Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tietyistä osista ja ominaisuuksista (Kodifioitu toisinto) /* KOM/2008/0690 lopull. - COD 2008/0213 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 17.11.2008 KOM(2008) 690 lopullinen 2008/0213 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tietyistä osista ja ominaisuuksista (Kodifioitu toisinto) (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Komissio pitää Kansalaisten Eurooppa -hankkeen kannalta tärkeänä yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista ja selkeyttämistä, jotta siitä saataisiin yksiselitteisempää ja luettavampaa tavallisille kansalaisille. Kansalaiset saisivat näin uusia mahdollisuuksia ja tilaisuuksia käyttää lainsäädännön heille tarjoamia erityisiä oikeuksia. Tätä tavoitetta ei voida saavuttaa niin kauan kuin useita kertoja ja usein huomattavilta osin muutettuja säännöksiä ei ole koottu yhteen, vaan niitä on etsittävä sekä alkuperäisestä säädöksestä että siihen myöhemmin tehdyistä muutoksista. Voimassa olevien säännösten selvittämiseksi on sen vuoksi tutkittava ja vertailtava suuri määrä säädöksiä. Useita kertoja muutetut säädökset on tästä syystä kodifioitava, jotta yhteisön oikeus olisi selkeää ja luettavaa. 2. Tämän vuoksi komissio on 1 päivänä huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä[1] antanut henkilöstölleen ohjeet toteuttaa säädösten kodifiointi viimeistään sen jälkeen, kun niitä on muutettu kymmenen kertaa. Komissio on lisäksi korostanut, että tämä on vähimmäissääntö, sillä yhteisön oikeuden selkeyden ja ymmärrettävyyden edistämiseksi yksiköiden olisi pyrittävä kodifioimaan niiden vastuulla olevat tekstit mahdollisimman lyhyin väliajoin. 3. Tämä vahvistettiin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Edinburghin huippukokouksessa joulukuussa 1992 esittämissä päätelmissä[2], joissa korostettiin kodifioinnin merkitystä, koska sillä taataan oikeusvarmuus tiettynä ajankohtana tiettyyn kysymykseen sovellettavasta lainsäädännöstä. Kodifiointi on toteutettava noudattaen kokonaisuudessaan yhteisön tavanomaista lainsäädäntömenettelyä. Koska kodifioinnissa ei saa muuttaa kodifioitavien säädösten asiasisältöä, Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio ovat sopineet 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyllä toimielinten välisellä sopimuksella nopeutetusta käsittelymenettelystä, jonka mukaisesti kodifioidut säädökset voidaan antaa nopeasti. 4. Tällä ehdotuksella on tarkoitus kodifioida pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tiettyihin osiin ja ominaisuuksiin liittyvän jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 89/173/ETY[3]. Uudella direktiivillä korvataan siihen sisällytetyt säädökset[4]. Kodifioitavien säädösten asiasisältöä ei ole muutettu tässä ehdotuksessa, vaan niihin on yhdistettäessä tehty ainoastaan kodifioinnin edellyttämät muodolliset muutokset . 5. Kodifiointiehdotus on laadittu kaikilla virallisilla kielillä direktiivin 89/173/ETY ja sen muuttamisesta annettujen säädösten alustavan koonnelman pohjalta. Koonnelman on laatinut Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto tietojenkäsittelyjärjestelmää käyttäen. Siltä osin kuin artikloja on numeroitu uudelleen, vanhojen ja uusien numeroiden vastaavuus esitetään kodifioidun direktiivin liitteessä VIII. ê 89/173/ETY (mukautettu) 2008/0213 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI, pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tietyistä osista ja ominaisuuksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen Ö 95 Õ artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[5], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[6], sekä katsovat, että ê (1) Pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden tiettyihin osiin ja ominaisuuksiin liittyvän jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettua neuvoston direktiiviä 89/173/ETY[7] on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta[8]. Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu direktiivi. (2) Direktiivi 89/173/ETY on yksi neuvoston direktiivissä 74/150/ETY, sellaisena kuin se on korvattuna maatalous- tai metsätraktoreiden, niiden perävaunujen ja vedettävien vaihdettavissa olevien koneiden ja näihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä sekä direktiivin 74/150/ETY kumoamisesta 26 päivänä toukokuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/37/EY[9], säädettyyn EY-tyyppihyväksyntäjärjestelmään kuuluvista erityisdirektiiveistä ja direktiivissä 89/173/ETY vahvistetaan maatalous- ja metsätraktoreiden suunnittelua ja rakennetta koskevat tekniset vaatimukset tiettyjen osien ja ominaisuuksien osalta. Näiden teknisten vaatimusten tarkoituksena on jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen siten, että direktiivissä 2003/37/EY säädettyä EY-tyyppihyväksyntämenettelyä voidaan soveltaa kaikkiin traktorityyppeihin. Sen vuoksi maatalous- ja metsätraktoreita, niiden perävaunuja ja vedettäviä vaihdettavissa olevia koneita ja näihin ajoneuvoihin tarkoitettuja järjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia direktiivin 2003/37/EY säännöksiä sovelletaan tähän direktiiviin. ê 89/173/ETY johdanto-osan 2 kappale (3) Tekniset vaatimukset, jotka traktoreiden on kansallisen lainsäädännön mukaisesti täytettävä, koskevat muun muassa niiden mittoja ja massoja, nopeuden säätimiä, vetävien osien, ulkonemien ja pyörien suojausta, hinattavien ajoneuvojen jarrujen hallintaa, tuulilaseja ja muita laseja, traktorin ja hinattavan ajoneuvon välistä mekaanista kytkentää sekä traktorin runkoon tulevien pakollisten kilpien ja merkkien kiinnityspaikkaa ja –menetelmää. ê 89/173/ETY johdanto-osan 4 kappale (mukautettu) (4) Ö On suotavaa ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) vastaavissa säännöissään vahvistamat tekniset vaatimukset, jotka pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista on liitetty Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen (vuoden 1958 tarkistettu sopimus)[10]. Õ ê (5) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä VII olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä, ê 89/173/ETY (mukautettu) è1 97/54/EY 1 artikla ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Ö Tässä direktiivissä Õ ’maatalous- ja metsätraktorilla’ tarkoitetaan pyörillä tai telaketjuilla varustettua moottoriajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi akselia, jonka tärkein ominaisuus on sen vetävä voima, ja joka on suunniteltu erityisesti Ö hinaamaan, Õ työntämään, kuljettamaan tai käyttämään tiettyjä työvälineitä, koneita tai -perävaunuja, jotka on tarkoitettu käytettäviksi maataloudessa tai metsänhoidossa. Se voidaan varustaa kuljettamaan kuormaa ja matkustajia. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan ainoastaan 1 kohdassa määriteltyihin traktoreihin, joissa on ilmarenkaat ja jotka on suunniteltu niin, että niiden suurin nopeus on 6—è1 40 ç km/h. 2 artikla 1. Jäsenvaltio ei saa evätä traktorilta EY-tyyppihyväksyntää, kansallista tyyppihyväksyntää tai Ö evätä traktorin Õ rekisteröintiä, taikka kieltää myyntiä, käyttöönottoa tai käyttöä Ö seuraavista Õ syistä, Ö jos nämä osat ja ominaisuudet täyttävät asiaa koskevissa liitteissä I–VI esitetyt vaatimukset, ja jos tuulilasissa ja muissa laseissa tai mekaanisissa kytkennöissä on osan EY-tyyppihyväksyntämerkki Õ: a) mittoihin ja hinattaviin massoihin; b) nopeuden säätimiin ja vetävien osien, ulkonemien ja pyörien suojaukseen; c) tuulilaseihin ja muihin laseihin; d) traktorin ja hinattavan ajoneuvon välisiin mekaanisiin kytkentöihin, mukaan lukien kytkentäkohdan pystykuormitus; e) traktorin runkoon tulevien pakollisten kilpien ja merkintöjen kiinnityspaikkaan ja -menetelmään; f) hinattavien ajoneuvojen jarrujen hallintaan. ê 89/173/ETY 2. Traktorin käyttöön liittyvistä 1 kohdan säännöksistä poiketen jäsenvaltiot voivat hinattavaan massaan (hinattaviin massoihin) liittyvistä syistä edelleen soveltaa erityisesti niiden alueen luontoon ja pinnanmuodostukseen liittyvien erityisvaatimusten johdosta annettuja kansallisia määräyksiään liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa lueteltujen hinattavien massojen rajoissa, edellyttäen, että tähän ei liity traktoriin tehtäviä muutoksia tai täydentävää kansallista tyyppihyväksyntää. ê 89/173/ETY (mukautettu) 3 artikla 1. Jäsenvaltion on annettava osan EY-tyyppihyväksyntä kaiken tyyppisille tuulilaseille, muille laseille Ö ja/ Õ tai mekaanisille kytkennöille, jotka vastaavat rakenteeltaan ja testien osalta liitteissä III ja Ö /tai Õ IV vahvistettuja vaatimuksia. ê 89/173/ETY 2. Osan EY-tyyppihyväksynnän antaneen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen tarkastamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia, sikäli kuin se on tarpeen ja tarvittaessa yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Tämä tarkastus suoritetaan pistokokein. ê 89/173/ETY (mukautettu) 4 artikla Jäsenvaltioiden on kaikkien 3 artiklan mukaisesti hyväksymiensä tuulilasityyppien tai muiden lasityyppien tai mekaanisten kytkentätyyppien osalta annettava traktorin, tuulilasin tai mekaanisen kytkennän valmistajalle tai tämän edustajalle liitteessä III tai liitteessä IV Ö esitettyjen esimerkkien Õ mukainen osan EY-tyyppihyväksyntämerkki. ê 89/173/ETY Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet estääkseen sellaisten merkkien käytön, jotka voivat aiheuttaa sekaannusta 3 artiklan mukaisesti osan EY-tyyppihyväksynnän saaneiden laitetyyppien ja muun tyyppisten laitteiden välillä. 5 artikla Jäsenvaltio ei saa kieltää tuulilasien ja muiden lasien tai mekaanisten kytkentöjen markkinoille saattamista niiden rakenteeseen liittyvistä syistä, jos niissä on osan EY-tyyppihyväksyntämerkki. Jäsenvaltio voi kuitenkin kieltää osan EY-tyyppihyväksyntämerkinnällä varustettujen tuulilasien tai mekaanisten kytkentöjen markkinoille saattamisen, jos nämä eivät ole hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä ja perusteltava päätöksensä. 6 artikla Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa lähetettävä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille jäljennös liitteessä III tai IV esimerkein kuvatuista tuulilasityyppien tai mekaanisten kytkentöjen tyyppien, joko annetuista tai evätyistä, osan tyyppihyväksyntätodistuksista. 7 artikla 1. Jos osan EY-tyyppihyväksyntätodistuksen antanut jäsenvaltio havaitsee, että useat tuulilasit tai mekaaniset kytkennät, joissa on sama osan EY-tyyppihyväksyntämerkki, eivät ole sen hyväksymän tyypin mukaisia, sen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuotantomallit ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden vastaaville viranomaisille toteutetuista toimenpiteistä, jotka saattavat tarvittaessa, kun noudattamatta jättäminen on vakavaa ja toistuvaa, johtaa osan EY-tyyppihyväksynnän peruuttamiseen. Näiden viranomaisten on toteutettava vastaavanlaiset toimenpiteet, jos toisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat niille, ettei traktori ole hyväksytyn tyypin mukainen. 2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa ilmoitettava toisilleen kaikista osan EY-tyyppihyväksynnän peruuttamisista ja tällaisten toimenpiteiden syistä. 8 artikla Tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä annettujen säännösten nojalla tehdyt päätökset, joissa evätään tai peruutetaan tuulilasin tai mekaanisen kytkennän osan EY-tyyppihyväksyntä, tai kielletään niiden saattaminen markkinoille tai käyttö, on perusteltava yksityiskohtaisesti. Tällaisista päätöksistä on ilmoitettava asianosaiselle, jolle on samalla ilmoitettava jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaan hänen käytettävissään olevat muutoksenhakukeinot ja -ajat. ê 89/173/ETY (mukautettu) 9 artikla Tarvittavat muutokset I–IV liitteen vaatimusten mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen annetaan direktiivin Ö 2003/37/EY 20 Õ artiklan Ö 3 kohdassa tarkoitettua Õ menettelyä noudattaen. 10 artikla Ö Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. Õ ê 11 artikla Kumotaan direktiivi 89/173/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä VII olevassa A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä VII olevassa C osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut säädökset osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä VIII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 12 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan [...] päivästä […]kuuta […]. ê 89/173/ETY 11 artikla 13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä […] Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja […] […] ê 89/173/ETY LIITELUETTELO Sivu | LIITE I: | Mitat ja hinattavat massat | Lisäys: | EY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite | LIITE II: | Nopeuden säädin ja vetävien osien, ulkonemien ja pyörien suojaus | Lisäys: | EY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite | LIITE III A: | Tuulilasi ja muut lasit — Laitevaatimukset, määritelmät, osan tyyppihyväksyntähakemus, osan tyyppihyväksyntä, merkinnät, yleiset vaatimukset, testit ja tuotannon vaatimustenmukaisuus | Lisäys: | Esimerkkejä osan tyyppihyväksyntämerkeistä | LIITE III B: | Osan EY-tyyppihyväksynnästä, osan EY-tyyppihyväksynnän epäämisestä, osan EY-tyyppihyväksynnän laajentamisesta ja osan tyyppihyväksynnän peruuttamisesta ilmoittaminen | Lisäys 1: | Karkaistut tuulilasit | Lisäys 2: | Tasaisesti karkaistut lasit, muut kuin tuulilasit | Lisäys 3: | Laminoidut tuulilasit | Lisäys 4: | Laminoidut lasit, muut kuin tuulilasit | Lisäys 5: | Lasi-muovituulilasit | Lisäys 6: | Lasi-muovilasit, muut kuin tuulilasit | Lisäys 7: | Kaksoislasit | Lisäys 8: | Tuulilasiluettelon sisältö | LIITE III C: | Yleiset testiolosuhteet | LIITE III D: | Karkaistut tuulilasit | LIITE III E: | Tasaisesti karkaistut lasit, muut kuin tuulilasit | LIITE III F: | Tavalliset laminoidut tuulilasit | LIITE III G: | Laminoidut lasit, muut kuin tuulilasit | LIITE III H: | Käsitellyt laminoidut tuulilasit | LIITE III I: | Turvalasit, joiden sisäpinnalla on muovipinnoite | LIITE III J: | Lasi-muovituulilasit | LIITE III K: | Lasi-muovilasit, muut kuin tuulilasit | LIITE III L: | Kaksoislasit | LIITE III M: | Tuulilasien ryhmittely osan tyyppihyväksynnän testausta varten | LIITE III N: | Segmentin korkeuksien ja iskukohtien paikan mittaus | LIITE III O: | Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastus | LIITE III P: | EY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite | LIITE IV: | Traktorin ja hinattavan ajoneuvon väliset mekaaniset kytkennät ja kytkentäkohdan pystykuormitus | Lisäys 1: | Piirrokset mekaanisen kytkennän osista | Lisäys 2: | Dynaaminen testausmenetelmä | Lisäys 3: | Kytkentälaitteiden staattinen testausmenetelmä | Lisäys 4: | Osan tyyppihyväksyntämerkki | Lisäys 5: | Osan EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli | Lisäys 6: | EY-tyyppihyväksynnän antamisen edellytykset | Lisäys 7: | EY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite | LIITE V: | Traktorin runkoon kiinnitettävien pakollisten kilpien ja merkintöjen kiinnityspaikka ja -menetelmä | Lisäys: | EY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite | LIITE VI: | Hinattavien ajoneuvojen jarrujen hallinta ja traktorin ja hinattavien ajoneuvojen välinen jarrukytkentä | Lisäys: | EY-tyyppihyväksyntätodistuksen liite | ê LIITE VII: | A osa: Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista B osa: Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle ja soveltamiseksi | LIITE VIII: | Vastaavuustaulukko | _______________________ ê 89/173/ETY LIITE I MITAT JA HINATTAVAT MASSAT 1. MÄÄRITELMÄT 1.1. ’Pituudella’ tarkoitetaan: - traktorin pituutta, joka mitataan väliltä, joka jää traktorin pituusakseliin nähden kohtisuorassa olevien pystytasojen väliin, kun nämä kulkevat traktorin uloimpien kohtien kautta, mutta joiden ulkopuolelle jäävät: - kaikki peilit; - kaikki käynnistyskammet; - kaikki etu- tai sivuvalaisimet. 1.2. ’Leveydellä’ tarkoitetaan: - traktorin leveyttä, joka mitataan väliltä, joka jää traktorin pituusakselin kanssa yhdensuuntaisten pystytasojen väliin, kun nämä kulkevat traktorin uloimpien kohtien kautta, mutta joiden ulkopuolelle jäävät: - kaikki peilit; - kaikki suuntavalot; - kaikki etu- tai sivuvalaisimet; kaikki pysäköintivalaisimet; - kaikki traktorin painon aiheuttamat renkaiden muodonmuutokset; - kaikki taittuvat osat, kuten nostettavat jalkatuet ja taipuisat roiskeläpät. 1.3. ’Korkeudella’ tarkoitetaan: - pystysuuntaista etäisyyttä maan ja suurimmalla etäisyydellä maasta olevan traktorin kohdan välillä, antennia lukuun ottamatta. Kun tämä korkeus määritellään, traktorissa on oltava: - uudet renkaat, joiden vierintäsäde on suurin niiden valmistajan määrittelemä säde. 1.4. ’Sallitulla hinattavalla massalla’ tarkoitetaan massaa, jonka traktorityyppi voi vetää. Se voi esimerkiksi koostua yhdestä tai useammasta hinattavasta perävaunusta tai maatalous- ja metsälaitteesta. Valmistajan ilmoittaman teknisesti sallitun hinattavan massan ja 2.2 kohdassa jäljempänä määritellyn luvallisen hinattavan massan välillä katsotaan olevan ero. 1.5. ’Hinauslaitteella’ tarkoitetaan traktorin osaa, joka on tarkoitettu toimimaan mekaanisena välikappaleena traktorin ja hinattavan ajoneuvon välillä. 1.6. ’Traktorin omapainolla käyttökunnossa (m t )’ ê 89/173/ETY (mukautettu) tarkoitetaan direktiivin Ö 2003/37/EY Õ liitteessä I olevassa 2.4 kohdassa määriteltyä massaa. ê 89/173/ETY 1.7. Teknisesti sallittu hinattava massa/sallitut hinattavat massat: - jarruton hinattava massa, - omilla jarruilla varustettu hinattava massa (kuten se on määritelty [neuvoston] direktiivin [76/432/ETY][11] liitteessä [I] olevassa [1.12] kohdassa), - inertiajarruilla varustettu hinattava massa (kuten se on määritelty direktiivin [76/432/ETY] liitteessä [I] olevassa [1.14] kohdassa), - neste- tai paineilmajarruilla varustettu hinattava massa: tällainen jarrutus voi olla jatkuvaa, puolijatkuvaa tai omalla voimalähteellä varustettua tyyppiä (sellaisina kuin ne määritellään direktiivin [76/432/ETY] liitteessä [I] olevassa [1.9, 1.10 ja 1.11 kohdassa]). 2 . VAATIMUKSET 2.1 . Mitat Traktorin enimmäismitat ovat: 2.1.1. pituus: 12 m; ê 89/173/ETY è1 2000/1/EY 1 artikla ja liite 2.1.2. leveys: è1 2,55 m (ottamatta huomioon pullistumia siinä renkaiden osassa, joka on kosketuksissa maanpinnan kanssa) ç; 2.1.3. korkeus: 4 m. 2.1.4. Näiden mittojen tarkastukseen tarkoitetut mittaukset suoritetaan seuraavasti: - traktorin ollessa kuormaamattomana ja käyttökunnossa kuten 1.6 kohdassa esitetään, - tasaisella vaakasuoralla pinnalla, - traktorin ollessa paikallaan ja moottorin ollessa sammutettuna, - traktorin ollessa varustettu uusilla renkailla, joiden ilmanpaine on valmistajan suosittelema normaalipaine, - ovien ja ikkunoiden ollessa kiinni, - ohjauspyörän ollessa suoraan eteen -asennossa, - ilman traktoriin kiinnitettyjä maatalous- ja metsänhoitolaitteita. 2.2 . Sallittu hinattava massa 2.2.1. Sallittu hinattava massa saa olla enintään: 2.2.1.1. edellä 1.7 kohdassa määritelty teknisesti sallittu hinattava massa, jota traktorin valmistaja suosittelee; 2.2.1.2. hinauslaitteelle osan EY-tyyppihyväksynnän mukaisesti säädetty hinattava massa. 2.2.2. Kun jäsenvaltio soveltaa 2 artiklan 2 kohtaa, hinattava massa/hinattavat massat on eriteltävä traktorin rekisteröintitodistuksessa. ê 89/173/ETY (mukautettu) Lisäys MALLI Viranomaisen nimi TRAKTORITYYPIN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEN LlITE MITTOJEN JA HINATTAVIEN MASSOJEN OSALTA (Maatalous- Ö tai Õ metsätraktoreiden Ö , niiden perävaunujen ja vedettävien vaihdettavissa olevien koneiden ja näihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä sekä direktiivin 74/150/ETY kumoamisesta 26 päivänä toukokuuta 2003 Õ annetun Ö Euroopan parlamentin ja Õ neuvoston direktiivin Ö 2003/37/EY Õ 4 artiklan 2 kohta) EY-tyyppihyväksyntänumero: ………………………… 1. Osa/osat tai ominaisuus/ominaisuudet: 1.1. Mitat: 1.1.1. pituus: …………………………. m 1.1.2. leveys: ………………………… m 1.1.3. korkeus: ………………………. m 1.2. Hinattavat massat: 1.2.1. jarruton hinattava massa: ………………………………………….. kg 1.2.2. omilla jarruilla varustettu hinattava massa: ………………………… kg 1.2.3. inertiajarruilla varustettu hinattava massa: …………….…………… kg 1.2.4. hinattava massa, jossa tehostettu jarrujärjestelmä (neste- tai paineilmajarrut): …………….… kg 2. Traktorin merkki tai valmistajan toiminimi: .……………………………………………………………………….. 3. Traktorin tyyppi ja tarvittaessa myyntinimitys: .…………………………………………………………………… 4. Valmistajan nimi ja osoite: ………………………………………………………………………………………….. ……………………………………………………………………………………………………………………….. 5. Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite: ……………………………………………………………. ……………………………………………………………………………………………………………………….. 6. Päivä, jona traktori luovutettiin EY-tyyppihyväksyntää varten: ……………………………………………………. 7. Tyyppihyväksyntätestejä suorittava tarkastuslaitos: ………………………………………………………………... ……………………………………………………………………………………………………………………….. 8. Kyseisen laitoksen antaman selosteen päiväys: ……………………………………………………………………... 9. Kyseisen laitoksen antaman selosteen numero: ……………………………………………....................................... 10. Mittojen ja hinattavien massojen EY-tyyppihyväksyntä on annettu/evätty(1). 11. Paikka: ………………………………. 12. Aika: ………………………………… 13. Allekirjoitus: ………………………… 14. Seuraavat asiakirjat, joissa on edellä mainittu EY-tyyppihyväksyntänumero, ovat tämän todistuksen liitteitä: ……………………………….. mittapiirrokset; ……………………………….. piirros tai valokuva traktorista. Tiedot on toimitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille näiden pyynnöstä. 15. Huomautuksia: ………………………………………………………………………................................................. ……………………………………………………………………………………………………………………….. __________________ (1) Tarpeeton viivataan yli. __________________ ê 89/173/ETY LIITE II NOPEUDEN SÄÄDIN JA VETÄVIEN OSIEN, ULKONEMIEN JA PYÖRIEN SUOJAUS 1. NOPEUDEN SÄÄDIN 1.1. Jos nopeuden säädin on valmistajan vakiovarusteena asentama, sen on oltava asennettu ja suunniteltu siten, että traktori on suurimmasta rakenteen mukaisesta nopeudesta annetun [neuvoston] direktiivin [74/152/ETY[12]] mukainen. 2 . VETÄVIEN OSIEN, ULKONEMIEN JA PYÖRIEN SUOJAUS 2.1 . Yleistä 2.1.1. Traktorien vetävät osat, ulkonemat ja pyörät on suunniteltava, asennettava ja suojattava siten, että ne eivät tavanomaisissa käyttöolosuhteissa aiheuta henkilöille onnettomuuksia. 2.1.2. Edellä 2.1.1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten katsotaan täyttyvän, jos 2.3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia noudatetaan. Muut kuin 2.3 kohdassa kuvatut ratkaisut ovat sallittuja, jos valmistaja esittää todisteet siitä, että ne vähintään vastaavat 2.3 kohdan vaatimuksia. 2.1.3. Suojalaitteet on kiinnitettävä tukevasti traktoriin. ’Tukevasti kiinnitetyllä’ tarkoitetaan, että tällaisten laitteiden irrottamisen tulisi olla mahdollista vain työkalujen avulla. 2.1.4. Suojalevyt, kannet ja konepellit, jotka voivat sulkeutuessaan aiheuttaa loukkaantumisen, on valmistettava siten, että niiden sulkeutuminen vahingossa on estetty (esim. suojalaitteiden avulla tai sopivin kiinnikkein tai ominaisuuksin). 2.1.5. Yksi suojalaite voi suojella lukuisia vaarallisia kohtia. Jos yhden suojalaitteen alaisuuteen on kuitenkin kytketty säätö-, kunnossapito- tai häiriönpoistolaitteita — joita voidaan käyttää vain moottorin käydessä — on asennettava lisäsuojalaitteita. 2.1.6. Kiinnityslaitteet (esim. jousipidikkeet tai sidenauhat), - joilla kiinnitetään pikakiinnityslaitteet (esim. kiinnitystapit), ja osat, joita on - ilman työkaluja avattavissa suojalaitteissa (esim. moottorin suojus), on kiinnitettävä tukevasti joko traktorin alustaan tai suojalaitteeseen. 2.2 . Määritelmät 2.2.1. ’Suojalaitteella’ tarkoitetaan laitetta, joka on tarkoitettu suojaamaan vaarallisia osia. Tässä direktiivissä suojalaitteisiin kuuluvat kopat, suojat tai suojukset. 2.2.1.1. ’Kopalla’ tarkoitetaan suojalaitetta, joka sijaitsee välittömästi vaarallisen osan edessä ja joka joko yksin tai laitteen muiden osien kanssa estää vaarallisen osan koskettamisen joka puolelta. 2.2.1.2. ’Konepellillä tai suojalevyllä’ tarkoitetaan suojalaitetta, joka sijaitsee vaarallisen osan edessä ja joka estää vaarallisen osan koskettamisen suojatulta puolelta. 2.2.1.3. ’Suojuksella’ tarkoitetaan suojalaitetta, joka kaiteella, ristikolla tai vastaavalla laitteella takaa turvallisuusvälin, joka riittää estämään vaarallisen osan koskettamisen. 2.2.2. ’Vaarakohdalla’ tarkoitetaan kohtaa, johon traktorin kiinteiden tai liikkuvien osien järjestelyn tai suunnittelun vuoksi liittyy loukkaantumisriski. Vaarallisia osia ovat erityisesti puristumis-, hankautumis-, leikkaus-, pisto-, läpäisy-, tarttuma-, sisäänmeno- ja kapenemiskohdat. 2.2.2.1. ’Puristumiskohdalla’ tarkoitetaan vaarallista kohtaa, jossa osat liikkuvat toistensa tai kiinteiden osien suhteen siten, että ne voivat aiheuttaa henkilöiden tai joidenkin heidän ruumiinosiensa jäämisen puristuksiin. 2.2.2.2. ’Hankautumiskohdalla’ tarkoitetaan vaarallista kohtaa, jossa osat liikkuvat toisiaan tai muita osia pitkin siten, että ne voivat aiheuttaa henkilöiden tai joidenkin heidän ruumiinosiensa jäämisen puristuksiin tai hankautumisen. 2.2.2.3. ’Leikkaus-, pisto- tai läpäisykohdalla’ tarkoitetaan vaarallista kohtaa, jossa liikkuvat tai kiinteät, teräväreunaiset, -kärkiset tai tylpät osat voivat vahingoittaa ihmisiä tai heidän ruumiinosiaan. 2.2.2.4. ’Tarttumakohdalla’ tarkoitetaan vaarallista kohtaa, jossa teräväreunaiset ulkonemat, hampaat, tapit, ruuvit ja pultit, rasvanipat, akselit, akselin päät tai muut osat liikkuvat siten, että ihmiset, heidän ruumiinosansa tai vaatteensa voivat tarttua kiinni ja tulla vedetyiksi mukaan. 2.2.2.5. ’Sisäänmeno- tai kapenemiskohdalla’ tarkoitetaan vaarallista kohtaa, jossa osat liikkuessaan kaventavat jotakin kohtaa siten, että ihmiset, heidän ruumiinosansa tai vaatteet voivat tarttua kiinni. 2.2.3. ’Ulottuvuudella’ tarkoitetaan enimmäisetäisyyttä, johon ihmiset tai heidän ruumiinosansa voivat ulottua ylös, alas, sisään, päälle, ympäri tai poikki ilman minkään esineen apua (kuva 1). 2.2.4. ’Turvaetäisyydellä’ tarkoitetaan etäisyyttä, joka vastaa ulottuvuutta tai kehon mittaa yhdessä turvamarginaalin kanssa (kuva 1). 2.2.5. ’Hallintalaitteella’ tarkoitetaan laitetta, johon suoraan vaikutettaessa saadaan aikaan traktorin tai siihen kytketyn laitteen tilan tai toiminnan muuttuminen. ê 2006/26/EY 4 artikla ja IV liite 1 alakohdan a alakohta 2.2.6. ’Tavanomaisilla käyttöoloilla’ tarkoitetaan sitä, että traktoria käytetään valmistajan tarkoittamaan tarkoitukseen, että käyttäjä tuntee traktorin ominaisuudet ja että noudatetaan käyttäjän käsikirjassa ja traktorissa olevissa merkinnöissä annettuja ohjeita käytöstä, huollosta ja turvallisista toimintatavoista. 2.2.7. ’Tahattomalla koskettamisella’ tarkoitetaan henkilön ja vaarallisen kohdan välistä suunnittelematonta kosketusta, joka aiheutuu henkilön toiminnasta traktorin tavanomaisen käytön ja huollon aikana. ê 89/173/ETY 2.3 . Turvaetäisyydet, joiden ulottumisalueelta ei yllä vaarallisiin osiin 2.3.1. Turvaetäisyys mitataan niistä kohdista, joihin voidaan ulottua traktoria käytettäessä, huollettaessa ja tarkastettaessa, ja myös maanpinnan tasolta. ’Traktorin huollolla ja tarkastuksella’ tarkoitetaan ainoastaan kuljettajan itsensä käyttöohjeiden mukaisesti tavallisesti suorittamia toimia. Turvaetäisyyttä määritettäessä perusperiaate on se, että traktori on tilassa, johon se on suunniteltu, ja että mitään apuvälinettä ei käytetä jotta ulotuttaisiin vaarakohtaan. Turvaetäisyydet vahvistetaan 2.3.2.1-2.3.2.5 kohdassa. Eräitä erityisalueita tai eräitä erityisosia varten sopiva turvaetäisyys annetaan, jos traktori täyttää 2.3.2.6-2.3.2.14 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. 2.3.2 . Vaarallisten kohtien suojaus 2.3.2.1. Yläpuolinen turvaetäisyys Yläpuolinen turvaetäisyys on 2 500 mm (katso kuva 1) ihmisten seistessä suorana. [pic] Kuva 1 2.3.2.2. Alaspäin, yläpuolella Turvaetäisyys suojalaitteen yli: a | = | vaarakohdan korkeus; | b | = | suojalaitteen reunan korkeus; | c | = | vaakasuora etäisyys vaarakohdasta (katso kuva 2). | [pic] Kuva 2 Kurkotettaessa suojalaitteen yli on noudatettava taulukossa 1 esitettyjä turvaetäisyyksiä. TAULUKKO 1 ( mm ) a: Vaarakohdan korkeus maasta | Suojalaitteen reunan korkeus b | b | = | turvaetäisyys vaarakohdasta | [pic] TAULUKKO 4 Nelikulmaisten tai ympyränmuotoisten aukkojen turvaetäisyydet a | = | aukon leveys: läpimitta tai sivun pituus | b | = | turvaetäisyys vaarakohdasta | [pic] 2.3.2.5. Puristumiskohtien vähimmäismitat Puristumiskohtaa ei pidetä vaarallisena kuvassa esitetylle ruumiinosalle, jos vähimmäismitat eivät ole pienemmät kuin taulukossa 5 vahvistetut ja jos varmistetaan, että seuraava, suurempi ruumiinosa ei voi joutua siihen. TAULUKKO 5 [pic] 2.3.2.6. Hallintalaitteet Kahden polkimen välistä rakoa ja hallintalaitteiden läpimenoreikiä ei pidetä puristumis- tai hankautumiskohtina. 2.3.2.7. Takaosan kolmipistekytkentä ê 89/173/ETY è1 2000/1/EY 1 artikla ja liite 2.3.2.7.1. Kolmipistekytkennän nostotankojen nivelkohtien keskilinjan kautta kulkevan tason takana on noudatettava 25 mm:n vähimmäisturvamarginaalia liikkuvien osien välillä tai kussakin nostolaitteen liikkeen kohdassa — mutta ei äärimmäisissä ylä- ja ala-asennoissa 0,1 n , sekä 25 mm:n etäisyyttä tai 30o vähimmäiskulmaa hankautuvien osien tapauksessa, jos nämä voivat aiheuttaa kulman muutoksen (katso kuva 3). Liike n′ , josta on vähennetty 0,1 n sekä sen ylä- että ala-asennoissa, määritellään seuraavasti (katso kuva 4). è1 Jos vetovarsia käyttää suoraan nostolaite, vertailutaso määräytyy kyseisten vetovarsien pystysuoran poikittaiskeskitason mukaan. ç ê 2000/1/EY 1 artikla ja liite Kuva 3 [pic] [pic] Selitykset: A = nostovarsi B = vetovarsi C = nostotanko D = runko E = nostotankojen nivelkohtien välisen akselin kautta kulkeva taso F = vapaa tila ê 89/173/ETY [pic] Kuva 4 ê 89/173/ETY (mukautettu) 2.3.2.7.2. Hydraulisen nostoyksikön liikettä n varten alavivun kytkentäkohdan ala-asentoa A rajoitetaan mitalla ’14’ Ö joulukuussa 1994 annetussa Õ ISO-standardissa 730 olevan 1 osan mukaisesti, ja yläasentoa B rajoittaa hydraulinen enimmäisliike. Liike n′ vastaa liikettä n , josta on ylhäältä ja alhaalta vähennetty 0,1 n , ja se muodostaa A′:n ja B′:n välisen pystyetäisyyden. ê 89/173/ETY 2.3.2.7.3. Lisäksi liikkeen n′ aikana nostotankojen profiilin ympärillä on noudatettava 25 mm:n vähimmäisturvaetäisyyttä viereisien osien suhteen. 2.3.2.7.4. Jos kolmipistekytkennän tapauksessa käytetään kytkentälaitteita, jotka eivät edellytä kuljettajan läsnäoloa traktorin ja kuljetetun laitteen välissä (esimerkiksi pikakytkennän tapauksessa), 2.3.2.7.3 kohdan vaatimukset eivät ole voimassa. 2.3.2.7.5. Käyttöohjekirjan tulisi sisältää erityiset tiedot 2.3.2.7.1 kohdan ensimmäisessä lauseessa määritellyn tason etupuolella sijaitsevista vaarallisista kohdista. 2.3.2.8. Etuosan kolmipistekytkentä 2.3.2.8.1. Kussakin nostoyksikön liikkeen n kohdassa — mutta ei ylä- ja alaääriulottuvuuksissa 0,1 n — on noudatettava 25 mm:n vähimmäisturvaetäisyyttä liikkuvien osien välillä, sekä 30o:n vähimmäiskulmaa tai 25 mm:n etäisyyttä toisiaan vasten hankautuvien osien aiheuttaman kulman muutoksen tapauksissa. Liike n′ , josta on vähennetty 0,1 n sekä sen ylä- että ala-asennoissa, määritellään seuraavasti (katso myös kuva 4). ê 89/173/ETY (mukautettu) 2.3.2.8.2. Hydraulisen nostoyksikön liikettä n varten alavivun kytkentäkohdan äärimmäistä ala-asentoa A rajoitetaan mitalla ’14’ Ö maaliskuussa 1998 annetussa Õ ISO-standardissa 8759 olevan 2 osan mukaisesti, ja äärimmäistä yläasentoa B rajoittaa hydraulinen enimmäisliike. Liike n′ saadaan vähentämällä ylhäältä ja alhaalta 0,1 n , ja se muodostaa A′:n ja B′:n välisen pystyetäisyyden. ê 89/173/ETY 2.3.2.8.3. Jos kolmipistekytkennän alavivuissa käytetään kytkentälaitteita (kuten pikakytkentä), jotka eivät edellytä kuljettajan läsnäoloa traktorin ja käytettävän laitteen välissä kytkennän aikana, 2.3.2.8.1 kohdan vaatimukset eivät ole voimassa 250 mm:n säteellä kohdista, joissa alavarret kytkeytyvät traktoriin. Liiketankojen tai -sylintereiden ulkopinnan ympärillä on kuitenkin määritellyn matkan n′ aikana joka tapauksessa noudatettava 25 mm:n vähimmäisturvamarginaalia viereisten osien suhteen. 2.3.2.9. Kuljettajan istuin ja ympäristö Kuljettajan ollessa istuma-asennossa kaikkien puristumis- ja hankautumiskohtien on oltava hänen käsiensä tai jalkojensa ulottumattomissa. Tätä vaatimusta katsotaan noudatetun, jos seuraavat ehdot täyttyvät: ê 89/173/ETY (mukautettu) 2.3.2.9.1. Kuljettajan istuin on pituus- ja pystysäätöalueen keskikohdassa. Kuljettajan ulottuvuusrajat on jaettu vyöhykkeisiin A ja B. Näiden vyöhykkeiden keskipiste on 60 mm istuimen Ö mittapisteen Õ edessä ja 580 mm sen yläpuolella (katso kuva 5). Vyöhyke A koostuu pallosta, jonka halkaisija on 550 mm, ja vyöhyke B sijaitsee tuon pallon ja halkaisijaltaan 1 000 mm olevan pallon välillä. ê 89/173/ETY [pic] Kuva 5 2.3.2.9.2. Puristumis- ja hankautumiskohtien läheisyydessä noudatetaan vyöhykkeellä A 120 mm:n ja vyöhykkeellä B 25 mm:n turvaetäisyyttä, ja kulman muutoksen aiheuttavien hankautuvien osien tapauksessa noudatetaan 30o:n vähimmäiskulmaa. 2.3.2.9.3. Vyöhykkeellä A on otettava huomioon vain puristumis- ja leikkautumiskohdat, joita aiheuttavat osat, jotka ulkopuolinen energialähde panee liikkumaan. 2.3.2.9.4. Jos istuimen vieressä olevista rakenneosista muodostuu vaarakohta, tuon rakenneosan ja istuimen välillä on noudatettava vähintään 25 mm:n turvaetäisyyttä. Selkänojan ja selkänojan takana olevien rakenneosien välissä ei ole vaarakohtaa, jos viereiset rakenneosat ovat tasaisia, ja selkänoja itse on pyöristetty ympäröivältä alueelta, ja siinä ei ole teräviä kohtia. 2.3.2.10. Matkustajan istuin (jos sellainen on) 2.3.2.10.1. Vaaraa aiheuttavat osat on suojattava säteeltään 800 mm olevan puolipallon alueella, joka alkaa istuinpehmusteen etureunasta ja osoittaa alaspäin. 2.3.2.10.2. Kuten 2.3.2.9 kohdassa (katso kuva 6), vyöhykkeiden A ja B vaaralliset pisteet on suojattava pallon muotoisella alueella, jonka keskipiste on 670 mm matkustajan istuimen etureunan keskipisteen yläpuolella. [pic] Kuva 6 ê 89/173/ETY (mukautettu) 2.3.2.11. Kapearaiteiset traktorit (traktorit, joiden raideväli määritellään [neuvoston] direktiivin [87/402/ETY Ö [13] Õ] [1] artiklan toisessa luetelmakohdassa) 2.3.2.11.1. Kapearaiteisten traktoreiden osalta 2.3.2.9 kohdan vaatimukset eivät koske vyöhykettä, joka sijaitsee 45o:n kulmassa taaksepäin kallistetun ja kulkusuuntaan nähden kohtisuorassa olevan tason takana, kun tuo taso kulkee 230 mm istuimen Ö mittapisteen Õ takana olevan pisteen kautta (katso kuva 7). Jos tällä vyöhykkeellä on vaarallisia kohtia, traktoriin on kiinnitettävä vastaavat varoitukset. [pic] Kuva 7 ê 89/173/ETY 2.3.2.11.2. Direktiivin [80/720/ETY] liitteessä [I] olevaa [II.1 ja II.2] kohtaa sovelletaan kuljettajan istuimelle pääsyyn. 2.3.2.11.3. Direktiivin [80/720/ETY] liitteessä [I] olevaa [I.6] kohtaa sovelletaan hallintalaitteisiin. 2.3.2.11.4. Ajoneuvon pituusakselin kanssa suorassa kulmassa ja kuormittamattoman polkimen (kytkin tai käyttöjarru) keskipisteen kautta kulkevan vertailutason etupuolella olevat erittäin kuumat pakokaasujärjestelmän osat on suojattava, jos ne sijaitsevat ylävyöhykkeellä (700 mm maanpinnan yläpuolella) 300 mm:n etäisyydellä ja alavyöhykkeellä 150 mm:n etäisyydellä (katso kuva 8). Sivusuunnassa suojattavaa aluetta rajoittavat traktorin ääriviivat ja pakokaasujärjestelmän ääriviivat. Nousuaskelman alitse kulkevat erittäin kuumat pakokaasujärjestelmän osat on peitettävä pystysuunnassa tai muutoin lämpösuojattava. [pic] Kuva 8 2.3.2.12. Taipuisien paineletkujen sijainti ja merkintä 2.3.2.12.1. Taipuisat paineletkut on sijoitettava siten, että niiden mekaaninen vaurioituminen tai lämpövaurioituminen voidaan estää. 2.3.2.12.2. Taipuisien paineletkujen on oltava selvästi tunnistettavissa, ja niihin on kiinteästi merkittävä seuraavat tiedot: - taipuisan letkun valmistajan merkki, - valmistusaika (valmistusvuosi ja -kuukausi), - suurin sallittu ylipaine käytössä. 2.3.2.12.3. Kuljettajan tai matkustajan istuimen lähistöllä olevat taipuisat paineletkut on vietävä tai suojattava siten, että ne eivät pettäessään voi aiheuttaa vaaraa ihmisille. 2.3.2.13. Ohjaus- ja kääntöakseli Toisiinsa tai kiinteisiin osiin nähden liikkuvat osat on suojattava, jos ne sijaitsevat 2.3.2.9 ja 2.3.2.10 kohdassa määritellyillä vyöhykkeillä. Kun traktorissa on runko-ohjaus, traktorin molemmilla puolilla on nivelalueella oltava kiinteät ja selvät merkinnät, joissa ilmoitetaan kuvan avulla tai sanallisesti, että suojaamattomalle nivelalueelle meneminen on kielletty. Vastaavat tiedot on sisällytettävä käyttöohjekirjaan. 2.3.2.14. Traktorin voimansiirtoakselit Voimansiirtoakselit (esimerkiksi nelipyörävedon akseli, joka voi pyöriä vain traktorin ollessa liikkeessä) on suojattava, jos ne sijaitsevat 2.3.2.9 ja 2.3.2.10 kohdassa määritellyillä vyöhykkeillä. 2.3.2.15. Pyörien ympärillä oleva vapaa tila 2.3.2.15.1. Lokasuojien vapaan tilan on täytettävä seuraavat vaatimukset. 2.3.2.15.2. ’Vapaalla tilalla’ tarkoitetaan tilaa, jonka on jäätävä vapaaksi vetävien pyörien renkaiden ja ajoneuvon muiden osien välille. Kun vetävät pyörät on varustettu suurimmilla renkailla, niiden vapaan tilan on vastattava seuraavassa kuvassa 9 ja taulukossa 6 vahvistettuja mittoja. [pic] Kuva 9 ê 89/173/ETY è1 2000/1/EY 1 artikla ja liite TAULUKKO 6 Vakiotraktorit | Kapearaiteiset traktorit | a mm | h mm | a mm | h mm | è1 40 ç | 60 | 15 | 30 | Kuvassa 9 ja taulukossa 6 esitettyä pienempi vapaa tila on sallittu 2.3.2.9 ja 2.3.2.10 kohdassa tarkoitettujen alueiden lisäksi kapearaiteisten traktoreiden osalta, kun lokasuojia käytetään myös irrottamaan renkaisiin tarttunutta maa-ainesta. ê 2006/26/EY 4 artikla ja IV liite 1 alakohdan b alakohta 2.3.2.16. Kuumat pinnat Sellaiset kuumat pinnat, joihin käyttäjä voi koskettaa traktorin tavanomaisissa käyttöoloissa, on peitettävä tai eristettävä. Tämä koskee sellaisia kuumia pintoja, jotka ovat lähellä askelmia, kaiteita tai kahvoja, sekä sellaisia osia, joita käytetään traktoriin noustaessa ja joita on mahdollista koskettaa tahattomasti. 2.3.2.17. Akun napojen suojus Maadoittamattomat navat on suojattava tahattomalta oikosululta. ê 89/173/ETY 2.4 . Istuimen mittapisteen määrittämismenetelmä 2.4.1 . Yleistä Kaiken tyyppisten pehmustettujen istuinten mittapisteen määrittelymenetelmä ja -laite kuvataan jäljempänä. 2.4.2 . Määritelmät Istuimen mittapiste (SIP): Piste, joka sijaitsee 2.4.4 ja 2.4.6 kohdan mukaisesti kuljettajan istuimelle sijoitetun, kuvassa 10 esitetyn SIP-paikannuslaitteen pysty- ja pituussuuntaisella keskitasolla. ê 89/173/ETY (mukautettu) Istuimen mittapiste määritetään suhteessa ajoneuvoon eikä se siirry istuimen säätöjen Ö ja/ Õ tai tärinän vaikutuksesta. ê 89/173/ETY 2.4.3. Istuimen mittapisteen (SIP) määrittämislaite SIP:n määrityslaitteen on oltava kuvassa 10 esitetyn kaltainen. Laitteen massa on 6 ± 1 kg, ja sen alapinnan on oltava tasainen ja hiottu. 2.4.4 . Istuimen säätö mittapisteen (SIP) määritystä varten Jos istuinta ja sen kiinnitystä voidaan säätää, istuin säädetään seuraavasti ennen mittapisteen määritystä: a) kaikkien säätöjen — eteen tai taakse, korkeus ja kallistus — on oltava keskiasennossaan. Jos näin ei ole, on käytettävä keskiasennon ylä- tai alapuolella lähinnä olevaa säätöä; b) säädettävä kiinnitys on säädettävä siten, että se on liikkeensä keskikohdassa paikannuslaitteen ollessa paikallaan ja kuormitettuna. Kiinnitys voidaan lukita mekaanisesti tuohon asentoon mittapisteen (SIP) määrityksen ajaksi; c) kiinnitys, joka ei ole säädettävissä, voidaan lukita siihen pystyasentoon, joka saavutetaan paikannuslaitteen ollessa paikallaan ja kuormitettuna; d) jos edellä tarkoitetut säädöt ovat ristiriidassa valmistajan erityisohjeiden kanssa, niitä on noudatettava siten, että saavutetaan asetus, jota suositellaan 75-kiloiselle kuljettajalle. Huomaa: 75-kiloinen kuljettaja vastaa suunnilleen istuimella paikallaan olevaa 65 kg:n painolla kuormitettua paikannuslaitetta. 2.4.5. Istuimen mittapisteen (SIP) kolmen vertailuakselin x′, y′ ja z′ määrittäminen Koordinaatit on määritettävä seuraavasti: a) istuimen kiinnityksen toisen puolen takimmaisen kiinnitysreiän paikallistaminen; b) jos tämän reiän akseli on yhdensuuntainen laitteelle määritellyn niveltymisakselin kanssa, sitä pidetään akselina y′, joka osoittaa vasemmalta oikealle suhteessa istuvaan kuljettajaan (katso kuva 11); c) jos tämän reiän akseli on yhdensuuntainen istuimen keskilinjan kautta kulkevan pystytason kanssa, akselina y′ pidetään suoraa linjaa, joka kulkee yhdensuuntaisesti kyseisen niveltymisakselin kanssa ja kulkee istuimen tukipinnan ja edellä tarkoitetun reikäakselin leikkauspisteen kautta (katso kuva 12); d) kaikissa muissa tapauksissa akseli y′ määritetään mitattavaan istuimeen liittyvien parametrien mukaisesti; e) akselit x′ ja z′ määritellään y′:n kautta kulkevien vaaka- ja pystytasojen ja istuimen keskilinjan kautta kulkevien pystytasojen leikkauskohtina. Akselit x′ ja z′ osoittavat eteen ja ylös (katso kuvat 11 ja 12). 2.4. 6. Istuimen mittapisteen (SIP) määrittämismenetelmä Istuimen mittapiste (SIP) määritetään käyttämällä kuvassa 10 esitettyä laitetta ja toimimalla seuraavalla tavalla: a) istuin peitetään kankaalla laitteen oikean sijoittamisen helpottamiseksi; b) laite sijoitetaan istuintyynylle (ilman lisämassaa) siten, että se työnnetään taakse selkänojaa vasten; c) massaa lisätään siten, että laitteen kokonaismassa nousee 6 ± 1 kg:sta 26 ± 1 kg:aan. Pystysuoran voiman on oltava 40 mm istuimen mittapisteen merkin etupuolella laitteen vaakasuoralla osalla (katso kuva 10); d) laitteeseen kohdistetaan kahdesti noin 100 N:n vaakatasoinen voima istuimen mittapisteessä kuten kuvassa 10; e) muuta massaa lisätään siten, että laitteen kokonaismassa nousee 26 ± 1 kg:sta 65 ± 1 kg:aan. Lisättyjen massojen pystysuoran voiman on oltava 40 mm istuimen mittapisteen merkin etupuolella laitteen vaakatasoisella osalla (katso kuva 10); ê 89/173/ETY (mukautettu) f) istuimen molemmin puolin yhtä kaukana istuimen pitkittäisestä keskilinjasta olevien kahden pystytason ja laitteella merkityn istuimen Ö mittapisteen Õ akselin leikkauspisteiden 2.4.5 kohdassa määritellyt koordinaatit on mitattava ± 1 mm:n tarkkuudella. ê 89/173/ETY Näillä kahdella tasolla tehtyjen mittausten aritmeettiset keskiarvot kirjataan SIP-koordinaatteina; g) määritysmenetelmästä johtuvat ehdot, jotka poikkeavat tässä liitteessä vahvistetusta menettelystä, tai jotka voivat tulostensa suhteen olla virhelähde, voidaan mainita, samoin kuin niiden syyt. [pic] Kuva 10 Istuimen mittapisteen (SIP) määrittämislaite [pic] Kuva 11 SIP-vertailuakselien määrittäminen (Selän/reisien niveltymisakselin kanssa yhdensuuntainen kiinnitysreikien akseli) [pic] Kuva 12 SIP:n kolmen vertailuakselin määrittäminen (Istuimen keskilinjan kautta kulkevan pystytason kanssa yhdensuuntainen kiinnitysreikien akseli) ê 89/173/ETY (mukautettu) Lisäys MALLI Viranomaisen nimi TRAKTORITYYPIN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUKSEN LlITE NOPEUDEN SÄÄTIMIEN SEKÄ VETÄVIEN OSIEN, ULKONEMIEN JA PYÖRIEN SUOJAUKSEN OSALTA (Maatalous- Ö tai Õ metsätraktoreiden Ö , niiden perävaunujen ja vedettävien vaihdettavissa olevien koneiden ja näihin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä sekä direktiivin 74/150/ETY kumoamisesta 26 päivänä toukokuuta 2003 Õ annetun Ö Euroopan parlamentin ja Õ neuvoston direktiivin Ö 2003/37/EY Õ 4 artiklan 2 kohta) EY-tyyppihyväksyntänumero: ………………………… 1. Osa/osat tai ominaisuus/ominaisuudet: 1.1. nopeuden säädin (jos on) 1.2. vetolaitteiden, ulkoneminen ja pyörien suojaus 2. Traktorin merkki (tai valmistajan toiminimi): .…………………………………………………..………………… ……………………………………………………………………………………………………………………… 3. Traktorin tyyppi ja tarvittaessa myyntinimitys: ..…………………………………………………………..………. ………………………………………………………………………………………………………………………. 4. Valmistajan nimi ja osoite: ………………………………………………………………………………..………… ……………………………………………………………………………………………………………………….. 5. Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite: ……………………………………………………….…… ……………………………………………………………………………………………………………………….. 6. Edellä 1 kohdassa esitetyn osan/mainittujen osien tai ominaisuuden/ominaisuuksien kuvaus: …………………….. ……………………………………………………………………………………………………………………….. 7. Päivä, jona traktori on luovutettu EY-tyyppihyväksyntää varten: ………………………………….......................... 8. Tyyppihyväksyntätestejä suorittava tarkastuslaitos: ………………………………………………………………... ……………………………………………………………………………………………………………………….. 9. Kyseisen laitoksen antaman selosteen päiväys: ……………………………………………………………………... 10. Kyseisen laitoksen antaman selosteen numero: ………………………………........................................................... 11. Nopeuden säätimen ja vetävien osien, ulkonemien ja pyörien EY-tyyppihyväksyntä on annettu/evätty(1). 12. Paikka: ……………………………….… 13. Aika: …………………………………… 14. Allekirjoitus: …………………………… 15. Seuraavat asiakirjat, joissa on edellä mainittu EY-tyyppihyväksyntänumero, ovat tämän todistuksen liitteitä: ……………………………….. mittapiirros; ……………………………….. piirros tai valokuva traktorin asiaankuuluvista osista. Tiedot on toimitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos nämä sitä pyytävät. 16. Huomautuksia: ………………………………………………………………………................................................. ……………………………………………………………………………………………............………………….. ……………………………………………………………………………………………………............………….. __________________ (1) Tarpeeton viivataan yli. ____________________ ê 89/173/ETY LIITE III A TUULILASI JA MUUT LASIT LAIT EVAATIMUKSET, MÄÄRITELMÄT, OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS, OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄ, MERKINNÄT, YLEISET VAATIMUKSET, TESTIT JA TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 1. LAITEVAATIMUKSET 1.1. Maatalous- ja metsätraktorit voidaan valmistajan valinnan mukaan varustaa: 1.1.1. tuulilaseilla ja muilla laseilla, joihin sovelletaan tämän liitteen säännöksiä; 1.1.2. tuulilaseilla, joihin sovelletaan tässä liitteessä muille kuin tuulilaseille vahvistettuja vaatimuksia, poikkeuksena tämän direktiivin liitteessä III C olevan 9.1.4.2 kohdan vaatimukset (lasit, joiden valonläpäisevyys on alle 70 %); ê 2006/26/EY 4 artikla ja IV liite 2 alakohta 1.1.3. muissa kuin tuulilaseissa voidaan käyttää jäykkää muovilasitetta neuvoston direktiivin 92/22/ETY[14] tai Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 43 liitteen 14 mukaisesti. ê 89/173/ETY 2 . MÄÄRITELMÄT Tässä direktiivissä: 2.1. ’karkaistulla lasilla’ tarkoitetaan lasia, joka koostuu yhdestä lasikerroksesta, joka on erikoiskäsitelty sen mekaanisen lujuuden lisäämiseksi ja vähentämään sen sirpaloitumista rikkoutumisen jälkeen; 2.2. ’laminoidulla lasilla’ tarkoitetaan lasia, joka koostuu kahdesta tai useammasta lasikerroksesta, joita pitää yhdessä yksi tai useampi muovimateriaalista koostuva välikerros; se voi olla: 2.2.1. ’tavallinen’, jolloin yhtään lasikerrosta, joista se koostuu, ei ole käsitelty, tai 2.2.2. ’erikoislasi’, jolloin vähintään yksi lasikerros, joista se koostuu, on erikoiskäsitelty sen mekaanisen lujuuden lisäämiseksi ja vähentämään sen sirpaloitumista rikkoutumisen jälkeen; 2.3. ’muovimateriaalilla päällystetyllä turvalasilla’ tarkoitetaan 2.1 tai 2.2 kohdassa määriteltyä lasia, jonka sisäpinnalla on muovimateriaalikerros; 2.4. ’lasi-muoviturvalasilla’ tarkoitetaan kerroslasia, jossa on yksi kerros lasia ja yksi tai useampi kerros muovimateriaalia, joista vähintään yksi toimii välikerroksena. Muovikerrosten on oltava sisäpuolella, kun lasi asennetaan traktoriin; 2.5. ’tuulilasiryhmällä’ tarkoitetaan ryhmää, joka koostuu erikokoisista ja -muotoisista tuulilaseista, joiden mekaaniset ominaisuudet, sirpaloituminen ja käyttäytyminen ympäristön kestävyystesteissä tutkitaan; 2.5.1. ’tasaisella tuulilasilla’ tarkoitetaan tuulilasia, jossa ei ole nimelliskaarevuutta, joka aiheuttaisi segmenttikorkeuden, joka ylittää 10 mm/juoksumetri; 2.5.2. ’kaarevalla tuulilasilla’ tarkoitetaan tuulilasia, jonka nimelliskaarevuus aiheuttaa segmenttikorkeuden, joka ylittää 10 mm/juoksumetri; 2.6. ’kaksoisikkunalla’ tarkoitetaan yksikköä, joka koostuu kahdesta lasista, jotka asennetaan erikseen samaan traktorin aukkoon; 2.7. ’kaksoislasilla’ tarkoitetaan yksikköä, joka koostuu kahdesta tehtaalla pysyvästi asennetusta lasista, joita erottaa yhtenäinen väli; 2.7.1. ’symmetrisellä kaksoislasilla’ tarkoitetaan kaksoislasia, jossa kaksi sen muodostavaa lasia ovat samantyyppisiä (karkaistu lasi tai kerroslasi jne.), ja joiden pää- ja sivuominaisuudet ovat identtiset; 2.7.2. ’epäsymmetrisellä kaksoislasilla’ tarkoitetaan kaksoislasia, jossa kaksi sen muodostavaa lasia ovat erityyppisiä (karkaistu lasi tai kerroslasi jne.), ja joiden pää- tai sivuominaisuudet ovat erilaiset; 2.8. ’pääominaisuudella’ tarkoitetaan ominaisuutta, joka muuttaa lasin optisia tai mekaanisia ominaispiirteitä huomattavasti tavalla, jolla on merkitystä lasilla traktorissa olevan tehtävän kannalta. Tämä käsite koskee myös tuotenimeä tai tavaramerkkiä; ê 89/173/ETY (mukautettu) 2.9. ’sivuominaisuudella’ tarkoitetaan ominaisuutta, joka voi muuttaa lasin optisia Ö ja/ Õ tai mekaanisia ominaispiirteitä tavalla, joka on merkittävä toiminnolle, johon lasi on traktorissa tarkoitettu. Tällaisen muutoksen laajuus arvioidaan suhteessa vaikeusindekseihin; ê 89/173/ETY 2.10. ’vaikeusindeksillä’ tarkoitetaan kaksiportaista arviointijärjestelmää, joka koskee kussakin sivuominaisuudessa käytännössä havaittuja muutoksia. Muutos indeksistä ’1’ indeksiin ’2’ viittaa lisätestien tarpeeseen; 2.11. ’tuulilasin kehittyneellä alueella’ tarkoitetaan lasin pienintä suorakaiteen muotoista aluetta, josta tuulilasi voidaan valmistaa; 2.12. ’tuulilasin kallistuskulmalla’ tarkoitetaan kulmaa, joka muodostuu pystysuoran linjan ja tuulilasin ylä- ja alapäiden kautta kulkevan suoran linjan välille, kun molemmat linjat sijaitsevat traktorin pituusakselia sivuavalla pystytasolla. 2.12.1. Kallistuskulman mittaus suoritetaan kuormaamattoman traktorin seistessä tasaisella maalla. 2.12.2. Hydropneumaattisella, hydraulisella tai pneumaattisella iskunvaimennuksella tai kuorman mukaisesti automaattisesti maavaran säätävällä laitteella varustetut traktorit testataan tavanmukaisissa valmistajan määrittelemissä käyttöolosuhteissa; 2.13. ’segmentin korkeudella, h’ tarkoitetaan lasista suunnilleen suorassa kulmassa mitattua enimmäisetäisyyttä, joka erottaa lasin sisäpinnan lasin päiden kautta kulkevasta tasosta (katso liite III N, kuva 1); 2.14. ’lasityypillä’ tarkoitetaan 2.1—2.4 kohdassa määriteltyä lasia, jossa ei ole mitään olennaisia eroja erityisesti liitteissä III D–III L tarkoitettujen pää- ja sivuominaisuuksien suhteen. 2.14.1. Vaikka pääominaisuuksien muutos viittaa uuden tyyppiseen tuotteeseen, myönnetään, että tietyissä tapauksissa muodon ja mittojen muutos ei välttämättä edellytä täyden testisarjan suorittamista. Eräitä yksittäisissä liitteissä säädettyjä testejä varten lasit voidaan ryhmitellä yhteen, jos on ilmeistä, että niiden pääominaisuudet ovat samanlaiset. 2.14.2. Lasien, jotka poikkeavat toisistaan vain sivuominaisuuksiltaan, voidaan katsoa olevan samantyyppisiä; eräitä testejä voidaan kuitenkin suorittaa tällaisten lasien näytteille, jos noiden testien suorittamista erityisesti vaaditaan testiehdoissa; 2.15. ’kaarevuudella, r’ tarkoitetaan enimmäiskaarevuuden alueelta mitattua tuulilasin kaaren pienimmän säteen arvoa. 3 . OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS 3.1. Turvalasin valmistaja tai tämän edustaja jättää lasityypin osan EY-tyyppihyväksyntähakemuksen kunkin turvalasityypin osalta. Hakemus voidaan tehdä vain yhdessä jäsenvaltiossa. 3.2. Kunkin turvalasityypin osalta hakemuksen liitteenä on oltava alla mainitut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot: 3.2.1. tekninen kuvaus kaikista pää- ja sivuominaisuuksista; ja 3.2.1.1. muiden lasien kuin tuulilasien osalta enintään A4-kokoiset tai tuohon kokoon taitetut piirrokset, joista ilmenee: - enimmäispinta-ala, - lasin kahden sivun välinen pienin kulma, ja - segmentin, jos sellainen on, enimmäiskorkeus; 3.2.1.2. Tuulilasien osalta: 3.2.1.2.1. luettelo tuulilasimalleista, joille osan tyyppihyväksyntää haetaan, traktorin valmistajien nimet ja traktorityyppi/-tyypit; 3.2.1.2.2. piirrokset mittakaavassa 1:10, sekä tuulilaseja ja niiden traktoriin asennusta koskevat kaaviot, jotka ovat riittävän yksityiskohtaiset, jotta niistä käy ilmi: ê 89/173/ETY (mukautettu) 3.2.1.2.2.1. tuulilasin paikka suhteessa pisteeseen R, joka määritellään [neuvoston] direktiivin [74/347/ETY Ö [15] Õ] liitteessä ’Näkyvyysalue’ olevan [1.2] kohdan mukaisesti; ê 89/173/ETY 3.2.1.2.2.2. tuulilasin kallistuskulma; 3.2.1.2.2.3. optisten ominaisuuksien toteamisvyöhykkeen sijainti ja koko sekä tarvittaessa poikkeavalla tavalla karkaistu alue; 3.2.1.2.2.4. tuulilasin kehittynyt alue; 3.2.1.2.2.5. tuulilasin segmentin enimmäiskorkeus; ja 3.2.1.2.2.6. tuulilasin kaarevuus (vain tuulilasien ryhmittelyä varten); 3.2.1.3. kaksoislasin tapauksessa enintään A4-kokoiset tai tuohon kokoon taitetut piirrokset, joista käy ilmi 3.2.1.1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi: - kunkin kaksoislasiin kuuluvan lasin tyyppi, - sidostyyppi (orgaaninen, lasi-lasi tai lasi-metalli), - kahden lasin välisen raon nimellispaksuus. 3.3. Lisäksi hakijan on jätettävä riittävä määrä testikappaleita ja näytteitä kyseisten mallien valmiista laseista, joiden lukumäärä määritetään tarvittaessa testit suorittavan tarkastuslaitoksen kanssa tehtävällä sopimuksella. 3.4. Toimivaltaisen viranomaisen on ennen osan tyyppihyväksynnän antamista varmistettava, että tuotannon vaatimustenmukaisuutta voidaan valvoa tehokkaasti. 4 . MERKINNÄT 4.1. Kaikissa turvalaseissa, mukaan lukien osan tyyppihyväksyntää varten luovutetut näytteet ja testikappaleet, on oltava valmistajan tavaramerkki tai kaupallinen merkki. Merkinnän on oltava selvästi luettava ja häviämätön. 5 . OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄ 5.1. Jos osan tyyppihyväksyntää varten luovutetut näytteet täyttävät jäljempänä 5-7 kohdassa vahvistetut vaatimukset, kyseiselle turvalasityypille annetaan hyväksyntä. ê 89/173/ETY (mukautettu) 5.2. Osan tyyppihyväksyntänumero annetaan kullekin liitteissä III E, III G, III K ja III L määritellylle tyypille tai tuulilasien osalta kullekin hyväksytylle ryhmälle. Sen kaksi ensimmäistä lukua (tällä hetkellä 00 tätä alkuperäismuodossaan olevaa direktiiviä Ö 89/173/ETY Õ varten) ilmoittavat muutossarjan, joka sisältää hyväksynnän antamisajankohtana viimeisimmät direktiiviin Ö 89/173/ETY, sellaisena kuin se on korvattuna tällä direktiivillä Õ tehdyt tärkeimmät tekniset muutokset. Jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle turvalasityypille tai -ryhmälle. ê 89/173/ETY 5.3. Turvalasityypille annettavasta osan tyyppihyväksynnästä tai sen laajentamisesta tai epäämisestä ilmoitetaan jäsenvaltioille tämän direktiivin liitteessä III B ja sen lisäyksissä vahvistetun mallin mukaisesti laaditulla ilmoituksella. 5.3.1. Tuulilasien osalta osan EY-tyyppihyväksyntäilmoituksen liitteenä on toimitettava asiakirja, jossa luetellaan kaikki hyväksytyn ryhmän tuulilasimallit sekä ryhmän ominaisuudet liitteen III B lisäyksen 8 mukaisesti. 5.4. Edellä 4.1 kohdassa eritellyn merkinnän lisäksi kaikkiin turvalaseihin ja tämän direktiivin nojalla hyväksytyn tyypin mukaisiin kaksoislaseihin on näkyvästi kiinnitettävä osan EY-tyyppihyväksyntämerkki. Lisäksi voidaan kiinnittää kaksoislasin kullekin lasille vahvistetut erityiset osan tyyppihyväksyntämerkit. Tämä osan tyyppihyväksyntämerkki muodostuu: ê 89/173/ETY (mukautettu) è1 1994 liittymisasiakirja 29 artikla ja I liite s. 207 è2 2003 liittymisasiakirja 20 artikla ja II liite s. 62 è3 2006/96/EY 1 artikla ja liitteessä oleva A 31 kohta 5.4.1. suorakulmiosta, Ö jonka sisällä on pieni Õ ’e’-kirjain, sen jäljessä on hyväksynnän antaneen maan tunnusnumero[16]; ê 89/173/ETY 5.4.2. osan tyyppihyväksyntänumerosta, joka on 5.4.1 kohdassa tarkoitetun suorakulmion oikealla puolella. 5.5. Seuraavat lisätunnukset kiinnitetään lähelle edellä tarkoitettua EY-tyyppihyväksyntämerkkiä: 5.5.1. tuulilasien osalta: I: karkaistulle lasille (I/P, jos pinnoitettu)[17], II: tavalliselle laminoidulle lasille (II/P, jos pinnoitettu)[18], III: laminoidulle erikoislasille (III/P, jos pinnoitettu)[19], IV: lasi-muovilasille; 5.5.2. V: kun kyseessä on muu lasi kuin tuulilasi, johon sovelletaan liitteessä III C olevaa 9.1.4.2 kohtaa; 5.5.3. VI: kun kyseessä on kaksoislasi; 5.5.4. T: kun kyseessä ovat tuulilasit, jotka täyttävät muille laseille kuin tuulilaseille vahvistetut vaatimukset, lukuun ottamatta niitä, joihin sovelletaan liitteessä III C olevaa 9.1.4.2 kohtaa (lasit, joiden valonläpäisevyys on alle 70 %). Muita laseja kuin tuulilaseja koskevat vaatimukset täyttävien tuulilasien osalta tunnus ’T’ voidaan kuitenkin merkitä vain liitteessä III G olevassa 3.3.2 kohdassa määritellyn päänmuototestin jälkeen, kun pudotuskorkeus on 4,0 m + 25/ −0 mm. 5.6. Osan EY-tyyppihyväksyntämerkin ja tunnuksen on oltava selvästi luettavia ja häviämättömiä. 5.7. Tämän liitteen lisäyksessä esitetään esimerkkejä osan tyyppihyväksyntämerkeistä. 6 . YLEISET VAATIMUKSET 6.1. Kaikkien lasien ja erityisesti tuulilasien valmistukseen tarkoitettujen lasien on oltava riittävän hyvälaatuisia, jotta ruumiillisen loukkaantumisen riski lasin särkyessä voidaan vähentää mahdollisimman pieneksi. Lasin on kestettävä riittävän hyvin tavallisessa liikenteessä todennäköisesti esiintyviä tapahtumia sekä sää- ja lämpötilaoloja, kemiallisia vaikutuksia, palamista ja naarmuuntumista. 6.2. Turvalasin on lisäksi oltava riittävän läpinäkyvää, se ei saa aiheuttaa havaittavia vääristymiä tuulilasin läpi nähtävissä esineissä, ja se ei saa aiheuttaa mitään sekaannusta liikennemerkeissä ja -valoissa käytettävien värien välillä. Tuulilasin rikkoutuessa kuljettajan on edelleen pystyttävä näkemään tie niin selvästi, että hän voi jarruttaa traktoriaan ja pysäyttää sen turvallisesti. 7 . ERITYISET VAATIMUKSET Kaikkien turvalasityyppien on luokkansa mukaan täytettävä erityiset vaatimukset seuraavasti: 7.1. karkaistut tuulilasit, liitteen III D vaatimukset; 7.2. muut yhtenäisesti karkaistut lasit kuin tuulilasit, liitteen III E vaatimukset; 7.3. tavalliset laminoidut tuulilasit, liitteen III F vaatimukset; 7.4. muut tavalliset laminoidut lasit kuin tuulilasit, liitteen III G vaatimukset; 7.5. laminoidut erikoistuulilasit, liitteen III H vaatimukset; 7.6. muovimateriaalilla pinnoitetut turvalasit, yllä lueteltujen asianmukaisten vaatimusten lisäksi liitteen III I vaatimukset; 7.7. lasi-muovituulilasit, liitteen III J vaatimukset; 7.8. muut lasi-muovilasit kuin tuulilasit, liitteen III K vaatimukset; 7.9. kaksoislasit, liitteen III L vaatimukset. 8 . TESTIT 8.1. Seuraavat testit on suoritettava: 8.1.1 . Sirpaloituminen Tämän testin tarkoituksena on: 8.1.1.1. tarkastaa, että lasin rikkoutumisen yhteydessä syntyvät sirpaleet ja sirut ovat sellaisia, että loukkaantumisriski jää mahdollisimman pieneksi, ja 8.1.1.2. kun kyseessä ovat tuulilasit, tarkastaa rikkoutumisen jälkeinen jäännösnäkyvyys. 8.1.2 . Mekaaninen lujuus 8.1.2.1 . Iskukovuuden kuulatesti Tätä testiä on kahta tyyppiä, toisessa käytetään 227 g:n kuulaa ja toisessa 2 260 g:n kuulaa. 8.1.2.1.1. 227 g:n kuulatesti: tämän testin tarkoituksena on arvioida laminoidun lasin välikerroksen adheesiota ja yhtenäisesti karkaistun lasin mekaanista lujuutta. 8.1.2.1.2. 2 260 g:n kuulatesti: tämän testin tarkoituksena on arvioida laminoidun lasin kykyä estää kuulan läpitunkeutuminen. 8.1.2.2 . Päänmuototesti Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että lasi täyttää vaatimukset, jotka liittyvät loukkaantumisen rajoittamiseen siinä tapauksessa, että pää iskeytyy tuulilasia, muuta laminoitua lasia tai lasi-muovilasia kuin tuulilasia, sekä myös sivuikkunoina käytettyjä kaksoislaseja vasten. 8.1.3 . Ympäristön kestävyys 8.1.3.1 . Naarmuuntumistesti Tämän testin tarkoituksena on todeta, ylittääkö turvalasin naarmuuntumisenkestävyys tietyn arvon. 8.1.3.2 . Korkean lämpötilan testi Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että laminoidun lasin tai lasi-muovilasin välikerroksessa ei esiinny kuplia tai muita vikoja, kun viimeksi mainittu altistetaan korkeille lämpötiloille pitkiksi ajoiksi. 8.1.3. 3. Säteilynsietotesti Tämän testin tarkoituksena on todeta, väheneekö pitkäksi ajaksi säteilylle altistetun laminoidun lasin, muovilasin tai muovipinnoitteisen lasin valonläpäisevyys huomattavasti sen johdosta vai muuttuuko lasin väri huomattavasti. 8.1.3.4 . Kosteudensietotesti Tämän testin tarkoituksena on todeta kestääkö laminoitu lasi, lasi-muovilasi tai muovipinnoitteinen lasi merkittävästi heikentymättä pitkäaikaista altistumista ilman kosteudelle. 8.1.3.5 . Lämpötilamuutosten sieto Tämän testin tarkoituksena on todeta, kestääkö 2.3 ja 2.4 kohdassa määritellyssä turvalasissa käytetty muovimateriaali (käytetyt muovimateriaalit) merkittävästi heikentymättä pitkäaikaista altistumista äärimmäisille lämpötiloille. 8.1.4 . Optiset ominaisuudet 8.1.4.1 . Valonläpäisytesti Tämän testin tarkoituksena on todeta, ylittääkö turvalasien tasainen läpäisevyys tietyn arvon. 8.1.4.2 . Optisen vääristymän testaus Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että tuulilasin läpi nähtyjen esineiden vääristymä ei ole sellainen, että se voi häiritä kuljettajaa. 8.1.4.3 . Heijastuskuvan erotustesti Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että heijastuskuvan kulmaero varsinaisesta kuvasta ei ylitä tiettyä arvoa. 8.1.4.4 . Värien tunnistustesti Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa, että ei ole mahdollista sekoittaa tuulilasin läpi nähtäviä värejä. 8.1.5 . Tulenkestävyystesti Tämän testin tarkoitus on tarkastaa, että 2.3 ja 2.4 kohdassa määritellyn kaltaisen turvalasin sisäpinnan palamisaste on riittävän alhainen. 8.1.6 . Kemiallisten aineiden sieto Tämän testin tarkoituksena on todeta, että 2.3 ja 2.4 kohdassa määritellyn kaltaisen turvalasin sisäpinta kestää heikkenemättä altistumista sellaisille kemikaaleille, joita todennäköisesti on läsnä tai käytetään traktorin sisällä (esim. puhdistusaineet). 8.2 . Edellä 2.1—2.4 kohdassa määriteltyjen luokkien laseille suoritettavat testit 8.2.1. Turvalasit pannaan seuraavassa taulukossa lueteltuihin testeihin: TUULILASIT | MUUT LASIT KUIN TUULILASIT | Karkaistu lasi | Tavallinen laminoitu lasi | Laminoitu erikoislasi | Lasimuovi | Karkaistu lasi | Laminoitu lasi | Lasimuovi | 8.2.2. Turvalasille annetaan osan tyyppihyväksyntä, jos se täyttää kaikki edellä olevassa taulukossa tarkoitetuissa asiaa koskevissa kohdissa vahvistetut vaatimukset. 9 . TURVALASITYYPIN HYVÄKSYNNÄN MUUTTAMINEN TAI LAAJENTAMINEN 9.1. Kaikista turvalasityyppiin tehdyistä muutoksista tai tuulilasien osalta kaikista ryhmään lisätyistä tuulilaseista on ilmoitettava turvalasityypin hyväksyneelle hallintoviranomaiselle. Viranomainen voi sitten joko: 9.1.1. katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole huomattavaa kielteistä vaikutusta, ja tuulilasien osalta katsoa, että uusi tyyppi kuuluu hyväksyttyyn tuulilasiryhmään, ja että turvalasi joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai 9.1.2. vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tarkastuslaitokselta lisätestausselosteen. 9.2 . Tiedoksi antaminen 9.2.1. Osan tyyppihyväksynnän vahvistamisesta, epäämisestä tai laajentamisesta ilmoitetaan jäsenvaltioille 5.3 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. 9.2.2. Osan tyyppihyväksynnän laajennuksen antaneen toimivaltaisen viranomaisen on pantava kuhunkin laajennukseen liittyvään tiedonantoon sarjanumero. 10 . TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 10.1. Tämän liitteen ja seuraavien liitteiden mukaisesti tyyppihyväksynnän saaneen turvalasin on oltava valmistettu siten, että se on hyväksytyn tyypin mukainen ja täyttää 6, 7 ja 8 kohdassa luetellut vaatimukset. 10.2. Sen tarkastamiseksi, että 10.1 kohdan vaatimukset on täytetty, on suoritettava jatkuvaa tuotannon tarkkailua. 10.3. Osan tyyppihyväksynnän haltijan on erityisesti: 10.3.1. huolehdittava, että menettelyt tuotteen laadun tarkkailua varten ovat olemassa; 10.3.2. voitava käyttää laitteita, jotka ovat tarpeen kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamisessa; 10.3.3. kirjattava testitulokset ja laadittava lisäasiakirjoja[20], jotka on pidettävä saatavilla niin kauan kuin hallinnollisen viranomaisen kanssa tehtävässä sopimuksessa päätetään; 10.3.4. analysoitava kunkin testityypin tulokset, jotta voidaan tarkastaa ja varmistaa, että tuotteen ominaisuudet ovat yhdenmukaiset, lukuun ottamatta teollisuustuotannossa sallittua vaihtelua; 10.3.5. huolehdittava, että kunkin tuotetyypin osalta suoritetaan vähintään liitteessä III O vahvistetut testit ja 10.3.6. huolehdittava, että jos jotkin näytteet tai testikappaleet eivät ole kyseisen testityypin mukaisia, lisänäytteitä otetaan ja testataan. On toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta kyseinen tuotanto jälleen saavuttaisi vaatimustenmukaisuuden. 10.4. Toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kuhunkin tuotantoyksikköön sovellettavat vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenetelmät (katso liitteessä III O oleva 1.3 kohta). 10.4.1. Kaikissa tarkastuksissa testitiedot ja tuotantotilastot on esitettävä tarkastajalle. 10.4.2. Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten valossa. 10.4.3. Kun laatutaso vaikuttaa epätyydyttävältä tai kun vaikuttaa tarpeelliselta tarkastaa 10.4.2 kohdan mukaisesti suoritettujen testien paikkansapitävyys, tarkastaja voi valita näytteet lähetettäväksi osan tyyppihyväksyntätestin suorittaneelle tarkastuslaitokselle. 10.4.4. Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa minkä tahansa tässä direktiivissä vahvistetun testin. 10.4.5. Tavanmukaisesti toimivaltaisten viranomaisten on suoritettava tarkastus kahdesti vuodessa. Jos jossakin tarkastuksessa saadaan epätyydyttäviä tuloksia, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarvittavat toimenpiteet toteutetaan tuotannon vaatimustenmukaisuuden saavuttamiseksi mahdollisimman pian. 11 . TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN LAIMINLYÖNNIN SEURAAMUKSET 11.1. Turvalasityypille tämän direktiivin nojalla annettu osan tyyppihyväksyntä voidaan peruuttaa, jos 10.1 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia ei noudateta. 11.2. Jos jäsenvaltio peruuttaa aikaisemmin antamansa tyyppihyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille osan tyyppihyväksyntätodistuksen allekirjoitetulla ja päivätyllä jäljennöksellä, jonka alareunaan on suurin kirjaimin lisätty teksti ’OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄ PERUUTETTU’. 12 . TUOTANNON LOPULLINEN PÄÄTTYMINEN Jos osan tyyppihyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän direktiivin nojalla hyväksytyn turvalasityypin valmistamisen, hänen on ilmoitettava siitä hyväksynnän antaneelle viranomaiselle. Kyseisen viranomaisen on vuorostaan ilmoitettava siitä muille jäsenvaltioille yhdistetyn tyyppihyväksyntäilmoituksen jäljennöksellä, joka vastaa liitteessä III B esitettyä mallia. 13 . OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄTESTIEN SUORITTAMISESTA VASTAAVIEN TARKASTUSLAITOSTEN JA TÄLLAISEN HYVÄKSYNNÄN ANTAVIEN HALLINTOVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET Jokaisen jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle osan tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien tarkastuslaitosten ja osan EY-tyyppihyväksyntätodistuksen antavien hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet, joihin osan tyyppihyväksyntätodistus ja muissa jäsenvaltioissa annetun osan tyyppihyväksynnän epäämisestä tai peruuttamisesta ilmoittavat todistukset lähetetään. Lisäys ESIMERKKEJÄ OSAN TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ ê 89/173/ETY (Katso liitteessä III A oleva 5.5 kohta) Karkaistut tuulilasit: [pic] Edellä oleva karkaistuun tuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Karkaistut muovipinnoitteiset tuulilasit: [pic] Edellä oleva karkaistuun muovipinnoitteiseen tuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Tavalliset laminoidut tuulilasit: [pic] Edellä oleva tavalliseen laminoituun kerrostuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Tavalliset muovipinnoitteiset kerrostuulilasit: [pic] Edellä oleva tavalliseen muovipinnoitteiseen kerrostuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Laminoidut erikoistuulilasit: [pic] Edellä oleva käsiteltyyn laminoituun tuulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Muovi-lasituulilasit: [pic] Edellä oleva muovi-lasituulilasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Lasit, jotka eivät ole tuulilaseja, ja joiden valonläpäisevyys on alle 70 %: [pic] Edellä oleva osan tyyppihyväksyntämerkki, joka on kiinnitetty lasiin, joka ei ole tuulilasi ja jota koskevat liitteessä III C olevan 9.1.4.2 kohdan vaatimukset, osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Kaksoislasit, joiden valonläpäisevyys on vähemmän kuin 70 %: [pic] Edellä oleva kaksoislasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Muut lasit kuin tuulilasit, joita käytetään traktorien tuulilaseina: [pic] Edellä oleva lasiin kiinnitetty osan tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että traktorin tuulilasina käytettäväksi tarkoitettu osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. Lasit, jotka eivät ole tuulilaseja, ja joiden valonläpäisevyys on 70 % tai enemmän: [pic] Edellä oleva osan tyyppihyväksyntämerkki, joka on kiinnitetty lasiin, joka ei ole tuulilasi, ja jota koskevat liitteessä III C olevan 9.1.4.1 kohdan vaatimukset, osoittaa, että kyseinen osa on hyväksytty Ranskassa (e 2) tämän direktiivin mukaisesti osan tyyppihyväksyntänumerolla 001247. _________________ ê 89/173/ETY (mukautettu) LIITE III B Viranomaisen nimi (Enimmäiskoko: A4 (210 x 297 mm)) Ilmoitus direktiivin [.../.../EY] mukaista turvalasityyppiä koskevasta - osan EY-tyyppihyväksynnästä, - osan tyyppihyväksynnän epäämisestä, - osan tyyppihyväksynnän laajentamisesta, - osan tyyppihyväksynnän peruuttamisesta (1) Osan EY-tyyppihyväksyntänumero: ………………………… Laajennusnumero: ……………………………………………... 1. Turvalasiluokka: …………………………………………………………………………………………………….. 2. Lasin kuvaus (katso lisäykset 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7(1) ja tuulilasien osalta lisäystä 8 vastaava luettelo): ……………...... ……………………………………………………………………………………………………………………….. 3. Tavaramerkki tai kaupallinen merkki: ..……………………………………………………………………………... 4. Valmistajan nimi ja osoite: ………………………………………………………………………………………….. ……………………………………………………………………………………………………………………….. 5. Valmistajan edustajan (jos sellainen on) nimi ja osoite: …….……….…………………………………………....... ……………………………………………………………………………………………………………………….. 6. Päivä, jona jätetty osan tyyppihyväksyntää varten: …………………………………………………………………. 7. Osan tyyppihyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tarkastuslaitos: ………………………………….......……. 8. Testausselosteen päiväys: …………………………………………………………………………………………… 9. Testausselosteen numero: …………………………………….................................................................................... 10. Osan tyyppihyväksyntä on annettu/evätty/laajennettu/peruutettu: ………………………………………………... ……………………………………………………………………………………………………………………….. 11. Tyyppihyväksynnän laajentamisen peruste(et)(1): ………………………………………………………………….. ……………………………………………………………………………………………………………………….. ……………………………………………………………………………………………………………………….. ……………………………………………………………………………………………………………………….. 12. Huomautuksia: ……………………………………………………………………………………………................. ……………………………………………………………………………………………………………………….. ……………………………………………………………………………………………………………………….. ……………………………………………………………………………………………………………………….. 13. Paikka: ………………………………… 14. Aika: …………………………………… 15. Allekirjoitus: …………………………… 16. Oheen on liitetty asiakirjaluettelo, joka sisältää hyväksynnän antaneelle hallintoviranomaiselle jätetyt osan tyyppihyväksyntätiedot; nämä asiakirjat ovat saatavilla pyynnöstä. __________________ (1) Tarpeeton viivataan yli. Lisäys 1 KARKAISTUT TUULILASIT (Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III D tai III I mukaisesti) [pic] Lisäys 2 TASAISESTI KARKAISTUT LASIT, MUUT KUIN TUULILASIT (Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III E tai III I mukaisesti) [pic] Lisäys 3 LAMINOIDUT TUULILASIT (tavalliset, käsitellyt tai muovipinnoitteiset) (Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III F, III H tai III I mukaisesti) [pic] Lisäys 4 LAMINOIDUT LASIT, MUUT KUIN TUULILASIT (Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III G tai III I mukaisesti) [pic] Lisäys 5 LASI-MUOVITUULILASIT (Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III J mukaisesti) [pic] Lisäys 6 LASI-MUOVILASIT, MUUT KUIN TUULILASIT (Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III K mukaisesti) [pic] Lisäys 7 KAKSOISLASIT (Pää- ja sivuominaisuudet liitteen III L mukaisesti) [pic] Lisäys 8 TUULILASEJA KOSKEVAN LUETTELON SISÄLTÖ[21] Kaikista tähän osan tyyppihyväksyntään kuuluvista tuulilaseista on annettava vähintään seuraavat tiedot: - Traktorin valmistaja: ........................................................................................................................ - Traktorityyppi: ................................................................................................................................ - Kehittynyt alue F : ............................................................................................................................ - Segmentin korkeus h : ....................................................................................................................... - Kaarevuus r : ................................................................................................................................... - Asennuskulma α: ............................................................................................................................. - Indeksikohdan koordinaatit A, B, C suhteessa tuulilasin yläreunan keskikohtaan: - ....................................................................................................................................................... [pic] _________________ ê 89/173/ETY LIITE III C YLEISET TESTIOLOSUHTEET 1. SIRPALETESTIT 1.1. Testattava lasi ei saa olla tukevasti kiinnitetty; se voi kuitenkin olla kiinnitetty aivan samanlaiseen lasiin kaikkien reunojen ympärille kiinnitetyllä tarrateipillä. 1.2. Sirpaloitumisen aiheuttamiseen käytetään noin 75 g:n vasaraa tai muuta välinettä, jolla saavutetaan vastaavat tulokset. Pisteen kaarevuussäde on 0,2 ± 0,05 mm. 1.3. Jokaisessa määritetyssä iskukohdassa on suoritettava yksi testi. 1.4. Sirpaleita tutkitaan valokuvauspaperilla, kun valotus alkaa enintään 10 sekuntia ja päättyy enintään kolme minuuttia iskun jälkeen. Vain alkuperäistä sirpaletta edustavat tummimmat viivat otetaan huomioon. Laboratorion on säilytettävä aiheutetusta sirpaloitumisesta otettuja kuvia. 2 . ISKUKOVUUDEN KUULATESTI 2.1 . 227 g:n kuulatesti 2.1.1 . Välineet 2.1.1.1. Karkaistu teräskuula, jonka massa on 227 ± 2 g ja halkaisija noin 38 mm. 2.1.1.2. Laite, jolla kuula pudotetaan vapaasti myöhemmin määriteltävältä korkeudelta, tai laite, joka antaa kuulalle vapaalla pudotuksella saavutettavaa vastaavan nopeuden. Kun käytetään kuulan heittävää laitetta, nopeustoleranssin on oltava ± 1 % vapaalla pudotuksella saavutettavasta nopeudesta. 2.1.1.3. Kuvassa 1 esitetyn kaltainen tukiteline, joka koostuu teräskehyksistä, joiden koneistetut reunat ovat 15 mm leveät, sopivat toistensa päälle ja on päällystetty noin 3 mm paksuilla ja 15 mm leveillä kumitiivisteillä, joiden kovuus on 50 IRHD. Alarunko lepää noin 150 mm korkealla teräslaatikolla. Testikappaletta pitää paikallaan yläkehys, jonka paino on noin 3 kg. Tukikehys hitsataan noin 12 mm paksuun lattialla lepäävään teräslevyyn, jonka alle jää noin 3 mm paksu ja kovuudeltaan 50 IRHD oleva kumikerros. [pic] Kuva 1 Kuulatestien tuki 2.1.2. Testiolosuhteet - Lämpötila 20 ± 5 °C. - Ilmanpaine: 860-1 060 mbaaria. - Suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %. 2.1.3. Testikappale Testikappaleen on oltava tasainen neliö, jonka sivun pituus on 300 + 10/− 0 mm. 2.1.4 . Menettely Testikappaletta pidetään tarkoitetussa lämpötilassa vähintään neljä testiä edeltävää tuntia. Testikappale asetetaan telineeseen (2.1.1.3). Testitason pinnan on oltava 3o säteellä kohtisuorassa kuulan tulosuuntaan nähden. Iskukohdan on oltava 25 mm:n säteellä testikappaleen geometrisestä keskikohdasta, kun pudotuskorkeus on 6 m tai vähemmän, ja 50 mm:n säteellä testikappaleen keskikohdasta, kun pudotuskorkeus on yli 6 m. Kuulan on osuttava siihen testikappaleen puoleen, joka on ajoneuvoon asennetun turvalasin ulkopintana. Kuulan annetaan iskeä vain kerran. 2.2 . 2 260 g:n kuulatesti 2.2.1. Laitteisto 2.2.1.1. Karkaistu teräskuula, jonka massa on 2 260 ± 20 g ja halkaisija noin 82 mm. 2.2.1.2. Laite, jolla kuula pudotetaan vapaasti myöhemmin määriteltävältä korkeudelta, tai laite, joka antaa kuulalle vapaalla pudotuksella saavutettavaa vastaavan nopeuden. Kun käytetään kuulan heittävää laitetta, nopeustoleranssin on oltava ± 1 % vapaalla pudotuksella saavutettavasta nopeudesta. 2.2.1.3. Kuvassa 1 esitetyn kaltainen ja 2.1.1.3 kohdassa esitettyä vastaava tukiteline. 2.2.2 . Testiolosuhteet - Lämpötila 20 ± 5 oC. - Ilmanpaine: 860-1 060 mbaaria. - Suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %. 2.2.3. Testikappale Testikappaleen on oltava tasainen tai tuulilasin tai muun kaarevan turvalasin tasaisimmasta osasta leikattu neliö, jonka sivun pituus on 300 + 10/− 0 mm. Vaihtoehtoisesti voidaan testata koko tuulilasi tai muu kaareva turvalasi. Tässä tapauksessa on huolehdittava siitä, että varmistetaan riittävä kosketus turvalasin ja tuen välillä. 2.2.4 . Menettely Testikappaletta pidetään tarkoitetussa lämpötilassa vähintään neljä testiä edeltävää tuntia. Testikappale asetetaan telineeseen (2.1.1.3). Testitason pinnan on oltava 3o säteellä kohtisuorassa kuulan tulosuuntaan nähden. ê 89/173/ETY (mukautettu) Ö Lasimuovilasissa testikappale puristetaan tukeen. Õ ê 89/173/ETY Iskukohdan on oltava 25 mm:n säteellä testikappaleen geometrisestä keskikohdasta. Kuulan on osuttava siihen testikappaleen puoleen, joka edustaa ajoneuvoon asennetun turvalasin sisäpintaa. Kuulan annetaan iskeä vain kerran. 3 . PÄÄNMUOTOTESTI 3.1 . Laitteisto 3.1.1. Pään muotoinen paino, jossa on pyöreä tai puolipyöreä laminoidusta kovapuusta valmistettu ja vaihdettavalla huovalla varustettu pääkappale, ja jossa voi olla puinen poikkiorsi. Pyöreän osan ja poikkiorren välillä on niskamallinen välikappale ja poikkiorren toisella puolella kiinnitystanko. Mitat ovat kuvan 2 mukaiset. Laitteiston kokonaispaino on 10 ± 0,2 kg. [pic] Kuva 2 Pään muotoinen paino 3.1.2. Laite, jolla pään muotoinen paino pudotetaan vapaasti myöhemmin määriteltävältä korkeudelta, tai laite, joka antaa painolle vapaalla pudotuksella saavutettavaa vastaavan nopeuden. Kun käytetään painolle vauhdin antavaa laitetta, nopeustoleranssin on oltava ± 1 % vapaalla pudotuksella saavutettavasta nopeudesta. 3.1.3. Kuvassa 3 esitetyn kaltainen tukiteline tasaisten testikappaleiden testausta varten. Teline koostuu kahdesta teräskehyksestä, joiden koneistetut reunat ovat 50 mm leveät, sopivat toistensa päälle ja on päällystetty noin 3 mm paksuilla ja 15 ± 1 mm leveillä kumitiivisteillä, joiden kovuus on 70 IRHD. Ylärunkoa pidetään painettuna alarunkoa vasten vähintään kahdeksalla pultilla. 3. 2. Testiolosuhteet 3.2.1. – Lämpötila 20 ± 5 oC. 3.2.2. – Ilmanpaine: 860-1 060 mbaaria. 3.2.3. – Suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %. [pic] Kuva 3 Päänmuototestien tuki (1) M 20:n vähimmäissuositusmomenti on 30 Nm. 3.3. Menettely 3.3.1 . Tasaisen testikappaleen testi Tasaista testikappaletta, jonka pituus on 1 100 + 5/− 2 mm ja leveys 500 + 5/− 2 mm, pidetään 20 ± 5 oC:n tasaisessa lämpötilassa vähintään neljä testiä edeltävää tuntia. Testikappale kiinnitetään tukikehyksiin (3.1.3); pultit kiristetään, jotta varmistetaan, että testikappale ei testin aikana liiku yli 2 mm. Testitason pinnan on oltava riittävän kohtisuorassa painon tulosuuntaan nähden. Painon on iskeydyttävä testikappaleeseen 40 mm:n säteellä sen geometrisestä keskipisteestä sille puolelle, joka edustaa ajoneuvoon asennetun turvalasin sisäpintaa, ja sen on annettava iskeä vain kerran. Huopasuojuksen iskeytymispinta vaihdetaan 12 testin jälkeen. 3.3.2 . Koko tuulilasin testi (käytetään vain putoamiskorkeudella, joka on pienempi tai yhtä suuri kuin 1,5 m) Tuulilasi asetetaan vapaasti tukeen, siten, ett ä välissä on kovuudeltaan 70 IRHD oleva ja noin 3 mm paksu kumikaistale, ja kosketuspinnan leveys koko ympärysmitan alueella on noin 15 mm. Tuen on koostuttava jäykästä kappaleesta, joka vastaa tuulilasin muotoa siten, että pään muotoinen paino iskee sisäpintaan. Tarvittaessa tuulilasi puristetaan tukeen soveltuvin laittein. Tuen on levättävä jäykällä telineellä, kun välissä on kumikerros, jonka kovuus on 70 IRHD ja paksuus noin 3 mm. Tuulilasin pinnan on oltava riittävän kohtisuorassa pään muotoisen painon tulosuuntaan nähden. Pään muotoisen painon on iskeydyttävä testikappaleeseen 40 mm:n säteellä sen geometrisestä keskipisteestä sille puolelle, joka on ajoneuvoon asennetun turvalasin sisäpinta, ja sen on annettava iskeä vain kerran. Huopasuojuksen iskeytymispinta vaihdetaan 12 testin jälkeen. 4. NAARMUUNTUMISTESTI 4.1. Laitteisto 4.1.1. Kuvassa 4 kaaviomaisesti esitettyyn naarmuttamisinstrumenttiin[22] kuuluvat: - vaakatasoinen pyörintätaso, jossa on keskuskiinnike ja joka pyörii vastapäivään 65-75 rpm, ja [pic] Kuva 4 Kaavio naarmuttamisinstrumentista - kaksi painotettua yhdensuuntaista vartta, joissa molemmissa on erityinen naarmuttamisrengas, joka pyörii vapaasti kuulalaakeroidussa vaakasuorassa akselissa; kukin rengas lepää testikappaleella 500 g:n massan aiheuttaman paineen alaisena. Naarmuttamisinstrumentin pyörintätason on pyörittävä tasaisesti ja riittävän samassa tasossa (poikkeama tästä tasosta ei 1,6 mm:n etäisyydellä pyörivän tason ympärysmitasta saa olla yli ± 0,05 mm). Pyörät on asennettava siten, että kun ne koskettavat pyörivää testikappaletta, ne pyörivät vastakkaisiin suuntiin siten, että ne aiheuttavat kunkin testikappaleen kierroksen aikana kaksi kertaa puristavaa ja hankaavaa vaikutusta kaarevilla linjoilla, joiden renkaan muotoinen ala on noin 30 cm2. 4.1.2. Naarmuttamisrenkaat[23], joiden halkaisija on 45–50 mm ja paksuus 12,5 mm, ja jotka koostuvat keskikovaan kumiin istutetusta erityisestä hienosiivilöidystä hankausaineesta. Renkaiden kovuuden on oltava 72 ± 5 IRHD, joka mitataan neljästä kohdasta, jotka sijaitsevat tasaisin välein hankauspinnan keskilinjalla, kun painetta kohdistetaan pystysuorassa renkaan halkaisijan suuntaisesti, ja kun lukemat otetaan 10 sekuntia paineen täyden kohdistamisen jälkeen. Naarmuttamisrenkaat on valmisteltava käyttöä varten pyörittämällä niitä erittäin hitaasti tasaista lasia vasten, jotta varmistetaan, että niiden pinta on täysin tasainen. ê 89/173/ETY (mukautettu) 4.1.3. Valonlähde, joka koostuu hehkulampusta, jonka Ö hehkulanka on Õ 1,5 mm × 1,5 mm × 3 mm:n suuntaissärmiössä. Ö Lampun hehkulangan jännitteen on oltava sellainen, että värilämpötila on 2 856 K ± 50 K. Õ Jännite on stabiloitava ± 1/1 000. Jännitteen tarkastukseen käytettävän instrumentin on oltava riittävän tarkka. ê 89/173/ETY 4.1.4. Optinen järjestelmä, joka koostuu linssistä, jonka polttoväli ƒ on vähintään 500 mm ja joka on korjattu kromaattisia aberraatioita varten. Linssin täysi aukko ei saa olla suurempi kuin ƒ/20. Linssin ja valonlähteen etäisyyttä on säädettävä, jotta saadaan valonsäde, joka on riittävän yhdensuuntainen. Asennetaan kalvo, joka rajoittaa valonsäteen halkaisijan 7 ± 1 mm:iin. Tämän kalvon on sijaittava 100 ± 50 mm:n etäisyydellä linssistä sillä puolella, joka on kauimpana valonlähteestä. 4.1.5. Hajavalon mittauslaitteisto (katso kuva 5) koostuu valokennosta, jonka integrointipallon halkaisija on 200–250 mm. Pallon on oltava varustettu valon tulo- ja poistumisaukoilla. Tuloaukon on oltava pyöreä, ja sen halkaisijan on oltava vähintään kaksi kertaa valonsäteen halkaisija. Alueen poistumisaukon on oltava varustettu joko valon kerääjällä tai heijastustasolla jäljempänä 4.4.3 kohdassa kuvattua menettelyä noudattaen. Valon kerääjän on imettävä kaikki valo, kun valonsäteeseen ei ole työnnetty testikappaletta. Valonsäteen akselin on kuljettava tulo- ja poistumisaukkojen keskustan kautta. Valon poistumisaukon halkaisijan b on oltava yhtä kuin 2a × tan 4o, kun a on pallon halkaisija. Valokennon on oltava asennettu siten, että suoraan tuloaukosta tai heijastustasolta tuleva valo ei voi saavuttaa sitä. Integrointipallon ja heijastustason pintojen heijastuskyvyn on oltava riittävän samanlainen, ja niiden on oltava mattapintaisia ja ei-selektiivisiä. Valokennon tehon on oltava lineaarinen ± 2 %:n sisällä käytettyjen valotehojen alueella. Instrumentin suunnittelun on oltava sellainen, että galvanometritaittumista ei tapahdu, kun pallo on pimeä. Koko laitteisto on tarkastettava säännöllisin välein hämärtymiskalibrointi-standardien avulla. Jos hämärtymismittaukset tehdään laitteilla tai menetelmillä, jotka poikkeavat edellä määritellyistä, tuloksia on tarvittaessa korjattava, jotta ne ovat yhteensopivia edellä kuvattua laitteistoa käyttämällä saatujen kanssa. [pic] Kuva 5 Hämärtymismittari 4.2. Testiolosuhteet 4.2.1. Lämpötila 20 ± 5 oC. 4.2.2. Ilmanpaine: 860-1 060 mbaaria. 4.2.3. Suhteellinen kosteus: 60 ± 20 %. 4.3 . Testikappaleet Testikappaleiden on oltava tasaisia neliöitä, joiden sivujen pituus on 100 mm, ja joiden molemmat pinnat ovat riittävän tasaisia ja yhdensuuntaisia, ja joiden keskelle on tarvittaessa porattu kiinnitysreikä, jonka halkaisija on 6,4 + 0,2/ −0 mm. 4.4 . Menettely Naarmuuntumistesti suoritetaan sillä testikappaleen pinnalla, joka on ajoneuvoon asennetun turvalasin ulkopinta, sekä muovipinnoitteisen lasin tapauksessa myös sisäpinnalla. 4.4.1. Välittömästi ennen naarmuttamista ja sen jälkeen testikappaleet puhdistetaan seuraavasti: a) pyyhitään pellavakankaalla puhtaassa juoksevassa vedessä; b) huuhdellaan tislatulla vedellä tai vedellä, josta on poistettu suolat; c) puhalletaan kuivaksi hapella tai typellä; d) poistetaan mahdolliset vesijäämät taputtelemalla kevyesti kostealla pellavakankaalla. Kuivataan tarvittaessa puristamalla kevyesti kahden pellavakankaan väliin. Kaikkea yliäänilaitekäsittelyä tulee välttää. Puhdistuksen jälkeen testikappaleita on käsiteltävä vain niiden reunoista ja säilytettävä siten, että niiden pintojen vahingoittuminen tai likaantuminen estyy. 4.4.2. Testikappaleita pidetään vähintään 48 tuntia 20 ± 5 oC:n lämpötilassa ja suhteellisessa kosteudessa, joka on 60 ± 20 %. 4.4.3. Testikappale asetetaan välittömästi aivan integrointipallon tuloaukolle. Testikappaleen pinnan kohtisuoran ja säteen akselin välinen kulma saa olla enintään 8o. Otetaan neljä lukemaa seuraavassa taulukossa esitetyllä tavalla: Lukema | Testikappale | Valonkerääjä | Heijastustaso | Määrä | T1 | Ei | Ei | Kyllä | Pintavalo | T2 | Kyllä | Ei | Kyllä | Testikappaleen läpi päästämä kokonaisvalo | T3 | Ei | Kyllä | Ei | Instrumentin hajavalo | T4 | Kyllä | Kyllä | Ei | Instrumentin ja testikappaleen hajavalo | Toistetaan testit T1, T2, T3 ja T4 muissa testikappaleen määritellyissä asennoissa yhdenmukaisuuden määrittämiseksi. Lasketaan kokonaisläpäisevyys Tt = T2/T1. Lasketaan hajaläpäisevyys Td seuraavasti: Td= (T4 − T3(T2/T1))/T1 Lasketaan hämärtymis- tai valoprosentti tai molemmat seuraavasti: (Td/Tt) × 100 (%) Mitataan testikappaleen alkuhämärtyminen vähintään neljästä tasavälein sijaitsevasta naarmuttamattoman alueen kohdasta edellä esitetyn kaavan mukaisesti. Lasketaan kunkin testikappaleen tulosten keskiarvo. Neljän mittauksen sijasta keskiarvo voidaan saavuttaa pyörittämällä kappaletta tasaisesti 3 kierrosta sekunnissa tai nopeammin. Kullekin turvalasille on suoritettava kolme testiä samalle tyypille. Käytetään hämärtymistä pinnan alapuolisen naarmuuntumisen mittana, kun testikappale on ollut naarmuuntumistestissä. Mitataan naarmuuntuneen kohdan hajottama valo vähintään neljästä tasavälein sijaitsevasta naarmuuntuneen alueen kohdasta edellä esitetyn kaavan mukaisesti. Lasketaan kunkin testikappaleen tulosten keskiarvo. Neljän mittauksen sijasta keskiarvo voidaan saavuttaa pyörittämällä kappaletta tasaisesti 3 kierrosta sekunnissa tai nopeammin. ê 89/173/ETY (mukautettu) 4.5. Naarmuuntumistesti suoritetaan vain testin suorittavan laboratorion harkinnan mukaan jo sen hallussa olevien tietojen perusteella. Ö Lukuun ottamatta lasimuovimateriaaleja välikerroksen tai materiaalin paksuuden muutokset eivät tavallisesti edellytä lisätestejä. Õ ê 89/173/ETY 4.6 . Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit Sivuominaisuuksia ei ilmene. 5 . LÄMPÖTILATESTI 5.1 . Menettely Lämmitetään kolme testinäytettä tai kolme testikappaletta, joiden koko on vähintään 300 mm × 300 mm, ja jotka laboratorio on ottanut kolmesta tuulilasista tai muusta lasista kuin tuulilasista ja joiden yksi reuna vastaa lasin yläreunaa, 100 oC:n lämpötilaan. Säilytetään tämä lämpötila kahden tunnin ajan ja annetaan testinäytteen/-näytteiden sitten jäähtyä huoneenlämpöön. Jos turvalasin molemmat ulkopinnat ovat epäorgaanista materiaalia, testi voidaan suorittaa upottamalla testinäyte pystyasennossa tietyksi ajaksi kiehuvaan veteen, kun samalla varotaan aiheuttamasta tarpeetonta lämpöshokkia. Jos näytteet on leikattu tuulilasista yhden kunkin tällaisen näytteen reunan on oltava tuulilasin yläreunan osa. 5.2 . Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit Väritön | Sävytetty | Välikerroksen värjäys: | 1 | 2 | Muita sivuominaisuuksia ei ilmene. 5.3 . Tulosten tulkinta 5.3.1. Korkean lämpötilan sietotestin tuloksen katsotaan olevan positiivinen, jos kuplia tai muita vikoja ei muodostu yli 15 mm:n päähän testikappaleen tai näytteen leikkaamattomasta reunasta tai 25 mm:n päähän leikatusta reunasta tai yli 10 mm:n päähän halkeamista, joita testin aikana mahdollisesti muodostuu. 5.3.2. Osan tyyppihyväksyntää varten luovutettu testikappale- tai näytesarja katsotaan korkean lämpötilan sietotestin kannalta tyydyttäväksi, jos jompikumpi seuraavista ehdoista täyttyy: 5.3.2.1. kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai 5.3.2.2. jos yhdestä testistä saadaan epätyydyttävä tulos, uudella testikappale- tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan tyydyttävä tulos. 6 . SÄTEILYNSIETOTESTI 6.1 . Testausmenetelmä 6.1. 1. Laitteisto 6.1.1.1. Säteilylähde, joka koostuu keskipaineisesta elohopeahöyrylampusta, jossa on putkimainen otsoniton kvartsilamppu; lampun akseli on pystysuora. Lampun nimellispituus on 360 mm ja halkaisija 9,5 mm. Kaaren pituus on 300 ± 4 mm. Lamppua on käytettävä 750 ± 50 W. Kaikkia muita säteilylähteitä, joiden vaikutus on sama kuin edellä määritellyn lampun, voidaan käyttää. Jotta voidaan varmistaa, että toisen lähteen vaikutukset ovat samat, suoritetaan vertailu mittaamalla 300–450 nm:n aaltopituusalueella annetun energian määrä, kun kaikki muut aaltopituudet on poistettu sopivia suotimia käyttäen. Vaihtoehtoista lähdettä käytetään sitten näiden suotimien kanssa. Kun kyseessä ovat turvalasit, joiden osalta tämä testi ja senkäyttöolot eivät tyydyttävästi vastaa toisiaan, on tarpeen tarkistaa testioloja. 6.1.1.2. Voimanlähdemuuntaja ja kondensaattori, jotka pystyvät antamaan lampulle (6.1.1.1) vähintään 1 100 V:n lähtöhuippujännitteen ja 500 ± 50 V:n käyttöjännitteen. 6.1.1.3. Laite, johon testinäytteet voidaan kiinnittää, ja jossa niitä voidaan pyörittää 1-5 kierrosta minuutissa keskellä sijaitsevan säteilyn lähteen ympäri, jotta altistuminen on tasaista. 6.1.2 . Testikappaleet 6.1.2.1. Testikappaleiden koko on 76 mm × 300 mm. 6.1.2.2. Laboratorio leikkaa testikappaleet lasien yläreunasta siten, että: - muiden lasien kuin tuulilasien osalta testikappaleiden yläreuna vastaa lasien yläreunaa, - tuulilasien osalta testikappaleiden yläreuna vastaa vyöhykkeen, jossa valonläpäisy tarkastetaan ja määritellään tässä liitteessä olevan 9.1.2.2 kohdan mukaisesti, yläreunaa. 6.1.3. Menettely Kolmen näytteen tässä liitteessä olevan 9.1.1—9.1.2 kohdan mukaisesti määritelty valonläpäisevyys tarkastetaan ennen altistusta. Osa kustakin näytteestä suojataan säteilyltä, ja asetetaan näyte sitten testilaitteeseen 230 mm lampun akselin etupuolelle ja pituussuunnassa yhdensuuntaisesti sen kanssa. Näytteiden lämpötilana koko testin ajan pidetään 45 ± 5 oC. Kunkin testinäytteen sen puolen, joka muodostaisi traktorin ulkopuolen, on oltava lamppuun päin. Edellä 6.1.1.1 kohdassa määritellyn lampputyypin altistusaika on 100 tuntia. Mitataan kunkin näytteen altistetun alueen valonläpäisevyys uudelleen altistuksen jälkeen. 6.1.4. Kukin testikappale tai näyte (kaikkiaan kolme) altistetaan edellä esitetyn menettelyn mukaisesti säteilylle siten, että kunkin testikappaleen tai näytteen kohdan saama säteily vaikuttaa käytettyyn välikerrokseen samalla tavalla kuin 1 400 W/m2:n auringonsäteily 100 tunnin aikana. 6.2 . Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit Väritön | Sävytetty | Lasin värjäys: | 2 | 1 | Välikerroksen värjäys: | 1 | 2 | Muita sivuominaisuuksia ei ilmene. 6.3 . Tulosten tulkinta 6.3.1. Säteilynsietotestin tuloksen katsotaan olevan positiivinen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: 6.3.1.1. tässä liitteessä olevan 9.1.1–9.1.2 kohdan mukaisesti mitattu valon kokonaisläpäisevyys ei putoa alle 95 %:iin säteilyttämistä edeltäneestä alkuperäisarvosta eikä missään tapauksessa putoa seuraavien arvojen alle: 6.3.1.1.1. 70 %, kun kyseessä on tuulilasia lukuun ottamatta sellainen lasi, jonka on täytettävä joka suunnassa kuljettajan näkökenttää koskevat vaatimukset; 6.3.1.1.2. 75 %, kun kyseessä on tuulilasi, vyöhykkeillä, joilla läpäisevyys tarkastetaan jäljempänä 9.1.2.2 kohdassa määritetyllä tavalla. 6.3.1.2. Testikappaleessa tai näytteessä voi kuitenkin säteilytyksen jälkeen olla havaittavissa lievää värjäytymistä, kun sitä tarkastellaan valkoista taustaa vasten, mutta muita vikoja ei saa olla. 6.3.2. Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale- tai näytesarja katsotaan säteilynsietotestin kannalta tyydyttäväksi, jos toinen seuraavista ehdoista täyttyy: 6.3.2.1. kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, tai 6.3.2.2. jos yhdestä testistä saadaan epätyydyttävä tulos, uudella testikappale- tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan tyydyttävä tulos. 7 . KOSTEUDENSIETOTESTI 7.1 . Menettely Pidetään kolmea testinäytettä tai kolmea vähintään 300 mm × 300 mm:n kokoista testikappaletta kaksi viikkoa pystysuorassa suljetussa astiassa, jossa lämpötila on 50 ± 2 oC ja suhteellinen kosteus 95 % ± 4 %[24]. Testikappaleet valmistellaan siten, että: - yksi testikappaleen reuna on osa tuulilasin alkuperäistä reunaa, - jos useita testikappaleita testataan samaan aikaan, niiden väliin on jätettävä riittävästi tilaa. On ryhdyttävä varotoimiin, joilla estetään kondensaatin tippuminen testikammion seinistä tai katosta testinäytteiden päälle. 7.2 . Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit Väritön | Sävytetty | Välikerroksen värjäys: | 1 | 2 | Muita sivuominaisuuksia ei ilmene. 7.3 . Tulosten tulkinta 7.3.1. Turvalasien katsotaan olevan kosteudensiedon kannalta tyydyttäviä, jos merkittäviä muutoksia ei havaita yli 10 mm:n päässä leikkaamattomasta reunasta tai yli 15 mm:n päässä leikatusta reunasta, kun tavallinen ja käsitelty kerroslasi on ollut ympäröivässä ilmassa kaksi tuntia, ja kun muovipäällysteinen lasi ja muovilasi ovat olleet ympäröivässä ilmassa 48 tuntia. 7.3.2. Osan tyyppihyväksyntää varten jätetty testikappale- tai näytesarja katsotaan kosteudensietotestin kannalta tyydyttäväksi, jos yksi seuraavista ehdoista täyttyy: 7.3.2.1. kaikista testeistä saadaan tyydyttävä tulos, 7.3.2.2. jos yhdestä testistä saadaan epätyydyttävä tulos, uudella testikappale- tai näytesarjalla suoritetusta uudesta testisarjasta saadaan tyydyttävä tulos. 8 . LÄMPÖTILAMUUTOSTEN SIETOTESTAUS 8.1 . Testausmenetelmä Kaksi 300 × 300 mm:n testikappaletta pannaan kuudeksi tunniksi suljettuun kammioon −40 ± 5 oC:n lämpötilaan; sitten ne pannaan 23 ± 2 oC:n lämpötilaan tunniksi tai siihen asti kunnes testikappale on saavuttanut vakaan lämpötilan. Sitten ne pannaan ilmavirtaan 72 ± 2 oC:n lämpötilaan kolmeksi tunniksi. Testikappaleet tutkitaan, kun ne on palautettu 23 ± 2 oC:n lämpötilaan, ja kun niiden on annettu jäähtyä tuohon lämpötilaan. 8.2 . Sivuominaisuuksien vaikeusindeksit Väritön | Sävytetty | Muovisen välikerroksen tai pinnoitteen värjäys: | 1 | 2 | Muita sivuominaisuuksia ei ilmene. 8.3 . Tulosten tulkinta Lämpötilamuutosten sietotestin tuloksen katsotaan olevan positiivinen, jos testikappaleissa ei ole murtumia, samentumia, hilseilyä tai muita ilmeisiä vikoja. 9 . OPTISET OMINAISUUDET 9.1 . Valonläpäisytesti 9.1.1 . Laitteisto 9.1.1.1. Valonlähde, joka koostuu hehkulampusta, jonka hehkulanka on 1,5 mm × 1,5 mm × 3 mm:n suuntaissärmiössä. Lampun hehkulangan jännitteen on oltava sellainen, että värilämpötila on 2 856 K ± 50 K. Tämä jännite vakautetaan alueelle ± 1/1 000. Jännitteen tarkastukseen käytetyn instrumentin on oltava riittävän tarkka. 9.1.1.2. Optinen järjestelmä, joka koostuu linssistä, jonka polttoväli on vähintään 500 mm ja joka on korjattu kromaattista aberraatiota varten. Linssin täysi aukko ei saa ylittää f/20:tä. Linssin ja valonlähteen etäisyyttä on säädettävä, jotta saadaan valonsäde, joka on riittävän yhdensuuntainen. Asennetaan kalvo, joka rajoittaa valonsäteen halkaisijan 7 ± 1 mm:iin. Tämä kalvo sijaitsee 100 ± 50 mm:n etäisyydellä linssistä sillä puolella, joka on kauimpana valonlähteestä. Mittauspiste otetaan valonsäteen keskustasta. 9.1.1.3. Mittauslaitteisto. Vastaanottimen spektriherkkyyden on vastattava ICI:n[25] valoteknisen tarkkailulaitteen tavanomaista spektrivalovoimaa. Vastaanottimen valoherkkä pinta on päällystetty hajottavalla aineella, ja sen poikkipinta-alan on oltava vähintään kaksi kertaa optisen järjestelmän lähettämän valonsäteen poikkipinta-ala. Jos käytetään integrointipalloa, pallon aukon poikkipinta-alan on oltava vähintään kaksi kertaa säteen yhdensuuntaisen osuuden poikkipinta-ala. ê 89/173/ETY (mukautettu) Vastaanottimen mittalaitteiston lineaarisuuden on käsitettävä enemmän kuin 2 % mitta-alueesta. Ö Vastaanottimen on sijaittava valon säteen akselilla. Õ ê 89/173/ETY 9.1.2. Menettely Säädetään vastaanottimen herkkyyttä osoittava instrumentti siten, että se näyttää 100 mitta-astetta, kun valon kulkureitillä ei ole turvalasia. Ku