EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 19.12.2011 
SEK(2011) 1559 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 
ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin 2005/36/EY ja hallinnollisesta 
yhteistyöstä sisämarkkinoid en tiedonvaihtojärjestelmä ssä (IMI) annetun asetuksen 
muuttamisesta 
{KOM(2011) 883 lopullinen} 
{SEK(2011) 1558 lopullinen}  
 
FI 2   FI 1. JOHDANTO  
Ammattipätevyyden tunnustamisesta annetussa direktiivissä1 määritellään edellytykset 
ammattipätevyyden tunnustamiseksi henkilön ollessa  sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon sekä 
edellytykset henkilön tilapäiselle si irtymiselle toiseen jäsenvaltioon.  
Ammattipätevyyden tunnustamisjärjestelmän nykya ikaistaminen on yksi sisämarkkinoiden 
toimenpidepakettiin sisältyvistä 12 viputekijäst ä kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen 
lisäämiseksi. Se perustuu direktiivin maaliskuusta 2010 toukokuuhun 2011 kestäneeseen 
perusteelliseen arviointiin. 
2. TOISSIJAISUUS  
Ammattipätevyyden tunnustamista koskevat s äännöt on vahvistettu ammattipätevyyden 
tunnustamisesta annetussa direktiivissä 2005/ 36/EY. Näiden unionin sääntöjen muutokset 
edellyttävät direktiivin muuttamista mu tta eivät uuden direktiivin antamista. 
3. TAVOITTEET  
Seuraavassa kohdassa esiteltyjen ongelmien arvi oinnin perusteella laaditun aloitteen 
päätavoitteena on helpot taa ammattihenkilöiden liikkumista ja  EU:n sisäistä palvelukauppaa, 
parantaa työntekijöiden löytymistä korkeaa am mattitaitoa vaativiin työpaikkoihin ja tarjota 
lisämahdollisuuksia työnhakijoille. 
4. ONGELMAN MÄÄRITTELY , TOIMINTAVAIHTOEHDOT JA NIIDEN VAIKUTUKSET  
Ongelma-alueiden erittely perustuu pääasiassa arvioinnin tuloksiin ja komission 22. kesäkuuta 
2011 julkaisemaan vihreään kirjaan saatuun palautteeseen.  
4.1. Tiedonsaanti ja sähköinen viranomaisasiointi 
Pätevyytensä tunnustamista hakevilla ammattihenkilöillä on yhä vaikeuksia saada tieto sitä, 
mikä on oikea toimivaltainen viranomainen ja mitä asiakirjoja sille on toimitettava.  
Toinen kysymys liittyy sähköisten välineiden rajalliseen käyttöön pätevyyden tunnustamiseen 
liittyvien menettelyjen hoitamisessa. Varsinka an terveydenhuoltoalan ammattihenkilöt ja 
työnhakijat eivät hyödy palvel udirektiivin puitteissa pe rustettujen keskitettyjen 
asiointipisteiden (PSC) tarjoami sta palveluista. Vaikutusten ar vioinnissa tunnistettiin neljä 
mahdollista vaihtoehtoa: 1) ei toteuteta toim ia EU-tasolla, 2) vahvistetaan kansallisia 
yhteystahoja, 3) hyödynnetään jäsenvaltioiden in ternetiin perustamia keskusyhteyspisteitä, 
joiden kautta tarjotaan tietoja ja mahdollistetaan tunnustamismenettelyjen loppuun vieminen, ja 4) laajennetaan keskitettyjen asiointipisteiden toiminta-alaa. 
                                                
 
1 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, 
ammattipätevyyden tunnustamisesta (EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22). 
 
FI 3   FI Vaihtoehto 4 on suositeltavin, koska siinä en nakoidaan, että jäsenvaltiot saattavat kaikki 
tiedot ja menettelyt saataville keskitetyissä asiointipisteissä, joiden puoleen ammattihenkilöt 
todennäköisimmin kääntyvät.  
4.2. Tunnustamismenette lyjen tehokkuus 
4.2.1.  Tunnustamismenettelyjen kesto 
Direktiivissä määritellään erit yiset määräajat tunnustamispyyntöj en käsittelylle (kolme tai 
neljä kuukautta). Vaikuttaa siltä,  etteivät nämä määräajat va staa työmarkkinoid en tarpeita. 
Lisäksi niitä ei näy useinkaan noudatettavan. Sisämarkkinoiden tietoj envaihtojärjestelmän 
(IMI) kasvanut käyttö on edistä nyt tietojen vaihtoa toimivaltaisten viranomaisten kesken 
mutta ei näytä nopeuttaneen menettelyjä kansalaisten kannalta.  
On tarkasteltu neljää eri vaihtoehtoa: 1) to imia ei muuteta, 2) komission valvontatoimia 
tehostetaan yksittäistapauksissa, 3) direktiivissä  säädettyjä määräaikoja lyhennetään kaikkien 
ammattien yhteydessä ja 4) osallis tetaan kotijäsenvaltio ta ja otetaan käyttöön eurooppalainen 
ammattikortti. 
Vaihtoehto 4 olisi suotavin, koska siinä puu tutaan ongelmaan alkulähteellä ja luodaan 
myönteiset edellytykset tunnustamismenette lyn nopeuttamiseksi. Siinä edellytetään 
määräaikojen tiukentamista mutta tarjotaan tarvittavat välineet (ammattikortti) niiden 
täyttämiseksi. Vaihtoehto edellyttää komissiolta  rajallisia investointej a, ja sen vaikutukset 
jäsenvaltioiden tunnustamiskustannuksiin ova t myönteiset. Se ed ellyttää ku itenkin 
lisäpanostuksia eräiltä jäsenvaltioilta.  
4.2.2.  Korvaavien toimenpiteiden edel lytykset ja järjestäminen 
Tällä alueella vallitsevat ongelmat liittyvät pääas iassa toimivaltaisten viranomaisten tekemien 
päätösten perustelujen puutteeseen ja kor vaavien toimenpiteiden järjestämiseen.  
Vaikutusten arvioinnissa esitellään  seuraavat vaihtoehdot: 1) toimia ei muuteta, 2) kehitetään 
korvaavien toimenpiteiden käyttöä ja laad itaan järjestämisestä koskevat kattavat 
toimintaohjeet, 3) optimoidaan korvaavien toime npiteiden käyttöä ja 4) vaihtoehto 3, jota 
täydennetään korvaavien toimenpiteiden säännöllisellä järjestämisellä. 
Päätelmänä on, että vaihtoehto 4 on kaikke in tehokkain, koska se kattaa kaikki havaitut 
ongelmat.  
4.2.3.  Yhteisten vähimmäisvaatimusten puuttuminen 
Yhteiset vähimmäisvaatimukset otettiin käyttöön yleisen tunnustamisjärjestelmän 
täytäntöönpanon helpottamiseksi. Yhteisiä vähimmäisvaatimuksia ei ole toistaiseksi otettu 
käyttöön, vaikka pyrkimyksiä siihen on ollut.  
Vaikutusten arvioinnissa selv itetään seuraavat vaihtoehdot: 1) ei toteuteta toimia, 2) 
poistetaan yhteisten vähimmäisvaatimusten käsite,. 3) tarkistetaan yhteisten 
vähimmäisvaatimusten käsitettä ja 4) yhten äistetään uusien ammattien koulutusta koskevat 
vähimmäisvaatimukset. 
Vaihtoehto 3 tarjoaa tehokka imman ratkaisun ammattihenki löille, joiden pätevyys 
tunnustetaan ilman korv aavia toimenpiteitä.  
 
FI 4   FI 4.3. Automaattisen tunnustamisjärjestelmän toiminta 
4.3.1.  Uusien tutkintotodistusten ilmoittaminen 
Arvioinnista saadun näytön peru steella uusien arkkitehtuurin alan tutkinto todistusten 
ilmoittaminen ja tutkiminen koetaan työlääk si. Lisäksi terveydenhuoltoalan kuuden ammatin 
koulutusta koskevia vähimmäisvaatimuksia, jotka ovat pakollisia kaikissa jäsenvaltioissa, ei aina noudateta kentällä.   
Vaikutusten arvioinnissa nimetään seuraavat toimintavaihtoehdot: 1) ei toteuteta toimia, 2) 
nimetään kansallinen velvoitteiden noudattamise sta vastaava taho, 3) nimetään EU-tason elin 
velvoitteiden noudattamisen valvomiseksi.  
Arvioinnissa päätellään, että vaihtoehto 2 on suositeltavi n, koska siinä luodaan paremmat 
edellytykset tutkintotodistusten ilmoittamiseksi määräajassa, kevennetään tutkintotodistusten tutkimiseen liittyvää rasitusta ja varmistetaan koulutusta kos kevien vähimmäisvaatimusten 
noudattaminen.  
4.3.2.  Koulutusta koskevien vähimmäisvaatimusten muutokset 
Direktiivissä määritellyt koulutusta koskevat vä himmäisvaatimukset eivät välttämättä vastaa 
tieteen ja tekniikan kehityksen taso a ja viimeaikaisia koulutusuudistuksia. 
a) Selkeytetään lääkärien, sairaanhoitajien ja kätilöiden koulutusjaksojen vähimmäiskestoa: 
koulutuksen vähimmäiskesto ilmaistaan vuosin a tai koulutustunteina. Tämä on aiheuttanut 
poikkeavia tulkintoja sen suhteen, ovatko nämä ka ksi perustetta kaksi erillistä vaihtoehtoa vai 
sovelletaanko niitä yhdessä. On harkittu seuraa via vaihtoehtoja: 1) ei toteuteta toimia, 2) 
hylätään jompikumpi perusteist a, 3) yhdistetään nämä kaksi perustetta ja mukautetaan 
lääkärien koulutuksen vuosina ilm aistavaa kestoa ja 4) vaihto ehto 3, jota täydennetään 
viittauksella ECTS-jär jestelmään (eurooppalainen opin tosuoritusten ja  arvosanojen 
siirtojärjestelmä).  
Suositeltavin vaihtoehto on 4, sillä siinä selv ennetään oikeudellisia säännöksiä (vuosien ja 
tuntien määriä sovelletaan yhdessä) ja se  tarjoaa tarvittavan joustavuuden lääkärien 
tapauksessa (koulutustuntien lukumäärän on ja kauduttava vähintään v iidelle vuodelle).  
b) Sairaanhoitajien ja kätil öiden koulutuksen pääsyvaatim ukset: sairaanhoitaja- ja 
kätilökoulutuksen pääsyvaatimuksena on nykyis in vähintään kymmenen vuoden oppimäärä 
yleissivistäviä kouluopintoja. Näiden ammattien kehityksen pohjalta intressitahot esittivät, 
että yleissivistävien kouluopint ojen määrää olisi pidennettävä 12 vuoteen, kuten tilanne on jo 
24 jäsenvaltiossa. On tutkittu seuraavia vaihtoehtoja: 1) ei toteuteta toimia, 2) edellytetään 12 vuoden oppimäärää kumpaankin ammattiin, 3). aj antasaistetaan vaatimus ainoastaan 
kätilökoulutuksen tapauksessa ja 4) ed ellytetään kummankin ammatin koulutukseen 
12 vuoden tai vastaavaa oppimäärää ja säädetään siirtymäkaudesta.  
Suositeltavin vaihtoehto on vaihtoehto 4. Sen ansiosta jäsenvaltiot pystyvät kouluttamaan 
entistä ammattitaitoisempia ja itsenäisemmi n toimivia sairaanhoitajia ja kätilöitä ja 
ylläpitämään luottamusta sairaanhoitajien ja kätilöiden EU-jäsenvaltiossa hankittuihin ammattipätevyyksiin.  
c) Uusien apteekkien avaaminen: vuonna 1985 hy väksytyn poikkeuksen no jalla jäsenvaltioilla 
on mahdollisuus jättää vahvistamatta proviis orin pätevyys, kun kyse on uuden apteekin 
 
FI 5   FI perustamisesta tai hoitamisesta. Tämä syrjii EU:n kansalaisia. Vaikutusten arvioinnissa 
selvitettiin seuraavat vaihtoehdot: 1). ei tote uteta toimia ja 2) kumotaan kyseinen säännös. 
Vaihtoehto 2 on suositeltavampi, koska se n avulla lopetetaan ulkomaalaiseen 
ammattipätevyyteen perustuva nykyinen syrjintä. 
d) Arkkitehtien koulutusta koskevat vähimmäis vaatimukset: vaatimukset eivät enää edusta 
arkkitehtikoulutuksessa vallitse vaa tasoa. Lisäksi on huomatta va, ettei direktiivissä oteta 
huomioon täyden arkkitehdin pätevyyden saamiseksi  edellytettäviä vaatimuksia, esimerkiksi 
harjoittelua. On harkittu seuraavia vaihtoeh toja: 1) ei puututa as iaan, 2) pidennetään 
koulutuksen vähimmäiskestoa nelj ästä viiteen vuoteen, 3) pide nnetään kestoa viiteen vuoteen 
ja sisällytetään siihen kahden vuoden valvottu käytännön harjoittelu, ja 4) määritellään 
arkkitehtien koulutus kuusivuotis eksi, johon sisältyy neljän vuoden yliopisto-opetus ja 
vähintään yhden vuoden kä ytännön harjoittelu.  
Vaihtoehto 4 on suositeltavin, koska sillä saatet aan direktiivin vaatimukset vastaamaan entistä 
paremmin yleisesti hyväksyttyä vaatimustasoa.  
4.3.3.  Automaattinen tunnustaminen am mattikokemuksen perusteella 
Toimivaltaisilta viranomaisilta  saadun palautteen perustee lla vuodelta 1958 peräisin oleva 
kansainvälinen toimialaluokitusstandardi (ISIC), joka toimii liitteen IV perustana, ei aina 
mahdollista automaattisen tunnustamisen piiriin kuuluvien ammattien tunnistamista. Tämä 
aiheuttaa ammattihenkilöille oikeudellista epävarmuutta.  
Vaikutusten arvioinnissa tarkas tellaan seuraavia vaihtoehtoja: 1) ei toteuteta toimia, 2) 
korvataan vuoden 1958 ISIC-luokitus välittömästi tois ella luokituksella, 3) ajantasaistetaan 
vuoden 1958 ISIC-luokitus uusimmalla vuoden 2008 ISIC-luokituksella ja 4) lisätään 
joustavuutta luokituksen ajanm ukaistamiseksi vastaisuudessa. 
Vaihtoehto 4 olisi suositeltavin: se mahdollis taa toimintojen luokituksen myöhemmin siltä 
pohjalta, mitä vaikutuksia eri intressita hoihin tutkimuksen perusteella kohdistuu. 
4.4. Sijoittautuminen toiseen jäsenvaltioon 
4.4.1.  Pätevyystasot 
Jos hakijan pätevyyden ja vastaanottavan jäse nvaltion edellyttämän pätevyyden välillä on 
kahden tai useamman tason ero, hakijalla ei ol e oikeutta hyödyntää dire ktiivissä säädettyjä 
mahdollisuuksia, esimerkiksi menettelyitä koskevia takeita. Pätevyystasojen merkityksellisyyttä direktiivissä on kyseenalai stettu, pääasiassa se n vuoksi, että se on 
epäjohdonmukainen eurooppalaisten tutkintojen viitekehykseen
2 nähden.  
Vaikutusten arvioinnissa tarkastellaan seuraavia vaihtoehtoja: 1. ei toteuteta toimia EU-
tasolla, 2) yksinkertaistetaan pätevyystasojen lu okitusta ja 3) poistetaan luokitus direktiivistä. 
Vaihtoehto 2 on suositeltavin, si llä se vähentäisi nykyistä oike udellista epävarmuutta, joka 
liittyy perussopimuksen nojalla arvioitaviin ha kemuksiin. Nykyinen luoki tus toimisi vastakin 
viitekohtana pätevyyksiä vertailtaessa.  
                                                 
2 Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2008, eurooppalaisen 
tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi (EUVL C 111, 6.5.2008, 
s. 1.) 
 
FI 6   FI 4.4.2.  Osittainen pätevyys 
Yksittäiseen ammattiin liittyvä taloudellinen toiminta voi vaihdella merkittävästi 
jäsenvaltiosta toiseen. Kelpoisuus koe tai sopeutumisaika ei vä lttämättä aina korvaa näitä 
eroja. Vaihtoehtona vastaanottavassa jäsenvaltio ssa suoritettavalle lisä koulutukselle Euroopan 
unionin tuomioistuin on vahvistanut  käsitteenä osittaisen pätevyyden3 toimia ammatissa.  
Vaikutusten arvioinnissa käs itellään seuraavat vaihtoehdot: 1) ei toteuteta toimia, 2) 
sisällytetään direktiiviin osittaisen pätevyyden mahdollisuus kaikkien ammattien tapauksessa, 
3) sisällytetään direktiiviin osittaisen pätevyyden mahdollisuus mutta jätetään sen 
ulkopuolelle kansanterveyt een liittyvät ammatit. 
Vaihtoehto 3 on suositeltavin. Sillä voidaan vähentää liikkuvuuden esteitä ottaen samalla 
huomioon kuluttajansuoja ja  potilasturvallisuus.  
4.4.3.  Siirtyminen ammatin harjoittamista sääntel emättömästä jäsenvaltiosta sääntelevän 
jäsenvaltioon (sijoittautuminen) 
Ammatin harjoittamista sääntelemättömästä maasta peräisin olevat ammattihenkilöt 
velvoitetaan osoittamaan, että heillä on kahden vuoden ammattikokemus viimeisten kymmenen vuoden ajalta, tai todistamaan, että  he ovat suorittaneet tietyn ammatin 
harjoittamiseen suunnatun ”säännellyn ammatillisen koulutuksen”.  
Vaikutusten arvioinnissa käs itellään seuraavat vaihtoehdot: 1) ei toteuteta toimia, 2) 
laajennetaan säännellyn ammatillisen koulutuksen kä sitettä ja 3) poistetaan kaikki erityiset 
vaatimukset. 
Vaihtoehto 3 on suositeltavin,  koska sen avulla yksinke rtaistetaan tietyn ammatin 
harjoittamista sääntelemättömästä jäsenvaltiost a peräisin olevia ammattihenkilöitä koskevia 
hallinnollisia vaatimuksia.  
4.5. Väliaikainen muutto 
Ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun di rektiivin huomattava innovaatio vuonna 2005 
oli erityisen järjestelmän käyttöönotto rajat ylittävien palvelujen  vapaan tarjoamisen 
mahdollistamiseksi. Toimivaltaiset viranomaiset ovat kuitenkin kertoneet, että kokemukset tästä ovat jääneet vähäisiksi. Tähän voi olla syynä ammattihenkilöille asetettujen vaatimusten 
oikeudellinen luonne tai tietty jen säännösten epäselvyys.  
4.5.1.  Ammatin harjoittamista sääntelemättömist ä jäsenvaltioista peräisin oleville 
ammattihenkilöille säädetyt vaatimukset 
Esitetään seuraavat vaihtoehdot: 1) ei toteuteta toimia, 2) laajennetaan ”säännellyn 
ammatillisen koulutuksen” käsitettä ja 3. vapautetaan kuluttajien mukana liikkuvat 
ammattihenkilöt.  
Vaihtoehto 3 tarjoaa joustavuutta ja tehokk aamman ratkaisun, vaikka se rajoittuukin 
koskemaan vain pientä osaa ammattihenkilöistä . Kansanterveyteen tai turvallisuusriskeihin 
liittyvä toiminta jätetään  vaihtoehdon 3 ulkopuolelle. 
                                                
 
3 Asia C-330/03, 19.1.2006, Kok. 2006 s. I-801. 
 
FI 7   FI 4.5.2.  Väliaikainen liikkuvuus ja pätevyyden tarkastaminen etukäteen 
On keskusteltu useista vaihtoehdoista: 1) ei tote uteta toimia, 2) jäsenvaltiot esittävät luettelon 
ammateista, joihin liittyy terveys- ja turvalli suusvaikutuksia, 3) kom issio laatii luettelon 
ammateista, joihin liittyy tervey s- ja turvallisuusvaikutuksia.  
Vaihtoehto 2 on suositeltavin, koska se selven tää nykyisiä säännöksiä ai heuttamatta suuria 
lisäkustannuksia.  
4.5.3.  Epäselvyys menettelyn soveltamisalasta 
Vaikutusten arvioinnissa käsitellään  seuraavat vaihtoehdot: 1) ei toteuteta toimia,. 2) laaditaan 
toimintaohjeet toimivaltaisille viranomaisille, 3) määritellään ”väliaikaisen ja satunnaisen 
palvelujen tarjoamisen” enimmäiskesto ja aikavälit.  
Arvioinnin päätelmänä on, että vaihtoehto 2 on  suositeltavin, sillä se on velvoittamaton ja 
joustava ratkaisu, joka on uni onin tuomioistuimen oikeuskä ytännön mukainen ja tarjoaa 
tarpeelliset ohjeet toimivaltaisille viranomaisille.  
4.6. Direktiivin soveltamisala 
Direktiiviä sovelletaan vain os ittain kolmansissa maissa ha nkittujen pätevyyksien haltijoihin, 
eikä se koske ammattihenkilöitä, jotka eivät ole täysin päteviä, eikä notaareja.  
4.6.1.  Ammattihenkilöt, jotka eivät ole täysin päteviä 
Seuraavia vaihtoehtoja on käsitelty: 1) ei to teuteta toimia, 2) laajennetaan direktiivin 
soveltamisalaa ja. 3) vaihtoehto 2, jota on täydennetty kotijäsenvaltion tilanteen selventämisellä.  
Vaihtoehto 3 on tehokkain ratkaisu. Siinä s äännellään ammattihenkilöiden vastaanottavaan 
jäsenvaltioon siirtymisen ohella myös  heidän paluunsa kotijäsenvaltioon. 
4.6.2.  Kolmansien maiden pätevyydet 
On keskusteltu kolmesta vaihtoehdosta: 1)  ei toteuteta toim ia, 2) alennetaan 
ammattikokemusvaatimusta kolmesta vuodesta kahteen  vuoteen ja 3) laaj ennetaan direktiivin 
soveltamisalaa kattamaan kolmansien maiden pätevyydet (ensimmäisessä tunnustamisessa).  
Vaihtoehto 1 on suositeltavin, sillä jäsenvaltiot eivät kannata kahta muuta vaihtoehtoa, jotka 
ovat osoittautuneet toistaisek si liian kauaskantoisiksi. 
4.6.3.  Notaarit 
Vaikutusten arvioinnissa käsitellään  seuraavat vaihtoehdot: 1) ei toteuteta toimia, 2) jätetään 
notaarit direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, 3) laajennetaan direktiivi kattamaan sijoittautumistapaukset ja 4) säädetään sijoittautumisesta,.  johon sovelletaan  rajoitettua 
palvelujen tarjontaa, ja 5) sovelletaan direktiiviä täysimääräisesti.  
Vaikutusten arvioinni ssa esitetään päätelmänä, että vaih toehto 4 vastaa parhaiten ammatin 
erityispiirteitä. 
 
FI 8   FI 4.7. Potilasturva 
Kansanterveys on osoittautunut erityiseksi kys ymykseksi direktiivin arvioinnin aikana.  
4.7.1.  Takeet ammattihenkilöiden asemasta 
Osa intressitahoista ja jopa muutamat jäsenvaltiot ehdottivat terveydenhuoltoalan 
ammattihenkilöiden jatkuvan ammatillisen kehittymisen säätämistä pakolliseksi direktiivissä. Toimivaltaiset viranomaiset olivat niin ik ään huolissaan sellaisista lääkäreistä ja 
sairaanhoitajista, jotka eivät ol e harjoittaneet ammattiaan moniin  vuosiin tai joilta kielletään 
ammatin harjoittaminen kurinpidollisten ta i rikosoikeudellisten seuraamusten vuoksi.  
Seuraavia vaihtoehtoja on käsitelty: 1) ei to teuteta toimia, 2) lisätään jatkuvaa ammatillista 
kehittymistä ja hiljattaista ammattikokemu sta koskevia uusia vaatimuksia, 3) lisätään 
hiljattaista ammattikokemusta koskevia uu sia vaatimuksia ja 4) otetaan käyttöön 
hälytysmekanismi ja lisätään samalla jäse nvaltioiden välistä avoimuutta jatkuvan 
ammatillisen kehittymisen alalla.  
Vaihtoehto 4 on suositeltavin, koska se vä hentää tehokkaasti risk iä siitä, että 
terveydenhuoltoalan ammattihenkilöt, joilla ei  enää ole lupaa harjoittaa ammattiaan, siirtyvät 
jäsenvaltiosta toiseen.  
4.7.2.  Takeet kielitaidosta  
Ammattihenkilöiden kielitaito on potilaille tärkeä asia. Direktiivissä asetetaan 
ammattihenkilöille velvoite, mutta ei määrätä, m illä tavoin jäsenvaltioiden olisi valvottava sen 
toteutumista. Terveydenhuoltoalan ammattihenkilöistä on ollut tässä suhteessa huolta.  
Vaikutusten arvioinnissa selvitet ään seuraavat vaihtoehdot: 1) ei  toteuteta toimia, 2) otetaan 
käyttöön terveydenhuoltoalan ammattihenkilöiden  kielitaidon järjestelm ällinen tarkistus ja 
yhdenmukaistetaan se EU-tasolla ja 3) selvenne tään sääntöjä, joiden mukaisesti valvotaan 
ammattihenkilöiden kielitaidon tarkastamista tapauskohtaisesti.  
Vaihtoehto 3 on suositeltavin, koska se on tasa painoinen varmistaessaan potilasturvallisuuden 
ja taatessaan tunnustamismene ttelyjen tarvitt avan tehokkuuden.  
4.8. Säänneltyjen ammattien pätevyysvaatimusten avoimuuden puute ja 
perustelemattomuus  
EU:ssa on 800 säänneltyä ammattiryhmää. Säännellyille ammateille varatut tehtävät sekä 
edellytetyt kelpuutusmuodot voivat vaihdell a huomattavasti jäse nvaltiosta toiseen.  
Koska nykyään keskustellaan säänneltyjen a mmattien määrästä (ja Euroopan parlamentin 
pyynnöstä vähentää niitä), olisi aivan ensiks i tarpeen varmistaa säänneltyjen ammattien 
entistä suurempi avoimuus ja perusteltavuus.  
Vaikutusten arvioinnissa tarkastellaan seuraavia vaihtoehtoja: 1) ei toteuteta toimia EU-
tasolla, 2) varmistetaan ammattien sääntelyn suurempi avoimuus, 3) vaihtoehto 2, jota täydennetään keskinäisen arvioinnin käynnistämisel lä, ja 4) vaihtoehto 2, jota täydennetään 
erityisen järjestelmän käyttöönotolla vain yhdessä jäsenvaltiossa säänneltyjen ammattien tapauksessa.  
 
FI 9   FI Vaihtoehto 3 on suositeltavin, koska sillä lisättäisiin tehokkaasti avoimuutta ja 
kannustettaisiin jäsenvaltioita arvioimaan ja vert ailemaan kansallisia sääntelyjärjestelmiään. 
5. PAKETIN KOKONAISVAIKUTUKSET  
Toimintavaihtoehtoja yhdistellä än niin, että aloitteen si säinen yhtenäisyys säilyy. 
Intressitahoihin kohdistuvat vai kutukset otetaan aina huomioon, sa moin hallinnollinen rasitus 
ja suositeltavimmista toimintavaihtoe hdoista aiheutuvat säännösten noudattamisen 
kustannukset.  
6. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Direktiivin täytäntöönpanon edis tymisen seuraamiseksi on määrite lty erityiset indikaattorit. 
Lisäksi on varauduttu raportointivelvo llisuuksiin, joilla arvioidaan eri 
tunnustamisjärjestelmien toimintaa.