KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Vakautusvälinettä koskeva vuosikertomus 2012 /* COM/2013/0563 final */





SISÄLLYSLUETTELO KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Vakautusvälinettä koskeva vuosikertomus 2012 1........... Johdanto........................................................................................................................ 4 2........... Vakautusvälineen rakenne............................................................................................... 4 3........... Vakautusvälineen käyttö................................................................................................. 5 4........... Yleiskatsaus vakautusvälineen käyttöön vuosina 2007–2012............................................ 6 5........... Vakautusväline vuonna 2012........................................................................................... 7 6........... Toiminta kriisitilanteissa tai puhkeamassa olevissa kriisitilanteissa (vakautusvälineasetuksen 3 artikla) 8 6.1........ Toiminta kriisitilanteissa vuonna 2012.............................................................................. 8 6.2........ Vakautusvälineestä rahoitettaviin kriisitoimiin osallistuvat tahot........................................ 11 7........... Yhteistyön sallivissa vakaissa olosuhteissa annettava apu (vakautusvälineasetuksen 4 artikla) 12 7.1........ Turvallisuuteen kohdistuvat uhat (vakautusvälineasetuksen 4 artiklan 1 kohta)................. 12 7.2........ Kemialliseen, biologiseen, radioaktiiviseen ja ydinmateriaaliin (CBRN) liittyvän riskin vähentäminen (vakautusvälineasetuksen 4 artiklan 2 kohta).................................................................. 14 7.3........ Kriisejä edeltävä ja kriisien jälkeinen valmiuksien kehittäminen (vakautusvälineasetuksen 4 artiklan 3 kohta) 15 8........... Päätelmät..................................................................................................................... 19 1. Johdanto Tämä vakautusvälinettä koskeva kuudes vuosikertomus esitetään Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle vakautusvälineen perustamisesta 15 päivänä marraskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1717/2006[1], jäljempänä ’vakautusvälineasetus’, 23 artiklassa säädetyn raportointivelvoitteen mukaisesti. Vakautusväline on korkean edustajan, varapuheenjohtajan hallinnon alaan kuuluva merkittävä rahoitusväline. Sen avulla voidaan kohdentaa varoja, joilla tuetaan EU:n laaja-alaisia toimintalinjoja kriisien ja turvallisuusuhkien ennaltaehkäisyn, lieventämisen, niihin puuttumisen ja niistä selviämisen tukemiseksi eri puolilla maailmaa. Tässä vuosikertomuksessa esitetään yleiskatsaus siihen, miten vakautusvälinettä käytettiin vuonna 2012. Tätä vuosikertomusta täydentää kaksi komission yksiköiden valmisteluasiakirjaa, joissa tarkastellaan kattavasti ja yksityiskohtaisesti i) vuonna 2012 käynnistettyjen tai meneillään olleiden vakautusvälineestä rahoitettavien vakautusvälineasetuksen 3 artiklan soveltamisalaan kuuluvien kriisitoimenpiteiden toteuttamista ja ii) vakautusvälineestä rahoitettavia pitkän aikavälin ohjelmia, jotka kuuluvat vakautusvälineasetuksen 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan soveltamisalaan. Tässä vuosikertomuksessa kuvailtavia vakautusvälinetoimia toteuttavat useat täytäntöönpanoelimet, kuten Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestöt ja muut kansainväliset ja alueelliset elimet, EU:n jäsenvaltioiden virastot, kansalaisjärjestöt ja muut kansalaisyhteiskunnan toimijat. 2. Vakautusvälineen rakenne Vakautusväline on yksi ulkoisen avun keskeisistä välineistä, joiden avulla EU voi toimia johtavassa asemassa ja auttaa jo syntyneiden tai puhkeamassa olevien kriisitilanteiden ehkäisyssä tai ratkaisemisessa eri puolilla maailmaa. Kuten seuraavassa lyhyesti esitetään, vakautusvälineasetuksen 3 ja 4 artiklassa kuvaillaan toimenpidetyypit, joille voidaan tarjota rahoitusta tästä välineestä. Vakautusvälineasetuksen 3 artiklassa säädetään avusta, jolla vastataan kriisitilanteisiin ja puhkeamassa oleviin kriisitilanteisiin, kuten vakaviin poliittisiin kriiseihin ja konfliktitilanteisiin sekä suuriin luonnonkatastrofeihin[2] ja joskus näiden molempien monitahoisiin yhdistelmiin. Vakautusvälineestä rahoitettava apu on rajattu tilanteisiin, joissa pääasiallisia ulkoisen avun välineitä[3] ei voida ottaa käyttöön riittävän ajoissa asianmukaisella tavalla. Kun syntyy sopiva tilaisuus kriisien ehkäisyyn, lieventämiseen tai ratkaisemiseen, vakautusvälineestä myönnetään apua välittömästi toteuttavina ”poikkeuksellisina avustustoimenpiteinä”[4] ja niiden jälkeen apua voidaan tarvittaessa jatkaa ”siirtymävaiheen ohjelmilla”[5]. Vakautusvälinetoimilla täydennetään usein EU:n humanitaarista apua ja edistetään hätäavun, kunnostustoimien ja kehitysyhteistyön[6] niveltämistä. Lisäksi vakautusvälinetoimet voivat täydentää EU:n YTPP-operaatioita[7] ja muita toimia. Vakautusvälinetoimilla on myös merkittävä osuus konflikteihin ja kriisitilanteisiin vastaamista koskevassa EU:n kokonaisvaltaisessa lähestymistavassa. Vakautusvälinetoimet täydentävät pääasiallisia apuvälineitä, jotka soveltamisalansa, strategisen suunnittelunsa ja ohjelmakausiensa vuoksi eivät aina sovellu toimintaan kriisitilanteissa tai puhkeamassa olevissa kriisitilanteissa. EU:n ulkoisen avun välinekokonaisuuden merkittävänä etuna on, että siihen sisältyy niin monentyyppisiä rahoitusvälineitä, että unioni pystyy toimimaan kulloisenkin tilanteen edellyttämällä tavalla. Vakautusvälineasetuksen 4 artiklassa säädetään välineen ohjelmoitavasta osasta, jonka mukaan pitkän aikavälin vakautusvälineohjelmia voidaan toteuttaa kolmella seuraavalla painopistealalla: · alueiden väliset turvallisuusuhkat (4 artiklan 1 kohta); · kemialliseen, biologiseen, radioaktiiviseen ja ydinmateriaaliin liittyvän riskin vähentäminen (4 artiklan 2 kohta); ja · kriisejä edeltävä ja kriisien jälkeinen valmiuksien kehittäminen (4 artiklan 3 kohta)[8]. 3. Vakautusvälineen käyttö Ulkopolitiikan välineiden hallinnosta (FPI) vastaava komission yksikkö tekee hyvin läheistä yhteistyötä Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) kanssa, joka on tammikuussa 2011 perustettu toiminnallisesti Euroopan unionista riippumaton elin[9]. Molemmat yksiköt toimivat korkean edustajan, varapuheenjohtaja Catherine Ashtonin alaisuudessa, ja hän vastaa Euroopan komission varapuheenjohtajana FPI:n toiminnasta. EUH:n perustamista koskevan päätöksen 9 artiklassa täsmennetään, että komissio vastaa unionin ulkoisen yhteistyön ohjelmien hallinnoinnista ja korkea edustaja varmistaa unionin ulkoisen toiminnan välineiden, kuten vakautusvälineen, yleisen poliittisen yhteensovittamisen. Näin ollen EUH vastaa vakautusvälineasetuksen 3 artiklan (apu, jolla vastataan kriisitilanteisiin ja puhkeamassa oleviin kriisitilanteisiin) poliittisesta linjauksesta ja valmistelee toimia yhdessä FPI:n kanssa, joka vastaa sovittujen toimien täytäntöönpanosta. EUH vastaa myös 4 artiklaa koskevasta strategisesta ohjelmasuunnittelusta (yhteistyön sallivissa vakaissa olosuhteissa annettava apu) ja laatii strategia-asiakirjoja ja monivuotisia maaohjelmia. Niitä vastaavien vuotuisten toimintasuunnitelmien määrittelystä ja toteuttamisesta vastaavat puolestaan EuropeAid-kehitys- ja -yhteistyöpääosasto[10] (4 artiklan 1 kohta ja 2 kohta) ja FPI (4 artiklan 3 kohta). Komission ja EUH:n välistä yhteistyötä tarkastellaan jatkuvasti uudelleen, jotta voidaan maksimoida synergiaedut ja keskinäinen täydentävyys ja parantaa vakautusvälineen täytäntöönpanojärjestelyjä entisestään. 4. Yleiskatsaus vakautusvälineen käyttöön vuosina 2007–2012 Vakautusväline on nyt kuuden olemassaolovuotensa jälkeen vakiinnuttanut asemansa hyvin EU:n välineenä, joka on välttämätön osa EU:n kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jolla pyritään puuttumaan konfliktien ja kriisien estämisen, niihin vastaamisen ja niistä toipumisen koko sykliin maailmanlaajuisesti, ryhdytään toimiin kansallisten ja alueellisten turvallisuusuhkien ratkaisemiseksi sekä luodaan valmiuksia estää konflikteja ja reagoida kriiseihin. Lyhyen aikavälin kriisitoimintaan tarkoitetusta vakautusvälineen osasta on kaudella 2007–2012 otettu käyttöön 872 miljoonaa euroa, jolla on avustettu 243 toimea kriisitilanteiden ratkaisemiseksi noin 70 maassa tai alueella eri puolilla maailmaa. Toimien maantieteellistä kattavuutta kaudella 2007–2012 on kuvattu kuviossa 1. Pitkän aikavälin ohjelmiin tarkoitetusta vakautusvälineen ohjelmoitavasta osasta, jolla rahoitetaan 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisia toimia, otettiin samalla kaudella käyttöön 403,8 miljoonaa euroa. Kuvio 2 osoittaa, miten rahoitus jakautui eri kriisitoimenpiteiden (3 artikla) ja pitkän aikavälin ohjelmien (4 artikla) kesken tällä kaudella. 5. Vakautusväline vuonna 2012 Vakautusvälinettä varten käytettävissä olleet 286,1 miljoonan euron määrärahat sidottiin kokonaisuudessaan vuonna 2012[11]. Määrärahat jakautuivat seuraavasti: · 195,8 miljoonaa euroa osoitettiin kriisitilanteisiin tai puhkeamassa oleviin kriisitilanteisiin (3 artikla); · 22 miljoonaa euroa alueiden välisiä uhkia koskeviin toimiin (4 artiklan 1 kohta); · 46,3 miljoonaa euroa kemialliseen, biologiseen, radioaktiiviseen ja ydinmateriaaliin liittyvän riskin vähentämiseen (4 artiklan 2 kohta); ja · 22 miljoonaa euroa kriisejä edeltävään ja kriisien jälkeiseen valmiuksien kehittämiseen (4 artiklan 3 kohta). Neuvosto pidetään ajan tasalla selonteoilla, joita toimitetaan säännöllisesti poliittisten ja turvallisuusasioiden komitealle suunnitteilla olevista uusista 3 artiklan mukaisista kriisitoimista ja käynnissä olevien toimien edistymisestä. Vakautusvälineen demokraattisen valvonnan yhteydessä perustettu konflikteja, turvallisuutta ja kehitysyhteistyötä käsittelevä Euroopan parlamentin ulkoasiainvaliokunnan työryhmä kokoontui kolme kertaa, ja kokouksiin osallistui komission ja EUH:n edustajia. Toimien maantieteellisen jakauman osalta kuviosta 3 käy ilmi, että Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan sekä Saharan eteläpuolisen Afrikan kriisit edellyttivät vuonna 2012 merkittävästi tukea vakautusvälineestä. Kahdessa seuraavassa jaksossa esitetään esimerkkejä vuoden 2012 hankkeista. 6. Toiminta kriisitilanteissa tai puhkeamassa olevissa kriisitilanteissa (vakautusvälineasetuksen 3 artikla) 6.1. Toiminta kriisitilanteissa vuonna 2012 Vuonna 2012 EU:n toimet koskivat useita suuria kriisejä, kuten Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä tapahtuneita arabikevään mullistuksia, jotka vaikuttivat suoraan myös Sahelin alueen vakauteen. EU reagoi myös muualla maailmassa esiintyneisiin kriiseihin, jotka kaikki edellyttivät tehokkaita ja oikea-aikaisia tukitoimia epävakaisissa ja/tai kriisien jälkeisissä tilanteissa. Toimilla pyrittiin auttamaan maiden vakauttamisessa ja parantamaan maiden selviytymiskykyä. Täydelliset tiedot kaikista vuonna 2012 meneillään olleista vakautusvälineestä rahoitettavista toimenpiteistä esitetään tähän vuosikertomukseen liitetyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa I. Esimerkkeinä vuoden 2012 toiminnasta mainitaan seuraavaksi joitakin toimia, jotka osoittavat, kuinka laaja vakautusvälineen soveltamisala on ja miten erilaisiin ongelmiin vakautusvälinettä käytetään eri puolilla maailmaa: · Keväällä 2012 pyrittiin voimakkaalla diplomaattisella ponnistelulla estämään väkivallantekojen lisääntyminen Syyriassa. Yhdistyneiden kansakuntien Syyriaa koskevan tarkkailuoperaation (UNSMIS) nopea käyttöönotto oli EU:lle strateginen ensisijainen tavoite. Vakautusvälineestä myönnetyllä rahoituksella autettiin tarkkailuoperaatiota aloittamaan toimintansa nopeasti ja turvallisesti esimerkiksi varmistamalla, että Damaskokseen lähetettiin heti 25 panssariautoa. UNSMIS-toimeksiannon päätyttyä osa ajoneuvoista jäi YK:n ja Arabiliiton Syyriaan nimittämän yhteisen erityisedustajan Lakhdar Brahimin ja hänen ryhmänsä käyttöön. Vakautusvälineestä myönnetyllä tuella autettiin myös saattamaan yhteen opposition jäseniä kahteen Brysselissä ja Kairossa järjestettyyn tilaisuuteen, jotta he voisivat muodostaa yhtenäisemmän kannan. Kotinsa jättäneiden määrä kasvoi vuoden jälkipuoliskolla, ja vakautusvälineestä rahoitettavalla toisella tukiohjelmalla alettiin tukea pakolaisia vastaanottaneiden naapurimaiden viranomaisia ja yhteisöjä. Lisäksi tuettiin Syyriaan jääneitä. · Tukea annettiin myös Libyalle, jota autettiin kehittämään kansallisia valmiuksia vastata kriiseihin ja jolle myönnettiin apua haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien suojelemiseksi ja räjähtämättömien räjähteiden raivaamiseen. Lisäksi apua myönnettiin yhdennetyn rajaturvallisuuden tarvearviointiin, jolla edistetään myöhempää YTPP-tiedustelutehtävää. Etenkin tästä toimesta on hyötyä paitsi Libyalle myös koko Sahelin alueelle, sillä toimi auttaa vähentämään ihmiskauppaa ja laittomien aseiden kauppaa. · Vaaleilla on usein keskeinen merkitys kriiseistä toipumisen kannalta. Vuonna 2012 vakautusvälineestä tuettiin vaaleja konfliktiherkillä alueilla eri puolilla maailmaa. Hankkeita käynnistettiin Guinea-Bissaussa, Togossa, Burkina Fasossa, Zimbabwessa, Madagaskarissa, Keniassa, Pakistanissa, Afganistanissa ja Haitissa. Näillä vaalien tukitoimilla tuetaan suurelta osin muita kuin jo suunniteltuja vaaleja. Tällaisilla konfliktinestotoimilla edistetään myös täydentävyyttä EU:n laajempien strategioiden ja muiden välineiden kanssa. · Vuoden 2012 alussa EU:ta pyydettiin tukemaan YK:n toimia, joilla pyrittiin lievittämään Irakin hallituksen ja Ashrafin leirin asukkaiden välisiä kasvavia jännitteitä. Asukkaista monilla on yhteyksiä iranilaiseen Kansan Mužahidin ‑järjestöön. Vakautusvälineestä nopeasti myönnetyn rahoituksen ansiosta voitiin toteuttaa kompromissiratkaisu. Vuoden 2012 lopussa monet Ashrafin leirin entisistä asukkaista olivat muuttaneet uusiin tiloihin ja aloittaneet prosessin sijoittuakseen pysyvästi Irakin ulkopuolelle. Vaikka tilanne on edelleen jännittynyt, vakautusvälineestä myönnetyllä rahoituksella on autettu Irakin hallitusta, Ashrafin leirin entisiä asukkaita ja kansainvälistä yhteisöä etenemään kohti pysyvää ratkaisua. · Takaiskuista huolimatta Jemenissä edistyttiin siirtymävaiheen muutoksissa vuonna 2012. Vakautusvälineen avulla EU auttoi yhdessä Yhdistyneiden kansakuntien ja Maailmanpankin kanssa Jemenin päättäjiä määrittelemään maan tarpeet äskettäisen konfliktin jälkeen. Siviiliturvallisuuden alan uudistukset ovat Jemenin siirtymäajan hallituksen asettama ensisijainen tavoite, jolla pyritään varmistamaan, että turvallisuuspalvelut todella vastaavat kansalaisten turvallisuustarpeisiin. Vakautusvälineestä avustettiin Jemenin uudistussuunnitelmien laatimista. · Sahelin alueella on noudatettu alueellista lähestymistapaa vallitsevien turvallisuushaasteiden ratkaisemiseksi. Vuoden 2012 alussa sovittiin toimenpiteestä, jolla lievitetään Libyan kriisin vaikutuksia Nigerin ja Malin pohjoisosiin. Malissa 22. maaliskuuta 2012 tapahtuneen sotilasvallankaappauksen jälkeen tukea lisättiin ja annettiin myös muille Nigerin alueille, joihin Malin kriisi vaikutti. Lisäksi Tšadissa ja Libyassa toteutettiin miinanraivausohjelmia, joilla pyritään edistämään alueen vakauttamista ja varmistetaan turvallisuusjoukkojen pääsy miinoitetuille alueille, jotka toimivat usein laittoman kaupankäynnin ja terroristien turvallisina suojapaikkoina. Kaikki nämä tukitoimenpiteet ovat täysin Sahelin turvallisuutta ja kehittämistä koskevan EU:n kattavan strategian mukaisia ja täydentävät alueella EU:n eri välineiden avulla parhaillaan toteutettavia toimia, kuten YTPP:n mukaisia toimia. · Saharan eteläpuolisessa Afrikassa vakautusvälineestä tuettiin Somalian vakauttamista ja varhaista elpymistä edistäviä pilottihankkeita sekä Keski-Afrikan tasavallan joukkojen kotiuttamista. Keski-Afrikan tasavallassa avustettiin kansallisista asevoimista kotiutettujen 5 000 sotilaan sosioekonomista uudelleensopeuttamista sekä miinojen ja räjähtämättömien räjähteiden raivaamista maan pohjois- ja itäosissa (vaikka työ oli myöhempien tapahtumien vuoksi keskeytettävä). · Nigeriassa ja Burundissa toteutetut rauhanrakennustoimet käsittivät rauhaan ja konfliktien ratkaisemiseen pyrkivien rakenteiden vahvistamiseen sekä Nigerian Plateaun osavaltion nuorisotyöttömyyden torjuntaan osoitetun tuen lujittamisen. Rauhanrakentamisen ja konfliktineston edistäminen on Nigeriassa erityisen tärkeää, koska Plateaun osavaltion turvallisuusympäristö houkuttelee ääriryhmiä, kuten Boko Haramia, ulottamaan toimintansa alueelle. Vakautusvälineestä tuettiin myös rauhan ylläpitämiseen Burundissa tähtääviä laajempia toimia. · Huhtikuussa 2012 vakautusvälineestä annettiin Myanmarin/Burman uudistusprosessille laajaa tukea, myös teknistä apua ja neuvontaa ministeriöille. Lokakuussa annettiin lisätukea Myanmarin rauhankeskuksen perustamiseen. Keskus koordinoi rauhanneuvotteluryhmien toimintaa ja toimii eri sidosryhmien välisen vuoropuhelun avoimena foorumina. Lisäksi keskus varmistaa, että laajempi kansallinen ja kansainvälinen yleisö saavat tietoja rauhanprosessista ja seuraavat sitä, ja huolehtii paikallisten ja kansainvälisten toimijoiden antaman tuen jatkuvasta koordinoinnista. Alussa annettu apu tasoitti tietä vuodeksi 2013 Myanmarin/Burman rauhanprosessia tukevalle vakautusvälineestä rahoitettavalle kattavalle ohjelmalle, joka käsittää myös rakennetukea ja operatiivista tukea Myanmarin rauhankeskukselle. Lisäksi vakautusvälineestä rahoitettavalla miinoista aiheutuvaa uhkaa lieventävällä toimella tuetaan maan sisäisten ja ulkoisten pakolaisten paluuta ja luodaan sosioekonomisen kehityksen edellytyksiä useilla etnisten ryhmien asuttamilla alueilla Myanmarissa/Burmassa. · Filippiineillä vakautusväline on ollut osa EU:n laajaa osallistumista Mindanaon alueen rauhanprosessiin vuodesta 2010. Filippiinien hallitus ja Moron islamilainen vapautusrintama (MILF) pyysivät EU:ta ottamaan keskeisen roolin sekä neuvotteluosapuolten avustamisessa että rauhanneuvottelujen välittämisessä ja valvomaan jo neuvoteltujen sopimusten noudattamista. Vuoden 2012 puolivälissä EU uudisti vakautusvälineestä rahoitettavalla seurantatoimella sitoumuksensa edistää rauhanprosessia. Toimella voitiin jatkaa välitys-/valvontarakenteiden tukemista, mutta toimi oli myös niin joustava, että se mahdollisti seurantatoimet sopimuksen saavuttamisen jälkeen. Lokakuussa 2012 saavutetun merkittävän rauhansopimuksen kokonaisseurauksia arvioidaan parhaillaan, ja osa vakautusvälineestä rahoitettavasta avusta voidaan suunnata uudelleen rauhaa vahvistavaan toimintaan. Filippiineillä käytettyä välitys- ja valvontarakennetta pidetään saavutetun menestyksen ansiosta tehokkaana mallina, jota voidaan soveltaa myös muissa konflikteissa etenkin kyseisellä alueella. Vakautusvälineestä rahoitetaan toimia, joilla Filippiinien keskeiset toimijat antavat tietoja esimerkiksi Myanmarin/Burman vastaaville toimijoille. · Latinalaisessa Amerikassa ilmoitus Kolumbian rauhanneuvotteluista uudisti elokuussa 2012 toiveet siitä, että yli puoli vuosisataa kestänyt konflikti voitaisiin saada lopetettua. Rauhansopimuksen saavuttamisen kannalta ratkaisevaa on Kolumbian viranomaisten kyky käsitellä väkivallan uhrien ja etenkin monien maansa menettäneiden kohtaamia epäkohtia. Lokakuussa 2012 aloitettiin vakautusvälineestä rahoitettava uusi toimenpide samaan aikaan kuin rauhanneuvottelut alkoivat Havannassa. Toimenpiteellä avustetaan kolumbialaisia laitoksia panemaan viimeaikaista lainsäädäntöä täytäntöön entistä tehokkaammin uhrien oikeuksien suojelemiseksi (laki 1448). Muita alueeseen kohdistuneita toimia olivat muun muassa Bolivian konfliktin perimmäisten syiden selvittämiseen sekä Guatemalan ja Belizen välisten rajakiistojen ratkaisemiseen myönnetty tuki. · Vakautusvälineestä rahoitettavat siirtymävaiheen ohjelmat, joilla jatketaan aiemmin toteutettuja poikkeuksellisia avustustoimenpiteitä, saivat EU:n jäsenvaltioilta vakautusvälineen komiteassa puoltavan lausunnon, joten Haitin katastrofivalmiuden parantamiseen sekä Vuoristo-Karabahin konfliktin rauhanomaiseen ratkaisuun, Georgiasta irtautuneiden alueiden vakauttamiseen ja Libanonin erityistuomioistuimelle myönnettyä tukea jatkettiin. 6.2. Vakautusvälineestä rahoitettaviin kriisitoimiin osallistuvat tahot Rahoitusvälineestä rahoitettavat kriisitoimet valmistellaan tiiviissä yhteistyössä monenlaisten kumppaneiden kanssa, joihin kuuluvat EU:n toimielimet, EU:n jäsenvaltiot, kansalaisyhteiskunta, julkishallinto, kolmannet maat ja muut toimijat. EU:n edustustoilla on keskeinen asema, sillä ne pystyvät antamaan varhaisvaroituksia ja kehittämään alkuvaiheen toimintamalleja ja ratkaisuvaihtoehtoja. Vuonna 2012 valtaosa uusista toimenpiteistä siirrettiin[12] EU:n edustustojen toteutettaviksi paikan päällä. Edustustot ovat hyvin perillä paikallisista tarpeista ja vaatimuksista, mikä on olennaista toiminnan onnistumisen kannalta. Tämä mahdollistaa täytäntöönpanoelinten kanssa käytävien sopimusneuvottelujen nopean etenemisen ja näiden usein ulkoisille vaikutuksille alttiiden hankkeiden täytäntöönpanon seurannan lähietäisyydeltä. Tämän johdosta EU:n edustustojen osuus oli 62 prosenttia vakautusvälineen sitoumuksista ja 80 prosenttia maksuista vuonna 2012. Jäljempänä oleva kuvio 4 kuvaa vakautusvälineasetuksen 3 artiklan mukaisten kriisitoimien monia täytäntöönpanokumppaneita vuosina 2007–2012. Valtioista riippumattomat toimijat panivat täytäntöön 47 prosenttia vakautusvälineen budjetista. Lukuun sisältyy kansalaisjärjestöjen osuus, joka oli 23 prosenttia vakautusvälineen budjetista. YK:n järjestöt olivat luonnollisesti edelleen merkittäviä täytäntöönpanokumppaneita. Niillä on asiantuntemusta ja ne ovat maassa vahvasti edustettuina, joten ne pystyivät reagoimaan nopeasti käyttäen vahvoja paikallisia verkostojaan epävakaissa ympäristöissä, joissa vakautusvälineestä rahoitettavia kriisitoimia toteutetaan. 7. Yhteistyön sallivissa vakaissa olosuhteissa annettava apu (vakautusvälineasetuksen 4 artikla) Komissio varmistaa yhteistyön sallivissa vakaissa olosuhteissa 4 artiklan mukaisesti annettavaa apua koskevan vuotuisen ohjelmasuunnittelun ja hallinnoinnin. Vuonna 2012 hyväksyttiin seuraavat vakautusvälineestä rahoitettavat vuotuiset toimintaohjelmat: 4 artiklan 1 kohta (turvallisuusuhat ja muut yleiseen järjestykseen kohdistuvat uhat) syyskuussa 2012, 4 artiklan 2 kohta (kemialliseen, biologiseen, radioaktiiviseen tai ydinmateriaaliin liittyvän riskin vähentäminen) elokuussa 2012 ja 4 artiklan 3 kohta (kriisejä edeltävä ja kriisien jälkeinen valmiuksien kehittäminen) maaliskuussa 2012. Yksityiskohtaiset ja ajantasaiset tiedot 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisista toimista esitetään vuosikertomukseen liitetyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa II. 7.1. Turvallisuuteen kohdistuvat uhat (vakautusvälineasetuksen 4 artiklan 1 kohta) Alueiden välisiin uhkiin liittyvissä ohjelmissa keskitytään valmiuksien luomiseen tiiviissä yhteistyössä edunsaajamaiden kanssa. Tavallisesti turvallisuusalan valmiuksia vahvistetaan kansallisella ja alueellisella tasolla tehokkaan maailmanlaajuisen ja alueiden välisen yhteistyön mahdollistamiseksi. Räätälöidyllä lähestymistavalla yksilöidään alueen avainmaat ja vahvistetaan paikallisten lainvalvonta- ja turvallisuusyksiköiden valmiuksia perustamalla tai kehittämällä erikoistuneita yksikköjä ja vahvistamalla virastojen välistä yhteistyötä. Sen jälkeen määritetään alueelliset koordinointitehtävät hyödyntäen olemassa olevia rakenteita aina kun se on mahdollista alueellisen ja alueiden välisen yhteistyön edistämiseksi. Tiedon jakamista parannetaan alueellisilla tietojärjestelmillä muun muassa seuraavilla aloilla: laittoman kaupan, rahanpesun ja muun järjestäytyneen rikollisuuden torjunta kokaiini- ja heroiinireiteillä, aseiden ja räjähteiden laiton kauppa, merenkulun turvatoimien ja kriittisten merireittien turvallisuuden parantaminen sekä valmiuksien luominen terrorismista kärsivillä alueilla. Vuonna 2012 edellä mainituilla aloilla toteutettujen toimien maksusitoumusmäärärahat olivat 22 miljoonaa euroa ja maksumäärärahojen kokonaismäärä oli noin 14,2 miljoonaa euroa. Vuoden 2012 loppuun mennessä yli 100 asiantuntijaa otettiin palvelukseen ESF:n[13] kautta EU:n jäsenvaltioiden julkisista tai puolijulkisista erikoisorganisaatioista. Asiantuntijat antoivat erityisen tietämyksensä ja asiantuntemuksensa käyttöön ja auttoivat teknisellä panoksellaan valitsemaan ja suunnittelemaan yksityiskohtaisesti vakautusvälinetoimia. Tällaisia toimia oli muun muassa vuoden 2013 toimintaohjelma, ja lisäksi tasoitettiin tietä edellisten vuosien toimintaohjelmissa päätettyjen toimien täysimittaiselle täytäntöönpanolle. Toimia toteutettiin seuraavilla osa-alueilla: · Vuoden 2012 lopussa perustettiin kokaiinireittejä koskevan ohjelman AIRCOP-hankkeessa kolme lentoasemavalvonnan yhteistä toimintaryhmää (Joint Airport Interdiction Task Force) Kap Verdeen, Senegaliin ja Togoon tukemaan järjestäytyneen rikollisuuden torjumista kokaiinireitillä. Lisäksi käynnistettiin uusi hanke poliisin alueellisen tietojärjestelmän perustamiseksi Länsi-Afrikkaan (WAPIS I, 2,2 miljoonaa euroa vuonna 2012) ja toisella sopimuksella vahvistettiin EU:n nykyinen sitoutuminen työhön, jolla pyritään ehkäisemään huumausaineiden lähtöaineiden suuntaamista laillisen kaupan ulkopuolelle Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueella (PRELAC II, 3 miljoonaa euroa vuonna 2012). Lisäksi tehtiin sopimus Länsi-Afrikassa toteutettavasta rahanpesun torjuntahankkeesta, jossa keskitytään muihin kuin pankkitoimintaa harjoittaviin rahoitusalan yrityksiin ja ammattilaisiin sekä tiettyihin rahoitusalan ulkopuolisiin yrityksiin ja ammattilaisiin Ghanassa, Nigeriassa, Senegalissa ja Kap Verdessä (1,8 miljoonaa euroa vuonna 2012). · Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa heroiinireitillä tuettiin jatkamalla työtä kymmenessä maassa, joista mainittakoon Iran, Pakistan ja Afganistan. · Kriittisiä merireittejä koskevan ohjelman määrärahat ovat 16,5 miljoonaa euroa (vuonna 2012 myönnettiin 2 miljoonaa euroa), ja ohjelman piiriin kuuluu läntisen Intian valtameren, Kaakkois-Aasian ja Guineanlahden 17 rannikkovaltiota. Ohjelmalla kehitetään rannikkovaltioiden valmiuksia tietojen jakamiseen ja valvontatehtäviin, jotta merenkulun turvallisuutta voidaan parantaa torjumalla merirosvousta ja merellä tapahtuvia aseellisia ryöstöjä. · Monilla hankkeilla tähdätään terrorismin ehkäisemiseen ja torjuntaan, ja niillä edistetään maailmanlaajuista terrorisminvastaista toimintaa, myös YK:n strategian täytäntöönpanoa. Vuonna 2012 jatkettiin terrorismin vastaista toimintaa Sahelin alueella koskevan hankkeen (Contre Terrorism Sahel) täytäntöönpanoa Nigeriin ja Mauritaniaan kohdennetuilla valmiuksien kehittämistä koskevilla tukitoimenpiteillä sekä alueen alueellisen yhteistyön vahvistamiseen tähtäävillä toimilla. Lisäksi käynnistettiin Nigeriasta käsin toimivaa Boko Haram -ryhmää koskeva tutkimus. Yhteistyöllä Pakistanin kanssa pyritään kehittämään Punjabin rikosoikeusjärjestelmää. Kaakkois-Aasiassa vakautusvälineestä rahoitetaan EU:n ja UNODC:n (Yhdistyneiden kansakuntien huumeiden ja rikollisuuden torjunnan toimisto) yhteistä terrorismintorjunta-aloitetta, jonka määrärahat ovat 2 miljoonaa euroa. · Tietoverkkorikollisuus on nykyisten maailmanlaajuisten ja rajat ylittävien uhkien suhteellisen uusi ilmentymismuoto, johon ei enää voida puuttua tehokkaasti ilman tietoverkkovalmiuksien kehittämistä. Vuonna 2012 alettiin yhdessä Euroopan neuvoston kanssa muotoilla 3 miljoonan euron hanketta ns. Budapestin yleissopimuksen ratifioinnin ja täytäntöönpanon edistämiseksi sekä lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten valmiuksien kehittämiseksi kohdemaissa. Koska useimmat kriittisten infrastruktuurien käyttöjärjestelmät on liitetty verkkoon, verkkohyökkäyksen tai keskeisten tieto- ja viestintäverkkojen merkittävien satunnaisten vikojen mahdolliset epävakauttavat vaikutukset voisivat olla tuhoisia. Tämän vuoksi tietoverkkoturvallisuutta tuetaan vakautusvälineestä (1,5 miljoonaa euroa on osoitettu rajat ylittävään yhteistyöhön ja kansainvälisten normien täytäntöönpanoon riskeihin liittyvän tietoisuuden, haavoittuvuusanalyysin, hätätilanteisiin valmistautumisen sekä hälytysten ja seurausten hallinnan aloilla). · Väärennetyt lääkkeet ovat merkittävä uhka kansanterveydelle ja turvallisuudelle, sillä ne sisältävät usein aineita, jotka ovat heikkolaatuisia, joita on lisätty väärässä mittasuhteessa tai joilla ei yksinkertaisesti ole vaikutusta – ja toisinaan nämä aineet voivat olla jopa myrkyllisiä. Vaikka uhka on maailmanlaajuinen, kehitysmaat ovat erityisen alttiita sille. Yhteensä 4,2 miljoonaa euroa osoitettiin lujittamaan sääntelykehystä pääasiassa Medicrime-yleissopimuksen kautta ja kehittämään valmiuksia havaita ja analysoida epäilyttäviä lääkkeitä sekä parantamaan poliisin tutkintavalmiuksia ja rikosoikeudellisia valmiuksia maailmanlaajuisten rikollisverkostojen toiminnan häiritsemiseen ja lopettamiseen. · Jotta voidaan torjua pienaseiden ja kevyiden aseiden laitonta keskittymistä ja kauppaa ja tukea kansainvälisten ja alueellisten välineiden koordinointia ja täytäntöönpanoa, tehtiin uusia hankkeita koskevat sopimukset pienaseiden alueellisen keskuksen (RECSA, 2,7 miljoonaa euroa), Keski-Amerikan integraatiojärjestelmän (SICA) turvallisuuskomitean (2,3 miljoonaa euroa) ja Interpolin kanssa (1,5 miljoonaa euroa iARMS-järjestelmälle). Toimilla täydennetään pienaseiden ja kevyiden aseiden laitonta keskittymistä ja kauppaa koskevaa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Etelä-Amerikassa käynnissä olevaa työtä, jota tuetaan vakautusvälineestä. 7.2. Kemialliseen, biologiseen, radioaktiiviseen ja ydinmateriaaliin (CBRN) liittyvän riskin vähentäminen (vakautusvälineasetuksen 4 artiklan 2 kohta) Perinteisesti toiminta useimmilla aloilla on keskittynyt entisen Neuvostoliiton alueelle. Vuonna 2010 ohjelman mukaisten toimien maantieteellistä kattavuutta pyrittiin laajentamaan Välimeren alueelle, Lähi-itään, Persianlahden alueelle, Kaakkois-Aasiaan, Keski-Aasiaan, Etelä-Kaukasiaan ja Afrikkaan. Entisen Neuvostoliiton maiden lisäksi toimintaan osallistuu noin 60 maata. CBRN-ohjelma kattaa riskit, jotka aiheutuvat kemialliseen, biologiseen, radioaktiiviseen ja ydinmateriaaliin liittyvistä onnettomuuksista, luonnontapahtumista tai rikollisesta toiminnasta. Ohjelmalla pyritään parantamaan suojelu- ja turvallisuuskulttuuria jakamalla parhaita käytäntöjä ja lisäämällä yleistä turvallisuustasoa ja -tietoisuutta. Ennen vuotta 2010 toiminta oli alakohtaisesti eriytettyä[14]. EU:n vuodesta 2010 alkaen välineen nojalla eri puolille maailmaa perustamat CBRN-osaamiskeskukset muodostavat yhden ainoan integroidun foorumin toimille muun muassa kaikilla rajavalvontaan / laittomaan kauppaan, viennin valvontaan ja bioturvallisuuteen liittyvillä aloilla, myös pelastuspalvelutoimille (valmiussuunnittelu, kriisivalmiudet ja -toimet). Nämä osaamiskeskukset pyrkivät kemialliseen, biologiseen, radioaktiiviseen ja ydinmateriaaliin liittyvien riskien lieventämiseen tähtäävien politiikkojen kehittämiseen ja tarjoavat räätälöityjä apupaketteja (13 hanketta, 19 miljoonaa euroa). Osaamiskeskuksista on tulossa keskeinen väline niin valmiuksien parantamiseksi ja johdonmukaisten aluepolitiikkojen kehittämiseksi kuin kansallisten ja alueellisten toimijoiden yhteistyön lujittamiseksi tällä alalla. Vuonna 2012 EU perusti osaamiskeskukset Kaakkois-Aasiaan (Filippiinit), Kaakkois-Eurooppaan/Etelä-Kaukasiaan/Ukrainaan (Georgia), Pohjois-Afrikkaan (Algeria), Atlantin rannikolle (Marokko), Lähi-itään (Jordania) sekä itäiseen ja keskiseen Afrikkaan (Kenia). Ensimmäiset viisi paikallista osaamiskeskusten aluesihteeristöä aloitti toimintansa vuoden 2011 lopussa ja vuoden 2012 alussa. Lisäksi yhteydenpito on aloitettu Keski-Aasian ja Persianlahden arabimaiden yhteistyöneuvoston kanssa. Toimintaa tuettiin myös muun muassa seuraavilla osa-alueilla: · Kaksikäyttötuotteiden vientivalvontaa koskevan avun ja yhteistyön ansiosta ohjelmia on toteutettu menestyksekkäästi yli 28 valtiossa eri puolilla maailmaa. Yhteistyötä Yhdysvaltojen EXBS-vientivalvontajärjestelmän[15] kanssa on tehostettu. Alan toimia on tarkoitus laajentaa ja tehostaa Lähi-idässä vuoden 2013 jälkipuoliskolla. · Entisen Neuvostoliiton maista peräisin olevien entisten aseasiantuntijoiden ja ‑insinöörien uudelleenkouluttamista ja siirtymistä toisiin tehtäviin tuetaan edelleen tähän erikoistuneiden Ukrainan tiede- ja teknologiakeskuksen (STCU) ja kansainvälisen tiede- ja teknologiakeskuksen (ISTC) kautta. · CBRN-materiaalien laitonta kauppaa ja vilpillisiä rahoitustoimia torjutaan käynnissä olevilla hankkeilla Keski- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Pohjois-Afrikassa. Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) kanssa on tehty sopimus, jolla tuetaan uuden ydinmateriaalilaboratorion rakentamista Seibersdorfiin Itävaltaan IAEA:n Safeguards Analytical Services ‑yksikön käyttöön (5 miljoonaa euroa vuonna 2012). 7.3. Kriisejä edeltävä ja kriisien jälkeinen valmiuksien kehittäminen (vakautusvälineasetuksen 4 artiklan 3 kohta) Kriisejä edeltävään ja kriisien jälkeiseen valmiuksien kehittämiseen tarkoitettua vakautusvälineen osaa koskevalla maaliskuussa 2012 hyväksytyllä vuotuisella toimintaohjelmalla[16] muutettiin uuden vuosia 2012–2013 koskevan strategia-asiakirjan useat keskeiset osat konkreettisiksi toimiksi. Vuotuiseen toimintaohjelmaan 2012 sisältyvät kuusi toimea on ryhmitelty neljään aihealueeseen[17]. Toimet perustuvat aiempaan työhön, ja niihin voivat osallistua yhteistyökumppaneina kansalaisjärjestöt, alueelliset ja kansainväliset järjestöt sekä EU:n jäsenvaltiot. Toimilla toteutetaan käytännössä myös konfliktineston alalla annettuja neuvoston päätelmiä[18]. Tämä koskee erityisesti konfliktinestotyökalujen ja ‑lähestymistapojen kehittämistä sekä keskittymistä varhaisvaroituksiin, konfliktiriskianalyyseihin, rauhanvälitykseen ja laaja-alaisiin kysymyksiin, kuten sukupuolten tasa-arvoa koskeviin oikeuksiin ja ihmisoikeuksiin, lyhyen ja pitkän aikavälin ulkoisen avun kaikilla aloilla. Vuonna 2012 edettiin noin 60 hankkeessa, jotka koostuivat sekä jo käynnissä olevista että vasta käynnistetyistä toimista, joilla kehitettiin valmiuksia valmistautua kriiseihin ja rakentaa rauhaa konflikteja edeltävissä ja konfliktien jälkeisissä skenaarioissa. Seuraavassa kuvaillaan joitakin vuonna 2012 saavutettuja rauhanrakennuskumppanuuksien tuloksia. Yksityiskohtaiset tiedot esitetään komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa II. · Kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävä vuoropuhelu: Kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävää vuoropuhelua varten perustettu verkosto[19] tarjoaa arvokkaan foorumin rauhanrakentamista koskevalle EU:n päättäjien ja valtiosta riippumattomien toimijoiden väliselle vuoropuhelulle. Vuonna 2012 pidettiin 11 kokousta, joissa käsiteltiin eri teemoja ja maakohtaisia kysymyksiä (esimerkiksi Syyria, Libya ja Mali) EU:n päätöksentekoprosessin tukemiseksi. Vuodesta 2010 lähtien toiminnalla on tuotettu kansalaisyhteiskunnan ja päättäjien käyttöön myös noin 50 julkaisua, kuten raportteja, tausta-asiakirjoja, suositus-/avainkohdat-asiakirjoja, aineistokatsauksia ja koulutusmateriaalia. Hankkeen menestys on johtanut myös Euroopan unionin Kansalaisten Eurooppa -ohjelmasta[20] rahoitettavaan oheishankkeeseen. Vuoden 2013 toimintaohjelmaan sisältyvä verkoston toinen vaihe varmistaa toiminnan jatkuvuuden. · Maassa olevien valtiosta riippumattomien toimijoiden valmiuksien kehittäminen: Vuonna 2012 sovittiin, että Brasilialle, El Salvadorille, Nicaragualle, Haitille, Kongon demokraattiselle tasavallalle, Intialle ja Kirgisialle annetaan 8,5 miljoonaa euroa tukea, jolla rahoitettavia hankkeita hallinnoivat EU:n edustustot. Hankkeilla kehitetään paikallisten kansalaisyhteiskunnan toimijoiden valmiuksia käsittelemällä rauhan rakentamiseen liittyviä monia eri teemoja: naiset, rauha ja turvallisuus; lapset, nuoret, rauha ja turvallisuus; rauhanvälitys, vuoropuhelu ja siirtymäkauden oikeusjärjestelyt sekä ilmastonmuutos, luonnonvarat ja konfliktit. Tuki on jatkoa samankaltaiselle aiemmista vuotuisista toimintaohjelmista myönnetylle avulle, jolla on tähän mennessä rahoitettu valtiosta riippumattomiin toimijoihin liittyviä hankkeita 14 maassa[21]. · Rauhanvälitys ja vuoropuhelu: Sisäiseen rauhanvälitykseen ja konfliktinhallintaan tarkoitettujen kestävien kansallisten mekanismien perustamista koskeva yhteistyö Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman (UNDP) kriisinesto- ja jälleenrakennustoimiston (BCPR) kanssa on alkanut tuottaa konkreettisia tuloksia[22]. Valtionhallinnon toimijoita sekä poliittisten puolueiden ja kansalaisyhteiskunnan edustajia koulutettiin Boliviassa, Tšadissa, Malediiveilla, Nepalissa, Ghanassa, Guyanassa ja Mauritaniassa, jotta he voivat osallistua rauhan edistämiseen ja välitykseen ja kouluttaa puolestaan kansallisia kollegojaan. EU tuki myös kolmen toimen perustamista YK:n poliittisen osaston (DPA) rauhanvälityksen tukiyksikön (Mediation Support Unit, MSU) valmiustilassa olevaan asiantuntijaryhmään, joka on käytettävissä missä päin maailmaa tahansa 72 tunnin varoitusajalla. Vuonna 2012 asiantuntijaryhmä antoi asiantuntemusta YK:n, YK:n jäsenvaltioiden sekä muiden kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen johtamien välitystoimien käyttöön useissa maissa, kuten Keniassa, Algeriassa, Irakissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Togossa, Libanonissa, Gabonissa ja Fidžissä. MSU valitsi myös välittäjien keskuudesta 12 kokenutta välittäjää, jotka nimitetään ja koulutetaan vuonna 2013 YK:n prosessien päävälittäjiksi. · Rauhanrakennus ja ihmisoikeudet, painopisteenä erityisesti nuoret ja naiset: Kosovossa[23] vakautusvälineen avulla jatkettiin kestävän rauhan edistämistä kannustamalla nuoria osallistumaan entistä enemmän kansalaisyhteiskunnan toimintaan ja politiikkaan. Nuorten johtama konfliktinestotoiminta Kosovon konfliktinestoryhmän alaisuudessa keskittyi vuonna 2012 kansalaisyhteiskunnan rahoitukseen yhteisöissä, sosiaaliseen toimintaan ja päätöksentekoon osallistumiseen etenkin eri etnisten ryhmien edustajista koostuvien yhteisöjen alueilla. Yli 17 kansalaisjärjestöä osallistui 21 räätälöityyn koulutustilaisuuteen, joissa käsiteltiin konfliktinestoa, edunvalvontataitoja ja varainhankintamenetelmiä. Ensimmäinen EU:n, UN Women -yksikön ja UNDP:n välinen kumppanuusohjelma, jolla pyritään edistämään naisten osallistumista rauhan rakentamiseen ja konfliktien jälkeiseen toimintaan, käynnistettiin helmikuussa 2012. Ohjelma käsitti monia aloitteita, joista esimerkkeinä voidaan mainita seuraavat: naisia ja oikeuden saatavuutta käsittelevä avointen ovien päivä Liberiassa YK:n pääsihteerin erityisedustajan läsnä ollessa, verkkokampanjan kehittäminen naisiin kohdistuvaa väkivaltaa vastustavalle 16 Days of Activism Against Violence Against Women ‑kampanjalle ja pienavustusohjelman käynnistäminen kansalaisyhteiskunnan paikallisille toimijoille Kosovossa sekä naisten taloudellisten mahdollisuuksien parantamiseen keskittyneen avointen ovien päivän järjestäminen Itä-Timorissa. · Varhaisvaroitukset ja konfliktinesto: Yhteistyössä EU:n yhteisen tutkimuskeskuksen kanssa ja EU–Afrikka-strategian mukaisesti vakautusvälineestä annettiin edelleen teknistä ja tieteellistä tukea Afrikan unionin (AU) mantereenlaajuiselle varhaisvaroitusjärjestelmälle (CEWS), jolla saadaan luotettavaa ja ajantasaista tietoa potentiaalisista ja todellisista konfliktitilanteista sekä konfliktien jälkeisistä tilanteista. Lisäksi kolme tointa, joista kansainvälinen kriisiryhmä (ICG), International Alert ja Saferworld/Conciliation Resources toteuttivat kukin yhden, perustui asiantuntijajohtoiseen analyysiin. Siinä tarkasteltiin kansallista poliittista eliittiä, paikallista analyysia ja konfliktista kärsineiden yhteisöjen näkökulmia, joten EU:n sidosryhmät saivat paremmat mahdollisuudet tutustua kenttätyöhön perustuviin konfliktien estämistä ja ratkaisemista koskeviin lähestymistapoihin. Myös yhteistyö Kvinna till Kvinna -säätiön kanssa tuotti kenttätyöhön perustuvan analyysin, jossa tarkasteltiin YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1325 mukaista naisten roolia rauhanprosesseissa ja -neuvotteluissa. Analyysin tuloksia esiteltiin lokakuussa Euroopan parlamentissa erityisessä konferenssissa, jossa kartoitettiin mahdollisuuksia lisätä naisten osallistumista konfliktinestoon ja rauhan rakentamiseen. · Luonnonvarat ja konfliktit: Osana EU:n ja YK:n kumppanuutta konfliktineston sekä maan ja luonnonvarojen kestävän hallinnan alalla julkaistiin vuonna 2012 ”Toolkit and Guidance for preventing and managing land and natural resources conflict” -opas sekä uusi tutkimus- ja koulutuskäsikirja talouspolitiikan roolista ja konfliktinestosta luonnonvaroiltaan rikkaissa maissa. YK:n 67. yleiskokouksen aikana esitelty Toolkit[24] antoi virikkeen yleiskokouksen päätöslauselmaehdotukselle, joka koski avoimuuden lisäämistä koko luonnonvara-arvoketjussa osallistavan ja kestävän kasvun edistämiseksi. Lisäksi järjestettiin maata ja luonnonvaroja käsitteleviä koulutustilaisuuksia muutamissa kansainvälisissä tapahtumissa. Monialaisen asiantuntemuksen avulla autettiin myös Afganistanin hallitusta luonnonvarojen ja maan hallintaan liittyvässä vuotta 2013 koskevassa ohjelmasuunnittelussa. · Aseistariisunta, demobilisaatio ja yhteiskuntaan sopeuttaminen: Vakautusvälineestä annettiin aseistariisuntaa, demobilisaatiota ja yhteiskuntaan sopeuttamista käsittelevälle YK:n järjestöjen yhteiselle työryhmälle (Inter Agency Working Group on Disarmament, Demobilization and Reintegration, IAWG-DDR) tukea, jonka avulla järjestettiin sekä verkkokursseja että YK:n henkilöstölle ja yhteistyökumppaneille useita DDR-koulutustilaisuuksia, joissa aiheina olivat muun muassa DDR-toiminta ja sukupuolinäkökohdat, kouluttajien DDR-koulutus sekä nuorten ja lasten taloudellinen yhteiskuntaan sopeuttaminen. Lisäksi rahoitettiin maakohtaisia DDR-koulutuskursseja Nepalissa, Etelä-Sudanissa ja Norsunluurannikolla ja testattiin koulutuksen arviointivälineitä. Vakautusvälineen tuella kehitettiin myös yleisön saatavilla verkossa oleva DDR-asioita koskeva resurssikeskus[25] ja tiedonvaihtoalusta alan toimijoille. IAWG-DDR:n sihteeristön tehokkaan toiminnan varmistamiseen myönnetyllä lisätuella edistettiin resurssien koordinointia ja yhdistämistä DDR-prosesseissa niin YK:n järjestelmässä kuin sen ulkopuolellakin. · Poliisin kouluttaminen vakauttamiseen tähtääviin siviilioperaatioihin: Vuonna 2012 ENTRi-ohjelmalla (Europe’s New Training Initiative for Civilian Crisis Management) vahvistettiin edelleen kansainvälisiin siviilikriisinhallintaoperaatioihin lähetettävän tai niissä toimivan henkilöstön osaamista. Tavoitteena on edistää samalla yhteentoimivuutta ja lähentää ohjelmaan osallistuvien 13 kumppanin tarjoamaa koulutusta. Toisena vuotenaan ENTRi järjesti 19 valmistelevaa kurssia tai erikoisalakurssia, joihin osallistui 407 asiantuntijaa 53 eri maasta. Koulutuksen toteuttamisen lisäksi ENTRi yhtenäisti kursseja ja loi kansainvälisiä verkostoja siviilikriisinhallinnan alalla yhteistyössä liitännäiskumppaneidensa Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) ja YK:n kanssa. Lisäksi ENTRi tarjosi sertifiointia, jotta voidaan standardoida eurooppalaisissa koulutuslaitoksissa tarjottavien kurssien kokonaislaatua. Sertifiointimenettely perustuu vastaavissa yhteyksissä aiemmin sovellettuun käytäntöön, ja menettelyssä kiinnitetään yhtäläisesti huomiota kurssien sisältöön ja koulutusmenetelmiin. EU:n aiemman poliisivoimille suunnatun koulutusohjelman menestykseen tukeutuvalla EUPST-ohjelmalla (European Police Services Training Programme) tuetaan EU:n ja Afrikan unionin vakauttamisoperaatioihin osallistuvien EU:n jäsenvaltioiden ja EU:n ulkopuolisten maiden poliisivoimien valmiuksien kehittämistä. Ensimmäisenä toimintavuonna Guardia Civilin koulutuskeskuksessa Logroñossa Espanjassa järjestettyyn koulutustilaisuuteen osallistui 301 poliisia EU:n ja AU:n jäsenvaltioista (sekä Kanadasta, Kroatiasta ja Turkista). 8. Päätelmät Vuonna 2012 toteutetut vakautusvälinetoimet, jotka täydentävät muita EU:n alue- ja aihekohtaisia kehitysyhteistyön välineitä, humanitaarista apua ja YTPP-operaatioita, ovat edistäneet merkittävästi EU:n toimia konfliktien estämiseksi, rauhan säilyttämiseksi, kriisien ratkaisemiseksi ja kansainvälisen turvallisuuden lujittamiseksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan mukaisesti. Vakautusvälineen avulla toteutettujen monenlaisten tukitoimenpiteiden ansiosta EU pystyi reagoimaan merkittävästi ja näkyvästi moniin kriisitilanteisiin eri puolilla maailmaa. Vuonna 2012 haasteisiin kuuluivat Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan alueella arabikevään muuttuva tilanne, joka jo toista vuotta paitsi muotoilee koko alueen tulevaisuutta myös vaikuttaa kyseistä aluetta paljon laajemmalla alueella, sekä vaihtelevat tilanteet Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Aasiassa[26]. Vakautusväline on vastaisuudessakin keskeinen EU:n väline, jolla voidaan vastata ainutlaatuisen nopeasti ja kohdennetusti näiden maiden ja alueiden tarpeisiin, kun ne pyrkivät voittamaan kohtaamansa rauhan rakentamisen ja olojen vakauttamisen esteet. Kun otetaan huomioon eri puolilla maailmaa jatkuva poliittinen epävakaus ja yhä useammin sattuvat luonnonkatastrofit, on välttämätöntä pyrkiä edelleenkin käyttämään käytettävissä olevia EU:n välineitä entistä tehokkaammin ja vaikuttavammin. Tässä yhteydessä EU:n on varmistettava, että vakautusvälinetoimia käytetään osana kriisien estämisen, niihin vastaamisen ja rauhan rakentamisen koko sykliä. Pitkän aikavälin vakautusvälinetoimien ohjelmasuunnittelussa noudatettava strateginen lähestymistapa on puolestaan alkanut tuottaa tuloksia: yhteydet eri alueiden toimijoihin ovat entistä vahvempia ja perusta, joista kriisitoimia voidaan käynnistää, on entistä vankempi. Juuri joustavalla ja tehokkaalla konfliktinestolla voidaan vähentää kriisitoimien ja tukitoimenpiteiden vastaista tarvetta. [1] EUVL L 327, 24.11.2006, s. 1. [2] Tällöin vakautusvälineestä rahoitettavalla avulla voidaan täydentää EU:n humanitaarista apua ja pelastuspalveluapua, jota toimittaa tai koordinoi humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosasto. [3] Liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA), eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline (ENPI), kehitysyhteistyön rahoitusväline (DCI), Euroopan kehitysrahasto (EKR); demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen rahoitusväline (EIDHR) jne. [4] Enimmäiskesto 18 kuukautta, nopeutettu menettely, kun on kyse alle 20 miljoonan euron ohjelmien hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta, kuten Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (varainhoitoasetus), sellaisena kuin se on muutettuna, ja varainhoitoasetuksen soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetussa komission asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2342/2002 säädetään. [5] Poikkeuksellisiin avustustoimenpiteisiin perustuvia ohjelmia, joiden tarkoituksena on luoda edellytykset EU:n yhteistyöpolitiikkojen täytäntöönpanolle. Ohjelmat voivat olla pidempikestoisia, mutta edellyttää myös pitempää päätöksentekoprosessia, kuten komiteamenettelyä. [6] Linking Relief, Reconstruction and Development, LRRD. [7] EU:n yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka. [8] Tunnetaan myös vakautusvälineen rauhanrakennuskumppanuutena. [9] Neuvoston päätös, annettu 26. heinäkuuta 2010, Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta (2010/427/EU), EUVL L 201. [10] Euroopan komission pääosasto. [11] Ks. tähän kertomukseen liitetty komission yksiköiden valmisteluasiakirja II ”Instrument for Stability: Overview 2012 commitments and payments”. [12] Oikeudellinen ja taloudellinen vastuu EU:n varojen käytöstä, mukaan lukien valtuudet allekirjoittaa sopimukset ja muuttaa niitä tarvittaessa, siirretään Brysselissä sijaitsevasta Euroopan komission päätoimipaikasta kyseiselle EU:n edustustolle. [13] Expert Support Facility Framework Contract (asiantuntijoiden käyttöön liittyvää tukivälinettä koskeva puitesopimus), jossa hyödynnetään asiantuntijoita julkisista tai puolijulkisista organisaatioista kaikkialla EU:ssa. Vuodesta 2008 asiantuntijat noin 60 organisaatiosta 17 jäsenvaltiosta ovat tehneet yli 100 virkamatkaa. [14] Esim. kaksikäyttötuotteiden vientivalvonta, laiton kauppa, entisten aseasiantuntijoiden siirtäminen muihin tehtäviin sekä suojelu- ja turvallisuuskulttuuri. [15] Export Control and Related Border Security Assistance (vientivalvontaa ja siihen liittyvää rajaturvallisuutta koskeva tukiohjelma). [16] Euroopan komissio hyväksyi vuoden 2012 toimintaohjelman 20. maaliskuuta 2012. Toimintaohjelma on saatavilla seuraavasta osoitteesta: http://www.eeas.europa.eu/ifs/docs/index_en.htm. [17] Toimet ryhmiteltiin aiheittain seuraaviin ryhmiin: valtiosta riippumattomien toimijoiden valmiuksien parantaminen; varhaisvaroitusvalmiuksien kehittäminen; ilmastonmuutos, luonnonvarat ja kansainvälinen turvallisuus; kriisejä edeltävää ja kriisien jälkeistä valmiuksien kehittämistä koskeva tehostettu yhteistyö EU:n jäsenvaltioiden kanssa. [18] Konfliktinesto – Neuvoston päätelmät, 3101. ulkoasiainneuvoston kokous, Luxemburg, 20.6.2011. [19] Verkoston toimintaa hallinnoi European Peacebuilding Liaison Office (EPLO). [20] Kansalaisten Eurooppa -ohjelma, toimi 2 – Aktiivinen eurooppalainen kansalaisyhteiskunta, toimenpide: avustukset kansalaisjärjestöjen käynnistämille hankkeille. [21] Vuoden 2010 toimintaohjelma: Bolivia, Nicaragua (alueellinen), Pakistan, Jemen, Zimbabwe ja Itä-Timor. Vuoden 2011 toimintaohjelma: Burundi, Keski-Afrikka, Tšad, Guinea-Bissau, Liberia, Jordania, Libanon ja Salomonsaaret. [22] Vakautusvälineen hanke, jossa kehitetään sisäisiin konfliktinhallintaprosesseihin osallistuvien kansallisten ja paikallisten toimijoiden vuoropuhelu- ja neuvottelutaitoja ja jota BCPR ja EU:n edustustot toteuttavat useissa pilottimaissa vuoden 2011 toimintaohjelman mukaisesti. [23] Tämä nimitys ei vaikuta asemaa koskeviin kantoihin, ja se on YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 ja Kansainvälisen tuomioistuimen Kosovon itsenäisyysjulistuksesta antaman lausunnon mukainen. [24] http://www.unep.org/disastersandconflicts/Introduction/EnvironmentalCooperationforPeacebuilding/OtherECPActivities/UNEUPartnership/tabid/54648/Default.aspx [25] http://unddr.org/meet-the-team/introduction_14.aspx [26] Eurooppa-neuvoston lehdistötiedote (A 70/13): ”EU’s Response to the ’Arab Spring’: The State-of-Play after Two Years”. Bryssel, 8.2.2013, s. 4