EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 11.1.2017 COM(2017) 5 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE rajat ylittävistä ammattimaisista eurokäteisen maantiekuljetuksista euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden välillä 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanosta (asetuksen 26 artiklan mukaisesti)



KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE rajat ylittävistä ammattimaisista eurokäteisen maantiekuljetuksista euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden välillä 16 päivänä marraskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanosta

1.Johdanto Rajat ylittävistä ammattimaisista eurokäteisen maantiekuljetuksista euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden välillä 16 päivänä marraskuuta 2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1214/2011 tuli voimaan 30. marraskuuta 2012. Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 26 artiklassa edellytetään, että komissio antaa asetuksen täytäntöönpanosta kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1. joulukuuta 2016 ja sen jälkeen viiden vuoden välein. Kertomuksessa on tarkasteltava erityisesti mahdollisuutta ottaa käyttöön yhteiset koulutusvaatimukset arvokuljetusyritysten turvahenkilöstön aseenkantoa varten ja muuttaa kyseisen asetuksen 24 artiklaa direktiivin 96/71/EY perusteella. Siinä on myös otettava asianmukaisesti huomioon IBNS-järjestelmien alalla tapahtuva tekniikan kehitys, tutkittava, toisiko arvokuljetusten unionin ryhmäluvan myöntäminen lisäarvoa, ja arvioitava, onko asetusta (EU) N:o 1214/2011 tarpeen tarkistaa vastaavasti. Tämä uudelleentarkastelu perustuu kyselylomakkeisiin, joissa komissio tiedusteli työmarkkinaosapuolten ja alan muiden sidosryhmien sekä jäsenvaltioiden näkemyksiä asiasta. Kertomus perustuu kyselylomakkeisiin saatuihin vastauksiin ja jäsenvaltioiden kuulemiseen rajat ylittäviä eurokäteisen kuljetuksia käsittelevän komitean kokouksessa, joka pidettiin 27. syyskuuta 2016. 2.Yleinen tausta 2.1.Tausta 2.1.1.Rajat ylittäviin eurokäteisen kuljetuksiin sovellettavat yhteiset säännöt Euron käyttöönotto on lisännyt tarvetta valtioiden rajojen yli tapahtuviin käteisrahan maantiekuljetuksiin euroalueeseen kuuluvissa jäsenvaltioissa. Euroalueen pankkien, vähittäiskauppasektorin ja muiden ammattimaisten käteisrahan käsittelijöiden olisi voitava tehdä sopimuksia parhaan hinnan ja/tai palvelun tarjoavien arvokuljetusyritysten kanssa ja hyödyntää lähimmän kansallisen keskuspankin konttorin tai arvokuljetusyrityksen laskentakeskuksen käteispalveluita, vaikka se sijaitsisikin toisessa jäsenvaltiossa. Lisäksi jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö on euro (”osallistuvat jäsenvaltiot”) ovat toimineet tai saattavat olla halukkaita toimimaan niin, että eurosetelit ja kolikot valmistetaan ulkomailla. Rajaseuduilla sijaitsevat vähittäiskauppiaat ja pankit haluavat ehkä hankkia käteisrahansa niitä lähinnä sijaitsevasta laskentakeskuksesta, joka ei ole välttämättä samassa jäsenvaltiossa. Yhteisen rahan perusperiaatteeseen kuuluu vapaus siirtää käteisrahaa osallistuvasta jäsenvaltiosta toiseen. Osallistuvissa jäsenvaltioissa tapahtuvien arvokuljetusten täydellistä yhdenmukaistamista ei ole pidetty mahdollisena, eikä ole pidetty tarkoituksenmukaisena perustaa järjestelmää, jossa yhden jäsenvaltion myöntämä lupa olisi voimassa kaikissa jäsenvaltioissa (ns. vastavuoroinen tunnustaminen). Sen vuoksi asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 asetetaan yhteisiä sääntöjä, jotka ovat voimassa kaikissa jäsenvaltioissa mutta joilla ei kuitenkaan rajoiteta tiettyjä asetuksessa erikseen mainittuja näkökohtia koskevia kansallisia sääntöjä. Kaikkia sääntöjä ei yhdenmukaisteta, koska yhteisiä sääntöjä sovelletaan ainoastaan rajat ylittäviin kuljetuksiin. 2.1.2.Asetuksen soveltaminen osallistuvissa jäsenvaltioissa ja euron käyttöönottoon valmistautuvissa jäsenvaltioissa tapahtuviin maantiekuljetuksiin Asetusta (EU) N:o 1214/2011 sovelletaan eurokäteisen maantiekuljetuksiin, koska ne ovat euron tapauksessa yleisin (ja ehkä jopa ainoa) kuljetusjärjestely rajaseuduilla ja ainoa järjestely, jossa rajat ylittäviä arvokuljetuksia koskevat yhteiset säännöt katsottiin tarpeellisiksi. Asetus ei koske lento- ja merikuljetuksia. Asetusta (EU) N:o 1214/2011 sovelletaankin osallistuvien jäsenvaltioiden välisiin rajat ylittäviin kuljetuksiin tosiasiassa vain silloin, kun kyseisillä valtioilla on yhteinen maaraja. Rajojen ylittävyys voi tällaisissa kuljetuksissa muodostua yhdestä tai useammasta seuraavista kolmesta osatekijästä: arvokuljetusyrityksen kotijäsenvaltio, kohdejäsenvaltio (muu kuin kotijäsenvaltio), jossa arvokuljetusyritys kuljetuspalvelun tarjoaa, ja/tai kauttakulkujäsenvaltio, jonka kautta ajoneuvo kulkee joko päästäkseen kohdejäsenvaltioon tai palatakseen kotijäsenvaltioon. Rajat ylittävistä eurokäteisen kuljetuksista asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 annettuja sääntöjä sovelletaan vain suhteessa osallistuviin jäsenvaltioihin. Ennen kuin jäsenvaltio ottaa euron käyttöön, eurokäteistä on ehkä kuljetettava osallistuvista jäsenvaltioista euroon siirtymiseen valmistautuvaan jäsenvaltioon. Asetusta (EU) N:o 1214/2011 sovelletaan siis asetuksen (EU) N:o 55/2013 nojalla myös euron käyttöönottoa valmisteleviin jäsenvaltioihin. 2.2.Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 keskeiset osat 2.2.1.Lupa rajat ylittäviin arvokuljetuksiin Koska käteisen kuljetustoimintaan saattaa liittyä arvokuljetusyrityksen henkilöstön ja väestön turvallisuuteen kohdistuvia uhkia, eurokäteisen kuljettaminen valtioiden rajojen yli edellyttää erityistä lupaa rajat ylittäviin arvokuljetuksiin. Kansallisten viranomaisten on myönnettävä lupa viideksi vuodeksi, mikäli arvokuljetusyritys täyttää asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaiset edellytykset, kuten arvokuljetusten turvahenkilöstölle määritellyt vaatimukset tai arvokuljetusajoneuvojen yleiset vaatimukset sekä muut edellytykset. Arvokuljetusluvat rekisteröidään sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmään (Internal Market Information System, IMI), jotta ne ovat helposti viranomaisten saatavilla. Rajat ylittäviä arvokuljetuksia asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaisesti suorittavalla arvokuljetushenkilöstöllä on oikeus vähimmäispalkkaan, jota kohdejäsenvaltioissa sovelletaan asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 mainituin edellytyksin.

2.2.2.Rajat ylittävät eurokäteisen kuljetukset Lupa rajat ylittäviin arvokuljetuksiin antaa asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 asetetuin rajoituksin oikeuden rajat ylittäviin euroseteleiden ja kolikoiden maantiekuljetuksiin, jotka suoritetaan päiväsaikaan. Lupa myönnetään vain, jos suurin osa noudoista tai toimituksista tapahtuu kohdejäsenvaltiossa ja eurokäteisen arvo on vähintään 80 prosenttia ajoneuvossa kuljetetun käteisen kokonaisarvosta. Huomionarvoista on, että eräät erityiset kuljetusjärjestelyt jätetään nimenomaisesti asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle siitä huolimatta, että ne kuuluvat rajat ylittävien eurokäteisen maantiekuljetusten määritelmän piiriin. Tällaisia järjestelyjä ovat muun muassa kahden paikan väliset kuljetukset, jotka suuntautuvat kansallisiin keskuspankkeihin tai käteisrahan valmistuspaikkoihin ja niistä pois. 2.2.3.Sovellettavat kuljetusjärjestelyt Asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 säädetään euroseteleitä varten viidentyyppisistä ja eurokolikoita varten kahdentyyppisistä kuljetusjärjestelyistä. Asetuksessa määritellään kunkin järjestelyn edellytykset, kuten ajoneuvojen panssarointi, älykkäiden setelinsuojausjärjestelmien (IBNS-järjestelmien) käyttö tai arvokuljetusten turvahenkilöstön läsnäolo. Osallistuvat jäsenvaltiot päättävät, mitä kuljetusjärjestelyjä niiden alueella sovelletaan. 2.2.4.Älykkäiden setelinsuojausjärjestelmien (IBNS-järjestelmien) rooli ja turmeltuneiden seteleiden pois vetäminen Asetuksella (EU) N:o 1214/2011 pyritään helpottamaan IBNS-järjestelmien käyttöä, koska sen odotetaan tekevän arvokuljetuksista turvallisempia arvokuljetusten turvahenkilöstölle ja kansalaisille. Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 nojalla toimivien arvokuljetusyritysten on vedettävä turmeltuneet setelit pois liikkeestä varmistaakseen, ettei tällaisia seteleitä enää käytetä maksutoimenpiteissä. 2.2.5.Kuljetuksiin sovellettavat kohdemaan säännöt: kansalliset poliisivoimat, yleistä turvallisuutta koskevat säännöt ja tuliaseiden kantaminen Arvokuljetuksia koskevista näkökohdista, joita asetuksen (EU) N:o 1214/2011 yhteiset säännöt eivät kata, säädetään kansallisessa lainsäädännössä, mikäli perussopimuksen yleisistä säännöistä (kuten syrjintäkiellon periaatteesta) ei muuta johdu. Rajat ylittäviä kuljetuksia suorittavan arvokuljetusyrityksen on noudatettava kansallista lainsäädäntöä kohdemaassa. Tällaiset kansalliset säännöt koskevat poliisivoimien asemaa (kuten ennakkoilmoituksia, saattueen asettamista tai etäseurantaa), käteisrahan toimitus- tai noutopaikoissa noudatettavaa turvallisuutta ja tuliaseita. 2.3.Ilmoitus- ja tiedotusvelvollisuudet Asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 asetetaan arvokuljetusluvan haltijoille, osallistuville jäsenvaltioille ja komissiolle useita erilaisia tiedotusvelvollisuuksia. Luvanhaltijan on ilmoitettava osallistuvalle jäsenvaltiolle, milloin rajat ylittävän kuljetuksen on tarkoitus alkaa. Osallistuvien jäsenvaltioiden on tiedotettava toisilleen asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaisesti toimivien arvokuljetusyritysten ilmoittamasta rajat ylittävästä toiminnasta. Komissio julkaisee Europa-sivustolla kaikki tiedot osallistuvien jäsenvaltioiden tyyppihyväksymistä IBNS-järjestelmistä, kansalliset säännöt poliisivoimien asemasta ja käteisrahan toimitus- tai noutopaikoissa noudatettavasta turvallisuudesta sekä arvokuljetushenkilöstöä koskevat kansalliset koulutusvaatimukset, kansallista lupaviranomaista koskevat asiakirjat ja tiedot kohdemaan viranomaisista, joille rajat ylittävän kuljetuksen aloittamisesta on ilmoitettava. Komissio julkaisee myös osallistuvien jäsenvaltioiden valitsemat sovellettavat kuljetusjärjestelyt Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 2.4.Sääntöjen noudattamista koskevat tarkastukset, seuraamukset ja turvatoimenpiteet hätätilanteessa Taatakseen rajat ylittävien arvokuljetusten korkeatasoisen turvallisuuden osallistuvat jäsenvaltiot voivat tarkastaa sääntöjen noudattamisen arvokuljetusyrityksissä, jotka toimivat niiden alueella asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaisesti. Jos sääntöjä ei ole noudatettu, voidaan käyttää seuraamuksia asetuksen (EU) N:o 1214/2011 22 artiklassa säädetyin edellytyksin. Toimivaltaiset viranomaiset voivat lisäksi tehdä päätöksen väliaikaisista turvatoimenpiteistä, jos äkillinen ongelma vaikuttaa arvokuljetustoiminnan turvallisuuteen merkittävästi. 3.Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpano 3.1.Rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavien lupien hakeminen ja myöntäminen 3.1.1.Rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavien lupien hakeminen ja myöntäminen Lupien myöntämisessä noudatettava hallinnollinen menettely vaikuttaa toimivan sujuvasti. Arvokuljetusyritykset eivät ilmoittaneet erityisistä ongelmista hakemukseen tarvittavien asiakirjojen ja todistusten toimittamisessa. Myöskään jäsenvaltioiden viranomaisilla ei ilmennyt erityisiä ongelmia rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavien lupien myöntämisessä. Kaikki arvokuljetusyritysten lupahakemukset johtivat lupien myöntämiseen, eikä lupien rekisteröimisessä IMI-järjestelmään ilmennyt merkittäviä häiriöitä. Rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavan luvan voimassaoloa ei tarvitse pidentää. Osallistuvien jäsenvaltioiden viranomaiset ja valtaosa luvanhaltijoista pitävät rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavan luvan viiden vuoden kestoa tarkoituksenmukaisena. Myös komissio yhtyy tähän näkemykseen. Sidosryhmien mielestä arvokuljetusten ryhmälupien myöntäminen ei toisi lisäarvoa. Komission mielestä tällaiset luvat johtaisivat arvokuljetusyritysten ulkoisen ja sisäisen valvonnan puutteisiin ja hankaloittaisivat paikalla toteutettavia tarkastustoimenpiteitä. Sen vuoksi komissio katsoo, ettei arvokuljetusten ryhmälupien myöntäminen ole toteuttamiskelpoinen vaihtoehto lähitulevaisuudessa. Muutamat sidosryhmät ehdottivat vielä, että asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 olisi säädettävä yksinkertaistetusta ja nopeutetusta menettelystä, jolla lupia rajat ylittäviin arvokuljetuksiin voitaisiin myöntää lyhyeksi ajaksi uhkiin (kuten lakkoihin ja luonnonkatastrofeihin) vastaamiseksi ja eurokäteisen toimitusten varmistamiseksi.

3.1.2.Arvokuljetuslupia koskevia lukuja ja numerotietoja Arvokuljetuslupia on myöntänyt tähän mennessä yhteensä kahdeksan osallistuvaa jäsenvaltiota. Vuoden kuluessa asetuksen (EU) N:o 1214/2011 voimaantulosta myönnettiin 11 lupaa. Tähän mennessä on myönnetty 25 lupaa rajat ylittäviin arvokuljetuksiin: Ranskassa (3), Saksassa (7), Italiassa (2), Alankomaissa (3), Itävallassa (1), Espanjassa (2), Slovakiassa (2) ja Sloveniassa (5). Eniten lupia on myönnetty Saksassa (28 %) ja seuraavaksi eniten Sloveniassa (20 %), eli yhteensä niissä on myönnetty lähes puolet luvista. Itävaltaa ympäröivällä rajaseudulla on myönnetty 16 lupaa, jotka koskevat viittä osallistuvien jäsenvaltioiden rajaa alle 370 kilometrin etäisyydellä toisistaan. Kiinnostavaa on, ettei Belgiassa ja Luxemburgissa ole myönnetty lupia, vaikka molemmat jäsenvaltiot kuuluvat alueeseen, jolla on kuusi maantieteellisesti keskittynyttä rajaa alle 250 kilometrin etäisyydellä toisistaan. Alue on myös erittäin tiheään asuttu ja sinne on keskittynyt paljon yrityksiä, ja aluetta ympäröi yksi pieni ja kaksi suurta osallistuvaa naapurijäsenvaltiota. Useat arvokuljetusluvan haltijat ilmoittivat, että niiden luvat ovat (vielä) käyttämättä, koska liiketoimintamahdollisuudet, joita ne odottivat luvan ansiosta saavansa, eivät toteutuneet taloudellisista syistä tai nykyisten esteiden vuoksi, vaikka asetuksella (EU) N:o 1214/2011 on otettu käyttöön joitakin yhteisiä vähimmäissääntöjä rajat ylittävälle toiminnalle. 3.1.3.Rajat ylittävästä arvokuljetustoiminnasta ilmoittaminen ja tiedottaminen ja sitä koskevat vaatimukset Vaikka arvokuljetusluvan haltijat täyttävät yleensä ilmoitusvelvollisuutensa, eräät osallistuvat jäsenvaltiot huomauttavat, että paikallisten poliisien ja alueviranomaisten keräämiä tietoja valtioiden rajojen yli tapahtuvista kuljetuksista ei siirretä niille asianmukaisesti. Sen vuoksi kyseisten osallistuvien jäsenvaltioiden on vaikea hankkia selkeä yleiskuva niiden alueella tosiasiallisesti suoritetuista rajat ylittävistä arvokuljetuksista. Komissio on julkaissut kaikki asetuksen (EU) N:o 1214/2011 edellyttämät tiedot rajat ylittävistä arvokuljetuksista. 3.2.IBNS-järjestelmien käyttö euroseteleiden kuljetuksissa ja IBNS-tekniikan kehitys Arvokuljetusluvan haltijat ilmoittavat käyttävänsä IBNS-järjestelmiä rajat ylittävissä arvokuljetuksissa vain, kun se on pakollista kohde-, kauttakulku- tai kotimaassa tai kun sitä pyydetään yrityksen ja sen vakuutuslaitoksen välisissä järjestelyissä. Belgia on ainoa osallistuva jäsenvaltio, jossa IBNS-järjestelmällä varustettuja ajoneuvoja on käytettävä setelikuljetuksissa. Yleisimmin käytettävä IBNS-tekniikka ovat värjäyslaitteet, joiden odotetaan pysyvän suosituimpana tekniikkana lähivuosien markkinoilla. 3.3.Arvokuljetushenkilöstön palkkauksen on vastattava vähintään kohdejäsenvaltiossa maksettavaa vähimmäispalkkaa Arvokuljetusluvan haltijat ilmoittavat, ettei niillä ole ollut ongelmia asetuksen (EU) N:o 1214/2011 palkkaussääntöjen soveltamisessa.Asetuksen 24 artiklan mukaisesti rajat ylittäviin arvokuljetuksiin sovelletaan samaa palkkausjärjestelmää kuin mitä kohdejäsenvaltiossa toimivat (kansalliset) arvokuljetusyritykset soveltavat, mikä estää epäreilun kilpailun ja takaa samalla arvokuljetusten turvahenkilöstön oikeudet. Koska asiaankuuluvat direktiivin 96/71/EY säännökset, joita asetuksen (EU) N:o 1214/2011 24 artiklassa tarkoitetaan, eivät ole muuttuneet asetuksen voimaantulon ja tämän uudelleentarkastelun välisenä aikana, komission mielestä asetuksen 24 artiklaan ei tarvitse ehdottaa muutoksia. 3.4.Koti-, kauttakulku- ja kohdejäsenvaltioiden lainsäädännön noudattaminen 3.4.1.Poliisivoimien asemaa koskevat säännöt ja käteisrahan toimitusta tai noutoa koskevat turvallisuussäännöt Komission tietoon ei ole tullut mitään merkittäviä tapahtumia tai ongelmia, jotka koskevat velvollisuutta noudattaa kohdejäsenvaltion sääntöjä poliisivoimien asemasta (kuten ennakkoilmoituksista, saattueen asettamisesta tai etäseurannasta) tai käteisrahan toimitus- tai noutopaikoissa noudatettavia turvallisuussääntöjä. Näin ollen komissio ei pidä tarpeellisena ehdottaa niitä koskevia muutoksia. 3.4.2.Tuliaseiden kantaminen Rajat ylittävien arvokuljetusten aikana sovelletaan tuliaseiden kantamista koskevia kohdejäsenvaltion kansallisia sääntöjä. Niissä on suuria eroja: toiset jäsenvaltiot sallivat tuliaseiden kantamisen ja toiset puolestaan vaativat sitä tai kieltävät sen tai sallivat eri vaihtoehtojen yhdistämisen kunkin yksittäisen kuljetusjärjestelyn mukaan. Tällaiset erot vähentävät joitakin mahdollisuuksia suorittaa rajat ylittäviä arvokuljetuksia. Arvokuljetusyritykset ilmoittavat, että niiden on vaikeaa ja kallista toteuttaa käytännössä aseiden sijoittaminen etäohjattavaan turvasäilöön tai säilyttäminen siellä osallistuvien jäsenvaltioiden eri tuliasesääntöjen noudattamiseksi, kuten asetuksen (EU) N:o 1214/2011 6 artiklan 2 kohdassa edellytetään. Komissio ei pidä osallistuvien jäsenvaltioiden asesääntöjen yhdenmukaistamista tarkoituksenmukaisena asetuksen (EU) N:o 1214/2011 yhteydessä. Yhteiset koulutusvaatimukset eivät näin ollen tuota lisäarvoa tuliaseiden kantamista koskevissa kansallisissa lainsäädännöissä esiintyvien erojen vuoksi. 3.5.Kohdejäsenvaltion säätämät kuljetusjärjestelyt Koska osallistuva jäsenvaltio voi valita, mitä eurosetelien kuljetusjärjestelyä (kuljetusjärjestelyjä) sen alueella sovelletaan rajat ylittävissä arvokuljetuksissa, kuljetusjärjestelyille on syntynyt hyvin epäyhtenäinen toimintaympäristö. Tämä johtaa toisinaan tilanteisiin, joissa kotijäsenvaltion ja kohdejäsenvaltion soveltamat kuljetusjärjestelyt soveltuvat heikosti yhteen, jolloin rajat ylittävät arvokuljetukset edellyttävät toimittajaosapuolelta huomattavia investointeja tai ovat sille kannattamattomia, kun rajat ylittäviä kuljetuksia suoritetaan vain satunnaisesti. Esimerkiksi arvokuljetuksissa käytettävät IBNS-välineet ovat pakollisia Belgiassa mutta eivät Saksassa. Itävallassa toimivat arvokuljetusyritykset kuljettavat euroseteleitä IBNS-järjestelmällä varustetuissa tavanomaisen näköisissä panssaroimattomissa arvokuljetusajoneuvoissa, mutta kun ne kuljettavat seteleitä Saksaan, ne tarvitsevat täyspanssaroidun arvokuljetusajoneuvon, jossa on kolme arvokuljetusten turvahenkilöstöön kuuluvaa henkilöä.

3.6.Sääntöjen noudattamista koskevat tarkastukset, mahdolliset seuraamukset ja osallistuvien jäsenvaltioiden toteuttamat erikoistoimenpiteet Komission tietoon ei tuotu sääntöjen noudattamista koskeviin tarkastuksiin ja satunnaistarkastuksiin liittyviä ongelmia, mutta sen käsityksen mukaan joissakin osallistuvissa jäsenvaltioissa ei ole riittävästi tietoja niiden alueella tosiasiassa tapahtuvista arvokuljetuksista. Komissiolle ei myöskään ilmoitettu hätätilanteessa toteutettuja turvatoimenpiteitä tai tapauksia, joissa on sovellettu seuraamuksia. Komissio katsookin, että asiaa koskevat asetuksen (EU) N:o 1214/2011 säännöt ovat tarkoituksenmukaiset. 4.Päätelmät 4.1.Uudelleen tarkasteltavat näkökohdat, jotka mainitaan erityisesti 26 artiklassa Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 26 artiklassa säädetyistä kohdista, jotka edellyttävät erityistä tarkastelua, voidaan todeta seuraavaa: 1) tällä hetkellä ei ole tarvetta asettaa yhteisiä koulutusvaatimuksia arvokuljetusten turvahenkilöstön aseenkantoa varten, koska tuliaseiden kantamista koskevat kansalliset säännöt poikkeavat toisistaan; 2) palkkausta koskevaa 24 artiklaa ei ole tarpeen muuttaa, koska direktiiviin 97/71/EY on tehty tarkistusehdotus; 3) järjestelmään, joka sallii ryhmälupien myöntämisen, ei ole tarvetta, ja 4) IBNS-järjestelmässä ei ole tapahtunut merkittävää teknistä muutosta, joka edellyttäisi asetuksen (EU) N:o 1214/2011 tarkistamista. Komission ei ole siis ole tähän mennessä tarvinnut käyttää oikeuttaan antaa IBNS-järjestelmää koskevia delegoituja säädöksiä, eikä tarvetta antaa delegoituja säädöksiä ole ilmennyt muistakaan turvaominaisuuksista, kuten ajoneuvojen panssaroinnista ja luodinkestävistä liiveistä. 4.2.Rajat ylittävien ammattimaisten eurokäteisen maantiekuljetusten optimointi Asetus (EU) N:o 1214/2011 tuli voimaan 29. marraskuuta 2012. Osallistuvien jäsenvaltioiden on otettava käyttöön menettelyjä saadakseen paremman yleiskuvan alueellaan tosiasiassa tapahtuvista rajat ylittävistä arvokuljetuksista. Vain 25 luvan myöntäminen 14 osallistuvaa jäsenvaltiota käsittävällä alueella vaikuttaa kuitenkin viittaavan siihen, ettei asetusta (EU) N:o 1214/2011 ole pantu täysimääräisesti täytäntöön. Tämä johtuu erityisesti siitä, että yhdellä maantieteellisesti keskittyneellä raja-alueella, jolle on ominaista sekä erittäin tiheä asutus että yritysten voimakas keskittyminen (Benelux- ja naapurimaat), vaikuttaa olevan hyvin vähän rajat ylittävää kuljetustoimintaa. Asetuksen parempi täytäntöönpano, joka johtaisi rajat ylittäviin arvokuljetuksiin oikeuttavien lupien lisääntymiseen ja rajat ylittäviä arvokuljetuksia suorittavien yritysten suurempaan valikoimaan, täyttäisi myös mahdollisen varautumissuunnittelun tarpeen. Arvokuljetuksia koskevan asetuksen täytäntöönpanoa voitaisiin parantaa laatimalla yksinkertaistettu rajat ylittävien kuljetusten määritelmä ja soveltamalla kuljetusjärjestelyihin niin sanottua kotijäsenvaltioperiaatetta. 4.2.1.Rajat ylittävien maantiekuljetusten määritelmän parantaminen Luvanhaltijoiden vähäiseen määrään saattaa olla syynä rajat ylittävien kuljetusten nykyinen määritelmä (asetuksen (EU) N:o 1214/2011 1 artiklan b alakohta), sillä rajat ylittävät potentiaaliset arvokuljetukset eivät kuulu sen piiriin. Määritelmän osana on noudatettava enemmistösääntöä, jonka mukaan suurin osa arvokuljetusajoneuvon saman päivän aikana suorittamista eurokäteisen toimituksista tai noudoista on suoritettava kohdejäsenvaltion alueella, jotta kuljetus luokiteltaisiin asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaiseksi rajat ylittäväksi arvokuljetukseksi. Tämä vaikeuttaa lähinnä kotijäsenvaltiossaan arvokuljetuksia suorittavien pienempien arvokuljetusyritysten pääsyä rajat ylittävien arvokuljetusten markkinoille, koska ”satunnaiset” (vähemmistöön jäävät) arvokuljetukset kohdejäsenvaltiossa eivät täytä rajat ylittävän luvan edellytyksiä. Tämä nimittäin estää niitä testaamasta ulkomaanmarkkinoita ja hankkimasta uusia asiakkaita. Sama näkökohta pätee 1 artiklan b alakohdassa asetettuun rajoitukseen, jonka mukaisesti luvan edellytyksenä on, että arvokuljetusajoneuvossa kuljetetun muun käteisen kuin eurokäteisen osuus on enintään 20 prosenttia samassa arvokuljetusajoneuvossa kuljetetun käteisrahan kokonaisarvosta. 4.2.2.Kuljetusjärjestelyjen soveltaminen Yhtenä ehdotuksena rajat ylittävien arvokuljetusten potentiaalin hyödyntämisestä voisi olla kotijäsenvaltioperiaatteen soveltaminen kuljetusjärjestelyihin. Useat sidosryhmät ovat ehdottaneet luopumista kohdejäsenvaltioperiaatteesta, koska se luo markkinoille esteitä, joita ei niiden mielestä voida perustella turvallisuuteen liittyvillä syillä. Osallistuvassa kotijäsenvaltiossaan luvan saanut arvokuljetusyritys kykenisi tällöin käyttämään arvokuljetusajoneuvojaan kohdemaahan suuntautuviin rajat ylittäviin arvokuljetuksiin jonkin asetuksessa (EU) N:o 1214/2011 säädetyn kuljetusjärjestelyn perusteella. Tällaisella menettelytavalla arvokuljetusyritykset säästyisivät tarpeettomilta taloudellisilta investoinneilta (kuten siirtymiseltä IBNS-järjestelmään ja arvokuljetusajoneuvojensa monipuolistamiselta), joita niiden olisi nykyisin tehtävä noudattaakseen kotijäsenvaltion kuljetusjärjestelyjen kanssa yhteen sopimattomia kohdejäsenvaltion kuljetusjärjestelyjä. 5.Suosituksia tulevista toimista Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanon uudelleentarkastelun perusteella voidaan antaa seuraavat suositukset: Osallistuvien jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön asianmukaisia menettelyjä saadakseen paremman yleiskuvan alueellaan tapahtuvista rajat ylittävistä arvokuljetuksista. Tämä parantaisi laadullisesti tietoja, joita tarvitaan asetuksen (EU) N:o 1214/2011 täytäntöönpanosta ja harkittavana olevista mahdollisista lainsäädännöllisistä muutosehdotuksista käytävää jatkokeskustelua varten. Asetuksen (EU) N:o 1214/2011 tehostamiseksi ja arvokuljetuslupien määrän mahdolliseksi lisäämiseksi olisi toteutettava käteisrahan kysyntäpuolelle (pankeille, supermarketeille, vähittäiskauppiaille) ja arvokuljetusyrityksille kohdistettu tiedotuskampanja, jonka tavoitteena on yhteen sopivien kuljetusjärjestelyjen parempi hyödyntäminen. Osallistuvien jäsenvaltioiden olisi pyrittävä soveltamaan alueellaan laajempaa määrää asetuksen (EU) N:o 1214/2011 mukaisia kuljetusjärjestelyjä nykymuotoisen asetuksen mukaisten rajat ylittävien arvokuljetusten potentiaalin kasvattamiseksi eurokäteisen käyttäjiä hyödyttävällä tavalla. Komissio suorittaa seuraavaan uudelleentarkasteluajankohtaan mennessä vaikutusten arvioinnin, jossa se tarkastelee mahdollisuutta tehdä asetukseen (EU) N:o 1214/2011 seuraavat lainsäädännölliset parannukset: 1.Rajat ylittävien kuljetusten tarkoituksenmukainen määritelmä, jossa keskitytään rajat ylittävään näkökohtaan sekä kohde- ja kauttakulkujäsenvaltioissa sovellettaviin yhteisiin sääntöihin: