/* KOM/2011/0713 lopullinen */ KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Rikollisuuden mittaaminen EU:ssa: tilastollinen toimintasuunnitelma vuosiksi 2011–2015





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Rikollisuuden mittaaminen EU:ssa: tilastollinen toimintasuunnitelma vuosiksi 2011–2015 JOHDANTO TARKOITUS Rikollisuutta ja rikoslainkäyttöä koskevat tilastot ovat tärkeä keino, kun pyritään kehittämään tosiseikkoihin perustuvaa toimintapolitiikkaa EU:n tasolla. Esimerkkeinä tilastotietojen käytöstä voidaan mainita vaikutusten arvioinnit, jäsenvaltioiden tekemät arvioinnit EU:n lainsäädännön täytäntöönpanosta sekä arviot uusien säädösten vaikuttavuudesta. Vaikka jäsenvaltiot ja Euroopan komissio ovat jo pitkään olleet tietoisia tosiseikkoja kuvaavien tilastojen tarpeesta, ei käytettävissä edelleenkään ole riittävästi luotettavaa ja vertailukelpoista tilastotietoa. Tässä tiedonannossa annetaan sidosryhmille tietoa siitä, miten rikollisuuden ja rikoslainkäytön mittaamisessa on edistytty viiden viime vuoden aikana, sekä hahmotellaan tärkeimmät seuraavien viiden vuoden aikana toteutettavat toimet, jotka muodostavat vuosia 2011–2015 koskevan toimintasuunnitelman. NYKYTILANNE Vuosia 2006–2010 koskeva toimintasuunnitelma: tausta Komissio hyväksyi elokuussa 2006 viisivuotisen EU:n toimintasuunnitelman rikollisuuden ja rikoslainkäytön mittaamista koskevan kattavan ja johdonmukaisen unionin strategian kehittämiseksi. Toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta vastasi aluksi oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosasto ja vuodesta 2010 alkaen sisäasioiden pääosasto, läheisessä yhteistyössä Eurostatin kanssa. Samanaikaisesti perustettiin rikos- ja rikoslainkäyttötietoihin liittyviä toimintapoliittisia tarpeita käsittelevä asiantuntijaryhmä[1], jonka tehtävänä on avustaa komissiota tunnistamaan EU:n toimintapoliittiset tiedonsaantitarpeet sekä neuvoa rikollisuutta ja rikoslainkäyttöä koskevien indikaattorien kehittämisessä ja käytössä. Asiantuntijaryhmään kuuluu poliisi- ja oikeusviranomaisia sekä sisäasioista vastaavia viranomaisia kaikista EU:n jäsenvaltioista, ehdokasmaista ja EFTA-maista[2] sekä keskeisten EU:n, eurooppalaisten ja kansainvälisten järjestöjen ja virastojen[3] edustajia. Lisäksi ryhmään kuuluu tiedemaailman ja yksityisen sektorin edustajia. Asiantuntijaryhmä on kokoontunut viisi kertaa vuodesta 2006 lähtien. Samassa yhteydessä perustettiin myös Eurostatin työryhmä, jonka tehtävänä on huolehtia asiantuntijaryhmän havaintojen ja suositusten täytäntöönpanosta. Työryhmään kuuluu kunkin jäsenvaltion asiantuntijoita kansallisista tilastolaitoksista. Lisäksi työryhmässä on edustajia EFTA-maista ja ehdokasmaista sekä useista tilastoalalla toimivista kansainvälisistä organisaatioista. Muita asiantuntijoita voidaan tarvittaessa kutsua työryhmään keskustelemaan heidän erityisasiantuntemukseensa liittyvistä aiheista. Toimintapoliittisia tarpeita käsittelevä asiantuntijaryhmä laatii tavoitteet ja Eurostatin työryhmä keskustelee niiden toteutettavuudesta ja täytäntöönpanosta, arvioi kerättyjen tietojen laatua ja tarvittaessa määrittää käytettävät menetelmät. Lisäksi on perustettu eräitä asiantuntijoiden alaryhmiä ja erityistyöryhmiä, jotka käsittelevät tiettyjä toimintasuunnitelmaan kuuluvia tehtäviä. Sisäasioiden pääosasto on perustanut viisi alaryhmää[4] ja Eurostat kaksi erityistyöryhmää[5]. Vuosia 2006–2010 koskeva toimintasuunnitelma: saavutukset Komissio ja jäsenvaltiot ovat ponnistelleet kovasti kauaskantoisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanemiseksi. Tärkeimmät saavutukset voidaan tiivistää seuraavasti: Kansainvälinen yhteistyö – tiedonkeruumekanismi: Toimintasuunnitelmassa keskityttiin erityisesti luomaan perusta yhteistyölle jäsenvaltioiden viranomaisten, EU:n virastojen ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa perustamalla asiantuntijaverkostoja ja nimeämällä yhteyspisteet. Yhteistyön tuloksena kehitettiin toimiva tiedonkeruumekanismi, joka kattaa kaikki menettelyn vaiheet yhteisten indikaattorien määrittämisestä kerättyjen tietojen julkaisemiseen. Tarpeiden parempi ymmärtäminen : Yhtä tärkeää oli lisätä tietämystä niistä tarpeista, puutteista ja rajoituksista, joita liittyi rikollisuutta koskevien tietojen keräämiseen ja analysointiin EU:n tasolla. Tietojenvaihto asiantuntijakokouksissa, kokemukset, joita on saatu tietojen keräämisestä kyseisellä ajanjaksolla, sekä tutkimushankkeiden tulokset ovat osaltaan auttaneet ymmärtämään tarpeita huomattavasti paremmin. Indikaattorien ja tiedonkeruun kehittäminen : Eurostat on julkaissut vuodesta 2007 lähtien vuosittain Statistics in Focus -julkaisua[6], jossa on rikollisuuteen liittyvää tilastotietoa seuraavista seikoista: rikosten kokonaismäärä, henkirikokset, väkivaltarikollisuus, ryöstöt, asuntomurrot, moottoriajoneuvovarkaudet, huumausainekauppa, vankien määrä ja poliisien määrä. Marraskuussa 2010 julkaistiin ensimmäinen rahanpesua koskeva valmisteluasiakirja[7]. Sen tilastotiedot perustuivat indikaattoreihin, jotka oli kehittänyt komission perustama rahanpesua käsittelevä asiantuntijoiden alaryhmä. Muut tähän asti laaditut indikaattoriluettelot koskevat ihmiskauppaa ja tietoverkkorikollisuutta. EU:n turvallisuustutkimus (uhriksi joutuminen): Poliisin ja tuomioistuinten tilastojen lisäksi tarvitaan tilastotietoa uhreista erityisesti niiden rikosten osalta, joista ei aina tehdä ilmoitusta. Uhreja koskevilla tutkimuksilla voidaan saada täysin vertailukelpoista tietoa, kunhan sovelletaan yhteistä menetelmää. Yhteisen menetelmän ja rikoksen uhreja koskevan tutkimusmallin kehittäminen olikin yksi toimintasuunnitelman tärkeimpiä saavutuksia. Tutkimus on tarkoitus toteuttaa vuosina 2013–2014, ja sen myötä kaikista 27 jäsenvaltiosta saadaan ensimmäistä kertaa vertailukelpoista tietoa tietyntyyppisten rikosten esiintyvyydestä sekä näkökohdista, jotka liittyvät kansalaisten kokemukseen omasta turvallisuudestaan. Kansalliset tilastolaitokset osallistuvat aktiivisesti tutkimuksen jokaiseen vaiheeseen (tutkimusmallin kehittelystä kenttätyöhön ja rikosten esiintyvyyden arviointiin) ja vastaavat näin ollen täysimääräisesti tietojen laadusta. Tämä on erityisen tärkeää niiden maiden osalta, joissa ei tehdä rikosten uhreja koskevia kansallisia tutkimuksia, sillä ne voivat tästä saamiensa kokemusten perusteella parantaa valmiuksiaan. Tutkimuksen tukeminen: Oikeus- ja sisäasioiden alalla tehtävää tutkimusta tuettiin voimakkaasti rikosten ehkäisemistä ja torjuntaa koskevasta erityisohjelmasta, joka tarjosi mahdollisuuden useille tutkimusryhmille kaikista 27 jäsenvaltiosta suorittaa tutkimusta komission kannalta tärkeillä aloilla. Esimerkkinä tutkimustulosten käytöstä voidaan mainita ihmiskauppaa koskevien indikaattorien luettelo, joka perustuu keskeisissä tutkimuksissa esitettyihin ehdotuksiin ja suosituksiin. Vuosia 2006–2010 koskeva toimintasuunnitelma: opetukset Vaikka tutkimuksen, koordinoinnin ja verkottumisen alalla on tehty huomattavasti työtä, on aikaansaatu vain muutamia tuloksia. Tämä koskee erityisesti niitä tavoitteita, jotka edellyttävät yhteisten indikaattorien kehittämisen lisäksi varsinaista tiedonkeruuta. Tiedonkeruu onkin ollut hitain ja ongelmallisin vaihe toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa. Tärkeimmät syyt siihen, miksi vertailukelpoisten ja yhdenmukaisten tietojen kerääminen EU:n tasolla on edistynyt vain hieman, esitettiin lyhyesti komission vuonna 2007 käynnistämässä tutkimuksessa EU:n tason luokittelujärjestelmän kehittämisestä[8]. Niitä selvitetään seuraavassa: Erot rikosten määritelmissä ja luokittelujärjestelmissä : Eri puolilla EU:ta vähintään 128 kansallista viranomaista osallistuu rikollisuutta koskevien tilastotietojen keräämiseen ja tuottamiseen, ja lisäksi unionissa on vähintään 52 erilaista rikosten luokittelujärjestelmää. Tietojen siirron hankaluus: Kansallisen tason koordinointi on osoittautunut hankalaksi erityisesti silloin kun tietolähteitä on useita. Vaikka on perustettu kansalliset yhteyspisteet, niillä ei aina ole pääsyä tietoihin, jotka kattavat kaikki rikosoikeusjärjestelmän vaiheet. Tämä hidastaa merkittävästi kaikkia yhtenäisten tiedostojen kokoamiseen tarvittavia tiedonkeruuprosesseja. Raportointijärjestelmien erot: Jäsenvaltiot soveltavat rikollisuuden mittaamiseen erilaisia laskusääntöjä[9], mikä rajoittaa tietojen vertailukelpoisuutta ja johtaa usein kaksinkertaiseen laskemiseen. Lisäongelmia aiheutuu siitä, että rikoksia koskevat tiedot saatetaan kirjata eri ajankohtina ja että eri jäsenvaltioilla on erilaisia raportointikäytänteitä. EU:n ja kansainvälisten organisaatioiden tiedonkeruun lisääntyminen : Rikollisuutta koskevien tietojen kerääminen kansainvälisellä tasalla riippuu suuresti tietoja keräävän organisaation toimintamahdollisuuksista ja valtuuksista. Sen vuoksi jäsenvaltioiden viranomaisille esitetään usein samantyyppisiä, toisistaan vain hieman eroavia tietopyyntöjä, mikä lisää toiminnan epäselvyyttä ja viranomaisten hallinnollista taakkaa. Muita syitä toimintasuunnitelmassa kuvattujen toimien täytäntöönpanon viivästymiseen olivat eräiden toimien vähäinen merkitys tai erilainen tärkeysjärjestys kansallisella tasolla, riittämättömät taloudelliset ja henkilöresurssit sekä uusien tietopyyntöjen aiheuttama hallinnollisen rasituksen lisääntyminen. Lopputuloksena on, että vain 50 prosenttia tavoitteista on saavutettu.[10] Pitää edelleen paikkansa, että perinteisistä rikollisuuden muodoista – joiden katsotaan jäävän EU:n toimivallan ulkopuolelle – on saatavilla enemmän vertailukelpoista ja yleensä parempilaatuista tietoa kuin valtioiden rajat ylittävästä järjestäytyneestä rikollisuudesta, joka liittyy läheisemmin EU:n toimintapoliittisiin tarpeisiin. Edistystä on kuitenkin havaittavissa eräillä monimutkaisilla uusilla aloilla, kuten rahanpesu, ihmiskauppa ja tietoverkkorikollisuus. Tosiasia kuitenkin on, että sekä perinteistä rikollisuutta että valtioiden rajat ylittävää järjestäytynyttä rikollisuutta koskevat tiedot riippuvat siitä, miten laadukkaat ja tehokkaat tiedonkeruu- ja toimitusjärjestelyt jäsenvaltioissa on käytössä. POLIITTISET SITOUMUKSET Eurooppa-neuvosto kehottaa komissiota Tukholman ohjelmassa[11] ”jatkamaan tilastovälineiden kehittämistä rikosten ja rikollisen toiminnan mittaamiseksi sekä pohtimaan, miten vuoden 2010 jälkeen olisi kehitettävä toimia, jotka on hahmoteltu ja osittain toteutettu vuosia 2006–2010 koskevassa unionin toimintasuunnitelmassa rikollisuuden ja rikoslainkäytön mittaamista koskevan kattavan ja johdonmukaisen unionin strategian kehittämiseksi, ottamalla huomioon tällaisten tilastojen lisääntyvä tarve useilla vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueeseen liittyvillä aloilla”. Vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden sekä tietoverkkorikollisuuden torjunta ja ehkäiseminen sisältyvät EU:n sisäisen turvallisuuden strategiassa[12] määriteltyihin viiteen strategiseen tavoitteeseen. Strategiassa luodaan perusta jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten väliselle entistä tehokkaammalle yhteistyölle, jonka tavoitteena on turvallisempi Eurooppa. Tietojen vaihtaminen ja tilastojen kerääminen esimerkiksi ihmiskaupan, rahanpesun, tietoverkkorikollisuuden ja korruption alalla vastaavat sisäisen turvallisuuden strategiassa ehdotettuja toimia. TULEVAT TOIMET Vuosia 2011–2015 koskeva toimintasuunnitelma: tavoitteet Koska vuosia 2006–2010 koskevan toimintasuunnitelman pääpaino oli tarvittavien mekanismien luomisessa, kyseessä oli vasta pitkän prosessin ensimmäinen vaihe. Toimintasuunnitelmalla on luotu pohja EU:n strategialle rikollisuuden ja rikoslainkäytön mittaamiseksi kehittämällä ja testaamalla toimivaa mekanismia, jolla sujuvoitetaan tietojen siirtoa jäsenvaltioista ja jäsenvaltioihin. Saatujen kokemusten pohjalta tätä mekanismia voidaan nyt soveltaa tehokkaammin. Uuden, vuosia 2011–2015 koskevan toimintasuunnitelman tavoitteena on jatkaa ja kehittää vuonna 2006 käynnistettyjä toimia ja keskittyä erityisesti tulosten aikaansaamiseen. Tässä toimintasuunnitelmassa esitettävät tavoitteet perustuvat sisäisen turvallisuuden strategiassa määriteltyihin prioriteetteihin, jotka koskivat tiettyjä rikollisuuden aloja, sekä toimintapoliittisia tarpeita käsittelevän asiantuntijaryhmän suosituksiin, jotka esitettiin kirjallisessa kuulemismenettelyssä kesällä 2010. Useat sidosryhmät ilmaisivat kuulemismenettelyn yhteydessä, että etusijalle on asetettava keskitetty ja toteuttamiskelpoinen toimintasuunnitelma, jossa korostetaan kerättyjen tietojen laatua, tulosten analysointia ja levittämistä sekä parempaa koordinointia ja yhteistyötä kaikkien toimintaan osallistuvien (jäsenvaltioiden, EU:n toimielinten, EU:n virastojen, kansainvälisten organisaatioiden ja tiedemaailman) välillä. Tämän pyynnön pohjalta vuosia 2011–2015 koskevan toimintasuunnitelman tavoitteet on jaettu seuraaviin neljään ryhmään: 1. Yhteistyö ja koordinointi EU:n ja kansainvälisellä tasolla 2. Tietojen laatu 3. Tietojen analysointi ja tulosten levittäminen 4. Indikaattorien kehittäminen ja erityiset tiedonkeruut Yhteistyö EU:n ja kansainvälisellä tasolla Tämän ryhmän tavoitteet vastaavat asiantuntijoiden suosituksia, joiden mukaan päätöksentekijöiden tarpeet olisi kartoitettava paremmin, viestintää sidosryhmien kanssa olisi parannettava, rikollisuutta ja rikoslainkäyttöä koskeviin tilastoihin liittyvää työtä olisi edistettävä EU:n toimielimissä ja yhteistyötä olisi parannettava EU:n ja kansainvälisellä tasolla, jotta voidaan ehkäistä päällekkäisyydet tiedonkeruussa. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi ehdotetaan muun muassa seuraavia toimia: - perustetaan uusi ja entistä laajempi asiantuntijaryhmä; - raportoidaan säännöllisesti asianomaisille neuvoston työryhmille toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta; - edistetään ja levitetään jäsenvaltioiden ja kansainvälisten organisaatioiden tietojen keruussa ja raportoinnissa soveltamia parhaita käytänteitä; - organisoidaan tiedonkeruuhankkeita yhdessä kansainvälisten organisaatioiden ja/tai EU:n virastojen kanssa. Tietojen laatu Tämän ryhmän tavoitteilla pyritään parantamaan säännöllisesti tuotettavien tietojen vertailukelpoisuutta. Koska vertailukelpoisten tietojen puute johtuu pääasiassa rikoslainsäädäntöjen ja raportointijärjestelmien eroista, tärkeintä on kehittää kansainvälistä rikollisuuden luokittelujärjestelmää tilastotarkoituksia varten ottaen huomioon myös monikielisyydestä aiheutuvat tarpeet. Toimintasuunnitelman sisältöä kommentoineiden asiantuntijoiden mukaan olisi ensisijaisesti pyrittävä parantamaan Eurostatin Statistics in Focus -julkaisussa vuosittain esittämien tilastojen laatua. Ehdotetut toimet käsittävät seuraavaa: - jatketaan ja edistetään UNODC:n/UNECE:n rikollisuuden luokittelemista käsittelevän erityistyöryhmän työtä tarjoamalla rahoitusta niille jäsenvaltioille, jotka haluavat testata ehdotettua luokittelua; - alennetaan tietojen aggregointitasoa ja laajennetaan rikosten luetteloa (rikollisuutta ja rikoslainkäyttöä koskevassa Statistics in Focus on Crime and Criminal Justice -julkaisussa), jotta saadaan aikaan yhtenäisemmät luokat; - otetaan tarvittaessa käyttöön demografisia muuttujia (esim. sukupuoli, kansallisuus, ikäryhmä); - laaditaan suuntaviivat ja yhteiset määritelmät erityisesti muita kuin perinteisiä rikollisuuden muotoja koskevia uusia tiedonkeruuoperaatioita varten. Tietojen analysointi ja tulosten levittäminen Useimmat asiantuntijat mainitsivat kuulemisen yhteydessä, että kerättyjen tietojen analysointiin olisi panostettava enemmän. Rikosten kirjaamisessa, raportoinnissa ja luokittelussa on jäsenvaltioiden välillä eroja, joten rikollisuuden määrien vertailu voi olla harhaanjohtavaa erityisesti, jos absoluuttisten lukujen mukana ei ole toimitettu lisätietoa niiden laadusta (metatieto). Tämä koskee esimerkiksi tapauksia, joissa on poikettu menettelyn alussa annetuista ohjeista ja suuntaviivoista. Lisäksi on jo kauan sitten havaittu, että tarvitaan EU:n omaa raporttia rikollisuudesta. Raportissa olisi tehtävä yhteenveto rikollisuutta ja rikostilastoja koskevista tiedoista ja selvityksistä. Tällaisen raportin laadintaa koskevien puitteiden kehittäminen asetettiin tavoitteeksi jo vuosia 2006–2010 koskevassa toimintasuunnitelmassa, ja lisäksi asiasta tehtiin tutkimus, joka saatiin päätökseen joulukuussa 2010. Ehdotettujen vaihtoehtojen toteutettavuutta on kuitenkin vielä pohdittava tarkemmin. Useat sidosryhmät ovat lisäksi korostaneet tietojen, tutkimusten, raporttien ja hyvien käytänteiden levittämistä ja saattamista kaikkien ulottuville. Näiden pyyntöjen täyttämiseksi ehdotetaan seuraavia toimia: - kerätään ja julkaistaan järjestelmällisesti metatietoa ja taustatietoa Statistics in Focus -julkaisussa sovellettavien käytänteiden mukaisesti; - kehitetään rikollisuutta koskeva EU:n raportti alustavaan tutkimukseen perustuvien suositusten sekä ehdotettujen vaihtoehtojen toteutettavuutta koskevan arvioinnin pohjalta; - laaditaan kutakin uutta tiedonkeruuta varten valmisteluasiakirjoja ja selittäviä huomautuksia. Indikaattorien kehittäminen ja erityiset tiedonkeruut Tämän ryhmän tavoitteet kuvastavat sitä, että kuulemisen yhteydessä toivottiin yksimielisesti tiivistä ja toteuttamiskelpoista toimintasuunnitelmaa. Tavoitteissa on myös otettu huomioon jäsenvaltioiden pyyntö, joka koskee ylimääräistä työtaakkaa. Samalla ne perustuvat ensisijaisiin tavoitteisiin, jotka sisäisen turvallisuuden strategiassa asetettiin eräiden rikollisuuden alojen osalta. Ehdotettuja toimia on kaksi: - jo edellisen toimintasuunnitelman aikana käynnistetyt toimet, kuten EU:n turvallisuustutkimuksen täytäntöönpano, liikeyrityksiin kohdistuvaa rikollisuutta koskeva tutkimus ja kolmas rahanpesua koskeva tiedonkeruu; - edelliseen toimintasuunnitelmaan sisältyneet toimet, jotka eivät ole edistyneet riittävästi, kuten tietoverkkorikollisuutta koskeva tiedonkeruu. Osaa toimista, kuten korruptiota koskevien indikaattoreiden kehittämistä, ei ole edes aloitettu. Rikostilastojen keräämistä olisi helpotettava vuodesta 2012 alkaen huolehtimalla siitä, että jäsenvaltiot panevat ajallaan täytäntöön (kolmannen pilarin) päätöksen eurooppalaisen rikosrekisteritietojärjestelmän (ECRIS) perustamisesta[13]. Vuosia 2011–2015 koskeva toimintasuunnitelma: haasteet Toimintasuunnitelman onnistunut täytäntöönpano edellyttää intensiivistä ja jatkuvaa työtä kaikilla tasoilla (kansallinen, EU, kansainvälinen). Kansallisella tasolla on parannettava koordinaatiota niiden viranomais- ja muiden tahojen välillä, jotka käyttävät ja tuottavat rikollisuutta koskevia tietoja. Kokemusten mukaan koordinoinnin puute on merkittävin viivästyksen aiheuttaja tiedonkeruussa. Finanssikriisin takia eräät jäsenvaltiot ovat joutuneet supistamaan hallinnollisia menojaan, joten niillä on vähemmän mahdollisuuksia osallistua asiantuntijaryhmiin ja komiteoihin. Komissio on tietoinen tästä tilanteesta ja pyrkii minimoimaan kokousten määrän. Lisäksi se aikoo harkita muita viestintäkeinoja, kuten video- ja teleneuvotteluja. EU:n tasolla suurin haaste liittyy edelleen kerättyjen tietojen vertailukelpoisuuteen. Sitä varten tarvitaan johdonmukaista lähestymistapaa rikollisuutta koskevien tietojen luokitteluun. Yhteisen luokittelujärjestelmän tarve koskee jäsenvaltioiden lisäksi EU:n virastoja. On pyrittävä varmistamaan, ettei päädytä jälleen samanlaiseen tilanteeseen, joka vallitsee tällä hetkellä eräissä jäsenvaltioissa: moninaiset ja usein toisistaan poikkeavat rikollisuuden luokittelujärjestelmät pahentavat vertailukelpoisten tietojen keruuseen liittyviä ongelmia. Eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla on keskityttävä koordinointiin ja hyvien käytänteiden vaihtamiseen. Yhteisen tiedonkeruun (esim. komissio, YK:n järjestöt, Euroopan neuvosto jne.) avulla voitaisiin selvästi keventää jäsenvaltioiden tilastolaitoksille aiheutuvaa taakkaa ja siten vähentää tilastotietojen keräämiseen, tarkistamiseen ja siirtämiseen tarvittavaa aikaa. TOTEUTUS JA SEURANTA Sisäasioiden pääosasto vastaa vuosia 2011–2015 koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta. Eurostat jatkaa jo edellisen toimintasuunnitelman aikana käynnistettyjä toimia ja tarjoaa tarvittaessa teknistä apua uusien tehtävien yhteydessä. Perustamalla uusi asiantuntijaryhmä, joka auttaa komissiota tunnistamaan rikollisuutta koskeviin tietoihin liittyvät toimintapoliittiset tarpeet, voidaan ehkäistä järjestäytynyttä rikollisuutta ja massarikollisuutta[14] koskeva päällekkäinen työ komissiossa, EU:n elimissä ja virastoissa sekä alalla toimivissa kansainvälisissä järjestöissä. Tarkoitus on perustaa myös alaryhmiä ja erityistyöryhmiä suorittamaan tiettyjä tehtäviä, joista sovitaan asiantuntijaryhmän vuotuisessa kokouksessa. Toimintasuunnitelmaa päivitetään sitä mukaa kuin työ etenee, ja ehdotetut toimet sisällytetään asianomaisiin komission työohjelmiin sekä yhteisön tilasto-ohjelmaan ja siihen sisältyviin vuosiohjelmiin. Toimintasuunnitelmaan saattaa myös olla tarpeen sisällyttää sellaisten tietojen mittaaminen, jotka koskevat EU:n toimintapolitiikkojen tehokasta täytäntöönpanoa rikosoikeudellisin keinoin sekä rikollisuuteen ja rikoslainkäyttöön liittyvien mahdollisten uusien välineiden täytäntöönpanoa. Uudessa rahoituskehyksessä otetaan huomioon tarve tukea jäsenvaltioita toimintasuunnitelman toteuttamisessa. Komissio aikoo tiedottaa asianomaisille neuvoston työryhmille vuosittain toimintasuunnitelman täytäntöönpanon edistymisestä. Komissio laatii vuonna 2013 väliarvioinnin ja esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuoden 2015 lopussa loppuraportin toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa saavutetusta edistyksestä ja siinä kohdatuista rajoituksista. RIKOLLISUUDEN MITTAAMISTA EUROOPAN UNIONISSA KOSKEVA EU:N TOIMINTASUUNNITELMA VUOSIKSI 2011–2015: TOIMET 1. YHTEISTYÖ JA KOORDINOINTI EU:N JA KANSAINVÄLISELLÄ TASOLLA Tavoitteet | Vastuutaho | Aikataulu | Erityistoimet | 1.1 | Luodaan viestintäkanava päätöksentekijöiden (ml. komissio), tietojen toimittajien ja loppukäyttäjien välille | Komissio (sisäasioiden PO) | Komission päätös vuonna 2011 Vuotuiset kokoukset vuodesta 2012 | a. Perustetaan uusi, laajempi[15] asiantuntijaryhmä konsultoimaan komissiota toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa. b. Määritellään toimintapoliittiset tarpeet ja päivitetään niitä säännöllisesti keskustelujen ja kirjallisten kuulemismenettelyjen avulla. c. Pyydetään palautetta kerättyjen rikostilastojen käyttäjiltä, jotta voitaisiin paremmin ymmärtää toimintapolitiikassa ja päätöksenteossa tarvittavien tietojen laatua. | 1.2 | Tiedotetaan rikostilastoja koskevasta työstä ja parannetaan sen näkyvyyttä EU:n toimielimissä | Komissio (sisäasioiden PO) | Jatkuva | a. Tiedotetaan vuosittain asianomaisille neuvoston työryhmille toimintasuunnitelman täytäntöönpanon edistymisestä. b. Edistetään ja levitetään jäsenvaltioiden ja kansainvälisten organisaatioiden parhaita käytänteitä. | 1.3 | Parannetaan uuden asiantuntijaryhmän ja Eurostatin työryhmän yhteistyötä | Komissio (sisäasioiden PO, Eurostat) | Jatkuva | Varmistetaan yhteinen pääsy kokousasiakirjoihin, esityksiin ja tausta-asiakirjoihin. | 1.4 | Ehkäistään tilastotietojen lisääntyminen ja tiedon päällekkäisyys organisoimalla yhteistä tiedonkeruuta muiden kansainvälisten laitosten ja/tai EU:n virastojen kanssa | Komissio (Eurostat, sisäasioiden ja oikeusasioiden PO:t) | Ensimmäinen yhteinen tiedonkeruu vuonna 2011 | UNODC:n ja Eurostatin yhteinen tiedonkeruu. Tutkitaan myös muita mahdollisuuksia. Komission ja Euroopan neuvoston yhteistyö vankeja koskevien tilastojen keräämiseksi (Euroopan neuvoston SPACE I- ja SPACE II -hankkeet) | 1.5 | Tehdään läheistä yhteistyötä tiedemaailman kanssa ja edistetään tutkimusta sisäasioiden PO:n kannalta keskeisillä rikollisuuden aloilla | Komissio (sisäasioiden, oikeusasioiden, tutkimuksen ja innovoinnin sekä yritys- ja teollisuustoiminnan PO:t, Eurostat) | Jatkuva | a. Varmistetaan tiedemaailman merkittävä edustus keskeisissä komission asiantuntija- ja alaryhmissä. b. Levitetään tietoa seitsemännen ja kahdeksannen tutkimuksen puiteohjelman tarjoamista tutkimusmahdollisuuksista. c. Tiedotetaan laajalti rikosten ennalta ehkäisyä ja torjuntaa koskevasta erityisohjelmasta rahoitettujen hankkeiden lopullisista tuloksista ja suoritteista. | 2. TIETOJEN LAATU 2.1 | Seurataan ja jatketaan työtä kansainvälisen rikosten luokittelujärjestelmän kehittämiseksi tilastotarkoituksia varten yhteistyössä UNODC:n ja UNECE:n kanssa | Komissio (sisäasioiden PO, Eurostat), UNODC, UNECE | Jatkuva | a. Tuetaan luokittelun kehittämistä ja levitetään lopputulosta keskeisille ryhmille. b. Annetaan rikosten ennalta ehkäisyä ja torjuntaa koskevan erityisohjelman kautta rahoitusta niille jäsenvaltioille, jotka haluavat testata ehdotettua luokittelua. | 2.2 | Jatketaan ja edistetään rikollisuutta ja rikoslainkäyttöä koskevien tietojen julkaisemista vuosittain (Statistics in Focus) tiedotustarkoituksessa | Komissio (Eurostat, sisäasioiden ja oikeusasioiden PO:t) | Jatkuva | a. Otetaan käyttöön demografisia muuttujia (esim. sukupuoli ja ikäryhmä). b. Otetaan mukaan tietoa vankien kansallisuudesta ja asuinpaikasta. c. Laajennetaan julkaisua kattamaan myös muuntyyppinen rikollisuus. | 2.3 | Parannetaan tähän asti kerättyjen ja julkaistujen tietojen vertailukelpoisuutta | Komissio (Eurostat, sisäasioiden PO) | Jatkuva | a. Erotellaan mahdollisuuksien mukaan yleiset rikollisuuden luokat yhtenäisemmiksi ryhmiksi.[16] b. Kehitetään yhteiset määritelmät ja suuntaviivat erityisesti eurooppalaisten rikosten luetteloon liittyvää tiedonkeruuta varten, sillä niistä ei ole aiempaa kokemusta. | 3. TIETOJEN ANALYSOINTI JA TULOSTEN LEVITTÄMINEN 3.1 | Kehitetään EU:n 27 jäsenvaltion yhtenäiset puitteet rikoksista raportointia varten, jotta ehkäistään tietojen harhaanjohtava vertailu | Komissio (sisäasioiden PO) yhdessä muiden pääosastojen ja kansainvälisten sidosryhmien kanssa | Ensimmäinen painos vuosina 2013–2014 | Kehitetään rikollisuutta koskeva EU:n raportti vuosia 2006–2010 koskevaan toimintasuunnitelmaan perustuvasta alustavasta tutkimuksesta saatujen suositusten sekä ehdotettujen vaihtoehtojen toteutettavuutta koskevan arvioinnin pohjalta. | 3.2 | Kootaan ja julkaistaan järjestelmällisesti metatietoa ja taustatietoa | Komissio (Eurostat, sisäasioiden PO) | Jatkuva | Kaikkeen tiedonkeruuseen liitetään jäsenvaltioiden ilmoittamat metatiedot ja kommentit. | 3.3 | Julkaistaan valmisteluasiakirjoja ja selittäviä huomautuksia | Komissio (sisäasioiden PO) ja/tai tarvittaessa ulkopuoliset asiantuntijat | Jatkuva | Jokaisen tiedonkeruun osalta (tavoitteet 4.1–4.6) esitellään tulokset ja mahdollisuuksien mukaan analysoidaan niitä valmisteluasiakirjassa, joka on julkisesti saatavilla. | 4. INDIKAATTORIEN KEHITTÄMINEN JA ERITYISET TIEDONKERUUT 4.1 | Rahanpesun mittaaminen | Komissio (sisäasioiden PO, Eurostat) | Tiedonkeruu vuonna 2011 Tulokset julkaistaan vuoden 2012 alkupuoliskolla | a. Järjestetään kolmas rahanpesua koskevien tilastotietojen keruu vuosia 2006–2010 koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä kehitettyjen indikaattoreiden pohjalta. b. Arvioidaan, olisiko tiedonkeruu järjestettävä systemaattisesti joka toinen vuosi. | 4.2 | Ihmiskaupan mittaaminen | Komissio (sisäasioiden PO, Eurostat keruun osalta) | Ensimmäinen tiedonkeruu vuosina 2011–2012 | a. Järjestetään ensimmäinen tiedonkeruu muutamien indikaattorien pohjalta yhteistyössä kansallisten raportoijien verkoston kanssa. b. Arvioidaan säännöllisen tiedonkeruun tarvetta ja toteutettavuutta. | 4.3 | Tietoverkkorikollisuuden mittaaminen | Komissio (sisäasioiden PO, Eurostatin antama tekninen neuvonta) | Ensimmäinen tiedonkeruu vuonna 2012 | a. Järjestetään ensimmäinen tiedonkeruu rikoksista, jotka esitetään ehdotuksessa EU:n direktiiviksi tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä[17]. b. Arvioidaan luettelon asteittaista laajentamista kattamaan muita tietokoneen välityksellä tehtäviä rikoksia, kuten suuren mittakaavan verkkopetokset. | 4.4 | Korruption mittaaminen | Komissio (sisäasioiden PO, Eurostatin ja Olafin antama tekninen neuvonta) | Ensimmäinen tiedonkeruu vuonna 2013 | Kehitetään indikaattoreita ja järjestetään tiedonkeruusta pilottihanke. | 4.5 | Mitataan uhrien määrää ja turvallisuuden kokemista koko EU:n yhteisessä tutkimuksessa (EU:n turvallisuustutkimus) | Komissio (Eurostat, sisäasioiden ja oikeusasioiden PO:t), jäsenvaltiot | Tutkimus toteutetaan vuonna 2013 Tulokset julkaistaan vuosina 2014–2015 | a. Toteutetaan kotitalouksia/yksityishenkilöitä koskeva tutkimus Euroopan unionissa. Tutkimusmalli on kehitetty läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ja se kattaa eräiden rikostyppien esiintyvyyden (uhrien lukumäärät) ja muita seikkoja, jotka liittyvät kansalaisten käsityksiin turvallisuudesta. b. Analysoidaan tuloksia ja julkaistaan ne. | 4.6 | Mitataan rikosten uhrien määrää ja rikollisuuden tyyppejä liike-elämässä | Komissio (sisäasioiden PO) | Tutkimus vuosina 2011–2012 Tulokset vuonna 2013 | Toteutetaan liikeyrityksiin kohdistuvaa rikollisuutta koskeva tutkimus vuosia 2006–2010 koskevan toimintasuunnitelman yhteydessä suoritetun toteutettavuustutkimuksen pohjalta. | 4.7 | Mitataan rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevan EU:n lainsäädännön vaikutusta kansallisiin käytänteisiin | Komissio (oikeusasioiden PO) | Tulokset vuonna 2013 | Järjestetään ensimmäinen tiedonkeruu käyttäen pohjana rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevan lainsäädännön ja käytänteiden tutkimusta. | [1] Komission päätöksellä 2006/581/EY. [2] Euroopan vapaakauppaliitto: Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi. [3] Eurooppalainen rikoksentorjuntaverkosto (EUCPN), Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA), Eurojust, Europol, Euroopan unionin perusoikeusvirasto, Euroopan neuvosto, European Sourcebook, UNODC, UNECE ja UNICEF. [4] Suunnittelua, rahanpesua, rikoslainkäyttöä, ihmiskauppaa, poliisiyhteistyötä ja tietoverkkorikollisuutta koskevat alaryhmät. [5] Rikosten uhreja sekä rikostietojen saatavuutta koskevat erityistyöryhmät. [6] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/crime/publications. [7] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/product_details/publication?p_product_code=KS-RA-10-003. [8] Tarjouskilpailu JLS/D2/2007/03. Tutkimus rikollisuuden luokittelujärjestelmän kehittämisestä EU:n tasolla sekä arviointi siitä, voidaanko järjestelmän avulla tukea rikollisuuden ja rikoslainkäytön mittaamista koskevan EU:n strategian kehittämistä koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa. [9] Säännöt perustuvat joko rikoksentekijöihin tai rikoksiin. [10] Lisäksi 30 prosenttia tavoitteista on saavutettu osittain tai niiden täytäntöönpano on edelleen kesken. [11] EUVL C 115/1, 4.5.2010, s. 21. [12] EU:n sisäisen turvallisuuden strategian toteuttamissuunnitelma: viisi askelta kohti turvallisempaa Eurooppaa (KOM(2010) 673 lopullinen). [13] EUVL L 93, 7.4.2009, s. 33. [14] Massarikollisuus käsittää mm. murrot, varkaudet, ajoneuvovarkaudet, pahoinpitelyt ja ilkivallan. [15] Siihen osallistuvat 27 jäsenvaltiota, liittymässä olevat ja ehdokasmaat, neuvoston pääsihteeristö, EU:n virastot, Euroopan neuvosto, YK:n järjestöt, European Sourcebook ja tiedemaailman edustajat. [16] Tämä riippuu huomattavasti tavoitteen 2.1 (kansainvälisen rikosten luokittelujärjestelmän kehittäminen tilastotarkoituksia varten) saavuttamisesta. [17] Komission 30. syyskuuta 2010 esittämä ehdotus (KOM(2010) 517 lopullinen).