A4-0476/98

Päätöslauselma avoimuudesta Euroopan unionissa

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Amsterdamin sopimuksessa olevat avoimuutta koskevat määräykset ja erityisesti sopimuksen A, 8 d, 151 ja 191 a artiklan ja julistukset 9, 35 ja 41,

- ottaa huomioon 25. lokakuuta 1993 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen kansanvallasta, avoimuudesta ja toissijaisuusperiaatteesta,

- ottaa huomioon asiakirjojen saatavuutta koskevat EU:n eri toimielimien ja laitosten nykyiset käytännöt,

- ottaa huomioon avoimuutta koskevat kolmen «pioneerin» aloitteet ((B. Donnelly, Saint-Pierre ja Tsatsos: työasiakirja avoimuudesta ja kansanvallasta, marraskuu 1994 (PE 210.692/A+B/korj.). )) sekä institutionaalisten asioiden valiokunnan toteuttaman hallitusten välisen konferenssin seurannan ((Bonde (Työasiakirjat: PE 227.237, PE 222.239 ja PE 222.240).)),

- ottaa huomioon 16. heinäkuuta 1998 antamansa päätöslauselman Euroopan oikeusasiamiehen erityiskertomuksesta Euroopan parlamentille asiakirjojen julkisuutta koskevan oman aloitteen johdosta (C4-0157/98) ((EYVL C 292, 21.9.1998, s. 170.)),

- ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan,

- ottaa huomioon institutionaalisten asioiden valiokunnan mietinnön ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan sekä kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnot (A4-0476/98);

A. katsoo, että suuremman avoimuuden kehittäminen on ratkaisevan tärkeää EU:n tulevan menestyksen kannalta, koska sen avulla voidaan selkeyttää EU:n tekemiä poliittisia valintoja, kannustaa laaja-alaisempaan ja tasapainoisempaan poliittiseen prosessiin panostamiseen, vähentää korruptiota ja vallan väärinkäyttöä sekä yleisesti ottaen saada Euroopan kansalaisten laajempi hyväksyntä EU:n päätöksille,

B. ottaa huomioon, että avoimuuden käsite on nimenomaisesti sisällytetty EY:n perustamissopimukseen Amsterdamin sopimuksella sekä varmistamalla, että kaikilla kansalaisilla on oikeus tutustua EU:n asiakirjoihin, että edellyttämällä, että EU:n päätökset tehdään mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia,

C. ottaa huomioon, että asiakirjojen saatavuutta koskevista komission ja neuvoston käytännesäännöistä on saatu kokemusta jo useamman vuoden ajan ja että EU:n muut toimielimet ja laitokset ovat myös omaksuneet tällaisia sääntöjä; katsoo, että on erittäin tärkeää laajentaa ja parantaa näitä nykyisiä sääntöjä,

D. ottaa huomioon, että avoimuutta ovat edistäneet myös eräät Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tekemät ennakkopäätökset sekä oikeusasiamiehen tekemät aloitteet,

E. katsoo, että Amsterdamin sopimuksessa olevia asiakirjojen saatavuutta koskevia uusia määräyksiä on täydennettävä uusien sääntöjen avulla, jotka on hyväksyttävä Euroopan parlamentin ja neuvoston välisellä yhteispäätöksellä, joka perustuu komission ehdotukseen; katsoo, että nyt on määritettävä eräitä keskeisiä periaatteita ja kriteereitä, joista voi olla hyötyä tämän ehdotuksen valmistelussa,

F. katsoo, että avoimuuden edistäminen ei merkitse pelkästään asiakirjojen saatavuutta, vaan siihen on kuuluttava myös sellaisia aloja kuin EU:n kokousten avoimuuden parantaminen, Internetin tehokkaampi käyttö, EU:n tekstien selkeyden ja helppotajuisuuden varmistaminen, EU:n monikielisyyden ylläpitäminen ja EU:n tiedotuskampanjoiden laadun parantaminen;

1. Katsoo, että avoimuutta koskevat Amsterdamin sopimuksen määräykset ovat ensimmäinen askel kohti todellisen avoimuusperiaatteen toteuttamista EU:ssa; pyytää Amsterdamin sopimuksessa olevien avoimuutta koskevien määräysten täysimittaista täytäntöönpanoa, joka kattaa EU:n asiakirjojen saatavuutta koskevien uusien ja kattavampien sääntöjen luomisen sekä yleisluonteisemman määräyksen, jonka mukaan EU:n päätökset on tehtävä mahdollisimman avoimesti ja mahdollisimman lähellä kansalaisia;

Oikeus tutustua EU:n asiakirjoihin

2. Katsoo, että uusien sääntöjen laatimista koskeva tarve tarjoaa mahdollisuuden oppia aiemmista kokemuksista ja luoda paremmat säännöt tulevaisuutta varten;

3. Varoittaa kuitenkin siitä vaarasta, että parannuksia toteutetaan vain muutama ja että tällöin saatetaan jopa ottaa käyttöön joitain uusia epäoikeudenmukaisia rajoituksia;

4. Katsoo, että uusien sääntöjen yhteydessä olisi harkittava seuraavia ohjeita:

i) asiakirjoista pitäisi saada selkeämpi määritelmä, jossa keskityttäisiin erityisesti kansainvälisten asiakirjojen merkitykseen; määritelmä ei kuitenkaan saisi olla liian rajoittava, vaan sen piiriin olisi kuuluttava myös merkittävät työasiakirjat sekä monille tahoille jaettu valmisteluun liittyvä aineisto;

ii) ulkopuolisten tahojen laatimien asiakirjojen ja toimielimistä tulevien asiakirjojen olisi kuuluttava sääntöjen piiriin;

iii) kaikissa EU:n toimielimissä olisi perustettava julkisia rekisterejä, ja niihin olisi sisällytettävä myös luokitellut asiakirjat, jolloin olisi mainittava, että ne on luokiteltu luottamuksellisiksi;

iv) luottamuksellisten asiakirjojen luokittelua koskevan järjestelmän yksinkertaistamista olisi harkittava, ja olisi luotava selkeämmät ohjeet siitä, mikä asiakirja kuuluu mihinkin kategoriaan; tietyille asiakirjoille olisi määrättävä karanteeniaika siten, että ne olisivat saatavilla tietyn erikseen ilmoitettavan ajanjakson kuluttua;

(v) nykyiset avoimuutta koskevat poikkeukset on määriteltävä täsmällisemmin, erityisesti seuraavat kaksi yleistä poikkeusta: «julkisen edun turvaaminen» (sekä muutamia sen alamääritteistä, kuten «yleinen turvallisuus» ja «kansainväliset suhteet») ja «toimielimen päätöksentekomenettelyn luottamuksellisuuden turvaaminen»;

vi) muualla kuin EU:ssa asuvien kolmansien maiden kansalaisten esittämiä pyyntöjä olisi myös käsiteltävä, vaikka tällöin voitaisiin periä erityisiä lisämaksuja ylimääräisistä kustannuksista, joita tällaisista pyynnöistä aiheutuu EU:n kansalaisten tai EU:ssa asuvien esittämiin pyyntöihin verrattuna;

vii) kaikki pyynnöt, joihin ei ole vastattu tietyn ajan kuluessa, olisi nykykäytännön tavoin katsottava hyväksytyiksi eikä hylätyiksi;

viii) pyydetyt asiakirjat olisi toimitettava mahdollisuuksien mukaan myös sähköisessä muodossa;

ix) asiakirjat, joissa on vain joitakin arkaluonteisia kohtia, olisi toimitettava osittain eikä täydellisinä;

5. Toistaa pyyntönsä uusista säännöistä, joita sovellettaisiin komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin lisäksi myös kaikissa muissa EU:n toimielimissä ja laitoksissa; pyytää erityisesti

- Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta viimein erottelemaan sen oikeudelliset ja hallinnolliset asiakirjat ja hyväksymään asiakirjojen saatavuutta koskevat säännöt mahdollisimman pian;

- Euroopan keskuspankkia ja EUROPOLia kehittämään säännöt, joissa otetaan huomioon niiden erityisluonne, mutta jotka eivät saa johtaa liian rajoittavaan asiakirjojen saatavuutta koskevaan politiikkaan;

- Euroopan investointipankkia kehittämään nykyisiä sääntöjä huomattavasti vähemmän rajoittavat säännöt, joiden mukaan asiakirjoja pyytävän henkilön ei tarvitse ilmoittaa, mihin tarkoitukseen hän asiakirjoja pyytää;

6. Pyrkii parantamaan omaa asiakirjojen saatavuutta koskevaa käytäntöään

- varmistamalla, että sen poliittiset asiakirjat ovat julkisia sen jälkeen, kun ne on jaettu asiasta vastaavalle valiokunnalle, mutta kansilehdessä olevan viittauksen kunkin asiakirjan silloisesta vaiheesta on oltava selkeämpi;

- parantamalla asiakirjojen jakelua sekä paperiversiona että sähköisessä muodossa;

- vahvistamalla selkeämmät perusteet sille, mitkä parlamentin sisäisistä asiakirjoista luokitellaan luottamuksellisiksi ja kuinka pitkäksi aikaa;

7. Pyytää ryhtymään käytännön toimiin neuvoston asiakirjojen saatavuuden parantamiseksi sen toimiessa lainsäätäjänä, mikä olisi määriteltävä Euroopan parlamentin ja komission kanssa tehtävällä sopimuksella; uskoo, että julkisiin neuvoston asiakirjoihin olisi sisällytettävä myös neuvoston kokousten pöytäkirjat sekä neuvoston työtä valmisteleviin työryhmiin ja pysyvien edustajien kokouksiin liittyvät asiakirjat (yksittäisten maiden nimet voitaisiin tarvittaessa poistaa); kehottaa julkaisemaan kaikki neuvoston ilmoitukset tulevan lainsäädännön toteutuksesta tai tulkinnasta ja kehottaa neuvostoa lopettamaan salaiset ilmoitukset etenkin yhteispäätösmenettelyssä;

8. Uskoo, että komitologiaa koskevien asiakirjojen saatavuutta olisi parannettava huomattavasti ja että nämä asiakirjat olisi sisällytettävä rekistereihin; toteaa jälleen avoimuuden tärkeyden komitologiamenettelyssä ja uskoo erityisesti, että tiedot komiteoiden kokoonpanosta ja tehtävistä tulisi julkistaa;

9. Katsoo, että parlamentin jäsenille ja heidän henkilöstölleen voitaisiin suoda yksinoikeus tutustua tiettyihin asiakirjoihin ottamalla käyttöön tai mukauttamalla luottamuksellisten asiakirjojen käsittelyä koskevia sääntöjä;

Julkisten kokousten lisääminen

10. Ehdottaa ryhtymistä seuraaviin toimiin:

i) neuvoston olisi lisättävä huomattavasti julkisia kokouksia sen toimiessa lainsäätäjänä siten, että julkisia kokouksia ei enää rajata aloitekeskusteluihin ja niistä on ilmoitettava ja annettava tietoa laajemmin;

ii) parlamentin omien julkisten kokousten esityslistat olisi julkaistava nykyistä paremmin ja asiasta kiinnostuneille kansalaisille olisi annettava selkeämpi kuva siitä, kuinka he voivat seurata kokouksia;

iii) komission olisi hyödynnettävä enemmän julkisia kuulemistilaisuuksia ja selvityksiä eri puolilla EU:ta;

iv) olisi luotava luettelo perusteista, joiden avulla voidaan arvioida, pidetäänkö jokin erityinen EU:n kokous julkisesti vai suljetuin ovin, ja joiden esikuvana olisi käytettävä Yhdysvaltain vuoden 1976 yleisten asioiden avoimuutta koskevaan lakiin («Government in the Sunshine Act») sisältyviä perusteita ja poikkeuksia;

v) olisi kannustettava nykyistä selkeämpään erotteluun sellaisten kokousten välillä, joihin kaikilla on pääsy, ja sellaisten kokousten välillä, joissa voivat olla läsnä ainoastaan poliitikot tai muiden EU:n toimielimien palveluksessa olevat virkamiehet;

Internetin tehokkaampi käyttö

11. Pyytää, että kaikki EU:n lainsäädäntöehdotukset, komitologiaa käsittelevät tekstit ja muut tärkeät EU:n asiakirjat (sekä kaikkien asiakirjojen eri rekisterit) syötetään Internetiin sekä EU:n kansalaisten ja organisaatioiden tiedottamiseksi että tarvittaessa heidän kuulemisekseen;

Vastuullisempi EU:n hallinto

12. Pyytää avoimemman hallintokulttuurin kehittämistä EU:n eri toimielimissä ja laitoksissa, jolloin kansalaisilla on selkeämpi käsitys siitä, kuka on vastuussa mistäkin, heillä on oikeus saada nopea ja kohtelias vastaus esittämiinsä suullisiin tai kirjallisiin tiedusteluihin ja jolloin käytettävissä on asianmukaisia uudelleenarviointi- ja valitusmenettelyjä; uskoo, että julkishallintoa koskevien sääntöjen luominen oikeusasiamiehen ehdotuksen mukaisesti voisi auttaa näissä kysymyksissä;

Täydentävät toimet

13. Pyytää

i) etenemään nopeasti toimielinten välisen sopimuksen suhteen, jolla pyritään parantamaan yhteisön lainsäädännön laatimisen laatua, mikä johtaa tulevaisuudessa selkeämpiin ja helppotajuisempiin EU:n teksteihin;

ii) etenemään yhteisön lainsäädännön konsolidoimisessa ja kodifioimisessa;

iii) ylläpitämään monikielisyyttä myös laajentuneessa EU:ssa siten, että kaikille EU:n kansalaisille voidaan tiedottaa EU:n toiminnasta heidän omalla kielellään ja että EU:n päätöksentekomenettelyyn voidaan osallistua omalla kielellä kunkin EU:n toimielimen ja laitoksen huolehtiessa asianmukaisista resursseista perustamissopimuksen 8 d artiklan uudessa kolmannessa kohdassa tarkoitettujen velvoitteiden täyttämiseksi;

iv) parantamaan EU:n tiedotuskampanjoiden laatua ja määrittelemään niiden tavoitteet paremmin etukäteen;

v) parantamaan EU:n liiankin monimutkaisen institutionaalisen rakenteen avoimuutta EU:n lainsäädännön, talousarviomenettelyn sekä komitologiamenettelyn yksinkertaistamisen kaltaisilla toimilla;

vi) täyttä toimielinten välistä yhteistyötä tietotekniikan alalla ja ottamaan erityisesti huomioon tarpeen luoda asiakirjojen rakenteelle yhteiset normit, jotka mahdollistavat asiakirjojen ja tietojen tallennuksen, siirron, arkistoinnin ja hallinnan;

14. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille ja hallituksille.