PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 539/2001 luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi jäsenvaltioiden ulkorajoja ylittäessään, ja kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Kaikki jäsenvaltiot Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta soveltavat asetusta (EY) N:o 539/2001.

Asetusta (EY) N:o 539/2001 muutettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 509/2014; sillä siirrettiin 19 maata liitteeseen II, jossa luetellaan kolmannet maat, joiden kansalaisia viisumipakko ei koske. Kyseiset 19 maata ovat Dominica, Grenada, Itä-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshallinsaaret, Mikronesia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Salomonsaaret, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu, Vanuatu ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Kutakin edellä mainittua maata koskevaan viittaukseen liitteessä II liittyy alaviite, jossa todetaan, että ”viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä”.

Asetus (EU) N:o 509/2014 hyväksyttiin 20. toukokuuta 2014, ja se tuli voimaan 9. kesäkuuta 2014. Kyseisistä viisumivapaussopimuksista ensimmäiset allekirjoitettiin 6. toukokuuta 2015 (Yhdistyneet arabiemiirikunnat), 26. toukokuuta 2015 (Itä-Timor) ja 28. toukokuuta 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Samoa, Trinidad ja Tobago sekä Vanuatu), ja niitä sovelletaan väliaikaisesti niiden allekirjoittamispäivästä alkaen odotettaessa niiden voimaantuloa.

Kolumbiaan ja Peruun sovellettiin asetuksen (EU) N:o 509/2014 johdanto-osan 5 kappaleen ja asetuksen antamisajankohtana annetun yhteisen julistuksen mukaan erityistä menettelyä. Menettelyn mukaan oli arvioitava, täyttävätkö nämä maat asiaankuuluvat perusteet, ennen kuin komissio voi esittää neuvostolle suositukset päätöksiksi, joilla annetaan lupa aloittaa neuvottelut viisumivapaussopimuksista näiden kahden maan kanssa. Komissio antoi lokakuussa 2014 kertomuksen, jossa arvioitiin Perun tilannetta pääpiirteissään suhteessa asetuksen (EY) N:o 539/2001, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 509/2014, 1 artiklassa lueteltuihin perusteisiin. Samanaikaisesti annettiin myös Kolumbiaa koskeva kertomus. Kertomuksessa tarkasteltiin muuttoliike- ja liikkuvuusasioita koskevia tietoja ja tilanteen kehitystä (Schengen-viisumit, laillinen maahanmuutto, laiton maahanmuutto, matkustusasiakirjojen turvallisuus ja niihin liittyvät petokset), rikollisuutta ja turvallisuutta, taloutta, kauppaa ja matkailua, ulkosuhteita, ihmisoikeuskysymyksiä, alueellista yhtenäisyyttä ja vastavuoroisuutta. Lisäksi siinä arvioitiin viisumipakon poistamisesta mahdollisesti aiheutuvia riskiskenaarioita. Komissio päätteli, että Perun taloudellisen ja sosiaalisen tilanteen merkittävä parantuminen viime vuosina on peruste sille, että perulaisille olisi myönnettävä viisumivapaa pääsy jäsenvaltioiden alueelle. Viisumipakon poistamiseen liittyvien riskien katsottiin olevan hallittavissa muun muassa tehostamalla paluuseen liittyvää yhteistyötä ja toteuttamalla rajatarkastukset asianmukaisesti. Lisäksi viisumivapaussopimus sisältää tarvittavat takeet siitä, että sopimuksen soveltaminen voidaan keskeyttää tai sopimus voidaan irtisanoa, jos tämä on tarpeen unioniin kohdistuvien turvallisuus- tai maahanmuuttoriskien välttämiseksi.

Komissio esitti neuvostolle maaliskuussa 2015 suosituksen, jotta tämä antaisi komissiolle luvan aloittaa neuvottelut viisumivapaussopimuksista Kolumbian ja Perun kanssa. Neuvosto antoi komissiolle neuvotteluohjeet 19. toukokuuta 2015. Neuvottelut Perun kanssa aloitettiin Brysselissä 20. toukokuuta 2015. Kyseisessä kokouksessa käytiin läpi koko tekstiluonnos, ehdotettiin joitakin muutoksia ja päästiin yksimielisyyteen kaikista sen näkökohdista. Seuraavina päivinä tekstiin tehtiin vielä vähäinen muutos.

Pääneuvottelijat parafoivat sopimuksen 9. kesäkuuta 2015. EU-CELAC-huippukokouksen yhteydessä 10. kesäkuuta 2015 järjestettiin virallinen seremonia. Sopimuksen teksti oli toimitettu jäsenvaltioille 27. toukokuuta 2015, ja niille annettiin lisätietoja asiasta 15. kesäkuuta 2015 pidetyssä neuvoston viisumityöryhmän kokouksessa.

2.OIKEUSPERUSTA

Unionin kannalta sopimuksen oikeusperustana on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 77 artiklan 2 kohdan a alakohta yhdessä sen 218 artiklan kanssa.

Oheinen ehdotus on oikeudellinen väline sopimuksen tekemistä varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä sen jälkeen, kun neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion nimeämä henkilö on allekirjoittanut sopimuksen unionin puolesta ja Euroopan parlamentti on antanut SEUT-sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti hyväksyntänsä.

3.NEUVOTTELUJEN TULOKSET

Komissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeisiin sisältyvät tavoitteet on saavutettu ja että unioni voi hyväksyä viisumivapaussopimuksen luonnoksen.

Sopimuksen lopullinen sisältö on tiivistetysti seuraava:

Tarkoitus

Sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Perun kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään 90 päiväksi minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

Kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi sopimukseen on sisällytetty määräys, jonka mukaan Peru voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien Euroopan unionin jäsenvaltioiden osalta ja unioni voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.

Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon johdanto-osassa.

Soveltamisala