Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI neuvoston direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta tietyiltä suurilta yrityksiltä ja yritysryhmiltä edellytettävien muiden kuin taloudellisten tietojen ja monimuotoisuutta koskevien tietojen julkistamisen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) /* COM/2013/0207 final - 2013/0110 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Tilinpäätösdirektiiveissä[1], jäljempänä ’direktiivit’, käsitellään vuositilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten sekä niihin liittyvien kertomusten laadintaa. Neljännen direktiivin 46 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään erityisesti, että toimintakertomuksen on tarvittaessa sisällettävä yhtiön kehityksen, tuloksen tai aseman ymmärtämisen kannalta tarvittavassa laajuudessa myös muita kuin taloudellisia tietoja, mukaan lukien tiedot ympäristöä ja työntekijöitä koskevista seikoista. Lisäksi kyseisen direktiivin 46 a artiklassa vahvistetaan säännöt sen selvityksen sisällöstä, joka pörssiyhtiöiden on laadittava hallinto- ja ohjausjärjestelmästään. Komissio myönsi sisämarkkinoiden toimenpidepaketissa[2], että eri aloilla toimivien yritysten sosiaali- ja ympäristöasioista antamia tietoja on muutettava avoimemmiksi tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi. Tämä toistettiin tiedonannossa ”Yritysten yhteiskuntavastuuta koskeva uudistettu EU:n strategia vuosiksi 2011–2014”[3]. Tämä ehdotus vastaa yhtä uudistetun strategian tärkeimmistä sitoumuksista. Tiedonannossa yritysten yhteiskuntavastuu määritellään ”yritysten vastuuksi omista yhteiskunnallisista vaikutuksistaan”. Tiedonannon mukaan kehittämisen olisi tapahduttava yritysten itsensä vetämänä ja yrityksillä olisi oltava käytössään prosessi, jolla yhteiskuntaan ja ympäristöön liittyvät näkökohdat integroidaan niiden liiketoimintaan ja strategiaan. Sen vuoksi tärkeä osa yritysten yhteiskuntavastuuta on muiden kuin taloudellisten tietojen julkistaminen. Avoimuuden lisääminen voi auttaa yrityksiä parantamaan muiden kuin taloudellisten riskien ja mahdollisuuksien hallintaa ja parantaa tällä tavoin muilla kuin taloudellisilla indikaattoreilla mitattua tulosta. Samaan aikaan kansalaisjärjestöt ja paikallisyhteisöt käyttävät muita kuin taloudellisia tietoja arvioidessaan yritysten toimintoihin liittyviä vaikutuksia ja riskejä. Lisäksi sijoittajat voivat avoimuuden lisäämisen ansiosta ottaa paremmin huomioon kestävyyteen liittyvät näkökohdat ja pitkän aikavälin tuloksen. Kuulemisissa on kuitenkin käynyt ilmi, että EU:n suurista yrityksistä vain harvat julkistavat säännöllisin väliajoin muita kuin taloudellisia tietoja. Lisäksi julkistettujen tietojen laadussa on suurta vaihtelua, minkä vuoksi sijoittajien ja sidosryhmien on vaikea saada käsitystä yritysten asemasta ja tuloksesta. Tässä ehdotuksessa vahvistetaan sen vuoksi vaatimus, jonka mukaan tiettyjen suurten yritysten on julkistettava merkitykselliset muut kuin taloudelliset tiedot ja monimuotoisuutta koskevat tiedot tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi koko EU:ssa. Tästä huolimatta ehdotuksessa on omaksuttu joustava ja haittaamaton lähestymistapa. Yritykset voivat käyttää olemassa olevia kansallisia tai kansainvälisiä raportointikehyksiä, niillä on liikkumavaraa toimintalinjojen sisällön määrittämisen suhteen ja joustovaraa tietojen julkistamiseksi tarkoituksenmukaisella ja merkityksellisellä tavalla. Jos yritykset katsovat, etteivät joidenkin alojen toimintalinjat ole niiden kannalta merkityksellisiä, niille annetaan mahdollisuus esittää syyt siihen, mistä tämä johtuu, sen sijaan, että ne pakotettaisiin luomaan kyseisen alan toimintalinja. Euroopan parlamentti on kahdessa päätöslauselmassaan (”Yritysten yhteiskuntavastuu: tilivelvollinen, avoin ja vastuullinen yritystoiminta sekä kestävä kasvu”[4] ja ”Yritysten yhteiskuntavastuu: yhteiskunnan etujen sekä kestävän ja osallistavan elpymisen edistäminen”[5]) tunnustanut tarpeen lisätä avoimuutta tällä alalla ja kehottanut komissiota antamaan lainsäädäntöehdotuksen. Edellä esitetyn perusteella tämän ehdotuksen tärkeimmät tavoitteet ovat seuraavat: (1) tiettyjen yritysten avoimuuden lisääminen sekä nykyisin julkistettavien muiden kuin taloudellisten tietojen merkityksellisyyden, johdonmukaisuuden ja vertailukelpoisuuden lisääminen tiukentamalla ja selventämällä voimassa olevia vaatimuksia; (2) yritysten johtokuntien muuttaminen monimuotoisemmiksi lisäämällä avoimuutta yritysten johdon tehokkaan valvonnan ja vahvan hallinnoinnin helpottamiseksi; (3) yritysten vastuuvelvollisuuden ja tuloksen parantaminen sekä sisämarkkinoiden tehostaminen. Tilinpäätösdirektiivien mukainen nykyinen lähestymistapa muiden kuin taloudellisten tietojen julkistamiseen ei ole ollut riittävän tehokas. Useimmat kuulemiseen osallistuneet sidosryhmät olivat sitä mieltä, että tilinpäätösdirektiiveillä asetettu velvollisuus on epätäsmällinen ja voi heikentää oikeusvarmuutta. Sen vuoksi tarvitaan selkeämpiä vaatimuksia ja yritysten pitkän aikavälin menestymisen kannalta tärkeiden ajankohtaisten aiheiden voimakkaampaa painotusta. Eräät jäsenvaltiot ovat kehittäneet kansallista lainsäädäntöä, jossa säädetään tilinpäätösdirektiivien vaatimuksia tiukemmista vaatimuksista. Kansallisissa vaatimuksissa on kuitenkin olennaisia eroja, mikä lisää epätäsmällisyyttä sisämarkkinoilla toimivien yritysten ja sijoittajien kannalta. Jotkin jäsenvaltiot ovat katsoneet parhaaksi vaihtoehdoksi ”raportti tai selvitys” -mallit, jolloin yritykset voivat valita varsinaisen raportoinnin tai ilmoittaa vaihtoehtoisesti syyt siihen, ettei raportteja anneta. Toiset jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön suoranaisia oikeudellisia vaatimuksia, jotka voivat olla melko määrääviä. Eräät jäsenvaltiot ovat valinneet kohteiksi suuret yritykset, kun taas toiset keskittyvät vain tiettyihin pörssiyhtiöihin tai valtio-omisteisiin yhtiöihin. Eräät jäsenvaltiot tukeutuvat kansainvälisiin ohjeisiin (vaikkakaan eivät yleensä samoihin), kun taas toiset laativat omat kansalliset raportointiohjeet. Tämä rakenne on johtanut sääntelykehysten hajanaisuuteen EU:n sisällä. Sen vuoksi tämän ehdotuksen tavoitteena on varmistaa vähäisin kustannuksin tasapuoliset toimintaedellytykset useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toimiville yrityksille ja varmistaa, että sijoittajilla on mahdollisuus saada helpommin ja laajemmin käyttöönsä tärkeimpiä tarkoituksenmukaisia tietoja. Lisäksi riittämätön monimuotoisuus yritysten johtokunnassa voi yhtenäistää johtokunnan jäsenten näkemyksiä (nk. ryhmäajatteluilmiö) ja lisätä innovatiivisten ajatusten vastustusta. Tämä voi vaikuttaa kielteisesti johtokunnan kriittiseen suhtautumiseen johdon päätöksiin ja johtoon kohdistettavaan valvontaan ja siten myös yritysten tulokseen. Monimuotoisuutta tukevien toimintalinjojen avoimuuden lisääminen voisi myös edistää tuntuvasti tasapuolista kohtelua ja syrjinnän torjuntaa asianomaisten yritysten ja myös muiden yritysten johtokuntien päätöksenteossa. Uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä työssä ja ammatissa kielletään direktiivillä 2000/78/EY. Sukupuoleen perustuva syrjintä työssä ja ammatissa kielletään direktiivillä 2006/54/EY. Rotuun tai etniseen alkuperään perustuva syrjintä työelämässä puolestaan kielletään direktiivillä 2000/43/EY. Havaitut ongelmat voivat vaikuttaa yritysten koko tulokseen, niiden vastuuvelvollisuuteen, sijoittajien mahdollisuuksiin arvioida ja eritellä kaikkea merkityksellistä tietoa asianmukaisesti ja ajoissa sekä EU:n rahoitusmarkkinoiden toimivuuteen. Tämän seurauksena sisämarkkinoiden kestävän kasvun ja työllistämisen potentiaalia ei välttämättä aina hyödynnetä täysipainoisesti. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTIEN TULOKSET Sidosryhmien ja asianomaisten osapuolten kuuleminen Komission yksiköt ovat pitäneet yllä säännöllistä ja kattavaa vuoropuhelua sidosryhmien kanssa koko tämän muutosehdotuksen tekemiseen johtaneen menettelyn ajan. Tavoitteena oli kerätä näkemyksiä kaikilta asianomaisilta osapuolilta, kuten tilinpäätösten laatijoilta, käyttäjiltä, kansalaisjärjestöiltä jne. Vuoropuhelua käytiin seuraavasti: – Järjestettiin kaksi julkista kuulemista, joista ensimmäisen aiheena oli yritysten velvollisuus julkistaa muita kuin taloudellisia tietoja ja toisen EU:n yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskeva kehys. Valtaosa muiden kuin taloudellisten tietojen julkistamista käsitelleeseen kuulemiseen osallistuneista sidosryhmistä piti tarpeellisena nykyisen lainsäädäntökehyksen parantamista, sillä se voisi hyödyttää sekä tilinpäätösten laatijoita että tietojen käyttäjiä. Useimmat EU:n yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevaa kehystä käsitelleeseen kuulemiseen vastanneista ilmaisivat selkeästi tukensa yritysten monimuotoisuutta koskevien toimintalinjojen julkistamiselle. Kyseiset vastaajat katsoivat, että avoimuuden lisääminen antaisi sijoittajille paremmat valmiudet tehdä tietoon perustuvia päätöksiä ja tukisi osaltaan ryhmäajatteluilmiön hillitsemistä. – Perustettiin 16-jäseninen ad hoc -asiantuntijaryhmä, jonka jäsenillä oli monipuolista kokemusta ja hyvin erilaisia taustoja. – Järjestettiin useita kokouksia sidosryhmien ja jäsenvaltioiden edustajien kanssa. Vaikutusten arviointi Komission yksiköiden toteuttamassa vaikutusten arvioinnissa yksilöitiin seuraavat kaksi keskeistä kysymystä: 1) muiden kuin taloudellisten tietojen riittämätön avoimuus ja 2) riittämätön monimuotoisuus yhtiöiden johtokunnissa. Muiden kuin taloudellisten tietojen riittämätön avoimuus Jotkin yritykset eivät ole onnistuneet vastaamaan riittävässä määrin muiden kuin taloudellisten tietojen kasvavaan kysyntään sidosryhmien (muun muassa sijoittajien, osakkeenomistajien, työntekijöiden ja kansalaisjärjestöjen) keskuudessa. Tältä osin on korostettu tiettyjä kysymyksiä, jotka liittyvät sekä tietojen määrään että niiden laatuun. – Tietojen määrä: Arvioiden mukaan vain noin 2 500 EU:n yhteensä noin 42 000 suuresta yrityksestä julkistaa vuosittain virallisesti muita kuin taloudellisia tietoja. – Tietojen laatu: Yritysten julkistamat tiedot eivät yleisesti ottaen täytä riittävässä määrin käyttäjien tarpeita. Komission yksiköiden laatimassa analyysissa ongelman todetaan johtuvan puutteista, joita on sekä markkinoiden toiminnassa että sääntelyssä. Vaikuttaa ensiksikin siltä, että markkinapohjaiset kannustimet ovat riittämättömiä tai jakautuvat epätasaisesti. Huolimatta muiden kuin taloudellisten tietojen kysynnän kasvusta jotkut sidosryhmät katsovat, että muiden kuin taloudellisten tietojen julkistaminen tuottaa hyötyjä vasta pitkällä aikavälillä ja että hyötyjä on vaikea mitata tarkasti, kun taas lyhyen aikavälin kustannukset näkyvät selkeämmin ja ovat helposti mitattavissa. Tästä syystä jotkut yritykset saattavat olla vähemmän halukkaita noudattamaan tämän alan toimintalinjoja, vaikka ne periaatteessa olisivatkin sitä mieltä, että muiden kuin taloudellisten tietojen raportoinnista koituu hyötyä. Toiseksi EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla toteutetut sääntelytoimet eivät ole olleet riittävän tehokkaita ongelman ratkaisemiseksi. Nykytilanteen parantamiseksi on pohdittu useita vaihtoehtoja, kuten voimassa olevien vaatimusten tiukentaminen, yksityiskohtaista raportointia koskevien uusien vaatimusten käyttöönotto tai EU:n standardin vahvistaminen. Eri toimintavaihtoehdoista laaditun arvioinnin perusteella parhaaksi katsottu vaihtoehto olisi voimassa olevan vaatimuksen tiukentaminen edellyttämällä muita kuin taloudellisia tietoja sisältävän selvityksen liittämistä toimintakertomukseen. Riittämätön monimuotoisuus yhtiöiden johtokunnassa Yritysten johtokunnat, joiden jäsenillä on samankaltainen koulutus- ja ammattitausta ja sama maantieteellinen jakauma ja joiden jäsenet edustavat samaa ikäluokkaa tai sukupuolta, saattavat kärsiä kapeasta ryhmäajattelusta. Tämä voi estää omalta osaltaan kriittistä suhtautumista johdon päätöksiin, sillä moninaisten näkemysten, arvojen ja pätevyyksien puuttuminen saattaa hillitä vuoropuhelua, ajatustenvaihtoa ja kritiikin esittämistä johtokunnissa. Se voi myös jarruttaa johdon esittämien innovatiivisten ajatusten hyväksymistä. Johtokuntien riittämätön monimuotoisuus on kytköksissä ennen kaikkea liian vähäisiin markkinapohjaisiin kannustimiin, jotka voisivat saada yritykset pyrkimään muuttamaan tilannetta. Johtokuntien jäsennimityksiin liittyvät epätarkoituksenmukaiset käytännöt edistävät profiililtaan samankaltaisten jäsenten valintaa. Ongelmaa pahentaa avoimuuden puute, sillä johtokuntien kokoonpanosta ei useinkaan ole riittävästi tietoa eikä tieto ole suuren yleisön saatavissa. Johtokuntien riittämätön monimuotoisuus ja avoimuuden puute voivat sen vuoksi heikentää yritysten johtoa ja vähentää niiden osallistavuutta ja innovatiivisuutta, mikä puolestaan heikentää yritysten myönteistä vaikutusta talouskasvuun. Vauhdittaakseen EU 2020 ‑strategiassa tavoitteeksi asetettua osallistavaa ja kestävää kasvua komissio on tarkastellut useita vaihtoehtoja näiden ongelmien ratkaisemiseksi. Näistä vaihtoehdoista laaditun arvioinnin perusteella päädyttiin siihen, että asianmukaisin vaihtoehto tässä vaiheessa olisi monimuotoisuutta koskevien toimintalinjojen julkistaminen. Myös useimmat sidosryhmät pitävät tätä vaihtoehtoa parhaana verrattuna muihin vaihtoehtoihin, kuten monimuotoisuutta koskevien toimintalinjojen pakolliseen laatimiseen tai pelkästään jäsennimityspolitiikkaan keskittyvään toimintaan. Tällaisten säännösten ohella komissio on jo ehdottanut 14. marraskuuta 2012 lainsäädäntöä, jonka tavoitteena on saada aliedustetun sukupuolen osuus julkisesti noteerattujen yhtiöiden (pieniä ja keskisuuria yrityksiä lukuun ottamatta) toimivaan johtoon kuulumattomista johtokunnan jäsenistä 40 prosenttiin[6]. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Direktiiveihin ehdotettavat muutokset Ehdotus koskee neljännen direktiivin 46 artiklan ja seitsemännen direktiivin 36 artiklan muuttamista. Kyseisissä artikloissa säädetään muiden kuin taloudellisten tietojen julkistamisesta. Johtokuntien monimuotoisuutta koskevan uuden vaatimuksen osalta ehdotetaan muutosta neljännen direktiivin 46 a artiklaan. Tilinpäätösdirektiiveillä säännellään kaikkien jäsenvaltion tai Euroopan talousalueen (ETA) lainsäädännön mukaan perustettujen julkisten osakeyhtiöiden tilinpäätöksissä annettavia tietoja. Koska avoimuusdirektiivin 4 artiklan 5 kohdassa viitataan neljännen direktiivin 46 artiklaan ja seitsemännen direktiivin 36 artiklaan, kyseisiin säännöksiin ehdotettavat muutokset koskevat myös EU:n säänneltyjen markkinoiden pörssiyhtiöitä, vaikka ne olisi perustettu kolmannessa maassa. Oikeusperusta sekä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate Ehdotus perustuu perussopimuksen 50 artiklan 1 kohtaan, joka on oikeusperusta sellaisista EU:n toimenpiteistä säätämiselle, joilla pyritään toteuttamaan yhtiöoikeuden sisämarkkinat. Ehdotuksen mukaisesti suurten yritysten olisi julkistettava muut kuin taloudelliset tiedot noudattaen vaatimuksia, joilla pyritään lisäämään avoimuutta yritysten avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden parantamiseksi ja samalla vähentämään tarpeetonta hallinnollista rasitusta. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti EU:n pitäisi toimia ainoastaan silloin, kun sen toiminta tuo parempia tuloksia kuin jäsenvaltiotason toiminta. EU:n toimet olisi rajattava kyseisen politiikan tavoitteiden saavuttamisen kannalta välttämättömään ja oikeasuhteiseen määrään. Monet jäsenvaltiot ovat hyväksyneet hiljattain lainsäädäntöä, jossa edellytetään tarkempien tietojen antamista tällä alalla. Kansallisissa vaatimuksissa on kuitenkin olennaisia eroja, jotka vaikeuttavat yritysten vertailua sisämarkkinoilla. Tämän muutossäädöksen tavoitteita ei voida saavuttaa yksinomaan jäsenvaltiotason toimilla. Avoimuuden lisääminen ei saisi johtaa tarpeettomaan hallinnolliseen rasitukseen. Pienempien yritysten on vaikeampaa kerätä ja analysoida tietoja. ”Pienet ensin” -periaatteen mukaan tämän direktiiviin mukaisia tiedotusvaatimuksia ei olisi sovellettava yrityksiin, joiden koko on tiettyä rajaa pienempi. Suurten yritysten osalta muiden kuin taloudellisten tietojen julkistaminen on toteutettava kattavammin, tarkoituksenmukaisemmin ja yhtenäisemmin EU:n tasolla, sillä suurten yritysten toiminta kattaa usein koko EU:n ja vaikuttaa sijoittajiin ja muihin sidosryhmiin koko sisämarkkinoiden alueella. Koko sisämarkkinoita koskevan yhdenmukaisten tietojen julkistamista koskevan vaatimuksen ohella jäsenvaltioille pitäisi kuitenkin jättää joustovaraa täydentävien raportointivaatimusten soveltamisessa. Tilinpäätösdirektiiveihin tehtävä muutos on tähän tarkoitukseen parhaiten soveltuva oikeudellinen väline, sillä se jättää jäsenvaltioille tietynasteista joustovaraa. Direktiivien muuttamisella varmistetaan myös se, ettei ehdotetun EU:n tason toimien sisältö ja muoto ylitä sitä, mikä on tarpeen ja oikeasuhtaista sääntelytavoitteen saavuttamiseksi. Ehdotuksen yksityiskohtainen kuvaus Muut kuin taloudelliset tiedot Neljännen direktiivin 46 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen nykyisen velvollisuuden mukaan suurten yritysten on julkistettava muita kuin taloudellisia tietoja, mukaan lukien tiedot ympäristöä ja työntekijöitä koskevista seikoista. Tämän toimenpiteen tarkoituksena on tuottaa mittavia hyötyjä yrityksille, sijoittajille ja muille sisämarkkinoilla toimiville sidosryhmille sekä saada sitä kautta aikaan osallistavampaa ja kestävämpää pitkän aikavälin kasvua ja uusia työpaikkoja. Ehdotuksen 1 artiklan a alakohdassa tiettyjen suurten yritysten edellytetään julkistavan toimintakertomuksessaan selvityksen, jossa annetaan olennaisia tietoja ainakin ympäristöä, sosiaalisia näkökohtia ja työntekijöitä koskevista seikoista, ihmisoikeuksien kunnioittamisesta sekä korruption ja lahjonnan torjunnasta. Näiden tietojen lisäksi selvitykseen on sisällytettävä i) kuvaus yrityksen toimintalinjoista, ii) yrityksen tulos ja iii) riskeihin liittyvät näkökohdat. Rajoittamatta mahdollisesti kunnianhimoisempien vaatimusten asettamista jäsenvaltioiden tasolla, yritykset voivat antaa nämä tiedot kansallisten, EU:n tai kansainvälisten kehysten mukaan, kuten YK:n Global Compact -aloite, yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevat YK:n ohjaavat periaatteet, joilla pannaan täytäntöön suojeluun, kunnioitukseen ja korjaamiseen perustuva YK:n toimintakehys, OECD:n monikansallisille yrityksille antamat toimintaohjeet, ISO-standardi 26000, ILO:n kolmikantainen periaatejulistus monikansallisista yrityksistä ja sosiaalipolitiikasta sekä GRI-ohjeisto (Global Reporting Initiative). Yritysten on kuitenkin ilmoitettava, mitä kehystä ne ovat käyttäneet. Yrityksen, joka ei noudata erityistä toimintalinjaa yhdellä tai useammalla näistä aloista, on annettava asiasta selvitys. Toimenpide sinänsä koskee liiketoiminnan kannalta merkityksellisiä tietoja, joista on hyötyä yrityksen sisäisessä päätöksenteossa ja joita myös sijoittajat ja muut sidosryhmät voivat käyttää hyväkseen. Toimenpiteen ansiosta saavutetaan huomattavaa joustavuutta ja vältetään aiheuttamasta tarpeetonta hallinnollista rasitusta yrityksille, erityisesti pienimmille yrityksille, pyritään välttämään. Uudet julkistamisvaatimukset eivät sen vuoksi koske pienimpiä yrityksiä. Suuria yrityksiä koskevasta julkistamisvaatimuksesta aiheutuvat kustannukset on suhteutettu tietojen arvoon ja niistä saatavaan hyötyyn sekä yritysten kokoon, vaikutuksiin ja monimuotoisuuteen. Ehdotuksen 1 artiklan a alakohdan mukaisesti velvollisuus koskee erityisesti vain niitä yrityksiä, joiden työntekijämäärä on keskimäärin yli 500 ja joiden taseen loppusumma on yli 20 miljoonaa euroa tai nettoliikevaihto yli 40 miljoonaa euroa. Tämä raja, joka on tilinpäätösdirektiiveissä tällä hetkellä sovellettavaa rajaa (250 työntekijää) korkeampi, on tasapuolinen, sillä se rajoittaa tarpeetonta hallinnollista rasitusta ja varmistaa, että muiden kuin taloudellisten tietojen raportointiin liittyvien velvollisuuksien soveltamisala on asianmukainen. On arvioitu, että vaatimuksen soveltamisalaan kuuluisi EU:ssa tämän perusteella noin 18 000 yritystä. Lisäksi 1 artiklan b alakohdan mukaisesti yritykset, jotka laativat samaa tilikautta koskevan kertomuksen, vapautetaan muiden kuin taloudellisten tietojen toimittamista koskevasta velvollisuudesta edellyttäen, että kertomus i) kattaa 1 artiklan a alakohdassa edellytetyt aiheet ja sisällön, ii) perustuu kansallisiin, EU:n tai kansainvälisiin kehyksiin ja iii) liitetään toimintakertomukseen. Ehdotuksen 1 artiklan c alakohdassa vapautetaan tytäryritykset 1 artiklan a alakohdan mukaisesta velvollisuudesta edellyttäen, että vapautuksen saanut yritys ja sen tytäryritykset otetaan huomioon toisen yrityksen konsolidoidussa toimintakertomuksessa ja että konsolidoitu toimintakertomus täyttää 1 artiklan a alakohdan mukaiset vaatimukset. Monimuotoisuus Uudessa 1 kohdan g alakohdassa suurten pörssiyhtiöiden edellytetään toimittavan tietoja monimuotoisuutta tukevista toimintalinjoistaan, mukaan lukien ikään, sukupuoleen, maantieteelliseen jakaumaan sekä koulutus- ja ammattitaustaan liittyvät näkökohdat. Tiedoissa on oltava selvitys hallinto- ja ohjausjärjestelmästä, ja niissä on ilmoitettava monimuotoisuutta tukevien toimintalinjojen tavoitteet, täytäntöönpano ja saavutetut tulokset. Yritykset, joilla ei ole monimuotoisuutta tukevia toimintalinjoja, velvoitetaan ainoastaan antamaan selvitys toimintalinjojen puuttumisesta. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. 2013/0110 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI neuvoston direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta tietyiltä suurilta yrityksiltä ja yritysryhmiltä edellytettävien muiden kuin taloudellisten tietojen ja monimuotoisuutta koskevien tietojen julkistamisen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 50 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[7], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[8], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 13 päivänä huhtikuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – 12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi – Yhdessä uuteen kasvuun”[9] todetaan, että eri aloilla toimivien yritysten sosiaali- ja ympäristöasioista antamia tietoja on muutettava avoimemmiksi tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi. (2) Tarve parantaa yritysten yhteiskunta- ja ympäristötiedottamista alaa koskevalla lakiehdotuksella otettiin toistamiseen esille 25 päivänä lokakuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ”Yritysten yhteiskuntavastuuta koskeva uudistettu EU:n strategia vuosiksi 2011–2014”[10]. (3) Euroopan parlamentti on 6 päivänä helmikuuta 2013 antamissaan päätöslauselmissa ”Yritysten yhteiskuntavastuu: tilivelvollinen, avoin ja vastuullinen yritystoiminta sekä kestävä kasvu”[11] ja ”Yritysten yhteiskuntavastuu: yhteiskunnan etujen sekä kestävän ja osallistavan elpymisen edistäminen”[12] tunnustanut, kuinka tärkeänä se pitää sitä, että yritykset antavat kestävään kehitykseen, kuten sosiaalisiin ja ympäristönäkökohtiin, liittyviä tietoja kestävää kehitystä uhkaavien riskien tunnistamiseksi sekä sijoittajien ja kuluttajien luottamuksen lisäämiseksi, ja kehottanut komissiota antamaan ehdotuksen yritysten velvollisuudesta julkistaa muita kuin taloudellista tilannetta koskevia tietoja. (4) Suurilta osakeyhtiöiltä edellytettävien muiden kuin taloudellisten tietojen julkistamista koskevien kansallisten säännösten yhteensovittaminen on tärkeää sekä yritysten, osakkaiden että sidosryhmien etujen kannalta. Yhteensovittaminen on tarpeen kyseisillä aloilla, koska useimmat säännösten soveltamisalaan kuuluvista yrityksistä toimivat useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa. (5) On myös tarpeen ottaa käyttöön tietynlainen oikeudellinen vähimmäisvaatimus, joka koskee niiden tietojen laajuutta, jotka yritysten olisi asetettava yleisön saataville eri puolilla unionia. Toimintakertomusten olisi annettava oikea ja kattava kuva yrityksen toimintalinjoista, tuloksista ja riskeistä. (6) Eri puolilla unionia julkistettavien muiden kuin taloudellisten tietojen yhdenmukaistamiseksi ja muuttamiseksi vertailukelpoisemmiksi yrityksiä olisi vaadittava sisällyttämään toimintakertomukseensa muita kuin taloudellisia tietoja koskeva selvitys, joka sisältää ainakin ympäristöön, sosiaalisiin näkökohtiin ja työntekijöihin, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, korruption torjuntaan ja lahjontaan liittyviä tietoja. Kyseisessä selvityksessä olisi oltava kuvaus näihin seikkoihin liittyvistä toimintalinjoista, tuloksista ja riskeistä. (7) Antaessaan näitä tietoja yritykset voivat tukeutua kansallisiin kehyksiin, EU:n kehyksiin, kuten ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä (EMAS), ja kansainvälisiin kehyksiin, kuten Yhdistyneiden kansakuntien (YK) Global Compact ‑aloite, yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevat YK:n ohjaavat periaatteet, joilla pannaan täytäntöön suojeluun, kunnioitukseen ja korjaamiseen perustuva YK:n toimintakehys, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) monikansallisille yrityksille antamat toimintaohjeet, Kansainvälisen standardisoimisjärjestön (ISO) standardi 26000, Kansainvälisen työjärjestön (ILO) kolmikantainen periaatejulistus monikansallisista yrityksistä ja sosiaalipolitiikasta sekä GRI-ohjeisto (Global Reporting Initiative). (8) Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen Rio+20-konferenssin päätösjulistuksen ”Tulevaisuus, jota tavoittelemme”[13] 47 kohdassa tunnustetaan yritysten kestävän kehityksen raportoinnin merkitys ja kannustetaan yrityksiä harkitsemaan tarvittaessa kestävyyttä koskevien tietojen sisällyttämistä raportointiprosessiin. Päätösjulistuksessa kannustetaan lisäksi alaa sekä asianomaisia hallituksia ja sidosryhmiä kehittämään Yhdistyneiden kansakuntien järjestelmän tuella parhaita käytäntöjä koskevia malleja ja helpottamaan tilinpäätöstietojen ja muiden kuin taloudellisten tietojen sisällyttämistä kertomuksiin nykyisistä kehyksistä saatujen kokemusten perusteella. (9) Sijoittajien mahdollisuus saada muita kuin taloudellisia tietoja edistää etenemissuunnitelmassa kohti resurssitehokasta Eurooppaa[14] asetetun tavoitteen saavuttamista; kyseisen tavoitteen mukaan vuoteen 2020 mennessä olisi otettava käyttöön markkinapohjaiset ja poliittiset kannustimet, joilla palkitaan liike-elämän panostukset tehokkuuteen. (10) Maaliskuun 24 ja 25 päivänä 2011 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti vähentämään sääntelystä erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille) aiheutuvaa kokonaiskuormitusta sekä Euroopan tasolla että kansallisesti, kun taas älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän Eurooppa 2020 -strategian tavoitteena on parantaa pk-yritysten liiketoimintaympäristöä ja edistää niiden kansainvälistymistä. ”Pienet ensin” -periaatteen mukaan direktiivin 78/660/ETY ja direktiivin 83/349/ETY mukaisia tiedotusvaatimuksia olisi sen vuoksi sovellettava vain tiettyihin suuriin yrityksiin ja yritysryhmiin. (11) Muiden kuin taloudellisten tietojen julkistamista koskevien vaatimusten soveltamisala olisi määriteltävä suhteessa keskimääräiseen työntekijämäärään, kokonaisvarallisuuteen ja liikevaihtoon. Pk-yritykset olisi vapautettava lisävaatimusten soveltamisesta, ja velvollisuutta julkaista muita kuin taloudellisia tietoja koskeva selvitys toimintakertomuksessa olisi sovellettava vain yrityksiin, joiden työntekijämäärä on keskimäärin yli 500 ja joiden taseen loppusumma on yli 20 miljoonaa euroa tai nettoliikevaihto yli 40 miljoonaa euroa. (12) Jotkin direktiivin 78/660/ETY ja direktiivin 83/349/ETY soveltamisalaan kuuluvista yrityksistä ja yritysryhmistä laativat jo nyt muita kuin taloudellisia tietoja koskevia kertomuksia vapaaehtoisuuden pohjalta. Kyseisiin yrityksiin ei pitäisi soveltaa velvollisuutta liittää toimintakertomukseen muita kuin taloudellisia tietoja koskeva selvitys edellyttäen, että kertomus koskee samaa tilikautta ja on sisällöltään vähintään tämän direktiivin vaatimusten mukainen ja että se liitetään toimintakertomukseen. (13) Monet direktiivin 78/660/ETY soveltamisalaan kuuluvista yrityksistä ovat yritysryhmien jäseniä. Konsolidoidut toimintakertomukset olisi laadittava siten, että tällaisia yritysryhmiä koskevat tiedot voidaan välittää jäsenille ja kolmansille osapuolille. Konsolidoituja toimintakertomuksia koskevat kansalliset lainsäädännöt olisi sen vuoksi sovitettava yhteen, jotta tiedot, jotka yritysten on julkistettava unionissa, olisivat vertailukelpoisia ja yhdenmukaisia. (14) Direktiivin 78/660/ETY 51 a artiklan e alakohdan mukaisesti tilintarkastuskertomuksessa olisi oltava myös lausunto siitä, ovatko toimintakertomus, mukaan lukien siihen sisältyvät muut kuin taloudelliset tiedot, ja saman tilikauden tilinpäätös keskenään yhdenmukaiset. (15) Yritysten hallinto-, johto- ja valvontaelinten jäsenten osaamisen ja näkemysten monimuotoisuus helpottaa osuvan käsityksen saamista yritysorganisaatiosta ja liiketoiminnasta. Se mahdollistaa sen, että kyseisten elinten jäsenet voivat esittää rakentavaa kritiikkiä johdon päätöksistä ja suhtautua avoimemmin innovatiivisiin ajatuksiin välttäen jäsenten näkemysten samankaltaisuutta eli ryhmäajatteluilmiötä. Se edistää siten johdon tehokasta valvontaa ja yrityksen menestyksekästä hallinto- ja ohjausjärjestelmää. Tämän vuoksi olisi tärkeää lisätä yritysten käyttämien monimuotoisuutta koskevien toimintalinjojen avoimuutta. Markkinat saisivat tätä kautta tietoja yritysten hallinto- ja ohjausjärjestelmäkäytännöistä, mikä kohdistaisi yrityksiin epäsuoraa painetta muuttaa johtokuntaansa monimuotoisemmaksi. (16) Velvollisuutta julkistaa monimuotoisuutta koskevat toimintalinjat hallinto-, johto- ja valvontaelimille sellaisten seikkojen osalta kuin ikä, sukupuoli, maantieteellinen jakauma sekä koulutus- ja ammattitausta olisi sovellettava vain suuriin pörssiyhtiöihin. Sen vuoksi tämän velvollisuuden ei pitäisi koskea pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka voidaan vapauttaa tietyistä tilinpäätösvelvollisuuksista direktiivin 78/660/ETY 27 artiklan nojalla. Monimuotoisuutta koskevien toimintalinjojen julkistamisen olisi oltava osa direktiivin 78/660/ETY 46 a artiklassa säädettyä selvitystä hallinto- ja ohjausjärjestelmästä. Yrityksiä, joilla ei ole tällaisia monimuotoisuutta koskevia toimintalinjoja, ei pitäisi velvoittaa ottamaan niitä käyttöön, mutta niiden olisi esitettävä selkeästi syyt siihen, miksei niillä ole kyseisiä toimintalinjoja. (17) Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli yritysten eri puolilla unionia julkistamien tietojen asianmukaisuuden, yhdenmukaisuuden ja vertailukelpoisuuden parantamista, vaan se voidaan toimien vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa määrätyn suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi. (18) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, mukaan lukien elinkeinovapaus, oikeus yksityiselämään ja oikeus henkilötietojen suojaan. Tämä direktiivi on pantava täytäntöön näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti. (19) Sen vuoksi direktiivejä 78/660/ETY ja 83/349/ETY olisi muutettava, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutokset direktiiviin 78/660/ETY Muutetaan direktiivi 78/660/ETY seuraavasti: 1) Muutetaan 46 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. a) Toimintakertomuksessa on oltava oikean kuvan antava selostus yhtiön liiketoiminnan kehittymisestä ja tuloksesta sekä yhtiön tilasta, mukaan lukien kuvaus sen merkittävimmistä tulevista riskeistä ja epävarmuustekijöistä. Selostuksen on oltava tasapuolinen ja kattava analyysi yhtiön liiketoiminnan kehittymisestä ja tuloksesta sekä yhtiön tilasta, ja sen on vastattava yhtiön kokoa ja monimuotoisuutta. b) Kun on kyse yhtiöistä, joiden työntekijämäärä tilikauden aikana on keskimäärin yli 500 ja joiden taseen loppusumma on tilinpäätöspäivinä yli 20 miljoonaa euroa tai nettoliikevaihto yli 40 miljoonaa euroa, selostuksessa on myös oltava muita kuin taloudellisia tietoja koskeva selvitys, joka sisältää ainakin tietoja ympäristöasioista, sosiaalisista ja työntekijöihin liittyvistä seikoista, ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, korruption torjunnasta ja lahjontaan liittyvistä seikoista, mukaan lukien seuraavat: i) kuvaus toimintalinjoista, joita yhtiö noudattaa suhteessa näihin seikkoihin; ii) kyseisten toimintalinjojen tulokset; iii) näihin seikkoihin liittyvät riskit ja yhtiön noudattama riskienhallintakäytäntö. Jos yhtiö ei noudata toimintalinjoja suhteessa yhteen tai useampaan näistä seikoista, sen on annettava selvitys siitä, miksei se tee näin. Antaessaan tällaisia tietoja yhtiö voi tukeutua kansallisiin, EU:n tai kansainvälisiin kehyksiin, ja tukeutuessaan tällaisiin kehyksiin, sen on täsmennettävä, mihin kehyksiin se on tukeutunut. c) Analyysin on sisällettävä yhtiön kehityksen, tuloksen tai aseman ymmärtämisen kannalta tarvittavassa laajuudessa tärkeimmät sekä taloudelliset että tarvittaessa muut kuin taloudelliset tulosindikaattorit, jotka ovat merkityksellisiä yhtiön liiketoiminnalle. d) Toimintakertomuksessa esitettävään analyysiin on tarvittaessa sisällytettävä tietoa ja lisäselvityksiä tilinpäätöksessä esitetyistä luvuista.” b) Korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Jos yritys laatii samaan tilikauteen liittyvän kattavan kertomuksen, joka perustuu kansallisiin, EU:n tai kansainvälisiin kehyksiin ja kattaa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot, se on vapautettava velvollisuudesta laatia 1 kohdan b alakohdan mukainen muita kuin taloudellisia tietoja koskeva selvitys edellyttäen, että tällainen kertomus on osa toimintakertomusta.” c) Lisätään 5 kohta seuraavasti: ”5. Yritys, joka on tytäryritys, on vapautettava 1 kohdan b alakohdan mukaisista velvollisuuksista, jos yritys ja sen tytäryritykset otetaan huomioon toisen yrityksen konsolidoiduissa tilinpäätöksissä ja toimintakertomuksessa ja kyseinen konsolidoitu toimintakertomus laaditaan direktiivin 83/349/ETY 36 artiklan 1 kohdan mukaisesti.” 2) Muutetaan 46 a artikla seuraavasti: a) Lisätään 1 kohtaan g alakohta seuraavasti: ”g) yrityksen hallinto-, johto- ja valvontaelimille annettava kuvaus yrityksen monimuotoisuutta tukevista toimintalinjoista sellaisten seikkojen osalta kuin ikä, sukupuoli, maantieteellinen jakauma, koulutus- ja ammattitausta, monimuotoisuutta tukevien toimintalinjojen tavoitteet ja tapa, jolla ne on pantu täytäntöön, sekä tulokset raportointijaksolla. Jos yrityksellä ei ole tällaisia toimintalinjoja, selvityksessä on oltava selkeä ja perusteltu ilmoitus siitä, mistä tämä johtuu.” b) Lisätään 4 kohta seuraavasti: ”4. Edellä olevan 1 kohdan g alakohtaa ei sovelleta 27 artiklassa tarkoitettuihin yhtiöihin.” 3) Korvataan 53 a artikla seuraavasti: ”53 a artikla Jäsenvaltiot eivät saa myöntää tämän direktiivin 1 a, 11 ja 27 artiklassa, 43 artiklan 1 kohdan 7 a ja 7 b alakohdassa, 46 artiklan 3 kohdassa, 47 artiklassa ja 51 artiklassa 7 a ja 7 b alakohdassa sekä 46, 47 ja 51 artiklassa säädettyjä vapautuksia sellaisten yhtiöiden osalta, joiden arvopapereita otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitetulla tavalla.” 2 artikla Muutokset direktiiviin 83/349/ETY Muutetaan direktiivi 83/349/ETY seuraavasti: 1) Muutetaan 36 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Konsolidoidussa toimintakertomuksessa on oltava oikean kuvan antava selostus konsolidointiin kuuluvien yritysten liiketoiminnan kehittymisestä ja tuloksesta sekä niiden tilasta, mukaan lukien kuvaus niiden merkittävimmistä tulevista riskeistä ja epävarmuustekijöistä. Selostuksen on oltava tasapuolinen analyysi konsolidointiin kuuluvien yritysten liiketoiminnan kehittymisestä ja tuloksesta kokonaisuutena tarkasteltuina sekä niiden tilasta, ja sen on vastattava yrityksen kokoa ja monimuotoisuutta. Kun on kyse konsolidointiin kuuluvien yritysten emoyrityksistä, joiden yhteenlaskettu työntekijämäärä on keskimäärin yli 500 tilikauden aikana ja joiden taseen loppusumma on tilinpäätöspäivinä yli 20 miljoonaa euroa tai nettoliikevaihto yli 40 miljoonaa euroa, selostuksessa on myös oltava muita kuin taloudellisia tietoja koskeva selvitys, joka sisältää ainakin tietoja ympäristöasioista, sosiaalisista ja työntekijöihin liittyvistä seikoista, ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, korruption torjunnasta ja lahjontaan liittyvistä seikoista, mukaan lukien seuraavat: – i) kuvaus toimintalinjoista, joita yhtiö noudattaa suhteessa näihin seikkoihin; – ii) kyseisten toimintalinjojen tulokset; – iii) näihin seikkoihin liittyvät riskit ja yhtiön noudattama riskienhallintakäytäntö. Jos konsolidointiin kuuluvat yritykset eivät kokonaisuutena tarkasteltuina noudata toimintalinjoja suhteessa yhteen tai useampaan näistä seikoista, yrityksen on annettava selvitys siitä, miksei se tee näin. Annettaessa tällaisia tietoja konsolidoidussa toimintakertomuksessa voidaan tukeutua kansallisiin, EU:n tai kansainvälisiin kehyksiin, ja tukeuduttaessa tällaisiin kehyksiin, on täsmennettävä, mihin kehyksiin on tukeuduttu. Analyysin on sisällettävä yrityksen kehityksen, tuloksen tai aseman ymmärtämisen kannalta tarvittavassa laajuudessa sekä taloudelliset että tarvittaessa muut kuin taloudelliset keskeiset tulosindikaattorit, jotka ovat merkityksellisiä kyseisen liiketoiminnan kannalta. Konsolidoidussa toimintakertomuksessa esitettävään analyysiin on tarvittaessa sisällytettävä tietoa ja lisäselvityksiä konsolidoidussa tilinpäätöksessä esitetyistä luvuista.” b) Lisätään 4 ja 5 kohta seuraavasti: ”4. Jos emoyritys laatii samaan tilikauteen liittyvän kattavan kertomuksen, jossa viitataan konsolidointiin kuuluvien yritysten koko ryhmään, joka perustuu kansallisiin, EU:n tai kansainvälisiin kehyksiin ja kattaa 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut tiedot, kyseinen emoyritys on vapautettava velvollisuudesta laatia 1 kohdan kolmannen alakohdan mukainen muita kuin taloudellisia tietoja koskeva selvitys edellyttäen, että tällainen kertomus on osa konsolidoitua toimintakertomusta.” 5. Emoyritys, joka on myös tytäryritys, on vapautettava 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaisista velvollisuuksista, jos vapautuksen saanut yritys ja sen tytäryritykset otetaan huomioon toisen yrityksen konsolidoiduissa tilinpäätöksissä ja toimintakertomuksessa ja konsolidoitu toimintakertomus laaditaan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. ” 3 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään […][15]. Niiden on toimitettava viipymättä nämä säännökset kirjallisina komissiolle. Jäsenvaltiot voivat säätää, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja säännöksiä sovelletaan ensin sellaisiin jäsenvaltion lainsäädännön alaisiin yrityksiin, joiden rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa tarkoitetut siirtokelpoiset arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi jonkin jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla 1 päivänä tammikuuta 201_[16] alkavana tilikautena, ja kaikkiin muihin 1 ja 2 artiklan soveltamisalaan kuuluviin yrityksiin 1 päivänä tammikuuta 201_[17] alkavana tilikautena. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 4 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 5 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Strasbourgissa Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annettu neljäs neuvoston direktiivi 78/660/ETY ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annettu seitsemäs neuvoston direktiivi 83/349/ETY. [2] ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – 12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi”, KOM(2011) 206, ks. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0206:FIN:EN:PDF, s. 15. [3] KOM(2011) 681 lopullinen, 25.10.2011. [4] Mietintö: ”Yritysten yhteiskuntavastuu: tilivelvollinen, avoin ja vastuullinen yritystoiminta sekä kestävä kasvu” (2012/2098(INI)); oikeudellisten asioiden valiokunta. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A7-2013-0017+0+DOC+PDF+V0//FI&language=Fi [5] Mietintö: ”Yritysten yhteiskuntavastuu: yhteiskunnan etujen sekä kestävän ja osallistavan elpymisen edistäminen” (2012/2097(INI)); työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A7-2013-0023+0+DOC+PDF+V0//FI&language=FI [6] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi julkisesti noteerattujen yhtiöiden toimivaan johtoon kuulumattomien johtokunnan jäsenten sukupuolijakauman tasapainottamisesta ja siihen liittyvistä toimenpiteistä, COM(2012) 614 final. [7] EUVL C , , s. . [8] EUVL C , , s. . [9] KOM(2011) 206 lopullinen, 13.4.2011. [10] KOM(2011) 681 lopullinen, 25.10.2011. [11] Mietintö: ”Yritysten yhteiskuntavastuu: tilivelvollinen, avoin ja vastuullinen yritystoiminta sekä kestävä kasvu” (2012/2098(INI)); oikeudellisten asioiden valiokunta. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A7-2013-0017+0+DOC+PDF+V0//FI&language=Fi [12] Mietintö: ”Yritysten yhteiskuntavastuu: yhteiskunnan etujen sekä kestävän ja osallistavan elpymisen edistäminen” (2012/2097(INI)); työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta. http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A7-2013-0023+0+DOC+PDF+V0//FI&language=FI [13] Yhdistyneet Kansakunnat, ”Tulevaisuus, jota tavoittelemme”, YK:n kestävän kehityksen kokouksen (Rio+20) päätösasiakirja, A/CONF.216/L.1 [14] KOM(2011) 571 lopullinen, 20.9.2011. [15] Kaksi vuotta voimaantulon jälkeen. [16] Ensimmäinen vuosi sen jälkeen, kun määräaika direktiivin sisällyttämiseksi kansalliseen lainsäädäntöön on päättynyt. [17] Toinen vuosi sen jälkeen, kun määräaika direktiivin sisällyttämiseksi kansalliseen lainsäädäntöön on päättynyt.