Kierrätys- ja hyödyntämistavoitteet perustuvat yksittäisten luokkien massaan ja materiaalikoostumukseen, ja luokittelun muuttaminen voi vaikuttaa uusien luokkien massoihin ja materiaalikoostumuksiin. Näin ollen tärkein syy hyödyntämistavoitteiden uudelleentarkasteluun on arvioida, vaikuttaako sähkö- ja elektroniikkalaitteiden luokkien muuttuminen merkittävästi tavoitteiden kunnianhimoisuuteen.

Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat sähkö- ja elektroniikkalaitteet luokitellaan tällä hetkellä direktiivin liitteissä I ja II lueteltuihin kymmeneen tuotteiden lajeihin perustuvaan luokkaan( ). Myöhemmin eli 15. elokuuta 2018 alkaen sähkö- ja elektroniikkalaitteet luokitellaan kuuteen keräyslajeihin perustuvaan luokkaan, jotka luetellaan liitteissä III ja IV( ). Hyödyntämistavoitteet, jotka tuottajien on 11 artiklan 1 kohdan mukaan täytettävä, ovat luokkakohtaisia, ja ne määritellään liitteessä V.

Kertomuksen tarkoituksena on antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tietoa edellä mainittuja aiheita koskevista komission arvioinneista ja päätelmistä.

Direktiivissä vahvistetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon säännöt. Tarkoituksena on edistää kestäviä tuotanto- ja kulutustapoja ensisijaisesti ehkäisemällä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun syntymistä. Lisäksi pyritään edistämään tällaisen romun uudelleenkäyttöä, kierrätystä ja muita hyödyntämistapoja. Näin voidaan vähentää loppukäsiteltävän jätteen määrää, tehostaa resurssien käyttöä ja edistää arvokkaiden uusioraaka-aineiden keräämistä.

Sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annettu direktiivi 2012/19/EU(), jäljempänä ’direktiivi’, tuli voimaan elokuussa 2012, ja jäsenvaltioiden oli saatettava se osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 14. helmikuuta 2014. Direktiivi on uudelleenlaadittu versio aiemmasta direktiivistä 2002/96/EY, jäljempänä ’vanha direktiivi’.

Luokituksen muutos lisää kierrätettävän massan määrää yli 7 prosenttia, mikä tarkoittaa, että vuodesta 2018 alkaen sovellettavat kierrätystavoitteet (kuuden luokan järjestelmässä) ovat kunnianhimoisemmat kuin vuodesta 2015 vuoteen 2018 sovellettavat tavoitteet (kymmenen luokan järjestelmässä). Tämä on suotavaa, sillä tavoitteiden olisi kasvettava ajan mittaan ja vuodesta 2018 sovellettavien kuutta luokkaa koskevien tavoitteiden täytäntöönpano lisää hieman tavoitteiden avulla saavutettavia ympäristöhyötyjä ja taloudellista hyötyä, koska niiden ansiosta materiaaleja hyödynnetään ja kierrätetään enemmän.

Laitteiden luokittelu kuuteen luokkaan vastaa nykyistä paremmin keräämiseen ja käsittelyyn liittyviä toimintoja. Näin ollen se voi parantaa tietojen raportoinnin yhdenmukaisuutta ja vähentää tietojen kokoamisesta ja niiden yhdenmukaisuuden tarkistamisesta niin sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys- ja käsittelylaitoksille kuin kansallisille viranomaisillekin aiheutuvaa hallinnollista rasitusta.

2.3. Päätelmät

Tehdyn arvioinnin perusteella komissio katsoo, että liitteessä V olevassa 3 osassa tarkoitettujen, uusia sähkö- ja elektroniikkalaitteiden kuutta luokkaa koskevien hyödyntämistavoitteiden tarkistamiselle ei ole perusteita. Tämä johtuu siitä, että kyseiset tavoitteet ovat yhtä kunnianhimoisia kuin liitteessä V olevassa 2 osassa tarkoitetut sähkö- ja elektroniikkalaitteiden kymmentä luokkaa koskevat tavoitteet, joita tällä hetkellä sovelletaan.

3.Mahdollisuus asettaa erilliset tavoitteet uudelleenkäyttöön valmisteltavalle sähkö- ja elektroniikkalaiteromulle – asiaa koskeva tarkastelu

3.1. Tavoite

Sitä, onko uudelleenkäyttöön valmisteltavalle sähkö- ja elektroniikkalaiteromulle tarkoituksenmukaista asettaa erilliset tavoitteet, selvitettiin keräämällä tietoa jäsenvaltioiden soveltamista käytännöistä ja analysoimalla uudelleenkäyttöön valmistelua edistäviä ja haittaavia tekijöitä. Lisäksi arvioitiin saatavilla olevan tiedon perusteella, ovatko tällaiset erilliset tavoitteet käytännössä toteutettavissa ja käyttökelpoisia.

3.2. Mahdollisuus asettaa erilliset tavoitteet uudelleenkäyttöön valmisteltavalle sähkö- ja elektroniikkalaiteromulle – asiaa koskeva arviointi

Jäsenvaltioiden Eurostatille ilmoittamien tietojen mukaan vuonna 2012 EU:ssa käytettiin uudelleen tai valmisteltiin uudelleenkäyttöä varten noin 70 000 tonnia sähkö- ja elektroniikkalaiteromua. Erillisten uudelleenkäyttöä tai uudelleenkäyttöön valmistelua koskevien tietojen raportointi on kuitenkin jäsenvaltioille vapaaehtoista, ja vain viisitoista jäsenvaltiota ilmoitti vuotta 2012 koskevat tiedot. Nämä on koottu seuraavaan taulukkoon.

Jäsenvaltio Kerätty SER (tonnia) Uudelleenkäytetty / uudelleenkäyttöön valmisteltu SER (tonnia) Uudelleenkäytön / uudelleenkäyttöön valmistelun aste kerätyn SER:n perusteella Itävalta 77 402 1 248 2 % Belgia 116 458 4 068 3 % Bulgaria 38 431 292 1 % Kroatia 16 187 0 0 % Kypros 2 514 42 2 % Tšekki 53 685 0 0 % Tanska 76 200 0 0 % Viro 5 465 0 0 % Suomi 52 972 557 1 % Ranska 470 556 9 568 2 % Saksa 690 711 11 845 2 % Kreikka 37 235 0 0 % Unkari 44 262 0 0 % Irlanti 41 177 360 1 % Italia 497 378 – – Latvia 4 694 37 1 % Liettua 14 259 0 0 % Luxemburg 5 010 0 0 % Malta 1 506 0 0 % Alankomaat 123 684 475 0 % Puola 175 295 791 0 % Portugali 43 695 33 0 % Romania 23 083 0 0 % Slovakia 22 671 0 0 % Slovenia 9 430 30 0 % Espanja 157 994 351 0 % Ruotsi 168 612 0 0 % Yhdistynyt kuningaskunta 503 611 41 630 8 % YHTEENSÄ 3 474 177 71 327 2 %

Kun otetaan huomioon, että moni jäsenvaltio ei ilmoittanut erikseen uudelleenkäytetyn tai uudelleenkäyttöön valmistellun sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrää ja että jäsenvaltioiden raporteissa ei määritelty, mitkä toimet katsottiin uudelleenkäytöksi ja uudelleenkäyttöön valmisteluksi, tietoja ei voida pitää riittävän edustavina. Tiedoista voidaan kuitenkin päätellä, että muutamaa jäsenvaltiota lukuun ottamatta uudelleenkäyttö ja siihen valmistelu eivät ole kovin kehittyneitä EU:n tasolla. Selvityksessä todettiin, että käytettyjen tuotteiden kulutustottumuksissa on merkittäviä eroja jäsenvaltioiden välillä, mikä on vaikuttanut alan kehitykseen. Tämän vuoksi uudelleenkäyttöön valmistelun potentiaalia on melko vaikea arvioida koko EU:n osalta.

Selvityksessä analysoitiin, onko uudelleenkäyttöön valmistelulle käytännössä mahdollista asettaa erillistä tavoitetta. Taloudellisten vaikutusten näkökulmasta uudelleenkäyttöön valmistelu voisi synnyttää merkittäviä tuloja ja säästöjä. Sillä olisi myös myönteisiä sosiaalisia vaikutuksia, sillä se edistäisi työpaikkojen luomista ja antaisi pienituloisille mahdollisuuden ostaa edullisia kodinkoneita. Uudelleenkäyttöön valmistelun mahdolliset ympäristövaikutukset liittyvät uusien sähkö- ja elektroniikkalaitteiden valmistustarpeen vähenemiseen ja jätteen synnyn ehkäisemiseen. On kuitenkin otettava huomioon myös energiankulutus, sillä uudet laitteet ovat usein energiatehokkaampia kuin uudelleenkäytetyt vanhat laitteet.

Erillisen tavoitteen asettaminen uudelleenkäyttöön valmistelulle edellyttäisi toisaalta myös hyvää tuntemusta siitä, paljonko sähkö- ja elektroniikkalaiteromua voitaisiin valmistella EU:ssa uudelleenkäyttöön ja olisiko logistiikan muuttaminen taloudellisesti toteutettavissa. Nämä tiedot ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromun uudelleenkäytön potentiaali voidaan todella hyödyntää. Etenkin niissä jäsenvaltioissa, joissa uudelleenkäyttöön valmistelu on yhä kehittymätöntä, erillinen tavoite edellyttäisi keräysrakenteiden muuttamista ja uusien menettelyjen käyttöönottoa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun testaamiseen keräyksen yhteydessä ennen kuljettamista muualle. Lisäksi olisi kehitettävä raportointijärjestelmä, jolla voitaisiin poistaa riski jätteen huomioimisesta raportoinnissa kahteen kertaan, sillä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua voidaan kerätä ja valmistella uudelleenkäyttöön useita kertoja ennen kierrättämistä. Raportointijärjestelmässä olisi myös tehtävä ero uudelleenkäyttöön valmisteltavien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun todellisten virtojen ja sellaisten laitteiden välillä, jotka käytetään uudelleen ilman, että ne ovat jätettä. Jos uudelleenkäyttöön valmistelulle asetetaan erillinen tavoite, on myös vaarana, että sähkö- ja elektroniikkalaitteiden valmistajat edesauttavat tavoitteen saavuttamista eritasoisesti, sillä kaikissa sähkö- ja elektroniikkalaitteiden luokissa ei ole samanlaista kysyntää käytetyille tuotteille. Joissakin tapauksissa eroa voi olla jopa saman laitteen eri tuotemerkkien välillä. Vaikka tämä epätasaisuuden riski on olemassa myös yhdistettyä tavoitetta sovellettaessa, sen tarjoama joustavuus auttaa kuitenkin tasoittamaan käytettyjen tuotteiden kysynnän eroja eri sähkö- ja elektroniikkalaiteluokkien välillä.

Selvitys vahvisti, että erillisen tavoitteen asettaminen uudelleenkäyttöön valmistelulle loisi talouden toimijoille ja jäsenvaltioille uusia velvoitteita (esim. raportointi ja seuranta) ja lisäisi hallinnollista rasitusta merkittävästi. Vuodesta 2015 alkaen sovellettava uudelleenkäyttöön valmistelua ja kierrätystä koskeva yhdistetty tavoite (liite V, 2 ja 3 osa) mahdollistaa sen, että jäsenvaltiot voivat saavuttaa tavoitteen suosimalla sekä kierrätystä että uudelleenkäyttöön valmistelua. Jos jäsenvaltiot kuitenkin asettavat kansallisia tavoitteita sähkö- ja elektroniikkalaiteromun valmistelulle uudelleenkäyttöä varten, ne ovat muita todennäköisemmin aktiivisesti edistämässä käytäntöjä, jotka lisäävät romun valmistelua uudelleenkäyttöön. Tällaisiin käytäntöihin kuuluu esimerkiksi se, että uudelleenkäyttökeskusten henkilökunnalle annetaan pääsy laitteisiin, kuten direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa edellytetään. Tällä tavalla kyseiset jäsenvaltiot saavuttavat parempia tuloksia sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevan EU:n jätehierarkian suhteen.

3.3. Päätelmät

Komissio toteaa arvioinnin keskeisten tulosten perusteella, että tässä vaiheessa ei ole tarkoituksenmukaista asettaa direktiivissä erillisiä tavoitteita uudelleenkäyttöön valmisteltavalle sähkö- ja elektroniikkalaiteromulle. Komissio aikoo kuitenkin edistää jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa hyvien käytäntöjen tunnistamiseksi niissä jäsenvaltioissa, joissa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun valmistelulle uudelleenkäyttöön on asetettu tavoitteita kansallisella tai alueellisella tasolla tai laajennettua tuottajan vastuuta koskevien järjestelmien puitteissa.

4.Sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun direktiivin 2012/19/EU 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hyödyntämistavoitteiden saavuttamista koskevan laskentamenetelmän uudelleentarkastelu

4.1. Tavoite