1. Johdanto

Euroopan unionin jokaisella kansalaisella olisi oltava oikeus käyttää tavanomaisia pankkipalveluita (peruspankkipalveluita) kaikkialla EU:ssa riippumatta kansalaisuudestaan ja/tai asuinpaikastaan, sillä peruspankkipalveluiden käytöstä on tullut olennainen edellytys osallistumiselle talous- ja sosiaalielämään. Kaikilla kansalaisilla ei ole tällaista mahdollisuutta. Paremmat mahdollisuudet käyttää peruspankkipalveluita antaisivat kaikille kuluttajille tilaisuuden saada täyden hyödyn sisämarkkinoista, esimerkiksi edistämällä henkilöiden vapaata liikkuvuutta ja helpottamalla tavaroiden hankintaa valtioiden rajojen yli.

Lisäksi epäselvät tiedot pankkimaksuista aiheuttavat kuluttajille vaikeuksia tietoon perustuvien päätösten tekemisessä siitä, mikä tili soveltuu heille parhaiten. Koska tarjousten vertailu on vaikeaa, EU:n kuluttajilla on taipumusta olla vaihtamatta pankkitiliään mahdollisesti tarpeitaan paremmin vastaavaan tiliin. Lisäksi EU:n kuluttajat, jotka haluavat hankkia pankkipalveluita toisesta maasta, kohtaavat usein kyseisen maan kotimaanmarkkinoilla asetetuista vaatimuksista tai käytännöistä johtuvia esteitä, jotka asettavat epäedulliseen asemaan kuluttajat, joilla ei ole asuinpaikkaa kyseisessä maassa. Tämä haittaa kilpailua vähittäispankkialalla. On ilmeistä, että nämä seikat ja niiden vaikutukset ovat kytköksissä toisiinsa sekä kansalaisten että koko talouden kannalta. Tämän vaikutusten arvioinnin tarkoituksena on tarkastella näitä ongelmia samalla, kun pyritään saavuttamaan seuraavat tavoitteet:

i. Sisämarkkinoiden toimintaa olisi sujuvoitettava ja kilpailun vääristyminen vähittäispankkialalla olisi vältettävä. Epätasapuoliset toimintaedellytykset heikentävät markkinatoimijoiden välistä kilpailua ja estävät tarjolla olevien mahdollisuuksien hyödyntämisen. Jos tähän ongelmaan ei löydetä ratkaisua, maksutilien tarjonta on vaarassa muuttua yhä pirstaleisemmaksi, mikä uhkaa pitkällä aikavälillä markkinoiden yhdentymistä.

ii. Kuluttajien asemaa olisi vahvistettava antamalla heille valmiudet tehdä tietoon perustuvia valintoja. Tehokkaasti toimivilla, kilpailuun perustuvilla sisämarkkinoilla, joilla kuluttajansuoja on korkealla tasolla, EU:n kansalaisilla olisi tarvittavat valmiudet etsiä tuotteita, jotka vastaavat parhaiten heidän tarpeitaan, riippumatta siitä, tarjotaanko tuotteita heidän kotimaassaan vai toisessa jäsenvaltiossa

iii. Euroopan kaikilla kansalaisilla olisi oltava mahdollisuus hyötyä sisämarkkinoista, ja sen vuoksi taloudellista osallisuutta olisi laajennettava ja olisi tarjottava EU:n laajuinen mahdollisuus käyttää peruspankkipalveluita. Mahdollisuus käyttää tavanomaisia tilipalveluita edistää taloudellista osallisuutta, mikä mahdollistaa sen, että kaikki kuluttajat voivat osallistua sisämarkkinoihin ja hyötyä niistä (myös digitaaliympäristöstä). Näiden keskeisten palveluiden paremmat käyttömahdollisuudet kuuluvat köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalaisen foorumin[1] (Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke) mukaisiin toimiin, joilla pyritään torjumaan sosiaalista syrjäytymistä.

Tämän vaikutusten arvioinnin painopisteenä ovat kuluttajien maksutilit. Yritysten, myös pien- tai mikroyritysten, tilit jäävät sen soveltamisalan ulkopuolelle, lukuun ottamatta tilejä, jotka on avattu yksityishenkilönä. Tässä vaikutusten arvioinnissa ei tarkastella myöskään säästötilejä, joiden maksutoiminnot voivat olla rajallisemmat.

2. Tausta

Edellä kuvailtuihin ongelmiin on yritetty puuttua jo aiemmin. Komissio pyysi vuonna 2007 Euroopan pankkialan komiteaa (EBIC) helpottamaan kuluttajien mahdollisuuksia siirtää tilinsä pankista toiseen. Vastauksena komission pyyntöön EBIC laati pankkitilien siirtämistä koskevat yhteiset periaatteet.[2] Kansallisten pankkiyhdistysten oli määrä saattaa yhteisten periaatteiden täytäntöönpano päätökseen vuoden 2009 loppuun mennessä. Tutkimus[3] on kuitenkin osoittanut, että periaatteiden täytäntöönpano on ollut riittämätöntä. Niillä ei myöskään ole kyetty poistamaan riittävässä määrin rajatylittävän liikkuvuuden esteitä.

Elokuussa 2010 komissio kehotti EBIC:tä parantamaan maksutilien selkeyttä, vertailukelpoisuutta ja avoimuutta ja varmistamaan, että maksutiedot ovat helposti kuluttajien saatavilla. Vuoden 2011 loppuun jatkuneet mittavat ponnistelut yhteisiin periaatteisiin perustuvien itsesääntelyohjeiden laatimiseksi maksupalveluntarjoajille osoittautuivat tuloksettomiksi.

Heinäkuussa 2011 komissio antoi suosituksen[4] mahdollisuudesta käyttää tavanomaista maksutiliä. Suosituksessa vahvistettiin periaatteet, joilla turvataan EU:n kaikille kuluttajille mahdollisuus käyttää maksutiliä. Vaikka jäsenvaltioita kehotettiin aloittamaan suosituksen noudattaminen viimeistään tammikuussa 2012, vain kolmella jäsenvaltiolla[5] on voimassa suosituksen mukainen kehys. Tilipalveluiden käyttömahdollisuus on keskeisessä asemassa myös sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa.[6]

Näiden itsesääntely- ja sääntelyaloitteiden epäonnistumisen myötä Eurooppa-neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat korostaneet, kuinka tärkeää on varmistaa, että sisämarkkinat hyödyttävät kaikkia kansalaisia. Euroopan parlamentti kehotti päätöslauselmassaan ”Sisämarkkinat eurooppalaisia varten”[7] komissiota tekemään kesäkuuhun 2011 mennessä lainsäädäntöehdotuksen siitä, miten varmistetaan tiettyjen pankkipalveluiden käyttömahdollisuudet ja parannetaan pankkipalvelumaksujen avoimuutta ja vertailukelpoisuutta vuoteen 2011 mennessä. Eurooppa-neuvosto ilmoitti maaliskuussa 2012 kannattavansa komission aikomuta ehdottaa maksutilejä koskevaa uutta toimenpidepakettia, jonka tarkoituksena on avata sisämarkkinoille uusia kasvualueita. Vastaavasti hiljattain annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa[8] suosituksista komissiolle peruspankkipalvelujen saatavuudesta komissiota kehotetaan laatimaan aiheesta lainsäädäntöehdotus tammikuuhun 2013 mennessä.

Toisessa sisämarkkinapaketissa, joka hyväksyttiin 3. lokakuuta 2012, pankkitilejä koskeva EU:n lainsäädäntöaloite yksilöitiin yhdeksi 12 avaintoimesta, joilla pyritään saamaan aikaan todellisia käytännön vaikutuksia sekä saamaan kansalaiset ja yritykset suhtautumaan luottavaisesti sisämarkkinoiden hyödyntämiseen.[9] Tavoitteena on, että ”EU:n kaikilla kansalaisilla olisi oltava mahdollisuus avata perusmaksutili, olisi varmistettava, että tilinhoitomaksut ovat läpinäkyviä ja vertailukelpoisia, ja pankkitilien vaihtoa olisi helpotettava”.[10] Komissio ilmoitti lisäksi pankkimaksujen läpinäkyvyyttä ja vertailukelpoisuutta sekä pankkitilin vaihtoa koskevista ehdotuksista työohjelmassaan vuodeksi 2013[11].

3. Ongelman määrittely 3.1. Mahdollisuus käyttää peruspankkipalveluita

Tutkimuksessa esitetyn arvion mukaan EU:ssa on 30–68 miljoonaa kansalaista, joilla ei ole maksutiliä.[12] Monet niistä kansalaisista, joilla ei ole maksutiliä, eivät tarvitse tai halua tiliä.[13] Tämä voi johtua osittain psykologisista seikoista, sillä monet kuluttajat saattavat yksinkertaisesti olla huolissaan tilinhoitomaksuista, byrokratian aiheuttamista ongelmista jne. On kuitenkin arvioitu, että suunnilleen puolet niistä kansalaisista, joilla ei ole tiliä, haluaisi avata tilin.[14] Siihen, että kuluttajilla ei ole mahdollisuutta käyttää tiliä, on monia syitä.

Tehoton tai epäyhtenäinen sääntelykehys taikka sen puuttuminen kokonaan

Vaikka jäsenvaltioita oli kehotettu aloittamaan mahdollisuudesta käyttää tavanomaista maksutiliä annetun suosituksen[15] noudattaminen tammikuuhun 2012 mennessä ja komissio oli ilmoittanut aikovansa tarkastella suosituksen noudattamista uudelleen vuoden 2012 puolivälissä, kuten komission kertomuksesta ja Euroopan parlamentin päätöslauselmasta[16] ilmenee, puutteet sääntelyssä ovat estäneet suosituksen optimaalisen soveltamisen ja mitätöineet sen vaikutukset markkinoihin.

Tiettyjen kuluttajien vähäinen kannattavuus pankkien näkökulmasta

Maksutilien tarjoajan ja kuluttajan kannustinten yhteensopimattomuus voi johtaa kuluttajan maksutilihakemuksen hylkäämiseen. Tämä koskee erityisesti haavoittuvassa asemassa olevia kuluttajia, jotka pankit saattavat luokitella kannattamattomiksi, ja monia liikkuvia kuluttajia, joista voi olla saatavilla vain vähän tietoja.

Tuotteiden ja palveluiden rajallinen saatavuus ja korkeat kustannukset

Kuluttajat, joilla ei ole tiliä, saattavat kohdata vaikeuksia muiden rahoitustuotteiden hankinnassa ja joutua maksamaan kyseisistä tuotteista korkeampia kustannuksia, sillä maksutilit ovat usein edellytyksenä muiden rahoitustuotteiden ja -palveluiden (esimerkiksi kotivakuutuksen) hankinnalle. Tällaisilla kuluttajilla on rajalliset mahdollisuudet hyödyntää sähköistä kaupankäyntiä, koska valtaosa verkkotapahtumista edellyttää luottokortin tai pankkisiirron käyttöä. Muut maksutavat ovat usein kalliimpia ja epätarkoituksenmukaisia.[17] Tutkimuksen mukaan 22 prosenttia pankkien uusista asiakkaista oli tehnyt puhelin- tai internetostoksia tilinsä avaamisen jälkeen.[18]

Vähäinen tietämys peruspankkitilien saatavuudesta

Jäsenvaltioissa, joissa on saatavilla tavanomaisia pankkitilejä, tilejä ei useinkaan markkinoida aktiivisesti tilien tarjoajien ja kuluttajien yhteensopimattomien kannustinten vuoksi.

Maksutilien käyttömahdollisuutta koskevien sääntöjen syrjivyys

Säännöllisten tulojen puuttuminen on suurin syy kuluttajien tilihakemusten hylkäämiseen. Niistä kuluttajista, joiden tilihakemus oli hylätty, 40 prosenttia ilmoitti tämän hylkäyksen syyksi. Muita yleisiä perusteluita hakemuksen hylkäämiseen ovat se, ettei kuluttajalla ole joko asuinpaikkaa kyseisessä jäsenvaltiossa tai asianmukaisia asiakirjoja.

Kuluttajien heikko luottamus rahoitusjärjestelmään

Eräät haavoittuvassa asemassa olevat kuluttajat saattavat luopua tilin avaamisesta siksi, että velkaantuminen saattaisi johtaa tilillä jäljellä olevan positiivisen saldon takavarikointiin.

Perusmaksupalveluiden käyttöä koskevat rajoitukset

Peruspankkitilien ominaisuuksien väliset erot luovat esteen sisämarkkinoille, jos esimerkiksi peruspankkitililtä voidaan suorittaa vain kotimaisia tilisiirtoja tai käyttää vain kotimaisia pankkiautomaatteja. Tämä muodostaa merkittävän ongelman liikkuville tai haavoittuvassa asemassa oleville kuluttajille, jotka asuvat rajaseudulla tai työskentelevät ja asuvat useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa.

3.2. Pankkimaksujen esitystapa ja helppo vertailtavuus

Monimutkaisuus on yksi maksutileille ja niiden hinnoittelurakenteille tyypillisistä piirteistä, mikä aiheuttaa tietojen epätasaista jakautumista, kaventaa kuluttajien valinnanvaraa ja vähentää maksutilien tarjoajien välistä kilpailua.

Palvelu- ja maksuvalikoiman laajuus

Maksutileihin liittyy laaja valikoima palveluita ja kulurakenteet saatetaan kokea monimutkaisiksi. Maksujen monimutkaisuus vaikuttaa kuluttajien kykyyn ymmärtää, mitä maksut edustavat. Maksujen ymmärrettävyys on kuitenkin ennakkoedellytyksenä eri tarjousten vertailulle.

Hinnoittelumallit

Vaikuttaa siltä, että eräiden hinnoittelumallien kulurakenteet ovat yksinkertaisempia (esim. pakettiperusteiset, pankin saamiin epäsuoriin tuloihin perustuvat) kuin toisten (tapahtumapohjaiset, tiliperusteiset). Vaikka kansallisilla markkinoilla suositaan usein yhden hinnoittelumallin käyttöä, monissa jäsenvaltioissa on käytössä useampia malleja. Vaikka tämä monipuolisuus laajentaa tuotevalikoimaa eikä ole sinänsä kielteinen ominaisuus, se monimutkaistaa entisestään tarkoituksenmukaisen tuotteen valintaa.

Maksujen yksinkertaisuus ja avoimuus

Erilaisen terminologian käyttö viitattaessa samantyyppisiin palveluihin saattaa vaikeuttaa pankkien tarjousten vertailua. Tutkimuksessa[19] havaittiin, että vaikka kaksi kolmasosaa rahoituslaitoksista tarjosi verkkosivuillaan tietoa maksuistaan, 69 prosenttia pankeista ei tarjonnut selkeitä tietoja ja tarkennusten saaminen maksuja koskevista tiedoista edellytti yhteydenottoa pankkiin.

Maksutileistä veloitettavien hintojen vaihtelu jäsenvaltioissa ja niiden välillä

Maksutilien hinnoissa on havaittu suurta vaihtelua, jonka vuoksi on aiheellista tarkastella kysymystä hintakilpailun riittävyydestä markkinoilla. Hintaerot vahvistavat myös käsitystä siitä, että maksutilien hinnoittelussa ei noudateta hyvää kauppatapaa, mikä heikentää kuluttajien luottamusta alaan.

Asiakkaisiin kohdistuva hintasyrjintä

Asiakkaisiin saattaa kohdistua hintasyrjintää, mikä aiheuttaa sen, että ominaisuuksiltaan toisiinsa verrattavissa olevista tuotteista aiheutuvat kustannukset eivät ole yhtä suuret. Myös uusille asiakkaille suunnatut hintatarjoukset heikentävät pankkien tekemien tarjousten selkeyttä ja vertailukelpoisuutta ja aiheuttavat sen, että kuluttajien on vaikeampi saada käsitystä tiliin liittyvistä pitkän aikavälin kustannuksista.

Tehoton tai epäyhtenäinen sääntelykehys taikka sen puuttuminen kokonaan

Nykyisen sääntelykehyksen soveltamisalassa ja syvyydesä on suurta vaihtelua jäsenvaltioiden välillä. Luottolaitosten edellytetään antavan kuluttajille sopimusehdot tilin avaamisen yhteydessä, mutta monet jäsenvaltiot eivät ole asettaneet erityisiä esitystapavaatimuksia. Myös jälkikäteen annettavia tietoja koskevissa vaatimuksissa on suuria eroja. Koordinoimattomat kansalliset toimet luovat sisämarkkinoille epätasapuoliset toimintaedellytykset, joiden vuoksi EU:n kansalaisilla ei ole samaa kuluttajansuojan tasoa.

3.3. Maksutilin siirtäminen

Potentiaalinen ja todellinen asiakasliikkuvuus luo kilpailua palveluntarjoajien välille ja kannustaa niitä tarjoamaan parempaa laatua ja edullisempia tuotteita. Tutkimus[20] on kuitenkin osoittanut, että tilanne ei ole tämä maksutilien tapauksessa. Seikat, jotka rajoittavat nykyisin maksutilin siirtämistä, ovat seuraavat:

Rittämättömät tiedot

Yhteisissä periaatteissa[21] edellytetään siirtoprosessia koskevien tietojen antamista, mitä ei kuitenkaan tapahdu käytännössä. Tutkimus[22] on osoittanut, että vaikka 86 prosentissa tapauksista tietoja annettiin joko konttorissa, verkossa tai puhelimitse, tietojen taso vaihteli huomattavasti. Kolmasosa tutkituista pankeista ei ollut asettanut maksutilin siirtoa koskevia tietoja saataville verkkosivuilleen. Lisäksi 45 prosenttia pankeista ei antanut yksityiskohtaisia tietoja siirrosta ja 80 prosenttia pankeista ei antanut selventäviä asiakirjoja.

Siirtoprosessin monimutkaisuus

Pysyväistoimeksiantojen ja suoraveloitusten siirtoon liittyvät vaikeudet muodostavat yhden pahimmista tilien liikkuvuuden esteistä. Tutkimuksen[23] mukaan kahdessa kolmasosassa tapauksista kuluttajille ilmoitettiin, ettei pankki voinut auttaa heitä pysyväistoimeksiantojen siirrossa. Maksutilin siirto vaatii kuluttajilta aikaa ja kärsivällisyyttä. Vuonna 2009 noin 21 miljoonaa kuluttajaa ei siirtänyt tiliään, koska siirrosta aiheutuvat kustannukset ja sen edellyttämät toimet olivat kohtuuttomia.[24] Usein on epävarmaa, kuinka kauan prosessi kestää ja mitä suoraveloituksille ja tilisiirroille tapahtuu siirtymäjakson aikana. Tutkimus[25] osoittaa myös, ettei yhteisissä periaatteissa vahvistettuja määräaikoja noudateta.

Suorat rahoituskustannukset

Käyttötiljeä siirtäville kuluttajille aiheutuu siirtoprosessin aikana suoria rahoituskustannuksia, kuten kahden tilin ylläpidosta aiheutuvat kustannukset. Muita mahdollisesti aiheutuvia suoria kustannuksia ovat tilisaldon siirtomaksu ja postikulut.

Psykologiset tekijät

Kuluttajien käsitykset voivat olla siirron esteenä. Vaikka Alankomaissa on ollut vuodesta 2004 käytössä tilien uudelleenohjausjärjestelmä, siirtoja tapahtuu vähän. Yksi syy tähän on kuluttajien käsitys siitä, että siirtoprosessi olisi hankala, vaikka uudelleenohjauspalvelua käyttäneet asiakkaat ovat pitäneet siirtoa helppona.[26]

Rajatylittävää siirtoa koskevat rajoitukset

Itsesääntelyä koskevia yhteisiä periaatteita ei sovelleta rajatylittävään siirtoon, joka edellyttää yhä erillisiä tilinavaus- ja tilinsulkemismenettelyitä, mikä kasvattaa siirtäjien kustannuksia. Rajatylittävästä siirtopalvelusta koituisi kuitenkin huomattavia etuja. Noin 12,3 miljoonaa yli 15-vuotiasta EU:n kansalaista asuu pysyvästi toisessa jäsenvaltiossa, ja siirtopalvelu helpottaisi heidän liikkuvuuttaan. Ottaen huomioon maksutilien suuri hintahajonta kaikilla kuluttajilla – liikkuvilla ja muilla – olisi mahdollisuus etsiä paras mahdollinen tarjous ja säästää varojaan avaamalla maksutili toisessa jäsenvaltiossa.

4. Yhtymäkohdat

Mahdollisuus käyttää maksutiliä on erittäin tärkeää nykytaloudessa. Aidosti toimivilla sisämarkkinoilla olisi oltava mahdollisuus tilin käyttöön kotimaan rajojen ulkopuolella, kaikkialla EU:ssa. Jos Puolasta lähtöisin oleva EU:n kansalainen muuttaa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan muttei pysty avaamaan tiliä, hänelle ei ole mitään hyötyä avointen tietojen saamisesta maksuista ja tehokkaasta siirtoprosessista.

Vähittäispankkialaa koskeneen komission tutkimuksen[27] mukaan asiakkaiden vähäinen liikkuvuus oli suoraan kytköksissä pankkien suurempaan kannattavuuteen ja asiakkaiden liikkuvuus maksutilimarkkinoilla vaikutti markkinavoimaan (mitattuna vähittäispankkialan kokonaiskannattavuudella) siten, että 1 prosentin lisäys asiakkaiden siirtymisessä[28] aiheutti vastaavan vähennyksen pankkien kannattavuusasteeseen (ennen veroja).

Vaikeaselkoiset maksurakenteet haittaavat siirtoprosessin sujuvuutta ja vaikeuttavat paremman tuotteen etsintää tai muuttavat sen jopa mahdottomaksi rajatylittävien vertailujen tapauksessa. Tilinsiirto voi toteutua käytännössä vain sen jälkeen, kun kuluttaja on valinnut tuotteen maksuista saamiensa avointen ja helppotajuisten tietojen perusteella. Tilinsiirtoa haittaavat esteet voivat sen vuoksi olla lopullinen tekijä, joka saa monet kuluttajat luopumaan siirrosta pitkän prosessin päätteeksi. Toisin sanoen maksujen läpinäkyvyydestä ja/tai siirtomekanismeista ei saada rajatylittävässä yhteydessä irti täyttä tehoa, jollei esteitä, jotka haittaavat kuluttajien siirtymistä muiden maiden markkinoille, poisteta.

Näillä aloilla havaittujen ongelmien taloudelliset yhteisvaikutukset aiheuttavat tiettyjen kuluttajien jäämisen ulkopuolelle ja estävät kuluttajien liikkuvuutta, kilpailua ja tehokasta toimintaa maksutilimarkkinoilla. Ne luovat kuitenkin myös suuria käytännön ongelmia, jotka liittyvät aikaan, ponnisteluihin ja rahoituskustannuksiin, jotka kuluttajilta ja alan edustajilta, jotka ovat halukkaita liikkumaan eri puolilla EU:ta, vaaditaan. Tämä jarruttaa kasvua ja heikentää talouden joustavuutta.

5. Tavoitteet

Tämän ehdotuksen päätavoitteena on luoda tehokkaat, kilpailuun perustuvat sisämarkkinat (perussopimuksen 114 artiklan 1 kohta), jotka tarjoavat korkeatasoisen kuluttajansuojan (perussopimuksen 114 artiklan 3 kohta) ja edistävät tasapainoista talouskasvua ja lisäävät taloudellista osallisuutta. Tämän vaikutusten arvioinnin tavoitteita kuvaillaan jäljempänä olevassa taulukossa.

Yleistavoitteet

· Kuluttajien luottamuksen vahvistaminen · Kuluttajien valinnanvaran laajentaminen sekä tuotteiden laadun että hinnanalennusten muodossa · Taloudellisen osallisuuden ja sen myötä asiakkaiden liikkuvuuden helpottaminen · Maksutilien tarjoajien rajatylittävän toiminnan helpottaminen · Tasapuolisten toimintaedellytysten varmistaminen markkinatoimijoille

Erityistavoitteet || Toiminnalliset tavoitteet

Mahdollisuus käyttää tavanomaisia tilipalveluita

Tavanomaisten tilipalveluiden käytön helpottaminen (velvoittamatta kuitenkaan kaikkia kansalaisia avaamaan maksutiliä) || § Pankkipalveluverkoston ulkopuolella olevien Euroopan kansalaisten määrän pienentäminen 6,4 miljoonalla vuoteen 2020 mennessä[29] § Sen varmistaminen, että kaikilla kuluttajilla, joilla on perusmaksutili, on mahdollisuus käyttää kaikkia perusmaksutapoja § Sen varmistaminen, että peruspankkipalveluita on helpompi käyttää valtioiden rajojen yli (3,5 miljoonaa kuluttajaa vuoteen 2020 mennessä)[30] § Kuluttajien tietämyksen parantaminen perusmaksutileistä

Pankkimaksujen esitystapa ja helppo vertailtavuus

Sen varmistaminen, että EU:n kuluttajat saavat selkeitä, kattavia ja vertailukelpoisia tietoja pankkimaksuista || § Kuluttajat kykenevät ymmärtämään pankkien tarjouksia ja arvioimaan, mikä tarjous antaa parhaan vastineen rahalle § Maksutilitarjouksia on helppo vertailla § Kuluttajia autetaan valitsemaan tarpeitaan parhaiten vastaava tarjous § Parannetaan kuluttajien tietämystä tosiasiallisesti suoritetuista maksuista § Vähennetään tilinsiirron rasittavuutta kuluttajien kannalta

Maksutilien siirtäminen

Sen varmistaminen, että EU:n kuluttajat pystyvät siirtämään maksutilinsä helposti ja oikea-aikaisesti || § Tilinsiirtoprosessin sujuvuus ja helppous § Kuluttajat saavat riittävästi apua ja tietoa siirtoprosessista § Väärin ohjattujen / suorittamatta jääneiden maksujen määrä siirtoprosessin aikana supistetaan viiteen prosenttiin toistuvista tilitapahtumista § Vähennetään suoria rahoituskuluja, joita tilinsiirrosta aiheutuu kuluttajille § Siirtoprosessin kesto on enintään 14 päivää § Maksutilien käyttäjien liikkuvuutta parannetaan

6. Toiminnan tarve EU:n tasolla

Koska maksutilit ovat rahoituspalvelutuotteita, joita ostetaan todennäköisimmin valtioiden rajojen yli[31], tarkoituksenmukaisten ratkaisujen löytäminen edellä kuvailtuihin ongelmiin on ensiarvoisen tärkeää. Toimimatta jättämisen seuraukset ovat vakavat, kuten viiveet täysipainoisesti toimivien sisämarkkinoiden kehittämisessä, mikä vaikuttaa tuntuvasti kuluttajiin, liiketoimintaan ja talouteen yleisemmin.

Edellä 2 jaksossa esitellyt sääntely- ja itsesääntelyaloitteet ovat epäonnistuneet. Huolimatta julkisista tiedonannoista, joiden mukaan maksutilimarkkinoilla olisi parhaillaan käynnissä uudelleenarviointi[32], kansallisella tasolla ei ole tehty juuri lainkaan aloitteita tilanteen parantamiseksi. Komissio on sitoutunut toimimaan, jos kansalliset tason aloitteet epäonnistuvat.

Toissijaisuusperiaatteen mukaan EU:n toimia voidaan toteuttaa vain, jos jäsenvaltiot eivät voi yksin saavuttaa asetettuja tavoitteita. Vaikka on mahdollista, ettei EU:n toimilla voida puuttua helposti pankkipalveluiden rajatylittävän käytön aineettomampiin ominaisuuksiin, kuten kieleen tai etäisyyteen, EU:n toimet ovat perusteltuja asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi seuraavista syistä:

Sisämarkkinoiden toimintaa olisi sujuvoitettava ja kilpailun vääristyminen vähittäispankkialalla olisi vältettävä.

EU:n tason aloitteella voidaan puuttua parhaiten tekijöihin, jotka estävät liiketoiminnan harjoittamisen toisesssa jäsenvaltiossa tai kasvattavat toisessa jäsenvaltiossa harjoitettavan liiketoiminnan kustannuksia verrattuna kotimaisten palveluntarjoajien kustannuksiin. Tämä mahdollistaa tehokkuusetujen maksimoinnin, uusien esteiden torjumisen ja vähittäisrahoitusmarkkinoiden lujittamisen. Nykyisin vallitsevat epätasapuoliset toimintaedellytykset heikentävät markkinatoimijoiden välistä kilpailua ja aiheuttavat mahdollisuuksien jäämistä käyttämättä. Tämä puolestaan vähentää asiakkaiden liikkuvuutta ja siirtomekanismien tehokkuutta, mikä luo esteitä markkinoilletulijoille, jotka pyrkivät hankkimaan uusia asiakkaita. Jos jäsenvaltiot päättävät yksin toimien toteuttamatta jättämisestä tai toteuttamisesta, tulokseksi saadaan keskenään erilaisia sääntökokoelmia, jotka heikentävät markkinoiden kilpailukykyä ja muuttavat kuluttajansuojatason epäyhtenäiseksi eri puolella EU:ta. Yhteinen lähestymistapa on tarpeen myös pankkimaksujen esitystapaa koskevien vaatimusten määrittelemiseksi siten, että maksut ovat vertailukelpoisia sekä kotimaan markkinoilla että rajatylittävillä markkinoilla, sillä vain rajatylittävään toimintaan keskittyvillä erillisillä standardeilla saatetaan vain pahentaa kotimaanmarkkinoiden pirstaleisuutta.

Kuluttajien asemaa olisi vahvistettava antamalla heille valmiudet tehdä tietoon perustuvia valintoja ja hyödyntää sisämarkkinoita.

Havaitut ongelmat heikentävät kuluttajien luottamusta, kasvattavat kustannuksia ja vähentävät asiakkaiden liikkuvuutta sekä kotimaassa että valtioiden rajojen yli. Tämä kasvattaa koko yhteiskunnalle koituvia kustannuksia. Tehokkaasti toimivilla, kilpailuun perustuvilla sisämarkkinoilla, joilla kuluttajansuoja on korkealla tasolla, kaikilla EU:n kansalaisilla on tarvittavat välineet etsiä koko EU:n alueella tuotteita, jotka vastaavat parhaiten heidän tarpeitaan.

Olisi edistetävä taloudellista osallisuutta, jotta Euroopan kaikilla kansalaisilla olisi mahdollisuus käyttää olennaisia palveluita ja hyödyntää sisämarkkinoita.

Ilman EU:n tason toimia sisämarkkinoista koituvia etuja on vaikea tuoda EU:n kaikkien kansalaisten ulottuville. Tasapuolisten toimintaedellytysten luominen EU:n tasolle auttaa kuluttajia saamaan täyden hyödyn Euroopan rahoitusalan yhdentymisestä. Tämä tapahtuu edistämällä taloudellista osallisuutta, mikä mahdollistaa sen, että kaikki kuluttajat saavat täyden hyödyn sisämarkkinoista (esimerkiksi osallistumalla digitaalimarkkinoilla käytävään sähköiseen kaupankäyntiin muun muassa kilpailukykyisempien tavaroiden ja palveluiden hankkimiseksi valtioiden rajojen yli). Mahdollisuus käyttää olennaisia palveluita, kuten perustilipalveluita[33], edistää aktiivista osallisuutta tukevia strategioita, joilla pyritään helpottamaan sellaisten väestöryhmien paluuta työelämään, jotka ovat etääntyneet eniten työmarkkinoista. Sen vuoksi se kuuluu köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalaisen foorumin (Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke) mukaisiin toimiin, joilla pyritään edistämään osallistavaa kasvua EU:ssa.

SEUT-sopimuksen 114 artiklaan perustuvalla aloitteella edistettäisiin sisämarkkinoiden toteutumista ja moitteetonta toimintaa, korkeatasoisen kuluttajansuojan tarjoamista ja kilpailun vääristymisen välttämistä vähittäispankkitoiminnan alalla. Kyseinen aloite noudattaa toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaateita, sillä on ilmeistä, etteivät jäsenvaltiot voi yksin saavuttaa asetettuja tavoitteita. Tämä oikeuttaa EU:n toimien toteuttamisen maksutilien alalla.

7. Toimintavaihtoehdot, vaikutustenarviointi ja vertailu

Jäljempänä olevissa taulukoissa esitetään yhteenveto eri toimintavaihtoehdoista. Parhaiksi arvioidut vaihtoehdot on lihavoitu.

7.1 Mahdollisuus käyttää perustilipalveluita

Vaihtoehto || Yhteenveto

1 || Ei EU:n toimia

2 || Varmistetaan, että suositusta noudatetaan

3 || Muutetaan edunsaajiin liittyviä suosituksen kohtia A: Otetaan käyttöön kaikkia koskeva oikeus perusmaksutilin avaamiseen B: Otetaan käyttöön maassa asuvien oikeus perusmaksutilin avaamiseen C: Otetaan käyttöön sellaisten ulkomaalaisten oikeus perusmaksutilin avaamiseen, joilla on kytkös maahan, jossa he haluavat avata tilin

4 || Parannetaan perusmaksutilin ominaisuuksia A: Laajennetaan peruspalveluiden luetteloa sisällyttämällä siihen myös internetpankkitoiminta ja verkko-ostokset B: Laajennetaan peruspalveluiden luetteloa sisällyttämällä siihen rajallinen tilinylitysoikeus tai puskurijärjestely C: Ilmoitetaan vähimmäistilisaldo, jota ei voida takavarikoida D: Varmistetaan, että maksutilin ominaisuudet eivät ole syrjiviä

On erittäin tärkeää varmistaa, että kaikilla kansalaisilla ja erityisesti haavoittuvassa asemassa olevilla kuluttajilla on mahdollisuus käyttää perusmaksutiliä. Vaihtoehto 2 olisi sekä maassa asuvien että ulkomaalaisten kannalta tehokkain vaihtoehto. On oletettavaa, että vaihtoehdot 4A, B ja C houkuttelisivat joitakin pankkipalvelujärjestelmän ulkopuolella olevia kuluttajia ja parantaisivat eri maksutapojen saatavuutta, sillä kukin vaihtoehto merkitsisi uuden ominaisuuden lisäämistä tiliin. Vaihtoehto 4A houkuttelisi todennäköisimmin uusia kuluttajia ja vaihtoehto 4D houkuttelisi myös monia pankkipalvelujärjestelmän ulkopuolella olevia kuluttajia, myös liikkuvia kuluttajia, sillä se mahdollistaisi sen, että tiliä voidaan käyttää samalla tavalla kaikkialla EU:ssa. Vaihtoehtojen 2, 4A ja 4D yhdistelmä olisi tehokkain tapa puuttua markkinoille esiintyviin ongelmiin ja saavuttaa asetetut tavoitteet. Vaihtoehdot 4A ja 4D noudattavat Euroopan parlamentin suosituksia, joiden mukaan ”lainsäädännön olisi mahdollistettava perusmaksutilin käyttäjälle palkan tai etuuksien vastaanottamisen, laskujen tai verojen maksamisen ja tavaroiden ja palvelujen ostamisen kaltaisten keskeisten maksutapahtumien suorittaminen sekä fyysisesti että etäpalveluna kansallisten järjestelmien puitteissa”.[34]

7.2 Pankkimaksujen esitystapa ja helppo vertailtavuus

Vaihtoehto || Yhteenveto

1 || Ei EU:n toimia

2 || Otetaan käyttöön vakiohinnasto osana tilinavausmenettelyitä Kaikille jäsenvaltioille yhteiset maksut yksilöitäisiin EU:n tasolla, ja niitä täydennettäisiin kansallisella tasolla 20 edustavimmalla maksulla tai vähintään 80 prosentilla tärkeimmistä veloitetuista maksuista.

3 || Otetaan käyttöön vaatimus sanaston laatimisesta pankkimaksuterminologiaa varten A: Yhdenmukaistamaton terminologia B: Ei perustu täysin yhdenmukaistettuun terminologiaan

4 || Otetaan käyttöön vaatimus riippumattomien vertailusivustojen perustamisesta jäsenvaltioiden tasolla maksujen vertailua varten A: Kuhunkin jäsenvaltioon perustetaan yksi virallinen sivusto B: Valtuutusjärjestelmän perusteella toimiluvan saavat vertailusivustot

5 || Otetaan käyttöön vaatimus edustavien esimerkkien esittämisestä tilinhoitokustannuksista A: Pankit määrittävät itse omat edustavat esimerkkinsä B: Jäsenvaltiot määräävät edustavat esimerkit

6 || Laaditaan asiakkaiden käyttäjäprofiilit ja kustannussimulaatiot mahdollisia henkilökohtaisten käyttötilien haltijoita varten A: Pankit määrittävät itse asiakasprofiilinsa B: Jäsenvaltiot määräävät asiakasprofiilit

7 || Otetaan käyttöön EU:n tasolla standardoitut lomakkeet maksuja koskevien ennakkotietojen antamiseksi

8 || Otetaan käyttöön velvollisuus, jonka mukaan pankkien on annettava jälkikäteen tietoja veloitetuista maksuista

9 || Otetaan käyttöön EU:n tasolla standardoitut lomakkeet maksuja koskevien tietojen antamiseksi jälkikäteen

Vaihtoehto 2 velvoittaisi pankit antamaan luettelot tilinhoitomaksuista. Luettelot laadittaisiin EU:n tasolla, ja niitä täydennettäisiin kansallisella tasolla käyttäen standardoitua terminologiaa. Tämä helpottaisi eri tarjousten vertailua ja antaisi kuluttajille valmiudet maksujen tarkistamiseen, ymmärtämiseen ja vertailuun. Se edistäisi lisäksi tasapuolisten toimintaedellytysten luomista markkinoilla kilpaileville palveluntarjoajille, sillä EU:n kaikkien palveluntarjoajien olisi noudatettava samoja vaatimuksia. Vaihtoehto 8 katsotaan tehokkaaksi, erityisesti, jos se yhdistetään vaihtoehtoon 2, sillä samoista maksuista annetaan tietoja jälkikäteen, mikä mahdollistaa sen, että kuluttajat voivat ymmärtää heiltä veloitettuja maksuja ja pystyvät tekemään oikeat valinnat. Yhdessä vaihtoehtojen 2 ja 8 mukaisesti annettujen tietojen kanssa vaihtoehto 4B – vertailusivustot – vähentää kuluttajien haku- ja siirtokustannuksia ja mahdollistaa tilitarjousten vertailun. Vaihtoehto 4B on jäsenvaltioiden kannalta vaihtoehtoa 4A tehokkaampi, sillä se ei pakota jäsenvaltioita perustamaan uutta sivustoa vaan uudistamaan olemassa olevia sivustoja.

7.3 Maksutilin siirtäminen

Vaihtoehto || Yhteenveto

1 || Ei EU:n toimia

2 || Varmistetaan, että siirtopalvelut noudattavat yhteisiä periaatteita

3 || Tehostetaan yhteisiä periaatteita A: Parannetaan voimassa olevia yhteisiä periaatteita kansallisella tasolla B: Laajennetaan parannettujen yhteisten periaatteiden soveltamisala kattamaan myös EU:n laajuiset rajatylittävät tilisiirrot

4 || Otetaan käyttöön automaattinen uudelleenohjauspalvelu kaikkia tuloja ja maksuja varten A: Kotimaa B: EU

5 || Otetaan käyttöön maksutilin siirrettävyys A: Kotimaa B: EU

Tehokkain pitkän aikavälin vaihtoehtokokonaisuus olisi vaihtoehto 3B yhdistettynä vaihtoehtoon 5B. Tämä merkitsisi pitkää askelta kohti yhdennetympiä, toimivampia sisämarkkinoita. Tarvitaan kuitenkin jatkotutkimuksia vaihtoehtoon 5B liittyvien teknisten mahdollisuuksien ja riskien analysoimiseksi. Euroopan pankkiviranomaiselle voitaisiin antaa tätä varten toimeksianto toteuttaa täydentäviä analyyseja, joiden perusteella kehitettäisiin teknisesti toteutettavissa oleva ja tehokas tapa tiettyyn määräaikaan mennessä. Tällä hetkellä parhaaksi katsottu vaihtoehto on vaihtoehto 3B.

8. Eri toimintavaihtoehdoista muodostuva paketti

Valintaperusteet, joita käytetään tämän vaikutusten arvioinnin kattamiin kolmeen alaan liittyvistä toimintavaihtoehtoista muodostuvan paketin kokoamisessa, ovat tiukasti ja perusteellisesti kytköksissä yleistavoitteisiin. Vain kaikki kolme alaa kattavien toimien yhdistelmä mahdollistaa sen, että EU:n kansalaisille voidaan varmistaa oikeus perusmaksutiliin, vahvistaa yhteiset standardit läpinäkyvien ja vertailukelpoisten tilinhoitomaksujen varmistamiseksi ja helpottaa pankkitilien siirtämistä (valtioiden rajojen yli). Tässä vaikutusten arvioinnissa tarkastellaan neljää pakettia, jotka koostuvat eritasoisiin EU:n toimiin perustuvista toimintavaihtoehdoista. Parhaaksi katsottu paketti sisältää toimintavaihtoehdot, jotka on katsottu parhaiksi kullakin edellä 7 jaksossa esitellyillä kolmella alalla. Kaikkien arvioitujen vaihtoehtojen joukossa parhaaksi katsotun paketin katsotaan edistävän paremmin sisämarkkinoiden toimintaa, varmistavan korkeatasoisen, yhtäläisen kuluttajansuojan tarjoamisen EU:n kaikille kansalaisille ja vauhdittavan talouskasvua suuremman taloudellisen osallisuuden ohella.

Vaihtoehtopaketti, josta on jätetty pois yksikin näistä tekijöistä, olisi vaarassa luoda sisämarkkinat, joille EU:n kaikilla kansalaisilla ei ole pääsyä, mikä pahentaisi markkinoiden pirstoutumista, vaarantaisi kilpailun ja vähentäisi tehokkuusetuja.

9. Kumulatiiviset vaikutukset

Jäljempänä olevissa kolmessa taulukossa luodaan kokonaiskatsaus kullakin kolmella alalla parhaaksi katsottujen vaihtoehtojen kustannuksiin ja hyötyihin. Monien kustannusten, joita parhaaksi katsotuista vaihtoehdoista koituu luottolaitoksille ja jäsenvaltioille, odotetaan olevan kumulatiivisia (esimerkiksi tietotekniikkajärjestelmien päivittäminen ja vaatimusten noudattamisen edellyttämästä lisähenkilöstöstä aiheutuvat kumuloituvat jatkuvaluonteiset kustannukset). Vaihtoehtojen tehokkuuden arvioinnissa käytetyt menetelmät kattavat sekä kvantifioidut että muut kustannukset ja hyödyt, joita sidosryhmille koituu eri vaihtoehdoista tässä jaksossa kuvaillulla tavalla.

EU:n kokonaiskustannukset (milj. euroa/vuosi) || Vaihto-ehto 2 || Vaihto-ehto 4(A) || Vaihto-ehto 4(D)

Kuluttajat: || 108–542 || 22–108 || 22–108

Kertaluonteiset kustannukset || 0 || 0 || 0

Toistuvat vuotuiset kustannukset || 108–542 || 22–108 || 22–108

Maksupalvelujen tarjoajat: || 71–356 || 15–74 || 19–94

Kertaluonteiset kustannukset || Ei ole || 0 || 0

Toistuvat vuotuiset kustannukset || 71–356 || 15–74 || 19–94

Jäsenvaltiot: || 3,02 || 0 || 0,38

Kertaluonteiset kustannukset || 1,13 || 0 || 0,14

Toistuvat vuotuiset kustannukset || 1,89 || 0 || 0,24

Yritykset: || 0 || 0 || 0

Mahdollisuus käyttää perusmaksutiliä

EU:n kokonaishyödyt (milj. euroa/vuosi) || Vaihto-ehto 2 || Vaihtoehto 4(A) || Vaihto-ehto 4(D)

Kuluttajat: || 542–2711 || 236–1179 || 68–339

Kertaluonteiset hyödyt || Ei kvantifioitavissa

Toistuvat vuotuiset hyödyt || 542–2711 || 236–1179 || 68–339

Maksupalvelujen tarjoajat: || 18–89 || 2–11 || -1,8 –-9

Toistuvat vuotuiset hyödyt || 18–89 || 2–11 || -1,8 –-9

Jäsenvaltiot: || 18–89 || 2–11 || 2–11

Kertaluonteiset hyödyt || Ei kvantifioitavissa

Toistuvat vuotuiset hyödyt || 18–89 || 2–11 || 2–11

Yritykset || 32–160 || 16–80 || 4–20

Toistuvat vuotuiset hyödyt || 32–160 || 16–80 || 4–20

EU:n kokonaishyödyt (milj. euroa vuosina 2013–2022) || Vaihtoehto 3B

Kuluttajat: Siirtokäyttäytymisen muuttuminen Suorien/välillisten kustannusten aleneminen Luottolaitokset: Rajatylittävät kustannussäästöt Liiketoimintamahdollisuudet || 3 655,4 Vähäinen Ei kvantifioitavissa

EU:n kokonaiskustannukset (milj. euroa) ||

Luottolaitokset: Kertaluonteiset Toistuvat Jäsenvaltiot: Kertaluonteiset Toistuvat || 67–129 2 041–2 649 3 19

Pankkimaksujen helppo vertailu ja esitystapaa koskevat vaatimukset Maksutilin siirtäminen

EU:n kokonaishyödyt (milj. euroa vuosina 2013–2022) || Vaihtoehto 2 || Vaihtoehto 4(B) || Vaihtoehto 8

Kuluttajien saamat hyödyt: Siirtokäyttäytymisen muuttuminen Parempi tilinhoito Luottolaitokset: Rajatylittävät kustannussäästöt Liiketoimintamahdollisuudet || 584,87 Ei kvantifioitavissa || 731,08 Ei kvantifioita-vissa || 1 462,16 2 702,57 Ei kvantifioitavissa

EU:n kokonaiskustannukset (milj. euroa vuosina 2013–2022) || || ||

Luottolaitokset: Kertaluonteiset Toistuvat Jäsenvaltiot: Kertaluonteiset Toistuvat || 95,95–163,03 183,17–245,40 0,05–0,08 0,06–1,17 || 0,32–0,65 4,77–9,53 0,36–0,66 3,48–6,74 || 192,42–326,31 260,37–492,45 0,07–0,11 0,81–1,59

Parhaaksi katsotun toimintavälineen arvioinnissa asetettiin etusijalle sitovan toimintavälineen käyttö kaikilla aloilla. Parhaaksi katsottujen vaihtoehtojen yhdistäminen paketiksi ei vaikuta arviointiin. Kyseisten kolmen alan parhaat vaihtoehdot täydentävät kumulatiiviselta kannalta toisiaan eivätkä aiheuta toisistaan poikkeavia vaikutuksia.

Parhaista vaihtoehdoista muodostuvalla paketilla saadaan aikaan konkreettisia muutoksia kuluttajien kannalta. Tilin käyttömahdollisuutta koskevilla toimenpiteillä vähennetään pankkipalveluverkoston ulkopuolella olevien kansalaisten määrää samalla kun luodaan optimaalisesti toimivat, tehokkaat ja kilpailuun perustuvat maksutilien sisämarkkinat. Kuluttajat hyötyvät paremmasta mahdollisuudesta käyttää varojaan riippumatta maantieteellisestä sijaintipaikastaan. Käteistapahtumien määrän väheneminen lisää kuluttajien turvallisuutta. Kuluttajat saavat käyttöönsä suuremman tavara- ja palveluvalikoiman niissä tilanteissa, joissa sähköiset maksut ovat ainoa vaihtoehto. Työn ja asunnon saanti helpottuu ja taloudellinen ja sosiaalinen syrjäytyminen vähenee. Kuluttajien luottamuksen vahvistuminen lisää maksutilien kysyntää ja kannustaa kuluttajia liikkumaan sekä kotimaassaan että kotimaansa ulkopuolella.

Odotettavissa olevia kilpailuvaikutuksia ovat muun muassa luottolaitosten kustannustehokkuuden paraneminen (koska ne voivat käyttää samoja tietotekniikkajärjestelmiä, prosesseja, henkilöstön koulutusohjelmia jne. kaikissa jäsenvaltioissa, joissa ne toimivat, mikä tuottaa mittakaavasäästöjä), ulkomaisten palveluntarjoajien markkinoillepääsyn helpottuminen ja kilpailukykyisten palveluntarjoajien paremmat valmiudet laajentaa markkinoitaan. Luottolaitosten saamia ei-kvantifioitavissa olevia hyötyjä ovat laajempi asiakaskunta, jolle voidaan markkinoida muita tuotteita (esim. kotivakuutuksia), käteismaksuihin liittyvien kustannusten ja riskien pieneneminen sekä kasvavista pääoma- ja rahoitusosuuksista koituvat hyödyt.

Parhaaksi katsotuista toimintavaihtoehdoista koituu kustannuksia luottolaitoksille, mutta kokonaisvaikutukset pysyvät kohtuullisina. Palveluntarjoajien kustannusten – ainakin kvantifioitavissa olevien kustannusten – ennustetaan ylittävän lyhyellä aikavälillä niiden saamat hyödyt. Monet tekijät alentavat palveluntarjoajien kustannuksia. Monet toimintavaihtoehdot on ensiksikin jo otettu käyttöön useissa jäsenvaltioissa. Eri toimintavaihtoehdoista on lisäksi odotettavissa mittavia synergiaetuja (esim. tietotekniikkajärjestelmien mukauttaminen, sisäinen viestintä ja henkilöstön koulutus). Palveluntarjoajat kykenisivät myös kattamaan kustannuksensa mukauttamalla maksutilien hintoja. Mitä enemmän tilejä avataan ajan mittaan, sitä alhaisemmat tilien käyttömahdollisuudesta, siirtämisestä ja läpinäkyvyydestä koituvat lisäkustannukset ovat.

Jäsenvaltiot ja yhteiskunta laajemmin tarkasteltuna hyötyisivät alhaisemmista sosiaaliturvamaksuihin liittyvistä kustannuksista ja etuuksiin ja veroihin liittyvien petosten määrän vähenemisestä. Kilpailukykyisten pankkimarkkinoiden edistäminen tehostaisi yleisemmin ottaen sisämarkkinoita, mikä on sitäkin arvokkaampaa talouskriisin aikaan. Nämä hyödyt tukevat toisiaan parantaessaan kuluttajien ja yritysten luottamusta, mikä puolestaan vauhdittaa kasvua.

Ehdotuksella ei ole vaikutusta EU:n eikä EU:n virastojen talousarvioon. EU:n yritykset saavat paketista mittavaa hyötyä. Niille ei todennäköisesti aiheudu kustannuksia, mutta ne saattavat hyötyä merkittävästi maksutilien paremmasta saatavuudesta. Parhaaksi katsotut vaihtoehdot luovat edellytykset niiden tavara- ja palvelumarkkinoiden laajenemiselle. Lisäksi maksutilipalveluihin liittyvät syrjimättömät välineet ja verkkotoiminnot saattavat lisätä kaupankäyntiä valtioiden rajojen yli.

Suurin hallinnollinen rasite koituu luottolaitosten sisäisten prosessien mukauttamisesta sekä kuluttajien että viranomaisten tietovaatimuksiin. Tämä kattaa pääasiassa tietojärjestelmien ja -välineiden mukautuksesta aiheutuvat kustannukset. Kuluttajien oikeuksia koskevan tietämyksen lisäämiseen tähtäävien tiedotuskampanjoiden järjestämisestä ja ylläpidosta koituu kustannuksia jäsenvaltioille. Kuluttajiin kohdistuvan hallinnollisen rasituksen odotetaan vähenevän, sillä heidän ei enää tarvitse toimittaa yhtä monia asiakirjoja ja todisteita avatessaan tilin.

10. Päätelmät

Maksutilejä koskeva lainsäädäntöpaketti, jossa otetaan huomioon kansalliset erityispiirteet samalla kun varmistetaan perusmaksupalveluiden saatavuus, tilinhoitomaksujen vertailukelpoisuus ja avoimuus ja maksutilien helppo siirtäminen, täyttää tässä vaikutusten arvioinnissa esitellyt tavoitteet ja noudattaa Euroopan parlamentin päätöslauselmia ja toisessa sisämarkkinapaketissa esitettyä kehotusta. Komission on tarkoitus tarkastella uudelleen paketin tarkoituksenmukaisuutta ja tehokkuutta sen täytäntöönpanon jälkeen. Uudelleentarkasteluun voitaisiin sisällyttää julkinen kuuleminen, haamuasiointeja ja kuluttajien tekemien valitusten analyyseja. Huomioon otettaisiin myös sellaisia indikaattoreita kuin pankkipalveluverkoston ulkopuolella olevien kuluttajien lukumäärä, sähköisten maksutapojen käyttö ja maksutilinsä siirtävien kuluttajien lukumäärä.

[1] Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalainen foorumi: Eurooppalaiset puitteet sosiaaliselle ja alueelliselle yhteenkuuluvuudelle [KOM(2010) 758] ja liiteasiakirja [SEC(2010)1654].

[2] The Common Principles for Bank Account Switching, http://www.eubic.org/Position%20papers/2008.12.01%20Common%20Principles.pdf.

[3] Consumer Market Study on the consumers’ experiences with bank account switching with reference to the Common Principles on Bank Account Switching, GfK, tammikuu 2012, BEUC ja Yhdistyneessä kunigaskunnassa, Irlannissa ja Itävallassa toteutetut kansalliset tutkimukset.

[4] Komission suositus 2011/442/EU, 18.7.2011.

[5] Belgia, Ranska ja Italia.

[6] KOM(2010) 758 ja SEC(2010) 1654.

[7] Euroopan parlamentin päätöslauselma 2010/2278 (INI).

[8] Euroopan parlamentin päätöslauselma 2012/2055 (INI).

[9] Ks. http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/barnier/headlines/news/2012/10/20121003_en.htm.

[10] ”Toinen sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – Yhdessä uuteen kasvuun”, KOM(2012) 573, 3.12.2012, s. 16.

[11] ”Komission työohjelma vuodeksi 2013”, KOM(2012) 629, 23.10.2012, liite I, s. 5.

[12] Study on the costs and benefits of policy actions in the field of ensuring access to basic account – Final Report (CSES, heinäkuu 2010, s. 14) ja Special Eurobarometer on Retail Financial Services -asiakirjaan perustuvat laskelmat (Euroopan komissio, helmikuu 2012).

[13] Special Eurobarometer on Retail Financial Services, Euroopan komissio, helmikuu 2012, s. 31.

[14] Eurostatin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat, Measuring Financial Inclusion, The Global Findex Database, Maailmanpankki, huhtikuu 2012, ja Special Eurobarometer on Retail Financial Services, Euroopan komissio, helmikuu 2012.

[15] Komission suositus 2011/442/EU, 18.7.2011.

[16] Euroopan parlamentin päätöslauselma 2012/2055(INI).

[17] Banking services and poorer households, Financial Services Taskforce, joulukuu 2010.

[18] Nothing is free: A survey of the social cost of the main payment instruments in Hungary, Unkarin keskuspankki, s. 27.

[19] Preparing the monitoring of the impact of the Single European Payments Area (SEPA) on consumers, Van Dijk Management Consultants, 2008.

[20] Consumer Market Study on the consumers’ experiences with bank account switching with reference to the Common Principles on Bank Account Switching, GfK, tammikuu 2012, sekä BEUC:n ja kansallisen tason tutkimukset (Yhdistynyt kunigaskunta, Irlanti ja Itävalta).

[21] Ks. http://ec.europa.eu/internal_market/finservices-retail/docs/baeg/switching_principles_en.pdf.

[22] Consumer Market Study on the consumers’ experiences with bank account switching with reference to the Common Principles on Bank Account Switching, GfK, tammikuu 2012.

[23] Ks. edellinen alaviite.

[24] Consumers' views on switching service providers, Eurobarometer 243, Euroopan komissio, s. 18.

[25] Ks. alaviite 21. Tarifs et mobilité bancaires: le désolant palmarès des Banques, UFC Que Choisir, 2010; Kontowechsel: Wie funktioniert er?, VKI, maaliskuu 2010.

[26] ICB Final report recommendations, ICB, syyskuu 2011, s. 220.

[27] Report on the retail banking sector inquiry, SEC(2007) 106, Euroopan komissio, 31.1.2007; http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/inquiries/sec_2007_106.pdf.

[28] Määriteltynä niiden asiakkaiden osuutena, jotka vaihtavat palveluntarjoajaa tietyn vuoden aikana.

[29] Eurooppa 2020 -strategian tavoitteena on vähentää köyhien ja sosiaalisesti syrjäytyneiden määrää vähintään 20 miljoonalla vuoteen 2020 mennessä muun muassa parantamalla olennaisten palveluiden saatavuutta ja vähentämällä taloudellista syrjäytymistä.

Ks. http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=751&langId=fi.

[30] Ks. edellinen alaviite.

[31] Ks. alaviite 9.

[32] Ks. alaviite 4.

[33] Yhdessä erilaisten peruspalveluiden, kuten terveydenhuolto- ja lastenhoitopalveluiden, sosiaalisen asuntotarjonnan tai elinikäisen oppimisen kanssa.

[34] Ks. alaviite 15.