Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”Ekologinen siirtymä – Yhteiskunnallisen hyväksyttävyyden ja ympäristövaatimusten tasapainottaminen selviytymiskykyisten yhteisöjen rakentamiseksi kuntien ja alueiden näkökulmasta”

(2022/C 375/06)

Esittelijä: Hanna ZDANOWSKA (PL, EPP), Łodźin kaupunginjohtaja Viiteasiakirjat: Neuvoston puheenjohtajavaltion lausuntopyyntö

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

Yleistä

1. suhtautuu myönteisesti vihreään siirtymään yhtenä Ranskan puheenjohtajakauden keskeisistä painopisteistä, sillä ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja sen seurausten hillitseminen, biologisen monimuotoisuuden ennallistaminen ja suojeleminen, alueellisen selviytymis- ja palautumiskyvyn varmistaminen katastrofitilanteissa, terveen ympäristön edistäminen ja elämänlaadun parantaminen edistävät sopeutumiskykyisemmän Euroopan rakentamista ja Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ja Pariisin sopimuksen tavoitteiden saavuttamista.

2. pitää tervetulleena julkaistua tiedonantoa uudesta EU:n strategiasta ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi ( 1 ) sekä hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) erityiskertomusta ( 2 ) ja korostaa, että ekologinen siirtymä ei voi onnistua ilman paikallis- ja alueviranomaisten sekä asukkaiden, yritysten, innovointikeskusten ja korkeakoulujen sitoutumista.

3. katsoo, että vihreän siirtymän olisi oltava kaikkien politiikan muotoiluun liittyvien valintojen ydintä ja että tulevien toimintapolitiikkojen ja ohjelmien työstämiseen ja toteuttamiseen olisi luotava uusi, järjestelmällinen ja yhdennetty menettelytapa. Komitea korostaa, että sitä olisi helpotettava digitalisaation avulla ja että tähän kuuluu sellaisten nykyaikaisten digitaalisten välineiden käyttöönotto ja edistäminen, joiden yhteydessä noudatetaan korkeita kestävyysvaatimuksia, mm. huolehditaan vahvoista demokraattisista ja teknologisista suojatoimista, sekä näihin välineisiin investoiminen keskeisinä muutoksen mahdollistajina. Tässä yhteydessä on myös erittäin tärkeää tukea vähemmän kehittyneitä alueita ja maaseutualueita sekä auttaa niitä pääsemään kehityksessä muiden vauhtiin, jotta eri alueiden välinen kuilu saadaan kurottua umpeen.

4. toteaa, että paikallis- ja aluetaso on selviytymis- ja palautumiskyvyn kehittämisen kulmakivi. On tärkeää lisätä kaikkien paikallis- ja alueyhteisöön kuuluvien – julkishallinto, paikallis- ja aluehallinto, asukkaat ja talouden toimijat – sitoutumista ja yhteisöllisyyttä kyseisillä tasoilla, mutta tämä edellyttää asianmukaista ja kattavaa institutionaalista ja taloudellista tukea.

5. kehottaa vahvistamaan selkeästi koko terveyden ja hoidon alaa ilmasto- ja biodiversiteettikriisien ja Ukrainan sodan oloissa, pitämään terveyttä vihreän siirtymän tärkeimpänä motiivina ja painopisteenä ja vahvistamaan ilmasto- ja terveyspolitiikkojen välistä synergiaa kahdeksannen ympäristöalan toimintaohjelman suositusten mukaisesti.

6. katsoo, että selviytymiskykyinen yhteisö pystyy kestämään ilmastouhkien ja muiden häiriöiden vaikutukset, selviytymään niistä ja toipumaan niiden seurauksista. Siksi onkin tärkeää paitsi lieventää kielteisiä vaikutuksia myös toteuttaa erilaisia toimintaan kannustavia ratkaisuja, joiden avulla luodaan ilmapiiri, jossa sekä yhteiskunta, ympäristö että talous voivat kukoistaa.

7. korostaa, että selviytymiskykyisiä yhteisöjä voidaan rakentaa myös sellaisten sopeutumiskykyisten poliittisten järjestelmien avulla, jotka ovat sitoutuneet tasa-arvoon, solidaarisuuteen, yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen ja sukupuolten tasa-arvoon, lasten ja nuorten osallistamiseen niin, että ketään, eikä varsinkaan heikossa asemassa olevia ryhmiä, ei jätetä jälkeen, ja joissa otetaan huomioon alueellinen monimuotoisuus, kuten maaseutu-, rannikko-, vuoristo-, saari-, saaristo- ja syrjäisimmät alueet.

8. korostaa, että ekologisia tuotantomenetelmiä ja teknologioita koskevilla poliittisilla strategioilla on myös parannettava paikallisten pk-yritysten kilpailukykyä, mahdollistettava vihreiden työpaikkojen luominen ja kehittäminen sekä työntekijöiden ammattitaidon parantaminen.

9. ottaen huomioon energian korkean hinnan ja Ukrainan sodan toistaa kehotuksensa kieltää kokonaan kaasun, öljyn ja hiilen tuonti Venäjältä Eurooppaan. Lisäksi komitea kannustaa paikallis- ja alueviranomaisia aloittamaan valmiussuunnitelmien laatimisen tällaisten pakotteiden seurauksiin varautumiseksi. Komitea katsoo, että REPowerEU-suunnitelma on keino nopeuttaa energiakäännettä, vähentää EU:n yleistä riippuvuutta energian ja raaka-aineiden tuonnista ja siten vähentää siihen liittyviä poliittisia, taloudellisia ja turvallisuusriskejä. Se pitää kuitenkin erittäin valitettavana, että kuntien ja alueiden roolia nykyisen energiakriisin hallinnassa ja pitkän aikavälin ratkaisujen tarjoamisessa ei mainita selvästi.

Oikeanlaisen politiikkayhdistelmän valitseminen järjestelmien häiriönsietokykyä ajatellen

10. kannattaa Horisontti Eurooppa -puiteohjelman mission mukaista ilmastonmuutoksen kestävää Eurooppaa koskevaa määritelmää, jossa yhdistyvät ympäristö-, sosiaali- ja talousjärjestelmien häiriönsietokyky ja sitoutuminen kestävään kehitykseen pitkällä aikavälillä, tasa-arvo, yhteiskunnallinen oikeudenmukaisuus ja sukupuolten tasa-arvo mukaan luettuina. On tärkeää ottaa mukaan lapset ja nuoret, jättämättä ketään jälkeen, ja vahvistaa poliittisten järjestelmien selviytymiskykyä yhteisten arvojen, solidaarisuuden ja monimuotoisuuden kunnioittamisen osalta osallistavan yhteiskunnallisen muutoksen avulla.

11. korostaa uudesta sopeutumisstrategiasta annetun tiedonannon mukaisesti, että ilmastonmuutokseen on reagoitava mahdollisimman pian järjestelmällisesti ja tietoisesti. Komitea toteaa, että selviytymis- ja palautumiskyky on monimutkainen käsite, joka edellyttää yhdennettyjä, monialaisia ja joustavia ratkaisuja, jotka on kehitetty alueellisen ja paikallisen lähestymistavan mukaisesti ja jotka perustuvat näyttöön. Komitea tähdentää, että häiriönsietokykyisten järjestelmien rakentaminen edellyttää asianmukaista painopisteiden valintaa ja synergiaa sellaisten eri toimintapolitiikkojen välillä, joilla tuetaan siirtymistä alueelliseen ja paikalliseen kestäväpohjaisuuteen ja joilla pystytään selviytymään kriiseistä ja häiriöistä samalla kun ollaan valmistautuneita rajoittamaan nykyisiä ja ennakoituja vaikutuksia.

12. ehdottaa sen vuoksi, että investointihankkeisiin sisällytetään ilmastoriski- ja ilmastohaavoittuvuusanalyysejä ja että kustannus–hyöty-skenaarioita mukautetaan vastaavasti.

13. ilmaisee myös huolensa EU:n kunnille ja alueille energiakriisistä odotettavissa olevista epäsymmetrisistä alueellisista vaikutuksista, jotka heijastavat niiden erilaisia valmiuksia vastata energiatoimitusten häiriöihin ja nouseviin energian hintoihin, ja kehottaa Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita ottamaan nämä epäsymmetriat asianmukaisesti huomioon toimenpiteitä suunnitellessaan ja toteuttaessaan.

14. kannattaa ehdotuksia nopeuttaa paikallisista lähteistä peräisin olevaa uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta koskevia toimenpiteitä, jotta voidaan turvata Euroopan energiaomavaraisuus ja -varmuus sekä torjua energiaköyhyyttä erityisesti Ukrainan sodan ja sen Euroopan energiatilanteelle aiheuttamien kielteisten seurausten valossa.

15. tukee suunnitelmia ja toimia, jotka koskevat hiilialueiden oikeudenmukaista ja osallistavaa siirtymää, jotta tällaisia alueita voidaan auttaa saavuttamaan edistystä ja selviytymään mahdollisista esteistä, myös riittävien rahoitusvarojen turvin, ja jotta voidaan luoda uusi malli niiden kehittämistä varten.

16. korostaa, että vähähiilisten teknologioiden nopean käyttöönoton suurimmat esteet liittyvät rahoitus- ja henkilöresurssien puutteeseen, nykyiseen politiikkaan, sääntelyyn ja organisaatiorakenteisiin, jotka ovat edelleen riippuvaisia fossiilisista polttoaineista, sekä sosiokulttuurisiin tekijöihin, kuten yhteiskunnallisen hyväksynnän puutteeseen, johon on syynä ennen kaikkea se, että siirtymä saattaa johtaa työpaikkojen menetyksiin ja väestökatoon erityisesti kaivannaisteollisuusalueilla. Komitea katsookin, että innovoinnin olisi saatava alkunsa nimenomaisista paikallisista olosuhteista ja että sen avulla on puututtava välittömästi vaikutuksiin, jotka kohdistuvat koko järjestelmään ja yhteisöön, sekä estettävä julkisen hyväksynnän puutteeseen johtavat prosessit.

17. kehottaa tukemaan päästöttömien ja vähäpäästöisten sekä aktiivisten että julkisten liikkumis- ja liikenneratkaisujen kehittämistä ja saatavuutta.

18. toteaa, että ilmastonmuutos on mahdollisesti suurin uhka terveydelle maailmassa 2000-luvulla, ja kehottaa sen vuoksi tekemään moni- ja poikkialaista yhteistyötä ja omaksumaan yhteinen terveys -mallin, jotta saadaan aikaan koordinoituja toimia kaikilla hallintotasoilla kansainvälisissä virastoissa, kansalaisjärjestöissä ja akateemisissa laitoksissa luonnonsuojelun, biologisen monimuotoisuuden ennallistamisen sekä elinympäristöjen ja ekosysteemien kunnostamisen alalla.

19. huomauttaa, että ekosysteemilähtöiseen tarkastelutapaan perustuvat katastrofiriskien vähentämistoimenpiteet ovat kustannustehokkaita toimintapoliittisia välineitä. Niitä ei kuitenkaan hyödynnetä kaikilta osin, ja niiden potentiaalia olisi vahvistettava entisestään EU:n tasolla. ( 3 )

20. kehottaa nopeuttamaan siirtymistä kiertotalouteen ja korostaa paikallis- ja alueviranomaisten roolia tässä prosessissa. Komitea kehottaa kannustamaan uusien liiketoimintamallien omaksumista ja vahvistamaan välineitä erityisesti kunnallistaloudessa ja sen osalta niin sanotuissa laajennetun kuluttajavastuun mekanismeissa, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusmekanismeissa ja niihin liittyvissä kestävien kulutus- ja tuotantomallien sekä ympäristöä säästävien tai kestäväpohjaisten julkisten hankintojen edistämistoimissa.

21. kannattaa innovatiivisten hallintoratkaisujen käyttöönottoa julkisella sektorilla hyödyntämällä living lab -konseptia. Komitea painottaa, että selviytymis- ja palautumiskykyisten yhteisöjen rakentamiseksi on ratkaisevan tärkeää auttaa niitä löytämään tehokkaita keinoja vastata haasteisiin hyödyntämällä julkisten toimien käyttäjien luovuutta ja innovointia.

22. kehottaa sisällyttämään investointiprosesseihin luontoon perustuvia ratkaisuja. Tässä aloitteessa asetetaan etusijalle luontoon perustuvat ratkaisut osana uutta EU:n strategiaa ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi. ( 4 )

23. suhtautuu myönteisesti aloitteisiin (mm. kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimus ja eurooppalainen ilmastosopimusaloite), joilla kannustetaan paikallis- ja alueviranomaisia kohottamaan tavoitteitaan ja lisäämään muutostoimiaan. Näiden aloitteiden lähettiläiden toimintaa olisi tehostettava ja siitä olisi otettava mallia muualla, jotta pystytään lisäämään ilmastotietoisuutta paikallis- ja aluehallinnon kaikilla tasoilla ja nopeuttamaan siirtymää niiden osalta.

24. kannattaa ilmastoa, energiaa ja ympäristöä koskevan valtiontuen suuntaviivoja (CEEAG). Ne tehostavat toimia Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden – erityisesti rakennusten perusparannuksiin, biologiseen monimuotoisuuteen, puhtaaseen liikenteeseen, uusiutuvaan energiaan ja resurssitehokkuuteen liittyvien tavoitteiden – saavuttamiseksi ja tukevat näin kiertotalouteen siirtymistä.

25. kehottaa luomaan oikeanlaiset olosuhteet yhteisötalouden kehittämiselle. Poliittinen ja oikeudellinen kehys on ratkaisevassa asemassa, jotta kehittämiselle saadaan luotua oikeat edellytykset. Tähän kuuluu verotusta, julkisia hankintoja ja valtiontukea koskeva kehys, joka on mukautettava yhteisötalouden tarpeisiin.

Paikallis- ja alueviranomaiset vihreän siirtymän keskeisinä toimijoina

26. kehottaa laatimaan toimivan monitasoisen hallinnon kehyksen paikallisesta, suurkaupunkimaisesta, alueellisesta, valtakunnallisesta, unionin laajuisesta ja globaalista näkökulmasta. Radikaali ja pysyvä elämäntavan muutos, jota oikeudenmukaisen, kestäväpohjaisen, vähähiilisen ja selviytymiskykyisen yhteiskunnan luominen vaatii, edellyttää sekä alhaalta ylöspäin että ylhäältä alaspäin suuntautuvaa yhteistyötä.

27. korostaa, että paikallis- ja alueviranomaiset ovat edelläkävijöitä vihreässä siirtymässä, sillä ne panevat täytäntöön 70 prosenttia kaikesta EU:n lainsäädännöstä, 70 prosenttia ilmastonmuutoksen hillitsemistoimenpiteistä, 90 prosenttia sopeutumisstrategioista ja 65 prosenttia kestävän kehityksen tavoitteista ja toteuttavat kolmasosan julkisista menoista ja kaksi kolmasosaa julkisista investoinneista. Ne ovat parhaiten tietoisia käytännön haasteista, ja siksi niillä olisi oltava välineet löytää systeemisiä ratkaisuja, jotka sopivat parhaiten paikalliseen skenaarioon. Tästä roolista huolimatta vastuu ei kuitenkaan kuulu pelkästään paikallis- ja aluetasolle, vaan ylemmillä hallintotasoilla on velvollisuus tukea paikallis- ja alueviranomaisia kaikissa näissä pyrkimyksissä.

28. kannustaa lisäämään osallistavan hallinnon (keskustelut, talousarviot jne.) ja useiden sidosryhmien kesken harjoitetun hallinnon täytäntöönpanoa, sillä se lisää mahdollisuuksia optimaalisiin vihreisiin investointeihin pienillä paikkakunnilla, kunnissa ja alueilla. Komitea muistuttaa, että paikallis- ja alueviranomaiset tukevat päätöksentekoprosessia kaikissa vaiheissa ja tukevat aktiivisesti strategisia toimintapolitiikkoja.

29. toteaa, että ”maailmanlaajuisesti ajatteleminen ja paikallisesti toimiminen” on ainoa tapa saavuttaa Pariisin sopimuksessa asetetut kunnianhimoiset ilmastotavoitteet. Komitea kehottaa tässä yhteydessä UNFCCC:tä antamaan paikallis- ja alueviranomaisille aktiivisen ja todellisen roolin ilmastosopimuksen osapuolten konferenssin uskottavina kumppaneina.

30. kannustaa paikallis- ja alueviranomaisia järjestämään paikallisia ilmastohuippukokouksia. Ne vaikuttavat myönteisesti paikallisyhteisön osallisuuteen ilmastonmuutokseen sopeutumista ja energiakäännettä koskevissa asioissa, ja niitä voidaan hyödyntää valmisteltaessa alueiden komitean suosituksia vuosittaisia YK:n ilmastokokouksia varten.

Selviytymiskyvyn kehittämisen yhteiskunnallinen ulottuvuus

31. korostaa, että paikallisyhteisöjen ottaminen mukaan päätöksentekoprosesseihin on ratkaisevan tärkeää kaikkien siirtymävaiheiden kannalta. Komitea kehottaa sitoutumaan mittavammin voimaannuttamiseen, osallistavuuteen, yhteisiin arvoihin ja solidaarisuuteen ja kutsumaan kaikki toimijat mukaan selviytymiskykyisempien yhteisöjen rakentamiseen. Myös nuorten osallistaminen on tässä yhteydessä erittäin tähdellistä.

32. kehottaa kehittämään välineitä, joilla kannustetaan kotitalouksia osallistumaan siirtymäprosesseihin ja erilaisiin tukimuotoihin, jotka on tarkoitettu erityisesti heikoimmassa asemassa oleville kansalais- ja alueryhmille. Komitea pitää tässä yhteydessä myönteisenä seikkana sosiaalisen ilmastorahaston perustamista ja kehottaa tarjoamaan taloudellista tukea sellaisen yhteistyöhön perustuvan hallinnointijärjestelmän kautta, jossa noudatetaan kumppanuuden ja monitasoisen hallinnon periaatteita.

33. kehottaa lisäämään tuottajakuluttajien ja kuluttajien vaikutusmahdollisuuksia vihreässä siirtymässä lainsäädännöllä, jolla hillitään pseudoekologista markkinointia eli viherpesua ja edistetään tietoon perustuvia valintoja.

34. kehottaa helpottamaan ja edistämään aloitteita ja vähentämään esteitä uusiutuvan energian alalla aktiivisten paikallisten yhteisöjen perustamiselle, sillä nämä ovat keskeisiä välineitä uusiutuvien energialähteiden laajan käytön edistämiseksi ja hajautetun energiajärjestelmän toteuttamiseksi ja samalla paikallisten taloudellisten ja sosiaalisten hyötyjen varmistamiseksi.

35. panee merkille, että REPowerEU-suunnitelmassa ei painoteta riittävästi energiansäästömahdollisuuksia, ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita harkitsemaan muun muassa kansalaisvalistuskampanjoita ja käyttäytymisen muuttamiseen kannustavia kampanjoita.

Koulutus ja oppiminen selviytymiskyvyn parantamiseksi

36. tähdentää, että vihreä siirtymä ei ole mahdollinen ilman osaamispääoman rakentamista ilmastokasvatuksen kautta kaikilla koulutustasoilla sekä taitojen ja pätevyyksien hankkimista ja päivittämistä (peruskoulutus [ skilling ] ja ammatillinen uudelleenkoulutus [ reskilling ]).

37. tähdentää, että ilmastosopimuksen tulisi edistää paikallisten toimijoiden (kuten pk-yritysten, koulujen, paikallisviranomaisten ja korkea-asteen oppilaitosten) paikallistasolla jo tekemien sitoumusten noudattamista ja johtaa uusiin sitoumuksiin, jotka tekevät Euroopasta ensimmäisen ilmastoneutraalin maanosan vuoteen 2050 mennessä.

38. kannattaa Horisontti Eurooppa -puiteohjelman tavoitteita, periaatteita ja suuntaviivoja ja kehottaa vahvistamaan hankkeiden kestävyysvaatimuksia ja seuraamaan niiden vaikutuksia.

39. pitää tärkeänä, että toteutetaan toimia sellaisten nykyisten ja uusien aloitteiden edistämiseksi, laajentamiseksi ja rahoittamiseksi, joilla tuetaan osaamisen ja parhaiden käytänteiden jakamista eurooppalaisten, valtakunnallisten, alueellisten ja paikallisten verkostojen välillä sekä kuntien välistä yhteistyötä, kuten keskinäiseen oppimiseen liittyvää toimintaa, tutustumisvierailuja, kumppanien välistä mentorointia ja valmennusta.

40. kehottaa paikallis- ja alueviranomaisia tekemään kaikkensa edistääkseen keskinäistä ja rajat ylittävää hallinnollista yhteistyötä siirtymähankkeiden täytäntöönpanossa. Tähän kuuluu alueiden välinen, kuntien välinen ja rajat ylittävä yhteistyö kaikkialla EU:ssa.

41. ehdottaa, että paikallis- ja aluetasolla hyödynnetään parhaita ilmastonmuutoksen torjuntakäytäntöjä, jotka perustuvat esimerkiksi kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimukseen, Under2 Coalition -verkostoon, EU:n missioihin jne. Tavoitteena on hyödyntää pitkän aikavälin ilmastostrategioiden kehittämisen yhteydessä kerättyjä tietoja ja jakaa kokemuksia onnistuneista menetelmistä, innovatiivisista ratkaisuista ja tällaisten hankkeiden tarjoamista arvokkaista kokemuksista.

42. kehottaa Euroopan komissiota harkitsemaan erityisen teknisen avun ja tiedonvaihdon välineen perustamista sellaisten paikallis- ja alueviranomaisten käyttöön, joilla on samanlaisia ekologiseen siirtymään ja selviytymiskykyisten yhteisöjen rakentamiseen liittyviä haasteita. Välineen avulla tarjottaisiin taloudellista tukea EU:n parhaiden käytäntöjen jakamiseen (tutustumisvierailut).

43. korostaa sukupolvien välisen yhteistyön, nuorisonäkökulman valtavirtaistamisen ja nuorten päättäjien ohjelmasta saatavan tuen merkitystä. Komitea kannattaa innovaatioekosysteemin luomista lahjakkaille nuorille suunnattujen hankkeiden, ohjelmien ja toimien avulla, jotta pystytään hyödyntämään nuorten potentiaalia vihreään siirtymään.

44. käynnistää aloitteen paikallisten/alueellisten ilmastokeskusten perustamiseksi, jotta ne voivat toimia informoivana tukipalveluna ja aktivoida paikallisia yhteisöjä vihreää siirtymää silmällä pitäen. Ne voivat tarjota mahdollisuuden käynnistää alhaalta ylöspäin suuntautuvia aloitteita ja hankkeita, jotka aktivoivat ja edistävät vuorovaikutusta niin sitoutuneiden kuin epäilevällä kannalla olevien kunnan ja alueen ”käyttäjien” välillä.

Suuren yleisön tietoisuuden lisääminen ja muutoksen seuranta

45. korostaa, että kansalaisten tietoisuus ilmastonmuutoksesta, sen alkulähteistä ja seurauksista on tehokkaan ilmastopolitiikan ennakkoedellytys. Nykyaikaisten teknisten välineiden (telehavainnointi, liikenteen telematiikka, miehittämättömät ilma-alukset, tieto- ja viestintätekniikka) käyttö vahvistaa omaksutun ilmastopolitiikan toteuttamista merkittävästi.

46. toteaa, että ilmastouhista tietoinen yhteiskunta on yhteisvastuullisempi hyväksyttäessä vaikeita ja useissa tapauksissa kustannuksiltaan kalliita toimia. Ajantasaiset ja luotettavat tiedot ovat toimien perusta ja auttavat saamaan niille paikallis- ja alueyhteisöjen hyväksynnän.

47. painottaa, että vihreän siirtymän onnistuminen riippuu monien paikallisten kumppanien osallistumisesta. Yleistajuinen ja oikea-aikainen tiedottaminen siirtymäprosessista ja vuoropuhelusta on tärkeää erityisesti vaikeiden aiheiden, kuten yksilöliikenteen rajoittamisen ja vastustusta herättävien kunnallistalouden kokonaisuuksien sijoittelun osalta.

Talouden toimijat ja selviytymiskyvyn parantaminen

48. korostaa, että yritysten ja teollisuuden olisi tuettava toimia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi ja että olisi otettava käyttöön oikeudellisia ja taloudellisia keinoja sen välttämiseksi, että liiketoimintaan liittyvien kielteisten ulkoisvaikutusten kustannukset koituvat asukkaiden maksettaviksi.

49. kehottaa ottamaan sääntelyn avulla käyttöön kestävyysajattelun mukaista tuotantoa laajentamalla tuottajan vastuuta yhä useammista tuoteryhmistä ja niiden elinkaaren eri vaiheista.

50. suhtautuu myönteisesti teollisuuden päästöistä annetun direktiivin tarkistamiseen, sillä sen tarkoituksena ei ole ainoastaan ehkäistä ja rajoittaa saastumista, vaan sillä pyritään edistämään innovointia, palkitsemaan edelläkävijöitä ja edistämään tasapuolisia toimintaedellytyksiä EU:n markkinoilla.

51. huomauttaa, että on kehitettävä enemmän rajatylittäviä kestävän energian hankkeita ja infrastruktuuria, jotta pystytään saamaan aikaan hiilivapaa ja täysin integroitu energiajärjestelmä EU:hun. On tarpeen poistaa olemassa olevat esteet ja vahvistaa rajat ylittävää yhteistyötä vähäpäästöisen ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian alalla.

52. korostaa tarvetta vahvistaa rakennusalan tuotteiden sisämarkkinoita sellaisen sääntelykehyksen avulla, joka on asianmukainen perusparannusaallon toteuttamisen edistämiseksi ja rakennusinvestointien vauhdittamiseksi kestävyysperiaatteiden mukaisen rakentamisen hengessä.

Kestävä kulutus

53. kehottaa toteuttamaan lainsäädäntötoimia, joilla kaikista EU:n markkinoilla olevista fyysisistä tavaroista tehdään ympäristömyötäisempiä, kiertotalouden mukaisia ja energiatehokkaita koko niiden elinkaaren ajan, suunnittelusta aina päivittäiseen käyttöön, käyttötarkoituksen muuttamiseen ja uudelleenkäyttöön saakka.

54. kehottaa tekemään lainsäädäntöön muutoksia elintarvikkeiden haaskauksen torjunnan tehostamiseksi – muun muassa edistämällä elintarvikealan kestävää kehitystä (Pellolta pöytään -strategia) ja vähentämällä elintarvikkeiden jalostuksen ja vähittäiskaupan ympäristövaikutuksia kuljetukseen, varastointiin, pakkaamiseen ja elintarvikkeiden haaskaamisen välttämiseen liittyvien toimien avulla – sekä kestävyysajattelun mukaisen elintarvikkeiden kulutuksen edistämiseksi.

55. kannattaa komission toimia, joilla tuetaan sellaisen eurooppalaisen yhteisötalouden kehittämistä, jonka avulla pystytään toden teolla pysäyttämään ruokahävikki eli elintarvikkeiden haaskaus ja vastaamaan tuotteiden lyhyen elinkaaren ja uusien ympäristömyötäisten alojen kehittämiseen liittyviin haasteisiin.

56. huomauttaa, että nykyisten kriisien ja niiden aiheuttamien haasteiden aikana paikallis- ja alueviranomaisten on jatkuvasti tarkistettava tavoitteitaan, havaittava riskit ja reagoitava dynaamisesti uusiin kehitystä rajoittaviin tekijöihin, jotka saattavat vaikeuttaa muutostoimien toteuttamista pysyvästi ja kattavasti.

Selviytymiskyvyn kehittämisen taloudellinen ulottuvuus

57. korostaa voimakkaasti, että tärkeimmät rahastot (EU:n koheesiopolitiikka, elpymis- ja palautumistukiväline, oikeudenmukaisen siirtymän rahasto, modernisaatiorahasto jne.), myös suoraan paikallis- ja aluetasolle tarkoitetut rahastot (Life, Verkkojen Eurooppa -väline jne.), joilla pyritään tukemaan vihreää siirtymää, on ohjelmoitu kansallisella tasolla ja että paikallis- ja alueviranomaisten hankkeiden aihepiiri riippuu keskushallinnon ohjauksesta. Olisi otettava käyttöön menettelyjä, joilla varmistetaan, että paikallis- ja alueviranomaiset otetaan mahdollisimman laajamittaisesti ja tarpeitaan vastaavasti mukaan EU:n varojen ohjelmasuunnitteluun ja varainkäytön toteutukseen.

58. korostaa, että koska Euroopan komission esittämän REPowerEU-suunnitelman tavoitteena on lisätä energiansäästöä, diversifioida energiansaantia, nopeuttaa uusiutuvien energialähteiden kehittämistä, vähentää fossiilisten polttoaineiden kulutusta ja edistää älykkäitä investointeja, paikallis- ja alueviranomaisille olisi suunnattava taloudellista tukea suunnitelman toteuttamiseen ja EU:n nykyisistä tai uusista määrärahoista olisi osoitettava varoja tähän tarkoitukseen. Komitea kehottaa jäsenvaltioita ohjaamaan elpymis- ja palautumistukivälineen käyttämättömät varat uudelleen paikallisen energiaturvallisuussuunnittelun sekä uusiutuviin energialähteisiin ja energiatehokkuuteen tehtävien investointien tukemiseen.

59. muistuttaa perussopimusten määräysten roolista paikallis- ja alueyhteisöjen toiminnan rahoittamisessa erityisesti ilmastonsuojelun alalla. Muutoksen toteuttaminen on mukautettava paikallisten yhteiskuntien realiteetteihin ja mahdollisuuksiin, jotta muutokset voidaan tehdä tehokkaasti ja aiheuttamatta kohtuutonta rasitetta väestölle. Komitea kehottaa siksi Euroopan komissiota tarkistamaan kunnallishallinnon rahoitussääntöjä, jotta voidaan ottaa käyttöön parempia ratkaisuja tämän alan kiireellisimpien tarpeiden rahoittamiseksi. Siihen liittyy ympäristövaikutuksia.

60. kehottaa yksinkertaistamaan julkisen tuen sääntelyä, mukaan luettuina rahoitusratkaisujen tukeminen ja jätehuollon kannalta keskeisten järjestelmien ylläpito, erityisesti rahoitusmahdollisuuksien luominen paikallis- ja alueviranomaisille näiden järjestelmien käyttämiseksi sekä kriisinhallinnan tukeminen ja talouden toimijoiden, myös mikroyritysten, tukeminen.

61. korostaa tarvetta torjua energia- ja liikenneköyhyyttä energiatehokkuustoimin ja ottamalla laajemmin käyttöön uusiutuvia energialähteitä ja painottaa, että jäsenvaltioiden on tuettava paikallis- ja aluetasoa tässä tehtävässä. Komitea katsoo, että tässä yhteydessä on välttämätöntä keventää energiatehokkuustoimista ja uusiutuvien energialähteiden käyttöönotosta alkuvaiheessa aiheutuvaa kustannustaakkaa erityisesti muita heikommassa asemassa olevien kotitalouksien, mikro- ja pienyritysten ja kuluttajien osalta.

62. korostaa, että nykyisen päästökauppajärjestelmän tarkistamisen yhteydessä kaavailtu rahoitus ei riitä varmistamaan aidosti oikeudenmukaista siirtymää ja että olisi harkittava tieliikennettä ja rakennusalaa koskevan päästökauppajärjestelmän (ETS II) ulkopuolisten tulojen osoittamista sosiaaliseen ilmastorahastoon. Komitea ehdottaa, että sosiaaliselle ilmastorahastolle varattavia tuloja alettaisiin koota jo ennen ETS II -päästökauppajärjestelmän täytäntöönpanoa.

63. katsoo, että sosiaalisen ilmastorahaston avulla olisi tasapainotettava kotitalouksiin, mikro- ja pienyrityksiin sekä heikoimmassa asemassa oleviin liikenteenkäyttäjiin kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia ja varmistettava sosiaalisesti kestävä kehitys.

64. kehottaa yksityissektoria (mm. laajennettua tuottajanvastuuta ajatellen) osallistumaan enemmän kuntien ja alueiden selviytymis- ja palautumiskyvyn kehittämiseen.

65. kehottaa lisäämään EU:n kilpailulainsäädännön joustavuutta erityisesti valtiontukien osalta, koska siinä yhteydessä ei oteta riittävästi huomioon eurooppalaisten yritysten kohtaaman kilpailun luonnetta kolmansissa maissa, joissa samoja sääntöjä ei noudateta.

66. huomauttaa, että paikallisviranomaisille aiheutuvia kustannuksia on aliarvioitu lukuisten kriisien yhteydessä, kun ylempien hallintotasojen tukireaktiot ovat viivästyneet. Komitea kehottaa sen vuoksi yksilöimään tehokkaampia ratkaisuehdotuksia.

67. kehottaa vahvistamaan taloudellista tukea vihreisiin investointeihin, joilla on lumipallovaikutus eli jotka saavat käynnistämään lisätoimia vihreän siirtymän edistämiseksi.

68. korostaa, että suoran rahoituksen saannin lisäksi paikallis- ja alueviranomaisille olisi tarjottava asianmukaista teknistä tukea ja valmiuksien kehittämistukea, jotta ne pystyvät hyödyntämään nykyisiä rahoitusmahdollisuuksia ja jotta niitä voidaan auttaa yksityisten ja julkisten resurssien tehokkaassa tasapainottamisessa. Lisäksi tämä mahdollistaa ympäristöä säästävien ja kestävien julkisten hankintojen hyödyntämisen mahdollisimman hyvin investointien toteuttamiseksi.

69. kannattaa ajatusta ”vihreästä talousarviosta” finanssipoliittisena välineenä, joka auttaa ympäristöpoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa. Sen puitteissa arvioidaan budjetti- tai finanssipolitiikan ympäristövaikutuksia ja niiden johdonmukaisuutta kansallisten ja kansainvälisten sitoumusten täytäntöönpanon kanssa ( 5 )

70. kehottaa jatkamaan hallinnollista yksinkertaistamista ja vähentämään sääntelystä aiheutuvia esteitä, kun on kyse uusien ja innovatiivisten teknologioiden ja liiketoimintamallien kehittämisestä ja käyttöönotosta.

71. huomauttaa, että ilmastopolitiikan toteuttamiseen liittyvät haasteet keskittyvät suurelta osin paikallis- ja alueviranomaisiin ja että mahdollinen rahoitus (esim. verotulot, päästöoikeudet) kanavoituu suurelta osin keskushallinnon budjettiin. Komitea kehottaa tarkistamaan rahoitusvarojen saantia koskevia sääntöjä.

Ekosysteemipalvelujen tarjonnan vahvistaminen

72. korostaa tarvetta käynnistää erityisiä toimia taajama-alueiden vesienhoidon järkeistämiseksi ja erityisesti vesivarojen hallinnoimiseksi valuma-aluejärjestelmään liittyvät vesivarat mukaan lukien sekä pienimuotoisten vedenpidätysinvestointien kehittämistä koskevan ohjelman ja rahaston perustamiseksi tätä tarkoitusta varten.

73. on huolissaan siitä, että EU:n ympäristölainsäädännön laajasta soveltamisalasta huolimatta ekosysteemien oikeudellisessa suojelussa on edelleen suuria puutteita ( 6 ) , kun taas ekosysteemien ennallistaminen on ratkaisevan tärkeää, jotta kyetään säilyttämään korkea elämänlaatu ja kestävän kehityksen kannalta välttämättömien prosessien jatkuvuus.

Bryssel 30. kesäkuuta 2022. Euroopan alueiden komitean puheenjohtaja Vasco ALVES CORDEIRO

(1) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=COM:2021:82:FIN

(2) https://report.ipcc.ch/ar6wg2/pdf/IPCC_AR6_WGII_FinalDraft_FullReport.pdf

(3) Climate change adaptation and disaster risk reduction in Europe Enhancing coherence of the knowledge base, policies and practices 15/2017, EEA, https://www.eea.europa.eu/publications/climate-change-adaptation-and-disaster

(4) https://climate-adapt.eea.europa.eu/eu-adaptation-policy/sector-policies/ecosystem

(5) https://www.oecd.org/environment/green-budgeting/

(6) Mapping and Assessment of Ecosystems and their Services: An EU ecosystem assessment, 2020 https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/handle/JRC120383