Virallinen lehti nro C 195 , 22/06/1998 s. 0055



A4-0160/98 Päätöslauselmaesitys kahdeksannesta vuosikertomuksesta rakennerahastoista 1996 (KOM(97)0526 - C4-0582/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission esittämän kertomuksen (KOM(97)0526 - C4-0582/97), - ottaa huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/93, erityisesti sen 16 artiklan, ja asetuksen (ETY) N:o 2082/93, erityisesti sen 31 artiklan, - ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen varanhoitovuodelta 1996 ((EYVL C 348, 18.11.1997.)), - ottaa huomioon komission ensimmäisen kertomuksen taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta (KOM(96)0542 - C4-0016/97), - ottaa huomioon aluepoliittisen valiokunnan mietinnön ja budjettivaliokunnan, työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan, talousarvion valvontavaliokunnan, kalatalousvaliokunnan sekä naisten oikeuksien valiokunnan lausunnot (A4-0160/98), A. ottaa huomioon, että vuoden 1996 päättyminen merkitsi nykyisen ohjelmansuunnittelukauden puoliväliä ja että varojen käytöstä on saatu kumpanakin edellisvuonna epätyydyttäviä tuloksia, B. katsoo, että ohjelmien hyväksymisessä, erityisesti yhteisöaloitteiden hyväksymisessä tapahtuneiden viivästysten vuoksi vuosi 1996 oli ensimmäinen todellinen täytäntöönpanovuosi, C. katsoo, että rakennerahaston toimien onnistuneella yhteensovittamisella on muiden Euroopan unionin käytössä olevien rahoitusvälineiden kanssa merkittävä kasvuvaikutus ja siten se on välttämätöntä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteen saavuttamiselle, D. katsoo, että Euroopan aluepolitiikan yhteensopivuus yhteisön muun politiikan ja niiden tavoitteiden kanssa on hyvin tärkeää; katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 130 b artiklan mukainen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tavoitteen saavuttamisen monialainen vaatimus on tarpeellinen lisä yhtenäiseen eurooppalaiseen politiikkaan aluekehityksen alalla, E. ottaa huomioon jatkuvat pyrkimykset toteuttaa kumppanuusperiaatetta, erityisesti paikallisviranomaisten ja työmarkkinaosapuolten osallistumisessa, ja ottaa huomioon sen, että komissio pyrkii vahvistamaan kumppanuusperiaatetta edelleen rakennerahastojen uudistuksella, F. ottaa huomioon, että Euroopan aluepolitiikan mukaisten rakennepoliittisten toimenpiteiden johdonmukaisen seurannan ja arvioinnin käytännön toteutuksen ongelmia ei ole vielä ratkaistu, G. ottaa huomioon täydentävyysperiaatteen merkityksen yhteisön rakennepolitiikan lisäarvon tärkeimpänä vakuutena ja ne ongelmat, joita tämän periaatteen tarkistamisessa on edelleen; ottaa huomioon, että komission rakennerahastojen uudistamisehdotuksen mukaan juuri tälle periaatteelle annetaan ratkaiseva merkitys jaettaessa ehdotettuja varauksia, H. ottaa huomioon, että tämänvuotiseksi erityisteemaksi valittu tutkimus ja teknologinen kehittäminen on yksi tärkeimmistä tekijöistä epäsuotuisessa asemassa olevien alueiden taloudellisessa kehittämisessä, ja että rakennerahastot myötävaikuttavat ratkaisevasti innovaatiokapasiteetin luomiseen ja käyttöön näillä alueilla; Talousarvion toteuttaminen 1. On tyytyväinen siihen, että vuonna 1996 rakennerahaston määrärahoja käytettiin 98 % saatavilla olevista maksusitoumusmäärärahoista ja 95 % saatavilla olevista maksumäärärahoista; toteaa, että tämä käyttöaste edustaa merkittävää parannusta kahteen edelliseen vuoteen verrattuna; toteaa lisäksi, että näistä lukemista ei kuitenkaan käy ilmi todellinen paikan päällä tapahtuva toteutus (toteutuneiden menojen suhde suunniteltuihin kokonaismenoihin); 2. Vaatii jäsenvaltioita noudattamaan asetuksen (ETY) N:o 2082/93 21 artiklan 5 kohdassa määrättyä kolmen kuukauden määräaikaa varojen siirtämisessä lopullisille edunsaajille; kehottaa komissiota tulevissa vuosikertomuksissaan antamaan tietoja varojen siirtymisestä lopullisille edunsaajille; 3. On huolissaan yhteisöaloitteille ja siirtymä- sekä innovatiivisiin toimenpiteisiin osoitettujen varojen käyttötasosta, sillä niiden osuus on yli 70 % kaikista käyttämättömistä varoista; viittaa siihen, että yhteisöaloitteiden toteuttamista vuonna 1997 kuvaavat väliaikaiset luvut eivät antaneet merkkejä odotetusta parannuksesta ja että sen vuoksi uudelleenohjelmointi sekä määrärahojen siirto on välttämätöntä; painottaa tässä yhteydessä, että 13. heinäkuuta 1993 annettujen komission rakennepolitiikan täytäntöönpanoa koskevien käytännesääntöjen ((EYVL C 255, 20.9.1993, s. 19.)) mukaan Euroopan parlamentille on annettava mahdollisimman varhaisessa vaiheessa perusteellisia tietoja ja sen lausunnot on otettava huomioon; 4. Vahvistaa erityisesti seuraavien seikkojen osalta päätöslauselmansa, jotka se antoi kuudennesta ja seitsemännestä rakennerahastojen täytäntöönpanoa koskevasta kertomuksesta: - arvostelu, joka kohdistuu siihen, että kertomuksessa vaietaan rahoitusnäkymien tarkistamisesta toteuttamisolosuhteiden huomioimiseksi, sekä ohjelmajakson päättyessä käyttämättömien maksusitoumusmäärärahojen «lumipallovaikutuksesta», - rakennerahastojen yleistä tilannetta koskevan kertomuksen esittäminen ennen heinäkuuta 1998 ja mieluiten ennen 1999 ATE:n esittämistä on tärkeää; tämän kertomuksen olisi sisällettävä budjettivallan käyttäjälle tehtäviä ehdotuksia mahdollisista tarkistuksista ja lisäyksistä aikaisemmin hyväksyttyihin eri suunnitelmiin; 5. Korostaa, että vaikka rakennerahastojen toteuttaminen vuonna 1996 tehostuikin, suuria määriä oli budjetoitava uudelleen vuosina 1997 ja 1998, mikä nosti «lumipallovaikutuksen» määrän huhtikuussa 1998 kaikkiaan 3 171 miljoonaan ecuun maksusitoumusmäärärahoina vuoden 1999 talousarviota varten; pelkää, että tämä summa saattaa kasvaa, jos toteuttamisessa ilmenee puutteita vuosina 1998 ja 1999; 6. Panee merkille, että SEM 2000:n ja Agenda 2000:n yhteydessä olisi luotava yksityiskohtaisempi analyysi eri päätöksentekotasojen (Euroopan unionin taso, kansallinen ja alueellinen taso) hallintojärjestelmien yhteensopivuudesta, jotta löydettäisiin keinot vähentää byrokratiaa mahdollisimman paljon ja samalla parantaa jäsenvaltioiden hyödyntämiskapasiteettia; 7. Pyytää komissiota esittämään arvion nykyisistä hallintokuluista Euroopan tasolla sekä kansallisella ja alueellisella tasolla, ja tutkimaan, ovatko nämä kustannukset oikeassa suhteessa rakennerahastoista katettaviin kokonaismenoihin nähden (rakennepolitiikkaan liittyvien hallinto- ja johtamiskulujen tunnistaminen); 8. Antaa tunnustusta komission ponnisteluille parantaa rahoitushallintoa SEM 2000 -uudistusohjelman avulla; on tyytyväinen erityisesti menojen edellytyksien arviointiin liittyvien suuntaviivojen käyttöönottoon ja pyytää komissiota hyväksymään mahdollisimman pian ilmoittamansa täytäntöönpanoasetuksen, joka koskee kansalliselle valvonnalle asetettavia entistä tiukempia vaatimuksia, joita siinä on noudatettava; Yhteensovittaminen muiden rahoitusvälineiden kanssa 9. Ilmaisee tyytyväisyytensä siitä, että Euroopan investointipankin (EIP) aluekehityksen hyväksi myöntämän rahoituksen prosenttiosuus on jälleen kasvussa; toteaa kuitenkin, että vuoden 1993 tasoa ei ole vielä saavutettu ja toivoo, että seuraavina vuosina saavutetaan uusia parannuksia; 10. Kiinnittää huomiota EIP:n ja Euroopan investointirahaston toimien merkitykseen ja niiden tuntuvaan kasvuvaikutukseen rakennerahaston tukitoimien kannalta; toteaa kuitenkin, että näitä rahoitusmuotoja olisi käytettävä vain rakennerahastojen täydentämiseksi eikä niiden korvaamiseksi; 11. Pitää tässä yhteydessä välttämättömänä, että tilintarkastustuomioistuin valvoo Euroopan investointirahastoa, ja kehottaa osapuolia saamaan tähän liittyvät käynnissä olevat neuvottelut päätökseen; Yhteensopivuus yhteisön muun politiikan kanssa 12. Painottaa, että rakennepolitiikan yhteensopivuus yhteisön muun politiikan kanssa sekä siihen liittyvien tulosten huomioon ottaminen on tärkeää; viittaa kuitenkin siihen, että tämä yhteensopivuus täydentää EY:n perustamissopimuksen 130 b artiklassa tarkoitettua horisontaalista sitoumusta, jonka mukaan yhteisön toiminta tukee taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamisen tavoitetta; Kumppanuusperiaate 13. Pahoittelee vuoden 1988 rakennerahastouudistuksen periaatteiden mukaisen kumppanuusperiaatteen toteuttamisessa edelleen ilmeneviä ongelmia erityisesti paikallisviranomaisten ja työmarkkinaosapuolen osallistumisen suhteen; 14. Korostaa vahvan kumppanuuden tärkeyttä alueellisten ja paikallisten toimijoiden välillä sekä työmarkkinaosapuolten kanssa; on tässä mielessä tyytyväinen kumppanuusperiaatteen laajentamiseen alueellisella ja paikallisella tasolla tehtyjen työllisyyssopimusten ansiosta; 15. Suhtautuu myönteisesti siihen, että komissio haluaa lujittaa tätä periaatetta lähestymistavan rakennerahastouudistuksessa ja tehdä siitä virallisen; pitää välttämättömänä rakennepoliittisen toiminnan hallinnon hajauttamista sekä siihen liittyvien seurantakomiteoiden vahvistamista, mutta vaatii kuitenkin myös vastaavia valvonta- ja sanktiovaltuuksia komissiolle, jotta rakennerahastoasetusten mukainen toteuttaminen voidaan taata; Seuranta, arviointi ja valvonta 16. Painottaa seurannan ja arvioinnin merkitystä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamisen onnistumiselle; toteaa, että seurannassa ja arvioinnissa on edelleen puutteita, jotka johtuvat siitä, että koko ajan yksityiskohtaisemmaksi muuttuvan arviointijärjestelmän perusteet ja menettelyt ovat hyvin monimutkaisia; sen vuoksi katsoo, että edessä olevassa rakennerahastouudistuksessa arviointijärjestelmää olisi yksinkertaistettava asianmukaisesti; 17. Pitää myönteisenä komission aloitetta, jonka perusteella se antaa omille työntekijöilleen ympäristökysymyksiin liittyvää koulutusta, jotta he pystyisivät arvioimaan ennalta ehkäisevään ympäristönsuojeluun liittyvän yhteisön politiikan noudattamista ja omaksumaan ennalta ehkäisevän lähestymistavan vakavien rikkeiden varalta; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tarjoamaan valvontakomiteoiden jäsenille yhä enemmän koulutusmahdollisuuksia, jotta suunnitelmien muutoksien yhteydessä ympäristölle mahdollisesti aiheutuviin seurauksiin liittyvän tiedon määrää ja tarvittavaa valppautta voitaisiin lisätä; 18. Kritisoi komission suurhankkeiden arvioinnin yhteydessä noudattamaa menettelytapaa, sillä komission toimesta laadittiin kalliita tutkimuksia, joissa esitettiin niin erilaisia analyysejä, ettei tutkimustuloksia voitu arvioida, koska tulokset eivät olleet verrattavissa keskenään; kehottaa tämän vuoksi komissiota kiirehtimään tehokkaan ja yksinkertaistetun arviointijärjestelmän laadintatyötä ja varmistamaan samalla vertailukelpoisuuden edellisvuosien analyysien kanssa; 19. On hyvin huolissaan niiden säännönvastaisuuksien lisääntymisestä, joilla on rahoituksellisia vaikutuksia; pitää tämän syynä toisaalta tehokkaampaa valvontajärjestelmää ja komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön vahvistumista mutta toisaalta myös vilpillisten toimien lisääntymistä; katsoo, ettei missään tapauksessa voida hyväksyä sitä, että jäsenvaltioiden ilmoituksen mukaan vuoden 1996 aikana kavallettiin 64 miljoonaa ecua, ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään lisäponnistuksiin, jotta näin huomattavia summia koskevat säännönvastaisuudet voitaisiin ehkäistä tehokkaasti; Täydentävyys 20. Painottaa, että täydentävyys on periaate, jota pitäisi pitää ensisijalla myös seuraavan ohjelmansuunnittelukauden aikana; pahoittelee sitä, että tämän periaatteen noudattamisen tarkastaminen ei suju tyydyttävästi, sillä jäsenvaltiot eivät toimita kaikkia tarkastuksen edellyttämiä tietoja tai eivät toimita niitä ollenkaan; 21. Pyytää, että tukeen oikeutetut hankkeet valitaan huolellisemmin tehokkaan petosten vastaisen toiminnan varmistamiseksi, ja että jäsenvaltiot myöntävät osaltaan rahoitusta hankkeelle seuraavasti: - vähintään 25 prosenttia tavoitteen 1 kohdealueilla ja - vähintään 50 prosenttia tavoitteen 2 kohdealueilla; 22. Pitää myönteisenä sitä, että komissio on sisällyttänyt ehdollisuuslausekkeita ohjelmansuunnitteluasiakirjoihinsa; kehottaa komissiota lisäksi selvittämään, voiko täydentävyysperiaatteen noudattamisen tarkastusta yksinkertaistaa; Tutkimus, teknologinen kehittäminen (TTK) ja koheesiopolitiikka 23. On tietoinen sen osuuden merkityksestä joka tutkimuksella ja teknologisella kehittämisellä sekä tietoyhteiskunnalla voi olla heikommassa asemassa olevien alueiden taloudelliselle kehittämiselle; sen vuoksi suhtautuu myönteisesti siihen, että komissio käsittelee kyseisessä vuosikertomuksessa perusteellisesti rakennerahastoista rahoitettuja hankkeita TTK:n, televiestinnän ja tietotekniikan alalla; 24. Korostaa, että tällä hetkellä päätöksentekovaiheessa olevassa tutkimuksen viidennessä puiteohjelmassa ja sitä seuraavissa täytäntöönpanoasetuksissa taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus on otettava huomioon TTK-politiikan ja rakennepolitiikan täydentävyyden sekä EY:n perustamissopimuksen 130 b artiklassa tarkoitetun koheesiopolitiikan monialaisuuden mukaisesti; Yhtäläiset mahdollisuudet 25. Pyytää komissiota edistämään seurantakomiteoissa tietoisuutta yhtäläisten mahdollisuuksien merkityksestä ja varmistamaan naisten ja miesten tasapuolinen osallistuminen näihin komiteoihin; 26. Odottaa, että yhdeksännessä vuosikertomuksessa kiinnitetään huomattavasti enemmän huomiota yhtäläisten mahdollisuuksien ensisijaiselle asemalle, jotta noudatettaisiin neuvoston 2. joulukuuta 1996 antamaa päätöslauselmaa miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen sisällyttämisestä Euroopan rakennerahastojen politiikkaan ((EYVL C 386, 20.12.1996, s. 1.)) ja jotta arvioitaisiin vuonna 1996 julkaistun uuden tavoite 2 -ohjelmasuunnittelun suuntaviivat; Kalatalous 27. Kehottaa komissiota ja erityisesti sen kalataloudesta vastaavaa pääosastoa julkaisemaan vuosikertomuksen kalataloutta ja vesiviljelyä tukevasta rakennepolitiikasta; 28. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.