EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 7.12.2011 
SEK(2011) 1467 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEEN 
Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta 
{KOM(2011) 839 lopullinen} 
{SEK(2011) 1466 lopullinen}  
 
FI 2   FI Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 8 artiklassa unioni määrätään luomaan 
naapurimaittensa kanssa erityissuhteet pyrkien saamaan aikaan EU:n rajoille unionin arvoihin 
perustuvan alueen, jolla vall itsee vauraus ja hyvä naapur uus ja jolle ovat ominaisia 
yhteistyöhön perustuvat läheiset ja rauhanomai set suhteet. Artikla otettiin sopimukseen 
Lissabonin sopimuksella, ja se korostaa EU:n  naapurisuhteiden kasvavaa merkitystä.  
Euroopan naapuruuspolitiikka (ENP) laadittiin vuonna 2004, ja sen p iiriin kuuluu EU:n 
rajojen itä- ja eteläpuolella seuraavat 16 kumppania: Algeria,  Armenia, Azerbaidžan, Egypti, 
Georgia, Israel, Jordania, Libanon, Libya, Maro kko, miehitetyt palestii nalaisalueet, Moldovan 
tasavalta, Syyria, Tunisia, Ukraina ja Va lko-Venäjä. EU tarjoaa ENP:n puitteissa 
naapureilleen erityissuhteen, jo ssa kumpikin osapuoli sitoutuu sellaisiin ar voihin kuin 
demokratia ja ihmisoikeudet, oikeusvaltiope riaate, hyvä hallintota pa, markkinatalouden 
periaatteet ja kestävä kehitys. ENP antaa ma hdollisuuden myös poliittiseen assosiaatioon ja 
taloudelliseen yhdentymiseen sekä liikkuvuuden ja ihmisten välisen vuorovaikutuksen lisäämiseen. ENP:tä tuetaan eurooppalais ella naapuruuden ja kumppanuuden välineellä 
(ENPI), joka kattaa edellä mainitut 16 kumppanimaata ja Venäjän federaation. 
1. O
NGELMAN MÄÄRITTELY  
Tilanne on muuttunut ENP:n käynnistämisen jä lkeen merkittävästi: suhteet kumppaneihin 
ovat syventyneet, on käynnistetty alueellisia hankkeita ja etel äisillä naapurialueilla on 
käynnissä demokratisoitumisprosesseja. Kehittyvä  suhde ja muuttuva poliittinen ympäristö 
edellyttävät ENP:n uudelleentarkastelua. Tämän seurauksena on laadittu uusi ENP-visio, joka 
on hahmoteltu unionin ulkoasioiden ja turvalli suuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan 
komission 25. toukokuuta 2011 hyväksytyssä yhtei sessä tiedonannossa ”Uusi strategia 
muutostilassa olevia naapurimaita varten”. Tä ssä uudessa lähestymistava ssa tuetaan erityisesti 
sellaisia kumppaneita, jotka sitoutuvat dem okraattisen yhteiskunna n rakentamiseen ja 
uudistusten toteuttamisen ”enemmällä ene mmän” -periaatteen ja molemminpuolisen 
vastuuvelvollisuuden periaatteen mukaisesti. 
2. TOISSIJAISUUDEN ANALYYSI  
Naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvissa mai ssa, joissa omien sääntöjen ja normien 
mukauttaminen EU:n vastaaviin kuuluu keskei siin poliittisiin ta voitteisiin, parhaat 
edellytykset tämän tuen antamiseen on EU:lla. Esimerkiksi talouden asteittaista yhdentymistä 
EU:n sisämarkkinoihin, Schengen-alueelle pääsyä  tai osallistumista EU:n ohjelmiin voidaan 
tukea ainoastaan EU:n tasolla.  Näin ollen EU on useimmissa ENP-maissa johtava 
yhteistyökumppani. Jäsenvaltiot, kansainväliset ra hoituslaitokset ja m uut avunantajat ovat 
laajasti hyväksyneet tämän EU:n roolin. EU:n naapurimaiden auttaminen EU:n politiikkoihin, 
sääntöihin ja standardeihin mukautumisessa on ENP-kumppanimaissa keskeinen uudistusten 
veturi.  
EU:lla, jonka 27 jäsenvaltiota toimivat yhteisten toimintalinjojen ja strategioiden puitteissa, 
on yksinään kriittinen painoarvo vastata globaaleihin ha asteisiin. Jäsenvaltioiden tason toimet 
voivat olla rajallisia ja hajana isia, sillä hankkeet ovat usein niin  pieniä, ettei niillä ole pysyvää 
merkitystä. Jäsenvaltioiden työn virtaviivaista minen EU:n kautta mahdollistaa EU:n toimien 
paremman koordinoinnin ja tekee EU:n työstä tuloksellisempaa.  
 
FI 3   FI Budjettirajoitusten aikana, kun useat jäsenvalt iot ovat päättäneet luopua kokonaan joistakin 
yhteistyöaloista ja lopettaa tukensa tietyille maille, EU voi olla aktiivinen demokratian, rauhan, vakauden, vaurauden ja köyhyydentorjunnan edistämisessä naapurialueillaan. Tätä 
taustaa vasten avun kanavoiminen EU:n tasolla, jo ssa todellisia tuloksia voidaan saada aikaan, 
on puhtaasti talouden näkökulmasta järkevämp ää kuin koskaan. Se on myös halvempaa. 
Hallinnolliset kustannukset ovat alhaisempia kui n tärkeimpien kahdenvälisen avun antajien 
keskimääräiset hallinno lliset kustannukset. 
3. EU:
N ALOITTEEN TAVOITTEET  
Euroopan naapuruuspolitiikalla pyr itään saamaan aikaan EU:n ra joille alue, jolla vallitsee 
vauraus ja hyvä naapuruus, muun muassa edistämä llä poliittista assosioi tumista, taloudellista 
yhdentymistä ja läheistä yhteistyötä eri aloi lla. Vuosina 2014–2020 EU tukee edelleen näitä 
tavoitteita kohdennetulla rahoitusvälineellä, Euroopan naapur uuspolitiikan rahoitusvälineellä 
(ENI). Valtaosa EU:n talousarviosta kumppaneille annettavasta rahoituksesta katetaan ENI:stä.  
Jotta tämä rahoitusväline vastaisi uuden EN P-vision kunnianhimoisuutta, asetuksella on 
joitakin muuttuvasta tilanteesta, saaduista koke muksista ja tehdyistä arvioinneista johtuvia 
erityistavoitteita, jotka on  saavutettava. Näitä ovat: 
• ”enemmällä enemmän” -periaatteen ja molemminpuolisen vastuuvelvollisuuden 
periaatteen soveltaminen uudistetun ENP-politiikan mukaisesti kannustaen 
naapurimaita toteuttamaan lisää uudist uksia; puuttuminen EU:n avun ohjelmoinnin 
monimutkaisuuteen ja pituuteen, jotta proses sia voidaan virtaviivaistaa, lyhentää ja 
keskittää paremmin; 
• rahoitusvälineen soveltamisalan virtaviivaistaminen 
niin, että joustavuus ja 
keskittyminen politiikan tavoitteisiin ja  yhteistyön keskeisiin osa-alueisiin ovat 
tasapainossa; 
• täytäntöönpanosäännösten mukauttamine n ja ulkoisen toiminnan välineiden 
keskinäisen johdonmukaisuuden parantaminen; 
• rajat ylittävää yhteistyötä koskevien s äännösten parantaminen, jotta ohjelmien 
tuloksellinen ja nopea toteuttaminen helpottuisi; 
• lähempien yhteyksien luominen EU:n si säisiin välineisiin ja politiikkoihin 
esimerkiksi vahvistamalla yhteist yötä komission yksiköiden kanssa 
ohjelmointivaiheessa ja edistämällä mekani smeja, joiden avulla  voidaan koota yhteen 
varoja EU:n talousarvion sisäisen ja ulkoisen toiminnan otsakkeista;  
• reagointi kehittyvään Venäjä-suhteeseen muuttamalla säännöksiä Venäjän oikeudesta 
ENI-rahoitukseen niin, että ni issä näkyy Venäjän erityisasema EU:n naapurina ja 
strategisena kumppanina. 
4. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Vaikutusten arvioinnissa tarkas tellaan neljää vaihtoehtoa:  
 
FI 4   FI • Vaihtoehto 0:  Ei EU:n toimia : EU lopettaa taloudellisen tuen antamisen 
naapurimaille tarkoitetun välineen avulla. 
• Vaihtoehto 1:  Ei muutosta : säilytetään yhteistyö kyseist en maiden kanssa tiukasti 
ENPI:tä koskevan voimassa olevan asetuks en mukaisena, ja käytetään kyseistä 
asetusta perusskenaariona  analysoinnissa. 
• Vaihtoehto 2:  Mukautetaan nykyistä järjestelyä : Tulevan säädösehdotuksen olisi 
perustuttava nykyiseen ENPI-asetuks een, johon tehtäisiin muutoksia uuden 
poliittisen ympäristön ja erityisten tavoitteiden huomioon ottamiseksi.  
• Vaihtoehto 3:  Esitetään kokonaan uusi väline , jolla on erilainen maantieteellinen 
soveltamisala ja jossa keskitytään tavoittei siin, jotka ovat laajempia tai erilaisia kuin 
ENP:n tavoitteet.  
5. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI  
Nykyisen välineen pitäminen entisellään (vai htoehto 1 – perusskenaario) mahdollistaa 
avunannon monilla eri osa-alueilla, mikä johtaa  kumppanimaissa myönteisiin taloudellisiin, 
sosiaalisiin ja ympäristövaikut uksiin. Vaikutuksia edellä mainituilla osa-alueilla voitaisiin 
kuitenkin vielä parantaa joustavampien mekani smien ja innovatiivisempien lähestymistapojen 
avulla esimerkiksi kokoamalla varoja yhteen tai käyttämällä innovatiivis ia rahoitusvälineitä. 
EU:n toimien lopettaminen (vaihtoehto 0) vä hentäisi vaikutuksia kaikilla kolmella osa-
alueella ja heikentäisi huomattavasti tähän me nnessä aikaansaatujen vaikutusten kestävyyttä. 
Lisäksi se vaikuttaisi kielteisesti EU:n ylei siin suhteisiin ENP-ku mppaneihinsa. Välineen 
muuttaminen (vaihtoehto 2) lisäisi nykyisellä jä rjestelyllä aikaan saatuja myönteisiä 
taloudellisia, sosiaa lisia ja ympäristövaikutuksia. Lisäks i saataisiin aikaan hallintotapaa 
koskevia myönteisiä vaikutuksia, erityisesti s oveltamalla ”enemmällä enemmän” -periaatetta. 
Vaihtoehdolla 2 on eniten myönteisiä vai kutukset. Kokonaan uuden välineen esittäminen 
(vaihtoehto 3) vaikuttaisi kielte isesti erityisesti siihen, miten EU:n toimet vastaavat ENP:n 
tavoitteita, ja vähentäisi EU :n uskottavuutta alueella. 
Lisäksi vaikutusten arvioinnissa käsiteltiin EU:n toiminnan vä lttämättömyyttä ja lisäarvoa 
suhteessa pelkästään jäsenvaltioiden toteuttamiin toimiin. 
6. VAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Analyysin ja erilaisten vaik utusten (globaalien, tal oudellisten, sosiaalisten ja 
ympäristövaikutusten) perusteella vaihto ehtoa 0 ja vaihtoehtoa 3 ei pidetty 
toteuttamiskelpoisina vaihtoehtoina, joilla sa ataisiin eniten myönteisiä vaikutuksia ja 
voitaisiin saavuttaa tarkistetun ENP:n tavoitteet. Vaihtoehdolla 2 olisi eniten myönteisiä vaikutuksia ja se tarjoaa parhaat mahdollisuu det saada mukauttaa nykyiset yhteistyöpuitteet 
uuteen politiikkakontekstii n, ENP:n tavoitteisiin ja  haasteisiin, joita on määritelty arviointien 
ja saatujen kokemusten perusteella. Vaihtoehto 1 olisi toiseksi paras vaihtoehto, koska silla 
voitaisiin säilyttää myönteiset vaikutukset, mutta  sillä ei kuitenkaan voitaisi saavuttaa uuden 
ENP:n tavoitteita eikä ratkai sta nykyisen järjestelyn yhteydessä  havaittuja haasteita ja 
ongelmia. Siksi vaihtoehto 2 on paras.  
 
FI 5   FI 7. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Koska uusi ENI tulee olemaan valtuusasetus, jossa vahvistetaan EU:n toimenpiteiden 
keskeiset osatekijät ja perusta,  kunkin maan ja alueen erityise t yhteistyötavoitteet ja -toimet 
sekä tulokset, joihin pyritää n, määritellään ohjelmointi- ja täytäntöönpanovaiheessa. Tuolloin 
määritetään indikaattorit ottaen huo mioon kyseisen toimen erityispiirteet.