[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 13.2.2007

SEK(2007) 189 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen

NEUVOSTON LAUSUNTO Viron tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2010

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. YLEISTÄ TAUSTAA

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Viro toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 5 päivänä heinäkuuta 2004 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

2. TAUSTAA TARKISTETUN OHJELMAN ARVIOIMISEKSI

Komissio on tutkinut Viron uusimman tarkistetun lähentymisohjelman, joka toimitettiin sille 1 päivänä joulukuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta) ja

3. komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

2.1. Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Viro on onnistuneesti siirtynyt toimivaan markkinatalouteen, ja sen talouskasvu on tällä hetkellä voimakkainta EU:ssa. Työvoima- ja tuotemarkkinat ovat erittäin joustavat. Voimakkaasti kohoavat palkat yhdessä tuottavuuden huomattavan lisääntymisen kanssa ovat tarjonneet Virolle mahdollisuuden kuroa nopeasti kiinni elintasoeroja muuhun EU:hun nähden. Vienti on ollut voimakasta, ja kotimainen kysyntä on kasvanut nopeasti viime vuosina. Viron menestys on viime aikoina tuonut mukanaan uusia haasteita. Talouden kasvettua nopeasti useita vuosia se kärsii tätä nykyä rajallisesta kapasiteetista erityisesti työmarkkinoilla, jotka alkavat tyrehtyä. Huomattava ylikuumenemisen vaara käy ilmi kohoavasta ydininflaatiosta, huomattavasta ulkoisesta alijäämästä ja kiinteistöjen hintojen nousua ruokkivasta luottokannan voimakkaasta kasvusta.

2.2. Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 14 päivänä helmikuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta lähentymisohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2009. Neuvosto katsoi, että yleisesti ottaen julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla ja finanssipoliittinen strategia on hyvä esimerkki vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta. Koska julkisen talouden toteutuma oli vuonna 2005 huomattavasti ohjelmassa arvioitua parempi ja koska on tarpeen välttää myötäsyklisiä politiikkoja, neuvosto pyysi Viroa pyrkimään suurempaan julkisen talouden ylijäämään vuonna 2006 ja sen jälkeisinä vuosina tukeakseen jatkossakin ulkoisen epätasapainon korjaamista.

2.3. Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta

Viro on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 12 päivänä lokakuuta 2006. Viron kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminta sekä työllisyys.

Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta[2]) kävi ilmi, että Viro edistyy varsin hyvin kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Se toimii lisäksi vaikuttavasti huolehtiessaan kansallisen uudistusohjelman ja koheesiopolitiikan välisestä keskinäisestä johdonmukaisuudesta.

Saavutetun edistymisen perusteella Viroa kannustettiin myös kohdistamaan toimia seuraaville osa-alueille: koulutus ja elinikäinen oppiminen, tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminta, kilpailupolitiikka sekä työmarkkinoiden joustavuus ja aktiivinen työmarkkinapolitiikka.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava [3]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä [4], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen

NEUVOSTON LAUSUNTO Viron tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2010

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

4. Neuvosto tutki [27 päivänä helmikuuta 2007] Viron tarkistetun lähentymisohjelman, joka kattaa vuodet 2006–2010.

5. Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu 11 prosentin huippuvauhdista vuonna 2006 8 ¼ prosenttiin vuonna 2007 ja 7 ½ prosenttiin sitä seuraavina vuosina. Käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseinen skenaario näyttää perustuvan varovaisiin kasvuennusteisiin. Ennustettuun kasvun hienoiseen hidastumiseen keskipitkällä aikavälillä nykyisestä ylikuumenemiselle alttiista vauhdistaan liittyy selvästi riskejä. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta.

6. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan julkisen talouden ylijäämäksi arvioidaan 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun edellisen tarkistetun lähentymisohjelman tavoite oli 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Paljon ennustettua parempi tulos, jota myös odotetaan uudessa tarkistuksessa, johtuu vuoden 2005 odotettua paremman tuloksen siirrosta ja vuonna 2006 tapahtuneesta odottamattomasta talouskasvusta.

7. Ohjelmaan sisältyvän keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian päätavoitteina on pitää julkinen talous vähintään tasapainossa ja varmistaa pitkän aikavälin kestävyys ottamalla väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat vaikutukset huomioon. Finanssipoliittisessa strategiassa ennustetaan julkisen talouden ylijäämän supistuvan vuoden 2006 2 ½ prosentista suhteessa BKT:hen noin 1 ¼ prosenttiin vuosina 2007–2008 ja kasvavan näitä seuraavina vuosina uudelleen noin 1 ½ prosenttiin suhteessa BKT:hen. Perusjäämä noudattaa samaa kehitystä, koska korkomenojen merkitys on lähes olematon. Ylijäämän supistuminen vuonna 2007 johtuu menosuhteen kasvamisesta suhteessa BKT:hen samalla, kun tulosuhde supistuu. Vuodesta 2008 eteenpäin kokonaistulosuhde ja kokonaismenosuhde supistuvat samaan tahtiin ja niistä heijastuvat erityisesti tuloveroleikkaukset ja se, että menojen kasvu säilyy pienempänä kuin nimellisen BKT:n voimakas kasvu. Uusi ohjelma ei tukeudu enää aikaisempaan käytäntöön eli tavoittele tasapainoista julkisen talouden rahoitusasemaa (tavoite on pääsääntöisesti ylitetty viime vuosina), vaan tähtää huomattavaan ylijäämään koko ohjelmakauden ajan, mitä voidaan pitää edistymisenä talouden suhdannetilanteen huomioimisessa. Edelliseen tarkistukseen verrattuna tavoitteita vuodesta 2007 eteenpäin on tarkistettu ylöspäin ainakin 1 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen, sillä makrotalouden skenaario on entistä suotuisampi (ja realistisempi)

8. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannetasoitettu rahoitusasema kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä lukuun ottamatta) ennustetaan heikkenevän vuonna 2007 noin 1 prosenttiyksiköllä ½ prosenttiin suhteessa BKT:hen, ja vahvistuvan vuonna 2008 uudestaan yli 1 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja yli 1 ½ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuosina 2009 ja 2010. Edellisen tarkistetun lähentymisohjelman tapaan ohjelmassa esitetään julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi tasapainoinen rakenteellinen rahoitusasema, joka ohjelmassa pyritään säilyttämään koko ohjelmakauden ajan. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 2 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite sijoittuu euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä asetetulle vaihteluvälille; tavoite on myös huomattavasti tiukempi kuin mitä julkinen velka suhteessa BKT:hen ja potentiaalisen tuotannon keskimääräinen kasvu edellyttäisivät pitkällä aikavälillä.

9. Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan yleisesti ottaen tasapainossa. Ohjelmassa esitettyjä makrotaloudellisia oletuksia voidaan pitää maltillisina koko ohjelmakauden ajan. Verokertymäennusteet vaikuttavat yleisesti ottaen realistisilta. Menojen kasvun hillitseminen hyötyisi siitä, että julkisen talouden suunnittelukehyksen sitovuutta lisättäisiin.

10. Tämän riskinarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys vaikuttaa riittävältä varmistamaan, että ohjelman keskipitkän aikavälin tavoitteesta voidaan pitää kiinni suunnitelmien mukaisesti selvällä marginaalilla koko ohjelmakauden ajan. Varmuusmarginaali on riittävä, jotta alijäämän 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ei ylity talouden normaaleissa suhdannevaihteluissa missään vaiheessa ohjelmakautta. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei vastaa täysin vakaus- ja kasvusopimusta siksi, että se on myötäsyklinen hyvinä aikoina vuonna 2007, jolloin rakenteellista rahoitusasemaa on tarkoitus heikentää noin 1 prosentilla suhteessa BKT:hen.

11. Julkisen bruttovelan arvioidaan supistuneen vuonna 2006 3,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen eli selvästi alle perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pienenee vielä 2 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella.

12. Väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat Virossa EU:n vähäisimmät, ja tällaisten menojen ennustetaan supistuvan suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä, mihin vaikuttaa osaltaan eläkejärjestelmän uudistamisesta johtuva huomattava menojen väheneminen. Julkisen bruttovelan määrä on Virossa hyvin pieni, joten pitämällä yllä tervettä julkista taloutta sitä koskevien suunnitelmien mukaisesti koko ohjelmakauden ajan vähennettäisiin julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia riskejä. Kaiken kaikkiaan Viron julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän vähän riskejä.

13. Lähentymisohjelma sisältää laadullisen arvion siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään myös joitakin tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa otetaan erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Lähentymisohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Todettakoon erityisesti, että molemmissa ohjelmissa korostetaan varovaisen finanssipolitiikan keskeistä merkitystä makrotalouden vakauttajana.

14. Ohjelmaan sisältyvä finanssipoliittinen strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.

15. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osan vapaaehtoisista tiedoista [6].

Kaikkiaan julkisen talouden rahoitusasema on terveellä pohjalla keskipitkällä aikavälillä, ja finanssipoliittinen strategia on hyvä esimerkki vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesta finanssipolitiikasta. On kuitenkin todettava, että aikomus pienentää julkisen talouden ylijäämää taloudellisesti hyvinä aikoina vuonna 2007 merkitsee sitä, että finanssipolitiikan viritys on myötäsyklinen.

Edellä esitetyn arvion perusteella Viroa kehotetaan kasvattamaan julkisen talouden ylijäämää vuonna 2007 ohjelmassa suunniteltua enemmän parantaakseen makrotalouden vakautta ja tukeakseen jatkossakin ulkoisen epätasapainon korjaamista.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2 (Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. |

3 Ohjelman mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007; kaikki kyseiset toimenpiteet supistavat alijäämää). |

4 Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ja 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008; kaikki kyseiset toimenpiteet supistavat alijäämää). |

5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 9,1 prosenttia vuonna 2005, 9,6 prosenttia vuonna 2006, 9,9 prosenttia vuonna 2007 ja 9,9 prosenttia vuonna 2008. |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.

[3] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574 , 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.

[4] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet, jonka Ecofin-neuvosto hyväksyi 11. lokakuuta 2005.

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Varsinkin tietyt työmarkkinoiden muuttujat ja tiedot yksityissektorin nettoluotonannosta/-otosta puuttuvat.