Komission kertomus Euroopan Parlamentille ja Neuvostolle - Komission kertomus vuoden 2001 vastuuvapausmenettelyn seurannasta /* KOM/2003/0651 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE - Komission kertomus vuoden 2001 vastuuvapausmenettelyn seurannasta SISÄLTÖ KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VUODEN 2001 VASTUUVAPAUSMENETTELYN SEURANNASTA I. Euroopan parlamentin päätöslauselma yleisestä talousarviosta a) Kirjanpito, käteisvarat ja takaisinperintä b) Eurostat ja petostentorjunta c) Ulkoistaminen d) Talousarviovarojen käyttämättä jättäminen: Sapard ja rakennerahastot e) Laajentuminen f) Maatalous ja elintarvikkeet g) Euroopan sosiaalirahasto h) Ympäristö-, kansanterveys- ja kuluttajapolitiikka i) Seuraamusmaksut j) Ulkoiset politiikat k) Rahoitusvälineet l) Muita huomautuksia m) OLAF II. Euroopan parlamentin päätöslauselma ESR:stä III. Euroopan parlamentin päätöslauselma EHTY:stä IV. Euroopan parlamentin päätöslauselman erillisvirastoista V. Neuvoston suositus yleisestä talousarviosta a) Komission hallinnonuudistus b) Omat varat c) Yhteinen maatalouspolitiikka d) Rakennetoimet e) Sisäiset politiikat f) Ulkoiset toimet g) Liittymistä valmisteleva tuki h) Hallintomenot i) Rahoitusvälineet ja pankkitoiminta j) Tarkastuslausuma ESIPUHE 1. Seurantakertomuksen soveltamisala Vastuuvapausmenettely määritellään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 276 artiklassa ja Euratomin perustamissopimuksen 180 b artiklassa. Niissä määrätään seuraavaa: "Komissio ryhtyy kaikkiin aiheellisiin toimiin ottaakseen huomioon Euroopan parlamentin sen vastuuvapauden myöntämistä koskevissa päätöksissä tai muussa yhteydessä menojen käytöstä esittämät huomautukset sekä ne huomiot, jotka on liitetty vastuuvapauden myöntämisestä annettuihin neuvoston suosituksiin. Komissio antaa Euroopan parlamentin tai neuvoston pyynnöstä kertomuksia niistä toimenpiteistä, jotka on toteutettu näiden huomautusten ja huomioiden perusteella, erityisesti ohjeista, jotka on annettu talousarvion toteuttamisesta vastuussa oleville. Nämä kertomukset toimitetaan myös tilintarkastustuomioistuimelle." Komissio on näin ollen neuvoston ja Euroopan parlamentin pyynnöstä laatinut varainhoitovuoden 2001 yleisen talousarvion toteuttamisesta tämän seurantakertomuksen, joka liittyy 7. maaliskuuta 2003 annettuun neuvoston suositukseen ja 8. huhtikuuta 2003 hyväksyttyyn Euroopan parlamentin päätöslauselmaan. Edellisvuosista poiketen kertomuksessa käsitellään myös vastuuvapauden myöntämistä kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston sekä EHTY:n talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2001. Lopuksi kertomuksessa tarkastellaan sitä, miten komissio on noudattanut suosituksia, jotka liittyvät vastuuvapauden myöntämiseen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) sekä Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen (Cedefop), Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön sekä Euroopan jälleenrakennusviraston talousarvioiden toteuttamisesta. 2. Seurantakertomuksen tavoite EY:n perustamissopimuksen mukaisesti tämän seurantakertomuksen pääasiallisena tarkoituksena on kuvata toimet, joita komissio on jo toteuttanut tai joita se aikoo toteuttaa vastauksena huomautuksiin, joita esitettiin vastuuvapauspäätöslauselmissa Euroopan unionin yleisen talousarvion, kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston (EKR) talousarvion sekä EHTY:n talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2001. 3. Menettely Selkeyden vuoksi ja liian pitkän esityksen välttämiseksi tässä kertomuksessa esitetään vain yhteenvedot budjettivallan käyttäjän esittämistä pyynnöistä. Pyynnöt löytyvät täydellisinä kertomuksen liitteenä olevista Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksista. Jotta alkuperäiset pyynnöt olisi helppo löytää, kustakin pyynnöstä esitetyn tiivistelmän jälkeen esitetään suluissa viite vastuuvapauden myöntämisestä annettuun alkuperäiseen suositukseen. Viitteessä ilmoitetaan suosituksen esittelijän nimi ja vastaavan kohdan numero (esim. viite "Casaca - 52 kohta" tarkoittaa vastuuvapauden myöntämistä yleisen talousarvion toteuttamisesta vuonna 2001 koskevan suosituksen 52 kohdassa esitettyä pyyntöä). Sama periaate pätee muihinkin suosituksiin: Sørensen - tarkoittaa EKR:n vuoden 2001 talousarviota koskevaa vastuuvapaussuositusta Langenhagen - tarkoittaa EHTY:n vuoden 2001 talousarviota koskevaa vastuuvapaussuositusta Neuvosto - tarkoittaa neuvoston vastuuvapaussuositusta vuoden 2001 talousarviosta. Komission kunkin pyynnön tai suosituksen perusteella toteuttamat toimenpiteet on laatikoitu. I. Euroopan parlamentin päätöslauselma yleisestä talousarviosta a) Kirjanpito, käteisvarat ja takaisinperintä 1. Komission olisi esitettävä ennen tämän vuoden loppua monivuotinen suunnitelma, johon sisältyy aikataulu ja etenemissuunnitelma myönteisen tarkastuslausuman saamiseksi koko talousarviosta (Casaca - 5 kohta). Komission vastaus: Hallinnonuudistuksen jälkeen komissio on ottanut asteittain käyttöön tarvittavia rakenteita, joilla taataan myönteisen lausuman saaminen. Komission suunnitelmissa on ottaa vuonna 2005 25. kesäkuuta 2002 annetun varainhoitoasetuksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti käyttöön uusi suoriteperusteinen kirjanpitokehys, joka perustuu kansainvälisiin julkisen sektorin kirjanpitonormeihin. Nämä kansainväliset normit hyväksyttiin vasta hiljattain. Tilintarkastustuomioistuin on kuitenkin vuosien mittaan jatkuvasti antanut ymmärtää, että yhteisöjen tilit ovat vastanneet täsmällisesti niiden tuloja ja menoja neljää vähäistä teknistä yksityiskohtaa lukuun ottamatta. Komission taloushallinnon uudistuksesta on todettava, että pitkään odotetut sisäisten valvontajärjestelmien normit on jo saatu selkeästi määriteltyä, ja pääosasto tekee lujasti töitä, jotta 24. sisäisen tarkastuksen standardiin liittyvät perusvaatimukset täytettäisiin mahdollisimman kattavasti ennen vuoden 2003 loppua (ks. Euroopan komission pääosastojen ja yksiköiden vuotta 2002 koskevien toimintakertomusten yhteenvetokertomus, 5.4.5 kohta, KOM(2003) 391, 9.7.2003). Lisäksi komissio on pyrkinyt erityistoimin hallitsemaan väärinkäytösten riskiä toimenpiteissä, joita se ei hallinnoi suoraan. Esimerkkeinä voidaan mainita seuraavat: - Yhteiset hallinnointijärjestelyt: perustettiin yksiköiden välinen ryhmä selvittämään mahdollisia toimenpiteitä, joilla saataisiin jäsenvaltiot osallistumaan tiiviimmin valvontaan; - Yhteisrahoitteiset ohjelmat: komissio hyväksyi 10.1.2003 yhteisen toimintasuunnitelman, jonka täytäntöönpano on alkanut, ja sillä on tarkoitus parantaa pääosastojen välistä johdonmukaisuutta sopimusten hallinnoinnissa. Virheiden riskin vähimmäistämiseksi monet pääosastot ovat ottaneet käyttöön muitakin korjaavia toimia; - Yhteisrahoitusohjelmat yleensä: yksiköiden yhteinen ryhmä selvittää vuoden 2003 loppuun mennessä mahdollisuutta sisällyttää tukiin kiinteämääräisiä osuuksia ja perustaa yhtenäinen valvontamenetelmä. Koska tällaisten virheiden riskit aiheuttavat tilintarkastustuomioistuimelle jatkuvaa huolta, komissio aikoo tutkia, voitaisiinko komission kullakin toiminta-alalla toteutettaville toimenpiteille asettaa viralliset vertailuarvot, joiden saavuttamisesta komissio raportoisi tilintarkastustuomioistuimelle. 2. Hajauttamisen yhteydessä kunkin yksittäisen pääosaston olisi laadittava toimintasuunnitelma, jossa vahvistetaan, miten ja missä aikataulussa pääosasto saa tilintarkastustuomioistuimelta myönteisen tarkastuslausuman (Casaca - 5 kohta). Komission vastaus: Komissio pitää myönteisen tarkastuslausuman saamista äärimmäisen tärkeänä. Perustamissopimuksessa (EY 248 artikla) määrätyssä järjestelmässä ei kuitenkaan velvoiteta antamaan tällaista lausumaa pääosastoille. Lausuma tilien luotettavuudesta on annettava vain komission tasolla. Havaittujen puutteiden poistamiseksi ryhdytään joko asianomaisten yksiköiden tai komission tasolla korjaaviin toimiin, kuten Euroopan komission pääosastojen ja yksiköiden vuosia 2001 ja 2002 koskevien toimintakertomusten yhteenvetokertomuksiin liitetyssä toimintasuunnitelmassa osoitetaan. Nizzan sopimuksen tultua voimaan tarkastuslausumaa on voitu täydentää yhteisön jokaista keskeistä toiminta-alaa koskevilla erityisarvioilla. Tulevaisuudessa komissio aikoo kannustaa tilintarkastustuomioistuinta määrittelemään rajapyykkejä, joilla voidaan mitata komission edistymistä moitteettoman varainhoidon velvoitteiden täyttämisessä. Sillä välin komissio pyrkii ottamaan tilintarkastustuomioistuimen huomautukset asteittain käyttöön tekemällä yksilöllisiä parannuksia kunkin pääosaston sisäisiin tarkastusjärjestelmiin. 3. Kirjanpitojärjestelmässä olevien tietojen täsmäytyksiä olisi tehtävä kiireellisemmin ja useammin (Casaca - 6 kohta). Komission vastaus: Vuotta 2002 koskevat rahoitustiedot on täsmäytetty Sincom2-keskustietojärjestelmän kahden osajärjestelmän välillä. Maaliskuussa 2003 perustettiin työryhmä valvomaan pysyvästi niiden välistä johdonmukaisuutta. Tämä tapahtuu toimittamalla viikoittain näitä kahta järjestelmää vertaileva raportti. 4. Komissiota kehotetaan ottamaan korkeissa ja keskeisissä viroissa olevan hallintohenkilöstön suuri vaihtuvuus ja pätevän tilinpito- ja tilintarkastushenkilöstön vaje painopisteeksi henkilöresursseja koskevassa politiikassaan (Casaca - 11 kohta). Komission vastaus: Periaatteessa komissio pitää yleisenä periaatteenaan edistää korkeissa viroissa olevan henkilöstönsä liikkuvuutta. Sen jälkeen, kun nykyinen komissio aloitti toimintansa, ura-alueiden A1 (pääjohtajat tai vastaavat virkamiehet) ja A2 (johtajat tai vastaavat virkamiehet) keskuudessa on tapahtunut useita siirtoja, joista viimeisin marraskuussa 2002. Komissio uskoo, että tällainen henkilöstöpolitiikka on toimielimen edun mukaista ja parantaa ylimpien virkamiesten työmotivaatiota ja ammattitaitoa eikä ole millään tavalla haitaksi johtamisen jatkuvuudelle tai laadulle. Nimityksiä tehdessään komissio varmistaa, että virkamiehen pätevyys ja kokemus vastaavat mahdollisimman hyvin uusien virkatehtävien vaatimuksia. Komissiolla on ollut melkoisia vaikeuksia rekrytoida lyhyellä aikavälillä suurta määrää sisäisiä tarkastajia ja johtavia virkamiehiä sisäisten ja ulkoisten hakukilpailujen kautta. Työmarkkinoiden nykyinen työvoimatarjonta ei riitä täyttämään tämäntyyppisen ammattihenkilöstön kovaa kysyntää. Tähän asti suuri osa henkilöstötarpeista on täytetty järjestämällä useita ura-alueen A erilliskilpailuja. Pitkän aikavälin henkilöstöpolitiikka, jonka toimintalinjoja ovat tarpeiden ja hakukilpailujen suunnitelmalliseen ennakointi, jokavuotisten kilpailujen järjestäminen ja henkilöstön uudelleensijoittaminen asianmukaisen koulutuksen jälkeen, on auttanut komissiota kehittämään valmiuksia henkilöstön hankkimiseksi näihin erityisvirkoihin. 5. Komissiota pyydetään vastaamaan parlamentin päätelmään, jonka mukaan komissio toimi varainhoitoasetuksen vastaisesti laatiessaan vuoden 2001 tilinpäätöstä (Casaca - 13 kohta). Komission vastaus: Asiasta vastaavat budjettipääosaston yksiköt ovat laatineet vuoden 2001 tilit edellä mainitun artiklan mukaisesti, ja ne on toimitettu 31 päivänä joulukuuta virassa olleen tilinpitäjän vastuulla budjettipääosaston pääjohtajalle ja sen jälkeen budjettiasioista vastaavalle komission jäsenelle, joka kollegion hänelle myöntämien valtuuksien perusteella hyväksyi ne komission nimissä 30. huhtikuuta. Tiettyjen varainhoitoasetuksen säännösten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen 18 artiklassa ei vaadita, että varainhoidon valvojalta pitäisi tässä yhteydessä saada hyväksymismerkintä. Tilinpäätöksen toimittamista koskevien määräaikojen vuoksi tilinpitäjä ei antanut varainhoitovuoden 2001 tilejä tiedoksi varainhoidon valvojalle ennen niiden hyväksymistä. 6. Komissiota kehotetaan olemaan mahdollisimman pidättyväinen budjettikohtien määrärahojen osoittamisessa tiettyihin käyttötarkoituksiin, varsinkin luvun A-30 osalta (yhteisön tuet) (Casaca - 14 kohta). Komission vastaus: Komissio pitää myönteisinä Euroopan parlamentin kehotusta pidättyvyyteen määrärahojen osoittamisessa tiettyihin käyttötarkoituksiin. Tällainen toimintalinja on täysin uuden varainhoitoasetuksen mukainen. Komissio ei alustavassa talousarvioesityksessään koskaan itse ehdota määrärahojen varaamista tiettyihin tarkoituksiin luvun A-30 selvitysosassa. Ennen budjettivallan käyttäjä saattoi halutessaan esittää selvitysosaan tällaista määrärahavarausta jättämällä asiaa koskevan tarkistuksen komission alustavaan talousarvioesitykseen. Komissio myöntyi tällaisiin "korvamerkintöihin" ilmaisuna budjettivallan käyttäjän poliittisista prioriteeteista, mikäli ne sopivat komission vastuuseen talousarvion täytäntöönpanijana. Tilanne selkenee vuodesta 2004 eteenpäin, kun luvun A-30 tuet sidotaan uuteen oikeusperustaan, josta lainsäätäjät parhaillaan käyvät keskustelua. Komissio on aina suosinut tukien kilpailuttamista, ja nyt tämä periaate mainitaan nimenomaisesti varainhoitoasetuksessa. Komissio on ehdottanut asianmukaisia perussäädöksiä vuonna 2004 käyttöön otettavaa toimintoperusteista budjettirakennetta ja niitä tapauksia varten, joissa tuensaaja on nimettävä selvästi kyseisessä budjettikohdassa (KOM(2003) 275 lopullinen ja KOM(2003) 276 lopullinen). 7. Komissiota pyydetään teettämään tämän vuoden loppuun mennessä kassajärjestelmänsä ulkoinen tilintarkastus ja raportoimaan sen tuloksista parlamentille (Casaca - 16 kohta). Komission vastaus: Komissio kysyi 13. toukokuuta 2003 ulkopuolisilta tilintarkastajilta eli Euroopan tilintarkastustuomioistuimelta, voisiko tämä tarkastaa komission kassajärjestelmän vuoden 2003 loppuun mennessä. Tilintarkastustuomioistuin lupasi 23. toukokuuta 2003 päivätyssä vastauksessaan harkita tällaista tilintarkastusta, jossa huomioitaisiin komission sisäisten tilintarkastajien jo suorittamat tarkastukset. Tilintarkastustuomioistuin kuitenkin totesi, ettei se saisi tarkastusta päätökseen ennen vuoden 2003 loppua. 8. Komissiota pyydetään määrittelemään selvästi, mitä se tarkoittaa "täysin suoriteperusteisella kirjanpidolla" (Casaca - 17 kohta). Komission vastaus: Tilintarkastajien kansainvälisen järjestön (IFAC) antaman julkisen talouden kirjanpitostandardin (IPSAS) mukaan (ja siten kuin komissio sen ymmärtää) suoriteperusteisuus tarkoittaa, että kirjanpidossa tapahtumat ja muut vastaavat huomioidaan silloin, kun ne tapahtuvat (eikä ainoastaan silloin, kun maksu saadaan tai suoritetaan). Tästä syystä tapahtumat kirjataan tileihin ja huomioidaan sen kauden tilinpäätöksissä, joihin ne liittyvät. Suoriteperusteisessa kirjanpidossa huomioidaan varat, velat, tulot ja menot. Suoriteperusteisessa kirjanpidossa tulo- ja menotapahtumat kirjataan siis sille vuodelle, jolloin ne ovat syntyneet, olipa maksupäivä mikä tahansa. Myös uuden varainhoitoasetuksen 125 artiklassa viitataan suoraan suoriteperusteiseen kirjanpitoon vaatimalla, että "... tilinpäätöksessä otetaan huomioon varainhoitovuoden kulut ja tuotot niiden maksupäivästä riippumatta". 9. Komissiota kehotetaan ottamaan olemassa olevat SAP/R3-moduulit "velat" ja "saamiset" käyttöön ennen vuoden 2003 loppua (Casaca - 18 kohta). Komission vastaus: Nämä moduulit ovat jo komission käytössä, mutta uutta rakennetta analysoidaan vielä kirjanpitouudistuksen puitteissa. Uudistuksen yhteydessä perustettu työryhmä on tutkinut asiakkailta saatujen ja toimeksisaajille suoritettujen maksujen kirjanpidon parantamista. Se viimeistelee parhaillaan päätelmiään, joiden perusteella komissio voi varmistaa, että sekä kirjanpitovaatimuksiin että järjestelmää käyttävien pääosastojen tarpeisiin vastataan. Työryhmän raportin perusteella voidaan ryhtyä muuntamaan moduuleja operationaaliseksi järjestelmäksi sekä nykyaikaistamaan järjestelmää. 10. Komissiota pyydetään noudattamaan kahdenkertaisen kirjanpidon periaatetta ja tiedottamaan vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle vähintään neljännesvuosittain edistymisestä kohti tätä järjestelmää (Casaca - 19 ja 20 kohta). Komission vastaus: Kahdenkertaisen kirjanpidon periaate on hyväksytty ja sitä on käytetty liikekirjanpidossa jo vuosia. Vaikka varainhoitoasetuksen 137 artiklassa ja kansainvälisessä IPSAS-standardissa ei vaadita kahdenkertaisen kirjanpidon käyttöä talousarviokirjanpidossa, komissio tutkii, olisiko se mahdollista ottaa käyttöön komission kirjanpitojärjestelmän nykyaikaistamisen yhteydessä. Jos kahdenkertainen kirjanpito osoittautuu toteuttamiskelpoiseksi ja jos sen havaitaan tuottavan lisäarvoa, se otetaan käyttöön vuonna 2005. Komission liikekirjanpidosa noudatetaan jo kahdenkertaista kirjanpitoa varainhoitoasetuksen 134 artiklan vaatimusten mukaisesti. Komissio aikoo jatkossa tiedottaa kirjanpitouudistuksen edistymisestä neljännesvuosittain vastuuvapauden myöntäjälle. Michaele Schreyer esittelikin talousarvion valvontavaliokunnalle 8. heinäkuuta 2003 ensimmäisen komissiolle osoitetun muistionsa, jossa käsiteltiin edistymistä Euroopan komission kirjanpitojärjestelmän uudistamisessa. 11. Tilintarkastustuomioistuimen asiantuntijoiden pitäisi osallistua neuvoa-antavina tahoina uuteen tilintarkastusstandardeja käsittelevään komiteaan (Casaca - 22 kohta). Komission vastaus: Komitean kokouksiin osallistuu tällä hetkellä tarkkailijoina kaksi tilintarkastustuomioistuimen jäsentä, jotka antavat neuvoja yksityishenkilöinä. 12. Nykyinen automaattinen kirjanpitojärjestelmä on epäyhtenäinen, eikä siinä ole varmistettu, että vaadittua pääsynvalvontaa noudatettaisiin tai että järjestelmän eri osien tiedonsyöttö olisi luotettavaa (Casaca - 25 kohta). Komission vastaus: Nykyisen Sincom2-järjestelmän arkkitehtuuri vaatii, että tietoalueet täsmäytetään, jotta osajärjestelmät olisivat keskenään johdonmukaisia. Tiedot vuosilta 2001 ja 2002 on täsmäytetty. Vuoden 2003 tiedot käsitellään viikoittain johdonmukaisuuden varmistamiseksi. Tätä jatketaan siihen asti, kunnes on saatu käyttöön uusi integroitu suoriteperusteinen kirjanpitojärjestelmä nyt käynnissä olevan kirjanpitouudistuksen perusteella annettavien säännösten nojalla. Sincom2:n käyttöoikeudet myönnetään komission sisäisten sääntöjen perusteella ja yksikön vastuuhenkilön perustellusta pyynnöstä. Järjestelmänvalvojien pääsy on tiukasti rajoitettu - kellään heistä ei ole pysyviä käyttöoikeuksia järjestelmään, ja se myönnetään vain rajoitetuksi ajaksi tarkkaan määriteltyjä teknisluonteisia tehtäviä varten. Kaikki toiminnot kirjautuvat järjestelmän lokitiedostoon. Sincom2:ta varten on laadittu kansainvälisten standardien mukaiset tarkistetut tietoturvaohjeet, joita on sovellettu heinäkuusta 2003 alkaen. 13. Komission olisi tehtävä kustannusvaikuttavuustutkimus molemmista valintamahdollisuuksista, jotka on esitetty vaihtoehdoissa 2 ("yksi vakio-ohjelmistopaketti") ja 3 ("uusi integroitu järjestelmä") kirjanpidon tietojenkäsittelyjärjestelmän kehittämistä varten (päätöslauselmassa: tietokoneistettu kirjanpitojärjestelmä) (Casaca - 26 kohta). Komission vastaus: Komissio on tutkinut molempia vaihtoehtoja, ja se tuli siihen tulokseen, että vaihtoehto 3 (integroitu kirjanpidon keskusjärjestelmä, johon syötetään kirjanpitotietoa pääosastojen paikallisjärjestelmien kautta) on ainoa tapa siirtyä suoriteperusteiseen kirjanpitoon vuoteen 2005 mennessä. Kun uusi keskusjärjestelmä on täysin toimintakuntoinen, komissio teettää kullekin paikallisjärjestelmälle kustannusvaikuttavuustutkimuksen, ennen kuin päätetään, voidaanko se integroida keskusjärjestelmään. 14. Ennen kuin tehdään mitään päätöksiä, komission tilinpitokehyksen kehittämissuunnitelmille (yksityiskohdat, Casaca - 23 kohta) ja niihin liittyville IT-järjestelmille (yksityiskohdat, Casaca - 28 kohta) olisi tehtävä yksityiskohtainen ja kattava ulkoinen tilintarkastus. Tarkastuksen tulokset olisi esiteltävä, ja niistä olisi keskusteltava kuulemistilaisuudessa, jonka talousarvion valvontavaliokunta järjestää (Casaca - 29 kohta). Komission vastaus: Komissio pyysi 13. toukokuuta 2003 Euroopan tilintarkastustuomioistuimelta ulkoista tilintarkastusta kirjanpitojärjestelmänsä uudistamista koskevalle hankkeelle. Tilintarkastustuomioistuin totesi 23. toukokuuta 2003 päivätyssä vastauksessaan pitävänsä tarkastusta ennenaikaisena, koska hanke ei ollut vielä edennyt riittävän pitkälle. Parlamentin huolien hälventämiseksi komission tilinpitäjä tilasi ulkopuolisilta konsulteilta toteutettavuustutkimuksen joulukuussa antamastaan tiedonannosta sekä uudistushankkeen täytäntöönpanosta. Tutkimus valmistui heinäkuun alussa, ja komission jäsen Michaele Schreyer esitteli sen päätelmät talousarvion valvontavaliokunnalle 8. heinäkuuta 2003. Ks. myös vastaus kohtaan 10. 15. Komissiota pyydetään antamaan tulevaisuudessa täydelliset selitykset tileistään sekä ilmoittamaan niiden oikeusperustaa koskevat viitteet, eri niteet ja taulukot mukaan luettuina (Casaca - 32 kohta). Komission vastaus: Yhteisöjen konsolidoitu tilinpäätös vuodeksi 2001 laaditaan 21. joulukuuta 1977 annetun, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 9. huhtikuuta 2001 annetulla neuvoston asetuksella N:o 762/2001, 78, 80 ja 81 artiklan mukaisesti. Euroopan komissio laatii tilinpäätöksen vuosittain. Tilinpäätöksessä esitetään kaikkien Euroopan unionin toimielinten talousarvio- ja kirjanpitotiedot. Yhteisöjen vuotuinen tilinpäätös esitetään neljänä niteenä seuraavasti: * Nide I - Komissio - Selvitys varainhoidosta * Nide II: - Osa I: Komissio - Talousarvion toteuttamisselvitys - Osa II: Komissio ja Euratomin hankintakeskus - Tilinpäätös * Nide III - Euroopan parlamentti, neuvosto, yhteisöjen tuomioistuin, tilintarkastustuomioistuin, talous- ja sosiaalikomitea, alueiden komitea ja oikeusasiamies * Nide IV - Konsolidoitu selvitys talousarvion toteuttamisesta ja konsolidoitu tilinpäätös. 16. Komissiota pyydetään laatimaan välittömästi arvio tilinpäätöstensä niteisiin I ja IV sisältyvien lukujen luotettavuudesta ja täsmällisyydestä (Casaca - 33 kohta). Komission vastaus: Euroopan tilintarkastustuomioistuin on tarkastanut vuoden 2001 luvut, joista se toteaa vuosikertomuksensa 9. luvun kohdassa "Tilien luotettavuus" esittämässään tarkastuslausumassa seuraavaa: "III. Jäljempänä kohdissa a-d ja IV esitetyistä seikoista aiheutuvia vaikutuksia lukuun ottamatta tilintarkastustuomioistuin katsoo, että 31. joulukuuta 2001 päättyneen varainhoitovuoden korjatut tilit, sellaisina kuin ne on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, antavat luotettavan kuvan yhteisöjen tuloista ja menoista varainhoitovuodelta ja taloudellisesta tilanteesta varainhoitovuoden lopussa." 17. Virallisia budjettilukuja julkaistessaan komissiota pyydetään käyttämään ainoana lähteenä todennettuja lukuja tilinpäätöksistään (Casaca - 34 kohta). Komission vastaus: Tilintarkastustuomioistuimen tarkastusryhmien julkaisemat luvut ovat täysin virallisia, aivan kuten nekin, jotka toimitetaan vastuuvapauden myöntäville viranomaisille. Lakisääteinen raportointi hoidetaan käyttämällä kirjanpitojärjestelmästä haettuja lähdetietoja. 18. Komissiota pyydetään laatimaan pilottiohjelma, jossa edunsaajille ryhdytään ilmoittamaan laskujen ja maksujen päiväykset (Casaca - 38 kohta). Komission vastaus: Vuonna 2003 toteutetaan työllisyyden pääosaston ohjelmiin liittyvä pilottihanke. Tuensaajille ilmoitetaan tulevista maksuista heti, kun tulojen ja menojen hyväksyjä on antanut niistä maksumääräyksen. Maksujen päiväykset varmistetaan pyytämällä edunsaajilta ilmoitusvahvistus. Uusi menettely arvioidaan mittaamalla edusaajien tällaisia ennakkotietoja kohtaan osoittamaa kiinnostusta. 19. Komission tulisi esittää heinäkuussa 2003 yksityiskohtainen toimintasuunnitelma, jossa ennakkomaksuista ja takaisin perittävistä määristä saatujen korkotulojen käyttö otetaan talousarvioon lähitulevaisuudessa (Casaca - 43 kohta; ks. myös Casaca - 40 ja 42 kohta). Komission vastaus: Kaikki komissiolle hyvitetyt korkotulot viedään talousarviokirjanpitoon. Komissio aikoo kirjanpidon uudistamisen yhteydessä tutkia, miten talousarvioon saataisiin parhaiten otettua myös ne ennakkomaksuille ja takaisin perittäville määrille kertyneet korot, joita ei vielä ole hyvitetty komissiolle. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 595/91 mukaisesti takaisin perittävistä määristä tehdyn 20 prosentin pidätyksen osalta komissio toteaa tiedottaneensa talousarvion valvontavaliokunnalle kirjeitse (AGRI 10440, 13.4.2003), että takaisin perityt 20 prosentin pidätystä vastaavat määrät kirjataan erikseen niille varattuihin budjettikohtiin. Valvontavaliokunnalle on ilmoitettu tarkat tiedot näin kirjatuista määristä. Samassa kirjeessä selitetään, että nämä määrät katsotaan jäsenvaltioiden varoiksi, joten komissio ei vaadi jäsenvaltioilta erillistä selvitystä niiden käytöstä. Sapard-välineen tileille kertyneiden korkojen osalta komissio lähetti talousarvion valvontavaliokunnalle kirjeen (AGRI 7132, 7. maaliskuuta 2003), jossa käsitellään nimenomaan näiden korkotulojen käyttöä. Siinä komissio toteaa, että ehdokasmaat antavat selvitykset sekä saatujen korkotulojen määrästä että niiden käytöstä. Sapard-välineen tileille kertyneet korot kuuluvat talousarvion valvonnan ja etenkin tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn piiriin. Sapard-ohjelmaan sovellettavan lainsäädännön (komission asetus (EY) N:o 2222/2000) mukaan Sapard-välineen euromääräiseltä tililtä syntyvät korkotulot on kohdennettava yksinomaan kyseiselle ohjelmalle (11 artiklan 3 kohta) ja Sapard-viraston tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös kattaa myös Sapard-välineen euromääräisen tilin ja sille maksettavien korkojen tarkastamisen ja hyväksymisen (13 artiklan 3 kohta). b) Eurostat ja petostentorjunta Eurostat 20. Komission sisäisen tarkastusyksikön olisi tutkittava kesään 2003 mennessä kaikkien Eurostatin vuodesta 1999 lähtien tekemien sopimusten laillisuus ja asianmukaisuus sekä sisällytettävä tutkimukseen myös ne komission muiden yksikköjen tekemät sopimukset, joita Eurostat on suositellut (Casaca - 57 kohta). Komission vastaus: Vastauksena parlamentin 11. kesäkuuta 2003 esittämään pyyntöön komissio pyysi sisäistä tarkastusyksikköään tutkimaan kaikki Eurostatin ratkaisemat tai sen suosituksesta tehdyt sopimukset ja avustukset. Tutkimukseen tehtiin ennalta sovittujen menettelyjen mukaisesti. Tutkimuksen tulokset toimitetaan puitesopimuksen liitteessä III olevan 3.2 artiklan mukaisesti luottamuksellisina parlamentille viimeistään lokakuun 2003 loppuun mennessä. 21. Eurogramme-yhtiöstä ja henkilöstösääntöjen 24 artiklan soveltamisesta annettuja tarkastusyksikköjen suosituksia on noudatettava täysimittaisesti (Casaca - 58 kohta). Komission vastaus: Prodcom-analyysin yhteydessä esitettyjen suositusten perusteella toteutetut toimenpiteet voidaan tiivistää seuraavasti: (1) "Neuvoston direktiivissä 92/50/ETY ja etenkin sen 31 ja 32 artiklassa säädettyjen vaatimusten tarkastamisessa noudatettavia menetelmiä olisi parannettava." Tarjouskilpailujen järjestämistä koskevassa käsikirjassa, jota on päivitetty säännöllisesti (viimeksi vuonna 2003), on tiukennettu näiden vaatimusten noudattamiseen kohdistuvia tarkastuksia. Eurostat on nyt tiukentanut yhtiöiden toimittamille tilinpäätöksille tehtäviä tarkastuksia. Valppaan taloushallinnon edistämiseksi järjestetylle menojen kehityskaarta käsittelevälle koulutuskurssille osallistui 56 henkilöä vuonna 2001, 36 henkilöä vuonna 2002 ja 12 henkilöä vuonna 2003. (2) "Tapauksissa, joissa komissiolle on selvästi annettu harhaanjohtavia tietoja, voidaan soveltaa 29 artiklan g kohtaa." Eurostatin johto katsoi, etteivät sen käytettävissä olleet tiedot vielä sinänsä oikeuttaneet direktiivin 92/50/ETY 29 artiklan g kohdan soveltamiseen. Eurogramme-yhtiön Eurostatin johdon pyynnöstä lähettämien lisätietojen perusteella todettiin yhtiön alun perin toimittamien tietojen olleen pikemminkin epäselviä kuin tahallisesti harhaanjohtavia. OLAF tutki tapauksen vuoden 1999 lopussa ja päätteli silloin käytettävissä olleiden tietojen perusteella, ettei maksujen tai sopimusneuvottelujen keskeyttäminen Eurogrammelta ollut siinä vaiheessa perusteltua. OLAF päätti 2. joulukuuta 2000 aloittaa ulkoisen tutkinnan, jonka tulokset se toimitti Luxemburgin oikeusviranomaisille 5. heinäkuuta 2002. OLAFin tutkintaraportti lähetettiin äskettäin komission pääsihteeristöön, joka välitti sen suoraan tilastotoimistolle. OLAF on luvannut tiedottavansa komissiolle oikeusviranomaisten antamasta ratkaisusta. (3) "Tilastotoimiston olisi sisällytettävä projektinhallintamenettelyihin selkeä kielto, jonka mukaan toimeksisaajia ei saa millään tavalla avustaa henkilöstön rekrytoinnissa edes silloin, kun se olisi tarpeen hankkeen onnistumisen kannalta." ja (7) "Hankkeiden ja etenkin ulkoistettujen toimien, myös hanketta koskevien tiedostojen, hallinnasta on annettava selkeät ohjeet ja säännöt, ja hankkeiden vetäjien koulutusta on tehostettava." Hankkeiden hallintaa ja etenkin alihankkijoille ulkoistettujen toimien hallinnointia varten on laadittu selkeämmät ja ytimekkäämmät säännöt. Hankkeiden vastuuhenkilöille järjestetään säännnöllisesti koulutusta. Sääntöihin sisältyy ohje, jossa hankkeiden vetäjiä kielletään auttamasta toimeksisaajia henkilöstön rekrytoinnissa. Tällä välin on järjestetty yleistä koulutusta hankkeiden hallinnoinnista. Kursseille osallistui noin 100 henkilöä vuosina 2001 ja 2002. (4) "Yksikön päälliköltä tulevan maksatusehdotuksen huomioon ottaen loppuerä olisi maksettava siitä huolimatta, että sopimusta on rikottu." Eurogramme-yhtiölle suoritetun loppuerän suuruus (192 250 euroa, kun se alkuperäisessä sopimuksessa oli 250 000 euroa) osoittaa johdon tehneen päätöksensä sillä perusteella, miten pitkälle työt olivat tosiasiallisesti edenneet. (5) "Sopimusvelvoitteita, kuten määräaikoja ja laatuvaatimuksia, olisi seurattava ja noudatettava nykyistä paremmin." Sopimuksiin liittyvää tilinpäätösraportointia on parannettu. Hankkeiden ja ulkoistettujen toimien hallinnoinnista annettavat säännöt tehostavat seurantatoimia ja virallistavat ne. (6) "Sopimusrikkomusten varalta olisi annettava selkeät ohjeet." (12) "Sopimusten uudistamismenettelyistä olisi annettava selkeät ohjeet." Eurostat on tarkistanut tarjouskilpailujen järjestämisessä, maksusitoumusten tekemisessä ja avustussopimusten ratkaisemisessa käyttämiään sisäisiä käsikirjoja uuden varainhoitoasetuksen, sen soveltamissääntöjen sekä sisäisen tarkastuksen keskusyksikön suositusten mukaisesti. Käsikirjat tulivat voimaan 1. tammikuuta 2003. (8) "Henkilöstösääntöjen 24 artiklan 1 kohta olisi otettava huomioon vastattaessa 14. syyskuuta 2000 päivättyyn toimeksisaajan muistioon." Prodcom-hankkeesta vastaava Eurostatin virkamies Schmidt-Brown vetosi Lontoon High Courtissa kyseistä toimeksisaajaa (Eurogrammea) vastaan nostetun painokanteen yhteydessä henkilöstösääntöjen 24 artiklaan. Schmidt-Brown pyysi komissiolta muun muassa rahoitusapua kanteen käsittelystä Lontoossa aiheutuneiden kustannusten kattamiseen. Sittemmin Schmidt-Brown kuitenkin ilmoitti komissiolle asian rauenneen High Courtissa, koska siitä oli päästy sovitteluratkaisuun Lontoossa. Sovitteluratkaisun löytyminen merkitsi, ettei Schmidt-Brownin alun perin esittämä pyyntö ollut enää ajankohtainen. Tältä pohjalta komissio lähetti (toukokuussa 2003) Schmidt-Brownille kirjeen, jossa tehtiin selväksi, että tämä on aina hoitanut työnsä moitteettomasti. Komissio on samaten myöntänyt, ettei Schmidt-Brownin tapausta todennäköisesti käsitelty tavalla, joka täysin vastaisi komission toiminnalleen asettamia korkeita standardeja. Komissio on näin ollen antanut täyden tukensa Schmidt-Brownille. (9) "Luottamuksellisten tietojen käsittelyä vaativat tehtävät olisi siirrettävä kokonaan Eurostatille." (10) "Prodcom-hankkeen siirtämistä takaisin Eurostatille olisi harkittava." (11) "Kaikkien tietokantojen ja sovellusten tulisi olla komission standardien mukaisia." Prodcom-hankkeelle nimitettiin uusi johtaja syyskuussa 2001. Yksi hänelle annetuista tehtävistä oli siirtää takaisin Eurostatille ne toimet, jotka siihen asti oli teetetty alihankintana ulkopuolisilla yrityksillä (Eurogramme oli viimeisin yritys, jonka kanssa oli tehty tällainen sopimus). Kyse oli seuraavista toimista: - jäsenvaltioilta tulevien tietojen käsittely Eurogrammen kehittämää ja ylläpitämää järjestelmää käyttäen - tietojen analysointi - tietojen valmistelu jakelua varten. Toimet saadaan siirrettyä takaisin Eurostatille, kun kehitetään sisäinen tietokonejärjestelmä, joka vastaanottaa ja käsittelee jäsenvaltioilta tulevia tietoja, ja muokataan niitä sen jälkeen Eurostatin toisessa, tiedon tuottamiseen, analysointiin ja jakeluun käytetyssä tietokannassa. Vuoden 2001 tiedot on jo prosessoitu tässä uudessa järjestelmässä, joka täyttää komission asettamat vaatimukset. 22. Komission olisi tarkistettava yksityiskohtaisesti kaikki Eurogramme-yhtiön kanssa tehdyt sopimukset ja sille suoritetut maksut, lakkautettava kaikkien yrityksen kanssa tehdyt uudet sopimukset sekä varmistettava, että yrityksen osakkeiden siirtämisessä uuteen yhtiöön sovelletaan täysimääräisesti varainhoitoasetuksen säännöksiä (Casaca - 59 kohta). Komission vastaus: Koska Eurogrammen ja Calethonin välisen liiketoimen täsmällisestä luonteesta ei ollut varmuutta ja koska kattavat tiedot Calethonin kantokyvystä ja toimintavalmiudesta puuttuivat, Eurostat päätti varotoimena lakkauttaa kaikki nykyisiin sopimuksiin perustuvat maksut Eurogrammelle ja Calethonille. Komissio on kuitenkin edelleen velvollinen suorittamaan niille maksut jo tehdystä työstä. Ennen kuin mitään maksuja alettiin suorittaa, sopimusten perusteella erääntyneistä maksuista tehtiin perinpohjainen analyysi vertaamalla niitä siihen asti toteutettuihin töihin. Tätä päätöstä soveltavat muutkin asianomaiset komission yksiköt. Talousarvion valvontavaliokunnassa 28. helmikuuta 2003 tekemänsä sitoumuksen mukaisesti komissio on lähettänyt yhtiölle tiedotteen, jossa se ilmoittaa purkavansa sopimukset ja vaativansa käynnissä olevien tilastointitöiden keskeyttämistä urakkasopimuksia koskevien yleisten ehtojen 7 artiklan 1 kohdan nojalla. "Kolmansien osapuolten rekisterissä" mainituista Eurogramme-yhtiön kahdesta pankkitilistä lähetettiin 31. maaliskuuta 2003 ilmoitus ennakkovaroitusjärjestelmään OLAFilta tulleen virallisen pyynnön mukaisesti. Tästä päivämäärästä (31. maaliskuuta 2003) lukien jokainen tulojen ja menojen hyväksyjä, joka on aikeissa antaa maksumääräyksen jommallekummalle näistä pankkitileistä, saa tilanteesta "reaaliaikaisen" ilmoituksen ja voi tarvittaessa ottaa (tai on velvollinen ottamaan) yhteyttä tätä varten nimettyyn OLAFin virkamieheen. Lisäksi komission sisäinen tarkastusyksikkö on suorittanut eräiden kaupallisten sopimusten ja avustusten myöntämismenettelyihin kohdistuvan tutkimuksen. Tutkinnassa tarkastettiin Eurostatin varainhoitovuosina 1999-2002 tekemät tai sen suosituksesta tehdyt maksusitoumukset. Petostentorjunta 23. Komissiota kehotetaan tarkastelemaan perinpohjaisesti OLAFin ja komission välistä tietojenvaihtomenettelyä ja ryhtymään tarvittaviin toimiin sen seikan korjaamiseksi, että komissio jättää huomiotta OLAFin valitukset kansallisille oikeusviranomaisille (Casaca - 60 kohta). Komission vastaus: Tarve parantaa OLAFin ja komission tietojenvaihtoa sisäisistä ja ulkoisista tutkimuksista ja noudattaa samalla viraston toimintaan sovellettavia säännöksiä tunnustettiin jo OLAFin toiminnasta asetusten (EY) N:o 1073/1999 ja (Euratom) N:o 1074/1999 15 artiklan mukaisesti laaditussa arviointikertomuksessa. OLAFin ja komission välisen työsuhteen parantamiseksi on nyt ryhdytty toimiin. OLAF on antanut tutkijoilleen toimintaohjeet komissiossa suorittamissaan sisäisissä tutkimuksissa ilmenneiden seikkojen tiedottamisesta komissiolle. Näitä 23. kesäkuuta 2003 voimaan tulleita toimintaohjeita kokeillaan aluksi kuuden kuukauden koeajalla, josta saatujen kokemusten perusteella päätetään, laajennetaanko niitä myös muihin EU:n toimielimiin, erillisvirastoihin ja toimistoihin. Lisäksi komissio hyväksyi 25. heinäkuuta 2003 luonnoksen komission ja OLAFin väliseksi yhteistyöpöytäkirjaksi toimintasäännöistä, joilla varmistetaan OLAFin ja komission välinen nopea tietojenvaihto OLAFin sisäisistä tutkimuksista komissiossa. Komissio on toimittanut pöytäkirjaluonnoksen Euroopan parlamentille, ja Euroopan petostentorjuntaviraston johtaja on puolestaan lähettänyt sen OLAFin valvontakomitealle lausuntoa varten. Komission puheenjohtaja sitoutui viime vuoden 25. syyskuuta järjestetyssä puheenjohtajakonferenssissa ehdottamaan toimintasuunnitelmaa, jossa esitettäisiin parannusehdotuksia uudistuksen lujittamiseksi ja OLAFin täyden riippumattomuuden varmistamiseksi luomalla sitä varten selkeä poliittinen kehys. Vain OLAFilla on valtuudet yhteydenpitoon kansallisten poliisi- ja oikeusviranomaisten kanssa. Virastossa on tuomioistuinasioiden yksikkö, jonka virkamiehinä on tuomareita eri jäsenvaltioista. Yksi sen tehtävistä on parantaa virastosta kansallisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi siirrettyjen tapausten oikeudellista seurantaa. OLAFin kuuluu ilmoittaa komissiolle ne seikat, joiden perusteella se voi tarvittaessa ryhtyä toimenpiteisiin siinä vaiheessa, kun OLAF saattaa asian kansallisille oikeusviranomaisille. Edellä mainittujen asetusten 10 artiklan 3 kohdassa säädetään, että virasto voi milloin tahansa toimittaa asianomaiselle toimielimelle sisäisten tutkimusten yhteydessä saamiaan tietoja. 24. Komissiota kehotetaan varmistamaan, että kaikilla jäsenvaltioilla on asianmukaiset kirjanpito-, tilintarkastus- ja valvontajärjestelmät ja että ne perustavat petostentorjunnasta vastuussa olevan yksikön, joka toimii yhteistyössä OLAFin kanssa, sekä parantavat yhteistyötä tilintarkastustuomioistuimen kanssa (Casaca - 67 kohta). Komission vastaus: Komissio todentaa jo nyt säännöllisin väliajoin, että jäsenvaltioilla on käytössään riittävät tilintarkastus- ja valvontajärjestelmät. Jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluu itse järjestää hallintonsa, vaikka komissio suositteleekin, että ne perustaisivat selkeästi erilliset monialaiset petostentorjuntayksiköt. OLAF tekee säännöllistä yhteistyötä kaikkien yhteisön talousarvioon kohdistuvien petosten torjunnasta vastaavien yksiköiden kanssa. OLAF ja tilintarkastustuomioistuin ovat tehneet tietojenvaihdosta yhteistyösopimuksen. Marraskuun 2002 ja tammikuun 2003 välillä OLAF teki rakennerahastoista vastaavien pääosastojen kanssa yhteisen tarkastuksen, jossa selvitettiin komission asetuksen (EY) N:o 1681/94 säännösten täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Asetus koskee sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamista ja seurantaa sekä asetuksen (EY) N:o 438/2001 8 artiklan soveltamista. Tarkastuksen päätelmät toimitetaan tiedoksi jäsenvaltioille, neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle. c) Ulkoistaminen HENKILÖSTÖPOLITIIKKA 25. Komissiota pyydetään laatimaan henkilöstölleen käytännesäännöt, joiden avulla taataan avoimuus sekä yksityisten ja julkisten etujen ristiriidan välttäminen (Casaca - 44 kohta). Komission vastaus: Komission intranetissä on julkaistu hallintokäsikirja, jossa virkamiehiä ja toimihenkilöitä opastetaan yleisiin velvollisuuksiin liittyvissä kysymyksissä sekä eturistiriitojen välttämisessä. Komission sisäisten valvontavaatimusten mukaisesti (etenkin vaatimus nro 1, "Etiikka ja lahjomattomuus") pääosastot ja yksiköt ovat jakaneet henkilöstölle useita tätä aihetta käsitteleviä asiakirjoja (mm. henkilöstösäännöt, hyvän hallintotavan säännöstö). Sääntöjen soveltamista valvovat komission johto ja sisäiset tarkastusrakenteet (IAC). Näitä asioita kerrataan jatkuvasti henkilöstötiedotteissa tilintekovelvollisuuden, jatkuvan valppauden ja tarkkuuden teroittamiseksi komission virkamiehille. 26. Komissiota kehotetaan valvomaan tiiviisti virkavapauden myöntämistä henkilökohtaisista syistä ja tarkistamaan aikaisempia päätöksiään (Casaca - 45 kohta). Komission vastaus: Osana uudistusprosessia komissio on päättänyt kannustaa toimielinten välistä virkamiesten siirtomenettelyä, jotta nämä voisivat hankkia sellaisia uusia tietoja ja taitoja, joista olisi etua sekä virkamiehelle itselleen että koko toimielimelle. Komissio kuitenkin katsoo, että kaikki säännökset luvan myöntämisestä virkamiehen toimeen kuulumattomaan toimintaan olisi avoimuuden vuoksi yhdistettävä samaan säädökseen, jossa määritellään selvästi, mitkä seikat tällaista lupaa myönnettäessä on otettava huomioon. Komissio aikookin vuoden 2003 lopussa tai viimeistään vuoden 2004 alussa antaa uudet säännöt luvan myöntämisestä virkamiehen toimeen kuulumattomaan toimintaan. Tarkistetuissa säännöissä luodaan selkeämpi yhteys tällaisen luvan myöntämisen ja henkilökohtaisista syistä annettavan virkavapauden myöntämisen välille. Sääntöjä on määrä soveltaa myös jo myönnettyjen virkavapaiden uudistamiseen vuosittain. 27. Komissiota kehotetaan tarkistamaan ehdotuksiaan siten, että henkilöstösääntöjä muutetaan korjauskertoimien soveltamisesta eläkkeisiin koituvien kustannusten osalta (Casaca - 47 kohta). Komission vastaus: Neuvosto hyväksyi 19. toukokuuta 2003 puheenjohtajavaltion ehdotuksen henkilöstösääntöjen muuttamisesta. Se sisältää seuraavan poliittisen sopimuksen eläkkeiden korjauskertoimien soveltamisesta: "Korjauskertoimia (painokertoimia) ei sovelleta uusien henkilöstösääntöjen voimaantulon jälkeen kertyneisiin eläkeoikeuksiin. Kotivaltioonsa eläkkeelle vetäytyvien nykyisten virkamiesten hankkimat eläkeoikeudet turvataan soveltamalla maakohtaista kerrointa (joka ei saa olla pienempi kuin 100 prosenttia, ei nykyisilläkään eläkkeensaajilla) siihen osaan eläkkeestä, joka on kertynyt uusien henkilöstösääntöjen voimaantuloon mennessä ansaituista eläkeoikeuksista." Komissio kannattaa neuvostossa hyväksyttyä kompromissia ja aikoo sisällyttää sen muutettuihin ehdotuksiin, jotka sen on tänä syksynä määrä toimittaa neuvostolle. ULKOISTAMISPOLITIIKKA 28. Ennen kuin päätetään toimeenpanoviraston perustamisesta, komission on analysoitava tarkasti niiden hallinnollisten tehtävien tarve ja lisäarvo, joita viraston tarkoituksena on hoitaa (Casaca - 51 kohta). Komission vastaus: Päätöksen tekeminen toimeenpanoviraston perustamisesta on aina kyseisen pääosaston vastuulla; sen valmisteluun sisältyy "kustannusvaikuttavuustutkimus", joka voi kattaa 28 kohdassa tarkoitetut tehtävät. Tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta annetun asetuksen N:o 58/2003 3 artiklassa edellytetään nimenomaisesti kustannusvaikuttavuustutkimuksen tekemistä. Ennen kuin komissio voi tehdä päätöksen toimeenpanoviraston luomisesta, sen on pyydettävä päätösluonnoksesta sääntelykomitean lausunto. Komitealla on hallussaan kaikki kustannusvaikuttavuustutkimukseen liittyvät tiedot. Muiden pääosastojen ja yksiköiden alkuun panemilla komission sisäisillä lausuntokierroksilla kuullaan myös budjettipääosastoa. Budjettipääosasto, joka vastaa toimeenpanovirastojen komiteamenettelystä ja on laatinut niiden asemasta puiteasetuksen (N:o 58/2003), tarjoaa päätösten valmistelijoiden käyttöön kaiken asiantuntemuksensa ja apunsa. Komissio harkitsee toimeenpanovirastojen perustamista korvaamaan ne teknisen avun toimistot, jotka on pidetty toiminnassa siirtymävaiheen aikana. Lopullista päätöstä viraston perustamisesta ei tehdä, ennen kuin on käyty läpi ulkopuoliselta konsulttiyritykseltä tilatun toteutettavuustutkimuksen ja kustannusvaikuttavuustutkimuksen tulokset. 29. Komissiota kehotetaan tarkistamaan huolellisesti toimintojensa ulkoistamispolitiikkaa, erityisesti talousarvion vuotuisuutta koskevan periaatteen osalta (Casaca - 52 kohta). Komission vastaus: Komissio on vuodesta 1999 lähtien järjestellyt ulkoistamispolitiikkansa uudelleen. Se on tarkistanut keskeisiä tehtäviään ja toimintojaan sekä tehostanut toimeenpano- ja tukitehtävien valvontaa luomalla tiukemmin valvottuja rakenteita, joissa on riittävästi pätevää henkilökuntaa. Tämän politiikan täytäntöönpanemiseksi ja teknisen avun toimistoille kuuluneiden tehtävien siirtämiseksi muualle on suunniteltu uusia ulkoistamiskeinoja. Neuvostossa viime joulukuussa hyväksytty toimeenpanovirastoja koskeva uusi asetus on olennainen osa tätä toimenpidepakettia. Säädösten antaminen ja täytäntöönpano kestää kuitenkin aikansa. Komissio onkin päättänyt sillä välin toimenpiteistä, joilla voidaan tervehdyttää eräille teknisen avun toimistoille annettujen tehtävien hoitoa. Yhteisön ohjelmien hallinnointi voidaan ulkoistaa eri muodoissa sen mukaan, mistä alasta tai toiminnasta on kyse. Tehtävien ulkoistamisessa on noudatettava tiettyjä ehtoja ja rajoituksia. Komissio ei nimittäin voi siirtää toiselle vastuita, jotka sille perustamissopimusten nojalla kuuluvat. Tällaisia ovat neuvoston komissiolle siirtämä täytäntöönpanotoimivalta (202 artikla) tai talousarvion toteuttamista koskeva toimivalta (274 artikla). Varsinkaan julkishallinnon tehtäviä ei saa siirtää yksityisille organisaatioille. Ulkoistaminen on suunniteltava siten, että vastuujatkumo säilyy katkeamattomana komission ja niiden elinten välillä, joille komissio siirtää valtuuksia, jotta komissio pystyy valvomaan tehokkaasti ulkopuolisille toimistoille siirtämiään tehtäviä. Ulkoistaminen on aina hyvään hallintotapaan pyrkivä päätös, johon tarvittaessa yhdistetään hallintomenettelyjen yksinkertaistaminen ja selkeyttäminen, ja sen kustannusvaikuttavuussuhteen on oltava edullisempi kuin suoran keskitetyn hallinnoinnin. Ulkopuolisille yksityisoikeudellisille organisaatioille tai yhteisöille (muille kuin sellaisille, joilla on julkisen palvelun tehtävä) voidaan siirtää teknisiä asiantuntijatehtäviä sekä sellaisia hallinto-, valmistelu- ja avustustehtäviä, joiden hoitaminen ei edellytä julkisen vallan eikä arviointiin liittyvän harkintavallan käyttöä. Nämä periaatteet vahvistetaan uudessa varainhoitoasetuksessa, jonka 54 artiklassa täsmennetään, että komissio ei saa siirtää kolmansille osapuolille toimeenpanovaltuuksiaan, jos niihin sisältyy poliittisia valintoja edellyttävää laajaa harkintavaltaa. Samassa artiklassa määritellään "välillisesti siirretyn" keskitetyn hallinnoinnin käsite ja tarjotaan mahdollisuus tehtävien ulkoistamiseen. Asetuksen 57 artiklassa kerrataan tärkeimmät ehdot tehtävien siirtämiselle yksityisoikeudellisille yksiköille. Ohjelmien hallinnointi voidaan ulkoistaa kolmessa eri muodossa. Julkisen vallankäytön piiriin kuuluvissa toimeenpanotehtävissä, myös sellaisissa tehtävissä, jotka eivät kuulu kilpailtujen markkinoiden piiriin, voidaan soveltaa seuraavia ratkaisuja: (i) Täytäntöönpanovastuun siirtäminen yhteisön julkisille elimille (toimeenpanovirastoille), joiden voidaan ajatella sisältyvän yhteisön laajennettuun hallintorakenteeseen. (ii) Täytäntöönpanovastuun hajauttaminen sellaisille kansallisille elimille, joilla on valtion takaama julkisen palvelun tehtävä ja jotka toimivat kumppanuusosapuolina tiettyjen yhteisön politiikkojen toteuttamisessa. Tietyissä teknistä asiantuntemusta edellyttävissä tehtävissä, kuten myös valmistelevissa tai ylimääräisissä hallinnollisissa tehtävissä, joihin ei liity julkisen vallankäytön tehtäviä eikä harkintavallan käyttöä, voidaan soveltaa seuraavaa ratkaisua: (iii) Sopimusperusteinen alihankinta yksityisellä sektorilla. Komission ja palvelujen tarjoajan välinen suhde määritellään yksityisoikeudellisessa sopimuksessa, joka tavallisesti tehdään yrityssopimuksena tarjouskilpailumenettelyn jälkeen. Palvelut liittyvät määrättyjen tehtävien suorittamiseen tukitoimenpiteiden eri vaiheissa sitten, kun yhteisön ohjelma pannaan täytäntöön. Komissiolle jää yhä vastuu siitä, että tehtävät hoidetaan sopimusehtojen mukaisesti. 30. Komissiota pyydetään arvioimaan mahdollisimman pian, missä määrin hallinnollisia toimia on ulkoistettu kutakin komission osastoa kohden (tarjouskilpailujen ja tarjouskilpailumenettelyjen määrä, sopimusten määrä ja luettelo tärkeimmistä sopimuksensaajista rahallisen arvon mukaan mitattuna) (Casaca - 53 kohta). Komission vastaus: Komissio tilasi vuonna 2000 perinpohjaisen arvion nykyisistä ja suunnitelluista teknisen avun toimistoista ja uudisti niiden tehtäviä eri ulkoistamismuotojen ehtojen ja rajoitusten mukaisesti. Saatavilla olevat numerotiedot hallintotehtävien ulkoistamisesta koskevat teknisen avun toimistoja, jotka luetellaan vuoden 2001 alustavaan talousarvioesitykseen 4. syyskuuta tehdyn oikaisukirjelmän nro 1 liitteessä. Oikaisukirjelmässä lueteltiin kaikkiaan 124 teknisen avun toimistoa, joita komissio käytti tai suunnitteli käyttävänsä ohjelmissaan. Toimistojen vuotuisiksi kokonaismenoiksi arvioitiin noin 133,6 miljoonaa euroa Joitakin teknisen avun toimistoja voidaan säilyttää, mikäli niille eriytetyt tehtävät rajoitetaan tiukasti teknisiin asiantuntijatehtäviin ja sellaisiin hallinto-, valmistelu- ja avustustehtäviin, joiden hoitaminen ei edellytä julkisen vallan eikä arviointiin liittyvän harkintavallan käyttöä. Oikaisukirjelmässä määrätään yhteensä 24 toimiston säilyttämisestä. Toimistojen luetteloa päivitetään säännöllisin väliajoin ja se lähetetään asianomaisille Euroopan parlamentin valiokunnille. Luettelossa ilmoitetaan tarkat tiedot lakkautettujen ja jäljellä olevien toimistojen määrästä sekä niiden kanssa tehtyjen sopimusten päättymispäivistä. Komissio ehdotti vaihtoehtoja niiden toimistojen tilalle, jotka eivät täyttäneet vähimmäisvaatimuksia vastuun siirtämiseksi hyväksyttävin edellytyksin. Useimpien toimistojen tapauksessa parhaaksi pitkän aikavälin ratkaisuksi osoittautui toimeenpanoviraston perustaminen. Koska asetusta toimeenpanovirastojen asemasta jouduttiin odottamaan vuoden 2002 loppuun, komissio laati suunnitelmallisen siirtymäohjelman, jonka avulla teknisen avun toimistot saataisiin ripeästi ajettua alas budjettivallan käyttäjän toiveiden mukaisesti. Tämä edellytti tehtävien asteittaista takaisinsiirtoa komission pääosastoille, jotta vältetään ohjelmien keskeytyminen ja minimoidaan sopimuskiistojen riski. Käytännössä komissio on turvautunut tapauskohtaisesti jompaankumpaan seuraavista tilapäisratkaisuista: - joko siirretään tehtävät tilapäisesti takaisin asianomaisille komission pääosastoille, päätoimipaikalle tai ulkomaanedustustoille, joiden pitäisi pystyä rekrytoimaan tarvittava henkilöstö talon sisältä ulkopuolisen henkilöstön sijasta, ja veloitetaan kustannukset kyseisten ohjelmien hallintoa koskevista budjettikohdista (BA-budjettikohdat); - tai jatketaan nykyisiä sopimuksia, joilla toimeksiannettujen tehtävien ehtoja voidaan tarvittaessa rajoittaa. Vuoden 2002 loppuun mennessä maksuja oli suoritettu yhteensä 28,1 miljoonaa euroa eli huomattavasti vähemmän kuin vuonna 2000. Maksusitoumusten kohdalla tämä kehityssuuntaus oli vielä selvempi (vuonna 2002 sidottiin noin 16 miljoonaa euroa). Luvut ovat seuraavat (päivitetty 3. heinäkuuta 2003): teknisen avun toimistoista on toiminnassa enää 12. Tämä tarkoittaa, että 114 toimistoa on lakkautettu ja lopuistakin luovutaan heti, kun tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta annetussa asetuksessa N:o 58/2003 [1] säädetyt perustamisedellytykset täyttyvät. [1] EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1. Sääntöjä teknisten ja hallinnollisten avustustehtävien ulkoistamisesta yhteisön ohjelmien täytäntöönpanossa on tiukennettu [2] muun muassa uuden varainhoitoasetuksen 57 artiklassa [3], jossa säädetään seuraavaa: [2] Schreyerin ja Kinnockin tiedonanto eriyttämispolitiikan suuntaviivoista (SEC(1999) 2051/7, 14.12.1999), komission tiedonanto yhteisön ohjelmien hallinnoinnin eriyttämisestä (KOM(2000) 788, 13.12.2000) sekä ohjelmien toteuttamiseen liittyvän teknisen ja hallintoavun ulkoistamista koskeva Schreyerin tiedonanto, joka sisältää oppaan ja vakiosopimuksen (SEC(2001) 1728/7, hyväksytty komissiossa 13.11.2001). [3] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta (EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1). 1. Komissio ei saa siirtää talousarviosta peräisin olevien varojen käyttöön liittyviä tehtäviä, mukaan luettuina maksu- ja perintätehtävät ulkopuolisille yksityisoikeudellisille yksiköille tai yhteisöille paitsi, jos nämä ovat 54 artiklan 2 kohdan c alakohdan säännösten mukaisia, julkisen palvelun tehtäviä suorittavia yhteisöjä. 2. Ulkopuolisille yksityisoikeudellisille yksiköille tai yhteisöille voidaan siirtää sopimuksella ainoastaan teknisiä asiantuntijatehtäviä sekä sellaisia hallinto-, valmistelu- ja avustustehtäviä, joiden suorittaminen ei edellytä julkisen vallan eikä arviointiin tai asianmukaisuuteen liittyvän harkintavallan käyttöä; poikkeuksen muodostavat julkisen palvelun tehtäviä suorittavat yhteisöt. Säännösten noudattamisen varmistamiseksi komissio kuulee budjettipääosaston johtajaa, ennen kuin se tekee päätöksen teknisten avustuspalvelujen alihankinnasta. 31. Komissiota kehotetaan tekemään kattava tutkimus yhteisön eri elinten nykyisistä toiminnoista ja tutkimaan, ovatko ne päällekkäisiä tai onko niillä samoja tavoitteita, jotta voidaan ehdottaa asianmukaisia ratkaisuja, esimerkiksi virastojen yhdistämistä (Casaca - 54 kohta). Komission vastaus: Euroopan koulutussäätiön ja Cedefopin tehtävien päällekkäisyys tai toistuvuus tutkittiin Cedefopista vuonna 2001 tehdyssä ulkoisessa arvioinnissa ja koulutussäätiöstä tehdyssä ulkoisessa arvioinnissa (ks. KOM(2003) 287 lopullinen). Ne vahvistivat komission jo aiemminkin korostaman seikan eli sen, ettei virastojen välillä ole päällekkäisyyksiä, koska niillä on eri maantieteellinen kohdealue ja erilaiset tavoitteet ja tehtävät. Cedefop tukee yhteisön ammatillisen koulutuksen politiikkaa edistämällä kansainvälistä yhteistyötä EU:n sisällä, kun taas koulutussäätiö avustaa komissiota ammatillisen koulutuksen kehittämistoimien suunnittelussa ja toteutuksessa EU:n ulkopuolisissa maissa osana yhteisön ulkosuhdepolitiikkaa. Komissio on viime vuosina pyrkinyt saattamaan virastojen käyttöön keinoja mahdollisimman suuren synergian ja täydentävyyden saavuttamiseen (esim. vuonna 2001 sovitut yhteistyöpuitteet, yhteinen liite kummankin elimen vuotuiseen työohjelmaan, koulutussäätiön ja Cedefopin välinen sekatyöryhmä jne.). On myös huomattava, että Cedefopin hallintorakenne on aivan eriluonteinen kuin Euroopan koulutussäätiön: ammattikoulutuspolitiikan kehittämisen hyväksi työskentelevällä Cedefopilla on kolmikantainen hallintoneuvosto, kun taas koulutussäätiön hallitus koostuu pelkästään jäsenvaltioiden nimeämistä edustajista. Cedefopin hallintoneuvostoon hyväsytyillä edustajilla on oltava riittävä kokemus ja asiantuntemus ammatillisen koulutuspolitiikan alalta, mutta Euroopan koulutussäätiön hallituksen jäseniltä edellytetään kokemusta myös ulkosuhteista ja kehitysyhteistyöohjelmista. Kahden viraston jäsenille asetetut tehokkaan hallitustyöskentelyn ja hallituksen tehtävänhoidon edellyttämät pätevyysvaatimukset lienevät siis melko erilaiset. Nykyisin toimivista EU:n erillisvirastoista neljä on sellaisia, joiden voitaisiin todennäköisimmin ajatella antavan aihetta epäilyihin toiminnan päällekkäisyydestä, ja ne ovat Thessalonikissa sijaitseva Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus (Cedefop) ja Torinossa sijaitseva Euroopan koulutussäätiö sekä Dublinissa sijaitseva Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö ja Bilbaossa sijaitseva Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto. Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö sekä Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirasto allekirjoittivat keskenään yhteistoimintamuistion jo 7. helmikuuta 2001, ja ne ovat vuodesta 2003 (kesäkuusta 2003) pyrkineet laajentamaan yhteistyötään ja päässeet sopimukseen toimintasuunnitelmasta, johon sisältyy konkreettista yhteistyötä ja yhteistä toimintaa synergian maksimoimiseksi ja mahdollisten päällekkäisyyksien poistamiseksi toiminnasta. 32. Komissiota ja virastoja kehotetaan asettamaan tavoitteita ja aikataulu hallintomenojen osuuden vähentämiseksi kokonaismenoista (Casaca - 55 kohta). Komission vastaus: Yhteisön erillisvirastoille on uskottu määrättyjä erityistehtäviä, joista säädetään niiden perustamisasetuksissa. Asetukset antaa EU:n lakiasäätävä elin eli neuvosto, monissa tapauksissa yhteispäätösmenettelyssä Euroopan parlamentin kanssa. Virastot hoitavat komennustaan riippumattomina oikeushenkilöinä ja laativat työohjelmansa tiukasti perustamisasetuksissa määrättyjen tehtävien ja tavoitteiden pohjalta. Työohjelmiensa toteuttamista varten virastojen hallitukset laativat vuosibudjetin, jossa otetaan huomioon EU:n budjettivallan käyttäjän erillisvirastojen toiminnan rahoittamiseksi hyväksymät yhteisön tuet. Muutamissa tapauksissa lainsäätäjä on määrännyt virastolle työvoimavaltaisia tehtäviä mutta vähän tai ei lainkaan sellaisia tehtäviä, joihin käytetään toimintamäärärahoja. Mikäli viraston tehtävät vaativat paljon henkilöstöä ja vastaavasti palkkoja ja toimitiloja, menot on kirjattava erillisvirastojen talousarvioiden osastoihin 1 ja 2 "Henkilöstö- ja hallintomenot". Olisi virhe käydä vertailemaan näitä hallintomenoja osaston 3 "Toimintamenoihin" ja tämän perusteella päätellä, että erillisvirastot, joilla "hallintomenojen" osuus kokonaismenoista on mittavampi, ovat tehottomampia ja tuottamattomampia kuin ne, joilla on suuret "toimintamenot". Tällaisella vertailulla ei osoiteta mitään muuta kuin se, että eri virastojen toiminta on luonteeltaan erilaista. Kuten havaitaan, ei ole erillisvirastojen sen paremmin kuin komissionkaan toimivallassa päättää virastojen tehtävistä, vaan ne ainoastaan panevat täytäntöön lainsäätäjän määräykset laatimalla vuosittain työohjelman ja sitä vastaavan talousarvion. 33. Nykyisille virastoille voitaisiin antaa lisää toiminnallisia tehtäviä. Komissiota pyydetään tekemään asianmukaisia ehdotuksia 30. kesäkuuta 2003 mennessä ja ennen kuin se perustaa uusia toimeenpanovirastoja (Casaca - 56 kohta). Komission vastaus: Lainsäätäjä on jo luonut välineen ohjelmia avustavien hallintotehtävien hoitamiseksi antamalla puiteasetuksen toimeenpanovirastojen asemasta. Tätä välinettä ehdotettiin, koska oli nähty tarpeelliseksi selvittää, minkätyyppiset virastot soveltuisivat parhaiten toteuttamaan tai tukemaan yhteisön politiikkoja (eurooppalaista hallintotapaa käsittelevässä valkoisessa kirjassa mainitut erillisvirastot vai toimeenpanovirastot ja ulkoiset toimistot). Tämän kysymyksen tarkastelu johti siihen yleiseen päätelmään, että ohjelmien hallinnointitehtäviin on järkevämpää käyttää komission valvonnassa olevaa toimeenpanovirastoa kuin erillisvirastoa. Yksi syy tähän on se, että erillisvirastoja johtavat hallintoneuvostot, joissa komissio on vähemmistönä; tämä mutkistaisi ajatusta tilivelvollisuudesta ja varsinkin taloudellisesta vastuusta, joka jäisi edelleen komissiolle siitä huolimatta, että työ annettaisiin toimeksisaajan tehtäväksi. Lisäksi erillisvirastot eivät yleensä sijaitse siellä, missä komissiolla on toimipaikkoja, kun taas toimeenpanovirastot sijoitetaan samaan paikkaan komission ja sen pääosastojen kanssa. Koulutuksen ja kulttuurin pääosaston käyttöön suunnitellun toimeenpanoviraston osalta toteutettavuustutkimuksessa todetaan, että tämän pääosaston avunpyyntöjen arviointia varten tehtävässä kustannusvaikuttavuustutkimuksessa (josta säädetään joulukuussa 2002 annetussa asetuksessa) tulisi ottaa huomioon, että koulutuksen ja kulttuurin alalla toimii jo ennestään kaksi erillisvirastoa. Kuten edellä 32 kohdan vastauksessa selitettiin, yhteisön erillisvirastojen tehtävät on määritelty niiden perustamisasetuksissa. Minkä tahansa tehtävän muuttaminen tai lisääminen vaatisi viraston perustamisesta annetun säädöksen muuttamista. Tämä ei kuitenkaan vaikuttaisi tarkoituksenmukaiselta etenemistavalta, koska uusien toimeenpanovirastojen tarkoituksena on vastata varainhoidon eri tarpeisiin. Neuvoston asetuksessa N:o 58/2003 säädetään tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta. Tämän asetuksen mukaan toimeenpanovirastot, joille komissio voi uskoa osan yhteisön ohjelmien hallinnointitehtävistä, käyttävät määrärahojaan komission vastuulla. Toimeenpanovirastojen luonne eroaa siis ratkaisevasti perinteisistä erillisvirastoista, jotka toteuttavat talousarvioitaan johtajansa vastuulla. Neuvoston asetuksen N:o 58/2003 5 artiklan 1 kohdassa säädetään toimeenpanovirastojen sijaintipaikasta seuraavaa: "Toimeenpanovirasto on sijoitettava jollekin niistä paikkakunnista, joille komissio ja sen yksiköt on Euroopan yhteisöjen toimielinten ja tiettyjen elinten ja yksikköjen sekä Europolin kotipaikan sijainnista tehdyn pöytäkirjan mukaisesti sijoitettu." Erillisvirastoilla on toinen sijoitteluperiaate, sillä ne sijaitsevat hajallaan eri puolilla unionia. Nämä näkökohdat osoittanevat ne yhteisön erillisvirastojen ja toimeenpanovirastojen väliset käsitteelliset erot, joiden vuoksi tulevien toimeenpanovirastojen tehtäviä olisi vaikeaa siirtää yhteisön nykyisille erillisvirastoille. Komissio voi kuitenkin tehdä päätöksen toimeenpanoviraston perustamisesta vasta tehtyään sitä ennen kustannusvaikuttavuustutkimuksen (ks. neuvoston asetuksen N:o 58/2003 3 artikla). d) Talousarviovarojen käyttämättä jättäminen: Sapard ja rakennerahastot SAPARD 34. Komission on ehdottoman tärkeää ottaa huomioon ehdokasmaiden tilanne sellaisissa asioissa kuin lainansaanti ja kiinteistömarkkinoiden puuttuminen (Casaca - 78 kohta). Komission vastaus: Väite siitä, ettei Bulgariassa myönnettäisi lainkaan lainoja, ei ole enää ajankohtainen. Bulgariassa valtion maatalousrahasto ja 14 liikepankin johtajat nimittäin allekirjoittivat 14. maaliskuuta 2002 yhteistyöpöytäkirjan yhteistoiminnasta Sapard-ohjelman täytäntöönpanossa. Siinä pankit sitoutuivat myöntämään noin 150 miljoonaa euroa lainaa Sapard-rahoitteisiin hankkeisiin. On kuitenkin totta, että joillakin potentiaalisilla tuensaajilla voi ilmetä ongelmia lainansaannissa. Niiden lievittämiseksi komissio tukee Phare-ohjelman varoilla hanketta, jonka tavoitteena on helpottaa pk-yritysten lainansaantia ehdokasmaissa. Komissio aikoo samaten tutkia mahdollisuutta käyttää tätä rahoituslähdettä laajemminkin. Hankkeiden ennakkomaksuista voidaan todeta, että Sapardin toimintaperiaatteiden mukaan edunsaajille voidaan maksaa yhteisön tukea vain korvauksena toteutuneista menoista. Tällä pyritään varmistamaan varainhoidon moitteettomuus. Yhteisö ei kuitenkaan edellytä, että hankkeen täytyy olla kokonaan valmis, ennen kuin sille voidaan myöntää tukea, vaikka monet tuensaajamaista (myös Bulgaria) ovatkin asettaneet tuen ehdoksi hankkeen valmistumisen. Tämä periaate merkitsee väistämättä rasitetta tuensaajien kassavirralle, mutta sillä on myös omat etunsa, kuten kansallisille viranomaisille koituvien johto- ja hallintomenojen keveneminen, jota parlamentti päätöslauselmansa 80 kohdassa toivoo. Kiinteistömarkkinoiden ja varsinkin yksityisomistukseen liittyvien näkökohtien osalta on todettava, että niillä potentiaalisilla tuensaajilla, joilla ei ole selvää omistusoikeutta tai kiinteistön käyttöoikeutta, saattaa esiintyä ongelmia erityisesti tietynlaisissa investoinneissa, mutta ne voivat koskea muutakin kuin kiinteistökauppaa. Yhteisö on jo myöntänyt kaikille maille Pharen kautta huomattavasti tukea kiinteistömarkkinoiden kehittämiseen. On kuitenkin selvää, ettei tämä apu ratkaise kaikkia omistusoikeuteen liittyviä ongelmia esimerkiksi silloin, kun kaikkia perikuntaan kuuluvia ei pystytä tavoittamaan tai kun nämä syystä tai toisesta eivät pääse keskenään sopimukseen maan käytöstä. 35. Komissiota kehotetaan seuraamaan n+2-säännön toteuttamista erityisen tarkasti ja antamaan parlamentille ennakkoon varoitus peruutuksista (Casaca - 79 kohta). Komission vastaus: Komissio seuraa tarkasti uuden säännön noudattamista. Se käynnisti syksyllä 2002 ehdokasmailta saatuihin tietoihin perustuvan selvityksen kunkin Sapard-viraston lopullisille tuensaajille sitomista määrärahoista. Tämä selvitys yhdessä seurantakomiteoiden kokouksissa saatujen sekä täytäntöönpanokertomuksissa ja maksuhakemuksissa ilmoitettujen tietojen kanssa mahdollistaa sen, että komissio voi antaa ehdokasmaille ennakkovaroituksia. Lisäksi komission jäsen Fischler välitti tiedot talousarvion valvontavaliokunnalle 10. maaliskuuta 2003 ja lähetti sen jälkeen kaikille tuensaajamaille 2. huhtikuuta 2003 kirjeen, jossa niitä varoitettiin tukien peruuntumisen vaarasta (ja esitettiin vaihtoehtoja sen välttämiseksi). Suunnitelmissa on lähettää parlamentille aika ajoin päivitetyt tiedot peruutusuhan alaisista määrärahoista. Viimeisin päivitys toimitettiin 11. kesäkuuta 2003 päivätyssä komission jäsen Fischlerin kirjeessä Theatolle ja Casacalle. 36. Komissiota kehotetaan asettamaan etusijalle ehdokasmaiden maatalouden rakenteiden mukauttaminen antamalla riittävästi taloudellista tukea viljelijöille, mutta samalla varmistamaan, että valvonta on tarkoituksenmukaista ja että valvontarakenteet ja hallintomenot ovat oikeassa suhteessa myönnettyihin varoihin (Casaca - 80 kohta). Komission vastaus: Myös komissio olisi toivonut, että EU:n tuella olisi jo nyt tuntuvampi vaikutus maatalouden rakenneuudistukseen ehdokasmaissa. Ei kuitenkaan ole havaittavissa, että tähänastiset saavutukset haittaisivat vakavasti laajentumisprosessia ja unionissa laajentumisesta saatavaa kuvaa. Sapardin kautta on päinvastoin onnistuttu rakentamaan järjestelmät niin, että kaikilla ehdokasmailla on koituneiden menojen suuruudesta riippumatta käytössään järjestelmät, joilla ne pystyvät hallinnoimaan maataloutensa rakenteelliseen sopeuttamiseen myönnettyjä tukia. Järjestelmiin sisältyy asiakirjatarkastuksia ja tarkastuskäyntejä ennen sopimuksia ja maksuja, minkä lisäksi hankinnat tarkastetaan vielä jälkikäteen monivuotisessa rahoitussopimuksessa määrättyjen kriteerien mukaisesti. Kaikki maat saavat yhteisöltä merkittävää taloudellista tukea, jonka taso määritetään talousarviomenettelyssä. Tuella pyritään muun muassa auttamaan maita kohtaamaan yhdentymisen haasteet. Kaiken tällaisen avun saaminen edellyttää riittäviä valvontajärjestelmiä, joiden on oltava paikoillaan, ennen kuin mitään tukia aletaan maksaa. Komissio katsoo, että kaikki riskit huomioon ottaen nämä valvontarakenteet ja hallintomenot ovat oikeassa suhteessa myönnettyihin varoihin. 37. Komissiota kehotetaan mahdollisimman pian varmistamaan, että Sapard-ohjelman toimintaohjeet ovat saatavilla ehdokasmaiden kielillä (Casaca - 81 kohta). Komission vastaus: Sapardia toteutetaan täysin hajautetulta pohjalta. Komissio korostaa, että jokainen ehdokasmaa vastaa itse aineiston valmistelemisesta omalla kielellään. Komission tietojen mukaan kielestä ei ole aiheutunut ongelmia eikä sen tietoon ole myöskään tullut, että pyyntöihin toimintaohjeiden antamisesta olisi jätetty vastaamatta. RAKENNERAHASTOT 38. Komissiota pyydetään seuraavan rakennerahastouudistuksen yhteydessä tekemään ehdotuksia, jotta vakavilta viivästyksiltä jatkossa vältyttäisiin. Tämän ei kuitenkaan pidä tapahtua yhteisöjen poliittisten prioriteettien kustannuksella, ja parlamentin asettamia periaatteita on noudatettava (keskittyminen muutamiin selkeisiin painopisteisiin, hallinnon yksinkertaistaminen, määrärahojen jaon kehittäminen ja joustava siirtymä uudelle ohjelmakaudelle) (Casaca - 63, 65 ja 72 kohta). Komission vastaus: Komissio pahoittelee ohjelma-asiakirjoista ohjelmakauden 2000-2006 kynnyksellä käytyjen neuvottelujen venymistä ja siitä täytäntöönpanon käynnistämiselle koituneita seurauksia. Juuri tästä syystä komissio aikookin esittää vuoden 2006 jälkeistä kautta koskevat lainsäädäntöehdotuksensa mahdollisimman varhain vuonna 2004, jotta tarvittavat säädökset saadaan annettua ennen uuden ohjelmakauden alkua (1. tammikuuta 2007). Komissio harkitsee uutta täytäntöönpanojärjestelmää, joka perustuisi entistä hajautetumpaan, yksinkertaisempaan ja tehokkaampaan ohjelmatyöhön, hallinnointiin ja valvontaan. Se suunnittelee myös yksinkertaistavansa ohjelmatyötä vähentämällä merkittävästi ohjelmasuunnittelun vaiheita. Jotta siirtyminen tulevalle ohjelmakaudelle kävisi sujuvasti, rakennerahastoja ja koheesiorahastoa koskevat asetukset, niiden soveltamissäännöt sekä monivuotinen rahoituskehys vuoden 2006 jälkeiselle ohjelmakaudelle on hyväksyttävä riittävän ajoissa, jotta toimenpiteiden hyväksymiseen, määrärahojen jakamiseen, suuntaviivojen laatimiseen, ehdotusten esittämiseen jne. liittyvät valmistelut saadaan pääosin tehtyä ennen vuoden 2006 loppua. 39. Tavoiteohjelmien ja yhteisöaloitteiden ohjelmakausien jaksottaminen tulisi toteuttaa seuraavalla ohjelmakaudella (Casaca - 63 kohta). Komission vastaus: Komissio panee merkille parlamentin ehdotuksen tavoiteohjelmien ja yhteisöaloitteiden ohjelmakausien jaksottamisesta. Se kuitenkin huomauttaa, että kaikille rakennerahastoille yhteisen ohjelmakauden suunnittelu on kytköksissä mekanismiin, jossa unionille vahvistetaan rahoitusnäkymät seitsemäksi vuodeksi eteenpäin. 40. Komissiota kehotetaan parantamaan menoennustetekniikoita yhdessä jäsenvaltioiden kanssa (Casaca - 64 kohta). Komission vastaus: On totta, että jäsenvaltioiden tähänastiset ennusteet ovat olleet hyvin epätarkkoja ja että niissä on yliarvioitu menoja. Ennusteissa on myös esiintynyt varsin jyrkkiä heilahteluja, eli usein sama jäsenvaltio on esittänyt yhtenä vuonna erittäin hyvät ja seuraavana vuonna erittäin huonot ennusteet tai päinvastoin. Vaikka ennusteista on tähän mennessä ollut melko vähän hyötyä talousarvion laadinnassa, komissio uskoo, että niistä voi vielä kehittyä hyödyllisiä budjetoinnin apuvälineitä, joilla voidaan yksinkertaistaa rakennerahastojen talousarvion valmistelua ja toteuttamista. Komissio onkin jo ryhtynyt useisiin toimenpiteisiin ennustetekniikoiden parantamiseksi. Komissio on alkanut tiedottaa budjettivallan käyttäjälle säännöllisesti talousennusteiden kehityksestä. Komissio lähetti sille 12. marraskuuta 2002 ensimmäisen valmisteluasiakirjansa vuoden 2002 alustavista tuloksista. Tarkempi analyysi, johon sisältyi lopullinen analyysi varainhoitovuodelta 2002, toimitettiin budjettivallan käyttäjälle yhdessä (komission budjettipääosaston laatiman) valmisteluasiakirjan "Analyysi rakennerahastojen talousarvion toteutumisesta vuonna 2002" kanssa. Lisäksi komissio lähetti hiljattain budjettivallan käyttäjälle perustellun analyysin jäsenvaltioiden menoennusteista vuosiksi 2003 ja 2004. Ennusteita koskevat pyynnöt toimitetaan nyt tiedoksi myös eri ohjelmia hallinnoiville viranomaisille eikä pelkästään pysyville edustustoille, kuten aikaisemmin. Tämän toivotaan auttavan jäsenvaltioita suoriutumaan tehokkaasti ennusteiden laatimisesta. Lisäksi komissio lähetti marraskuussa 2002 jäsenvaltioille kyselyn, jossa selvitettiin niiden kokemuksia menoennusteiden laatimisesta vuodelle 2002. Saadusta palautteesta oli paljon hyötyä menettelyn parannustöille. Tämä näkyi jo vuonna 2003 jäsenvaltioille lähetetyssä muistutuskirjeessä, jossa annettiin uudet selkeytetyt ohjeet menoarvioiden kokoamisesta ja lähettämisestä vuodelta 2003. Komissio oikaisee jäsenvaltioilta saamiaan menoennusteita omien tietojensa pohjalta. Vuonna 2004 talousarvioon otettavat määrärahat ovat jäsenvaltioiden palauttamia ennusteita pienemmät. Vaikka jäsenvaltioiden menoennusteissa tukivarojen tarve on järjestelmällisesti yliarvioitu, ne pysyvät yhtenä komission käyttämistä tietolähteistä, koska ne tehdään lähempänä ohjelmien toteuttamista kentällä. Tähän on syynä jäsenvaltioiden kanssa tehty hallinnointiyhteistyö. 41. Komissiota vaaditaan panemaan täytäntöön lokakuussa 2002 ehdottamansa yksinkertaistamistoimet, jotta vuonna 2003 saatavilla olevien maksumäärärahojen toteutusastetta voidaan nostaa (Casaca - 66 kohta). Komission vastaus: Komissio on jo pannut täytäntöön suurimman osan vuonna 2003 hyväksytyistä yksinkertaistamistoimista (tiedonanto KOM(2003) 1255, 25.4.2003). Paketti sisältää sekä lainsäädännöllisiä uudistuksia (asetukset N:o 1685/2000 ja N:o 438/2001) että muutoksia menettelyihin, jotka eivät edellytä lainsäädännön tarkistamista. Yksi esimerkki pakettiin sisältyvistä toimenpiteistä, jotka auttavat nostamaan määrärahojen toteutusastetta, on välimaksujen tukiosuuksien laskennassa noudatetun menettelyn joustavoittaminen. Komissio on myös ottanut käyttöön järjestelmän, jossa jäsenvaltioille varoitetaan ajoissa m+18- (ennakoiden palauttaminen) ja n+2-sääntöjen (määrärahojen vapauttaminen) riskeistä. 42. Komissiota kehotetaan ottamaan käyttöön yhtenäinen tarkastusmalli (Casaca - 68 kohta). Komission vastaus: Komissio edistää käytännön toimilla tarkastusmenetelmien ja -prosessien lähentämistä yhteisiä hallinnointijärjestelyjä käyttävien pääosastojen ja yksiköiden kesken. Huomio kiinnitetään erityisesti yhteisten standardien kehittämiseen ottaen huomioon vakiintuneet parhaat toimintatavat, täydentävät valvonta- ja tarkastusprosessit niin yhteisössä kuin kansallisellakin tasolla sekä jäsenvaltioiden kanssa tarkastuslausumista tehdyt pöytäkirjat. Yhtenäisen tarkastusmallin käyttö edellyttää entistä laajempaa yhteistyötä komission ja jäsenvaltioiden välillä rakennerahastojen tilien tarkastamisessa. Päällekkäisyyksien välttämiseksi komission ja jäsenvaltioiden on koordinoitava tarkastussuunnitelmansa ja hyödynnettävä toistensa tilintarkastustietoja, ja komissio aikoo myös ottaa entistä laajemmin huomioon kansallisten tilintarkastusyksiköiden jo tekemät työt. Yhtenäisen tarkastusmallin käsitettä on jo alettu soveltaa kaikissa rakennerahastoista vastaavissa osastoissa tarkastusten koordinoinnista laadittavien pöytäkirjojen mukaisesti. Jäsenvaltioiden kanssa keskustellaan parhaillaan uudesta ehdotuksesta, nimittäin "luottamussopimuksesta", jonka komissio voisi tehdä jäsenvaltioiden kanssa joistakin tai kaikista kyseisessä valtiossa toteutettavista ohjelmista. Sopimuksessa jäsenvaltio sitoutuisi takaamaan tyydyttävät tarkastukset rakennerahastojen hallinto- ja valvontajärjestelmille, jolloin komissio voisi vastaavasti vähentää omia tarkastuksiaan. Tämä tarkastusstrategia on saanut kansallisilta edustustoilta ja tilintarkastustuomioistuimen edustajilta suotuisan vastaanoton. Siinä otetaan huomioon ja siihen sulautetaan kaikille rakennerahastoille suunniteltu metodologinen lähestymistapa, joka määritellään vuoden 2003 alussa päivitettävässä rakennerahastojen hallinto- ja valvontajärjestelmien tarkastuskäsikirjassa. 43. Komission olisi harkittava vuoden 2005 talousarviomenettelyssä sellaisten vaihtoehtoisten menetelmien käyttämistä, joiden avulla maksumäärärahat voidaan mukauttaa siihen määrään, jonka jäsenvaltiot pystyvät hyödyntämään (Casaca - 69 kohta). Komission vastaus: Määrärahoja on vaikea jakaa pelkästään jäsenvaltioiden "tuenhyödyntämiskyvyn" perusteella, koska Euroopan parlamentti vaatii myös sitä, että maksuilla on oltava yhteys maksusitoumuksiin. Jälkimmäisiä nimitetään kohdennetuiksi menoiksi. Joissakin maissa rakennerahastojen ohjelmien tähänastinen toteutusvauhti on todellakin pettänyt odotukset. Kauden 2000-2006 ohjelmiin varatut maksumäärärahat vastasivat jäsenvaltioiden hyödyntämiskykyä vuonna 2002, ja näin on todennäköisesti myös vuonna 2003, jolloin ongelmia ilmennee lähinnä kauden 1994-1999 ohjelmien päättämisessä. Vuoden 2004 alustavassa talousarvioesityksessä maksumäärärahojen suuruus ratkaistiin vuoden 2002 talousarvion toteutumisen eikä jäsenvaltioilta tulleiden menoennusteiden perusteella. Komissio arvioi vuoden 2004 maksujen määrät vuoden 2002 loppuun mennessä saatujen tietojen perusteella. Tämän arviomenetelmän tuloksena oli jäsenvaltioiden menoennusteita alempi maksutaso. Komissio aikoo sen vuoksi edelleen jatkaa ennusteiden tarkistamista aiemmasta kokemuksesta laaditun analyysin pohjalta. 44. Komissiota pyydetään antamaan jäsenvaltioille enemmän ohjeistusta väärinkäytösten ilmoittamisesta sekä tiedottamaan niistä parlamentille (Casaca - 71 kohta). Komission vastaus: Rakennerahastoista vastaavat komission osastot ja OLAF ovat järjestäneet kyselyn rakennerahasto-ohjelmissa havaittujen väärinkäytösten ilmoittamisesta ja seurannasta kaikissa 15 jäsenvaltiossa. Kysely tehtiin vuoden 2002 lopussa ja vuoden 2003 alussa. Kyselyn tulokset julkaistaan syksyllä 2003. Asiasta tiedotetaan parlamentille. Yleisenä tuloksena voidaan jo mainita jäsenvaltioiden velvollisuuksien selkiytyminen ja koordinoinnin parantuminen niiden ja OLAFin välillä. 45. Komissiota kehotetaan tekemään seuraavaan rakennerahasto-ohjelmaan perusteellisia muutoksia, jotka vastaavat komission eurooppalaista hallintotapa käsittelevään valkoiseen kirjaan sisältyviä ehdotuksia (Casaca - 72 kohta). Komission vastaus: Valkoinen kirja koskee kaikkia yhteisön politiikkoja; siinä asetetut periaatteet ja tavoitteet tulevat näin ollen näkymään myös rakennerahastojen seuraavaksi ohjelmakaudeksi esitetyissä komission ehdotuksissa. 46. Eurooppa-valmistelukunnan olisi kehotettava komissiota perustamaan tarkastusrakenteet, jotka ovat oikeassa suhteessa myönnettäviin varoihin (Casaca - 73 kohta). Komission vastaus: Tarkastusrakenteiden mitoitus määräytyy hallinnoitavana olevan talousarvion koon ja riskiprofiilin mukaan, joka puolestaan voi riippua muista tekijöistä, kuten välillisestä hallinnoinnista tai monimutkaisesta lainsäädännöstä. Rakennerahastoasetuksissa jäsenvaltioilta vaadituissa tarkastusrakenteissa otetaan jo nykyisellään huomioon hallinnoitavien varojen suuruus. Hallinnointivastuu on jaettu niin, että jäsenvaltioilla on päävastuu rakennerahastojen valvonnasta ja tilintarkastuksista. Komissiossa rakennerahastoista vastaavat yksiköt ovat kauttaaltaan vahvistaneet tilintarkastuskapasiteettiaan, jotta voitaisiin todentaa, ovatko kansalliset järjestelmät riittäviä. e) Laajentuminen 47. Pharen ja ISPAn määrärahojen toteutusastetta on nostettava (Casaca - 82 ja 83 kohta). Komission vastaus: ISPAssa saavutettu 58 prosentin toteutumisaste on suhteellisen korkea, sillä kyseessä on vasta vuodesta 2000 lähtien käytettävissä ollut tukiohjelma. Kahden viime vuoden kuluessa valmisteluvaihetta läpikäyneet ISPA-hankkeet ovat nyt vähitellen siirtymässä toteutusvaiheeseen; komissio luottaakin siihen, että toteutusvauhti lähivuosina paranee (se kohosi 78 prosenttiin vuonna 2002). Komissio seuraa tarkasti hankkeiden valmistelua ja tarjoaa - myös tulevaa liittymistä ajatellen - teknisen avun määrärahoista jatkuvaa tukea hankevalmistelujen parantamiseen ja hallintovalmiuksien lujittamiseen ISPAn tuensaajamaissa. Teknisen tuen piiriin kuuluvat muun muassa hankkeiden tekninen valmistelu, ympäristövaikutusten arviointi, toteutettavuustutkimukset, julkisiin hankintoihin liittyvä koulutus, julkisen ja yksityisen sektorin yhteenliittymät sekä varainhoito ja sen valvonta. Vuosikertomuksessa 2001 tilintarkastustuomioistuin onnitteli komissiota Pharessa saavutetusta "korkeasta" toteutumisasteesta (81,6 prosenttia). 48. Tacis: komissiota pyydetään selvittämään, kuinka suuri osuus hankkeisiin valituista yrityksistä on paikallisia, ja suunnittelemaan tarjouskilpailut niin, että paikallisillakin yrityksillä on kunnon mahdollisuus niiden voittamiseen (Casaca - 84 kohta). Komission vastaus: Tacis on teknisen avun ohjelma, jonka tavoitteena on auttaa avunsaajamaita siirtymään toimivaan markkinatalouteen ja vahvistamaan demokratiaa ja oikeusvaltioperiaatetta. Apu annetaan yleensä avustuksina, joilla rahoitetaan teknisen avun sopimuksia. Hankkeen alussa valitaan toimeksisaaja, jonka tehtävänä on tarjota palveluita saajaorganisaatiolle. Toimeksisaajaksi valitaan yleensä jokin jäsenvaltioiden organisaatio, joka toimii lähinnä yksityissektorilla. Se voi kuitenkin olla myös julkisella sektorilla toimiva organisaatio tai voittoa tavoittelematon järjestö. EU:n varat maksetaan yleensä toimeksisaajalle, mutta varsinaisen avustuksen vastaanottaja on yleensä Tacis-maan valtiollinen laitos. Toimeksisaajan tarjoamien palvelujen tavoitteena on siirtää tukeen oikeuttavia yhteistyöalueita koskevaa taitotietoa. Yhteistyöalueita ovat: - instituutioiden, lainsäädännön ja hallinnon uudistusten tukeminen, - yksityisen sektorin tukeminen ja talouskehityksen avustaminen, - tuki talouden siirtymän sosiaalisten seurausten käsittelyyn, - infrastruktuuriverkostojen kehittäminen, - ympäristönsuojelun edistäminen ja luonnonvarojen hallinta, - maaseudun elinkeinotoiminnan kehittäminen, - ydinturvallisuuden tukeminen. Teknisen avun antaminen edellyttää, että toimeksisaajiksi valitaan organisaatioita, joilla on kohdemaista puuttuvaa erityisosaamista. Sen vuoksi paikallisten yritysten valitseminen Tacis-hankkeiden toimeksisaajiksi on erittäin poikkeuksellista. Komissio haluaa kuitenkin painottaa, että valintakelpoisten toimeksisaajaehdokkaiden (myös saajamaiden organisaatioiden) tasapuolisen kohtelun periaatetta on aina sovellettu Tacis-ohjelman hankintasäännöissä. Toimeksisaajien alkuperästä ei ole tilastotietoja, koska tiedot toimeksisaajien yhteenliittymistä ja yhteenliittymien perustamisesta konsortioiden sisälle eivät olisi riittävän merkityksellisiä. 49. Komissiota pyydetään varmistamaan, että ehdokasmailla on asianmukaiset kirjanpito-, tilintarkastus- ja valvontajärjestelmät, että ne perustavat petostentorjuntayksiköitä, jotka toimivat yhteistyössä OLAFin kanssa, ja kehittävät yhteistyötä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kanssa (Casaca - 85 kohta). Komission vastaus: Liittymistä valmistelevat välineet ja niiden hallinnointiin tarvittavien järjestelmien varmentaminen ovat tarjonneet ehdokasmaille tilaisuuden harjoitella käytännössä EU:n varojen hoitoa ja sen lainsäädännön soveltamista. Ennen liittymistä komissio tarkastaa, että ehdokasmaissa käyttöön otetut hallinto- ja valvontajärjestelmät täyttävät asetuksissa N:o 438/2001 ja N:o 448/2001 (rakennerahastot) ja N:o 1386/2002 (koheesiorahasto) säädetyt vaatimukset. Komissio on kehittänyt ja pannut täytäntöön seuranta- ja neuvontastrategian, jolla varmistetaan, että ehdokasmaat täyttävät yhteisön säännöstön kirjanpito-, tilintarkastus- ja valvontavaatimukset (neuvotteluluvut 28 ja 29) ennen liittymispäivää. Toimien edistymisestä on määrä antaa kattava seurantakertomus 1. marraskuuta 2003. On kuitenkin huomattava, että vaikka seurantatoimet ovat antaneet selkeän ja melko ongelmattoman kuvan eri ehdokasmaiden tilanteista, toiminnan tuloksellisuuden tarkastaminen on mielekästä vasta sen jälkeen, kun ne ovat liittyneet unioniin. Petostentorjunnan osalta komissio varmistaa, että jokaisella ehdokasmaalla on selkeästi nimetty hallinnollinen yksikkö, joka vastaa yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja yhteisön talousarvioon kohdistuvien petosten torjunnasta ja joka myös kykenee toimimaan suoraan yhteistyössä OLAFin kanssa. Puolan yksikön vahvistukseksi lähetettiin yksi OLAFin virkamies vuosiksi 2001 ja 2002. Komissio sitoi Pharen vuoden 2002 talousarviosta 15 miljoonaa euroa erityisohjelmaan, jolla on tarkoitus tukea ehdokasmaiden petostentorjuntarakenteita ja sitä kautta tehostaa niiden toimintaa. f) Maatalous ja elintarvikkeet Hallinto- ja valvontajärjestelmät 50. Komissiota kehotetaan yhdenmukaistamaan ja yksinkertaistamaan IACS-vaatimuksia unionin laajuisesti (Casaca - 88 kohta). Komission vastaus: Komissio pyrkii yhtenäistämään ja yksinkertaistamaan hallintoa, valvontaa ja seuraamuksia silloin, kun se on tarpeen ja suinkin mahdollista. Yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä (IACS) annettua asetusta N:o 2419/2001 uudistettiin juuri tätä tavoitetta varten, ja sen katsotaan tuottaneen merkittäviä etuja niin kansallisille hallinnoille kuin viljelijöillekin. Komission asetuksen (EY) N:o 2419/2001 6 artiklassa (pinta-alatukihakemukset) ja 10 artiklassa (eläintukihakemukset) täsmennetään, mitä tietoja hakemuksissa on oltava tukikelpoisuuden varmistamista varten. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin itse päättää lomakkeiden yksityiskohdista (kunhan täytetään lakisääteiset vaatimukset). Asetuksen 11 artiklan mukaan hakemukset voidaan toimittaa yhtä hyvin sähköisesti kuin paperilla. Jäsenvaltioiden käytössä ei siis ole mitään "yhteistä" lomaketta, eikä komissio nykyisellään pidä sellaisen käyttöönottoa tarpeellisena. 51. Komissiota pyydetään laatimaan yhteiset normit, joiden avulla tukikelpoiset viljelymaat määritellään (Casaca - 87 kohta). Komission vastaus: Toukokuussa 2003 julkaistiin asetuksen N:o 2419/2001 22 artiklan perusteella ohjeet tarkastusten tekemisestä paikalla. Lisäksi on jaettu yhteisen tutkimuskeskuksen asiakirjaa eri mittalaitetyypeissä sallituista poikkeamista. Näiden ohjeiden pitäisi yhdessä taata se, että yhteisiä normeja sovelletaan kaikkialla yhteisössä. Komissio on myös laatimassa ehdotuksia asetuksen tarkistamisesta tältä osin. 52. Komissiota kehotetaan varmistamaan, että Kreikan viranomaiset panevat IACS-järjestelmän täysimääräisesti täytäntöön ennen vuoden 2003 loppua (Casaca - 89 kohta). Komission vastaus: Komissio on täysin tietoinen Kreikan myöhästymisestä IACS-järjestelmän toteuttamisessa. Kreikan maksajavirasto on ollut säännöllisen ja tiiviin seurannan kohteena siitä lähtien, kun IACS:n valmistumiselle asetettu määräaika päättyi tammikuussa 1997. Seuranta on koskenut sekä toimielinrakennetta että itse järjestelmän täytäntöönpanoa. Tämän vuoksi maatalouden pääosaston pääjohtaja esitti asiasta virallisen varauman vuoden 2002 toimintakertomuksessa. Jo käynnissä olevan tarkastustyön täydennykseksi ja Kreikan epätyydyttävän tilanteen korjaamiseksi maatalouden pääosasto laati vuoden 2002 lopussa ja vuoden 2003 alussa tehokkaan toimintasuunnitelman, jonka mukaisesti Kreikan edistymistä valvotaan ja seurataan. Toimintasuunnitelman mukaan Kreikan uusi maksajavirasto OPEKEPE tiedottaa säännöllisin väliajoin ohjelman edistymisestä, ja tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan menettelyn yhteydessä komissio teki jo vuoden 2003 alkupuoliskolla tarkastuskäyntejä, jotka liittyivät peltokasveihin, eläinpalkkioihin, oliiviöljyyn, tekstiileihin ja kuivattuihin viinirypäleisiin. Niistä mahdollisesti seuraavat rahoitusoikaisut eivät perustu pelkästään IACS-järjestelmässä todettuihin puutteisiin, vaan niiden on lisäksi vastattava kohtuullista arviota siitä, mikä on yhteisön talousarvioon kohdistuvan aiheettoman rasituksen todcllinen riski. Tältä pohjalta komissio on tähän asti vahvistanut rahoitusoikaisujen vuotuiseksi määräksi peltokasvien palkkioiden osalta vähintään 5 prosenttia, lampaan- ja vuohenlihan palkkioiden osalta vähintään 5 prosenttia ja naudanlihapalkkioiden osalta 10 prosenttia. Samaten käynnissä on vuonna 2000 erääntyneisiin naudanlihapalkkioihin kohdistuva tilien tarkastamis- ja hyväksymisprosessi, joka saattaa johtaa erittäin huomattaviin rahoitusoikaisuihin. Lisäksi komission yksiköt suunnittelevat hyvin mittavaa rahoitusoikaisua eräille muillekin tukijärjestelmille. Komissio nosti vuonna 2002 perustamissopimuksen 226 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimessa Kreikkaan vastaan kanteen tämän epäonnistumisesta hallinto- ja valvontajärjestelmän käyttöönotossa. Lopuksi on huomattava, että vastuu IACS-järjestelmän täytäntöönpanosta Kreikassa kuuluu Kreikan viranomaisille. Komissio ei siis voi "varmistaa" IACS:n täytäntöönpanoa, kuten Euroopan parlamentti vaatii. Komissio voi vain ryhtyä oikeudellisiin toimiin sitä jäsenvaltiota vastaan, joka ei noudata yhteisön säännöstöä, ja varmistaa, että tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevassa menettelyssä katetaan kaikki yhteisön talousarviolle koituvat taloudellisest riskit. 53. Nautojen tunnistusjärjestelmää olisi sovellettava kaikissa jäsenvaltioissa vuoden 2003 loppuun mennessä (Casaca - 90 kohta). Komission vastaus: Nautojen tunnistusjärjestelmästä on säädetty neuvoston asetuksessa (EY) N:o 820/97 ja sen jälkeen 17. heinäkuuta 2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1760/2000. Asetuksilla otettiin käyttöön muun muassa nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä, joka koostuu seuraavista tekijöistä: korvamerkit, passit, tilarekisterit ja atk-pohjaiset tietokannat. Näiden asetusten 5 artiklan mukaan järjestelmän olisi pitänyt olla käytössä kaikissa jäsenvaltioissa jo 31. joulukuuta 1999 lähtien, johon mennessä toimivaltaisen viranomaisen oli määrä perustaa täysin toimiva atk-pohjainen tietokanta. Edellä mainittujen asetusten 6 artiklan 3 kohdan osalta komissio on kyseisten jäsenvaltioiden pyynnöstä todennut tunnistusjärjestelmän kaikilta osin toimintakuntoiseksi seuraavissa jäsenvaltioissa: Itävalta, Belgia, Tanska, Suomi, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi, Ranska, Saksa ja Pohjois-Irlanti (Yhdistynyt kuningaskunta). Loppujen jäsenvaltioiden (Portugali, Yhdistyneen kuningaskunnan osalta Iso-Britannia, Italia, Irlanti, Espanja ja Kreikka) järjestelmien hyväksymisestä tehdään vielä tilannearviota komission yksiköissä. Arviossa otetaan huomioon raportit elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston kaikissa jäsenvaltioissa tekemistä tarkastuskäynneistä, joiden yhteydessä tarkastettiin naudanlihan ja naudan jauhelihan jäljitettävyys ja merkitseminen. Raportteihin sisältyy arvio nautaeläinten tunnistuksessa käytettävien tietokantojen toiminnasta jäsenvaltioissa. Tarkastuskäynnit päättyivät vuoden 2002 lopussa. Yksittäiset tarkastusraportit ovat saatavilla terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston ja elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston Internet-sivustoilta, ja niistä löytyvät tiedot siitä, miltä osin järjestelmien toteutus on vielä kesken. Komissio tarkastelee parhaillaan, mitä näistä tarkastuskäynneistä on opittu, ja laatii sen jälkeen yleisen tilannekatsauksen, joka toimitetaan sekä parlamentille että edellä mainitulle Internet-sivustolle vuonna 2003. 54. Valvonnan taso: komissiota pyydetään ehdottamaan selvästi määriteltyjä ja objektiivisesti valvottavissa olevia indikaattoreita mahdollisimman pian (Casaca - 92 kohta). Komission vastaus: Hyvästä viljelykäytännöstä on ollut vaikea kehittää valvottavissa olevia indikaattoreita. Jäsenvaltioiden kanssa on kuitenkin laadittu tarkistetut ohjeet, jotka julkaistiin vuonna 2002, ja järjestelmä on nyt toiminnassa. Yksi Agenda 2000:n tavoitteista oli parantaa yhteisen maatalouspolitiikan joustavuutta paikallisten olojen tai ensisijaisten tarpeiden mukaan. Sen vuoksi hyvän viljelykäytännön kriteerit ja valvottavissa olevat indikaattorit vahvistetaan nyt kansallisella tai alueellisella tasolla. Koska olot vaihtelevat merkittävästi niin jäsenvaltioiden välillä kuin niiden sisälläkin, komissio ei halua ehdottaa mitään yhdenmukaistettuja yhteisön laajuisia arviointiperusteita tai indikaattoreita, koska niissä ei voitaisi ottaa huomioon paikallisia oloja. Komissio kiinnittää suurta huomiota maatalouden ympäristövaikutuksiin EU:ssa. YKP:n uudistus, jonka pitkän aikavälin tavoitteena on kestävä maatalous, edellyttää suorien tukien osalta sitä, että täydentäviä ympäristöehtoja noudatetaan. Täytäntöönpanosääntöjä valmistellessaan komissio ottaa huomioon parlamentin korostaman tarpeen määritellä objektiiviset valvontavelvoitteet. 55. Komissiolta pyydetään marraskuuhun 2003 mennessä kertomusta maksajavirastojen tietotekniikan turvallisuuden parantamisesta (Casaca - 86 kohta). Komission vastaus: Komissio on paraikaa valmistelemassa kertomusta tietotekniikan turvallisuuden parantamisesta maksajavirastoissa, ja se toimittaa sen aikanaan Euroopan parlamentille. Sokerin yhteinen markkinajärjestely 56. Komissiota kehotetaan laatimaan huolellinen sisäinen analyysi yhteisen markkinajärjestelyn epäonnistumisen syistä (Casaca - 94 kohta). Komission vastaus: Neuvosto päätti toukokuussa 2001 Euroopan parlamentin lausunnon mukaisesti, että sokerin markkinajärjestely säilytettäisiin markkinointivuoteen 2005-2006 asti. Komissio toimitti 23. syyskuuta 2003 neuvostolle ja Euroopan parlamentille asiaa koskevan tiedonannon. Tällä tiedonannolla komissio täytti myös sitoumuksensa esittää neuvostolle vuonna 2003 selvityksen EU:n sokerijärjestelmästä ja sen tulevaisuudennäkymistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/2001 50 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Siinä esitetään kolme vaihtoehtoa sokerialan tulevaisuudelle. Tiedonanto, jonka otsikkona on "Kestävän eurooppalaisen maatalousmallin toteuttaminen YMP:n uudistuksella - Tupakka-, oliiviöljy-, puuvilla- ja sokerialat" on saatavissa seuraavassa Internet-osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/agriculture/ capreform/com554/index_fi.htm Alan monitahoisuutta, sen kohtaamia erilaisia haasteita ja eri vaihtoehtojen mahdollisia vaikutuksia sekä EU:ssa että kansainvälisellä tasolla käsitellään tiedonannon liitteenä olevassa sokerialan laajaa vaikutusten arviointia koskevassa asiakirjassa. Arviointityössä avusti 14 pääosaston edustajista koostuva yksiköiden välinen johtoryhmä, ja sitä varten sidosryhmille järjestettiin laaja kuulemiskierros. Sokerialan ympäristövaikutusten arviointi löytyy seuraavalta Internet-sivustolta: http://europa.eu.int/comm/agriculture/ publi/reports/sugar/index_en.htm 57. Komissiota vaaditaan jäädyttämään mahdollisimman pian tuki sokerin viennille niihin maihin, jotka voivat tuoda tuotteitaan tullivapaasti Euroopan markkinoille (Casaca - 98 kohta). Komission vastaus: Tämä vaatimus sisältyy yhteen maatalouden pääosaston johtajan vuotuisessa lausumassa esitetyistä varaumista ("karusellikaupan" riski). Varaumien seurauksena toteutettiin toimintasuunnitelma havaittujen heikkouksien korjaamiseksi. Osa toteutetuista toimenpiteistä liittyy sokerin vientiin ja tuontiin Länsi-Balkanin maista. Komissio nimittäin jäädytti 8. maaliskuuta 2003 lähtien myönnettyjen vientilupien osalta kaikki tuet sokerin viennille viiteen Länsi-Balkanin maahan (Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Kroatia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia sekä Serbia ja Montenegro, Kosovo mukaan luettuna). Ks. komission asetukset N:o 430/2003, N:o 431/2003 ja N:o 432/2003. Lisäksi Serbiaa ja Montenegrosta tullitta tuotavaa sokeria koskevien tullietuusmenettelyjen soveltaminen keskeytettiin kolmeksi kuukaudeksi 8. toukokuuta 2003 lähtien sen jälkeen, kun OLAF oli raportoinut havainneensa vakavia puutteita tämän maan tullitarkastuksissa (sokerin tullietuuskohteluun oikeuttavan alkuperän varmistamisessa ja valvonnassa) (ks. asetus (EY) N:o 764/2003, EUVL L 109, 1.5.2003). Tuonnin tilapäistä keskeytystä jatkettiin vielä kuudella kuukaudella 8. helmikuuta 2004 asti (ks. asetus (EY) N:o 1343/2003, EUVL L 189, 27.7.2003). Vientituet 58. Komissiota pyydetään arvioimaan kaikki vientitukijärjestelmät ja niiden vaikutus maailman nälkätilanteeseen sekä lisäämään vastaavasti elintarvikeapua (Casaca - 99 kohta). Komission vastaus: Komissio tutkii, miten pyydetty arviointi voitaisiin toteuttaa. Se sisällyttää hankkeen arviointeja koskevaan työohjelmaansa. Kaiken kattavan arvioinnin tekeminen vie kuitenkin huomattavan paljon aikaa (hankkeiden määrittely, tarjouspyyntö, valintamenettely, hankkeiden täytäntöönpano, loppuraporttien tutkiminen). Kalastus 59. Hankkeiden tarkastamista, sekä tarkastuskäyntejä että kirjauksiin perustuvia tarkastuksia, on lisättävä huomattavasti (Casaca - 100 kohta). Komission vastaus: Kalastusalan "yhteisyrityshankkeet" tarkastetaan järjestelmällisesti paikalla. Parlamentin pyynnöstä ne tarkastettiin kolmessa jäsenvaltiossa jo vuoden 2003 aikana. Kaikki komission suoraan hallinnoimiin yhteisyrityshankkeiden maksupyyntöihin liittyvät tietueet tarkastetaan perinpohjaisesti, jotta nähdään, onko asiaan sovellettavia sääntöjä noudatettu. Muut asiat 60. Komissiolta pyydetään luetteloa niistä vientituista ja ylijäämien käsittelyyn liittyvistä toimista, joita YMP:n järjestelmissä on toteutettu (Casaca - 102 kohta). Komission vastaus: Komissio saa jäsenvaltioilta tilitietoja asetusten (EY) N:o 1663/95 ja (EY) N:o 2390/1999, sellaisina kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 419/2002, mukaisesti. Asetuksen (EY) N:o 2390/1999 2 artiklan 1 kohdan mukaan komissio voi käyttää näitä tietoja ainoastaan tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen liittyvissä tehtävissään sekä kehityksen seurannassa ja ennusteiden laatimisessa maatalousalalta. Asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa komissio velvoitetaan varmistamaan jäsenvaltion sille toimittamien tilitietojen luottamuksellisuus ja turvallisuus. Komissio voi toimittaa yhteenvetotilastoja, joista eivät näy yksittäisten tuensaajien tiedot. Talousarvion valvontavaliokunnalle on hiljattain toimitettu vientituista tällaisia tilastoja. 61. Komissiota vaaditaan ryhtymään toimiin niitä yrityksiä vastaan, jotka osallistuivat elintarvikkeiden, varsinkin maitotuotteiden, laajamittaiseen väärentämiseen (Casaca - 103 ja 104 kohta). Komission vastaus: Väärennetyn voin tapaus: Mahdollisten seuraamusten määrääminen väärennettyjen voituotteiden tapauksessa on kansallisten oikeusviranomaisten toimivaltaan kuuluva asia. OLAF on avustanut Italian ja Ranskan oikeusviranomaisia tutkinnassa ja osallistunut Saksassa hallinnolliseen tutkintamenettelyyn. Tällä hetkellä (rikosoikeudelliset) tutkinnat Italiassa ja Ranskassa ovat vielä kesken. Lisäksi Belgian toimivaltainen viranomainen nosti lokakuun alussa kahta belgialaisyritystä vastaan kanteet, joissa se vahingonkärsijän ominaisuudessa vaati saada osallistua oikeudenkäyntiin syytteen vireillepanijana ("partie civile") (eli esittää siviilioikeudellisen vahingonkorvausvaatimuksen rikosoikeudenkäynnin yhteydessä). g) Euroopan sosiaalirahasto 62. Komissiota pyydetään tiedottamaan parlamentille tutkimustuloksista ja toimista, joihin ryhdytään neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88 mukaisesti (Casaca - 105 kohta). Komission vastaus: Komissio turvautuu säännöllisesti neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4253/88, sellaisena kuin se on muutettuna, 24 artiklassa säädettyihin menettelyihin omien tilintarkastustensa ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten seurannassa tai silloin, kun kansallisten tarkastusten tuloksia ei ole seurattu. Menettelyt nettomääräisen rahoituskorjausten tekemiseksi yhteisön tukiin ovat varsin pitkällisiä, ja kestää aikansa, ennen kuin väärinkäytös saadaan vahvistettua virallisesti ja voidaan määrittää pätevät perusteet päätökselle nettomääräisen rahoituskorjauksen tekemisestä; useissa tapauksissa jäsenvaltio suostuu rahoitusoikaisuun vaatimatta virallista päätöstä tuen vähentämisestä. Komissio toimittaa parlamentille luettelon vuosina 2002 ja 2003 tehdyistä päätöksistä. Myös kauden 1994-1999 ohjelmia päätettäessä on tilaisuus selvittää vielä ratkaisematta olevat tapaukset (joko vähentämällä menot loppuerän maksupyynnöstä tai tekemällä nettomääräinen oikaisu). 63. Komissiota kehotetaan selventämään, miten Euroopan sosiaalirahaston tavoitteet voidaan saavuttaa ja välttää samalla raskaat ja tehottomat menettelyt, petokset ja huono hallinto (Casaca - 107 kohta). Komission vastaus: Yksi komission vuonna 2002 käynnistämän yksinkertaistamishankkeen tavoitteista on saavuttaa ESR:n tavoitteet välttäen tehottomia menettelyjä, petoksia ja huonoa hallintoa. Sen ohjenuorana ovat yksinkertaistamisen, selkeyttämisen, koordinoinnin, joustavuuden ja suhteellisuuden periaatteet, joiden osalta komissio antoi tiedonannon rakennepolitiikan yksinkertaistamisesta, selventämisestä, koordinoinnista ja joustavasta hallinnoinnista kaudella 2000-2006 [4]. Asetusta N:o 1260/99 ei aiota muuttaa. Komissio uskoo yksinkertaistamisen parantavan rakennerahastojen hallintoa ja vähentävän tehottomien menettelyjen ja huonon hallinnon riskiä. Koska rakennerahastoja hallinnoidaan yhteisesti niin, että hallintovastuuta on hajautettu jäsenvaltioille, näiden on yritettävä itse keventää sisäisiä menettelyjään ja yksinkertaistaa ohjelmatyötä kansallisella ja/tai alueellisella tasolla. [4] C(2003) 1255, 25.4.2003. (Ks. myös vastaus 141 kohtaan.) 64. Komissiota kannustetaan saattamaan Madridin tukitapauksen käsittely mahdollisimman pian päätökseen ja antamaan siitä tilanneselvitys (Casaca - 108 kohta). Komission vastaus: Komission yksiköt lähettivät jäsenvaltiolle 30. heinäkuuta 2003 virallisen ilmoituksen, jossa ne ilmoittivat jäädyttävänsä kaikki IMEFEn hallinnoimalle Madrid City Hall -hankkeelle erääntyneet maksusuoritukset. Samoin jäsenvaltiolle ilmoitettiin komission olevan aikeissa tehdä tilintarkastuksia, joissa selvitettäisiin IMEFEn kaudella 1994-1999 hallinnoimissa toimenpiteissä havaittujen virheiden tai väärinkäytösten lopullinen arvo. OLAFin on tätä ennen pyydettävä yhteyshenkilöltään Espanjasta luettelo kyseisistä toimenpiteistä, jotta ne voidaan jättää pois komission tilintarkastuksesta. Näin ne eivät myöskään sekoitu oikeudellisen tutkinnan kohteena oleviin toimenpiteisiin. 65. Komissiota kehotetaan ottamaan huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset 3/2002 ja 4/2002 sen harkitessa erityisaloista riippumatonta tukiuudistusta (Casaca - 109 kohta). Komission v