FI Euroopan unionin virallinen lehti C 100/1

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta: Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Pienet ja keskisuuret yritykset avainasemassa kasvun ja työllisyyden edistämisessä – nykyaikaisen pk-yrityspolitiikan puolivälitarkastelu

KOM(2007) 592 lopullinen

2009/C 100/01

Komissio päätti 4. lokakuuta 2007 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Pienet ja keskisuuret yritykset avainasemassa kasvun ja työllisyyden edistämisessä – nykyaikaisen pk-yrityspolitiikan puolivälitarkastelu

Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 1. lokakuuta 2008. Esittelijä oli BRENDAN BURNS.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 21.–23. lokakuuta 2008 pitämässään 448. täysistunnossa (lokakuun 22. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 85 ääntä puolesta 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Oppilaiden yrittäjähengen kehittäminen on aloitettava erittäin varhaisessa vaiheessa. Oppilaita on kannustettava oivaltamaan, että oman yrityksen perustaminen on tavallinen uravaihtoehto muiden joukossa eikä vain varakkaiden tai korkeakoulututkinnon suorittaneiden tapa työllistyä.

1.2 Komission on kannustettava jäsenvaltioiden hallituksia tekemään yhteistyötä Cedefopin kaltaisten organisaatioiden, erilaisten pk-yrityksiä edustavien järjestöjen ja ETSK:n kanssa, jotta saadaan kehitettyä tunnustettu, työnantajalähtöinen ja liiketoimintasuuntautunut Euroopan laajuinen ammattitutkintojärjestelmä, joka vastaa erityisesti pk-yritysten tarpeita.

1.3 Komission ja jäsenvaltioiden hallitusten tulisi tehdä yhteistyötä vankan, Euroopan laajuisen teollis- ja tekijänoikeuksien, keksintöjen ja innovaatioiden suojaamisjärjestelmän kehittämiseksi ja toteuttamiseksi.

1.4 Viranomaisten järjestämissä kuulemisissa olisi yksilöitävä tarkasti kaikki muutokset, jotka on hyväksytty kuulemisprosessien jälkeen ja ennen direktiivien, lakien tai muiden säädösten täytäntöönpanoa.

1.5 Komission on syytä tarkistaa pk-yrityksiä edustaviin järjestöihin ja toimialajärjestöihin soveltamiaan kuulemismenettelyjä. On otettava huomioon, että pk-yrityksille aiheutuu kustannuksia, jos ne osallistuvat viranomaisten järjestämiin kuulemisiin, ja tulisi harkita mahdollisuutta korvata kustannukset pk-yritysten omistajille silloin, kun heitä pyydetään osallistumaan kuulemisiin aktiivisesti.

1.6 Jäsenvaltioiden keskus- ja aluehallinnon on osallistuttava entistä tiiviimmin pk-yrityksiä koskeviin prosesseihin ja menettelyihin, kuten puolivälitarkastelussa esitetään. Euroopan komission edistämät myönteiset toimet eivät tuota odotuksenmukaista tulosta, koska muutamien jäsenvaltioiden keskus- ja aluehallinnossa suhtaudutaan välinpitämättömästi tai torjuvasti pk-yrityksille suotuisiin ehdotuksiin.

1.7 Valtiontuet ja epäreilu kilpailu häiritsevät markkinoiden toimintaa. Komission on kiinnitettävä huomiota siihen, miten avointa kilpailua haittaavat valtiontuet vaikuttavat sekä tuotantoketjun alku- että loppupäässä toimiviin pk-yrityksiin. Valtiontukea tulisi myöntää vain sosiaalisiin, ympäristökysymyksiä koskeviin tai muihin vastaaviin tarkoituksiin, mutta ei tuotannon tukemiseen. Tulevia tukia tai valtiontukia myönnettäessä tulisi aina ottaa huomioon periaate, jonka mukaan yhden tahon tukeminen merkitsee epäreilua kilpailua muiden kannalta.

1.8 Yrityksiin vaikuttava lainsäädäntö on laadittava selkeällä ja ymmärrettävällä kielellä. Siinä ei saisi käyttää epämääräisiä, epäselviä tai sivullisten tulkinnoille avoimia ilmauksia.

1.9 Pk-yritysten määritelmää on tarkistettava. On myös esitettävä näyttöä siitä, mikä vaikutus olisi sillä, jos mikro- ja pk-yrityksiä määriteltäessä sovellettaisiin toisenlaisia vuosiliikevaihdon ja taseen loppusumman raja-arvoja (ks. kohta 4.5.2).

1.10 Olisi otettava käyttöön erityismenettelyjä, jotka koskevat mikro- ja pk-yritysten mahdollisuutta saada EU:n tarjoamaa tukea ja hankerahoitusta. Menettelyissä olisi otettava huomioon pienten yritysten erityiset aikarajoitteet.

1.11 Myös yritysten sukupolvenvaihdokset ovat ongelma, joka on tiedostettava ja johon on puututtava.

2. Johdanto (taustaa)

2.1 Useimmat poliitikot ja talousasiantuntijat katsovat pk- ja mikroyritysten kehityksen olevan avainasemassa EU:n talous- ja sosiaalipolitiikkaa kehitettäessä.

2.2 Euroopan komissio hyväksyi vuonna 2005 kasvuun ja työllisyyteen tähtäävän nykyaikaisen pk-yrityspolitiikkansa. Sillä on tarkoitus varmistaa, että EU:n toimet pk-yritysten tukemiseksi sovitetaan kaikilta osin yhteen ja että pk-yritysten tarpeet arvioidaan tukitoimia suunniteltaessa aiempaa kattavammin. Pk-yrityspolitiikka sisältää seuraavat viisi toiminta-alaa:

1. yrittäjyyden ja yrittäjätaitojen edistäminen

2. pk-yritysten markkinoillepääsyn edistäminen

3. byrokratian karsiminen

4. pk-yritysten sidosryhmien kanssa käytävän keskustelun ja niiden kuulemisen vahvistaminen

5. pk-yritysten kasvupotentiaalin parantaminen.

2.3 Pk-yrityspolitiikan perustavoiteeksi asetettiin pk-yrityksille suotuisan liiketoimintaympäristön luominen Eurooppaan. Komissio tiedosti, että tavoitteen saavuttaminen edellyttää kaikkien asianomaisten (unionin, jäsenvaltioiden ja alueiden) viranomaisten yhteisiä ponnisteluja, jotta voidaan varmistaa, että eri tahoilla kehitetyt politiikat täydentävät toisiaan eivätkä estä pk-yritysten kehitystä.

2.4 Komissio julkaisi 4. lokakuuta 2007 tiedonannon ”Pienet ja keskisuuret yritykset avainasemassa kasvun ja työllisyyden edistämisessä – nykyaikaisen pk-yrityspolitiikan puolivälitarkastelu” (1). Tiedonannossa komissio raportoi poliitikoille ja muille viranomaisille siitä, miten hyvin unioni on (tiedonannon julkaisupäivään mennessä) onnistunut saavuttamaan vuonna 2005 hyväksytyn politiikan mukaiset tavoitteet.

3. Huomiota puolivälitarkastelusta

3.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea panee merkille, että Euroopan komissio on asettanut pk-yrityskysymyksen aiempaa tärkeämmälle sijalle taloudellisella ja sosiaalisella asialistalla. Komitea panee niin ikään merkille, että erilaisista jäsenvaltioiden hallintoon liittyvistä rajoituksista huolimatta komissio on pyrkinyt parantamaan pk-yritysten taloudellista toimintaympäristöä kaikkialla unionissa. Lisäksi komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että paljon on vielä tehtävä ennen kuin Euroopan unionia voidaan todella pitää pk-yrityksille suotuisana ympäristönä.

3.2 ETSK tukee ajatusta, että poliitikkojen ja lainsäätäjien tulisi noudattaa pienet ensin -periaatetta. Vaikka komissio kannattanee tätä periaatetta, komitea on huolissaan ja epäilee, etteivät kaikki jäsenvaltioiden keskus- ja aluehallinnon viranomaiset erilaisine virastoineen ja organisaatioineen ole yhtä kaukonäköisiä tai pyri samaan tavoitteeseen.

3.3 ETSK myöntää, että pk-yritykset mainitaan nykyään tietyntyyppisiin yrityksiin viittaavana tai niitä kuvaavana nimityksenä useimmissa yritystoimintaa käsittelevissä komission asiakirjoissa. Komitea katsoo kuitenkin, ettei termin ”pk-yritykset” käyttö asiakirjassa välttämättä takaa sitä, että yritykset otetaan prosessissa tai suositeltavissa toimintalinjoissa huomioon. Komitea on myös huolissaan siitä, että vapaiden ammattien harjoittajien, itsenäisten ammatinharjoittajien ja mikroyritysten edustajien näkemykset jäävät huomiotta. Näin ollen komitea ei yhdy komission käsitykseen, jonka mukaan ”pk-yritykset on nyt täysimittaisesti otettu huomioon yhteisön eri politiikanaloilla”.

3.4 Kaikki lainsäädäntö vaikuttaa pieniin yrityksiin. Monien säädösten yhteisvaikutukset ovat pk-yrityksille vakava ongelma, mutta poliitikot ja virkamiehet tiedostavat asian harvoin. Pienten yritysten on omistettava vähäinen aikansa ja niukat resurssinsa asiakkailleen. Mitä enemmän hallinnolliseen lomakkeiden täyttämiseen ja byrokratiaan kuluu aikaa, sitä vähemmän sitä on käytettävissä tavaroiden ja palveluiden tarjoamiseen ja siten hyvinvoinnin ja työllisyyden luomiseen.

3.5 Monien pk-yritysten mielestä unionin ja jäsenvaltioiden hallinnolliset menettelyt ovat edelleen liian byrokraattisia, tukeutuvat liiaksi ulkopuolisten tahojen suorittamiin akkreditointeihin ja ovat liian kalliita. Virkamiehet eivät myöskään ymmärrä, että useimmat pk-yritykset pitävät riskien, aikapanoksen, kustannusten ja hyötyjen suhdetta ensisijaisen tärkeänä arvioidessaan, osallistuvatko ne tiettyihin hankkeisiin, kehitystoimiin tai kuulemisiin, mitä ehtoja yritystuen saamiseksi on täytettävä ja kannattaako tukea hakea.

3.6 Pk- ja mikroyritykset ovat toistuvasti todenneet haluavansa tasavertaiset toimintaedellytykset kaikkialla unionissa. Komitea katsoo, että tavoitteen saavuttamiseen on vielä erittäin pitkä matka. Pk-yritysten moitteet epäreilusta kilpailusta tulkitaan liian usein vaatimuksiksi saada tukea tai erityiskohtelua, vaikka ne eivät pyydä muuta kuin oikeutta käydä reilua kilpailua tasavertaisin edellytyksin.

3.7 Pk-yritykset moittivat lainsäädäntöä epäselväksi ja vaikeaselkoiseksi. Suurilla yrityksillä on lainsäädännön tulkintaa varten lakimiehiä, mutta monilla pienillä yrityksillä ei ole siihen varaa. Näin ollen on ratkaisevan tärkeää, että lainsäädäntö on laadittu selkeällä kielellä ja että se ei ole epämääräistä, epäselvää eikä tulkinnanvaraista.

3.8 ETSK katsoo, että komissio ja jäsenvaltioiden hallitukset eivät ole ymmärtäneet tätä ongelmaa ja siksi samasta lainsäädännöstä on liian monia erilaisia tulkintoja eri puolilla unionia. Lisäksi komitea uskoo, että jäsenvaltiot liittävät yhteisön lainsäädäntöön aivan liian usein omia lisävaatimuksiaan (gold plating). Tämän vuoksi pk-yritysten on vaikea ymmärtää ja noudattaa kansallista lainsäädäntöä ja myös rajatylittävän liiketoiminnan kehitys estyy.

4. Erityiskysymykset

4.1 Yrittäjyyden ja yrittäjätaitojen edistäminen

Yrittäjyys ja koulutus

4.1.1 Entistä suotuisamman yhteiskunnallisen ja taloudellisen ympäristön luominen yritystoiminnalle edellyttää yhdennettyä politiikkaa, jolla pyritään paitsi muuttamaan asenteita myös parantamaan kansalaisten osaamista. Koulutuspolitiikan päätöksentekijät eivät kuitenkaan ole itse kasvaneet kouluympäristössä, joka kannustaa yrittäjyyteen, joten heillä ei juurikaan ole käytännön tietoa siitä, mikä tekee jostakusta yrittäjähenkisen tai kannustaa työllistämään itsensä ja perustamaan yrityksen.

4.1.2 Vaikka yrittäjämyönteisemmän ajattelutavan edistämiseen koulutuksessa on investoitu valtavasti, tukirakenteet ovat olleet pitkälti tehottomia eikä niiden avulla ole onnistuttu edistämään yrittäjäkoulutusta tai luomaan yksityisyrittäjyyttä suosivaa kulttuuria. Oppilaat olisi saatava ymmärtämään, että yrityksen perustaminen on yhtä kiinnostava vaihtoehto kuin palkkatyön hankkiminen tai opintojen jatkaminen yliopistossa.

4.1.3 Suuri osa investoinneista on suunnattu 16-vuotiaita ja sitä vanhempia oppilaita ja opiskelijoita koskeviin toimiin. Komitea katsoo, että ajankohta on henkilökohtaista kehitystä ajatellen liian myöhäinen ja että kannustustoimet on toteutettava paljon varhaisemmassa vaiheessa.

4.1.4 Yrittäjyyteen ja koulutukseen olisi pitänyt kiinnittää huomiota erityisesti niiden päätoimisten opiskelijoiden osalta, jotka saattavat tai joiden on tarkoitus ryhtyä hoitamaan perheyritystä (yrittäjänvaihdokset). Tietyissä osissa unionia tästä on tullut vakava ongelma, ja siihen on puututtava pikaisesti.

4.1.5 Työmarkkinaosapuolilla on merkittävä rooli yrittäjyyden ja koulutuksen edistämisessä. Yritysten ja työmarkkinaosapuolten yhteistyötä onkin tärkeää lisätä, jotta yrittäjyyden ja koulutuksen merkitys ymmärretään entistä paremmin ja yrittäjyyttä ja koulutusta voidaan edistää myönteisessä hengessä.

4.1.6 Oppilaita ja opiskelijoita on kannustettava näkemään työ mahdollisuutena hallita omaa elämäänsä, tarttua tilaisuuksiin, toimia yrittäjähenkisesti, ottaa riskejä ja perustaa halutessaan oma yritys.

Koulutus ja pätevyyden tunnustaminen

4.1.7 Kaikki pienet yritykset kouluttavat henkilöstöään, mutta työntekijät saavat harvoin muodollisen pätevyyden. Tämä on ongelma erityisesti terveys-, turvallisuus- ja ympäristöalalla sekä aloilla, joihin liittyy oikeudellisia näkökohtia. Komission ja ammatillisesta koulutuksesta vastaavien kansallisten virastojen olisi pitänyt ponnistella enemmän varmistaakseen, että tutkinnot vastaavat yritysmaailman todellisia tehtäviä. Vapaissa ammateissa tämä on aiheuttanut erityisen ongelman tarpeita vastaavan koulutuksen suhteen.

4.1.8 ETSK katsoo, että yrittäjien ja eurooppalaisten yritysten, erityisesti pk-yritysten henkilöstön, kehityksen keskeinen este on se, ettei ole luotu työpainotteista ammatillista tutkinto- ja koulutusjärjestelmää. Koska ongelmaa ei ole tiedostettu eikä siihen ole puututtu, komitea pitää erittäin kyseenalaisena komission esittämää oletusta, jonka mukaan komissio olisi onnistunut yrittäjyyden ja yrittäjätaitojen edistämisessä.

4.2 Pk-yritysten markkinoillepääsyn edistäminen

4.2.1 ETSK myöntää, että komissio on pyrkinyt poistamaan markkinoille pääsyä vaikeuttavia turhia esteitä. Komitea on kuitenkin huolissaan siitä, että jäsenvaltioiden hallitukset eivät ole toteuttaneet komission mitä parhaimpia aikeita. Pyrkimyksiä parantaa pk-yritysten pääsyä uusille markkinoille hankaloittaa erityisesti se, ettei ole onnistuttu kehittämään ja toteuttamaan vankkaa Euroopan laajuista järjestelmää teollis- ja tekijänoikeuksien, keksintöjen ja innovaatioiden suojaamiseksi. Huomiota tulee kiinnittää myös siihen, että EU:ssa toimiva yrittäjä voi perustaa pääomainvestointien tai toimilupasopimusten avulla unionin ulkopuoliseen maahan EU:n kansalaisia työllistävän pk-yrityksen. Tällaisten pk-yritysten olisi saatava samanlaisia helpotuksia, eikä niiden valmistamien tuotteiden saattamista EU:n markkinoille tulisi vaikeuttaa ainakaan toiminnan alussa.

4.2.2 Komitean mielestä myös julkisten hankintojen markkinoiden avoimuutta ja hahmotettavuutta olisi voitu parantaa ja siten helpottaa pk-yritysten pääsyä niille. Julkisten hankintojen osuus EU:n bruttokansantuotteesta on noin 16 prosenttia. Vaikka pk-yritysten osallistuminen hankintamarkkinoille on hieman lisääntynyt, muutamat peruskysymykset ovat ratkaisematta ja ne olisi pitänyt tuoda puolivälitarkastelussa esiin:

— Pk-yritysnäkökohta on liian helppo jättää huomiotta julkisten hankintojen yhteydessä.

— Jäsenvaltioiden keskus- ja paikallishallinnon virkamiesten epäluuloinen suhtautuminen pk-yrityksiin johtaa usein siihen, että pk-yrityksille asetetaan kohtuuttomia vaatimuksia. Erityisesti tarjoajilta edellytettävä ulkopuolisen tahon myöntämä akkreditointi on erittäin kallis ja monesti turha este, joka hankaloittaa useimpien pk-yritysten osallistumista julkisia hankintasopimuksia koskeviin tarjouskilpailuihin.

— Julkisiin tarjouskilpailuihin osallistuneet pk-yritykset, jotka katsovat kohtelunsa olleen epäoikeudenmukaista, kritisoivat sitä, etteivät menettelyt asiaa koskevien valitusten tutkimiseksi ole avoimia.

4.3 Byrokratian karsiminen

4.3.1 Byrokratiaa ja tarpeetonta lainsäädäntöä on niin paljon, että on vaikea arvioida, mitä näiden rasitteiden vähentämiseksi on tehty. Turhien sääntöjen, säädösten sekä (virastojen, julkisten toimielinten ja lupaviranomaisten täytäntöön panemien) valtiollisten toimien suuri määrä on valtava este pk-yrityksille ja pienyrityksille. ETSK on erittäin huolissaan siitä, ettei tätä ongelmaa, erityisesti hallintovirastojen, julkisten toimielinten ja lupaviranomaisten aiheuttamaa byrokratiaa, tuoda puolivälitarkastelussa esiin. Näissä elimissä ei monesti ole käytössä vakiintunutta valitusmenettelyä, koska ne määritellään usein itsenäisiksi ja valtiovallasta riippumattomiksi eivätkä ne siis ole valtiovallan valvonnan alaisia.

4.4 Pk-yritysten sidosryhmien kanssa käytävän keskustelun ja niiden kuulemisen vahvistaminen

4.4.1 Pk-yrityksiä edustavien järjestöjen kuulemiseen liittyy vakava ongelma, joka on jätetty puolivälitarkastelussa huomiotta. Muutamia toimiala- ja yritysjärjestöjä kuullaan Euroopan tasolla (2), mutta kuultavia yritysjärjestöjä on hyvin vähän ja pienten yritysten toimialakohtainen edustus näyttää olevan erittäin pieni.

4.4.2 Jäsenvaltiotasolla pk-yritysten luottamus kuulemisiin on vähäistä ja yritykset uskovat poliittisten päättäjien sivuuttavan niiden esittämät moitteet. Kaikkein pienimmät yritykset pitävät kuulemisia prosesseina, joiden tarkoituksena ei juurikaan ole alkuperäisten suositusten muuttaminen.

4.4.3 Mikro- ja pk-yritysten sanotaan usein olevan ”liian moninaisia”, ”liian järjestäytymättömiä”, ja siksi niiden näkemyksiä on liian vaikea ottaa huomioon lopullisissa suosituksissa. Näin saattaa käydä jopa silloin, kun kuulemisen aiheena ovat pk-yritykset ja pienten yritysten kehittäminen. Tällaisissa tilanteissa suurempien yritysten näkemyksille annetaan aivan liian usein enemmän arvoa kuin mikro- ja pk-yritysten kannanotoille.

4.5 Pk-yritysten määritelmä

4.5.1 ETSK panee pettyneenä merkille, ettei puolivälitarkastelussa ole tuotu esiin ongelmia, jotka liittyvät pk-yritysten määritelmään (3). Komitea pitää määritelmää vanhentuneena, sillä työskentelytapojen muutokset ja tuottavuuden paraneminen koneellistamisen ansiosta ovat mullistaneet yritysten toimintatavan.

— Yli 98 prosenttia eurooppalaisista yrityksistä kuuluu nykyiseen pk-yritysten luokkaan.

— Tehtävät, jotka aiemmin tehtiin 50 työntekijän voimin, hoidetaan nyt 10 työntekijän voimin.

— Jos tarkoituksena on auttaa mikroyrityksiä sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä, nämä yritystyypit on syytä määritellä realistisesti. Realistisen määritelmän puute on keskeisiä syitä siihen, miksi nykyisellä pk-yrityslainsäädännöllä ei yleensä saavuteta asetettuja tavoitteita.

4.5.2 Nykyiset määritelmät ovat seuraavat:

Yritysluokka Henkilöstömäärä Vuosiliikevaihto tai Taseen loppusumma Keskisuuri yritys < 250 50 miljoonaa € tai 43 miljoonaa € Pieni yritys < 50 10 miljoonaa € tai 10 miljoonaa € Mikroyritys < 10 2 miljoonaa € tai 2 miljoonaa €

4.6 Pienten yritysten, itsenäisten ammatinharjoittajien ja vapaiden ammattien harjoittajien status

4.6.1 ETSK panee pettyneenä merkille, ettei puolivälitarkastelussa tuoda esiin itsenäiseen ammatinharjoittamiseen liittyviä ongelmia. Liian monissa jäsenvaltioissa on luotu keinotekoisia esteitä niiden kansalaisten tielle, jotka haluavat kehittää yrittäjätaitojaan ja perustaa pienen yrityksen. Käsitteelle ”itsenäinen ammatinharjoittaminen” ei ole unioninlaajuisia oikeudellisia määritelmiä, ja siksi sitä käytetään väärin ja tilanne aiheuttaa hämmennystä yritysten ja virkamiesten keskuudessa.

4.6.2 Tämä hallinnollinen väärinkäyttö on este niiden virallisesti itsenäisten ammatinharjoittajien kehitykselle, joilla on pieni yritys ja jotka maksavat veronsa ja noudattavat kaikkea asiaan liittyvää lainsäädäntöä.

4.6.3 Kysymyksen ongelmallisuus olisi pitänyt tuoda esiin. ”Itsenäisen ammatinharjoittamisen” määritelmän olisi pitänyt olla tärkeällä sijalla komission asialistalla, mutta tähän mennessä ongelmaa ei ole joko havaittu tai otettu huomioon.

4.7 Pienten yritysten edustus

4.7.1 Puolivälitarkastelussa ei kiinnitetä huomiota siihen, että tavalla, jolla pk-yrityksiä kuullaan ja niiden näkökantoja edustetaan jäsenvaltio- ja unionitasolla, on tärkeä merkitys. Viranomaisten järjestämiin konferensseihin osallistuvat toimialajärjestöjen edustajat ovat liian harvoin yrittäjiä, jotka ymmärtävät ongelmat ja joilla on käytännön asiantuntemusta aiheesta.

4.7.2 Ongelma tiedostetaan monissa komission yksiköissä, mutta sen ratkaisemiseksi ei nähtävästi ole tehty mitään.

4.7.3 Kuulemiset on toteutettava sekä verkossa että paperimuodossa kaikilla EU:n virallisilla kielillä. Tällä tavoin voidaan varmistaa, että saavutetaan monia erilaisia yrityksiä.

4.8 Mahdollisuudet saada EU:n tarjoamaa rahoitusta

4.8.1 Hankkeisiin ja tukiin on käytettävissä aiempaa enemmän varoja, mutta mikro- ja pk-yrityksillä on ongelmia saada niitä:

— Menettelyt ovat liian byrokraattisia.

— Menettelyt kestävät liian kauan.

— Rahoituksen saantia ja hakemista koskevat apuvälineet eivät ole käyttäjäystävällisiä.

— Kirjanpitomenettelyt muuttuvat jatkuvasti, ja monissa tapauksissa vaaditaan kallista, ulkopuolisen tahon suorittamaa tilintarkastusta, mikä lisää byrokratiaa ja kustannuksia.

4.8.2 Jotta mikro- ja pk-yrityksillä olisi mahdollisuus saada EU:n tarjoamaa rahoitusta, on otettava käyttöön erityismenettelyt, joissa huomioidaan mikro- ja pk-yritysten aikaresursseihin liittyvät rajoitteet.

Bryssel 22 päivänä lokakuuta 2008. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) KOM(2007) 592 lopullinen.

(2) Esimerkiksi UEAPME, joka on pk-yritysten virallisesti tunnustettu edustaja Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelussa.

(3) http://ec.europa.eu/enterprise/enterprise_policy/sme_definition/sme _user_guide_fi.pdf