◻ tulot on kohdennettu menopuolen budjettikohtiin

◻ Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti:

Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät. Merkittävät rahoitussuunnitelman muutokset on esitettävä Excel-taulukkona.

Tämän osan täyttämisessä on käytettävä rahoitusselvityksen liitteessä (sisäisten sääntöjen liite V) olevaa hallintomäärärahoja koskevaa selvitystä, joka on laadittava ennen rahoitusselvityksen laatimista. Liite ladataan DECIDE-tietokantaan komission sisäistä lausuntokierrosta varten.

Vuotuiset menot riippuvat rahoitusosuudesta, joka EU:n on suoritettava NPFC:n talousarvioon ja josta NPFC päättää sääntömääräisessä kokouksessaan sovitun kaavan pohjalta. Rahoitusosuuden arvioidaan tällä hetkellä olevan enintään 60 000 euroa vuodessa, mutta se saattaa nousta EU:n laivaston vuotuisen kalastustoiminnan mukaan.

Vuotuiset (pakolliset) rahoitusosuudet, jotka EU suorittaa alueellisille kalastuksenhoitojärjestöille, joiden jäsen se on, maksetaan suoraa hallinnointia koskevasta budjettikohdasta (08.05.02). Lisäksi EU:n niille alueellisille kalastuksenhoitojärjestöille maksamat vapaaehtoiset rahoitusosuudet, joiden jäsen se on, sekä teknisen avun kustannukset, joilla tuetaan tieteellisen neuvonnan antamista alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kokouksissa, maksetaan EMKVR:n suoran hallinnoinnin osion (08.04.02) budjettikohdasta.

NPFC:n talousarvio jaetaan sen jäsenten kesken sovitun kaavan mukaisesti. Kalastuskomission jäsen, josta on tullut jäsen varainhoitovuoden aikana, maksaa talousarvioon osuuden, jonka suuruus suhteutetaan täysien kuukausien määrään jäsenyyden alkamispäivästä laskettuna.

NPFC:n on pidettävä sääntömääräinen kokous vähintään kerran kahdessa vuodessa, mutta käytännössä se kokoontuu joka vuosi. Jokaisessa sääntömääräisessä kokouksessaan NPFC hyväksyy yksimielisesti vuotuisen talousarvion kummallekin kahdelle seuraavalle vuodelle. Komissio tarkastelee, tarkistaa ja kommentoi NPFC:n sihteeristön NPFC:lle hyväksyttäväksi toimittaman talousarvioesityksen NPFC:n menettelyjen mukaisesti.

–◻ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa SEU-sopimuksen V osaston mukaisia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan erityistoimia ja jotka nimetään asiaa koskevassa perussäädöksessä.

–◻ sellaisille jäsenvaltion yksityisoikeuden mukaisille elimille, joille on annettu tehtäväksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden täytäntöönpano ja jotka antavat riittävät rahoitustakuut

◻ Välillinen hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty

◻ kesto on rajattu

Tarkoituksena on yhdentää kalastus-, kehitys-, ympäristö-, kauppa- ja muu politiikka paremmin toisiinsa, jotta voidaan edistää kestävän ja vastuullisen hallinnan tavoitteita.

Ehdotuksella viedään eteenpäin kestävää kalastusta edistävää maailmanlaajuista ja monenvälistä asialistaa. Tavoitteena on puuttua ratkaisevan tärkeisiin kysymyksiin, kuten laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) kalastuksen lopettaminen ja liikakapasiteetin vähentäminen.

Komission toimet kansainvälisellä ja kahdenvälisellä tasolla ovat tärkeä osa sen ensisijaista tavoitetta vahvistaa EU:n asemaa maailmanlaajuisena toimijana. EU:n kannat alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä, joissa EU on sopimuspuolena, perustuvat parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin, YKP:n normeihin ja periaatteisiin sekä valtamerten hallinnointia koskevaan unionin kansainväliseen lähestymistapaan. Muiden sopimuspuolten kannat eivät kuitenkaan aina mahdollista täyden kannatuksen muodostamista. Komissio edustaa EU:ta alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen kokouksissa, joten meri- ja kalastusasioiden pääosasto MARE on ottanut johtavan roolin asiaa koskevissa neuvotteluissa varmistaen johdonmukaisesti jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien sidosryhmien asianmukaisen kuulemisen YKP:n tavoitteiden edistämiseksi maailmanlaajuisesti.

d) myötävaikuttaa kestävään kalastustoimintaan, joka on taloudellisesti kannattavaa ja edistää työllisyyttä unionissa;

c) edistää unionin aloitteiden poliittista johdonmukaisuutta, erityisesti ympäristöä, kauppaa ja kehitystä koskevien toimien osalta, ja lujittaa kehitysyhteistyön ja tieteellisen, teknisen ja taloudellisen yhteistyön puitteissa toteutettujen toimien johdonmukaisuutta;

Yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 28 artiklan mukaisesti EU:n yleissopimukseen liittymisen päätavoitteena on

EU:n kalastusalan toimijat Alankomaissa, Liettuassa, Latviassa, Puolassa ja Saksassa pyrkivät laajentamaan kalastustoimintaansa Pohjois-Tyynellemerelle vakiinnuttaakseen asemansa maailmanlaajuisina toimijoina. Asiaan liittyy myös mittakaavaetuja, sillä EU:n laivasto harjoittaa jo alueen eteläpuolella kalastustoimintaa alueellisessa kalastuksenhoitojärjestössä, joka kyseisellä alueella on Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö (SPRFMO).

Niiden NPFC:n kokousten lukumäärä, joihin EU on osallistunut

EU:n jäsenvaltioiden ja talouden toimijoiden pitäisi saada pääsy yleissopimusalueelle, jota hallinnoi Pohjoisen Tyynenmeren kalastuskomissio (NPFC), joka on yleissopimuksella tätä tarkoitusta varten perustettu elin.

Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen

Yleissopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

(7)Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja hän antoi lausuntonsa […].

(6)Liittyminen yleissopimukseen yhdenmukaistaa unionin lähestymistapaa kalavarojen säilyttämiseen maailman kaikilla valtamerillä ja lujittaa unionin sitoutumista kalavarojen säilyttämiseen ja kestävään käyttöön pitkällä aikavälillä maailmanlaajuisesti. EU:n ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteisen tiedonannon ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: EU:n panos vastuulliseen valtamerten hoitoon” ja tiedonannosta annettujen neuvoston päätelmien mukaan alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vaikuttavuutta tukevien ja lisäävien toimenpiteiden edistäminen ja tarvittaessa niiden hallinnon parantaminen on keskeinen osa unionin toimintaa näillä foorumeilla.

(4)Unioni on neuvoston päätöksen 98/414/EY mukaisesti sopimuspuolena hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta tehdyssä sopimuksessa.

(3)Neuvoston päätöksen 98/392/EY mukaisesti unioni on sopimuspuolena 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyssä Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, joka velvoittaa kaikkia kansainvälisen yhteisön jäseniä toimimaan yhteistyössä meren elollisten luonnonvarojen hoitamiseksi ja säilyttämiseksi.

(2)Unionilla on toimivalta toteuttaa meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen tähtääviä toimenpiteitä osana yhteistä kalastuspolitiikkaa sekä tehdä sopimuksia kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa.

Kyseeseen tulee todennäköisesti myös vapaaehtoisia rahoitusosuuksia NPFC:n talousarvioon budjettikohdasta 08.04.02, erityisesti tieteellisen tutkimuksen edistämiseksi. Näiden määräksi arvioidaan noin 200 000 euroa vuodessa. Lisäksi kyseiseen budjettikohtaan sisältyy tekninen tuki, joka on tarkoitettu tieteellisten lausuntojen antamiseen NPFC:n kokouksissa. Tästä aiheutuvat kustannukset ovat arviolta 10 000 euroa vuodessa. Tarkka määrä vahvistetaan asianomaisissa budjettikohdissa vuotuisessa talousarviomenettelyssä.

Sidosryhmät on myös otettu tiiviisti mukaan unionin liittymispyyntöjen valmisteluun, myös ennen NPFC:n vuosikokouksissa vuosina 2018, 2019 ja 2021 käytyjä liittymistä koskevia keskusteluja ja niiden aikana.

Jäsenvaltiot ja joukko yksittäisiä unionin kalastusalan toimijoita pyysivät vuoden 2017 lopussa komissiota aloittamaan liittymisneuvottelut. Asiaan kuuluvia organisaatioita ja eturyhmiä kuultiin vuoden 2018 alussa sen varmistamiseksi, että niiden näkemykset otetaan huomioon tulevissa neuvotteluissa unionin mahdollisesta liittymisestä yleissopimukseen. Niihin kuuluivat jäsenvaltioiden hallintojen, EU:n kalastusalan ja kansalaisjärjestöjen sekä EU:n kansalaisten ja kuluttajien edustajat. Näiden kuulemisten aikana EU:n kalastusala kehotti EU:n toimielimiä varmistamaan, että EU:n laivasto saa aloittaa kalastuksen yleissopimuksen soveltamisalueella mahdollisimman pian. Alan edustajien mukaan nopein tapa tämän tavoitteen toteuttamiseksi on kaksivaiheinen toimintamalli, jolla EU:sta tulee ensin sellainen yhteistyötä tekevä muu kuin sopimuspuoli, joka on ilmaissut pyrkimyksensä tulla pian NPFC:n täysjäseneksi. Kuulemisten yhteydessä ei esitetty muita huomautuksia.

Unionin liittyminen yleissopimukseen on täysin linjassa neuvoston 23. lokakuuta 2020 komission tiedonannosta ”Vuoteen 2030 ulottuva EU:n biodiversiteettistrategia” antamien päätelmien kanssa.

EU:n ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteisen tiedonannon ”Kansainvälinen valtamerten hallinnointi: EU:n panos vastuulliseen valtamerten hoitoon” ja tiedonannosta 3. huhtikuuta 2017 annettujen neuvoston päätelmien mukaan on tärkeää edistää alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vaikuttavuutta tukevia ja lisääviä toimenpiteitä ja tarvittaessa parantaa niiden hallintoa. Tämä on keskeinen osa EU:n toimintaa näillä foorumeilla.

Alueellisiin kalastusjärjestöihin osallistumista koskevan komission tiedonannon, yhteisestä kalastuspolitiikasta annetun asetuksen (EU) N:o 1380/2013 28 ja 29 artiklan ja yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista ulottuvuutta koskevasta komission tiedonannosta 19. maaliskuuta 2012 annettujen neuvoston päätelmien mukaisesti Euroopan unioni, jota edustaa komissio, toimii aktiivisesti kuudessa tonnikalajärjestössä ja 11:ssä muussa järjestössä.

Alueellisia kalastuksenhoitojärjestöjä ovat maiden, joista osa on rantavaltioita, muodostamat kansainväliset järjestöt, alueelliset taloudellisen yhdentymisen järjestöt, kuten Euroopan unioni, sekä kalastusyhteisöt, joilla on kalastukseen liittyviä intressejä tietyllä alueella. Jotkin alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hoitavat kaikkia tietyllä alueella esiintyviä kalakantoja, kun taas toiset keskittyvät yksittäisiin laajoilla maantieteellisillä alueilla esiintyviin laajasti vaeltaviin lajeihin, erityisesti tonnikalaan. Vaikka jotkin kyseisistä järjestöistä ovat pelkästään neuvoa-antavia, useimmilla on valtuudet vahvistaa saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksia, teknisiä toimenpiteitä ja valvontavelvoitteita.

Tämä on ehdotus neuvoston päätökseksi liittyä yleissopimukseen sen jälkeen, kun Euroopan parlamentin hyväksyntä on saatu.

Liittymällä yleissopimukseen unioni pyrkii vastaamaan niiden jäsenvaltioiden ja unionin alusten, joita asia koskee, kiinnostukseen saada pääsy yleissopimuksen soveltamisalueen kalavaroihin. Unionin tavoitteena on myös turvata NPFC:n hallinnoimien meren elollisten luonnonvarojen ja meriympäristön kestävä hyödyntäminen, hoito ja säilyttäminen.

Unioni on esittänyt yleissopimukseen liittymistä koskevat pyynnöt vuosina 2018, 2019, 2020 ja 2021. Pohjoisen Tyynenmeren kalastuskomissio (NPFC), joka on yleissopimuksella perustettu elin hallinnoimaan kalastusta yleissopimuksen kattamalla alueella, ei päässyt yksimielisyyteen unionin vuosina 2018 ja 2019 esittämistä pyynnöistä neljännessä ja viidennessä vuotuisessa istunnossaan vuosina 2018 ja 2019. Covid-19-pandemian vuoksi vuonna 2020 ei pidetty vuotuista istuntoa, joten NPFC ei ole ottanut kantaa unionin vuonna 2020 esittämään pyyntöön. NPFC hyväksyi 23.–25. helmikuuta 2021 pidetyssä kuudennessa vuotuisessa istunnossaan unionin pyynnön ja kehotti yksimielisesti unionia liittymään yleissopimukseen ja tallettamaan ratifioimiskirjat tallettajalle, joka on Korean tasavallan hallitus.

EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 8.7.2021 COM(2021) 372 final LIITE asiakirjaan Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI Euroopan unionin liittymisestä aavan meren kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Pohjois-Tyynellämerellä tehtyyn yleissopimukseen



LIITE



YLEISSOPIMUS AAVAN MEREN KALAVAROJEN SÄILYTTÄMISESTÄ JA HOIDOSTA POHJOIS-TYYNELLÄMERELLÄ

SOPIMUSPUOLET, jotka sitoutuvat huolehtimaan kalavarojen pitkän aikavälin säilyttämisestä ja kestävästä käytöstä Pohjois-Tyynellämerellä sekä suojelemaan tällä tavoin meriekosysteemejä, joissa kyseisiä kalavaroja esiintyy, palauttavat mieliin asiaa koskevan kansainvälisen oikeuden, sellaisena kuin se ilmenee 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, 4 päivänä joulukuuta 1995 tehdyssä sopimuksessa hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta ja 24 päivänä marraskuuta 1993 tehdyssä sopimuksessa aavan meren kalastusalusten kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä, sekä ottavat huomioon Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) konferenssin 28. istunnossaan 31 päivänä lokakuuta 1995 hyväksymät vastuullisen kalastuksen toimintasäännöt ja FAO:n 29 päivänä elokuuta 2008 hyväksymät valtamerillä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevat kansainväliset suuntaviivat, panevat merkille Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen kehotuksen sen päätöslauselmissa 61/105 ja 64/72 toimenpiteiden toteuttamiseksi haavoittuvien meriekosysteemien ja niihin liittyvien lajien suojelemiseksi tuhoisilta kalastuskäytännöiltä ja päätöslauselmassa 60/31, jossa valtioita kannustetaan, tapauksen mukaan tunnustamaan, että hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta 4 päivänä joulukuuta 1995 tehdyn sopimuksen yleisiä periaatteita olisi sovellettava myös vain aavalla merellä esiintyviin kalakantoihin, tiedostavat, että on tarpeen kerätä tieteellistä tietoa, jotta ymmärrettäisiin meren biologista monimuotoisuutta ja alueen ekologiaa ja kyettäisiin arvioimaan meressä eläviin lajeihin ja haavoittuviin meriekosysteemeihin kohdistuvia kalastuksen vaikutuksia, ovat tietoisia tarpeesta välttää meriympäristöön kohdistuvia haitallisia vaikutuksia, säilyttää luonnon monimuotoisuus, säilyttää meriekosysteemien eheys ja minimoida kalastustoiminnasta aiheutuvien pitkäaikaisten tai peruuttamattomien vaikutusten vaara, ovat huolestuneita sääntelemättömän pohjakalastuksen mahdollisista kielteisistä vaikutuksista meressä eläviin lajeihin ja haavoittuviin meriekosysteemeihin aavalla merellä Pohjois-Tyynellämerellä, ovat edelleen sitoutuneita harjoittamaan vastuullista kalastusta ja tekemään tuloksellista yhteistyötä ehkäistäkseen, estääkseen ja poistaakseen laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen sekä haittavaikutukset, joita sillä on maailman kalavarojen tilaan ja ekosysteemeihin, joissa niitä esiintyy, OVAT SOPINEET seuraavasta:

1 artikla

Määritelmät Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan (a)’vuoden 1982 yleissopimuksella’ 10 päivänä joulukuuta 1982 tehtyä Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimusta; (b)’vuoden 1995 sopimuksella’ 4 päivänä joulukuuta 1995 tehtyä sopimusta hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta; (c)’pohjakalastuksella’ kalastustoimintaa, jossa pyydykset todennäköisesti ovat kosketuksessa merenpohjaan normaalin kalastustoiminnan aikana; (d)’yksimielisyydellä’ sitä, ettei päätöstä tehtäessä esitetty virallisia vastalauseita; (e)’sopimuspuolella’ jokaista valtioita tai alueellista taloudellisen integraation organisaatiota, joka on sitoutunut noudattamaan tätä yleissopimusta ja jonka osalta yleissopimus on voimassa; (f)’yleissopimusalueella’ aluetta, johon tätä yleissopimusta sovelletaan, kuten 4 artiklan 1 kohdassa määrätään; (g)’FAO:n kansainvälisillä suuntaviivoilla’ FAO:n 29 päivänä elokuuta 2008 hyväksymiä valtamerillä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevia kansainvälisiä suuntaviivoja, joita voidaan muuttaa aika ajoin;

(h)’kalavaroilla’ kaikkia kala-, nilviäis- ja äyriäislajeja ja muita meressä eläviä lajeja, joita kalastusalukset saavat saaliiksi yleissopimusalueella, ei kuitenkaan seuraavia: i)pohjassa elävät lajit, jotka kuuluvat vuoden 1982 yleissopimuksen 77 artiklan 4 kohdan nojalla rantavaltioiden suvereniteettioikeuksien piiriin, ja haavoittuvien meriekosysteemien indikaattorilajit, jotka luetellaan tämän yleissopimuksen 13 artiklan 5 kohdassa tai hyväksytään sen mukaisesti; ii)katadromiset lajit; iii)merinisäkkäät, merimatelijat ja merilinnut; ja iv)muut sellaiset meressä elävät lajit, joihin jo sovelletaan olemassa olevia kansainvälisiä kalastuksenhoidon välineitä niissä tarkoitetuilla alueilla; (i)’kalastustoiminnalla’ i)kalavarojen todellista etsimistä, pyydystämistä, ottamista tai keräämistä taikka näiden yrittämistä; ii)minkä tahansa sellaisen toiminnan harjoittamista, jonka voidaan kohtuudella olettaa johtavan kalavarojen paikantamiseen, pyydystämiseen, ottamiseen tai keräämiseen mihin tahansa tarkoitukseen; iii)kalavarojen jalostamista merellä tai niiden jälleenlaivausta merellä tai satamassa; ja iv)merellä tapahtuvaa toimintaa, jolla tuetaan suoraan tai valmistellaan jotakin i–iii alakohdassa kuvattua toimintaa, lukuun ottamatta toimenpiteitä hätätilanteissa, joissa on kyse miehistön jäsenten terveydestä ja turvallisuudesta tai kalastusalusten turvallisuudesta; (j)’kalastusaluksella’ mitä tahansa alusta, jota käytetään tai joka on tarkoitettu käytettäväksi kalastustoimintaan, mukaan lukien kalanjalostusalukset, tukialukset, rahtialukset ja mitkä tahansa muut alukset, jotka osallistuvat suoraan tällaisiin kalastustoimiin; (k)’LIS-kalastuksella’ laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, vastustamiseksi ja poistamiseksi laaditun FAO:n kansainvälisen toimintasuunnitelman 3 kohdassa tarkoitettuja toimia sekä muita toimia, joista komissio mahdollisesti päättää; (l)’ennalta varautuvalla lähestymistavalla’ vuoden 1995 sopimuksen 6 artiklassa tarkoitettua varovaista lähestymistapaa; (m)’alueellisella taloudellisen integraation organisaatiolla’ alueellista taloudellisen integraation organisaatiota, jolle sen jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivaltaa tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa mukaan lukien toimivalta tehdä näissä asioissa jäsenvaltioitaan sitovia päätöksiä; ja (n)’jälleenlaivauksella’ minkä tahansa kalastusaluksella olevien, yleissopimusalueelta otettujen kalavarojen tai kalastustuotteiden purkamista kalastusaluksesta toiseen kalastusalukseen joko merellä tai satamassa. 2 artikla Tavoite Tämän yleissopimuksen tavoitteena on varmistaa kalavarojen pitkäaikainen säilyminen ja kestävä käyttö yleissopimusalueella ja samalla suojella niitä Pohjois-Tyynenmeren meriekosysteemejä, joilla näitä kalavaroja esiintyy.

3 artikla Yleiset periaatteet Tämän yleissopimuksen tavoitteeseen pyrittäessä on toteutettava tapauksen mukaan yksitellen tai yhteisesti seuraavat toimet: (a)edistetään kalavarojen optimaalista käyttöä ja varmistetaan niiden pitkän aikavälin kestävyys; (b)toteutetaan parhaan käytettävissä olevan tieteellisen tiedon perusteella toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kalavarat pidetään kestävän enimmäistuoton mahdollistavilla tasoilla tai palautetaan näille tasoille, ottaen huomioon kalastustavat, kantojen keskinäinen riippuvuus ja yleisesti suositellut kansainväliset vähimmäisvaatimukset osa-alueellisella, alueellisella ja globaalilla tasolla; (c)hyväksytään ja toteutetaan toimenpiteitä noudattamalla kalastuksissa ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja ekosysteemiin perustuvaa lähestymistapaa sekä asian kannalta olennaisia kansainvälisen oikeuden sääntöjä, erityisesti vuoden 1982 yleissopimukseen, vuoden 1995 sopimukseen ja muihin asiaa koskeviin kansainvälisiin välineisiin sisältyviä sääntöjä; (d)arvioidaan vaikutukset, joita kalastustoiminnasta kohdistuu kohteena olevien kantojen kanssa samaan ekosysteemiin kuuluviin lajeihin tai niiden oheislajeihin, ja tarvittaessa hyväksytään kyseisten lajien osalta säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä niiden kantojen pitämiseksi sellaisten tasojen yläpuolella, joilla niiden lisääntyminen saattaa myöhemmin olla vakavasti uhattuna, tai palauttamiseksi tällaisille tasoille; (e)suojataan luonnon monimuotoisuutta meriympäristössä, mukaan lukien haavoittuviin meriekosysteemeihin kohdistuvien merkittävien kielteisten vaikutusten ehkäiseminen, ottaen huomioon kaikki asian kannalta tärkeät kansainväliset vaatimukset ja suuntaviivat, kuten FAO:n kansainväliset suuntaviivat; (f)estetään tai poistetaan liikakalastus ja liiallinen kalastuskapasiteetti, ja varmistetaan, että pyyntiponnistus- ja saalistasot perustuvat parhaaseen käytettävissä olevaan tieteelliseen tietoon eivätkä ylitä kalavarojen kestävän käytön mukaisia tasoja; (g)varmistetaan, että yleissopimusalueen kalastustoiminnasta, myös kohde- ja muista kuin kohdelajeista, kerätään ja jaetaan täydelliset ja paikkansapitävät tiedot hyvissä ajoin ja tarkoituksenmukaisella tavalla; (h)varmistetaan, että pyyntiponnistuksen lisääminen, uusien kalastusten tai koekalastusten kehittäminen tai nykyisissä kalastuksissa käytettyjen pyydysten vaihtaminen ei etene ilman ennakkoarviota siitä, kuinka kyseinen kalastustoiminta vaikuttaa kalavarojen pitkän aikavälin kestävyyteen, ja päätöstä, jonka mukaan kyseisellä toiminnalla ei ole merkittävää kielteistä vaikutusta haavoittuviin meriekosysteemeihin, tai varmistusta siitä, että kyseistä toimintaa hallinnoidaan tällaisten vaikutusten estämiseksi tai ettei siihen anneta lupaa; (i)varmistetaan vuoden 1995 sopimuksen 7 artiklan mukaisesti, että aavan meren hajallaan oleville kalakannoille vahvistetut ja kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvien alueiden osalta hyväksytyt säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet tukevat tavoitetta varmistaa kyseisten kalavarojen säilyttäminen ja hoito kokonaisuudessaan; (j)varmistetaan, että säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä noudatetaan ja että rikkomisiin sovellettavat seuraamukset ovat riittävän ankaria, jotta niillä varmistetaan toimenpiteiden noudattaminen, rikkomusten ehkäisemiseksi siellä, missä niitä ilmenee, ja sen estämiseksi, että rikkojat hyötyisivät laittomasta toiminnastaan; (k)vähennetään niin paljon kuin mahdollista kalastusalusten, poisheitettyjen saaliiden ja kadonneisiin tai hylättyihin pyydyksiin jääneiden saaliiden aiheuttamaa ympäristön pilaantumista ja jätettä sekä muihin lajeihin ja meriekosysteemeihin kohdistuvia vaikutuksia toimenpiteillä, kuten kehittämällä ja käyttämällä mahdollisuuksien mukaan valikoivia, ympäristön kannalta turvallisia ja kustannustehokkaita pyydyksiä ja tekniikoita; ja (l)sovelletaan tätä yleissopimusta oikeudenmukaisesti, läpinäkyvästi ja syrjimättömästi, kansainvälisen oikeuden mukaisella tavalla; 4 artikla Soveltamisalue 1.Tätä yleissopimusta sovelletaan Pohjois-Tyynenmeren aavan meren vesiin lukuun ottamatta Beringinmeren aavan meren aluetta ja muita sellaisia aavan meren alueita, joita ympäröi yksittäisen valtion talousvyöhyke. Soveltamisaluetta rajoittaa etelässä yhtenäinen linja, joka alkaa Pohjois-Mariaanien yhteisöä ympäröivien, Amerikan yhdysvaltojen lainkäyttövaltaan kuuluvien vesien aavan meren puoleiselta rajalta kohdassa 20° N (pohjoista leveyttä), josta se jatkuu itään yhdistäen seuraavat koordinaatit: ·20°00’00”N, 180°00’00”E/W;

·10°00’00”N,180°00’00”E/W; ·10°00’00”N,140°00’00”W; ·20°00’00”N, 140°00’00”W; ja ·edelleen itään Meksikon kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvien vesien aavan meren puoleiselle rajalle. 2.Tällä yleissopimuksella tai sen noudattamiseksi toteutetuilla toimilla tai toimenpiteillä ei tunnusteta minkään sopimuspuolen vaateita tai kannanottoja, joita se on esittänyt vesien tai vyöhykkeiden oikeusaseman tai laajuuden osalta. 5 artikla Kalastuskomission perustaminen 1.Perustetaan Pohjoisen Tyynenmeren kalastuskomissio, jäljempänä ’kalastuskomissio’. Kalastuskomissio toimii tämän yleissopimuksen määräysten mukaisesti. Kukin sopimuspuoli on kalastuskomission jäsen. 2.Yleissopimuksessa tarkoitettu kalastusyhteisö voi osallistua kalastuskomission työhön liitteen mukaisesti. Kalastusyhteisön osallistuminen kalastuskomission työhön ei saa merkitä poikkeamista kansainvälisen oikeuden, mukaan lukien vuoden 1982 yleissopimus, sovitusta noudattamisesta. 3.Kalastuskomissio pitää säännöllisesti, vähintään kahden vuoden välein kokouksia, joiden ajankohdan ja paikan se itse päättää, ja voi pitää myös muita sellaisia kokouksia, joita sen tähän yleissopimukseen perustuvien tehtävien hoito edellyttää. 4.Kalastuskomission jäsen voi pyytää kalastuskomissiota kokoontumaan, ja se on kutsuttava koolle, jos kalastuskomission jäsenten enemmistö sen hyväksyy. Sen jälkeen puheenjohtaja kutsuu kokouksen koolle sopivana ajankohtana ja sopivassa paikassa siten kuin puheenjohtaja päättää kalastuskomission jäseniä kuullen. 5.Kalastuskomissio valitsee sopimuspuolten edustajista puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan, joiden on oltava eri sopimuspuolista. Heidät valitaan kaksivuotiseksi kaudeksi ja heidät voidaan valita uudelleen, mutta he voivat toimia samassa ominaisuudessa peräkkäin enintään neljä vuotta. Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja pysyvät tehtävissään, kunnes heidän seuraajansa on valittu. 6.Kalastuskomissio soveltaa omien ja avustavien elintensä kokousten tiheyteen, kestoon ja kokousaikatauluun kustannustehokkuuden periaatetta. 7.Kalastuskomissio on kansainvälinen oikeushenkilö, ja sillä on tarvittava oikeudellinen toimivalta tehtäviensä suorittamiseksi ja tavoitteidensa saavuttamiseksi. Kalastuskomission ja sen toimihenkilöiden sopimuspuolen alueella nauttimat erioikeudet ja -vapaudet määritellään kalastuskomission ja kyseisen sopimuspuolen välisessä sopimuksessa. 8.Akkreditoidut tarkkailijat voivat osallistua kaikkiin kalastuskomission ja sen avustavien elinten kokouksiin kalastuskomission hyväksymien menettelysääntöjen mukaisesti. Kokouksiin liittyvät asiakirjat saatetaan julkisiksi kyseisten menettelysääntöjen mukaisesti. 9.Kalastuskomissio voi perustaa pysyvän sihteeristön, jonka muodostavat pääsihteeri ja muu kalastuskomission tarpeelliseksi katsoma henkilöstö ja/tai se voi tehdä palvelujen tarjoamisesta sopimusjärjestelyjä jonkin olemassa olevan järjestön sihteeristön kanssa. Pääsihteerin nimitys edellyttää aina sopimuspuolten hyväksyntää. 6 artikla Avustavat elimet

1.Perustetaan tiedekomitea sekä tekninen ja valvontakomitea. Kalastuskomitea voi aika ajoin perustaa yksimielisesti muita avustavia elimiä auttamaan tämän yleissopimuksen tavoitteen saavuttamisessa. 2.Kukin avustava elin toimittaa työstään jokaisen kokoontumisen jälkeen kalastuskomissiolle raportin, johon sisältyy tapauksen mukaan neuvoja ja suosituksia kalastuskomissiolle. 3.Avustavat elimet voivat perustaa työryhmiä ja pyytää ulkopuolista neuvontaa mahdollisten kalastuskomission antamien ohjeiden mukaisesti. 4.Avustavat elimet ovat vastuussa kalastuskomissiolle ja toimivat kalastuskomission menettelysääntöjen mukaisesti, jollei kalastuskomissio toisin päätä. 7 artikla Kalastuskomission tehtävät 1.Edellä 3 artiklassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti sekä parhaan käytettävissä olevan tieteellisen tiedon ja tiedekomitean lausunnon perusteella kalastuskomissio (a)hyväksyy säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä kalavarojen pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi yleissopimusalueella, mukaan lukien kyseisten kalavarojen suurin sallittu saalis tai niitä koskevan pyyntiponnistuksen suurin sallittu taso kalastuskomission päätöksen mukaisesti; (b)varmistaa, että suurimman sallitun saaliin tai pyyntiponnistuksen tasot ovat tiedekomitean lausuntojen ja suositusten mukaisia; (c)hyväksyy tarvittaessa säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä lajeille, jotka kuuluvat samaan ekosysteemiin tai ovat riippuvaisia kohteena olevista kannoista tai ovat niiden oheislajeja; (d)hyväksyy tarvittaessa hoitostrategioita sellaisia kalavaroja ja lajeja varten, jotka kuuluvat samaan ekosysteemiin tai ovat riippuvaisia kohteena olevista kannoista tai ovat niiden oheislajeja, jos se on tarpeen tämän yleissopimuksen tavoitteen saavuttamiseksi; (e)hyväksyy säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä estääkseen sopimusalueen haavoittuviin meriekosysteemeihin kohdistuvat merkittävät kielteiset vaikutukset mukaan lukien seuraavat niihin kuitenkaan rajoittumatta: i)toimenpiteet vaikutusten arviointien suorittamista ja tarkastelemista varten, jotta voidaan päättää, aiheutuuko kalastustoiminnasta tietyllä alueella kyseisille ekosysteemeille mainitunlaisia vaikutuksia; ii)toimenpiteet tilanteen hoitamiseksi silloin, kun tavanomaisen pohjakalastuksen aikana joudutaan odottamatta kosketukseen haavoittuvien meriekosysteemien kanssa; ja iii)tarvittaessa toimenpiteet sellaisten paikkojen määrittelemiseksi, joissa kalastusta ei saa harjoittaa; (f)määrittelee olemassa oleviin kalastuksiin osallistumisen luonteen ja laajuuden, esimerkiksi kalastusmahdollisuuksien jakamisen kautta; (g)vahvistaa yksimielisesti ehdot ja edellytykset kaikille uusille kalastuksille yleissopimusalueella sekä kyseisiin kalastuksiin osallistumisen luonteen ja laajuuden, esimerkiksi kalastusmahdollisuuksien jakamisen kautta; ja (h)sopii keinoista, joilla uusien sopimuspuolten kalastusintressit voidaan mukauttaa yhtenäisellä tavalla tarpeeseen taata tässä yleissopimuksessa tarkoitettujen kalavarojen kestävyys pitkällä aikavälillä. 2.Kalastuskomissio hyväksyy toimenpiteitä kalastuksen tehokkaan seurannan, valvonnan ja tarkkailun varmistamiseksi sekä tämän yleissopimuksen määräysten ja yleissopimuksen mukaisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden noudattamiseksi ja täytäntöönpanemiseksi. Tätä varten kalastuskomissio:

(a)vahvistaa menettelyt yleissopimusalueelta otettujen kalavarojen ja niistä saatujen tuotteiden jälleenlaivauksen säätelemiseksi ja seuraamiseksi, mukaan lukien jokaisen jälleenlaivauksen sijainnin ja jälleenlaivatun määrän ilmoittaminen kalastuskomissiolle; (b)laatii ja toteuttaa Pohjois-Tyynenmeren kalastuksen tarkkailijaohjelman, jäljempänä ’tarkkailijaohjelma’, ottaen huomioon asiaa koskevat kansainväliset vaatimukset ja ohjeet; (c)vahvistaa menettelyt kalastusalukselle nousua ja aluksen tarkastamista varten yleissopimusalueella; (d)perustaa tarkoituksenmukaiset yhteistyömekanismit kalastuksen tehokasta seurantaa, valvontaa ja tarkkailua varten varmistaakseen kalastuskomission hyväksymien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanon, mukaan lukien mekanismit LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi; (e)kehittää kalastuskomission jäseniä varten standardeja, eritelmiä ja menettelyjä yleissopimusalueella kalastusta harjoittavien alusten siirtymiä ja toimia koskevaan raportoimiseen reaaliaikaisia satelliittipaikannuslähettimiä käyttäen ja kyseisten menettelyjen mukaisesti koordinoi jäsenten alusten satelliittiseurantajärjestelmistä kerättyjen tietojen levittämistä ajallaan; (f)vahvistaa menettelyt, joilla kalastuskomissiolle ilmoitetaan ajoissa kalavaroja yleissopimusalueella pyytävien tai sitä suunnittelevien alusten tulo yleissopimusalueelle ja lähtö sieltä; (g)vahvistaa, tapauksen mukaan, syrjimättömät ja kansainvälisen oikeuden mukaiset markkinatoimenpiteet LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi; ja (h)vahvistaa menettelyt tämän yleissopimuksen määräysten ja yleissopimuksen mukaisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden noudattamisen tarkastamiseksi. 3.Kalastuskomissio (a)tarvittaessa hyväksyy ja/tai muuttaa yksimielisesti kokouksissaan ja tehtäviensä suorittamisessa noudatettavat säännöt, mukaan lukien menettelysäännöt sekä varainhoito- ja muut määräykset; (b)hyväksyy tiedekomitean, teknisen ja valvontakomitean sekä tarvittaessa muiden avustavien elinten työsuunnitelman ja työjärjestyksen; (c)saattaa tiedekomitean käsiteltäväksi kaikki tieteelliseen perustaan liittyvät kysymykset mahdollisia kalastuskomission päätöksiä varten, jotka ovat tarpeen samaan ekosysteemiin kuuluvien tai kohteena olevista kannoista riippuvaisten tai niiden oheislajeja olevien kalavarojen ja lajien säilyttämiseksi ja hoitamiseksi sekä kalastuksen aiheuttamien haavoittuviin meriekosysteemeihin kohdistuvien vaikutusten arvioimiseksi ja niihin puuttumiseksi; (d)vahvistaa ehdot ja edellytykset yleissopimusalueella harjoitettavalle koe- ja tutkimuskalastukselle ja määrittelee rajat kaikelle sellaiselle yhteistyönä toteutettavalle tieteelliselle tutkimukselle, joka koskee kalavaroja, haavoittuvia meriekosysteemejä ja samaan ekosysteemiin kuuluvia tai kohteena olevista kannoista riippuvaisia tai niiden oheislajeja olevia lajeja; (e)hyväksyy luettelon haavoittuvien meriekosysteemien indikaattorilajeista, joiden kohdennettu kalastus on kiellettävä, ja muuttaa sitä aika ajoin; (f)johtaa kalastuskomission ulkosuhteita; ja (g)suorittaa muita mahdollisia tämän yleissopimuksen tavoitteen edistämisen kannalta tarpeellisia tehtäviä ja toimia. 8 artikla

Päätöksenteko 1.Yleisenä sääntönä on, että kalastuskomissio tekee päätöksensä yksimielisesti. 2.Jollei tässä yleissopimuksessa nimenomaisesti määrätä, että päätös tehdään yksimielisesti, ja jos puheenjohtaja katsoo, että kaikki keinot yksimielisen päätöksen aikaan saamiseksi on käytetty,

(a)menettelytapakysymyksiä koskevat kalastuskomission päätökset tehdään puolesta tai vastaan äänestävien kalastuskomission jäsenten enemmistöllä; ja (b)asiakysymyksiä koskevat päätökset tehdään puolesta tai vastaan äänestävien kalastuskomission jäsenten kolmen neljäsosan enemmistöllä. 3.Kysymystä siitä, onko jokin kysymys asiakysymys, käsitellään asiakysymyksenä. 4.Päätöksen tekemisen edellytyksenä on, että läsnä on kalastuskomission jäsenten kahden kolmasosan enemmistö. 9 artikla Kalastuskomission päätösten täytäntöönpano 1.Kalastuskomission sitovat päätökset tulevat voimaan seuraavasti: (a)kalastuskomission puheenjohtaja ilmoittaa päätöksestä kirjallisesti kaikille kalastuskomission jäsenille viipymättä päätöksen tekemisen jälkeen; (b)päätöksestä tulee kaikkia kalastuskomission jäseniä sitova yhdeksänkymmenen (90) päivän kuluttua lähetyspäivästä, joka ilmoitetaan a alakohdan mukaisessa kalastuskomission päätöksen hyväksymistä koskevassa puheenjohtajan ilmoituksessa, jollei päätöksessä toisin mainita; (c)kalastuskomission jäsen voi vastustaa päätöstä ainoastaan sillä perusteella, että päätös ei ole tämän yleissopimuksen, vuoden 1982 yleissopimuksen tai vuoden 1995 sopimuksen määräysten mukainen tai että päätös syrjii perusteettomasti muodoltaan tai sisällöltään kyseistä vastalauseen esittänyttä jäsentä; (d)jos kalastuskomission jäsen esittää vastalauseen, sen on ilmoitettava siitä kirjallisesti kalastuskomission puheenjohtajalle viimeistään kaksi viikkoa ennen kuin kyseisestä päätöksestä tulee sitova b alakohdan mukaisesti; tällöin päätös ei sido mainitussa laajuudessa kyseistä jäsentä; päätös sitoo kuitenkin edelleen kaikkia muita jäseniä, jollei kalastuskomissio toisin päätä; (e)kalastuskomission jäsen, joka antaa ilmoituksen d alakohdan nojalla, tarkentaa, onko päätös ristiriidassa tämän yleissopimuksen, vuoden 1982 yleissopimuksen tai vuoden 1995 sopimuksen määräysten kanssa vai syrjiikö se perusteettomasti muodoltaan tai sisällöltään kyseistä jäsentä, ja toimittaa samalla kirjallisen selvityksen kantansa perusteluista. Jäsenen on myös hyväksyttävä ja toteutettava vaihtoehtoisia toimenpiteitä, joilla on vastaavat vaikutukset kuin sen vastustamalla päätöksellä ja sama soveltamispäivä; (f)puheenjohtaja toimittaa nopeasti kaikille kalastuskomission jäsenille tiedot ilmoituksista ja selvityksistä, jotka se on d ja e alakohdan mukaisesti saanut; (g)jos kalastuskomission jäsen turvautuu d ja e alakohdassa kuvattuun menettelyyn, minkä tahansa toisen jäsenen pyynnöstä järjestetään kalastuskomission kokous tarkastelemaan päätöstä, jonka osalta vastalause on esitetty. Kalastuskomissio kutsuu omalla kustannuksellaan kokoukseen vähintään kaksi asiantuntijaa, jotka ovat muiden kuin kalastuskomission jäsenmaiden kansalaisia ja jotka tunteva riittävästi kalastusalan kansainvälistä oikeutta ja alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen toimintaa voidakseen antaa kalastuskomissiolle neuvoja kyseessä olevassa asiassa. Asiantuntijoiden valinnan ja toiminnan on noudatettava kalastuskomission hyväksymiä menettelyjä; (h)kalastuskomission kokous tarkastelee, ovatko kalastuskomission jäsenen esittämän vastalauseen perustelut oikeutettuja ja ovatko hyväksyttyjen vaihtoehtoisten toimenpiteiden vaikutukset vastaavia kuin päätöksellä, jonka osalta vastalause on esitetty; (i)jos kalastuskomissio havaitsee, ettei päätös, jonka osalta vastalause on esitetty, syrji muodoltaan tai sisällöltään vastalauseen esittänyttä kalastuskomission jäsentä eikä ole ristiriidassa tämän yleissopimuksen, vuoden 1982 yleissopimuksen tai vuoden 1995 sopimuksen kanssa, mutta että vaihtoehtoisilla toimenpiteillä on vastaavat vaikutukset kuin kyseisellä päätöksellä ja että kalastuskomission olisi hyväksyttävä ne sellaisenaan, vaihtoehtoiset toimenpiteet sitovat vastalauseen esittänyttä jäseniä sen päätöksen sijasta, jonka osalta vastalause on esitetty; ja (j)jos kalastuskomissio havaitsee, ettei päätös, jonka osalta vastalause on esitetty, syrji muodoltaan tai sisällöltään vastalauseen esittänyttä jäsentä eikä ole ristiriidassa tämän yleissopimuksen, vuoden 1982 yleissopimuksen tai vuoden 1995 sopimuksen kanssa, mutta että vaihtoehtoisilla toimenpiteillä ei ole vastaavia vaikutuksia kuin päätöksellä, jota se on vastustanut, vastalauseen esittänyt jäsen voi i)esittää erilaisia vaihtoehtoisia toimenpiteitä kalastuskomission tarkasteltavaksi; ii)neljänkymmenenviiden (45) päivän kuluessa panna täytäntöön alkuperäisen päätöksen, jonka osalta se oli esittänyt vastalauseen; tai

iii)panna vireille riitojenratkaisumenettelyn 19 artiklan tai liitteessä olevan 4 kohdan mukaisesti. 2.Kalastuskomission jäsen, joka käyttää 1 kohdassa mainittua vastustusoikeutta, voi milloin tahansa peruuttaa vastalausetta koskevan ilmoituksensa, jolloin päätös sitoo sitä heti, jos se on jo voimassa, tai siitä alkaen, kun se tulee voimaan tämän artiklan nojalla. 10 artikla Tiedekomitea 1.Tiedekomitea antaa tieteellisiä lausuntoja ja suosituksia työjärjestyksensä mukaisesti, joka hyväksytään kalastuskomission ensimmäisessä sääntömääräisessä kokouksessa ja jota voidaan muuttaa aika ajoin. 2.Tiedekomitea kokoontuu vähintään kahden vuoden välein ja ennen kalastuskomission sääntömääräistä kokousta, jollei kalastuskomissio toisin päätä. 3.Tiedekomitea pyrkii kaikin keinoin antamaan raporttinsa yksimielisesti. Jos yksimielisyyteen ei kaikista pyrkimyksistä huolimatta päästä, raportissa on esitettävä sekä enemmistön että vähemmistön näkemykset, ja se voi sisältää jäsenten edustajien eriävät näkemykset koko kertomuksen tai minkä tahansa sen kohdan osalta. 4.Tiedekomitean tehtävänä on (a)antaa kalastuskomissiolle suositus tutkimussuunnitelmasta, johon sisältyvät tieteellisten asiantuntijoiden tai tapauksen mukaan muiden organisaatioiden tai henkilöiden käsiteltäviksi tarkoitetut erityiskysymykset ja -aiheet, sekä määritellä tiedontarpeet ja koordinoida toiminta niiden tyydyttämiseksi; (b)suunnitella, suorittaa ja arvioida säännöllisesti kalavarojen tilaa yleissopimusalueella koskevia tieteellisiä arvioita, määritellä kalavarojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi tarvittavia toimia sekä antaa kalastuskomissiolle lausuntoja ja suosituksia; (c)kerätä, analysoida ja jakaa asian kannalta merkityksellisiä tietoja; (d)arvioida kalastuksen vaikutuksia kalavaroihin sekä lajeihin, jotka kuuluvat samaan ekosysteemiin tai ovat riippuvaisia kohteena olevista kannoista tai ovat niiden oheislajeja; (e)kehittää menettely haavoittuvien meriekosysteemien tunnistamiseksi, mukaan lukien siihen soveltuvat kriteerit, ja määritellä parhaan käytettävissä olevan tieteellisen tiedon perusteella alueet tai asianhaarat, joiden yhteydessä kyseisiä ekosysteemejä tiedetään esiintyvän tai niitä todennäköisesti esiintyy, sekä se, missä pohjakalastusta suhteessa kyseisiin alueisiin tai asianhaaroihin harjoitetaan, ottaen asianmukaisesti huomioon tarve suojata luottamuksellisia tietoja; (f)määritellä lisää haavoittuvien meriekosysteemien indikaattorilajeja, joiden kohdennettu kalastus on kiellettävä, ja antaa niitä koskevaa neuvontaa kalastuskomissiolle; (g)vahvistaa tieteeseen perustuvia standardeja ja kriteerejä, joiden avulla määritellään, onko todennäköistä, että pohjakalastuksella on merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tietyn alueen ekosysteemeihin tai meressä eläviin lajeihin, kansainvälisten standardien, kuten FAO:n kansainvälisten suuntaviivojen, pohjalta ja antaa suositus toimenpiteistä kyseisten vaikutusten välttämiseksi; (h)tarkastella kaikkia tämän yleissopimuksen tavoitteen saavuttamiseksi tehtäviä arviointeja, määrityksiä ja hoitotoimenpiteitä ja antaa tarvittavia suosituksia; (i)laatia sääntöjä ja standardeja kalastuskomission hyväksyttäväksi kalavaroja, samaan ekosysteemiin kuuluvia tai kohteena olevista kannoista riippuvaisia tai niiden oheislajeja olevia lajeja sekä yleissopimusalueella tapahtuvaa kalastusta koskevien tietojen keruuta, tarkistusta ja raportoimista sekä niiden turvallisuutta, vaihtamista, saatavuutta ja levitystä varten; (j)laatia käytännön olosuhteiden asettamissa rajoissa kalastuskomissiolle vaihtoehtoisista säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä analyysejä, joissa arvioidaan, missä määrin kullakin vaihtoehdolla saavutettaisiin kalastuskomission hyväksymän tai sillä tarkasteltavana olevan hoitostrategian tavoitteet; ja (k)antaa kalastuskomissiolle muuta aiheellisiksi katsomaansa tai kalastuskomission pyytämää tieteellistä neuvontaa.

5.Tiedekomitea voi vaihtaa muiden asiaan liittyvien tieteellisten organisaatioiden tai järjestelyjen kanssa tietoja yhteisiin intresseihin liittyvistä kysymyksistä noudattaen sääntöjä ja standardeja, jotka kalastuskomissio on edellä olevan 4 kohdan i alakohdan ja 21 artiklan mukaisesti hyväksynyt. 6.Tiedekomitea ei saa toistaa muiden yleissopimusalueeseen liittyvien tieteellisten organisaatioiden ja järjestelyjen toimintaa. 11 artikla Tekninen ja valvontakomitea 1.Teknisen ja valvontakomitean tehtävänä on (a)seurata ja tarkastella kalastuskomission hyväksymien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden noudattamista ja antaa tarvittaessa kalastuskomissiolle suosituksia; ja (b)tarkastella kalastuskomission hyväksymien seuranta-, valvonta- ja tarkkailu- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttamista ja antaa tarvittaessa kalastuskomissiolle suosituksia. 2.Kalastuskomissio päättää, milloin tekninen ja valvontakomitea pitää ensimmäisen kokouksensa. Sen jälkeen tekninen ja valvontakomitea kokoontuu vähintään kahden vuoden välein sekä ennen kalastuskomission sääntömääräistä kokousta, jollei kalastuskomissio toisin päätä. 3.Tekninen ja valvontakomitea pyrkii kaikin keinoin antamaan raporttinsa yksimielisesti. Jos yksimielisyyteen ei kaikista pyrkimyksistä huolimatta päästä, raportissa on esitettävä sekä enemmistön että vähemmistön näkemykset, ja se voi sisältää jäsenten edustajien eriävät näkemykset koko kertomuksen tai minkä tahansa sen kohdan osalta. 4.Tehtäviään suorittaessaan tekninen ja valvontakomitea (a)tarjoaa kanavan tietojenvaihdolle keinoista, joilla kalastuskomission jäsenet toteuttavat kalastuskomission yleissopimusalueen osalta hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä sekä tapauksen mukaan täydentäviä toimenpiteitä yleissopimusalueeseen rajoittuvien vesien osalta; (b)tarjoaa kanavan täytäntöönpanoa koskevalle tietojenvaihdolle, mukaan lukien täytäntöönpanotoimet, -strategiat ja -suunnitelmat; (c)ottaa kaikilta kalastuskomission jäseniltä vastaan raportteja toimenpiteistä, joita jäsenet ovat toteuttaneet tämän yleissopimuksen määräysten ja yleissopimuksen mukaisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden rikkomisten seuraamiseksi, tutkimiseksi ja rankaisemiseksi; (d)ilmoittaa komissiolle säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden noudattamista koskevista havainnoistaan ja päätelmistään; (e)antaa kalastuskomissiolle suosituksia seurantaa, valvontaa, tarkkailua ja täytäntöönpanoa koskevissa asioissa; (f)laatii tietojen ja muun tiedotusaineiston käyttöä sääteleviä sääntöjä ja menettelyjä seurantaa, valvontaa ja tarkkailua varten; ja (g)tarkastelee ja/tai tutkii muita kalastuskomission sille osoittamia kysymyksiä. 5.Tekninen ja valvontakomitea hoitaa tehtäviään noudattaen menettelyjä ja suuntaviivoja, joita kalastuskomissio voi hyväksyä aika ajoin.

12 artikla

Talousarvio 1.Jokainen kalastuskomission jäsen huolehtii itse kalastuskomission ja sen apuelinten kokouksiin osallistumisestaan aiheutuvista menoista. 2.Jokaisessa sääntömääräisessä kokouksessa kalastuskomissio hyväksyy yksimielisesti vuotuisen talousarvion kummallekin kahdelle seuraavalle vuodelle. Pääsihteeri toimittaa jokaiselle kalastuskomission jäsenelle kyseisten vuosien talousarvioluonnokset sekä maksuosuuksia koskevan aikataulun viimeistään kuusikymmentä (60) päivää ennen sitä kalastuskomission sääntömääräistä kokousta, jossa kyseisiä talousarvioita on määrä tarkastella. Jos kalastuskomissio ei pääse yksimielisyyteen tietyn vuoden talousarvion hyväksymisestä, edeltävää vuotta koskeva kalastuskomission talousarvio siirretään kyseiselle vuodelle. 3.Talousarvio jaetaan kalastuskomission jäsenten kesken käyttäen kaavaa, joka kalastuskomission on hyväksyttävä yksimielisesti. Kalastuskomission jäsen, josta on tullut jäsen varainhoitovuoden aikana, maksaa talousarvioon osuuden, jonka suuruus suhteutetaan täysien kuukausien määrään jäsenyyden alkamispäivästä laskettuna. 4.Pääsihteeri ilmoittaa jokaiselle kalastuskomission jäsenelle sen rahoitusosuuden määrän. Rahoitusosuudet on maksettava neljän kuukauden kuluessa kyseisen ilmoituksen päivämäärästä sen valtion valuuttana, jossa kalastuskomission sihteeristö sijaitsee. Jos kalastuskomission jäsen ei pysty noudattamaan määräaikaa, sen on ilmoitettava kalastuskomissiolle syy siihen. 5.Kalastuskomission jäsenellä, joka ei ole maksanut rahoitusosuuksiaan kokonaisuudessaan kahtena peräkkäisenä vuonna, ei ole oikeutta osallistua kalastuskomission päätöksentekoon eikä se voi esittää vastalausetta kalastuskomission tekemien päätösten suhteen ennen kuin se on hoitanut taloudelliset velvoitteensa kalastuskomissiolle. 6.Kalastuskomission valitsemat ulkopuoliset tilintarkastajat tarkastavat kalastuskomission rahoitusasiat vuosittain. 13 artikla

Lippuvaltion velvollisuudet 1.Jokainen sopimuspuoli toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sen lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset (a)noudattavat yleissopimusalueella toimiessaan tämän yleissopimuksen määräyksiä ja tämän yleissopimuksen mukaisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä ja etteivät kyseiset alukset harjoita toimintaa, joka heikentäisi tällaisten toimenpiteiden tehokkuutta; ja (b)eivät harjoita luvatonta kalastusta yleissopimusalueeseen rajoittuvilla toisen valtion kansalliseen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä; 2.Sopimuspuoli ei saa sallia yhdenkään lippunsa alla purjehtimaan oikeutetun kalastusaluksen käyttöä kalastukseen yleissopimusalueella, elleivät kyseisen sopimuspuolen toimivaltaiset viranomaiset ole antaneet alukselle siihen lupaa. Jokainen sopimuspuoli sallii lippunsa alla purjehtimaan oikeutettujen alusten käytön kalastustoimintaan yleissopimusalueella vain, jos se voi tosiasiallisesti täyttää kyseisten alusten osalta tämän yleissopimuksen, vuoden 1982 yleissopimuksen ja vuoden 1995 sopimuksen mukaiset velvollisuutensa. 3.Jokainen sopimuspuoli varmistaa, että sen lipun alla purjehtimaan oikeutettujen kalastusalusten kalastustoiminta, joka rikkoo tämän yleissopimuksen määräyksiä tai on ristiriidassa tämän yleissopimuksen mukaisesti hyväksyttyjen toimenpiteiden ja 2 kohdassa tarkoitetun luvan kanssa, on sen oikeudellisen kehyksen mukaan rikkomus. 4.Jokainen sopimuspuoli edellyttää, että sen lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset, jotka harjoittavat kalastustoimintaa yleissopimusalueella, (a)käyttävät yleissopimusalueella ollessaan reaaliaikaisia satelliittipaikannuslähettimiä 7 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti kehitettyjä menettelyjä noudattaen; (b)ilmoittavat kalastuskomissiolle aikomuksestaan saapua yleissopimusalueelle ja poistua sieltä, 7 artiklan 2 kohdan f alakohdan mukaisesti kehitettyjä menettelyjä noudattaen; ja (c)ilmoittavat kalastuskomissiolle yleissopimusalueelta otettujen kalavarojen ja niistä saatujen tuotteiden jällenlaivauksen sijainnin, kunnes kalastuskomissio hyväksyy 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti menettelyt jälleenlaivausten säätelemiseksi ja seuraamiseksi. 5.Jokainen sopimuspuoli kieltää lippunsa alla purjehtimaan oikeutettuja kalastusaluksia harjoittamasta kohdennettua kalastusta, joka koskee Alcyonacea-, Antipatharia-, Gorgonacea- ja Scleractinia-lahkoja ja mahdollisia muita tiedekomitean aika ajoin määrittelemiä ja kalastuskomission hyväksymiä haavoittuvien meriekosysteemien indikaattorilajeja. 6.Jokainen sopimuspuoli sijoittaa yleissopimusalueella toimiville lippunsa alla purjehtimaan oikeutetuille kalastusaluksille tarkkailijoita 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti perustetun tarkkailijaohjelman mukaisesti. Pohjakalastusta yleissopimusalueella harjoittaviin kalastusaluksiin sovelletaan tarkkailijaohjelmaa sataprosenttisesti (100-prosenttisesti). Muuntyyppistä kalastusta yleissopimusalueella harjoittavien kalastusalusten osalta tarkkailijakattavuudesta päättää kalastuskomissio.

7.Jokainen sopimuspuoli varmistaa, että sen lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset hyväksyvät asianmukaisesti valtuutettujen tarkastajien nousun alukselle kalastuskomission 7 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti hyväksymien, kalastusaluksille nousua ja niiden tarkastamista yleissopimusalueella koskevien menettelyjen mukaisesti. Asianmukaisesti valtuutettujen tarkastajien on noudatettava kyseisiä menettelyjä. 8.Tämän yleissopimuksen tehokasta täytäntöönpanoa varten jokainen sopimuspuoli (a)pitää rekisteriä lippunsa alla purjehtimaan oikeutetuista kalastusaluksista, joita on lupa käyttää yleissopimusalueella harjoitettavaan kalastustoimintaan kalastuskomission hyväksymien tiedottamisvelvollisuuksien, sääntöjen, standardien ja menettelyjen mukaisesti; (b)toimittaa vuosittain kalastuskomissiolle sen vahvistamia menettelyjä noudattaen kalastuskomission päätöksen mukaiset tiedot kustakin tämän kohdan nojalla pidettävään rekisteriin merkitystä kalastusaluksesta ja ilmoittaa viipymättä kalastuskomissiolle kaikista kyseisten tietojen muutoksista; ja (c)ilmoittaa kalastuskomissiolle 16 artiklan mukaisesti vaaditun vuosikertomuksen yhteydessä niiden rekisteriin merkittyjen kalastusalusten nimet, jotka ovat harjoittaneet kalastustoimintaa edellisen kalenterivuoden aikana. 9.Jokainen sopimuspuoli ilmoittaa lisäksi viipymättä kalastuskomissiolle (a)kaikki rekisteriin tehdyt lisäykset; ja (b)kaikki rekisteristä tehdyt poistot tarkentaen, mikä seuraavista syistä on kyseessä: i)kalastusaluksen omistaja tai käyttäjä luopuu vapaaehtoisesti kalastusluvasta; ii)kalastusalukselle 2 kohdan nojalla myönnetty kalastuslupa on peruutettu tai se on jätetty uudistamatta; iii)kyseinen kalastusalus ei enää ole oikeutettu purjehtimaan sen lipun alla; iv)kyseinen kalastusalus on romutettu, poistettu käytöstä tai menetetty; tai v)muu syy, tarkennettava. 10.Kalastuskomissio pitää omaa kalastusalusrekisteriä sille 8 ja 9 kohdan nojalla toimitettujen tietojen perusteella. Kalastuskomissio saattaa rekisterin julkiseksi sovitulla tavalla ottaen asianmukaisesti huomioon tarpeen suojata henkilötietojen luottamuksellisuus ja noudattaen kunkin sopimuspuolen kansallista käytäntöä. Lisäksi kalastuskomissio ilmoittaa pyynnöstä kullekin sopimuspuolelle mistä tahansa kalastuskomission rekisteriin merkitystä aluksesta tietoja, jotka eivät muutoin ole julkisesti saatavilla. 11.Sopimuspuoli, joka ei ilmoita 16 artiklan 3 kohdan nojalla vaadittuja tietoja jostakin vuodesta, jona sen lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset ovat harjoittaneet kalastusta yleissopimusalueella, ei saa osallistua kyseisiin kalastuksiin ennen kuin tiedot on toimitettu. Tämän kohdan täytäntöönpanosta annetaan tarkempia ohjeita menettelysäännöissä, jotka kalastuskomissio hyväksyy. 14 artikla

Satamavaltion velvollisuudet 1.Sopimuspuolella on oikeus ja velvollisuus toteuttaa toimenpiteitä kansainvälisen oikeuden mukaisesti edistääkseen osa-alueellisten, alueellisten ja maailmanlaajuisten säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vaikuttavuutta. 2.Kunkin sopimuspuolen velvollisuutena on (a)saattaa voimaan kalastuskomission hyväksymät satamavaltion toimenpiteet, jotka koskevat kalastusta yleissopimusalueella harjoittaneiden kalastusalusten pääsyä sen satamiin ja kyseisten alusten satamien käyttöä ja liittyvät muun muassa kalavarojen aluksesta purkamiseen ja jälleenlaivaamiseen, kalastusalusten, asiakirjojen ja aluksella olevien saaliiden ja pyydysten tarkastamiseen sekä satamapalvelujen käyttöön; ja

(b)antaa lippuvaltioille apua, sikäli kuin on käytännössä mahdollista, oman kansallisen lainsäädäntönsä ja kansainvälisen oikeuden mukaisesti, silloin kun kalastusalus on vapaaehtoisesti sen satamassa ja aluksen lippuvaltio pyytää sopimuspuolelta apua varmistaakseen, että tämän yleissopimuksen määräyksiä ja kalastuskomission hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä noudatetaan. 3.Jos sopimuspuoli katsoo, että sen satamia käyttävä kalastusalus on rikkonut tämän yleissopimuksen määräyksiä tai kalastuskomission hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, sen on ilmoitettava tästä asianomaiselle lippuvaltiolle, kalastuskomissiolle ja muille asianomaisille valtioille ja kansainvälisille järjestöille. Sopimuspuoli toimittaa lippuvaltiolle ja tapauksen mukaan kalastuskomissiolle kaikki asiaa koskevat asiakirjat, mukaan lukien mahdollinen tarkastuspöytäkirja. 4.Tämän artiklan määräysten ei voida tulkita vähentävän sopimuspuolten kansainvälisen oikeuden mukaisesti käyttämää määräysvaltaa alueellaan oleviin satamiin, mukaan lukien niiden oikeus kieltää pääsy alueellaan oleviin satamiin ja oikeus hyväksyä satamavaltiotoimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin kalastuskomission tämän yleissopimuksen mukaisesti hyväksymät toimenpiteet. 15 artikla Kalastusta harjoittavien yhteisöjen velvollisuudet Edellä olevia 13 artiklaa ja 14 artiklan 2 ja 3 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin kaikkiin kalastusyhteisöihin, jotka ovat ilmaisseet liitteen mukaisesti vahvan sitoumuksensa. 16 artikla Tietojen keruu, koostaminen ja vaihto 1.Kalastuskomissio laatii, ottaen kaikilta osin huomioon vuoden 1995 sopimuksen liitteen I sekä asiaankuuluvat 10 ja 11 artiklan määräykset, standardeja, sääntöjä ja menettelyjä muun muassa seuraavia varten: (a)kalastuskomission jäsenten suorittama kaikkien merkityksellisten tietojen keruu, tarkistaminen ja raportointi hyvissä ajoin kalastuskomissiolle; (a)kalastuskomission suorittama tarkkojen ja täydellisten tietojen koostaminen ja hallinnointi kalakantojen tehokkaan arvioinnin helpottamiseksi, jotta voidaan taata mahdollisuus parhaiden tieteellisten lausuntojen saamiseen; (b)tietojen vaihto kalastuskomission jäsenten kesken sekä muiden alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja muiden asiaan liittyvien järjestöjen kanssa, mukaan lukien tiedot LIS-kalastusta harjoittavista aluksista ja tapauksen mukaan niiden tosiasiallisista omistajista, kyseisten tietojen kokoamiseksi keskitettyyn muotoon niiden levitystä varten; (c)koordinoidun dokumentoinnin ja tietojen jakamisen helpottaminen alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen ja -järjestelyjen välillä, mukaan lukien tapauksen mukaan menettelyt tietojen vaihtamiseksi alusrekistereistä ja markkinatoimenpiteistä; ja (d)säännölliset tarkastukset siltä osin, miten kalastuskomission jäsenet noudattavat tietojen keräämistä ja vaihtoa koskevia vaatimuksia, ja näissä tarkastuksissa havaittuihin laiminlyönteihin puuttuminen. 2.Kalastuskomissio varmistaa, että tiedot yleissopimusalueella toimivien alusten lukumäärästä, tämän yleissopimuksen nojalla hoidettavien kalavarojen tilasta, kalavara-arvioista, yleissopimusalueella toteutettavista tutkimusohjelmista sekä alueellisten ja maailmanlaajuisten organisaatioiden kanssa toteutettavista yhteistyöaloitteista ovat julkisesti saatavilla. 3.Kalastuskomissio vahvistaa esitysmuodon vuosikertomukselle, jonka kukin jäsen toimittaa kalastuskomissiolle. Jokainen kalastuskomission jäsen toimittaa viipymättä kalastuskomissiolle vuosikertomuksensa tätä esitystapaa noudattaen. Vuosikertomuksessa esitetään kuvaus siitä, kuinka kalastuskomission jäsen on toteuttanut kalastuskomission hyväksymät säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet sekä seuranta-, valvonta-, tarkkailu- ja täytäntöönpanomenettelyt mukaan lukien jäsenen 17 artiklan osalta toteuttamien toimien tulokset, sekä muita mahdollisia aiheita koskevia tietoja kalastuskomission päätöksen mukaisesti. 4.Kalastuskomissio vahvistaa säännöt, joilla varmistetaan tietoturva sekä tietojen saatavuus ja levitys, mukaan lukien reaaliaikaisten satelliittipaikannuslähettimien kautta ilmoitetut tiedot, huolehtien samalla tapauksen mukaan tietojen luottamuksellisuudesta ja ottaen asianmukaisesti huomioon kalastuskomission jäsenten kansalliset käytänteet.

17 artikla Määräysten noudattaminen ja täytäntöönpano 1.Jokainen kalastuskomission jäsen panee täytäntöön tämän yleissopimuksen määräykset ja kaikki merkitykselliset kalastuskomission päätökset. 2.Jokainen kalastuskomission jäsen tutkii omasta aloitteestaan tai toisen jäsenen pyynnöstä ja asiaa koskevat tiedot saatuaan perusteellisesti kaikki väitteet, joiden mukaan sen lipun alla purjehtimaan oikeutetut kalastusalukset ovat rikkoneet tämän yleissopimuksen määräyksiä tai kalastuskomission hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. 3.Kun käytettävissä on riittävästi tietoa tämän yleissopimuksen määräysten tai tämän yleissopimuksen mukaisesti hyväksyttyjen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden rikkomisesta, johon kalastuskomission jäsenen lipun alla purjehtimaan oikeutetun kalastusaluksen väitetään syyllistyneen, (a)kalastuskomission jäsenelle ilmoitetaan viipymättä väitetystä rikkomisesta; ja (b)kalastuskomission jäsen toteuttaa asianmukaiset lakiensa ja määräystensä mukaiset toimet, mukaan lukien panee viipymättä asian vireille tuomioistuimessa ja tapauksen mukaan pysäyttää aluksen. 4.Jos kalastuskomission jäsenen lakien mukaisesti vahvistetaan, että kyseisen jäsenen lipun alla purjehtimaan oikeutettu kalastusalus on ollut osallisena tämän yleissopimuksen määräysten tai kalastuskomission hyväksymien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vakavassa rikkomisessa, kyseinen kalastuskomission jäsen määrää kalastusaluksen lopettamaan toimintansa ja, soveltuvissa tapauksissa, määrää kalastusaluksen poistumaan yleissopimusalueelta välittömästi. Kalastuskomission jäsen varmistaa, ettei kyseinen alus harjoita yleissopimusalueella kalavaroihin kohdistuvaa kalastustoimintaa ennen kuin kaikki suorittamatta olevat kyseiselle jäsenelle rikkomisen vuoksi määrätyt merkittävät seuraamukset on täytetty. 5.Tätä artiklaa sovellettaessa ’vakava rikkominen’ käsittää kaikki vuoden 1995 sopimuksen 21 artiklan 11 kohdan a–h alakohdassa määritellyt sekä muut kalastuskomission mahdollisesti määrittelemät rikkomiset. 6.Jos kalastuskomissio ei pysty kolmen (3) vuoden kuluessa tämän yleissopimuksen voimaantulosta sopimaan kalastusalukselle nousua ja aluksen tarkastamista koskevista menettelyistä, vuoden 1995 sopimuksen 21 ja 22 artiklaa sovelletaan kuin ne olisivat osa tätä yleissopimusta. Kalastusaluksille nousu ja alusten tarkastaminen yleissopimusalueella sekä mahdollinen myöhempi täytäntöönpanotoimi toteutetaan mainituissa artikloissa esitettyjä menettelyjä ja mahdollisia muita, kalastuskomission päättämiä käytännön menettelyjä noudattaen. 7.Lippuvaltion vastuun ensisijaisuutta rajoittamatta jokainen kalastuskomission jäsen, omien lakiensa mukaisesti, (a)toteuttaa mahdollisuuksien mukaan toimenpiteitä ja toimii yhteistyössä varmistaakseen, että sen kansalaiset ja sen kansalaisten omistamat, käyttämät tai valvomat kalastusalukset noudattavat tämän yleissopimuksen määräyksiä sekä kalastuskomission hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä; ja (b)joko omasta aloitteestaan tai kalastuskomission toisen jäsenen pyynnöstä ja asiaa koskevat tiedot saatuaan tutkii viipymättä kaikki tämän yleissopimuksen määräysten tai kalastuskomission hyväksymien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden rikkomiset, joihin sen kansalaisten tai sen kansalaisten omistamien, käyttämien tai valvomien kalastusalusten väitetään syyllistyneen. 8.Kaikki tutkinnat ja oikeudelliset menettelyt on suoritettava viivyttelemättä. Kalastuskomission jäsenten asianomaisten lakien ja määräysten mukaisten seuraamusten on oltava riittävän ankaria, jotta niillä varmistetaan tehokkaasti määräysten noudattaminen ja rikkomisten ehkäiseminen siellä, missä niitä tapahtuu, ja estetään se, että määräyksiä rikkoneet hyötyisivät lainvastaisesta toiminnastaan. 9.Edellä olevien 2, 3, 4 tai 7 kohdan mukaisesti suoritetun tutkinnan etenemistä koskeva raportti, johon sisältyvät yksityiskohtaiset tiedot väitetyn rikkomisen osalta toteutetuista tai toteutettaviksi ehdotetuista toimista, toimitetaan pyynnön tehneelle kalastuskomission jäsenelle ja kalastuskomissiolle niin pian kuin se on käytännössä mahdollista ja joka tapauksessa kahden kuukauden kuluessa pyynnöstä. Tutkinnan tuloksista toimitetaan raportti pyynnön tehneelle kalastuskomission jäsenelle ja kalastuskomissiolle tutkinnan päätyttyä. 10.Tämän artiklan määräykset eivät rajoita (a)kalastukseen liittyviä kalastuskomission jäsenten oikeuksia, jotka ovat niiden omien lakien ja määräysten mukaisia; ja (b)sopimuspuolen oikeuksia, jotka liittyvät jonkin kahden- tai monenvälisen kalastussopimuksen noudattamista ja täytäntöönpanoa koskeviin määräyksiin, jos ne eivät ole ristiriidassa tämän yleissopimuksen, vuoden 1982 yleissopimuksen tai vuoden 1995 sopimuksen määräysten kanssa. 18 artikla

Avoimuus

Kalastuskomissio edistää avoimuutta päätöksentekomenettelyissään ja muissa toimissaan. Tämän yleissopimuksen täytäntöönpanoa koskeviin asioihin liittyvien hallitustenvälisten järjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen edustajille annetaan tilaisuus osallistua kalastuskomission ja sitä avustavien elinten kokouksiin tarkkailijoina tai muulla kalastuskomission jäsenten asianmukaiseksi katsomalla tavalla ja siten kuin määrätään menettelysäännöissä, jotka kalastuskomissio hyväksyy. Menettelytavat eivät saa olla tältä osin tarpeettoman rajoittavia. Hallitustenvälisille järjestöille ja valtiosta riippumattomille järjestöille annetaan ajoissa pääsy asiaankuuluviin tietoihin mahdollisia kalastuskomission vahvistamia sääntöjä ja menettelyjä noudattaen. Kaikki säilyttämis-, hoito- ja muut toimenpiteet tai asiat, joista kalastuskomissio tai sitä avustavat elimet päättävät, julkistetaan, jollei kalastuskomissio toisin päätä. 19 artikla Riitojen ratkaiseminen Vuoden 1995 sopimuksen VIII osassa vahvistettuja riitojen ratkaisuun liittyviä määräyksiä sovelletaan soveltuvin osin kaikkiin sopimuspuolten välisiin riitoihin riippumatta siitä, ovatko ne myös vuoden 1995 sopimuksen sopimuspuolia. 20 artikla Yhteistyö muiden kuin sopimuspuolten kanssa 1.Kalastuskomission jäsenet vaihtavat tietoja muiden kuin tämän yleissopimuksen sopimuspuolten lipun alla purjehtimaan oikeutettujen kalastusalusten toiminnasta yleissopimusalueella. 2.Kalastuskomissio saattaa jokaisen muun kuin tämän yleissopimuksen sopimuspuolen tietoon sen kansalaisten tai sen lipun alla purjehtimaan oikeutettujen alusten harjoittaman toiminnan, joka kalastuskomission mielestä vaikuttaa tämän yleissopimuksen tavoitteiden saavuttamiseen. 3.Kalastuskomissio pyytää 2 kohdassa tarkoitettua muuta kuin sopimuspuolta toimimaan kaikilta osin yhteistyössä kalastuskomission kanssa joko tulemalla sopimuspuoleksi tai suostumalla soveltamaan kalastuskomission hyväksymiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. Edellyttäen, että mahdollisia kalastuskomission vahvistamia ehtoja ja edellytyksiä noudatetaan, yhteistyötä tekevä muu kuin tämän yleissopimuksen sopimuspuoli voi nauttia kalastukseen osallistumisen eduista suhteutettuna muun muassa siihen, miten se sitoutuu noudattamaan ja miten se on aiemmin noudattanut kyseisten kalavarojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, sekä sen kalastuskomissiolle maksamaan rahoitusosuuteen. 4.Jokainen kalastuskomission jäsen toteuttaa tämän yleissopimuksen, vuoden 1982 yleissopimuksen, vuoden 1995 sopimuksen ja muun kansainvälisen oikeuden kanssa yhteensopivia toimenpiteitä ehkäistäkseen muiden kuin tämän yleissopimuksen sopimuspuolten lipun alla purjehtimaan oikeutettujen kalastusalusten toimintaa, joka heikentää kalastuskomission hyväksymien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden tehokkuutta. 5.Jokainen kalastuskomission jäsen toteuttaa omien lakiensa mukaisesti aiheelliset toimenpiteet, joilla pyritään estämään se, etteivät sen lipun alla purjehtimaan oikeutetut alukset siirrä rekisteröintiään muuhun kuin tämän yleissopimuksen sopimuspuoleen välttyäkseen tämän yleissopimuksen määräysten noudattamiselta. 21 artikla Yhteistyö muiden järjestöjen tai järjestelyjen kanssa 1.Kalastuskomissio tekee yhteistyötä yhteistä etua koskevissa asioissa FAO:n ja Yhdistyneiden kansakuntien muiden erityisjärjestöjen kanssa sekä asiaankuuluvien alueellisten järjestöjen tai järjestelyjen kanssa, kuten erityisesti niiden alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen tai -järjestelyjen kanssa, jotka vastaavat kalastuksesta yleissopimusalueen läheisillä tai siihen rajoittuvilla merialueilla. 2.Kalastuskomissio ottaa huomioon säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet ja suositukset, joita ovat hyväksyneet sellaiset alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt ja -järjestelyt ja muut asiaankuuluvat hallitustenväliset järjestöt, joilla on toimivaltaa yleissopimusalueeseen rajoittuvien alueiden, tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuulumattomien kalavarojen tai samaan ekosysteemiin kuuluvien tai kohteena olevista kannoista riippuvaisten tai niiden oheislajeja olevien lajien osalta ja joiden tavoitteet ovat yhdenmukaisia tämän yleissopimuksen tavoitteen kanssa ja tukevat sitä. 3.Kalastuskomissio pyrkii kehittämään yhteistyösuhteita ja voi tehdä tätä varten sopimuksia sellaisten hallitustenvälisten järjestöjen kanssa, jotka voivat osallistua sen työhön ja joilla on toimivaltaa varmistaa elollisten luonnonvarojen ja niiden ekosysteemien säilyttäminen ja kestävä käyttö pitkällä aikavälillä. Se voi pyytää kyseisiä järjestöjä lähettämään tarkkailijoita kokouksiinsa tai sitä avustavien elinten kokouksiin. Se voi myös pyrkiä osallistumaan kyseisten järjestöjen kokouksiin, jos se on tarkoituksenmukaista. 4.Kalastuskomissio pyrkii kehittämään sopivat kuulemis-, yhteistyö- ja yhteistoimintajärjestelyt muiden alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen tai -järjestelyjen kanssa käyttääkseen mahdollisimman paljon hyväksi olemassa olevia rakenteita tämän yleissopimuksen tavoitteen saavuttamiseksi. Tältä osin kalastuskomissio pyrkii käynnistämään täytäntöönpanoon liittyvän yhteistyön niiden järjestöjen ja järjestelyjen kanssa, jotka toteuttavat täytäntöönpanotoimia yleissopimusalueella.

22 artikla

Uudelleentarkastelu 1.Kalastuskomissio tarkastelee säännöllisesti hyväksymiensä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vaikuttavuutta sekä sitä, miten niillä edistetään tämän yleissopimuksen tavoitteen saavuttamista. Tarkasteluissa voidaan myös selvittää itse yleissopimuksen määräysten vaikuttavuutta. 2.Kalastuskomissio päättää työjärjestyksestä ja menetelmistä tarkasteluille, (a)joiden yhteydessä otetaan huomioon, miten muut alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt toteuttavat tulosten arvioinnin; (b)joihin myös avustavat elimet ottavat osaa tarkoituksenmukaisella tavalla; ja (c)joissa on mukana yksi tai useampia päteviksi tunnustettuja, kalastuskomission jäsenistä riippumattomia henkilöitä. 3.Kalastuskomissio ottaa huomioon tarkastelun perusteella annetut suositukset ja tapauksen mukaan toteuttaa toimia muun muassa muuttamalla säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitään ja niiden täytäntöönpanomekanismeja tarkoituksenmukaisella tavalla. Tarkasteluun perustuvat ehdotukset tämän yleissopimuksen määräysten muuttamiseksi käsitellään 29 artiklan mukaisesti. 4.Tarkastelun tulokset sekä kalastuskomission niistä antama arvio julkistetaan mahdollisimman pian sen jälkeen, kun tulokset on ilmoitettu kalastuskomissiolle. 23 artikla Allekirjoittaminen, ratifiointi ja hyväksyminen 1.Tämä yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten Soulissa 1 päivänä huhtikuuta 2012 valtioille, jotka osallistuivat aavan meren kalavarojen hoitoa Pohjois-Tyynellämerellä koskeviin monenvälisiin kokouksiin, ja on sen jälkeen avoinna allekirjoittamista varten kahdentoista (12) kuukauden ajan. 2.Allekirjoittajien on ratifioitava tai hyväksyttävä tämä yleissopimus. Ratifiointi- tai hyväksymiskirjat talletetaan tallettajana toimivan Korean tasavallan hallituksen huostaan. Tallettaja ilmoittaa kaikille allekirjoittajille ja kaikille sopimuspuolille, kun kaikki ratifioimis- ja hyväksymiskirjat on talletettu, ja suorittaa muut tehtävät, joista määrätään vuonna 1969 tehdyssä valtiosopimusoikeutta koskevassa Wienin yleissopimuksessa. 24 artikla Liittyminen 1.Tämä yleissopimus on avoinna liittymistä varten 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille valtioille. 2.Tämän yleissopimuksen tultua voimaan sopimuspuolet voivat yksimielisesti kutsua liittymään tähän yleissopimukseen (a)muita valtioita tai alueellisia taloudellisen integraation organisaatioita, joiden kalastusalukset haluavat harjoittaa yleissopimusalueen kalavaroihin liittyvää kalastustoimintaa; ja

(b)muita yleissopimusalueen rantavaltioita. 3.Sopimuspuoli, joka ei liity 2 kohdassa tarkoitettuun yksimielisyyteen, esittää kalastuskomissiolle kirjallisesti syyt tähän. 4.Liittymisasiakirjat talletetaan tallettajan huostaan. Tallettaja ilmoittaa kaikille allekirjoittajille ja kaikille sopimuspuolille, kun kaikki liittymiskirjat on talletettu. 25 artikla

Voimaantulo 1.Tämä yleissopimus tulee voimaan sadankahdeksankymmenen (180) päivän kuluttua päivästä, jona tallettaja on vastaanottanut neljännen ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjan. 2.Niiden sopimuspuolten osalta, jotka ovat tallettaneet tätä yleissopimusta koskevan ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjan sen jälkeen, kun voimaantulolle asetetut vaatimukset on täytetty, mutta ennen voimaantulopäivää, ratifiointi, hyväksyminen tai liittyminen tulee voimaan tämän yleissopimuksen voimaantulopäivänä tai kolmenkymmenen (30) päivän kuluttua asiakirjan tallettamispäivästä sen mukaan, kumpi päivämääristä on myöhempi. 3.Niiden sopimuspuolten osalta, jotka ovat tallettaneet ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjan tämän yleissopimuksen voimaantulopäivän jälkeen, tämä yleissopimus tulee voimaan kolmenkymmenen (30) päivän kuluttua asiakirjan tallettamispäivästä. 26 artikla Varaumat ja poikkeukset Tähän yleissopimukseen ei voi tehdä mitään varaumia tai poikkeuksia. 27 artikla Julistukset ja lausumat Edellä oleva 26 artikla ei estä sitä, että valtio tai alueellinen taloudellisen integraation organisaatio tämän yleissopimuksen allekirjoittaessaan, ratifioidessaan tai hyväksyessään tai siihen liittyessään antaa minkä hyvänsä muotoisia tai nimisiä julistuksia tai lausumia tarkoituksena muun muassa yhtenäistää lakejaan ja määräyksiään tämän yleissopimuksen määräysten kanssa edellyttäen, ettei julistuksilla tai lausumilla suljeta pois tai muuteta tämän yleissopimuksen määräysten oikeusvaikutuksia, kun niitä sovelletaan kyseiseen valtioon tai alueelliseen taloudellisen integraation organisaatioon. 28 artikla Suhde muihin sopimuksiin 1.Tämä yleissopimus ei muuta sopimuspuolten oikeuksia ja velvoitteita, jotka perustuvat muihin, tämän yleissopimuksen kanssa yhteensopiviin sopimuksiin ja jotka eivät estä muita sopimuspuolia käyttämästä tämän yleissopimuksen mukaisia oikeuksia eivätkä vaikuta niille tämän yleissopimuksen nojalla kuuluvien velvoitteiden täyttämiseen.

2.Tämän yleissopimuksen määräykset eivät millään tavoin rajoita vuoden 1982 yleissopimuksen ja vuoden 1995 sopimuksen mukaisia sopimuspuolten oikeuksia, lainkäyttövaltaa ja velvollisuuksia. Tätä yleissopimusta tulkitaan ja sovelletaan vuoden 1982 yleissopimuksen ja vuoden 1995 sopimuksen yhteydessä ja yhdenmukaisesti niiden kanssa. 29 artikla

Muuttaminen 1.Tämän yleissopimuksen muuttamista koskeva ehdotus lähetetään kirjallisena kalastuskomission puheenjohtajalle viimeistään yhdeksänkymmentä (90) päivää ennen kokousta, jossa sitä ehdotetaan tarkasteltavaksi, ja puheenjohtaja toimittaa ehdotuksen viipymättä kaikille kalastuskomission jäsenille. Tähän yleissopimukseen ehdotettuja muutoksia tarkastellaan kalastuskomission sääntömääräisessä kokouksessa, jollei kalastuskomission jäsenten enemmistö pyydä erityiskokousta muutosehdotuksen käsittelemistä varten. Erityiskokous voidaan kutsua koolle ilmoittamalla siitä vähintään yhdeksänkymmentä (90) päivää etukäteen. 2.Kalastuskomission tähän yleissopimukseen tekemät muutokset edellyttävät sopimuspuolten yksimielistä hyväksyntää. Tallettaja toimittaa tällä tavoin hyväksyttyjen muutosten tekstin kaikille sopimuspuolille. 3.Muutos tulee voimaan kaikkien sopimuspuolten osalta sadankahdenkymmenen (120) päivän kuluttua toimituspäivämäärästä, joka mainitaan tallettajan ilmoituksessa, jonka mukaan se on ottanut vastaan kirjallisen ilmoituksen siitä, että kaikki sopimuspuolet hyväksyvät ehdotuksen. 4.Valtion tai alueellisen taloudellisen integraation organisaation, josta tulee tämän yleissopimuksen sopimuspuoli sen jälkeen, kun on hyväksytty muutos 2 kohdan mukaisesti, katsotaan hyväksyneen kyseisen muutoksen. 30 artikla

Liite Liite on erottamaton osa tätä yleissopimusta, ja jollei nimenomaan toisin määrätä, viittaus tähän yleissopimukseen sisältää viittauksen liitteeseen. 31 artikla Irtisanominen 1.Jokainen sopimuspuoli voi sanoutua irti tästä yleissopimuksesta minkä tahansa vuoden joulukuun 31 päivästä lukien ilmoittamalla asiasta saman vuoden kesäkuun 30 päivänä tai sitä ennen tallettajalle, joka toimittaa muille sopimuspuolille jäljennökset tällaisesta ilmoituksesta. 2.Muut sopimuspuolet voivat sen jälkeen sanoutua irti yleissopimuksesta mainittuna 31 päivänä joulukuuta ilmoittamalla asiasta tallettajalle kuukauden kuluessa 1 kohdan nojalla annetun irtisanomisilmoituksen jäljennöksen vastaanottamisesta. TÄMÄN VAKUUDEKSI allekirjoittaneet hallitustensa asianmukaisesti siihen valtuuttamina ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen. TEHTY Tokiossa, tänä kahdentenakymmenentenäneljäntenä päivänä helmikuuta 2012 englannin ja ranskan kielellä, ja kumpikin teksti on yhtä todistusvoimainen. Liite Kalastusyhteisöt