Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen luomisesta rajat ylittävää velkojen perintää varten siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa /* KOM/2011/0445 lopullinen - 2011/0204 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA 1.1. Yleinen tausta Vuonna 2009 hyväksytyssä Tukholman ohjelmassa[1] oikeuden, vapauden ja turvallisuuden varmistamiseksi kansalaisille korostetaan, että Euroopan oikeudenkäyttöalueen avulla olisi tuettava talouden toimintaa sisämarkkinoilla. Ohjelmassa pyydetään komissiota esittämään asianmukaisia ehdotuksia muun muassa tuomioiden täytäntöönpanon tehostamiseksi EU:ssa pankkitalletusten ja velallisten omaisuuden osalta. Komission toimintasuunnitelmassa Tukholman ohjelman toteuttamiseksi[2] vahvistetaan tämä poliittinen toimeksianto ja esitetään, että komissio antaa ehdotuksen asetukseksi, joka koskee tuomioiden täytäntöönpanon tehostamista Euroopan unionissa pankkitalletusten takavarikoinnin osalta. Komissio on pannut merkille rajat ylittävässä velkojen perinnässä esiintyneet ongelmat jo vuonna 1998 antamassaan tiedonannossa ”Kohti päätösten saamisen ja täytäntöönpanon tehostumista Euroopan unionissa”[3]. Komissio korosti, että päätösten täytäntöönpanoa olisi tehostettava ja että käyttöön olisi otettava velallisen omaisuuteen kohdistuvia suojatoimenpiteitä EU:n tasolla. Neuvosto ilmaisi tukensa tälle lähestymistavalle vuonna 2000 esittämässään, vastavuoroista tunnustamista koskevassa ohjelmassa[4]. Vaikka todellisen Euroopan oikeusalueen luomisessa siviilioikeuden alalla on sen jälkeen edistytty huomattavasti, EU:n lainsäätäjä ei kuitenkaan ole vielä puuttunut edellä esitettyihin ongelmiin. Siviilioikeuden alalla voimassa olevilla säädöksillä, kuten tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 44/2001, jäljempänä ’Bryssel I ‑asetus’[5], varmistetaan ainoastaan, että jossakin jäsenvaltiossa annettu tuomio tunnustetaan ja se on täytäntöönpanokelpoinen muissa jäsenvaltioissa. Kyseisissä säädöksissä ei kuitenkaan säädetä siitä, miten tuomio pannaan käytännössä täytäntöön. Toistaiseksi tuomion tai muun täytäntöönpanoasiakirjan täytäntöönpanoa koskevista menettelysäännöistä säädetään pelkästään kansallisessa lainsäädännössä. Tähän lähestymistapaan ei myöskään vaikuta Bryssel I ‑asetuksen ehdotettu tarkistus[6]. Tarve parantaa rajat ylittävää velkojen perintää tuli viimeksi esille Euroopan parlamentin toukokuussa 2011 hyväksymässä valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, jossa komissiota kehotettiin tekemään ehdotus väliaikaisista toimenpiteistä velallisen omaisuuden jäädyttämiseksi ja ilmoittamiseksi rajatylittävissä tapauksissa.[7] 1.2. Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tällä hetkellä velkojan on hyvin vaikea saada perittyä velka jossakin toisessa jäsenvaltiossa. Ulkomailla olevan velallisen omaisuuden turvaamiseksi tarvittavien väliaikaisten toimenpiteiden määräämisestä aiheutuu velkojalle enemmän vaivaa ja kustannuksia ja lisäksi menettely on aikaa vievä. Tämä on ongelmallista, sillä usein on ehdottoman välttämätöntä saada nopeasti ja vaivattomasti vahvistettua väliaikaisia toimenpiteitä, joilla varmistetaan, ettei velallinen voi siirtää tai hävittää omaisuuttaan ennen kuin pääasiassa on annettu tuomio ja se on pantu täytäntöön. Tämä on erityisen tärkeää, kun on kyse pankkitileillä olevista varoista. Tällä hetkellä velalliset voivat helposti välttää täytäntöönpanotoimenpiteet siirtämällä rahansa nopeasti yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevalta pankkitililtä toiseen jäsenvaltioon. Velkojalla ei juuri ole mahdollisuuksia saada velallisen ulkomaista pankkitiliä suljettua turvatakseen saatavansa maksamisen. Velkojat eivät useinkaan siis joko pysty perimään saataviaan ulkomailla tai katsovat, ettei perintä kannata, ja poistavat ne kirjanpidosta. Nykytilanteessa neljä suurinta ongelmaa ovat seuraavat: · Kansallisen lainsäädännön mukaiset edellytykset, joita sovelletaan tilivarojen turvaamista koskevien määräysten antamiseen, vaihtelevat huomattavasti eri puolilla EU:ta. Sen takia velkojien on vaikeampi saada tilivarojen turvaamismääräys (tai saada määräys ilman, että velallista on kuultu etukäteen) joissakin jäsenvaltioissa. Tämä puolestaan lisää oikeuspaikkaa koskevaa keinottelua. Toinen EU:n voimassa olevaan lainsäädäntöön liittyvä ongelma aiheutuu siitä, että Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön[8] mukaan väliaikaisia toimenpiteitä, jotka on määrätty ilman, että velallista on kuultu etukäteen, ei Bryssel I ‑asetuksen nojalla voida tunnustaa ja panna täytäntöön muissa jäsenvaltioissa. Tähän ongelmaan on kuitenkin jo esitetty ratkaisua komission ehdotuksessa Bryssel I ‑asetuksen tarkistamiseksi. · Toinen ongelma liittyy siihen, että useissa jäsenvaltioissa velkojan on vaikea tai jopa mahdoton saada tietoja velallisen pankkitilin sijainnista, ellei hän turvaudu yksityisetsivän palveluihin. Tämä avoimuuden puute estää velkojaa usein hyödyntämästä tämäntyyppisiä väliaikaisia toimia. · Kolmanneksi tilivarojen turvaamismääräyksen hankkimisesta ja täytäntöönpanosta aiheutuu yleensä enemmän kustannuksia valtioiden rajat ylittävässä tilanteessa kuin jäsenvaltion sisällä. Sen takia velkojat eivät yritä periä saataviaan ulkomailta oikeusjärjestelmän kautta. · Lopuksi kansallisten täytäntöönpanojärjestelmien eroavuudet ja hitaus muodostavat vakavan ongelman velkojille, jotka hakevat tuomioistuimen päätöksen täytäntöönpanoa. Tämä vaarantaa tilivarojen turvaamismääräyksen kaltaisten väliaikaisten toimenpiteiden tehokkuuden, sillä ne edellyttävät nimenomaan nopeaa täytäntöönpanoa. Yksityiskohtainen analyysi nykyjärjestelmään liittyvistä ongelmista ja niiden ratkaisemista varten tarkasteltujen vaihtoehtojen vaikutuksista esitetään vaikutusten arvioinnissa, joka muodostaa tämän ehdotuksen oheisasiakirjan. Tämän ehdotuksen yleisenä tavoitteena on edistää EU:n sisämarkkinoiden kehitystä Eurooppa 2020 ‑kasvustrategian[9] mukaisesti sekä tukea todellisen Euroopan oikeusalueen luomista siviilioikeuden alalla täytäntöönpanon osalta. Ehdotuksen yleisiä tavoitteita ovat seuraavat: autetaan kansalaisia ja yrityksiä, erityisesti pk-yrityksiä, perimään rajat ylittäviä saatavia, tehostetaan siviili- ja kauppaoikeuden alalla annettujen tuomioiden täytäntöönpanoa rajat ylittävissä riita-asioissa ja vähennetään siten rajat ylittävään kauppaan liittyviä riskejä, lisätään kaupan alan toimijoiden luottamusta, parannetaan velallisten maksukäyttäytymistä rajat ylittävissä tilanteissa sekä edistetään rajat ylittävää liiketoimintaa. Ehdotuksen tavoitteena on erityisesti · antaa velkojille mahdollisuus hankkia tilivarojen turvaamismääräys samoin edellytyksin riippumatta siitä, missä maassa toimivaltainen tuomioistuin sijaitsee; · antaa velkojille mahdollisuus hankkia tietoa velallisen pankkitilien sijainnista; ja · vähentää velkojille tilivarojen turvaamismääräyksen hankkimisesta ja täytäntöönpanosta rajat ylittävissä tilanteissa aiheutuvia kustannuksia sekä lyhentää niihin kuluvaa aikaa. 2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Tätä ehdotusta varten suoritettiin laaja kuuleminen, jonka yhteydessä yleisöltä, jäsenvaltioilta, muilta toimielimiltä ja asiantuntijoilta pyydettiin kommentteja nykyisen järjestelmän ongelmista ja niiden mahdollisista ratkaisukeinoista. Komissio antoi 24. lokakuuta 2006 asiakirjan ”Vihreä kirja tuomioiden täytäntöönpanon tehostamisesta Euroopan unionissa: pankkitalletusten takavarikointi”[10], jossa ehdotettiin eurooppalaisen välitoimen käyttöönottoa talletusten turvaamiseksi. Vihreään kirjaan saatiin yhteensä 68 vastausta. Vihreän kirjan ehdotuksia laatiessaan komissio otti huomioon Heidelbergin yliopiston professorin Burkhard Hessin helmikuussa 2004 toimittaman vertailevan oikeudellisen tutkimuksen[11] tulokset. Tutkimus kattoi silloiset 15 jäsenvaltiota. Tätä ehdotusta varten tarkasteltujen vaihtoehtojen vaikutuksista kerättiin empiiristä tietoa toisella ulkopuolisella tutkimuksella[12], joka valmistui tammikuussa 2011. Lisäksi Eurooppalaisen yrityspaneelin kautta käynnistettiin eurooppalaisia yrityksiä koskeva kyselytutkimus, jonka tulokset julkaistiin elokuussa 2010[13]. Julkinen kuuleminen järjestettiin kesäkuussa 2010. Komission tueksi ehdotuksen valmistelussa perustettiin yksityisistä asiantuntijoista koostuva ryhmä, joka kokoontui neljä kertaa helmikuun ja huhtikuun välisenä aikana vuonna 2011. Jäsenvaltioiden asiantuntijat saivat esittää näkemyksiään alustavasta ehdotusluonnoksesta maaliskuussa 2011 järjestetyssä kokouksessa. Kuulemisen perusteella selvisi, että useimmat sidosryhmät ja jäsenvaltiot kannattavat itsenäisen eurooppalaisen tilivarojen turvaamismenettelyn luomista. Ne muutamat sidosryhmät, jotka eivät pitäneet aloitetta tarpeellisena, yleensä ilmoittivat oman jäsenvaltionsa menettelyjen toimivan hyvin. Eräät vastaajat sen sijaan totesivat, että vaikka uusi eurooppalainen menettely ei välttämättä ole tarpeen niiden oman jäsenvaltion menettelyjen parantamiseksi, sillä voidaan saada aikaan lisäarvoa muissa jäsenvaltioissa käsiteltävien hakemusten osalta, koska eräissä jäsenvaltioissa käytössä olevat menettelyt tilivarojen turvaamiseksi ovat hyvin tehottomat. Suurin osa sidosryhmistä ja Euroopan parlamentti olivat sitä mieltä, että suunnitellun eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen olisi oltava luonteeltaan puhtaasti väliaikainen. Lisäksi sidosryhmät tukevat laajalti sitä mahdollisuutta, että turvaamismääräys voidaan antaa ilman, että velallista on kuultu etukäteen, jotta määräykseen ei voi varautua. Aloitteen kiistanalaisimmat kohdat liittyvät velallisen suojaan ja erityisesti siihen, missä tuomioistuimessa turvaamismääräys on riitautettava, sekä rajat ylittävää määräyksen täytäntöönpanoa koskeviin sääntöihin. Komissio on analysoinut ehdotuksen pääkohdista aiheutuvia kustannuksia ja niistä saatavaa hyötyä vaikutusten arvioinnissa, joka muodostaa tämän ehdotuksen oheisasiakirjan. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT 3.1. Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotetulla asetuksella perustetaan uusi ja itsenäinen eurooppalainen tilivarojen turvaamismenettely, jonka avulla velkoja voi estää velallista siirtämästä tai nostamasta varoja miltä tahansa Euroopan unionissa sijaitsevalta pankkitililtä. Eurooppalaiseen menettelyyn voivat turvautua sekä kansalaiset että yritykset, ja se muodostaa vaihtoehdon kansallisen lainsäädännön mukaisille menettelyille. Ehdotetulla asetuksella säännellään eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamismenettelyä ja sen toteuttamista siinä pankissa, jossa kohteena oleva tili sijaitsee. Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on tarkoitettu pelkästään varojen turvaamiseen: sillä suljetaan velallisen tili, mutta sen nojalla ei voida maksaa rahaa velkojalle. Useimpien jäsenvaltioiden oikeusperinteiden mukaisesti eurooppalaisella määräyksellä on esineoikeudellinen vaikutus eli se koskee tiettyjä tilejä eikä velallista henkilökohtaisesti. Seuraavassa esitetään lyhyesti ehdotuksen keskeiset piirteet: 3.1.1. Soveltamisala (2 ja 3 artikla) Ehdotettua asetusta sovelletaan sekä siviili- että kauppaoikeudellisissa asioissa. Soveltamisalan ulkopuolelle suljetaan laajalti samat osa-alueet kuin Bryssel I ‑asetuksessa. Kuten Bryssel I ‑asetuksessa, ehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle on suljettu maksukyvyttömyysmenettelyt ja sosiaaliturva sekä välimiesmenettely. Vaikka joissakin tapauksissa saattaisi olla aiheellista antaa välimiesmenettelyn osapuolille mahdollisuus turvautua eurooppalaiseen menettelyyn, välimiesmenettelyn sisällyttäminen asetuksen soveltamisalaan toisi mukanaan monimutkaisia kysymyksiä, joita ei vielä ole ratkaistu EU:n lainsäädännössä. Tällainen olisi esimerkiksi kysymys siitä, millä edellytyksin välitystuomiot voidaan rinnastaa tuomioihin. Näiden kysymysten ratkaiseminen ensimmäistä kertaa tässä säädöksessä ei vaikuttanut asianmukaiselta. Toisin kuin Bryssel I ‑asetusta, tätä asetusehdotusta sovelletaan aviovarallisuussuhteisiin, rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisiin vaikutuksiin sekä perintöasioihin heti kun komission näillä aloilla ehdottamat säädökset on hyväksytty ja niitä on alettu soveltaa. Tämä säädös koskee vain asioita, joiden vaikutukset ulottuvat valtioiden rajojen yli. Näiden asioiden määritteleminen poissulkemisen kautta perustuu samaan lähestymistapaan, jota on sovellettu oikeuspaikkasopimuksista tehdyn Haagin yleissopimuksen 1 artiklassa. 3.1.2. Edellytykset ja menettely turvaamismääräyksen antamiseksi · Sovellettavuus (5 artikla) Eurooppalaista menettelyä voitaisiin ehdotuksen mukaan soveltaa kahdentyyppisissä tilanteissa: joko ennen kuin on annettu täytäntöönpanoasiakirja, joka on täytäntöönpanokelpoinen siinä jäsenvaltiossa, jossa tili sijaitsee, tai tämän jälkeen. Käytännössä tämä tarkoittaa, että velkoja voi hakea turvaamismääräystä 1) ennen pääasiaa koskevaa oikeudenkäyntiä tai sen aikana, tai sen jälkeen kun alkuperäjäsenvaltiossa on annettu täytäntöönpanoasiakirja, joka ei vielä ole täytäntöönpanokelpoinen täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa, ja 2) sen jälkeen kun on annettu täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa täytäntöönpanokelpoinen asiakirja. Vaikka komissio arvioi, että säädöksellä on suurin merkitys ensimmäisen vaihtoehdon mukaisissa tilanteissa, säädös voi tuoda lisäarvoa myös toisessa vaihtoehdossa, sillä se maksimoi täytäntöönpanon tehon. Koska jälkimmäisessä vaihtoehdossa velkojalla on jo täytäntöönpanoasiakirja, turvaamismääräyksen antamiseen sovelletaan vähemmän tiukkoja ehtoja kuin ensimmäisessä vaihtoehdossa. · Toimivalta antaa turvaamismääräys (6 ja 14 artikla) Yleensä toimivalta antaa eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on jäsenvaltion tuomioistuimilla, jotka ovat EU:n oikeuden tai kansallisen lainsäädännön nojalla toimivaltaisia tutkimaan pääasian. Vaihtoehtoisesti määräyksen voivat antaa sen jäsenvaltion tuomioistuimet, jossa tili sijaitsee. Siinä tapauksessa määräyksen vaikutus rajoittuu kuitenkin sen jäsenvaltion alueelle, jossa määräys on annettu, eikä määräystä tässä ehdotetun asetuksen mukaan tunnusteta tai panna täytäntöön muissa jäsenvaltioissa. Näin pyritään ehkäisemään asianosaiselle edullisimman oikeuspaikan etsiminen. Jos velkojalla on jo täytäntöönpanoasiakirja, hän voi hakea eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä joko täytäntöönpanoasiakirjan antaneelta tuomioistuimelta tai sen jäsenvaltion täytäntöönpanoviranomaiselta, jossa pankkitili sijaitsee. Tämän asetuksen toimivaltasäännöt eivät estä kantajaa hakemasta kansallisen lainsäädännön mukaisia turvaamistoimenpiteitä Bryssel I ‑asetuksen 31 artiklan nojalla. · Myöntämisen edellytykset (7 ja 12 artikla) Useimmissa jäsenvaltioissa sovellettavan yleisen lähestymistavan mukaisesti tässä ehdotetussa asetuksessa vaaditaan velkojaa osoittamaan, että hänellä on hyvät mahdollisuudet voittaa pääasiaa koskeva oikeudenkäynti eli että hänen vaatimuksensa on lähtökohtaisesti hyvin perusteltu ja että on olemassa riski siitä, että myöhemmin annettavaa tuomiota ei voida panna täytäntöön ilman turvaamismääräystä, koska velallinen saattaa siirtää tai hävittää varat. Lisäksi tuomioistuin voi vaatia velkojalta vakuutta, jolla turvataan velalliselle mahdollisesti aiheutuvien vahinkojen korvaaminen, jos määräys kumotaan myöhemmin aiheettomana esimerkiksi siksi, ettei velkojan pääasiassa esittämä vaatimus ole perusteltu. · Menettelyyn liittyvät näkökohdat (10, 11 ja 44 artikla) Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys annetaan yksipuolisessa (ex parte) menettelyssä eli velallista ei kuulla ennen sen antamista. Tarkoituksena on estää turvaamismääräykseen varautuminen. Jos tämä ei ole tarpeen esimerkiksi sen takia, että tili on jo toisen velkojan saatavien vakuutena, velkoja voi pyytää, että menettely toteutetaan vastavuoroisena (inter partes). Koska olennaista väliaikaisia toimenpiteitä koskevissa menettelyissä on nopeus, asetuksessa sallitaan suullisten todisteiden vastaanottaminen vain poikkeusolosuhteissa. Tuomioistuimet voivat hyväksyä todisteiden esittämisen todistajien tai asiantuntijoiden antamina kirjallisina lausumina. Lisäksi asetuksessa vahvistetaan määräajat eurooppalaisen määräyksen antamiselle ja toteuttamiselle. Jos tuomioistuin tai täytäntöönpanoviranomainen ei voi poikkeuksellisesti noudattaa näitä määräaikoja, niiden on perusteltava lisäajan tarve. · Tietojen hankkiminen velallisen tilistä (17 artikla) Koska velkojan voi olla vaikea hankkia tietoa velallisen tilistä tai tileistä, ehdotetussa asetuksessa velvoitetaan jäsenvaltiot ottamaan käyttöön keino, jolla voidaan helpottaa tietojen hankkimista. Asetuksessa annetaan jäsenvaltioiden valita seuraavista kahdesta mekanismista: Jäsenvaltiot voivat antaa määräyksen, jolla kaikki niiden alueella sijaitsevat pankit velvoitetaan ilmoittamaan, onko velallisella pankissa tili. Vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voivat antaa täytäntöönpanoviranomaisille pääsyn viranomaisten ylläpitämissä rekistereissä tai viranomaisten hallussa muuten oleviin tietoihin. Jälkimmäisestä keinosta säädetään myös elatusvelvollisuutta koskevan asetuksen 61 artiklassa. Tietosuojaan liittyvien näkökohtien takia tämän säännöksen nojalla voidaan vaihtaa vain määräyksen täytäntöönpanon ja toteuttamisen kannalta välttämättömiä henkilötietoja. 3.1.3. Turvaamismääräyksen täytäntöönpanokelpoisuus ja täytäntöönpano · Eksekvatuurista luopuminen (23 artikla) Samoin kuin voimassa olevien eurooppalaisten menettelyjen[14] yhteydessä, myös ehdotetun menettelyn mukaisesti yhdessä jäsenvaltiossa annettu tilivarojen turvaamismääräys tunnustetaan ja pannaan täytäntöön automaattisesti toisessa jäsenvaltiossa ilman eri menettelyjä. · Määräyksen tiedoksianto pankille ja vastaajalle (24 ja 25 artikla) Uudella menettelyllä annettavan eurooppalaisen määräyksen täytäntöönpanoa koskevat säännökset ovat tärkein asetusehdotuksella aikaansaatava uudistus. Tilivarojen turvaamismääräys, jolla on esineoikeudellinen vaikutus, pannaan täytäntöön antamalla se tiedoksi yhdelle tai useammalle pankille, joissa turvattavat tilit sijaitsevat. Sen jälkeen pankkien on toteutettava turvaamismääräys. Säännöksissä, jotka koskevat määräyksen tiedoksiantoa pankille, erotetaan toisistaan kaksi tilannetta. Jos tuomioistuin sijaitsee samassa jäsenvaltiossa kuin pankki, turvaamismääräys annetaan tiedoksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos turvaamismääräys on annettava tiedoksi toisessa jäsenvaltiossa, noudatetaan asetusta (EY) N:o 1393/2007, mutta tiedoksiantomenetelmää on muutettu huomattavasti: Määräyksen antanut tuomioistuin tai kantaja toimittaa tiedoksiannettavat asiakirjat suoraan täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, joka puolestaan antaa ne tiedoksi pankille tai vastaajalle. Verrattuna muihin tiedoksiantotapoihin tai mahdollisuuteen valita vapaasti eri tapojen välillä tämän tiedoksiantotavan etuna on, että täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset osallistuvat prosessiin. Näin varmistetaan, että pankit saavat määräyksen oman maansa viranomaisten kautta, ja samalla annetaan toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisuus ottaa viran puolesta huomioon täytäntöönpanosta vapautettavat määrät, jos täytäntöönpanosta vapauttaminen on kansallisen lainsäädännön mukaan mahdollista. Velalliselle on ilmoitettava heti kun toimenpide on tullut voimaan, jotta hän voi valmistella puolustustaan. Ehdotetulla asetuksella varmistetaan, että määräys annetaan tiedoksi mahdollisimman pian sen jälkeen kun se on toteutettu. · Määräyksen toteuttaminen ja pankin antama ilmoitus (26 ja 27 artikla) Pankin on toteutettava määräys välittömästi sulkemalla tilille määräyksessä ilmoitettu määrä. Asetuksessa säädetään erikseen rahoitusvälineitä sisältävistä tileistä sekä tileistä, joilla olevat varat ovat eri valuutassa kuin määräyksessä ilmoitettu määrä. Pankin on ilmoitettava 8 päivän kuluessa, onko määräyksellä onnistuttu turvaamaan riittävät varat. Jotta velallisen henkilötiedot olisi suojattu riittävällä tavalla, pankki ei saa ilmoittaa tilin saldoa, mikäli se on riittävä määräyksen toteuttamiseksi. · Useiden tilien sekä yhteis- ja hallintatilien turvaaminen (28 ja 29 artikla) Jos turvaamismääräys koskee useita tilejä, ehdotetulla asetuksella rajoitetaan velkojan mahdollisuutta takavarikoida turhan suuria määriä velvoittamalla velkoja vapauttamaan vaatimuksen ylittävät määrät heti kun hän on saanut tiedon niistä. Koska yhteis- ja hallintatilien (trust-järjestelyyn perustuvien tilien) turvaamisen edellytyksiä koskevat kansalliset säännökset vaihtelevat huomattavasti, asetusehdotuksen mukaan tähän kysymykseen olisi sovellettava kansallista lainsäädäntöä. · Täytäntöönpanosta vapautettavat määrät (32 artikla) Mitä tulee täytäntöönpanosta vapautettaviin määriin, jotka ovat välttämättömiä velallisen ja hänen perheensä toimeentulon tai yrityksen tavanomaisen liiketoiminnan jatkumisen kannalta, kansalliset säännökset vaihtelevat huomattavasti EU:ssa. Tämä koskee erityisesti sitä, vapautetaanko määrät täytäntöönpanosta viran puolesta vai ainoastaan velallisen pyynnöstä. Asetusehdotuksen mukaisesti jäsenvaltiot voivat edelleen jatkaa kansallisten järjestelmiensä soveltamista. · Kilpailevien velkojien etuoikeusjärjestys (33 artikla) Kansalliset säännökset vaihtelevat EU:ssa huomattavasti myös sen osalta, millaiset vaikutukset väliaikaisella toimenpiteellä on velkojien etuoikeusjärjestykseen. Kyse on hyvin monimutkaisesta asiasta, joka liittyy läheisesti kansalliseen täytäntöönpano- ja maksukyvyttömyyslainsäädäntöön. Näiden eroavuuksien takia asetusehdotuksessa säädetään, että eurooppalainen määräys oikeuttaa samaan etusija-asemaan kuin kansallisen lainsäädännön mukainen vastaava toimenpide. 3.1.4. Oikeussuojakeinot eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä vastaan (34, 35 ja 36 artikla) Ehdotetussa asetuksessa annetaan velalliselle oikeus kiistää turvaamismääräys sekä aineellisin että prosessuaalisin perustein. Kysymykseen siitä, millä tuomioistuimilla olisi oltava toimivalta päättää uudelleentarkastelua koskevasta velallisen hakemuksesta, on asetusehdotuksessa sovellettu samaa lähestymistapaa kuin Bryssel I ‑asetuksen tarkistuksessa. Periaatteessa vastaajan on vastustettava turvaamismääräystä siinä tuomioistuimessa, joka on antanut määräyksen. Näin voidaan varmistaa, että periaatteessa sama tuomioistuin päättää sekä määräyksestä että sen uudelleentarkastelusta. Poikkeuksen muodostavat eräät täytäntöönpanomenettelyyn liittyvät seikat ja erityisesti täytäntöönpanosta vapautettavat määrät, joita koskevat vastaväitteet on esitettävä täytäntöönpanevan jäsenvaltion tuomioistuimissa, sillä kyseinen jäsenvaltio on vastuussa menettelystä. Jotta velallisen olisi helpompi pyytää määräyksen uudelleentarkastelua toisen jäsenvaltion tuomioistuimissa, asetus sisältää vakiolomakkeet kaikilla unionin kielillä, mikä vähentää käännöskustannuksia. Toimivaltasäännöt ovat erilaiset eräiden velallisten kohdalla, joita pidetään yleisesti heikompana osapuolena riita-asiassa: kuluttajat, työntekijät ja vakuutetut. Näihin ryhmiin kuuluvat velalliset voivat vastustaa määräystä kaikilta osin sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jossa niillä on kotipaikka. Tällä säännöllä varmistetaan, että heikompi osapuoli voi aina kiistää eurooppalaisen turvaamismääräyksen kotipaikkansa mukaan määräytyvässä tuomiopiirissä. Tämä parantaa Bryssel I ‑asetukseen sisältyvien, tällaisia tapauksia koskevien suojaavien toimivaltasääntöjen tehoa. 3.1.5. Muut säännökset · Oikeudellinen edustaja (41 artikla) Useimpien jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja käsittelystä aiheutuvien kustannusten vähentämiseksi asetusehdotuksessa säädetään, että oikeudellisen edustajan käyttäminen ei ole pakollista menettelyssä eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamiseksi. Velkoja voi siis hakea eurooppalaista määräystä ilman, että hänen on turvauduttava lainkaan asianajajaan tai että hän tarvitsee sellaista asianajajaa, jolla on lupa harjoittaa ammattia siinä jäsenvaltiossa, jossa tuomioistuin sijaitsee. On kuitenkin mahdollista, että kansallisessa lainsäädännössä velvoitetaan asianosaiset käyttämään asianajajaa, jos velallinen kiistää määräyksen. Jotta velkojan olisi helpompi hakea eurooppalaista määräystä, ehdotettu asetus sisältää vakiolomakkeen ja ohjeet sen täyttämiseksi. Lomake on saatavilla kaikilla unionin virallisilla kielillä, joten käännettäväksi jää vain muutamia vapaita tekstikenttiä. · Kustannukset (30, 31 ja 43 artikla) Asetusehdotuksessa on useita säännöksiä, jotka käsittelevät kustannuksia. Esimerkiksi pankit voivat periä maksun eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen toteuttamisesta vain siinä tapauksessa, että niillä on oikeus maksuun kansallisen lainsäädännön mukaisten vastaavien toimenpiteiden toteuttamisen yhteydessä. Avoimuuden lisäämiseksi jäsenvaltioiden, joita asia koskee, on määritettävä yksi ainoa kiinteä maksu, jota sovelletaan niiden alueella. Lisäksi yksi ainoa kiinteä maksu on määritettävä niitä kustannuksia varten, joita aiheutuu toimivaltaisen viranomaisen, kuten ulosottomiehen, käyttämisestä. Asetusehdotuksen 43 artiklassa velvoitetaan hävinnyt asianosainen vastaamaan eurooppalaisen menettelyn kustannuksista. Vaikka jäsenvaltioilla on jatkossakin oikeus vapaasti periä oikeudenkäyntimaksuja eurooppalaisesta menettelystä, maksut eivät kuitenkaan saa olla suuremmat kuin kansallisen lainsäädännön mukaisen vastaavan toimenpiteen määräämisestä aiheutuvat maksut, eivätkä ne saa olla suhteettomia vaatimuksen määrään nähden tai johtaa suuruutensa takia siihen, että kantaja luopuu menettelyn käytöstä. 3.2. Oikeusperusta Ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklan 2 kohtaan, jonka nojalla Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät toimenpiteitä, joilla pyritään erityisesti sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan sitä edellyttäessä varmistamaan muun muassa jäsenvaltioiden tuomioistuinten päätösten ja muiden päätösten vastavuoroinen tunnustaminen ja täytäntöönpano (luetelmakohta a), tehokas oikeussuojan saatavuus (luetelmakohta e) sekä riita-asiain oikeudenkäyntien moitteetonta sujumista haittaavien esteiden poistaminen edistämällä tarvittaessa jäsenvaltioissa sovellettavien riita-asiain oikeudenkäyntiä koskevien sääntöjen yhteensopivuutta (luetelmakohta f). Perussopimuksiin liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan nojalla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osastoa ei sovelleta Tanskaan. Sitä ei sovelleta myöskään Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Irlantiin, paitsi jos nämä kaksi maata päättävät toisin niiden asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. 3.3. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet Ehdotus on toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden vaatimusten mukainen. Toissijaisuusperiaatteen osalta voidaan todeta, että edellä esitetyillä ongelmilla on selvä rajat ylittävä ulottuvuus eivätkä jäsenvaltiot voi yksinään ratkaista niitä riittävällä tavalla. Vaikka on teoriassa mahdollista, että jäsenvaltiot voivat toteuttaa yhteisiä toimia yhtenäistääkseen tilivarojen turvaamista koskevaa lainsäädäntöään, jolloin EU:n tason toimia ei enää tarvittaisi, tämä on kuitenkin erittäin epätodennäköistä. Täytäntöönpanosta ei ole laadittu kansainvälisiä sopimuksia tai kansainvälisen organisaation vahvistamia mallisäädöksiä. Ei myöskään vaikuta siltä, että asiassa tehtäisiin lähiaikoina kansainvälisiä aloitteita. Vaikka tällainen aloite tehtäisiin, on erittäin epätodennäköistä, että jäsenvaltiot voisivat päästä kohtuullisessa ajassa sopimukseen yhteisestä lähestymistavasta, sillä täytäntöönpanojärjestelmien välillä on EU:ssa tällä hetkellä suuria eroja. Erityisesti on otettava huomioon, että kaikki EU:n lainsäädäntöprosessin ulkopuolella tehtävät sopimukset edellyttävät jäsenvaltioiden yksimielisyyttä. Ehdotuksen oheisasiakirjan muodostava vaikutusten arviointi osoittaa, että ehdotuksen keskeisistä kohdista saatavat hyödyt ovat niistä aiheutuvia kustannuksia suuremmat ja että ehdotetut toimenpiteet ovat oikeasuhteisia. 3.4. Vaikutus perusoikeuksiin Kuten ehdotuksen oheisasiakirjan muodostavassa vaikutusten arvioinnissa yksityiskohtaisesti kuvataan sekä noudattaen komission tiedonantoa ”Euroopan unionin strategia perusoikeuskirjan panemiseksi tehokkaasti täytäntöön”[15], ehdotus on kaikilta osin Euroopan unionin perusoikeuskirjassa esitettyjen oikeuksien mukainen. Ehdotuksessa luodaan nopea ja edullinen eurooppalainen menettely tilivarojen turvaamiseksi ja sillä tavoin parannetaan velkojan oikeutta vaateiden tehokkaaseen täytäntöönpanoon, joka on osa perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohdassa mainittua oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin. Samalla ehdotuksessa turvataan velallisen oikeudet ottaen asianmukaisesti huomioon oikeus puolueettomaan tuomioistuimeen (perusoikeuskirjan 47 artiklan 2 kohta) sekä ihmisarvon kunnioittaminen ja oikeus yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (perusoikeuskirjan 1 ja 7 artikla). Velallisen oikeudet turvataan erityisesti seuraavilla ehdotukseen sisältyvillä seikoilla: · Velalliselle on ilmoitettava määräyksestä heti sen jälkeen kun se on toteutettu, ja samalla velalliselle on annettava kaikki asiakirjat, jotka velkoja on toimittanut tuomioistuimelle. · Velallisella on oltava mahdollisuus riitauttaa turvaamismääräys pyytämällä sen uudelleentarkastelua joko määräyksen antaneelta tuomioistuimelta, täytäntöönpanevalta tuomioistuimelta tai – jos velallinen on kuluttaja, työntekijä tai vakuutettu – kotipaikkansa tuomioistuimelta. · Velallisen ja hänen perheensä toimeentuloon tarvittavat määrät jätetään täytäntöönpanon ulkopuolelle. 2011/0204 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen luomisesta rajat ylittävää velkojen perintää varten siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 2 kohdan a, e ja f alakohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[16], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, ovat kuulleet Euroopan tietosuojavaltuutettua sekä katsovat seuraavaa: (1) Unioni on ottanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, jossa taataan henkilöiden vapaa liikkuvuus. Tällaisen alueen luomiseksi asteittain unionin on määrä hyväksyä muun muassa toimenpiteitä, jotka koskevat oikeudellista yhteistyötä siviilioikeudellisissa asioissa, joilla on vaikutuksia rajojen yli, erityisesti kun sisämarkkinoiden moitteeton toiminta sitä edellyttää. (2) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan mukaisesti näillä toimenpiteillä pyritään varmistamaan muun muassa jäsenvaltioiden tuomioistuinten päätösten vastavuoroinen tunnustaminen ja täytäntöönpano, tehokas oikeussuojan saatavuus sekä riita-asiain oikeudenkäyntien moitteetonta sujumista haittaavien esteiden poistaminen edistämällä jäsenvaltioissa sovellettavien riita-asiain oikeudenkäyntiä koskevien sääntöjen yhteensopivuutta. Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaate on siviilioikeuden alan oikeudellisen yhteistyön kulmakivi, ja tarkensi, että sen pitäisi koskea muun muassa suojelumääräyksiä, joiden avulla toimivaltaiset viranomaiset voisivat takavarikoida helposti siirrettävää omaisuutta. (3) Komission ja neuvoston 30 päivänä marraskuuta 2000 hyväksymässä yhteisessä toimenpideohjelmassa tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen toteuttamisesta siviili- ja kauppaoikeuden alalla[17] esitetään turvaamistoimien käyttöönottoa EU:n tasolla sekä takavarikoinnin parantamista pankkien osalta esimerkiksi pankkitalletusten takavarikkoa koskevan eurooppalaisen järjestelmän käyttöönotolla. (4) Komissio hyväksyi 24 päivänä lokakuuta 2006 asiakirjan ”Vihreä kirja tuomioiden täytäntöönpanon tehostamisesta Euroopan Unionissa: pankkitalletusten takavarikointi”[18]. Vihreällä kirjalla käynnistettiin kuuleminen, jossa sidosryhmiltä tiedusteltiin, olisiko otettava käyttöön yhtenäinen eurooppalainen menettely tilivarojen turvaamiseksi sekä millaisia seikkoja menettelyssä olisi otettava huomioon. (5) Joulukuussa 2009 hyväksytyssä Tukholman ohjelmassa[19] asetetaan painopisteet oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alalla vuosiksi 2010–2014. Ohjelmassa kehotettiin komissiota tekemään asianmukaisia ehdotuksia tuomioiden täytäntöönpanon tehostamiseksi unionissa pankkitalletusten ja velallisten omaisuuden osalta. (6) Velkojan olisi voitava hankkia turvaamismääräys, jolla velallista estetään nostamasta tai siirtämästä varoja unionissa sijaitsevilta pankkitileiltä, jos on olemassa vaara, että velallinen hävittää omaisuuttaan, jolloin pääasiassa annetun tuomion täytäntöönpano olisi myöhemmin mahdotonta tai olennaisesti vaikeampaa. (7) Kaikissa jäsenvaltioissa on otettu käyttöön kansallisia menettelyjä tilivarojen turvaamismääräysten kaltaisia turvaamistoimenpiteitä varten, mutta toimenpiteiden määräämisen edellytykset ja täytäntöönpanon tehokkuus vaihtelevat huomattavasti valtiosta toiseen. Lisäksi kansallisten turvaamistoimenpiteiden hakeminen on vaivalloista, aikaa vievää ja kallista asioissa, joiden vaikutukset ulottuvat rajojen yli, varsinkin jos velkoja pyrkii turvaamaan useita tilejä eri jäsenvaltioissa. Nykytilanteen puutteet voitaisiin korjata eurooppalaisella menettelyllä, jonka avulla velkoja voi turvata velallisen pankkitilit asioissa, joiden vaikutukset ulottuvat rajojen yli, yksinkertaisella, nopealla ja edullisella tavalla. (8) Tällä asetuksella luotu menettely olisi kantajalle valinnainen keino puolustaa oikeuksiaan, ja kantaja voisi edelleen käyttää kansalliseen lakiin perustuvia olemassa olevia menettelyjä turvaamistoimenpiteiden määräämiseksi. (9) Tämän asetuksen soveltamisalan olisi katettava kaikki siviili- ja kauppaoikeudelliset asiat lukuun ottamatta eräitä selkeästi määriteltyjä asioita. Erityisesti tätä asetusta ei sovelleta välimiesmenettelyn tai maksukyvyttömyysmenettelyn yhteydessä. (10) Menettelyyn voisi turvautua kantaja, joka haluaa varmistaa pääasiassa myöhemmin annettavan tuomion täytäntöönpanon joko ennen pääasiaa koskevan käsittelyn alkamista tai missä tahansa käsittelyn vaiheessa. Lisäksi kantaja voisi turvautua menettelyyn myös silloin kun pääasiassa on jo annettu tuomio tai muu täytäntöönpanoasiakirja. Tällaisessa tapauksessa menettely voi tuoda lisäarvoa, jos tuomion tai täytäntöönpanoasiakirjan täytäntöönpano kestää kauan tai jos velkoja haluaa saada selville, missä jäsenvaltiossa velallisella on niin paljon varoja, että täytäntöönpanomenettely kannattaa käynnistää. (11) Tuomioistuimen ja turvaamistoimenpiteen välisen läheisen yhteyden varmistamiseksi olisi toimivalta antaa turvaamismääräyksiä osoitettava niille tuomioistuimille, joilla on toimivalta pääasiassa. Lisäksi kantajan olisi voitava hakea tilivarojen turvaamismääräystä kohteena olevan tilin sijaintipaikassa. Siinä tapauksessa määräyksen vaikutus olisi kuitenkin rajattava sen jäsenvaltion alueelle, jossa se on annettu. (12) Tilivarojen turvaamismääräyksen antamista koskevat edellytykset olisi määriteltävä siten, että toisaalta turvataan asianmukaisesti velkojan oikeus saada tarvittaessa tällainen määräys ja toisaalta suojellaan velallisen etuja ja ehkäistään määräyksen väärinkäyttö. Sen vuoksi ennen kuin annetaan tuomio, joka on täytäntöönpanokelpoinen pankkitilin sijaintijäsenvaltiossa, tuomioistuimen olisi varmistuttava siitä, että velkojan velalliseen kohdistama vaatimus on perusteltu ja että ilman turvaamismääräystä tuomioistuimen myöhemmin antamaa tuomiota ei todennäköisesti voida panna täytäntöön tai täytäntöönpano on olennaisesti vaikeampaa. (13) Jotta tilivarojen turvaamismääräykseen ei olisi mahdollista varautua etukäteen, velalliselle ei saisi ilmoittaa määräystä koskevasta hakemuksesta, velallista ei saisi kuulla ennen määräyksen antamista eikä velalliselle saisi ilmoittaa määräyksestä ennen kuin pankki toteuttaa sen. Velallisen olisi kuitenkin voitava riitauttaa määräys heti kun se on toteutettu. (14) Asianosaisia ei saisi velvoittaa käyttämään edustajanaan asianajajaa tai muuta oikeusalan ammattilaista tämän asetuksen mukaisessa menettelyssä. (15) Tässä asetuksessa olisi annettava riittävät takeet määräyksen väärinkäyttöä vastaan. Tuomioistuimen olisi erityisesti voitava vaatia velkojalta vakuutta, jolla turvataan velalliselle aiheettomasta määräyksestä mahdollisesti aiheutuvien vahinkojen korvaaminen, ellei velkojan hyväksi ole jo annettu tuomiota, joka on täytäntöönpanokelpoinen määräyksen täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa. Velkojan velvollisuudesta korvata vahingot velalliselle olisi säädettävä tarkemmin kansallisessa lainsäädännössä. Jos jäsenvaltion lainsäädännössä ei säädetä kantajan vastuuvelvollisuudesta, tämä asetus ei saisi estää vaikutuksiltaan vastaavia toimenpiteitä, kuten kantajalta vaadittavaa sitoumusta korvata vahingot. (16) Koska velkojien on nykyisin vaikea saada velallisia koskevia tietoja joko julkisista tai yksityisistä lähteistä valtioiden rajat ylittävissä tilanteissa, asetuksella olisi luotava mekanismi, jonka avulla täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi hankkia tietoa velallisen pankkitileistä. Tämä voi tapahtua siten, että pankit velvoitetaan ilmoittamaan kyseisessä jäsenvaltiossa sijaitsevien velallisen pankkitilien sijainti tai että toimivaltaiselle viranomaiselle annetaan pääsy viranomaisten ylläpitämissä rekistereissä tai muuten viranomaisten hallussa oleviin tietoihin. (17) Tilivarojen turvaamismääräyksen nopean täytäntöönpanon varmistamiseksi asetuksessa olisi säädettävä, että määräyksen antanut tuomioistuin toimittaa sen pankille käyttäen oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa annetussa asetuksessa (EY) N:o 1393/2007[20] tarkoitettua suoraa tiedoksiantoa. Tässä asetuksessa olisi myös säädettävä asianmukaisista säännöistä, jotka koskevat määräyksen toteuttamista pankissa. Lisäksi asetuksessa olisi velvoitettava pankki ilmoittamaan, onko määräyksellä saatu turvattua velallisen varoja. (18) Velallisen oikeus puolueettomaan tuomioistuimeen olisi turvattava tilivarojen turvaamismääräystä koskevassa menettelyssä. Tämä edellyttää erityisesti sitä, että määräys ja kaikki kantajan esittämät asiakirjat annetaan vastaajalle tiedoksi heti määräyksen toteuttamisen jälkeen ja että vastaaja voi pyytää määräyksen uudelleentarkastelua. Toimivalta tarkastella määräystä uudelleen olisi osoitettava sille tuomioistuimelle, joka on antanut määräyksen, paitsi jos riitauttaminen koskee täytäntöönpanoon liittyviä seikkoja. Jos vastaaja on kuluttaja, työntekijä tai vakuutettu, vastaajan olisi voitava pyytää määräyksen uudelleentarkastelua sen jäsenvaltion tuomioistuimilta, jossa hänellä on kotipaikka. Velallisella olisi myös oltava oikeus saada tilillä olevat varat vapautettua, jos hän antaa vaihtoehtoisen vakuuden. (19) Jotta voidaan varmistaa, että tilivarojen turvaamismääräys annetaan ja pannaan täytäntöön viipymättä, asetuksessa olisi vahvistettava määräajat, joiden kuluessa menettelyn eri vaiheet on saatava päätökseen. Lisäksi asetuksessa olisi velvoitettava jäsenvaltiot käsittelemään eurooppalainen menettely yhtä nopeasti kuin kansallisen lainsäädännön mukainen vastaavaa toimenpidettä koskeva menettely. Tämä tarkoittaa erityisesti sitä, että jos kansallisessa lainsäädännössä vahvistetaan kansallisten toimenpiteiden määräämistä varten määräajat, jotka ovat tämän asetuksen määräaikoja lyhyempiä, kyseisiä lyhyempiä määräaikoja olisi sovellettava myös eurooppalaiseen menettelyyn. Tässä asetuksessa säädettyjen määräaikojen ja määräpäivien laskemiseen olisi sovellettava määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71[21]. (20) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Asetuksella pyritään erityisesti varmistamaan ihmisarvon kunnioittaminen ja edistämään perusoikeuskirjan 7 artiklassa määrättyä oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, 8 artiklassa määrättyä oikeutta henkilötietojen suojaan, 17 artiklassa määrättyä omistusoikeutta sekä 47 artiklassa määrättyä oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen. (21) Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY[22] sovelletaan tämän asetuksen puitteissa tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn. (22) Teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä, joilla muutetaan tämän asetuksen liitteitä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaisia kuulemisia, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että tarvittavat asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle samanaikaisesti, ajoissa ja asianmukaisesti. (23) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti [Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän asetuksen antamiseen ja soveltamiseen]/[Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä asetus sido niitä eikä sitä sovelleta niihin, sanotun vaikuttamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamiseen]. (24) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä asetus sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 luku Kohde, soveltamisala ja määritelmät 1 artikla Kohde 1. Tällä asetuksella perustetaan turvaamistoimenpidettä koskeva eurooppalainen menettely, jonka avulla velkoja voi saada eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen, jolla velallista estetään nostamasta tai siirtämästä varoja unionissa olevalta pankkitililtä. 2. Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on vaihtoehtoinen keino, jota velkoja voi käyttää jäsenvaltioissa sovellettavien turvaamistoimenpiteiden sijaan. 2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan rahallisiin vaateisiin siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, joiden vaikutukset ulottuvat 3 artiklassa tarkoitetulla tavalla rajojen yli, riippumatta siitä, missä tuomioistuimessa niitä käsitellään. Asetusta ei sovelleta vero- tai tulliasioihin eikä hallinto-oikeudellisiin asioihin. 2. Tätä asetusta ei sovelleta a) konkurssiin, akordiin tai muihin niihin rinnastettaviin menettelyihin; b) sosiaaliturvaan; c) välimiesmenettelyyn. 3. Tätä asetusta ei sovelleta pankkitileihin, joita ei täytäntöönpanosta annettua vapautusta koskevan, tilin sijaintijäsenvaltion lainsäädännön nojalla saa takavarikoida, eikä jäsenvaltioiden Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/26/EY[23] 10 artiklan mukaisesti nimeämiin arvopapereiden selvitysjärjestelmiin. 4. Tätä asetusta sovelletaan aviovarallisuussuhteisiin, rekisteröityjen parisuhteiden varallisuusoikeudellisiin vaikutuksiin sekä perintöasioihin, jos asiassa sovelletaan toimivaltaa, sovellettavaa lakia sekä päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevaa unionin lainsäädäntöä. 3 artikla Asiat, joiden vaikutukset ulottuvat rajojen yli Tässä asetuksessa asian vaikutusten katsotaan ulottuvan rajojen yli, ellei se tuomioistuin, jossa eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä haetaan, ja kaikki määräyksellä turvattavat pankkitilit sekä kaikki asianosaiset sijaitse tai niiden kotipaikka ole samassa jäsenvaltiossa. 4 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan 1. ’pankkitilillä’ mitä tahansa käteisvaroja tai rahoitusvälineitä sisältävää tiliä, joka on avattu pankissa vastaajan nimellä tai vastaajan puolesta kolmannen nimellä; 2. ’pankilla’ yritystä, joka liiketoimintana vastaanottaa yleisöltä talletuksia tai muita takaisinmaksettavia varoja ja myöntää luottoja omaan lukuunsa; 3. ’rahoitusvälineillä’ Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY[24] 4 artiklan 1 kohdan 17 alakohdassa tarkoitettua rahoitusvälinettä; 4. ’käteisvaroilla’ minkä tahansa valuutan määräiselle tilille maksettua rahaa tai vastaavanlaisia rahasaatavia, kuten rahamarkkinatalletuksia; 5. ’varoilla’ käteisvaroja ja rahoitusvälineitä; 6. ’jäsenvaltiolla, jossa pankkitili sijaitsee’: a) käteisvaroja sisältävän pankkitilin osalta IBAN-tilinumerossa ilmoitettua jäsenvaltiota; b) rahoitusvälineitä sisältävän pankkitilin osalta sitä jäsenvaltiota, jossa kyseisellä pankilla on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 593/2008[25] 19 artiklassa tarkoitettu asuinpaikka; 7. ’vaatimuksella’ tietyn tai määritettävissä olevan rahamäärän maksamista koskevaa vaatimusta; 8. ’tuomiolla’ jokaista jäsenvaltion tuomioistuimen ratkaisua riippumatta siitä, miksi sitä kutsutaan, samoin kuin tuomioistuimen virkamiehen tekemää oikeudenkäyntikuluja koskevaa päätöstä; 9. ’tuomioistuimella’ myös mitä tahansa viranomaisia, jotka jäsenvaltio on nimennyt käyttämään toimivaltaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa; 10. ’tuomioistuimessa tehdyllä sovinnolla’ tuomioistuimessa oikeudenkäynnin aikana hyväksyttyä tai tehtyä sovintoa; 11. ’virallisella asiakirjalla’ asiakirjaa, joka on laadittu virallisesti tai rekisteröity virallisena asiakirjana jäsenvaltiossa ja a) jonka virallisuus liittyy asiakirjan allekirjoitukseen ja sisältöön ja b) jonka virallisuuden on vahvistanut viranomainen tai muu tähän tarkoitukseen valtuutettu virallinen taho; 12. ’alkuperäjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on annettu; 13. ’täytäntöönpanevalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa turvattava pankkitili sijaitsee; 14. ’toimivaltaisella viranomaisella’ täytäntöönpanevan jäsenvaltion nimeämää viranomaista, jolla on toimivalta hankkia tarvittavat tiedot vastaajan tilistä 17 artiklan nojalla, antaa eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys tiedoksi 24–28 artiklan nojalla sekä määrittää täytäntöönpanon ulkopuolelle jäävät määrät 32 artiklan nojalla; 15. ’kotipaikalla’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001[26] 59 ja 60 artiklan mukaisesti määräytyvää kotipaikkaa. 2 luku Menettely eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen saamiseksi 5 artikla Sovellettavuus 1. Jäljempänä olevaa 1 jaksoa sovelletaan, jos a) kantaja hakee eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä ennen kuin pääasiaa koskeva oikeudenkäynti on aloitettu vastaajaa vastaan tai milloin tahansa kyseisen oikeudenkäynnin aikana; b) vastaajaa vastaan on kantajan pyynnöstä annettu tuomio tai virallinen asiakirja tai vahvistettu tuomioistuimessa tehty sovinto, joka on täytäntöönpanokelpoinen alkuperäjäsenvaltiossa, mutta jota ei vielä ole julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa, joka vaatii tällaista julistusta. 2. Jäljempänä olevaa 2 jaksoa sovelletaan, jos kantaja hakee eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä sen jälkeen kun vastaajaa vastaan on kantajan pyynnöstä annettu tuomio tai virallinen asiakirja tai vahvistettu tuomioistuimessa tehty sovinto, joka on täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa täytäntöönpanokelpoinen ilman eri toimenpiteitä tai joka on julistettu siellä täytäntöönpanokelpoiseksi. 1 jakso Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antaminen ennen täytäntöönpanoasiakirjan saamista 6 artikla Toimivalta 1. Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antaa tuomioistuin. 2. Toimivalta antaa eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys kuuluu sen jäsenvaltion tuomioistuimille, jossa pääasiaa koskeva kanne on nostettava asiassa sovellettavien toimivaltasääntöjen mukaisesti. Jos useampi kuin yksi tuomioistuin on toimivaltainen tutkimaan pääasian, toimivalta kuuluu sen jäsenvaltion tuomioistuimelle, jossa kantaja on nostanut tai aikoo nostaa kanteen pääasiassa. 3. Riippumatta siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa pankkitili sijaitsee, on toimivalta antaa eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys, joka on tarkoitus panna täytäntöön kyseisessä jäsenvaltiossa. 7 artikla Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamisen edellytykset 1. Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys annetaan pyydetylle määrälle tai sen osalle, jos kantaja esittää keskeiset tosiseikat ja niitä kohtuudella tukevat todisteet, joiden avulla tuomioistuin voi varmistua seuraavista seikoista: a) vastaajaa vastaan esitetty vaatimus vaikuttaa perustellulta; b) vastaajaa vastaan annetun tai myöhemmin annettavan tuomion tai asiakirjan täytäntöönpano on ilman määräyksen antamista todennäköisesti mahdotonta tai olennaisesti vaikeampaa, mukaan luettuina tilanteet, joissa on olemassa todellinen riski siitä, että vastaaja saattaa siirtää, hävittää tai piilottaa varoja, jotka ovat turvattavalla, yhdellä tai useammalla pankkitilillä. 2. Jos vastaajaa vastaan on kantajan pyynnöstä jo annettu tuomio tai virallinen asiakirja tai tuomioistuimessa tehty sovinto, joka koskee tietyn rahamäärän maksamista, joka on täytäntöönpanokelpoinen alkuperäjäsenvaltiossa ja joka voidaan sovellettavan unionin lainsäädännön nojalla tunnustaa täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa, 1 kohdan a alakohdassa esitetyn ehdon katsotaan täyttyvän. 8 artikla Eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskeva hakemus 1. Eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskeva hakemus on tehtävä liitteessä I olevalla lomakkeella. 2. Hakemuksen on sisällettävä kaikki seuraavat tiedot: a) kantajan ja tarvittaessa kantajan edustajan nimi ja osoite sekä sen tuomioistuimen nimi ja osoite, jolle hakemus tehdään; b) vastaajan ja tarvittaessa vastaajan edustajan nimi ja osoite; c) jäljempänä 16 artiklassa tarkoitetut tilitiedot, ellei kantaja ole esittänyt 17 artiklan mukaista pyyntöä tilitietojen hankkimiseksi; d) vaatimuksen määrä sekä korkojen ja maksujen määrä siinä määrin kuin maksut voidaan turvata 18 artiklan nojalla; e) kuvaus kaikista asian kannalta olennaisista seikoista, joihin vaatimus perustuu, sekä tarvittaessa kuvaus vaadituista koroista; f) kuvaus kaikista asian kannalta olennaisista seikoista, joilla määräyksen antaminen voidaan perustella 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti; g) kuvaus kaikista asian kannalta olennaisista sekoista, jotka puoltavat asiaa käsittelevän tuomioistuimen toimivaltaa; h) luettelo todisteista, jotka kantaja on esittänyt tai tarjoutunut esittämään; i) 7 artiklan 2 kohdan osalta sellainen jäljennös tuomiosta, virallisesta asiakirjasta tai tuomioistuimessa tehdystä sovinnosta, joka täyttää tarvittavat vaatimukset sen aitouden toteamiseksi; j) jäljempänä 19 artiklassa tarkoitettu ilmoitus siitä, onko kantaja hakenut muilta tuomioistuimilta eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä tai vaikutuksiltaan vastaavaa, kansallisen lainsäädännön mukaista määräystä. 3. Hakemukseen on liitettävä kaikki asian kannalta olennaiset asiakirjat. 4. Hakemus voidaan toimittaa mitä tahansa viestintäkeinoa käyttäen, myös sähköisesti. 9 artikla Hakemuksen tutkiminen 1. Tuomioistuimen, jolle on esitetty eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskeva hakemus, on tarkistettava, että 2, 6, 7 ja 8 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät. 2. Jos 8 artiklassa säädetyt edellytykset eivät täyty, tuomioistuimen on annettava kantajalle mahdollisuus täydentää tai oikaista hakemusta, paitsi jos vaatimus on selvästi perusteeton tai jos hakemusta ei voida ottaa tutkittavaksi. 10 artikla Yksipuolinen menettely (ex parte) Vastaajalle ei ilmoiteta hakemuksesta eikä vastaajaa kuulla ennen eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamista, ellei kantaja muuta pyydä. 11 artikla Todistustavat 1. Jos toimivaltainen tuomioistuin katsoo, että se ei voi antaa eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä ilman lisätodisteita, se voi hyväksyä todisteiden esittämisen todistajien tai asiantuntijoiden antamina kirjallisina lausumina. 2. Tuomioistuin voi ottaa vastaan suullisia todisteita ainoastaan, jos se katsoo tämän välttämättömäksi. Jos kantajan, todistajan tai asiantuntijan kotipaikka ei ole sama kuin toimivaltaisen tuomioistuimen kotipaikka, tuomioistuin voi ottaa vastaan todisteita videoneuvottelun avulla tai käyttäen muuta viestintätekniikkaa, jos siihen on tekniset valmiudet. 12 artikla Kantajalta vaadittava vakuus Tuomioistuin voi ennen eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamista vaatia kantajalta vakuustalletusta tai muuta vastaavaa vakuutta, jolla turvataan vastaajalle mahdollisesti aiheutuvien vahinkojen korvaaminen siltä osin kuin kantajan on korvattava tällaiset vahingot kansallisen lainsäädännön nojalla. 13 artikla Pääasiaa koskevan oikeudenkäynnin alkaminen Jos eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskeva hakemus on esitetty ennen pääasiaa koskevan oikeudenkäynnin alkamista, kantajan on nostettava kanne pääasiassa joko 30 päivän kuluessa määräyksen antamispäivästä tai määräyksen antaneen tuomioistuimen vahvistaman lyhyemmän määräajan kuluessa, tai turvaamismääräys voidaan kumota 34 artiklan 1 kohdan b alakohdan tai 35 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 2 jakso Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antaminen täytäntöönpanoasiakirjan saamisen jälkeen 14 artikla Toimivalta antaa eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys 1. Edellä 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, joissa kantajan pyynnöstä on annettu tuomio tai tuomioistuimessa on tehty sovinto, kantaja voi pyytää tuomioistuinta, joka on antanut tuomion tai jossa sovinto on tehty, antamaan myös eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen. 2. Jos kantajan pyynnöstä on annettu virallinen asiakirja, kantaja voi pyytää siinä jäsenvaltiossa, jossa virallinen asiakirja on laadittu, jäsenvaltion tähän tehtävään nimeämää toimivaltaista viranomaista antamaan myös eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen. 3. Kantaja voi osoittaa eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskevan hakemuksensa suoraan täytäntöönpanevan jäsenvaltion viranomaiselle, jonka kyseinen jäsenvaltio on nimennyt toimivaltaiseksi antamaan määräyksen ja joka on ilmoitettu komissiolle 48 artiklan mukaisesti, jäljempänä ’määräyksen antava viranomainen’. 4. Tässä jaksossa tarkoitettuihin, eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamista koskeviin menettelyihin sovelletaan 10 artiklaa. 15 artikla Eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskeva hakemus 1. Eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskeva hakemus on tehtävä liitteessä I olevalla lomakkeella. 2. Hakemuksen on sisällettävä kaikki seuraavat tiedot: a) kantajan ja tarvittaessa kantajan edustajan nimi ja osoite sekä sen tuomioistuimen nimi ja osoite, jolle hakemus tehdään; b) vastaajan ja tarvittaessa vastaajan edustajan nimi ja osoite; c) tuomiossa, tuomioistuimessa tehdyssä sovinnossa tai virallisessa asiakirjassa vahvistettu määrä sekä korkojen ja maksujen määrä siinä määrin kuin ne voidaan turvata 18 artiklan nojalla; d) jäljempänä 16 artiklassa tarkoitetut tilitiedot, ellei kantaja ole esittänyt 17 artiklan mukaista pyyntöä tilitietojen hankkimiseksi; e) sellainen jäljennös tuomiosta, tuomioistuimessa tehdystä sovinnosta tai virallisesta asiakirjasta, joka täyttää tarvittavat vaatimukset sen aitouden toteamiseksi; f) ilmoitus siitä, että tuomiota ei ole vielä noudatettu; g) jos tuomio, tuomioistuimessa tehty sovinto tai virallinen asiakirja on annettu jossakin toisessa jäsenvaltiossa, i) sellaisen tuomion, tuomioistuimessa tehdyn sovinnon tai virallisen asiakirjan osalta, jota ei tarvitse julistaa täytäntöönpanokelpoiseksi, sovellettavan säädöksen nojalla vaadittava asianmukainen todistus toisessa jäsenvaltiossa tapahtuvaa täytäntöönpanoa varten ja tarvittaessa 47 artiklassa tarkoitettu translitteraatio tai käännös; tai ii) sellaisen tuomion, tuomioistuimessa tehdyn sovinnon tai virallisen asiakirjan osalta, joka on julistettava täytäntöönpanokelpoiseksi, päätös täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta; h) jäljempänä 19 artiklassa tarkoitettu ilmoitus siitä, onko kantaja hakenut muilta tuomioistuimilta eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä tai vaikutuksiltaan vastaavaa, kansallisen lainsäädännön mukaista määräystä. 3. Hakemus voidaan toimittaa mitä tahansa viestintäkeinoa käyttäen, myös sähköisesti. 3 jakso Yhteiset säännökset 16 artikla Tilitiedot Ellei kantaja pyydä 17 artiklan nojalla toimivaltaista viranomaista hankkimaan tiliä koskevia tietoja, kantajan on toimitettava kaikki vastaajaa ja tämän pankkitiliä tai ‑tilejä koskevat tiedot, joiden avulla pankki tai pankit voivat tunnistaa vastaajan ja tämän tilit. Tietojen on sisällettävä muun muassa seuraavat seikat: a) vastaajan koko nimi; b) sen pankin nimi, jossa vastaajalla on yksi tai useampia tilejä, jotka on turvattava, sekä pankin pääkonttorin osoite siinä jäsenvaltiossa, jossa tili sijaitsee; ja c) joko i) tilinumero(t); ii) vastaajan koko osoite; iii) jos vastaaja on luonnollinen henkilö, syntymäaika tai henkilötunnus tai passin numero; tai iv) jos vastaaja on oikeushenkilö, tunnus kaupparekisterissä. 17 artikla Pyyntö tilitietojen hankkimiseksi 1. Jos kantajalla ei ole kaikkia 16 artiklan mukaisesti tarvittavia tilitietoja, kantaja voi pyytää täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista hankkimaan tarvittavat tiedot. Pyyntö on esitettävä eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskevassa hakemuksessa. 2. Hakemuksessa on esitettävä kaikki kantajan hallussa olevat tiedot vastaajasta ja tämän pankkitileistä. 3. Tuomioistuin tai määräyksen antava viranomainen antaa eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen 21 artiklan mukaisesti ja toimittaa sen toimivaltaiselle viranomaiselle 24 artiklan mukaisesti. 4. Toimivaltaisen viranomaisen on hyödynnettävä kaikkia täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa käytettävissä olevia asianmukaisia ja kohtuullisia keinoja hankkiakseen 1 kohdassa tarkoitetut tiedot. Kun tiedot on saatu, toimivaltainen viranomainen antaa eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen tiedoksi pankille 24 artiklan mukaisesti. 5. Kansallisen lainsäädännön mukaisen tiedonhankintakeinon, joka on ilmoitettava komissiolle 48 artiklan mukaisesti, on oltava jompikumpi seuraavista: a) mahdollisuus velvoittaa kaikki jäsenvaltion alueella olevat pankit ilmoittamaan, onko vastaajalla tili kyseisessä pankissa; b) toimivaltaisen viranomaisen pääsy 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin, jos tiedot ovat viranomaisten ylläpitämissä rekistereissä tai muuten viranomaisten hallussa. 6. Edellä 4 kohdassa tarkoitettujen tietojen on oltava vastaajan tilin tai tilien tunnistamisen kannalta riittäviä ja asiaan kuuluvia, turhia tietoja ei saa antaa, ja tietojen on koskettava pelkästään seuraavia seikkoja: a) vastaajan osoite; b) se pankki tai ne pankit, joissa vastaajalla on yksi tai useampia tilejä; c) vastaajan tilinumero(t). 18 artikla Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen määrä 1. Jos eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on annettu sellaisen tuomion, tuomioistuimessa tehdyn sovinnon tai virallisen asiakirjan perusteella, joka on täytäntöönpanokelpoinen alkuperäjäsenvaltiossa, kantajan on voitava turvata määräyksessä vahvistettu määrä sekä siinä mahdollisesti ilmoitetut korot ja kustannukset. 2. Kaikissa muissa tapauksissa kantajan on voitava turvata vaatimuksen määrä sekä vaatimuksesta mahdollisesti aiheutuneet korot. 19 artikla Tiedot muissa tuomioistuimissa vireillä olevista hakemuksista 1. Hakiessaan eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä kantajan on ilmoitettava, onko hän jättänyt jollekin toiselle tuomioistuimelle eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä tai kansallisen lainsäädännön mukaista vastaavaa turvaamistoimenpidettä koskevan hakemuksen samaa vastaajaa vastaan ja saman vaatimuksen turvaamiseksi. 2. Kantajan on ilmoitettava sille tuomioistuimelle, joka käsittelee eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskevaa hakemusta, kaikista muista eurooppalaisista tilivarojen turvaamismääräyksistä tai kansallisen lainsäädännön mukaisista turvaamistoimenpiteistä, jotka on annettu tai määrätty 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen nojalla. Tällöin tuomioistuin tai määräyksen antava viranomainen voi kieltäytyä antamasta uutta määräystä, jos se katsoo, että määrätyillä toimenpiteillä turvataan jo kantajan edut riittävällä tavalla. 20 artikla Tuomioistuinten välinen viestintä ja yhteistyö 1. Jos jonkin jäsenvaltion tuomioistuimissa on käsiteltävänä eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskeva hakemus ja toisen jäsenvaltion tuomioistuimissa on nostettu kanne pääasiassa, tuomioistuimet voivat tehdä keskenään yhteistyötä varmistaakseen pääasiaa koskevan oikeudenkäynnin ja eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskevan käsittelyn asianmukaisen koordinoinnin. 2. Tuomioistuin, joka käsittelee eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskevaa hakemusta, voi pyytää 1 kohdassa tarkoitetulta toiselta tuomioistuimelta tietoja kaikista asian kannalta olennaisista seikoista tai tuomioistuin voi pyytää kantajaa hankkimaan nämä tiedot, kuten onko olemassa riski, että kantaja saattaa hävittää varoja, tai onko pääasiaa käsittelevä tuomioistuin kieltäytynyt määräämästä vastaavaa toimenpidettä. Tietoja voidaan pyytää suoraan tai päätöksellä 2001/470/EY[27] perustetun siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston yhteysviranomaisten välityksellä. 21 artikla Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antaminen, vaikutus ja kesto 1. Jos tässä luvussa esitetyt edellytykset täyttyvät, tuomioistuin tai määräyksen antava viranomainen antaa eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen. 2. Jos turvaamismääräys on pantava täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa, se annetaan liitteessä II olevalla lomakkeella. 3. Edellä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tuomioistuin antaa eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen 7 kalenterivuorokauden kuluessa siitä kun hakemus on jätetty. 4. Jos suullinen käsittely on tarpeen poikkeuksellisten seikkojen vuoksi, tuomioistuin järjestää käsittelyn 7 kalenterivuorokauden mittaisen lisäajan kuluessa sekä antaa turvaamismääräyksen viimeistään 7 kalenterivuorokautta suullisen käsittelyn jälkeen. 5. Edellä 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa määräyksen antava viranomainen antaa eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen 3 kalenterivuorokauden kuluessa siitä kun hakemus on jätetty. 6. Eurooppalaisella tilivarojen turvaamismääräyksellä estetään vastaajaa tai vastaajan velkojia siirtämästä, nostamasta tai muutoin hävittämästä määräyksessä vahvistettua määrää yhdeltä tai useammalta erikseen nimetyltä pankkitililtä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 32 artiklan soveltamista. 7. Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on voimassa, a) kunnes tuomioistuin kumoaa sen 34, 35, 36 tai 40 artiklan nojalla; tai b) jos pääasiassa on annettu kantajan pyynnöstä tuomio tai virallinen asiakirja tai tehty tuomioistuimessa sovinto, joka on täytäntöönpanokelpoinen alkuperäjäsenvaltiossa, tai 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kunnes eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen vaikutukset korvataan kansallisen lainsäädännön mukaisen täytäntöönpanotoimenpiteen vastavilla vaikutuksilla, edellyttäen että ensimmäisessä vaihtoehdossa kantaja on käynnistänyt täytäntöönpanomenettelyn 30 päivän kuluessa siitä kun tuomio, virallinen asiakirja tai tuomioistuimessa tehty sovinto on annettu tiedoksi tai siitä on tullut täytäntöönpanokelpoinen, riippuen siitä, kumpi päivämäärä on myöhäisempi. 22 artikla Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyshakemuksen hylkäämispäätöstä koskeva muutoksenhaku 1. Kantaja voi hakea muutosta tuomioistuimen tai määräyksen antavan viranomaisen päätökseen hylätä eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskeva hakemus tuomioistuimelta, joka on ilmoitettava komissiolle 48 artiklan mukaisesti. 2. Muutosta on haettava 30 päivän kuluessa siitä kun 1 kohdassa tarkoitettu päätös on annettu tiedoksi. 3 luku Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen täytäntöönpanokelpoisuus ja täytäntöönpano 23 artikla Eksekvatuurista luopuminen Jossakin jäsenvaltiossa 6 artiklan 2 kohdan ja 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti annettu eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on tunnustettava ja sen on oltava täytäntöönpanokelpoinen muissa jäsenvaltioissa ilman, että sitä on tarpeen julistaa täytäntöönpanokelpoiseksi, ja ilman mahdollisuutta vastustaa sen tunnustamista. 24 artikla Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen tiedoksianto pankille 1. Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on annettava tiedoksi määräyksessä mainitulle pankille tai mainituille pankeille tämän artiklan mukaisesti. 2. Jos eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antanut tuomioistuin tai viranomainen sijaitsee täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa, turvaamismääräys annetaan tiedoksi pankille kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. 3. Jos eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antanut tuomioistuin sijaitsee jossakin muussa kuin täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa, turvaamismääräys annetaan tiedoksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007[28] mukaisesti. Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen toimittamiseen sovelletaan seuraavaa: a) Henkilö tai viranomainen, joka vastaa tiedoksiannosta alkuperäjäsenvaltiossa, toimittaa eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen suoraan täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. b) Seuraavat asiakirjat on toimitettava: i) liitteessä II olevalle lomakkeelle laaditun eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen jäljennös, joka täyttää sen aitouden toteamiseksi tarpeelliset vaatimukset; ii) tarvittaessa 47 artiklassa tarkoitettu lomakkeen translitteraatio tai käännös; iii) asetuksen (EY) N:o 1393/2007 liitteessä I oleva lomake lähettämistä varten ja tarvittaessa 48 artiklassa tarkoitettu lomakkeen translitteraatio tai käännös. c) Toimivaltainen viranomainen antaa eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen tiedoksi määräyksessä ilmoitetulle pankille tai ilmoitetuille pankeille. Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki tarvittavat toimet antaakseen turvaamismääräyksen tiedoksi 3 työpäivän kuluessa sen vastaanottamisesta. d) Heti kun turvaamismääräys on annettu tiedoksi pankille, toimivaltainen viranomainen laatii asetuksen (EY) N:o 1393/2007 10 artiklassa tarkoitetun todistuksen tiedoksiannosta ja toimittaa sen tiedoksiantoa pyytäneelle henkilölle tai viranomaiselle. 25 artikla Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen tiedoksianto vastaajalle 1. Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys ja kaikki asiakirjat, jotka on toimitettu tuomioistuimelle tai toimivaltaiselle viranomaiselle määräyksen antamista varten, annetaan tiedoksi vastaajalle ilman aiheetonta viivytystä sen jälkeen kun turvaamismääräys on annettu tiedoksi pankille 24 artiklan mukaisesti ja kun pankki on tehnyt 27 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen. 2. Jos vastaajan kotipaikka on alkuperäjäsenvaltiossa, tiedoksianto toimitetaan kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. 3. Jos vastaajan kotipaikka on täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa, kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jolle eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on toimitettu 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti, antaa turvaamismääräyksen ja siihen liittyvät asiakirjat tiedoksi vastaajalle asetuksen (EY) N:o 1393/2007 mukaisesti. 4. Jos vastaajan kotipaikka on jossakin muussa jäsenvaltiossa kuin alkuperäjäsenvaltiossa tai täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa, täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jolle eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on toimitettu 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti, toimittaa määräyksen suoraan sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa vastaajalla on kotipaikka. Kyseinen viranomainen antaa sen tiedoksi vastaajalle asetuksen (EY) N:o 1393/2007 säännösten mukaisesti. 26 artikla Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen toteuttaminen 1. Pankin, jolle eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on annettu tiedoksi, on toteutettava se välittömästi varmistamalla, että määräyksessä ilmoitettua rahamäärää ei siirretä, hävitetä tai nosteta yhdeltä tai useammalta tililtä, jotka on mainittu määräyksessä tai joiden pankki on havainnut kuuluvan vastaajalle. Varat, jotka ylittävät eurooppalaisessa tilivarojen turvaamismääräyksessä mainitun määrän, on jätettävä vastaajan käyttöön. 2. Jos turvaamismääräys annetaan tiedoksi pankin aukioloaikojen ulkopuolella, se on toteutettava välittömästi pankin jälleen auettua. 3. Jos varat, jotka ovat 1 kohdassa tarkoitetulla eurooppalaisessa tilivarojen turvaamismääräyksessä nimetyllä tilillä, koostuvat rahoitusvälineistä, niiden arvo määritetään turvaamismääräyksen toteutuspäivänä sovellettavan asianmukaisen markkinakurssin perusteella. 4. Jos tilillä olevat varat eivät ole eurooppalaisessa tilivarojen turvaamismääräyksessä ilmoitetussa valuutassa, pankin on muutettava määrä käyttäen turvaamismääräyksen toteutuspäivänä voimassa olevaa virallista vaihtokurssia. 5. Pankin vastuu tässä artiklassa esitettyjen velvoitteiden noudattamatta jättämisestä määräytyy kansallisen lainsäädännön mukaisesti. 27 artikla Pankin ilmoitus 1. Pankin on ilmoitettava 3 työpäivän kuluessa eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen vastaanottamisesta toimivaltaiselle viranomaiselle ja kantajalle liitteessä III olevalla lomakkeella, onko vastaajan tilillä olevat varat turvattu ja missä määrin. Toimivaltainen viranomainen toimittaa ilmoituksen 24 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti yhden työpäivän kuluessa sille henkilölle tai viranomaiselle, joka on pyytänyt tiedoksiantoa. 2. Jos tilin saldo riittää kattamaan eurooppalaisessa tilivarojen turvaamismääräyksessä mainitun määrän, pankki ei saa ilmoittaa vastaajan tilin saldoa. 3. Pankki voi toimittaa ilmoituksensa suojattua sähköistä viestintäkeinoa käyttäen. 4. Pankin vastuu tämän velvoitteen noudattamatta jättämisestä määräytyy kansallisen lainsäädännön mukaisesti. 28 artikla Useiden tilien turvaaminen 1. Jos eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys koskee useita vastaajan tilejä samassa pankissa, pankki toteuttaa määräyksen vain siinä ilmoitettuun määrään saakka. 2. Jos on annettu yksi tai useampia eurooppalaisia tilivarojen turvaamismääräyksiä tai kansallisen lainsäädännön mukaisia vastaavia turvaamismääräyksiä, jotka kattavat useita vastaajan tilejä eri pankeissa joko yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, kantajan on varmistettava, että eurooppalaisessa tilivarojen turvaamismääräyksessä mainitun rahamäärän ylittävä määrä vapautetaan vastaajan käyttöön. Varat on vapautettava 48 tunnin kuluessa siitä kun on vastaanotettu ensimmäinen 27 artiklassa tarkoitettu pankin ilmoitus, josta käy ilmi määrän ylittyminen. Varojen vapauttaminen on toteutettava kyseisen täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kautta. 29 artikla Yhteis- ja hallintatilien turvaaminen Tilit, jotka pankin tietojen mukaan eivät ole vastaajan henkilökohtaisia tilejä tai jotka on avattu vastaajan puolesta kolmannen nimellä tai jotka on avattu kolmannen puolesta vastaajan nimellä, voidaan turvata vain siinä määrin kuin tällaiset tilit voidaan turvata tiliin sovellettavien kansallisten säännösten nojalla, joista on ilmoitettava komissiolle 48 artiklan mukaisesti. 30 artikla Pankeille aiheutuvat kustannukset 1. Pankilla on oikeus pyytää eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen tai 17 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetun määräyksen toteuttamisesta aiheutuvien kustannusten maksamista tai korvaamista vain, jos sillä on oikeus tällaiseen maksuun tai korvaukseen kansallisen lainsäädännön mukaisten vaikutuksiltaan vastaavien määräysten osalta. 2. Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen tai 17 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetun määräyksen toteuttamisesta perittävän maksun on vastattava tilin sijaintijäsenvaltion ennalta määräämää yhtä ainoaa kiinteää maksua, joka on suhteellisuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukainen. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 48 artiklan mukaisesti, onko pankeilla oikeus periä takaisin niille aiheutuneet kustannukset ja jos on, 2 kohdassa tarkoitetun maksun määrä. 31 artikla Toimivaltaiselle viranomaiselle aiheutuvat kustannukset Maksujen, joita toimivaltainen viranomainen perii eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen täytäntöönpanosta tai 17 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua tilitietojen hankkimista koskevan pyynnön käsittelystä, on vastattava kyseisen jäsenvaltion ennalta määräämää yhtä ainoaa kiinteää maksua, joka on suhteellisuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukainen ja joka on ilmoitettu komissiolle 48 artiklan mukaisesti. 32 artikla Täytäntöönpanosta vapautettavat määrät 1. Jos tämä on täytäntöönpanevan jäsenvaltion lainsäädännön mukaista, vastaajan ja hänen perheensä toimeentuloon tarvittavat määrät, jos vastaaja on luonnollinen henkilö, tai tavanomaisen liiketoiminnan jatkamiseen tarvittavat määrät, jos vastaaja on oikeushenkilö, on vapautettava turvaamismääräyksen täytäntöönpanosta. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle säännöistä, joita näissä tilanteissa sovelletaan niiden kansallisen lainsäädännön nojalla, sekä siitä, minkälaiset pankkitilillä olevat määrät tai saamiset on vapautettu täytäntöönpanosta. 3. Siinä määrin kuin 1 kohdassa tarkoitettu määrä voidaan määrittää ilman, että vastaajalta on pyydettävä lisätietoja, täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on määritettävä kyseinen määrä vastaanotettuaan eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen ja ilmoitettava pankille, että kyseinen määrä on jätettävä vastaajan käyttöön turvaamismääräyksen toteuttamisen jälkeen. 4. Määrittäessään 1 kohdassa tarkoitettua määrää toimivaltaisen viranomaisen on sovellettava sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, joka on nimennyt kyseisen viranomaisen, vaikka vastaajan kotipaikka olisi jossakin toisessa jäsenvaltiossa. 33 artikla Kilpailevien velkojien etuoikeusjärjestys Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys oikeuttaa samaan etusija-asemaan kuin sen jäsenvaltion lainsäädännön mukainen, vaikutuksiltaan vastaava väline, jossa pankkitili sijaitsee. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vastaavista välineistä ja niihin perustuvista etusija-asemista 48 artiklan mukaisesti. 4 luku Oikeussuojakeinot eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä vastaan 34 artikla Vastaajan oikeussuojakeinot alkuperäjäsenvaltiossa 1. Jos eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on annettu 2 luvun 1 jakson nojalla, vastaaja voi pyytää a) turvaamismääräyksen uudelleentarkastelua sen perusteella, että 2, 6 ja 7 artiklassa määräyksen antamiselle asetetut vaatimukset eivät täyttyneet; b) turvaamismääräyksen uudelleentarkastelua sen perusteella, että kantaja ei ole nostanut pääasiassa kannetta 13 artiklassa tarkoitetussa määräajassa. 2. Lukuun ottamatta 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua uudelleentarkastelua, uudelleentarkastelua koskeva hakemus on tehtävä viipymättä ja joka tapauksessa 45 päivän kuluessa siitä kun vastaaja on todellisuudessa saanut tiedon eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen sisällöstä ja on voinut reagoida siihen. 3. Uudelleentarkastelua koskeva hakemus osoitetaan sille tuomioistuimelle, joka antoi turvaamismääräyksen. Hakemus on tehtävä liitteessä IV olevalla lomakkeella, ja se voidaan tehdä mitä tahansa viestintäkeinoa käyttäen, myös sähköisesti. 4. Hakemus annetaan tiedoksi kantajalle asiakirjojen tiedoksiantoon sovellettavien sääntöjen mukaisesti. 5. Jos uudelleentarkastelu on aiheellinen jommankumman 1 kohdassa säädetyn perusteen nojalla, tuomioistuin tekee päätöksen eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen kumoamisesta tai muuttamisesta 30 kalenteripäivän kuluessa siitä kun hakemus on annettu tiedoksi kantajalle. 6. Päätös määräyksen kumoamisesta tai muuttamisesta on välittömästi täytäntöönpanokelpoinen riippumatta 37 artiklaan perustuvasta muutoksenhausta, ellei tuomioistuin päätä kantajan etuja suojatakseen, että päätös on täytäntöönpanokelpoinen vasta, kun se on tullut lainvoimaiseksi. 7. Päätös annetaan välittömästi tiedoksi pankille tai pankeille, joita asia koskee, jotta nämä heti päätöksen saatuaan toteuttavat sen vapauttamalla turvatun määrän joko kokonaan tai osittain. Lisäksi päätös annetaan välittömästi tiedoksi kantajalle asiakirjojen tiedoksiantoon sovellettavien sääntöjen mukaisesti. 35 artikla Vastaajan oikeussuojakeinot täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa 1. Jos eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on annettu 2 luvun 1 tai 2 jakson nojalla, vastaaja voi pyytää, että a) määräyksen täytäntöönpanoa rajoitetaan sen perusteella, että osa tilillä olevista määristä on vapautettu täytäntöönpanosta sen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, jossa tili sijaitsee, ja että toimivaltainen viranomainen ei ole ottanut kyseisiä määriä huomioon lainkaan tai asianmukaisesti 32 artiklassa tarkoitetulla tavalla; b) määräyksen täytäntöönpano lopetetaan sen perusteella, että i) täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa on annettu tuomio, jossa hylätään vaatimus, jonka täytäntöönpanon kantaja pyrkii turvaamaan määräyksen avulla; tai ii) turvattu pankkitili on vapautettu täytäntöönpanosta sen jäsenvaltion täytäntöönpanosta vapauttamista koskevan lainsäädännön nojalla, jossa tili sijaitsee. 2. Jos määräys on annettu 2 luvun 1 jakson nojalla, vastaajalla on oikeus pyytää määräyksen kumoamista sen perusteella, että kantaja ei ole nostanut pääasiassa kannetta 13 artiklassa tarkoitetussa määräajassa. 3. Jos määräys on annettu 2 luvun 2 jakson nojalla, vastaaja voi pyytää, että i) määräys kumotaan sen perusteella, että tuomio, tuomioistuimessa tehty sovinto tai virallinen asiakirja on kumottu alkuperäjäsenvaltiossa; ii) määräyksen täytäntöönpano keskeytetään sen perusteella, että tuomion, tuomioistuimessa tehdyn sovinnon tai virallisen asiakirjan täytäntöönpanokelpoisuus on keskeytetty alkuperäjäsenvaltiossa. 4. Lukuun ottamatta 2 kohdassa tarkoitettua uudelleentarkastelua, uudelleentarkastelua koskeva hakemus on tehtävä viipymättä ja joka tapauksessa 45 päivän kuluessa siitä kun vastaaja on todellisuudessa saanut tiedon eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen sisällöstä ja on voinut reagoida siihen. 5. Hakemus on osoitettava täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaisille tuomioistuimille, jotka jäsenvaltioiden on ilmoitettava 48 artiklan mukaisesti. Hakemus on tehtävä liitteessä IV olevalla lomakkeella joko paperimuodossa tai mitä tahansa muuta viestintäkeinoa käyttäen, myös sähköisesti. 6. Hakemus annetaan tiedoksi kantajalle asiakirjojen tiedoksiantoon sovellettavien sääntöjen mukaisesti. 7. Jos hakemus on perusteltu, tuomioistuin tekee päätöksen eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen kumoamisesta tai muuttamisesta 30 kalenteripäivän kuluessa siitä kun hakemus on annettu tiedoksi kantajalle. 8. Päätös määräyksen kumoamisesta tai muuttamisesta on välittömästi täytäntöönpanokelpoinen riippumatta 37 artiklaan perustuvasta muutoksenhausta, ellei tuomioistuin päätä kantajan etuja suojatakseen, että päätös on täytäntöönpanokelpoinen vasta, kun se on tullut lainvoimaiseksi. 36 artikla Vastaajan oikeussuojakeinot siinä jäsenvaltiossa, jossa hänellä on kotipaikka Jos vastaaja on kuluttaja, työntekijä tai vakuutettu, hän voi osoittaa 34 ja 35 artiklassa tarkoitetun uudelleentarkastelua koskevan hakemuksen toimivaltaiselle tuomioistuimelle, joka on ilmoitettava komissiolle 48 artiklan mukaisesti, myös siinä jäsenvaltiossa, jossa hänellä on kotipaikka. 37 artikla Muutoksenhakuoikeus Oikeus hakea muutosta 34, 35 tai 36 artiklan nojalla tehtyyn päätökseen määräytyy kansallisen lainsäädännön mukaisesti. 38 artikla Oikeus antaa vaihtoehtoinen vakuus 1. Täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on päätettävä eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen täytäntöönpano, jos vastaaja antaa kyseiselle viranomaiselle 2 kohdan mukaisesti määriteltyä määrää vastaavan vakuustalletuksen tai muun vastaavan vakuuden, kuten pankkitakauksen, jolla voidaan vaihtoehtoisesti turvata kantajan oikeudet. 2. Eurooppalaisessa tilivarojen turvaamismääräyksessä on määriteltävä määräyksen täytäntöönpanon päättämiseen tarvittavan vakuuden määrä. 39 artikla Kolmansien oikeudet Kolmansilla on oikeus vastustaa eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä joko alkuperäjäsenvaltion tai täytäntöönpanevan jäsenvaltion tuomioistuimissa siltä osin kuin määräys tai sen täytäntöönpano vahingoittaa kolmansien etuja. 40 artikla Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen muuttaminen tai kumoaminen Jompikumpi asianosainen voi milloin tahansa pyytää eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antanutta tuomioistuinta muuttamaan määräystä tai kumoamaan sen sillä perusteella, että määräyksen antamiseen johtaneet seikat ovat sittemmin muuttuneet, mukaan luettuina tilanteet, joissa pääasiassa on annettu tuomio ja siinä hylätään vaatimus, jonka täytäntöönpano määräyksellä pyrittiin turvaamaan, tai joissa vastaaja on maksanut vaaditun määrän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 34, 35 tai 36 artiklaan perustuvia vastaajan oikeuksia. 5 luku Yleiset säännökset 41 artikla Asianosaisten edustaminen Asianajajan tai muun oikeusalan ammattilaisen käyttäminen ei ole pakollista tähän asetukseen perustuvassa menettelyssä eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamiseksi. 42 artikla Kustannukset, jotka hävinneen asianosaisen on maksettava 1. Hävinnyt asianosainen vastaa menettelystä aiheutuvista kustannuksista. Tuomioistuin ei kuitenkaan saa määrätä voittaneelle asianosaiselle korvausta kustannuksista, jotka ovat tarpeettomia tai suhteettomia vaatimukseen nähden. 2. Jos eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on annettu 2 luvun 1 jakson nojalla, menettelystä aiheutuvien kustannusten korvaamisesta päättää joko pääasiaa käsittelevä tuomioistuin tai tuomioistuin, joka kumoaa turvaamismääräyksen 34 artiklan 1 kohdan b alakohdan tai 35 artiklan 2 kohdan nojalla. 3. Jos eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on annettu 2 luvun 2 jakson nojalla, kustannuksista päättää toimivaltainen viranomainen, joka panee täytäntöön turvaamismääräyksen antamisen perusteena olleen tuomion, virallisen asiakirjan tai tuomioistuimessa tehdyn sovinnon. 43 artikla Oikeudenkäyntimaksut 1. Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamisesta ei saa periä suurempia oikeudenkäyntimaksuja kuin kansallisen lainsäädännön mukaisen vastaavan toimenpiteen määräämisestä, maksut eivät saa olla suhteettomia vaatimuksen määrään nähden eivätkä ne saa johtaa siihen, että kantaja luopuu menettelyn käytöstä. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava sovellettavista oikeudenkäyntimaksuista komissiolle 49 artiklan mukaisesti. 44 artikla Määräajat Jos tuomioistuin, määräyksen antava viranomainen tai toimivaltainen viranomainen eivät poikkeuksellisesti voi noudattaa 21 artiklan 3 ja 4 kohdassa, 24 artiklan 3 kohdan c alakohdassa, 27 artiklan 1 kohdassa, 34 artiklan 5 ja 7 kohdassa sekä 35 artiklan 8 kohdassa vahvistettuja määräaikoja, tuomioistuimen tai viranomaisen on toteutettava kyseisissä säännöksissä edellytetyt toimet mahdollisimman pian. Tuomioistuimen tai viranomaisen on perusteltava poikkeukselliset seikat asianosaisen pyynnöstä. 45 artikla Suhde kansalliseen prosessioikeuteen Kaikkiin prosessioikeudellisiin kysymyksiin, joista ei erikseen säädetä tässä asetuksessa, sovelletaan kansallista lainsäädäntöä. 46 artikla Suhde muihin säädöksiin 1. Tämä asetus ei vaikuta asetuksen (EY) N:o 1393/2007 soveltamiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 24, 25 ja 27 artiklan soveltamista. 2. Tämä asetus ei vaikuta neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001[29] soveltamiseen. 3. Tämä asetus ei vaikuta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY soveltamiseen. 47 artikla Käännöstä ja translitteraatiota koskevat vaatimukset 1. Kun tämän asetuksen mukaisesti vaaditaan translitteraatio tai käännös, ne on laadittava asianomaisen jäsenvaltion virallisella kielellä tai, jos kyseisessä jäsenvaltiossa on useita virallisia kieliä, täytäntöönpanopaikan tuomioistuinmenettelyissä käytettävällä virallisella kielellä tai jollakin niistä asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. 2. Edellä 8 artiklan 1 kohdassa, 15 artiklan 1 kohdassa, 21 artiklan 2 kohdassa, 24 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii ja iii alakohdassa sekä d alakohdassa, 27 artiklan 1 kohdassa ja 34 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen lomakkeiden sekä kaikkien muiden, asianosaisten 8 artiklan 2 kohdan tai 34, 35 tai 36 artiklan nojalla toimittamien asiakirjojen translitteraatiot tai käännökset voidaan laatia myös jollakin muulla sellaisella unionin toimielinten virallisella kielellä, jonka asianomainen jäsenvaltio on ilmoittanut hyväksyvänsä, tai useammalla tällaisella kielellä. 3. Tämän asetuksen mukaisesti laaditun käännöksen on oltava sellaisen henkilön laatima, jolla on kelpoisuus laatia käännöksiä jossakin jäsenvaltiossa. 48 artikla Tiedot, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava 1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään ____________ [12 kuukautta asetuksen voimaantulon jälkeen] seuraavat tiedot: a) viranomainen, jolla on toimivalta antaa eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti; b) kansallisen lainsäädännön mukaisesti käytettävissä olevat keinot tietojen hankkimiseksi 17 artiklan 4 kohdan nojalla; c) tuomioistuin, jolta haetaan 22 artiklan mukaisesti muutosta päätökseen olla myöntämättä eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä; d) viranomainen, jolla on toimivalta panna täytäntöön eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys 3 luvun mukaisesti; e) se, missä määrin 29 artiklassa tarkoitetut yhteis- ja hallintatilit voidaan turvata kansallisen lainsäädännön nojalla; f) säännöt, joita sovelletaan 32 artiklan mukaisesti täytäntöönpanosta kansallisen lainsäädännön nojalla vapautettaviin määriin; g) edellä 30 ja 31 artiklassa tarkoitetut, pankkien ja toimivaltaisen viranomaisen perimät kiinteät maksut; h) edellä 33 artiklassa tarkoitettu etusija-asema, joka määräytyy kansallisen lainsäädännön mukaisten, eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä vastaavien turvaamistoimenpiteiden mukaisesti; i) ne täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaiset tuomioistuimet, joille uudelleentarkastelua koskeva hakemus voidaan toimittaa 34 artiklan 3 kohdan tai 36 artiklan mukaisesti; j) edellä 44 artiklassa tarkoitetut eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen antamisesta perittävät oikeudenkäyntimaksut; k) kielet, jotka on hyväksytty 47 artiklassa tarkoitettuja asiakirjojen käännöksiä varten. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kaikki 1 kohdassa tarkoitetuissa tiedoissa tapahtuvat muutokset komissiolle ilman aiheetonta viivytystä. 3. Komissio saattaa sille tämän artiklan mukaisesti ilmoitetut tiedot yleisön saataville tarkoituksenmukaisella tavalla, erityisesti päätöksellä 2001/470/EY perustetun siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston kautta. 49 artikla Liitteiden muuttaminen Siirretään komissiolle valta antaa liitteiden muuttamisesta delegoituja säädöksiä 50 artiklan mukaisesti. 50 artikla Delegoidut säädökset 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2. Siirretään komissiolle määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen voimaantulosta lukien 50 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 50 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. 4. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. 50 artiklan nojalla hyväksytty delegoitu säädös tulee voimaan vain jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole vastustanut sitä kahden kuukauden kuluessa siitä kun säädös on annettu niille tiedoksi, tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen tämän määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella. 51 artikla Seuranta ja tarkistaminen 1. Komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta viimeistään [5 vuoden kuluttua asetuksen soveltamisen alkamisesta]. Kertomuksessa arvioidaan menettelyn toimivuutta ja eurooppalaisten tilivarojen turvaamismääräysten täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. 2. Kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotuksia asetuksen mukauttamiseksi. 3. Jäsenvaltioiden on kerättävä ja asetettava komission saataville tiedot seuraavista seikoista: a) eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskevien hakemusten lukumäärä, niiden asioiden lukumäärä, joissa turvaamismääräys on annettu, sekä kunkin määräyksen kattama määrä; ja b) edellä 34, 35 ja 36 artiklassa tarkoitettujen uudelleentarkastelua koskevien hakemusten lukumäärä sekä kyseisten menettelyjen lopputulos. 6 luku Loppusäännökset 52 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti. Sitä sovelletaan alkaen [24 kuukautta voimaantulosta] lukuun ottamatta 48 artiklaa, jota sovelletaan [12 kuukautta voimaantulosta]. Tehty […] Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I EUROOPPALAINEN TILIVAROJEN TURVAAMISMÄÄRÄYS HAKEMUSLOMAKE (Eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen luomisesta rajat ylittävää velkojen perintää varten siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o XXX 8 artiklan 1 kohta ja 15 artiklan 1 kohta) Tuomioistuin täyttää Asian numero: Saapunut tuomioistuimeen ___/___/_____ TÄRKEÄ HUOMAUTUS: KUNKIN KOHDAN ALUSSA ON OHJEITA TÄMÄN LOMAKKEEN TÄYTTÄMISEKSI Kieli Tämä lomake on täytettävä sen tuomioistuimen kielellä, jolle se lähetetään. Lomake on saatavilla kaikilla Euroopan unionin toimielinten virallisilla kielillä Euroopan siviilioikeudellisen atlaksen verkkosivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/justice_home/judicialatlascivil/html/index_fi.htm, mikä voi helpottaa lomakkeen täyttämistä vaaditulla kielellä. Liiteasiakirjat Hakemuslomakkeeseen olisi liitettävä kaikki asian kannalta olennaiset liiteasiakirjat ja todisteet, kuten sopimus, laskut, asianosaisten välinen kirjeenvaihto jne. Vastaajalle annetaan tiedoksi jäljennös vaatimuslomakkeesta ja mahdollisista liiteasiakirjoista sen jälkeen kun pankki on toteuttanut eurooppalaisen tilivarojen turvaamismääräyksen. Vastaajalla on mahdollisuus pyytää eurooppalaisen määräyksen uudelleentarkastelua. 1. Tuomioistuin Tässä kohdassa ilmoitetaan, missä tuomioistuimessa vaatimus esitetään. Jäljempänä 5 kohdassa on tyhjentävä luettelo mahdollisista toimivaltaperusteista. 1.1. Nimi: 1.2. Katuosoite/Postilokero-osoite: 1.3. Postinumero ja postitoimipaikka: 1.4. Jäsenvaltio: Itävalta (AT) □ Belgia (BE) □ Bulgaria (BU) □ Kypros (CY) □ Tšekki (CZ) □ Saksa (DE) □ Viro (EE) □ Kreikka (EL) □ Espanja (ES) □ Suomi (FI) □ Ranska (FR) □ Unkari (HU) □ Irlanti (IE) □ Italia (IT) □ Liettua (LT) □ Luxemburg (LU) □ Latvia (LV) □ Malta (MT) □ Alankomaat (NL) □ Puola (PL) □ Portugali (PT) □ Romania (RO) □ Ruotsi (SE) □ Slovenia (SI) □ Slovakia (SK) □ Yhdistynyt kuningaskunta (UK) □ 2. Kantaja Tässä kohdassa ilmoitatte itsenne kantajaksi ja mahdollisen edustajanne. Huomatkaa, ettei asianajajan tai muun oikeusalan ammattilaisen käyttäminen ole pakollista. Joissakin jäsenvaltioissa pelkkä postilokero-osoite ei riitä, minkä vuoksi on syytä ilmoittaa katuosoite ja postinumero. Muutoin on mahdollista, että asiakirjaa ei voida antaa tiedoksi. ”Muita tietoja” ‑kohdassa voidaan antaa tietoja, jotka helpottavat tunnistamista, kuten syntymäaika, henkilötunnus tai yrityksen rekisterinumero. 2.1. Sukunimi, etunimi / yrityksen tai yhteisön nimi: 2.2. Katuosoite/Postilokero-osoite: 2.3. Postinumero ja postitoimipaikka: 2.4. Maa (jos kyseessä on jäsenvaltio, ilmoittakaa 1 kohdassa esitetty maakoodi): 2.5. Puhelin[30]: 2.6. Sähköpostiosoite[31]: 2.7. Kantajan mahdollinen edustaja ja tämän yhteystiedot*: 2.8. Muita tietoja*: 3. Vastaaja Tässä kohdassa on ilmoitettava vastaaja ja hänen edustajansa, jos tämä on tiedossa. Huomatkaa, että vastaajan ei ole pakko käyttää asianajajaa tai muuta oikeusalan ammattilaista. Joissakin jäsenvaltioissa pelkkä postilokero-osoite ei riitä, minkä vuoksi on syytä ilmoittaa katuosoite ja postinumero. Muutoin on mahdollista, että asiakirjaa ei voida antaa tiedoksi. Jos ette pysty antamaan kaikkia tietoja, joiden kohdalla ei ole vapaaehtoisuutta osoittavaa tähteä (*), teiltä pyydetään lisätietoja 4 kohdassa. 3.1. Sukunimi, etunimi (mahdolliset muut etunimet*) / yrityksen tai yhteisön nimi: 3.2. Katuosoite/Postilokero-osoite: 3.3. Postinumero ja postitoimipaikka: 3.4. Maa (jos kyseessä on jäsenvaltio, ilmoittakaa 1 kohdassa esitetty maakoodi): 3.5. Puhelin*: 3.6. Sähköpostiosoite*: 3.7. Vastaajan edustaja, jos tämä on tiedossa, ja edustajan yhteystiedot*: 4. Tiedot vastaajan pankkitilistä On tärkeä antaa mahdollisimman paljon tietoa vastaajan pankkitilistä. Näin voidaan säästää aikaa ja kustannuksia. Jos ette pysty antamaan muita tietoja kuin ilmoittamaan jäsenvaltion 4.1 kohdassa, sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa tili sijaitsee, voi yrittää hankkia lisätietoja pankeilta tai julkisista rekistereistä. Tämä menettely vie kuitenkin aikaa, ja tiedoista voidaan periä teiltä maksu. Jos haette useamman kuin yhden tilin turvaamista, käyttäkää lisälehtiä. 4.1. Jäsenvaltio, jossa tili sijaitsee (ilmoittakaa 1 kohdassa esitetty maakoodi): 4.2. Pankin nimi: 4.3. Pankin pääkonttorin osoite (katuosoite/postilokero-osoite, postinumero ja postitoimipaikka / maa): 4.4. Tilinumero: 4.5. Pankin puhelinnumero/faksi*: 4.6. Tarkempia tietoja siitä, minkä tyyppinen tili on kyseessä*: Jos ette pysty antamaan pankkitilistä muita tietoja kuin valtion, jossa se sijaitsee (4.1 kohta), ettekä myöskään tiedä vastaajan koko osoitetta (3.2 ja 3.3 kohta edellä), ilmoittakaa jokin seuraavista lisätiedoista: 4.7. Jos vastaaja on luonnollinen henkilö: 4.7.1. Vastaajan syntymäaika: 4.7.2. Vastaajan henkilötunnus: 4.7.3. Vastaajan passin numero: 4.8. Jos vastaaja on oikeushenkilö, ilmoittakaa tunnus kaupparekisterissä: 5. Toimivalta Onko vastaajaa vastaan jo annettu pyynnöstänne tuomio tai virallinen asiakirja tai vahvistettu tuomioistuimessa tehty sovinto? Kyllä || ¨ Ei || ¨ Jos vastasitte ”Kyllä”, siirtykää 6 kohtaan. Jos vastasitte ”Ei”, ilmoittakaa seuraavat tiedot ja siirtykää sitten 7 kohtaan. Lomake on jätettävä tuomioistuimelle, joka on asiassa toimivaltainen. Toimivalta antaa eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys on sillä tuomioistuimella, joka on toimivaltainen käsittelemään pääasian EU:n lainsäädännön mukaisesti. Tietoa toimivaltasäännöistä on Euroopan siviilioikeudellisen atlaksen verkkosivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/justice_home/judicialatlascivil/html/index_fi.htm. Eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä voi myös hakea suoraan siinä jäsenvaltiossa, jossa tili sijaitsee. Tämä kohta sisältää esimerkinomaisen luettelon asetuksen mukaisesti mahdollisista toimivaltaperusteista. Verkkosivuilla osoitteessa http://ec.europa.eu/civiljustice/glossary/glossary_fi.htm on selitys eräistä käytetyistä oikeudellisista termeistä. 5. Millä perusteella katsotte tuomioistuimen olevan toimivaltainen? || 5.1. Vastaajan kotipaikka || ¨ 5.2. Paikka, jossa sopimus pannaan täytäntöön || ¨ 5.3. Paikka, jossa vahinko on tapahtunut || ¨ 5.4. Asianosaiset ovat sopineet tuomioistuimen valinnasta || ¨ 5.5. Paikka, jossa turvattava pankkitili sijaitsee || ¨ 5.6. Muu (mikä?) 6. Voimassa oleva tuomio, tuomioistuimessa tehty sovinto tai virallinen asiakirja 6.1. Tuomioistuimen tai muun viranomaisen nimi: 6.2. Tuomion antamispäivä: 6.3. Valuutta: □ euro (EUR) □ Bulgarian lev (BGN) □ Tšekin koruna (CZK) □ Unkarin forintti (HUF) □ Liettuan liti (LTL) □ Latvian lati (LVL) □ Puolan zloty (PLN) □ Englannin punta (GBP) □ Romanian leu (RON) □ Ruotsin kruunu (SEK) □ Muu (ilmoittakaa ISO-koodi): 6.4. Tuomiossa ilmoitettu rahamäärä, joka vastaajan on maksettava kantajalle 6.4.1. Pääoman määrä: 6.4.2. Tuomiossa määritetty korko: – Määrä:______ tai – korkoprosentti …%. Korko lasketaan alkaen … (pp/kk/vvvv) … (pp/kk/vvvv) saakka. □ Tuomion antamispäivästä alkaen laskettava korko: – korkoprosentti …%. 6.4.3. Onko vastaajan maksettava kustannuksia? □ Ei □ On. Täsmentäkää, mitä kustannuksia, ja ilmoittakaa vaadittu tai tähän mennessä kertynyt määrä: □ Oikeudenkäyntimaksut: … □ Asianajajan palkkiot: …. □ Asiakirjojen tiedoksiantokulut: … □ Muut: … 6.5. Vakuutan, että tuomiota, virallista asiakirjaa tai tuomioistuimessa tehtyä sovintoa ei vielä ole noudatettu □ Kyllä 6.6. Onko tuomio, virallinen asiakirja tai tuomioistuimessa tehty sovinto täytäntöönpanokelpoinen täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa ilman eri toimenpiteitä tai onko se julistettu siellä täytäntöönpanokelpoiseksi? □ Ei – siirtykää 8 kohtaan. □ Kyllä – liittäkää hakemukseen □ todistus täytäntöönpanoa varten, jonka tuomioistuin tai toimivaltainen viranomainen on antanut sovellettavan EU:n säädöksen nojalla, tai □ päätös täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta ja siirtykää 9 kohtaan. || 7. Vaatimuksen määrä ja perustelut (jätetään täyttämättä, jos täytitte 6 kohdan) Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys voidaan antaa, jos voitte esittää asiaankuuluvat tosiseikat ja niitä kohtuudella tukevat todisteet, joiden avulla tuomioistuin voi varmistua siitä, että vastaajaa vastaan esittämänne vaatimus vaikuttaa perustellulta sen määrän osalta, jolle turvaamismääräystä haetaan. 7.1. Vaatimuksen pääoman määrä: 7.2. Koron määrä: 7.2.1. Hakemuksen jättöpäivään saakka laskettu korko: 7.2.2. Korkoprosentti: …% 7.3. Perustelut vastaajaa vastaan esitetylle vaatimukselle: 7.4. Luettelo liitteenä olevista kirjallisista todisteista: 8. Syyt siihen, miksi tarvitaan eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys (jätetään täyttämättä, jos vastasitte 6.5 kohdassa ’Kyllä’) Eurooppalainen tilivarojen turvaamismääräys voidaan antaa vain, jos voitte tosiseikoin osoittaa, että vastaajaa vastaan annetun tai myöhemmin annettavan asiakirjan täytäntöönpano on ilman määräystä mahdotonta tai olennaisesti vaikeampaa erityisesti, koska on olemassa riski siitä, että vastaaja saattaa siirtää, hävittää tai piilottaa varoja, jotka ovat yhdellä tai useammalla turvattavalla pankkitilillä. 8.1. Onko olemassa riski, että vastaaja saattaa siirtää, hävittää tai piilottaa varoja, jotka ovat pankkitilillä? Jos on, kuvailkaa tilannetta tarkemmin: 8.2. Onko olemassa muita edellä tässä kohdassa mainittuja riskejä? Jos on, antakaa lisätietoja: 8.3. Luettelo liitteenä olevista kirjallisista todisteista: 9. Muut tuomioistuimet, joille on esitetty turvaamistoimenpiteitä koskeva hakemus Tässä on ilmoitettava, jos olette pyytänyt joltakin toiselta tuomioistuimelta turvaamistoimenpidettä samaa vastaajaa vastaan ja samojen oikeuksien turvaamiseksi. Teidän on ilmoitettava eurooppalaista tilivarojen turvaamismääräystä koskevaa hakemusta käsittelevälle tuomioistuimelle kaikista muista eurooppalaisista tilivarojen turvaamismääräyksistä tai ka