FI Euroopan unionin virallinen lehti C 177/24

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu muutoshakemuksen julkaiseminen

2013/C 177/10

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla (1).

MUUTOSHAKEMUS

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

9 ARTIKLASSA TARKOITETTU MUUTOSHAKEMUS

”MONTES DE GRANADA”

EY-N:o: ES-PDO-0105-0169-28.07.2008

SMM ( ) SAN ( X )

1. Eritelmän kohta (kohdat), jota (joita) muutos koskee

—  Tuotteen nimi —  Tuotteen kuvaus — ☒ Maantieteellinen alue — ☒ Alkuperätodisteet — ☒ Tuotantomenetelmä — ☒ Yhteys maantieteelliseen alkuperään —  Merkinnät — ☒ Kansalliset vaatimukset — ☒ Muuta (valvontaelin)

2. Muutoksen (muutosten) tyyppi

— ☒ Yhtenäisen asiakirjan tai yhteenvedon muutos —  Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n eritelmän muutos, kun yhtenäistä asiakirjaa tai yhteenvetoa ei ole julkaistu —  Eritelmän muutos, joka ei edellytä julkaistun yhtenäisen asiakirjan muutosta (asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 3 kohta) —  Eritelmän väliaikainen muutos, joka johtuu viranomaisten asettamista pakollisista terveys- tai kasvinsuojelutoimista (asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 4 kohta)

3. Muutos (muutokset)

3.1 Maantieteellinen alue

SAN-tuotteen ”Montes de Granada” tuotanto- ja jalostusalueeseen lisätään 22 kuntaa.

Se käsittää Peligrosin ja Víznarin kunnat Sierra Aranan ympärillä sekä seuraavat Granadan ylätasangon kunnat:

Beas de Guadix, Benalúa de Guadix, Cortes y Graena, Gor (lukuun ottamatta osaa, joka sijaitsee Sierra de Bazan luonnonpuistossa), Gorafe, Guadix, Marchal, Purullena, Baza y Caniles (lukuun ottamatta kahta osaa, jotka sijaitsevat Sierra de Bazan luonnonpuistossa), Benamaurel, Cortes de Baza, Cúllar, Cuevas del Campo, Freila, Zújar, Castilléjar, Castril, Galera ja Huéscar.

Näiden kuntien lisääminen suojatun alkuperänimityksen ”Montes de Granada” tuotantoalueeseen johtuu siitä, että ne muodostavat yhdessä nykyisen alueen kanssa yhtenäisen kokonaisuuden sekä luontoon liittyvien tekijöiden (pinnanmuodostus, geologia, maaperä, ilmasto jne.) että inhimillisten tekijöiden (käytetyt oliivilajikkeet, viljely- ja neitsytoliiviöljyn tuotantomenetelmät) osalta, minkä lisäksi lisättäväksi ehdotetuissa kunnissa tuotetulla öljyllä on samat fysikaalis-kemialliset ja aistinvaraiset ominaisuudet kuin alkuperänimityksellä ”Montes de Granada” suojatulla öljyllä.

3.2 Pakkaaminen

Rajoitus, jonka mukaan öljy on pakattava alkuperäalueella, on poistettu, koska on olemassa keinot suojatun tuotteen jäljitettävyyden varmistamiseksi.

3.3 Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Kohdan tekstiä muutetaan rakenteellisesti yhdenmukaiseksi yhtenäisen asiakirjan 5 kohdan (Yhteys maantieteelliseen alkuperään) kanssa.

3.4 Valvontaelin

Täsmennetään tarkastuksista vastaava toimivaltainen viranomainen ja lisätään sen www-osoite, jossa esitetään eritelmän noudattamisen toteamisesta ennen tuotteen kaupan pitämistä vastaavat elimet.

3.5 Kansalliset vaatimukset

Päivitetään lakisääteiset vaatimukset viittaamalla yksityiskohtaisesti voimassa olevaan lainsäädäntöön.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (3)

”MONTES DE GRANADA”

EY-N:o: ES-PDO-0105-0169-28.07.2008

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi

”Montes de Granada”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Espanja

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.5 – Rasvat (voi, margariini, öljyt jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Yksilöidyllä alueella viljellyn oliivipuun (Olea europea) terveistä ja kypsistä hedelmistä saatu ekstra-neitsytoliiviöljy. Päälajikkeet ovat Picual, Lucio ja Loaime ja toissijaiset lajikkeet Escarabajuelo, Negrillo de Iznalloz, Hojiblanca ja Gordal de Granada.

Öljy on sekoitus pää- ja toissijaisista lajikkeista puristettua öljyä, minkä vuoksi siinä tuntuvat useamman eri lajikkeen vivahteet. Sen aistinvaraisissa ominaisuuksissa erottuu voimakkaana päälajike Picual (vihreä väri, keskimääräisestä voimakkaaseen vaihteleva karvaus ja hedelmäinen aromi); näitä ominaisuuksia pehmennetään Lucio- ja Loaime-lajikkeilla sekä toissijaisilla lajikkeilla, joista saadaan tuoreita, eri hedelmiin viittaavia aromeja ja jotka myös tasaavat maun karvautta ja muuttavat väriä kullankeltaisemmaksi.

Alueella tuotetuilla ekstra-neitsytoliiviöljyillä on hedelmäinen (keskivoimakas tai voimakas) maku ja aromi, joka muistuttaa äskettäin puristettuja tuoreita ja kypsiä oliiveja, hieman karvas vivahde ja kohtuullinen tiiviys, joka vaihtelee puristetun oliivin kypsyyden mukaan. Niiden happamuusaste on alhainen ja väri vaihtelee vihreän eri sävyissä voimakkaan vihreästä vihertävänkeltaiseen.

Rasvaprofiilissa korostuu korkea öljyhappopitoisuus, joka on yleensä yli 80 % ja toisinaan jopa 83 %. Lisäksi kertatyydyttymättömien ja monityydyttymättömien happojen suhde (12–20) on erinomainen, joten sillä on positiivinen dieteettinen ja antioksidatiivinen vaikutus. Öljyt ovat kemiallisesti erittäin vakaita, mikä johtuu suurelta osin maun karvautta lisäävistä polyfenolipitoisista ainesosista, jotka parantavat niiden säilyvyyttä muihin neitsytoliiviöljyihin verrattuna.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

Ei sovelleta

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Ei sovelleta

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Oliivit on tuotettava ja tuote on valmistettava 4 kohdassa yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Pakkaaminen tapahtuu asianmukaisesti käyttäen elintarvikekäyttöön tarkoitettuja pakkauksia, jotta voidaan varmistaa tuotteen pitkä kaupallinen elinkaari. Pakattu tuote on säilytettävä valolta ja lämmöltä suojattuna, jotta se voidaan saattaa kuluttajille ihanteellisissa olosuhteissa.

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Tuotteessa on oltava aakkosnumeerisesti tunnistettava vaatimustenmukaisuusmerkki (ns. vastaetiketti), joka kiinnitetään niin, ettei sitä voida käyttää uudelleen. Sillä varmistetaan tuotteen jäljitettävyys.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Suojan kattama maantieteellinen alue käsittää seuraavat kunnat: Alamedilla, Alfacar, Alicún de Ortega, Beas de Guadix, Benalúa de Guadix, Benalúa de las Villas, Benamaurel, Calicasas, Campotéjar, Castillejar, Castril, Cogollos Vega, Colomera, Cortes de Baza, Cortes y Graena, Cúllar, Cuevas del Campo, Darro, Dehesas de Guadix, Deifontes, Diezma, Fonelas, Freila, Galera, Gobernador, Gorafe, Guadahortuna, Guadix, Güevéjar, Huélago, Huéscar, Iznalloz, La Pezan kunnan pohjoisosa (Fardes-jokeen saakka), Marchal, Montejícar, Montillana, Morelábor, Nívar, Pedro Martínez, Píñar, Peligros, Purullena, Torrecardela, Villanueva de las Torres, Víznar, Zújar, Moclín (kunnan itäosa Velillos-joen muodostamaan luonnolliseen rajaan saakka), Albolote y Atarfe (kunnan pohjoisosa Cubillas- ja Colomera-jokien yhtymäkohdan muodostamaan luonnolliseen rajaan saakka) sekä Baza, Caniles ja Gor (lukuun ottamatta niiden Sierra de Bazan luonnonpuistoon kuuluvia osia).

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Alkuperänimityksen ”Montes de Granada” yksilöidyn tuotantoalueen maatalousympäristö on ainutlaatuinen yhtenäinen oliivinviljelyalue Iberian niemimaalla.

Alueelle on ominaista keskimääräistä korkeampi sijainti yli 900 metrin korkeudessa merenpinnasta, ja se kuuluu Subbético-vuoristoalueeseen. Se on Granadan maakunnan vuoristoylänköalueeseen kuuluva oliiviviljelyalue, joka tunnetaan perinteisesti nimellä ”Montes de Granada”. Ensimmäiset viittaukset maantieteelliseen nimitykseen ”Montes de Granada” ovat peräisin 1500-luvulta, ja niissä kerrotaan vuoristoalueista ja oliivinviljelystä Montes de Granadan alueella. Kyseessä on maanjakoa käsittelevä asiakirja, joka on peräisin ajalta sen jälkeen, kun katoliset kuninkaat valtasivat takaisin Granadan. Siinä mainittiin, että (…) jokaiselle perhekunnalle kuului myös oliivitarhaosuus. (Peinado Santaella, 1989; La repoblación de la tierra de Granada: Los Montes, Universidad de Granada).

Alueen maisemassa vaihtelevat 750–900 metrin korkeudessa sijaitsevat ylätasangot ja itä-länsisuunnassa kulkevat vuorijonot, jotka korkeimmillaan kohoavat 1 400–2 000 metriin. Maisemat ovat yleensä jyrkempiä kalkkikivivuoristossa ja muilla kalkkikivestä, savimerkelistä ja merkelistä muodostuneilla rinteillä ja kukkuloilla. Siirryttäessä Peligrosista, yksilöidyn alueen lounaisimmasta kunnasta, kohti itää Vega de Granadan vajoamaa maisema muuttuu pehmeämmäksi muodostaen 1 200 metrin korkeudessa sijaitsevan ylätasangon, johon Huéscarin kunnan alueella liittyvät Subbético-vuoret ja niiden alueen vajoama Montes de Granada -nimityksen yksilöidyn alueen koillisimmassa osassa.

Montes de Granada -nimityksen yksilöidyn alueen erityiset ilmasto-olot vaikuttavat ratkaisevasti sillä tuotettujen neitsytoliiviöljyjen ominaisuuksiin.

Ilmasto on välimerellinen mannerilmasto, jossa korostuvat huomattavat lämpötilanvaihtelut sekä vuorokauden sisällä että vuodenaikojen välillä. Ennen kaikkea marraskuusta maaliskuuhun kestävät talvet ovat pitkiä ja kylmiä; keskilämpötila on 5–6 °C ja alhaisimmillaan alle 2 °C. Korkeasta sijainnista (750–2 000 m) johtuen lunta sataa usein. Toisaalta Granadan maakunnan eteläisen sijainnin ansiosta kesät ovat pitkiä ja kuumia. Ne jatkuvat toukokuun lopusta lokakuuhun, ja korkeimmat keskilämpötilat ovat yli 30 °C. Vuosittainen keskisademäärä on 400–600 mm ja kuivina vuosina vieläkin pienempi.

Huolimatta alueen eteläisestä sijainnista tällaiset talvet tuovat mieleen ilmaston Iberian niemimaan pohjoisella ylänköalueella. Tämä näin eteläisillä leveysasteilla harvinainen lämpötilailmiö selittyy Montes de Granada -öljyn yksilöidyn maantieteellisen alueen sijainnilla keskellä nelikulmiota, jonka ääripisteet rajoittuvat ilmastoltaan Iberian niemimaan kylmimpiin vuoristoalueisiin: lounaassa Sierra Nevada (vuoden keskilämpötila 8–10 °C), luoteessa Sierra Mágina-Sierra de Lucena-Montejícar (vuoden keskilämpötila 10–12 °C), kaakossa Sierra de Baza (vuoden keskilämpötila 10–12 °C) ja koillisessa Sierra de Castril ja Sierra de la Sagra (vuoden keskilämpötila 8–10 °C).

Tämä äärimmäinen ilmasto on vaikuttanut aikojen kuluessa Montes de Granada -öljyjen tuotantoalueen oliivinviljelymenetelmiin ankariin talviin sopeutuneiden oliivilajikkeiden valinnasta varhaiseen sadonkorjuuseen ennen tammi-helmikuun pakkasia tai puiden leikkaamiseen siten, että lehtien ja puun välinen suhde pysyy mahdollisimman edullisena oliivipuiden suojaamiseksi talven kovilta pakkasilta. Toisaalta nämä ilmasto-olosuhteet ovat estäneet oliivikärpäsen ja Cycloconium oleaginum -sienen kaltaisten Andalusian kotoperäisten tuholaisten ja kasvitautien leviämistä, mikä parantaa hedelmien laatua (vähäinen happamuus) ja siten myös niistä saatujen öljyjen laatuominaisuuksia.

Montes de Granada -oliiviöljyjen yksilöidyn tuotantoalueen kotoperäiset lajikkeet, kuten Lucio, Loaime, Escarabajuelo ja Negrillo de Iznalloz, ovat valikoituneet alueella aikojen kuluessa sillä perusteella, että ne ovat sopeutuneet äärimmäisiin viljelyoloihin hallankestävyytensä ja hedelmien varhaisen kypsymisen ansiosta, jolloin sadonkorjuu voi tapahtua ennen talven pakkasia. Viittauksessa vuodelta 1634 mainitaan Cogollos Vegan kunnan alueen laadukkaat Olivas de Marca, joilla tarkoitetaan suurikasvuisia korkealuokkaista satoa tuottavia oliivipuita (Libro de apeos de Cogollos Vega, Real Chancillería de Granada). Tässä yksilöidyn alueen kunnassa on edelleen yli 500 vuoden ikäisiä, alun perin arabian kielestä nimensä saaneeseen Loaime-lajikkeeseen kuuluvia puita, jotka oli istutettu jo ennen kuin Granada vallattiin takaisin maureilta.

Pääasiallinen lajike Picual tuotiin alueelle 1800-luvun puolivälissä, ja se on edellä lueteltuja kotoperäisiä lajikkeita säännöllisempi ja kestävämpi. Lajikkeen hyvä sopeutuminen viljely-ympäristöön on mahdollistanut useimpien nykyisten oliivitarhojen kehittämisen yhdessä vanhempien kotoperäisten lajikkeiden kanssa.

Tärkeä historiallinen lähde (Diccionario geográfico estadístico e histórico, Pasqual Modoz, 1845; uusintapainos: Bosque Maurel, 1987) on peräisin 1800-luvun puolivälistä. Siinä todetaan kyseisen alueen oliivitarhojen erinomainen laatu ja niitä saadun öljyn herkullisuus seuraavasti: ”Montes de Granada (…) ja huolimatta alueen rajallisista makean veden resursseista Cubillas-, Benalúa- ja Moclín-jokien vettä käytetään kasteluun, ja maa tuottaa monenlaista viljaa, kirkasta ja herkullista öljyä, viiniä ja kaikenlaisia siemeniä (…)”.

5.2 Tuotteen erityisyys

Montes de Granada -oliiviöljyn erityisominaisuudet ovat:

— rasvaprofiili, joka erottuu korkean öljyhappopitoisuuden (yli 80 % ja joskus jopa 83 %) vuoksi; myös kertatyydyttymättömien ja monityydyttymättömien happojen suhde (12–20) on erinomainen, joten tuotteella on postiivinen dieteettinen vaikutus;

— alhainen happamuus;

— voimakkaan vihreästä vihertävänkeltaiseen vaihteleva väri oliivien kypsyysasteen ja lajikeyhdistelmän koostumuksen mukaan;

— keskimääräinen tai voimakas tuoreen ja kypsän hedelmäinen aromi ja maku (hedelmäisyyden mediaani ≥ 3);

— kevyesti karvas ja pistävä maku, jonka voimakkuus vaihtelee oliivien kypsyysasteen ja öljyn polyfenolipitoisuuden mukaan.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Montes de Granada -oliiviöljyjen tuotantoalueen korkea sijainti sekä äärimmäiset lämpötilaolosuhteet syksyllä ja talvella oliivien kypsyessä vaikuttavat ratkaisevasti kyseisten öljyjen erityislaatuun.

Ympäristön lämpötilan ja tuotantoalueen sijaintikorkeuden vaikutus oliivien kypsymisprosessiin syksyllä ja talvella on tieteellisesti hyvin tiedossa. Oliiviöljyjen rasvahappoprofiilit ja vihreän värin aiheuttavat oliivien klorofyllipitoisuudet johtuvat suurelta osin näistä olosuhteista. Siten tyydyttymättömien rasvahappojen ja erityisesti öljyhapon pitoisuudet sekä oliivien klorofyllipitoisuudet ovat sitä korkeampia, mitä korkeammalla oliivitarhat sijaitsevat ja mitä alhaisempi on ympäristön lämpötila erityisesti hedelmien kypsymiskuukausina (syksyllä ja talvella), mikä johtuu oliivien hitaasta kypsymisprosessista alhaisessa lämpötilassa. Tämä näkökohta pätee erityisesti tuotantoalueella, mutta myös oliivilajike vaikuttaa asiaan. Picual-lajikkeella, jota tuotantoalueella pääasiassa viljellään, on korkeampi öljyhappopitoisuus kuin millään muulla Espanjassa viljellyllä oliivilajikkeella. Tässä suhteessa Montes de Granada -öljyjen öljyhappopitoisuus (80–83 %) on yksi kaikkein korkeimmista, joita neitsytoliiviöljyllä voi olla. Samasta syystä myös näiden öljyjen kertatyydyttymättömien ja monityydyttymättömien happojen suhde (12–20) on erinomainen, ja sitä tasoittaa osittain vähäisempinä määrinä käytettyjen kotoperäisten lajikkeiden (Lucio ja Loime) vaikutus, koska niillä kyseinen suhde on pienempi kuin Picual-lajikkeella. Toisaalta Picual-lajike aiheuttaa Montes de Granada -oliiviöljyjen voimakkaan vihreästä vihertävänkeltaiseen vaihtelevan vihreän värin, koska se on yksi klorofyllipitoisimmista oliivilajikkeista Espanjassa. Tätä ominaisuutta korostaa vielä tuotantoalueen olosuhteista johtuva hidas kypsyminen.

Lisäksi Montes de Granada -oliiviöljyjen tuotantoalueen keskimääräinen sijaintikorkeus (yli 900 m) vuoristoylängöllä vaikuttaa oliivien vähäiseen happamuuteen, mikä johtuu alhaisista lämpötiloista sadonkorjuuaikana (talvella) lipaasien aktiivisuuden vähentyessä lämpötilan laskiessa. Myös eräiden tuholaisten, kuten oliivikärpäsen vähäinen esiintyminen estää hedelmissä tapahtuvat lipolyyttiset prosessit syksyn aikana.

Myös maatalousympäristön vaikutus neitsytoliiviöljyjen aistinvaraisten ominaisuuksien laatuun on ollut tiedossa jo pitkään. Kun viljely tapahtuu vuoristossa, öljystä tulee alhaisemmalla korkeudella tai alangolla tuotettua öljyä aromaattisempaa ja maukkaampaa. Tämä selittyy sillä, että neitsytoliiviöljyjen saippuoitumaton jakeisuus kasvaa viljely-ympäristön korkeamman sijainnin myötä. Näin oliivien hitaampi kypsyminen ylänköalueen maatalousympäristössä lisää niiden aromaattisuutta. Hidas kypsyminen yhdessä alueelle syksyllä ja talvella ominaisten ympäristöstressitekijöiden (alhaiset lämpötilat, vesistressi) kanssa nostaa polyfenoliyhdisteiden pitoisuuksia ja korostaa samalla öljyn maun karvautta ja pistävyyttä. Myös lajikkeen vaikutus näihin polyfenoliyhdisteisiin on huomattava, koska kaikista Espanjassa viljellyistä lajikkeista Picual-lajikkeella on korkein tällaisten yhdisteiden pitoisuus.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 (4) 5 artiklan 7 kohta)

Eritelmän täydellinen teksti on saatavissa seuraavan linkin kautta:

http://www.juntadeandalucia.es/agriculturaypesca/portal/export/sites/default/comun/galerias/galeriaDescargas/cap/industrias-agroalimentarias/denominacion-de-origen/Pliegos/PliegoMontesdeGranadamodificado.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) Katso alaviite 2.

(4) Katso alaviite 2.