FI Euroopan unionin virallinen lehti C 181/183

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä”

COM(2011) 416 final

”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus”

COM(2011) 417 final

”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta”

COM(2011) 424 final

ja ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisestä kalastuspolitiikasta”

COM(2011) 425 final

2012/C 181/33

Esittelijä: Gabriel SARRÓ

Toinen esittelijä: Franco CHIRIACO

Neuvosto päätti 1. syyskuuta 2011 ja Euroopan parlamentti 13. syyskuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan nojalla ehdotuksiin COM(2011) 416 final ja COM(2011) 425 final liittyen sekä komissio 5. lokakuuta 2011 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla, ehdotuksiin COM(2011) 417 final ja COM(2011) 424 final liittyen pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheista

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus kalastus- ja vesiviljelytuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä

COM(2011) 416 final,

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus

COM(2011) 417 final,

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle yhteisen kalastuspolitiikan ulkoisesta ulottuvuudesta

COM(2011) 424 final ja

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yhteisestä kalastuspolitiikasta

COM(2011) 425 final.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 14. maaliskuuta 2012.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28.–29. maaliskuuta 2012 pitämässään 479. täysistunnossa (maaliskuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 152 ääntä puolesta ja 5 vastaan 14:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät

1.1 ETSK yhtyy komission näkemykseen siitä, että on tarpeen ehdottaa yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) ja yhteisen markkinajärjestelyn (YMJ) samanaikaista uudelleentarkastelua ja siten vahvistaa pyyntiin, jalostukseen ja markkinointiin liittyvien näkökohtien edellyttämää yhdentämistä, johdonmukaisuutta ja yhteensovittamista kalastuksessa, vesiviljelyssä ja äyriäistuotannossa.

1.2 Kaiken kaikkiaan ETSK pitää oikeina ehdotuksessa esitettyjä yleis- ja erityistavoitteita sekä hyvän hallinnon periaatteita. YKP:lla on taattava, että kalastus- ja vesiviljelytoiminnalla luodaan pitkällä aikavälillä kestävät ympäristöä koskevat, taloudelliset ja sosiaaliset edellytykset ja parannetaan elintarvikkeiden saatavuutta ennalta varautuvan ja ekosysteemilähtöisen lähestymistavan periaatteiden mukaisesti.

1.3 ETSK katsoo kuitenkin, ettei ehdotetussa asetuksessa täsmennetä tarvittavia kalastuksenhoitotoimenpiteitä, joilla kalavarat elvytetään täysin sellaisille tasoille ja ne säilytetään sellaisilla tasoilla, jotka ylittävät kestävän enimmäistuoton edellyttämät tasot, turvataan kansalaisille terveelliset ja laadukkaat kalastus- ja vesiviljelytuotteet, lisätään kalastajayhteisöjen vaurautta ja tuotanto- ja jalostusyritysten kannattavuutta sekä tarjotaan nykyistä houkuttelevampia ja varmempia työpaikkoja.

1.4 Komitea hyväksyy unionin vesialueille pääsyä koskevat yleiset säännöt, jotka ovat jo voimassa ja jotka hyödyttävät eniten paikallisia kalastajayhteisöjä.

1.5 Komitea hyväksyy ehdotetun kaltaiset säilyttämistoimenpiteet ja tekniset toimenpiteet, jotka on mukautettava eri kalastuksiin.

1.6 ETSK kannattaa ehdotusta laatia monivuotisia suunnitelmia, joiden tavoitteena on palauttaa mahdollisuuksien mukaan kaikki kalakannat pysyvästi kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja korkeammalle tasolle vuoteen 2015 mennessä ja säilyttää ne tällä tasolla. Tätä erinomaista tavoitetta on vaikea toteuttaa sekakalastuksissa, ja ETSK kehottaakin komissiota etsimään käytännön ratkaisuja mainituissa kalastuksissa mahdollisesti ilmeneviin ongelmiin.

1.7 ETSK pitää ensisijaisen tärkeänä sitä, että jäsenvaltiot myöntävät komission tuella tutkimuslaitoksille tarvittavat resurssit, jotta soveltavan tutkimuksen tarpeet voidaan täyttää asianmukaisesti ja sisällyttää tutkimuksen piiriin kaikki kaupallisesti hyödynnetyt kalalajit sekä kohdelajien ohessa saaliiksi saatavat ja niistä riippuvaiset lajit ja niiden ympäristö.

1.8 ETSK pitää saaliiden poisheittämisen kieltävää politiikkaa suotavana tavoitteena, mutta puoltaa nykyistä porrastetumpaa ja oikeasuhtaisempaa lähestymistapaa, joka perustuu poisheitettyjen saaliiden vähentämiseen asteittain siten, että samalla tuetaan ja edistetään valikoivien pyydysten käyttöä, toteutetaan toimenpiteitä poisheitettyjen saaliiden hyödyntämiseksi jalostamalla ne lisäarvoa tuoviksi tuotteiksi ja etsimällä niille markkinoita sekä mukautetaan alusten ja kalastussatamien perusrakenteita.

1.9 ETSK katsoo, ettei ehdotuksessa käsitellä riittävän perusteellisesti alueellistamista eikä esitetä lainkaan hajauttamiseen tähtääviä toimenpiteitä.

1.10 Suhteellisesta vakaudesta ja sen soveltamisesta kalastusmahdollisuuksien jakamiseen jäsenvaltioille komitea huomauttaa, että tämä peruste on saatettava ajan tasalle, koska se on vanhentunut eikä se vastaa kalastuslaivastojen ja kalastuksesta erittäin riippuvaisten alueiden nykytilannetta. Lisäksi komitea ehdottaa, että kun suhteellisen vakauden peruste on ensin ajantasaistaistettu kalastusmahdollisuuksien jakamisen tulisi perustua ensisijassa joukkoon avoimia, ympäristöä koskevia, taloudellisia ja sosiaalisia kriteereitä.

1.11 Komitea pitää siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevaa ehdotusta epäselvänä ja katsoo, että komission pitäisi selventää siihen liittyvien artiklojen tulkintaa erityisesti kalastusoikeuksien jakamista koskevien ”avoimien ja puolueettomien perusteiden” määrittelyn osalta. Komitea kehottaa niin ikään ottamaan huomioon toimenpiteen työllisyysvaikutuksen ja varautumaan palkansaajina työskenteleville kalastajille tarkoitettuihin erityistoimenpiteisiin.

1.12 Kalastuskapasiteetin hallinnoinnin osalta ETSK katsoo, että komission olisi toteutettava viimeistään vuonna 2014 perusteellinen kalastuskapasiteetin arviointi, johon sisältyy tehon ja vetoisuuden lisäksi myös tietoja pyyntivälineistä ja alusten muista ominaisuuksista, ja tämän arvion pohjalta jäsenvaltiot olisi velvoitettava mukauttamaan kalastuskapasiteetti hyödynnettävissä oleviin luonnonvaroihin.

1.13 Komitea katsoo, että ekosysteemilähtöisen kalastuksenhoidon kannalta on olennaisen tärkeää kerätä mahdollisimman perinpohjaisia ympäristötietoja, meristrategian puitedirektiivin ja ympäristön hyvää tilaa koskevien kriteerien mukaisesti.

1.14 ETSK on yleisesti samaa mieltä ulkosuhdepolitiikkaa koskevista komission ehdotuksista. Komitea ilmaisee kuitenkin huolensa joistakin tämän lausunnon 3.7.9 kohdassa mainituista seikoista.

1.15 ETSK ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että komissio hyväksyy vesiviljelypolitiikan yhteisen eurooppalaisen ulottuvuuden. ETSK kehottaa vahvistamaan ympäristövalvontaa ja vaatii kestävän vesiviljelyn kehittämiseen soveltuvaa joustavaa hallinnollista kehystä ja yhtenäistä oikeudellista aluetta, jotka mahdollistavat kaupunkialueiden ulkopuolella olevien syrjäisten alueiden vaurastumisen ja väestön pysymisen alueilla, samalla kun varmistetaan ympäristönäkökohtien täysimääräinen huomioiminen, yhteensopivuus ja valtavirtaistaminen.

1.16 Uuden rahoitusvälineen osalta ETSK katsoo, että kalastajien ja kalastajayhteisöjen merkitystä rannikkoalueiden kestävässä kehityksessä olisi arvostettava ottamalla välineen piiriin sosiaaliset toimenpiteet, erityisesti tukitoimet työttömyystapauksissa sekä työntekijöiden koulutus- ja uudelleenkoulutustuet, joissa otetaan korostetusti huomioon nuoret ja naiset.

1.17 ETSK pitää valitettavana sitä, että sosiaaliset näkökohdat, jotka liittyvät kalastus- ja vesiviljelyalan kaikkiin vaiheisiin (tuotanto, jalostus ja kaupan pitäminen), eivät ole mukana ehdotuksessa elin- ja työolojen parantamista koskevien konkreettisten toimenpiteiden muodossa. Komitea katsoo, että työmarkkinaosapuolten osallistumista olisi lisättävä asianmukaisella tasolla.

1.18 ETSK kehottaa komissiota ottamaan huomioon alan eri toimijoiden esittämät monet vaatimukset. YKP:n uudistuksessa olisi kiinnitettävä huomiota sekä alusten omistajien että miehistön tarpeisiin.

1.19 ETSK katsoo, että yksinomaan aluksen pituuteen perustuva pienimuotoisen kalastuksen määritelmä on liian yksinkertaistava ja rinnastaa tosiasiassa huomattavan osan pienimuotoista kalastusta harjoittavasta laivastosta teolliseen kalastukseen.

1.20 ETSK kannattaa uuden YMJ-asetuksen tavoitteita ja periaatteita ja kehottaa komissiota ottamaan huomioon komitean tässä lausunnossa esittämät huomiot.

1.21 Vilpillisen kilpailun välttämiseksi EU:n markkinoilla ETSK kehottaa soveltamaan tuontituotteisiin samanlaisia hygienia- ja terveysvaatimuksia ja valvontatoimenpiteitä kuin EU:n tuotteisiin, mukaan luettuna kattava jäljitettävyys ”vedestä pöytään”, ja kehottaa pitämään huolta siitä, että niin rajalla kuin alkuperämaassa suoritetulla perusteellisella valvonnalla taataan edellä mainittujen vaatimusten asianmukainen noudattaminen, sillä ne lisäävät elintarvikkeiden turvallisuutta. Komitean mielestä Euroopan komission eri pääosastojen olisikin omaksuttava asiaan yhtenäinen lähestymistapa.

1.22 ETSK korostaa, että kaikki esitetyt ehdotukset koskevat myös makean veden kalastusta ja vesiviljelyä, ja pyytää komissiota kiinnittämään tasapainoisesti huomiota näiden alojen erityispiirteisiin.

2. Tausta

2.1 YKP-asetuksen (perusasetus) tausta

2.1.1 YKP perustettiin vuonna 1983, ja se pysyi voimassa pienin muutoksin 20 vuotta, kunnes se uudistettiin perinpohjaisesti asetuksella (EY) N:o 2371/2002. Vuonna 2009 komissio analysoi uudistetun YKP:n toimivuutta ja päätteli, että tapahtuneesta edistymisestä huolimatta kestävän kalastuksen tavoitteita ei ollut kaikilta osin (ympäristö, talous, sosiaaliset näkökohdat) saavutettu ja että monet kalakannat kärsivät liikakalastuksesta.

2.1.2 Tämä päätelmä esitettiin yhteisen kalastuspolitiikan uudistusta käsittelevässä vihreässä kirjassa (1). Aiheesta annetussa komitean lausunnossa, joka hyväksyttiin suurella enemmistöllä, suositettiin, että ”toteutettavilla toimenpiteillä turvataan työllisyys ja alueellinen yhteenkuuluvuus ja että strategisissa tavoitteissa säilytetään taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristönäkökohtien välinen tasapaino. Samalla on taattava, että kaikki kalastusketjun lenkit toimivat vastuullisesti ja kestäväpohjaisesti, sekä tuettava tällaista toimintaa.” Tulevassa uudistuksessa olisi käsiteltävä nykyistä perusteellisemmin seuraavia aiheita:

— ”Luodaan eriytetty järjestelmä pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittaville laivastoille.

— Sisällytetään uudistukseen sosiaalinen osio, jolla yhtenäistetään kalastajien työolot.

— Parannetaan markkinaolosuhteita ja kaupallisia käytäntöjä.

— Varmistetaan, että uudistuksella täydennetään meriympäristöpolitiikkaa ja että sillä myös lisätään ja tehostetaan kalastuspolitiikkaan sovellettavaa tutkimusta.

— Liitetään YKP kaikilta osin kansainvälisten organisaatioiden toimintaan (YK, FAO) (2).”

2.1.3 ETSK:n lausunnossa ”Alueellisten kalakantojenhoito- ja kalastuksenvalvontavyöhykkeiden kehittäminen” (3) todetaan, että ”[k]omitea suhtautuu myönteisesti aikeeseen uudistaa yhteistä kalastuspolitiikkaa perinpohjaisesti ja on tyytyväinen erityisesti tavoitteeseen saada aikaan hajautettu politiikka, joka on nykyistä riippumattomampi Brysselissä tehdyistä yksityiskohtaisista päätöksistä ja tarjoaa paikallisille ja alueellisille toimijoille enemmän mahdollisuuksia osallistua kalastuksenhoitoon. Suunnitelmista puuttuvat kuitenkin keskeiset yksityiskohdat, selkeys ja seuraamusjärjestelmä, joita tällainen politiikka edellyttää ollakseen tehokasta” ja että ”kestävä kalatalous edellyttää elinvoimaisia kalakantoja”. Komitea suosittaakin, että ”ympäristön kestävyys asetetaan tärkeysjärjestyksessä etusijalle – –, sillä se luo pohjan taloudelliselle ja sosiaaliselle kestävyydelle”.

2.1.4 Edellä mainitussa lausunnossa todetaan myös seuraavaa: ”Jotta ’kestävään enimmäistuottoon’ perustuvia kiintiöpohjaisia hoitosuunnitelmia voidaan vahvistaa tehokkaasti, tasot on määriteltävä nykyistä korkeammiksi niin, että ne todella mahdollistavat kaikkien säänneltyjen lajien menestymisen. Tämä olisi tehtävä vuoteen 2015 mennessä.”

2.2 Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen tausta

2.2.1 Kalastus- ja vesiviljelytuotealan YMJ on peräisin vuodelta 1970. Sen oikeudellinen kehys on asetus (EY) N:o 104/2000. Vuodesta 2008 komissio on toteuttanut laajoja arviointeja ja kuulemisia nykyään voimassa olevien säännösten soveltamisessa todettujen puutteiden, Euroopan ja maailmanmarkkinoiden viimeaikaisten tapahtumien sekä kalastus- ja vesiviljelytoiminnan kehityksen huomioon ottamiseksi.

2.2.2 Ehdotetulla uudella asetuksella perustetaan kalastus- ja vesiviljelytuotealan YMJ, joka sisältää seuraavat välineet:

a) ammattialan järjestöt (tuottajajärjestöt ja toimialajärjestöt)

b) kaupan pitämistä koskevat säännöt

c) kuluttajille tiedottaminen

d) kilpailusäännöt

e) markkinatietous.

2.2.3 ETSK katsoo, että edellisiin kohtiin olisi lisättävä kohta kolmansien maiden kanssa solmittavien kauppasuhteiden sääntelystä, jotta kaikki tuontituotteet olisivat Euroopan unionin asettamien vaatimusten mukaisia ja niitä valvottaisiin tehokkaasti.

3. YKP:n uudistamista koskevan ehdotuksen arviointi ja komitean huomiot

3.1 Soveltamisala ja tavoitteet

3.1.1 YKP:n alaan kuuluvat meren ja makean veden elollisten luonnonvarojen säilyttäminen, hoito ja hyödyntäminen ja vesiviljely sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostus ja kaupan pitäminen, jos kyseistä toimintaa harjoitetaan jäsenvaltioiden alueella tai unionin vesillä, myös silloin, kun sitä harjoittavat kolmansien maiden kalastusalukset tai unionin vesialueiden ulkopuolella toimivat unionin kalastusalukset taikka jäsenvaltioiden kansalaiset.

3.1.2 YKP:lla on taattava, että kalastus- ja vesiviljelytoiminnalla luodaan pitkällä aikavälillä kestävät ympäristöä koskevat, taloudelliset ja sosiaaliset edellytykset, parannetaan osaltaan elintarvikkeiden saatavuutta soveltamalla kalastuksenhoitoon ennalta varautumisen periaatteita ja ekosysteemilähtöistä lähestymistapaa, pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan vuoteen 2015 mennessä kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja korkeammalle tasolle ja säilytetään ne tällä tasolla ja että kaikissa näissä toimissa otetaan huomioon unionin ympäristölainsäädännön vaatimukset.

3.1.3 Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi YKP:lla pyritään erityisesti lopettamaan kaupallisten kantojen tahattomat saaliit ja varmistamaan vähitellen, että kyseisten kantojen kaikki saaliit puretaan aluksesta. Sillä on myös luotava edellytykset tehokkaalle kalastustoiminnalle, tuettava unionin vesiviljelytoiminnan kehittämistä ja edistettävä kohtuullisen elintason varmistamista niille, jotka ovat riippuvaisia kalastustoiminnasta, ottamalla huomioon kuluttajien edut sekä takaamalla järjestelmällinen ja yhdenmukaistettu tietojen keruu ja hallinnointi.

3.1.4 Kaiken kaikkiaan ETSK pitää oikeina ehdotuksessa esitettyjä yleis- ja erityistavoitteita sekä hyvän hallinnon periaatteita. Komitea pahoittelee kuitenkin, ettei makean veden luonnonvarojen ja vesiviljelyn säilyttämiseen, hoitoon ja hyödyntämiseen eikä makean veden kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostamiseen ja markkinointiin ole kiinnitetty riittävästi huomiota. Komitea kehottaa komissiota ottamaan ehdotuksissaan huomioon makean veden kalastuksen ja vesiviljelyn erityispiirteet, mukaan lukien niiden mukauttaminen YMP:hen. Komitea muistuttaa, että on vielä luotava merikysymyksiä käsitteleviä työryhmiä vastaavat asianmukaiset elimet, jotka koostavat yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanosta makean veden ympäristössä kertyvät kokemukset ja esittävät ehdotuksia politiikan päivittämiseksi.

3.1.5 ETSK katsoo kuitenkin, ettei ehdotetussa asetuksessa täsmennetä tarvittavia hoitotoimenpiteitä, joilla hallinnoidaan kalastusta kalavarojen elvyttämiseksi ja säilyttämiseksi ja päästään asetettuihin tavoitteisiin ja joilla sekä varmistetaan edellytykset kestävälle ja ekosysteemiä kunnioittavalle kalastukselle että turvataan kansalaisille terveelliset ja laadukkaat kalastus- ja vesiviljelytuotteet, lisätään kalastajayhteisöjen vaurautta ja tuotanto- ja jalostusyritysten kannattavuutta sekä tarjotaan nykyistä houkuttelevampia ja varmempia työpaikkoja samalla kun varmistetaan työmarkkinaosapuolten osallistuminen kaikilla tasoilla (4).

3.2 Pääsy vesialueille

3.2.1 Jäsenvaltioilla on niiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla merialueilla enintään 12 meripeninkulman sisällä niiden perusviivoista lukien tammikuun 1. päivästä 2013joulukuun 31. päivään 2022 oikeus rajoittaa kalastus niihin kalastusaluksiin, jotka perinteisesti kalastavat tällä vyöhykkeellä läheisen rannikon satamista käsin, ja toiselle jäsenvaltiolle kuuluviin EU:n kalastusaluksiin niiden välillä kyseisen kalastuksen mahdollistaneiden naapuruussuhteiden perusteella.

3.2.2 Samoin Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten vesialueilla 100 meripeninkulman sisällä niiden perusviivoista asianomaiset jäsenvaltiot voivat samalla aikavälillä rajoittaa kalastuksen kyseisten saarten satamissa rekisteröityihin aluksiin. Näitä rajoituksia ei sovelleta kyseisillä vesialueilla perinteisesti kalastaviin unionin kalastusaluksiin niin kauan kuin alukset eivät ylitä perinteisesti käytetyn pyyntiponnistuksen tasoa.

3.2.3 Komitea hyväksyy nämä vesialueille pääsyä koskevat toimenpiteet, jotka ovat jo voimassa ja joihin olisi lisättävä toimenpiteitä ensisijaisen vesialueille pääsyn takaamiseksi niille, jotka harjoittavat sosiaalisesti ja ympäristön kannalta kestävää ja eniten paikallisia kalastusyhteisöjä hyödyttävää kalastusta.

3.3 Toimenpiteet meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseksi

3.3.1 ETSK:n mukaan nykyisessä YKP:ssa käyttöön otetuilla monivuotisilla suunnitelmilla on joissakin tapauksissa ollut erittäin myönteinen vaikutus, ja siksi niiden soveltamista on jatkettava uuden ehdotuksen mukaisesti siten, että analysoidaan huonosti toimivien suunnitelmien ongelmakohdat ja perustetaan suunnitelmat kaikissa tapauksissa luotettaviin, EU:n tutkimuslaitosten toteuttamiin tieteellisiin tutkimuksiin. Komitea katsoo niin ikään, että olisi otettava käyttöön asianmukaisia ripeitä ja joustavia korjausmekanismeja.

3.3.2 Monivuotisten suunnitelmien tavoitteena on saattaa kaikki kannat pysyvästi kestävän enimmäistuoton mahdollistavalle tasolle vuoteen 2015 mennessä ja säilyttää ne tällä tasolla. ETSK toteaa, että tämä vuodesta 1998 EU:ssa oikeudellisesti sitoviin Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) määräyksiin perustuva tavoite on erinomainen ja se toistettiin vuonna 2002 pidetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa annetussa raportissa, johon komissio tukeutuu ehdottaessaan kyseistä toimenpidettä ja jossa todetaan seuraavaa: ”Kestävään kalastukseen pääsemiseksi tarvitaan seuraavia toimia kaikilla tasoilla: kantojen säilyttäminen tasolla, jolla päästään kestävään enimmäistuottoon, tai palauttaminen tälle tasolle; pyrkimyksenä on saavuttaa nämä tavoitteet uhanalaisten kantojen osalta kiireellisesti ja mahdollisuuksien mukaan viimeistään vuonna 2015”.

3.3.3 Komitea pitää kestävän enimmäistuoton tavoitteen täytäntöönpanoa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä hieman tulkinnanvaraisina ja toteaa tavoitteen saavuttamisen olevan vaikeaa tietyissä sekakalastuksissa, kun otetaan huomioon eri kalalajien välinen vuorovaikutus ja se, että pyyntiponnistuksen tason määrittämiseen käytetyt pyyntimäärät eivät vastaa kunkin yksittäisen lajin kestävää enimmäistuottoa. ETSK pyytää komissiota etsimään käytännön ratkaisuja sekakalastuksissa mahdollisesti ilmeneviin ongelmiin.

3.3.4 ETSK vaatii komissiota ottamaan huomioon, ettei EU:n kalastusalueiden kalakantojen tilan parantamistoimien tulisi haitata muiden alueiden kalakantojen kestävyyttä kalastustuotteiden kansainvälisen kaupan kasvun ja EU:n kalastuskapasiteetin siirtämisen johdosta.

3.3.5 Jotta monivuotisten suunnitelmien lähtökohtana olisi kalakantojen mahdollisimman hyvä tieteellinen arviointi, ETSK pitää ensiarvoisen tärkeänä sitä, että jäsenvaltiot myöntävät Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta kanavoitavalla komission tuella tutkimuslaitoksille tarvittavat resurssit, jotta ne voivat täyttää asianmukaisesti tutkimuksen tarpeet ja sisällyttää sen piiriin kaikki hyödynnetyt kalalajit. Niissä tapauksissa, joissa ei ole tehty asianmukaista tieteellistä arviointia, on sovellettava ennalta varautumisen periaatetta, joka on määritelty vuodelta 1995 peräisin olevassa kalakantoja koskevassa Yhdistyneiden kansakuntien sopimuksessa. Komitea katsoo toisaalta olevan välttämätöntä edistää tutkijoiden ja kalastajien välistä vuoropuhelua.

3.3.6 Komitea katsoo myös, että toimenpiteiden toteuttaminen kalakantojen säilyttämiseksi kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja korkeammalla tasolla tai palauttamiseksi tälle tasolle vuoteen 2015 mennessä vaikuttaa jäsenvaltioiden laivastojen kalastuskapasiteettiin ja että näin tulisi varmistaa, että ympäristölle haitallisimpien ja sosiaalisesti epäedullisimpien laivaston osien poistaminen on ensisijaista. Komission on tämän vuoksi varauduttava toimenpiteisiin kapasiteetin mukauttamiseksi tarjoamalla kalastusalalle sosiaalisia ja työllisyysvaihtoehtoja, joilla vältytään nykyiseltä työpaikkojen menetykseltä kalavarojen heikon tilan vuoksi. ETSK kehottaakin arvioimaan seikkaperäisesti monivuotisten suunnitelmien sosioekonomisia vaikutuksia lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

3.3.7 Monivuotisissa suunnitelmissa ja teknisissä toimenpidekehyksissä on ilmoitettava niiden soveltamisalaan kuuluvat kannat, kalastukset ja meriekosysteemit sekä niiden kohdassa 3.1.1 kuvattuja YKP:n yleis- ja erityistavoitteita noudattavat tavoitteet. Teknisten toimenpidekehysten on kunkin monivuotisen suunnitelman osalta edistettävä kalakantojen säilyttämistä kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja korkeammalla tasolla tai niiden palauttamista tälle tasolle, vähennettävä alimittaisia yksilöitä sisältäviä saaliita ja ei-toivottujen merieliöiden saaliita sekä lievennettävä pyydysten vaikutusta ekosysteemiin.

3.3.8 ETSK katsoo, että sekä teknisten toimenpiteiden sisältö että niiden kehykset, joista säädetään 14 artiklassa, ovat YKP:n uudistukselle asetettujen tavoitteiden mukaisia, ja siksi se antaa niille hyväksyntänsä. Teknisiä toimenpiteitä sovellettaessa on otettava huomioon kunkin kalastuksen erityispiirteet.

3.3.9 Komission ehdottamalle velvoitteelle purkaa aluksesta kaikki saaliit (saaliiden poisheittämisen kieltäminen) vahvistetaan YKP:n uudistusehdotuksessa aikataulu (1. tammikuuta 2014 – 1. tammikuuta 2016), jonka kuluessa tiettyjen kalakantojen saaliit, joihin sovelletaan saalisrajoja, on nostettava kalastusalukselle ja säilytettävä siellä mainittujen vuosien tammikuun 1. päivästä alkaen. Kaikkien näiden kalakantojen säilyttämiselle vahvistetaan säilyttämisen vähimmäisviitekoot, ja kyseisten kalojen myynti sallitaan ainoastaan kalajauhoksi tai eläinten ruoaksi. Kaupan pitämistä koskevat vaatimukset vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia suuremmille saaliille vahvistetaan yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti.

3.3.10 ETSK pitää ehdotusta tiettyjen lajien saaliiden poisheittämisen kieltämisestä tietyn aikataulun mukaisesti suotavana tavoitteena, joka on kuitenkin nykyisin hyvin vaikea saavuttaa tietyissä kalastuksissa, erityisesti sekakalastuksissa. Sosioekonomiset seuraukset olisivat todellisuudessa niin vakavat, että monia aluksia olisi poistettava käytöstä. Siksi komitea katsoo, että edellä mainittujen seurausten lieventämiseksi olisi ryhdyttävä toimenpiteisiin. ETSK kannattaa nykyistä porrastetumpaa ja oikeasuhtaisempaa lähestymistapaa, joka perustuu valikoiviin pyydyksiin ja poisheitettyjen saaliiden asteittaiseen vähentämiseen. Samalla on tuettava ja edistettävä toimenpiteitä poisheitettävien saaliiden hyödyntämiseksi jalostamalla niitä lisäarvoa tuoviksi tuotteiksi ja mukautettava alusten ja kalastussatamien perusrakenteita.

3.3.11 Komitea katsoo, että olisi todella aiheellista ja hyödyllistä tarkastella poisheitettyjen saaliiden alkuperää kalastuskohtaisesti, jotta kussakin kalastuksessa voidaan hyödyntää tarkoituksenmukaisimpia välineitä kyseisten saaliiden vähentämiseksi.

3.3.12 Komitea katsoo, että poisheitettyjen saaliiden kieltämistä ei voida todellisuudessa noudattaa tarjoamatta työntekijöille asianmukaista koulutusta. Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta on varattava tukea kyseisiin koulutustoimiin.

3.3.13 Alueellistamisen osalta komissio voi antaa jäsenvaltioille luvan täsmentää monivuotisen suunnitelman puitteissa säilyttämis- ja teknisiä toimenpiteitä, joita sovelletaan kyseisten valtioiden lipun alla purjehtiviin aluksiin, sellaisia unionin vesialueilla olevia kantoja varten, joiden osalta jäsenvaltioille on myönnetty kalastusmahdollisuuksia, jos nämä toimet ovat YKP:n tavoitteiden ja monivuotisen suunnitelman soveltamisalan mukaisia ja ovat vähintään yhtä tiukkoja kuin unionin lainsäädännössä säädetyt toimenpiteet. Näistä toimenpiteistä ilmoitetaan komissiolle, joka voi arvioida ne milloin tahansa, ja tarvittaessa muille jäsenvaltioille, joita asia koskee, sekä asianomaisille neuvoa-antaville toimikunnille.

3.3.14 Kansalliset toimenpiteet, joita jäsenvaltio voi toteuttaa kalakantojen säilyttämiseksi unionin vesillä, voidaan hyväksyä edellyttäen, että niitä sovelletaan ainoastaan kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin kalastusaluksiin tai kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden henkilöiden harjoittamaan kalastustoimintaan, joka on YKP:n tavoitteiden mukaista, ja että ne ovat vähintään yhtä tiukkoja kuin unionin lainsäädännössä säädetyt toimenpiteet.

3.3.15 Jäsenvaltio voi toteuttaa syrjimättömiä toimenpiteitä kalakantojen säilyttämiseksi ja hoitamiseksi sekä kalastuksesta aiheutuvien vaikutusten minimoimiseksi 12 meripeninkulman sisällä kyseisen jäsenvaltion perusviivoista edellyttäen, ettei unioni ole toteuttanut erityisesti kyseistä aluetta koskevia säilyttämis- ja kalastuksenhoitotoimenpiteitä. Jos toimenpiteet voivat vaikuttaa muiden jäsenvaltioiden kalastusaluksiin, ne voidaan toteuttaa vasta sen jälkeen, kun komissiota, kyseisiä jäsenvaltioita ja asianomaisia neuvoa-antavia toimikuntia on kuultu toimenpideluonnoksesta, johon on liitetty perustelut.

3.3.16 ETSK toteaa, että vaikka toimenpiteet saattavatkin olla asianmukaisia, ehdotetussa asetuksessa ei ole selkeitä mekanismeja päätöksenteon hajauttamiseksi, ja katsoo, että näkökohdat, jotka sisältyvät sen hiljattain antamaan lausuntoon ”Alueellisten kalakantojenhoito- ja kalastuksenvalvontavyöhykkeiden kehittäminen”, on otettava huomioon.

3.4 Mahdollisuudet hyödyntää luonnonvaroja

3.4.1 Jäsenvaltioille jaetut kalastusmahdollisuudet taataan myös uudessa ehdotuksessa TAC-järjestelmän (total admissible catch, suurin sallittu saalis) ja kiintiöiden perusteella jäsenvaltioiden välistä suhteellista vakautta noudattaen.

3.4.2 Samaan tapaan kuin vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa ETSK korostaa suhteellisen vakauden osalta sitä, että tämä peruste on saatettava ajan tasalle, jotta voidaan ottaa huomioon muutokset, joita on tapahtunut sen jälkeen kun se vuonna 1976 otettiin käyttöön. Ajantasaistamisen tarpeellisuudesta todistaa se, että komissio on ehdottanut uudelleen, että jäsenvaltiot voivat vaihtaa keskenään kaikki niille jaetut kalastusmahdollisuudet tai osan niistä. Tämä osoittaa kiistatta, että yli 35 vuotta sitten käyttöön otettu suhteellinen vakaus on vanhentunut eikä vastaa kalastuslaivastojen ja kalastuksesta erittäin riippuvaisten alueiden nykytilannetta. ETSK katsoo lisäksi, että suhteellisen vakauden perusteen ajantasaistamisen jälkeen tehtävän kiintiöiden jakamisen ei tulisi perustua pelkästään aiempiin saaliisiin, vaan siinä tulisi myös ottaa huomioon joukko avoimia ympäristöä koskevia, taloudellisia ja sosiaalisia kriteereitä.

3.4.3 Ehdotuksessa vahvistetaan, että kukin jäsenvaltio perustaa viimeistään 31. joulukuuta 2013 siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevan järjestelmän kaikkia kokonaispituudeltaan yli 12 metrin pituisia kalastusaluksia ja kaikkia vedettävillä pyydyksillä varustettuja kokonaispituudeltaan alle 12 metrin pituisia kalastusaluksia varten. Jäsenvaltiot voivat laajentaa siirrettävien kalastusoikeuksien järjestelmää niin, että siihen kuuluvat myös ne kokonaispituudeltaan alle 12 metrin pituiset kalastusalukset, jotka käyttävät muun tyyppisiä pyydyksiä kuin vedettäviä pyydyksiä, ja tällöin niiden on ilmoitettava asiasta komissiolle.

3.4.4 Komitea pitää ehdotuksen tekstiä epäselvänä ja katsoo, että komission olisi selvennettävä sen tulkintaa erityisesti siltä osin kuin siinä viitataan kalastusoikeuksien jakamista koskevien ”avoimien ja puolueettomien” perusteiden määrittelyyn. Tältä osin ETSK katsoo, että sellaiset toimijat, jotka eivät kunnioita työntekijöiden oikeuksia, eivät saisi olla tukikelpoisia. Siirrettävien kalastusoikeuksien vahvistaminen voi tarjota tilaisuuden tehdä työelämän normien noudattamisesta kalastus- ja vesiviljelyalalla yleinen käytäntö, jolla taataan kalastustyön laatu ja turvallisuus Euroopassa ja rajoitetaan pienempiin toimintakustannuksiin perustuvaa mahdollista vilpillistä kilpailua.

3.4.5 ETSK vastustaa merellisten luonnonvarojen yksityistämistä. Näin ollen komitea ei voi hyväksyä komission ehdotusta, jonka mukaan kalastusoikeudet olisivat siirrettävissä yksityisyritysten muodostamilla markkinoilla, sillä kun yritykset voivat poistua alalta entistä helpommin, työntekijöiden epävarmuus lisääntyy. Kalastusoikeuksien hallinnointi on jätettävä yksinomaan jäsenvaltioille.

3.4.6 Siirrettävät kalastusoikeudet saattavat vähentää määrällisesti kapasiteettia, mutta ne eivät heikennä niitä laadullisesti tai poista sellaisia laivaston osia, jotka ovat ympäristölle vahingollisimpia, energiaa kuluttavia ja sosiaalisesti haitallisia. Lisäksi kalastusoikeudet ovat usein keskittyneet harvoille toimijoille, joista osa ei edes toimi kalastusalalla ja teettää kalastustoimet alihankintana usein samoilla toimijoilla, jotka kalastivat ennestään kyseisillä vesillä.

3.4.7 Komitea kannattaisi ehdotusta siirrettäviä kalastusoikeuksia koskevien järjestelmien perustamisesta, jos ne eivät olisi pakollisia ja jos jäsenvaltiot voisivat päättää niiden käytöstä omilla vesialueillaan, jos niitä ei sovellettaisi unionin ulkopuolisilla vesialueilla ja jos niiden ensisijaisena tavoitteena olisi kalakantojen säilyttäminen pitkällä aikavälillä ympäristöä koskevien, taloudellisten ja sosiaalisten kriteerien perusteella.

3.4.8 ETSK suhtautuu tietyin varauksin järjestelmän täytäntöönpanoon Välimerellä kalastavan laivaston osalta, sillä komissio ei ole täsmentänyt ehdotuksessaan, miten tämä aiotaan toteuttaa.

3.4.9 ETSK:n mielestä on taattava, että kalastusoikeuksien siirtäminen jäsenvaltioiden välillä tapahtuu samoin edellytyksin kuin saman jäsenvaltion kansalaisten kesken. Arvioinnissa, joka koskee järjestelmän vaikutuksia eri jäsenvaltioiden laivastojen kilpailukykyyn ja kannattavuuteen, on kiinnitettävä erityistä huomiota niihin jäsenvaltioihin, joissa kalastustuotteiden tuonnin osuus on suuri.

3.5 Kalastuskapasiteetin hallinnointi

3.5.1 Ehdotuksen perusteluissa mainitaan yhdeksi YKP:n suurimmista ongelmista laivaston ylikapasiteetti. Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesta raportointivelvoitteesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetussa komission kertomuksessa todetaan sanatarkasti, että ”kaikki jäsenvaltiot ovat noudattaneet lakisääteisiä kalastuskapasiteetin rajoituksia” ja että ”useimpien (jäsenvaltioiden) laivastokapasiteetti on enimmäismäärien rajoissa. Poikkeamien keskiarvo on 10 prosenttia vetoisuuden ja 8 prosenttia konetehon osalta”.

3.5.2 Komissio antaa edelleen mainitut rajoitukset uudessa ehdotuksessa, jonka 35 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden laivastoille kalastuskapasiteetin ylärajat 1. päivästä tammikuuta 2013 alkaen.

3.5.3 Komitea katsoo, että vaikka jäsenvaltiot noudattavat näitä kalastuskapasiteetin ylärajoja, komission on tasapainotettava niitä hyödynnettävissä olevien kalavarojen määrän mukaisesti sellaisen kalastuskapasiteetista tehdyn täsmällisemmän mittauksen pohjalta, johon sisältyy tehon ja vetoisuuden lisäksi myös tietoja pyyntivälineistä ja alusten muista ominaisuuksista.

3.5.4 ETSK:n mielestä olisi myös erittäin hyödyllistä, että kalastusrekisterejä koskevassa 36 artiklassa säädettyihin tietoihin sisällytettäisiin tieto siitä, mikä on kalastuskapasiteetin tila suhteessa hyödynnettävissä olevien luonnonvarojen määrään.

3.6 Kalastuksenhoidon tieteellinen perusta

3.6.1 Kalastuksenhoidon tieteellinen perusta kuuluu täysin jäsenvaltioiden toimivaltaan. Niiden on kerättävä ekosysteemilähtöisessä kalastuksenhoidossa tarvittavia biologisia, teknisiä, ympäristöä koskevia ja sosioekonomisia tietoja.

3.6.2 Komitea katsoo, että mahdollisimman perinpohjaisten ympäristötietojen kerääminen on ekosysteemilähtöisen kalastuksenhoidon kannalta olennaisen tärkeää ja että kiintiöiden jakojärjestelmää varten olisi toimitettava luotettavia tietoja ajallaan ja että tämän laiminlyömisestä olisi rangaistava.

3.6.3 Tietojen keruu, hallinta ja käyttö tapahtuvat vuodesta 2014 lähtien monivuotisen ohjelman puitteissa. Sitä ennen sovelletaan edelleen tietojen keruuta ja hallintaa koskevista ohjelmista annettua asetusta (EY) N:o 199/2008.

3.6.4 Jäsenvaltioiden on toteutettava kalastukseen liittyviä kansallisia tutkimustiedon keruuohjelmia ja tutkimus- ja innovointiohjelmia. Niiden on perustettava kansallisen vastuuhenkilön tehtävä koordinoimaan kalastuksenhoidossa tarvittavan tutkimustiedon keruuta ja hallintaa kansallisella tasolla.

3.6.5 ETSK ilmaisee tukensa tälle tieteelliselle hankkeelle ja katsoo, että tutkimusohjelmilla on pyrittävä saamaan tietoa kaikista niistä lajeista, joista sitä ei nykyisin ole, ja että neuvoa-antavat toimikunnat tai muut hajautetut sidosryhmien elimet on otettava mukaan tähän hankkeeseen.

3.7 Ulkosuhdepolitiikka

3.7.1 EU on yksi hyvin harvoista suurista kalastusalan toimijoista, joka on vahvasti läsnä maailman kaikilla merillä. Tämä johtuu sen laivastojen toiminnasta, investoinneista, kolmansien maiden kanssa tehdyistä kahdenvälisistä sopimuksista ja sen osallistumisesta tärkeimpiin alueellisiin kalastuksenhoitojärjestöihin. Lisäksi sillä on hyvin kansainvälinen jalostus- ja markkinointisektori.

3.7.2 EU muodostaa myös kulutuksen ja tuonnin kannalta merkittävät kalastustuotteiden markkinat, minkä vuoksi sillä on suuri vastuu sitoutumisestaan kestävän kalastustoiminnan takaamiseen ja maailman kalavarojen säilyttämiseen.

3.7.3 ETSK yhtyy komission näkemykseen siitä, että EU:n on edistettävä kestävää kalastusta maailmanlaajuisella ja monenvälisellä asialistalla kaikkialla maailmassa noudattamalla vastuullisen kalastuksen periaatetta pääasiassa ympäristön kannalta mutta myös sosiaalisesta ja taloudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna. EU:n on edistettävä myös avoimia ja oikeudenmukaisia markkinatoimenpiteitä, sillä sen kauppapolitiikan on oltava johdonmukaista vastuullisen ja kestävän kalastuksen periaatteiden kanssa.

3.7.4 ETSK on yhtä mieltä ehdotuksessa esitetyistä yleisistä periaatteista, jotka liittyvät kansainvälisiin kalastusjärjestöihin ja kestävää kalastusta koskeviin sopimuksiin. Tässä yhteydessä olisi myös otettava huomioon ulkoisia investointeja tekevät EU:n kalastusalan yritykset, joiden asema on erityisesti katettava EU:n oikeusjärjestyksessä. Jäsenvaltioita olisi myös vaadittava antamaan komissiolle tietoa kaikista kansalaistensa kolmannen maan kanssa sopimista järjestelyistä, joiden ansiosta maan lipun alla purjehtivat alukset voivat kalastaa kolmannen maan lainkäyttövaltaan tai suvereniteettiin kuuluvilla vesillä. YKP:n ulkoisen ulottuvuuden uudistus tapahtuu sekä EU:n että monien kehitysmaiden kalastusalan kannalta ongelmallisessa tilanteessa kalavarojen vähenemisen, pitkän matkan laivastojen yhä kasvavan läsnäolon ja ilmastonmuutoksen vaikutusten takia. Varmistamalla korkeat hallintostandardit EU:n olisi luotava ilmapiiri, joka suosii eurooppalaista yksityistä investointia kalastustoimintaan AKT-maissa, mikä loisi kyseisiin maihin runsaasti lisäarvoa ja kunnollisia työpaikkoja.

3.7.5 ETSK katsoo, että osallistumalla kansainvälisten elinten, erityisesti alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen, toimintaan EU:n on pyrittävä parantamaan kalakantojen säilyttämistä ja varmistamaan, että kaikki osapuolet noudattavat kalastuksenhoitotoimenpiteitä mahdollisimman tarkasti.

3.7.6 Nykyisten kalastuskumppanuussopimusten tavoitteena on mahdollistaa, että EU:n alukset voivat kalastaa säännellyssä ja oikeudellisesti turvatussa ympäristössä sitä ylijäämää, jota on kolmansien maiden talousvyöhykkeellä. Komission mielestä nykyisistä kalastuskumppanuussopimuksista on tehtävä kestävää kalastusta koskevia sopimuksia, joissa keskitytään luonnonvarojen säilyttämiseen ja ympäristön kestävyyteen, hallinnon parantamiseen ja alakohtaisen tuen tehokkuuteen.

3.7.7 ETSK:n mielestä tällainen uusi suuntautuminen on tarpeen. EU:n olisi tehtävä tässä tarkoituksessa kestävää kalastusta koskevia sopimuksia, joilla pyritään luomaan kyseisessä unionin ulkopuolisessa kehitysmaassa otollinen ilmapiiri ympäristön, yhteiskunnan ja talouden kannalta kestävälle toiminnalle ja joiden lähtökohtana on osallistava ja avoin vuoropuhelu kaikkien sidosryhmien kanssa, jotta noudatetaan kehitysmaan ensisijaisia painopisteitä kalastussektorin kestäväpohjaiseksi kehittämiseksi. Kestävää kalastusta koskevien sopimusten on perustuttava vankkoihin ja avoimiin tieteellisiin lausuntoihin, kunkin sopimuksen sosiaalisten, taloudellisten ja ympäristöä koskevien vaikutusten arviointiin, alusten omistajien suurempaan maksuosuuteen pääsyoikeuksista ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. ETSK:n mielestä on välttämätöntä lisätä työntekijöiden oikeuksien kunnioittaminen vaatimuksiin, joita kestävää kalastusta koskevien sopimusten välityksellä toimivien yritysten on noudatettava. Lisäksi olisi tuettava kehitysmaita, jotta parannetaan niiden valmiutta tehdä meren luonnonvaroja koskevia tutkimuksia ja arviointeja niiden omalla vesialueella. Kolmansien maiden kanssa tehtävillä kestävää kalastusta koskevilla sopimuksilla on paitsi mahdollistettava EU:n laivaston pääsy kolmansien maiden vesille myös edistettävä kolmansien maiden oman kalastusalan kehitystä luomalla maan kalastusalalle uutta teollisuutta, joka parantaa osaltaan elintarvikkeiden saatavuutta ja lisää oikeudenmukaisuutta, ja lisäämällä kolmansien maiden satamatoimintoja sekä yleisesti parannettava sosiaalisia oloja tukemalla uusien kestävien työpaikkojen luomista kolmansien maiden kansalaisille. Komitea kehottaa komissiota parantamaan hallinnointia noudattamalla sosiaalisia ja ympäristökriteerejä sekä luomalla kaikki tarvittavat välineet, joilla taataan kestävää kalastusta koskevien sopimusten täytäntöönpanon ja noudattamisen jatkuva seuranta. Olisi toteutettava kalastusalan kehitykseen kohdistuvia taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristövaikutusten arviointeja kalastussopimuksen piiriin kuuluvassa asianomaisessa kolmannessa maassa, ja niiden olisi oltava julkisesti kaikkien sidosryhmien saatavilla, jotta EU:n ja asianomaisten AKT-maiden osapuolilla on tarvittavat tiedot voidakseen osallistua niihin ja käydä vuoropuhelua.

3.7.8 ETSK on tyytyväinen ehdotukseen sisällyttää tuleviin kalastussopimuksiin avoimuuslauseke, jotta varmistetaan, että kumuloitu pyyntiponnistus (paikalliset laivastot ja kaikki ulkomaiset laivastot, jotka toimivat tietyllä yksinomaisella talousvyöhykkeellä) on tiedossa. Tällainen lauseke yhdessä parannetun tiedonkeruun ja tutkimuksen kanssa auttaa arvioimaan käytettävissä olevia ylimääräisiä kalavaroja. ETSK katsoo, että kestävää kalastusta koskevien sopimusten toimintatavassa on parannettava avoimuutta ennakko- ja jälkiarviointien julkaisun osalta, sillä arvioinnit sisältävät tärkeitä tietoja esimerkiksi EU:n laivastojen AKT-maiden vesialueilla saamien saaliiden arvosta.

3.7.9 ETSK ilmaisee kuitenkin huolensa joistakin ehdotuksista, jotka on esitetty YKP:n ulkoista ulottuvuutta koskevassa tiedonannossa. Komitea pitää erityisen valitettavana sitä, ettei komissio enää mainitse kestävää kalastusta koskevien sopimusten olevan niitä noudattavien EU:n laivastojen toiminnan ja työllisyyden turvaamiseen tarkoitettuja välineitä, sillä kyseiset laivastot ovat erityisluonteisia ja ne ovat peräisin kalastuksesta erittäin riippuvaisilta alueilta. Komitea ei myöskään ymmärrä yksinoikeuslausekkeen tiukentamista. ETSK katsoo, että kyseisen lausekkeen joustavuutta pitäisi pikemminkin lisätä, jotta helpotetaan poikkeusolosuhteissa EU:n laivaston pääsyä kolmansien maiden vesille. Kolmansien maiden vesialueiden käyttöoikeudesta perittävästä maksusta ETSK toteaa, että EU:n laivanvarustajien olisi maksettava kohtuullinen ja oikeasuhtainen summa, joka ei heikennä yritysten kilpailukykyä, ja että tilannetta on analysoitava tapauskohtaisesti, koska kalastusolosuhteet eivät ole kaikissa kolmansissa maissa samanlaiset. Komissio ei myöskään mainitse, että on välttämätöntä neuvotella asianmukaisista teknisistä edellytyksistä, joiden avulla kalastusmahdollisuuksia voidaan hyödyntää mahdollisimman tarkoin.

3.7.10 ETSK vahvistaa, että kalakantojen säilyttämistä on kiistatta tuettava ja että kaikkien asianomaisten kansainvälisten järjestöjen on yhdistettävä voimansa maailmanlaajuisesti laittoman kalastuksen (LIS-kalastus) lopettamiseksi.

3.7.11 Komitea katsoo, että kolmansien maiden laivastojen, jotka tuovat tuotteitaan EU:hun, on noudatettava samoja sosiaalisia ja ympäristöä koskevia vaatimuksia kuin EU:n laivastojen.

3.7.12 ETSK pitää myönteisenä sitä, että ehdotukseen on sisällytetty kohta, joka koskee johdonmukaisuutta EU:n muiden politiikanlohkojen kanssa, minkä on käsitettävä ympäristö, kauppa, hygienia ja terveys, sosiaaliasiat, työllisyys, kehitys ja ulkosuhteet.

3.8 Vesiviljely

3.8.1 ETSK on tyytyväinen siihen, että komissio hyväksyy vesiviljelypolitiikan yhteisen eurooppalaisen ulottuvuuden ja ottaa käyttöön vesiviljelytoiminnan kehittämiseen tähtäävät, yhteisiä painopisteitä ja tavoitteita koskevat ei-sitovat unionin strategiset suuntaviivat; komitea on erityisen tyytyväinen ehdotukseen vaatia jäsenvaltioita laatimaan omaa aluettaan koskevia kansallisia monivuotisia strategiasuunnitelmia vuoteen 2014 mennessä.

3.8.2 ETSK pitää tärkeänä tavoitetta määritellä selvästi ympäristöä, taloutta sekä sosiaalisia kysymyksiä koskevat kestävyysindikaattorit, etenkin kun tarkastellaan vesiviljelyn kasvupotentiaalia Euroopan unionissa ja sen laajaa panosta toimitusvarmuuden turvaamiseen.

3.8.3 ETSK pitää olennaisen tärkeänä sisällyttää uudistettuun YKP:hen tiedonannossa ”Vesiviljelyn kestävän tulevaisuuden turvaaminen – Uutta pontta yhteisön vesiviljelyalan kestävää kehittämistä koskevalle strategialle” (5) esitettyjen päätelmien sanoma, tarkemmin sanoen siltä osin kuin on kyse yritysten kilpailukyvyn tukemisesta, kestävän kasvun edellytysten luomisesta sekä alan imagon ja hallinnon parantamisesta.

3.8.4 Komitea vaatii kestävän vesiviljelyn kehittämiseen soveltuvaa joustavaa hallinnollista kehystä ja yhtenäistä oikeudellista aluetta, jotka mahdollistavat kaupunkialueiden ulkopuolella olevien syrjäisten alueiden vaurastumisen ja väestön pysymisen alueilla, ja tähdentää samalla, että on tarpeen kunnioittaa ja suojella paikallisympäristöä sekä valtavirtaistaa se.

3.8.5 ETSK korostaa mahdollisuutta, että tulevaa asetusta nimitettäisiin kattavammin yhteistä kalastus- ja vesiviljelypolitiikkaa koskevaksi asetukseksi.

3.9 Valvonta ja täytäntöönpano

3.9.1 Yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen on varmistettava tehokkaalla unionin kalastuksenvalvontajärjestelmällä, johon kuuluu laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastus) torjunta.

3.9.2 ETSK antaa hyväksyntänsä YKP:n sääntöjen valvontaa ja täytäntöönpanoa koskeville komission ehdotuksille, mutta katsoo, että on vahvistettava riittävä oikeusperusta, jotta rikkomiseen syyllistyneet eivät voi vältellä seuraamuksia.

3.9.3 Ehdotuksesta, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat vaatia kalastusaluksiaan osallistumaan suhteellisella osuudella valvontajärjestelmän täytäntöönpanokustannuksiin, komitea toteaa, että tällainen velvoite olisi aluksille erittäin haitallinen, koska ne joutuvat jo nyt vastaamaan huomattavista aineellisista ja henkilöstöön liittyvistä kustannuksista täyttääkseen kaikki asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 säädetyt vaatimukset.

3.10 Rahoitusvälineet

3.10.1 Unioni voi myöntää jäsenvaltioille ja toimijoille rahoitustukea YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi.

3.10.2 Jos jäsenvaltiot eivät saavuta YKP:n tavoitteita, niiden rahoitustuki voidaan keskeyttää (maksujen keskeyttäminen) tai sitä voidaan vähentää rahoitusoikaisun avulla. Kyseisten toimenpiteiden on oltava oikeasuhtaisia sääntöjen noudattamatta jättämisen luonteeseen, laajuuteen, kestoon ja toistuvuuteen nähden.

3.10.3 Toimijoiden rahoitustuki voidaan evätä väliaikaisesti tai pysyvästi ja/tai sitä voidaan vähentää, jos ne rikkovat vakavasti YKP:n sääntöjä. Kyseisten toimenpiteiden on oltava oikeasuhtaisia vakavien rikkomusten luonteeseen, laajuuteen, kestoon ja toistuvuuteen nähden. Komitea suhtautuu myönteisesti tähän säännökseen ja katsoo, että se olisi ulotettava jäsenvaltioihin, jotka eivät sovella YKP:n sääntöjä.

3.10.4 ETSK katsoo, että uudessa rahoitusvälineessä olisi arvostettava kalastajien merkitystä rannikkoalueiden kestävässä kehityksessä sisällyttämällä välineeseen työttömyysturva sekä tukia koulutukseen ja toiminnan uudelleen suuntaamiseen esimerkiksi vesiviljelyyn, jalostusalaan, säilyttämistoimiin tai merenkulkuun.

3.10.5 ETSK toteaa, ettei komissio ole sisällyttänyt uudistuspakettiin ehdotuksia sen rahoittamisesta. Komitea kehottaa komissiota korjaamaan puutteen mahdollisimman pian, jotta tulevaa YKP:ta voidaan arvioida kokonaisvaltaisesti. Vaikka ehdotuksessa monivuotiseksi rahoituskehykseksi 6,7 miljardin euron määrärahat (6) säilytettäisiin pääosin muuttumattomina, ei käy selväksi, millä tavoin ne jaetaan kalastuksen ja meriasioiden kesken.

3.11 Neuvoa-antavat toimikunnat

3.11.1 Ehdotuksella perustetaan kutakin asetuksessa säädettyä kalastuksen toimivalta-aluetta varten neuvoa-antava toimikunta, jota laajennetaan vesiviljelyalan neuvoa-antavalla toimikunnalla, edistämään kaikkien sidosryhmien tasapainoista edustusta ja YKP:ssa asetettujen tavoitteiden saavuttamista.

3.11.2 Toimikunnat korvaavat vuoden 2003 uudistuksen alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat, ja niiden tehtävänä on antaa suosituksia ja esittää ehdotuksia kalastuksenhoitoon ja vesiviljelyyn liittyvistä kysymyksistä sekä ilmoittaa komissiolle ja asianomaisille jäsenvaltioille näitä aloja koskevista ongelmista; lisäksi toimikunnat osallistuvat tiiviissä yhteistyössä tutkijoiden kanssa (joiden on ETSK:n käsityksen mukaan osallistuttava toimikuntien muodostamiseen ja toimintaan) säilyttämistoimenpiteiden kehittelyssä tarvittavien tietojen keräämiseen, esittämiseen ja analysointiin sekä antavat raportteja ja lausuntoja hallinta- ja hoitotoimenpiteitä koskevista ehdotuksista, joista niitä on kuultava.

3.11.3 Komitea katsoo, että ehdotetussa asetuksessa on ilmaistava täsmällisemmin ”kaikkien sidosryhmien tasapainoinen edustus” mainitsemalla työmarkkinaosapuolten osallistuminen asianmukaisilla tasoilla ja kunkin jäsenvaltion käytännön mukaisesti.

3.11.4 Unionin rahoitustuen ja jäsenvaltioiden toimien on tuettava enemmän neuvoa-antavien toimikuntien sidosryhmiä, erityisesti pienimuotoista kalastusta.

3.11.5 ETSK pitää hämmästyttävänä sitä, että komissio ei mainitse ehdotuksessaan EU:n neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean roolia, ja ilmaisee huolensa markkinoihin, kauppapolitiikkaan ja yleisiin aiheisiin liittyviä asioita käsittelevien horisontaalisten työryhmien mahdollisesta lopettamisesta. Neuvoa-antavat toimikunnat, vesiviljelyalan neuvoa-antava toimikunta mukaan luettuna, eivät tarjoa monialaisia foorumeita, joissa voitaisiin yhdessä käsitellä kalastus-, vesiviljely- ja jalostusalalle yhteisiä kysymyksiä.

3.12 Sosiaalinen ulottuvuus ja pienimuotoinen kalastus

3.12.1 ETSK toteaa, että komission ehdotuksessa on joitakin puutteita, jotka olisi korjattava: erityisesti siitä puuttuvat sosiaalinen ulottuvuus ja pienimuotoisen rannikkokalastuksen ja äyriäistuotannon asianmukainen määritelmä.

3.12.2 Vuosina 2001–2010 kalastajien määrä väheni Eurostatin mukaan noin 20 prosenttia eli 203 200:aan, joista vain 40 prosenttia työskentelee itsenäisinä ammatinharjoittajina. Kaiken kaikkiaan ala työllisti 5 miljoonaa ihmistä vuonna 2005. ETSK:n mielestä kestävyyden sosioekonomiseen ulottuvuuteen on kiinnitettävä yhtä paljon huomiota kuin ympäristöulottuvuuteen.

3.12.3 Kuten vihreää kirjaa käsitelleessä lausunnossa mainitaan, komissio ei ETSK:n mukaan kiinnitä riittävästi huomiota YKP:n sosiaalisiin näkökohtiin. Komitea toistaa kyseisessä lausunnossa esittämänsä kannan erityisesti siitä, etteivät jäsenvaltiot tunnusta järjestelmällisesti eri maissa hankittua ammattipätevyyttä, että on kerättävä yhtenäisiä tilastotietoja tapaturmista ja niiden syistä – nykyisin näitä tietoja ei ole EU:ssa saatavilla – ja on viipymättä lisättävä alan arvostusta takaamalla kohtuullinen palkkataso.

3.12.4 ETSK:n mielestä parhaillaan toteutettava uudistus ei ratkaise alan työntekijöiden työllisyysongelmia, ja komitea ehdottaakin, että otetaan käyttöön sosioekonomisia liitännäistoimenpiteitä (toiminnan monipuolistaminen, ammatillinen uudelleensuuntautuminen, alan työntekijöiden koulutus ja työturvallisuus), joiden avulla alaa autetaan selviytymään uudistusprosessista siten, että institutionaaliset toimijat sekä talous- ja yhteiskuntaelämän toimijat osallistuvat toimintaan mahdollisimman aktiivisesti.

3.12.5 Sosiaaliset näkökohdat on otettava huomioon kalastus- ja vesiviljelyalan kaikissa vaiheissa (tuotanto, jalostus ja kaupan pitäminen), ja elin- ja työolojen parantamiseksi on tehtävä konkreettisia ehdotuksia.

3.12.6 Komissio käyttää pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavasta laivastosta edelleen nykyistä määritelmää, jolla tarkoitetaan alle 12-metrisiä aluksia, troolareita lukuun ottamatta. Komitea katsoo, ettei määritelmässä oteta huomioon eri jäsenvaltioissa pienimuotoista kalastusta harjoittavan laivaston todellista tilannetta ja että siinä vahvistetaan yksi ainoa mielivaltainen peruste, joka saattaa aiheuttaa syrjintätilanteita. Siksi ETSK vaatii, että alusten pituuden ohella otetaan käyttöön tämän tyyppisen erittäin monimuotoisen kalastuksen määrittelyyn tarkoitettuja lisäperusteita, kuten merellä vietetty aika, etäisyys rannikosta tai yhteydet paikallisiin yhteisöihin. Komitean mukaan olisi tarkoituksenmukaisempaa määritellä käsite paikallisella, alueellisella tai kansallisella tasolla kuin vahvistaa yhdenmukainen EU:n laajuinen peruste, jossa huomattava osa pienimuotoista kalastusta harjoittavasta laivastosta rinnastetaan teolliseen kalastukseen.

3.12.7 ETSK katsoo niin ikään, että rysät olisi sisällytettävä pienimuotoisen kalastuksen määritelmään, jolloin niillä olisi samat oikeudet ja velvollisuudet kuin muilla pienimuotoista kalastusta harjoittavilla aluksilla.

3.13 ETSK toteaa, että ehdotetussa asetuksessa myönnetään komissiolle laajat valtuudet antaa delegoituja säädöksiä. Kun kuitenkin tällaisesta komission toimivallasta on ilmoitettava samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja kumpi tahansa niistä voi peruuttaa sen, ETSK katsoo, että toimivallan käytölle saadaan takeet.

4. YMJ:n uudistamista koskevan ehdotuksen arviointi ja komitean huomiot

4.1 Johdanto

4.1.1 Kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteistä markkinajärjestelyä sovelletaan asetuksen liitteessä lueteltuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin, joita pidetään kaupan EU:ssa; sillä edistetään YKP:n tavoitteiden saavuttamista ja siihen sovelletaan asetuksessa vahvistettuja hyvän hallinnon periaatteita.

4.1.2 Kuten edellä kohdassa 2.2.2 mainitaan, järjestely sisältää seuraavat välineet: ammattialan järjestöt, kaupan pitämistä koskevat säännöt, kuluttajille tiedottaminen, kilpailusäännöt ja markkinatietous.

4.1.3 ETSK kannattaa uuden YMJ-asetuksen tavoitteita ja siihen sovellettavia periaatteita.

4.2 Ammattialan järjestöt

4.2.1 Kalastusalan tuottajajärjestöt perustetaan ryhminä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa toimivien kalastustuotteiden tuottajien aloitteesta, ja ne hyväksytään ehdotetun asetuksen mukaisesti.

4.2.2 Huolimatta tuottajajärjestöjen keskeisestä roolista YKP:n täytäntöönpanossa niiden kehitys on ollut vähäistä sekä YMJ:n monimutkaisuuden että ennen kaikkea markkinointivaikeuksien takia. Niiden taustalla on se, että kilpailusäännöt estävät vähittäiskaupan valta-aseman horjuttamisen ja että on annettu lupa sellaisten kalojen ja äyriäisten halpatuontiin, jotka eivät vastaa terveyttä ja turvallisuutta koskevia perusvaatimuksia, kuten täydellistä jäljitettävyyttä ”vedestä pöytään”.

4.2.3 ETSK vaatii byrokraattisten ja hallinnollisten sääntöjen yksinkertaistamista, etenkin jos tuottajajärjestöt joutuvat saaliiden poisheittämiskiellon takia huolehtimaan tahattomista saaliista. Komitea vaatii niin ikään kilpailupolitiikan uudelleentarkastelua, jotta tuottajajärjestöillä olisi mahdollisuus keskittää nykyisin liian pirstaloitunutta tarjontaa operatiivisesti järkevällä ja oikeudellisesti varmalla tavalla. Erityisesti pienimuotoista kalastusta harjoittavien kalastajien integroitumista on lisättävä.

4.2.4 Vesiviljelyalan tuottajajärjestöjä voivat perustaa yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa toimivat vesiviljelyalan tuottajat omasta aloitteestaan ryhminä, ja ne hyväksytään ehdotetun asetuksen mukaisesti.

4.2.5 Komitea kannattaa edellä mainituista ongelmista huolimatta kalastus- ja vesiviljelyalan tuottajajärjestöjen perustamista, koska ne ovat tähän saakka antaneet merkittävää pontta YKP:lle.

4.2.6 Yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa toimivat kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuottajat voivat omasta aloitteestaan perustaa ryhminä myös toimialajärjestöjä, ja ne hyväksytään ehdotetun asetuksen mukaisesti.

4.2.7 Komitea suhtautuu myönteisesti mahdollisuuteen perustaa toimialajärjestöjä, jotka edustavat merkittävää osaa ainakin kahdesta seuraavista toimista: kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotanto, jalostus tai kaupan pitäminen. Vaikka toimialajärjestöjä on kielletty harjoittamasta suoraan tuotanto-, jalostus- ja kaupanpitämistoimia, ne voivat ehdotuksessa käsiteltyjen toimenpiteiden lisäksi vaikuttaa kalastustuotteiden monipuolistamiseen markkinoilla ja onnistua parantamaan kalastus- ja vesiviljelyn toimintaketjun kaikkien vaiheiden kannattavuutta.

4.2.8 ETSK kannattaa toimialajärjestöjen tavoitteita ja toimenpiteitä, joita ne voivat toteuttaa, vaikka ehdotuksesta puuttuukin tämäntyyppisten järjestöjen rahoitukseen liittyvä artikla.

4.3 Sääntöjen laajentaminen

4.3.1 Jäsenvaltiot voivat päättää, että tuottajajärjestön tai toimialajärjestön sopimat säännöt sitovat tietyin edellytyksin kyseiseen järjestöön kuulumattomia tuottajia tai toimijoita ja että kyseiset tuottajat tai toimijat korvaavat kokonaan tai osittain tuottajajärjestölle tai toimialajärjestölle järjestön jäsenten maksamat kustannukset.

4.3.2 ETSK katsoo, että ehdotuksella voidaan parantaa kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen edellytyksiä ja edistää markkinoiden vakauttamista.

4.4 Markkinoiden vakauttaminen

4.4.1 Tuottajajärjestöt voivat rahoittaa tiettyjen kalastustuotteiden varastoinnin markkinavakauden säilyttämiseksi, jos ne noudattavat tiettyjä edellytyksiä.

4.4.2 ETSK pitää tätä mekanismia asianmukaisena. Komitea katsoo kuitenkin, että tuottajajärjestöjen olisi myös voitava itse päättää, mitä lajeja sen piiriin kuuluu. Toisaalta komitean mielestä on välttämätöntä tarjota vesiviljelytuotteiden tuottajille samankaltaisia viitehintoja kuin kalastustuotteiden tuottajille esitetään. Näitä viitehintoja on täydennettävä tehokkailla, kala- ja vesiviljelytuotteiden markkinoiden erityispiirteiden mukaisilla interventiomekanismeilla.

4.4.3 ETSK kehottaa komissiota, jäsenvaltioita sekä kalastus- ja vesiviljelyalaa kehittämään joutavampia ja tehokkaampia mekanismeja merestä saatavien tuotteiden tarjonnan ja kysynnän tasapainottamiseksi. Toimialajärjestöjen toteuttamat koordinointi- ja sopimustoimenpiteet voisivat tarjota tälle hyvän lähtökohdan.

4.5 Kuluttajille tiedottaminen

4.5.1 EU:ssa kaupan pidettäviä, ehdotetun asetuksen liitteessä lueteltuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita, tuontituotteet mukaan luettuina, voi tarjota vähittäismyyntiin loppukuluttajalle ainoastaan, jos merkinnällä tai etiketillä ilmoitetaan tietyt pakolliset vähimmäistiedot: kauppanimi, tuotantomenetelmä, tuotteen pyynti- tai viljelyalue, pyynti- tai nostopäivä ja se, onko kala tuoretta vai sulatettua. Kalavalmisteita ja -säilykkeitä, kaviaaria ja kaviaarinkorvikkeita sekä äyriäisiä, nilviäisiä ja muita vedessä eläviä selkärangattomia, jotka on valmistettu tai säilötty, voidaan myydä ainoastaan, jos merkinnällä tai etiketillä ilmoitetaan muille kalastus- ja vesiviljelytuotteille asetetut kolme ensimmäistä edellytystä: lajin kauppanimi, tuotantomenetelmä ja tuotteen pyynti- tai viljelyalue.

4.5.2 Kuluttajille tiedottamista koskevaan ehdotukseen sisältyy uusia vaatimuksia (liitteessä II esitetyssä tavaran kuvauksessa mainituille sekä 3 ryhmän että 16 ryhmän tuotteille), jotka eivät kuulu YMJ:tä koskevien nykyisten sääntöjen soveltamisalaan, ja lisäksi nämä toimenpiteet ulotetaan koskemaan tuontia.

4.5.3 ETSK katsoo, että uusiin kuluttajille tiedottamista koskeviin säännöksiin sisältyvä vaatimus on myönteinen, mutta se edellyttää perusteellista arviointia, jossa kiinnitetään huomiota kalastus- ja vesiviljelytuotteiden eri tarjontamuotojen ominaispiirteisiin.

4.5.4 Uusien vaatimusten on käytännössä perustuttava myönteisiin näkökohtiin, joista on kuluttajille todellista hyötyä, eivätkä ne saa vaikeuttaa jäljitettävyyttä merkintöjen perusteella eivätkä asettaa teknisiä esteitä tuottajille; niiden on myös oltava elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annettuun asetukseen (EU) N:o 1169/2011 (7) äskettäin tehtyjen muutosten ja yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, annetun asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (8) mukaisia.

4.5.5 Edellä esitetyn perusteella ETSK katsoo, että ennen merkintöihin liittyvien uusien vaatimusten lisäämistä komission olisi tehtävä vaikutustenarviointi, jossa se analysoi niiden toteutettavuutta, täytäntöönpanokelpoisuutta ja hyödyllisyyttä kuluttajalle.

4.5.6 Ehdotuksella pyritään vastaamaan avoimuuden lisäämistä koskeviin vaatimuksiin antamalla mahdollisuus ilmoittaa myös ympäristöön liittyviä tietoja, eettisiä tai sosiaalisia tietoja, tietoja tuotantotekniikoista ja tuotteen ravintoainekoostumuksesta vapaaehtoiselta pohjalta ja siten, ettei pakollisia tietoja varten käytettävissä oleva tila pienene. ETSK katsoo, että kaikkien vapaaehtoisia tietoja koskevien ehdotusten on perustuttava säänneltyihin vähimmäisvaatimuksiin, joilla estetään kuluttajien harhaanjohtaminen tai markkinoiden vääristyminen näiden tietojen takia.

4.5.7 Komitea korostaa, että on välttämätöntä vahvistaa merestä saatavien tuotteiden jäljitettävyyssääntöjen valvontaa keinona tehostaa pyydettyjen tai viljeltyjen tuotteiden alkuperän tunnistusta ja varmistaa elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien vaatimusten noudattaminen kalastus- ja vesiviljelyketjun kaikissa eri vaiheissa: tuotannossa, jalostuksessa ja kaupan pitämisessä.

4.5.8 Vilpillisen kilpailun välttämiseksi EU:n markkinoilla ETSK kehottaa soveltamaan tuontituotteisiin samanlaisia hygienia- ja terveysvaatimuksia ja valvontatoimenpiteitä kuin EU:n tuotteisiin, mukaan luettuna kattava jäljitettävyys ”vedestä pöytään”, ja kehottaa pitämään huolta siitä, että niin rajalla kuin alkuperämaassa suoritetulla perusteellisella valvonnalla taataan edellä mainittujen vaatimusten asianmukainen noudattaminen, sillä ne lisäävät elintarvikkeiden turvallisuutta. Komitean mielestä Euroopan komission eri pääosastojen olisikin omaksuttava asiaan yhtenäinen lähestymistapa.

4.5.9 Komitea kannustaa selvittämään mahdollisuuksia laajentaa tuottavuuskriteerien yhdenmukaistaminen koskemaan sosiaali- ja työllisyysnäkökohtia sekä ympäristön kunnioittamiseen ja kestävyyteen liittyviä kysymyksiä. Komitea ehdottaakin, että ennen EU:n ja kolmansien maiden välillä tehtävien kauppasopimusten tekemistä analysoidaan niiden ulottuvuus sekä sosiaaliset ja ympäristövaikutukset ja varmistetaan niiden tulosten tiivis ja säännöllinen seuranta, jotta vältetään eurooppalaisen kalastus-, äyriäis- ja vesiviljelyalan ja sen markkinointi- ja jalostusketjun kilpailukykyyn kohdistuvat haitat.

4.6 Markkinatietous

4.6.1 Ehdotuksen mukaan komissio toteuttaa joukon toimia, joiden tarkoituksena on tiedottaa kalastus- ja vesiviljelyalaan osallistuville toimijoille alan tilanteesta ja kehityksestä, ja ottaa samalla huomioon kansainvälisen kontekstin seuraamalla toimitusketjua, analysoimalla markkinoiden kehityssuuntia ja laatimalla tapauskohtaisia hinnanmuodostusselvityksiä. ETSK pitää ehdotusta myönteisenä.

4.7 Siirretyn säädösvallan käyttäminen

4.7.1 ETSK hyväksyy komissiolle kuuluvien toimivaltuuksien siirron, koska kaikki toimivaltuudet liittyvät YMJ-asetusta koskevan ehdotuksen tosiasialliseen täytäntöönpanoon ja valvontaan.

Bryssel 28. maaliskuuta 2012 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) COM(2009) 163, final.

(2) CESE, EUVL C 18, 19.1.2011, s. 53–58.

(3) CESE, EUVL C 24, 28.1.2012, s. 48.

(4) COM(2011) 417, final.

(5) COM(2009) 162, ETSK:n lausunto CESE 646/2010, annettu 28. huhtikuuta 2010, (EUVL C 18, 19.1.2011, s. 59–63).

(6) COM(2011) 500, 29. kesäkuuta 2011, ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”, osa II, s. 88.

(7) EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18–63.

(8) EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.