EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 16.04.1997 
KOM (97) 170 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS 
VIIDES YLEISKATSAUS EUROOPAN UNIONIN TEHDASTEOLLISUUDEN JA 
ERÄIDEN MUIDEN ALOJEN VALTION TUISTA 

SISÄLTÖ 
JOHDANTO 
Taustaa 1 
Huomautuksia 2 
OSA I - TEHDASTEOLLISUUDELLE MYÖNNETTÄVÄ TUKI 
Tehdasteollisuudelle myönnettävän tuen määrät ja vaihtelu 4 
- Yhteismäärä yhteisössä 4 
- Jäsenvaltioiden vertailu 6 
Laivanrakennusteollisuudelle myönnettävä tuki 9 
Tukimuodot 12 
Tuen tavoitteet 15 
Saksan valtion tuki uusille osavaltioille 22 
OSA II - KANSALLISEN TUEN KOKONAISMÄÄRÄ JÄSENVALTIOISSA 
Muille kuin teollisuusaloille myönnettävä tuki 25 
- Maataloudelle myönnettävä tuki 25 
- Kalataloudelle myönnettävä tuki 28 
- Liikenteelle myönnettävä tuki (rautatiet) 30 
- Kivihiiliteollisuudelle myönnettävä tuki 32 
Yleinen kansallinen tuki yhteisössä 36 
- Tuen vaikutus talousarvioon 37 
TULOKSET 39 
PÄÄTELMÄT 41 
LIITTEET 
Liite I: Tekninen liite 45 
Liite II: Tilastoliite 61 
Liite III: Yhteisön rahastot ja instrumentit 79 
/cX 
TAULUKOT JA KAAVIOT 
Taulukko 1 Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki - vuotuiset arvot kiinteinä hintoina 
(1993) 4 
Taulukko 2 Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki - vuotuiset arvot 1990 - 1994 5 
Taulukko 3 Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 
- vuotuiset keskiarvot 1990 - 1992 Ja 1992 - 1994 6 
Taulukko 4 Laivanrakennusteollisuudelle myönnettävä tuki vuosina 1992 - 1994 11 
Taulukko 5 Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 1992 - 1994 
- tukimuodon mukainen jaottelu 12 
Taulukko 6 Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 1992 - 1994 
- tuen ala- ja tavoitekohtainen jaottelu 20 
Taulukko 7 Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 1990 - 1992 ja 1992 - 1994 
- päätavoitteiden mukainen jaottelu 21 
Taulukko 8 Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki yhteisössä 1990 - 1994 
Vuotuiset arvot kiinteinä hintoina (1993) 22 
Taulukko 9 EY:n perustamissopimuksen liitteessä II (Maatalous) 
lueteltujen tuotteiden kansallinen tuki 27 
Taulukko 10 Kalatalouden alalle myönnettävä valtion tuki prosentteina alan 
bruttojalostusarvosta 29 
Taulukko 11 Yhteisön kalatalouden tukitoimet 30 
Taulukko 12 Liikenteelle myönnettävä valtion tuki (Rautatiet) 31 
Taulukko 13 Kivihiiliteollisuudelle myönnettävä valtion tuki 33 
Taulukko 14 Jäsenvaltioiden kansallinen kokonaistuki 1990 -1992 ja 1992 -1994 36 
Taulukko 15 Jäsenvaltioiden kansallinen kokonaistuki 1990 - 1992 ja 1992- 1994 
prosenttia BKT:sta 37 
Taulukko 16 Jäsenvaltioiden kansallinen kokonaistuki 1990- 1992 ja 1992- 1994 
tärkeimpien alojen mukainen jaottelu 38 
Tilastoliite 
Taulukko A 1 Teollisuudelle myönnetyt tuet nimellishintoina (kansallinen valuutta) 62 
Taulukko A 2 Teollisuudelle myönnetyt tuet nykyisinä hintoina (ecu) 63 
Taulukko A3 Saksan valtion tuki uusille osavaltioille 
- vuotuinen keskiarvo 1992 - 1994 64 
Taulukko A4 Valtion tuen yhteismäärä 
- vuotuinen keskiarvo 1992 - 1994 jäsenvaltiota kohti 66 
Taulukko A Yfiteisön vuotuiset menot 87 
Taulukko B Yhteisön muut välineet 88 
Taulukko C1 Yhteisön menot jäsenvaltioittain 89 
Taulukko C2 Yhteisön menot jäsenvaltioittain 90 
/ h 
Kaaviot 
Kaavio I Teollisuudelle myönnetyn tuen osuus jalostusarvosta 7 
Kaavio II Teollisuudelle myönnetyn tuen rahoitus: vero- ja talousarviomenojen 
mukainen jaottelu 14 
Kaavio A 1 Teollisuudelle myönnettävä tukija yhteisön varat työntekijää kohti 65 
III c 
JOHDANTO 
Taustaa 
1. Tarve luoda kilpailupolitiikan tarkoituksiin soveltuva tehokas ja järjestelmällinen 
menetelmä valtion tuen määrän määrittämiseksi havaittiin vuonna 1985, jolloin 
julkaistiin komission valkoinen kirja sisämarkkinoiden toteuttamisesta. 
Kyseisen vuoden lopussa komissio antoi yksiköilleen ohjeen koota ja julkaista 
analyyttisen yleiskatsauksen yhteisön jäsenvaltioiden myöntämästä valtion 
tuesta. 
Koska ensimmäisen, vuosia 1981-86 koskevan yleiskatsauksen päätelmänä 
oli, että valtion tukien avoimuutta oli lisättävä, tehtiin päätös yleiskatsauksen 
tietojen ajantasaistamisesta, mikä tehtiin toisessa, kolmannessa ja neljännessä 
yleiskatsauksessa, jotka koskivat vuosia 1987-1988, 1989-1990 ja 1991-1992. 
2. Viidennessä yleiskatsauksessa ajantasaistetaan olemassa olevat tiedot 
vuoden 1994 loppuun saakka. Yleiskatsauksessa käsitellään kolmen uuden 
jäsenvaltion liittymistä edeltäviä vuosia, ja siinä annetaan tietoa yhtiöille 
myönnetyn valtion tuen sen aikaisesta rakenteesta yhteisön kahdessatoista 
jäsenvaltiossa. Tämä on ensimmäinen yleiskatsaus, joka on osittain hyötynyt 
uudesta komission jäsenvaltioille vuonna 1994 ehdottamasta standardoidusta 
vuosikertomusmenettelystä, joka on nyt otettu käyttöön kokonaisuudessaan. 
3. Tämän viidennen yleiskatsauksen julkaiseminen vahvistaa komission sitoumuksen 
säilyttää avoin politiikka valtion tuen valvonnassa. Avoimuuden korostaminen on 
komission nykyisen toimintaympäristön vuoksi yhä tärkeämpää sekä itse unionissa 
että laajemmassa kansainvälisessä yhteydessä. 
Sisämarkkinoiden toteuttaminen ja lähestyvä talous- ja rahaliitto vaativat yhä 
tehokkaampaa valtion tuen valvontaa, koska tällaista tukea voidaan käyttää 
yhdentymisen yhteydessä poistettujen kaupan esteiden korvaamiseen. 
Jäsenvaltiot ovat halukkaita osallistumaan sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja 
niiden tulevaan moitteettomaan toimimiseen ainoastaan, mikäli ne ovat 
varmoja, että kaikki muut jäsenvaltiot noudattavat samoja sääntöjä yritystensä 
tukemisessa. Myönnettyjä tukimääriä koskevien tietojen kerääminen ja niiden 
julkaiseminen on yksi, eikä suinkaan vähäisin komission käytettävissä oleva 
keino osoittaa jäsenvaltioille, että se valvoo tarkasti julkista tukea sekä yleisen 
että jokaisessa jäsenvaltiossa tapahtuvan kehityksen osalta. Tämä antaa 
1 d 
komissiolle mahdollisuuden mukauttaa politiikkojaan tarpeen mukaan 
oikeudenmukaisen ja tehokkaan valtion tuen valvonnan toteuttamiseksi ja 
sopeutua muuttuvaan taloudelliseen ympäristöön. 
4. Kansainvälisellä tasolla yhteisö on tehnyt Eurooppa-sopimukset Keski- ja Itä-
Euroopan (KIE) maiden kanssa luoden yhteisön ja näiden maiden välille 
historiallisen yhteyden, jonka tarkoituksena on näiden maiden aikanaan 
tapahtuva liittyminen unioniin. Näiden siirtymävaiheessa olevien maiden 
menneisyyden taakka on erityisen raskas. Tämä vaatii lisääntynyttä avoimuutta 
valtion tukien osalta. Valtion tukia koskevia omia yleiskatsauksiaan 
julkaisemalla komissio ja itse asiassa koko Euroopan unioni antaa näille maille 
konkreettisen esimerkin nykyaikaisilta ja kilpailukykyisiltä markkinatalouksilta 
odotetusta avoimuuden tasosta. Tämä helpottaa KIE-maille Eurooppa-
sopimuksissa asetetun raportointivelvoitteen toteuttamista. 
Yksi yleiskatsauksen tärkeistä tehtävistä on antaa Maailman kauppajärjestölle 
esimerkki siitä, mitä yhteisö odottaa kauppakumppaneiltaan avoimuuden 
osalta. Tässä mielessä se täydentää yhteisön ja jäsenvaltioiden Maailman 
kauppajärjestön tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 25 artiklan 
mukaisesti tekemiä ilmoituksia. Samalla tavoin yleiskatsaus on esimerkki 
kumppaneillemme OECD:ssä, jossa komissio jatkaa osallistumistaan 
teollisuudelle myönnettävän julkisen tuen tutkimiseen. 
Huomautuksia 
5. Tämä viides yleiskatsaus valtion tuista koskee vuosia 1992-1994 ja saattaa 
ajan tasalle vuosia 1990 - 1992 koskevan neljännen yleiskatsauksen (julkaistu 
1995). Yleiskatsaus käsittää yhteisön kahdentoista jäsenvaltion kansalliset tuet 
seuraaville aloille: tehdasteollisuus, maatalous, kalatalous, kivihiiliteollisuus ja 
liikenne, joista viimeksi mainittuun kuuluvat rautatiet. Alojen rajaamisen syyt ja 
käytetyt menetelmät selitetään teknisessä liitteessä (liite I). Tilastoliite (liite II) 
sisältää tilastollisia perustietoja tehdasteollisuudelle myönnetystä tuesta ja 
yleisestä tuesta. Liitteessä III annetaan yleiskatsaus yhteisön varoista ja 
välineistä. 
6. Eri jäsenvaltioita vertailtaessa tukimäärien arvioinnissa keskitytään 
vuosittaisiin keskiarvoihin kolmivuotiskautena 1992-1994. Vuosien 1990-1992 
tiedot on annettu tarvittaessa vertailukohteeksi. 
Edellisten yleiskatsausten mukaisesti vertailtavat ajanjaksot ovat vuoden 
verran päällekkäin. Jäsenvaltioiden välisessä vertailussa kolmen vuoden 
päällekkäisten keskiarvojen käyttäminen on ainoa keino tehdä päätelmiä, joita 
tukevat tilastollisesti riittävän luotettavat luvut. Tämä johtuu siitä, että joidenkin 
lukujen osalta määrät ovat tällä hetkellä tiedossa ainoastaan yhtä vuotta 
pidemmiltä ajoilta. Tällaisissa tapauksissa vuosittaiset määrät on 
keinotekoisesti osoitettava eri vuosille. Lisäksi, viimeisen tilastoidun vuoden 
(1994) määrät ovat useimmiten väliaikaisia ja, kuten edeltävän 
yleiskatsauksenkin viimeisen tilastoidun vuoden osalta (1992), jäsenvaltiot 
tulevat varmasti muuttamaan niitä seuraavien vuosien tietojen tarkistamisen 
yhteydessä. Tästä johtuva vuosittaisten lukujen lyhyt voimassaoloaika, 
erityisesti jäsenvaltioiden mukaisesti jaoteltuna, oikaistaan tilastollisesti 
käyttämällä kolmen vuoden päällekkäisiä keskiarvoja. Edellisen kauden 
keskiarvojen saattamiseksi vertailukelpoiseksi vuosien 1992 - 1994 
keskiarvojen kanssa on vuosien 1990-1992 todelliset luvut ilmoitettu vuoden 
1993 hintoina1 (ellei toisin mainita). Yleiskatsauksessa ilmoitetut luvut on siis 
aina ilmaistu reaalihinnoin2. 
7. Vuosia 1993 ja 1994 koskevat luvut koottiin komission yksiköissä yhteistyössä 
asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa. Jäsenvaltiot tarkastivat ne yhdessä 
vuosia 1990-1992 koskevien lukujen kanssa ja tarpeen mukaan muuttivat niitä. 
Tämä menetelmä takaa tietojen suhteellisen hyvän luotettavuuden. 
Kreikan osalta komissio käytti edeltävien yleiskatsausten Kreikkaa koskevien 
lukujen määrittelyssä lähteenä konsultin tekemää tutkimusta Kreikan valtion 
tuesta ja julkisista menoista. Tämä tutkimus toimi sittemmin komission 
yksiköiden arvioiden ja ekstrapolaatioiden perustana. Kreikan viranomaisilta 
saatujen lisätietojen avulla on Kreikan lukuja voitu tarkentaa. Valitettavasti 
luvut ovat kuitenkin edelleen arvioita, koska Kreikan viranomaisilta ei saada 
kattavia tietoja, ja sen vuoksi Kreikkaa koskeviin lukuihin on suhtauduttava 
varauksella. 
Tästä syystä ja jäsenvaltioiden edellä mainittuihin vuoden 1992 lukuihin tekemien, 
joissakin tapauksissa huomattavien, muutosten vuoksi vuosia 1990-1992 koskevat 
luvut eivät ole samoja kuin neljännessä yleiskatsauksessa julkaistut luvut. 
Nimellishinnoin ilmaistut teollisuuden tukimäärät ovat tilastoliitteessä (liite II). 
3 
OSA I - TEHDASTEOLLISUUDELLE MYÖNNETTÄVÄ TUKI 
Tehdasteollisuudelle myönnettävän tuen määrät ja vaihtelu 
8. Tehdasteollisuudelle myönnetään yhteisössä enemmän tukea kuin millekään 
muulle tässä yleiskatsauksessa käsitellylle alalle; itse asiassa 45 prosenttia 
tuen yhteismäärästä myönnettiin vuosina 1992 - 1994 tälle alalle. Tämän alan 
tuen arviointi on siis yleiskatsauksen keskeisenä aiheena. 
Yhteismäärä yhteisössä 
9. Taulukossa 1 esitetään teollisuuden vuotuiset tukimäärät yhteisössä vuosina 
1990-1994. 
Taulukko 1 
Teollisuudelle myönnettävä tuki yhteisössä 1990-1994 
Vuotuiset arvot kiinteinä hintoina (1993). 
EU 12 1990 
43 777 1991 
39 827 1992 
41 196 1993 
43 890 Miljoonaa ecua 
1994 
42 830 
Vaikka lukuja onkin tulkittava varauksella3, niistä voidaan päätellä, että aiemmin 
havaittu asteittainen väheneminen vaikuttaa päättyneen. Yleiskatsauksesta 
ilmenee kokonaismäärän vakiintuminen keskimäärin lähes 43 miljardiin ecuun 
vuodessa. Vuoden 1990 korkeaa lukua voidaan selittää joillakin kahden 
jäsenvaltion poikkeuksellisilla tuilla4. 
10. Absoluuttiset arvot, vaikka ne koottaisiin yhteisön tasolla, heijastavat 
ainoastaan rajallisesti ajan kuluessa tapahtuneita kansallisen tukipolitiikan 
muutoksia. Tämän vuoksi taulukossa 2 esitetään teollisuudelle myönnettävän 
Katso edellä oleva kohta 6. 
Italia ja Espanja tukivat eräitä suuria alakohtaisia rakennemuutoksia. 
4 
tuen prosenttiosuus jalostusarvosta tämän alan työntekijää kohden ja 
prosentteina yhteisön sisäisestä tehdasteollisuustuotteiden viennistä.5 
Taulukko 2 
Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki yhteisössä 
Vuotuiset arvot 1990 -1994 
EU 12 
Prosenttia jalostusarvosta 
Ecua työntekijää kohti* 
Prosenttia yhteisön sisäisestä 
viennistä ** 1990 
4,0 
1 333 
20,1 1991 
3,6 
1 238 
18,6 1992 
3,9 
1 318 
19,7 1993 
4,2 
1 472 
20,8 1994 
3,8 
1 472 
20,7 
* vuoden 1993 kiinteinä hintoina 
** yhteisön sisäinen teollisuustuotteiden vienti 
Jalostusarvoon liittyvä tuki vaihteli neljän prosentin tuntumassa tarkasteltavana 
ajanjaksona. 
Tuen määrä teollisuuden työntekijää kohti vaihteli vuoden 1991 1238 ecun ja 
vuoden 1994 1472 ecun välillä kahtena tarkasteltuna ajanjaksona. Teollisuuden 
työpaikkojen vähenemisellä on vaikutus tämän mittarin kehitykseen vuodesta 
1991 alkaen. Yhteisön teollisuustuotteiden sisäisen viennin arvoon suhteutettu 
tuki osoittaa myös hiukan kasvua vuodesta 1991 alkaen; tämän osuuden 
voidaan katsoa mittaavan hyvin kilpailun mahdollista vääristymistä yhteisössä. 
11. Taulukoista 1 ja 2 käy ilmi, että todelliset tukimäärät ja kolme yhteisössä 
myönnetyn teollisuuden tuen mittaamisessa käytettyä tekijää ovat suurelta osin 
yhtäpitäviä: ne osoittavat, että aiemmin havaittu laskeva suuntaus on muuttunut 
kokonaistuen määrän vakiintumiseksi tarkasteltuina kahtena ajanjaksona. Tämä 
näyttäisi ainakin osittain vahvistavan huolen siitä, että vallitsevat huonot 
taloudelliset edellytykset sekä yhtenäismarkkinoiden aiheuttaman kilpailun 
täysimittainen vaikutus voivat houkutella hallituksia turvautumaan valtion 
tukeen. 
Koska pieni, mutta määrällisesti vaikeasti ilmaistava tukimäärien osa on osoitettava 
palvelualalle (kauppa, huolto, konsultointi), esitetyt luvut voivat olla hieman 
yliarvioituja. 
5 
Jäsenvaltioiden vertailu 
Taulukko 3 
Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 
Vuotuiset keskiarvot 1990-1992 ja 1992-1994 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
-Vanhat osavaltiot 
-Uudet osavaltiot 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
12 jäsenvaltion EU Prosenttia 
jalostusarvosta 
1990-1992 
7,9 
1,9 
3,5 
12,5 
2,1 
2,7 
2,7 
8,9 
3,5 
2,5 
4,6 
1,4 
3,8 1992-1994 
4,8 
2,8 
4,8 
10,5 
1,7 
3,3 
3,5 
8,4 
2,9 
2,1 
4,4 
0,8 
4,0 Ecua työntekijää kohti * 
1990-1992 
3015 
639 
1514 
921 
5415 
1785 
605 
1114 
1271 
2397 
1669 
994 
514 
439 
1296 1992- 1994 
1773 
1017 
2012 
553 
11610 
1588 
571 
1350 
1837 
2379 
1267 
822 
480 
279 
1419 Miljoonaa ecua* 
1990- 1992 
2297 
337 
13965 
7373 
6592 
1180 
1738 
5280 
314 
12321 
62 
1003 
618 
2484 
41600 1992-1994 
1331 
511 
17410 
4156 
13254 
1035 
1494 
6006 
463 
11529 
48 
812 
568 
1433 
42639 
* 1990 -1992 keskiarvot vuoden 1993 hintoina 
12. Taulukossa 3 vertaillaan teollisuudelle myönnettävän tuen keskimääräistä tasoa 
eri jäsenvaltioissa6 vuosina 1990-1992 ja 1992-19947 prosentteina 
bruttojalostusarvosta ja tuen määränä teollisuuden työntekijää kohti. Lisätietona 
on avun todellinen määrä reaaliarvoina. 
Saksa on jaettu vanhoihin ja uusiin osavaltioihin Saksan eri alueiden erilaisen 
kehityksen osoittamiseksi. Maassa on käynnissä ennennäkemätön muutosprosessi 
uusien osavaltioiden talouksien sopeuttamiseksi markkinatalouteen. 
Kuten edellä kohdassa 6 selitettiin, luotettava yksityiskohtaisen jäsenvaltioiden 
mukaisen jaottelun vertaaminen tarkastelujaksojen välillä on mahdollista ainoastaan 
mikäli käytetään kolmen vuoden päällekkäisiä keskiarvoja. 
6 
Tuen määrissä on huomattavia eroja yksittäisten jäsenvaltioiden välillä. 
Kaaviossa I on yleiskatsaus tilanteesta, jossa tuen määrät osoitetaan 
teollisuuden tukena suhteessa jalostusarvoon. 
Kaavio I 
Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 
prosentteina jalostusarvosta (keskiarvot 1990 -1992 ja 1992 -1994) 
14 T 
B DK D GR 
D1990-1992 1992-1994 
Korkeimmat tuen määrät ovat Kreikassa ja Italiassa. Nämä valtiot ovat 
huomattavasti yhteisön keskiarvon yläpuolella. Kuten edellä mainittiin, Kreikan 
lukuihin liittyvä jatkuva epävarmuus ei vielä mahdollista yksityiskohtaisempaa 
arviointia. 
Portugali, Belgia ja Saksa ovat yhteisön keskiarvon yläpuolella ja Irlanti, 
Ranska, Luxemburg ja Tanska ovat hieman sen alapuolella. 
Alhaisimmat teollisuudelle myönnettävät tuet ovat alenevassa järjestyksessä 
Alankomaissa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaikissa 
näissä maissa tuki on huomattavasti yhteisön keskiarvon alapuolella ja 
laskussa edelliseen kauteen verrattuna. Tilastotietojen puuttumisen vuoksi tuen 
prosenttiosuutta jalostusarvosta ei ole voitu laskea yhdistyneen Saksan kahden 
selkeästi erillisen alueen osalta. 
13. Tuki työntekijää kohti on Italiassa huomattavasti korkeampi kuin muissa 
jäsenvaltioissa. Myös Saksan ja Irlannin tuet ovat korkeita. Saksan uusien 
osavaltioiden erittäin korkea luku johtuu sekä Treuhandin myöntämästä 
merkittävästä tuesta että työntekijöiden määrän jyrkästä laskusta. Tämän luvun 
kasvu edelliseen tarkastelujaksoon verrattuna kuvastaa sitä seikkaa, että 
Saksan vuonna 1990 tapahtunutta yhdentymistä seuranneen 
jälleenrakennuksen voimakkain vaikutus ajoittui tälle tarkastelujaksolle. Sitä 
vastoin tuki työntekijää kohti on laskenut Saksan vanhoissa osavaltioissa. 
Belgia on yhteisön keskiarvon yläpuolella, ja Ranska ja Luxemburg hieman sen 
alapuolella. Vähiten tukea myöntävät alenevassa järjestyksessä Tanska, 
Alankomaat,Espanja, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta. 
14. Yleisenä päätelmänä tukien vaihteluista jäsenvaltioiden välillä voidaan sanoa, 
että yksittäisten maiden välillä on edelleen merkittäviä eroja. 
Neljän suurimman talouden vertailu osoittaa, että Italian tuen prosenttiosuus 
jalostusarvosta on yli kymmenen kertaa korkeampi kuin Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa, kaksi ja puoli kertaa korkeampi kuin Ranskassa ja 1,8 
kertaa korkeampi kuin Saksassa. Vertailtaessa tukea ecuina työntekijää kohti 
voidaan havaita samat erot. Havaitut poikkeavuudet keskeisten jäsenvaltioiden 
välillä heijastavat niiden eri näkökulmia valtion tukiohjelmien käytössä, ja eivät 
tässä mielessä ole kovin hälyttäviä. 
Tutkittaessa yhteisön yleisiä eroja koheesiorahaston tuen kannalta ovat tulokset 
kuitenkin huolestuttavia. Näiden neljän jäsenvaltion ja neljän koheesiomaan -
Espanjan, Irlannin, Portugalin ja Kreikan - välinen suora vertailu paljastaa, että 
teollisuuden tukemisen suhteellinen merkitys kasvaa keskeisemmissä 
jäsenvaltioissa. Neljässä suuressa taloudessa tuen prosenttiosuus 
jalostusarvosta oli 3,7 prosenttia vuosina 1990-1992 ja 4,2 prosenttia vuosina 
1992-1994, kun taas koheesiomaissa sama osuus laski 3,3 prosentista 2,9 
prosenttiin vastaavana aikana. Taulukosta 3 ilmenee lisäksi, että näille neljälle 
koheesiovaltiolle myönnetyn tuen määrä laskee yli 10 prosentista alle 9 
prosenttiin teollisuudelle myönnettävän tuen yhteismäärästä yhteisössä, kun 
taas neljän suuren talouden osuus tästä avusta kasvoi vuosien 1990 - 1992 
noin 82 prosentista 85 prosenttiin vuosina 1992-1994, vaikka Yhdistyneen 
kuningaskunnan myöntämä tuki laski tänä aikana 42 prosenttia ja Italian 
antama tuki laski 6 prosenttia. 
Koheesiomaiden osalta tilanne on pahentunut erityisesti Espanjassa. Espanjan 
osuus EU:n väestöstä on 10 prosenttia ja tavoitteen 1 mukaisiin kuuluvien 
alueiden väestöstä 25 prosenttia, mutta Espanjan osuus teollisuudelle 
myönnetystä kokonaistuesta on vain 3,5 prosenttia ja on toiseksi viimeisellä 
sijalla Yhdistyneen kuningaskunnan jälkeen, jos tuki ilmaistaan prosentteina 
bruttojalostusarvosta tai tukena kohti työntekijää. 
Ne neljä jäsenvaltiota, joissa kansallinen julkinen tuki - Saksa, Ranska, Tanska 
ja Irlanti - on kasvussa, vastasivat yli 48 prosentista kaikesta yhteisössä 
myönnetystä teollisuustuesta vuosina 1992-1994 ja noin 57 prosentista vuosina 
1992-1994. Samaan aikaan kansallinen julkinen tuki teollisuudelle laski muissa 
jäsenvaltioissa lähes 3 500 miljoonalla eculla. Tämä epätasapaino ei edistä 
taloudellista lähentymistä ja osoittaa, että taloudellista ja sosiaalista koheesiota 
on parannettava. Tässä yhteydessä on huomattava, että kansallisen valtion 
tuen lisäksi teollisuus saa yhteisön tukea rakennerahastojen välityksellä (katso 
liite II, kaavio A1). Näiden instrumenttien tehokkuus kuitenkin edellyttää, ettei 
valtion tukitoimien käytön epätasapainoinen kehitys jäsenvaltioissa muodostu 
niitä tärkeämmäksi. 
Laivanrakennusteollisuudelle myönnettävä tuki 
15. Teollisuuden osa-alueen, laivanrakennusteollisuuden, tuen myöntämisestä 
säädetään tarkasteltavana ajanjaksona laivanrakennusteollisuudelle 
myönnettävää tukea koskevassa seitsemännessä direktiivissä8, jota on 
sovellettu 1. tammikuuta 1991 alkaen. 
Taulukossa 4 käsitellään sopimuskohtaista toimintatukea, joka kattaa uusien 
laivojen rakentamisen, tuotantosuunnan muutokset ja kalastusalukset, ja siten 
heijastaa tuen intensiteettiä, jolle komissio asettaa enimmäismäärän 
laivanrakennusteollisuudelle myönnettävää tukea koskevan direktiivin 
täytäntöönpanon yhteydessä. Nykyisen direktiivin mukainen tuen 
enimmäismäärä on 4,5 prosenttia sopimusarvosta sekä sopimusarvoltaan alle 
10 miljoonan ecun arvoisten laivojen ja tuotantosuunnan muutoksen osalta, ja 
yhdeksän prosenttia sopimusarvoltaan yli 10 miljoonan ecun arvoisten laivojen 
osalta. 
Toimintatuen lisäksi laivanrakennusteollisuus voi saada tukea 
rakennemuutokseen ja yksityistämiseen (jälkimmäinen koskee ainoastaan 
Saksan uusia osavaltioita). Tarkastelujaksona rakennemuutostukea annettiin 
yhteensä 800 miljoonaa ecua Belgialle, Kreikalle ja Espanjalle. Saksan uusien 
EYVLN:oL380, 31.12.1990 
osavaltioiden saama yksityistämistuki vuosina 1992-1994 oli noin 1 380 
miljoonaa ecua. 
Verrattaessa laivanrakennusteollisuuden kokonaistukea alan jalostusarvoon 
voidaan päätellä, että kyseessä on voimakkaasti tuettu ala. Kuten edellä 
taulukosta 3 kävi ilmi, koko tehdasteollisuuden tuki vastasi neljää prosenttia 
alan jalostusarvosta, kun taas laivanrakennuksen osa-alalla tuki kattaa 26 
prosenttia alan jalostusarvosta. 
Yhteisön keskiarvo laivanrakennusteollisuuden tuelle laski voimakkaasti 
vuosien 1988-1990 34 prosentin osuudesta jalostusarvosta 24 prosenttiin 
vuosina 1990-1992 ja nousi hieman 26 prosenttiin vuosina 1992-1994. 
Toisen teollisuuden osa-alan, terästeollisuuden, osalta tuen antamista 
tarkastelujakson aikana säädeltiin vuonna 1991 annetulla terästeollisuudelle 
myönnettävää tukea koskevilla viidensillä säännöillä. Sen jälkeen, kun alan tuki 
oli asteittaisesti poistettu melkein kokonaan edellisen tarkastelujakson aikana 
(1990-1992), komissio vahvisti muodollisesti vuonna 1994 EHTY:n 
perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisia rakennemuutospäätöksiä, ja 
joissakin tapauksissa yksityistämispäätöksiä, jotka koskivat 
terästeollisuusyrityksiä Saksan uusissa osavaltioissa, Espanjassa, Italiassa ja 
Portugalissa. Yhteensä tukea myönnettiin noin 2 900 miljoonaa ecua vuonna 
1994. Luku ei sisällä tukea, jota myönnettiin alalle muita tarkoituksia varten, 
kuten T&K:een, alueelliseen kehittämiseen ja ympäristönsuojeluun. 
10 
Taulukko 4 
Laivanrakennusteollisuudelle myönnettävä tuki vuosina 1992-1994 prosenttina laivojen 
sopimusarvoista 
; Belgia 
i Tanska 
Saksa 
j Uudet 
\ osavaltiot*** 
I Ranska 
! Espanja 
| Kreikka 
Italia 
! Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EU 10**** 1992 
Pienet 
laivat* 
0,0 
0,0 
4,5 
0,0 
4,2 
0,0 
4,0 
0,0 
4,4 Suuret 
laivat** 
0,0 
8,5 
8;5 
0,0 
8,3 
0,0 
7,5 
0,0 
9,0 Yht. 
0,0 
8,5 
8,2 
0,0 
5,0 
0,0 
4,7 
0,0 
6,1 1993 
Pienet 
laivat 
4,3 
4,5 
4,4 
0,0 
4,3 
4,5 
3,8 
0,0 
4,5 
4,3 Suuret 
laivat 
8,5 
7,6 
7,3 
9,0 
8,3 
9,0 
4,5 
0,0 
8,5 
7,8 Yht. 
6,0 
7,3 
6,6 
9,0 
5,9 
8,5 
4,1 
0,0 
6,2 1994 
Pienet 
laivat 
0,0 
4,1 
4,1 
0,0 
4,3 
3,8 
3,7 
0,0 
4,5 
4,1 Suuret 
laivat 
4,3 
8,1 
6,8 
9,0 
8,3 
9,0 
4,5 
8,8 
0,9 
7,7 Yht. 
4,3 
7,3 ; 
6.1 ! 
9,0 I 
6,6 I 
8.2 | 
3,8 ! 
8,8 ; 
1-1 ! 
6,6 | 
Pienikokoisiksi laivoiksi katsotaan sopimusarvoltaan alle 10 miljoonan ecun arvoiset laivat. 
Näiden osalta laivanrakennusta koskevan seitsemännen direktiivin mukaisen tuen 
enimmäisintensiteetti on 4,5 prosenttia sopimusarvosta. 
Suurikokoisiksi laivoiksi katsotaan sopimusarvoltaan yli 10 miljoonan ecun arvoiset laivat. 
Näiden osalta laivanrakennusta koskevan seitsemännen direktiivin mukaisen tuen 
enimmäisintensiteetti on 9,0 prosenttia sopimusarvosta. 
Neuvoston direktiivin n:o 92/68/ETY mukaisesti 31. joulukuuta 1993 asti entisen Saksan 
demokraattisen tasavallan alueella toimivien telakoiden saama laivanrakennuksen ja -
muuntamistoiminnan toimintatuki katsottiin yhteismarkkinoille soveltuvaksi 36 prosenttiin asti 
vuotuisesta liikevaihdosta. Tämän säädöksen mukaisesti annettu tuki ei sisälly tähän taulukkoon, 
vaan se on ilmoitettu kohdassa 15. 
Irlannilla ja Luxemburgilla ei ole laivanrakennusteollisuutta. 
Huomaa lisäksi, että viiva tarkoittaa puuttuvia tietoja, kun taas nolla tarkoittaa joko tuen tai 
toiminnan puuttumista. 
11 
Tukimuodot 
16. Taulukossa 5 annetaan yleiskuva eri tyyppisten tukimuotojen käytöstä 
jäsenvaltioissa. 
Taulukko 5 
Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 1992-1994 
Tukimuodon mukainen jaottelu prosentteina myönnetyn teollisuustuen kokonaismäärästä 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EU 12(%) prosenttia 
TUKIMUOTO 
Ryhmä A 
Avustukset 
37 
94 
41 
54 
86 
46 
79 
42 
93 
78 
72 
87 
48 Vero­
vapautukset 
45 
2 
25 
20 
0 
19 
6 
38 
0 
13 
21 
6 
26 Ryhmä B 
Pääoma-
osakkuudet 
1 
0 
0 
0 
0 
12 
8 
14 
0 
0 
0 
0 
6 Ryhmä C 
Halpakor­
koiset lainat 
lainat 
9 
3 
21 
13 
12 
5 
3 
5 
7 
2 
1 
2 
12 Vero-
lykkäykset 
0 
0 
1 
0 
0 
2 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
1 Ryhmä D 
Takuut 
8 
1 
11 
13 
2 
15 
3 
0 
0 
7 
5 
4 
8 YHT. 
oooooooooooo oooooooooooo 
100 
Avustukset ja verovapautukset, jotka on tässä yleiskatsauksessa luokiteltu A; 
ryhmän tukimuodoiksi, ovat selvästi yleisimmin käytetyt tukimuodot yhteisössä. 
Tässä ryhmässä suoria avustuksia käytetään useammin kuin verohelpotuksia. 
Tämä voidaan selittää sillä, että ensin mainittu tukimuoto on jälkimmäistä 
joustavampi. Koska avustuksien käyttäminen on parlamentaarisen menettelyn 
kannalta helpompaa kuin verolakien muuttaminen, hallitukset suosivat tätä 
ensin mainittua tukimuotoa. 
17. Valtion pääomaosakkuuteen perustuva tukeminen, joka on luokiteltu ryhmään 
B, on kuusi prosenttia koko teollisuudelle myönnettävästä tuesta Euroopan 
12 
unionissa; tämän tyyppiseen tukeen käytetyt summat ovat suhteellisen pieniä, 
koska vuosina 1992-1994 suoritettiin hyvin vähän sellaisia rahansiirtoja 
julkisten yritysten pääomaosakkuuksina, jotka sisälsivät tukea. 
18. Ryhmään C luokitellut tukimuodot eli halpakorkoiset lainat ja verolykkäykset 
ovat tärkeitä tukimuotoja Saksassa ja Espanjassa. Jäsenvaltiot yleensä 
välttävät näitä tukimuotoja koska ne muodostavat raskaan taakan talousarviolle. 
Halpakorkoisia lainoja koskevat luvut kattavat ainoastaan tukiosan; tämän 
tukiosan edellyttämät talousarvion bruttovarat ovat paljon korkeammat. Tämä 
selittää tämän tyyppisen tuen pienen osuuden yhteisössä. Jäsenvaltiot 
vähentävät lainojen kustannuksia mieluummin antamalla korkotukea. 
Verolykkäykset, jotka enimmäkseen koostuvat nopeutetuista poistoista ja 
verovapaiden varausten muodostamisesta, ovat vähiten käytetty tukimuoto 
yhteisössä. Ainoastaan Ranska, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta antavat 
tällaista tukea. 
19. Ryhmään D kuuluvia takuita käytetään pääasiassa pelastus- ja 
rakenneuudistustoimenpiteissä sekä pienten ja keskisuurten yritysten 
kehityksen edistämiseksi. Vaikka niiden osuus teollisuudelle myönnettävästä 
tuesta on keskiarvoltaan kolmanneksi pienin, osuus on merkittävä Ranskassa, 
Saksassa ja Belgiassa. Takuina annettavan tuen osuuden laskeminen on 
erityisen vaikeata, minkä vuoksi se ei pääomaosakkuuden ohella ole kovinkaan 
avoin valtion tuen muoto. Aikaisemmissa yleiskatsauksissa ei pyritty laskemaan 
tukiosaa etukäteen vaan huomioon otettiin aikaisempien takuiden mukaisiin 
vaateisiin tarkastelujaksolla käytetty määrä. Kuten jäljempänä kohdassa 27 
yksityiskohtaisesti selvitetään, on tästä käytännöstä on poikettu Treuhand-
toimenpiteissä. 
13 
Kaavio II 
Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 
Vero- ja talousarviomenojen mukainen jaottelu 1992-1994 
100% 
90% 
80% 
70% 
60% 
50% 
40% 
30% 
20% 
10% 
0% 
DK D GR IRL I 
O Talousarviomenot NL 
• Veromenot 
20. Kaaviossa II teollisuudelle myönnettävä tuki jaotellaan rahoitusmuodon 
mukaan. Talousarviomenot, joihin kuuluvat avustukset, pääomaosakkuudet, 
halpakorkoiset lainat ja takuut, on suosituin tuen rahoitusmuoto Euroopan 
unionissa. Tämä koskee erityisesti Luxemburgia ja Espanjaa, missä kaikki tuet 
rahoitetaan talousarviosta, ja Tanskaa, Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa, 
missä yli 90 prosenttia rahoitetaan talousarviosta. Sitävastoin veromenoja, ts. 
verovapautuksia ja verojen lykkäyksiä, käytetään laajalti Belgiassa, Italiassa, 
Saksassa ja Ranskassa. 
14 
Tuen tavoitteet 
21. Teollisuudelle myönnettävä tuki on luokiteltu myös niiden (yleisten) tavoitteiden 
mukaisesti, joille tukea on myönnetty, ja tuettavan alan mukaisesti seuraavasti: 
- Laaja-alaiset tavoitteet9 
- Tutkimus ja kehittäminen 
- Ympäristönsuojelu 
- Pienet ja keskisuuret yritykset 
- Kauppa/vienti 
- Energiansäästö 
- Yleinen investointi 
- Muut tavoitteet 
- Erityisalat10 
- Laivanrakennusteollisuus 
- Terästeollisuus 
- Muut alat 
- Alueelliset tavoitteet 
- 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiset alueet 
- 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiset alueet 
- (Ainoastaan Saksan osalta) Berliinille ja Zonenrandille myönnetyt 
tuet. 
Tuen luokittelu on monissa tapauksissa hieman sattumanvaraista, koska on 
päätettävä, mikä jäsenvaltion ilmoittamista tavoitteista katsotaan ensisijaiseksi 
tavoitteeksi. Joissakin jäsenvaltioissa tutkimus- ja kehitystuki myönnetään 
alakohtaisten ohjelmien välityksellä, toisissa erityisalojen tuki on rajoitettu 
koskemaan ainoastaan pieniä ja keskisuuria yrityksiä jne. Ensisijaiset 
tavoitteet eivät myöskään anna todellista kuvaa lopullisista edunsaajista: hyvin 
suuri osa alueellista tukea itse asiassa maksetaan pienille ja keskisuurille 
yrityksille, tutkimus-ja kehitystukea maksetaan erityisaloille jne. 
Tämän vuoksi voidaan tehdä ainoastaan hyvin varovaisia päätelmiä yhdestä 
tavoitteesta toiseen ajan kuluessa tapahtuneista muutoksista ja erityisesti 
tavoitteiden eroista jäsenvaltioiden välillä. Seuraavassa taulukossa 6 
9 Koulutus- ja työllisyystoimenpiteitä ei lasketa mukaan. Katso liite I, kohta 14. 
^ Luokittelu sisältää teollisuusalakohtaisia hankkeita ja komission valvomia yksittäisiä 
tukitoimenpiteitä. 
15 
teollisuudelle myönnetty tuki jaotellaan tavoitteiden mukaisesti vuosina 1992 -
1994, ja taulukossa 7 käsitellään jäsenvaltioiden kolmessa ensisijaisessa 
tavoitteessa ajan kuluessa tapahtuneita muutoksia. 
22. Taulukon 6 lukujen mukaan enemmän kuin 50 prosenttia teollisuudelle 
myönnettävästä tuesta unionissa koski alueellisia tavoitteita. Enemmän kuin 80 
prosenttia tästä tuesta myönnetään aluille, joiden elinolosuhteet ovat erityisen 
epäsuotuisat, niin kutsutuille perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a 
alakohdan mukaisille alueille11. 
23. Laaia-alaisille tavoitteille myönnettävä tuki on toiseksi merkittävin tavoite. 
Näistä tavoitteista tutkimus ja kehittäminen12 katsotaan tärkeimmäksi. Vaikka 
kyseisten laaja-alaisten tavoitteiden mukainen tuki on useimmiten 
kiistattomasti yhteisön edun mukaista, sen haittapuolena on se, että tuen 
vaikutusta kilpailuun on usein vaikea arvioida, koska sen ala- ja 
aluekohtaisista vaikutuksista on vain vähän tai ei ollenkaan tietoa. Näin on 
erityisesti yleisissä investointiohjelmissa (jotka edelleen kattavat 1,6 prosenttia 
teollisuudelle myönnettävästä tuesta yhteisössä verrattuna edellisen 
tarkastelujakson 2,1 prosenttiin), joiden tavoitteet on niin heikosti määritelty, 
ettei minkäänlaista yleistä arviota voida tehdä, ja komission on tutkittava kaikki 
suurimmat hakemukset. Sisämarkkinoiden toiminnan kannalta tällaisten 
yleisten ohjelmien olemassaoloa on siten yhä vaikeampi perustella. 
24. Enemmän kuin 15 prosenttia teollisuudelle myönnettävästä tuesta yhteisöstä 
myönnetään erityisaloille. Sen jälkeen, kun terästeollisuudelle myönnettävä 
tuki oli vuonna 1991 annettujen tiukkojen terästeollisuuden tukea koskevien 
sääntöjen mukaisesti edellisen tarkastelujakson aikana melkein kokonaan 
poistettu (1990-1992), komissio teki vuonna 1994 EHTY:n 
perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisia päätöksiä, joilla mahdollistettiin 
tuen antaminen terästeollisuuden rakennemuutokseen, kuten vuosien 1992-
1994 luvut osoittavat. 
25. Jäsenvaltioiden tilanne tehdasteollisuudelle myönnettävän tuen 
kokonaismuodostumisessa on seuraava: 
Belgiassa laaja-alainen tuki muodostaa valtaosan tukimenoista (82 
prosenttia), mikä on huomattavasti Euroopan unionin keskiarvon 
11 Luettelo näistä alueista on liitteessä I, kohta 9.2. 
12 Liitteen I kohdassa 11.1 esitetyistä syistä tutkimusta ja kehittämistä koskevat luvut 
taulukossa 6 ovat varmasti aliarvioituja. 
16 
yläpuolella. Pienet ja keskisuuret yritykset ja energiansäästö ovat 
huomattavimman laaja-alaiset tavoitteet. Alakohtainen tuki (3 prosenttia) 
on hyvin vähäistä kun taas alueellisen tuen osuus (15 prosenttia) on 
suhteellisen korkea maantieteellisesti pienelle jäsenvaltiolle, jossa ei ole 
yhtään perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaista 
alueita. 
Tanskassa suurin osa tuesta on laaja-alaista (72 prosenttia) ja koostuu 
pääasiassa T&K-tuesta ja energiansäästötuesta. Erityisalojen tuki (25 
prosenttia) on suurimmaksi osaksi laivanrakennusteollisuuden tukea. 
Aluepolitiikka kolmen prosentin osuudellaan ei ole merkittävä. 
Saksassa laaja-alaisten tavoitteiden mukaiset tuet muodostavat 15 
prosenttia, mikä on vähän Euroopan unionin keskiarvoon verrattuna. 
Melkein kaksi kolmannesta tästä tuesta käytetään pk-yrityksiin ja 
tutkimukseen. Alakohtainen tuki (5 prosenttia) on myös vähäistä. 
Merkittävin osuus on alueellisella tuella (80 prosenttia), josta 
ylivoimaisesti suurin osa muodostuu perustamissopimuksen 92 artiklan 3 
kohdan a alakohdan mukaisesta tuesta uusille osavaltioille (mukaan 
lukien Treuhandanstaltin kautta myönnetty tuki). Tämän tuen reaaliarvo 
on kasvanut huomattavasti edellisestä tarkastelujaksosta. 
Kreikan luvut ovat valitettavasti liian epäluotettavia yksityiskohtaisen 
arvion tekemiseksi. 
Espanjassa 40 prosenttia tuesta käytetään laaja-alaisten tavoitteiden 
mukaisesti, pääasiassa pk-yrityksiin sekä tutkimukseen ja kehittämiseen. 
Alakohtainen tuki kattaa 43 prosenttia koko teollisuuden tuesta ja on siten 
korkein alakohtaisen tuen osuus yhteisössä. Alueellinen tuki on 16 
prosentin osuudellaan hyvin alhainen. 
Ranskassa 44 prosentilla teollisuudelle myönnettävästä tuesta on laaja-
alaiset tavoitteet. Merkittävä osa tuesta osoitetaan erityisaloille (38 
prosenttia), . vaikka joissakin tapauksissa kohteena on T&K tai tuki 
myönnetään veroluonteisten maksujen muodossa13. Alakohtaisen tuen 
kasvu selittää Ranskan tuen kokonaismäärän kasvun. Aluepolitiikan 
osuus (18 prosenttia) on vähemmän merkittävä. 
13 Veroluonteiset maksut ovat tietyn alan joidenkin toimenpiteiden rahoittamiseksi 
kerättyjä alakohtaisia veroja. 
17 
Irlannissa alueellinen tuki (73%) muodostaa suurimman osan tukimenoista 
ja on kasvanut huomattavasti edellisestä tarkastelujaksosta. Irlannin 
osuuden kasvu teollisuudelle myönnettävän tuen kokonaismäärästä 
yhteisössä on yhteisön suuremman yhteenkuuluvuuden tavoitteen 
mukainen. Laaja-alaiset tavoitteet kattavat 15 prosenttia tukimenoista ja 
11 prosenttia tuesta myönnetään erityisaloille. 
Italiassa laaja-alaisten tavoitteiden mukaisen tuen osuus on 27 prosenttia. 
Merkittävin tukimuoto on alueellinen tuki (50 prosenttia). Melkein kaikki 
alueellinen tuki myönnetään perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan 
a alakohdan mukaisille alueille Mezzogiornoon. Alakohtainen tuki on 22 
prosenttia. 
Luxemburgissa merkittävin osuus on alueellisella tuella (70 prosenttia), 
jota seuraavat pk-yritysten tuki (17 prosenttia) ja T&K-tuki (8 prosenttia). 
Alankomaissa laaja-alaisten tavoitteiden mukaisen tuen (74 prosenttia) 
osuus on ylivoimaisesti suurin ja huomattavasti Euroopan unionin 
keskiarvon yläpuolella. Laaja-alaisten tavoitteiden mukaisesta tuesta 
energiansäästö ja T&K saavat suurimman osan. Erityisalojen tuki on 11 
prosenttia koko tehdasteollisuudelle myönnettävästä tuesta. Kuten 
Belgiassakin alueellisen tuen osuus (15 prosenttia) on suhteellisen 
merkittävä maantieteellisesti pienessä jäsenvaltiossa, jossa ei ole yhtään 
perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaista 
aluetta. 
Portugalissa alakohtaisten tukien osuus on korkea, 45 prosenttia. Laaja-
alaisten tavoitteiden mukainen tuki (29 prosenttia) käytetään melkein 
kokonaan yleisiin investointeihin ja muihin tavoitteisiin. Viimeksi mainitut 
ovat suurimmalta osaltaan komission yhteisrahoittamia ja muistuttavat 
perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisille 
alueille annettua aluetukea, koska komissio katsoo Portugalin koko 
alueen, kuten Irlannin ja Kreikan, olevan 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan 
mukainen alue. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa alueellinen tuki (48 prosenttia) on 
merkittävin tukimuoto. Tuki menee suurimmalta osaltaan Pohjois-lrlantiin, 
joka on 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen alue. Pohjois-lrlannin 
tuki on suurin yksittäinen teollisuudelle myönnettävän tuen muoto 
18 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Laaja-alaisten tavoitteiden mukainen 
tuki kattaa 35 prosenttia, josta T&K-tuki on tärkein osa-alue. Alakohtainen 
tuki on 17 prosenttia teollisuudelle myönnettävistä tuista. 
19 
Taulukko 6 
Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 1992-1994 
Tuen ala-ja tavoitekohtainen jaottelu 
ALA / TAVOITE 
Laaja-alaiset tavoitteet 
Tutkimus ja kehittäminen 
Ympäristönsuojelu 
Pk-yritykset 
Kauppa 
Energiansäästö 
Yleinen investointi 
Muut tavoitteet 
Erityisalat 
Laivanrakennus 
Muut alat 
Alueelliset tavoitteet 
- 92 artiklan 3 kohdan c 
alakohdan mukaiset alueet 
- 92 artiklan 3 kohdan a 
alakohdan mukaiset alueet 
- Saksa: (Berlin/Zonenrand) 
YHTEENSÄ B 
82 
7 
1 
15 
13 
14 
3 
30 
3 
2 
1 
15 
15 
0 
100 DK 
72 
30 
8 
3 
9 
23 
0 
0 
25 
21 
5 
3 
3 
0 
100 D 
15 
4 
1 
5 
0 
2 
0 
3 
5 
3 
2 
80 
3 
68 
9 
100 GR 
60 
1 
0 
12 
11 
0 
4 
31 
19 
13 
6 
21 
0 
21 
100 E 
40 
11 
3 
12 
1 
2 
6 
5 
43 
12 
31 
16 
13 
4 
100 F 
44 
18 
1 
3 
19 
0 
2 
0 
38 
1 
37 
18 
9 
9 
100 IRL 
15 
2 
0 
5 
6 
2 
0 
0 
11 
0 
11 
73 
0 
73 
100 I 
27 
2 
0 
8 
10 
1 
2 
3 
22 
2 
20 
50 
2 
48 
100 L 
30 
8 
4 
17 
1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
70 
70 
0 
100 NL 
74 
26 
6 
6 
2 
27 
4 
3 
11 
1 
10 
15 
15 
0 
100 p 
29 
3 
0 
0 
0 
1 
12 
12 
45 
1 
44 
26 
0 
26 
100 UK 
35 
16 
0 
7 
7 
0 
3 
0 
17 
0 
17 
48 
17 
32 
100 EU 12 
30 
7 
1 
6 
7 
2 
2 
5 
17 
3 
14 
53 
5 
45 
4 
100 
20 
Taulukko 7 
Teollisuudelle myönnettävä valtion tuki 1990-1992 ja 1992-1994 
Päätavoitteiden mukainen jaottelu 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EU 12 Laaja-alaiset tavoitteet 
1990- 1992 
62 
67 
16 
61 
39 
66 
31 
25 
30 
73 
57 
50 
35 1992-1994 
82 
72 
15 
60 
40 
44 
15 
27 
30 
74 
29 
35 
29 Erityisalat 
1990- 1992 
29 
31 
3 
10 
49 
17 
0 
18 
0 
10 
33 
18 
15 1992- 1994 
3 
25 
5 
19 
43 
38 
11 
22 
0 
11 
45 
17 
17 prosenttia 
Alueelliset tavoitteet 
1990- 1992 
9 
2 
81 
29 
12 
17 
69 
57 
70 
17 
10 
31 
50 1992- 1994 
15 
3 
80 
21 
16 
18 
73 
50 
70 
15 
26 
48 
53 
26. Tarkasteltaessa teollisuudelle myönnettävän tuen jakautumisen kehittymistä 
ajan kuluessa eri päätavoitteiden osalta voidaan taulukosta 7 havaita, että 
laaja-alaisten tavoitteiden mukaisen tuen taso Euroopan unionissa on 
jatkanut laskuaan 40 prosentista vuosina 1988-1990 (katso neljäs 
yleiskatsaus valtion tuista Euroopan yhteisössä) 35 prosenttiin vuosina 
1990-1992 ja 30 prosenttiin vuosina 1992-1994. Alueellisen tuen osuus on 
jatkanut kasvuaan, ja alakohtainen tuki on edellisen tarkastelujakson laskun 
jälkeen noussut Ranskassa ja Italiassa tapahtuneen huomattavan kasvun 
vuoksi. 
Lievä siirtyminen laaja-alaisten tavoitteiden mukaisesta tuesta alakohtaiseen 
tukeen on kilpailun näkökulmasta huolestuttavaa. Molempia tukimuotoja 
voidaan tietysti käyttää teollisuuspolitiikan enemmän tai vähemmän salaisiin 
ja epätoivottuihin tarkoituksiin (kansallisesti merkittävien yksittäisten 
yritysten tukemiseen tai sellaisten kokonaisten alojen suojeluun, joiden 
21 
väitetään olevan kansallisesti tärkeitä), joilla on tällöin erityisen vääristävä 
vaikutus kilpailuun. Edellä mainittuja yleisiä investointitukia lukuun ottamatta, 
kaikille talouden osa-aloille annettu laaja-alaisten tavoitteiden mukainen tuki 
soveltuu huonommin alojen suojaamiseen kilpailua vääristävällä tavalla kuin 
alakohtainen tuki. 
Taulukosta 8 ilmenee merkittävä kasvu sen yksittäisille yrityksille myönnetyn 
tuen määrässä, joka ei kuulu laaja-alaisten, alakohtaisten tai alueellisten 
tavoitteiden mukaiseen tukeen. Tästä seuraa, että harvalukuisetkin 
merkittävän suuruiset yksittäiset tuet muodostavat suhteettoman suuren 
osuuden myönnetystä kokonaistuesta. Tällaisen tilapäisen "ad hoe" -tuen 
osuus koko yhteisön teollisuudelle myönnetystä kokonaistuesta kasvoi 7 
prosentista vuonna 1990 36 prosenttiin vuonna 1994. Tämä tuki koostuu 
pääasiassa yhtiöiden pelastamiseen ja rakennemuutokseen tarkoitetusta 
tuesta ja Treuhandanstaltin myöntämistä tuista. 
Taulukko 8 
Teollisuudelle myönnetyt valtion tuet yhteisössä 1990-1994 
Vuotuiset arvot kiinteinä hintoina (1993) 
Määrä tilapäiset tapaukset 
mukaan lukien 
Määrä ilman tilapäisiä tapauksia 
Tilapäisten "ad hoe" tapausten 
osuus 1990 
43777 
40614 
7 1991 
39827 
34590 
13 1992 
41196 
34282 
17 Miljoonaa ecua 
1993 
43890 
31821 
27 1994 
42830 
27344 
36 
Saksan valtion tuki uusille osavaltioille 
27. Saksan liittotasavallan yhdistyminen on ollut erityisen merkittävää yhteisön 
valtiontukipolitiikan kannalta. Kaksi täysin erilaisen taloudellisen 
järjestelmän omaavaa saksalaista valtiota on sulautunut: pääasiassa 
yksityisyritteliäisyyteen perustuva hajautettu markkinatalous ja valtion 
22 
valvoma keskitetty suunnitelmatalous, joka jätti perinnöksi riittämättömän 
infrastruktuurin ja kilpailukyvyttömät yritykset. 
Itä-Saksan keskitetyn suunnitelmatalouden yhdentymistä sisämarkkinoihin 
on helpotettu joillakin liitteen II taulukossa A3 esitetyillä tukitoimilla. Vuosina 
1992-1994 uusien osavaltioiden teollisuudelle myönnettävä tuki saavutti yli 
13 250 miljoonan ecun vuosittaisen keskiarvon, kasvaen edellisen 
tarkastelujakson 6 600 miljoonasta ecusta (eli 76 prosenttia Saksan koko 
teollisuudelle myönnetystä tuesta, kasvaen edellisen jakson 47 prosentista). 
Uusille osavaltioille myönnettävää tukea on osittain korvannut vanhoille 
osavaltioille myönnetyn tuen jyrkkä lasku, 8 500 miljoonasta ecusta vuosina 
1988-1990 7 400 miljoonaan ecuun vuosina 1990-1992 ja 4 150 miljoonaan 
ecuun vuosina 1992-1994. 
Valtion yritysten yksityistämisen osalta tarkastelujakson aikana tukea 
myönnettiin myös Treuhandanstaltin (THA), entisen Itä-Saksan julkisten 
yhtiöiden hallinnointia, mukauttamista ja yksityistämistä varten perustetun 
valtion holding-yhtiön välityksellä. Komission vuosina 1991 ja 1992 
tekemien THA:n tukea koskevien päätösten mukaisesti osa näistä tuista voi 
olla valtion tukea. Tämä tuli yleensä kyseeseen silloin, kun THA takasi 
pankkialan myöntämiä markkinakorkoisia lainoja yleensä alhaisen 
luokituksen omaaville yrityksille. THA vastaavasti otti itse markkinakorkoisia 
lainoja ja myönsi sitten lainoja yrityksille vastaavalla korolla. 
Takuiden tukiosan arvioimisessa käytetyn menetelmän vuoksi (katso liite I) 
tukiosa näkyy yleiskatsauksessa vasta kun takuu on maksettu. Vastaavasti 
markkinakorkoisen lainan tuki näkyy vasta, jos ja kun kyseiset lainat 
annetaan anteeksi ja siten muuttuvat avustuksiksi. Komissio katsoo, että 
tällä menetelmällä THA:n myöntämien takuiden ja lainojen tukiosa tulee 
aliarvostetuksi viidennen yleiskatsauksen tarkastelujaksona. Vaara siitä, 
että THA:n hallinnoimien yritysten ostaja ei ota kaikkia THA:n myöntämiä tai 
takaamia lainoja hoitaakseen, on hyvin todellinen ja kasvaa vuosien myötä. 
Mikäli ostaja oli jättänyt avoimeen ja ilman ehtoja olevaan tarjouspyyntöön 
korkeimman tarjouksen - johon sisältyi lainojen raukeaminen - hinnan ei 
voida katsoa sisältävän tukea. Tämän seurauksena niiden takuiden ja 
lainojen tukiosat, jotka THA on myöntänyt ennen kyseisten yritysten 
yksityistämistä, eivät lainkaan näkyisi katsauksessa. Edellä mainittuun 
menetelmään on siis tehtävä poikkeus THA:n tapauksessa. Tätä tukee 
23 
myös se seikka, että yritysten myyminen muille kuin korkeimman tarjouksen 
jättäneille sisältää myös tukea, jonka suuruus voidaan kuitenkin määritellä 
vasta jokaisen kauppasopimuksen huolellisen tutkimisen jälkeen. Myytyjen 
yritysten suuren lukumäärän vuoksi komissiolla ei ole käytettävissään varoja 
tällaiseen tutkimukseen. Tällainen tutkimus on tehty ainoastaan niiden 
yritysten osalta, jotka ylittivät komission joulukuussa 1992 päättämät 
ilmoitusvelvollisuuden rajat; näissä tapauksissa kaupan tukiosa on tiedossa, 
ja se on otettu huomioon tässä yleiskatsauksessa. 
Tämän yleiskatsauksen tarkastelujaksona THA antoi takuita 28 432 
miljoonan ecun arvosta ja myönsi lainoja yhteensä 41 086 miljoonan ecun 
arvosta. THA-tapauksista saamansa kokemusten perusteella komissio 
katsoo, että 20 prosenttia tästä määrästä voidaan luokitella tueksi, ja se on 
otettu mukaan tähän yleiskatsaukseen. Lisäksi edellä mainittuihin summiin 
on lisättävä sosiaalialan suunnitelmien rahoittamiseen myönnetyt yhteensä 
6 668 miljoonan ecun suuruiset avustukset. 
24 
OSA II - KANSALLISEN TUEN KOKONAISMÄÄRÄ JÄSENVALTIOISSA 
Muille kuin teollisuusaloille myönnettävä tuki 
28. Seuraavassa annetaan saatavilla olevaan tietoon perustuva yleiskuva 
maataloudelle, kalataloudelle, liikenteelle ja hiilikaivosalalle myönnetystä 
valtion tuesta. Näiden neljän alan yhteensä saama tuki yhdistettynä I 
osassa mainittuihin tukiin muodostaisi kansallisen tuen yhteismäärän 
kahdessatoista jäsenvaltiossa. Koska jotkut jäsenvaltiot eivät kuitenkaan 
ole kyenneet toimittamaan täydellisiä tietoja kaikilta näiltä aloilta, 
yhteismäärä ei valitettavasti ole riittävän luotettava, minkä vuoksi tämän 
osan tietoja on tulkittava äärimmäisen varovaisesti. 
Maataloudelle myönnettävä tuki 
29. Maatalouden kaltaisilla aloilla, joihin sovelletaan erittäin kehittynyttä 
yhteisön politiikkaa, valtion tuen myöntämisen rajat ovat suurelta osin 
tämän yhteisen politiikan säätelemiä. Vaikka siis EY:n 
perustamissopimuksen 92 - 94 artiklaa periaatteessa sovelletaan 
maatalouteen samalla tavoin kuin muihinkin talouden aloihin, 42 artiklassa 
määrätään, että neuvosto päättää, missä määrin näitä artikloja sovelletaan 
maatalouteen. Täten neuvosto on rajoittanut jäsenvaltioiden vapautta 
myöntää valtion tukea joillakin politiikan aloilla: 
(i) Useimpia maataloustuotteita koskeva markkinatuki (neuvoston 
yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevat asetukset). 
Yksinomaan yhteisön varoista (ts. EMOTR:sta) maksettavaa tukea 
myönnetään ainoastaan niiden neuvoston sääntöjen perusteella, 
jotka koskevat mm. yhteistä interventio-osto- ja vientitukijärjestelmää 
ja toukokuussa 1992 tehtyjen uudistamispäätösten myötä, eri aloille 
maksettavaa pakolliseen kesannointiin liittyvien hintojen laskun 
korvaustukea. 
(ii) Tuki maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamiseksi 
(neuvoston asetus (ETY) N:o 2328/91), joka koskee pientilojen 
tuotannollisia investointeja, jota säädellään pääasiassa edellä 
25 
mainitun neuvoston asetuksen säännöksin ja jonka rahoittamiseen 
yhteisö osallistuu. 
Maatalouden tilanne ei tarkastelujaksona ole tyydyttävä. Useat 
jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet komissiolle kattavia tietoja tälle alalle 
myönnetystä tuesta. Vielä edellisen (neljännen) yleiskatsauksen 
yhteydessä komissio teki tässä tilanteessa ekstrapolointeja ja arvioita 
aukkojen täyttämiseksi. Sitä vastoin tässä yleiskatsauksessa tiedoissa 
oleviin aukkoihin ei ole puututtu vaan tarkasteltuun kahteen jaksoon 
1990-1992 ja 1992-1994 on käytetty ainoastaan saatavilla olevaa tietoa. 
Saatavien tietojen perusteella taulukossa 9 suhteutetaan valtion tuen 
yhteismäärä (mukaan lukien edellä mainitun kohdan (ii) mukaiset 
kansalliset sosiaaliset ja rakenteelliset tukitoimet) EY:n 
perustamissopimuksen liitteessä II olevan luettelon mukaisten tuotteiden 
osalta (kasvien ja karjankasvatus ja perustuotannon toimet) pientilatasolla 
tapahtuvan maataloustuotannon bruttojalostusarvoon. On otettava 
huomioon, että tässä taulukossa huomioitu kansallinen tuki kattaa 
enemmän toimintoja kuin mitä bruttojalostusarvon laskemisen perustana 
on käytetty. Koko tarkastelujakson kattavat tiedot oli saatavilla neljästä 
jäsenvaltiosta, ja ainoastaan osan tarkastelujaksoa kattavat tiedot olit 
saatavilla neljästä muusta jäsenvaltiosta. Jäljelläolevista jäsenvaltioista ei 
saatu ollenkaan tietoja. 
26 
Taulukko 9 
EY: n perustamissopimuksen liitteessä II lueteltujen tuotteiden kansallinen tuki 
prosentteina maataloustuotannon bruttojalostusarvosta vuosina 1990-92 ja 1992-94. 
prosenttia 
1990-1992 1992- 1994 
Belgia 11,6 9,2 
Tanska 5,4 4,8 
Ranska 11,0 El TIETOJA. 
Saksa* 20,9 27,2 
Kreikka 0,04 El TIETOJA 
Espanja El TIETOJA El TIETOJA 
Irlanti El TIETOJA El TIETOJA 
Italia El TIETOJA El TIETOJA 
Luxemburg El TIETOJA El TIETOJA 
Alankomaat 4,6 El TIETOJA 
Portugali 13,4 El TIETOJA 
Yhdistynyt kuningaskunta 8^ 6,4 
EU 12 J El TIETOJA | El TIETOJA 
Saksan maataloustukea koskevat luvut kattavat ALV-myönnytyksinä annetun tuen (ALV 
lisättynä hehtaaritukeen), joka myönnetään korvauksena maatalouden 
valuuttajärjestelmää koskevista muutoksista johtuvalle hintojen laskulle. Esitetystä 
yhteismäärästä noin 10 prosenttia bruttojalostusarvosta katsotaan kuuluvan tähän 
tukeen. 
Tätä taulukkoa on tarkasteltava yllä olevan kohdan 29 ja teknisen liitteen 
alakohdan yhteydessä. kohdan 10.2 
27 
Tässä yhteydessä voidaan todeta, että kansallisen tuen yhteismäärään 
lasketaan kilpailupolitiikkaan vaihtelevasti liittyvät yksittäiset tukimuodot. 
Siten voidaan väittää, että esimerkiksi tuottaviin investointeihin ja 
mainostamiseen myönnettävä tuki vaikuttaa kauppaan todennäköisemmin 
kuin tuki, jonka tarkoituksena on yksinkertaisesti korvata suoritetut 
palvelut, kuten pääsy maaseudulle ja tuki luonnonkatastrofien vaikutusten 
taloudellisten seurauksien korvaamiseksi. Laajasti ottaen vastaavaa 
perustetta voitaisiin soveltaa joihinkin veroluonteisilla maksuilla 
rahoitettuihin tukiin, joissa taloudellinen taakka kohdistuu yksinomaan 
tuen saajiin itseensä, vaikka tällainen tuki katsotaankin oikeudelliselta 
kannalta valtion tueksi. 
Lisäksi on todettava, että taulukossa 9 olevat tiedot eivät anna tarkkaa 
kuvaa maataloudelle myönnetyn tuen yhteismäärästä yhteisössä tai 
missään jäsenvaltiossa. Taulukossa on otettu huomioon ainoastaan pieni 
osa tästä yhteismäärästä. Maatalouden tilaa yhteisössä käsittelevä 
komission vuosittainen julkaisu antaa tietoa mm. yhteisön tuesta 
maataloudelle. 
Lopuksi voidaan todeta, että arvioitaessa mahdollisia vaikutuksia 
kauppaan taulukon 9 tietojen perusteella tai minkä tahansa maatalouden 
tuen kokonaismääriä koskevien tietojen perusteella on oltava varovainen 
(tarkempia tietoja liitteen I osassa III). 
Kalataloudelle myönnettävä tuki 
30. Kalatalousalalla kansallinen tuki seuraa tarkasti yhteisen kalastuspolitiikan 
(YKP) kehittymistä ja sen mukaisia rajoituksia ja vaikuttaa siten yhteisten 
tavoitteiden toteuttamiseen. Kansallisten tukien määrää koskevissa 
päätelmissä on siis otettava huomioon sekä niiden vaikutus kilpailuun että 
yhteisen tavoitteen saavuttamiseen. 
Taulukoissa 10 ja 11 esitetään yhteisön kalastuslaivoille, 
kaupallistamistoimille ja tuotteiden alkujalostukselle myönnettävä 
kansallinen ja yhteisön tuki. On otettava huomioon, että kalatalousalaa 
koskevat tiedot ovat epävarmoja, koska useiden jäsenvaltioiden tiedot eivät 
olleet käyttävissä julkaisuhetkellä. 
Taulukko 10 
Kalatalouden alalle myönnettävä tuki prosentteina alan bruttojalostusarvosta* 
pyyntimäärän sekä vuosien 1990-1992 ja 1992-1994 keskimääräisten hintojen perusteella 
laskettuna 
prosenttia 
1990-1992 1992-1994 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt kuningaskunta 1,5 
2,9 
10,8 
0,3 
3,3 
4,3 
11,1 
8,6 
0,6 
1,7 
2,9 3,0 
El TIETOJA. 
14,2 
0,2 
5,3 
El TIETOJA. 
9,0 
10,0 
El TIETOJA. 
El TIETOJA. 
3,7 
EU 12 5,5 El TIETOJA 
Jalostusarvoa koskevissa luvuissa ei ole mukana kalanjalostusteollisuutta eikä maissa 
tapahtuvaa tuotantoa koskevia lukuja. 
29 
Taulukko 11 
Yhteisön kalatalousalalle myöntämä yhteisen markkinajärjestelyn ja rakenteellisen 
tukipolitiikan mukainen tuki 1990-1994 
Tukiosasto 
Ohjausosasto 1990 
23,6 
226,6 1991 
26,2 
294,0 1992 
32,1 
358,4 Miljoonaa ecua 
1993 
32,4 
401,8 1994 
35,5 
391,0 
Liikenteelle myönnettävä tuki (rautatiet) 
31. Taulukossa 12 esitetään rautateiden tuen prosenttiosuus alan 
jalostusarvosta. Vaikka suurin osa avusta myönnetään korvaamaan 
rautateille asetettuja sosiaalisia velvoitteita tai rautateille olennaisesti 
kuuluvia velvoitteita (neuvoston asetus N:o 1191/69, sellaisena kuin se on 
muutettuna neuvoston asetuksella N:o 1893/91, ja neuvoston asetus N:o 
1192/69), tuen prosenttiosuus jalostusarvosta on edelleen korkea. Näihin 
lukuihin on kuitenkin suhtauduttava varauksella, koska tukea ja 
jalostusarvoa koskevia lukuja ei aina ollut saatavilla. 
Tässä yhteydessä on todettava, että vaikka jäsenvaltiot ovatkin 
järjestelmällisesti toimittaneet tälle alalle myönnettävää tukea koskevaa 
tietoa, kaikkia tietoja ei julkaisuhetkellä ollut saatavilla. Kolmen jäsenvaltion 
osalta vuosien 1992 lukuja käytettiin myös vuosina 1993 ja 1994. 
30 
Taulukko 12 
Liikenteelle myönnetyn valtion tuen (rautatiet) prosenttiosuus bruttojalostusarvosta 
rautateillä * 1990-1992 ja 1992-1994 
prosenttia 
1990- 1992 1992- 1994 
Tuki yhteensä Asetus 1191/2-69 Tuki yhteensä Asetus 1191/2-69 
Belgia 
Tanska 
Ranska 
Saksa 
Kreikka 
Irlanti** 
Italia 
Luxemburg*** 
Alankomaat** 
Portugali 
Espanja 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 42,8 
13,3 
26,0 
33,0 
6,04 
14,4 
34,6 
87,4 
16,6 
6,9 
24,1 
5,0 30,8 
8,5 
15,8 
22,0 
0,21 
7,0 
11,3 
81,2 
11,6 
5,0 
3,5 
5,0 40,7 
El TIETOJA. 
El TIETOJA. 
47,2 
6,03 
12,3 
El TIETOJA. 
81,1 
10,1 
5,5 
20,6 
6,8 18,2 
El TIETOJA. 
El TIETOJA. 
12,9 
0,17 
6,5 
El TIETOJA. 
79,1 
4,8 
4,0 
1,0 
6.8 
EU 12 24,4 12,8 25,9* 9,7' 
* Bruttojalostusarvoa koskevia tietoja ei ollut saatavilla kaikkien jäsenvaltioiden osalta 
kaikkina vuosina. Puuttuvat tiedot on arvioitu. 
** Tuki on ilmaistu prosenttiosuutena koko liikennealan bruttojalostusarvosta, koska 
rautateitä koskevia erillisiä lukuja ei ollut saatavilla. 
*** Huomattava osa asetuksen N:o 1192/69 mukaisista menoista käytetään tässä 
jäsenvaltiossa eläkkeisiin. 
**** Vuoden 1992 tietoja käytettiin niiden kolmen jäsenvaltion osalta, jotka eivät toimittaneet 
vuosien 1993 ja 1994 tietoja tämän yleiskatsauksen julkaisuun mennessä. 
El TIETOJA. Vaikka kaikki jäsenvaltiot tekivät parhaansa toimittaakseen tarvittavat tiedot, 
kolme ei pystynyt toimittamaan kaikkia tietoja julkaisuun mennessä. 
31 
Kivihiiliteollisuudelle myönnettävä tuki 
32. Taulukossa 13 esitetään kivihiiliteollisuudelle myönnettävä tuki jaoteltuna 
tukeen, jota ei makseta nykyiselle tuotannolle ja nykyiselle tuotannolle 
maksettavaan tukeen. Jälkimmäinen on ilmaistu ecuina teollisuuden 
työntekijää kohti ja osuutena alan tuen yhteismäärästä. Hiiltä tuottavien 
jäsenvaltioiden yleisenä suuntauksena on työntekijää kohti maksetun tuen 
määrän kasvaminen edelliseen tarkastelujaksoon verrattuna. Lopetettuaan 
kaiken nykyiselle tuotannolle maksettavan tuen vuosina 1990-1992 
Yhdistynyt kuningaskunta korotti hieman nykyiselle tuotannolle 
maksettavaa tukea vuosina 1992-1994 yksityistämistä edeltävien rajujen 
rakennemuutosten myötä. Belgian viimeinen hiilikaivos suljettiin vuoden 
1992 kesällä ja Portugalin loppuvuodesta 1994. 
32 
Taulukko 13 
Kivihiiliteollisuudelle myönnettävä tuki 
Belgia 
Saksa 
Espanja 
Ranska 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
YHTEENSÄ Muulle kuin nykyiselle 
tuotannolle tarkoitetun 
tuen vuotuinen keskiarvo 
miljoonina ecuina 
1990-92* 
790,0 
4 542,7 
937,1 
3 145,1 
39,6 
9 454,5 1992-94** 
473,5 
3 334,6 
660,8 
2 053,7 
1,5 
298,4 
6 822,5 Nykyiselle tuotannolle tarkoitetun tuen vuotuinen 
keskiarvo 
1990- 1992* 
ecua 
työntekijää 
kohti 
27 949 
39 846 
16 272 
9 045 
7 579 
23 464 prosenttia 
koko 
tuesta 
7% 
50% 
37% 
5% 
100% 
36% 1992- 1994 
ecua 
työntekijää 
kohti 
***51 807 
17 145 
13 651 
10 884 
280 
34 700 prosenttia 
koko 
tuesta 
62% 
44% 
10% 
76% 
2% 
48% 
vuoden 1993 hintoina 
Komission päätöksen N:o 3632/93/EHTY mukaisesti vuodesta 1994 alkaen komissio ei 
enää sisällytä sosiaalietuuksien rahoitusta koskevia lukuja tämän alan tukea koskevaan 
vuosikertomukseen. 
Vuoden 1994 nykyiselle tuotannolle maksetun tuen luvuissa on Saksan osalta 
poikkeuksellinen 5 350 miljoonan Saksan markan suuruinen rahoitustuki 
korvausrahastojen velkojen maksamiseen vuoden 1993 lopun tilanteen mukaisesti. 
33 
Nykyiselle tuotannolle myönnetyn tuen määrä on edellisen kauden laskun 
jälkeen kohonnut huomattavasti: sen osuus tuen yhteismäärästä nousi 36 
prosentista vuosina 1990-92 48 prosenttiin vuosina 1992-94 (tämä 
suuntaus säilyisi, vaikka vuoden 1994 lukuihin olisi laskettu mukaan 
sosiaalietuuksien rahoitus). Nykyiseen tuotantoon tarkoitettu 
keskimääräinen tuki työntekijää kohden kohosi 23 500 ecusta vuosina 
1990-1992 34 700 ecuun vuosina 1992-1994. Tämä on ristiriidassa sekä 
yhteisön kivihiiliteollisuuden rakennemuutoksen ja järkeistämisen että 
yhtenäismarkkinoiden perustamisen kanssa. 
Suurin osa muulle kuin nykyiselle tuotannolle maksetusta tuesta kattaa 
alan supistumisesta johtuvia sosiaaliturva- ja irtisanomismenoja. Alan 
keskimääräinen työntekijämäärä on laskenut 154 500 työntekijään 
vuonna 1994, kun vuonna 1992 työntekijöitä oli 215 500 ja vuonna 1990 
270 000. Suurimmat vähennykset ovat tapahtuneet Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa, Saksassa ja Espanjassa. 
Saksassa ja Espanjassa hiilen viitehintajärjestelmä on ollut voimassa 
joitakin vuosia, mikä pitää tukien kansallisen nettohintatason 
huomattavasti maailmanmarkkinahintojen yläpuolella. Vaikka tällaisella 
toimenpiteellä on tukea vastaava vaikutus, taulukossa 13 käytettävät 
tavanomaiset mittarit eivät pysty sitä osoittamaan. Tämän vuoksi kyseisiä 
lukuja on pidettävä yleiskatsauksena eikä tuen antaman suojan tarkkana 
osoittajana. 
Kivihiiliteollisuuden tukikehystä koskevassa yhteisön uudessa 
puitepäätöksessä N:o 3632/93/EHTY tuen määrittelyä tiukennetaan 
kattamaan seuraavat tuet: 
kaikki suorat ja epäsuorat tuotantoon, markkinointiin tai vientiin 
liittyvien viranomaisten suorittamat toimenpiteet ja tukitoimenpiteet, 
jotka, vaikka niitä ei makseta julkista varoista, antavat taloudellisen 
edun kivihiiliteollisuuden yrityksille keventämällä niiden tavallisesti 
suurempia kustannuksia; 
kivihiiliteollisuudelle suoraan tai epäsuorasti maksetut 
viranomaisten tukitoimien vuoksi pakollisiksi muuttuneet maksut; 
34 
jäsenvaltion kivihiiliyhtiöille maksamat rahoitustoimenpiteisiin 
kuuluvat tukiosat, joita markkinatalouden tavanomaisessa 
käytännössä ei pidetä yritykselle maksettuna riskipääomana. 
Avoimuuden lisäämiseksi jäsenvaltioilta edellytetään tuen lisäämistä 
kansallisiin, alueellisiin tai paikallisiin talousarvioihin tai sen kanavointia 
ehdottomasti vastaavien järjestelmien kautta siirtymäkauden jälkeen, joka 
saa kestää enintään joulukuuhun 1996 asti. Kaikki kivihiiliyhtiöiden 
saama tuki on vuodesta 1994 alkaen esitettävä yhdessä tuloslaskelmien 
kanssa erillisenä osana tuloja liikevaihdosta erillään. 
Toimintatuki määritellään tuotantokustannusten ja myyntihinnan väliseksi 
erotukseksi, josta sopimuspuolet ovat vapaasti sopineet 
maailmanmarkkinoilla vallitseva tilanne huomioon ottaen. Uudessa 
päätöksessä määrätään, että 31. joulukuuta 1993 olemassa olevia 
järjestelyitä, joissa tukea on myönnetty päätöksen No 2064/86/EHTY 
määräysten mukaisesti ja jotka liittyvät tuottajien ja kuluttajien välisiin 
sopimuksiin, jotka on vapautettu EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 
3 kohdan nojalla ja/tai hyväksytty EHTY.n perustamissopimuksen 65 
artiklan mukaisesti, on muutettava 31. joulukuuta 1996 mennessä niiden 
saattamiseksi uuden päätöksen N:o 3632/93/EHTY määräysten 
mukaisiksi. Joissakin jäsenvaltioissa tämä johtaa tukimäärien kasvuun 
hiilen viitehintajärjestelmän lakkauttamisen myötä. 
33. Ilmoitetut tukimäärät ovat suuria sekä rautateiden että kivihiiliteollisuuden 
osalta. Vaikka kivihiiliyhtiöiden välinen kilpailu voikin olla vähäistä, tukien 
vaikutusta liikenteen ja energian laajemmilla markkinoilla ei voida jättää 
huomioimatta. Kilpailun merkitys kasvaa edelleen näiden alojen 
markkinoiden integroitumisen lisääntyessä yhtenäismarkkinoiden 
toteuttamisen myötä. Koska yhteisö on ilmaissut halunsa avata liikenteen 
ja energian markkinat, komission tiukka valvontapolitiikka näiden alojen 
tuen suhteen on yhä tärkeämpää. Yleiskatsauksen on tulevaisuudessa 
sisällettävä tietoa muistakin liikennemuodoista kuin rautateistä (ja 
ilmailualasta, jota käsitellään osassa 2.2.5.: Muut alat) ja muistakin 
energiamuodoista kuin hiilestä jotta saadaan perusta näiden alojen tuen 
vaikutuksen kokonaisarvioinnille. Liikennealalla eri liikennemuotojen 
35 
välisen kilpailun vääristymisen arviointi on vaikeampaa infrastruktuuria, 
ympäristöä ja valvontaa koskevien kysymysten vuoksi. 
Yleinen kansallinen tuki yhteisössä 
34. Valtion tuen määrä yhteisössä tämän yleiskatsauksen käsittelemillä aloilla 
ja edellä mainittu tietojen vajavaisuus huomioon ottaen on 95 000 
miljoonaa ecua vuosina 1992-94, kuten taulukossa 14 on esitetty. Joitakin 
jäsenvaltioita koskevien maatalousalan tukea koskevien tietojen 
puuttumisen vuoksi tuen kokonaismäärä on aliarvioitu. 
Taulukko 14 
Kansallinen kokonaistuki yhteisössä14 1990-92 ja 1992-9415 
Vuoden 1993 kiinteinä hintoina 
Miljoonaa ecua 
1990-1992 1992-1994 
Kansallinen kokonaistuki 96 600 95 000 
Taulukossa 15 esitetään jäsenvaltioiden tukien kokonaismäärä 
prosenttiosuutena bruttokansantuotteesta, työntekijää kohti ja 
suhteutettuna valtion kokonaismenoihin. On otettava huomioon, että niiden 
jäsenvaltioiden osalta, joiden maatalousmenoja koskevat luvut eivät olleet 
ollenkaan tai ainoastaan osittain saatavilla, osuudet on arvioitu 
pienemmiksi. 
14 
15 Kalatalous- ja liikennealalla käytettiin viimeisintä saatavilla olevaa tietoa silloin 
kun joko vuoden 1993 tai 1994 tietoja ei ollut saatavilla tämän yleiskatsauksen 
julkaisuhetkellä. Maatalousalan osalta käytettiin ainoastaan saatavilla olevia 
tietoja. 
Näiden kahden ajanjakson vertailussa on huomioitava hiilialalla jälkimmäisellä 
tarkastelujaksolla tapahtunut tietojen näkökulman muuttuminen (selitetty sivulla 
35). 
36 
Taulukko 15 
Jäsenvaltioiden kansallinen kokonaistuki 1990-1992 ja 1992-1994: prosenttia BKT:sta, 
työntekijää kohti ja valtion kokonaismenoihin suhteutettuna 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka** 
Espanja** 
Ranska** 
Irlanti** 
Italia** 
Luxemburg** 
Alankomaat** 
Portugali** 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EU 12 prosenttia BKT:sta 
1990-
1992 
2,9 
1,0 
2,4 
1,9 
1,3 
1,7 
1,2 
2,4 
2,4 
0,9 
1,5 
0,5 
1,8 1992-
1994 
2,0 
1,0 
2,6 
1,7 
1,2 
1,4 
1,5 
2,3 
2,1 
0,8 
1,2 
0,4 
1,7 ecua työntekijää kohti 
1990-
1992* 
1 369 
435 
1 273 
366 
407 
806 
411 
867 
1 220 
458 
220 
162 
714 1992-
1994 
958 
492 
1 476 
318 
379 
664 
530 
844 
1 087 
401 
185 
142 
713 prosenttia valtion 
kokonaismenoista 
1990-
1992 
5,2 
1,7 
5,1 
4,0 
2,9 
3,3 
3,1 
4,5 
4,8 
1,7 
3,6 
1,3 
3,6 1992-
1994 
3,5 
1,7 
5,4 
3,5 
2,4 
2,5 
3,6 
4,1 
4,0 
1,4 
2,6 
1,0 
3,3 
Vuosien 1990 -1992 keskiarvot vuoden 1993 hintoina 
** Nämä valtiot eivät joko toimittaneet ollenkaan maatalouden tukea koskevia tietoja tai 
toimittivat epätäydellisiä tietoja. 
Tuen vaikutus talousarvioon 
35. Belgiassa valtion tuen rahoitus muodosti 31 prosenttia korkeasta julkisen 
talouden alijäämästä (6,3 prosenttia BKT:sta vuosina 1992-1994). 
Saksassa, jossa julkisen talouden alijäämä oli 2,9 prosenttia BKT.sta 
vuosina 1992-1994, valtion tuen rahoitus vastasi 88 prosenttia 
tarkastelujakson alijäämästä. Italiassa, jossa julkisen talouden alijäämä oli 
noin 9,5 prosenttia BKT:sta vuosina 1992-1994, tuen rahoitus muodosti 
24 prosenttia alijäämästä (aikaisemmin selitetyistä syistä Italian 
kokonaismäärää osoittava luku on aliarvioitu, joten tuen rahoituksen 
osuus julkisen talouden alijäämästä on myöskin aliarvioitu). Edelliseen 
tarkastelujaksoon verrattuna Italian julkisen talouden alijäämä on 
37 
pienentynyt ainoastaan hieman ja tuen rahoittamisen edellyttämä osuus 
alijäämästä on pysynyt samana. 
Taulukko 16 
Jäsenvaltioiden yleinen kansallinen tuki vuosina 1990-1992 ja 1992-1994 tärkeimpien 
alojen mukaisesti jaoteltuna 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka* 
Espana* 
Ranska* 
Irlanti* 
Italia* 
Luxemburg* 
Alankomaat* 
Portugali* 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
LU12(%) prosenttia tuen yhteismäärästä 
Maa |a kalatalous 
1990-1992 
/ 
19 
10 
18 1992 1994 
7 
13 
10 
1!, Tehdasteollisuus 
1990-1992 
45 
31 
38 
58 1992-1994 
37 
41 
41 
40 Liikenne 
1990-1992 
30 
50 
24 
23 1992-1994 
41 
46 
29 
37 Kivihiiliteollisuus 
1990 1992 
Ifl 
0 
28 
0 1992-1994 
14 
0 
21 Yhteensä 
1990 1992 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 1992-1994 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
Nämä valtiot eivät toimittaneet maatalouden tuen osalta lainkaan tietoa tai niiden toimittamat 
tiedot olivat puutteellisia. 
38 
TULOKSET 
36. Julkaisemalla tämän viidennen yleiskatsauksen valtion tuista Euroopan 
unionissa komissio ja jäsenvaltiot vahvistavat sitoutumisensa lisätä avoimuutta 
talouden julkisen tuen osalta. Yleiskatsaus sisältää yksityiskohtaisen analyysin 
kansallisen tuen määrästä eri jäsenvaltioissa tukimuotojen ja tavoitteiden 
mukaisesti jaoteltuna. Kerätyt ja analysoidut tiedot antavat luotettavan 
tilastollisen perustan ja auttavat siten komissiota sen pyrkiessä kehittämään 
valtiontukipolitiikkaa. Yleiskatsaus palvelee yhteisöä myös laajemmassa 
kansainvälisessä yhteydessä heijastaen yhtenäisellä ja avoimella tavalla 
yhteisön lujaa päättäväisyyttä sisämarkkinoille soveltumattoman vääristävän 
tuen poistamiseksi ja tuen yhteismäärän kontrolloimiseksi. Yleiskatsaus 
korostaa näin ollen yhteisön sitoutumista vapaisiin maailmanmarkkinoihin. 
37. Teollisuudelle myönnettävän tuen osalta saatavilla olevat luvut johtavat 
yleiseen päätelmään siitä, että aikaisemmin havaittavissa ollut laskeva 
suuntaus näyttää päättyneen. Yleiskatsauksen mukaan tuen kokonaismäärä 
näyttäisi vakiintuneen. Tarkasteltuna jaksona tuen vuosittainen määrä oli lähes 
43 miljardia ecua. 
Teollisuudelle myönnetyn tuen ilmeinen vakaa suuntaus johtuu itse asiasta 
siitä, että tukimäärien laskun kahdeksassa jäsenvaltiossa korvasi tukimäärien 
nousu neljässä muussa jäsenvaltiossa. 
Näistä neljästä jäsenvaltiosta yksi on käymässä läpi ennennäkemätöntä 
muutosprosessia sopeuttaakseen yhden taloutensa osan markkinatalouteen, 
ja toinen on toteuttanut useita poikkeuksellisia rakenneuudistustoimia. Niissä 
kahdessa muussa jäsenvaltiossa, joissa tuen määrä kasvoi, kasvu liittyi 
suurelta osin erityistavoitteisiin, kuten energiansäästöön ja alueelliseen 
kehitykseen. 
Suosituin teollisuudelle myönnetyn valtion tuen rahoittamistapa kaikissa 
jäsenvaltioissa on tuen liittäminen talousarviomenoihin. Tämä on tervetullutta 
siinä mielessä, että tuen rahoittaminen talousarviosta on avoimempaa kuin 
vaihtoehtoinen verotuksen kautta tapahtuva rahoitus. 
Teollisuudelle myönnetyn tuen tavoitteiden osalta voidaan havaita siirtyminen 
laaja-alaisista alakohtaisiin - erityisesti pelastamiseen ja rakenneuudistukseen 
39 
liittyviin - ja alueellisiin tukimuotoihin. Jälkimmäinen suuntaus on toivottavaa, 
kun taas edellistä on pidettävä kilpailun kannalta huolestuttavana, sillä 
yksittäiselle yhtiölle tai koko teollisuudenalalle myönnettävä tuki on yksi 
kilpailua vääristävimpiä tukimuotoja. Laaja-alaisten tavoitteiden mukainen tuki 
laski 35 prosentista 30 prosenttiin, kun taas alueellinen tuki kasvoi 50 
prosentista 53 prosenttiin ja alakohtainen tuki 15 prosentista 17 prosenttiin. 
38. Selkein suuntaus voidaan havaita yksittäisille yrityksille myönnetyn, laaja-
alaisia, alakohtaisia tai alueellisia tavoitteita edistävien hankkeiden 
ulkopuolisen tuen määrän kasvussa. Tämän vuoksi pieni määrä merkittävän 
suuruisia yksittäisiä tukia muodostaa suhteettoman suuren osuuden 
myönnetystä kokonaistuesta. Tällaisten tilapäisten "ad hoe" -tukitoimien 
osuus yhteisön teollisuudelle myönnetyn tuen yhteismäärästä kasvoi 7 
prosentista vuonna 1990 36 prosenttiin vuonna 1994. Tämä tuki koostuu 
pääasiassa yritysten pelastamiseen ja rakennemuutokseen tarkoitetusta 
tuesta ja Treuhandanstaltin myöntämistä tuista. 
39. Talouselämälle myönnetyn kansallisen tuen kokonaismäärän osalta komission 
saatavilla olevat luvut vahvistavat edellisten yleiskatsausten päätelmää, että 
tuen määrä yhteisössä on huikea. Tässä yhteydessä ei saa unohtaa, että EY:n 
perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa, joka on komission valtion 
tukea koskevan politiikan perusta, kielletään tuki yleensä, ja valtion tuki 
sallitaan ainoastaan 92 artiklassa luetelluissa poikkeustapauksissa. Komissio 
luonnollisesti hyväksyy tukea moneen tarkoitukseen, jos niiden katsotaan 
olevan yhteisen edun mukaisia. Esimerkkeinä tällaisesta komission 
suosimasta tuesta ovat alueellinen tuki, T&K-tuki, pk-yritysten tuki, koulutus ja 
ympäristönsuojelutuki. On kuitenkin selvää, että valtion tukien kasautuminen 
voi vaarantaa sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan. 
40 
PÄÄTELMÄT 
40. Neljässä ensimmäisessä komission julkaisemassa Euroopan unionin 
jäsenvaltioiden yrityksille myöntämiä valtion tukia koskevassa 
yleiskatsauksessa oli havaittavissa teollisuudelle myönnetyn tuen hidas 
mutta jatkuvasti laskeva suuntaus. Viidennen yleiskatsauksen tulokset 
eivät vahvista tätä suuntausta. Tämä yleiskatsaus osoittaa yhteismäärän 
vakiintuneen: se on asettunut lähes 43 miljardin ecun vuosikeskiarvon 
tasolle, joka vastaa neljää prosenttia teollisuuden jalostusarvosta tai 
enemmän kuin 1400 ecua alan työntekijää kohti. Tämä on huolestuttavaa. 
Havaittu runsas valtion tuki ensinnäkin vääristää kilpailua ja toiseksi 
vaarantaa mahdollisesti sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan. Etenevä 
yhdentyminen ja kilpailun voimistuminen tulevassa Euroopan talous- ja 
rahaliitossa kasvattavat myös yritysten herkkyyttä niiden kilpailijoille 
myönnettävien tukien osalta. Tilanne kannustaa varmasti komissiota 
etsimään keinoja valtion tukien valvonnan tehokkuuden ja tarkkuuden 
edistämiseksi. 
41. Komission tapauskohtainen tutkimusmenetelmä sen varmistamiseksi, että 
tuki on perustamissopimuksen määräysten mukainen, on tarkoitettu 
takaamaan, ettei tukea myönnetä enempää kuin on tarpeen markkinoiden 
epätäydellisyyksien korjaamiseksi ja että tuen vaikutus yhteisön etujen 
mukaisten tavoitteiden toteuttamiseen korvaa siihen liittyvät kilpailua ja 
kauppaa vääristävät vaikutukset. Kyseinen tutkimusmenetelmä ei 
kuitenkaan anna komissiolle tukitoimenpiteen arvioinnissa mahdollisuutta 
ottaa huomioon samassa jäsenvaltiossa aikaisemmin muille yrityksille 
myönnettyjä tukia, jotka mahdollisesti on myönnetty muiden tavoitteiden 
saavuttamiseksi. Siten ainoastaan kilpailusäännöille perustuvaa 
tutkimusmenetelmää käyttäessään komissiolla on suhteellisen rajalliset 
mahdollisuudet toimia suoraan jäsenvaltioiden yrityksilleen myöntämän 
tuen yhteismäärän rajoittamiseksi. Komissio on kuitenkin aloittanut asiaa 
koskevat toimenpiteet, mitä vahvistavat jotkin viimeaikaiset komission 
valtiontukipolitiikan suuntaukset. Vuonna 1996 komissio teki 
ennätykselliset 23 kielteistä päätöstä, joissa järjestelmällisesti edellytettiin 
jäsenvaltion myöntämän tuen palauttamista sekä maksupäivämäärästä 
alkaen lasketun koron maksamista niissä tapauksissa, joissa kyseiset tuet 
oli jo maksettu menettelytapasääntöjen vastaisesti. Suuren tukimäärän 
vuoksi komission toiminta ei yksin riitä palauttamaan menetettyä 
41 
markkinoiden tehokkuutta. Kaikkien jäsenvaltioiden kanssa käytävä 
vuoropuhelu tarkkojen tavoitteiden määrittelemiseksi ja aikataulun 
laatimiseksi tuen yhteismäärän vähentämiselle näyttäisivät siten olevan 
välttämättömiä komission toimenpiteiden täydentämiseksi. 
42. Jäsenvaltioiden väliset erot teollisuudelle myönnetyissä tuissa ovat yhä 
merkittäviä. Koheesiomaiden osalta tuen nousun Irlannissa - osuus 
teollisuudelle myönnetyn tuen yhteismäärästä kasvoi 0,8 prosentista 1,1 
prosenttiin - korvaa tuen jatkuva lasku kolmessa muussa koheesiomaassa eli 
Espanjassa, Portugalissa ja Kreikassa. Koheesiomaiden ja keskeisten 
talouksien välisten erojen kasvu on ristiriidassa yhteenkuuluvuuden 
tavoitteen kanssa ja mahdollisesti vaarantaa niiden yhteisön omien varojen 
tehokkuuden, joita käytetään näiden maiden kehityksen tason 
lähentämisesksi muiden yhteisön jäsenvaltioiden kanssa, kuten myös 
ensimmäisessä koheesiorahastoja koskevassa kertomuksessa 
(KOM(96)542) todetaan. Eri alueille myönnettävän tuen epätasapainoista 
kehitystä ei myöskään saisi enää pitää ainoastaan sisäisen 
yhteenkuuluvuuden ongelmana. Ongelma pahenee selvästi, kun tuleva 
laajentuminen otetaan huomioon. Ainoastaan valtion tukia koskevaa 
politiikkaa vahvistamalla ja varmistamalla eri alueille myönnetyn tuen 
paremman tasapainoisuuden voi komissio ehkäistä jäsenvaltioiden 
talouksien lähentymistä hajauttavan suuntauksen kielteisiä vaikutuksia. 
Edellä mainittujen erojen poistamista koskevan tavoitteen lujittamiseksi 
komissio on parhaillaan valmistelemassa uusia alueellisen tuen 
suuntaviivoja, joissa suunnitellaan tukien intensiteetin asteittaista 
vähentämistä perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan 
mukaisilla alueilla sekä tukien intensiteetin ja tuettujen alueiden vallitsevien 
sosiaalis-taloudellisten olosuhteiden suurempaa vastaavuutta. 
43. Tällainen valvontapolitiikka edellyttää myös tukien suurempaa 
avoimuutta. Sen vuoksi onkin ensiarvoisen tärkeää, että uusi standardoitu 
vuosikertomusmenettely otetaan käyttöön, jotta komissiolla olisi 
selkeämpi käsitys teollisuudelle myönnetyn valtion tuen alueellisesta ja 
alakohtaisesta vaikutuksesta, erityisesti laaja-alaisten tavoitteiden 
mukaisten tukien osalta. 
44. Laskusuunnassa oleva laaja-alaisten tavoitteiden mukainen tuki koskee 
sellaisia aloja kuten tutkimus ja kehittäminen, pienet ja keskisuuret 
42 
yritykset, ympäristönsuojelu ja energiansäästö. Nämä tuet ovat siten 
laaja-alaisia tukia koskevien puitesääntöjen mukaisia. Vaikka 
yhtenäismarkkinoiden taloudellisen yhteenkuuluvuuden ja 
vääristymättömän kilpailun tavoitteet edellyttävätkin tuen määrien laskua, 
on yhteisön teollisuuden kohtaama kansainvälinen kilpailu myös otettava 
huomioon. Yrityksille tutkimuksen ja kehittämisen sekä 
henkilöstökoulutuksen kehittämiseen myönnetyt tuet tai pienille ja 
keskisuurille yrityksille rahoitusvaikeuksien voittamiseen myönnetyt tuet 
voivat myös vaikuttaa yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn vahvistumiseen. 
Lisäksi ympäristönsuojeluun tehtyihin investointeihin liittyvät myönteiset 
seikat voivat oikeuttaa joitakin julkisia tukitoimia, koska saastuttaja 
maksaa -periaatetta ei ole kokonaan pantu käytäntöön. Tämän tyyppinen 
tuki vaikuttaa selkeästi yhteisön tavoitteiden toteuttamiseen. 
45. Tällaisten tukihankkeiden tutkiminen muodostaa käsiteltyjen tapausten 
yhteismäärän huomioon ottaen hyvin merkittävän osan komission tekemistä 
päätöksistä ja siten suurimman osan sen yksiköiden työmäärästä. 
Yleiskatsauksessa on kuitenkin nähtävissä tilapäisen "ad hoe" -tuen määrän 
selvä kasvaminen samalla kun ohjelmiin perustuvien tukien määrä on 
vakaassa laskussa. Tästä voitaisiin päätellä, että komission tulisi keskittyä 
tärkeimpien tapausten tutkimiseen ja siten vapauttaa merkittävä osa 
voimavaroista, joita nykyisin käytetään niiden tukihankkeiden tutkimiseen, 
jotka tukevat yhteisön tavoitteita ja täyttävät selkeästi asetetut edellytykset. 
Tämä uudelleensuuntaaminen voitaisiin saavuttaa yksinkertaistamalla 
menettelyitä, erityisesti jäsenvaltioiden ilmoittamisvelvollisuutta ja komission 
tutkimuksia. Tällainen myös kansallisen hallinnon kannalta toivottava 
yksinkertaistaminen ei missään tapauksessa tarkoittaisi komission 
asettamien perusteiden noudattamisen heikentymistä, jotka ovat johtaneet 
tämän tyyppisen tuen määrän vähenemiseen rajoittamalla sen tasolle, mikä 
on välttämätöntä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi suhteutettuna 
saajan kokoluokkaan ja sijaintipaikkaan. Tämän vuoksi komissio suunnittelee 
lähitulevaisuudessa tekevänsä EY:n perustamissopimuksen 94 artiklan 
määräyksiin perustuvan asetusehdotuksen komission valtuuttamiseksi 
antamaan asetuksia, joilla tietyt tukiluokat vapautetaan 
ilmoittamisvelvollisuudesta. 
46. Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutokseen 
myönnetyn tuen tarkempi rajoittaminen vaikuttaisi myös välttämättömältä. 
43 
Vaikka osa tämän tyyppisestä tuesta voikin nopeuttaa joidenkin vaikeuksissa 
olevien alojen sopeuttamista ja lieventää sopeuttamisen sosiaalisia 
seurauksia, on yhtä välttämätöntä, että näiden tukien määrä rajoitetaan 
rakennemuutoksen edellyttämälle tasolle ja että tukea saavien yritysten 
pitkän aikavälin elinkelpoisuus taataan siten, että uusi tuki on tarpeetonta. 
Lisäksi jäsenvaltioiden taipumus keskittää budjettirajoitusten vuoksi 
alueellisiin tukihankkeisiin saatavilla olevat voimavarat muutamaan suureen 
investointiin saa komission myös harkitsemaan niiden tapausten erillistä 
tutkimista, jotka todennäköisesti vääristävät eniten kilpailua. Näiden 
tapausten tutkimiseen sovellettavat perusteet löytyvät valmisteltavana 
olevasta "monialapuitesäännöstä". Laaja-alaisten tavoitteiden yhteydessä 
esiintyvän vastaavan ilmiön vuoksi komission harkitsee tukiryhmille 
myönnettäviä poikkeuksia koskevissa tulevissa asetuksissa ilmoitusta 
koskevien enimmäismäärien asettamista suurimmille tukitapauksille, kuten 
on jo tehtykin tutkimukseen ja kehittämiseen myönnettyjen tukien suhteen. 
44 
LIITE I 
TEKNINEN LIITE 
Tämän liitteen tarkoituksena on esitellä valtion tukea koskevan 
yleiskatsauksen laatimisessa käytetyt menetelmät ja lähteet erityisesti 
seuraavien kohtien osalta: 
Tutkimuksen kohdealat 
Alat, joita tutkimus ei koske 
II. Tukiluokat, tukimuodot ja tuen tarkoitus 
III. Tukiosan arvioinnissa käytetyt tiedot, lähteet ja menetelmät 
IV. Erityisongelmat 
Tutkimus ja kehitys (T&K) 
Liikenne-sektori Luxemburgissa 
Matkailu; maatalouselintarvikkeet 
Koulutus ja työttömyys 
I. Tutkimuksen kohdealat 
Alat, joita tutkimus ei koske 
1. Tässä teknisessä liitteessä selvitetään tutkimuksen metodologinen 
tausta ja siinä käytetyt tilastolliset menetelmät. Se on edellisessä 
yleiskatsauksessa käytetyn teknisen liitteen ajan tasalle saatettu 
toisinto. 
Yleiskatsauksessa keskitytään EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 
artiklan ja EHTY:n perustamissopimuksen 95 artiklan soveltamisalaan 
kuuluville yrityksille myönnettävään valtion tukeen. Yleiset 
tukitoimenpiteet (jotka käsitellään EY:n perustamissopimuksen 101 
artiklan mukaisesti, jos ne vääristävät kilpailua) eivät siten sisälly 
tässä katsauksessa esitettyihin lukuihin. 
2. Seuraavia toimenpiteitä tai aloja ei käsitellä: 
2.1. Tuki, jonka saajina ovat muut kuin yritykset 
kotitalouksille myönnettävä tuki, 
vammaisille myönnettävä tuki, 
infrastruktuureihin (satamat, lentoasemat, tiet jne.) myönnettäv 
korkeakoulujen laitoksille myönnettävä tuki, 
julkisille ammatillisille koulutuskeskuksille myönnettävä 
tuki, 
kehitysmaille myönnettävä tuki. 
2.2. Yleiset toimenpiteet ja muut toimenpiteet 
erot jäsenvaltioiden verotusjärjestelmien ja yleisten 
sosiaaliturvajärjestelmien välillä (rahan arvon aleneminen, 
sosiaaliturvavaje jne.), 
kiintiöt, julkiset hankinnat, markkinarajoitukset, tekniset 
standardit, 
erityiset verotusjärjestelyt (osuuskunnat, omistajayhtiöt, 
itsenäiset ammatinharjoittajat jne.)16, 
alv:n yleinen alentaminen (esimerkiksi elintarvikkeet 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, tietyt tuotteet Ranskan 
merentakaisissa departementeissa)17. 
2.3. Yli- ja monikansallisten organisaatioiden myöntämä tuki 
16 Pienyritysten tavallista alempaa yhtiöveroastetta pidetään kuitenkin tukena, ja se sisältyy tähän 
tutkimukseen (esim. Saksa). 
17 Erityiset alennukset, kuten kaikkien Berliinissä valmistettujen tuotteiden alv:n alentaminen, 
sisältyvät tutkimukseen. Sen sijaan kaikista Ranskan merentakaisissa departementeissa 
myytävistä tuotteista (niiden alkuperästä riippumatta) kannettua alempaa alv:a ei kuitenkaan 
pidetä tukena eikä se sisälly tähän tutkimukseen. 
46 
yhteisön rahastot (EAKR, EMOTR jne.), 
EIP:n ja EJKP:n myöntämä rahoitus, 
Euroopan avaruusjärjestölle (ESA) myönnettävä tuki. 
2.4. Yksittäiset tukitvvpit 
puolustusteollisuus (katso tämän liitteen kohta 11.2), 
energia-alalla myönnettävä tuki kivihiiltä lukuun ottamatta 
(katso kohdat 10.2 ja 11) sekä energiansäästöön ja 
vaihtoehtoisiin (uusiutuviin) energialähteisiin myönnettävä tuki, 
tuki liikenteen alalle tuki rautateitä lukuun ottamatta (katso 
kohta 10.2), sekä tuki ilmailualalle, joka sisältyy tukikohteeseen 
2.2.5.: Muut alat, 
koulutusta ja työttömyyttä koskevat toimenpiteet (katso kohta 
14), 
lehdistö ja tiedotusvälineet, 
rakennukset ja tie- ja vesirakennustyöt, 
yleishyödylliset palvelut, kuten kaasu, vesi, sähkö, televiestintä 
(hinnoittelujärjestelmä ja rahoitus). 
Tukiluokat, tukimuodot ja tuen tarkoitus 
3. Tukiluokat 
Kaikki tuki aiheuttaa kustannuksia tai tulonmenetystä julkisille 
viranomaisille ja tuottaa etua tuensaajille. Tukiosa, toisin sanoen 
siirretyn nimellisen tukisumman sisältämän lopullisen rahoituksellisen 
edun määrä, riippuu paljolti siitä, missä muodossa tuki on myönnetty. 
Sen vuoksi tuki olisi jaettava luokkiin sen mukaan, missä muodossa se 
myönnetään. Tätä varten on määritelty neljä tukiluokkaa. Kutakin 
luokkaa vastaa kirjaintunnus A, B, C tai D. Kirjaintunnusta seuraa joko 
numero 1, joka merkitsee talousarviosta myönnettyä tukea (eli 
keskushallinnon talousarviosta myönnettyä tukea), tai 2, joka 
tarkoittaa verohuojennusta (eli verotusjärjestelmän kautta myönnettyä 
tukea), sekä A-kirjain, jos tukiosan määrä on tiedossa. Esimerkiksi 
tunnus C1A tarkoittaa, että viitataan halpakorkoisen lainan (C1) 
tukiosaan (A). 
4. Luokka A (A1 +A2) 
4.1. Ensimmäinen luokka (A) kattaa tuen, joka siirretään 
lyhentämättömänä tuensaajalle. Toisin sanoen tukiosa on yhtä suuri 
kuin tuen pääoma-arvo. Ensimmäinen luokka on jaettu kahteen 
alaluokkaan sen mukaan, onko tuki myönnetty talousarviosta (A1) vai 
verotus- tai sosiaaliturvajärjestelmän kautta (A2). 
4.2. Luettelo luokkiin A1 ia A2 kuuluvista tuista 
avustukset, 
47 
tuensaajan suoraan saama korkotuki, 
yleiset tutkimus- ja kehitysohjelmat (katso kohta 11), 
verohyvitykset ja muut verotusta koskevat toimet, joissa edun 
saaminen ei riipu siitä, onko tuensaaja verovelvollinen (eli jos 
verohyvitys on suurempi kuin perittävä vero, yli menevä osa 
maksetaan takaisin), 
verovähennykset, vapautukset ja huojennukset, joissa edun 
saaminen riippuu siitä, onko tuensaaja verovelvollinen, 
sosiaaliturvamaksujen alennus. 
5. Luokka B1 
5.1. On tarpeen määritellä, voidaanko julkisten viranomaisten suorittamaa 
varainsiirtoa, joka tehdään oman pääoman ehtoisena sijoituksena, 
pitää tuensaajalle myönnettynä tukena vai onko kyse julkisen sektorin 
osallistumisesta kaupalliseen toimintaan ja sen toimimisesta yksityisen 
sijoittajan tapaan tavanomaisissa markkinatalousolosuhteissa. Vaikka 
pääomaosakkuudet olisi voitu eri muodoissaan sisällyttää 
ensimmäiseen luokkaan, ne on erotettu omaksi luokakseen (B1). 
Luokassa B1A ilmoitetaan arvio tällaisten osakkuuksien sisältämästä 
tukiosasta. 
5.2. Luettelo luokkaan B1 kuuluvista tuista 
Pääomaosakkuudet missä tahansa muodossa (mukaan lukien 
velan muunto). 
6. Luokka C (C1 +C2) 
6.1. Kolmas luokka (C) kattaa siirrot, joissa tukiosa muodostuu tuensaajan 
säästämistä korkomenoista siltä ajalta, kun siirretty pääoma on tämän 
hallussa. Lopullinen varainsiirto tapahtuu halpakorkoisena lainana (C1) 
tai veron lykkäyksenä (C2). Tukiosat (C1A/C2A) ovat tässä luokassa 
paljon tuen pääoma-arvoa pienempiä. 
6.2. Luettelo luokkiin C1 tai C2 kuuluvista tuista 
julkisista tai yksityisistä lähteistä myönnetyt halpakorkoiset 
lainat (myönnetyt uudet lainat). (Korkotukien siirrot kuuluvat 
luokkaan A1) 
julkisista tai yksityisistä lähteistä myönnetty osakaslaina 
ennakot, jotka on palautettava, jos hanke onnistuu 
veron lykkäykset (varaukset, vapaat tai nopeutetut poistot 
jne.). 
48 
7. Luokka D1 
7.1. Viimeinen luokka (D1) kattaa nimellismäärinä ilmaistut takuut. 
Tukiosat (D1A) ovat tavallisesti paljon nimellismääriä alhaisemmat, 
koska ne vastaavat sitä etua, jonka tuensaaja saa ilmaiseksi tai 
markkinakorkoa alhaisemmalla korolla, jos takuusta maksetaan 
riskilisä. Jos takuuohjelmasta kuitenkin aiheutuu tappioita, tappioiden 
kokonaismäärä (josta vähennetään maksettujen riskilisien 
kokonaismäärä), kuuluu luokkaan D1A, koska tätä määrää voidaan 
pitää tuensaajalle suoritettuna lopullisena siirtona. Näiden takuiden 
nimellismäärät ilmoitetaan luokassa D1 vastuusitoumuksen tason 
osoittamiseksi. 
7.2. Luettelo luokkaan D1 kuuluvista tuista 
takuuohjelmien kattamat määrät (D1) 
takuuohjelmien aiheuttamat menetykset, (josta vähennetään 
maksettujen riskilisien kokonaismäärä) (D1A). 
8. Eri tukimuotojen sisältämän tukiosan laskentaa koskevat tiedot on 
ilmoitettu kohdassa 10.6. 
9. Tuen tarkoitus 
9.1. Tukiohjelmat on jaettu 19 ryhmään niiden alakohtaisen tai 
toiminnallisen tarkoituksen mukaan: 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2. Teollisuus/palveluala 
2.1. (Laaja-alainen tarkoitus) 
2.1.1. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.7. Työttömyyden torjunta )katso tämän 
2.1.8. Koulutustuki )liitteen kohta 14 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2. Teollisuus/palvelut 
2.2. (Erityisalat) 
2.2.1. Teräs 
2.2.2. Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muut alat 
49 
3. Alueellinen tuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa 
tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
Alueellista tukea koskeva ryhmä 3 sisältää Saksan osalta kolme 
alaryhmää: 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet, 
joihin kuuluvat uudet osavaltiot, 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa 
tarkoitetut alueet sekä entinen Zonenrandgebiet-alue ja Länsi-Berliini. 
Kivihiilialan tuet jaotellaan sen mukaan, kytkeytyykö tuki nykyiseen 
tuotantoon (kytkeytymisestä päättää komissio neuvostolle vuosittain 
antamassaan alan rahoitustukea koskevassa tiedonannossa). 
50 
9.2. Luettelo 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista alueista18 
Jäsenvaltio: Alueet 
Kreikka 
Irlanti 
Portugali 
Saksa 
Espanja koko maa 
Berliini (kaupungin itäosa) 
Brandenburg 
Mecklenburg-
Vorpommern 
Sachsen 
Sachsen-Anhalt 
Thuringen 
Galicia 
Asturias 
Cantabria 
Castilla-Leon 
Castilla-La Mancha 
Extremadura 
Comunidad Valenciana 
Andalusia 
Murcia 
Ceuta y Melilla 
Kanariansaaret 
Ranska Merentakaiset departementit 
Italia Campania 
Sud 
Sisilia 
Sardinia 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Pohjois-lrlanti 
18 EYVL N:o C 212, 12.8.1988, s. 2 - K) ja myöhemmät muutokset 
51 
III. Tukiosan arvioinnissa käytetyt tiedot, lähteet ia menetelmät 
10. Luvut on yleensä ilmoitettu tosiasiallisina menoina (tai 
verokustannusten tapauksessa tosiasiallisina tulonmenetyksinä)19 Jos 
tämä ei ollut mahdollista, talousarviomäärärahoja tai 
suunnitteluohjelmissa varattuja määrärahoja koskevia tietoja käytettiin 
sen jälkeen, kun asianomaisia jäsenvaltioita oli ensin kuultu asiasta. 
Jos lukuja ei ollut saatavilla, on ekstrapoloitu aiempia lukuja, jollei 
muuta ole ilmoitettu. 
Tiettyjen verohuojennusten arvoa ei voitu laskea. Jos jäsenvaltio ei 
toimittanut muita tietoja tukiosan laskemista varten, arvioitiin, että 
tukiosan määrä on yksi kolmasosa tukitoimenpiteen bruttomäärästä. 
Näitä arvioita tehtiin vain harvoissa tapauksissa, eikä niillä ole 
merkittävää vaikutusta tuloksiin. 
10.1. Kaikki luvut ilmoitettiin kansallisena valuuttana ja muunnettiin ecuiksi 
Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston EUROSTATin määrittelemän 
vuotuisen keskimääräisen valuuttakurssin mukaisesti. 
Mitä tulee yleiskatsauksessa käytettyihin indikaattoreihin, EUROSTAT 
toimitti myös seuraavat luvut: 
- markkinahintainen bruttokansantuote (BKT): (National 
Accounts ESA - Aggregates 1970 - 1994), 
- valuuttakurssit, 
- markkinahintainen bruttoarvonlisä: (Datashop, database 
VISA). 
Eurostatista saatu EY:n sisäinen teollisuustuotteiden vienti kattaa 
CTCI:n 3 toisinnon luokkiin n:o 6 ja 8 kuuluvat tuotteet. Siviiliväestön 
työllisyyttä koskevia tilastoja (National Accounts ESA - Detailed tables 
by branch 1970 - 1994, item B52), käytetään erilaisten 
prosenttiosuuksien laskemiseen työntekijää kohden. 
10.2. Komission yksiköt ovat toimittaneet omia alojaan koskevia lukuja 
seuraavien periaatteiden mukaisesti. Jäsenvaltiot eivät ole 
tarkastaneet kaikkia lukuja, eivätkä komission yksiköt ole aina 
tarkastaneet lukuja vertaamalla niitä kyseisen alan talousarvioon. 
Maataloutta ia kalastusta koskevat luvut ovat lukuja, jotka jäsenvaltiot 
ovat toimittaneet 20. lokakuuta 1974 pidetyssä 306 neuvoston 
istunnossa annetun jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 
päätöslauselman mukaista menettelyä noudattaen. 
19 On korostettava, että vuotuiset menot (maksusitoumukset) eivät välttämättä täysin vastaa 
kyseiseen tukiohjelmaan tarkoitettuja vuotuisia talousarviomäärärahoja. 
52 
Maatalouden osalta Irlanti, Italia ja Luxemburg ovat toimittaneet 
täydelliset tiedot ainoastaan vuosiin 1988, 1987 ja 1986 asti tässä 
järjestyksessä. 
Kreikasta ja Ranskasta oli saatavilla lukuja ainoastaan vuoteen 1992 
asti ja Alankomaista ja Portugalista vuoteen 1993 asti. Espanjasta 
saadut tiedot koskevat ainoastaan keskushallintoviranomaisten 
vuoteen 1991 mennessä myöntämää tukea. Koska alueviranomaisten 
myöntämää tukea koskevat tiedot ovat puutteelliset, voidaan olettaa, 
että Espanjassa tällä alalla myönnetyn tuen kokonaismäärä on arvioitu 
huomattavasti todellista alhaisemmaksi. 
Seuraavia tukia ei ole huomioitu määritettäessä yleiskatsauksessa 
ilmoitettua talousarviomenojen kokonaismäärää: tutkimustyöhön 
myönnettävä tuki, maanparannustyöt (viemäröinti), koko alalla 
sovellettavat sosiaaliturvaa koskevat toimenpiteet, 
tuloverohuojennukset sekä valikoiva alueellinen rahoitustuki. 
Seuraavat tuet on otettu lukuun: avustukset, veronhuojennukset, 
veronluonteisilla maksuilla rahoitettu tuki, korkotuki ja joukko valtion 
myöntämiä luontoisetuja (kuten koulutus). 
Kalatalouden alalla vuosilta 1993 ja 1994 oli saatavilla Belgiaa, 
Saksaa, Kreikkaa, Espanjaa, Irlantia, Italiaa ja Yhdistynyttä 
kuningaskuntaa koskevia tietoja. 
Lainoja ja takuita ei otettu huomioon, jos niiden tukiosaa ei voitu 
ilmaista määrällisesti. 
Kivihiilen osalta käytettiin lukuja, jotka jäsenvaltiot toimittivat 
komission päätösten N:o 528/76/EHTY, 2064/86/EHTY ja 
3632/93/EHTY mukaisesti, ja joista on esitetty tiivistelmä tämän alan 
tukia koskevassa vuotuisessa komission tiedonannossa neuvostolle20. 
Uuden pääoman sijoittamista, joka saattaa olla tukea, ei sisällytetty 
näihin lukuihin. Julkisyhteisöjen hiilen ostosopimuksia (esimerkiksi 
sähköntuotantoa varten), jotka saattavat sisältää tukiosan siltä osin 
kuin hinta ylittää maailmanmarkkinahinnan, ei otettu huomioon. 
Liikenteen osalta (rautatiet) luvut ovat jäsenvaltioiden neuvoston 
asetuksen N:o 1107/70 mukaisesti toimittamia lukuja. Lisäksi on 
otettu erikseen huomioon tuki, jota on myönnetty rautateille 
neuvoston asetuksen 1191/69, sellaisena kuin se on muutettuna 
asetuksilla 1893/91 ja 1192/69, nojalla julkisten palvelujen 
20 Nämä luvut on jaoteltu nykyiseen tuotantoon myönnettyyn tukeen sekä tukeen, joka ci liity 
nykyiseen tuotantoon (kuten kaivostyöntekijöiden sosiaaliturvaa koskevat erityistoimet sekä 
vanhojen sitoumusten kattamiseen tarkoitettu luki). Vuodesta 1994 alkaen komissio ei 
kuitenkaan enää sisällyttänyt tämän alan tukia koskevaan vuotuiseen tiedonantoonsa 
sosiaalietujen rahoitukseen liittyviä lukuja. 
53 
velvoitteen ylläpitämistä ja rautateihin kohdistuvista erityisistä 
rasitteista johtuvan rautatieyritysten kirjanpidon 
säännönmukaistamista varten. 
Muiden liikennemuotojen osalta tukea koskevat luvut ovat puuttuvien 
tietojen vuoksi epätäydelliset ja hajanaiset, ja niitä ei sen vuoksi ole 
otettu huomioon. Varsinkaan paikallisliikenteelle myönnetystä tuesta 
ei toimitettu lukuja. Lentoliikennealalla myönnettävä valtion tuki 
sisältyy tukikohteeseen 2.2.5: "Muut alat". 
10.3. Teollisuus 
Teollisuuden ja palvelujen alalla myönnettävää tukea koskevat luvut 
on yleensä saatu 93 artiklan mukaisista ilmoituksista ja komission 22. 
helmikuuta 1994 päivätyssä kirjeessä jäsenvaltioille määräämän 
standardoidun vuosikertomusmenettelyn yhteydessä toimitetuista 
tiedoista. Lisäksi tietoja tarkistetaan vertaamalla niitä tuen 
myöntämistä koskeviin kansallisiin julkaisuihin, alustaviin 
talousarvioihin ja muihin saatavilla oleviin lähteisiin. 
10.4. Teräs 
Tässä tutkimuksessa esitetyt luvut on koottu komission neuvostolle 
toimittamista terästeollisuudelle myönnettävän tuen 
seurantakertomuksista. Luvuista ilmenee yrityksille myönnetyn tuen 
määrä. 
10.5. Veromenot 
Veromenojen osalta käytettiin lähtökohtana OECD:n määritelmää 
kyseisestä käsitteestä. 
"Veromenoilla tarkoitetaan yleensä sellaista poikkeamaa yleisesti 
hyväksytystä tai perusverotusjärjestelmästä, josta seuraa tiettyjä 
toimintoja tai tiettyjä veronmaksajien ryhmiä suosiva verotus". 
Tämän vuoksi esimerkiksi tietyille kehitysalueille eli ainoastaan osalle 
veroviranomaisen verotusalueesta myönnettyjä verohelpotuksia 
pidetään veromenoina, kun taas verokantarakennetta pidetään 
erottamattomana osana perusverotusjärjestelmää. 
Joissakin tapauksissa tällaiset poikkeamat viitejärjestelmästä ovat sillä 
rajalla, ovatko ne EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa 
tarkoitettua tukea vai yleisiä toimenpiteitä. Tämän "harmaan alueen" 
selventämiseksi on toteutettava lisätoimia. 
10.6. Tukiosan arviointimenetelmät 
10.6.1. Jotta eri tukimuotojen analysointiperuste olisi täysin 
vertailukelpoinen, tukimuodoista on erotettava yhteinen 
nimittäjä. Se on niiden sisältämä tukiosa. Tätä varten on 
54 
sovellettu komission valtion tuen valvonnassa nykyisin 
käyttämiä menetelmiä. Kaikki nämä menetelmät ovat osa 
komission virallista politiikkaa ja niistä on neuvoteltu 
jäsenvaltioiden kanssa teknisellä tasolla. 
10.6.2. Tukiosan arvioinnissa sovellettu peruslähestymistapa on 
yhteinen arviointimenetelmä, jota käytetään valtion tuen 
nettoavustusekvivalentin laskennassa (uusimpien tietojen 
saamiseksi katso alueellista tukea koskevista järjestelmistä 
annetun komission tiedonannon liite, EYVL C 31, 3.2.1979; 
katso myös 20. lokakuuta 1971 annettu neuvoston 
päätöslauselma, EYVL C 111, 4.11.1971). 
Tuen saaminen saattaa tietenkin muuttaa joidenkin tuensaajien 
veroperustetta. Ottaen huomioon ne avustukset ja 
vähennykset, joita voidaan vaatia korvaukseksi tiettyjen 
yritysten liikevoittoveroista ja niiden kärsimistä tappioista, 
yritysten maksaman veron tosiasiallinen määrä on yleensä 
paljon alhaisempi kuin teoreettinen enimmäisveroprosentti. Sen 
vuoksi katsotaan, että verotusta huomioon ottamatta saadut 
tulokset ovat lähempänä todellisuutta kuin jos olisi käytetty 
teoreettista enimmäisveroprosenttia. Yhteisenä nimittäjänä on 
sen vuoksi avustusekvivalentti eikä nettoavustusekvivalentti. 
Eri tukimuotoihin sovellettava menetelmä 
10.6.3. Luokka A - avustukset, sosiaaliturvamaksujen alennus jne. 
Tukiosaa ei tarvitse laskea, koska tämä luokka käsittää kaikki 
sellaiset tuet, joita voidaan pitää avustuksina tai 
avustusekvivalentteina. 
10.6.4. Luokka B - osakkuus (mukaan lukien velan muunto). 
Komission vakiintuneen politiikan mukaan tällaiset toimenpiteet 
ovat tukea, jos tavanomaisissa markkinatalousoloissa toimiva 
yksityinen sijoittaja ei olisi tehnyt tällaista sijoitusta. Katso 
komission tiedonanto ETY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 
artiklan ja komission direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan 
soveltamisesta julkisiin yrityksiin tehdasteollisuuden alalla, 
EYVL N:o C 307, 13.11.1993, s. 321. Tämä menetelmä 
perustuu tukitoimenpiteestä tuensaajalle koituvan edun 
laskentaan. 
21 Katso myös "ETY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta julkisyhteisöjen 
omistusosuuksiin", EY:n tiedote 9-1984, sekä "The Measurement of the Aid Element of State 
Acquisitions of Company Capital" - IV/45/87 Evolution of Concentration and Competition 
Series, Collection : Working Papers 87. 
55 
Valtion holding-yhtiöihin sijoitetun pääoman osalta tutkittiin 
kunkin yhtiön kokonaistulos ja tukiosana pidettiin määrää, joka 
tarvittiin toistuvien tappioiden kattamiseen. 
10.6.5. Luokka C - halpakorkoiset lainat ja veron lykkäystä koskevat 
määräykset. 
Yhteisen arviointimenetelmän mukaisesti yritykselle tiettynä 
ajanjaksona halpakorkoisina lainoina ja veron lykkäyksinä 
myönnetyt edut diskontataan nykyhetkeen. Diskonttokorko on 
viitekorko, joka edustaa korkoa, jolla yritykset saavat lainaa 
tavanomaisissa markkinatalousoloissa. Komissio on 
muodollisesti hyväksynyt kussakin jäsenvaltiossa määritellyt 
viitekorot (katso yhteisen arviointimenetelmän kohta 14). 
Halpakorkoisen lainan vuotuinen tukiosa on viitekoron ja sen 
koron erotus, jolla valtio kyseisen lainan myöntää, kerrottuna 
lainan arvolla. 
Osakaslainojen osalta nettokustannukset määritettiin laskemalla 
valtion näistä osakaslainoista tosiasiallisesti saaman 
tuottoprosentin ja viitekoron erotus. Palautettavien ennakoiden 
tapauksessa tukiosana pidettiin arviota valtiolle aiheutuneista 
tosiasiallisista nettokustannuksista, koska yksittäistapausten 
määrä oli kohtuuttoman suuri. 
10.6.6. Luokka D - takuuohjelmien kattamat määrät. 
Valuuttakurssien takuujärjestelyjen osana myönnetyissä 
lainoissa tukiosa lasketaan ikään kuin laina olisi halpakorkoinen 
laina, joka on myönnetty valuutassa, joka on suojattu takuulla 
muuntokurssien vaihteluilta. Tukiosa on sama kuin takuun 
kattaman valuutan viitekurssin ja sen viitekoron erotus, jolla 
laina myönnetään, vähennettynä kaikilla takuusta aiheutuneilla 
maksuilla. Tämä laskentatapa perustuu ohjelmasta tuensaajalle 
koituvien etujen laskentaan22. Tapausten suuren määrän vuoksi 
ei yksinkertaisissa laina-/takuujärjestelmissä olisi käytännöllistä 
tutkia jokaista takuuta erikseen ja päättää, mikä olisi hinta, 
jonka tuensaaja tavallisesti joutuisi maksamaan tällaisesta 
takuusta. Sen vuoksi otettiinkin huomioon hallitukselle 
tällaisista ohjelmista yleisellä tasolla aiheutuneet 
nettokustannukset (eli valtion myöntämistä takuista aiheutuvien 
kustannusten ja vakuuksiin liittyvistä maksuista saatujen tulojen 
erotus), paitsi silloin, kun yksittäistapaukset olivat kovin laajoja 
22 Jos nämä tiedot eivät ole saatavilla, tukiosana pidetään arviota valtiolle aiheutuneista 
kokonaismenetyksistä. 
56 
tai kun takuun arvo voitiin tietyillä aloilla laskea sen perusteella, 
mikä takuun arvo on tuensaajalle23. 
10.7. Vaikka julkisten luottolaitosten myöntämiä lainoja tai takuita koskevat 
luvut ilmoitetaan, jos niitä pidetään tukena, tällaisten toimenpiteiden 
yksilöimisessä ja mittaamisessa on suurempia vaikeuksia kuin muiden 
tukimuotojen, koska ne eivät ole luonteeltaan yhtä avoimia. Jotta 
vältettäisiin tukien erilaisesta käsittelystä aiheutuva tarpeeton syrjintä 
tällä alueella, tällaisen tuen yksilöimistä ja mittaamista on vielä 
kehitettävä. 
23 Tämä on ollut komission politiikkana terästeollisuudessa ja laivanrakennusalalla sekä 
joissakin yksittäisissä pelastustapauksissa käytettyjen takuiden osalta. 
57 
IV. Erityisongelmat 
11. Tutkimus ja kehitys (T&K) 
11.1. T&K-ohjelmat 
Lukuihin sisältyy ainoastaan kansallistetuissa tai yksityisissä 
yrityksissä toteutettaville T&K-ohjelmille myönnettävä 
tutkimuslaitoksen ulkopuolinen valtionrahoitus, joka kuuluu 
tukiluokkaan A1A24. Käytettyjen lähteiden yleisen luonteen huomioon 
ottaen tiettyjä julkisiin hankintoihin liittyviä osatekijöitä (kuten T&K-
sopimuksia) ei aina ole mahdollista jättää tutkimuslaitoksen 
ulkopuolisten kustannusten ulkopuolelle. Koska niihin on sisällytetty 
ainoastaan T&K-toiminnan suora rahoitus, katsotaan, että T&K-
toimintaa koskevat luvut on arvoitu todellista pienemmiksi (T&K-
sopimuksia ja julkista tutkimusta (katso 11.2 ja 11.3 jäljempänä) ei 
otettu lukuun, koska tällaisten tukitoimien tukiosaa ei pystytty 
ilmaisemaan määrällisesti). 
11.2. T&K-sopimukset 
Tutkimus- ja kehityssopimuksia koskevia lukuja ei ole sisällytetty 
näihin lukuihin, koska tukiosaa on nykyisin usein mahdotonta ilmaista 
määrällisesti. Lisäksi lähteet eivät mahdollista erityisesti sotilaallisiin 
tarkoituksiin tehtyjen tutkimus- ja kehityssopimusten eriyttämistä eikä 
tällaisten sopimusten markkinavaikutusten arviointia25. 
11.3. Julkinen tutkimus 
Valtion tai julkisten tutkimuskeskusten taikka korkeakoulujen laitosten 
suorittamaan tutkimukseen annetun laitoksensisäisen rahoituksen 
sisältämistä tukiosista ei ole saatavilla lukuja. Niiden puuttuminen voi 
olla tärkeää tiettyjen sellaisten alojen kannalta, joilla julkiset tai 
puolijulkiset laitokset suorittavat laajamittaista T&K-työtä, jolla voi olla 
kaupallista merkitystä26. 
24 T&K-välincistön nopeutettua poistoa ci pidetä tukena. 
25 Katso yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle, 9.2 
kohta, EYVL C 83, 11. 4.1986. 
26 Katso yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle, 9.1 
kohta. 
58 
11.4. Ydinenergia 
Jäsenvaltiot avustavat ydinenergia-alaa julkisten yritystensä tai T&K-
rahoitustoiminnan välityksellä (joka tapahtuu pääasiallisesti T&K-
sopimuksina ja julkisena tutkimustyönä). Ainoastaan osa tästä 
suorasta rahoitustoiminnasta voitaisiin sisällyttää T&K-toimia 
koskeviin lukuihin (2.1.1). T&K-toimia koskeviin lukuihin sisältyvät 
ydinenergiaan liittyvät luvut on voitu arvioida todellista pienemmiksi. 
Koska T&K:ta koskeviin lukuihin ei ole sisällytetty T&K-sopimuksia 
eikä julkista tutkimusta, tällaisten tukitoimien sisältämää tukiosaa on 
vaikea ilmaista määrällisesti. 
12. Liikenne-sektori Luxemburgissa 
Liikennettä koskevat luvut näyttävät Luxemburgissa olevan muita 
jäsenvaltioita korkeammat, mikä johtuu pääasiassa rautateiden 
entisten työntekijöiden erityisen korkeista eläkemenoista. Asiasta ei 
ole saatavilla muita tietoja. 
13. Matkailu ja maatalouselintarvikkeet 
Koska näitä kahta alaa koskevat tiedot ovat puutteelliset, tutkimuksen 
numerotiedot ovat luultavasti epätäydelliset. 
14. Koulutus ja työttömyys 
Aina ei ole ilmeistä, ovatko tietyt verotukselliset tai sosiaaliturvaa 
koskevat toimenpiteet tukea vai ovatko ne kiinteä ja erottamaton osa 
verotus- tai sosiaaliturvajärjestelmää. Lisäksi eri jäsenvaltioissa on 
tukiohjelmia tiettyjen sosiaalisesti epäsuotuisassa asemassa olevien 
työntekijäryhmien yleisen koulutuksen tai työllistämisen edistämiseksi 
taikka helpottamiseksi. Näitä ohjelmia ei toistaiseksi pidetä valtion 
tukena, jos ne eivät liity tiettyyn teollisuudenalaan, kaikkien 
elinkeinoelämän alojen on mahdollista osallistua niihin ja jos ne todella 
ovat osa työllistämistoimien yleistä järjestelmää. Vaikka komissio 
onkin käsitellyt joitakin koulutus- ja työllistämisohjelmia valtion 
tukena, kaikkia jäsenvaltioiden kyseisellä alalla toteuttamia toimia ei 
tähän mennessä ole tutkittu seikkaperäisesti. Tässä selvityksessä ei 
analysoida koulutusta ja työllisyyttä koskevia tukitoimia niiden 
huomattavien ongelmien vuoksi, jotka liittyvät työllisyystuen ja 
erityisesti koulutusta koskevan tuen erottamiseen yleisistä 
toimenpiteistä, ja jotta voitaisiin esittää jäsenvaltioiden kesken 
vertailukelpoisia lukuja. 
59 -£o 
LIITE II 
TILASTOLIITE 
Menetelmä tähän liitteeseen sisältyvien taulukoiden laatimiseksi selitetään 
teknisessä liitteessä. 
Taulukko A1 Valtion tuki teollisuudelle. Tukiosan vuotuinen määrä vuosina 
1990 - 1994 nimellishinnoin kansallisina valuuttoina. 
Taulukko A2Valtion tuki teollisuudelle. Tukiosan vuotuinen määrä vuosina 
1990 - 1994 nimellishinnoin ecuina. 
Taulukko A3Valtion tuki Saksan uusille osavaltioille. 
Vuotuiset keskiarvot vuosina 1992 - 1994 ecuina. 
Taulukot A4/1-12 Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
jäsenvaltioittain 
Kuvio A1 Valtion tuki teollisuudelle ja yhteisön sosiaali- ja aluerahastot. 
Vuotuiset keskiarvot vuosina 1992 - 1994 työntekijää kohden 
ecuina. 
61 
Taulukko A1 
Valtion tuki teollisuudelle nimellishinnoin vuosina 1990-1994 
Milj. kansallista valuuttaa 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt kuningaskunta 
EUR 12 1990 
62.591,68 
2.444,82 
20.289,56 
221.903,74 
285.919,74 
35.297,37 
282,81 
23.180,57 
2.029,05 
2.724,30 
133.997,53 
2.000,37 
40.458,98 1991 
122.959,62 
2.362,69 
24.695,70 
213.410,97 
155.573,36 
31.262,53 
200,38 
18.346,51 
2.341,60 
1.814,39 
77.353,97 
1.864,24 
38.054,65 1992 
74.360,25 
2.604,90 
29.845,34 
294.685,02 
251.519,09 
33.353,72 
224,31 
19.870,64 
2.533,70 
1.708,10 
77.644,63 
1.459,07 
40.839,78 1993 
45.225,40 
4.607,55 
36.716,45 
289.697,34 
179.675,64 
40.468,79 
451,77 
21.919,77 
1.614,10 
1.622,42 
76.236,48 
905,34 
43.890,55 1994 
40.180,71 
4.478,04 
34.165,75 
233.136,64 
235.323,46 
45.659,52 
430,11 
21.752,24 
1.631,50 
1.971,02 
171.132,51 
961,56 
43.549,91 
62 
Taulukko A2 
Valtion tuki teollisuudelle nimellishinnoin vuosina 1990-1994 
Milj. ecua 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Portugali 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EUR 12 1990 
1.475,34 
311,19 
9.887,17 
1.101,74 
2.211,02 
5.105,08 
368,35 
15.230,94 
47,83 
1.178,26 
739,88 
2.802,20 
40.458,98 1991 
2.912,13 
298,75 
12.042,22 
947,58 
1.210,98 
4.483,15 
260,97 
11.965,84 
55,46 
785,12 
433,08 
2.659,36 
38.054,65 1992 
1.787,73 
333,55 
14.772,14 
1.193,15 
1.898,07 
4.870,00 
294,86 
12.455,82 
60,91 
750,84 
444,45 
1.978,25 
40.839,78 1993 
1.117,47 
606,77 
18.961,39 
1.078,67 
1.204,87 
6.100,50 
564,75 
11.904,96 
39,88 
745,87 
404,72 
1.160,70 
43.890,55 1994 
1.013,18 
593,67 
17.748,44 
809,68 
1.481,23 
6.934,92 
541,71 
11.364,60 
41,14 
912,93 
869,29 
1.239,13 
43.549,91 
63 
Taulukko A3 
Valtion tuki Saksan uusille osavaltioille - vuotuinen keskiarvo vuosina 1992-1994 
Avustukset 
Verovapautukset 
Pääomaosakkuudet 
Halpakorkoiset lainat 
Veron lykkäykset 
Takuut 
YHTEENSÄ Milj. ecua 
5 583 
2 497 
6,4 
3 269 
0.00 
1 898 
13 254 Prosentteina 
42,1 
18,9 
0,1 
24,7 
0,00 
14,3 
100,00 Prosentteina tuen 
kokonaismäärästä 
32,1 
14,3 
0,04 
18,8 
0,00 
10,9 
76,1 
Vuosina 1992-1994 uusille osavaltioille myönnetyn tuen määrän vuotuinen 
keskiarvo oli 13 254 miljoonaa ecua. Tämä määrä vastaa 76 prosenttia 
kaikesta Saksan teollisuudelle myöntämästä tuesta. Uusille osavaltioille 
myönnetyt tuet lisäsivät Saksan myöntämän tuen kokonaismäärää, mutta 
tätä on osittain hillinnyt Berliinille ja Zonenrandille myönnettävän tuen 
väheneminen. 
Suurin osa uusille osavaltioille tarkoitetusta tuesta myönnettiin avustuksina 
(42,1 prosenttia) ja loput halpakorkoisina lainoina (24,7 prosenttia), 
verovapautuksina (18,9 prosenttia) ja takuina (14,3 prosenttia). 
64 
Kuvio A1 
Teollisuudelle myönnetty tuki ja yhteisön rahastoista myönnetyn tuen osuus työntekijää 
kohden Ecuina 
Keskiarvo vuosina 1992-1994 
ft' Tuki teollisuudelle/työntek 
M Alue/sos rahastojen osuus/tyontek 
Kuviosta A1 ilmenee yhteisön sosiaali- ja aluerahastojen merkitys verrattuna 
teollisuudelle myönnetyn kansallisen tuen kokonaismäärään. Nämä rahastot 
edustavat huomattavaa osuutta käytettävissä olevista varoista neljässä 
koheesiomaassa. 
Edellä mainittujen rahastojen osuus on: 
60,7 prosenttia tuen kokonaismäärästä Portugalissa, 
48,7 prosenttia Espanjassa, 
43,1 prosenttia Irlannissa ja 
36,4 prosenttia Kreikassa, 
yhteisön keskiarvon ollessa vain 17,8 prosenttia. 
65 
BELGIA 
Taulukko A4/1 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.1.1. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muutatat 
3. Alueellinen tuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
259,52 
2,29 
268,74 
68,37 
6,83 
165.67 
6,72 
0,00 
21,15 
0,00 
1.974,88 
1,96 
28,77 
1.451,99 
647,38 
13,59 
473,52 
5,04 
177,45 
177.45 
0,00 
2.682,88 A2A 
0,00 
0,00 
587,63 
0,16 
0,00 
23,07 
0,00 
180,33 
6,84 
377,23 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0.00 
5.27 
5.27 
0,00 
592,91 B1A 
0,00 
0,00 
14,85 
0,00 
0,00 
0,04 
0,00 
0,00 
0,00 
14,80 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
14,85 C1A 
0,00 
0,00 
112,89 
24,56 
0,00 
1,64 
86,69 
0,00 
0,00 
0,00 
2,87 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
2,87 
0,00 
0,00 
0,00 
115,76 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
0.00 
0,00 
86.81 
0,00 
0,00 
0.00 
81,39 
0,00 
5,42 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
13.85 
13.85 
0.00 
100.66 YHTEENSÄ 
259,52 
2,29 
1.070,91 
93,09 
6,83 
190,42 
174,80 
180,33 
33,42 
392,03 
1.977,74 
7,96 
28,77 
1.451,99 
647,38 
13,59 
473.52 
7,91 
196,57 
196.57 
0,00 
3.507,04 
66 
TANSKA 
Taulukko A4/2 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) *** 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muut alat 
3. Alueellinen tuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
147,21 
13,69 
338,21 
136,65 
38,25 
7,65 
42,51 
113,16 
0,00 
0,00 
680,57 
0,00 
106,63 
550,62 
348,45 
0,00 
0,00 
23,32 
13,13 
13.13 
0,00 
1.192,81 A2A 
0,00 
0,00 
9,46 
7,98 
1,48 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
9,46 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
0,00 
0,00 
15,35 
6,82 
0,00 
3,80 
2,34 
2,39 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,57 
0,57 
0,00 
15,92 C2A 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 D1A 
0.00 
0.00 
4.40 
0.72 
0,00 
3.24 
1,04 
0,00 
0,00 
0,00 
0.26 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.26 
0.00 
0.00 
0.00 
4.66 YHTEENSÄ 
147,21 
13,69 
367,42 
757,58 
39,73 
14,69 
45.88 
115,54 
0,00 
0,00 
680,83 
0,00 
106,63 
550.62 
348.45 
0,00 
0,00 
23,57 
13,70 
13,70 
0,00 
1.222,85 
*** 1990-92 Keskiarvoa käytetty taulukon 12 EUR 12 arvioon 
67 
SAKSA 
Taulukko A4/3 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muutatat 
3. Alueellinen tuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
3.3. Deutsche Zonenrandgebiete/Berlin 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
4.038,61 
18,87 
1.421,09 
744,71 
107,63 
269,63 
0,00 
279,28 
0,00 
19,85 
21.682,67 
108.58 
575,32 
12.114,17 
3.258,95 
5.532,99 
3.334,60 
17,01 
4.970,11 
378,93 
4.578,12 
13,07 
32.131,34 A2A 
0,00 
0,00 
287,14 
0,00 
0,00 
229,65 
21.45 
36,04 
0,00 
0,00 
146,99 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
146,99 
3.831.83 
20.62 
2.456,03 
1.355,18 
4.265,95 B1A 
0,00 
0,00 
8,16 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
8,16 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
8,16 C1A 
0,00 
0,00 
784,92 
74,57 
42,08 
228.80 
0,00 
9,60 
0.00 
489.86 
13,83 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
13,83 
2.851,18 
52,56 
2.798,62 
0,00 
3.649,93 C2A 
0,00 
0,00 
50,80 
0,00 
0,00 
50,80 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
157,31 
0,00 
0,00 
157,31 
208,11 D1A 
0.00 
0.00 
103.30 
0.00 
0.00 
32.03 
0.00 
0.00 
0.00 
71.27 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
1.833.09 
0.00 
1.833.09 
0.00 
1.936,39 Miljoonaa ecua 
YHTEENSÄ 
4.038,61 
18,87 
2.655,41 
759,29 
149,70 
810,91 
21,45 
324,93 
0,00 
589,14 
21.843,48 
108,58 
575,32 
12.114,17 
3.258,95 
5.532.99 
3.334.60 
177,83 
13.643,52 
452.11 
11.665,85 
1.525,55 
42.199,89 
68 
KREIKKA 
Taulukko A4/4 
Valtion tuki yhteensä -vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muut alat 
3. Alueellinen tuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
0,65 
1,20 
240,89 
72,87 
0,77 
0,00 
0,00 
0,75 
0,00 
227,22 
417,44 
2,27 
134,68 
236,73 
6,79 
0,00 
0,00 
43,76 
132,85 
0,00 
132,85 
793,02 A2A 
0,00 
0,00 
122,30 
0,00 
0,00 
7,95 
72,00 
0.00 
42,35 
0,00 
14,91 
0.79 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
14,12 
65,04 
0,00 
65,04 
202,25 B1A 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 C1A 
0,00 
0,00 
116,82 
0,27 
0,51 
115,59 
0,48 
0,03 
0,00 
0,00 
0,08 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,08 
18,70 
0,00 
18,70 
135,60 C2A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
0,00 
0,00 
134,88 
0,00 
0,00 
0,00 
42,76 
0,00 
0,00 
92,13 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
134,88 YHTEENSÄ 
0,65 
1.20 
614.89 
73,02 
0.62 
123,54 
115,24 
0.77 
42,35 
319,34 
432,43 
3,06 
134,68 
236,73 
6.79 
0.00 
0.00 
57.96 
216.58 
0.00 
216.58 
1.265,75 
69 
Taulukko A4/S ESPANJA 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) ***B 154 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muutatat 
3. Alueellinen tuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
El TIETOJA 
94,85 
396,40 
68,92 
44,70 
128,15 
0,62 
24,54 
48,42 
81,04 
3.898,50 
7 78,34 
780,43 
2.056,64 
106,95 
521,67 
660,80 
360,62 
251,12 
195,44 
55,68 
4.640,87 A2A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 B1A 
El TIETOJA 
0,00 
5,99 
0,00 
0,00 
3,99 
0,00 
0,28 
1,71 
0,00 
0,02 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,02 
0,00 
0,00 
0,00 
6,01 C1A 
El TIETOJA 
0,00 
182,11 
100,54 
0,00 
52,18 
17,21 
0,00 
9,37 
2,81 
0,55 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,55 
0,00 
0.00 
0,00 
182,65 C2A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
El TIETOJA 
0,00 
32,50 
0,00 
0,00 
5,28 
0,00 
0,18 
27,04 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
32,50 YHTEENSÄ 
94,85 
616,99 
169,47 
44,70 
189,60 
17,83 
25,00 
86,54 
83,84 
3.899,07 
778,34 
180.43 
2.056.64 
106,95 
521,67 
660,80 
361,19 
251,12 
195,44 
55,68 
4.862,03 
70 
RANSKA 
Taulukko A4/6 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5 Energiansäästö 
2.1 6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2 2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muut alat 
3. Alueellinen tuki 
3.7. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
613,93 
41,07 
809,97 
584,63 
40,57 
107,33 
14,17 
28,31 
27,14 
7,81 
9.390,23 
0,00 
64,69 
5.631,43 
3.336,21 
225,24 
2.053.70 
1.415.17 
482,14 
187.61 
294.53 
11.337,33 A2A 
0,00 
0,00 
523,14 
450,18 
0,00 
34,98 
0,00 
0,00 
37,98 
0,00 
16,27 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
16.27 
577,73 
325.95 
251.78 
1.117,13 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
733,13 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
733.13 
0.00 
0.00 
0,00 
733,13 C1A 
0,00 
0,00 
307,59 
65,27 
0,00 
37,04 
191,87 
0,00 
13,41 
0,00 
12,71 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
12.71 
0.99 
0.99 
0.00 
321,29 C2A 
0,00 
0,00 
104,63 
0,44 
0,00 
26,56 
77,63 
0,00 
0,00 
0,00 
28,35 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
28.35 
0,00 
0.00 
0,00 
132,98 D1A 
0,00 
0,00 
891,61 
0,00 
0,00 
0,00 
859,53 
0,00 
32,08 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.37 
0.00 
0.37 
891,98 YHTEENSÄ 
613,93 
41,07 
2.636,93 
1.100,53 
40,57 
205,90 
1.143,20 
28,31 
110,60 
7,81 
10.180,69 
0,00 
64,69 
5.631,43 
3.336,21 
225,24 
2.053,70 
2.205,63 
1.061,22 
514.55 
546.67 
14.533,85 
*** 1990-92 Keskiarvoa käytetty taulukon 12 EUR 12 arvioon 
71 
Taulukko A4/7 IRLANTI 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muut alat 
3. Alueellinen tuki 
3.7. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
El TIETOJA 
11,15 
56,69 
7 7,23 
. 0,00 
22,12 
15,74 
7,60 
0,00 
0,00 
189,24 
0,00 
0,00 
136,99 
72,42 
0.00 
0,00 
52,24 
259,70 
0.00 
259,70 
516,76 A2A 
El TIETOJA 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
29.83 
0.00 
29.83 
29,83 B1A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
37,68 
0,00 
37,68 
37,68 C1A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
15,34 
0,00 
15,34 
15,34 C2A 
El TIETOJA 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 D1A 
El TIETOJA 
0.00 
15.27 
0.00 
0.00 
1.29 
13,97 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.37 
0.00 
0.37 
15.63 YHTEENSÄ 
11,15 
71,95 
7 7,23 
0,00 
23,41 
29,71 
7,60 
0.00 
0,00 
189,24 
0,00 
0,00 
136,99 
72,42 
0,00 
0,00 
52,24 
342,91 
0,00 
342,91 
615,24 
72 
ITALIA 
Taulukko A4/8 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset in vestoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muut alat 
3. Alueellinen tuki 
3.7. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
El TIETOJA 
119,92 
2.324,79 
797,75 
9,77 
850,54 
465.85 
155,12 
271,98 
379,77 
9.446,69 
645,16 
211,16 
7.811,90 
2.425,80 
0,00 
0,00 
778,47 
1.058,19 
88,87 
969,38 
12.949,58 A2A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
4,04 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
4.04 
4.531.33 
89.37 
4.441,96 
4.535.37 B1A 
El TIETOJA 
0,00 
761,57 
0,00 
0.00 
0.00 
759,05 
0,00 
0,00 
2,52 
934,79 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
934.79 
3.13 
3.13 
0.00 
1.699,49 C1A 
El TIETOJA 
0,00 
182,99 
703,7 7 
0,00 
48,70 
3,43 
0,00 
2,40 
25,35 
73,41 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
73,41 
386,62 
63,95 
322,67 
643,02 C2A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
El TIETOJA 
0,00 
3,59 
0,00 
0,00 
3.59 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
9,21 
1.04 
8,17 
12,80 YHTEENSÄ 
119,92 
3.272,94 
294,86 
9,77 
902,83 
1.228,32 
155,12 
274,39 
407,64 
10.458,92 
645,16 
211,16 
7.811,90 
2.425,80 
0,00 
0,00 
1.790,71 
5.988,49 
246,37 
5.742,18 
19.840,27 
1990-92 Keskiarvoa käytetty taulukon 12 EUR 12 arvioon 
73 
LUXEMBURG 
Taulukko A4/9 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3 Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muutatat 
3. Alueellinen tuki 
3.7. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
El TIETOJA 
0,00 
10,62 
2,68 
7,85 
5,78 
0.32 
0,00 
0,00 
0.00 
180,44 
0,00 
0,00 
180,34 
176,12 
0,00 
0,00 
0,10 
33,06 
33,06 
0,00 
224,12 A2A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 B1A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
El TIETOJA 
0,00 
3,52 
7,07 
0,00 
2,47 
0,04 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
3,52 C2A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 D1A 
El TIETOJA 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 YHTEENSÄ 
0,00 
14.15 
3,69 
1,85 
8,25 
0,36 
0,00 
0,00 
0,00 
180,44 
0,00 
0,00 
180,34 
176.12 
0.00 
0.00 
0.10 
33,06 
33.06 
0,00 
227,65 
74 
ALANKOMAAT 
Taulukko A4/10 
Valtion tuki yhteensä -vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.1.1. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5 Muut alat 
3. Alueellinen tuki 
3.1. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
293,39 
2,38 
423,26 
767,72 
45,33 
13,68 
0,00 
173,63 
13,12 
15,77 
1.092,03 
0,00 
9,16 
1.006,42 
475,46 
0,00 
0,00 
76,44 
119,90 
119,90 
0,00 
1.930,96 A2A 
0,00 
0,00 
100,62 
57,26 
0,00 
7,33 
0,00 
42,03 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
100,62 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 C1A 
0.00 
0,00 
13.66 
-1,20 
0.00 
0,00 
14,86 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
13,66 C2A 
0,00 
0,00 
0,27 
0,00 
0,27 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,27 D1A 
0,00 
0,00 
59,90 
0,00 
0.00 
28,47 
0,00 
0,00 
22,80 
8,63 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
59,90 YHTEENSÄ 
293,39 
2,38 
597.71 
211,78 
45,61 
49,48 
14,86 
215,66 
35,92 
24,40 
1.092,03 
0,00 
9,16 
1.006,42 
475.46 
0,00 
0.00 
76.44 
119,90 
119.90 
0,00 
2.105,41 
75 
PORTUGALI 
Taulukko A4/11 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
Miljoonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muutatat 
3. Alueellinen tuki 
3.7. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
151,22 
4,03 
97,00 
75,60 
0,00 
2,50 
0,54 
7,42 
0,38 
70,57 
353,43 
93,00 
4,54 
98,15 
71,41 
4,67 
1.50 
151.56 
68.53 
0.00 
68,53 
674,22 A2A 
0,00 
0,00 
37,25 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
37,25 
0,00 
1,85 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
1,85 
82.41 
0.00 
82,41 
121,50 B1A 
0,00 
0,00 
1,13 
7,73 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,49 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,49 
0,00 
0,00 
0,00 
1,62 C1A 
0,00 
0,00 
0,36 
0,00 
0,00 
0,05 
0,19 
0,00 
0,12 
0,00 
5,27 
0.00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
5,27 
0,27 
0,00 
0,27 
5,91 C2A 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0,00 D1A 
0.00 
0.00 
29.16 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0,00 
29,16 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
29.16 YHTEENSÄ 
151,22 
4,03 
164,90 
16,73 
0,00 
2.55 
0,73 
7,42 
66,91 
70.57 
361,04 
93,00 
4,54 
98,15 
71,41 
4,67 
1,50 
159,17 
151,21 
0,00 
151,21 
832,40 
76 
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 
Taulukko A4/12 
Valtion tuki yhteensä - vuotuinen keskiarvo 1992-1994 
lioonaa ecua 
ALA/TAVOITE 
1.1. Maatalous 
1.2. Kalatalous 
2.1. Teollisuus/palveluala: Laaja-alainen tarkoitus 
2.7.7. Tutkimus ja kehitys 
2.1.2. Ympäristö 
2.1.3. Pienet ja keskisuuret yritykset 
2.1.4. Kauppa/vienti 
2.1.5. Energiansäästö 
2.1.6. Yleiset investoinnit 
2.1.9. Muu tarkoitus 
2.2. Teollisuus/palvelut: Erityisalat 
2.2.7. Teräs 
2.2.2 Laivanrakennus 
2.2.3. Liikenne (rautatiet) 
josta neuvoston asetukset 1191/69 ja 1192/69 
2.2.4.1. Kivihiili (nykyinen tuotanto) 
2.2.4.2. Kivihiili (muu tuki) 
2.2.5. Muutatat 
3. Alueellinen tuki 
3.7. 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut alueet 
3.2. Muut alueet 
YHTEENSÄ (1+2 + 3) A1A 
520,49 
22,30 
444,58 
236,50 
7,22 
80,23 
103,40 
0,12 
"0,25 
6,86 
1.904,55 
0,00 
6,42 
1.349,73 
1.344,83 
7.33 
298.39 
242.68 
576,99 
175.64 
401.35 
3.468,92 A2A 
0,00 
0,00 
26,05 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
26,05 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
62.95 
62.95 
0.00 
89,00 B1A 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
4,54 
4.54 
0.00 
4,54 C1A 
0,00 
0,00 
0,01 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,01 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
0.00 
30,62 
0.42 
30.19 
30,62 C2A 
0,00 
0,00 
13,19 
0,00 
0.00 
0,00 
0,00 
0,00 
13,19 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
13,19 D1A 
0,00 
0,00 
22,07 
0,00 
0,00 
21,11 
0,96 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0,00 
0.00 
0,00 
0.00 
0.00 
0.00 
29.27 
0.00 
29,27 
51,34 YHTEENSÄ 
520,49 
22,30 
505,89 
236,50 
7,22 
101,34 
104,36 
0,12 
49,49 
6,87 
1.904,55 
0.00 
6,42 
1.349.73 
1.344.83 
7.33 
298.39 
242.68 
704,37 
243.56 
460.82 
3.657,61 
77 - 7£ 
LIITE III 
YHTEISÖN RAHASTOT JA INSTRUMENTIT 
79 
I. Yhteisön rahastot, instrumentit ia ohjelmat 
Seuraavassa esitetään lyhyt kuvaus yhteisön tärkeimmistä 
rahastoista, instrumenteista ja ohjelmista. On huomattava, että 
koheesiorahoitusinstrumentti perustettiin huhtikuussa 1993 ja 
koheesiorahasto toukokuussa 1994. Lisäksi kesäkuussa 1993 eli 
kertomuksen kattaman jakson puolivälissä toteutettiin 
rakennerahastojen toinen uudistus (EMOTR:n ohjausosasto, EAKR, 
sosiaalirahasto, KOR) ja vahvistettiin siten vuonna 1988 toteutettuun 
ensimmäiseen uudistukseen vaikuttaneet perusperiaatteet sekä tehtiin 
joukko toiminnallisia parannuksia. Toisena uudistuksena oli, että 
Edinburghissa pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen 
päätöslauselmien mukaisesti koheesiorahastosta myönnettävään 
avustukseen oikeutetuille neljälle jäsenvaltiolle (Kreikka, Espanja, 
Irlanti ja Portugali) kohdennettavat rakennerahastojen varat 
kaksinkertaistettaisiin reaalisesti vuosina 1992-1999 ja että 
rakennerahastoista myönnetyn rahoituksen määrää nostettaisiin 141 
471 miljoonaan ecuun vuosina 1994-1999 (vuoden 1992 hinnoissa). 
Myös yksi uusi väline otettiin käyttöön, kun KOR aloitti toimintansa 
vuonna 1994 kalatalousalan rakenneuudistuksen tukemiseksi. 
Lähes samanaikaisesti rakennerahastojen uudistuksen kanssa 
hyväksyttiin neljäs T&K--puiteohjelma (tutkimusta ja teknologista 
kehittämistä koskeva neljäs puiteohjelma) vuosille 1994-1998. Tämä 
uusi puiteohjelma sisältää nyt kaiken yhteisön tutkimuksen ja 
kehittämistoiminnan. Puiteohjelman talousarvio on 13,1 miljardia 
ecua. Sen kokonaisrakennetta on kehitetty vastaamaan kolmeen 
suureen haasteeseen: 
tieteellisen ja teknisen osaamisen kehittäminen Euroopassa, jotta 
vastattaisiin teollisuuden tarpeisiin ja parannettaisiin elämän laatua 
jäsenvaltioissa 
yhteistyön tukeminen ja jäsenvaltioiden tutkimushankkeiden 
koordinoinnin ja hyödyntämisen parantaminen 
puitteiden luominen yhteisön muille politiikoille ja niiden 
toteuttaminen. 
EMOTR:n tukiosasto 
Yhteinen maatalouspolitiikka on markkinoiden yleinen tukijärjestelmä, 
joka perustuu ulkoiseen suojeluun ja sisäisiin tukitoimenpiteisiin. Se on 
siis verrattavissa tuontikiintiöihin ja tullitariffeihin. Nämä puolestaan 
ovat järjestelmiä, jotka mahdollistavat varojen siirron alojen välillä 
ilman suoria tukitoimia. Suuri osa EMOTR:n tukiosaston menoista 
liittyy tämäntyyppisiin tukijärjestelyihin. Sen vuoksi ei voida katsoa, 
että ne olisivat verrattavissa tukimenoihin. Lisäksi varojen 
jakautumisella jäsenvaltioittain on tässä tapauksessa vain vähän 
merkitystä, koska saattaa käydä niin, ettei lopullinen edunsaaja ole 
siinä jäsenvaltiossa, jossa menot syntyivät. Noin 35 prosenttia 
80 
menoista muodostui tuottajille tai jalostajille myönnetyistä 
hinnantasaustuista. 
EMOTR:n ohjausosasto 
EMOTR:n ohjausosaston toimet on jaettu suoriin ja epäsuoriin 
tukitoimiin. Suorina tukitoimina pidetään julkisille ja yksityisille 
sijoittajille investointihankkeita ja -ohjelmia varten myönnettävää 
tukea. Viime vuosina suorat tukitoimet ovat käsittäneet noin puolet 
ohjausosaston talousarviosta. Epäsuoria tukitoimia toteutetaan 
yhteisön aloitteesta ja sen rahoitusavun turvin, mutta jäsenvaltiot 
panevat ne täytäntöön. Tämän vuoksi menot on useimmissa 
tapauksissa katettu kansalliseen tukeen varatuista määrärahoista. 
Yleensä niitä voidaan pitää sosiaalis-rakenteellisina toimenpiteinä 
(esimerkiksi viljelijöiden varhaiseläkeohjelma), epäsuotuisassa 
asemassa olevien alueiden hyväksi toteutettuina 
parannustoimenpiteinä tai tilakohtaisena investointitukena. 
KOR 
Kalateollisuudelle myönnettiin rakennetukea ensimmäisen kerran 
vuonna 1971, jolloin sovittiin, että Euroopan maatalouden ohjaus- ja 
tukirahastosta (EMOTR) voitaisiin käyttää varoja 
rannikkokalastusalusten ja pelagisten lajien kalastusalusten 
rakentamisen ja nykyaikaistamisen sekä kalan jalostuksen ja 
markkinoinnin edistämiseen. Vuonna 1978 alkuperäiset säännöt 
korvattiin joukolla vuotuisia tilapäisiä toimenpiteitä, joiden 
soveltamisalaa laajennettiin käsittämään rannikkokalastuslaivaston 
uudelleenjärjestelyn ja vesiviljelytoiminnan kehittäminen. 
Vuonna 1983 otettiin käyttöön monivuotisten ohjelmien järjestelmä, 
joka perustui ohjelmiin, joiden osana voitiin myöntää tukea 
teollisuuden rakennemuutokseen ja kalastustoiminnan muuntoon. 
Vuonna 1986 tarve lujittaa tätä lähestymistapaa johti siihen, että 
kaikki kalastuslaivastoa ja vesiviljelyä koskevat rakenteelliset toimet 
koottiin yhdeksi lainsäädännölliseksi kehykseksi. 
Kalataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoinnin tukemiseen 
suunnitellut ohjelmat saivat alkunsa eri rahoituslähteestä, jonka ne 
jakoivat maataloustuotteiden jalostusta ja markkinointia koskevan 
rakennepolitiikan kanssa. Yksi ja sama asetus kattoi kauan näiden 
kahden tuotetyypin jalostuksen ja markkinoinnin. Nämä kaksi 
tuotetyyppiä eriytettiin vuonna 1989 sen varmistamiseksi, että 
kalatalousalan erityisvaatimukset otetaan paremmin huomioon; 
kalataloustuotteiden jalostukseen ja markkinointiin on siitä alkaen 
sovellettu omia tukisääntöjään, ja kyseinen ala sisällytettiin yhteisön 
rakennerahastoja koskeviin järjestelyihin. 
81 
Vuonna 1993 yhteistä kalastuspolitiikkaa kohennettiin rakenteellisesti 
ja siihen tehtiin kolme suurta muutosta. Niillä varmistettiin parempi 
yhtenäisyys eri politiikanalojen välillä, poistettiin jaottelu, joka oli 
erottanut yhteisen kalastuspolitiikan yhteisön muista toiminnoista, ja 
otettiin huomioon alaan vaikuttaneet muutokset. Yhteistä 
kalastuspolitiikkaa koskevat rakenteelliset toimenpiteet sisällytettiin 
yhteisön rakennerahastojen järjestelmään sen uudistamisen 
yhteydessä vuonna 1993. Lisäksi tällaisia toimintoja varten 
käytettävissä olevat eri kalatalouden rahoitusvälineet yhdistettiin 
yhdeksi rahastoksi, joka tunnetaan nimellä kalatalouden ohjausrahasto 
(KOR). 
Sosiaalirahasto 
Sosiaalirahaston tavoitteena on parantaa nuorten (alle 25-vuotiaat) ja 
muiden sellaisten ryhmien työllistämismahdollisuuksia, joiden 
katsotaan tarvitsevan tukea (pitkäaikaistyöttömät, vammaiset, 
siirtotyöläiset ja muut sosiaalisesti epäedullisessa asemassa olevat 
ryhmät). Sen vuoksi rahasto osallistuu julkisten ja yksityisten 
toimijoiden toteuttamien hankkeiden rahoitukseen seuraavilla aloilla: 
pitkäaikaistyöttömyyden ennaltaehkäisy 
ammatillinen koulutus 
työpaikkojen luomiseen liittyvä tekninen neuvonta 
työntekijöiden teollisiin ja tuotantojärjestelmissä 
tapahtuviin muutoksiin sopeutumisen helpottaminen. 
Kaikki tukihakemukset on jätettävä jäsenvaltioiden kautta. 
Sosiaalirahastosta myönnettävät varat maksetaan laaja-alaisesti eikä 
alakohtaisesti, joten perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitetun 
tuen käsitettä vastaavaa ekstrapolointia ei ole mahdollista suorittaa. 
Aluerahasto 
Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tavoitteena on vähentää 
yhteisön sisäisiä kehityseroja tarjoamalla rahoitustukea: 
kehityksessä jälkeen jääneille alueille (tavoite 1) 
taantuville teollisuusalueille (tavoite 2) 
vaikeuksissa oleville maaseutualueille (tavoite 5b). 
Tämä tuki kohdistuu pääasiallisesti infrastruktuuriin, inhimillisiin 
voimavaroihin ja tuotannollisiin investointeihin. 
Koska EAKR:sta myönnettävä tuki maksetaan yleensä laaja-alaisesti 
eikä alakohtaisesti, ei ole aina mahdollista yksilöidä niitä menoja jotka 
vastaavat perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitetun tuen 
käsitettä. Sen sijaan teollisuuteen ja palveluihin sekä taloudelliseen 
kehitykseen liittyvät luvut on otettu huomioon; tätä lähestymistapaa 
käyttämällä saadut tiedot antavat vain käsityksen siitä, kuinka laajasti 
EAKR:sta on myönnetty tukea. 
Koheesiorahoitusinstrumentti - Koheesiorahasto 
Sen jälkeen, kun koheesiorahaston perustamista koskeva periaate oli 
sisällytetty Maastrichtin sopimukseen, Edinburghissa kokoontunut 
82 
Eurooppa-neuvosto päätti lisäksi luoda tilapäisen instrumentin, jotta 
yhteisön rahoitustukea voitaisiin tarjota tukeen oikeutetuille 
jäsenvaltioille vuodesta 1993 alkaen siihen asti, kunnes Maastrichtin 
sopimus tulisi voimaan ja mahdollistaisi koheesiorahaston 
perustamisen. 
Komissio hyväksyi koheesiorahoitusinstrumentin perustamista 
koskevan asetusehdotuksen perustamissopimuksen 235 artiklan 
perusteella. Neuvosto hyväksyi asetuksen 30. huhtikuuta 1993, ja 
sen voimassaoloa jatkettiin vuoden 1994 loppuun asti. 
Koheesiorahasto perustettiin EY:n perustamissopimuksen 130 d 
artiklan nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna Maastrichtin 
sopimuksella, ja se merkitsi uutta askelta pääosin rakennerahastojen 
kautta aloitetussa yhteisvastuupolitiikassa. Tämän rahaston tarjoaman 
rahoitusosuuden luonne on erityinen ja muita täydentävä, koska se 
perustuu pääasiallisesti talous- ja rahaliiton (joka on jo alkanut 
toteutua) mahdollisen toteutumisen asettamiin vaatimuksiin. 
Rahastolla on alusta alkaen ollut oma identiteettinsä, joka perustuu 
kolmeen perusperiaatteeseen. 
Ensimmäinen niistä on rahaston rajoitettu täytäntöönpanoala: 
taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevassa pöytäkirjassa 
todetaan, että koheesiorahasto osoittaa "yhteisön rahoitusosuuksia ... 
jäsenvaltioissa, joiden bruttokansantuote henkeä kohti on alle 90 
prosenttia yhteisön keskitasosta." 
Toiseksi avustukset rajoitetaan hankkeiden osarahoitukseen 
ympäristön ja Euroopan laajuisten liikenneverkkojen alalla. 
Kolmanneksi: koska rahasto kytkeytyy talous- ja rahaliiton 
toteutumiseen, rahastosta voidaan avustaa jäsenvaltioita, jotka ovat 
laatineet 104 c artiklan liiallisia julkistalouden alijäämiä koskevat 
edellytykset täyttävän ohjelman. 
Lisäksi koheesiorahoitusinstrumentti ja myöhemmin (toukokuusta 
1994) koheesiorahasto myötävaikuttivat yhteenkuuluvuuden 
tavoitteen toteutumiseen. Koska suurin osa saatavilla olevista 
määrärahoista osoitettiin infrastruktuurihankkeisiin eikä tuotannollisiin 
investointeihin, jäljempänä taulukossa B annetut luvut on ilmoitettu 
vain tiedoksi. 
Yhteisön tutkimus ja teknologinen kehittäminen (TTK) 
Yhteisön tutkimustoimintaa harjoitetaan ensisijaisesti kahdella tasolla: 
(i) kustannusten jakamiseen perustuva toiminta kolmansien 
osapuolten kanssa tutkimusta ja teknologista kehittämistä 
koskevissa hankkeissa ja jäsenvaltioissa tapahtuvan 
tutkimustoiminnan yhteensovittaminen (epäsuora toiminta) 
83 
(ii) yhteinen tutkimuskeskus (suora toiminta). 
PO XII (Tiede, tutkimus ja kehitystyö) hallinnoi puiteohjelman 
epäsuoraa toimintaa yhdessä PO III : n (Teollisuus), PO Vl:n 
(Maatalous), PO Vll:n (Liikenne), PO Xlll:n (Televiestintä, 
tietotekniikan markkinat ja tutkimuksen hyödyntäminen), PO XIV:n 
(Kalastus) ja PO XVIhn kanssa (Energia). Yhteisön tutkimusta ja 
teknologista kehittämistä koskevan 4. puiteohjelman mukaan 
tutkimustyön tukemiseen osoitetaan EU:n talousarviosta noin 13,1 
miljardia ecua vuosina 1994 - 1998. Suurin osa 
talousarviomäärärahoista kohdennetaan korkeakouluille, 
tutkimuskeskuksille ja teollisuudelle. Hieman yli 950 miljoonaa ecua 
osoitetaan Euroopan yhteisen tutkimuskeskuksen toiminnan ja 
rahoitukseen. 
EHTY:n rahoitustoimet 
EHTY tarjoaa rahoitusapua lainoina ja avustuksina. Lainat jaetaan 
kolmeen ryhmään: 
teollisuudelle tarkoitetut lainat 
muuntamiseen tarkoitetut lainat 
työntekijöiden asuntoihin tarkoitetut lainat 
ja ne myönnetään markkinakorkoisina. Se, että lainoja jakavat voittoa 
tavoittelemattomat rahoituslaitokset, saattaa olla eduksi lainansaajalle, 
mutta tätä etua ei lueta tueksi perustamissopimusten merkityksessä. 
Avustusten osalta tilanne on toinen. Vaikka lainojen korkotukea 
tavallisesti pidetäänkin tukena, muiden toimenpiteiden, erityisesti 
entisille teräs- ja kivihiiliteollisuuden työntekijöille maksettavien 
sosiaalisluonteisten maksujen, ei yhtä todennäköisesti katsota oleva 
tukea. 
Euroopan investointipankki 
Pankin tehtävää on edistää Euroopan unionin tavoitteita tarjoamalla 
pitkäaikaista rahoitusta, jota voidaan myöntää luotettaviin 
investointeihin. Pankki perustettiin Rooman sopimuksella. Sen 
osakkaina ovat jäsenvaltiot, ja sen johtokunta muodostuu näiden 
valtioiden ministereistä. Tukea saadakseen hankkeiden ja ohjelmien on 
oltava toteuttamiskelpoisia neljällä oleellisella tavalla eli taloudellisesti, 
teknisesti, ympäristönsuojelullisesti ja rahoituksellisesti. Pankki 
laajentaa rahoitusmahdollisuuksiaan myöntämällä omia lainoja ja 
helpottamalla muun rahoitusavun saamista. Lainaustoiminnallaan se 
edistää pääomamarkkinoiden kehittymistä koko unionissa. Pankin 
toimintaperiaatteet määritellään läheisessä yhteistyössä 
84 
jäsenvaltioiden ja muiden Euroopan unionin toimielinten kanssa. Se 
toimii tiiviissä yhteistyössä myös liikemaailman ja pankkialan sekä alan 
tärkeimpien kansainvälisten järjestöjen kanssa. 
Euroopan investointirahasto 
Euroopan investointirahasto on uusi rahoituslaitos, joka perustettiin 
takuiden tarjoamiseksi keskipitkän ja pitkän aikavälin investoinneille 
kahdella Euroopan talouden kehityksen kannalta ratkaisevalla alueella; 
ne ovat Euroopan laajuiset verkot (TEN) ja pienet ja keskisuuret 
yritykset. Rahasto perustettiin kesäkuussa 1994, ja se edustaa uutta 
ja ainutlaatuista kumppanuutta Euroopan investointipankin ja 
Euroopan unionin välillä ja tekee komissio välityksellä yhteistyötä 
jäsenvaltioiden pankkien ja rahoituslaitosten kanssa. Sille annettiin 
monenkeskisen kehityspankin asema 15. maaliskuuta 1994 annetulla 
komission direktiivillä. 
Rahaston tärkeimpänä tavoitteena on koota enemmän yksityistä 
pääomaa infrastruktuurien rahoitukseen ja helpottaa rahavarojen 
kohdentamista pienten ja keskisuurten yritysten alalle. Se pyrkii tähän 
tavoitteeseen kehittämällä mekanismeja rahoitukseen liittyvien riskien 
siirtämiseksi ja jakamiseksi ja keskittyy tarjoamaan rahoitustakuita 
pankkien ja muiden rahoituslaitosten keskipitkän ja pitkän aikavälin 
luotonantotoiminnassa. 
Vanhempien TEN-hankkeisiin myönnettyjen pitkän aikavälin luottojen 
lisäksi se voi kattaa yksityisiä osakeanteja, joukkovelkakirjalainojen 
liikkeellelaskuja, arvopapereita, joiden vakuutena on tulot tai saatavat, 
sekä oman pääoman ehtoisia lainoja, Pk-yritysten rahoituksen osalta 
se voi kattaa luottosalkut, luottolimiitit ja arvopaperisoidut varat. 
Yhteisön uudesta rahoitusvälineestä (New Community Instrument eli 
NCI) myönnettävät lainat 
Yhteisön uudesta rahoitusvälineestä myönnettävien lainojen 
tavoitteena on rahoittaa sellaisia investointihankkeita, jotka 
myötävaikuttavat jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen lähentymiseen ja 
integroitumiseen. Suuri osa varoista (noin 60 prosenttia) käytettiin 
energiaa, infrastruktuureja sekä pienten ja keskisuurten yritysten 
kehittämistä koskevien hankkeiden rahoitukseen. Lainoja myönnettiin 
myös infrastruktuurin jälleenrakennustöihin maanjäristysten 
vahingoittamilla yhteisön alueilla. Lainoja hallinnoi unionin puolesta 
Euroopan investointipankki. Korkokannat vahvistettiin 
markkinakorkojen mukaan, ja lisäksi varattiin marginaali kustakin 
valuutasta aiheutuvien yleiskustannusten kattamiseksi. Ainoa 
lainanottajan hyväksi koituva taloudellinen etu, joka on mahdollista 
mitata, voisi johtua pankin voittoa tavoittelemattomasta luonteesta. 
Tällainen etu on kuitenkin tässä yhteydessä merkityksetön. 
85 
II. Tilastotiedot 
1. Taulukossa A ilmoitetaan yhteisön yleiset rahoitustoimet vuosina 
1990 - 1994. 
2. Taulukossa B esitellään muut vuosiksi 1990 - 1994 myönnetyt 
yhteisön instrumentit. 
3. Taulukoissa C1 ja C2 ilmoitetaan yhteisön tukitoimenpiteiden 
vuotuinen keskiarvo vuosina 1990 - 1992 ja 1992 - 1994 
jäsenvaltioittain eriteltynä, jos mahdollista. 
4. Olisi huomattava, että tässä tarkasteltujen yhteisön tukitoimenpiteiden 
ja edellä tässä yleiskatsauksessa kuvaillun kansallisen valtion tuen (eli 
kansallisista talousarvioista ja verotusjärjestelmien kautta rahoitetun 
valtion tuen) vertaileminen suoraan keskenään on harhaanjohtavaa, 
koska monissa tapauksissa on vaikeaa tai lähes mahdotonta määrittää 
yhteisön tukitoimenpiteen sisältämän tukiosan määrää, koska sitä ei 
makseta suoraan yrityksille kuten valtion tukea. 
Maatalousalalla vertailujen suorittaminen saattaisi johtaa virheellisiin 
päätelmiin sen vuoksi, että ne osapuolet, jotka hyötyvät yhteisön 
tukitoimenpiteestä, eivät useimmiten ole yrityksiä. Mitä tulee 
jäsenvaltioiden vertaaminen keskenään, yhteisön tukitoimenpiteen 
edut vaikuttavat kaikkiin unionissa toimiviin toimijoihin riippumatta 
siitä, missä menot (kuten vientituet tai interventio-ostot) toteutuivat. 
Yhteisön ja kansallisten menojen vertailun osalta maataloustuotteiden 
vaihtelevien maailmanmarkkinahintojen ja yhteisön hintojen erot 
vaikuttivat voimakkaasti unionin menoihin, mitä kansallisten menojen 
osalta ei useimmiten tapahdu. 
5. Lisätietoja yhteisön rahastoista on teknisessä liitteessä. 
6. Yksityiskohtaisia tietoja yhteisön rahastoista ja välineistä saa 
seuraavista asiakirjoista: 
-Research and Technological Development Activities of the EU, annual 
report 1995. ISBN 92-77-93761-0 
-The Structural Funds in 1994, 6th annual report. ISBN 92-827-5727-7 
(Suomenkielinen yhteenveto ) 
-The First report on Economic and Social Cohesion 1996. ISBN 92-827-
8877-6 
-Cohesion financial instrument Cohesion Fund. Combined Report. ISBN 
92-827-5739-0 
-Annual Report Cohesion Financial Instrument 1993/1994. ISBN 92-77-
84777-8 
ECSC Financial report 1994. ISBN 92-827-4625-9 
-Trans-European Networks Report. ISBN 92-826-8995-6 
-The Twenty fourth Financial Report concerning the European 
Agricultural 
Guidance and Guarantee Funds-Guarantee Section. 1994. ISBN 92-77-
94440-4 
-European Investment Bank 1995 Annual Report ISBN 92-827-6303-X 
(Euroopan investointipankin vuosikertomus vuodelta 1995, ISSN 0071-
2868). 
86 
Taulukko A 
Yhteisön vuotuiset menot 
Milj.ecua 
EMOTR tukiosasto - maatalous 
EMOTR ohjausosasto - maatalous 
EMOTR tukiosasto - kalatalous 
EMOTR ohjausosasto - kalatalous /EFFG- KOR (vuodesta 1994) 
SOSIAALIRAHASTO 
ALUERAHASTO (1) 
KOHEESIORAHASTO 
EY:n TTK-PUITEOHJELMA 
EHTY:n avustukset 
Uudelleentyöllistäminen 56 art. 2 kohdan b alak. 
Sosiaaliavustukset teräs 56 art. 2 kohdan b alak. 
Sosiaaliavustukset hiili 56 art. 2 kohdan b alak. 
Tutkimus 55 art. 
Korkotuki 54/56 art. 
YHTEENSÄ 1990 
26503,3 
1973,9 
23,6 
226,6 
3504,2 
776,0 
-
1602,0 
184,0 
45,2 
40,0 
93,9 
82,2 
35054,9 1991 
31824,8 
2408,1 
26,2 
294,0 
4785,8 
1152,0 
-
1567,0 
166,1 
20,0 
35,7 
128,1 
104,5 
42512,3 1992 
32005,4 
2874,4 
32,1 
358,4 
5894,2 
1374,0 
-
2391,0 
154,8 
46,2 
50,0 
120,2 
106,0 
45406,7 1993 
34496,3 
3092,4 
32,4 
401,8 
6306,8 
1635,0 
1565,0 
2094,0 
182,4 
60,0 
50,0 
124,6 
114,3 
50155,0 1994 
32831,4 
3335,4 
35,5 
391,0 
5826,8 
1803,0 
1853 
2019,0 
157,0 
86,0 
40,0 
52,0 
51,5 
48481,6 
[1) osa, joka suunnilleen vastaa tuen käsitettä perustamissopimuksen 92 artiklan merkityksessä 
87 
Taulukko B 
Muut yhteisön instrumentit 
Miij. ecua 
EHTY (myönnetyt uudet lainat) 
Euroopan investointipankki * 
Euroopan investointirahasto** 
Yhteisön uusi rahoitusväline (NCI) 
(myönnetyt uudet lainat) 1990 
993,8 
12526,3 
-
23,6 1991 
1382,2 
14398,8 
-
39,2 1992 
1486,2 
16066,0 
-
-1993 
918,3 
17672,6 
-
-1994 
673,4 
17656,0 
643,0 
-
* Rahoitus myönnetty EU:n sisällä 
** Takuut hyväksytty 
LÄHTEET: Vuosikertomukset 
88 
Taulukko C1 
Yhteisön keskimääräiset vuotuiset menot jäsenvaltioittain (1990-1992) 
Milj. ecua 
BELGIA 
TANSKA 
SAKSA 
KREIKKA 
ESPANJA 
•RANSKA 
IRLANTI 
ITALIA 
LUXEMBURG 
ALANKOMAAT 
PORTUGALI 
YHDISTYNYT 
KUNINGASKUNTA 
Tekninen apu 
YHTEENSÄ EMOTR 
Tukiosasto 
1227,1 
1161,2 
4811,4 
2119,8 
2990,4 
6130,1 
1604,5 
4839,2 
3,1 
2628,9 
317,5 
2278,0 
30111,2 EMOTR 
Ohjaus­
osasto 
22,6 
18,6 
206,5 
285,9 
458,6 
435,2 
161,6 
294,4 
5,7 
16,1 
244,6 
100,6 
2250,4 EMOTR 
Tukiosasto 
Kalastus 
0,2 
1,4 
0,8 
0,7 
10,5 
8,0 
1,4 
1,6 
-
0,1 
1,0 
1,6 
27,3 EMOTR Ohj. 
Kalastus/& 
EFFG-KOR 
2,5 
16,3 
18,7 
21,2 
86,1 
27,5 
9,2 
47,7 
-
9,2 
44,4 
10,3 
293,1 SOSIAA-
LIRAHAS 
-TO 
129,8 
42,9 
537,2 
395,7 
867,8 
590,4 
347,7 
522,4 
2,9 
109,7 
448,2 
733,4 
4728,1 ALUE­
RAHAS­
TO 
33,7 
9,0 
219,0 
67,7 
197,7 
90,3 
109,0 
129,0 
4,3 
5,7 
171,7 
63,7 
1100,8 KOHEESIO­
RAHASTO 
(vuodesta 
1993) EY:n TTK-
puiteohjel 
ma* 
1853,0 
1853,0 EHTY:n 
AVUS­
TUKSET* 
459,0 
459,0 YHTEEN 
-SÄ 
1415,9 
1249,4 
5793,6 
2891,0 
4611,1 
7281,5 
2233,4 
5834,3 
16 
2769,7 
1227,4 
3187,6 
2312,0 
40822,9 
Tietoja ei voitu eritellä jäsenvaltioittain. 
89 
Taulukko C2 
Yhteisön keskimääräiset vuotuiset menot jäsenvaltioittain (1992-1994) 
Milj. ecua 
BELGIA 
TANSKA 
SAKSA 
KREIKKA 
ESPANJA 
RANSKA 
IRLANTI 
ITALIA 
LUXEMBURG 
ALANKOMAAT 
PORTUGALI 
YHDISTYNYT 
KUNINGASKUNTA 
Tekninen apu 
YHTEENSÄ 
.*) Tietoja ei voida EMOTR 
Tukiosasto 
1278,7 
1257,1 
4979,7 
2522,5 
4011,5 
7680,5 
1513,9 
4469,0 
6,9 
2207,5 
519,2 
2664,7 
33111,2 
eritellä jäsenv EMOTR 
Ohjaus­
osasto 
35,8 
28,7 
434,2 
353,8 
530,4 
602,5 
179,5 
421,3 
8,4 
24,5 
371,4 
110,2 
3100,7 
altioittain. EMOTR 
Tukiosasto 
Kalastus 
0,2 
3,4 
0,9 
0,9 
10,7 
10,1 
2,2 
1,1 
-
0,1 
1,8 
1,8 
33,2 EMOTR Ohj. 
Kalastus/& 
EFFG-KOR 
4,6 
29,6 
16,3 
36,1 
127,1 
31,9 
7,8 
52,1 
-
7,9 
50,3 
20,0 
383,7 SOSIAA-
LIRAHAS 
-TO 
154,7 
54,3 
798,5 
461,2 
1146,7 
665,6 
307,0 
886,6 
5,0 
163,5 
597,9 
768,3 
6009,3 ALUE­
RAHASTO 
30,0 
6,5 
304,4 
131,9 
273,7 
145,6 
120,6 
181,1 
3,9 
12,9 
279,3 
113,9 
1603,8 KOHEESIO­
RAHASTO** 
(& väline) 
306,3 
936,4 
154,8 
309,0 
0,8 
1707,3 EY:n TTK-
puiteohjel-
ma* 
2168,0 
2168,0 EHTY: n 
AVUS­
TUKSET* 
465,0 
465,0 YHTEEN-SA 
1504,0 
1379,6 
6534,0 
3812,7 
7036,5 
9136,2 
2285,8 
6011,2 
24,2 
2416,4 
2128,9 
3678,9 
0,8 
2633,0 
48582,2 
(**) Ainoastaan vuodet 1993 - 1994. 
90 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 170 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 01 08 10 09 
Luettelonumero : CB-CO-97-162-FI-C 
ISBN 92-78- 18764-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
v. i