FI Euroopan unionin virallinen lehti C 101/7

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

(2014/C 101/07)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (2)

”ΣΤΑΦΙΔΑ ΣΟΥΛΤΑΝΙΝΑ ΚΡΗΤΗΣ” (STAFIDA SOULTANINA KRITIS)

EY-nro: GR-PGI-0005-01058-16.11.2012

SMM ( X ) SAN ( )

1. Nimi

”Σταφίδα Σουλτανίνα Κρήτης” (Stafida Soultanina Kritis)

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Kreikka

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotetyyppi

Luokka 1.6: Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Stafida Soultanina Kritis” ‐nimellä tarkoitetaan Vitis Vinifera L. ‐lajin kuivattuja viinirypäleitä (rusinoita).

Tuotteen ominaisuudet ovat seuraavat:

— väri vaaleasta kahvinruskeaan, makea maku, pehmeä mutta tiivis rakenne,

— sokeripitoisuus: vähintään 75 prosenttia,

— enimmäiskosteuspitoisuus: 16 prosenttia.

Stafida Soultanina Kritis ‐rusinat jaetaan seuraaviin luokkiin:

— Nro 0: erinomaiset suurirypäleiset sultanarusinat, noin 170 rypälettä 100 grammassa (± 5 %), rypäleen kantoja enintään 2 prosenttia, varren osia enintään yksi 12,5 kilon laatikossa, varren osia rypäleessä enintään kaksi 14 kilon laatikossa, yhtenäinen väri vaaleasta kullanruskeaan, erittäin puhtaat, soveltuvat sellaisenaan käytettäväksi.

— Nro 1: erinomaiset suurirypäleiset sultanarusinat, noin 200 rypälettä 100 grammassa (± 5 %), rypäleen kantoja enintään 2 prosenttia, varren osia enintään yksi 12,5 kilon laatikossa, varren osia rypäleessä enintään kaksi 12,5 kilon laatikossa, yhtenäinen väri vaaleasta kullanruskeaan, erittäin puhtaat, soveltuvat sellaisenaan käytettäväksi.

— Nro 2 perinteiset pienirypäleiset sultanarusinat, noin 250 rypälettä 100 grammassa (± 5 %), rypäleen kantoja enintään 4 prosenttia, varren osia enintään kaksi 12,5 kilon laatikossa, varren osia rypäleessä enintään kaksi 12,5 kilon laatikossa, yhtenäinen väri kullanruskeasta kastanjanruskeaan, soveltuvat käytettäväksi sellaisenaan tai elintarviketeollisuudessa.

— Nro 4: perinteiset pienirypäleiset sultanarusinat, noin 290 rypälettä 100 grammassa (±5 %), rypäleen kantoja enintään 4 prosenttia, varren osia enintään kaksi 12,5 kilon laatikossa, varren osia rypäleessä enintään neljä 12,5 kilon laatikossa, yhtenäinen väri kastanjanruskeasta kahvinruskeaan, soveltuvat käytettäväksi sellaisenaan tai elintarviketeollisuudessa.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

Vitis Vinifera L. ‐lajin sultanalajikkeen rypäleitä viljellään Kreetalla, ja sato korjataan elokuun puolivälistä syyskuun puoliväliin. Rypäleiden sadonkorjuu on tehtävä Kreetalla, koska saaren kuiva ja kuuma ilmasto sekä runsas auringonvalo lisäävät viinirypäleiden ja näin myös rusinoiden sokeripitoisuutta ja koska rypäleiden kuivaus voidaan aloittaa välittömästi sadonkorjuun jälkeen ja välttää näin laadun heikkeneminen sen vuoksi, että rypäleet irrotetaan tertusta.

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

–

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Viinirypäleiden tuotanto, jalostus ja käsittely (kuivaaminen) tapahtuu maantieteellisesti rajatulla alueella. Rypäleiden kuivaaminen on aloitettava välittömästi, jotta vältetään raaka-aineen (rypäleterttujen) laadun heikkeneminen. Tämän vuoksi rypäleet on kuivattava maantieteellisesti rajatulla alueella.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

–

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

–

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Tätä tuotetta tuotetaan yksinomaan Kreetalla.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Kreeta sijaitsee Euroopan eteläisimmällä laidalla. Kreetan maantieteellinen sijainti, ilmasto sekä maaperän morfologia ja laatu ovat tärkeimmät viininviljelyn kehittymiseen saarella vaikuttaneet tekijät. Maantieteellisen alueen erityispiirteet ovat seuraavat:

— Kreetan maaperässä on paljon kalsiumkarbonaattia.

— Keskilämpötila viiniköynnöksen kukinta-aikaan on 20–21 celsiusastetta ja voi nousta jopa 25 celsiusasteeseen. Keskilämpötila vaihtelee 24 celsiusasteesta 29 celsiusasteeseen sinä aikana kun kukista kasvaa rypäleitä ja voi nousta jopa 34 celsiusasteeseen.

— Suhteellinen kosteus on matala ja vaihtelee noin 50 prosentin ja 73 prosentin välillä.

— Sateista 90 prosenttia sataa lokakuun ja huhtikuun välisenä aikana. Pitkä vähäsateinen kausi kestää viidestä kuuteen kuukautta.

— Auringonpaistetta on keskimäärin 7,5 tuntia päivässä. Aurinkoisimmat kuukaudet ovat kesä-, heinä ja elokuu.

Myös ihmisen toiminta vaikuttaa lopputuotteen ominaisuuksiin, sillä lopputuotteelle ominainen väri määräytyy suurelta osin sen perusteella, että rypäleet upotetaan emäksiseen liuokseen ennen kuivaamista.

5.2 Tuotteen erityisyys

Stafida Soultanina Kritis ‐rusinoille on ominaista vaaleasta kahvinruskeaan vaihteleva väri, korkea sokeripitoisuus ja vähäinen kosteus. Niiden vähimmäissokeripitoisuus on 75 prosenttia ja enimmäiskosteuspitoisuus 16 prosenttia.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Stafida Soultanina Kritis ‐rusina on erityinen tuote, jonka erityisominaisuudet johtuvat Kreetan maaperä- ja ilmasto-olosuhteista. Suojatun maantieteellisen merkinnän hakeminen tuotteelle perustuu tuotteen laatuun (sokeri- ja kosteuspitoisuus).

Kreetan kalkkipitoinen maaperä mahdollistaa hyvän kasvun ja aikaisen sadonkorjuun, mikä lisää rypäleiden sokeripitoisuutta ja näin tuotteiden korkeaa laatua. Myös vähäiset sateet ja runsas auringonpaiste heinä-elokuussa, jolloin rypäleet kypsyvät, vaikuttavat suotuisasti niiden sokeripitoisuuteen. Juuri kypsymisaikaan sattuvat sateet vähentävät rypäleiden sokeripitoisuutta, mikä puolestaan heikentää niiden laatua.

Tuotteen väri vaihtelee vaaleasta kahvinruskeaan. Se johtuu niin sultanalajikkeesta, jonka hedelmänliha on vaaleaa, kuin myös kuivasta ja kuumasta ilmastosta sekä runsaasta auringonvalosta rusinoiden tuotantoprosessin aikana. Viinirypäleiden tummuminen johtuu entsyymistä, jonka toiminta estyy, kun rypäleiden sokeripitoisuus kasvaa. Kuivat ja kuumat ilmasto-olot sekä se, että rypäleet upotetaan emäksiseen liuokseen osana rusinoiden tuotantoprosessia, johtaa nopeaan kosteudenmenetykseen ja samanaikaisesti sokeripitoisuuden lisääntymiseen. Näin rypäleiden tummuminen pysähtyy, ja ne saavat luonteenomaisen värinsä.

Kesäkuukausina vallitseva matala suhteellinen kosteus (keskimäärin alle 65 prosenttia) vähentää homeiden kasvua rypäleissä, joten lopputuotteessa ei ole okratoksiineja eikä muita mykotoksiineja. Myös kosteusolosuhteet ovat suotuisat erityisesti kukinnan aikana (60–70 prosenttia), mikä varmistaa hyvän sadon.

Tästä lajikkeesta alkoi tulla taloudellisesti merkittävä Kreetalle vuoden 1922 jälkeen, kun Vähä-Aasian pakolaiset saapuivat ja toivat mukanaan sekä lajikkeen että kokemuksensa sen viljelystä. Vähitellen lajike korvasi saarella kuivatuiksi viinirypäleiksi ennen viljellyn Tachta-lajikkeen. Pian sen jälkeen, kun pakolaiset olivat saapuneet ja sultanarypäleen viljely kehittyi, aloitettiin rusinoiden tuotanto. Historialliset tiedot osoittavat, että sultanarusina (Stafida Soultanina) on ollut korkealaatuinen kreetalainen tuote jo maailmansotien välisestä ajasta alkaen. Se on saanut kaksi laatupalkintoa, yhden Thessalonikin 12. kansainvälisillä messuilla vuonna 1937 ja toisen Thessalonikin 16. kansainvälisillä messuilla vuonna 1951, mikä on osoituksena tuotteen erinomaisesta laadusta ja maineesta. Viininviljely kehittyi huomattavasti, ja vuonna 1941 perustettiin sultanalajikkeen tuottajien osuuskuntien yhdistys (Koinopraksia Synetairistikon Organoseon Soultaninas, KSOS). Lajikkeen viljelyn nopea leviäminen johtuu tiivistetysti seuraavista syistä: tuotteen hyvä hinta ennen toista maailmansotaa ja heti sen jälkeen, viljelyn kannalta erinomaiset maaperä- ja ilmasto-olosuhteet, tuotteen hyvä laatu ja valtion hintatuki 1960-luvulta.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 (3) 5 artiklan 7 kohta)

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/prodiagrafes_stafidaskritis151013.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) Katso alaviite 2.