TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA

1.Poliittinen tausta

1.Energiamerkintädirektiivissä edellytetään, että komissio tarkastelee direktiivin ja sen delegoitujen säädösten tehokkuutta uudelleen viimeistään vuonna 2014.

2.Ekosuunnitteludirektiivissä edellytetään, että komissio tarkastelee direktiivin ja sen täytäntöönpanotoimenpiteiden tehokkuutta uudelleen viimeistään vuonna 2012. Kun tämä uudelleentarkastelu toteutettiin, siinä todettiin, että direktiivin tarkistamiseen ei ollut välitöntä tarvetta mutta direktiiviä voitaisiin tarkastella uudelleen energiamerkintädirektiivin uudelleentarkastelun yhteydessä. Tätä perusteltiin sillä, että ekosuunnittelua koskevien täytäntöönpanoasetusten vaikutukset ja samoihin energiaan liittyviin tuotteisiin sovellettavien delegoitujen energiamerkintäasetusten vaikutukset ovat usein kytköksissä toisiinsa ja täydentävät toisiaan.

2.Arviointi ja ongelman määrittely

3.Energiamerkintä- ja ekosuunnitteludirektiivit laadittiin ratkaisemaan se perusongelma, että tuotteilla voi olla kielteisiä ympäristövaikutuksia sen mukaan, miten ne valmistetaan, miten niitä käytetään ja miten ne hävitetään.

4.Ekosuunnitteludirektiivillä vaikutetaan markkinoihin kieltämällä kaikkein tehottomimmat tuotteet. Energiamerkintädirektiivissä säädetään puolestaan energiamerkinnästä, jolla kuluttajille tiedotetaan tuotteiden energiankäytöstä, jotta he ostaisivat energiatehokkaampia tuotteita. Tiettyjä energiaan liittyviä tuotteita (kuten pesukoneita tai sähkömoottoreita) koskevat vaatimukset vahvistetaan delegoiduilla säädöksillä (energiamerkinnän osalta) ja täytäntöönpanosäädöksillä (ekosuunnittelun) osalta.

5.Tämä arviointi ei ole niin laajaa, että siinä käsiteltäisiin kysymystä siitä, saavutetaanko energiansäästöjä muilla aloilla enemmän tai vähemmän kustannustehokkaasti. Energiansäästötoimia tarvitaan kaikilla aloilla hiilestä irtautumistavoitteiden ja energiatavoitteiden saavuttamiseksi. Kun energiaa säästetään ekosuunnittelun ja energiamerkinnän avulla, kustannukset jäävät nollaan tai sen alapuolelle.

6.Arvioinnin painopiste on puitedirektiiveissä eikä yksittäisissä täytäntöönpanotoimenpiteissä, joiden vaikutuksia arvioidaan omassa menettelyssään. Uudet tuotteet, joita voidaan käsitellä tulevaisuudessa ekosuunnittelun ja/tai energiamerkinnän piirissä, yksilöidään vuosien 2015–2017 työsuunnitelmassa, jonka komissio aikoo hyväksyä myöhemmin vuonna 2015 kiertotalouspaketin osana.

7.Energiaan liittyvien tuotteiden tehokkuutta voitaisiin ehkä parantaa muillakin politiikkatoimilla, kuten verotuksellisilla toimilla ja kannustinjärjestelmillä. Tässä vaikutusten arvioinnissa käsitellään kuitenkin edellä mainittujen direktiivien täytäntöönpanossa esiintyneitä ongelmia. Laajemmassakin yhteydessä on todettu, että energiamerkintä- ja ekosuunnittelupolitiikka toimivat hyvin koko maailmassa. Energiamerkkejä on hyväksytty 59:ssä EU:n ulkopuolisessa maassa, ja niistä puolet muistuttavat ulkoasultaan EU:n merkkiä. Ainakin 45:ssä EU:n ulkopuolisessa maassa on hyväksytty tuotteiden energiatehokkuutta koskevia vähimmäisvaatimuksia.

8.Tähän mennessä on tullut voimaan 24 ekosuunnittelua koskevaa täytäntöönpanoasetusta. Niiden soveltamisalaan kuuluu tuotteita kodinkoneista (kuten jääkaapit, lamput ja kattilat) ammattikäyttöön tarkoitettuihin laitteisiin ja teollisuuslaitteisiin (kuten sähkömoottorit ja tuulettimet). Lisäksi on annettu yli 12 delegoitua energiamerkintäasetusta, joilla varmistetaan, että monet myytävät tuotteet, lähinnä kulutushyödykkeet, varustetaan EU:n energiamerkillä.

9.Tähän saakka voimaan tulleilla ekosuunnittelu- ja energiamerkintätoimilla säästetään arvion mukaan 175 Mtoe primäärienergiaa vuodessa vuoteen 2020 mennessä. Muiden ympäristönäkökohtien kuin energiankulutuksen osalta vaikutukset eivät ole olleet yhtä helposti mitattavissa. Arvion mukaan energiansäästöt ovat arvoltaan noin 100 miljardia euroa vuodessa vuonna 2020, mikä vastaa 465 euron säästöjä kotitaloutta kohden.

10.Ympäristöhyötyjen ja rahallisten hyötyjen lisäksi EU-tason vaatimukset hyödyttävät myös teollisuutta. EU:n yhdenmukaistettu sääntelykehys pienentää valmistajien kustannuksia ja edistää energiatehokkuuteen liittyvää innovointia.

11.Tätä vaikutusten arviointia varten suoritettu arviointi osoittaa kuitenkin, että erityisesti luokkien A+, A++ ja A+++ käyttöönotto on heikentänyt energiamerkkien vaikuttavuutta. Sen jälkeen, kun nämä luokat otettiin käyttöön vuonna 2010 energiamerkintädirektiivin uudelleenlaadinnan yhteydessä, merkki ei ole enää motivoitunut kuluttajia yhtä voimakkaasti ostamaan tehokkaampia tuotteita. Vaikka kuluttajat ymmärtävät uutta merkintätaulukkoa, se on kuitenkin vähentänyt heidän halukkuuttaan maksaa tehokkaammista tuotteista enemmän. Luokkien A+ ja A+++ välinen ero motivoi kuluttajia vähemmän kuin luokkien C ja A välinen ero. Teknologian kehityksen vuoksi merkintäluokkia on skaalattava uudelleen, kun suuri osa markkinoilla olevista tuotteista sijoittuu luokkaan A+++. Uudelleenskaalausta ei ole vielä toteutettu, koska sitä varten ei ole olemassa yhteisesti sovittua menetelmää. Energiamerkintöjen toisena ongelmana on sellaisten suurempien mallien myynnin kasvu, jotka ovat tehokkaita ja sijoittuvat tästä syystä parhaimpiin energialuokkiin mutta joiden absoluuttinen energiankulutus on paljon suurempaa kuin samantyyppisillä pienemmillä laitteilla.

12.Ekosuunnittelussa ja energiamerkinnöissä on muitakin yhteisiä ongelmia. Ensimmäinen ongelma on se, ettei ekosuunnittelu- ja merkintävaatimuksia noudateta, mikä johtuu osittain siitä, ettei kansallisten markkinavalvontaviranomaisten harjoittama täytäntöönpanon valvonta ole riittävän tehokasta. Toiseksi monilla tuotekohtaisilla asetuksilla on liian alhainen tavoitetaso, ja kolmanneksi sääntöjen laadintaprosessi on niin pitkä, että tekninen työ ja valmistelutyö ehtivät vanhentua ennen päätöksentekoa.

13.Viimeinen ongelma liittyy pääasiassa ekosuunnitteluun: voisi olla aiheellista kiinnittää enemmän huomiota myös muihin ympäristövaikutuksiin kuin käytönaikaiseen energiankulutukseen.

3.Toissijaisuusperiaate

14.Tuotteiden tehokkuutta koskevat jäsenvaltioiden toimenpiteet loisivat esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle EU:ssa ja aiheuttaisivat tarpeetonta rasitusta yrityksille, joiden olisi noudatettava eri sääntöjä eri jäsenvaltioissa. EU-tason toiminta on ainoa tapa varmistaa, että markkinoille saatettavia tuotteita koskevat vaatimukset ja merkinnät ovat samat kaikissa jäsenvaltioissa.

4.Tavoitteet