FI Euroopan unionin virallinen lehti C 175/15

Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Reilu kauppa ja valtiosta riippumattomat kestävän kaupan varmistavat järjestelmät kestävän kehityksen edistäjinä”

(2010/C 175/04)

I. POLIITTISET SUOSITUKSET

ALUEIDEN KOMITEA

Yleisiä näkökohtia

1. on tyytyväinen ja suhtautuu erittäin myönteisesti Euroopan komission antamaan tiedonantoon, sillä komissio ilmaisee siinä kiinnostuksensa laadukkaisiin maatalous- ja elintarviketuotteisiin sekä erityisesti sellaisten asianmukaisten puitteiden luomiseen, jotka tukevat ja edistävät laadukasta maataloustuotantoa EU:ssa ja parantavat sen hyväksyttävyyttä kuluttajien keskuudessa.

2. katsoo, että laadukkaiden maatalous- ja elintarviketuotteiden tuotannolla on erityinen merkitys maaseudun kestävälle kehitykselle ja että se auttaa osaltaan säilyttämään pitkällä aikavälillä alueille ominaiset maisemat ja alueiden identiteetin, joita maanviljelijöiden ja karjankasvattajien toiminta muovaavat, mikä edistää alueiden kehitystä tulevaisuudessa.

3. muistuttaa kyseisen tuotannon huomattavasta merkityksestä, minkä vuoksi on perusteltua luoda sellainen tukikehys, jolla varmistetaan tuotannon pitkän aikavälin vakaus ja investointien kannattavuus markkinasuuntautuneiden toimenpiteiden avulla. Tällaisista toimenpiteistä mainittakoon muun muassa lainsäädäntö, joka mahdollistaa alkuperämaamerkintöjen käyttöön ottamisen ja jolla edistetään EU:n tuotantovaatimuksia eritoten elintarviketurvallisuuden, ympäristönsuojelun sekä perinteisten tuotantomenetelmien alalla.

4. on tyytyväinen, että komissio myöntää maataloustuotteiden laadun olevan erottamattomasti yhteydessä alueiden perinteisiin, kehitykseen sekä kestävyysajatteluun, mutta katsoo, että näitä on vahvistettava ja suojattava maantieteellisten merkintöjen kaltaisilla järjestelmillä ja että niihin liittyviä teollis- ja tekijänoikeuksia on noudatettava kansainvälisesti.

5. muistuttaa komissiota siitä, että sen tulee olla ensimmäinen taho, joka konkreettisiin toimenpiteisiin panostamalla tiedottaa varsinkin eurooppalaisille kuluttajille maantieteellisten merkintöjen erityispiirteistä, ominaisuuksista ja niiden erityisestä yhteydestä maaseudun kestävään kehitykseen.

6. on komission kanssa samaa mieltä siitä, että asianmukaista laatupolitiikkaa kehitettäessä on huolehdittava ennen kaikkea tiedotuksesta ja johdonmukaisuudesta sekä vältettävä monimutkaisuutta.

7. katsoo, että on laadittava suuntaviivat, joiden avulla taataan varmennusjärjestelmämallin moitteeton toiminta ja varmistetaan tietty yhdenmukaisuus valvontaa koskevien vähimmäisvaatimusten kaltaisten keskeisten näkökohtien osalta, jotta vältetään mahdollinen epätasapaino samantapaisten järjestelmien välillä.

8. myöntää, että merkintätoimenpiteiden osalta on vahvistettava kaupan pitämistä koskevat EU:n vaatimukset, mutta samalla niitä on pyrittävä yksinkertaistamaan.

9. on vakuuttunut siitä, että maatalous- ja elintarvikealan kunnianhimoinen laatupolitiikka on keskeisessä asemassa, jotta onnistuttaisiin aikaansaamaan merkittävää kehitystä EU:n kestävässä maataloudessa, jossa kyetään ottamaan asianmukaisesti huomioon eurooppalaisen yhteiskunnan tarpeet ja voittamaan markkinaosuuksia unionin ulkopuolisilla markkinoilla.

10. katsoo lisäksi, että eurooppalaisten maanviljelijöiden ja karjankasvattajien ponnistuksille heidän pyrkiessään sopeutumaan ympäristö-, elintarviketurvallisuus- ja eläinten hyvinvointia koskeviin tiukkoihin vaatimuksiin on annettava asianmukainen tunnustus koko eurooppalaisen yhteiskunnan taholta.

Maataloutta koskevat EU-vaatimukset

11. katsoo, että voitaisiin tarkastella mahdollisuutta luoda vapaaehtoinen merkintä, jossa ilmoitetaan tuotantopaikka (maataloustuotteiden korjuupaikka, kotieläinten synty- ja kasvatuspaikka, lehmien lypsypaikka jne.). Niin ikään voitaisiin tutkia mahdollisuutta vaatia alkuperäpaikka ilmoitettavaksi (jalostetun tuotteen ollessa kyseessä tällä tarkoitetaan viimeistä merkityksellistä jalostuspaikkaa) ja arvioida etukäteen kyseisen toimenpiteen – joka eräiden tuotteiden osalta on jo pakollinen – etuja ja haittoja. Tällä tavoin eurooppalaisille tuottajille annettaisiin mahdollisuudet erottautua tällaisten mainintojen pohjalta ja tarjottaisiin kuluttajille seikkaperäisiä ja konkreettisia tietoja.

12. tukee ehdotuksia, joilla kehitettäisiin sekä eläinten hyvinvointia että hiilijalanjälkeä koskevia merkintöjä. Komitea ehdottaa lisäksi, että unionitasolla kehitettäisiin integroitua tuotantoa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.

Kaupan pitämisen vaatimukset

13. tunnustaa kaupan pitämisen vaatimusten merkityksen. Niiden on oltava jatkossakin pakollisia, mutta on kuitenkin harkittava vaatimusten perusteellista tarkistamista niiden yksinkertaistamiseksi siten, että poistetaan kaikki tarpeeton ja säilytetään ainoastaan kunkin tuotteen kaupan pitämisen kannalta todella merkittävät näkökohdat. Tarkistus tulisi toteuttaa läheisessä yhteistyössä toimijoiden kanssa luomalla sellainen tarkistusmekanismi, jonka avulla muutoksia voidaan tehdä riittävän nopeasti ja joustavasti. Joka tapauksessa on säilytettävä kaupan pitämisen vaatimusten alakohtaiset erityispiirteet, jotta vaatimuksia on helppo ymmärtää ja soveltaa.

14. katsoo, että on mielenkiintoista tarkastella mahdollisuutta ottaa käyttöön vapaaehtoisia varattuja ilmaisuja perinteisiä ja vuoristoalueiden tuotteita varten, ja toteaa, että nimenomaan aluehallinnoilla voi olla erittäin merkittävä rooli niitä määriteltäessä.

Maantieteelliset merkinnät

15. vastustaa kolmen nykyisen järjestelmän yhdistämistä, jotta säilytettäisiin järjestelmän johdonmukaisuus ja kunkin tuotteen erityispiirteet. Komitea kehottaa säilyttämään sekä suojatun alkuperänimityksen (SAN) että suojatun maantieteellisen merkinnän (SMM). Molemmat ovat osoittautuneet erittäin hyödyllisiksi, ja tuottajat ovat ottaneet ne vastaan hyvin myönteisesti. Komitea katsoo kuitenkin, että on lisättävä toimia, joilla välineistä tiedotetaan ja niitä tehdään tunnetuksi.

16. katsoo, että on välttämätöntä yksinkertaistaa hallinnollisten menettelyjen lisäksi kaikkia rekisteröintiin, ylläpitoon ja hallinnointiin liittyviä seikkoja, joita eri järjestelmiin liittyneiden toimijoiden on noudatettava.

17. kannattaa kyseisten mainintojen mahdollista käyttöä jalostetuissa tuotteissa sillä edellytyksellä, että käytettyjen ainesosien alkuperä voidaan varmistaa riittävällä tavalla ja että tuottajat, joiden tuotteet kuuluvat kyseisen nimityksen piiriin, ovat antaneet hyväksyntänsä sen käytölle.

18. katsoo, että tuoretuotteiden tapauksessa olisi mielenkiintoista tarkastella mahdollisuutta ulottaa varmennusvaatimukset koskemaan toimitusketjun eri toimijoita samaan tapaan kuin luomutuotteiden yhteydessä kyseisen järjestelyn mahdollisten myönteisten näkökohtien arvioimiseksi.

19. korostaa, että monet SAN- ja SMM-järjestelmiin liittyneet toimijat ovat korostaneet tarvittavan välineitä, joiden avulla on mahdollista säännellä tuotantoa. Komitea tähdentää, että ellei SAN- ja SMM-järjestelmiin sisällytetä kyseisiä välineitä, on olemassa ilmeinen vaara, että ne katoavat tai menettävät aitoutensa ja niille ominaisen laatunsa. Tämä vaarantaisi samalla maaseudun sosiaalis-tuotannollisen rakenteen monilla EU:n alueilla.

20. kehottaa Euroopan komissiota etsimään ja ottamaan käyttöön tarvittavia välineitä, joilla SAN- ja SMM-järjestelmien piiriin kuuluvaa tuotantoa hallinnoidaan. Alueiden oman kapasiteetin kehittäminen on usein yhteydessä maaseudun kestävään kehitykseen, joka ei ole mahdollista, jos SAN- ja SMM-järjestelmiin ei sisälly välineitä, joiden avulla voidaan säännellä tuotantopotentiaalia ja saavuttaa näin kohtuullinen tasapaino tarjonnan ja kysynnän välillä niin, että tuotannon lisäys on verrannollinen myynnin kasvuun.

21. SAN ja SMM ovat teollis- ja tekijänoikeuksia. Näin ollen on oltava mahdollista, että niitä voidaan säännellä vapaaehtoispohjalta, kuten mitä tahansa kaupallista merkkiä, sekä laadullisten että määrällisten näkökohtien osalta, sillä tällä sääntelyllä ei ole minkäänlaista spekulatiivista itsetarkoitusta, vaan sillä pyritään kestävyyteen.

22. suosittaa tarkastelemaan suojatun alkuperänimityksen ja suojatun maantieteellisen merkinnän suojeluun liittyviä näkökohtia. Toimijoiden ja alueiden mukaan tulisi olla vain yksi ainut kansainvälisen suojelun taso. Komitea kehottaakin Euroopan komissiota ryhtymään tarvittaviin toimiin varmistaakseen maksimaalisen suojelun riippumatta siitä, millainen ensivaikutus eri suojatuilla alkuperänimityksillä ja maantieteellisillä merkinnöillä on alueiden tai jäsenvaltioiden rajojen ulkopuolella.

23. toivoo, että Euroopan komissio tehostaisi toimiaan vahvistaakseen säännöt WTO:n puitteissa, saavuttaakseen edistymistä strategisesti tärkeiden maiden kanssa solmittavissa kahdenkeskisissä sopimuksissa ja painottaakseen suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen suojelua väärennysten ja laittoman valmistuksen torjuntaan tähtäävien sopimusten (Anti-Counterfeiting Trade Agreements, ACTA) yhteydessä.

Luonnonmukainen maatalous

24. on tyytyväinen alalla viime aikoina tehtyihin lainsäädännöllisiin muutoksiin sekä päätökseen käyttää uutta EU:n luomumerkkiä vuodesta 2010. Komitea on vakuuttunut siitä, että kyseinen toimenpide Euroopan luonnonmukaisen maatalousalan toimijoiden merkittävien ponnisteluiden ohella takaa tämän äärimmäisen ympäristömyötäisen tuotantojärjestelmän huomattavan kehittymisen.

Perinteiset tuotteet

25. yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan järjestelmä ei ole saavuttanut täyttä potentiaaliaan, ja kannattaa sitä, että tarkastellaan mahdollisuutta ottaa käyttöön perinteisen tuotteen kaltaisia ilmaisuja edellyttäen, että ne ovat kaikilta osin määriteltyjen ja sertifioitavissa olevien kriteerien mukaisia.

26. kehottaa komissiota tarkastelemaan tarvittavia erityistukijärjestelmiä perinteisille ja vuoristoalueiden tuotteille ja panemaan ne myöhemmin täytäntöön siinä tapauksessa, että ne molemmat lopulta korvaavat nykyiset aidot perinteiset tuotteet (ATP).

Uusien EU-järjestelmien johdonmukaisuus

27. suosittaa, että komissio varmistaa tulevien laatujärjestelmien ja -aloitteiden johdonmukaisuuden arvioimalla ennakoivasti ja käytännönläheisesti niiden lisäarvoa ja tarkoituksenmukaisuutta. Komitea katsoo, että tältä osin on arvioitava myös kuluttajien tarpeita sekä uusien järjestelmien käyttöönottamisesta heille syntyviä todellisia etuja.

Elintarvikkeiden yksityisiä ja kansallisia varmennusjärjestelmiä koskevat suuntaviivat

28. antaa tukensa komission aloitteelle laatia suuntaviivoja maatalous- ja elintarviketuotteiden laatuun liittyvien järjestelmien toimintaa koskevista hyvistä käytänteistä ja yhtyy näkemykseen, ettei tule laatia säädöksiä, joilla säänneltäisiin kansallisia ja yksityisiä varmennusjärjestelmiä.

Loppusuositukset

29. kannustaa komissiota ryhtymään merkittäviin toimiin niin, että se tiedottaisi eurooppalaisille kuluttajille suunnatusta Euroopan maatalous- ja elintarvikealan laatujärjestelmästä järjestelmän vahvistamiseksi, sen eri käsitteiden selkiyttämiseksi ja kyseisten tuotteiden kulutuksen edistämiseksi, jotta eurooppalainen yhteiskunta kokonaisuudessaan osallistuisi unionin maaseutualueiden tuotantorakenteen säilyttämiseen.

30. esittää, että komissio tunnustaisi nykyistä selkeämmin strategisen roolin, joka unionin alueilla on laadukkaassa maatalous- ja elintarviketuotannossa, ja että se kiinnittäisi mahdollisimman paljon huomiota alueiden esittämiin pyyntöihin, jotka liittyvät tähän alueiden sosio-ekonomisen kehityksen kohentamisen kannalta niin merkittävään näkökohtaan.