EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 27.01.1999 
KOM(1999)61opull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
VALKOINEN KIRJA KAUPASTA 
SISÄLTÖ 
JOHDANTO 1 
I. ASIAKIRJAN TAVOITTEET JA SOVELTAMISALA 2 
IL ANALYYSI KAUPAN ALASTA 3 
A. Alan merkitys 3 
B. Trendit ja rakennemuutokset 3 
III. KAUPAN STRATEGIAN MUOVAAMINEN: AVAINKYSYMYKSET 4 
IV. TOIMINNAN TÄRKEIMMÄT PAINOPISTEALUEET 5 
A. Poliittisten välineiden käytön tehostaminen kaupan auttamiseksi 5 
1. Alaa koskevan tietämyksen lisääminen 5 
2. Kaupan rakenteen muutokset: uudet poliittiset haasteet 6 
B. Hallinto-, lainsäädäntö- ja rahoitusympäristön parantaminen. 7 
1. Hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen 7 
2. Rahoituksen saatavuus 8 
3. Kaupan yritysten ja niiden kumppanien (työntekijöiden, kuluttajien, luottolaitosten) välisen 
vuoropuhelun tehostaminen 10 
C. Kilpailukyvyn vahvistaminen ja yrittäjyyden edistäminen 12 
1. Sähköinen kaupankäynti 12 
2. Yritysten yhteistyö 14 
3. Koulutus 15 
4. Kauppa maaseudulla ja epäsuotuisilla kaupunkialueilla 16 
5. Kauppa ja matkailu 16 
6. Kauppa ja ympäristö 17 
D. Eurooppalaistumisen ja kansainvälistymisen kannustaminen 18 
1. Euro 18 
2. Kansainvälinen kaupankäynti 19 
3. Euroopan unionin laajeneminen 21 
Liitteet: I. Toimintasuunnitelma j a aikataulu 
II. Rahoitustiedot 
JOHDANTO 
Tässä valkoisessa kirjassa kerrotaan siitä, miten kaupan alan yritykset ja niiden toimittajat 
tyydyttävät kuluttajien tarpeet, jotka kohdistuvat valikoimaan, laatuun, hintaan ja palveluun. 
Kauppa työllistää Euroopan unionissa noin 22 miljoonaa ihmistä, joten se on yksi 
suurimmista talouden aloista. Alan toiminta vaikuttaa voimakkaasti kaikkien Euroopan 
kansalaisten elämään, sillä se 
- tuo ihmisten saataville erittäin suuren valikoiman erihintaisia tuotteita 
- parantaa elämänlaatua kaupungeissa ja asutuskeskuksissa, joissa ostospaikat 
muodostavat keskipisteen suurelle osalle ihmisen toimintaa 
- osallistuu hyvien ympäristöön liittyvien, eettisten ja sosiaalisten standardien 
ylläpitämiseen myytävien tuotteiden ja palvelujen osalta. 
Kaupan alan yritysten ja muiden kaupan yritysten on menestyäkseen oltava kilpailukykyisiä. 
Hyvä kilpailukyky merkitsee kasvua ja kannattavuutta. Tästä on etua paitsi kaupan omistajalle 
myös asiakkaalle laadun ja toiminnan jatkuvuuden muodossa. Kun kilpailukyky paranee, 
voidaan myös luoda uusia pysyviä työpaikkoja. 
Tässä valkoisessa kirjassa tunnustetaan, että kauppa on tärkeä tekijä Euroopan unionin 
talous-, yhteiskunta- ja kulttuurielämässä. Se on poliittinen asiakirja, joka sisältää ajatuksia 
yhteisön toimien suuntaamisesta siten, että yhteisön panos kaupan kilpailukyvyn 
parantamiseksi vahvistuu. Tämä on paras tapa tukea alan edellä mainittuja tehtäviä ja säilyttää 
kaupan asema suurena työllistäjänä Euroopassa. 
Euroopan unionin toiminta vaikuttaa jo kauppaan monin tavoin. Kauppa hyödyntää 
epäsuorasti yhteisön poliittisia välineitä esimerkiksi alueellisen kehityksen, ympäristön- ja 
kuluttajansuojelun sekä tutkimuksen ja kehittämisen alueilla kilpailukykynsä vahvistamiseksi. 
Tätä voidaan kuitenkin parantaa lisäämällä yritysten tietoisuutta näistä mahdollisuuksista sekä 
yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla. On varmistettava, että kaupan olosuhteet otetaan täysin 
huomioon muotoiltaessa yhteisön tulevia poliittisia aloitteita. 
Yksi avaintekijä yhteisön olemassa olevien välineiden käytön optimoinnissa on lisätä 
kaikkien tasojen päättäjien tietämystä kaupasta. Alan merkityksen tunnustaminen ja 
tietoisuuden lisääminen siitä oli yksi niistä seikoista, joita tuli ilmi vuonna 1996 julkaistuun 
vihreään kirjaan annetusta palautteesta. Kaupan merkitystä tärkeänä talouden alana ei aina 
tunnusteta, kun päätetään alaan vaikuttavasta politiikasta. 
Tietoisuutta kaupan alan merkityksestä ei saada paranemaan muutamalla laajalla 
lainsäädännöllisellä toimella. On paneuduttava tarkkaan kaupan ja yhteisön politiikan välisiin 
rajapintoihin. Usean itsessään pienimuotoisen toimen yhteisvaikutus voi lisätä alan 
kilpailukykyä suoraan sekä tuomalla alaa esille ja auttaa varmistamaan, että ala hyötyy 
mahdollisimman paljon yhteisön toimista. 
Tämä valkoinen kirja on poliittinen asiakirja, jossa käsitellään kaupan alan kannalta erityisen 
tärkeitä seikkoja. Parantamalla kilpailukykyään kauppa voi parhaiten tuottaa hyviä 
työpaikkoja tulevaisuudessa. Yhteisö voi auttaa suorin toimin sekä parantamalla alan imagoa. 
Liitteenä on yhteenveto ehdotetuista toimista ja toteutusaikataulu. 
I. ASIAKIRJAN TAVOITTEET JA SOVELTAMISALA 
Tämä valkoinen kirja on Euroopan komission seuranta-asiakirja vihreään kirjaan kaupasta 1, 
jonka komissio antoi 20. marraskuuta 1996. Vihreä kirja puolestaan oli jatkoa 11. maaliskuuta 
1991 annetulle komission tiedonannolle kaupan alan yhtenäismarkkinoista {"Towards a 
Single Market in Distribution")^-. Vihreän kirjan tarkoituksena oli toimia pohjana 
ajatustenvaihdolle ja käynnistää kuulemismenettely alan merkityksestä taloudelle, alaan 
kohdistuvista haasteista ja alan mahdollisuuksista säilyttää kilpailukykynsä niin, että sen 
merkitys työllisyyden ja sosiaalisen koheesion kannalta säilyy. 
Vihreää kirjaa kaupasta jaettiin laajasti julkishallintoon ja toimielimiin yhteisössä, 
jäsenvaltioissa ja alueilla sekä toimialajärjestöille ja yrityksille. Euroopan parlamentti^, talous-
ja sosiaalikomitea^ ja alueiden komitea^ sekä runsaat sata eurooppalaista ja jäsenvaltioiden 
kaupan järjestöä ovat osallistuneet keskusteluun merkittävällä panoksella. Vihreään kirjaan 
saadut vastaukset olivat jossakin määrin ennakoituja, ja niissä otettiin kantaa itse asiakirjassa 
esitettyihin näkemyksiin. 
Usein mainittuja seikkoja olivat yhtenäismarkkinoiden tehokas toiminta sekä tarve luoda 
yritysmyönteinen ympäristö pienentämällä yritysten hallinnollista taakkaa, joka johtuu 
viranomaisten vaatimuksista. Uutta tekniikkaa oltiin hyvin halukkaita käyttämään. Toivottiin 
myös ohjelmia kilpailukyvyn lisäämiseksi ja sitä, että myös kaupunkien ja maaseutualueiden 
maankäytön suunnittelusta vastaavat antaisivat panoksensa kilpailukyvyn lisäämiseen. Jonkin 
verran kiinnitettiin huomiota myös henkilökohtaisen turvallisuuden parantamistarpeisiin. 
Monet vastaajat ottivat esille kaksi seikkaa, joita ei mainittu vihreässä kirjassa suurimpien 
haasteiden joukossa. Toinen oli se, että kaikkien tasojen viranomaisten huonoa kaupan alan 
arvostusta olisi parannettava. Arvostuksen puutteesta sanotaan seuraavan, että alan etuja ei 
oteta huomioon päätettäessä politiikasta, jonka vaikutus kauppaan on kuitenkin suuri. Toinen 
seikka, joka tuotiin esiin harvemmin mutta sitäkin voimakkaammin, koski kilpailua 
säätelevien toimien soveltamista. Joidenkin mielestä näillä toimilla asetetaan riippumattomat 
kaupan alan pk-yritykset epäsuotuisaan asemaan suuriin kauppaliikkeisiin verrattuna. 
Komission on syytä ottaa kantaa näihin kahteen kysymykseen. 
Tiettyihin tavoitteisiin tähtäävä julkinen politiikka vaikuttaa kauppaan ja muihin toimialoihin. 
Tällaisen julkisen politiikan tavoitteet voivat liittyä esimerkiksi talouteen, ympäristöön, 
sosiaalikysymyksiin, kulttuuriin, aluekehitykseen, koulutukseen, tutkimukseen tai 
kuluttajansuojaan. Joskus politiikka voi haitata kauppaa, vaikka se ei olisikaan tarkoituksena. 
Siksi komission mielestä on nyt tarpeen vaatia, että toimialan oikeutetut edut otetaan kunnolla 
huomioon muotoiltaessa alaan vaikuttavaa politiikkaa, ja että politiikan avulla saavutettavat 
edut saatetaan soveltuvin osin tehokkaasti alan käyttöön. 
Tässä valkoisessa kirjassa ehdotetaan keinoja, joiden avulla alueellinen, kansallinen ja 
Euroopan tasoinen julkinen politiikka voi auttaa maksimoimaan alan tehokkuutta. On 
varmistettava, että kauppaan vaikuttavia julkisia strategioita laadittaessa ymmärretään 
1 KOM (96) 530 lopullinen. 
2 KOM (91) 41 lopullinen. 
3 Garoscin raportti (A4-0254/97), jota Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita käsittelevä valiokunta on 
käsitellyt ja jonka se hyväksyi 23. heinäkuuta 1997. 
4 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto 28.-29. toukokuuta 1997 (esittelijä: Folias). 
5 Alueiden komitean lausunto 10. heinäkuuta 1997 (esittelijä: Kaltenbach). 
aiottujen toimien vaikutukset ja kilpailukyvyn parantamisen merkitys työpaikkojen 
syntymiselle. 
II. ANALYYSI KAUPAN ALASTA 
A. Alan merkitys 
Viimeisimmät Eurostatin julkaisemat luvut kuvaavat kaupan merkitystä. Alalla toimi 30 % 
Euroopan unionin yrityksistä, se tarjosi 16 % työpaikoista ja tuotti yli 13 % EU:n BKT:stä 
1980-luvun puolivälissä. Alan noin viisi miljoonaa yritystä tuottivat yhteensä 640 miljardia 
ecua ja tarjosivat 21,5 miljoonaa työpaikkaa vähittäis- ja tukkukaupassa ja 
välitystoiminnoissa. Kauppa on myös tärkeä linkki tuottajien ja kuluttajien välissä, sillä 
kauppiaat tarjoavat kanavat fyysisille ja rahallisille vaihdoille. Kaupan tarjoamien tavaroiden 
ja palvelujen valikoima kasvaa koko ajan, ja ala on välttämätön loppukäyttäjän ja valmistajan 
välinen tietokanava, joka välittää tiedot trendeistä ja tottumuksista sekä kysynnän rakenteesta. 
Kaupan alan yrityksillä on myös oleellinen osa yhtenäismarkkinoiden moitteettomassa 
toiminnassa ja kaupankäynnissä EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. 
Kauppa poikkeaa muista liike-elämän aloista eräiden rakenteellisten ja toiminnallisten 
ominaisuuksiensa takia. Näiden ominaisuuksien takia erityistoimet ovat perusteltuja. 
Ominaisuuksia käsitellään seuraavissa luvuissa. 
B. Trendit ja rakennemuutokset 
Markkinoiden kehitys on mullistanut kaupallista ympäristöä: lisääntynyt kilpailu ja 
keskittyminen, kulutuksen muuttuminen ja uuden tekniikan yleistyminen ovat pakottaneet alan 
muuttumaan voimakkaasti. 
Vähittäiskauppa keskittyy voimakkaasti erityisesti elintarvikealalla, ja tämä voi johtaa 
valikoiman pienenemiseen, hintojen nousuun ja saatavuuden huononemiseen. Seurauksena voi 
olla myös pienten kauppojen lopettaminen. Tilanne aiheuttaa vaikeuksia niille, jotka voivat 
käyttää liikennepalveluja vain rajoitetusti. 
Myyntihinnat vaikuttavat usein kilpailukykyyn, ja suurtuotannon eduista hyötyvät isot kaupat, 
jotka voivat hankkia tavaroita suurissa erissä. Koosta riippumatta ostajan neuvotteluvoimaan 
vaikuttaa se, onko kriittinen massa riittävän suuri, jotta ostajalle avautuvat parhain 
mahdollisin ehdoin tuottajan myyntiverkot, jotka voivat kattaa koko maailman markkinat. 
Sellaisen kriittisen massan saavuttamiseksi, joka suurilla kaupoilla jo on, kaupan alan 
pk-yritysten on muodostettava ostoryhmittymiä. 
Muita tapoja parantaa pienten kauppojen kilpailukykyä on edistää rahoituksen saatavuutta, 
kehittää omistajien ja johtajien koulutusta, parantaa liikennepalvelujen saatavuutta sekä lisätä 
paikallisten, alueellisten ja kansallisten viranomaisten tietämystä pienten kauppojen 
yhteiskunnallisesta ja taloudellisesta merkityksestä sille yhteisölle, jota ne palvelevat. 
Kilpailukyky edellyttää tehokasta logistiikkaa ja nopeita toimituksia. Näiden keskeisten 
vaatimusten täyttämiseksi käytetään yhä enemmän uutta tekniikkaa. Kysyntälähtöinen ECR 
(Efficient Consumer Response) on järjestelmä, joka yhdistää joukon menettelyjä ja teknisiä 
keinoja, joiden avulla voidaan ratkaista koko jakeluketjussa esiintyviä ongelmia. Nykyisin 
tällaisia menetelmiä ja keinoja käyttävät pääasiassa suuret yritykset, mutta pk-yritysten 
yhteiskäyttö on lisääntymässä. Tämän tekijän merkitys kasvaa markkinoiden globalisoituessa. 
Globalisoituminen vaikuttaa työllisyyteen niin, että Eurooppaan syntyy uusia ammattitaitoa 
edellyttäviä työpaikkoja, ja vähemmän ammattitaitoa edellyttäviä työpaikkoja siirtyy muualle. 
Etämyynti kuluttajille lisääntyy nopeasti. Tähän kuuluu myös sähköinen kaupankäynti Internetin 
kaltaisten verkkojen kautta. Uudet välineet ja mahdollisuudet aiheuttavat alalla merkittäviä 
uudelleenjärjestelyjä, joita varten tarvitaan huomattavia investointeja laitteisiin ja koulutukseen. 
Myös kuluttajien tottumukset muuttuvat. He ovat entistä vaativampia ja haluavat 
kokonaisvaltaisia palveluja (matkailu, kulttuuri, tietotekniikka, henkilökohtainen turvallisuus, 
liikenne ja kauppa itse). Monimutkaistuva kysyntärakenne herättää kysymyksen siitä, miten 
eri palvelujen välistä synergiaa voidaan lisätä ihmisten asuinseuduilla. 
III. KAUPAN STRATEGIAN MUOVAAMINEN: AVAINKYSYMYKSET 
On perusteltua vaatia, että kaupan alan merkitys tunnustetaan entistä selvemmin. Kauppa on 
Euroopan unionin toiseksi suurin työllistäjä, ja se on kyennyt luomaan lisää työpaikkoja 
viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana, kun muilla aloilla on vähennetty työvoimaa. Tämä 
on ollut mahdollista, koska ala on sopeutunut kysynnän muutoksiin joustavasti. 
Tulevina vuosina työpaikkojen määrä kaupan alalla sekä lisääntyy että vähenee. Lisäystä 
tuovat uudet vähittäiskaupan muodot ja lisäpanostus asiakaspalveluun. Vähenemistä 
aiheuttavat automaation ja tietokoneiden käytön lisääntyminen sekä siirtyminen entistä 
suurempiin yksiköihin logistiikassa ja varastonhallinnassa. Markkinoiden globalisoituessa 
syntyy uusia haasteita ja mahdollisuuksia uusilla alueilla, kuten sähköisessä kaupankäynnissä, 
ja ne vaikuttavat työllisyyteen. Yhteisön alaa koskevilla toimilla pyritään parantamaan 
Euroopan unionin kaupan alan yritysten kilpailukykyä ja siten niiden 
työllistämismahdollisuuksia. 
Kaupan ala on tärkeä kansalaisten hyvinvoinnin kannalta, ja siksi viranomaisten on joskus 
tarpeen toimia, jottei kehittämismahdollisuuksia jätetä käyttämättä. On tärkeää ylläpitää 
monipuolisten, kilpailukykyisten ja elinvoimaisten kauppojen verkostoa. 
Kilpailukyky ei tarkoita pelkästään halvinta hintaa ja alhaisimpia kustannuksia. Kuluttajat 
etsivät yhä enemmän hyvälaatuisia tuotteita ja tyydyttävää palveluvalikoimaa hintaan, joka on 
heidän mielestään kohtuullinen, mutta ei välttämättä alhaisin. Menestyvä yritys ottaa 
huomioon kaikki nämä tekijät. 
Suurilla liikkeillä on nykyisin suuri tavaravalikoima ja houkuttelevat hinnat. Pienet kaupat 
toimivat yleensä paikallisesti asiakkaidensa asuinalueella ja tarjoavat henkilökohtaista 
palvelua. Molempiin tapauksiin liittyy vahvuuksia ja heikkouksia. Kaupan alan suuri haaste 
on maksimoida vahvuudet, tarjota laatua kohtuulliseen hintaan ja säilyttää asema tärkeänä 
työllistäjänä. Meneillään olevien kaupan rakennemuutosten takia tarvitaan entistä enemmän 
koulutettua työvoimaa ja osa-aikaisia työntekijöitä. 
Kauppa on ala, jonka kansalaiset tuntevat hyvin, mutta jota asioista päättävät viranomaiset 
eivät ota riittävästi huomioon. Syynä tähän on se, että alan yritykset ovat 
markkinasegmentiltään, yrityskulttuuriltaan ja sijainniltaan niin erilaisia, että alan etujen 
tuominen esille on erittäin vaikeaa, vaikka eurooppalainen kattojärjestö EuroCommerce onkin 
tehnyt sinnikästä työtä. Muu alan yritysten edustus on hajanaista etenkin jäsenvaltioissa, ja 
tämä haittaa vuoropuhelua viranomaisten kanssa. Monet horisontaaliset kansalliset ja EU:n 
toimet koskettavat kauppaa, mutta alan erityispiirteitä ja tarpeita ei ole otettu huomioon tätä 
politiikkaa muotoiltaessa. 
Mikä voisi olla Euroopan yhteisön panos tässä asiassa? Kaikissa näissä kauppaan 
vaikuttavissa asioissa yhteisö voi toimia niin, että ala ja sen vahvuudet otetaan paremmin 
huomioon politiikkaa muotoiltaessa. Yhteisö voi parantaa eri osapuolten eli kaupan järjestöjen 
ja kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten välistä vuoropuhelua. Vuoropuhelun 
kautta voidaan esimerkiksi löytää parhaat toimintatavat ja levittää niitä ja siten parantaa 
kilpailukykyä ja pitkäaikaisten työpaikkojen tarjontaa. Parhaiden toimintatapojen levittäminen 
edellyttää sitä, että kaupan tarpeet otetaan huomioon alaa koskettavaa politiikkaa 
muotoiltaessa. Euroopan komissiolla on hyvät mahdollisuudet johtaa toimintaa, jonka kautta 
voidaan levittää tietoa parhaista toimintatavoista. 
Pitkän aikavälin mahdollisuudet 
Tämän valkoisen kirjan tarkoituksena ei ole käynnistää laajaa aloitetta tai tehdä suuria 
muutoksia politiikkaan. Kauppa- ja jakeluala tarvitsee strategian, joka perustuu ennen muuta 
kilpailuaseman parantamiseen markkinoilla, joilla kilpailukyky on paras vastaus kuluttajien 
toiveisiin. Valkoisessa kirjassa eritellään tiettyjä ongelmia ja toimintatapoja ja kehotetaan 
käynnistämään yhteisön tasolla sellaisia toimia, joiden avulla voidaan varmistaa 
markkinoiden moitteeton toiminta. Silloin kauppa voi parhaiten edistää kuluttajien 
hyvinvointia. 
Joissakin valkoisen kirjan luvuissa hahmotellaan alan keskipitkän ja pitkän aikavälin 
näkymiä. Konkreettisia toimenpide-ehdotuksia ei anneta, mutta näistä aiheista on syytä 
keskustella perinpohjaisesti tulevaisuudessa. Joitakin alaan liittyviä toimia on toteutettava 
ennen kuin on liian myöhäistä. Jäljempänä käsitellään joitakin tärkeimpiä seikkoja. On syytä 
muistaa, että näiden ongelmien ratkaiseminen voi olla yhteisön toimivallan ulkopuolella (kun 
otetaan huomioon toissijaisuusperiaate), vaikka ongelmat usein ilmenevät samalla tavoin 
kaikissa jäsenvaltioissa ja niiden ratkaiseminen edellyttää maiden välistä yhteistyötä. 
Tässä asiakirjassa ehdotetaan joitakin toimia, joiden tarkoituksena on luoda yhdenmukainen 
strategia alan toimintaolosuhteiden parantamiseksi tulevina vuosina. Toimet voidaan jakaa 
neljään ryhmään seuraavasti: 
• poliittisten välineiden käytön tehostaminen kaupan auttamiseksi 
• hallinto-, lainsäädäntö- ja rahoitusympäristön parantaminen 
• kilpailukyvyn vahvistaminen ja yrittäjyyden edistäminen 
• eurooppalaistumisen ja kansainvälistymisen kannustaminen. 
IV. TOIMINNAN TÄRKEIMMÄT PAINOPISTEALUEET 
A. Poliittisten välineiden käytön tehostaminen kaupan auttamiseksi 
On tarpeen selvittää markkinoiden trendit ja saada tarkempi kuva siitä kaupallisten toimien 
verkosta, joka muodostaan kaupan alan Euroopan unionissa. Ensin tehdään perusteellinen 
inventaario, joka toimii sitten lisähavaintojen pohjana ja jonka perusteella pitäisi olla 
mahdollista ennakoida tulevaa kehitystä. 
1. Alaa koskevan tietämyksen lisääminen 
Kauppa on erittäin tärkeä osa Euroopan taloutta. Sen tärkeys on otettava asianmukaisesti 
huomioon, kun suunnitellaan monia muita alueita koskevaa politiikkaa. Poliittisten aloitteiden 
on perustuttava vaikuttavien tekijöiden täydelliseen tuntemukseen. 
Kauppa on tärkeä ala ihmisten elämänlaadun kannalta, sillä sen kautta kuluttajat saavat 
mukavasti tavaroita ja palveluja. Sähköisten menetelmien käyttömahdollisuudet ovat kaupan 
alalla suuret. Useat piirteet erottavat kaupan esimerkiksi teollisuudesta. Alalla ei yleensä 
tarvitse tehdä suuria investointeja laitteisiin eikä suorittaa tieteellistä tutkimusta tai 
pitkäaikaisia markkinointikampanjoita. Kauppa eroaa myös muista palvelualoista, kuten 
rahoitus- tai terveydenhoitopalveluista tai matkailu- ja viihdealoista. Jotkut liikkeet vain 
myyvät palveluja, mutta suurimmalle osalle ostomenetelmät, varastonhallinta ja 
käyttöpääoma ovat avainkysymyksiä toiminnan jatkumisen, kehityksen ja kannattavuuden 
kannalta. 
Alan suuret ja pienet yritykset käsittelevät samoja myyntituotteita, hankkivat samoilta 
toimittajilta ja niitä koskevat samat kuluttajansuojaan, ympäristöön ja liikenteeseen liittyvät 
lait. Jättiliikkeellä, lähikaupalla ja postimyyntifirmalla on monia samoja huolenaiheita. 
Kauppa on monitahoinen ala. Vähittäiskauppojen lisäksi alalla on tukkuliikkeitä, franchising-
yrityksiä, kaupallisia edustajia, markkinakauppiaita, kiertäviä kauppoja, automaattiyrittäjiä 
ja hotelleja ja ravintoloitakin. Yritykset voivat olla yksittäisiä tai kuulua ketjuihin, ja alalla 
toimii ammatinharjoittajia, osuuskuntia ja yksittäisten kauppiaiden ryhmittymiä, jotka ostavat 
tai myyvät yhteisesti. Lainsäätäjä luo erityyppisille yrityksille toimintaolosuhteet, mutta 
määräävä tekijä ovat kuluttajat ja heidän erilaiset makunsa ja tottumuksensa. 
Kauppa on monisärmäinen ja vaihteleva ala, joka on jatkuvassa muutostilassa, ja jota on 
tarpeen tutkia. 
Toimet 
• Järjestetään tiedotuskampanja, joka vierailee noin 40 paikkakunnalla EU:ssa. Kampanjalla 
julkistetaan tämä valkoinen kirja ja kerrotaan komission kauppaan vaikuttavasta työstä. 
Tarkoituksena on myös saada palautetta eri osapuolilta. 
• Jatketaan Euroopan kauppaa koskevan tilastojärjestelmän parantamista. Julkaistaan 
vuosikertomus ja järjestetään konferenssi tiedonjakamiseksi kaupan rakenteiden 
muutoksista ja trendeistä. 
2. Kaupan rakenteen muutokset: uudet poliittiset haasteet 
Yksi yhteisön tärkeimpiä saavutuksia on Euroopan yhtenäismarkkinoiden luominen. Monet 
tavarat ja palvelut voivat nyt liikkua vapaasti maasta toiseen, ja niitä voidaan myydä ja ostaa 
yli rajojen ilman lainsäädännöllisiä tai hallinnollisia esteitä. Komissio pyrkii tarmokkaasti 
varmistamaan, että yhtenäismarkkinoiden tavoitteet saavutetaan täysin. 
Verkostomarkkinointi on yksi alue, joka on tutkittava perusteellisesti. Verkostomarkkinointi 
on suoramarkkinointimuoto, jossa edustaja vierailee henkilökohtaisesti mahdollisten 
asiakkaiden luona. Edustajat toimivat joko suoraan päämiehen lukuun tai välittäjien kautta, 
joskus ketjuna. 
Komission olisi tutkittava, eroavatko nämä menetelmät riittävästi pyramidimyynnistä, joka on 
kiellettyä useissa maissa. On myös selvitettävä, missä määrin erot jäsenvaltioiden 
lainsäädännössä voivat muodostaa kaupan esteitä tai vääristää kilpailua Euroopan unionissa. 
Selvityksen tekee komission perustama, jäsenvaltioiden edustajista koostuva 
asiantuntijaryhmä. Ryhmän perustaminen liittyy kaupallista viestintää koskevaan 
politiikkaan6. 
Myös itsenäisten kauppaedustajien kautta tapahtuvaan myyntiin on kiinnitetty huomiota. 
Vuonna 1986 annetulla neuvoston direktiivillä (86/653/ETY) yhdenmukaistettiin näiden 
edustajien toimintaa. Komissio jatkaa tiettyjen käytänteiden yhdenmukaistamisen tutkimista 
ja selvittää, voitaisiinko toimintaa varten laatia vakiosopimus. 
Komissio tutkii myös tukkukaupan muuttuvaa tilannetta. Markkinoille on syntymässä erittäin 
suuria vähittäiskauppaketjuja, joilla on myös tukkukaupan toimintoja. Markkinavoimia ei voi 
estää aiheuttamasta muutoksia tukkualalla. On kuitenkin perusteltua seurata muutosten 
vaikutuksia kahdenlaisiin pk-yrityksiin, jotka ovat erityisen herkkiä muutoksille. Näitä ovat 
pienet vähittäismyyjät sekä pienet kulutustavaroiden valmistajat. Markkinoiden muutokset 
voivat pienentää tukkuliikkeiden osuutta, mutta seurauksena voi olla myös tukkuliikkeiden 
muuttuminen noutotukuiksi tai kaupallisiksi edustajiksi, niiden väheneminen tai 
vapaaehtoinen ketjuuntuminen. Tukkuliikkeiden on kilpailtava Internetin tai muiden kanavien 
kautta tapahtuvien toimitusten kanssa. Logistiikan kehittyneisyys on kuitenkin yksi nykyisen 
tukkukaupan vahvuuksista. 
Toimet 
• Komissio tekee ja julkaisee tutkimuksia verkostomyynnin, kaupallisen edustamisen ja 
tukkukaupan tulevista kehityssuunnista. Myös esikuva-analyysien (benchmarking) 
tarjoamia mahdollisuuksia käsitellään. Ennen tutkimusten käynnistämistä neuvotellaan 
sellaisten toimialajärjestöjen kanssa, joiden alaa tutkimus koskee. Järjestöjen kanssa 
keskustellaan myös tutkimusten loppukertomuksista niiden alueiden löytämiseksi, joilla 
tarvitaan yhteisön toimia. 
B. Hallinto-, lainsäädäntö-ja rahoitusympäristön parantaminen 
1. Hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen 
Euroopan yritysten on toimittava yhä monimutkaisemmassa lainsäädännöllisessä, 
verotuksellisessa ja hallinnollisessa ympäristössä voidakseen olla kilpailukykyisiä, kasvaa ja 
tarjota työpaikkoja. Karkeasti arvioiden hallinnollisista rasitteista aiheutuu Euroopan 
yrityksille vuosittain noin 150-250 miljardin ecun kustannukset, mikä on 3 % yhteisön 
BKT:stä.7 Lisäksi kustannuksia aiheuttaa säännösten noudattaminen. 
Sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskeva SLIM-aloite8 on auttanut 
tunnistamaan ne ongelmat, jotka johtuvat voimassa olevista säännöistä, ja tehnyt 
mahdolliseksi antaa suosituksia näiden ongelmien ratkaisemiseksi. SLIM-hankkeen toisen 
vaiheen lopussa annettiin ehdotuksia yhtenäismarkkinasääntöjen yksinkertaistamiseksi 
etenkin arvonlisäveron ja yhdistetyn nimikkeistön osalta. 
Hallinnolliset rasitteet vaikuttavat paljon enemmän pk-yritysten kuin suurten yritysten 
toimintaan. Tämä koskee erityisesti hyvin pieniä vähittäiskauppoja. Suurin osa yrityksiin 
kohdistuvista lainsäädäntöön ja hallintoon liittyvistä rasitteista johtuu jäsenvaltion, ei 
6 KOM (98) 121 lopullinen. 
7 Lähde: Yritysten toimintaympäristön yksinkertaistamista käsitelleen ryhmän (BEST) kertomus, toukokuu 
1998. 
8 KOM (97) 618 lopullinen, 24.11. 1997. 
Euroopan unionin säännöksistä. Komissio on osallistunut yhtenäisiin toimiin, joiden avulla on 
vaihdettu tietoa jäsenvaltioiden, liike-elämän järjestöjen edustajien sekä yksittäisten yrittäjien 
kanssa. Tässä työssä on ollut apuna yritysten toimintaympäristön parantamista ja 
yksinkertaistamista käsitellyt työryhmä, joka koostui jäsenvaltioiden ja pk-yritysten 
järjestöjen edustajista. Tämän työn ensimmäisen vaiheen tuloksena oli jäsenvaltioille 
osoitettu, huhtikuussa 1997 annettu komission suositus aloittavien yritysten 
toimintaolosuhteiden parantamisesta ja yksinkertaistamisesta9. On syytä painottaa, että kauppa 
on hyvä alue ryhtyä yrittäjäksi, jos haluaa ottaa riskejä, vaikka kilpailu onkin tällä alalla 
kiivasta. Aloittavat yritykset myyvät yleensä uusia tuotteita ja palveluja sekä 
neuvontaluonteisia palveluja. 
Amsterdamin Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota perustamaan yritysten 
toimintaympäristön yksinkertaistamista käsittelevän BEST-ryhmän {Business Environment 
Simplification Task Force). Ryhmän tehtäväksi tuli yksinkertaistaa olemassa olevia ja uusia 
oikeudellisia ja hallinnollisia säännöksiä ja vähentää niiden yrityksille, erityisesti 
pk-yrityksille aiheuttamia rasitteita. Tarkoituksena oli myös tarkastella sitä, mitkä politiikan 
alueet olivat erityisen kiinnostavia pk-yritysten kannalta. Komission vastaus BEST-ryhmän 
kertomukseen esitettiin 30. syyskuuta 1998 annetussa tiedonannossa "Yrittäjyyden ja 
kilpailukyvyn edistäminen". Siihen sisältyi toimintasuunnitelma, joka jätettiin neuvoston 
hyväksyttäväksi.10 Suunnitelma sisältää toimenpiteitä, joihin komissio ja jäsenvaltiot voivat 
ryhtyä kaupalle tärkeiden kilpailukyvyn ja yrityskulttuurin parantamiseksi. Joitakin tämän 
toimintakehyksen osia, kuten koulutusta ja rahoituksen saatavuutta, käsitellään toisaalla tässä 
valkoisessa kirjassa. 
Toimet 
• Komissio j ärj estää kauppaa j a j akelualaa käsittelevän komitean (CCD) j a j äsenvaltioiden 
hallitusten asiantuntijoiden välisiä tapaamisia tarkoituksena laatia ja julkaista kauppaa 
koskevia toimia, joihin voitaisiin ryhtyä BEST-ryhmän kertomuksen perusteella. 
2. Rahoituksen saatavuus 
Kuten muutkin yritykset, kaupan alan yritykset tarvitsevat rahoitusta myynti-infrastruktuuriin 
ja erityisesti uuteen tekniikkaan tarvittaviin investointeihin. Näille yrityksille on erityisen 
tärkeätä, että ne saavat käyttöönsä luotollisia tilejä ja lyhytaikaisia lainoja kohtuullisella 
korolla. Pk-yritykset joutuvat itse asiassa maksamaan 1,5-5 prosenttia enemmän korkoa kuin 
suuret yritykset, koska riski on suurempi (vrt. komission tiedonanto pienten ja keskisuurten 
yritysten rahoitusongelmista11). Tämä heikentää pk-yritysten kilpailukykyä. 
Rahoituksen saamista voi rajoittaa myös se, että pienillä kaupan alan yrityksillä ei ole 
kiinteistöjä tai laitteita lainan vakuudeksi. Niillä on vain liikearvonsa, jota pankit eivät yleensä 
ota huomioon. Lisäksi pienillä kaupallisilla yrityksillä on yleensä hyvin vähän omaa pääomaa, 
vain noin 20 % käytettävissä olevasta pääomasta. 
Rahoituksen saatavuus on näin kiinni hyvistä pankkisuhteista. Kaupan alan pk-yritysten on 
erityisen vaikeata saada esimerkiksi riskipääomarahoitusta. 
9 EYVLL145, 5.6.1997, s 29-51. 
10 Komission tiedonanto neuvostolle "Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen" - komission vastaus BEST-
ryhmän kertomukseen ja suosituksiin, KOM (98) 550. 
11 KOM (93) 528. 
Euroopan riskipääomamarkkinat ovat hyvin alikehittyneet. Varsinkin kasvavat markkinat, 
kuten franchising-yritykset, tarvitsevat käyttöönsä lisää riskipääomaa nopean kasvun 
rahoittamiseksi.12 Monet tieto- ja televiestintäalojen vähittäismyyjät ovat kuitenkin viime 
aikoina menneet pörssiin onnistuneesti käyttämällä uusia sähköisiä pörssejä, joita ovat 
esimerkiksi Easdaq ja EURO-NM. Yritykset ovat onnistuneet saamaan paljon uutta pääomaa 
laajentumista ja kansainvälistymistä varten. 
Komissio ja pankkien ja pk-yritysten pyöreän pöydän toiminnan toiselle kierrokselle 
osallistuneiden rahoituslaitosten edustajien korkean tason asiantuntijaryhmä ovat tehneet sen 
päätelmän, että pk-yrityksille olisi paljon hyötyä pankkien ja pk-yritysten yhteistyön 
parantamisesta ja henkilökunnan kouluttamisesta pankeissa. 
Komissio on ehdottanut uutta aloitetta, jonka tarkoituksena on tukea yhteisyritysten 
perustamista EU:ssa. Eurooppalaisia yhteisyrityksiä (JEV) koskeva päätös (neuvoston päätös 
98/347/EY, 19.5.199813) on osa kasvua ja työllisyyttä koskevaa aloitetta, joka käynnistettiin 
marraskuussa 1997. Vuosina 1998-2000 on käytettävissä noin 80-100 miljoonaa ecua 
kansainvälisten yhteisyritysten perustamiseen. Tämä koskee myös kaupan alaa. 
Monissa maissa on erityisiä elimiä, jotka tarjoavat liisauspalveluja. Liisaus voi olla kaupan 
yritysten kannalta hyvinkin mielenkiintoista ja parantaa huomattavasti kaupan pk-yritysten 
toimintaedellytyksiä, sillä sitä kautta yritykset voivat saada käyttöönsä uudenaikaiset tilat ja 
laitteet. 
Toimet 
• Helpotetaan rahoituksen saatavuutta uusien yritysten perustamiseen j ärj estämällä 
pankkien ja pk-yritysten pyöreän pöydän toiminnan kolmas kierros ja toteuttamalla 
"kasvuja työllisyys" -aloite kaupan alalla. 
• Määritellään yritysten rahoitusmahdollisuudet j a kannustetaan keskinäisten takausten 
käyttöä kaupan alalla. 
• Toteutetaan toinen siemenpääomaan liittyvä toimi, jolla parannetaan rahoituksen saamista 
innovatiivisiin yrityksiin ja yritysten siirtoihin.14 
• Etsitään yhdenmukaisten toimien, konferenssien j a tutkimusten avulla j äsenvaltioista 
hyviä käytänteitä, jotka liittyvät yritysten rahoittamiseen, perustamiseen ja siirtoihin. 
• Järjestetään konferenssi, jonka tarkoituksena on lisätä pankkialan tietämystä kaupan 
yritysten erityisolosuhteista ja luoda yrityksille paremmat mahdollisuudet saada 
rahoitusta. 
12 Komission tiedonanto "Risk Capital: A Key to Job Creation in the EU", SEC (88) 552. 
13 EYVLL 155, 29.5.1998, s. 43. 
14 EYVLC 363, 25.11.1998. 
3. Kaupan yritysten ja niiden kumppanien (työntekijöiden, 
kuluttajien, luottolaitosten) välisen vuoropuhelun tehostaminen 
Kaupalla on useita kumppaneita, joiden kanssa käytävää vuoropuhelua on tehostettava tai 
uudistettava, jotta voidaan välttää konfliktit, saada esille molemmille osapuolille yhteiset 
ongelmat ja löytää tasapuoliset ratkaisut. 
a) Työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu 
Kaupan alan on voitava tuoda oma panoksensa työmarkkinaosapuolten väliseen 
vuoropuheluun Euroopassa. Jo 15 vuoden ajan on käyty rakentavaa vuoropuhelua 
toimialatasolla kaupan alan työnantajia (EuroCommerce) ja työntekijöitä (Euro-Fiet) 
edustavien elinten välillä. Tämä komission tukema vuoropuhelu on johtanut moniin yhteisiin 
aloitteisiin. Kolmas sektori, johon kauppakin kuuluu, valittaa kuitenkin, että se on 
aliedustettuna varsinkin toimialojen välisellä tasolla. 
Vaikka onkin olemassa vanhoja ongelmia, jotka antaisivat aiheen pienempään edustajamäärään 
(tehokkuuden ja edustavuuden nimissä) ja jotka eivät kuulu komission tehtäväkenttään, 
voitaisiin kuitenkin vielä tehostaa sellaisten edustajien osallistumista, jotka voisivat tuoda 
kaupan alan ominaispiirteet paremmin esille. EuroCommerce ja Euro-Fiet ovat jo mukana 
vuoropuhelun neljällä tärkeimmällä alueella, jotka ovat tiedotus, kuuleminen, yhtenäistäminen 
ja yhteinen toiminta. 
Tuoreessa tiedonannossaan "Yhteisön tason työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun 
mukauttaminen ja edistäminen"15 komissio kuvasi keinoja, joita se aikoo käyttää, ja 
toimenpiteitä, joihin on ryhdyttävä johdon ja työntekijöiden välisen vuoropuhelun 
tehostamiseksi Euroopassa. 
Komissio ehdottaa pysyvän työllisyyskomitean uudistamista niin, että työntekijät ja johto 
voivat entistä tehokkaammin osallistua työllisyyssuuntaviivojen laatimiseen ja toteuttamiseen 
sekä vaikuttaa yleiseen talouspolitiikkaan. Komission ehdotuksen mukaan EuroCommerce 
olisi edustettuna pysyvässä työllisyyskomiteassa. Euro-Fiet on myös edustettuna Euroopan 
ammattiyhdistysten liiton EAL:n kautta. Alakohtainen vuoropuhelu on erittäin tärkeätä 
yhteisen toiminnan ja neuvottelujen kannalta. Komissio on rakentamassa uutta kehystä 
alakohtaiselle vuoropuhelulle. Se koostuu alakohtaisen vuoropuhelun komiteoista ja koskee 
kaikkia asiasta kiinnostuneita aloja, myös kauppaa. 
Toimet 
• Parannetaan kaupan alan edustusta nykyisissä ja uusissa neuvottelurakenteissa, kuten 
työllisyyskomiteassa. 
• Luodaan yhteistyömekanismi kaupan alan yrittäjien (CCD) ja työmarkkinaosapuolten 
vuoropuhelun komiteoiden välille. 
b) Kuluttajat 
Kuluttajien ja kauppiaiden näkemysten välille on luotava hyväksyttävä tasapaino. Kuluttajien 
on tuettava kaupan kehitystä, sillä yrityksen kannattavuus määrää valikoiman, hinnat ja 
palvelujen ja tavaroiden laadun. 
Sisämarkkinaohjelman toteuttaminen ja tietoyhteiskunnan kehittyminen ovat tehneet 
Euroopan kuluttajista entistä herkempiä ja vaativampia. 
15 KOM (98) 322, 20.5.1998. 
10 
He haluavat tehdä ostoksia markkinoilla, jotka ovat paikallisia tai oman maan markkinoita 
laajemmat, eli sanan varsinaisessa mielessä yhteisön markkinat, joista he ja heidän perheensä 
voivat hyötyä matkoillaan. Euron käyttöönotto edistää tätä kehitystä. Siksi on tärkeätä 
parantaa kaupan ja kuluttajien vuoropuhelua. 
Kuluttajat ovat yhä koulutetumpia, ja heillä on entistä laajempi näkemys siitä, mitä he 
haluavat hankkia ja miten. Heillä on uusia ympäristön kunnioittamiseen liittyviä odotuksia, ja 
eettiset arvot ja elämäntyylit ovat muuttuneet. Esimerkiksi kotona työskentely on lisääntynyt. 
Sähköisen kaupankäynnin menetelmien, kuten Internetin, ansiosta kuluttajien saataville on 
tulossa entistä valtavasti laajempi hyödykevalikoima. 
Palvelua koskevat kuluttajien toiveet muuttuvat myös koko ajan. Kuluttajille on tarjolla 
sangen laaja valikoima myyntitapoja (kiinteä tai liikkuva myyntipiste, suora- ja postimyynti, 
etämyynti ja sähköinen kaupankäynti) ja liiketyyppejä (pieniä ja suuria kauppoja, erikois- ja 
yleisliikkeitä, useita liikkeitä sisältäviä kauppakeskuksia, tukkuliikkeitä ja 
tehtaanmyymälöitä). Kilpailun kiristyminen lisää myös oheispalvelujen merkitystä (myynnin 
jälkeiset palvelut, asiakassuhteet jne.). 
Euron käyttöönotosta on tehty (30. kesäkuuta 1998) sopimus vapaaehtoisista 
toimintasäännöistä siirtymäkaudeksi kuluttajien ja kaupan, matkailun, käsityöalan ja pk-
yritysten järjestöjen edustajien välillä. 
Toimet 
• Järjestetään vuosittain CCD:n ja kuluttajakomitean kokous, jossa käsitellään ajankohtaisia 
asioita ja etsitään yhteisiä ratkaisuja. Näistä kokouksista julkaistaan raportti. 
c) Luottolaitokset 
Erilaiset maksutavat vaikuttavat suuresti kauppaan, sillä tuottajille menevät ja kuluttajilta 
tulevat rahavirrat ovat suuret. Sähköisten maksutapojen, varsinkin maksukorttien, käyttöä 
lisätään, mikäli palvelujen hinta sen sallii. 
Maksukorttijärjestelmään osallistuu neljä toimijaa: kortin haltija (kuluttaja), kortin myöntäjä 
(rahoituslaitos), hyväksyjä (kauppias) ja saaja (rahoituslaitos). Järjestelmä toimii seuraavasti: 
Kortin haltija suorittaa myöntäjälle (rahoituslaitokselle) maksun kortista ja sen 
käyttöoikeudesta. Kauppiaat ovat järjestelmän jäseniä ja suorittavat maksun omalle pankilleen 
(saajalle) joka kerta, kun he hyväksyvät kortilla suoritetun maksun. Kauppojen suorittamaa 
maksua kutsutaan "kauppiaspalkkioksi". 
Kauppiaiden mielestä järjestelmän käytöstä maksettavat maksut eivät mahdollista kilpailua 
jäsenyydestä neuvoteltaessa. Kun euro on käytössä, esille tulee myös kysymys kortin haltijan 
maksettaviksi tulevista maksuista silloin, kun maksu tapahtuu maksukortilla ulkomailla 
euroissa. Huhtikuussa 1998 annetussa komission suosituksessa16 kehotetaan pankkeja ja muita 
toimijoita ilmoittamaan selkeästi pankkimaksut, jotka ovat voimassa 1. tammikuuta 1999 
alkaen, jolloin aletaan soveltaa kiinteitä muuntokursseja. 
Maksukorttioperaattorien soveltamien maksujen entistä parempi näkyvyys voi johtaa 
korttimaksujen saajien välisen kilpailun paranemiseen ja maksutapahtumien 
kustannusrakenteen parempaan tuntemukseen. Vuoden 1998 suosituksen mukaan rahoitusalan 
16 98/286/EY: Komission suositus, annettu 23 päivänä huhtikuuta 1998, euromuuntamisen pankkimaksuista; 
EYVLL 130, 1.5.1998, s. 22. 
11 
toimijoiden on selvästi ilmoitettava kiinteä muuntokurssi sekä kaikki muusta kuin 
muuntamisesta aiheutuvat maksut. 
Komission suosituksella, joka on annettu 30. heinäkuuta 199717, pyritään varmistamaan 
käyttöehtojen avoimuuden vähimmäistaso, selvittämään osapuolten oikeudet ja velvollisuudet 
sekä luomaan menetelmät erimielisyyksien ratkaisemiseksi. Äskettäin on tehty myös ehdotus 
direktiiviksi sähköisestä rahasta. Se koskee sähköistä rahaa ylläpitävien laitosten seurantaa. 
Lisäksi annettiin 1. heinäkuuta 1998 viides tiedonanto petosten estämisestä. 
Euroopan unionin päätavoitteena on oltava ylläpitää kilpailua siten, että maksujen 
jakautuminen osapuolten kesken on avointa. Muuten kauppiaiden, etenkin pk-yritysten, on 
nostettava kaikkia hintojaan näiden kustannusten kattamiseksi riippumatta siitä, mitä 
maksutapaa käytetään. Keskustelu maksujen jakamisesta on vielä auki. 
Toimet 
• Komissio laatii kertomuksen suoritettuaan perusteellisen tutkimuksen maksutapoihin 
liittyvistä ongelmista ja erityisesti suosituksen 87/598/ETY soveltamisesta. Tarkoituksena 
on saavuttaa täysi avoimuus ja kilpailu maksukorttien käytöstä perittävien maksujen 
jakautumisessa rahalaitosten, kuluttajien ja kauppiaiden välillä. 
• Selvitetään euron käyttöönoton vaikutukset maksutapojen käyttöön, maksujärjestelmien 
toimintaan ja sääntelyratkaisuihin. Yksi välttämätön toimenpide on suositusten 97/489 ja 
98/286 seuranta. 
G Kilpailukyvyn vahvistaminen ja yrittäjyyden edistäminen 
1. Sähköinen kaupankäynti 
Tässä valkoisessa kirjassa sähköinen kaupankäynti nähdään uutena, kilpailukykyä 
vahvistavana tekijänä, joka oikein kehitettynä voi hyödyttää kaikkia kaupan alan yrityksiä. 
Sähköinen kaupankäynti antaa myös hyvän mahdollisuuden uudelle toiminnalle, erityisesti 
uusille välittäjille, uudelle online-liiketoiminnalle ja uusille logistiikkapalveluille. 
Sähköiseen kaupankäyntiin kuuluu kaikki liiketoimet, hallinnolliset toimet ja tiedonvaihto, 
jotka suoritetaan tieto- ja viestintätekniikan avulla. Liikeyritysten kannalta siihen kuuluvat 
yksinkertaiset ostojärjestelmät sekä monimutkaiset ratkaisut, jotka kattavat kaupan koko 
ketjun. Organisatorisesta näkökulmasta sähköinen kaupankäynti mahdollistaa yritysten ja 
kuluttajien, yritysten ja yritysten sekä yritysten ja julkisen sektorin välisten virtojen 
esteettömän kulun. Lisäksi sähköinen kaupankäynti edistää sellaisten uusien innovatiivisten 
yhteistyömuotojen syntymistä, jotka auttavat yrityksiä selviytymään globalisoitumisen 
haasteista. 
Sähköisen kaupankäynnin laajempia mahdollisuuksia selvitettiin komission tuoreessa 
tiedonannossa "Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite"18, ja niihin viitataan myös 
direktiiviluonnoksessa tietyistä sähköisen kaupankäynnin oikeudellisista piirteistä19. 
17 97/489/EY: Komission suositus, annettu 30 päivänä heinäkuuta 1997, elektronisen maksuvälineen avulla 
toteutetuista maksutapahtumista ja erityisesti liikkeeseenlaskijan ja haltijan välisestä suhteesta; EYVL L 
208,2.8.1997, s. 52. 
18 KOM (97) 157 lopullinen. 
19 KOM (98) 586, 3.11.1998. 
12 
Sähköinen kaupankäynti voi lisätä yritysten kilpailukykyä. Se parantaa valmistajien ja 
toimittajien ja kuluttajien välistä yhteydenpitoa. Sen avulla yritykset voivat liittyä yhteen 
ostovoimansa yhdistämiseksi, päästä uusille ja kaukaisille markkinoille alhaisin kustannuksin, 
saada tietoa markkinoista, parantaa logistiikkaansa ja luoda yhteistyöhön perustuvia T&K-
järj estelyjä. 
Pk-yrityksillä ei kuitenkaan ole riittävästi tietoa eikä taitoa, eivätkä kuluttajat ole vielä 
riittävästi hyväksyneet sähköistä kauppaa eivätkä luota siihen. Lisäksi pieniä yrityksiä varten 
tarvitaan selkeä ja yksinkertainen sääntely-ympäristö, ja televiestinnän tariffijärjestelmien on 
vastattava sähköisen kaupankäynnin erityispiirteitä. Sähköisellä kaupankäynnillä on täysi 
vaikutus yritysten kilpailukykyyn vasta sitten, kun Internet on helposti kaikkien käytettävissä 
ja kun se on hinnaltaan kaikille sopiva samassa määrin kuin muut järjestelmät ovat. Tiedon ja 
koulutuksen puute, korkeat televiestintämaksut ja oikeudellinen epävarmuus hidastavat 
sähköisen kaupankäynnin yleistymistä, sillä ne estävät kriittisen käyttäjämassan tulon 
sähköisen kaupankäynnin piiriin. 
Pk-yrityksiä on kannustettava muodostamaan parhaisiin käytänteisiin perustuvia 
yhteistyörakenteita. Loppukäyttäjiä ja yrityksiä edustaville verkoille ja organisaatioille on 
annettava julkista tukea, jotta ne saavuttaisivat sellaisen kriittisen massan, että ne voivat tuoda 
esille näkemyksensä sähköisen kaupankäynnin tariffijärjestelmistä. Julkisia toimia tarvitaan, 
jotta loppukäyttäjät ja pienet yritykset saisivat poliittisesti merkittävän neuvotteluaseman. On 
myös tärkeätä edistää koulutusta ja lisätä tietämystä tiedonjaosta ja oppimismenetelmistä sekä 
kansalaisten että yritysten, erityisesti pk-yritysten, keskuudessa. 
Yrityspalvelut, kuten kaupallinen sähköposti, mainonta, sertifiointi, laatumerkit ja 
maksujärjestelmät ovat välttämättömiä, jotta pienet ja keskisuuret yritykset onnistuisivat web-
hankkeissaan. Jotta yritykset voisivat hyötyä näistä palveluista, niiden on oltava luotettavia, 
täysin yhteensopivia ja kohtuuhintaisia. Suurtuotanon etujen ja ulkoisten tekijöiden vuoksi 
näitä palveluja voidaan tarjota tehokkaasti vain suuressa mittakaavassa. Komission olisi siksi 
määriteltävä parhaan toimintatavat ja edistettävä näiden palvelujen toimittamista 
massamarkkinaperiaatteella Euroopassa. 
Toimet 
• Luodaan web-sivusto, jossa kerrotaan tiedotukseen, koulutukseen ja toimintaan liittyvistä 
välineistä, joiden avulla yritykset voivat hyödyntää sähköisiä kaupankäyntikeinoja. 
• Tehdään ja julkaistaan tutkimus Internetin parhaista yrityssivustoista. 
• Käynnistetään kokeiluhanke, jonka avulla sähköisen kaupankäynnin peruspalvelujen 
toimittaminen suurelle joukolle pieniä yrityksiä on taloudellisesti kannattavaa. 
• Käynnistetään kokeiluhanke, j olla edistetään laatumerkkien käyttöä j a käytännesääntö] en 
noudattamisen sertifiointia 
• Perustetaan kauppaa j a j akelualaa käsittelevän komitean (CCD) yhteyteen erityisryhmä, 
joka tutkii seuraavia kysymyksiä ja toimittaa niistä palautetta komissiolle: esteet sähköisten 
kaupankäyntimenetelmien luomiselle yrityksissä; sähköisen kaupankäynnin sääntelyn 
vaikutus pk-yrityksiin; komission mahdolliset toimet alalla. 
13 
2. Yritysten yhteistyö 
Monet vihreästä kirjasta käytyyn keskusteluun osallistuneet painottivat kaupan alan pk-yritysten 
välisen yhteistyön merkitystä ja sitä, että näiden yritysten on tullakseen kilpailukykyisiksi tai 
pysyäkseen kilpailukykyisinä yhdistettävä joitakin toimintojaan tai kaikki toimintonsa. Yritysten 
on saavutettava kriittinen massa voidakseen ostaa ja myydä parhain ehdoin. 
Kauppiaiden osuuskuntien, ostoyhdistysten, vapaaehtoisten ketjujen ja franchising-verkkojen 
kautta tieto kulkee asiakkaalta tuottajalle entistä nopeammin. Tiedonkulkua edistää etenkin 
uuden tekniikan käyttö, jonka avulla myyntipisteet voivat lisätä ja täydentää varastajaan 
reaaliajassa. Tekniikka tarjoaa myös myyntipisteestä tuottajalle tietokanavan, jonka ansiosta 
tuotanto voidaan säätää kysynnän mukaiseksi (tehokas kuluttajavaste). Kaupan järjestelyillä 
saavutetaan pienille liikkeille luonteenomainen joustavuus ja palveluja suurten organisaatioiden 
logistiikka. Pienet toimijat voivat myös modernisoida liiketoimintaansa lisäämällä myyntipinta-
alaa j a kouluttamalla j ohtaj ia. 
Komissio on jo tunnistanut ja ottanut huomioon pienten yritysten välisiin sopimuksiin liittyvät 
erityisongelmat varsinkin tiedonannossaan yritysten välistä yhteistyötä koskevista 
sopimuksista, päätöksistä ja yhdenmukaistetuista menettelytavoista20 sekä tiedonannossaan 
vähämerkityksisistä sopimuksista21. 
Komissio ottaa kilpailusääntöjä sovellettaessa huomioon jakelusektorilla tapahtuneet 
muutokset. Siksi komissio pitää erityisen hyvänä pk-yritysten välistä yhteistyötä silloin, kun 
yritykset voivat yhteistyön avulla parantaa tehokkuuttaan, tuottavuuttaan ja kilpailukykyään 
suurimmilla markkinoilla, ja kun kilpailu muiden taloudellisten kokonaisuuksien kanssa 
tapahtuu oikeudenmukaisin ehdoin. 
Pitkällä aikavälillä on olemassa vaara, että Euroopan jakeluala keskittyy niin, että lopulta 
vähittäismarkkinoita hallitsee muutama suuri ketju. Tämä merkitsisi pienten ja keskisuurten 
liikkeiden kuolemaa ja samalla huomattavaa myyntipisteiden vähenemistä. Jakelualalla 
tällainen keskittyminen voisi lopulta johtaa tarjolla olevien tuotteiden, myyntitapojen ja 
kauppojen määrän vähenemiseen. Tämä koskisi erityisesti kaupunkien keskustoja ja 
maaseutualueita, ja se muuttaisi pienten tuottajien ja vähittäismyyjien välisiä suhteita. 
Komission vihreä kirja vertikaalisista rajoituksista22 ja sitä seurannut tiedonanto23 ovat 
osoittaneet markkinalähtöisemmän lähestymistavan tarpeellisuuden. 
Kilpailun rajoittamisen kieltävä lainsäädäntö on perusteltua, mutta enemmän painoa olisi 
annettava tavoille, joilla pienet oikeudelliset yksiköt voivat yhdessä suorittaa kaupallisia toimia. 
Komissio valmistelee parhaillaan asetusta poikkeuksista vertikaalisia rajoituksia koskeviin 
säännöksiin. Asetus merkitsee huomattavaa edistymistä tässä kysymyksessä. 
Toimet 
• Komissio valmistelee ehdotuksen poikkeuksia koskevaksi asetukseksi, jossa otetaan 
erityisesti huomioon itsenäisten vähittäismyyjien yhteenliittymien erityisolosuhteet. 
Ehdotus annetaan neuvoston tulevan toimeksiannon perusteella. 
• Komissio j ärj estää kaikki viralliset kuulemiset, j oita tarvitaan ryhmäpoikkeusasetuksen 
valmistelussa sekä muut tarpeelliseksi katsottavat kuulemiset ja pyytää lausunnon 
20 EYVLC 75, 29.7.1968, s. 3. 
21 EYVLC 372, 9.12.1997. 
22 KOM (96) 721 lopullinen; komissio hyväksyi 22. tammikuuta 1997. 
23 Komission tiedonanto yhteisön kilpailusääntöjen soveltamisesta vertikaalisiin rajoituksiin - Vertikaalisia 
rajoituksia käsittelevän vihreän kirjan seuranta (KOM (98) 544 lopullinen). 
14 
jäsenvaltioiden hallitusten kauppa-asiantuntijoilta. 
3. Koulutus 
Koulutus parantaa kaupan alan yritysten kilpailukykyä, lisää vakautta ja luo 
kasvumahdollisuuksia. Suurista yrityksistä näkee, että ne tietävät sen ja ovat ryhtyneet 
tarvittaviin toimiin. Pk-yritysten parissa tilanne on aivan toinen, vaikka koulutuksen tarve on 
ilmeinen. 
Liiketoimintaympäristö käy yhä monimutkaisemmaksi, ja erityisesti pk-yritysten johtajien on 
vaikea selviytyä tilanteesta. Tulevaisuudessa liikemaailman muutosten nopeus ja laajuus on 
suurempi ja vaikeammin ennakoitavissa kuin koskaan aikaisemmin. 
Monet pienyrittäjät tiedostavat, että verrattuna tärkeimpiin kilpailijoihin, heidän taidoissaan 
on puutteita tärkeillä alueilla, kuten liiketoimintastrategian ja myyntipolitiikan muotoilussa ja 
johtamisessa. Nämä puutteet selittävät, miksi monet liikeyritykset epäonnistuvat, mutta suurin 
osa johtajista ei ole vakuuttunut siitä, että koulutukseen on tarpeen sijoittaa aikaa ja rahaa. 
Yrittäjyyden edistäminen on kaupan tulevaisuuden avainkysymys, ja koulutus on tärkein 
tekijä yrittäjähengen lisäämisessä Euroopassa. 
Tekniikan ja johtamistapojen muutosten takia on välttämätöntä hankkia perustaidot 
kirjanpidosta, rahoituksesta, myyntitekniikoista, multimedian käytöstä, 
henkilöstöjohtamisesta ja verkottumisesta. Jos pk-yritykset eivät hanki näitä perustaitoja, 
jotka suurissa yrityksissä jo laajalti on, lisääntyy vaara, että muutokset tulevat pk-yrityksille 
yllätyksenä, ja nämä jäävät muista jälkeen. 
Kokonaisvaltainen koulutuspolitiikka on siten yritykselle välttämätön, ja tiedonantoa aiheesta 
valmistellaan. Tämän menettelyn on oltava suoraan sovellettavissa kaupan alan pk-yrityksiin, ja 
lähestymistavan on oltava alakohtainen, sillä alan kehitysnäkymiin liittyy erityispiirteitä, jotka 
on otettava huomioon. 
Suurten yritysten on tehtävä uusia valintoja henkilöstöhallinnossaan. Näihin valintoihin 
kuuluvat erilaiset koulutusstrategiat. Uusia työpaikkoja syntyy valmistajan tähän saakka itse 
tekemien töiden (kuten varastojen ylläpidon) antamisesta alihankintana tehtäväksi, palveluissa 
ja neuvonnassa, uusien tiedonkäsittely- ja johtamismenetelmien käytössä, viestinnässä ja 
markkinoinnissa. Jotkin näistä työpaikoista edellyttävät korkeaa koulutustasoa. Käyttöön 
otetaan uusia organisaatiomuotoja, joiden avulla toimintojen eri vaiheita voidaan johtaa 
entistä paremmin (monipuolisuus, seisokkien käyttäminen koulutukseen työpaikalla). 
Pk-yritysten on kehittyäkseen ryhmityttävä ja muodostettava sopivan kokoisia osto- ja 
myyntiverkkoja tietotekniikkaa hyödyntämällä. Siksi yritysten vetäjien on ponnisteltava 
jatkuvasti saadakseen tietoa näistä uusista menetelmistä. 
Toimet 
• Piakkoin julkaistaan pk-yritysten koulutuksesta tiedonanto, jossa hahmotellaan parhaita 
käytänteitä tulevia toimia varten. 
• Komissio tekee arvion kaupan alan koulutustarpeista ja julkaisee sarjan suuntaviivoja ja 
parhaita käytänteitä (myös riskinhallinnasta). 
• Simuloidaan eurohinnoittelua myyntipaikoilla myyntihenkilöstön koulutustarpeen 
selvittämiseksi. 
• Käynnistetään kokeiluhanke seisokkiaikojen käytöstä (räätälöity etäopetus, 
monipuolisuus). 
15 
4. Kauppa maaseudulla ja epäsuotuisilla kaupunkialueilla 
Kyläkaupasta saa melkein kaikkea, mitä maalla asuva tarvitsee. Se on yhteiskuntaelämän 
paikallinen keskus, jossa luodaan yhteyksiä, keskustellaan asioista ja vaihdetaan uutisia ja 
tietoja. On sanottu, että kylä ilman kauppaa on kylä ilman sydäntä. 
Tietyillä, erityisesti hyvin erikoistuneilla, aloilla on tyypillistä käydä kauppaa pienessä 
mittakaavassa. Tällaista kaupankäyntiä eivät suuret ketjut uhkaa. Pienet kaupat, erityisesti 
elintarvikekaupat, maaseudulla ja suurten kaupunkien epäsuotuisilla alueilla ovat sen sijaan 
vaikeuksissa ja joutuvat usein ponnistelemaan vain pysyäkseen hengissä. 
Jakelualan yritysten mittakaavan kasvaminen voi auttaa parantamaan kaupan alan 
ammattimaisuutta ja pitämään hinnat kurissa. Mutta joissakin tapauksissa se voi olla jopa 
uhka perinteisen kaupan olemassaololle, eivätkä epäsuotuisat alueet ole poikkeus. Jollei 
peittoa tällaisilla maaseutu- ja kaupunkialueilla kyetä pitämään hyvänä, voi seurauksena olla 
aseman heikkeneminen ja marginalisoituminen. 
Kuluttajan kannalta epäsuotuisien alueiden liiketoiminnan haitat (kapea tuotevalikoima, 
korkeat hinnat) korvautuvat sillä, että kaupat ovat melko lähellä asuinpaikkaa. Liikkeiden 
johtamismenetelmät ja sopivien tilojen puute kuitenkin usein rajoittavat kannattavuutta. 
Paikallisilla kaupoilla on kuitenkin tärkeä tehtävä väestön tarpeiden tyydyttämisessä, ja ne 
parantavat elämän laatua alueella toimimalla sosiaalisten yhteyksien kiintopisteinä, 
juurruttamalla väestön tiukemmin alueelle ja toimimalla perustana muiden moninaisten 
toimintojen kehittymiselle. 
Tärkeimpänä tavoitteena on kannustaa muita epäsuotuisammilla alueilla sijaitsevia 
lähikauppoja uudenaikaistumaan ja parantamaan kilpailukykyään ja siten myös 
elinkelpoisuuttaan. Toisena tavoitteena on kohdistaa yhteisön toimet sellaisille aloille, joilla 
on hyvät mahdollisuudet luoda työpaikkoja. 
Rakennerahastot (EAKR ja ESR, varsinkin Urban-aloitteen puitteissa) voivat auttaa näiden 
tavoitteiden saavuttamisessa osana politiikkaa, jonka tavoitteena on alueellisten ja sosiaalisten 
erojen pienentäminen. 
Toimet 
Paikalliskehityksen alueella komissio aikoo tehostaa parhaiden käytänteiden soveltamista 
niin, että niitä voidaan sekä levittää myös muiden käyttöön yhteisössä että noudattaa 
soveltuvin osin rakennerahastojen varoja käytettäessä. Suunnitteilla ovat seuraavat toimet: 
• Tehdään tutkimus kentällä esiin tulevista ongelmista. 
• Asetetaan erityistyöryhmiä, jotka määrittelevät hyvät käytänteet yritysten 
uudenaikaistumiselle. 
• Levitetään näitä hyviä käytänteitä valtioiden j a alueiden päätöksentekij öille konferenssien 
ja liikkuvien näyttelyiden avulla. 
• Annetaan suositus, jolla helpotetaan pk-yritysten pääsyä muihin yhteisön ohjelmiin ja 
erityisesti rakennerahastojen käyttäjiksi. 
• Julkaistaan kauppaa koskevat hyvät käytänteet, jotka auttavat rakennerahastojen varojen 
käyttöä. 
5. Kauppa ja matkailu 
Ostoksilla käynnillä ja matkailulla (myös vapaa-ajan päiväkäynnit) on yhteyksiä toisiinsa. 
Turistikohteissa kaupat ja matkailu ruokkivat toisiaan. Kun matkailijoita on paljon, 
16 
vähittäismyymälät saavat asiakkaita, mikä puolestaan luo työpaikkoja. Hyvin järjestetyt ja 
mielenkiintoiset ostosmahdollisuudet houkuttelevat matkailijoita ja lisäävät heidän 
viihtyvyyttään ja houkuttelevat tulemaan uudestaan. Paikalliset tuotteet, erityisesti käsityöalan 
tuotteet ja ruokaerikoisuudet, ovat matkailijoita kiinnostavia ostoksia. 
Lisäksi kauppa ja matkailuala ovat mahdollisesti kaksi suurinta sähköisen kaupankäynnin 
soveltajaa sekä yritysten välillä että yritysten ja niiden asiakkaiden välillä. Siksi matkailuala ja 
kauppa voivat tehdä yhteistyötä sähköisten maksutapojen standardoinnissa, palvelupakettien 
laatimisessa matkailijoille ja tiedottamisessa. Onnistunut matkailustrategia määrittelee 
markkinasektorin ja pyrkii tyydyttämään tietyn kysynnän. Toisaalta tämän kysynnän 
tyydyttäminen saattaa edellyttää sitä, että on olemassa tietyntyyppisiä myymälöitä, jotka 
täyttävät matkailijoiden kulutuskysynnän, vaikka matkailijat tulevatkin tiettyyn paikkaan sen 
museoiden, rantojen tai festivaalien takia. Toisaalta joissakin paikoissa ostosmahdollisuudet 
voivat houkutella matkailijoita yhtä paljon kuin museot, maaseutu, rannat tai festivaalit, ja 
usein kaupat täydentävät muita matkailupalvelulta. 
Matkailun edistämistyötä tekevät yritykset ja viranomaiset eivät voi velvoittaa kauppoja 
toimimaan tietyillä alueilla tai pakottaa niitä soveltamaan tiettyjä toimintatapoja, mutta ne 
voivat perustellusti edistää kaupan ja matkailualan yritysten yhteistyötä. 
Matkailusuunnitelmien osana voi olla se, että paikkakunnalla on tietynlaisia kauppoja. 
Tyypillisiä esimerkkejä siitä, kuinka tärkeätä kaupan ja matkailualan yhteistyö voi olla: 
- Pieni hollantilainen kaupunki sijaitsee lähellä toisen jäsenvaltion rajaa. Ihmiset tulevat 
joukolla rajan yli ostoksille sunnuntaisin. Kaupunki on varautunut tähän hyvin. Kaikki 
elintarvikeliikkeet, muut kaupat ja ravintolat ovat avoinna, pysäköintimittareihin kelpaa 
kahden maan raha ja opasteita on usealla kielellä. 
- Belgialaisessa kylässä on toistakymmentä erikois kirjakauppaa. Ihmiset tulevat mielellään 
kirjakauppoihin ja syövät lounaan tai nauttivat virvokkeita ravintoloissa. 
- Vierailevat ulkomaiset jalkapallon ystävät menivät ostoksille brittiläisessä kaupungissa 
ennen ottelun alkua. Paikalliset kaupat, jotka eivät olleet tottuneet matkailijoihin, 
hämmästyivät sitä, miten paljon vieraat kuluttivat rahaa. He olisivat voineet kuluttaa 
enemmänkin, jos kaupat olisivat olleet paremmin valmistautuneita. 
- Irlantilaiseen kaupunkiin tulee lentoteitse paljon viikonloppumatkailijoita ostoksille ja 
nauttimaan kaupungin baarien, ravintoloiden ja hotellien tarjonnasta. 
- Belgialainen kaupunki sijaitsee paljon vierailijoita houkuttelevan linnan porttien 
ulkopuolella. Paikalliset kaupat ja ravintolat palvelevat matkailijoita ja pitävät saatavilla 
seudulla tuotettuja ruokaerikoisuuksia. 
Toimet 
• Komissio järjestää yhdessä asiasta kiinnostuneiden osapuolten kanssa palkintokilpailun 
kaupan ja matkailualan yhteistyöstä. Komissio järjestää myös konferenssin, jossa esitellään 
kauppaa ja matkailua koskeneen tutkimuksen kertomus. Kertomusta jaellaan laajalti 
jäsenvaltioissa. 
6. Kauppa ja ympäristö 
Ympäristöä koskevat EU:n puitedirektiivit voivat osaltaan yhdenmukaistaa kaupan alan 
olosuhteita ja edistää tuotteiden standardointia ja parantamista kuluttajan eduksi. 
Jätehuollossa komission tavoitteena on vähentää sekä jätteen määrää että sen mahdollisesti 
17 
aiheuttamia vaaroja. Luonnonvarojen, kuten energian, käyttö on optimoitava. Lisäksi on 
edistettävä ympäristöön mahdollisimman vähän vaikuttavien tuotteiden myyntiä esimerkiksi 
ympäristömerkin avulla. 
Kaupan on hoidettava oma osuutensa tietyntyyppisten jätteiden virtojen hallinnasta. Sen 
tehtävät on kuitenkin määriteltävä erikseen kunkin jätevirran erityispiirteiden mukaan ja 
ottaen huomioon kaupan alan piirteet. Lainsäädännön lisäksi voitaisiin soveltaa vapaaehtoisia 
keinoja (varsinkin yhteisiä rakenteita), jos tietyt jakelukanavat voivat, ja varsinkin haluavat, 
ottaa tiettyjä jätteitä talteen myyntipisteistä. On syytä muistaa, että komissio ottaa 
ympäristönäkökohdat huomioon päättäessään siitä, voidaanko kilpailua rajoittavalle 
sopimukselle myöntää poikkeus perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan noudattamisesta. 
Tuottajien, erikoistuneiden keräysyritysten, paikallisviranomaisten ja kaupan on järjestettävä 
jätteiden keräys, kierrätys ja loppusijoitus yhteisesti ja koordinoidusti. 
Tuotantoketjua on analysoitu sellaisten menetelmien löytämiseksi, joiden avulla tuotannon 
ympäristövaikutuksia voidaan parantaa. Tuotantoketjua on tutkittava kokonaisuutena, ei 
sarjana eri vaiheita. Erityisesti EMAS-järjestelmän (yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja 
auditointijärjestelmä) puitteissa ja ISO 14001 -standardin mukaisesti on kannustettava 
sellaisten tutkimusten tekemistä, joiden avulla voidaan laatia pk-yrityksille soveltuvia 
ympäristöasioiden hallintajärjestelmiä. 
Ympäristöön liittyvien säätelykysymyksien lisäksi suuret jakelualan yritykset ovat jo 
joitakin vuosia tutkineet sitä, miten ekologiset ja sosiaaliset näkökohdat ja kilpailukyky 
voitaisiin yhdistää. Joissakin tutkimuksissa on selvitetty tiettyjen kuljetusmuotojen 
kustannuksia ja etuja. On kehitetty sellaisia järjestelmiä, joiden avulla osaava henkilökunta 
voi heti määritellä sekä suorat kuljetuskustannukset että ympäristövaikutukset. 
Vain suuret yritykset kykenevät nykyisin tutkimaan ekologisten ja kilpailukykyyn liittyvien 
näkökohtien yhdistämistä, mutta tuloksia voitaisiin siirtää pk-yrityksille erilaisten kanavien 
kautta. 
Toimet 
• Perustetaan CCD:hen työryhmä, jonka tehtävänä on tutkia, mihin ympäristöpolitiikan 
alueisiin olosuhteiden muutokset todennäköisimmin vaikuttavat, ja määritellä uudet 
tavoitteet, joiden päämääränä on, että kaupan ala voi toimia yhdessä yhteisön 
viranomaisten kanssa mahdollisimman aikaisessa vaiheessa muotoiltaessa uusia 
vapaaehtoisia sopimuksia tai lainsäädäntöehdotuksia. 
D. Eurooppalaistumisen ja kansainvälistymisen kannustaminen 
1. Euro 
Euro tuo tullessaan monia etuja sekä yrityksille että taloudelle yleensä. Samalla se aiheuttaa 
monia haasteita kaupan alalle. Heti tammikuun alusta vuonna 1999 kauppiaiden on 
käytännössä totuteltava hyväksymään euromääräiset sekit ja eurotilien pankkikortit, 
vaikkakaan heillä ei ole siihen velvollisuutta. Vuoden 2002 alusta lähtien kauppiailla on 
oltava riittävät määrät eurokolikoita ja -seteleitä.24 
24 Neuvoston asetus (EY) N:o 974/98 euron käyttöönotosta. 
18 
Komissio on jo tehnyt selvityksiä hintojen ilmoittamisesta kahdessa valuutassa, mutta mitään 
säännöksiä kaksoishinnoittelun tekemisestä pakolliseksi tai systemaattiseksi ei ole tehty.25 
Kansallisella tasolla on tarpeen järjestää laajoja, kaikkiin kaupan alan osiin kohdistuvia ja 
kauppiaille ja suurelle yleisölle tarkoitettuja tiedotuskampanjoita pyöristämiseen ja 
muuntamiseen liittyvistä asioista. 
Komission on siksi seurattava kaupan toimintaa ensimmäisten kolmen vuoden aikana, kun 
siirrytään käytännössä euron käyttöön. Kuluttajille on taattava mahdollisimman avoimet ja 
yksinkertaiset menettelyt, ja samalla on otettava huomioon joustavuuden tarve kaupan alalla. 
Kaupan kannalta suurimmat ongelmat ovat tietojen antamisen (kaksoishinnoittelun) 
kustannukset, välttämättömät investoinnit tietokoneisiin ja ohjelmiin, henkilökunnan koulutus 
sekä vaikeudet jaksolla, jolloin liikkeessä on kahdenlaisia kolikoita ja seteleitä. 
Kaupan, matkailu- ja käsityöalan ja kuluttajien edustajat ovat komission tukemana tehneet 
sopimuksen käytännesääntöjen muodossa.26 Tarkoituksena on varmistaa euromekanismin 
toiminta molemmille osapuolille edullisin ehdoin. Allekirjoittaessaan sopimuksen yritykset 
ovat hyväksyneet tiettyjä velvoitteita, jotka liittyvät tiettyjen vähimmäistietojen antamiseen, 
henkilöstön kouluttamiseen ja kaksoishinnoitteluun. Ne, jotka noudattavat näitä sääntöjä, 
voivat käyttää erityistä euromerkkiä. Merkin hallinnointi olisi annettava läheisessä 
yhteistyössä kuluttajien kanssa toimivien puolueettomien elinten vastuulle kansallisella ja 
paikallisella tasolla. 
Euron käyttöönotto tapahtuu aikana, jolloin markkinoille tulee yhä uusia maksutapoja. Pian 
emme enää käytä kolikoita tai seteleitä. Uudet menetelmät voivat menestyä vain, jos ne 
toimivat kaikissa jäsenvaltioissa. 
Toimet 
• Järjestetään hallitusten asiantuntijoiden ja CCD:n tapaaminen, jossa tutkitaan euron 
käyttöönottoon liittyvän viranomaisten valmistelutyön etenemistä. 
• Järj estetään CCD :n puitteissa yhteisiä tapaamisia, j oissa selvitetään tärkeitä käytännön 
kysymyksiä, kuten ennakkovalmistautumista, vakuutuksia jne., ja jonka avulla 
kannustetaan alan toimijoita valmistautumaan euron käyttöönoton käytännön kysymyksiin. 
• Tuetaan eurokaupan simulointia myyntipisteissä. 
• Julkaistaan suositus, jonka avulla edistetään käytännesääntöjen soveltamista ja tarvittaessa 
edellä mainitun merkin käyttöönottoa. 
• Tietyt eurotietokeskukset järjestävät vuonna 1999 euroon tutustuttavan kampanjan. 
Lähempänä euron käyttöönottoa järjestetään samanlainen, kaupan alalle suunnattu 
kampanja, jossa tiedotetaan erityisesti eurokolikoiden ja -seteleiden käytöstä. 
2. Kansainvälinen kaupankäynti 
Euroopan kaupan ala on tärkeä ja aktiivinen tekijä kansainvälisessä kaupankäynnissä. 
Yhteisön politiikan tavoitteena on varmistaa, että eurooppalaiset tuottajat ovat 
oikeudenmukaisessa kilpailuasemassa viedessään tuotteita muihin maanosiin. Suoran 
myynnin lisäksi eurooppalaiset jakelualan yritykset haluavat toimia kauppiaina ulkomailla. 
Tällaiset yritykset ovat kannattavia, myyvät Euroopassa valmistettuja tuotteita 
25 Komission suositus 98/288/EY euroon siirtymistä helpottavasta vuoropuhelusta, seurannasta ja tiedotuksesta 
(EYVL L 130, 1.5.1998); Komission suositus 98/287/EY hintojen ja muiden rahamäärien 
kaksoismerkinnästä (EYVL L 130, 1.5.1998). 
26 Allekirjoitettiin 30. kesäkuuta 1998. 
19 
todennäköisemmin kuin ulkomaalaisten omistamat yritykset ja voivat olla tärkeitä 
eurooppalaisen tuotannon myyntipisteitä. Muussa maanosassa sijaitseva eurooppalainen 
kauppaliike tuntee paikallisen maun ja markkinointitavat ja voi siten luoda eurooppalaisille 
tuottajille liiketoimintaa, jota ne itse eivät voisi saada aikaan. Tulevina vuosina eurooppalaiset 
yritykset kiihdyttävät kansainvälistymisstrategioitaan päästäkseen uusille markkinoille hyvine 
varastoformaatteineen ja tuotevalikoimineen. 
Globalisoituvan maailmantalouden uudet mittasuhteet vaikuttavat kaupan toimintoihin 
ulkomaisilla markkinoilla sekä kaupan ja teollisuuden yhteyksiin ja yhteistyömuotoihin. 
Muutamaan näkökohtaan on kiinnitettävä erityistä huomiota: ulkomaisten suorien sijoitusten 
vaikutukset kauppaan (markkinoille pääsy ja uudet vientimahdollisuudet), tuotannon 
kansainvälistyminen ja ulkoinen passitusliikenne, kauppahuoneiden merkitys, tekniikka 
kansainvälisessä kauppajärjestelmässä ja tiedotuksen kustannukset. 
Monissa maissa on vielä esteitä Euroopan viennille. Palvelujen kauppaa koskeva 
GATS-yleissopimus antaa puitteet neuvotteluille ulkomaisten yritysten asettautumista 
koskevien ehtojen parantamisesta. GATS-sopimus koskee myös kotimaista sääntelyä, ja 
tavoitteena on estää syrjintä ja lisätä avoimuutta. Kaikkia näitä kysymyksiä käsitellään 
tulevalla palveluja koskevalla neuvottelukierroksella, jonka on määrä käynnistyä vuonna 
2000. 
On tarpeen ottaa huomioon sekä vapaan maahantuonnin edut että tuonnin rajoittamista 
kannattavat mielipiteet. Euroopan kaupan alan maahantuonti- ja hankintatoiminta laajentaa 
tavaroiden ja palvelujen valikoiman monipuolisuutta ja hintahaitaria. Kaupan esteet 
vähentävät näitä etuja, vaikka ne voivat joskus olla tarpeellisia. 
Tuontikaupassa voi maksujen suorittaminen tulliselvityksen jälkeen olla suuri ongelma pk-
yrityksille, kun niiden on maksettava maksut kauan sen jälkeen, kun tavarat on tuotu maahan. 
Maahantuontia harjoittavat kauppiaat toivovat myös, että alkuperätodistuksiin voitaisiin 
soveltaa luottamusperiaatetta. Komissio on määritellyt kantansa 23. heinäkuuta 1997 
antamassaan tiedonannossa27. 
Toinen seikka on kansainvälisesti sovittujen yhteiskunnallisten ja ympäristöön liittyvien 
standardien kunnioittaminen varsinkin alikehittyneissä ja vähiten kehittyneissä maissa. 
Käytännesääntöjä laaditaan parhaillaan eri tasoilla ILO:lle, WTO:lle ja UNCTAD:lle tehtyjen 
yksityisten aloitteiden jälkeen. 
On tärkeää ottaa huomioon myös kehitystarpeet, varsinkin AKT-alueella. 
Toimet 
• Selvitetään eurooppalaisten kaupan alan yritysten mahdollisuudet perustaa jakelutoimintaa 
muihin maanosiin sekä tähän liittyvät ongelmat. 
• Organisoidaan kaupan alan yritysten j a toimialaj ärj estöj en osallistuminen Euroopan 
palvelualan verkkoon, jotta ala pääsee mukaan valmistelemaan vuonna 2000 käytäviä 
kansainvälisiä GATS-neuvotteluja. 
27 KOM (97) 402 lopullinen. 
20 
3. Euroopan unionin laajeneminen 
Komissio käy neuvotteluja kymmenen jäsenyyttä hakeneen Keski- ja Itä-Euroopan valtion 
(KIE-maiden) ja Kyproksen kanssa niiden liittymisestä Euroopan unioniin. Näiden maiden 
kaupan on sopeuduttava niihin olosuhteisiin, jotka vallitsevat Euroopan unionissa. Siksi 
komission olisi selvitettävä, millä toimilla markkinoita voitaisiin yhdenmukaistaa. 
Seuraavat ongelmat on tarpeen tuoda esille: 
- j ohtamistapoj en j a logistiikan modernisointitarve 
- rahoitusrakenteiden laatu 
- toimialan yhteistyöjärjestöjen puutteellinen hyväksyntä 
- välittävien rakenteiden (mukaan luettuina ammattilaiset) heikkous, joka estää yhteisten 
modernisointivälineiden käyttöönoton 
- paikallisten viranomaisten puutteellinen kaupan alan arvostus 
alan modernisointiin tarkoitetun rahoitustuen vähäinen käyttö. 
Toimet 
• Toimitaan paikallisen lainsäädännön ja yhteisön lainsäädännön yhdenmukaistamiseksi. 
• Selvitetään paikalliset ongelmat ja perustetaan EU:n ja kyseisten maiden hallintojen, 
yritysten ja toimialajärjestöjen yhteisiä tutkimusryhmiä. 
• Otetaan KIE-maiden j a Kyproksen toimij oita mukaan yhteisön toimiin, j öiden 
tarkoituksena on kaupan alan kehittäminen varsinkin pk-yritysten hyväksi tarkoitetun 
kolmannen monivuotisen ohjelman puitteissa. 
• 
• Luodaan hyviä toimintatapoja, joiden avulla paikallisten viranomaisten käyttöön annetut 
varat saadaan kohdennettua paremmin (Phare, Tacis). 
Määritellään paikalliset ongelmat ja sopivat ratkaisut. Tätä varten perustetaan EU:n ja 
kyseisten maiden viranomaisten, yritysten ja toimialajärjestöjen edustajista koostuvia 
yhteisiä tutkimusryhmiä, ja tehdään tutkimuksia paikan päällä. 
Pidetään kussakin jäsenyyttä hakeneessa valtiossa konferensseja, jotka perustuvat osittain 
jäsenvaltioissa kiertävään näyttelyyn. Lisäksi konferensseissa keskustellaan kyseisten 
maiden viranomaisten kanssa muutoksista, joita ehkä on tarpeen tehdä maan 
lainsäädäntöön ja hallinnollisiin käytänteisiin. 
21 
LIITE I: TOIMINTASUUNNITELMA28 
1. 
2. 
3. 
4. Alaa koskevan tietämyksen lisääminen 
• Järjestetään tiedotuskampanja, joka vierailee noin 40 paikkakunnalla 
EU:ssa. Kampanjalla julkistetaan tämä valkoinen kirja ja kerrotaan 
komission kauppaan vaikuttavasta työstä. Tarkoituksena on myös saada 
palautetta eri osapuolilta. 
• Jatketaan Euroopan kauppaa koskevan tilastoj ärj estelmän parantamista. 
Julkaistaan vuosikertomus ja järjestetään konferenssi tiedonjakamiseksi 
kaupan rakenteiden muutoksista ja trendeistä. 
Kaupan rakenteen muutokset: uudet poliittiset haasteet 
• Komissio tekee ja julkaisee tutkimuksia verkostomyynnin, kaupallisen 
edustamisen ja tukkukaupan tulevista kehityssuunnista. Myös esikuva-
analyysien (benchmarking) tarjoamia mahdollisuuksia käsitellään. Ennen 
tutkimusten käynnistämistä neuvotellaan sellaisten toimialajärjestöjen 
kanssa, joiden alaa tutkimus koskee. Järjestöjen kanssa keskustellaan 
myös tutkimusten loppukertomuksista niiden alueiden löytämiseksi, 
joilla tarvitaan yhteisön toimia. 
Hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen 
• Komissio j ärj estää kauppaa j a j akelualaa käsittelevän komitean (CCD) j a 
jäsenvaltioiden hallitusten asiantuntijoiden välisiä tapaamisia 
tarkoituksena laatia ja julkaista kauppaa koskevia toimia, joihin voitaisiin 
ryhtyä BEST-ryhmän kertomuksen perusteella. 
Rahoituksen saatavuus 
• Helpotetaan rahoituksen saatavuutta uusien yritysten perustamiseen 
järjestämällä pankkien ja pk-yritysten pyöreän pöydän toiminnan kolmas 
kierros ja toteuttamalla "kasvu ja työllisyys" -aloite kaupan alalla. 
• Määritellään yritysten rahoitusmahdollisuudet j a kannustetaan 
keskinäisten takausten käyttöä kaupan alalla. 
• Toteutetaan toinen siemenpääomaan liittyvä toimi, jolla parannetaan 
rahoituksen saamista innovatiivisiin yrityksiin ja yritysten siirtoihin.29 
• Etsitään yhdenmukaisten toimien, konferenssien ja tutkimusten avulla 
jäsenvaltioista hyviä käytänteitä, jotka liittyvät yritysten rahoittamiseen, 
perustamiseen ja siirtoihin. 
• Järj estetään konferenssi, j onka tarkoituksena on lisätä pankkialan 
tietämystä kaupan yritysten erityisolosuhteista ja luoda yrityksille 
paremmat mahdollisuudet saada rahoitusta. 1999-2001 
1999-2003 
2000-2001 
1999 
1999 
2000 
2000 
2000 
2001 
28 
29 Rahoitusvaikutuksista ks. liite II. 
EYVLC 363, 25.11.1998. 
22 
5. 
6. 
7. 
8. 
9. Työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu 
• Parannetaan kaupan alan edustusta nykyisissä ja uusissa 
neuvottelurakenteissa, kuten työllisyyskomiteassa. 
• Luodaan yhteistyömekanismi kaupan alan yrittäjien (CCD) ja 
työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun komiteoiden välille. 
Kuluttajat 
• Järjestetään vuosittain CCD:n ja kuluttajakomitean kokous, jossa 
käsitellään ajankohtaisia asioita ja etsitään yhteisiä ratkaisuja. Näistä 
kokouksista julkaistaan raportti. 
Luottolaitokset 
• Komissio laatii kertomuksen suoritettuaan perusteellisen tutkimuksen 
maksutapoihin liittyvistä ongelmista ja erityisesti suosituksen 
87/598/ETY soveltamisesta. Tarkoituksena on saavuttaa täysi avoimuus ja 
kilpailu maksukorttien käytöstä perittävien maksujen jakautumisessa 
rahalaitosten, kuluttajien ja kauppiaiden välillä. 
• Selvitetään euron käyttöönoton vaikutukset maksutapojen käyttöön, 
maksujärjestelmien toimintaan ja sääntelyratkaisuihin. Yksi välttämätön 
toimenpide on suositusten 97/489 ja 98/286 seuranta. 
Uuden tekniikan käyttö kaupan alalla 
• Luodaan web-sivusto, jossa kerrotaan tiedotukseen, koulutukseen ja 
toimintaan liittyvistä välineistä, joiden avulla yritykset voivat hyödyntää 
sähköisiä kaupankäyntikeinoja. 
• Tehdään ja julkaistaan tutkimus Internetin parhaista yrityssivustoista. 
• Käynnistetään kokeiluhanke, jonka avulla sähköisen kaupankäynnin 
peruspalvelujen toimittaminen suurelle joukolle pieniä yrityksiä on 
taloudellisesti kannattavaa. 
• Käynnistetään kokeiluhanke, j olla edistetään laatumerkkien käyttöä j a 
käytännesääntöjen noudattamisen sertifiointia. 
• Perustetaan kauppaa ja jakelualaa käsittelevän komitean (CCD) yhteyteen 
erityisryhmä, joka tutkii seuraavia kysymyksiä ja toimittaa niistä 
palautetta komissiolle: esteet sähköisten kaupankäyntimenetelmien 
luomiselle yrityksissä; sähköisen kaupankäynnin sääntelyn vaikutus pk-
yrityksiin; komission mahdolliset toimet alalla. 
Yritysten yhteistyö 
• Komissio valmistelee ehdotuksen poikkeuksia koskevaksi asetukseksi, 
jossa otetaan erityisesti huomioon itsenäisten vähittäismyyjien 
yhteenliittymien erityisolosuhteet. Ehdotus annetaan neuvoston tulevan 
toimeksiannon perusteella. 
• Komissio järjestää kaikki viralliset kuulemiset, joita tarvitaan 
ryhmäpoikkeusasetuksen valmistelussa sekä muut tarpeelliseksi 
katsottavat kuulemiset ja pyytää lausunnon jäsenvaltioiden hallitusten 
kauppa-asiantuntijoilta. 1999-2001 
1999-2001 
1999-2003 
1999-2004 
1999-2001 
1999-2001 
1999-2000 
2000-2001 
1999-2001 
1999-2003 
1999-2001 
1999-2001 
23 
10. 
11. 
12. 
13. Koulutus 
• Piakkoin julkaistaan pk-yritysten koulutuksesta tiedonanto, jossa 
hahmotellaan parhaita käytänteitä tulevia toimia varten. 
• Komissio tekee arvion kaupan alan koulutustarpeista ja julkaisee sarjan 
suuntaviivoja ja parhaita käytänteitä (myös riskinhallinnasta). 
• Simuloidaan eurohinnoittelua myyntipaikoilla myyntihenkilöstön 
koulutustarpeen selvittämiseksi. 
• Käynnistetään kokeiluhanke seisokkiaikojen käytöstä (räätälöity 
etäopetus, monipuolisuus). 
Kauppa maaseudulla ja epäsuotuisilla kaupunkialueilla 
Paikalliskehityksen alueella komissio aikoo tehostaa parhaiden käytänteiden 
soveltamista niin, että niitä voidaan sekä levittää myös muiden käyttöön 
yhteisössä että noudattaa soveltuvin osin rakennerahastojen varoja 
käytettäessä. Suunnitteilla ovat seuraavat toimet: 
• Tehdään tutkimus kentällä esiin tulevista ongelmista. 
• Asetetaan erityistyöryhmiä, jotka määrittelevät hyvät käytänteet yritysten 
uudenaikaistumiselle. 
• Levitetään näitä hyviä käytänteitä valtioiden j a alueiden 
päätöksentekijöille konferenssien ja liikkuvien näyttelyiden avulla. 
• Annetaan suositus, jolla helpotetaan pk-yritysten pääsyä muihin yhteisön 
ohjelmiin ja erityisesti rakennerahastojen käyttäjiksi. 
• Julkaistaan kauppaa koskevat hyvät käytänteet, jotka auttavat 
rakennerahastojen varojen käyttöä. 
Kauppa ja matkailu 
• Komissio järjestää yhdessä asiasta kiinnostuneiden osapuolten kanssa 
palkintokilpailun kaupan ja matkailualan yhteistyöstä. Komissio järjestää 
myös konferenssin, jossa esitellään kauppaa ja matkailua koskeneen 
tutkimuksen kertomus. Kertomusta jaellaan laajalti jäsenvaltioissa. 
Kauppa ja ympäristö 
• Perustetaan CCD:hen työryhmä, jonka tehtävänä on tutkia, mihin 
ympäristöpolitiikan alueisiin olosuhteiden muutokset todennäköisimmin 
vaikuttavat, ja määritellä uudet tavoitteet, joiden päämääränä on, että 
kaupan ala voi toimia yhdessä yhteisön viranomaisten kanssa 
mahdollisimman aikaisessa vaiheessa muotoiltaessa uusia vapaaehtoisia 
sopimuksia tai lainsäädäntöehdotuksia. 1999 
2000 
2000-2001 
2001 
1999 
1999-2000 
1999-2000 
1999 
2000 
2000 
1999-2003 
24 
14. 
15. 
16. Euro 
• Järjestetään hallitusten asiantuntijoiden ja CCD:n tapaaminen, jossa 
tutkitaan euron käyttöönottoon liittyvän viranomaisten valmistelutyön 
etenemistä. 
• Järjestetään CCD:n puitteissa yhteisiä tapaamisia, joissa selvitetään 
tärkeitä käytännön kysymyksiä, kuten ennakkovalmistautumista, 
vakuutuksia jne., ja jonka avulla kannustetaan alan toimijoita 
valmistautumaan euron käyttöönoton käytännön kysymyksiin. 
• Tuetaan eurokaupan simulointia myyntipisteissä. 
• Julkaistaan suositus, jonka avulla edistetään käytännesääntöjen 
soveltamista ja tarvittaessa edellä mainitun merkin käyttöönottoa. 
• Tietyt eurotietokeskukset järjestävät vuonna 1999 euroon tutustuttavan 
kampanjan. Lähempänä euron käyttöönottoa järjestetään samanlainen, 
kaupan alalle suunnattu kampanja, jossa tiedotetaan erityisesti 
eurokolikoiden ja -seteleiden käytöstä. 
Kansainvälinen kaupankäynti 
• Selvitetään eurooppalaisten kaupan alan yritysten mahdollisuudet perustaa 
jakelutoimintaa muihin maanosiin sekä tähän liittyvät ongelmat. 
• Organisoidaan kaupan alan yritysten ja toimialajärjestöjen osallistuminen 
Euroopan palvelualan verkkoon, jotta ala pääsee mukaan valmistelemaan 
vuonna 2000 käytäviä kansainvälisiä GATS-neuvotteluja. 
Euroopan unionin laajeneminen 
• Toimitaan paikallisen lainsäädännön j a yhteisön lainsäädännön 
yhdenmukaistamiseksi. 
• Selvitetään paikalliset ongelmat ja perustetaan EU:n ja kyseisten maiden 
hallintojen, yritysten ja toimialajärjestöjen yhteisiä tutkimusryhmiä. 
• Otetaan KIE-maiden j a Kyproksen toimij oita mukaan yhteisön toimiin, 
joiden tarkoituksena on kaupan alan kehittäminen varsinkin pk-yritysten 
hyväksi tarkoitetun kolmannen monivuotisen ohjelman puitteissa. 
• Luodaan hyviä toimintatapoja, joiden avulla paikallisten viranomaisten 
käyttöön annetut varat saadaan kohdennettua paremmin (Phare, Tacis). 
• Määritellään paikalliset ongelmat ja sopivat ratkaisut. Tätä varten 
perustetaan EU:n ja kyseisten maiden viranomaisten, yritysten ja 
toimialajärjestöjen edustajista koostuvia yhteisiä tutkimusryhmiä, ja 
tehdään tutkimuksia paikan päällä. 
• Pidetään kussakin jäsenyyttä hakeneessa valtiossa konferensseja, jotka 
perustuvat osittain jäsenvaltioissa kiertävään näyttelyyn. Lisäksi 
konferensseissa keskustellaan kyseisten maiden viranomaisten kanssa 
muutoksista, joita ehkä on tarpeen tehdä maan lainsäädäntöön ja 
hallinnollisiin käytänteisiin. 1999 
1999-2001 
2001 
2000 
2001 
2001 
1999-2001 
1999-2003 
1999-2003 
1999-2003 
2001 
1999-2003 
1999-2003 
25 
LIITE II: RAHOITUSTIEDOT 
Vuosina 1999 ja 2000 tässä valkoisessa kirjassa ja toimintasuunnitelmassa ehdotetut toimet 
eivät edellytä uuden budjettikohdan käyttöönottoa, vaan kaikki kustannukset voidaan kattaa 
pk-yritysten hyväksi tarkoitetun monivuotisen ohjelman budjettikohdasta B5.5120. 
Myöhemmin toimet kuuluvat parhaillaan valmisteltavan neljännen monivuotisen ohjelman 
piiriin. 
26 
ISSN 1024-4492 
KOM(99) 6 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 08 04 10 16 
Luettelonumero : CB-CO-99-006-FI-C 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
££-