Alueiden komitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja innovaatiosta"

(96/C 182/01)

Alueiden komitea hyväksyi 12. täysistunnossaan 20. ja 21. maaliskuuta 1996 (maaliskuun 21. päivän kokouksessa) lausunnon aiheesta "Vihreä kirja innovaatiosta".

ALUEIDEN KOMITEA, joka:

ottaa huomioon komission 27. päivänä joulukuuta 1995 tekemän päätöksen pyytää alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon alueiden komitean päätöksen 18. heinäkuuta 1995 antaa lausunnon valmistelu valiokunta 7:lle "Kansalaisten Eurooppa Tutkimus Kulttuuri Nuoriso ja kuluttajat",

ottaa huomioon Euroopan komission vihreän kirjan KOM(95) 688 lopull.,

ottaa huomioon valiokunta 7:n yksimielisesti 27. helmikuuta 1996 hyväksymän lausunnon, jonka esittelijänä oli Claude du Granrut (CdR 61/96 fin),

on yksimielisesti hyväksynyt seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

Alueiden komitea, joka

1.1. ottaa huomioon, että Euroopan unionin perustamissopimuksen 130 artiklassa säädetään mm., että

"yhteisö ja jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn kannalta tarpeelliset edellytykset turvataan.

Tällöin niiden toiminnalla pyritään [...]:

edistämään kaikkialla yhteisössä yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten aloittamisen ja kehittämisen kannalta suotuisaa toimintaympäristöä;

edistämään keksintöjä, tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevan politiikan antamien teollisten mahdollisuuksien parempaa hyväksikäyttöä."

1.2. ottaa huomioon, että valkoisessa kirjassa "Kasvu, kilpailukyky, työllisyys" samoin kuin valkoisessa kirjassa "Opettaminen ja oppiminen" korostetaan henkisen pääoman (koulutus, ammattitaito, innovaatiokyky, teolliset perinteet) merkitystä Euroopan talouden ja yhteiskunnan menestykselle. Tämä pääoma on valtti, jota tulee hyödyntää laskettaessa perustaa Euroopan talouksien kestävälle kehitykselle, jotta ne selviytyvät kansainvälisessä kilpailussa ja luovat samalla miljoonia kaivattuja työpaikkoja.

1.3. ottaa huomioon aluepolitiikasta vastaavan komissaarin Monika Wulf-Mathiesin alueiden komitean 17. 18. tammikuuta 1996 pitämässä 11. täysistunnossa pitämän puheen, jossa hän muistutti, että voimakas ja dynaaminen eurooppalainen innovaatiopolitiikka on kannattavuuden, Euroopan talouden kilpailukyvyn, työpaikkojen luomisen, aluesuunnittelun, yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden ja laajemmin kansalaisten elinolojen parantamisen perusta.

1.4. ottaa huomioon, että ensimmäinen selvitys Euroopan innovaatiotilanteesta annettiin tiede- ja teknologiaindikaattoreita koskevan eurooppalaisen selonteon perusteella, joka laadittiin entisen tiede-, tutkimus- ja kehityskysymyksistä vastanneen komissaarin, professori Rubertin toimeksiannosta vuonna 1994.

1.5. ottaa huomioon, että komissio laati ja jätti neuvostolle Madridissa 20. joulukuuta 1995 vihreän kirjan innovaatiosta, joka sisälsi ehdotuksen eurooppalaiseksi innovaatioiden edistämisstrategiaksi. Tällä on tarkoitus paitsi luoda alalle toimintaa ja työpaikkoja myös saada innovaatiot palvelemaan Euroopan unionin kansalaisten taloudellista ja yhteiskunnallis-kulttuurista edistystä.

1.6. ottaa huomioon, että vihreä kirja tarjoaa pohdintaperustan kaikille kehityksestä ja innovaatioiden levityksestä kiinnostuneille osapuolille, joiden eturiviin alueelliset ja paikalliset yhteisöt kuuluvat, alueiden komitea on päättänyt Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan perusteella antaa siitä lausunnon.

1.7. ottaa huomioon lausunnot, joissa alueiden komitea on jo käsitellyt innovaatioihin liittyviä kysymyksiä:

lausunto integroidusta ohjelmasta pk-yritysten ja käsityöläisammattien harjoittajien hyväksi (CdR 18/95) ();

lausunto toimintaohjelmasta: kohti tietoyhteiskuntaa (CdR 21/95) ();

lausunto Euroopan unionin teollisuuden kilpailukykypolitiikasta (CdR 140/95) ();

lausunto multimediatiedon edistämisohjelmasta Info 2000 (CdR 22/96) ().

2. Yleistä

2.1. Vihreä kirja

2.1.1. Alueiden komitea vastaanotti ilahtuneena laaditun asiakirjan, jossa uuden toimintaympäristön ja innovaatioiden saavutusmahdollisuuksien kuvailun jälkeen analysoidaan kriittisesti sanan myönteisessä merkityksessä Euroopan tilannetta ja esitetään joukko pohdintalinjoja sekä konkreettisia ehdotuksia innovaatioita edistäväksi strategiaksi, jonka unioni ja jäsenvaltiot voivat ottaa omakseen. Euroopan teollisuuden kilpailukyky riippuu innovaatiosta, joka koskee ensi kädessä yrityksiä mutta myös yleisemmin ympäristöä, terveyttä, perusrakenteita, energiaa ja aluesuunnittelua.

2.1.2. AK hyväksyy komission lähestymistavan, joka pyrkii osoittamaan, että kaikki institutionaaliset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset toimijat voivat antaa panoksensa innovaatiopolitiikan toteuttamiseen. On tärkeää, että asianosaiset yhteisöt sopivat yhteisistä suuntalinjoista Euroopan nykytilanteelle tunnusomaisten, erityisesti tietojen levittämisessä ja tulosten hyödyntämisessä esiintyvien epäkohtien korjaamiseksi sekä Euroopan aluetta jäsentävien innovaatiojärjestelmien kiinteyttämiseksi. Komitea katsoo, että tätä varten on saatava aikaan yleiseurooppalaisten, kansallisten, alueellisten ja paikallisten järjestelmien todellista yhteistyötä läheisyysperiaatteen mukaisesti.

2.1.3. AK:aa ilahduttaa asema, jonka komissio antaa alueellisille ja paikallisille yhteisöille vihreässä kirjassa usein mainittuina yhteistyöosapuolina. Komissio vaatii hajautetun toimintamallin laaja-alaista soveltamista innovaatioiden edistämiseen kolmesta syystä: alueelliset ja paikalliset yhteisöt ovat kansalaisia ja talouden toimijoita lähinnä oleva päätöksenteon taso, tutkimus- ja innovaatiopolitiikka kuuluu yleisesti ottaen niiden vastuualueeseen ja innovaatiot palvelevat alakohtaiset rajat ylittävän luonteensa takia monia alueellisten ja paikallisten yhteisöjen vastuualueeseen kuuluvia politiikan alueita (koulutus, ympäristö, aluesuunnittelu ja paikallinen kehitys, pk-yritysten tuki).

2.1.4. AK on ilahtunut mahdollisuudesta osallistua eurooppalaisen innovaatiopolitiikan määrittämiseen ja painottaa alueellisten ja paikallisten yhteisöjen roolia unionin innovaatiokyvyn kasvattamiseksi.

2.1.5. AK valittaa kuitenkin sitä, että vihreässä kirjassa ei mainita, mihin alueisiin tulisi ensisijaisesti puuttua. Suunnitellut toimintalinjat ovat liian laajoja. Todellisten tulosten saavuttamiseksi on keskityttävä muutamiin pääalueisiin.

2.2. Seuraukset alueellisille ja paikallisille yhteisöille

2.2.1. Alueiden komitea on samaa mieltä siitä, että vapaaehtoinen innovaation edistämispolitiikka, joka perustuu yritysten innovaatiokykyyn julkisen sektorin tuella, on kilpailukyvyn ylläpidon ja kohentamisen sekä työpaikkojen luomisen edellytys Euroopassa. On itse asiassa välttämätöntä, että niin yksityisen kuin julkisenkin sektorin työmarkkinaosapuolet tiedostavat, miten strategisesti merkittävää on muuttaa Euroopan tieteellinen ja tekninen potentiaali innovaatioiksi, joiden avulla parannetaan tuottavuutta ja tuotteiden laatua sekä saatetaan markkinoille uusia tuotteita ja uudistetaan Euroopan taloudellista perustaa.

2.2.2. AK on myös sitä mieltä, että innovaatio on kollektiivinen prosessi, joka riippuu yhteiskunnallisista oloista, joissa se syntyy. Yhteiskunnan poliittinen ja institutionaalinen järjestys ja talousrakenne määräävät kyvyn synnyttää ja hyväksyä uutuuksia. Alueellisten toimijoiden osallistuminen ja motivoituneisuus takaavat elinvoimaisen tutkimus- ja innovaatiopolitiikan ohella, että työntekijät, yritykset ja kansalaiset yleensä hyväksyvät harjoitetun politiikan. Alue- ja paikallisyhteisöillä on suuri vastuu paikallistoimijoiden kannustamisessa innovaation edistäjiksi.

2.3. Innovaatiotuki

2.3.1. AK katsoo, että alue- ja paikallisyhteisöiden tulee osallistua innovaatiomyönteisen oikeudellisen, taloudellisen, rahoituksellisen ja koulutuksellisen ympäristön toteuttamiseen. Koska alue- ja paikallisviranomaiset tuntevat paikalliset taloustarpeet teknisen sääntelyn, aineettoman omaisuuden suojelun sekä hallinnon yksinkertaistamisen alalla, ne ovat sääntöjen laatijoina väistämättömiä yhteistyökumppaneita, jotta saadaan aikaan ihanteelliset olot innovaatiopolitiikan toteuttamiseksi ja käytännön soveltamiseksi.

2.3.2. AK katsoo, että yritysten sisäisten tutkimus- ja innovaatiokeskusten taloudellinen tukeminen on julkisen vallan velvollisuus, vaikka julkisten varojen käyttöön kohdistuu yhä enemmän paineita.

Tämän vuoksi on tärkeää, että yksityisille rahoittajille selvitetään innovaation haasteet Euroopassa. Tällainen toiminta kuuluu talous- ja rahaunionin yleiseen toteuttamiseen ja auttaa osaltaan luomaan uutta pankkikulttuuria, joka hyväksyy nykyistä helpommin tutkimus- ja kehittämistyön rahoittamiseen liittyvät epävarmuustekijät. On myös tärkeätä, että monikansalliset yritykset, joilla on resursseja ja jo runsaasti kokemuksia innovaatiosta, asettavat ne pk-yritysten ja -teollisuuden palvelukseen.

AK pitää myös tärkeänä, että komissio selventää säännöt, jotka koskevat rakennerahastojen käyttöä yritysten perustamis- tai kehittämisapuun tarkoitettujen riskipääomarahastojen tukemiseen. Olisi toivottavaa, että tätä järjestelyä voitaisiin soveltaa silloin kun neuvotellaan joidenkin alueohjelmien jatkamisesta kautena 1997 1999 ja uusien ohjelmien määrityksestä vuodesta 2000 alkaen. Alaa koskevia kansallisia sääntöjä tulisi samanaikaisesti tarkistaa tavoitteena yhtenäisyys eri tukimuotojen välillä.

2.3.3. AK tähdentää, että innovaatiomyönteisyyttä tulisi kannustaa tuotantomenetelmien parantamiseksi, uusien teollisuus- ja palvelutuotteiden luomiseksi sekä henkilöstön kouluttamiseksi osana pk-yrityksiä ja -teollisuutta suosivaa politiikkaa. On tärkeätä, että pk-yritykset ja -teollisuus voivat hyödyntää innovaatio- ja tutkimusverkkoa. Komitea muistuttaa, että Euroopan unioni on tukenut tällä alalla useita kertoja paikallis- ja alueviranomaisten pyrkimyksiä. Rakennerahastot osallistuvat siten teollisuus- ja yliopistokeskusten ympärille keskittyneen taitotiedon, jatkokoulutuksessa sekä koulu- ja yliopisto-opetuksessa käytettävän opetusteknologian sekä tutkijoiden liikkuvuutta suosivien tutkimus- ja teknologiakeskusten kehittämiseen.

2.3.4. AK arvioi, että innovaatioita edistävän jatkuvan valppauden ja valistuksen on tukeuduttava alueellisiin kasvatus- ja koulutusohjelmiin. On tärkeää, että opettajat, yliopistoväki sekä koulutusvastaavat välittävät oppilailleen, opiskelijoilleen sekä yritysten työntekijöille uuden kulttuurin, joka sisältää innovaatioiden annin. Tämä saattaa edellyttää uuden tieto- ja viestintätekniikan parempaa käyttöä. Yhteisön luomien Socrates, Leonardo ja Info 2000 -ohjelmien on määrä osaltaan tukea paikallistason toimintalinjoja.

2.4. Innovaation- sekä taloudellisen ja yhteiskunnallisen koheesion tulosten tunnetuksi tekeminen

2.4.1. AK:n mielestä se, että alue- ja paikallisyhteisöt auttavat innovaatiotulosten tunnetuksi tekemistä, edistää Euroopan taloudellista ja yhteiskunnallista koheesiota sekä parantaa eurooppalaisten kansalaisten elinehtoja etenkin rakennerahastojen tavoitteen 1 alueilla. Alueellisten innovaatiojärjestelmien tunnetuksi tekemistä ja verkostamista seuraa Euroopan nykyistä parempi alueellinen jäsentyminen erityisesti uusien tieto- ja viestintäteknologioiden ansiosta. AK:n mielestä huomio tulee tässä kohdin kiinnittää erityisesti äärialueisiin.

2.4.2. AK katsoo, että alue- ja paikallisyhteisöjen tulisi suosia yhteyksien luomista tutkimuskeskusten, yliopistojen ja yritysten välille alueelliseen, alueiden tai valtioiden väliseen yhteistyöhön perustuvien tiedon- ja kokemustenvaihtoverkkojen kehittämiseksi. Vihreässä kirjassa on mielenkiintoisia esimerkkejä palvelutehtävien jakamisesta paikallisten talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden kesken, mikä kannattaisi saattaa kaikkien mahdollisten yhteistyökumppanien tietoon. Italiassa saman teollisuusalan pienyritysten ympärille on kehittynyt kokonaisia teollisuusalueita, Tanskassa suuri osa pk-yrityksistä kuuluu samaan tutkimus- ja innovaatioverkkoon ja Baden-Wurttembergin osavaltiossa Saksassa on toteutettu laaja teknisen avun rakenne tutkimus- ja oppilaitosten sekä pk-yritysten käyttöön.

2.4.3. AK vaatii, ettei innovaation tai innovaatiotietouden levittämisen avustusjärjestelmiä käytettäisi pelkästään uusien menetelmien toteuttamiseen tai tutkimukseen ja kehittämiseen yleensä, vaan että niillä voitaisiin rahoittaa markkinointi- ja teollistamistoimia, jotka luovat todistettavasti työpaikkoja. Komitean mielestä innovaatiolla voidaan vaikuttaa myönteisesti työllisyyteen yleensäkin.

2.4.4. AK kannattaa koko Euroopan yhteistä teknologisen valvonnan aluepolitiikkaa, jotta julkiset tahot tai yritykset ja tutkimuskeskukset voivat paremmin hallita Euroopan innovaatiokehitystä. Tässä yhteydessä komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siitä, että on toteutettu eurooppalainen innovaatio-ohjelma. Yksi sen tavoitteita on suosia innovaatiokeskusten perustamista. Niiden tarkoituksena on tutkimustulosten tunnetuksi tekeminen ja hyödyntäminen yhteisön avustusmekanismien suuntaaminen tutkimus-, tekniikan kehittämis-, esittely- ja hyödyntämishankkeisiin.

AK:n mielestä on tärkeää, että innovaatiokeskusten eurooppalaisesta verkosta kasvaa maantieteellisesti riittävän laaja, jotta sen edistämistehtävä paikallisteollisuudessa sekä etenkin yhteisön sisältä tai ulkopuolelta saatujen tutkimus- ja kehittämistulosten hyväksikäyttö tehostuisi. Tällä hetkellä innovaatiokeskusten verkkoon kuuluu 52 järjestöä ja neljä assosioitunutta jäsentä viidestätoista unionin jäsenmaasta, Islannista ja Norjasta.

AK on sitä mieltä, että näiden innovaatiokeskusten, joista jotkut ovat syntyneet alue- ja paikallisyhteisöjen pohjalta, tulisi tukeutua paikallistasolla olemassa oleviin toimialakohtaisiin keskuksiin, jotta ne voisivat hyödyntää tietoja paikallisten tarpeiden mukaan ja kehittää kohdealueittensa erityisvaatimusten mukaista (maatalous-, teollisuusalueet jne.) yhteistyövaihtoa uusien tieto- ja viestintävälineiden avulla. On erittäin tärkeätä, että nämä välineet asetetaan innovaation palvelukseen ja että ne osaltaan edistävät Euroopan talouden dynaamisuutta.

2.4.5. AK pyytää, että vihreästä kirjasta viriävä keskustelu merkitsisi EU:lle ja sen julkisen alan yhteistyökumppaneille tilaisuutta yksinkertaistaa avustusmenettelyä sekä tähänastisten tutkimustulosten tunnetuksi tekemistä, esimerkiksi yhteistyökumppaneiden etsintä, jotta talous- ja yhteiskuntaelämän toimijat saavat ymmärrettävämpiä ja käyttökelpoisempia tietoja. Tässä yhteydessä on toivottavaa, että alue- ja paikallisyhteisöt muodostaisivat innovaatiokeskusten kanssa yhteisiä, erityisesti pk-yrityksille tarkoitettuja palvelupisteitä.

2.4.6. Alueiden komitea panee ilahtuneena merkille, että Sevillassa toimii tulevaisuuden teknologian instituutti, jonka päätehtävänä on teknologinen valvonta ja aihepiirin tekniikka työllisyys kilpailukyky tutkiminen. Olisi toivottavaa, että instituutin keräämät tiedot saataisiin suoraan aluetason käyttöön niiden asianmukaista levittämistä varten.

3. Erityistä

3.1. Toimintasuunta 1 Teknologian seurannan ja ennakoinnin kehittäminen

AK toivoo, että Sevillan tulevaisuuden teknologian instituutin keräämiä ja käsittelemiä tietoja voidaan käyttää hyväksi alueellisella tasolla alueiden välisen tiedonvaihdon edistämiseksi. Samalla alue- ja paikallis-yhteisöille annettaisiin mahdollisuus hankkia erityisesti tilastollista vertailumateriaalia, jota voidaan käyttää Euroopan teknologisen innovaation kehitystilannekatsauksen laatimisessa.

3.2. Toimintasuunta 2 Tutkimuksen parempi suuntaaminen innovaatioihin

Sen lisäksi, että yhteisötasolla perustetaan työryhmiä (Task Forces) ja lisätään jäsenvaltioiden innovaatiolle ja tutkimukselle varaamaa bkt-osuutta, on selvää, että alue- ja paikallisyhteisöt voivat vaikuttaa merkittävästi tutkimusjärjestelyihin omalla alueellaan ja perustaa seuranta- ja tarkkailuelimiä pk-yritysten uuden teknologian tutkimusmahdollisuuksien parantamiseksi sekä uuden teknologian hyödyntämiseksi.

3.3. Toimintasuunta 3 Koulutuksen ja jatkokoulutuksen kehittäminen

Koska alue- ja paikallisyhteisöillä on toimivalta koulutuksen alalla, ne voisivat AK:n mielestä selvittää nuorille innovaatiota ja sen roolia yrityshallinnossa. Tämä voitaisiin toteuttaa Euroopan unionin avustusten turvin, joita se tarjoaa esim. rakennerahastojen, Socrates-, Leonardo- ja Info 2000 ohjelmien välityksellä. Näin nuoret saataisiin kiinnostumaan innovaatiosta ja tutkimusammateista. Samalla voitaisiin kehittää tutkimusalan yhteistyötä yritysten ja oppilaitosten välillä ja kokeilla innovoivia menetelmiä luovuuteen ja liikkuvuuteen kannustavassa opetuksessa. Aluetasolla voitaisiin siten edistää yliopistojen, ammattialojen ja yritysten välistä yhteistyötä.

3.4. Toimintasuunta 4 Opiskelijoiden ja tutkijoiden liikkuvuuden edistäminen

AK korostaa opiskelijoiden, tutkijoiden ja yritysten palkansaajien liikkuvuuden merkitystä eurooppalaisen innovaatiokulttuurin edistämisessä. Komitea painottaa erityisesti alue- ja paikallisyhteisöjen roolia, sillä ne edistävät yhteiskunta- ja oikeuskäytännön erilaisuuksista huolimatta tiiviitä yhteistyösuhteita muiden Euroopan alueiden kanssa etenkin tutkimus-, koulutus- ja harjoittelualoilla.

3.5. Toimintasuunta 5 Innovaatioiden myönteisten vaikutusten tunnistamisen edistäminen

AK on tyytyväinen komission esittämään ajatukseen käynnistää yhteisön tiedotushanke, joka käsittelisi Euroopassa saatuja hyviä kokemuksia ja eurooppalaisten innovaatiohankkeiden myönteisiä seurauksia. Komitea toivoo, että alue- ja paikallisyhteisöt otetaan mukaan hankkeeseen, jotta kerättävät esimerkkitiedot olisivat monipuolisempia ja yhteisöt saisivat kokemusta alan tietojen levittämisestä erityisesti uuden viestintä- ja tietoteknologian avulla. Komitean käsityksen mukaan näiden myönteisten esimerkkien alustavaa analyysia tarvitaan silloin, kun vihreästä kirjasta annettujen lausuntojen perusteella käynnistetään innovaation toimintaohjelma ja valmistellaan viidettä tutkimuksen puiteohjelmaa.

3.6. Toimintasuunta 6 Innovaatioiden rahoituksen kehittäminen

AK:n mielestä tutkimukseen sekä innovaation edistämiseen ja levittämiseen tähtääviä toimia on tuettava nykyisiä tarpeita paremmin vastaavalla tavalla. On tärkeää tarttua vihreän kirjan tarjoamaan tilaisuuteen ja kannustaa rahoittajapiirejä tarkistamaan nykyiset avustustoimensa, tavoitteensa ja toimintatapansa innovaation poikittaisluonteen mukaisesti. On myös mietittävä, miten nykyisiä yksityisiä, julkisia, eurooppalaisia tai alueellisia määrärahoja voidaan käyttää tehokkaammin ja koordinoidummin (viidennen tutkimuksen puiteohjelman valmistelu, alueiden välisen kokemustenvaihdon pilottihankkeiden rahoitus). On myös tarpeen toteuttaa vastavuoroisia asiantuntija-, takaus- ja vakuusjärjestelmiä rahoituslaitosten kannustamiseksi myöntämään lainoja ja osallistumaan yhteistyökumppaneina kansallisiin ja alueellisiin innovaatiohankkeisiin.

3.7. Toimintasuunta 7 Innovaatioille suotuisan verotuksen käyttöön ottaminen, 8 Henkisen omaisuuden suojelun edistäminen, 9 Hallinnollisten muodollisuuksien yksinkertaistaminen sekä 10 Innovaatioita suosiva oikeudellinen ja lainsäädännöllinen ympäristö

AK hyväksyy komission vihreässä kirjassa ehdotetun menettelyn, että yhteiskunta- ja talouselämän paikallisia toimijoita kuullaan ja niiden kanssa sovitaan innovaatiolle ja sen tulosten tunnetuksi tekemiselle mahdollisimman suotuisan verotus-, hallinto- ja oikeusympäristön luomisesta.

Yritysympäristön parantamiseen ja yksinkertaistamiseen sekä erityisesti yritysten luomiseen, kehittämiseen ja siirtoon tähtäävän toimintaohjelman ajatuksen toteuttamiseksi voitaisiin järjestää alueellisia seminaareja, joissa asianosaiset yhteiskunnalliset ja taloudelliset tahot olisivat edustettuina. Samalla voitaisiin edistää ajatusta hajautetuista palvelupisteistä, jotka huolehtisivat tiedotuksesta ja auttaisivat alueellisella tasolla erityisesti pk-yrityksiä muodollisuuksien täyttämisessä.

3.8. Toimintasuunta 11 "Taloudellista seurantaa" koskevien toimien kehittäminen

AK kannattaa tehtyjä ehdotuksia. Komitean mielestä taloudelliseen seurantaan aluetasolla budjetoituja varoja tulisi lisätä, oli sitten kysymys konsultointiavusta (tarkastus ja laadunmääritys), aikuiskoulutuksesta tai toimihenkilöiden työllistämistuesta. Tässä yhteydessä olisi tarpeen säännöllisesti arvioida alue- ja paikallistasolla jaettua tukea, jotta toiminnan vaikutukset avustuksia saaneiden yritysten taloudelliseen tulokseen saadaan paremmin selville.

3.9. Toimintasuunta 12 Innovaatiotoiminnan rohkaiseminen yrityksissä, erityisesti pk-yrityksissä, ja innovaatioiden alueellisen ulottuvuuden vahvistaminen

AK yhtyy käsitykseen, jonka mukaan paikallis- ja aluetasolla on parhaat mahdollisuudet päästä kosketuksiin yritysten ja etenkin pk-yritysten kanssa. Yrityksille voidaan tarjota arvokasta tukea yhteistyön järjestämiseksi, jolloin voidaan hyödyntää niiden taitotietoa, ottaa käyttöön uutta teknologiaa ja järkiperäistää tukipalveluja sekä vahvistaa yliopistojen ja teollisuuden yhteistyötä.

3.10. Toimintasuunta 13 Julkisen toiminnan uudistaminen innovaatioiden edistämiseksi

AK kannattaa vihreän kirjan ehdotuksia siitä, että valtiolla olisi uudenlainen rooli tutkimuksen ja innovaation alalla. Valtion tulisi olla valistaja ja kannustaja, sen pitäisi yksinkertaistaa ja vakauttaa avustusohjelmia ja edistää tiedonkulkua. Komitea on ilahtunut siitä, että vihreässä kirjassa viitataan läheisyysperiaatteeseen. Taloudellinen ja sosiaalinen ympäristö saadaan näin suotuisammaksi innovaatiolle samalla kuin päättäjien välistä yhteistoimintaa ja osapuolten kuulemista edistetään.

4. Yhteenveto

4.1. Alueiden komitea on ilahtunut komission aloitteesta innovaation edistämiseksi ja tunnetuksi tekemiseksi sekä etenkin lausuntopyynnöistä vihreän kirjan kehittämiseksi ja monipuolistamiseksi. Erityisen hyvillään komitea on läheisyysperiaatteen sekä alue- ja paikallisyhteisöjen roolin jatkuvasta korostamisesta.

4.2. Käsiteltävä asiakirja antaa alueiden komitealle mahdollisuuden esiintyä välittäjänä Euroopan unionin sekä alueellisten ja paikallisten toimijoiden keskellä. Komitea tarjoutuu keräämään jäseniltään kokemuksia ja ehdotuksia, joista voi olla apua, kun komissio tekee lausuntokierroksen jälkeen johtopäätöksensä ja lopullisen toimintasuunnitelman. Näin alueiden komitea voi paremmin tiedottaa edustamilleen alue- ja paikallisyhteisöille Euroopan unionin toimista innovaation hyväksi.

Bryssel, 21. maaliskuuta 1996.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Pasqual MARAGALL i MIRA

() EYVL N:o C 210, 14. 8. 1995, s. 92.

() EYVL N:o C 210, 14. 8. 1995, s. 109.

() EYVL N:o C 100, 2. 4. 1996, s. 14.

() EYVL N:o C 129, 2. 5. 1996, s. 39.