A4-0392/97

Päätöslauselma yritysten siirtymisestä ja ulkomaisista suorista investoinneista kolmansiin maihin

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon pohdiskelut, joita esitettiin taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan aiheesta 26. ja 27. toukokuuta 1997 järjestämässä julkisessa kuulemistilaisuudessa,

- ottaa huomioon 9. helmikuuta 1994 antamansa päätöslauselman sosiaalisen lausekkeen käyttöönotosta yksisuuntaisessa ja monenvälisessä kaupassa ((EYVL C 61, 28.2.1994, s. 89.)),

- ottaa huomioon 15. joulukuuta 1994 antamansa päätöslauselman Uruguayn kierroksen loppupäätelmistä sekä Maailman kauppajärjestön tulevista toimista ((EYVL C 18, 23.1.1995, s. 165.)),

- ottaa huomioon 14. joulukuuta 1995 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta, joka koskee suoria sijoituksia koskevien määräysten maailmanlaajuista yhdenmukaistamista ((EYVL C 17, 22.1.1996, s. 175.)),

- ottaa huomioon 13. marraskuuta 1996 hyväksymänsä päätöslauselman Euroopan unionin teollisuuden rakenteellisista ja sijoittautumista koskevista uudistuksista ((EYVL C 362, 2.12.1996, s. 147.)),

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan,

- ottaa huomioon taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietinnön (A4-0294/97),

- ottaa huomioon taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan toisen mietinnön (A4-0392/97),

A. katsoo, että kaupankäynnin, tuotannon ja investointien maailmanlaajuistuminen tarjoaa mahdollisuuksia, joita hyödynnettäessä on samalla rajoitettava niihin liittyviä negatiivisia vaikutuksia,

B. katsoo, että olemme siirtyneet tietoyhteiskunnan aikaan, jolle on tyypillistä maailmanlaajuinen tiedonvälitys ja tietoverkot, että tietoyhteiskunta vapauttaa uusia taloudellisia ja yhteiskunnallisia voimavaroja, että maailmanlaajuinen sähköinen kaupankäynti tuo eurooppalaisille yrityksille lisää tehokkuutta ja yhteyksiä ja se merkitsee kustannusten laskua ja sen ansiosta pienet yritykset ja vasta-alkajat pääsevät markkinoille ja ne voivat laajentaa toimintaansa paljon pidemmälle kuin aikaisemmin oli mahdollista; yrityssiirtojen ongelmaa on siksi analysoitava tulevaisuudessa tätä taustaa vasten,

C. katsoo, että yrityssiirrot ovat talouselämän lainalaisuuksia noudattava ilmiö, jota ei tule lähestyä ideologisesta näkökulmasta,

D. katsoo, että suorien ulkomaisten investointien ja yritysten siirtymisen väliset suhteet ovat monimutkaisia ja siirtymisilmiön laajuutta on vaikea riittävästi kartoittaa, mikä saattaa johtaa perusteettomiin arvosteluihin,

E. on tietoinen siitä, että Euroopan unionin suorista ulkomaisista investoinneista on viime vuosina saatu huomattavasti lisätietoa, ja katsoo, että metodologista ja tilastollista työtä on edelleen jatkettava Eurostat-työohjelman puitteissa,

F. katsoo käytettävissä olevien tietojen valossa vaikuttavan siltä, että - toisin kuin 1970- ja 1980-luvuilla - viime vuosista lähtien yritysten siirtopäätösten syynä on ollut pikemminkin pyrkimys valloittaa uusia markkinoita kuin defensiivinen työvoimakustannusten alentaminen,

G. katsoo, että uusien markkinoiden valtaamiseksi tapahtuvat yritysten siirtymiset voivat voittojen kotiuttamisen avulla edistää työllisyyttä Euroopan unionissa,

H. katsoo, että palkkakustannukset eivät aina ole siirtymispäätökseen ratkaisevasti vaikuttava tekijä,

I. katsoo, että defensiivisten siirtojen torjumiseksi on kehitettävä innovaatioita ja ammattikoulutusta sekä luotava läheisemmät siteet jakelijoiden, tuottajien ja alihankkijoiden välille; nämä toimet voivat saada aikaan yritysten siirtymisiä takaisin alkuperäiseen maahan,

J. katsoo, että vaikka eräiden siirtojen taustalla onkin terve taloudellinen ajattelu, toisten houkuttimina ovat tukiaiset ja verotukselliset tai sosiaaliset kannustimet, jotka vääristävät kilpailua aiheuttamalla sisämarkkinoiden vinoutumia, joilla on myös tuhoisia vaikutuksia työllisyyteen,

K. katsoo, että kaupan ja investointien alan toimenpiteiden perusta on siirrettävä kasvun ja vapaakaupan ja vapaiden investointien säilyttämisen suhteellisen kapeasta näkökulmasta kestävän kehityksen monitahoisempaan päämäärään, mikä tarkoittaa sitä, että on otettava huomioon myös taloudellinen tehokkuus, makrotalouden vakaus, sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja ympäristöystävällisyys,

L. katsoo, että tässä suhteessa julkisvallan yhteensovittamattomilla tavoitteilla on kilpailusta johtuen sääntelyä purkava vaikutus integroituihin alueellisiin markkinoihin ja että tätä on vältettävä,

M. katsoo, että rakennerahastojen tulisi yhä enemmän keskittyä edistämään epäsuotuisassa asemassa oleville alueille sijoittuneiden yritysten kilpailuolosuhteita, mukaan lukien liikenteen ja tiedonvälityksen perusinfrastruktuurit, ammattikoulutus ja tutkimuksen tukeminen sekä teknologinen innovaatio, jotta voitaisiin kehittää näiden kykyä vastata kehittyvän talouden maiden kilpailuhaasteeseen,

N. katsoo, että kilpailukyvyn parantamiseen tähtäävät devalvaatiot ovat johtaneet kaupan epävakauteen sekä defensiivisten siirtojen huomattavaan kasvuun yhteisön sisällä,

O. katsoo, että Italian, Espanjan ja Portugalin kaltaisten maiden liittyminen yhteisvaluuttaan sen ensimmäisessä vaiheessa on tärkeä tekijä näiden defensiivisten siirtojen rajoittamisessa,

P. katsoo, että nykyisen maailmanlaajuisen kehityksen myötä monikansallisten yhtiöiden yrityskulttuuriin on sisällyttävä myös velvollisuus olla maailman yhteiskunnallisen kehityksen edistäjiä,

Q. ottaa huomioon Yhdysvaltojen hallinnon amerikkalaisille monikansallisille yhtiöille laatiman toimintaohjeiston;

1. Toistaa jälleen toivovansa, että kansainvälisiin sopimuksiin ja WTO:n sääntöihin kirjattaisiin sosiaali- ja ympäristölausekkeet;

2. Suosittelee, että komissio laatii eurooppalaisille monikansallisille yrityksille toimintaohjeiston, jolla on seuraavat perusperiaatteet:

- järjestäytymisvapauden ja työehtosopimusneuvottelujen edistäminen,

- pakkotyön torjuminen,

- lapsityövoiman käytön torjuminen

- syrjinnän poistaminen työvoiman työhönotossa ja työuralla ja sama palkka mies- ja naispuolisille työntekijöille

ILO:n näitä aiheita koskevien yleissopimusten mukaisesti (87, 98, 138, 29, 100 ja 111) ja ympäristöstandardit huomioon ottaen;

3. Toivoo, että tästä ohjeistosta ei tulisi luonteeltaan velvoittava; toivoo kuitenkin, että sitä noudattamaan sitoutuvien yritysten nimet julkaistaan Euroopan yhteisön virallisessa lehdessä;

4. Pyytää jäsenvaltioita valvomaan, että niissä luottovakuutuksia myöntävät laitokset antavat etuja ainoastaan sellaisille ulkomaisille investoinneille, joiden hankkeissa kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja kestävän kehityksen periaatetta;

5. Suosittelee, että Euroopan unioni ryhtyy toimimaan tässä asiassa läheisessä yhteistyössä ILO:n kanssa; kun eurooppalainen yritys haluaa jonkin hankkeen puitteissa osallistua tietyn alueen taloudelliseen kehitykseen, tällaisiin aloitteisiin on liitettävä tarkkaan määritetyt tuet ILO:n IPEC-ohjelman mallin mukaisesti (International Programme on Elimination of Child Labour, kansainvälinen lapsityövoiman torjumisohjelma);

6. Toivoo, että jäsenvaltioiden hallitukset ja komissio ryhtyvät OECD:n piirissä koordinoituihin toimiin OECD:n perusperiaatteiden muuttamiseksi (investointisäännöstö); jos maassa, johon monikansallinen yritys asettuu, ei ole työoikeutta koskevaa lainsäädäntöä, tulisi ottaa käyttöön vähimmäissäännöksiä suhteessa yhteisössä voimassa olevaan säännöstöön;

7. Kehottaa saattamaan monenkeskeisen investointisopimuksen päätökseen OECD:ssä;

8. Vaatii, että monenkeskinen investointisopimus (MAI), josta neuvotellaan parhaillaan OECD:ssä, ei saa rajoittaa jäsenvaltioiden oikeutta valvoa, että niiden alueella toimivat kansainväliset yritykset kunnioittavat ihmisoikeuksia ja ympäristönsuojelumääräyksiä;

9. Pitää välttämättömänä, että ILO pääjohtajansa toivomusten mukaan ottaa käyttöön maailmanlaajuisen yhteiskunnallisen tuotemerkin, jonka ansiosta päästään eroon asiassa vallitsevasta kirjavuudesta; muutoin komission on harkittava Euroopan yhteiskunnallisen merkin käyttöönottoa;

10. On tyytyväinen Yhdistyneen kuningaskunnan päätökseen noudattaa Amsterdamin sopimuksen sosiaalisia määräyksiä sekä maan valmiudesta hyväksyä sopimuksen nojalla aiemmin annetut direktiivit; katsoo että tästä eteenpäin unionin sosiaalista yhdenmukaistamista on nopeutettava, mutta että eläke- ja sosiaaliturvajärjestelmät kuuluvat vielä kauan jäsenvaltioiden toimivaltaan, vaikka tämä onkin valitettavaa;

11. Arvioi, että kansalliset rajat ylittävää työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan yhteisön laajuisissa yrityksissä ja konserneissa koskevaa direktiiviä 94/45/EY tulisi uudistaa; pahoittelee direktiivin epämääräisyyttä, koska sen mukaan ei näytä olevan välttämätöntä, että konsernin yritysneuvosto kutsutaan koolle ennen kuin tehdään mitään päätöksiä, jotka koskevat yrityksen siirtymistä tai toimipaikan sulkemista; toivoo, että puhuttaisiin nimenomaisesti velvollisuudesta kutsua yritysneuvosto koolle ja saada sen lausunto kohtuullisessa määräajassa ennen kuin konsernin hallintoneuvosto vahvistaa mitään lopullisia päätöksiä;

12. Suosittelee, että yrityksen asettuessa toimipaikkaansa yhteisön tuki myönnetään sillä ehdolla, että yritys sitoutuu pysymään paikalla tietyn vähimmäisajan, jolloin tuet maksettaisiin tämän ajanjakson kuluessa; ellei tätä ehtoa noudateta, kaikki jo maksettu tuki on maksettava takaisin komissiolle; takaisin maksamattomiin summiin lisätään viivästyskorko varainhoitoasetuksen säännösten ja komission vahvistamien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti;

13. Suosittelee tuki- ja verokannustinpolitiikkojen yhteensovittamista monikansallisten yritysten perustamiseksi jäsenvaltioihin, jotta estetään epäoikeudenmukainen kilpailu; panee tässä yhteydessä tyytyväisenä merkille Montin hiljattain tekemät ehdotukset;

14. On tyytyväinen komission toteuttamaan uuteen markkinoiden avausstrategiaan, jonka tarkoituksena on tunnistaa yhteisömaiden yritysten kolmansissa maissa kohtaamat kaupankäynnin esteet; vaatii komissiota toteuttamaan tutkimuksen seurauksista, joita Aasian kriisillä on eurooppalaisiin investointeihin tällä alueella;

15. Suosittelee, että komissio suuntaisi enemmän rakennerahaston varoja sekä pienten että suurten tietoteknologiayritysten ja elektroniikka-alan yritysten innovaatioita ja tutkimusta suosivan ympäristön luomiseen Agenda 2000 -strategiaan liittyvän uudistuksen yhteydessä; toivoo, että vahvistetun Adapt-ohjelman avulla saadaan tehostettua työntekijöiden uudelleenkoulutusta, jotta pystytään vastaamaan teknologiseen muutokseen teollisuudessa ja myös palveluelinkeinojen alalla;

16. Toivoo, että jäsenvaltiot yhdessä komission kanssa tukisivat tätä politiikkaa verokannustinten (luotot - verot - tutkimus) avulla ja riskipääomatyyppisiä rakenteita kehittämällä; toivoo, että nämä aloitteet saavat uutta puhtia Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa tehtyjen päätösten ansiosta;

17. Arvioi, että taloudellisten toimijoiden konkreettisia tarpeita tyydyttävä Eureka- ohjelma soveltuu parhaiten vastaamaan myös tähän haasteeseen, mutta korostaa viidennen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman merkitystä ja arvioi, että puiteohjelmalla tulisi olla keskeinen merkitys perustutkimuksessa;

18. Pitää välttämättömänä edistää Eureka-ohjelman osanottajien sekä yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelmien osanottajien välisen tiedon ja kokemusten vaihtoa;

19. Toivoo, että eurooppalaiset yritykset, jotka tekevät suoria investointeja ulkomaille, kehittävät tiiviimpää yhteistyötä kehittyvän talouden maiden taloustutkimuskeskusten kanssa ja että tämä tapahtuisi kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen (INCO) kanssa toteutettavan yhteistyöohjelman kautta;

20. Toivoo, että yhteisötasolla syntyisi jakelijoiden, valmistajien ja alihankkijoiden välinen luottamussuhde, kilpailusääntöjä kuitenkaan vaarantamatta ja kuluttajien etuja loukkaamatta; tämä suhde perustuisi eri osapuolten välisen uskollisuuden lisäämiseen, joka pohjautuisi parempaan tiedonvaihtoon etenkin innovaatioiden ja ammatillisen koulutuksen aloilla;

21. Pyytää komissiota pohtimaan vaikeuksia, jotka kohtaavat ensimmäisen liittymisvaiheen ulkopuolelle jääviä maita suorien ulkomaisten investointien ja yrityssiirtojen osalta;

22. Toteaa, että Eurooppa-neuvoston Dublinin kokouksessa euron ulkopuolelle jääville valuutoille määrittelemien vaihtelumarginaalien (-15 / +15 prosenttia) avulla ei pystytä välttämään kilpailuaseman parantamiseen tähtääviä devalvaatioita, jotka toisinaan saattavat aiheuttaa yritysten siirtymistä;

23. Toivoo, että Euroopan poliittiset viranomaiset pohtivat «euro-neuvostossa» euron ja dollarin välisen vaihtokurssin seurauksia ulkomaisille suorille investoinneille kolmansiin maihin;

24. Pyytää komissiota aloittamaan eräiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden hallitusten kanssa neuvottelut niiden valuuttojen aliarvostuksesta, mikä voi houkutella yrityksiä siirtymään;

25. Arvioi, että veropetokset johtavat yritysten siirtymisiin ja pyytää komissiota tekemään voitavansa tämän epäkohdan torjumiseksi veropetosten torjuntayksikön (UCLAF) kautta;

26. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, talous- ja sosiaalikomitealle, eurooppalaisille työmarkkinaosapuolten edustajille sekä ILO:lle ja OECD:n pääsihteeristölle.