EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 4.6.2015 COM(2015) 247 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus 2014 {SWD(2015) 113 final}



1. Johdanto Vuosi 2014 merkitsi uutta alkua Euroopalle. Euroopan parlamentin vaalien jälkeen parlamentti antoi hyväksyntänsä uudelle Euroopan komissiolle puheenjohtaja Jean-Claude Junckerin poliittisissa suuntaviivoissa esitettyjen painopisteiden perusteella.Margrethe Vestagerille, kilpailusta vastaavalle komission jäsenelle, osoitetussa toimeksiantokirjeessä todetaan, että kilpailupolitiikalla vaikutetaan tarvittaessa komission työllisyys- ja kasvustrategiaan myös sellaisilla aloilla kuin digitaaliset sisämarkkinat, energiapolitiikka, rahoituspalvelut, teollisuuspolitiikka ja veronkierron torjunta. Kilpailupolitiikka kattoikin kaikki nämä alat vuonna 2014 ja tarjosi vankan perustan, joka tukee kokonaisvaltaisesti Euroopan komission poliittista päätöksentekoa. Kilpailupolitiikan avulla voidaan luoda aidot digitaaliset sisämarkkinat. Vireä kilpailu on osaamiseen perustuvilla aloilla tärkeässä asemassa innovoinnin edistämiseksi ja teknologian kehityksen tuottamien hyötyjen levittämiseksi EU:n kansalaisten keskuuteen. Lisäksi kilpailunrajoituksia ja yrityskeskittymiä koskevan politiikan tehokas täytäntöönpano auttaa pienyrityksiä menestymään ja pääsemään markkinoille aloilla, joita hallitsevat verkostovaikutukset. Myös valtiontukisääntöjen soveltaminen laajakaistaverkkoalalla auttaa osaltaan varmistamaan palvelujen hyvän kattavuuden kohtuuhintaan. Energia-alalla kilpailupolitiikalla varmistetaan, että yritykset eivät pidä yllä tai luo uudestaan esteitä suojautuakseen kilpailulta, mikä haittaisi Euroopan energiaunionin perustamista. Panemalla kilpailusäännöt täytäntöön voidaan myös taata oikeudenmukainen ja syrjimätön pääsy energiainfrastruktuuriin, poistaa markkinoiden yhdentymisen esteitä ja edistää kilpailua sekä jäsenvaltioiden välillä että jäsenvaltioissa. Lisäksi energia-alaa ja ympäristönsuojelua koskevien tarkistettujen valtiontukisääntöjen avulla jäsenvaltiot voivat kohdentaa tukensa paremmin esimerkiksi uusiutuviin energialähteisiin, infrastruktuuri-investointeihin, tuotantokapasiteettiin tai uusiutuvan energian tukemisen rahoittamisesta sähköintensiivisille käyttäjille myönnettäviin helpotuksiin. Komissio on toiminut erityisen valppaasti rahoituspalvelujen alalla. Päätavoitteena onkin tehdä finanssialasta vakaampi ja oikeudenmukaisempi ja saada se hoitamaan jälleen tärkeintä tehtäväänsä eli lainanantoa reaalitaloudelle. Pankkiunionin luominen lisää Euroopan kansalaisten ja markkinoiden luottamusta Euroopan pankkijärjestelmään. Täytäntöönpanon valvonnassa ja sääntelyyn liittyvissä toimissa keskityttiin torjumaan kilpailunvastaisia käytäntöjä johdannaisissa ja maksualalla. Teollisuuspolitiikassa keskitytään kilpailuun perustuviin avoimiin sisämarkkinoihin ponnahduslautana EU:n yritysten maailmanlaajuiselle menestykselle. Uusien valtiontukipuitteiden tavoitteena on ohjata valtion tukea aloille, joilla sillä on eniten merkitystä kasvun ja kilpailukyvyn kannalta. Lisäksi komissio tutki vuonna 2014 useita tuotantopanoksia ja välituotteita koskevia kartelleja ja määräsi niistä seuraamuksia. Ehkäisevän vaikutuksensa ansiosta kilpailusääntöjen soveltamisen valvonnalla voidaan estää haitat, joita kartellit aiheuttavat toimitusketjussa EU:n kansainväliselle kilpailukyvylle. Uusi komissio keskittää edelleen toimia verojen välttelyn ja veronkierron torjuntaan. Komissio kiristi vuonna 2014 verotukien valvontaa varmistaakseen EU:n kilpailupolitiikan välineiden avulla, etteivät EU-maat auta valittuja monikansallisia yrityksiä välttymään kohtuullisen vero-osuutensa maksamiselta. Merkittävä saavutus kilpailupolitiikan alalla vuonna 2014 oli kilpailuoikeuden rikkomisesta johtuvia vahingonkorvauskanteita koskevan direktiivin antaminen. Komission kesäkuussa 2013 esittämä direktiivi hyväksyttiin vuonna 2014, ja se tuli voimaan samana vuonna. Jäsenvaltioiden on nyt pantava se täytäntöön 27. joulukuuta 2016 mennessä. Direktiivin ansiosta Euroopan kansalaisten ja yritysten on helpompi saada korvauksia vahingoista, jotka ovat seurausta kilpailusääntöjen rikkomisesta, kuten kartelleista ja määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä. Direktiivi on ensimmäinen kilpailupolitiikan alan lainsäädäntöaloite, joka on hyväksytty tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen. Se on merkkipaalu komission ja muiden EU:n toimielinten välisessä kilpailua koskevassa vuoropuhelussa. 2. Kohti yhdennettyjä digitaalisia sisämarkkinoita Digitaalitaloudella on suuri merkitys Euroopan kasvuun ja kilpailukykyyn tulevaisuudessa. Digitaalisten sisämarkkinoiden loppuun saattaminen edistäisi innovointia ja kasvua monilla muilla aloilla, kuten energia-alalla, liikenteessä, julkisissa palveluissa, terveydenhuollossa ja koulutuksessa. Aitojen digitaalisten sisämarkkinoiden toteuttaminen edistäisi kasvua myös uusilla aloilla ja loisi laadukkaita työpaikkoja. Mitä enemmän digitaalisten sisämarkkinoiden yhdentyminen etenee, sitä enemmän tarvitaan EU:n kilpailupolitiikkaa varmistamaan digitaalialan oikeudenmukaiset ja tasavertaiset toimintaedellytykset kaikkialla unionissa. Digitaalisten sisämarkkinoiden perustan luominen: laajakaista- ja televiestintäverkkojen infrastruktuurin kehittämisen ja kilpailukykyisten markkinoiden edistäminen Talouden digitalisointi edellyttää huomattavia investointeja nopeisiin (”seuraavan sukupolven”) verkkoihin. Kilpailu ja kuluttajien taholta tuleva kysyntä ovat vauhdittaneet merkittävästi investointeja, ja jäsenvaltioiden ohjelmat ovat lisänneet tukea infrastruktuurin uudistamiseen ja parantamiseen. Markkinoilla on laajakaistaverkkojen yhdenmukaiseen käyttöönottoon eri alueilla liittyviä toimintapuutteita, minkä vuoksi valtiontuella on jatkossakin tärkeä rooli tällä alalla. Komissio on kolmen viime vuoden aikana hyväksynyt yli 10 miljardia euroa laajakaistaverkkojen valtiontukea. Tämä määrä ei kuitenkaan sisällä kaikkea alan valtiontukea, koska kaikki valtion toimenpiteet eivät kuulu SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisen valtiontuen määritelmän piiriin. Jäsenvaltion rahoituksen lisäksi rahoitusta antaa myös EU. Tällaiset julkiset investoinnit on suunnattava tarkasti alueille, joita markkinat eivät palvele. Muussa tapauksessa ne saattavat johtaa yksityisten investointien syrjäytymiseen. Valtiontukien valvonnalla on myös varmistettava, että teknologianeutraaliuden periaatetta noudatetaan. Tämä tarkoittaa sitä, että julkisessa toimenpiteessä ei ole ennalta määrätty käytettävää teknologiaa, vaan että käyttäjä valitsee teknologian sen ansioiden perusteella eli markkinoilla käytävän kilpailun kautta. Valtiontukisääntöjä on äskettäin tarkistettu asianmukaisten analyyttisten puitteiden tarjoamiseksi. Uuteen valtiontukikehykseen sisältyvät vuoden 2013 laajakaistasuuntaviivat, joilla yhdenmukaistetaan laajakaistaverkkojen valtiontukisäännöt digitaalistrategiassa asetettujen tavoitteiden kanssa, ja vuonna 2014 hyväksytty yleinen ryhmäpoikkeusasetus, joka kattaa tietyt laajakaistainfrastruktuurien tuet. Komissio varmistaa myös, että laajakaista- ja matkaviestinverkot pysyvät avoimina ja kilpailukykyisinä. Tämä on ehdoton edellytys toimivien digitaalisten sisämarkkinoiden luomiseksi. Komissio määräsi perusteellisen tutkinnan jälkeen lokakuussa yhteisvastuullisesti Slovak Telekomille ja sen emoyhtiölle, Deutsche Telekomille, lähes 39 miljoonan euron sakon, koska ne olivat yli viiden vuoden ajan rikkoneet EU:n kilpailusääntöjä, kun ne käyttivät väärin määräävää markkina-asemaansa sulkeakseen kilpailijat Slovakian laajakaistapalvelujen markkinoilta. Komissio katsoi erityisesti, että Slovak Telekom oli kieltäytynyt antamasta tilaajayhteyksien eriytettyä käyttöoikeutta kilpailijoille ja että se oli soveltanut hintaruuvia vaihtoehtoisiin operaattoreihin. Deutsche Telekom sai myös ylimääräisen 31 miljoonan euron sakon, jotta voitiin varmistaa riittävä varoittava vaikutus ja rangaista sitä jatkuvasta kilpailusääntöjen rikkomisesta (rikkomisen uusiminen), koska sille oli määrätty sakkoja jo vuonna 2003 laajakaistamarkkinoiden hintaruuvista Saksassa. Terve kilpailu matkaviestinmarkkinoilla on erityisen tärkeää eurooppalaisille kuluttajille, joiden olisi jatkossakin pystyttävä hyötymään parantuneista palveluista kilpailukykyisin hinnoin. Komissio hyväksyi perusteellisen tutkinnan jälkeen kesällä 2014 ehdollisesti kaksi matkaviestinverkko-operaattorien sulautumaa, joissa osapuolina olivat Hutchison 3G UK ja Telefónica Ireland Irlannissa sekä Telefónica Deutschland ja E-Plus Saksassa. Näissä asioissa määrätyillä korjaustoimenpiteillä varmistettiin markkinatoimijoiden välisen kilpailun säilyminen sekä ns. virtuaalisen matkaviestinverkon operaattorien (eli toimijat, joilla ei ole omaa verkkoa vaan jotka käyttävät toisen operaattorin verkkoa tarjotakseen palveluja asiakkailleen) markkinoille pääsyn tai laajentumisen avulla että antamalla uusille verkko-operaattoreille mahdollisuus tulla tulevaisuudessa markkinoille. Ajan tasalla pysyminen: älylaitteisiin ja verkkopalveluihin liittyvät kilpailupolitiikan toimet Älypuhelimista on tulossa yhä tärkeämpiä digitaalisessa taloudessa. Vuosi 2014 oli ensimmäinen, jolloin internetiä käytettiin enemmän älypuhelinten kuin henkilökohtaisten tietokoneiden kautta. Komissio on käynnistänyt tällä alalla alustavan tutkimuksen Googlen Android-mobiilialustaan liittyvistä liiketoimintakäytännöistä. Tutkimus aloitettiin mahdollisen määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskevien kantelujen perusteella. Googlen Android on älypuhelinten johtava käyttöjärjestelmä. Komissio hyväksyi lokakuussa EU:n sulautuma-asetuksen perusteella Facebookin aikeen hankkia omistukseensa WhatsApp-sovellus. Facebook (Facebook Messengerin kautta) ja WhatsApp tarjoavat älypuhelinsovelluksia, joiden avulla kuluttajat voivat lähettää tekstejä ja valokuvia sekä ääni- ja videoviestejä. Keskittymä hyväksyttiin ilman ehtoja ottaen erityisesti huomioon markkinoiden dynaaminen luonne, markkinoille pääsyn vähäiset esteet ja jäljellä olevan kilpailun riittävyys. Komission tutkimuksessa keskityttiin kolmeen alaan: yksityisviestintäpalvelut, verkkoyhteisöpalvelut ja verkkomainontapalvelut. Keskeisellä sijalla älypuhelinalalla ovat standardointimenettelyt ja yhteentoimivuus. Tältä osin komissio antoi huhtikuussa kaksi merkittävää päätöstä standardien kannalta olennaisista patenteista (SEP-patentit): Motorola Mobilitya koskevan kieltopäätöksen ja Samsungin antamia sitoumuksia koskevan päätöksen. SEP-patentit ovat patentteja, jotka ovat välttämättömiä tietyn alan standardin täytäntöönpanon kannalta. On teknisesti mahdotonta tehdä standardin mukainen tuote, kuten älypuhelin, käyttämättä SEP-patenteilla suojattua tekniikkaa. Vastineeksi patenttiensa sisällyttämiselle osaksi asianmukaisia standardeja Motorola ja Samsung sitoutuivat lisensoimaan patenttinsa oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin (FRAND) ehdoin. Komission tavoitteena on varmistaa, että standardoinnin hyödyt ovat mahdollisimman suuret, ja samalla turvata immateriaalioikeuksien haltijoille oikeudenmukaiset korvaukset.

Kilpailusääntöjen soveltamisen valvonta standardien kannalta olennaisten patenttien (SEP-patentit) alalla Motorola Mobilitya vastaan antamassaan kieltopäätöksessä komissio katsoi, että Motorola oli käyttänyt määräävää markkina-asemaansa väärin Saksassa hakemalla kieltotuomiota Applea vastaan SEP:n perusteella, vaikka Apple olisi suostunut tekemään lisenssisopimuksen sekä hyväksymään sen, että lisensointiehdot olisi määritetty saksalaisessa tuomioistuimessa. Komissio teki vastaavassa tapauksessa Samsungin tarjoamista sitoumuksista oikeudellisesti sitovia ratkaistakseen kilpailuongelmat, jotka komissio oli esittänyt väitetiedoksiannossaan joulukuussa 2012. Sitoumustensa mukaan Samsung pidättäytyy viiden vuoden ajan nostamasta Euroopan talousalueella kieltokanteita sellaisten nykyisten ja tulevien SEP-patenttiensa perusteella, jotka liittyvät älypuhelimissa ja tableteissa käytettävään teknologiaan, sellaista mahdollista lisenssinsaajaa vastaan, joka suostuu noudattamaan tiettyä menettelyä, jossa riippumaton kolmas osapuoli määrittää asianmukaiset FRAND-rojaltit. Päätökset antavat ohjeistusta kaikille sidosryhmille EU:n kilpailusääntöjen tulkinnasta patenttilainsäädännön, kilpailulainsäädännön ja standardoinnin vuorovaikutuksen alalla. Yksi alalla meneillään oleva tutkimus koskee Qualcommin väitettyä määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä. Qualcomm on langattomaan teknologiaan perustuvien tuotteiden ja palvelujen johtava kehittäjä. Kyseiset tuotteet ovat mobiilipuhelimissa ja mobiililaajakaistalaitteissa käytettyjä viestintäpiirisarjoja. Tutkimus, joka on edelleen alkuvaiheessa, vahvistaa komission sitoumusta varmistaa, että kilpailu säilyy näillä markkinoilla. Komissio jatkoi Googlen tiettyjä liiketoimintatapoja koskevaa tutkimustaan verkkopalvelujen alalla. Kyseessä on ala, jonka merkitys kasvaa koko ajan. Komissio tutkii epäilyjä siitä, että Google saattaa käyttää väärin määräävää asemaansa verkkotiedonhaun, hakukonemainonnan ja hakukonemainonnan välityksen (eli Googlen hakukonemainonnan näyttäminen kumppanien sivustoilla) markkinoilla Euroopan talousalueella. Muita hakukoneisiin liittyviä seikkoja, kuten yksityisyyttä ja tiedotusvälineiden moniarvoisuutta, koskevat väitteet eivät kuulu tutkimuksen piiriin, sillä siinä keskitytään ainoastaan kilpailuun liittyviin kysymyksiin. Digitaaliset sisämarkkinat edellyttävät myös, että verkossa maksaminen on turvallista ja tehokasta. Maksukortit ovat tällä hetkellä tärkein verkkomaksuväline, vaikka uusia menetelmiä on alkanut tulla markkinoille. Maksukorttien osalta komissio jatkaa kilpailusääntöihin perustuvaa työtään toimituspalkkioiden alentamiseksi (ks. jäljempänä rahoituspalveluita koskeva jakso). Lisäksi vuoden 2014 lopulla päästiin poliittiseen yhteisymmärrykseen asetuksesta, jolla toimituspalkkioita korttimaksuista (kuluttajien korteilla suorittamat mobiili- ja internetmaksut) alennetaan tasoille, joihin kansainväliset maksukorttijärjestelmät olivat sitoutuneet kilpailuoikeuden täytäntöönpanomenettelyssä. Sääntelyn ja kilpailusääntöjen soveltamisen valvonnan yhdistäminen immateriaalioikeuksien alalla: tekijänoikeuksia, digitaalista sisältöä ja teknologian siirtoa koskeviin sopimuksiin liittyvä kehitys Komissio tutkii parhaillaan EU:n tekijänoikeuslainsäädäntöä sen varmistamiseksi, että se pysyy tarkoituksenmukaisena digitaaliajalla. Tekijänoikeuskysymykset ovat keskeisiä digitaalisten sisämarkkinoiden luomisessa. Poliittisten päättäjien on varmistettava, että oikeuksien, oikeuksien rajoitusten ja kilpailusääntöjen täytäntöönpanon valvonnan muodostama järjestelmä on asianmukainen ja mukautettu uuteen ympäristöön. Tarkasteltavia kysymyksiä ovat tekijänoikeuden alueperiaate sekä se, miten ehkäistä sen kielteiset vaikutukset sisämarkkinoihin. Komissio käynnisti tammikuussa 2014 muodollisen menettelyn useita suuria amerikkalaisia elokuvastudioita ja eurooppalaisia maksutelevisioyhtiöitä vastaan. Komissio tutkii tässä menettelyssä, estävätkö tietyt satelliittimaksutelevisiolähetyksiä ja online-maksutelevisiopalveluja koskevat lausekkeet kuluttajia pääsemästä maksutelevisiosisältöön rajojen yli. Innovaatiotoiminnan edistäminen: uudet teknologiansiirtosopimuksia koskevat kilpailusäännöt Komissio hyväksyi maaliskuussa uudet säännöt, joita sovelletaan teknologiansiirtosopimusten arvioimiseen EU:n kilpailusääntöjen nojalla. Ne koostuvat tarkistetusta teknologiansiirtoa koskevasta ryhmäpoikkeusasetuksesta, jonka mukaan tietyt lisenssisopimukset eivät kuulu SEUT-sopimuksen 101 artiklan soveltamisalaan, ja teknologiansiirtoa koskevista suuntaviivoista, jotka tarjoavat lisäohjeistusta näiden sääntöjen soveltamisesta. Uudet säännöt korvaavat aiemman teknologiansiirtoa koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen ja aiemmat suuntaviivat 1. toukokuuta 2014 alkaen. Lisenssisopimukset voivat hyödyttää taloutta monin tavoin, sillä ne i) auttavat edistämään innovaatiotoimintaa, ii) antavat yrityksille mahdollisuuden tarjota uusia tuotteita ja palveluja, iii) edistävät jatkoinnovaatioita ja iv) lisäävät tutkimus- ja kehityshalukkuutta luomalla lisätuloja aiheutuneiden kustannusten saamiseksi takaisin. Tarkistettu järjestelmä heijastaa edelleen sitä, että lisensointi lisää useimmissa tapauksissa kilpailua. Uudet säännöt antavat yrityksille parempia ohjeita siitä, miten lisenssejä voidaan myöntää siten, että ne edistävät innovointia ja säilyttävät tasapuoliset toimintaedellytykset sisämarkkinoilla. 3. Energiamarkkinoiden toiminnan parantaminen Energia on keskeinen tuotantopanos kaikilla talouden aloilla ja merkittävä EU:n kotitalouksien kustannuserä. Energiamarkkinoilla on edessään erittäin suuria haasteita. Niistä tärkeimpiä ovat markkinoiden puutteellinen yhdentyminen, korkeat vähittäishinnat, hiilidioksidipäästöjen vähentäminen ja toimitusvarmuus. Poliittisissa suuntaviivoissaan puheenjohtaja Jean-Claude Juncker kehotti uudistamaan ja järjestämään uudelleen EU:n energiapolitiikan Euroopan uuden energiaunionin perustamiseksi. Tarkoituksena on keskittyä tarpeeseen monipuolistaa EU:n energialähteitä, lisätä uusiutuvien energialähteiden osuutta, parantaa energiatehokkuutta ja vähentää energiariippuvuutta useissa EU-maissa. Kilpailupolitiikalla edistetään näiden tavoitteiden saavuttamista. Julkisen tuen kohdentaminen energian sisämarkkinoiden vahvistamiseen Komissio antoi huhtikuussa 2014 uudet suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle ja energia-alalle. Ne tulivat voimaan heinäkuussa. Ilmastotavoitteiden ja infrastruktuuri-investointien tukeminen: ympäristönsuojelu- ja energiatuen suuntaviivat Uusissa suuntaviivoissa kuvataan, miten komissio arvioi jäsenvaltioiden tukitoimenpiteitä, joilla pyritään muun muassa saavuttamaan vuodeksi 2020 asetetut ilmasto- ja energiatavoitteet puuttuen samalla markkinoiden vääristymiin, joita voi aiheutua esimerkiksi energian tuottamiseen uusiutuvista lähteistä myönnettävistä tuista. Tätä varten suuntaviivoilla edistetään asteittaista siirtymistä uusiutuvien energialähteiden markkinapohjaiseen tukeen. Ne tarjoavat myös kriteerit sille, miten jäsenvaltiot voivat vapauttaa kansainväliselle kilpailulle erityisen alttiit energiaintensiiviset yritykset uusiutuvien energialähteiden tukemisen rahoittamisesta. Lisäksi uusiin suuntaviivoihin sisältyvillä kriteereillä taataan, että energiainfrastruktuurin tuilla minimoidaan vääristymät. Tavoitteena on keskittyä erityisesti hankkeisiin, joilla parannetaan rajat ylittäviä energiavirtoja ja edistetään Euroopan unionin vähemmän kehittyneiden alueiden infrastruktuuria. Uutena piirteenä on myös mahdollisuus sallia tuki, jolla varmistetaan riittävä sähköntuotanto silloin, kun on todellinen vaara riittämättömästä tuotantokapasiteetista, niin, että markkinavääristymät jäävät mahdollisimman pieniksi.

Komissio myös yksinkertaisti menettelyjä, joilla pannaan täytäntöön tietyt valtiontukitoimenpiteet, sisällyttämällä tarkistettuun yleiseen ryhmäpoikkeusasetukseen useanlaisia ympäristönsuojelu- ja energia-alan toimenpiteitä. Tämän ansiosta viranomaisten on helpompaa ja nopeampaa toteuttaa kyseisiä toimenpiteitä, koska niiden ei tarvitse saada komission ennakkohyväksyntää. Uuteen yleiseen ryhmäpoikkeusasetukseen sisältyy seuraavanlaisia toimenpiteitä: (tietyin edellytyksin) tuki energiainfrastruktuurille, tuki rakennusten energiatehokkuutta koskeviin hankkeisiin, toimintatuki energian tuottamiseen uusiutuvista energialähteistä, tuki saastuneiden alueiden puhdistamiseen sekä tuki jätteiden kierrätykseen ja uudelleenkäyttöön. Uusiin ympäristönsuojelu- ja energiatuen suuntaviivoihin ei sisälly sääntöjä ydinenergian tuesta, sillä sitä on arvioitava suoraan perussopimuksen valtiontukisääntöjen perusteella. Komissio tutki Yhdistyneen kuningaskunnan suunnitelmat tukea uuden ydinvoimalan (Hinkley Point, Somerset) rakentamista ja toimintaa ja totesi niiden olevan perussopimuksen valtiontukisääntöjen mukaisia. Yhdistynyt kuningaskunta suostui perusteellisen tutkinnan aikana muuttamaan huomattavasti hankkeen rahoitusehtoja ja osoitti, että tuella ratkaistaan todellinen markkinoiden toimintapuute. Näin ollen myönnetty valtiontuki on oikeassa suhteessa haluttuun tavoitteeseen nähden, ja se minimoi kilpailun vääristymisen sisämarkkinoilla. Euroopan energiaunionin luominen edullisten energiahintojen ja toimitusvarmuuden pohjalta Valvomalla kilpailusääntöjen noudattamista energia-alalla puututtiin erityisesti korkeisiin energiahintoihin ryhtymällä toimenpiteisiin markkinoiden jakautumisen, määräävän markkina-aseman väärinkäytön tai salaisen yhteistyön vuoksi varsinkin Keski- ja Itä-Euroopan markkinoilla. Komissio antoi maaliskuussa 2014 kaksi päätöstä sähköpörsseistä. Ne ovat järjestäytyneitä markkinoita, joilla käydään sähkökauppaa ja jotka ovat keskeisessä asemassa sähkömarkkinoiden tehokkaan toiminnan kannalta. Ensimmäisessä asiassa komissio määräsi sakkoja kahdelle spot-pörssille, EPEX Spotille ja Nord Pool Spotille (NPS), sillä ne olivat sopineet, etteivät ne kilpaile keskenään sähkön spot-kaupassa Euroopan talousalueella. Spot-kaupalla tarkoitetaan lyhyellä aikavälillä tapahtuvaa kaupankäyntiä, esimerkiksi samana tai seuraavana päivänä. Rikkominen tapahtui vuosina 2011 ja 2012 ja päättyi, kun komissio ja EFTAn valvontaviranomainen olivat tehneet yllätystarkastuksia yritysten toimitiloihin. Toinen tapaus koski Romanian sähköpörssiä, OPCOMia. Komissio määräsi OPCOMille sakkoja määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä Romanian markkinoilla, sillä se oli estänyt Romanian ulkopuolella toimivia EU:n sähkökauppiaita tulemasta Romanian sähköpörssin spot-markkinoille ja luonut keinotekoisen markkinoilletulon esteen yli viiden vuoden ajan. Komissio lähetti 12. elokuuta väitetiedoksiannon Bulgarian Energy Holding -yritykselle (BEH), koska sen epäiltiin käyttäneen väärin määräävää markkina-asemaansa sähkön tukkumarkkinoilla Bulgariassa. Komissio epäili, että Bulgarian valtion omistama vertikaalisesti integroitunut, vakiintunut energiayhtiö BEH saattaisi rajoittaa kilpailua sähkön sääntelemättömillä tukkumarkkinoilla Bulgariassa asettamalla alueellisia rajoituksia sille, missä BEH:n toimittamaa sähköä voitaisiin jälleenmyydä. Tällainen käytäntö, jos sellaisen olemassaolo todetaan, voi vääristää sähkön jakelua sisämarkkinoilla ja siten vaikuttaa sähkömarkkinoiden likviditeettiin ja tehokkuuteen sekä lisätä keinotekoisia kaupan esteitä Bulgarian ja muiden jäsenvaltioiden välillä. Komissio selvittää erillisessä tutkimuksessa, estävätkö BEH ja sen tytäryhtiöt, kaasuntoimittaja Bulgargaz ja kaasuinfrastruktuurialalla toimiva Bulgartransgaz, kilpailijoita pääsemästä Bulgarian keskeisiin kaasuinfrastruktuureihin EU:n kilpailusääntöjen vastaisesti. Komissio jatkoi myös Gazpromia koskevaa tutkimustaan, jossa selvitetään hinnoittelukäytäntöjä ja mahdollista markkinoiden jakamista Keski- ja Itä-Eurooppaan suuntautuvissa kaasun toimituksissa. Toisessa tutkimuksessa tarkastellaan mahdollisesti laittomia käytäntöjä, jotka liittyvät hintaraportteja laativan Plattsin vahvistamiin öljyn ja biopolttoaineiden vertailuhintoihin. Komissio seuraa tarkasti energiamarkkinoita käyttäen myös valtiontuen ja yrityskeskittymien valvonnan välineitä. Se varmistaa erityisesti, että vahvat tuotantoketjun alkupään toimijat eivät pyri yhdentymään tuotantoketjun loppupäässä ja siten vahvistamaan kohtuuttomasti määräysvaltaansa koko arvoketjussa. Tästä voidaan mainita esimerkkinä perusteellinen tutkinta, joka koski Ranskan vakiintunutta sähköntuottajaa EDF:ää ja sen aikomusta hankkia omistukseensa kiinteistönhallinta- ja -huoltopalveluja tarjoava Dalkia. Komissio hyväksyi yrityskaupan asettamatta ehtoja, kun se oli vakuuttunut, että EDF ei käyttäisi määräävää asemaansa kiinteistönhallinta- ja huoltopalvelujen markkinoille suuntautuvassa sähkönjakelussa. Valtiontukien alalla komissio hyväksyi heinäkuussa 2014 Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteen sähköntuotannon riittävyyden varmistamiseksi markkinoiden laajuisen kapasiteettimekanismin avulla. 4. oikeudenmukaisemman ja läpinäkyvämmän rahoitusalan kehittäminen kasvun tukemiseksi Kilpailusääntöjen täytäntöönpano finanssipalvelualalla on ollut komission ensisijaisia painopisteitä kriisin puhkeamisen jälkeen. On tehty paljon työtä pankkien sääntelyn ja valvonnan parantamiseksi ja sen varmistamiseksi, että pankkisektori toimii moitteettomasti rahoittaessaan taloudellista toimintaa. Kilpailupolitiikka on keskeisessä asemassa läpinäkyvämmän ja vakaamman rahoitusjärjestelmän toteuttamiseksi. Vahvempi ja vakaampi pankkisektori talouden elpymisen tueksi Komissio käynnisti pankkiunionin vuonna 2012 rahoitusvakauden palauttamiseksi euroalueella. Pankkiunionin loppuunsaattaminen Vuonna 2014 tapahtui merkittävää edistystä. Euroalueen pankkeja varten luodun yhteisen valvontamekanismin (YVM) toiminta alkoi täysimääräisesti 4. marraskuuta 2014. YVM on uusi pankkivalvontajärjestelmä, joka on tarkoitettu euroalueen jäsenvaltioille ja muille, jotka päättävät liittyä pankkiunioniin. YVM:n tehtävänä on tarkastaa, että pankit noudattavat EU:n pankkisääntöjä ja puuttuvat ongelmiin jo varhaisvaiheessa. Euroopan keskuspankki valvoo suoraan 120:tä suurinta pankkiryhmittymää, jotka muodostavat 82 prosenttia euroalueen pankkisektorista varallisuudella mitattuna. Kansalliset valvontaelimet valvovat edelleen muita pankkeja tiiviissä yhteistyössä EKP:n kanssa. YVM suoritti kattavan arvioinnin, johon kuuluu omaisuuserien laadun tarkastelu ja stressitestit (viimeksi mainittuja koordinoi Euroopan pankkiviranomainen (EPV)), saadakseen kokonaiskuvan sen valvonnan piiriin kuuluvista pankeista. YVM on yksi EU:n pankkiunionin kahdesta pilarista, yhdessä yhteisen kriisinratkaisumekanismin (SRM) kanssa. Euroopan parlamentti hyväksyi huhtikuussa 2014 SRM:n perustamista koskevan asetuksen. Asetus tuli voimaan 1. tammikuuta 2015, ja sitä sovelletaan euroalueella ja muissa maissa, jotka haluavat liittyä pankkiunioniin. SRM täydentää YVM:ää, ja sillä varmistetaan, että jos jokin YVM:n alainen pankki ajautuu vakaviin vaikeuksiin, sen kriisinratkaisu voidaan toteuttaa tehokkaasti mahdollisimman vähäisin veronmaksajille ja reaalitaloudelle koituvin kustannuksin. Valtiontukisääntöjä sovelletaan edelleen sekä kriisinratkaisumekanismissa että sen ulkopuolella, mukaan lukien kansallisten kriisinratkaisurahastojen käyttö ja tulevat yhteiset kriisinratkaisurahastot, jotta voidaan taata yhdenvertainen kohtelu ja tasapuoliset toimintaedellytykset sisämarkkinoilla. Valtiontukien valvontaa jatkettiin johdonmukaisten politiikkatoimien kohdentamiseksi taloudellisiin haasteisiin. Valvonnalla rajoitetaan merkittävästi kilpailun vääristymistä sisämarkkinoilla ja samalla vähennetään veronmaksajien rahojen käyttö välttämättömään vähimmäismäärään. Komissio antoi vuonna 2014 useita päätöksiä, jotka koskivat yksittäisiä pankkeja sekä takaus- ja maksuvalmiustukijärjestelmiä. Lisäksi komissio jatkoi useiden kehityspankkien arviointia. Kehityspankeista on tullut entistä tärkeämpiä, kun otetaan huomioon liikepankkien lainanantorajoitukset kriisin jälkimainingeissa. Valtiontukisääntöjen tarkoituksena on varmistaa, että kehityspankit täyttävät tehtävänsä EU:n kasvustrategian edistäjinä ilman kohtuutonta kilpailun vääristymistä. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan Business Bankia koskevassa asiassa komissio hyväksyi yhdennetyn yhteisön hallinnoimaan pk-yritysten pääsyä rahoitusohjelmiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Komissio hyväksyi Portugalin perustaman kehitysrahoituslaitoksen (Instituição Financeira de Desenvolvimento, IFD) ja sen toiminnan ensimmäisen vaiheen. IFD hoitaa ja kanavoi Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) Portugalille vuosiksi 2014–2020 myöntämiä varoja sekä maksuja ERI-rahastoista rahoitetuista ohjelmista. Valtiontukien valvonta on myös erityisen tärkeää niiden talous- ja rahoitusohjelmien puitteissa, joita toteutetaan Kreikassa, Kyproksessa ja Portugalissa (viimeksi mainitun osalta ohjelma päättyi toukokuussa) sekä Irlannissa ja Espanjassa, jotka saivat rahoitustukea vuoteen 2013 saakka.

Avoimuuden lisääminen rahoitusvälineiden markkinoilla: täytäntöönpanon valvontaa ja sääntelyä koskevat toimet Komissio hyväksyi lokakuussa kaksi tärkeää kartellipäätöstä, jotka koskivat Sveitsin frangin määräisiä korkojohdannaisia. Yksi näistä päätöksistä koski kahta pankkia (RBS ja JPMorgan), jotka olivat osallistuneet lainvastaiseen kahdenväliseen kartelliin tarkoituksenaan vaikuttaa Sveitsin frangin Libor-korkoon vuoden 2008 maaliskuun ja vuoden 2009 heinäkuun välisenä aikana. Komissio määräsi sakkoja, joiden yhteismäärä oli lähes 62 miljoonaa euroa. Toisessa päätöksessä RBS:lle, UBS:lle, JPMorganille ja Crédit Suisselle määrättiin yhteensä 32 miljoonan euron sakot osallistumisesta kartelliin, jossa oli kyse Sveitsin frangin määräisten korkojohdannaisten osto- ja myyntikurssien eroista Euroopan talousalueella. Molemmissa tapauksissa pankit pääsivät asiassa sovintoon komission kanssa. Komissio oli antanut jo vuonna 2013 kaksi muuta kartellipäätöstä, jotka liittyvät rahoitusalan vertailuarvojen manipulointiin. Rahoitusalan sääntelyn alalla annettiin toukokuussa sekä direktiivi (MiFID II) että asetus (MiFIR) rahoitusvälineiden markkinoista. Nämä toimenpiteet ovat osa EU:n rahoitusalan sääntelyn toimintaohjelmaa, jonka tavoitteena on uudistaa EU:n rahoitusalaa ja toteuttaa toimia G20-maiden sitoumusten pohjalta rahoitusjärjestelmän vähemmän säänneltyjen osien osalta. Uusien sääntöjen tarkoituksena on lisätä finanssimarkkinoiden tehokkuutta, joustavuutta ja avoimuutta. Niiden avulla voidaan myös parantaa rahoitusvälineiden kaupankäynnin ja selvityksen kilpailuedellytyksiä yhdenmukaistamalla EU:n järjestelmää, joka koskee syrjimätöntä pääsyä kauppapaikkoihin, keskusvastapuolia sekä kaupankäynnin ja selvityksen vertailuarvoja. Terveen kilpailun edistäminen maksualalla eurooppalaisten kuluttajien eduksi Korttimaksut ovat avainasemassa tavallisissa, rajat ylittävissä ja verkkokaupan ostoksissa. Eurooppalaiset kuluttajat ja yritykset suorittavat yli 40 prosenttia muista kuin käteismaksuista maksukorteilla. Kilpailun vääristyminen maksuissa voi sen vuoksi haitata sisämarkkinoiden toimintaa ja aiheuttaa merkittävää vahinkoa eurooppalaisille kuluttajille. Kilpailusääntöjen soveltamisen valvonnan yhteydessä puututtiin edelleen monenvälisiin siirtohintoihin perustuviin kilpailunvastaisiin liiketoimintamalleihin. Monenväliset siirtohinnat ovat pankkien välisiä maksuja, jotka vähittäismyyjien pankit (maksutapahtumien vastaanottajat) maksavat kortinhaltijoiden pankeille (korttien myöntäjät). Korttitapahtumia vastaanottavat pankit siirtävät yleensä nämä maksut vähittäismyyjille, jotka puolestaan siirtävät ne eteenpäin asiakkailleen myymiensä tavaroiden ja palveluiden korkeampina hintoina. Komissio teki helmikuussa sitoviksi Visa Europen tarjoamat sitoumukset, joilla alennetaan merkittävästi luottokorttimaksuista veloitettavia monenvälisiä siirtohintoja. Lisäksi Visa Europe sitoutui uudistamaan sääntöjään rajat ylittävän kilpailun helpottamiseksi. Kaikkiin kuluttajien luottokorttimaksuihin sovellettavaksi monenväliseksi siirtohinnaksi vahvistettiin 0,3 prosenttia, mikä merkitsee 40–60 prosentin vähennystä. Visa Europe sitoutui myös soveltamaan alennettuja rajatylittäviä pankkien välisiä maksuja (0,3 prosenttia luottokorttimaksuista ja 0,2 prosenttia pankkikorttimaksuista), kun maksutapahtumien vastaanottajat tarjoavat palvelujaan muissa maissa. Nykyinen järjestelmä edellyttäisi, että ne soveltavat paikallisia maksuja siinä maassa, jossa ne tarjoavat palvelua, mikä näyttäisi merkitsevän sisämarkkinoiden keinotekoista jakoa. Komission aloittama menettely Visa Inc:tä ja Visa Internationalia vastaan jatkuu. Asiassa on kyse alueiden välisistä (kansainvälisistä) pankkien välisistä maksuista, joita sovelletaan, kun Visa Europen alueen ulkopuolelta kotoisin olevat kortinhaltijat käyttävät Visa-luottokorttejaan ostoksen tekemiseksi Euroopan talousalueella. Näistä maksuista päättävät Visa Inc. ja Visa International, ei Visa Europe. Komissio tutkii parhaillaan myös MasterCardin alueidenvälisiä (kansainvälisiä) pankkien välisiä maksuja ja sen rajatylittävää korttitapahtumien vastaanottoa koskevia sääntöjä. Neuvosto ja parlamentti valmistelivat samanaikaisesti kahden komission ehdotuksen perusteella lainsäädäntöä, joka selkeyttäisi maksumalleja ja menettelytapasääntöjä sekä helpottaisi muiden kuin pankkien pääsyä markkinoille. Toinen näistä on ehdotus asetukseksi korttipohjaisista maksutapahtumista veloitettavista toimitusmaksuista ja toinen ehdotus direktiiviksi maksupalveluista . Kun Euroopan parlamentti oli huhtikuussa hyväksynyt mietintönsä molemmista ehdotuksista, neuvosto hyväksyi vuoden 2014 lopussa molempia tekstejä koskevan yleisnäkemyksensä. Kilpailusääntöjen noudattamisen valvontaa koskeva oikeuskäytäntö: MasterCard-tuomio Euroopan unionin tuomioistuin vahvisti syyskuussa komission päätöksen MasterCard-asiassa (asia C-382/12P). Tuomioistuin vahvisti, että monenväliset siirtohinnat merkitsivät kilpailun rajoittamista, mikä on vastoin EU:n kilpailusääntöjä. Tämä tuomio on erityisen tärkeä, koska se tukee komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten yli 20 vuoden aikana tekemää työtä hyvin toimivien maksukorttimarkkinoiden luomiseksi EU:ssa vahvistamalla, että monenvälisten siirtomaksujen asettaminen kuuluu kilpailusääntöjen soveltamisalaan. 5. Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn parantaminen Kilpailu- ja teollisuuspolitiikka ovat saman kolikon kaksi eri puolta: molemmat parantavat eurooppalaisten yritysten tehokkuutta ja valmistelevat niitä sekä kotimaiseen että kansainväliseen kilpailuun. Julkisten varojen ohjaaminen EU:n kasvupotentiaalin vapauttamiseksi: valtiontukiuudistusta koskeva aloite Uudet riskirahoituksen valtiontukea koskevat suuntaviivat hyväksyttiin tammikuussa. Niiden avulla EU-mailla on paremmat välineet helpottaa eurooppalaisten pk- ja midcap-yritysten rahoituksen hankintaa niiden varhaisessa kehitysvaiheessa.. Uusien suuntaviivojen myötä jäsenvaltioilla on enemmän mahdollisuuksia myöntää tukea ja niiden käytössä on laajempi valikoima rahoitusvälineitä. Lisäksi sovelletaan markkinoiden todellista tilannetta vastaavaa korkeampaa kynnysarvoa. Riskirahoitussuuntaviivat ovat osa valtiontukiuudistusta koskevaa aloitetta. Kyseessä on kattava valtiontuen valvonnan uudistus, jonka tarkoituksena on edistää talouskasvua ja muiden yleisen edun mukaisten tavoitteiden saavuttamista. Tutkimuksen ja innovoinnin edistäminen on yksi näistä tavoitteista, mutta koska erittäin innovatiivisiin hankkeisiin liittyy usein suuria riskejä, saattaa olla, että niitä ei voida toteuttaa rahoitusvajeen vuoksi. Komissio antoi toukokuussa uudet säännöt helpottaakseen tuen myöntämistä tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan. Uudet puitteet auttavat poistamaan mahdollisia rahoitusvajeita, edistävät julkisten varojen järkevää käyttöä ja vähentävät byrokratiaa, koska huomattava osa tästä tuesta kuuluu ryhmäpoikkeuksen piiriin. Vastaavasti ekoinnovointihankkeilla pyritään yleensä ratkaisemaan markkinoiden kaksinkertainen toimintapuute, joka muodostuu innovoinnin suuremmista riskeistä yhdessä hankkeen ympäristöseikkojen kanssa. Tällaisten investointien tuki-intensiteetti voi olla korkeampi, ja uusissa ympäristönsuojelu- ja energiatuen suuntaviivoissa sitä sovelletaan erityisesti resurssitehokkuuteen liittyviin toimenpiteisiin. Rahoittamalla suuria, riskialttiita, rajat ylittäviä hankkeita, kuten laajamittaisten infrastruktuurihankkeiden rakentamista ja muiden kunnianhimoisten hankkeiden toteuttamista, voidaan vauhdittaa investointeja, kasvua ja työllisyyttä Euroopassa ja parantaa EU:n kilpailukykyä. Komissio antoi valtiontukiuudistuksen osana tiedonannon Euroopan yhteistä etua koskevista tärkeistä hankkeista. Tiedonanto antaa jäsenvaltioille uusia mahdollisuuksia rahoittaa hankkeita, joissa alojenvälinen EU-tason yhteistyö näyttää olevan tarpeen. Komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker ilmoitti marraskuussa Euroopan strategisten investointien rahaston (ESIR) perustamisesta. Sen tavoitteena on lisätä investointeja Euroopassa ja tuottaa 315 miljardin euron investoinnit. Näiden investointien vaikutuksen maksimoimiseksi komissio laatii valtiontuen arviointia varten perusperiaatteet, joita hankkeessa on noudatettava, jotta sille voidaan myöntää tukea ESIR-rahastosta. Jos hanke täyttää asetetut kriteerit ja sille myönnetään tukea rahastosta, kaikki hankkeelle myönnetty kansallinen täydentävä tuki arvioidaan käyttämällä yksinkertaistettua ja nopeutettua valtiontuen arviointimenettelyä, jossa komissio varmistaa ainoastaan sen, että julkinen tuki on oikeasuhteista (ts. ettei se johda liiallisiin korvauksiin). Komissio sai vuonna 2014 päätökseen valtiontuesta rahoitusalan ulkopuolisten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen annettujen suuntaviivojen tarkistuksen. Uusien suuntaviivojen tavoitteena on varmistaa, että luonnonvaroja käytetään tehokkaammin ja vähennetään markkinoiden vääristymiä, ja keskittää valtiontuki tapauksiin, joissa sitä todella tarvitaan. Jotta uudet suuntaviivat saavuttaisivat tavoitteensa, valtiontukiuudistuksessa on myös painotettu monialaisia periaatteita ja käytäntöjä. Jäsenvaltiot saavat paremman käsityksen toimenpiteidensä kustannuksista ja hyödyistä, sillä vaatimuksena on suorittaa ryhmäpoikkeusasetuksen kattamien suurten ohjelmien jälkiarviointi tiettyjen uusien suuntaviivojen mukaisesti ilmoitettujen tukimuotojen osalta. Lisäksi suuntaviivoissa vahvistettiin avoimuutta koskevaa vaatimusta. Uusi yleinen ryhmäpoikkeusasetus tukee kasvua edistäviä toimenpiteitä Merkkipaalu valtiontukiuudistusta koskevassa aloitteessa on tarkistettu yleinen ryhmäpoikkeusasetus, joka antaa jäsenvaltioille enemmän liikkumavaraa suunnitella ja panna täytäntöön tukitoimenpiteitä. Jäsenvaltiot voivat 1. heinäkuuta 2014 lähtien tarjota laajemman valikoiman toimenpiteitä ja enemmän tukea ilman, että niiden tarvitsee ilmoittaa asiasta komissiolle etukäteisluvan saamiseksi. On odotettavissa, että ¾ valtiontukitoimenpiteistä ja noin 2/3 tukimääristä voi kuulua uuden yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan, minkä johdosta sisämarkkinoille soveltuva tuki saadaan nopeammin käyttöön.

Varmistetaan kohtuuhintaisten tuotantopanosten saatavuus teollisuudessa torjumalla kartelleja ja sulautumien kilpailua haittaavia vaikutuksia Hyvin kohdennetun julkisen tuen avulla voidaan korjata markkinoiden toimintapuutteita, mutta saatavilla on myös oltava kohtuuhintaisia tuotantopanoksia, erityisesti maailmanlaajuisessa kilpailutilanteessa. Kartellit koskevat usein välituotteita, jotka voivat olla olennaisen tärkeitä teollisuuden kannalta, ja näin ollen kartellit saattavat vaikuttaa Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn. Kilpailusääntöjen täytäntöönpano kohdistui vuonna 2014 useisiin tällaisiin kartelleihin. Autonosien alalla komissio määräsi vuonna 2014 sakkoja kahdesta kartellista vuoden 2013 johdinpakettiasian jälkeen. Tammikuussa komissio määräsi sakkoja neljälle suurelle patjoissa, sohvissa ja auton istuimissa käytettävän joustavan polyuretaanivaahdon tuottajalle (Vita, Carpenter, Recticel ja Eurofoam). Sakkojen määrä oli yhteensä 114 miljoonaa euroa. Maaliskuussa kaksi eurooppalaista yritystä (SKF ja Schaeffler) ja neljä japanilaista yritystä (JTEKT, NSK, NFC ja NTN yhdessä ranskalaisen tytäryhtiönsä NTN-SNR:n kanssa) sai yhteensä 953 miljoonan euron suuruiset sakot kartellista autolaakereiden markkinoilla. Autojen, kuorma-autojen ja autonosien valmistajat käyttävät laakereita vähentääkseen kitkaa ajoneuvojen liikkuvien osien välillä. Komissio totesi huhtikuussa, että Ervin, Winoa, Metalltechnik Schmidt ja Eisenwerk Würth olivat osallistuneet kartelliin, jossa koordinoitiin teräspuhalteiden hintoja Euroopassa. Määrättyjen sakkojen määrä oli yli 30 miljoonaa euroa. Teräspuhalteet ovat irrallisia teräshiukkasia, joita käytetään metallipintojen puhdistamiseen tai parantamiseen teräs-, auto-, metalli- ja petrokemianteollisuudessa. Lisäksi komissio määräsi sakkoja 11 yritykselle, jotka valmistavat maan- tai merenalaisia voimakaapeleita, sillä ne olivat jakaneet markkinoita ja asiakkaita keskenään. Sakkojen yhteismäärä oli lähes 302 miljoonaa euroa. Voimakaapeleita käytetään sähköenergian siirtoon ja jakeluun, ja ne sijaitsevat joko maan tai veden alla. Niitä käytetään yleensä liittämään tuotantokapasiteetti (erityisesti uusiutuviin energialähteisiin perustuva kapasiteetti) sähköverkkoon tai yhdistämään eri maiden sähköverkkoja. Sen vuoksi kaapeleiden hinnoilla on suoraan merkitystä sähkönkuluttajille. Komissio määräsi syyskuussa sakkoja Infineonille, Philipsille, Samsungille ja Renesasille (joka oli tuolloin Hitachin ja Mitsubishin yhteisyritys) osallistumisesta älykorttien siruja koskevaan kartelliin, joka kattoi koko ETA-alueen. Älykorttien siruja käytetään matkapuhelinten SIM-korteissa, pankkikorteissa, henkilökorteissa, passeissa, maksutelevisiokorteissa ja monissa muissa sovelluksissa. Komission määräämien sakkojen yhteismäärä oli 138 miljoonaa euroa. Tärkeä vireillä oleva tutkimus koskee kuorma-autoalaa. Komissio epäilee, että eräät raskaiden ja keskiraskaiden kuorma-autojen valmistajat ovat saattaneet sopia hinnoista tai koordinoida niitä Euroopan talousalueella. Väitetiedoksianto lähetettiin asiaan liittyville yrityksille marraskuussa. Lisäksi EU:n kilpailusääntöjen noudattamisen valvonnalla estetään määräävässä asemassa olevia yrityksiä sulkemasta kilpailijoita markkinoilta. Tämä on erityisen tärkeää pk-yritysten kaltaisten pienten toimijoiden kannalta. Pk-yritykset voivat myös hyötyä erityissäännöksistä, joissa otetaan huomioon niiden erityispiirteet ja niiden tärkeä vaikutus kasvuun ja työpaikkoihin. Komissio hyväksyi kesäkuussa tarkistetun tiedonannon vähämerkityksisistä sopimuksista (”de minimis -tiedonanto”). Siinä myönnetään poikkeus (safe harbour) sopimuksille, joihin ei sisälly vakavimpia kilpailunrajoituksia ja joiden osapuolet ovat yrityksiä, joiden markkinaosuudet eivät ylitä tiettyjä raja-arvoja. Tällaisilla sopimuksilla ei katsota olevan tuntuvaa vaikutusta kilpailuun. Jotta yritysten olisi helpompi arvioida, kuuluvatko niiden sopimukset de minimis -tiedonannon mukaisen poikkeuksen piiriin, komissio on myös julkaissut ohjeita. Komissio on myös tarkkaillut, etteivät tärkeiden tuotantopanosten valmistajat saisi sulautumien kautta mahdollisuutta nostaa hintoja kilpailukykyistä tasoa korkeammalle. Komissio hyväksyi perusteellisen tutkinnan jälkeen Ineosin ja Solvayn ehdotetun yhteisyrityksen erittäin keskittyneillä pvc-markkinoilla, mutta asetti ehdoksi sen, että osapuolet myyvät huomattavan tuotantoresurssipaketin jollekin kilpailijalle. 6. Valtiontukien valvonnalla varmistetaan kaikille tasapuolinen verorasitus Verotulojen osuus valtioiden kokonaistuloista on EU:ssa noin 90 prosenttia. Nykyisessä taloudellisessa tilanteessa on entistä tärkeämpää, että kaikki verovelvolliset maksavat veronsa asianmukaisesti. Oikeudenmukainen verokilpailu on välttämätöntä myös sisämarkkinoiden eheydelle ja eurooppalaisten yritysten yhtäläisten kilpailuedellytysten säilyttämiseksi. Komission puheenjohtaja Jean-Claude Junckerin poliittisissa suuntaviivoissa todetaan, että ”jäsenvaltiot ovat toimivaltaisia päättämään omasta verotusjärjestelmästään, mutta olisi silti lisättävä toimia veronkierron ja veropetosten torjumiseksi, jotta kaikki maksaisivat tasapuolisesti oman osuutensa”. Euroopan unionilla ei ole suoraa toimivaltaa kansallisten verojärjestelmien suhteen, mutta komissio voi tutkia, ovatko tietyt verojärjestelmät sääntöjenvastaista valtiontukea, jos niistä myönnetään yrityksille valikoivia veroetuja. Komissio on esittänyt valtiontukipuitteiden perusteella epäilyjä eräiden sellaisten verokäytäntöjen soveltuvuudesta sisämarkkinoille, joita suuret monikansalliset yritykset ovat soveltaneet aggressiivisen verosuunnittelun yhteydessä. Aggressiivisessa verosuunnittelussa pyritään verovelvollisuuden pienentämiseen hyödyntämällä verojärjestelmän muotoseikkoja tai verojärjestelmien välisiä eroavaisuuksia. Aggressiivista verosuunnittelua voidaan toteuttaa monella eri tavalla, mukaan lukien yksittäiset veropäätökset. Veropäätökset eivät sinällään ole ongelmallisia. Ne ovat veroviranomaisten kirjallisia lausuntoja, joissa yksittäisten yritysten pyynnöstä selvennetään, miten yhtiöverot lasketaan. Veropäätöksiä käytetään erityisesti siirtohinnoittelujärjestelyjen vahvistamiseen. Siirtohinnoittelulla tarkoitetaan samaan yritysryhmään kuuluvien eri yksiköiden välisiä kaupallisia toimia, erityisesti hintoja, joita sovelletaan yhden yritysryhmään kuuluvan yksikön toiselle samaan yritysryhmään kuuluvalle yksikölle myymiin tavaroihin tai sen tarjoamiin palveluihin. Tällä tavoin siirtohinnoittelu vaikuttaa verotettavan voiton jakamiseen eri maissa sijaitsevien konsernin tytäryhtiöiden välillä. Veropäätökset, joissa ainoastaan selvennetään yleisten sääntöjen soveltamista yksittäisiin tapauksiin, eivät ole ongelmallisia. Veropäätöksiin saattaa kuitenkin liittyä valtiontukea, jos niitä käytetään valikoivan edun myöntämiseen tietyille yrityksille tai yritysryhmille. Jos yksikön saama korvaus ei perustu tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa annettavaan markkinaehtoiseen korvaukseen, tämä saattaa vähentää koko yritysryhmän verotettavaa voittoa. Tällöin muut yritykset, jotka ostavat ja myyvät tavaroita tai palveluja markkinoilla eivätkä niinkään yritysryhmän puitteissa, olisivat epäedullisessa asemassa. Komissio käynnisti kesäkuussa muodollisen tutkintamenettelyn kolmessa asiassa: Apple Irlannissa , Starbucks Alankomaissa ja Fiat Finance & Trade Luxemburgissa . Lisäksi lokakuussa käynnistettiin tutkimus, joka koski Amazonin toimintaa Luxemburgissa . Komissio epäili, että yksittäiset veropäätökset olivat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Näiden neljän muodollisen tutkintamenettelyn lisäksi komissio jatkaa veropäätöksiä koskevaa laajempaa tutkimusta, joka kattaa nyt kaikki jäsenvaltiot. 7. Kilpailukulttuurin edistäminen EU:ssa ja sen ulkopuolella Kilpailukulttuurin edistäminen parantaa suoraan markkinoiden toimintaa kuluttajien ja yritysten eduksi. Tätä varten komissio edistää kilpailuviranomaisten lähentymistä ja yhteistyötä Euroopan unionissa ja kansainvälisesti. 10 vuotta asetuksen 1/2003 voimaantulosta: tilannearvio ja katse tulevaisuuteen Kymmenen vuotta sitten komissio antoi asetuksen 1/2003 . Kyseessä oli merkittävä uudistus, jolla tarkistettiin EU:n kilpailusääntöjen ja erityisesti SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan soveltamiseen liittyviä menettelyjä. Asetuksella 1/2003 otettiin käyttöön täytäntöönpanon valvontajärjestelmä, joka perustuu EU:n kilpailusääntöjen suoraan soveltamiseen kokonaisuudessaan. Siinä myös annettiin jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisille ja kansallisille tuomioistuimille toimivalta soveltaa EU:n kilpailusääntöjä kaikilta osin Euroopan komission lisäksi.

Komissio antoi heinäkuussa tiedonannon ”Kymmenen vuotta kilpailuoikeuden täytäntöönpanon valvontaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 nojalla: Saavutukset ja tulevaisuudennäkymät” . Tiedonannossa tarkastellaan komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten täytäntöönpanotoimia ja määritetään alat, joilla edistystä voidaan saavuttaa. Tiedonannossa keskitytään takaamaan kansallisille kilpailuviranomaisille riippumattomuus ja riittävät resurssit niiden tehtävien hoitamiseksi, varmistamaan kattavat ja toimivat tutkinta- ja päätöksentekovaltuudet ja varmistamaan, että kaikissa jäsenvaltioissa on mahdollisuus määrätä tehokkaita ja oikeasuhteisia sakkoja ja että käytössä on hyvin laadittu sakoista vapauttamista tai niiden lieventämistä koskeva ohjelma. EU:n yrityskeskittymien valvonnan tehostaminen ja yksinkertaistaminen Komissio tarkasteli heinäkuussa 2014 niitä yrityskeskittymien valvonnan kymmentä vuotta, jotka olivat kuluneet EU:n sulautuma-asetuksen viimeisimmästä uudistuksesta vuonna 2004. Tämän johdosta komissio käynnisti julkisen kuulemisen ehdotuksista, jotka sisältyvät sulautumien valvonnan tehostamisesta EU:ssa annettuun valkoiseen kirjaan ja joilla pyritään parantamaan yrityskeskittymien valvontaa EU:n tasolla. Valkoisen kirjan keskeisiä ehdotuksia: i) tarkastellaan suppeasti ja räätälöidysti vähemmistöosuuksien hankintaa ilman määräysvaltaa, ii) tehostetaan asioiden käsittelyn siirtämistä jäsenvaltioiden ja komission kesken ja tehdään siitä yritysystävällisempää, iii) yksinkertaistetaan menettelyjä, iv) edistetään johdonmukaisuutta ja lähentymistä jäsenvaltioiden ja komission välillä yhteistyön parantamiseksi ja epäjohdonmukaisten tulosten välttämiseksi. Globalisaation huomioiva kansainvälinen yhteistyö Komission pyrkimykset varmistaa kilpailusääntöjen tehokas täytäntöönpano ja edistää kilpailukulttuuria ulottuvat pitkälle EU:n rajojen ulkopuolelle. Globalisaation vuoksi on välttämätöntä, että kilpailuviranomaiset eri puolilla maailmaa sitoutuvat varmistamaan, että maailmanlaajuisilla markkinoilla vallitsevat aidosti tasapuoliset toimintaedellytykset. Kilpailujärjestelmien jyrkkä kasvu kaikkialla maailmassa on lisännyt tarvetta löytää maailmanlaajuinen yhteinen perusta. Tässä yhteydessä komission kyky suojella kilpailua ja varmistaa kilpailusääntöjen tehokas täytäntöönpano riippuu mahdollisuudesta luoda yhteiset periaatteet ja tavoitteet. Kansainvälisiä kilpailua käsitteleviä foorumeita, joilla komissio toimii aktiivisesti tätä tarkoitusta varten, ovat muun muassa OECD:n kilpailukomitea, kansainvälinen kilpailuviranomaisverkko ja UNCTAD. Lisäksi kilpailuviranomaisten – myös komission – on vastattava kilpailua rajoittaviin menettelytapoihin ja sulautumiin, joiden vaikutukset tuntuvat enenevästi yli valtioiden rajojen. Komission yhteistyö EU:n ulkopuolisten virastojen kanssa kattaa tällä hetkellä 64 prosenttia sen tutkimista tapauksista, jotka liittyvät määräävän markkina-aseman väärinkäyttöön, 58 prosenttia monimutkaisista yrityskeskittymätutkimuksista ja 78 prosenttia kartellipäätöksistä. Sen lisäksi, että komissio koordinoi toimia yksittäisissä tapauksissa, se aikoo edelleen laajentaa ja lujittaa monenvälistä yhteistyötä sisarorganisaatioiden kanssa, myös kehittyvillä markkinoilla. Nopeasti kehittyvän talouden maiden kanssa tehtävän yhteistyön kehittäminen Komissio on viime vuosina allekirjoittanut yhteisymmärryspöytäkirjoja useimpien BRICS-maiden kanssa, ja se tekee näiden maiden kanssa vaihtelevassa määrin myös teknistä yhteistyötä. Tärkeä askel tällä alalla on Kiinan kilpailuviranomaisten kanssa tehtävä tekninen yhteistyö, jota jatketaan vuonna 2015 osana meneillään olevaa yhteistyöohjelmaa (EUCTP II). Intian kilpailuviranomaisten (CITD) kanssa käynnistettiin vuonna 2014 merkittävä teknisen yhteistyön ohjelma, jota aiotaan toteuttaa vuoteen 2018 asti. Komissio keskittyi myös transatlanttisesta kauppa- ja investointikumppanuussopimuksesta (TTIP) Yhdysvaltojen kanssa käytäviin neuvotteluihin. Sopimukseen sisältyy muun muassa kilpailua koskeva luku. Neuvotteluprosessi käynnistyi heinäkuussa 2013, ja siinä edistyttiin vuoden 2014 aikana. Suhteiden vahvistaminen muiden Euroopan maiden kanssa Liittymisvalmistelut ehdokasmaissa ja mahdollisissa ehdokasmaissa ovat osoittautuneet hyväksi välineeksi edistää kilpailukulttuuria. Assosiaatiosopimuksiin sisältyvien tiukkojen kilpailualaa koskevien velvoitteiden vuoksi laajentumisprosessissa mukana olevat maat ovat vähitellen mukauttaneet oikeudellista kehystään ja käytäntöjään hyvissä ajoin ennen liittymistä. Liittymisneuvotteluja jatkettiin vuonna 2014 tarkastelemalla Serbian lainsäädäntöä ja avustamalla Montenegron viranomaisia. Lisäksi EU:n ja Sveitsin välillä vuonna 2013 allekirjoitettu yhteistyösopimus ratifioitiin lokakuussa, ja se tuli voimaan 1. joulukuuta. Tämä on innovatiivinen toisen sukupolven sopimus, jonka ansiosta EU:n ja Sveitsin kilpailuviranomaiset voivat vaihtaa tutkinnan aikana saamiaan todisteita. 8. Kilpailua koskeva vuoropuhelu muiden toimielinten kanssa Jäsennelty vuoropuhelu Euroopan parlamentin kanssa Kilpailun pääosasto kävi myös vuonna 2014 jatkuvaa jäsenneltyä vuoropuhelua Euroopan parlamentin ja erityisesti sen talous- ja raha-asioiden valiokunnan kanssa. Kuulemistilaisuudessa, joka järjestettiin nykyisen komissaarin Margrethe Vestagerin ollessa komissaariehdokas, Vestager korosti Euroopan parlamentin ja komission tiiviin yhteistyön merkitystä. Komission entinen varapuheenjohtaja Joaquín Almunia vieraili talous- ja raha-asioiden valiokunnassa kahdesti (maaliskuussa ja syyskuussa) jäsennellyn vuoropuhelun yhteydessä. Komissaari Margrethe Vestager teki 11. marraskuuta ensimmäisen virallisen vierailun talous- ja raha-asioiden valiokuntaan. Vahingonkorvauskanteet Vahingonkorvauskanteista 26. marraskuuta 2014 annettu direktiivi 2014/104/EU julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 5. joulukuuta 2014. Tämä oli kilpailun pääosaston ensimmäinen direktiivi, joka annettiin tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen. Komission varapuheenjohtaja Joaquín Almunia pani tyytyväisenä merkille direktiivin antamisen esimerkkinä EU:n toimielinten välisestä tiiviistä yhteistyöstä. Sveitsin sopimus