Euroopan alueiden komitean lausunto aiheesta ”EU:n tulevat valtiontukisäännöt maa- ja metsätalousalalla sekä maaseutualueilla”

(2022/C 301/10)

Esittelijä: Guido MILANA (PSE, IT), Olevano Romanon kunnanvaltuutettu

POLIITTISET SUOSITUKSET

EUROOPAN ALUEIDEN KOMITEA

1. panee tyytyväisenä merkille Euroopan komission äskettäin esittämät maatalousalan valtiontukien myöntämistä koskevat uudet ehdotukset, joita on määrä soveltaa 1. tammikuuta 2023 alkaen.

2. muistuttaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan yrityksille myönnetty valtiontuki, joka voi vääristää jäsenvaltioiden välistä kilpailua, ei sovellu sisämarkkinoille, mutta samalla vahvistetaan eräitä poikkeuksia.

3. muistuttaa, että komissio arvioi tällaisen vääristymän olemassaoloa maa- ja metsätalousalalla ja maaseutualueilla ja perustaa analyysinsa maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden valtiontuen myöntämistä koskeviin suuntaviivoihin, jotka kattavat ohjelmakauden 2014–2022.

4. korostaa, että Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston tuesta maaseudun kehittämiseen annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 ( 1 ) 81 artiklassa säädetään, että SEUT-sopimuksen liitteeseen I kuulumattomien toimenpiteiden rahoitus on toteutettava valtiontukisääntöjen pohjalta.

5. tähdentää, että tällaisella yhteensovittamisella varmistetaan, että valtiontukisäännöt ovat voimassa yhtä kauan kuin maaseudun kehittämistä koskevat säännöt.

6. toteaa, että komissio käynnisti tätä varten vuonna 2019 kuulemisen ja että kuulemisen tulokset esitetään valmisteluasiakirjassa SWD(2021) 107 final ( 2 )

7. muistuttaa, että Euroopan parlamentti ja EU:n neuvosto ovat tällä välin hyväksyneet uutta yhteistä maatalouspolitiikkaa (YMP) koskevat asetukset, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/2115 ( 3 ) , jossa vahvistetaan strategiasuunnitelmien tukea koskevat säännöt ottaen huomioon alueiden komitean lausunto uudesta yhteisestä maatalouspolitiikasta.

8. korostaa, että valtiontuen myöntämistä koskevissa uusissa ehdotuksissa on otettava huomioon uusi YMP ja että niiden on vastedeskin oltava sen mukaisia.

9. tähdentää, että maatalousyritysten on toteutettava vihreän kehityksen ohjelman strategiat, erityisesti biodiversiteettistrategia ja Pellolta pöytään -strategia.

10. painottaa, että on tärkeää tukea maa- ja metsätalousyrityksiä vihreässä siirtymässä. Tämä koskee erityisesti pienempiä yrityksiä, jotka sijaitsevat strategisesti tärkeillä alueilla ja joiden tehtävänä on ensi sijassa alueen suojeleminen ja turvaaminen.

11. pyytää komissiota vaatimaan, että tuontituotteisiin sovelletaan eurooppalaisia tuotantovaatimuksia ja vastavuoroisuutta tai peilitoimenpiteitä samalla tavoin kuin EU:n tuottajiin.

12. kehottaa komissiota lisäämään rajatarkastusten prosenttiosuutta ja vaatimaan tuontituotteiden osalta tiettyjä menettelyjä, kuten kylmäkäsittelyä.

13. muistuttaa, että Euroopan alueiden komitea on jo esittänyt näkemyksensä mainituista kahdesta strategiasta lausunnoissaan ”Vuoden 2020 jälkeiseen aikaan tähtäävät biologisesti monimuotoiset kunnat ja alueet biologista monimuotoisuutta koskevan YK:n yleissopimuksen 15. osapuolikonferenssissa ja vuoteen 2030 ulottuvassa EU:n biodiversiteettistrategiassa” ( 4 ) ja ”Pellolta pöytään: paikallinen ja alueellinen ulottuvuus” ( 5 )

14. korostaa paikallisviranomaisten keskeistä roolia määriteltäessä ja hallinnoitaessa menettelyjä, jotka liittyvät vahingon korvaamiseen tarkoitettuihin tiettyihin tukiin ja erityisesti maatalouden riskinhallintaan liittyviin tukiin.

15. muistuttaa, että alueet, maakunnat ja kunnat ovat mukana määriteltäessä kansallisia strategiasuunnitelmia, joista säädetään asetuksessa (EU) 2021/2115. Lisäksi ne ovat maaseudun kehittämistoimien edunsaajia ja osallistuvat Leader-aloitteen mukaisen alhaalta ylöspäin suuntautuvan lähestymistavan määrittelyyn.

16. toteaa, että vuosina 2014–2019 maatalousalan valtiontuki laski Euroopassa 7,6 miljardista eurosta 6 miljardiin, mutta se on noussut covid-19-pandemian aikana.

17. korostaa, että maa- ja metsätalousyritykset ja maatalouselintarvikeala ovat koko tämän ajan jatkaneet tuotantoa ja varmistaneet tarvikkeiden saatavuuden Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 39 artiklan mukaisesti.

18. korostaa, että Venäjän ja Ukrainan välinen sota luo epävakautta raaka-aine- ja elintarvikemarkkinoille.

19. tähdentää, että tähän olisi puututtava YMP:n keinoin huolehtimalla omavaraisuudesta ja elintarviketurvasta.

20. muistuttaa, että toimituksia on voitu jatkaa myös sen ansiosta, että komissio on myöntänyt tapauskohtaista tukea covid-19-pandemian aiheuttaman talouskriisin vuoksi.

21. toteaa myös, että suurin osa valtiontuesta, lukuun ottamatta covid-19-kriisiin liittyvää erityistukea, on myönnetty pääasiassa maaseudun kehittämissuunnitelmien ja erityisesti perussopimuksen liitteen I tavoitteisiin (maataloustuotteet) kuulumattomien toimenpiteiden yhteydessä.

22. toteaa, että menettely valtiontuen sisällyttämiseksi maaseudun kehittämisohjelmiin on ollut monimutkainen.

23. panee merkille, että vaikka asetus (EU) N:o 1305/2013 maaseuturahaston tuesta maaseudun kehittämistavoitteiden saavuttamiseen ja suuntaviivat valtiontuen myöntämisestä maa- ja metsätalousalalla ja maaseutualueilla vuosina 2014–2020 ovat hyvin samankaltaisia, maaseudun kehittämisen tukitoimet eivät aina ole täysin valtiontukisääntöjen mukaisia.

24. toteaa, että komission käynnistämässä kuulemisessa tuli esiin eräitä nykyisten valtiontukisääntöjen näkökohtia, jotka ovat nyt vanhentuneita.

25. painottaa, että tasapuolisten toimintaedellytysten varmistaminen kaikille Euroopan unionin yrityksille on edelleen keskeinen tavoite.

26. toteaa, että tiettyjä tukitoimia on jatkettava ja mukautettava erityisesti riskinhallinnan osalta.

27. toteaa, että metsätalousalalla tukea on käytetty pääasiassa maaseudun kehittämisen tukitoimiin ja että metsien tärkeän roolin vuoksi tuen soveltamista on yksinkertaistettava.

28. pitää tarpeellisena tukea vihreässä siirtymässä maa- ja metsätalousyrityksiä, erityisesti mikroyrityksiä, paikallisia pienviljelijöitä ja lyhyitä elintarvikkeiden toimitusketjuja, jotka eivät yksin pystyisi selviytymään tämän seurauksista, kun otetaan huomioon myös se, että elintarvikkeiden sekä energian ja lannoitteiden kaltaisten tuotantopanosten hinnat ovat nousseet jyrkästi ja Ukrainan sota on nostanut hintoja entisestään. Komitea suhtautuukin myönteisesti Euroopan komission tiedonantoon elintarviketurvan varmistamisesta ja elintarvikejärjestelmien häiriönsietokyvyn vahvistamisesta.

29. kehottaa yhdenmukaistamaan tiedotus- ja julkistamisvelvoitteisiin liittyvät kriteerit erityisesti ryhmäpoikkeusasetusten alaisista tukijärjestelmistä ilmoittamista koskevien määräaikojen osalta.

30. korostaa, että juuri hyväksytty YMP:n uudistus perustuu toissijaisuusperiaatteeseen ja että tämän vuoksi on tärkeää, että myös valtiontukisäännöissä noudatetaan tätä periaatetta heikentämättä kuitenkaan samalla maataloustuottajien välistä kilpailua eri jäsenvaltioissa.

31. pitää tärkeänä toissijaisuusperiaatteen säilyttämistä, erityisesti kun on kyse paikallisviranomaisten roolista. Kyseiset viranomaiset ovat lähimpänä alueellisia elimiä, joilla on keskeinen asema tukitoimien hallinnoinnissa paikallistasolla.

ehdottaa näin ollen, että

Yksinkertaistaminen

32. jäsenvaltioita ei velvoiteta toimittamaan vuosittain ilmoituksia luonnonmullistuksiin, eläin- tai kasvitauteihin tai tuholaisvahinkoihin rinnastettavista tapahtumista, sillä jos kansalliset viranomaiset ovat tunnustaneet ne sellaisiksi, niistä ei tarvitse enää ilmoittaa erikseen komissiolle.

33. jäsenvaltioita ei velvoiteta julkaisemaan tietoja yksittäisistä tuensaajista, kun on kyse alle 75 000 euron tuesta maataloustuotantoon tai alle 500 000 euron tuesta maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen.

34. ei hankaloiteta menettelyjä, jotka liittyvät ilmoitettuja tukia koskevan yhteisen arvioinnin osuuteen.

35. säädetään mahdollisuudesta myöntää investointitukea ryhmäpoikkeusasetuksen ( 6 ) nojalla myös yhden ainoan sektorin tuotteille erityisesti silloin, kun tuen on tarkoitus korvata luonnonmullistuksiin rinnastettavien tapahtumien seurauksia tai eläin- tai kasvitautien tai tuholaisten aiheuttamia vahinkoja.

36. käytetään keskitettyä lähestymistapaa ilmoitettaessa valtiontuesta asetuksen (EU) 2021/2115 mukaisissa kansallisissa strategiasuunnitelmissa.

37. laaditaan erityissäännös vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen soveltamiseksi maataloudessa, koska maatalousalan ja muiden alojen välillä on suuria eroja. Erityisesti olisi nostettava vähämerkityksisen tuen enimmäismäärää 50 000 euroon kolmen vuoden ajanjaksolla ja vahvistettava (esimerkiksi 1 000 euron) summa, jonka alittuessa vähämerkityksistä tukea koskevaa asetusta ei sovelleta (hyvin pienet tukimäärät).

38. yksinkertaistetaan vähämerkityksistä tukea koskevaa asetusta maatalousalan osalta ja poistetaan erityisesti yhtä yritystä koskevan vaatimuksen valvonta.

39. jätetään vaikeuksissa olevan yrityksen määrittely jäsenvaltioille.

40. yksinkertaistetaan paikallisviranomaisille myönnettävää tukea koskevia hallinnollisia menettelyjä erityisesti silloin, kun ne ovat valtiontuen saajia. Ennen kaikkea niitä ei tulisi luokitella suuriksi yrityksiksi.

41. otetaan käyttöön yksinkertaisemmat menettelyt, jotta paikallis- ja alueviranomaiset voivat huolehtia ennen kaikkea paikallisista ja alueellisista tarpeista ja hätätilanteista.

42. yksinkertaistetaan mainontaan ja menekinedistämiseen tarkoitetun valtiontuen myöntämismenettelyjä erityisesti niin, että tukena ei pidetä yleisiä institutionaalisia menekinedistämistoimia, jotka eivät liity tiettyihin tuotemerkkeihin eivätkä kannusta kuluttajia ostamaan tiettyä tuotetta.

43. liittyen siihen, että yksinkertaistetut kustannukset ovat nykyisin valtiontukisääntöjen mukaisia vain sellaisten tukitoimenpiteiden yhteydessä, jotka saavat yhteisrahoitusta EU:n varoista, yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja olisi voitava käyttää riippumatta EU:n yhteisrahoituksesta. Ei näytä olevan pätevää perustetta sille, että tukikelpoisten kustannusten laskemiseksi käytetään edelleen eri menetelmiä tukijärjestelmän rahoituslähteen mukaan.

Viherryttäminen

44. tuetaan maa- ja metsätalousyrityksiä, erityisesti mikroyrityksiä, vihreässä siirtymässä.

45. varmistetaan riittävä joustavuus valtiontukisääntöjen soveltamisessa covid-19-pandemian ja Ukrainan sodan kaltaisissa kriisitilanteissa asettamalla asianmukaiset ja johdonmukaiset tuen enimmäismäärät, jotta viljelijät voivat edelleen tuottaa elintarvikkeita ja kuluttajat ostaa niitä oikeudenmukaisin kuluttajahinnoin. Sitä varten on myös yksinkertaistettava tukien täytäntöönpano- ja myöntämismenettelyjä ja vähennettävä hallinnollisia muodollisuuksia erityisesti lopullisten tuensaajien osalta.

46. yksinkertaistetaan tiettyjä valtiontuen myöntämismenettelyjä, kun on kyse uusiutuvan energian tuotantoon suunnatuista investoinneista, etenkin kannustavan vaikutuksen laajuutta ajatellen.

47. otetaan käyttöön korkeammat investointiosuudet niitä maatalouden pk-yrityksiä varten, jotka investoivat vihreään siirtymään.

48. otetaan käyttöön tilapäistuki hiiliviljelylle (carbon farming), jotta viljelijät saavat korvauksen tästä tärkeästä tehtävästä.

49. suhtaudutaan maatalousyritysten hajanaisuuteen kielteisenä tekijänä, joka haittaa yritysten mahdollisuuksia pysyä markkinoilla ja käynnistää maatalousalalla välttämätön vihreä siirtymä.

Alueellinen yhteenkuuluvuus

50. määritellään uudelleen maatalousalan pk-yritysten käsite tarkistamalla asetuksen (EU) N:o 702/2014 liitteessä I olevassa 2 artiklan 3 kohdassa esitettyä mikroyrityksen määritelmää, jotta voidaan laatia erillinen määritelmä maatalousalaa varten alan erityisluonne huomioon ottaen. Komitea ehdottaa siis uudentyyppisen maatalousalan mikroyrityksen määrittelyä.

51. tuetaan vuoristo- ja sisämaa-alueiden sekä syrjäisimpien alueiden pieniä ja keskisuuria maa- ja metsätalousyrityksiä niiden toteuttamassa alueiden suojelu- ja turvaamistehtävässä.

52. palkitaan luontotyyppien suojelusta ja säilyttämisestä maatalousalan pk-yrityksiä, jotka täyttävät kohdassa 50 mainitut kriteerit ja jotka sijaitsevat jäsenvaltioiden kansallisissa strategiasuunnitelmissaan määrittelemillä vuoristo-, sisämaa- tai epäsuotuisilla alueilla.

53. annetaan korkeilla vuoristoseuduilla sijaitseville maatalousyrityksille mahdollisuus hankkia maata määrällä, joka ylittää kymmenen prosenttia kyseisen toimen tukikelpoisista kokonaismenoista, kuten säädetään asetuksen (EU) 2021/2115 73 artiklan 3 kohdan c alakohdassa. Näin mahdollistetaan maanjako, joka on tarpeen, jotta kyseiset maatalousyritykset pysyisivät taloudellisesti aktiivisina ja kykenevinä hoitamaan alueiden suojelu- ja turvaamistehtäviään.

54. annetaan metsätalousalalle vapautus ilmoitusvelvollisuudesta myös niiden toimien osalta, jotka eivät kuulu kansallisiin strategiasuunnitelmiin.

55. sallitaan metsätalousalalla myös infrastruktuuritoimenpiteiden pitäminen muuna kuin oletettuna tukena, jos ne eivät koske tuotannollisia investointeja.

56. muutetaan nykyisiä riskinhallintasääntöjä erityisesti alentamalla asetuksen (EU) 2021/2115 mukaisesti vahingon kynnysarvoa 20 prosenttiin määritettäessä luonnonkatastrofeihin rinnastettavia tapauksia.

57. säädetään tuettujen vakuutusten ja muiden riskinhallintavälineiden korvauskynnyksen nostamisesta asetuksen (EU) 2021/2115 76 artiklan mukaisesti. Tämän kynnysarvon on oltava sopusoinnussa sen kanssa, että maatiloille vakuutuksista aiheutuvat kustannukset säilyvät nykyisellä tasolla.

58. vapautetaan suojeltujen eläinten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki ilmoitusvelvollisuudesta.

59. tällaisissa vahinkotapauksissa tulisi voida korvata tulonmenetykset, kuten jo tehdään tuotantovälineiden menettämiseen johtaneiden vahinkojen kohdalla.

60. suojeltujen eläinten aiheuttamien vahinkojen lisäksi tulisi voida korvata myös muiden eläinten aiheuttamat vahingot. Tällaisten eläinten määrittely on jätettävä kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten tehtäväksi, koska vaikutukset vaihtelevat maittain.

61. tukena ei pidetä institutionaalisia menekinedistämistoimia, jotka eivät liity tiettyihin tuotemerkkeihin.

62. tarjotaan maaseutualueilla asianmukaista tukea muuta kuin maataloustoimintaa harjoittavien yritysten perustamista varten. Tuen määrä olisi mukautettava vastaamaan maatalousyrityksen perustamista varten asetettua enimmäismäärää (100 000 euroa). Ei ole syytä eriyttää tukea ja rangaista näin yritystoiminnan monipuolistamisesta muihin kuin maatalousyrityksiin, sillä tukimäärät ovat joka tapauksessa hyvin pieniä.

63. niiden pk-yritysten auttamiseksi, jotka hyötyvät paikallisyhteisöjen omista kehittämishankkeista (CLLD) tai toimijaryhmien hankkeista, tulisi — laajentaa soveltamisalaa paikallisviranomaisiin, paikallisiin toimintaryhmiin, korkeakouluihin ja muihin elimiin niiden koosta riippumatta, sillä nämä hankkeet ovat hyvin monipuolisia, ja niissä on mukana useita erilaisia tahoja, jotka toimivat yhteistyössä — nostaa hankekohtaisen tuen kokonaismäärää 300 000 euroon paikallisyhteisöjen omien kehittämishankkeiden osalta ja 500 000 euroon eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeiden osalta.

Bryssel 28. huhtikuuta 2022. Euroopan alueiden komitean puheenjohtaja Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013, annettu 17. päivänä joulukuuta 2013, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 487).

(2) Ks. Komission yksiköiden valmisteluasiakirja – Evaluation of the instruments applicable to State aid in the agricultural and forestry sectors and in rural areas.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/2115, annettu 2 päivänä joulukuuta 2021, jäsenvaltioiden yhteisen maatalouspolitiikan nojalla laadittavien, Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) rahoitettavien strategiasuunnitelmien (YMP:n strategiasuunnitelmat) tukea koskevista säännöistä sekä asetusten (EU) N:o 1305/2013 ja (EU) N:o 1307/2013 kumoamisesta (EUVL L 435, 6.12.2021, s. 1).

(4) EUVL C 440, 18.12.2020, s. 20.

(5) EUVL C 37, 2.2.2021, s. 22.

(6) Komission asetus (EU) N:o 702/2014, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2014, tiettyjen maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti (EUVL L 193, 1.7.2014, s. 1).