Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Romanian välisen sopimuksen allekirjoittamisesta

(komission esittämät)

PERUSTELUT

A. Taustaa

1. Neuvosto valtuutti 7. joulukuuta 1995 komission neuvottelemaan Unkarin, Romanian ja Bulgarian kanssa yhdestä tai useammasta maanteiden kauttakulkuliikennettä koskevasta sopimuksesta. Tarkoituksena oli ratkaista Kreikan ja muiden jäsenvaltioiden välisen maanteiden tavaraliikenteen sujumista koskeva ongelma ensi sijassa siten, että maantieliikennettä varten myönnetään vastavuoroisesti kauttakulkulupia. Sopimuksessa oli myös tarkoitus määritellä tällaisen sopimuksen nojalla suoritettavia kuljetuksia koskevat ehdot etenkin kuljetuksiin ja tien käyttöön liittyvien maksujen osalta. Sopimuksen yleisempänä tavoitteena oli sopimuspuolina olevien valtioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen yhteisön lainsäädännön kanssa ja maanteiden kauttakulkuliikenteeseen liittyvien hallinnollisten kysymysten koordinointi. Lisäksi sopimuksella haluttiin edistää yhdistettyjä maaliikennekuljetuksia yhteisön sääntöjen mukaisesti.

2. Neuvottelujen alkaessa tavoitteena oli monenvälinen sopimus, mutta osoittautui kuitenkin mahdottomaksi saada kyseessä olevat kolme valtiota täysin samalla tavoin mukaan tällaiseen monenväliseen sopimukseen. Tämän vuoksi päätettiin tehdä erillinen sopimus kunkin valtion kanssa. Nämä sopimukset raukeavat ilman eri toimenpiteitä asianomaisen maan liittyessä Euroopan unioniin.

3. Jäsenvaltiot osallistuivat tarkkailijoina kaikkiin Bulgarian, Unkarin ja Romanian kanssa käytyihin neuvotteluihin. Lisäksi komissio piti kyseisten maiden edustajien kanssa useita luonteeltaan teknisiä kokouksia. Ennen neuvottelukokouksia jäsenvaltiot käsittelivät asiaa neuvostossa. Sopimuksen muuttuessa valmisteluvaiheessa komissio toimitti uusista sopimusluonnoksista jäljennökset kyseisiä neuvotteluja varten perustetulle neuvoston erityiskomitealle sekä piti jäsenvaltioiden kanssa erityiskokouksia, joissa käsiteltiin tiettyjä sopimuksiin liittyviä teknisiä kysymyksiä, esimerkiksi sopimusten nojalla vastavuoroisesti myönnettävien lupien ulkoasua.

4. Neuvoston antamien neuvotteluohjeiden mukaisesti ja erityiskomiteassa käytyjen keskustelujen pohjalta valtuuskuntien päälliköt parafoivat Bulgariaa koskevan sopimusluonnoksen 4. joulukuuta 1998 ja Unkaria koskevan sopimusluonnoksen 8. huhtikuuta 1999. Romaniaa koskeva sopimusluonnos parafoitiin 26. lokakuuta 2000. Kaikkien kolmen sopimuksen sanamuoto on lähes sama. Eroavuudet eivät koske sisältöä, vaan johtuvat pikemminkin neuvottelukumppaneiden mieltymyksistä asioiden esittämistavan suhteen.

5. Komissio antoi 10. joulukuuta 1999 ehdotukset neuvoston päätöksiksi sopimusten allekirjoittamisesta ja tekemisestä Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan sekä Euroopan yhteisön ja Bulgarian tasavallan välillä. Sopimus Unkarin tasavallan kanssa allekirjoitettiin 12. heinäkuuta 2000 ja sopimus Bulgarian tasavallan kanssa 26. heinäkuuta 2000. Sopimukset odotetaan tehtävän vuoden 2001 loppuun mennessä.

B. Sopimuksen sisältö

B.1. Valtuutukset

6. Tällä Romanian sopimuksella, kuten lähes samanlaisilla Bulgarian ja Unkarin kanssa jo allekirjoitetuilla sopimuksilla, helpotetaan kauttakulkuliikennettä sopimuspuolten alueiden läpi ensi sijassa myöntämällä vastavuoroisesti kauttakulkulupia maanteiden tavaraliikennettä varten. Kyseessä ovat uudet luvat, ja ne myönnetään sellaisten lupien lisäksi, joita nykyisin jo myönnetään yhtäältä yksittäisten jäsenvaltioiden ja toisaalta Romanian välillä tehtyjen kahdenvälisten sopimusten nojalla. Näin jäsenvaltioiden ja Romanian välisten voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten määräykset pysyvät edelleen voimassa. Tämä merkitsee sitä, että esimerkiksi ne liikennemuodot tai ajoneuvoluokat, joita varten jonkin yksittäisen jäsenvaltion liikenteenharjoittaja tarvitsee Romaniassa kauttakulkuluvan, määräytyvät edelleen sen valtion, jossa liikenteenharjoittajan kotipaikka on, ja Romanian kanssa tehdyn voimassa olevan kahdenvälisen sopimuksen mukaisesti.

7. Jonkin jäsenvaltion liikenteenharjoittajat, jotka tarvitsevat kauttakulkuluvan Romanian kautta suuntautuvaa meno-paluumatkaa varten, voivat siis käyttää nyt kyseessä olevan yhteisön sopimuksen nojalla myönnettyä lupaa. Vaihtoehtoisesti yhteisön liikenteenharjoittaja saa myös käyttää kotipaikkavaltionsa ja Romanian kahdenvälisen sopimuksen nojalla myönnettyä lupaa. Vastaavasti Romanian liikenteenharjoittajat voivat käyttää yhtä ainoaa yhteisön kauttakulkulupaa, joka kattaa kaikki jäsenvaltiot, yhteisön alueelle ja sieltä takaisin tai yhteisön alueen kautta tapahtuvaa meno-paluumatkaa varten. Vaihtoehtoisesti he saavat käyttää esimerkiksi yksittäisten jäsenvaltioiden kanssa tehtyjen kahdenvälisten sopimusten nojalla myönnettyjä lupia.

8. Siinä missä yhteisö tarjoaa mahdollisuuden alueen kauttakulkuun periaatteessa kaikissa yhteisön 15 jäsenvaltiossa, kumppanimaa tarjoaa mahdollisuuden kauttakulkuun ainoastaan omalla alueellaan eli yhden ainoan valtion läpi. Siksi on kohtuullista, että yhteisö saa Romanialta paljon enemmän lupia kuin mitä se tälle myöntää. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin otettava huomioon, ettei yksikään Romanian liikenteenharjoittaja koskaan kulje kaikkien 15 jäsenvaltion alueen kautta yhden yksittäisen matkan aikana. Itse asiassa joidenkin jäsenvaltioiden maantieteellinen sijainti on sellainen, että kauttakulku niiden alueen kautta on mahdotonta tai erittäin epätodennäköistä. Tämän lisäksi yhteisö on rajoittanut neuvottelujen alussa kullekin kumppanimaalle myönnettävien kauttakulkulupien määrän 7 000 lupaan, joista enintään 3 000 luvan on määrä olla voimassa kaikissa jäsenvaltioissa. Edellä esitetyn perusteella neuvottelukumppanit pitivät kohtuullisena, että yhteisö saa vähintään kaksinkertaisen määrän lupia.

9. Neuvottelujen tuloksena yhteisö saa vuosittain Romanialta 14 000 lupaa. Jokainen lupa on voimassa yhtä meno-paluumatkaa varten. Lupien jakamisesta jäsenvaltioille, jotka puolestaan vastaavat lupien myöntämisestä omille liikenteenharjoittajilleen, säädetään erillisellä neuvoston asetuksella.

6.

10. Romania puolestaan saa yhteisöltä vuosittain 7 000 avointa lupaa, jotka ovat voimassa yhtä meno-paluumatkaa varten, sekä 3 000 tarramerkkiä kutakin jäsenvaltiota varten. Romanian liikenteenharjoittajan on kussakin avoimessa luvassa edeltä käsin vahvistettava valittu kauttakulkureitti (eli yksittäiset jäsenvaltiot, joiden kautta matka kulkee) kiinnittämällä siihen asianomaista jäsenvaltiota tarkoittava tarramerkki tai tarramerkit, jos maita on useampia. Tällöin lupa oikeuttaa Romanian liikenteenharjoittajan kulkemaan sekä matkan meno- että paluuosuudella sen jäsenvaltion tai niiden jäsenvaltioiden kautta, jonka tai joiden osalta lupaan on kiinnitetty tarramerkki. Näin Romanian liikenteenharjoittajat voivat sovittaa kauttakulkureitin kulloistenkin tarpeiden mukaan mahdollisimman joustavasti. Yhteisön kauttakulkulupaa käyttävä Romanian liikenteenharjoittaja, joka haluaa lastata tai purkaa kuorman jossakin jäsenvaltiossa, tarvitsee näitä toimia varten edelleen erillisen luvan Romanian ja sen jäsenvaltion, jossa kuormaus tai kuorman purkaminen tapahtuu, kahdenvälisen sopimuksen mukaisesti.

11. Komission yksiköt toimittavat kaikki luvat ja tarramerkit jäsenvaltioille sekä Romanialle, jotka luovuttavat ne liikenteenharjoittajille veloittaen niistä ainoastaan kohtuullisia hallintokuluja vastaavan maksun. Luvan käyttö sinänsä on maksutonta. Lupaa voidaan soveltaa ainoastaan Euro I -standardit täyttäviin ajoneuvoihin.

B.2. Infrastruktuurin käytöstä perittävät maksut

12. Itä-Euroopassa on yleisesti sovellettu kuljetuksiin ajoittain ylisuuria, usein syrjiviä veroja ja veronkaltaisia maksuja. Uusia maksuja tai entisten maksujen korotuksia on otettu käyttöön hyvin lyhyellä ilmoitusajalla ilman, että tällöin sovellettavista säännöistä olisi annettu yhteisön liikenteenharjoittajille tarpeeksi tietoa tai ennakkoilmoitusta.

13. Edellä kuvattujen ongelmien välttämiseksi sopimukseen sisältyy useita erityismääräyksiä erityyppisistä maksuista, joita sopimuksen mukaisesti tehtävistä kuljetuksista on mahdollista veloittaa. Näihin määräyksiin sisältyvät asiaan liittyvät yhteisön säännöstön periaatteet ja säännöt. Tämä merkitsee, että voidaan soveltaa ainoastaan infrastruktuurin käyttöön liittyviä syrjimättömiä maksuja ja tiemaksuja, eikä kuljetuksista sinänsä voida kantaa erityisveroja tai -maksuja.

14. Itä-Euroopassa raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen painoa ja akselin kuormitusta koskevat rajoitukset ovat usein huomattavasti alemmat kuin yhteisössä sovellettavat rajoitukset. Tämä heijastuu myös Itä-Euroopan infrastruktuurissa, joka on rakennettu alempia normeja varten. Tämän vuoksi yhteisön normien mukaiset raskaat tavarankuljetusajoneuvot, esimerkiksi ajoneuvo, jonka suurin sallittu paino on 40 tonnia, pituus 18,75 metriä ja vetoakselin kuormitus 11,5 tonnia, tavallisesti ylittää Itä-Euroopassa sallitut paino- ja mittarajat, minkä vuoksi siitä on maksettava lisämaksu, jolla on tarkoitus korvata infrastruktuurille aiheutuvat lisävauriot.

15. Yleisesti myönnetään, ettei Itä-Euroopan infrastruktuurin valtaosaltaan huono tekninen taso vielä mahdollista yhteisön säännöstön täysimääräistä soveltamista kansainvälisessä liikenteessä käytettävien maantieajoneuvojen suurimpien sallittujen painojen ja mittojen osalta. Asianomaisten kumppanimaiden pääteiden kunnostamiseen käytetään kuitenkin parhaillaan huomattavia rahasummia, joihin sisältyy myös yhteisön myöntämää rahoitustukea. Tämän vuoksi komissio pyrki neuvottelutulokseen, jonka mukaan Unkarin, Bulgarian ja Romanian kanssa tehtyjen kolmen sopimuksen mukaisesti käytettävistä painojen ja mittojen suhteen yhteisön normien mukaisista yhteisön ajoneuvoista ei tarvitsisi maksaa erityismaksuja "ylipainosta" silloin, kun niitä käytetään tietyillä kumppanimaan kunnostetuilla kauttakulkureiteillä. Näiden maksujen perusteena olisi asianomaisen tieosuuden tosiasiallinen tekninen kunto, jonka puolesta esimerkiksi 11,5 tonnin suuruinen vetoakselin kuormitus saattaisi jo olla mahdollinen, vaikka pääteiden koko verkoston osalta voimassa oleva akselin kuormitusta koskeva yleinen rajoitus edelleen olisikin alempi. Tämä toisi yhteisön liikenteenharjoittajille merkittäviä säästöjä, sillä nykyisin Itä-Euroopan valtiot tavallisesti veloittavat maksun ajoneuvoista, jotka ovat liian raskaita koko tieverkostolle asetettuihin painorajoituksiin nähden, vaikka tieverkoston tietyt osat onkin jo kunnostettu niin, että ne kestävät yhteisön normien mukaisia raskaampia ajoneuvoja.

16. Tämän vuoksi Romanian kanssa tehdyssä sopimuksessa määrätään selvästi, että tietyillä Kreikan ja yhteisön muun osan väliseen matkaan kuuluvilla kauttakulkureiteillä Romaniassa yhteisön normien mukaisiin yhteisön ajoneuvoihin ei sovelleta erityisiä "ylipainomaksuja". Romania siis vapauttaa sopimuksen mukaisesti liikennöivät ajoneuvot liikapainon perusteella sovellettavista erityismaksuista kyseisten kauttakulkureittien, jotka mainitaan sopimuksen liitteessä, kunnostetuilla tieosuuksilla. Koska tieverkostoa parannetaan jatkuvasti, sopimuksiin sisältyy mahdollisuus täydentää vastaavasti sopimuksen liitteessä olevaa kunnostettujen teiden luetteloa. Sopimuksesta ei aiheudu välittömiä vaikutuksia yhteisön talousarvioon.

B.3. Lainsäädännön yhdenmukaistaminen

17. Sopimus sisältää luettelon Romaniassa hyväksyttäviksi tulevista asiaan liittyvistä yhteisön säännöksistä, joihin kuuluvat muun muassa jarrulaitteita, melutasoja ja nopeudenrajoittimia koskevat säädökset. Sopimuksen mukaisesti käytettävien ajoneuvojen korkea tekninen taso varmistetaan myös siten, että lupaa voidaan soveltaa ainoastaan ajoneuvoihin, jotka täyttävät ainakin Euro I -standardit.

18. Lisäksi sopimuksessa määrätään muun muassa siitä, että molempien sopimuspuolten on sovellettava vastaavia sosiaalisia määräyksiä sekä pantava täytäntöön vaarallisten aineiden kuljetusta koskeva lainsäädäntö.

B.4. Sopimuksen hallinnointi

19. Sekakomitean, jonka perustamisesta määrätään sopimuksessa, tehtävänä on huolehtia sopimuksen asianmukaisesta täytäntöönpanosta siten, että maanteiden kauttakulkuliikenteen sujuvuus varmistetaan.

B.5. Yhdistetyt kuljetukset

20. Sopimukseen sisältyy joukko yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevia määräyksiä, joissa tulee esille molempien sopimuspuolten halu huolehtia siitä, että ne käyttävät kansainvälisessä liikenteessä yhä enemmän ympäristöä mahdollisimman vähän kuormittavia kuljetustapoja.

21. Yhdistettyjä kuljetuksia koskevissa sopimuksen määräyksissä noudatetaan asiaan liittyviä yhteisön periaatteita ja menettelytapoja. Sopimuksessa esitetään seikkaperäisesti joukko laajoja tukitoimenpiteitä, jotka sopimuspuolten on toteutettava saadakseen yhdistetyt kuljetukset aiempaa kilpailukykyisemmiksi.

22. Monilla edellisessä kohdassa mainituista toimenpiteistä pyritään kannustamaan käyttäjiä ja tavaran lähettäjiä lisäämään yhdistettyjen kuljetusten käyttöä. Toimenpiteillä pyritään muun muassa nopeuttamaan yhdistettyjä kuljetuksia ja parantamaan niiden luotettavuutta, edistämään ilman vetoautoa toteutettavia yhdistettyjä kuljetuksia sekä tarkastelemaan, kuinka yhdistettyihin kuljetuksiin liittyviä kiintiö- ja lupajärjestelmiä voitaisiin keventää.

23. Yhdistettyjä kuljetuksia koskevissa määräyksissä on myös otettu huomioon tarve parantaa nykyistä infrastruktuuria, ja niissä korostetaan, että asianmukaisen infrastruktuurin kehittäminen on välttämätöntä verkkojen yhteentoimivuuden varmistamiseksi.

24. Sopimuksessa tunnustetaan lisäksi, että yhdistettyjen kuljetusten kehittämisen ja käytön edistämiseksi olisi pyydettäessä annettava käyttöön tiedot uusista yhdistettyihin kuljetuksiin liittyvistä toimista, myös tekniikkaan liittyvistä tutkimushankkeista.

C. Päätelmät

25. Komissio katsoo, että yhteisö voi hyväksyä sopimusluonnoksen. Näin ollen se ehdottaa, että neuvosto

i) hyväksyy neuvottelujen tulokset,

ii) päättää allekirjoittaa sopimuksen ja

iii) käynnistää menettelyt sopimuksen tekemistä varten.

26. Komissio toimittaa neuvostolle ehdotuksen neuvoston päätökseksi tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan sopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä yhteisön ja Romanian välillä.

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Romanian välisen sopimuksen allekirjoittamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

On tarpeen antaa tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Romanian välisen sopimuksen allekirjoittamisvaltuutus yhteisön puolesta,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Hyväksytään Euroopan yhteisön ja Romanian välisen liikennealaa koskevan sopimuksen allekirjoittaminen yhteisön puolesta edellyttäen, että sopimus tehdään.

2 artikla

Valtuutetaan neuvoston puheenjohtaja nimeämään henkilö(t), jo(i)lla on valtuutus allekirjoittaa sopimus yhteisön puolesta.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja