[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 7.3.2007

SEK(2007) 291 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Latvia toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 5 päivänä heinäkuuta 2004 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksi

Komissio on tutkinut Latvian uusimman tarkistetun lähentymisohjelman, joka toimitettiin sille 12 päivänä tammikuuta 2007, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja

3. komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Latvia on rakenneuudistuksia toteuttava kiinnikurojamaa, jonka talous kasvaa erittäin nopeasti ja joka on kaventanut merkittävästi henkeä kohti lasketussa tulossa olevaa eroa EU-25:n kanssa. Inflaatio on suhteellisen korkea, mikä kuvastaa lähentymisprosessia, tuotteiden ja tuotannontekijöiden markkinoiden jäykkyyttä ja viime aikoina myös yhä selkeämpää talouden ylikuumenemista. Työttömyys on laskenut (joskin se on joillakin alueilla edelleen korkea) ja avainaloilla esiintyy työvoimapulaa. Työvoimaosuus on alhainen. Tämä on nostanut palkkapaineita yhdessä kysyntäpaineiden ja työvoiman tarjontarajoitteiden kanssa, joita ovat pahentaneet merkittävä maastamuutto ja asteittain vähenevä työikäisen väestön määrä. Niinpä, vaikka työn tuottavuus kasvaakin, yksikkötyökustannukset nousevat Latviassa sen pääkauppakumppaneita nopeammin, mikä heikentää kilpailukykyä. Palvelujen ylijäämä kompensoi vain osittain tavarakaupan suuria alijäämiä. Ulkoisen vajeen taustalla on rakenteellinen kuilu yksityissektorin säästämisen ja investointien välillä: säästäminen on yksityissektorilla lisääntynyt, mutta yksityissektorin investoinnit ovat kasvaneet enemmän ja nopeammin. Suuri ulkoinen epätasapaino tarkoittaa riippuvuutta yhtä suurista rahoitusvirroista, lähinnä pankkiluotoista, joiden määrä on johtanut siihen, että ulkomaanbruttovelka suhteessa BKT:hen on noussut hyvin korkeaksi. Latvian julkinen talous vaikuttaa pitkän aikavälin kestävyyden kannalta terveeltä, kun otetaan huomioon matala julkisen velan suhde ja suhteellisen korkea potentiaalisen tuotannon kasvu pitkällä aikavälillä. Vaikka julkisen talouden alijäämät ovatkin nimellisesti olleet viime vuosina kohtuullisia, niiden taakse kätkeytyy kuitenkin makrotaloudellista kestävyyttä ajatellen kysynnän piristäminen merkittävästi EU:n rahoittamilla menoilla, ja taustalla oleva myötäsyklinen finanssiviritys aiheuttaa nykyisessä selvästi ylikuumenevassa tilanteessa suurta huolta.

Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 14 päivänä helmikuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta lähentymisohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2008. Kun otetaan huomioon tarve varmistaa kestävä lähentyminen, johon voidaan pyrkiä muun muassa korjaamalla ulkoista epätasapainoa ja hillitsemällä inflaatiota, neuvosto kehotti Latviaa pyrkimään rahoitusaseman osalta suunniteltua kunnianhimoisempaan tavoitteeseen, myös vuonna 2006, erityisesti nopeuttamalla ohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamista ja säilyttämällä se ohjelmakauden ajan sekä välttämällä myötäsyklistä finanssipolitiikkaa taloudellisesti hyvinä aikoina.

Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta

Latvia on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 17 päivänä lokakuuta 2006. Latvian kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: makrotalouden vakauden varmistaminen, osaamisen ja innovoinnin edistäminen, investoinneille ja työlle suotuisan ja niitä houkuttavan ympäristön luominen, työllisyyden kehittäminen sekä koulutuksen ja ammatillisen pätevyyden parantaminen.

Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta[2]) kävi ilmi, että Latvia edistyy kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa etenkin mikrotaloudessa ja työllisyydessä. Poliittiset toimet makrotalouden avainhaasteeseen vastaamiseksi eivät kuitenkaan ole niin kattavia.

Ottaen huomioon havaitut vahvuudet ja heikkoudet suositettiin, että Latvia jatkaa rajoittavampaa finanssipolitiikkaa, toteuttaa toimia T&K:n ja innovoinnin aloilla, edistää työvoiman tarjontaa ja tuottavuutta parantamalla liikkuvuutta ja koulutusta.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Latvian tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

4. Neuvosto tutki [27 päivänä maaliskuuta 2007] Latvian tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2009[6].

5. Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan talous heikkenee maltillisesti, kun kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2006 11,5 prosentista keskimäärin 8,0 prosenttiin jäljellä olevalla ohjelmakaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin. Suuren ulkoisen epätasapainon ja Latvian talouden ylikuumentumisen vuoksi on kuitenkin hyvin todennäköistä, että makrotalous kehittyy huomattavasti epäsuotuisammin. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat varsin alhaisilta.

6. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteessa julkisen talouden alijäämäksi arvioidaan 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, kun edellisessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa tavoitteeksi oli asetettu 1,5 prosenttia. Tarkistetussa ohjelmassa alijäämä arvioidaan 0,4 prosentiksi suhteessa BKT:hen. Tämä on odotettua suuremmat tulot huomioon ottaen realistista, vaikka menot kasvoivatkin noin 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen talousarvioon lokakuussa 2006 tehtyjen muutosten seurauksena.

7. Ohjelman keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian päätavoitteena on parantaa asteittain finanssinäkymiä ja saavuttaa tasapainossa oleva rahoitusasema vuoteen 2010 mennessä. Tavoitteen saavuttaminen edellyttää merkittävää vakauttamista, kun rahoitusasema heikkeni vuosina 2006 ja 2007 lähes 1½ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Vuosina 2008 ja 2009 kokonaistasapainoa suunnitellaan mukautettavan 0,4 prosenttiyksikköä ja perusjäämää 0,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Suunnitellut julkisen talouden tavoitteet ovat edelliseen tarkistukseen verrattuna tiukempia, mutta mukautus tehdään takapainotteisesti suotuisampaa makrotalouden skenaariota silmällä pitäen. Vuonna 2007 menojen suhdetta BKT:hen löysennettiin huomattavasti, ja ohjelmassa pyritään nyt vakauttamaan talousarvio vuosina 2008–2009 lisäämällä tulojen suhdetta BKT:hen 0,4 prosenttiyksiköllä kumpanakin vuonna ja pitämällä menojen suhde BKT:hen suurin piirtein ennallaan. Tulojen suhteen BKT:hen odotetaan lisääntyvän yksinomaan kasvavien ”muiden” tulojen eli lisääntyvän EU:n varojen käyttöönoton ansiosta. Vastaavasti kiinteiden bruttoinvestointien velkasuhde kasvaa, mutta se kompensoituu vuoden 2007 jälkeen ”muiden” menojen (joihin ohjelmassa sisältyy myös osa kulutusmenoista) laskiessa ¾ prosenttiyksikköä vuonna 2008 ja sosiaalisten tulonsiirtojen laskiessa ½ prosenttiyksikköä vuonna 2009.

8. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan heikkenevän vuoden 2006 1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen 1 ¾ prosentin alijäämään vuonna 2007 ja kohenevan sitten ¼ prosentin ylijäämään vuonna 2009. Ohjelmassa asetetaan julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi 1 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen, joka ohjelmassa pyritään edellisen tarkistuksen tapaan saavuttamaan vuoden 2008 tienoilla. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 2 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Keskipitkän aikavälin tavoite on vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille määritellyn vaihteluvälin sisällä ja heijastaa riittävästi velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.

9. Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa vuonna 2007, mutta julkisen talouden toteutuma voi makrotalouden skenaarioon liittyvien riskien vuoksi olla vuodesta 2008 alkaen ohjelmassa ennakoitua heikompi. Finanssipoliittinen strategia perustuu siihen, että tulot suhteessa BKT:hen kasvavat ja sosiaalisten tulonsiirtojen ja ”muiden menojen” (joihin ohjelmassa sisältyy myös osa kulutusmenoista) suhde BKT:hen supistuu. Tästä olisi voitu esittää parempaa näyttöä, sillä tarkistuksen mukaan julkisen talouden keskipitkän aikavälin suunnittelu- ja valvontakehys on määrä ottaa käyttöön vuodesta 2008.

10. Tämän riskinarvioinnin perusteella on mahdollista, ettei ohjelmassa esitetty finanssipolitiikan viritys riitä varmistamaan keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamista vuoteen 2008 mennessä ohjelmassa suunnitellulla tavalla. Varmuusmarginaali näyttää kuitenkin olevan riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ei ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa ohjelmakautta. Vuotta 2007 lukuun ottamatta vauhti, jolla julkista taloutta sopeutetaan keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, on pitkälti vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen. Vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätään, että julkista taloutta olisi sopeutettava enemmän suhdannetilanteen ollessa hyvä ja sitä voidaan sopeuttaa vähemmän suhdannetilanteen ollessa huono. Vuonna 2007 ohjelmassa kuitenkin selvästi etäännytään vakaus- ja kasvusopimuksen vastaisesti keskipitkän aikavälin tavoitteesta talouden suhdannetilanteen ollessa hyvä. Vahvempi rakenteellinen sopeutusura, jota toteutetaan aiemmin ohjelmakaudella, tukisi vakaata makrotaloudellista lähentymistä ja epätasapainoisen talouskasvun riskien minimoimista.

11. Vakaus- ja kasvusopimuksen mukaan suuret rakenneuudistukset, joilla on todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen, olisi otettava huomioon määritettäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävää sopeutusuraa. Ohjelmassa esitettyyn keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan sisältyy tilapäinen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta vuonna 2007. Ohjelmassa todetaan, että käynnissä oleva eläkeuudistus vähentää asteittain sosiaaliturvamaksujen osuutta julkisen talouden rahoitusasemassa ja toiseen pilariin kuuluvan eläkejärjestelmän osuus kasvaa 0,4 prosentista suhteessa BKT:hen 1,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2009 mennessä. Ohjelmassa esitetty julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman heikkeneminen, mukautettuna eläkeuudistuksen asteittaisen toteuttamisen vaikutuksella, olisi ½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ja paranisi sitten 1 ½ prosenttiin vuonna 2008 ja 1 ¼ prosenttiin vuonna 2009. Vaikka eläkeuudistuksen nettokustannukset voidaankin ottaa huomioon arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa, mukautus ei vuonna 2007 ole sopimuksen mukainen, vaikka tällaiset kustannukset otettaisiinkin huomioon. Toisaalta ohjelmassa mainittuja terveydenhuollon uudistusta ja julkisia investointihankkeita ei voida pitää väliaikaisen poikkeaman perusteena olevina rakenteellisina uudistuksina, koska toimenpiteet eivät ole riittävän yksityiskohtaisia eikä ohjelmassa osoiteta, että niillä olisi merkittävä myönteinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen.

12. Julkisen talouden bruttovelan arvioidaan olleen 10,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pienenee 1,3 prosenttiyksikköä ohjelmakauden aikana, eli se olisi 9,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2009 mennessä.

13. Väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Latviassa EU:n keskiarvoa alhaisemmat, ja tällaisten menojen ennustetaan supistuvan suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä, mihin vaikuttaa osaltaan eläkejärjestelmän uudistamisesta johtuva menojen väheneminen. Bruttovelan nykyinen taso on Latviassa hyvin alhainen, ja julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman parantaminen tarkistetussa lähentymisohjelmassa suunnitellulla tavalla edistäisi julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen kohdistuvien riskien hillitsemistä. Kaiken kaikkiaan Latvian julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän vähän riskejä.

14. Lähentymisohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään myös joitakin tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa otetaan erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Lähentymisohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molempiin ohjelmiin sisältyy erityisesti julkisten investointien huomattava lisäys, ja lähentymisohjelmaa laajennetaan toimenpiteisiin, joita toteutetaan julkisen talouden institutionaalisten rakenteiden parantamiseksi muun muassa ottamalla käyttöön monivuotinen talousarviokehys.

15. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on vain osittain vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Suunniteltu finanssipolitiikan viritys ei varsinkaan edistä riittävästi maksutaseen kestävyyden lisäämistä.

16. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennettyjen tietovaatimusten osalta voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista[7]. Taulukossa 2 on kuitenkin jonkin verran epäjohdonmukaisuuksia.

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että julkisen talouden rahoitusaseman heikkeneminen vuonna 2007 ei ole sellaisen varovaisen finanssipolitiikan mukaista, jolla pyritään kestävän lähentymisen varmistamiseen myös ulkoista epätasapainoa vähentämällä ja inflaatiota hillitsemällä. Myöhempinä vuosina ohjelman tavoitteena on vahvat kasvunäkymät huomioon ottaen edetä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa, mutta julkisen talouden tavoitteet eivät ole kunnianhimoisia ja niiden saavuttamiseen liittyy riskejä vuodesta 2008 eteenpäin.

Edellä olevan arvion perusteella Latviaa kehotetaan:

(i) vähentämään makrotalouden epävakauden riskejä saavuttamalla huomattavasti parempi julkisen talouden tavoite vuonna 2007 ja toteuttamalla mahdollisimman pian – laajemman uudistusstrategian osana – toimenpiteitä, jotka lisäävät vakautta keskipitkän aikavälin tavoitetta pidemmälle seuraavina vuosina;

(ii) ottamaan käyttöön selkeämpi ja sitovampi julkisen talouden keskipitkän aikavälin suunnittelu- ja valvontakehys.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

BKT:n määrä (% muutos) | LO tammikuu 2007 | 10,2 | 11,5 | 9,0 | 7,5 | 7,5 |

KOM marraskuu 2006 | 10,2 | 11,0 | 8,9 | 8,0 | Tieto puuttuu |

LO marraskuu 2005 | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 | Tieto puuttuu |

YKHI-inflaatio (%) | LO tammikuu 2007 | 6,9 | 6,6 | 6,4 | 5,2 | 4,2 |

KOM marraskuu 2006 | 6,9 | 6,7 | 5,8 | 5,4 | Tieto puuttuu |

LO marraskuu 2005 | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 | Tieto puuttuu |

Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO tammikuu 20071 | 0,0 | 1,8 | 1,3 | -0,5 | -2,0 |

KOM marraskuu 20065 | -0,2 | 1,1 | 0,4 | -1,0 | Tieto puuttuu |

KOM marraskuu 20051 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 | Tieto puuttuu |

Julkisen talouden rahoitusasema6 (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2007 | 0,1 | -0,4 | -1,3 | -0,9 | -0,4 |

KOM marraskuu 2006 | 0,1 | -1,0 | -1,2 | -1,2 | Tieto puuttuu |

LO marraskuu 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | Tieto puuttuu |

Perusjäämä6 (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2007 | 0,7 | 0,2 | -0,8 | -0,4 | 0,1 |

KOM marraskuu 2006 | 0,7 | -0,4 | -0,7 | -0,7 | Tieto puuttuu |

LO marraskuu 2005 | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | Tieto puuttuu |

Suhdannetasoitettu rahoitusasema6 (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 20071 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

KOM marraskuu 2006 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | Tieto puuttuu |

LO marraskuu 20051 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | Tieto puuttuu |

Rakenteellinen rahoitusasema2,6 (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 20073 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

KOM marraskuu 20064 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | Tieto puuttuu |

LO marraskuu 2005 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | Tieto puuttuu |

Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2007 | 12,1 | 10,7 | 10,5 | 10,6 | 9,4 |

KOM marraskuu 2006 | 12,1 | 11,1 | 10,6 | 10,3 | Tieto puuttuu |

LO marraskuu 2005 | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 | Tieto puuttuu |

Huom. 1 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 2 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä väliaikaisia toimenpiteitä. 3 Ohjelmaan ei sisälly kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä. 4 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen ei sisälly kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä. 5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 9,3 prosenttia vuonna 2005, 9,6 prosenttia vuosina 2006 ja 2007 ja 9,5 prosenttia vuonna 2008. 6 Käynnissä olevan eläkeuudistuksen nettokustannukset (toisen pilarin käyttöönotto) sisältyvät alijäämään. Kustannukset ovat arviolta 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007, 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Ohjelmassa esitetty rakenteellisen rahoitusaseman muutos vuositasolla, mukautettuna eläkeuudistuksen asteittaisen toteuttamisen vaikutuksella, olisi aseman heikentyminen 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ja paraneminen 1,6 prosenttia vuonna 2008 ja 1,2 prosenttia vuonna 2009. Lähde: Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.

[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.

[4] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Uusi hallitus muodostettiin lokakuisten vaalien jälkeen marraskuussa 2006, ja tarkistus toimitettiin kuusi viikkoa käytännesäännöissä vahvistetun määräajan (1 päivä joulukuuta) jälkeen.

[7] Varsinkin virta–varanto-korjauserien alakomponentit ja jotkin tiedot julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä koskevassa taulukossa puuttuvat.