30.3.2004 FI C 80/35 Euroopan unionin virallinen lehti
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivi kaivannaisteollisuuden jätehuollosta”
(KOM(2003) 319 lopullinen – 2003/0107 COD)
(2004/C 80/10)
Neuvosto päätti 20. kesäkuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohdan
nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.
Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi
lausuntonsa 13. marraskuuta 2003. Esittelijä oli An Le Nouail Marlière.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 10. ja 11. joulukuuta 2003 pitämässään 404. täysistunnossa
(joulukuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 31 ääntä puolesta ja
1 vastaan.
1. Johdanto
1.1. Viime vuosina tapahtuneet useat vakavat ympäristöka-
tastrofit ja kaivosonnettomuudet korostavat tarvetta kehittääEU:n tasolla yhteinen politiikka, jonka tavoitteena on tällaisten
onnettomuuksien torjuminen.
1.2. Vuonna 1998 tapahtunut myrkkyvuoto Espanjan Do-
ñanan kosteikkoalueella ja Baia Maren syanidivuoto, joka
saastutti koko Tonava-joen, ovat vain kaksi tuoretta esimerkkiä
ympäristökatastrofeista, joita rikastusjätteen vuotaminen epä-vakaista jätealtaista on aiheuttanut.
1.3. Kaivannaisteollisuuden (kaivosten ja louhosten) jäte
voi koostumuksensa tai määränsä ja varastointitapansa takiaaiheuttaa vakavan uhan ympäristölle ja terveydelle, ellei siitä
pidetä asianmukaisesti huolta.
1.4. Kaivannaisteollisuuden jäte muodostaa suuren osan
EU:ssa syntyvästä jätteestä, noin 29 % kaikesta jätteestä ja
vuosittain 400 miljoonaa tonnia.
1.5. Kaivosjätteeseen sovelletaan jätehuollon puitedirektii-
vin (75/442/ETY) yleisiä säännöksiä ja kaivannaisteollisuudenjätealueisiin sovelletaan myös kaatopaikkadirektiiviä (1999/
31/EY). Siihen sovelletaan myös muita kaivosjätettä yksityis-
kohtaisemmin käsitteleviä direktiivejä, kuten
– jätteistä 15 päivänä heinäkuuta 1975 annettua neuvoston
direktiiviä 75/442/ETY (jätehuollon puitedirektiivi)
– kaatopaikoista 26 päivänä huhtikuuta 1999 annettua
neuvoston direktiiviä 1999/31/EY (kaatopaikkadirektiivi)
– ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen
yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annettuaneuvoston direktiiviä 96/61/EY (IPPC-direktiivi)– vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaaro-
jen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annettua
neuvoston direktiiviä 96/82/EY (Seveso II -direktiivi)
– neuvoston direktiiviä 85/337/ETY tiettyjen julkisten ja
yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnis-
ta, sellaisena kuin se on muutettuna 3 päivänä maaliskuu-ta 1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/11/EY (YVA-
direktiivi).
Näitä direktiivejä käsitellään direktiiviehdotuksen perusteluo-
sassa. Analyysi osoittaa, että niihin sisältyvissä oikeudellisissa
säännöksissä ei säännellä asianmukaisella tavalla kaivannais-
teollisuuden jätehuollon ongelmia.
2. Komission ehdotuksen pääsisältö
2.1. Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaa-
rojen torjuntaa koskevan muutetun Seveso II -direktiivin sekä
rikastusjätteen ja hylkykiven käsittelyn parhaita käytettävissä
olevia tekniikoita (BAT) koskevan viiteasiakirjan lisäksi myöskomission ehdotuksella pyritään takaamaan turvallinen kai-
vannaisteollisuuden jätehuolto koko EU:ssa.
2.2. Ehdotuksella pyritään parantamaan kaivannaisteolli-
suuden jätehuoltoa asettamalla vähimmäisvaatimuksia ja puut-tumalla ympäristö- ja terveysriskeihin, joita saattaa liittyä
tällaisen jätteen esikäsittely- tai käsittelyvaiheisiin.
2.3. Direktiiviehdotus kattaa kaivannaisteollisuuden kaik-
kien sektorien jätteet, ja siinä keskitytään jätehuollon toimin-nallisiin kysymyksiin, maaperän ja veden pilaantumisen estä-miseen ja jätealueiden (erityisesti jätealtaiden) vakauteen.
C 80/36 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
2.4. Ehdotuksessa luetellaan toimilupien myöntämisen
ehdot riittävien ympäristö- ja turvatoimien toteuttamisen
takaamiseksi jätealueilla. Esimerkiksi:
a) jäte on lajiteltava ennen käsittelyäb) jätealueiden toiminnanharjoittajien tulisi laatia käytöstä
poistamista koskevia suunnitelmia osana yleistä toiminta-suunnitelmaa
c) tehokas valvonta on välttämätöntä sekä toiminta- että
jälkihoitovaiheessa.
2.5. Ehdotus sisältää velvoitteen esittää riittävät vakuudet
aiheuttamisperiaatteen tukemiseksi – on esimerkiksi varmistet-tava, että käytettävissä on riittävät varat jätealueiden jättämi-
seksi tyydyttävään kuntoon käytöstä poistamisen jälkeen,
esimerkiksi yrityksen ajautuessa konkurssiin.
2.6. Koska monia kaivannaisteollisuuden jätteisiin liittyviä
kysymyksiä säännellään jo useimmissa jäsenvaltioissa, ehdo-
tuksella pyritään asettamaan vähimmäisvaatimukset unionin
tasolla tasapuolisten toimintaedellytysten luomiseksi kaivan-naisteollisuuden jätehuoltoon.
3. Yleistä
3.1. Komitea pitää myönteisenä komission pyrkimyksiä
asettaa unioninlaajuisia vaatimuksia, jotka koskevat kaivosjät-teen turvallista ja kestävää huoltoa, ja on samaa mieltä siitä,että kasojen ja patojen sortumisella voi olla vakavia seurauksia
sekä ympäristölle että ihmisten terveydelle ja turvallisuudelle.
3.2. Komitea muistuttaa, että kaivannaisteollisuus on usein
sijoittunut alueille, joilla tarvitaan teollista rakennemuutosta,ja kiinnittää siksi komission huomion siihen vaaraan, että
standardien tiukentaminen voi heikentää tätä jo nyt heikkoa
talouden alaa entisestään. Komitea kehottaa siksi komissiotaarvioimaan työllisyysvaikutusta ei vain uusina rajoituksina
vaan myös jätealueiden toiminnan ja kunnossapidon synnyttä-
minä tarpeina. Kaatopaikkadirektiivissä painotetaan erityisestitarvetta opettaa kaatopaikkojen toiminnanharjoittajien henki-lökunnalle asianmukaisesti käytöstä poistamiseen ja jälkihoi-
toon liittyvät menettelyt. Komitea kehottaa sisällyttämään
ehdotukseen vastaavia säännöksiä, joissa otetaan huomioonkunkin alueen erityispiirteet.3.3. Komitea arvostaa sitä, että ehdotuksessa keskitytään
vaaroihin, joita kaivosjätteistä syntyneet onnettomuudet voivat
aiheuttaa paitsi ympäristölle ja terveydelle myös yhteiskunnan
taloudellisille ja sosiaalisille rakenteille. Komitea katsookin,että ehdotus on yhdenmukainen kestävän kehityksen kolmenpilarin kanssa (
1).
3.4. Komitea pitää ehdotusta myönteisenä mutta katsoo,
että komission olisi arvioitava, miksi nykyisellä EU:n jätelain-säädännöllä ei ole onnistuttu torjumaan jätealtaiden ja yleensä
metallikaivostoiminnan aiheuttamia saastumisia. Komitea
pitää ehdotusta myönteisenä lisävälineenä ja toivoo, että silläestetään samojen virheiden toistuminen laajentuneessa EU:ssa.
3.5. Komitea katsoo, että kaivannaisteollisuuden jätehuol-
toa koskevassa lainsäädäntökehyksessä olisi käytettävä myösasiaankuuluvia vesiensuojelua ja ympäristövastuuta koskevia
yhteisön ympäristölainsäädännön toimenpiteitä, kuten sitovia
sääntöjä kaikenlaisen toiminnan biologiselle monimuotoisuu-delle aiheuttamia vahinkoja koskevasta vastuusta.
3.6. Komitea kannattaa ehdotusta, jolla vahvistetaan oikeu-
dellisesti parempi suojelu ja määritetään toiminnanharjoittajienja viranomaisten vastuut.
3.7. Komitean mielestä analyysin siitä, onko direktiiviehdo-
tus yhdenmukainen muiden EY-säännösten kanssa, tulisi ollahuomattava osa direktiiviä. Neuvoston 15. heinäkuuta 1975
antamassa direktiivissä 75/442/ETY (jätehuollon puitedirektii-
vi) ja muissa EU:n säädöksissä käytettyjen määritelmien sisällyt-täminen 3 artiklaan viittaa siihen, että komissio on varmistanut
yhdenmukaisuuden. Vaikuttaa siltä, että tämän direktiivin
hyväksymisen jälkeen yhteisön säädökset kattavat kaivannais-teollisuuden kaikki jätteet ja jätehuoltotilanteet. Vaikuttaa
kuitenkin myös siltä, että kaivannaisteollisuuden jätteisiin
sovellettavat säännökset ja niiden soveltamisalat on hajautettueri säädöksiin, joita ovat esimerkiksi
– jätehuollon puitedirektiivi 75/442/ETY
– Seveso II -direktiivin 96/82/EY 4 artiklan kemiallisen ja
lämpöprosessoinnin osalta muutetut e kohta ja f kohta
(1) Komissio teetti tutkimuksen kaivosjätehuollon parantamisen kus-
tannuksista Symonds Groupilla lokakuussa 2001 ennen kaato-
paikkadirektiivin säännösten voimaantuloa.
30.3.2004 FI C 80/37 Euroopan unionin virallinen lehti
– pysyvää jätettä koskeva kaatopaikkadirektiivi 1999/31/
EY, soveltamisala 3 artiklan 2 kohdan 2 ja 4 luetelma-
kohdat.
Komitean mielestä direktiiviehdotuksen yhdenmukaisuutta
muiden EU-säännösten kanssa koskevan analyysin tulisi olla
sekä laajempi että selkeämpi kuljetus- (1) ja varastointiaikoje-
n(2)osalta. Ehdotuksen olisi lisäksi katettava myös vain lyhyeksi
ajaksi varastoitu jäte, jota kerääntyy ajan mittaan samalle
alueelle.
4. Erityistä
4.1. Vaikka komitea hyväksyy sen, että kansallinen lainsää-
däntö on organisoitu eri valtioissa eri tavoin joidenkin kaivosla-kien kehityttyä historian kuluessa sen käsityksen perusteella,
että kaivostoiminta on valtiolle strategisesti tärkeää (hiili, öljy
jne.), ja toisten taas ympäristölainsäädännön perusteella, sehuomauttaa, että avolouhosten ja maanalaisten kaivosten
välille ei ole tarkoituksellisesti tehty eroa. Komitea haluaisi
kuitenkin nähdä selkeämmän määritelmän uudelleen käytettä-västä kuoritusta ja pintamaasta, joita ei tulisi lukea jätteeksi.
Komitea on kuullut komission selityksen, että tämä ei halua
harkita uudelleen jätehuollon puitedirektiivin ja kaatopaikkadi-rektiivin määritelmiä, ja ymmärtää, että koska kuorittua maata
ja pintamaata ei ole tarkoitettu kaatopaikalle vaan uudelleen-
käyttöön, niitä ei ole määritelty jätteeksi tässä ehdotuksessa, jaettä jätteen määritelmä on toiminnallinen määritelmä eikäfyysinen tai kemiallinen määritelmä (
3).
4.2. Ehdotuksen 2 artiklan (soveltamisala) mukaan ”louhin-
ta- tai rikastuspaikalla syntyvä jäte, joka myöhemmin kuljete-
(1) EYVL C 149, 21.6.2002 – Ehdotus Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiiviksi vaarallisista aineista aiheutuvien suuron-nettomuusvaarojen torjunnasta 9. joulukuuta 1996 annetun neu-voston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta.
(
2) Neuvoston direktiivi 1999/31/EY, annettu 26 päivänä huhtikuuta
1999. Määritelmän mukaan ”kaatopaikalla” ei tarkoiteta
– sellaisia laitoksia, joissa jäte puretaan, jotta se voitaisiin
valmistella kuljetettavaksi muualla tapahtuvaa hyödyntämis-tä, esikäsittelyä tai käsittelyä varten, sekä
– yleensä alle kolme vuotta kestävää jätteen varastointia ennen
sen hyödyntämistä tai esikäsittelyä, tai
– alle vuoden kestävää jätteen varastointia ennen käsittelyä.
(
3) Ehdotuksessa käytetään samaa määritelmää kuin 15. heinäkuuta
1975 annetussa jätehuollon puitedirektiivissä 75/442/ETY, jokaperustuu hävittämisen käsitteeseen, kuten todetaan Euroopanyhteisöjen tuomioistuimen 11. syyskuuta 2003 antamassa tuo-miossa (kuudes jaosto). Avesta Polarit Chrome Oy. Ennakkoratkai-
supyyntö: Korkein hallinto-oikeus, Suomi. C-114/01.taan toisaalle maahan tai maan päälle sijoittamista varten”, ei
sisälly direktiivin soveltamisalaan. Komitea suhtautuu varauk-
sellisesti tähän ratkaisuun. Kysymys kuuluu: mitkä perusteet
tukevat sitä, että samankaltaiseen jätteeseen ei sovelleta samojaoikeudellisia säännöksiä vain koska se viedään toiseen paik-kaan?
4.3. Komitea on samaa mieltä ehdotuksen 5 artiklasta,
jonka mukaan toiminnanharjoittajien tulisi laatia jätehuolto-
suunnitelma kaivosjätteen hyödyntämistä, esikäsittelyä ja käsit-
telyä varten, mutta korostaa sen merkitystä, että jäsenvaltioidentoimivaltaiset viranomaiset valvovat säännöllisesti suunnitel-mien muotoilua ja toteutusta. Tehokas valvonta on keskeistä
direktiivin täytäntöönpanon onnistumiseksi.
4.4. Komitea ehdottaa, että 6 artiklan 2 kohdan suuronnet-
tomuuksien torjumista ja tiedottamista koskevissa vaatimuk-sissa säännellään myös käytöstä poistamista ja jälkihoitoa. Seolisi yhdenmukaista direktiiviehdotuksen yleisen lähestymista-
van kanssa.
4.5. Komitea tukee 7 artiklan tavoitteita, jotka koskevat
jätealueiden edellytyksiä toimiluvan saamiseksi, mutta kehot-taa komissiota varoittamaan jäsenvaltioita soveltamasta artik-laa liian mielivaltaisesti tai byrokraattisesti. Komission tulisi
pitää mielessään toimiluvan vaatimuksia koskevien pienten
rikkomusten takia suljettavien jätealueiden taloudelliset jatyöllisyysvaikutukset.
4.6. Komitean mielestä yhteisön ympäristöpolitiikan tavoit-
teiden toteutumiseksi tarvitaan enemmän lähiympäristön asuk-
kaiden tukea. Vaikka direktiiviehdotuksella tähdätään kaikkein
vakavimpien onnettomuuksien torjuntaan, on painotettavasitä, että kaivannaisteollisuuden jätehuollolla on niin nykyisissä
kuin tulevissakin jäsenvaltioissa laajemmat vaikutukset. Siihen
sisältyvät erityisesti jätteelle altistuneiden työtekijöiden, lä-hiympäristön asukkaiden sekä kyseisillä alueilla ja kauempana
asuvien ihmisten sosiaaliset kysymykset, koska jäte voi vaikut-
taa ilmaan, maaperään ja veteen. Komitea panee merkillekomission halun luoda yhtenäinen jätehuolto ja on sitä
mieltä, että direktiivissä pitäisi nimenomaisesti säätää sellaisten
kansalaisjärjestöjen virallisesta kuulemisesta, joiden katsotaantyöskentelevän ympäristönsuojelun hyväksi 25. kesäkuuta1998 hyväksytyn Århusin yleissopimuksen 2 artiklan
5 kohdan mukaisesti. Sopimuksen ovat allekirjoittaneet Euroo-
pan yhteisö ja työmarkkinaosapuolet, erityisesti työntekijäjär-jestöt.
C 80/38 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
4.7. Komitea toteaa komission pyrkivän 10 artiklassa säätä-
mään tietyistä toimenpiteistä, jotka koskevat jätteen sijoitta-
mista takaisin tyhjiin louhoksiin, mutta katsoo, että tässä
artiklassa mainittuihin asianmukaisiin toimenpiteisiin pitäisilisätä se, että toiminnanharjoittaja tiedottaa jäsenvaltion toimi-valtaisille viranomaisille seuraavista seikoista:
– tyhjien louhosten pohjapiirros (pinta ja/tai pinnan alainen
osa)
– työskentelyn aikana tyhjissä louhoksissa tavatun veden
määrä ja laatu (vähintään kaksi edellistä vuotta)
– ennakkoarvio alueesta, tyhjistä louhoksista pohjavesiin ja
pintavesiin mahdollisten kulkeutuvien saastepäästöjenmäärä ja vaikutus sekä tällaisten päästöjen lieventämistä/
korjaamista koskevat suunnitelmat
– tyhjien louhosten tulvavalvontaa koskevat ehdotukset,
jotta saadaan varhainen varoitus edellä mainittujen lieven-
tämistoimien aloittamiseksi.
4.8. Komitea toteaa, että komissio oli ehdotusta valmistel-
lessaan sisällyttänyt siihen jäsenvaltioita koskevan vaatimuksenlaatia kattava julkinen luettelo hylätyistä kaivosalueista, mutta
Bryssel 11. joulukuuta 2003.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean
puheenjohtaja
Roger BRIESCHettä tämä vaatimus on nyt poistettu ehdotuksesta, koska
10 uuden jäsenvaltion liittyminen EU:hun vuonna 2004
monimutkaistaa tilannetta ja koska tarvitaan vielä perusteellista
tutkimusta ja taloudellisten vaikutusten arviointia kyseisenvaatimuksen toteuttamiseksi. Vaikka ehdotuksen 19 artiklassavelvoitetaan jäsenvaltiot varmistamaan, että ne vaihtavat asian-
mukaisesti teknistä ja tieteellistä tietoa tavoitteenaan kehittää
menetelmiä suljettujen jätealueiden luetteloimiseksi ja niidenkunnostamiseksi, komitea ei ole vakuuttunut tämän lähesty-
mistavan riittävyydestä.
4.9. Komitea kehottaa siksi komissiota pikaisesti laatimaan
alustavan luettelon hylätyistä kaivosalueista, jotka voivat ai-heuttaa terveys- tai turvallisuusriskejä. Luettelon olisi katettava
myös 10 uutta jäsenvaltiota, eikä sitä pitäisi viivyttää menette-
lyjen monimutkaisuuden takia.
4.10. Komitea huomauttaa, että 14 artiklassa mainitussa
vaatimuksessa, jonka mukaan jäsenvaltioiden toimivaltaiset
viranomaiset saavat taloudellisen vakuuden, ei mainita erik-
seen, keneltä takuuta vaaditaan. Koska tällaisen vakuudenvaatiminen tietyltä jätealueelta edistäisi aiheuttamisperiaatteen
noudattamista, komission on käsiteltävä yksityiskohtaisemmin
yritysten kykyä täyttää vaatimus ja sen vaikutusta vakuutus-maksuihin.