EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 15.6.2016 COM(2016) 399 final 2016/0185(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS asetuksen (EU) N:o 531/2012 muuttamisesta verkkovierailujen tukkumarkkinoiden sääntöjen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SWD(2016) 201 final}

{SWD(2016) 202 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Verkkovierailujen tukku- ja vähittäistason markkinoilla on viimeisten 10 vuoden aikana tarvittu EU:n sääntelyä edellytysten parantamiseksi sisämarkkinoiden toiminnalle verkkovierailupalveluissa unionissa. Vuonna 2015 Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät asetuksen (EU) 2015/2120, joka tuli voimaan 29. marraskuuta 2015 ja jolla muutettiin asetusta (EU) N:o 531/2012 (verkkovierailuasetus). Asetuksen (EU) 2015/2120 mukaan verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut poistetaan unionissa 15. kesäkuuta 2017 alkaen edellyttäen, että sovelletaan verkkovierailupalvelujen kohtuullisen käytön politiikkaa ja mahdollisuutta vapautukseen velvoitteesta poistaa nämä lisämaksut, jos tätä voidaan perustella kestävyyteen liittyvillä syillä. Näihin vähittäistason verkkovierailupalveluita unionissa koskeviin uusiin sääntöihin viitataan näissä perusteluissa RLAH-sääntöinä (”roam like at home”). Vähittäistason sääntely ei kuitenkaan yksinään riitä RLAH-sääntöjen täytäntöönpanoon. Jotta verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistaminen olisi kestävää kaikkialla unionissa ja jottei se vääristäisi kilpailuedellytyksiä kotimarkkinoilla, verkkovierailujen kansallisten tukkumarkkinoiden on oltava kilpailtuja ja johdettava sellaisiin verkkovierailun tukkuhintoihin, että operaattorit voivat tarjota kestävältä pohjalta vähittäistason verkkovierailupalveluja veloittamatta lisämaksuja. Komissio on verkkovierailuasetuksen 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehnyt selvityksen verkkovierailujen tukkumarkkinoista arvioidakseen tarvittavia toimenpiteitä, jotta verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut voitaisiin poistaa. Tukkumarkkina-analyysi osoittaa, että markkinahäiriöt vaikuttavat edelleen näiden markkinoiden toimintaan (esimerkkinä oligopolistisuus, johon liittyy verkkovierailusopimusten kahdenvälinen luonne ja korvaavien vaihtoehtojen puuttuminen tukkutasolla). Analyysi osoittaa myös, että verkkovierailuliikenteen nettolähettäjien (ml. heikommat markkinatoimijat verkkovierailujen tukkumarkkinoilla) neuvotteluasema voi itse asiassa heikentyä RLAH-sääntöjen myötä, jos ei sovelleta tasoitustoimenpiteitä. Tämä voi puolestaan vääristää kotioperaattoreiden kotimarkkinoiden toimintaa. Samaan aikaan tukkumarkkinoiden säännöillä olisi varmistettava, että vierailuverkkojen operaattorit pystyvät kattamaan tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta aiheutuvat kustannukset, myös yhteiset kustannukset. Tällä tavoin pitäisi voida säilyttää kannustimet investoida vierailuverkkoihin ja välttää kotimaisen kilpailun vääristyminen vierailuverkon markkinoilla. Tällaista vääristymistä voi aiheuttaa se, että operaattorit käyttävät hyväkseen sääntelyn katvealueita soveltamalla verkkovierailupalvelujen käyttöoikeuteen korjaavia toimenpiteitä kilpaillakseen muuten kilpailukykyisillä kotimaisilla vierailuverkon markkinoilla. Nyt käsillä olevan aloitteen tavoitteena on näin ollen säännellä verkkovierailujen kansallisten tukkumarkkinoiden toimintaa, jotta verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut voidaan poistaa 15. kesäkuuta 2017 mennessä ilman, että kotimaiset vierailuverkon markkinat ja kotimaan markkinat vääristyvät. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistaminen on olennainen askel varmistettaessa, että televiestintäsäännöt tukevat digitaalisten sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koko unionissa. Tätä tavoitetta korostettiin myös komission 6. toukokuuta 2015 esittämässä digitaalisten sisämarkkinoiden strategiassa. Verkkovierailujen tukkumarkkinoiden sääntely RLAH-sääntöjen ottamiseksi käyttöön unionissa auttaa pääsemään poliittiseen tavoitteeseen varmistaa, että hyvin toimivat markkinat tarjoavat pääsyn suorituskykyiseen langattomaan laajakaistaverkkoon kohtuulliseen hintaan kaikkialla unionissa. Lainsäätäjät tunnustivat tämän tavoitteen merkityksen digitaalisten sisämarkkinoiden kannalta, kun RLAH-säännöt hyväksyttiin vuonna 2015. Tukku- ja vähittäistason verkkovierailumarkkinoiden välisen vuorovaikutuksen vuoksi lainsäätäjät asettivat RLAH-sääntöjen soveltamiselle kuitenkin ehdoksi, että tukkutason ongelmien ratkaisemiseksi hyväksytään tarvittavat lainsäädännölliset toimenpiteet, jotka muodostavat edellytyksen verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamiselle unionissa. Tällä asetusehdotuksella on näin ollen tarkoitus täydentää verkkovierailusääntöjä erityisesti verkkovierailujen tukkumarkkinoilla ja mahdollistaa RLAH-sääntöjen soveltaminen 15. kesäkuuta 2017 alkaen. Ehdotus on linjassa verkkovierailuasetuksen ja yleisemmin digitaalisten sisämarkkinoiden strategian tavoitteiden kanssa. Nyt ehdotettavien lainsäädännöllisten toimenpiteiden lisäksi RLAH-sääntöjen käyttöönottoon liittyvät myös 15. joulukuuta 2016 mennessä hyväksyttävät täytäntöönpanosäädökset, joissa annetaan yksityiskohtaiset säännöt kohtuullisen käytön politiikan soveltamiseksi ja menetelmät verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamisen kestävyyden arvioimiseksi. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Digitaalisten sisämarkkinoiden strategiassa todetaan, että tieto- ja viestintätekniikan verkot muodostavat digitaalituotteiden ja -palvelujen tukirakenteen. Niillä voidaan tukea kaikkia elämänaloja ja edistää Euroopan talouden kehitystä. Verkkovierailujen tukkumarkkinoiden sääntely verkkovierailusta veloitettavien lisämaksujen poistamiseksi auttaa kehittämään vahvaa, kilpailukykyistä ja dynaamista televiestintäalaa ja luomaan oikeanlaiset edellytykset kehittää pitkälle vietyjä digitaalisia verkkoja ja palveluja, jotka tukevat kaikkia talouden aloja, myös pieniä ja keskisuuria yrityksiä. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

•Oikeusperusta EU:n sääntely verkkovierailujen tukku- ja vähittäismarkkinoilla on olleet tarpeen viimeisten 10 vuoden ajan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 114 artiklan nojalla. Sääntelyn tavoitteena on parantaa edellytyksiä sisämarkkinoiden toiminnalle verkkovierailupalveluissa unionissa, koska kansalliset sääntelyviranomaiset ovat myöntäneet, etteivät ne kykene itsenäisesti puuttumaan tähän ongelmaan kansainvälisten verkkovierailumarkkinoiden rajatylittävän luonteen takia. Asetuksen (EU) 2015/2120 hyväksymisen jälkeen tarvitaan tarkoituksenmukaisia lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, jotta voidaan varmistaa verkkovierailupalvelujen tukkumarkkinoiden moitteeton toiminta. Tämä mahdollistaisi RLAH:n tarjoamisen kaikkialla unionissa, kuten verkkovierailujen tukkumarkkinoiden uudelleentarkastelusta käy ilmi. Verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoiden toiminnan varmistamiseksi tarvitaan näin ollen myös toimenpiteitä, joilla säännellään verkkovierailujen tukkumarkkinoita SEUT-sopimuksen 114 artiklan nojalla, erityisesti jotta RLAH:n tarjoaminen voidaan taata kestävältä pohjalta. •Toissijaisuusperiaate Unionin laajuinen lähestymistapa verkkovierailujen tukkumarkkinoiden sääntelyyn estäisi yksittäisiä jäsenvaltioita omaksumasta erilaisia lähestymistapoja korkeiden tukkuhintojen ongelmaan. Erilaiset lähestymistavat loisivat esteitä sisämarkkinoille, koska tällöin unionin verkkovierailupalvelujen tarjoajien sääntelyolosuhteet vaihtelisivat riippuen siitä, ovatko tarjoajat tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoajia (vierailuverkkojen operaattoreita) vai ostajia (kotioperaattoreita) – siitä huolimatta, että verkkovierailupalvelujen vähittäistason säännöt olisi vahvistettu verkkovierailuasetuksessa. Unionin yhteistä lähestymistapaa tarvitaan myös, koska yksittäisillä jäsenvaltioilla ei ehkä ole riittäviä kannusteita säännellä kansallisia tukkumarkkinoitaan tavalla, jossa otetaan huomioon, miten jäsenvaltion säännöt voivat vaikuttaa mahdollisuuteen tarjota verkkovierailupalveluja RLAH-ehdoin muissa jäsenvaltioissa. Unionin tason aloitteessa voitaisiin ottaa paremmin huomioon kaikkien jäsenvaltioiden yleinen etu. Jos verkkovierailujen tukkumarkkinoille ei varmistettaisi johdonmukaista sääntelyä unionin tasolla, verkkovierailupalveluja saattaisi olla vaikeampi tarjota RLAH-ehdoin, koska tällöin vallitsisi suurempi riski muiden jäsenvaltioiden tukkutason kustannusten epäsuhtaisuudesta vähittäistuloihin nähden. EU:n tasolla omaksuttava yhteinen lähestymistapa voisi sitä vastoin voidaan luoda tarvittavat sääntelylliset edellytykset ja varmistaa, että verkkovierailujen kansalliset tukkumarkkinat tukevat tavoitetta poistaa verkkovierailujen lisämaksut kestävästi koko unionissa. Yhteisessä lähestymistavassa otettaisiin myös huomioon vähittäis- ja tukkumarkkinasääntöjen keskinäinen riippuvuus varmistettaessa unionin verkkovierailumarkkinoiden moitteeton toiminta, kuten unionin tuomioistuin on korostanut. • Suhteellisuusperiaate Lainsäätäjällä on laaja harkintavalta varmistaa, että sen valinnat ovat oikeasuhteisia. Unionin tuomioistuin on kuitenkin täsmentänyt erityisesti verkkovierailusääntöjen tapauksessa, että lainsäätäjän on perustettava valintansa objektiivisiin kriteereihin. Tällöin mahdollisiin eri toimenpiteisiin liittyvien rasitteiden arvioinnissa on tutkittava, ovatko tavoiteltavat päämäärät omiaan oikeuttamaan tiettyjen toimijoiden osalta jopa huomattavatkin epäedulliset taloudelliset seuraukset. Niinpä ehdotetuissa sääntelytoimenpiteissä otetaan huomioon kaksi osatekijää verkkovierailuasetuksen 19 artiklan 1 kohdassa esitettyjen kriteerien mukaisesti, nimittäin tarve varmistaa, että vierailuverkkojen operaattorit pystyvät kattamaan kaikki säänneltyjen tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta aiheutuvat kustannukset, myös yhteiset kustannukset, ja tarve estää pysyvät verkkovierailut tai verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien poikkeava tai vilpillinen käyttö muihin tarkoituksiin kuin säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tarjontaan verkkovierailuoperaattoreiden asiakkaille näiden matkustaessa ajoittain unionissa. Näillä nimenomaisilla vaatimuksilla varmistetaan, että suhteellisuusperiaatteen mukaisesti verkkovierailupalvelujen tukkutason säännöillä pyritään vain siihen, mikä on tarpeen yleisen poliittisen tavoitteen saavuttamiseksi. Ne eivät esimerkiksi saa johtaa kielteisiin taloudellisiin seurauksiin, jotka eivät ole perusteltuja tavoitteen saavuttamisen kannalta, kuten velvoittaa tehokkaita operaattoreja tarjoamaan palveluja alihintaan tai johtaa käyttöoikeussääntöihin, joita vierailuverkon operaattorit eivät voi rajoittaa verkkovierailupalvelujen tarjoamiseen. Toisaalta kuten tuomioistuin on tuonut esille, suhteellisuusperiaatteen noudattaminen ei sulje pois sitä mahdollisuutta, että joillekin operaattoreille voi aiheutua kielteisiä taloudellisia seurauksia tietyissä tapauksissa, kuten voittojen väheneminen yli sen, minkä ne vähenisivät täysin kilpailluilla markkinoilla verkkovierailupalvelujen tukkutason tarjonnassa, tai verkkokustannusten tehottomasta hallinnoinnista johtuvat tappiot. Tämä johtuu siitä, että tällöin nämä kielteiset seuraukset ovat perusteltuja ja tarpeellisia tavoitellun päämäärän saavuttamiseksi. •Sääntelytavan valinta Ehdotettujen toimenpiteiden tarkoituksena on asettaa suoraan sovellettavat säännöt tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamiselle muuttamalla vastaavia verkkovierailuasetuksen säännöksiä. Tästä syystä ehdotetaan asetusta. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Komissio on tehnyt kattavan arvioinnin verkkovierailujen tukkumarkkinoista unionissa verkkovierailuasetuksen erityistavoitteiden kannalta. Arviointi osoittaa, etteivät verkkovierailupalvelujen tukkumarkkinat aina toimi asianmukaisesti. Markkinahäiriöiden vaikutus tukkumarkkinoiden toimintaan näkyy siinä, että varsinkin datasiirron hinnat ovat tuntuvasti arvioituja kustannuksia korkeammalla tasolla. Verkkovierailujen tukkumarkkinoilla unionissa vallitseva kilpailudynamiikka kytkeytyy olennaisesti voimassa oleviin säänneltyihin verkkovierailupalvelujen tukkuhintoihin. Nämä enimmäishinnat ovat usein ainoat saatavilla olevat hinnat operaattoreille, joiden neuvotteluvoima on rajallisempi (pienille operaattoreille tai matkaviestinvirtuaaliverkko-operaattoreille). Arvioinnissa todetaan myös, ettei ole mahdollista varmuudella ennakoida tulevan RLAH-velvoitteen ja erityisesti verkkovierailuliikenteen ennakoidun kasvun vaikutuksia kilpailuun kansallisilla verkkovierailujen tukkumarkkinoilla. Koska jatkuvat toimintapuutteet vaikuttavat tukkutason verkkovierailumarkkinoihin, arviointi ei myöskään sulje pois sitä riskiä, että ilman tasapainottavia toimenpiteitä useiden markkinatoimijoiden asema itse asiassa heikentyisi RLAH-velvoitteen myötä. •Sidosryhmien kuuleminen Komissio järjesti kansallisista verkkovierailujen tukkumarkkinoista julkisen sidosryhmäkuulemisen 29. marraskuuta 2015 – 18. helmikuuta 2016. Kuulemisen tavoitteena oli koota näkemyksiä siitä, kuinka hyvin verkkovierailumarkkinat toimivat EU:ssa, ja kansallisten verkkovierailujen tukkumarkkinoiden nykyisestä sääntelystä unionissa ottaen huomioon verkkovierailuasetuksen velvoite poistaa verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut 15. kesäkuuta 2017 mennessä. Vastauksia saatiin 97 kappaletta (92 verkkokyselyn kautta, 3 sähköpostitse ja 2 lausuntojen muodossa) kaikkiaan 25 jäsenvaltiosta ja Norjasta. Operaattorit ovat eri kannoilla siitä, miten hyvin verkkovierailupalvelujen tukkutason markkinat toimivat. Tietyt vakiintuneet operaattorit, monissa jäsenvaltioissa toimivat laajapohjaiset operaattorit ja yleensä operaattorit, joilla on paljon sisäänpäin suuntautuvaa verkkovierailuliikennettä, väittävät näillä markkinoilla esiintyvän kilpailudynamiikkaa, mikä näkyy siinä, että tukkuhinnat jäävät usein nykyisten lakisääteisten enimmäishintojen alle. Muut, erityisesti pienemmät operaattorit, matkaviestinvirtuaaliverkko-operaattorit ja operaattorit, joilla on paljon ulospäin suuntautuvaa verkkovierailuliikennettä, väittävät saatavillaan olevien tukkuhintojen olevan nykyisten enimmäismäärien tasolla tai lähellä sitä ja huomattavasti kustannusten yläpuolella. Näkemykset RLAH-velvoitteen vaikutuksesta kilpailuun verkkovierailujen tukkumarkkinoilla jakautuvat samalla tavoin näiden kahden operaattoriryhmän välillä: edelliset väittivät RLAH-velvoitteen lisäävän kilpailua jälkimmäisten ollessa vastakkaisella kannalla.

Kansalliset sääntelyviranomaiset ja hallitukset olivat samansuuntaisella kannalla maissaan toimivien operaattoreiden kanssa. Jos sisääntuleva verkkovierailuliikenne on runsasta, maa katsoo verkkovierailujen kansallisten tukkumarkkinoiden toimivan hyvin. Vastaavasti jos ulospäin suuntautuva verkkovierailuliikenne runsasta, maa on vastakkaisella kannalla. Kuluttajat ja kuluttajajärjestöt ovat varovaisia kannanotoissaan, koska ne eivät suoraan osallistu verkkovierailujen tukkumarkkinoille. Suuri enemmistö vastaajista on sitä mieltä, että kaikissa jäsenvaltioissa voimassa olevat verkkovierailupalvelujen tukkuhintojen EU:n laajuiset hintakatot olisivat paras sääntelymalli, jotta RLAH-säännöt voidaan ottaa käyttöön vuonna 2017. Verkkovierailujen tukkumarkkinoiden toimintaan liittyvien näkemyserojen vuoksi operaattoreiden kannat jakautuvat kuitenkin sen suhteen, mikä olisi tällaisten hintakattojen asianmukainen taso RLAH:n toteuttamiseksi kestävästi. Osa niistä tukee nykyisten enimmäistukkuhintojen säilyttämistä, osa taas niiden alentamista tuntuvasti, jotta RLAH voitaisiin toteuttaa kestävällä tavalla. Lisäksi monet operaattorit painottavat, miten suuri merkitys terminointimaksujen hintatasolla on verkkovierailuliikenteelle, jotta RLAH voidaan ottaa käyttöön puheluissa. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Kootakseen tarvittavaa näyttöä arviointiraporttia varten ja julkisen sidosryhmäkuulemisen ohella komissio ja Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelin (BEREC) keräsivät syksyllä 2015 kattavaa tietoa operaattoreilta. Komissio tilasi myös ulkoisen tutkimuksen tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamiseen liittyvien kustannusten arvioimiseksi ja analysoi tukku- ja vähittäismarkkinoilta saatuja laadullisia ja määrällisiä tietoja. •Vaikutustenarviointi Tämän ehdotuksen liitteenä oleva vaikutusarvioinnin valmisteluasiakirja toimitettiin sääntelyntarkastelulautakunnalle, joka antoi puoltavan lausunnon 15. huhtikuuta 2016. Harkittavana oli neljä toimintavaihtoehtoa: Vaihtoehto 1 – ei toimia unionin tasolla (perusskenaario). RLAH ei tulisi sovellettavaksi 15. kesäkuuta 2017 alkaen, ja kuluttajat maksaisivat edelleen verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut. Vaihtoehto 2 – Verkkovierailupalvelujen EU:n laajuisten tukkuhintakattojen säilyttäminen nykyisellä tasolla. Tässä vaihtoehdossa verkkovierailuasetuksessa säädetyt voimassa olevat tukkuhintakatot (0,05 euroa/min puhelulta, 0,02 euroa tekstiviestiltä ja 0,05 datamegatavulta) vahvistettaisiin säädöksellä siten, että RLAH tulisi voimaan 15. kesäkuuta 2017 alkaen. Vaihtoehto 3 – Verkkovierailupalvelujen EU:n laajuisten tukkuhintakattojen asettaminen nykyistä alemmalle tasolle. Tässä vaihtoehdossa nykyiset tukkuhintakatot alennettaisiin lainsäädännöllä 0,04 euroon/min puhelulta, 0,01 euroon tekstiviestiltä ja 0,0085 euroon datamegatavulta niin ikään varmistaen RLAH:n voimaantulo. Vaihtoehto 4 – Verkkovierailupalvelujen tukkuhintakattojen asettaminen maittain. Tässä vaihtoehdossa sovellettaisiin maakohtaisia verkkovierailupalvelujen tukkuhintakattoja kussakin jäsenvaltiossa yhteisen kustannusmallin pohjalta tehdyin kustannusarvioin. Myös tämä vaihtoehto mahdollistaisi RLAH:n 15. kesäkuuta 2017 alkaen. Vaihtoehdoissa 2–4 esitettyjen kattohintaratkaisujen lisäksi komissio on analysoinut täydentävää toimenpidettä, joka antaisi verkkovierailupalvelujen tukkutason sopimuksen osapuolille mahdollisuuden vapaasti neuvoteltaviin hinnoittelujärjestelmiin ja luopua tällöin verkkovierailuasetuksessa säädettyjen yksikköperusteisten enimmäistukkuhintojen soveltamisesta. Vaikutusten arvioinnissa tehdyn analyysin perusteella vaihtoehto 3 soveltuu parhaiten RLAH:n toteuttamiseksi kestävästi unionissa, myös operaattoreille, joilla on vähemmän neuvotteluvoimaa. Tällä vaihtoehdolla varmistetaan, että operaattorit voivat kattaa tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta aiheutuvat ennakoidut kustannuksensa ja että niillä säilyy investointikannustimet vierailuverkon markkinoilla. Vaihtoehdon 3 hintakattotaso myös jättää tilaa kilpailulle hintakattojen alapuolella operaattoreiden voidessa saada taloudellista mittakaavahyötyä ja tämän turvin neuvotella alhaisempia tariffeja. Analyysi osoittaa myös, että vierailuverkon operaattoreiden ja vierailevien operaattoreiden mahdollisuus sopia jättävänsä tukkuhintakatot soveltamatta ja tekevänsä sääntelemätön sopimus (esim. kapasiteettiin perustuvan hinnoittelun tai muunlaisen sopimuksen muodossa) vaikuttaisi myönteisesti verkkovierailujen tukkumarkkinoihin. Tämä voitaisiin näin ollen sallia täydentävänä toimenpiteenä. Vaihtoehto 4 ei parantaisi merkittävästi RLAH:n kestävyyttä operaattoritasolla verrattuna vaihtoehtoon 3, mutta siihen liittyisi suurempia riskejä liittyen kustannusten kattamiseen tukkutasolla ja huomattavia täytäntöönpanovaikeuksia. Vaihtoehdolla 1 ei saavutettaisi tavoitetta varmistaa RLAH kaikkialla unionissa, koska se ei takaisi verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamista. Erityisesti huomattakoon, että vaihtoehdossa 1 kuluttajien hyvinvoinnin menetys olisi 1,4 miljardia euroa. Myöskään vaihtoehdolla 2 ei voitaisi puuttua laajalti vallitsevaan tilanteeseen, jossa RLAH ei tarjoa kestävää toimintamallia monille operaattoreille (tällaisia operaattoreita on noin 20 % analysoidusta otoksesta) useissa jäsenvaltioissa (yli viidesosassa). •Perusoikeudet Ehdotuksen vaikutuksista perusoikeuksiin, kuten elinkeinovapauteen, on tehty analyysi. Koska ehdotettujen hintakattojen tavoitteena on korjata markkinoiden toimintapuute ja varmistaa kustannusten kattaminen, toimenpiteellä ei puututa kyseiseen vapauteen tavoitellun päämäärän kannalta suhteettomasti tai tavalla, jolla loukattaisiin sen keskeistä sisältöä. Osapuolille jätetään myös mahdollisuus olla soveltamatta hintakattoja tavoitteena lisätä niiden vapautta tehdä tukkusopimuksia. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon.

5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt RLAH tulee pakolliseksi kesäkuusta 2017 alkaen edellyttäen, että tämän asetusehdotuksen pohjalta hyväksyttävä säädös on sovellettavissa kyseisenä ajankohtana. Sen vuoksi komissio ehdottaa raportointivelvoitteiden kytkemistä RLAH:n voimaantuloon, jotta kaikilla uusilla vähittäis- ja tukkutason säännöillä olisi vastaavat soveltamisjaksot. Mitä tulee seurannan ja arvioinnin sisältöön, voimassa olevan uudelleentarkastelulausekkeen (verkkovierailuasetuksen 19 artiklan 3 kohta) mukaan komissio tekee arvioinnin ”kilpailusta verkkovierailujen sekä vähittäis- että tukkumarkkinoilla ja erityisesti pienten, riippumattomien tai vasta vähän aikaa toimineiden operaattoreiden kilpailutilanteesta, samoin kuin kaupallisten sopimusten vaikutuksesta kilpailuun ja operaattoreiden välisistä keskinäisistä yhteyksistä”. Tällä on suoraan merkitystä arvioitaessa tämän ehdotuksen puitteissa kaavailtujen sääntöjen vaikutuksia tukkutason verkkovierailupalveluihin. Komissio ehdottaa kyseisen voimassa olevan raportointivelvoitteen pohjalta seuraavien indikaattorien käyttämistä nyt käsillä olevan aloitteen sisältämien toimenpiteiden arviointiin: niiden pyyntöjen lukumäärä, joissa haetaan vapautusta säännöksistä kestävyyteen liittyvistä syistä; sisään- ja ulospäin suuntautuvan verkkovierailuliikenteen määrä vuosineljännestä kohti; keskimääräiset tukkuhinnat ja liikennemäärät epätasapainoisessa ja tasapainoisessa liikenteessä; kapasiteettiin perustuvien tukkusopimusten lukumäärä ja pääperiaatteet ja tukkutasolla hyväksytyt sopimuspohjaiset toimenpiteet, joilla pyritään estämään pysyviin verkkovierailuihin tai verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien poikkeavaan tai vilpilliseen käyttöön perustuvaa laajamittaista toimintaa, sekä näiden toimenpiteiden käytännön täytäntöönpano. •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Ehdotetussa asetuksessa on kaksi artiklaa, joista toinen sisältää kaikki verkkovierailuasetukseen ehdotetut muutokset ja toinen voimaantulosäännökset. Asetusehdotuksen 1 artiklassa ehdotetaan seuraavia tarkistuksia verkkovierailuasetukseen: 1 kohdassa muutetaan verkkovierailuasetuksen 3 artiklaa antamalla osapuolille mahdollisuus tukkutason sopimuksiin, joiden myötä luovutaan verkkovierailuasetuksen 7, 9 ja 12 artiklassa säädettyjen enimmäistukkuhintojen soveltamisesta; 2–4 kohdassa tehdään muutokset säännöksiin, joissa vahvistetaan keskimääräiset tukkutason verkkovierailuhintakatot puheluille, tekstiviesteille ja datansiirrolle, ja muutetaan sovellettavia arvoja. Muutoksilla varmistetaan myös kolmen muutetun artiklan (7, 9 ja 12 artiklan) keskinäinen johdonmukaisuus; 5 kohdassa tehdään 17 artiklaan muutos, jolla varmistetaan BERECin kuuleminen riidoissa, jotka koskevat säänneltyjen tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisen edellyttämiä tuotantopanoksia; 6–7 kohdassa tehdään muutoksia uudelleentarkastelulausekkeeseen, jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus RLAH:n voimaantulon jälkeen ja selventää BERECin valtuuksia tiedonkeruuseen uudelleentarkastelua varten. 2016/0185 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS

asetuksen (EU) N:o 531/2012 muuttamisesta verkkovierailujen tukkumarkkinoiden sääntöjen osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ovat kuulleet alueiden komiteaa, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 531/2012 omaksutaan yhteinen lähestymistapa verkkovierailujen sääntelyyn yleisissä matkaviestintäverkoissa unionin alueella. (2)Komission 6 päivänä toukokuuta 2015 esittämässä digitaalisten sisämarkkinoiden strategiassa katsottiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2015/2120 hyväksytty televiestinnän sisämarkkinapaketti ensimmäiseksi vaiheeksi kohti vähittäistason verkkovierailumaksujen poistamista, mikä tukee digitaalisten sisämarkkinoiden toteuttamista unionissa. (3)Asetuksessa (EU) N:o 2015/2120 vahvistetaan uusi vähittäistason hinnoittelumekanismi unionin laajuisille säännellyille verkkovierailupalveluille, jotta verkkovierailujen vähittäistason lisämaksut voidaan poistaa vääristämättä kotimaisia tai vierailuverkon markkinoita. (4)Asetuksella (EU) 2015/2120 säädetty verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistaminen, josta käytetään myös nimitystä ”roam like at home”, jäljempänä ’RLAH’, on tarpeen digitaalisten sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja niiden toiminnan helpottamiseksi koko unionissa. Mainittu asetus ei kuitenkaan yksistään riitä verkkovierailumarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. (5)Asetuksessa (EU) N:o 531/2012 säädetylle verkkovierailujen lisämaksujen poistamiselle 15 päivästä kesäkuuta 2017 alkaen on edellytyksenä, että sovellettavissa on komission ehdottama säädös, jossa säädetään asianmukaisista toimenpiteistä verkkovierailujen tukkumarkkinoita koskevan komission uudelleentarkastelun jälkeen. (6)Komissio on tehnyt kattavan uudelleentarkastelun verkkovierailujen tukkumarkkinoista arvioidakseen toimenpiteitä, jotka tarvitaan verkkovierailujen vähittäistason lisämaksujen poistamiseksi viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 2017. (7)Komissio on uudelleentarkastelun tulosten perusteella antanut kertomuksen verkkovierailujen tukkumarkkinoiden uudelleentarkastelusta. Jotta voidaan varmistaa, että vähittäistason verkkovierailupalvelut voidaan tarjota kotimaan vähittäishinnoilla, verkkovierailupalvelujen tukkutason tuotantopanosten on oltava saatavilla tasolla, joka mahdollistaa kotimaan operaattoreille RLAH:n tarjoamisen. Täysin kilpaillut kansalliset verkkovierailujen tukkumarkkinat, joilla hinnat vastaavat vierailuverkkojen tarjonnasta aiheutuvia kustannuksia, muodostaisivat selkeästi kestävämmän pohjan RLAH:lle, mutta uudelleentarkastelu osoittaa, etteivät kyseiset edellytykset täyty. Uudelleentarkastelu osoittaa myös olevan hyvin epätodennäköistä, että pelkkä vähittäistason RLAH-velvoite johtaisi tulevaisuudessa hyvin toimiviin verkkovierailujen tukkumarkkinoihin, jotka mahdollistaisivat RLAH:n tarjoamisen unionissa viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 2017. (8)Verkkovierailujen tukkumarkkinoiden tämänhetkinen toiminta voi eritoten vaikuttaa kilpailuun ja investointeihin kotimaan operaattoreiden kotimarkkinoilla tukkutason verkkovierailuhintojen ollessa liian suuria verrattuna loppukäyttäjiltä veloitettaviin kotimaan vähittäishintoihin. Tämä pätee erityisesti pienempiin operaattoreihin tai verkkovierailuliikenteen nettolähettäjiin, minkä vuoksi RLAH ei ole rakenteellisesti kestävällä pohjalla. (9)Verkkovierailujen tukkumarkkinoiden toiminnan olisi mahdollistettava, että operaattorit voivat kattaa kaikki säänneltyjen tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta aiheutuvat kustannukset, myös yhteiset kustannukset. Tällä tavoin säilytettäisiin kannustimet investoida vierailuverkkoihin ja vältettäisiin kotimaisen kilpailun vääristyminen vierailuverkon markkinoilla. Tällaisia vääristymiä voi aiheuttaa se, että operaattorit käyttävät hyväkseen sääntelyn katvealueita soveltamalla verkkovierailupalvelujen käyttöoikeuteen korjaavia toimenpiteitä kilpaillakseen kotimaisilla vierailuverkon markkinoilla. (10)Ottaen huomioon todetut ongelmat nykyisiä toimenpiteitä, joita sovelletaan verkkovierailujen tukkumarkkinoilla, olisi muutettava sen varmistamiseksi, että tukkutason verkkovierailumaksujen taso mahdollistaa RLAH:n kestävän tarjonnan unionissa.

(11)Jotta verkkovierailupalvelujen markkinat voisivat kehittyä tehokkaammiksi, yhdennetymmiksi ja kilpailukykyisemmiksi, operaattoreilla olisi vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamiseen tarvittavista tukkutason käyttöoikeuksista neuvotellessaan oltava vaihtoehto neuvotella innovatiivisista hinnoittelujärjestelmistä ilman suoraa kytköstä tosiasiallisesti kulutettuihin määriin, kuten kiinteämääräisistä maksuista, up front -ennakkositoumuksista, kapasiteettipohjaisista sopimuksista tai hinnoittelujärjestelmistä, joissa otetaan huomioon kysynnän vaihtelut vuoden aikana. Neuvotteluosapuolilla olisi siksi oltava mahdollisuus sopia olevansa soveltamatta säänneltyjä enimmäistukkuhintoja verkkovierailupalvelujen tukkutason sopimuksen koko keston ajan tai muun ennalta määritellyn ajan. Tämä ei sulje pois mahdollisuutta, että jompikumpi osapuoli myöhemmin pyytää verkkovierailupalvelujen käyttömäärään perustuvien asetuksessa (EU) N:o 531/2012 vahvistettujen enimmäistukkuhintojen soveltamista tosiasiallisen kulutuksen perusteella. Tämä vaihtoehto ei rajoita velvoitteita, jotka koskevat säänneltyjen vähittäistason verkkovierailupalvelujen tarjoamista asetuksen (EU) N:o 531/2012 mukaisesti. (12)Tukkuhintoja koskeviin sääntöihin liittyvät unionin tason sääntelylliset velvoitteet olisi säilytettävä, koska toimenpiteisiin, jotka mahdollistavat RLAH:n koko unionissa puuttumatta näiden palvelujen tarjoamisesta aiheutuvien tukkutason kustannusten tasoon, voisi liittyä riski häiriöistä verkkovierailupalvelujen sisämarkkinoilla eivätkä ne edistäisi kilpailua. (13)Tukkutason enimmäishintojen olisi toimittava turvarajana ja varmistettava, että operaattorit voivat kattaa niille aiheutuneet kustannukset, mukaan lukien yhteiset kustannukset. Niiden pitäisi myös mahdollistaa RLAH:n laaja ja kestävä tarjonta ja jättää samalla liikkumavaraa operaattoreiden välisille kaupallisille neuvotteluille. (14)Tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisen kustannusarviot, joihin sisältyvät yhteiset kustannukset, on arvioitu useista lähteistä. Yhtenä lähteenä oli tukkutason verkkovierailupalvelujen yleinen kustannusmalli, jossa käytettiin kansallisia tietoja ja joka perustui kansallisten sääntelyviranomaisten soveltamaan menetelmään määrittää matkaviestinverkkojen terminointimaksujen hintakatot unionin oikeuden mukaisesti. Toisena lähteenä olivat vaihtoehtoiset kustannusarviot, jotka perustuivat kansallisten matkaviestinverkkojen terminointimaksujen sääntelyssä eri puolilla unionia omaksuttuihin yhdenmukaisiin lähestymistapoihin. Arvioinnissa käytettiin lähteenä myös tämänhetkisiä tukkutason verkkovierailuhintoja epätasapainoisessa liikenteessä unionissa ja näyttöä tämänhetkisistä tukkutason käyttöoikeusmaksuista kotimaisilla markkinoilla. (15)Kustannusarvioita tarkasteltaessa otettiin huomioon potentiaalinen vaikutus, joka verkkovierailuliikenteen kausiluonteisuudella on tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta kansallisella tasolla aiheutuviin kokonaiskustannuksiin. Näissä kustannusarvioissa pantiin merkille tasapainottavat vaikutukset, jotka vähentäisivät verkkovierailuliikenteen kausiluonteisuuden aiheuttamaa potentiaalista kustannusten nousua. Kotimaisen kysynnän kasvu merkitsee etenkin datapalveluissa sitä, että tiettynä vuonna todettu liikennemäärän kausihuippu todennäköisesti ylittyy kotimaisen kokonaiskysynnän vuoksi seuraavana vuonna tai seuraavina vuosina. Koska maanpäälliset matkaviestinverkot on mitoitettu selviytymään tästä kotimaisen kysynnän yleisestä kasvutrendistä, kausittaisista verkkovierailuvirroista aiheutuva verkon kokonaiskysynnän piikki ei todennäköisesti johda kustannuspaineisiin verkon mitoituksessa. Puheluissa, joissa kysyntä on vakaampaa, kausittaiset verkkovierailupiikit saattavat joissain maissa vaikuttaa verkon yleisiin mitoituskustannuksiin. Tällaisiin paikallisiin liikenteen huippusesonkeihin vaikuttavat kuitenkin todennäköisesti myös turistialueille siirtyvät kotimaiset käyttäjät, ja niitä jossain määrin tasoittaa verkkovierailupalvelujen käytön kompensoiva vaikutus kapasiteetin käyttöön kaupunkialueilla kesälomakauden aikana. (16)Säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen enimmäistukkuhinnoissa on otettu huomioon käyttöoikeuden kaikki osatekijät, jotka tarvitaan verkkovierailupalvelujen tarjoamiseen, mukaan lukien dataliikenteen siirtämisestä kotiverkon operaattorin yksilöimään yhdysliikennepisteeseen aiheutuvat välityskustannukset. (17)Kunkin verkkovierailujenpalvelujen tukkutarjoajan palveluvalikoima ja ennakoidut liikennemäärät olisi otettava huomioon tarkasteltaessa verkkovierailupalvelujen tukkuhintojen asemaa turvarajana kahtalaisessa tavoitteessa varmistaa, että tukkutason tarjoajat voivat kattaa kaikki asiaankuuluvat kustannuksensa ja samalla taata, että RLAH on vain poikkeustapauksissa kestämättömällä pohjalla. (18)Voimassa olevia puheluiden, tekstiviestien ja datapalvelujen verkkovierailusta veloitettavia enimmäistukkuhintoja olisi sen vuoksi laskettava. (19)Varmistaen liikesalaisuuksien luottamuksellisuus ja asetuksen (EU) N:o 531/2012 soveltamisen ja verkkovierailupalvelujen tukkumarkkinoiden kehityksen seuraamiseksi ja valvomiseksi kansallisilla sääntelyviranomaisilla olisi oltava oikeus pyytää tietoja tukkutason verkkovierailusopimuksista, joissa on päätetty olla soveltamatta verkkovierailupalvelujen enimmäistukkuhintoja. Niiden olisi myös voitava pyytää tietoja tukkutason sopimuksissa hyväksytyistä ja sovellettavista ehdoista, joiden tarkoituksena on estää pysyvät verkkovierailut tai verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien poikkeava tai vilpillinen käyttö muihin tarkoituksiin kuin säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tarjontaan verkkovierailuoperaattoreiden asiakkaille näiden matkustaessa unionissa. (20)Verkkovierailuihin sovellettava erityinen hintasääntely merkitsee, että yleistä unionin hintakattoa sovelletaan yhdistelmätuotteeseen, joka voi käsittää myös muita tukkutason käyttöoikeuksien ja yhteenliittämisen tuotantopanoksia, mukaan lukien tuotantopanokset, joihin sovelletaan kansallista tai mahdollisesti valtioiden rajat ylittävää sääntelyä. Näiden tuotantopanosten sääntelyssä esiintyvien eroavaisuuksien ennakoidaan vähenevän unionissa, erityisesti koska käytössä on mahdollisuus direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi) mukaisiin lisätoimenpiteisiin paremman yhdenmukaisuuden varmistamiseksi sääntelykäytännöissä. Tällä välin vierailuverkon operaattorien ja muiden operaattorien väliset riidat kyseisiin säänneltyihin tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisen tuotantopanoksiin sovellettavista maksuista olisi käsiteltävä ottaen huomioon BERECin lausunto verkkovierailuun sovellettavien erityisten sääntelyllisten velvoitteiden sekä direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi), direktiivin 2002/20/EY (valtuutusdirektiivi), direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) ja direktiivin 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) mukaisesti. (21)On tarpeen seurata ja tarkastella säännöllisesti verkkovierailujen tukkumarkkinoiden toimintaa ja kyseisten markkinoiden vuorovaikutusta verkkovierailujen vähittäismarkkinoiden kanssa ottaen huomioon kilpailun ja teknologian kehitys ja liikennevirrat. Jotta voidaan kunnolla arvioida, miten verkkovierailumarkkinat mukautuvat RLAH-sääntöihin, olisi näiden markkinoiden toiminnasta kerättävä riittävät tiedot kyseisten sääntöjen täytäntöönpanon jälkeen. (22)Jotta voidaan arvioida kilpailun kehitystä unionin laajuisilla verkkovierailupalvelujen markkinoilla ja saada säännölliset tiedot muutoksista tosiasiallisissa tukkutason verkkovierailumaksuissa verkkovierailuoperaattorien välisessä epätasapainoisessa liikenteessä, BEREC olisi velvoitettava keräämään kansallisilta sääntelyviranomaisilta tietoja tasapainoisessa ja epätasapainoisessa verkkovierailuliikenteessä sovellettavista tosiasiallisista hinnoista. Sen olisi myös kerättävä tietoja tapauksista, joissa tukkutason sopimuksen osapuolet ovat luopuneet tukkutason verkkovierailupalvelujen enimmäishintojen soveltamisesta tai toteuttaneet tukkutasolla toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on estää pysyvät verkkovierailut tai verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien poikkeava tai vilpillinen käyttö muihin tarkoituksiin kuin säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tarjontaan verkkovierailuoperaattoreiden asiakkaille näiden matkustaessa ajoittain unionissa. (23)Sen vuoksi asetusta (EU) N:o 531/2012 olisi muutettava. (24)Tämän asetuksen tavoitteita ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska kansallisilla toimenpiteillä ei voida varmistaa, että kansallisten tukkumarkkinoiden säännöt ovat sopusoinnussa vähittäistason verkkovierailupalveluja koskevien EU:n sääntöjen kanssa. Koska kansalliset verkkovierailupalvelujen tukkutason markkinat vaikuttavat rajojen yli verkkovierailupalvelujen vähittäistason tarjoamiseen unionissa, tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Unioni voi sen vuoksi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (25)Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EU) N:o 531/2012 muutokset Muutetaan asetus (EU) N:o 531/2012 seuraavasti: 1)Korvataan 3 artiklan 4 kohta seuraavasti:

”4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetun verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuden kaikkien osatekijöiden käyttöoikeuden tarjoamiseen sovelletaan 7, 9 ja 12 artiklassa vahvistettuja säänneltyjä tukkutason verkkovierailumaksuja koskevia sääntöjä, jolleivät tukkutason verkkovierailusopimuksen molemmat osapuolet nimenomaisesti sovi, ettei sopimuksen soveltamisesta johtuvaan keskimääräiseen tukkutason verkkovierailumaksuun sovelleta säänneltyä tukkutason verkkovierailupalvelujen enimmäishintaa tietyllä ajanjaksolla.” 2)Korvataan 7 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavasti: ”1 Keskimääräinen tukkuhinta, jonka vierailuverkon operaattori voi veloittaa verkkovierailuoperaattorilta kyseisestä vierailuverkosta soitetusta säännellystä verkkovierailupuhelusta, mukaan lukien muun muassa nousevan liikenteen, välityksen ja laskevan liikenteen kustannukset, ei saa 15 päivästä kesäkuuta 2017 ylittää turvarajaa, joka on 0,04 euroa minuutilta, ja se on tämän jälkeen 0,04 euroa 30 päivään kesäkuuta 2022 saakka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklan soveltamista. 2. Kaikkiin operaattoripareihin sovelletaan 1 kohdassa tarkoitettua keskimääräistä tukkuhintaa, jota koskevat laskelmat tehdään 12 kuukauden jaksolta tai lyhyemmältä jaksolta, joka voi olla jäljellä ennen 1 kohdassa tarkoitetun keskimääräisen tukkuhinnan soveltamisajan päättymistä tai ennen 30 päivää kesäkuuta 2022. ” 3)Korvataan 9 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Keskimääräinen tukkuhinta, jonka vierailuverkon operaattori voi veloittaa verkkovierailuoperaattorilta kyseisestä vierailuverkosta lähetetystä säännellystä verkkovierailutekstiviestistä, ei saa 15 päivästä kesäkuuta 2017 ylittää turvarajaa, joka on 0,01 euroa tekstiviestiltä, ja se on tämän jälkeen 0,01 euroa 30 päivään kesäkuuta 2022 saakka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklan soveltamista.” 4)Korvataan 12 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Keskimääräinen tukkuhinta, jonka vierailuverkon operaattori voi veloittaa verkkovierailuoperaattorilta säänneltyjen verkkovierailudatapalvelujen tarjoamisesta kyseisen vierailuverkon avulla, ei saa 15 päivästä kesäkuuta 2017 ylittää turvarajaa, joka on 0,0085 euroa siirrettyä datamegatavua kohti, ja se on tämän jälkeen 0,0085 euroa 30 päivään kesäkuuta 2022 saakka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 19 artiklan soveltamista.” 5)Lisätään 17 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Vierailuverkon operaattorien ja muiden operaattorien väliset riidat säänneltyjen tukkutason verkkovierailupalvelujen tarjoamisen edellyttämiin tuotantopanoksiin sovellettavista maksuista voidaan antaa toimivaltaisen kansallisen sääntelyviranomaisen tai toimivaltaisten kansallisten sääntelyviranomaisten ratkaistaviksi puitedirektiivin 21 tai 20 artiklan nojalla. Tällöin toimivaltaisen kansallisen sääntelyviranomaisen tai toimivaltaisten kansallisten sääntelyviranomaisten on kuultava BERECia puitedirektiivin, erityisdirektiivien tai tämän asetuksen säännösten mukaisesti toteutettavista toimenpiteistä riidan ratkaisemiseksi ja odotettava BERECin lausuntoa ennen toimenpiteisiin ryhtymistä riidan ratkaisemiseksi. ” 6)Muutetaan 19 artikla seuraavasti: a) korvataan 3 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: ”Lisäksi komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen kahden vuoden välein 15 päivän kesäkuuta 2017 jälkeen.” . b) korvataan 4 kohdan ensimmäisen kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: ”Unionin laajuisten verkkovierailumarkkinoiden kilpailun kehityksen arvioimiseksi BEREC kerää kansallisilta sääntelyviranomaisilta säännöllisesti tietoja säänneltyjen verkkovierailuäänipuhelu-, -tekstiviesti- ja -datapalvelujen vähittäis- ja tukkuhintojen kehittymisestä, mukaan lukien tasapainoiseen ja epätasapainoiseen verkkovierailuliikenteeseen sovellettavat tukkuhinnat. Sen on myös kerättävä tietoja tukkutason sopimuksista, joissa ei sovelleta 7, 9 tai 12 artiklassa säädettyjä tukkutason verkkovierailupalvelujen enimmäishintoja, ja sellaisten tukkutason sopimusperusteisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joiden tarkoituksena on estää pysyvät verkkovierailut tai verkkovierailupalvelujen tukkutason käyttöoikeuksien poikkeava tai vilpillinen käyttö muihin tarkoituksiin kuin säänneltyjen verkkovierailupalvelujen tarjontaan verkkovierailuoperaattoreiden asiakkaille näiden matkustaessa ajoittain unionissa.” 2 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä