Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta"

(2000/C 204/16)

Komissio päätti 18. tammikuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto antoi lausuntonsa toukokuun 3. päivänä 2000. Esittelijä oli Gerd Wolf.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 24. ja 25. toukokuuta 2000 pitämässään 373. täysistunnossa (toukokuun 24. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 61 ääntä puolesta ja 2 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

Lausunto on jaettu seuraaviin lukuihin:

1. Tiivistelmä

2. Johdanto

3. Tutkimus- ja kehittämistoiminta Euroopassa - hyvinvoinnin ja yhteiskunnallisen kehityksen perusta ja moottori

4. Tutkimus- ja kehittämistyön tehtävät

5. Tutkimus ja yhteiskunta

6. Henkilöresurssit

7. Tutkimus ja teknologinen innovaatio

8. Tutkimuslaitosten ja teollisuuden välinen henkilövaihto

9. Eurooppalainen ulottuvuus: läheisyysperiaate, keskittyminen ja monimuotoisuus, kilpailu ja organisaatio

10. Menetelmät ja arviointi

11. Päätelmät ja suositukset

1. Tiivistelmä

1.1. Talous- ja sosiaalikomitea muistuttaa tutkimus- ja kehittämistoiminnan ratkaisevasta merkityksestä hyvinvoinnille, yhteiskunnalliselle kehitykselle sekä kilpailukykymme ja tulevaisuutemme varmistamiselle. Komitea vetoaa neuvostoon, Euroopan parlamenttiin, jäsenvaltioiden hallituksiin sekä teollisuuteen, jotta ne tukisivat entistä voimakkaammin tutkimus- ja kehittämistoimintaa, tehostaisivat ja vahvistaisivat tieteellistä ja teknistä koulutusta kouluissa ja yliopistoissa sekä tekisivät tutkimus- ja kehittämistyön riittävän houkuttelevaksi ja palkitsevaksi, jotta lahjakkaimmat nuoret hakeutuisivat alalle.

1.2. Komission tiedonannossa ehdotetut toimet voivat olla tärkeitä välineitä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Osaamiskeskusten (centres of excellence) verkottuminen, asiantuntemuksen ja välineiden kokoaminen sekä tarvittavien perusrakenteiden kehittäminen Euroopan tasolla voivat olla perusta sellaisten tehtävien toteuttamiselle ja sellaisen kriittisen massan luomiselle, joihin yksittäisten jäsenvaltioiden voimavarat eivät riitä läheisyysperiaatetta esimerkillisesti noudatettaessa.

1.3. Jotta kyseistä potentiaalia hyödynnettäisiin täysimääräisesti ja luotaisiin aloitteellisuutta, luovuutta ja keksintöjä edistävä rakentava ilmapiiri, on kuitenkin tarkattava, että kyseisiä välineitä sovelletaan aluksi täsmällisesti määritellyn testivaiheen ajan, välineiden piiriin otetaan parhaat ehdokkaat, mahdollistetaan tiedeyhteisön aloitteesta syntyneet pitkälti itsehallinnolliset ja tehokkaat rakenteet sekä delegoidaan selkeästi määritelty vastuu. Samalla on yksinkertaistettava hallinto-, hakemus-, arviointi- ja raportointimenettelyjä jne. sekä yhtenäistettävä kyseisiä prosesseja niihin osallistuvien lukuisten instituutioiden kesken, jotta niiden vaatima työmäärä pidetään kurissa.

1.4. On poistettava monia esteitä, jotta parannetaan ja vahvistetaan innovaation kannalta ratkaisevaa, perustutkimuksen sekä tuote- ja prosessikehittelyn vuorovaikutusta. On asetettava käyttöön nykyistä tehokkaampia kannustimia, jotta edistetään tätä tavoitetta palvelevaa tutkijoiden ja insinöörien liikkuvuutta teollisuuden (mukaan lukien pk-yritykset), (teknisten) korkeakoulujen ja muiden tutkimuslaitosten välillä. Henkistä omaisuutta koskevat oikeudet on jaettava tasapuolisesti, ja tiedon luomiseen suuntautunutta perustutkimusta on tuettava riittävästi, sillä se on uusien keksintöjen, mallien ja menetelmien lähde.

1.5. Koska pienten ja keskisuurten yritysten innovaatiopotentiaali on suuri, niiden perustamista on tuettava nykyistä enemmän, ja niiden toimintaedellytyksiä parannettava edelleen. Taloudellisten puite-ehtojen avulla on tuettava yksityisiä investointeja tutkimus ja kehitystoimintaan. Yrityksillä on puolestaan oltava tai niiden on hankittava niin paljon tieteellis-teknistä pätevyyttä, että ne ovat arvostelukykyisiä ja pystyvät soveltamaan uutta tietoa. Taitotietoa voidaan siirtää tai ostaa vain, jos sitä on olemassa ja siitä tiedetään ja se ymmärretään.

1.6. Talous- ja sosiaalikomitean lausunnossa analysoidaan perinpohjaisesti edellä esitettyjä seikkoja sekä esitetään niitä koskevia yksityiskohtaisia suosituksia.

2. Johdanto

2.1. Komission tiedonannon "Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta" ajatusten ja ehdotusten lähtökohtana on seuraava toteamus:

"Euroopassa tutkimuksen tilanne on kuitenkin huolestuttava. Jos asian korjaamiseen ei paneuduta yhdessä toimien, on vaara, että nykyinen kehityssuunta johtaa globaalistuneessa taloudessa kasvun ja kilpailukyvyn heikkenemiseen ja ero muihin teknologisiin mahteihin kasvaa entisestään. Siirtyminen tietämyspohjaiseen talouteen saattaa Euroopassa jäädä kesken."

2.2. Näin ollen komissio ehdottaa tiedonannossaan kohdistettuja toimenpiteitä otsikolla "Aineellisten voimavarojen ja infrastruktuurien optimoiminen Euroopan tasolla". Tiedonantoa voidaankin pitää myös periaatemuistiona valmisteltaessa kuudetta puiteohjelmaa.

2.3. Komissio ehdottaa seuraavia toimenpidekokonaisuuksia ja aloitteita:

- aineellisten voimavarojen ja infrastruktuurin optimoiminen Euroopan tasolla

- nykyistä yhtenäisempi julkisten välineiden ja varojen käyttö

- yksityisen investointitoiminnan vauhdittaminen

- tieteellistä ja teknistä referenssiaineistoa koskeva yhteinen järjestelmä politiikan täytäntöönpanoa varten

- inhimillisten voimavarojen lisääminen ja niiden liikkuvuuden edistäminen

- dynaaminen, avoin ja tutkijoiden ja investoijien kannalta houkutteleva Eurooppa

- yhteiset arvot.

2.4. Talous- ja sosiaalikomitea pitää komission tiedonantoa periaatteellisena ja tervetulleena aloitteena. Komitea suhtautuu myönteisesti myös tiedonannossa ehdotettuihin toimiin sekä tässä yhteydessä ilmaistuun tutkimus- ja kehittämistoiminnan merkitykseen Euroopan hyvinvoinnille, kilpailukyvylle ja kulttuurille. Komitea toteaa tyytyväisenä, että sen 25. lokakuuta 1995 antamassa lausunnossa(1) ("Tutkimusta ja teknologian kehittämistä koskevan politiikan koordinointi") esittämät pohdinnat on otettu huomioon.

2.5. Komitea on pannut merkille Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätöksen hyväksyä tavoitteet, jotka komissio asettaa eurooppalaista tutkimusaluetta koskevassa tiedonannossaan. Eurooppa-neuvosto valitsi myös joukon puheenjohtajan päätelmissä esitettyjä toimenpiteitä, jotka ovat erityisen tärkeitä eurooppalaisen tutkimusalueen luomiselle. Komitea pitää Eurooppa-neuvoston nopeaa reaktiota tervetulleena, sillä se nopeuttaa tutkimusalueen luomiseen tähtäävää prosessia.

2.6. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä komission tiedonannossa ennen kaikkea vahvistetaan eurooppalaista tutkimusohjelmaa ja sen rakennetta sekä esitetään tätä koskevia mahdollisuuksia. Komitea kannattaa ehdotettuja yksittäisiä toimia, joiden onnistuminen riippuu - käytettävissä olevien riittävien aineellisten resurssien ohella - yksityiskohtaisesta suunnittelusta ja toteutuksesta.

2.7. Erityisen tärkeää on pohtia, millä edellytyksillä luovia ideoita, uusia tietoja ja merkittäviä kehityskulkuja voidaan parhaiten hyödyntää tai toteuttaa ja arvioida. Kyse on etenkin monimuotoisuuden ja keskittämisen, ohjauksen ja yksittäisten tutkijoiden päätösvapauden, federalismin ja sentralismin sekä perustutkimuksen, ongelmakeskeisen tutkimuksen ja tuote- ja prosessikehittelyn välisestä tasapainosta.

2.8. Talous- ja sosiaalikomitea ottaa seuraavassa kantaa asiaan. Jotta tutkimus- ja kehittämistoiminnan sekä sen edellytysten ja tapahtumakulkujen merkitys ankkuroitaisiin entistä lujemmin kansalaisten tietoisuuteen, esitetään aluksi perusasioita ja periaatteellisia näkökantoja.

3. Tutkimus- ja kehittämistoiminta Euroopassa - hyvinvoinnin ja yhteiskunnallisen kehityksen perusta ja moottori

3.1. Renessanssin ja valistuksen ajasta alkoi Euroopassa uusi kulttuurinen prosessi, jonka seurauksena prosessiin osallistuneiden kansojen ja alueiden elinolot ovat muuttuneet ja parantuneet ennennäkemättömällä tavalla ihmiskunnan historiassa. Niiden jälkeen syntyneet tekniset, lääketieteelliset, kulttuuriset ja yhteiskunnalliset saavutukset ovat liikkuvan hyvinvointi- ja tietoyhteiskunnan edellytyksiä ja tunnusmerkkejä.

3.1.1. Entistä parempien dokumentaatio- ja viestintätekniikoiden (kirjapainotaito) sekä ihmiset raskaasta ruumiillisesta työstä vapauttavien koneiden ja energiaa siirtävien laitteiden kehittyminen mahdollisti tuotannon ennennäkemättömän kasvun sekä pitkälle ulottuvan liikkumisen ja tiedonkulun. Vasta niiden avulla kehittyi ennen vain suppean etuoikeutetun joukon ulottuvilla ollut mahdollisuus luoda laaja ja eriytynyt kulttuurinen potentiaali.

3.1.2. 200:n viime vuoden aikana henkeä kohden lasketut keskimääräiset reaaliansiot (ravintoon, vaatteisiin, asumiseen, terveydenhuoltoon, koulutukseen, matkoihin ja viihteeseen käytettävissä olevat varat) ovat Euroopassa suunnilleen kaksitoistakertaistuneet(2). Pelkästään 120 viime vuoden aikana keskimääräinen elinikä on yli kaksinkertaistunut(3). Kaikille väestöryhmille nykyään avoin koulutusjärjestelmä on kehitetty niin pitkälle, että aktiivin työelämän aloittavien keskimääräinen ikä on nykyään miltei sama kuin keskimääräinen elinikä 400 vuotta sitten.

3.1.3. Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallintojärjestelmät ovat demokraattiset, oikeusvarmuus, sosiaalinen suojelu ja henkilökohtainen vapaus ovat ennennäkemättömällä tasolla.

3.2. Kulttuurinen, yhteiskunnallinen, lääketieteellinen ja teknologinen kehitys ovat tiiviisti sidoksissa toisiinsa. Merkittävä tekijä on ollut Euroopassa kehitetty sekä tutkimukseen ja kehittämiseen systemaattisesti sovellettu empiirinen tieteellinen menetelmä.

3.2.1. Kyseinen tieteellinen menetelmä ja sen tulokset ovat vaikuttaneet välittömästi kulttuuriin. Ne ovat mullistavasti laajentaneet ja rikastuttaneet tietojamme maailmasta ja elämästä. Ne antavat suojan sellaisia fundamentalistisia ideologioita vastaan, jotka kumpuavat tietämättömyydestä tai luuloista (väärä tieto).

3.3. Tieteen luonteeseen kuuluu, että kertyneestä tiedosta ja oivalluksista syntyy uusia, tieteen lainalaisuuksia koskevia kysymyksiä, ongelmia ja olettamuksia, jotka puolestaan johtavat uuteen ja entistä syvällisempään tietoon, mutta myös uusiin sovellusmahdollisuuksiin.

3.4. Valtioiden ja alueiden saavuttama elintaso - bruttokansantulolla, työllisyysasteella ja muilla indikaattoreilla mitattuna - nivoutuu selkeästi niiden tutkimus- ja kehittämistoiminnan laajuuteen. Kansantalouden kilpailukyvyn ohella valtioiden ja kansojen nauttima kulttuurinen ja poliittinen arvonanto riippuu myös niiden tieteellis-teknologisesta suorituskyvystä.

3.5. Tutkimus- ja kehittämistoiminta ovat tulevan hyvinvoinnin ja rauhan edellytys. Koska tulosten saaminen saattaa kestää vuosikymmeniä, on olemassa vaara, että edellytysten puute huomataan liian myöhään, jolloin sillä on erityisen kohtalokkaita seurauksia.

3.6. Talous- ja sosiaalikomitea onkin komission tavoin huolissaan Euroopan tulevaisuudesta, jollei tutkimus- ja kehittämistyötä tueta ja vahvisteta riittävästi ja tehokkaasti: "siirtyminen tietämyspohjaiseen talouteen saattaa Euroopassa jäädä kesken."

3.7. Näin ollen talous- ja sosiaalikomitea kannattaa komission pyrkimyksiä edistää ja vahvistaa oleellisesti tutkimus- ja kehittämistoimintaa Euroopassa. Komitea vetoaa neuvostoon ja Euroopan parlamenttiin, jotta ne osaltaan tukisivat painokkaasti kyseisiä toimia. Komitea vetoaa myös jäsenvaltioiden hallituksiin ja parlamentteihin, jotta ne edistäisivät ja vahvistaisivat tutkimus- ja kehittämistyötä myös jäsenvaltiotasolla komission ehdottamien toimien tehokkaaksi täydennykseksi ja tukemiseksi.

3.8. Kuten komission tiedonannossa todetaan, teollisuus toteuttaa ja pitkälti rahoittaa suuren osan tutkimus- ja kehittämistoiminnasta. Tämän vuoksi komitea vetoaa myös eurooppalaiseen teollisuuteen, jotta se osaltaan edistäisi huomattavasti tutkimus- ja kehittämistoimintaa.

4. Tutkimus- ja kehittämistyön tehtävät

4.1. Tutkimus- ja kehittämistoiminnan perusmotiiveja ovat tietojen ja taitojen hankkiminen, ilmiöiden riippuvuussuhteiden selvittäminen sekä niiden yhdistäminen mahdollisimman ristiriidattomaksi kokonaisuudeksi. Tämän pohjalta meidän on lisäksi edelleen kehitettävä teknologisia taitojamme sekä edistettävä osaamisellamme hyvinvointiamme.

4.2. Huolimatta jo saavutetusta valtavasta edistyksestä - osittain myös sen seurauksena - on kuitenkin olemassa vielä ihmistä, yhteiskuntaa ja luontoa koskevia kysymyksiä ja ongelmia, joita on analysoitava ja joihin on löydettävä vastaus. Kysymykset koskevat sekä omaa ihmisyyttämme ja paikkaamme maapallolla (esim. otsoniaukko, kasvihuoneilmiö) että sitä, että hädän ja köyhyyden vastapainoksi saattaa kehittyä myös yltäkylläisyyttä ja suhteettomuutta.

4.2.1. Useimmiten tieteen piirissä on ensimmäisenä havaittu kyseiset ongelmat ja ehdotettu niihin ratkaisuja.

4.2.2. Ongelmat ovat yhtäältä aiheutuneet muun muassa siitä, että arvokäsityksiämme sekä poliittisia ja taloudellisia ajatusmallejamme ei ole vielä asetettu vastakkain kaikkien nykytietojen ja -taitojen näkökohtien kanssa. Nykyisen elintapamme vaikutukset yhteiskuntaan, työelämään, ympäristöön, kansojen yhdessäeloon ja tarvittavien resurssien - etenkin energian ja veden - käytettävyyteen on ymmärrettävä entistä paremmin ja otettava huomioon toimissamme.

4.3. Tällaisia ongelmia syntyy toisaalta siksi, että kansojen, jotka eivät osallistuneet kokonaisvaltaiseen kehitys- ja kypsymisprosessiin aidosti mutta hyödyntävät nykyisin uusia teknologioita ja saavutuksia, on omaksuttava ja integroitava myös niitä vastaava sosiaalinen ja kulttuurinen toimintaympäristö.

4.4. Lisäksi on olemassa poliittisten, yhteiskunnallisten ja kulttuuristen mullistusten vaara. Suurimmat vaarat lienevät vääristynyt demografinen kehitys, vielä hallitsematon väestönkasvu - ja siitä mahdollisesti seuraava siirtolaisongelma - sekä massatuhoaseiden käytettävyys.

4.5. Tutkimus- ja kehittämistyön tehtävä tässä tilanteessa on analysoida tunnistettuja ongelmia, osallistua älyllisiin ja poliittisiin kiistoihin sekä kehittää malleja tai teknologioita ongelmien voittamiseksi.

4.6. Yhtä tärkeää on kuitenkin jatkuvasti laajentaa ja syventää tietojamme myös tulevaisuudessa, löytää uusia asioita, parantaa ja varmistaa elämämme ja kulttuurimme perusta sekä tukea ja suunnata oikein Euroopan kulttuurisen, yhteiskunnallisen ja teknologisen kehityksen dynamiikkaa.

4.7. Komissiolla voi näiden tehtävien yhteydessä olla hyvin tärkeä rooli. Komission esittämä malli eurooppalaisesta tutkimusalueesta on siihen oleellinen panos.

5. Tutkimus ja yhteiskunta

5.1. Tieteellis-teknisiä saavutuksia pidetään ja hyödynnetään nykyään pitkälti itsestäänselvyyksinä, vaikka niiden mahdolliset tai oletetut vaikutukset aiheuttavat usein pelkoja ja huolia. Suuren yleisön reaktiot uusiin teknologioihin ovat usein kaksijakoisia tai epäyhtenäisiä sen mukaan, onko pelättävissä tuntemattomia vaaroja (esim. geeniteknisesti muunnetut elintarvikkeet) tai odotetaanko saatavan apua hätätilanteessa (esim. geeniterapia sairauksien hoidossa). Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa komission tiedonannossaan otsikolla "Tieteen ja teknologian etiikkaan liittyviä kysymyksiä koskevan yhteisen näkemyksen muodostaminen" esittämiä ajatuksia.

5.2. Ristiriitaisuudet johtuvat osittain uuden tiedon ja uusien teknologioiden nopeasta lisääntymisestä sekä vaikeudesta tehdä ymmärrettäväksi tai kyetä ymmärtämään ja haluta ymmärtää sisältöjä ja hyvin monimutkaisia asiayhteyksiä. Molempien osapuolten - tieteen ja yhteiskunnan - onkin jatkuvasti pyrittävä käymään vuoropuhelua, valistamaan sisällöistä, ottamaan huomioon perusteltuja huolia sekä välttämään väärinkäsityksiä. Tässä yhteydessä erityisesti kouluilla on tärkeä kouluttajan ja viestimillä vastuullinen välittäjän rooli.

5.3. Näin ollen talous- ja sosiaalikomitea kannattaa painokkaasti komission aloitetta "Tutkimuksen ja tieteellisen uran kiinnostavuuden lisääminen nuorten kannalta". Komitea suosittaa kuitenkin lisäksi, että neuvosto, Euroopan parlamentti ja komissio vaikuttaisivat viestimiin siten, että ne tarjoaisivat nykyistä enemmän puolueetonta tietoa tieteestä, tutkimuksesta ja moderneista teknologioista. Samalla on pyrittävä asteittain tutustuttamaan kansalaiset usein hyvin monimutkaisiin asiayhteyksiin (puolueettomasta näkökulmasta välttäen sensaatiomaista polarisointia).

5.4. Tieteellisten saavutusten ratkaiseva tuntomerkki on saatujen tulosten uusittavuus sekä niiden yleismaailmallinen paikkansapitävyys. Tunnistettujen lainalaisuuksien rajoja on kuitenkin tutkittava.

5.4.1. Koska tulosten on oltava uusittavia, ei muiden tutkijaryhmien suorittama, usein päällekkäistutkimukseksi nimitetty rinnakkaisuus tai kokeiden toisto - usein muutetuilla tekniikoilla tai menetelmillä - ole henkilö- ja rahoitusresurssien tuhlaamista, vaan oleellinen osa tieteellisiä menetelmiä ja edistystä. Näin myös suljetaan pois virheiden, erehdysten tai jopa väärennösten mahdollisuus. Lisäksi mahdollistetaan suorituksiin kannustava ja laatua parantava eri tutkijaryhmien välinen tärkeä kilpailu (esim. uusimpien ja merkittävimpien tulosten aikaansaannista) (vrt. kuitenkin kohta 9.3).

5.4.2. Luonnontieteellisen tutkimuksen toinen ominaispiirre on vastaavasti se, että sen metodiikka ja tieteelliset käsitteet ovat kaikissa valtioissa ja kaikilla kansoilla samoja. On siis olemassa vain yksi ainoa (luonnon)tieteellinen "maailmankulttuuri" ja vain yksi ainoa (luonnon)tieteellinen "käsitekieli" sekä siihen liittyvät yhteiset arvokäsitykset. (Muutoin tiedettä voidaan luonnollisesti tehdä monilla kielillä, ja englanti on väistämättä vakiintunut kansainvälisen kanssakäymisen ja tulosten levittämisen kieleksi.) Vasta tämä mahdollistaa kansainvälisen tietojen vaihdon ja maailmanlaajuisen yhteistyön. Se on myös hyvä perusta komission pyrkimyksille toimia yhteisten arvojen puolesta Euroopassa.

5.4.3. Tällä tavoin tiede yhdistää kansoja ja muovaa kulttuuria maailmanlaajuisesti toisinaan jopa ideologisten rajojen yli.

6. Henkilöresurssit

6.1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa komission aloitetta "Tutkimuksen ja tieteellisen uran kiinnostavuuden lisääminen nuorten kannalta" kannustaakseen tutkimukseen ja kehittämiseen suuntautuvaa uravalintaa. Ammatinkuva on tehtävä riittävän houkuttelevaksi, jotta lahjakkaimmat nuoret hakeutuisivat alalle, suorittaisivat kalliit ja korkeatasoiset - ja asianosaisille epäilemättä vaativat - opinnot sekä työllistyisivät koulutustaan vastaavalla tavalla. Komission kaavailema aloite on tämänsuuntainen, ja sen tavoitteena on luoda EU:n laajuinen luonnontieteellinen opetus kaikille koulutustasoille.

6.1.1. Komission keräämien tilastotietojen mukaan Euroopan unioni on jäänyt jälkeen Yhdysvalloista ja Japanista vertailtaessa tutkijoiden määrää tuhatta työntekijää kohden. Unionin eri maissa tehdyt tutkimukset antavat saman kuvan. Ne osoittavat, että tutkijakoulutuksen saaneesta henkilökunnasta on pulaa sekä yksityisellä että julkisella sektorilla. TSK:n mielestä olisi toivottavaa, että komissio asettaisi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa eurooppalaisen tutkimusalueen perustamiseen tähtäävissä tulevissa toimissaan hyvin selkeästi etusijalle sellaiset toimenpiteet, joiden tavoitteena on lisätä merkittävästi uusien tutkijoiden kouluttamista. Koska tutkijakoulutus on hyvin aikaa vievää, toimenpiteitä tarvitaan nopeasti.

6.2. Yhteiskunnan on hyödynnettävä arvokkaita ja niukkoja henkilöresursseja sekä luovan toiminnan potentiaalia varovasti ja taloudellisesti. Yhteiskunnan on pyrittävä saamaan alansa parhaat opettamaan tulevaa tutkijapolvea. Tätä varten myös yliopistojen ulkopuolissa tutkimusinstituuteissa ja teollisuudessa työskentelevät (nuoret!) tieteilijät on kutsuttava nykyistä enemmän mukaan akateemiseen opetukseen. Tällaisen toiminnan tieltä on samalla poistettava esteitä ja siitä on palkittava (ks. kohta 6.3).

6.2.1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa myös tässä yhteydessä komission esittämää aloitetta "Tutkijoiden liikkuvuuden edistäminen Euroopassa". Komitea suosittaa kuitenkin, että vastavuoroista liikkuvuutta edistetään myös yliopistojen, yliopistojen ulkopuolisten tutkimuskeskusten ja ennen kaikkea myös teollisuuden välillä.

6.3. Lisäksi talous- ja sosiaalikomitea ehdottaa, että tässä yhteydessä tutkitaan kysymystä siitä, lisäisikö - osaamiskeskusten (centres of excellence) (ks. kohta 9.8) yhteisesti ylläpitämän - Eurooppa-yliopiston perustaminen järkevällä tavalla kyseisen tavoitteen edistämistä ja millainen kyseisen yliopiston tulisi olla (keskitetty, virtuaalinen, luonnontieteellis-tekninen, vain jatko-opiskelijoille tarkoitettu).

6.3.1. Tutkimuksen ja opetuksen ideaalijärjestelmä voitaisiin tällä tavoin toteuttaa myös eurooppalaisella tasolla Euroopan parhaiden tutkimuslaitosten kilpaillessa ja toimiessa yhteistyössä keskenään. Useiden tutkimuskeskusten, teollisuuslaboratorioiden ja yliopistojen hajautettu osallistuminen kehittäisi myös kannustavaa henkilödynamiikkaa sekä opettajien keskuudessa että koulutukseen nivoutuvien tutkimusmahdollisuuksien suhteen.

6.3.2. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä Eurooppa-yliopisto voisi paitsi asettaa uusia kriteereitä Euroopan kulttuuriselle yhteenkasvamiselle, myös vaikuttaa osaltaan komission mainitsemiin tavoitteisiin "Eurooppalaisen ulottuvuuden liittäminen tutkijoiden urakehitykseen" ja "Euroopan tekeminen houkuttelevaksi muiden maiden tutkijoille". Oleellista voisi olla myös englannin käyttö ensisijaisena yhteisenä kielenä. Jo olemassa olevista laitoksista (Firenzen Eurooppa-yliopisto, Eurooppa-yliopisto Viadrina), mutta myös uudemmista kokeiluhankkeista (esim. ylikansallinen yhteistyö bioteknologian alalla) saadut kokemukset voisivat osaltaan edistää asiaa. Tämä koskee myös erilaisia kansainvälisiä "kesäkouluja" tai "kesäyliopistoja".

6.3.3. Tavoitteella "Länsi-Euroopan ja Itä-Euroopan tiedeyhteisöjen integroiminen" voitaisiin osaltaan vaikuttaa siihen, että tulevien jäsenvaltioiden lahjakkaimmat opiskelijat saisivat ensiluokkaisen koulutuksen, jonka jälkeen he olisivat päteviä osallistumaan esim. Phare-ohjelmasta tai rakennerahastoista tuettujen tutkimuslaitosten kehittämiseen kotimaassaan.

6.4. Pätevyyden, suorituskyvyn tai jopa johtoaseman saavuttamiseksi tietyllä alalla on asianomaisten henkilöiden ja työryhmien ensin suoritettava vaativa perehtymistyö. Lisäksi on usein ensin rakennettava korkeatasoiset tekniset laitteet sekä luotava kannustava maaperä eli tutkimusrakenteet.

6.4.1. Vaikka onkin tärkeää toteuttaa tutkimusohjelmat tarpeeksi joustavasti ja kerran aloitetun tutkimussuunnan vakiintuminen saattaa vaikuttaa kangistumiselta, voi liian nopea ja tiheä suunnanvaihto johtaa henkilöresurssien tuhlaamiseen. Virikkeet uusien, hedelmällisten suuntien avaamiseen ovat seurausta - usein odottamattomista - tutkimustuloksista, ja useimmiten tutkijat itse antavat niitä.

6.5. Tiedeyhteisön ja yhteiskunnan - jota edustavat useimmiten poliitikot, hallituksen virkamiehet tai tukijatahojen edustajat - välisessä vuorovaikutuksessa on kuitenkin erityisesti kyse tutkimusrahoituksen laadusta ja laajuudesta, tutkimustavoitteita ja -aiheita koskevista sopimuksista, tutkimustulosten arvioinnista sekä tutkimukseen osallistuvista henkilöistä.

6.5.1. Tähän tarvitaan parhaiden ja menestyneimpien tutkijoiden kokemusta ja asiantuntemusta. Samanaikaisesti oheistoiminta - esim. arvioinnit, hakemukset, kokoukset, kuulemistilaisuudet jne. - kuitenkin hidastaa heidän aktiivista tutkimustyötään. Talous- ja sosiaalikomitea suosittaakin, että tukijärjestelmät muotoillaan ja vuorovaikutusprosessit optimoidaan ja sovitetaan yhteen siten, että niihin liittyvien toimien kokonaisuus on järkevä ja taloudellinen (vrt. kohta 9.8 ja sitä seuraavat kohdat).

6.6. Inhimilliset voimavarat ovat tutkimuksen ja kehittämisen herkin ja arvokkain resurssi. Talous- ja sosiaalikomitea tukee komission pyrkimyksiä inhimillisten voimavarojen lisäämiseksi.

7. Tutkimus ja teknologinen innovaatio

7.1. Tutkimus- ja kehittämistoiminta muodostavat periaatteessa kokonaisuuden, johon kuuluu erilaisia tutkimusaloja (ja siten myös tiedon erilaisia kypsyysasteita mahdollisia uusia teknologioita ajatellen), kuten perustutkimus, soveltava tutkimus, "ensyklopedinen" tutkimus (esim. tietojen kartuttaminen aineiden ominaisuuksista, uusista materiaaleista, tehoaineista jne.), teknologinen kehitystyö sekä tuote- ja prosessikehittely.

7.1.1. Innovaatio syntyy näiden osittain vain keinotekoisesti eroteltujen tutkimusalojen yhteisvaikutuksesta ja vastavuoroisista hedelmällisistä suhteista. Näin eurooppalaisesta tutkimusalueesta voi kehittyä myös eurooppalainen innovaatioalue.

7.1.2. Kohdennettua, perinpohjaisesti suunniteltua menettelytapaa voidaan kuitenkin soveltaa vasta sitten, kun tavoite voidaan määritellä ja suunta on riittävän selkeä. Yhdellä ainoalla uudella idealla voi olla valtava innovaatiovaikutus ja sovelluksia monella tekniikan alalla. Tuoreimpia esimerkkejä ovat tieto- ja viestintäteknologia sekä geeniteknologia. Tietyt maat Euroopassa ovat esimerkki niiden erittäin myönteisistä vaikutuksista kansantalouteen ja työmarkkinoihin.

7.1.3. Eri tutkimusalojen vuorovaikutus ilmenee esim. siitä, että jopa perustutkimus tarvitsee jatkuvasti uusia laitteita ja apuvälineitä, joiden kehittämiseen tunnettu tekniikka ei riitä ja joista kehittyy usein alkuperäisen käyttötarkoituksen ylittäviä aivan uusia tuotteita (vrt. esim. kohta 9.6.2).

7.1.4. Tällainen vastavuoroisuus ilmenee myös siitä, että monet, esim. kemian, farmasian, sähkötekniikan ja tietotekniikan alan yritykset harjoittavat soveltavan tutkimuksen sekä tuotetutkimuksen ja -kehityksen ohella korkeatasoista perustutkimusta, jonka ne usein myös itse rahoittavat.

7.2. Huolimatta mainittujen tutkimusalojen yhtäläisyyksistä perustutkimusta - jossa on luonnollisesti aina otettava huomioon mahdolliset sovellukset - harjoittavat kuitenkin etupäässä julkisista varoista tuetut yliopistot ja tutkimuslaitokset. Useimmat teollisuusyritykset taas ovat kustannuspaineiden ja maailmanlaajuisen kilpailun vuoksi keskittyneet ensi sijassa tuote- ja prosessikehittelyyn.

7.2.1. Kyseinen jako kuvastaa monista syistä valtion ja yksityistalouden välistä tehtäväjakoa tutkimusrahoituksessa:

- Ei ole ennustettavissa, millä talouden alalla perustutkimuksen tulokset ovat merkittäviä. Perustutkimuksen täysi taloudellinen tuotto ilmenee vasta laajassa yhteiskunnallisessa kehyksessä.

- Ajanjaksot, joiden kuluessa yhtäältä perustutkimukselta ja toisaalta tuotekehittelyltä odotetaan tai tarvitaan taloudellisesti hyödynnettäviä tuloksia, ovat eripituiset.

- Perustutkimus - kuten kaikenlainen pitkän aikavälin tutkimus- ja kehittämistoiminta - menestyy, kun sen parissa saavutetut tulokset julkaistaan varhaisessa vaiheessa, jotta muut tutkijaryhmät voivat tarkistaa ne. Tämän lisäksi on hyödynnettävä yhteisvaikutusta, joka syntyy tiedeyhteisön välittömästä vastavuoroisesta yhteydenpidosta etenkin silloin, kun monet laboratoriot tekevät yhteistyötä yhteisessä tutkimus- ja kehittämisohjelmassa.

- Myös julkisen sektorin on yleensä vaadittava rahoittamansa tutkimuksen tulosten julkaisemista oikeudenmukaisen tuen ja kilpailun takaamiseksi.

- Yritysten on sitä vastoin - kilpailutilanteensa huomioon ottaen - käsiteltävä tuotekehittelynsä tuloksia luottamuksellisina ainakin siihen asti, kunnes uusi tuote on markkinakelpoinen.

7.3. Kyseiset erot organisaatiomuodoissa, tavoitteissa jne. estävät tutkimus- ja kehittämistyön erilaisten muotojen toivottavaa, nykyistä voimakkaampaa niveltymistä, joka mahdollistaisi niiden täyden kansantaloudellisen potentiaalin hyödyntämisen. Julkisin varoin tuettujen yliopistojen ja tutkimuslaitosten sekä teollisuuden kehitysosastojen yhteistyössä on ongelmia.

7.3.1. Tämä koskee muun muassa henkistä omaisuutta sekä patenttioikeudellisia näkökohtia yleensä. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa tässä yhteydessä komission aloitetta "Tehokkaiden henkistä omaisuutta suojaavien välineiden kehittäminen" (ks. myös kohta 6.9.2).

7.3.1.1. Yhteistyötä voi esimerkiksi haitata se, että oikeudet tutkimustuloksiin siirtyvät täysin toimeksiantaville yrityksille.

7.3.2. Lisäksi valtion rahoittamien tutkimuslaitosten ja yliopistojen sekä yksityistalouden piiriin kuuluvien tuotekehityslaboratorioiden organisaatiorakenteita - työehdot (palkat, eläke jne.) mukaan luettuina - ei yleensä ole samassakaan jäsenvaltiossa sovitettu yhteen.

7.4. Jalostusyritykset tai teknologiansiirtokeskukset voivat kuitenkin menestyä tehtävässään hyödyntää valtion tukemien tutkimuslaitosten tuottamaa ja sovellettavissa olevaa taitotietoa teollisessa tuotekehittelyssä. Lisäksi yhteiset konferenssit, teknologiamessut, tietopankit ym. voivat osaltaan vaikuttaa kyseisen tehtävän onnistumiseen. Institutionaalisen yhteistyön työnjakomuodot (mm. urakat ja aliurakat) ovat myös yksittäistapauksissa osoittautuneet onnistuneiksi mainituista ongelmista huolimatta.

7.4.1. Myös komission tiedonannossaan ehdottama aloite voi osaltaan vaikuttaa tavoitteen saavuttamiseen: "Olisi myös edistettävä aloitteita, joilla saatetaan yhteen eri tasoilla toimivia tieteen, teollisuuden ja rahoitusalan edustajia. Nämä aloitteet voitaisiin liittää kansallisiin ja eurooppalaisiin tutkimusohjelmiin, mieluiten yhteensovitetusti. Tästä on jo olemassa lupaavia esimerkkejä, kuten 'Investment Forum' tieto- ja viestintäteknologian alalla tai bioteknologiaa ja rahoitusta koskevan foorumin perustaminen".

7.5. Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) rooli innovaatiossa

7.5.1. Pk-yrityksillä on tärkeä tehtävä uusien tuoteideoiden kehittämisessä. Usein (pienet) yritykset perustetaan nimenomaan tätä varten. Niiden markkina- tai selviämismahdollisuudet eivät kuitenkaan enää riipu pelkästään taitotiedon siirrosta, vaan pikemminkin kokonaistaloudellisista puite-edellytyksistä, riittävästä alkuvarustuksesta, rahoituksesta sekä liiketaloudellisesta kokemuksesta.

7.5.2. Tässä yhteydessä kyse ei ensi sijassa ole tutkimus- ja kehittämistyön edistämisestä sellaisenaan, vaan nuorten yritysten kilpailumahdollisuuksien parantamisesta.

7.5.3. Koska Eurooppa on jäänyt jälkeen yksityisten tutkimus- ja kehitystoimintaan tehtävien sijoitusten osalta, tulee tällaisten sijoitusten edellytyksiä parantaa kestävästi. Esimerkiksi verohelpotusten kaltaisten epäsuorien tukikeinojen käyttö on periaatteessa kaikkein tehokkain keino edistää erityisesti pk-yritysten tutkimus- ja kehitysinvestointeja. Unionin yksittäisissä jäsenvaltioissa on tutkimustoiminnan edistämiseksi jo käytössä monimuotoisia ja osittain toisistaan poikkeavia epäsuoria kannusteita. Kokonaiskuvan hämärtämisen lisäksi vallitseva tilanne kirjavoittaa tutkimustoiminnan edistämistä EU:ssa. Epäsuorista tukimuodoista monet ovat kuitenkin osoittautuneet onnistuneiksi kannusteiksi tutkimustoiminnan tehostamisessa sekä unionin, jäsenvaltioiden että alueiden tasolla. Tästä syystä komitea tukeekin komission toteamusta, jonka mukaan "olisi paikallaan kehittää helppokäyttöisiä järjestelmiä, joista saa tietoa tarjolla olevista mahdollisuuksista. Tutkimukseen ja innovointiin tehtävien yksityisten investointien lisäämiseksi olisi edistettävä erityisesti pk-yritysten hyvien käytäntöjen vaihtoa ja levittämistä sekä innovointia.(...) Silloin kun toimenpiteillä on valtiontuen luonne, olisi aina noudatettava valtiontukea koskevia yhteisön sääntöjä (kohta 3.1)."

7.5.4. Soveltuvat puite-ehdot (taloudelliset tukiohjelmat mukaan luettuina) ja innovatiivista tuotekehittelyä harjoittaville pk-yrityksille - ja etenkin nuorille yrityksille - edullinen kilpailupolitiikka (ks. myös TSK:n joulukuussa 1999 antama lausunto(4)) voivat myös osaltaan vaikuttaa innovatiivisten uusien tuotteiden markkinoille tuomiseen sekä uusien työpaikkojen luomiseen. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä tässä kohden on vielä saatava aikaan parannusta, ja se aikoo laatia aiheesta myös erillisen lausunnon (ks. myös kohta 7.8).

7.5.5. Jotta voidaan lisätä yhteisön tutkimuksen vaikutuksia Euroopan teollisuuteen ja erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (jotka tarjoavat seuraavien 20 vuoden aikana suurimman osan uusista työpaikoista) ja jotta hyödynnettäisiin pk-yritysten käyttämätöntä innovaatiopotentiaalia, innovaation edistämisen tulee olla tutkimuspolitiikan painopisteenä(5). Tästä syystä myös tutkimustulosten hyödyntämiseen ja teknologisen tiedon siirtoon tähtäävät kansalliset tai alueelliset verkot on avattava eurooppalaiselle tutkimusalueelle.

7.5.6. Talous- ja sosiaalikomitea muistuttaa lisäksi siitä, että pk-yrityksillä saattaa olla suuryrityksiä heikommat mahdollisuudet osallistua yhteisön tukiohjelmiin. Suuret konsernit voivat perustaa omia yhteysosastojaan, jotka kokoavat tarvittavat tiedot ja kehittävät hakuprosesseja jne. koskevat rutiinit, kun taas pienille yrityksille - ja myös pienille tutkimuslaitoksille! - hakemusten tekoa, sopimusta ja projektihallintoa koskevat muodollisuudet ovat niin työläitä, että ne jättävät usein hakemuksen tekemättä. Tämä on todennäköistä etenkin, jos aiemmin tehdyt hakemukset on jo hylätty vain muodollisista syistä.

7.6. Tästä aiheutuva pettymys johtaa myös yhteisön tutkimuspolitiikkaa ja usein jopa yhteisön toimielimiä kohtaan yleensä tunnetuksi vastahakoisuudeksi. Komitea arvostaa komission pyrkimyksiä selkeyttää ohjeita ja tiedotusta sekä tukea hakijoita, mutta kehottaa kuitenkin järjestelmässä esiintyvää korkeaa hylkäämisastetta ajatellen etsimään lisää ratkaisumahdollisuuksia. Komitea on sitä mieltä, että eurooppalaista tutkimusaluetta koskevassa komission tiedonannossa esitetty entistä yhtenäisempi ja eheämpi malli tarjoaa myös tässä yhteydessä ratkaisumahdollisuuksia.

7.7. Kaikenlaisen taitotiedon luominen ja siirtäminen vaatii kuitenkin kahdenlaisia perusedellytyksiä. Yhtäältä on harjoitettava pitkällä aikavälillä riittävän laaja-alaista ja syventävää perustutkimusta, sillä vain näin syntyy uusia ideoita, joita voidaan soveltaa tavoitteelliseen tuotekehittelyyn. Toisaalta uusien tuotteiden kehittelystä kiinnostuneiden yritysten on laajennettava tieteellis-teknologista pätevyyttään siinä määrin, että ne kykenevät arvioimaan ja soveltamaan uusia ideoita. Taitotietoa voidaan siirtää tai ostaa vain, jos sitä on olemassa ja se tunnetaan ja ymmärretään.

7.8. Näin ollen toimet, joilla 1) edistetään ja kannustetaan yritysten ja valtion tukemien tutkimuslaitosten välistä henkilövaihtoa sekä 2) parannetaan nuorten yritysten kilpailumahdollisuuksia, tukevat kehitystä, teknistä innovaatiota ja talouskasvua edistävää perustutkimuksen ja tuotekehittelyn tärkeää verkottumista. Tässä yhteydessä on painokkaasti korostettava komission aloitetta "Yritysten perustamiseen ja riskipääoman sijoittamiseen kannustaminen", sekä komission aiemmassa tiedonannossaan (Riskipääoma: avain työpaikkojen luomiseen Euroopan unionissa, huhtikuu 1998(6)) jo esittämiä ajatuksia.

7.9. Talous- ja sosiaalikomitea suosittelee uudelleen eurooppapatentin saamisen ja käytön edellyttämien prosessien yksinkertaistamista, lyhentämistä ja kustannusten laskua. Tällä olisi erittäin suuri kansantaloudellinen merkitys. Tärkeä merkitys tähän tavoitteeseen pääsyssä olisi tieteen ja teknologian parissa muutenkin yleisen englannin käyttö yhteisenä kakkoskielenä. Tämä helpottaisi huomattavasti myös yhteydenpitoa Yhdysvaltain patenttiviraston kanssa. Lisäksi tulisi jälleen aloittaa keskustelu patentin julkaisemisesta ennakkoon edellyttäen, ettei julkaiseminen vaaranna patentin uutuutta.

8. Tutkimuslaitosten ja teollisuuden välinen henkilövaihto

8.1. Ylivoimaisesti tehokkaimmin taitotietoa siirtävät kuitenkin henkilöt, jotka ovat itse osallistuneet tiedon syntymiseen ja hyödyntävät tietojaan tuotekehittelyssä tai jotka ovat osallistuneet tuotekehittelyyn ja osallistuvat (teknisissä) korkeakouluissa ja valtion tutkimuslaitoksissa uusien menetelmien ja teknologioiden etsimiseen. Tällaiset henkilöt muodostavat perustutkimuksen, soveltavan tutkimuksen ja tuotekehittelyn välisen elävän linkin.

8.2. Tämä vaatisi kuitenkin teollisuuden ja valtion tutkimuslaitosten välistä tiivistä henkilövaihtoa. Jopa valtioiden sisäisten erilaisten työehtojen sekä liikkuvuutta estävien lisäkustannusten, mutta myös erilaisten urateiden ja -kriteerien vuoksi tällainen henkilövaihto on kuitenkin vähäistä. Jos kyseessä on rajatylittävä vaihto, aiheuttaa kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien riittämätön harmonisointi sekä usein puuttuva akateemisten loppututkintojen vastavuoroinen tunnustaminen ja ulkomailla suoritettujen lukukausien tai koulutusohjelmien hyväksyminen lisäesteitä. Liikkuvuuden kannustamisen sijaan on vielä olemassa paljon liikkuvuudesta jopa rankaisevia tekijöitä.

8.2.1. Tämän vuoksi talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komission tiedonannossaan liikkuvuudesta esittämiin seuraaviin ajatuksiin: "Tutkijoiden liikkuvuutta akateemisen maailman ja yritysten välillä sen mahdollisissa eri muodoissa olisi edistettävä ja kehitettävä huomattavasti. Se on itse asiassa yksi parhaista tavoista tehostaa yliopistojen (talous- ja sosiaalikomitean huomautus: sekä yliopistojen ulkopuolisten tutkimuslaitosten!) ja yritysmaailman yhteistyötä. Lisäksi jäsenvaltioiden ja komission olisi yhteistyössä toteutettava tutkijoille ja tutkimusorganisaatioiden hallintohenkilöstölle suunnattuja tiedotus-, koulutus- ja perehdyttämistoimia. Jatkossa olisi selvitettävä, olisiko kyseessä olevien organisaatioiden mahdollista parantaa koordinoidusti tiettyjä sisäistä hallintoa koskevia säännöksiä."

8.2.2. Talous- ja sosiaalikomitea suosittaakin konkreettisesti, että nykyisiä liikkuvuutta edistäviä ohjelmia (industry host fellowships) muutetaan ja vahvistetaan siten, etteivät sosiaaliset esteet ole asianomaisten henkilöiden kannalta voittamattomia ja että niihin liittyvät riskit poistetaan. Lisäksi olisi luotava selkeitä kannustimia tarpeellista liikkuvuutta varten, jotta riittävän pitkät vaihtojaksot olisivat houkuttelevia. Lähettävien laitosten olisi voitava korvata vaihdosta johtuva henkilökuntavaje (määräaikaisesti) sekä tarpeen tullen palkata alkuperäinen työntekijä vaihdon jälkeen takaisin entiseen työhön. Edellä esitetyt ajatukset koskevat tietyin varauksin myös niiden henkilöiden perustamia yrityksiä, jotka ottavat valtion tukemissa tutkimuslaitoksissa saamansa tiedon mukaansa. Tällä tavoin voitaisiin etenkin pk-yrityksiä tukea oman tutkimuskapasiteetin luomisessa.

8.2.3. Komission tiedonannossaan mainitsemien hallinnollisten, oikeudellisten ja kulttuuristen esteiden lisäksi on kuitenkin muitakin, vakavasti otettavia liikkuvuuden esteitä. Oleellinen seikka tutkijoiden ja insinöörien liikkuvuutta pohdittaessa on nimittäin paikkakunnan ja maan vaihdon vaikutukset perheeseen ja sen yhteenkuuluvuuteen. Asianomaisten koulujen (Eurooppa-koulut!) olemassaolon ohella kyse on ennen kaikkea elinkumppanin asianmukaisista työmahdollisuuksista. Toisin sanoen tutkijan tai insinöörin siirtämiseksi tai kutsumiseksi toiselle paikkakunnalle tai toiseen maahan on joko samalla tarjottava elinkumppanille houkutteleva työpaikka tai korvattava sen puute muilla, selkeästi paremmilla houkuttimilla ja mahdollisuuksilla(7).

8.3. Olisi myös pohdittava, miten henkilöresurssien suojaamiseksi valtion antisykliohjelmilla voidaan riittävästi torjua - mm. jo ammatinvalintaan vaikuttavia - vapaassa taloudessa esiintyviä epäsuotuisia työllisyyssyklejä. Yksi syy tämänhetkiseen tieteellis-teknologisen koulutuksen saaneen henkilöstön pulaan on muutaman vuoden takainen, hyvin monien parhaidenkin nuorten tutkijoiden työttömyys. Nuorten tutkijoiden pula johtaa henkilöresurssien niukkuuden ohella myös ikäpyramidin vääristymiseen.

9. Eurooppalainen ulottuvuus: läheisyysperiaate, keskittyminen ja monimuotoisuus, kilpailu ja organisaatio

9.1. On tunnetusti hyvin vaikea tunnistaa ja suunnitella etukäteen henkilöt ja ryhmät, jotka tekevät, sekä paikat, menetelmät ja tutkimusalat, joilla tehdään todella uusia ja erityisen tärkeitä keksintöjä. Vaikeudet ja ongelmat ovat kahdenlaisia: yhtäältä etu- ja jälkikäteisarvioinnit (ks. luku 10) ja toisaalta aiheiden ja rakenteiden välttämätön ja riittävä moninaisuus ja erilaisuus.

9.2. Onkin mahdollistettava tutkimuksen ja sen rakenteiden pluralistiset lähtökohdat sekä vaalittava niitä, jotta kannustetaan näin syntyvää, parhaista ideoista ja tuloksista käytävää kilpailua. Hedelmällisin ympäristö on kilpailevien ideoiden, mallien ja koulutusrakenteiden "ekologinen" tasapaino ja riittävä monipuolisuus.

9.3. Tämän ideaalin toteutumisen estävät kuitenkin paitsi tutkimukseen ja kehittämistoimintaan käytettävissä olevien varojen rajallisuus, myös monilla tutkimusaloilla vaadittava kriittinen massa sekä huomattavia varoja vaativat kalliit perusrakenteet ja suuret laitteet. Tämä onkin tutkimusrahoituksen perusongelma.

9.3.1. Kriittisen massan luominen sekä perusrakenteiden ja suurten laitteiden rakentaminen ja ylläpitäminen ylittävät usein yksittäisen jäsenvaltion kyvyt tai valmiudet rahoittaa ja käyttää niitä riittävästi.

9.4. Tämän vuoksi on etenkin tiedeyhteisön aloitteesta perustettu maailmankuuluja ja erittäin menestyneitä ylikansallisia tai eurooppalaisia tiedekeskuksia, kuten CERN, ILL, ESRF, ESO, EMBO, EMBL(8) jne., joita ylläpidetään ja hyödynnetään tieteellisen itsehallinnon puitteissa. Lisäesimerkkinä on Euroopan avaruusjärjestö ESA, jonka avulla eurooppalaiset ponnistelut onnistuneen avaruusohjelman puolesta ovat tuottaneet vaikuttavia tuloksia. Myös yksittäisissä jäsenvaltiossa on jo suuria kahden- tai monenvälisesti käytössä olevia koelaitoksia.

9.4.1. Myös komissio on integroinut ja toteuttanut erittäin onnistuneesti yhteisiä eurooppalaisia tutkimus- ja kehittämisohjelmia, joissa tarvitaan suuria laitteita ja perusrakenteita, kuten eurooppalainen fuusio-ohjelma, jonka avulla Euroopan fuusiotutkimus on onnistunut valloittamaan johtoaseman.

9.4.2. Edellä kuvattu menestys johtuu yhtäältä siitä, että virike verkottumiseen ja resurssien keskittämiseen on lähtöisin selkeästä yhteisestä tehtävästä, jota ei voi suorittaa muulla tavoin. Toisaalta menestys on sellaisten tutkimusohjelmien ja hankkeiden huolellisen ja tarkan ohjauksen tulos, joissa tutkijat ja heidän "emoinstituutionsa" ovat osallistuneet koko kehitysprosessiin ja joissa on noudatettu perinpohjaisten harkintojen nojalla kohtuullista linjaa, jossa keskitytään kulloinkin onnistuneimpiin malleihin ja joka on avoin uusille ideoille ja lähtökohdille.

9.5. Tämäntyyppistä aloitteellisuutta tukevat tieteelliset järjestöt, kuten European Physical Society (EPS), jonka konferenssit ja julkaisut muodostavat foorumin tulosten ja ideoiden vaihdolle, kriittiselle vuoropuhelulle, (myös kansainvälisen) yhteistyön syntymiselle, laatuarvioinnille sekä mielipiteiden vaihdolle tulevaa etenemistä ajatellen. Asiantuntijakonferensseissa esitetyt asiakirjat (Invited Papers) ovat tunnustus laadusta ja uutuudesta.

9.5.1. Merkitystään lisäävä aloitteellisuuden muoto on Euroopan tiedesäätiö (European Science Foundation, ESF), jonka vahvistamista ja lisääntyvää osallistumista toimintaan talous- ja sosiaalikomitea nimenomaan suosittelee. Myös Cost-aloitetta on korostettava tässä yhteydessä.

9.5.2. Lisäksi on olemassa kansainvälisiä organisaatioita, kuten Kansainvälinen energiajärjestö IEA, joka edistää ja koordinoi energiatutkimusta OECD:n tutkimus- ja kehittämisohjelmien puitteissa.

9.6. Tähän liittyen komissio esittää aloitteen "Aineellisten voimavarojen ja infrastruktuurien optimoiminen Euroopan tasolla".

9.6.1. Komissio haluaa saavuttaa kyseiset tavoitteet erityistoimilla, joita ovat etenkin "Osaamiskeskusten verkottaminen ja virtuaalikeskusten perustaminen" ja "Tutkimusinfrastruktuureja koskevan eurooppalaisen lähestymistavan määrittely" sekä "Kansallisten ja eurooppalaisten tutkimusohjelmien tehokkaampi koordinointi" ja "Suhteiden lujittaminen tieteellistä ja teknistä yhteistyötä tekevien järjestöjen välillä".

9.6.2. Erityisvälineenä tätä tarkoitusta varten komissio haluaa laajentaa ja edistää sähköisten verkkojen käyttöä yksittäisillä tutkimusaloilla. Kyseisten verkkojen merkitys koko kansantaloudelle ilmenee siitä valitettavan huonosti tunnetusta seikasta, että "World Wide Web -järjestelmällä, jonka eräs CERNin tutkija kehitti fyysikkojen tarpeisiin, on nykyisin useita kymmeniä miljoonia käyttäjiä". Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa painokkaasti komission tämänsuuntaisia pyrkimyksiä myös niiden välittömän kansantaloudellisen merkityksen vuoksi.

9.7. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa periaatteessa komission pyrkimyksiä, sillä ne vaikuttavat lupaavilta välineiltä vahvistettaessa Euroopan suorituskykyä tutkimus- ja kehittämistoiminnan alalla sekä harmonisoitaessa jäsenvaltioiden ja kansainvälisen tason tutkimusohjelmia.

9.7.1. Talous- ja sosiaalikomitea pitää komission tavoitteita oikeina, jotta komission koordinoitaviksi tulisivat eriyttämisen ja keskittämisen välisessä jännitekentässä sellaiset ohjelmat ja hankkeet, jotka edellyttävät huomattavien varojen keskittämistä ja näin ollen ennen kaikkea rahoituksen yhdistämistä yhteisön tasolla. Jäsenvaltioiden toimivaltaan tulisi sitä vastoin kuulua etupäässä ohjelmien ja hankkeiden riittävän laajuuden edistäminen.

9.7.2. Komission tulisi myös osallistua mannertenvälisiä yhteistyöhankkeita sekä kyseisten hankkeiden hoitoa koskeviin toimiin. Mannertenvälinen yhteistyö on erityisen tärkeää silloin, kun Euroopan sisäinen kilpailu (ja mahdollisuudet riippumattomaan uusittavuuteen) on heikentynyt koelaitosten ainutlaatuisuuden vuoksi. Tällöin maailmanlaajuisella kilpailutilanteella on lisämerkitystä.

9.7.3. Talous- ja sosiaalikomitea toivookin, että komissio onnistuu pyrkimyksissään luoda "edellytykset näiden järjestöjen poliittiselle vuoropuhelulle. Sen foorumina voisi olla järjestöjen ylimmistä vastuuhenkilöistä muodostettu, säännöllisin väliajoin kokoontuva neuvosto. Tällaisen neuvoston olemassaolo myötävaikuttaisi myös siihen, että Euroopan kansalaisille ja Euroopan ulkopuolisille toimijoille välittyy tieteen ja teknologian alalla yhtenäisempi kuva Euroopasta".

9.8. Näin on kuitenkin vain siinä tapauksessa, että laadun ja tehokkuuden lisääminen on ja pysyy ensisijaisena tavoitteena ja että näin menetellen tutkijoiden ja tutkimuslaitosten suorittamaan koordinointiin jne. väistämättä kuuluvan byrokraattisen työn määrä vähenee ja yhdenmukaistuu, eikä missään tapauksessa lisäänny.

9.8.1. Tutkijoiden esittämät moitteet liiasta byrokratiasta sekä hakemus- ja hyväksymismenetelmien liiallisuudesta ovat jo niin yleisiä, ettei niihin valitettavasti enää suhtauduta vakavasti. Juuri tämän vuoksi on muistutettava siitä, että vaikka monista syistä tarvitaan yhteistyötä, sopimuksia, koordinointia, yhteydenpitoa jne., tiede ja tutkimus vaatii yksilöltä ja ryhmältä myös vetäytymisvaiheita ja sisäänpäin kääntymistä pohdintaa, työhön keskittymistä ja kirjoittamista varten.

9.8.2. Tässä mielessä jokaisella menestyneellä tutkijalla on vain rajallisesti "valenssia" - ja aikaa - käytettävissään, jos hän haluaa tieteellistä suorituskykyään haittaamatta pitää yllä mielekkäitä kontakteja muihin henkilöihin, ryhmiin, elimiin, komissioihin jne. Liian moninaiset ja aikaa vievät hakemus- ja arviointimenettelyt jne. - etenkin, jos ne ovat tuloksettomia - vievät tutkimukselta sen tarvitsemaa työvoimaa. Näin on erityisesti silloin, kun yksittäiseen hankkeeseen sovelletaan monia päällekkäisiä tukivälineitä ja arviointimenetelmiä.

9.8.3. Jos introvertin ja ekstrovertin työtavan oikea tasapaino häiriytyy, on olemassa vaara, että työ on tuottamatonta ja samantyyppisiä "papereita" valmistetaan yhä uudelleen. Tällaisen tilanteen tunnistamiseksi on mm. ymmärrettävä tutkimus- ja kehittämistoiminnan luonnetta.

9.8.4. Tämän ja monien muiden syiden vuoksi on tärkeää, että asiaa komissiossa hoitavat virkamiehet ovat kokeneita ja menestyneitä tutkijoita, joilla on johtamistaitoa ja arviointikykyä ja jotka tiedeyhteisö hyväksyy omina jäseninään. Jotta näin olisi myös tulevaisuudessa, tulisi arvostettujen eurooppalaisten tiedeorganisaatioiden kokemuksia hyödyntää asianomaisia paikkoja täytettäessä, ja niiden tulisi myös olla valmiita osoittamaan paikkoihin erinomaisia ehdokkaita.

9.8.5. Talous- ja sosiaalikomitea suosittaa myös, että moninaiset ja usein päällekkäiset hakemus-, seuranta- ja arviointimenettelyt yhtenäistetään ja keskitetään instituutioiden, jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla.

9.9. Komissio ehdottaa uutta tukivälinettä "Osaamiskeskusten verkottaminen ja virtuaalikeskusten perustaminen". Uudella tukivälineellä, jota voidaan myös kuvata käsitteellä "centres of excellence", on tarkoitus määräajaksi yhdistää soveltuvien alojen korkeatasoinen tutkimustoiminta Euroopassa hyödyntäen jo olemassa olevia tutkimuslaitoksia. Käsitteeseen voidaan ajatella kuuluvan erilaisia toimintamuotoja.

9.9.1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa periaatteessa tätä uutta lähtökohtaa. Komitean mielestä tällaisen tukimuodon oleellisena piirteenä tulisi olla erityistä toiminta-alaa koskevan vastuun siirtäminen itsehallinnollisille osaamiskeskuksille.

9.9.2. Osaamiskeskusten yhteenliittymäluonteen tehostamiseksi on määriteltävä selkeät vastuualueet sekä tutkimusalan koordinoinnin että budjetin suhteen. Tässä yhteydessä on pohdittava, missä määrin myös institutionaalisten rakennetukien tulisi kuulua budjetin piiriin varsinaisten tutkimuskulujen ohella, jotta eurooppalaisen tutkimusalueen vahvistamistavoitetta tuettaisiin tällä välineellä asianmukaisesti.

9.9.3. Ennen osaamiskeskuksen perustamista on kuitenkin tutkittava huolellisesti, oikeuttaako kulloinenkin tutkimusaihe osaamiskeskuksen perustamisesta johtuvat lisäkulut eli onko todella odotettavissa lisäarvoa.

9.9.4. Näin tulisi tehdä aina suuria koelaitoksia yhteisesti rakennettaessa ja käytettäessä, ja tällaiset tehtävät tulisi asettaa etusijalle.

9.9.5. Päätöksenteko on vaikeampaa silloin, kun painopiste ei ole keskusrakenteessa vaan työnjakoon perustuvassa menettelytavassa. Tällöin on luotava oleellinen peruste eli tutkimuskapasiteetin kriittinen massa, jotta keskeistä kysymyksenasettelua voitaisiin työstää onnistuneesti. Olisikin tärkeää perustaa ja ylläpitää tarvittavia tietopankkeja ja palveluja, kuten geneettisiä arkistoja ja biolääketieteellisiä tai genomitutkimusta koskevia tietopankkeja myös Euroopassa.

9.9.6. Osaamiskeskusten valinnan ja perustamisen tulisi tämän vuoksi pohjautua laadulliseen kilpailuun. Osaamiskeskusten määrä tulisi ainakin kokeiluvaiheessa rajoittaa, ja niitä olisi tuettava vain tarkkaan määritelty määräaika, jottei niistä automaattisesti muodostuisi pysyviä laitoksia.

9.9.7. Komissio ehdottaa, että "olisi myös toteutettava toimenpiteitä, joilla kannustetaan Yhdysvaltoihin opiskelemaan tai tutkimustyöhön lähteneitä tutkijoita palaamaan takaisin unionin tutkimuslaboratorioihin". Tällaisen "brain-gain" -aloitteen yhteydessä tulisi pohtia mahdollisuutta tarjota paluustipendejä osaamiskeskuksiin niille nuorille tieteilijöille, jotka ulkomailla, esimerkiksi Yhdysvalloissa, työskenneltyään haluavat jälleen tehdä työtä Euroopassa.

9.9.8. Osaamiskeskuksissa saadut kokemukset voivat avata uusia mahdollisuuksia EU:n institutionaalisen tutkimustuen tulevalle kehitykselle. Tässä mielessä myös eurooppalaisen fuusio-ohjelman yhteydessä saadut menetelmälliset ja institutionaaliset kokemukset tulisi ottaa huomioon. Kyseisessä ohjelmassa on esimerkiksi eurooppalaisen arviointimenettelyn tulokset muunnettu laatusinetiksi, jonka mukaisesti myös jäsenvaltiot myöntävät tukiosuuksiaan.

9.9.9. Osaamiskeskusten perustamiseen liittyvä toinen mielenkiintoinen näkökohta voisi EU:n laajentuessa olla niiden yleinen ja katalyyttinen vaikutus uusien jäsenvaltioiden tutkimustoimintaan ja -ohjelmiin. Tällainen vaikutus ja mahdollinen apu on odotettavissa, jos noudatetaan komission ehdotusta ja vahvistetaan alueiden roolia eurooppalaisessa tutkimuksessa yhdistämällä rakennerahastoista ja eurooppalaisista tutkimusohjelmista myönnettyjä varoja.

9.10. Komissio käsittelee tiedonannossaan vielä Euroopan integraatiota koskevaa näkökohtaa. Kyse on toteamuksesta, jonka mukaan "on välttämätöntä kehittää koko unionin kattava referenssiaineistoa koskeva yhteinen järjestelmä lähinnä yhdenmukaistamalla menetelmiä ja menettelytapoja ja vertaamalla tuloksia". Talous- ja sosiaalikomitea pitää kyseistä aihepiiriä tärkeänä ja kannatettavana yhteisön tehtävänä. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että aietta toteutettaessa on ensin tutkittava huolellisesti, voivatko jo olemassa olevat jäsenvaltioiden vastaavat - työnjaon vuoksi keskenään mahdollisesti verkottuneet - referenssikeskukset ottaa tämän tehtävän suorittaakseen mahdollisesti yhteistyössä Yhteisen tutkimuskeskuksen kanssa.

10. Menetelmät ja arviointi

10.1. Jotta tutkijat ja insinöörit saisivat haluamansa tai tarvitsemansa varat, on ehdotetun tutkimusohjelman mielekkyys, menestysmahdollisuudet, hyväksyttävissä olevat kulut sekä asianomaisen hakijan henkilökohtaiset ja institutionaaliset kyvyt arvioitava.

10.2. Useimpien tässä yhteydessä esiintyvien kysymysten ratkaisemiseksi tarvitaan erityisen pätevien asiantuntijoiden arvostelukykyä, ja heidät on näin ollen kutsuttava arvioijiksi (vertaisarviointi, peer review). Tieteen historia osoittaa, että tässäkin tapauksessa - etenkin käsiteltäessä uudenlaisia ja siten spekulointia väistämättä herättäviä ehdotuksia - on vaikea antaa aina oikea etukäteisarviointi.

10.2.1. Vertaisarviointimenettelylle ei kuitenkaan ole parempaa vaihtoehtoa. Tästä syystä soveltuvien ja puolueettoman arvostelukyvyn omaavien arvioijien valinta on tärkeä ja vaikea tehtävä, joka voidaan ja tulisi yleensä antaa kokeneille tieteellisille organisaatioille, yrityksille ja järjestöille. Monet kritisoivat kuitenkin sitä, että tällainen menetelmä saattaa suosia kyseisiä organisaatioita.

10.2.2. Osittain tämän ongelman ratkaisemiseksi komissio on alkanut itse valita erilaisten ohjelmien yhteydessä tarvittavat arvioijat hakumenettelyn avulla. Koska myöskään tämän menettelyn haittapuolet (esim. parhaimmat asiantuntijat eivät hae arvioijiksi) eivät ole poissuljettuja, osa arvioijista voitaisiin valita komission tähän asti soveltamalla hakumenettelyllä. Kulloiseenkin aihepiiriin erikoistuneiden tutkimuslaitosten ja yritysten sekä asianomaisten tieteellis-teknisten järjestöjen tulisi suositella loppuosaa asiantuntijoista. Yhdessä menettelyjen yksinkertaistamista koskevan komission tavoitteen sekä entistä tiiviimpää toimintaan osallistumista koskevan asianomaisten organisaatioiden tavoitteen kanssa tällainen yhdistetty menetelmä voisi parhaiten taata puolueettomuuden.

10.2.3. Välttämättömän avoimuuden kannalta on kuitenkin tärkeää, että mahdolliset hakemusten tekijät tuntevat arvioijat ja heidän suhteensa käsiteltävään aihepiiriin. Hakemusten tekijöiden ei kuitenkaan tule voida yhdistää heitä yksittäisistä hankeanomuksista tehtyihin myönteisiin tai kielteisiin päätöksiin.

10.3. Komitea suosittaa myös, että tiettyjä kriteereitä - kuten sosiaalis-taloudellisia näkökohtia: kuukausia markkinoille saattamiseen, vaikutus työmarkkinoihin - sovellettaisiin nykyistä joustavammin arvioitaessa ehdotettuja hankkeita, jotta vältettäisiin monissa tapauksissa syntyvä vaikutelma epärealistisesta ja sekavasta ohjeistuksesta.

10.4. Edellä esitetyn mukaisesti on myös tärkeää, ettei arvioijilta - eikä hakemusten tekijöiltä! - vaadita enempää kuin välttämättä on tarpeen. Merkittävä askel tähän suuntaan on arviointimenetelmien suositeltu yhdenmukaistaminen paikallisella, jäsenvaltioiden, yhteisön ja muilla tasoilla.

10.5. Samansuuntainen toimenpide olisi lisäksi yksittäisten arvioitavien ohjelmien selkeä luokittelu kokonaiskuvan saamiseksi sen sijaan, että ne jaetaan liian pieniin yksiköihin. Talous- ja sosiaalikomitea suosittelee myös, että hajauttamisen vuoksi ja erityisesti kokeiluhankkeita ajatellen selkeästi määriteltyjen ohjelmien osien arviointiprosessi siirretään kokeiluluontoisesti jäsenvaltioiden tai yhteisön elimille.

10.5.1. Tämä ehdotus vastaa talous- ja sosiaalikomitean suosittelemaa EU-tuen keskittämistä läheisyysperiaatteen mukaisesti suuriin hankkeisiin tai tehtäviin, joita ei voi jäsenvaltiotasolla toteuttaa asianmukaisesti.

11. Päätelmät ja suositukset

11.1. Talous- ja sosiaalikomitean mielestä komissio esittää tiedonannossaan tärkeitä ja kannatettavia strategisia pohdintoja ja toimenpiteitä, joihin sisältyy jo lähtökohtia EU:n uusien jäsenvaltioiden integraatiota varten.

11.2. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa komission pyrkimyksiä vahvistaa huomattavasti tutkimus- ja kehittämistoimintaa Euroopassa. Komitea vetoaa jäsenvaltioiden hallituksiin ja parlamentteihin sekä teollisuuteen, jotta ne tukisivat ja täydentäisivät näitä pyrkimyksiä tehokkaasti jäsenvaltiotasolla.

11.3. Resurssien yhdistäminen on merkittävä ja kannatettava perusajatus Euroopan suorituskyvyn vahvistamiseksi tutkimus- ja kehittämistoiminnan alalla.

11.4. Uutena lupaavana mallina tämän toteuttamiseksi on osaamiskeskusten perustaminen.

11.4.1. Tässä yhteydessä on kuitenkin varmistettava, että tarvittava koordinointi ja verkottaminen - sekä tähän liittyvä tutkimushenkilökunnan hyödyntäminen - synnyttää todellista lisäarvoa.

11.4.2. Tämän vuoksi tulisi aluksi perustaa vain muutamia osaamiskeskuksia määräajaksi. Niiden käsittelemät aihepiirit ja tehtävät on rajattava hankkeisiin ja tavoitteisiin, joita yksittäinen jäsenvaltio ei voi riittävässä laajuudessa toteuttaa vaadittavan panostuksen vuoksi ja joissa kriittinen massa ja Euroopalle merkittävä lisäarvo syntyy vasta yhteistoiminnan kautta.

11.5. Tässä yhteydessä on ehdottomasti tarkattava, ettei perustutkimusta kavenneta tai jopa vähennetä Euroopassa. Perustutkimus on uusien tietojen ja taitojen lähde. Innovaatio syntyy kilpailusta, mutta myös kilpailevien ideoiden, mallien ja menetelmien vuorovaikutuksesta.

11.6. Komissio ehdottaa myös yhteistä eurooppalaista referenssijärjestelmää. Ajatus on kannatettava, koska sillä on suurta merkitystä mm. koko EU:ssa voimassa olevaa sertifiointia koskevan tavoitteen kannalta. Järjestelmää toteutettaessa olisi kuitenkin suositeltavaa hyödyntää jo olemassa olevia jäsenvaltioiden instituutioita sekä yhteistä tutkimuskeskusta, jotka työnjakoon perustuvan verkottumisen pohjalta voivat Euroopan toimeksiannosta luoda EU:n yhteisen referenssijärjestelmän.

11.7. Talous- ja sosiaalikomitea esittää tutkimusohjelman osatekijöiden ja yksityiskohtien sekä sen muodon suhteen seuraavat suositukset:

11.7.1. Jo olemassa olevia, etenkin kansainvälisestä yhteistyöstä kokemuksia saaneita organisaatioita ja asiantuntijayhteisöjä on pitkälti hyödynnettävä ja saatava mukaan tutkimusohjelmaan.

11.7.2. Arviointiprosesseissa on hyödynnettävä edelleen ja nykyistä enemmän vertaisarviointia (peer review) sekä kutsuttava mukaan kokeneiden tutkimuslaitosten ja teollisuuslaboratorioiden suosittelemia asiantuntijoita. Lisäksi arviointiprosesseja tulee yksinkertaistaa ja muuttaa avoimemmiksi. Arviointiprosessit tulisi myös tietyillä (esim. monista suppeista "hankkeista" koostuvilla) aloilla kokeiluluontoisesti siirtää jäsenvaltioiden asiantuntijainstituutioille.

11.7.3. Innovaation ja työllisyyden tukemiseksi on vahvistettava ja parannettava yritysten ja erityisesti pk-yritysten taloudellisia puite-edellytyksiä ja kilpailukykyä.

11.7.4. Eurooppapatentin hakumenettelyjä on yksinkertaistettava ja lyhennettävä sekä niiden kustannuksia alennettava. Englantia tulisi käyttää yhteisenä (kakkos) kielenä. Patentit tulisi voida julkaista ennakkoon ilman, että tämä vahingoittaa niiden uutuutta.

11.7.5. Tutkimuslaitosten, yliopistojen ja teollisuuden, etenkin pk-yritysten, henkilövaihdon lisäämiseksi niissä työskenteleviä tutkijoita ja insinöörejä, mutta myös lähettäviä ja vastaanottavia instituutioita varten tulisi myös luoda riittävät houkuttimet ja asianmukaiset puite-edellytykset.

11.7.6. Euroopan tieteellinen integraatio ja sen parissa työskentelevien henkilöiden entistä suurempi liikkuvuus edellyttää koulutuksen ja korkeakoulutuksen vertailukelpoisuuden parantamista ja lähentämistä.

11.7.7. On analysoitava, mitkä tekijät puoltavat (tai estävät) - Euroopan tiedemaailman integraation välineenä ja symbolina toimivan - virtuaalisen Eurooppa-yliopiston perustamista. Erityisesti osaamiskeskukset voisivat osallistua virtuaaliseen Eurooppa-yliopistoon.

11.7.8. Tutkimus- ja kehittämiskysymyksiä komissiossa käsittelevien johtavien virkamiesten tulee yhä useammin olla menestyneitä ja erittäin päteviä tutkijoita. Eurooppalaisten tutkimusorganisaatioiden kokemusta on hyödynnettävä heidän valinnassaan.

Bryssel 24. toukokuuta 2000.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Beatrice Rangoni Machiavelli

(1) EYVL C 18, 22.1.1996.

(2) Iso-Britannia.

(3) Saksa.

(4) "XXVIII kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus (1998)", EYVL C 51, 23.2.2000, s. 1.

(5) TSK:n lausunto aiheesta "TTK-toimintaan myönnettävien varojen jatkuvan ja yleistyvän vähentämisen vaikutukset EU:n pk-yrityksiin (yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla)", EYVL C 355, 21.11.1997, s. 31.

(6) SEC(98) 552 final, 31.3.1998.

(7) TSK:n lausunto aiheesta "Vihreä kirja: Koulutus - Ammattikoulutus - Tutkimus - Kansainvälisen liikkuvuuden esteet", EYVL C 133, 28.4.1997, s. 42.

(8) CERN = Euroopan ydintutkimuskeskus, ILL = Laue-Langevin-instituutti, ESRF= Euroopan synkronisäteilyn tutkimuslaitos, ESO = Euroopan eteläinen observatio, EMBO = Euroopan molekyylibiologian järjestö, EMBL = Euroopan molekyylibiologian laboratorio.