luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamisen osalta

PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’, eroaa Euroopan unionista 30. maaliskuuta 2019 (eroamispäivä), ja siitä tulee kolmas maa. Tällä hetkellä Britannian kansalaiset ovat myös unionin kansalaisia. Heillä on perusoikeus liikkua ja oleskella vapaasti unionin alueella sekä oikeus matkustaa kaikkiin muihin jäsenvaltioihin ilman maahantuloviisumia tai muuta vastaavaa muodollisuutta. Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisilla (nationals), jotka ovat Britannian kansalaisia (citizens), on tämä oikeus siihen saakka, kunnes unionin kansalaisten vapaata liikkuvuutta koskevaa unionin lainsäädäntöä lakataan soveltamasta heihin. Soveltaminen lakkaa 30. maaliskuuta 2019, jollei Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisessa ratifioidussa erosopimuksessa määrätä eri päivämäärästä tai jollei Eurooppa-neuvosto yhteisymmärryksessä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa päätä yksimielisesti eri päivämäärästä.

Sen vuoksi on määritettävä, sovelletaanko Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisiin, jotka ovat Britannian kansalaisia, viisumipakkoa heidän ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajoja vai vapautetaanko heidät tästä vaatimuksesta. Se, sovelletaanko kolmannen maan kansalaiseen viisumipakkoa vai ei, määritetään neuvoston asetuksessa (EY) N:o 539/2001. Asetuksen liitteessä I luetellaan maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi, ja liitteessä II luetellaan maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Tätä määritystä varten on tarpeen antaa säädös Yhdistyneen kuningaskunnan sisällyttämiseksi yhteen asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteistä siitä päivästä alkaen, jolloin unionin lainsäädäntöä lakataan soveltamasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Kaikki jäsenvaltiot Irlantia lukuun ottamatta sekä Schengenin säännöstöön osallistuvat maat (Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi) soveltavat asetusta (EY) N:o 539/2001. Asetus on osa EU:n yhteistä viisumipolitiikkaa sellaisen lyhytaikaisen oleskelun osalta, jonka kesto on enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana. Asetus ei ole koskaan sitonut Yhdistynyttä kuningaskuntaa.

Koska Irlanti ei osallistu Schengenin viisumisäännöstöön, asetus (EY) N:o 539/2001 tai tämä muutosehdotus eivät vaikuta sen ja Yhdistyneen kuningaskunnan väliseen erityiseen kahdenväliseen järjestelyyn eli yhteiseen matkustusalueeseen, jolla Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset voivat matkustaa ilman viisumia.

Perusteista, jotka olisi otettava huomioon määritettäessä – tapauskohtaisesti arvioimalla – kolmannet maat, joiden kansalaisilta vaaditaan viisumi, ja maat, joiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta, säädetään asetuksen (EY) N:o 539/2001 –1 artiklassa. Perusteet liittyvät muun muassa ”laittomaan maahanmuuttoon, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen, taloudellisiin etuihin erityisesti matkailun ja ulkomaankaupan kannalta sekä unionin ulkosuhteisiin näiden kolmansien maiden kanssa erityisesti ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin liittyvien seikkojen sekä alueelliseen yhtenäisyyteen ja vastavuoroisuuteen liittyvien seikkojen osalta”. On myös tärkeää kiinnittää erityistä huomiota asianomaisen kolmannen maan myöntämien matkustusasiakirjojen turvallisuuteen.

Asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteitä muutettiin viimeksi vuonna 2017 asetuksella (EU) 2017/372 ja asetuksella (EU) 2017/850, joilla Georgia ja Ukraina siirrettiin liitteestä I (viisumipakko) liitteeseen II (viisumivapaus). Komissio esitti myös kaksi muuta ehdotusta, jotka koskivat Kosovoa ja Turkkia. Asetusta (EY) N:o 539/2001 kodifioidaan parhaillaan. Sen vuoksi kaikki tässä ehdotuksessa tuohon asetukseen tehdyt viittaukset on korvattava viittauksilla kodifioituun asetukseen, kun se on tullut voimaan, eli todennäköisesti ennen vuoden 2018 loppua.

•Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

Asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteenä olevien kolmansien maiden luetteloiden pitäminen täydellisinä ja ajantasaisina on keskeistä, kun pyritään helpottamaan jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämistä. Komissio korosti tiedonannossaan yhteisen viisumipolitiikan mukauttamisesta uusiin haasteisiin, että viisumipolitiikka on keskeinen, kun halutaan varmistaa, että alue, jolla ei suoriteta sisärajavalvontaa, on turvallinen ja toimii moitteettomasti. Samoihin tavoitteisiin pyritään komission ehdotuksilla, joilla muutetaan viisumisäännöstöä (asetus (EY) N:o 810/2009) ja VIS-asetusta (asetus (EY) N:o 767/2008). Ehdotuksista keskustellaan parhaillaan Euroopan parlamentissa ja neuvostossa. Samaan tapaan ehdotuksella asetukseksi kehyksen luomisesta EU:n tietojärjestelmien yhteentoimivuudelle pyritään yhdistämään kattavalla tavalla rajaturvallisuutta, muuttoliikettä ja sisäistä turvallisuutta koskevat unionin tietojärjestelmät sekä vahvistamaan niitä.

Asetuksella (EU) 2017/2226 rajanylitystietojärjestelmän (EES) perustamisesta parannetaan edelleen unionin ulkorajojen turvallisuutta ja valvontaa. Asetuksen päätavoitteena on parantaa kolmansien maiden kansalaisille tehtävien rajatarkastusten laatua ja varmistaa sallitun oleskeluajan ylittäneiden henkilöiden järjestelmällinen ja luotettava tunnistaminen. Tulevalla rajanylitystietojärjestelmällä (EES) on näin tärkeä merkitys pyrittäessä varmistamaan, että kolmansien maiden kansalaiset käyttävät viisumivapaata oleskelua Schengen-alueella sääntöjen mukaisesti, sekä pyrittäessä estämään sääntöjenvastainen maahantulo viisumivapaista maista.

Asetuksella (EU) 2018/1240 Euroopan matkustustieto- ja -lupajärjestelmän (ETIAS) perustamisesta korjataan tietoaukkoja niiden matkustajien osalta, jotka on vapautettu viisumipakosta heidän ylittäessään ulkorajoja. Järjestelmän avulla voidaan määrittää viisumipakosta vapautettujen kolmansien maiden kansalaisten maahantulokelpoisuus ennen kuin he matkustavat Schengen-alueelle ja todeta, aiheuttaako heidän matkansa turvallisuusriskin, laittoman maahanmuuton riskin tai suuren epidemiariskin.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

•Oikeusperusta

Oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 77 artiklan 2 kohdan a alakohta, jossa säädetään yhteisestä viisumipolitiikasta.

•Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate sekä sääntelytavan valinta

Koska unioni on ottanut käyttöön yhteisen viisumipolitiikan ja sen osana antanut asetuksen, jossa luetellaan viisumivapauden ja viisumipakon piiriin kuuluvat maat (asetus (EY) N:o 539/2001), kolmansien maiden kansalaisten viisumivaatimus voidaan määritellä tai sitä voidaan muuttaa vain unionin säädöksellä, jolla muutetaan kyseistä asetusta. Jäsenvaltiot eivät voi toimia yksittäin. Käytettävissä ei ole muita vaihtoehtoja, joilla tavoite voitaisiin saavuttaa.