Strategian yleisenä tavoitteena on korkealaatuinen, monitasoinen riskienhallinnan toimintamalli, joka on tehokas ja vaikuttava. Strategiassa yksilöidään seuraavat seitsemän tavoitetta:

Strategian täytäntöönpanossa komissiota avustaa riskienhallintastrategian täytäntöönpanon koordinaatioryhmä, jossa on kaikkien jäsenvaltioiden edustajia. Ryhmä on osallistunut tämän selvityksen valmisteluun.

Toimintasuunnitelmassa vahvistetaan kullekin tavoitteelle yhteensä 22 toimea ja 54 alatoimea. Toimien toteuttamiseksi on laadittu etenemissuunnitelma, jossa yksilöidään 64 tuotosta. Valtaosa toimista on sellaisia, että komissio toteuttaa ne tai ne toteutetaan komission vastuulla.

Vaikka yhteisen riskienhallintakehyksen täytäntöönpanon varmistamista koskevien valmiuksien lisäämiseksi on jäsenvaltioissa ja EU:ssa suunniteltu useita toimia, eteneminen on ollut hidasta. Jäsenvaltiot ovat aktiivisesti havainneet epäjohdonmukaisuuksia yhteisen riskienhallintakehyksen täytäntöönpanossa kansallisella tasolla ja löytäneet ratkaisuja näiden puutteiden korjaamiseksi. Tästä huolimatta ongelmia on edelleen jäsenvaltioiden valmiuksissa panna ratkaisut täytäntöön ja EU:n valmiudessa tukea asianmukaisella tavalla jäsenvaltioiden riskianalyysikapasiteettia uutta tuontivalvontajärjestelmää koskevan aloitteen kautta.

Tällä alalla saavutettu edistys on suurelta osin sellaisten toimintojen ansiota, jotka olivat jo toteutettavina strategian hyväksymisvaiheessa. Näitä olivat varsinkin kieltoihin ja rajoituksiin liittyvät toiminnot. Useita tietosivuja on laadittu (yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa) tietyistä lainsäädännön kohdista, joissa asetetaan tuonti- ja vientikieltoja ja -rajoituksia EU:n ulkorajoilla tarkastettaville tavaroille. Tietosivuissa kuvataan asianomainen lainsäädäntökehys, tullin rooli ja sovellettavat asiakirjatarkastukset ja fyysiset tarkastukset. Niiden pohjalta voidaan määrittää tullitarkastusten ajankohta sekä se, onko tulliviranomaisille ja muille viranomaisille syytä antaa lisäsuosituksia.

ICS 2.0 -tuontivalvontajärjestelmän virallinen käyttöönotto on viivästynyt, mutta työ budjettiin, hallinnointiin, toimitusstrategiaan ja -suunnitteluun, toimintatilaan, tietoteknistä järjestelmää koskevaan täytäntöönpanosäädökseen ja projektin kapasiteettiin liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi on jo käynnistynyt. Järjestelmän jatkokehityksessä ja täytäntöönpanossa on noudatettava käytäntövaltaista vaihekohtaista lähestymistapaa (joka perustuu ns. rakenneosiin).

Yksi strategiassa vahvistettu ensisijainen toimenpide on tiedon laadun, ilmoitusjärjestelyjen ja tietojen saatavuuden parantamiseen tähtäävien asianmukaisten tietoteknisten ratkaisujen kehittäminen ja täytäntöönpano turvallisuusriskien havaitsemiseksi tavaroiden saapumispaikassa. Uuden tuontivalvontajärjestelmän kehittäminen on tärkein tähän ensisijaiseen toimenpiteeseen liittyvä tuotos. Komissio on valmistellut jäsenvaltioiden avustuksella liiketoimintamallin ja kehittämisasiakirjan, jotka pohjautuvat ulkoiseen kustannushyötyanalyysiin ja toteutettavuustutkimuksiin.

Tulliviranomaisten ja rajavartijoiden välistä yhteistyötä arvioidaan parhaillaan. Tässä yhteydessä arvioidaan myös huhtikuussa 2013 annettujen ohjeiden täytäntöönpanoa. Ensimmäisten tulosten mukaan yhteistyö toimii kokonaisuudessaan ottaen hyvin, sillä useita hyviä käytäntöjä on pystytty havaitsemaan.

Matkustajien tarkastuksia koskeva korkean tason seminaari järjestettiin Riikassa 7. ja 8. toukokuuta 2015. Tarkoituksena oli parantaa yhdennettyä rajaturvallisuutta tulliviranomaisten ja muiden viranomaisten välillä. Seminaarissa todettiin, että tulliviranomaisten ja muiden rajaviranomaisten välistä yhteistyötä olisi tiivistettävä mm. antamalla ennalta annettavat matkustajatiedot tullin käyttöön. Frontexin kanssa käytävän yhteistyön parantamiseksi on käynnistetty muodollinen vuoropuhelu, jossa keskitytään kyseisen viraston ja tulliviranomaisten toimialaan kuuluviin kysymyksiin, kuten tullialan riskienhallintaan.

Tullikoodeksikomitean riskinhallintajaosto on arvioinut matkustajarekisteristä ja ennalta annettavista matkustajatiedoista annetuissa direktiiveissä säädetyn tietojen jakamisen vaikutuksia tullialalle. Matkustajaliikenteessä kuljetettavien tavaroiden tullivalvonnan varmistamiseksi on tärkeää taata tulliviranomaisten osallistuminen kansallisiin matkustajatietoyksikköihin ja/tai että ne saavat asianomaiset tiedot käyttöönsä direktiivin (EU) 2016/681 mukaisesti. Näitä tietoja pidetään erittäin tärkeinä matkustajien matkatavaroihin (tai matkustajien hallussa olevaan käteisrahaan) liittyvien riskien havaitsemiksi. Niiden ansiosta tulli voi tehdä matkustajille heidän saapuessaan kohdennetut ja riskipohjaiset tarkastukset ja torjua siten vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta, terrorismia ja terrorismin rahoitusta tietosuojaa ja yksityisyyden suojaa koskevia sääntöjä noudattaen.

Yhteistyön varmistaminen muiden lainvalvontaviranomaisten kanssa on edelleen suuri haaste. Joissakin tapauksissa tämä koskee myös tullitarkastuksista/riskinhallinasta vastaavien osastojen ja tutkinnasta vastaavien osastojen välistä yhteistyötä tullihallinnon sisällä. Selvityskaudella on keskitytty tiedottamisen parantamiseen, riskienhallinnan roolin selvittämiseen sekä tulliviranomaisten nykyisiin ja mahdollisiin tuleviin valmiuksiin. Tulliviranomaisten ja muiden lainvalvontaviranomaisten eri vastuualueiden keskinäinen ymmärtäminen on parantunut tämän tuloksena, mutta töitä on edelleen tehtävä.

Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten välistä sekä kyseisten viranomaisten ja komission välistä keskinäistä avunantoa koskevaa tietojenvaihtoa on laajennettu keskinäistä avunantoa koskevan asetuksen muutoksen yhteydessä. Muutetulla asetuksella tarjotaan laajempi oikeusperusta useille toimille, joilla pyritään parantamaan tulli- ja maatalouslainsäädännön noudattamista talouden toimijoiden keskuudessa. Muutetun asetuksen nojalla kerättyjen riskienhallintaa koskevien tietojen saatavuus parantaisi tullialan riskienhallintaa sekä jäsenvaltioissa että EU:n tasolla.

Tulliviranomaiset ovat osallistuneet Euroopan turvallisuusagendaan laatimalla erityisiä lentorahdin turvallisuutta koskevia riskisääntöjä (yhteiset riskin arviointiperusteet). Useita yhteisiä riskin arviointiperusteita on jo hyväksytty alustavasti. Koska lentorahtia koskevat arviointiperusteet liittyvät tulliviranomaisten lisäksi muihinkin viranomaisiin, myös asiaankuuluvat komission yksiköt, EU:n tiedusteluanalyysikeskus sekä kansalliset tullialan, siviili-ilmailun ja terrorismin torjunnan asiantuntijat ovat osallistuneet arviointiperusteiden laatimiseen. Näin ollen lentorahtia koskevat yhteiset arviointiperusteet pohjautuvat kaikilta asianomaisilta tahoilta saatuun monialaiseen panostukseen ja täydentävät rahtia ja postia koskevia nykyisiä siviili-ilmailun turvallisuustoimenpiteitä. Koska uusia riskisääntöjä sovelletaan vasta uudessa tuontivalvontajärjestelmässä, niitä ei panna täytäntöön ennen vuoden 2020 loppua.

Strategialla tuetaan myös neuvoston 16. joulukuuta 2014 antaman merellisen turvallisuusstrategian ja sen toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa. Sillä tuetaan varsinkin merivalvontaa koskevaa yhteistä tietojenvaihtoympäristöä (CISE), joka toteutetaan siviili- ja sotilasviranomaisten välisen yhteistyön parantamista ja tietojenvaihdon lisäämistä koskevana metahankkeena ja jonka tavoitteena on yhteisen meritilannetietoisuuden ja tietojenvaihdon parantaminen. CISE:llä pyritään parantamaan toimitusketjun turvallisuutta ja tavaroiden siirtojen riskipohjaista valvontaa meriliikenteen alalla, minkä ansiosta sillä edistetään tietojenvaihtoa terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan (esim. tavaroiden salakuljetus, aseiden ja huumausaineiden laiton kauppa ja laittomasta kaupasta saatujen rahavarojen siirrot rajojen yli) osallistuvien eri viranomaisten välillä. Asiaankuuluvia EU:n virastoja pyydetään tiivistämään keskinäistä yhteistyötään. CISE:lle on tarkoitus tehdä laajamittainen testaus operaatiota edeltävän vaiheen validointihankkeella ”EUCISE2020”vuosina 2017–2018. Tämän jälkeen se on tarkoitus panna täytäntöön vaiheittain vuoteen 2020 mennessä.

Kaikki edellä mainitut tietojen jakamista koskevat toimet ovat perusoikeuksien ja varsinkin yksityisyyttä ja henkilötietojen suojaa koskevien oikeuksien mukaiset.

2.7Tavoite 6 – Yhteistyön parantaminen kaupan alan kanssa

Tulliviranomaisten ja kaupan alan välinen yhteistyö on jo parantunut valtuutetun talouden toimijan (AEO) järjestelmän vahvistumisen myötä. Unionin tullikoodeksilla, sen delegoidulla säädöksellä ja sen täytäntöönpanosäädöksellä tehtiin muutoksia AEO-järjestelmään, minkä vuoksi AEO-ohjeita oli muutettava.

Vuonna 2007 perustettiin AEO-yhteistyöverkosto, jonka tarkoituksena on valvoa AEO-järjestelmän täytäntöönpanoa. Vuonna 2013 se käynnisti toisen valvonta-aloitteensa, jolla pyritään varmistamaan AEO-sääntöjen moitteeton ja yhdenmukainen soveltaminen. Valvontahanke osoitti, että AEO on vahva ja luotettava järjestelmä. Jäsenvaltiot ovat kehittäneet vahvoja menettelyjä varmistaakseen, että AEO-järjestelmää hallinnoidaan korkeatasoisella, tehokkaalla ja johdonmukaisella tavalla.

Tullialan riskienhallintajärjestelmän yhteyteen perustettiin vuonna 2015 kaksi erityistä kohderyhmää AEO-prosesseja ja -menettelyjä koskevien riskitietojen vaihtamista varten: ensimmäinen ryhmä AEO-prosessin arkaluonteisten tietojen vaihtoa varten ja toinen ryhmä sellaisten sääntöjenvastaisuuksia koskevien tietojen vaihtoa varten, joissa on osallisena kumppanimaan AEO.

Edistyminen on ollut hitaampaa muilla aloilla. Tämä koskee mm. toimitusketjun tunnettuuden parantamista.

Oikeudellinen kehys laadittiin, jotta korkealaatuisten tietojen saatavuus varmistettaisiin riskienhallintatarkoituksia varten. Tämä on synnyttänyt kysymyksen siitä, onko postipaketteja koskeviin tulli-ilmoituksiin (esim. CN23-tulliluettelo) sisältyvät kaupan alan toimijoiden antamat tiedot annettava saataville ja uudelleenkäyttöön turvallisuutta ja vaarattomuutta koskevan saapumisen yleisilmoituksen ja tulli-ilmoituksen antamiseksi. Jos näin tehdään, on myös päätettävä, miten tämä tapahtuisi. Tämä kysymys on tärkeä myös sen vuoksi, että sähköisen kaupan vuoksi pienten lähetysten lähettäminen on yhä yleisempää. Jäsenvaltioiden tulliviranomaiset, postitoiminnan harjoittajat, toimialajärjestöt ja kansainväliset kumppanit (Yhdysvallat, Kanada ja Kiina) ovat osallistuneet Maailman postiliiton säätelemän maailmanlaajuisen postitoimintamallin mukaisten eri vaihtoehtojen analysointiin. Riippumatta siitä, mikä vaihtoehto valitaan, on tärkeää, että se soveltuu käytettäväksi uudessa tuontivalvontajärjestelmässä.

2.8Vaihtoehto 7 – Tullialan kansainvälisen yhteistyön mahdollisuuksien hyödyntäminen

Useita sellaisia toimintoja on käynnistetty, joilla tähdätään toimitusketjun riskienhallinnan parantamiseen kansainvälisen yhteistyön kautta.

Tästä esimerkkejä ovat esim. Maailman tullijärjestön (WCO) SAFE-kehyksen tarkistaminen, mm. lastaamista edeltäviä lentorahtitietoja koskevien standardien laatiminen ja valtuutetun talouden toimijan (AEO) järjestelmän keskinäinen tunnustaminen. Käynnissä on myös useita EU:n ulkopuolisten maiden kanssa toteutettavia tietojenvaihtohankkeita (esim. älykkäitä ja turvallisia kauppareittejä koskeva pilottihanke Kiinan kanssa). Tällaisten hankkeiden onnistuminen edellyttää kuitenkin luotettavien tietoteknisten järjestelmien käyttöönottoa.

3. Alustavat päätelmät

Tullialan riskienhallintajärjestelmän uudistus on resurssi-intensiivinen hanke. Tulosten saavuttaminen vie aikaa. Vaikka useita toimintoja on jo käynnistetty, kehitys on ollut epätasaista.