Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta" (KOM(2001) 545 lopullinen – 2001/0226 COD)



Virallinen lehti nro C 125 , 27/05/2002 s. 0013 - 0014



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta" (KOM(2001) 545 lopullinen - 2001/0226 COD) (2002/C 125/04) Neuvosto päätti 18. helmikuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 156 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta". Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 26. helmikuuta 2002. Esittelijä oli Johannes Kleemann. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 20. ja 21. maaliskuuta 2002 pitämässään 389. täysistunnossa (maaliskuun 20. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Yleistä 1.1. Liikenteen lisääntymiseen EU:ssa on useita syitä. Henkilöauton käyttö yksityis- ja ammattiliikenteessä on huomattavasti lisännyt liikenneverkon käyttöä. Yhtäältä asuin- ja työpaikan välimatka, muuttunut kulutuskäyttäytyminen ja suhteettomasti lisääntynyt vapaa-ajanliikenne ovat selkeästi lisänneet henkilöautoliikennettä. Toisaalta liikenne raskailla tavarankuljetusajoneuvoilla on lisääntynyt viime vuosina useilla alueilla ja tiheään asutuilla seuduilla. Lisäksi talouden maailmanlaajuistuminen, mutta myös sisämarkkinoiden toimivuuden parantuminen sekä muuttuneet tuotantotavat ja tähän nivoutuva logistiikka muuttavat osaltaan talouden rakennetta ja lisäävät väistämättä liikennettä kaikissa liikennemuodoissa. Tämä koskee unionin laajentuessa yhä enemmän rajanylittäviä reittejä, jotka ovat myös komission mukaan tällä hetkellä liikenneverkon heikoimpia kohtia. 2. Erityistä Nykyinen kapasiteetti - etenkin rajatylittävissä liikenneyhteyksissä - ei ole läheskään paras mahdollinen. 2.1. TSK yhtyykin komission käsitykseen siitä, että tarvitaan lisävaroja, jotka osoitetaan kiireellisimpiin rajat ylittävän liikenneinfrastruktuurin parannuksiin paitsi yhteisössä myös muiden ohjelmien kautta ehdokasmaissa. Odotettavissa olevat liikennemäärät huomioon ottaen liittymisneuvotteluiden puitteissa tulisi käsitellä myös näiden maiden sisäisten infrastruktuurien ja siten myös rautatieverkon parantamista (EU:n normeja noudattaen). 2.2. TSK:n mielestä myös yhteisön alueella toteutettavissa rajatylittävissä rautatiehankkeissa tarvittavien, tunneleiden ja siltojen rakentamisen kaltaisten infrastruktuuritoimien taloudellinen ja yhteiskunnallinen pitkän aikavälin kannattavuus tulisi selvittää kaikissa tapauksissa. 2.3. Komitea kannattaa 5 artiklan 3 alakohdan a alakohdan muutosta. Ehdokasmaiden rautatieverkko ei vielä vastaa talouden vaatimuksia, ja kapasiteettiongelmat lisääntyvät entisestään tulevan talouskasvun myötä. Korostettakoon, että yhteisö tarjoaa ehdokasmaille muita rahoitusmahdollisuuksia (esimerkiksi liittymistä edeltävä rakennepolitiikan väline ISPA ja liikenteen infrastruktuuritarpeiden arviointiohjelma TINA), ja tässä yhteydessä onkin varmistettava koordinaatio suuntaviivojen kanssa. 2.4. Sisävesiverkon edistämiseen liittyen komitea pyytää komissiota laatimaan asiakirjan, jossa yksilöidään kaikki EU:ssa ja sen ulkopuolella, etenkin ehdokasmaissa, liikenneverkkoihin suunnatut yhteisön tuet. 2.5. Asetuksen 5 artiklan 3 alakohdan b alakohdan muutoksen tulisi sisältää mahdollisuus kattaa kaikki ehdokasmaiden rajojen pullonkauloja (teitä, terminaaleja, lento- ja vesiliikennejärjestelmiä sekä putkilinjoja) koskevat hankkeet. Muutosta tulisi tarkentaa asianmukaisesti. 2.6. Komitea kannattaa 5 artiklan 3 alakohdan c alakohdan muutosta. 3. Päätelmät 3.1. TSK kannattaa mahdollisuutta nostaa tuen enimmäismäärää 10 prosentista 20 prosenttiin investointien kokonaiskustannuksista liikennehankkeissa, jotka koskevat useampaa kuin yhtä jäsenvaltiota, tai hankkeissa, jotka edistävät voimakkaasti Euroopan laajuisille verkoille asetettuja tavoitteita. Komitea toivoo, että tavoitteiden saavuttamista voidaan näin nopeuttaa. 3.2. Komitea vaatii toisessa lausunnossa, että yhteisö lisäisi määrärahaosuuttaan hankkeissa, jotka koskevat sisävesiverkon parantamista ja kehittämistä(1). Pullonkaulojen poistamiseen tähtäävissä töissä yhteisön tuen osuus tulisi kaksinkertaistaa 10 prosentista 20 prosenttiin. Tämä korotus ei saa missään tapauksessa estää Euroopan laajuisten liikenneverkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen lisäämistä. Bryssel 20. maaliskuuta 2002. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) EYVL C 80, 3.4.2002,"Sisävesiväylien Euroopan laajuisen verkon tulevaisuus"