ECRISin kehittäminen kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden osalta on osa Euroopan turvallisuusagendassa hahmoteltua strategiaa. Rikosrekisteritietojen vaihto tukee myös neuvoston puitepäätöksen 2008/675/YOS soveltamista. Sen mukaan jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten on henkilöön kohdistuvassa rikosprosessissa otettava huomioon samalle henkilölle toisissa jäsenvaltioissa eri tosiseikkojen perusteella annetut aiemmat tuomiot, kyseisen henkilön kansalaisuudesta riippumatta.

Muut tietojenvaihtoon liittyvät EU:n toimenpiteet, joita on harkittu rikollisuuden torjumisen ja ehkäisemisen yhteydessä, eivät ratkaisisi tai lievittäisi ongelmia, jotka johtuvat siitä, ettei kolmansien maiden kansalaisille ja kansalaisuudettomille henkilöille annettuja rikostuomioita koskeva tietojenvaihto toimi tehokkaasti. ECRISin kautta tapahtuvaa tietojenvaihtoa kolmansien maiden kansalaisille ja kansalaisuudettomille henkilöille annetuista rikostuomioista ei voida parantaa muulla tavoin minkään toisen Euroopan turvallisuusagendassa mainitun tietojenvaihtovälineen (kuten SIS II-, Prüm- tai Eurodac-järjestelmän) avulla, koska ne on suunniteltu toisenlaisiin tarkoituksiin.

Ehdotuksen tavoite on täysin sen komission painopisteen mukainen, jonka mukaan valtioiden rajat ylittävän rikollisuuden ja terrorismin torjunta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella on koko EU:n vastuulla. Tämä aloite mainitaan myös Euroopan turvallisuusagendassa. Sen tarkoituksena on varmistaa, että ECRIS-järjestelmä kattaa paitsi EU:n kansalaisten myös kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden rikosrekisteritiedot.

Näiden tietojen saamiseksi pyynnön esittävä jäsenvaltio joutuukin esittämään ns. ’yleisen tietopyynnön’ eli lähettämään pyynnön kaikille jäsenvaltioille. Tästä aiheutuu hallinnollista rasitusta kaikille jäsenvaltioille, vaikka niillä (useimmilla) ei olisikaan tällaisia tietoja. On arvioitu, että jos jäsenvaltiot tekisivät tällaisen yleisen tietopyynnön jokaisesta tuomitusta kolmannen maan kansalaisesta tai kansalaisuudettomasta henkilöstä, hallinnolliset kulut olisivat noin 78 miljoonaa euroa vuodessa. Yleisiin tietopyyntöihin vastaamisesta aiheutuvista kustannuksista ei kuitenkaan saada vastaavaa hyötyä, koska valtaosa vastauksista ei tuota tulosta. Tästä aiheutuu haittaa erityisesti pienemmille jäsenvaltioille, joiden on vastattava kaikkiin pyyntöihin, vaikka niillä ei välttämättä ole kunnon edellytyksiä siihen. Lisäksi tarpeettomien pyyntöjen suuri määrä heikentää ECRIS-verkoston luotettavuutta ja toimintaa kokonaisuutena, koska käyttäjät saattavat katsoa, että ECRISin tehottomuus tässä suhteessa osoittaa järjestelmän olevan kaiken kaikkiaan tehoton.

Koska kolmansien maiden kansalaiset ja kansalaisuudettomat henkilöt eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, kaikkien tiettyä henkilöä koskevien rikosrekisteritietojen saamiseksi on lähetettävä pyyntö kaikille tuomiojäsenvaltioille. Pyynnön esittävässä jäsenvaltiossa ei kuitenkaan yleensä ole tietoa siitä, missä jäsenvaltio(i)ssa tietty kolmannen maan kansalainen tai kansalaisuudeton henkilö on aiemmin tuomittu.

Tiedot esitetään standardoidussa sähköisessä muodossa, minkä ansiosta tietojenvaihto on tehokasta ja tiedot ovat välittömästi ymmärrettävissä kaikilla EU:n kielillä. Kussakin jäsenvaltiossa on nimetty keskusviranomainen, joka toimii ECRIS-verkoston yhteyspisteenä ja hoitaa kaikki siihen liittyvät tehtävät, kuten ilmoitusten toimittamisen, rikosrekisteritietojen tallentamisen sekä tietopyyntöjen toimittamisen ja niihin vastaamisen.

ECRIS perustuu periaatteeseen, jonka mukaan EU:n kansalaisen aiemmista rikostuomioista on mahdollista saada kaikki tiedot tämän kansalaisuusjäsenvaltiosta. Tuomiojäsenvaltioiden on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden kansalaisille annetuista rikostuomioista näiden kansalaisuusjäsenvaltioille ja pidettävä nämä tiedot ajan tasalla. Kansalaisuusjäsenvaltion on tallennettava nämä tiedot, niin että se voi pyynnöstä antaa kansalaistensa rikostuomioista tyhjentävät ja ajantasaiset tiedot riippumatta siitä, missä EU:n alueella tuomiot on annettu.

Eurooppa-neuvosto ja oikeus- ja sisäasioiden neuvosto ovat moneen otteeseen todenneet, että olisi tärkeää kehittää nykyistä eurooppalaista rikosrekisteritietojärjestelmää (ECRIS). Oikeus- ja sisäasiain ministerien 29. tammikuuta 2015 antamassa Riian julkilausumassa korostetaan, että rikostuomioita koskevien tietojen vaihtaminen on tärkeää kaikissa rikollisuuden ja terrorismin torjuntastrategioissa. Oikeus- ja sisäasioiden ministerit katsoivat 20. marraskuuta 2015, että terrorismiin ja väkivaltaisiin ääriliikkeisiin johtavan radikalisoitumisen rikosoikeudellisia vastatoimia voitaisiin edistää, jos jäsenvaltiot hyödyntäisivät kaikkia eurooppalaisen rikosrekisteritietojärjestelmän (ECRIS) tarjoamia mahdollisuuksia ja jos komissio esittäisi ehdotuksen ECRISin laajentamisesta niin, että se kattaisi myös kolmansien maiden kansalaiset. Samana päivänä terrorismin torjunnasta annetuissa päätelmissä ministerineuvosto kehotti jäsenvaltioita hyödyntämään kaikkia eurooppalaisen rikosrekisteritietojärjestelmän (ECRIS) tarjoamia mahdollisuuksia ja totesi suhtautuvansa myönteisesti komission aikomukseen esittää tammikuuhun 2016 mennessä kunnianhimoinen ehdotus eurooppalaisen rikosrekisteritietojärjestelmän laajentamiseksi koskemaan kolmansien maiden kansalaisia. Eurooppa-neuvosto totesi 17. ja 18. joulukuuta 2015 pidetyssä kokouksessaan, että viimeaikaiset terrori-iskut osoittavat erityisesti, että terroritoimintaa koskevien tietojen vaihtoa on kiireellisesti tehostettava muun muassa ulottamalla eurooppalainen rikosrekisteritietojärjestelmä ECRIS koskemaan myös kolmansien maiden kansalaisia.

Paremman sääntelyn suuntaviivoissa vahvistettujen, sidosryhmien osallistumista ja niiden näkemysten huomioon ottamista koskevien komission vähimmäisvaatimusten mukaisesti on laadittu kattava kuulemisstrategia, jonka avulla on voitu varmistaa sidosryhmien laaja osallistuminen aloitteen valmistelun kaikissa vaiheissa. Strategian mukaisesti on toteutettu erilaisia kohdennettuja kuulemisia (kahdenvälisten kontaktien, sidosryhmien ja asiantuntijoiden kokousten ja kirjallisten kannanottojen muodossa). Näin komissio on saanut käyttöönsä asiantuntemukseen perustuvia edustavia vaihtoehtoja. Komissio on pyrkinyt keräämään tästä aiheesta näkemyksiä laajalti ja tasapuolisesti antamalla kaikille sidosryhmille (jäsenvaltiot, kansalliset viranomaiset, lakiasiantuntijat ja tutkijat sekä perusoikeuksiin ja tietosuojaan liittyvät sidosryhmät) mahdollisuuden osallistua ja esittää näkemyksensä. Näin ovatkin tehneet mm. Euroopan perusoikeusvirasto (FRA), Euroopan tietosuojavaltuutettu ja jäsenvaltioiden tietosuojavalvontaviranomaisista muodostettu tietosuojatyöryhmä.

Neuvoston puitepäätöksen 2009/315/YOS ensimmäisestä täytäntöönpanokertomuksesta saadaan lisätietoja nykyisen järjestelmän toiminnasta. Siinä ei kuitenkaan käsitellä erikseen kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä koskevaa tietojenvaihtoa. Jäsenvaltioiden kuulemisen yhteydessä on kuitenkin tullut selvästi ilmi, että ECRISiä käytetään nykyään hyvin vähän kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden rikosrekisteritietojen vaihtoon, ja myös se, miksi näin on.

Direktiivi jättää kansallisille viranomaisille mahdollisuuden valita muodon ja keinot, joilla velvoitteet saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tämä koskee esimerkiksi käytettävää tieto- ja viestintätekniikkaa ja niitä kansallisia rekistereitä, joista henkilötiedot poimitaan muiden jäsenvaltioiden kanssa suoritettavaa tietojenvaihtoa varten. Koska jäsenvaltioiden on mukautettava kansallisia rikosrekistereitään voidakseen täyttää niille asetetut uudet vaatimukset, direktiivi on soveltuvampi toimintatapa kuin asetus, jota olisi sovellettava sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa, jolloin kansallisille viranomaisille jäisi vähemmän joustovaraa.

Muutettava säädös on puitepäätös eli säädös, joka velvoittaa jäsenvaltioita saavutettavaan tulokseen nähden, mutta jättää kansallisten viranomaisten valittavaksi muodon ja keinot. Tämän säädöksen muuttamista varten on valittu vastaava oikeudellinen väline eli direktiivi, koska monet siihen sisältyvistä velvoitteista on pantava täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä.

Järjestelmä on tarkoitus toteuttaa hajautetusti. Jäsenvaltioiden on tätä varten poimittava tällaiset henkilötiedot rikosrekistereistään ja tallennettava ne erilliseen tiedostoon. Erityisen ohjelmiston avulla henkilötiedot muunnetaan peruuttamattomasti lukko-avain-turvallisuusjärjestelmällä suojatuksi suodateindeksiksi (index-filter). Suodateindeksi jaetaan kaikille muille jäsenvaltioille, jotta ne voivat tehdä itsenäisesti hakuja omissa tiloissaan. Suodateindeksi ei siis sisällä varsinaisia henkilötietoja, vaan vastaanottavat jäsenvaltiot voivat verrata siihen omia tietojaan sen selvittämiseksi, onko muilla jäsenvaltioilla rikosrekisteritietoja samasta henkilöstä. Kun kansallisten suodateindeksien tietoja muutetaan tai poistetaan, jäsenvaltioiden on lähetettävä päivitetyt tiedostot kaikille muille jäsenvaltioille.

Useista olemassa olevista vaihtoehdoista on valittu oikeasuhteisin eli hajautettu järjestelmä, jonka avulla yksilöidään se jäsenvaltio / ne jäsenvaltiot, jo(i)lla on rikosrekisteritietoja tietystä kolmannen maan kansalaisesta tai kansalaisuudettomasta henkilöstä. Järjestelmän toiminta perustuu erityiseen suodateindeksiin (index-filter), joka sisältää kansallisista rikosrekistereistä poimitut rikostuomion saaneiden kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden anonymisoidut henkilötiedot, ja osuma / ei osumaa -hakutoimintoon. Osuma kertoo, että kyseisestä kolmannen maan kansalaisesta tai kansalaisuudettomasta henkilöstä on olemassa rikosrekisteritietoja, ja osoittaa, missä jäsenvaltiossa tiedot ovat. Tätä jäsenvaltiota tai näitä jäsenvaltioita voidaan sitten pyytää toimittamaan kaikki tiedot ECRISin kautta tavalliseen tapaan.

Ehdotetut muutokset eivät ylitä sitä, mikä on tarpeen rajat ylittävään oikeudelliseen yhteistyöhön liittyvän tavoitteen saavuttamiseksi. Muutokset perustuvat toimenpiteisiin, joita nykyisessä ECRISissä jo sovelletaan EU:n kansalaisiin. Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden sormenjälkitietojen tallentamista koskeva velvoite katsotaan tarpeelliseksi, jotta voidaan varmistaa kyseisten henkilöiden luotettava tunnistaminen. Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden henkilöllisyyden selvittäminen on usein erityisen vaikeaa, ellei suorastaan mahdotonta, esimerkiksi siksi, että luotettavia henkilöasiakirjoja ei ole tai ne ovat kadonneet tai että samoja sukunimiä käytetään hyvin yleisesti.

Rikosrekisteritietojen tehokas vaihto on olennainen edellytys rajat ylittävän rikollisuuden torjunnassa. Se edistää merkittävällä tavalla tuomioistuinten tuomioiden ja oikeusviranomaisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamista käytännössä oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvalla yhteisellä alueella, missä ihmiset voivat liikkua vapaasti. EU:n tasolla toteutettava toiminta on näin ollen oikeassa suhteessa aloitteen tavoitteisiin nähden.

Järjestelmää, jonka avulla vaihdetaan rikosrekisteritietoja kolmansien maiden kansalaisille ja kansalaisuudettomille henkilöille annetuista rikostuomioista, ei voida kehittää jäsenvaltioiden toimin. Yhteinen mekanismi, jonka tavoitteena on standardoitu, nopea, koordinoitu ja tehokas tietojenvaihto jäsenvaltioiden välillä, edellyttää yhtenäistä toimintaa. Tällaista toimintaa ei voida toteuttaa yksipuolisesti jäsenvaltioiden tasolla eikä kahdenvälisesti jäsenvaltioiden kesken. Toiminta on luonteeltaan sellaista, että se on toteutettava EU:n tasolla.

Ehdotettu säädöstyyppi on direktiivi, jonka oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä SEUT-sopimus, 82 artiklan 1 kohdan d alakohta. Kyseisen määräyksen nojalla unioni voi toteuttaa toimenpiteitä rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalla helpottaakseen jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten tai vastaavien viranomaisten yhteistyötä rikosasioiden käsittelyn ja päätösten täytäntöönpanon yhteydessä. Ehdotetussa toiminnassa on kyse juuri tästä. Ehdotuksella muutetaan tällä alalla voimassa olevaa EU:n lainsäädäntöä.

Monet jäsenvaltiot vahvistivat, että henkilöiden luotettavaan tunnistamiseen sormenjälkitietojen perusteella liittyy käytännön etuja. Itse asiassa se on ainoa keino tunnistaa henkilö luotettavasti. Tämä on äärimmäisen tärkeää siksi, että oikeusviranomaiset ovat vastuussa rikosrekisteritietojen oikeellisuudesta. Eräät jäsenvaltiot toivat esiin perustuslakiin liittyviä huolenaiheita ja kiinnittivät huomiota käytännön ongelmiin, joita sormenjälkitietojen pakollinen tallentaminen ECRISiin saattaa aiheuttaa. Monissa jäsenvaltioissa keskusviranomaiset eivät tätä nykyä tallenna sormenjälkitietoja kansallisiin rikosrekistereihin eikä niillä ole yhteyttä kansalliseen sormenjälkien automaattiseen tunnistusjärjestelmään (AFIS). Eräitä jäsenvaltioita huolestuttaa se, että EU:n kansalaisiin sovellettaisiin eri vaatimuksia kuin kolmansien maiden kansalaisiin ja kansalaisuudettomiin henkilöihin. Tilanne on kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden kannalta erilainen, koska osa heistä tulee maista, joissa ei ole sopivanlaista tai luotettavaa väestörekisteriä. Tätä taustaa vasten sormenjälkitietojen sisällyttäminen tietoihin on otettava painopisteeksi.

Perusoikeuksien noudattamista valvovat sidosryhmät tunnustivat tulevaan kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä koskevaan ECRIS-järjestelmään liittyvät edut yleiseltä oikeudelliselta kannalta, koska se auttaa varmistamaan, että tuomiot annetaan asianmukaisesti ja että lapsia suojataan kaltoinkohtelulta. Lisäksi kolmansien maiden kansalaiset ja kansalaisuudettomat henkilöt voivat järjestelmän avulla osoittaa, ettei heillä ole rikosrekisteriä missään jäsenvaltiossa. Nämä sidosryhmät kannattavat hajautettua järjestelmää, jossa käytetään asianmukaista anonymisointitekniikkaa.

Näiden sidosryhmien mukaan kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä koskevan järjestelmän käyttöönotto on yhdenvertaisuutta lain edessä koskevan periaatteen kannalta mahdollista, kunhan järjestelmä on tarpeellinen ja oikeasuhteinen. Tietosuojavaltuutetun näkemyksen mukaan jäsenvaltioiden kansalaisia koskevasta tietojärjestelmästä erillisen tietojärjestelmän luominen kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä koskevien tietojen säilyttämistä ja vaihtamista varten on perusteltava asianmukaisesti. Sidosryhmät kiinnittivät huomiota suojatoimiin, joita kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden erityistilanne muuttoliikkeen suhteen edellyttää, suodateindeksin luomista ja sormenjälkien käyttöä koskeviin näkökohtiin, lapsen oikeuksiin ja rekisteröityjen oikeuksiin sekä tehokkaiden oikeussuojakeinojen tarpeeseen.

Tässä yhteydessä on syytä huomauttaa, että tämän ehdotuksen tarkoituksena ei ole säännellä maahanmuuttoa. Se ei vaikuta mihinkään kyseisellä alalla voimassa oleviin säännöksiin tai takeisiin. Ehdotetun säädöksen johdanto-osassa todetaan nimenomaisesti, että siinä noudatetaan kansallisessa ja EU:n turvapaikka- ja maahanmuuttolainsäädännössä annettuja takeita. Ne pysyvät voimassa myös tulevan järjestelmän yhteydessä.

Tietyt rikokset, kuten laiton maahantulo tai oleskelu tai matkustaminen väärennetyn viisumin tai väärennettyjen matkustusasiakirjojen kanssa, ovat tunnusomaisia erityisesti kolmansien maiden kansalaisille ja kansalaisuudettomille henkilöille. Uuden ECRIS-järjestelmän ei kuitenkaan pitäisi kohtuuttomasti vaikuttaa tällaisista rikoksista tuomittujen kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden oikeuksiin. Perusoikeusvirasto onkin ehdottanut, että laittoman maahantulon tai oleskelun perusteella annettuja tuomioita käsiteltäisiin uudessa järjestelmässä vain rikosasian käsittelyn yhteydessä. Komissio katsoo kuitenkin, että se, missä määrin rikosrekisteritietoja käsitellään muita kuin rikosasian käsittelyyn liittyviä tarkoituksia varten, on määriteltävä kansallisen lain nojalla, samoin kuin nyt tehdään unionin kansalaisten kohdalla.

Perusoikeuksiin liittyvät sidosryhmät myönsivät, että kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä voi olla vaikeampi tunnistaa luotettavasti kuin unionin kansalaisia. Perusoikeusviraston mukaan suodateindeksin yhteydessä on kuitenkin otettava huomioon sormenjälkitietojen käytön tarpeellisuus ja oikeasuhteisuus sekä mahdollisuus käyttää sen sijaan passia ja/tai oleskelulupaa sekä nykyisten EU:n ja kansallisten tietokantojen tarjoamia vaihtoehtoja. Näitä vaihtoehtoja olisi vertailtava siihen, että sormenjälkitietoja käytettäisiin kaikkien kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden tai näihin kuuluvien tiettyjen ryhmien tunnistamiseen.

Ehdotuksessa säädetään kuitenkin kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden sormenjälkitietojen pakollisesta tallentamisesta, jotta voidaan voittaa näiden henkiöiden tunnistamiseen liittyvät vaikeudet. Nämä vaikeudet ovat erilaisia kuin unionin kansalaisten tunnistamiseen liittyvät ongelmat, sillä unionin kansalaisten kansalaisuusjäsenvaltiosta on helpompi saada tietoja.

Sidosryhmät huomauttivat myös, että rikostuomioita koskevasta tietojenvaihdosta voi aiheutua riskejä erityisesti lapsille, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia tai kansalaisuudettomia. Perusoikeusvirasto ehdotti, että lasten haavoittuvan aseman vuoksi olisi harkittava lasten sulkemista koko ECRIS-järjestelmän tai ainakin suodateindeksin soveltamisalan ulkopuolelle. Tietojenvaihtoa voitaisiin myös rajoittaa lasten osalta koskemaan ainoastaan heidän tekemiään erittäin vakavia rikoksia. Toisaalta sidosryhmät toivovat, että ehdotetussa säädöksessä säädettäisiin työnantajien mahdollisuudesta tarkistaa tehokkaasti, onko tiettyä kolmannen maan kansalaista tai kansalaisuudetonta henkilöä kielletty aiempien rikostuomioiden vuoksi osallistumasta sellaiseen toimintaan, jossa ollaan suoraan ja säännöllisesti tekemisissä lasten kanssa.

Tässä yhteydessä on aiheellista todeta, että ECRIS on hajautettu väline, jonka avulla vaihdetaan jäsenvaltioiden rikosrekistereissä olevia tietoja. Se, tallennetaanko kansalliseen rikosrekisteriin tietoja lasten rikostuomioista, jotta niitä voitaisiin vaihtaa jäsenvaltioiden välillä, ratkaistaan jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön nojalla. Kun kyseessä on rikosrekisteritietojen tarkistaminen ECRIS-järjestelmän kautta täytettäessä sellaisia työpaikkoja, joissa ollaan suoraan ja säännöllisesti tekemisissä lasten kanssa, ehdotetun direktiivin täytäntöönpano helpottaa sen selvittämistä, onko kolmansien maiden kansalaisille ja kansalaisuudettomille henkilöille annettu aiemmin tähän liittyviä tuomioita.

Eräät sidosryhmät viittasivat tarpeeseen varmistaa, että kolmansien maiden kansalaisilla ja kansalaisuudettomilla henkilöillä on oikeus tarkistaa omat tietonsa ja saada ne tarvittaessa oikaistuiksi, koska virheelliset rikosrekisteritiedot saattavat olla heidän kohdallaan yleisempiä. ECRIS-järjestelmää koskevat oikeudelliset asiakirjat koskevat kuitenkin ainoastaan rikosrekisteritietojen vaihtoa. Niissä ei käsitellä yksilön oikeutta saada tutustua häntä koskeviin kansallisella tasolla tallennettuihin tietoihin. Näitä seikkoja säännellään tietosuojalainsäädännöllä sekä kansallisella että EU:n tasolla.

•Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö

Rikostuomion saaneita kolmansien maiden kansalaisia koskevan suodateindeksin laatimisesta on tehty toteutettavuustutkimus, jossa mekanismin toimintaa tarkastellaan lähemmin. Tutkimuksessa myös arvioidaan tällaisen tiedoston vaikutuksia tekniseltä, oikeudelliselta ja organisatoriselta kannalta. Toisessa selvityksessä arvioidaan kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä koskevasta ECRIS-järjestelmästä annettavan säädösehdotuksen vaikutuksia tieto- ja viestintätekniikan kannalta ja esitetään arvio kustannuksista, joita EU:lle ja jäsenvaltioille aiheutuisi eri vaihtoehtojen toteuttamisesta. Eurostatin muuttoliike- ja väestötilastoista on saatu tietoa ongelman laajuudesta. Lisäksi on haastateltu perusteellisesti FIU.netin edustajia erityisesti Match-ohjelmiston käytöstä. Se on FIU.netiä varten kehitetty älykäs tiedonvaihto-ohjelma, joka perustuu anonymisoituun suodateindeksiin.

•Vaikutustenarviointi

Komissio on tehnyt vaikutustenarvioinnin. Seuraavassa on linkki vaikutustenarvioinnin tiivistelmään ja sääntelyntarkastelulautakunnan myönteiseen lausuntoon: http://ec.europa.eu/justice/criminal/european-e-justice/ecris/index_en.htm Vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin kolmea eri toimintavaihtoehtoa: i) vallitsevan tilanteen säilyttäminen; ii) jäsenvaltioiden vapaaehtoinen hanke, jonka rahoitukseen komissio osallistuisi ja jonka avulla otettaisiin käyttöön tehokkaampi mekanismi kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden rikosrekisteritietojen vaihtoa varten; ja iii) säädös hakumekanismista, jonka avulla selvitettäisiin, missä jäsenvaltioissa on kolmansien maiden kansalaisia ja kansalaisuudettomia henkilöitä koskevia rikosrekisteritietoja; mekanismi muodostuisi tuomittujen henkilöiden henkilötiedoista (suodateindeksi), joihin voidaan tehdä hakuja osuma / ei osumaa -mekanismin avulla. Viimeksi mainitun vaihtoehdon osalta tarkasteltiin myös kahta alavaihtoehtoa: joko hajautettu suodateindeksi, joka jaetaan anonymisoituna kaikille muille jäsenvaltioille, jotta ne voivat tehdä itsenäisesti hakuja omissa tiloissaan; tai jonkin EU-elimen toimesta keskitetysti tallennettava suodateindeksi. Sormenjälkitietojen osalta tarkasteltiin kolmea alavaihtoehtoa: i) kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden sormenjälkitietojen pakollinen tallentaminen ja sisällyttäminen indeksiin/suodateindeksiin; ii) jäsenvaltioille velvollisuus tarkistaa kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön henkilöllisyys olemassa olevien, sormenjälkitietoihin perustuvien tietojenvaihtojärjestelmien avulla ennen ECRISin käyttöä; iii) jäsenvaltiot voisivat käyttää ECRISiä apuna, jos ne käyttävät sormenjälkitietoja kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden tunnistamisessa vapaaehtoiselta pohjalta. Parhaaksi todettu vaihtoehto on hajautettu suodateindeksi, koska sen avulla voidaan tehokkaasti selvittää, missä jäsenvaltio(i)ssa on rikosrekisteritietoja tietystä kolmannen maan kansalaisesta tai kansalaisuudettomasta henkilöstä. Koska tämä vaihtoehto edellyttää kaikkia jäsenvaltioita sitovaa oikeudellista velvoitetta, se takaa yhtenäisen toimintatavan. Se ei edellytä uutta EU-tason järjestelmää, minkä ansiosta se on kustannustehokkaampi kuin keskitetysti tallennettava suodateindeksi. Jotta voitaisiin varmistaa, että kolmansien maiden kansalaisten henkilöllisyys selvitetään tehokkaasti, sormenjälkitiedot olisi otettava mukaan rikosrekisteritietoihin ja suodateindeksiin sisällytettäviin tunnistetietoihin. Kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden henkilöllisyyden selvittäminen on usein erityisen vaikeaa, ellei suorastaan mahdotonta, esimerkiksi siksi, että luotettavia henkilöasiakirjoja ei ole tai ne ovat kadonneet tai että samoja sukunimiä käytetään hyvin yleisesti. Tästä vaihtoehdosta ei aiheudu merkittäviä välittömiä taloudellisia, sosiaalisia tai ympäristövaikutuksia. Se ei vaikuta myöskään suurten, pienten tai keskisuurten yritysten tai mikroyritysten toimintaan. Vaikutukset EU:n talousarvioon ja kansallisiin talousarvioihin olisivat seuraavat: kertaluonteisia kustannuksia aiheutuisi EU:lle noin 1 089 000 euroa ja jäsenvaltioille noin 768 000 euroa (yhteensä noin 1 857 000 euroa); juoksevat kustannukset olisivat EU:lle noin 668 000 euroa; jäsenvaltioiden juoksevien kustannusten odotetaan vuosien mittaan vähitellen kasvavan, ja ne olisivat aluksi 5 304 000 euroa ja lopulta enintään 12 804 000 euroa. Tämä tarkoittaa, että juoksevien kustannusten kokonaismäärän odotetaan vuosien mittaan vähitellen kasvavan, ja ne olisivat aluksi 5 972 000 euroa ja lopulta enintään 13 472 000 euroa. Sormenjälkitietojen käsittelystä aiheutuisi EU:lle perustamiskustannuksia noin 5 miljoonaa euroa ja juoksevia kustannuksia 1 miljoona euroa vuodessa. Kullekin jäsenvaltioille aiheutuisi perustamiskustannuksia 2–3 miljoonaa euroa, kolmansien maiden kansalaisille ja kansalaisuudettomille henkilöille annettujen rikostuomioiden määrästä riippuen.

Jäsenvaltioiden ECRIS-haut, jotka koskevat kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden tietoja, muodostavat tätä nykyä vain 5 prosenttia kaikista tapauksista. Ehdotetun ratkaisun ansiosta ECRISin käytön odotetaan lisääntyvän merkittävästi. Jos jäsenvaltiot lähettäisivät säännönmukaisesti yleisiä tietopyyntöjä, niihin vastaamisesta aiheutuva hallinnollinen rasitus olisi ECRIS-työnkulun suurin kustannus (arviolta jopa 78 miljoonaa euroa). Ehdotetun ratkaisun ansiosta nämä kustannukset säästyisivät.