FI Euroopan unionin virallinen lehti C 100/77

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta aktiiviseen osallistamiseen tähtäävien politiikkojen laadintaa palveleva eurooppalainen sosiaalipoliittinen kokeilu

2009/C 100/13

Ranskan ulko- ja Eurooppa-asiain ministeri pyysi 5 päivänä maaliskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä Euroopan unionin silloisen tulevan puheenjohtajavaltion nimissä Euroopan talous- ja sosiaalikomitean valmistelevan lausunnon aiheesta

Aktiiviseen osallistamiseen tähtäävien politiikkojen laadintaa palveleva eurooppalainen sosiaalipoliittinen kokeilu.

Aihetta oli pohjustanut pääministerin alaisuudessa toimiva köyhyyden vastaisen solidaarisuuden päävaltuutettu, joka oli pannut aloitteen vireille.

Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 11 päivänä psyyskuuta 2008 välisnä aikana. Esittelijä oli Jean-Michel BLOCH-LAINE ja apulaisesittelijä Ernst EHNMARK.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 22 ja 23 päivän lokakuuta 2008 välisenä aikana pitämässään 448. täysistunnossa (lokakuun 23. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 66 ääntä puolesta ja 0 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1 Lausuntopyyntö liittyy Ranskan hallituksen päätökseen järjestää kuluvan vuoden marraskuussa Grenoblessa eurooppalaista sosiaalipoliittista kokeilua käsittelevä tapaaminen. Tavoitteena on lisätä yhteisön tasolla ja jäsenvaltioissa kokeilun kiinnostavuutta ja yhteiskäyttöä sosiaalipolitiikan laadinnassa ja tässä tapauksessa muun muassa köyhyyden torjunnassa ”aktiivisen osallistamisen” avulla. Järjestettävällä konferenssilla pyritään edistämään ”kokeilukulttuurin” kehittämistä, jotta aikanaan tehtäisiin tarvittaessa aiheeseen liittyviä uusia ohjelma-aloitteita, joita komissio voisi tukea. Myöhemmät puheenjohtajavaltiot (Tšekki ja Ruotsi) voisivat halutessaan jatkaa samalla linjalla.

1.2 Puheenjohtajavaltio Ranskan mukaan tarkoitusta varten olisi toisaalta tärkeää tuntea ja tehdä paremmin tunnetuksi 27 jäsenvaltion nykyisiä käytänteitä kyseisellä alalla ja toisaalta arvioida niiden tarkoituksenmukaisuutta ja mahdollisuuksia täydentää niitä sekä mahdollisuuksia kehittää yhdessä menetelmiä, niiden vaikutusta ja siirtoa. Suunnitelluille, käynnistetyille tai toteutetuille kokeiluille asetetuilla odotuksilla ei ole rajoja, vaan toivomuksena on, että esille tuodaan useita eri toimijoita, yhteistyömuotoja, oikeudellisia formaatteja ja toimintatapoja. Kunnianhimoisena pyrkimyksenä on luoda mahdollisimman pian samalla sekä aktiivinen että realistinen perusta tietämykselle, jota pidetään ajan tasalla arvioituja kokeellisia innovaatioita koskevan eurooppalaisen huippuosaamisverkoston avulla.

1.3 Käsillä olevassa lausunnossa on tarkoitus ryhmitellä tehdyt havainnot ja huomiot ja esittää tämän jälkeen näkemyksiä ja suosituksia.

2. Huomiot ja suositukset

2.1 Lausuntopyynnön taustalla oleva huoli ei pohjaudu odottamattomaan, ajoittaiseen tai yllättävään muotiseikkaan. Euroopassa (kuten Yhdysvalloissa ja Kanadassakin) on tehty runsaasti sosiaalipoliittisia kokeiluja.

2.1.1 Kymmenen viimeksi kuluneen vuoden aikana tietyissä unionimaissa on tehty erinomaisia aihetta käsitteleviä tutkimuksia. Lukuisia hyödyllisiä kokouksia, työpajoja, seminaareja ja kansainvälisiä keskustelutilaisuuksia on järjestetty, järjestetään parhaillaan tai on suunnitteilla.

2.1.2 ”Sosiaalipoliittisella kokeilulla” on kuitenkin usein yhä sekava merkityssisältö: alan laajat ja monimuotoiset ääriviivat ovat epätarkat, sen sisältö kehittyy jatkuvasti, se on loputtoman monipuolinen, sen osa-alueiden nimitykset ovat joskus hyvin esoteerisia ja sen tulosten arviointi on usein liian heikkoa (jopa olematonta) tai kiisteltyä, koska tulokset ovat ristiriitaisia ja kyseenalaisia.

2.1.3 Alalta löytyy toki usein hyvinkin kiinnostavia luetteloita, selontekoja, kertomuksia ja muistioita. Mutta komitean tiedossa ei tätä nykyä ole (olettaen, ettei tieto ole virheellinen) yhtäkään tahoa – ministeriöt, hajautetut julkisyhteisöt, kansalliset talous- ja sosiaalineuvostot, yhteisön neuvoa-antavat elimet, työmarkkinaosapuolten katto-organisaatiot (1) jne. –, joka olisi todella luokitellut alan termin metodologisessa merkityksessä.

2.1.4 Tämän työn yhteydessä ja asetettujen määräaikojen puitteissa ei luonnollisestikaan ole tarkoitus tehdä laajoja luettelointeja kokeiluista, joita voitaisiin suoraan hyödyntää julkisten poliitikkojen laadinnassa. Lyhyeen lausuntoon, jonka nimittäminen valmistelevaksi lausunnoksi saa tässä kirjaimellisen merkityksensä (valmisteleva, ennakoiva), on ollut järkevää valita muutamia luotettavia, opettavaisia eurooppalaisia otoksia, joista osa on peräisin eri instituutioilta, osa valtiovallasta riippumattomista järjestöistä.

2.2 Sosiaalipoliittisen kokeilun käsitettä ei suoralta kädeltä ole kirjattu yhteisön politiikanalojen päälinjoihin. Pienimuotoisia kokeiluja oli toki jo ensimmäisessä köyhyyden torjuntaa koskevassa ohjelmassa (1975–1980). Toisen ohjelman (1985–1989), samoin kuin kolmannen ohjelman (1989–1994), taustalla oli muun muassa halu esittää tilannekatsaus saaduista kokemuksista, mutta kokeilun käsitettä ei sinällään korostettu. Vaikka Amsterdamin sopimukseen tehtyihin olennaisiin muutoksiin ja Lissabonissa pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa aikaansaatuihin huomattaviin edistyksiin sisältyy pysyvä halu tutkia yhdessä parhaisiin käytäntöihin liittyviä esimerkkejä, kansallisissa ohjelmissa tai toimintasuunnitelmissa ja sosiaalista suojelua koskevissa yhteisissä kertomuksissa on annettu ainoastaan vähän sijaa kokeiluille. Avoimessa koordinointimenetelmässä niille on juuri ja juuri annettu huomiota ja tilaa.

2.2.1 Tällä unionin sosiaalipolitiikan osa-alueella on kuitenkin viime vuosien aikana tapahtunut huomattavaa edistymistä enimmäkseen Euroopan komission ansiosta. ETSK:lla on työllisyys-, sosiaali- ja tasa-arvoasioiden pääosaston kanssa pidetyissä kahdessa työtapaa-misessa ollut tilaisuus pohtia erityisesti EQUAL- ja PROGRESS-ohjelmista sekä vertais-arvioinnista saatuja mittavia tuloksia, mistä komitea on erittäin kiitollinen. Käsillä olevan lausunnon luonteen ja käytettävissä olevan tilan vuoksi välineitä ei ole mahdollista kuvailla yksityiskohtaisesti.

2.2.2 Tarkoituksena on annetun määräajan puitteissa laatia asiakirjakokonaisuus, jota voidaan hyödyntää edellä mainitussa, Grenoblessa marraskuussa pidettävässä kokouksessa. Siihen kerätään esimerkkejä onnistuneista innovatiivisista kokeiluista ja kirjataan linkkejä hyödyllisiksi katsotuille internetsivustoille.

2.2.3 Tässä muistin virkistämiseksi hiukan numerotietoa: Kuuden vuoden ajan (2002–2008) toimineen, jo päättyneen EQUAL-ohjelman yhteydessä työmarkkinoihin ja aktiiviseen sosiaaliseen osallistamiseen liittyviin sosiaalisiin innovaatioihin on useissa unionin jäsenvaltioissa sijoitettu Euroopan sosiaalirahastovaroja kolme miljardia euroa. Ohjelman avulla on toteutettu 3 480 kumppanuushanketta yli 2 000 eri toimijan kanssa. Sen piiriin on kuulunut yli 200 000 vähäosaista kansalaista. Se on todennäköisesti tarkoituksenmukaisin ja laajin Euroopassa toteutettu sosiaalisiin innovaatioihin liittyvä ohjelma.

2.2.4 Edellä esitettyjen lukujen lisäksi mainittakoon, että EQUAL-ohjelman ja vertaisarvioinnin avulla unioni on hankkinut itselleen uusia metodologisia tietoja. Tämä on tulevaisuuden kannalta ehkä tärkeintä, ja useat näistä opetuksista on selkeästi kirjattu erilaisiin oppaisiin. ETSK katsoo näin ollen, että on syytä jatkaa tällaisten sosiaalisen osallisuuden alan ohjelmien tulosten ja panosten arviointia.

2.2.5 ETSK on kokonaisvaltaisen lähestymistavan puitteissa kiinnittänyt kokeiluvaiheessa kerättyjen toimintojen osalta erityistä huomiota taloudellisen toiminnan ansiosta toteutuneeseen osallistumiseen liittyviin innovatiivisiin kokeiluihin. ETSK on tässä tarkoituksessa kuullut valtiovallasta riippumattomien järjestöjen verkostoja ja tahoja (2), joiden se odotti kuulemistilaisuuden (3) yhteydessä ottavan esiin hyvin analysoituja ja arvioituja, työn avulla tapahtuvaa integroitumista koskevia tehokkaita toimintamuotoja, joita eurooppalaiset osuus- ja yhteisötalouden yritykset ovat toteuttaneet. Komitea on täysin tietoinen siitä, että nk. aktiivinen osallistaminen on paljon laajempi kenttä kuin edellä mainittu sektori. Se pitää sisällään kuitenkin arvokkaita toimijoita, joiden verkostot on hyvin organisoitu, ja ensi vaiheessa oli tärkeää saada niihin viipymättä kontakti.

2.2.6 Edellä mainitussa kuulemistilaisuudessa (16. kesäkuuta 2008) kerätyt tiedot ja selonteko tilaisuudesta kootaan niin ikään asiakirjaan, joka valmistuu mainitussa määräajassa. Käsillä olevassa lausunnossa on syytä korostaa seuraavia huomioita:

2.2.6.1 Lukuisista kokeiluista on saatu hyvin myönteisiä tuloksia. Kokeilujen lähtökohtana on ollut monenlaisia innovatiivisia ideoita, ja toiminnan oikeudellinen muoto vaihtelee suuresti.

2.2.6.2 Kaikissa esiin otetuissa tapauksissa osapuolet ovat tehneet tehokasta yhteistyötä. Osallistujat ovat olleet keskenään erilaisia, ja kaikki ovat sitoutuneet aktiivisesti toimintaan.

2.2.6.3 Toteutetut toimet ovat useissa maissa muodostuneet lakisääteisiksi, vaikka lainsäädäntö-puitteiden aikaansaaminen on usein kestänyt pitkään.

2.2.6.4 Aikatekijä on tässä tapauksessa olennainen tieto. Monin paikoin ollaan syvästi huolissaan kokeilujen kestosta. (Tässä mielessä EQUAL-ohjelman päättyminen on hyvin huolestuttavaa.) Kysytäänkin, miten osapuolet – varsinkin paikallisviranomaiset – saadaan kestävämmin mukaan toimintaan.

2.2.6.5 Kaikkialla painotetaan arvioinnista puhuttaessa sitä, että kokemusten kustannus-hyötysuhdetta on arvioitava ja mitattava kokonaisvaltaisesti.

2.2.6.6 Kaikkialla katsotaan, että unionin toimilla on keskeinen rooli sekä osaamisen levittämisen että käynnistettyjen hankkeiden kestävyyden kannalta.

3. Periaatteet

3.1 Komitea on vakuuttunut siitä, että innovatiivinen kokeilu voi olla ensiarvoisen hyödyllinen väline, kun Euroopan unionissa laaditaan kansallisia ja maidenvälisiä politiikkoja. Myönteisen suhtautumisen syyt voidaan tiivistää seuraavasti:

3.1.1 On helppo myöntää, että köyhyyden ja syrjäytymisen ilmenemismuodot ovat nykyisin monimutkaisia, mikä on kauan vaikeuttanut analyyseja ja osoittanut ennakoinnit vääriksi. Diagnoosit, erityisesti Euroopan unionin teettämien tutkimusten pohjalta tehdyt määritykset, ovat onneksi kehittyneet paljon viime vuosien aikana. On kuitenkin todettava, että tilanteen parantamiseen tähtääviin keinoihin liittyy vielä paljon tuntemattomia elementtejä ja epävarmuustekijöitä. Useissa maissa toteutetulla kokonaisvaltaisella politiikalla ei ole vielä saavutettu tavoitteita. Oletetuista teorioista johdetut yleiset järjestelyt ovat melko pian käyttöönoton jälkeen paljastuneet sopimattomiksi, tehottomiksi, jopa aikansa eläneiksi tai epätarkoituksenmukaisiksi. Tämä johtuu joko siitä, että niissä ei ole konkreettisesti ymmärretty ongelmien pääasiallisia syitä, torjuttavien epäkohtien ominaispiirteitä ja keskinäisiä suhteita, tai siitä, että haittavaikutuksia ei ole osattu ennakoida tai havaita ajoissa. Kokeilulla voitaisiin sinänsä läheltä tarkastelemalla usein helpottaa mukautusten ja korjausten tekoa ja auttaa välttämään yleisesti ”vääriä hyviä ideoita”.

3.1.2 Tiedemiehet käyttävät ensisijaisesti filosofiassa induktiiviseksi kutsuttua menetelmää (”Ymmärryksessä ei ole mitään, mikä ei ole ensin ollut aisteissa.”). Vastakkainen, nk. deduktiivinen menetelmä (”Ymmärrys voi perustua vain havaintoihin.”) on sosiaalipolitiikassa tuottanut pettymyksiä ja johtanut erehdyksiin. (4) Selvyyden vuoksi todettakoon, ettei nyt suositella luopumista globaaleista politiikoista ja niiden korvaamista yksinkertaisesti yksittäisillä kokeilutoimilla, mikä olisi absurdia, vaan turvautumista mahdollisuuksien mukaan aiempaa enemmän innovatiiviseen kokeiluun globaalien politiikkojen laadinnan selkiyttämiseksi ja tehostamiseksi. Tarkoituksena on kehittää ja optimoida innovoivan kokeilun roolia unionin valtioiden ja yhteisön toimielinten hallinnon potentiaalisena apukeinona.

3.1.3 Kokeilun avulla voitaisiin usein välitöntä yleistämistä paremmin saada tietoa siitä, miten mukana olevat ja yhteistyöhaluiset toimijat saadaan liikkeelle vastaamaan kansalaisläheisesti mahdollisimman hyvin ihmisten todellisiin tarpeisiin.

3.1.4 Kokeilu mahdollistaisi vahinkoa aiheuttamatta ”oikeuden virheiden tekemiseen” ilman, että tämä herättäisi järjestelmällistä epäluuloa.

3.1.5 Sosiaalipoliittisilla kokeiluilla on oltava vakaa perusta olemassa olevissa sosiaalisen yhteisvastuun järjestelmissä, ja tarkoin harkittujen käsitteiden sekä asianomaisten toimijoiden vastuun on oltava niiden takeina. Lisäksi kokeilu edistäisi avoimen koordinointimenetelmän tehostamista ja sen käyttöalan laajentamista.

3.2 Vaikka edellä esitetyn kaltaisia perusteluita useimmiten kannatetaan, on kuitenkin pidettävä mielessä, että paikoin esiintyy epäilyjä ja epäluuloja, jotka on otettava huomioon ja joista on keskusteltava, jotta vältettäisiin hyödyllisten toimintojen kyseenalaistaminen tai vastustaminen.

3.2.1 Aiheesta esitetään useimmiten seuraavanlaisia vastaväitteitä:

3.2.1.1 Itse termi ”kokeilu” on hämmentävä, sillä ihmiset eivät ole koekaniineja. Olisi parempi käyttää termiä ”kokemus” tai vieläkin paremmin vain yksinkertaisesti ”innovointi”.

3.2.1.2 Sosiaalialan kokeilut ovat useimmiten vain laboratoriokokeita. Miten tämä voitaisiin välttää? Miten paljastaa parodiat, teeskentely, vääristely, silmänlume, karrikatyyrit tai ghetot?

3.2.1.3 Paikkaan ja laajuuteen liittyvät ominaisuudet tekevät kokeiluista yleisesti ja väistämättä uusittaviksi kelpaamattomia.

3.2.1.4 Kokeilut ovat vaarassa toimia alibina julkisen vallan päättäjille, jotka eivät ole kovin halukkaita toteuttamaan yleisiä uudistuksia. Ne voivat johtaa nykyisten, suojaavien sosiaalijärjestelmien heikentämiseen tai jopa lakkauttamiseen.

3.2.1.5 Kokeilut voivat joko lisätä toisten hyväksi koituvaa epätasa-arvoa tai, mikäli kokeilut hylätään, ne voivat hetkellisesti viehätettyään aiheuttaa suuria pettymyksiä.

3.2.1.6 Missä määrin arviointeihin voi luottaa?

3.3 Jotta tällaisilta epäluuloilta ja vastaväitteiltä voidaan katkaista siivet, ETSK pitää olennaisena, että mahdollisesti käynnistettävät tai toteutettavat kokeilut määritellään tarkasti julkisten päättäjien antaman tuen ja vakuuksien avulla.

3.3.1 Edellä (kohdassa 2.1.2) todetaan, että sosiaalipoliittisella kokeilulla on vielä ”sekava merkityssisältö”. Tämä ei ole komitean taholta ivaa, mikä ei suinkaan olisi hauskaa, hyödyllistä eikä arvokasta. Komitea haluaa vain tuoda kortensa kekoon ja pyrkiä niin paljon kuin mahdollista hälventämään käsitteen ”hämäriä” vyöhykkeitä.

3.3.2 Aluksi on epäilemättä sovittava määritelmästä. Tehtävä on hankala, sillä taustalta nousee esiin epäselviä asianhaaroja yhä uudelleen ja uudelleen. Keskeisintä on selvittää, pyritäänkö sosiaalipoliittisella kokeilulla ainoastaan validoimaan nykyiset menetelmät vai voiko kokeilun tarkoituksena olla todellisten innovaatioiden löytäminen.

3.3.3 Komitea on halunnut välttää ajautumasta tarkastelemaan opillista ja semanttista määritelmäluetteloa ja on kiinnittänyt huomionsa kahteen merkitykseen:

3.3.3.1 Toinen on peräisin maineikkaasta yhdysvaltalaisesta instituutista (5). Sen mukaan kokeilu koostuu neljästä osatekijästä:

— satunnaisesti valittu kohde- ja seurantaryhmä (Random assignment)

— poliittinen toimenpide (Policy intervention)

— seurantatoimenpide (Follow-up data collection)

— arviointi (Evaluation).

3.3.3.2 Toisen määritelmän on laatinut tämän lausuntopyynnön taustalla oleva ranskalaisinstanssi. Määritelmän ehdotetaan koostuvan seuraavista osista:

— Käynnistetään aluksi pienimuotoinen sosiaalipoliittinen innovaatio, koska toimen vaikutuksista ei ole varmaa tietoa.

— Innovaatio toteutetaan olosuhteissa, joissa sen vaikutuksia voidaan arvioida.

— Toimenpide otetaan myöhemmin yleiseen käyttöön.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea asettaa varauksetta selkeästi jälkimmäisen määritelmän etusijalle ja kannattaa sitä.

3.3.4 Muistutettakoon jälleen kerran, että innovatiivisia kokeiluideoita on erittäin runsaasti. Hyviä mutta sekavia aikomuksia ei puutu: niitä pursuaa kaikkialta. Pahin vääryys, joka sosiaalipoliittiselle kokeilulle ja sen tulevaisuudelle voitaisiin tehdä, olisi tukea jo ennalta tuhoon tuomittujen tai uusittavuutta rajoittavien aloitteiden yleistä kukoistusta.

3.3.5 EQUAL-ohjelmaa on hyödynnetty erityisesti sellaisten sääntöjen ja menetelmien laatimiseen, joilla voidaan testata menestykseen tai epäonnistumiseen johtavia tekijöitä. Komitea suhtautuu myönteisesti eritoten tällaiseen työskentelyyn, jota on pääasiallisesti tehty Euroopan sosiaalirahaston hallinnoitsijoita ajatellen, mutta jota voisivat hyödyntää kaikki alueelliset tai kansalliset päättäjät, jotka ovat kiinnostuneita käynnistämään innovatiivisia kokeiluhankkeita.

3.3.6 Todellisuudessa olisi kiinnitettävä huomiota ainoastaan kokeiluihin, joissa

3.3.6.1 välineet on selkeästi suunniteltu ja budjetoitu tietyksi ajanjaksoksi.

3.3.6.2 toteutettavat toimet on tarkkaan ohjelmoitu.

3.3.6.3 sitoutuminen on nimenomaista ja tehokasta, eri vastuuviranomaiset tekevät jatkuvasti yhteistyötä: julkisyhteisöt, tutkijat, työmarkkinaosapuolet, muut kansalaisyhteiskunnan toimijat (säätiöt, osuuskunnat, keskinäiset vakuutusyhtiöt, järjestöt jne.).

3.3.6.4 pyritään takaamaan kokeilun kohderyhmien todellinen ja aktiivinen osallistuminen hankkeen suunnitteluun, toteutukseen ja tulosten arviointiin eli kokeilujen ja politiikkojen rakentamiseen yhdessä. Eurooppalaisessa kulttuurissa ihmiset eivät pohjimmiltaan ole ”autettavia”, ”käyttäjiä”, ”alamaisia”, ”hallintokoneiston kohteita”, ”asiakkaita”, ”äänestäjiä” jne. He ovat yksilöitä.

3.3.6.5 on termin varsinaisessa merkityksessä metodologisesti laadittu seuranta- ja erityisesti arviointijärjestelmä, josta ilmoitetaan selvästi ennen toiminnan aloittamista. Järjestelmään on sisällyttävä todellisia vaikutustenarviointeja, siihen on kuuluttava luotettavien arvioijien toiminta ja sen pitää olla rakennettu tavalla, joka mahdollistaa erityisesti tulosten kestävyyden huolellisen selvittämisen.

3.3.6.6 kokeilujen uusittavuuteen liittyviä mahdollisuuksia arvioidaan asianmukaisesti (hanke, jota ei voida soveltaa, voi silti sisältää erittäin opettavaisia elementtejä).

3.3.7 Sinänsä pitkällä ehtojen luettelolla ei voida taata kokeilun onnistumista, vaan on ennalta hyväksyttävä epäonnistumisen mahdollisuus, ellei kokeilusta sitten kieltäydytä periaatesyistä.

4. Suositukset

4.1 Yleiset suuntaviivat

4.1.1 Kokeilu tai innovaatiot eivät toistaiseksi varsinaisesti kuulu Euroopan sosiaalipoliittisen strategian eivätkä siis avoimen koordinointimenetelmän piiriin. Keskeisissä käsitteissä on kuitenkin viime vuosina tapahtunut lähentymistä: ajatus sosiaalipolitiikan nykyaikaistamisesta, arviointi yhtenä hyvän hallintotavan avaintekijöistä, toinen toisiltaan oppiminen ja hyvien käytäntöjen vaihtaminen. Komissio hyväksyi 2 päivänä heinäkuuta 2008 uudistetun sosiaalisen toimintaohjelman, johon sisältyy tärkeä tiedonanto sosiaalisen suojelun alan avoimen koordinointimenetelmän vahvistamisesta. Siinä korostetaan, että PROGRESS-ohjelma tukee sosiaalipoliittisia kokeiluja. Tavoitteena on säilyttää tämä linja, jatkaa sitä ja taata, että EQUAL-ohjelman mukaiset periaatteet todella sisällytetään Euroopan sosiaalirahaston tulevaan hallinnointiin ja toimintaan. On hyvin kuviteltavissa, että jo toteutettujen toimien lisäksi Euroopan sosiaalirahaston ja ylipäätään rakennerahastojen varoja käytetään aktiivista osallistamista edistäviin innovointiohjelmiin.

4.1.2 ETSK suosittaa, että pohdittaisiin mahdollisuutta yhdistellä aiempaa useampia yhteisön eri ohjelmia koheesioon ja aktiiviseen osallistamiseen tähtäävien sosiaalipoliittisten innovaatiokokeilujen edistämiseksi. Tällaisia ohjelmia ovat esimerkiksi tutkimuksen ja kehittämisen seitsemäs puiteohjelma, tietyt aluekehittämisohjelmat (JEREMIE, JASPERS, mikroluotto-ohjelma), tietyt maaseudun kehittämisohjelmat (kuten LEADER-ohjelma) ja vaikkapa kestävän kehityksen ohjelmat.

4.2 Euroopan unionin toimielinten ja varsinkin komission toiminta voi tehostua, ja sillä voi olla ratkaiseva vipuvaikutus, jos syrjäytymisen torjuntaan liittyvistä sosiaalipoliittisista kokeiluhankkeista ovat pääasiassa vastuussa paikalliset ja kansalliset toimijat. Käsillä oleva ajankohta on siihen sopiva.

4.3 Siksi on välttämätöntä parantaa tietämystä kaikkien Euroopan unionin 27 jäsenvaltion tilanteesta. Samainen huoli on myös käsillä olevaa lausuntoa koskevan pyynnön taustalla. Annetun määräajan ja asian laajuuden vuoksi lausunto jää tosin alkuvaiheen yritykseksi, jonka pohjalta teemaa voidaan – näin ainakin Euroopan talous- ja sosiaalikomitea toivoo – kehittää myöhemmin.

4.3.1 Komitea ei tässä tapauksessa suosittele ties kuinka monennen seurantakeskuksen perustamista klassisen toimielinmallin mukaisesti. Tällainen monimutkainen ja kallis ratkaisu olisi komitean mielestä väärällä tavalla kannattava. Sen sijaan komitea vaatii painokkaasti, että perustetaan verkostomuotoinen eurooppalainen järjestelmä, jonka tehtävänä on tuottaa ja jakaa tietoa unionivaltioissa toteutetuista kokeiluista, niiden luonteesta, sisällöstä, toteutusmuodoista, niistä saaduista opetuksista ja tuloksista. Järjestelmän olisi koottava yhteen eri toimijoita: tutkimuslaitoksia sekä hankkeiden osavastuutahoja (poliitikot, talous- ja yhteiskuntaelämän edustajat jne.). Olisi tärkeää, että Euroopan unioni panisi verkoston alulle, pitäisi sitä yllä ja kehittäisi järjestelmää kestävästi. Tämä tehtävä olisi annettava komissiolle. Myös ETSK:lla on järjestelmässä oma paikkansa mahdollisuuksiensa rajoissa: komitea toimii siltana järjestäytyneeseen kansalaisyhteiskuntaan ja osallistuisi mielellään hankkeeseen yhteistyökutsun saatuaan.

4.3.2 Komitea suosittelee jo olemassa olevien lähteiden käyttämistä: EQUAL-ohjelmasta saadut tulokset, vertaisarviointi ja valtiovallasta riippumattomien järjestöjen (6) tuntemat alat.

4.3.3 Komitea ehdottaa, että ryhdyttäisiin aktiivisesti toimiin, jotta kansallisiin ohjelmasuunnitelmiin ja yhteisiin kertomuksiin sisällytettäisiin tietoa innovatiivisista sosiaali-poliittisista kokeiluista.

4.3.4 Euroopan parlamentti ja neuvosto voisivat järjestää ainakin kerran vuodessa säännöllisesti yhteisen sosiaalipoliittisia kokeiluja koskevan tapaamisen, jossa käsiteltäisiin vuorotellen tiettyä toiminnan osa-aluetta. Samoin Euroopan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan teemavuoteen voitaisiin sisällyttää yksi tai useampia aiheeseen liittyvä yhteistyömahdollisuus.

4.3.5 Olisi järkevää lisätä paikallisia eurooppalaisia ”vertaisarviointikokousten” tyyppisiä tapaamisia.

4.3.6 Suositusten tavoitteena on saada vähitellen aikaan kehityskelpoinen kartoitus aktiivista osallistamista edistävistä alueellisista hankkeista, jotka mahdollisesti voivat saada yhteisön tukea ja jotka voisivat toimia edelläkävijöinä valtioiden välisille sosiaalipoliittisille kokeiluille. Menestystarinoiden eli onnistuneiden tapausten säännöllinen luettelointi voisi lisätä yhteisön tasolla tapahtuvaa vaihtoa ja kokemusten välittämistä Euroopan unionin alueella.

4.4 Komitea toivoo hartaasti, että hankkeisiin osoitetaan tulevaisuudessa EQUAL-ohjelmaan myönnettyjä varoja vastaavat määrärahat.

4.5 On painotettava ja kunnioitettava sitä, että EQUAL-järjestelmästä vastuussa olevat henkilöt ja muut asiaan perehtyneet tahot itse korostavat, miten tärkeää on pohtia kaukonäköisesti sosiaalipoliittisia kokeiluja ja sitä, miten Euroopan unioni voi parhaiten lujittaa toimintojaan ja tehostaa erityisesti toimien toteutettavuuteen, uusittavuuteen ja etiikkaan liittyvää tietämystään. Komitea ehdottaa, että asian ”kypsyttelemiseksi” komissio pyytäisi neuvostoa laatimaan kertomuksen, jossa tarkasteltaisiin kaikista relevanteista näkökulmista, millaista lisäarvoa sosiaalipoliittisen kokeilun odotetaan tuottavan Euroopassa. Selkeitä vastauksia kaivattaisiin etenkin muun muassa seuraaviin seikkoihin:

4.5.1 Ei olla suinkaan selvillä, missä määrin sosiaalipoliittiset kokeilut saavat osakseen tunnustusta ja ennen kaikkea missä määrin ne yleistyvät. Raja ei ole sattumanvarainen, eikä se johdu vahingoista tai banaaleista yhteensattumista. Se heijastaa ”kuilua”, ja asiaa on pohdittava aktiivisesti.

4.5.2 Pitääkö pyrkiä asettamaan tarkasti enimmäiskoko, jonka pohjalta määritellään, millaiset sosiaalipoliittiset kokeilut ja innovaatiot ovat varteenotettavia?

4.5.3 Pitääkö täsmentää käsitteellisesti, missä kulkee raja niiden hankkeiden välillä, joita kannattaa nimittää innovaatioiksi, ja niiden, jotka eivät ole innovaatioita? Jos pitää, miten?

4.5.4 Osallistamiskokeiluilla pyritään ensisijaisesti puuttumaan jo havaittuihin epäkohtiin eli parantamaan tilannetta. Miten jatkaa samansuuntaisesti mutta antaa enemmän tilaa ennaltaehkäisylle ja pyrkiä paremmin ennakoimaan vielä puhkeamattomat tulevaisuuden haasteet (väestökehitys sekä taloudelliset ja sosiologiset haasteet jne.)?

4.5.5 Miten laajentaa entisestään aktiiviseen osallistamiseen tähtääviin hankkeisiin osallistuvien toimijoiden kumppanuutta? Miten lisätä järjestöjen, osallistamiseen erikoistuneiden yritysten ja tavanomaisten yritysten yhteisvaikutusta todellisten osallistamisväylien kehittämiseksi ja parantamiseksi? Miten tehostaa ja moninkertaistaa syrjäytymisen ja osallisuuden välisiä yhdyskäytäviä ryhdyttäessä kehittämään uudelleen yritysten sosiaalista vastuuta? Onko pidettävä arvossa esimerkiksi yrityskomiteoiden kanssa tehtävää yhteistyötä? Tai tietyn-suuruisille yrityksille annettua kehotusta julkaista tämäntyyppisistä asioista vuosi-kertomus?

5. Päätelmä

5.1 Sosiaalipoliittinen kokeilu on tällä hetkellä yksi julkishallinnon tärkeimmistä haasteista sekä keskusjohtoisessa että hajautetussa valtionhallinnossa ja Euroopan unionin hallinnossa. Se on monimutkainen, vaativa ja kehityskelpoinen metodologinen keino, josta voi kuitenkin olla jatkuvaa hyötyä.

5.1.1 ETSK korostaa, että kokonaisvaltaista julkista politiikkaa ei voi missään tapauksessa korvata minkäänlaisilla yksittäisillä kokeilutoimilla. Komitea katsoo, että innovatiivisten kokeilujen lisääminen voi antaa mahdollisuuden selventää ja vahvistaa kyseisen politiikan laatimista.

5.2 Euroopan unioni on toimivaltainen määrittelemään kansallisen politiikan ja kunnallispolitiikan kehykset. Se on yksi unionin keskeisistä tehtävistä. Unioni on jo käynnistänyt ja saattanut päätökseen uraauurtavan, rohkean ja järkevän toiminnan köyhyyden torjumiseksi ja aktiivisen osallistamisen tukemiseksi. Mutta unioni voi edetä paljon pidemmälle tehdäkseen Euroopalle tulevaisuuden sosiaalipoliittisen palveluksen ja saadakseen kansalaiset tuntemaan Euroopan omakseen.

5.3 ETSK suosittaa, että illuusioiden välttämiseksi unioni varaa aikaa ja tarvittavat keinot, joilla se pyrkii nimenomaan edistämään ja tukemaan yhä aktiivisemmin innovatiivisia sosiaalipoliittisia kokeiluja useilla syvällisillä osallistamispolitiikan keskeisillä osa-alueilla.

Bryssel 23 päivänä lokakuuta 2008. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Keskukset, liitot, keskusjärjestöt tai muut.

(2) Työelämään integroitumista käsittelevä kansallinen neuvosto CNIAE (Conseil National de l’Insertion Par l’Activité Economique), Euroopan köyhyyden ja syrjäytymisen vastainen verkosto (EAPN), EMES, sosiaalista integraatiota edistävien yritysten eurooppalainen verkosto (European Network of Social Integration Enterprise, ENSIE) ja yleiseurooppalainen asunnottomuusjärjestöjen liitto (FEANTSA).

(3) Kuulemistilaisuus pidettiin 16. kesäkuuta 2008 ja valmisteleva kokous 22. huhtikuuta 2008.

(4) Muistin virkistämiseksi mainittakoon, että kaikenlaiset ideologiat ja opit ovat voineet ja voivat edelleen aiheuttaa paljon dramaattisemmin ja aivan eri mittakaavassa hirvittäviä katastrofeja.

(5) URBA Institute.

(6) Tähän tarkoitukseen voitaisiin käyttää valtiovallasta riippumattomien järjestöjen ja ETSK:n välille luotua yhteyskomiteaa.