Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kansanterveyspolitiikan kehittämisestä Euroopan yhteisössä"

(1999/C 51/09)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon kansanterveyspolitiikan kehittämisestä Euroopan yhteisössä KOM(98) 230 lopull.,

ottaa huomioon komission 17. huhtikuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 129 artiklan ja 198 c artiklan ensimmäisen alakohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 13. toukokuuta 1998 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 5:n "Sosiaalipolitiikka Kansanterveys Kuluttajansuoja Tutkimus Matkailu" tehtäväksi,

ottaa huomioon komitean lausunnon aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi syöväntorjunnan toimintasuunnitelman hyväksymisestä vuosiksi 1995 1999 kansanterveyden toimintakehyksessä" (CdR 183/94) (), komitean lausunnon komission tiedonannosta ja ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi aiheesta "Kansanterveyteen liittyvä edistämistyö, tiedottaminen, koulutus ja harjoittelu kansanterveyden toimintakehyksessä" (CdR 246/96 fin) (), komitean lausunnon aiheesta "Yhteisön toimintaohjelma AIDSin ja tiettyjen muiden tartuntatautien ennaltaehkäisemisestä kansanterveyden toimintakehyksessä" (CdR 144/95) (), komitean lausunnon aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Euroopan unionin huumeidenvastaisesta toimintasuunnitelmasta vuosiksi 1995 1999" (CdR 147/95) (), komitean lausunnon aiheesta "Komission tiedonanto terveystilanteen seurantaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta kansanterveyden toimintakehyksen yhteydessä" ja "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi terveystilanteen seurantaa koskevan yhteisön toimintaohjelman hyväksymisestä kansanterveyden toimintakehyksen yhteydessä" (CdR 25/96 fin) (), komitean lausunnon komission tiedonannosta ja ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi aiheesta "Euroopan yhteisön tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston luominen" (CdR 157/96 fin) (), komitean lausunnon aiheesta "Komission tiedonanto sekä ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi saasteperäisten sairauksien vastaisen yhteisön toimintaohjelman 1999 2003 hyväksymisestä osana kansanterveyden alalla toteutettavia toimia" (CdR 287/97 fin) (),

ottaa huomioon valiokunta 5:n syyskuun 29. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 156/98 rev. 2, jonka esittelijä oli Ian Hudghton,

hyväksyi 18. 19. marraskuuta 1998 pitämässään 26. täysistunnossa (19. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti tiedonantoon, joka tarjoaa katsauksen kansanterveyspolitiikkaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 129 artiklassa määritetyn kansanterveysalan toimivallan laajentamisen jälkeen saatujen kokemusten valossa. AK:n mielestä EY:n kansanterveyspolitiikan tarkastelu on tarpeen myös Amsterdamin sopimusluonnoksessa ehdotetun uuden toimivaltalaajennuksen näkökulmasta.

1.2. Perustamissopimuksen 129 artiklan nojalla on luotu kahdeksan uutta kansanterveysohjelmaa, joista monet päättyvät vuoteen 2000 mennessä. AK:n mielestä nykyisten ohjelmien arviointi on tästä syystä tarpeen. Lisäksi AK ilmaisee huolestumisensa siitä, että kolmea ohjelmaa ei ole vielä hyväksytty.

1.3. Euroopan komissio ehdottaa tiedonannossaan kolmea toimintalinjaa:

kansanterveyden kehitystä tukevan tiedon lisääminen;

nopea reagoiminen terveyttä vaarantaviin tekijöihin;

terveyttä määrittäviin tekijöihin vaikuttaminen terveyden edistämisen ja sairauksien ennaltaehkäisyn kautta.

Huomattavaa tiedonannossa on, että yhteisön laajentumiseen liittyvät kysymykset sekä terveysvaatimusten sisällyttäminen kaikkeen yhteisön politiikkaan otetaan huomioon kaikissa kolmessa toimintalinjassa.

1.4. Vaikka alueiden komitea kannattaa ehdotettua toimintaa yleisesti, sen mielestä EY:n tulee noudattaa läheisyysperiaatetta ja toimia ainoastaan silloin, kun yhteisön toiminta on selvästi tarpeen. Esimerkkihankkeiden, verkostojen ja hyvien käytänteiden vaihtamisen lisäarvoa tulisi korostaa. AK:n mielestä EY:n osallistumista kunkin toimintalinjan puitteissa on harkittava tarkkaan, jotta EY täydentää jäsenvaltioiden toimia eikä toista niitä. Toimintalinjojen välillä on yhteys, joka tulee pitää mielessä laajennettaessa EY:n toimivaltaa kansanterveyden alalla.

2. EU:n nykytoimet kansanterveyspolitiikan saralla

2.1. Maastrichtin sopimuksen 129 artikla koskee kansanterveysalan toimivaltaa ja sen pääsisältö on seuraava:

Yhteisö myötävaikuttaa ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun toteuttamiseen rohkaisemalla jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä tarvittaessa tukemalla niiden toimintaa.

Yhteisön terveydensuojelutoiminta suuntautuu tautien ehkäisemiseen.

Yhteisön kansanterveystoiminta suuntautuu erityisesti laajalle levinneiden vaarallisten sairauksien sekä huumausaineiden väärinkäytön ehkäisemiseen.

2.2. Tällä hetkellä on käynnissä kahdeksan kansanterveyteen liittyvää ohjelmaa:

AIDS ja muut tartuntataudit;

syöpä;

huumeriippuvuus (johon liittyen on käynnistetty toimia ja luotu mm. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus. Jäsenvaltioiden kesken on sovittu myös yhtenäisestä huumeiden vastaisesta toimintasuunnitelmasta.);

terveyden edistäminen;

terveystilanteen seuranta;

saasteperäiset sairaudet;

tapaturmien ennaltaehkäisy;

harvinaiset sairaudet.

2.3. Neuvoston ja parlamentin on vielä hyväksyttävä saasteperäisiin sairauksiin, tapaturmien ennaltaehkäisyyn ja harvinaisiin sairauksiin liittyvät ohjelmat. AK:n mielestä on tärkeää, että kyseiset toimielimet hyväksyvät ohjelmat mahdollisimman pian.

2.4. Euroopan yhteisö on ryhtynyt toimiin myös monilla muilla alueilla:

syövän seulontatutkimuksiin, osteoporoosiin, terveelliseen ruokavalioon ja nuorten alkoholinkäyttöön liittyvät suuntaviivat ja käytännön suositukset;

tupakankulutuksen ja tupakkamainosten vähentäminen;

verituotteiden turvallisuutta ja omavaraisuutta koskeva strategia;

laaja katsaus ionisoimattomaan säteilyyn.

2.5. Alueiden komitea suhtautuu myönteisesti myös asiakirjaan "Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viides puiteohjelma (1998 2002)", jossa puututaan merkittävällä tavalla kansanterveyteen. Asiakirjassa käsitellään mm. terveyden, ympäristön ja ravinnon välistä suhdetta sekä virusten aiheuttamien sairauksien valvontaa ja ikääntyvän väestön ongelmia.

3. Kansanterveysalan toimivallan laajentaminen perustamissopimuksessa ja nykyisen lähestymistavan ongelmat

3.1. Alueiden komitea on yhtä mieltä tiedonannossa mainituista nykyisiin kahdeksaan ohjelmaan liittyvistä hallinnollisista ongelmista. Kullakin ohjelmalla on oma pieni talousarvionsa, riippumaton strategiansa, työsuunnitelmansa sekä oma komitearakenteensa monimutkaisine sääntöineen. Tämä lisää huomattavasti hallinnollista taakkaa ja vaikeuttaa EY:n mahdollisuutta luoda yhtenäinen kansanterveysalan strategia.

3.2. Komitea on samaa mieltä siitä, että nykyistä lähestymistapaa on virtaviivaistettava supistamalla ohjelmien lukumäärää ja sovittamalla ohjelmat paremmin yhteen.

3.3. Tiedonannossa todetaan, että "suurempia vaikutuksia olisi saatettu saavuttaa, jos olisi tuettu harvempilukuisia, laajempia ja kestävämpiä toimia" ja että "riippuvuus järjestöistä, jotka esittävät omia pyrkimyksiään heijastelevia hankkeita, hankaloittaa mahdollisuuksia varmistaa, että ohjelmien ja kansallisten strategioiden tavoitteet tulevat saavutettua". Vaikka siirtyminen nykyistä laajempiin hankkeisiin vaikuttaakin hallinnollisesti sopivalta ratkaisulta, AK:n mielestä innovatiiviset ja kokeiluhankkeet ovat tärkeä osa näitä ohjelmia ja tämäntyyppiset hankkeet ovat erittäin tehokkaita alue- tai paikallistasolla. Vastaavasti kokemustenvaihtohankkeita voidaan kehittää tehokkaasti valikoimalla suppea määrä sellaisia kansainvälisiä yhteistyökumppaneita, jotka ovat harjaantuneita innovatiivisen tekniikan käyttäjiä.

3.4. Tiedonannossa todetaan, että kansanterveyspolitiikan, terveyden edistämisen ja sairauksien ennaltaehkäisyn haasteet ovat muuttuneet yhteisön vuonna 1993 julkaiseman ensimmäisen strategian jälkeen, ja siinä kuvaillaan tiettyjä muutoksia. Ne koskevat mm. demografisia tekijöitä ja ikääntyvää väestöä sekä uutta teknologiaa, uusia tekniikoita ja ihmisten entistä suurempia terveydellisiä odotuksia. Myös työn organisaatiomuotojen sekä terveydenhuoltojärjestelmien muutoksiin kiinnitetään huomiota.

3.5. Tiedonannossa korostetaan elintarvikkeiden turvallisuutta erityisenä huolenaiheena. Esimerkkeinä mainitaan kansanterveysalalla laajalti huolta herättäneet hullun lehmän tauti (BSE) sekä kolibakteeri (Escherichia coli). Tiedonannossa todetaan, että EY:n kansanterveyspolitiikassa on otettava huomioon uudenaikaisten ravintoteollisuus- ja viljelymenetelmien seuraukset. Alueiden komitea jakaa täysin tämän näkemyksen ja korostaa tarvetta luoda yhteyksiä EY:n kansanterveyspolitiikan ja muiden eurooppalaisten politiikkojen kuten yhteisen maatalouspolitiikan ja elintarviketurvallisuuspolitiikan välille. Alueiden komitea korostaa myös, että BSE-tauti ja kolibakteeri ovat aiheuttaneet huolta useilla hallinnon tasoilla ja että kaikkien hallintotasojen on tehtävä yhteistyötä näiden tautien kitkemiseksi. Eläinten hoidon, ruokinnan sekä eläinravinnon antibioottipitoisuuksien välisen kytköksen huomioonotto on myös tärkeää.

3.6. Edellä mainitut muutokset ovat vaikuttaneet merkittävästi kansanterveyspolitiikkaan ja tulevat työllistämään Euroopan yhteisöä; Euroopan unionin toimivaltaa kansanterveyden alalla lisättiinkin Amsterdamin sopimuksella.

3.7. Amsterdamin sopimuksen 152 artikla koskee kansanterveyttä, ja siihen on tehty oleellisia muutoksia edelliseen perussopimukseen nähden:

Yhteisön muiden politiikkojen terveysvaikutuksia koskevassa kohdassa korostetaan, että kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu.

Perustamissopimuksen aiemmin sisältämät toimet "ihmisten sairauksien ehkäisemiseksi" ja "ihmisten terveyttä vaarantavien tekijöiden torjumiseksi" ulotetaan "kansanterveyden parantamiseen".

Huumeiden vastaisissa toimissa keskitytään vastedes "huumausaineiden aiheuttamien terveyshaittojen vähentämiseen".

Yhteisö voi vastedes hyväksyä "toimenpiteitä, joilla asetetaan ihmisistä peräisin oleville elimille ja aineille sekä verelle ja verituotteille korkeat laatu- ja turvallisuusvaatimukset". Nämä toimenpiteet "eivät vaikuta elinten ja veren luovuttamista tai lääketieteellistä käyttöä koskeviin kansallisiin säännöksiin ja määräyksiin".

3.8. Laajentumisen vaikutukset ja kansainvälisten organisaatioiden (esim. Maailman terveysjärjestön) kannanotot on otettava huomioon kansanterveyspolitiikkaa kehitettäessä. Alueiden komitea on samaa mieltä siitä, että kansainvälisten organisaatioiden toiminta on otettava huomioon EY:n kansanterveyspolitiikkaa kehitettäessä. Tämän lisäksi on tärkeää, että EY:n toimet täydentävät Maailman terveysjärjestön toimia niiden toistamisen sijaan. Laajentumisen yhteydessä on huomattava, että hakijamaissa kansanterveyteen käytetään yhteisöön verrattuna vähemmän varoja kutakin kansalaista kohti, elinajanodote on lyhyempi sekä terveystilanneindikaattorit matalammat. Myös tuotteiden ja tavaroiden (etenkin lääkkeiden, verituotteiden ja lääkintälaitteiden) vapaa liikkuvuus herättävät turvallisuuteen sekä laadunvalvontaan liittyviä kysymyksiä. Kansainvälisen ulottuvuuden yhteydessä on syytä ottaa huomioon maailmanlaajuiset terveysuhat, etenkin tartuntataudit.

4. Yhteisön tuleva kansanterveyspolitiikka

4.1. Euroopan komissio ehdottaa edellä mainittujen muutosten valossa yhteisön kansanterveyspolitiikkaan kolmea toimintalinjaa:

kansanterveyden kehitystä tukevan tiedon lisääminen;

nopea reagoiminen terveyttä vaarantaviin tekijöihin;

terveyttä määrittäviin tekijöihin vaikuttaminen terveyden edistämisen ja sairauksien ennaltaehkäisyn avulla.

Toimintalinja 1: Kansanterveyden kehitystä tukevan tiedon lisääminen

4.2. Tiedonannossa korostetaan asianmukaisen terveyttä koskevan tietojärjestelmän tarvetta, jotta politiikan kehittämiseen saataisiin tietoa ja jotta yhteisö voisi näin ollen toteuttaa entistä tehokkaampia toimia kansanterveyden alalla. Alueiden komitea on samaa mieltä siitä, että tietojärjestelmien kehittäminen on kansanterveyspolitiikan kehittämisen kannalta äärimmäisen tärkeää. Komissio luettelee kuitenkin tiedonannossaan aloja, jotka kuuluvat jäsenvaltioiden eivätkä yhteisön toimivallan piiriin. Esimerkiksi 47 kohdassa mainitaan "terveydenhuoltojärjestelmien kustannuksissa ja rahoituksessa tapahtuva kehitys, valtion ja yksityisten sairausvakuutusten osuus mukaan lukien" sekä "terveydenhuollon painopistealueet, joihin sisältyvät tärkeysjärjestyksen määrittämisessä käytettävät mekanismit, sekä kansalaisten terveyttä ja terveydenhuoltojärjestelmien tehokkuutta koskevat asenteet ja huolenaiheet." Tämä saattaa johtaa Euroopan komission alueille, joita ei ole täsmennetty Amsterdamin sopimusluonnoksen 152 artiklassa.

4.3. Vaikka tieto ja vertailukelpoinen materiaali tällaisilla politiikan aloilla olisi hyödyllistä jäsenvaltioille, Euroopan komission ei pitäisi antaa suosituksia tai tehdä sitovia päätöksiä. Euroopan komissiolla tulee olla etuoikeus tiedonkeruuseen ainoastaan sen toimivallan piiriin kuuluvissa asioissa. Tämä on erittäin tärkeää, kun otamme huomioon budjettiolosuhteet, joissa EY:n kansanterveyspolitiikkaa kehitetään. EY:n tulee ainoastaan täydentää jäsenvaltioiden ja Maailman terveysjärjestön ja OECD:n kaltaisten kansainvälisten organisaatioiden tiedonkeruuta.

4.4. Tiedon levittäminen EY:n toimeksiantamasta tutkimustoiminnasta ja muusta tiedonkeruusta on erittäin tärkeää. Tiedonlevitystapoja on mietittävä perusteellisesti, ja Euroopan yhteisöjen tulee toimia yhteistyössä jäsenvaltioiden sekä alue- ja paikallishallintojen kanssa. EY:n kansanterveysalan tutkimusja tiedotusohjelmasta on käytävä kaikkien edellä mainittujen hallintotasojen välistä keskustelua.

4.5. Kansanterveyden eri aloilla tehdyn tutkimuksen ja kerätyn tiedon tulee antaa panoksensa keskusteluun, mutta päätöksenteko kuuluu jäsenvaltioille ellei perussopimuksissa toisin määrätä.

Toimintalinja 2: nopea reagoiminen terveyttä vaarantaviin tekijöihin

4.6. Tässä toimintalinjassa korostetaan tarvetta nopeisiin reaktioihin tartuntatautien ja harvinaisten sairauksien tapauksissa, joista esimerkkeinä mainitaan rutto, verenvuototaudit ja lintuinfluenssa. Euroopan komissio lisäisi tähän mielellään elintarviketurvallisuuteen liittyvät terveysvaatimukset, kasvien ja eläinten terveyteen liittyvät asiat, zoonoosit, veren ja elinten luovutusturvallisuuden, ympäristöstä ja kemiallisista aineista aiheutuvat terveysriskit, myrkytykset sekä lääketuotteiden ja lääkintälaitteiden haittavaikutukset. AK on tyytyväinen tehtyihin ehdotuksiin, koska jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on tärkeä tekijä pyrittäessä ehkäisemään tartuntatautien aiheuttamaa uhkaa kansanterveydelle. Tartuntatautien leviämisuhka kasvaa, koska liikematkat ja matkailu yleensä ovat lisänneet liikkuvuutta Euroopan unionissa. Euroopan yhteisöllä on tärkeä tehtävä asiaan liittyvän tiedon ja parhaiden käytänteiden vaihdossa. Elintarvike- ja tuoteturvallisuuden alalla on jo olemassa varoitus- ja tiedotusjärjestelmä, jossa kaikki jäsenvaltiot ja komissio ovat mukana. Kansanterveyden alalla sovellettavien mahdollisten uusien tietojärjestelmien tulee sopia mahdollisimman hyvin yhteen tämän järjestelmän kanssa.

4.7. Yhteisön toimiin sisältyisi Eurooppa-tason yhteensovittamismekanismeja, pika-analyysejä, valvontaa, itse paikalla suoritettavia tarkistuskäyntejä sekä erityisongelmien tai -kysymysten nopeaa analysointia. Alueiden komitea kannattaa periaatteessa tämäntyyppistä toimintaa, koska sen mielestä on tärkeää, että EY tukee jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.

Toimintalinja 3: terveyttä määrittäviin tekijöihin vaikuttaminen terveyden edistämisen ja sairauksien ennaltaehkäisyn kautta

4.8. Tähän toimintalinjaan liittyy yksilöiden kykyjen ja valmiuksien vahvistaminen kansanterveyden edistämisen ja terveydensuojelun alalla. Toimilla pyritään muuttamaan sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristötekijöitä siten, että ne vaikuttaisivat yksilöihin ja kansanterveyteen myönteisellä tavalla. Toimintalinjaan kuuluu kuusi nykyisen strategian kahdeksasta ohjelmasta, koska niissä käsitellään sairauksien ehkäisemistä ja terveysongelmien kitkemistä. AK suhtautuu ehdotuksiin myönteisesti.

4.9. Tiedonannossa todetaan, että toimet voisivat käsittää rokotuksia, turvallisuutta koskevia ohjeita ja sääntöjä sekä kohderyhmien seulontaa ja testaamista. AK mielestä nämä toimet tulisi kuitenkin jättää jäsenvaltioille, ja EY:n antama rahoitus tulisi suunnata verkostojen luomiseen, laatustandardien määrittämiseen sekä parhaiden käytänteiden vaihtamiseen siten, että asetetaan etusijalle hankkeet, joilla voidaan parantaa sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristöolosuhteita sekä inhimillistää terveysalan toimia.

4.10. Euroopan komissio odottaa neuvoja tämän toimintalinjan piiriin kuuluvien toimien tärkeysjärjestyksen määrittämistä varten. Komissio pohtii, pitäisikö sen keskittyä entistä enemmän ikääntymiseen liittyviin sairauksiin (esim. Alzheimerin tautiin), tehostaa toimia ravitsemuksen ja liikalihavuuden alalla, kiinnittää nykyistä enemmän huomiota sydän- ja verisuonitauteihin, laatia toimia huumeperäisten terveyshaittojen vähentämiseksi, keskittyä enemmän tiettyjen väestöryhmien (esim. sosiaalisesti syrjäytyneiden, yksin elävien henkilöiden, lasten tai naisten) terveyteen, taata yhteisön kansalaisille terveyttä koskevan tiedon ja terveysneuvonnan saatavuus heidän siirtyessään jäsenvaltiosta toiseen työhön, opiskelemaan tai vapaa-ajan viettoon, ja muuttaa strategioita, jotta niissä otettaisiin huomioon unioniin liittyvien maiden erityisongelmat.

4.11. AK:n mielestä Euroopan komission esittämä toimintaluettelo on pitkä, ja rajallisen talousarvion vuoksi toimet on asetettava tarkkaan harkittuun tärkeysjärjestykseen väestön todellisten terveystarpeiden perusteella. Siksi on tärkeää kiinnittää enemmän huomiota terveyttä edistäviin toimiin, jotka tulee suunnata erityisesti terveydeltään heikoimpien kohderyhmiin.

4.12. AK:n mielestä Euroopan komission on määritettävä aihe-alat, joilla Eurooppa-tason toiminta synnyttää todellista lisäarvoa ja joilla verkostojen luominen ja kokemustenvaihto on tehokasta.

4.13. Tiedonannon 4.1 kohdassa hahmotellaan laajentumisen kansanterveydelle asettamia haasteita. Siinä todetaan, että hakijamailla on "mahdollisesti vakavia tartuntatauteihin liittyviä ongelmia" ja että "tuotteiden, nimenomaan tiettyjen lääke- ja verituotteiden ja lääkintälaitteiden, vapaa liikkuvuus aiheuttaa turvallisuuteen ja laadunvalvontaan sekä hinnoitteluun liittyviä seurauksia". Tämän lisäksi tiettyjen hakijamaiden huumeongelma ja EU:n jäsenvaltioissa lisääntyvä huumeidenkäyttö nostavat huumeperäisten terveyshaittojen vähentämisen tärkeysjärjestyksen kärkeen. EY:n on tarkistettava strategiansa pikaisesti edellä mainittuja ongelmia ja Euroopan unionin laajentumista silmällä pitäen.

4.14. Edellä mainitun lisäksi terveyttä koskevan tiedon ja terveysneuvontapalveluiden saatavuus EU:n alueella muussa kuin kotimaassaan työskenteleville ja asuville EU-kansalaisille on tärkeä asia Euroopan yhteisölle.

4.15. Vaikka ohjelmia tullaan yhdistelemään tämän toimintalinjan puitteissa, näyttää siltä, että merkittäviä määrärahoja ei saada käyttöön. Tästä syystä AK ehdottaakin, että toimet olisi suunnattava pikemmin tietyille kohderyhmille ja terveydenhuollon ammattilaisille kuin suurelle yleisölle. Tämän ajattelutavan mukaisesti hankkeet olisi luotava avoimien ehdotuspyyntöjen kautta ja tavoitteeksi olisi asetettava alue- ja paikkakuntakohtaiset innovatiiviset toimet.

4.16. Alueiden komitean mielestä terveyttä koskevien edistämis- ja ehkäisyohjelmien eriyttämisestä ei ole juurikaan hyötyä ja virtaviivaisempi lähestymistapa on tarpeen. Määrärahat käytettäisiin tehokkaammin, mikäli tällä toimintalinjalla olisi yhtenäinen kehys.

5. Tästä eteenpäin

5.1. Euroopan komissiolla on eräitä alustavia ehdotuksia tulevaa kansanterveyspolitiikkaa varten. Komission mielestä olisi keskusteltava sekä tulevan politiikan sisällöstä että sen toteuttamisesta. Keskeinen kysymys on, millaisia oikeudellisia mekanismeja tulisi käyttää, jotta politiikassa yhdistyisivät tehokkaasti uudessa perussopimuksessa määrätyt kannustin- ja lainsäädäntötoimet. Ehdotetulla tartuntatautien valvonta- ja tarkkailuverkostolla tulee olemaan oma oikeusperustansa.

5.2. Uuden politiikan viralliseen muotoiluun on kaksi mahdollisuutta. Yksi mahdollisuus olisi ottaa käyttöön yhtenäinen "puiteasiakirja", jossa määrättäisiin erillisten säännösten hyväksymisestä myöhemmin kutakin toimintalinjaa varten. Etuna olisi yhtenäinen rahoituskehys ja rahoituksen jakamisen helpottuminen toimintalinjojen kesken, haittana kaksikerroksinen päätöksenteko- ja hallintorakenne. Toinen vaihtoehto olisi hyväksyä erilliset säädökset kutakin toimintalinjaa varten ilman kokonaissäädöstä. Tämä edellyttäisi sanatonta sopimusta kuhunkin toimintalinjaan suunnattavista varoista. AK:n mielestä näiden kolmen toimintalinjan välillä on yhteys. Lisäksi yhtenäisen kehyksen luomisen puolesta on olemassa vahvoja argumentteja, mikäli EU:n toimielinten väliset neuvottelut kehyksestä sujuvat nopeasti ja tehokkaasti.

5.3. Kansanterveyden edistämisohjelma olisi hyödyllinen, mikäli kullakin alalla (esim. tupakka-ala) asetettaisiin selvä tärkeysjärjestys. Ohjelman tavoitteena tulisi olla terveysalan erojen kaventaminen, ja ohjelma tulisi näin ollen suunnata tiettyihin sosiaaliryhmiin ja kansanterveyspolitiikkaan.

5.4. EY:n roolin mahdollinen laajentaminen "tosiasioihin perustuvaan" lääketieteeseen, laadunvalvontaan, toimeenpanoon osallistumiseen, terveysteknologian arvioimiseen sekä tulosten levittämiseen on luonnollista ja oleellista kansanterveysohjelmien alalla, jolla on syytä edistää yhteistyötä ja hyviä käytänteitä jäsenvaltioiden kesken.

5.5. Tutkimustyö ja tiedon kerääminen on hyödyllistä monilla kansanterveyden osa-alueilla, joilla jäsenvaltioilla on vastuutehtäviä. Muistutettakoon kuitenkin, että tutkimusta ja tietoa käytetään asiantuntevan keskustelun aineksina. Terveydenhoitojärjestelmien kehittämisvastuu (kustannusten seuranta ja rahoitusjärjestelyt mukaan luettuina) pysyy jäsenvaltioilla.

5.6. Maailmanpankin "Investing in Health" -aloitteessa kiteytyvään lähestymistapaan, jonka mukaan kansanterveystekijät ovat yhteiskunnan tuotantotekijöitä, voidaan olla tyytyväisiä. Kansanterveysalan painopistealueet on määritettävä ottaen erityisesti huomioon kokonaisvaltainen tavoite eri ryhmien, alueiden ja maiden välillä esiintyvien terveysalan erojen kaventamisesta.

6. Keskeiset päätelmät

6.1. Tiedonantoon voidaan olla tyytyväisiä, koska se sisältää kattavan arvion EY:n kansanterveyspolitiikan kehittämisen osa-alueista. Koska EY:n toimivaltaa kansanterveyden alalla lisättiin Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksilla, kansanterveysohjelmien arviointi on tervetullut.

6.2. Vaikka alueiden komitea kannattaakin yleisesti tiedonannossa hahmoteltuja kolmea toimintalinjaa, komitean mielestä EY:n tulisi noudattaa läheisyysperiaatetta ja osoittaa tapaukset, joissa yhteisön toiminta on selvästi tarpeen.

6.3. Nykyisten kahdeksan kansanterveysohjelman toteuttaminen melko rajallisin varoin sisältää paljon tarpeetonta hallinnointia. AK on tyytyväinen Euroopan komission pyrkimyksiin virtaviivaistaa ohjelmia.

6.4. AK painottaa kansanterveyspolitiikan ja muiden EY-politiikkojen kuten yhteisen maatalouspolitiikan ja elintarviketurvallisuuspolitiikan välistä yhteyttä.

6.5. Virtaviivaistamispyrkimyksistä huolimatta nykyisillä määrärahoilla ei voida toteuttaa laaja-alaisia toimia. Esittelijän mielestä ohjelmissa pitäisi keskittyä monilla aloilla innovatiivisiin alue- ja paikallistason hankkeisiin sekä kokemusten vaihtoon.

6.6. On myös tärkeää, että neuvosto ja parlamentti hyväksyvät vielä vakinaistamatta olevat kolme kansanterveysohjelmaa mahdollisimman nopeasti.

6.7. AK on toimintalinjan 1 osalta samaa mieltä Euroopan komission kanssa siitä, että komission on kerättävä tietoa EY:n kansanterveyspolitiikan muotoilua varten. Komitea huomauttaa kuitenkin, että komissio ehdottaa tiedonkeruuta jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvilla politiikan aloilla. EY:n on myös otettava huomioon esim. Maailman terveysjärjestöjen ja OECD:n sekä muiden kansainvälisten organisaatioiden keräämä tieto. AK:n mielestä asiassa on oltava hyvin varovaisia eikä tällä alalla pitäisi antaa suosituksia tai tehdä sitovia päätöksiä.

6.8. AK on tyytyväinen toimintalinjan 2 sisältämiin toimiin, koska kyseinen toimintalinja on tärkeä osa Euroopan komission työtä. Komitea korostaa myös EY:n koordinointitehtävää tämän toimintalinjan puitteissa jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämiseksi.

6.9. AK on tyytyväinen siitä, että kuusi nykyisistä kahdeksasta kansanterveysohjelmasta on sisällytetty tähän toimintalinjaan entistä virtaviivaisemman ja tehokkaamman lähestymistavan luomiseksi. Talousarvion asettamien rajoitusten vuoksi uuden tai laajennetun toiminnan määrittämistä on kuitenkin harkittava tarkkaan. AK korostaa, että yhteisön laajentuminen ja huumeperäisten sairauksien lisääntyminen EU:ssa edellyttävät strategioiden muuttamista.

6.10. Budjettivarojen rajallisuuden vuoksi AK muistuttaa komissiota innovatiivisten alue- ja paikallistason hankkeiden tärkeydestä ja tehokkuudesta. Verkostojen luominen sekä kokemusten vaihto synnyttävät lisäarvoa myös yhteisön tasolla.

6.11. AK on yhtenäisen oikeuskehyksen kannalla, koska kolmen toimintalinjan välillä on tiivis yhteys.

Bryssel 19. marraskuuta 1998.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Manfred DAMMEYER

() EYVL C 210, 14.8.1995, s. 55.

() EYVL C 210, 14.8.1995, s. 81.

() EYVL C 100, 2.4.1996, s. 28.

() EYVL C 100, 2.4.1996, s. 38.

() EYVL C 129, 2.5.1996, s. 50.

() EYVL C 337, 11.11.1996, s. 67.

() EYVL C 64, 27.2.1998, s. 91.