FI    FI  
 EUROOPAN  
KOMISSIO 
Bryssel 13.12.2013  
COM(2013) 934 final 
  
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN P ARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE
Nettomääräisten rahoitusoika isujen soveltaminen jäsen valtioissa maatalouden ja 
koheesiopolitiikan osalta 
 
 
2 
 Sisällysluettelo 
 
1. Johdanto ..............................................................................................................3  
2. Rahoitusoikaisujen  soveltamisen yleiset puitteet ............................................4  
2.1. Nettomääräisiä rahoitu soikaisuja koskevat lait ja asetukset................................4  
2.2. Nettomääräisten rahoitusoikaisujen kohteena olevien summien käsittely 
talousarviossa ja kirjanpidossa – käyttötar koitukseensa sidottujen tulojen menetelmä ......6  
3. Nettomääräisiä rahoitusoikaisuja ko skevat alakohtaiset säännöt.................7  
3.1. Maatalous ............................................................................................................7  
3.1.1.  Nettomääräisistä rahoituso ikaisuista on aina sä ädetty asetuksissa......................7  
3.1.2.  Nettomääräisiä rahoitusoikaisuja koskevia oikeudellisia mekanismeja 
yhdistetään vielä pidemmälle ..............................................................................9  
3.1.2.1.  Painopiste riskialttiimpiin menoihin ...........................................................9  
3.1.2.2.  Ei harkintavaltaa, vähemmän kiinteämääräisiä oikaisuja .........................10  
3.1.2.3.  Entistä lyhyempi sääntöjenmukaisuusmenettely.......................................11  
3.1.3.  Maksujen ja määräaikojen keskey tykset saatetaan YMP:n alalla 
yhdenmukaisiksi koheesiopolitii kan rahastojen kanssa ....................................13  
3.2. Koheesiopolitiikan rahastot...............................................................................14  
3.2.1.  Uusi säännös, jonka nojalla komissio voi  määrätä jäsenvaltio lle nettomääräisiä 
rahoitusoikaisuja................................................................................................14  
3.2.2.  Niitä sääntöjenvastaisuuksia/puutteita koskevat rahoitusoikaisut, jotka on 
tunnistettu kunakin vuonna ennen helmikuun 15. päivää .................................15  
3.2.3.  Komission arvio laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta tilityksen, 
tarkastuslausunnon ja muiden kunakin vuonna helmikuun 15. päivään 
mennessä toimitettujen liiteasiakirjojen perusteella..........................................16  
3.2.4.  Vakavan puutteen muodostavien sääntö jenvastaisuuksien toteaminen EU:n 
tarkastuksissa helmikuun 15. päivän jälkeen.....................................................16  
3.2.5.  Komission valvontajärjestelmää koskevien  hyvien käytäntöjen lähentäminen 
yhteistyössä toteutettavan halli nnon piiriin kuuluvilla aloilla...........................20  
 
3 
  
1. Johdanto  
 
Koska Euroopan tilintarkastustuomiois tuimen tilikautta  2012 koskevassa 
vuosikertomuksessaan toteamien virheiden m äärä oli entistä suurempi, vastuuvapautta 
käsittelevä Euroopan parlamentin talousar vion valvontavaliokunnan esittelijä sekä 
tärkeimpien poliittisten ryhmien koordinaattor it laativat puheenjohtaja Barrosolle kirjeen, 
jossa ne pyysivät komissiolta tie donantoa, jossa ilmoitettaisiin selkeästi, miten komissio ottaa 
rahoituskaudella 2014–2020 käyttö ön tehokkaammat nettomääräiset rahoitusoikaisut niille 
jäsenvaltioille, joissa on havaittu puutte ita yhteistyössä hal linnoiduissa ohjelmissa1. 
Nettomääräisillä rahoitusoikaisu illa tarkoitetaan, että kyseiselle jäsenvaltiolle myönnettäviä 
varoja supistetaan lopullisesti. 
Tämän tiedonannon tarkoituksena on vastata pyynt öön ja selvittää, m iten komissio aikoo 
soveltaa tällaisiin netto-oikais uihin liittyviä uusia välineitä ja  vaatimuksia, jotka mainitaan 
rahoituskautta 2014–2020 koskevassa lainsäädän tökehyksessä, sekä kertoa, miten tämä 
vaikuttaa jäsenvaltioihin. 
Maataloudessa nettomääräiset ra hoitusoikaisut, joid en seurauksena kys einen jäsenvaltio 
menettää EU-varoja, ovat jo  rutiinia. Rahoituskauden 2014–2020 uusien sääntöjen myötä 
tilanne ei muutu, ja niissä päähuomio on nykyisten mekanismien yhdistämisessä.  
Koheesiopolitiikassa nettomääräiset rahoitusoikai sut, joiden seurauksen a aiemmin maksettuja 
varoja palautetaan EU:n talousar vioon, ovat olleet poikkeustapauksia. 
Ohjelmakaudella 2014–2020 hyväksyttävään uuteen lainsäädäntöön sisältyy merkittävä 
muutos, jonka myötä komissio saa entistä l aajemmat valtuudet määrätä netto-oikaisuja 
jäsenvaltioille, joiden hallin to- ja valvontajärjestelmissä on todettu vakavia puutteita. 
Kaudelle 2014–2020 suunnitellussa netto -oikaisukehyksessä komissiolle  ei jää harkintavaltaa 
sen suhteen, hyväksyykö se oikais upäätöksen. Netto-oikaisuista tulee tavanmukainen reaktio 
vakaviin puutteisiin, jota sovelletaan selkeä sti määriteltyjen, läpinäk yvien kriteerien ja 
ehtojen mukaan. 
Kun nettomääräisiä rahoitusoikaisuja sove lletaan rahoituskauden 2014–2020 toimenpiteisiin 
ja ohjelmiin, asiaa hoitavat komission yksiköt varmistavat parhaita toimintatapoja 
noudattamalla, että näillä kahdella yhteistyössä  hallinnoitavalla osa-alueella tämän unionin 
talousarviota merkittävästi suojaavan korjausvälineen käyttötavat lähenevät toisiaan. 
Toimintatapoja pyritään lähentämään my ös silloin, kun on kyse maksatusten 
keskeyttämisestä. Malli, jota  on onnistuneesti sovelle ttu koheesion alalla, on otettu soveltuvin 
osin käyttöön myös maataloudessa kaudella 2014–2020.  
                                                            
1 Kirjeessä viitattiin myös Euroopan unionin ta lousarvion suojaamista koskevaan tiedonantoon 
(KOM(2013) 682 lopullinen/2), joka  julkaistiin 30 päivänä syyskuut a 2013 sen jälkeen, kun Euroopan 
parlamentti oli sitä pyytänyt tilikauden 2011 talous arvion vastuuvapautta ko skevassa päätöksessään. 
 
4 
 Komissio katsoo, että kaikki rahoitusoikaisut suoj aavat EU:n talousarviota, myös silloin, kun 
jäsenvaltiot voivat käyttää oikaistut varat uudelleen uusiin hankk eisiin ja menoihin. 
Pelotevaikutus on kuitenkin epäilemättä suurem pi netto-oikaisuissa, joiden tapauksessa 
jäsenvaltiot eivät voi käyttää oikaistuja ja takaisinperi ttyjä summia uudelleen, vaan 
seurauksena on varojen menettäminen. Näin ka nnustetaan jäsenvaltioita etsimään ja 
oikaisemaan virheitä itse ja edistetään näin hallinto- ja valvontajärjestelmien kehittämistä. 
2. Rahoitusoikaisujen soveltamisen yleiset puitteet  
2.1. Nettomääräisiä rahoitusoikaisuja koskevat lait ja asetukset 
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan mukaisesti nettomääräisten 
rahoitusoikaisujen soveltamista koskevista sään nöksistä on säädetty varainhoitoasetuksessa 
sekä tarkemmin Euroopan parlamentin ja  neuvoston hyväksymissä alakohtaisissa 
säännöksissä. Tämän lainsäädäntökehyksen puittei ssa komissio antaa delegoituja säädöksiä ja 
täytäntöönpanosäädöksiä, ja se voi myös antaa yksittäisiä k ohtia selventäviä ohjeita.  
Seuraavassa kaaviossa on esitetty rahoitusoik aisujen soveltamista koskeva yleinen kehys 
pääpiirteittäin: 
 
OhjeetSEUT 317 artikla
Delegoidut 
säädökset Maatalous: 
• horisontaalinen asetus yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista 
ja seurannasta 
(maataloustukirahastoa ja maaseuturahastoa koskevat rahoitusoikaisut ja maksatusten keskeytykset) • Yhteisiä säännöksiä koskeva 
asetus
 (maaseuturahasto, 
keskeytykset) 
Täytäntöönpano-
säädökset Koheesiopolitiikka-
rahastot: Yhteisiä säännöksiä koskeva asetus
 Varainhoitoasetuksen 
80 artikla 
Delegoidut 
säädökset Täytäntöönpano-
säädökset 
 
Uudessa varainhoitoasetuksessa otetaan käyttö ön yhtenäinen, kaikkia politiikanaloja koskeva 
kehys, joka sisältää erityisest i jäsenvaltioita koskevien ra hoitusoikaisujen periaatteet:  
 
5 
 Varainhoitoasetuksen 80 artikla – Perintää koskevat säännöt 
… 
4. Komissio tekee jäsenvaltioita koskevia rahoituso ikaisuja, jotta sovellettavan oikeuden vastaiset 
menot voidaan sulkea unionin rahoituksen ulkopuolelle. Komissio tekee rahoitusoikaisunsa 
aiheettomasti maksettujen määrien ja niistä tal ousarvioon kohdistuvien vaikutusten perusteella. Jos 
tällaisia määriä ei voida määrittä ä tarkasti, komissio voi soveltaa ek strapoloituja tai kiinteämääräisiä 
oikaisuja alakohtaisten sääntöjen mukaisesti. 
Komissio ottaa rahoitusoikaisun määrää päättäessää n huomioon sovellettavan oi keuden rikkomisen ja 
talousarvioon kohdistuvien vaikutusten luonteen ja merkittävyyden, myös silloin kun on kyse 
hallinnointi- ja valvontajärjestelmien puutteista . Rahoitusoikaisujen tekemistä ja sovellettavaa 
menettelyä koskevat perusteet voidaan vahvistaa alakohtaisissa säännöissä. 
5. Ekstrapoloituja tai kiinteämääräisiä oikaisuja kos kevat menettelytavat vahvistetaan alakohtaisten 
sääntöjen mukaisesti siten, että komissio voi  suojata unionin taloudellisia etuja. 
Varainhoitoasetuksen 80 artikl an ja alakohtaisten asetuste n mukaisesti komissio käyttää 
kolmenlaisia rahoitusoikaisuja: 
1. yksittäisten tapausten rahoitusoikaisut, jotka tehdään aiheettomasti maksettujen 
määrien tarkan määrittämisen sekä niis tä talousarvioon kohdist uvien vaikutusten 
perusteella; 
2. ekstrapoloidut rahoitu soikaisut; sekä  
3. kiinteämääräiset rahoitusoikaisut. 
Ekstrapoloituja ja kiinteämääräisiä rahoitusoik aisuja voidaan käyttää vain, jos oikaisun 
tarkkaa summaa ei ole mahdollista määrittää.  Ekstrapoloitujen ra hoitusoikaisujen on 
perustuttava edustavaan otokseen, jonka avulla  summa voidaan määrittää riittävän tarkasti.  
Seuraavassa kaaviossa on esitetty rahoitusoik aisujen soveltamismekanismit pääpiirteittäin:  
 
6 
 Rahoitusoikaisut 
Varainhoitoasetuksen 80 artikla sekä 
alakohtaiset säännöt
Voidaanko 
rahoitusoikaisujen summa 
todeta tarkasti?
Kyllä
Yksittäinen oikaisuEi
Voidaanko summa määrittää 
riittävän luotettavasti 
edustavan tilasto-otoksen 
perusteella?
Kyllä
Ekstrapoloitu oikaisuEi
Kiinteämääräinen 
oikaisu 
Rahoitusoikaisujen täytäntöönpanosta yhteist yössä hallinnoitavilla politiikanaloilla on 
lisätietoa tämän tiedonannon kolmannessa luvussa. 
2.2. Nettomääräisten rahoitusoikaisujen kohteena olevien summien käsittely 
talousarviossa ja kirjanpidossa – k äyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen 
menetelmä 
Rahoitusoikaisujen seurauksena muodostuu tuloja , ”jotka saadaan aiheettomasti maksettujen 
budjettimäärärahojen palauttamise sta” ja joita käsitellään käy ttötarkoitukseensa sidottuina 
tuloina (varainhoitoasetuksen 21 ar tiklan 3 kohdan c alakohta).  
Kahta poikkeusta lukuun ottamatta2 varainhoitoasetuksessa ei määritellä, miten 
nettomääräisistä rahoitusoikaisuista syntyviä käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja on 
mahdollista käyttää.  
 
                                                            
2 Euroopan maatalouden tukirahastossa varat kohdenne taan ”lajeittain” (varainhoitoasetuksen 174 artiklan 
1 kohta) ja rahoitusvälineiden tapauksessa ”samaan ra hoitusvälineeseen” (varainhoitoasetuksen 140 artiklan 
6 kohta). 
 
7 
  
   
Varainhoitoasetuksen soveltamissä äntöjen 7 artiklassa kuitenkin todetaan, että talousarvion 
selvitysosissa mainitaan budjetti kohdat, joihin voidaan ottaa kä yttötarkoitukseensa sidottuja 
tuloja vastaavat määrärahat.
 EU:n talousarvioon käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen 
muodossa palautettavia nettomääräi siä rahoitusoikaisuja ei siis ole varattu tietyn jäsenvaltion 
käyttöön.  
 
 
 
  
3. Nettomääräisiä rahoitusoikaisuja koskevat alakohtaiset säännöt 
3.1. Maatalous 
3.1.1.  Nettomääräisistä rahoitusoikaisuist a on aina säädetty asetuksissa 
Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) lains äädäntökehyksen mukaan sääntöjenmukaisuuden 
tarkastamismenettelyn seurauksena komission jäse nvaltioille määräämät rahoitusoikaisut ovat 
olleet nettomääräisiä aina vuonna 1976 tehdystä ensimmäisestä tilien tarkastamista ja 
hyväksymistä koskevasta päätökses tä lähtien, ja ne ovat sitä  jatkossakin sekä Euroopan 
maatalouden tukirahastossa (maataloustukiraha stossa) että Euroopan maaseudun kehittämisen 
maatalousrahastossa (maaseuturahastossa), sillä  
- jäsenvaltiot todella korvaavat oikais tut summat EU:n talousarvioon, ja 
- saatuja varoja käsitellään EU:n talousar viossa käyttötarko itukseensa sidottuina 
tuloina. Saaduilla varoilla rahoitetaan YMP-menoja kokonaisuudessaan, eikä niitä ole 
varattu tietyn jäsenvaltion käyttöön (ks. myös oheinen tekstiruutu).  
Komissio tekee vuosittain 2–4 sääntöjenmukai suuden tarkastamista koskevaa päätöstä 
yksittäisten rahoitusoikaisujen kokonaisuudesta.  Vuonna 2013 komissio teki neljä tällaista 
päätöstä, jotka ka ttoivat yhteensä 147 yksittäistä ne ttomääräistä rahoitusoikaisua ja 
1,1 miljardia euroa (2 % vuodelle 2013 budjetoidu ista YMP-menoista). Tämä vahvistaa sen, Käyttötarkoitukseensa sidotut 
tulot 
Varainhoitoasetuksen 21 artiklan 
3 kohdan c alakohta Käyttö EU:n talousarviossa 
Varainhoitoasetuksen 
soveltamissääntöjen 
7 artikla Nettomääräinen 
rahoitusoikaisu Käyttötarkoitukseensa sidotut 
tulot 
Varainhoitoasetuksen 21 artiklan 
3 kohdan c alakohta 
 
8 
 että määrät ovat todellakin kasvussa, kuten tilintarkastustuomioistuin totesi 
vuosikertomuksensa 2012 kohdassa 4.293. 
Vuonna 2013 hyväksytyt nettomääräiset rahoitusoikaisut (euroina) : 
Päätös: 40 41 42 43 YHTEENSÄ 
Maataloustukirahasto 285 582 274 -130 136 896,33 -142 637 397 -303 566 912 -861 923 480 
Maaseuturahasto -104 699 558 -88 444 255 -32 467 218 -10 598 290 -236 209 321 
MUUT -7 091 796 -8 757 551 -2 661 224 -121 357 -18 631 930 
YHTEENSÄ -397 373 628 -227 338 703 -177 765 840 -314 286 560 -1 116 764 733 
Vuonna 2013 hyväksytyistä rahoitusoikaisuista 70 prosenttia koskee neljää jäsenvaltiota 
(Kreikka, Yhdistynyt kuningaskunt a, Ranska ja Puola). Rahoitusoikaisujen keskittyminen 
neljään jäsenvaltioon ei kuitenkaan  ole toistuvaa, vaan tilanne saattaa muuttua vuosittain sen 
mukaan, miten kansalliset tai alueelliset ohjausjärjestelmät kehittyvät. 
Maataloustukirahaston tapauksessa rahoitusoikai sut toteutetaan vähentämällä tarvittava 
summa komission kuukausittain suorittamista maks uista komission jäsenvaltiolle määrättävää 
rahoitusoikaisua koskevaa päätöstä  seuraavana toisena kuukautena.  
Maaseuturahaston tapauksessa rahoitusoikaisu t toteutetaan perintämääräyksellä, jossa 
jäsenvaltiota kehotetaan palautta maan varat EU:n talousarvioon. 
Käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen käsittely 
Oikaistut summat, jotka komissio perii takaisin, h yvitetään käyttötarkoit ukseensa sidottuina tuloina 
EU:n talousarvioon tiettyihin budjettikohtiin (m aataloustukirahaston tapauksessa kohtaan 67 01 ja 
maaseuturahaston tapauksessa kohtaan 67 11).  
Maataloustukirahastoon liittyvillä käyttötarkoituk seensa sidotuilla tuloilla voidaan rahoittaa mitä 
tahansa maataloustukirahastoa koskevia talousarvi omenoja ilman, että tuloja tarvitsee kohdistaa 
tietylle jäsenvaltiolle. Lukuja 05 02 (markkinat) ja 05 03 (suorat tuet) koskevista selvitysosista käy 
selvästi ilmi, että maataloustukirahaston rahoitustarve pienenee järjestelmällisesti 
talousarviomenettelyn kuluessa summalla, joka vast aa niitä käyttötarkoituk seensa sidottuja tuloja, 
joita rahoitusoikaisuista arvioidaan kertyvän kyseisen varainhoitovuode n aikana. Esimerkiksi 
vuoden 2012 talousarvioon merkittiin alun perin rahoitusoikaisuja 600 miljoonan euron edestä, ja 
käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja, jotka käyt ettiin kyseisenä varainhoitovuonna, kertyi lopulta 
                                                            
3 Komissio teki vuonna 2012 kolme sääntöjenmukaisuusp äätöstä, joista aiheutuneet rahoitusoikaisut olivat 
yhteensä 651 miljoonaa euroa (maataloustukirahaston os uus 503 miljoonaa euroa ja maaseuturahaston osuus 
148 miljoonaa euroa). Edellisellä viisivuotiskaudella (20 08–2012) rahoitusoikaisujen keskiarvo oli 30 prosenttia 
korkeampi kuin sitä edeltävällä kaudella (2003–2007 ), kun lisäys suhteutetaan talousarvion kasvuun. 
 
9 
 647,8 miljoonaa euroa).  
Maaseuturahaston tapauksessa jäsenvaltio on jo käyt tänyt talousarviositoumuksensa siinä vaiheessa, 
kun se ilmoittaa menot, jotka komission on määrä korva ta, joten takaisinperittyjä summia ei voida 
enää käyttää. Käyttötarkoitukseensa sidotuista tulo ista kertyvät maksumäärärahat voidaan käyttää 
maaseuturahaston budjettikohdasta. Varat voidaan käyttää minkä tahansa maaseudun 
kehittämisohjelman kaikkiin avoimiin maksuihin. Tästä syystä maaseuturahaston käyttötarkoitukseen 
sidotut tulot pienentävät yleistä maksumäärärahojen tarvetta, ja niiden avulla onkin voitu vähentää 
lisämäärärahoja koskevia pyyntöjä. Vuonna 2012 maaseuturahaston raho itusoikaisuista kertyneitä 
käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja oli yhteensä 55 miljoonaa euroa.  
Nettomääräisistä rahoitusoikaisui sta koituu todellinen rasite jäsenvaltioiden kansallisille 
talousarvioille. Tästä syystä on otettu käytt öön vaihtoehto, jonka mukaan tietynsuuruiset 
oikaisut voidaan suorittaa kolmessa vuosierä ssä, jos kyseinen jäsenvaltio sitä toivoo. 
Maksujen suorittamiseen erinä ovat tähä n mennessä saaneet luva n Bulgaria, Kreikka, 
Portugali, Romania, Espanja ja Liettua. Lisä ksi yhteisön rahoitustuke a saavat jäsenvaltiot 
voivat pyytää komissiolta ra hoitusoikaisujen suorittamisen lykkäämistä yhden kerran 
enintään 18 kuukauden verran, jos ne toteutta vat kohdistettuja korj aavia toimenpiteitä 
koskevia suunnitelmia. Kun lykkäys on käytetty, oikaisut suoritetaan kolmessa vuosierässä. 
Lykkäyksiä on tähän mennessä myönnetty Portugali lle ja Kreikalle. Kr eikan lykkäys päättyy 
31. joulukuuta 2013 ja Portugalin 31. toukokuuta 2014. 
Nettomääräisten rahoitusoikaisujen vaikutus jäsenvaltioihin 
EU:n nettomääräisillä rahoitusoikaisuilla on vä litön vaikutus YMP:n toteuttamisesta vastaaviin 
kansallisiin ja alueellisiin viranomaisiin ka ikissa jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden aiempien 
varanhoitovuosien menoihin liittyvien oikaisuj en seurauksena kuluvan varainhoitovuoden EU-
rahoitus pienenee. Tämän seurauksena jäsenvaltioid en on useissa tapauksissa hankittava vajeen 
täyttämiseen tarvittavat varat esimerkiksi budjettis iirron tai lisätalousarvion avulla. Netto-oikaisut 
ovatkin johtaneet konkreettisiin hallinnollisiin ja  talousarvioita koskeviin toimenpiteisiin. 
Esimerkkinä tästä ovat seuraavat tapaukset: 
– rahoitusoikaisuista johtuvien kus tannusten jakamista koskevat tois tuvat liittovaltion ja osavaltioiden 
väliset erimielisyydet johtivat Saksassa pe rustuslain muuttamiseen vuonna 2006; 
– Tanskassa otettiin jokin aika sitten kä yttöön erityinen kustannusten jakamista 
valtionvarainministeriön ja maatalousminister iön välillä koskeva meka nismi vuonna 2009 tehdyn 
huomattavan suuren rahoitusoikaisun seurauksena.    
  
3.1.2.  Nettomääräisiä rahoitusoikaisuja ko skevia oikeudellisia mekanismeja 
yhdistetään vielä pidemmälle 
3.1.2.1.  Painopiste riskialttiimpiin menoihin  
Maatalouden pääosaston tarkastustoimet pohjautuvat riskianalyysiin, mikä ta rkoittaa sitä, että 
riskialttiimpiin jäsenvaltioihin, toimenp iteisiin ja ohjelmiin kohdistetaan enemmän 
tarkastuksia. Maatalouden pääosa sto tekee vuosittain keskitetyn riskianalyysin, joka kattaa 
kaikkien jäsenvaltioiden kaikki YMP-menot. An alyysia varten kerätään tietoja maatalouden 
 
10 
 pääosaston aiemmista tarkastuksista, tilin tarkastustuomioistuimelta, OLAFilta sekä 
kansallisilta todentamisviranomaisilta. Tietoj en analysoinnin tarkoituksena on tunnistaa 
riskialtteimmat osa-alueet, joihin tulevissa tarkastuksissa on syytä keskittyä. Esimerkiksi 
tilintarkastustuomioistuimen vuos ia 2011 ja 2012 koskevissa tark astuslausumissaan toteaman 
korkeamman virheprosentin seurauksena maaseu turahastoa koskevien tarkastusten määrää 
lisättiin huomattavasti vuonna 2013, jolloin ta rkastuksia tehtiin 35. Vuonna 2014 määrää 
aiotaan edelleen korottaa 45:een, minkä jälk een määrä on kaksinke rtaistunut vuonna 2012 
tehtyihin 23 tarkastukseen verrattuna. Tämä tar koittaa myös sitä, että jotkin jäsenvaltiot 
tarkastetaan vuosittai n, kunnes kaikki vakavat puutteet  on korjattu, kuten oheisessa 
esimerkissä kuvataan.  
Esimerkki tehostetusta valvonnasta 
Yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelm ää koskevissa maatalouden pääosaston suorittamissa 
tarkastuksissa vuosina 2008 ja 2009 havaittiin ja todennettiin vakavia puutteita: paikalla tehtävät 
tarkastukset olivat myöhässä ja viljelylohkojen tunnis tamisjärjestelmä oli vanhentunut ja epätarkka. 
Maaliskuussa 2011 tehdyn tarkastuskäynnin seurauksena todettiin, että alkuperäinen 
toimintasuunnitelma, jolla komissio oli pyytänyt  korjaamaan puutteet vuoteen 2011 mennessä, oli 
toteutettu vain osittain. Korjaavien toimenp iteiden myöhästyneen toteuttamisen seurauksena 
maatalouden pääosaston vuoden 2010 toimintake rtomukseen kirjattiin varaus sekä pyydettiin 
laatimaan uusi toimintasuunnitelma puutteiden korjaamiseksi vuoteen 2013 mennessä. Vuoden 2012 
toimintakertomuksessaan maatalouden pääosast o ilmoitti, että maaliskuussa 2013 tehdyn 
tarkastuskäynnin perusteella toimintasuunnitelma voitiin katsoa toteutetuksi. Varaus jätettiin 
kuitenkin voimaan, sillä ajan tasalle saatetun vilje lylohkojen tunnistamisjärjestelmän asianmukainen 
soveltaminen pystyttäisiin toteamaan vasta ensi mmäisen hakemus-tarkastus-maksatuskierroksen 
yhteydessä. Tällä välin määrättiin kaksi rahoitusoik aisua, joista ensimmäinen koski vuoden 2008 
menoja ja toinen vuoden 2009 menoja.  Vuosia 2010, 2011 ja 2012 koskeva 
sääntöjenmukaisuustarkastus saadaan päätökseen  vuoden 2014 loppuun mennessä ja vuoden 2013 
menoja koskeva sääntöjenmukaisuusta rkastus vuoden 2015 loppuun mennessä.  
Kautta 2014–2020 koskeva tarkastusstrategi a perustuu tehostettuun ja jatkuvaan 
kolmivuotiseen riskianalyysiohjelmaan, minkä ansiosta kokonaismenot katetaan paremmin. 
Riskialtteimmilla osa-alueilla toteutetaan kuite nkin edelleen tiukennettuja tarkastustoimia.  
3.1.2.2.  Ei harkintavaltaa, vähemmän kiinteämääräisiä oikaisuja 
Kaikki EU:n talousarvioon kohdistetut havaitu t riskit aiheuttavat järjestelmällisesti 
nettomääräisen rahoitusoikaisun. Komissiolla ei ole harkintavaltaa jättää oikaisua tekemättä, 
koska sillä on lakiin perustuva velvollisuus evätä EU-r ahoitus kaikilta havaitsemiltaan 
perusteettomilta menoilta. Sekä maataloustukirahastoa että maaseuturahastoa koskevat 
rahoitusoikaisut perustuvat uuteen YMP:aa kos kevaan horisontaaliseen asetukseen, jossa 
menettely on määritelty entistä kin tiukemmin siten, että ra hoitusoikaisujen kokonaismäärän 
määrittämisessä käytettävistä kriteereistä ja menetelmästä säädetään nyt delegoidulla 
säädöksellä. Delegoitu säädös on määrä hyväks yä vuoden 2014 ensimmäisellä neljänneksellä.  
 
11 
 Kuten horisontaalisessa asetukse ssa on säädetty, delegoidussa  säädöksessä vahvistetaan 
kriteerit, joiden perusteella EU:n talousarvio lle koituvaa riskiä arvioidaan (ks. liite 1). 
Kiinteämääräisten oikaisujen tapauksessa on ta rkoitus täsmentää, miten puutteen vakavuutta 
arvioidaan, kun otetaan huomi oon sen luonne (onko kyseessä olennainen valvonta vai 
lisävalvonta), toistuvuus (esiintyikö sama puute jo ede llisenä vuonna, eikä kehitystä ole 
tapahtunut) sekä puutteiden kokonaismäärä (virheriski on t odennäköisesti suurempi, kun 
puutteita on useita). Näin voidaan reagoida tilintarkastustuomioistuimen 
vuosikertomuksen 2012 kohdassa 4.304 mainittuihin havaintoihin  erityisesti silloin, kun 
samassa valvontakohteessa todetaan useita puu tteita. Kun delegoitu säädös on tullut voimaan, 
komissio antaa teknisiä seikkoj a koskevat tarkemmat ohjeet.  
Sekä varainhoitoasetuksessa että uudessa YMP: aa koskevassa horisontaa lisessa asetuksessa 
mainitaan sellaiset rahoitusoikaisut, joissa kiinteämääräisiä oikaisuja voidaan käyttää vain 
silloin, kun laskettuja tai ekstrapoloituja oikaisuja ei voida määrittää ilman kohtuutonta 
vaivaa. 
Lasketut ja ekstrapoloidut oikaisut perustuvat tällä he tkellä maatalouden pääosaston 
tarkastajien havaintoihin se kä jäsenvaltioiden kuulemisme nettelyn kuluessa antamiin 
tietoihin. Jatkossa maatalouden pääosasto lla on käytettävissään enemmän tietoja, kun 
todentamisviranomaiset ryhtyvät maksatus vuodesta 2014 lähtien antamaan vuosittaisia 
lausuntoja perustuen niille määrättyyn uuteen  tehtävään eli maksutapahtumista valitun 
edustavan otoksen tarkasteluun. 
3.1.2.3.  Entistä lyhyempi sääntöjenmukaisuusmenettely 
Ennen rahoitusoikaisujen tekemistä on oikeudellisesti välttämätöntä käydä läpi 
kuulemismenettely. Siksi komission on ennen netto määräisten rahoituso ikaisujen tekemistä 
annettava jäsenvaltioille mahdollisuus esittää todi steita ja perusteluja, jotka voivat olla 
ristiriidassa komission al ustavien havaintojen kanssa. Voim assa olevassa YMP:tä koskevassa 
varainhoitoasetuksessa5 ja uudessa YMP:tä koskevassa horisontaalisessa asetuksessa 
säädetäänkin, että ” jäsenvaltioille on annettava mahdollisuus osoittaa, että noudattamatta 
jättämisen todellinen laajuus on komission arviota vähäisempi ”. Tarkastajan ja tarkastuksen 
kohteen välisen kuulemismenettelyn periaate  on myös olennainen osa tarkastusten 
laatuvaatimuksia.  
                                                            
4 Tilintarkastustuomioistuimen vuosik ertomus 2012, kohta 4.30: ”Kiinteäm ääräisten oikaisujen käytössä ei 
oteta riittävästi huomioon rikkomisen luonnetta ja vaka vuutta, sillä samaa kiinteämääräistä viiden prosentin 
oikaisua sovelletaan riippumatta siitä, havaitaanko puu tteita vain yhdessä keskeisessä kontrollissa vai useassa 
kontrollissa.” 
5 Määräaikaa voidaan poikke ustapauksissa jatkaa maaliskuun 1. päivään  asti jäsenvaltion pyynnöstä, ks. 
Euroopan parlamentin ja neuvoston antaman varainhoitoa setuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 59 artiklan 5 
kohta. 
 
12 
 Kuulemismenettelyn lisäksi YMP:tä koskeva n horisontaalisen asetuksen 52 artiklan 3 
kohdassa säädetään menettelystä, jolla pyritään  sovittamaan yhteen molempien osapuolten 
kannat, jos kuulemismenettelyn päätteeksi ei päästä sopimukseen. Varsinainen kuuleminen 
voi kestää enintään neljä  kuukautta. Kuitenkin koko me nettely siitä lähtien, kun 
asianomainen jäsenvaltio esittää pyynnön, siih en asti, että komissio on analysoinut 
sovitteluelimen suositukset, kestää vähintään kuusi kuukautta6.  
Komissio on käynnistänyt toimenpiteitä, joilla  pyritään sujuvoittamaan  koko menettelyä, ja 
aikoo jatkaa niitä. Ensinnäkin YMP:tä koskevassa horisontaalisessa asetuksessa kuvaillaan tarkkaan eri vaiheiden luonteet, laajuudet ja järjestys sekä rahoituso ikaisujen eri lajit. 
Toiseksi delegoidun säädöksen (rahoitusoikais un laskennassa käytettävät menetelmät ja 
perusteet) ja täytäntöönpanosäädösten (s ääntöjenmukaisuusmenettelyn yksityiskohdat ja 
pakolliset määräajat) avulla on pyritty yhtenäistämään oike uskehystä ja vähentämään 
tarpeettomien viivästysten riskiä. Kolma nneksi maatalouden pääosasto aikoo vahvistetun 
oikeusperustan turvin tehos taa sääntöjenmukaisuusmenettely jen edistymisen seurantaa 
varmistaakseen, että määräaikoja noudatetaan tarkasti. 
 
Liitteessä 1 esitellään menettely, jota on suunniteltu nettomääräisten rahoitusoikaisujen soveltamiseksi yhteisen maatalouspolitiikan alalla.  
Seuraavassa kaaviossa kuvaillaan sääntöjenmuk aisuuden tarkastusmenettelyn eri vaiheet, 
joiden päätteeksi toteutet aan nettomääräinen rahoitusoik aisu uuden YMP:tä koskevan 
horisontaalisen asetuksen mukaisesti. Komissio totesikin sääntöjenmukaisuusmenettelyn liian 
pitkää kestoa koskeneeseen tilintarkastust uomioistuimen vuosikertomuksen 4.31 kohtaan
7 
antamassaan vastauksessa, että menettelyä voidaan nopeuttaa merkittävästi niin, että perustapauksissa rahoitusoikai suista voitaisiin pä ättää kahden vuoden kuluessa alkuperäisestä 
tarkastuksesta. 
 
                                                            
6 Menettely voi kestää pidempäänkin, jos koko tapaus on tutkittava uudelleen. 
7 Komission vastaus tilintarkastustuomioistuimen vuosiker tomuksen 4.31 kohtaan: ”Komissio pyrkii erityisesti 
YMP:n uudistuksen täytäntöönpanon valmistelun puitteissa  edelleen parantamaan ja nopeuttamaan prosessia 
ottaen huomioon, että on tarpeen pitää kiinni laat uvaatimuksista ja jäsenvaltioiden vastineoikeudesta.” 
 
13 
 Vuosi Kk Toimenpide Menettelyn vaiheRahoitusoikaisun 
laajuus
2014 T MENETTELY ALKAA
H Tarkastuskäynti
M
H
T
K
H
ES
L Kahdenvälisessä tapaamisessa jäsenvaltion kanssa 
keskustellaan puutteista, toimista ja talousarvioriskistä
M
J
2015 T
H
M
HRahoitusoikaisun ilmoittaminen jäsenvaltiolle ja 
sovittelumenettelyn aloitus
T
K
H
ESL
M
J
Päätöskirje jäsenvaltiolle ja siinä lopullinen rahoitusoikaisu
2016 T MENETTELY PÄÄTTYY
H
M Komission päätös rahoitusoikaisuista
H
TK
Jäsenvaltio suorittaa korvauksen EU:n talousarvioonPO AGRIn sääntöjenmukaisuuden tarkastusmenettely netto-oikaisuja varten
komitea- ja komission 
päätösmenettelykuulemismenettely jäsenvaltion 
kanssasovitteluvaihe jäsenvaltiolle
rahoitusoikaisu voi 
kattaa kulut 24 
kuukaudelta ennen 
ilmoitustarahoitusoikaisu voi kattaa kulut siitä 
lähtien, kun havainnot on ilmoitettu, 
siihen asti, että jäsenvaltio voi osoittaa, 
että korjaavat toimet on toteutettuEsimerkki menettelyn aikataulusta, kun tarkastus on toteutettu paikan päällä helmikuussa 2014 
Raportointi ja havaintojen ilmoittaminen jäsenvaltiolle
         Sovittelumenettely (jos jäsenvaltio pyytää)              
Sovitteluelin on riippumaton komissiosta ja jäsenvaltiosta. 
Sen tehtävänä on sovittaa yhteen osapuolten kannat. Sen 
päätelmät eivät sido komissiota.
 
3.1.3.  Maksujen ja määräaikojen keskey tykset saatetaan YMP:n alalla 
yhdenmukaisiksi koheesiopoli tiikan rahastojen kanssa 
Nyt kun lainsäätäjä on hyväksynyt uuden YMP :tä koskevan horisontaalisen asetuksen, 
YMP:n maksujen ja määräaikojen keskey tyksiin aletaan vuonna 2014 soveltaa uutta 
oikeudellista kehystä, jossa vahvistetaan komission valtuuksia keskeyttää EU:n rahoitus 
silloin, kun sääntöjenvastaisia tukia on todettu . 
Komissio voi pienentää kuukausimaksuja (m aataloustukirahasto) tai välimaksuja 
(maaseuturahasto) tai keskeyttää niiden maksat uksen, jos seuraavat ed ellytykset täyttyvät: 
”yksi tai useampi kyseisen kansallisen valvont ajärjestelmän keskein en osa puuttuu kokonaan 
tai ei toimi tehokkaasti hav aittujen vakavien tai pysyvien puutteiden vuoksi ” (tai 
 
14 
 sääntöjenvastaisten tukien takaisinperintäjärje stelmässä on vastaavanlais ia vakavia puutteita) 
ja: 
- puutteet ovat luonteeltaan  jatkuvia ja ovat olleet syynä vähintään kahteen 
rahoitusoikaisupäätökseen,  
tai 
- komissio katsoo, ettei kyseinen jäsenvalti o pysty toteuttamaan tarvittavia 
korjaavia toimenpiteitä lähitulevaisuude ssa noudattaen selk eitä edistymistä 
mittaavia indikaattoreita sisältävää toimintasuunnite lmaa, joka on laadittu 
komissiota kuullen.  
Ensimmäinen luetelmakohta vastaa asetuksen  (EY) N:o 1290/2005 mukaista nykytilannetta, 
toinen luetelmakohta on uusi. Se on pohjimm iltaan lainsäädännöllinen vastaus Euroopan 
parlamentin vuonna 2011 antamassa vastuuvapausp äätöslauselmassa esitettyyn suositukseen, 
jonka mukaan YMP:tä koskevat keskeytyssäännöt  tulisi saattaa vastaamaan niitä, jotka 
koskevat koheesiorahastoja. 
Uusien sääntöjen nojalla maataloustukirahast on kuukausimaksuja jäsenvaltioille voidaan 
jatkaa, kunnes keskeyttämispäätöksen edellytykset  täyttyvät, sillä kuukausimaksujen rytmi ei 
mahdollista määräajan kulumisen keskeyttämistä. Lisäksi maaseuturahaston osalta annetaan 
uudessa yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuks essa valtuutetulle tulojen ja menojen 
hyväksyjälle (ts. pääjohtajalle) mahdollisuus nopeana ja reaktiivisena lisäkeinona keskeyttää 
välimaksujen määräaikojen kuluminen silloin, kun on syytä epäillä tuki en laillisuutta ja 
sääntöjenmukaisuutta. 
Ehkäisevien toimien (maaseuturahaston osalta  määräajan kulumisen keskeyttäminen ja 
molempien rahastojen osalta maksujen keskeytt äminen) ja nettomääräisten rahoitusoikaisujen 
ansiosta komissio pystyy toimimaan nopeasti  ja tehokkaasti sekä suojelemaan EU:n 
talousarviota: keskeyttämisen aikana ei suoriteta uusia maksuja tai niitä pienennetään 
enimmillään arvioidun riskin verran; jo suoritetut sääntö jenvastaiset tuet peritään 
kokonaisuudessaan takaisin rahoitusoikaisujen kautta. 
3.2. Koheesiopolitiikan rahastot  
3.2.1.  Uusi säännös, jonka nojalla komi ssio voi määrätä jäsenvaltiolle 
nettomääräisiä rahoitusoikaisuja 
Ohjelmakaudella 2014–2020 otetaan käyttöön merkittävä uudistus. Yhteisiä säännöksiä 
koskevan asetuksen 145 artiklan 6 kohdassa säädetyin tietyin ed ellytyksin komissio voi tehdä 
päätöksen nettomääräisen rahoitusoikaisun sove ltamisesta. Tällöin jäsenvaltiolta poistuu 
nykyinen mahdollisuus hyväksyä oika isu ja käyttää uudelleen näin vapautuneet EU:n varat.  
 
15 
 Uuden varainhoidon jaksotuksen mukaisesti varainhoitovuotta seuraavan helmikuun 15. 
päivä8 on määräpäivä, jolloin uutta nettomääräi siä rahoitusoikaisuja  koskevaa säännöstä 
aletaan soveltaa edellisen va rainhoitovuoden menoihin. Kyseisen ä päivänä jäsenvaltioiden on 
toimitettava komissiolle ohjelman tilitys, joh don vahvistuslausuma, tarkastuslausunto ja 
vastaavat kertomukset. Tätä vart en kaikki kansalliset valvonta - ja tarkistustyöt on täytynyt 
saattaa päätökseen niin, että jäsenvaltio voi  taata vuotuiseen tilin päätökseen sisältyvien 
menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden.  
3.2.2.  Niitä sääntöjenvastaisuuksia/puutteita koskevat rahoitusoikaisut, jotka 
on tunnistettu kunakin vuonna ennen  helmikuun 15. päivää 
Ohjelmakauden 2014–2020 säännöt, jotka koskevat ennen helmikuun 15. päivää 
tunnistettujen sääntöjenvastai suuksien johdosta toteutettuja  rahoitusoikaisuja, ovat 
samankaltaiset kuin meneillään olevalla ohj elmakaudella kaikkiin tapauksiin niiden 
toteamisen ajankohdasta riippumatta sovellettava t säännöt. Tavoitteena on edelleen kannustaa 
jäsenvaltioita havaitsemaan ja korjaamaan sääntöjenvastaisuuksia ja vähentämään 
asianomaiset määrät komissiolle ilmoitettavista me noista niin, ettei EU:n varoja menetetä (ks. 
3.2.5 kohta).  
Kansallisissa tarkistuksissa tai tarkastuksis sa havaitut sääntöjenvastaiset menot on 
vähennettävä komissiolle kunkin vuoden helmikuun 15. päivänä toimitettavasta tilityksestä. 
Kun jäsenvaltio toimii näin, se voi käyttää tällä ta valla oikaistut määrät uusien tukikelpoisten 
toimien rahoittamiseen samalla tava lla kuin nykyisellä ohjelmakaudella. 
Kun EU:n tarkastus kohdistuu menoihin ennen kuin komissiolle on toimitettu varmennetut 
tilit ja tarkastuks essa todetaan rahoitusoik aisuja vaativia sääntöjenvastaisuuksia, voidaan 
toimia kahdella tavalla aivan kuten nykyis elläkin kaudella. Jos jäsenvaltio hyväksyy 
rahoitusoikaisun ja ryhtyy toimiin, se voi kä yttää oikaistut määrää uusien tukikelpoisten 
toimien rahoittamiseen (yhteisiä säännöksiä ko skevan asetuksen 145 artiklan 4 kohta). Jos 
jäsenvaltio ei hyväksy rahoitusoikaisua, komi ssio tekee rahoitusoikaisupäätöksen yhteisiä 
säännöksiä koskevan asetuksen 145 artikla ssa säädetyn kuulemismenettelyn jälkeen. 
Rahoitusoikaisu on aina netto määräinen, ja ohjelmamäärärahoj a ja jäsenvaltion määrärahoja 
vähennetään sen mukaisesti. Jäsenvaltio ei voi käyttää määrää muiden toimien 
rahoittamiseen.  
                                                            
8 Määräaikaa voidaan poikkeustapauksissa  jatkaa maaliskuun 1. päivään as ti jäsenvaltion pyynnöstä, ks. 
Euroopan parlamentin ja neuvoston antaman varainhoitoa setuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 59 artiklan 
5 kohta. 
 
16 
 3.2.3.  Komission arvio laillisuudesta ja s ääntöjenmukaisuudesta tilityksen, 
tarkastuslausunnon ja muiden kunakin vuonna helmikuun 15. päivään 
mennessä toimitettujen liiteasiakirjojen perusteella 
Jäsenvaltion vuosittaista raportointia ja netto määräisiä rahoitusoikaisuja koskeva uusi 
säännös edellyttää muutoksia tava ssa, jolla komissio täyttää vel vollisuutensa. Komissio arvioi 
ja tarkistaa tarkastuslau sunnot (jotka liittyvät järjestelmien toimintaan sekä laillisuuteen ja 
sääntöjenmukaisuuteen) ja vuotuiset valvont akertomukset, mukaan lukien ilmoitetut 
virhetasot, sekä johdon vahvistuslausumat  ja vuotuiset yhteenvedot kolmen kuukauden 
kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut nämä  asiakirjat helmikuun 15. päivään mennessä. 
Tämän pohjalta komissio tekee riskinarvioinnin ja laatii tarkastussu unnitelman, jossa se 
määrittelee valittuihin ohjelmiin kohdiste ttavat riskiperusteiset tarkastukset.  
Komissio toteuttaa riskiperuste iset tarkastukset sen kalent erivuoden loppuun mennessä, jona 
jäsenvaltio on toimittanut  tarkastuslausunnot, johdon vahvistuslausumat ja muut asiaan 
liittyvät asiakirjat. Se tutkii tekemällä asiakirj atarkastuksia ja paikan  päällä toteutettavia 
tarkastuksia sekä ta rkastelemalla uudelleen kansallisten tarkastusten otoksia, ovatko 
ilmoitetut tiedot luotettavia ja voiko niistä s iten saada riittävän varmuu den laillisuudesta ja 
sääntöjenmukaisuudesta. Etusijalle asetetaan ta rkastusohjelmat, joilla on olennainen vaikutus 
vastaavaan rahastoon liittyviin komission ma ksuihin kyseisenä varainhoitovuonna. Myös 
jäsenvaltioiden viranomaisten toiminta aikaisempina vuosina otetaan huomioon tarkastusten 
painopisteiden riskiperusteisessa määrittelyssä.  
3.2.4.  Vakavan puutteen muodostavien sään töjenvastaisuuksien toteaminen 
EU:n tarkastuksissa helmikuun 15. päivän jälkeen  
Kun EU:n (komission tai tilin tarkastustuomioistuimen) helmikuun 15. päivän jälkeen 
toteuttamissa tarkastuksissa todetaan sään töjenvastaisuuksia, jotka muodostavat kyseiseen 
varainhoitovuoteen vaikuttava n vakavan puutteen, komissio lla on velvollisuus tehdä 
virallinen päätös rahoitusoikaisun soveltamises ta, jos asetuksessa määritellyt edellytykset 
täyttyvät. Komissiolla ei ole harkintavaltaa tässä  asiassa. Näin sovellettava rahoitusoikaisu on 
aina nettomääräinen. Tämä tarkoittaa, että ohjelmamäärärahoista ja jäsenvaltion 
kokonaismäärärahoista vähennetään automaattise sti oikaisun määrä, vaikka jäsenvaltio 
hyväksyisi kuulemismenettelyn aikana tarkastuks en tulokset ja hyväk syisi rahoitusoikaisun. 
Asianomainen jäsenvaltio ei näin ollen voi käyttää tällaisen netto -oikaisun kohteena olevaa 
määrää toisen ohjelman rahoittamiseen.  
Asetuksessa säädetyt edellytykset, jotka velv oittavat komission soveltamaan nettomääräisiä 
oikaisuja, ovat seuraavat: 
− EU:n tarkastuksissa havaitut sääntöjenvastai suudet paljastavat vakavan puutteen, joka 
vaikuttaa sellaiseen tilikauteen, jolta jäse nvaltio on toimittanut johdon vahvistuslausuman 
ja tarkastuslausunnon, joissa onge lmaa ei ollut tunnistettu.  
 
17 
 − Helmikuun 15. päivän jälkeen ja ennen kuin asia on todettu EU:n  tarkastuksessa, 
jäsenvaltio ei ole tunnistanut ongelm aa muissa komissiolle toimitetuissa 
tarkastuskertomuksissa (ja ilmoittanut asianmukaisia toimenpiteitä) tai toteuttanut 
asianmukaisia korjaavia toimenpiteitä.  
Ohjelmasta vastaavat kansalliset viranomaiset 
toimittavat komissiolle ennen helmikuun 15. 
päivää:
- tilityksen;
- johdon vahvistuslausuman ja vuotuisen 
yhteenvedon;
- tarkastuslausunnon ja vuotuisen 
valvontakertomuksen.
Helmikuun 15. päivän jälkeen toimitetussa EU:n 
tarkastuksessa havaitaan sääntöjenvastaisuuksia. 
Ne paljastavat tilikauteen vaikuttavan vakavan 
puutteen, jota ei ollut tunnistettu komissiolle
toimitetuissa johdon vahvistuslausumassa, vuotuisessa valvontakertomuksessa tai 
Onko jäsenvaltio jo tunnistanut ongelman muissa 
komissiolle toimitetuissa tarkastuskertomuksissa 
(ja ilmoittanut asianmukaisista toimenpiteistä) tai 
toteuttanut asianmukaiset korjaavat toimenpiteet?
KYLLÄ
Jäsenvaltiolla on mahdollisuus tehdä 
oikaisu ja käyttää oikaistut määrät 
uudelleen.Komissio soveltaa nettomääräistä 
rahoitusoikaisua. Oikaistuja määriä 
ei voida käyttää uudelleen.EI
 
Kun nettomääräisen rahoitusoikaisu n edellytykset täyttyvät, jä senvaltiolla on oikeus esittää 
huomautuksia kahden kuukauden kuluessa9 ja ylimääräistä todentavaa aineistoa 
kuulemisessa, ennen kuin komissio tekee päätökse n rahoitusoikaisusta. Jäsenvaltion kanssa 
käytävän kuulemismenettelyn aikataulu on sääd etty selkeästi asetuksessa. Lopuksi komission 
on tehtävä virallinen päät ös kuuden kuukauden kuluessa jäsenvaltion kuulemisesta 
riippumatta siitä, hyväksyykö jäsenvaltio komi ssion kannan vaadittavasta rahoitusoikaisusta.  
                                                            
9  Ekstrapoloidun tai kiinteämääräisen oikaisun kohdalla määräaikaa voidaan pidentää kahdella kuukaudella 
niin, että jäsenvaltio voi osoittaa,  että sääntöjenvastaisuus on tosiasiallisesti komission arviota vähäisempi . 
 
18 
 Vakavan puutteen määritelmä 
Oikeusvarmuuden turvaamiseksi yhteisiä säännöksiä koskevassa  asetuksessa (2 artikla) 
määritellään ”vakava puute hallinto- ja valv ontajärjestelmän tehokkaassa toiminnassa”. 
Pohjimmiltaan se tarkoittaa, että jos jossakin järjestelmän keskeisistä osista todettavasta 
puutteesta aiheutuu olennaisen vi rheen riski, puute on vakava. 
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 2 artiklan 39 kohta: 
… 
’vakavalla puutteella hallinto- ja valvontajär jestelmän tehokkaassa toiminnassa’ rahastojen sekä 
Euroopan meri- ja kalatalousrahaston tämän aset uksen neljännen osan mukaisen täytäntöönpanon 
osalta puutetta, jonka korjaamiseksi järjestelmään  on tehtävä huomattavia parannuksia, josta aiheutuu 
rahastoille sekä Euroopan meri- ja kalatalousrah astolle merkittävä sääntöjenvastaisuuksien riski ja 
jonka olemassaolo on ristiriidassa hallinto- ja valvontajärjestelmän toimintaa koskevan ja 
huomautuksia sisältämättömän tarkastuskertomuksen kanssa. 
… 
Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaan komissiolla on oikeus vahvistaa 
delegoidussa säädöksessä yksityiskohtaiset s äännöt hallinto- ja valvontajärjestelmien 
arviointia varten, mukaan lukien vakavien puutteiden päälajit, rahoitusoikaisun tason 
määrittelemisen perusteet ja kiinteiden määrien tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamisen perusteet. Delegoitua säädöstä sovelletaan yleisesti puutteiden havaitsemisen 
ajankohdasta riippumatta. 
Delegoitu säädös perustuu voimassa oleviin ohjeisiin hallinto- ja valvontajärjestelmien 
keskeisten vaatimusten arvioinn in ja kiinteämääräisen oikaisun tason määrittelemisen alalla. 
Komissiolla on näin ollen vahvempi oikeusperu sta kuin nykyisellä ohjelmakaudella, ja se 
aikoo antaa delegoidun säädöksen helmikuussa 2014. Kaikki ohjelmien sidosryhmät saavat 
siis ajoissa tietää kiinteämääräisten oika isujen arviointiperusteet ja tasot. 
Komissio kaavailee sellaista toimintatapaa, että se arvioi järjestelmän keskeiset vaatimukset 
(ks. kaavio jäljempänä) ja tekee arvioin tinsa perusteella päätöksen vakavan puutteen 
olemassaolosta, jos se katsoo, että vähintään  yksi tärkeimmistä vaatimuksista (kaaviossa 
lihavoituna) tai kaksi muuta keskei stä vaatimusta täyttyy vain osittain tai että ne eivät täyty 
lainkaan. Tällöin se soveltaa kiinteämääräistä rahoitusoikaisua, ellei jäsenvaltio pysty 
esittämään neljän kuukauden kuluessa tarkempaa ar viota riskistä tarkastamalla asianmukaisen 
ja edustavan otoksen asianomaisista menoista ja käyttämällä sitä ekstrapoloidun oikaisun 
perustana. 
 
Tarkoitus on edelleen soveltaa nykyisiä kiinteämääräisten oikais ujen tasoja, jotka ovat 5 %, 
10 %, 25 % ja 100 %. Tämä periaate kiinte ämääräisten oikaisujen soveltamisessa on 
vahvistettu unionin tuomiois tuimen oikeuskäytännössä.  
Rahoitusoikaisun tason soveltamista koskevass a päätöksessä on kuitenkin aina otettava 
huomioon oikeasuhteisuus ja unionin talousarvi olle koituva jäännösri ski yhteisiä säännöksiä 
 
19 
 koskevan asetuksen mukaisesti. Siksi kom issio voi poikkeustapauksissa soveltaa 
kiinteämääräisissä oikaisuissa vä litasoja (esim. 50 % tai 20 %). 
KYLLÄOnko vähintään yhden keskeisistä 
vaatimuksista 3, 4, 5, 9, 12 ja 13 
tai kahden muun vaatimuksen 
täyttymisaste luokkaa 3 tai 4?KYLLÄ
Yksi tai useampi vakava 
puuteEi vakavia puutteita
Komissio ehdottaa 
kiinteämääräistä rahoitusoikaisua,
ellei jäsenvaltio voi perustella 
tarkempaa arviota riskistäEI
Mitään menettelyä ei aloiteta13 keskeistä vaatimusta hallinto- ja 
valvontajärjestelmille:
1. Raportointiin ja valvontaan liittyvien tehtävien ja 
järjestelmien riittävä eriyttäminen
2. Asianmukaiset menettelyt tietojen luotettavan 
tallentamisen varmistamiseen
3. Asianmukaiset menettelyt toimien valintaan
4.Riittävät hallinnoinnin tarkastukset
5. Riittävä jäljitysketju
6. Petostentorjuntatoimenpiteiden tehokas 
toteuttaminen
7. Asianmukaiset menettelyt johdon valvontalausumia 
ja vuotuisia yhteenvetoja varten
8. Asianmukaiset menettelyt maksuhakemuksia 
varten
9. Asianmukaiset menettelyt vuotuisen 
tilinpäätöksen laatimiseen ja todentamiseen
10. Asianmukaiset menettelyt tietokoneistetun 
aineiston ylläpitoon
11. Asianmukaiset menettelyt peruutettujen ja 
takaisin perittyjen määrien tilitykseen
12. Riittävät järjestelmien ja toimien tarkastukset
13. Riittävät menettelyt luotettavaa 
tarkastuslausuntoa  ja vuotuisen 4 luokkaa keskeisten vaatimusten 
täyttymisasteen arvioimiseen
Luokka 1:  Toimii hyvin; tarvitaan vain 
vähäisiä parannuksia
Luokka 2:   Toimii, mutta tarvitaan 
parannuksia
Luokka 3:   Toimii osittain; tarvitaan 
huomattavia parannuksia
Luokka 4:   Ei oikeastaan toimi lainkaan
Jäsenvaltio toimittaa neljän 
kuukauden kuluessa arvion 
oikaisun määrästä
EI
Komissio määrää 
ekstrapoloidun oikaisunKomissio määrää 
kiinteämääräisen oikaisun
 
 
20 
  
Oikaisun tason korottaminen toistuvien puutteiden johdosta 
Komissio aikoo sisällyttää delegoituun sä ädökseen säännöksen, joka mahdollistaa 
suuremman oikaisun silloin, kun EU :n tarkastuksessa todetaan samoja puutteita, jotka ovat jo 
aiemmin johtaneet rahoitusoikaisu un. Tämä on jäsenvaltioille se lkeä viesti siitä, että niiden 
on vakavan puutteen toteamisen jälkeen korja ttava hallinto- ja valvontajärjestelmiään 
nopeasti ja pysyvästi. 
Liitteessä 2 esitellään menettely, jota on suunniteltu nettomääräisten rahoitusoikaisujen 
soveltamiseksi koheesiopolit iikan rahastojen alalla. 
3.2.5.  Komission valvontajärjestelmää ko skevien hyvien käytäntöjen 
lähentäminen yhteistyössä toteutettavan  hallinnon piiriin kuuluvilla aloilla 
Kaudella 2007–2013 tärkein ennaltaehkäisevä oikeude llinen väline, joll a jäsenvaltioita on 
painostettu ottamaan käyttöön tehokkaita halli nto- ja valvontajärje stelmiä, on koostunut 
menettelyistä toimenpideohjelman (tai sen osan) maksujen tai määräajan kulumisen 
keskeyttämiseksi. Komissio katsoo, että nä mä menettelyt ovat auttaneet parantamaan 
merkittävästi virhetasoja kauteen 2000–2006 verrattuna.  
Keskeyttämismenettelyt yhteensä vuosina 2012 ja 2013  
 EAKR ja koheesiorahasto ESR 
Varoitukset  175 16 
Määräajan kulumisen keskeytykset 184 60 
Keskeytystä edeltävät menettelyt 137 34 
Keskeytyspäätökset 6, jotka kattoivat 13 ohjelmaa 11, jotka kattoivat 11 ohjelmaa
 Virhetasojen alenemisessa tapahtunut edistys on kuitenkin ollut riittämätöntä, ja seuraavalla 
ohjelmakaudella nykyisiä ennaltaehkäiseviä  välineitä täydennetään voimakkaammilla 
korjaavilla välineillä, joilla hyvi ä käytäntöjä levitetään kaikille  yhteisen hallinnoinnin aloille.  
Komission kaudella 2014–2020 soveltaman valvont ajärjestelmän keskeiset osat ovat 
seuraavat: 
- keskeytykset (yhteisiä säännöksiä koskevan  asetuksen 83 ja 142 artikla), jotka ovat 
koheesiopolitiikan alalla olleet kä ytössä nykyisellä ohjelmakaudella 2007–2013 
- pakolliset nettomääräiset rahoitusoikaisut, joita järjestelmien vakavien puutteiden 
johdosta sovelletaan yhteisiä säännöksiä  koskevan asetuksen uuden säännöksen (145 
artiklan 7 kohta) nojalla. 
Oikeusperusta, jonka nojalla pakollisia nettom ääräisiä rahoitusoikaisuja  sovelletaan kun tietyt 
edellytykset täyttyvät, kor jaa seuraavalla ohjelmakaudell a yhden nykyisen oikeudellisen 
 
21 
 kehyksen heikkouksista, jonka Euroopan parlamen tti ja neuvosto toiv at esiin viime vuonna 
vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä antamissa  suosituksissaan. Uusilla nettomääräisiä 
oikaisuja koskevilla säännöksillä,  joiden mukaan jäsenvaltiot ei vät voi käyttää oikaistuja ja 
takaisin perittyjä määriä uudelleen vaan ne menettävät kyseiset varat, on huomattavasti nykyistä voimakkaampi ennaltaehkäisevä vaik utus ja ne kannustavat vahvasti luomaan 
tehokkaita valvontajärjestelmiä. 
Näiden käytäntöjen lähentäminen yhteisen m aatalouspolitiikan alalla jo sovellettaviin 
käytäntöihin täydentää komission oikeudellisia välineitä valvont atehtävien toteuttamiseen 
koheesiopolitiikan rahastojen alalla, myös  korjaavien toimien puolella, ja edistää 
oikeudellisen kehyksen yhtenäistämistä kaikilla yhteistyössä toteuttavan hallinnon piiriin 
kuuluvilla EU:n talousarvion aloilla.