FI Euroopan unionin virallinen lehti CE 51/72

Keskiviikko 14. syyskuuta 2011

Asiakirjojen julkisuus vuosina 2009–2010

P7_TA(2011)0378

Euroopan parlamentin päätöslauselma 14. syyskuuta 2011 asiakirjojen julkisuudesta (työjärjestyksen 104 artiklan 7 kohta) vuosina 2009–2010 (2010/2294(INI))

2013/C 51 E/09

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 1, 10 ja 16 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 15 ja 298 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja erityisesti sen 41 artiklan (oikeus hyvään hallintoon) ja 42 artiklan (oikeus tutustua asiakirjoihin),

— ottaa huomioon Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30. toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1),

— ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön historiallisten arkistojen avaamisesta yleisölle annetun asetuksen (ETY, Euratom) N:o 354/83 muuttamisesta 22. syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1700/2003 (2),

— ottaa huomioon tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6. syyskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (3),

— ottaa huomioon asiakirjoihin tutustumisoikeutta koskevan Euroopan unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön ja erityisesti tuomioistuimen tuomiot asioissa Turco (yhdistetyt asiat C-39/05 P ja C-52/05 P) (4), Bavarian Lager (asia C-28/08) (5), Volker und Marcus Schecke (yhdistetyt asiat C-92/09 ja C-93/09) (6), Technische Glaswerke Ilmenau – TGI (asia C-139/07 P) (7) ja API (yhdistetyt asiat C-514/07 P, C-528/07 P ja C-532/07 P) (8) sekä unionin yleisen tuomioistuimen tuomiot asioissa Access Info Europe (asia T-233/09) (9), MyTravel (asia T-403/05) (10), Borax (asiat T-121/05 ja T-166/05) (11), Joséphidès (asia T-439/08) (12), Co-Frutta (yhdistetyt asiat T-355/04 ja T-446/04) (13), Terezakis (asia T-380/04) (14), Agrofert Holdings (asia T-111/07) (15) ja Editions Jacob (asia T-237/05) (16),

— ottaa huomioon Euroopan oikeusasiamiehen toiminnan sekä hänen laatimansa asiakirjat oikeudesta tutustua asiakirjoihin samoin kuin Euroopan tietosuojavaltuutetun laatimat asiakirjat avoimuuden ja tietosuojan asianmukaisesta tasapainosta,

— ottaa huomioon 30. huhtikuuta 2008 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi (KOM(2008)0229),

— ottaa huomioon 20. maaliskuuta 2011 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 muuttamisesta (KOM(2011)0137),

— ottaa huomioon YK:n Euroopan talouskomission UNECEn yleissopimuksen vuodelta 1998 tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa (Århusin yleissopimus),

— ottaa huomioon Euroopan neuvoston yleissopimuksen vuodelta 2008 virallisten asiakirjojen saatavuudesta,

— ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 1049/2001 17 artiklan mukaisesti laaditut neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin vuosikertomukset vuosilta 2009 ja 2010 oikeudesta tutustua asiakirjoihin,

— ottaa huomioon puitesopimuksen vuodelta 2010 Euroopan parlamentin ja Euroopan komission välisistä suhteista (17),

— ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä 20. marraskuuta 2002 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen neuvoston arkaluonteisten turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alan tietojen saamisesta Euroopan parlamentin tutustuttavaksi (18),

— ottaa huomioon 14. tammikuuta 2009 antamansa päätöslauselman yleisön oikeudesta tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin (19), 25. marraskuuta 2010 antamansa päätöslauselman Euroopan oikeusasiamiehen vuosikertomuksesta 2009 (20) ja 17. joulukuuta 2009 antamansa päätöslauselman asiakirjojen saamista tutustuttavaksi (asetus (EY) N:o 1049/2001) koskevan oikeudellisen kehyksen parantamisesta Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen (21),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 48 artiklan ja 104 artiklan 7 kohdan,

— ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön (A7-0245/2011),

A. ottaa huomioon, että Lissabonin sopimuksessa EU:n toimielinten avoimuus sai uuden oikeusperustan avoimen, tehokkaan ja riippumattoman eurooppalaisen hallinnon edistämiseksi (SEUT:n 298 artikla), sillä siinä vahvistettiin tinkimätön perusoikeus saada tutustua EU:n toimielinten, elinten ja laitosten asiakirjoihin; toteaa, että SEUT-sopimuksessa tämä oikeus myönnetään paitsi EU:n kansalaisille myös kaikille luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille, joiden asuin- tai kotipaikka on EU:n jäsenvaltiossa, ja että sitä harjoitettaessa olisi noudatettava yleisiä periaatteita ja rajoituksia (tiettyjen julkisten ja yksityisten etujen suojaamiseksi), jotka vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston antamissa asetuksissa (SEUT:n 15 artikla),

B. toteaa yleissääntönä olevan nyt, että lainsäädäntöasiakirjojen olisi oltava täysin tutustuttavissa ja muita kuin lainsäädäntöasiakirjoja koskevien poikkeusten soveltamisalaa olisi kavennettava, ja katsoo, että näiden kahden toimintatavan ei pitäisi heikentää toisiaan,

C. ottaa huomioon, että uusissa perussopimuksissa ei enää viitata "neuvoston päätöksenteon tehokkuuden säilyttämiseen" (entisen EY-sopimuksen 255 artikla ja 207 artiklan 3 kohta) eli keskeneräisten asioiden suojaan ("tilaan ajatella") mahdollisena avoimuuden rajoituksena lainsäädäntömenettelyissä; toteaa, että hallintomenettelyissä keskeneräisten asioiden suoja olisi rajattava SEU:n 1 artiklan ja SEUT:n 298 artiklan mukaisesti, joissa edellytetään avointa, tehokasta ja riippumatonta hallintoa,

D. ottaa huomioon, että avoimuus on olennainen osa osallistuvaa demokratiaa, joka täydentää unionin toiminnan perustana olevaa edustuksellista demokratiaa, mikä nimenomaisesti todetaan SEU:n 9–11 artiklassa, ja antaa kansalaisille mahdollisuuden osallistua päätöksentekoon ja harjoittaa julkista valvontaa ja varmistaa näin demokraattisen poliittisen järjestelmän legitiimiyden,

E. toteaa kansalaisten edellyttävän, että toimielimet ja poliitikot toimivat demokraattisemmin ja avoimemmin ja että lahjontaa ehkäistään tehokkaammin; toteaa, että oikeus tutustua asiakirjoihin ja saada tietoa on yksi keino varmistaa, että kansalaiset voivat osallistua demokratian harjoittamiseen ja että lahjonta estetään ja sitä torjutaan,

F. huomauttaa, että kritiikki EU:ta kohtaan saattaa vähitellen lisääntyä, koska avoimuudessa ja kansalaisten oikeudessa tutustua asiakirjoihin ja saada tietoja on jatkuvasti toivomisen varaa, ja että tätä enteilee se, ettei asiakirjoihin tutustumisoikeudesta ole saatu annettua uutta asetusta, koska komissio ei hyväksy Euroopan parlamentin esittämiä tarkistuksia ja koska jäsenvaltiot eivät ole halukkaita paljastamaan asiakirjojensa, keskustelujensa ja asioiden käsittelyn sisältöä kansalaisille ja Euroopan parlamentille,

G. katsoo, että EU:n tasolla olisi otettava käyttöön lisää ja tiukempia lahjonnan vastaisia toimia, joilla varmistetaan, että EU:n toimielimet ovat siltä turvassa kaikilla tasoilla ja kaikkialla, ja että Euroopan parlamentin olisi otettava opiksi äskettäisistä ikävistä kokemuksista ja laadittava avoimuutta lisäävät säännöt, joissa säännellään Euroopan parlamentin jäsenten ja henkilöstön suhteita lobbaajiin ja eturyhmiin,

H. huomauttaa, että vastuullisessa ja legitiimissä demokraattisessa poliittisessa järjestelmässä kansalaisilla on oikeus tietää, miten heidän edustajansa toimivat tultuaan valituiksi tai nimitetyiksi julkisiin elimiin tai edustaessaan jäsenvaltioita Euroopassa tai maailmannäyttämöllä (vastuullisuusperiaate), mitä päätöksentekoprosessi pitää sisällään (asiakirjat, tarkistukset, aikataulu, osallistujat, annetut äänet jne.) sekä miten julkisia varoja jaetaan, käytetään ja mitä niillä saadaan aikaan (varojen käytön seurattavuuden periaate),

I. ottaa huomioon, että nykyisessä asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 jätetään useat tärkeät kysymykset vaille selkeää määritelmää: jäsenvaltioiden veto-oikeus, keskeneräisten asioiden suojan ("tila ajatella") rajoitukset, poikkeusten selkeä ja suppea rajaus, asiakirjojen luokitus sekä avoimuuden ja tietosuojan tasapainottaminen,

J. ottaa huomioon, että Lissabonin sopimuksen voimaantulo antoi EU:lle uutta toimivaltaa rikosoikeuden alalla (SEUT:n 82 ja 83 artikla) ja poliisiyhteistyön alalla; toteaa, että tällaiset uudet valtuudet saattavat vaikuttaa perusihmisoikeuksiin ja korostavat avoimemman lainsäädäntömenettelyn tarvetta,

K. ottaa huomioon, että SEUT:n 15 artiklassa ja perusoikeuskirjan 42 artiklassa otetaan käyttöön "asiakirjan" laaja määritelmä, joka kattaa kaiken tiedon tallennusvälineestä riippumatta,

L. ottaa huomioon, että asetusta (EY) N:o 1049/2001 ei sovelleta yhdenmukaisesti, sillä tilastojen mukaan eri toimielinten välillä on vaihtelua; ottaa huomioon, että EU:n toimielinten asetuksen (EY) N:o 1049/2001 soveltamisesta vuonna 2009 antamiin vuosikertomuksiin sisältyvistä määrällisistä tiedoista voidaan päätellä, että hylkäämisten määrä ja osuus on yleisesti laskenut, 12 prosenttiin (22) (16 prosenttia vuonna 2008) Euroopan parlamentissa (33 tapausta), 22,5 prosenttiin (23) (28 prosenttia vuonna 2008) neuvostossa (2 254 tapausta) ja 11,65 prosenttiin (13,99 prosenttia vuonna 2008) komissiossa (589 tapausta), kun taas hylkäämisperusteet vaihtelivat EU:n toimielimissä vuonna 2009 ja yksi eniten käytetyistä poikkeuksista oli päätöksentekoprosessin suojaaminen (Euroopan parlamentti (39,47 prosenttia (24)), neuvosto (39,2 prosenttia alkuperäisistä hakemuksista (25)) ja komissio (26 prosenttia)) (26),

M. ottaa huomioon, että unionin yleinen tuomioistuin kumosi asiassa Toland v. Euroopan parlamentti (27) Euroopan parlamentin päätöksen evätä oikeus tutustua 9. tammikuuta 2008 annettuun sisäisen tarkastuksen yksikön tarkastuskertomukseen Euroopan parlamentin jäsenten avustajakorvauksista,

N. ottaa huomioon, että komissio ja parlamentti eivät vuonna 2009 vieneet rekistereihinsä yhtään arkaluonteista asiakirjaa, kun taas neuvoston rekisteriinsä viemistä kaikkiaan 445 asiakirjasta, joiden turvaluokka oli "CONFIDENTIEL UE" tai "SECRET UE", 157 oli arkaluonteisia,

O. toteaa, että kansainvälisillä sopimuksilla on EU:n oikeusjärjestykseen samantyyppisiä oikeusvaikutuksia kuin EU:n sisäisellä lainsäädännöllä, ja katsoo, että yleisön olisi saatava tietoa kansainvälisistä sopimuksista ja voitava tutustua niihin liittyviin asiakirjoihin,

P. ottaa huomioon, että asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 toimielimille asetetaan velvollisuus tutkia, voidaanko asiakirjaan myöntää osittainen tutustumisoikeus, jos vain sen osiin sovelletaan poikkeusta; ottaa huomioon, että myönnettyä osittaista tutustumisoikeutta rajoitetaan usein aiheetta jopa niin, että se koskee vain asiakirjan nimeä tai johdantoa, mutta ei asiasisältöä,

Q. ottaa huomioon, että perusoikeuskirjan 41 artiklassa tunnustetaan "jokaisen oikeus tutustua häntä koskeviin asiakirjoihin ottaen huomioon oikeutetun luottamuksellisuuden, salassapitovelvollisuuden ja liikesalaisuuden vaatimukset"; huomauttaa, että tämän oikeuden toteutumisessa on yhä vakavia puutteita, minkä vuoksi henkilöt, jotka haluavat tutustua itseään koskeviin asiakirjoihin, joutuvat vetoamaan asiakirjojen yleistä saatavuutta koskeviin sääntöihin,

R. toteaa, että SEUT:n 15 artiklassa asetetaan kaikille unionin toimielimille, elimille ja laitoksille selkeä velvollisuus "toimia mahdollisimman avoimesti"; toteaa, että tämä velvollisuus koskee myös komiteoita, jotka avustavat komissiota sen tehtävissä; huomauttaa, että tätä velvollisuutta ei noudateta komission laatimassa komiteoiden työjärjestyksen mallissa, jossa todetaan, että kaikki komiteamenettelyyn liittyvät komiteoiden keskustelut ja asiakirjat ovat luottamuksellisia,

Oikeus tutustua asiakirjoihin perusoikeutena

1. muistuttaa, että avoimuus on yleissääntö ja Lissabonin sopimuksen (ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan oikeudellisen sitovuuden) myötä siitä tuli oikeudellisesti sitova kansalaisten perusoikeus, minkä vuoksi kaikkien päätösten, joilla evätään oikeus tutustua asiakirjoihin, on perustuttava selkeästi ja tiukasti rajattuihin, pätevästi perusteltuihin ja selitettyihin poikkeuksiin, niin että kansalaiset ymmärtävät epäämisen ja voivat käyttää tehokkaasti käytettävissään olevia oikeussuojakeinoja;

2. katsoo, että EU:n olisi oltava eturintamassa ja tarjottava jäsenvaltioille ja kolmansille maille institutionaalisen avoimuuden ja modernin demokratian malli;

3. muistuttaa, että avoimuus on paras tapa ehkäistä lahjontaa, petoksia, eturistiriitoja ja hallinnollisia epäkohtia;

4. kehottaa kaikkia EU:n toimielimiä, elimiä ja laitoksia, myös juuri perustettua Euroopan ulkosuhdehallintoa, soveltamaan asetusta (EY) N:o 1049/2001 viipymättä ja kaikilta osin, kuten perussopimuksissa edellytetään, sekä julkaisemaan asiasta vuosittain asetuksen (EY) N:o 1049/2001 17 artiklassa vaaditun kertomuksen;

5. huomauttaa, että unionin tuomioistuin, Euroopan oikeusasiamies ja Euroopan tietosuojavaltuutettu ottavat perimmiltään kantaa yksittäistapauksiin eivätkä niiden toimet voi korvata lainsäädäntötoimintaa, mitä tulee oikeusvarmuuteen ja yhdenvertaisuuteen lain edessä; pahoittelee, että silloinkin kun unionin tuomioistuin on vahvistanut selvän periaatteen, kuten lainsäädännän avoimuutta koskevassa Turco-asiassa, sitä ei silti noudateta; toistaa siksi vaatimuksensa, että toimielimet noudattavat Turco-asiassa annettua tuomiota, joka koskee lainsäädäntömenettelyssä laadittuja oikeudellisen yksikön lausuntoja; toistaa, että lainsäätäjän on puututtava unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä esille otettuihin ongelmiin ja löydettävä niihin ratkaisu sekä pantava täydellisemmin ja laajemmin täytäntöön oikeus tutustua asiakirjoihin perussopimusten muutettujen määräysten hengessä, sillä perussopimuksissa vahvistetaan selvästi perusoikeus tutustua asiakirjoihin;

6. pitää tarpeellisena muuttaa asetusta (EY) N:o 1049/2001 niin, että sen tiettyjä säännöksiä selkiytetään, siinä säädetyt poikkeukset rajataan täsmällisesti ja suppeasti ja samalla varmistetaan, etteivät poikkeukset heikennä perussopimuksissa ja perusoikeuskirjassa turvattua avoimuutta; katsoo, että nämä muutokset lujittaisivat oikeutta tutustua asiakirjoihin eivätkä millään tavalla heikentäisi kyseisen oikeuden suojaa koskevia nykyisiä normeja ja että niissä olisi otettava huomioon unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö; painottaa tässä yhteydessä, että muutetun asetuksen on oltava yksinkertainen ja kansalaisten ymmärrettävissä, jotta he voivat todella harjoittaa oikeuttaan;

7. katsoo, että komission vuodelta 2008 peräisin oleva ehdotus asetuksen (EY) N:o 1049/2001 muuttamisesta ei nosta unionin avoimuutta Lissabonin sopimuksen vaatimalle tasolle, vaan monet komission ehdottamista muutoksista peräti päinvastoin laskevat nykyistä tasoa; pitää erityisesti komission ehdottamaa muutosta 3 artiklaan, joka rajoittaa merkittävästi asiakirjan määritelmää nykyisestä, Lissabonin sopimuksen vastaisena; kehottaa komissiota esittämään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 tarkistamisesta muutetun ehdotuksen, jossa otettaisiin täysin huomioon avoimuuden lisäämisvaatimukset, jotka on kirjattu Lissabonin sopimukseen ja todettu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä ja parlamentin aiemmissa keskusteluissa ja asiakirjoissa;

8. muistuttaa, että tuomioistuin on selventänyt asiassa Ruotsi v. komissio (asia C-64/05 P) (28), että jäsenvaltioilla ei ole niiltä peräisin olevia asiakirjoja koskevaa ehdotonta veto-oikeutta vaan ainoastaan mahdollisuus tulla kuulluksi pyrittäessä saamaan vahvistus siitä, että kulloiseenkin tapaukseen ei sovelleta asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 tarkoitettua poikkeusta oikeudesta tutustua asiakirjoihin (29); katsoo, että lainsäädäntöä on selkeytettävä, jotta varmistetaan tämän oikeuskäytännön asianmukainen soveltaminen ja vältetään vielä esiintyvät viivästykset ja kiistat, joista esimerkkinä on IFAW-asia (30);

9. muistuttaa, että arkaluonteisia asiakirjoja koskeva asetuksen (EY) N:o 1049/2001 9 artikla on kompromissi, joka ei enää ilmennä Lissabonin sopimuksesta seuraavia uusia perussopimuksiin ja lainsäädäntöön perustuvia velvollisuuksia;

10. korostaa, että asiakirjojen turvaluokitus vaikuttaa suoraan kansalaisten oikeuteen tutustua asiakirjoihin; muistuttaa, että nykyinen turvaluokitusjärjestelmä perustuu ainoastaan toimielinten välisiin sopimuksiin ja johtaa usein yliluokitukseen; kehottaa vahvistamaan yhteiset turvaluokitussäännöt asetuksella;

11. kehottaa varsinkin neuvostoa myöntämään Euroopan parlamentille täyden oikeuden tutustua kansainvälisiin sopimuksiin liittyviin turvaluokiteltuihin asiakirjoihin, kuten SEUT:n 218 artiklassa määrätään, sekä EU:n arviointimenettelyihin liittyviin turvaluokiteltuihin asiakirjoihin, jotta vältetään toimielinten väliset ongelmat, joita kohdattiin muun muassa käsiteltäessä EU:n liittymistä Euroopan ihmisoikeussopimukseen, Bulgarian ja Romanian Schengen-arvioinnissa, väärentämisenvastaisen kauppasopimuksen (ACTA) tapauksessa sekä EU:n ja Kiinan ihmisoikeusvuoropuhelussa;

12. korostaa, kuinka tärkeitä asianmukaiset turvaluokitussäännöt ovat toimielinten väliselle vilpittömälle yhteistyölle; pitää tässä suhteessa myönteisinä toimielinten välisiä sopimuksia asiakirjojen turvaluokituksesta ja saamisesta tutustuttaviksi, vaikka ne eivät voikaan korvata asianmukaista oikeusperustaa; kehottaa tässä yhteydessä neuvostoa ja Euroopan ulkosuhdehallintoa noudattamaan Euroopan parlamentin ja komission välillä tehdyn uuden toimielinten sopimuksen mallia ja tekemään pikaisesti samanlaisen sopimuksen parlamentin kanssa;

13. kehottaa EU:n toimielimiä pyrkimään kohti avoimempia EU:n sääntöjä tiedonsaannin vapaudesta, joissa otetaan täysin huomioon tämän mietinnön ehdotukset, viimeaikainen oikeuskäytäntö ja uudet perussopimukset;

14. muistuttaa, että tuomioistuimen tuomiossa yhdistetyissä asioissa Ruotsi ja Turco v. neuvosto korostetaan velvollisuutta lainsäädäntömenettelyn avoimuuteen, sillä "tältä osin avoimuus vahvistaa demokratiaa tarjoamalla kansalaisille mahdollisuuden valvoa kaikkia tietoja, jotka muodostavat lainsäädäntötoimen perustan" (31); korostaa tämän vuoksi, että lainsäädäntömenettelyihin liittyvät poikkeukset, oikeudelliset lausunnot mukaan luettuina, olisi rajattava tarkasti ja keskeneräisten asioiden suoja ("tila ajatella") olisi määriteltävä suppeasti (32);

15. korostaa, että selkeästä periaatteesta huolimatta tämä ei vielä toteudu käytännössä, mistä ovat osoituksena äskettäinen tuomio asiassa Access Info Europe (33), joka koskee neuvoston kieltäytymistä ilmaisemasta jäsenvaltioiden kantoja ehdotettuun asetuksen (EY) N:o 1049/2001 uudelleenlaatimiseen, sekä asia ClientEarth v. neuvosto (34), joka on vireillä unionin yleisessä tuomioistuimessa ja jossa on kyse asetuksen (EY) N:o 1049/2001 uudelleenlaatimista koskevasta oikeudellisesta lausunnosta; panee merkille, että jäsenvaltioiden asetusta (EY) N:o 1049/2001 koskevien neuvottelukantojen julkistaminen ja lukuisat sen jälkeen hyväksytyt toimet eivät millään tavoin heikentäneet neuvoston päätöksentekokykyä, koska näiden tietojen paljastaminen ei estänyt asianomaisten lainsäädäntömenettelyjen saattamista onnistuneesti päätökseen;

16. kehottaa neuvostoa tarkistamaan sääntöjään ja lisäämään lainsäädäntömenettelyjen avoimuutta työryhmissä ja neuvoston sisäisissä elimissä asettamalla saataville vähintään kokouskalenterit, esityslistat, keskustelupöytäkirjat, käsitellyt asiakirjat, esitetyt tarkistukset, hyväksytyt asiakirjat ja päätökset sekä jäsenvaltioiden valtuuskuntien kokoonpanot ja jäsenluettelot rajoittamatta mahdollisuutta vedota asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 1 kohdassa vahvistettuihin poikkeuksiin kyseisten luetteloiden julkaisemisen osalta; kehottaa neuvostoa asettamaan tällaisten elinten päätökset julkisesti saataville; vastustaa "rajoitettujen" asiakirjojen (ilmaisu ei perustu asetukseen (EY) N:o 1049/2001) ja rekisteröimättömiä asiakirjojen, kuten kokousasiakirjojen, käyttöä;

17. katsoo, että jotta lainsäädäntöprosessi olisi vastuullisempi ja jotta yleisön olisi helpompi ymmärtää sitä ja tutustua siihen, Euroopan parlamentin valiokuntien olisi hyväksyttävä vähintään suuntaa antava äänestys aina ennen kolmikantaneuvottelujen aloittamista neuvoston kanssa; katsoo, että neuvoston olisi omalta osaltaan annettava yleisnäkemys tai hyväksyttävä pysyvien edustajien komiteassa Coreperissä sovittu neuvottelukanta ennen kolmikantaneuvottelujen aloittamista Euroopan parlamentin kanssa ja että kaikki nämä Euroopan parlamentin ja neuvoston asiakirjat olisi viipymättä julkistettava;

18. kehottaa komissiota asettamaan julkisesti saataville asiantuntijaryhmien esityslistat, pöytäkirjat ja ilmoitukset sidonnaisuuksista sekä komiteamenettelyjen komiteoiden jäsenten nimet, pöytäkirjat ja äänestystulokset sekä kaikki tällaisten ryhmien ja komiteoiden käsittelemät asiakirjat, mukaan lukien ehdotukset delegoiduiksi säädöksiksi ja ehdotukset täytäntöönpanosäädöksiksi; vaatii Euroopan parlamenttia ottamaan näiden asiakirjojen käsittelyssä käyttöön avoimemman menettelyn, myös toimielimen sisällä;

19. muistuttaa, että perussopimuksissa edellytetty avoimuus ei rajoitu pelkästään lainsäädäntömenettelyihin vaan kattaa myös EU:n toimielinten, elinten ja laitosten muun kuin lainsäädäntötyön; korostaa, että asetus (EY) N:o 1049/2001 on ainoa asianmukainen oikeusperusta arvioida oikeutta tutustua asiakirjoihin, ja että muissa säädöksissä, kuten toimielinten, virastojen ja elinten sisäisissä säännöissä tai perustamisasetuksissa, ei voida ottaa käyttöön lisäperusteita oikeuden epäämiselle;

20. pitää valitettavana, että EU:n toimielinten viimeaikaiset neuvottelut, joilla pyritään saamaan aikaan "yhteinen sopimus" delegoiduista säädöksistä sekä komission ja Euroopan parlamentin uusi puitesopimus, eivät ole olleet täysin avoimet; sitoutuu tiedottamaan täysin avoimesti neuvoston ja komission kanssa käymistään neuvotteluista, jotka koskevat nykyisiä tai tulevia toimielinten välisiä tai vastaavanlaisia sopimuksia;

21. kiittää jälleen Euroopan oikeusasiamiehen työtä EU:n avoimuuden lisäämiseksi, sillä noin kolmannes hänen tutkimuksistaan koskee puutteellista avoimuutta, kuten todetaan oikeusasiamiehen vuoden 2009 kertomuksessa, ja korostaa oikeusasiamiehen roolia esimerkiksi Euroopan lääkeviraston (EMA) avoimuuspolitiikan muuttamisessa haittavaikutusilmoitusten (35) ja kliinisten tutkimusraporttien (36) ilmaisemisen osalta; korostaa, että EU:n yhteisöjen tuottamien tietojen olisi yleensä oltava yleisön saatavilla;

22. muistuttaa, että unionin tuomioistuin on joissakin viimeaikaisissa päätöksissään, kuten edellä mainituissa asioissa API ja TGI, vahvistanut "yleisen olettaman" olemassaolon ja vapauttanut näin komission joissakin tapauksissa velvoitteesta tutkia kukin pyydetty asiakirja erikseen; korostaa, että tämä on periaatteessa vastoin asetuksen (EY) N:o 1049/2001 perusperiaatteita; muistuttaa, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä myös korostetaan tarvetta tarkistaa sääntöjä, jotka koskevat sellaisten osapuolten, joita asia suoraan koskee, oikeutta tutustua toimielinten hallussa oleviin itseään koskeviin tietoihin;

23. painottaa, että vaikka SEU:n 15 artiklaa sovelletaan täsmälleen ottaen vain unionin tuomioistuimen hallinnollisiin asiakirjoihin, sen on muiden EU:n toimielinten, elinten ja laitosten tavoin suoritettava tehtävänsä SEU:n 1 artiklan mukaisesti "mahdollisimman avoimesti"; kehottaakin unionin tuomioistuinta tutkimaan keinoja lisätä oikeudenkäytön avoimuutta, sillä "ei riitä, että oikeus tapahtuu, sen täytyy myös voida havaita tapahtuvan" (37), sekä noudattamaan asetusta (EY) N:o 1049/2001 kaikilta osin hallinnollisissa toimissaan;

24. korostaa jälleen seurattavuusperiaatteen tärkeyttä, sillä se varmistaa kansalaisten mahdollisuuden tietää, miten julkisia varoja jaetaan, käytetään ja mitä niillä saadaan aikaan, ja kehottaa EU:n toimielimiä soveltamaan tätä periaatetta kaikilla tasoilla toimielimen tehtävien hoidossa, toimintalinjoissa ja niiden täytäntöönpanoon osoitettujen varojen käytössä;

Poikkeukset

Keskeneräisten asioiden suoja ("tila ajatella")

25. muistuttaa, että uusissa perussopimuksissa ei enää nimenomaisesti viitata neuvoston velvollisuuteen määrittää tapaukset, joissa se toimii lainsäätäjänä, eikä tarpeeseen säilyttää sen päätöksenteon tehokkuus (entisen EY-sopimuksen 207 artiklan 3 kohta) eli keskeneräisten asioiden suoja ("tila ajatella") ja että tämän käsitteen säilyminen tähän asti perustuu ainoastaan asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohtaan lainsäädäntömenettelyjen tapauksessa;

26. korostaa merkittävien valtiosta riippumattomien järjestöjen (38) kehittämiä parhaita kansainvälisiä normeja myötäillen, että on otettava käyttöön tiukasti sovellettava kolmijakoinen testi, jonka perusteella voidaan kieltäytyä luovuttamasta asiakirjaa: 1) asiakirjan sisältämien tietojen on liityttävä säädöksessä ilmoitettuun legitiimiin tavoitteeseen, 2) asiakirjan luovuttamisesta on oltava mahdollisesti huomattavaa haittaa kyseisen tavoitteen saavuttamiselle ja 3) tavoitteen saavuttamiselle aiheutuvan haitan on oltava suurempi kuin yleisen edun, joka edellyttää asiakirjan tietojen saamista;

27. muistuttaa, että asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 toimielimille asetetaan selkeä velvollisuus antaa tutustuttavaksi kaikki ne asiakirjan osat, joihin ei sovelleta poikkeusta; panee merkille, että myönnettyä osittaista tutustumisoikeutta rajoitetaan usein aiheetta, ja painottaa, että olisi vilpittömästi harkittava tutustumisoikeuden myöntämistä myös asiakirjan niihin asiasisältöisiin osiin, jotka hakijaa kiinnostavat;

28. huomauttaa, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nykyisen 4 artiklan 3 kohdan säännöksillä pyritään rajoittamaan keskeneräisten asioiden suojaa ("tilaa ajatella") asettamalla asiakirjaan tutustumisoikeuden epäämisen edellytykseksi, että asiakirjan ilmaiseminen ei vain vahingoittaisi päätöksentekomenettelyä, vaan vahingoittaisi sitä "vakavasti", ja sallimalla tämän seikan sivuuttamisen tapauksissa, joissa "ylivoimainen yleinen etu edellyttää ilmaisemista"; painottaa, että huolimatta edellä esitetyistä näkökohdista, asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 3 kohdan määritelmä on avoin, eikä siinä aseteta sen soveltamiselle selkeitä ehtoja tai oteta huomioon unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä; korostaa, että oikeusvarmuus edellyttää asianmukaista eli suppeampaa määritelmää;

29. korostaa, että kolmikantaneuvottelut ja sovittelumenettelyt (jotka nimenomaisesti mainitaan SEUT:n 294 artiklassa) ovat lainsäädäntömenettelyn olennainen vaihe eivätkä erillistä pohdintaa, joka kuuluisi keskeneräisten asioiden suojan piiriin; arvioi, että nykyiset menettelyt kolmikantaneuvotteluissa sopimukseen pääsemiseksi ensimmäisessä käsittelyssä eivät turvaa tyydyttäväntasoista avoimuutta ja oikeutta tutustua asiakirjoihin Euroopan parlamentissa ja sen ulkopuolella suhteissa kansalaisiin ja yleiseen mielipiteeseen; pyytää siksi, että niiden yhteydessä laadittuja asiakirjoja, kuten esityslistoja, yhteenvetoja neuvottelujen tuloksista sekä nelisarakkeisia taulukkoasiakirjoja, jotka laaditaan neuvottelujen helpottamiseksi, ei lähtökohtaisesti kohdeltaisi eri tavalla kuin muita lainsäädäntöasiakirjoja ja että ne julkistettaisiin sopimukseen pääsemiseksi ensimmäisessä käsittelyssä järjestettävien kolmikantaneuvottelujen osalta; kehottaa siksi asiasta vastaavia parlamentin elimiä yhtenäistämään tämän menettelyn ja pyytää muita toimielimiä tekemään samoin;

Tietosuoja ja avoimuus

30. korostaa tarvetta saavuttaa asianmukainen tasapaino avoimuuden ja tietosuojan välillä (39), kuten Bavarian Lager -asiaa koskevasta oikeuskäytännöstä selvästi käy ilmi, ja korostaa, että tietosuojaa ei pitäisi "käyttää väärin" etenkään siihen, että peitellään eturistiriitoja ja sopimatonta vaikuttamista EU:n hallinnossa ja päätöksenteossa; huomauttaa, että tuomioistuimen tuomio Bavarian Lager -asiassa perustuu asetuksen (EY) N:o 1049/2001 nykyiseen sanamuotoon eikä estä muuttamasta kyseistä sanamuotoa, mikä on tarpeen kiireesti etenkin, koska oikeus tutustua asiakirjoihin on selkeästi vahvistettu perussopimuksissa ja perusoikeuskirjassa;

31. pitää myönteisenä Euroopan tietosuojavaltuutetun ja Euroopan oikeusasiamiehen saavuttamaa yhteisymmärrystä tietosuojan ja avoimuuden asianmukaisesta tasapainosta ja etenkin ennakoivasta toimintatavasta, joka merkitsee, että toimielimet arvioivat ja saattavat tämän jälkeen – ennen tietojen keräämistä tai viimeistään tietoja kerätessään – rekisteröidyn tietoon, missä määrin tällaisten tietojen käsittelyyn liittyy tai saattaa liittyä niiden julkistaminen (40);

Århusin yleissopimus

32. painottaa, että asetus (EY) N:o 1049/2001 ja Århusin yleissopimus, jonka määräyksiä sovelletaan asetuksella (EY) N:o 1367/2006, poikkeavat monessa suhteessa toisistaan: Århusin yleissopimuksessa ei ole "ehdottomia" hylkäämisperusteita, siinä ei mainita poikkeuksia, jotka perustuvat suojaan, joka koskee sotilasasioita, unionin tai jäsenvaltion finanssi-, raha- tai talouspolitiikkaa, oikeudellista neuvonantoa tai tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimia, ja kaupallisia etuja koskeva poikkeus rajataan tapauksiin, joissa tällainen luottamuksellisuus suojataan lailla oikeutettujen taloudellisten etujen suojaamiseksi;

33. kehottaa kaikkia EU:n toimielimiä, elimiä ja laitoksia soveltamaan asetusta (EY) N:o 1049/2001 tavalla, joka on sopusoinnussa Århusin yleissopimuksen määräysten kanssa; kehottaa tässä suhteessa komissiota julkistamaan EU:n ympäristödirektiivien täytäntöönpanoon liittyvät vaatimusten noudattamisen valvontaa koskevat tutkimukset (41) ja tieteelliset tutkimukset esimerkiksi biopolttoaineiden vaikutuksista (42), ja kehottaa Euroopan kemikaalivirastoa soveltamaan kaikilta osin kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) 18. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (43) 119 artiklaa, joka koskee yleisön oikeutta tutustua tietoihin sähköisesti, hyväksymään vain REACH-asetuksen 119 artiklan 2 kohdan nojalla selkeästi perustellut vaatimukset tietojen luottamuksellisuudesta ja tulkitsemaan tietoja, joiden yleensä katsotaan vaarantavan kaupallisten etujen suojan REACH-asetuksen 118 artiklan 2 kohdan mukaisesti, tiukasti ja rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaista velvollisuuttaan punnita tapauskohtaisesti luottamuksellisuuden myöntämistä suhteessa mahdolliseen ylivoimaiseen yleiseen etuun;

34. korostaa, että asetusta (EY) N:o 1049/2001 muutettaessa olisi noudatettava Århusin yleissopimusta kaikilta osin ja muutetussa asetuksessa olisi määriteltävä kaikki poikkeukset siten, että ne vastaavat täysin yleissopimusta;

Kansainväliset suhteet

35. korostaa, että yleisöllä olisi oltava oikeus tutustua kansainvälisiin sopimuksiin liittyviin asiakirjoihin, mukaan lukien kyseisten sopimusten täytäntöönpanosta tai soveltamisen valvonnasta vastaavien elinten hyväksymät tai niiden käsiteltäväksi annetut asiakirjat, koska niihin tutustumisoikeutta ei ole nimenomaisesti evätty, ja että kyseinen oikeus olisi evättävä vain, kun siitä aiheutuisi todellista vahinkoa kansainvälisille suhteille, ja ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 4 kohdassa säännökset kolmannen kuulemisesta; korostaa, että koska kansainvälisillä sopimuksilla on sitovia vaikutuksia, poikkeukseen olisi liitettävä yleistä etua koskeva testi; huomauttaa, että perussopimusten mukaan Euroopan parlamentin tehtävänä toimielimenä, jonka EU:n kansalaiset valitsevat, on edustaa yleistä etua; aikoo siksi päättäväisesti varmistaa, että parlamentille Lissabonin sopimuksessa (SEUT:n 218 artikla) annettuja uusia oikeuksia kansainvälisten sopimusten alalla kunnioitetaan täysin, ja painottaa, että tätä ei voida kieltää kahdenvälisissä sopimuksissa kolmansien maiden kanssa;

Hyvä hallinto

36. painottaa, että avoimuus liittyy tiiviisti oikeuteen hyvään hallintoon, johon viitataan SEUT:n 298 artiklassa ja perusoikeuskirjan 41 artiklassa; korostaa, että hallinnon avoimuus takaa EU:n hallintotehtävien demokraattisen valvonnan, kansalaisyhteiskunnan osallistumisen ja hyvän hallintotavan edistämisen (SEUT:n 15 artikla);

37. korostaa, että EU:n toimielimillä, elimillä ja laitoksilla ei nykyisin ole johdonmukaista hallintolakia, kuten sääntöjä sellaisten hallinnollisten päätösten toimittamisesta, joihin voi hakea muutosta (44), eikä SEUT:n 15 artiklan 3 kohdassa mainittuja "hallinnollisia tehtäviä" ole määritelty selvästi; kehottaa siksi EU:n toimielimiä määrittämään pikaisesti EU:n yhteisen hallintolain SEUT:n 298 artiklan nojalla ja tarjoamaan yhteisen ja horisontaalisesti sovellettavan määritelmän "hallinnolliselle tehtävälle" etenkin Euroopan keskuspankissa, Euroopan investointipankissa ja unionin tuomioistuimessa; pyytää komissiota antamaan SEUT:n 225 artiklan nojalla asiaa koskevan lainsäädäntöehdotuksen, jossa olisi muun muassa ratkaistava ongelmat, jotka liittyvät avoimuuteen ja komission vastuuseen rikkomusmenettelyjen hoitamisesta kantelijoille, Euroopan parlamentille ja kansalaisille;

38. korostaa, että asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 asetetaan tiukat määräajat asiakirjoihin tutustumista koskevien pyyntöjen käsittelylle (45); huomauttaa erittäin huolestuneena, että komissio ei ole noudattanut näitä määräaikoja edes Euroopan oikeusasiamiehen suosituksen ja tiukkojen toimien jälkeen esimerkiksi asiassa 676/2008/RT (niin sanottu Porsche-asia); pitää valitettavana, ettei käytäntö ole muuttunut Euroopan parlamentin vuonna 2009 laatiman edellisen mietinnön jälkeen, mistä ovat osoituksena kaksi tuomioistuimessa vireillä olevaa asiaa (asiat T-120/10 ja T-449/10, kantajina ClientEarth ja muut);

39. huomauttaa, että useissa tapauksissa huomattavat viiveet ovat johtaneet siihen, että unionin tuomioistuimessa on vastauksen puutteessa aloitettu menettelyjä, minkä jälkeen komissio on vastannut myöhässä ja asia on rauennut tuomioistuimessa ja asianosainen on joutunut aloittamaan koko menettelyn alusta (46); kehottaakin komissiota noudattamaan tarkkaan asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 vahvistettuja määräaikoja; esittää, että määräaikojen noudattamatta jättämisestä määrätään seuraamuksia, kuten velvollisuus julkaista asiakirjat;

40. kehottaa sisällyttämään asetuksen (EY) N:o 1049/2001 17 artiklan mukaisesti laadittaviin ja julkaistaviin vuosikertomuksiin hakemusten käsittelyyn kuluvaa keskimääräistä aikaa koskevan laskelman, jollainen sisältyy neuvoston kertomukseen asiakirjoihin tutustumisoikeudesta vuodelta 2009;

41. muistuttaa, että hyvä hallinto yhdistää "asiakirjoihin tutustumisoikeuden" ja "tiedonsaannin" käsitteet; kehottaa muuttamaan nykyistä lainsäädäntöä sen suhteen, miten pyyntöjen täsmentämistä ja neuvojen antamista kansalaisille koskevia asetuksen (EY) N:o 1049/2001 6 artiklan 2 ja 4 kohtaa sovelletaan tietopyyntötapauksiin, joissa pyyntöön liittyviä asiakirjoja on olemassa;

42. muistuttaa, että avoimuudessa ei ole kyse pelkästään EU:n toimielinten, elinten ja laitosten passiivisesta reagoinnista vaan se edellyttää ennakoivaa toimintatapaa, mitä Euroopan oikeusasiamies on useaan otteeseen korostanut; kehottaa EU:n toimielimiä asettamaan mahdollisimman monet asiakirjatyypit suoraan julkisesti saataville www-sivustoillaan (mukaan lukien talousarviot ja luettelot kolmena edeltävänä vuonna tehdyistä julkisista hankintasopimuksista); painottaa, että ennakoivalla toimintatavalla voidaan estää tarpeettomat oikeudenkäynnit, joissa veronmaksajien rahaa käytetään tehottomasti ja jotka aiheuttavat tarpeettomia viivästyksiä, kustannuksia ja rasitteita asiakirjoja pyytäville;

43. kehottaa komissiota varmistamaan unionin rahavarojen hoidon avoimuuden julkaisemalla yhteisellä www-sivustolla yhdellä EU:n työkielistä samat tiedot kaikista unionin rahoituksen saajista;

44. katsoo, että olisi perustettava asiakirjojen tutustumisoikeuden hallinnosta vastaavia yhteyspisteitä ja toimielinten kussakin pääosastossa tai vastaavassa yksikössä olisi tarjottava virkamiehille asianmukaista koulutusta, jotta saadaan aikaan mahdollisimman hyvä ennakoiva toimintakäytäntö, voidaan arvioida pyynnöt mahdollisimman tehokkaasti ja valvoa, että kaikkia asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 säädettyjä määräaikoja noudatetaan tarkkaan;

45. toistaa, että parlamentin olisi oltava eturintamassa julkisuuteen, avoimuuteen ja asiakirjoihin tutustumisoikeuteen liittyvän ennakoivan toimintatavan soveltajana; korostaa, että kuulemisten ja valiokuntien kokousten suoratoisto täysistuntojen lisäksi on ollut menestys, ja katsoo, että tämän olisi oltava säännönmukaista ja että lainsäädäntötyön seurantatietokantaa (OEIL) olisi laajennettava entisestään siten, että se kattaa kaikki EU:n viralliset kielet ja kaikki valiokunta- ja täysistuntovaiheiden tiedot, kuten tarkistukset, muiden valiokuntien lausunnot, oikeudellisen yksikön lausunnot, äänestysluettelot, nimenhuutoäänestykset, läsnä olevien ja äänestäneiden parlamentin jäsenten nimet, toimielinten keskinäisen kirjeenvaihdon, varjoesittelijöiden nimet, sanahakutoiminnon, monikielisen haun, asiakirjojen jättämisen määräajat, RSS-syötteet, lainsäädäntömenettelyn selityksen, linkit suoratoistona lähetettyihin keskusteluihin jne., jotta kansalaisille voidaan tarjota katkeamaton tietojen jatkumo, oikeus tutustua asiakirjoihin sekä monikieliset kansalaisille suunnatut yhteenvedot lainsäädäntöehdotuksista ja tiivistelmät EU:n voimassa olevasta lainsäädännöstä (SCADPLUS), joita varten olisi tarjottava myös hyvät haku- ja selailutoiminnot;

46. palauttaa mieliin tarpeen turvata Euroopan parlamentin jäsenten edustajantoimen riippumattomuus; katsoo samalla, että avoimuutta on sovellettava myös parlamentin virallisten elinten (kuten puheenjohtajakokouksen, puhemiehistön (47) ja kvestorien) työhön sekä parlamentin jäsenten toimintaan, esimerkiksi osallistumiseen parlamentin työhön ja läsnäoloon parlamentissa, 14. tammikuuta 2009 annetussa parlamentin päätöslauselmassa esitetyin ehdoin; katsoo, että kysymystä Euroopan parlamentin jäsenten korvauksista olisi käsiteltävä avoimesti ja noudattaen tarkkaan henkilötietojen suojaa koskevia sääntöjä;

47. katsoo, että EU:n tason avoimuuden tulisi heijastua myös EU:n lainsäädännön saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä jäsenvaltioissa, mikä edellyttää eritoten vastaavuustaulukoiden laatimista, ja kehottaa hyödyntämään sähköisen parlamentin ja sähköisen viranomaisasioinnin avoimuushankkeen yhteydessä kehitettyjä hyviä käytäntöjä;

48. korostaa, että jäsenvaltioiden viranomaiset eivät yleensä kunnioita kansalaisten oikeutta tiedonsaantiin, ja vaatii siksi komissiota tarkastelemaan hyvän hallinnon periaatteen näkökulmasta jäsenvaltioiden säännöksiä, jotka koskevat oikeutta tutustua asiakirjoihin, ja kannustamaan niitä laatimaan mahdollisimman avoimet säännöt, joilla edistetään kansalaisten oikeutta tutustua asiakirjoihin;

49. panee merkille, että neuvoston rekisteriin on tehty joitakin parannuksia, mutta kiinnittää huomiota siihen, että eri toimielinten välillä ei edelleenkään ole koordinointia eikä yhteentoimivuutta, sillä niiden rekistereille ei ole yhteistä tietomallia, jonka avulla kansalaiset voisivat löytää tarvittavat asiakirjat ja niiden sisältämät tiedot yhdestä paikasta tai käyttää yhteistä hakupalvelua, joka olisi yhdistetty kiinteästi etenkin lainsäädäntötyön seurantatietokantaan (OEIL), jossa yhteen lainsäädäntömenettelyyn liittyvät asiakirjat on koottu yhteen;

50. kehottaa neuvostoa ja komissiota neuvottelemaan Euroopan parlamentin kanssa yhteispäätösmenettelystä annetun yhteisen julistuksen ja parempaa lainsäädäntöä koskevan toimielinten välisen sopimuksen muuttamiseksi tämänsuuntaisesti; sitoutuu muuttamaan tällä välin omaa työjärjestystään, myös sen liitteenä olevia tavallisen lainsäätämisjärjestyksen yhteydessä käytävien neuvottelujen menettelysääntöjä, jotta näistä periaatteista tulisi sitovia;

51. katsoo, että asetuksen (EY) N:o 1049/2001 15 artiklan 2 kohdan nojalla perustetun toimielinten välisen komitean olisi työskenneltävä intensiivisemmin ja tehtävä asiasta vastaaville valiokunnille selkoa käsitellyistä asioista, Euroopan parlamentin kannoista, muiden toimielinten esiin ottamista ongelmakysymyksistä sekä mahdollisista tuloksista; vaatii siksi, että se kokoontuisi säännöllisemmin ja joka tapauksessa vähintään kerran vuodessa, julkistaisi käymänsä keskustelut ja työskentelynsä tulokset, kutsuisi kansalaisyhteiskunnan edustajia ja Euroopan tietosuojavaltuutetun kokouksiinsa ja ottaisi niiden kannanotot huomioon; katsoo, että komitean olisi käsiteltävä EU:n toiminnan avoimuutta koskevaa vuosittaista "tarkastuskertomusta", joka Euroopan oikeusasiamiehen olisi laadittava; kehottaa sitä puuttumaan kiireesti tässä päätöslauselmassa mainittuihin ongelmiin;

*

* *

52. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille, Euroopan oikeusasiamiehelle, Euroopan tietosuojavaltuutetulle sekä Euroopan neuvostolle.

(1) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

(2) EUVL L 243, 27.9.2003, s. 1.

(3) EUVL L 264, 25.9.2006, s. 13.

(4) Yhdistetyt asiat C-39/05 P ja C-52/05 P, Ruotsi ja Turco v. neuvosto, tuomio 1.7.2008 (Kok. 2008, s. I-4723).

(5) Asia C-28/08 P, komissio v. Bavarian Lager, tuomio 29.6.2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(6) Yhdistetyt asiat C-92/09 P ja C-93/09 P, Volker und Markus Schecke GbR ja Hartmut Eifert v. Land Hessen, tuomio 9.11.2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(7) Asia C-139/07 P, komissio v. Technische Glaswerke Ilmenau, tuomio 29.6.2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(8) Yhdistetyt asiat C-514/07 P, C-528/07 P ja C-532/07 P, Ruotsi sekä API v. komissio, tuomio 21.9.2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(9) Asia T-233/09, Access Info Europe v. neuvosto, tuomio 22.3.2011, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(10) Asia T-403/05, MyTravel v. komissio, tuomio 9.9.2008 (Kok. 2008, s. II-2027).

(11) Asia T-121/05, Borax Europe v. komissio, tuomio 11.3.2009 (Kok. 2009, s. II-27).

(12) Asia T-439/08, Agapiou Joséphidès v. komissio ja EACEA, tuomio 21.10.2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(13) Yhdistetyt asiat T-355/04 ja T-446/04, Co-Frutta v. komissio, tuomio 19.1.2010 (Kok. 2010, s. II-1).

(14) Asia T-380/04, Terezakis v. komissio, tuomio 30.1.2008 (Kok. 2008, s. II-11).

(15) Asia T-111/07, Agrofert Holding v. komissio, tuomio 7.7.2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(16) Asia T-237/05, Éditions Jacob v. komissio, tuomio 9.6.2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(17) EUVL L 304, 20.11.2010, s. 47.

(18) EYVL C 298, 30.11.2002, s. 1.

(19) EYVL C 46 E, 24.2.2010, s. 80.

(20) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2010)0435.

(21) EYVL C 286 E, 22.10.2010, s. 12.

(22) 9 prosenttia vuonna 2010.

(23) 36,1 prosenttia ilman osittain luovutettuja asiakirjoja. Vuonna 2010 hylkäämisten osuus oli 13,3 prosenttia (29,1 prosenttia ilman osittain luovutettuja asiakirjoja).

(24) 37 prosenttia vuonna 2010.

(25) 33 prosenttia vuonna 2010 alkuperäisistä hakemuksista.

(26) Muut tärkeimmät perusteet vuonna 2009 olivat seuraavat: Euroopan parlamentissa yksityisyyden suoja (26 prosenttia) ja tarkastus-, tutkinta- ja tilintarkastustoimien tarkoitusten suoja (15 prosenttia), neuvostossa (alkuperäiset hakemukset) yleisen edun suoja kansainvälisissä suhteissa (22,7 prosenttia), yleinen turvallisuus (5,6 prosenttia) sekä puolustus ja sotilasasiat (3,5 prosenttia) ja komissiossa (alkuperäiset hakemukset) tutkintatoimien suoja (27,6 prosenttia) ja kaupallisten etujen suoja (13,99 prosenttia).

(27) Asia T-471/08, Toland v. Euroopan parlamentti, tuomio 7.6.2011, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(28) Asia C-64/05 P, Ruotsi v. komissio, tuomio 18.12.2007 (Kok. 2007, s. I-11389).

(29) Ruotsi v. komissio, 76 kohta.

(30) Asia T-362/08, IFAW v. komissio, tuomio 13.1.2011, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa.

(31) Turco, 46 kohta.

(32) Turco, 67 kohta.

(33) Tuomiossaan asiassa Access Info (T-233/09) unionin yleinen tuomioistuin vahvisti seuraavaa (69 kohta): "Se, että kansalaiset käyttävät demokraattisia oikeuksiaan, edellyttää, että on mahdollista seurata yksityiskohtaisesti lainsäädäntömenettelyihin osallistuvien toimielinten päätöksentekokäytäntöä ja saada tutustua kaikkiin asian kannalta merkityksellisiin tietoihin."

(34) ClientEarth v. neuvosto, asia T-452/10.

(35) Kantelu 2493/2008/(BB)TS.

(36) Kantelu 2560/2007/BEH.

(37) R v Sussex Justices, Ex parte McCarthy ([1924] 1 KB 256, [1923] All ER 233)).

(38) ARTICLE 19, "The Public's Right to Know: Principles of Freedom of Information Legislation", Lontoo, 1999; Transparency International, "Using the Right to information as an Anti-Corruption Tool", Berliini, 2006.

(39) Yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18. joulukuuta 2000 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1).

(40) Tietosuojavaltuutetun asiakirjat "Public access to documents containing personal data after the Bavarian Lager ruling" (yleisön oikeus tutustua henkilötietoja sisältäviin asiakirjoihin asiassa Bavarian Lager annetun tuomion jälkeen), 24. maaliskuuta 2011 (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/11-03-24_Bavarian_Lager_EN.pdf) ja "Public access to documents and data protection" (yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin ja tietosuoja), 2005 (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/05-07_BP_accesstodocuments_EN.pdf).

(41) Ks. vireillä oleva asia ClientEarth v. komissio, T-111/11.

(42) Ks. vireillä olevat asiat ClientEarth ja muut v. komissio, T-120/10, ja ClientEarth ja muut v. komissio, T-449/10.

(43) EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1.

(44) Asia Access Info (T-233/09) on paljastanut, että käytäntönä on lähettää uudistetut päätökset kirjaamattomana, tavallisena postilähetyksenä, vaikka osoitus vastaanottopäivästä on olennaisen tärkeä arvioitaessa (tuomioistuimeen tehtävän) myöhemmän muutoksenhaun määräaikojen noudattamista. Ks. 20–29 kohta.

(45) Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 7 ja 8 artikla.

(46) Ks. esimerkiksi Ryanair Ltd. v. komissio (yhdistetyt asiat T-494/08–T-500/08 ja T-509/08) ja Stichting Corporate Europe Observatory v. komissio (asia T-395/10).

(47) Esimerkiksi parlamentin työjärjestykseen (EUVL C 212 E, 5.8.2010, s. 145) ei ole vuoden 2009 jälkeen sisältynyt luetteloa EP:n asiakirjoista, jotka ovat suoraan yleisön saatavilla, vaan siinä annetaan puhemiehistölle oikeus laatia tällainen luettelo (104 artiklan 3 kohta).