[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 1.9.2008

KOM(2008) 532 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS VÄESTÖN SÄHKÖMAGNEETTISILLE KENTILLE (0 Hz – 300 GHz) ALTISTUMISEN RAJOITTAMISESTA 12 PÄIVÄNÄ HEINÄKUUTA 1999 ANNETUN NEUVOSTON SUOSITUKSEN (1999/519/EY) SOVELTAMISESTA

Toinen täytäntöönpanokertomus 2002–2007

JOHDANTO

Yleisö altistuu yhä moninaisempien sähköisten ja elektronisten laitteiden ja asennusten tuottamille sähkömagneettisille kentille. Sähkömagneettisilla kentillä voi olla tietyissä oloissa biologisia vaikutuksia. Neuvosto hyväksyi 12. heinäkuuta 1999 suosituksen (1999/519/EY), jolla pyritään rajoittamaan väestön altistumista sähkömagneettisille kentille.

Väestön suojaaminen mahdollisilta terveysriskeiltä on jäsenvaltioiden vastuulla. Neuvoston suosituksessa esitetään kuitenkin joukko perusrajoituksia ja viitearvoja ohjeeksi jäsenvaltioille ja perustaksi EU:n tuoteturvallisuuslainsäädännölle. Tällöin noudatetaan International Commission on Non-Ionizing Radiation Protection (ICNIRP) -organisaation ohjeita. Neuvoston suosituksessa kehotetaan komissiota tarkkailemaan sähkömagneettisten kenttien mahdollisia terveysvaikutuksia. Komission antoi vuonna 2002 aiheesta ensimmäisen kertomuksensa. Käsillä on toinen kertomus, joka koskee EU-27:ssä vallitsevaa tilannetta jäsenvaltioista saatujen tietojen pohjalta. Siinä annetaan päivitetty selvitys komission tekemistä aloitteista saatavissa olevan tieteellisen tietämyksen hyödyntämiseksi.

SÄHKÖMAGNEETTISET KENTÄT

Matkapuhelinliikenteen nopea kasvu sekä henkilökohtaisten, kotitalouksissa käytettävien, kaupallisten ja lääketieteellisten laitteiden enenevä määrä on huomattavasti lisännyt sähkömagneettisten säteilylähteiden[1] määrää ja merkittävästi muuttanut väestön päivittäisen altistumisen tasoa, tyyppiä ja rakennetta.

Hiljattain tehty Eurobarometri-kysely[2] osoittaa, että samalla kun puolet EU:n väestöstä on yhä enemmän huolissaan kemikaaleista sekä ruoan, ympäröivän ilman ja juomaveden laadusta, myös sähkömagneettisten kenttien mahdolliset terveysriskit askarruttavat. Valtaosa kansalaisista kokee, että viranomaiset eivät tiedota heille asianmukaisesti heitä koskevista suojatoimista, varsinkaan korkeajänniteilmalinjoista ja asumusten läheisyyteen sijoitetuista tukiasemista.

NEUVOSTON SUOSITUS, ANNETTU 12 PÄIVÄNÄ HEINÄKUUTA 1999, VÄESTÖN SÄHKÖMAGNEETTISILLE KENTILLE (0 HZ – 300 GHZ) ALTISTUMISEN RAJOITTAMISESTA – (1999/519/EY)

Suositus perustuu perustamissopimuksen 152 artiklan 1 kohtaan, jolla täydennetään kansallisia politiikkoja kansanterveyden parantamiseksi, ihmisten sairauksien ja tautien ehkäisemiseksi sekä ihmisten terveyttä vaarantavien tekijöiden torjumiseksi. Kyseisen 152 artiklan 1 kohdassa määrätään edelleen, että ”kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu” .

Neuvoston suosituksen (1999/519/EY) yleisenä tavoitteena on, että yhteisölle asetetaan kehys, jolla rajoitetaan väestön altistumista sähkömagneettisille kentille; kehyksen tulee pohjautua pätevimpään saatavissa olevaan tieteelliseen näyttöön ja luoda perusta tilanteen seuraamiselle. Se tarjoaa niin ikään viitekehyksen sähkömagneettista säteilyä synnyttäviä tuotteita ja laitteita koskevaksi lainsäädännöksi[3].

Väestön suojaaminen mahdollisilta riskeiltä, jotka johtuvat altistumisesta sähkömagneettisille kentille, on jäsenvaltioiden vastuulla, ja ne voivat myös asettaa tiukempia rajoituksia kuin suosituksessa esitetään.

Nykyiset ”perusrajoitukset” ja ”viitearvot” on johdettu kansainvälinen säteilysuojelutoimikunnan (ICNIRPin) vuonna 1998 antamista ohjeista, jotka on laadittu sähkömagneettisten kenttien lyhytaikaisten vaikutusten perusteella. Kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan ohjeissa käytetään turvakerrointa 50, joka on tekijöidensä 5 ja 10 tulo, kun 5 osoittaa koko väestön vähäisempää altistumista suhteessa ammattiväen altistumiseen, ja 10 kattaa herkkyyden ja altistumisolojen vaihtelut koko taajuusalueella. ”Viitearvot” perustuvat mittaustuloksiin ja/tai laskennallisiin menetelmiin.

Suosituksessa kehotetaan jäsenvaltioita tarkastelemaan sekä riskejä että hyötyjä niiden päättäessä tehtävistä toimenpiteistä, väestölle tiedottamisesta ja sähkömagneettisten kenttien mahdollisia terveysvaikutuksia koskevan tutkimuksen edistämisestä sekä raportoimaan toimistaan neuvostolle. Suosituksessa kehotetaan komissiota helpottamaan eurooppalaisten standardien asettamista, arvioimaan perusrajoitusten täyttymistä, edistämään tutkimusta, jatkamaan työtä asianmukaisissa kansainvälisissä organisaatioissa ja säännöllisesti tarkastelemaan käynnistettyjä toimia.

TIETEELLISET PERUSTEKIJÄT

Kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan ohjeiden tieteellisen perustan ovat vahvistaneet tieteellinen ohjauskomitea kesäkuussa 1998, myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea[4] lokakuussa 2001 sekä kehittymässä olevia ja myös vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevä tiedekomitea [5] maaliskuussa 2007, kukin tuoreimman saatavissa olevan tieteellisen näytön pohjalta. Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean viime lausunnossa todetaan:

– Suurtaajuuskentät (RF-alue – 100 kHz – 300 Ghz)

Mitään terveysvaikutusta ei ole tosiasiallisesti osoitettu kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan vuonna 1998 asettamia rajoja alemmalla tasolla. Arviointia pohjustava tietokanta on kuitenkin vielä hyvin rajallinen etenkin, jos on kyse pitkäaikaisesta alhaisen tason altistumisesta.

– Välitaajuuskentät (IF-alue – 300 Hz – 100 kHz)

Välitaajuuksia koskevia koetuloksia ja epidemiologisia tietoja on hyvin vähän. Näin ollen välitaajuuksia koskevien akuuttien terveysriskien arviointi perustuu yleensä vaaroihin, joita tiedetään olevan matalammilla ja korkeammilla taajuuksilla. Koska ihmiset altistuvat yhä enemmän uuden ja kehittymässä olevan teknologian tuottamille välitaajuuskentille, on tärkeää, että kyseisen säteilyn mahdollisista pitkäaikaisista vaikutuksista saadaan asianmukainen arvio.

– Erittäin matalan taajuuden kentät (ELF-alue – 0–300 Hz)

Lähinnä lapsuusiän leukemiaa koskeviin epidemiologisiin tutkimuksiin perustuva aikaisempi päätelmä, jonka mukaan erittäin matalan taajuuden kentät saattavat aiheuttaa syöpää, on yhä varteenotettava. Rintasyövän sekä sydän- ja verisuonitautien osalta viimeisimmillä tutkimuksilla on osoitettu, että yhteys on epätodennäköinen. Neurodegeneratiivisten tautien ja aivokasvainten osalta yhteys ELF-kenttiin on edelleen epävarma. ELF-kenttien ja ilmoitettujen (joskus sähköyliherkkyydeksi sanottujen) oireiden välillä ei ole todettu tosiasiallista yhteyttä.

– Staattiset kentät

Asianmukaisten tietojen saanti staattisia magneettikenttiä koskevasta pätevästä riskinarvioinnista on hyvin hataraa. Staattisia magneettikenttiä hyödyntävän teknologian, esimerkiksi magneettiresonanssikuvauslaitteiden, kehitys edellyttää ammattiin liittyvää altistumista koskevaa riskinarviointia.

Kun otetaan huomioon epävarmuustekijät ja tieteellisen tiedon puuttuminen pitkäaikaisesta ja tasoltaan alhaisesta altistumisesta sähkömagneettisille kentille, kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevä tiedekomitea on suosittanut erityisesti seuraavaa tutkimusohjelmaa:

– Suurtaajuuskentät

• pitkälle tulevaisuuteen suuntautuva joukkotutkimus

• suurtaajuuskentille altistumisesta aiheutuvat terveysvaikutukset lapsille

• altistumisen jakautuminen väestön keskuudessa.

– Välitaajuuskentät

• epidemiologisia ja kokeellisia tutkimuksia välitaajuuskenttien terveysvaikutuksista.

– Erittäin matalan taajuuden kentät

• eläinkokeita epidemiologisilla tutkimuksilla osoitettujen lapsuusiän leukemiaa aiheuttavien mekanismien selvittämiseksi.

– Staattiset kentät

• voimakkaita magneettikenttiä tuottavia laitteita käsittelevää henkilöstöä koskeva joukkotutkimus

• kokeellisia tutkimuksia esimerkiksi karsinogeenisuudesta, genotoksisuudesta, kehitysvaikutuksista ja hermostollisista käyttäytymisoireista.

Euroopan komissio on myöntänyt tutkimuksen viidenteen puiteohjelmaan ( 1998–2002 ) kuuluneen ympäristöä ja terveyttä koskevan ”avaintoiminnon” puitteissa sähkömagneettisten kenttien mahdollisia terveysvaikutuksia selvittäviin hankkeisiin[6] yhteensä 12 miljoonaa euroa. Kuudennen puiteohjelman (2002–2006) mukaisesti komissio on rahoittanut sähkömagneettisia kenttiä käsittelevää verkostoa[7], joka on tuottanut sähkömagneettisille kentille altistumisen mahdollisia terveysvaikutuksia käsitteleviä esitteitä. Hankkeen päätelmien mukaan tutkimuksia tarvitaan edelleen useimmilla aloilla.

Vastauksena kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevän tiedekomitean suosituksille komissio on esittänyt toisen ehdotuspyynnön seitsemänteen puiteohjelmaan (2006–2013) kuuluvaan yhteistyöohjelmaan (alatoimiala Ympäristö ja terveys) sisältyvästä ympäristöaiheesta. Tarkoituksena on ryhtyä rahoittamaan hanketta, jossa keskitytään matkapuhelimen käyttöön ja mahdollisen aivokasvainriskin muodostumiseen lapsilla ja nuorilla. Kolmannen ehdotuspyynnön kohteeksi kaavaillaan langattomien televiestinlaitteiden säteilylle altistumista koskevaa parannettua arviointia.

SUOSITUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANO

5.1. Yleiskatsaus

Useimmat jäsenvaltiot ovat hyväksyneet suosituksen, ja muutamilla on oikeudellisesti sitovia toimia, joilla valvotaan väestön altistumista sähkömagneettisille kentille. Vaikka melkein kaikki katsovat suosituksen riittäväksi turvaamaan korkeatasoisen terveyssuojan, eräät ovat hyväksyneet tiukempia altistumisrajoja ja muutamat ovat ehdottaneet suositukseen muutoksia: tiukempia rajoituksia ja viitearvoja ELF-kentille (Suomi, Ruotsi ja Alankomaat), tiukempia rajoituksia ja viitearvoja taajuusalueelle 10 kHz – 300 GHz (Liettua), selvitystä sähkömagneettisten kenttien pitkäaikaisista vaikutuksista ja muista kuin lämpövaikutuksista (Bulgaria) sekä tietoa tuoteturvallisuudesta (Puola). Slovenia ei ehdota suositukseen varsinaisia muutoksia mutta korostaa ionisoimatonta säteilyä ja altistumisen vähentämiskeinoja koskevan tiedotuksen merkitystä kuluttajille. Ruotsi puolestaan on kehittänyt yksinkertaisen ja edullisen ennaltaehkäisevän lähestymistavan ELF-kentille ja suurtaajuuskentille altistumisen minimoimiseksi. Vastaavasti Alankomaat on ehdottanut ennaltaehkäiseviä toimia, joilla supistettaisiin korkeajänniteilmalinjojen tuottamista 50 Hz:n magneettikentistä johtuvaa kasvanutta lapsuusiän leukemiariskiä.

5.2. Erityiset täytäntöönpanotoimet

5.2.1. Sähkömagneettisille kentille altistumista koskevat perusrajoitukset

Jäsenvaltioissa voimassa olevat elektromagneettisille kentille altistumista koskevat raja-arvot ovat yleensä suosituksen mukaiset (ks. taulukko 1). Kyproksessa, Tanskassa, Saksassa, Irlannissa, Liettuassa, Sloveniassa ja Slovakiassa ei kuitenkaan ole toteutettu lainkaan perusrajoituksia koskevia täytäntöönpanotoimia.

Eräissä maissa sovelletaan tiukempia lähestymistapoja ennalta varautumisen periaatteen pohjalta. Belgiassa on säädetty kuninkaallisella asetuksella perusrajoituksista, jotka ovat neljä kertaa tiukemmat alueen 10 MHz – 10 GHz suurtaajuuskentillä. Kreikassa sovelletaan alennuskertoimia, jotka ovat 60–70 prosenttia perusrajoituksista, kaikille maa-antenneille (60 % antenneille, jotka sijaitsevat alle 300 metrin päässä kouluista, lastentarhoista, sairaaloista tai vanhainkodeista).

Italiassa tehotiheyden perusrajoitustaso, jota sovelletaan voimalaitoksiin ja kiinteisiin televiestinlaitteisiin, on kymmenen kertaa alhaisempi kuin suosituksessa.

Yhdistyneen kuningaskunnan terveysvirasto Health Protection Agency (HPA) on suositellut kolmivaiheista lähestymistapaa tietyille taajuuksille mallintamalla altistumisarvot numeerisesti selvittääkseen niiden yhdenmukaisuuden kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan perusrajoitusten kanssa. Teollisuudessa käytettyjen taajuuksien osalta kenttävoimakkuuksien vastaavat luvut ovat 9 kV/m ja 360 µT, toisin sanoen suosituksessa esitettyjä viitearvoja väljemmät. Yhdistyneen kuningaskunnan terveysvirasto huomauttaa, että myös altistumisen välilliset haittavaikutukset (heikot sähköiskut) ovat mahdollisia ja että ammattimaisissa ympäristöissä niitä voidaan valvoa. Väestöstä yleensä todettakoon, että 5 kV m-1:n viitetasolla useimmat ihmiset eivät tunne heikkoa sähköiskua.

Taulukko 1: Tiivistelmä tavoista, joilla perusrajoituksia koskevat neuvoston suosituksen 1999/519/EY täytäntöönpanotoimet on toteutettu jäsenvaltioissa

Maa | Perusrajoitukset pantu täytäntöön suositusta tiukempina | Perusrajoitukset pantu täytäntöön suosituksen mukaisina | Perusrajoitukset pantu täytäntöön suositusta väljempinä |

AT | X |

BE | Xa |

BG | X |

CH | X |

CZ | X |

CY | X |

DE | X |

DK | X |

EE | ? |

ES | X |

FI | X |

FR | X |

GR | Xa |

HU | X |

IE | X |

IT | X |

LT | Xb |

LU | X |

LV | X |

MT | X |

NL | X |

PL | X |

PT | X |

RO | X |

SE | X |

SI | X |

SK | X |

UK | X |

a) Vain osalla taajuusaluetta — b) Vain työntekijöille

5.2.2. Sähkömagneettisen säteilyn viitearvot

Sähkömagneettisen säteilyn valvomiseksi jäsenvaltioissa noudatetaan yleensä neuvoston suosituksen mukaisia referenssirajoja (ks. taulukko 2).

Belgiassa sovelletaan suurtaajuuksien sähkömagneettisiin kenttiin puolta alhaisempaa viitearvoa, mutta erittäin matalan taajuuden kenttiin kaupunkialueilla suosituksen mukaista arvoa. Flanderin hallitus on kuitenkin suositellut sisätiloihin huomattavasti alhaisempaa standardia (0,2 µT ja 10 µT) erittäin matalan taajuuden kentille. Korkeajänniteilmalinjojen tuottamia 50 Hz:n magneettikenttiä koskeva Alankomaiden ennalta ehkäisevä toimenpide merkitsee asumusten, koulujen ja lastentarhojen magneettikentille 0,4 µT:n viitearvoa, kun uusia korkeajänniteilmalinjoja tai asuntoja rakennetaan tai olemassa olevia kunnostetaan. Luxemburgissa sähkömagneettisiin kenttiin sovelletaan 3V/m:n rajoitusta alueilla, joilla yleisö voi joutua pitkäaikaisen altistumisen kohteeksi (esim. asuinalueet). Vähimmäisetäisyyksiä sovelletaan myös korkeajännitelinjojen ja asuinalueiden välille. Italiassa sovelletaan 6V/m:n rajoitusta voimalaitoksiin ja kiinteisiin teleliikennelaitteisiin.

Taulukko 2: Tiivistelmä tavoista, joilla viitearvoja koskevat neuvoston suosituksen 1999/519/EY täytäntöönpanotoimet on toteutettu jäsenvaltioissa

Maa | Viitearvot pantu täytäntöön suositusta tiukempina | Viitearvot pantu täytäntöön suosituksen mukaisina | Viitearvot pantu täytäntöön suositusta väljempinä |

AT | X |

BE | Xa |

BG | X |

CH | X |

CZ | X |

CY | X |

DE | X |

DK | X |

EE | X |

ES | X |

FI | X |

FR | X |

GR | Xa |

HU | X |

IE | X |

IT | X |

LT | X |

LU | X |

LV | X |

MT | X |

NL | Xa |

PL | X |

PT | X |

RO | X |

SE | X |

SI | X |

SK | X |

UK | X |

a) Vain osalla taajuusaluetta –

Koska väestön sallittu altistuminen on Puolassa moninkertaisesti suositusta alhaisempi, sama rajoitus heijastuu myös viitearvoihin (esimerkiksi 7V/m suurtaajuussäteilylle) ja 50 Hz:n taajuuskenttien magneettikomponenttiin. Lisäksi sähkökomponenttia koskevat arvot ovat asuinalueilla kymmenen kertaa alhaisemmat kuin ympäristössä yleensä. Bulgariassa altistumisen raja-arvot määräytyvät neljän vyöhykkeen mukaan, jotka määritellään altistumismahdollisuuden ja -keston perusteella. Niinpä korkeammat raja-arvot on asetettu vyöhykkeille, joilla ihmisten altistuminen on harvinaista tai käytännöllisesti katsoen mahdotonta, ja paljon alhaisemmat alueille, joilla altistuminen on jatkuvaa tai joilla oleskelee altistumiselle arkoja ihmisryhmiä (kuten lapsia, odottavia äitejä, vanhempaa väkeä tai sairaita). Sloveniassa sovelletaan kymmenkertaisesti tiukempia viitearvoja uusiin ja uudelleen rakennettuihin kohteisiin aroilla alueilla (esim. kouluihin, päiväkoteihin, sairaaloihin, asumuksiin jne.)

Kreikassa erittäin matalan taajuuden sähkömagneettisten kenttien turvallisuusrajan tasolle on asetettu suosituksen mukaiset viitearvot, kun taas kaikille maa-antenneille on johdettu uudet viitearvot taajuusalueella 1 kHz – 300 GHz. Vastaavasti Liettuassa taajuusalueen 10 kHz – 300 MHz kansalliset arvot ovat 2–3 kertaa tiukemmat kuin sähkömagneettisten kenttien säteilyä koskevat viitearvot, taajuusalueella 300 MHz – 300 GHz jopa 100-kertaiset (10µW/cm2)!

Voimalinjojen erittäin matalan taajuuden sähkömagneettisten kenttien osalta Suomessa suositellaan, että magneettikentät pidetään mahdollisimman alhaisina alueilla, joilla yleisöä, varsinkin lapsia, voi oleskella merkittävän pitkään.

Yhdistyneen kuningaskunnan terveysvirasto suosittaa ELF-kenttien osalta kolmivaiheista lähestymistapaa ja soveltaa altistumiseen realistista numeerista mallintamista selvittääkseen, miten säteilysuojelutoimikunnan asettamia arvoja on sovellettava. Teollisuustaajuuksilla ympäröivien kenttien arvot ovat suosituksen viitearvoja väljemmät ja vastaavat realistisemmin perusrajoituksia.

Saksassa toimenpiteet kohdistetaan altistumisarvoihin tietyillä erityistaajuuksilla: 9 kHz – 300 GHz, 16 2/3 Hz, 50 Hz ja 10 MHz – 300 GHz. Kysymykseen tulevat yli 1 kV:n voimalinjat ja ekvivalenttiselta isotrooppiselta säteilyteholtaan yli 10 W:n kiinteät lähettimet. Erittäin matalan taajuuden kenttien ja suurtaajuuksien osalta yksittäisten säteilylähteiden viitearvoja määriteltäessä otetaan huomioon saman alueen muut vastaavat säteilylähteet.

Tšekissä, Unkarissa, Latviassa ja Slovakiassa ei ole käynnistetty erityisiä täytäntöönpanotoimia.

Sveitsissä yleiset altistumisrajat vastaavat suosituksen viitearvoja, mutta ”aroilla alueilla” yksittäisiin laitteistoihin sovelletaan lisäksi ennaltaehkäisevää lisäkerrointa 10–100. Matkapuhelin-, radio- ja televisioasemiin sekä korkeajännitelinjoihin sovelletaan lisäksi muita turvallisuustoimenpiteitä. Eräissä maissa on lisäksi kohdistettu erityisrajoituksia tiettyihin laitteisiin ja tilanteisiin, joissa kokonaisaltistus on korkea.

5.3. Sähkömagneettisille kentille altistumisen seuranta

Neuvoston suosituksessa kehotetaan kansallisia viranomaisia seuraamaan sähkömagneettisille kentille altistumisen tasoa ja tarkistamaan, ylittyvätkö suosituksen rajat. Altistuminen arvioidaan yleensä käyttämällä malleja luvanmyöntömenettelyssä ja/tai uuden järjestelmän tultua asennetuksi, tai jos siihen on tehty parannuksia tai muutoksia.

Slovakiassa ja Sloveniassa viranomaiset suorittavat mittauksia joka kolmas vuosi (matalataajuussäteilyn osalta Sloveniassa joka viides vuosi). Liettuassa tehdään mittauksia joka vuosi sähkömagneettisten lähteiden läheisyydessä ja useamminkin, jos tulokset ovat ylittäneet viitearvot. Luxemburgissa suoritetaan kohdemittauksia. Italiassa tehdään tarkastuksia yleisön tai paikallisviranomaisten pyynnöstä.

Yhdistyneessä kuningaskunnassa yleishyödylliset laitokset suorittavat yleisön pyynnöstä sähkö- ja magneettikenttien pistemittauksia voimalinjojen läheisyydessä. Tanskassa toimitaan samoin voimalinjojen ja teleliikenneasemien suhteen. Kyproksella langattoman viestinnän toimijat suorittavat säännöllisesti omia mittauksiaan yleisön ja viranomaisten pyynnöstä tehtyjen pistemittausten lisäksi. Samoin menettelee Irlannin tärkein energiayhtiö. Kreikassa atomienergiakomissio (EEAE) tai jokin hyväksytty laboratorio suorittaa vuosimittauksia 20 prosentissa kaupunkialueille sijoitetuista lähetysasemista sekä yleisön pyynnöstä. Latviassa teleliikennetoimijat suorittavat määräajoin tarkastuksia. Alankomaissa on valtiollisen laitoksen (Agentschap Telecom) tehtävänä tarkistaa tilanne vuosittain mittaamalla suurtaajuuskentät muutamalla sadalla sattumanvaraisesti valitulla asemalla. Myös erittäin matalan taajuuden sähkömagneettisia kenttiä mitataan säännöllisesti (suorittajina useita toimijoita paikallisviranomaisten toimeksiannosta).

Belgiassa toimijan on tehtävä malliarvioita antenniensa erityis- ja kokonaissäteilystä kullakin paikalla tai mittauksia, jos altistuminen ylittää standardin yli 5 prosentilla. Kansalaiset voivat myös pyytää viranomaisia arvioimaan altistumisen suurtaajuuskentille ja erittäin matalan taajuuden kentille asuinalueilla. Suomessa selvitetään säännöllisesti matkapuhelinten aiheuttamia altistumisarvoja. Ruotsissa säteilysuojeluviranomainen mittaa erittäin matalan taajuuden ja suurtaajuuskenttien aiheuttamaa altistumista. Mittaukset on laajennettu koskemaan elektronisia vartiointijärjestelmiä (TETRA, EAS).

Bulgarian lainsäädännön mukaan erittäin matalan taajuuden kenttien valvonta suoritetaan kaksivaiheisesti. Ensimmäisessä vaiheessa tarkistetaan turvavyöhykkeiden laskutapa ja toisessa mitataan erittäin matalan taajuuden kenttien arvot standardimenetelmin. Saksassa arvot on mitattu useaan kertaan vuodesta 1992 lähtien.

Ranskassa tehdään erityisvalvontatutkimuksia kysymykseen tulevissa kohteissa, ja tulokset ovat yleisön saatavilla. Irlannissa viranomaiset suorituttavat seurantatutkimuksia tarkistaakseen, että toimijat toimivat toimilupiensa mukaisesti. Raportit ovat yleisön saatavilla.

5.4. Yhteydenpito kansalaisiin

Kyse on toimista, joilla tiedotetaan kansalaisille sähkömagneettisten kenttien mahdollisista riskeistä ja käynnistetyistä suojatoimista. Jäsenvaltioiden kokemus asiassa on hyvin vaihtelevaa. Yleisimmin käytetyt tiedotuskanavat ovat Internet, erityisjulkaisut, palaverit kansalaisjärjestöjen ja paikallisviranomaisten kanssa sekä sanoma- ja aikakauslehdet. Eräissä maissa keskustelua varten on perustettu verkkopäiväkirjoja ja/tai kansalaisraateja, myös televisio- ja/tai radio-ohjelmia käytetään (Kypros, Bulgaria ja Liettua). Näin kohotetaan väestön tietoisuuden yleistä tasoa ja autetaan viranomaisia määrittämään tarvealueet. Myös erityisiä ympäristövaikutusten arviointikokouksia järjestetään otettaessa käyttöön uusia laitteistoja, joilla voi olla merkittävää ympäristövaikutusta.

5.5 Sähkömagneettisille kentille altistumista koskevan tutkimuksen julkinen rahoitus EU:n jäsenvaltioissa

Sähkömagneettisia kenttiä koskevan tutkimuksen päätavoitteena on määrittää väestön, erityisesti lasten, altistumisarvot ja mahdolliset terveysvaikutukset. Tutkimusta rahoitetaan julkisin varoin, ja siinä korostetaan matkaviestinpalveluiden tukiasemien, matkapuhelinten, radio- ja televisiotoiminnan sekä korkeajännitevoimalinjojen vaikutuksia. Tutkimuksessa käsitellään kuitenkin myös uusia kehitysaloja kuten langattomia lähiverkkopalveluja Wi-Fi ja WLAN.

Useimmat jäsenvaltiot rahoittavat tutkimusta sähkömagneettisten kenttien mahdollisista terveysvaikutuksista (ks. taulukko 3). Kuusi maata (Belgia, Sveitsi, Ranska, Alankomaat, Romania ja Yhdistynyt kuningaskunta) rahoittaa useille sähkömagneettisille kentille yhdistetysti tapahtuvan altistumisen terveysvaikutuksia koskevia tutkimuksia. Sähkömagneettisten kenttien mahdollisten terveysriskien tutkimukseen ei ole myönnetty lainkaan julkisia varoja tai niitä on myönnetty hyvin rajoitetusti Unkarissa, Irlannissa, Latviassa, Maltassa ja Puolassa.

Eräät maat ovat niin ikään edistäneet tutkimuksia, joilla selvitetään tietoisuutta sähkömagneettisten kenttien riskeistä, ja luodataan siten väestön kasvavaa huolta sähkömagneettisen säteilyn mahdollisista haittavaikutuksista.

PÄÄTELMÄT

Väestön sähkömagneettisille kentille (0 Hz – 300 GHz) altistumisen rajoittamisesta 12. heinäkuuta 1999 annetun neuvoston suosituksen – (1999/519/EC) – tavoitteena on tarjota EU:n kehys kansallisille politiikoille ja toimille, jotta väestölle voidaan taata korkeatasoinen suoja, sekä sähköisistä ja elektronisista tuotteista ja laitteista johtuville sähkömagneettisille kentille altistumista koskeville EU:n lainsäädännölle ja standardeille. Suositus perustuu kansainvälisen säteilysuojelutoimikunnan (ICNIRPin) ohjeisiin, jotka on annettu ihmisen altistumisesta sähkömagneettisille kentille johtuvien akuuttien vaikutusten vuoksi. Sen varmistamiseksi, että suositus perustuu jatkuvasti tuoreimpaan tieteelliseen näyttöön, se tarkistetaan määräajoin. Kehittymässä olevia ja myös vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevä tiedekomitea (SCENIHR) tarkisti vuonna 2007 sähkömagneettisten kenttien mahdollisia terveysvaikutuksia koskevan tieteellisen tietämyksen eikä löytänyt riittävää tieteellistä näyttöä tarpeesta tarkistaa neuvoston suosituksessa esitettyjä perusrajoituksia ja viitearvoja. Tiedekomitea havaitsi asiaa koskevassa tieteellisessä tietämyksessä kuitenkin puutteita ja alueita, joilla tarvitaan lisätutkimuksia sekä kansallisella että Euroopan tasolla. Tiedekomitean suositukset on jo otettu näkyvästi huomioon tutkimuksen seitsemännessä puiteohjelmassa.

Euroopan komissio on seurannut neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Useimmat niistä ovat panneet sen täytäntöön joko lainsäädännöllisin toimin tai vapaaehtoisin suosituksin. Niissä maissa, joissa neuvoston suositusta ei ole vielä pantu kokonaisuudessaan täytäntöön, toimenpiteisiin ollaan yleensä ryhtymässä. Erityiset täytäntöönpanotoimet vaihtelevat kuitenkin merkittävästi maiden kesken.

Eurobarometrin tutkimus, joka koskee kansalaisten tietoisuutta sähkömagneettisten kenttien kysymyksestä, osoittaa, että tiedottaminen ja viestintä ovat tässä asiassa huomattavan epätyydyttävät. Useimmat ihmiset haluaisivat saada sähkömagneettisten kenttien mahdollisista terveysvaikutuksista enemmän tietoa televisiosta, lehdistöstä ja radiosta, kun suurin osa tiedosta tulee nykyisin Internet-sivustoilta ja erityisjulkaisuista.

Taulukko 3. Kansalliset tutkimukset altistumisesta sähkömagneettisille kentille ja mahdollisista terveysvaikutuksista

Maa | Rahoitetut tutkimukset tai alat |

Belgia | Sähkömagneettisille kentille altistumisen arviointitutkimukset taajuusalueella 0–3 GHz yleisillä paikoilla ja liikennevälineissä. Wifi-teknologiasta johtuvan suurtaajuuksille altistumisen arviointi i-city-alueilla. Sisätilojen dosimetria lasten altistumisesta kaikkien langallisten ja langattomien sisä- ja ulkopuolisten VTU-laitteiden ELF-, VLF- ja RF-kentille. Mallintaminen ja GIS-sovellukset 0,4 µT -riskin rajaamiseksi ja lapsuusiän leukemiariskin kasvun määrittämiseksi maanalaisten ja ilmavoimalinjojen läheisyydessä. Arvio lasten altistumisesta 0,4 µT:n magneettikentille ja ELF-magneettikenttien biologinen vaikutus. |

Bulgaria | Korkeajännitevoimalinjat, radio- ja televisioasemat, matkaviestinpalveluiden tukiasemat. |

Kypros | Korkeajännitevoimalinjat, radio- ja televisioasemat, matkaviestinpalvelut, asuintilojen sähköjohtoasennukset. |

Tšekki | Lapsuusiän leukemia voimalinjojen läheisyydessä. |

Tanska | Matkaviestinpalvelut |

Viro | Sähkömagneettisten kenttien biologisen vuorovaikutuksen mekanismit, mikroaaltojen vaikutus aivotoimintaan, biologisten järjestelmien sähkömagneettinen herkkyys. |

Saksa | Radio- ja televisioasemat, matkaviestinpalvelut, kodinkoneet: www.emf-forschungsprogramm.de |

Ranska | Radio- ja televisioasemat, matkapuhelimet ja tukiasemat, yhteisaltistuminen: http://www.sante-radiofrequences.org |

Kreikka | Korkeajännitevoimalinjat/ epidemilogiset tutkimukset, väestön ja työntekijöiden altistumisen arviointi, laboratoriotutkimukset, radio- ja televisiotoiminta /eläintutkimukset, väestön ja työntekijöiden altistumisen arviointi, tukiasemat/ väestön ja työntekijöiden altistumisen arviointi, matkapuhelimet/ teoreettisten tutkimusten mallintaminen, laboratoriotutkimukset, kliiniset tutkimukset. |

Italia | Hanke ihmisen ja ympäristön suojaamisesta sähkömagneettisilta kentiltä. |

Liettua | Matkapuhelinten käytön terveysvaikutukset vuosina 2002–2003. |

Alankomaat | Korkeajännitevoimalinjat, radio- ja televisioasemat, staattisia kenttiä käyttävät kuljetusjärjestelmät, matkaviestinpalveluiden tukiasemat, matkapuhelimet, kaupalliset laitteet, lääketieteelliset laitteet, asuintilojen sähköjohtoasennukset, kodinkoneet, yhteisaltistuminen: http://www.zonmw.nl/en/programmes/all-programmes/electromagnetic-fields-and-health-research |

Portugali | Radio- ja televisioasemat, staattisia kenttiä käyttävät kuljetusjärjestelmät, matkaviestinpalveluiden tukiasemat, matkapuhelimet. |

Romania | Korkeajännitevoimalinjat, radio- ja televisioasemat, staattisia kenttiä käyttävät kuljetusjärjestelmät, matkaviestinpalveluiden tukiasemat, asuintilojen sähköjohtoasennukset, yhteisaltistuminen, tutkimuksia bioelektromagneettisista vuorovaikutuksista ja biologisista vaikutuksista, jotka johtuvat ihmisen altistumisesta suurtaajuuksille ja sähkömagneettisten kenttien mikroaalloille, sähkömagneettinen ekologia – säteilylähteiden luonnehdinta, vaikutukset, ennealtaehkäisy ja valvonta. |

Slovenia | Altistuminen korkeajännitevoimalinjojen sähkömagneettisille kentille elinympäristössä, elinympäristön sähkömagneettisille kentille altistumisen mittaaminen koko maan kaikilta tukiasemilta ja televisio- ja radioasemilta kerättyjen tietojen pohjalta, TETRA-järjestelmän biologiset vaikutukset. |

Espanja | radio- ja televisioasemat, matkaviestinpalvelut. |

Ruotsi | Kansainvälinen tulevaisuuteen suuntautuva joukkotutkimus, tapausverrokkitutkimus lapsuusiän aivokasvaimista ja suurtaajuuskentistä. |

Sveitsi | NFP57: korkeajännitevoimalinjat, matkaviestinpalvelut, yhteisaltistuminen. |

Yhdistynyt kuningaskunta | Korkeajännitevoimalinjat/ tutkimus ELF-kenttien terveysvaikutuksista, valtion ja teollisuuden yhdessä rahoittama, riippumattoman johdon alainen matkapuheluita ja terveyttä koskeva tutkimusohjelma (MTHR). Ensimmäisestä vaiheesta (6 vuotta, 13 miljoonaa euroa) on laadittu raportti, joka kattaa 23 syyskuussa 2007 loppuun saatettua tutkimusta. Toinen vaihe on parhaillaan alkamassa. (www.mthr.org.uk), erityistutkimus asumusten magneettikenttälähteistä suhteessa lapsuusiän syöpää koskeneen aiemman tutkimuksen tuloksiin www.hpa.org.uk/radiation/publications/hpa_rpd_reports/2005/hpa_rpd_005.htm), Wi-Fi-tutkimus. |

Komissio on hyvin perillä väestön huolestuneisuudesta tällä alalla. Komissio toimii aktiivisesti ja aloitteellisesti huolenaiheiden käsittelemiseksi. Erityisesti komissio tarkastelee määräajoin kehittymässä olevia ja myös vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevän tiedekomiteansa (SCENIHR) avulla käytettävissä olevan tieteellisen näytön varmistaakseen, että suositus perustuu aina tuoreimpaan tietämykseen. Tiedekomitealta on hiljattain pyydetty asiassa uusi lausunto. Lisäksi komissio rahoittaa jatkossakin merkittävällä tavalla sähkömagneettisten kenttien terveysvaikutusten selvittämistä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmien mukaisesti ja ottaa tällöin huomioon tiedekomitean määrittämät tutkimukselliset painopisteet.

Komissio on niin ikään perustanut hallitusten nimittämistä asiantuntijoista koostuvan työryhmän parantaakseen tietojen vaihtoa ja kartoittaakseen keinot, joilla voidaan kohentaa jäsenvaltioiden välistä koordinaatiota ja yhteistyötä. Työryhmä tukee komission aloitteita väestön altistumista ja mahdollisia terveysvaikutuksia koskevan tutkimuksen vahvistamiseksi ja sen selvittämiseksi, mitkä suosituksen näkökohdat ansaitsevat lisähuomiota.

Lopuksi todettakoon, että komission tarkoituksena on jatkaa suosituksen täytäntöönpanon tiivistä seurantaa, edistää sähkömagneettisten kenttien mahdollisen terveysvaikutuksen tärkeimpiä näkökohtia koskevan tieteellisen tietämyksen lisäämistä, jatkuvasti arvioida suosituksen ajanmukaisuutta asianmukaisen tieteellisen kehityksen pohjalta ja tarpeen vaatiessa ryhtyä vaadittaviin toimiin.

[1] Lääketieteessä käytettävät staattiset kentät, tasasähköjännitteellä toimivat hitsaus- ja kuljetuslaitteet; kodinkoneissa käytettävät erittäin matalat taajuudet (ELF) (0–300 Hz); videolaitteissa käytettävät välitaajuudet (IF) (300 Hz – 100 kHz), murtohälyttimet, kortinlukulaitteet, metallinilmaisijat ja sähkökirurgia; suurtaajuudet (RF) (100 kHz – 300 Ghz), joita käytetään langattomassa viestinnässä, kuten GSM-, UMTS-, Wireless LAN- ja RFID-järjestelmissä, sekä päätelaitteissa että tukiasemisssa, sairaalasovelluksissa sekä radio- ja televisiolähetystoiminnassa.

[2] http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/environment/EMF/ebs272a_en.pdf

[3] Neuvoston direktiivit 1973/23/EY (pienjännitteet) ja 1999/5/EY (radiolaitteet).

[4] http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/documents/out128_en.pdf

[5] http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_007.pdf

[6] http://ec.europa.eu/research/quality-of-life/pdf/emf_brochure_and_sheets_en.pdf; http://ec.europa.eu/research/environment/themes/projects_en.htm#2

[7] Effects of the exposure to EMF: From science to public health and safer workplace http://web.jrc.ec.europa.eu/emf-net