteistyötä.

1.12 pitää näin ollen tarpeellisena tutkia, edellyttääkö tavoitteiden saavuttaminen todellakin — vaikkakin vain maksimileveydeltään — rajatun soveltamisvyöhykkeen määrittelemistä. Komitea epäilee tämän toimenpiteen suhteellisuutta ja katsoo, että subsidiariteettiperiaatteen puitteissa tulisi ennemminkin jättää jäsenvaltioiden — joilla on tietoa todellisista paikallisista olosuhteista ja taloudellisista, sosiaalisista ja kulttuurisista riippuvaisuuksista alueiden sisällä — tehtäväksi sopia kahdenvälisesti soveltamisalueesta, etenkin kun sillä ei ole vaikutuksia muiden jäsenvaltioiden etuihin.

1.13 korostaa, että paikallinen rajaliikenne, kuten kaikki toimenpiteet jäsenvaltioiden välisten rajojen purkamiseksi Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen puitteissa, on pantava toimeen jäsenvaltioiden oikeutta ja kaikkien sopimusosapuolten intressejä kunnioittaen.

1.14 korostaa näin ollen, että jokaista rajanylitystä on valvottava ehdotetuista helpotuksista huolimatta, koska viisumeiden voimassaolon alueellisia ja ajallisia rajoitteiden noudattamista ei pystytä muuten — ilman rajanylitysleimoja — tehokkaasti varmistamaan.

1.15 korostaa, että erityisen lyhyen aikavälin L-viisumin käyttöönotossa on täytettävä kaikki samat ehdot kuin lyhytaikaisia viisumeita myönnettäessä, mutta että toisin kuin viimeksi mainitut, L-viisumi oikeuttaa oleskeluun pelkästään raja-alueella.

1.16 pyytää komissiota tarkastelemaan mahdollisuuksia ehdotuksen 9 artiklan mukaisten L-viisumeiden ajallisten rajojen valvomiseksi, ottaen huomioon, että 16 artiklassa määrätään maahantulo- ja maastapoistumisleimojen tarpeettomuudesta. Komission tulisi tutkia, edellyttääkö asetuksen tavoitteiden saavuttaminen tällaista valvontaa ja miten se tulisi tarpeen vaatiessa asianmukaisesti toteuttaa.

1.17 toteaa, että EU:n jäsenvaltioiden ulkorajojen suojelua on tuettava myös yhteiseen konsuliohjeistoon perustuvan paikallisen konsuliyhteistyön ja viisumipolitiikan avulla.

1.18 viittaa siihen, että asetukset kuuluvat säädöksiin, jotka perustuvat Schengenin säännöstöön liittymissopimuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä, ja että näin ollen kaikkien ehdokasmaiden on hyväksyttävä ne kokonaisuudessaan, myös niin kauan ja siinä määrin kuin nämä maat eivät välittömästi EU:hun liittymisen myötä liity Schengenin järjestelmään.

1.19 korostaa, että paikallisen rajaliikennejärjestelmän käyttöönotto riippuu suuressa määrin myös paikallisista olosuhteista. Suunniteltujen toimenpiteiden onnistuminen edellyttää siis jäsenvaltioiden toimivallasta huolimatta raja-alueiden paikallis- ja alueviranomaisten kuulemista ennen suunnitelmien toimeenpanoa ja myös sen aikana.

1.20 korostaa, että ehdotettujen toimien ohessa on ryhdyttävä käytännön valmisteluihin ulkorajojen rajanylityspaikkojen parantamiseksi siten, että rajan ylittämisestä tulee tehokkaampaa ja sujuvampaa ja että samalla voidaan keskittää tarvittavat resurssit ulkorajojen turvallisuuden takaamiseksi.

1.21 muistuttaa, että sisärajoilla tehtävien tarkistusten poistamisesta huolimatta tällaiset toimenpiteet ovat siirtymisvaiheessa tarpeen myös väliaikaisilla ulkorajoilla, sillä alueelliset rajatylittävät liikenneverkot ovat tarpeellinen perusta EU:n laajentumisen taloudellisten, poliittisten, sosiaalisten ja kulttuuristen mahdollisuuksien hyödyntämiselle.

1.22 pitää tervetulleena myös asetusten soveltuvuutta Kaliningradin alueen tapauksessa ja esittää, että ehdokasmaiden, EU:n ja Venäjän välisten kauttakulkujärjestelyjen toivottuna täydennyksenä ryhdytään pikaisesti laatimaan saavutettujen kompromissien mukaista asianmukaista järjestelyä.

1.23 pitää tarpeellisena mukauttaa mahdollisimman pian paikallista rajaliikennettä koskevia viisumioikeudellisia sääntöjä vastaaviin, etenkin tuontitulleja koskeviin vapautussääntöihin.

1.24 toteaa, että komissio on asiaa tarkasteltuaan perunut tiedonannossaan aiheesta ”Kohti Euroopan unionin jäsenvaltioiden ulkorajojen yhdennettyä valvontaa” esittämän aikomuksensa tehdä sopimuksia yhteisön ja sen naapureina olevien kolmansien maiden välillä. Komissio on päättänyt jättää asian järjestelyn naapurivaltioiden välisten kahdenvälisten sopimusten varaan, mikä mahdollistaa sekä raja-alueiden paikallisten ja alueellisten intressien että jäsenvaltioiden etujen huomioon ottamisen.

1.25 toivoo, että alue- ja paikallisviranomaisten osallistuminen näiden kahdenvälisten sopimusten laatimiseen mahdollistetaan yhtä itsestään selvästi kuin alueiden komitean osallistuminen rajatylittävää yhteistyötä koskevan yhteisön säännöstön kehittämiseen.

2 Alueiden komitean suositukset

2.1 Ehdotus: Neuvoston asetus paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden maaulkorajoilla (2003/0193 CNS)

Suositus 1

3 artiklan b kohta

Komission ehdottama teksti Alueiden komitean muutosehdotus (b) ”raja-alueella” tarkoitetaan aluetta, joka ulottuu linnuntietä mitattuna enintään 50 kilometrin päähän rajalta. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat määrittää raja-alueeseen sisältyvät paikalliset hallintoalueet; (b) ”raja-alueella”: tarkoitetaan aluetta, joka ulottuu linnuntietä mitattuna enintään 50 kilometrin päähän rajalta. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat määrittää asettaa raja-alueeseen sisältyvät paikalliset hallintoalueet, joiden tulisi yleensä — ainakin osittain — sijaita korkeintaan 50 kilometriä rajalta ulottuvan vyöhykkeen sisällä;

Perustelu

Vyöhykkeen enimmäisleveyden määritteleminen ei vaikuta tarpeelliselta asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi, eikä se näin ollen ole suhteellisuusperiaatteen mukaista. Subsidiariteettiperiaatteen puitteissa tulisi ennemminkin jättää jäsenvaltioiden — joilla on tietoa todellisista paikallisista olosuhteista ja taloudellisista, sosiaalisista ja kulttuurisista riippuvaisuuksista alueiden sisällä — tehtäväksi sopia kahdenvälisesti soveltamisalueesta, etenkin kun se ei vaikuta muiden jäsenvaltioiden etuihin. Asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi riittänee tässä ehdotettu sääntö. Erityisen järkevää tämä olisi syrjäisillä alueilla, esimerkiksi tapauksissa, joissa vasta yli 50 kilometrin päässä rajasta sijaitsee isompia kuntia, joilla on tiiviit taloudelliset yhteydet raja-alueeseen ja joita esimerkiksi komissio tukee Euregio-hankkeen avulla raja-alueina. Esimerkkejä tästä ovat Pomerania-Euregion saari Rügen (DE) ja kaupunkikeskus Szczecin (PL) 200 kilometrin etäisyydellä rajasta. Ehdotuksen 1 artiklan mukaan raja-alue ”ulottuu linnuntietä mitattuna enintään 50 kilometrin päähän rajalta”, mutta etäisyyksiä maarajoihin laskettaessa on otettava huomioon ainakin saarten erityistilanne.

Suositus 2

18 artiklan c kohta

Komission ehdottama teksti Alueiden komitean muutosehdotus c) antavat raja-alueen asukkaille mahdollisuuden ylittää rajan sallittujen rajanylityspaikkojen ja niiden aukioloaikojen ulkopuolella. c) antaa raja-alueen asukkaille mahdollisuuden ylittää rajan sallittujen rajanylityspaikkojen ja niiden aukioloaikojen ulkopuolella.

Perustelu

Ehdotus herättää vaikutelman siitä, että ulkorajojen ylittäminen tulee olemaan mahdollista ilman erityisluvan tarkastamista. Periaatteessa tämän menettelyn käyttöönotto voi olla asianmukaista sellaisilla sisärajoilla, joilla ei esiinny merkittävää rikollista toimintaa. Ehdotukseen sisältyy kuitenkin myös väärinkäytön mahdollisuus, mikäli rajavalvontaa ei varmisteta eikä maan sisällä tehtävillä tarkastuksilla pystytä varmistamaan oleskeluoikeuden alueellisten ja ajallisten rajoitusten noudattamista. Tätä vaaraa ei voida poistaa edes viisumin myöntämisehtojen tiukentamisella, sillä paikallisen rajaliikenteen puitteissa on tarkoitus jakaa erittäin suuri määrä viisumeita. Artiklan a) ja b) kohdissa esitettyjen menettelyiden avulla rajanylitystä voidaan jo helpottaa, mutta kuitenkin tavalla, joka ei vaikeuta rajanylittävän rikollisuuden ja laittoman maahanmuuton torjuntaa.

Komissio perustelee menettelyä sillä, että siitä määrätään jo Schengenin sopimuksen täytäntöönpanosta tehdyn yleissopimuksen 3 artiklan 1 kohdassa sekä yhteisen käsikirjan I osan kohdassa 1.3. Komissio jättää kuitenkin mainitsematta, että neuvoston 9. toukokuuta 2002 antamassa päätöksessä 2002/352/EY käsikirjan sääntöä on typistetty siten, että 1. kesäkuuta 2002 alkaen mahdollisuus koskee enää henkilöitä, ”joita koskevista vastaavanlaisista rajanylitysluvista määrätään paikallista rajaliikennettä, jota Italiassa kutsutaan paikalliseksi rajaliikenteeksi tai retkeilyliikenteeksi, koskevissa kahdenvälisissä sopimuksissa” sekä merimiehiä, ”jotka käyvät maissa 6.5.2 kohdan mukaisesti”. Lisäksi Schengenin toimeenpaneva komitea on hyvästä syystä jättänyt käyttämättä tämän harkinnanvaraisen säännöksen tarjoaman mahdollisuuden, jolloin asiaa ei voida käyttää perusteluna menettelyn soveltamiseksi.

2.2 Ehdotus: Neuvoston asetus paikallista rajaliikennettä koskevan järjestelyn käyttöönotosta jäsenvaltioiden väliaikaisilla maaulkorajoilla (2003/0194 CNS)

Suositus 3

5 artiklan 2 kohdan c alakohta

Komission ehdottama teksti Alueiden komitean muutosehdotus c) antavat raja-alueen asukkaille mahdollisuuden ylittää rajan sallittujen rajanylityspaikkojen ja niiden aukioloaikojen ulkopuolella. c) antavat raja-alueen asukkaille mahdollisuuden ylittää rajan sallittujen rajanylityspaikkojen ja niiden aukioloaikojen ulkopuolella.

Perustelu

Katso suosituksen 2 perustelu.

Niin kauan kuin Schengenin järjestelmän toista vaihetta ole pantu täytäntöön, pätee tässäkin kohtaa suosituksen 2 perustelu.

Bryssel 11. helmikuuta 2004 Alueiden komitean puheenjohtaja Peter STRAUB

(1) EYVL C 325, 24.12.2002, s. 57.

(2) EYVL C 192, 12.8.2002, s. 20.

(3) EYVL C 278, 14.11.2002, s. 44.

(4) EUVL C 128, 29.5.2003, s. 56.

(5) Euroopan unionin tiedote 6-2003, 1.4.7.

(6) EYVL C 192, 12.8.2002, s. 37.

(7) EUVL C 23, 27.1.2004, s. 27.

(8) EUVL C 169, 18.7.2003, s. 58.