Ehdotus neuvoston direktiiviksi orgaanisten liuottimien käytöstä aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta tietyissä teollisissa toimissa /* KOM/96/0538 lopull. - SYN 96/0276 */



Virallinen lehti nro C 099 , 26/03/1997 s. 0032



Ehdotus neuvoston direktiiviksi orgaanisten liuottimien käytöstä aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta tietyissä teollisissa toimissa (97/C 99/02) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(96) 538 lopull. - 96/0276 (SYN) (Komission esittämä 18 päivänä helmikuuta 1997) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä Euroopan parlamentin kanssa yhdessä toimien, sekä katsoo seuraavaa: 1. Euroopan yhteisön ympäristönsuojelun toimintaohjelmissa, jotka on hyväksytty 22 päivänä marraskuuta 1973 (1), 17 päivänä toukokuuta 1977 (2), 7 päivänä helmikuuta 1983 (3), 19 päivänä lokakuuta 1987 (4) ja 1 päivänä helmikuuta 1993 (5) annetuilla neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmilla, korostetaan ilman pilaantumisen ehkäisemisen ja sen vähentämisen merkitystä, 2. 19 päivänä lokakuuta 1987 annetussa päätöslauselmassa korostetaan, että on tärkeää keskittää yhteisön toimia muun muassa soveltuvien normien täytäntöönpanoon kansanterveyden ja ympäristönsuojelun korkean tason varmistamiseksi, 3. Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat sopimuspuolina vuonna 1979 tehdyn valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen pöytäkirjassa, jossa käsitellään haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen valvontaa niiden valtiosta toiseen kulkeutumisen ja syntyvien sekundääristen fotokemiallisten hapetintuotteiden kulkeutumisen rajoittamiseksi, jotta ihmisten terveyttä ja ympäristöä voidaan suojella haitallisilta vaikutuksilta, 4. yhdestä jäsenvaltiosta peräisin olevat haihtuvat orgaaniset yhdisteet (VOC) vaikuttavat usein muiden jäsenvaltioiden ilmaan ja veteen; yhteisön tasolla toteutettavat toimet ovat tarpeen perustamissopimuksen 130 r artiklan perusteella, 5. tietyissä prosesseissa ja teollisuuslaitoksissa käytettävistä orgaanisista liuottimista aiheutuu niiden ominaisuuksien vuoksi orgaanisten yhdisteiden päästöjä ilmaan, mikä voi olla haitallista kansanterveydelle, ja/tai se myötävaikuttaa paikallisten ja valtiosta toiseen kulkeutuvien fotokemiallisten hapettimien muodostumiseen alailmakehän rajakerroksessa, mikä aiheuttaa ympäristön ja talouden kannalta elintärkeiden luonnonvarojen vaurioitumista, ja sillä on tietyissä altistumisolosuhteissa haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen, 6. alailmakehän korkeiden otsonipitoisuuksien tiheä esiintyminen viime vuosina on aiheuttanut laajaa huolta kansanterveyteen ja ympäristöön kohdistuvista vaikutuksista, 7. tämän vuoksi tarvitaan ennaltaehkäisevää toimintaa kansanterveyden ja ympäristön suojelemiseksi orgaanisten liuotinten käytöstä aiheutuvilta erityisen haitallisten päästöjen seurauksilta ja puhtaaseen ja terveeseen ympäristöön kohdistuvan kansalaisten oikeuden takaamiseksi, 8. orgaanisten yhdisteiden päästöjä voidaan monissa prosesseissa ja laitoksissa välttää tai vähentää, koska mahdollisesti vähemmän haitallisia aineita on saatavissa tai niitä tulee saataville lähivuosina; jos soveltuvia korvaavia aineita ei ole saatavissa, olisi ryhdyttävä muihin teknisiin toimenpiteisiin ympäristöön kohdistuvien päästöjen vähentämiseksi siinä laajuudessa kuin se on taloudellisesti ja teknisesti toteutettavissa, 9. sellaisten orgaanisten liuotinten käyttöä ja orgaanisten yhdisteiden päästöjä, jotka aiheuttavat vakavimmat vaikutukset kansanterveyteen, olisi vähennettävä niin paljon kuin se on teknisesti mahdollista, 10. tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat laitokset ja prosessit on ainakin rekisteröitävä, ellei niiltä edellytetä lupaa yhteisön tai kansallisen lainsäädännön perusteella, 11. koska orgaanisia liuottimia käytetään monissa erityyppisissä laitoksissa ja prosesseissa, yleisten vaatimusten lisäksi on määriteltävä erityisvaatimuksia ja samalla myös sellaisten laitosten kokoa koskevat alarajat, joiden on noudatettava tätä direktiiviä, 12. ympäristönsuojelun korkea taso edellyttää orgaanisten yhdisteiden päästörajoitusten asettamista ja saavuttamista sekä soveltuvia toimintaolosuhteita - parhaan käytettävissä olevan tekniikan periaatteen mukaisesti - tietyllä yhteisön alueella orgaanisia liuottimia käyttävissä teollisuuslaitoksissa ja prosesseissa, 13. toiminnanharjoittajan olisi minimoitava orgaanisten liuotinten päästöt, mukaan lukien haihtuvat päästöt, ja orgaanisten yhdisteiden päästöt; liuotinten hallintasuunnitelma on tärkeä väline tämän varmistamiseksi; vaikka ohjeita voidaan antaa, liuotinten hallintasuunnitelma ei ole kehittynyt vaiheeseen, jossa voitaisiin vahvistaa yhteisössä sovellettavat yhtenäiset menetelmät; komission olisi otettava huomioon kehitys tällaisten suunnitelmien käytössä ja tarvittaessa vahvistettava kyseiset menetelmät, 14. joissakin tapauksissa jäsenvaltiot voivat vapauttaa toiminnanharjoittajan päästöjen raja-arvojen noudattamisesta, kun muilla toimenpiteillä, kuten liuotinpitoisuudeltaan alhaisten tai liuottimia sisältämättömien tuotteiden käytöllä, saavutetaan vastaavat päästövähennykset, 15. olemassa olevat prosessit ja laitokset on mukautettava niin, että ne täyttävät uusille laitoksille ja prosesseille vahvistetut päästöjen raja-arvot soveltuvan ajanjakson kuluessa; tämän ajanjakson olisi oltava johdonmukainen ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY (6) noudattamista koskevan aikarajan kanssa, 16. ennen tämän direktiivin voimaantuloa toteutetut päästöjä rajoittavat toimenpiteet on otettava huomioon asianmukaisella tavalla, 17. monissa tapauksissa pienten ja keskisuurten, uusien ja olemassa olevien laitosten sallitaan noudattavan jonkin verran lievempiä vaatimuksia niiden kilpailukyvyn ylläpitämiseksi, 18. niiden olemassa olevien laitosten osien, joita tämä ehdotus koskee ja joihin tehdään olennainen muutos, on täytettävä uusia laitoksia koskevat normit olennaisesti muutetun laitteiston osalta, 19. päästöjen seurantaa edellytetään, mittaustekniikoiden soveltaminen mukaan lukien, massapitoisuuksien tai ympäristöön vapautettaviksi sallittujen epäpuhtauksien määrän arvioimiseksi, 20. jäsenvaltioiden on laadittava menettely, jota noudatetaan ja toimenpiteet, jotka toteutetaan silloin, kun päästörajoituksia ylitetään, 21. jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet kehityksen edistämiseksi parhaan käytettävissä olevan tekniikan osalta orgaanisista liuottimista ja orgaanisista yhdisteistä ympäristöön kohdistuvien päästöjen minimoimiseksi, 22. jäsenvaltioiden on laadittava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta, 23. eräät jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet VOC-päästöjen vähentämiseksi toimenpiteitä, jotka eivät ehkä ole yhteensopivia tässä direktiivissä esitettyjen toimenpiteiden kanssa; vähennysten saavuttaminen vaihtoehtoisia lähestymistapoja käyttäen voi olla tehokkaampi tapa tämän direktiivin tavoitteisiin pääsemiseksi kuin yhtenäisten päästöjä koskevien raja-arvojen täytäntöönpano; tämän vuoksi jäsenvaltiot voidaan vapauttaa päästörajoitusten noudattamisesta, jos ne toteuttavat kansallista suunnitelmaa, joka johtaa direktiivin täytäntöönpanoa koskevan aikarajan puitteissa vähintään vastaaviin vähennyksiin näistä prosesseista ja teollisuuslaitoksista peräisin olevien orgaanisten yhdisteiden päästöissä, ja 24. komission ja jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että direktiivin täytäntöönpanoa ja korvaavien aineiden käyttömahdollisuuksien kehittämistä koskevia tietoja vaihdetaan, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tarkoitus ja soveltamisala Tämän direktiivin tarkoituksena on ehkäistä tai vähentää haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöistä ympäristöön, erityisesti ilmaan, kohdistuvia välittömiä ja välillisiä vaikutuksia ja ehkäistä tai vähentää kansanterveydelle mahdollisesti aiheutuvia vaaroja vahvistamalla toimenpiteet ja menettelytavat, jotka toteutetaan liitteessä I määritellyissä teollisissa toimissa, jos ne suoritetaan liitteessä III A lueteltujen kynnysrajojen puitteissa. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1. Lupamenettelyllä: menettelyä, jonka perusteella toimivaltainen viranomainen myöntää kirjallisella päätöksellä tai päätöksillä luvan käyttää laitoksen osaa tai koko laitosta. 2. Toimivaltaisilla viranomaisilla: viranomaisia tai elintä, jonka vastuulla on jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti tästä direktiivistä aiheutuvien tehtävien suorittaminen. 3. Suljetuilla olosuhteilla: laitosta, jota käytetään niin, että päästöt voidaan kerätä talteen eivätkä ne siten ole kokonaisuudessaan haihtuvia. 4. Päästöillä: aineiden tai valmisteiden päästöjä laitoksesta tai prosessista ympäristöön. 5. Haihtuvilla päästöillä: sellaisia haihtuvien orgaanisten yhdisteiden ja, jollei liitteessä III muuta määrätä, tuotteen sisältämien liuottimien päästöjä, joita ei ole otettu talteen, ilmaan, maaperään ja veteen. Niihin sisältyvät päästöt, joita ei ole otettu talteen ja jotka vapautuvat ympäristöön ikkunoiden, ovien, tuuletusaukkojen ja muiden samankaltaisten aukkojen kautta. 6. Päästöjen ohjearvoilla: päästörajaa, jota ei saisi ylittää, mikäli se on teknisesti ja taloudellisesti mahdollista. 7. Päästöjen raja-arvoilla: laitoksen jätekaasujen sisältämien kaasumaisten orgaanisten yhdisteiden tai kaasumaisten orgaanisten yhdisteiden ryhmän enimmäismäärää, jota ei saisi ylittää tavanomaisissa toimintaolosuhteissa. Jos liitteessä III ei muuta määrätä, raja-arvot on laskettava joko orgaanisen hiilen kokonaismassana tai yksittäisten orgaanisten yhdisteiden massana jätekaasujen tilavuutta kohden, olettaen että lämpötila ja ilmanpaine ovat normaalien toimintaolosuhteiden mukaisia. Jäähdytys- tai laimennustarkoituksissa jätekaasuun lisättyä kaasua ei oteta huomioon määriteltäessä epäpuhtauden massapitoisuutta jätekaasussa. 8. Päästövaatimuksella: numeerista päästövaatimusta, joka ei ole päästön raja-arvo, haihtuvien päästöjen raja-arvo tai haihtuvien päästöjen ohjearvo. 9. Haihtuvien päästöjen raja-arvolla: rajaa, joka on ilmaistu prosenttiosuutena laitoksessa käytettyjen liuotinten määrästä, jota haihtuvien päästöjen muodossa vapautuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden määrä ei saa ylittää. 10. Haihtuvien päästöjen ohjearvolla: rajaa, joka on ilmaistu prosenttiosuutena laitoksessa käytettyjen liuotinten määrästä, jota haihtuvien päästöjen muodossa vapautuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden määrä ei saa ylittää, mikäli se on teknisesti ja taloudellisesti mahdollista. 11. Laitoksella: kiinteää laitosta, jossa suoritetaan yhtä tai useampia liitteessä I mainittuja toimintoja. Siihen sisältyvät tuotantokoneet ja kaikki apuvälineet, joita tarvitaan samassa paikassa tapahtuvan prosessin tai prosessien toiminnassa. 12. Olemassa olevalla laitoksella: toimivaa laitosta tai voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti ennen tämän direktiivin voimaantulopäivää luvan saanutta laitosta tai laitosta, joka on saanut toimivaltaisilta viranomaisilta täydellisen lupa-anomukseen liittyvän arvion, edellyttäen, että kyseinen laitos otetaan käyttöön viimeistään vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulopäivästä. 13. Uudella laitoksella: laitosta, joka saa toimivaltaisilta viranomaisilta ensimmäisen täydellisen lupa-anomukseen liittyvän arvion tämän direktiivin voimaantulopäivän jälkeen tai joka otetaan käyttöön myöhemmin kuin vuosi tämän direktiivin voimaantulopäivästä. 14. Toiminnanharjoittajalla: ketä tahansa fyysistä tai oikeushenkilöä, joka käyttää tai hallitsee laitosta tai, jos kansallisessa lainsäädännössä niin määrätään, kuka tahansa henkilö, jolle on luovutettu merkittävää taloudellista päätäntävaltaa laitoksen teknisen toiminnan suhteen. 15. Orgaanisella yhdisteellä: yhdisteitä, jotka sisältävät vähintään alkuaineista hiilen ja yhden tai useamman vety-, halogeeni-, happi-, rikki-, fosfori-, pii- tai typpiatomin, lukuun ottamatta hiilioksideja ja epäorgaanisia karbonaatteja ja bikarbonaatteja. 16. Orgaanisella liuottimella: haihtuvia orgaanisia yhdisteitä, joita käytetään sellaisenaan tai yhdessä muiden aineiden kanssa ilman että tapahtuu kemiallisia muutoksia, raaka-aineiden, tuotteiden tai jäteaineiden liuottamiseen tai joita käytetään puhdistusaineena epäpuhtauksien liuottamiseen, liuotteina, dispergointiväliaineina, viskositeetin säätäjinä, pintajännityksen poistajina, pehmittiminä tai säilöntäaineina. Tässä direktiivissä sitä kreosoottien osaa, joka ylittää erityisissä käyttöolosuhteissa syntyvälle kaasun paineelle asetetun kynnysarvon, pidetään orgaanisena liuottimena. 17. Rekisteröinnillä: laissa määriteltyä menettelyä, johon liittyy toiminnanharjoittajan ilmoitus toimivaltaiselle viranomaiselle aikomuksesta käyttää laitosta tai prosessia, joka kuuluu tämän direktiivin soveltamisalaan. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava vastaanottaneensa ilmoituksen. 18. Aineilla: kemiallisia alkuaineita tai niiden yhdistelmiä, sellaisina kuin ne esiintyvät luonnollisessa tilassaan tai teollisuuden tuottamina, joko kiinteässä tai nestemäisessä muodossa taikka kaasuna tai höyrynä. 19. Olennaisella muutoksella: - pienissä laitoksissa nimelliskapasiteetin lisäystä yli 25 %:lla - 24 päivänä syyskuuta 1996 ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY soveltamisalaan kuuluvissa laitoksissa tässä direktiivissä annettua määritelmää - muissa laitoksissa nimelliskapasiteetin lisäystä yli 10 %:lla. 20. Haihtuvilla orgaanisilla yhdisteillä: orgaanisia yhdisteitä, joiden höyrynpaine 293,15 K:n lämpötilassa on vähintään 0,01 kPa, tai joilla on vastaava haihtuvuus erityisissä käyttöolosuhteissa. Tietyt tekniset ilmaisut määritellään liitteessä II. 3 artikla Uusia laitoksia koskevat velvoitteet Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että kaikki uudet laitokset, joilla ei vielä ole direktiivin 96/61/EY mukaista lupaa, rekisteröityvät tai hankkivat luvan 1 artiklassa määritellyn soveltamisalan piiriin kuuluvan toiminnan osalta ennen toiminnan aloittamista ja että uudet laitokset ovat tämän direktiivin 5-9 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaiset. 4 artikla Olemassa olevia laitoksia koskevat velvoitteet Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1. kaikki olemassa olevat laitokset, joilla ei vielä ole direktiivin 96/61/EY mukaista lupaa, rekisteröityvät tai hankkivat luvan tämän direktiivin liitteessä III B esitettyyn noudattamiselle asetettuun ensimmäiseen määräaikaan mennessä, 2. olemassa olevat laitokset ovat 5-9 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisia viimeistään 30 päivänä lokakuuta 2007, 3. jos laitokseen tehdään olennainen muutos tai jos se tulee tämän direktiivin soveltamisalan piiriin ensimmäistä kertaa olennaisen muutoksen seurauksena, olennaisen muutoksen kohteena olevaa laitoksen osaa on pidettävä joko uutena laitoksena tai olemassa olevana laitoksena edellyttäen, että laitoksen kokonaispäästöt eivät ylitä niitä päästöjä, joita olisi syntynyt, jos sitä olisi pidetty uutena laitoksena. 5 artikla Päästörajoitukset 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet joko luvalle asetetuissa edellytyksissä annettavilla määräyksillä tai rekisteröimismenettelyn alaisten laitosten osalta yleisillä sitovilla säännöillä, jotta voidaan varmistaa 2-9 kohdan noudattaminen. 2. Kaikkien laitosten on noudatettava päästöjen raja-arvoja, haihtuvien päästöjen raja-arvoja ja muita liitteessä III A vahvistettuja päästövaatimuksia tai liitteessä III B yksityiskohtaisesti esitetyn vähennysohjelman edellytyksiä. Vähennysohjelma ei vapauta laitoksia, joiden päästöt ovat 6, 7 ja 8 kohdassa määriteltyjä aineita, näissä kohdissa esitetyistä vaatimuksista. Eräät laitokset, joissa poistolaitteisto on jo toiminnassa päivänä, jona direktiivi on saatettava voimaan, voivat poiketa liitteessä III A esitetyistä päästöjen raja-arvoista edellyttäen, että laitoksen kokonaispäästöt eivät ylitä päästöjä, jotka olisivat syntyneet kaikkien liitteessä III A esitettyjen vaatimusten täyttyessä. Tämän poikkeuksen soveltamisala ja luonne määritellään liitteessä III A. Kuitenkin laitosten, jotka eivät käytä vähennysohjelmaa ja joihin on asennettu jokin poistolaite sen päivän jälkeen, jona direktiivi on saatettava voimaan, on täytettävä kaikki liitteessä III A esitetyt vaatimukset, 3. Laitoksissa, joissa kaksi tai useampi toiminnoista aiheuttaa yksinään liitteessä III A esitettyjen kynnysarvojen ylittymisen, a) on täytettävä jäljempänä 6 ja 8 kohdassa määriteltyjen aineiden osalta näissä kohdissa esitetyt vaatimukset kunkin prosessin osalta erikseen, b) kaikkien muiden aineiden osalta i) on joko täytettävä 2 kohdassa esitetyt vaatimukset kunkin prosessin osalta erikseen tai ii) kokonaispäästöt eivät saa ylittää päästöjä, jotka syntyisivät sovellettaessa i alakohtaa, 4. Liitteessä III A annettuja haihtuvien päästöjen ohjearvoja on noudatettava niin pitkälle kuin se on teknisesti ja taloudellisesti mahdollista, 5. Prosessien ja laitosten, jotka eivät hyödynnä liitteessä III B esitettyä vähennysohjelmaa on toimittava suljetuissa olosuhteissa, ellei tämä ole teknisesti tai taloudellisesti mahdotonta; ja että kaikissa tässä direktiivissä tarkoitetuissa prosesseissa ja laitoksissa syntyvät päästöt tapahtuvat kansanterveyden ja ympäristön kannalta turvallisesti, 6. Aineet tai valmisteet, jotka sisältämiensä haihtuvien orgaanisten yhdisteiden vuoksi luokitellaan karsinogeeneiksi, mutageeneiksi tai lisääntymiselle vaarallisiksi neuvoston direktiivin 67/548/ETY (7) mukaisesti ja jotka on merkitty R-lausekkeilla R45, R46, R49, R60 ja R61, on korvattava niin pitkälle kuin mahdollista vähemmän haitallisilla aineilla tai valmisteilla mahdollisimman pian, 7. Edellä 6 kohdassa viitattujen orgaanisten yhdisteiden merkittävillä päästöillä tarkoitetaan päästöjä, joissa 6 kohdassa tarkoitetun merkinnän aiheuttavien yhdisteiden yhteinen massavirta on vähintään 10 g/h, jolloin on noudatettava päästöjen raja-arvoa 2 mg/m³. Päästöjen raja-arvo viittaa yksittäisten yhdisteiden massojen summaan, 8. Vaaralausekkeella R40 merkittyjen halogenoitujen orgaanisten liuotinten merkittävillä päästöillä tarkoitetaan päästöjä, joissa merkinnän R40 aiheuttavien yhdisteiden yhteinen massavirta on vähintään 100 g/h, jolloin on noudatettava päästöjen raja-arvoa 20 mg/m³. Päästöjen raja-arvo viittaa yksittäisten yhdisteiden massojen summaan, 9. Kaikki asianmukaiset varotoimenpiteet on toteutettava päästöjen minimoimiseksi käynnistysten ja alasajojen aikana. 10. Suoritettaessa vaarojen arviointi käytössä olevien aineiden vaarojen arvioinnista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (8) tai uusien aineiden vaarojen arvioinnista annetun neuvoston direktiivin 88/379/ETY (9) mukaisesti, minkä tahansa merkinnän R40, R60 tai R61 aiheuttavan aineen osalta ja joita valvotaan tämän direktiivin mukaisesti, komissio tarkastelee tämän direktiivin 13 artiklan mukaisesti perustetun komitean avustamana vaarojen arvioinnista saatuja johtopäätöksiä ja tarvittaessa muuttaa kyseisten aineiden valvontaa, 6 artikla Korvaaminen 1. Komissio varmistaa, että jäsenvaltioiden ja kyseessä olevien sektoreiden välillä vaihdetaan hallinnollisesti tehokkaalla tavalla tietoja orgaanisten aineiden ja niitä mahdollisesti korvaavien aineiden käytöstä, jotta käyttötarkoitukseen soveltuvuutta koskevia kysymyksiä, mahdollisia ympäristövaikutuksia ja käytettävissä olevien vaihtoehtojen kustannuksia ja hyötyjä voidaan tutkia sellaisten aineiden käyttöön ohjaamiseksi, joilla on vähiten mahdollisia vaikutuksia ilmaan, veteen, maaperään, ekosysteemeihin ja kansanterveyteen. Komissio julkaisee kutakin sektoria koskevat tietojenvaihdon tulokset. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että a) lupaa hakevien laitosten osalta 1 kohdassa mainitut ohjeet otetaan huomioon lupaa myönnettäessä, jotta käytettäisiin aineita, joilla on vähiten mahdollisia vaikutuksia ilmaan, veteen, maaperään ja kansanterveyteen, b) niille laitoksille, joilta edellytetään rekisteröintiä, annetaan 1 kohdassa mainitut ohjeet. 7 artikla Seuranta Jäsenvaltioiden on määriteltävä tarkasti päästöjen seurantaan liittyvät soveltuvat vaatimukset, mukaan lukien mittausmenetelmät ja -tiheys, arviointimenettely ja vaatimus toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle tarvittavat tiedot direktiivin noudattamisen tarkistamiseksi. Jatkuvasti seurataan kuitenkin sellaisia piipusta ilmaan tulevia päästöjä, joihin on liitetty poistolaitteita ja joista vapautuvan orgaanisen hiilen kokonaismäärä lopullisesta poistokohdasta on yli 10 kg/h (määriteltynä kahdeksan tunnin vaihtelevalla keskiarvolla). 8 artikla Päästörajoitusten noudattamisen todentaminen 1. Edellä 5 artiklan 6 ja 7 kohdan säännösten noudattaminen todennetaan kyseessä olevien yksittäisten orgaanisten yhdisteiden massojen summan perusteella. Kaikissa muissa tapauksissa noudattaminen arvioidaan vapautuneen orgaanisen hiilen kokonaismassan perusteella. 2. Jatkuvien mittausten yhteydessä katsotaan, että 5 artiklassa ja liitteessä III A säädettyjä päästöjen raja-arvoja on noudatettu, jos a) mikään varsinaisen toiminnan vaihteleva kahdeksan tunnin keskiarvo ei ylitä päästöjen raja-arvoja, b) mikään yhden tunnin keskiarvo ei ylitä vahvistettuja päästöjen raja-arvoja yli 1,5-kertaisesti. Laskettaessa 1 kohdassa mainittuja arvoja otetaan huomioon ainoastaan ne ajanjaksot, jolloin laitokset tai prosessit ovat varsinaisesti toiminnassa. 3. Jaksoittain tehtävissä mittauksissa on otettava kolme lukemaa kunkin mittaustoimenpiteen aikana ja mittaustoimenpiteiden väli ei saa ylittää 24 kuukautta. Edellä 5 artiklassa ja liitteessä III A säädettyjä raja-arvoja on noudatettu, jos mikään voimassa oleva sattumanvaraisesti mitattu arvo ei ylitä päästöjen raja-arvoa. Säännösten noudattaminen todennetaan uudelleen olennaisten muutosten jälkeen. 4. Seuraavien vaatimusten noudattaminen on osoitettava toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla: - haihtuvien päästöjen raja- ja ohjearvot, - liitteen III B mukaisen vähennysohjelman vaatimukset, - 5 artiklan 3 kohdan edellytykset, ja - päästörajoitukset ilmaistuna tuoteyksikkökohtaisina liuotinpäästöinä. Liitteessä IV on liuotinten hallintasuunnitelmaan liittyviä ohjeita, joiden avulla voidaan osoittaa, onko näitä säännöksiä noudatettu. 5. Komissio järjestää liuotinten hallintasuunnitelman käyttöä jäsenvaltioissa koskevan tietojen vaihdon, joka perustuu tämän direktiivin täytäntöönpanoon liittyviin tietoihin tämän direktiivin voimaansaattamista seuraavalta kolmelta vuodelta. Tietojen vaihdosta saatujen tulosten perusteella komissio muuttaa tarvittaessa tätä artiklaa ja liitettä IV 13 artiklan mukaisesti perustetun komitean avustamana. 9 artikla Noudattamatta jättäminen 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että havaittaessa tämän direktiivin säännöksiä koskevia rikkomuksia: a) toiminnanharjoittaja ilmoittaa tästä toimivaltaiselle viranomaiselle ja varmistaa, että toiminta saatetaan säännösten mukaiseksi mahdollisimman pian, b) laitoksen toiminta kielletään tarvittaessa. 2. Jos sovitun kansallisen suunnitelman tavoitteet eivät toteudu, jäsenvaltioiden on varmistettava, että niitä teollisuuden sektoreita, jotka eivät ole täyttäneet suunnitelman mukaisia sitoumuksiaan tai velvoitteitaan, vaaditaan noudattamaan 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa ja liitteessä III mainittuja raja-arvoja, joiden avulla voidaan varmistaa näiden sitoumusten tai velvoitteiden täyttäminen ja jotka ovat vähintään 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan säännösten ja liitteen III määräysten mukaisia. Raja-arvoja on noudatettava samaan aikaan kuin missä tahansa muussa samanlaisessa laitoksessa tai kahden vuoden kuluessa sitoumuksien täyttämättä jättämisen toteamisesta sen mukaisesti, kumpi ajankohta on myöhäisempi. 10 artikla Tietojärjestelmä ja kertomusten laatiminen 1. Jäsenvaltioiden on joka kolmas vuosi toimitettava komissiolle tietoja tämän direktiivin täytäntöönpanosta sektorikohtaisessa kertomuksessa, joka kattaa myös muut asiaankuuluvat yhteisön direktiivit. Tämä kertomus on laadittava direktiivin 91/692/ETY (10) 6 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti komission valmistaman kyselylomakkeen tai kaavan pohjalta. Kyselylomake tai kaava lähetetään jäsenvaltioille kuusi kuukautta ennen sen jakson alkua, jolta kertomus laaditaan. Kertomus on toimitettava komissiolle yhdeksän kuukauden kuluessa sen kolmivuotiskauden päättymisestä, jota kertomus koskee. Komissio julkaisee kertomukset heti, kun ne on toimitettu komissiolle ottaen huomioon direktiivin 90/313/ETY (11) 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt rajoitukset. Ensimmäinen kertomus koskee vuosia 2000-2003. 2. Edellä 1 kohdan nojalla toimitettujen tietojen on käsiteltävä erityisesti: - tämän direktiivin nojalla myönnettyjen lupien ja tapahtuneiden rekisteröintien yksityiskohtia, - edellä 5 artiklan, 2, 3 ja 4 kohdan ja liitteen III tai 12 artiklan mukaisten vaatimusten noudattamisen laajuuteen liittyviä yksityiskohtia, - edellä 5 artiklan 6 ja 8 kohdan vaatimusten noudattamista. 11 artikla Tietojen julkisuus 1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että uusia laitoksia tai oleellisia muutoksia koskevat lupahakemukset ovat asianmukaisen ajan yleisön saatavilla, jotta yleisöllä on mahdollisuus ilmaista mielipiteensä ennen toimivaltaisen viranomaisen päätöstä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 90/313/ETY soveltamista. Yleisölle tarkoitetun tiedon uudelleenmuokkaamista koskevia vaatimuksia ei esitetä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 96/61/EY soveltamista. Toimivaltaisen viranomaisen päätöksen, johon on liitetty vähintäänkin jäljennös luvasta ja kaikista myöhemmistä muutoksista, on myös oltava yleisön saatavilla. Rekisteröintimenettelyn alaisten laitosten osalta rekisterin ja siihen liittyvien yleisten sääntöjen on myös oltava yleisön saatavilla. 2. Edellä 7 artiklassa tarkoitettujen ja lupa- tai rekisteröintiedellytysten mukaisten päästöjen seurannan tulosten on myös oltava yleisön saatavilla. 3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa on otettava huomioon syyt, joiden perusteella viranomaisilla on oikeus kieltäytyä tietojen antamisesta, mukaan lukien direktiivin 90/313/ETY 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt kaupallisia ja teollisia salassa pidettäviä tietoja koskevat rajoitukset. 12 artikla Kansalliset suunnitelmat 1. Jäsenvaltiot voivat määritellä ja toteuttaa kansallisia suunnitelmia 1 artiklan mukaisista prosesseista ja teollisuuslaitoksista aiheutuvien päästöjen vähentämiseksi. Näiden suunnitelmien avulla aikaansaatujen haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähennysten tämän direktiivin mukaisista laitoksista on oltava vähintään yhtä suuria kuin mitä ne olisivat olleet sovellettaessa 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan ja liitteen III mukaisia päästörajoja 30 päivään lokakuuta 2007 mennessä. Jäsenvaltio, joka tekee näin, vapautetaan 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdissa ja liitteessä III vahvistettujen päästöjen raja-arvojen soveltamisesta. 2. Suunnitelmaan on kuuluttava luettelo oikeudellisista toimenpiteistä, joita on toteutettu tai joita toteutetaan 1 kohdassa määritellyn tavoitteen saavuttamiseksi, mukaan lukien suunnitelman seurantamekanismin yksityiskohdat. Siihen on myös sisällyttävä sitovia siirtymäajan vähennystavoitteita, joihin tavoitteen saavuttamisessa tapahtunutta, edistystä voidaan verrata. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle jäljennös suunnitelmasta siihen päivään mennessä, jona direktiivi on saatettava voimaan. Suunnitelmaan on liitettävä lisäasiakirjoja, joiden avulla voidaan todentaa, että 1 artiklassa esitetty tavoite saavutetaan, mukaan lukien komission erityisesti pyytämät asiakirjat. 4. Jäsenvaltiot nimeävät kansallisen viranomaisen, joka on vastuussa 3 kohdassa edellytettyjen tietojen keräämisestä ja arvioimisesta sekä kansallisen suunnitelman toteuttamisesta. 5. Jos komissio tarkastellessaan suunnitelmaa tai jäsenvaltioiden 10 artiklan mukaisesti toimittamia kertomuksia toimien edistymisestä ei ole vakuuttunut siitä, että ohjelman tulokset saavutetaan määrätyssä aikataulussa, se ilmoittaa kantansa ja syyt tällaisen kannan muodostamiseen jäsenvaltiolle ja 13 artiklassa tarkoitetulle komitealle. Sen on tehtävä näin kuuden kuukauden kuluessa suunnitelman tai kertomuksen vastaanottamisesta. Jäsenvaltion on tämän jälkeen ilmoitettava komissiolle kolmen kuukauden kuluessa ne korjaavat toimenpiteet, jotka se toteuttaa varmistaakseen tavoitteiden saavuttamisen. 6. Jos komissio päättää alkuperäisen suunnitelman osalta kuuden kuukauden kuluessa korjaavia toimia koskevasta ilmoituksesta, että nämä toimet ovat riittämättömiä suunnitelman tavoitteiden toteutumisen varmistamiseksi määrätyssä aikataulussa, jäsenvaltion on täytettävä 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan sekä liitteen III mukaiset vaatimukset tässä direktiivissä määrätyssä aikataulussa nykyisten laitosten osalta ja uusien laitosten osalta 12 kuukauden kuluttua komission päätöksestä. 13 artikla Neuvoa-antava komitea 1. Komissiota avustaa direktiivin 96/61/EY 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustettu komitea, jäljempänä `komitea`, joka toimii neuvoa-antavista komiteoista säädetyn menettelyn mukaisesti. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on, siltä osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 14 artikla Seuraamukset Jäsenvaltioiden on määritettävä tämän direktiivin soveltamisessa tapahtuneisiin kansallisten säädösten rikkomuksiin sovellettavat seuraamukset. Määritettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, rikkomuksiin suhteutettuja ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle 15 artiklassa mainittuun ajankohtaan mennessä sekä myöhemmistä muutoksista niin pian kuin mahdollista. 15 artikla Voimaansaattaminen Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin alaan kuuluvista kysymyksistä antamansa pääasialliset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 16 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 17 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. (1) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1. (2) EYVL N:o C 139, 13.6.1977, s. 1. (3) EYVL N:o C 46, 17.2.1983, s. 1. (4) EYVL N:o C 328, 7.12.1987, s. 1. (5) EYVL N:o C 138, 1.2.1993, s. 1. (6) EYVL N:o L 257, 10.10.1996, s. 26. (7) EYVL N:o 196, 16.8.1967, s. 1. (8) EYVL N:o L 84, 5.4.1993, s. 1. (9) EYVL N:o L 187, 16.7.1988, s. 14. (10) EYVL N:o L 377, 31.12.1991, s. 48. (11) EYVL N:o L 158, 23.6.1990, s. 56. LIITE I SOVELTAMISALA Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen teollisten toimien luokat. Kussakin tapauksessa prosessi käsittää prosessilaitteiston puhdistuksen muttei työn tuotteen puhdistusta. Liimaus - mikä tahansa käsittely, jossa liima levitetään johonkin pintaan, painatusprosesseihin liittyvää liimausta ja laminointia lukuun ottamatta. Maalaukset/pinnoitukset - mikä tahansa käsittely, jossa levitetään kerros tai useampia kerroksia jatkuvaa kalvoa - jäljempänä lueteltuihin ajoneuvoihin: - uudet autot, jotka on määritelty ajoneuvoluokkaan M1 direktiivin 70/156/ETY mukaisesti ja luokkaan N1, mikäli ne maalataan samassa laitoksessa kuin M1-luokan ajoneuvot - rekkojen ohjaamot, jotka on määritelty ajajan majoittumiseen, ja direktiivin 70/156/ETY mukaisten N2- ja N3-ajoneuvoluokkien mukaiseen majoitukseen liittyvä tekninen välineistö kokonaisuudessaan - pakettiautot ja rekat, jotka on luokiteltu ajoneuvoluokkiin N1, N2 ja N3 direktiivin 70/156/ETY mukaisesti, mutta jotka eivät sisällä rekkojen ohjaamoita - linja-autot, jotka on luokiteltu ajoneuvoluokkiin M2 ja M3 direktiivin 70/156/ETY mukaisesti - metalli- ja muovipintoihin - puupintoihin - tekstiili-, kangas-, folio- ja paperipintoihin - nahkaan. Tämä ei sisällä kappaleiden pinnoitusta metallilla elektroforeesi- ja kemiallista sumutustekniikkaa käyttäen. Jos maalaus/pinnoitus käsittää vaiheen, jossa sama kappale painetaan, kyseistä painatusvaihetta pidetään maalauksen/pinnoituksen osana. Erillisinä prosesseina toimivat painatusprosessit eivät kuitenkaan kuulu tämän piiriin. Kelapinnoitus - mikä tahansa käsittely, jossa rulla terästä, ruostumatonta terästä, päällystettyä terästä, kupariseoksia tai alumiininauhaa on pinnoitettu joko kalvon muodostuksella tai laminaatilla jatkuvassa prosessissa. Luonnonkumin tai synteettisen kumin käsittely - luonnonkumin tai synteettisen kumin sekoitus, jauhaminen, seostus, kalanterointi, ekstrudointi ja vulkanointi sekä kaikki avustavat toimenpiteet luonnonkumin tai synteettisen kumin muuttamiseksi lopputuotteeksi. Kemiallinen pesu - mikä tahansa käsittely, jossa käytetään haihtuvia orgaanisia yhdisteitä epäpuhtauksien poistamiseksi seuraavista valmistetuista kulutustuotteista: turkit, nahka, untuvatuotteet, tekstiilit tai muut kuiduista valmistetut tuotteet. Puupintojen kyllästäminen - mikä tahansa menettely, jossa puutavara saa säilymistä parantavan käsittelyn. Maalien, lakkojen, painovärien ja liimojen valmistus - edellä mainittujen lopputuotteiden ja niiden välituotteiden valmistus, kun se tapahtuu samassa laitoksessa, sekoittamalla pigmenttejä, hartseja ja liima-aineita orgaanisiin liuottimiin tai muihin kantoaineisiin, mukaan lukien esidispergointi ja dispergointi, viskositeetin ja värisävyjen säätäminen sekä lopputuotteen pakkaamiseen liittyvät toimet. Farmaseuttisten tuotteiden valmistus - farmaseuttisten tuotteiden tai niiden välituotteiden kemiallinen synteesi, käymisprosessi, uutto, formulointi ja viimeistely. Painaminen - Tekstin ja/tai kuvien jäljennysprosessi, jossa kuvan siirtäjänä käytetty painoväri siirretään jollekin pinnalle. Tämä sisältää asiaan kuuluvat lakkaus-, pinnoitus- ja laminointitekniikat. Ainoastaan seuraavat alaprosessit kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan: Flexopaino - painatusprosessi, jossa kuvansiirtäjänä käytetään kumia tai kimmoisia fotopolymeerejä, joiden päällä painovärit ovat painamatta jätettävien alueiden yläpuolella, ja jossa käytetään haihtumalla kuivuvia nestemäisiä painovärejä. Heatset rotaatio-offset - rainapainoprosessi, jossa käytetään kuvansiirtäjää siten, että painettava ja painamatta jätettävä alue ovat samassa tasossa; raina tarkoittaa sitä, että painettava materiaali syötetään koneeseen rullalta erillisistä arkeista erotuksena. Painamatta jätettävä alue käsitellään vettä imeväksi ja siten painoväriä hylkiväksi. Painettava alue käsitellään siten, että se ottaa vastaan ja välittää edelleen painovärin painettavalle pinnalle. Haihtuminen tapahtuu uunissa, jossa käytetään kuumaa ilmaa painetun materiaalin kuumentamiseksi. Painatusprosessiin liittyvä laminointi - kahden tai useamman joustavan materiaalin liittäminen yhteen laminaattien muodostamiseksi. Julkaisusyväpaino - syväpaino, jota käytetään aikakauslehdissä, esitteissä, luetteloissa tai vastaavissa tuotteissa olevan paperin painatukseen tolueenipohjaisia painovärejä käyttäen. Syväpaino - painatusprosessi, jossa käytetään lieriömäistä kuvansiirtäjää, jolloin painettava alue on painamatta jätettävän alueen alapuolella. Menetelmässä käytetään nestemäisiä painovärejä, jotka kuivuvat haihtumalla. Syvennykset täytetään painovärillä ja painamatta jätettävät alueet puhdistetaan ylimäärästä ennen kuin painettava pinta koskettaa lieriöön ja nostaa painovärin syvennyksistä. Rotaatio seripaino - rainapainoprosessi, jossa painoväri puristetaan painettavalle pinnalle huokoisen kuvansiirtäjän läpi, jolloin painettava alue on avoinna ja painamatta jätettävä alue on eristetty. Menetelmässä käytetään nestemäisiä painovärejä, jotka kuivuvat ainoastaan haihtumalla. Raina tarkoittaa sitä, että painettava materiaali syötetään koneeseen rullalta erillisistä arkeista erotuksena. Lakkaus - käsittely, jossa pakkausmateriaalin myöhempää sulkemista varten tarkoitettu lakka tai liimapinta levitetään joustavalle materiaalille. Pintojen puhdistus - Mikä tahansa käsittely kemiallista pesua lukuun ottamatta, jossa käytetään orgaanisia liuottimia epäpuhtauksien poistamiseksi materiaalin pinnalta rasvanpoisto mukaan lukien. Puhdistusprosessia, johon kuuluu useampi kuin yksi vaihe ennen jotakin muuta prosessivaihetta tai sen jälkeen, pidetään yhtenä pinnan puhdistusprosessina. Tämä prosessi viittaa työn tuotteen puhdistukseen eikä prosessilaitteiston puhdistukseen. Kasviöljyjen uutto ja rasvojen ja kasviöljyjen puhdistusprosessit - Kasviöljyjen uutto siemenistä ja muista kasviaineksista, kuivajäämien käsittely rehun tuottamiseksi, siemenistä, kasvi- ja/tai eläinaineksista saatujen rasvojen ja kasviöljyjen puhdistus. Korjausmaalaus (1) - Kaikkien direktiivissä 70/156/ETY määriteltyjen maantieajoneuvojen maalaukset tai niiden osamaalaukset, jotka suoritetaan osana ajoneuvon korjausta, konservointia tai koristelua tuotantolaitosten ulkopuolella, sekä ajoneuvon alkuperäinen maalaus korjaustyyppisillä materiaaleilla, kun se suoritetaan alkuperäisen tuotantolinjan ulkopuolella. Lankalakkaus - Muuntimiin, moottoreihin jne. tarkoitettuihin käämeihin käytettävien metallijohtimien pinnoitus. Puun ja muovin laminointi - Puun ja/tai muovin liittäminen yhteen laminaattien tuottamiseksi. (1) Komissio tarkastelee lähestymistapoja tämän sektorin sääntelemiseksi sen käyttämiä tuotteita valvomalla, ja komissio voi siis poistaa sektorin tämän ehdotuksen soveltamisalasta muilla keinoin valvottavaksi. LIITE II TEKNISET MÄÄRITELMÄT Tässä direktiivissä tarkoitetaan: Liimalla - valmisteita, joita käytetään liittämään tuotteen erilliset osat toisiinsa, mukaan lukien kaikki orgaaniset liuottimet tai valmisteet, jotka sisältävät niiden asianmukaisen käytön edellyttämiä orgaanisia liuottimia. Halogenoidulla orgaanisella liuottimella - orgaanista liuotinta, jonka jokainen molekyyli sisältää vähintään yhden halogeeniatomin. Pinnoitteella/maalilla - valmisteita, joita käytetään antamaan pinnalle koristava, suojaava tai muu toiminnallinen vaikutus, mukaan lukien kaikki orgaaniset liuottimet tai valmisteet, jotka sisältävät niiden asianmukaisen käytön edellyttämiä orgaanisia liuottimia. Käytöllä/kulutuksella - laitoksessa tai prosessissa käytettyjen orgaanisten liuotinten kokonaismäärää yhden kalenterivuoden tai minkä tahansa 12 kuukauden ajanjakson aikana, lukuun ottamatta haihtuvia orgaanisia yhdisteitä, jotka otetaan talteen uudelleenkäyttöä varten. Painovärillä - valmisteita, joita käytetään painatusprosesseissa tekstin tai kuvien painamiseen erilaisille pinnoille, mukaan lukien kaikki orgaaniset liuottimet tai valmisteet, jotka sisältävät niiden asianmukaisen käytön edellyttämiä orgaanisia liuottimia. Yli kahdeksan tunnin vaihtelevalla keskiarvolla - kerran tunnissa tapahtuvaa kaikkien niiden kelpoisten lukemien aritmeettisen keskiarvon laskemista, jotka on saatu edellisen kahdeksan tunnin aikana tavanomaisissa toimintaolosuhteissa. Keskiarvo lasketaan kunkin kahdeksan tunnin tavanomaisten toimintaolosuhteiden jakson jälkeen. Nimelliskapasiteetilla - laitoksessa käytettyjen orgaanisten liuotinten keskimääräistä päivittäistä enimmäismassaa, jos laitos toimii tavanomaisissa toimintaolosuhteissa ja suunnitellun tehon mukaisesti. Tavanomaisella toiminnalla - laitoksen tai prosessin tavanomaista toimintaa, lukuun ottamatta käynnistys- ja alasajotoimia sekä laitteiston huoltoa. Valmisteella - kahden tai useamman aineen seoksia tai liuoksia. Orgaanisten liuotinten uudelleenkäytöllä - laitoksesta talteenotettujen orgaanisten liuotinten käyttöä teknisiin tai kaupallisin tarkoituksin, mukaan lukien käyttö polttoaineena, silloin kun tämä on osoitettu toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, lukuunottamatta kuitenkin tällaisen talteenotetun orgaanisen liuottimen käsittelyä jätteenä. Normaaleilla olosuhteilla - lämpötilaa 273,15 K ja ilmanpainetta 101,3 KPa. Käynnistys- ja alasajotoiminnoilla - prosessin, laiteyksikön tai säiliön toiminnan käynnistämiseen, alasajoon tai tyhjäkäynnin aloittamiseen tai päättämiseen liittyvät toiminnot. Säännöllisiä oskillointiprosessin vaiheita ei pidetä käynnistämisenä tai alasajona. Pienellä laitoksella - laitoksia, joiden toiminnot ovat liitteessä III A olevan 6, 11 tai 12 kohdan mukaisia tai joiden kynnysarvot ovat alempia kuin liitteessä III A olevassa 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 tai 18 kohdassa mainitut kynnysarvot. Lakalla - läpinäkyvää pinnoitetta. Jätekaasuilla - lopullista kaasumaista päästöä, joka sisältää orgaanisia yhdisteitä tai muita epäpuhtauksia, ja joka vapautuu poistoputkesta, piipusta tai poistolaitteesta ilmaan. Tilavuusvirtaukset ilmaistaan yksikköinä [m³/h] normaaleissa olosuhteissa. LIITE III A: KYNNYSARVOT JA PÄÄSTÖJEN VALVONTA >TAULUKON PAIKKA> Poikkeus 5 artiklan 2 kohtaan Laitokset, joiden on edellä esitetyn taulukon mukaisesti saavutettava päästörajat 75 mgC/m³ tai 100 mgC/m³ ja joissa käytetään sellaista olemassa olevaa poistolaitteistoa, jolla saavutetaan päästöraja-arvo 150 mgC/m³, ja joka on otettu käyttöön aikaisintaan vuonna 1994, voivat poiketa taulukossa esitetyistä päästöjen raja-arvoista edellyttäen, että laitoksen kokonaispäästöt eivät ylitä päästöjä, jotka saavutettaisiin kaikkien edellä esitetyssä taulukossa esiintyvien vaatimusten täyttyessä. Ajoneuvojen maalausta suorittava teollisuus Päästörajat on ilmaistu vapautuneen liuottimen grammamääränä suhteessa tuotteen neliömetreinä ilmaistuun pinta-alaan. Kaikkien jäljempänä olevassa taulukossa esitettyjen tuotteiden pinta-ala määritellään seuraavasti: - Pinta-ala laskettuna elektroforeesitekniikalla käsitellystä kokonaisalueesta yhdessä kaikkien niiden osien pinta-alojen kanssa, jotka mahdollisesti syntyvät maalausprosessin seuraavissa vaiheissa silloin, kun ne maalataan samoilla maaleilla kuin kyseinen tuote, tai laitoksessa maalatun tuotteen kokonaispinta-ala. Elektroforeesitekniikalla käsiteltävän alueen pinta-ala lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen: >NUM>2 × tuotteen rungon kokonaispaino >DEN>metallilevyn keskimääräinen paksuus × metallilevyn tiheys Tätä menetelmää sovelletaan myös muihin levyistä valmistettuihin maalattuihin osiin. Tietokoneavusteista suunnittelua (CAD) tai vastaavia menetelmiä voidaan käyttää laskettaessa muiden osien lisättäviä pinta-aloja, tai laitoksessa maalatun alueen kokonaispinta-alan laskemiseen. Jäljempänä olevassa taulukossa esitetty päästöjen kokonaisraja viittaa kaikkiin samassa laitoksessa suoritettaviin prosessivaiheisiin elektroforeesitekniikasta tai mistä tahansa muusta maalausprosessista lähtien aina loppuvaiheen vahaukseen ja suojapinnoitteen kiillotukseen asti, vielä prosessilaitteiston puhdistukseen käytetty liuotin mukaan lukien Raja-arvo ilmaistaan orgaanisten yhdisteiden massojen summana maalatun tuotteen kokonaispinta-alan m²:ä kohden. >TAULUKON PAIKKA> Ajoneuvojen maalausta suorittavien laitosten, joiden liuotinkäytön kynnysarvo jää alle edellä esitetyssä taulukossa esitetyn kynnysarvon, on täytettävä korjausmaalukselle liitteessä III A esitetyt vaatimukset. B: VÄHENNYSOHJELMA 1. Periaatteet Vähennysohjelman tarkoituksena on mahdollistaa päästövähennysten saavuttaminen muilla keinoin ja siten, että vähennykset vastaavat raja-arvoja soveltamalla saavutettuja tuloksia. Ohjelmassa otetaan huomioon seuraavat seikat: (i) jos vähän liuotinta sisältävien tai liuotinta sisältämättömien korvaavien aineiden kehitys on yhä meneillään, toiminnanharjoittajalle on myönnettävä lisäaikaa omien päästöjen vähennysohjelmiensa toteuttamiseen, (ii) päästövähennysten vertailukohteen pitäisi vastata niin hyvin kuin mahdollista päästöjä, jotka tapahtuisivat ilman mitään vähennystoimenpiteiden toteuttamista. Seuraava ohjelma on laitoksille, joiden tuotteen kiintomäärä voidaan olettaa vakioksi, ja sitä käytetään päästövähennysten vertailukohteen määrittelemiseksi. Jos seuraava menetelmä ei sovellu, toimivaltainen viranomainen voi käyttää jotakin muuta vaihtoehtoista ja sitä tyydyttävää poikkeusohjelmaa, jolla saavutetaan tässä esitetyt periaatteet. 2. Käytäntö (i) Toiminnanharjoittajan on esitettävä päästöjen vähennysohjelma, joka sisältää erityisesti kokonaiskäytön sisältämän keskimääräisen liuotinpitoisuuden vähennykset ja/tai kiintoaineiden käytön tehokkuuden lisääntymisen laitoksen kokonaispäästöjen vähennyksen saavuttamiseksi annettuun vuosittaisten vertailupäästöjen prosenttimäärään, jota kutsutaan päästöjen tavoitearvoksi. Tämä on tehtävä seuraavan aikataulun mukaisesti: >TAULUKON PAIKKA> (ii) Vuosittainen vertailupäästö lasketaan seuraavasti: (a) Määritetään vuodessa käytetyn maalin ja/tai painovärin, lakan tai liiman sisältämän kiintoaineen kokonaismassa. (b) Vuosittaiset vertailupäästöt lasketaan kertomalla a kohdassa määritetty massa sopivalla jäljempänä olevassa taulukossa esitetyllä kertoimella. Toimivaltaiset viranomaiset voivat soveltaa näitä kertoimia yksittäisiin laitoksiin heijastamaan osoitettua tehokkuuden lisääntymistä kiintoaineiden käytössä. >TAULUKON PAIKKA> (iii) Päästöjen tavoitearvo on yhtä suuri kuin vuosittainen vertailupäästö kerrottuna prosenttimäärällä, joka on - (haihtuvien päästöjen raja-arvo + 15) laitoksille, jotka kuuluvat liitteen III A kohtaan 6 ja kohtien 8 ja 10 alemman kynnysrajan alueeseen, - (haihtuvien päästöjen raja-arvo + 5) kaikille muille laitoksille. (iv) Noudattamisen edellytys täyttyy, jos liuotinten hallintasuunnitelmassa määritelty todellinen liuotinkäyttö on pienempi tai yhtä suuri kuin päästöjen tavoitearvo. LIITE IV LIUOTINTEN HALLINTASUUNNITELMA 1. Johdanto Tässä liitteessä annetaan suuntaviivat liuotinten hallintasuunnitelman toteuttamiseen. Siinä tunnistetaan sovellettavat periaatteet (2 kohta), määritellään kehys ainetaseelle (3 kohta) ja esitetään noudattamisen todentamiseen liittyvät vaatimukset (4 kohta). 2. Periaatteet Liuotinten hallintasuunnitelma palvelee kolmea tarkoitusta: i) säännösten noudattamisen todentamista, kuten on määritelty 8 artiklan 4 kohdassa, ii) tulevien vähennysvaihtoehtojen tunnistamista, ja iii) tietojen antamista kansalaisille liuotinten käytöstä, liuotinpäästöistä ja tämän direktiivin säännösten noudattamisesta. 3. Määritelmät Seuraavat määritelmät muodostavat kehyksen ainetaseen laatimiselle. Orgaanisten liuotinten syöttö: I/1. Orgaanisten liuotinten määrä tai niiden osuus hankituissa valmisteissa, joita syötetään prosessiin sen ajanjakson kuluessa, joilloin ainetasetta lasketaan. I/2. Orgaanisten liuotinten määrä tai niiden osuus valmisteissa, jotka on otettu talteen ja syötetty liuottimena uudelleen prosessiin. (Kierrätetty liuotin lasketaan aina, kun se syötetään prosessiin). Orgaanisten liuotinten poistuminen: O/1. Talteenotetut orgaanisten liuotinten ja/tai orgaanisten yhdisteiden päästöt, jotka aiheutuvat liuotinten käytöstä ja jotka vapautuvat piipuista tai poistolaitteiden kautta. O/2. Veteen liuenneet orgaaniset liuottimet, laskettaessa O/5-arvoa otetaan tarvittaessa huomioon jäteveden käsittely. O/3. Orgaanisten liuotinten määrä, joka jää jäljelle prosessista valmistuviin tuotteisiin epäpuhtauksina tai jääminä. O/4. Sellaiset orgaanisten liuotinten päästöt ilmaan, joita ei ole otettu talteen. Tähän kuuluu tilojen yleinen tuulettaminen, kun ilmaa vapautuu ulkopuoliseen ympäristöön ikkunoiden, ovien, tuuletusaukkojen ja muiden vastaavien aukkojen kautta. O/5. Kemiallisista tai fysikaalisista reaktioista aiheutuvat orgaanisten liuotinten ja/tai yhdisteiden häviäminen (mukaan lukien esimerkiksi ne, jotka on hävitetty esimerkiksi polttamalla tai muuten jätekaasua tai jätevettä käsittelemällä tai jotka on otettu talteen esimerkiksi adsorboimalla, edellyttäen, että ne eivät kuulu O/6, O/7, tai O/8 kohtaan). O/6. Kerätyn jätteen sisältämät orgaaniset liuottimet. O/7. Orgaaniset liuottimet tai valmisteiden sisältämät orgaaniset liuottimet, jotka myydään tai aiotaan myydä kaupallista arvoa omaavina tuotteina. O/8. Valmisteiden sisältämät orgaaniset liuottimet, jotka on otettu talteen uudelleen käyttöä varten, mutta ei syötettäväksi prosessiin, edellyttäen, että ne eivät kuulu O/7 kohtaan. O/9. Maaperään imeytetyt orgaaniset liuottimet. 4. Suuntaviivat liuotinten hallintasuunnitelman käyttöön, kun todennetaan, onko säännöksiä noudatettu Liuotinten hallintasuunnitelmaa käytetään erityisenä vaatimuksena, joka on todennettava seuraavasti: i) Liitteessä III B olevan vähennysvaihtoehdon, tuoteyksikkökohtaisina liuotinpäästoinä ilmaistun päästörajan ja 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan vaatimusten noudattamisen todentaminen. a) Kaikille prosesseille, joissa käytetään liitettä III B, olisi tehtävä liuotinten hallintasuunnitelma joka vuosi käytön määrittelemiseksi. Seuraavaa yhtälöä voidaan käyttää käytön laskemiseen: C = I/1 - O/8 Vastaava laskutoimitus olisi tehtävä myös pinnoitteissa/maaleissa käytettävien kiinteiden aineiden määrittelemiseksi, jotta vuosittaiset vertailupäästöt ja tavoitepäästöt voidaan johtaa. b) Tuoteyksikkökohtaisten liuotinpäästöjen raja-arvojen noudattamisen arvioimiseksi ja päästöjen määrittelemiseksi liuotinten hallintasuunnitelma olisi tehtävä vuosittain. Seuraavan yhtälöä voidaan käyttää päästöjen laskemiseen: E = F + O/1 F on haihtuvat päästöt, kuten ne on määritelty jäljempänä ii kohdan a alakohdassa. Päästöluku olisi sitten jaettava asianomaisella tuoteparametrillä. c) Direktiivin 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi liuotinten hallintasuunnitelma olisi tehtävä vuosittain, jotta kokonaispäästöt kaikista asiaankuuluvista prosesseista voidaan määritellä, ja tätä lukua olisi verrattava niihin kokonaispäästöihin, jotka olisivat aiheutuneet, jos liitteessä III esitetyt vaatimukset olisi täytetty kunkin prosessin osalta erikseen. ii) Haihtuvien päästöjen määrittely, jotta niitä voidaan vertailla liitteessä III A olevien ohje- ja raja-arvojen kanssa: a) Menetelmät Seuraavaa yhtälöä voidaan käyttää haihtuvien päästöjen laskemiseen: F = I/1 - O/1 - O/5 - O/6 - O/7 - O/8 Tämä määrä voidaan määrittää mittaamalla määrät suoraan. Vaihtoehtoisesti vastaava laskutoimitus voidaan tehdä muilla keinoin, esimerkiksi käyttämällä prosessin talteenottotehokuutta. Haihtuvien päästöjen raja ilmaistaan syötön osuutena, joka voidaan laskea seuraavaa yhtälöä käyttäen: I = I/1 + I/2 b) Mittausten tiheys Laitoksen osan haihtuvien päästöjen määrittäminen voidaan tehdä lyhyellä mutta kattavalla mittausten sarjalla. Sitä ei tarvitse toistaa ennenkuin laitteita muutetaan. Kuitenkin, ellei kukin laitoksen osa saavuta haihtuvien päästöjen raja-arvoja erikseen, olisi laadittava vuosittainen liuotinten hallintasuunnitelma koko laitoksen osalta; näin voidaan varmistaa, että haihtuvien päästöjen raja-arvoa noudatetaan.