Erityiskertomus Euroopan 
pankkivalvonnan 
kehittyminen – Euroopan 
pankkiviranomainen 
ja sen muuttuva 
toimintaympäristöFI 2014  nro 05
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS /uniF6BA
TUOMIOISTUIN
EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxemburg  
LUXEMBURG
P . +352 4398-1
Sähköposti: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Suuri määrä muuta tietoa Euroopan unionista on käytettävissä internetissä Europa-palvelimen kautta ( http://europa.eu ).
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto, 2014
ISBN 978-92-872-0491-2
doi:10.2865/94911
© Euroopan unioni, 2014
Tekstin jäljentäminen on sallittua, kunhan lähde mainitaan.
Printed in Luxembourg
FI 2014  nro 05
Erityiskertomus Euroopan 
pankkivalvonnan 
kehittyminen – Euroopan 
pankkiviranomainen 
ja sen muuttuva 
toimintaympäristö
(annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)
02
 Sisällys
Kohta
 Lyhenteet
 Sanasto
I–VIII  Tiivistelmä
1–16 Johdanto
4–11 Komission aloitteet vuodesta 2008 alkaen
6–11 EPV perustettiin osaksi vuonna 2011 kehitettyä pankkivalvonnan järjestelmää
12–16 Viimeaikaiset tapahtumat pankkiunionin perustamisessa
14–15 EPV ja yhteisen valvontamekanismin (YVM) perustaminen
16 Yhteisen kriisinratkaisumekanismin perustaminen
17–21 Tarkastuksen laajuus ja tarkastustapa
22–80 Huomautukset
23–38 Sääntelyuudistus: komissio vastasi laajalla pankkialan sääntelyohjelmalla ja EPV osallistui 
kehittämällä teknisiä standardeja ja ohjeita
24–27 Komissio laati lainsäädäntöä oikea‑aikaisesti, mutta…
28–35 …EPV:lle oli asetettu tiukat määräajat, julkisiin kuulemisiin oli varattu vähän aikaa eikä komissio ollut 
kehittänyt kokonaisvaikutusten arviointia
36–38 Riskinä on, että EPV:n hallintoneuvoston päätöksenteko ei yllä optimaaliselle tasolle
39–55 Valvontauudistus: EPV on edistänyt kansainvälistä valvontaa mutta jäljellä on vielä haasteita
44–52 … Valvonnan lähentämisessä valvontakollegioiden kautta on edistytty mutta se on edelleen vähäistä
53–55 … EPV:n sovittelurooli oli oikeudellisista rajoitteista johtuen vähäinen
03 Sisällys
56–64 Valvontauudistus: EPV:n rooli stressitesteissä
56–61 Vuonna  2011 toteutettujen pankkien stressitestien luotettavuutta epäiltiin, mutta tästä huolimatta…
62–64 …vuonna 2012 toteutettu pääomapohjan vahvistaminen edisti luottamuksen palauttamista
65–74  Valvontauudistus: kuluttajansuojaa ja keskeisiä hallintojärjestelmiä on vielä kehitettävä
65–72 … Resurssit ovat erittäin pienet ja on vain harvoja äänioikeutettuja jäseniä, joilla on täydet toimivaltuudet 
kuluttajansuoja‑alalla
73–74 … EPV:n on edelleen pantava täytäntöön keskeiset sisäiset järjestelmät, joiden avulla varmistetaan tehokas 
ja vaikuttava toiminta
75–80 Valvontauudistus: EPV:n muuttuva rooli
81–90 Johtopäätökset ja suositukset
83 Sääntelyuudistus
84–90 Valvonnan alan kehitys: vaikutukset EPV:n valvontatehtävään
 Liite  I – Tarkastustapa
 Liite  II – EPV:n vastuualueet ja toiminta
 Liite  III – Asiantuntijapaneeli
 Liite  IV – Tarkastukseen valitut lainsäädäntöaloitteet
 Liite V – Kriisinratkaisumekanismi ja talletussuoja Yhdysvalloissa ja Kanadassa
 Liite VI – Pankkien elvyttämis ‑ ja kriisinratkaisukehys
 Liite VII – Lähdeluettelo
 Komission vastaus
 Euroopan pankkiviranomaisen vastaus
04
 Lyhenteet
BKT : Bruttokansantuote
CEBS : Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komitea
CRD IV : Vakavaraisuusdirektiivi IV 
CRR : Vakavaraisuusasetus
EFVJ : Euroopan finanssivalvojien järjestelmä 
EIOPA : Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen
EJRK : Euroopan järjestelmäriskikomitea
EKP : Euroopan keskuspankki
EPV : Euroopan pankkiviranomainen
ESMA : Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen
EU: Euroopan unioni
FSB : Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä
G20 : Kahdenkymmenen valtiovarainministerin ja keskuspankkien pääjohtajan ryhmä
YVM : Yhteinen valvontamekanismi
05
 Sanasto
Baselin pankkivalvontakomitea : G10-maiden keskuspankkien pääjohtajien vuonna 1974 perustama 
pankkivalvontaviranomaisten komitea, jonka tavoitteena on lisätä keskeisten valvontakysymysten ymmärrystä ja 
parantaa pankkivalvonnan laatua maailmanlaajuisesti. Komitea antaa ohjeita ja standardeja eri aloilta; esimerkkinä 
voidaan mainita omien varojen riittävyyttä koskevat kansainväliset standardit (Basel, Basel II ja Basel III).
Isäntävaltion valvontaviranomainen : valvontaviranomainen, joka vastaa vakavaraisuusvalvonnasta siinä 
EU:n jäsenvaltiossa, jossa rahoituslaitoksella on tytäryhtiö ja joka ei ole kotijäsenvaltio, joka on antanut 
rahoituslaitokselle luvan harjoittaa EU:n pankkitoimintaa.
Julkinen kuuleminen : sääntelyprosessi, jossa tarkoituksena on saada selville, mitä suuri yleisö ajattelee sitä 
koskevista asioista. Pyrkimyksenä on ennen kaikkea lisätä tehokkuutta, avoimuutta ja suuren yleisön osallistumista 
lakien ja toimintaperiaatteiden osalta. Kuuleminen on laadukkaan vaikutustenarvioinnin välttämätön edellytys. 
Kotivaltion valvontaviranomainen : valvontaviranomainen, joka vastaa vakavaraisuusvalvonnasta siinä EU:n 
jäsenvaltiossa, jossa rahoituslaitos on saanut luvan harjoittaa EU:n pankkitoimintaa (kotimaa).
Kriisinratkaisu : viranomaisen joko yksityissektorin kanssa tai sitä ilman suorittama toimi, jonka tarkoituksena 
on korjata vakavia ongelmia rahoituslaitoksessa, joka ei enää ole elinkelpoinen ja jolla ei ole enää kohtuullista 
mahdollisuutta tulla elinkelpoiseksi edes uudelleenjärjestelyn kautta.
Makrovakausvalvonta : valvonta kohdistuu koko rahoitusjärjestelmän eikä niinkään sen osien vakauteen. 
Järjestelmän makrovakausvalvonta on tarpeen, kun vakaasti ja ohjeiden mukaisesti toimivien yksittäisten yritysten 
toimet voivat yhdessä johtaa järjestelmän epävakauteen esimerkiksi siinä tapauksessa, että kaikki luotonantajat 
rajoittavat luotonantoa tai kaikki yritykset myyvät omaisuutta yhtä aikaa.
Mikrovakausvalvonta : valvonta kohdistuu rahoitusjärjestelmän muodostavien osien vakauteen. 
Mikrovakausvalvonnan keskiössä on yksittäisten rahoituslaitosten turvallisuus ja vakaus.
Pankkitoiminnan sääntely : eräänlainen valtiollinen sääntely, jossa määrätään tietyistä pankkeja koskevista 
vaatimuksista, rajoituksista ja ohjeista. Sääntely tuo avoimuutta pankkien ja niiden asiakkaiden välille. 
Pankkitoiminnan sääntelyn tavoitteena on mm. taata vakavaraisuus (vähentää pankkien velkojiin kohdistuvaa riskiä) 
ja vähentää järjestelmäriskiä (pienentää häiriöriskiä; häiriöt johtuvat pankeille epäsuotuisista kauppaolosuhteista, 
ja niiden vuoksi monet tai merkittävät pankit ovat kaatuneet). Lisäksi tarkoituksena on vahvistaa asiakkaiden 
tasapuolista kohtelua koskevat säännöt.
Pankkivalvonta : pankkien taloudellista tulosta ja toimintaa seurataan, jotta voidaan varmistaa, että niiden 
toiminta on turvallista, asianmukaista sekä sääntöjen ja säännösten mukaista. Pankkeja valvovat valtiolliset 
sääntelyviranomaiset. Tarkoituksena on välttää pankkien kaatuminen.
06 Sanasto
Pääomapohjan vahvistaminen : oikeussubjekti muuttaa pääomarakennettaan (omien varojen ja velkojen osuutta) 
parantaakseen velkojen ja omien varojen suhdetta.
Rahoitusmarkkinat : markkinat, joilla ihmiset ja organisaatiot voivat kaupata rahoitusvaroja ja -luottoja. 
Rahoitusmarkkinat muodostuvat raha- ja pääomamarkkinoista.
Riskipainotetut varat : pankin varat ja taseen ulkopuoliset sitoumukset, jotka on painotettu riskin mukaan ja joiden 
perusteella rahoituslaitokselle määritetään pääomavaatimus tai vakavaraisuussuhde.
Stressitestaus : simulaatio, jonka tarkoituksena on arvioida asianomaisen rahoituslaitoksen kyky käsitellä 
talouskriisiä. Stressitestejä tehdään, jotta nähdään, miten vakaa rahoituslaitos on erilaisissa olosuhteissa.
Säädetty vähimmäispääoma : (myös pääomavaatimus tai omien varojen riittävyys): pääoman määrä, joka pankilla 
tai muulla rahoituslaitoksella on rahoitusalan sääntelyviranomaisen mukaan oltava. Tämä ilmaistaan yleensä 
vakavaraisuussuhteena, jolla tarkoitetaan edellytettyä omien varojen prosentuaalista osuutta riskipainotetuista 
varoista.
Vaikutustenarviointi : loogisten vaiheiden sarja, jonka avulla Euroopan komissio arvioi uuden aloitteen 
mahdollisia taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöllisiä seurauksia. Prosessissa valmistellaan näyttöä poliittisille 
päätöksentekijöille eri toimintavaihtoehtojen eduista ja haitoista arvioimalla niiden mahdollista vaikutusta.
Vakavaraisuussääntely : asianmukainen rahoitustoiminnan oikeuskehys rahoitusalan ongelmien ehkäisemiseksi ja 
minimoimiseksi.
Valtionvelka : tunnetaan myös julkisena velkana tai julkisyhteisöjen velkana. Kyseessä on valtion keskushallintoon 
liittyvä velka. Valtionvelkakriisi liittyy siihen, että tietyillä mailla on vaikeuksia tai niiden on mahdotonta maksaa 
takaisin tai rahoittaa uudelleen julkista velkaansa ilman kolmansien osapuolten apua.
Valvontakollegio : koordinointirakenne, joka kokoaa yhteen eri maiden sääntelyviranomaiset, jotka osallistuvat 
useammassa kuin yhdessä maassa toimivien pankkikonsernien valvontaan. Mekanismia käytetään koti- ja 
isäntävaltion valvontaviranomaisten väliseen tiedonvaihtoon, valvontatehtävien suunnitteluun ja toteuttamiseen 
koordinoidusti tai yhdessä sekä hätätapauksiin varautumiseen ja hätätapausten käsittelyyn.
07 Sanasto
Varautumisjärjestely : mekanismi tai rahasto, jonka avulla varmistetaan, että kriisinratkaisun rahoitusjärjestelyyn 
tai muuhun rahoituslaitosten tukeen on riittävästi varoja. Varautumisjärjestelyyn turvaudutaan ainoastaan 
viimeisenä keinona.
Yhteinen (valvonta)käsikirja : yhteinen kehys, jonka avulla pankeissa yksilöidään, mitataan ja analysoidaan riskejä. 
Käsikirja sisältää valvontatoimia ja korjaavia toimia koskevat yhteiset ohjeet ja myöhemmin siihen kootaan myös 
EU:ssa vapaaehtoisesti sovellettavat valvonnan parhaat käytännöt.
Yhteinen säännöstö : tarkoituksena on tarjota yhtenäiset vakavaraisuussäännöt, jotka ovat kokonaisuudessaan 
sitovia ja suoraan sovellettavissa koko EU:ssa. Säännöstöllä varmistetaan Basel III -standardin yhdenmukainen 
soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa. Sen avulla eliminoidaan sääntelyn porsaanreiät ja tehostetaan täten 
sisämarkkinoiden toimintaa. Yhteinen säännöstö koostuu sitovista teknisistä standardeista, jotka täydentävät niihin 
liittyviä säädöksiä.
08
 Tiivistelmä
I
Komissio toteutti rahoituskriisin jälkimainingeissa 
pankkisektoria vakauttavia toimenpiteitä. Pyrki -
myksenä oli vahvistaa sääntelykehystä ja valvontaa 
pankkien ja eritoten useammassa kuin yhdessä maassa 
toimivien pankkien osalta. Sääntelymuutoksia koske -
vat laajat ehdotukset johtivat Euroopan pankkiviran -
omaisen (EPV) perustamiseen vuonna 2011.
II
Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen tavoit -
teena oli arvioida, ovatko komissio ja EPV hoitaneet 
tyydyttävällä tavalla velvollisuutensa, jotka liittyvät 
pankkialan sääntely- ja valvontajärjestelmää koskevien 
uusien järjestelyjen perustamiseen. Lisäksi tutkittiin, 
miten hyvin uudet järjestelyt toimivat.
III
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, että komission 
toteuttama pankkialan lainsäädäntöuudistus ja EPV:n 
perustaminen sekä uuden, vuonna 2011 kehitetyn 
pankkialan sääntely- ja valvontajärjestelmän perus -
tamiseen tähtäävät toimet olivat merkittäviä ensim -
mäisiä askelia vastauksena rahoituskriisiin. Uusien 
järjestelmien toiminnassa havaittiin kuitenkin puut -
teita useita maita koskevassa pankkivalvonnassa, EU:n 
pankkien häiriönsietokyvyn arvioinnissa ja kuluttajan -
suojan edistämisessä rahoitustuotteiden ja -palvelujen 
markkinoilla EU:ssa.IV
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että komissio ja 
EPV reagoivat rahoituskriisiin laajalla sääntelyohjel -
malla. Komissio laati lainsäädäntöä oikea -aikaisesti, 
mutta julkisiin kuulemisiin varattiin vähän aikaa sekä 
EPV:ssa että sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosas -
tossa. Lisäksi EPV:lle asetettiin lyhyet määräajat eikä 
lainsäädäntöpaketin yleisvaikutusta arvioitu lainkaan.
V
EPV on valvontauudistuksen yhteydessä edistänyt 
pankkien kansainvälisen rajatylittävän valvonnan 
parantamista helpottamalla ja koordinoimalla kansal -
listen valvontaviranomaisten työtä. Useilla aloilla sen 
rooli on kuitenkin jäänyt pankkivalvontatehtävissä 
vähäiseksi. Päivittäisestä pankkivalvonnasta vastaavat 
edelleen kansalliset valvontaviranomaiset eikä EPV 
harjoita suoraa rahoituslaitosten valvontaa. Valvon -
takollegioiden kautta tapahtuva valvonnan lähentä -
minen on vähäistä, ja kollegiot käyttävät liian paljon 
aikaa menettelyistä keskustelemiseen eivätkä niinkään 
keskity riskeihin.
VI
EPV:lla ei ole valtaa tehdä tai panna täytäntöön pää -
töksiä valvonnan lähentämisestä eikä ratkoa kansal -
listen valvontaviranomaisten välisiä ristiriitoja. Vaikka 
EPV on toteuttanut merkittäviä toimia ratkoakseen 
kansallisten valvontaviranomaisten välisiä ristiriitoja, 
sen lakisääteiset sovitteluvaltuudet ovat vähäiset. 
Lisäksi tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että EPV:lla 
oli vähän lakisääteistä toimivaltaa ja henkilöstöä vuo -
den 2011 stressitestejä silmällä pitäen. Yleisesti ottaen 
EPV:n resurssit eivät käynnistysvaiheessa riittäneet sen 
tehtävien suorittamiseen.
Tiivistelmä 09
VII
Syksystä 2014 alkaen Euroopan keskuspankilla (EKP) 
on toimivaltuudet valvoa pankkialaa kaikissa euro-
alueen jäsenvaltioissa ja muissa osallistuvissa jäsen-
valtioissa. Yhteinen valvontamekanismi (YVM) merkit -
see myös EKP:n ja kansallisten valvontaviranomaisten 
yhteistyötä, mutta YVM:n yleisestä toimivuudesta 
v a s t a a  EK P.
VIII
Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että EU:n laajuisen 
pankkivalvonnan onnistuminen edellyttää selkeää 
tehtävien eriyttämistä ja tilivelvollisuutta EPV:lta, 
EKP:lta ja sekä YVM:iin osallistuvilta että sen ulkopuo -
lelle jääviltä kansallisilta valvontaviranomaisilta. Jotta 
tietyillä aloilla vältyttäisiin tehtävien päällekkäisyyden 
ja EKP:n, kansallisten valvontaviranomaisten ja EPV:n 
vastuualueiden epäselvyyden riskiltä, tilintarkastus -
tuomioistuin suosittaa, että tehtäviä ja vastuualueita 
selkeytetään edelleen lainsäädännössä tai yhteistyö -
pöytäkirjoilla. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa 
lisäksi, että perustetaan menettelyjä, joiden avulla 
kyseisten elinten välille varmistetaan läheinen ja tiivis 
yhteistyö ja tiedonvaihto ja että erityistä huomiota 
kiinnitetään siirtymäkauteen eli aikaan, jolloin YVM ei 
ole vielä täysin valmis.
10
 Johdanto
01 
Rahoitusalaa on vuodesta 2007 alka -
en ravisuttanut maailmanlaajuinen 
kriisi, johon syynä ovat sekä liiallinen 
riskienotto että epäsuotuisa kehitys 
rahoitusmarkkinoilla. Kriisi aiheutti 
huomattavia investointitappioita, 
jotka painoivat pankkien säädetyn 
vähimmäispääoman vaaditun tason 
alapuolelle. Pankit eivät enää pysty -
neet hakemaan rahoitusta raha- ja 
pääomamarkkinoilta. Pankit olivat niin 
tiiviisti kytköksissä toisiinsa, että yh -
den suuren rahoituslaitoksen vararikko 
olisi voinut viedä monta muutakin 
vararikkoon, minkä seurauksena koko 
rahoitusjärjestelmä olisi ollut uhattuna.
02 
Pankkijärjestelmän luhistumisen vält -
tämiseksi EU:n jäsenvaltiot vahvistivat 
pankkiensa pääomapohjaa julkisilla 
varoilla, kun taas keskuspankit huo -
lehtivat pankkijärjestelmän likviditee -
tistä. EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot 
toteuttivat ensin hätätoimia, joiden 
tarkoituksena oli palauttaa luottamus 
rahoituslaitoksiin. Hätätoimien jälkeen 
toteutettiin sääntely- ja valvontauudis -
tuksia (ks. kohdat 4–16).03 
Komissio tuki rahoitusalaa vuosina 
2008–2012 viidellä biljoonalla eu -
rolla (40,3 prosenttia EU:n BKT:sta1) 
rahoitusalalle vuosiksi 2008–2012. 
Tukea annettiin lähinnä vakuuksina ja 
pääomapohjan vahvistamisen kautta. 
Joissakin jäsenvaltioissa tuen laajuus 
edisti valtionvelkakriisiä, mikä uhkasi 
euroalueen rahoitusvakautta. Jotta 
euroalue säilyisi vakaana, rahoitustu -
kea annettiin erilaisten rahoituskriisin 
vuoksi perustettujen rahoitustukime -
kanismien kautta. Kaaviossa 1  esite -
tään rahoituskriisin historiaa kuvastava 
tarkka aikajana ja toimet, jotka EU ja 
sen jäsenvaltiot toteuttivat vastaukse -
na rahoituskriisiin.
Komission aloitteet 
vuodesta 2008 alkaen
04 
Komissio on toteuttanut rahoitusalan 
maailmanlaajuisen kriisin yhteydessä 
pankkialaa vakauttavia toimia, joiden 
tarkoituksena on vahvistaa
 – pankkien toimintaa ohjaavaa sään -
telykehystä EU:ssa
 – pankkien ja eritoten useammassa 
kuin yhdessä maassa toimivien 
pankkien valvontaa
 – eurooppalaisten kuluttajien suojaa 
rahoitustuotteiden osalta.1 COM (2012) 778 final, 
21. joulukuuta 2012, ja 
SWD(2012) 443 final, 
21. joulukuuta, s. 29. 
11 Johdanto
05 
Komission sisämarkkinoiden ja palve -
lujen pääosasto on tehnyt vuodesta 
2008 alkaen laajoja säädösmuutoseh -
dotuksia (ks. liite IV ), jotka juontuvat 
lähinnä G20:n ja Baselin pankkival -
vontakomitean kansanvälisistä pyrki -
myksistä vakauttaa maailmanlaajuista 
rahoitusjärjestelmää. Yksi näistä 
ehdotuksista koski Euroopan pankkivi -
ranomaisen (EPV) perustamista.EPV perustettiin osaksi 
vuonna 2011 kehitet ‑
tyä pankkivalvonnan 
järjestelmää
06 
EPV perustettiin 1. tammikuuta 20112. 
Se korvasi Euroopan pankkivalvon -
taviranomaisten komitean (CEBS)3, ja 
sillä on sääntelyssä ja valvonnassa sekä 
lainsäädäntöprosessissa edeltäjäänsä 
laajempi tehtäväkenttä (ks. tauluk -
ko 1 ). EPV:n tehtäviin kuuluu myös 
kuluttajansuoja4.
CEBS:n ja EPV:n tehtävät
CEBS EPV
Sääntely Ainoastaan neuvoa‑antava
Antaa ohjeita ja suosituksia, jotka eivät 
ole sitovia Laatii teknisiä standardeja, joista tulee 
EU:n asetus, joka on komission hyväk ‑
synnän jälkeen suoraan sovellettavissa 
jäsenvaltioissa
Valvonta Osallistuu useisiin valvontakollegioihin 
vapaaehtoispohjalta Oikeus osallistua kaikkiin valvontakolle ‑
gioihin ja esittää aiheita esityslistalle,
sovittelija kansallisten valvontaviran ‑
omaisten välisissä ristiriidoissa 
Kuluttajansuoja Ei koskeEdistää avoimuutta, selkeyttä ja oikeuden ‑
mukaisuutta kuluttajien rahoitustuottei ‑
den ja ‑ palvelujen markkinoilla EU:ssa 
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuimen analyysi.Taulukko 12 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetus 
(EU) N:o 1093/2010, annettu 
24 päivänä marraskuuta 2010, 
Euroopan 
valvontaviranomaisen 
(Euroopan 
pankkiviranomainen) 
perustamisesta sekä 
päätöksen N:o 716/2009/EY 
muuttamisesta ja komission 
päätöksen 2009/78/EY 
kumoamisesta (EUVL L 331, 
15.12.2010, s. 12).
3 Asetus (EU) N:o 1093/2010.
4 Asetus (EU) N:o 1093/2010, 
9 artikla.
12 Johdanto18. maaliskuuta 20113. elokuuta 2011
6. huhtikuuta 2011 15. heinäkuuta 20112 June 201027. kesäkuuta 2012 12. syyskuuta 201210. heinäkuuta 2013 23. lokakuuta 2013 14. marraskuuta 2013
28. marraskuuta 2010
Euromaiden valtiovarainministerit 
sopivat tulevasta Euroopan 
vakausmekanismista (EVM), joka on 
Euroopan rahoitusvakausvälineen 
(ERVV) vuoden 2013 puolivälissä 
korvaava pysyvä pelastusjärjestely.13. lokakuuta 2011
Euromaat ratiﬁoivat vahvistetun 
Euroopan rahoitusvakausvälineen 
(ERVV), ja se saavutti 
toimintavalmiuden. Välineen 
tosiasiallinen lainanantokyky oli 
440 miljardia euroa, ja se perustui 
17 euromaan takaussitoumukseen.
1. tammikuuta 2011
Perustettiin kolme uutta Euroopan 
valvontaviranomaista.
13. joulukuuta 2012
Neuvosto pääsi sopimukseen 
yhteisestä valvontamekanismista.
26. kesäkuuta 2013
Uusi vakavaraisuusdirektiivi IV (CRD IV) 
ja vakavaraisuusasetus (CRR) 
hyväksyttiin.2. maaliskuuta 2012
Sopimus talous- ja rahaliiton 
vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä 
ohjauksesta ja hallinnasta.
3. marraskuuta 2013
Yhteistä valvontamekanismia koskeva 
asetus tuli voimaan.20. joulukuuta 2013
Neuvosto pääsi sopimukseen 
yhteisestä 
kriisinratkaisumekanismista.
Euroopan pankkiviranomainen 
julkaisi tulevan EU:n laajuisen pankkien stressitestin yksityiskoh-
dat ja tiedotti eurooppalaisista 
pankeista koostuvaan otokseen 
sovellettavista skenaarioista ja 
menetelmistä.
Euroopan komissio julkaisi ehdotuksen yhteisestä 
valvontamekanismista (YVM), jota 
sovelletaan kaikkiin euroalueen pankkeihin.
Komissio ehdotti yhteisen valvontamekanismin (YVM) täydentämistä yhteisellä kriisinratkaisumekanismilla; yhteisen pankkialan kriisinratkai-surahaston soveltamista valvoisi yhteinen kriisinratkaisuneuvosto.EKP käynnisti kattavan arvioinnin 
tulevaa valvontatehtäväänsä varten.Euroryhmä antoi lausunnon 
Espanjan ja Irlannin irtautumisesta talouden sopeutusohjelmasta.Euroopan pankkiviranomainen julkaisi pankkien vuoden 2011 stressitestien tulokset.
Portugali pyysi, että euroryhmä ja 
Ecoﬁn-neuvosto käynnistävät 
tukimekanismin (EU myönsi lainoja 52 miljardin euron arvosta).
Espanja ja Kypros hakivat rahoitustukea.Puheenjohtaja Barroso antoi lausunnon euroalueen 
valtion joukkolainamarkkinoista sekä Italian ja 
Espanjan valtionlainamarkkinoiden kehitystä 
koskevista kysymyksistä.Kaavio 1Rahoituskriisin aikajana ja EU:n toimetAlkuvuosi 2007 Joulukuu 2007 15. syyskuuta 2008 Lokakuu 2008 15. lokakuuta 2008
21. marraskuuta 201026. tammikuuta 200925. helmikuuta 2009 Huhtikuu 2009 23. kesäkuuta 2009 13. heinäkuuta 2009Huhtikuu 2010
23. syyskuuta 200923. heinäkuuta 2010 2. kesäkuuta 2010 26. toukokuuta 2010
19. marraskuuta 2008Yhdysvaltain 
subprime-asuntolainamarkkinoiden jännitteistä alkoi aiheutua likviditeettien alijäämiä 
rahamarkkinoilla eri puolilla 
maailmaa. 
Kanadan keskuspankki, Englannin 
keskuspankki, EKP, Yhdysvaltain 
keskuspankki ja Sveitsin 
keskuspankki ilmoittivat lyhytaikaisen rahoituksen markkinoiden paineita lieventävistä toimista.Komissio hyväksyi ensimmäisen EU:n laajuisen valvontajärjestelmän 
– Euroopan ﬁnanssivalvojien 
järjestelmän (EFVJ) – perustamista koskevat lainsäädäntöehdotukset. Uudet Euroopan valvontaviranomaiset (ESA) luotiin olemassa olevien kolmannen tason komiteoiden (pankki-, arvopaperi- sekä vakuutus- ja eläkeala) pohjalta.Yhdysvaltain neljänneksi suurin 
investointipankki Lehman Brothers 
Holdings Inc. jätti konkurssihake-muksen. Jo ennestään häiriintyneillä rahoitusmarkkinoilla alkoi erityisen epävakaa ajanjakso.
Euroopan komissio hyväksyi 
olemassa olevan pankkien 
vakavaraisuusdirektiivin 
tarkistamista koskevan ehdotuksen. Komissio hyväksyi ehdotuksen vakavaraisuusdirektiivin (CRD) muuttamisesta.Komissio ehdotti pankeilta perittävään maksuun perustuvaa pankkien kriisinratkaisurahastoa.
Komissio ehdotti parannuksia 
luottoluokituslaitosten (CRA) valvontaan EU:ssa. 
Euroopan pankkivalvontaviran-
omaisten komitea julkisti pankkien stressitestien tulokset.Euroopan komissio ehdotti, että pankkitalletusten vähimmäissuoja korotetaan 100 000 euroon. Lisäksi komissio ehdotti muutoksia kansainvälisiin tilinpäätösstandardeihin (IAS) rahoitusalan häiriöiden lieventämiseksi.
De Larosièren ryhmä, jonka tehtävänä oli antaa suosituksia 
Euroopan komissiolle 
rahoitusvalvonnan kehittämisestä EU:ssa, julkisti raporttinsa. G20-ryhmän johtajat keskustelivat 
Lontoossa rahoitusmarkkinoista ja 
maailmantaloudesta. He sopivat 
laajemmat toimivaltuudet omaavan uuden ﬁnanssimarkki-noiden vakauden valvontaryhmän perustamisesta vakausfoorumin (FSF) seuraajaksi.
Unkarille myönnettävää rahoitustukea koskeva yhteistyöpöytäkirja – enintään 6,5 miljardin euron maksutasetuki.Romanialle myönnettävää rahoitustukea koskeva yhteistyöpöytäkirja – 5 miljardin euron maksutasetuki.
Latvialle myönnettävää rahoitustukea koskeva 
yhteistyöpöytäkirja, joka kuului Latvian saamaan 
kansainväliseen rahoitustukipakettiin – yhteensä 
7,5 miljardia euroa.Irlannin hallitus pyysi tukea EU:lta 
ja IMF:ltä.Kreikan rahoitustukimekanismi otettiin kaikilta osin 
käyttöön ja toukokuussa 2010 Kreikka pyysi virallisesti 
rahoitustukea euromailta ja IMF:ltä. Nämä sopivat 
110 miljardin euron lainapaketista.
9. toukokuuta 2010
Ecoﬁn-neuvoston ylimääräinen istunto: 
ministerit päättivät kattavan 
toimenpidepaketin yksityiskohdista, mm. 
Euroopan 
rahoituksenvakautusmekanismista (ERVM) 
ja Euroopan rahoitusvakausvälineestä 
(ERVV). Kaikkiaan 500 miljardin euron 
arvoiselle toimenpidepaketille asetettiin 
tiukat ehdot ja edellytykset. 
7. kesäkuuta 2010
Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV) 
perustettiin.
16. lokakuuta 2010
Euroopan järjestelmäriskikomitean (EJRK) 
perustamista koskeva lainsäädäntö tuli 
voimaan.
13 Johdanto18. maaliskuuta 20113. elokuuta 2011
6. huhtikuuta 2011 15. heinäkuuta 20112 June 201027. kesäkuuta 2012 12. syyskuuta 201210. heinäkuuta 2013 23. lokakuuta 2013 14. marraskuuta 2013
28. marraskuuta 2010
Euromaiden valtiovarainministerit 
sopivat tulevasta Euroopan 
vakausmekanismista (EVM), joka on 
Euroopan rahoitusvakausvälineen 
(ERVV) vuoden 2013 puolivälissä 
korvaava pysyvä pelastusjärjestely.13. lokakuuta 2011
Euromaat ratiﬁoivat vahvistetun 
Euroopan rahoitusvakausvälineen 
(ERVV), ja se saavutti 
toimintavalmiuden. Välineen 
tosiasiallinen lainanantokyky oli 
440 miljardia euroa, ja se perustui 
17 euromaan takaussitoumukseen.
1. tammikuuta 2011
Perustettiin kolme uutta Euroopan 
valvontaviranomaista.
13. joulukuuta 2012
Neuvosto pääsi sopimukseen 
yhteisestä valvontamekanismista.
26. kesäkuuta 2013
Uusi vakavaraisuusdirektiivi IV (CRD IV) 
ja vakavaraisuusasetus (CRR) 
hyväksyttiin.2. maaliskuuta 2012
Sopimus talous- ja rahaliiton 
vakaudesta, yhteensovittamisesta sekä 
ohjauksesta ja hallinnasta.
3. marraskuuta 2013
Yhteistä valvontamekanismia koskeva 
asetus tuli voimaan.20. joulukuuta 2013
Neuvosto pääsi sopimukseen 
yhteisestä 
kriisinratkaisumekanismista.
Euroopan pankkiviranomainen 
julkaisi tulevan EU:n laajuisen pankkien stressitestin yksityiskoh-
dat ja tiedotti eurooppalaisista 
pankeista koostuvaan otokseen 
sovellettavista skenaarioista ja 
menetelmistä.
Euroopan komissio julkaisi ehdotuksen yhteisestä 
valvontamekanismista (YVM), jota 
sovelletaan kaikkiin euroalueen pankkeihin.
Komissio ehdotti yhteisen valvontamekanismin (YVM) täydentämistä yhteisellä kriisinratkaisumekanismilla; yhteisen pankkialan kriisinratkai-surahaston soveltamista valvoisi yhteinen kriisinratkaisuneuvosto.EKP käynnisti kattavan arvioinnin 
tulevaa valvontatehtäväänsä varten.Euroryhmä antoi lausunnon 
Espanjan ja Irlannin irtautumisesta talouden sopeutusohjelmasta.Euroopan pankkiviranomainen julkaisi pankkien vuoden 2011 stressitestien tulokset.
Portugali pyysi, että euroryhmä ja 
Ecoﬁn-neuvosto käynnistävät 
tukimekanismin (EU myönsi lainoja 52 miljardin euron arvosta).
Espanja ja Kypros hakivat rahoitustukea.Puheenjohtaja Barroso antoi lausunnon euroalueen 
valtion joukkolainamarkkinoista sekä Italian ja 
Espanjan valtionlainamarkkinoiden kehitystä 
koskevista kysymyksistä.
14 Johdanto
07 
EPV on osa vuonna 2011 perustettua 
Euroopan finanssivalvojien järjes -
telmää (EFVJ), jonka tehtävänä on 
varmistaa mikrovakausvalvonta. 
EFVJ:n päätavoitteena on vakauttaa 
rahoitusjärjestelmää lyhyellä, keski -
pitkällä ja pitkällä aikavälillä unionin 
taloutta ja sen kansalaisia ja yrityksiä 
varten. EFVJ kattaa EPV:n, Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen 
(ESMA) ja Euroopan vakuutus- ja lisä -
eläkeviranomaisen (EIOPA). Ne huoleh -
tivat mikrovakausvalvonnasta yhdessä 
kansallisten valvontaviranomaisten 
kanssa. Makrovakausvalvonnasta vas -
taa Euroopan järjestelmäriskikomitea. 
EFVJ ja Euroopan järjestelmäriskikomi -
tea muodostavat yhdessä eurooppalai -
sen valvontarakenteen (ks. kaavio 2 ).Kaavio 2Vuonna 2011  perustettu  eurooppalainen valvontarakenne
Non v oting members: O neEKP:n tuki
Euroopan komissio
Mikro-vakautta 
koskevat tiedotRiskivaroituksia 
koskevat suosituksetEuroopan pankkiviranomaisen, 
Euroopan vakuutus- ja 
lisäeläkeviranomaisen ja 
Euroopan arvopaperimarkkina-
viranomaisen puheenjohtajaÄänioikeudettomat jäsenet: Yksi 
kansallisten valvontaviranomaisten 
edustaja jokaisesta jäsenvaltiosta / 
talous- ja rahoituskomitean 
puheenjohtajaKansallisten keskus-
pankkien pääjohtajat; 
EKP:n pääjohtaja ja 
varapääjohtaja 
Euroopan 
pankkiviranomainen
Kansalliset pankkivalvonta-
viranomaisetEuroopan vakuutus- ja 
lisäeläkeviranomainen
Kansalliset vakuutus- 
ja eläkealan 
valvontaviranomaisetEuroopan 
arvopaperimarkkina-
viranomainen
Kansalliset arvopaperialan 
valvontaviranomaisetEuroopan 
järjestelmäriskikomitean 
makrovakausvalvonta
EU:n rahoitusala
Euroopan ﬁnanssivalvojien 
järjestelmän
mikrovakausvalvonta
Lähde:  EK P.
15 Johdanto
08 
EPV:lla on kaikkien EU:n jäsenvaltioi -
den osalta seuraavat päätehtävät:
 – kehittää yhteinen säännöstö ja tä -
ten edesauttaa yhteisten, laaduk -
kaiden sääntely- ja valvontastan -
dardien ja -käytäntöjen luomista
 – myötävaikuttaa oikeudellisesti 
sitovien unionin säädösten yhden -
mukaiseen soveltamiseen
 – edistää ja helpottaa tehtävien ja 
vastuun siirtoa toimivaltaisten 
viranomaisten välillä
 – seurata ja arvioida markkinakehi -
tystä omalla vastuualueellaan
 – parantaa tallettajien ja sijoittajien 
suojaa
 – edistää valvontakollegioiden joh -
don- ja yhdenmukaista toimintaa
 – edistää avoimuutta, selkeyttä 
ja oikeudenmukaisuutta ku -
luttajien finanssituotteiden tai 
-palvelujen markkinoilla koko 
sisämarkkina -alueella.09 
Vaikka EPV:lla on EU:ssa edeltäjäänsä 
CEBS:aan verrattuna laajempi tehtä -
väkenttä valvonnassa (ks. kohta 6), 
päivittäinen pankkivalvonta on edel -
leen kansallisten valvontaviranomais -
ten vastuulla. EPV ei harjoita suoraa 
rahoituslaitosten valvontaa. Euroop -
palaisen pankkivalvonnan rakenteessa 
luotetaan mm. koti- ja isäntävaltion 
valvontaviranomaisten yhteistyöhön. 
Valvontaviranomaiset vaihtavat tietoja 
valvontakollegioissa, jotta pankkien 
riskialtistuksesta saadaan kattava 
yleiskäsitys.
10 
EPV saa 60 prosenttia rahoituksestaan 
kansallisilta valvontaviranomaisilta 
ja 40 prosenttia EU:n talousarviosta. 
Vuonna 2012 sen vuotuinen talousar -
vio oli 20,7 miljoonaa euroa (12,7 mil -
joonaa euroa vuonna 2011). EPV:lla 
on niukat henkilöstöresurssit; vuonna 
2012 henkilöstön suuruus oli 94. EPV 
on suurelta osin riippuvainen kansal -
listen valvontaviranomaisten henki -
löstöstä (kansallisia asiantuntijoita tai 
lyhytaikaista tukea tiettyjen tehtävien 
hoitamiseen) sekä sopimussuhteisista 
toimihenkilöistä.
11 
Rahoituspalvelujen sääntely kuuluu 
neuvoston ja Euroopan parlamentin 
yhteispäätösmenettelyn piiriin (SEUT, 
294 artikla: tavallinen lainsäädäntö-
menettely). Sekä neuvosto että par -
lamentti hyväksyvät niin ollen uudet 
asetukset ja direktiivit. Komissio huo -
lehtii EPV:n laatimien alustavien tek -
nisten standardien täytäntöönpanosta 
täytäntöönpanosäädösten tai delegoi -
tujen säädösten avulla asianomaisen 
asetuksen tai direktiivin mukaisesti 
(ks. myös kohdat 29 ja 30).
16 Johdanto
Viimeaikaiset tapahtumat 
pankkiunionin 
perustamisessa
12 
Euroalueen maiden valtion- ja hallitus -
ten päämiehet sopivat vuonna 2012 
jatkuvan rahoituskriisin vuoksi, että 
pankkialan sääntelyä ja valvontaa oli 
edelleen tarpeen parantaa5. Päätettiin, 
että olisi kehitettävä ”täsmällinen ja 
aikasidonnainen etenemissuunnitelma 
todellisen talous- ja rahaliiton aikaan -
saamiseksi”. Etenemissuunnitelmaan 
sisällytettäisiin konkreettisia ehdo -
tuksia rahoituspalvelujen sisämark -
kinoiden yhtenäisyyden ja eheyden 
säilyttämisestä6. Eurooppa -neuvoston 
puheenjohtaja esitteli 26. kesäkuu -
ta 2012 etenemissuunnitelman, jonka 
yksi osa -alue on pankkiunioni.
13 
Pankkiunioni koostuu seuraavista 
osa-alueista (ks. taulukko 2 ):5 Euroalueen huippukokous 
29. kesäkuuta 2012.
6 ”Kohti todellista talous- ja 
rahaliittoa”, Eurooppa - 
neuvoston puheenjohtaja 
Herman Van Rompuy, 
26. kesäkuuta 2012, s. 7, ja 
”Etenemissuunnitelma kohti 
pankkiunionia”, 
COM(2012) 510, 12.9.2012.
17 Johdanto
Pankkiunionin osa‑alueiden tilanneTaulukko 2Osa‑alue Tilanne Kuvaus
Yhteinen 
valvontame ‑
kanismi (ks. 
kohdat 14 ja 15) Neuvosto antoi 15. lokakuuta 2013 
asetukset yhteisen valvontamekanismin 
(YVM) perustamisesta. YVM:n yhteydessä Euroopan keskuspankki 
(EKP) vastaa yhdessä kansallisten valvon ‑
taviranomaisten kanssa pankkivalvonnasta 
euroalueella ja muissa osallistuvissa 
jäsenvaltioissa. EKP aloittaa täysimittaisen 
valvonnan 4. marraskuuta 2014.
Yhdennetty 
kriisinhallinta ‑
kehysNeuvosto ja Euroopan parlamentti 
pääsivät joulukuussa 2013 sopi ‑
mukseen pankkialan elvytys ‑ ja 
kriisinratkaisukehyksestä.Kehyksellä pyritään hallinnoimaan vaikeuk ‑
sissa olevia pankkeja ja tarvittaessa lak ‑
kauttamaan ongelmapankit ennakoidusti ja 
tehokkaasti turvautumalla mahdollisimman 
vähän julkisten varojen käyttöön. Kyseisten 
sääntöjen täytäntöönpanosta vastaava 
viranomainen on yhteinen kriisinratkaisu ‑
mekanismi, sitten kun se on toiminnassa. 
Euroopan parlamentti ja neuvosto 
sopivat 20. maaliskuuta 2014 yhtei ‑
sestä kriisinratkaisumekanismista. 
Ehdotus asetukseksi ongelmapankkien 
yhteisestä kriisinratkaisumekanismista 
oli 15. huhtikuuta 2014 Euroopan par ‑
lamentin ensimmäisessä käsittelyssä. 
Tekstin lopullisen hyväksynnän jälkeen 
Euroopan unionin neuvosto hyväksyy 
asetuksen ilman lisäkeskusteluja.Neuvosto ja parlamentti sopivat krii ‑
sinratkaisuneuvostosta, jolla on laaja 
toimivalta pankkialan kriisinratkaisussa. 
Kriisinratkaisuneuvosto tai pankkialaa 
valvova EKP voi käynnistää ongelmapankin 
kriisinratkaisun. Sopimus käsittää yhteisen 
kriisinratkaisurahaston, jota rahoitetaan 
pankkialan maksuilla ja joka alkuun 
koostuu kansallisista osista, jotka vähitellen 
sulautetaan kahdeksan vuoden aikana. 
Yhteinen kriisinratkaisumekanismi kattaa 
kaikki pankit osallistuvissa jäsenvaltioissa. 
Yhteinen 
talletussuoja ‑
järjestelmäLainsäädäntövallan käyttäjät sopivat, 
että jokaisen jäsenvaltion on perus ‑
tettava osittain ennakkoon rahoitettu 
järjestelmä, joka takaa kaikki alle 
100 000 euron talletukset. Käytössä on ainoastaan kansallisia 
talletussuojajärjestelmiä. Tarkastuksen 
aikaan komissio ei ollut vielä esittänyt 
ehdotusta yhteisestä eurooppalaisesta 
talletussuojajärjestelmästä7.
Yhteinen 
säännöstöEPV on perustamisestaan lähtien toi ‑
minut yhteisen säännöstön laatimisen 
puolesta. Työ oli vuonna 2013 edelleen 
kesken. Vuonna 2012 julkaistiin julkista kuulemista 
varten kuusi ohjetta, neljä keskusteluasia ‑
kirjaa, 14 tausta‑asiakirjaa ja 23 teknistä 
standardia, joiden kautta saadut tiedot oli 
mm. tarkoitus sisällyttää vakavaraisuus ‑
direktiiviin (CRD IV) (ks. kohta 29).7 Nykyisellä direktiivillä 
(Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivi 
2009/14/EY, annettu 11 
päivänä maaliskuuta 2009, 
talletusten 
vakuusjärjestelmästä annetun 
direktiivin 94/19/EY 
muuttamisesta talletussuojan 
tason ja korvausten 
maksuajan osalta (EUVL L 68, 
13.3.2009, s. 3)) varmistetaan 
enintään 100 000 euron 
talletusten suojaaminen 
kaikissa EU:n jäsenvaltioissa. 
Komissio hyväksyi 
heinäkuussa 2010 kyseisen 
direktiivin perusteellista 
tarkistamista koskevan 
lainsäädäntöehdotuksen, 
jonka tarkoituksena on 
yhdenmukaistaa ja 
yksinkertaistaa kansallisia 
talletussuojajärjestelmiä, 
nopeuttaa maksamista ja 
parantaa järjestelmien 
rahoitusta. EU:n johtajat 
vaativat 27. ja 
28. kesäkuuta 2013 pidetyssä 
Eurooppa-neuvostossa, että 
kyseinen ehdotus 
hyväksytään vuoden loppuun 
mennessä. 
18 Johdanto
EPV ja yhteisen valvonta ‑
mekanismin (YVM) 
perustaminen
14 
Neuvosto hyväksyi lokakuussa 2013 
asetuksen, jossa Euroopan keskus -
pankille (EKP) myönnettiin pankkialan 
valvontaa koskevat toimivaltuu -
det. Lisäksi se hyväksyi tarkistuksia 
EPV -asetukseen8. EKP -asetuksessa 
säädetään EKP:n ja kansallisten val -
vontaviranomaisten yhteistyöstä. EKP 
on kuitenkin vastuussa YVM:n yleises -
tä toiminnasta. EKP valvoo suoraan 
järjestelmän kannalta tärkeimpiä 
euroalueen pankkeja, kun muut pankit ovat edelleen kansallisten valvontavi -
ranomaisten valvonnassa. Kansallisten 
valvontaviranomaisten vastuulla ovat 
edelleen tehtävät, joita ei ole siirretty 
EKP:lle, kuten kuluttajansuojaan ja kol -
mansien maiden pankkien sivukontto -
reihin liittyvät tehtävät.
15 
EPV:n sääntelytehtävän pitäisi pysyä 
YVM:n perustamisen jälkeen pääosin 
muuttumattomana (ks. kohta 76). Val -
vonnassa on kuitenkin joitakin alueita, 
joiden kohdalla EPV:n ja EKP:n välistä 
vastuujakoa on tarpeen selventää (ks. 
kohdat 77–80).8 Neuvoston asetus 
(EU) N:o 1024/2013, annettu 
15 päivänä lokakuuta 2013, 
luottolaitosten 
vakavaraisuusvalvontaan 
liittyvää politiikkaa koskevien 
erityistehtävien antamisesta 
Euroopan keskuspankille 
(EUVL L 287, 29.10.2013, s. 63). 
Asetus (EU) N:o 1022/2013, 
annettu 22 päivänä lokakuuta 
2013, Euroopan 
valvontaviranomaisen 
(Euroopan 
pankkiviranomainen) 
perustamisesta annetun 
asetuksen (EU) N:o 1093/2010 
muuttamisesta Euroopan 
keskuspankille neuvoston 
asetuksen (EU) N:o 1024/2013 
nojalla annettujen 
erityistehtävien osalta 
(EUVL L 287, 29.10.2013, s. 5).Kaavio 3Euroopan rahoitusvalvonta YVM:n käyttöönoton jälkeen
Lähde:  Perustuu Royal Institute for International Relations Egmont -yrityksen malliin.Yhteiseen valvonta-
mekanismiin 
kuuluvat maat
Yhteiseen valvonta-
mekanismiin 
kuulumattomat maatLuottolaitokset
Muut rahoitus-
laitokset 
Kansallinen 
valvontaKansallinen 
valvontaEKP:n suora 
valvonta 
Kansallinen 
valvonta, EKP:n 
kokonaisvalvontaMerkittävät 
luottolaitokset
Yhteisessä 
valvonta-
mekanismissa 
Yhteisen valvonta-mekanismin ulkopuolella Muut 
luottolaitokset
19 Johdanto
Yhteisen kriisinratkaisu ‑
mekanismin perustaminen
16 
Euroopan parlamentti ja neuvosto so -
pivat 20. maaliskuuta 2014 yhteisestä 
kriisinratkaisumekanismista. Euroopan 
parlamentin ja neuvoston hyväksy -
mässä asetusehdotuksessa säädetään 
yhteisestä kriisinratkaisuneuvostosta, 
jolla on laaja toimivalta pankkialan 
kriisinratkaisussa. Kriisinratkaisuneu -
vosto hyväksyisi pankin kriisinratkai -
suun asettamista koskevan järjestelyn 
joko omasta aloitteestaan tai jos EKP 
ilmoittaa, että pankki on kaatumassa 
tai todennäköisesti kaatuu. Se päättäisi 
kriisinratkaisuvälineiden ja yhteisen 
kriisinratkaisurahaston käyttämises -
tä. ( Liitteessä VI  esitetään lisätietoja 
pankkien kriisinratkaisukehyksestä ja 
finanssimarkkinoiden vakauden val -
vontaryhmän laatimasta asiakirjasta, 
jossa käsitellään vaikuttavien kriisin-
ratkaisumekanismien pääpiirteitä.)
20
 Tarkastuksen laajuus  
ja tarkastustapa
17 
Tilintarkastustuomioistuimen tarkas -
tuksen tavoitteena oli:
 – arvioida, ovatko komissio ja EPV 
hoitaneet tyydyttävällä tavalla 
velvollisuutensa, jotka liittyvät 
vuonna 2011 perustettua pankki -
alan sääntely- ja valvontajärjestel -
mää koskevien uusien järjestelyjen 
luomiseen
 – tutkia, miten hyvin kyseiset uudet 
järjestelyt toimivat useammassa 
kuin yhdessä maassa tapahtuvan 
pankkitoiminnan valvonnassa, 
EU:n pankkien häiriönsietokyvyn 
arvioinnissa ja kuluttajansuojan 
edistämisessä rahoitustuotteiden 
ja -palvelujen markkinoilla EU:ssa.
18 
Tarkastus koski sisämarkkinoiden 
ja palvelujen pääosaston toimintaa 
rahoitusalan lainsäädännön laadin -
nassa, lainsäädännön täytäntöönpa -
non seurannassa ja sen vaikutuksen 
arvioinnissa sekä sääntelyyn, valvon -
taan ja kuluttajansuojaan liittyvää 
EPV:n toimintaa. Kyseiset organisaatiot 
tarkastettiin paikalla vuonna 2012 ja 
vuoden 2013 alussa.19 
Tietoja käytiin keräämässä kuuden 
jäsenvaltion9 kansallisten valvonta-
viranomaisten luona, keskuspankeissa 
ja pankkiyhdistyksissä. Tarkastajat 
kävivät Euroopan arvopaperimarkki -
naviranomaisen (ESMA) ja Euroopan 
vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen 
(EIOPA) luona, Euroopan järjestelmä -
riskikomiteassa (EJRK) ja Euroopan 
keskuspankissa (EKP). He tapasivat 
myös useita pankkialan valvonta- ja 
sääntelyviranomaisia Yhdysvalloissa ja 
Kanadassa (ks. liite I, kohta 6 c ). Alus -
tavista huomautuksista keskusteltiin 
asiantuntijapaneelissa (ks. liite III ). Li-
säksi käytiin läpi laaja -alaisesti tulevaa 
pankkivalvontajärjestelmää koskevaa 
akateemista kirjallisuutta (ks. liite VII ).
20 
Tarkastustyönsä ansiosta tilintarkas -
tustuomioistuin voi raportoida rele -
vanteista seikoista ja harkita, mitkä tar -
kastuksen aikana saadut kokemukset 
voisivat olla relevantteja YVM:n piiriin 
kuuluvan pankkivalvonnan kohdalla.
21 
Tarkastustapa ja tarkastusevidenssin 
kokoamismenetelmät kuvataan tar -
kemmin  liitteessä I .9 Tšekin tasavalta, Saksa, 
Espanja, Ranska, Ruotsi ja 
Yhdistynyt kuningaskunta.
21
 Huomautukset
22 
Jäljempänä esitettyjä huomautuksia 
luettaessa on pidettävä mielessä, että 
ajat olivat haastavia koko Euroopan 
pankkialalla ja että tarkastelujakso 
osuu ajankohtaan, jolloin EPV käynnisti 
toimintaansa.
Sääntelyuudistus: komis ‑
sio vastasi laajalla pankki ‑
alan sääntelyohjelmalla ja 
EPV osallistui kehittä ‑
mällä teknisiä standar ‑
deja ja ohjeita
23 
Sääntelyllä  tarkoitetaan julkisyhteisön 
tai julkisia tehtäviä hoitavan yksityisen 
organisaation antamia sitovia sääntöjä. 
Sääntöjä soveltavat kaikki sääntely-
viranomaiset hoitaessaan tehtäviään. 
Rahoituspalvelualalla on mm. markki -
noiden vakavaraisuussääntöjä (sään -
töjen tarkoituksena on estää sellaisten 
organisaatioiden syntyminen, joilla on 
epäilyttävä maine tai joiden rahoi -
tuskapasiteetti ei riitä toteutettaviksi 
suunniteltuihin toimintoihin). Lisäksi 
alalla sovelletaan sääntöjä, joiden 
avulla pyritään valvomaan rahoitustoi -
minnan, yritysten hallinto- ja ohjaus -
järjestelmien ja sisäisen valvonnan 
järjestelmien riskejä, ja sääntöjä, jotka 
koskevat liiketoiminnan harjoittamista 
ja valvontamenetelmiä10. Komissio laati lainsäädäntöä 
oikea‑aikaisesti, mutta…
24 
Jotta hanke saataisiin päätökseen 
ajoissa, ajanhallintaa tulisi soveltaa 
seuraaviin prosesseihin: toiminnan 
määrittäminen, toimintojen jaksotus, 
resurssien arviointi, toiminnan keston 
arviointi, aikataulutus ja aikataulun 
noudattamisen valvonta11.
25 
G20-ryhmä ja Baselin komitea ovat 
johtaneet vahvemman ja globaalim -
min koordinoidun rahoituspalvelualan 
sääntelyn käyttöönottoa. Komissio on 
osallistunut G20-ryhmän ja Baselin 
komitean neuvotteluihin rahoitusalan 
lainsäädännöstä. Yksi merkittävim -
mistä globaaleista edistysaskeleista 
on sopimus (Basel III), jonka mukaan 
rahoituslaitosten on lisättävä pääoma -
tasojaan rahoitusriskien kattamiseksi 
ja vakautettava näin rahoitusmarkki -
noita. Komissio vastasi rahoituskriisiin 
laajalla sääntelyohjelmalla. Jotta Ba -
sel III -standardit voitiin ottaa käyttöön 
EU:ssa, sisämarkkinoiden ja palvelujen 
pääosasto valmisteli vakavaraisuus -
direktiivin IV (CRD IV) ja -asetuksen 
(CRR). Muita tärkeitä pankkialan sään -
telyä koskevia komission ehdotuksia 
kuvataan liitteessä IV .10 Perustuu Maailmanpankin 
määritelmään, Legal Aspects 
of Financial Services Regulation 
and the Concept of a Unified 
Regulator , Maailmanpankki, 
Washington, DC, 2006.
11 Project Management Institute, 
Project Management Body of 
Knowledge (PMBOK Guide) , 
luku 6 – Time management , 
neljäs painos, 2008.
22 Huomautukset Taulukko 3Lainlaadinnan päävaiheisiin käytetty aika
Työ alkaa Vaka ‑
varai ‑
suus ‑
direk ‑
tiivi II 
(CRD II) Vaka ‑
varai ‑
suus ‑
direk ‑
tiivi III 
(CRD III)Vakava ‑
raisuusdi ‑
rektiivi IV 
(CRD IV) – 
direktiivi 
ja asetusDirektiivi luottolai ‑
tosten ja sijoitus ‑
palveluyritysten 
elvytys ‑ ja kriisinrat ‑
kaisukehyksestäTalletus ‑
suojajärjes ‑
telmäFinanssi ‑
ryhmit ‑
tymädi ‑
rektiivin 
tarkistami ‑
nenTilinpää ‑
tösdi ‑
rektiivin 
tarkista ‑
minenAvoimuus ‑
direktiivin 
tarkista ‑
minenKeski‑
mää ‑
räinen 
kesto, 
viikkoa
Valmistelu 37 7 100 77 69 63 108 69 66
Virallinen 
sisäinen 
lausuntokierros7 6 8 2 4 3 3 3 5
Lainsäädännön 
lopullinen 
laatiminen2 0 0 1 1 3 20 8 4
Kollegio 
hyväksyy4 1 1 1 2 4 1 5 2
Euroopan 
parlamentti 
ja neuvosto 
hyväksyvät50 71 104 Ei hyväksytty Ei hyväksytty 65 85 85 77
Lähde:  Euroopan tilintarkastustuomioistuin.26 
Taulukossa 3  esitetään, kuinka paljon 
aikaa komissio käytti direktiivin tai 
asetuksen laatimisen päävaiheisiin ja 
laadintaa seuranneeseen poliittiseen 
hyväksymisprosessiin.
27 
Yleisesti ottaen sisämarkkinoiden 
ja palvelujen pääosasto valmisteli 
lainsäädäntöehdotukset ajoissa. Tilin -
tarkastustuomioistuin havaitsi, että 
lainsäädäntö hyväksyttiin tosiasiassa 
lähes aina suunnitellussa aikataulus -
sa. Kun vertailtavina ovat sisämark -
kinoiden ja palvelujen pääosaston lainsäädäntöehdotusten hyväksymisen 
tosiasialliset ja suunnitellut ajankoh -
dat, voidaan todeta, että lainsäädäntö 
laadittiin rahoituskriisin aikana oi -
kea-aikaisesti. Lisäksi komission jäsen -
ten kollegio hyväksyi sisämarkkinoiden 
ja palvelujen pääosastolta saamansa 
ehdotukset nopeasti (keskimäärin 
2,4 viikon kuluttua).
23 Huomautukset
…EPV:lle oli asetettu tiukat 
määräajat, julkisiin kuulemi ‑
siin oli varattu vähän aikaa 
eikä komissio ollut kehit ‑
tänyt kokonaisvaikutusten 
arviointia
EPV:lle oli asetettu tiukat 
määräajat
28 
EPV:lla on tärkeä tehtävä lainsäädäntö -
prosessin valmisteluvaiheessa, ja sen 
sääntelytyö ja määräajat on ennalta 
määritelty lainsäädännössä. EPV laatii 
sittemmin teknisiä standardeja, joissa 
esitetään rahoituspalvelusäädöksiä 
täydentäviä teknisiä tietoja. Tämän 
jälkeen komissio vahvistaa tekniset 
standardit, jotta niillä olisi sitova 
oikeusvaikutus.
29 
Komissio ehdotti vakavaraisuusdirektii -
viä IV (CRD IV) ja vakavaraisuusasetusta 
(CRR) ensin heinäkuussa 2011. Komis -
sio, neuvosto ja Euroopan parlamentti 
pääsivät sopimukseen niistä maalis -
kuussa 2013. Euroopan parlamentti hy -
väksyi 16. huhtikuuta 2013 CRD IV -eh -
dotuksen tarkistuksineen ja lopullinen 
teksti tuli voimaan 17. heinäkuuta 2013. 
Täytäntöönpanopäiväksi tuli 1. tammi -
kuuta 2014 eli vuotta myöhemmin kuin 
oli alun perin suunniteltu.30 
CRD IV ja CRR valtuuttavat EPV:n kehit -
tämään yli sata teknisen sääntely- ja 
täytäntöönpanostandardin luonnosta. 
Komission heinäkuussa 2011 anta -
miin CRD IV/CRR -ehdotuksiin sisältyi 
vaatimus, jonka mukaan EPV:n oli an -
nettava suurin osa teknisistä standar -
deista 1. tammikuuta 2013 mennessä 
eli samana päivänä, kun CRD IV/CRR 
-säädösten soveltaminen oletettavasti 
aloitettaisiin. EPV:ta koskevia mää -
räaikoja ei muutettu, joten EPV:n oli 
tehtävä teknisiä standardeja koskeva 
työnsä komission ehdotusluonnoksen 
perusteella. Riskinä oli, että muutokset 
direktiivissä ja asetuksessa voisivat 
johtaa muutoksiin teknisissä standar -
deissa. EPV:ta ei kutsuttu lainsäädäntö -
prosessin tarkkailijaksi CRD IV/ CRR -eh-
dotuksista käytäviin neuvotteluihin, ja 
täten EPV ei ole voinut kommentoida 
toimivaltuuksia ja lainsäädäntöproses -
sin määräaikoja järjestelmällisesti.
Julkisiin kuulemisiin varattiin 
vähän aikaa
31 
Komissio ja EPV varasivat julkiseen 
kuulemiseen ajan, jonka pituus oli 
vakio. Ennen vuotta 2012 se oli kah -
deksan viikkoa ja vuodesta 2012 alkaen 
se on ollut 12 viikkoa12.
32 
Sekä komissio että EPV kuulevat 
sidosryhmiä usein eri tavoin lainlaa -
dintaprosessin aikana. Tärkeän osan 
prosessia muodostaa julkisten kuule -
misten käyttö.12 Kyseessä ei ole sitova 
standardi, mutta sitä pidetään 
tarpeellisena, jotta ulkoiset 
sidosryhmät voivat valmistella 
säädösehdotusluonnoksiin 
antamansa vastaukset 
kunnolla.
- KOM(2002) 277 lopullinen 
5. kesäkuuta 2002 
”Towards a reinforced 
culture of consultation and 
dialogue - Proposal for 
general principles and 
minimum standards for 
consultation of interested 
parties by the Commission ” 
(neuvottelu- ja 
keskustelukulttuurin 
edistäminen – ehdotus 
komission sidosryhmien 
konsultointiprosessiin 
sovellettavista yleisistä 
periaatteista ja 
vähimmäisvaatimuksista). 
Vuodesta 2012 alkaen 
sallittu kesto on ollut 
12 viikkoa.
- EPV, Public Statement on 
Consultation Practices , 
25. syyskuuta 2012, 
kohta 3(3).
24 Huomautukset
33 
Tilintarkastustuomioistuimen arvioin -
ti osoitti, että sekä komissiossa että 
EPV:ssa toteutettiin useita julkisia kuu -
lemisia, joissa ulkoisille sidosryhmille 
oli varattu vain vähän vastaamisaikaa. 
Esimerkiksi komissiossa CRD II-, CRD III- 
ja CRD IV/CRR -kuulemisiin oli varattu 
keskimäärin 4,8 viikkoa. Tilintarkastus -
tuomioistuimen analysoimissa 11:ssä 
EPV:n toteuttamassa kuulemisessa kes -
kimääräinen kuulemisaika oli 8,7 viik -
koa. Tiukoista määräajoista seurasi (ks. 
kohdat 28–30), että komissio ja EPV 
eivät noudattaneet omia parhaiksi 
ilmoittamiaan käytäntöjä sen suhteen, 
minkä verran aikaa sidosryhmille pitää 
antaa mielipiteiden ilmaisua varten. 
Riskinä oli täten, että vastauksia 
saadaan vähän tai että vastauksissa ei 
voida tarkastella kysymystä riittävän 
perusteellisesti. Tämä päti erityisesti 
pankkiyhdistyksiin. Tilanteesta saattaa 
seurata, että lainsäädäntöehdotusten 
laatu huononee.
Komissio ei valmistellut 
lainsäädäntöpaketin 
yleisvaikutusta koskevaa 
arviointia
34 
Kaikkien vaikutukseltaan merkittävien 
komission ehdotusten, kuten delegoi -
tuja säädöksiä ja täytäntöönpanosää -
döksiä koskevien ehdotusten, tueksi 
olisi suoritettava vaikutustenarviointi. 
Siinä olisi arvioitava uuden lainsäädän -
nön tai toimintaehdotusten mahdolli -
sia vaikutuksia talouden (kilpailukyky 
mukaan lukien), yhteiskunnan ja ympä -
ristön kannalta13.35 
Komissio on käynnistänyt rahoitus -
kriisin alusta alkaen useita pankki -
toimintaa, arvopaperimarkkinoita, 
vakuutuksia ja eläkkeitä koskevia 
lainsäädäntöehdotuksia (ks. liite IV ). 
Se valmisteli vaikutustenarviointeja 
ja lainsäädäntöehdotusluonnoksia 
rinnakkain. Komissio ei kuitenkaan 
ole vielä arvioinut monialaisesti koko 
rahoituslaitoksia koskevan lainsäädän -
töpaketin kumulatiivista vaikutusta 
rahoitusmarkkinoihin.
Riskinä on, että EPV:n hallin ‑
toneuvoston päätöksenteko 
ei yllä optimaaliselle tasolle
36 
Hallintoneuvoston jäsenten olisi 
toimittava riippumattomasti ja ainoas -
taan unionin edun mukaisesti 14.
37 
Hallintoneuvosto on EPV:n pääasialli -
nen päätöksentekoelin15. Hallintoneu -
vostossa on mukana kustakin 28 jäsen -
valtiosta sen kansallisen viranomaisen 
päällikkö, joka valvoo luottolaitoksia 
kyseisessä jäsenvaltiossa. Lainsäädän -
nön mukaan hallintoneuvoston jäsen -
ten on toimittava riippumattomasti ja 
objektiivisesti ainoastaan unionin etua 
noudattaen. Hallintoneuvoston toi -
minnasta (kokoukset, äänestyssäännöt 
jne.) määrätään työjärjestyksessä16.13 SEK(2009) 92, 
15. tammikuuta 2009.
14 EPV-asetus, johdanto -osan 
52 kappale ja 42 artikla. 
15 EPV-asetus, 40–44 artikla 
(puheenjohtajan 
nimittäminen, 
sovittelulautakunnan 
nimittäminen, pankkialan 
osallisryhmän nimittäminen 
sekä lausuntojen, suositusten 
ja päätösten jne. antaminen).
16 Hyväksyttiin tammikuussa 
2011 ja muutettiin 
heinäkuussa 2012.
25 Huomautukset
38 
Tarkastajat totesivat, että EPV:n 
edustajien ja kansallisten valvonta -
viranomaisten kokouksissa hallinto -
neuvoston jäsenet edustivat lähinnä 
kansallisia etuja. Tilintarkastustuo -
mioistuin havaitsi, että hallintoneu -
voston helmikuussa 2013 pitämässä 
kokouksessa suurin osa jäsenistä esitti 
kansallisen kantansa eikä niinkään eh -
dottanut EU:n kantaa. Tämä on vastoin 
lainsäädännössä esitettyä tavoitetta.
Valvontauudistus: EPV on 
edistänyt kansainvälistä 
valvontaa mutta jäljellä 
on vielä haasteita
39 
Pankkitoiminnan valvonnalla  tarkoite -
taan sitä, että pankkien taloudellista 
tulosta ja toimintaa seurataan, jotta 
voidaan varmistaa, että niiden toi -
minta on turvallista, asianmukaista 
sekä sääntöjen ja säännösten mu -
kaista. Pankkeja valvovat valtiolliset 
sääntelyviranomaiset. Tarkoituksena 
on välttää pankkien kaatuminen17. 
Euroopan unionin nykytilanteessa 
(ennen YVM:ia) monimutkaisia, useam -
massa kuin yhdessä maassa toimivia 
pankkeja valvotaan siten, että koti- ja 
isäntävaltioiden sääntelyviranomaiset 
ovat vuorovaikutuksessa ja tekevät 
yhteistyötä sekä kokoontuvat määrä -
ajoin yhdessä EPV:n edustajien kanssa 
valvontakollegioissa.
40 
EU:n rahoituspalvelumarkkinat integ -
roituivat nopeasti ja yleismaailmallinen 
pankkikonsepti levisi, minkä seurauk -
sena pankit kehittivät ennen kriisiä 
merkittäviä kansainvälisiä korkean 
riskin toimintoja sekä EU:ssa että 
maailmanlaajuisesti. Pankkivalvonta 
oli kuitenkin edelleen kansallista18.41 
Vaikka EPV:n vastuulla on EU:ssa 
edeltäjäänsä CEBS:aa laajempi valvon -
takenttä, se ei valvo rahoituslaitoksia 
suoraan (ks. kohta 9). EPV:lla on tärkeä 
tehtävä kehittää kaikissa jäsenvaltiois -
sa sovellettava yhteinen säännöstö, 
edistää säännöstön johdonmukaista 
soveltamista ja täten lähentää koko 
unionin valvontakäytäntöjä.
42 
EPV on perustanut valvontaosaston, 
jossa toimii kaksi yksikköä. Yksi niistä 
vastaa riskianalyysistä ja toinen koti- ja 
isäntävaltion välisestä koordinoinnista. 
Koti- ja isäntävaltion välisestä koordi -
noinnista vastaava yksikkö on tekemi -
sissä valvontakollegioiden kanssa ja 
osallistuu 44 suurimpaan kollegioon ja 
seuraa niiden työtä. Se myös suorittaa 
aihekohtaisia analyysejä ja helpottaa 
valvontakäytäntöjen lähentämistä. Yk -
siköllä ei kuitenkaan ole riittävästi hen -
kilöstöä; tarkastuksen aikaan yksikössä 
oli ainoastaan kuusi työntekijää. Riski -
analyysiyksikkö käsittelee stressitestejä 
(ks. kohta 59) ja analysoi säännöllisesti 
Euroopan pankkialan taloudellista 
vakautta. Lisäksi yksikkö on kehittänyt 
sarjan riski -indikaattoreita, jotka koske -
vat raportointia alakohtaisista riskeistä 
ja pankkiriskeistä (ns. riskikojelaudat). 
Arvioinnit toimitetaan säännöllisesti 
EJRK:lle, Euroopan parlamentille, EU:n 
neuvostolle ja muille EU:n elimille.17 Webster’s New World Finance 
and Investment Dictionary.
18 Alford, D., The Lamfalussy 
Process And EU Bank 
Regulation: Another Step On 
The Road To Pan -European 
Regulation? , Annual Review of 
Banking & Financial Law  
(osa 25: 1,) s. 396, 2006.
26 Huomautukset
43 
EPV on edistänyt pankkien kansainvä -
listä valvontaa helpottamalla ja koor -
dinoimalla kansallisten valvontaviran -
omaisten työtä. EPV:lla ei kuitenkaan 
ole valtaa tehdä tai panna täytäntöön 
päätöksiä valvonnan lähentämisestä 
eikä ratkoa kansallisten valvontaviran -
omaisten välisiä ristiriitoja (ks. koh -
dat 44–55). Lisäksi vuoden 2011 stres -
sitesteistä kävi ilmi, että EPV:n rooli 
tämän keskeisen valvontavälineen 
osalta oli vähäinen (ks. kohdat 56–64).
… Valvonnan lähentämisessä 
valvontakollegioiden kautta 
on edistytty mutta se on 
edelleen vähäistä
EPV:n rooli valvontakollegioissa 
on kehittynyt mutta se on 
edelleen vähäinen
44 
Viranomaisen olisi osaltaan edistettä -
vä ja seurattava valvontakollegioiden 
tehokasta, vaikuttavaa ja yhdenmu -
kaista toimintaa19. Tällaisia kollegioita 
olisi perustettava kaikille rahoitus -
ryhmittymille, joilla on merkittävää 
kansainvälistä toimintaa EU:ssa. Niiden 
olisi kokoonnuttava säännöllisesti ja 
koordinoitava asianmukaisesti toimi -
valtaisten kansallisten valvontaviran -
omaisten valvontatyötä.45 
Valvontakollegioiden (”kollegioiden”) 
perustaminen oli yksi tärkeimmis -
tä tekijöistä, joka edisti valvonnan 
lähentämistä kansallisten valvonta-
viranomaisten välillä20. Lainsäädännön 
mukaan pankkiryhmittymäorgani -
saation yleisvalvonnasta ja kollegion 
koordinoinnista vastaa kotivaltion 
valvontaviranomainen21.
46 
Kollegioiden tärkeimpinä tehtävinä22 
on
 – tarjota foorumi tiedonvaihtoon
 – tehdä yhteinen päätös kansainvä -
listä toimintaa harjoittavien pank -
kiryhmittymien pääomatasosta
 – suorittaa yhteinen riskinarviointi
 – tarjota kehys hätätilanteissa suori -
tettaville valvontatoimille.
47 
EPV:lla on oikeus osallistua kollegioi -
hin, joissa sen tehtävänä on sujuvoit -
taa tiedonvaihtoprosessia. Tavoitteena 
on edistää kollegioiden kautta valvon -
nan lähentämistä ja unionin oikeuden 
soveltamisen yhdenmukaistamista ja 
auttaa selviytymään nykyisestä kriisis -
tä ja ehkäistä tulevia kriisejä.19 EPV-asetus, 21 artikla.
20 Kollegiot perustettiin EU:n 
säädöksen mukaisesti 
31. joulukuuta 2010 alkaen 
sovellettavalla tarkistetulla 
vakavaraisuusdirektiivillä 
(CRD II) (2009/111/EY).
21 Kollegioihin osallistuvat myös 
seuraavat tahot: EU:ssa 
emoyrityksenä toimivan 
luottolaitoksen tytäryritysten 
tai EU:ssa emoyrityksenä 
toimivan rahoitusalan 
holdingyhtiön tytäryritysten 
valvonnasta vastaavat 
toimivaltaiset viranomaiset; 
niiden isäntävaltioiden 
toimivaltaiset viranomaiset, 
joihin on perustettu 
merkittäviä sivukonttoreita, 
sekä tarvittaessa keskuspankit 
ja kolmansien maiden 
toimivaltaiset viranomaiset.
22 EPV:n vuosikertomus vuodelta 
2011, kaavio 8, s. 29.
27 Huomautukset
48 
EPV on osaltaan edistänyt kollegioiden 
työtä monin tavoin, mm.
 – esittämällä hyviä käytäntöjä 
koskevan asiakirjan, jotta yhteiset 
päätökset olisivat sisällöltään yh -
denmukaisia ja yhteensopivia
 – tutkimalla kollegioiden operatiivis -
ta toimintaa koskevien ohjeiden ja 
useammassa kuin yhdessä maas -
sa toimivien pankkien pääoman 
riittävyyttä koskevien päätösten 
soveltamista23
 – tekemällä toimintasuunnitelmia ja 
harjoittamalla seurantaa vuosina 
2011 ja 2012 kollegioiden toimin -
nan parantamiseksi
 – tarjoamalla kollegioiden tiedon -
vaihtoon välineen tietoteknisen 
alustan kautta.
49 
Asiakirjojen tarkastuksessa kävi lisäksi 
ilmi, että EPV oli panostanut merkittä -
vällä tavalla ratkaistakseen kansallisten 
valvontaviranomaisten välisiä erimie -
lisyyksiä epävirallisesti (ks. kohta 55). 
Täten EPV:n toiminta välittäjänä kol -
legioissa on parantanut kollegioiden 
tekemää työtä. EPV oli myös vuoden 
2013 loppuun mennessä käsitellyt usei -
ta sovittelutapauksia24. EPV:n vaikutus 
valvonnan lähentämiseen kollegioiden 
avulla on kuitenkin ollut vähäinen, sillä 
se ei vastaa kollegioiden organisoin -
nista (esim. esityslistan laadinnasta) 
eikä voi virallisesti osallistua niiden 
päätöksentekoon.Joissakin tapauksissa 
kollegiot käyttävät liikaa 
aikaa menettelyistä 
keskustelemiseen eivätkä 
niinkään keskity riskeihin
50 
Asiakirjojen läpikäynti ja keskustelut 
kansallisten valvontaviranomaisten 
kanssa osoittivat, että useissa tapauk -
sissa kollegioiden kokouksissa käy -
tettiin enemmän aikaa keskusteluun 
menettelyihin liittyvistä kysymyksistä 
kuin perusteelliseen riskinarviointiin. 
Esimerkiksi kotivaltion valvontaviran-
omaiset tiedottivat kollegion osal -
listujille pankkiensa edistymisestä 
EPV:n stressitestissä, mutta tuloksista 
keskusteltiin harvoin. EPV on pitänyt 
kollegioissa monta esitelmää, mutta 
tähän mennessä lähinnä operatiivi -
sista kysymyksistä. Tästä huolimatta 
kollegioissa on tapahtunut edistystä 
vuodesta 2011 alkaen, kun EU:ssa on 
otettu käyttöön yhteiset riskiarvioinnit 
ja yhteiset päätökset.
Dokumentaatio ja kollegioiden 
tiedonvaihto eivät ole olleet 
kattavia
51 
Lainsäädännön mukaan kollegioiden 
toiminnan olisi perustuttava kirjallisiin 
sopimuksiin25. Asiakirjojen läpikäynti 
osoitti, että kollegioita koskevat EPV:n 
asiakirjat eivät sisältäneet kaikkia kes -
keisiä asiakirjoja, kuten pakollista kirjal -
lista sopimusta kollegion toiminnasta. 
Yksi EPV:n keskeisistä panoksista kolle -
gioissa on antaa palautetta kollegion 
toiminnasta kotivaltion valvontaviran -
omaiselle26. Useissa tapauksissa kolle -
giota koskevissa asiakirjoissa ei kuiten -
kaan ollut näyttöä EPV:n palautteesta. 
EPV:lla ei ole asianmukaista asiakirjojen 
hallinnointijärjestelmää, joka auttaisi 
tietämyksen säilyttämisessä.23 CEBS on aiemmin julkaissut 
ohjeet kollegioiden 
operatiivisesta toiminnasta 
(GL34) ja pankkiriskejä 
koskevasta yhteisarvioinnista 
sekä yhteisistä päätöksistä 
useammassa kuin yhdessä 
maassa toimivien pankkien 
pääoman riittävyydestä 
kollegiaalisessa 
toimintaympäristössä (GL39).
24 EPV:n puheenjohtajan 
lausunto talous- ja 
raha -asioiden 
valiokunnalle – 
30. syyskuuta 2013.
25 Euroopan parlamentin ja 
neuvoston direktiivi 2009/111/
EY, annettu 16 päivänä 
syyskuuta 2009, direktiivien 
2006/48/EY, 2006/49/EY ja 
2007/64/EY muuttamisesta 
keskuslaitoksiin kuuluvien 
pankkien, tiettyjen omien 
varojen erien, suurten 
riskikeskittymien, 
valvontajärjestelyjen ja 
kriisinhallinnan osalta, 
42 a artiklan 3 kohta 
(EUVL L 302, 17.11.2009, s. 97).
26 EPV:n vuosikertomus vuodelta 
2011, kaavio 8, s. 29.
28 Huomautukset
52 
EPV tarjoaa kansallisille valvontaviran -
omaisille tietoteknisen alustan kollegi -
oissa tapahtuvaa tiedonvaihtoa varten. 
Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, 
että alusta toimii asiakirjojen arkis -
tointijärjestelmänä ja että kansalliset 
valvontaviranomaiset eivät hyödynnä 
sitä aktiivisesti käydäkseen jatkuvaa 
keskustelua riskeistä kollegioiden vuo -
tuisten tai puolivuosittaisten kokous -
ten ulkopuolella. Kyseiset keskustelut 
ovat usein kahdenvälisiä eikä niitä 
käydä tietoteknisten alustojen kautta. 
Kun otetaan huomioon, että kollegios -
sa on jopa 20 kansallista valvontaviran -
omaista, riskinä on, että tärkeä tieto ei 
kenties välity kaikille osallistujille.
… EPV:n sovittelurooli oli 
oikeudellisista rajoitteista 
johtuen vähäinen
53
 – EPV -asetuksen 19 artiklan 1 kohta 
(sitova sovittelu): ”Jos toimivaltai -
nen viranomainen on eri mieltä 
toisen jäsenvaltion toimivaltaisen 
viranomaisen toimeen liittyvästä 
menettelystä, toimen sisällöstä 
tai toimien puuttumisesta (…), 
pankkiviranomainen voi yhden tai 
useamman asianomaisen toimi -
valtaisen viranomaisen pyynnöstä 
auttaa viranomaisia pääsemään 
sopimukseen (…). Tapauksissa, (…) 
joissa objektiivisten arviointiperus -
teiden mukaan eri jäsenvaltioiden 
toimivaltaisten viranomaisten 
voidaan todeta olevan erimielisiä, 
pankkiviranomainen voi omasta 
aloitteestaan27 auttaa viranomaisia 
pääsemään sopimukseen (…)”. – EPV -asetuksen 31 artikla (neu -
voa-antava sovittelu): ”Pankkiviran -
omainen edistää yhteensovitettua 
unionin toimintaa muun muassa: 
(…) c) toimimalla neuvoa -antavana 
sovittelijana toimivaltaisten viran -
omaisten pyynnöstä tai omasta 
aloitteestaan, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta 19 artiklan sovelta -
mista (…)”.
54 
EPV:n tehtävänä on ratkaista kansallis -
ten valvontaviranomaisten välisiä risti -
riitoja. Tehtävä on kuitenkin vähäinen, 
sillä EPV voi harjoittaa sitovaa sovit -
telua ainoastaan rajoitetuissa tapa -
uksissa eli kun on olemassa erityinen 
säännös28 ja ainoastaan, jos sitovaa 
sovittelua pyytävät erimielisyyksissä 
olevat kansalliset viranomaiset. Vaikka 
joidenkin kansallisten valvontaviran -
omaisten välisistä erimielisyyksistä on 
esiintynyt merkkejä ja EPV on ottanut 
käyttöön erimielisyyksien käsittelyyn 
tarkoitettuja menettelyjä, yksikään 
kansallinen valvontaviranomainen ei 
pyytänyt EPV:lta sitovaa sovittelua 
tarkastuksen aikaan. Yleensä kansalli -
set valvontaviranomaiset ratkaisevat 
erimielisyydet mieluummin keskenään. 
Jotkut myös ilmoittivat, että he eivät 
halua, että erimielisyyksiä käsitellään 
EPV:n tasolla.
55 
Asiakirjojen tarkastuksessa kävi kui -
tenkin ilmi, että EPV oli panostanut 
merkittävällä tavalla ratkaistakseen 
kansallisten valvontaviranomaisten 
välisiä erimielisyyksiä epävirallisesti 
ilman sovittelumenettelyjä. Euroopan 
tilintarkastustuomioistuimen viimeisen 
käynnin jälkeen EPV on myös käyn -
nistänyt muutaman neuvoa -antavan 
sovittelun29 tutkittuaan, onko EU:n 
lakeja mahdollisesti rikottu.27 EPV:n toimivaltuuksia on 
sitovan sovittelun osalta 
laajennettu uudessa 
vakavaraisuusdirektiivissä ja 
-asetuksessa (CRD IV/CRR). 
Tästä huolimatta ”omaa 
aloitetta” koskeva toimivalta 
on nimenomaan mainittava 
johdetussa oikeudessa, jossa 
säädetään sitovaa sovittelua 
koskevista tehtävistä.
28 Tilintarkastustuomioistuimen 
tarkastuksen aikaan sitovaa 
sovittelua oli tarkoitus käyttää 
ainoastaan muutamissa 
tapauksissa, esim. kun 
tehdään yhteinen päätös 
“merkittävän sivukonttorin” 
nimittämisestä ja yhteinen 
päätös, jonka perusteella 
määritetään omien varojen 
riittävyys konsernin tasolla ja 
yksittäisen yrityksen tasolla. 
29 Erityisiin säännöksiin 
perustuvaa ”sitovaa sovittelua” 
koskevan tehtävän lisäksi EPV 
voi myös huolehtia yleisestä 
koordinoinnista 
”neuvoa -antavan sovittelun” 
kautta joko toimivaltaisten 
viranomaisten pyynnöstä tai 
sen omasta aloitteesta 
(EPV -asetuksen 31 artikla).
29 Huomautukset
Valvontauudistus: EPV:n 
rooli stressitesteissä
Vuonna 2011 toteutettujen 
pankkien stressitestien luo ‑
tettavuutta epäiltiin, mutta 
tästä huolimatta…
56 
EPV -asetuksen mukaisesti EPV voi 
käynnistää ja koordinoida EU:n laa -
juisia stressitestejä arvioidakseen 
rahoituslaitosten häiriönsietokykyä ja 
erityisesti ”järjestelmäriskiä”. EPV:n olisi 
varmistettava, että kyseisiin testeihin 
sovelletaan kansallisella tasolla yhden -
mukaista menetelmää ja annettava 
toimivaltaiselle viranomaiselle suositus 
stressitestissä30 yksilöityjen ongelmien 
korjaamiseksi.
57 
Vuonna 2011 EPV suoritti stressites -
tin 91 pankissa31 21:ssä EU:n jäsenvalti -
ossa32. Tarkoituksena oli arvioida EU:n 
pankkijärjestelmän häiriönsietokykyä 
ja yksittäisten laitosten33 vakavarai -
suutta. Pankkien vakavaraisuutta 
arvioitiin vertailuluvulla, joka oli mää -
ritelty rajoituksettomien ensisijaisten 
omien varojen34 mukaan ja asetettu 
viiteen prosenttiin riskipainotetuista 
varoista. Stressitesti johti myös sii -
hen, että pankkien tiedot ilmoitettiin 
yksityiskohtaisesti.EPV:lla oli vähän lakisääteistä 
toimivaltaa ja henkilöstöä 
vuonna 2011 suoritettuja 
stressitestejä varten
58 
Stressitesti sinänsä oli alhaalta ylös -
päin suuntautuva analyysi. Euroopan 
komissio määritti perusskenaarion35 ja 
EKP epäsuotuisan skenaarion36. Pankit 
sovelsivat epäsuotuista skenaariota 
ja laskivat itse tulokset. Kansallisilla 
valvontaviranomaisilla oli suora yhteys 
pankkeihin, ja ne suorittivat ensimmäi -
sen pankkien tulosten laatua koskevan 
tarkastuksen. EPV:n tehtävänä oli tar -
jota metodologinen kehys37 ja koordi -
noida kansallisten valvontaviranomais -
ten työtä sekä tarkastaa kansallisten 
valvontaviranomaisten toimittamien 
pankkitietojen yhdenmukaisuus.
59 
EPV:ssa tietojen tarkastamisesta vastasi 
kymmenen kansallista asiantuntijaa ja 
viisi EPV:n henkilöstön jäsentä. Laatu -
tarkastusten avulla tietojen epäjoh -
donmukaisuus väheni. Pankkien tietoja 
oli kuitenkin vaikea tarkastaa yksityis -
kohtaisesti, sillä testi oli laajamittainen 
(se kattoi 91 pankkia), aikaa oli vähän 
(neljä kuukautta), EPV:lla oli vähän 
toimivaltaa ja oikeusvaikutusta (se ei 
laatinut skenaarioita, ei tehnyt tulos-
laskelmia eikä sillä ollut suoraa pääsyä 
pankkeihin). Kaikki edellä mainitut 
tekijät heikensivät stressitestitulosten 
yleistä luotettavuutta.30 EPV-asetus, 21 artiklan 2 kohta.
31 Tulokset julkaistiin ainoastaan 
90 pankin osalta. 
Rajoituksettomien 
ensisijaisten omien varojen 
määritelmästä oltiin eri mieltä, 
joten yksi pankki ei antanut 
EPV:lle lupaa julkaista EPV:n 
laskemia tuloksia. 
32 Stressitesti kattoi 65 prosenttia 
EU:n pankkijärjestelmän 
kokonaisvaroista ja vähintään 
50 prosenttia kansallisista 
pankkialoista kussakin EU:n 
jäsenvaltiossa. Jos valtaosa 
jonkin maan pankkivaroista oli 
toisessa jäsenvaltiossa 
toimivilla pankkiryhmittymillä, 
stressitestiin ei otettu mukaan 
mitään muuta itsenäistä 
pankkia, koska maa oli 
riittävän hyvin katettu 
ottamalla mukaan kyseisten 
pankkiryhmittymien alaiset 
konsolidoidut varat.
33 CEBS:n ennen vuotta 2011 
tekemät stressitestit eivät 
kuuluneet tarkastuksen alaan.
34 Baselin pankkivalvonta-
komitea, jonka Basel III 
-säännöt muodostavat yleisen 
pankkisääntelyn perustan, 
keskittää huomionsa 
rajoituksettomien ensisijaisten 
omien varojen suhdelukuun, 
joka koostuu lähinnä 
ainoastaan omasta pääomasta 
ja kertyneistä voittovaroista. 
35 Talouden kehittymistä 
koskeva konsensusodotus. 
36 Epäsuotuisan skenaarion laati 
EKP joulukuussa 2010 sovitun 
riskijoukon pohjalta. Skenaario 
perustui komission 
ennusteisiin syksyltä 2010. 
Opening Statement Publication 
of the 201 1 EU -wide Stress Test 
Results , Lontoo, 
15. heinäkuuta 2011.
37 Metodologinen kehys 
(51 sivua) kattaa testin 
keskeiset osa -alueet (esim. 
laajuus, aikahorisontti ja 
viitepäivämäärä) ja testioletta -
mukset (esim. staattinen tase, 
nollakasvu ja pysyvä 
liiketoimintakokonaisuus) sekä 
tekniset ohjeet ja määritelmät 
(esim. erilaiset pääomaosuu -
det, suojausasemien käyttö, 
voittojen ja tappioiden 
kehityksen kannalta 
huomioon otettavat tekijät).
30 Huomautukset
Vuonna 2011 suoritetut stressitestit ja esimerkkejä testien jälkeisistä, vuoden 2013 
loppuun mennessä ilmaantuneista pääomatarpeista
Tammikuu 2011: EPV ilmoittaa vuonna 2011 suoritettavista stressitesteistä.
15 heinäkuuta 2011: EPV julkaisee 90 pankin38 stressitestitulokset. Kahdeksan pankkia (viisi espanjalaista, kaksi 
kreikkalaista ja yksi itävaltalainen) ei yllä viiden prosentin pääomavaatimuksen tasolle. Kokonaispääomavaje 
oli havaintojen mukaan 2,5  miljardia  euroa.
10 lokakuuta 2011: Belgia, Ranska ja Luxemburg sopivat Dexian uudelleenjärjestelystä ja myönsivät sille 
enintään 90  miljardin  euron rahoitustakuun. Dexia arvioitiin stressitestissä yhdeksi Euroopan turvallisimmista 
pankeista (13. sijalla 91 pankista).
Toukokuu 2012: Bankia, jolla oli hallussaan Espanjan suurin kiinteistöomaisuus, kansallistettiin, ja se pyysi 
19 miljardin  euron tukea. Se myös tarkisti vuoden 2011 tuloslaskelmaa; alkuperäinen 309  miljoonan  euron 
voitto muutettiin 4,3  miljardin  euron tappioksi. Stressitestissä (epäsuotuisa skenaario) Bankian rajoituksetto -
mien ensisijaisten omien varojen suhdeluku aleni 5,4 prosenttiin vuoden 2012 loppuun mennessä eli se ylitti 
edelleen vaaditun viiden prosentin vähimmäismäärän.
2012: Espanjan viranomaiset teettävät stressitestin39 14 pankkiryhmittymästä, jotka kattavat 90 prosenttia 
Espanjan pankkijärjestelmästä. Selvityksessä arvioidaan, että epäsuotuisessa skenaariossa pääoman on oltava 
kokonaisuudessaan lähes 60  miljardia  euroa. Selvityksessä arvioitiin myös, että kolmen vuoden aikana espan -
jalaiset pankit tulevat kärsimään kaikkiaan 270  miljardin  euron luottotappioista.
Vuoden 2013 alussa: Alankomaiden hallitus kansallistaa SNS Bank -pankin (SNS Reaalin tytäryhtiö). Pankki 
oli kärsinyt suurista kiinteistöalan tappioista, eritoten ulkomailla. Vuonna 2011 suoritetuissa stressitesteissä 
SNS Bank -pankin rajoituksettomien ensisijaisten omien varojen osuus oli 8,4 prosenttia eli se ylitti selkeästi 
vaaditun viiden prosentin vähimmäismäärän. Vuoden 2012 lopussa se putosi seitsemään prosenttiin.
Vuoden 2013 lopussa: Kahden Slovenian suurimman pankin – Nova Ljubljanska banka (NLB d.d.) ja Nova 
Kreditna Banka Maribor (NKBM d.d.) – kohdalla suoritettiin varojen laadun arviointi ja stressitesti40. Verrattuna 
EPV:n vuonna 2011 tekemään arviointiin, jonka yhteydessä ei havaittu pääomavajetta, vuoden 2013 arvioin -
ti johti siihen, että Slovenian hallitus vahvisti NLB d.d. -pankin pääomapohjaa 1 551 miljoonalla eurolla ja 
NKBM d.d. -pankin pääomapohjaa 870  miljoonalla  eurolla.
38 Yksi pankki ei antanut lupaa julkaista kaikkia tietojaan.
39 Testin suoritti riippumaton ulkopuolinen konsulttiyritys Oliver Wyman.
40 Perusteellisen testin suorittivat Oliver Wyman, Roland Berger, Deloitte, EY, CBRE, Jones Lang LaSalle, Cushman & Wakefield ja Colliers 
(ks. Slovenian pankin 12. joulukuuta 2013 julkaisema lehdistötiedote).Laatikko 1
31 Huomautukset
60 
EPV:n stressitestissä laskettiin mah -
dollinen pääomavaje. Stressitesti oli 
yksi monista valvontavälineistä, joiden 
avulla arvioitiin yksittäisten laitosten 
häiriönsietokykyä sekä järjestelmän 
yleistä häiriönsietokykyä41. Testin yhtey -
dessä ei arvioitu pankkien varojen tai 
vakuutena olevien omaisuuserien laa -
tua eikä testattu pankin likviditeettiä.
61 
Edellä kohdissa 59 ja 60 mainituista 
syistä stressitestien avulla ongelmia ei 
pystytty kartoittamaan joissakin eu -
rooppalaisissa pankeissa, jotka sittem -
min oli pelastettava (ks. laatikko 1 ).
…vuonna 2012 toteutettu 
pääomapohjan 
vahvistaminen edisti 
luottamuksen palauttamista
62 
Vuonna 2011 suoritettua stressitestiä 
seurasi pääomapohjan vahvistami -
nen42 vuonna 2012. Tavoitteena oli 
vahvistaa otokseen valittujen pankkien 
pääomapositiota luomalla poikkeuk -
sellinen ja väliaikainen pääomapuskuri. 
EPV vaati rajoituksettomien ensisijais -
ten omien varojen osuuden43 lisäämis -
tä yhdeksään prosenttiin kesäkuun 
2012 loppuun mennessä44.63 
EPV seurasi pankkien pääomapohjan 
vahvistamissuunnitelmien täytän -
töönpanoa ja antoi lopullisen kerto -
muksen 3. lokakuuta 2012. Yleisesti 
ottaen pääomapohjaa vahvistamalla 
pankkien pääomapositio vahvistui yli 
200  miljardilla  eurolla. Pääomasuun -
nitelman toimitti 27 pankkia, joilla oli 
alun perin ollut pääomavajetta ja jotka 
olivat vahvistaneet pääomapositiotaan 
116 miljardilla  eurolla45. Pääomapoh -
jan vahvistaminen edisti osaltaan 
myös luottamuksen palauttamista 
pankkialaan46.
64 
Stressitestien aikaan ei EU:n tasol -
la ollut pankkeja suoraan tukevaa 
kriisinratkaisumekanismia eikä varau -
tumisjärjestelyä. Tilapäiset kansalliset 
ratkaisut, joiden avulla pankkeihin 
tehtäisiin pääomasijoituksia, olivat 
tarpeen niiden pankkien kohdalla, 
jotka myöhemmin arvioitiin heikoiksi 
ja jotka eivät pystyneet hankkimaan 
pääomaa rahoitusmarkkinoilla. Tämä 
kuormitti kansallisia valtionbudjetteja. 
Tilanne oli toinen Yhdysvalloissa, jossa 
varautumisjärjestelyt olivat käytössä 
ennen stressitestejä (ks. liite V ).41 EPV, Overview of the EBA 201 1 
banking EU -wide stress test , 
18. maaliskuuta 2011.
42 Euroalueen maiden valtion- ja 
hallitusten päämiehet sopivat 
26. lokakuuta 2011 kattavista 
luottamuksen 
palauttamistoimenpiteistä. 
Yksi niistä oli pääomapohjan 
vahvistaminen. Muut 
toimenpiteet liittyivät Kreikan 
velkahelpotukseen ja 
Euroopan 
rahoitusvakausvälineen 
(ERVV) vipuvaikutuksen 
käyttöön.
43 Rajoituksettomat ensisijaiset 
omat varat versus 
riskipainotetut varat. 
44 EPV, Capital buffers for 
addressing market concerns 
over sovereign exposures – 
Methodological note , 
8. joulukuuta 2011.
45 EPV, Final report on the 
implementation of Capital Plans 
following the EBA’s 201 1 
Recommendation on the 
creation of temporary capital 
buffers to restore market 
confidence , 3. lokakuuta 2012.
46 Pankkien pääomapohjan 
vahvistamisesta alkaen 
MSCI Europe Financials 
-pörssi -indeksissä on ollut 
näkyvissä jatkuva 
noususuuntaus. 
32 Huomautukset
Valvontauudistus: kulut ‑
tajansuojaa ja keskeisiä 
hallintojärjestelmiä on 
vielä kehitettävä
… Resurssit ovat erittäin pie ‑
net ja on vain harvoja ääni ‑
oikeutettuja jäseniä, joilla 
on täydet toimivaltuudet 
kuluttajansuoja‑alalla
65 
Kuluttajansuoja voidaan määritellä 
seuraavasti: kuluttajien etujen suojaa -
minen laadun, hinnan ja turvallisuuden 
osalta yleensä oikeudellisessa viite -
kehyksessä47. Rahoitusalalla kulutta -
jansuoja käsittää seuraavat tekijät: 
tuoteturvallisuus, avoimuus, kattavat 
ja oikeelliset tiedot, sopimattomat 
kaupalliset menettelyt, ulosmittaus, 
pidättyvyys, sovittelu ja valitusten 
käsittely.
66 
EPV -asetuksen 9 artiklan 1 kohta: 
”Pankkiviranomaisella on johtava 
tehtävä avoimuuden, selkeyden ja 
oikeudenmukaisuuden edistämisessä 
kuluttajien finanssituotteiden tai -pal -
velujen markkinoilla koko sisämarkki -
na-alueella myös siten, että se:
 – kerää ja analysoi tietoja kulutuksen 
muutoksista ja raportoi niistä,
 – tarkastelee ja sovittaa yhteen ta -
louden toiminnan ymmärtämiseen 
tähtääviä ja talousalan valistusta 
koskevia toimivaltaisten viran -
omaisten aloitteita,
 – kehittää alan koulutustavoitteita, 
ja
 – edistää yhteisten julkistamissään -
töjen kehittämistä.”Kuluttajansuojaan ei varattu 
tarpeeksi resursseja
67 
Rahoitusmarkkinoiden häiriöistä johtu -
en kuluttajansuoja ei ollut ensisijaises -
sa asemassa; vuosina 2011 ja 2012 EPV 
keskittyi käsittelemään järjestelmäris -
kiä, joka oli lähes kaikkien kansallisten 
ja kansainvälisten sääntelyviranomais -
ten määrittämä painopiste. Kulut -
tajansuojaan liittyvään toimintaan 
osoitettiin ainoastaan pieni määrä 
henkilöstöä. Esimerkiksi helmikuun 
2013 lopussa kuluttajansuojayksikössä 
oli ainoastaan kaksi työntekijää. Yk -
sikönpäällikön toimi oli ollut avoinna 
useita kuukausia. Hallintoneuvosto ei 
ollut vuonna 2011 keskustellut lain -
kaan kuluttajansuojakysymyksistä. 
Hallintoneuvoston puheenjohtaja pani 
pelkästään merkille tarpeen siirtää 
kuluttajakysymyksiä ylemmäksi EPV:n 
prioriteettilistalla. Vuonna 2012 EPV 
otti tehtäväkseen käsitellä enemmän 
kuluttajansuojakysymyksiä. Tästä seu -
rasi, että vuonna 2013 kuluttajansuo -
jasta keskusteltiin hallintoneuvostossa 
useaan otteeseen ja aiheesta julkaistiin 
monta asiakirjaa.
68 
Kaikilla kolmella Euroopan valvontavi -
ranomaisella (ESA)48 on tavoitteenaan 
kuluttajansuoja. Tästä seuraa tietyn -
laista päällekkäisyyttä, sillä kuluttajat 
voivat ostaa vakuutuksen pankilta tai 
vakuutusyhtiöltä tai tehdä sijoituksia 
pankissa tai sijoitusyhtiössä. Valvonta -
viranomaisten on täten koordinoitava 
kuluttajansuojatyötään. Tämä mutkis -
taa hallinnointia, sillä valvontaviran -
omaisilta edellytetään johdonmukai -
sia päätöksiä kuluttajien oikeuksien 
suojelusta.47 Lähde:  QFinance Dictionary  
(http://www.qfinance.com/
dictionary ). 
48 EPV, EIOPA ja ESMA.
33 Huomautukset
Harvoilla äänioikeutetuilla 
jäsenillä on täydet 
toimivaltuudet 
kuluttajansuoja‑alalla
69 
Kuluttajansuoja on järjestetty kus -
sakin jäsenvaltiossa eri lailla (ks. 
taulukko 4 ). Monissa jäsenvaltioissa 
vastuu on jaettu, jolloin kansallisten 
valvontaviranomaisten kuluttajan -
suoja -alan toimivaltuudet ovat aika 
vähäiset, sillä niiden päävastuu-
alueena on varmistaa yleinen talou -
dellinen vakaus eikä niinkään käsitellä 
kuluttajansuojakysymyksiä.70 
Kansallisten valvontaviranomaisten 
lisäksi on 41 toimivaltaista viranomais -
ta, joiden vastuulla on jonkinasteinen 
kuluttajien etujen puolustaminen kan -
sallisella tasolla. Kuluttajansuoja -alan 
kansallisten järjestelyjen erojen vuoksi 
on mahdotonta, että EPV:lla olisi yh-
teyspiste kussakin jäsenvaltiossa. Tämä 
mutkistaa entisestään sen toimintaa 
kuluttajansuoja -alalla.
49 EPV-asetus, 40 artiklan 
5 kohta.Taulukko 4Kansallisten valvontaviranomaisten toimivaltuudet kuluttajansuoja‑alalla
Maa
Belgia 
Bulgaria
Tšekin tasavalta
Tanska
Saksa
Viro
Irlanti
Kreikka
Espanja 
Ranska
Italia
Kypros
Latvia
Liettua
Luxemburg
Unkari
Malta
Alankomaat
Itävalta
Puola
Portugali 
Romania
Slovenia
Slovakia
Suomi
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta
Ei 
toimivaltuuksia x x
Osittaiset 
toimivaltuudetx x x x x x x x x x x x x x x x x
Yksinomainen 
vastuux x x x x x
Ei tietoa x x
Lähde:  Euroopan pankkiviranomainen.
71 
Kun hallintoneuvosto keskustelee 
asiasta, joka ei kuulu äänioikeutetun 
kansallisen viranomaisen toimialaan, 
jälkimmäinen voi kuitenkin ottaa 
mukaansa asianomaista alaa edus -
tavan kansallisen viranomaisen, joka 
ei osallistu äänestyksiin49. Vuosina 
2011  ja 2012 yhtäkään kansallisten kuluttajansuojaviranomaisten edusta -
jaa ei kuitenkaan ollut läsnä hallinto -
neuvoston kokouksissa, joissa keskus -
teltiin kuluttajansuojakysymyksistä 
(äänioikeutettujen jäsenten mukaansa 
ottamat henkilöt olivat joko kansalli -
sen valvontaviranomaisen tai keskus -
pankin työntekijöitä).
34 Huomautukset
EPV:lla on vähän lakisääteistä 
toimivaltaa
72 
EPV -asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa 
määriteltyyn EPV:n toiminta -alaan 
eivät kuulu kuluttajansuojaan liittyvät 
direktiivit lukuun ottamatta pientä 
osaa maksupalveludirektiivistä. EPV 
on ensimmäistä kertaa valtuutettu 
kehittämään alan teknisiä standardeja 
helmikuussa 2014 hyväksytyn kiinni -
tysluottodirektiivin osalta.
… EPV:n on edelleen pantava 
täytäntöön keskeiset sisäiset 
järjestelmät, joiden avulla 
varmistetaan tehokas ja vai ‑
kuttava toiminta
73 
Organisaation tavoitteiden saavut -
tamisen edistymistä voidaan mitata 
tulosindikaattoreilla. EU:n toimielimet 
ja virastot mittaavat tuloksellisuutta 
erilaisilla järjestelmillä. Esimerkkinä 
voidaan mainita keskeiset tulosin -
dikaattorit, joiden avulla arvioidaan 
keskeisiä toimintoja tai toimielimen tai 
viraston vastuulla olevien toimintojen 
vaikutusta.74 
EPV ei ole tähän mennessä ottanut 
käyttöön kattavaa tuloksellisuuden 
mittausjärjestelmää ydintoiminta -aloil -
laan. Keskeisiä tulosindikaattoreita 
voidaan määrittää toiminta -alan 
mukaan50. Vaikka monivuotisessa 
henkilöstöpolitiikkaa koskevassa 
suunnitelmassaan vuosille 2014–2016 
EPV perustelee tarkasti vuonna 2014 
tarvittavat lisäresurssit, ei ole asiakir -
jaa, josta näkyisi selkeästi keskipitkän 
aikavälin tavoitteiden sekä tehtävien ja 
rekrytointitarpeiden välinen yhteys.
Valvontauudistus: EPV:n 
muuttuva rooli
75 
YVM:n käyttöönoton vuoksi EKP voi 
ainoastaan antaa ohjeita ja suosituksia 
ja tehdä EPV:n kehittämien teknisten 
sääntely- ja täytäntöönpanostandar-
dien alaisia ja mukaisia päätöksiä51.
76 
YVM:n käyttöönoton jälkeen EPV:n 
rooli on pysynyt sääntelyn kehittä -
misen osalta pääosin samana (ks. 
kohdat 14 ja 15). Sen on esimerkiksi 
edelleen kehitettävä ja edistettävä 
panoksellaan yhteisen säännöstön 
yhdenmukaista soveltamista ja val -
vontakäytäntöjen lähentämistä koko 
unionissa52.50 Esim. vastaanotettujen 
verkkotiedustelujen määrä ja 
niihin vastaamiseen 
keskimäärin käytetty aika; 
julkisten kuulemisten 
yhteydessä saatujen 
vastausten määrä ja niiden 
analysointiin käytetty aika; 
kollegioiden esityslistalle 
lisättyjen kohtien vuotuinen 
määrä; alan työntekijöiden 
täydennyskoulutustuntien 
määrä; tiedonvaihtoon 
tarkoitettua tietoteknistä 
alustaa aktiivisesti käyttävien 
valvontakollegioiden 
prosentuaalinen osuus, jne.
51 Asetus (EU) N:o 1024/2013 
(YVM -asetus), 4 artiklan 
3 kohta.
52 Asetus (EU) N:o 1022/2013, 
johdanto -osan 4 kappale.
35 Huomautukset
77 
EPV:n ja EKP:n välinen vastuujako 
ei kuitenkaan ole selvä seuraavilla 
alueilla:
 – EPV:n vastuulla on edelleen kehit -
tää ja ylläpitää koko unionin rahoi -
tuslaitosten valvontaa koskevaa 
eurooppalaista säännöstöä, jossa 
esitetään menetelmiin ja prosessei -
hin liittyvät parhaat valvontakäy -
tännöt53. Sekä EPV että EKP laativat 
kuitenkin parhaillaan ”valvonta -
käsikirjoja” eikä ole selvää, mitä 
kukin käsikirja tulee kattamaan. 
Riskinä on, että säännöt/ohjeet 
ovat ristiriitaisia tai epäselviä ja 
että tehdään päällekkäistä työtä. 
Lisäksi tästä voi aiheutua hämmen -
nystä YVM:iin osallistuvissa maissa, 
koska ei tiedetä, mikä käsikirja on 
kussakin tilanteessa pätevä.
 – EPV vastaa EU:n laajuisten stres -
sitestien käynnistämisestä ja 
koordinoinnista, mutta niiden 
toteuttaminen on toimivaltais -
ten viranomaisten vastuulla. Ei 
kuitenkaan ole selvää, kenellä on 
kokonaisvastuu.
 – Lainsäädännön mukaan EKP:n olisi 
kehitettävä yhteyksiä kolmansien 
maiden valvontaviranomaisiin ja 
hallintoviranomaisiin sekä kan -
sainvälisiin järjestöihin ja sovittava 
niiden kanssa hallinnollisista jär -
jestelyistä tekemättä päällekkäistä 
työtä EPV:n kanssa54.78 
Lainsäädännössä mainitaan, että EKP:n 
ja YVM:n ulkopuolisten EU:n jäsenval -
tioiden kansallisten toimivaltaisten 
viranomaisten olisi tehtävä yhteistyö -
pöytäkirja, jossa vahvistetaan, miten 
ne tekevät yhteistyötä toistensa kanssa 
suorittaessaan valvontatehtäviä55. 
Yhteistyöpöytäkirjat perustuvat EU:n 
keskeisten pankkialan valvontaviran -
omaisten väliseen kahdenväliseen 
yhteistyöhön eivätkä niinkään EPV:n 
toteuttamaan tiukkaan koordinointiin.
79 
EPV:n toimivaltuudet, mm. sen rooli 
suhteessa valvontakollegioon, voitai -
siin täten asettaa kyseenalaiseksi, jos 
EKP sopii valvontakäytännöistä YVM:n 
ulkopuolisten jäsenvaltioiden valvon -
taviranomaisten kanssa.
80 
Lisäksi kuten kohdissa 10 ja 67 todet -
tiin, EPV on suurelta osin riippuvainen 
kansallisten valvontaviranomaisten 
henkilöstöstä (kansallisia asiantuntijoi -
ta ja lyhytaikaista tukea tiettyjen teh -
tävien hoitamiseen) sekä sopimussuh -
teisista toimihenkilöistä. Toimintalinjan 
kehittämiseen liittyviin tehtäviin EPV 
rekrytoi lähinnä kansallisten valvonta -
viranomaisten tai pankkialan henkilös -
töä. Yksi YVM:n kehittämiseen liitty -
vistä käytännön haasteista on tarve 
rekrytoida henkilöstöä EKP:iin (YVM) ja 
EPV:een. Molemmat kilpailevat samoil -
la työmarkkinoilla. EKP suunnittelee 
rekrytoivansa noin 1 000 asiantunti -
jaa ja EPV aikoo yli kaksinkertaistaa 
henkilöstönsä 94:stä 199:ään vuosina 
2012–2016.53 Asetus (EU) N:o 1022/2013, 
1 artiklan 5 kohdan 
a alakohdan i alakohta.
54 YVM -asetus, johdanto -osan 
31 kappale.
55 YVM -asetus, 3 artiklan 1 kohta. 
36
 Johtopäätökset  
ja suositukset
81 
Tilintarkastustuomioistuin arvioi, että 
komission toteuttama pankkialan 
lainsäädäntöuudistus ja EPV:n perus -
taminen sekä niiden toiminta uuden, 
vuonna 2011 vahvistetun pankkialan 
sääntely- ja valvontajärjestelmän 
perustamiseksi olivat merkittäviä en -
simmäisiä askelia vastauksena rahoi -
tuskriisiin. Uusien järjestelyjen toimin -
nassa havaittiin kuitenkin puutteita 
useammassa kuin yhdessä maassa 
toimivien pankkien valvonnassa, EU:n 
pankkien häiriönsietokyvyn arvioin -
nissa ja kuluttajansuojan edistämises -
sä rahoitustuotteiden ja -palvelujen 
markkinoilla EU:ssa. Näistä seikoista 
esitetään jäljempänä yhteenveto. Li -
säksi tilintarkastustuomioistuin esittää 
suosituksia poliittisille päätöksenteki -
jöille ja organisaatioille, jotka osaltaan 
vastaavat sääntelyllä ja valvonnalla 
rahoituskriisiin.
82 
EPV on muodostanut pankkialan uu -
den sääntely- ja valvontajärjestelmän 
ensimmäisen osa -alueen sen saatavilla 
olevien resurssien ja vähäisten oikeu -
dellisten valtuuksien rajoissa. Näin 
ollen se on saavuttanut tavoitteensa 
siinä määrin kuin se on ollut mahdol -
lista eli edistänyt lyhyen, keskipitkän 
ja pitkän aikavälin vakautta ja rahoi -
tusjärjestelmän vaikuttavuutta. EKP:n 
alaisuuteen perustettiin hiljattain yh -
teinen valvontamekanismi (YVM). EU:n 
laajuisiin valvontatehtäviin liittyviä 
rooleja ja vastuualueita on YVM:n osal -
ta tarpeen selkeyttää erityisesti EKP:n, 
kansallisten valvontaviranomaisten ja 
EPV:n välillä.Sääntelyuudistus
83 
Komissio on yleisesti ottaen laatinut 
pankkialan lainsäädäntöä oikea -aikai -
sesti. G20-ryhmän ja Baselin komitean 
yleissopimuksista johtuvien tiukkojen 
määräaikojen ja poliittisten neuvot -
telujen viivästymisen vuoksi ulkoisilla 
sidosryhmillä on vähemmän aikaa an -
taa panoksensa julkisissa kuulemisissa. 
Lisäksi tästä on seurannut, että EPV:lle 
asetetut teknisten standardien laatimi -
sen määräajat ovat lyhyitä eikä EPV ole 
voinut kommentoida toimivaltuuksia 
ja lainsäädäntöprosessin määräaikoja 
järjestelmällisesti. Vaikka viime vuosina 
on tehty useita lainsäädäntöehdotuk -
sia (ja muita on parhaillaan valmisteil -
la), koko ehdotuspaketin vaikutusta ei 
ole arvioitu eri aloilla.
37 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 1
Teknisten standardien laatimiseen 
ja kuulemisiin olisi varattava 
riittävästi aikaa ja monialaista 
vaikutustenarviointia olisi harkittava
– Lainsäädäntövallan käyttäjä voisi 
ottaa huomioon teknisten standar -
dien laadinnan vaatiman ajan ja 
komission lainsäädäntöehdotuksis -
sa olisi varattava EPV:lle riittävästi 
aikaa kehittää tekniset standardit. 
Tästä syystä lainsäädäntövallan 
käyttäjä voisi kutsua EPV:n lainsää -
däntöprosessin tarkkailijaksi tai 
muutoin antaa sille mahdollisuu -
den kommentoida lainsäädäntö -
ehdotuksia, jotka koskevat EPV:n 
roolia.
– Komission ja EPV:n olisi nouda -
tettava omia parhaita käytän -
töjä koskevia ohjeitaan, jotta 
ulkoisilla sidosryhmillä olisi aikaa 
ilmaista mielipiteensä julkisissa 
kuulemisissa.
– Komission olisi analysoitava koko 
ehdotuspaketin vaikutusta eri 
aloilla. Olisi harkittava, voitaisiinko 
käyttää ulkoista arvioijaa, jolla on 
tällaisen monimutkaisen tehtävän 
vaatima asiantuntemus.
Valvonnan alan kehi ‑
tys: vaikutukset EPV:n 
valvontatehtävään
84 
EPV on edistänyt useammassa kuin 
yhdessä maassa toimivien pankkien 
valvonnan parantamista helpotta -
malla ja koordinoimalla kansallis -
ten valvontaviranomaisten työtä ja sääntelytehtävänsä kautta kehit -
tämällä yhteisen säännöstön ja yh -
teisen valvontakäsikirjan. EPV:lla ei 
kuitenkaan ole valtaa eikä riittäviä 
oikeudellisia toimivaltuuksia tehdä tai 
panna täytäntöön päätöksiä valvonnan 
lähentämisestä eikä ratkoa kansallisten 
valvontaviranomaisten välisiä ristiriito -
ja. Tämän vuoksi EPV:n osuus valvon -
nan lähentämisessä on yleisesti ottaen 
jäänyt suhteellisen vähäiseksi.
Valvontakollegiot
85 
Valvojakollegiot ovat olemassa sellaisia 
pankkiryhmittymiä varten, jotka toimi -
vat useammassa kuin yhdessä maassa 
ja joilla on merkittäviä tytäryhtiöitä 
tai sivukonttoreita eri jäsenvaltioissa. 
EPV:lla on täysi oikeus osallistua val -
vontakollegioihin, jotta valvontakolle -
gioiden tiedonvaihtoprosessia voidaan 
sujuvoittaa sekä edistää kollegioiden 
kautta valvonnan lähentämistä ja 
unio-nin oikeuden soveltamisen yh -
denmukaistamista. Kollegioiden koko -
uksissa on kuitenkin usein keskusteltu 
pikemminkin menettelyihin liittyvistä 
kysymyksistä eikä niinkään käyty pe -
rusteellista keskustelua riskeistä. Tästä 
johtuen EPV:n osallistuminen kolle-
gioiden kautta tapahtuvaan valvonnan 
lähentämiseen on ollut suhteellisen 
vähäistä eikä tiedonvaihto ole yltänyt 
optimaaliselle tasolle. Uudessa YVM:n 
käyttöönoton jälkeisessä valvontara -
kenteessa kollegioiden kokoonpano ja 
määrä muuttuu. Niillä tulee kuitenkin 
yhä olemaan tärkeä rooli niiden pank -
kien osalta, jotka harjoittavat toimin -
taa useammassa kuin yhdessä maassa 
ja joilla on merkittäviä tytäryhtiöitä tai 
sivukonttoreita YVM:n ulkopuolisissa 
jäsenvaltioissa.
38 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 2
EPV:n olisi edelleen edistettävä 
valvontakollegioiden vaikuttavuutta
– EPV:n olisi edelleen kannustettava 
kollegioita keskustelemaan riskeis -
tä esimerkiksi arvioimalla järjes -
telmäriskejä sekä keskustelemalla 
mm. riskikojelaudoista ja stressi -
testeistä. EPV:n olisi tässä yhtey -
dessä varmistettava, että kollegion 
valvontatiimi ja riskianalyysitiimi 
toimivat kollegion sisällä tiiviissä 
yhteistyössä.
– EPV:n olisi varmistettava kotival -
tion valvontaviranomaisen etua 
ajatellen ja sen oman tietämyksen 
säilyttämisen takia, että kotivaltion 
valvontaviranomaiselle annetaan 
aina palautetta ja että palaute on 
aina perusteellisesti dokumentoitu.
– EPV:n olisi kannustettava kolle-
gioita aktiivisemmin siihen, että ne 
käyttäisivät tietoteknisiä alustoja 
tiedonvaihtofoorumina eikä niin -
kään arkistointijärjestelmänä.
— EPV:n olisi pantava täytäntöön 
asiakirjojen hallinnointijärjestelmä, 
joka auttaisi tietämyksen säilyt -
tämisessä ja takaisi pitkällä aika -
välillä toiminnan tehokkuuden ja 
vaikuttavuuden.Pankkien stressitestit
86 
EPV:n tehtävänä oli helpottaa ja koor -
dinoida vuonna 2011 suoritettua stres -
sitestiä, mutta sillä ei ollut tarpeeksi 
henkilöstöä eikä toimivaltaa stressites -
tauksen luotettavuuden takaamiseen. 
Lisäksi stressitesti suoritettiin ilman 
EU:n tasoisia ”varautumisjärjestelyjä”. 
Vaikka vuonna 2011 suoritettu stres -
sitesti auttoi käynnistämään pää -
omapohjan vahvistamisen lukuisissa 
pankeissa, se myös paljasti rajoitteet, 
joita ilmenee, jos pääomapohjan vah -
vistamista ei yhdistetä sijoitussalkun 
laadun arviointiin.
Suositus 3
Toimivallan on oltava selkeä ja 
kattava ja kokenutta henkilöstöä 
on oltava riittävästi, jotta pankkien 
stressitestit olisivat luotettavia. EU:n 
tasoiset kriisinratkaisumekanismit 
olisi suunniteltava tehokkaiksi
– Stressitestauksesta vastaavalla 
viranomaisella olisi oltava selkeä ja 
kattava toimivalta sekä riittävästi 
kokenutta henkilöstöä, jotta se voi -
si taata testauksen luotettavuuden.
– EU:n päätöksentekijöiden olisi 
pyrittävä varmistamaan, että 
käytössä on kriisinratkaisumeka -
nismit ja riittävät varautumisjärjes -
telyt, jotka vastaavat useammassa 
kuin yhdessä maassa toimivien 
pankkien toiminnan laajuutta ja 
rakennetta.
39 Johtopäätökset ja suositukset 
Kuluttajansuoja
87 
EPV ei ole kyennyt suorittamaan 
kuluttajansuojatehtäviään resurssi -
pulan ja oikeudellisten rajoitteiden 
vuoksi eikä siitä syystä, että kansalliset 
kuluttajansuojaviranomaiset eivät ole 
riittävissä määrin edustettuina EPV:n 
päätöksentekoprosessissa. Useilla hal -
lintoneuvoston jäsenillä on ainoastaan 
rajoitetusti tai ei lainkaan toimivaltaa 
kuluttajansuoja -alalla. Näin ollen riski -
nä on, että päätöksenteossa ei päästä 
optimaaliselle tasolle hallintoneuvos -
tossa eikä myöskään pysyvissä komi-
teoissa ja alaryhmissä, joissa jäsenval-
tiot ovat edustettuina.
88 
Tilanteeseen vaikuttaa myöskin se, 
että kaikilla kolmella Euroopan val -
vontaviranomaisella (ESA) on tavoit -
teenaan kuluttajansuoja. Seurauksena 
on tietynlainen päällekkäisyys, sillä 
kuluttajat voivat ostaa vakuutuksen 
pankilta tai vakuutusyhtiöltä. Valvonta -
viranomaisten on täten koordinoitava 
kuluttajansuojatyötään sekä päätök -
sentekoprosessiaan, mikä edelleen 
mutkistaa kuluttajien oikeuksien 
suojelun hallinnointia.
Suositus 4
EU:n rahoitusalalla tarvitaan 
tehostettuja toimenpiteitä 
kuluttajansuojaa varten
– Olisi harkittava, miten EU:n tason 
hallintoresursseja voidaan käyttää 
tehokkaammalla ja vaikuttavam -
malla tavalla kuluttajansuojan 
edistämiseksi EU:ssa.Tukitoiminnot
89 
Vaikuttava tuloksellisuuden seuranta 
edellyttää, että perustetaan tulosmit -
tausjärjestelmä, jossa hyödynnetään 
esimerkiksi keskeisiä tulosindikaat -
toreita. EPV ei ole vielä toteuttanut 
tällaista järjestelmää, jonka avulla 
varmistettaisiin, että sen toiminta on 
tehokasta ja vaikuttavaa.
Suositus 5
Tulosmittausjärjestelmän 
perustaminen
– EPV:n olisi perustettava ydintoi -
mintaa varten tulosmittausjärjes -
telmä, jonka avulla seurataan, mi -
ten se on edistynyt päämääriensä 
ja tavoitteidensa saavuttamisessa 
organisaationa.
YVM:n vaikutukset
90 
Sääntelytehtäviensä vuoksi EPV:lla 
on toimivaltuudet kehittää teknisiä 
standardeja ja se voisi hyödyntää 
kehitystyössä asiantuntemustaan ja 
tietämystään jatkossakin. Sen tuleva 
rooli pankkivalvonnassa herättää kui -
tenkin kysymyksiä, sillä sen tehtävänä 
on ainoastaan koordinoida ja helpot -
taa kansallisten valvontaviranomaisten 
työtä eikä sillä ole valtaa tehdä kan -
sallisia valvontaviranomaisia koskevia 
päätöksiä. Tämän seurauksena riskinä 
on, että tehtävät ja vastuualueet jäävät 
epäselviksi ja että EPV ja EKP tekevät 
päällekkäistä työtä.
40 Johtopäätökset ja suositukset 
Suositus 6
Tehtäviä ja vastuualueita on 
selkeytettävä, jotta pankkiunionin 
toteuttaminen onnistuisi ja 
pankkivalvonta olisi vaikuttavaa
– Pankkiunioni edellyttää, että teh -
tävä- ja vastuujako on selkeä EPV:n, 
EKP:n ja sekä YVM:n piiriin kuulu -
vien että sen ulkopuolella olevien 
kansallisten valvontaviranomaisten 
välillä. Tehtävät ja vastuualueet 
olisi selvitettävä lainsäädännössä 
tai asianomaisten organisaa-
tioiden/viranomaisten välisissä 
yhteistyöpöytäkirjoissa.– Olisi otettava käyttöön menette -
lyjä, joiden avulla varmistetaan 
läheinen ja tiivis yhteistyö sekä 
tiedonvaihto eri elinten välillä. Eri -
tyistä huomiota olisi kiinnitettävä 
siirtymäkauteen eli aikaan, jolloin 
YVM ei ole vielä täysin valmis.
– EPV:n, YVM:n ja muiden YVM:iin ja 
EU:n laajuisten kriisinratkaisume -
kanismien piiriin kuulumattomien 
EU:n kansallisten valvontaviran -
omaisten olisi toimittava läheisessä 
yhteistyössä.
Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 
15. toukokuuta 2014 pitämässään kokouksessa.
 Tilintarkastustuomioistuimen puolesta
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 presidentti

41
 Liitteet
TarkastustapaLiite I
Tarkastus-
tavoitteet
Tarkastus-
kriteerit
Evidenssin-
keruu-menetelmätHallinnoitiinko uusien säännösten 
käyttöönotto komissiossa hyvin? 
– Asiantuntijaryhmien suositukset
– Hankehallinnointitiedot (PMBOK-opas) – Hallintosuunnitelmissa ja tason 1 
lainsäädännössä asetetut määräajat
– EPV-asetuksen oikeudelliset vaatimukset 
seuraavilta osin: /uniF6BD keskitetysti saatavilla oleva tietokanta 
rekisteröidyistä finanssilaitoksista
/uniF6BD Kansalliset talletussuojajärjestelmät 
kattavan eurooppalaisen järjestelmän vahvistaminen
– EU:n sääntöjen asianmukainen 
täytäntöönpano jäsenvaltioissa asianomaisten direktiivien mukaisesti
– Ohjeiden mukaisesti suoritetut 
vaikutustenarvioinnit.
– Hallintosuunnitelmien ja 
suunnitteluasiakirjojen läpikäynti
– Pääosastojen välisen koordinoinnin arviointi– Avainhenkilöstön haastattelut– Tosiasiallisten julkaisupäivien vertaaminen 
suunniteltuihin aikatauluihin ja määräaikoihin
– Relevanttien asiakirjojen tarkistaminen– Menettelyjen arviointi komissiossa.– Vuosia 2011 ja 2012 koskevien EPV:n 
työohjelmien arviointi
– Henkilöstö- ja rekrytointisuunnitelman 
arviointi 
– Edistyskertomusten ja vuotuisten 
toimintakertomusten läpikäynti
– Avainhenkilöstön haastattelut– Relevantin valvontakollegioluettelon arviointi – Kokouspöytäkirjojen läpikäynti – Tiedonjakomenettelyjen analysointi– Julkaistujen asiakirjojen läpikäynti.Onko EPV:llä ollut pankkivalvonnassa 
vaikuttava asema?Ovatko komissio ja Euroopan pankkiviranomainen (EPV) hoitaneet tyydyttävällä 
tavalla uusien pankkialan sääntely- ja valvontajärjestelyjen perustamiseen liittyvät 
velvoitteensa ja toimivatko uudet järjestelyt hyvin? 
– EPV-asetuksen oikeudelliset vaatimukset 
seuraavilta osin: /uniF6BD Valvontakollegioiden perustaminen ja 
parhaiden käytäntöjen edistäminen
/uniF6BD sovittelu
– Yhteistyö muiden valvontaviranomaisten 
kanssa/uniF6BD tiedonvaihto 
/uniF6BD stressitestien järjestäminen
/uniF6BD valvontastandardien kehittäminen/uniF6BD ohjeiden ja suositusten esittäminen /uniF6BD kuluttajansuoja 
– Hankehallinnointitiedot (PMBOK-opas) – Rekrytointisuunnitelma ja työohjelma– Tulosmittausjärjestelmä.
42 Liitteet
Tarkastusevidenssin keruumenetelmien kuvaus
Esiselvitys
01 
Ennen tarkastusta tehtiin esiselvitys, joka koski komission tapaa hallinnoida 
rahoituskriisiä. Rahoitusalan kriisiin liittyvästä komission toiminnasta vastaa 
sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto. Selvitystyö perustui keskeisten 
asiakirjojen, kuten sovellettavan lainsäädännön, vuotuisten kertomusten ja 
hallintosuunnitelmien läpikäyntiin, ja lisäksi tavattiin avainhenkilöstöä useissa 
komission yksiköissä, Euroopan keskuspankissa (EKP), Euroopan järjestelmä-
riskikomiteassa (EJRK) ja Euroopan pankkiviranomaisen luona (EPV).
Tarkastuskäynnit komissioon ja EPV:een
02 
Tarkastustiimi kävi sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosastossa kolme kertaa 
keräämässä tarkastusevidenssiä. Tarkastajat haastattelivat näiden käyntien 
aikana pääosaston avainhenkilöstöä seuraavissa kymmenessä yksikössä:
 –Sisäisen tarkastuksen yksikkö
 –Yksikkö 02, Rahoituspalvelupolitiikka, suhteet neuvostoon
 –Osasto A, yksikkö A1, Henkilöstö ja suunnittelu
 –Osasto B, yksikkö B2, Analyysit, vaikutukset ja arviointi
 –Osasto B, yksikkö B3, Sisämarkkinalainsäädännön soveltaminen ja suhteet 
Euroopan parlamenttiin
 –Osasto B, yksikkö B4, Kansainväliset asiat
 –Osasto E, yksikkö E2, Yrityspalvelut
 –Osasto F, yksikkö F2, Yritysten hyvä hallintotapa, sosiaalinen vastuu
 –Osasto F, yksikkö F3, Kirjanpito ja taloudellinen raportointi
 –Osasto H, yksikkö H1, Pankkiala ja rahoitusryhmittymät.Liite I
43 Liitteet
03 
Haastattelujen lisäksi käytiin läpi asiakirjoja, jotka koskivat tarkastukseen 
valittuja yhdeksää lainsäädäntöaloitetta (ks. liite IV ).
04 
Tarkastustiimi kävi EPV:ssa kaksi kertaa. EPV:n organisaation perusrakenteen 
muodostaa kaksi osastoa, ’Valvonta’ ja ’Sääntely’. Lisäksi sillä on horisontaa -
lisia ja tukiyksikköjä. Käyntien aikana pidettiin avainhenkilöstön kanssa kaik -
kiaan 22 aihekohtaista kokousta1 (joistakin aiheista keskusteltiin molemmilla 
tarkastuskäynneillä).
05 
Valvontakollegioiden toimivuutta koskevaan asiakirjatarkastuksen valittiin 
12 pankkia. Kymmenen pankin asiakirjat valittiin ja arvioitiin vuonna 2011 
toteutetun stressitestin ja vuonna 2012 toteutetun pääomapohjan vahvista -
misen perusteella.
Tiedonkeruumatkat
06 
Sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosastoon ja EPV:een tekemiensä käyntien 
lisäksi tarkastustiimi keräsi tietoa ja asiantuntijalausuntoja pankkien säänte -
lystä ja valvonnasta seuraavin tavoin:
a) Käynnit muihin Euroopan valvontaviranomaisiin (EIOPA ja ESMA), 
EJRK:aan, EKP:iin ja Euroopan pankkiyhdistysten liittoon
b) Tiedonkeruumatkat kuuteen EU:n jäsenvaltioon (Tšekin tasavalta, Ranska, 
Saksa, Espanja, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta). Yleensä näillä mat -
koilla käytiin kansallisten valvontaviranomaisten2 luona ja pankkiyhdistyk -
sessä. Espanjassa käyntikohteena oli myös FROB (Espanjan pankkijärjestel -
män hallittua rakenneuudistusta varten perustettu rahasto).1 EPV:n hallinto, SCARA 
(kirjanpidosta, raportoinnista 
ja tarkastuksesta vastaava 
pysyvä komitea), 
kuluttajansuoja, 
järjestelmäriski, yhteinen 
valvontakulttuuri, 
lainsäädännön 
täytäntöönpano, tietotekniset 
järjestelmät, 
henkilöstöhallinto, EJRK, 
yhteiskomitea, sovittelu, 
stressitestit, valvontakollegiot, 
tekniset standardit ja 
työohjelma.
2 Joissakin maissa 
pankkivalvonnasta vastaa 
useampi kuin yksi 
organisaatio; Saksassa Bafin ja 
Bundesbank; Ruotsissa 
Riksbanken ja 
Finansinspektionen; 
Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa 
Bank of England ja 
rahoituspalveluviranomainen 
(FSA). Liite I
44 Liitteet Liite Ic) Käynnit seuraavien sääntely- ja valvontaviranomaisten luokse kahdessa 
EU:n ulkopuolisessa maassa eli Yhdysvalloissa ja Kanadassa:
 –Office of the Comptroller of the Currency (Yhdysvallat)
 –American Bankers’ Association
 –US Department of the Treasury
 –Yhdysvaltain keskuspankki, hallintoneuvosto (Washington)
 –Yhdysvaltain keskuspankki (New York)
 –Office of the Superintendent of Financial Institutions (Kanada)
d) Asiantuntijapaneeli keskusteli alustavista tarkastushavainnoista ennen 
erityiskertomuksen ensimmäisen luonnoksen laatimista.
45 Liitteet Liite II
Perussopimuksen mukainen 
unionin toimivalta
(Euroopan unionin toiminnas -
ta tehdyn sopimuksen 26 ja 
114 artikla)  26 artikla
”1.  Unioni hyväksyy perussopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisesti toimenpiteet, joiden tarkoituksena on 
toteuttaa sisämarkkinat tai varmistaa niiden toiminta.
2.  Sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien 
vapaa liikkuvuus taataan perussopimusten määräysten mukaisesti.
3.  Neuvosto määrittelee komission ehdotuksesta ne suuntaviivat ja edellytykset, jotka ovat tarpeen tasapainoisen 
edistymisen takaamiseksi kaikilla kyseisillä aloilla.”
114 artikla
”1.  Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, 26 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi sovelletaan 
seuraavia määräyksiä. Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
ja talous ‑ ja sosiaalikomiteaa kuultuaan sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevat toimenpiteet 
jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämiseksi.”
Viranomaisen toimivaltuudet
(Euroopan parlamentin ja neuvos -
ton asetus (EU) N:o 1093/2010)Tavoitteet
a)  parantaa sisämarkkinoiden toimintaa, mihin sisältyy erityisesti asianmukainen, tehokas ja yhdenmukainen 
sääntely ja valvonta,
b)  turvata finanssimarkkinoiden eheys, avoimuus, tehokkuus ja moitteeton toiminta
c)  tehostaa valvonnan kansainvälistä yhteensovittamista
d)  estää toimijalle suotuisimman sääntelyn hyväksikäyttö ja edistää tasapuolisia kilpailuolosuhteita
e)  varmistaa, että luottoriskien ja muiden riskien ottoa säännellään ja valvotaan asianmukaisesti
f)  parantaa asiakkaiden suojaa.
Tehtävät
a)  auttaa luomaan yhteisiä, laadukkaita sääntely ‑ ja valvontastandardeja ja ‑ käytäntöjä
b)  myötävaikuttaa oikeudellisesti sitovien unionin säädösten yhdenmukaiseen soveltamiseen
c)  edistää ja helpottaa tehtävien ja vastuun siirtoa toimivaltaisten viranomaisten välillä
d)  tehdä tiivistä yhteistyötä EJRK:n1 kanssa
e)  järjestää ja suorittaa toimivaltaisten viranomaisten vertaisarviointia
f)  seurata ja arvioida markkinakehitystä omalla vastuualueellaan
g)  laatia taloudellisia markkina‑analyyseja tietojen saamiseksi viranomaisen tehtävien hoitamista varten
h)  parantaa tallettajien ja sijoittajien suojaa
i)  edistää valvontakollegioiden johdonmukaista ja yhdenmukaista toimintaa, järjestelmäriskin valvontaa, arviointia 
ja mittaamista, elvytys ‑ ja kriisinratkaisusuunnitelmien kehittämistä ja yhteensovittamista varmistaen tallettajille 
ja sijoittajille annettavan korkean suojan koko unionissa ja kehittäen menetelmiä vaikeuksissa olevien finanssi ‑
laitosten kriisin ratkaisemiseksi ja soveltuvien rahoitusvälineiden tarpeen arvioimiseksi
j)  suorittaa muita tässä asetuksessa tai muissa säädöksissä säädettyjä tehtäviä
k)  julkaista ja päivittää säännöllisesti verkkosivustollaan toimialaansa liittyviä tietoja
l)  ottaa tarvittaessa huolehtiakseen kaikista Euroopan pankkivalvontaviranomaisten komitean nykyisistä ja kesken ‑
eräisistä tehtävistä.
1 Euroopan järjestelmäriskikomitea.EPV:n vastuualueet ja toiminta
46 Liitteet Liite IIHallinto Hallintoneuvosto
Kokoonpano: puheenjohtaja, yksi edustaja kustakin jäsenvaltiosta (kansallisen valvontaviranomaisen2 päällikkö), 
komissiosta, EKP:sta3, EJRK:sta, EIOPA:sta4 ja ESMA:sta5.
Johtokunta
Koostuu puheenjohtajasta ja kuudesta muusta hallintoneuvoston jäsenestä.
Puheenjohtaja
Hallintoneuvosto nimittää.
Toiminnanjohtaja
Hallintoneuvosto nimittää.
Valituslautakunta
Euroopan kolmen valvontaviranomaisen muodostama yhteinen elin.
Ulkoinen tarkastus
Euroopan tilintarkastustuomioistuin.
Vastuuvapauden myöntävä viranomainen
Euroopan parlamentti.
Viranomaisen resurssit vuonna 
2013 (2012)Talousarvio 2013 (2012)
26,0  (20,7)  miljoonaa euroa
joka sisältää:
Euroopan unionilta saadun tuen: 10,4 (8,3)  miljoonaa euroa  
Jäsenvaltioiden maksuosuudet: 15,2  (12,1)  miljoonaa euroa  
Tarkkailijoiden maksuosuudet: 0,4  (0,3)  miljoonaa euroa.
Henkilöstön määrä 31.  joulukuuta 2013 (2012)
93 (68)  väliaikaista toimihenkilöä
13 (12) sopimussuhteista toimihenkilöä
19 (14) määräaikaista kansallista asiantuntijaa
Tuotteet ja palvelut 
vuonna 2012−  Järjestettiin julkiset kuulemiset 23 luonnoksesta, jotka koskivat teknisiä sääntely ‑ ja täytäntöönpanostandardeja; 
niistä 16 liittyi pääomaan/omiin varoihin.
−  esitettiin komissiolle ensimmäinen luonnos Euroopan markkinarakenneasetuksen mukaisesta keskusvastapuoliin 
liittyviä pääomavaatimuksia koskevasta teknisestä sääntelystandardista
−  laadittiin kuusi ohjetta, neljä keskusteluasiakirjaa ja 14 tausta‑asiakirjaa
−  komissiolle, Euroopan parlamentille ja neuvostolle osoitettiin seitsemän lausuntoa, IASB/IFRS‑säätiölle kolme 
kirjanpitoa käsittelevää lausuntokirjettä ja IAASB:lle yksi tarkastusalaa koskeva lausuntokirje
−  kohdistettiin seurantatoimia kahteen suositukseen: viranomaisen heinäkuussa 2011 suorittamiin EU:n laajuisiin 
stressitesteihin perustuvaan suositukseen sekä viranomaisen joulukuussa 2011 pääomapohjan vahvistamisesta 
antamaan suositukseen, joka oli määrä panna täytäntöön 30. kesäkuuta 2012 mennessä (pankkien pääomasuun ‑
nitelmien valvonta, 61  pankin pääomapositiota koskevien eriteltyjen tietojen julkaiseminen)
2 Kansallinen valvontaviranomainen.
3 Euroopan keskuspankki.
4 Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen.
5 Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen.
47 Liitteet Liite II−  valvontakollegioihin liittyvän työn yhteydessä keskityttiin edistämään valvontakäytäntöjen yhdenmukaisuutta, 
toimien koordinoinnin parantamista ja yhteisten päätösten tekemistä laitoskohtaisista vakavaraisuusvaatimuksis ‑
ta; erityisesti huomiota kiinnitettiin EU:n 40 suurimpaan, useassa maassa toimivaan pankkiin
−  osallistuttiin 116 kokoukseen ja kollegioiden toimintaan
−  laadittiin hätätilanteiden hallintaa varten viranomaisen kriisinhallintaa koskeva käsikirja, jossa käsitellään kolle ‑
gioiden sisäistä tiedonvaihtoa ja tiedonvaihtoa viranomaisen kanssa hätätilanteissa
−  esitettiin hyvistä käytännöistä asiakirja, jossa käsitellään yhteisten päätösten sisällön ja laadinnan 
johdonmukaisuutta
−  annettiin useita asiantuntijaraportteja (muun muassa raportti pk‑yritysten lainoitusta koskevan vakavaraisuus ‑
kehyksen tarkistuksesta; raportti Basel III/CRD IV ‑valvonnasta; seurantaraportti, jossa oli tarkoitus arvioida 
tietoja, joita pankit esittivät vakavaraisuusdirektiivissä määritettyjen kolmannen pilarin vaatimusten perusteella; 
raportti kollegioiden toiminnasta ja kollegioiden toimintasuunnitelmien toteutumisesta)
−  suoritettiin riskianalyysi, arviointeja ja valvontaa sekä esitettiin monenlaisille sidosryhmille kertomuksia riskeistä 
(muun muassa vuosikertomus Euroopan parlamentille, puoli ‑ ja neljännesvuosittaiset tiedotteet ja raportit 
sekä viikkokatsaukset Euroopan pankkien likviditeetti ‑ ja rahoitustilanteesta); parannettiin riskienarvioinnin ja 
riskianalyysin infrastruktuureja sekä tutkittiin sisäisiä ja ulkoisia tietoja
−  osallistuttiin Euroopan finanssivalvojien järjestelmän tarkistamiseen viranomaisen perustamisesta annetun ase ‑
tuksen 81 artiklan mukaisesti yhdessä ESMAn ja EIOPAn kanssa (toimitettiin komissiolle määrää ja laatua koskevia 
tietoja sekä itsearviointi)
−  osallistuttiin Kansainvälisen valuuttarahaston EU:n finanssialan arviointiohjelmaan
−  tehtiin Euribor‑korkoon ja vertailuarvoon liittyvää työtä yhdessä ESMAn kanssa; työn perusteella annettiin 
suosituksia Euribor‑EBF:lle (EBF, Euroopan pankkiyhdistysten liitto) ja kansallisille viranomaisille sekä tarkasteltiin 
vertailuarvon asettamista koskevien prosessien toimintaperiaatteita
−  esitettiin toimivaltaisille kansallisille viranomaisille ammatillisista vastuuvakuutuksista annettua kansallista 
lainsäädäntöä koskevia kyselyitä; tehtiin kysely vastuullisesta lainanannosta ja maksuvaikeuksissa olevien lainan ‑
ottajien kohtelusta; julkaistiin Consumer Trends Report 2012
−  järjestettiin kuluttajansuojaa käsittelevä tapahtuma EBA Consumer Protection Day  lokakuussa 2012
−  perustettiin kuluttajansuojaa ja rahoitusalan innovaatioita käsittelevä pysyvä komitea (SCConFin) sekä sen alai ‑
suuteen työryhmät käsittelemään vastuullista lainanantoa ja maksuviiveiden käsittelyä, pörssilistattuja rahastoja 
sekä hinnanerosopimuksia
−  järjestettiin ja koordinoitiin 13 seminaaria, joihin osallistui viranomaisen ja kansallisten valvontaviranomaisten 
henkilöstöä
−  määritettiin joukko finanssialan keskeisiä tulosindikaattoreita, joista raportoidaan säännöllisesti viranomaisen 
johtokunnalle
−  laajennettiin integroitua e‑HR‑järjestelmää (Allegro) edelleen ja edistettiin siten työympäristön tehokkuutta ja 
avoimuutta
−  hallintoneuvosto kokoontui 11 kertaa (seitsemän kokousta paikan päällä ja neljä teleneuvottelua) ja johtokunta 
kahdeksan kertaa (kuusi kokousta paikan päällä ja kaksi teleneuvottelua)
−  viranomaisen sisäiset komiteat, työryhmät, erityistyöryhmät ja paneelit kokoontuivat noin 180 kertaa.
Lähde:  Viranomaisen toimittamat tiedot.
48 Liitteet Liite IIIAsiantuntijapaneeli
 –Dirk Cupei, European Forum of Deposit Insurers ja Association of German 
Banks
 –Farid Aliyev, Euroopan kuluttajaliitto
 –Karel Lannoo, Centre for European Policy Studies
 –Nicolas Véron, Bruegel Institute ja Peterson Institute for International 
Economics
 –Peter Nyberg, Åbo Akademi, Suomi
 –Eva Hüpkes, Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä
49 Liitteet Liite IVTarkastukseen valitut lainsäädäntöaloitteet
CRD II: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/111/EY, annettu 
16 päivänä syyskuuta 2009
CRD III: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/76/EU, annettu 
24 päivänä marraskuuta 2010
CRD IV: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/36/EU, annettu 
26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja 
luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direk -
tiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY 
kumoamisesta
CRR: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 
26 päivänä kesäkuuta 2013, luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vaka-
varaisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta
Kriisinhallintakehys: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivik -
si luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvyttämistä ja kriisinratkaisua 
koskevasta yhteisestä kehyksestä
Talletussuojajärjestelmät: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direk -
tiiviksi (EY) N:o 2009/14; direktiivi annettiin 11 päivänä maaliskuuta 2009
Finanssiryhmittymädirektiivi: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 
2011/89/EU, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011
Tilinpäätösdirektiivin tarkistaminen: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neu -
voston direktiiviksi, tehty 25. marraskuuta 2011
Avoimuusdirektiivin tarkistaminen: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvos -
ton direktiiviksi, tehty 25 päivänä lokakuuta 2011, KOM(2011) 683 lopullinen.
50 Liitteet Liite VKriisinratkaisumekanismi ja talletussuoja Yhdysvalloissa 
ja Kanadassa
Yhdysvaltojen kriisinratkaisumekanismi
Yhdysvaltain pankkien kriisinratkaisujärjestelmää hallinnoi Yhdysvaltain talle -
tussuojasta vastaava viranomainen (FDIC), joka on liittovaltion virasto. Viime -
aikaisessa kriisissä se on ratkaissut kriisejä lähes 500 pankissa, joista osa oli 
suhteellisen suuria, kuten Washington Mutual.
Vuonna 2010 annetulla Dodd -Frank -lailla FDIC:n kriisinratkaisuvaltuuksia laa -
jennettiin koskemaan järjestelmän kannalta merkittäviä pankkiholdingyhtiöitä, 
FDIC:n vakuuttamien organisaatioiden tytäryhtiöitä ja muita rahoituslaitoksia 
kuin pankkeja (esim. vakuutusyhtiöitä).
Dodd -Frank -laissa edellytetään, että jokainen järjestelmän kannalta merkittävä 
rahoituslaitos toimittaa määräajoin FDIC:lle ja Yhdysvaltain keskuspankille krii -
sinratkaisusuunnitelman, joka sisältää yhtiön suunnitelmat nopean ja sujuvan 
kriisinratkaisun varalta Yhdysvaltain konkurssilain mukaisesti.
Ongelmallisten omaisuuserien hoito‑ohjelma (TARP)1
Vuonna 2009 Yhdysvaltain valvontavirastot2 suorittivat stressitestin määrit -
tääkseen, oliko suurimmilla Yhdysvaltain rahoituslaitoksilla riittävästi pää -
omapuskureita, jotta ne selviytyisivät taantumasta ja rahoitusmarkkinoiden 
häiriöistä. Testi oli suoritettava rahoituslaitoksissa, joiden omaisuuden määrä 
oli yli 100 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Testattuihin 19 pankkiorganisaatioon 
lukeutui Yhdysvaltain pankkijärjestelmän ydin, jonka osuus vastaa karkeasti 
arvioituna kahta kolmannesta Yhdysvaltain pankkiholdingyhtiöiden yhteen-
lasketusta omaisuudesta. Havaittiin, että testatuista 19 pankista kymmenellä oli 
liian vähän pääomaa. Vuodet 2009  ja 2010 kattavan epäsuotuisan skenaarion 
perusteella stressitestissä havaittiin, että näiden kymmenen rahoituslaitoksen 
pääomavaje oli yhteensä noin 74,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Ongelmallisten omaisuuserien hoito -ohjelma toimi varautumisjärjestelynä. Se oli 
Yhdysvaltain hallituksen ohjelma, joka käsitti investointeja, lainoja ja omaisuus-
erien takauksia sekä hankintoja monenlaisissa rahoituslaitoksissa ja monenlaisilta 
rahoituslaitoksilta. Ohjelman tarkoituksena oli rahoitusalan vahvistaminen. On -
gelmallisten omaisuuserien hoito -ohjelman pääomatukiohjelman kautta Yhdys -
valtain hallitus asetti pääoman saataville välittömästi niille organisaatioille, joilla 
oli havaittu olevan pääomavajetta stressitestin tulosten perusteella. Sitoutuminen 
kaikkien keskeisten rahoituslaitosten pääomanpohjan vahvistamiseen palautti 
sijoittajien luottamuksen, ja yksittäiset rahoituslaitokset pystyivät jälleen kerää -
mään riittävän määrän pääomaa yksityisillä markkinoilla. Itse asiassa yhdeksän3 
kymmenestä laitoksesta, joiden pääoma oli stressitesteissä havaittu riittämättö -
mäksi, pystyi löytämään riittävästi pääomaa markkinoilla ja täten ongelmallisten 
omaisuuserien ohjelmasta ei tarvittu lisärahoitusta.1 Tässä osuudessa käsitellään 
suuria organisaatioita 
koskevaa hoito -ohjelman 
osaa, joka käsittää stressitestin 
(SCAP) ja pääomatukiohjelman 
(CAP).
2 Yhdysvaltain keskuspankin, 
Office of the Comptroller of 
the Currency -viraston ja 
FDIC:n hallintoneuvostot. 
New Yorkissa sijaitseva 
Yhdysvaltain keskuspankki 
osallistui aktiivisesti 
stressitesteihin noin 
200 työntekijällä. 
3 Niiden osuus havaitusta 
pääomavajeesta oli 
98 prosenttia.
51 Liitteet Liite VKanadan kriisinratkaisumekanismi
Kanadan talletussuojasta vastaava viranomainen (CDIC) vakuuttaa jäsenlai -
tosten talletuksia ja on Kanadan pankkien kriisinratkaisuviranomainen. Pankit 
suorittavat säännöllisesti talletussuojajärjestelmämaksuja riskiperusteisen 
lähestymistavan mukaisesti (pankkien taseeseen liittyvä riski).
52 Liitteet
Pankkien elvyttämis ‑ ja kriisinratkaisukehys
Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä (FSB)1 julkaisi lokakuussa 
2011 asiakirjan, jossa käsiteltiin rahoituslaitosten vaikuttavien kriisinratkaisu-
mekanismien pääpiirteitä. Asiakirjassa esitetään ydintekijät, jotka FSB:n 
mukaan ovat tarpeellisia, jotta kriisinratkaisujärjestelmä olisi vaikuttava. 
FSB toteaa, että kriisinratkaisuviranomaiset voidaan hajauttaa, mutta siinä 
tapauksessa yhteistyön on oltava hyvin tiivistä ja on solmittava yhteistyö-
sopimuksia. Kriisinratkaisujärjestelmällä olisi myös oltava selkeä tehtävä, sen 
pitäisi pystyä nopeaa päätöksentekoon ja sen olisi toimittava selkeästi ja 
avoimesti osallistuviin pankkeihin nähden.
Vaikuttavien kriisinratkaisumekanismien pääpiirteet
Kriisinratkaisuviranomainen
Jokaisella lainkäyttöalueella olisi oltava nimitetty hallintoviranomainen tai 
-viranomaisia, joiden vastuulla on käyttää kriisinratkaisuvaltuuksia kriisin -
ratkaisujärjestelmän soveltamisalaan kuuluviin yrityksiin (”kriisinratkaisu-
viranomainen”). Kun lainkäyttöalueella on useita kriisinratkaisuviranomaisia, 
kunkin toimivaltuudet, tehtävät ja vastuualueet olisi määriteltävä ja koordi -
noitava selvästi.
Kun eri kriisinratkaisuviranomaiset vastaavat samaan ryhmään kuuluvien 
yksiköiden kriisinratkaisusta yhdellä lainkäyttöalueella, kyseisen lainkäyttö-
alueen kriisinratkaisujärjestelmässä olisi yksilöitävä johtava viranomainen, 
joka koordinoi kyseisen lainkäyttöalueen oikeushenkilöiden kriisinratkaisua.
Kriisinratkaisuviranomaisen pitäisi olla operatiivisesti itsenäinen sen laki -
sääteisten tehtävien mukaisesti, prosessien olisi oltava avoimia, hallinnon 
asianmukaista ja resursseja olisi oltava riittävästi. Viranomaiseen pitäisi koh -
distaa tiukat arviointi- ja tilivelvollisuusmekanismit, joiden avulla arvioidaan 
kaikkien kriisinratkaisutoimenpiteiden vaikuttavuutta. Viranomaisella olisi 
oltava asiantuntemusta, resursseja ja toimintavalmiudet toteuttaa suuria ja 
monimutkaisia yrityksiä koskevia kriisinratkaisutoimenpiteitä.
Kriisinratkaisuvaltuudet
Kriisinratkaisujärjestelmässä olisi huolehdittava siitä, että kriisinratkaisuun 
asettaminen tapahtuu oikea -aikaisesti ja varhain ennen kuin yrityksen tase 
osoittaa sen olevan maksukyvytön ja ennen kuin kaikki pääoma on kokonai -
suudessaan huvennut.1 FSB on kansainvälinen elin, 
joka valvoo ja esittää 
suosituksia 
maailmanlaajuisesta 
rahoitusjärjestelmästä. 
Se perustettiin vuonna 2009 
Lontoossa pidetyn G20-
huippukokouksen jälkeen 
huhtikuussa 2009 
vakausfoorumin (FSF) 
seuraajaksi. Valvontaryhmässä 
on kaikki G20-ryhmän 
suurimmat taloudet, FSF:n 
jäsenet ja Euroopan komissio. 
Sen toimipaikka sijaitsee 
Baselissa, Sveitsissä.Liite VI
53 Liitteet
Kriisinratkaisuun asetettujen yritysten rahoitus
Lainkäyttöalueilla olisi oltava käytössä yksityisesti rahoitettuja talletus-
vakuuksia tai kriisinratkaisurahastoja taikka rahoitusmekanismi, jonka avulla 
yritykseltä peritään jälkeenpäin takaisin yrityksen kriisinratkaisun helpottami -
seen tarkoitetun väliaikaisen rahoituksen kulut.
Lähde:  Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä:  Key attributes of effective resolution regimes 
for financial institution s, lokakuu 2011.Liite VI
54 Liitteet
Lähdeluettelo
Alford, D., The Lamfalussy Process And EU Bank Regulation: Another Step On The 
Road To Pan -European Regulation?  Annual Review of Banking & Financial Law 
[Vol. 25: 1] s. 396, 2006.
Ferran, E., Babis, V., The European Single Supervisory Mechanism, University of 
Cambridge Faculty of Law Legal Studies Research Paper Series, 2013.
Gerhardt, M., Lannoo, K., Options for reforming deposit protection schemes in 
the EU, European Credit Research Institute , ECRI Policy Brief No. 4 (maaliskuu 
2011).
Goodhart, C., Funding arrangements and burden sharing in banking resolution, 
VOX, 2012.
Gortsos, C. VI., The ’single supervisory mechanism’: a major building -block 
towards a European Banking Union (the full europeanisation of the ’bank safety 
net’), 2nd Annual Research Conference of the IADI, 2013.
Goyal, R., Koeva Brooks, P ., Pradhan, M., Tressel, T., Dell’Ariccia, G., Leckow, R., 
Pazarbasioglu, C., and an IMF Staff Team, A Banking Union for the Euro Area, 
IMF, 2013.
Gros, D., Schoenmaker, D., European Deposit Insurance: Financing the transition, 
Centre for European Policy Studies, CEPS Commentary, 2012.
Huertas, T., Nieto, M. J., Banking union and bank resolution: How should the two 
meet? , VOX, 2012.
Kern, A., Bank resolution and recovery in the EU: enhancing banking union?, ERA 
Academy of European Law, 2013.
Lannoo, K., Banking Union in three steps, Centre for European Policy Studies, 
CEPS Commentary, 2012.
Lannoo, K., Roadmap to banking union: Lannoo, K., Banking Union in three 
steps, Centre for European Policy Studies, CEPS Commentary, 2012.
Pisani -Ferry, J., Sapir, A., Véron, N., Wolff, B.G., What Kind of European Banking 
Union?,  BRUEGEL, 2012.Liite VII
55 Liitteet
Verhelst, S., The Single Supervisory Mechanism: A Sound First Step in Europe’s 
Banking Union?, EGMONT, Royal Institute for International Relations, 2013.
Véron, N., A realistic bridge towards European banking union, BRUEGEL, 2013.
Véron, N., Europe’s single supervisory mechanism and the long journey towards 
banking union, BRUEGEL, 2012.
Véron, N., Wolff, B.G., From supervision to resolution: next steps on the road to 
European banking union, BRUEGEL, 2013.
”A Banking Union for the Euro Area : Technical Background Notes”, IMF, 2013.
”Financial markets in Europe:  From the Single Market to a Banking Union ”, Ger -
man Council of Economic Experts, vuosikertomus 2012/13, 2013.
”Key attributes of effective resolution regimes for financial institutions”,  Finanssi -
markkinoiden vakauden valvontaryhmä, 2011.Liite VII
56
Tiivistelmä
V
Komissio toteaa, että Euroopan pankkiviranomai -
nen (EPV) ei vastaa finanssialan yhteisöjen suorasta 
valvonnasta EU:n tasolla. EPV perustettiin paranta -
maan sisämarkkinoiden toimintaa erityisesti varmis -
tamalla korkeatasoinen ja yhdenmukainen sääntely 
ja valvonta. Pankkiviranomaisen olisi suojeltava 
yleisiä arvoja, joita ovat muun muassa finanssijär -
jestelmän vakaus, markkinoiden ja finanssituot -
teiden läpinäkyvyys sekä tallettajien ja sijoittajien 
suojaaminen. Sen olisi myös torjuttava sääntelyn 
katvealueiden hyväksikäyttöä ja taattava tasapuoli -
set toimintaedellytykset sekä lujitettava valvonnan 
kansainvälistä koordinointia koko taloutta hyödyt -
tävällä tavalla.
VI
Komissio huomauttaa, että EPV:llä on selkeä toimek -
sianto ja valtuudet tehdä sitovia päätöksiä, joilla 
tehostetaan valvontakäytänteiden lähentämistä, 
erityisesti sitovaa sovittelua ja EU:n lainsäädännön 
väitetyn rikkomisen tutkintaa.
VIII
Komissio toteaa, että eri toimijoiden roolit ja vas -
tuut määritellään selkeästi asiaa koskevassa lainsää -
dännössä. Vastuualueiden selkeyttämisestä voi olla 
hyötyä joillakin aloilla.
Johdanto
15
Komissio katsoo, että sekä EPV:n että EKP:n rooli 
on määritetty selvästi asiaa koskevissa asetuksissa. 
YVM -asetuksessa (johdanto -osan 31 ja 32 kappale) 
sekä muutetussa EPV -asetuksessa (johdanto -osan 
4 kappale) korostetaan, että yhteisen valvonta-
mekanismin perustamisella ei kyseenalaisteta EPV:n 
roolia ja vastuuta. Joillakin aloilla (esimerkiksi stres -
sitestit ja valvonnan käsikirja) EPV:n ja EKP:n välinen 
tiivis yhteistyö on erityisen tärkeää.Komission  
vastaus
Havainnot
25
Komissio toteaa, että vuodesta 2010 se on esittä -
nyt noin 30 säännöstöä sen varmistamiseksi, että 
kaikkia finanssialan toimijoita, tuotteita ja mark -
kinoita säännellään asianmukaisesti ja valvotaan 
tehokkaasti. Komissio on näin ollen esittänyt kaikki 
G20-ryhmän sitoumuksiin liittyvät keskeiset lain -
säädäntöehdotukset ja myös muuta lainsäädäntöä. 
Nämä säännöt muodostavat peruskehyksen EU:n 
kaikille 28 jäsenvaltiolle ja pönkittävät rahoituspal -
velujen sisämarkkinoiden toimintaa. 
33
Komissio myöntää, että se joutui EPV:n tavoin 
toteuttamaan joitakin julkisia kuulemisia lyhyiden 
määräaikojen puitteissa, mikä johtui käsitelty -
jen asioiden poikkeuksellisesta kiireellisyydestä. 
Joissakin tapauksissa oli noudatettava esimerkiksi 
G20-ryhmän sitoumusten mukaisia määräaikoja, 
minkä vuoksi kuulemiskierrokselle jäi poikkeukselli -
sen vähän aikaa.
34
Komissio valmistelee parhaillaan kokonaisarviota 
toteutetuista toimenpiteistä.
Vaikutustenarvioinnit perustuvat tulevaa kehitystä 
koskeviin oletuksiin. Finanssikriisin alkuvaiheessa 
oli vaikeaa erottaa sääntelyn vaikutuksia muista 
tärkeistä tekijöistä, kuten kriisin välittömistä vaiku -
tuksista (esimerkiksi lisääntynyt riskien välttäminen, 
epävarma markkinatilanne, poikkeukselliset rahapo -
liittiset toimet ja matala korkotaso). Ei ollut selkeää 
vaihtoehtoista skenaariota, johon odotettuja vaiku -
tuksia oltaisiin voitu verrata. Kriisiä edeltänyt mark -
kinatilanne ei soveltunut vertailukohdaksi, koska 
se oli juuri sellainen voimakas nousu- ja laskukausi, 
jota taloudellisessa uudistusohjelmassa pyritään 
suurelta osin välttämään.
Komission vastaus 57
Kyseisissä teknisissä standardeissa käsitellään seu -
raavia asioita:
 – kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenval-
tion valvontaviranomaisten välinen direktiivin 
2013/36/EU 50 artiklan mukainen tietojenvaihto;
 – toimivaltaisille viranomaisille direktiivin 
2013/36/EU 35, 36 ja 39 artiklan mukaisesti 
ilmoitettavat tiedot (passport notifications);
 – yhteiset päätökset, jotka kollegion jäsenten on 
tehtävä pääoma- ja vakavaraisuusvaatimuksista 
direktiivin 2013/36/EU 113 artiklan mukaisesti;
 – direktiivin 2013/36/EU 116 artiklan mukainen 
valvontakollegioiden toiminta.
50
EPV julkaisee vuosittain kertomuksen. Kyseisessä 
kertomuksessa yksilöidään valvontakollegioiden 
toiminnan heikkoudet ja ehdotetaan parannuksia.
68
Euroopan valvontaviranomaiset tekevät enenevässä 
määrin kuluttajansuojaan liittyvää yhteistyötä seka -
komiteoissa. Vertailuun perustuvaa lähestymistapaa 
on sovellettu esimerkiksi valitusten käsittelyn alalla 
sen varmistamiseksi, että kaikilla kolmella sektorilla 
(pankkitoiminta, arvopaperikauppa, vakuutusala) 
sovelletaan samankaltaisia sääntöjä ottaen kuiten -
kin huomioon alakohtaiset erot.
72
Komissio toteaa, että kuluttajien ja sijoittajien suoja 
kuuluu Euroopan valvontaviranomaisten lakisäätei -
siin tehtäviin. Vaikka on totta, että viranomaisilla on 
yhä rajoitetut mahdollisuudet tehdä oikeudellisesti 
sitovia päätöksiä tiettyjen tuotteiden ja toimien 
kieltämisestä (ks. EPV -asetuksen 9 artiklan 5 kohta), 
niillä on muitakin valtuuksia.Lisäksi uudistukset perustuivat selkeään kokonais -
strategiaan, mukaan lukien kansainväliset sitou -
mukset (G20). Komissio pyrki sääntöjä laatiessaan 
koko ajan pitämään kokonaisuuden johdonmukai -
sena. Tämän vuoksi useimpien säädösehdotusten 
ohella laadittiin vaikutustenarvioinnit. Suureen 
osaan säädöksiä, jotka hyväksyttiin osana lainsää -
dännön vastausta kriisiin, sisältyy (joskus useitakin) 
uudelleentarkastelulausekkeita, jotta säädösten 
vaikutuksia voidaan arvioida uudelleen myöhem -
mässä vaiheessa.
41
EPV perustettiin parantamaan sisämarkkinoiden 
toimintaa erityisesti varmistamalla korkeatasoinen 
ja yhdenmukainen sääntely ja valvonta. Pankki -
viranomaisen olisi suojeltava yleisiä arvoja, kuten 
finanssijärjestelmän vakautta ja markkinoiden ja 
finanssituotteiden läpinäkyvyyttä sekä turvat -
tava tallettajien ja sijoittajien edut. Sen olisi myös 
torjuttava sääntelyn katvealueiden hyväksikäyttöä 
ja taattava tasapuoliset toimintaedellytykset sekä 
lujitettava valvonnan kansainvälistä koordinointia 
koko taloutta hyödyttävällä tavalla.
49
Komissio toteaa, että EPV:llä on käytännössä rajoi -
tettu rooli valvontakollegioissa, mutta korostaa 
seuraavia seikkoja:
 – Valvontakollegioiden toiminnassa on tapahtu -
nut edistymistä vuodesta 2011 (ks. EPV:n laati -
ma valvontakollegioiden toiminnan vuotuinen 
tarkastelu).
 – YVM -paketin hyväksymisen myötä EPV:llä on 
myös oikeus kutsua kollegio koolle.
 – Vuoden 2014 aikana aiotaan hyväksyä useita 
EPV:n laatimia teknisiä standardeja. Näiden 
standardien täytäntöönpanolla edistetään 
suuresti valvontakollegioiden käytänteiden 
yhdenmukaistamista.
Komission vastaus 58
Suositus 1 – Toinen luetelmakohta
Komissio hyväksyy suosituksen ja noudattaa tiu -
kasti julkisten kuulemisten kestoon liittyviä parhaita 
käytäntöjä koskevia ohjeitaan, paitsi jos prosessia 
on pakko nopeuttaa asian kiireellisyyden vuoksi.
Suositus 1 – Kolmas luetelmakohta
Komissio hyväksyy suosituksen ja toteaa, että 
parhaillaan on käynnissä monialainen analyysi, 
jossa tarkastellaan sääntelypakettiin sisältyviä 
toimenpiteitä.
84
Erittäin suuren sääntelyohjelman vuoksi EPV on 
työssään keskittynyt mainittuun osa -alueeseen, 
minkä vuoksi sen valtuuksiin kuuluva valvonnan 
lähentämisen tehostaminen on jäänyt vähemmälle. 
Komissio odottaa tilanteen muuttuvan keskipitkällä 
aikavälillä. Komissio toteaa myös, että EPV:llä on 
sekä valta että lakisääteinen toimivalta tehdä pää -
töksiä valvonnan lähentämistä ja ratkaista kansallis -
ten valvontaviranomaisten välisiä riitoja.
Suositus 3  – Ensimmäinen 
luetelmakohta
Komissio hyväksyy suosituksen ja huomauttaa, että 
EPV:n roolia stressitesteissä on vahvistettu osana 
YVM -pakettia.
Suositus 3 – Toinen luetelmakohta
Komissio hyväksyy suosituksen ja toteaa, että 
äskettäin hyväksytyssä pankkien elvytys- ja kriisin -
ratkaisudirektiivissä säädetään Euroopan kriisin -
ratkaisukehyksestä. Yhteisestä euroalueen kriisin -
ratkaisumekanismista, johon sisältyvät yhteinen 
kriisinratkaisuneuvosto ja -rahasto, on saavutettu 
poliittinen yhteisymmärrys, mutta se on kuiten -
kin vielä hyväksyttävä virallisesti. Tämän rinnalla 
neuvotellaan myös yhteiseen kriisinratkaisumeka -
nismiin liittyvistä yhdestä tai useammasta poten-
tiaalisesta varautumisjärjestelystä (backstop).EPV voi esimerkiksi antaa omasta aloitteestaan 
ohjeita EPV -asetuksen 16 artiklan mukaisesti, eikä se 
tarvitse alakohtaisessa lainsäädännössä annettavaa 
erityisvaltuutusta.
79
Komissio katsoo, että EPV:n rooli ja toimivaltuudet 
on selvästi määritelty perustamisasetuksessa, eikä 
niitä voida kyseenalaistaa EKP:n ja YVM:n ulko -
puolisten jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten 
välisellä yhteistyöpöytäkirjalla.
Johtopäätökset ja suositukset
82
Tavoitteena oleva kokonaisvaltaisen pankkiunio -
nin täytäntöönpano ei kyseenalaista EPV:n ase -
maa, joka on keskeinen pyrittäessä säilyttämään 
sisämarkkinat.
83
Komissio laatii parhaillaan monialaista arviointia 
finanssikriisin vuoksi laaditun sääntelyohjelman 
vaikutusten mittaamiseksi.
Suositus 1  – Ensimmäinen 
luetelmakohta
Komissio hyväksyy suosituksen, jonka mukaan 
EPV:lle olisi annettava riittävästi aikaa kehittää 
tekniset standardit, ja toteaa, että seuraava uudistus 
on jo toteutettu: komissio on säädösehdotuksissaan 
sitoutunut antamaan teknisten standardien kehittä -
mistä koskeville viranomaisen valtuutuksille mää -
räajat, jotka ovat suhteessa asianmukaisen perus -
säädöksen voimaantuloon (yleensä 12 kuukautta, 
vähintään 6 kuukautta). On tärkeää huomata, että 
lainsäädäntövallan käyttäjät asettavat lopulliset 
määräajat. Muu osa suosituksesta on osoitettu par -
lamentille ja neuvostolle.
Komission vastaus 59
Lisäksi YVM -asetuksessa (johdanto -osan 31 kap -
pale) edellytetään selvästi, että EKP tekee yhteis -
työtä Euroopan valvontaviranomaisten kanssa.
Suositus nro 6  – Ensimmäinen 
luetelmakohta
Komissio hyväksyy suosituksen ja toteaa, että mai -
nittujen toimijoiden tehtävät on selkeästi määritelty 
asiaa koskevissa säädöksissä, mutta yhteistyön ja 
täytäntöönpanon yksityiskohtia olisi vielä selkiytet -
tävä. YVM -asetuksessa säädetään esimerkiksi EKP:n 
ja YVM:n ulkopuolisten jäsenvaltioiden valvonta -
viranomaisten välisen yhteisymmärryspöytäkirjan 
tekemisestä.
Suositus nro 6 – Toinen luetelmakohta
Komissio hyväksyy suosituksen ja panee merkille, 
että EKP on jo hyväksynyt päätöksen EKP:n ja kan -
sallisten valvontaviranomaisten välisestä yhteis -
työstä ja tehtävien koordinoinnista.
Suositus nro 6 – Kolmas luetelmakohta
Komissio hyväksyy suosituksen ja toteaa, että 
tämä pyyntö otetaan huomioon YVM -asetuksessa 
(johdanto -osan 31 kappale).87
Komissio hyväksyy huomautuksen ja toteaa, että 
kuluttajien ja sijoittajien suoja kuuluu Euroopan 
valvontaviranomaisten lakisääteisiin tehtäviin. 
Vaikka on totta, että viranomaisilla on yhä rajoitetut 
mahdollisuudet tehdä oikeudellisesti sitovia päätök -
siä tiettyjen tuotteiden ja toimien kieltämisestä (ks. 
EPV -asetuksen 9 artiklan 5 kohta), niillä on muitakin 
valtuuksia.
88
Komissio katsoo, että Euroopan valvontaviran -
omaisten sekakomiteaa voitaisiin käyttää enemmän 
kuluttajansuojan alalla. Vaikka asioiden käsittely 
monimutkaistuisi hieman, tällä tavalla koordinointi 
voitaisiin varmistaa, ja kuluttajansuojasta tulisi 
yhdenmukaisempi.
Suositus 4
Komissio hyväksyy suosituksen ja huomauttaa, että 
sekakomitean perustaminen ja sen säännölliset 
kokoukset ovat helpottaneet ja parantaneet eri 
alojen välistä näkemysten vaihtoa kuluttajansuojaa 
koskevissa asioissa. Sekakomitealla olisi oltava kes -
keinen rooli tällä alalla. Kuluttajansuojalla on myös 
keskeinen asema useissa komission viime aikoina 
esittämissä säädösehdotuksissa (esimerkiksi pank -
kitilejä koskeva direktiivi, PRIP -tuotteita koskeva 
asetus ja vakuutusedustusdirektiivi). Asuntolaina -
direktiivi hyväksyttiin vastikään, ja toisesta rahoi -
tusmarkkinadirektiivistä (MiFID II) on saavutettu 
poliittinen yhteisymmärrys.
90
Muutetussa EPV -asetuksessa (johdanto -osan 4 
kappale) ja YVM -asetuksessa (johdanto -osan 32 
kappale) korostetaan tavoitteena olevan, että val -
vontatehtävien antamisen EKP:lle ei pitäisi kyseen -
alaistaa EPV:n roolia eikä nykyisiä toimivaltuuksia 
ja tehtäviä. On pidettävä mielessä, että EPV ei ole 
valvontaviranomainen.
Voitaisiin myös pohtia, miten EPV:n sitovista päätök -
sentekovaltuuksista (esimerkiksi sitovan sovittelun 
ja unionin lainsäädännön rikkomisen osalta) saatai -
siin vaikuttavampia. Tätä kysymystä tarkastellaan 
Euroopan finanssivalvojien järjestelmän (EFVJ) 
tarkistamisesta laadittavassa komission tulevassa 
raportissa.
60
V
EPV korostaa, että voidakseen edistää valvonnan 
lähentämistä EU:ssa nykyistä paremmin, sille pri -
maarilainsäädännössä säädettyä toimivaltaa pitäisi 
muuttaa. Rajallisista valtuuksistaan huolimatta EPV 
on onnistunut parantamaan merkittävästi pankkien 
rajatylittävää valvontaa ja valvontakollegioiden 
toimintaa.
VI
EPV tuo esiin, että vaikka sillä on vain vähän laki -
sääteisiä valtuuksia (se ei esimerkiksi voi käynnistää 
sitovaa sovittelua) ja vaikka kansalliset toimivaltai -
set viranomaiset ovat esittäneet vain vähän sovitte -
lupyyntöjä, EPV on onnistunut sovittelemaan sito -
vasti tai muuten kahdeksan tapausta, joissa kaikissa 
on päästy molempia tyydyttävään ratkaisuun.
EPV korostaa, että stressitestien luotettavuutta 
voidaan EU:ssa lisätä vain, jos EPV:lle primaarilain -
säädännössä annettuja toimivaltuuksia muutetaan. 
Nykyisten sääntöjen mukaan EPV:n tehtävänä on 
vain ”käynnistää ja sovittaa yhteen” stressitestejä, 
mutta toimivaltaiset viranomaiset ovat oikeudel -
lisesti vastuussa stressitestien toteuttamisesta ja 
yhteydenpidosta stressitesteihin osallistuvien pank -
kien kanssa. EPV:llä on näin ollen suuri vastuu ja 
maineriski, vaikka sillä ei ole mitään todellista valtaa 
stressitestien tuloksiin.
VIII
EPV:n mielestä yhteisymmärryspöytäkirjat eivät ole 
oikea väline EPV:n, Euroopan keskuspankin (EKP) ja 
kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tehtävien 
ja vastuualueiden selkeyttämiseen, vaan tällainen 
selkeyttäminen voi tapahtua vain primaarilainsää -
däntöön tehtävillä muutoksilla.Tiivistelmä
III
EPV uskoo vakaasti onnistuneensa saavuttamaan 
tavoitteensa EPV:n sääntely- ja valvontavallan ja 
-valtuuksien puitteissa. EPV:n näkemyksen mukaan 
EU:n rahoitusvakauden suojaamisessa kohdatut 
esteet ovat johtuneet rahaunionin institutionaalisen 
rakenteen puutteista, erityisesti yhtenäisen valvon -
tajärjestelmän ja yhteisen rahoituksen turvaverkon 
puuttumisesta, eivätkä tavasta, jolla EPV on täyt -
tänyt tehtävänsä. Pankkiunioni etsii parhaillaan 
ratkaisuja näihin puutteisiin.
Kuluttajansuojan alalla EPV:n toimivaltaa rajoitta -
vat erityisesti se, että (i) kuluttajansuojaa koskevaa 
lainsäädäntöä ei sisällytetty perustamisasetuksessa 
EPV:n toiminta -alueeseen; sekä se, että (ii) EPV:lle ei 
annettu mitään kuluttajansuojaan liittyviä toimi -
valtuuksia vuosina 2011, 2012  tai 2013 annetuissa 
EU-direktiiveissä; ja lisäksi se, että (iii) EPV voi 
suunnata välineitään vain tietyille rahoituslaitoksille 
eikä kaikille kuluttajansuojan kannalta olennaisille 
rahoituslaitoksille.
IV
EPV tuo esiin, ettei se ole osallistunut EU:n primaa -
rilainsäädännön laatimiseen pankkialalla eikä se 
ole voinut vaikuttaa omiin toimivaltuuksiinsa tai 
lainsäädännössä asetettuihin määräaikoihin.
EPV on sitoutunut noudattamaan asianmukaisia 
menettelyjä sen tuotteita koskevissa julkisissa kuu -
lemisissa, mukaan lukien pankkialan osallisryhmän 
osallistuminen. EPV:n julkisen kuulemisen kestoa 
varten määrittelemästä hyvästä toimintatavasta 
on jouduttu poikkeamaan muutaman kerran, jotta 
tehtävät on voitu saattaa päätökseen lainsäätäjien 
asettamassa määräajassa varmuuden antamiseksi 
markkinatoimijoille.Euroopan  
pankkiviranomaisen vastaus
Euroopan pankkiviranomaisen vastaus 61
43
Lainsäädäntö rajoittaa EPV:n roolia sovittelussa. 
EPV ei voi käynnistää sitovaa sovittelua, ellei pri -
maarilainsäädäntö anna sille siihen erityisiä toimi -
valtuuksia. Lisäksi on oikeudellisesti epävarmaa, 
voiko EPV puuttua tilanteisiin, joissa toimivaltaisten 
viranomaisten arvioinnit poikkeavat toisistaan – 
joidenkin mielestä EPV voi kumota kansallisten 
viranomaisten päätöksiä vain, jos ne ovat olleet 
EU-oikeuden vastaisia. Vaikka EPV:llä on vain vähän 
valtuuksia ja vaikka kansalliset toimivaltaiset 
viranomaiset ovat esittäneet vain vähän sovitte -
lupyyntöjä, EPV on toiminut neuvoa -antavana tai 
oikeudellisesti sitovana sovittelijana kahdeksassa 
tapauksessa (kahdesti sitovan sovittelumenettelyn 
sovintovaiheessa, viidesti neuvoa -antavassa sovit -
telussa ja kerran epävirallisessa sovittelussa), joissa 
kaikissa päästiin EPV:n avulla molempia tyydyttä -
vään ratkaisuun (neljässä tapauksessa osapuolet 
tekivät sopimuksen, joka oli virallinen muttei sitova, 
ja neljässä vapaamuotoisen sopimuksen).
EPV:n roolista stressitesteissä, katso EPV:n vastaus 
suositukseen 3.
Yhteinen vastaus kohtiin 49, 50, 51 ja 
52
Katso EPV:n vastaus suositukseen 2.
54
EPV vastaanotti kansallisilta toimivaltaisilta viran -
omaisilta kaksi sitovan sovittelun pyyntöä vuoden 
2014 ensimmäisellä vuosineljänneksellä.
55
Vaikka EPV:llä ei ole oikeusperustaa sitovan sovit -
telun käynnistämiseen ja se on vastaanottanut 
kansallisilta toimivaltaisilta viranomaisilta vain kaksi 
sitovan sovittelun pyyntöä vuoden 2014 ensimmäi -
sellä vuosineljänneksellä, EPV on pystynyt hoita -
maan kahdeksan sovittelutapausta (ks. myös EPV:n 
vastaus kohtaan 43).EKP:n valvontatehtävien ja EPV:n tehtävien välinen 
jako on mielestämme selkeä ja tukee täysin EKP:n 
asemaa mihin tahansa muuhun kansalliseen toimi -
valtaiseen viranomaiseen rinnastettavana toimi -
valtaisena viranomaisena, silloin kun se toteuttaa 
valvontatehtäväänsä. EPV ei tee yhteisymmärrys -
pöytäkirjoja kansallisten toimivaltaisten viran -
omaisten kanssa, sillä ne osallistuvat suoraan EPV:n 
työhön ja ovat edustettuina hallintoneuvostossa, 
joka on EPV:n päätöksentekoelin. EPV ei näe mitään 
syytä kohdella EKP:tä eri tavalla kuin muita toimival -
taisia viranomaisia, silloin kun se toimii valvojana, – 
sen sijaan EPV on tehnyt yhteisymmärryspöytä-
kirjoja EKP:n kanssa rahaviranomaisena.
Johdanto
Taulukko 2: yhteistä säännöstöä 
koskeva rivi
Taulukko 2 (yhteistä säännöstöä koskeva rivi) sisäl -
tää tietoja EPV:n vuonna 2012 laatimista sääntelyyn 
liittyvistä tuotteista. Vuonna 2013 EPV esitti komissi -
olle hyväksyttäväksi 36 teknisen sääntelystandardin 
luonnosta ja 21 teknisen täytäntöönpanostandardin 
luonnosta, julkaisi kaksi ohjetta, neljä suositusta ja 
kuusi lausuntoa sekä järjesti 56 julkista kuulemista.
15
Katso EPV:n vastaus suositukseen 6.
Huomautukset
Yhteinen vastaus kohtiin 28 ja 33
Katso EPV:n vastaus suositukseen 1.
Euroopan pankkiviranomaisen vastaus 62
Dexia: Vuonna 2011 toteutetun EU:n laajuisen 
stressitestin yhteydessä Dexia arvioitiin yhdeksi 
Euroopan turvallisimmista pankeista (13. sijalla 91 
pankista), mutta ennen kuin Kreikassa tehtiin päätös 
yksityissektorin osallistumisesta, EPV ei voinut 
alaskirjata valtion velkaa asettumatta poikkiteloin 
EU:n neuvoston lausumien kanssa. EPV:n arvioinnin 
jälkeen Dexian valtiovastuut ja heikko pääoma-
positio tulivat kuitenkin selkeästi esiin, kun vastuut 
oli arvostettu markkinahintaan.
Bankia: EU:n laajuisessa stressitestissä (epäsuotuisa 
skenaario) Bankian rajoituksettomien ensisijaisten 
omien varojen suhdeluku aleni 5,4 prosenttiin vuo -
den 2012 loppuun mennessä, eli se ylitti edelleen 
vaaditun viiden prosentin vähimmäismäärän. EPV 
kuitenkin suositteli, että myös pankit, jotka ylittävät 
vähimmäismäärän mutta vain täpärästi, vahvistaisi -
vat pääomapositiotaan. Lisäksi tulokset perustuivat 
lähtötietoihin, joissa varojen laatua ei ollut arvioitu 
ja joissa ei näin ollen tullut ilmi tappioita, jotka pal -
jastuivat myöhemmin.
SNS Bank: EU:n laajuisessa stressitestissä SNS Bank 
-pankin rajoituksettomien ensisijaisten omien 
varojen osuus oli 8,4 prosenttia eli se ylitti vaadi -
tun viiden prosentin vähimmäismäärän. Vuoden 
2012 lopussa se putosi seitsemään prosenttiin. Taso 
perustui kuitenkin lähtötietoihin, joissa varojen 
laatua ei ollut arvioitu, mikä tuli esiin vasta kaksi 
vuotta myöhemmin. Tapaus korosti jatkuvan stres -
sitestiohjelman tarpeellisuutta. EPV panee myös 
merkille, että pankin uudelleenjärjestely tapahtui 
vasta stressitestin aikahorisontin jälkeen.
Yhteinen vastaus kohtiin 67 ja 72
Katso EPV:n vastaus suositukseen 4.57
EU:n laajuiset stressitestit lisäsivät ennennäke -
mättömällä tavalla avoimuutta ja tiedottamista 
pankkien vastuista ja pääomarakenteesta niin, että 
markkinatoimijat pystyivät muodostamaan tietoon 
perustuvan näkemyksen EU:n pankkialan häiriönsie -
tokyvystä. Lisäksi ne (i) kasvattivat suuren yleisön 
ymmärrystä ja luottamusta EU:n pankkeja kohtaan 
ja (ii) tukivat EPV:n vuonna 2012 pääomapohjan 
vahvistamisesta antaman suosituksen täytäntöön -
panoa. Markkinakuria voitaisiin parantaa julkaise -
malla säännöllisesti ja yhdenmukaisesti pankkien 
tasetiedot. Tämä olisi helpompaa, jos EPV:llä olisi 
lakisääteiset toimivaltuudet julkaista pankkien tie -
dot valvontaan kuuluvan raportoinnin pohjalta.
Yhteinen vastaus kohtiin 59, 60 ja 61
Katso EPV:n vastaus suositukseen 3.
Laatikko 1
EPV tuo esiin, ettei sillä ollut toimivaltuuksia suo -
rittaa varojen laadun arviointia ennen vuoden 2011 
stressitestiä (jossa olisivat tulleet esiin Bankian ja 
mahdollisesti myös SNS Bankin ongelmat) eikä olla 
suoraan yhteydessä pankkeihin niiden tulosten 
kyseenalaistamiseksi, vaan molemmat tehtävät 
olivat kansallisten toimivaltaisten viranomaisten 
vastuulla.
EPV panee merkille, että laatikossa 1 mainitaan 
pankkeja, joilla oli ongelmia ja jotka pelastettiin 
yli vuosi stressitestin jälkeen ja vasta stressitestejä 
varten vuosiin 2011–2012 asetetun aikahorisontin 
jälkeen.
Esimerkkeinä mainituista pankeista EPV haluaa 
selventää seuraavat asiat:
Euroopan pankkiviranomaisen vastaus 63
rahoituslaitosten yhteistä säännöstöä antamalla 
lukuisia sääntelystandardeja, ohjeita, suosituksia, 
lausuntoja ja varoituksia, jotka lisäksi paransivat 
sisämarkkinoiden tehokasta toimintaa ja häiriön -
sietokykyä. EPV on pyrkinyt ottamaan käyttöön 
kaikki sille perustamisasetuksessa annetut välineet 
ja työkalut, myös sisämarkkinoiden yhtenäisyyden 
varmistamiseksi. EPV haluaa vielä korostaa, että 
tämä tavoite on saavutettu EPV:n talousarvion ja 
resurssien rajoissa sekä EPV:n sääntely- ja valvon -
tavallan ja -valtuuksien puitteissa. On syytä tehdä 
selväksi, että EU:n rahoitusvakauden suojaami -
sessa kohdatut esteet ovat johtuneet rahaunionin 
institutionaalisen rakenteen puutteista, erityisesti 
yhtenäisen valvontajärjestelmän ja yhteisen rahoi -
tuksen turvaverkon puuttumisesta, eivätkä tavasta, 
jolla EPV on täyttänyt tehtävänsä. Pankkiunioni etsii 
parhaillaan ratkaisuja näihin puutteisiin. Katso myös 
EPV:n vastaukset suosituksiin 3 ja 6.
83
Katso EPV:n vastaus suositukseen 1.
Suositus 1
EPV hyväksyy tämän suosituksen.
EPV on sitoutunut noudattamaan asianmukaisia 
menettelyjä sen tuotteita koskevissa julkisissa kuu -
lemisissa, pankkialan osallisryhmän osallistuminen 
mukaan luettuna. EPV:n julkisen kuulemisen kestoa 
varten määrittelemästä hyvästä toimintatavasta on 
jouduttu poikkeamaan muutaman kerran tehtävien 
viemiseksi päätökseen lainsäätäjien asettamassa 
määräajassa. Tämä on vastannut EPV:n tavoitetta 
antaa varmuutta markkinoille ja markkinatoimijoille 
sekä suojella julkista etua. Toteamme, että tarkas -
tusjakson aikana EPV toteutti kaikki sille annetut 
tehtävät ajallaan ja säädetyssä määräajassa (lukuun 
ottamatta vakavaraisuusdirektiivin 78 artiklan 
mukaisia tehtäviä, joille oli ennalta sovittu uudet 
määräajat komission kanssa).77
EPV painottaa, että EU:n laajuisten stressitestien 
luotettavuuden lujittamiseksi on muutettava EPV:lle 
primaarilainsäädännössä annettuja toimivaltuuksia 
(ks. EPV:n vastaus suositukseen 3).
EPV tuo esiin, että yhteisen valvontamekanismin 
perustaminen lisää operatiivista yhteistyötä EKP:n 
kanssa, erityisesti stressitestien toteuttamisen ja 
yhteisen valvontakäsikirjan laatimisen osalta. EPV 
selventää, että EPV:n lakisääteisten toimivaltuuk -
sien puitteissa eurooppalainen valvontakäsikirja on 
ohjeellinen kokoelma EU:ssa sovellettavia hyviä val -
vontakäytäntöjä. EPV:n toimivaltuudet eivät mah -
dollista sitä, että se voisi yhtenäistää kunnolla EU:n 
parhaat valvontakäytännöt tai korvata toimivaltais -
ten viranomaisten, kuten EKP:n, nykyisin soveltamia 
käsikirjoja omallaan.
79
Katso EPV:n vastaukset suosituksiin 2 ja 6.
Johtopäätökset ja suositukset
82
EPV uskoo vakaasti onnistuneensa saavuttamaan 
tavoitteensa suojella julkista etua ja edistää rahoi -
tusjärjestelmän vakautta ja vaikuttavuutta. EPV:n 
toimet ovat auttaneet merkittävästi vahvistamaan 
pankkien pääomapositioita: Ennen EU:n laajuisten 
stressitestien päättymistä EU:n pankit kokosivat 
50 mrd. euroa pääomaa niiden läpäisemiseksi; EPV:n 
pääomapohjan vahvistamisesta antama suositus 
pakotti kaikki EU:n suurimmat pankit nostamaan 
rajoituksettomien ensisijaisten omien varojen osuu -
den 9 prosenttiin, eli selkeästi yli vähimmäisvaati -
musten, ja ottamaan selkeästi huomioon valtion 
salkkuun sisältyvät riskit; tämä johti Euroopan 
pankkien vakavaraisuussuhteen vahvistumiseen 
yli 200 mrd. eurolla. EPV edisti merkittävästi EU:n 
Euroopan pankkiviranomaisen vastaus 64
sitovaa sovittelua toimivaltaisten viranomaisten 
välillä, ja lisäksi on oikeudellisesti epävarmaa, voiko 
EPV puuttua tilanteisiin, joissa toimivaltaisten 
viranomaisten arvioinnit poikkeavat toisistaan – 
joidenkin mielestä EPV voi kumota kansallisten 
viranomaisten päätöksiä vain, jos ne ovat olleet 
EU-oikeuden vastaisia; ja EPV:n toimivaltuudet 
yhteisen valvontakäsikirjan kehittämisen suhteen 
eivät salli sitä, että se yhtenäistäisi kunnolla EU:n 
parhaat valvontakäytännöt.
Edellä esitetyistä rajallisista valtuuksistaan huo -
limatta EPV on onnistunut parantamaan merkit -
tävästi valvontakollegioiden toimintaa. Lisäksi, 
sen jälkeen kun EPV perustettiin vuonna 2011, on 
tapahtunut merkittävä muutos, ja nykyään kaikki 
kollegiot toteuttavat yhteisiä riskinarviointeja ja 
tekevät yhteisiä päätöksiä.
Vuonna 2013 EPV seurasi tarkasti 43:a kollegiota 
ja osallistui 93 tapaamiseen ja 26 puhelinneuvot -
teluun. Vuodesta 2011 lähtien EPV on pyytänyt 
konsolidointiryhmän valvojia kutsumaan koolle 
kollegioita keskustelemaan tarkoin määritellyistä 
ja merkityksellisistä aiheista (esim. pääomapohjan 
vahvistaminen vuonna 2011, stressitestit vuosina 
2011 ja 2014 sekä elvytyssuunnitelmia, pääoman 
suojelua ja varojen laadun arviointia koskevat suo -
situkset vuonna 2013), sekä keskustelemaan toimi -
elin- tai maakohtaisista aiheista (esim. makrotalou-
delliset olosuhteet kotimaissa, hätätoimenpiteet ja 
kriisitilanteet pankeissa). EPV on lisäksi pyytänyt, 
että konsolidointiryhmän valvojat ottavat asialistal -
leen tiettyjä aiheita, kuten laiminlyönnit, hätäsuun -
nitelmat, käyttäytymisriskit ja EPV:n riskikojelaudat. 
EPV on laatinut hallintoneuvostolleen vuosittain 
sisäisiä raportteja kollegioiden työn edistymisestä 
ja parannuskohteista, ja niiden mukaan asian -
omaisten valvontaviranomaisten riskeistä käymissä 
keskusteluissa on tapahtunut edistystä. EPV on 
laatinut käytännesäännöt, joilla varmistetaan, EPV tuo esiin, ettei se ole osallistunut EU:n primaa -
rilainsäädännön laatimiseen pankkialalla eikä se 
ole voinut vaikuttaa omiin toimivaltuuksiinsa tai 
lainsäädännössä asetettuihin määräaikoihin. EPV:n 
tiiviimpi osallistuminen lainsäädäntöprosessiin 
ja sen roolin vahvistaminen komission ja lainsää -
täjien neuvonantajana auttaisivat EPV:tä täyttä -
mään parhaalla mahdollisella tavalla päättäjien 
sille suunnitteleman roolin ja tehtävän yhteisen 
säännöstön valvojana. Käytännössä tämä voitaisiin 
saavuttaa siten, että (i) komission yksiköt osallistui -
sivat epävirallisesti säädösehdotusten laatimiseen 
ennen niiden julkaisemista, ja siten, että (ii) asetet -
taisiin lakisääteinen velvollisuus kuulla EPV:tä sen 
toiminta -alaan kuuluvissa asioissa, sellaisina kuin ne 
määritellään EPV:n perustamisasetuksessa, ja lisäksi 
siten, että (iii) vaadittaisiin ilmoittamaan komissiolle 
alueet, joilla kansallisten sääntöjen ja käytäntöjen 
eroavuudet haittaavat sisämarkkinoiden toimintaa 
ja edellyttävät lainsäädännöllisiä toimia. Vaati -
musten tueksi voitaisiin myöntää jatkuva pääsy 
tietoihin luonnostekstien laatimisen etenemisestä 
EU:n neuvostossa, järjestää kolmikantaneuvotteluja 
EU:n neuvoston, parlamentin ja komission välillä 
ja keskustella ennalta EPV:n tehtävien sisällöstä ja 
aikarajoista.
85
Katso EPV:n vastaus suositukseen 2.
Suositus 2
EPV hyväksyy suosituksen, mutta korostaa, että 
voidakseen edistää nykyistä paremmin valvonnan 
lähentämistä EU:ssa, sen toimivaltuuksia primaari -
lainsäädännössä pitäisi muuttaa. EPV:llä ei ole val -
tuutta kutsua koolle kollegioiden tapaamisia, vaan 
ainoastaan konsolidointiryhmän valvojalla on tämä 
valtuus, eikä EPV osallistu kollegioiden päätöksen -
tekoon; EPV:llä ei ole toimivaltuuksia käynnistää 
Euroopan pankkiviranomaisen vastaus 65
Edellä esitetyn johdosta EPV katsoo, että sen roolia 
stressitesteissä pitäisi joko vahvistaa  – antamalla 
EPV:lle oikeus olla suoraan yhteydessä pankkeihin, 
tehdä vertaisanalyyseja, kyseenalaistaa pankkien 
stressitestien tulokset ja julkaista EPV:n verkkosivus -
tolla pankkien tietoja valvontaan kuuluvan rapor -
toinnin pohjalta – tai se pitäisi miettiä kokonaan 
uudelleen.
Yhtenä vaihtoehtona voisi olla EU:n laajuisten 
stressitestien julkisuuden ja avoimuuden lisääminen 
siten, että EPV:n tehtävänä olisi tarjota valvonta-
viranomaisille työkalut stressitestien toteuttami -
seen ja levittää EU:n laajuisia tuloksia. Tämä täyden -
täisi toimivaltaisten viranomaisten valvontaa varten 
toteuttamia stressitestejä Yhdysvalloissa annetun 
Dodd -Frank -lain suuntaisesti.
Kaikkien näiden muutosten toteuttaminen edel -
lyttäisi taustalla olevan primaarilainsäädännön 
vahvistamista.
87
Katso EPV:n vastaus suositukseen 4.
EPV tuo esiin, että EPV:n työjärjestykseen hiljattain 
tehdyllä muutoksella on pyritty korjaamaan kansal -
listen kuluttajansuojaviranomaisten riittämätöntä 
edustusta EPV:n päätöksentekoprosessissa. Erityi -
sesti EPV:n hallintoneuvoston työjärjestyksessä, 
sellaisena kuin sitä muutettiin marraskuussa 2013 
ja kuin se on julkisesti saatavilla EPV:n verkkosi -
vustolla, todetaan 2 artiklan 4 kohdassa, että jos 
äänioikeutettu jäsen ei tuo mukanaan asianomaisen 
kansallisen viranomaisen edustajaa 2 artiklan 3 koh -
dan mukaisesti, äänioikeutetun jäsenen vastuulla on 
varmistaa kyseisen kansallisen viranomaisen kanssa, 
että jäsenellä on riittävästi tietoa aiheesta voidak -
seen täyttää tehtävänsä.että kansallisista toimenpiteistä kuullaan ennalta, 
sekä koti- ja isäntävaltion välisen pöytäkirjan, jolla 
varmistetaan, että varojen laadun arvioinneista ja 
stressitesteistä keskustellaan kollegioissa. Lisäksi 
EPV on laatinut kollegioiden toiminnan alalla sarjan 
teknisiä sääntely- ja täytäntöönpanostandardeja, 
jotka on tarkoitus hyväksyä vuonna 2014 (tekniset 
sääntely- ja täytäntöönpanostandardit koti- ja isän -
tävaltion valvontaviranomaisten välisestä tiedon -
vaihdosta, toimilupailmoituksista sekä pääoma- ja 
maksuvalmiusvaatimuksia koskevasta yhteispää -
töksestä). Lopuksi EPV on onnistuneesti toiminut 
sovittelijana (sovittelijan roolinsa rajoissa toimi -
valtuuksiensa puitteissa) kahdeksassa tapauksessa 
ja auttanut osapuolia pääsemään niistä kaikissa 
molempia tyydyttävään ratkaisuun.
Menettelyä, jonka kautta EPV:n työntekijät anta -
vat palautetta konsolidointiryhmän valvojalle, on 
vahvistettu ja vakiinnutettu vuoden 2013 viimei -
sellä vuosineljänneksellä, erityisesti EPV:n hallin -
toneuvoston antaman palautteen pohjalta. EPV 
on siirtänyt tietoteknisen alustan omaan sisäiseen 
järjestelmäänsä vuonna 2014, ja pystyy nyt parem -
min hallitsemaan sitä ja myös edistämään sen 
käyttöä toimivaltaisten viranomaisten välisessä 
tiedonvaihdossa.
86
Katso EPV:n vastaus suositukseen 3.
Suositus 3
EPV hyväksyy tämän suosituksen, mutta korostaa, 
että stressitestien luotettavuutta voidaan EU:ssa 
lisätä vain, jos EPV:lle primaarilainsäädännössä 
annettuja toimivaltuuksia muutetaan. Panemme 
merkille, että vaikka vuonna 2013 EPV:n roolia stres -
sitesteissä selvennettiin jonkin verran EPV:n perus -
tamisasetuksessa, EPV:n tehtävänä on edelleen 
enemmänkin käynnistää ja sovittaa yhteen stressi -
testejä kuin toteuttaa niitä. Toimivaltaisilla valvonta -
viranomaisilla on oikeudellinen vastuu stressitestien 
toteuttamisesta ja yhteydenpidosta stressitesteihin 
osallistuvien pankkien kanssa, joten EPV:lle jää vain 
suuri vastuu ja maineriski, vaikka sillä ei ole mitään 
todellista valtaa stressitestien tuloksiin.
Euroopan pankkiviranomaisen vastaus 66
Edellä esitettyjen rajoitusten puitteissa EPV on 
kuitenkin onnistunut tunnistamaan ja käsittele -
mään ei -oikeudellisesti sitovien välineidensä avulla 
lukuisia merkittäviä ja kiireisiä ongelmia pankki -
markkinoilla. Tällaisia ovat olleet muun muassa 
vastuullinen luotonanto, luotonottajien kohtelu 
maksamattomien lainojen yhteydessä, valitusten 
käsittely, pörssilistattujen rahastojen riskinhallinta, 
hinnanerosopimuksiin liittyvät riskit, joukkorahoitus 
ja virtuaaliraha.
Suositus 5
EPV hyväksyy tämän suosituksen ja tuo esiin, 
että se on parhaillaan ottamassa käyttöön 
tulosmittausjärjestelmää.
Suositus 6
EPV hyväksyy tämän suosituksen. EPV:n mielestä 
yhteisymmärryspöytäkirjat eivät ole oikea väline 
EPV:n, EKP:n ja kansallisten toimivaltaisten viran -
omaisten tehtävien ja vastuualueiden selkeyttämi -
seen, vaan tällainen selkeyttäminen voi tapahtua 
vain primaarilainsäädäntöön tehtävillä muutoksilla.
EKP:n valvontatehtävien ja EPV:n tehtävien välinen 
jako on mielestämme selkeä ja tukee täysin EKP:n 
asemaa mihin tahansa muuhun kansalliseen toimi -
valtaiseen viranomaiseen rinnastettavana toimi -
valtaisena viranomaisena, silloin kun se toteuttaa 
valvontatehtäväänsä. EPV ei tee yhteisymmärrys -
pöytäkirjoja kansallisten toimivaltaisten viran -
omaisten kanssa, sillä ne osallistuvat suoraan EPV:n 
työhön ja ovat edustettuina hallintoneuvostossa, 
joka on EPV:n päätöksentekoelin. EPV ei näe mitään 
syytä kohdella EKP:tä eri tavalla kuin muita toimival -
taisia viranomaisia, silloin kun se toimii valvojana, – 
sen sijaan EPV on tehnyt yhteisymmärryspöytä-
kirjoja EKP:n kanssa rahaviranomaisena.Suositus 4
EPV hyväksyy suosituksen, mutta korostaa, että 
EU:n rahoitussektorilla EPV:n toimivaltuudet kulut -
tajansuojan alalla ovat erittäin rajalliset ja, jotta se 
voisi merkittävästi paremmin vaikuttaa tällä alalla, 
primaarilainsäädäntöä pitäisi muuttaa.
EPV:n perustamisasetuksessa sen toiminta -aluee-
seen ei sisällytetty kuluttajansuojaa koskevaa 
lainsäädäntöä. Lisäksi EPV:lle ei annettu yhtään 
kuluttajansuojaan liittyvää tehtävää vuosina 2011, 
2012  tai 2013 annetuissa EU -direktiiveissä. Ensim -
mäinen tehtävä EPV:lle annettiin kiinnelainadirek -
tiivissä, joka hyväksyttiin helmikuussa 2014, ja se 
sisältää yhden teknisen standardin.
Näin ollen EPV voi työskennellä kuluttajansuojan 
alalla vain omasta aloitteestaan, ja ainoat sille 
perustamisasetuksessa annetut oikeudelliset 
välineet, joilla se voi vaikuttaa omasta aloittees -
taan rahoituslaitoksiin ja kansallisiin toimivaltaisiin 
viranomaisiin, ovat olleet varoitukset, lausunnot 
ja ohjeet, joista mitkään eivät ole oikeudellisesti 
sitovia. Lisäksi EPV voi suunnata välineitään vain 
tietyille rahoituslaitoksille, eli luottolaitoksille, mak -
supalvelujen tarjoajille, jotka ovat luottolaitoksia, ja 
sähköisen rahan liikkeeseenlaskijoille. Näihin eivät 
kuulu kaikki kuluttajansuojan kannalta olennaiset 
rahoituslaitokset, kuten maksupalvelujen tarjoajat, 
jotka eivät ole luottolaitoksia, muut kiinnelaino -
jen tarjoajat kuin pankit, ja muut luoton tarjoajat 
kuin pankit. Lopuksi EPV voi tehdä oikeudellisesti 
sitovia päätöksiä tiettyjen tuotteiden tai toiminto -
jen kieltämisestä vain tarkkaan rajatuissa tilanteissa 
(EPV:lle ei ole annettu primaarilainsäädännössä 
mitään erityistä tehtävää eikä neuvosto ole julista -
nut hätätilannetta).
Euroopan pankkiviranomaisen vastaus 67
EPV tuo vielä esiin, että asetus (EU) N:o 1024/2013 
sisältää erityisiä säännöksiä, joissa vaaditaan laati -
maan yhteisymmärryspöytäkirjoja osallistumatto -
mien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten 
kanssa ja arvopaperikaupan valvontaviranomaisten 
kanssa, mutta missään ei viitata siihen, että tällaisia 
järjestelyjä tarvittaisiin EKP:n kanssa.
EPV tuo esiin, että yhteisen valvontamekanismin 
perustaminen lisää operatiivista yhteistyötä EKP:n 
kanssa, erityisesti stressitestien toteuttamisen ja 
yhteisen valvontakäsikirjan laatimisen alalla. EPV 
selventää, että EPV:n lakisääteisten toimivaltuuk -
sien puitteissa eurooppalainen valvontakäsikirja 
on ohjeellinen kokoelma EU:ssa sovellettavia hyviä 
valvontakäytäntöjä. EPV:n toimivaltuuden eivät 
mahdollista sitä, että se voisi yhtenäistää kunnolla 
EU:n parhaat valvontakäytännöt tai korvata toimi -
valtaisten viranomaisten, kuten EKP , nykyisin sovel -
tamia käsikirjoja omallaan.EPV:n perustamisasetuksen 8 artiklassa esitetään 
EPV:n pääasialliset tehtävät, kuten laadukkaiden 
valvontastandardien ja -käytäntöjen luominen, 
sekä sen toimivalta tehtävien täyttämiseksi, kuten 
toimivalta laatia teknisiä standardeja, ohjeita ja suo -
situksia. Toimivaltaisten viranomaisten rooli mää -
ritellään ensisijaisesti alakohtaisissa säädöksissä, 
joissa tarkennetaan valvonnan laajuus ja siihen 
tarvittavat valtuudet. EKP:n osalta EPV:n perus -
tamisasetuksen 4 artiklan 2 kohdan alakohtaa on 
muutettu asetuksella (EU) N:o 1022/2013 siten, että 
EKP on määritelty EPV:n tehtävien ja toimivaltuuk -
sien kannalta toimivaltaiseksi viranomaiseksi ”sille 
neuvoston asetuksella (EU) N:o 1024/2013 annettui -
hin tehtäviin liittyvissä asioissa”. Asetuksen (EU) N:o 
1022/2013 johdanto -osan 12 kappaleessa sääde -
tään, että EPV:n ”olisi voitava hoitaa tehtävänsä 
myös EKP:hen nähden samalla tavalla kuin muihin 
toimivaltaisiin viranomaisiin nähden”. Lisäksi ase -
tuksen (EU) N:o 1024/2013 3 ja 4 artiklassa tehdään 
selväksi, mitkä tehtävät kuuluvat EKP:lle, ja tode -
taan, että tehtävät eivät rajoita EPV:n toimivaltaa 
ja tehtäviä ja että EKP:n, kuten muidenkin toimival -
taisten viranomaisten, on tehtävä yhteistyötä EPV:n 
kanssa ja noudatettava unionin lainsäädäntöä, myös 
teknisiä standardeja ja EPV:n perustamisasetuksen 
16 artiklan mukaisia ohjeita ja suosituksia.

MISTÄ EU:N JULKAISUJA SAA?
Maksuttomat julkaisut:
•  yksi kappale: 
EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu)
•  enemmän kuin yksi kappale tai julisteet/kartat: 
Euroopan unionin edustustoista (http://ec.europa.eu/represent_fi.htm), 
muissa kuin EU‑maissa sijaitsevista lähetystöistä ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_fi.htm), 
ottamalla yhteyttä Europe Direct ‑palveluun ( http://europa.eu/europedirect/index_fi.htm) 
tai soittamalla 00 800 6 7 8 9 10 11 (maksuton numero koko EU:n alueella) (*).
(*)  Saat pyytämäsi tiedot maksutta. Myös useimmat puhelut ovat maksuttomia, joskin jotkin operaattorit, puhelinkioskit  
tai hotellit voivat periä puheluista maksun.
Maksulliset julkaisut:
• EU Bookshopista (http://bookshop.europa.eu).
Maksulliset tilaukset:•  Euroopan unionin julkaisutoimiston myyntiedustajalta 
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_fi.htm).
QJ-AB-14-009-FI-C ISSN 1831-0958
Komissio toteutti rahoituskriisin jälkimainingeissa pankkisektoria 
vakauttavia toimenpiteitä; se pyrki vahvistamaan sääntely- ja 
valvontakehystä ja perusti Euroopan pankkiviranomaisen (EPV). 
Ensimmäisessä tällä alalla toimitetussa 
tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa arvioitiin, ovatko 
komissio ja EPV hoitaneet tyydyttävällä tavalla velvollisuutensa, 
jotka liittyvät pankkialan sääntely- ja valvontajärjestelmää 
koskevien uusien järjestelyjen perustamiseen. Lisäksi pohdittiin, 
miten kokemuksia voitaisiin hyödyntää uuden yhteisen 
valvontamekanismin alaisessa pankkivalvonnassa. 
Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että komission toimet – EPV:n 
perustaminen mukaan luettuna – olivat merkittäviä ensimmäisiä 
askelia vastauksena rahoituskriisiin. Uusien järjestelyjen 
toiminnassa havaittiin kuitenkin joitakin puutteita, jotka liittyivät 
useammassa kuin yhdessä maassa tapahtuvan pankkitoiminnan 
valvontaan, EU:n pankkien häiriönsietokyvyn arviointiin ja 
kuluttajansuojan edistämiseen. Tilintarkastustuomioistuin esittää 
kertomuksessaan puutteiden korjaamiseen tähtääviä suosituksia. 
EUROOPAN 
TILINTARKASTUS /uniF6BA
TUOMIOISTUIN