Erityiskertomus nro 13/2012 ”Saharan eteläpuolisten maiden juomavesihuoltoa ja perussanitaatiota koskeva Euroopan unionin kehitysapu”





LYHENTEET AKT-valtiot : Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot CRIS : yhteisön ulkopuolisiin maihin suunnattua yhteisön apua hallinnoivan toimialan tietojärjestelmä EKR : Euroopan kehitysrahasto EUWI : EU:n vesialoite (European Union Water Initiative) IGAD : Afrikan sarven maiden kehitysjärjestö ROM : Tulosperusteinen seurantajärjestelmä (Results-Oriented Monitoring) SADC : Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö UNICEF : Yhdistyneiden kansakuntien lastenrahasto WHO : Maailman terveysjärjestö (World Health Organisation) TIIVISTELMÄ I. Saharan eteläpuolinen Afrikka ei tätä menoa saavuta vettä ja sanitaatiota koskevia vuosituhannen kehitystavoitteita. Tarkastuksessa pyrittiin arvioimaan, onko komissio hallinnoinut Saharan eteläpuolisen Afrikan juomavesihuoltoa ja perussanitaatiota koskevaa EU:n kehitysapua siten, että sen tulokset olisivat vaikuttavia ja kestäviä. II. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti otoksen, johon oli poimittu 23 hanketta kuudesta eri maasta. Nämä maat saavat merkittävän osan kyseisellä alueella annettavasta avusta. Tarkoituksena oli arvioida hankkeiden tuloksellisuutta ja todennäköistä kestävyyttä. III. Tarkastuksen yhteydessä tehtiin seuraavat keskeiset havainnot: - Laitteistot oli yleisesti ottaen asennettu suunnitelmien mukaan ja ne olivat käyttökunnossa. - Tulokset vastasivat edunsaajien tarpeita kuitenkin ainoastaan alle puolessa tarkastetuista hankkeista. - Tarkastetuissa hankkeissa edistettiin yleisesti ottaen vakiotekniikan ja paikallisesti saatavilla olevien materiaalien käyttöä eli hankkeet olivat teknisesti kestäviä. - Tulokset ja hyöty jäävät valtaosassa hankkeista saamatta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, jos muita kuin tariffeista saatavia tuloja ei ole taattu tai jos esiintyy institutionaalisia puutteita (toiminnanharjoittajilla ei ole valmiuksia huolehtia asennettujen laitteiden toimivuudesta). - Hanketulosten kestävyys otetaan komission hankehallinnointimenettelyissä perusteellisesti huomioon, mutta komissio ei ole hyödyntänyt menettelyjään kunnolla lisätäkseen hankkeista saatavan pysyvän hyödyn todennäköisyyttä. IV. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komission olisi hyödynnettävä nykymenettelyjä monilta osin paremmin, jotta EU:n kehitysapuun käyttämistä varoista olisi tällä alalla ja alueella mahdollisimman paljon hyötyä. JOHDANTO VESI- JA SANITAATIOALA: SAAVUTUKSET JA HAASTEET 1. Vesihuollon ja sanitaation parantaminen on vuosituhannen kehitystavoitteiden [1] saavuttamisen kannalta ratkaisevassa asemassa. Puhdas juomavesi ja toimiva sanitaatio edistävät taloudellista kasvua ja vähentävät köyhyyttä lähinnä kansanterveyden [2] kohentumisen kautta ja tukevat muita kehitystavoitteita, joita ovat mm. sukupuolten tasa-arvo sekä elintarvike- ja ravintoturva. 2. Alalla on tietyt ominaishaasteensa. Asennettujen järjestelmien on oltava ympäristöllisesti kestäviä. Niiden avulla on estettävä vesivarojen laadun huononeminen, joka voi johtua esimerkiksi liikakäytöstä, ja ekologinen haitta, jonka syynä voi olla mm. riittämätön sanitaatio- ja viemäröintijärjestelmä. 3. Sanitaation parantaminen edellyttää yleensä muutoksia yksilöiden käytöksessä ja riippuu täten yleiseen sosiaaliseen hyväksyntään ja omaksumiseen tähtäävistä hygieniakampanjoista. Erityisesti maaseudulla operatiivinen toiminta, pienimuotoiset huoltopalvelut ja taloushallinto eivät yleensä ole minkäänlaisen pysyvän viraston vastuulla vaan niistä huolehtii paikallisväestö, joka tarvitsee sekä koulutusta että tukea tarkoituksenmukaisten rakenteiden perustamiseen. 4. Vuosituhannen kehitystavoitteet pitävät sisällään vettä ja sanitaatiota koskevan erityisen tavoitteen 7 (erityinen tavoite 7 c), jonka tarkoituksena on puolittaa vuoteen 2015 mennessä (vuoteen 1990 verrattuna) niiden ihmisten osuus, joilla ei ole jatkuvasti puhdasta juomavettä eikä perussanitaatiota. Vesihuoltoa ja sanitaatiota koskeva Maailman terveysjärjestön ja UNICEFin yhteinen seurantaohjelma on Yhdistyneiden kansakuntien mekanismi, jonka avulla seurataan, miten vettä ja sanitaatiota koskevien vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa edistytään. 5. Yhteisestä seurantaohjelmasta vuodelta 2012 laaditun kertomuksen mukaan maailma on saavuttanut juomavesitavoitteen, mutta on epätodennäköistä, että se saavuttaisi sanitaatiotavoitteen. Kaupungin ja maaseudun väliset erot ovat silmäänpistäviä: 79 prosenttia kaikista ihmisistä, jotka ovat edelleen vailla toimivaa juomavesilähdettä ja 72 prosenttia niistä, joilla ei ole toimivaa sanitaatiota, elävät maaseudulla [3]. 6. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa on jääty kauas vesi- ja sanitaatiotavoitteista. Vuonna 2010 kaikkiaan 39 prosentilla väestöstä ei ollut käytössään toimivaa juomavesilähdettä ja 70 prosenttia oli vailla toimivaa sanitaatiota. Juomaveden osalta tavoitemäärä oli 25 prosenttia ja sanitaation osalta 36 prosenttia. 7. Vettä ja sanitaatiota koskevien vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseen (suunnitelmien mukaisen rahoituksen lisäksi) tarvittavaa rahoitusta koskevat arviot vaihtelevat huomattavasti. Maailmanpankin julkaiseman arvion mukaan Saharan eteläpuolisen Afrikan rahoitusvaje on (sekä kaupunki- että maaseutualueilla) 11,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuodessa vuosien 2011–2015 [4] välisenä aikana. Maaliskuussa 2012 [5] annetussa Marseillen julistuksessa sitä vastoin todettiin, että kaudella 2012–2015 on käytettävä vielä kaikkiaan 8 miljardia Yhdysvaltain dollaria lisää, jotta kyseiset tavoitteet saavutetaan koko Afrikan maaseudulla. EU:N POLITIIKKA JA ALALLE ANTAMA RAHOITUSTUKI VESI- JA SANITAATIOPOLITIIKKA 8. EU:n vettä ja sanitaatiota koskevasta kehitysavusta annetaan ohjeita vesihuollosta vuonna 2002 annetussa komission tiedonannossa [6] vesihuollosta kehitysmaissa 30 päivänä toukokuuta 2002 annetun neuvoston päätöslauselman mukaisesti [7]. Kehityspolitiikkaa koskevassa Euroopan konsensuksessa toistettiin vuonna 2005, miten tärkeä merkitys vedellä on EU:n kehitysavussa [8]. 9. Vuonna 2002 annetussa komission tiedonannossa asetetaan kehitysavun yhdeksi päätavoitteeksi riittävän ja hyvälaatuisen juomaveden ja asianmukaisen jätehuollon turvaaminen kaikille, erityisesti köyhimmille. 10. EU teki tiedonannon perusteella vuonna 2002 Johannesburgissa järjestetyssä kestävän kehityksen huippukokouksessa vesialoitteen (EUWI), jonka tarkoituksena on helpottaa juomavettä ja sanitaatiota koskevien vuosituhattavoitteiden saavuttamista (ks. laatikko 1). RAHOITUS 11. EU kanavoi varoja vesihuoltoon ja sanitaatioon sekä aihekohtaisten että maantieteellisten (kansallisten ja alueellisten) ohjelmien [9] kautta. Lisäksi EU myöntää varoja humanitaaristen avustustoimien yhteydessä. 12. Komission ulkoisia toimia koskevasta tietojärjestelmästä eli yhteisön ulkopuolisiin maihin suunnattua yhteisön apua hallinnoivan toimialan tietojärjestelmästä (CRIS) käy ilmi, että vettä ja sanitaatiota koskevat menot olivat Saharan eteläpuolisissa maissa vuosina 2001–2010 yhteensä 1010 miljoonaa euroa (ks. liite I). Vettä ja sanitaatiota koskevaa rahoitusta esiintyy myös muiden tukien aloilla, kuten maaseudun kehittämiseen, maatalouteen, ympäristöön, terveyteen ja koulutukseen liittyvillä aloilla, joten komission antaman tuen kokonaismäärä on ollut tätä suurempi. LAATIKKO 1 EU:N VESIALOITTEEN TAVOITTEET Vesialoitteen tarkoituksena on: - vahvistaa poliittista sitoutumista toimintaan sekä nostaa vesi- ja sanitaatiokysymysten profiilia köyhyyden vähentämispyrkimysten yhteydessä - edistää parempia vesihallintoon liittyviä järjestelyjä (vahvistamalla institutionaalisia valmiuksia sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta) - parantaa koordinointia ja yhteistyötä vesi- ja sanitaatiotoimissa - kannustaa alueiden ja tätä pienempien yksiköiden välistä yhteistyötä yhdennetyn vesivarojen hoidon yhteydessä - hankkia lisärahoitusta. TARKASTUKSEN SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA 13. Tarkastuksessa arvioitiin, johtaako juomavesihuoltoa ja sanitaatiota koskeva EU:n kehitysapu kestäviin tuloksiin kuudessa Saharan eteläpuolisessa maassa. Kyseiset maat oli valittu kymmenen tärkeimmän avunsaajan joukosta niiden taloudellisen merkityksen perusteella. Tarkastuksessa keskityttiin seuraaviin kahteen kysymykseen: a) Saavutettiinko EU:n rahoittamien hankkeiden suunnitellut tulokset ja olivatko tulokset kestäviä? b) Toteuttiko komissio asianmukaisia toimenpiteitä varmistaakseen, että tulokset olivat vesihuollon ja sanitaation osalta kestäviä? 14. Tarkastuksen yhteydessä pohdittiin, täyttivätkö hankkeet kestävyyden edellytyksenä olevat tekniset, taloudelliset ja institutionaaliset ehdot. Mahdollisuuksien mukaan tarkasteltiin lisäksi sitä, oliko hankkeilla myös sosiaalisia ja ympäristövaikutuksia [10]. 15. Tarkastus toimitettiin helmikuun ja joulukuun 2011 välisenä aikana. Sen yhteydessä tutkittiin yksityiskohtaisesti EU:n rahoittamia vesihuolto- ja sanitaatiohankkeita kuudessa edunsaajamaassa eli Angolassa, Beninissä, Burkina Fasossa, Ghanassa, Nigeriassa ja Tansaniassa (ks. liite II). Tarkastajat kävivät Burkina Fasossa, Nigeriassa ja Tansaniassa huhtikuun ja heinäkuun 2011 välisenä aikana. 16. Tarkastuksen yhteydessä tutkittiin otos, joka koostui 23 hankkeesta ja ohjelmasta, jotka saivat sopimuksen mukaan rahoitusta seitsemännestä, kahdeksannesta ja yhdeksännestä Euroopan kehitysrahastosta sekä ensimmäisestä vesialan AKT–EU-välineestä (joka rahoitettiin yhdeksännestä EKR:sta) ja EU:n yleisestä talousarviosta. Sopimuksista aiheutui yli 400 miljoonan euron kokonaiskulut. EU rahoitti kuluista 49 prosenttia. Liitteessä III esitetään luettelo kaikista tarkastettaviksi valituista hankkeista ja ohjelmista. HUOMAUTUKSET LAITTEISTOT OLI ASENNETTU, MUTTA NE EIVÄT USEIMMISSA TAPAUKSISSA VASTANNEET TYYDYTTÄVÄLLÄ TAVALLA EDUNSAAJIEN TARPEITA; KESTÄVYYS VAARANTUU YLEISESTI OTTAEN LAITTEISTOT OLI ASENNETTU SUUNNITELMIEN MUKAISESTI JA NE OLIVAT KÄYTTÖKUNNOSSA 17. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskäynnit ja analyysit kertomuksista osoittivat, että asennettu vesihuoltolaitteisto oli asianmukainen kaikissa hankkeissa. Joissakin tapauksissa alkuperäisiä suunnitelmia oli muutettu määrän, teknisten erittelyjen, sijainnin ja aikataulun osalta, jotta ne vastaisivat täytäntöönpanon aikana havaittuja paikallisia olosuhteita (ks. liite IV ja laatikko 2). +++++ TIFF +++++ 18. Tarkastuksen aikaan oli saatavilla tietoja (joko EU:n edustustoista tai tilintarkastustuomioistuimen tarkastajien paikalla tekemien tarkastusten ansiosta) seuraavien järjestelmien nykytoiminnasta: - vesihuoltolaitteistot 18:ssa 23 hankkeesta - sanitaatiojärjestelmät kymmenessä 17 hankkeesta, joihin sisältyi sanitaatio-osio. LAATIKKO 2 PUUTTEEN KORJAAMINEN: PIENTEN NIGERIALAISTEN KAUPUNKIEN VESIHUOLLON JA SANITAATION PARANTAMINEN "Puutteen korjaamiseen" tähtäävän hankkeen avulla saatiin puhdasta vettä ja sanitaatiojärjestelmä kahteentoista pieneen kaupunkiin Pohjois-Nigeriassa sijaitsevassa Jigawan osavaltiossa. Hankerahoituksen turvin rakennettiin yksinkertaiset vesihuoltojärjestelmät (porakaivoja ja vesihuoltoverkko). Järjestelmät olivat hyvässä kunnossa ja toimivat asianmukaisesti tarkastajien käynnin aikaan (heinäkuussa 2011). Lisäksi asumuksiin rakennettiin käymälöitä saatavilla olevista paikallisista materiaaleista. +++++ TIFF +++++ Hankkeen avulla luotiin infrastruktuurin lisäksi muutakin. Paikallisia yhteisöjä autettiin selvittämään, mitä he odottivat hankkeelta. Pyrkimyksenä oli saada aikaan pitkäaikaisia käytösmuutoksia. Vedenkäyttäjien järjestöt osallistuivat keskusteluihin vesihuollon ja sanitaatiojärjestelmien teknisistä erittelyistä ja ottivat huomioon asiakkaiden tarpeet. Lisäksi ne vastasivat järjestelmien päivittäisestä toiminnasta. Vesihuollosta ja sanitaatiosta vastaava valtion virasto tuki järjestöjä tarvittavissa kunnostus- ja korjaustöissä. Hankkeella on ollut myönteinen vaikutus paikallisten yhteisöjen elämään. Hanke auttoi ratkaisemaan kyseisissä pienissä kaupungeissa ongelman, joka johtui tarpeiden tekemisestä taivasalle. Veden välityksellä tarttuvat taudit ovat myös vähentyneet. Hanke toteutettiin tarkastuksen aikaan samanlaisena yli sadassa pienessä kaupungissa. CROSS RIVER STATE -MAAKUNNAN MAASEUDUN VESIHUOLTO JA SANITAATIO NIGERIASSA Avustuksen saaja toimitti väliraportin 7. kesäkuuta 2011. Raportti kattaa koko täytäntöönpanokauden ( 1. tammikuuta 2005 – 31. joulukuuta 2010). Väliraportin mukaan hankkeen pääasialliset tuotokset oli pantu täytäntöön hanke-ehdotuksen ja avustussopimuksen mukaisesti lukuun ottamatta seuraavaa kahta poikkeusta: a) korjattavien porakaivojen määrää vähennettiin 61:een (sopimuksen mukaan oli tarkoitus korjata 120 porakaivoa) ja b) jätehuoltokeskusten ja käymälöiden rakentamisesta luovuttiin. Avustuksen saaja rakensi lisäksi 15 uutta porakaivoa korvaukseksi siitä, että korjattavien porakaivojen määrää vähennettiin. 19. Kymmenessä hankkeessa 18:sta hankkeesta, joista oli saatavilla tietoja, vesihuoltojärjestelmä oli huollon ansiosta puhdas ja hyväkuntoinen sekä käytössä. Seitsemässä hankkeessa esiintyi vähäisiä puutteita, jotka vaikuttivat osaan hankkeesta. Vakavia puutteita havaittiin yhdessä hankkeessa (ks. laatikko 3). 20. Kymmenestä sanitaatio-osion sisältävästä hankkeesta, joiden osalta on saatavilla tietoja, viisi onnistui, kahdessa tapauksessa järjestelmä oli rakennettu, mutta se ei ollut käytössä tai riittävän hyvässä toimintakunnossa ja kolmessa muussa tapauksessa esiintyi vähäisiä puutteita (ks. liite IV). +++++ TIFF +++++ LAATIKKO 3 VESIHUOLTO JA SANITAATIO POHJOIS-GHANAN MAASEUDULLA Hankkeen lopullisen arviointikertomuksen mukaan käsipumput oli sijoitettu alueille, joiden tiedetään tulvivan säännöllisesti, jotka ovat pilaantumiselle alttiita ja joille ei ole ajoittain pääsyä. Vuonna 2010 tehdyllä tarkastuskäynnillä raportoitiin Itä-Gonjassa ja Länsi-Mamprusissa kunnostettujen porakaivojen osalta seuraavista ongelmista: Itä-Gonjassa tarkastetuista 17 porakaivosta viisi ei toiminut ja kolme ei ollut käytössä Länsi-Mamprusin alueella tarkastetuista seitsemästä porakaivosta yksi ei toiminut. Vuonna 2009 tehdyn ensimmäisen tarkastuskäynnin jälkeen oli raportoitu, että kyseisillä kahdella alueella tarkastettaviksi valituista seitsemästä porakaivosta yhtä ei ollut löydetty ja kolme oli huonossa käyttökunnossa. Lisäksi vuonna 2009 toimitettujen hankkeen teknisen tarkastuksen ja tilintarkastuksen yhteydessä havaittiin, että Länsi-Gonjan alueella tarkastetuista 40 porakaivosta kolme ei toiminut. MUTTA NE EIVÄT USEIMMISSA TAPAUKSISSA VASTANNEET TYYDYTTÄVÄLLÄ TAVALLA EDUNSAAJIEN TARPEITA 21. Tarkastetuista 23 hankkeesta ainoastaan kaksi hanketta vastasi selvästi hankkeissa määriteltyjä edunsaajien tarpeita. Kuudessa muussa tapauksessa hankkeet vastasivat edunsaajien tarpeita, mutta niissä esiintyi vähäisiä puutteita. Muissa tapauksissa esiintyi vakavampia puutteita (ks. liite IV ja laatikko 4). 22. Kahta poikkeusta lukuun ottamatta järjestelmien toiminnasta vastaavat organisaatiot eivät toimittaneet säännöllisesti tarkastuksia varmistaakseen, että veden laatu täytti ihmisravinnolle asetetut vähimmäisstandardit (ks. laatikko 5). 23. Kyseisten standardien noudattamista estivät yleensä vaikeudet järjestää säännöllistä testausta sekä pilaantumisriski [11]. Tämän vuoksi usein suositellaan, että asianomainen kohdeväestö keittää veden ennen juomista tai ennen kuin vettä käytetään ruoanlaittoon. TULOKSET JA HYÖTY JÄÄVÄT SAAMATTA VALTAOSASSA HANKKEITA KESKIPITKÄLLÄ JA PITKÄLLÄ AIKAVÄLILLÄ, JOS MUITA KUIN TARIFFEISTA SAATAVIA TULOJA EI VOIDA TAATA 24. Tilintarkastustuomioistuin arvioi tarkastettujen hankkeiden teknisen, taloudellisen ja institutionaalisen kestävyyden ja mahdollisuuksien mukaan myös niiden sosiaalisen ja ympäristöllisen vaikutuksen analysoimalla teknisiä asiakirjoja ja tarkastamalla hankkeita paikalla (ks. kohta 14 ja liite IV). LAATIKKO 4 PIENTEN KAUPUNKIEN VESIHUOLTOA JA SANITAATIOTA KOSKEVA OHJELMA NIGERIASSA Ohjelmassa oli tarkoitus rakentaa porakaivoja, pumppuja ja jakeluverkko 24 pieneen kaupunkiin Adamawan, Deltan ja Ekitin maakunnissa. Suunnitelmissa oletettiin, että pumppujen virranlähteenä toimisi sähköverkko, mutta sähköä ei tässä tapauksessa tuotettu lähes lainkaan. Varageneraattoreiden asentamisesta huolimatta niiden tavanomaiseen toimintaan tarvittava määrä dieselöljyä oli liian kallista. Tästä seurasi, että laitteistoja käytettiin tarkastuksen aikana ainoastaan harvoin, vaikka ne olivat hyvässä käyttökunnossa. Mahdolliset käyttäjät jatkoivat niin ollen aiempien vesilähteiden käyttöä ja täten ohjelmasta, jolla pyrittiin tarjoamaan luotettava toimiva juomavesilähde, ei ollut käytännössä mitään hyötyä. VESIHUOLTO-OHJELMA ALUEELLISILLE KESKUKSILLE, I VAIHE, TANSANIA Alunperin suunnitellun jätevedenpuhdistamon rakentamista Mwanzaan lykättiin II vaiheeseen, vaikka hankkeen vesihuolto-osio oli jo pantu täytäntöön. LAATIKKO 5 VEDEN LAATU ANGOLASSA JA TANSANIASSA Angolassa sijaitsevassa Tombwan kaupungissa vesihuoltojärjestelmän hallinnoinnista vastaava organisaatio ilmoitti, että vettä analysoitiin päivittäin. Tarkastajille ei kuitenkaan toimitettu analyyseja koskevaa todentavaa aineistoa. Luandan lähiöihin toimitettava vesi käsiteltiin ennen jakelua kemiallisesti vedenpuhdistamossa ja raporttien mukaan se täytti Maailman terveysjärjestön ohjeissa ehdotetut kriteerit. Vesihuoltoverkko rikkoutui kuitenkin usein, mikä lisäsi veden pilaantumisen mahdollisuutta jakelun aikana. Maaseudulla toteutetun hankkeen tarkoituksena oli saattaa kymmenen Uigen pohjoisessa maakunnassa sijaitsevaa kylää vesihuollon piiriin. Hankkeen yhteydessä ei tehty vesianalyyseja, koska valuma-alueelle oli logistisesti vaikea päästä. Tansanian maaseudulla toteutetussa hankkeessa, jonka tarkoituksena oli saada vettä Njomben kyliin, voitiin luottaa paikallisen laboratorion tukeen veden analysoinnissa. Laatua tosin testattiin epäsäännöllisesti. Paikalliset viljelijät olivat kuitenkin vähän aiemmin kylväneet ohraa valuma-alueen lähelle ja käyttäneet kemiallisia lannoitteita ja torjunta-aineita. Paikallisella laboratoriolla ei ollut välineitä, joiden avulla se olisi voinut havaita tämäntyyppisen pilaantumisen. Vesinäytteet oli lähetettävä pääkaupunkiin, mikä tarkoitti sitä, että analyysitulosten saaminen kesti kauan. Lisäksi tästä aiheutui lisäkuluja. TEKNINEN KESTÄVYYS 25. Tarkastetuissa hankkeissa edistetään yleisesti ottaen vakiotekniikan ja paikallisesti saatavien materiaalien käyttöä sekä vesihuoltoa että sanitaatiota koskevissa osioissa. Erityisesti maaseutuhankkeissa (15 hanketta 23 hankkeesta) niiden avulla rakennettiin helposti kunnossa pidettäviä porakaivoja, kaivettiin vesihuoltoon tarkoitettuja käsipumppukaivoja ja edistettiin paikallisesti saatavilla olevista materiaaleista koostuvien edullisten käymälämallien rakentamista. +++++ TIFF +++++ Nousuvesiputki - Burkina Faso© Euroopan tilintarkastustuomioistuin. TALOUDELLINEN KESTÄVYYS 26. Vesi- ja sanitaatiohankkeista saatava hyöty voidaan hankkeen luovuttamisen jälkeen varmistaa ainoastaan, jos toimintakulujen, tavanomaisen huollon ja tarvittaessa korjaustöiden kattamiseksi on riittävät varmat tulot. Laitteistot on myös aikanaan korvattava tai korjattava. Neuvosto totesi vuonna 2002, että taloudellinen kestävyys olisi varmistettava vesihuoltopalvelujen hinnoittelulla, mutta lisäsi, että köyhien ja heikossa asemassa olevien ryhmien perustarpeista huolehtiminen vaatii kuitenkin asianmukaisten tariffirakenteiden ja keruujärjestelmien kehittämistä [12]. Kansallinen ja paikallinen toimintapolitiikka vaihtelee kumppanimaasta toiseen. Sekä käytännön syistä että poliittisista syistä johtuen käytössä ovat tavallisesti verot ja varojen siirrot sekä tariffit [13]. 27. Hankesuunnittelun yhteydessä varmistetaan luovuttamisen jälkeinen kestävyys ja siksi suunnitelmissa olisi analysoitava paikalliset mahdollisuudet varmistaa rahoitus ja lisäksi riskit (esim. valtio ei kenties enää rahoita hanketta tai olosuhteiden vuoksi tukea tarvitaan enemmän). Tariffien vahvistamisen ja keruun käytännön esteisiin voidaan puuttua yksityiskohtaisella suunnittelulla ja esimerkiksi antamalla koulutusta osana hankkeen täytäntöönpanoa. 28. Erityisesti maaseutuhankkeissa järjestelmien toimintaa koskevaa kirjanpitoa oli saatavilla vain vähän. Tilintarkastustuomioistuin analysoi täten kulloinkin saatavilla oleva aineiston (esim. tariffien keruuta koskevan kirjanpiton ja pankkitositteet) ja jos mahdollista keskusteli taloudellisesta tilanteesta järjestelmien toiminnasta vastaavien organisaatioiden ja hankkeen lopullisten edunsaajien kanssa. 29. Ainoastaan neljässä tarkastetuista 23 hankkeesta tariffit oli asetettu toimintakulujen tasolle. Muiden hankkeiden osalta voidaan todeta, että jos varoja ei siirretä eikä veroja kerätä, kyseisten hankkeiden kestävyys on vaakalaudalla. Kuten seuraavissa kolmessa kohdassa selitetään, tariffeihin vaikuttivat mm. seuraavat tekijät: a) edunsaajaväestön havaittu kyky maksaa palvelusta b) vesimaksuja ei hyväksytty, koska katsottiin, että viranomaisten olisi toimitettava vesi maksutta c) tehoton laskutus ja maksujenkeruu. 30. Kahdessa Burkina Fasossa toteutussa maaseutuhankkeessa (alueellinen aurinkoenergiaohjelma – II vaihe sekä juomaveden ja sanitaation itsenäinen hallinnointi neljän Burkina Fason maakunnan maaseutualueella) kunnanjohtajat huolehtivat hinnoittelusta, mutta eivät ottaneet riittävällä tavalla huomioon tarvetta kattaa kulut. Näin kävi myös kahdessa Angolassa tarkastetussa kaupunkihankkeessa, jossa veden hintaa tuettiin julkisista varoista. Nämä ovat esimerkkejä hankkeista, jossa tariffit eivät riitä kattamaan kuluja ja kestävyyden takaamiseksi tarvitaan veroja ja varojen siirtoja. 31. Yhtä Nigeriassa tarkastetuista hankkeista (Cross River State -maakunnan maaseudun vesihuolto ja sanitaatio) täytäntöönpaneva virasto totesi, että paikallisen väestön mukaan vesi on maksuton sosiaalinen hyödyke ja täten väestö vastustaa sitä, että talouksien tai yksilöiden olisi maksettava juomavedestä. Lopullisessa arviointikertomuksessa todetaan, että Pohjois-Ghanan maaseudun vesihuoltoa ja sanitaatiota koskevan hankkeen tapauksessa monet vesi- ja sanitaatiokomiteat eivät keränneet vesimaksuja. 32. Tilintarkastustuomioistuin pani merkille, että kahdeksassa hankkeessa esiintyi laajalti ongelmia laskutuksessa ja maksujen keruussa (vesiliittymiä oli vähän, huomattavaa osaa vedestä ei laskutettu ja käytetyn veden mittauskapasiteetti oli heikko). Esimerkiksi Angolassa sijaitsevan Luandan lähiöissä toteutetun vesihuolto- ja sanitaatiohankkeen yhteydessä EPAL (Luandan julkinen vesilaitos) laskutti vuotta 2010 koskevan toimintakertomuksensa mukaan ainoastaan 46,5 prosenttia tuotetusta vedestä (31,1 miljoonaa euroa) ja ainoastaan puolet kyseisestä määrästä kerättiin (15,4 miljoonaa euroa). INSTITUTIONAALINEN KESTÄVYYS 33. Institutionaalisen kestävyyden osalta on tärkeää, että paikallisille organisaatioille, kuten vedenkäyttäjien yhdistyksille ja komiteoille, annettaisiin toimivalta hallinnoida ja käyttää laitteistoja ja että niiden käytettävissä olisi oltava tarvittava ammattitaito ja tekninen asiantuntijuus. 34. Tarkastettujen hankkeiden avulla varmistettiin, että edunsaajat olivat osallisina alkuperäisissä valinnoissa ja että yleisesti ottaen hankkeiden yhteydessä kehitettiin tarvittavaa paikallista teknistä tietämystä ja asiantuntijuutta. 35. Tarkastetuista hankkeista seitsemässä asiasta vastaavat organisaatiot eivät kuitenkaan pystyneet varmistamaan, että laitteistot toimivat hyvin. Näissä tapauksissa havaittuja puutteita olivat puutteellinen tekninen ammattitaito ja vaillinainen vastuunotto hankkeista (ks. laatikko 6). Käytännössä mikä vaan näistä puutteista saattaa tarkoittaa sitä, että laitteisto jää käyttämättä. LAATIKKO 6 PIENTEN KAUPUNKIEN VESIHUOLTOA JA SANITAATIOTA KOSKEVA OHJELMA NIGERIASSA Yhteisöjen taidot eivät riittäneet järjestelmien kunnossapitoon ja korjaamiseen. Käytösmuutosten aikaansaamiseen tarvittavia valmiuksia oli vielä vähemmän. Vuonna 2006 laaditussa keskivälin arviointiraportissa ehdotettiin, että vedenkäyttäjien järjestöt tarvitsivat tukea vielä pitkään yhdyskuntarakentamisen päätyttyä. Jälkikäteisseurannan yhteydessä vuoden 2010 puolivälissä annetussa kertomuksessa todettiin, että tilanne ei ollut muuttunut, sillä nähtävissä ei ollut ketään, joka kehittäisi yhteisölle sellaisen vastuunottomallin, jonka mukaan vastuunotto jatkuisi urakkasopimusten päätyttyä. Kertomuksessa todettiin, että tuen puuttuminen yhteisöiltä vaaransi hankkeen kestävyyden. Tämä väite sai vahvistuksen tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa. KUMPPANIMAIDEN VASTUUALUEET 36. Kun hankkeiden toiminta riippuu rahoituksesta, teknisestä tuesta tai kumppanimaiden hallintoviranomaisten ja paikallisten viranomaisten muista toimista, kestävyyden varmistaminen edellyttää näiltä viranomaisilta sitoutumista. Sitoumuksia ei kuitenkaan noudatettu niissä kolmessa hankkeessa, joiden yhteydessä oli tehty virallisia sitoumuksia (ks. laatikko 7). Muissa 20 hankkeessa ei virallisia sitoumuksia tehty. SOSIAALISET JA YMPÄRISTÖVAIKUTUKSET 37. Tarkoituksenmukaisten tietojen ja ympäristöindikaattorien puuttuessa ei ole mahdollista arvioida, missä määrin tarkastettujen hankkeiden avulla on parannettu kohdeväestöjen yleisiä elinoloja ja suojeltu ympäristöä. 38. Vaikka kaikkien hankkeiden tarkoituksena oli kohdistua köyhien tarpeisiin, kuudessa tapauksessa kuitenkin havaittiin, että kaikkein köyhimpien ja heikoimmassa asemassa olevien saatavilla ei ollut juomavettä eikä perussanitaatiota. 39. Hygieniasta tiedotetaan laajalti ja järjestetään valistuskampanjoita, mutta tämän toiminnan vaikutusta vähentää merkittävällä tavalla se, että sanitaatio-osiota ei pidetä kovinkaan tärkeänä ja että vesi-, sanitaatio- ja hygieniakysymyksiä ei nivota yhteen selkeällä ja vaikuttavalla tavalla (ks. laatikko 8). LAATIKKO 7 ANGOLASSA SIJAITSEVAN TOMBWAN KAUPUNGIN JUOMAVESIHUOLTO Angolan hallintoviranomaiset eivät noudattaneet rahoitussopimuksessa asetettuja sitoumuksiaan urakan (vesihuoltojärjestelmän ja sähköverkon laajentaminen) suhteen, eivätkä mukauttaneet vesitariffeja tosiasiallisten kulujen perusteella eivätkä tukeneet EMASTin (Tombwan julkinen vesilaitos) uudenneenorganisointia. Tukitoimenpiteiden kestävyyden varmistamisen kannalta on erittäin tärkeää, että hallintoviranomaiset noudattavat sitoumuksiaan. LAATIKKO 8 ALUEELLINEN AURINKOENERGIAOHJELMA – II VAIHE, BURKINA FASO Ohjelma kohdistuu lähinnä juomaveteen liittyviin toimintoihin. Sanitaatioon liittyviä näkökohtia ei pohdittu yhtä paljon, eikä suunnitteluasiakirjoissa käsitelty sanitaation infrastruktuuria. Laitteistojen rakentaminen viivästyi, joten osaa hyviä hygieniakäytäntöjä koskevasta koulutuksesta/tiedotuksesta ei voitu toteuttaa tai koulutus/tiedotus tapahtui liian varhaisessa vaiheessa. YHDISTETTY LÄHESTYMISTAPA GUINEAMATOJEN HÄVITTÄMISEEN VESIHUOLLON, SANITAATION JA HYGIENIAN AVULLA POHJOIS-GHANASSA Yksi hankkeen neljästä keskeisestä tuloksesta liittyi hygieniaa koskeviin tiedotuskampanjoihin ja toimiin, joiden tarkoituksena oli panna täytäntöön toimivat hygieniakäytännöt. Hygieniatiedotustoimien tulokset jäivät kouluissa ja yhteisössä kuitenkin havaintojen mukaan suurelta osin tehottomiksi (vuonna 2009 laadittu toinen toiminnan seurantaa koskeva kertomus ja vuonna 2010 laadittu tulosperusteista seurantaa koskeva kertomus). +++++ TIFF +++++ JUOMAVESIHUOLTO TOMBWAN KAUPUNGISSA, ANGOLASSA Hanke ei sisältänyt sanitaatio-osiota, vaikka huonosta sanitaatiosta raportoitiin alustavissa toteutettavuustutkimuksissa erittäin suurena riskinä väestön terveydelle. Tilanne ei ollut tarkastuksen ajankohtaan mennessä muuttunut: terveysriskit kasvoivat, koska tarpeet tehtiin edelleen yleisesti taivasalla ja muut sanitaatiokäytännöt olivat puutteellisia. 40. Yhdessä hankkeessa (Puutteen korjaaminen: pienten nigerialaisten kaupunkien vesihuollon ja sanitaation parantaminen, ks. laatikko 2) hygieniaa koskevien tiedotuskampanoiden täytäntöönpano onnistui. Hankkeen avulla ratkaistiin ongelma, joka johtui tarpeiden tekemisestä taivasalla. Tarkastuksen aikana hanke toteutettiin samanlaisena yli sadassa pienessä kaupungissa. Lisäksi Nigeristä (raja on 25 kilometrin päässä) tuli tutustumiskäynnille edustajia, jotka halusivat oppia lähestymistavasta voidakseen soveltaa sitä omassa maassaan. PERUSTEELLISISTA HALLINNOINTIMENETTELYISTÄ HUOLIMATTA KESTÄVYYDEN OSALTA ON JÄÄNYT KÄSITTELEMÄTTÄ TÄRKEITÄ TEKIJÖITÄ 41. Komissio on soveltanut vesialalla kehitysavun toimittamisen mekanismina yleensä hankelähestymistapaa. Komission henkilöstö ei vastaa hankkeiden täytäntöönpanosta, vaan hankkeet suunnittelee ja toteuttaa joko kumppanimaan asianmukaisen ministeriön alainen virasto, kansalaisjärjestö tai kansainvälinen järjestö. 42. Komissio on ottanut käyttöön menettelyjä, ja se ohjeistaa ja neuvoo hankkeiden hyväksynnässä ja seurannassa. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kestävyyteen kohdistui usein riskejä (ks. kohdat 25–40); se tarkasti tämän vuoksi, voitiinko kyseisten menettelyjen avulla periaatteessa saada kohtuullinen varmuus hankkeiden kestävyydestä ja oliko menettelyjä sovellettu tarkastetuissa hankkeissa tosiasiassa onnistuneesti. KESTÄVYYS OTETTIIN PERUSTEELLISESTI HUOMIOON KOMISSION HANKEHALLINTOINTIMENETTELYISSÄ 43. Komissio antaa sisäisiä ohjeita kussakin hankesyklin keskeisessä vaiheessa: suunnittelu, yksilöinti, laadinta, täytäntöönpano ja arviointi sekä tarkastus. Vettä ja sanitaatiota varten on laadittu omat ohjeet [14]. 44. Ohjeissa viitataan koko ajan kestävyyteen ja niissä määrätään kussakin vaiheessa toteuttavista toimista ja tarkastuksista. Näiden toimien ja tarkastusten avulla saadaan varmuus siitä, että kestävyyttä koskevat riskit on yksilöity ja että riskejä hallitaan. Ohjeilla varmistetaan mm. seuraavat seikat: a) Ohjelmasuunnitteluvaiheessa varmistetaan, että kansalliset maaohjelmat ovat kumppanimaan ja köyhyyden vähentämistä koskevien strategioiden mukaisia ja että toiminta koordinoidaan muiden rahoittajien kanssa. b) Yksilöinti- ja laadintavaiheissa ehdotetaan hyväksyttäviä teknisiä ratkaisuja, yksilöidään saatavilla olevat vakaat rahoituslähteet ja määritellään selkeät indikaattorit, tavoitteet ja päämäärät. Euroopan komission rahoittamissa avustussopimuksissa [15], kuten mm. vesi-alaa koskevan välineen kohdalla, vastaavanlaisen analyysin tulokset otetaan huomioon valintaprosessin yhteydessä. c) Täytäntöönpanovaiheessa komissio seuraa edistymistä ja toteuttaa korjaavat toimet ajoissa. d) Sekä täytäntöönpano- että arviointi- ja tarkastusvaiheissa komission tulosseurantajärjestelmän [16] avulla arvioidaan tulosten mahdollinen ja tosiasiallinen kestävyys sekä hankkeen täytäntöönpanon aikana että sen jälkeen. e) Komission yksiköiden teettämissä lopullisissa arvioinneissa hanketulosten kestävyyden arviointitarve mainitaan toimeksiannossa. KOMISSIO ON JÄTTÄNYT KÄSITTELEMÄTTÄ TULOSTEN KESTÄVYYDEN KANNALTA TÄRKEITÄ SEIKKOJA HUOMATTAVAN SUURESSA MÄÄRÄSSÄ TAPAUKSIA 45. Tilintarkastustuomioistuin ei saanut näyttöä siitä, että komissio olisi yksilöinyt seuraavat hankesuunnittelun puutteet tai toteuttanut toimenpiteitä niiden korjaamiseksi: a) Yhdeksässä hankkeessa teknisistä erittelyistä puuttui merkittäviä tekijöitä tai niitä ei ollut selitetty riittävän hyvin. b) Yhdessätoista tapauksessa talous- ja rahoitusanalyysi ei ollut riittävän perusteellinen. c) Kahdeksassa hankkeessa ei ollut selkeästi määriteltyjä tavoitteita ja kymmenessä muussa hankkeessa ei ollut selkeästi määriteltyjä indikaattoreita, lähtöarvoja eikä päämääriä. 46. Teknisissä erittelyissä esiintyi seuraavia puutteita: a) Erittelyissä ei ollut riittävän tarkkoja tietoja ehdotetuista teknisistä ratkaisuista tai lieventävistä toimenpiteistä, jotka olisi toteutettava tapauksissa, joissa tiedettiin olevan hankkeen kestävyyteen kohdistuvia riskejä (erityisesti tapauksissa, joissa hydrogeologiset olosuhteet estivät pohjaveden käytön). b) Joissakin tapauksissa osoittautui, että hyväksytty tekninen ratkaisu ei ollut asianmukainen. c) Joissakin tapauksissa hankkeiden vesihuolto-osio ei ollut tasapainossa jätevesihuoltoa ja jätenveden käsittelyä koskevien osioiden kanssa. 47. Talous- ja rahoitusnäkökohdat ovat kestävyyden kannalta erittäin tärkeitä. Tariffit eivät yleensä riitä kattamaan käyttö- ja kunnossapitokuluja, joten on ratkaisevan tärkeää, että yksilöidään vakaita vaihtoehtoisia rahoituslähteitä, jotka mahdollisuuksien mukaan sitoutuvat toimintaan jo ennen kuin hanketoimien rahoitus on hyväksytty. 48. Ainoastaan yhdessä tapauksessa – Burkina Fasossa toteutetun alueellisen aurinkoenergiaohjelman II vaiheessa – rahoituksen kestävyyttä käsiteltiin rahoitusehdotuksessa laajasti. Yhdessätoista muussa tapauksessa läpi käydyissä asiakirjoissa ei ilmoitettu, miten infrastruktuurin kunnossapito ja korvaaminen oli tarkoitus rahoittaa. 49. Lisäksi hankkeiden erittäin vaikeat toteuttamisolosuhteet (vähätuloiset kunnat, haluttomuus maksaa vedestä, jne.) ja vaikeudet tuottaa riittävästi varoja toimintakulujen kattamiseksi (ks. kohta 29) antavat aihetta analysoida arviointivaiheessa, miten rahoituspulasta selvitään. Nämä seikat olisivat oikeuttaneet asettamaan rahoituspäätöksen ehdoksi, että kyseisten vaikeuksien ratkaisemiseen on sitouduttava. Näin ei tehty yhdessäkään tarkastetuista hankkeista. 50. Hanketavoitteita ei ole määritelty selkeästi lähinnä suunnitellun välineistön, sen käyttötason (määrä ja laatu) ja hanketuloksista oletettavasti hyötyvän kohdeväestön kohdalla. Selkeiden ja määrällisesti ilmaistujen toimenpiteiden puuttuminen haittasi merkittävällä tavalla komission kykyä seurata edistymistä täytäntöönpanon aikana ja myöhemmin mitata ja tarkistaa, olivatko saavutetut tulokset ajan mittaan kestäviä (ks. laatikko 9). 51. Komissio seurasi tulosseurantamenettelyä soveltavista 23 hankkeesta 18:aa hanketta. Kahdeksassa niistä ei ollut näyttöä siitä, että komissio olisi toiminut tulosseurantakertomuksissa esitettyjen suositusten pohjalta. 52. Loppuarvioinnit aloitetaan yleensä joko ennen hanketoiminnan päätökseen saattamista tai vähän ajan kuluttua päättämisestä. Tällöin on liian aikaista arvioida kestävyyttä. Jälkikäteisseuranta tai jälkiarvioinnit sitä vastoin suoritetaan silloin, kun hankkeen päättämisestä on kulunut paljon aikaa. Tarkoituksena on arvioida nimenomaan kestävyyttä. Loppuarviointi oli tehty 23 hankkeesta kymmenen osalta. Jälkikäteisseuranta olisi voitu kohdistaa 20 hankkeeseen, mutta todellisuudessa se toteutettiin vain kahden hankkeen kohdalla [17]. Asiaa käsitellään tarkemmin liitteessä V. 53. Lopulta olisi pantava merkille, että muut hanketulosten kestävyyteen vaikuttavat tekijät eivät ole komission hallinnassa, mm. hankkeiden vaikutuksen mittaamiseen käytettyjen tietojen luotettavuus (kuten terveysasiat, koulutus ja ympäristö). LAATIKKO 9 LAPSIKUOLLEISUUDEN VÄHENTÄMINEN JA KOULUNKÄYNNIN LISÄÄMINEN PARANTAMALLA VESIHUOLTOA JA SANITAATIOTA ANGOLAN MAASEUTUALUEILLA Hanke-ehdotuksessa ei täsmennetty vesihuolto- ja sanitaatioinfrastruktuurin rakentamispaikkoja eikä siinä ollut asetettu veden laadulle selkeitä tulostavoitteita. VESIHUOLTO JA SANITAATIO POHJOIS-GHANAN MAASEUDULLA Hankkeen kohdeväestöstä ei ollut saatavilla johdonmukaista tietoa: vuonna 2000 suoritetussa toteutettavuustutkimuksessa viitattiin koko kyseisillä kolmella alueella sijaitsevan 865 kylän 576000 asukkaaseen ja väliarviointikertomuksessa viitattiin samalla alueella vuonna 2002 asuneisiin 386000 asukkaaseen. KUUDES MIKROHANKEOHJELMA, GHANA Hankeasiakirjoissa viitattiin juomaveden saatavuuden lisäämiseen, mutta tavoitearvoja ei ollut asetettu veden määrän ja laadun osalta. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET PÄÄTELMÄT 54. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen kohteena olleiden hankkeiden osalta voidaan todeta, että laitteistot oli asennettu suunnitelmien mukaan ja ne olivat käyttökunnossa (ks. kohdat 17–20). Edunsaajien tarpeiden mukaisia tuloksia saatiin kuitenkin ainoastaan alle puolessa hankkeista (ks. kohdat 21–23). Tulokset ja hyöty jäävät valtaosassa hankkeista saamatta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, jos muita kuin tariffeista saatavia tuloja ei ole taattu (ks. kohdat 24–36). 55. Käytetty tekniikka todettiin asianmukaiseksi (ks. kohta 25). 56. Vesitariffit eivät kuitenkaan kattaneet kaikkia kuluja. Tämä johtui joko siitä, että ne oli vahvistettu maksukyvyn mukaan, tai maksuhaluttomuudesta sekä tehottomasta laskutuksesta ja maksujen keruusta. Hankkeesta aiheutuvia pitkän aikavälin toimintakuluja varten tarvittiin täten muuta rahoitusta (ks. kohdat 26–32). 57. Seitsemässä hankkeessa toimijoilla ei ollut valmiuksia huolehtia velvollisuuksistaan, koska niiden tekniset taidot eivät riittäneet tai ne eivät kyenneet saamaan aikaiseksi vastuunottoa hankkeesta (ks. kohdat 33–35). Kolmessa hankkeessa kumppanimaan viranomaiset olivat tehneet virallisia sitoumuksia, mutta niitä ei noudatettu (ks. kohta 36). 58. Vaikka tilintarkastustuomioistuin havaitsi sekä hyviä että huonoja esimerkkejä sosiaalisista ja ympäristövaikutuksista, hankkeen myötävaikutusta on mahdotonta arvioida, koska tarkoituksenmukaiset tiedot ja ympäristöindikaattorit puuttuvat (ks. kohdat 37–40). 59. Vaikka kestävyys otettiin perusteellisesti huomioon komission hankehallinnointiin soveltamissa menettelyissä, komissio ei ollut käsitellyt tarkastettujen hankkeiden osalta tiettyjä tulosten kestävyyteen liittyviä tärkeitä seikkoja. Hankkeen suunnitteluvaiheessa ei ollut riittävästi analysoitu ehdotettuja teknisiä ratkaisuja (kahdeksassa hankkeessa) eikä rahoituksellista elinkelpoisuutta (11 hankkeessa). Kahdeksantoista hankkeen kohdalla ei ollut määritelty selkeitä tavoitteita, indikaattoreita eikä päämääriä (ks. kohdat 41–50). 60. Seuranta-, tarkastus- ja arviointikertomuksia ei hyödynnetty täysimääräisesti, mikä rajoitti komission valmiuksia toteuttaa korjaavia toimenpiteitä. Lisäksi valtaosassa päätökseen saatetuista hankkeista tulosten kestävyyden arvioinnista ei ollut hyötyä, koska jälkikäteisseurantaa tai jälkiarviointeja ei ollut suoritettu (ks. kohdat 51–52). 61. Tarkastetuissa kuudessa Saharan eteläpuolisessa maassa on näin ollen EU:n tuella lisätty juomaveden ja perussanitaation saatavuutta käyttämällä vakiotekniikkaa ja paikallisesti saatavilla olevia materiaaleja, vaikkakin edunsaajien tarpeiden mukaisia tuloksia saatiin ainoastaan alle puolessa tarkastetuista hankkeista. Tulokset ja hyöty jäävät valtaosassa hankkeista saamatta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, jos muita kuin tariffeista saatavia tuloja ei voida taata. Perusteellisista hallinnointimenettelyistä huolimatta komissio on jättänyt käsittelemättä kestävyyden kannalta tärkeitä tekijöitä. SUOSITUKSET 62. Jotta EU:n tämän alueen ja alan kehitysavusta olisi mahdollisimman paljon hyötyä, komission olisi: a) varmistettava, että menettelyjä sovelletaan kunnolla erityisesti seuraaviin hankearviointivaiheen osa-alueisiin: i) selkeiden hanketavoitteiden määrittely (laitteistojen määrä ja tyyppi, paikka, välittömät ja välilliset edunsaajat) ii) ehdotettujen teknologisten ratkaisujen kuvaus ja perustelut (tarvittaessa vaihtoehtoisia ratkaisuja) iii) objektiivisesti tarkistettavissa olevien edistymistä mittaavien indikaattoreiden, hanketuloksia koskevien lähtöarvojen ja määrällisten tavoitearvojen määrittäminen b) suoritettava riittävä talous- ja rahoitusanalyysi, jonka avulla on helppo yksilöidä, mitkä ovat hankerahoituksen oletetut lähteet tulevaisuudessa (myös arvioitu rahoitusosuusmäärä ja ajoitus) c) pohdittava avoimesti ennen hankkeen hyväksymistä, onko todennäköistä, että hankkeen toteuttamisessa onnistumisen edellytykset täyttyvät (esimerkiksi huolehtivatko kumppanimaat sitoumuksistaan) d) varmistettava, että seuranta-, tarkastus- ja arviointityön tuloksia hyödynnetään täysimääräisesti ja että kertomuksissa esitetyt suositukset otetaan huomioon toiminnassa. Tilintarkastustuomioistuimen III jaosto on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Karel PINXTENIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 10. heinäkuuta 2012 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira presidentti [1] Vuosituhannen kehitystavoitteet asetettiin 189 kansakunnan syyskuussa 2000 antamassa Yhdistyneiden kansakuntien vuosituhatjulistuksessa (http://www.un.org/millennium/declaration/ares552e.pdf). Tarkoituksena on vapauttaa ihmiset äärimmäisestä köyhyydestä ja moniperusteisesta puutteenalaisuudesta vuoteen 2015 mennessä. Tavoitteet koskevat köyhyyden ja nälän poistamista, kaikkien saatavilla olevaa koulutusta, sukupuolten tasa-arvoa, lasten terveyttä, äitien terveyttä, HI-viruksen ja aidsin torjuntaa, ympäristön kestävyyttä ja kehitykseen tähtäävää globaalia kumppanuutta. Vesihuolto ja sanitaatio sisältyvät ympäristön kestävyyttä koskevaan seitsemänteen vuosituhattavoitteeseen. Niillä on keskeinen asema kaikkien vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisen edistämisen kannalta. [2] Maailman terveysjärjestö (WHO) arvioi, että paremman vesihuollon, sanitaation ja hygienian avulla voitaisiin estää maailmanlaajuisesti 6,3 prosenttia kuolemista (8 prosenttia, jos otetaan huomioon ainoastaan kehitysmaat). Suurimmassa osassa tapauksista olisi voitu estää kehitysmaan lapsen kuolema. [3] UNICEFin ja Maailman terveysjärjestön yhteisessä seurantaohjelmassa määritetään, että toimivalla juomavesilähteellä tarkoitetaan ulkopuoliselta pilaantumiselta ja erityisesti ulosteista johtuvalta pilaantumiselta suojattua lähdettä. Ohjelmassa katsotaan seuraavat juomavesilähteet toimiviksi: asumukseen, pihalle tai tontille putkea pitkin tuleva vesi; julkinen hana tai pystyputki; porakaivo; suojattu kuilukaivo; suojattu lähde; sadeveden keruu. Toimivan sanitaation määritelmällä tarkoitetaan sanitaatiota, jonka avulla estetään hygieenisellä tavalla ihmisten ulosteiden joutuminen kosketukseen ihmisten kanssa, kuten huuhdeltava käymälä tai huuhdeltava kuoppakäymälä, josta ulosteet menevät viemäriputkistoon; sakokaivo; kuoppakäymälä; tuuletettu käymälä; kuoppakäymälä kannella ja kompostoiva käymälä (http://www.wssinfo.org/definitions-methods/introduction/). [4] Sudeshna Ghosh Banerjee ja Elvira Morella, Africa’s Water and Sanitation Infrastructure: Access, Affordability, and Alternatives, Maailmanpankki, 2011, taulukko 8.7. [5] Declaration of the Conference on the Rural Water Supply and Sanitation Initiative and the African Water Facility, Marseille, 14. maaliskuuta 2012 (http://www.afdb.org/fileadmin/uploads/afdb/Documents/Generic-Documents/RWSSI-AWF%20Conference%20Declaration%20Final%2014%20Mar%202012.pdf). [6] COM(2002) 132 lopullinen, 12. maaliskuuta 2002, "Vesihuolto kehitysmaissa ja EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan painopisteet". [7] Neuvoston asiakirja 9696/02. [8] Kehityspolitiikkaa koskevan Euroopan konsensuksen (EUVL C 46, 24.2.2006) 80 ja 81 kohdan mukaan vesi sisältyy (energian kanssa) EU:n kehityspolitiikan yhdeksään painopisteeseen. [9] AKT-maille tarkoitetut Euroopan kehitysrahastot (EKR) ja rahoituskehyksen 2007–2013 yhteydessä Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa koskeva kehitysyhteistyön rahoitusväline sekä naapurimaille tarkoitettu eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline. [10] Asiakirjassa COM(2002) 132 lopullinen komissio katsoi, että "vesivarojen kestävää saatavuutta ja hoitoa koskeva strateginen lähestymistapa sisältää alakohtaisia ja monialaisia kysymyksiä, ja se kattaa kaikki kestävään kehitykseen liittyvät näkökohdat. Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus[…]". [11] Vanha vedenjakeluputkisto ja riittämättömällä tavalla suojellut vesilähteet ovat tekijöitä, jotka edesauttavat merkittävällä tavalla toimitetun veden pilaantumista. Vaikka laitteistot olisivat uusia, kuljetusprosessit ja veden säilytys taloissa lisäävät pilaantumisriskiä, jos ei käytetä järjestelmiä, joissa vedenjakelu tapahtuu putkea pitkin. [12] Neuvoston päätöslauselma vesihuollosta kehitysmaissa ja EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan painopisteistä (9696/02, 7. kesäkuuta 2002), 7 kohta. [13] Tariffien ja verojen sekä pääomainvestointien osalta varojen siirtojen sekakäyttöä käsitellään mm. asiakirjassa Managing Water for All (taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö, 2009). Aihetta ei ole vielä tähän mennessä käsitelty EU:n vedestä ja sanitaatiosta antamissa kehityspoliittisissa lausunnoissa. [14] Komission ohjeet vesivarojen kehittämistä koskevaa yhteistyötä varten, Commission guidelines for water resources development co-operation (laadittu vuonna 1998, päivitetty vuonna 2008) ja ohjeet kymmenettä EKR:n ohjelmakautta varten (veden ja sanitaation merkitys vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa, The Role of Water and Sanitation in Achieving the Millennium Development Goals). [15] EU:n ulkoisten toimien sopimusmenettelyjä koskevan käytännön oppaan (Practical Guide to Contract Procedures for EU external actions) (tammikuun 2012 laitos, joka on viimeksi päivitetty maaliskuussa 2011) 6.1.1 kohdan mukaan avustus on lahjoituksen muodossa EU:n talousarviosta tai EKR:stä annettava suora rahoitusosuus, jonka tarkoituksena on rahoittaa: - joko toimintaa, jolla edistetään Euroopan unionin politiikan mukaisen tavoitteen toteutumista, - tai sellaisen yhteisön toimintaa, joka edistää Euroopan unionin yleisen edun tai unionin politiikan mukaista tavoitetta. [16] Komission tulosseurantajärjestelmä perustettiin vuonna 2000. Tarkoituksena on saada ulkoista, objektiivista ja puolueetonta palautetta EU:n tukihankkeiden ja -ohjelmien toiminnasta ja tuloksellisuudesta. Tulosseuranta on osa EuropeAidin yleistä laadunvarmennussykliä, joka alkaa hankkeen suunnittelusta ja päättyy hankkeen täytäntöönpanon jälkeen. Järjestelmän kautta annetaan hankkeen toteutuksen aikana toimintasuosituksia. [17] Jälkikäteisseuranta aloitetaan yleensä kahden vuoden kuluessa hankkeen päättämisestä. -------------------------------------------------- LIITE I VESIHUOLTO JA SANITAATIO (SAHARAN ETELÄPUOLISISSA MAISSA): SOPIMUSTEN RAHAMÄÄRÄINEN ARVO VUOSINA 2001–2010 Edunsaaja-alue | Sopimusten rahamääräinen arvo (euroa) | Maantieteelliset ohjelmat | EU:n vesialan väline (9. EKR) [1] | Yhteensä | Mosambik | 50937409,24 | 37018074,60 | 87955483,84 | Burkina Faso [2] | 59080872,33 | 7125461,00 | 66206333,33 | Tansania | 38059850,98 | 27852366,00 | 65912216,98 | Nigeria | 61930227,68 | 3416645,95 | 65346873,63 | Lesotho | 34779134,56 | 10000000,00 | 44779134,56 | Benin [2] | 24225786,83 | 19863828,00 | 44089614,83 | Ghana | 37998463,78 | 2764826,00 | 40763289,78 | Etiopia | - | 39947063,39 | 39947063,39 | Mauritius [2] | 38945583,78 | - | 38945583,78 | Ruanda | 29957191,50 | 8573355,25 | 38530546,75 | Angola | 32026905,70 | 5018240,00 | 37045145,70 | Uganda | 8017687,04 | 28107637,00 | 36125324,04 | Norsunluurannikko | 34664325,20 | 1400001,00 | 36064326,20 | Kenia | 2995171,46 | 30462679,60 | 33457851,06 | Madagaskar | - | 30400952,00 | 30400952,00 | Mali | 19910603,30 | 9451714,00 | 29362317,30 | Tšad | 19099441,52 | 675000,00 | 19774441,52 | Malawi | 4725,00 | 17619266,75 | 17623991,75 | Sambia | 3025570,00 | 13546210,00 | 16571780,00 | Senegal | 1221044,55 | 14350685,37 | 15571729,92 | Niger | 1608065,01 | 9491300,64 | 11099365,65 | Namibia | 6183029,77 | 4641954,00 | 10824983,77 | Djibouti | 9448628,25 | - | 9448628,25 | Kongo (demokraattinen tasavalta) | 77174,00 | 8303900,00 | 8381074,00 | Zimbabwe | - | 7860277,62 | 7860277,62 | Kap Verde | 6398887,39 | 609351,00 | 7008238,39 | Gambia | 6398797,59 | - | 6398797,59 | Mauritania | 2556626,03 | 3092556,00 | 5649182,03 | Guinea Conakry | 1824749,33 | 2563390,00 | 4388139,33 | Mayotte | 4267566,78 | - | 4267566,78 | Sierra Leone | - | 3792465,00 | 3792465,00 | San Tome | 2511626,65 | 1032898,00 | 3544524,65 | Päiväntasaajan Guinea | 3493422,26 | - | 3493422,26 | Botswana | 3350467,76 | - | 3350467,76 | Eritrea | - | 2979328,75 | 2979328,75 | Keski-Afrikan tasavalta | 172136,00 | 2648430,01 | 2820566,01 | Seychellit | 2814129,34 | - | 2814129,34 | Gabon | 2752488,51 | - | 2752488,51 | Kamerun | - | 2679034,95 | 2679034,95 | Burundi | - | 2569826,25 | 2569826,25 | Sudan | - | 2153914,00 | 2153914,00 | Komorit | - | 2136805,16 | 2136805,16 | Guinea-Bissau | 87206,94 | 1754270,90 | 1841477,84 | Somalia | - | 1337428,00 | 1337428,00 | Togo | - | 1056742,00 | 1056742,00 | Swazimaa | - | 629867,00 | 629867,00 | Monta maata käsittävät hankkeet | 2850188,63 | 31037242,25 | 33887430,88 | Muut EU:n vesialan välineet | | Afrikkalainen vesialan aloite | - | 20000000,00 | 20000000,00 | Niilin altaan aloite | - | 19458290,62 | 19458290,62 | Etelä-Sudanin maatalousyhteisöt | - | 8000000,00 | 8000000,00 | Afrikan ja EU:n välisen kumppanuuden infrastruktuuri | - | 7986026,00 | 7986026,00 | Muut (maantieteelliset ohjelmat): | | SADC-alue | 647456,00 | - | 647456,00 | IGAD-alue | 139331,00 | - | 139331,00 | Yhteensä | 554461971,69 | 455409304,06 | 1009871275,75 | [1] Toisen vesialan välineen (10. EKR) osalta tehtyjen sopimusten rahamääräinen arvo ei ollut kyseisellä kaudella yli 400000 euroa. CRIS-tietojärjestelmässä esiintyvien tietojen mukaan vuonna 2011 tehtiin sopimuksia vielä lisää 117 miljoonan euron arvosta. [2] Maantieteellisten ohjelmien määrä pitää sisällään alakohtaiseen talousarviotukeen perustuvan avun seuraavasti: Burkina Faso 38 miljoonaa euroa, Benin 4,8 miljoonaa euroa ja Mauritius 37,4 miljoonaa euroa. -------------------------------------------------- LIITE II VÄESTÖ, JONKA KÄYTÖSSÄ EI OLE TOIMIVAA VESIHUOLTOA JA SANITAATIOJÄRJESTELMÄÄ; PROSENTUAALINEN OSUUS (ARVIO) Lähde: UNICEFin ja Maailman terveysjärjestön yhteinen seurantaohjelma, päivitetty maaliskuussa 2010 (http://www.wssinfo.org/data-estimates/introduction/) (%) | | Vesihuolto | Sanitaatio | Kaupungissa | Maaseudulla | Yhteensä | Kaupungissa | Maaseudulla | Yhteensä | Angola | 1990 | 70 | 60 | 64 | 42 | 94 | 75 | 2008 | 40 | 62 | 50 | 14 | 82 | 43 | Benin | 1990 | 28 | 53 | 44 | 86 | 99 | 95 | 2008 | 16 | 31 | 25 | 76 | 96 | 88 | Burkina Faso | 1990 | 27 | 64 | 59 | 72 | 98 | 94 | 2008 | 5 | 28 | 24 | 67 | 94 | 89 | Ghana | 1990 | 16 | 63 | 46 | 89 | 96 | 93 | 2008 | 10 | 26 | 18 | 82 | 93 | 87 | Nigeria | 1990 | 21 | 70 | 53 | 61 | 64 | 63 | 2008 | 25 | 58 | 42 | 64 | 72 | 68 | Tansania | 1990 | 6 | 54 | 45 | 73 | 77 | 76 | 2008 | 20 | 55 | 46 | 68 | 79 | 76 | -------------------------------------------------- LIITE III TARKASTETUT HANKKEET JA OHJELMAT Toimenpide | Rahoitus-lähde | Täytäntöönpano- väline | Kulut (miljoonaa euroa) | Euroopan komission rahoitus (miljoonaa euroa) | Angola Tombwan kaupungin juomavesihuolto | 8. EKR | Itsenäiset hankkeet | 8,8 | 8,8 | Luandan lähiöiden vesihuolto ja sanitaatio | 9. EKR | Itsenäiset hankkeet | 21,4 | 21,4 | Lapsikuolleisuuden vähentäminen ja koulunkäynnin lisääminen parantamalla vesihuoltoa ja sanitaatiota Angolan maaseutualueilla | 9. EKR – vesialan väline | Kansainvälisen järjestön kanssa tehty rahoitussopimus | 4,9 | 3,7 | Vesihuoltojärjestelmän asennus tai kunnostus sekä hygieniaa ja perussanitaatiota koskeva tiedotus kymmenessä maaseutukylässä Uigen provinssissa | 9. EKR – vesialan väline | Toimikohtainen avustus | 1,0 | 0,5 | Benin Kaupunkimaisissa keskuksissa toteutettava vesialoite (talousarviotukiohjelma) | 9. EKR | Alakohtainen talousarviotuki | 15,7 | 4,8 | Juomavesihuolto ja perussanitaatio 200:lle heikossa asemassa olevalle paikkakunnalle Beninissä | 9. EKR – vesialan väline | Kansainvälisen järjestön kanssa tehty rahoitussopimus | 2,2 | 1,2 | Kotitalousveden yhdennettyyn hallinnointiin tähtäävä järjestöjen ja kunnan kehityshanke Luoteis-Beninissä | Euroopan unionin yleinen talousarvio | Toimikohtainen avustus | 0,7 | 0,5 | Burkina Faso Ouagadougoun kaupungin juomavesihuolto | 8. EKR | Itsenäiset hankkeet | 202,6 | 30,0 | Alueellinen aurinkoenergiaohjelma – II vaihe – Burkina Faso | 8. EKR | Itsenäiset hankkeet | 14,2 | 13,2 | Juomaveden ja sanitaation itsenäinen hallinnointi neljän Burkina Fason maakunnan maaseutualueella | 9. EKR – vesialan väline | Toimikohtainen avustus | 1,2 | 0,9 | Zibakon padotusjärjestelmän kunnostus ja käyttö | 9. EKR – vesialan väline | Toimikohtainen avustus | 0,4 | 0,1 | Ghana Vesihuolto ja sanitaatio Pohjois-Ghanan maaseudulla | 8. EKR | Itsenäiset hankkeet | 12,2 | 12,2 | Yhdistetty lähestymistapa guineamatojen hävittämiseen vesihuollon, sanitaation ja hygienian avulla Pohjois-Ghanassa | 9. EKR | Kansainvälisen järjestön kanssa tehty rahoitussopimus | 20,0 | 15,0 | Kuudes mikrohankeohjelma, Ghana | 9. EKR | Itsenäiset hankkeet | 20,2 | 20,2 | Vesihuoltoa, sanitaatiota ja hygieniaa koskevien tiedotusyksiköiden vahvistaminen Ghanassa | Euroopan unionin yleinen talousarvio | Toimikohtainen avustus | 1,3 | 0,9 | Kestävä vesihuoltoa, sanitaatiota ja hygieniaa koskeva tiedotus köyhille ja heikossa asemassa oleville maaseutu- ja kaupunki- yhteisöille Ghanassa | Euroopan unionin yleinen talousarvio | Toimikohtainen avustus | 2,0 | 0,7 | Nigeria Pienten kaupunkien vesihuoltoa ja sanitaatiota koskeva ohjelma | 7. EKR | Itsenäiset hankkeet | 19,1 | 7,2 | Puutteen korjaaminen: pienten kaupunkien vesihuollon ja sanitaation parantaminen Nigeriassa | 9. EKR – vesialan väline | Toimikohtainen avustus | 3,9 | 2,9 | Cross River State -maakunnan maaseudun vesihuolto ja sanitaatio | Euroopan unionin yleinen talousarvio | Toimikohtainen avustus | 0,9 | 0,7 | Tansania Vesihuolto-ohjelma alueellisille keskuksille, I vaihe | 8. EKR | Itsenäiset hankkeet | 44,8 | 33,6 | Vesihuolto-ohjelma alueellisille keskuksille, II vaihe | 9. EKR | Itsenäiset hankkeet | 50,2 | 38,3 | Vesihuolto ja sanitaatio 14 kylään Njomben alueella | 9. EKR – vesialan väline | Toimikohtainen avustus | 2,5 | 1,6 | Kilolon kestävän kehityksen ohjelma | Euroopan unionin yleinen talousarvio | Toimikohtainen avustus | 0,5 | 0,4 | -------------------------------------------------- LIITE IV TARKASTETTUJEN HANKKEIDEN ARVIOINNIT Kyllä | Vähäisiä puutteita | Vakavia puutteita | Ei | Tositteet eivät riitä | Ei sovellettavissa | | Hanketuotokset saatiin aikaiseksi | Laitteisto on hyvässä käyttökunnossa | Toimintataso vastaa edunsaajien tarpeita | Tariffitulot kattavat käyttö-kustannukset | Järjestelmien käytöstä vastaavilla organisaatioilla on riittävät toiminta-valmiudet | Vesihuolto | Sanitaatio | Vesihuolto | Sanitaatio | Angola | Tombwan kaupungin juomavesihuolto | | Ei sovellettavissa | | Ei sovellettavissa | | | | Luandan lähiöiden vesihuolto ja sanitaatio | | | | | | | | Lapsikuolleisuuden vähentäminen ja koulunkäynnin lisääminen parantamalla vesihuoltoa ja sanitaatiota Angolan maaseutualueilla | | | | | | | | Vesihuoltojärjestelmän asennus tai kunnostus sekä hygieniaa ja perussanitaatiota koskeva tiedotus kymmenessä maaseutukylässä Uigen provinssissa | | | | | | | | Benin | Kaupunkimaisissa keskuksissa toteutettava vesialoite (talousarviotukiohjelma) | | Ei sovellettavissa | | Ei sovellettavissa | | | | Juomavesihuolto ja perussanitaatio 200:lle heikossa asemassa olevalle paikkakunnalle Beninissä | | | | | | | | Kotitalousveden yhdennettyyn hallinnointiin tähtäävä järjestöjen ja kunnan kehityshanke Luoteis-Beninissä | | | | | | | | Burkina Faso | Ouagadougoun kaupungin juomavesihuolto | | | | Ei sovellettavissa | | | | Alueellinen aurinkoenergiaohjelma – II vaihe – Burkina Faso | | Ei sovellettavissa | | Ei sovellettavissa | | | | Juomaveden ja sanitaation itsenäinen hallinnointi neljän Burkina Fason maakunnan maaseutualueella | | Ei sovellettavissa | | Ei sovellettavissa | | | | Zibakon padotusjärjestelmän kunnostus ja käyttö | | Ei sovellettavissa | | Ei sovellettavissa | | | | Ghana | Vesihuolto ja sanitaatio Pohjois-Ghanan maaseudulla | | | | | | | | Yhdistetty lähestymistapa guineamatojen hävittämiseen vesihuollon, sanitaation ja hygienian avulla Pohjois-Ghanassa | | | | | | | | Kuudes mikrohankeohjelma, Ghana | | | | | | | | Vesihuoltoa, sanitaatiota ja hygieniaa koskevien tiedotusyksiköiden vahvistaminen Ghanassa | | | | | | | | Kestävä vesihuoltoa, sanitaatiota ja hygieniaa koskeva tiedotus köyhille ja heikossa asemassa oleville maaseutu- ja kaupunkiyhteisöille Ghanassa | | | | | | | | Nigeria | Pienten kaupunkien vesihuoltoa ja sanitaatiota koskeva ohjelma | | | | | | | | Puutteen korjaaminen: pienten nigerialaisten kaupunkien vesihuollon ja sanitaation parantaminen Nigeriassa | | | | | | | | Cross River State -maakunnan maaseudun vesihuolto ja sanitaatio | | | | | | | | Tanzania | Vesihuolto-ohjelma alueellisille keskuksille, I vaihe | | Ei sovellettavissa | | Ei sovellettavissa | | | | Vesihuolto-ohjelma alueellisille keskuksille, II vaihe | | | | | | | | Vesihuolto ja sanitaatio 14 kylään Njomben alueella | | | | | | | | Kilolon kestävän kehityksen ohjelma | | | | | | | | -------------------------------------------------- LIITE V LOPPUARVIOINNIT Hanke | Edunsaajamaa | Päättymispäivä | Loppuarviointipäivä | Huomautukset | Tombwan kaupungin juomavesihuolto | Angola | 30.6.2009 | - | Loppuarvioinnin toimeksianto oli tarkastuksen aikaan valmisteilla | Luandan lähiöiden vesihuolto ja sanitaatio | Angola | 30.6.2009 | - | Loppuarviointi on määrä toteuttaa vuoden 2012 ensimmäisellä neljänneksellä | Lapsikuolleisuuden vähentäminen ja vesihuollon ja sanitaation käyttömahdollisuuksien lisääminen Angolan maaseutualueilla | Angola | 12.2009 | - | Tulosseurantakäynti tehtiin jälkikäteen maalis-huhtikuussa 2011 | Vesihuoltojärjestelmän asennus tai kunnostus sekä hygieniaa ja perussanitaatiota koskeva tiedotus kymmenessä maaseutukylässä Uigen provinssissa | Angola | 31.5.2009 | - | Loppuarviointia ei ollut tarkoitus tehdä | Kaupunkimaisissa keskuksissa toteutettava vesialoite (talousarviotukiohjelma) | Benin | 12.2011 | - | Hanke oli tarkastuksen aikaan vielä kesken | Juomavesihuolto ja perussanitaatio 200:lle heikossa asemassa olevalle paikkakunnalle Beninissä | Benin | 8.2011 | - | Loppuarviointia ei ollut tarkastukseen mennessä tehty | Kotitalousveden yhdennettyyn hallinnointiin tähtäävä järjestöjen ja kunnan kehityshanke Luoteis-Beninissä | Benin | 2.2009 | Tammikuussa 2009 | | Ouagadougoun kaupungin juomavesihuolto | Burkina Faso | 31.6.2010 | - | Loppuarviointia ei ollut tarkastukseen mennessä vielä tehty | Alueellinen aurinkoenergiaohjelma – II vaihe – Burkina Faso | Burkina Faso | 30.9.2010 | Maaliskuussa 2009 | | Juomaveden ja sanitaation itsenäinen hallinnointi neljän Burkina Fason maakunnan maaseutualueella | Burkina Faso | 29.6.2009 | Heinäkuussa 2009 | | Zibakon padotusjärjestelmän kunnostus ja käyttö | Burkina Faso | 30.6.2008 | - | Loppuarviointia ei ollut tehty | Vesihuolto ja sanitaatio Pohjois-Ghanan maaseudulla | Ghana | 31.10.2007 | Helmikuussa 2008 | | Yhdistetty lähestymistapa guineamatojen hävittämiseen vesihuollon, sanitaation ja hygienian avulla Pohjois-Ghanassa | Ghana | 5.6.2011 | - | Loppuarviointia ei ollut tarkastukseen mennessä tehty | Kuudes mikrohankeohjelma, Ghana | Ghana | 30.6.2009 | Tammikuussa 2010 | | Vesihuoltoa, sanitaatiota ja hygieniaa koskevien tiedotusyksiköiden vahvistaminen Ghanassa | Ghana | 1.4.2005 | - | Loppuarviointia ei ollut tehty | Kestävä vesihuoltoa, sanitaatiota ja hygieniaa koskeva tiedotus köyhille ja heikossa asemassa oleville maaseutu- ja kaupunkiyhteisöille Ghanassa | Ghana | 31.3.2009 | - | Loppuarviointia ei ollut tehty | Pienten kaupunkien vesihuoltoa ja sanitaatioa koskeva ohjelma | Nigeria | 31.12.2008 | Toukokuussa 2009 | Tulosseurantakäynti tehtiin jälkikäteen heinäkuussa 2010 | Puutteen korjaaminen: pienten kaupunkien vesihuollon ja sanitaation parantaminen Nigeriassa | Nigeria | 13.9.2012 (suunnitelman mukaan) | - | Hanke oli tarkastuksen aikaan vielä kesken | Cross River State -maakunnan maaseudun vesihuolto ja sanitaatio | Nigeria | 31.12.2010 | Tammi– helmikuussa 2011 | | Vesihuolto-ohjelma alueellisille keskuksille, I vaihe | Tansania | 31.12.2009 | Syyskuussa 2009 | | Vesihuolto-ohjelma alueellisille keskuksille, II vaihe | Tansania | 31.12.2011 (suunnitelman mukaan) | - | Hanke oli tarkastuksen aikaan vielä kesken | Kilolon kestävän kehityksen ohjelma | Tansania | 30.6.2007 | 2005–2008 | Hankearvioijat maksoivat kolme käyntiä marraskuussa 2005, maaliskuussa 2007 ja toukokuussa 2008 | Vesihuolto ja sanitaatio 14 kylään Njomben alueella | Tansania | 31.12.2009 | Joulukuussa 2009 | | --------------------------------------------------