Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) toimenpiteistä ympäristöulottuvuuden sisällyttämiseksi täysimääräisesti kehitysmaiden kehitysprosessiin"(1)

(1999/C 258/05)

Neuvosto päätti 5. maaliskuuta 1999 EY:n perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "ulkosuhteet" -jaosto antoi lausuntonsa 9. kesäkuuta 1999. Esittelijä oli A. A. Jaarsma.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 7. ja 8. heinäkuuta 1999 pitämässään 365. täysistunnossa (heinäkuun 7. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 110 puolesta 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Neuvosto pitää asetusehdotusta keskeisenä välineenä, jonka avulla Euroopan yhteisö voi täyttää oikeudelliset ja poliittiset sitoumuksensa ympäristön suojelemiseksi kestävän kehityksen mukaisesti.

1.2. Asetuksella on tarkoitus varmistaa 22. huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 722/97 nojalla täytäntöön pantujen toimien jatkuminen asetuksen voimassaolon päättymisen 31. joulukuuta 1999 jälkeen.

1.3. Euroopan yhteisön taloudelliseen yhteistyöhön ja kehitysyhteistyöhön liittyy selkeitä ympäristönsuojelua ja kestävyyttä koskevia sitoumuksia. Erityisen merkityksellisiä ovat tässä yhteydessä Amsterdamin sopimuksen 177 ja 174 artikla (muutettu Rooman sopimuksen 130 u ja 130 r artikla).

1.4. Kansainvälisesti erityisen merkityksellisiä ovat sitoumukset, jotka yhteisö teki YK:n ympäristö- ja kehityskonferenssissa Rio de Janeirossa vuonna 1992, sekä niitä seurannut kehitys.

1.5. Yhteisö on myös sopimusosapuolena monenvälisissä ympäristösopimuksissa, kuten biologista monimuotoisuutta koskevassa yleissopimuksessa, ilmastonmuutosta koskevassa puiteyleissopimuksessa ja aavikoitumisen ehkäisemistä koskevassa yleissopimuksessa. Näihin kaikkiin sopimuksiin sisältyy erityisiä velvoitteita avustaa sopimuspuolina olevia kehitysmaita suoriutumaan omista sitoumuksistaan.

1.6. Yhteisö on myös hyväksynyt OECD:n kehitysapukomitean julkaisun Shaping the 21st Century Strategy, jossa vaaditaan kestävän kehityksen kansallisten strategioiden täytäntöönpanon tukemista kaikissa maissa vuoteen 2005 asti.

1.7. Ympäristöulottuvuuden integroiminen kehitysmaiden kehitysprosessiin on tärkeä periaate yhteisön kehityspolitiikassa. Se on dynaaminen ja vähitellen etenevä prosessi. Asetusehdotuksella pyritään valtavirtaistamaan ympäristönäkökulma tosiasiallisesti yhteisön muihin (erityisesti maantieteellisiin) kehitysyhteistyön välineisiin, joilla tarvittava täydentävyys voidaan toteuttaa.

1.8. Asetusehdotus muodostaa budjettikohdan B7-6200 hallinnointikehyksen. Kyseinen kohta on EY:n käytettävissä olevista rahoitusvälineistä asianmukaisin edellä mainittujen sitoumusten täyttämiseen.

1.9. Edellä mainittu väline on suunniteltu lähinnä kahdenlaisten toimintojen rahoitukseen:

- kehitysmaissa toteutettavat pilottiohjelmat,

- suuntaviivojen ja operatiivisten välineiden kehittäminen.

1.10. Tämä tukee maailmanlaajuisesti hyväksyttyä periaatetta, että kaikkien kehityshankkeiden tulee olla kestäviä.

2. Tavoite ja menettelytavat

2.1. Budjettikohdan B7-6200 määrärahat on tarkoitettu sellaisten ohjelmien rahoitukseen, joilla kehitysmaita tuetaan ottamaan ympäristöulottuvuus huomioon kehitysprosessissaan. Tarjottavalla avulla ja asiantuntemuksella täydennetään ja tehostetaan kehitysyhteistyön muita välineitä. Avulla tuetaan kehitysmaissa olevia tahoja suoraan ja välillisesti.

2.2. Toteutettavien toimien tavoitteena on kestävän kehityksen mukaisten toimintalinjojen, strategioiden, välineiden ja teknologioiden kehittäminen ja edistäminen.

2.3. Neuvosto haluaa toimien kohdistuvan seuraaviin aiheisiin

- globaalit ympäristökysymykset,

- maiden rajojen yli vaikuttavat ympäristökysymykset, etenkin ilman ja veden pilaantuminen,

- ympäristövaikutukset, jotka ovat seurausta kehitysmaiden integroitumisesta maailmantalouteen,

- makrotaloutta ja toiminta-aloja koskevien politiikkojen ympäristövaikutukset kehitysmaissa,

- luonnonvarojen ja ympäristövarojen kestävä hoito ja käyttö kaikilla talouden tuotannonaloilla,

- biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen,

- vesikysymykset,

- rannikkoalueiden hoito,

- aavikoitumisen ehkäiseminen,

- kaupunkiympäristöön liittyvät ongelmat,

- energian kestävä tuotanto ja käyttö,

- kestävät tuotantotavat ja kulutustottumukset.

2.4. Koska ympäristöulottuvuuden sisällyttäminen kaikkeen toimintaan merkitsee pitkäaikaista sitoumusta, neuvosto ehdottaa, että asetuksen voimassaoloaika jätetään avoimeksi.

2.5. Asiakirjassa on katsaus nykyiseen asetukseen perustuvien kustannusten jakautumisesta vuosina 1998 ja 1999. Vuonna 1998 käytettävissä oli yhteensä 15 miljoonaa ecua (5 miljoonaa suuntaviivoihin ja välineisiin ja 10 miljoonaa pilottiohjelmiin) ja vuonna 1999 yhteensä 16 miljoonaa euroa (7 miljoonaa suuntaviivoihin ja välineisiin ja 9 miljoonaa pilottiohjelmiin).

3. Yleishuomioita

3.1. Komitea toteaa tyytyväisenä, että määräajan voimassa ollut neuvoston asetus (EY) N:o 722/97 korvataan määräajattomalla asetuksella. Ympäristöulottuvuuden sisällyttäminen kehitysprosessiin edellyttää monivuotisia toimia.

3.2. Komiteasta on erityisen välttämätöntä sisällyttää ympäristöulottuvuus täysimääräisesti yhteisön kehitysyhteistyön muihin välineisiin. Komitea katsoo, että Amsterdamin sopimuksen 177 ja 174 artiklan nojalla periaatteen tulee koskea yhteisön välineiden ja hankkeiden lisäksi myös yksittäisten jäsenvaltioiden ja EU:n rahastoja hyödyntävien valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden välineitä ja hankkeita, vaikkei asia kuulukaan käsillä olevan asetusehdotuksen piiriin.

3.3. Komitean mielestä asetuksen toimeenpanoon käytettävissä olevat määrärahat eivät ole sopusoinnussa yhteisön solmimien kansainvälisten sopimusten asettamien velvoitteiden kanssa.

3.4. Määrärahojen vähyyden vuoksi on yhä välttämättömämpää kannustaa asianosaisia entistä voimakkaammin sisällyttämään ympäristöulottuvuus säännönmukaisiin kehitysapuohjelmiin.

3.5. Ottaen huomioon, että käytettävissä on vain vähän varoja ja että suuntaviivojen ja välineiden toimeenpanoa voidaan rahoittaa myös Euroopan kehitysrahastosta, Latinalaisen Amerikan ja Aasian maiden sekä Välimeren maiden rahastoista, komitea suosittaa, että asetuksessa painotetaan pilottiohjelmien rahoittamista vähintään yhtä paljon, sillä (etenkin valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden vastuulla olevien) suhteellisen pienten, innovatiivisten ja paikallisten pilottiohjelmien on vaikea päästä osalliseksi suurten rahastojen tuesta.

3.6. Komitea pitää välttämättömänä, että suppeat varat saadaan tämän asetuksen avulla tarkoituksenmukaiseen käyttöön.

3.7. Vaikuttaa väistämättä siltä, että asetuksella pyritään saavuttamaan monia tavoitteita. Niiden menestyksekkään toteuttamisen kannalta komitea pitää kuitenkin tarpeellisena, että neljäksi vuodeksi kerrallaan asetetaan tietty määrä ensisijaisia tavoitteita. Ne voidaan tarvittaessa tarkistaa kahden vuoden välein. Tärkeysjärjestyksen määräaikainen tarkistaminen on sitäkin tärkeämpää, koska kyse olisi määräämättömäksi ajaksi annetusta asetuksesta, ja komissio toimittaisi vasta neljän vuoden kuluttua sen voimaantulosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kokonaisarvion rahoitetuista toimista sekä asetuksen tulevaisuutta koskevat ehdotukset (ks. asetusehdotuksen 10 artikla).

3.8. Komitea pitää tärkeänä, että kyseiset prioriteetit julkaistaan ajoissa ja ilmaistaan selvästi, jotta hankkeiden ehdottajat ovat perillä valintaperusteista.

3.9. Komitea on todennut, että nykyisen asetuksen voimassaoloaikana on ehdotettu lukuisia hankkeita. Voidaan olettaa suuntauksen jatkuvan myös uuden asetuksen tultua voimaan. Seikkaperäisten hanke-ehdotusten tekeminen merkitsee erittäin paljon työtä sekä hankkeiden esittäjille että niiden arvioijille. Koska hankkeita voidaan pakostakin hyväksyä vain vähäinen määrä, menettely aiheuttaa paljon tarpeetonta työtä. Siksi komitea suosittaa ns. hankeprofiilien systemoimista. Tällöin pilottiohjelmia rahoitettavaksi esittäville organisaatioille tarjotaan mahdollisuus jättää pääpiirteittäin laadittuja hanke-ehdotuksia (tavoite, alue, kumppanit, talousarvio, määräaika), minkä jälkeen suoritetaan ensimmäinen valintakierros potentiaalisten hankkeiden löytämiseksi. Sen jälkeen kyseiset ehdotukset voidaan työstää yksityiskohtaisesti ja esittää lopullista valintaa silmällä pitäen.

3.10. Toinen komitean suositus on tarjota sopimuskumppaneille ja etenkin valtiovallasta riippumattomille organisaatioille, joista komissiolla on pitkäaikaisia suotuisia kokemuksia, mahdollisuus ohjelmasopimukseen tiettyjen tämän asetuksen piiriin kuuluvien erityyppisten pienimuotoisten hankkeiden toteuttamiseksi kokonaisuutena.

4. Erityishuomioita

4.1. Komitea katsoo, että asetuksen toisessa perustelukappaleessa tulee mainita ilmakehän, hydrosfäärin ja biologisen monimuotoisuuden lisäksi myös maaperä.

4.2. Komitea kannattaa asetuksen 2 artiklan 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa esitettyä lauselmaa, jonka mukaan rahoitusta voidaan myöntää kehitysprosessin toimijoiden institutionaalisten ja toiminnallisten valmiuksien kehittämistä koskeviin ohjelmiin. Sen mielestä olisi kuitenkin järkevää täydentää kohtaa ilmaisulla "ja kyseisten toimijoiden yhteistyön edistäminen". Kyseeseen tulevan yhteistyön rahoitusmahdollisuuksien puuttuminen osoittautuu usein ongelmaksi.

4.3. Asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa todetaan, että "[k]oulutus-, kasvatus- ja tutkimusohjelmia lukuun ottamatta näitä kuluja voidaan kuitenkin yleensä kattaa vain alkuvaiheessa". "Alkuvaihe" on kuitenkin vaikea määrittää. Sen lisäksi kestää usein erittäin pitkään, ennen kuin hanke alkaa tuottaa hedelmää.

4.4. Käsillä olevan asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa todetaan, että "[v]oidaan etsiä mahdollisuuksia yhteisrahoitukseen muiden rahoittajien, ensi sijassa jäsenvaltioiden ja asiaan liittyvien kansainvälisten järjestöjen kanssa". Komitea esittää, että kohtaa muutetaan seuraavasti: "Voidaan etsiä mahdollisuuksia yhteisrahoitukseen muiden rahoittajien, ensi sijassa jäsenvaltioiden, asiaan liittyvien kansainvälisten järjestöjen ja valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden kanssa."

4.5. Komitea tukee 6 artiklan 2 kohdassa esitettyä kantaa, jonka mukaan "[p]äätökset toimista, joiden rahoitus tämän asetuksen nojalla on yli 2 miljoonaa [euroa] yhtä toimenpidettä kohti, tehdään 7 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen".

4.6. Komitea arvostaa 6 artiklan 3 kohdassa säädettyä mahdollisuutta hyväksyä kirjatun ylityksen tai lisätarpeen kattamiseksi määrärahaylitykset 20:een prosenttiin asti. Se lisää joustavuutta.

4.7. Asetusehdotuksen 9 artiklassa säädetään, että "[k]omissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle jokaisen varainhoitovuoden päätyttyä kertomuksen". Vuosikertomus "sisältää tiivistelmän varainhoitovuoden aikana rahoitetuista toimista sekä arvion tämän asetuksen täytäntöönpanosta". Talous- ja sosiaalikomitea suosittaa, että kyseinen vuosikertomus ja myös ilmoitus tämän lausunnon kohdissa 3.7 ja 3.8 ehdotetusta ensisijaisten tavoitteiden määräaikaisesta tarkistamisesta annetaan laajalti tiedoksi ja se lukeutuu mielellään vastaanottajien joukkoon. Koska kyseessä olisi asetus, jonka voimassaolo jatkuisi toistaiseksi, komitea harkitsee sen tavoitteiden ja tehokkuuden arvioimista aikanaan uudelleen.

4.8. Asetusehdotuksen 9 artiklassa säädetään, että yhteisön rahoittamia toimia arvioidaan säännöllisesti. Komitea katsoo, että arviointien tunnetuksi tekemiseen tulee kiinnittää paljon huomiota. Hankearvioilla saattaa nimittäin olla merkittävä valveuttava vaikutus. Tämä pätee etenkin uudenlaatuisiin hankkeisiin.

4.9. Asetusehdotuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaan "[k]omissio ilmoittaa jäsenvaltioille hyväksytyistä toimista ja hankkeista - - kuukauden kuluessa siitä, kun se on tehnyt päätöksensä". Komitean mielestä tämän tulee koskea kaikkia 3 artiklassa mainittuja toimijoita, jotka ovat ehdottaneet toimintoa tai hanketta.

5. Päätelmät

5.1. Komitea pitää asetusehdotusta erittäin merkityksellisenä ympäristöulottuvuuden sisällyttämiseksi täysimääräisesti kehitysmaiden kehitysprosessiin. Se katsoo kuitenkin, etteivät asetuksen toimeenpanoon tarkoitetut määrärahat ole sopusoinnussa yhteisön solmimien kansainvälisten sopimusten asettamien velvoitteiden kanssa. Lisäksi komitea kehottaa kiinnittämään huomiota käytettävissä olevien vähäisten määrärahojen ja vuosittain saatavien lukuisten hakemusten väliseen epäsuhtaan.

5.2. Ottaen huomioon, että käytettävissä on vain vähän varoja ja että suuntaviivojen ja välineiden täytäntöönpanoa voidaan rahoittaa myös Euroopan kehitysrahastosta, Latinalaisen Amerikan ja Aasian maiden sekä Välimeren maiden rahastoista, komitea suosittaa, että asetuksessa painotetaan pilottiohjelmien rahoittamista vähintään yhtä paljon, sillä (etenkin valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden vastuulla olevien) suhteellisen pienten, innovatiivisten ja paikallisten pilottiohjelmien on vaikea päästä osalliseksi suurten rahastojen tuesta. Kehittämällä erityisiä välineitä kuten "hankeprofiileja" ja "ohjelmasopimuksia" edelleen ja integroimalla niitä päätöksentekoprosessiin (jälkimmäisiä välineitä yhdessä sopimuskumppaneitten ja etenkin valtiovallasta riippumattomien organisaatioiden kanssa, joista komissiolla on pitkäaikaisia suotuisia kokemuksia) komissio voi pienentää molempien osapuolten (sopimuskumppaneitten ja komission) työtaakkaa kohtuulliselle tasolle.

5.3. Komission velvollisuutta vastuullisuuteen (accountability), tiedon jakamiseen (transparency) ja luotettavuuteen (reliability) ajatellen sekä hankittujen kokemusten levittämistä silmällä pitäen kaikki tämän asetuksen puitteissa laadittavat asiakirjat tulee antaa laajalti tiedoksi. Tämä koskee erityisesti toimintalinjojen ensisijaisia tavoitteita koskevia asiakirjoja, rahoitettujen toimien arviointeja ja vuosikertomuksia. Komitea toivoo, että sille toimitetaan vuosikertomukset ja että sille tiedotetaan ensisijaisten tavoitteiden määräaikaisesta tarkistamisesta. Koska kyseessä olisi asetus, jonka voimassaolo jatkuisi toistaiseksi, komitea harkitsee sen tavoitteiden ja tehokkuuden arvioimista aikanaan uudelleen.

Bryssel 7. heinäkuuta 1999.

Talous- ja sosiaalikomitean

Puheenjohtaja

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

(1) EYVL C 47, 20.2.1999, s. 10.