Suurin osa raportoiduista ongelmista koskee rakennettua ympäristöä, liikennettä sekä tieto- ja viestintätekniikkaa, myös internetiä. Nämä alat ovat keskeisiä palvelujen esteettömyyden kannalta. Analyyttisen tarkastelun perusteella, jossa otettiin huomioon EU:n toimivalta ja käytettiin menetelmää, joka on kuvattu tarkemmin vaikutusten arvioinnissa, on laadittu prioriteettiluettelo sellaisista tuotteista ja palveluista, joissa esteettömyyttä tarvitaan kaikkein eniten. Luettelo koskee aloja, joilla on eniten lainsäädäntöeroja ja joiden markkinat ovat hajanaisimmat, ja aloja, joilla tällainen tilanne on jatkossa erittäin todennäköinen sisämarkkinoiden toiminnalle aiheutuvine riskeineen. Prioriteettiluettelo kattaa

Nykyiset jäsenvaltioiden väliset lainsäädäntöerot todennäköisesti kasvavat entisestään jatkossa, koska jäsenvaltiot ovat sitoutuneet panemaan täytäntöön vammaisten henkilöiden oikeuksista tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen (jäljempänä ”vammaisyleissopimus”) yleiset määräykset. Myös EU on vammaisyleissopimuksen sopimuspuoli. Jäsenvaltiot soveltavat näitä määräyksiä kansallisella tasolla eri tavoin. Tällä hetkellä tuotteiden ja palvelujen esteettömyyttä koskevaa kansallista lainsäädäntöä ei ole koordinoitu EU:n tasolla. Ei myöskään ole määritelty yhteisesti sitä, miten tuotteista ja palveluista olisi tehtävä esteettömiä. Joissakin EU:n säädöksissä vaaditaan, että tiettyjen tuotteiden tai palvelujen on oltava esteettömiä. Jäsenvaltioiden olisi siksi laadittava esteettömyysvaatimuksia täyttääkseen kyseiset velvoitteet. Toimia ei kuitenkaan ole koordinoitu, joten vaarana on, että laaditaan toisistaan poikkeavia lähestymistapoja ja vaatimuksia.

Voimassa olevat kansalliset esteettömyysvaatimukset, jotka koskevat erityisiä tuotteita ja palveluja, vaihtelevat jäsenvaltioittain ja jopa jäsenvaltion sisällä (jos esteettömyysvaatimuksia on annettu myös alue- tai kunnallistasolla). Tämä aiheuttaa sisämarkkinoiden hajanaisuutta, mikä puolestaan lisää rasitetta, joka yrityksille aiheutuu esteettömien tuotteiden ja palvelujen asettamisesta kuluttajien saataville. Kansalliset esteettömyysvaatimukset poikkeavat toisistaan niin kattavuuden suhteen (eli sen suhteen, mihin ja keihin niitä sovelletaan) kuin tarkkuuden ja teknisten yksityiskohtien suhteen. Kattavuuserot merkitsevät myös sitä, että jotkin jäsenvaltiot ovat joidenkin tuotteiden tai palvelujen osalta ottaneet käyttöön yksityiskohtaisia sääntöjä, kun taas toisissa jäsenvaltioissa sellaisia ei ole käytössä lainkaan.

Toinen ongelma on se, ettei EU:n tasolla koordinoida esteettömyysvelvoitteiden täytäntöönpanoa julkisten hankintojen sekä Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kaltaisilla aloilla. Nykytilanne ei kannusta rajatylittävään osallistumiseen julkisiin hankintoihin. Viimeaikaiset selvitykset osoittavat, että rajatylittäviä julkisia hankintoja tehdään nykyisellään hyvin vähän ja että kansalliset lainsäädäntöerot sekä hankintaviranomaisten noudattamien käytäntöjen kirjo, mukaan lukien esteettömyyttä koskevat käytännöt, luovat esteen rajatylittäville julkisille hankinnoille. Tämä voi aiheuttaa eurooppalaisten yritysten keskuudessa epävarmuutta siitä, mitä hankintaviranomaiset tosiasiallisesti vaativat ja miten kilpailla samankaltaisia tuotteita ja palveluja tarjoavien yritysten kanssa.

Esteettömyyslainsäädäntöjen erojen ja niihin liittyvien sisämarkkinaongelmien odotetaan kasvavan entisestään julkisten hankintojen sekä Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kaltaisilla aloilla. Vaikka esteettömyysvaatimuksista on tullut sitovia uusien eurooppalaisten oikeuskehysten myötä, asiaankuuluvassa EU:n lainsäädännössä ei määritellä, mitä esteettömyydellä tarkoitetaan ja mitä se sisältää, mikä on jättänyt määrittelyn kansallisten tai alakohtaisten sääntöjen varaan. On tärkeää huomata, että Euroopan rakenne- ja investointirahastojen tai Verkkojen Eurooppa -välineen kaltaisista ohjelmista peräisin olevaa EU:n rahoitusta käytetään usein julkisten hankintojen yhteydessä.

Rajatylittävä kilpailu on puutteellista, koska esteettömyysstandardien erot vain kasvavat julkisten hankintojen alalla. Tämän odotetaan vaikuttavan haitallisesti julkisen sektorin talousarvioihin, sillä hinnat todennäköisesti nousevat.

2.Toissijaisuusperiaatteen analyysi

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 114 artiklan perusteella Euroopan unionilla on valtuudet toteuttaa toimia, joilla parannetaan sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan edellytyksiä esteettömien tuotteiden ja palvelujen alalla. Kyseinen artikla mahdollistaa esteettömyysvaatimusten yhdenmukaistamisen EU:n tasolla ja niiden esteiden poistamisen, jotka estävät talouden toimijoita hyödyntämästä täysimääräisesti sisämarkkinoiden etuja. Nykyiset erot tuotteiden ja palvelujen esteettömyyslainsäädännössä aiheuttavat oikeudellista epävarmuutta ja suurempia liiketoimintakustannuksia. Ne saattavat myös estää yrityksiä investoimasta uusiin ja innovatiivisempiin esteettömiin tuotteisiin ja palveluihin.

Tämä aloite on täysin toissijaisuusperiaatteen mukainen, koska siinä keskitytään ainoastaan niihin tuotteisiin ja palveluihin, joihin on osoitettu liittyvän sisämarkkinaongelmia. Tätä kysymystä on käsiteltävä EU:n tasolla, koska erilaiset kansalliset vaatimukset luovat kaupankäynnille tosiasiallisen esteen tai koska ne jo kuuluvat EU:n toimivaltaan. Koska jäsenvaltiot eivät voi ratkaista tätä ongelmaa yksinään, on tarpeen luoda johdonmukainen oikeuskehys, joka mahdollistaa esteettömien tuotteiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden sisämarkkinoilla. Jäsenvaltioilla olisi edelleen oltava vastuu esteettömyysvaatimusten sääntelemisestä niiden tuotteiden ja palvelujen osalta, joihin ei ole osoitettu liittyvän sisämarkkinaongelmia.

Lisäksi tämä aloite on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska se antaa jäsenvaltioille joustovaraa päättää, miten ne saavuttavat EU:n laajuiset tavoitteet, ja mahdollistaa asteittaisen täytäntöönpanon. Tämä periaate olisi otettava huomioon myös talouden toimijoiden kannalta sisällyttämällä ehdotukseen tiettyjä suojalausekkeita velvoitteiden oikeasuhteisuudesta.

Tämä aloite on johdonmukainen suhteessa EU:n muuhun politiikkaan ja kansainväliseen politiikkaan, ja sillä olisi myönteisiä vaikutuksia moniin Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuihin oikeuksiin.

3.Tämän EU:n aloitteen tavoitteet

Jotta voidaan poistaa nykyinen ja tuleva sisämarkkinoiden hajanaisuus, tämän aloitteen yleisenä tavoitteena on parantaa sisämarkkinoiden toimintaa tiettyjen esteettömien tuotteiden ja palvelujen osalta. Samalla vastataan yritysten ja kuluttajien tarpeisiin sekä edistetään Eurooppa 2020 -strategian, Euroopan vammaisstrategian 2010–2020 ja YK:n vammaisyleissopimuksen täytäntöönpanoa. Aloitteen erityistavoitteena on vähentää rajatylittävän kaupan esteitä ja lisätä kilpailua valikoitujen esteettömien tuotteiden ja palvelujen sekä julkisten hankintojen alalla. Aloitteen toiminnallisena tavoitteena on ensinnäkin vahvistaa valikoiduille tuotteille ja palveluille EU:n laajuiset esteettömyysvaatimukset, joita voitaisiin käyttää myös pantaessa täytäntöön EU:n lainsäädännössä – kuten julkisia hankintoja koskevissa EU:n säännöissä – vahvistettuja yleisiä esteettömyysvelvoitteita, sekä toisekseen parantaa esteettömyysvaatimusten täytäntöönpanon valvontaa.

4.Toimintavaihtoehdot

Viisi toimintavaihtoehtoa hylättiin jo vaikutustenarviointiprosessin alussa, koska ne olivat epärealististia tai suhteellisuusperiaatteen vastaisia taikka niillä ei olisi voitu saavuttaa tavoitteita. Hylätyt toimintavaihdot olivat

horisontaalinen kehys, jota sovellettaisiin kaikkiin asiaankuuluviin tuotteisiin ja palveluihin

esteettömyysvaatimusten asettaminen kaikille yksityisen sektorin verkkosivustoille

yritysten itsesääntely

pelkkä vapaaehtoinen eurooppalainen standardointi sekä

asetus, jossa säädetään yhteisistä esteettömyysvaatimuksista kaikissa jäsenvaltioissa.

Alustava tarkastelu osoitti, että tämän EU:n aloitteen olisi katettava ainoastaan valikoidut ensisijaiset alat, joilla sisämarkkinoiden toiminnan esteet ovat konkreettisia ja todennäköisesti vain kasvavat entisestään ja joilla Euroopan tason toimet voisivat tuoda lisäarvoa. Sääntelytavat, joilla jäsenvaltioille annetaan joustovaraa täytäntöönpanossa, näyttävät olevan kaikkein tehokkaimmat EU:n tason toimet, kun on kyse sisämarkkinoiden toiminnan nykyisiin ja odotettuihin ongelmiin puuttumisesta. Erityisesti direktiivi sääntelytapana olisi linjassa sen lähestymistavan kanssa, joka on esitetty komission aiemmissa tiedonannoissa ja välineissä. Sillä voitaisiin varmistaa esteettömien tuotteiden ja palvelujen vapaa liikkuvuus ylittämättä sitä, mikä on välttämätöntä.

Seuraavien neljän vaihtoehdon vaikutuksia tarkasteltiin lähemmin: