FI Euroopan unionin virallinen lehti C 359/12

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu muutoshakemuksen julkaiseminen

(2016/C 359/10)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”FOIN DE CRAU”

EU-nro: PDO-FR-02091–18.11.2015

SAN ( X ) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Comité du Foin de Crau

Osoite : 10, rue Léo Lelée 13310 Saint-Martin-de-Crau RANSKA Puhelin : +33 490472933 Faksi : +33 490474209 Sposti : comite@foindecrau.com

Comité du Foin de Crau muodostuu ”Foin de Crau” -heinän (jäljempänä ’Craun heinä’) tuottajista, joten sillä on oikeutettu etu hakemuksen esittämiseen.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

— ☐ Tuotteen nimi — ☒ Tuotteen kuvaus — ☒ Maantieteellinen alue — ☒ Alkuperätodisteet — ☒ Tuotantomenetelmä — ☐ Yhteys maantieteelliseen alkuperään — ☒ Merkinnät — ☒ Muu (toimivaltaisen viranomaisen ja ryhmän valvontaelimen yhteystiedot, valvonta, yhteys maantieteelliseen alkuperään)

4. Muutoksen/muutosten tyyppi

— ☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. — ☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5. Muutos/muutokset

Tuotteen kuvaus:

Tuotekuvausta on tarkistettu ja täydennetty Craun heinän erityisluonteen täsmentämiseksi:

— Heinän kasvilajikoostumuksen ominaisuudet ovat entisellään, mutta niitä on tässä kohdassa täsmennetty. Aiemmin niistä on kerrottu tuotantomenetelmää käsittelevässä kohdassa. Täsmennetään, että Craun heinä saadaan pysyviltä luonnonniityiltä, joilla kasvaa luonnonvaraisina parikymmentä rehukasvilajia.

— Käytännön mukaisesti täsmennetään myös, että kyseessä on pellolla auringossa kuivaamalla saatu heinä. Käytäntö ei ole muuttunut, mutta täsmennyksen ansiosta voidaan sulkea pois mahdollinen latokuivatus, joka mahdollistaisi paikallisilmaston erityispiirteiden ohittamisen.

— Täsmennetään, että sade ei pääse missään vaiheessa heikentämään heinän laatua, joten heinän voidaan taata olevan erittäin laadukasta.

— Kuvaukseen lisätään heinän korsien olevan enemmän tai vähemmän karheita. Korret voivat olla erityisen vähän karheita niittokerran mukaan. Myös heinän lehdettömyys riippuu niittokerrasta, ja se on yhteydessä korsien karheuteen. Ensimmäisellä niittokerralla korret ovat karheita ja lehdettömiä, mutta toisella ja varsinkin kolmannella niittokerralla niissä on enemmän lehtiä eivätkä korret ole niin karheita. Siksi esitetään, että viittaus heinän ”lehdettömyyteen” poistetaan. Esitetyn uuden sanamuodon ansiosta jokaisen niittokerran ominaisuudet voidaan ottaa huomioon muuttamatta Craun heinän yleisiä ja olennaisia ominaispiirteitä.

— Viittaus Craun heinän erityisen runsaaseen kivennäissuola- ja energiapitoisuuteen poistetaan, sillä se ei liity vastaavien vähimmäisarvojen määritelmään. Lisäksi tuote-eritelmästä on poistettu viittaus Craun heinän ruokahalua herättävään vaikutukseen ja helppoon sulavuuteen, sillä vaikka käyttäjät myöntävät, että heinällä on nämä ominaisuudet, niitä on vaikea mitata. Ruokahalua herättävä vaikutus liittyy heinän voimakkaaseen tuoksuun, joten se mainitaan kuitenkin yhtenäisen asiakirjan ja tuote-eritelmän kohdassa ”Yhteys maantieteelliseen alkuperään”.

— Craun heinän esillepanotapoja myyntiä varten on täsmennetty (heinä paalataan), ja niihin on lisätty heinän tuotanto enintään 10 kg:n säkeissä. Säkkimyynnillä vastataan kysyntään suurissa elintarvikkeita sekä askartelu- ja korjaustarvikkeita myyvissä hypermarketeissa, puutarha- ja eläinliikkeissä sekä maatalousvalintamyymälöissä. Säkkien koko voi vaihdella kysynnän mukaan. Säkit valmistetaan Craun heinäpaaleista, eikä se muuta heinän laatua ja erityisominaisuuksia, kunhan se tehdään erityisen huolellisesti ja tarkastetaan, että Craun heinälle tyypilliset kasvilajit säilyvät. Heinän laatu varmistetaan myös siten, että käytettävien paalien kosteuspitoisuus on enintään 14 prosenttia ja paaleja säilytetään sadonkorjuun jälkeen ennen säkitystä vähintään 60 päivän ajan.

Maantieteellinen alue:

Vuonna 1997 hyväksyttyyn maantieteellisen alueen rajaukseen on heinäntuottajien yksilöllisten pyyntöjen perusteella lisätty uusia osia kunnista, jotka jo kuuluvat maantieteelliseen alueeseen (Grans, Istres, Lamanon ja Salon-de-Provence). Niiden on tarkastettu täyttävän samat geologiset, maaperää, ilmastoa ja kasvistoa koskevat rajoittavat kriteerit kuin muu alkuperänimityksen suojaan kuuluva alue, joten lisäystä voidaan esittää.

Lisäksi:

— Täsmennetään, että Craun heinä tuotetaan Craun tasangolla Bouches-du-Rhônen departementissa.

— Täsmennetään, että heinän pakkaaminen (itse asiassa paalien, koska paalaus tehdään sadonkorjuun yhteydessä, mutta myös säkitys) tehdään maantieteellisellä alueella. Tuote-eritelmään ja yhtenäiseen asiakirjaan lisätään heinän säkitystä maantieteellisellä alueella koskevat perustelut.

— Täsmennetään, että mainitut kunnat kuuluvat maantieteelliseen alueeseen osittain ja että Ranskan toimivaltaisen viranomaisen (Institut national de l’origine et de la qualité, INAO) yksiköt ovat tallettaneet tuotantoalueen rajat osoittavan graafisen kuvauksen asianomaisten kuntien kunnantaloille. Kyseisiä kuntia koskeviin karttatietoihin voi tutustua Inspire-direktiivin mukaisesti kansallisen toimivaltaisen viranomaisen verkkosivuilla.

— Tämän kohdan koko tekstissä termi prairie (niitty) on korvattu paremmin kuvaavalla termillä parcelle (kasvulohko). Craun heinää kasvavien kasvulohkojen yksilöimistapaa on täsmennetty: lohkot yksilöidään INAOn kansallisen komitean 23. huhtikuuta 1997 vahvistamien kriteerien perusteella; yksilöityjen lohkojen luetteloon sekä yksilöintikriteereihin voi tutustua INAOn ja eturyhmän yksiköissä.

Alkuperätodisteet:

Kohta ”Tekijät, jotka osoittavat, että tuote on peräisin maantieteelliseltä alueelta” konsolidoidaan, ja siinä luetellaan erityisesti ilmoituksiin ja rekisterien pitämiseen liittyvät velvoitteet tuotteen jäljitettävyyden ja tuotantovaatimusten noudattamisen seurannan varmistamiseksi.

Lisäksi tähän kohtaan on tehty lisäyksiä ja täydennyksiä; ne liittyvät eräisiin rekistereitä ja ilmoitusasiakirjoja koskeviin määräyksiin, joiden avulla voidaan varmistaa tuotteiden jäljitettävyys ja vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen eritelmän vaatimusten mukaisesti.

Tuotantomenetelmä:

— Niittyjen viljelytekniikka: Craun heinään pakollisesti kuuluvien ja heinän suurimmalta osin muodostavien kasvilajien luetteloa on täsmennetty. Luetteloon on lisätty lajien latinankieliset nimet. Lisäksi on lisätty luettelo lajeista, jotka estävät suojatun nimityksen käytön, jotta selvennetään ilmausta ”kasvustoon kuuluu tietyssä suhteessa tiettyjä lajeja” ja jotta varmistetaan, että kyseisiltä niityiltä saadulla heinällä on alkuperänimityksen alaisen tuotteen ominaisuudet.

— Niittyviljelmän perustaminen: täsmennetään, että alkuperänimitystä ”Foin de Crau” voidaan käyttää nuorilta niityiltä saatavasta heinästä vasta viidennestä vuodesta perustamisvuoden jälkeen, jotta voidaan taata Craun heinän luonnonniityille ominainen luonne.

— Kastelu: Poistetaan velvoite kastella niittyjä joka 8.–12. päivä maaliskuusta lokakuuhun usean tunnin ajan veden jakelusta riippuen. Päinvastoin, kastelu on hoidettava sademäärien mukaan, eikä se ole järjestelmällistä. Sitä paitsi tuottaja ei voi valita veden jakelua, vaan siitä päättää valtuutettu kasteluryhmittymä, johon tuottaja kuuluu. Käytäntö, joka on tärkeä säilyttää laadukkaan Craun heinän tuotannossa, on painovoimaan perustuva kastelujärjestelmä, jossa veden annetaan tulvia niityille ja joka on mahdollista toteuttaa maaliskuulta lokakuulle.

— Lannoitus: Typpilannoituksen määrää esitetään vähennettäväksi 60 yksiköstä enintään 40 yksikköön hehtaaria kohden. Suojatun alkuperänimityksen mukaisen tuotteen tuotannosta monelta vuodelta saatu kokemus osoittaa, että epäorgaanista typpeä ei ole tarpeen lisätä 60:tä yksikköä hehtaarille.

— Muutokset: Poistetaan viittaus levitystapoihin ja -päivämääriin, jotka on valittava siten, ettei heinässä ole lantaa, koska levitystapoja ja -päiviä ei ole määritelty muualla tuote-eritelmässä eikä niitä siten voida valvoa. Sitä vastoin vaatimus, jonka mukaan heinässä ei saa olla jälkiä lannasta, säilytetään. Lisäksi on täsmennetty maataloudesta ja sen ulkopuolelta peräisin olevien orgaanisten lannoitteiden levityksen ja käytön valvonnan edellytyksiä. Täsmennetään, että ”ainoastaan komposti, liete, lanta, lietelanta, (maatalousperäinen) lantavesi sekä muualta kuin maataloudesta peräisin olevat orgaaniset lannoitteet, kuten puhdistamoliete (ja sen sivutuotteet) ja vihreän luettelon jätteet, ovat sallittuja orgaanisia lannoitteita”. Lisäksi ilmoitetaan seuraavaa: ”Muualta kuin maataloudesta peräisin olevien orgaanisten lannoitteiden levityksen yhteydessä on tehtävä eräkohtainen (kuorma-auto-, säiliökohtainen) analyysi, joka koskee sääntelyn mukaisia taudinaiheuttajia, raskasmetalleja ja jälkiä orgaanisista yhdisteistä. Muualta kuin maataloudesta peräisin olevien lannoitteiden levittäminen pellon pinnalle on sallittua, mutta ne on välittömästi muokattava maahan, ja erityisrajoituksia (päivämäärät, suoja-alueet) sekä määriä koskevaa voimassa olevaa säännöstöä on noudatettava. Levityksen jälkeen on odotettava vähintään kahdeksan viikkoa ennen pellon niittoa tai laidunnusta.” Näillä määräyksillä estetään riski, että epäpuhtaudet saastuttavat heinän.

— Heinän korjuu ja varastointi: Määräystä, jonka mukaan heinä korjataan kolmella niittokerralla, muutetaan ja täydennetään.

Tuottajille tarjotaan mahdollisuus korvata vuosittain yksi niittokerta kolmesta laidunnuksella. Craun heinän tuotanto ja kotieläintalous (varsinkin lammastalous) liittyvät läheisesti yhteen. Karjankasvattajat harjoittavat perinteisesti laiduntamista ns. odelmalla helmikuun lopulla kolmannen niittokerran jälkeen, ja se on eduksi Craun niittyjen kunnossapidon kannalta. Nurmirehusta voi kuitenkin olla pulaa tiettyinä vuodenaikoina (keväällä Craun tasangolla ja kesällä alppilaitumilla), jolloin karjaa voi laiduntaa ainoastaan Craun niityillä ensimmäisen tai kolmannen niittokerran sijasta. Käytäntö ei vaikuta niittyjen kasvustojen laatuun sikäli kuin vähimmäismääräaikoja niiton ja laidunnuksen välillä noudatetaan. Lisäksi täsmennetään, että ensimmäinen niitto tehdään vähintään 60 päivää odelman laidunnuksen jälkeen ja että kahden niiton välinen ajanjakso on pituudeltaan 40–60 päivää. Näin voidaan varmistaa riittävä ruohonkasvu ja toivottujen kasvilajien optimaalinen kehitys ilman, että heinä ylikypsyy, mikä heikentää sen ruokahalua herättävyyttä ja arvoa rehuna.

Samaten esitetään poistettavaksi eri niittokerroille määrätyt aikarajat, joiksi oli alun perin vahvistettu 31. toukokuuta, 25. heinäkuuta ja 30. syyskuuta, poikkeuksia lukuun ottamatta. Heinän laatuhan riippuu ennen kaikkea ruohon kypsyydestä, ja se riippuu kasvuajasta. Näin ollen on tärkeää noudattaa kunkin niittokerran välisiä määräaikoja ja niiton ja laidunnuksen välisiä määräaikoja. Niitetyn heinän kuivatuksesta täsmennetään, että paikallisten ikivanhojen perinteiden mukaisesti se kuivataan pellolla. Latokuivatus on siten suljettu pois. Luonnollisen ympäristön ilmasto-olosuhteet (aurinko ja tuuli) suosivat luonnollista kuivatusta.

Poistetaan määräys, jonka mukaisesti heinä ei saa olla pellolla viittä päivää kauempaa ensimmäisen ja kolmannen niiton jälkeen eikä kolmea päivää kauempaa toisen niiton jälkeen, sillä nämä määräajat ovat liian mielivaltaisia. Tosiasiassa heinän kuivamisen optimaalinen kesto pellolla riippuu suuresti kulloisistakin sääoloista. Keston määrittämisessä tarvitaan siten tuottajien taitotietoa.

Moniselitteisyyden poistamiseksi täsmennetään, että kuivatuksen jälkeen heinä paalataan pellolla. Paalausta koskevia määräyksiä on lisätty: jotta tuote on helppo tunnistaa, paalauksessa käytetään kaksiväristä narua, joka muodostuu valkoisesta ja punaisesta säikeestä, ja heinän laadun säilyttämiseksi määrätään, että heinä on kuormattava samana päivänä, jottei siihen nouse maasta kosteutta yön aikana; poikkeuksen muodostaa voimakas mistraalituuli (kuiva ja voimakas pohjois- tai luoteistuuli), jonka aikana paalit voivat olla pellolla yön yli.

Varastointiolosuhteita koskevan moniselitteisyyden poistamiseksi muutetaan seuraavalla tavalla määräystä, jonka mukaisesti heinä on varastoitava ladossa ja eristettävä ladon maapohjasta ja seinämistä: ”heinä varastoidaan ladossa siten, että huolellisesti vältetään heinän kosketus maapohjasta ja seinistä tulevaan kosteuteen”. Ladon pohjia ja seiniä ei välttämättä ole rakennettu eristävistä materiaaleista. Lisäksi määräystä täsmennetään toteamalla, ettei se koske niin sanottua myyntiä pellolla tai ”kärrystä”, mikä vastaa erittäin pikaista myyntiä sen jälkeen, kun heinä on pellolla paalattu.

Tuotannon satoisuus:

Heinän tuotannon kokonaissadoksi määritellään enintään noin 11 tonnia niittyhehtaaria kohden, jotta säilytetään tuotteen laadukkuuden takaava satotaso ja jotta myös helpotetaan jäljitettävyyden ja määrien valvontaa. Sato on itse asiassa yksi Craun heinän erityisominaisuuksista, sillä muilta maantieteellisiltä alueilta on havaittu yleensä saatavan suurempia satoja. Satotason rajoittamisella varmistetaan myös lisätyn typen enimmäismäärien noudattaminen, sillä ylimäärä voi muuttaa heinän kasvilajiston ominaisuuksia. Lisäksi täsmennetään, että satoisuus lasketaan ottamalla huomioon maatilan kaikki kasvulohkot, jotka on yksilöity alkuperänimityksen suojaan tarkoitettua heinää tuottaviksi.

Heinän pakkaaminen: Kuten edellä todettiin tuotteen kuvauksen ja sen esillepanotapojen kuvausta koskevien muutosten yhteydessä, heinää on mahdollista myydä alkuperänimityksellä ”Foin de Crau” myös säkitettynä. Jotta voidaan taata näin markkinoille tuotavan heinän laatu ja näin pakatun tuotteen stabiilius ja välttää samalla laadun heikkenemisen tai heinän käymisen riski, säkitykselle on määritelty erityisedellytyksiä: säkitettävän heinän on oltava riittävän kuivaa ja täysin tuleentunutta. Säkitettävän heinän kosteuspitoisuus saa siten olla enintään 14 prosenttia, ja vähintään 60 päivän vähimmäisvarastointiaikaa sadonkorjuun jälkeen on noudatettava. Lisäksi täsmennetään, että säkit on säilytettävä suojassa kosteudelta ja päivänvalolta, jotta tuotteen erityisominaisuudet säilyvät ajan kuluessa. Heinäsäkkejä ei saa markkinoida suojatulla alkuperänimityksellä ”Foin de Crau” enää sen jälkeen, kun niitä on varastoitu yli kuusi kuukautta säkityspäivän jälkeen.” Lisäksi esitetään, että säkit on suljettava käyttämällä ”väärinkäytökset estävää järjestelmää, jolloin säkkiä ei sen avaamisen jälkeen enää voida sulkea huomaamattomasti uudelleen”.

Lisäksi alkuperänimityksen maantieteellisellä alueella sijaitsevan jakeluketjun toimijat huolehtivat Craun heinän säkityksestä. Tällä velvoitteella on kaksi tavoitetta: taata heinän laatu ja varmistaa suojatulla alkuperänimityksellä ”Foin de Crau” varustetun tuotteen maantieteellinen alkuperä. Laadun osalta on ennen kaikkea säilytettävä tuotteen kasvilajien koostumusta koskevat erityisominaisuudet. Säkitys edellyttää tuotteen tietynlaista käsittelyä (paalia ympäröivän tunnistenarun poistaminen, paalin purkaminen), ja siihen liittyy riskejä: tietyt kasvilajit voivat jäädä pois heinäseoksesta (kevyimmät lajit, kuten apila, voivat hajota pölyksi ja jäädä pois seoksesta, kun heinäpaali puretaan ja heinää käsitellään puhaltimella) ja heinän muodostavien korsien ominaisuudet voivat muuttua (mukaan tulee liikaa pölyä). Lopputuotteen vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa tarvitaan jakeluketjun toimijoiden taitotietoa. Tämä koskee erityisesti luonteenomaisten kasvilajien mukanaoloa. Tuotteen maantieteellisen alkuperän takaamisen kannalta säkityksen edellyttämä käsittely saattaisi lisätä riskiä, että Craun heinää korvataan toisella maantieteellisellä alueella tuotetulla heinällä tai että tuotteeseen sekoitetaan tällaista heinää, mutta tämä edellytys vähentää sitä riskiä.

Merkinnät:

Alkuperänimitystä ”Foin de Crau” koskevat merkintävaatimukset on saatettu asetuksen (EU) nro 1151/2012 säännösten mukaisiksi, ja niitä on täsmennetty uuden esillepanotavan eli säkkimyynnin osalta. Alkuperänimityksellä ”Foin de Crau” varustettujen tuotteiden pakollisiin päällysmerkintöihin kuuluvat EU:n SAN-tunnus sekä maininta ”appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys)”.

Muu:

— Kansallisen lainsäädännön ja sääntelyn kehityksen vuoksi kohta ”Kansalliset vaatimukset” esitetään taulukkona, johon sisältyvät keskeiset valvottavat kohdat, niiden viitetiedot ja arviointimenettelyt.

— Kohdat ”Valvontaelinten viitetiedot” ja ”Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen” sekä hakijaryhmittymän yhteystiedot: virallisen valvontaelimen nimi ja yhteystiedot sekä hakijaryhmittymän yhteystiedot on saatettu ajan tasalle.

— Alkuperätodisteet: seikat, jotka liittyvät nimityksen historiaan, poistetaan tästä kohdasta ja siirretään osittain kohtaan ”Yhteys maantieteelliseen alkuperään”.

— Yhteys maantieteelliseen alkuperään: Perusteita ei muuteta, mutta Craun heinän tuotannon ja kotieläintalouden läheistä yhteyttä täsmennetään selittämällä, että heinän tuotanto voidaan toteuttaa kahdella tai kolmella niittokerralla yhdistettynä yhteen tai kahteen laidunnukseen tarpeiden mukaan ilman, että Craun heinän erityisominaisuudet tai laatu muuttuvat.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”FOIN DE CRAU”

EU-nro: PDO-FR-02091–18.11.2015

SAN ( X ) SMM ( )

1. Nimi

”Foin de Crau”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 2.9. Heinä

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Foin de Crau” saadaan pysyviltä luonnonniityiltä, joiden kasvustoon kuuluu parisenkymmentä luonnonvaraista rehukasvilajia (heinäkasveja, hernekasveja, asterikasveja ja muita). Pääkasvilajeja ovat heinäkaura (Arrhenatherum elatius P. Beauv. ex J. Presl & C. Presl), koiranheinä (Dactylis glomerata L.), puna-apila (Trifolium pratense L.) ja valkoapila (Trifolium repens L.).

”Foin de Crau” kuivataan pellolla auringossa. Sade ei pääse missään vaiheessa heikentämään heinän laatua. Heinän ulkonäölle ovat luonteenomaisia väriltään vihreät korret, jotka voivat olla enemmän tai vähemmän karheita, ja sillä on voimakas ja hieman kukkamainen tuoksu.

”Foin de Crau” asetetaan myyntiin paaleissa tai (enintään 10 kg:n) säkeissä.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

—

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Kaikki tuotantovaiheet heinän kasvatuksesta sen kuivatukseen toteutetaan määritellyllä maantieteellisellä alueella.

3.5 Nimetyn tuotteen viipaloimista, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Käytäntönä on, että sen jälkeen kun heinä on niitetty ja kuivatettu pellolla auringossa, se paalataan ja paalinaruna käytetään punavalkoista narua, josta ”Foin de Crau” tunnistetaan.

Säkitettäväksi tarkoitettu heinä saadaan paaleista, joiden kosteuspitoisuus on enintään 14 prosenttia ja joita on varastoitu sadonkorjuun jälkeen vähintään 60 päivää.

Säkkien sulkemisessa käytetään väärinkäytökset estävää järjestelmää, jolloin säkkiä ei sen avaamisen jälkeen enää voida sulkea huomaamattomasti uudelleen.

Säkit varastoidaan suojassa kosteudelta ja päivänvalolta. Heinäsäkkejä ei saa markkinoida suojatulla alkuperänimityksellä ”Foin de Crau” enää sen jälkeen, kun niitä on varastoitu yli kuusi kuukautta säkityspäivän jälkeen.

Heinät pakataan paaleista säkkeihin asianomaisella maantieteellisellä alueella. Tämä velvoite on perusteltu, koska sen tavoitteena on taata heinän laatu ja varmistaa suojatulla alkuperänimityksellä ”Foin de Crau” varustetun tuotteen maantieteellinen alkuperä, säilyttää tuotteen erityisominaisuudet ja erityisesti säilyttää 3.2 kohdassa määritelty kasvilajisto. Säkitys edellyttää tuotteen tietynlaista käsittelyä, ja siihen liittyy riskejä: tietyt kasvilajit voivat jäädä pois heinäseoksesta (kevyimmät lajit, kuten apila, voivat hajota pölyksi ja jäädä pois seoksesta, kun heinäpaali puretaan ja heinää käsitellään puhaltimella) ja heinän muodostavien korsien ominaisuudet voivat muuttua (mukaan tulee liikaa pölyä). Lisäksi säkitettävän heinän kosteuspitoisuus ja heinän vähimmäisvarastointiaika sadonkorjuun jälkeen on tarkastettava, sillä ne ovat välttämättömiä edellytyksiä heinän tuleentuneisuuden varmistamiseksi ja siten tuotteen optimaalisten säilyvyysedellytysten takaamiseksi.

Lopputuotteen vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa tarvitaan jakeluketjun toimijoiden taitotietoa erityisesti luonteenomaisten kasvilajien kannalta, sillä heillä on yksityiskohtaiset tiedot tuotteen ominaisuuksista ja erityispiirteistä.

Tuotteen maantieteellisen alkuperän takaamisen kannalta säkityksen edellyttämä käsittely (paalia ympäröivän tunnistenarun poistaminen, paalin purkaminen) lisää riskiä, että Craun heinää korvataan toisella maantieteellisellä alueella tuotetulla heinällä tai että tuotteeseen sekoitetaan tällaista heinää, mutta tällä edellytyksellä sitä riskiä rajoitetaan mahdollisimman paljon.

3.6 Nimetyn tuotteen merkintöjä koskevat erityiset säännöt

”Foin de Crau” -paaleissa käytetään punavalkoista narua.

Jokaiseen myytävään heinäpaalierään liitetään saatelipuke, jossa ilmoitetaan seuraavat seikat:

— alkuperänimitys ”Foin de Crau” ja sen jäljessä maininta ”suojattu alkuperänimitys” (appellation d’origine protégée),

— Euroopan unionin SAN-tunnus,

— toimijan tunnistenumero,

— lipukkeen numero,

— niittovuosi ja niittokerran numero.

Säkkien merkinnöissä ilmoitetaan seuraavat seikat:

— alkuperänimitys ”Foin de Crau” ja sen jäljessä maininta ”suojattu alkuperänimitys” (appellation d’origine protégée),

— Euroopan unionin SAN-tunnus.

Alkuperänimitys ”Foin de Crau” ja sen jäljessä maininta ”suojattu alkuperänimitys” (appellation d’origine protégée) on pakollisesti merkittävä tuotteen saateasiakirjoihin ja laskuihin.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

”Foin de Crau” tuotetaan Craun tasangolla (Bouches-du-Rhônen departementissa). Craun tasanko on Durancejoen vanha kivinen suistoalue; se rajoittuu pohjoisessa Alpillesiin, idässä Salon-de-Provencen kukkuloihin ja Berren lampeen ja lännessä Grand-Rhôneen.

”Foin de Crau” -alkuperänimityksen maantieteellinen alue on määritelty seuraavien Bouches-du-Rhônen kuntien sisällä olevaksi alueeksi siten, että kunnat kuuluvat alueeseen vain osittain: Arles, Aureille, Eyguières, Fos-sur-Mer, Grans, Istres, Lamanon, Miramas, Mouriès, Saint-Martin de Crau ja Salon de Provence.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Craun alue on pinta-alaltaan yli 51 000 hehtaarin kolmio Bouches-du-Rhônen departementissa. Sen ääripisteet ovat Arles luoteessa, Lamanon koillisessa sekä Istres ja Fos-sur-Mer etelässä. Se rajoittuu pohjoisessa Baux’n soihin, Malacarcian harjuun ja Alpillesiin, idässä mioseenikauden kukkuloihin, jotka ovat osa Salon-de-Provencen, Gransin, Miramasin, Istresin ja Fos-sur-Merin kuntia, sekä lännessä Grand-Rhônen vasemman rannan soihin. Se on Durancejoen vanhasta tulvauomasta muodostunut, pyöreäksi hioutuneiden kivien peittämä aavikkomainen tasanko.

Maaperä on punaista tai ruskeaa kivimaata, jonka pinta on kuorettunut ja jonka syvyys on joistakin senttimetreistä metriin. Maa koostuu siltistä, savesta ja suurelta osin pikkukivistä tai sileistä, pyöreistä kivistä. Maaperä on selvästi kalkiton ja pinnalta hieman emäksinen. Craun sora muodostaa kerrostuman, jota ravitsee pääosin (noin 70-prosenttisesti) niittyjen kastelu.

Tyypiltään välimerellistä ilmastoa luonnehtivat lauhat talvet ja kuivat ja kuumat kesät, voimakkaat tuulet sekä sademäärä, joka on lähes olematon huhtikuusta lokakuuhun. Tuulet ovat voimakkaita, varsinkin mistraali. Aurinkoisen sään kesto on melko poikkeuksellinen. Haihtumismekanismi on erittäin tärkeä.

”Foin de Crau” -tuotanto on tiukasti sidoksissa kotieläintalouteen ja kasteluun. Kastelun kehittyminen 1500-luvulta alkaen on johtanut Craun pysyvien luonnonniittyjen syntyyn. Adam de Craponne rakensi vuosina 1554–1559 kanavan, jolla Durancen vesiä johdettiin Saloniin, Eyguièresiin ja Istresiin. Durancejoen alajuoksun ja erityisesti Craun tasangon kaikkien kanavien vedenjuoksutuksen sääntely tuli mahdolliseksi vasta kun Serre-Ponçonin tekojärvi ja Durancen vesivoimalaitos oli rakennettu tammikuussa 1955. Crau on tästä ajankohdasta lähtien saanut vettä säännöllisesti.

Pariisissa sijaitsevan kansallisen agronomisen instituutin professori ja johtaja Eugène Risler kirjoitti vuonna 1890 teoksessaan Géologie agricole (Berger-Levrault et Cie, librairie agricole, Pariisi) seuraavasti: ”Näiden kahden kanavan (Craponne ja Alpines) rakentamisella on ollut huomattavat seuraukset, sillä niiden ansiosta on saatu käyttöön viljelymaata lähes 20 000 ha. Perättäisten liettymisten muodostamat kastellut maa-alueet muodostavat suurenmoisia niittyjä, joilta saa helposti 10 000–11 000 kg kuivaa heinää hehtaarilta. Niityiltä saa aromaattista ja Provencessa erittäin arvostettua heinää kolme niittokertaa vuodessa, ja talvella lampaat laiduntavat odelmaa.”

Vesihallinto on jo usean vuoden ajan saanut maanviljelijät liittymään yhteen erilaisiin yhdistysmuotoihin. Niittyjen kastelu tapahtuu painovoimaisesti siten, että veden annetaan tulvia niitylle usean tunnin ajan. Veden jakelu on useimmiten kanavavahdin (eygadier) ratkaistavissa.

Typpilannoituksen sääntely on tärkeää, jotta Craun niittyjen kasvilajiston tasapaino säilyy. Typpilisäystä rajoitetaan. Liian suuret typpilisät uhkaavat suosia tiettyjen heinäkasvien kehitystä heinäkauran kustannuksella.

Niiton jälkeen heinä kuivaa luonnollisesti pellolla auringossa joitakin päiviä sääolojen mukaan (aurinkoisuus, tuuli).

Sen jälkeen heinä paalataan pellolla ja varastoidaan suojaan samana päivänä tai seuraavana päivänä korjuusta, jotta sitä voidaan suojata sateelta ja kosteudelta, lukuun ottamatta erityistapauksia, joissa myynti tapahtuu pellolla (eli ”kärrystä”, niin kuin sanotaan). Varastointiolosuhteiden ansiosta heinä myös tuleentuu hyvin.

Laiduntaminen on Craun tasangolla ikivanha perinne, johon liittyy toisinaan myös kesäinen vuorilaiduntaminen Alpeilla. Eläimet (lampaat, naudat, hevoset) hyödyntävät laiduntamalla heinän kolmannen niittokerran jälkeen kasvavan odelman. Ne lähtevät Craun niityiltä helmikuun lopulla. Jos nurmirehusta on pulaa, eikä laitumia ole käytettävissä Craun puolikuivilla aroilla (coussouls de Crau), luonnonlaitumilla tai pelloilla, joille on kylvetty syysviljaa laidunnettavaksi (herbes de printemps), kasteltujen niittyjen laiduntaminen on tällöin ainoa ratkaisu karjan ruokkimiseksi. Tällöin tuottajat voivat korvata heinän ensimmäisen niiton laidunnuksella. Jos nurmirehusta on pulaa alppilaitumilla, uuhet laskeutuvat vuorilaitumilta syyskuun alussa, jolloin ainoa nurmirehun lähde tähän aikaan vuodesta ovat Craun niittylaitumet heinän kolmannen niiton sijasta. Siten ”Foin de Crau” -tuotantoon voidaan liittää kaksi tai kolme heinän niittokertaa yhdessä yhden tai kahden laidunnuksen kanssa tarpeiden mukaan, eikä tämä vaikuta heinän lajirikkauteen sikäli kuin vähimmäismääräaikoja niittojen ja laidunnuksen välissä noudatetaan.

”Foin de Crau” erottuu toisilta maantieteellisilta alueilta saadusta heinästä erikoisen kasvilajistonsa ansiosta. Keskimäärin heinään sisältyy parikymmentä luonnonvaraista rehukasvilajia (heinäkasveja, hernekasveja, asterikasveja ja muita). Sen erikoispiirteitä on, että siihen sisältyy aina heinäkauraa (Arrhenatherum elatius P. Beauv. ex J. Presl & C. Presl), koiranheinää (Dactylis glomerata L.), puna-apilaa (Trifolium pratense L.) ja valkoapilaa (Trifolium repens L.). Heinä kuivataan luonnollisesti auringossa. Se tunnetaan miellyttävästä tuoksustaan, jonka takia se maistuu eläimille erityisen hyvin. ”Foin de Crau” on erinomaista rehua kilpahevosille sekä lypsylehmille, -uuhille ja -vuohille; sen tiedetään edistävän runsasrasvaisen maidon tuotantoa.

”Foin de Crau” -heinän ominaisuudet johtuvat lukuisista toisiinsa vaikuttavista tekijöistä: luonnonympäristö (ilmasto, aurinko) ja inhimilliset tekijät (kastelu, tuotantomenetelmät, karjan osuus, sadonkorjuutavat ja säilytys). Kastelu Durancejoesta saatavalla vedellä on lisännyt viljelymahdollisuuksia Craun tasangolla. Vedenjuoksutus on välttämätöntä kuivalla kaudella huhtikuusta lokakuuhun. Kastelu tehdään painovoimaisesti antamalla veden tulvia niityille, jolloin sen mukana saadaan niityille välttämättömiä ravinteita, maaperä saa taas kalkkia ja kivinen maaperä liettyy kerrostuvan siltin ansiosta.

Välimerelliseen ilmastoon liittyy usein mistraalituulia. Sademäärä on huhtikuusta lokakuuhun lähes olematon, mikä helpottaa heinänkorjuuta, ja kuivattava mistraalituuli lyhentää heinän kuivatusaikaa. Sen takia auringon ultraviolettisäteily ehtii vain vähän vaikuttaa heinän ravintoarvoon.

Heinän kasvuvaiheen mukaisesti karja poistuu Craun niityiltä helmikuun lopulla, jotta heinä ehtii kasvaa ennen ensimmäistä niittoa. Laiduntaminen on niittyjen kunnossapidon kannalta hyödyllistä.

Craun pysyvien luonnonniittyjen erikoinen kasvilajisto syntyy ja pysyy tasapainossa näiden vuosisataisten tuotantotapojen vuorovaikutuksen ansiosta: kastelu, lannoituksen sääntely, niiton ja laidunnuksen yhdistelmä. Heinän laatu säilytetään varastoimalla heinä nopeasti suojaan kosteudelta ja säilyttämällä heinää siten myyntiin asti.

Eritelmän julkaisutiedot

(asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-a8a6d6ad-8ae0-488f-be94-22573ca44ae8/telechargement

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.