Komissio on pyrkinyt kohti tehokasta ”yhtenäistä tarkastusketjua”, joka on johtoajatuksena suuressa osassa päätöslauselmaa.

Komissio aloittaa uusia toimia 139 pyyntöön liittyen (näistä 115 on Euroopan parlamentilta ja 24 neuvostolta). Komissio katsoo, että 218 muun pyynnön (168 parlamentilta ja 50 neuvostolta) osalta edellytetyt toimenpiteet on jo toteutettu tai aloitettu, vaikka eräissä tapauksissa niiden tuloksia on vielä arvioitava. Pyyntöjä, joita komissio ei voinut hyväksyä voimassaolevasta oikeudellisesta tai talousarviokehyksestä johtuvista syistä tai institutionaalisen roolinsa tai oikeuksiensa vuoksi, oli 37 (joista 36 parlamentilta ja yksi neuvostolta). Yksityiskohtaiset perustelut esitetään tähän asiakirjaan liitetyissä kahdessa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa.

Yleiseen talousarvioon liittyvää vastuuvapautta koskevassa päätöslauselmassaan Euroopan parlamentti ottaa esiin esimerkiksi yhteisen hallinnoinnin parantamisen tarpeen, yksinkertaistamisen ja tuloksellisuuden sekä muita tarkkaan määriteltyjä seikkoja. Näistä pyynnöistä on keskusteltu laajasti vastuuvapausmenettelyn aikana erityisesti esittelijän ja talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten kanssa. Komission varapuheenjohtaja Kristalina Georgieva esitti kirjeessään todisteita siitä, että komissio on sitoutunut virallisesti toteuttamaan täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti joukon toimia ja toimenpiteitä, jotka liittyvät kyseisiin seikkoihin.

Koheesiopolitiikan osalta voidaan todeta, että jäsenvaltioille on tarjottu laajoja yksinkertaistamismahdollisuuksia, jotka niiden on nyt toteutettava niin, että vältetään ylisääntely. Samaan tapaan julkisia hankintoja ja valtiontukea koskevia sääntöjä on hiljattain yksinkertaistettu kehittämällä lainsäädäntöä, jonka uskotaan vähentävän virheitä, kunhan se tulee kaikilta osin voimaan. Lisäksi komissio on tehnyt poliittisen aloitteen perustaa asiantuntijaryhmä suorittamaan riippumaton arvio siitä, miten jäsenvaltiot ovat toteuttaneet yksinkertaistamistoimia, ja kartoittamaan lisämahdollisuuksia yksinkertaistaa sääntöjä. Aluepolitiikasta vastaava komissaari Corina Creţu ilmoitti 9. kesäkuuta 2015 komission aikeesta perustaa riippumattomien asiantuntijoiden korkean tason ryhmä seuraamaan yksinkertaistamista Euroopan rakenne- ja investointirahastojen edunsaajien osalta. Komissio antoi kyseisen päätöksen 10. heinäkuuta 2015. Ryhmän tarkoituksena on arvioida, missä määrin jäsenvaltiot ovat hyödyntäneet yksinkertaistamismahdollisuuksia rahastojen käyttämisessä, jotta voidaan vähentää edunsaajien hallinnollista rasitusta.

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen alan uusi oikeudellinen kehys sisältää yksinkertaistamisnäkökohtia, kuten pienviljelijöiden tukijärjestelmän tai kiinteät kustannukset ja kiinteämääräiset maksut maaseudun kehittämisen alalla. Koska kuitenkin niistä monien toteuttaminen on vapaaehtoista jäsenvaltioille, niiden vaikutukset kentällä riippuvat kansallisista täytäntöönpanovalinnoista. Lisäksi jotkin osatekijät, joita lainsäädäntövallan käyttäjät ottivat käyttöön lainsäädäntömenettelyn aikana, ovat monimutkaistaneet komission alkuperäisiä ehdotuksia. Komissio on lisäksi aloittanut yksinkertaistamista koskevan analyyttisen tarkastelun, jonka tulokset toimitetaan piakkoin asiaan liittyville sidosryhmille.

Seuraamusjärjestelmästä voidaan todeta, että sekä varainhoitoasetuksessa että henkilöstösäännöissä säädetään jo nykyisellään siitä, että valtuutettuun tulojen ja menojen hyväksyjään on mahdollista soveltaa kurinpitomenettelyjä ja että hänellä on taloudellinen vastuu mahdollisesta sääntöjenvastaisesta toiminnasta, petoksesta tai lahjonnasta.

Pyynnöstä esittää yhteenvetokertomuksessa aito ”tarkastuslausuma” komissio toteaa, että ottaen huomioon sen, että tarve lujittaa varainhoidon valvontaa on kuulunut sen hallintouudistuksen ja lujittamistoimien tärkeimpiin painopisteisiin vuodesta 2000, hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevassa kehyksessä (erityisesti varainhoitoasetuksen 66 artiklan 9 kohdassa) annetaan pääjohtajille täydet valtuudet, minkä myötä he ovat henkilökohtaisesti vastuussa varainhoidosta. Näin ollen pääjohtajien johtamisvastuun myötä voidaan varmistaa tarvittava vastuuvelvollisuusrakenteen jatkuvuus ja kestävyys.

Pyynnöstä, että pääjohtajat raportoisivat vuotuisissa toimintakertomuksissaan jäsenvaltioiden ilmoittamista virhetasoista sekä komission tarvittaessa tekemistä oikaisuista, komissio muistuttaa, että pääosastot toimittavat tällä hetkellä nämä tiedot kaikkien toimenpideohjelmien osalta, joista on tehty varauma. Tämä käytäntö on vuodesta 2014 alkaen laajennettu kattamaan tapauskohtaisesti kaikki toimenpideohjelmat.

IMG:n oikeudellisen aseman osalta komissio on jo tehnyt selväksi, että ottaen huomioon OLAFin loppuraporttiin sisältyvät uudet tosiseikat se ei allekirjoita IMG:n kanssa uusia sopimuksia kansainvälisiin järjestöihin sovellettavan erityismenettelyn mukaisesti, kunnes IMG on selventänyt asemansa.

Komissio huomauttaa, että väliaikainen kirjanpitomenettely oli ollut voimassa vasta kahden vuoden ajan, ja se peruutettiin kolmantena vuonna. Pääosastossa on nyt otettu asianomaisten edunsaajamaiden kanssa käyttöön järjestelmä sen varmistamiseksi, että kustannusten vieminen kirjanpitoon on täysin sopusoinnussa varainhoitoasetuksen kanssa.

Lisäksi yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa säädetään, että toimenpideohjelmassa on varmistettava tehtävien erottaminen riittävällä tavalla, jos hallintoviranomainen on myös edunsaaja.

Tähän liittyen on perustettu myös komission jäsenten verkosto, jonka tarkoituksena on keskittyä EU:n talousarvion tuloksellisuuteen.

Komissio haluaa muistuttaa, että varainhoitoasetuksessa ja sen soveltamissäännöissä säädetään selkeä oikeudellinen kehys, joka koskee avustusten myöntämistä ilman ehdotuspyyntöä ja hankintasopimusten tekemistä neuvottelumenettelyllä ilman hankintailmoituksen ennakkojulkaisua (suora hallinnointi). Oikeusperustoissa esitetään erityiset tilanteet, joissa sopimus voidaan tehdä suoraan, kuten humanitaarinen apu, pelastuspalvelu tai kriisinhallinta-apu, hätätilanteet, monopolitilanteet, lainsäädäntövallan käyttäjän perussäädöksessä mainitsemat elimet tai erityistoimet, joissa edellytetään tietyntyyppistä edunsaajaa sen teknisen osaamisen, pitkälle viedyn erikoistumisen tai hallintovallan vuoksi. Julkisten hankintojen osalta neuvottelumenettelyjen määrä yhden vuoden aikana ilmoitetaan soveltamissääntöjen 53 artiklan mukaan kussakin vuotuisessa toimintakertomuksessa (liite 3, taulukot 11 ja 12).

On tärkeää panna merkille, että näiden erityistilanteiden ja avustuksen saajan tai toimeksisaajan oikeudellisen aseman välillä ei ole yhteyttä. Näissä erityistapauksissa on merkityksetöntä, onko yhteisö kansainvälinen järjestö vai ei: yhteisön oletettu kansainväliseksi järjestöksi luokittelusta saama etu ei aiheudu suorasta hallinnoinnista vaan pikemminkin pääsystä hyödyntämään myös aiempaa yhteistä hallinnointia, nykyistä välillistä hallinnointia.

Päätöslauselmassa edellytetään myös, että komissio tiedottaa parlamentille OLAFin vuonna 2011 käynnistetystä tutkimuksesta ja toimittaa parlamentille luettelon kaikista järjestöistä, yrityksistä, muista elimistä ja henkilöistä, joiden kanssa komissio on tehnyt sopimuksia ilman ehdotuspyyntöjä, sekä ilmoittaa niiden oikeudellisen aseman.

Ensimmäisen pyynnön osalta todetaan, että komissio on tiedottanut tilanteesta säännöllisesti talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajalle ja jäsenille. Se muistuttaa erityisesti, että 17. kesäkuuta 2015 talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtajalle ja jäsenille tiedotettiin suljetuin ovin järjestetyssä kokouksessa yleisesti jatkotoimista, jotka komissio toteutti OLAFin osalta IMG:tä koskevassa asiassa. Komissio viittaa näihin tietoihin.

Toisen pyynnön osalta komissio katsoo, että olisi suhteettoman vaivalloista laatia luettelo neuvottelumenettelyn avulla tehtyjen hankintasopimusten osapuolista tai suoraan myönnettyjen avustusten saajista ja yhdistää ne niiden oikeudelliseen asemaan, koska tällaiset tiedot eivät ole helposti saatavilla keskustietokannoista. Lisäksi on todettava, että tapaukset, joissa avustuksia on myönnetty suoraan, on lueteltu selkeästi vuotuisissa toimintakertomuksissa, kuten edellä on jo mainittu.

4.4. OLAF (280–287 kohta)

Euroopan parlamentin OLAFin osalta esittämät pyynnöt koskevat pääasiassa OLAFin ja sen valvontakomitean välisiä suhteita. Komissio vakuuttaa parlamentille, että ne otetaan asianmukaisesti huomioon.

Asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 mukaisesta valvontakomitean riippumattomuudesta voidaan erityisesti todeta, että OLAF on toteuttanut mahdollisimman laajassa määrin toimenpiteitä, joilla taataan valvontakomitean ja sen talousarvion itsenäinen toiminta ja taloudellinen autonomia. Komissio tutkii mahdollisuutta vahvistaa sitä edelleen erityisesti sen henkilöstö- ja taloushallinnon osalta nykyisen oikeudellisen kehyksen puitteissa. Euroopan parlamentille tiedotetaan asiasta asianmukaisesti. Samoin pyynnöstä, joka koskee valvontakomitean kuulemista hyvissä ajoin ennen henkilöstölle tutkintamenettelyistä annettujen ohjeiden muuttamista ja ennen tutkintapolitiikan ensisijaisten tavoitteiden asettamista, voidaan todeta, että OLAF on jo kuullut valvontakomiteaa viraston henkilöstölle annetuista tutkintamenettelyjä koskevista ohjeista ja sen tutkintamenettelyjen painopistealueista asetuksen N:o 883/2013 mukaisesti sekä työjärjestelyistä OLAFin ja valvontakomitean välillä, ja se on sitoutunut tekemään niin myös tulevaisuudessa.

Valvontakomitean suositusten täytäntöönpanon osalta komissio vakuuttaa parlamentille, että OLAF on ottanut tarkasti huomioon kaikki valvontakomitean suositukset ja että useiden suositusten toteuttamiseen käytetään huomattavia resursseja. Vuosi 2014 oli ensimmäinen vuosi, jolloin valvontakomitea seurasi edeltävinä vuosina antamiensa suositusten toteutusta. Parhaillaan ollaan laatimassa menettelyä, joka koskee tällaisen seurannan toteutusta tulevaisuudessa. OLAF ja valvontakomitea työskentelevät yhdessä päästäkseen tässä asiassa hyvään yhteistyöhön. Valvontakomitea tarkasteli OLAFin organisaatiouudistuksensa yhteydessä 1. helmikuuta 2012 käynnistämien tutkimusten sääntöjenmukaisuutta 20. tammikuuta 2015 antamassaan kertomuksessa nro 3/2014. OLAF antoi valvontakomitean kertomusta koskevat huomautuksensa 9. helmikuuta 2015, ja ne liitettiin valvontakomitean toimielimille 12. helmikuuta 2015 lähettämään kertomukseen. Tutkimusten kestoa koskevat tilastot sisältyvät OLAFin vuosikertomuksiin. Lisäksi OLAFin pääjohtaja on pyytänyt valvontakomiteaa antamaan kattavan lausunnon OLAFin tilastoista. Valvontakomitea on sisällyttänyt tämän lausunnon vuoden 2015 työohjelmaansa.

* * *