Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "WTO:n viidennen ministerikonferenssin valmistelu"



Virallinen lehti nro C 234 , 30/09/2003 s. 0095 - 0103



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "WTO:n viidennen ministerikonferenssin valmistelu" (2003/C 234/23) Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 18. heinäkuuta 2002 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta "WTO:n viidennen ministerikonferenssin valmistelu". Asian valmistelusta vastannut "ulkosuhteet" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 24. kesäkuuta 2003. Esittelijä oli Bruno Vever. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 16. ja 17. heinäkuuta 2003 pitämässään 401. täysistunnossa (heinäkuun 17. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Tiivistelmä 1.1. WTO:n viides ministerikonferenssi, joka pidetään 10. ja 14. syyskuuta 2003 Cancúnissa Meksikossa, osuu Dohan kehitysohjelman toteuttamisen puoliväliin. Konferenssilla on ratkaiseva merkitys, jotta neuvottelut saataisiin päätökseen vuoden 2004 lopulla. Neuvottelujen loppuun saattaminen ei voi tiivistyä ainoastaan pienimmän yhteisen nimittäjän löytämiseen jäsenvaltioiden välillä, vaan sen on perustuttava kestävään yksimielisyyteen tulevia haasteita silmällä pitäen. Konferenssin onnistuminen on välttämätöntä tämänhetkisessä tilanteessa seuraavista syistä: - Dohan konferenssin jälkeen näivettynyt talouskasvu on saatava elpymään. - On vahvistettava sijoittajien luottamusta, johon osakekurssien lasku ja rahoitusmarkkinoiden kriisi ovat vaikuttaneet. - On parannettava yleistä ilmapiiriä, johon kansainvälinen turvallisuustilanne ja terrorismin vastainen taistelu vaikuttavat edelleen. - Kokonaisnäkemystä haasteista, talouksien avautumisen edistymisestä ja kehitystyöstä on parannettava välttämällä liian teknisiä ja yksityiskohtaisia neuvottelutapoja. - Kehitysmaita on tuettava tehokkaammin, sillä taloudelliset, varainhoidolliset ja sosiaaliset ongelmat ovat kasvaneet monessa maassa. 1.2. Konferenssin lähestyessä tilanteessa on nähtävissä vastakohtaisuuksia: Jäsenvaltiot ovat osallistuneet valmistelutyöhön verrattain aktiivisesti, ja eräiden Dohan kehitysohjelmassa asetettujen välitavoitteiden perusteella on esitetty esimerkiksi erilliskohtelua ja täytäntöönpanomenettelyjä koskevia työohjelmia. Sitä vastoin useiden muiden tavoitteiden suhteen ei ole otettu edistysaskeleita (terveydenhoito ja immateriaalioikeudet). Raporteissa on vastustettu alkuperäistä suunnitelmaa kolmen suuren neuvottelukokonaisuuden (palvelut, tavarat ja maatalous) tasapainottamisesta keskinäisillä myönnytyksillä vuoden 2003 alussa. Näin ollen neuvottelukannat ovat melko kaukana toisistaan monen aihepiirin osalta. 1.3. Jotta Cancúnin konferenssista tulisi uusi ja ratkaiseva sysäys neuvotteluille, komitea korostaa, että kaikki neuvottelujen osapuolet on vaikutusanalyysien ja suhteellisuustestien perusteella saatava vakuuttuneiksi siitä, että markkinoille pääsy tapahtuu tasapainoisesti ja dynaamisesti. Huomioon olisi siten otettava seuraavaa: - Palvelut on vapautettava porrastetusti kuitenkin siten, ettei julkisista palveluista neuvotella. - Maatalousmarkkinat on myöskin avattava porrastetusti sekä sellaisin edellytyksin, jotka vastaavat vireillä olevia ja suunniteltuja kehityssuuntauksia EU:n yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseksi. - Olisi sovittava teollisuustuotteiden tullinalennuksia koskevasta tasapainoisesta ja oikeudenmukaisesta säännöstä, johon sisältyisi myös erittäin korkeiden tullien poistaminen ja joka koskisi kaikkia jäsenvaltioita. 1.4. Komitea korostaa, että konferenssissa olisi myös päätettävä seuraavista asioista: - Tullien ulkopuolisia esteitä olisi vähennettävä huomattavasti siten, että julkiset hankinnat olisivat avoimempia. - Suorista ulkomaisista investoinneista olisi tehtävä sopimus, joka edesauttaisi kahdenvälisten sopimusten yhdenmukaistamista. - Olisi sovittava aiempaa tarkoituksenmukaisemmista ja tehokkaammista säännöistä polkumyynnin torjumiseksi ja valtiontuen kieltämiseksi. - Ympäristön suojelun alalla olisi edistyttävä siten, että käyttöön otetaan tehokkaat vaikutusindikaattorit. 1.5. Komitea muistuttaa myös, että edistyminen kehitystyötä koskevissa kysymyksissä on keskeinen haaste Dohan kehitysohjelman onnistumiseksi, ja tämä edellyttää seuraavaa: - Sitoumusten täytäntöönpanon helpottamiseksi sovitun työohjelman käynnistämisessä olisi edistyttävä konkreettisesti siten, että otetaan käyttöön kehitysmaiden erityis- ja erilliskohtelu. - Kehitysmaat olisi luokiteltava selkeämmin siten, että kehityksessä jatkuvasti jälkeen jäävät maat erottuisivat paremmin maista, joiden talouskasvu orastaa. - Vähiten kehittyneiden kehitysmaiden hallinnon vahvistamista olisi tuettava. 1.6. Komitea muistuttaa, että se pitää sosiaalisten perusoikeuksien edistämistä tärkeänä, sillä niitä ei voida asettaa vastakkain kehitystyötä koskevien tavoitteiden kanssa. Vaikka nämä kysymykset eivät sisälly Dohan kehitysohjelmaan, komitea - tukee Kansainvälisen työjärjestön (ILO) aloitteita tällä alalla erityisesti globalisaation sosiaalisia näkökohtia miettivän ryhmän työn puitteissa - korostaa, että ILO:lle olisi annettava pysyvän tarkkailijan asema WTO:ssa. 1.7. Komitea tukee WTO:ssa noudatettavien menettelyjen kehittämistä aiheesta "Ihmiskasvoinen WTO" äskettäin antamassaan lausunnossa ehdottamallaan tavalla. Riitoja ratkaistaessa vaihtoehtoisia ratkaisuja olisi etsittävä mahdollisimman laajalti siten, etteivät sanktiot kohdistu yrityksiin ja kolmansiin osapuoliin, jotka eivät ole riidassa asianosaisina. 1.8. Komitea kutsuu kansalaisyhteiskunnan eri toimijoita (yritykset, yhteiskunnallis-ammatilliset järjestöt, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisjärjestöt) tekemään aloitteita, jotta ne - osallistuisivat Dohan kehitysohjelman haasteita koskevaan tiedotuskampanjaan - järjestäisivät kansainvälisiä tapaamisia joko ammattialojen välillä tai toimialoittain - vaikuttaisivat analyyseillään, ehdotuksillaan ja osallistumisellaan siihen, että kestävä kehitys tulisi maailmanlaajuisesti mahdolliseksi. 1.9. Komitea osallistuu näihin aloitteisiin esittämällä ennen Dohan kierroksen päättymistä vuoden 2004 lopussa toimintaehdotuksia osallistuvan demokratian kehittämiseksi. Komitea liittää järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan mukaan WTO:n toimiin sen ajatustenvaihdon perusteella, jota komitea on käynyt Euroopan unionissa ja unionin ulkopuolisissa maissa toimivien kumppaneidensa kanssa. 2. Dohan kehitysohjelman perspektiivit 2.1. Dohassa 9.-14.11.2001 järjestetyn neljännen ministerikonferenssin päätteeksi annettiin julistus työohjelmasta, joka tulee saada päätökseen viimeistään 1.1.2005. Meksikon Cancúnissa 10.-14.9.2003 järjestettävä viides ministerikonferenssi on kuitenkin merkittävä välietappi ohjelman toteuttamisessa. Tässä kokouksessa päätetään, onko nykyisiä neuvotteluja mahdollista jatkaa ja käynnistetäänkö ns. Singaporen paketti. Ratkaisevat vaiheet ovat siten käsillä. 2.2. Dohan julistus kokosi yhteen asiakirjaan eri valtioiden (tai valtioiden ryhmittymien) lukuisat ja toisistaan eroavat vaatimukset WTO:n tavoitteista. On kuitenkin kiistatonta, että asiakirjassa eräs teema - kehitystyö - nostettiin etusijalle erään valtioryhmittymän, nimittäin kehitysmaiden ja erityisesti vähiten kehittyneiden maiden vaatimuksesta. Tämä painopistealue on edelleen vahvistunut Monterreyn ja Johannesburgin konferenssien jälkeen, sillä niissä painotettiin hieman enemmän globalisaation kehitystyöulottuvuutta. 2.3. Tätä aihetta voidaan kuitenkin lähestyä monin eri tavoin, joita muut jäsenet ja jäsenvaltioiden ryhmät, kuten teollistuneet maat, voivat hyväksyä enemmän tai vähemmän laajalti. 2.3.1. Ensinnäkin Uruguayn kierroksella jo sovituista aihealoista olisi aloitettava kokonaan tai osittain uuden neuvottelut sillä perusteella, että nämä neuvottelut osoittautuivat kehitysmaiden kannalta epäedullisiksi. 2.3.2. Toiseksi kehitysmaat tarvitsevat teknistä tukea, yhteistyötä ja hallintonsa vahvistamista WTO:n jäsenyyteen perustuvien velvoitteidensa täyttämiseksi. 2.3.3. Kolmanneksi on sovittava erityis- ja erilliskohtelusta tai toisin sanottuna velvoitteiden epätasapainosta, joka koskisi kaikkia Dohan kehitysohjelmassa käsiteltyjä aloja, esimerkiksi teollisuus- ja maataloustuotteiden sekä palvelujen pääsyä markkinoille. Unohtaa ei voida myöskään vanhoja sääntöjä ja aloja, joita on määrä kehittää. Myös uudet alat on otettava huomioon (investoinnit, kilpailu ym.). 2.4. Kehitysmaiden vaatimusten ohella kehitysohjelmassa on otettava huomioon myös muihin ryhmiin kuuluvien maiden ensisijaiset vaatimukset: 2.4.1. maatalous- ja teollisuustuotteiden sekä palvelujen pääsy markkinoille (Yhdysvallat - ns. Cairns-maat - Euroopan unioni; kehitysmaat on myös otettava huomioon näissä kysymyksissä) 2.4.2. uudet kansainvälistä kauppaa ja maksuliikennettä koskevat säännöt (Euroopan unionissa, sekä myös lukuisissa muissa maissa, mikä tuli esiin Tokiossa järjestetyssä ministerikokouksessa helmikuussa 2003) 2.4.3. kansainvälisen kaupan ulkopuolisten ulottuvuuksien kuten ympäristönsuojelun huomioonottaminen (Euroopan unioni ja kansalaisyhteiskunta). 2.5. Kaikkiin näihin heterogeenisiin ja jopa ristiriitaisiin vaatimuksiin vastaamiseksi sovittiin monista tapaamisista: 2.5.1. vuoden 2002 loppu: täytäntöönpano ja kansanterveys suhteessa immateriaalioikeuksiin 2.5.2. kevät 2003: markkinoille pääsy eri tapauksissa 2.5.3. syyskuu 2003: Cancúnissa Meksikossa pidettävä viides ministerikonferenssi, yksimielisyyteen pyrkiminen Singaporessa käsiteltyjä aihepiirejä koskevissa neuvotteluissa (investoinnit, kilpailu, kaupan helpottaminen, julkiset hankinnat). 2.6. ETSK on aikaisemmissa lausunnoissaan(1) jatkuvasti puhunut sen puolesta, että WTO:ssa käytävissä neuvotteluissa edettäisiin tasapainoisesti. Ennen Cancúnin kokousta komitean on esitettävä neuvottelijoille näkemyksensä neuvottelujen kokonaisvaltaisesta ja samalla yksityiskohtiin menevästä tasapainosta, jossa otetaan huomioon seuraavaa: 2.6.1. kaikkien jäsenten mieltymykset 2.6.2. eri ryhmiin kuuluvien jäsenten, erityisesti vähiten kehittyneiden maiden ja kehitysmaiden edut 2.6.3. kauppa- ja rahoitusvirtojen parantaminen, mikä on tärkeää pohjoisen ja etelän välillä mutta myös etelä-etelä-suhteissa. 2.7. Tämänhetkiselle tilanteelle on ominaista epävarmuus, alueelliset talous- ja rahoituskriisit, kauppavirtojen ja ulkomaisten investointien heikkeneminen. Tämä edellyttää kansainvälisen toimintaympäristön vakauttamista enemmän kuin koskaan, mikä on haaste Cancúnin kokoukselle. 2.8. Lisäksi Dohan, Monterreyn ja Johannesburgin konferensseissa korostettiin, että huomioon on otettava kehitystyö, jonka kestävää kehitystä koskeva ulottuvuus ja sosiaalinen ulottuvuus ovat entistä ajankohtaisempia. Näiden ulottuvuuksien kehittymistä on myös mitattava - ja tähän ei ole riittävästi paneuduttu Dohan konferenssin jälkeen - joko WTO:ssa tai jossain muussa kansainvälisessä järjestössä. Kehitystyötä koskeva haaste vahvistaa intressiä Dohan kierroksen päättämiseen, ja siksi valtioiden usein lyhyen aikavälin intressit olisi ohitettava kaikkien jäsenten etujen huomioon ottamiseksi pitkällä aikavälillä. 2.9. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tehtävä myönnytyksiä ja kompromisseja. Euroopan unioni puolustaa WTO:n neuvotteluissa - talouskasvunsa tulevaisuutta, hyökkäävä strategiaa unionin ulkopuolisille markkinoille pääsemiseksi, teknologista etumatkaansa, kuluttajansuojaa sekä kansalaistensa työpaikkoja - sekä myös kestävään kehitykseen tähtäävää prosessia, jossa otetaan huomioon sekä kehitysmaiden että teollistuneiden maiden ja etenkin niiden kansalaisyhteiskunnan oikeutetut vaatimukset. 2.10. WTO:ssa määritelty tasapainoinenkaan neuvottelukokonaisuus ei epäilemättä riitä vastaamaan kaikkien jäsenten perusteltuihin odotuksiin. Tämän vuoksi myös muissa kansainvälisissä instituutioissa kuten kansainvälisissä rahoituslaitoksissa, UNDP:ssa (YK:n kehitysohjelma) ja ILO:ssa on edistyttävä samaan aikaan, jotta voidaan löytää ratkaisuja esimerkiksi ympäristönsuojeluun, elin- ja työoloihin sekä köyhyyden torjumiseen liittyviin perusongelmiin. Unioni ehdottaa siten jokaisen neuvottelukohdan osalta keskitietä, jonka mahdollisimman moni WTO:n jäsenistä voisi hyväksyä, sekä myös erittäin tärkeää asemaa kehitystyölle. 2.11. Euroopan unionin on oltava näiden toimien alullepanijana ja tarvittaessa toimittava esimerkkinä muille. Koska tilanne kansainvälisessä politiikassa on tällä hetkellä jännittynyt, nämä neuvotteluprosessit ovat välttämättömiä. Talous- ja sosiaalikomitean tehtävänä on esittää laajoja suuntaviivoja kansallisten, unionissa toimivien ja kansainvälisten päättäjien harkittavaksi. 2.12. Dohan kehitysohjelman onnistuminen edellyttää, että Cancúnin konferenssi onnistuu. Tämä on nykytilanteessa erityisen välttämätöntä, jotta - Dohan konferenssin jälkeen näivettynyt kansainvälinen talouskasvu saataisiin elpymään - osakemarkkinoiden jatkuvan alamäen ja rahoituskriisin vuoksi heikentynyttä sijoittajien luottamusta saataisiin vahvistettua - voitaisiin parantaa yleistä ilmapiiriä, johon huoli kansainvälisestä turvallisuustilanteesta ja terrorismin vastaisesta taistelusta on vaikuttanut vuoden 2001 syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen - saataisiin selvempi kokonaisnäkemys talouksien avautumisesta ja kehitystyöstä välttämällä liian teknisiä ja yksityiskohtaisia neuvottelutapoja - voitaisiin edistyä kehitystyöhön liittyvissä toimissa, sillä taloudelliset, varainhoitoon liittyvät ja sosiaaliset ongelmat ovat kasvaneet monissa kehitysmaissa. 3. Tilanne Cancúnin ministerikonferenssin lähestyessä 3.1. Vuosi 2003 on ratkaiseva neuvottelukierroksen onnistumiseksi. 3.1.1. Konferenssin valmistelutyöt ovat tähän asti edenneet tyydyttävästi, ja jäsenvaltiot ovat osallistuneet niihin verrattain aktiivisesti. Dohan kehitysohjelma on selväsi herättänyt niinkin erilaisten maiden kuin Kiinan, Brasilian, Intian sekä Afrikan ja AKT-maiden ja tietenkin Yhdysvaltojen mielenkiinnon. Eri neuvotteluryhmien puheenjohtajille on osoitettu lukuisia ehdotuksia, joiden perusteella puheenjohtajat voivat laatia neuvotteluasiakirjat. 3.1.1.1. Sen jälkeen kun Yhdysvaltojen kongressi antoi Yhdysvalloille nimenomaiset neuvotteluvaltuudet (Trade Promotion Authority), Yhdysvallat on usein esittänyt kunnianhimoisesti näkökantojaan hyökkäävästä strategiasta (markkinoille pääsy) ja puolustavasta strategiasta (kauppapolitiikan eri välineet). 3.1.1.2. Kiinan kansantasavallalla, Brasilialla ja Intialla on erittäin tärkeä rooli kaikissa neuvottelukokonaisuuksissa, sillä ne puolustavat kehittyvien maiden ja kehitysmaiden intressejä, jotka helposti sekoitetaan toisiinsa. 3.1.1.3. Afrikan maiden ja AKT-maiden merkitys on kasvanut edelliseen neuvottelukierrokseen verrattuna, ja ne korostavat niille erityisen tärkeitä aiheita, kuten täytäntöönpanoa, erityis- ja erilliskohtelua, välttämättömiä lääkkeitä sekä markkinoille pääsyä. 3.1.1.4. Yleisesti ottaen kehitysmaiden dynaamisuus Dohan kehitysohjelman suhteen ei tarkoita, että ne olisivat täysin yksimielisiä. Eräillä teollistuneille maille tärkeillä aihealoilla kehitysmaat voivat tukea niitä valikoivasti ja auttaa siten ongelmatilanteen ratkaisussa. Kompromissi on mahdollinen monissa neuvottelukohdissa, kuten palvelujen kansainvälisessä kaupassa ja julkisissa hankinnoissa, mikäli suojalausekkeesta sovitaan. 3.1.1.5. Muut perinteiset aiheet kuuluvat myös neuvottelujen piiriin, esimerkiksi maatalous, joka on Dohan kehitysohjelman avainala, tullimaksut ja polkumyynnin vastaiset toimet. 3.1.2. Jäljelle jää kuitenkin aihealoja, jotka saattavat hankaloittaa neuvottelujen kulkua, sillä jäsenet eivät ole osallistuneet neuvotteluihin aktiivisesti. Näitä aiheita ovat muun muassa julkisten hankintojen avoimuus tai yleisemmin ns. Singaporen aiheet (investoinnit, kilpailu, kaupan helpottaminen ja julkiset hankinnat). 3.1.3. Tulkinnanvaraiset seikat, joihin Dohan kompromissi perustuu, tulevat vuoden aikana väistämättä jälleen esille, ja ne on mahdollisuuksien mukaan ratkaistava ennen Cancúnin konferenssia. Ei kuitenkaan ole poissuljettua, että ne sisällytetään myös Cancúnin esityslistaan, missä tapauksessa Dohassa sovituista seikoista neuvoteltaisiin uudelleen Cancúnissa. Tällä hetkellä havaittavissa on kokonainen kirjo ehdotuksia, jotka ovat vielä liian kaukana toisistaan ja jotka poikkeavat Dohassa sovitusta "keskitiestä" seuraavilla alueilla: - maatalous - tuotteiden pääsy markkinoille - täytäntöönpano kehitysmaiden hyväksi - kauppapolitiikan välineet - ns. Singaporen aiheet. 3.2. Tällä hetkellä näyttää siltä, että jäsenet korottavat niille tärkeitä aiheita koskevia vaatimuksiaan viivyttämällä sovittuja määräaikoja. 3.2.1. Tämän vuoksi vuoden 2002 joulukuun tärkeää määräaikaa ei voitu noudattaa. Oli nimittäin sovittu, että seuraavista kahdesta kehitysmaiden ja vähiten kehittyneiden maiden perustavasta vaatimuksesta päästäisiin sopuun tuohon ajankohtaan mennessä: - välttämättömät lääkkeet ja immateriaalioikeudet - täytäntöönpano, eli kehitysmaiden kehitystasolle tarkoituksenmukaisten ratkaisujen löytäminen, mikä koskee noin sataa neuvottelukohtaa. 3.2.2. Lääkkeiden ja immateriaalioikeuksien suhteen Yhdysvallat oli tinkimätön, mikä esti tasapainoisen ratkaisun syntymisen. Vaikutti siltä, että tältä osin vastakkaisten kantojen edustajat korottivat vaatimuksiaan ja lykkäsivät ratkaisun hetkeä, jotta eri osapuolet olisivat voineet tehdä myönnytyksiä parhain mahdollisin ehdoin. 3.2.3. Täytäntöönpanon osalta ehdotettiin erityis- ja erilliskohtelua koskevaa työohjelmaa, johon liittyy noin sata ehdotusta. 3.2.4. Terveydenhuoltokysymyksiä koskeva raportti oli ristiriidassa Dohan ministerikonferenssissa esitetyn periaatteen kanssa, jonka mukaan tavaroiden, palvelujen ja tuotteiden markkinoillepääsyä koskevien neuvottelujen menettelytavat määriteltäisiin samaan aikaan eli keväällä 2003, jotta tehdyt myönnytykset voitaisiin tasapainottaa kokonaisuutena. 3.2.5. On selvää, että neuvottelutilanteet näissä kolmessa ryhmässä eivät ole sopusoinnussa keskenään: - Palvelujen osalta muut neuvotteluosapuolet eivät ole esittäneet todellista vastausta unionin tarjoukseen. - Tuotteiden suhteen keskitie on mahdollinen kaikkia tuotteita/kaikkia maita koskevan paketin perusteella, jota täydennettäisiin tarvittaessa sektorikohtaisilla neuvotteluilla ja mahdollisesti myös tarjouksilla ja pyynnöillä. Girardin ehdotus on tämän suuntainen, mutta pysyvien ja pitkälle menevien suojalausekkeiden säilyttäminen epätasapainoisella tavalla tiettyjen kehitysmaiden hyväksi aiheuttaa ongelmia. - Maataloutta koskevissa neuvotteluissa on otettu edistysaskelia, mutta markkinoille pääsy on ongelmallisinta. Harbinsonin ehdotus ei vastaa eri maiden odotuksiin riittävästi, jotta se voisi olla konsensuksen perusta. 3.2.6. Edellä esitetty hidastaa väistämättä koko neuvotteluprosessia, sillä maatalousneuvotteluihin tyytymättömät jäsenet eivät enää jatka myönnytysehdotusten tekemistä palvelujen ja/tai tuotteiden alalla siinä toivossa, että maatalouden osalta sovittaisiin lisämyönnytyksistä. EU puolestaan pitää kiinni palvelujen kauppaa koskevista vaatimuksistaan, mikä estää EU:n tavoitteiden saavuttamista maataloutta koskevissa kysymyksissä. 3.3. Näin ollen tullaan jälleen siihen johtopäätökseen, että Cancúnin konferenssin on oltava uutena ja ratkaisevana lähtökohtana kaikkien jäsenten näkökulmasta tasapainoisille neuvotteluille. Vaikutusanalyysien ja suhteellisuustestien aiempaa tehokkaampi hyväksikäyttö olisi neuvottelujen kannalta hyödyllistä. 4. Komitean suositukset ministerikonferenssille 4.1. Komitean suosituksissa otetaan huomioon keskustelut, joita käytiin komitean 9.4.2003 ja 26.5.2003 yhdessä eurooppalaisten yhteiskunnallis-ammatillisten järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen kanssa järjestämissä kuulemistilaisuuksissa Cancúnin konferenssin valmistelusta. Nämä suositukset esittämällä komitea korostaa, että WTO:n on oltava keskeisessä roolissa kansainvälisten taloudellisten suhteiden hoitamisessa pitkällä aikavälillä ja maailmanlaajuisesti. Huomioon on otettava näiden suhteiden myönteinen vaikutus kestävää kehitystä koskeviin prosesseihin. 4.2. Kuten Uruguayn kierroksella, myöskään Dohan kehitysohjelman yhteydessä tavoitteita ei voida saavuttaa ilman yksimielisesti hyväksyttyä pakettiratkaisua (single undertaking), ja kaikkien osallistujien on otettava tämä huomioon. Tämän periaatteen noudattaminen on ehdoton edellytys neuvottelujen onnistumiselle. Kokonaisvaltainen edistyminen kaikilla käsitellyillä aihealoilla mahdollistaa sen, että myös jokaisessa yksittäisessä neuvottelukohdassa päästään tasapainoiseen lopputulokseen. Markkinoillepääsyn kokonaistasapaino 4.3. Uruguayn kierroksen jälkeen WTO:lla on kokonaiskuva markkinoiden avaamisesta ja kaupan sääntelystä. Mikäli WTO:n työtä analysoidaan pitkällä aikavälillä, voidaan todeta, että WTO on omaksunut kaupan ykseyttä koskevan näkökannan. Tavoitteena olisi siis päättää käytännössä identtisistä säännöistä tavaroiden, palvelujen ja maataloustuotteiden kaupassa, jolloin jokaista aihealaa koskisi mahdollisimman vähäinen määrä erityissäännöksiä. Tämä onkin Dohan kehitysohjelman vaikein poliittinen ongelma, koska on esitetty perusteltuja kannanottoja erityissäännösten puolesta eri maiden kulttuurisista syistä johtuen. Tämän vuoksi ETSK suosittelee, että nämä kannanotot otettaisiin huomioon. 4.3.1. Edellisessä kohdassa mainittu on tarpeen ensinnäkin palvelujen alalla, jotka on vapautettava asteittain ja joiden osalta on otettava huomioon seuraavat seikat: - tuojavaltioiden tai ulkomaisia investointeja vastaanottavien valtioiden kapasiteetti - kehitysyhteistyö, jota palvelujen kansainvälisen kaupan avautuminen voi suuresti auttaa - palveluyritysten tarve laajentua kansainvälisesti (vienti, investoinnit ja henkilöstön liikkuvuus) - WTO:n jäsenvaltiossa tietyllä sektorilla hetkittäin ilmenevät ongelmat - palvelujen tilapäiseen tarjoamiseen jossakin toisessa WTO:n jäsenvaltiossa (ns. mode 4) liittyvät kysymykset, joista on säädetty sisämarkkinoiden osalta ja joista komitea laatii valmistelevan lausunnon komission pyynnöstä - rahoituspalvelut, turvallisuutta koskevat haasteet ja terrorismin sekä rahanpesun vastainen taistelu - julkiset palvelut on jätettävä neuvottelujen ulkopuolelle WTO:n jäsenvaltioiden keskinäisen sopimuksen mukaisesti; tämän ei kuitenkaan pitäisi estää EU:ta jatkamasta alalla käynnissä olevaan markkinoiden avaamista yhteisön sisällä tai jopa pyrkimästä ajan mittaan tarjoamaan julkisia palveluja unioninlaajuisesti aloilla, joilla se on tarkoituksenmukaista. 4.3.2. EU:n hyökkäävä strategia juontaa juurensa siihen, että palvelujen yhteismarkkinat on jo pitkälle vapautettu, vaikka markkinoiden avaamisessa yhteisön sisällä on useita viivästymisiä huolimatta strategisesta ohjelmasta, jota komissio on yrittänyt edistää kahden vuoden ajan. Jo saavutetut edistysaskeleet edellyttävät, että teollistuneet maat ja kehittyvät maat avaavat markkinansa yhteisön taloudellisille toimijoille tavalla, joka on verrattavissa EU:ssa toteutettuihin yhteismarkkinoihin. 4.3.3. Yhdenmukaisiin kilpailuedellytyksiin ja markkinoiden avaamisen loppuunsaattamiseen liittyvistä itsestään selvistä syistä on välttämätöntä sopia säännöstöstä, joka perustuu sisäisten sääntöjen lähentämiseen, kilpailua, investointeja sekä julkisia hankintoja koskeviin säännöksiin ja mahdollisiin tuontia koskeviin tilapäisiin ja asteittain lieveneviin säännöksiin. 4.3.4. Yleiseurooppalaisten perinteiden vuoksi seuraavat seikat on otettava huomioon: - Yhteisön sisämarkkinoita ei tule avata julkisten palvelujen osalta ulkomaisille palvelujen tarjoajille. - On sovittava henkilöiden tilapäistä oleskelua koskevista kohtuullisista säännöistä, joiden perusteella ei ole mahdollista kiertää maahanmuuttoa koskevia Euroopan unionin asettamia säännöksiä. 4.4. Vaikka maatalouden osalta olisi kannustettava markkinoiden osittaista vapautumista, WTO:n tavoitteet eivät ETSK:n mielestä - voisi ylittää vireillä olevaa kehitystä ja ohjelmaa EU:n yhteisen maatalouspolitiikan uudistamiseksi - voi asettaa kyseenalaiseksi EU:n maatalouden kilpailukykyä, sillä EU:n maatalous on merkittävä tekijä maailmanlaajuisten tarpeiden täyttämisessä sekä suurimpana tuojana että viejänä - eikä tavoitteiden perusteella voida myöskään kopioida uudistuksia, joista Dohan kehitysohjelmassa neuvoteltiin, käyttäen perustana sellaisten maiden mallia, joilla on erityislaatuinen asema maailmassa (ns. Cairns-maat: Australia ja Uusi-Seelanti) - voi jättää huomiotta sitä, että maatalousalaa koskevat erityissäännökset on säilytettävä erityisesti, jotta maataloudelle voidaan antaa keinot varmistaa monitoimisen tehtävänsä jatkuminen ja jotta pystyttäisiin edistämään WTO:n jäsenvaltioiden sisäisten markkinoiden tasapainoa - voi jättää huomiotta huolenaiheita, jotka liittyvät muihin kuin kaupallisiin näkökohtiin neuvoteltaessa kaupallisista myönnytyksistä. On myös luotava dynaaminen tasapaino, jossa maatalousmarkkinoiden avautuessa yhä enemmän otetaan huomioon yhtäältä sekä kehitysmaiden tarve lisätä vientiään että toisaalta EU:n yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen tavoitteet, joissa kilpailukyvyn parantaminen maailmanmarkkinoilla pyritään yhdistämään monitoimiseen maatalouteen perustuvan eurooppalaisen maaseutumallin säilyttämiseen. 4.4.1. Näyttää siltä, että WTO:n on syytä pitäytyä oikeasuhtaisessa lähestymistavassa kestävän kehityksen alalla sekä sosiaali-, talous- ja maatalousaloilla, mikäli tavoite kaupan vääristymien selvimpien ilmenemismuotojen poistamisesta saavutetaan kokonaisvaltaisesti ja kohtuullisessa määräajassa ottaen huomioon, onko vääristymien poistaminen poliittisesti ja sosiaalisesti mahdollista jäsenvaltioissa. 4.4.2. WTO:n tavoitteet ovat tarpeeksi kunnianhimoisia eräiden maatalouspolitiikan osa-alueiden vääristymien kannalta, ja näin ollen se voi täydellisesti keskittyä seuraaviin seikkoihin: - vientiehtoja ja kaikkia vientitukia koskeva tasa-arvoinen kohtelu - maataloustuotteiden markkinoille pääsyä koskevasta aikataulusta ja realistisista menettelytavoista sopiminen - sisäisistä tukikeinoista sopiminen; on täsmennettävä että näillä tuilla ei saa vääristää kansainvälistä kilpailua. 4.5. Tavaroiden osalta ETSK arvioi, että eri asianosaisten eturistiriidat voidaan sovitella. Sovittelu voi nojautua kompromissiin, joka perustuu seuraaviin seikkoihin: - kaikkia jäsenvaltioita koskeva tasapainoinen ja oikeudenmukainen sääntö tullimaksujen alentamisesta - tähän liittyvät lisäelementit, joiden perusteella voitaisiin määrätä arkaluonteisista sektoreista; kyseiset markkinat olisi avattava vastavuoroisesti - olisi sovittava säännöistä eräillä aihealoilla, joilla kaupan vapautuminen on jo edennyt pitkälle; näillä aloilla, kuten kemia ja lääketeollisuus, olisi tarkoituksenmukaista mennä pitemmälle mikäli kriittinen massa (esim. 80 % maailmanlaajuisesta kaupasta) voidaan saavuttaa. 4.5.1. Kehitysmaiden tilanne voidaan ottaa huomioon monella eri tavalla: - Pohjoisen pallonpuoliskon maiden tulisi avata markkinansa. - Eteläisen pallonpuoliskon maiden välistä kauppaa olisi kasvatettava. - Suosituimmuusjärjestelmien jatkuvuus olisi taattava siten, että pohjoisen ja etelän välistä yhteistyötä voidaan kehittää kehitysyhteistyöhön erityisesti sopivilla aloilla. - Kehitysmailla ja teollistuneilla mailla tulisi olla erilaiset tullien alentamista koskevat kertoimet; tällaisen mallin käyttöönotto saattaa kuitenkin aiheuttaa myös hankaluuksia. - Tullimaksujen alentamisen täytäntöönpanoa varten olisi oltava mahdollisuus valita pidempiä määräaikoja. 4.5.2. Erityisesti EU:n kannalta yhteisön teollisuuden kansainväliseen kehitykseen liittyy eräitä vaatimuksia: - erittäin korkeiden maksujen poistaminen - sidottujen tullien ulottuvuuden merkittävä kasvu, jonka tavoitteena on sidottujen ja sovellettavien tullien eron merkittävä pienentäminen. Tässä yhteydessä kehitysmaille olisi annettava mahdollisuus pitempiin siirtymäaikoihin. 4.5.3. Euroopan unionilla ja sen teollisuudella on tarve vähentää kiireellisesti tullimaksujen ulkopuolisten kaupan esteiden määrää ja laajuutta kaikin mahdollisin tavoin. Näitä ovat - muihin kuin tullitariffeihin liittyvien nimikkeistöjen kehittäminen - onnistuneet neuvottelut julkisten hankintojen avoimuudesta ja kaupan helpottamisesta - pakettikohtaiset neuvottelut tarjouksista ja pyynnöistä (vientikiellot, vientitullit, kaksoishinnat, ulkomaalaisiin tuotteisiin kohdistuva boikotti) - näiden toimien määrittäminen ja niiden merkityksen vähentäminen aina kun se on mahdollista, samalla tavoin kuin teollisuustullien osalta on tehty - sellaisten tuotteiden vapauttaminen, jotka vaikuttavat myönteisesti ympäristönsuojeluun sekä teollistuneissa maissa että kehitysmaissa. 4.6. Vaikka markkinoille pääsyn parantaminen on historialliselta katsantokannalta WTO:n tärkein tehtävä, kaikki syyt puhuvat sen puolesta, että WTO:n olisi täydennettävä markkinoille pääsyä koskevia periaatteita kansainvälisen kauppajärjestelmän vakauden mahdollistavilla säännöillä, mikä hyödyttäisi samanaikaisesti myös kehitysyhteistyöprosesseja. 4.6.1. Olisi erittäin toivottavaa, että suorista ulkomaisista investoinneista päästäisiin edes alustavaan sopimukseen kahdesta syystä: - Sopimuksen perusteella mahdollisimman suuri määrä yrityksiä voisi investoida parhain edellytyksin (avoimuus ja ennakoitavuus, syrjintäkielto, pääoman kotiuttaminen, pakkolunastus, riitojen ratkaisu). - Sopimus hyödyttäisi pääomat vastaanottavaa maata, etenkin kehitysmaita ja vähiten kehittyneitä maita, joilla olisi lisäksi oikeus johtaa tätä prosessia itse soveltamalla niin sanottua positiivisen listan menetelmää. - Kehitysmaat voisivat sovittaa niiden markkinoiden avaamista koskevat toimet soveltamalla poikkeus- ja suojalausekkeita sillä edellytyksellä, että ne ovat väliaikaisia ja asteittain lieveneviä. 4.6.2. Vaikka ulkomaisten investointien tuomat edut teollistuneille maille sekä kehitysmaille ovatkin aihepiiri, josta Dohan kehitysohjelman neuvottelijat ovat entistä enemmän kiinnostuneita ja jota on sopeutettava kehitysmaiden toivomusten huomioon ottamiseksi, kehitysmaat alkavat perustellusti ottaa myös kilpailuasiat vakavasti. Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että ensin pyritään saamaan aikaan alustava sopimus, jota kehitetään asteittain kaikkien WTO:n jäsenvaltioiden hyväksyttyä sen. Alustavan sopimuksen on myös edesautettava investointisuojaa koskevien kahdenvälisten sopimusten yhdenmukaistamisessa. 4.6.3. Sitä vastoin Dohan kehitysohjelmassa voitaisiin ehkä hyödyntää muutamia edistysaskeleita, joita ovat avoimuus sekä tietyt perusperiaatteet; kansallisten kilpailuvirastojen perustaminen, syrjintäkielto ja yhdenmukaiseen kohteluun tähtäävät menettelytavat helpottavat markkinoille pääsyä siten, että kaupan esteitä ja muita rajoittavia käytäntöjä poistetaan (tästä esimerkkinä Japani ja Etelä-Korea). Toisaalta nämä periaatteet suojaavat kehitysmaita ja vähiten kehittyneitä maita tietyiltä epäoikeudenmukaisilta ja riistäviltä kilpailukäytännöiltä. 4.6.4. Dohan kehitysohjelman toteuttamisen yhteydessä kauppaa on säänneltävä myös siten, että päätetään uusista tai parannetuista säännöistä, joilla poistetaan protektionistisia käytäntöjä ja muita kilpailua vääristäviä toimia. Tältä osin on mainittava polkumyynnin vastaiset toimet ja tukijärjestelmien purkaminen, joita koskevat säännöt on myös saatettava ajan tasalle. 4.6.4.1. Polkumyynnin torjumista koskeva politiikka on kirjaimellisesti kukoistanut Uruguayn kierroksen jälkeen monissa kehitysmaissa ja kehittyvissä maissa. Kyseinen politiikka on ollut ajankohtainen myös muissa jäsenvaltioissa kuten Yhdysvalloissa. Ajan myötä on myös alettu kysyä, olisiko näiden välineiden tiettyä protektionistista käyttöä rajoitettava, asettamatta kuitenkaan kyseenalaiseksi itse polkumyynnin tai epäterveen kilpailun torjuntaan tähtäävien toimien oikeutusta. Tällaisia protektionistisia käyttötapoja ovat esimerkiksi tiettyihin yrityksiin kohdistuva häirintä ja ylisuuret tasoitusmaksut, jotka tämän olettamuksen mukaan ylittävät sen, mikä on tarpeen vahinkojen korvaamiseksi sekä teollisuuden ja loppukäyttäjien etujen huomioonottamiseksi. 4.6.4.2. Myös tukien uudelleentarkastelu on toivottavaa. On ilmennyt uusia ongelmia, kuten vientituet ja niitä myöntävien valtioiden talouden tila. Seurauksena näistä ongelmista on ollut, että markkinoilta on perusteettomasti häädetty esimerkiksi EU:n taloudellisia toimijoita (ks. lentokoneisiin liittyvä tapaus Proex/Brasilia). 4.6.5. Komitea korostaa, että julkiset hankinnat on avattava tehokkaammin ja niiden on oltava avoimempia. Tässä yhteydessä voitaisiin myös sopia eräistä yhteisistä säännöistä lahjonnan estämiseksi. 4.6.6. Kauppaa ja ympäristönsuojelua koskevissa kysymyksissä on myös edistyttävä, ja tässä on otettava huomioon Euroopan komission kehittämät vaikutusindikaattorit sekä myös yhteistyö kyseeseen tulevien kansainvälisten järjestöjen kanssa. Dohan kehitysohjelman uusia kehityssuuntauksia 4.7. Kehitystyöhön liittyvien ongelmien käsittely oli syy, miksi Seattlen kokous epäonnistui ja Dohan kokous puolestaan oli menestys. Heti aluksi on todettava, että WTO on vain yksi toimija tällaisten ongelmien ratkaisemisessa. On korostettava muiden kansainvälisten järjestöjen sekä tiettyjen kansallisten tai jopa alueellisten elinten toimintaa. 4.7.1. Olisi erittäin vaarallista jähmettää tilanne entiselleen, mikä tähän asti on ollut yksi WTO:n suurimmista virheistä. Kehitysmaiden joukkoon jätettäisiin siten pysyvästi tietyt kehittyvät maat, joissa ainakin eräillä kansanosilla on teollistuneisiin maihin verrattavissa oleva elintaso ja joiden teollisuuden suorituskyky on samanlainen kuin kehittyneissä maissa. On epätavallista, että nämä maat hyötyvät poikkeussäännöksistä. Tämän tilanteen tulisi muuttua sovellettaessa WTO:n avainvälinettä, eli yksimielisesti hyväksytyn pakettiratkaisun periaatetta (single undertaking). Mikäli lähdetään tästä olettamuksesta, on selvää, että teollistuneiden maiden on sovittava toimista joko hallitusten tai yritysten tasolla. 4.7.2. Komitea tukee WTO:ssa noudatettavien menettelyjen modernisointia ja avoimuuden lisäämistä, millä tuetaan myös kehitysmaiden intressejä. Komitean mielestä on käytettävä järjestelmällisesti seuraavia välineitä, joiden perusteella neuvottelukysymysten vaikutusta voidaan mitata aiempaa paremmin: - neuvottelujen pääasiallisten haasteiden tilannekohtainen vaikutusanalysointi - tullitariffeihin ja muihin kuin tullitariffeihin perustuvien esteiden kehitystä ja tilaa koskevat suhteellisuustestit - eri kehitysmaiden todellisen kehitystason arviointi, jotta hiljattain teollistuneet ja kehittyvät taloudet, kehitysmaat ja vähiten kehittyneet maat voivat erottua toisistaan paremmin. 4.7.3. Komitea korostaa myös, että hallinnon vahvistaminen on välttämätöntä WTO:n säännöistä johtuvien sisäisten uudistusten toteuttamiseksi kehitysmaissa. Täytäntöönpano on toinen seikka, jonka nojalla erityisesti kehitysmaita koskeviin ongelmiin on paneuduttava, ja Afrikan maista muodostuvan ryhmän vuonna 2002 esittämät vaatimukset on suurelta osin otettava huomioon. Terveydenhuoltoon liittyviä kysymyksiä on käsiteltävä myöhemmin Cancúnissa. WTO ei voi yksin tehdä kaikkea, ja asiaan vaikuttavat seikat eivät kiteydy ainoastaan patentteihin ja pakkolisensseihin liittyviin ongelmiin. Teollisuuden ja kehitysmaiden muodostamat kumppanuudet ovat välttämättömiä, ja myös lääkeyhtiöt ovat toivoneet niiden perustamista. Olisi myös käsiteltävä näiden kysymysten jälkeen ilmenneitä ongelmia, kuten lääkelupien myöntämistä kemiallisten komponenttien osalta. Kyse ei ole yksin lääkkeistä, vaan lääkintäyksiköillä ja sairaaloilla on samanlainen merkitys. WTO:lla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin toimia suurlähettiläs Mottan viime vuoden lopulla esittämien ajatusten suuntaisesti: - liikkeelle panijoina toimivat seikat: kansalliset hätätilat tai äärimmäiset hätätilat - tuoja- ja viejämaiden suorittama valvonta, joka kohdistuu tiettyihin pakkolisenssien käyttöä koskeviin vähimmäisvaatimuksiin; valvonnassa tulee voida vedota Maailman terveysjärjestön tapaiseen neutraaliin elimeen - kauppavirtojen suunnan muutosten torjunta ja sen torjuminen, että hiljattain teollistuneet maat kuten Intia ja Brasilia käyttävät näitä mekanismeja väärin, erityisesti tällaisten tuotteiden uudelleenviennissä ilman lisenssiä muille markkinoille. Teollis- ja tekijänoikeuksien osalta ETSK kehottaa EU:ta pyrkimään siihen, että tuottajan oikeus, sellaisena kuin se mainitaan UPOV:n (uusien kasvilajikkeiden kansainvälinen suojeluliitto) yleissopimuksessa, saadaan hyväksytyksi myös osaksi WTO:n säännöksiä sui generis -järjestelmänä. 4.7.4. Komitea korostaa, että kauppariitojen selvittämistä on myös parannettava ja kaupallisten sanktioiden aiheuttamia vahinkoja kolmansille osapuolille on myös vältettävä niin pitkälle kuin mahdollista siten että maksettavan korvauksen tilalla niille tarjotaan uusia markkinamahdollisuuksia. 4.8. Komitea muistuttaa, että se pitää kansainvälisen kaupan sosiaalisen ulottuvuuden huomioon ottamista erittäin tärkeänä. Vaikka tämä kysymys ei suoraan sisälly Dohan kehitysohjelmaan, tällä alalla otetut edistysaskeleet voivat vaikuttaa ainoastaan myönteisesti kestävän kaupan kehitykseen(2). Komitea on erittäin tyytyväinen ILO:n perustamaan korkean tason ryhmään, joka pohtii globalisaation sosiaalisia näkökohtia. Komitea toivoo, että ILO vahvistaa läsnäoloaan WTO:n työskentelyssä ja saa pysyvän tarkkailijan aseman. Komitea ehdottaa, että ILO julkaisisi joka vuosi vertailevan raportin sosiaalisten kysymyksien kehittymisestä maailmassa samalla tavoin kuin komissio julkaisee raportteja sisämarkkinoiden kehityksestä. ILO:n julkaisemasta asiakirjasta tulisi viiteasiakirja kaikille asianosaisille kuten kansainvälisille järjestöille (esimerkiksi WTO:lle), valtioille, parlamenteille, talous- ja sosiaalikomiteoille, yrityksille, työmarkkinaosapuolille ja kansalaisjärjestöille. 4.9. Komitea kehottaa yrityksiä, yhteiskunnallis-ammatillisia järjestöjä, työmarkkinaosapuolia ja kansalaisjärjestöjä sekä muita kansalaisyhteiskunnan toimijoita ryhtymään seuraaviin toimiin: - osallistuminen tiedotuskampanjoihin Dohan kehitysohjelman onnistumiseen liittyvistä haasteista - osallistuminen tilanneanalyyseihin täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä kehitysmaissa - teollisuusyritysten välisten ja/tai työmarkkinaosapuolten välisten kansainvälisten tapaamisten järjestäminen ammattiryhmien välillä tai toimialoittain, jolloin tarkoituksena olisi tavoitteiden selventäminen, analyysien täsmentäminen ja yhteisymmärrykseen pääsyn helpottaminen neuvottelukokonaisuuksissa - WTO:n kannustamien avaus- ja kehitysohjelmien tukeminen - sellaisten ehdotuksien tekeminen, jotka myötävaikuttavat kansainvälisen kaupan ja kestävän kehityksen vuorovaikutukseen maailmanlaajuisesti. 4.10. Komitea aikoo omalta osaltaan vahvistaa vuoropuhelua, jota se käy kansainvälisestä kaupasta yhteiskunnallis-ammatillisten kumppaneidensa, etenkin Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja unionin ulkopuolisten maiden, kuten Mercosur-maiden, AKT-maiden ja muiden kehitysmaiden talous- ja sosiaalikomiteoiden edustajien kanssa. Samalla tavoin kuin Euroopan parlamentti, joka teki kansainvälisen aloitteen edustuksellisen demokratian alalla, komitea haluaa myötävaikuttaa edustuksellisen demokratian kehitykseen tuomalla kansalaisyhteiskunnan toimijat tehokkaammin mukaan kansainvälisten kauppaneuvottelujen ja WTO:n toiminnan seurantaan. 4.11. Komitea aikoo esittää tämänsuuntaisia toimintaehdotuksia ennen Dohan kehityskierroksen neuvottelujen päättymistä vuoden 2004 lopussa sen ajatustenvaihdon perusteella, jota komitea jatkaa Euroopan unionissa ja unionin ulkopuolisissa maissa toimivien kumppaneidensa kanssa. Bryssel 17. heinäkuuta 2003. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch (1) ETSK:n lausunto aiheesta "WTO:n neljännen ministerikonferenssin valmistelu", EYVL C 36, 8.2.2002; ETSK:n 7.6.2001 antama tiedonanto CESE 326/2001 aiheesta "Globalisaatiosta selviytyminen - heikoimpien ainoa mahdollisuus"; ETSK:n lausunto aiheesta "Työntekijöiden oikeudet", EYVL C 260, 17.9.2001. (2) ETSK:n EYVL C 133, 6.6.2003 "Ihmiskasvoinen WTO". ETSK:n Brysselissä 2.-3.12.2002 järjestämä konferenssi työntekijän ihmisoikeuksista.