FI Euroopan unionin virallinen lehti C 317/7

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Euroopan lasi- ja keramiikkateollisuuden kilpailukyky erityisesti EU:n ilmasto- ja energiapaketin valossa”

(puheenjohtajavaltio Tšekin pyynnöstä laadittu valmisteleva lausunto)

(2009/C 317/02)

Esittelijä: Josef ZBOŘIL

Apulaisesittelijä: Tomasz CHRUSZCZOW

EU:n neuvoston tulevan puheenjohtajavaltion Tšekin edustaja, Eurooppa-asioista vastaava varapääministeri Marek Mora pyysi 10. joulukuuta 2008 päivätyssä kirjeessään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa laatimaan valmistelevan lausunnon aiheesta

Euroopan lasi- ja keramiikkateollisuuden kilpailukyky erityisesti EU:n ilmasto- ja energiapaketin valossa.

Asian valmistelusta vastannut neuvoa-antava valiokunta ”teollisuuden muutokset” hyväksyi lausuntonsa 4. kesäkuuta 2009. Esittelijä oli Josef Zbořil ja apulaisesittelijä Tomasz Chruszczow.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 15.–16. heinäkuuta 2009 pitämässään 455. täysistunnossa (heinäkuun 16. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 EU:n lasi- ja keramiikkateollisuus on erottamaton osa yhteisön talouden rakennetta, ja se lienee yksi vanhimmista Euroopassa harjoitettavista teollisuudenaloista, koska sillä on noin 4 000 vuotta vanha historia. Alalla on tällä hetkellä vastattavanaan useita kilpailukykyä koettelevia haasteita, joista monet johtuvat globalisaatiosta, ympäristölainsäädännön lisääntymisestä ja energiakustannusten noususta.

1.2 Molemmat alat ovat energiaintensiivisiä. Molemmat käyttävät paikallisia raaka-aineita, ja niiden tuotteita myydään pääasiassa EU:ssa (pakkauslasin ja astioiden tuotannon alasektoreilla on kuitenkin laajat vientimarkkinat, koska astioiden vienti on maailmanlaajuista ja lasipakkauksia käytetään valtaosassa kalliin hintaluokan tuotteiden vientiä). Alat työllistävät suoraan melkein puoli miljoonaa henkilöä ja epäsuorasti paljon enemmän sekä raaka-aineiden hankinnassa että tällaisia tuotteita käyttävillä aloilla (muun muassa rakennusteollisuudessa).

1.3 Kyseiset tuotteet ovat ehdottoman tärkeitä unionin kehityksen tässä vaiheessa, eikä vielä ole käytössä monta kilpailukykyistä korvaavaa materiaalia. Molemmilla aloilla on kilpailijoita kehitysmaissa, jotka ovat hyötyneet EU:n liiketoimintaympäristön vaikeuksista.

1.4 Jos lasituotteet kierrätetään asianmukaisesti, lasin avulla tuotettu uusiutuva energia ja saavutettu energiasäästö ovat painoarvoltaan suuremmat kuin lasin tuotannossa käytetty energia ja hiilidioksidipäästöt. Lasituotteiden käyttö onkin tärkeää Euroopan ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi asumisen, kuljetusten ja uusiutuvan energian aloilla, kun tuotteiden käyttöikä voi olla kaksikymmentä vuotta tai jopa enemmän. Lopullinen hävittäminen useampien kierrätyskertojen jälkeen ei aiheuta lainkaan päästöjä.

1.5 ETSK:n mielestä on tärkeää käsitellä niitä keskeisiä näkökohtia, jotka vaikuttavat lasi- ja keramiikkateollisuuden kilpailukykyyn, ja parantaa EU:n liiketoimintaympäristöä, kuten molemmissa alakohtaisissa analyyseissa suositellaan (1). Tällöin tulisi ottaa huomioon kummankin alan erityispiirteet eli eri sovellukset ja käyttötarkoitukset sekä tuotevalikoiman laajuus, ympäristöhyödyt, energiaintensiteetin taso, keskittymisen taso aloilla yhdessä niiden alueellisen ulottuvuuden kanssa sekä pk-yritysten osuus kummallakin alalla.

1.6 Lasi- ja keramiikkateollisuuden arvokkain ja korvaamattomin etu on kokenut ja motivoitunut työvoima. Tämä perustuu pitkään perinteeseen teollisuudessa ja käsiteollisuudessa, korkeatasoiseen koulutukseen sekä kunkin alueen ja yhteisön kulttuuriseen ja yhteiskunnalliseen perintöön. Tämä seikka tulisi ottaa huomioon kaikissa toimintalinjoissa. Valitettavasti tiettyjen toimintalinjojen vaikutukset tähän tärkeään kulttuurisesti ja historiallisesti arvokkaaseen alaan usein aliarvioidaan tai sivuutetaan.

1.7 Riippumatta nykyisestä talouden taantumasta on syytä kiinnittää huomiota keskeisiin kysymyksiin, jotka koskevat näiden alojen kilpailukyvyn säilyttämistä ja vahvistamista, sillä ne eivät liity kriisiin vaan johtuvat alojen rakenteesta.

1.8 Ensinnäkin innovaatiopyrkimyksiä kyseisillä aloilla tulisi tukea, sillä näin autetaan EU:n lasi- ja keramiikkateollisuutta vahvistamaan markkina-asemaansa, parantamaan ympäristötehokkuuttaan ja luonnollisesti saamaan entistä aktiivisemman roolin pyrkimyksissä lieventää ilmastonmuutoksen vaikutuksia koko yhteiskunnassa.

1.9 Näin ollen, kun otetaan huomioon tarkasteltavien alojen ympäristönsuojelun taso ja niiden odotettu panos ilmastonmuutoksen hillitsemiseen, niiden osallistuminen EU:n päästökauppajärjestelmään tulisi lopulta toteuttaa oikeudenmukaisella tavalla. Tällöin tulee ottaa huomioon koko alojen elinkaarianalyysit ja hyödyt, jotka ovat selvästi suuremmat kuin niiden aiheuttama ympäristökuormitus. Lyhyesti sanottuna koko prosessiteollisuus tulisi vapauttaa koko kaupankäyntikauden ajaksi (vuoteen 2020 asti) päästöoikeuksien kaupasta, mikä poistaisi investointeja koskevan huomattavan epävarmuuden ja monia kaupan esteitä. Näin vahvistettaisiin merkittävästi näiden alojen kilpailuasemaa.

1.10 EU:n energia- ja ilmastopaketin vaikutusta energian hintaan lasi- ja keramiikkateollisuudessa – vaikutukset tuntuvat myös toimitusketjun alkupäässä – tulisi hillitä mahdollisimman paljon hyvin toimivien energiamarkkinoiden avulla. Tämän vuoksi on ehdottoman tärkeää edistää kilpailua energiamarkkinoilla sekä koko EU:n kattavan sähköverkon kehittämistä, joka parantaa pitkäaikaista energian toimitusvarmuutta.

1.11 Tulisi tukea painokkaasti pyrkimyksiä lisätä lasin kierrätysastetta ja kierrätetyn lasin uudelleenkäyttöä (joka lisää ympäristöhyötyjä energiatehokkuuden parantumisen ja hiilidioksidipäästöjen vähenemisen ansiosta).

1.12 Jo toteutettavia sääntelytoimia tulee vahvistaa ja tarpeen mukaan tulee myös ottaa käyttöön uusia toimia, joiden tavoitteena on poistaa epäterveitä kaupan käytäntöjä kuten tunnettujen mallien tai tavaramerkkien väärentämistä. Alkuperämaamerkintä voisi olla osaratkaisu. ETSK on tyytyväinen kuluttajajärjestöjen toimintaan ja pitää niitä suurta arvonlisää synnyttävän tuotannon luonnollisena yhteistyökumppanina. Kuluttajajärjestöjen tukeminen EU:ssa, ja myös EU:n ulkopuolisissa maissa, hyödyttää suuresti kuluttajien lisäksi myös korkealaatuisia tavaroita valmistavia yrityksiä.

1.13 Poliittinen tuki ja EU:n yhteiset toimet voisivat olla hyödyllisiä

— poistettaessa tuonnin esteitä EU:n ulkopuolisilla markkinoilla

— parannettaessa pk-yritysten mahdollisuuksia saada asianmukaista markkinatietoa

— helpotettaessa pääsyä julkisten hankintojen markkinoille kehittyvien talouksien maissa

— poistettaessa Kiinasta tulevien raaka-aineiden kaupan esteitä.

— edistettäessä lasipakkausten suljettua kierrätysjärjestelmää EU:ssa.

1.14 Monien lasi- ja keramiikkatuotteiden erinomaista ympäristötehokkuutta (eristemateriaalit, ikkunoiden kaksinkertainen lasitus jne.) tulisi tehdä tunnetuksi energiansäästön esikuvana EU:n rakennusteollisuudessa. Lisäksi tämä teknologia tulisi sisällyttää kaikkiin suunniteltuihin teknologiansiirtoihin niihin EU:n ulkopuolisiin maihin, joissa on hyvät mahdollisuudet säästää energiaa. Tulevat energiapolitiikan muutokset tarjoavat huomattavia mahdollisuuksia esimerkiksi entisen Neuvostoliiton alueen maissa. Myös yhteiset hankkeet (kuten puhtaan kehityksen mekanismit) voivat auttaa EU:n tuottajia kompensoimaan omia hiilidioksidipäästöjään.

1.15 Jäsenvaltioiden hallitusten kannustimet rakennusteollisuudelle rakennusten energiatehokkuuden edistämiseksi mahdollisimman korkealle tasolle ovat paras keino tukea lasiteollisuutta ja antaa panos ilmastonmuutospolitiikkaan.

1.16 ETSK suosittaa, että EU:n viranomaiset elvyttävät sääntelyn parantamisen konseptin, joka on ajautunut karille, ilman että olisi saavutettu oikeastaan mitään konkreettista (ja kipeästi kaivattua) edistystä. Lisäksi uusia lainsäädäntötoimia tulisi harkita paljon huolellisemmin, niistä tulisi keskustella asianomaisten sidosryhmien kanssa ja niiden vaikutuksia tulisi arvioida nykyistä huomattavasti tiukemmin todellisten tietojen eikä perustelemattomien oletusten pohjalta. Liiketoimintaympäristöä tulisi laajentaa; lisärajoitukset ovat kestävyyden periaatteiden vastaisia.

2. Johdanto: kilpailukykynäkökohtia

2.1 Tässä puheenjohtajavaltion Tšekin pyytämässä lausunnossa tarkastellaan lasi- ja keramiikka-alojen kilpailukykyä, koska niitä voidaan pitää keskeisinä esimerkkeinä energiaintensiivisistä teollisuudenaloista. Analyysissa keskitytään EU:n energia- ja ilmastopaketin vaikutuksiin ja tarkastellaan lisäksi yleisesti muita energiaintensiivisten alojen ja erityisesti lasi- ja keramiikkateollisuuden kilpailukykyyn vaikuttavia tekijöitä.

2.2 Tarkastelun perusteella ETSK esittää päätöksentekijöille suosituksia, jotka koskevat lasi- ja keramiikkateollisuuden ohjaamista siten, että se pystyy säilyttämään kilpailuasemansa ja että kaikki sen tarjoamat hyödyt voidaan ottaa EU:n ilmastonmuutospolitiikan käyttöön (kts. edellinen luku).

2.3 Keramiikka ja lasi ovat perusmateriaaleja kuten mm. teräs, alumiini ja muut rautaa sisältämättömät metallit, kemikaalit, sementti, kalkki sekä sellu ja paperi. Niiden kaikkien tuotanto ja jalostus on energiaintensiivistä ja ne muodostavat teollisuuden arvoketjujen välttämättömän perustan (2).

2.4 Energiaintensiivisten teollisuudenalojen kilpailukyvyn veturit ovat seuraavat:

2.4.1 Kokenut ja motivoitunut työvoima, jonka perusta on teollisuuden ja käsiteollisuuden pitkässä perinteessä, korkeatasoisessa koulutuksessa sekä kunkin alueen ja yhteisön kulttuurisessa ja yhteiskunnallisessa perinnössä. Tällaisia arvoja on usein hyvin vaikea siirtää paikasta toiseen.

2.4.2 Kestävät teknologiset innovaatiot ja tuoteinnovaatio. Nämä ovat ratkaisevan tärkeitä seikkoja pyrittäessä tehostamaan materiaalien ja energian kulutusta, parantamaan laatua, luotettavuutta, taloudellista tehokkuutta, kestävyyttä ja myönteisiä ympäristövaikutuksia jne.

2.4.3 Perusraaka-aineiden saatavuus, mieluiten EU:n sisällä. Kuitenkin myös raaka-aineiden tuominen poliittisesti turvallisilta alueilta kohtuullisin kuljetuskustannuksin on hyvin suotavaa.

2.4.4 Energian saatavuus, primäärienergian lähteet mukaan luettuna. Saatavuutta ei voi arvioida pelkästään energiaverkon toimivuuden ja energian hinnoittelun perusteella; myös energian toimitusvarmuus on ratkaisevan tärkeää. Energiankulutuksen ekologinen jalanjälki on laskettava koko arvoketjun perusteella.

2.4.5 Kilpailukykyinen toimintojen hallinnointi ja huolellinen investointien rahoittaminen. Yhtäältä raaka-aineet ja varma energiahuolto ovat energiaintensiivisen teollisuuden suurimmat kustannustekijät ja muodostavat suuren osan kokonaiskustannuksista. Toisaalta nämä teollisuudenalat toimivat yleensä hyvin pienillä marginaaleilla ja ovat pääomaintensiivisiä. Tämä kaikki edellyttää, että toiminnan hallinnoinnissa kiinnitetään erittäin paljon huomiota kilpailukykyyn ja investointien huolelliseen rahoitukseen.

Ekologinen kestävyys ja energiaa ja ilmastonmuutosta koskeva sääntelyjärjestelmä. EU:ssa nämä säännöt ovat hyvin ankaria tällaisille energiaintensiivisille perusaloille, vaikka niiden ympäristötehokkuus onkin parantunut ratkaisevasti kuluneen kahden vuosikymmenen aikana ja tilanteen voidaan odottaa asteittain paranevan IPPC-direktiivin ansiosta edelleen.

2.4.6.1 Hiljattain hyväksyttyyn EU:n energia- ja ilmastopakettiin tulee kiinnittää erityishuomiota (3). Se vaikuttaisi vakavasti energiaintensiivisten alojen kilpailukykyyn, kuten ETSK, komissio, neuvosto ja Euroopan parlamentti yleisesti myöntävät asiakirjoissaan.

2.4.6.2 Sekä viranomaiset että asianomaiset teollisuudenalat ovat tehneet useita vaikutustenarviointeja viime aikoina ennen ja jälkeen paketin hyväksymisen. Arvioinnit osoittavat selvästi, että energiaintensiiviset alat ovat alttiita ns. hiilivuodolle ja että paketin täytäntöönpano on suunniteltava huolellisesti, jotta voidaan ottaa huomioon talouslama ja Kööpenhaminassa vuoden 2009 joulukuussa pidettävien Kioton pöytäkirjan osapuolten neuvottelujen (COP15) tulokset.

2.4.6.3 Perusteollisuudessa, johon lasi- ja keramiikkateollisuus kuuluvat, käytetään enimmäkseen fossiilisia polttoaineita, ja eri energianlähteiden kustannukset vaikuttavat niihin monin tavoin. Fossiilisten polttoaineiden lisäksi ne kuluttavat myös melko paljon sähköä.

2.4.6.4 Tähän mennessä kustannukset ilmastopolitiikan toimenpiteiden toteuttamisesta ovat jakaantuneet yksipuolisesti – ne ovat rajoittuneet EU-maihin ja EU:n toimiin, kun taas EU:n ulkopuolisissa maissa EU:n päästökauppajärjestelmän tapaisten välineiden käyttäminen ei ole pakollista. Jopa yhteisön sisällä rasite kohdistuu vain voimalaitoksiin ja energiaintensiivisiin teollisuudenaloihin.

2.4.6.5 Eurooppalaiset energiaintensiiviset teollisuudenalat ovat osoittaneet myönteisen asenteensa ilmastonmuutospolitiikkaan ja niiden tuottamat kasvihuonekaasupäästöt ovat vähentyneet absoluuttisesti kuusi prosenttia vuoden 1990 tilanteeseen verrattuna, vaikka tuotantomäärät ovat kasvaneet. Tämä osoittaa, että päästöjen määrä ja talouskasvu eivät tosiaan ole yhteydessä toisiinsa. Toisaalta tämä on ollut kallista, ja yksittäisten tekniikoiden fyysiset rajat näillä aloilla tulisi ottaa tosiasiallisesti huomioon, kun asetetaan lisää tavoitteita ja otetaan käyttöön uusia menettelyjä.

2.4.6.6 Sähköntuotantoala voi siirtää ilmastonmuutostoimista aiheutuvat kustannukset suoraan hinnoittelupolitiikkaansa, mutta energiaintensiivisillä aloilla ei ole tätä mahdollisuutta: EU:n ulkopuolisista maista tulevan kovan kansainvälisen kilpailun vuoksi nämä alat eivät voi hyötyä kustannusten siirtämisestä eivätkä satunnaisista voitoista.

2.4.6.7 Näin ollen EU:n päästökauppajärjestelmän vaikutukset tuntuvat kaksinkertaisina energiaintensiivisillä teollisuudenaloilla: ensinnäkin niiden täytyy kattaa epäsuorasti sähkön kallistumisesta johtuvat kustannukset ja toiseksi niiden täytyy suorittaa EU:n päästökauppajärjestelmän suoranaiset kustannukset. On mahdollista, että neuvoston ja Euroopan parlamentin viimeaikaiset päätökset lieventävät osittain päästöoikeuksien kaupan odotettua kustannusrasitetta – vaikka tämä tarkoittaa toisaalta vain rasitteen siirtämistä enimmäkseen vuoden 2020 jälkeiselle ajalle.

2.4.6.8 Energiaintensiiviset teollisuudenalat ovat käyneet kahdessa vuosikymmenessä läpi perusteellisia teknologisia muutoksia säilyttääkseen kilpailukykynsä. Mainittu kuuden prosentin absoluuttinen vähennys onkin saavutettu aikana, jolloin sähköntuotantoalan päästöt jopa lisääntyivät. Näin ollen saman perusvuoden (2005) ja samojen päästötavoitteiden määrittäminen sähköntuotantoalalle ja energiaintensiivisille aloille pahentaa entisestään energiaintensiivisten alojen epäedullista tilannetta. Tämä tarkoittaa, että ne olivat saavuttaneet vuoteen 2005 mennessä tosiasiallisesti jopa 50 prosentin vähennyksen vuoden 1990 Kioton perustasoon verrattuna, ja uusi päästökauppajärjestelmää pakottaisi ne saavuttamaan vielä 21 prosentin vähennyksen verrattuna vuoden 2005 päästöihin. Tämän paineen alla rangaistaan hyviä tuloksia tuottaneita, ja ne pakotetaan joko rajoittamaan talouskasvuaan tai jopa vähentämään taloudellista toimintaansa – ja lopulta siirtämään sen EU:n talousalueen ulkopuolelle.

2.4.6.9 On selvää, että tällainen yksipuolinen rasitus voi johtaa tuotannon siirtämiseen ja näin ollen myös pelättyyn hiilivuotoon. Tarkasteltavan teollisuudenalan haavoittuvuuteen ei vaikuta nykyinen lama ja sitä seuraava mahdollinen nykyiseltä kaupankäyntikaudelta säästettyjen päästöoikeuksien tallettaminen eikä päästöoikeuksien myymisen siirtäminen seuraavalle kaudelle, jos vuonna 2009 ei hyväksytä kansainvälisesti asianmukaista Kioton jälkeistä sopimusta.

3. EU:n lasi- ja keramiikkateollisuuden kilpailukyvyn tärkeimmät veturit

3.1 Lasiala (4) käsittää pääasiassa tasolasin, pakkauslasin, astioiden (talouslasin), lasikuidun ja erityislasin valmistuksen. Vuonna 2007 EU:n lasialalla tuotettiin noin 37 miljoonaa tonnia (Mt) erityyppistä lasia noin 39 miljardin euron arvosta, mikä vastaa 32 prosenttia koko maailman tuotannosta. Tuotannon kasvu on ollut EU:ssa vähäistä vuodesta 2000 lähtien. Volyyminä laskien vuonna 2007 pakkauslasin osuus oli 58 prosenttia tuotannosta ja tasolasin 27 prosenttia. Astiatuotannon osuus oli neljä prosenttia, eristyslasin osuus kuusi ja lujitekuitujen tuotannon osuus kaksi prosenttia tuotannosta, kun taas erityislasin osuus oli kolme prosenttia tuotannosta.

3.2 Tuotannon sijaintia tarkasteltaessa havaitaan, että tuotannosta suuri osa on edelleen 15 jäsenvaltion EU:n alueella ja erityisesti Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vuonna 2007 näiden viiden maan osuus tuotannosta oli 68 prosenttia. Uusien jäsenvaltioiden osuus oli 15 prosenttia, kun taas muiden 15 jäsenvaltion EU:n maiden osuus oli 17 prosenttia. Saksa on koko EU:n suurin tuottaja, ja 12 jäsenvaltion EU:n tuotanto keskittyy Puolaan ja Tšekkiin. Saksan, Tšekin ja Puolan lasintuotanto on osa näiden maiden kansallisperintöä, kun otetaan huomioon sen pitkä historia näillä alueilla. Koristelasia ja korkealaatuista kristallilasia pidetään myös perinteisinä taidetuotteina.

3.3 Työllisyys EU:n lasialalla on yleisesti vähentynyt vuodesta 2000, mikä johtuu pitkälti tuottavuusvaatimusten yhdistelmästä, automaation lisääntymisestä, alan vakauttamisesta ja matalan kustannustason maista tulevasta kilpailusta. Vuonna 2007 EU:n lasiala työllisti 234 000 ihmistä. Melkein 40 prosenttia työpaikoista oli 12 jäsenvaltion EU:n alueella vuonna 2007, mikä kertoo 12 jäsenvaltion ja 15 jäsenvaltion EU:n pääoma- ja työvoimaintensiteetin eroista. 12 jäsenvaltion EU:ssa suurin osa alan työpaikoista on Puolassa ja Tšekissä: noin 71 prosenttia 12 jäsenvaltion EU:n työpaikoista. Työntekijäkohtainen tuottavuus oli 160,5 tonnia vuonna 2007.

3.4 Lasialan tuotanto on melko keskittynyttä tärkeimmillä alasektoreilla (taso- ja pakkauslasi), kun taas keskittyminen muilla alasektoreilla (talous- ja kristallilasi) ei ole kovin suurta. Nämä alasektorit ovat sen vuoksi alttiimpia riskeille (markkinointi, rahoitus jne.), sillä pienet valmistajat kärsivät resurssien puutteesta erityisesti nykyisessä, entistä vaikeammassa liiketoimintaympäristössä.

3.5 Yleisesti ottaen suurin osa alan tuotannosta myydään unionissa: tuotetusta määrästä 90,7 prosenttia vuonna 2007. Vientiin meni 3,496 Mt, mikä vastaa noin 9,3 prosenttia kokonaistuotannosta. Määrällisesti laskettuna selvä valtaosa vientiin menevästä lasista oli kotitalous- ja kristallilasia (25,4 prosenttia) ja erityislasia (38,6 prosenttia). Vienti kasvoi 5,3 prosenttia vuonna 2007. Sen sijaan tuonti kasvoi 35,8 prosenttia samana aikana ja ylitti näin viennin määrän (3,601 Mt vuonna 2007). Vientiin menevän lasin keskihinta oli 1 780,1 euroa tonnilta, mikä on huomattavasti korkeampi hinta kuin tuodun lasin hinta, joka oli 1 159,5 euroa tonnilta. Määrällisesti laskettuna suurimmat tuojamaat olivat Kiina ja Taiwan. Myös Intiasta, Turkista ja Japanista tuotavan lasin määrä on kasvussa. Kiinalaisen tasolasin tuonti on kymmenkertaistunut vuodesta 2004.

3.6 Ajanjakso 2007–2009 on EU:n lasialalle haastava, kun taloudellinen toiminta vähentyy luottokriisin ja kysynnän heikkenemisen vuoksi. Rakennusala vaikuttaa olevan erityisen haavoittuva, sillä kotitalouksien luottamus heikkenee, kulutus vähenee ja investointikysyntä pienenee. Tällainen kehitys vaikuttaa tietysti merkittävällä tavalla lasiteollisuuteen: noin 90 prosenttia lasituotteista on suunnattu kulutustuotteita valmistaville teollisuudenaloille (autoteollisuus ja muu ajoneuvoteollisuus, sähkötekniikkateollisuus, kemianteollisuus, elintarviketeollisuus jne.) ja rakennusalalle. Lasiala on pitkälti riippuvainen näiden alojen vakaudesta ja kehityksestä.

3.7 Vaikeaa tilannetta pahentaa vielä EU:n naapurimaiden tuotantokapasiteetin lisääntyminen. Tuotantokapasiteetti lisääntyy vuosina 2004–2009 arviolta 7,3 Mt monissa maissa, joihin kuuluvat Venäjä, Ukraina, Valko-Venäjä, Qatar, Arabiemiirikunta ja Egypti. Suurin osa lisäyksestä on taso- ja pakkauslasia. On todennäköistä, että tuotantokapasiteetin kasvaessa kaupankäynti lisääntyy edelleen, minkä vuoksi päätöksentekijöiden on entistä tärkeämpää varmistaa, että EU:n lasintuottajilla on samat toimintaedellytykset.

3.8 EU:n lasialalla on tällä hetkellä vastattavanaan useita sen kilpailukykyä koettelevia haasteita, joista monet johtuvat globalisaatiosta, ympäristölainsäädännön lisääntymisestä ja energiakustannusten noususta. Kehittyvien talouksien markkinoilta tuotavien vastaavien edullisten lasituotteiden määrän vähittäinen lisääntyminen on merkki siitä, että EU:n lasiteollisuuden kilpailuetu on heikkenemässä erityisesti halpatuotteiden markkinoilla.

Lasialan on noudatettava ympäristölainsäädäntöä, joka koskee sen energiankäyttöä, hiilidioksidipäästöjä, ympäristön pilaantumisen ehkäisemistä ja jätteitä, sekä muita ympäristösäädöksiä. EU:n ulkopuolisia ja erityisesti kehitysmaista tulevia tuottajia koskee huomattavasti lievempi ympäristölainsäädäntö, eli niillä on vähemmän tuotantoa rajoittavia tekijöitä ja alhaisemmat tuotantokustannukset. Lisäksi EU:n lasialalla on seuraavat kilpailukykyongelmat:

3.9.1 Kustannusten vähentämisen paineet tuotantoketjun loppupäässä. Kiihtyvästä maailmanlaajuisesta kilpailusta johtuvat, Euroopan teollisuuteen kohdistuvat kustannuspaineet autoteollisuuden, kulutuselektroniikan, ilmailun ja vähittäiskaupan kaltaisilla aloilla, saattavat haitata lasialaa. Nämä teollisuudenalat ovat kaikki tavalla tai toisella joko suoraan tai välillisesti EU:n lasintuottajien asiakkaita, minkä vuoksi globalisaatio vaikuttaa EU:n lasialan kysynnän rakenteeseen.

3.9.2 Kokonaistuotannon ylikapasiteetti alalla. Euroopan lasialalla on ylikapasiteettia monilla alasektoreilla, myös tasolasin tuotannossa. Tällä saattaa olla kielteisiä vaikutuksia Euroopan lasialaan, sillä se pienentää voittomarginaaleja. Toisaalta tämä nopeuttaa tuotannon määrän kasvattamista asiakkaiden tarpeiden mukaiseksi kriisin jälkeen.

3.9.3 Energian (ja raaka-aineiden) hintojen nousupaineet. Maailmanlaajuisesti energian kysynnän lisääntyminen vaikuttaa EU:n lasialan pitkän aikavälin tarjontaan ja kustannuksiin. Tämä on vakava uhka lasialalle, sillä se kuuluu kaikkein energiaintensiivisimpiin teollisuudenaloihin, ja energiakustannukset muodostavat suuren osan tuotannon kokonaiskustannuksista. On tärkeää kiinnittää huomiota EU:n energia- ja ilmastopaketin dominovaikutukseen: lasi- ja keramiikkateollisuuden odotetaan sisällyttävän energian hinnan ennustetun kasvun toimintoihinsa. Tämä lisäys johtuu monien tekijöiden yhdistelmästä, joihin kuuluvat päästöoikeuksien kauppa, tuotantokapasiteettiin ja siirtoverkkoon investoiminen sekä tarve varmistaa uusiutuvien energianlähteiden osuuden suurentaminen sähköntuotannon energialähteiden yhdistelmässä. Lisäksi perusraaka-aineiden kuten kalsinoidun soodan ja hiekan hinnat saattavat nousta samaan tapaan kuin energian hinta.

3.9.4 Työoloja koskeva lainsäädäntö. Useat työoloja koskevat säädökset vaikuttavat raaka-aineisiin ja niiden säilytykseen, käsittelyyn ja käyttöön tuotannossa. Useissa EU:n ulkopuolisissa maissa sääntely on vähemmän ankaraa ja tuotantokustannukset näin ollen matalammat. EU:n teollisuuden toimijat hyväksyvät kuitenkin huolenpitovastuunsa tällä alalla.

3.9.5 Kaupan rajoitukset ja väärentäminen saattavat haitata vientiä EU:n ulkopuolisille markkinoille. EU:sta tuleville tavaroille on asetettu tulleja monilla vientimarkkinoilla. Esimerkiksi Yhdysvalloissa myytäville EU-tuotteille on asetettu korkeat tullit. Monien EU:n lasintuottajien kilpailukyky on heikentynyt, koska EU:n ulkopuoliset yritykset väärentävät EU:sta peräisin olevia malleja. Tämä on tällä hetkellä monien tuottajien vakava ongelma, ja tilanne pysyy samanlaisena tulevaisuudessakin, jos siihen ei puututa asianmukaisin keinoin ja perusteellisesti. Samanaikaisesti muotoiluun liittyvät teollisuudenalat hyötyvät tuesta, jota ne saavat mm. seuraavien aloitteiden muodossa: komission käynnistämä teollis- ja tekijänoikeuksia Kiinassa koskeva pk-yritysten tukipalvelu (China IPR SME Helpdesk), räätälöity opetusmateriaali ja työpajat sekä teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva yksilöllinen ensi käden neuvonta.

3.10 EU:n keramiikka-alalla (5) tuotettiin ja myytiin vuonna 2006 noin 39 miljardin euron arvosta erilaisia keramiikkatuotteita. Tuotannon kasvu on ollut viime vuosina hyvin vaatimatonta. Kaksi suurinta alasektoria ovat seinä- ja lattialaattojen tuotanto sekä seinä- ja kattotiilien tuotanto. Yhdessä lasitettujen saviputkien tuotannon kanssa ne muodostavat keraamisten rakennusmateriaalien ryhmän, jonka osuus on yhteensä 60 prosenttia keramiikkateollisuuden tuotannon arvosta. Tulenkestävät tuotteet muodostavat 13 prosenttia, pöytä- ja koriste-esineet 9 prosenttia, saniteettitavarat 10 prosenttia ja tekniset keraamit 5 prosenttia tuotannon arvosta. Tärkeimmät tuottajamaat ovat Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja ja Italia. Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat suurimmat tuottajat useimmilla alasektoreilla, kun taas Italia ja Espanja ovat keraamisten laattojen ja seinä- ja kattotiilien suurimpia tuottajia sekä vähäisemmässä määrin saniteettitavaroiden tuottajia. EU:n uusien jäsenvaltioiden tuotanto näyttää olevan suurinta Tšekissä, Puolassa ja Unkarissa. Niissä kaikissa on vahva keramiikka-ala, ja ne ovat perinteisesti vieneet alan tuotteita muihin EU-maihin. Uusien jäsenvaltioiden osuus EU:n keramiikka-alasta on kuitenkin melko pieni.

3.11 On syytä mainita, että vaikka useimmat lasialaa luonnehtivat ja siihen vaikuttavat seikat koskevat myös keramiikka-alaa, niiden välillä on yksi merkittävä ero. Lasiala on melko keskittynyt, kun taas keramiikka-alalla on hyvin harvoja keskittyneitä ja yhdennettyjä tuotantolaitoksia.

3.12 Työllisyystilanne EU:n keramiikka-alalla on heikentynyt yleisesti vuodesta 2000 alkaen. Työpaikkojen määrä on vähentynyt, mikä johtuu pitkälti halpatuotteiden aiheuttaman kilpailun lisääntymisestä juontuvasta tuottavuusvaatimusten yhdistelmästä. Vuonna 2006 EU:n keramiikka-ala työllisti 330 000 ihmistä, mikä on hieman vähemmän kuin 360 000 ihmistä vuonna 2005. Suurimmat työllistäjät ovat seinä- ja lattialaattojen tuotannon sekä seinä- ja kattotiilien tuotannon alasektorit. Niiden osuus oli vuonna 2006 yhteensä noin 52 prosentista keramiikka-alan työllisyydestä, ja seuraavana oli pöytä- ja koriste-esineiden tuotanto, jonka osuus oli 22 prosenttia.

3.13 Noin 20–25 prosenttia EU:n keramiikan tuotannosta (yli 30 prosenttia seinä- ja lattialaatoista) viedään EU:n ulkopuolisiin maihin. Tuonnin osuus vaihtelee: se on esimerkiksi kolmen ja kahdeksan prosentin välillä lattia- ja seinälaattojen ja tulenkestävien tuotteiden tuotannosta ja yli 60 prosenttia pöytä- ja koriste-esineiden tuotannosta. Keramiikka-alan suurimmat vientimarkkinat ovat Yhdysvallat, ja sen tulevat jälkeen Sveitsi ja Venäjä. Kauppatase on heikentynyt viime aikoina, mikä johtuu sellaisista maista kuin Kiinasta ja Turkista tulevien halpatuotteiden aiheuttamasta kilpailusta EU:n markkinoilla, jatkuvista rajoituksista tietyille EU:n ulkopuolisille markkinoille pääsyssä sekä euron arvon asteittaisesta vahvistumisesta suhteessa muihin valuuttoihin vuodesta 2000 lähtien. Näin ollen kaupankäynnistä ja varsinkin EU:n viejien kaupankäynnin ehdoista on tullut keramiikka-alan perustavia kysymyksiä.

3.14 EU:n keramiikka-alalla on tällä hetkellä vastassaan useita, sen kilpailukykyä koettelevia haasteita, joista monet johtuvat globalisaatiosta ja ympäristölainsäädännön lisääntymisestä.

3.15 Joillakin aloilla, erityisesti astiatuotannon alasektorilla, innovaatioon ja muotoiluun perustuva EU:n kilpailuetu heikkenee koko ajan, koska kehittyvistä maista tuodaan halpatuotteita EU:hun ja muille keskeisille markkinoille. EU on kuitenkin yhä tärkein maailmanlaajuinen toimija monilla alasektoreilla ja erityisesti seinä- ja lattialaattojen valmistuksessa.

3.16 Toinen EU:n keramiikka-alaan vaikuttava keskeinen kilpailukykytekijä on ympäristölainsäädännön ja -valvonnan lisääntyminen yleisesti, mutta varsinkin EU:n päästökauppajärjestelmän aiheuttama rasite. Vaikka energiakustannusten osuus on keskimäärin 30 prosenttia keramiikkateollisuuden tuotantokustannuksista, hiilidioksidipäästöt tuotettua tonnia kohti ovat pieniä. Keramiikkateollisuuden osuus kaikista EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvista teollisuuslaitoksista on yli 10 prosenttia, mutta sen osuus on alle yksi prosentti järjestelmään kuuluvista teollisuuden hiilidioksidipäästöistä. Päästökauppadirektiivin hyväksytyn tarkistuksen perusteella noin 1 800 keramiikan tuotantolaitoksen tulisi kuulua EU:n päästökauppajärjestelmään vuonna 2013. Näiden tuotantolaitosten osuus järjestelmän piiriin kuuluvista teollisuuden hiilidioksidipäästöistä on alle 1,5 prosenttia. On tärkeää korostaa, että keramiikan tuotantolaitokset ovat pääasiassa pieniä laitoksia: niistä 40 prosenttia tuottaa päästöjä alle 25 000 tCO2 vuodessa ja 70 prosenttia alle 50 000 tCO2 vuodessa.

3.17 Tuotantopanoskustannusten nousu vaikuttaa haitallisesti energiaintensiivisten keramiikan tuottajien kustannusrakenteeseen – joidenkin EU:n keramiikan tuotannon alasektorien erityispiirre on, että ne ovat hyvin riippuvaisia ensiöraaka-aineista, ja niistä koko ajan suurempi osa tuodaan EU:n ulkopuolisista maista. Analyysi osoittaa, miten keramiikan valmistusprosessissa käytettyjen materiaalien heikko kilpailukyky, erityisesti energiamarkkinoilla, heikentää EU:n keramiikan tuottajien kilpailukykyä.

3.18 EU:n keramiikka-alan suurin kilpailukykyongelma on keramiikan tuonnin voimakas lisääntyminen EU:n ulkopuolisista maista, joissa ympäristölainsäädäntö on vähemmän tiukkaa ja työsuojelulainsäädäntö löyhempää. EU:n sääntely on melko tiukkaa, minkä vuoksi EU:n keramiikan tuottajat eivät kilpaile enää tasapuolisin edellytyksin maailmanlaajuisessa ympäristössä, ja tämä on synnyttänyt paitsi kilpailukykyä koettelevia haasteita myös monenlaisia kilpailukykynäkymiä.

3.19 Näin ollen keramiikkateollisuuden kustannusrakenteen (korkeat energia- ja työvoimakustannukset), alan melko alhaisen kannattavuuden ja sekä EU:ssa että vientimarkkinoilla lisääntyvän kilpailun vuoksi keramiikan tuottajien on äärimmäisen vaikeaa siirtää kuluttajalle hiilidioksidin päästöoikeuksiin liittyvät lisäkustannukset. Lisäksi keramiikan tuotannossa uunien energiankäytön minimoimiseksi käytettävät teknologiat ja tekniikat ovat jo nyt edistyneitä, eikä energiatehokkuuden odoteta lähitulevaisuudessa suuresti parantuvan.

3.20 Keramiikka-ala tarvitsee korkeasti koulutettua työvoimaa, ja sillä täytyy olla käytössään tarpeelliset välineet ja taidot, jotta se voi käyttää teknologiaa ja tehdä alojen välistä yhteistyötä niiden sijainnista riippumatta. Tämä on haaste sekä maailmanmarkkinoiden mahdollisuuksia tutkiville pk-yrityksille että useissa maissa toimiville suuryrityksille, mikä voidaan havaita tiilien tuotannon alasektorilla. Taitopohjaa voidaan parantaa keskittymällä elinikäiseen oppimiseen, tekemällä alasta houkuttelevampi ja toteuttamalla kohdennettuja koulutusohjelmia.

4. Miten lasi- ja keramiikkateollisuus voi antaa panoksensa EU:n kestävään kehitykseen ja Kööpenhaminan konferenssissa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen?

4.1 Kun pidetään mielessä kestävä kehitys kokonaisuudessaan, tulisi arvioida sekä lasi- että keramiikkateollisuuden edut ja haitat. Molemmat alat perustuvat paikallisten ja kansallisten mineraalivarojen käyttöön, ja ne ovat tarpeeksi runsaita varmistamaan alojen pitkäikäisyyden EU:n talousalueella ja myös maailmanlaajuisesti. Nämä alat ovat pitkälti rajoittaneet ympäristövaikutuksiaan, eikä niistä aiheudu erityistä vaaraa työntekijöiden terveydelle eikä muiden ihmisten terveydelle.

4.2 Lasi- ja keramiikkateollisuuden tuotantoprosesseissa ei pitäisi olla tällä hetkellä odotettavissa innovaatioiden läpimurtoa. Lasia sulatetaan ja keramiikkaa poltetaan hyvin korkeissa lämpötiloissa, minkä vuoksi hiilidioksidipäästöjen vähentämismahdollisuuksilla on fyysiset rajat. Alat ovat saavuttamassa nämä rajat pian. Valitettavasti näitä fyysisiä rajoja ei otettu huomioon päästökauppajärjestelmää tarkistettaessa, sillä näitä aloja ei luokiteltu energiaintensiivisiin teollisuudenaloihin, joiden valmistusteknologiaan päästöt väistämättä kuuluvat.

4.3 Tarkasteltavilla aloilla käytetyt teknologiat ja prosessit ovat edistyneitä myös energiankulutuksen ja hiilidioksidipäästöjen osalta. Alat eivät ole ilmastonmuutosongelma, vaan pikemminkin erottamaton osa sen ratkaisua. Lasialasta mainittakoon esimerkiksi, että

— se auttaa vähentämään hiilidioksidipäästöjä säästämällä energiaa, kun lasia käytetään eristeenä

— se auttaa tuottamaan energiaa hiilettömistä lähteistä uusiutuvan energian tuotannossa

— sen synnyttämät hiilidioksidipäästöt ovat huomattavasti vähäisemmät kuin sen avulla säästetyt päästöt ja

— sillä on useita muita yhteiskunnallisia hyötyjä kuten lääkkeiden ja elintarvikkeiden säilytys, mikä tekee niistä kestävän kehityksen periaatteen mukaisia.

4.4 Lasi on materiaali, jolla on hyvin korkea kierrätysaste. Valmistusprosessissa hyödynnetään yleensä jatkuvaa kierrätystä. Se on tietyssä mielessä jätteetöntä teknologiaa. Kierrätetty lasi on merkittävä osa käytettyä materiaalia ennen kaikkea pakkauslasin valmistuksessa. Sen kierrätettävyydellä ei ole fyysisiä rajoja materiaalin elinkaaren kannalta. Koko Euroopassa on järjestetty kierrätysjärjestelmiä, joissa on saavutettu pakkauslasin osalta 62 prosentin kierrätysaste. Pyrkimykset nostaa kierrätysprosenttia ja lisätä kierrätetyn lasin käyttöä voivat parantaa ympäristötehokkuutta kolmella tavalla: 1) voidaan parantaa energiatehokkuutta: prosentin lisäys kierrätetyn lasin osuuteen vähentää energiankulutusta 0,25 prosenttia 2) voidaan vähentää hiilidioksidipäästöjä: prosentin lisäys kierrätetyn lasin osuuteen vähentää hiilidioksidipäästöjä 0,47 prosenttia ja 3) voidaan säästää raaka-aineita: kun käytetään tonni kierrätettyä lasia uuden lasin valmistukseen, säästetään 1,2 tonnia ensiöraaka-ainetta.

4.5 Lasituotteet voivat käytännössä auttaa vähentämään energiankulutusta ja näin ollen hiilidioksidipäästöjä esimerkiksi rakennuksissa lasikuitueristeen tai matalaemissiivisen ikkunalasin käytön ansiosta. Kattojen ja seinien eristämisellä voitaisiin säästää 460 Mt vuodessa (enemmän kuin EU:n tekemä Kioton sitoumus kokonaisuudessaan). Jos esimerkiksi kaikki yksin/kaksinkertaiset ikkunalasit korvattaisiin EU:ssa matalaemissiivisellä kaksin/kolminkertaisella lasilla, voitaisiin välttää 97 miljoonan tonnin hiilidioksidipäästöt vuosittain. Tämä vastaa 21 miljoonaa öljyekvivalenttitonnia tai vastaavasti 19 miljoonan asukkaan rakennusten vuosittaista energiankulutusta. Muihin esimerkkeihin sovelluksista, jotka vähentävät hiilidioksidipäästöjä, kuuluu lasikuidun käyttö tuuliturbiinien muoviosien vahvistuksissa ja autoteollisuuden lasimateriaaleissa muun muassa energiankulutuksen pienentämiseksi ilmastointitarvetta vähentämällä.

4.6 Aurinkoenergiateknologioiden käytön ennustetaan lisääntyvän erittäin voimakkaasti tulevien kymmenen vuoden aikana. Lasi on nykyään keskeinen valoa läpäisevä materiaali aurinkosähköpaneeleissa ja keskittävissä aurinkovoimajärjestelmissä, kuten aurinkotorneissa, biopolttoaineiden valmistuksessa aurinkoenergian avulla sekä aurinkoenergiaan perustuvassa fotokatalyysissä, vedenpuhdistuksessa ja suolanpoistossa. Näiden sovellusten aiheuttamien kasvihuonepäästöjen korvautumisaika on lyhyt, ja ne ovat ekologisesti kestävää energiantuotantoa koskevien periaatteiden mukaisia. Asianomaisilla eri alasektoreilla on keskeinen rooli kyseisten sovellusten tukemisessa ja kehittämisessä, ja niiden sijainti EU:ssa edelleen on erittäin tärkeää tieteellisestä sekä tuotannollisesta näkökulmasta.

4.7 Vuotuiset kasvihuonekaasupäästöt ovat koko lasialalla 20 Mt ja keramiikka-alalla 27 Mt. Molemmilla aloilla päästöjen vähentämismahdollisuudet ovat hyvin pienet. Tämä tarkoittaa, että lasi- ja keramiikka-alojen sisällyttäminen EU:n päästökauppajärjestelmään ei ole järkevää fyysisistä eikä taloudellisista syistä. Lisäksi se saattaa vaarantaa mahdolliset kasvihuonekaasupäästöjen vähennykset. Samantapaisia arvioita voidaan esittää miltei jokaisen energiaintensiivisen perusteollisuudenalan osalta. Tulisi välttää kohtuuttomia kustannuksia, kun tehdään hiilivuotoon liittyviä päätöksiä ja jaetaan kolmatta soveltamiskautta varten päästöoikeuksia vertailulukujen perusteella. On käytettävä erillisiä vertailuarvoja, jotta voidaan ottaa huomioon eri alojen ja osa-alojen monimuotoisuus. Tässä yhteydessä päästövähennyksiin pyrittäessä on otettava huomioon erilaiset tuotantotekniikat, energiavaatimukset sekä laitosten fyysinen potentiaali.

4.8 Koska keramiikkateollisuus ei ole juurikaan keskittynyttä, koska sen tuotteet ovat moninaisia ja koska yleisesti saatavilla olevat tilastot ovat heikkolaatuisia, EU:n päästökauppajärjestelmän oikeudenmukainen toteuttaminen alalla tulee olemaan hyvin ongelmallista. Kun arvioidaan, keramiikkateollisuuden alttiutta hiilivuodolle, tietojen saatavuuden ja johdonmukaisuuden ongelma voidaan ratkaista vain aggregoimalla tarpeelliset tiedot 3-numerotasolla (NACE Rev. 2–2008). Tällaisella aggregaattitasolla alttius hiilivuodolle voidaan havaita keramiikan tuotannon kolmella alasektorilla, jotka ovat ”tulenkestävät tuotteet” (NACE 23.2), ”savesta valmistetut rakennusmateriaalit” (NACE 23.3) ja ”muut posliini- ja keramiikkatuotteet” (NACE 23.4).

4.9 Keramiikka-alalla ei ole samoja mahdollisuuksia kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen kuin lasialalla, vaikka onkin syytä mainita nykyaikaisten tiilien ja laattojen ja mineraalikuidun lämpöeristysominaisuudet. Keramiikka-ala on kuitenkin hyvä esimerkki kestäväpohjaisesta kulutuksesta ja tuotannosta, mikä johtuu tuotteiden luontaisista ominaisuuksista, joita ovat esimerkiksi kestävyys ja hygienia sekä esteettiset arvot. Useimmat valmiit keramiikkatuotteet ovat todennäköisesti pitkäikäisiä, eivätkä monet niistä vaadi huoltoa tai hoitamista.

4.10 Keramiikka-alalla on yksi hyvin tärkeä alasektori: tulenkestävien materiaalien valmistus. Ne ovat elintärkeitä monille tuotannonaloille, joilla käytetään korkeita lämpötiloja: rauta ja teräs, lasi, kalkki ja sementti. Näitä aineita ei olisi olemassa ilman korkealuokkaisia tulenkestäviä materiaaleja, jotka tukevat ja helpottavat kaikkein tehokkaimpien teknologioiden käyttöä mainituilla aloilla.

4.11 Tärkein edellytys yleisen kilpailukyvyn ja etenkin energiatehokkuuden ja ympäristönsuojelun tason parantamiselle on laaja-alainen sekä tehokas tutkimus- ja kehitystoiminta. Tämä pätee kaikilla lasi- ja keramiikkateollisuuden osa-aloilla ja varsinkin erityislasin valmistuksessa. Kyseisen alan tuloista käytetään yleensä suurin osuus innovointiin, koska sen tuotteet ovat luonteeltaan nopeasti kehittyviä. Vaikka osa-ala ei ole tuotantomäärin mitattuna tai työllistäjänä suurimpia, sen kehitykselle on erittäin tärkeää, että toiminta pysyy edelleen EU:ssa.

4.12 Lyhyellä aikavälillä ankara ympäristö- ja energialainsäädäntö sekä lisäksi kansainvälisten tasapuolisten toimintaedellytysten puuttuminen aiheuttavat suunnatonta painetta EU:n pk-yrityksille ja supistavat innovatiivisten investointien ja tutkimuksen ja kehityksen yksityistä rahoitusta. Ympäristölainsäädäntö kuitenkin myös kannustaa investoimaan tutkimukseen ja kehitykseen, jotta voidaan parantaa energiatehokkuutta ja vähentää riippuvuutta perinteisistä energianlähteistä. Sen vuoksi energian osuus kaikista tuotantokustannuksista voi vähentyä. Nämä ovat kuitenkin pitkän aikavälin vaikutuksia, jotka edellyttävät huomattavaa yrittäjyyttä ja riskinottoa.

4.13 Tähän mennessä lainsäädännön vaatimukset ja normien tiukentuminen ovat johtaneet energiatehokkuuteen liittyvien innovaatioiden lisääntymiseen ja tuotteiden ominaisuuksien optimoimiseen ympäristönsuojelun sekä terveyden ja turvallisuuden kannalta. Myös uusia kierrätystekniikoita kehitetään. Keramiikan kierrätyksen lisäedistys on kuitenkin melko rajallista tuotteiden ominaispiirteiden vuoksi.

4.14 Lisätutkimuksen avulla keramiikasta voidaan tehdä vielä houkuttelevampi puhtaana vaihtoehtona. Yksi esimerkki hiljattain markkinoille tulleista tuotteista ovat saviharkot, joiden lämpöeristystä on parannettu ja jotka ovat energiaintensiivisiä tuotantovaiheessa ja voivat myös auttaa säästämään energiaa rakennuksissa. Toinen esimerkki on keramiikan käyttö autoteollisuudessa. Keramiikka voi toimia tulevaisuudessa mahdollistavana teknologiana moottorien tärkeissä komponenteissa, kun otetaan huomioon keramiikan ainutlaatuinen lämmön-, kulumisen- ja korroosionsietokyky, keveys sekä niiden sähkö- ja lämpöeristysominaisuudet. Tulevaisuuden autoissa keraamiset osat saattavat olla erottamaton osa moottorin rakennetta ja polttoainejärjestelmän kulutuksenkestäviä sovelluksia sekä venttiilimekanismien lisäkomponentteja kuten venttiilejä ja venttiilien istukoita. Tulevaisuuden autot voivat käyttää keraamisia polttokennoja, joiden ansiosta ne ovat lähes päästöttömiä.

Bryssel 16. heinäkuuta 2009. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Ks. alaviitteet 4 ja 5.

(2) ETSK:n lausunto aiheesta ”Energiamarkkinoiden nykykehityksen vaikutus Euroopan teollisuuden arvoketjuihin”, EUVL C 77, 31.3.2009, s. 88-95.

(3) Kts. komission lehdistötiedote IP/08/1998 osoitteessa: http://europa.eu/rapid/.

(4) FWC Sector Competitiveness Studies – Competitiveness of the Glass Sector, lokakuu 2008.

(5) FWC Sector Competitiveness Studies – Competitiveness of the Glass Sector, lokakuu 2008, Eurostat, 2006.