Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön jätehuoltostrategian tarkistamisesta - Luonnos: neuvoston päätöslauselma jätepolitiikasta" CdR 339/96 fin



Virallinen lehti nro C 116 , 14/04/1997 s. 0074



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön jätehuoltostrategian tarkistamisesta Luonnos: neuvoston päätöslauselma jätepolitiikasta" (97/C 116/10) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission asiakirjan "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön jätehuoltostrategian tarkistamisesta Luonnos: neuvoston päätöslauselma jätepolitiikasta" KOM(96) 399 lopull., ottaa huomioon komission 2. elokuuta 1996 tekemän päätöksen pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunto, ottaa huomioon maaliskuun 8. päivänä 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan mukaisesti tekemänsä päätöksen valtuuttaa valiokunta 5 lausuntoa valmistelemaan, ottaa huomioon valiokunta 5:n marraskuun 20. päivänä 1996 hyväksymän lausunnon (esittelijä: Jens Kramer Mikkelsen). hyväksyi 15. ja 16. tammikuuta 1997 pitämässään 16. täysistunnossa (tammikuun 16. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. JOHDANTO 1. Komissio antoi syyskuussa 1989 neuvostolle ensimmäisen yhteisön jätehuoltostrategiaa koskevan tiedonantonsa (). Neuvosto ja parlamentti hyväksyivät tämän strategian 7. toukokuuta 1990 () ja 19. helmikuuta 1991 () antamissaan päätöslauselmissa. Lisäksi parlamentti puolsi 22. huhtikuuta 1994 antamassaan toisessa päätöslauselmassa yhteisön jätehuoltostrategian edelleen kehittämistä (). 2. Komission tuoreimmassa tiedonannossa yhteisön jätehuoltostrategian tarkistamisesta vahvistetaan aikaisemmin hyväksytty jätehuollon periaatteiden arvojärjestys. Tärkeysjärjestyksessä ensimmäisenä on jätteen syntymisen ehkäiseminen, seuraavana hyödyntäminen ja kolmantena prioriteettina jätteen loppukäsittely (joka sisältää polttamistoimet ilman energian hyödyntämistä). Uusi asia tarkistettavassa versiossa on, että materiaalin hyödyntämisen tulisi yleensä olla ensisijaisena toimena energian hyödyntämisen sijaan. 3. Tarkistettavassa asiakirjassa on yhteenveto nykyisin käytössä olevista jätehuollon periaatteista: ensinnäkin jätteet on käsiteltävä mahdollisimman lähellä niiden syntymislähdettä (likeisyysperiaate), sekä toiseksi jokaisen jäsenvaltion on oltava omavarainen jätteenkäsittelykapasiteetissaan (omavaraisuusperiaate). YLEISHUOMIOITA 4. Jätehuoltostrategia on selvästi osoittautunut tehottomaksi. Jätteitä syntyy yhä enemmän yhteisön tasolla, eikä ole merkkejä siitä, että yhteisön politiikka tällä alalla olisi tuottanut tuloksia. Jätteet ovat saastumismuoto, joka aiheuttaa erittäin vakavia ympäristöongelmia. Pohjavesien saastuminen jätteiden epäasianmukaisen loppukäsittelyn seurauksena ja ilman saastuminen epäasianmukaisen polttamisen seurauksena ovat vain kaksi esimerkkiä niistä ongelmista, joita jätteet aiheuttavat päivittäin. Lisäksi valtavien jätemäärien tuottaminen on ilmaus sellaisesta luonnonvarojemme sokeasta ja piittaamattomasta käytöstä, joka on kestämätöntä ja jota joudumme tulevien sukupolvien vuoksi katumaan. 5. Tätä taustaa vasten alueiden komitea toivottaa tervetulleeksi kyseisen komission aloitteen. Jo useiden vuosien ajan on ollut tarpeen ajantasaistaa jätehuoltostrategiaa. Jos perusperiaatteista tulee pitää kiinni, strategian suunnittelun jälkeen saadut kokemukset osoittavat, että strategian sopeuttaminen ja uudistaminen on tarpeellista. 6. Alueiden komitean mielestä komission jätehuoltostrategiassa tulisi odottaa tuloksia, joita saadaan yhteisön meneillään olevan viidennen ympäristöpoliittisen toimintaohjelman tarkistuksesta. Viides ympäristöpoliittinen toimintaohjelma vaikuttaa tulevaan jätehuoltostrategiaan monilla tärkeillä alueilla. Tämän vuoksi, sekä seurauksena kasvaneesta oikeutuksesta, jonka toimintaohjelma saa tultuaan hyväksytyksi perustamissopimuksen 189 b artiklan menettelytavan mukaisesti, alueiden komitean mielestä jätehuoltostrategia ja sen toteuttaminen tulisi sopeuttaa toimintaohjelmaan. 7. Alueiden komitean mielestä alueiden keskeinen asema jätehuollon suunnittelussa ja käytäntöönpanossa tulisi määrittää tarkistetussa strategiassa selkeämmin. Siitä puuttuu johdonmukainen pyrkimys vahvistaa keinoja, joita pitäisi käyttää varmistamaan sujuvasti toimivat, yhteisön ympäristötavoitteiden mukaiset jätehuoltojärjestelmät. 8. Eurooppalaiset alueet ovat usein vastuussa jätehuollosta, ja jätehuoltoalaa johtavat ja koordinoivat useimmiten paikalliset tai alueelliset viranomaiset. Näin varmistetaan, että jätehuoltojärjestelmät vastaavat paikallisia oloja. 9. Jätehuollon suunnittelu on alue- ja paikallisviranomaisille tärkeä hallintoväline, joka auttaa niitä sopivien jätehuoltojärjestelmien ja -palveluiden suunnittelussa. Alueiden komitean mielestä tälle keinolle on tulevaisuudessa annettava enemmän painoarvoa. 10. Tarkistetun strategiasuunnitelman mukaan materiaalin hyödyntämisen tulisi olla tärkeämpää kuin energian hyödyntäminen; komission mielestä jätteet tulisi myös lajitella niiden lähteellä. Alueiden komitea on samaa mieltä molemmista näkökohdista, mutta haluaa kiinnittää huomiota siihen, että jotta saavutetaan riittävä lähteellä lajittelun taso, on kehitettävä lainsäädännöllisiä välineitä varmistamaan se, että lajittelu todella tapahtuu. 11. Tarkistetussa strategiasuunnitelmassa tuotteiden valmistajilla on tärkein asema, koska valmistajat määräävät, millaisia heidän tuotteensa ovat ja siten myös sen, kuinka paljon ja millaista jätettä niistä syntyy. Alueiden komitea on samaa mieltä, mutta korostaa myös, että jätteiden tuottajan aseman jätehuollossa on myös oltava hyvin tärkeä. Jätteen tuottaja on jätekierrossa ainoa, joka pystyy varmistamaan puhtaasti lajitellun raaka-aineen kierrätystä varten. Jos lähteellä syntyvä jäte on koostumukseltaan sekalaista, mahdollisuudet korkeatasoisen kierrätysmateriaalin saamiseen ovat huomattavasti heikommat. 12. Alueiden komitea on sitä mieltä, että ennen kuin tarkat jätteidenkäsittelyvaatimukset voidaan täyttää, on tarpeen luoda hyvin toimivat ja yhtenäiset jätehuoltojärjestelmät Euroopan yksittäisillä alueilla. Alueiden komitean mielestä jätehuollon on oltava suuressa määrin läheisyysperiaatteen alainen asia. 13. Tarkistettu strategia pohjautuu paljolti jätteiden ominaisuuksiin tavaroina. Tässä yhteydessä alueiden komitea haluaa muistuttaa näiden tavaroiden erityislaatuisesta luonteesta: ne voivat aiheuttaa ympäristövahinkoja. Ympäristönsuojelu voi siksi olla tekijä, joka voi antaa aihetta tehdä poikkeuksia tavaroiden vapaan liikkumisen periaatteeseen. 14. Jäte tulisi nähdä ensisijaisesti ympäristöongelmana, ja alueiden komitean mielestä jätteiden kohtelu kauppatavaran tapaisina tuotteina ei saisi hämärtää ympäristönsuojelunäkökohtia. Tämä näkökohta on sopusoinnussa sen tosiasian kanssa, että sekä yleinen jätedirektiivi [neuvoston direktiivi 75/442/ETY () sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY ()] että jätteiden kuljetusta koskeva asetus 93/259/ETY () pohjautuvat perustamissopimuksen 130 s artiklaan. 15. Jätteiden erityisluonne merkitsee myös sitä, ettei näiden tavaroiden kaupalle ole olemassa normaalia markkinasäännöstöä. Koska jätteiden kierrätys voi olla tappiollista, on usein riski, että jätettä käsitellään epäasiallisella ja ympäristölle haitallisella tavalla. Tästä syystä on tarpeen varmistaa, että jätevirtoja koskevat säännökset pohjautuvat vankkoihin ympäristöperusteisiin. 16. Tarkistettavassa strategiassa komissio ulottaa likeisyysperiaatteen käytön koskemaan vain loppukäsiteltävää eikä uudelleenkäytettävää jätettä. Alueiden komitea muistuttaa, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksen C-155/91 mukaan toimivaltaiset viranomaiset voivat rajoittaa jätteen kuljettamista uudelleenkäytettäväksi tai loppukäsiteltäväksi hyväksyttyjen jätehuoltosuunnitelmien perusteella (vrt. jätehuoltodirektiivin 7 artikla). Alueiden komitean mielestä tämä mahdollisuus on tärkeä myös vastaisuudessa. On tärkeää luoda puitteet toissijaisten raaka-aineiden kierrätyksen edistämiselle. HUOMIOITA TIEDONANNON YKSITTÄISISTÄ OSISTA 1. Johdanto 17. Alueiden komitea toteaa tyytyväisenä jätehuoltostrategian tarkistamissuunnitelmassa todettavan, että strategiaa täytyy tarkistaa uudelleen viiden vuoden kuluttua. Alueiden komitean mielestä jätehuoltostrategian tulee olla dynaaminen työkalu, joka asettaa ohjenuorat tulevien vuosien työlle. 18. Tämän vuoksi alueiden komitea katsoo olevan huomattavan tärkeää, että strategia ja sen täytäntöönpano sopeutetaan viidenteen ympäristöpoliittiseen toimintaohjelmaan, kun ohjelman lopullinen versio tehdään. 2. Taustaa 19. Tarkistustiedonannossa komissio selvittää likeisyys- ja omavaraisuusperiaatetta ja sanoo, että näitä periaatteita on strategian hyväksymisen jälkeen sovellettu yhteisön jätehuoltolainsäädäntöön. Komissio huomauttaa kuitenkin, ettei näitä periaatteita ole sovellettu jätteen hyödyntämiseen. 20. Alueiden komitea haluaa kuitenkin kiinnittää huomiota jätehuoltodirektiivin (75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY) 7 artiklaan, jossa jäsenvaltiot tai toimivaltaiset viranomaiset valtuutetaan rajoittamaan jätteiden kuljetusta uudelleenkäyttöä tai loppusijoitusta varten, ellei tällainen kuljettaminen ole niiden jätehuoltosuunnitelmien mukaista. Tämä periaate on täysin sisällytetty myös neuvoston jätteiden kuljetuksen valvontaa koskevan asetuksen (3/259/ETY) 4 ja 7 artikloihin. Jätehuoltosuunnitelmat ovat siten olennaisen tärkeitä välineitä asianmukaisen jätteidenkäsittelyn varmistamisessa alue- ja paikallistasolla (kts. myös kohta 3.4 jätteiden kuljetuksesta). 21. Jätehuoltosuunnittelun vastuun antaminen alue- ja paikallistasolle luo myös parhaat mahdollisuudet sen NIMBY-vaikutuksen välttämiseen, joka joillakin alueilla on estänyt tehokkaiden jätteenkäsittelyratkaisujen tekemisen. Alue- ja paikallisviranomaiset ovat erityisen tärkeässä osassa, kun paikallisyhteisö pyritään saamaan mukaan päätöksentekoon ja kun yritetään saavuttaa yhteisymmärrys tällä monimutkaisella ja ristiriitaisella alalla. Monien paikallisviranomaisten eri puolilla Eurooppaa tekemä työ paikallisten Agenda 21 -ohjelmien hyväksi on avainmenetelmä yhteisön eri sektoreiden kuulemiseksi ja yleisön kiinnostuksen herättämiseksi. 22. Tarkistustiedonannossa komissio myös tulkitsee omavaraisuuden periaatetta siten, että sitä sovelletaan ensisijaisesti yhteisön tasolla. Alueiden komitea on eri mieltä tämän tulkinnan kanssa. Alueiden komitea haluaa huomauttaa, että omavaraisuusperiaate on ratkaisevan tärkeä alue- ja paikallisviranomaisille, kun halutaan varmistaa jätehuollon tavoitteiden täyttäminen. Tämä periaate velvoittaa jokaisen jäsenvaltion tarjoamaan yhtenäisen ja asianmukaisen verkoston jätteenkäsittelypaikkoja (vrt. jätehuoltodirektiivin 5 artikla). Tällaisen verkoston tarkoituksena on, että jäte voidaan käsitellä mahdollisimman lähellä sen syntylähdettä. 23. Alueiden komitea toteaa tyydytyksellä, että komission tavoitteena on varmistaa, että samoja standardeja sovelletaan jätteenkäsittelyyn niin teollisuudessa kuin jätteenkäsittelylaitoksissakin. Alueiden komitean mielestä tätä periaatetta voitaisiin soveltaa kaikissa tulevissa jäteasioita koskevissa asetuksissa ja direktiiveissä; esimerkiksi suunnitelluissa uusissa jätteenpolttosäännöissä. 24. Alueiden komitea on samaa mieltä siitä, että jätealan terminologiaa olisi korjattava. Tarkistettavan strategian mukaan silloin, kun jäsenvaltiot eivät pidä EY:n luetteloa vaarallisista jätteistä tyydyttävänä, ne voivat lisätä jätetyyppejä luetteloon. Jäsenvaltion on kuitenkin ilmoitettava komissiolle kaikista tällaisista lisäyksistä. Koska vaarallisten aineiden luettelo tehtiin perustamissopimuksen 130 s artiklan mukaisesti, alueiden komitea olettaa, ettei tämä komitologiamenettely estä jäsenmaita tekemästä luetteloihin tällaisia lisäyksiä. 25. Alue- ja paikallisviranomaisten keskeinen rooli jätehuoltoalalla tarjoaa hyvät mahdollisuudet koordinoida paikallisissa Agenda 21 -pyrkimyksissä tehtävää työtä. Alueiden komitea uskoo, että komission strategian tulisi korostaa tämän merkitystä ja siten auttaa kansalaisten aktiivista osallistumista jätehuoltoalan tavoitteiden saavuttamiseen. 26. Lopuksi alueiden komitea kiittää komission pyrkimystä varmistaa riittävä tiedonkeruu tulevien pyrkimysten pohjaksi. 3. Tavoitteet 3.1. Yhteisön jätehuoltopolitiikan yleisperiaatteet 27. Tarkistettavassa strategiassa vahvistetaan vuoden 1989 strategia-asiakirjassa käyttöön otettu jätehuollon periaatteiden arvojärjestys. Jätteen syntymisen ehkäiseminen on arvojärjestyksessä ensimmäisenä, ja sitä seuraavat jätteen hyödyntäminen ja käsittely toiseksi ja kolmanneksi tärkeimpänä periaatteena. 28. Tarkistettavasta strategiasta ilmenee, että komissio aikoo esittää tavoitearvojen asettamista jätteen määrälle ja hyödyntämiselle. Alueiden komitea kannattaa vähimmäistavoitteiden asettamista. Tarkistettavassa strategiassa ei kuitenkaan kerrota, kuinka näihin tavoitteisiin päästäisiin. Vähimmäistavoitteiden luotettavuus tällä alueella on läheisesti sidoksissa siihen, onko näiden tavoitteiden täyttämiseen pyrkivillä alue- ja paikallisviranomaisilla käytettävissään asianmukaiset lainsäädäntövälineet. Lisätoimet voivat olla tarpeen, kun tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan muiden tekijöiden, esimerkiksi tuotteen valmistajien, osallistumista. 29. Tarkistettavassa strategiassa todetaan, että tuotteen valmistajalla on merkittävin asema tuotteen elinkaaressa valmistamisesta myyntiin, kulutukseen, jätteenkeruuseen ja jätteen käsittelyyn. Koska valmistaja tekee tuotteen suunnittelua ja koostumusta koskevat päätökset, hän vaikuttaa paljolti siihen, millaiset mahdollisuudet tuotetta on uudelleenkäyttää tai loppukäsitellä, kun siitä tulee jätettä. 30. Alueiden komitea on yhtä mieltä periaatteesta, että tuotteen valmistajilla tulisi olla huomattava osavastuu sen varmistamisessa, että heidän tuotteidensa valmistaminen, käyttö ja loppukäsittely on mahdollisimman vähän ympäristöhaittoja aiheuttavaa ja kuluttaa mahdollisimman vähän luonnonvaroja ja että tietyissä tapauksissa valmistajan on myös taattava asianmukaisten materiaalinkäsittelylaitoksien olemassaolo. Tämä on myös saastuttaja maksaa -periaatteen mukaista. 31. Alueiden komitea haluaa muistuttaa, että tuotteen valmistajan tehtävää rajoittaa kuitenkin se, ettei tämä voi vaikuttaa siihen, kuinka jätteen tuottaja käsittelee jätettä. Se, voidaanko jätetyyppiä uudelleenkäyttää, kierrättää tms., riippuu paljolti sen yrityksen tai käyttäjän toiminnasta, joka lopulta tekee tuotteesta jätettä; jätteen tuottajasta. Jätteen tuottaja päättää myös siitä, sekoittaako hän keskenään käyttämiänsä jätetyyppejä. Jos jätteen tuottaja sekoittaa keskenään jätetyyppejä epäasiallisella tavalla, muutoin puhtaat ja kierrätyskelpoiset jätetyypit tärveltyvät, mikä merkitsee sitä, että näiden jätteiden kierrätys estyy tai tulee huomattavasti vaikeammaksi tai kalliimmaksi. 32. Alueiden komitean mielestä jätteen tuottajalla ainoana toimijana, joka voi varmistaa jätteiden riittävän huolellisen lajittelun tulee olla ensisijainen vastuu lajittelun tekemisestä. Jos jätteiden tuottaja oppii jätteiden lajittelun avulla tiedostamaan tuottamansa jätetyypit ja jätemäärät, se muuttaa hänen käytöstään tuotteen valmistajaa kohtaan. Jätteen tuottaja pitäisi näin samoin kuin tuotteen valmistajakin nostaa merkittävään asemaan. 33. Tuotteen valmistajan tekeminen vastuulliseksi keräämisestä ja lajittelusta voi pahimmillaan johtaa kalliiden rinnakkaisjärjestelmien syntyyn, jolloin jäte, josta valmistaja on vastuullinen, kerätään ja lajitellaan alueellisen tai paikallisen järjestelmän kanssa rinnakkaisessa järjestelmässä. Tämä aiheuttaisi turhaan kaksinkertaisia keräyskustannuksia ja voisi tehdä vaikeaksi säilyttää kierrätettäväksi menevän materiaalin riittävä korkeatasoisuus. 34. Alueiden komitea haluaa kiinnittää huomiota rinnakkaisjärjestelmien luomisen turhuuteen ja korostaa, kuinka tärkeää on jätteenkeräysjärjestelmien kehittämisen vastuun koordinointi jätesuunnittelusta vastaavien viranomaisten kanssa. Erityisesti on korostettava, että valmistajan vastuun käyttöönottamisesta ja mahdollisten rinnakkaisten järjestelmien synnystä koituvien kustannusten sälyttäminen paikallisviranomaisten harteille on ehdottoman tuomittavaa. 35. Alueiden komitea mielestä keräysvastuun siirtämisestä tuotteen valmistajalle on suurimmat vaikutukset silloin, kun valmistajan on käytännössä mahdollista ottaa vastaan omat tuotteensa. Tällaisia esimerkkejä ovat esimerkiksi käytöstä poistetut autot ja käytetyt jääkaapit, helposti lajiteltavat tuotetyypit. 36. Tarkistetussa strategiassa komissio huomauttaa, että valmistajan vastuu siitä, että tuotetta voidaan käytön jälkeen oikealla tavalla hyödyntää tai loppukäsitellä, sopii yhteen viidennessä ympäristön toimintaohjelmassa ehdotetun jaetun vastuun käsitteen kanssa. 37. Alueiden komitea haluaa huomauttaa, että vastuunjaon periaate sellaisena kuin se on muotoiltu viidennessä ympäristön toimintaohjelmassa vaatii ponnisteluita kaikilta talouden toimijoilta. Tästä syystä alueiden komitea haluaa painottaa, että tätä periaatetta on sovellettava jätehuoltostrategian kehittämisessä niin, että tuotteiden valmistajiin, jätteiden tuottajiin ja kaikkiin muihin talouselämän toimijoihin kiinnitetään tarpeeksi huomiota komission strategian hallinnoimisessa. 38. Alueiden komitea on myös sitä mieltä, että jos vastuunjaon periaatetta sovelletaan jätealalla, viranomaisten on tarpeen seurata toimijoiden käyttäytymistä. Niiden on myös varmistettava, että kierrätettävän materiaalin ja erityisen hankalien jätelajien käsittelykapasiteetti on riittävä. Jätehuollosta vastaaville viranomaisille on siksi annettava asianmukainen säännöstö tämän tehtävän toteuttamiseen. 39. Alueiden komitean mielestä yhteisön ja esimerkiksi kauppajärjestöjen välillä tehtävät, kierrätettävien tuotteiden takaisinottoa koskevat sopimukset tai muut sellaiset, valmistajan vastuun periaatetta toteuttavat toimet on katsottava perustamissopimuksen 130 r artiklan alaan kuuluvaksi yhteisön ympäristötavoitteiden toteuttamiseksi. Tästä syystä tällaisten sopimusten solmiminen on perustamissopimuksen 130 s artiklan mukaan hyväksyttävä perustamissopimuksen 189 c artiklassa määritellyn menettelyn mukaisesti. 40. Näin varmistettaisiin, ettei tällaisten sopimusten yllämainittuja epätoivottavia sivuvaikutuksia syntyisi yhteisön päätösten seurauksena. 3.2. Erityistavoitteet 41. Alueiden komitea tukee komission tavoitetta ehkäistä jätteiden syntymistä. On selvää, että aiemmat pyrkimykset tällä alueella ovat osoittautuneet riittämättömiksi ja lisätyötä tarvitaan. 42. Alueiden komitea on erityisen tyytyväinen komission pyrkimyksestä vähentää jätteen haitallisuutta. Siten alueiden komitea on yhtä mieltä siitä, että yhteisön tasolla tarvitaan tiettyjen aineiden käyttökieltoja ja alhaisten pitoisuusrajojen määräämistä. 43. Alueiden komitea on myös yhtä mieltä komission halusta ryhtyä tiettyihin toimenpiteisiin raskasmetallien pitoisuuksien minimoimiseksi tietyissä tuotteissa ja tuotantoprosesseissa. Alueiden komitean mielestä pitäisi kuitenkin olla mahdollista toteuttaa tällaisia toimenpiteitä myös muita haitallisia aineita vastaan. 44. Alueiden komitea on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että uudelleenkäyttöä on edistettävä, koska se vähentää jätteiden syntymistä. Tästä syystä alueiden komitea uskoo, että uudelleenkäytön pitäisi olla tärkeämmällä sijalla kuin materiaalin kierrätys. 45. Tarkistetun strategian mukaan materiaalin hyödyntämisen tulisi olla tärkeämmällä sijalla kuin energian hyödyntäminen. Alueiden komitea on yleisesti samaa mieltä tästä, mutta haluaa kiinnittää huomiota siihen, että komission mainitsemat materiaalin hyödyntämisen myönteiset vaikutukset ovat yleisesti ottaen riippuvaisia jätteiden erottelusta niiden lähteellä. Tiedonannossa ei kuitenkaan täsmennetä, kuinka varmistaa, että jätteiden erottelu todellakin tapahtuu. Alueiden komitea haluaa myös korostaa, että periaatetta materiaalin hyödyntämisen ensisijaisuudesta tulee soveltaa joustavasti ja tietyt maantieteelliset olosuhteet huomioon ottaen; tällaisia ovat mm. väestötiheys, jälleenkäsittelylaitosten käytettävyys sekä asianomaisten materiaalien ominaisuudet. 46. Tehokas ja kunnollinen jätteiden erottelu niiden lähteellä riippuu siitä, onko jätteen tuottajiin vaikuttavaa säännöstöä. Alueiden komitea haluaa korostaa jälleen kerran tarvetta luoda soveliaat keinot toimivaltaisten viranomaisten käyttöön. 47. Jotta kaatopaikalle sijoitettavien jätteiden määrä saataisiin mahdollisimman vähäiseksi, ratkaisevan tärkeää on kuten komissio ehdottaa luoda laatukriteerit sellaiselle jätteelle, joka halutaan sijoittaa tällä tavoin. Alueiden komitean mielestä samanlaisia keinoja pitäisi käyttää jätteiden polttamisessa, niin että poltettaviksi menevien kierrätettävien tai kompostoitavien jätteiden määrä minimoidaan soveltuvia jätteenlajittelumenetelmiä käyttäen. Tällaiset toimintaohjelmat olisi sisällytettävä jätehuoltosuunnitelmiin. AK myöntää, että tämän tavoitteen osalta jäsenvaltioiden erilaiset lähtökohdat on otettava huomioon ja niihin on mukauduttava. 48. Komissio mainitsee tarkistetussa strategiassaan, että likeisyysperiaatteen vuoksi koko yhteisön alueelle on luotava yhdenmukainen ja riittävä jätteidenkäsittelylaitosten verkosto. Komissio mainitsee myös, että jätehuoltosuunnitelmat epäilemättä edistävät tämän verkoston muodostamista. Jätehuoltosuunnitelmien roolia ei kuitenkaan määritellä strategiassa, eikä siinä myöskään mainita jätehuoltodirektiivin 7 artiklassa määriteltyä jätehuoltosuunnittelun tehtävää. Alueiden komitea uskoo, että tarvitaan selvempi määritelmä siitä, miten jätehuoltosuunnitelmat voivat varmistaa jätehuoltojärjestelmän yhtenäisen ja joustavan toiminnan; on myöskin tarpeen korostaa, että jätehuoltosuunnitelmat varmistavat näiden järjestelmien yhteensopivuuden alueellisten ja paikallisten olosuhteiden kanssa. Likeisyysperiaatteen vuoksi tulisi jäsenvaltioiden välisillä raja-alueilla tehdä mahdolliseksi laatia alueelle rajanylittävä jätehuoltosuunnitelma, mikäli olosuhteet ja asiasta vastaavat viranomaiset sen sallivat. 49. Alueiden komitean näkemyksen mukaan yksittäisten jäsenvaltioiden, samoin kuin alue- ja paikallisviranomaisten, tulisi soveltaa strategiaa paikallisten olosuhteiden mukaan, jotta taataan nykyistä kestävimpien jätehuoltokäytäntöjen kehitys. Pitäisi muistaa, että politiikka, jossa pyritään tekemään perustavanlaatuisia muutoksia jätehuoltojärjestelmiin lyhyellä aikavälillä, voi aiheuttaa äkillisiä budjettiongelmia paikallisviranomaisille. 3.3. Keskeiset jätevirrat 50. Tarkistetun strategian mukaan komissio on sitä mieltä, ettei uusia jätevirtoja koskevia erityishankkeita ole syytä aloittaa. Alueiden komitea on tästä samaa mieltä. Aiemmat kokemukset tämäntyyppisistä projekteista osoittavat, että on tarpeen muuttaa huomattavasti tätä käsitettä, esimerkiksi siten, että otetaan huomioon eri eturyhmien edustus projektiryhmissä. 51. Alueiden komitean mukaan on siksi kehitettävä uusi menettelytapa nykyisten, keskeisiä jätevirtoja koskevien menettelytapojen sijaan. Joitain uusia jäteryhmiä, joita pitäisi käsitellä mahdollisen uuden menettelytavan kehittämisen jälkeen, ovat laboratoriojäte, geeniteknologiassa syntyvät jätteet, laivojen jätteet ja maataloudessa käytettävien kemiallisten torjunta-aineiden jätteet. 3.4. Jätteenkuljetukset 52. Tarkistettavassa strategiassa komissio esittää uuden tulkinnan lukuisista olemassaolevista yhteisösäädöksistä ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksistä. Se väittää, että likeisyys- ja omavaraisuusperiaatteita sovelletaan vain jätteiden loppusijoitukseen; tältä pohjalta komissio olettaa, että hyödynnettäväksi tarkoitetun jätteen suhteen EY:ssä vallitsee vapaa liikkuvuus. Alueiden komitea on eri mieltä tästä tulkinnasta. 53. Tässä yhteydessä alueiden komitea huomauttaa, että tämä tulkinta johtaa lukuisiin uusiin ja nykyistä vakavampiin ympäristöongelmiin ja tuhoaa pohjan tyydyttävältä ja yhtenäiseltä jätehuoltosuunnittelulta, joka jo on kirjattu yhteisön sääntöihin ja lainsäädäntöön. Lisäksi alueiden komitean mielestä tämä tulkinta ei ole nykyisen jätehuoltodirektiivin (75/442/EY sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY) mukainen ja että tulkinta on tuomioistuimen aiemman päätöksen (alue 14, tapaus C-155/91) vastainen. 54. Edellä mainittu tuomioistuimen päätös sekä yhteisön säännöt ja asetukset korostavat, kuinka tärkeää on rajoittaa jätteiden kuljetuksia, hyödynnettävät jätteet mukaanlukien, mikäli tällaiset kuljetukset eivät ole hyväksyttyjen jätehuoltosuunnitelmien mukaisia. Siten yllä mainitun tuomioistuimen päätöksen mukaan jätteiden kuljetusta hyödynnettäväksi voidaan rajoittaa jätehuoltodirektiivin 7 artiklan mukaisesti, jos tällaiset kuljetukset eivät ole jätehuoltosuunnitelmien mukaisia. 55. Alueiden komitean mielestä komission tulkinta, joka sisältäisi jätteiden vapaan liikkuvuuden EU:n alueella, johtaisi huomattaviin ympäristöhaittoihin. Jätteiden kohtelu tavaroina, joilla on erityinen luonne, johtaa jäte(tavara)virran normaalin markkinasäännöstön puuttumiseen. Se, joka "myy" jätteitä hyödynnettäväksi, ei useinkaan välitä siitä, käsitelläänkö jätettä ympäristön kannalta hyvällä tavalla; hänen ensisijainen huolensa on välttää jatkuvaa vastuuta jätteestä. Jätteen "ostaja" ei myöskään useinkaan olisi kiinnostunut jätteen koostumuksesta ja luonteesta jos vain jotkin vähäiset tai tietyt jätteen osat ovat ostajan tavoitteiden kannalta kiinnostavia. 56. Jätteiden kohtelu tavaroina, joilla on erityinen luonne, johtaisi näin alueiden komitean mielestä pakottavaan tarpeeseen säännellä jätevirtoja ympäristökriteereihin pohjautuvalla sopivalla tavalla. 57. Huomattava ympäristövaikutus, joka syntyy raskaista jätekuljetuksista, on jo itsessään syy rajoittaa suuria jätekuljetuksia mahdollisimman paljon. 58. Mikäli uudelleenkäytölle ja materiaalin kierrätykselle asetetaan tavoitearvoja, jotka ylittävät markkinatalouden mekanismien seurauksena syntyvät mahdollisuudet, joudutaan etsimään keinoja, joilla taataan riittävä jätteidenkäsittelykapasiteetti. Jos tämä käsittelykapasiteetti olisi niin ikään luotava markkinatalouden periaatteiden mukaisesti, olisi myös taattava tai tehtävä todennäköiseksi riittävä jätteen tarjonta. Tämä merkitsee sitä, että tarvittaisiin myöskin jätevirtojen valvottua suunnittelua. 59. Alueiden komitean mielestä on nurinkurista, että jätehuoltosuunnittelun seurauksena syntynyt kierrätystoiminta voisi, mikäli tarkistettua strategiaa sovellettaisiin, johtaa siihen, etteivät kierrätystoimet enää sisältyisi jätehuoltosuunnitelmiin. Tämä heikentäisi uusien kierrätysohjelmien syntymahdollisuuksia ja vaikeuttaisi jo saavutettujen tulosten ylläpitämistä. 60. Huolimatta likeisyys- ja omavaraisuusperiaatteiden tulkinnasta tarkistetussa strategiassa sanotaan, että ympäristön kannalta hyvä hyödynnettävien jätteiden käsittely on varmistettava. Tämän vuoksi on tarpeen soveltaa ankaria jätteenkäsittelystandardeja koko yhteisön alueella. Alueiden komitea on kuitenkin sitä mieltä, että juuri jätelainsäädännön ympäristötavoitteet johtavat sellaiseen loppupäätelmään, ettei yhtenäisten standardien tulisi olla kiinteitä, vaan perustamissopimuksen 130 t artiklan mukaisesti vähimmäisstandardeja, jotka sallisivat jäsenvaltioiden noudattaa ankarampaa käytäntöä kuin koko yhteisön alueella voimassa olevat säännökset. 4. Välineet 4.1. Säännöstö 61. Komissio ehdottaa sellaisten tavoitteiden asettamista, jotka johtaisivat mitattaviin tuloksiin jätehuoltoalalla. Tiedonannossa ei kuitenkaan määritetä, mitä välineitä toimivaltaisilla viranomaisilla olisi käytössään näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Avainelementit, kuten jätehuollon suunnittelu, lainsäädäntö, valvonta, pakotteet, jätteen keräys ja jätteen käsittely, ovat usein alue- ja paikallisviranomaisten vastuulla. Alueiden komitean mielestä puuttuu selvitys siitä, miten tällaisten välineiden asema tiettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi varmistetaan. Komissio ei täsmennä, mikä olisi ehdotettujen tavoitteiden, niihin liittyvien välineiden ja hyväksyttyjen jätehuoltosuunnitelmien välinen suhde. 62. Alueiden komitea haluaa jälleen korostaa, että mikäli jätteen hyödyntämiselle ja kierrätykselle asetetaan tavoitearvoja, on äärimmäisen tärkeää, että näitä tavoitteita seuraavien toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tulevat sopivat välineet. On myös äärimmäisen tärkeää, että hyväksytyissä jätehuoltosuunnitelmissa otetaan nämä tavoitteet huomioon ja määritellään, kuinka näihin tavoitteisiin pyritään. Alueiden komitean mielestä lainsäädännölliset välineet (säännöstö) on luotava ensin, ja vasta sitten voidaan ottaa käyttöön lähteellä tapahtuva jätteidenerottelujärjestelmä, joka mahdollistaisi tällaisten tavoitteiden saavuttamisen. 4.2. Taloudelliset välineet 63. Komissio pyytää jäsenvaltioita kehittämään sellaisia taloudellisia välineitä, jotka edistäisivät erityisesti jätteen kierrätystä ja saastuttamattomia tuotteita. Alueiden komitea on samaa mieltä, mikäli taloudelliset välineet ovat erittäin joustavia. 4.3. Jätetilastot 64. Alueiden komitea pitää valitettavana, että yhteisötason jätealaa koskevat tilastotiedot ovat puutteellisia. Alueiden komitean mielestä parempi pohja varmistettaisiin alue- ja paikallisviranomaisten nykyistä paremmalla yhteistyöllä. 4.4. Muut ohjausvälineet 65. Tarkistetun strategian mukaan jäsenvaltiot eivät ole juurikaan laatineet kansallisia jätehuoltosuunnitelmia. Jätehuoltosuunnitelmien laatiminen on kussakin jäsenmaassa valtuutettujen toimivaltaisten viranomaisten tehtävä. Alueiden komitean mielestä tällainen jätesuunnittelun organisointi on erinomainen tapa varmistaa, että alueelliset ja paikalliset olosuhteet jätehuoltosuunnitelmien valmistelussa ja toteuttamisessa otetaan huomioon. Jätehuoltosuunnitelmien toteuttaminen on siten alue, jota jatkossakin tulisi hallinnoida läheisyysperiaatteen mukaisesti. 66. Edellä mainittujen seikkojen vuoksi alueiden komitea haluaa painottaa, että jätehuoltosuunnitelmien tulevaa asemaa on tarpeen selkeyttää. Tämän tärkeän suunnitteluvälineen aseman määrittelemättä jättäminen jätehuoltostrategiassa voi aiheuttaa sen, ettei tämän keinon tärkeyttä huomioida riittävästi. Jos hyödyntämiselle ja kierrätykselle asetetut tavoitearvot halutaan saavuttaa, alueiden komitean mielestä on ratkaisevan tärkeää, että toimivaltaiset viranomaiset laativat tyydyttävän suunnitelman ja että suunnitelman toteuttamiseksi on olemassa asianmukaiset lainsäädännölliset välineet. Kuten komissio huomauttaa, tällä tulee olemaan vaikutusta yhdessä likeisyys- ja omavaraisuusperiaatteiden kanssa. 67. Alueiden komitea on muutoin samaa mieltä siitä, että tällä alueella tarvitaan tehokasta valvontaa ja olemassaolevan lainsäädännön vahvistamista. 5. Toimijat 68. Alueiden komitea on tyytyväinen komission näkemykseen, että alue- ja paikallisviranomaisilla on tärkeä asema hyvän jätehuoltopolitiikan luomisessa. Alueiden komitean mielestä tarkistetussa jätehuoltosuunnitelmassa ei kuitenkaan selvästi ymmärretä alue- ja paikallisviranomaisten keskeistä asemaa kaikilla jätehuoltojärjestelmän osa-alueilla ja siten asiakirjasta puuttuvat ehdotukset, jotka vahvistaisivat näiden tavoitteiden saavuttamiseksi käytettyjä välineitä. 6. Kommentteja strategian päätelmiin 69. Alueiden komitea on tyytyväinen komission aloitteeseen jätehuoltosuunnitelman tarkistamisesta: alueiden komitea tietää, että on tarpeen tarkistaa strategiaa sekä erityisesti varmistaa esitettyjen toimintalinjojen nykyistä tehokkaampi täytäntöönpano. 70. Alueiden komitea on valmis työskentelemään yhdessä komission kanssa tämän täytäntöönpanon vahvistamiseksi, esimerkiksi pyrkimällä yhteenkuuluvuuteen alue- ja paikallistason jätehuoltopolitiikan sekä yhteisön tason jätehuoltopolitiikan nykyistä parempaan yhtenevyyteen. Bryssel, 16. tammikuuta 1997. Alueiden komitean puheenjohtaja Pasqual MARAGALL i MIRA () SEK(89) 934 lopullinen, 18.9.1989 () EYVL N:o C 122, 18.5.1990, s. 2 () EYVL N:o C 72, 13.3.1991, s. 34 () EYVL N:o C 128, 9.5.1994, s. 471 () EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 39 () EYVL N:o L 78, 26.3.1991, s. 32 () EYVL N:o L 30, 6.2.1993, s. 1