FI Euroopan unionin virallinen lehti C 212/9

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

(2015/C 212/07)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

”OBERLAUSITZER BIOKARPFEN”

EY-nro: DE-PGI-0005-01070–13.12.2012

SMM ( X ) SAN ( )

1. Nimi

”Oberlausitzer Biokarpfen”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Saksa

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.7 Tuoreet kalat, nilviäiset ja äyriäiset sekä niistä valmistetut tuotteet

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Oberlausitzer Biokarpfen” on ruokakalaksi tarkoitettu karppi (Cyprinus carpio), jota myydään elävänä, teurastettuna ja jalostettuna (paloina, savukalana ja fileinä irtomyynnissä tai pakattuna).

”Oberlausitzer Biokarpfen” on peilikarppi. Sen selkä on tummanvihreä, harmaa tai siniharmaa, kylkien väri vaihtelee kellanvihreästä kullankeltaiseen ja vatsa on kellertävän valkoinen. Selkä- ja pyrstöevät ovat harmaat, pyrstö- ja peräevissä on punertavaa sävyä ja rinta- ja vatsaevät ovat kellertävät tai punertavat. Peilikarppi on kauttaaltaan suomujen peitossa. Selän yhtenäisen suomurivin lisäksi peilikarpilla on yksittäisiä peilisuomuja evien juuressa ja kiduskannen takana. Peilikarpilla on muihin karppeihin verrattuna hyvin lyhyt pää (kalan pituuden ja korkeuden välinen suhde on alle 3,0). Lyhyen pään vuoksi peilikarpilla on selkeä niskanalku.

Peilikarpin elopaino on 1 300–2 500 g, joka saavutetaan kolmantena tai neljäntenä kesänä. Peilikarpin liha on väriltään valkoista tai vaaleanpunaiseen taittuvaa, kiinteää, pehmeää ja vähärasvaista. Se on maultaan lajille tyypillisesti hieman pähkinäistä ja tuoksultaan aromaattista.

Lihan kemiallinen koostumus on seuraava:

1. vettä 75–85 % 2. rasvaa 0,5–4,0 % 3. proteiinia 15–19 % 4. raakatuhka 0–1,5 %.

Käyttämällä valvottuja luonnonmukaisia rehun lisäaineita (viljat ja palkokasvit) varmistetaan, ettei lihassa ole jäämiä eikä vaurioita.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

—

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Rehun painosta vähintään 50 prosenttia on oltava luonnonravintoa (pohjaeliöstöä, eläinplanktonia jne.). Ruokinnassa saa käyttää ainoastaan maantieteelliseltä alueelta peräisin olevia luonnonmukaisesti tuotettuja viljoja ja palkokasveja (erityisesti lupiineja ja/tai herneitä) enintään 50 prosenttia rehun painosta sertifiointiasetusten (neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007 (3) ja komission asetus (EY) N:o 889/2008 (4)) mukaisesti.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

”Oberlausitzer Biokarpfenia” kasvatetaan voimassa olevien asetuksen (EY) N:o 834/2007 ja komission asetuksen (EY) N:o 710/2009 (5) sekä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1198/2006 (6) tarkoitetun vesiviljelymääritelmän mukaisesti. Kasvatusta valvoo valtion hyväksymä tarkastuselin, joka myös myöntää sertifikaatteja.

”Oberlausitzer Biokarpfen” kasvaa lämpimien kesäkuukausien aikana, mistä syystä sen ikä lasketaan kesissä. Täyden mittansa se saavuttaa yleensä kolmen kesän jälkeen. Mädistä kasvatetaan maantieteellisellä alueella ensimmäisen vuoden aikana ns. K1-vaiheen poikaset. Talvehtimisen jälkeen kyseiset poikaset kasvavat K2-vaiheeseen, minkä jälkeen ne talvehtivat jälleen ja saavuttavat halutun painon kolmantena tai neljäntenä kesänä.

Kutukarpit ovat peräisin omasta poikastuotannosta maantieteelliseltä alueelta. Poikkeustapauksissa voidaan käyttää muualta peräisin olevia kutukarppeja eläinaineksen vahvistamiseksi. Muualta peräisin olevia kutukarppeja on kuitenkin pidettävä maantieteellisellä alueella vähintään kuusi kuukautta ennen ensimmäistä kutemista.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

—

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Pakkauksen päällä on käytettävä näkyvästi seuraavaa laatuleimaa:

Alkuperätodistus koostuu hakijalle myönnetystä tuottajakohtaisesta tarkastusnumerosta ja edellä kuvatusta laatuleimasta. Kukin laatuleimalla merkitty tuote voidaan siten yhdistää yksittäiseen tuottajaan.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue kattaa kaikki karppilammet Bautzenin ja Görlitzin piirikunnissa (29. tammikuuta 2008 annettu Sachsenin osavaltion piirikuntien uudelleenjärjestelylaki, joka tuli voimaan 1. elokuuta 2008).

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Oberlausitz on karpin itäisin levinneisyysalue Saksassa. Oberlausitzissa vallitsee mannerilmasto. Suurten lampien korkean höyrystymisasteen vuoksi ilmasto on kuitenkin paikallisesti niin sanotusti pseudoatlanttinen. Lampia hyödyntävä talous on Oberlausitzin alueella erityinen maatalouden ala, jolla on yli 750-vuotiset katkeamattomat perinteet. Mainitun maantieteellisen alueen karppilammet ovat osa vuosisataista kulttuurimaisemaa.

Oberlausitzissa talouskäytössä olevien lampien pinta-ala on 2 050 hehtaaria. Lampien rakentaminen kalankasvatusta varten juontaa juurensa 1200-luvun puolivälistä, jolloin Oberlausitzin joista ei saatu tarpeeksi kalaa. Luonnon olosuhteet tälle olivat alueella erityisen suotuisat, koska Oberlausitzin vuoristoseudun pohjoispuolisten rinteiden kaltevuus soveltui erinomaisesti suurten lampien rakentamiseen.

Erityisesti Oberlausitzin pohjoispuolella oli laajoja maa-alueita, joita ei juurikaan voitu hyödyntää maataloudessa niiden heikkolaatuisen hiekkapohjan ja korkean pohjavedenpinnan vuoksi. Nimi Lausitz on johdettu sorbinkielisestä sanasta ”luciza” (”łužica”), joka tarkoittaa suota. Oberlausitzin pohjoisten maa-alueiden vähäinen kaltevuus, korkea pohjavesipinta, heikkolaatuinen hiekkamaa tai letot sekä se, että aatelisten omistuksessa oli suuria maa-alueita, vaikuttivat siihen, että lähes koko Oberlausitzin alueella kehittyi lampia hyödyntävä talous, joka vielä nykyäänkin leimaa Oberlausitzin maisemaa. Lammet rakennettiin pääasiassa lettoihin.

Talvisin kuivuminen käynnistää mineralisaation ja siihen liittyvän ravinteiden vapautumisen, joka yhdessä usein ravinteikkaan tulovirtauksen kanssa määrää useimpien lampien eutrofisen luonteen. Mineraalipohjaiset lammet, joihin virtaa vähäravinteinen tulovirtaus, ovat mesotrofisia. Lampiryhmiin virtaa vettä pääosin suuremmista joista (Spree, Kleine Spree, Löbauer Wasser ja Schwarzer Schöps).

Oberlausitzin lampialueen erityispiirre on se, että kyseisellä alueella lähes luonnontilaisten elinympäristöjen ja hyötytarkoituksessa muokattujen elinympäristöjen välinen ero on pieni. Alueelle ovat erityisen merkityksellisiä lampien hyödyntämisen seurauksena syntyvät kosteikot: maapohjaiset, kelluslehtiset ja uposlehtiset kasvit ovat luonteenomaisia lammille ja niiden penkereille. Näiden lisäksi tyypillisiä ovat lähdekasvillisuus, lähes luonnontilaisten jokien ja ojien kasvillisuus, puustoiset suot, vanhat puut, joissa on lukuisia koloja, kosteat tiheiköt, rämeet, rannat ja penkereet ympäristössä sekä monissa lampien saarissa.

Kalalampien rakentamista vauhdittivat erityisesti asukasmäärän kasvu ja kristinuskon leviäminen 1100–1300-luvulla sekä viljely- ja laidunmaiden vähäisyys. Pakanallisen sorbiväestön kristinuskoon kääntymisen myötä kalasta tuli asukkaiden paastopäivien rituaaliruoka.

Oberlausitzissa kehittyi erityistä kalankasvatusosaamista. Kalankasvatus oli osa opetusohjelmaa jo vuonna 1875 perustetussa Bautzenin maatalousoppilaitoksessa. Muuan tarkastaja Kintze kasvatti karppeja Kreban kartanon lammissa menestyksekkäästi jo ainakin vuodesta 1885 ruokkimalla niitä lupiineilla.

Nykyisin Oberlausitzin nummi- ja lampialue on Oberlausitzin muihin alueisiin verrattuna harvaanasuttu, eikä alueella ole juurikaan teollisia tai taajamaperäisiä pilaantumislähteitä, jotka kuormittaisivat tätä ekologisesti hyvin arvokasta maisemaa.

5.2 Tuotteen erityisyys

”Oberlausitzer Biokarpfen” on erittäin elinvoimainen, ja sen rehunkäyttökyky on hyvä (se tarvitsee enintään 50 prosenttia täydennysrehua). Lisäksi se sietää hyvin edellä mainittuja sääoloja. ”Oberlausitzer Biokarpfen” on vuosisatojen aikana sopeutunut erityisen hyvin mannerilmastoon (pitkä ja kylmä talvi sekä lämmin kesä). ”Oberlausitzer Biokarpfenin” liha on korkealaatuista, valkoista tai vaaleanpunaiseen taittuvaa, kiinteää, pehmeää ja vähärasvaista. Se on maultaan lajille tyypillisesti mieto ja hieman pähkinäinen ja tuoksultaan aromaattinen. ”Oberlausitzer Biokarpfen” poikkeaa muista karpeista erityisesti vähärasvaisuutensa vuoksi (peilikarpissa on rasvaa 0,5–4 prosenttia, kun muissa karpeissa sitä on 8,7–12,7 prosenttia). Sille on myös luonteenomaista kiinteä liha, joka on maultaan mieto ja hieman pähkinäinen.

Käyttämällä valvottuja luonnonmukaisia rehun lisäaineita (viljat ja palkokasvit) varmistetaan, ettei lihassa ole jäämiä eikä vaurioita.

”Oberlausitzer Biokarpfen” on tunnettu paitsi omalla alueellaan myös muilla alueilla luomutuotteiden käyttäjien keskuudessa, ja sillä on hyvä maine.

”Oberlausitzer Biokarpfenin” laadukkaan maun ja ympäristöä kunnioittavan kestävän kasvatuksen ansiosta kuluttajat ovat valmiita maksamaan kyseisestä luomukarpista enemmän kuin perinteisesti kasvatetusta karpista.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

”Oberlausitzer Biokarpfen” on erityisen laadukas kala sen kasvatusvesien hyvän laadun, ilmasto-olojen, maantieteellisen alueen lähes luonnontilaisten lampien, korkean luonnonravinto-osuuden ja sertifioidun luonnonmukaisen kasvatuksensa ansiosta.

Erityiset luonnon, taloudelliset ja yhteiskunnalliset olosuhteet ovat edistäneet lampia hyödyntävän talouden ja vuosisataisen karpinkasvatusperinteen kehittymistä Oberlausitzissa. Lampia hyödyntävien tuottajien osaaminen, erinomainen vedenlaatu, erityiset, laajat ja kestävät kasvatusolot (varsinkin karppien enimmäistiheydet 3 000 K1(20–50 g)/ha ja 600 K2(200–500 g)/ha) sekä mannerilmaston selkeä vaikutus takaavat ”Oberlausitzer Biokarpfenin” ominaispiirteet.

Oberlausitzin lampien veden laatu on korkea. Niihin virtaa vettä pääosin suuremmista joista (Spree, Kleine Spree, Löbauer Wasser ja Schwarzer Schöps). Lähes luonnontilaisten lampien hyvä puskurikyky (paljon ruoikkoja ja vesikasveja) tasaa laajalti tuloveden laadun vaihteluita.

Ajan mittaan rakennetut lähes luonnontilaiset lammet (luonnonpohja) tarjoavat karpeille luonnollisia vetäytymispaikkoja: tähän soveltuvia osia rantaa (vähintään 80 prosenttia rannan pituudesta) peittää vähintään 3–5 metriä leveä ruoikkokaistale. Tuloveden korkean laadun ansiosta lähes luonnontilaisissa lammissa esiintyy myös useita vesikasveja. Nämä toimivat puskurina silloin, kun tuloveden laadussa tapahtuu nopeita muutoksia. Vesikasvit ja ruoikot paitsi tarjoavat ”Oberlausitzer Biokarpfenille” tarpeeksi suojaa kasvaa rauhassa myös tuottavat monipuolista luonnollista ravintoa (pieneliöitä), joka antaa karpin lihalle sen ominaismaun. Lisäksi veden syvyyden vaihtelu, rannan kasvusto ja vesikasvit edistävät luonnollisella tavalla eläinten hyvinvointia ja vähentävät niiden stressiä.

Lammessa olevien ravinteiden ansiosta ”Oberlausitzer Biokarpfenin” ravinto koostuu etupäässä vesistössä olevasta luonnonravinnosta (esim. eläinplanktoni ja pohjassa elävät lajit).

Maantieteellisen alueen erityisten sää-, lammenpohja- ja vesiolojen ansiosta ”Oberlausitzer Biokarpfenin” liha on valkoista ja kiinteää. Koska karpin ravinnosta suuri osa on luonnonravintoa (vähintään 50 prosenttia; lisärehuna annetaan luomuviljaa), liha on erityisen napakkaa, pehmeää ja vähärasvaista (0,5–4 prosenttia rasvaa) ja sillä on lajille tyypillinen hieman pähkinäinen maku ja tuoksu.

”Oberlausitzer Biokarpfenin” maine kuluttajien arvostamana alueellisena erikoisuutena perustuu edellä mainittuihin laatuominaisuuksiin sekä karpin merkitykseen maantieteellisen alueen ruokaperinteelle.

”Oberlausitzer Biokarpfenin” erinomainen maku on alusta alkaen niittänyt mainetta useiden lehtiartikkeleiden ansiosta.

Eritelmän julkaisutiedot

(Neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (7) 5 artiklan 7 kohta)

http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/35550

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) EUVL L 189, 20.7.2007, s. 1.

(4) EUVL L 250, 18.9.2008, s. 1.

(5) EUVL L 204, 6.8.2008, s. 15.

(6) EUVL L 223, 15.8.2006, s. 1.

(7) Katso alaviite 2.