P6_TA(2006)0088

Rakenneuudistukset ja työllisyys

Euroopan parlamentin päätöslauselma rakenneuudistuksista ja työllisyydestä (2005/2188(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon 31. maaliskuuta 2005 annetun komission tiedonannon "Rakenneuudistukset ja työllisyys — Rakenneuudistusten ennakointi ja tukeminen työllisyyden kehittämiseksi: Euroopan unionin tehtävät" (KOM(2005)0120) ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 14. joulukuuta 2005 siitä antaman lausunnon (TSK 1495/2005),

- ottaa huomioon vuonna 1989 hyväksytyn työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan ja siihen liittyvän toimintaohjelman,

- ottaa huomioon eurooppalaisen yritysneuvoston perustamisesta tai työntekijöiden tiedottamis- ja kuulemismenettelyn käyttöönottamisesta yhteisönlaajuisissa yrityksissä tai yritysryhmissä 22. syyskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/45/EY [1],

- ottaa huomioon työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20. heinäkuuta 1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY [2],

- ottaa huomioon työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12. maaliskuuta 2001 annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY [3],

- ottaa huomioon työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista Euroopan yhteisössä 11. maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/14/EY [4],

- ottaa huomioon 28. lokakuuta 1999 [5], 17. helmikuuta 2000 [6] ja 15. helmikuuta 2001 [7] antamansa päätöslauselmat,

- ottaa huomioon voittopalkkiojärjestelmien edistämisestä (mukaan lukien pääomaosakkuus) 27. heinäkuuta 1992 annetun neuvoston suosituksen 92/443/ETY [8],

- ottaa huomioon Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät ja Euroopan parlamentin päätöslauselmat, erityisesti 15. maaliskuuta 2000 tästä aiheesta annetun päätöslauselman [9] ja 9. maaliskuuta 2005 annetun päätöslauselman Lissabonin strategian väliarvioinnista [10],

- ottaa huomioon komission tiedonannon "Kasvua ja työtä Euroopan tulevaisuuden hyväksi — Uusi alku Lissabonin strategialle" (KOM(2005)0024),

- ottaa huomioon Brysselissä 22. ja 23. maaliskuuta 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät ja 13. huhtikuuta 2005 antamansa päätöslauselman [11],

- ottaa huomioon komission tiedonannon "Rakennemuutosten myötäily: laajentuneen Euroopan teollisuuspolitiikka" (KOM(2004)0274) ja 9. kesäkuuta 2005 antamansa päätöslauselman [12],

- ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 29. syyskuuta 2005 antaman oma-aloitteisen lausunnon "Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja työntekijöiden osallistuminen — avaintekijät teollisuuden muutosten ennakoinnissa ja hallinnassa" (CESE 1073/2005);

- ottaa huomioon komission tiedonannon sosiaalipoliittisesta ohjelmasta (KOM(2005)0033) ja ajanjakson 2006—2010 sosiaalipoliittisesta ohjelmasta 26. toukokuuta 2005 antamansa päätöslauselman [13],

- ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Yhteiset toimet kasvun ja työllisyyden hyväksi: Yhteisön Lissabon-ohjelma" (KOM(2005)0330),

- ottaa huomioon komission aloitteen julistaa vuosi 2006 Euroopan työntekijöiden liikkuvuuden teemavuodeksi sekä Lissabonin strategian täytäntöönpanon [14]

- ottaa huomioon komission tiedonannot "Yhteisen tulevaisuuden rakentaminen — Politiikan haasteet ja rahoitusmahdollisuudet laajentuneessa unionissa 2007—2013" (KOM(2004)0101) ja "Rahoitusnäkymät 2007—2013" (KOM(2004)0487) sekä 8. kesäkuuta 2005 antamansa päätöslauselman politiikan haasteista ja rahoitusmahdollisuuksista laajentuneessa unionissa 2007-2013 [15],

- ottaa huomioon Brysselissä 15. ja 16. joulukuuta 2005 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, jotka koskevat rahoituskehyksiä ajanjaksoksi 2007—2013,

- ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston asetukseksi Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä (KOM(2004)0492),

- ottaa huomioon ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan sosiaalirahastosta (KOM(2004)0493),

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan sekä 127, 136 ja 158 artiklan,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietinnön (A6-0031/2006),

A. katsoo, että taloudellinen ja sosiaalinen lähestymistapa riskeihin nähden on eurooppalaisten yhteiskuntamallien keskeinen piirre ja se toteutuu myös eri jäsenvaltioiden politiikoissa, joilla pyritään rakentamaan sosiaalisen yhteisvastuun ja sosiaaliturvan ajatukselle perustuvaa hyvinvointivaltiota,

B. katsoo, että jos näihin riskeihin ei varauduta etukäteen, ne voivat kohdistua työntekijöihin ja lannistaa heidät, sillä työ on heille olennainen osa vapautta ja omanarvontuntoa, tai työnantajiin ja heidän tuotantovälineisiinsä, jotka muuttuvat avoimelle markkinataloudelle tyypillisessä kilpailutilanteessa,

C. katsoo, että on syytä erottaa toisistaan erityisten toimialojen muutoksiin liittyvät yritysten rakenneuudistukset sekä yritysten toiminnan siirtäminen, joka liittyy useimmiten pyrkimykseen alentaa tuotantokustannuksia, ja katsoo, että nämä kaksi asiaa edellyttävät erilaisia vastauksia,

D. katsoo, että taloudelliset muutokset ovat väistämättömiä, tapahtuvat ne sitten ennakoitavissa olevan tai ennakoimattoman kehityksen, toteutettujen menettelytapojen tai koettujen kriisien seurauksena; katsoo, että nämä muutokset koskevat kaikkia Euroopan valtioita niiden taloudellisen kehityksen ja sosiaalisen suojelun tasosta riippumatta, vaikka niiden kohtaamat haasteet voivat vaihdella ja ratkaisut voivat olla erilaisia valtioiden tuotantovälineistä tai pitkän aikavälin strategisista investointi- ja tutkimusvalinnoista taikka laajemmin valtioiden viimeaikaisesta taloudellisesta ja poliittisesta historiasta riippuen,

E. katsoo, että rakenneuudistukset ovat talouden muutosten erityinen muoto; kyse voi olla äkillisestä ja pakollisesta prosessista, jolla yritys mukautuu kuluttajien tarpeiden muutoksiin sekä yleisen taloudellisen tilanteen asettamiin vaatimuksiin kilpailukykynsä ylläpitämiseksi tai sen saavuttamiseksi, ja katsoo, että yritysten ja työntekijöiden on lakkaamatta mukauduttava kasvun ja työllisyyden luomiseksi,

F. katsoo, että on eritasoisia rakenneuudistuksia (monialaiset rakenneuudistukset, alakohtaiset rakenneuudistukset, yrityskohtaiset rakenneuudistukset ja rakenneuudistukset työntekijätasolla); katsoo, että yritystasolla on erityyppisiä rakenneuudistuksia (tuotantoprosessien muutokset, toiminnan ulkoistaminen, toiminnan siirrot, tuotantolaitosten sulkeminen, työvoiman vähentäminen, yritysten sulautumiset/hankinnat jne.) ja että eritasoiset ja erityyppiset rakenneuudistukset edellyttävät erilaisia toimia,

G. katsoo, että globalisaation seurauksia ovat lisääntyvä keskittyminen sekä suurten kansainvälisten yhtymien muodostuminen ja perustaminen joskus strategisesti hyvin tärkeillä aloilla; ja katsoo näin ollen, ettei yritysten tukitoimia tule enää tarkastella yksinomaan maiden ja paikallisviranomaisten tasolla vaan myös kansainvälisesti; toteaa lisäksi, että pienet ja keskisuuret yritykset ovat yhtä riippuvaisia tästä globalisaatiosta kuin suuret ryhmittymät ja että niihin on kiinnitettävä tässä yhteydessä yhtä lailla huomiota,

H. katsoo, että rakenneuudistuksiin johtavat yritysten ongelmat johtuvat useimmiten kansainväliselle kaupalle avautumisesta, mutta niihin liittyy myös yritysten valmius valmistautua ja valmistella henkilökuntaansa modernisointi- ja uudelleenorganisointiprosesseihin; on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että Euroopan unionin on johdonmukaista kantaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa vastuu sen täytäntöön panemien politiikkojen kustannuksista ja lainsäädännöllisistä seurauksista;

I. toteaa, että rakenneuudistusten seuraukset ovat joskus ristiriidassa Lissabonin tavoitteiden kanssa, jotka koskevat täystyöllisyyden edistämistä, työnlaatua, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta ja kestävää kehitystä; katsoo, että työntekijöille on taattava mahdollisuus täydennyskoulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen,

J. katsoo, että on olennaisen tärkeää tunnustaa keskeinen asema, joka taloudellisella ja sosiaalisella uudistumisella on Lissabonin strategiassa; katsoo, että rakenneuudistukset ovat myös äärimmäisen tärkeitä varakkuuden luomisessa ja elintason nostamisessa,

K. on sitä mieltä, että työmarkkinaosapuolilla ja viranomaisilla on oltava keskeinen asema rakenneuudistusten tukitoimissa sekä yleisellä tasolla työpaikkojen luomisen kautta että yksilötasolla siten, että ne antavat asianomaisille työntekijöille mahdollisuuksia sopeutua uuteen työhön muun muassa koulutustoimien avulla, mutta myös rakenneuudistusten ennakoinnissa ja vaihtoehtoisten ratkaisujen etsinnässä silloin, kun se on mahdollista,

L. katsoo, että liikkuvuus on Euroopassa liian heikkoa ja ettei tarjolla olevia toimintamahdollisuuksia näin ollen hyödynnetä riittävästi; katsoo, että työntekijät jotka haluaisivat harjoittaa tätä liikkuvuutta, eivät usein voi harjoittaa ammattiaan ulkomailla hallinnollisista ja kielellisistä esteistä johtuen; katsoo, että jatkuvan koulutuksen ja ammattikoulutuksen kansallisia toimia hyödynnetään liian vähän,

M. on sitä mieltä, että Euroopan heikko talouskasvu ja yritysten alhainen kilpailukyky johtuvat osittain tuottavien ja tutkimukseen suunnattujen investointien vähyydestä; katsoo, että Euroopan unionin olisi kannustettava ja tuettava yritysten investointivalmiuksia ja tutkimus- ja kehitystyötä,

N. katsoo, että asianmukaisesta ennakoinnista kantamansa vastuun puitteissa yritysten tulisi taata työntekijöilleen mahdollisimman hyvät koulutusmahdollisuudet, siltä osin kuin on kyse:

- peruskoulutukseen ja oppisopimuskoulutukseen kuuluvista käytännön harjoittelujaksoista,

- työntekijöiden jatkokoulutuksesta,

- työkokemuksen tunnustamisesta ja kelpuutuksesta;

toteaa, että työntekijät hyötyvät saamastaan koulutuksesta toden teolla vain silloin, jos heillä on mahdollisuus soveltaa uusia tietojaan ja taitojaan saman tien käytännössä; katsoo, että näiden tavoitteiden saavuttamiseksi yritysten tulisi laatia koulutukseen ja pätevyyden kehittämiseen liittyen ammattitaitoa koskevia suunnitelmia ja arviointeja, jotka neuvoteltaisiin yhdessä työmarkkinaosapuolten ja ammattipätevyyksiä myöntävien laitosten välillä,

O. katsoo, että tärkein tiedonlähde Euroopassa on Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö, joka hallinnoi ERM:ää (European Restructuring Monitor), ja tämän tiedonlähteen käyttöä tulisi optimoida kehittämällä etenkin tiedon näkyvyyttä ja saatavuutta kaikilla unionin kielillä,

P. katsoo, että yksi syy siihen, miksi eurooppalaiset yritykset ovat vaikeuksissa, on riittävien kansainvälisten sääntöjen puuttuminen, mitä tulee teollis- ja tekijänoikeuksien suojeluun ja väärennösten tehokkaaseen torjumiseen,

1. panee tyytyväisenä merkille, että komissio on valinnut kattavan ja monialaisen lähestymistavan tämän aiheen käsittelyyn, joka on tärkeä niin yritysten kuin työntekijöiden, heidän sosiaalisen ympäristönsä ja työympäristönsä kannalta;

2. on samaa mieltä komission kanssa siitä, että rakenneuudistusten ei tarvitse merkitä sosiaalista taantumista tai taloudellisia tappioita, jos ne ennakoidaan asianmukaisesti, jos yritykset kykenevät hoitamaan ne tehokkaasti ja nopeasti ammattiyhdistysten kanssa maan tapoja ja käytäntöjä kunnioittaen, jos yritysten ennakoivilla toimenpiteillä ja julkisilla toimilla autetaan toteuttamaan rakenneuudistukset vakaissa olosuhteissa ja jos yritykset ennakoivat niitä työntekijöiden jatkuvan koulutuksen avulla; katsoo, etteivät nämä edellytykset useinkaan täyty;

3. katsoo, että yritysten rakenneuudistuksiin tulee turvautua vain, jos ne ovat perusteltuja eli kun kyseessä on työpaikkojen pelastaminen tai kilpailukyvyn ja yritysten taloudellisen kehityksen parantaminen;

4. toteaa, että jatkuva mukautuminen muuttuviin olosuhteisiin on välttämätöntä yritysten kehitykselle; pitää tässä yhteydessä tärkeänä selvittää ajoissa työntekijöille tai heidän edustajilleen muutostarve ja ottaa huomioon työntekijöiden edut, kuten eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet toteavat muutosten ja niiden sosiaalisten seurausten hallintaa koskevia suuntaviivoja käsittelevässä, 16. lokakuuta 2003 päivätyssä yhteisessä asiakirjassaan (Orientations for reference in managing change and its social consequences);

5. on samaa mieltä kuin Euroopan talous- ja sosiaalikomitea edellä mainitussa 29. syyskuuta 2005 antamassaan lausunnossa, että muutosprosessin onnistumisen mittarina on tietenkin yritysten tai tietyn alan kilpailu- ja innovointikyky mutta myös työpaikkojen turvaaminen ja kielteisten seurausten yhteiskunnallinen hallinta;

6. katsoo, että Euroopan unioni edistää markkinoiden avautumista, joten sen on myös ehdotettava toimia ja rahoitusta rakenneuudistusten ja niiden yhteiskunnallisten seurausten parempaan ennakointiin ja tukemiseen sekä edistettävä yritysten perustamisen uusia näkymiä koskevia innovaatioita ja tutkimusta samoin kuin työolosuhteiden säilyttämistä;

7. katsoo, että unionin on vastattava rakenneuudistusten kaltaisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin ja parannettava unionin ja yritysten talouden kilpailukykyä käyttämällä koordinoidummin ja johdonmukaisemmin seuraavaa neljää olemassa olevaa yhteisön välinettä:

- kilpailupolitiikka, erityisesti valtiontuet,

- sisämarkkinapolitiikka, erityisesti eurooppayhtiöiden ja yhteisöpatentin toteuttaminen,

- yrityspolitiikka, erityisesti tuki pk-yrityksille,

- yhteisvastuupolitiikka, erityisesti Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) ja Euroopan sosiaalirahaston (ESR) varojen uudelleen suuntaaminen alueille, jotka ovat kärsineet rakenneuudistuksista tai joita varten on tehty varautumissuunnitelmia;

8. yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan ESR:llä ja vähäisemmässä määrin EAKR:llä on keskeinen asema rakenneuudistusten ennakoinnissa ja hallinnassa, mitä tulee rakenneuudistusten keskellä oleviin pk-yrityksiin, jotka jäävät liian usein vaille huomiota, ja ehdottaa, että vuosiksi 2007—2013 suunnitteilla olevissa rahoitusohjelmissa keskityttäisiin entistä enemmän rakenneuudistusten ennakointiin ja hallintaan etenkin aloilla, joilla alakohtainen keskittyminen on runsasta, ja että rahastoille myönnetään tätä varten riittävät varat;

9. katsoo, että kun otetaan huomioon joidenkin rakenneuudistusten ennakoimattomuus, niiden alueellisten vaikutusten ennakoinnin vaikeus ja unionin politiikkojen tehtävä tällä alalla, on tarpeen perustaa Euroopan globalisaatiorahasto ja ennakoimattomiin menoihin tarkoitettu rahasto; pitää tässä suhteessa myönteisinä edellä mainittuja puheenjohtajan päätelmiä, jotka koskevat rahoituskehystä ajanjaksoksi 2007—2013;

10. pyytää,

a) etteivät rakenneuudistuksen läpikäyneen yrityksen koko ja maantieteellinen sijainti unionin alueella olisi unionin mahdollisten tukien ainoita valintaperusteita ja että pk-yritysten edut otettaisiin yhtä lailla huomioon asianmukaisesti;

b) että huomioon otettaisiin myös se, sisällyttääkö yritys mukauttamisprosessia koskevat säännökset osaksi yrityssuunnitteluaan, erityisesti, investoiko se jatkuvaan ja ammatilliseen koulutukseen;

11. kannattaa sitä, että unioni on olennaisen tärkeä kumppani esimerkiksi teollisuuden tai palvelualojen rakenneuudistuksen taikka alojenvälisen tai -sisäisen rakenneuudistuksen läpikäyneiden alueiden tukemisessa niiden uudistumisprosessin yhteydessä;

12. pyytää unionia tukemaan maantieteellistä ja ammatillista liikkuvuutta, jotta voitaisiin paremmin hyödyntää tarjolla olevaa työvoimaa kaikissa työvoimaluokissa, erityisesti nuorten, naisten ja yli 45-vuotiaiden parissa; kehottaa unionia kannustamaan liikkuvuuden hallinnollisten ja kielellisten esteiden poistamiseen;

13. kehottaa komissiota tekemään ehdotuksen neljännestätoista yhtiölakidirektiivistä, joka koskee pääomayhtiöiden sääntömääräisen kotipaikan siirtämistä tilapäisesti yli rajojen ottaen huomioon, ettei kotipaikan siirtäminen saa johtaa työntekijöiden oikeuksien heikkenemiseen; katsoo, että kyseisen direktiivin yhtenä perusperiaatteena ja tunnustettuna tavoitteena on oltava erityisesti työntekijöiden saavutettujen oikeuksien takaaminen etenkin yrityksen päätöksentekoon osallistumisen yhteydessä (myötämääräämisoikeus);

14. ehdottaa, että rakenneuudistuksen yhteydessä tarjottavassa EU:n tuessa otetaan huomioon ympäristönäkökohdat, muun muassa kannustamalla siirtymään teollisuus- tai maataloustuotannossa vähemmän saastuttaviin käytäntöihin, jotka ovat turvallisempia myös seudun väestölle ja työntekijöille;

15. toteaa lisäksi, että rakenneuudistukset vaikuttavat eniten irtisanottujen palkansaajien tilanteeseen ja että kaikissa tapauksissa tuet on aina kohdistettava ensisijaisesti heille ja rakenneuudistuksen kohteena olevasta yrityksestä riippuvaiseen taloudelliseen toimintaan, erityisesti aliurakoitsijoina toimiville pk-yrityksille; painottaa tarvetta ottaa paremmin huomioon rakenneuudistusten "piilovaikutukset" kuten työntekijöiden terveyteen liittyvät vaikutukset; panee merkille, että välittömän irtisanomisuhan alaisilla henkilöillä on todettu sairauksia ja henkisiä ongelmia ja että kuolleisuus näiden työntekijöiden keskuudessa on kaksi kertaa suurempi (verrattuna ei-irtisanottuihin työntekijöihin) irtisanomista seuraavien viiden ensimmäisen vuoden aikana; päättelee tästä, että ei pidä rajoittaa rahallista tukea rakenneuudistusten rakenteelliseen aspektiin ja että on osattava ottaa huomioon näiden haasteiden inhimillinen ulottuvuus asettamalla ensisijaiseksi työntekijöille annettava henkilökohtaisesti suunniteltu tuki;

16. pitää myönteisenä komission edellä mainitussa 31. maaliskuuta 2005 antamassaan tiedonannossa (KOM(2005)0120) rakenneuudistuksiin ottamaa kantaa; viittaa tässä yhteydessä eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten rakenneuudistuksia koskevaan yhteiseen työhön, joka sisältää yrityksissä sovellettavia tärkeitä suuntaviivoja rakenneuudistusten suhteen;

17. tuomitsee rakenneuudistusten piilovaikutusten joukossa myös palkansaajien siirtämisen varhaiseläkkeelle, sillä he ovat ikänsä vuoksi vaikeimmin työllistettävissä, mistä aiheutuu huomattavia taloudellisia kustannuksia yhteiskunnalle; tämän lisäksi heidän ammattitaitonsa menetetään ja saattaa syntyä työvoimapulan uhka, mikä on absurdia;

18. pyytää parantamaan yhteisön varojen käytön valvontaa ja jäljitettävyyttä niiden asianmukaisen käytön varmistamiseksi ja sen estämiseksi, että niitä käytetään väärin asiaa sivuaviin muihin kohteisiin taikka spekulatiivisiin tai hallinnollisiin tarkoituksiin ja että niitä voitaisiin käyttää toiminnan siirtoihin; pyytää erityisesti, että Euroopan unionin rahastoista tukea saavat yritykset, jotka siirtävät tuotantonsa muualle kokonaan tai osittain, eivät voisi enää saada yhteisön tukia yhteisön tukia seitsemään vuoteen ja että niiltä voitaisiin periä tukia takaisin, jotta vältetään toimipaikkojen siirrot tukien toivossa;

19. toteaa jälleen kerran yhteisön lainsäädännön tarpeellisuuden sosiaalialalla ja erityisesti voimassaolevien oikeudellisten välineiden merkityksen ja että jäsenvaltioiden olisi sovellettava niitä täysimääräisesti ja seurattava niiden täytäntöönpanoa, sillä jäsenvaltioilla on vastuu niiden saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltamisesta; tämä koskee erityisesti seuraavia säädöksiä:

- eurooppalaisten yritysneuvostojen perustamisesta annettu neuvoston direktiivi 94/45/EY,

- työntekijöiden joukkovähentämisistä annettu neuvoston direktiivi 98/59/EY,

- työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettu neuvoston direktiivi 2001/23/EY,

- työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevista yleisistä puitteista annettu neuvoston direktiivi 2002/14/EY;

20. pahoittelee, että eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva toinen kuulemisvaihe on vain pieni osa edellä mainittua 31. maaliskuuta 2005 annettua komission laajaa tiedonantoa, ja kehottaa komissiota, jos se aikoo muuttaa direktiiviä 94/45/EY, aloittamaan asianmukaisen toisen kuulemisvaiheen, jotta työmarkkinaosapuolet voivat käydä neuvotteluja perustamissopimuksen 138 artiklan ja avoimuusperiaatteen mukaisesti;

21. toistaa komissiolle pyyntönsä, jonka mukaan sen olisi tehtävä ehdotus direktiivin 94/45/EY muuttamiseksi, jotta lujitetaan työntekijöiden oikeuksia Euroopan laajuisissa yritysryhmittymissä;

22. on komission kanssa samaa mieltä siitä, että eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten on oltava keskeisessä asemassa rakenneuudistusten tukemisessa ja hallinnassa, jotta edistetään työntekijöiden liikkuvuutta ja kannustetaan elinikäisen oppimisen toteuttamiseen aina tarvittaessa;

23. pyytää komissiota jatkamaan yhteisön puitteiden luomista työntekijöiden oikeuksien suojelemiseksi rakenneuudistusten yhteydessä; panee tässä yhteydessä merkille työmarkkinaosapuolten tällä alalla tekemän työn ja kehottaa niitä pohtimaan keinoja, joilla niiden yksilöimät hyvät toimintatavat otetaan käyttöön; pyytää komissiota esittämään ehdotuksen direktiiviksi, sillä työmarkkinaosapuolet eivät ole ehdottaneet riittäviä vastauksia;

24. pyytää komissiota ottamaan käyttöön Lissabonin strategian hengen mukaisesti avoimen koordinaatiomenettelyn, jotta jäsenvaltiot saavat tietoa rakenneuudistusten suurista suuntaviivoista;

25. pyytää uudistamaan valtiontukia siten, että ne kohdistetaan mahdollisimman pitkälti aloihin, jotka edistävät eniten kasvua ja työllisyyttä, ja siten estämään niiden käytön perusteettomien toiminnan siirtojen tai rakenneuudistusten rahoittamiseen; pyytää lisäksi, että valtiontukia myönnettäisiin helpommin epävakaisille aloille, jotka edellyttävät erityisiä tai siirtymäsäännöksiä, jos ne eivät luo kilpailun vääristymiä sisämarkkinoilla;

26. kehottaa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön kunkin maan perinteisiin sopivia erityistoimia, jotka voivat olla pysyviä uudelleenkoulutusyksiköitä, rakenneuudistuksista kärsivien työntekijöiden tukemiseksi, joihin rakenneuudistusten vaikutukset kohdistuvat, ja varmistamaan tasapuolisen kohtelun työntekijöiden kansallisuudesta, sukupuolesta ja iästä riippumatta; toteaa, että nämä koulutusyksiköt voivat pohjautua erityisesti alueellisiin työllisyyssopimuksiin; pyytää jäsenvaltioita viemään kiireellisesti eteenpäin ammattikoulutusta koskevien todistusten vastavuoroisen tunnustamisen hyväksymistoimia samoin kuin epätyypillisen pätevyyden hyväksyntää ja kokemuksen tunnustamista; katsoo, että on hyväksyttävä toimintaohjelmia, joilla pyritään tukemaan irtisanottuja työntekijöitä; katsoo, että olisi muun muassa myönnettävä mahdollisimman nopeasti tukea jatkuvalle koulutukselle ja uudelleenkoulutukselle;

27. on sitä mieltä, että työntekijöiden pääomaosakkuus voi olla sopiva keino ottaa heidät enemmän mukaan rakenneuudistuksia koskevien päätösten tekemiseen; pyytää näin ollen työmarkkinaosapuolia mutta myös komissiota ja jäsenvaltioita jatkamaan keskustelua tästä aiheesta ja viemään asian Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudellaan vuonna 2005 tekemän aloitteen pohjalta käytävän, sosiaalista Eurooppaa koskevan keskustelun esityslistalle;

28. kehottaa unionia arvioimaan vaikeuksia, joita yritykset kohtaavat pyrkiessään sisämarkkinoille ja solmiessaan kansainvälisiä kauppasopimuksia, jotta se voisi paremmin ennakoida politiikkojensa tulevia vaikutuksia;

29. katsoo, että yritysten tulevien vaikeuksien ennakoinnin ja kohtaamisen helpottamiseksi on hyödynnettävä kaikkia alakohtaisten analyysien välineitä Euroopan eri toimialojen jatkuvaa seurantaa ja arviointia varten; paneekin tyytyväisenä merkille edellä mainitussa 31. maaliskuuta 2005 annetussa tiedonannossa esitetyn halun vahvistaa Euroopan muutoksenseurantakeskuksen (EMCC) asemaa, ja painottaa tarvetta parantaa unionin kansalaisten mahdollisuutta tutustua EMCC:n töiden tuloksiin;

30. pyytää komissiota ehdottamaan kaikille kansalaisille, paikallisviranomaisille, työmarkkinaosapuolille ja asianomaisille yrityksille yhteistä eurooppalaista Internet-palvelupistettä, josta ne voisivat saada tietoa rakenneuudistuksiin liittyvistä ongelmista, rakenneuudistusten ennakointi- ja hallintamahdollisuuksista sekä omista oikeuksistaan (mukaan luettuna oikeus erilaisiin tukiin) ja velvollisuuksistaan;

31. painottaa tarvetta analysoida toteutettuja rakenneuudistuksia ja selvittää siten niiden tosiasialliset vaikutukset yrityksiin, jotta rakenneuudistuksia voitaisiin tulevaisuudessa käsitellä paremmin;

32. pyytää unionin kauppakumppaneita ottamaan käyttöön teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa koskevia lakeja ja jäsenvaltioita tekemään kaikkensa väärennösten torjumiseksi tehokkaasti;

33. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

[1] EYVL L 254, 30.9.1994, s. 64.

[2] EYVL L 225, 12.8.1998, s. 16.

[3] EYVL L 82, 22.3.2001, s. 16.

[4] EYVL L 80, 23.3.2002, s. 29.

[5] EYVL C 154, 5.6.2000, s. 139.

[6] EYVL C 339, 29.11.2000, s. 280.

[7] EYVL C 276, 1.10.2001, s. 260.

[8] EYVL L 245, 26.8.1992, s. 53.

[9] EYVL C 377, 29.12.2000, s. 164.

[10] EUVL C 320 E, 15.12.2005, s. 164.

[11] EUVL C 33 E, 9.2.2006, s. 487.

[12] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0230.

[13] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0210.

[14] MEMO/05/229.

[15] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2005)0224.

--------------------------------------------------