Virallinen lehti nro C 167 , 01/06/1998 s. 0133



A4-0162/98 Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön strategiasta happamoitumisen estämiseksi (KOM(97)0088 - C4-0436/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 130 r artiklan, - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön strategiasta happamoitumisen estämiseksi (KOM(97)0088 - C4-0436/97), - ottaa huomioon neuvoston päätelmät tiedonannosta yhteisön strategiasta happamoitumisen estämiseksi (neuvoston 16. joulukuuta 1997 pitämän 2062. kokouksen esityslistan kohta 7), - ottaa huomioon komission ehdotuksen neuvoston direktiiviksi tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta (KOM(97)0088 - C4-0283/97), - ottaa huomioon direktiivin 88/609/ETY tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta, - ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteisön strategiasta happamoitumisen estämiseksi (CES 979/97), - ottaa huomioon ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietinnön ja maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan sekä tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0162/98), A. pitää myönteisenä komission happamoitumisen estämiseksi laatimaa strategiaa, joka on laadittu viidennen ympäristöalan toimintaohjelman pitkän aikavälin tavoitteen mukaan, millä pyritään siihen, että kriittistä kuormitusta ei ylitetä millään EU:n alueella, B. ottaa huomioon, että komissio on päättänyt asettaa välitavoitteen, jonka mukaisesti vuoteen 2010 mennessä on vähennettävä 50 prosentilla sellaisten alueiden määrää, joilla ekosysteemin kriittinen kuormitus ylittyy, C. ottaa huomioon, että happamoitumisen kriittinen kuormitus ylittyi vertailuvuonna 1990 alueella, joka vastaa 24 prosenttia yhteisön ekosysteemin alasta, D. ottaa huomioon, että komissio on päättänyt perustaa strategian samaan kokonaisarviointimalliin, jota on aikaisemmin käytetty valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen yhteydessä, E. ottaa huomioon, että mallin mukaisten laskelmien perustana olleet tiedot eivät vielä olleet kaikilta osin täydellisiä eikä niissä ollut otettu huomioon viimeistä CO2:n vähentämistavoitteen kehitystä yhteisössä, minkä vuoksi tuloksia on pidettävä alustavina arvioina, F. ottaa huomioon, että komissio esittää kansallisia päästörajoja ohjauskeinona strategian mukaisen välitavoitteen saavuttamiseksi, G. ottaa huomioon, että strategiassa keskitytään neuvoston toimeksiannon mukaisesti erityisesti happamoitumiseen ja että strategiassa ei tämän vuoksi oteta täysin huomioon kaikkia happamoitumiseen johtavia kielteisiä vaikutuksia, H. ottaa huomioon, että strategiassa esitetyt toimenpiteet perustuvat nykyiseen lainsäädäntöön ja hyväksyttyihin aloitteisiin, nk. vertailuskenaarioon, I. ottaa huomioon, että muiden mahdollisten toimenpiteiden tarkastelu rajoittuu yksinomaan teknisiin toimenpiteisiin, mikä johtaa toimenpiteiden sisältämien mahdollisuuksien aliarviointiin ja lisätoimenpiteiden arvioitujen kustannusten yliarviointiin; 1. Tukee komission ehdotusta, jossa määritellään kriittiseen kuormitukseen liittyvät tavoitteet, ja hyväksyy sen, että strategiassa käytetään vuotta 2010 koskevia välitavoitteita; ja kehottaa samaan aikaan komissiota esittämään vuodeksi 2015 uuden kunnianhimoisen tavoiteasettelun, jossa koko pinta-ala on periaatteessa kriittisten kuormitusrajojen alapuolella; katsoo, että tämä uusi tavoiteasettelu on esitettävä vuodeksi 2004 suunnitellun ohjelman tarkistamisen yhteydessä; 2. Katsoo, että kansallisiin päästörajoihin perustuva menettely antaa jäsenvaltioille toivottua joustavuutta siten, että ne voivat toimia parhaalla mahdollisella tavalla asetetun välitavoitteen saavuttamiseksi; 3. Kehottaa komissiota rohkaisemaan jäsenvaltioita käyttämään entistä suuremmassa määrin taloudellisia ohjauskeinoja kuten päästöluvilla käytävää kauppaa rikki- ja typpipäästöjen vähentämiseksi; 4. Tukee komissiota sen katsoessa parhaaksi perustaa happamoitumisstrategian samaan kokonaisarviointimalliin, jota on aikaisemmin käytetty menestyksekkäästi valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen yhteydessä; 5. Kehottaa kuitenkin komissiota saattamaan ajan tasalle kokonaisarviointimallin lähtötiedot, jotta voitaisiin ennen suunnitellun, kansallisia päästörajoja koskevan direktiiviehdotuksen loppuun saattamista ottaa täysin huomioon jäsenvaltioiden toimittamat kansalliset tiedot, tuleva lainsäädäntö, kansainväliset sopimukset, kuten Auto-Oil-toimenpidepaketti ja Kioton kokous; 6. Pitää tärkeänä, että EU:n happamoitumisstrategia on yhteensopiva YK:n Euroopan talouskomission pöytäkirjatyön kanssa, jossa tarkastellaan happamoitumista, otsoninmuodostusta ja rehevöitymistä koko Euroopan näkökulmasta; happamoitumisstrategian tehokkuutta voitaisiin oleellisesti parantaa, jos tarkastelu ulotettaisiin nykyisten EU-maiden lisäksi muihin Euroopan maihin; 7. Kehottaa komissiota tukemaan parlamentin kantaa Auto-Oil-ehdotuksessa, jonka mukaan ajoneuvojen polttoaineen rikkipitoisuuksia olisi alennettava vuodesta 2005 alkaen; 8. Korostaa, että 5 kohdassa mainittu tutkimuksen lähtötietojen ajantasaistaminen ja mahdolliset täydentävät, muut kuin tekniset rakenteelliset toimenpiteet päästöjen vähentämiseksi voivat merkittävästi laskea strategian välitavoitteen saavuttamisen arvioituja kustannuksia; 9. Tähdentää, että happamoitumisen vähentämisestä saatavat hyödyt ovat laajoja, kuten biodiversiteetin säilyminen, maaperän köyhtymisen hidastaminen, ihmisten terveyden kohentuminen, rakennusten ja rakennusmateriaalien käyttöiän lisääntyminen ja kulttuuriperinnön säilyminen; 10. Katsoo, että komission on otettava huomioon muut kustannukset ja ei-taloudelliset mitattavissa olevat vahingot, joita happamoittavat päästöt aiheuttavat ja joista merkittävimpiä ovat terveyshaitat, liikalannoitus, alailmakehän otsonin aiheuttamat vahingot ja rakennusten ja materiaalien, mittaamattoman arvokkaat kulttuurimuistomerkit mukaan lukien, syöpyminen; 11. Kehottaa kaikkia jäsenvaltioita ja EU:ta allekirjoittamaan ja ratifioimaan vuoden 1994 rikkipöytäkirjan; 12. Katsoo, että saastuttaja maksaa -periaatetta on sovellettava täysimääräisesti kaikissa jäsenvaltioissa, kaikilla talouden aloilla ja erityisesti kaikilla liikenteen aloilla; 13. Kehottaa komissiota ehdottamaan konkreettisia, taloudellisen kannattavuuden arviointiin perustuvia toimenpiteitä meriliikenteestä peräisin olevien happamoittavien ilman epäpuhtauksien vähentämiseksi ja tukemaan päästöjen vähentämistä hakijamaissa; 14. Kehottaa komissiota tekemään ehdotuksen lentopolttoaineen rikkipitoisuuden ylärajasta; 15. Kehottaa komissiota ehdottamaan ja edistämään meriliikenteestä peräisin olevien typen oksidien (NOx) ja rikkidioksidin (SOx) päästöjen vähentämiseksi esimerkiksi seuraavia toimenpiteitä: - ympäristöperusteisten satama- ja väylämaksujen käyttöönotto, jotta voidaan suosia rikkipitoisuudeltaan alhaista bunkkeripolttoainetta ja/tai katalysaattoria käyttäviä aluksia, - päästösäännösten vahvistaminen unionissa sijaitsevien satamien väliä liikennöivää merenkulkua varten, - esimerkiksi lauttaliikennettä koskevat, päästöjen vähentämiseen tähtäävät vapaaehtoiset sopimukset, - hakemuksen jättäminen siitä, että Pohjanmeri, Irlannin meri ja Englannin kanaali määrättäisiin MARPOL-yleissopimuksen mukaisiksi rikkipäästöille alttiiksi vyöhykkeiksi, jotta voitaisiin esittää vaatimuksia bunkkeripolttoaineen rikkipitoisuuden raja-arvon laskemisesta, - rikkipitoisuudeltaan alhaisen bunkkeripolttoaineen käytön lisääminen esimerkiksi sellaisin taloudellisin ohjauskeinoin kuin rikkipäästöjen verottaminen tai niihin liittyvät maksut sekä siitä huolehtiminen, että mahdolliset tulot, joita jäsenvaltiot saavat näiden taloudellisten ohjauskeinojen avulla, menevät happamoitumista ehkäiseviin toimenpiteisiin; 16. Katsoo, että komissio on ollut liian varovainen tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämistä koskevan direktiivin 93/12/ETY tarkistamisen yhteydessä esittämiensä raja-arvojen tavoitetason suhteen; 17. Panee merkille, että suuret polttolaitokset aiheuttivat vuonna 1990 yli 60 prosenttia yhteisön SOx-päästöistä ja yli 20 prosenttia sen NOx-päästöistä; 18. Kehottaa sen vuoksi komissiota esittämään mahdollisimman pian jo kauan sitten lupaamansa ehdotuksen tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun direktiivin 88/609/ETY tarkistamiseksi; 19. Kehottaa komissiota esittämään yhteensovitetun strategian maatalouden ammoniakin, metaanin ja nitraatin ilmaan, maaperään ja veteen päätyvien päästöjen vuoksi aiheuttamien kielteisten ympäristövaikutusten vähentämiseksi sekä strategian, jolla edistetään kestävää ja biologista maataloutta; 20. Katsoo, että komission on esitettävä toimintasuunnitelma siitä, kuinka jäsenyyttä hakeneet maat tulisi integroida happamoitumisstrategian tavoitteiden saavuttamiseksi tehtävään työhön, ja että toimintasuunnitelman olisi koskettava tietojen siirtoa, ympäristön tilan seurannan tukemista sekä investointien rahoitusta happamoittavien aineiden päästöjen vähentämiseen tähtääviin toimenpiteisiin sellaisten nykyisten ohjelmien avulla kuin Phare ja Tacis; kehottaa komissiota lisäksi sisällyttämään tähän toimintasuunnitelmaan markkinatalouden stimuloimisen sekä taloudellisten ohjauskeinojen aikaansaamista tässä toimintasuunnitelmassa; 21. Kehottaa komissiota liittämään YMP:n avustuksiin ankaria vaatimuksia, jotka koskevat maatalouden ammoniakkipäästöjen vastaisia toimenpiteitä; 22. Kehottaa komissiota liittämään jäsenyyttä hakeneille maille myönnettävään tukeen ankarat ympäristövaatimukset, joilla pyritään vähentämään happamuutta aiheuttavia päästöjä näissä maissa; 23. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.