EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 15/10/98 
KOM(98)569 lopull. 
VIHREÄ KIRJA 
Väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastainen toiminta 
sisämarkkinoilla 
(Komission esittämä) 
Tiivistelmä 
Väärennetyistä ja laittomasti valmistetuista tuotteista on tullut kansainvälinen ilmiö, jonka osuus on 
5-7 % maailman kaupasta. Ilmiö haittaa sisämarkkinoiden tehokasta toimintaa, sillä sen aiheuttamien 
kaupan vinoutumien ja kilpailun vääristymisen lisäksi luottamus sisämarkkinoiden toimintaan kärsii 
ja investoinnit vähenevät. Ilmiöllä on huomattavia taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia (100 000 
menetettyä työpaikkaa vuodessa yhteisön alueella), mutta niiden ohella se vaikuttaa 
kuluttajansuojaan, erityisesti kuluttajien terveyteen ja turvallisuuteen. Ilmiön vastainen toiminta on 
tärkeää siksi, että voidaan taata kilpailuedellytysten avoimuus ja tasavertaisuus sisämarkkinoilla. 
Euroopan yhteisö on tietoinen siitä, kuinka tärkeää tällaisen ilmiön torjuminen on, ja sillä on 
erityissäädöksiä väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tuotteiden valvontaan yhteisön 
ulkorajoilla. Myös sisämarkkinoiden tasolla on alettu toimia, mutta tähänastiset aloitteet kattavat vain 
rajallisen määrän erityissektoreita. 
Ilmiön torjuminen sisämarkkinoilla saattaa edellyttää yhteisön laajamittaisia toimia. Toiminta 
sisältyisi komission laatimaan yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmaan, ja se merkitsisi sekä 
lainsäädännön että komission petostentorjunnan työohjelman 1998/1999 yhdenmukaistaja tehokasta 
täytäntöönpanoa. Lisäksi se noudattaisi komission ensimmäistä Euroopan innovaatioita koskevaa 
toimintasuunnitelmaa. 
Tässä Vihreässä kirjassa tutkitaan neljää aluetta, joiden avulla on tarkoitus tehostaa väärennettyjen ja 
laittomasti valmistettujen tuotteiden vastaista toimintaa sisämarkkinoilla: 
• yksityisen sektorin valvonta 
• teknisten laitteiden käyttäminen 
• seuraamukset ja muut keinot, joilla parannetaan immateriaalioikeuksien noudattamista 
• toimivaltaisten viranomaisten hallinnollinen yhteistyö. 
Tämän Vihreän kirjan tarkoituksena on auttaa komissiota arvioimaan väärentämisen ja laittoman 
valmistuksen taloudelliset vaikutukset sisämarkkinoihin, asiaa koskevan lainsäädännön tehokkuus 
sekä tarve tehdä uusia yhteisötason aloitteita. Mikäli uusia aloitteita tarvitaan, valittavien toimien 
sisältö voitaisiin määritellä edellä mainittujen neljän alueen pohjalta. Harkittavien toimien ei tarvitse 
olla ensisijaisesti lainsäädännöllisiä, vaan ne voivat tähdätä avoimuuteen tai niiden avulla voidaan 
tehostaa yritysten ja hallinnon välistä yhteistyötä. Käsitellyt neljä aluetta muodostavat ainoastaan 
pohdinnan lähtökohdan ja niitä voidaan täydentää muilla keinoin, jotka edistävät samaa tavoitetta. 
Sisällysluettelo 
1. JOHDANTO 4 
1.1. Ongelman taustaa 4 
1.2. Vaikutukset sisämarkkinoihin 5 
1.3. Yhteisötason toimet 5 
1.4. Vihreän kirjan soveltamisala 6 
1.5. Vihreän kirj an tavoitteet 7 
2. ILMIÖN LUONNE JA OMINAISPIIRTEET 7 
3. TALOUDELLINEN ANALYYSI : ILMIÖN LAAJUUS JA VAIKUTUKSET 9 
4. LAINSÄÄDÄNNÖN ANALYYSI 11 
5. RATKAISUEHDOTUKSIA 13 
5.1. Yksityisen sektorin valvonta 13 
5.2. Teknisten laitteiden käyttäminen 15 
5.3. Seuraamukset ja muut keinot, joilla parannetaan 
immateriaalioikeuksien noudattamista 17 
5.4. Toimivaltaisten viranomaisten hallinnollinen yhteistyö 23 
1. JOHDANTO 
1.1. Ongelman taustaa 
Väärentäminen ja tuotteiden laiton valmistus on 1980-luvulta lähtien lisääntynyt merkittävästi, ja 
nykyisin se on laajalle levinnyt ilmiö, jolla on maailmanlaajuinen vaikutus. Sen syntymistä ovat 
edistäneet tälle ajalle ominaiset taloudelliset ja poliittiset suuntaukset, kuten kansainvälisen kaupan 
jatkuva kasvu, talouselämän kansainvälistyminen, viestintävälineiden kehitys sekä Itä- ja Keski-
Euroopan ja entisen Neuvostoliiton poliittisten järjestelmien romahdus. Näillä alueilla näyttävät 
syntyneen uudet aktiiviset väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden tuotanto- ja 
kulutusmarkkinat. Myös tietoyhteiskunnan kehitys sekä tuotteiden kopioinnin mahdollistavien, 
pitkälle kehittyneiden ja helppokäyttöisten laitteiden tulo markkinoille ovat edistäneet tätä ilmiötä. 
Toiminta on nykyisin suureksi osaksi järjestäytyneen rikollisuuden käsissä1. 
Kansainvälisen kauppakamarin perustaman Counterfeiting Intelligence Bureaun mukaan^ 
väärennettyjen tuotteiden osuus on 5-7 % maailmankaupasta. Ranskassa 20 % vähintään 50 
työntekijän yrityksistä myöntää joutuneensa kärsimään väärennöksistä tai laittomasta tuotannosta. 
Yhdysvalloissa tekijänoikeudellisesti suojattua aineistoa tuottava teollisuus arvioi menettävänsä 
laittoman kopioinnin vuoksi vuosittain 12-15 miljardia dollaria. Kansainvälisen äänilevyteollisuuden 
liiton (IFPI) arvion mukaan laittomien CD-levyjen myynti lisääntyi vuonna 1996 lähes 20 %joka on 
14 % alan maailmanmarkkinoista. Väärentämisen vuoksi vuosittain menetettyjen työpaikkojen 
määräksi on arvioitu 100 000 yhteisön alueella (120 000 Yhdysvalloissa) viimeksi kuluneen 
vuosikymmenen aikana. Maailmanlaajuisella tasolla ilmiöstä eniten kärsiviin teollisuuden aloihin 
kuuluu erityisesti tietotekninen (35 %), audiovisuaalinen (25 %), leikkikalu- (12 %), parfyymi-
(10 %), lääke-, (6 %), kello- (5 %), äänilevy-ja autoteollisuus. Tietokoneohjelmien alalla kopioinnin 
osuus noussee maailmanlaajuisesti 46 %:iin. 
Laajan levinneisyytensä vuoksi väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden tuottamisella 
on haitallisia vaikutuksia paitsi yrityksiin, maiden talouteen ja kuluttajiin myös yhteiskuntaan 
kokonaisuudessaan. Se ei vaikeuta pelkästään taloudellista ja yhteiskunnallista organisaatiota vaan 
vaikuttaa myös ihmisten terveyteen ja turvallisuuteen. Kansainvälinen yhteisö ei ole tässä tilanteessa 
jäänyt toimettomaksi, mutta monien syiden vuoksi tähänastiset toimet eivät ole riittäneet 
pysäyttämään ilmiön kielteistä kehitystä. 
Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa, jonka Amsterdamissa 
kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi 16.6.1997, kehotetaan neuvostoa ja komissiota luomaan 
"yhteisiä määräyksiä taloudellisiin ja kaupallisiin väärennöksiin liittyvän järjestäytyneen 
rikollisuuden torjumiseksi"3. Väärentäminen sisältyy myös oikeus- ja sisäasioiden työohjelmaan 
yhtenä ensisijaisista yhteistyöaloista 1.1.1998 lähtien aina Amsterdamin sopimuksen voimaantuloon 
saakka4. Maksuvälineiden väärentäminen kuuluu komission erillisiin aloiteohjelmiin5. 
1 Vrt. Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma, jonka neuvosto on hyväksynyt 
28. huhtikuuta 1997 (EYVL C 251, 15.8.1997, s. 1). 
2 «Countering Counterfeiting. A guide to protecting & enforcing intellectual property rights», 
Counterfeiting Intelligence Bureau, International Chamber of Commerce, 1997. 
3 EYVL C 251, 15.8.1997, s. 15. 
4 EYVL Cl 1,15.1.1998, s. 1. 
5 Muihin maksuvälineisiin kuin käteiseen rahaan liittyvien petosten ja väärennysrikosten torjumiseksi 
komissio hyväksyi 1.7.1998 tiedonannon, johon kuuluu ehdotus yhteiseksi toimintaohjelmaksi ja 
kokonaisstrategian määrittely, jotta voidaan taata maksutapahtumien turvallisuus käytettäessä muita 
maksuvälineitä kuin käteistä rahaa (KOM(98)395). Euroseteleiden ja -metallirahojen väärentämistä 
4 
1.2. Vaikutukset sisämarkkinoihin 
Väärentämisellä ja tuotteiden laittomalla valmistamisella on ennalta arvioitavia vaikutuksia 
sisämarkkinoiden toimintaan. Se voi aiheuttaa kaupan vinoutumia ja kilpailun vääristymiä, erityisesti 
mikäli siinä käytetään hyväksi järjestelmien eroavaisuuksia eri maissa. Tällainen tilanne ei mitenkään 
edistä kilpailuolojen avoimuutta ja tasavertaisuutta sisämarkkinoilla. 
Ilmiö vähentää sisämarkkinoilla toimivien luottamusta järjestelmään. Lisäksi sisämarkkinoiden 
tehokkaalle toiminnalle on tärkeää, että yritykset, keksijät ja taiteilijat voivat luottaa yhteisön 
lainsäädäntöön voidakseen kehittää toimintaansa ja suojellakseen tehokkaasti oikeuksiaan. 
Luottamuksen menettäminen sisämarkkinoilla vähentää investointeja, innovaatiotoimintaa ja 
luovuutta yrityksissä, jotka sijoittavat usein suuria summia tuotteisiinsa tai palveluksiinsa liittyvään 
tutkimukseen, markkinointiin tai mainostamiseen. Investointien vähenemisellä on suora taloudellinen 
ja yhteiskunnallinen vaikutus, mikä näkyy erityisesti työpaikkojen määrässä. 
Väärentäminen ja tuotteiden laiton valmistus vaikuttaa myös kuluttajansuojaan, sillä kuluttajia 
harhautetaan tietoisesti, kun he odottavat saavansa esimerkiksi tunnetun tuotemerkin takaaman 
hyvälaatuisen tuotteen. Sillä voi olla vakavampiakin seurauksia, kun kyse on kuluttajan terveyden tai 
turvallisuuden vaarantavista tuotteista. 
1.3. Yhteisötason toimet 
Pyrkiessään toteuttamaan toimivat sisämarkkinat yhteisö on yhtenäistänyt henkistä omaisuutta 
koskevia kansallisia oikeuksia" tai säätänyt uusista oikeuksista. Useiden uusien yhteisöaloitteiden 
hyväksyminen on piakkoin odotettavissa. Immateriaalioikeuksiin liittyvien ja kansallisten 
järjestelmien eroavaisuuksien aiheuttamien vaikeuksien voidaan siten odottaa vähitellen häviävän 
sisämarkkina-alueella. 
Mietittäessä sopivia keinoja torjumaan tätä ilmiötä yhteisön tasolla on otettava huomioon, että 
tuotteita väärennetään ja tuotetaan laittomasti sekä yhteisön sisällä että sen ulkopuolella. 
Tähänastisilla yhteisön toimilla on suojattu lähinnä sen ulkorajoja. Siksi neuvosto päätti vahvistaa 
vuonna 1986 annettua asetusta' antamalla 22 päivänä joulukuuta 1994 asetuksen (EY) N:o 3295/94, 
väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen, viennin, 
jälleenviennin tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista toimenpiteistä^. Asetusta 
ollaan muuttamassa, jotta se toimisi tehokkaammin". Silti asetus koskee vain yhteisön ulkopuolisissa 
maissa väärennettyjä ja laittomasti tuotettuja tavaroita eikä siinä ole määräyksiä tällaisten tavaroiden 
käsitellään eri yhteydessä. Vrt. komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan 
keskuspankille euron suojelusta ja väärentämisen torjunnasta, KOM(98)474,22.7.1998. 
Tuotemerkeistä on olemassa direktiivi, joka lähentää jäsenvaltioiden tuotemerkkejä koskevia 
lainsäädäntöjä. Tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien alalla useissa direktiiveissä säädetään oikeudenhaltijan 
oikeuksien yhdenmukaistamisesta ja taataan heille siten aineellinen suoja sekä teosten ja muiden tuotteiden 
käytön valvonta koko yhteisön alueella. Nämä direktiivit syntyivät sen jälkeen, kun komissio oli 
aloitteessaan yleisesti määritellyt tavaroiden laittoman tuottamisen vastaiset yhteisötason keinot (vrt. 
Vihreä kirja tekijänoikeudesta ja teknologian tuomasta haasteesta, KOM(88) 172). 
Neuvoston asetus (ETY) N:o 3842/86, annettu 1 päivänä joulukuuta 1986, tuoteväärennösten luovutuksen 
vapaaseen liikkeeseen kieltävistä toimenpiteistä, EYVL L 357, 18.12.1986, s. 1. 
EYVL L 341, 30.12.1994, s. 8. Komissio antoi 16 päivänä kesäkuuta 1995 tämän asetuksen soveltamista 
koskevat säännökset (asetus (EY) N.o 1367/95, EYVL L 133, 17.6.1995, s. 2). 
KOM(98)25, 28.1.1998, EYVL C 108, 7.4.1998, s. 63. 
5 
liikkeistä yhteisön sisällä. Mikäli kaikki jäsenvaltiot valvovat rajojaan valikoivasti voidakseen 
säilyttää tasapainon kansainvälisen kaupan helpottamisen ja petosten torjunnan välillä, väärennettyjä 
ja laittomasti tuotettuja tavaroita saattaa päästä valvonnan ohi ja laittomasti yhteisön markkinoille. 
Sisämarkkinoiden tasolla immateriaalioikeuksien kunnioittamista lisäävät toimet ovat tähän asti 
koskeneet vain joitakin aloja, ja niiden vaikutus on ollut rajallinen. Esimerkkinä voidaan mainita 
direktiiviehdotus tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta 
tietoyhteiskunnassa10. Se sisältää teknisiä toimenpiteitä, seuraamuksia ja oikeuskeinoja koskevia 
säännöksiä. Erityisesti seuraamuksia ja oikeuskeinoja koskevat säännösehdotukset ovat hyvin yleisiä. 
Näin ollen laaja-alaisesti vaikuttavaa yhteisötason aloitetta saatetaan tarvita tehostamaan keinoja 
immateriaalioikeuksien kunnioittamiseksi sisämarkkinoilla. 
Tämän alan aloite sisältyy toisaalta jo Vihreään kirjaan innovaatiosta11, ja se esiintyy uudelleen 
Euroopan innovaatioita koskevassa komission toimintasuunnitelmassa1 % jossa petosten torjuminen 
kuuluu henkistä omaisuutta suojaaviin toimiin. Tällainen aloite noudattaisi komission laatimaa 
yhteismarkkinoiden toimintasuunnitelmaa13, jonka yhtenä olennaisena tavoitteena on tehostaa 
lainsäädäntöä erityisesti valvomalla, että lakeja noudatetaan. 
Yhteisötason toimenpiteet sisältyisivät myös komission petostentorjunnan työohjelmaan 1998— 
1999^, jossa keskitytään väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen torjuntaan osana 
talousrikollisuuden vastustamista. Siinä todetaan, että komissio voisi asiaa koskevan lainsäädännön 
arvioinnin pohjalta laatia ehdotuksia oikeudellisiksi välineiksi, joiden avulla voitaisiin komission 
tukemana tehostaa tietojen vaihtoa ja yhteistyötä eri jäsenvaltioissa ilmiöön perehtyneiden 
yksikköjen välillä. 
1.4. Vihreän kirjan soveltamisala 
Koska käsitteet "väärentäminen" ja "laiton valmistaminen" kattavat hyvin erilaisia tapauksia eri 
jäsenvaltioissa mutta toisaalta myös jäsenvaltioiden sisällä, sen mukaan ketkä toimintaan osallistuvat, 
tässä Vihreässä kirjassa on välttämätöntä määritellä näiden käsitteiden sisältö. Edellä mainitussa 
asetuksessa (EY) N:o 3295/94 (jota ollaan muuttamassa)1^ ja sopimuksessa teollis- ja 
tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista (TRIPS)1" annetaan alustavat määritelmät, jotka 
on otettava huomioon, mutta ne eivät ole kattavia, koska niissä mainitaan vain kauppatavarat ja tietyt 
teollis- ja tekijänoikeudet. 
Jotta ilmiötä ymmärrettäisiin kokonaisuudessaan, tässä Vihreässä kirjassa käsitteet väärentäminen ja 
tavaroiden laiton valmistaminen koskevat kaikkia tuotteita, menetelmiä ja palveluita, jotka ovat 
immateriaalioikeuksien, toisin sanoen teollisoikeuden (tavaramerkki tai kaupallinen merkki, piirustus 
tai teollinen malli, patentti, hyödyllisyysmalli, maantieteellinen merkintä) tai tekijänoikeuden tai sen 
lähioikeuden (esittävien taiteilijoiden, äänitetuottajien, elokuvien ensimmäisten tallenteiden tuottajien 
ja yleisradiointiyhteisöjen oikeudet), tai tietokantojen tekijöiden sui generis -oikeuksien, rikkomisen 
10 KOM(97)628, 10.12.1997, EYVL C 108, 7.4.1998, s. 6. 
11 KOM(95)688,20.12.1995. 
12 KOM(96)589, 20.11.1996. 
13 CSE(97) 1,4.6.1997. 
14 KOM(98)278, 6.5.1998 (vrt. s. 10). 
15 Vrt. edellä mainitun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3295/94 1 artiklan 2 kohta, annettu 22 päivänä 
joulukuuta 1994. Asetusta ollaan muuttamassa (EYVL C 108, 7.4.1998, s. 63). 
16 Vrt. TRIPS-sopimuksen 51 artiklan alaviite, EYVL 336, 23.12.1994, s. 213. 
6 
kohde tai tulos17. Näin laaja soveltamisala kattaa paitsi laittomasti kopioidut tuotteet (väärennökset), 
myös alkuperäisen kaltaiset tuotteet, jotka on valmistettu ilman oikeudenhaltijan suostumusta 
yhteisön alueella, kuten oikeudenhaltijan salliman enimmäismäärän ylittävät tuotteet. Laittomasti 
valmistetut tuotteet ovat palvelujen alalla lähinnä radiolähetyksiä ja informaatioyhteiskunnan 
kehitykseen liittyviä palveluja. 
Sen sijaan määritelmän piiriin ei kuulu monia sellaisia toimia, jotka joskus arkikielessä katsottaisiin 
väärentämisen tai laittoman valmistamisen kaltaisiksi, kuten vilpillinen kilpailu tai ilmainen hyöty, 
mutta jotka eivät selkeästi riko immateriaalioikeutta (esimerkiksi/ooÄ; alike). Luonnollisesti sellaiset 
toimet, jotka eivät riko immateriaalioikeutta, esimerkiksi oikeuksien raukeamiseen yhteisössä 
liittyvät toimet, eivät myöskään kuulu tämän Vihreän kirjan soveltamisalaan. 
Kun kyse on edellä mainitusta soveltamisalasta, tämän Vihreän kirjan tarkoittamat toimet voivat 
kattaa hyvin erilaisia toimia, esimerkiksi valmistamisen, jakelun ja hallussapidon kaupallisiin 
tarkoituksiin, väärennettyjen tai laittomasti tuotettujen tavaroiden tuonnin yhteisön alueelle tai 
viennin kolmanteen maahan tai laittomasti tuotettujen palvelujen tarjoamisen. 
1.5. Vihreän kirjan tavoite 
Tämän Vihreän kirjan tavoitteena on 
arvioida väärentämisen ja tavaroiden laittoman tuottamisen taloudellinen vaikutus 
sisämarkkinoilla, 
arvioida asiaan liittyvää lainsäädäntöä osoittamalla sen ongelmakohdat ja 
parannusmahdollisuudet ja 
tutkia, tarvitaanko alalla yhteisötason toimia sisämarkkinoiden tavoitteiden toteuttamiseksi. 
Näistä lähtökohdista käsin tarkastellaan toimia, jotka kuuluvat neljään osa-alueeseen: yksityisen 
sektorin valvonta, teknisten laitteiden käyttäminen, seuraamukset ja muut keinot, jotka lisäävät 
immateriaalioikeuksien kunnioittamista sekä toimivaltaisten viranomaisten yhteistyö. Komissio voisi 
myös täsmentää näitä toimia toimivaltansa puitteissa ja suhteellisuusperiaatetta noudattaen, asiaan 
liittyviltä tahoilta saatujen kommenttien pohjalta. 
On tarpeen korostaa, että tässä Vihreässä kirjassa esitettyjen kysymysten tavoitteena on tarjota 
komissiolle mahdollisimman laaja näkemys tilanteesta ja avustaa sitä asiasta käytävän keskustelun 
myötä mahdollisesti syntyvien aloitteiden laadinnassa. 
Komissio kehottaa kaikkia asiaan liittyviä tahoja ottamaan aktiivisesti osaa tätä teemaa koskevaan 
laajaan keskusteluun ja vastaamaan tässä Vihreässä kirjassa esitettyihin kysymyksiin. Komission 
saamia vastauksia käsitellään luottamuksellisina eikä niitä voida saattaa julkisuuteen ilman 
asianomaisen nimenomaista suostumusta. 
2. ILMIÖN LUONNE JA OMINAISPIIRTEET 
Väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistaminen muodostavat sisämarkkinoilla ilmiön, jonka 
luonne ja ominaispiirteet ovat huonosti tunnettuja, vaikka oikeudenhaltijoilta saadut tiedot ja 
viranomaisten havaitsemat väärinkäytökset osoittavat, ettei ilmiötä voi jättää huomiotta varsinkaan 
niillä aloilla, joilta tietoa on saatu. Tähän asti käytettävissä olevat tiedot ovat liian hajanaisia, jotta 
voitaisiin muodostaa kokonaiskuva ilmiön luonteesta ja ominaispiirteistä sisämarkkinoilla. Siitä 
17 Vrt. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/9/EY 7 artiklasta eteenpäin, annettu 11 päivänä 
maaliskuuta 1996, tietokantojen oikeudellisesta suojasta, EYVL L 77, 27.3.1996, s. 20. 
7 
syystä on tarpeen laatia kattava ja perinpohjainen arviointi, jonka pohjalta yhteisö voi tehokkaasti 
toimia ilmiön vastustamiseksi. 
Ensinnäkin on tarkasteltava niitä toimia, jotka katsotaan sisämarkkinoilla väärentämiseksi tai 
tavaroiden laittomaksi valmistamiseksi. Nämä kattavat hyvin erilaisia toimia. Kyseessä voi olla 
esimerkiksi tietyn tuotemerkin liittäminen laittomasti tuotettuun, alkuperäisestä selvästi poikkeavaan 
tavaraan, tai tavaran täsmällisen kopion tuottaminen ilman oikeudenhaltijan suostumusta. Erilaiset 
tapaukset saattavat vaatia erilaisia vastatoimia. Lisäksi on muistettava, että tuotteita väärennetään ja 
tuotetaan laittomasti myös sisämarkkina-alueen ulkopuolella. Siksi on otettava huomioon myös 
yhteisön ulkopuolisissa maissa tapahtuva väärentäminen ja laiton valmistaminen sekä yhteisön 
käytettävissä olevat keinot niiden vastustamiseksi. Tällainen immateriaaliaoikeuksia loukkaava 
toiminta voidaan luokitella yhteisön sisäiseksi, kun toiminnan keskuksen voidaan todeta sijaitsevan 
sisämarkkina-alueella. 
Rikollisen toiminnan kohteina ovat arvostettujen ylellisyystuotteiden (parfyymit, kellot, tekstiilit, 
nahkatavarat ja muut asusteet) lisäksi monet muut alat. Laitonta toimintaa harjoitetaan myös teollis-
ja tekijänoikeuksia koskevilla aloilla, erityisesti kohdistuneena ääni- ja kuvatallenteisiin ja viime 
vuosina myös tietokonealaan. Tulliviranomaisten tekemät tarkastukset osoittavat ongelman ulottuvan 
hyvin eri aloille ja tavaroihin kuten silmälasikehykset, mustekynät, puutarhakalusteet ja-koristeet, 
pelikortit, pikkuleivät, sähkökatkaisimet ja kattilat^. Tuoteväärennöksiä löytyy myös sellaisilta 
aloilta, jotka vaikuttavat erityisesti kuluttajien terveyteen ja turvallisuuteen, esimerkiksi lääkkeet ja 
lääkintätuotteet, lelut, autojen ja lentokoneiden varaosat^. On tärkeää tietää täsmällisesti, mitkä alat 
kärsivät tästä ilmiöstä sisämarkkinoilla, sillä tuoteväärennös saattaa aiheuttaa ihmisille vakavan 
terveys- ja turvallisuusriskin, koska niiden valmistuksessa ei ole noudatettu teknisiä ja turvanormeja. 
Näiden lisäksi on otettava huomioon väärennettyihin ja laittomasti tuotettuihin tavaroihin liittyvä 
toiminta sisämarkkinoilla: kyseessä voi olla paitsi tuotteiden valmistaminen teollis- ja 
tekijänoikeuksia rikkoen myös niiden markkinoilla pitäminen, jakelu, maahan tuonti tai sieltä vienti 
taikka palvelujen tarjoaminen tai tuotemerkin käyttäminen ilman sen haltijan suostumusta. Myös 
näissä tapauksissa vastatoimet riippuvat olennaisesti saatavasta tiedosta. Tällä hetkellä ei ole 
olemassa tietoa, josta voitaisiin päätellä tuoteväärennösten ja laittomasti tuotettujen tavaroiden 
olevan joidenkin tiettyjen jäsenmaiden ongelma. Lisäksi voidaan lähtökohtaisesti arvioida, että 
rikolliset käyttävät hyväkseen eri maiden lainsäädännön eroavaisuuksia. Onkin tarpeen saada 
täsmällistä tietoa, jotta opittaisiin tuntemaan väärentämisen ja laittoman valmistamisen väylät samoin 
kuin aluksi sisämarkkinoiden heikkoudet. Erityisesti yhteisön ulkopuolella väärennettyjen ja 
laittomasti tuotettujen tavaroiden ja palvelujen osalta on hyödyllistä saada tietää tuotteiden lähtö- tai 
alkuperämaa, jotta voidaan tarvittaessa toimia ennaltaehkäisevästi. 
Koska teollis- ja tekijänoikeuksien määrä on suuri, on välttämätöntä tietää, mitä niistä useimmin 
loukataan. Lisäksi sisämarkkinoiden vastatoimien luomiseksi tarvittaisiin kuvaus niistä oloista, joissa 
tuotteita väärennetään ja tuotetaan laittomasti (jakelukanavat, toiminnan pysyvä tai kausittainen 
luonne, jne.). Käytettävissä olevien tietojen mukaan vaikuttaisi siltä, että väärentämiseen ja 
tuotteiden laittomaan valmistamiseen osallistuu kaksi erityyppistä verkostoa: laiton verkosto ja 
tavanomainen kaupan verkosto. Laiton verkosto toimii normaalien markkinoiden ulkopuolella 
(pimeä kauppa) eli katukauppana, toreilla, postimyyntinä tai Internetissä. Tavanomaiseen kaupan 
verkostoon kuuluu esimerkiksi autoala. Vaikka lääkemarkkinat ovat yhteisön tasolla tarkasti 
valvottuja, saatujen tietojen mukaan lääkkeitäkin väärennetään ja tuotetaan laittomasti erityisesti 
vientiin yhteisön ulkopuolisiin maihin. Jossain määrin väärentäminen ja tuotteiden laiton 
18 Komission kertomus asetuksen (EY) N:o 3295/94 soveltamisesta, KOM(98)25,28.1.1998. 
19 Autoalalla on väärennetty korin (peltiosia) tai laitteiden osia (jarrulevyjä, moottorin, ohjauslaitteiston, 
jousituksen osia, renkaita). 
8 
valmistaminen on järjestäytyneen rikollisuuden käsissä™, koska tällainen toiminta mahdollistaa 
muista laittomista lähteistä (aseet, huumeet, jne.) peräisin olevan rahan pesun ja kierrätyksen. 
Kysymyksiä: 
1. Onko tähän Vihreään kirjaan valittu soveltamisalue perusteltu vai oletteko sitä mieltä, että sen 
tulisi kattaa muitakin toimia? Mitä toimia? 
Millä alalla/aloilla ja niiden osa-alueilla väärennettyjä ja laittomasti tuotettuja tavaroita 
esiintyy? 
Mitkä ovat mielestänne ilmiön syyt? 
2. Oletteko joutuneet tekemisiin ilmiön kanssa: 
- valmistusvaiheessa? 
- jakelussa? 
- käytäessä yhteisön sisällä kauppaa kolmansista maista laittomasti tuoduilla tavaroilla? 
- palvelujen tarjoamisen yhteydessä? 
- muissa tilanteissa? 
3. Voitteko arvioida kysymyksessä 2 esitetyt vaiheet huomioon ottaen, missä yhteisön 
jäsenvaltioissa tai niiden sisäisillä alueilla ilmiötä esiintyy? 
Mistä lähtö- tai alkuperämaasta kyseiset tavarat tai palvelut ovat peräisin? 
4. Minkä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksesta kussakin tapauksessa on kyse (tuotemerkki, 
piirustus tai malli, patentti, tekijänoikeus tai lähioikeus, tietokannan tekijän sui generis -oikeus, 
jne.)? Määritelkää tarvittaessa, mistä oikeudesta on kyse. 
5. Kuvailkaa tarvittaessa olosuhteita, joissa tuotteita väärennetään ja tuotetaan laittomasti 
(jakelukanavat, toiminnan pysyvä tai kausittainen luonne jne.)? 
Onko näillä toimilla teidän tietojenne mukaan yhteyttä muuhun rikolliseen toimintaan tai 
järjestäytyneeseen rikollisuuteen? 
3. TALOUDELLINEN ANALYYSI: ILMIÖN LAAJUUS JA SEURAUKSET 
Maailmanlaajuisella tasolla ilmiöstä on olemassa numerotietoa, mutta yhteisön sisämarkkinoilla sen 
laajuutta on vaikea arvioida. Useat kansallisen, eurooppalaisen ja kansainvälisen tason 
ammattilaisista koostuvat elimet arvioivat melko säännöllisesti väärentämistä ja tavaroiden laitonta 
tuottamista. Arvioiden avulla saadaan selkeämpi käsitys ilmiöstä, vaikka itse ongelman pintaa vain 
raapaistaan. Samoin tullin ja poliisin tekemät etsinnät ja takavarikoinnit antavat vain osittaisen kuvan 
ilmiöstä, vaikkakin ne osoittavat väärentämisen ja tavaroiden laittoman tuottamisen lisääntyneen 
selvästi myös yhteisön alueella. Näistä syistä on tärkeää saada tarkempaa tietoa ilmiön laajuudesta 
20 Vrt. Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskeva toimintaohjelma, jonka neuvosto on hyväksynyt 
28.4.1997 (EYVL C 251, 15.8.1997), mainittu edellä. 
9 
sisämarkkinoilla lailliseen kaupankäyntiin verrattuna, ennen kuin ryhdytään yhteisötason 
vastatoimiin. 
Lisäksi tarvitaan tarkkaa tietoa väärentämisen ja tavaroiden laittoman tuottamisen seurauksista 
sisämarkkinoilla. Vaikutuksia on vaikea ilmaista lukuina. Taloudelliset ja yhteiskunnalliset 
vaikutukset näkyvät liikevaihdon laskuna ja vaikeasti saavutettavien markkinaosuuksien 
menetyksenä yrityksissä, jotka usein investoivat suuria summia tutkimukseen, markkinointiin ja 
mainostamiseen. Näiden lisäksi yritykset kärsivät ei-materiaalisista menetyksistä, kun niiden 
asiakkaat menettävät luottamuksensa yrityksen tuotemerkkeihin. On selvää, että jos yritykset eivät 
saa tutkimus- ja kehitysinvestoinneistaan hyötyä, luovuus ja innovaatiotoimet eivät voi 
täysimittaisesti kehittyä yhteisössä. CD-levyalalla^l ja lääketeollisuudessa^2 havaitut vaikutukset 
ovat valaisevia. Yhteiskunnallisesta näkökulmasta katsoen yritysten kärsimät vahingot näkyvät viime 
kädessä niiden tarjoamien työpaikkojen määrässä^. 
Lisäksi ilmiöllä on merkittäviä taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia eri maiden 
kansantalouteen. Ilmiö vähentää valtion tai yhteisön tuloja (tullimaksut, alv) ja samalla saatetaan 
rikkoa työnlainsäädäntöä, kun valmistetaan väärennettyjä tai laittomasti valmistettuja tuotteita 
salaisissa työpajoissa ja "pimeällä" työvoimalla. Ilmiö on todellinen uhka talouselämälle yleisesti 
ottaen, sillä se voi aiheuttaa epävakautta markkinoilla, kuten erittäin herkällä tekstiilialalla. 
Väärentämisellä ja tavaroiden laittomalla valmistamisella on haitallisia vaikutuksia myös kuluttajiin. 
Kuluttajaa harhautetaan tahallisesti, kun hän odottaa saavansa tunnetun tuotemerkin mukaisen 
hyvälaatuisen tuotteen. Mikäli kuluttaja hankkii väärennetyn tai laittomasti valmistetun tuotteen 
laillisen kaupankäynnin ulkopuolelta, hän ei yleensä saa tuotteelle takuuta eikä korvausta 
vahinkotapauksessa. Talouselämän häiriöiden lisäksi ilmiö uhkaa yhteiskuntaa kokonaisuudessaan, 
erityisesti vaarannettaessa ihmisten terveys (väärennetyt lääkkeet ja alkoholijuomat) tai turvallisuus 
(lelut sekä autojen ja lentokoneiden osat). 
Kysymyksiä: 
6. Onko tiedossanne täsmällisiä lukuja väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen 
laajuudesta joillain aloilla? Mitä lukuja? 
Mikä on ilmiön osuus lailliseen kauppaan verrattuna? 
21 CD-levyalalla laittomien kopioiden tekijä ei joudu maksamaan äänityksestä ja lisenssistä aiheutuvia kuluja, 
taiteilijoiden osuuksia eikä reproduktiolupaan liittyviä kuluja. Hän ei maksa myöskään mainoskuluja eikä 
levyn mukana tulevia tai pakkaukseen painettuja tekstejä, joista levy-yhtiö pitää huolen. Lisäksi laittomasti 
valmistettujen tuotteiden jakelukustannukset ovat selkeästi normaalia pienemmät, mikä mahdollistaa sen, 
että laittoman kopioijan kustannukset ovat 60 % alhaisemmat kuin laillisen jälleenmyyjän. Laittomia 
kopioita tuottava ei myöskään joudu ottamaan riskejä, sillä yleensä hän keskittyy parhaiten myyviin 
tuotteisiin. 
22 Lääkealalla tuotteen koostumuksen tietoonsa saava väärentäjä säästää tutkimuskustannukset, jotka ovat 
tällä alalla erityisen korkeat. Hän voi siten valmistaa ja myydä lääkettä hyvin kilpailukykyiseen hintaan. 
Kustannuksia pystyy vielä alentamaan vähentämällä vaikuttavan aineen määrää tai korvaamalla se 
kokonaan aineella, jolla ei ole mitään vaikutusta. Nykyisen painotekniikan ansiosta pakkaus- ja 
etikettikustannukset ovat pieniä. 
23 Tuoreen KPMG:n, 1'Union des Fabricants'in ja Sofresin tekemän tutkimuksen mukaan väärentämisen takia 
menetettyjen työpaikkojen määrä on Ranskassa noin 38 000 (Les Echos, 28.1.1998). Price Waterhousen 
tutkimuksen mukaan 10%:n vähennys tietokoneohjelmien laittomassa kopioinnissa Yhdysvaltain tasolla 
toisi yli 250 000 uutta työpaikkaa Euroopassa vuoteen 2001 mennessä (Blick durch die Wirtschaft, 
28.5.1998). 
10 
7. Voitteko antaa täsmällisiä lukuja ilmiön taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista näillä 
aloilla: 
- yritysten osalta (työpaikkojen menetys, liikevaihdon lasku jne.)? 
- kansantalouden osalta (pimeä työ, verotulojen menetys jne)? 
Voitteko antaa täsmällisiä lukuja ilmiön vaikutuksista kuluttajansuojaan (terveys, 
turvallisuus...) ? 
Mikäli väärentämiseen ja tavaroiden laittomaan valmistamiseen liittyy muutakin laitonta 
toimintaa (yhteiskunnallisesti, verotuksellisesti...), voitteko arvioida, kuinka suurta osaa siitä 
ilmiö edustaa? 
4. LAINSÄÄDÄNNÖN ANALYYSI 
Teollis- ja tekijänoikeutta koskevat perussäädökset pohjautuvat kansainvälisessä mittakaavassa 
Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) sekä Maailman kauppajärjestön (WTO) työhön. 
TRIPS-sopimus on laadittu juuri WTO:ssa. Yhteisö puolestaan on yhtenäistänyt kansallisia oikeuksia 
ja luonut uusia oikeuksia mukautuakseen kansainvälisiin määräyksiin sekä edistääkseen 
sisämarkkinoiden toteutumista. Jäsenvaltiot ovat joutuneet sopeuttamaan asiaa koskevan 
lainsäädäntönsä, mutta edelleen on olemassa eräitä immateriaalioikeuksiin liittyviä näkökohtia, jotka 
vaihtelevat eri jäsenvaltioissa kunkin valtion lainsäädännöllisen ympäristön mukaisesti. 
Immateriaalioikeuksia koskevien perussäädösten parantaminen on ensimmäinen askel väärennösten 
ja laittomasti valmistettujen tavaroiden torjunnassa. Immateriaalioikeuksien yhtenäistämisen ohella 
tarvitaan uusia yhtenäisiä teollisoikeuksia, kuten jo on olemassa yhteisön tavaramerkkiin liittyvinä^. 
Tällaiset oikeudet vähentävät jossain määrin väärennösten ja laittomien kopioiden uhkaa. Yhtenäiset 
oikeudet ovat kaikkialla suojeltuja, ja niiden vaikutus ulottuu koko yhteisön alueelle. Niiden avulla 
saavutetaan avoimemmat ja yhtenäisemmät markkinat, joita oikeudenhaltijoiden on helpompi valvoa. 
Yhtenäisten oikeuksien avulla poistetaan lisäksi eri valtioiden suojelusäädösten eroavaisuuksista 
aiheutuvat ongelmat. Yhtenäisten oikeuksien saavuttamiseksi tähtäävä työ näyttääkin olevan yksi 
niistä keinoista, joilla voidaan torjua väärennöksiä ja laittomasti valmistettuja tavaroita 
sisämarkkinoilla. Ratkaisu ei välttämättä kaikilla aloilla ole samanlainen, vaan se voi vaihdella 
immateriaalioikeuksien mukaan. Se saattaa olla rajoittunut ja kattaa vain tiettyjä tapauksia, joiden 
kohdalla yhtenäistäminen on saumattomampaa, esimerkiksi voidaan tarkentaa sellaisia näkökohtia, 
joita oikeusistuimet ovat tulkinneet eri tavoin. 
Toinen keino väärennösten ja laittomasti tuotettujen tavaroiden torjumiseksi on tarkistaa 
toimenpiteitä ja menettelyjä, jotta teollis- ja tekijänoikeuksien kunnioitusta voitaisiin parantaa. 
TRIPS-sopimus sisältää tähän liittyviä vähimmäisvaatimuksia, joita kaikkien WTO:n jäsenmaiden on 
noudatettava. Tähän asti sopimuksen mukaiset yhteisötason toimet ovat koskeneet 
valvontatoimenpiteitä yhteisön ulkorajoilla. Tietty de facto -harmonisointi on tehty jäsenvaltioiden 
välillä muiden TRIPS-sopimuksen kattamien alojen osalta. Sen sijaan TRIPS-sopimuksen 
ulkopuolelle jäävien näkökohtien osalta kukin jäsenvaltio järjestää itse tämän ilmiön valvonnan ja 
kitkemisen, mikä luonnollisesti johtaa merkittäviinkin eroavaisuuksiin eri jäsenvaltioiden välillä. 
Kansalliset rajat ylittävä tavaroiden väärentäminen ja laiton valmistaminen muuttuu yhä 
järjestäytyneempään ja ammattimaisempaa suuntaan, eivätkä yksittäiset maat voi sitä tehokkaasti 
torjua. Siksi on tärkeää arvioida käytössä olevien toimenpiteiden ja menettelyjen tehokkuus, käytäntö 
24 Neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 yhteisön tuotemerkistä, annettu 20.12.1993, EYVL L 11, 14.1.1994, 
s. 1. 
11 
mukaan lukien, ja tutkia miten tehokkuutta voitaisiin lisätä. Tässä yhteydessä on otettava huomioon 
joissakin kansallisissa lainsäädännöissä olevat yksittäiset määräykset, jotka ovat osoittaneet 
tehokkuutensa. Jollakin aloilla vaikuttaa muoti, jolloin suurin osa tuotteista myydään suhteellisen 
lyhyessä ajassa. Tällöin herääkin kysymys, ovatko väärennettyjen ja laittomasti tuotettujen 
tavaroiden vastaiset toimenpiteet tarpeeksi tehokkaita, jotta asiaan voitaisiin puuttua nopeasti. 
Vaikka yhteisön lainsäädännössä ei määrätä väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden 
valvonnasta yhteisön ulkorajoilla^, voi olla hyödyllistä arvioida käsillä olevan Vihreän kirjan 
puitteissa, millä keinoin oikeudenhaltija voi sisämarkkinoilla puolustaa oikeuksiaan, kun tavara on 
valmistettu laillisesti yhteisön ulkopuolella, mutta se on tuotu yhteisöön ilman hänen suostumustaan 
(rinnakkaistuonti). Luonnollisesti tämän arvioinnin tavoitteena ei ole asettaa kyseenalaiseksi 
oikeuksien raukeamista yhteisössä, josta Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on selkeästi määrännytkö 
ja joka on sisällytetty yhteisön lainsäädäntöön^'. Arvioinnin tulee lisäksi ottaa huomioon kunkin 
immateriaalioikeuden erityinen luonne. 
Kysymyksiä: 
8. Mikä on yleisesti ottaen ja kokemuksenne mukaan pääongelma väärennöksiä ja tavaroiden 
laitonta tuottamista koskevassa lainsäädännössä? 
9. Onko immateriaalioikeuksia koskeva kansallinen, yhteisötason ja kansainvälinen 
peruslainsäädäntö mielestänne nykyisin riittävä estämään väärennöksiä ja tavaroiden laitonta 
valmistusta? Mainitkaa tarvittaessa, mitä immateriaalioikeuksia tarkoitatte. 
Jos se ei ole riittävä, mitä tarkennuksia siihen mielestänne pitäisi tehdä? 
Tulisiko joitakin kansallisia ja kansainvälisiä perussäädöksiä täydentää yhteisötasolla? Mitä 
säädöksiä? Täsmentäkää mainitsemalla myös tässä yhteydessä, mistä immateriaalioikeudesta on 
kyse. 
Onko kansallisessa oikeuskäytännössä mielestänne tarkistettavaa? 
10. Ovatko immateriaalioikeuksien kunnioittamiseksi määrättyjä toimenpiteitä ja menettelyjä 
koskevat kansalliset, yhteisötason ja kansainväliset säädökset mielestänne riittäviä estämään ja 
ja hillitsemään loukkauksia sisämarkkinoilla? 
Mikäli ne eivät ole riittäviä, mitä parannuksia niihin pitäisi tehdä? 
Pitäisikö mielestänne joitakin kansallisia ja kansainvälisiä toimenpiteitä ja menettelyjä 
täydentää yhteisön tasolla? Mitä toimenpiteitä ja menettelyjä? Mainitkaa myös, mistä 
immateriaalioikeudesta on kyse. 
11. Ovatko käytetyt toimenpiteet ja menettelyt käytännössä tehokkaita? 
Mikäli ne eivät ole tehokkaita, mitä muutoksia niihin pitäisi tehdä? Muistakaa mainita, mistä 
immateriaalioikeudesta on kyse. 
25 Vrt. neuvoston asetuksen (EY) N:o 3295/94 1 artiklan 4 kohta, annettu 22 päivänä joulukuuta 1994, 
mainittu edellä. 
26 Vrt. erityisesti Merck & Co. Inc. vastaan Stephar, 14.7.1981, asia 187/80, kok. 1981, s. 2063. 
27 Vrt. neuvoston ensimmäisen direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 1 kohta, annettu 21 päivänä joulukuuta 
1988, jäsenmaiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 40, 11.2.1989, s. 1. 
12 
Ovatko aloilla, joihin vaikuttaa muoti, väärentämistä ja tavaroiden laitonta valmistamista 
torjuvat toimenpiteet mielestänne riittävän tehokkaita, jotta nopeat toimenpiteet ovat 
mahdollisia? 
12. Mikäli tavara on valmistettu laillisesti yhteisön ulkopuolella mutta tuotu yhteisön alueelle ilman 
oikeudenhaltijan suostumusta (rinnakkaistuonti), onko oikeudenhaltijalla mielestänne riittäviä 
keinoja oikeuksiensa puolustamiseksi? 
Jos ei ole, mitä parannuksia pitäisi tehdä? 
13. Mikä immateriaalioikeuksista toimii mielestänne tehokkaimmin omalla alallanne? Mainitkaa 
tarvittaessa, mistä immateriaalioikeudesta on kyse. 
5. RATKAISUEHDOTUKSIA 
Väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen tehokkaaseen torjuntaan tarvitaan laaja-alaisia 
toimenpiteitä. Tällaiset toimet voivat keskittyä neljälle alueelle: yksityisen sektorin valvonta, 
teknisten laitteiden käyttäminen, seuraamukset ja muut keinot, jolla lisätään immateriaalioikeuksien 
kunnioitusta sekä toimivaltaisten viranomaisten hallinnollinen yhteistyö. 
5.1. Yksityisen sektorin valvonta 
Valvontaa koskevia yksityisiä aloitteita on saatu kansallisilta, eurooppalaisilta ja kansainvälisiltä 
ammatillisilta järjestöiltä kuten tuottajajärjestöiltä, tuotemerkkien haltijoiden ryhmittymiltä ja 
yhteisvalvontajärjestöiltä. Valvonta merkitsee yleisesti ottaen sitä, että seurataan markkinoiden 
kehitystä, neuvotaan ja tuetaan kyseisiä teollisuudenaloja, tehdään yhteistyötä viranomaisten kanssa 
(tulli, poliisi, oikeuslaitos), valvotaan epäilyttäviä toimia, paljastetaan laittomuudet, välitetään tietoa 
kansalaisille ja pyritään vakuuttamaan päättäjät muuttamaan lainsäädäntöä. Tällaiset aloitteet ovat 
usein hyvin tehokkaita torjuttaessa väärennöksiä ja tavaroiden laitonta valmistamista. Yksityisen 
sektorin valvonnan on kuitenkin noudatettava sisämarkkinoiden sääntöjä eikä se saa vääristää 
kilpailua. Näillä säännöillä on ratkaiseva merkitys luotaessa kilpailukykyisiä sisämarkkinoita, joihin 
kuuluvat myös immateriaalioikeuksien kattamat tuotteet ja palvelut. Komissio aikoo puuttua asiaan 
heti, kun on pienintäkään epäilystä näiden sääntöjen rikkomisesta. Tämä tuleekin ottaa huomioon 
pohdittaessa seuraavassa esitettäviä ehdotuksia. 
Markkinoiden valvonta 
Markkinoiden valvonnalla on tärkeä osuus etsittäessä tuoteväärennöksiä ja laittomasti valmistettuja 
tavaroita ja ryhdyttäessä ennaltaehkäiseviin ja ilmiötä poistaviin toimiin. Valvonnan teho riippuu 
luonnollisesti kyseessä olevien markkinoiden tärkeydestä ja niillä toimijoiden määrästä. Mikäli 
markkinat ovat vain muutamien toimijoiden käsissä, heitä on yksinkertaisempaa valvoa. CD-
levyalalla on harkittu esimerkiksi tunnistejärjestelmän käyttöönottoa, jonka avulla voitaisiin tunnistaa 
laittomasti kopioitujen levyjen alkuperä. Sisämarkkinoiden tasolla on siis tarpeen arvioida olemassa 
olevien valvontajärjestelmien tehokkuus sekä niiden tarve sellaisilla aloilla, joilla valvontaa ei vielä 
ole. 
Kysymyksiä: 
14. Onko Teidän toimialallanne markkinoiden valvontajärjestelmää, jonka avulla havaittaisiin 
tuoteväärennökset ja laittomasti valmistetut tuotteet? 
Mikäli on, toimiiko valvontajärjestelmä mielestänne tarpeeksi tehokkaasti? 
13 
Jos ei toimi, miten sitä tulisi tehostaa? Pitäisikö muutokset tehdä yhteisön tasolla? Mikäli 
pitäisi, mainitkaa miten. 
Mikäli toimialallanne ei ole valvontajärjestelmää, oletteko sitä mieltä, että valvonta torjuisi 
tehokkaasti väärentämistä ja tavaroiden laitonta valmistusta sisämarkkinoilla? Mikäli kannatatte 
valvontaa, pitäisikö järjestelmän toimia yhteisön tasolla? Miten? 
Yhteistyön tehostaminen 
Kansallisella ja yhteisön tasolla voitaisiin tukea ja kannustaa eri järjestöjen ja ryhmittymien toimia 
väärentämisen ja tuotteiden laittoman valmistamisen torjumiseksi, erityisesti näiden harjoittaman 
tietojen keruun osalta. Tuoteväärennösten ja laittoman valmistamisen vastaisesta toiminnasta 
vastuussa olevat viranomaiset voisivat esimerkiksi syöttää tietoja näiden järjestöjen tietokantoihin, tai 
voitaisiin perustaa yhteisiä tietokantoja, joihin sekä viranomaiset että järjestöt antaisivat tietoja. 
Molemmissa tapauksissa olisi valvottava, että luottamuksellisia ja henkilökohtaisia tietoja käsitellään 
asianmukaisesti. Lisäksi voitaisiin avustaa tämäntyyppisten järjestöjen perustamisessa aloilla, joilta 
niitä puuttuu. 
Kokemusten vaihtoa voitaisiin kannustaa väärennösten ja laittomasti valmistettujen tuotteiden 
torjunnasta vastaavien viranomaisten28 ja järjestöjen välillä, samoin viranomaiset voisivat 
yhteistyössä järjestöjen kanssa alkaa antaa alan koulutusta niille, joiden tehtävänä on torjua ilmiötä. 
FALCONE-ohjelman29 puitteissa voitaisiin luonnollisesti antaa taloudellista tukea tällaisille 
yhteisötason koulutushankkeille. Näiden lisäksi voitaisiin harkita suurelle yleisölle suunnattua 
tiedotuskampanjaa, koska kuluttajilla on tässä asiassa tärkeä ennalta ehkäisevä osuus. 
Yhteistyö julkisen vallan ja tämäntyyppisten järjestöjen välillä voitaisiin varsinkin tietojen vaihdon 
osalta muuttaa virallisemmaksi, sopimusten muotoon. Järjestöt sitoutuisivat antamaan viranomaisille 
tuoteväärennöksiä ja laittomasti valmistettuja tavaroita koskevia tietoja, joita ne ehkä ovat saaneet 
suoraan tai jäseniltään, ja viranomaiset puolestaan antaisivat järjestöille lain sallimissa rajoissa tietoja 
havaituista tapauksista, jotta järjestöt jäsenineen voisivat toimia nopeasti myös juridisella tasolla. 
Kysymyksiä: 
15. Oletteko sitä mieltä, että ammatillisten järjestöjen toimien tukeminen, esimerkiksi kansalaisille 
suunnatut tiedotuskampanjat tai tiedon keruu ja levittäminen, edistäisi väärentämisen ja 
tavaroiden laittoman tuottamisen vastaista toimintaa sisämarkkinoilla? 
Tarvittaisiinko tällaisia toimia yhteisötasolla? 
Mitä mieltä olette keskitetyn tietokannan perustamisesta tai jo olemassa olevien tietokantojen 
vahvistamisesta, ottaen kuitenkin huomioon tietosuojan? 
Mikäli yhteisötason toimilla kannustettaisiin tällaisten järjestöjen luomista ja ryhmittymistä, 
tehostaisiko se mielestänne puheena olevan ilmiön vastaista toimintaa? 
28 Koskee useimmissa jäsenvaltioissa tulliviranomaisia. Käytäntö vaihtelee eri maissa: löydettyään 
väärennettyjä tai laittomasti valmistettuja tuotteita tulliviranomaiset antavat asian poliisin tutkittavaksi tai 
tulliviranomaisilla (Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa) on oikeus tutkia asiaa itse. 
29 Yhteinen toiminta, 19.3.1998, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 
artiklan perusteella järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta vastaaville henkilöille tarkoitetun vaihto-, 
koulutus-ja yhteistyöohjelman perustamisesta (Falcone-ohjelma), EYVL L 99, 31.3.1998, s. 8. 
14 
16. Miten mielestänne voisi tehostaa yhteistyötä ja tietojen vaihtoa julkisen vallan ja ammatillisten 
järjestöjen välillä? 
Olisiko viranomaisten ja ammatillisten järjestöjen välisistä sopimuksista Teidän kokemustenne 
mukaan hyötyä tämän ilmiön torjunnassa? 
Lainsäädännöllisen kehyksen parantaminen 
Usein tällaiset järjestöt valvovat ja tekevät tutkimuksia jäsentensä tiliin. Voitaisiinkin harkita, että 
väärennösten ja laittomasti valmistettujen tuotteiden torjumiseen osallistuvien järjestöjen oikeuksia 
lisättäisiin, jotta ne voisivat olla asianosaisina oikeudenkäyntimenettelyissä ja puolustaa yhteisiä 
oikeuksia, joista huolehtiminen on niiden tehtävänä. Yleisemmin ottaen voitaisiin tutkia 
mahdollisuutta luoda ilmiötä torjuville järjestöille sellaiset lainsäädännölliset puitteet, jotka sallisivat 
niiden intervention. Se voisi käytännössä merkitä sitä, että järjestöt laajentaisivat vaikutustaan ja 
tarvittaessa tekisivät yksittäisissä valvontatapauksissa tiivistä yhteistyötä toimivaltaisten 
viranomaisten kanssa. 
Kysymyksiä: 
17. Ovatko ammatillisten järjestöjen toiminta- ja interventiomahdollisuudet Teidän kokemustenne 
mukaan tarpeeksi tehokkaita väärennösten ja tavaroiden laittoman valmistamisen torjunnassa? 
Mikäli eivät ole, tehostaisiko järjestöjen interventiot mahdollistavan lainsäädännöllisen 
kehyksen luominen mielestänne ilmiön torjuntaa, esimerkiksi järjestöjen liittäminen tiiviimmin 
kansallisten viranomaisten työhön? 
Jos vastauksenne on myönteinen, mitä muutoksia lainsäädäntöön tulisi tehdä? 
18. Onko ammatillisten järjestöjen osuus oikeudenkäyntimenettelyissä mielestänne riittävä? 
Oletteko esimerkiksi sitä mieltä, että järjestöjen oikeuksien laajentaminen siten, että ne voisivat 
olla asianosaisina oikeudenkäyntimenettelyissä puolustamassa yhteistä etua, auttaisi torjumaan 
väärennöksiä ja laittomasti valmistettuja tuotteita sisämarkkinoilla? 
Mikäli vastauksenne on myönteinen, minkä periaatteiden mukaisesti tätä vaihtoehtoa tulisi 
kehittää (toimintaoikeuden perusteleminen...) ? 
19. Mitkä ovat kokemustenne mukaan kansalliset tai kansainväliset tahot tai ammatilliset järjestöt, 
jotka näyttävät tehokkaimmin torjuvan väärennöksiä ja laittomasti valmistettuja tuotteita? 
5.2. Teknisten laitteiden käyttäminen 
Immateriaalioikeuksien haltijoilla on käytössään joitakin keinoja torjua väärennöksiä ja laittomasti 
valmistettuja tuotteita, esimerkiksi teknisten ratkaisujen käyttäminen tuotteiden ja palvelujen 
suojelemiseksi ja identifioimiseksi. Tällaisia teknisiä ratkaisuja on monenlaisia: 
hologrammimerkinnät, optiset keinot, tunnistussirut, sähkömagneettiset ilmaisimet, biometriset 
koodit, erikoismusteet, mikroskooppiset etiketit jne. Niistä on apua tuoteväärennösten ja laittomasti 
valmistettujen tuotteiden tunnistamisessa ja torjunnassa, sillä niitä käytettäessä teosten, tuotteiden ja 
palvelujen laiton käyttö voidaan helposti jäljittää ja rikolliset pystytään saamaan kiinni 
tehokkaammin. Toisaalta vaikka näillä keinoin tunnistettaisiin kaikkein kömpelöimmät väärennökset 
ja kopiot, niistä ei yleensä ole apua parhaiten järjestäytyneiden rikollisten torjunnassa, koska nämä 
pystyvät lopulta kopioimaan myös teknisiä suojakeinoja. Siksi näillä teknisillä turvakeinoilla on 
oltava oikeussuoja estämään niiden loukkaaminen, manipulointi ja tehottomaksi tekeminen. 
15 
Tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien™ alalla on olemassa teknisten turvakeinojen tehottomaksi 
tekemistä ja oikeussuojaa koskevia kansainvälisiä määräyksiä, joihin oikeudenhaltijat voivat 
tukeutua suojatakseen immateriaalioikeuksiaan. Lisäksi niillä estetään toimet, jotka ovat lain 
vastaisia tai joille oikeudenhaltijat eivät ole antaneet suostumustaan. Yhteisön tasolla komissio on 
tehnyt immateriaalioikeuksia koskevia aloitteita31 kieltääkseen jäsenvaltioissa tietyt teknisiin 
suojatoimiin kohdistuvat laittomat toimet. 
Teknisten suojatoimien tehokkuus 
Jos alullepannuista immateriaalioikeuksia koskevista yhteisötason aloitteista viriää keskustelua, on 
aihetta pohtia, ovatko immateriaalioikeuksia koskevat turvatoimet tarpeeksi suojattuja vai pitääkö 
niiden suojausta tehostaa esimerkiksi yhteisötason aloitteella, jolla kielletään kaupallisessa 
tarkoituksessa tehdyt laittomat turvatoimet jäsenvaltioissa (valmistus, tuonti yhteisöön, myynti, 
hallussapito, asennus, huolto, vaihtaminen, mainostaminen jne.) 
Toisaalta tuotteiden ja palvelujen alkuperän ilmaisevien ja muiden teknisten suojatoimien käyttö ei 
saa johtaa väärinkäytöksiin; sillä ei esimerkiksi saa rajoittaa markkinoita ja valvoa rinnakkaistuontia. 
Komissio ei aio hyväksyä minkäänlaista teknisten suojatoimien käytöstä johtuvia yhteisön oikeuden, 
etenkään sisämarkkinaoikeuden tai kilpailusääntöjen, rikkomista. 
Kysymyksiä: 
20. Onko käytössänne teknisiä turvatoimia suojaamassa teollisoikeuksianne? Mitä toimia? 
Ovatko käyttämänne tekniset turvatoimet tarpeeksi tehokkaita? Mikäli eivät ole, mitä ongelmia 
olette havainnut? Mitkä niiden kustannukset ovat? 
21. Onko teknisten turvatoimien oikeussuoja mielestänne riittävä estämään niiden loukkaukset, 
manipuloinnin ja laittoman tehottomaksi tekemisen? 
Suojataanko turvatoimet yrityksen, itse teollisen toimialan vai lainsäädännön tasolla? 
22. Olisiko julkisen vallan toteuttama suojelunormien standardisointi sopiva vastaisku laittomalle 
toiminnalle? 
Mikäli ei olisi, mitä vaihtoehtoa voitaisiin harkita? 
Ottamatta huomioon tässä käsiteltyjä, immateriaalioikeuksia koskevia yhteisötason aloitteita, 
kannattaisitteko EU:n kattavaa immateriaalioikeuksiin liittyvää aloitetta, jolla jäsenvaltioissa 
kiellettäisiin yleisesti laittomien teknisten turvakeinojen valmistus, tuonti yhteisöön ja myynti? 
Tutkimus-ja kehitysohjelmien tuoma hyöty 
Komission tutkimus- ja kehitysohjelmat voivat auttaa löytämään teknisten turvatoimien käyttöä 
koskevia ratkaisuja. Siksi tarvittaisiin tietoa siitä, millaisia turvalaitteita pidetään toivottavina (niiden 
rooli, toiminta), jotta tiettyjä tutkimusta ja teknistä kehittämistä koskevan viidennen puiteohjelman 
hankkeita voitaisiin tarkentaa ja kohdentaa, varsinkin tutkimusta, teknistä kehitystä ja esittelyä 
koskevassa erityisohjelmassa 2, joka kuuluu käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan alueelle (1998-
30 
31 Vrt. WIPOn tekijänoikeussopimuksen 11 artikla ja WIPOn esitys-ja äänitesopimuksen 18 artikla. Nämä 
kaksi sopimusta hyväksyttiin tiettyjä tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia käsitelleessä WIPOn 
diplomaattikonferenssissa Genevessä 20.12.1996 
Vrt. tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 
koskevan direktiiviehdotuksen 6 artikla (mainittu edellä). 
16 
2002)32. Nämä tiedot voitaisiin ottaa huomioon määriteltäessä yksittäisten T&K-hankkeiden 
sisältöjä. 
Kysymyksiä: 
23. Mikäli olette sitä mieltä, että teknisten turvatoimien käyttö parantaa immateriaalioikeuksienne 
suojelua, 
- millaiset tekniset ratkaisut (luonne, toiminta) parhaiten vastaisivat tarpeitanne? (vastauksessa 
ei tarvitse välttämättä ottaa huomioon teknologisen kehityksen nykytilaa, vaan voitte kertoa 
yksityiskohtaisesti toiveistanne) 
- voitteko kuvailla, mikä olisi ihanteellinen tilanne, jossa tarpeitanne vastaavaa teknistä 
ratkaisua voisi käyttää? 
- onko mielestänne toivottavaa, että tekniset turvatoimet standardoitaisiin? Millä tasolla? Mikäli 
ei, miksi? 
5.3. Seuraamukset ja muut keinot, joilla parannetaan teollis- ja tekijänoikeuksien 
noudattamista 
Yksityisen sektorin valvonnan ja teknisten turvatoimien ohella on arvioitava myös, tarvitaanko ja 
onko mahdollista toteuttaa yhteisötasolla seuraamuksia ja muita keinoja, joiden avulla parannettaisiin 
immateriaalioikeuksien noudattamista. On harkittava, olisiko väärennösten ja laittomasti 
valmistettujen tuotteiden torjumiseksi sisämarkkinoilla aiheellista täydentää niitä toimenpiteitä ja 
menettelyjä immateriaalioikeuksien täytäntöönpanemiseksi-", jotka sisältyvät TRIPS-sopimukseen 
ja jotka muodostavat tässä asiassa yhteisen perustan kaikissa EY:n jäsenvaltioissa. Tässä yhteydessä 
on otettava huomioon joidenkin valtioiden kansallisessa lainsäädännössä olevat määräykset, jotka 
ovat osoittautuneet tehokkaiksi. Luonnollisesti seuraamusten ja muiden teollis- ja tekijänoikeuksia 
lisäävien yhteisötason keinojen on noudatettava yleisiä oikeusperiaatteita kuten suhteellisuutta ja 
yksityisyyden kunnioitusta. 
Rikosprosessi ja seuraamukset 
Jokaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan periaatteessa tuotteen väärentäjää tai laitonta 
valmistajaa rangaistaan rikosoikeudellisin seuraamuksin, mutta seuraamusten laatu ja ankaruus 
vaihtelevat merkittävästi eri jäsenvaltioissa. Joidenkin oikeuksien rikkomisesta ei kuitenkaan ole 
säädetty rikosoikeudellisia seuraamuksia. Muutamissa jäsenvaltioissa on viime vuosina kuitenkin 
tiukennettu väärentämisestä ja tuotteiden laittomasta valmistuksesta aiheutuvia seuraamuksia. 
Rikosprosessilla onkin selviä etuja siviilioikeudellisiin keinoihin nähden (suurempi pelotusvaikutus, 
todisteiden kerääminen ja tutkiminen tehokkaampaa jne.). Tietoja tarvitaan torjunnan tehokkuudesta 
sisämarkkinoilla sekä mahdollisesta muutostarpeesta. Koska väärentäminen ja tavaroiden laiton 
valmistaminen johtaa useimmiten kokonaiseen operaatioketjuun, on tärkeää tietää, ulottuvatko 
säädökset ketjun kaikkiin lenkkeihin eli valmistajista välikäsien kautta jälleenmyyjiin. Toinen tärkeä 
kysymys on se, aiheuttavatko jäsenvaltioissa sovellettavien määräysten eroavaisuudet 
sisämarkkinoilla ongelmia väärentämisen ja laittoman valmistamisen paikallistamisessa. 
Yhteisön tehtävänä on valvoa, että yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan oikein, ja se on luonnollisesti 
kiinnostunut yhteisön oikeuden rikkomiseen sovelletuista seuraamuksista. Komissio on jo osoittanut 
32 Komission esittämä ehdotus neuvoston päätökseksi, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1998, EYVL C 260, 
18.8.1998, s. 16. 
33 Vrt. TRIPS-sopimuksen artiklat 41-61. 
17 
tiedonannossaan vuonna 1995^4 toimenpiteiden ja erityisesti seuraamusten tarpeen sisämarkkinoiden 
tehokkaan toiminnan sekä immateriaalioikeuksien turvaamisen takaamiseksi. Neuvosto antoi 
tiedonannon jälkeen 29 päivänä kesäkuuta 1995 päätöslauselman35, jossa jäsenvaltioita kehotetaan 
rankaisemaan yhteisön säädösten loukkaamista yhtä ankarasti kuin kansallistenkin säädösten 
rikkomista ja jossa lisäksi komissiota kehotetaan tutkimaan asiaa ja esittämään tarvittaessa 
ehdotuksia. Komission ehdottamissa asetuksissa ja direktiiveissä on tämän jälkeen alettu käyttää 
seuraamuksista standardilausekkeita varsinkin immateriaalioikeuksien yhteydessä.^". 
Muitakin ilmiön torjuntakeinoja voidaan harkita. Joidenkin valtioiden kansallisessa lainsäädännössä 
on erityissäännöksiä rikosoikeudellisten seuraamusten tiukentamisesta. Nämä toimenpiteet, 
esimerkiksi laittomaan toimintaan osallistuneen liikkeen tai laitoksen osittainen tai täydellinen 
sulkeminen määräajaksi, näyttävät olevan hyvin tehokkaita väärentämisen ja tavaroiden laittoman 
valmistamisen torjunnassa. Tällaisten toimenpiteiden ulottaminen yhteisön tasolle voisi olla yksi 
ratkaisu. 
Kysymyksiä: 
24. Jäsenvaltioissa sovellettavan TRIPS-sopimuksen mukaisesti tietyt tapaukset johtavat 
rikosprosessiin ja siinä sovellettaviin seuraamuksiin. Arveletteko tältä pohjalta, että tarvittaisiin 
täydentäviä määräyksiä, jotka tehostaisivat immateriaalioikeuksien kunnioittamista 
sisämarkkinoilla? 
Mikäli tarvittaisiin, mitä? 
Onko nykyisin sovellettava lainsäädäntö riittävä saattamaan vastuuseen kaikki väärentämiseen 
ja tavaroiden laittomaan valmistamiseen osallistuvat? Mikäli ei ole, mitä määräyksiä pitäisi 
mielestänne ottaa käyttöön, jotta todelliset vastuussa olevat saataisiin kiinni? 
Aiheuttavatko jäsenvaltioiden väliset erot mielestänne ongelmia rikollisen toiminnan 
paikallistamisessa yhteisön alueella? 
25. Jotta yhteisön lainsäädäntöä voitaisiin soveltaa yhdenmukaisesti, tarvitaanko mielestänne 
kansallisten seuraamusten ohella yhteisötason seuraamuksia väärentämisen ja tavaroiden 
laittoman valmistamisen torjumiseksi sisämarkkinoilla? 
26. Mikäli ei tarvita, mitä muita keinoja voitaisiin käyttää? 
Oletteko sitä mieltä, että esimerkiksi laittomaan toimintaan osallistuneen liikkeen tai laitoksen 
sulkeminen olisi sopiva ja tehokas keino? 
Siviiliprosessi ja oikeuskeinot 
Immateriaalioikeuksien haltijoilla on kansallisella tasolla käytettävissään tiettyjä oikeudellisia 
toimenpiteitä ja menettelyjä, joko väliaikaisia tai lopullisia, joita he voivat tarvittaessa käyttää. 
Vaikka tällaisilla oikeudellisilla menettelyillä ja toimenpiteillä on samat tavoitteet kaikissa 
34 Tiedonanto seuraamusten merkityksestä yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa sisämarkkinoiden 
alalla, KOM(95) 162, 3.5.1995. 
35 Neuvoston päätöslauselma, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995, yhteisön oikeuden yhdenmukaisesta ja 
tehokkaasta soveltamisesta ja tämän oikeuden rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista 
sisämarkkinoiden alalla, EYVL C 188, 22.7.1995, s. 1. 
36 Vrt. esimerkiksi tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta 
tietoyhteiskunnasssa annetun direktiiviehdotuksen 8 artikla KOM(97) 628, mainittu edellä. 
18 
jäsenvaltioissa, koska ne kaikki liittyvät WTO:n puitteissa tehtyyn teollis- ja tekijänoikeuksien 
kauppaan liittyviä näkökohtia koskevaan TRIPS-sopimukseen, käytännössä niissä voi olla suuriakin 
eroja. 
Väliaikaiset toimenpiteet ovat nopeampia ja tehokkaampia kuin lopulliset ja niiden avulla voidaan 
estää väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistaminen tai keskeyttää tällainen laiton toiminta sekä 
säilyttää todisteet37. Periaatteessa ne eivät estä lopullisten menettelyjen käyttöä. Väliaikaisia 
toimenpiteitä, mukaan lukien joissakin tapauksissa myös ei-kontradiktoriset menettelyt38, on kaikissa 
jäsenvaltioissa. Kansallisissa järjestelmissä on kuitenkin eroavaisuuksia menettelyjä koskevien 
yksityiskohtaisten sääntöjen osalta sekä siinä, kuinka usein niitä käytetään. Erot johtuvat 
jäsenvaltioiden perinteistä ja erilaisista lähestymistavoista. 
Todisteiden hankkiminen ja säilyttäminen on tärkeää väärentämisen ja tavaroiden laittoman 
valmistamisen torjunnassa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa nimellä "Anton Piller Order" tunnettu 
menettely sekä väärennettyjen tavaroiden takavarikointi (saisie-contrefacon) Ranskassa voivat olla 
hyvin tehokkaiden keinojen esimerkkeinä todisteiden hankinnassa ja säilyttämisessä. On selvää, että 
tällaiset toimenpiteet, joiden avulla säilytetään todisteet esitutkinnan tai oikeuskäsittelyn aikana ovat 
tehokkaita. 
Lopulliset tai väliaikaiset toimenpiteet tähtäävät erityisesti siihen, että rikollinen toiminta loppuu eikä 
sitä tulevaisuudessa jatketa, määräyksiin ja vahingonkorvauksiin. Kaikissa jäsenvaltioissa on 
mahdollista keskeyttää laiton toiminta ja estää sen jatkuminen. Tällöin väärentäjän on lopetettava 
kaikki väärentämiseen liittyvä toiminta. Toimenpide kohdistuu väärennettyihin tuotteisiin ja niiden 
valmistukseen käytettyihin välineisiin. Vaikka perusperiaatteet ovatkin samat, käytännön 
toteutuksessa on eroja esimerkiksi siinä, miten kolmansien osapuolien intressit otetaan huomioon, 
miten kiistanalaiset tuotteet hävitetään (tuhoaminen, takaisin ulos maasta vieminen jne.) tai millä 
edellytyksin järjestetään kiistanalaisten valmistusvälineiden hävittäminen. Alankomaalaiset 
tuomioistuimet esimerkiksi ovat kehittäneet tähän kiinnostavan ratkaisun: väärentäjä voidaan 
määrätä hankkimaan kiistanalaiset tuotteet takaisin omalla kustannuksellaan. 
Määräyksiä käytetään jäsenvaltioissa useimmiten, kun halutaan estää uudet immateriaalioikeuksien 
loukkaukset. Mikäli asianomainen ei noudata määräystä, seurauksena on yleensä sakko, joka 
maksetaan joko valtiolle tai oikeudenhaltijalle. Lisäksi väärentäjä voi joutua maksamaan 
oikeudenhaltijalle vahingonkorvauksia korvatakseen tekijänoikeuteen kohdistuneen loukkauksen 
aiheuttaman vahingon. Vahingonkorvauksia joutuu yleensä maksamaan, vaikkei teko olisikaan 
tuottamuksellinen, mutta korvaussumia pidetään usein niin pieninä, etteivät ne riitä korvaamaan 
kärsittyä vahinkoa. 
Vaikka nämä oikeudelliset menettelyt ja toimenpiteet ovat yhteisiä kaikille jäsenvaltioille, käytäntö 
luonollisesti vaihtelee eri valtioissa. Siksi on tarkasteltava niiden tehokkuutta sisämarkkinoilla sekä 
mahdollisia parannuksia, esimerkiksi laajentamalla tietyissä jäsenvaltioissa tehokkaiksi 
osoittautuneita menettelyjä ja toimenpiteitä. 
37 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen määritelmän mukaan väliaikaisilla toimenpiteillä ja turvaamistoimilla 
tarkoitetaan Brysselin yleissopimuksen 24 artiklan tarkoittamassa mielessä toimenpiteitä niissä asioissa, 
jotka kuuluvat sen soveltamisalaan ja joiden tarkoituksena on tosiasiallisen tai oikeudellisen tilanteen 
säilyttäminen niiden oikeuksien takaamiseksi, joiden tunnustamista pääasiaa käsittelevä tuomioistuin 
pyytää (Reichert 26.3.1992, asiaC-261/90, Kok. 1992, s. 1-2149). 
38 Vrt. erityisesti kort geding -menettely Alankomaissa tai siitä johdettu menettely Ranskassa. 
19 
Kysymyksiä: 
27. Jäsenvaltioissa sovellettava TRIPS-sopimus edellyttää tietyissä tapauksissa rikosoikeudellisten 
menettelyjen käyttöönottoa ja rikosoikeudellisia seuraamuksia. Oletteko sitä mieltä, että 
tarvitaan täydentäviä sääntöjä immateriaalioikeuksien noudattamisen parantamiseksi 
sisämarkkinoilla? 
Mitä täydentäisitte ja miten? 
Mitkä ovat mielestänne tehokkaimmat nykyisin voimassa olevat oikeudelliset toimenpiteet ja 
menettelyt? 
Onko mielestänne parempi ajatus antaa väärennetyiksi tai laittomasti valmistetuiksi osoitetut 
tuotteet hyväntekeväisyyteen kuin hävittää ne järjestelmällisesti? Millä edellytyksin tämä tulisi 
toteuttaa? 
28. Mitä arvelette ajatuksesta ottaa yhteisössä käyttöön joissakin jäsenvaltioissa tehokkaiksi 
koettuja toimenpiteitä ja menettelyjä väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen 
torjumiseksi? 
Oletteko esimerkiksi sitä mieltä, että 1) markkinoille laskettujen kiistanalaisten tuotteiden 
hankkiminen takaisin rikoksentekijän kustannuksella tai 2) oikeudenhaltijan mahdollisuus 
vaatia kiistanalaisten tuotteiden takavarikointia ennen asian oikeuskäsittelyä, kuten toimitaan 
Ranskassa (saisie-contrefacon) tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa ("Anton Piller Order"), 
olisivat toimenpiteitä, joita kannattaisi soveltaa kaikisaa jäsenvaltioissa? 
Muut toimenpiteet 
Edellisten lisäksi on muitakin tehokkaita toimenpiteitä väärentämisen ja tavaroiden laittoman 
valmistamisen torjumiseksi. Tällaisia toimenpiteitä voidaan yleensä soveltaa sekä 
siviilioikeudellisissa että rikosoikeudellisissa puitteissa. Italiassa ja Ranskassa käytetään tuomion 
julkistamista tuomioistuimen antamana täydentävänä rangaistuksena tapauksissa, joissa on 
väärennetty tai valmistettu tuotteita laittomasti. 
Toinen toimenpide koskee oikeutta tiedonsaantiin, joka kuuluu TRIPS-sopimuksen vapaaehtoisiin 
toimenpiteisiin. Se on riippumaton vahingonkorvausvaatimuksesta ja kohdistetaan kaikkiin 
väärentäjiin, jotka voidaan määrätä rangaistuksen uhalla antamaan tiedot kiistanalaisten tuotteiden 
alkuperästä, jakeluväylistä sekä tavaroiden valmistamiseen ja jakeluun osallistuneiden kolmansien 
osapuolien henkilöllisyydestä. Tällainen toimenpide, joka on osoittautunut hyödylliseksi huumeiden 
torjunnassa, on hyvin tehokas, koska sen avulla pystytään paikallistamaan rikoksen alkuperä ja 
tukahduttamaan jakelukanavat. Luonnollisesti tiedonsaantioikeuteen on liitettävä tehokas saatujen 
tietojen luottamuksellisuuden takaava järjestelmä. Tähän asti oikeutta tiedonsaantiin on käytetty 
menestyksekkäästi vain muutamien jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmässä, esimerkiksi 
immateriaalioikeuksia koskevissa laeissa Saksassa sekä tuotemerkkejä koskevassa laissa Benelux-
maissa^9. 
Tällaisten toimenpiteiden tehokkuus on siis arvioitava sekä tutkittava, millä edellytyksillä niitä voi 
tarvittaessa käyttää. 
39 Euroopan parlamentin pyynnöstä tiedonsaantioikeus oli sisällytetty piirustuksista ja malleista vuonna 1996 
tehtyyn direktiiviehdotukseen mutta se poistettiin vuonna 1997, koska neuvosto katsoi, että tämän 
kaltainen määräys ei kuuluu direktiivin soveltamisalaan, joka rajoittuu sisämarkkinoiden toimintaan 
suoranaisemmin vaikuttavien kansallisten määräysten lähentämiseen. 
20 
Kysymyksiä: 
29. Onko tuomioiden julkistaminen mielestänne sopiva keino torjua väärentämistä ja tuotteiden 
laitonta valmistamista? 
Mikäli on, mitä sääntöjä siinä tulee noudattaa? 
30. Onko väärentäjän velvoittaminen antamaan tietoja (oikeus tiedonsaantiin) mielestänne sopiva 
keino väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen torjunnassa? 
Mikäli on, mitä sääntöjä siinä tulee noudattaa? 
Tuomioistuimien toimivalta ja sovellettava lainsäädäntö 
Tavaroiden ja palvelujen vapaa liikkuminen sisämarkkinoilla aiheuttavat osaltaan ongelman, mitä 
lainsäädäntöä sovelletaan ja mikä tuomioistuin on toimivaltainen, kun kyseessä on useita 
jäsenvaltioita koskeva väärentäminen ja tavaroiden laiton valmistaminen. 
Kun tällaista rikollista toimintaa on harjoitettu useissa maissa tai sen vaikutukset ulottuvat usean 
maan alueelle, ongelmaksi nousee, mitä lakia tapaukseen on sovellettava, koska useimmat 
immateriaalioikeuksia suojelua koskevat säädökset ovat alueellisia. Tässä yhteydessä on 
huomautettava, että sovellettavaa lakia koskeva Rooman yleissopimus, jonka jäsenvaltiot 
hyväksyivät 19.6.198040, käsittelee vain sopimusvelvoitteita, mutta komissiossa ja neuvostossa 
valmistellaan parhaillaan sopimuksiin kuulumattomiin velvoitteisiin sovellettavaa lakia ("Rooma II"). 
Lisäksi oikeudenhaltijan kannalta voi olla hyvä esittää toimenpide- tai vahingonkorvausvaatimus 
vain yhdessä tuomioistuimessa, joka voi sitten määrätä seuraamuksista prosessin alusta loppuun. 
Tässä tapauksessa on luonnollisesti noudatettava tuomioistuinten päätösten tunnustamista ja 
toimeenpanoa koskevia sääntöjä. 
Siviili- ja kauppaoikeuteen liittyvissä asioissa Brysselin yleissopimuksen määräyksistä^! on apua 
ratkaistaessa, mikä tuomioistuin on toimivaltainen. Tämä yleissopimus ei vaikuta sellaisten 
määräysten soveltamiseen, joilla säännellään tuomioistuinten toimivaltaa tai tuomioiden 
tunnustamista taikka täytäntöönpanoa erityisissä asioissa ja jotka nyt tai vastedes sisältyvät Euroopan 
yhteisöjen toimielinten antamiin säädöksiin tai näiden säädösten täytäntöönpanemiseksi 
yhdenmukaistettuun kansalliseen lainsäädäntöön (57 artiklan 3 kohta). Erityismääräyksiä on siten 
sisällytetty jo hyväksyttyyn tai valmisteilla olevaan yhteisön tavaramerkkiä ja malleja koskevaan 
lainsäädäntöön^. Tällaisia säännöksiä ei sitä vastoin ole kansallisten immateriaalioikeuksien 
loukkaamista koskevissa tapauksissa. 
Brysselin yleissopimuksen säännöt muodostavat tärkeän kokonaisuuden, kun kyse on 
tuomioistuinten toimivallasta sisämarkkina-alueella. Yleissopimus sisältää paitsi tiettyjä asiaryhmiä 
koskevia toimivaltasääntöjä myös esimerkiksi useita vastaajia, yhdessä käsiteltäviä kanteita ja 
väliaikaisia toimenpiteitä koskevia määräyksiä. On huomattava, että mikäli vastaajan kotipaikka ei 
ole sopimusvaltiossa, kunkin sopimusvaltion kansallinen laki määrää tuomioistuimen toimivallasta. 
40 EYVLL266, 9.10.1980, s. 1. 
41 27 päivänä syyskuuta 1968 tehty tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa 
yksityisoikeuden alalla koskeva yleissopimus, EYVL C 27, 26.1.1998 (konsolidoitu versio), mainittu 
edellä. 
Vrt. yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen (EY) N:o 40/94 93 artiklan 2 kohta yhteisön piirustuksista 
tai malleista tehdyn asetusehdotuksen 86 artiklan 2 kohta. 
21 42 
Näin yksityiskohtainen lainsäädäntö johtuu yleissopimuksen päätavoitteesta, joka on muissa 
sopimusvaltioissa annettujen tuomioiden tunnustaminen ja toimeenpano. 
Yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa on erityismääräys sopimukseen perustumatonta 
vahingonkorvausta koskevassa asiassa. Sen mukaan toimivaltainen on "sen paikkakunnan 
tuomioistuin, missä vahingon aiheuttanut teko sattui". Tätä määräystä samoin kuin koko 
yleissopimusta tulee tulkita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön valossa4-\ 
Määräys tarjoaa vaihtoehdon kantajalle, joka voisi yleissopimuksen 2 artiklan yleissäännön 
mukaisesti viedä asian tuomioistuimeen siinä sopimusvaltiossa, jossa vastaajan kotipaikka sijaitsee. 
Turvaamistoimenpiteistä ja väliaikaisista toimista määrätään yleissopimuksen 24 artiklassa siten, että 
sopimusvaltiossa voidaan vaatia tällaisia toimia sillä edellytyksellä, että niistä on säädetty kyseisen 
valtion lainsäädännössä, vaikka toisen sopimusvaltion tuomioistuin on toimivaltainen kiistanalaisessa 
pääasiassa. Brysselin yleissopimuksessa sallitaan tällaisen toimenpiteen tunnustaminen ja 
täytäntöönpano muissa jäsenvaltioissa tietyin edellytyksin, joista kontradiktorisuusvaatimus on 
olennainen. 
Tässä yhteydessä on korostettava, että komissio on 26.11.1997 tehnyt ehdotuksen näiden määräysten 
muuttamiseksi. Siinä on muun ohella ehdotettu Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdan 
soveltamisalan laajentamista samoin kuin yleissopimuksen nykyisen 24 artiklan korvaavan uuden 
18a artiklan käyttöönottoa.44. 
Kun tuotteita valmistetaan yhdessä jäsenvaltiossa ja sen jälkeen kuljetetaan toisen jäsenvaltion kautta 
ennen niiden laskemista yhteisön markkinoille, ongelmia saattaa ilmetä, mikäli kyseiset tuotteet 
loukkaavat kauttakulkuvaltion immateriaalioikeutta. Tuomioistuimilla puolestaan on vaikeuksia 
arvioida oikeudenhaltijan kärsimän vahingon määrää, kun väärennetyt tai laittomasti valmistetut 
tuotteet on tarkoitettu toiseen jäsenvaltioon, ja ne ovat ainoastaan kulkemassa sen jäsenvaltion kautta, 
jossa asiaa käsittelevä tuomioistuin sijaitsee. Vaikuttaa siltä, että tietyissä tapauksissa kansallisella 
alueella ei ole tapahtunut mitään vahinkoa, vaan vahinko aiheutuu valtiossa, jossa tuotteet kulutetaan 
tai jossa on niiden määränpää. 
Rikoslain alueellisen soveltamisen periaate, joka merkitsee sitä, että valtion rikoslakia sovelletaan 
kyseisen valtion alueella tehtyihin tekoihin, voi joskus osoittautua huonosti joihinkin tapauksiin 
sopivaksi. Kansalliselle lainsäädännölle suotu mahdollisuus kieltää tietyt väärentämiseen ja 
tuotteiden laittomaan valmistamiseen liittyvät toimet kolmansissa maissa, kun niihin sisältyy 
oikeuksien loukkaaminen kyseisessä valtiossa, voisi olla tehokas keino ilmiön torjunnassa. 
43 Vrt. erityisesti Yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot, Mines de potasse d'Alsace, 30. marraskuuta 1976, asia 
21/76, Kok. 1976, s. 1735, ja Shevill, 7. maaliskuuta 1995, asia C-68/93, Kok. 1995, s. 1-415. 
Ensimmäisessä tuomiossa tuomioistuin katsoi, että vastaaja voitiin haastaa, kantajan valinnan mukaisesti, 
joko sen paikkakunnan tuomioistuimeen, jossa vahinko tapahtui tai vahingon aiheuttaneen tapahtuman 
paikkakunnan tuomioistuimeen. Toiseksi mainitussa tuomiossa, joka koski useissa sopimusvaltioissa 
ilmestyvissä lehdissä julkaistua herjaavaa artikkelia, tuomioistuin katsoi, että uhri voi haastaa oikeuteen 
artikkelin kustantajan, joko sen sopimusvaltion tuomioistuimissa, jossa on kustantajan kotipaikka ja joilla 
on toimivalta määrätä herjauksesta koituneiden vahinkojen korvaamisesta kokonaisuudessaan, tai kunkin 
sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jossa julkaisua on levitetty ja joissa uhri katsoo maineensa 
kärsineen vääryyttä, ja jotka ovat toimivaltaisia vain kyseisessä valtiossa aiheutuneiden vahinkojen 
käsittelyssä. 
44 Ehdotus neuvoston säädökseksi siviili- tai kauppaoikeudellisten päätösten oikeudellista toimivaltaa, 
tunnustamista ja täytäntöönpanoa Euroopan Unionin jäsenvaltioissa koskevasta yleissopimuksesta, EYVL 
C 33, 31.1.1998, s. 20, jolla muutetaan tiettyjä Brysselin yleissopimuksen määräyksiä. 
22 
Siksi olisi hyödyllistä tietää, nouseeko käytännössä toimivaltaisen tuomioistuimen määrittelyyn ja 
sovellettavaan lakiin liittyviä ongelmia, mikäli väärentämisellä tai tuotteiden laittomalla 
valmistamisella on kansalliset rajat ylittävä luonne. 
Kysymyksiä: 
31. Mikä on kokemuksenne oikeudellisista toimista varsinkin keskeytettäessä laiton toiminta tai 
haettaessa vahingonkorvauksia, kun toimintaa on harjoitettu tai sillä on ollut vaikutuksia 
useassa jäsenvaltiossa sisämarkkinoilla? 
Oletteko nähnyt tapauksia, joissa on ollut vaikeuksia päättää toimivaltaisesta tuomioistuimesta 
tai sovellettavasta laista? 
Jos olette, miten ongelmia voitaisiin mielestänne ratkaista? 
Mikä on mielestänne sopivin tapa päättää sovellettavasta laista, kun otetaan huomioon, että 
teollis-ja tekijänoikeuksia koskevaa yhteisötason lainsäädäntöä on selkeästi yhtenäistetty? 
Onko Teillä ollut vaikeuksia saada Teille itsellenne myönteinen oikeustuomio täytäntöön 
toisessa jäsenvaltiossa, väliaikaiset toimenpiteet mukaan luettuina? Jos olette, miten tällaisia 
vaikeuksia mielestänne voisi ratkaista? 
32. Onko Teillä ollut käytännön ongelmia sellaisten tavaroiden kanssa, jotka on valmistettu toisessa 
jäsenvaltiossa, ja ennen kuin ne on laskettu markkinoille yhteisössä, ne on kuljetettu toisen 
jäsenvaltion kautta, jonka immateriaalioikeuksia ne ovat rikkoneet? Jos on, kertokaa 
tarkemmin. Voisiko tällaisia tapauksia mielestänne ratkaista selventämällä, mitä lakia 
kulloinkin on sovellettava? 
Kun on kyse vahingon arvioimisesta, onko Teillä ollut käytännön vaikeuksia saada 
tuomioistuimen arvio kärsitystä vahingosta, koska väärennetyt tai laittomasti valmistetut 
tuotteet ovat esimerkiksi olleet vain kauttakulkumatkalla toiseen jäsenvaltioon? Mikäli on, 
miten näitä ongelmia voisi mielestänne ratkaista? 
33. Arveletteko, että kansallinen rikoslaki suojelee Teitä tarpeeksi tehokkaasti torjumalla 
väärentämistä ja tavaroiden laitonta tuottamista kolmannessa maassa? 
Jos ei, miten suojaa pitäisi tehostaa? 
Oletteko sitä mieltä, että ilmiön torjunnassa olisi hyötyä esimerkiksi kansallisen lainsäädännön 
vaikutuksen ulottamisesta koskemaan toimintaa kolmannessa maassa, kun tällainen toiminta 
loukkaa kyseisen jäsenvaltion suojelemia oikeuksia? 
5.4. Toimivaltaisten viranomaisten hallinnollinen yhteistyö 
Yksi yhteismarkkinoiden toimintasuunnitelman1" ensisijaisista tavoitteista on varmistaa, että 
yhteismarkkinoita koskevaa lainsäädäntöä sovelletaan yhdenmukaisesti ja tehokkaasti. Tämän 
tavoitteen saavuttamiseksi on yhteistyö jäsenvaltioiden viranomaisten ja komission välillä 
välttämätöntä. Yhteistyön pääasiallisena tarkoituksena on varmistua, että jäsenvaltiot soveltavat 
lainsäädäntöä asianmukaisesti. Varsinkin henkisen omaisuuden suhteen näyttäisi tarpeelliselta saada 
aikaan yhteistyötä, jonka avulla varmistuttaisiin siitä, että yksityiset ja yritykset soveltavat 
lainsäädäntöä asianmukaisesti. Todellinen hallinnollinen yhteistyö väärentämisen ja tavaroiden 
laittoman valmistamisen vastaisesta toiminnasta vastaavien yksiköiden välillä voisi osoittautua 
45 CSE(97)1, 4. 6.1997. 
23 
tehokkaaksi keinoksi selvittää tämän ilmiön esiintymistä yhteisön tasolla. Muillakin aloilla 
hallinnollinen yhteistyö on osoittautunut hedelmälliseksi esimerkiksi tulli- ja maatalousasioissa^". 
Kyseessä on kansallisten väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisesta 
toiminnasta vastaavien viranomaisten välisen yhteistyön vahvistamisesta, mikä toteutetaan luomalla 
näiden viranomaisten käyttöön asianmukainen oikeudellinen kehys tiettyjen toimien 
toteuttamiseksi^. Väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisesta toiminnasta 
sisämarkkinoilla vastaavien viranomaisten työn helpottamiseksi olisikin tässä yhteydessä annettava 
samansisältöinen säädös kuin se, jota tulliviranomaiset jo soveltavat yhteisön ulkorajoja valvoessaan 
(vrt. asetus (EY) N:o 515/97). 
Sisämarkkinoilla aloitettavaksi suunnitellun hallinnollisen yhteistyön ja TRIPS-sopimuksessa (artikla 
69) säädetyn kansainvälisen yhteistyön välillä on tehtävä selvä ero. Kansainvälisen yhteistyön 
tarkoituksena on karsia sellainen kansainvälinen tavarakauppa, jossa rikotaan immateriaalioikeuksia. 
Tähän pyritään erityisesti vaihtamalla tietoja ja perustamalla kaikkiin WTO:n jäsenmaiden 
hallintoihin yhteydenottopisteitä. Tämä yhteistyö on suunnattu varsinkin kansainvälisen 
tavarakaupan liikkeitä valvoville tulliviranomaisille, eikä siinä siten voida ottaa täysipainoisesti 
huomioon sisämarkkinoista johtuvia erityistarpeita. 
Yhteyshenkilöt 
Jäsenvaltioiden olisi nimettävä jo ennakolta yksittäinen yhteyshenkilö, joka tehtävänä olisi käsitellä 
väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaiseen toimintaan liittyviä kysymyksiä sekä 
toimia muissa jäsenvaltioiden vastatoimintayksiköiden ja muiden ammattilaisten 
keskustelukumppanina. Tiedonvaihtoa helpottaisi yhteisön tasolle perustettava yhteyshenkilöiden 
verkko. Myös sellaisen kansallisista yhteyshenkilöistä ja komission edustajista muodostettavan 
koordinointiryhmän perustaminen, joka arvioisi yhteistyön käytännön toimintaa ja tarvittaessa antaisi 
yhteistyötä parantavia suosituksia, voisi tulla kysymykseen. 
Kysymyksiä: 
34. Tuntuuko Teistä siltä, että tiedonvaihto helpottuisi, jos kuhunkin jäsenvaltioon nimettäisiin 
yksittäinen hallinnollinen yhteyshenkilö, jonka tehtävänä olisi käsitellä väärentämisen ja 
tavaroiden laittoman valmistamisen vastaiseen toimintaan liittyviä kysymyksiä ja toimia muissa 
jäsenvaltioiden vastatoimintayksiköiden ja muiden ammattilaisten keskustelukumppanina ? 
Oletteko sitä mieltä, että väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastainen 
toiminta sisämarkkinoilla tehostuisi, jos perustettaisiin kansallisista yhteyshenkilöistä ja 
komission edustajista muodostettava koordinointiryhmä, jonka päätehtävänä olisi tarkastella 
kaikkia tämän ilmiön vastaiseen toimintaan liittyviä kysymyksiä? 
46 Neuvoston asetus (EY) N:o 515/97, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1997, jäsenvaltioiden 
hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission 
yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen 
varmistamiseksi, EYVL L 82, 22.3.1997, s. 1. 
47 Tässä Vihreässä kirjassa puheena oleva hallinnollinen yhteistyö on erotettava yhteistyöstä poliisiasioissa, 
mikä voitaisiin, neuvoston siitä yksimielisesti päättäessä, siirtää Europolille väärentämisen ja tavaroiden 
laittoman valmistamisen osalta. Vrt. neuvoston säädös, annettu 26 päivänä heinäkuuta 1995, Europol 
yleissopimuksen tekemisestä EYVL C 316, 27.11.1995, s. 1. 
24 
Asianmukaisen oikeudellisen kehyksen määrittely 
Väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisessa toiminnassa voidaan käyttää useita 
toimenpiteitä. Muun muassa tiedonvaihtoa, joka perustuu tietojen pyytämiseen tai niiden spontaaniin 
vaihtoon, mukaan lukien arkaluontoiset tiedot (esimerkiksi väärentämiseen ja tavaroiden laittomaan 
valmistamiseen kohdistuvat epäilykset tai todettu rikollinen toiminta). Tiedonvaihto voidaan toteuttaa 
suojatun sähköpostijärjestelmän puitteissa, mihin voidaan käyttää jo olemassa olevaa järjestelmää tai 
luoda täysin uusi järjestelmä. Vastatoimintayksiköiden työtä helpottamaan voidaan perustaa myös 
tietokantoja. Yhtenä toimenpiteenä voisi olla yhden tai useamman jäsenvaltion erikoisyksiköiden 
henkilöstön osallistuminen toisessa jäsenvaltiossa järjestettäviin valvonta- tai tutkintatoimiin 
(yhteinen valvonta tai tutkimus). Lisäksi olisi annettava mahdollisuus joko spontaanisti tai toisen 
jäsenvaltion pyynnöstä ryhtyä epäilyttäviin tavarakaupan liikkeisiin kohdistuviin valvontatoimiin. 
Komissio voisi puolestaan varmistaa toimenpiteiden koordinoinnin jäsenvaltioissa, jos asia saa 
yhteisöllisen ulottuvuuden eli jos asia koskee vähintään kahta jäsenvaltiota. 
Vihreää kirjaa valmisteltaessa huomattiin, että väärentämistä ja tavaroiden laitonta valmistamista 
koskeva saatavilla oleva tieto oli laadultaan sektoreittain hyvin vaihtelevaa tai sitä ei ollut lainkaan 
saatavilla. Jotta voitaisiin käyttää toiminnan tehostamisen perustana luotettavaa diagnoosia, näyttäisi 
hyödylliseltä ottaa käyttöön tarpeellisten tietojen keruussa systemaattinen lähestymistapa. 
Säännöllisin väliajoin voitaisiin myös inventoida ja analysoida saatavilla olevat tiedot, jotta 
kyettäisiin tehostamaan väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisessa toiminnassa 
käytettäviä keinoja, samalla tavoin kuin on tehty yhteisön ulkorajojen valvontajärjestelmän 
soveltamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 3295/94 15 artiklassa säädetyssä kertomuksessa. 
Komissio voisi laatia kolmen vuoden välein kertomuksen sisämarkkinoilla vallitsevasta tilanteesta ja 
eri tahojen toimien tehokkuudesta väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisessa 
taistelussa sisämarkkinoilla. Kertomus voidaan toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
vaikutusten arvioimiseksi. 
Toinen kysymys koskee toisesta jäsenvaltiosta laillisesti saadun todistusaineiston esittämistä 
hallinnollisessa tai oikeudellisessa käsittelyssä. Tällainen mahdollisuus on erittäin kiinnostava 
useisiin jäsenvaltioihin ulottuvissa väärentämistä ja tavaroiden laitonta valmistamista koskevissa 
tapauksissa, sillä hyvin harvoin todisteet ovat keskittyneet yhden ainoan jäsenvaltion alueelle. 18 
päivänä maaliskuuta 1970 tehdyn Haagin yleissopimuksen aiheena onkin todisteiden 
vastaanottaminen ulkomailla siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa ja suurin osa EU:n 
jäsenvaltioista48 on ratifioinut tämän sopimuksen.On aiheellista pohtia onko sopimuksen käytännön 
soveltamisessa ilmennyt ongelmia ja miten niitä on siinä tapauksessa konkreettisesti ratkaistu. Jos 
tämä sopimus ei kuitenkaan osoittaudu ratkaisuksi kaikkiin ongelmiin, niin toinen mahdollisuus on 
harkita sellaisen erityisen säädöksen antamista väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen 
vastaisen toiminnan alalla, jonka avulla voidaan käyttää toisen jäsenvaltion yksiköiden laillisesti 
keräämää todistusaineistoa hallinnollisessa tai oikeudellisessa käsittelyssä. 
Kysymyksiä: 
35. Toimiiko olemassa oleva kansallisten väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen 
vastaisesta toiminnasta vastaavien viranomaisten välinen yhteistyö mielestänne nykyisin 
tyydyttävällä tavalla ? 
48 Paitsi Saksa, Belgia, Tanska, Kreikka ja Irlanti. 
25 
Jos se ei toimi tyydyttävällä tavalla, mitä pitäisi mielestänne parantaa? Oletteko sitä mieltä, että 
väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastainen toiminta sisämarkkinoilla 
tehostuisi sellaisen yhteisöaloitteen myötä, joka määrittelisi väärentämisen ja tavaroiden 
laittoman valmistamisen vastaisesta toiminnasta vastaavien viranomaisten välisen hallinnollisen 
yhteistyön oikeudelliset puitteet? 
Mitä mieltä olette siitä, jos tässä yhteydessä annettaisiin viranomaisille mahdollisuus: 
- vaihtaa tai mahdollisesti tallentaa tietoja käyttäen jo olemassa olevaa tai perustettavaa 
tietokantaa noudattamalla tietosuojamääräyksiä? 
- tehdä yhteisiä tutkimuksia tai tarkastuksia? 
- tai suorittaa toisen jäsenvaltioiden viranomaisten pyynnöstä tavarakaupan liikkeiden tai 
epäilyttävien palveluiden valvontaa? 
36. Mikä on mielipiteenne komission roolista tämän yhteistyön toteuttamisessa? 
Pitäisikö komission toiminnan yltää pidemmälle kuin pelkkä jäsenvaltioille annettava tuki tai 
yhteisön ulottuvuuden omaavien tapausten koordinointi? Pitäisikö esimerkiksi komission roolin 
olla toimivampi erityisesti tutkimusten osalta? 
Olisiko mielestänne hyödyllistä, jos komissio laatisi joka kolmas vuosi kertomuksen, jossa 
arvioitaisiin tilannetta ja eri tahojen väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen 
vastaisten toimenpiteiden tehokkuutta sisämarkkinoilla ? 
37. Oletteko kohdannut esteitä toisesta jäsenvaltiosta laillisesti saadun todistusaineiston 
esittämisessä hallinnollisessa tai oikeudellisessa käsittelyssä ? Jos olette niin onko Haagin 
yleissopimus todisteiden vastaanottamisesta ulkomailla siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa 
antanut mahdollisuuden selvitä vaikeuksista ? 
Siinä tapauksessa, että vaikeudet eivät ole selvinneet Haagin yleissopimuksen antamissa 
puitteissa, olisiko mielestänne tämän ilmiön vastaisessa toiminnassa sisämarkkinoilla hyötyä 
siitä, että voitaisiin esittää todisteina yhden jäsenvaltion tuomioistuimessa tietoja, joita toisen 
jäsenvaltion viranomaiset ovat tässä jäsenvaltiossa säännöllisesti hankkineet, ja että tämä 
tehtäisiin hallinnollisen yhteistyön puitteissa? 
38. Mitä muita toimenpiteitä mielestänne voitaisiin harkita hallinnollisen yhteistyön tehostamiseksi 
tämän sisämarkkinoita haittaavan ilmiön vastaisessa toiminnassa? 
Koulutus 
On erityisen aiheellista korostaa väärentämisen ja tavaroiden laittoman valmistamisen vastaisesta 
toiminnasta vastuussa olevien virkamiesten koulutuksen ja henkilöstövaihdon tärkeyttä. Tätä voidaan 
toteuttaa esimerkiksi KAROLUS- ohjelman^" tai myöhemmin määritettävän erityisohjelman puitteissa 
siten, että suositaan tämän alan kokemusten ja työmenetelmien vaihtoa parhaiden käytäntöjen 
edistämiseksi. Vastatoimintayksiköiden välisen yhteistyön helpottamiseksi voitaisiin laatia 
kansallisille viranomaisille osoitettu käytännön opaskirja. Siihen koottaisiin käyttökelpoisin osa 
olemassaolevasta tietämyksestä, asiantuntemuksesta ja käytettävissä olevasta pätevyydestä ja sitä 
päivitettäisiin säännöllisesti yhteisön tasolla. 
49 Neuvoston päätös N:o 92/481/ETY, annettu 22 päivänä syyskuuta 1992, EYVL L 286 1.10.1992, s. 65. 
Tätä päätöstä ollaan parhaillaan muuttamassa, EYVL C 274 10. 9.1997, s. 9. 
26 
Kysymyksiä: 
39. Voitaisiinko mielestänne väärentämistä ja tavaroiden laitonta valmistamista vastaan toimia 
tehokkaammin, jos julkinen valta yhdessä asianomaisten ammatillisten järjestöjen kanssa 
käynnistäisi tämän ilmiön vastaisesta toiminnasta vastuussa oleville virkamiehille osoitetut 
koulutusmodulit? 
Jos vastasitte myöntävästi, kenelle koulutus mielestänne olisi osoitettava ja minkälaisin 
ehdoin ? 
40. Voitaisiinko mielestänne väärentämistä ja tavaroiden laitonta valmistamista vastaan yleisesti 
ottaen toimia tehokkaammin vahvistamalla ilmiön vastaisesta toiminnasta vastuussa olevien 
virkamiesten koulutusta sisämarkkinoilla, mukaan lukien henkilövaihto jäsenvaltioiden välillä ? 
41. Tehostaisiko kansallisille viranomaisille osoitetun käytännön opaskirjan laatiminen ja ylläpito 
ilmiön vastaista toimintaa ? 
27 
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 569 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 09 10 06 08 
Luettelonumero : CB-CO-98-575-FI-C 
ISBN 92-78-39733-4 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
•as