Komission valmisteluasiakirja yhteisöpatenttia varten suunnitellusta tuomioistuimesta /* KOM/2002/0480 lopull. */





KOMISSION VALMISTELUASIAKIRJA YHTEISÖPATENTTIA VARTEN SUUNNITELLUSTA TUOMIOISTUIMESTA Tausta Komissio antoi 1. elokuuta 2000 ehdotuksen yhteisöpatenttia koskevaksi asetukseksi. Komission yksiköiden 7. toukokuuta 2001 hyväksymässä valmisteluasiakirjassa annettiin yksityiskohtainen selvitys Euroopan patenttisopimukseen tehtävistä muutoksista, joita tarvitaan Euroopan patenttiviraston valtuuttamiseksi myöntämään yhteisöpatentteja sekä niiden valmistelujen tekemiseksi, jotka ovat välttämättömiä yhteisön Euroopan patenttisopimukseen liittymisen vuoksi. Käsillä olevassa valmisteluasiakirjassa käsitellään vielä yhtä yhteisöpatenttijärjestelmän olennaista osaa: yhteisöpatenttia koskevaa tuomioistuinta. Nizzan sopimuksella Euroopan yhteisöjen perustamissopimukseen lisätään oikeusperusta yhteisöpatenttia koskevan tuomioistuimen perustamiselle. EY:n perustamissopimuksen 229 a artikla muodostaa oikeusperustan toimivallan antamiselle yhteisöjen tuomioistuimelle, kun on kyse riidoista, jotka liittyvät sellaisten säädösten soveltamiseen, joilla luodaan yhteisön laajuinen teollisoikeudellinen suoja. EY:n perustamissopimuksen 225 a artiklan mukaan voidaan perustaa lainkäyttölautakuntia, joiden tehtävänä on ratkaista ensimmäisenä oikeusasteena tietynlaiset erityisasioissa nostetut kanteet, ja kyseisissä asioissa on mahdollisuus muutoksenhakuun yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta. Neuvosto vahvisti 31. toukokuuta 2001 yhteisen toimintatavan, jonka mukaan näitä määräyksiä olisi vastedes pidettävä oikeusperustana säädettäessä yhteisöpatenttia koskevasta tuomioistuimesta. Tämä valmisteluasiakirja seuraa edellä kuvattua toimintatapaa. Tämän valmisteluasiakirjan liitteet sisältävät yksityiskohtaisen esityksen toimivaltaisia tuomioistuimia koskevista järjestelyistä komission tämänhetkisen kannan mukaisesti, kun virallista komission ehdotusta asiasta ei ole vielä tehty. Asiakirjan ensisijaisena tarkoituksena on tässä vaiheessa tukea neuvostossa käytäviä keskusteluja, jotta päästäisiin poliittiseen yhteisymmärrykseen yhteisöpatenttijärjestelmän keskeisistä kohdista. Asiakirja annetaan myös Euroopan parlamentille ja yhteisöjen tuomioistuimelle, koska niitä molempia kuullaan asiaankuuluvassa vaiheessa kaikista komission ehdotuksista. Komissio varaa oikeuden muuttaa tai täydentää tämän valmisteluasiakirjan sisältämiä ehdotuksia, mikäli se osoittautuu aiheelliseksi siinä vaiheessa, kun komissiolla on mahdollisuus tehdä virallinen lainsäädäntöehdotus, jota sen jälkeen tarkastellaan tavanomaista lainsäädäntömenettelyä noudattaen. Toimivalta Kuten ehdotetusta yhteisöpatenttiasetuksesta käy ilmi, komission kannan mukaan keskitetyllä yhteisön erityistoimivallalla taataan parhaiten yhtenäistä yhteisöpatenttia koskevan lainsäädännön yhtenäisyys ja oikeuskäytännön johdonmukaisuus. Yhteisöpatentti olisi myönnettävä Euroopan patenttisopimuksen mukaisten yhtenäisten sääntöjen mukaisesti, minkä lisäksi sen olisi oltava tosiasiallisesti täytäntöönpanokelpoinen yhteisötuomioistuimessa, jonka nopean, edullisen ja yhtenäisen käsittelyn tuloksena annetaan laadukkaita päätöksiä. Yhtenäinen asioiden käsittely yhteisötuomioistuimessa lisäisi eurooppalaisten yritysten oikeusvarmuutta, ja tekisi kalliit ja aikaa vievät rinnakkaiset tuomioistuinkäsittelyt eri jäsenvaltioiden tuomioistuimissa tarpeettomiksi. Erikoistuneen yhteisötuomioistuimen käsiteltäväksi tulevat riidat ovat yksityisten osapuolten välisiä riitoja, jotka eivät tätä nykyä kuulu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan piiriin. Näin ollen kyseinen toimivalta on nimenomaisesti annettava yhteisöjen tuomioistuimelle erillisellä neuvoston päätöksellä, jonka jäsenvaltiot hyväksyvät valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti, kuten EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 229 a artiklassa määrätään. Esityksen mukaan käytettäisiin rinnakkain EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artiklaa, jonka mukaan voidaan perustaa lainkäyttölautakuntia. Tällainen lautakunta, yhteisöpatenttituomioistuin, perustettaisiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhteyteen, joka käsittelee muutoksenhaut. Erikoistunut yhteisötuomioistuin käsittelisi tietyntyyppisiä kanteita. On olennaisen tärkeää, että se voi käsitellä samanaikaisesti patentin loukkausta ja pätevyyttä koskevat riidat. Toimivallan erottaminen näiden kahden kannetyypin osalta ei olisi moitteettoman oikeudenkäytön mukaista eikä vastaisi tämän asetuksen tavoitteeksi asetettua yhteisöpatenttijärjestelmän tehokkuutta, kun otetaan huomioon, että tuomarin tarkasteltavana olevat seikat ovat näissä kahdessa erityyppisessä kanteessa pääosin samat. Myös tietyt muuntyyppiset riidat ja vaatimukset olisi saatettava erikoistuneen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Kaikissa tapauksissa, välitoimet mukaan luettuina, joissa erikoistunut tuomioistuin on toimivaltainen käsittelemään asian, toimivallan olisi oltava yksinomainen. Sitä vastoin Euroopan patenttiviraston päätöksiä, joihin sovelletaan Euroopan patenttisopimuksen mukaista erityistä muutoksenhakujärjestelmää, ei käsiteltäisi erikoistuneessa yhteisötuomioistuimessa. Tuomioistuin ei olisi myöskään toimivaltainen käsittelemään muutoksenhakuja pakkolupia koskeviin komission päätöksiin, joista säädetään yhteisöpatenttiasetuksessa. Muutoksenhaut kyseisiin päätöksiin käsitellään nykyisten perustamissopimuksen määräysten mukaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Kokoonpano Yhteisöpatenttituomioistuimen tuomareilla olisi oltava riittävä kokemus patenttien alalta. Tuomioistuimessa olisi oltava sekä "lainoppineita" jäseniä että "teknisiä" jäseniä. Asian käsittelyyn osallistuisi yleensä kaksi lainoppinutta jäsentä ja yksi tekninen jäsen. Teknisten jäsenten on määrä edustaa kolmea tekniikan perusalaa (kemiaa, fysiikkaa ja konetekniikkaa), joten heiltä ei tietenkään voida edellyttää huipputietämystä kaikilta tekniikanaloilta. Heidän panoksensa on kuitenkin keskeisessä asemassa, jotta käsiteltävän asian olennaisiin teknisiin kysymyksiin voidaan paneutua käsittelyn alusta alkaen. Tarkoituksena ei ole tehdä asiantuntijoiden käyttöä kokonaan tarpeettomaksi, vaan auttaa tuomioistuinta kokonaisuutena ymmärtämään tapauksen teknisiä näkökohtia nopeammin ja paremmin, mikä on oleellista asian tehokkaan käsittelyn ja oikeudellisesti pitävän ratkaisun kannalta. Teknisen tietämyksen hyödyntämiseksi toisena vaihtoehtona, mutta ei tässä asiakirjassa esitettynä ratkaisuna, olisi "avustavien esittelijöiden" käyttö yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön mukaisesti. Eri tekniikanaloihin erikoistuneet avustavat esittelijät voisivat osallistua aktiivisesti asian sisäiseen käsittelyyn tuomioistuimessa, ja heidän mahdolliset kertomuksensa voitaisiin toimittaa osapuolille tiedoksi ennen kuulemista, mutta heillä ei olisi äänestysoikeutta. Tuomioistuimen tavanomaisena kokoonpanona olisi tällöin kolmen lainoppineen jäsenen kokoonpano, jonka työskentelyyn osallistuisi avustava esittelijä. Järjestelmän toiminnan alkuvaiheessa tarvittavien tuomareiden määrän odotetaan olevan melko pieni. Tässä asiakirjassa on päädytty esittämään ensimmäiseen oikeusasteeseen seitsemää tuomaria, joista neljä on lainoppineita ja kolme teknisiä. Nämä voisivat muodostaa kaksi alajaostoa, joissa molemmissa olisi kaksi lainoppinutta jäsentä ja yksi tekninen jäsen. Näillä resursseilla ensimmäisessä oikeusasteessa voidaan olettaa käsiteltävän noin 120-150 asiaa vuodessa. Muutoksenhakuasteena riittäisi yksi patenttiasioihin erikoistunut jaosto ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Rakenne Neuvostossa keskusteltiin pitkään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rakenteesta. Yhteisön keskitetyn toimivallan vastaisia kantoja perusteltiin lähietäisyyden, paikallisedustuksen ja käyttäjien läheisyyden periaatteilla. Tässä asiakirjassa lähdetään kuitenkin siitä, että perustettavan ensimmäinen oikeusasteen on ainakin aluksi oltava täysin keskitetty. Kun yhteisön patenttijärjestelmä otetaan käyttöön, yhteisöpatentteja on aluksi suhteellisen vähän ja kiistanalaisia patentteja vielä vähemmän. Näin ollen tarvitaankin vain rajoitettu määrä tuomareita. On olennaisen tärkeää, että tuomarit ovat jatkuvassa yhteistyössä keskenään, jotta oikeuskäsittelyille pystytään luomaan yhteinen linja ja johdonmukainen oikeuskäytäntö. Tuomareiden olisi myös valmisteltava ensimmäisen oikeusasteen työjärjestys. Parhaan käytettävissä olevan nykytekniikan avulla on määrä varmistaa vaivattomat ja suorat yhteydet tuomioistuimen ja asianosaisten välillä. Tähän tavoitteeseen pääsemiseksi olisi säädettävä mahdollisuudesta sähköisten yhteyksien käyttöön yhteydenpidossa tuomioistuimen kanssa. Yhteisöpatenttituomioistuimella olisi oltava myös mahdollisuus tarvittaessa järjestää suullinen kuuleminen videoneuvottelun muodossa. Tämä ei kuitenkaan saisi estää tuomioistuinta järjestämästä tapauskohtaisesti suullisia käsittelyjä muissa jäsenvaltioissa, jos se on tarkoituksenmukaisempaa kuin käsittely tuomioistuimen varsinaisessa toimipaikassa tai videoneuvottelun järjestäminen. Käsittely jäsenvaltiossa on kuitenkin mahdollinen vain siinä tapauksessa, että kyseinen jäsenvaltio on asettanut tarvittavan infrastruktuurin yhteisötuomioistuimen käyttöön ja vastannut sen kustannuksista. Ajan myötä ensimmäisessä oikeusasteessa käsiteltävien riitojen määrän ja samalla työtaakan voidaan otaksua kasvavan. Tällöin olisi tehokkuussyistä perusteltua perustaa yksi tai useampi aluejaosto jäsenvaltioihin, joihin patenttiriidoilla on osoitettu olevan läheisin yhteys. Aluejaostot olisivat sen yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaoston alajaostoja, joiden yhteyteen ne perustetaan. Komissio katsoo, että jo tässä vaiheessa on aiheellista vahvistaa selkeät perusteet aluejaostojen perustamismenettelyn käynnistämiselle. Yhteisöpatenttijärjestelmän käyttäjien edun toteutumiseksi on varmistettava, että aluejaostojen perustamista ei käynnistetä ennen kuin keskusjaoston toiminta on riittävän vakiintunutta ja sen työtaakka sitä luokkaa, että johdonmukainen oikeuskäytäntö on jo syntynyt, mutta toisaalta tuomioistuimen toimintaa eivät saisi myöskään haitata huomattavat viipeet asioiden käsittelyssä. Tämän vuoksi komissio katsoo aiheelliseksi, että aluejaostojen perustamismenettely sidotaan yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaostossa käsiteltävien asioiden määrään. Aluejaosto olisi tietenkin perustettava vain siinä tapauksessa, että jaostossa käsiteltävien asioiden määrän odotetaan olevan merkittävä, jotta varmistetaan jaoston mahdollisimman korkea asiantuntemuksen ja ammattitaidon taso. Aluejaostojen sopivimpien sijaintipaikkojen olisi määräydyttävä keskusjaostossa käsiteltävien riitojen asianosaisten kotipaikan mukaan. Keskusjaoston lisäksi yhden tai useamman aluejaoston perustaminen edellyttää tehokkuuden takaamiseksi, että annetaan säännöksiä toimivallan jakamisesta keskusjaoston ja aluejaoston välillä. Perusperiaatteena on pidettävä sitä, että keskusjaosto on toimivaltainen, jollei ole annettu erityissääntöjä aluejaoston toimivallasta. Erityissääntöjen perustana käytetään nk. Brysselin asetuksen (neuvoston asetuksen 44/2001) mukaisia periaatteita. Komissio haluaa kuitenkin korostaa, että vaikka aluejaostoja perustamalla toimintoja jonkin verran hajautetaan, aluejaostoissa olisi taattava pysyvästi samantasoinen ammattitaito kuin keskusjaostossa. Lisäksi on ensisijaisen tärkeää, että aluejaostot ovat erottamaton osa samaa yhteisötuomioistuimen keskusjaostoa, jolloin taataan johdonmukaisen oikeuskäytännön kehittyminen, ja että yhteisöpatenttiasetusta tulkitaan ja sovelletaan samalla tavoin kaikkialla yhteisössä. Tämän asiakirjan liite on jaettu kolmeen pääkohtaan: I. Toimivallan antaminen yhteisöjen tuomioistuimelle II. Lainkäyttölautakunnan perustaminen III. Muutokset yhteisöjen tuomioistuimen perussääntöön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta koskevien määräysten osalta Liite: Yhteisöpatenttia varten suunnitellun tuomioistuimen osatekijät SISÄLLYS I. Toimivallan antaminen yhteisöjen tuomioistuimelle (EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 229 a artikla) II. Lainkäyttölautakunnan perustaminen (EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artikla) III. Muutokset yhteisöjen tuomioistuimen perussääntöön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta koskevien määräysten osalta I. Toimivallan antaminen yhteisöjen tuomioistuimelle (EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 229 a artikla) EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 229 a artikla sisältää oikeusperustan yhteisöpatenttiriitoja koskevan toimivallan antamiseksi yhteisöjen tuomioistuimelle neuvoston päätöksellä. Artiklassa säädetään seuraavaa: "Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan antaa säännöksiä, joilla se antaa haluamassaan laajuudessa yhteisön tuomioistuimelle toimivallan ratkaista riitoja, jotka liittyvät sellaisten tämän sopimuksen nojalla annettujen säädösten soveltamiseen, joilla luodaan yhteisön teollisoikeudellinen suoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän sopimuksen muiden määräysten soveltamista. Neuvosto suosittaa jäsenvaltioille, että ne hyväksyisivät kyseiset säännökset valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti." Seuraavat säännökset voisivat muodostaa neuvoston päätöksen sisällön: 1 artikla Yhteisöpatenttiriitoja koskevan toimivallan antaminen Yhteisön tuomioistuimella on yksinomainen toimivalta yhteisöpatenttia koskevan asetuksen (../...) 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kanteissa ja vaatimuksissa, mukaan luettuna välitoimia koskevat pyynnöt. Kommentteja: Tässä artiklassa yhteisöpatentteihin liittyvä toimivalta annetaan EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 229 a artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimelle. Siinä myös määritellään toimivallan laajuus viittaamalla yhteisöpatenttiasetuksen 30 artiklan 1 kohtaan. Viittaus on yksinkertaisin tapa taata yhteisöpatenttiasetuksen ja päätöksen välinen johdonmukaisuus. Ehdotetun lähestymistavan mukaan yhteisöjen tuomioistuimella on yksinomainen toimivalta yhteisöpatentin pätevyyttä ja loukkausta koskevissa oikeuskäsittelyissä, sen toteamisessa, että loukkausta ei ole tapahtunut, sekä asioissa, jotka koskevat keksinnön käyttöä yhteisöpatenttia koskevan hakemuksen julkaisemisen jälkeen tai keksinnön aiempaan käyttöön perustuvaa oikeutta tai oikeuden lakkaamiseksi tehtyjä hakemuksia. Mitättömyyttä koskevien käsittelyjen osalta toimivalta käsittää erilliset mitättömyyskanteet sekä vastakanteet. Toimivalta käsittää myös vahingonkorvauskanteet ja -vaatimukset. Säännöksessä todetaan nimenomaisesti, että yksinomainen toimivalta koskee myös kyseiseen pääasiaan liittyviä välitoimia. Tämä lienee tarpeen, koska välitoimia ei suoraan mainita yhteisöpatenttia koskevan asetusehdotuksen 30 artiklan 1 kohdassa. Tämä lähestymistapa on samansuuntainen ehdotetussa yhteisöpatenttiasetuksessa esitetyn komission kannan kanssa, jonka mukaan yhteisötuomioistuimen käsittelyjen olisi oltava yksinkertaisia ja nopeita. Päätökset pannaan täytäntöön EY:n perustamissopimuksen 244 ja 256 artiklan mukaisesti. Sen sijaan on paikallaan olla uskomatta jäsenvaltioiden tuomioistuimille rinnakkaisvaltaa määrätä välitoimia tapauksissa, joissa yhteisötuomioistuimella olisi toimivalta ratkaista pääasia. On tärkeää pyrkiä mahdollisimman pitkälti ennalta välttämään kansallisten tuomioistuinten ja yhteisötuomioistuimen määräämien välitointen epäjohdonmukaisuus. 2 artikla Yhteisötuomioistuimen rakenne Yhteisöpatenttiriitojen käsittelyn ensimmäisenä oikeusasteena toimii neuvoston päätöksellä EY:n perustamissopimuksen 225 a artiklan mukaisesti perustettu lainkäyttölautakunta. Muutoksenhakuasteena toimii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin. Kommentteja: Säännöksessä viitataan yhteisötuomioistuimen perusrakenteeseen yhteisöpatenttiriitojen käsittelyssä. Yhteisöpatenttiriidat käsitellään EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artiklassa tarkoitetussa lainkäyttölautakunnassa. Muutoksenhaku osoitetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle. Viittaus EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artiklaan on tarkoituksenmukainen, jotta jäsenvaltiot voivat antaa valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti hyväksyntänsä yhteisön toimivallalle tällä alalla. 3 artikla Neuvoston päätöksen hyväksyminen jäsenvaltioissa ja voimaantulo Neuvosto suosittaa jäsenvaltioille, että ne hyväksyisivät tämän päätöksen 1 ja 2 artiklan säännökset valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti. Päätös tulee voimaan sinä päivänä, jona viimeinen jäsenvaltio on antanut tiedoksi näitä säännöksiä koskevan hyväksyntänsä. Kommentteja: Päätöksen voimaantulopäivä on sidoksissa ajankohtaan, jona kaikki jäsenvaltiot ovat antaneet tiedoksi tätä päätöstä koskevan hyväksyntänsä. Päätöksen voimaantulo ei ole sidoksissa päätökseen, jolla yhteisöpatenttituomioistuin perustetaan, koska tällä päätöksellä ainoastaan annetaan toimivalta yhteisölle ja siinä määritellään toimivallalle ominaisia yleisiä piirteitä. Yhteisön on käytettävä kyseistä toimivaltaa yhteisöpatenttituomioistuimen perustamisesta tehdyn päätöksen avulla. On varmistettava, että jälkimmäinen päätös ei tule voimaan ennen kuin jäsenvaltiot ovat antaneet tiedoksi EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 229 a artiklaan perustuvaa neuvoston päätöstä koskevan hyväksyntänsä. II. Lainkäyttölautakunnan perustaminen (EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artikla) EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artikla toimii oikeusperustana yhteisöpatenttiasioita käsittelevän ensimmäisen oikeusasteen perustamiselle. Artiklassa säädetään seuraavaa: "Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja yhteisön tuomioistuinta kuultuaan tai yhteisön tuomioistuimen pyynnöstä sekä Euroopan parlamenttia ja komissiota kuultuaan päättää perustaa lainkäyttölautakuntia, joiden tehtävänä on ratkaista ensimmäisenä oikeusasteena tietynlaiset erityisasioissa nostetut kanteet. Lainkäyttölautakunnan perustamispäätöksessä vahvistetaan kyseisen lautakunnan kokoonpanoa koskevat säännöt ja määritellään sille annettavat toimivaltuudet. Lainkäyttölautakuntien päätöksiin voidaan hakea muutosta yhteisön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta vain oikeuskysymysten osalta tai, jos lautakunnan perustamispäätöksessä niin määrätään, myös asiakysymysten osalta. Lainkäyttölautakuntien jäsenet valitaan henkilöistä, joiden riippumattomuus on kiistaton ja jotka ovat päteviä tuomarin virkaan. Neuvosto nimittää heidät yksimielisesti. Lainkäyttölautakunnat vahvistavat työjärjestyksensä yhteisymmärryksessä yhteisön tuomioistuimen kanssa. Työjärjestykselle tarvitaan neuvoston määräenemmistöllä antama hyväksyminen. Jollei lainkäyttölautakunnan perustamispäätöksestä muuta johdu, lainkäyttölautakuntiin sovelletaan, mitä tässä sopimuksessa ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännössä määrätään yhteisöjen tuomioistuimesta." EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artiklan mukainen neuvoston päätös sisältäisi säännökset * yhteisöpatenttituomioistuimen perustamisesta, rakenteesta ja toimivallasta (1-10 artikla) * yhteisöjen tuomioistuimeen liittyvistä EY:n perustamissopimuksen määräyksistä, joita sovelletaan yhteisöpatenttituomioistuimeen (11 artikla) * yhteisöpatenttituomioistuimen perussäännöstä (12-27 artikla) * päätöksen voimaantulosta (28 artikla) 1 artikla Yhteisöpatenttituomioistuimen perustaminen (1) Perustetaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhteyteen lainkäyttölautakunta, jäljempänä yhteisöpatenttituomioistuin. Sen toimipaikkana on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin. (2) Yhteisöpatenttituomioistuin muodostuu keskusjaostosta ja se voi käsittää yhden tai useampia 5 artiklan mukaisesti perustettuja aluejaostoja. Kommentteja: Yhteisöpatenttituomioistuimen perustamisen oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artikla. EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 220 artiklan toisen kohdan mukaan lainkäyttölautakuntia voidaan asettaa "ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhteyteen" samaan tapaan kuin yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustettu yhteisöjen tuomioistuimen yhteyteen. Tämä säännös vastaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta 24 päivänä lokakuuta 1988 tehdyn neuvoston päätöksen 88/591/EHTY, ETY, Euratom 1 artiklaa. Tämän artiklan 2 kohdassa säädetään yhteisöpatenttituomioistuimen rakenteesta. Siihen kuuluu keskusjaosto (4 artikla), ja se voi käsittää yhden tai useampia aluejaostoja (5 artikla). Jaostot kokoontuvat alajaostoina, jotka käsittelevät ja ratkaisevat asian (13 artikla). 2 artikla Yhteisöpatenttituomioistuimen tuomarit ja presidentti (1) Yhteisöpatenttituomioistuimeen kuuluu lainoppineita jäseniä ja teknisiä jäseniä, jotka nimitetään kuuden vuoden toimikaudeksi. Osa jäsenistä vaihtuu joka kolmas vuosi. Jäsenet voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi. Välittömästi sen jälkeen kun yhteisöpatenttituomioistuimen kaikki jäsenet ovat vannoneet valan, neuvoston puheenjohtaja valitsee arvalla tuomarit, joiden toimikausi päättyy kolmen vuoden kuluttua. (2) Lainoppineilla jäsenillä on oltava laaja kokemus patenttioikeudesta. Teknisillä jäsenillä on oltava laaja kokemus asiaankuuluvista tekniikanaloista sekä asianmukainen kokemus patenttioikeudesta. Jäsenet nimitetään neuvoston yksimielisellä päätöksellä neuvoston perustaman riippumattoman valintalautakunnan laatiman ehdokasluettelon perusteella. (3) Tuomarit valitsevat lainoppineiden jäsenten keskuudesta yhteisöpatenttituomioistuimen presidentin kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Sama henkilö voidaan valita uudeksi toimikaudeksi. Yhteisöpatenttituomioistuimen ensimmäinen presidentti valitaan kolmeksi vuodeksi samalla menettelyllä kuin jäsenet. Jäsenvaltioiden hallitukset voivat kuitenkin yhteisellä sopimuksella päättää, että sovelletaan tämän kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädettyä menettelyä. Kommentteja: Säännöksen muotoilu perustuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta tehdyn neuvoston päätöksen 88/591 2 artiklaan. Nizzan konferenssissa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suhteen vahvistetun lähestymistavan mukaisesti tällaista säännöstä, joka koskee lautakunnan perustamista, ei sisällytetä sen perussääntöön. Säännöt, joissa määrätään mahdollisuudesta pyytää tuomaria toimimaan julkisasiamiehenä, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen osalta on säädetty neuvoston päätöksen 88/591 2 artiklan 3 kohdassa, eivät näytä olevan aiheellisia yhteisöpatenttituomioistuimen kohdalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa näitä säännöksiä on käytetty tähän mennessä vain harvoin, eikä julkisasiamiehen tehtävälle näyttäisi olevan sijaa yhteisöpatenttituomioistuimessa, koska tuomioistuimen jäsenet ovat erikoistuneita tuomareita. Neuvoston päätöksen 88/591 2 artiklan 5 kohtaa, joka koskee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomareiden erioikeuksia ja vapauksia, käsitellään 12 artiklassa, jonka mukaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 3 artiklaa sovelletaan yhteisöpatenttituomioistuimeen. Nähtäväksi jää, tarvitaanko viittausta Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta tehdyn sopimuksen 6 artiklaan samaan tapaan kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen osalta neuvoston päätöksen 88/591 2 artiklan 5 kohdassa. Tämän artiklan 1 kohdassa todetaan lainoppineista jäsenistä ja teknisistä jäsenistä muodostuvan yhteisöpatenttituomioistuimen erityisluonne. Lainoppineiden jäsenten lisäksi osan tuomareista on oltava teknisiä asiantuntijoita. On päädytty ratkaisuun, jossa tekniset jäsenet edustavat kolmea tekniikan perusalaa (kemiaa, fysiikkaa ja konetekniikkaa), joten heiltä ei tietenkään voida edellyttää huipputietämystä kaikilta tekniikanaloilta. Tarkoituksena ei ole painottaa liikaa asiantuntemusta, vaan auttaa tuomioistuinta kokonaisuutena ymmärtämään tapauksen teknisiä näkökohtia nopeammin ja paremmin, mikä on oleellista asian tehokkaan käsittelyn ja oikeudellisesti pitävän ratkaisun kannalta. Teknisten jäsenten panoksella tuomioistuin on paremmin valmistautunut suullisiin käsittelyihin ja pystyy esittämään oikeat kysymykset asianosaisille tai asiantuntijoille. EY:n perustamissopimuksen 225 artiklan 3 kohdassa määrätty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomareiden kuuden vuoden toimikausi näyttäisi soveltuvan myös tähän tarkoitukseen. Tuomareiden osittaisen vaihtumisen avulla taataan, että tuomioistuimessa kertynyt asiantuntemus voidaan siirtää kokeneilta tuomareilta vastavalituille tuomareille, ja tällä tavoin osaltaan parannetaan oikeuskäytännön vakautta ja oikeusvarmuutta. Sama järjestely pätee myös yhteisöjen tuomioistuimeen EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 223 artiklan toisen kohdan nojalla ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 224 artiklan toisen kohdan nojalla ja kun otetaan huomioon neuvoston päätöksen 88/591 12 artikla. Koska tällainen määräys ei sisälly lautakuntien osalta EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artiklaan, se on sisällytettävä lautakunnan perustamispäätökseen. Määräys liittyy suoraan yhteisöpatenttituomioistuimen keskeisiin piirteisiin, joten se olisi sisällytettävä osaan, jossa tuomioistuin tosiasiallisesti perustetaan, pikemmin kuin perussääntöön. Tuomarin toimeen voidaan valita sama henkilö uudelleen samalla tavoin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomareiden tapauksessa. Jotta päästäisiin tilanteeseen, jossa vain osa yhteisöpatenttituomioistuimen jäsenistä vaihtuu samaan aikaan, joidenkin jäsenten toimikauden on oltava aluksi tavanomaista lyhyempi. Vastaava säännös sisältyy Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta tehdyn neuvoston päätöksen 88/591 12 artiklaan. Tämän artiklan 2 kohta koskee yhteisöpatenttituomioistuimen jäsenten pätevyyttä. EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artiklan neljännen kohdan mukaan jäsenet valitaan "henkilöistä, joiden riippumattomuus on kiistaton ja jotka ovat päteviä tuomarin virkaan", ja tätä artiklaa voidaan pitää kaikentyyppisiä lautakuntia koskevana yleisenä määräyksenä. Artiklan 2 kohdassa tämä yleinen vaatimus määritellään yhteisöpatenttituomioistuimen osalta, jonka erityisluonne perustuu toisaalta oikeuskäsittelyn kohteen oikeudelliseen luonteeseen, toisaalta siihen, että tuomioistuimessa on oltava myös teknisiä jäseniä. Lainoppineilla jäsenillä on oltava laaja kokemus patenttioikeudesta. Tämä on erityisen tärkeää sen vuoksi, että patenttioikeuden erityisluonne edellyttää pitkää kokemusta, jotta annettavissa päätöksissä saavutetaan oikea painotus. Teknisillä jäsenillä on oltava laaja kokemus asiaankuuluvista tekniikanaloista. Heillä on lisäksi oltava monipuolinen kokemus patenttioikeudesta. Teknisillä jäsenillä on oltava selkeä käsitys siitä, mitkä tekniset näkökohdat ovat olennaisia yhteisöpatenttituomioistuimen oikeudellisesti pitävän päätöksen kannalta. Valintalautakunnan ehdotuksesta suoritettavalla tuomarien nimittämisellä taataan, että tuomareiden pätevyydelle asetettuja perusteita noudatetaan asianmukaisesti. Koska tuomareiden valinta ehdokkaiden joukosta ei ole poliittinen päätös, vaan kyse on pitkälti käytännön tarpeesta löytää pätevimmät tuomarit, on aiheellista antaa valintalautakunnan tehtäväksi laatia luettelo mahdollisista ehdokkaista. Tämän artiklan 3 kohta koskee yhteisöpatenttituomioistuimen presidenttiä. Koska ainoastaan lainoppineella jäsenellä voi olla tuomioistuimen asiainhoitoon vaadittava pätevyys, mahdollisuus toimia presidenttinä on tarpeen rajata koskemaan ainoastaan lainoppineita jäseniä. Yhteisöpatenttituomioistuimen presidentin toimikausi on puolet tuomarin toimikaudesta. Kolmas ja neljäs virke vastaavat neuvoston päätöksen 88/591 11 artiklan ensimmäistä kohtaa. 3 artikla Yhteisöpatenttituomioistuimen presidentin erityistehtävät Yhteisöpatenttituomioistuimen presidentti johtaa tuomioistuimen oikeudellisia tehtäviä ja hallintoa. Kommentteja: Tähän säännökseen on vaikuttanut yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 8 artikla, ja siinä korostetaan yhteisöpatenttituomioistuimen presidentin erityistehtäviä. Presidentti johtaa tuomioistuimen oikeudellisia ja hallinnollisia tehtäviä. Näiden erityistehtävien lisäksi presidentti toimii puheenjohtajana yhdessä keskusjaoston alajaostoista 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 4 artikla Keskusjaosto Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimipaikassa sijaitsevaan yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaostoon kuuluu seitsemän tuomaria, joista neljä on lainoppineita ja kolme teknisiä jäseniä. Kommentteja: Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kotipaikkaan Luxemburgiin perustetaan yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaosto, jossa on seitsemän tuomaria. Ensimmäisessä vaiheessa yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaosto käsittelee kaikki riidat. Vasta toisessa vaiheessa, jossa käsiteltävien asioiden määrä on suurempi, perustetaan aluejaostoja (5 artikla). Sen jälkeen kun ensimmäinen aluejaosto on perustettu, keskus- ja aluejaostojen ratkaistaviksi tulevat asiat määräytyvät toimivallan käyttöä koskevien sääntöjen mukaisesti (8 artikla). Seuraavassa esitetään näkemykset, joiden johdosta on päädytty neljän lainoppineen ja kolmen teknisen jäsenen kokoonpanoon keskusjaostossa. Koska jaosto kokoontuu kahden lainoppineen jäsenen ja yhden teknisen jäsenen alajaostoissa, kahden tällaisen kokoonpanon muodostamiseksi tarvitaan neljä lainoppinutta jäsentä. Jokaisessa alajaostossa käsitellään tiettyihin toisiinsa läheisesti liittyviin tekniikanaloihin kuuluvia asioita, joten jokaisessa alajaostossa on aina yksi kolmesta teknisestä jäsenestä sen mukaan, mikä tekniikanala on kulloinkin kyseessä. Kolmen teknisen jäsenen asiantuntemuksen on katettava tekniikan perusalat siten, että tuomioistuimella on tarvittava tekninen asiantuntemus kemian, fysiikan ja konetekniikan aloilta. Keskusjaoston alajaostojen lukumäärä eli kaksi näyttäisi riittävän suhteessa keskusjaoston käsiteltäväksi tulevien riitojen määrään, joka olisi 5 artiklan mukaan enintään 150 asiaa. Näin ollen kussakin alajaostossa käsiteltävien asioiden määrä olisi enintään 75 vuodessa. 5 artikla Aluejaostojen perustaminen jäsenvaltioihin (1) Jos keskusjaoston käsiteltäväksi saatettujen asioiden määrä on kalenterivuoden aikana enemmän kuin 150 käsittelyä, perustetaan yhteisöpatenttituomioistuimen aluejaosto jäsenvaltioon, jossa keskusjaoston käsittelemien riitojen asianosaisten kotipaikka on useimmiten sijainnut. (2) Seuraava aluejaosto perustetaan toiseen jäsenvaltioon, joka määräytyy edellisessä kohdassa vahvistetulla perusteella, joka kerta kun uuden aluejaoston perustamisen jälkeen keskusjaoston käsiteltäväksi saatettujen asioiden määrä on kokonaisen kalenterivuoden aikana enemmän kuin 150 käsittelyä. Tässä tarkoituksessa lasketaan ainoastaan niiden oikeudenkäyntien asianosaiset, jotka on aloitettu edellisen aluejaoston perustamiseen johtaneen kalenterivuoden jälkeen. (3) Kaksi jäsenvaltiota tai useampia jäsenvaltioita voivat antaa neuvostolle tiedoksi, että asianomaisia jäsenvaltioita tarkastellaan yhtenä kokonaisuutena aluejaoston perustamistarkoituksessa. Aluejaostoa perustettaessa vain ne tiedoksiannot otetaan huomioon, jotka on tehty ennen asianomaisen kalenterivuoden päättymistä. Tiedoksiannon on sisällettävä kyseisten jäsenvaltioiden sopimus siitä, mihin näiden jäsenvaltioiden yhteinen aluejaosto perustetaan. (4) Neuvosto tekee 1-3 kohdan täytäntöönpanoa koskevat päätökset määräenemmistöllä yhteisöpatenttituomioistuimen esityksestä, jolle yhteisöjen tuomioistuin on antanut hyväksyntänsä, sekä kuultuaan Euroopan parlamenttia ja komissiota. (5) Kun aluejaosto on lainmukaisesti perustettu, yhteisöjen tuomioistuin julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen siitä, minä päivänä aluejaosto aloittaa toimintansa. Kommentteja: On huomattava, että 24 artiklassa säädetään keskusjaoston mahdollisuudesta suorittaa käsittely tai osa siitä jäsenvaltiossa. Silloin kun riitojen huomattava määrä keskittyy tietylle yhteisön alueelle, niiden käsittely on tehokkainta hoitaa kyseiselle alueelle pysyvästi sijoittuneessa jaostossa. Näin ollen myöhemmän vaiheen varalle, kun yhteisöpatenttiriitojen määrä on suurempi, artiklassa säädetään menettelystä perustaa yhteisöpatenttituomioistuimeen yksi tai useampi aluejaosto ensimmäisen oikeusasteen patenttiriitojen käsittelyä varten. Perusteeksi päätökselle siitä, milloin ensimmäinen aluejaosto perustetaan, on valittu yhteisöpatenttituomioistuimen käsiteltäväksi saatettujen uusien asioiden lukumäärä, jonka on oltava enemmän kuin 150 käsittelyä kalenterivuoden aikana. Sen jälkeen kun ensimmäinen aluejaosto on perustettu, kyseisen aluejaoston käsiteltäväksi ohjautuu huomattava määrä asioita, mikä johtaa keskusjaostossa käsiteltävien asioiden määrän pienenemiseen vastaisuudessa. Päätöksessä siitä, missä aluejaosto sijaitsee, otetaan huomioon ratkaistavat patenttiriidat ja tästä toiminnasta johtuva aluejaoston tarve. Yhteisöpatenttituomioistuimen aluejaosto perustetaan siihen jäsenvaltioon, johon suurin osuus keskusjaostossa käsitellyistä yhteisöpatenttiriidoista voidaan yhdistää asianosaisten kotipaikan perusteella. Tässä tarkoituksessa lasketaan riidan asianosaisten kokonaismäärä, ja asianosaiset yhdistetään jäsenvaltioihin kotipaikkansa perusteella. Silloin kun yhden riidan osapuolina on useita asianosaisia, kaikkien kotipaikat otetaan huomioon laskennassa. Aluejaosto sijoitetaan siihen jäsenvaltioon, jossa osapuolten kotipaikkojen kokonaismäärä on suurin tarkasteltavan kalenterivuoden lopussa. Tämän artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavien aluejaostojen perustamisesta aina kun keskusjaoston käsiteltäväksi saatettujen asioiden määrä on kalenterivuoden aikana jälleen enemmän kuin 150 käsittelyä. Seuraavat aluejaostot perustetaan "toiseen jäsenvaltioon", eli yhdessä jäsenvaltiossa ei voi olla enempää kuin yksi aluejaosto. Se jäsenvaltio, johon seuraava aluejaosto perustetaan, määräytyy jälleen keskusjaostossa käsiteltävien riitojen asianosaisten kotipaikan mukaan. Aluejaoston perustamisen jälkeen asianosaisten määrän laskenta aloitetaan uudelleen. Ainoastaan niiden oikeudenkäyntien asianosaiset, jotka on aloitettu edellisen aluejaoston perustamiseen johtaneen kalenterivuoden jälkeen, otetaan huomioon laskennassa. Asioiden käsittelyn hajauttamisen lisätarpeen harkinnassa voidaan ottaa huomioon ainoastaan ne asiat, jotka edelleen käsitellään keskitetysti sen jälkeen kun edellisen aluejaoston perustamisen edellytykset ovat täyttyneet. Tämän artiklan 3 kohdassa tarjotaan mahdollisuus siihen, että kaksi jäsenvaltiota tai useampia jäsenvaltioita voivat ryhmittäytyä yhdeksi kokonaisuudeksi aluejaoston perustamistarkoituksessa. Yksi jäsenvaltio ei saata yksinään täyttää aluejaoston perustamisen edellytyksiä, kun taas kaksi tai kolme maata yhdessä voisivat sen tehdä. Tämän artiklan 4 kohta koskee aluejaostojen perustamismenettelyä. Vaikka 1-3 kohta sisältää kaikki olennaiset perusteet aluejaostojen perustamiselle, 4 kohdassa säädetään neuvoston päätöksistä, jotka on vielä tehtävä kyseisten edeltävien kohtien panemiseksi täytäntöön käytännössä. Neuvoston päätettäviksi tulevat toimenpiteet koskevat erityisesti tuomareiden ja kirjaajan nimittämistä sekä muita EU:n talousarvioon liittyviä kysymyksiä, kuten rakennusten ja laitteiden hankkimista. Tämän artiklan 5 kohdassa säädetään yhteisöjen tuomioistuimen julkaisemasta ilmoituksesta, jossa todetaan, minä päivänä aluejaosto aloittaa toimintansa. 6 artikla Aluejaostojen tuomarit Yhteisöpatenttituomioistuimen presidentti nimittää yhteisöpatenttituomioistuimen aluejaoston lainoppineet ja tekniset jäsenet heidän koko toimikautensa ajaksi. Aluejaostoon nimitettävien tuomarien määrä riippuu jaoston käsiteltäväksi tulevien asioiden määrästä. Kommentteja: Aluejaostoja perustetaan vain silloin kun se on perusteltua huomattavan kysynnän vuoksi. Jos näin on, aluejaostolla on tietenkin oltava käytössään keinot tehokkaaseen työskentelyyn. Tämän vuoksi tuomarien on työskenneltävä jatkuvasti yhdessä. Lainoppineet jäsenet ja tekniset jäsenet nimitetään alueosastoon koko toimikautensa ajaksi. Aluejaostot käsittelevät kaikki asiat, jotka tulevat sen ratkaistaviksi toimivallan käyttöä koskevien sääntöjen mukaisesti. Jokaisessa aluejaostossa on oltava vähintään kaksi lainoppinutta ja kolme teknistä jäsentä, joiden erikoisalat kattavat kolme tekniikan perusalaa (kemia, fysiikka ja konetekniikka). Aluejaostossa ratkaistavien riitojen määrää on kuitenkin mahdotonta ennakoida. Sen vuoksi ei säädetä tuomareiden tarkasta lukumäärästä, vaan säännöksessä ainoastaan vahvistetaan periaate, jonka mukaan aluejaoston tuomarien määrä riippuu jaoston käsiteltäväksi tulevien asioiden määrästä. 7 artikla Toimivalta Yhteisöpatenttituomioistuimella on ensimmäisenä oikeusasteena yksinomainen toimivalta ratkaista riidat, jotka koskevat yhteisöpatenttiasetuksen soveltamista, siltä osin kuin yhteisöjen tuomioistuimelle on annettu toimivaltaa yhteisöjen tuomioistuimelle toimivallan antamisesta tehdyn päätöksen 1 artiklan mukaisesti. Kommentteja: Tällä artiklalla yhteisöpatenttiriitoja koskeva yksinomainen toimivalta annetaan yhteisöpatenttituomioistuimelle. Toimivallan laajuus määritellään viittaamalla toimivallan antamisesta yhteisöjen tuomioistuimelle tehdyn päätöksen 1 artiklaan (EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 229 a artikla). Yhteisöpatenttituomioistuin on siis toimivaltainen niiden riitojen ja myös välitoimien osalta, jotka koskevat yhteisöpatentin pätevyyttä tai loukkausta, keksinnön käyttöä yhteisöpatenttia koskevan hakemuksen julkaisemisen jälkeen tai keksinnön aiempaan käyttöön perustuvaa oikeutta sekä hakemuksia yhteisöpatentin rajoittamiseksi ja patentin raukeamisen vahvistamiseksi. 8 artikla Toimivallan käyttö (1) Yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaosto on toimivaltainen, jollei jäljempänä olevista kohdista muuta johdu. (2) Yhteisöpatenttituomioistuimen aluejaosto on toimivaltainen käsittelemään kanteita, joissa vastaajan kotipaikka sijaitsee aluejaoston sijaintijäsenvaltiossa. Kuitenkin kanteet, joissa on vähintään kaksi sellaista vastaajaa, joista kunkin kotipaikka sijaitsee eri jäsenvaltiossa, on pantava vireille yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaostossa. (3) Patentin loukkausta koskevat asiat voidaan myös saattaa siihen jäsenvaltioon perustetun aluejaoston käsiteltäväksi, jossa vahinko sattui. Tällaisessa tapauksessa aluejaosto on myös toimivaltainen ratkaisemaan samojen asianosaisten väliset rinnakkaiskanteet, jotka koskevat muissa jäsenvaltioissa tapahtuneita väitettyjä loukkauksia. (4) Jaosto, joka ei ole tämän artiklan mukaisesti toimivaltainen, on kuitenkin toimivaltainen seuraavissa tapauksissa: (a) kun kyseessä on vastakanne, joka perustuu samoihin seikkoihin kuin alkuperäinen kanne, ja alkuperäinen kanne on saatettu kyseisen jaoston käsiteltäväksi, tai (b) kun vastaaja vastaa kanteeseen kyseisessä jaostossa, jollei vastaaja ole vastannut kiistääkseen kyseisen jaoston toimivallan käytön. (5) Jäsenvaltion, jossa ei ole aluejaostoa, hakemuksesta ja yhteisöpatenttituomioistuimen tekemän ja yhteisöjen tuomioistuimen hyväksymän vastaavan ehdotuksen johdosta neuvosto voi Euroopan parlamenttia ja komissiota kuultuaan määräenemmistöllä päättää, että olemassa olevan aluejaoston toimivallan käyttö laajennetaan tämän artiklan soveltamiseksi koskemaan kyseistä jäsenvaltiota. Kommentteja: Ensimmäisen oikeusasteen toimivalta yhteisöpatenttiasioissa on yhteisöpatenttituomioistuimella riippumatta siitä, onko tuomion antajana keskusjaosto vai aluejaosto. Tarvitaan kuitenkin joitakin sääntöjä, joiden mukaisesti toimivallan käyttö uskotaan joko keskusjaostolle tai aluejaostolle. Artiklan alkuosa sisältää perusajatuksen, jonka mukaan kanteet pannaan vireille joko suoraan keskusjaostossa tai aluejaostossa. Oikeudenkäynnin yleisen tehokkuuden ja välitointen ripeyden vuoksi ei anneta velvoittavia sääntöjä hakemuksen tekemisestä keskusjaostoon, joka tapauskohtaisesti siirtäisi asian aluejaoston käsiteltäväksi. Oikeudenhaltijoiden luottamus järjestelmään voidaan taata vain siinä tapauksessa, että asianosaiset voivat kannetta nostaessaan ja vastineita valmistellessaan luottaa toimivallan käyttöä koskevaan selkeään säännöstöön. Tämän artiklan 1 kohdassa mainitaan periaate, jonka mukaan yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaosto on toimivaltainen, jollei seuraavista kohdista muuta johdu. Jos jäsenvaltioon on perustettu aluejaosto, toimivaltaa niiden vastaajien suhteen, joiden kotipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa, ei 2 kohdan mukaisesti käytä yhteisöpatenttituomioistuin keskitetysti, vaan asianomainen aluejaosto (asetuksen (EY) N:o 44/2001 2 artiklan sisältämä periaate). Jos jäsenvaltioon X on perustettu aluejaosto, loukkauskanteet niitä väitettyjä patentinloukkaajia vastaan, joiden kotipaikka sijaitsee jäsenvaltiossa X, sekä mitättömyyskanteet, joiden vastaajien kotipaikka sijaitsee kyseisessä jäsenvaltiossa, on pantava vireille kyseisessä jaostossa. Kuitenkin siinä tapauksessa, että kanteen vastaajia on useampia kuin yksi ja vastaajien kotipaikka sijaitsee eri jäsenvaltiossa, toimivaltaa käyttää keskusjaosto. Tämän artiklan 3 kohdassa säädetään aluejaoston toimivallan käyttöön oikeuttavasta lisäperusteesta. Loukkaustapauksessa kantaja voi saattaa asiansa sen aluejaoston käsiteltäväksi, jonka alueella vahinko sattui. Sama periaate sisältyy asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 3 kohtaan. Vaikka kyseisessä säännöksessä viitataan paikkakuntaan, missä "vahinko sattui" tai missä se "saattaa sattua", viittausta ei ole säilytetty tähän ehdotukseen sellaisenaan, koska yhteisöpatenttia koskevan asetusluonnoksen 30 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisöpatentti ei voi olla loukkauksen uhkaa koskevan kanteen kohteena. Kun aluejaosto käyttää toimivaltaa sillä perusteella, että sen sijaintijäsenvaltiossa on tapahtunut patentin loukkaus, sen toimivalta ei rajoitu ainoastaan mainitun loukkauksen tutkimiseen. Se olisi myös toimivaltainen päättämään samojen asianosaisten välisistä rinnakkaisista loukkaustapauksista muissa jäsenvaltioissa, jos niitä koskeva kanne nostetaan. Tämä menettely on tarpeen yhteisöpatentin yhtenäisen luonteen varmistamiseksi ja tehokkaan oikeuskäsittelyn takaamiseksi ilman kaksinkertaista käsittelyä. Tämän artiklan 4 kohdassa esitetään kaksi muuta perustetta toimivallan käytölle. Kyseisen kohdan a alakohdan mukaan jaosto, joka ei ole toimivaltainen edellisten kohtien nojalla, muuttuu toimivaltaiseksi niiden vastakanteiden osalta, joiden aiheena on jaostossa lainmukaisesti vireille pantu kanne. Tavoitteena on antaa asianosaisia koskeva kokonaisvaltainen päätös mahdollisimman nopeasti vaarantamatta kuitenkaan toimivallan käyttöä koskeviin sääntöihin perustuvaa asianosaisen oikeusturvaa. Silloin kun jaoston käsiteltävänä jo on tietty asia, jaoston olisi annettava päätös myös muista kyseiseen asiaan liittyvistä kanteista, vaikka jaosto ei olisi toimivaltainen ratkaisemaan kannetta, jos se olisi pantu vireille erillisenä kanteena. Asianosaisten on joka tapauksessa tultava jaoston kuultavaksi asiassa, ja jaoston olisi sen jälkeen annettava päätös kaikista siihen liittyvistä muista kanteista. Vastaava säännös sisältyy neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 6 artiklan 3 kohtaan. Patenttiriitojen yhteydessä tällä säännöksellä on erityisen suuri merkitys mitättömyyttä koskevissa vastakanteissa, jotka vastaaja on pannut vireille patentin loukkausta koskevassa oikeudenkäynnissä. Sen sijaan, että erillinen mitättömyyskanne pannaan vireille keskitetysti tai mahdollisessa oikeudenhaltijan kotipaikan sijaintivaltion aluejaostossa, väitetyn patentinloukkaajan kotipaikan sijaintijäsenvaltion aluejaosto on toimivaltainen käsittelemään mitättömyyskanteen, joka on pantu vireille vastakanteena. Kyseisen kohdan b alakohdan mukaan jaostosta tulee toimivaltainen, jos vastaaja kiistää kanteen kyseisessä jaostossa, ja tämä säännös sisältyy myös neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 24 artiklaan. Jollei toimivaltaa ole kiistetty, kyseinen jaosto voi ottaa asian tutkittavaksi, eikä toimivaltaa koskevia sääntöjä voi enää myöhemmässä vaiheessa käyttää vaatimuksen pätevänä perusteena. Tämän artiklan 5 kohdassa säädetään mahdollisuudesta, jossa perustettu aluejaosto voi käyttää toimivaltaa toiseen jäsenvaltioon nähden kyseisen jäsenvaltion hakemuksesta. Tällä järjestelyllä varmistetaan, että jäsenvaltio, jossa ei ole aluejaostoa, voi käyttää lähialueellaan sijaitsevaa aluejaostoa. Muita tarpeelliseksi osoittautuvia määräyksiä, jotka koskevat yhteisöpatenttituomioistuimen toimivallan käyttöä keskus- tai aluejaostoissa, voidaan tarvittaessa sisällyttää työjärjestykseen. 9 artikla Toimivallan käyttöä koskeva sopimus Sen estämättä, mitä tämän asiakirjan 8 artiklassa säädetään, tietty jaosto on toimivaltainen siinä tapauksessa, että asianosaiset ovat sopineet työjärjestyksen määräysten mukaisesti jaoston olevan toimivaltainen ratkaisemaan syntynyt riita tai tietystä oikeussuhteesta syntyvät vastaiset riidat; toimivallan käyttö on yksinomainen, jos asianosaiset eivät ole toisin sopineet. Kommentteja: Kuten neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 23 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa säädetään, asianosaiset voivat sopia toimivallasta tietyin edellytyksin. Toimivaltaa koskevissa säännöissä otetaan huomioon yhteisöpatenttiriidan asianosaisten oikeutetut edut, ja sääntöjä sovelletaan, jolleivät asianosaiset sovi, että riita käsitellään molempien intresseihin paremmin soveltuvassa muussa paikassa. Toimivallan käyttöä koskevat sopimukset ovat mahdollisia niiden riitojen osalta, jotka ovat jo syntyneet tai jotka syntyvät tietyn oikeussuhteen johdosta. Tällä tavoin varmistetaan, että molemmat asianosaiset voivat arvioida sopimuksen seurauksia. Muita sopimuksen pätevyydelle asetettavia vaatimuksia, kuten muotovaatimuksia, voidaan sisällyttää työjärjestykseen. 10 artikla Vireilläolo (lis pendens) ja samassa yhteydessä käsiteltävät kanteet (1) Jos useammassa kuin yhdessä yhteisöpatenttituomioistuimen jaostossa nostetaan samojen asianosaisten välillä samaa asiaa koskevia kanteita, muiden jaostojen kuin sen, jossa kanne on ensin nostettu, on omasta aloitteestaan keskeytettävä asian käsittely, kunnes on ratkaistu, että jaosto, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen. Tällöin muiden jaostojen kuin sen, jossa kanne on ensin nostettu, on tuon jaoston toimivallan vuoksi jätettävä asia tutkimatta. (2) Jos useammassa kuin yhdessä jaostossa vireillä olevat kanteet liittyvät toisiinsa, jaosto, jossa kanne on myöhemmin nostettu, voi keskeyttää asian käsittelyn kunnes toinen kanne on ratkaistu, tai se voi siirtää asian sitovasti sille jaostolle, jossa kanne on ensin nostettu. Kanteiden katsotaan liittyvän toisiinsa silloin, kun niiden välillä on niin läheinen yhteys, että kanteiden käsitteleminen ja ratkaiseminen yhdessä näyttää tarpeelliselta, jotta kanteiden käsitteleminen eri oikeudenkäynneissä ei johtaisi ristiriitaisiin tuomioihin. Kommentteja: Tämä artikla vastaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 27 ja 28 artiklaa, ja siinä säädetään sellaisten asioiden käsittelystä, jotka on saatettu useamman kuin yhden jaoston käsiteltäväksi. Tämän artiklan 1 kohta koskee tilannetta, jossa samat asianosaiset ovat nostaneet kanteen samasta asiasta kahdessa tai useammassa jaostossa. Tällöin jaosto, jossa kanne on nostettu viimeiseksi, keskeyttää asian käsittelyn ja jää odottamaan jaoston, jossa kanne on nostettu ensin, vahvistusta toimivallasta asian käsittelyssä. Vahvistuksen jälkeen muu kuin se jaosto, jossa kanne on ensin nostettu, jättää asian tutkimatta. Tämän artiklan 2 kohta koskee tilannetta, jossa eri jaostoissa on vireillä toisiinsa liittyviä asioita ja jossa asiat ovat niin läheisesti yhteydessä toisiinsa, että niitä ei pitäisi käsitellä toisistaan erillään, jotta vältetään ristiriitaiset tuomiot. Tällöin muu kuin se jaosto, jossa kanne on ensin nostettu, voi keskeyttää asian käsittelyn ja jäädä odottamaan sen jaoston päätöstä, jossa kanne on ensin nostettu, tai se voi siirtää asian kyseiselle jaostolle. 11 artikla EY:n perustamissopimuksen määräysten soveltaminen (1) Ellei jäljempänä toisin säädetä, yhteisöpatenttituomioistuimeen sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 241, 243, 244 ja 256 artiklaa. (2) Yhteisöpatenttituomioistuimen toimivalta määrätä tarvittavia välitoimia ei edellytä pääkäsittelyn aiempaa vireillepanoa yhteisöpatenttituomioistuimessa. Kommentteja: EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 a artiklan kuudennen kohdan mukaisesti lainkäyttölautakuntiin sovelletaan, mitä EY:n perustamissopimuksessa määrätään yhteisöjen tuomioistuimesta, jollei lautakunnan perustamispäätöksestä muuta johdu. Sama pätee myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen EY:n perustamissopimuksen 225 artiklan toisen kohdan mukaisesti. Säännös vastaa neuvoston päätöksen 88/591 4 artiklaa, jossa luetellaan ne EY:n perustamissopimuksen artiklat, joita sovelletaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen. On syytä huomata, että EY:n perustamissopimuksen sovellettavilla artikloilla ei ole samaa merkitystä yksityisten välisissä patenttiriidoissa kuin asioissa, joita yhteisöjen tuomioistuin tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tätä nykyä käsittelevät. Joissakin näistä määräyksistä määrätään kuitenkin perussäännöistä ja valtuuksista, jotka koskevat myös patenttituomioistuinta. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tapauksessa, tässä tapauksessa mainitaan vain EY:n perustamissopimuksen aiheelliset määräykset, mutta ei EHTY:n ja Euratomin perustamissopimusten määräyksiä. Tämä vaikuttaa riittävältä, koska yhteisöpatenttituomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan ainoastaan patenttiriitoja, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan, kun taas ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle voidaan antaa toimivalta kaikkien kolmen perustamissopimuksen nojalla. EY:n perustamissopimuksen 229 artikla Tätä neuvoston päätöksen 88/591 4 artiklaan sisältyvää viittausta ei ole sisällytetty vastaavaan yhteisöpatenttituomioistuinta koskevaan luetteloon. Artikla koskee mahdollisuutta antaa yhteisöjen tuomioistuimelle ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle valtuudet valvoa neuvoston ja Euroopan parlamentin harkintavaltaa seuraamusten suhteen. Patenttiriitojen osalta tällaisen säännöksen antamiseen ei näyttäisi olevan tarvetta. EY:n perustamissopimuksen 231 artikla EY:n perustamissopimuksen 231 artiklan ensimmäinen kohta koskee yhteisöjen säädöksen mitättömäksi julistamista. Tätä määräystä ei sovelleta patenttiriitoihin, jotka ovat yksityisten asianosaisten välisiä riitoja ja jotka eivät liity kyseisiin säädöksiin. Komission säädös, jolla myönnetään pakkolupa tai annetaan kielteinen päätös pakkoluvan myöntämisestä, ei kuulu yhteisöpatenttituomioistuimen toimivaltaan. EY:n perustamissopimuksen 231 artiklan toinen kohta koskee tapausta, jossa yhteisöjen tuomioistuin julistaa asetuksen mitättömäksi. Yhteisöpatenttituomioistuimella ei ole itsellään valtaa julistaa yhteisöpatenttiasetuksen säännöksiä mitättömiksi. On kuitenkin huomattava, että yhteisöpatenttituomioistuimessa esiintyvillä asianosaisilla on mahdollisuus pyytää asetuksen soveltamatta jättämistä 241 artiklan nojalla. EY:n perustamissopimuksen 233 artikla Artiklassa asetetaan velvoitteita yhteisön toimielimille, joiden säädös on julistettu mitättömäksi tai jotka EY-lainsäädännön vastaisesti eivät ole toteuttaneet kaikkia tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimia. Tätä määräystä ei sovelleta patenttiriitoihin. EY:n perustamissopimuksen 241 artikla Artiklassa asianosaisille annetaan mahdollisuus vaatia EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan toisessa kohdassa mainitulla perusteella, että asetusta ei sovelleta. Määräystä sovelletaan patenttiriitoihin, koska sen myötä patenttiriidan asianosaisilla on mahdollisuus epäsuorasti kiistää asiaan sovellettavien patenttisäännösten pätevyys. EY:n perustamissopimuksen 242 artikla Artiklassa mainitaan periaate, jonka mukaan kanteilla ei ole lykkäävää vaikutusta, mutta tuomioistuin voi määrätä säädöksen täytäntöönpanon lykättäväksi; tätä periaatetta ei sovelleta, koska kyseiset säädökset eivät ole patenttiriitojen kohteena. EY:n perustamissopimuksen 243 artikla Artiklassa mainitaan periaate, jonka mukaan tuomioistuin voi päättää tarvittavista välitoimista. Tämä määräys koskee myös yksityisten välisiä riitoja, joten sitä olisi sovellettava yhteisöpatenttituomioistuimeen. EY:n perustamissopimuksen 244 ja 256 artikla koskee tuomion täytäntöönpanoa, jossa noudatetaan sen jäsenvaltion lakia, jonka alueella täytäntöönpanoa on haettu. Tätä määräystä on sovellettava myös yhteisöpatenttituomioistuimen tuomioihin. EY:n perustamissopimuksen 243 artiklan nojalla välitoimia voidaan määrätä ainoastaan jos pääasia on jo käsiteltävänä. Patenttiriidoissa välitoimet ovat usein keskeisessä asemassa jo ennen pääkäsittelyn aloittamista. Näin tapahtuisi esimerkiksi silloin, kun oikeudenhaltija kärsisi huomattavaa vahinkoa, jos hänen olisi odotettava välitoimen soveltamista siksi kunnes pääkäsittely aloitetaan. Tällaisessa tapauksessa yhteisöpatenttituomioistuimella on oltava mahdollisuus määrätä tarvittavat välitoimet. Näin ollen tämän säännöksen 2 kohdassa laajennetaan mahdollisuutta määrätä välitoimia. 12 artikla Tuomarit ja kirjaaja (1) Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 2-7 artiklaa, 13-15 artiklaa, 17 artiklan ensimmäistä, toista ja viidettä kohtaa sekä 18 artiklaa sovelletaan yhteisöpatenttituomioistuimeen ja sen jäseniin. Jäljempänä 2 artiklassa tarkoitettu vala vannotaan yhteisöjen tuomioistuimessa, ja 3, 4 ja 6 artiklassa tarkoitetut päätökset tekee yhteisöjen tuomioistuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ja yhteisöpatenttituomioistuinta kuultuaan. (2) Yhteisöpatenttituomioistuin nimittää kirjaajan keskusjaostoon ja kuhunkin aluejaostoon ja vahvistaa heitä koskevat henkilöstösäännöt. Perussäännön 3 artiklaa sekä 10, 11 ja 14 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin yhteisöpatenttituomioistuimen kirjaajiin. Kommentteja: Säännös vastaa perussäännön 47 artiklaa, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen sovelletaan yhteisöjen tuomioistuimeen sovellettavia määräyksiä. Yhteisöpatenttituomioistuimen osalta on tarpeen tehdä seuraavat muutokset: Viittausta perussäännön 8 artiklaan, jonka mukaan perussäännön 2-7 artiklaa sovelletaan julkisasiamieheen, ei ole säilytetty koskemaan yhteisöpatenttituomioistuinta. Yhteisöpatenttituomioistuimessa ei ole julkisasiamiestä. Patenttiriidoissa ainoastaan ensimmäisellä julkisasiamiehellä on oma tehtävänsä. Hän voi perussäännön 62 artiklan nojalla ehdottaa sellaisen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman päätöksen uudelleen käsittelyä, joka on tehty yhteisöpatenttituomioistuimen päätökseen haetun muutoksen perusteella. Ensimmäisestä julkisasiamiehestä määrätään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta koskevissa määräyksissä (47 ja 62 artikla). Perussäännön 13 artiklaa, joka sisältää neuvostolle annettavan mahdollisuuden säätää avustavien esittelijöiden nimittämisestä, sovelletaan. Säännöstä saatetaan käyttää jaostojen työtaakan jakamiseen ja tuomarien, joilla ei ole vielä tarvittavaa kokemusta, kouluttamiseen, mikä on erityisen tärkeää patenttioikeuden alalla, joka on luonteeltaan sellainen, että se edellyttää huomattavasti laajempaa käytännön kokemusta kuin muut oikeudenalat. Perussäännön 17 artiklan osalta viitataan ainoastaan sen ensimmäiseen, toiseen ja viidenteen kohtaan. Yhteisöpatenttituomioistuimeen ei sovelleta suurta jaostoa (perussäännön 17 artiklan kolmas kohta) eikä täysistuntoa (perussäännön 17 artiklan neljäs kohta) koskevia määräyksiä. Jos työjärjestyksessä määrätään 13 artiklan 2 kohdan mukaisesta laajennetusta kokoonpanosta, työjärjestykseen on sisällytettävä päätösvaltaisuutta koskevia määräyksiä. Tämän artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetään yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaoston ja kunkin aluejaoston kirjaajasta, jotka ovat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimesta riippumattomia. Tämä vaikuttaa aiheelliselta ratkaisulta, koska yhteisöpatenttituomioistuin käsittelee kokonaan erityyppisiä riitoja, ja ratkaisu on perusteltavissa myös käsiteltävien asioiden suurella määrällä, minkä lisäksi aluejaostojen etäisyys keskusjaostosta estäisi keskusjaoston kirjaajaa vastaamasta tehokkaasti asioiden hallinnosta. On tarpeen vahvistaa oikeusperusta kirjaajan nimittämiselle ja häntä koskeville henkilöstösäännöille. Toisin kuin yhteisöjen tuomioistuimen osalta (EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 223 artiklan viides kohta) ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen osalta (EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 224 artiklan neljäs kohta) EY:n perustamissopimukseen ei sisälly asiaa koskevaa määräystä yhteisöpatenttituomioistuimen osalta. Tämän artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä todetaan, että yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön määräyksiä sovelletaan yhteisöpatenttituomioistuimen kirjaajiin samoin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajista todetaan perussäännön 47 artiklan toisessa kohdassa. 13 artikla Jaostojen kokoonpano ja asioiden jakaminen (1) Yhteisöpatenttituomioistuimen jaostot kokoontuvat kolmen tuomarin kokoonpanoissa eli alajaostoissa, joissa on kaksi lainoppinutta jäsentä ja yksi tekninen jäsen. Yhteisöpatenttituomioistuimen presidentti toimii puheenjohtajana yhdessä keskusjaoston alajaostoista. Sen jaoston tuomarit, jonka alajaostosta on kyse, valitsevat muiden alajaostojen puheenjohtajat lainoppineiden jäsenten keskuudesta kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Sama henkilö voidaan valita uudeksi toimikaudeksi. (2) Työjärjestyksessä voidaan määrätä tiettyjen tapausten osalta, että yhteisöpatenttituomioistuin kokoontuu tavallista laajemmassa tai suppeammassa kokoonpanossa. Työjärjestys sisältää päätösvaltaisuutta koskevia määräyksiä. (3) Työjärjestyksessä määrätään asioiden jakamisesta alajaostoille. Kommentteja: Nizzassa sovittujen muutosten myötä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jaostojen kokoonpanoa koskevat säännöt siirtyvät neuvoston päätöksestä 88/591 perussäännön (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 50 artiklaan. Vastaava muutos olisi tehtävä myös yhteisöpatenttituomioistuimen osalta. Varsinaiset asiat käsitellään yhteisöpatenttituomioistuimen jaostojen "alajaostoissa". Patenttiriitojen käsittelyyn näyttäisi parhaiten soveltuvan yleensä kolmen tuomarin alajaosto, jossa on kaksi lainoppinutta jäsentä ja yksi tekninen jäsen. Alajaoston puheenjohtajan on oltava tuomioistuimen lainoppinut jäsen, jolla on oikeudenkäyntimenettelyn johtamisen edellyttämät taidot. Yleissääntönä on, että toinen lainoppinut jäsen on esittelevä tuomari, jota tekninen jäsen avustaa teknisissä kysymyksissä. Niissä tapauksissa, joissa riidan keskeisinä kohtina ovat tekniset seikat, tekninen jäsen voi toimia esittelevänä tuomarina, jota lainoppinut jäsen avustaa. Alajaoston puheenjohtajan on päätettävä tästä kysymyksestä tapauskohtaisesti. Asian käsittelyssä on aina mukana yksi kolmesta teknisestä jäsenestä. Heidät valitaan tapauskohtaisesti käsiteltävän tekniikanalan mukaan. Yhteisöpatenttituomioistuimen presidentti on ilman eri toimenpiteitä keskusjaoston yhden alajaoston puheenjohtaja. Siihen jaostoon nimitetyt tuomarit, jonka alajaostosta on kulloinkin kyse, valitsevat muiden alajaostojen puheenjohtajat lainoppineiden jäsenten keskuudesta. Kun otetaan huomioon, että alajaoston puheenjohtajan toimikausi on puolet tuomareiden toimikaudesta, saattaa muodostua käytäntö, jossa toimikautensa jälkipuoliskolla oleva kokeneempi tuomari toimii alajaoston puheenjohtajana, kun taas toimikautensa alkupuoliskolla oleva tuomari on alajaoston toisena lainoppineena jäsenenä. Tietyissä tapauksissa on tarpeen poiketa tavanomaisesta kokoonpanosta. Laajennettu kokoonpano voi soveltua esimerkiksi sellaisten tapausten käsittelyyn, joihin liittyy keskeisiä lainopillisia kysymyksiä tai joissa muiden alajaostojen näkemys oikeudellisesta seikasta on eriävä. Tavanomaista suppeampi kokoonpano voisi soveltua välitointen tai yksinkertaisten asioiden käsittelyyn. Kyseistä erityiskokoonpanoa koskevat vaatimukset vahvistetaan työjärjestyksessä tarvittavan joustavuuden varmistamiseksi. Vastaava säännös sisältyy myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen osalta perussäännön 50 artiklaan. Työjärjestyksessä on tarpeen käsitellä suppean tai laajennetun kokoonpanon päätösvaltaisuutta. Yhteisöpatenttituomioistuimeen ei sovelleta perussäännön 17 artiklan kolmannen kohdan (suuri jaosto) eikä neljännen kohdan (täysistunto) vakiomääräyksiä. Samoin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen osalta perussäännön 50 artiklan toisessa kohdassa myös tässä asioiden jakamisesta alajaostoille määrätään työjärjestyksessä. Tällöin on mahdollista jakaa asiat eri alajaostoille pitkälti tekniikanalan mukaan. Näin lujitetaan alajaoston asiantuntemusta, koska alajaostojen jäsenille kertyy kokemusta aisanomaisilta tekniikanaloilta. 14 artikla Avustavasta henkilöstöstä sopiminen Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti tai yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti ja yhteisöpatenttituomioistuimen presidentti vahvistavat yhteisymmärryksessä yksityiskohtaiset säännöt siitä, miten yhteisöjen tuomioistuimen virkamiehet ja sen muu henkilöstö voivat avustaa yhteisöpatenttituomioistuinta tämän toiminnan varmistamiseksi. Tietyt virkamiehet ja muu henkilöstö ovat yhteisöpatenttituomioistuimen kirjaajien alaisia yhteisöpatenttituomioistuimen presidentin valvonnassa. Kommentteja: Artikla vastaa perussäännön 52 artiklaa. 15 artikla Asian käsittely yhteisöpatenttituomioistuimessa (1) Jollei 16-27 artiklasta muuta johdu, asian käsittelystä yhteisöpatenttituomioistuimessa määrätään yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön III osastossa. (2) Asian käsittelyä koskevia täsmentäviä ja täydentäviä määräyksiä annetaan tarvittaessa työjärjestyksessä. Työjärjestyksessä voidaan poiketa yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 40 artiklan neljännestä kohdasta sekä 41 artiklasta, jotta patenttiriitojen erityispiirteet voidaan ottaa huomioon. Kommentteja tästä artiklasta: Säännös vastaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta koskevaa perussäännön 53 artiklaa. Muutamia asian käsittelyn keskeisimpiä piirteitä vahvistetaan perussäännön III osastossa. Määräysten soveltamisen osalta viitataan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, ja nämä määräykset ovat sovellettavissa myös yhteisöpatenttituomioistuimeen muutamin välttämättömin muutoksin. On päädytty siihen, että III osaston perussäännön määräyksiin tehtävät muutokset pyritään rajaamaan ehdottoman välttämättömiin muutoksiin, joita tarvitaan patenttiriitojen erityispiirteiden vuoksi. Tällä hetkellä ei pystytä tarkemmin määrittelemään tarvetta poiketa perussäännön 40 artiklan neljännestä kohdasta, joka koskee kolmannen osapuolen väliintulon laajuutta; tämän mahdollisuuden sisältävä säännös on kuitenkin jätetty ennalleen. Yksipuolisen tuomion keskeisiä piirteitä koskevaan perussäännön 41 artiklaan on tarpeen tehdä seuraavat mukautukset, mutta ne voidaan sisällyttää työjärjestykseen, mikä tehdään mahdolliseksi tällä lausekkeella. Kantajalle vastaisen yksipuolisen tuomion olisi oltava mahdollinen silloin, kun kantaja ei saavu kuultavaksi, ja samoin vastaajalle vastainen yksipuolinen tuomio voidaan antaa silloin, kun vastaaja ei saavu kuultavaksi, ja yksipuolisen tuomion antamiseksi edellytetään aina, että tuomio on toisen osapuolen esittämien tosiseikkojen nojalla perusteltu. Perussäännön 53 artiklan kolmatta kohtaa, joka koskee julkisasiamiestä, ei ole sisällytetty tähän artiklaan, koska yhteisöpatenttituomioistuimen oikeudenkäynnissä ei ole julkisasiamiestä. Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön III osaston määräyksiä koskevat kommentit: Edustajia koskeva 19 artikla on laadittu yhteisöjen tuomioistuimen oikeudenkäyntejä varten, ja se painottuu näin ollen tuomioistuimessa käsiteltäviin riitoihin, mutta se soveltuu myös patenttiriitojen tarkoituksiin. Jäsenvaltioiden ja yhteisön edustajia koskevilla kahdella ensimmäisellä kohdalla on vähäinen merkitys patenttiriidoissa. Kyseeseen voivat tulla ne harvat tapaukset, joissa jäsenvaltiot ovat patentinhaltijoita, ja mitättömyyskanteet. Keskeinen määräys on 19 artiklan kolmas kohta, jossa määrätään vaatimuksesta, että edustajan on oltava asianajaja. Patenttiriitojen osalta on tehtävä muutos, joka koskee patenttiasiamiesten asemaa yhteisöpatenttituomioistuimen oikeudenkäynneissä (katso tämän päätöksen 17 artikla). Perussäännön 20 artikla koskee käsittelyn kahta vaihetta, kirjallista ja suullista, sekä niiden pääsisältöä. Vähäisiä mukautuksia selvitetään tämän päätöksen 18 artiklassa. 21 artikla Perussäännön 21 artiklan ensimmäinen kohta koskee kirjallisen kanteen sisältöä. Muutokset eivät vaikuta tarpeellisilta, vaikka käsite "kirjallinen kanne" ei ole sopivin käytettäväksi yksityisten asianosaisten välisissä riidoissa. Kanteen sisällöstä puuttuvista seikoista, kuten vastaajan osoitteesta, voidaan määrätä työjärjestyksessä. Perussäännön 21 artiklan toinen kohta, joka koskee yhteisön toimielimen tekemän päätöksen mitättömäksi julistamista, on patenttiriitojen kannalta ilmeisen vanhentunut. Pakkolupia koskevat riitoja, jotka voisivat olla tämän määräyksen soveltamisen kohteena, ei panna vireille yhteisöpatenttituomioistuimessa. Tämän vuoksi määräystä ei sovelleta (katso tämän päätöksen 16 artikla). Perussäännön 22 ja 23 artiklaa, joka koskee muutoksenhakua Euratomin välityslautakunnan päätöksiin ja ennakkopäätöksiin yhteisöjen tuomioistuimelta, ei sovelleta (katso tämän päätöksen 16 artikla). Perussäännön 24 artiklassa määrätään asianosaisten velvollisuudesta toimittaa pyydetyt asiakirjat ja muut tiedot (ensimmäinen kohta) sekä toimielinten velvollisuudesta toimittaa tuomioistuimen vaatimat tiedot (toinen kohta). Ensimmäistä kohtaa voidaan periaatteessa soveltaa yksityisten asianosaisten välisiin riitoihin, kun taas toisessa kohdassa on kyse jäsenvaltioiden ja yhteisöjen toimielinten yleisestä velvollisuudesta antaa tarvittavat tiedot. Molempia kohtia olisi sovellettava patenttiriitoihin. Perussäännön 25-30 artiklassa on näyttöä, asiantuntijalausuntoja ja todistajia koskevia määräyksiä, jotka ovat sovellettavissa myös patenttioikeudenkäynneissä. Perussäännön 31 artiklassa mainitaan istunnon julkisuusperiaate ja tuomioistuimen valta evätä erityisin perustein yleisöltä pääsy seuraamaan käsittelyä. Perussäännön 32 artiklassa todetaan, että tuomioistuin voi käsittelyn aikana kuulla asiantuntijoita, todistajia ja asianosaisia. Toinen virke, "[asianosaiset] voivat kuitenkin esiintyä vain edustajien kautta", ei ole täysin selkeä. Jos sillä tarkoitetaan, ettei edes tuomioistuin voi puhutella suoraan asianosaisia niin halutessaan, määräys ei soveltuisi oikeudenkäynnin vaiheeseen, jossa on esitettävä kysymyksiä asianosaisille. Sitä voidaan kuitenkin tulkita myös tavalla, joka vastaa yksityisten välisten riitojen käsittelyä, toisin sanoen siten, että asianosaiset eivät voi oma-aloitteisesti puhutella oikeutta. Mikäli jälkimmäinen tulkinta hyväksytään, yhteisöpatenttituomioistuimen oikeudenkäyntejä varten ei tarvitse tehdä muutoksia. Perussäännön 33 artiklassa määrätään, että istunnosta on pidettävä pöytäkirjaa, jonka presidentti ja kirjaaja allekirjoittavat, ja tätä määräystä olisi sovellettava myös patenttiasioiden käsittelyyn. Perussäännön 34 artiklassa määrätään, että presidentti vahvistaa asialuettelon. Perussäännön 35 artiklassa määrätään tuomioistuimen neuvottelujen salaisuudesta. Perussäännön 36 artiklassa on kyse tuomioiden kahdesta peruspiirteestä: tuomareiden nimien mainitsemisesta ja tuomioiden perustelemisesta. Perussäännön 37 artiklassa todetaan, että presidentti ja kirjaaja allekirjoittavat tuomiot. Määräys voidaan jättää ennalleen, kun otetaan huomioon yleinen lähestymistapa, jonka mukaan tehdään vain aivan välttämättömät muutokset. Voidaan kuitenkin ajatella, että tuomion allekirjoittavat kaikki asian käsittelyyn osallistuneet ja päätöksestä vastuun kantavat tuomarit. Heidän allekirjoituksensa olisi näin todiste siitä, että tuomion lopullisessa versiossa on otettu huomioon tuomioistuimen päätös. Kirjaajan tehtävänä olisi allekirjoittaa alkuperäisen tuomion sijasta sen oikeaksi todistetut jäljennökset. Perussäännön 38 artiklassa ilmaistaan periaate, jonka mukaan tuomioistuin päättää oikeudenkäyntikuluista. Perussäännön 39 artikla koskee täytäntöönpanon lykkäämistä ja välitoimia, ja se soveltuu periaatteessa yhteisöpatenttituomioistuimen käsittelyihin. Yhteisöpatenttituomioistuimen presidentti ei olisi kuitenkaan edellä mainittujen määräysten antaja, vaan ne antaisi työjärjestyksessä määrätty toimivaltainen tuomari. Yhteisöpatenttituomioistuin ei myöskään sovella EY:n perustamissopimuksen 242 artiklassa tai Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklassa tarkoitettua täytäntöönpanon lykkäämistä. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta annetun neuvoston päätöksen 88/591 4 artiklassa, tämän päätöksen 11 artiklassa ei viitata mainittuihin perustamissopimuksen määräyksiin, koska patenttiriidan aiheena ei voi olla yhteisön toimenpidettä koskeva lykkäämispyyntö. Perussäännön 39 artiklaa koskevia muutoksia selvitetään tämän päätöksen 19 artiklassa. Perussäännön 40 artikla koskee jäsenvaltioiden, Euroopan yhteisöjen, ETA- ja EFTA-valtioiden sekä muiden kolmansien osapuolten väliintuloa, joiden etuun asian ratkaisu vaikuttaa. Valtioilla ja Euroopan yhteisöllä (ensimmäinen ja kolmas kohta) ei ole juurikaan tarvetta esiintyä väliintulijana yksityisten asianosaisten välisissä riidoissa. Väliintuloon oikeuttava etu saattaa kuitenkin syntyä esimerkiksi patentinloukkaustapauksessa, jossa oikeudenhaltija väittää, että myönnetyn pakkoluvan ehtoja ei ole noudatettu ja että pakkoluvan haltija on näin ollen syyllistynyt loukkaukseen. Yksityisen kolmannen osapuolen väliintulolla (toinen kohta) on patenttiriidoissa merkitystä. Perussäännön 41 artikla koskee yksipuolista tuomiota. Tätä artiklaa on ilmeisesti muutettava, jotta se soveltuisi patenttiriitoihin. Muutokset voidaan kuitenkin toteuttaa työjärjestyksellä, mihin 15 artiklan 2 kohta nimenomaisesti antaa mahdollisuuden. Perussäännön 42 artiklassa määrätään, että kolmannet osapuolet voivat vaatia asian käsittelemistä uudelleen, jos tuomio on annettu asianosaisia kuulematta. Tämäntyyppiset kolmansien osapuolten vaatimat käsittelyt eivät tule kysymykseen patenttiriidoissa (katso tämän päätöksen 16 artikla). Perussäännön 43 artiklassa todetaan, että tuomion ollessa epäselvä tuomioistuin päättää sen sisällyksestä ja ulottuvuudesta. Perussäännön 44 artikla koskee erityiskäsittelyjä, jotka ovat tarpeen tuomion uudelleen käsittelemiseksi. Tarvittavia muutoksia selvitetään tämän päätöksen 20 artiklassa. Perussäännön 45 artikla koskee määräaikoja. Ensimmäinen kohta, jonka mukaan työjärjestyksessä määrätään määräaikojen pidentämisestä pitkien etäisyyksien vuoksi, voi olla ongelmallinen. Tämä voi tarkoittaa sitä, että kaukaisesta Euroopan osasta tulevalle asianosaiselle myönnettäisiin pitempi aika tiettyjen velvoitteiden täyttämiseen kuin asianosaiselle, jonka kotipaikka on lähempänä tuomioistuinta. Nykyaikaisia tiedonvälitysjärjestelmiä käytettäessä on entistä vaikeampaa perustella tällaisia määräyksiä, ja ne voivatkin johtaa eriarvoisuuteen ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan soveltamiseen. Toisessa kohdassa määrätään, että määräajan noudattamatta jättäminen ei johda oikeudenmenetyksiin, jos se on aiheutunut ennalta arvaamattomista seikoista tai ylivoimaisesta esteestä. Perussäännön 46 artiklassa todetaan, että komission vastuuta koskevat vaateet vanhentuvat viidessä vuodessa, ja siinä määrätään myös vanhentumisajan keskeyttämisperusteista. 16 artikla Määräykset, joita ei sovelleta Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan toinen kohta, 22, 23 ja 42 artikla eivät tule sovellettaviksi. Kommentteja: Perussäännön 21 artiklan toinen kohta, joka koskee yhteisön toimielimen tekemän päätöksen mitättömäksi julistamista, on patenttiriitojen kannalta ilmeisen vanhentunut. Pakkolupia koskevia riitoja, jotka voisivat olla tämän määräyksen soveltamisen kohteena, ei panna vireille yhteisöpatenttituomioistuimessa. Tätä määräystä ei tulisi näin ollen soveltaa. Perussäännön 22 artikla koskee muutoksenhakua Euratomin välityslautakunnan päätöksiin. Perussäännön 23 artiklassa käsitellään yhteisöjen tuomioistuimelle osoitettavia ennakkoratkaisupyyntöjä. Perussäännön 42 artiklassa määrätään, että kolmannet osapuolet voivat vaatia asian käsittelemistä uudelleen, jos tuomio on annettu asianosaisia kuulematta ja loukkaa näiden oikeuksia. Tällaiset kolmannen osapuolen vaatimat käsittelyt eivät tule kyseeseen patenttiriidoissa, koska siviiliprosessien periaatteena on, että vain asian hävinnyt osapuoli voi hakea tuomioon muutosta. Vastaavasti tuomion oikeusvaikutus ulottuu ainoastaan asianosaisiin. Siltä osin kuin tällaisella inter partes -tuomiolla on vaikutusta kolmansiin osapuoliin ennakkotapauksen merkityksessä, tuomiota ei voida kiistää. Loukkauksesta johtuvat oikeudenkäynnit ovat eräs esimerkki tällaisesta tapauksesta. Asia voi olla toisin pätevyyttä koskevissa oikeudenkäynneissä, joissa tuomiolla on yleistä oikeusvaikutusta, ja se voi siten vaikuttaa esimerkiksi käyttöluvan haltijaan. Kuitenkin tässäkin tapauksessa oikeusvarmuuden periaatteelle, joka on kolmansien osapuolten aloitteesta käynnistettävien oikeudenkäyntien vastainen, on annettava enemmän painoa kuin tällaisista oikeudenkäynneistä kolmannelle osapuolille koituville eduille. Tällaisessa tapauksessa oikeudenhaltijan ja käyttöluvan haltijan sopimusvelvoitteisiin kuuluu jälkimmäisen etujen suojaaminen pätevyyttä koskevien kanteiden tapauksessa. Perussäännön 40 artiklassa tarkoitettu väliintulo, jossa pyritään tukemaan yhden osapuolen tavoittelemaa muotomääräystä, on myös kolmannen osapuolen käytettävissä. Näin ollen perussäännön 42 artiklaa ei ole syytä soveltaa patenttiriidoissa. 17 artikla Tekninen neuvonantaja (1) Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan mukaisesti asianajajaa voi avustaa tekninen neuvonantaja, jonka nimi esiintyy Euroopan patenttiviraston ylläpitämässä asiamiesluettelossa. Teknisellä neuvonantajalla on oikeus tulla kuulluksi suullisen käsittelyn aikana työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin. (2) Teknisillä avustajilla on työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin ne oikeudet ja vapaudet, jotka vahvistetaan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan viidennessä kohdassa. Kommentteja: Perussäännön 19 artiklaan tehdyn lisäyksen lähtökohtana on ollut yhteisen muutoksenhakutuomioistuimen perussääntöä koskevan Luxemburgin yleissopimuksen pöytäkirjan 12 artiklan toinen ja kolmas kohta. Kun otetaan huomioon patenttiriitojen erityisluonne, yhteisöjen tuomioistuimessa edustamista sääntelevää perussäännön 19 artiklaa on mukautettava, jotta se soveltuisi yhteisöpatenttituomioistuimen käsittelyihin. Teknisillä kysymyksillä on tärkeä merkitys oikeudellisesti vakaan ratkaisun saavuttamiseksi patenttiriidoissa. Sekä tuomioistuimen jäsenet että asianosaiset tarvitsevat teknistä asiantuntemusta, joten pätevillä teknisillä asiantuntijoilla on tärkeä asema oikeudenkäynneissä. Asianajajaa, joka edustaa asianosaista yhteisöpatenttituomioistuimen käsittelyssä, voi avustaa tekninen neuvonantaja, jolla on puheoikeus yhteisöpatenttituomioistuimen edessä. Tämä pätee erityisesti teknisesti monimutkaisissa kysymyksissä. Teknisiksi neuvonantajiksi, joilla on oikeus puheenvuoroihin yhteisöpatenttituomioistuimen käsittelyssä, hyväksytään Euroopan patenttiviraston ylläpitämässä luettelossa mainitut edustajat, jotta taataan tehokkaan käsittelyn edellyttämä riittävä asiantuntemuksen taso. 18 artikla Suullinen ja kirjallinen käsittely Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklaa sovelletaan edellyttäen, että tehdään seuraavat muutokset: (a) Neljäs kohta: "Suullisessa käsittelyssä esittelevä tuomari esittää asian pääkohdat, yhteisöpatenttituomioistuin kuulee asianosaisia, ja todisteet tutkitaan." (b) Viides kohta: "Yhteisöpatenttituomioistuin voi työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin ja asianosaisia kuultuaan ratkaista asian ilman suullista käsittelyä." (c) Lisätään uusi kuudes kohta: "Työjärjestyksessä voidaan myös määrätä, että asian käsittely suoritetaan kokonaan tai osittain sähköisessä muodossa, sekä tämän toteutusta koskevista edellytyksistä." Kommentteja: Perussäännön 20 artikla koskee asian käsittelyn kahta vaihetta, kirjallista ja suullista. Sen neljänteen ja viidenteen kohtaan on tarpeen tehdä muutoksia. Perussäännön 20 artiklan neljäs kohta muotoiltiin uudelleen, koska nykyisen sanamuodon mukaisesti ei jää mahdollisuutta patenttiasiamiesten kuulemiseen. Valittu sanamuoto "kuulee asianosaisia" soveltuu paremmin oikeudenkäyntiin. Sitä, kuka esittää puheenvuoron tuomioistuimen edessä, ei tarvitse eritellä tässä säännöksessä, vaan kyse on perussäännön 19 artiklan mukaisesta asianmukaisesta edustuksesta. Lisäksi perussäännön 20 artiklan neljännessä kohdassa painotetaan, että esittelevä tuomari lukee kirjallisen kertomuksen asiasta, mikä vaikuttaa liian jäykältä muodollisuudelta päivittäisessä oikeusriitojen käsittelyssä, joten se korvattiin velvollisuudella esittää asian pääkohdat. Myös suullisen käsittelyn rajaaminen "todistajien ja asiantuntijoiden kuulemiseen" vaikuttaa liian suppealta, joten se korvattiin "todisteiden tutkimisella". Perussäännön 20 artiklan viidennen kohdan viittaus julkisasiamieheen oli poistettava, koska yhteisöpatenttituomioistuimen oikeudenkäynneissä ei ole julkisasiamiestä. Sen sijaan lisättiin mahdollisuus yhteisöpatenttituomioistuimen päätöksen antamiseen kirjallisessa käsittelyssä. Lisäksi on syytä lisätä lauseke, joka sisältää mahdollisuuden teknisten keinojen käyttöön kirjallisessa ja suullisessa käsittelyssä. Säännöstä voitaisiin soveltaa esimerkiksi asiakirjojen antamiseen kirjallisessa käsittelyssä tai videokonferensseihin suullisessa vaiheessa. Käsittelyn osat, jotka voidaan toteuttaa sähköisin keinoin, ja säännöksen toteuttamista koskevat edellytykset täsmennetään työjärjestyksessä. Myöhempi käytäntö osoittaa, missä, miltä osin ja millä edellytyksin sähköisiä keinoja olisi käytettävä. Lisäksi tekniikka kehittyy koko ajan, joten työjärjestys soveltuisi parhaiten asian käsittelyyn tehtävien muutosten tekemiseen laajenevien teknisten mahdollisuuksien edellyttämällä tavalla. 19 artikla Erityismääräykset Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 39 artiklaa sovelletaan edellyttäen, että työjärjestyksessä määrätään, kuka on toimivaltainen antamaan kyseisen artiklan mukaiset määräykset. Yhteisöpatenttituomioistuin ei anna määräyksiä, joista määrätään EY:n perustamissopimuksen 242 artiklassa ja Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklassa. Kommentteja: Perussäännön 39 artiklassa tuomioistuimen presidentille annetaan toimivaltuudet täytäntöönpanon lykkäämiseksi ja välitoimia koskevien päätösten tekemiseksi. Tämä ei vaikuta asianmukaiselta toimintatavalta patenttiriitojen tapauksessa. Kysymys siitä, olisiko immateriaalioikeuden täytäntöönpanoa lykättävä, liittyy läheisesti kuhunkin yksittäistapaukseen, joten sen käsittelystä olisi vastattava tuomarin, joka toimii asiaa käsittelevässä alajaostossa. Välitoimet ovat melko yleisiä patenttiriidoissa. Niiden käsittelyn olisi kuuluttava samalle alajaostolle, joka on toimivaltainen asian pääkäsittelyssä (tehokkuus), tai eri tuomarille (puolueettomuus). Työjärjestys antaa mahdollisuuden tarvittavaan joustavuuteen sopivimman ratkaisun löytämiseksi. Toisessa virkkeessä täsmennetään, että yhteisöpatenttituomioistuin ei toteuta EY:n perustamissopimuksen 242 artiklassa ja Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklassa tarkoitettuja täytäntöönpanon lykkäämistoimia, jotka mainitaan perussäännön 39 artiklassa. Toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta annetun neuvoston päätöksen 88/591 4 artiklassa, 11 artiklassa ei viitata mainittuihin perustamissopimuksen määräyksiin, koska patenttiriidan aiheena ei voi olla yhteisön toimenpidettä koskeva lykkäämispyyntö. 20 artikla Tuomion uudelleenkäsittely Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 44 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta muotoillaan seuraavasti: "Asianosainen, jolle päätös on vastainen, voi hakea tuomion purkamista seuraavin perustein: (a) olennainen menettelyvirhe, joka on voinut vaikuttaa päätökseen, tai (b) toimi, joka on luonteeltaan sellainen, että se on merkitykseltään ratkaiseva tosiseikka, ja joka todetaan tuomioistuimen lopullisella päätöksellä rikokseksi. Uusi käsittely aloitetaan tuomiolla, jossa nimenomaisesti todetaan ensimmäisen kohdan vaatimusten täyttyminen." Kommentteja: Perussäännön 44 artikla sisältää asian uudelleenkäsittelyä koskevia määräyksiä, jotka eivät sovellu yksityisten asianosaisten välisiin riitoihin, koska niiden mukaan tuomio voidaan purkaa sillä perusteella, että merkitykseltään ratkaisevaa tosiseikkaa ei tunnettu tuomion antamishetkellä. Oikeusvarmuuden kannalta kyseinen peruste ei ole riittävä yksityisten asianosaisten välisen riidan uudelleen käsittelemiseksi. Asia on otettava uudelleen käsiteltäväksi vain poikkeustapauksissa. Asian uudelleenkäsittelyn perusteena on oltava olennainen menettelyvirhe, joka on voinut vaikuttaa päätökseen, tai rikos, joka koskee merkitykseltään ratkaisevaa tosiseikkaa, kuten asiakirjaväärennös tai todistajan tahallisesti antama väärä todistus. Euroopan patenttisopimuksen 112 a artikla, joka sisältyy vuonna 2000 muutettuun sopimukseen, sekä EPLP:n (European Patent Litigation Protocol) kolmannen ehdotusluonnoksen 157 artikla sisältävät vastaavia määräyksiä. Perussäännön 44 artiklan kolmas kohta jää ennalleen, ja sen mukaan purkamishakemusta ei voi tehdä sen jälkeen kun tuomion antamisesta on kulunut 10 vuotta. 21 artikla Yhteisötuomioistuimelle erheellisesti esitetyt hakemukset Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan ensimmäistä ja toista kohtaa sovelletaan soveltuvin osin. Kommentteja: Perussäännön 54 artiklan ensimmäinen kohta koskee yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaajien velvoitetta toimittaa toisilleen erehdyksessä osoitetut asiakirjat. Samaa velvoitetta sovelletaan soveltuvin osin patenttioikeudenkäyntien osalta yhteisöjen tuomioistuimen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja yhteisöpatenttituomioistuimen kesken. Perussäännön 54 artiklan toinen kohta koskee tilannetta, jossa joko yhteisöjen tuomioistuimen tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetaan asia, jossa asianomainen tuomioistuin ei ole toimivaltainen, mutta toinen näistä tuomioistuimista on toimivaltainen käsittelemään sen. Tällöin se tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, voi siirtää asian sitovasti toiselle tuomioistuimelle. Myös tätä määräystä sovelletaan soveltuvin osin yhteisöjen tuomioistuimen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja yhteisöpatenttituomioistuimen kesken. Perussäännön 54 artiklan kolmannessa kohdassa määrätään mahdollisuudesta lykätä asian käsittelyä kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomion. Tähän kohtaan on tarpeen tehdä joitakin muutoksia, ja sitä käsitellään erikseen seuraavassa artiklassa. 22 artikla Asian käsittelyn lykkääminen Jos yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi tai yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ennakkoratkaisua varten on saatettu asia, joka koskee samaa tulkintakysymystä taikka jossa kyse on saman säädöksen pätevyydestä, yhteisöpatenttituomioistuin voi asianosaisia kuultuaan lykätä asian käsittelyä siksi ajaksi, kunnes yhteisöjen tuomioistuin tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on antanut tuomion. Kommentteja: Tämä artikla vastaa perussäännön 54 artiklan kolmatta kohtaa, johon on tehty patenttiriitojen edellyttämät muutokset. Asian käsittelyä yhteisöpatenttituomioistuimessa voidaan lykätä ainoastaan sillä perusteella, että odotetaan kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomion asiassa, jonka ensimmäinen julkisasiamies on saattanut sen käsiteltäväksi perussäännön 62 artiklan mukaisesti, jos hän on katsonut, että päätös voi vakavasti vahingoittaa yhteisön oikeuden yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta, tai sillä perusteella, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa ennakkoratkaisun patenttisäännöksestä (EY:n perustamissopimuksen (sellaisena kuin se on muutettuna Nizzan sopimuksella) 225 artiklan 3 kohdan mukaisesti) ja kyseinen asia koskee samaa kysymystä kuin yhteisöpatenttituomioistuimen käsiteltävänä oleva asia tai on kyse saman asiakirjan pätevyydestä (saman patentin pätevyydestä). Muut tilanteet, joita käsitellään perussäännön 54 artiklan kolmannessa kohdassa, kuten samaa kohdetta koskevien asioiden käsiteltäväksi saattaminen, eivät liity patenttiriitoihin. Myöskään toinen ja kolmas virke eivät ole sovellettavissa patenttiriitoihin, koska niiden lähtökohtana on ajatus, jonka mukaan sama kohde voi kuulua joko yhteisöjen tuomioistuimen tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toimivaltaan, ja näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi jättää asian käsiteltäväksi ottamatta. Tämä ei ole mahdollista patenttiriidoissa, joiden osalta yhteisöpatenttituomioistuin on toimivaltainen kaikissa ensimmäisen oikeusasteen käsittelyissä. 23 artikla Päätösten tiedoksi antaminen Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 55 artiklaa sovelletaan edellyttäen muutosta, jonka mukaan jäsenvaltioille ja yhteisöjen toimielimille, jotka eivät ole olleet asiassa väliintulijana tai asianosaisena, annetaan tiedoksi ainoastaan yhteisöpatenttituomioistuimen lopullinen päätös. Kommentteja: Artiklassa kirjaajan velvollisuus rajataan koskemaan ainoastaan päätösten virallista tiedoksi antamista oikeudenkäynnin asianosaisille. Jos jäsenvaltiot ja yhteisöjen toimielimet eivät ole olleet asianosaisena, niille lähetetään epävirallisesti tiedoksi jäljennös lopullisesta päätöksestä. 24 artikla Asian käsittely jäsenvaltioissa (1) Käsiteltävien asioiden luonteen vuoksi voi olla perusteltua, että yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaosto järjestää työjärjestyksen mukaisesti asian käsittelyn kokonaan tai osittain jäsenvaltiossa. Yhteisöpatenttituomioistuin ottaa erityisesti huomioon sellaiset seikat kuin asianosaisten kotipaikan ja tarpeen suorittaa tehokas todisteiden tutkinta. (2) Jokaisen jäsenvaltion, joka haluaa yhteisöpatenttituomioistuimen järjestävän asian käsittelyn alueellaan, on tarjottava tätä varten riittävät tilat ja laitteet ja vastattava niistä aiheutuvista kustannuksista. Kommentteja: Säännöksellä varmistetaan alusta alkaen, että yhteisöpatenttituomioistuimen keskusjaoston oikeuskäsittelyjä järjestetään Luxemburgissa sijaitsevan toimipaikan lisäksi myös jäsenvaltioissa tietyin edellytyksin joko osittain tai jopa kokonaan. Paikallisesti järjestettävä käsittely edellyttää, että se on perusteltavissa asian luonteen vuoksi. Erityisinä perusteina asian käsittelylle jäsenvaltiossa voivat olla muiden asianosaisten ja todistajien kotipaikka sekä todisteiden tutkiminen, joka saattaa olla hankalasti toteutettavissa yhteisöpatenttituomioistuimessa (raskaat laitteet, laboratoriotestit jne.). Yhteisöpatenttituomioistuimen on arvioitava asian ominaispiirteitä ottaen huomioon käytännöllisyys asian käsittelyn tehokkuuden kannalta, ja sen on tehtävä päätös siitä, käsitelläänkö asia jäsenvaltiossa vai ei, ja jos käsitellään, niin missä. Koska päätökset paikallisesti järjestettävistä käsittelyistä ovat tapauskohtaisia, tarkempia perusteita olisi aiheellista lisätä työjärjestykseen. Tällä tavoin varmistetaan yhteisöpatenttituomioistuimessa muodostuvan käytännön huomioon ottamiseksi tarvittava joustavuus. Jäsenvaltioiden olisi tarjottava riittävät tilat ja välineet yhteisöpatenttituomioistuimen käyttöön asian käsittelyä varten ja vastattava tästä aiheutuvista kustannuksista. Tämä tarkoittaisi käytännössä etenkin oikeussaleja ja teknisiä laitteita, joita tarvitaan tulkkauksessa ja videokonferensseissa, sähköpostia, faksia jne. Jos jäsenvaltiot eivät tarjoa näitä tiloja ja laitteita, paikalliset käsittelyt eivät ole mahdollisia kyseisessä jäsenvaltiossa, ja tämän vuoksi oikeudenkäynnit järjestetään yhteisöpatenttituomioistuimen keskustoimipaikassa. 25 artikla Oikeudenkäyntikieli (1) Yhteisöpatenttituomioistuin järjestää oikeudenkäynnin sen jäsenvaltion virallisella kielellä, jossa vastaajan kotipaikka sijaitsee. (2) Jos yhteisöpatenttituomioistuin toteaa, että kyseisen kielen käyttäminen ei antaisi kaikille oikeudenkäynnin asianosaisille mahdollisuutta seurata oikeudenkäyntiä ja puolustaa etujaan ja että käyttämällä toista EU:n virallista kieltä tämä tilanne voidaan korjata, se voi määrätä tuon toisen kielen oikeudenkäyntikieleksi. Asianosaisten pyynnöstä ja yhteisöpatenttituomioistuimen suostumuksella mikä tahansa EU:n virallinen kieli voidaan valita oikeudenkäyntikieleksi. (3) Yhteisöpatenttituomioistuin voi työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin kuulla asianosaisia henkilökohtaisesti sekä kuulla todistajia muulla kielellä kuin oikeudenkäyntikielellä. Tällöin kirjaaja huolehtii siitä, että kaikki suullisen käsittelyn lausumat käännetään asian käsittelykielelle ja asianosaisen pyynnöstä tämän käyttämälle kielelle. (4) Yhteisöpatenttituomioistuin voi työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin sallia muulla kielellä kuin oikeudenkäyntikielellä laadittujen oikeudenkäyntiin liittyvien asiakirjojen antamisen. Se voi milloin tahansa määrätä, että asianosaisen on toimitettava kyseisistä asiakirjoista käännös oikeudenkäyntikielelle. Kommentteja: Yhteisöpatenttituomioistuimen oikeudenkäyntikielenä olisi sen jäsenvaltion virallinen kieli, jossa vastaajan kotipaikka sijaitsee. Järjestelyn tarkoituksena on suojata vastaajaa, ja sen lähtökohtana on, että vastaajalla on useimmiten vähintään riittävät taidot kotipaikkansa jäsenvaltion kielessä. Tämän artiklan 2-4 kohdassa on tiettyjä poikkeusmääräyksiä, joilla kielijärjestelyt mukautetaan erityistarpeisiin soveltuviksi. Jos yhteisöpatenttituomioistuin toteaa, että tietyn oikeudenkäyntikielen käyttäminen ei antaisi kaikille asianosaisille mahdollisuutta seurata oikeudenkäyntiä ja puolustaa etujaan, mutta jokin toinen EU:n virallinen kieli tarjoaisi tähän mahdollisuuden, se voi määrätä kyseisen kielen oikeudenkäyntikieleksi. Tällainen mahdollisuus sisältyy myös ensimmäisen oikeusasteen työjärjestyksen 131 artiklaan, joka koskee oikeudenkäyntiä sisämarkkinoilla toimivaa yhdenmukaistamisvirastoa vastaan. Jos asianosaiset sopivat käyttävänsä jotakin muuta EU:n kieltä oikeudenkäyntikielenä, tämän olisi oltava mahdollista yhteisöpatenttituomioistuimen suostumuksella. Yhteisöpatenttituomioistuimen olisi annettava suostumuksensa, jos muun kielen käyttö ei vaaranna asian tehokkaan käsittelyn tavoitteiden toteutumista. Asianosaisten henkilökohtainen kuuleminen ja todistajien kuuleminen toteutetaan näiden omalla kielellä, ja yhteisöpatenttituomioistuimen kirjaajan olisi huolehdittava tarvittavista käännöksistä. Yhteisöpatenttituomioistuin voi antaa luvan poiketa oikeudenkäyntiin liittyvien asiakirjojen toimittamista koskevasta vaatimuksesta, jonka mukaan asiakirjat on annettava oikeudenkäyntikielellä. Asiakirjoja, jotka on laadittu muulla kielellä kuin oikeudenkäyntikielellä, ei siis tarvitse kääntää, jos kalliit käännökset eivät näytä olevan välttämättömiä asianomaisessa tapauksessa. 26 artikla Muutoksenhaku yhteisöpatenttituomioistuimen päätöksiin (1) Yhteisöpatenttituomioistuimen lopulliseen päätökseen voidaan hakea muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta kahden kuukauden kuluessa muutoksenhaun kohteena olevan päätöksen tiedoksiantamisesta. (2) Muutoksenhaku yhteisöpatenttituomioistuimen päätökseen, joka on annettu EY:n perustamissopimuksen 243 artiklan tai 256 artiklan neljännen kohdan nojalla, voidaan panna vireille ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kahden kuukauden kuluessa päätöksen tiedoksiantamisesta. Kuitenkin jos välitoimia on määrätty kuulematta ensin asianosaista, jolle päätös on vastainen, kyseinen asianosainen voi ilmoittaa vastustavansa yhteisöpatenttituomioistuimen päätöstä, johon haetaan muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta. (3) Muutoksenhaku yhteisöpatenttituomioistuimen päätökseen, jolla hylätään väliintuloa koskeva hakemus, voidaan panna vireille kahden viikon kuluessa päätöksen tiedoksiantamisesta. (4) Muutosta voidaan hakea myös muihin yhteisöpatenttituomioistuimen päätöksiin, joista määrätään ja joihin sovellettavat edellytykset vahvistetaan työjärjestyksessä. (5) Edellä 1-4 kohdassa tarkoitetun muutoksenhaun voivat panna vireille asianosaiset, joiden vaatimukset on kokonaan tai osittain hylätty. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja muutoksenhakuja käsitellään ja niistä päätetään yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 39 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Kommentteja: Tämän artiklan 1 kohta vastaa perussäännön 56 artiklan ensimmäistä kohtaa muutamin muutoksin. Kyseinen 1 kohta koskee mahdollisuutta hakea muutosta yhteisöpatenttituomioistuimen lopullisiin päätöksiin. Perussäännön 56 artiklan ensimmäisen kohdan sanamuotoa "[muutoksenhaku] päätöksiin, joilla tehdään vain osittainen asiaratkaisu taikka joilla ratkaistaan väite toimivallan puuttumisesta tai siitä, että asia on jätettävä tutkittavaksi ottamatta" ei ole sisällytetty tähän säännökseen. Päätös, jolla tehdään osittainen asiaratkaisu, olisi yhteisöpatenttituomioistuimen tuomio, ja siihen voi hakea muutosta. Sama pätee päätökseen, jolla ratkaistaan väite yhteisöpatenttituomioistuimen toimivallan puuttumisesta. Mahdollisuus hakea muutosta kaikkiin päätöksiin, joilla ratkaistaan prosessiväite, olisi liian laaja ja vaarantaisi käsittelyjen moitteettoman toiminnan. Prosessiväitettä koskevista päätöksistä, jotka voidaan käsitellä uudelleen, määrätään tämän artiklan 4 kohdan mukaisesti työjärjestyksessä. Tämän artiklan 2 kohdassa mainitaan toisenlaiset päätökset, joihin voidaan hakea muutosta, nimittäin yhteisöpatenttituomioistuimen päätökset, jotka on annettu EY:n perustamissopimuksen 243 artiklan ja 256 artiklan neljännen kohdan nojalla. Kyseessä ovat välitoimia koskevat päätökset ja tuomion täytäntöönpanon lykkäämistä koskevat päätökset. Tämä säännös vastaa 57 artiklan toista kohtaa siltä osin kuin EY:n perustamissopimuksen määräykset ovat sovellettavissa yhteisöpatenttituomioistuimeen. Jos yhteisöpatenttituomioistuin on määrännyt välitoimen kuulematta ensin vastapuolta, muutosta ei haeta suoraan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta. Sen sijaan voidaan esittää vastalause yhteisöpatenttituomioistuimelle, joka tarkasteltuaan asianosaisen, jolle päätös on vastainen, esittämiä perusteluja joko vahvistaa välitoimia koskevan päätöksen tai julistaa sen mitättömäksi. Kyseiseen yhteisöpatenttituomioistuimen päätökseen voidaan hakea muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta. Menettelyn avulla varmistetaan, että muutoksenhaku kohdistuu yhteisöpatenttituomioistuimen antamaan lopulliseen päätökseen, joka on annettu inter partes -käsittelyn tuloksena. Tämän artiklan 3 kohta vastaa perussäännön 57 artiklan ensimmäistä kohtaa. Muista mahdollisista käsittelyistä, joissa yhteisöpatenttituomioistuimen päätöksiin voidaan hakea muutosta, määrätään 4 kohdan mukaan työjärjestyksessä (esim. kuluja koskeva määräys, jos asian käsittely päätetään ilman tuomiota). Jos työjärjestyksessä ei nimenomaisesti toisin mainita, asian käsittelyä koskeviin määräyksiin ei ole mahdollista hakea muutosta. Asian käsittelyyn liittyvät virheet olisi käsiteltävä osana itse tuomioon kohdistuvaa muutoksenhakua. Tällä tavoin varmistetaan nopea asian käsittely ensimmäisessä oikeusasteessa huolehtien kuitenkin asianosaisten riittävästä oikeusturvasta. Tämän artiklan 5 kohdassa todetaan, että 1-4 kohdan mukaisessa muutoksenhaussa vireillepanijana voi olla vain asianosainen, jolle päätös on vastainen. Tämä säännös vastaa perussäännön 56 artiklan toisen kohdan ensimmäistä virkettä. Tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa mainitut käsittelyt voidaan järjestää yksinkertaistettua menettelyä noudattaen. Myös tämä säännös vastaa perussäännön 57 artiklan kolmatta kohtaa. Perussäännön 56 artiklan toisen kohdan toista virkettä, jossa käsitellään väliintulijana olleen oikeutta hakea muutosta sellaiseen päätökseen, joka koskee häntä suoraan, ei ole otettu huomioon, sillä se ei näytä soveltuvan käsittelyyn yhteisöpatenttituomioistuimessa. Patenttiriidoissa väliintulo asianosaisen tukemiseksi on mahdollista, jos asian ratkaisu koskee väliintulijan etua (perussäännön 40 artikla). Väliintulija voi myös tukea asianosaista muutoksenhaun käsittelyssä, jos kyseinen etu on edelleen voimassa ja väliintulija voi tämän vuoksi hakea muutosta yhdessä asianosaisen kanssa ilman, että väliintulijan tarvitsee osoittaa yhteisöpatenttituomioistuimen päätöksen koskevan häntä suoraan. Väliintulijalla ei kuitenkaan ole itsenäistä muutoksenhakuoikeutta. Patenttiasioiden käsittelyn yhteydessä ei ole myöskään tarpeen myöntää muutoksenhakuoikeutta jäsenvaltiolle edes siinä tapauksessa, että jäsenvaltio ei ole ollut asianosaisena tai väliintulijana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, kuten perussäännön 56 artiklan kolmannessa kohdassa määrätään. 27 artikla Muutoksenhaun lykkäävä vaikutus Muutoksenhaulla on lykkäävä vaikutus. Yhteisöpatenttituomioistuin voi kuitenkin julistaa päätöksensä täytäntöönpanokelpoiseksi ja liittää siihen tarvittaessa suojakeinoja. Kommentteja: Yhteisöpatenttia koskevan asetusluonnoksen 39 artiklan 5 kohtaan toistaiseksi sisällytetty säännös näyttäisi olevan tarpeen myös yksityisten välisissä riidoissa sen varmistamiseksi, että asianosaiselle, jolle ensimmäisen oikeusasteen päätös on vastainen, ei aiheudu vahinkoa, jos päätös muuttuu toisessa oikeusasteessa. Yhteisöpatenttituomioistuin voi julistaa päätöksensä täytäntöönpanokelpoisiksi ja liittää siihen tarvittaessa suojakeinoja. Tämän mahdollisuuden myötä kantaja, jolle esimerkiksi myönnetään päätöksen nojalla vahingonkorvaus, voi panna päätöksen täytäntöön, jolloin vastaajan on maksettava vaadittu summa. Jos vastaaja kuitenkin hakee päätökseen muutosta ensimmäisessä oikeusasteessa ja saa itselleen myönteisen päätöksen, ja sillä välin kantaja on todettu maksukyvyttömäksi, vastaaja ei pysty perimään takaisin maksamaansa summaa, vaikka lopullisen päätöksen mukaan kantajalla ei ole ollut oikeutta vaatia maksua. Tällaisen tilanteen varalle voidaan suojautua siten, että yhteisöpatenttituomioistuimen määräyksellä päätös voidaan panna täytäntöön ainoastaan vakuuden antamista vastaan. EY:n perustamissopimuksen 244 ja 256 artiklan mukainen ja 11 artiklassa tarkoitettu mahdollisuus määrätä päätösten täytäntöönpanon lykkäämistoimia ei ole riittävä mutta ei myöskään tarpeeton. Se ei ole riittävä, koska kyseisten määräysten nojalla yhteisöpatenttituomioistuimen päätös olisi täytäntöönpanokelpoinen jollei yhteisöpatenttituomioistuin myöhemmin toisin päätä, mikä ei vastaa yksityisten asianosaisten välisten riitojen käsittelyltä vaadittavia piirteitä. Se ei ole tarpeeton, koska niissä tapauksissa, joissa yhteisöpatenttituomioistuin on alun perin päätöksessään sallinut täytäntöönpanon ilman vakuuksia, erityiset olosuhteet saattavat edellyttää lykkääviä toimenpiteitä myöhemmässä vaiheessa. 28 artikla Voimaantulo Kun tämä päätös on julkaistu Euroopan yhteisöjen vi