EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 30.10.1996 
KOM(96)491 lopull. 
KERTOMUS SUHTEIDEN KEHITTYMISESTÄ TURKIN KANSSA TULLILIITON 
VOIMAANTULON JÄLKEEN 
(kommission esittämä) 

KERTOMUS SUHTEIDEN KEHITTYMISESTÄ TURKIN KANSSA TULLILIITON 
VOIMAANTULON JÄLKEEN 
JOHDANTO - Muistutus komission sitoumuksesta 
Tämä kertomus johtuu vuoden 1995 syksyllä Euroopan yhteisön ja Turkin tulliliittoa 
koskevasta puoltavasta lausunnosta Euroopan parlamentissa käydyn keskustelun 
yhteydessä tehdystä komission sitoumuksesta. Tämän sitoumuksen mukaisesti kyseessä 
on vuosikertomus tulliliiton toteuttamisesta sekä Turkin taloudellisista ja poliittisista 
seikoista, mukaan lukien kansanvaltaistamiskehitys ja ihmisoikeustilanne. 
TULLILIITON TOIMINTA 
Euroopan parlamentin hyväksymisen jälkeen tulliliitto tuli voimaan 31 päivänä 
joulukuuta 1995, joten vuonna 1964 tehdyn Euroopan yhteisön ja Turkin 
assosiointisopimuksen lisäpöytäkirjassa määrättyjä määräaikoja noudatettiin. 
Tulliliitto on kyseisestä päivästä toiminut kokonaisuudessaan tyydyttävällä tavalla 
ja assosiointineuvoston päätösten N:o 1/95 ja 2/95 mukaisesti. Tullit ja 
vaikutukseltaan vastaavat maksut on poistettu, kuten myös määrälliset kiintiöt 
(lukuun ottamatta yhteisöön suuntautuvaa raa'an puuvillan vientiä koskevaa Turkin 
määräämää rajoitusta). Toisaalta on poistettu yhteisöön vievien Turkin viejien 
soveltamat tekstiilituotteita koskevat itserajoitussopimukset. Teollisuusalalla ei 
kuitenkaan enää sovelleta määrällisiä rajoituksia eikä tuonti- tai vientitulleja 
kaupassa Turkin kanssa. Sopimusta tulliliitosta on täydennetty vuoden 1996 
heinäkuussa allekirjoitetulla Euroopan hiili-ja teräsyhteisön perustamissopimuksen 
tarkoittamia tuotteita koskevalla vapaakauppasopimuksella. Yhteisöjä Turkki ovat 
yhdessä ilmoittaneet molemmat asiakirjat (tulliliitto ja EHTY) Maailman 
kauppajärjestön (WTO) tiedoksi. Sopimuspuolet jatkavat sitoumustensa mukaisesti 
neuvotteluja molempia hyödyttävien myönnytysten tekemiseksi vastavuoroisesti 
maataloustuotteiden osalta. 
Sopimuspuolet ovat myös sjtoutuneet varmistamaan tulliliiton toiminnan 
mahdollisimman tyydyttävällä tavalla. Määrättyjä institutionaalisia järjestelyjä, eli 
tulliliiton sekakomitean perustaminen ja turkkilaisten asiantuntijoiden 
osallistuminen tiettyjen teknisten komiteoiden työskentelyyn, on noudatettu. 
Tulliliiton sekakomitea on kokoontunut useaan otteeseen ja se on löytänyt 
tyydyttäviä ratkaisuja esille nousseisiin ongelmiin. Kyseiset ongelmat johtuvat 
yleisesti nykyisestä siirtymävaiheesta, jossa Turkki on ottanut käyttöön yhteisen 
tullitariffin mutta ei ole vielä tehnyt Euroopan unionin tekemiin sopimuksiin 
verrattavissa olevia kauppasopimuksia Lähi-idän ja Välimeren alueen maiden 
kanssa eikä se ole vielä ottanut käyttöön yhteisön yleistä tullietuusjärjestelmää. 
Tämä johtaa tilanteisiin, joissa Euroopan unionin tuojilla on käytössään tullittomia 
hankintalähteitä, kun taas turkkilaisiin tuojiin sovelletaan yhteistä tullitariffia. 
Kyseisten ongelmien odotetaan poistuvan sitä mukaa, kun Turkki ottaa käyttöön 
yhteisön etuuspolitiikan kokonaisuudessaan. Turkilla on viisi vuotta aikaa tähän 
tarkoitukseen. Vapaakauppasopimus on allekirjoitettu Israelin kanssa ja parafoitu 
Unkarin kanssa, ja Romanian pitäisi olla vuorossa seuraavana. Tällä hetkellä 
neuvotellaan muista sopimuksista muiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa 
(Tsekin tasavalta, Slovakia, Puola, Bulgaria). Liettuan kanssa on ollut alustavia 
yhteyksiä. 
Olisi myös korostettava, että Turkki on noudattanut sitoumuksiaan toteuttaa 
sellainen ulkoinen kauppapolitiikka tekstiilituotteiden alalla, joka 
kokonaisuudessaan vastaa Euroopan unionin harjoittamaa politiikkaa. 
Euroopan yhteisöjen komissio huomautti 30 päivänä lokakuuta 1995 pidetyssä 
assosiointineuvoston kokouksessa, että vaikka Turkki oli ottanut käyttöön 
tulliliiton moitteettomalle toiminnalle tarpeellisen keskeisen lainsäädännön, Turkin 
hallituksen tai parlamentin oli vielä toteutettava tiettyjä toimenpiteitä, kuten 
kilpailulainsäädännön noudattamisen valvomisesta vastaava viranomainen tai 
Euroopan unionin tullikoodeksiin mukautetun uuden tullikoodeksin hyväksyminen 
Turkin parlamentin toimesta. Kyseiset toimenpiteet oli toteutettava ennen tulliliiton 
voimaantuloa. Tähän asti Turkin poliittinen tilanne ei ole sallinut sitä. Vaikka 
nämä puutteet eivät estä tulliliiton moitteetonta toimintaa ja ne pikemmin 
vahingoittavat turkkilaisia kuin yhteisön toimijoita, komissio pahoittelee kyseistä 
tilannetta. 
Tulliliiton taloudellisten vaikutusten osalta komissiolla ja Turkin viranomaisilla 
ei ole vielä riittävästi keskinäistä kauppaa koskevia tilastotietoja luotettavan arvion 
tekemiseksi. 
Ensimmäisistä hajanaisista tiedoista (tietyt kuukaudet ja tietyt Euroopan maat) käy 
kuitenkin ilmi, että yleisesti Euroopan vienti Turkkiin on kasvanut voimakkaasti 
vuoden 1996 alussa ja että Turkin vienti Euroopan unionin maihin on kasvanut 
suhteellisesti vähemmän. Tietyt Euroopan maat, kuten Italia, Ranska, Yhdistynyt 
kuningaskunta ja Tanska, ovat kasvattaneet vientiään yli 50 prosentilla verrattuna 
vuoden 1995 vastaavaan ajanjaksoon. Turkin viranomaiset arvioivat, että Turkin 
alijäämä on 10 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuoden 1996 ensimmäisen 
puoliskon osalta verrattuna 13,2 miljardiin dollariin koko vuoden 1995 osalta. 
Olisi kuitenkin ennenaikaista väittää, että tämä kehitys johtuu ainoastaan tulliliiton 
vaikutuksesta. Turkin talouden ylikuumeneminen vuoden 1996 alussa selittää 
osittain Turkin tuonnin kasvamista, kuten oli jo tapahtunut vastaavanlaisessa 
vaiheessa vuonna 1993. Samalla tavalla on vaikeaa pitää Turkin viennin 
kasvamista yhteisön Turkin osalta harjoittaman tekstiilituotteita koskevan 
politiikan muuttumisen seurauksena. 
H. MUUT 6 PÄIVÄNÄ MAAUSKUUTA 1995 TEHDYN SOPIMUKSEN 
TOTEUTTAMISTA KOSKEVAT SEIKAT 
Turkin kanssa 6 päivänä maaliskuuta 1995 tehty sopimus ei koskenut ainoastaan 
kauppaan liittyviä seikkoja (tulliliitto, EHTY, maatalous), vaan siinä määrättiin 
myös rahoitusyhteistyöstä, poliittisen vuoropuhelun lujittamisesta ja yleisesti 
yhteistyön kehittämisestä lukuisilla aloilla. 
Kunkin osa-alueen osalta tilanne on seuraava: 
Rahoitusyhteistyö: 
Euroopan unionin sitoumuksiin Turkin osalta sisältyy: 375 miljoonaa ecua 
yhteisön budjettivaroista erityistukena tulliliiton osalta ja enintään 750 
miljoonan ecua lainoina Euroopan investointipankin omista varoista. 
Lisäksi yhteisö on sitoutunut ulottamaan Välimeren alueen maiden kanssa 
harjoitettavaa yhteistyöpolitiikkaa Turkkiin (Cannesissa kokoontunut 
Eurooppa-neuvosto vahvisti myöhemmin kyseisen politiikan ulottuvuuden 
ja yleiset suuntaviivat) sekä talousarvion (Välimeren alueen kolmansien 
maiden talous- ja yhteiskuntarakenteiden uudistamisen 
liitännäistoimenpiteille tarkoitetut määrärahat) että Euroopan 
investointipankin myöntämien lainojen osalta. 
Neuvosto ei ole vielä hyväksynyt tulliliitolle yhteisön budjettivaroista 
myönnettävää 375 miljoonan ecun erityistukea koskevaa ehdotusta 
varainhoitoasetukseksi. Vuoden 1995 lopussa neuvostossa sovittiin 
poliittisella tasolla sellaisen asetuksen sisällöstä, jonka parlamentti oli 
hyväksynyt tietyin tarkistuksin samalla, kun se oli hyväksynyt tulliliiton. 
Vuoden 1996 tammikuun Imian tapahtumien jälkeen neuvostossa ei olla 
onnistuttu saavuttamaan kyseisen asiakirjan viralliselle hyväksymiselle 
tarpeellista yksimielisyyttä. Samasta syystä Euroopan investointipankki ei 
ole voinut noudattaa neuvoston vuoden 1995 lopussa antamaa kehotusta 
myöntää lainoja Turkille 750 miljoonaan ecuun asti. 
Turkin osallistumisen osalta Välimeren alueen maiden kanssa 
harjoitettavaan yhteistyöpolitiikkaan, Turkki mainitaan edunsaajamaana 
neuvoston viime heinäkuussa hyväksymässä Välimeren alueen kolmansien 
maiden talous- ja yhteiskuntarakenteiden uudistamisen 
liitännäistoimenpiteitä koskevassa varainhoitoasetuksessa. Sellaisen 
rahoitusavun osalta, joka Turkille myönnetään kyseisen määrärahan 
yhteydessä, komissio ja Turkki ovat sopineet suunta-antavasta ohjelmasta, 
joka esitettiin jäsenvaltioille asetuksen säännösten mukaisesti. Komissio on 
asetuksen nojalla suunnitellut useita yhteistyöhankkeita, joista osasta 
voidaan päättää ennen vuoden 1996 loppua Välimeren kolmansien maiden 
talous- ja yhteiskuntarakenteiden uudistamisen liitännäistoimenpiteitä 
koskevassa asetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen. Näiden 
hankkeiden kokonaistarkoituksena on helpottaa tulliliiton toteuttamista sekä 
auttaa Turkin pieniä ja keskisuuria yrityksiä kilpailemaan Euroopan 
yritysten kanssa. Samassa yhteydessä on tarkoitus kehittää "Jean Monnet -
ohjelmaa", jonka avulla myönnetään stipendejä turkkilaisille opiskelijoille, 
jotka haluavat saada opintonsa päätökseen eurooppalaisissa yliopistoissa. 
Lisäksi tällä hetkellä tutkitaan useita sosiaalialaa koskevia 
yhteistyöhankkeita, osa niistä turkkilaisten valtiosta riippumattomien 
järjestöjen kanssa. 
Muistutetaan siitä, että yhteisö on myös sitoutunut siihen, että Turkki voi 
tietyin edellytyksin saada makrotaloudellista tukea. Edellytyksistä 
(erityisesti maksutaseeseen liittyvien vaikeuksien toteaminen ja 
Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa tehdyn ohjelman olemassaolo) ei 
ole vielä päätetty. 
Poliittinen vuoropuhelu: 
Tulliliiton voimaantulon jälkeen Euroopan unionin ja Turkin välisiä 
yhteyksiä on kehitetty eri tasoilla. Pääministeri Tansu Ciller ja hänen 
seuraajansa Musut Yilmaz kutsuttiin vastaavasti Madridissa ja Firenzessä 
kokoontuneen Eurooppa-neuvoston kokouksiin. Pääministeri Yilmaz on 
vieraillut Euroopan komission puheenjohtajan luona vuoden 1996 
kesäkuussa. Parlamentaarinen sekakomitea kokoontui Ankarassa vuoden 
1996 kesäkuussa. On myös järjestetty kaksi tapaamista poliittisten johtajien 
troikan tasolla. On myös korostettava Turkin tärkeää osuutta Barcelonan 
Euro-Välimeri-kehityksessä, josta on seurannut lukuisia monenvälisiä 
tapaamisia sekä ministeritasolla että hallinnollisella tasolla. 
Aigeianmeren tapahtumien jälkeen EY:n ja Turkin assosiointineuvosto ei 
ole voinut kokoontua, eikä ole voitu järjestää assosiointineuvoston vuonna 
1995 annetuissa päätöslauselmissa määrättyjä tapaamisia tulliliiton 
toimintaan liittyvistä aloista, kuten kauppa, sisämarkkinat, liikenne ja niin 
edelleen, vastaavien Euroopan ja Turkin ministereiden välillä. 
Yhteistyön kehittäminen: 
Varojen puutteen takia (Välimeren kolmansien maiden talous- ja 
yhteiskuntarakenteiden uudistamisen liitännäistoimenpiteitä koskeva asetus 
hyväksyttiin vasta heinäkuussa) yhteistyön kehittämisestä annettu 
päätöslauselmaa N:o 1/95 ei ole voitu soveltaa. Olisi kuitenkin huomattava, 
että komissio on toimittanut neuvostolle ja parlamentille ehdotuksen 
Turkin sisällyttämisestä nuorten vaihto- ja kulttuurin kehittämisohjelmiin 
(Leonardo, Socrates ja Nuorten Eurooppa). Nämä ehdotukset ovat 
parhaillaan parlamentin käsiteltävinä. 
ffl. TURKIN TALOUDELLINEN TILANNE 
Taloudellisen tilanteen myönteiset seikat liittyvät kasvuun, joka vuoden 1994 
taantuman jälkeen on ollut suurempi kuin 7 prosenttia vuodessa vuonna 1995 ja 
8 prosenttia vuoden 1996 ensimmäisen neljänneksen aikana. Sisäinen kysyntä ja 
vienti, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan sekä entisen Neuvostoliiton maihin, ovat 
olleet erityisen vilkkaita ja aiheuttaneet bruttokansantuotteen kasvun kyseisen 
ajanjakson aikana. Toinen myönteinen seikka on ulkomailla työskentelevien 
turkkilaisten kotimaahan lähettämien rahamäärien vakaus (kolme miljardia 
Yhdysvaltain dollaria) ja matkailusta saatujen tulojen kasvu. Valuuttavarannot ovat 
jälleen saavuttaneet korkean tason (yli 15 miljardia Yhdysvaltain dollaria). 
Tärkein huolenaihe tällä alalla liittyy makrotaloudelliseen vakauteen, ja erityisesti 
talousarvion kasvava alijäämä ja reaalikorkojen nousu. Maksutaseen alijäämää 
koskevat ennusteet ovat myös muuttuneet synkemmiksi kaupan alijäämän, joka on 
noin 10 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuoden 1996 ensimmäisen puoliskon 
osalta, kasvun vuoksi. Huolestuttavin seikka koskee talousarvion alijäämää, joka 
oli pysynyt hallinnassa Kansainvälisen valuuttarahaston tehdyn stand by 
-sopimuksen ansiosta (6,6 prosenttia vuonna 1995) mutta oli alkanut kasvaa 
jälleen vuoden 1995 joulukuun vaalien lähestyessä. Viimeisten vaalien jälkeen 
Turkilla ei ole ollut selkeitä suuntaviivoja makrotaloudellisessa politiikassa. On 
selvää, että ensimmäisen kokoomushallituksen tavoitetta eli alijäämä, joka olisi 7,7 
prosenttia bruttokansantuotteesta, ei voida saavuttaa. Siihen olisi tarvittu 
voimakkaita toimenpiteitä verotuksessa, sosiaaliturvassa ja yksityistämisessä. 
Kyseisiä toimenpiteitä ei ole tähän asti toteutettu. Päinvastoin, Necmettin 
Erbakanin ja Tansu Cillerin kokoomushallituksen ensimmäiset päätökset 
(virkailijoiden palkkojen ja eläkkeiden korottaminen 50 prosentilla, 
vähimmäispalkan korottaminen 101 prosentilla, erilaiset toimenpiteet 
maanviljelijöiden hyväksi), vaikka ne saattoivat olla poliittisesti ja sosiaalisesti 
sopivia, ovat suorastaan kasvattaneet julkista alijäämää vakavalla tavalla, vaikka 
otettaisiin huomioon hallituksen heinä- ja syyskuussa ilmoittamat toimenpiteet. 
Kyseiset toimenpiteet eivät merkitse julkisten menojen parempaa hallintaa. 
Sisäisen velan hallinta on muuttunut yhä vaikeammaksi, ja sen korot voivat nousta 
10 prosenttiin bruttokansantuotteesta vuoden 1996 lopussa. Kansainvälisen 
valuuttarahaston valtuuskunta on äskettäin vieraillut uudelleen Turkissa. 
Koska sisäisiä vakauttamistoimenpiteitä ei ole otettu käyttöön, Turkin viranomaiset 
saattavat ottaa käyttöön tuontia rajoittavia toimenpiteitä ulkomaan maksutaseen 
korjaamiseksi nopeasti. Erityisesti makrotaloudellisen tilanteen huononeminen 
kyseenalaistaa jälleen edut, joita Turkin talous oikeutetusti odottaa tulliliiton 
johdosta. Tulliliiton ansiosta Turkki voi erityisesti kiihdyttää teollisuutensa 
nykyaikaistamista ja erikoistua aloihin, jotka tuottavat korkeamman arvonlisän 
kansainvälisessä työnjaossa. Tämä kehitys edellyttää, että omien inhimillisten ja 
taloudellisten voimavarojen hyödyntämisen lisäksi Turkki voi tuoda teknologiaa 
ja taitotietoa erityisesti ulkomaan sijoituksina. Vaikka ulkomaiset sijoitukset ovat 
kasvaneet voimakkaasti Turkissa vuoden 1995 aikana tulliliiton ansiosta, näyttää 
siltä, että tämä kehitys on taantunut. Tämän vuoksi komissio katsoo, että nopea 
makrotaloudellinen vakauttaminen ja rakennemukautukset ovat tarpeen tulliliiton 
moitteettomalle toiminnalle ja Turkin olennaisille eduille kyseisessä liitossa. 
iv. poLirrnNEN TILANNE 
1. Sisäpolitiikka 
Viimeiset vaalit, joiden järjestämisestä ilmoitettiin muutama päivä sen 
jälkeen, kun Euroopan parlamentti oli hyväksynyt tulliliiton, sujuivat 
säännönmukaisesti sekä vaalikampanjan että ääntenlaskennan osalta. 
Äänestysvilkkaus oli erittäin korkea (85 prosenttia rekisteröidyistä 
äänestäjistä). Islamilainen hyvinvointipuolue (Refah) toisti vuoden 1993 
kunnallisvaaleissa saadun menestyksensä ja lisäsi kannatustaan 3 
prosenttiyksikön verran, saaden 21,5 prosenttia äänistä ja voittaen vaalit. 
Tansu Cillerin ja Musut Yilmazin puolueet (DYP ja AN AP) saivat 
kumpikin noin 20 prosenttia äänistä ja päätyivät näin ollen samanlaiseen 
asemaan. Vasemmistopuolueet saivat kokonaisuudessa odotettua 
vähemmän ääniä, kun taas kurdipuolue Hadep sai 3 prosenttia äänistä eikä 
tullut lähellekään edustajien saamiselle parlamenttiin asetettua kynnystä. 
Vuoden 1996 maaliskuussa DYP- ja ANAP-puolueet muodostivat 
kokoomuksen, joka sai Bulent Ecevitin johtaman sosialistipuolueen 
ulkoisen tuen. Vaikka sillä oli riittävä parlamentaarinen tuki, kokoomus 
hajosi sen pääpuolueiden johtajien vastakkainasettelun vuoksi. Kuukauden 
kestäneen hallituskriisin jälkeen vuoden 1996 kesäkuussa Necmettin 
Erbakanin johtama Refah ja DYP perustivat uuden kokoomushallituksen, 
jossa Necmettin Erbakan toimii pääministerinä ja Tansu Ciller 
varapääministerinä sekä ulkoministerinä. Hallituksen ohjelmassa molemmat 
puolueet sitoutuivat jatkamaan Turkin ulkopolitiikan tähänastisten 
suuntaviivojen noudattamista (NATOon kuuluminen, siteet Euroopan 
unioniin ja erityisesti tulliliitto). Ne sitoutuivat myös lujittamaan 
kansanvaltaa ja parantamaan ihmisoikeustilannetta. Ohjelmassa 
suunniteltiin poikkeustilan lakkauttamista maan kaakkoisalueella. 
Turkin poliittisen tilanteen huolestuttavimpia seikkoja, johon on jo 
kiinnitetty huomiota taloudellisen tilanteen osalta, on hallituksen 
toimettomuus lakien säätämisessä ja parlamentin lainsäädännöllisen 
työskentelyn pysähtyminen lähes kokonaan. DYP:n ja ANAP:n 
kokoomushallituksen aikana hyväksyttiin vain pieni määrä lakeja, ja 
Refahin ja DYP:n kokoomushallituksen muodostamisen jälkeen lakeja ei 
ole hyväksytty lähes ollenkaan. Tämä on vaikuttanut erityisesti vuoden 
1995 aikana aloitetun kansanvaltaistamiskehityksen syventämiseen. 
2. Aigeianmeren tilanne 
Aigeianmerellä sijaitsevia Imian saaria koskevien vuoden 1996 tammikuun 
tapahtumien jälkeen tilanne alueella on edelleen kireä. Itse asiassa, vaikka 
molempien maiden hallitukset ovat yrittäneet hallita tilanteen ja välttää 
vakavampia selkkauksia, ongelma vaikuttaa vieläkin syvästi Kreikan ja 
Turkin sekä tämän ja Euroopan unionin suhteisiin. 
Italia on yrittänyt puheenjohtajakaudellaan vuoden 1996 ensimmäisellä 
puoliskolla lähentää näkökulmat ja aikaansaada uudelleen edellytykset, 
jotta EY:n ja Turkin assosiointineuvoston hyödyllinen kokous voitaisiin 
pitää. Irlanti on jatkanut näitä ponnistuksia omalla 
puheenjohtajakaudellaan. Yleisten asioiden neuvosto on 15 päivänä 
heinäkuuta hyväksynyt periaatejulistuksen, jossa se muistutti, että 
Euroopan unionin ja Turkin suhteiden on perustuttava kansainvälisten 
lakien ja sopimusten noudattamiseen, asianmukaisiin kansainvälisiin 
käytäntöihin sekä jäsenvaltioiden ja Turkin täysivaltaisuuteen ja 
alueelliseen koskemattomuuteen. Neuvosto vetosi myös siihen, että olisi 
vältettävä kaikkia toimia, jotka voivat lisätä jännitystä, erityisesti 
voimatoimien käyttö tai niillä uhkaaminen. Se korosti, että 
aluevaatimuksiin perustuvat erimielisyydet, kuten Imian saarten 
tapauksessa, olisi ratkaistava kansainvälisessä tuomioistuimessa. 
Turkki ei ole vielä esittänyt kantaansa julistuksessa esitettyihin 
periaatteisiin. 
3. Kypros 
Valitettavasti Turkin poliittinen tilanne vuonna 1996 sekä jännitys 
Aigeianmerellä ovat vaikeuttaneet kokonaisvaltaisen ratkaisun löytämiseksi 
Kyproksen kysymyksessä käytävää Euroopan unionin ja Turkin 
vuoropuhelua. On kuitenkin huomautettava, että Turkki on suostunut 
toimimaan yhteistyössä kahden peräkkäisen puheenjohtajamaan lähettämien 
edustajien kanssa (Di Roberto ja Heaslip) Kyproksen kysymyksessä. 
Vuoden 1996 valitettavat väkivaltaisuudet Kyproksella ovat vakavasti 
kiristäneet tilannetta saarella, ja niiden tavoite oli selvästi vakuuttaa 
kansainvälistä mielipidettä siitä, että kreikkalaisen ja turkkilaisen 
yhteisöjen rinnakkaiselo samassa liittovaltiossa olisi vaarallinen 
asianomaisten väestöjen turvallisuudelle. Komissio ja puheenjohtajamaa 
ovat selvästi tuominneet kyseiset selkkaukset. Komissio katsoo, että nämä 
selkkaukset eivät kyseenalaista Yhdistyneiden Kansakuntien 
päätöslauselmien mukaisen kokonaisvaltaisen ratkaisun etsimistä eikä 
unionin poliittista päätöstä aloittaa jäsenyysneuvottelut kuusi kuukautta 
hallitustenvälisen konferenssin päättymisen jälkeen. Komissio yhtyy 
unionin puheenjohtajamaan vetoomukseen, jossa kehotetaan molempia 
osapuolia välttämään uusia yhteenottoja ja toimimaan täysin yhteistyössä 
UNFICYP:n kanssa jännityksen purkamiseksi. 
V. IHMISOIKEUSTILANNE 
Vuonna 1995 parlamentille osoitetussa kertomuksessaan komissio korosti, että 
vaikka ihmisoikeuksien kokonaistilanne oli erittäin huolestuttava, Turkki oli 
vuonna 1995 aloittanut erittäin mielenkiintoisia uudistuksia, jotka antoivat toivoa 
tulevan kehityksen suhteen. Turkki aloitti silloin perustuslakiuudistuksen, 
jollaiseen mikään siviilihallitus ei ollut ryhtynyt pitkään aikaan ja jonka 
tarkoituksena oli laajentaa poliittista kenttää ja varmistaa parempia olosuhteita 
poliittisen elämän toiminnalle. Vaikka sitä ei poistettu lainsäädännöstä, terrorismin 
vastaisen lain 8:tta artiklaa tarkistettiin vapaamielisemmässä hengessä, minkä 
seurauksena ilmaisuvapautta laajennettiin. Muutoksen jälkeisinä kuukausina 
vapautettiin 142 vankia, jotka oli tuomittu kyseisen artiklan nojalla. Tämän jälkeen 
useita tapauksia on tutkittu edelleen, minkä seurauksena 269 vankia on vapautettu, 
1 408:aa tuomiota on lyhennetty ja 4 vankeustuomiota on muutettu 
sakkorangaistuksiksi. 
Vuonna 1995 aloitettujen uudistusten jatkuminen 
Kansanvaltaisten uudistusten kehitys ei ole jatkunut yleisen poliittisen tilanteen 
osalta vuonna 1996. Perustuslakiuudistukset eivät ole vaikuttaneet Turkin 
lainsäädäntöön. Vaikka 8:tta artiklaa on muutettu, sitä käytetään vieläkin 
mielipiderikoksista syyttämiseen: eräitä tapauksia ovat kirjailija Yasar Kemal (jota 
syytetään myös rikoslain 312 artiklan nojalla), kustantaja Ozcan Sapan ja DEP-
puolueen entinen parlamentin jäsen Sakik. Lisäksi tiettyjen oikeudenkäyntien 
uudelleenkäsittely uuden 8 artiklan perusteella, kuten Mehdi Zanan tapauksessa, 
voi johtaa jo vapautettujen henkilöiden pidättämiseen uudelleen. 
Uuteen 8 artiklaan perustuvat syytteet ovat harvinaisempia ja tuomiot lievempiä. 
Kyseisten syytteiden voidaan kuitenkin edelleen katsoa koskevan 
mielipiderikoksia. Samalla on huomattava, että samanlaisia syytteitä esitetään 
muiden rikoslain artiklojen nojalla (erityisesti 168 ja 312 artikla), mikä aiheuttaa 
epäilyksiä 8 artiklan uudistamisesta alkaneeseen uuteen suuntaukseen. 
Ihmisoikeuksien rikkominen 
Turkin poliittinen tilanne ei ole myöskään sallinut kidutuksen, huonon kohtelun, 
katoamisten ja oikeuden ulkopuolella tapahtuvien teloitusten vastaisen toiminnan 
jatkamista tarvittavalla päättäväisyydellä. Silloisen hallituksen oikeusministeri 
(Firuz Cilingiroglu) myönsi Turkin parlamentissa 28 päivänä helmikuuta 1996 
käydyssä julkisessa keskustelussa, että kidutus oli laajalle levinnyt käytäntö, 
erityisesti säilöönoton aikana, jolloin pidätetyllä ei ollut tarvittavaa oikeudellista 
suojaa. Kyseisiin tekoihin syyllistyneitä joutuu syytteeseen yhä useammin. 
Ministeri ilmoitti, että 252 henkilöä sai syytteen vuonna 1993 ja 224 vuonna 1994. 
Vuoden 1993 syyskuussa perustettu ihmisoikeuksien korkea neuvosto ehdotti 
vuoden 1994 lopussa tiettyjä uudistuksia kyseisten käytäntöjen poistamiseksi, 
muun muassa säilöönottoajan enimmäiskeston lyhentäminen neljään päivään (tällä 
hetkellä se on 15 päivää terrorismin vastaisen lain nojalla ja 30 päivää 
poikkeustilan nojalla) ja asianajajan kuulemisen mahdollisuuden antaminen kaikille 
pidätetyille. Kyseisiä ehdotuksia ei ole tähän asti toteutettu, vaikka tietyt poliittiset 
vaikuttajat ovat toistaneet niitä julkisissa puheenvuoroissaan. 
Sellaisten tapausten joukossa, jotka ovat järkyttäneet julkista mielipidettä eniten, 
kuten lehtimiehen Metin Koktepen kuolema istanbulilaisella poliisiasemalla 
pidätyksen yhteydessä, minkä jälkeen hänen ruumiinsa löytyi muutaman sadan 
metrin päästä poliisiasemasta, ja tiettyjen nuorukaisten todistettu kidutustapaus 
Manisassa (heitä oli pidätetty epäiltyinä kuulumisesta vallankumoukselliseen 
vasemmistopuolueeseen DHKP/C:hen ja osallistumisesta sen iskuihin), hallitus on 
asettanut syytteeseen vastuussa olevia henkilöitä, myös korkealla tasolla. Metin 
Goktepen murhan jälkeen 14 poliisia, turvallisuuspäällikkö ja kolme komisariota 
on pidätetty virastaan ja 49 poliisia on syytetty. Manisan tapauksessa 10 poliisia 
on viety oikeuteen. Heitä koskevan oikeudenkäynnin on määrä alkaa uudelleen 6 
päivänä marraskuuta 1996. Kyseisiä tapauksia koskevia tuomioita ei ole vielä 
annettu. 
Turkin ihmisoikeustilanteesta on keskusteltu Yhdistyneiden Kansakuntien 
ihmisoikeuskomission 52. istunnossa. Kidutuksen harjoittaminen on mainittu 
Euroopan unionin puheenjohtajamaan puheissa samoin kuin Kaakkois-Turkin 
tilanne oikeuden ulkopuolella tapahtuvat teloitukset ja katoamistapaukset. 
Vankiloiden tilanne 
Nälkälakkotapaukset Istanbulin vankilassa ovat jälleen kiinnittäneet huomiota 
Turkin vankiloiden vankeusoloihin. Turkin hallituksella ei ole ollut vastassaan 
oma-aloitteista vankilakapinaa, vaan huolellisesti suunniteltu toimi, jonka 
vallankumoukselliset aktivistit ovat suorittaneet päättäväisyydellä. Ratkaisu löytyi 
60 päivää kestäneen nälkälakon jälkeen, jonka aikana 12 vankia kuoli. Sellaisen 
välitystoiminnan ansiosta, johon osallistuivat sekä siviiliyhteiskunnan näkyviä 
hahmoja että valtiosta riippumattomien järjestöjen edustajia, löytyi humanitaarinen 
ratkaisu ongelmaan, jota ei valitettavasti pystytty ratkaisemaan, ennen kuin niin 
monta ihmishenkeä menetettiin. Komissio oli vedonnut Tansu CilleriUe osoitetussa 
komission jäsenen Hans van den Broekin kirjeessä humanitaarisen ratkaisun 
löytämisen puolesta. Komissio huomauttaa myös, että Turkki on hyväksynyt, että 
Euroopan neuvoston kidutuksen vastainen komitea tutkii sen vankiloita. Kyseinen 
komitea lähetti valtuuskunnan Turkkiin syyskuun puolivälissä. Komissio seuraa 
tapahtumia tällä alalla. 
Poikkeustila Kaakkois-Turkin maakunnissa 
Turkin parlamentille 3 päivänä heinäkuuta esitetyssä hallituksen ohjelmassa 
ilmoitettiin, että poikkeustila lakkautetaan ja että kylien valtiojärjestelmää tutkitaan 
uudelleen. Tätä sitoumusta ei ole vielä toteutettu. 
Valtiosta riippumattomien järjestöjen painostaminen 
Useita kurdien tukemisesta epäiltyjä Turkin valtiosta riippumattomia järjestöjä on 
painostettu eri tavoin, erityisesti ihmisoikeusyhdistystä, ihmisoikeussäätiötä ja 
Turkish Medical Doctors Association -järjestöä (TMDA). Tämä on johtanut 
erityisesti ihmisoikeusyhdistyksen puheenjohtajan (Akin Birdal) pidättämiseen ja 
äskettäin tapahtuneeseen vapauttamiseen, oikeustoimiin ryhtymiseen Adanassa 
sijaitsevan kidutuksen uhrien kuntoutuskeskuksen vastuuhenkilöitä vastaan sekä 
TMDA:n Diyarbakirin jaoston puheenjohtajan pidättämiseen ja tuomitsemiseen. 
Hadep-puolueen jäsenten oikeudenkäynti 
Komissio seuraa tarkkaan 41 henkilön oikeudenkäyntiä, jonka on määrä alkaa 
lähiaikoina valtion turvallisuusoikeudessa Ankarassa, ja jossa suurin osa 
syytetyistä kuuluu kurdimieliseen Hadep-puolueeseen. Kahta syytettyä uhkaa 
kuolemantuomio rikoslain 128 artiklan nojalla. Oikeudenkäynti alkoi 25 päivänä 
syyskuuta lukuisten kansainvälisten tarkkailijoiden ollessa läsnä. Istunnot on 
lykätty 23 päivään lokakuuta 1996. Komissio seuraa tarkkaan kyseisen 
oikeudenkäynnin kulkua. 
Euroopan yhteisöjen komission rahoittamat ohjelmat 
Komissio on jo monen vuoden aikana tukenut Turkkia koskevaan budjettikohtaan 
kuuluvalla 500 000 ecun vuotuisella määrärahalla Turkin valtiosta riippumattomia 
järjestöjä ja ammattiyhdistyksiä, jotka edistävät ihmisoikeuksien kunnioittamista. 
Vuonna 1995 ihmisoikeusyhdistys (HRA) sai tukea hankkeelle, jolla tehtiin 
opettajat tietoisiksi ihmisoikeuskysymyksistä. Komissio tukee myös 
ihmisoikeussäätiötä (HRFT), joka tuottaa ja levittää säännöllisesti asiakirjoja 
ihmisoikeustilanteesta Turkissa. On myös tuettu juristien (Contemporary Jurist 
Association, Foundation for Legal Studies, Izmir Bar Association) ja lääkäreiden 
(Turkish Medical Association) yhdistysten sekä naisten oikeuksia ajavan 
yhdistyksen (Women's Solidarity Foundation) hankkeita ihmisoikeuksien 
ajamiseksi. Olisi huomattava, että Turkin hallitus on ottanut yhteyttä komissioon 
tämän ihmisoikeusyhdistykselle myöntämän tuen johdosta. Komissio on kuitenkin 
jatkanut yhteistyötään yhdistyksen kanssa. Yleisesti ottaen komissio tukee 
asianomaisia valtiosta riippumattomia järjestöjä ainoastaan niiden esittämien 
hankkeiden hyödyllisyyden perusteella. 
PÄÄTELMÄT 
1. Viimeisten vaalien jälkeen Turkissa ei ole edistytty kansanvallan ja 
ihmisoikeuksien lujittamista koskevassa lainsäädännöllisessä työohjelmassa eikä 
muiden alojen lakisääteisissä ja lainsäädännöllisissä toimenpiteissä. Turkin 
turvallisuusyksiköitä arvostellaan yhä enemmän kyseisten oikeuksien rikkomisesta, 
kuten käy ilmi lehdistössä ja Turkin parlamentissa käytävistä keskusteluista. 
Komissio on vakuuttunut siitä, että Turkin hallituksen ja parlamentin on toimittava 
päättäväisesti ja nopeasti yksilön vapauden lujittamiseksi ja perusoikeuksien 
kunnioittamiseksi, jotta sisäisiä ja kansainvälisiä kysymyksiä voidaan käsitellä ja 
jotta voidaan osoittaa, että Turkki on halukas ryhtymään toimiin läheisempien 
siteiden perustamiseksi Euroopan unionin kanssa. Omalta osaltaan Euroopan 
unioni c**aa huomioon kyseiset toimet suhteissaan Turkin kanssa. 
2. Turkin viranomaiset huomauttavat, että tämä on erittäin hankala ajankohta maan 
poliittisessa historiassa: terroristijärjestö (PKK), jolla on rikollisia yhteyksiä 
(huumekauppa, rahanpesu, kiristys ja niin edelleen) on aiheuttanut lukuisan 
määrän uhreja ja uhkaa maan alueellista koskemattomuutta. Useissa Euroopan 
unionin jäsenvaltioissa on ryhdytty PKK.n vastaisiin toimiin (Belgiassa, 
Alankomaissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Saksassa järjestetyt yhteiset 
10 
poliisin iskut, PKK:n kieltäminen Saksassa ja Ranskassa ja niin edelleen). 
Komissio on tietoinen tästä tilanteesta, mutta on kuitenkin vakuuttunut siitä, että 
terrorismi on torjuttava kansanvallan ja ihmisoikeuksien perusperiaatteita 
kunnioittaen. Terrorismin torjunta ei saa estää tunnustamasta kurdialkuperää 
olevien Turkin kansalaisten oikeuksia, erityisesti kulttuuriin liittyvät oikeudet, 
kunnioittaen samalla Turkin yhtenäisyyttä ja koskemattomuutta. 
3. Vuonna 1996 tulliliitto tuli voimaan ja se on toiminut tyydyttävällä tavalla, mutta 
samaan aikaan vuoden 1995 lopussa Turkissa pidettyjen vaalien vaikutukset 
alkoivat tuntua ja tilanne Kyproksella sekä Aigeianmerellä kiristyi. Komissio 
korostaa tarvetta jatkaa 6 päivänä maaliskuuta 1995 aloitettua politiikkaa suhteissa 
Turkin kanssa ja Kyproksen liittymiskysymyksessä. Turkki on edelleen erittäin 
tärkeä kumppani, ja tulliliitto on lujittanut unionin ja Turkin keskinäisiä 
riippuvuussiteitä. Se on myös tärkeä poliittinen ja strateginen kumppani alueella, 
jonka haavoittuvaisuuden viimeaikaiset tapahtumat ovat todistaneet. Aigeianmeren 
jännitystilan lopulliseen purkamiseen kansainvälisen oikeuden periaatteiden 
mukaisesti liittyvä tavoite sekä oikeudenmukaisen ja kestävän ratkaisun 
löytäminen Kyproksen kysymyksessä edellyttävät, että Euroopan unioni yrittää 
pitää auki kaikki vuoropuhelu- ja yhteistyökanavat Turkin kanssa nykyisistä 
vaikeuksista huolimatta. 
11 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 491 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 11 02 
Luettelonumero : CB-CO96-509-FI-C 
ISBN 92-7840129-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
11