Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selventämisestä (1) (97/C 130/07) KOM(97) 117 lopull. - 96/0248(CNS)

(Komission EY:n perustamissopimuksen 189 a artiklan 2 kohdan nojalla esittämä 19 päivänä maaliskuuta 1997)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 104 c artiklan 14 kohdan toisen alakohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

ottaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon,

sekä katsoo, että

(1) talous- ja rahaliiton moitteeton toiminta edellyttää lähentymisperusteiden saavuttamisen lisäksi sitä, että talouskehitys ja julkisen talouden kohentuminen osoittautuvat vakaaksi ja kestäväksi; jäsenvaltioiden julkisen talouden pitäminen vakaana edesauttaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä riittävien edellytysten luomista tuotannon ja työllisyyden kestävän kasvun turvaamiseksi; talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa edellytetään julkisen talouden kurinalaisuutta vakaan rahatalouden varmistamiseksi,

(2) jäsenvaltioiden budjettipolitiikka on muotoiltava siten, että jätetään liikkumavaraa poikkeuksellisiin ja suhdanteista johtuviin häiriöihin mukautumiseksi ja vältetään liiallisia alijäämiä; on välttämätöntä määritellä 104 c artiklan 2 kohdassa mainittu viitearvon poikkeuksellinen ja väliaikainen ylittäminen, joka johtuu epätavallisesta tapahtumasta tai vakavasta taloudellisesta taantumasta,

(3) liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 5 on määräykset 104 c artiklassa tarkoitetun menettelyn täytäntöönpanosta; myös muita täytäntöönpanoa koskevia määräyksiä tarvitaan; 104 c artiklan 14 kohdan toisen alakohdan mukaan neuvosto antaa aiheelliset säännökset tästä asiasta; tämän asetuksen säännökset muodostavat yhdessä pöytäkirjan määräysten kanssa uuden yhtenäisen säännöstön,

(4) perustamissopimuksen 109 k artiklan 3 kohdan mukaan 104 c artiklan 9 ja 11 kohtaa ei sovelleta niihin jäsenvaltioihin, joita koskee poikkeus; eräistä Tanskaa koskevista määräyksistä tehdyn pöytäkirjan N:o 12 2 kohdan mukaisesti 104 c artiklan 9 ja 11 kohtaa ei sovelleta Tanskaan ennen kuin se on perunut Edinburghissa 12 päivänä joulukuuta 1992 tehdyn päätöksen yhteydessä antamansa ilmoituksen siitä, että se ei osallistu kolmanteen vaiheeseen; eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyn pöytäkirjan N:o 11 2 kohdassa määrätään muun muassa, että edellä mainitun pöytäkirjan 5 kohtaa sovelletaan, jos Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittaa neuvostolle, että se ei aio siirtyä kolmanteen vaiheeseen; 5 kohdassa määrätään muun muassa, että perustamissopimuksen 104 c artiklan 1, 9 ja 11 kohtaa ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan,

(5) liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn soveltamiselle on laadittava määritelmät ja vahvistettava määräajat, jotta voidaan varmistaa sen nopea ja tehokas soveltaminen; menettelyn tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi on määriteltävä, miten perustamissopimuksen 104 c artiklassa tarkoitettuja seuraamuksia voidaan vuosittain määrätä sellaisille jäsenvaltioille, jotka jatkuvasti jättävät oikaisematta liiallisen alijäämän,

(6) tämä asetus on osa vakaus- ja kasvusopimusta, jolla varmistetaan talousarviota koskeva kurinalaisuus talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa; sopimus koostuu kahdesta pääosasta, jotka ovat (i) budjettipolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostaminen ja (ii) liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttaminen ja selventäminen; näistä sopimuksen pääosista ensimmäiseen sisältyy ennakkovaroitusjärjestelmä, jossa havaitaan poikkeamat jäsenvaltioiden keskipitkän aikavälin budjettisuunnitelmista ja jossa neuvosto antaa suositukset oikaisutoimista ajoissa ennen kuin alijäämä muodostuu liialliseksi,

(7) budjettipolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamista koskevista säännöistä säädetään neuvoston asetuksella [. . .],

(8) asetuksen [. . .] mukaisen tehostetun valvonnan ja komission 104 c artiklan 2 kohdan mukaisesti toteuttaman julkisen talouden seurannan olisi yhdessä helpotettava liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn tehokasta ja nopeaa täytäntöönpanoa,

(9) edellä esitetyn perusteella on ilmeisesti sekä mahdollista että tarkoituksenmukaista määrätä tietojen toimittamispäivästä tai muusta menettelyn aloittamisesta lukien mahdollisten seuraamusten määräämiseen saakka kuluvan kokonaisajan enimmäiskestoksi kymmenen kuukautta, jotta voidaan painostaa jäsenvaltiota toteuttamaan oikaisutoimenpiteet; maaliskuussa aloitettavassa menettelyssä tämä voi johtaa seuraamusten määräämiseen sen kalenterivuoden kuluessa, jonka aikana menettely on aloitettu,

(10) neuvoston suosituksen liiallisen alijäämän korjaamiseksi tai liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn myöhempien vaiheiden olisi oltava ennakoituja kyseisessä jäsenvaltiossa, joka on saanut ennakkovaroituksen ja siten paljon aikaa valmistella oikaisutoimia; liiallisen alijäämän syntyminen kolmannessa vaiheessa on vakava tilanne, jonka olisi edellytettävä kaikilta asianomaisilta kiireellisiä toimia,

(11) toimissaan liiallisen alijäämän oikaisemiseksi kyseisen jäsenvaltion hallituksen on kansallisen lainsäädännön sitä edellyttäessä toteutettava toimenpiteet, joissa kansallinen kansanedustuslaitos on osallisena; kansanedustuslaitoksilla olisi oltava mahdollisuus osallistua täysipainoisesti liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn; pöytäkirjan N:o 5 3 artiklan mukainen kansallinen päätöksentekomenettely ei sinänsä saa estää liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn nopeaa täytäntöönpanoa,

(12) neuvoston suosituksella on syytä asettaa 104 c artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja määräaikoja, joiden kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia ja oikaistava liiallinen alijäämä,

(13) liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn tarkoitus on kannustaa jäsenvaltiota aloittamaan oikaisutoimia, jolloin menettely keskeytetään; menettelyä jatketaan heti, jos toimenpidettä ei toteuteta tai se osoittautuu riittämättömäksi,

(14) neuvoston päättäessä määrätä seuraamuksia olisi jäsenvaltiolta, jota asia koskee, vaadittava asianmukaisen suuruinen koroton talletus, jotta voidaan varmistaa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn riittävä pelotevaikutus; alijäämiä koskeva menettely on vuotuinen, jolloin seuraamuksia voidaan määrätä vuosittain,

(15) seuraamusten määrittäminen vahvistetun asteikon mukaisina poistaa epävarmuutta ja tekee siten menettelyssä osallisina oleville mahdolliseksi saada siitä kaikki tarvittavat tiedot; on aiheellista suhteuttaa talletuksen suuruus kyseisen jäsenvaltion bruttokansantuotteeseen; talletusten olisi koostuttava kiinteästä osasta ja muuttuvasta osasta, jonka suuruus määräytyy suhteessa siihen määrään, jolla alijäämä ylittää viitearvona käytetyn kolme prosenttia bruttokansantuotteesta; lisäksi seuraamuksille on aiheellista vahvistaa vuotuinen enimmäismäärä prosentteina bruttokansantuotteesta, jotteivät ne vaikuttaisi tarkoituksensa vastaisesti,

(16) seuraamuksia on tehostettava, jollei korottoman talletuksen tekeminen saa kyseistä jäsenvaltiota oikaisemaan liiallista alijäämäänsä kahden vuoden kuluessa siitä, kun päätös talletuksesta on tehty; tällöin on aiheellista muuntaa talletus sakoksi,

(17) liiallisen alijäämän oikaisemisessa tapahtuvan merkittävän edistymisen olisi mahdollistettava joidenkin seuraamusten lieventäminen 104 c artiklan 12 kohdan mukaisesti; täytäntöön panemattomat seuraamukset olisi kumottava vasta sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on oikaistu,

(18) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen liitteenä olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta 22 päivänä marraskuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 3605/93 (2) vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt jäsenvaltioiden talousarvioita koskevien tietojen toimittamisesta, ja

(19) perustamissopimuksen 109 f artiklan 8 kohdan mukaan tapauksissa, joissa tässä sopimuksessa määrätään Euroopan keskuspankin (EKP) neuvoa-antavista tehtävistä, tarkoitetaan viittauksilla EKP:iin Euroopan rahapoliittista instituuttia ennen EKP:n perustamista,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 JAKSO Määritelmät

1 artikla

Tässä asetuksessa vahvistetaan säännökset, joilla nopeutetaan ja selvennetään liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä julkisyhteisöjen liiallisten alijäämien estämiseksi ja mahdollisten alijäämien oikaisemiseksi nopeasti.

2 artikla

1. Jos julkisyhteisöjen talouden alijäämä ylittää viitearvon, sitä on pidettävä 104 c artiklan 2 kohdan a alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti poikkeuksellisena ja väliaikaisena, jos se johtuu epätavallisesta tapahtumasta, joka ei ole kyseisen jäsenvaltion hallittavissa ja jolla on suuri vaikutus julkisyhteisöjen rahoitusasemaan, tai jos se johtuu vakavasta taloudellisesta taantumasta. Lisäksi jos epätavallinen tapahtuma tai vakava taloudellinen taantuma on päättynyt tai jos sen ennustetaan päättyvän seuraavana kalenterivuonna sen vuoden jälkeen, jonka aikana alijäämä ylittää viitearvon, komission tekemistä budjettiennusteista on käytävä ilmi, että alijäämä alittaa viitearvon kyseisenä seuraavana vuonna.

2. Perustamissopimuksen 104 c artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen laadinnassa komissio pääsääntöisesti katsoo taantumasta johtuvan viitearvon ylityksen poikkeukselliseksi ainoastaan, jos bruttokansantuotteen määrä pienenee vähintään kaksi prosenttia vuodessa.

3. Päättäessään 104 c artiklan 6 kohdan mukaisesti liiallisen alijäämän olemassaolosta neuvosto ottaa yleisarviossaan huomioon kyseisen jäsenvaltion tekemät huomautukset, jotka osoittavat bruttokansantuotteen määrän vuotuisen alle kahden prosentin pienenemisen olevan kuitenkin poikkeuksellista lisätodisteiden perusteella, jotka koskevat erityisesti taantuman jyrkkyyttä tai tuotannon yhteenlaskettua menetystä suhteessa aikaisempiin kehityssuuntiin.

2 JAKSO Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn nopeuttaminen

3 artikla

1. Kahden viikon kuluessa siitä, kun komissio on hyväksynyt 104 c artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kertomuksen, talous- ja rahoituskomitea antaa 104 c artiklan 4 kohdassa tarkoitetun lausunnon.

2. Komissio ottaa 1 kohdassa mainitun lausunnon huomioon ja todetessaan, että liiallinen alijäämä on olemassa, toimittaa lausunnon ja suosituksen neuvostolle päätöksen tekemistä varten.

3. Neuvosto päättää liiallisen alijäämän olemassaolosta 104 c artiklan 6 kohdan mukaisesti kolmen kuukauden kuluessa asetuksen (EY) N:o 3605/93 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyistä tietojen toimittamispäivistä. Jos neuvosto 104 c artiklan 6 kohdan mukaisesti päättää, että on olemassa liiallinen alijäämä, se antaa samanaikaisesti kyseiselle jäsenvaltiolle suositukset 104 c artiklan 7 kohdan mukaisesti.

4. Neuvoston 104 c artiklan 7 kohdan mukaisesti antamassa suosituksessa on vahvistettava määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltion, jota asia koskee, on toteutettava tuloksellisia toimia, sekä määräaika liiallisen alijäämän oikaisemiseksi, joka olisi saatettava päätökseen liiallisen alijäämän toteamista seuraavana vuonna, jollei erityisiä olosuhteita ole mainittu.

4 artikla

1. Jos neuvosto todettuaan 104 c artiklan 8 kohdan mukaisesti, ettei tuloksellisia toimia ole toteutettu, päättää julkistaa suosituksensa, päätös tehdään neljän kuukauden kuluessa siitä, kun päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta on tehty 104 c artiklan 6 kohdan mukaisesti ja suositukset on annettu 104 c artiklan 7 kohdan mukaisesti.

2. Harkitessaan, onko neuvoston 104 c artiklan 7 kohdan mukaisesti antamien suositusten johdosta toteutettu tuloksellisia toimia, neuvosto tekee arvionsa kyseisen jäsenvaltion hallituksen julkistamien päätösten perusteella. Jos näitä julkistettuja päätöksiä ei vahvisteta lainsäädäntöteitse, tai näiden päätösten vaikutus julkisyhteisöjen talouteen heikentyy huomattavasti niiden hyväksymismenettelyn aikana, neuvosto jatkaa välittömästi liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä.

5 artikla

Neuvoston 104 c artiklan 9 kohdan mukainen päätös vaatia jäsenvaltiota toteuttamaan alijäämää pienentäviä toimenpiteitä tehdään kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on 104 c artiklan 8 kohdan mukaisesti todennut, ettei tuloksellisia toimia ole toteutettu.

6 artikla

Jos jäsenvaltio ei toimi 104 c artiklan 7 kohdan ja 104 c artiklan 9 kohdan mukaisten neuvoston peräkkäisten päätösten mukaisesti, neuvosto päättää määrätä seuraamuksia 104 c artiklan 11 kohdan mukaisesti. Jollei tämän asetuksen 9 artiklan säännöksistä muuta johdu, asiaa koskeva päätös tehdään kahden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on 104 c artiklan 9 kohdan mukaisesti päättänyt vaatia jäsenvaltiota toteuttamaan toimenpiteitä.

7 artikla

Jollei tämän asetuksen 9 artiklan säännöksistä muuta johdu, neuvoston päätös seuraamusten määräämisestä on tehtävä kymmenen kuukauden kuluessa liiallisen alijäämän osoittavien tietojen toimittamisesta. Nopeutettua menettelyä käytetään silloin, kun alijäämä on tarkoituksellisesti suunniteltu ja neuvosto toteaa sen liialliseksi.

8 artikla

Neuvosto tekee 104 c artiklan 11 kohdan mukaisen päätöksen seuraamusten (muiden kuin tämän asetuksen 13 artiklassa tarkoitetun sakon määräämisen) tehostamisesta tai 104 c artiklan 12 kohdan mukaisen päätöksen kaikkien taikka joidenkin päätöstensä kumoamisesta kahden kuukauden kuluessa asetuksella (EY) N:o 3605/93 säädetyistä tietojen toimittamispäivistä.

3 JAKSO Keskeyttäminen ja seuranta

9 artikla

Liiallisia alijäämiä koskeva menettely keskeytetään, jos jäsenvaltio toteuttaa tuloksellisia toimia 104 c artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen tai 104 c artiklan 9 kohdan mukaisen vaatimuksen johdosta.

10 artikla

1. Komissio ja neuvosto seuraavat toimia, joita jäsenvaltiot toteuttavat 104 c artiklan 7 kohdan mukaisesti annettujen suositusten ja 104 c artiklan 9 kohdan mukaisesti esitettyjen vaatimusten johdosta. Jos toimia ei toteuteta tai neuvosto katsoo ne tehottomiksi, mikä vähentää niiden vaikutusta julkisyhteisöjen rahoitusaseman kohentamisessa, neuvosto pääsääntöisesti tekee välittömästi päätöksen vastaavasti 104 c artiklan 9 kohdan tai 104 c artiklan 11 kohdan nojalla.

2. Jos tiedot toteutuneesta kehityksestä osoittavat, että liiallista alijäämää ei ole oikaistu määräajassa, joka on annettu joko 104 c artiklan 7 kohdan mukaisesti annetuissa suosituksissa tai 104 c artiklan 9 kohdan mukaisesti esitetyissä vaatimuksissa, neuvosto pääsääntöisesti tekee välittömästi päätöksen vastaavasti 104 c artiklan 9 kohdan tai 104 c artiklan 11 kohdan mukaisesti.

4 JAKSO Seuraamukset

11 artikla

Jos neuvosto päättää määrätä jäsenvaltiolle seuraamuksia 104 c artiklan 11 kohdan mukaisesti, vaaditaan yleensä koroton talletus. Neuvosto voi päättää toteuttaa tämän talletuksen lisäksi 104 c artiklan 11 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut toimenpiteet.

12 artikla

Talletus koostuu kiinteästä osasta, joka on 0,2 prosenttia bruttokansantuotteesta, sekä muuttuvasta osasta, joka on yksi kymmenesosa siitä erotuksesta, jolla alijäämän osuus liiallisen alijäämän toteamisvuoden bruttokansantuotteesta poikkeaa viitearvosta seuraamusten määräämispäätöstä edeltävänä vuonna. Talletusten vuosittainen enimmäismäärä on 0,5 prosenttia bruttokansantuotteesta.

13 artikla

Jollei liiallista aijäämää ole neuvoston näkemyksen mukaan oikaistu, talletus muunnetaan yleensä sakoksi kaksi vuotta sen jälkeen, kun päätös talletuksen vaatimisesta on tehty 104 c artiklan 11 kohdan mukaisesti sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 9 artiklan soveltamista.

14 artikla

Neuvosto voi 104 c artiklan 12 kohdan mukaisesti päättää kumota kaikki 104 c artiklan 11 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa mainitut seuraamukset tai jotkut niistä siltä osin kuin jäsenvaltio edistyy merkittävästi, vaikkei vielä riittävästi, liiallisen alijäämän oikaisemisessa.

15 artikla

Jos päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta kumotaan, neuvosto kumoaa 104 c artiklan 12 kohdan mukaisesti kaikki seuraamukset, joita ei ole vielä pantu täytäntöön. Tämän asetuksen 13 artiklan nojalla määrättyjä sakkoja ei palauteta kyseiselle jäsenvaltiolle.

16 artikla

Tämän asetuksen 12 artiklan mukaiset talletukset on tehtävä komissiolle. Talletusten korot sekä tämän asetuksen 13 artiklan mukaiset sakot kertyvät Euroopan yhteisöjen yleisen talousarvion varoiksi.

17 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

(1) EYVL N:o C 368, 6.12.1996, s. 12.

(2) EYVL N:o L 332, 31.12.1993, s. 7.