EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 2.12.2011 
SEK(2011) 1417 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS 
Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta  [neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 ja 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 861/2006 sekä  yhdennetystä meripo litiikasta annetun 
neuvoston asetuksen N:o XXX/2011 kumoamisesta] 
{KOM(2011) 804 lopullinen} 
{SEK(2011) 1416 lopullinen}  
 
FI 2   FI 1. YKP: N JA YHDENNETYN MERIPOLITIIKAN JULKISET RAHOITUSTUKIVÄLINEET  
Yhteisellä kalastuspolitiikalla (YKP) on seuraavat rahoitusvälineet vuosina 2007–2013:  
– Euroopan kalatalousrahasto (EKTR) (yhteistyössä toteutettava hallinnointi) 
on YKP:n tärkein rahoitusperusta. Talousarvio: 4 304 miljoonaa euroa.  
– Toisesta rahoitusvälineestä (suora hallinnointi) tuetaan seuraavia: valvonta 
ja täytäntöönpanon valvonta  (345 miljoonaa euroa), tiedonkeruu ja 
tieteellinen neuvonta  (360 miljoonaa euroa), hallinto  (45 miljoonaa euroa) ja 
alueellisille kalastusjärjestöille  suoritettavat pakollise t rahoitusosuudet (9,8 
miljoonaa euroa vuonna 2010).  
– Euroopan maatalouden tukiraha stosta (maataloustukirahasto) (suora 
hallinnointi) rahoitetaan kalastus- ja vesiviljelytuo tteiden yhteistä 
markkinajärjestelyä (YMJ) (15 milj oonaa euroa vuodessa) ja syrjäisimmiltä 
alueilta tulevien kalastustuotteid en kaupan pitämisessä aiheutuvien 
lisäkustannusten korvauksia (15 miljoonaa euroa vuodessa). 
– Yhdennettyyn meripolitiikkaan (suora hallinnointi) myönnetty rahoitus oli 
20,4 miljoonaa euroa (2008–2010). Parhaillaan yhteispäätösmenettelyssä oleva, yhdennetyn meripolitiikan raho ittamista vuosiksi 2011–2012 käsittelevä 
asetus on määrä antaa vuoden 2011 loppuun mennessä. 
Toisesta rahoitusvälineestä rahoitetaan myös  kalastuskumppanuussopimuksia. Kyseisillä 
sopimuksilla on, alueellisille kalastusjärjestöil le suoritettavien pakol listen rahoitusosuuksien 
tavoin, oma oikeusperustansa, ja ne jäävät Euroopan meri- ja kalatalousrahaston (EMKR) 
soveltamisalan ulkopuolelle. 
2. O
NGELMAN MÄÄRITTELY  
YKP:n uudistusta koskevassa vaikutustenarvioinnissa päädyttiin siihen, että huolimatta 
vuodesta 2002 alkaen saavutetus ta edistymisestä YKP ei ol e onnistunut saavuttamaan 
kestävän kehityksen ympäristöllisiin, taloud ellisiin ja sosiaalisiin tekijöihin liittyviä 
tavoitteitaan. Tämän epäonnistumisen voidaan os ittain katsoa johtuvan  YKP:n rahoituksesta. 
Syitä voivat olla rahoitusvälineiden,  erityisesti EKTR:n, suunnitteluun ja 
täytäntöönpanomekanismiin liittyvät ongelmat  ja niiden vaikut tavuuden puute sisällön 
suhteen . 
Mitä suunnitteluun  tulee, jokaisella rahoitusvälin eellä on omat ohjelmasuunnittelua, 
seurantaa, arviointia ja valvont aa koskevat järjestelmänsä, ja  jokaisesta rahoitusvälineestä 
neuvotellaan erikseen. Tämä vaikeuttaa koordinoi ntia ja kriittisen massan saavuttamista. 
"Demarkaatiolinjojen" mukainen koordinointi mu iden rakennerahastojen kanssa ei myöskään 
riitä takaamaan synergioita ja  välttämään päällekkäisyyksiä. 
EKTR:ssä ei myöskään kiinnitetä tarpeeksi hu omiota YKP:n strategisiin prioriteetteihin. 
Toimintaohjelmat ovat usein pelkkä valikoima to imenpiteitä, joista jäsenvaltiot voivat valita. 
Monet jäsenvaltiot asettavat varojen hyödyntämistä  helpottavat investoi nnit etusijalle YKP:n 
prioriteetteihin keskittymisen sijasta. Tätä tilannetta kärjistävät kyseisten prioriteettien 
 
FI 3   FI noudattamiseen liittyvien ehtojen puuttuminen se kä heikko ja epäyhtenäinen seuranta ja 
arviointi: kullakin jäsenv altiolla on omat indikaattorinsa, mi kä haittaa tietojen yhdistämistä ja 
vertailua.  
Tämän lisäksi 75 prosenttia EKTR:n määrär ahoista jaetaan aiempien kalastusosuuksien 
perusteella koheesiopolitiikan puitteissa. Loput 25 prosenttia (muut kuin lähentymistavoitealueet) jaetaan  kalastusalan koon perusteella . Tämä johtaa valtaviin (jopa 
30-kertaisiin) eroihin asukasta kohden m yönnettävän tuen määrässä sellaisten, 
lähentymistavoitteen ulkopuolisten jäsenvaltioiden kustannuksella, joilla on suuri kalastus- ja 
vesiviljelyala, kun taas muille jäse nvaltioille, joiden kalastus- ja vesiviljelyala on suhteellisen 
pieni, voidaan myöntää suuria rahoitusosuuksia . Tämä seikka yhdistettynä siihen pitkään 
prosessiin, joka vaaditaan hallinto- ja valvontajärjestelmien perustamiseen ja 
toimintaohjelmien valmisteluun, on keskeine n syy tämänhetkiselle EKTR:n varojen 
vajaakäytölle (20 % lokakuuhun 2011 mennessä).  
Strategisen lähestymistavan puute selittää my ös kriittisen massan puuttumissa monissa 
hankkeissa samoin kuin sitä, miksi EKTR:n tarjoamia mahdollisuuksia hyödynnetään erittäin 
rajoitetusti ympäristöalalla. 
Nämä suunnitteluongelmat liittyvät lähinnä yhteis työssä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa 
myönnettävään EKTR:n rahoituksee n, jonka osuus käytettävissä olevasta rahoituksesta on 
suurin. Suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvien välineiden os alta huomattavin ongelma liittyy 
YKP:n ja yhdennetyn meripolitiikan tuen hajana isuuteen ja keskitetystä budjettihallinnosta 
johtuvaan suureen hallinnolliseen taakkaan.  
Ympäristöön liittyvän  vaikuttavuuden puutteen
 osalta voidaan todeta, että YKP:n rahoitus ei 
ole poistanut ylikapasiteettia. Vaikka ro mutukseen on vuodesta 1994 alkaen käytetty 1,7 
miljardia euroa, useimpien EU:n laivastojen tosiasiallinen kalastuskapasiteetti ei ole 
vähentynyt. Ylikapasiteetti on yksi suurimmista liikakalastuksen ja heikon taloudellisen 
kannattavuuden aiheuttajista. Julk isella rahoituks ella on ollut hyvin vähäistä vaikutusta myös 
poisheitettyjen saaliiden suureen määrään monissa EU:n kalastuksissa. Uusi YKP:n 
uudistusehdotus sisältää poisheitt ämiskiellon, jonka pitäisi lis ätä valikoivien pyydysten ja 
uusien pyyntimenetelmien kysyntää.  
Toinen keskeinen tekijä uudistetun YKP:n onnist umisen kannalta on tiet eellisten lausuntojen 
ja taloudellisten tietojen tarjonta. Tieteellisiä lausunt oja on nykyisellään saatavilla 45 
prosentille EU:n vastuulla ol evista kaupallisista kannosta . Tämän osuuden on tulevana 
vuonna kasvettava, jotta voidaan varmistaa siir tyminen kestävään kalastukseen. Koordinointi 
muilta merialoilta saatavien tietojen kanssa on heikkoa ja sääntöjen noudattaminen riittämätöntä. 
Vesiviljely on toinen ala, jolla julkisen rahoituksen vaikuttavuutta on tarpeen lisätä. 
Strategiseen lähestymistapaan on kiinnitett ävä entistä enemmän huomiota vihreän kasvun 
edistämiseksi vesiviljelyssä. Julkisella tuella  edistetään myös laajaperäiseen vesiviljelyyn 
liittyviä ympäristönsuojelupalveluja herki ssä elinympäristöiss ä (esim. biologisen 
monimuotoisuuden parantaminen).  
Lopuksi on todettava, että merten aluesuunnittel un tämänhetkinen kehitys ei riitä poistamaan 
mereen liittyvien elinkeinojen välistä kilpailu a tilankäytöstä, jolla on kielteisiä vaikutuksia 
ympäristöön ja talouteen. 
 
FI 4   FI Taloudelliselta kannalta katsottuna  julkisilla rahoitusvälin eillä ei ole onnistuttu 
paikkaamaan EU:n kalastus- ja vesiviljelya lan innovaatiovajetta (t yövoiman tuottavuus on 
25 % alle EU:n keskitason). Vähäinen innovaa tiotoiminta on osasyy siihen, että EU:n 
laivastojen tuloksellisuus on ollut heikkoa ja vesiviljel yalan tuotanto ei ole kasvanut 15 viime 
vuoden aikana. Innovaatiovaje on usein sidoksissa yritysten pieneen kokoon: 91 % 
kalastusyrityksistä omistaa vain yhden aluksen, ja 98 % vesiviljely-yrityksistä on pk-yrityksiä. 
Pieni koko rajoittaa rahoituksen  ja vakuutusten saatavuutta. 
Innovaatiovaje on erityisen akuutti markkinoinn in ja myynnin aloilla . Ongelmia aiheutuu 
myös suuresta energiankulutuks esta, erityisesti pyyntialalla. 
Meripolitiikkojen lohkoutuneisuus johtaa lisäksi siihen, että mahdolliset synergiat jäävät 
hyödyntämättä ja tekniseen innovointiin  liittyvään tutkimukseen ei osoiteta riittävästi tukea. 
Tämä haittaa myös selkeän käsityksen  muodostamista merialan todellisten 
kasvumahdollisuuksien sijainnista.  
Sosiaaliselta kannalta katsottuna  pyyntialan tarjoamat työpaikat eivät ole houkuttelevia. 
Kalastuksen merkitys on monissa rannikkoyhteisö issä vähenemässä. Uudet elinkeinot ovat 
monissa rannikkoyhteisöissä korvaamassa kalast uksen tulonlähteinä ja  työpaikkoina, mutta 
vaihtoehtoja toiminnan monipuolistamiseen ei ole tarjolla kaikkialla. Uusi YKP saattaa lisäksi johtaa työpaikkojen lyhytaikaisiin lisämenetyksiin  pyyntialalla ja liitänn äispalveluissa. Siitä 
syystä osa yhteisöistä ei kenties ole ke skipitkällä aikavälillä  elinkelpoisia.  
3. K
ETÄ VAIKUTUKSET KOSKEVAT ? 
Onnistunut YKP ja yhdennetty meripolitiikka on perimmäinen syy julkisen rahoitustuen 
myöntämiselle. Siitä syystä vaikutusten kohteena olevat sidosryhmät ovat ne samat 
sidosryhmät, jotka on määritelty YKP:n uudist usta koskevassa vaikut usten arvioinnissa. 
Sidosryhmä  Sidosryhmän kuvaus  Keskeiset tavoitteet  
EU:n 
pyyntisektori  Alusten omistajat, toimijat ja miehistö  Kannattavuuden ja toimeentulon turvaaminen  
Vesiviljelysektori  Vesiviljelyalan tuottajat  Sama kuin edellä  
Alasta 
riippuvaiset 
yritykset ja 
yhteisöt  Kalastuksesta riippuvaiset  yritykset ja yhteisöt  Sama kuin edellä. Yhteis öjen elinkelpoisuus 
kalastusalueilla.  
Jalostussektori  Sekä tuotuja että EU:n vesillä pyydettyjä raaka-
aineita jalostavat toimijat  Lisäarvon kasvattaminen. Vakaan tarjonnan 
saatavuus.  
Alan sääntely-
viranomaiset  Kalastusta sääntelevät kansalliset, alueelliset ja 
paikalliset elimet  Julkisen rahoitustuen optimointi politiikan 
tavoitteiden saavuttamiseksi. Elintarvikehuollon 
varmistaminen.  
Alan tutkimus  Kantojen säilyttämiseen ja hoitoon osallistuvat 
tutkimuslaitokset  Tehokkaan kalastukse nhoitojärjestelmän 
edistäminen varmistamalla korkealaatuisen tiedon 
saanti oikea-aikaisesti.  
Kuluttajat  Kalastus- ja vesiviljelytuotteita kuluttavat tahot  Kalastustuotteiden saat avuus, kustannukset, laatu 
ja ravintoarvo ja niihin vaihtelevasti liittyvä 
 
FI 5   FI ympäristötietoisuus.  
EU:n 
ulkopuoliset maat  EU:n laivastojen kanssa kilpaileva kalastusala. 
Vesiviljelyalan tuottajat, viejät.  Eturistiriita – yhtäällä ovat ne, joille EU merkitsee 
vientimarkkinoita, ja toisaalla ovat paikalliset 
kalastusyhteisöt, jotka joutuvat kilpailemaan EU:n 
laivastojen kanssa paikallisista kalavaroista.  
Kansalaisjärjes-
töt, kansalais-
yhteiskunta ja 
EU:n kansalaiset  Kestävää kalastuk senhoitoa tukevat 
kansalaisjärjestöt. 
Kalastuksesta ja meriympä ristöstä kiinnostunut ja 
niistä huolta kantava suuri yleisö  Kalakantojen, biologise n monimuotoisuuden ja 
valtamerten, jokien ja järvien virkistysarvon 
säilyttäminen taloudellisesti ja sosiaalisesti 
kestävän kalastusalan avulla. Riittävä 
elintarvikkeiden tarjonta.  
 
4. OIKEUS TOIMIA  
EU:lla on meren elollisten luonnonvarojen suojel ussa yksinomainen toimivalta. Muilta osin 
(jaetun toimivallan piiriin kuuluvat YKP:n  osat) sovelletaan toissijaisuus- ja 
suhteellisuusperiaatetta. EU:n tulevaa talousarviota koskeva ehdotus sisältää voimakkaita 
toissijaisuusperiaatetta koskevia perusteluja, sillä siinä keskitytään jo nyt politiikanaloihin, 
”joilla EU voi saada aikaan en emmän tuloksia keskittämällä toimet unionin tasolle. Syynä 
tähän on nykyinen taloustilanne, jota leimaavat kansalliset julkisen talouden säästö- ja 
vakauttamistoimet” . 
Kalastus- ja merialan toimintojen osalta ehdotus sisältää uuden EMKR:n, joka rakentuu 
neljälle pilarille: järkevä ja ympäristöystävällin en kalastus, järkevä ja  ympäristöystävällinen 
vesiviljely, kestävä ja osallistava alueellinen  kehittäminen ja yhdennetty meripolitiikka. 
Kolmea ensin mainittua pilaria on määrä hallinnoida yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja viimeksi mainittua suoran keskitetyn halli nnoinnin puitteissa. Lisä ksi EMKR sisältää 
liitännäistoimenpiteitä tiedonkeruun ja tie teellisen neuvonnan, valvonnan, hallinnon, 
kalastusmarkkinoiden (myös syrjäisimmillä alueilla sijaitsevien), alueellisille kalastuksenhoitojärjestöill e suoritettavien vapaaehtoisten maks ujen ja teknisen avun aloilla.  
5. EMKR:
N TAVOITTEET  
EMKR:stä tuetaan 
– uuden YKP:n tavoitteita, kestävää ja kilpa ilukykyistä kalastusta ja vesiviljelyä,  
– yhdennetyn meripolitiikan kehittämistä edelleen,  
– kalastusalueiden tasapainoista kehittämistä. 
Näihin tavoitteisiin pääsemä llä EMKR edistää myös Eurooppa  2020 -strategian tavoitteiden 
saavuttamista erityisesti seur aavien kolmen lippulaivahankkeen  mukaisesti: resurssitehokas 
Eurooppa, innovaatiounioni ja uuden osaamisen ja  työllisyyden ohjelma. Erityistavoitteiksi 
määritellään seuraavat: 
5.1. EMKR:n suunnitteluun liittyvät erityistavoitteet 
– Tarkistetaan jakoperusteet 
 
FI 6   FI – Keskitytään älykkäisiin ”vihreisiin” investointeihin ja  alueelliseen 
kehittämiseen 
– Parannetaan strategiaa ja ohjelmasuunnittelua 
– Edistetään yhteisiä lähestymistapoja 
– Luodaan yhteisiin indikaa ttoreihin perustuva seuran ta- ja arviointikehys 
– Vahvistetaan ehtoja 
– Hyödynnetään YKP:n ja yhdennetyn meripol itiikan rahoitusvälineiden välisiä 
synergioita. Yksinkertaistetaan toteutusta ja vähennetään hallinnollista rasitusta, ja 
– Hyödynnetään synergiaetuja muiden EU:n rahastojen kanssa (esim. LIFE). 
5.2. EMKR:n sisältöön liit tyvät erityistavoitteet 
– Poistetaan tehottomat tuet 
– Vähennetään kalastuksen ympäristövaikutuksia  
– Edistetään kestävän kalastuksen pu itteissa meriekosysteemien hoitoa ja 
säilyttämistä sekä meristrategiadirekti ivin ja Natura 2 000:n tavoitteiden 
saavuttamista 
– Kannustetaan vesiviljelyn vihreää kasvua  
– Lisätään tieteellisten lausuntojen ja tutkimustiedon saatavuutta. Koordinoidaan 
kalastusta ja yhdennettyä meripolitiikkaa koskevat tiedot 
– Varmistetaan YKP:n sääntöjen noudattaminen  
– Edistetään EU:n merialueid en rajat ylittävää/ekosyst eemipohjaista hallinnointia 
– Lisätään innovointia 
– Edistetään eläinten terv eyttä ja hyvinvointia  
– Torjutaan meripolitiikkojen l ohkoutumista ja edistetään 
kasvumahdollisuuksien tunnistamista 
– Vähennetään energiankulutusta, ja 
– Lisätään työpaikkojen houkuttelevuutta ja rannikkoyhteisöjen elinkelpoisuutta. 
6. T
OIMINTAVAIHTOEHDOT  
Tarkastelun kohteena on ollut ko lme uudistusvaihtoehtoa. YKP:n uudistuksen ja EU:n tulevaa 
talousarviota koskevan ehdotuksen mukaisesti va ihtoehdot ”ei yh teistä toimintalinjaa” ja 
 
FI 7   FI ”nykytilanteen säilyttäminen” on hylätty. Viimeksi mainittu on kuitenkin säilytetty 
vertailukohtana. 
6.1. Yhteiset osatekijät 
Uudistusvaihtoehdoilla on yhteisi ä osatekijöitä, jotka on määritelty ennalta uutta YKP:tä 
koskevassa ehdotuksessa ja monivuotista rahoituskehystä koskevassa komission 
tiedonannossa: 
• EMKR sisältyy yhteiseen strategiakehykseen ja yhteisen asetuksen soveltamisalaan. 
• Jakoperusteet mukautetaan kalastusalan kokoon. 
• Useimmat laivastotuet lakkautetaan.  
• YMJ sisällytetään EMKR:ään, kuudesta tukiväli neestä vain varastoi ntituki säilytetään.  
• Syrjäisimmille alueil le maksettavien korvausten järj estelmä sisällytetään EMKR:ään. 
• Kriittinen massa saavutetaan painottamalla kollektiivisia toimia, tuottajajärjestöjä, muita 
yhteenliittymiä ja aluekehit yksen puitteissa toimivia paikallista toimintaryhmiä.  
• Otetaan käyttöön ehtoja, jotka perustuvat seuraaviin seikkoihin: tukikelpoisuusvaatimukset 
ja sisältö, valvonta- ja IUU-asetusten noudattamine n, tiedonkeruuvelvollisuuksien 
noudattaminen ja vesiviljelyä koskevan kans allisen strategiasuunnitelman laatimista 
koskevan vaatimuksen noudattaminen. 
• Seuranta perustuu yhteiseen kehyksee n ja yhteisiin indikaattoreihin. 
EMKR:n määrärahat ovat 6,692 miljardia euroa (käypinä hintoina). Ne olisi 
ennakkoarvioinnin perusteella jaetta va toimintalohkoihin seuraavasti: 
Ala  Prosenttiosuus EMKR:stä vuosina 2014–
2020 
Entisen EKTR:n osuus (josta)  67–70 % 
- Kalastus  30–35 %  
- Vesiviljely  15–17,5 % 
- Paikallinen kehittäminen  15–17,5 % 
Vapaaehtoiset rahoitusosuudet kansainvälisille 
organisaatioille, alueelliset kalastusjärjestöt mukaan lukien
 1,5–2,0 % 
Tiedonkeruu ja tieteellinen neuvonta  7–8 % 
Valvonta ja täytäntöönpanon valvonta  10–11 % 
Markkinapolitiikka, myös korvaukset 
syrjäisimmille alueille  2,5–3 %  
Hallinto  0,8–1 % 
 
FI 8   FI Yhdennetty meripolitiikka  6–7 % 
 
6.2. Sisältö   
Vaihtoehto 1:  ”EKTR+”  (vastaa YKP:n uudistusta koskev assa vaikutusten arvioinnissa 
esitettyjä vaihtoehtoja 1 ja 1a) tarkastelee mahdollisuuksia käsitellä kaikkia entisen EKTR:n 
osuuden suunnitteluun ja sisältöön liittyviä kysy myksiä, mukaan lukien kalastustoiminnan 
pysyvään ja väliaikaiseen lopettamisen myönnettävän tuen lakkauttaminen, vahvempi 
strateginen ohjelmasuunnittelu (yht einen strategiakehys), YKP:n tavoitteisiin lii ttyvät ehdot, 
uusi arviointi- ja seurantake hys ja yhteisille hankkeille an nettu etusija. Alueellista 
kehittämistä lujitetaan ja koordinoidaan paremmi n muiden paikallisten kehittämisaloitteiden 
kanssa. Rahoitusvälineiden rakenne  säilytetään ennallaan, vaikka toimia toteutetaankin niiden 
soveltamisalan ja tavoitteiden koordinoimiseksi paremmin. 
Vaihtoehto 2:  ”EKTR + yhdentäminen” : Vaihtoehdon 1 lisäksi kaikki YKP:n 
rahoitusvälineet sisällytetään uuteen rahastoon, mutta niitä hallinnoidaan edelleen erikseen 
nykyisten toteutustapojen mukais esti (yhteistyössä toteutetta va tai suora hallinnointi). 
Yhdennetty meripolitiikka jää tulevan rahaston ulkopuolelle. 
Vaihtoehto 3:  ”EMKR-lähentyminen” : Tiedonkeruun, valvonnan, YMJ:n ja syrjäisimpiä 
alueita koskevan välineen yhdentäminen EMKR: ään yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin 
mukaisesti. Yhdennetty meripolitiikka  sisällytetään tulevaan rahastoon. 
7. VAIHTOEHTOJEN ARVIOINTI / PARHAANA PIDETTY VAIHTOEHTO  
Vaihtoehtojen vertailu perustuu  analyysiin niiden saaliiden poi sheittämistä, innovaatiovajeen 
paikkaamista ja työpaikkojen luomista ra nnikkoyhteisöihin koskevista mahdollisuuksista. 
Vaihtoehto 3 katsotaan parhaaksi sekä  EU:n toiminnan vaikutusten että 
kustannustehokkuuden kannalta. 
 Ympäristön 
kestävyys  Taloudellinen 
kestävyys  Sosiaalinen 
kestävyys  Yksinkertaistaminen 
& hallinnollinen 
rasitus  Kustannus-
tehokkuus  
Nykytilanteen 
säilyttäminen  (-) (-) (-) (-) (-) 
EKTR+  (XX) (XX) (XX) (XX) (XX) 
EKTR + 
yhdentäminen  (XX) (XX) (XX) (XXx) (XXx) 
EMKR-
lähentyminen  (XXx) (XXx) (XXx) (XXX) (XXX) 
 
FI 9   FI 8. SEURANTA JA ARVIOINTI  
EMKR:llä olisi oltava vahva seuranta- ja arvi ointijärjestelmä. Komission ja jäsenvaltioiden 
olisi sovittava yhteisistä tuotos-, tulos- ja  vaikutusindikaattoreista, jotka perustuvat 
toimenpiteen/ohjelman tasolla kerättyihin ja kansallisella/EU:n tasolla yhdistettyihin tietoihin.