/* COM/2010/0514 final */ KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetun asetuksen (EY) N:o 850/2004 soveltamisesta kyseisen asetuksen 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 28.9.2010 KOM(2010) 514 lopullinen KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetun asetuksen (EY) N:o 850/2004 soveltamisesta kyseisen asetuksen 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE pysyvistä orgaanisista yhdisteistä annetun asetuksen (EY) N:o 850/2004 soveltamisesta kyseisen asetuksen 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) JOHDANTO Pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva asetus (EY) 850/2004[1], jäljempänä 'asetus', annettiin huhtikuussa 2004. Asetuksella pannaan täytäntöön Euroopan unionissa Tukholman yleissopimus, jäljempänä 'yleissopimus', sekä valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen tehty pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva pöytäkirja, jäljempänä 'pöytäkirja'. Asetus sisältää säännöksiä, jotka koskevat kemikaalien tuotantoa, saattamista markkinoille ja käyttöä, varastojen hoitoa ja jätehuoltoa sekä toimenpiteitä, joilla vähennetään pysyvien orgaanisten yhdisteiden (POP-yhdisteiden) tahattomia päästöjä. Jäsenvaltioiden on lisäksi laadittava päästökartoitukset tahattomasti tuotetuista pysyvistä orgaanisista yhdisteistä ja kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmat (NIP) sekä luotava järjestelmät seurantaa ja tietojen vaihtoa varten. Asetuksen 12 artiklan nojalla jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle joka vuosi tiedot pysyvien orgaanisten yhdisteiden tosiasiallisesta tuotannosta ja käytöstä sekä joka kolmas vuosi tiedot asetuksen muiden säännösten soveltamisesta (12 artiklan mukaiset kertomukset). Komissio yhdistää mainitut kertomukset sekä EPER-rekisterissä[2], PRTR-rekisterissä[3] ja EMEP:n CORINAIR-kartoituksessa[4] jo saatavilla olevat tiedot yhteenvetokertomukseksi. Ensimmäinen yhteenvetokertomus laadittiin komission puolesta tilaustyönä[5] vuonna 2009 vuosia 2004–2006 koskevien kolmivuotiskertomusten ja vuosia 2006–2008 koskevien vuosikertomusten pohjalta. Tässä kertomuksessa käsitellään yhteenvetokertomuksen tuloksia sekä edistymistä, joka on saavutettu yhteisön täytäntöönpanosuunnitelman[6] täytäntöönpanossa vuoteen 2009 mennessä. Lisäksi kertomuksessa suositellaan jatkotoimia asetuksen täyden täytäntöönpanon varmistamiseksi. TUOTANNON, MARKKINOILLE SAATTAMISEN JA KÄYTÖN VALVONTA Tuotanto Kertomuksissa ei ole viitteitä tahattomasti tuotettujen pysyvien orgaanisten yhdisteiden tuotannosta. Poikkeuksena oli lindaanin tuotanto Romaniassa vuosina 2005 ja 2006. Tämä tuotanto loppui, kun Romania liittyi EU:hun. EU:ssa ei ole raportoitu tuotannosta vuoden 2007 jälkeen. Poikkeusta, joka on myönnetty DDT:n tuotannolle välituotteena, ei ole käytetty, joten sillä ei enää ole merkitystä. Markkinoille saattaminen, tuonti ja käyttö Ainoastaan muutamassa jäsenvaltiossa on raportoitu pysyvien orgaanisten yhdisteiden saattamisesta markkinoille hyödyntäen poikkeusta, joka koskee laboratoriotutkimuksiin tarkoitettuja tai vertailustandardeina käytettäviä pysyviä orgaanisia yhdisteitä. Raportoidut määrät vaihtelevat useasta grammasta useaan kilogrammaan kutakin jäsenvaltiota ja vuotta kohti. On todennäköistä, että tähän tarkoitukseen käytettävien aineiden määrä on raportoitua määrää suurempi, koska useimmissa jäsenvaltioissa tehdään laboratoriotutkimuksia. Kertomuksissa ei ole käsitelty tahattomina vierasainejääminä (UTC) aineissa, tuotteissa ja tavaroissa esiintyviä kemikaaleja. Termiä ”tahattomat vierasainejäämät” ei ole määritelty asetuksessa, mikä voi vähentää yhdenmukaisuutta sen täytäntöönpanossa. Yksi jäsenvaltio esimerkiksi katsoi ilotulitusvälineiden olevan ristiriidassa säännösten kanssa ainoastaan, jos pysyvien orgaanisten yhdisteiden pitoisuudet ylittivät asetuksen liitteessä IV asetetun raja-arvon. Tällöin tahattomien vierasainejäämien määritelmänä käytettiin jätteelle asetettua raja-arvoa. Toimi 1: Komissio selventää termiä ”tahattomat vierasainejäämät”. | Asetuksessa säädetään poikkeuksesta aineille, joita esiintyy ainesosina tavaroissa, jotka on tuotettu tai jotka ovat jo olleet käytössä ennen asetuksen voimaantulopäivää. Jäsenvaltioiden on kuitenkin ilmoitettava aineista komissiolle välittömästi saatuaan tiedon kyseisistä tavaroista. Alankomaat on löytänyt PCB-yhdisteitä tietyistä hydraulisista järjestelmistä, muuntajista, kytkinrasioista ja kondensaattoreista. Suositus 1: Jäsenvaltiot jatkavat pysyviä orgaanisia yhdisteitä sisältävien tavaroiden tunnistamista ja ilmoittavat niistä komissiolle. | Pieniä määriä lindaania on saatettu markkinoille Itävallassa, Irlannissa ja Saksassa tehoaineena ihmisille tarkoitetuissa farmaseuttisissa tuotteissa ja eläimille tarkoitetuissa lääkkeissä. Aineen käyttö näihin tarkoituksiin lopetettiin vuoden 2007 aikana asetuksessa asetetun määräajan noudattamiseksi. Espanja toi Romaniasta lindaania 7,8 tonnia vuonna 2005 ja 12 tonnia vuonna 2006. Espanja ja Suomi antoivat Rotterdamin yleissopimuksen nojalla suostumuksensa lindaanin tuonnille 31. joulukuuta 2007 saakka. Suomi salli lindaanin käytön biosidituotteissa ja Espanja hyönteismyrkkynä kansalaisten terveyden suojelussa. Säännösten rikkomukset Säännösten rikkomustapauksia on ilmoitettu kolme. Irlanti ilmoitti, että markkinoille on saatettu pieniä määriä lindaania lääkevalmisteissa vuoden 2008 alussa. Tanska tunnisti HCB-yhdisteitä ilotulitusvälineissä vuonna 2008. Vuonna 2009 Itävalta vahvisti, että 20 prosentissa testatuista ilotulitusvälineistä on HCB-yhdisteitä jopa neljä prosenttia sisällöstä. Kaikki kolme jäsenvaltiota toteuttivat tarvittavat toimenpiteet vetääkseen pois markkinoilta tuotteet, jotka eivät olleet säännösten mukaisia. Suositus 2: Jäsenvaltiot valvovat tehostetummin sitä, että tuotteet ovat tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista annetun asetuksen (EY) N:o 765/2008[7] mukaisia. | Sellaisten uusien kemikaalien tuotannon ja käytön estäminen, joilla on pysyvien orgaanisten yhdisteiden ominaisuuksia Uuteen kemikaaleja, torjunta-aineita ja biosidituotteita koskevaan sääntelykehykseen on sisällytetty säännöksiä, joilla pyritään estämään sellaisten aineiden tuotanto, markkinoille saattaminen ja käyttö, joilla on pysyvien orgaanisten yhdisteiden ominaisuuksia. REACH-asetuksen nojalla sellaisia aineita varten, jotka ovat hitaasti hajoavia, biokertyviä ja myrkyllisiä (PBT) tai erittäin hitaasti hajoavia ja erittäin voimakkaasti biokertyviä, voidaan vaatia lupa (vPvBs). Aineista, joita valmistetaan tai tuodaan maahan vähintään 10 tonnin määrinä, on tehtävä kemikaaliturvallisuusarviointi, jossa käsitellään myös PBT- ja vPvB-ominaisuuksia. Jos määrät ovat 100 tonnia suurempia, rekisteröinti edellyttää erityisiä testejä PBT-arviointia varten. Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1107/2009[8] mukaisesti tehoaine, suoja-aine tai tehosteaine hyväksytään vain, jos se ei ole pysyvä orgaaninen yhdiste, PBT-aine tai vPvB-aine. Aine on katsottava korvattavaksi aineeksi, jos se täyttää kaksi PBT-kriteeriä. Biosidivalmisteiden markkinoille saattamista koskevassa komission ehdotuksessa (KOM(2009) 267) luetellaan PBT-aineet, jotka olisi korvattava ja joita ei voida katsoa vähäriskisiksi aineiksi. VARASTOT Neljä jäsenvaltiota ilmoitti pysyviä orgaanisia yhdisteitä sisältävien torjunta-aineiden varastoista. Espanja ilmoitti, että maassa on 5 000 tonnia lindaania varastoituna valvotuissa olosuhteissa. Bulgaria, Unkari ja Liettua ilmoittivat, että näissä maissa on noin 15 000 tonnia vanhentuneita torjunta-aineita, joissa on tuntematon määrä pysyviä orgaanisia yhdisteitä. Vienti-ilmoitukset, jotka Saksa on toimittanut vaarallisten aineiden viennistä ja tuonnista annetun asetuksen (EY) N:o 689/2008[9] nojalla, ja 12 artiklan mukaiset kertomukset antavat viitteitä siitä, että Saksalla on joitakin lindaanivarastoja. Kymmenen jäsenvaltiota on ilmoittanut, että niiden varastoissa yli 91 000 tonnia välineitä, jotka sisältävät PCB-yhdisteitä. Varastot voivat olla suurempiakin, koska jotkin jäsenvaltiot raportoivat asiasta mahdollisesti ainoastaan polykloorattujen bifenyylien ja polykloorattujen terfenyylien käsittelystä (PCB/PCT) annetun direktiivin 96/59/EY (PCB-direktiiivin)[10] nojalla. Kaikki jäsenvaltiot ovat PCB-direktiivin mukaisesti tehneet inventaariot laitteista, joiden PCB-määrät ylittävät 5 dm³, ja laatineet suunnitelmat niiden käsittelemiseksi sekä tätä pienempien laitteiden keräämiseksi ja käsittelemiseksi. Jäsenvaltiot jatkavat ponnistelujaan, jotta PCB-yhdisteet ja PCB:n lievästi saastuttamat laitteet voitaisiin tehdä kokonaan vaarattomiksi. Pienet laitteet on käsiteltävä mahdollisimman pian ja laitteet, joiden PCB-määrät ylittävät 5 dm³, on tehtävä vaarattomaksi viimeistään vuonna 2010. Toimi 2: Vuoden 2010 määräajan jälkeen komissio varmistaa tämän säännöksen täytäntöönpanon ja laatii kertomuksen. Toimi 3: Komissio selventää raportointivelvoitetta PCB-yhdisteiden osalta. | PÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMINEN, MINIMISOINTI, LOPETTAMINEN JA PÄÄSTÖKARTOITUKSET Päästökartoitukset (pöytäkirjan, yleissopimuksen ja E-PRTR-rekisterin mukaisesti) Pöytäkirjaan sisältyy velvoite laatia kartoitukset PCDD/F-, PAH- ja HCB-yhdisteiden päästöistä ilmaan[11] ja raportoida niistä vuosittain EMEP:in tietokeskukseen[12]. Jäsenvaltioista 24 raportoi säännöllisesti arvioiduista PCDD/F- ja PAH-päästöistä ja 21 jäsenvaltiota HCB-päästöistä. Lisäksi 18 jäsenvaltiota raportoi vapaaehtoisesti arvioiduista PCB-päästöistä. EU:n kokonaispäästöt vuonna 2007 olivat 2,21 I-TEQ/kg PCDD/F-yhdisteitä, 1 369 tonnia PAH-yhdisteitä, 657 tonnia HCB-yhdisteitä ja 2,9 tonnia PCB-yhdisteitä. Suositus 3: Jäsenvaltiot toimittavat EMEP:ille tiedot päästöistä säännöllisesti ja kattavasti. | Yleissopimuksen lähestymistapa perustuu EMEP:iä enemmän lähteisiin ja kattaa myös maaperään ja vesiin kohdistuvat päästöt. Komissio on ollut aktiivisesti mukana kehitettäessä yleistä standardisoitua menetelmää (”toolkit”), jolla voidaan tunnistaa ja mitata PCDD/F-päästöjä. Tarkoituksena on auttaa maita laatimaan päästökartoituksensa. Jotkin jäsenvaltiot ovat soveltaneet tätä menetelmää toimintasuunnitelmissaan. E-PRTR-rekisteri perustettiin asetuksella (EY) N:o 166/2006[13]. Rekisteri sisältää päästötiedot noin 24 000 teollisuuslaitoksesta 65 toimialalta. Tiedot koskevat 91 epäpuhtautta, joiden joukossa ovat kaikki pysyvät orgaaniset yhdisteet. Tiedot viitevuodelta 2007 ja vuodelta 2008 ovat yleisesti saatavilla. Vuoden 2007 tiedoista käy yllättäen ilmi, että päästöjä ei ilmoitettu ainoastaan tahattomasti tuotetuista pysyvistä orgaanisista yhdisteistä vaan myös tarkoituksellisesti tuotetuista pysyvistä orgaanisista yhdisteistä, kuten aldriinista (153 kg), dieldriinistä (143 kg), endriinistä (98 kg), heptakloorista (2 kg), DDT:stä (3 kg) ja heksakloorisykloheksaanista (263 kg). Suositus 4: Jäsenvaltiot tutkivat kiellettyjen aineiden päästöjen syyt ja toteuttavat tarvittavat toimenpiteet. | EMEP-ohjelman ja E-PRTR-rekisterin tietojen välillä on joitakin ristiriitaisuuksia. E-PRTR kattaa ainoastaan suuret pistekuormituslähteet, ja raportoitujen päästöjen ei pitäisi ylittää EMEP:issä raportoituja kansallisia kokonaispäästöjä, joihin sisältyvät kaikki ihmisten toiminnasta johtuvat päästöt kyseessä olevan maan maantieteellisellä alueella. Seitsemän jäsenvaltiota on kuitenkin ilmoittanut E-PRTR-rekisteriin päästöt, joiden määrä on suurempi kuin kansallisten päästöjen kokonaismäärä. Jotkin pysyvät orgaaniset yhdisteet ilmoitettiin ainoastaan E-PRTR-rekisteriin eikä EMEP-ohjelmaan, vaikka samat tiedot voitaisiin ilmoittaa myös EMEP-ohjelmaan. Suositus 5: Jäsenvaltiot varmistavat johdonmukaisuuden ja mahdollisimman hyvän päästöraportoinnin. | Päästöjen minimointi Pysyvien orgaanisten yhdisteiden syntymisen ehkäisemisestä ja valvonnasta sekä niiden pääsystä ympäristöön kerättiin uutta tietoa tarkistettaessa parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa (BAT) koskevat vertailuasiakirjat (BREF-asiakirjat). Sementti-, kalkki- ja magnesiumoksiditeollisuuden tarkistettu BREF-asiakirja hyväksyttiin vuoden 2010 alkupuoliskolla. Se sisältää ajanmukaiset päätelmät parhaasta käytettävissä olevasta tekniikasta, jolla voidaan ehkäistä ja torjua pysyviä orgaanisia yhdisteitä, erityisesti PCDD/F-yhdisteitä. Toimi 4: Komissio saattaa päätökseen käynnissä olevat rauta- ja terästeollisuuden BREF-asiakirjan ja värimetalliteollisuuden BREF-asiakirjan tarkistukset. | Lisäksi on tutkittu, mitä vaikutuksia on sillä, että lämpöteholtaan alle 50 megawatin polttolaitokset sisällytetään ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin 2008/1/EY[14] (IPPC-direktiivin) soveltamisalaan[15].[16] Kapasiteetin kynnysarvon alentaminen 20 megawattiin vaikuttaisi 3 200 laitokseen, mikä vähentäisi merkittävästi hiukkasten ja mahdollisesti myös pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjä. Nämä laitokset sisältyvät ehdotukseen, jonka komissio on tehnyt direktiivin tarkistamisesta. Jätteiden poltto- ja rinnakkaispolttolaitosten osalta on arvioitu, olisiko mahdollista käyttää PCDD/F-yhdisteiden jatkuvaa mittausta ja dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden seurantaa[17]. Jatkuva näytteenotto PCDD/F-yhdisteistä on mahdollista, ja sitä käytetään onnistuneesti useissa jäsenvaltioissa, erityisesti Belgiassa. Sen pakollinen käyttö parantaisi päästötietoja ja asiaa koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamista. Taloudellinen vaikutus on rajallinen toimialatasolla mutta se voisi olla merkittävä pienille laitoksille. IPPC-direktiivin tarkistusta koskevaan ehdotukseen sisältyy vaihtoehto määräajan asettamisesta PCDD/F-yhdisteiden ilmaan kohdistuvien päästöjen jatkuvista mittauksista. Dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden seurantaa koskevista tutkimuksista ei saatu selkeitä tuloksia. Komissio on antanut CENille toimeksiannon, jonka mukaan sen on laadittava analyyttinen standardi dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden ilmaan kohdistuvien päästöjen mittauksista. Kenttäkokeissa tehtiin mittauksia vuonna 2008 ja 2009. Standardimenetelmää odotetaan vuodeksi 2011. Energiaan liittyvien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista annetun direktiivin 2009/125/EY yhteydessä on analysoitu ympäristövaikutuksia, muun muassa kiinteitä polttoaineita käyttävien pienten polttolaitosten PCDD/F-päästöjä[18], ja suositeltu tapoja, joilla voidaan parantaa kyseisten tuotteiden ympäristöystävällisyyttä. Toimi 5: Komissio esittää täytäntöönpanotoimenpidettä, jossa esitetään ekologisen suunnittelun vähimmäisvaatimuksia kiinteitä polttoaineita käyttäville pienille polttolaitoksille. | On analysoitu myös menetelmiä ja käytäntöjä, joiden avulla voidaan arvioida ja vähentää kotitalouslähteistä peräisin olevia PCDD/F-päästöjä.[19] Tällöin käsiteltiin myös esteitä tarkoille arvioille sekä tehokkaita toimia. Päätelmät ja suositukset toimitettiin kansallisille viranomaisille ja päätöksentekijöille esitteen muodossa.[20] JÄTEHUOLTO Asetusta on muutettu neljä kertaa jätteitä koskevien säännösten osalta. Liitteeseen IV sisältyvät pitoisuusrajat on vahvistettu asetuksella (EY) N:o 1195/2006[21] ja liitteeseen V sisältyvät pitoisuusrajat asetuksella (EY) N:o 172/2007[22]. Liitettä V muutettiin asetuksella (EY) N:o 323/2007[23], jotta pysyviä orgaanisia yhdisteitä sisältävä jäte voidaan esikäsitellä ennen pysyvää varastointia. Liitteitä IV ja V muutettiin myös asetuksella (EY) N:o 304/2009[24], jotta ne voitaisiin mukauttaa Baselin yleissopimukseen liittyvien, POP-jätteitä koskevien yleisten teknisten ohjeiden päivitykseen. Tämän jälkeen voidaan hyväksyä ”R4 Metallien ja metalliyhdisteiden kierrätys/talteenotto”, jonka yhteydessä pysyvät orgaaniset yhdisteet hävitään tai muunnetaan palautumattomasti. Asetuksessa sallitaan tietyin edellytyksin muut käsittelymenetelmät kuin POP-jätteen hävittäminen tai sen muuntaminen palautumattomasti, jos pysyvien orgaanisten aineiden pitoisuus jätteessä ei ylitä asetuksen liitteessä V asetettuja pitoisuusrajoja. Jotta jäsenvaltioiden olisi helpompi toimittaa pakolliset tiedonannot ja perustella mainitun poikkeuksen käyttöä, komissio vahvisti päätöksessä 2009/63/EY[25] mallin, jonka mukaan tiedot toimitetaan. Poikkeusta on käyttänyt kaksi jäsenvaltiota. Saksa salli vuonna 2008 sen, että 50 tonnia PCB-yhdisteitä sisältävää rakennus- ja purkujätettä sijoitettiin vaarallisten jätteiden maanalaiselle kaatopaikalle. Suomi salli vuonna 2009 sen, että 2000 tonnia PCDD/F-yhdisteiden pilaamaa maaperää sijoitettiin stabiloinnin jälkeen vaarallisten jätteiden kaatopaikalle. Tanska, Ranska, Alankomaat ja Slovakia ilmoittivat kansallisissa täytäntöönpanosuunnitelmissaan, etteivät ne aio käyttää poikkeusta. Vaikka vain muutama jäsenvaltio käytti poikkeusta, on huomattava, että pitoisuusrajojen vahvistamisesta on kulunut vain vähän aikaa ja jäljellä on vielä huomattava määrä pysyvien orgaanisten yhdisteiden varastoja. Lisäksi asetukseen lisätään pysyviä orgaanisia yhdisteitä. Ei ole poissuljettua, että poikkeusta on käytettävä näitä aineita varten. Tämän vuoksi suunnitteilla ei ole muutoksia nykyiseen poikkeuslausekkeeseen. TÄYTÄNTÖÖNPANOSUUNNITELMAT Tähän mennessä 24 jäsenvaltiota on ratifioinut yleissopimuksen. Irlanti, Italia ja Malta allekirjoittivat yleissopimuksen toukokuussa 2001, mutta ne eivät ole vielä ratifioineet sitä. Suositus 6: Jäsenvaltiot saattavat ratifiointiprosessin päätökseen. | Tähän mennessä 19 jäsenvaltiota on laatinut kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmat (NIP) ja toimittanut ne yleissopimuksen sihteeristölle ja komissiolle. Yleissopimuksen voimaantulosta alkanut kahden vuoden määräaika on päättynyt Portugalin ja Kreikan osalta muttei vielä Viron, Puolan ja Unkarin osalta. Yleisön osallistuminen kansallisten täytäntöönpanosuunnitelmien laatimiseen varmistettiin yleensä kuulemalla sidosryhmiä ja asiantuntijoita laatimisprosessin aikana. Kansalliset toimintasuunnitelmat (NAP) toimenpiteistä, joilla voidaan tunnistaa, luonnehtia ja minimoida tahattomasti tuotettujen POP-yhdisteiden päästöt, olisi laadittava osana kansallisia täytäntöönpanosuunnitelmia. Kaikki jäsenvaltiot, jotka ovat laatineet kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmat, ovat laatineet myös kansalliset toimintasuunnitelmat. Lisäksi Puola, joka ei ole toimittanut kansallista täytäntöönpanosuunnitelmaa, on ilmoittanut laatineensa kansallisen toimintasuunnitelman. Tahattomasti tuotettujen pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästölähteiden tunnistaminen tapahtuu pääasiassa tarkastamalla päästöluokat, jotka mainitaan EU:n nykyisessä lainsäädännössä (IPPC-direktiivi, E-PRTR-asetus, PCB-direktiivi) tai kansainvälisissä asiakirjoissa (EMEP/EEA ja joissakin tapauksissa myös UNEP:n ”Dioxin Toolkit”). Useat jäsenvaltiot raportoivat muistakin toimista, kuten tutkimuksista, joissa pyritään tunnistamaan uusia POP-lähteitä tai pilaantuneita alueita. Lähteiden luonnehdintaan käytetään päästöjen mittauksia tai arvioita, joissa hyödynnetään tilastokeskusten toimintokohtaisia tietoja sekä EMEP/EEA:n päästökertoimia tai UNEP:n Dioxin Toolkit -ohjeita. Toimenpiteet, joilla minimoidaan pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöt, perustuvat pääasiassa EU:n lainsäädännön säännösten noudattamiseen. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat IPPC-direktiivin vaatimukset ympäristöluvista, PCB-varastojen tunnistaminen ja hävittäminen PCB-direktiivin mukaisesti, vesiin kohdistuvien päästöjen valvonta vesipolitiikan puitedirektiivin[26] mukaisesti, muu vesilainsäädäntö sekä POP-jätteen hävittäminen asetuksen (EY) N:o 850/2004 mukaisesti. Lisäksi myös kansallisella tasolla on raportoitu joistakin toimenpiteistä, joita ovat muun muassa avopolton kieltäminen päästöjen minimoimiseksi, biopolttoaineiden asianmukaista polttoa koskevat tiedotus- ja koulutustoiminnot, uunien ja kattiloiden päästöjä koskeviin lainsäädäntövaatimuksiin liittyvät suunnitelmat sekä krematorioiden päästöjä koskevat lainsäädäntövaatimukset. Suositus 7: Jäsenvaltiot viimeistelevät kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmat ja niihin sisältyvät kansalliset toimintasuunnitelmat sekä harkitsevat niiden saattamista ajan tasalle. | Yhteisön täytäntöönpanosuunnitelma (CIP)[27] laadittiin vuonna 2007. Siinä määritetään POP-yhdisteisiin liittyvät EU:n tason toimet, arvioidaan toimien tehokkuutta ja riittävyyttä yleissopimuksen velvoitteiden saavuttamisen kannalta, määritetään unionin tason lisätoimien tarve ja laaditaan suunnitelma lisätoimien panemiseksi täytäntöön. Yhteisön täytäntöönpanosuunnitelmassa määritetyistä 32 toimesta 12 tointa on jatkuvia (toimet 1, 7, 9, 11, 23, 25-27, 29-32) ja 20 toimelle on asetettu määräaika. Näistä 15 tointa saatettiin päätökseen ja viisi tointa (toimet 2, 4, 14, 19 ja 22) on vielä kesken. Toimi 6: Komissio jatkaa toimien toteuttamista aikataulun mukaisesti, jotta saadaan päätökseen vielä kesken olevat toimet ja saatetaan ajan tasalle yhteisön täytäntöönpanosuunnitelma ottaen huomioon alan tekninen ja lainsäädännöllinen kehitys, yleissopimukseen lisätyt yhdeksän uutta ainetta ja tässä kertomuksessa esitetyt tulokset. | SEURANTA Kaikki jäsenvaltiot Unkaria lukuun ottamatta ovat ilmoittaneet, että ne toteuttavat joitakin toimenpiteitä pysyvien orgaanisten yhdisteiden seuraamiseksi. Seuranta koskee pääasiassa PCDD/F- ja PCB-yhdisteitä mutta myös POP-yhdisteitä sisältäviä torjunta-aineita sekä PAH-yhdisteitä. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ei valitettavasti ole voitu analysoida ajallisia suuntauksia, alueellista levinneisyyttä taikka perustilannetta EU:n tasolla. Näin ollen tietojen perusteella ei voida arvioida toimenpiteiden tehokkuutta. Tiedot, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet toimenpiteiden tehokkuuden arvioimista varten, eivät ole riittävän yksityiskohtaisia. Käsittelemättömät tiedot, joita voitaisiin käyttää tähän tarkoitukseen, ovat hajallaan eri tietokannoissa ja eri muodoissa. Tämän vuoksi näiden tietojen analysointi on vaikeaa. Tiedot eivät myöskään ole vertailukelpoisia. Toimi 7: Komissio harkitsee, olisiko syytä perustaa kemikaaleja käsittelevä tietokeskus, jonka avulla voitaisiin kerätä, käyttää, jakaa ja verrata keskenään kemikaalien seurannasta saatuja tietoja, myös tietoja, jotka saadaan hiljattain aloitetusta ihmisten biomonitoroinnista. | TIETOJEN VAIHTO Jäsenvaltioiden ja komission välinen tietojen vaihto varmistetaan toimivaltaisten viranomaisten säännöllisillä kokouksilla. Jäsenvaltioista 26 on nimennyt toimivaltaiset viranomaisensa. Viro ei ole vielä tehnyt niin. Viranomaisten ja tarkkailijoiden väliseen tietojen vaihtoon käytetään komission hallinnoimaa, verkkopohjaista sovellusta. Lisäksi tietojen vaihto varmistetaan työryhmien kokouksilla ja muun lainsäädännön perusteella nimettyjen toimivaltaisten viranomaisten kokouksilla. Tietojen vaihto kolmansien maiden kanssa varmistetaan muun muassa osallistumalla yleissopimuksen puitteissa järjestettäviin kansainvälisiin kokouksiin ja työryhmiin. Jäsenvaltiot raportoivat jatkuvasti toimista, jotka liittyvät tietoisuuden lisäämiseen, tiedottamiseen yleisölle ja koulutukseen. Tyypillisiä keinoja tässä ovat verkkosivut, esitteet, ohjeet, työpajat ja seminaarit. TEKNINEN APU Komissio on tarjonnut sihteeristölle vapaaehtoista tukea liittyen arviointien tehokkuuteen ja Dioxin Toolkit –ohjeisiin. Jotkin jäsenvaltiot raportoivat lukuisista aputoimista kun taas osa jäsenvaltioista ei ole pystynyt tarjoamaan tukea. Jäsenvaltioista 17 rahoittaa Maailmanlaajuista ympäristörahastoa (GEF), joka on yleissopimuksen rahoitusjärjestelmä. Tarjottu apu sisältää tukea osallistumiselle sopimuspuolikonferenssiin, varastojen tunnistamiselle ja hävittämiselle, jätehuollolle, näytteenotto- ja analyysimenetelmille, seurannalle ja dekontaminaatiolle, kansallisten täytäntöönpanosuunnitelmien ja oikeudellisten puitteiden kehittämiselle, tutkimukselle ja valmiuksien parantamiselle. Komissio ja jäsenvaltiot eivät juuri koordinoi suoraa tukeaan yleissopimukselle. Koordinoinnilla voitaisiin parantaa tuen tehokkuutta ja varmistaa, että unioni saa äänensä paremmin kuuluviin päätettäessä tulevista toimista. Suositus 8: Komissio ja jäsenvaltio koordinoivat vapaaehtoista tukeaan yleissopimuksen sihteeristölle. Ne jäsenvaltiot, jotka eivät vielä rahoita Maailmanlaajuista ympäristörahastoa, harkitsevat rahoituksen aloittamista. | RAPORTOINTI Asetuksen (EY) N:o 850/2004 12 artiklan mukaan vuosittain ja joka kolmas vuosi laadittavien kertomusten toimittamiselle vahvistettiin malli komission päätöksessä 2007/639/EY[28]. Jäsenvaltioista 23 toimitti ensimmäisen kolmivuotiskertomuksensa, joka useimmissa tapauksissa koski kautta 2004–2006. Vuosittaisia kertomuksia saatiin 14 vuodelta 2006, 21 vuodelta 2007 ja 21 vuodelta 2008. Viro, Kreikka, Malta ja Portugali eivät ole vielä toimittaneet kertomuksia. Suositus 9: Jäsenvaltiot raportoivat komissiolle säännöllisesti. | Tietojen toimittamista varten vahvistettu malli täytti tehtävänsä ja helpotti ensimmäisen kertomuksen laatimista. Malli on suurelta osin käyttökelpoinen myös myöhempien kertomusten laatimista varten. Kuitenkin joillakin osilla, jotka koskevat joka kolmas vuosi toimitettavaa kertomusta, on merkitystä vain ensimmäisen kertomuksen osalta. Toimi 8: Komissio tarkistaa nykyisen kertomusmallin, jotta sitä voidaan selkeyttää ja jotta voidaan parantaa (seuranta)tietojen käytettävyyttä ja yhtenäistää malli yhteisen ympäristötietojärjestelmän (SEIS)[29] periaatteiden kanssa. | SEURAAMUKSET Suurin osa jäsenvaltioista on antanut sääntöjä seuraamuksista, jotka liittyvät asetuksen 3, 5 ja 7 artiklaan. Ainoastaan Unkari ilmoitti, ettei se ole antanut tiukkoja sääntöjä rikkomuksia koskevista seuraamuksista, ja Espanja, Irlanti ja Ruotsi ovat ilmoittaneet, että seuraamuksia koskevat säännöt on laadittu, mutta ne eivät ole vielä voimassa. Seuraamukset määräytyvät yleensä sääntöjen rikkomustyypin ja niitä rikkovan elimen mukaan. Seuraamukset voivat olla sakkomaksuja (muutamasta eurosta jopa 10 miljoonaan euroon) tai vankeutta (muutamasta päivästä jopa viiteen vuoteen). Sääntöjen noudattamisen valvonta varmistetaan useimmissa jäsenvaltioissa säännöllisillä tarkastuksilla. Valvonnan tehokkuutta ei voida arvioida. Tähän mennessä on ilmoitettu kolmesta rikkomustapauksesta (katso kohta 2.2). Kaikissa tapauksissa ryhdyttiin toimiin tuotteen vetämiseksi pois markkinoilta, mutta käytettävissä ei ole tietoja siitä, määrättiinkö tapauksissa seuraamuksia. Toimi 9: Komissio selventää seuraamuksia koskevaa tilannetta ja toteuttaa tarvittavat toimet. | PÄÄTELMÄT Asetuksen vaatimuksia noudatetaan suurelta osin tahallisesti tuotettujen pysyvien orgaanisten yhdisteiden osalta. Aineiden tuotanto, saattaminen markkinoille ja käyttö on vähitellen lopetettu. Selvitykset varastoista on tehty ja niitä saatetaan ajan tasalle. Jäsenvaltiot jatkavat ponnistelujaan varastojen hävittämiseksi, sillä PCB-yhdisteitä sisältäville laitteille asetettu määräaika päättyy vuonna 2010. Tahattomasti tuotettuja pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevat päästökartoitukset on laadittu, mutta niiden tiedoissa on puutteita ja ristiriitaisuuksia. Puutteita ovat muun muassa riittämättömät tiedot lähteistä, ympäristön eri osista ja pysyvien orgaanisten yhdisteiden määrästä sekä arvioiden vaihteleva kattavuus ja raportointimenetelmät. E-PRTR:n ja EMEP:n päästöarvioiden välillä on havaittu ristiriitaisuuksia. Päästötietojen puutteet liittyvät erityisesti vesiin ja maaperään sekä HCB- ja PCB-päästöihin, mutta kaikki arvioinnit hyötyisivät paremmasta raportoinnista. Tilanteen korjaaminen edellyttää sitä, että päivitetään, tarkennetaan ja tarkastellaan uudestaan päästökertoimien käyttöä. Tätä käsitellään käynnissä olevissa hankkeissa, jotka liittyvät EMEP/EEA-ohjeiden ja UNEP:n ”Dioxin Toolkit” –menetelmän tarkistukseen. Myös jäsenvaltioiden viranomaisten järjestelmällinen tiedonvaihto menetelmistä auttaisi parantamaan arvioiden luotettavuutta. Kansallisten täytäntöönpanosuunnitelmien laatimista yleissopimuksen vaatimusten mukaisesti ja siihen liittyvien, tahattomia POP-päästöjä koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien laatimista ei ole vielä saatettu päätökseen eikä edes aloitettu useissa jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioista 19 on laatinut kansallisen täytäntöönpanosuunnitelman ja siihen liittyvän kansallisen toimintasuunnitelman ja toimittanut ne yleissopimuksen sihteeristölle. Kansalliset toimintasuunnitelmat sisältävät yleensä kuvaukset toimenpiteistä, joilla voidaan tunnistaa, luonnehtia ja minimoida tahattomasti tuotettujen POP-yhdisteiden päästöt. Ensisijaisena tavoitteena on kartoitusten laajentaminen PCDD/PCDF- ja PAH-yhdisteistä PCB- ja HCB-yhdisteisiin. Toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön IPPC-direktiiviin parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan perustuvat päästörajat sekä muut EU:n päästörajat, ovat edelleen kesken monissa jäsenvaltioissa. Kotitalouksissa tapahtuva poltto on noussut uudeksi ensisijaiseksi kysymykseksi, mikä liittyy pyrkimykseen korvata fossiilisten polttoaineiden käyttöä. Muita merkittäviä kysymyksiä ovat varastojen eliminointi ja ympäristökuormitus sekä jätteen avopoltto. Jätesäännökset on pantu täytäntöön hyvin. Pysyvien orgaanisten yhdisteiden pitoisuuden ala- ja ylärajat on asetettu. Suunnitteilla ei ole muutoksia nykyiseen poikkeuslausekkeeseen, jonka nojalla jäte voidaan poikkeuksellisissa olosuhteissa hoitaa muutoin kuin siten, että sen POP-sisältö hävitetään tai muunnetaan palautumattomasti. Pysyvien orgaanisten yhdisteiden ympäristöseuranta on käytössä useimmissa jäsenvaltioissa. Käytössä ei kuitenkaan ole EU:n tason tietokantaa, jonka perusteella voitaisiin arvioida ajallisia suuntauksia ympäristössä. Jäsenvaltioiden toimittamat tiedot eivät myöskään ole riittäviä, jotta voitaisiin arvioida toimenpiteiden tehokkuutta EU:n tasolla. Tarvitaan vertailukelpoisten seurantatietojen kattavampaa ja yksityiskohtaisempaa yhdistämistä EU:n tasolla sekä yhteistä tietojärjestelmää. Raportointivelvoitteen noudattaminen ei ole tyydyttävää. Useat jäsenvaltiot eivät noudata raportointivelvoitteitaan. Toimitettavien tietojen laatua on parannettava. Tietojen toimittamista koskevaa mallia olisi syytä tarkistaa, jotta sitä voitaisiin selkeyttää ja lisätä sen johdonmukaisuutta SEIS-periaatteiden kanssa. EU:n avun parempi koordinointi parantaisi sen tehokkuutta ja näkyvyyttä. Komissio työskentelee edelleen jäsenvaltioiden kanssa parantaakseen täytäntöönpanoa. Tavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä pysyviltä orgaanisilta yhdisteiltä. Lyhenteet ja yksiköt BAT Paras käytettävissä oleva tekniikka (Best Available Techniques) BREF Parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevat vertailuasiakirjat (Best Available Techniques Reference Document) CA Toimivaltaiset viranomaiset (Competent Authorities) CEN Euroopan standardointikomitea (Comité Européen de Normalisation) CIP Yhteisön täytäntöönpanosuunnitelma (Community Implementation Plan) CORINAIR Ilmapäästöjen kartoitusmalli (Core Inventory of Air Emissions) DDT Dikloori-difenyyli-trikloorietaani EEA Euroopan ympäristökeskus (European Environmental Agency) EMEP ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisen tarkkailua ja arviointia koskeva Euroopan yhteistyöohjelma (European Monitoring and Evaluation Programme) EPER Euroopan epäpuhtauspäästörekisteri (European Pollutant Emission Register) E-PRTR Epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskeva eurooppalainen rekisteri (European Pollutant Release and Transfer Register) GEF Maailmanlaajuinen ympäristörahasto (Global Environmental Facility) HCB Heksaklooribentseeni IPPC Pilaantumisen yhtenäinen ehkäiseminen ja vähentäminen (Integrated Pollution Prevention and Control) I-TEQ Kansainvälinen toksisuusekvivalentti (International Toxic Equivalent) MW megawatti NAP Kansallinen toimintasuunnitelma (National Action Plan) NIP Kansallinen täytäntöönpanosuunnitelma (National Implementation Plan) PAH Polysykliset aromaattiset hiilivedyt PBT Hitaasti hajoava, biokertyvä ja myrkyllinen PCB Polyklooratut bifenyylit PCDD/F Polykloorattu dibentso – dioksiinit ja furaanit PCTs Polyklooratut terfenyylit POP Pysyvät orgaaniset yhdisteet REACH Kemikaalien rekisteröinti, arviointi, lupamenettelyt ja rajoitukset (Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals) SEIS Yhteinen ympäristötietojärjestelmä (Shared Environmental Information System) UNEP YK:n ympäristöohjelma (United Nations Environmental Programme) UTC Tahattomat vierasainejäämät (UTC) vPvB Erittäin hitaasti hajoava, erittäin biokertyvä [pic][pic][pic] [1] EUVL L 229, 29.6.2004, s. 5. [2] EPER (Euroopan epäpuhtauspäästörekisteri) perustettiin komission päätöksellä 2000/479/EY. [3] E-PRTR (epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskeva eurooppalainen rekisteri) perustettiin asetuksella (EY) N:o 166/2006. [4] EMEP tarkoittaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisen tarkkailun ja arvioinnin Euroopan yhteistyöohjelmaa. [5] http://ec.europa.eu/environment/pops/index_en.htm. Kertomuksen laatinut alihankkija on vastuussa sen sisällöstä. [6] SEC(2007) 341. [7] EUVL L 218, 13.8.2008, s. 30. [8] EUVL L 309, 24.11.2009, s. 1. [9] EUVL L 204, 31.7.2008, s. 1. [10] EYVL L 243, 24.9.1996, s. 31. [11] Raportoinnissa noudatetaan EMEP/CORINAIR-ohjeita, jotka on päivitetty seuraavien ohjeiden yhteydessä: ”Guidelines for Reporting Emission Data under the Convention on Long-range Transboundary Air2 Pollution ja ”the joint EMEP/EEA Air Pollutant Emission Inventory Guidebook”. [12] http://www.ceip.at/emission-data-webdab/. [13] EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1. [14] EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8. [15] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/gathering_amendments/final_report/factsheet_combustion/_EN_1.0_&a=d. [16] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/combustion_20-50/final_report&vm=detailed&sb=Title. [17] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/waste_incineration/final_report. [18] http://www.ecoaircon.eu/ . [19] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/report09.pdf. [20] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/brochure09.pdf. [21] EUVL L 217, 8.8.2006, s. 6. [22] EUVL L 55, 23.2.2007, s. 1. [23] EUVL L 85, 27.3.2007, s. 3. [24] EUVL L 96, 15.4.2009, s. 33. [25] EUVL L 23, 27.1.2009, s. 30. [26] EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1. [27] SEC(2007) 341. [28] EUVL L 258, 4.10.2007, s. 39. [29] KOM(2008) 46.