7. Unionin eri politiikkojen johdonmukaisuus kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa
B5-0117, 0120, 0121, 0122 ja 0123/2000
Euroopan parlamentin päätöslauselma eri politiikkojen johdonmukaisuudesta kehitysyhteistyö-
politiikan kanssa
Euroopan parlamentti, joka
Ddash ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen,
Ddash ottaa huomioon neuvoston 5. kesäkuuta 1997 hyväksymän yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan ja
yhteisön muiden politiikkojen johdonmukaisuutta koskevan päätöslauselman, jossa keskityttiin rau-hanrakentamiseen, konfliktien ehkäisemiseen ja ratkaisemiseen, elintarvikkeiden turvallisuuteen, kalata-louteen ja maahanmuuttoasioihin,
Ddash ottaa huomioon Lomén yleissopimuksen 12 artiklan, jossa käsitellään yhteisön politiikkojen johdon-
mukaisuutta ja niiden vaikutusta AKT-EY−sopimuksen täytäntöönpanoon,
Ddash ottaa huomioon neuvoston 18. marraskuuta 1992 antaman julkilausuman, joka koskee vuoden 2000
kehitysyhteistyöpolitiikkaa ja jossa todetaan kehitysyhteistyön ja yhteisön muiden politiikkojen yhteys
sekä tarve ottaa huomioon niiden vaikutukset kehitysmaihin,
Ddash ottaa huomioon neuvoston komissiolle esittämän pyynnön, että se antaisi vuosikertomuksia edistyk-
sestä tällä alalla ja tekisi ehdotuksia tuleviksi toimiksi, sekä neuvoston toiveen saada ensimmäinenvuosikertomus käsiteltäväkseen vuoden 1998 loppupuoliskolla,
A. muistuttaa, että Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa vahvistetaan, että neuvosto ja komissio
ovat vastuussa unionin kaiken ulkoisen toiminnan johdonmukaisuudesta ulkosuhde-, kauppa-, turval-lisuus-, talous- ja kehitysyhteistyöpolitiikassa ja että ne turvaavat, kumpikin toimivaltansa mukaisesti,tällaisen politiikan toteuttamisen,
B. ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen kehitysyhteistyötä koskevan kohdan (XX osaston 178
artikla), jossa määrätään, että yhteisö ottaa 177 artiklassa tarkoitetut tavoitteet huomioon kaikessatoteuttamassaan politiikassa, joka on omiaan vaikuttamaan kehitysmaihin,
C. muistuttaa, että 177 artiklassa vahvistetaan Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöohjelman tavoitteiksi
kestävä ja sosiaalinen kehitys, köyhyyden torjuminen ja kehitysmaiden yhdentyminen maailmantalou-teen,
D. ottaa huomioon, että neuvoston kesäkuussa 1997 antamassa päätöslauselmassa todetaan epäsuorasti,
että jotkut EU:n politiikat eivät ole johdonmukaisia sen kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa,
E. ottaa huomioon, että tämän johdonmukaisuuden puutteen on useilla aloilla todettu haittaavan EU:n
kehitysyhteistyöpolitiikan tehokkuutta ja täten myös avunsaajamaiden kehitystä,
F. muistuttaa, että neuvosto pyysi komissiota antamaan alalla saavutettua edistystä ja ehdotuksia jatkotoi-
miksi koskevia vuosikertomuksia, joista ensimmäistä neuvosto käsittelisi vuoden 1998 loppupuolis-kolla,
G. ottaa huomioon, ettei komissio ole neuvoston toistuvista pyynnöistä huolimatta antanut yhtään kerto-
musta edellä mainitun päätöslauselman täytäntöönpanosta,
H. ottaa huomioon, että neuvoston päätöslauselmassa mainittiin neljä erityisalaa, joilla politiikan johdon-
mukaisuus on erityisen tärkeää (rauhanrakentaminen sekä konfliktien ehkäisy ja ratkaisu, elintarvikkei-den turvallisuus, kalatalous ja maahanmuuttoasiat), mutta että useat valtuuskunnat tähdensivät myöspolitiikkojen johdonmukaisuuden merkitystä sellaisilla aloilla kuin maatalous, kauppa ja ympäristön-suojelu;C 339/258 FI 29.11.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 17. helmikuuta 2000
I. katsoo, että kestävän kehityksen suhteen ei voida saavuttaa huomattavaa edistystä, elleivät EU ja muut
suuret tuottajat avaa markkinoitaan kehitysmaiden tuotteille ja lopeta kehitysmaiden maataloustuottei-den viennille vahingollisia tukia; katsoo, että on korostettava tarvetta edistää paikallista tuotantoa,
J. pahoittelee, että komission lähestymistapa ihmisoikeuspolitiikassaan ei ole johdonmukainen, vaan se
käyttää erilaisia edistämistä ja sanktioita koskevia standardeja toimiensa kohteena olevan maantieteelli-sen alueen mukaisesti,
K. katsoo, että ympäristön suojelua ei voida rajoittaa tiettyihin ohjelmiin, vaan sen olisi oltava rakenteel-
linen osa koko kehitysyhteistyöpolitiikkaa,
L. katsoo, että konfliktien ehkäisemisen ja erityisesti asekaupan rajoittamisen unionin ulkopuolisten mai-
den kanssa olisi oltava olennainen osa kehitysmaita koskevaa EU:n strategiaa,
M. on huolissaan siitä, että epäonnistuminen sovittujen politiikkojen toteuttamisessa saattaa heikentää
unionin toimielimien legitiimiyttä kansalaisten silmissä,
N. panee huolestuneena merkille, että yhteisön tapa tulkita WTO:n määräyksiä ja erityisesti vapaakauppa-
alueiden luomista koskevaa GATT-sopimuksen XXIV artiklaa on hyvin suppea eikä ota huomioonkehitysmaiden kanssa käytävissä kauppaneuvotteluissa tarvittavaa joustavuutta,
O. panee merkille, että yhteisön yhteinen tullitariffi suosii raaka-aineiden tuontia jalostettujen tuotteiden
tuonnin kustannuksella ja että korkeimmat tariffit koskevat suurelta osin kehitysmaiden ensisijaisiavientituotteita, kuten tekstiilejä, vaatteita ja elintarvikkeita; ne toimivat siten vastoin EU:n kehitysyh-teistyöpolitiikan pyrkimystä kohti kestävää paikallista tuotantoa ja kehitysmaiden paikallisen talouselä-
män vahvistamista,
P. toteaa, että teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen sisältä-
mien elävien eliöiden patentointia koskevien määräysten suunnitellulla tarkistamisella saattaa olla kiel-teisiä vaikutuksia kehitysmaiden viljelijöiden mahdollisuuksiin saada siemeniä;
Q. on huolestunut tiettyjen eurooppalaisten monikansallisten yhtiöiden toimista, jotka ovat täysin risti-
riidassa unionin kehitystavoitteiden kanssa, eritoten niiden viedessä kehitysmaihin tuotteita, kutenlääkkeitä, elintarvikkeita ja torjunta-aineita, joiden myynti on kielletty unionissa,
R. pahoittelee, että kehitysyhteistyöstä vastaavan pääosaston kauppapoliittinen yksikkö on siirretty kau-
pasta vastaavan pääosaston alaisuuteen,
S. toteaa edelleen, että EU:n ulkoinen kalastuspolitiikka saattaa johtaa kielteisiin tuloksiin kalakantojen ja
siten myös paikallisen kalastuselinkeinon kannalta,
T. kummeksuu selvää epätasapainoa unionin ilmoittamien kehitystavoitteiden ja sen talousarviomäärära-
hojen kohdistamisen välillä sekä erityisesti vuoden 2000 kehitysyhteistyömäärärahojen leikkauksia,
1. pyytää neuvostoa ja komissiota varmistamaan, että vientiin ja investointeihin varatut määrärahat vas-
taavat aikaisempaa paremmin EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteita,
2. kehottaa komissiota julkaisemaan viipymättä vuosikertomuksen muiden politiikkojen johdonmukai-
suudesta kehitysyhteistyöpolitiikan kanssa;
3. kehottaa komissiota käsittelemään politiikkojen johdonmukaisuuden priorisoimista kiireellisenä
asiana ja kehittämään tätä varten ennalta vaikuttavia ja ehkäiseviä menettelytapoja;29.11.2000 FI C 339/259 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 17. helmikuuta 2000
4. kehottaa neuvostoa aina tarvittaessa toimimaan viipymättä korjatakseen havaitun johdonmukaisuu-
den puutteen ja varmistamaan siten EU:n voimavarojen tehokkaan käytön ja edistämään esittämiensä kehi-tysyhteistyötavoitteiden toteutumista;
5. kehottaa neuvostoa laatimaan yhteisiä strategioita ja johdonmukaisia standardeja köyhyyden poista-
misen, inhimillisen kehityksen, ympäristön, ihmisoikeuksien ja hyvän hallinnon aloilla 15 jäsenvaltionkehitysyhteistyöpolitiikkojen parantamiseksi;
6. kehottaa komissiota organisoimaan uudelleen yksikkönsä ja salkkujensa jaon, jotta eri tukipolitiikkoja
koordinoitaisiin tehokkaammin ja varmistettaisiin kunnianhimoiset ja yhtäläiset tukipolitiikat kaikillamaantieteellisillä alueilla;
7. pyytää perustamaan johdonmukaisuutta käsittelevän yksikköjen välisen työryhmän, jossa ovat
mukana ne Euroopan komission pääosastot, joiden politiikka vaikuttaa todennäköisesti unionin kehitysyh-teistyöpolitiikkaan, maataloutta, kalataloutta, tutkimusta, kauppaa, ulkosuhteita ja kehitysyhteistyötä käsit-televät pääosastot mukaan lukien;
8. kehottaa komissiota harkitsemaan sellaisten johdonmukaisuuden vaikutusten arviointimenettelyjen
käyttöönottoa, jotka koskevat erityisesti kehitysyhteistyötä, ehkäistäkseen tahatonta politiikkojen epäjoh-donmukaisuutta tällä alalla, hallituksille ja kansalaisyhteiskunnan järjestöille avoimien valitusmenettelyjenluominen mukaan lukien;
9. kehottaa neuvostoa ja komissiota ryhtymään asianmukaisiin toimiin yhteisen maatalouspolitiikan ja
yhteisen kalastuspolitiikan saattamiseksi asteittain yhteensopivammiksi EU:n kehitysyhteistyöpolitiikantavoitteiden kanssa;
10. vaatii myös, että WTO:n uuden neuvottelukierroksen aikana keskustellaan ja päätetään näistä poli-
tiikkojen johdonmukaisuuden periaatteista, jotta suojellaan kaikkien kehitysmaiden ja erityisesti vähitenkehittyneiden maiden etuja;
11. uskoo, että tuen keskeyttäminen osittain tai kokonaan ja muut sanktiot olisi myös yhdenmukais-
tettava ottamalla käyttöön toimenpiteille johdonmukaiset perusteet, joita sovelletaan kaikkiin kehitysmaihinniiden maantieteellisestä sijainnista huolimatta;
12. korostaa merkitystä, joka on ympäristöä koskevalla vakiolausekkeella kehitysmaiden kanssa tehtä-
vissä sopimuksissa ja kaikkien osapuolten sitoutumisen edistämisellä Cardiffin prosessin ja vastaavienYK:n sitoumusten (Rio, Kööpenhamina jne.) mukaisen kestävän kehityksen tavoitteeseen;
13. korostaa jälleen kerran johdonmukaisten politiikkojen merkitystä asekaupassa, jotta voidaan huoleh-
tia riskiryhmään kuuluviin maihin suuntautuvan aseiden myynnin valvonnasta ja rajoituksista EU:n aseidenvientiä koskevien menettelysääntöjen mukaisesti;
14. kiinnittää huomiota nykyiseen jalkaväkimiinojen aiheuttamaan tragediaan ja niiden vaikutukseen
useiden yhteisön ja jäsenvaltioiden ohjelmien toteuttamiseen, kehitysyhteistyöpolitiikat mukaan lukien, jakehottaa komissiota ja neuvostoa antamaan selvityksen sellaisista viime aikoina toteutetuista toimista, jotkatähtäävät EU:n miinoja koskevien toimien johdonmukaisuuden, koordinoinnin ja tehokkuuden parantami-seen;
15. pyytää komissiota ottamaan huomioon politiikkojen johdonmukaisuuden kaikissa EU:n ja kehitys-
maiden tai kehitysmaaryhmien välisissä kansainvälistä yhteistyötä koskevissa neuvotteluissa;
16. pyytää jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimiin politiikkojen johdonmukaisuuden varmistami-
seksi kansallisella ja EU:n tasolla;
17. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita lujittamaan YK:n kauppa- ja kehityskonferenssin (UNCTAD) kal-
taisten järjestöjen roolia sekä käyttämään Bangkokissa järjestettävässä UNCTADin 10. konferenssissa tilai-
suutta hyväkseen ja arvioimaan perusteellisesti kauppaa ja kaupan vapauttamista koskevan politiikan sekäkehitysyhteistyöpolitiikan keskinäistä johdonmukaisuutta erityisesti köyhimpien väestönosien kannalta;
18. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden
hallituksille ja parlamenteille sekä UNCTADille.C 339/260 FI 29.11.2000 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 17. helmikuuta 2000