Ehdotus: neuvoston päätös yhteisön puolesta kansainvälisessä viljaneuvostossa omaksuttavasta kannasta /* KOM/99/0308 lopull. - ACC 99/129 */





Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön puolesta kansainvälisessä viljaneuvostossa omaksuttavasta kannasta PERUSTELUT 1. Vuoden 1949 kansainvälisen vehnäsopimuksen tarkistaminen, uudistaminen, ajan tasalle saattaminen ja voimassaoloajan pidentäminen useaan kertaan peräkkäin johtivat vuoden 1986 kansainvälisen vehnäsopimuksen tekemiseen. Vehnän kauppaa koskevan vuoden 1986 yleissopimuksen ja elintarvikeapua koskevan vuoden 1986 yleissopimuksen sisältävän vuoden 1986 kansainvälisen vehnäsopimuksen, sellaisena kuin se oli jatkettuna, voimassaoloaika päättyi 30 päivänä kesäkuuta 1995. 2. Sopimusten allekirjoittajat sopivat, että vuoden 1986 kansainvälinen vehnäsopimus olisi saatettava ajantasalle, sen nimeksi olisi annettava vuoden 1995 kansainvälinen viljasopimus ja sopimukseen olisi sisällytettävä seuraavat kaksi erillistä oikeudellista asiakirjaa: A. viljan kauppaa koskeva vuoden 1995 yleissopimus ja B. elintarvikeapua koskeva vuoden 1999 yleissopimus. Molempia yleissopimuksia, joiden voimassaoloajan piti alun perin päättyä 30 päivänä kesäkuuta 1998, jatkettiin vuodella (30 päivään kesäkuuta 1999), jotta jäi riittävästi aikaa neuvotella elintarvikeapua koskeva yleissopimus uudelleen. A. Viljan kauppaa koskeva vuoden 1995 yleissopimus Viljan kauppaa koskevaa yleissopimusta muutettiin merkittävästi vuonna 1995. Tämän vuoksi tulevaan yleissopimukseen ei ole odotettavissa muutoksia. Viljan kauppaa koskevan yleissopimuksen 33 artiklan 2 kohdan mukaan kansainvälisen viljaneuvoston neuvosto voi erityisäänestyksen jälkeen pidentää yleissopimuksen voimassaoloaikaa yli kesäkuun 30 päivän 1998 perättäisiksi ajanjaksoiksi enintään kahdeksi vuodeksi kerrallaan. Vuoden 1998 tammikuussa tehdyllä neuvoston päätöksellä komissio valtuutettiin äänestämään Euroopan yhteisön puolesta kyseisen yleissopimuksen jatkamiseksi heinäkuun 1 päivästä 1998 kesäkuun 30 päivään 1999. Komissio pyytää neuvostolta valtuutusta äänestää kyseisen yleissopimuksen jatkamisen puolesta heinäkuun 1 päivästä 1999 kesäkuun 30 päivään 2001. B. Elintarvikeapua koskeva vuoden 1999 yleissopimus 1) Elintarvikeapukomitean jäsenet päättivät avata elintarvikeapua koskevan vuoden 1995 yleissopimuksen uudelleen neuvotteluja varten sekä seurata näin suosituksia, jotka WTO:n jäsenvaltioiden ministerit hyväksyivät Singaporen konferenssissa vähiten kehittyneitä maita ja elintarvikkeiden nettotuojina olevia kehitysmaita koskevista toimenpiteistä tehdyn Marrake in päätöksen osalta. 2) Vuoden 1998 tammikuussa tehdyllä neuvoston päätöksellä komissio valtuutettiin neuvottelemaan jatkosopimus elintarvikeapua koskevalle vuoden 1995 yleissopimukselle neuvoston vahvistamien neuvotteluohjeiden mukaisesti. 3) Elintarvikeapua koskeva vuoden 1999 yleissopimus saatettiin lopulliseen muotoonsa yleissopimuksessa asetetun työryhmän 24 päivänä maaliskuuta 1999 pitämässä kokouksessa, johon yhteisö osallistui. 4) Sopimus on avoin allekirjoittamista varten elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen osapuoliksi haluaville hallituksille 1 päivästä toukokuuta 30 päivään kesäkuuta 1999 Yhdistyneiden Kansakuntien päämajassa New Yorkissa. 5) Elintarvikeapua koskevan vuoden 1999 yleissopimuksen tavoitteena on "myötävaikuttaa maailman elintarviketurvaan ja parantaa kansainvälisen yhteisön valmiuksia varmistaa elintarvikeapu hätätilanteissa ja vastata muihin kehitysmaiden elintarviketarpeisiin". 6) Uusi sopimus eroaa vanhasta pääosin seuraavasti: - elintarvikeapuun soveltuvien tuotteiden luetteloa on laajennettu merkittävästi muidenkin tuotteiden kuin viljan sisällyttämiseksi siihen, - elintarvikeaputoimintoihin liittyviä kuljetus- ja muita toimintakustannuksia koskevia määräyksiä on vahvistettu erityisesti niitä tapauksia varten, joissa elintarvikeapua annetaan suoraan vähiten kehittyneille maille ja hätätilanteissa, - yleissopimuksen mukaista elintarvikeapua antavat maat voivat tästä lähtien ilmaista sitoumuksensa tonneina tai arvona taikka tonnin ja arvon yhdistelmänä, - elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen jäsenet antavat etusijan vähiten kehittyneille maille ja alhaisen tulotason maille elintarvikeapua antaessaan, - uuteen elintarvikeapua koskevaan yleissopimukseen sisältyy vankat määräykset paikallisen maatalouden kehityksen edistämisestä, mukaan luettuina mahdolliset "toimet kolmannen maan kautta" ja "paikalliset ostot", - kaikki vähiten kehittyneille maille annettava jäsenen sitoumukseen laskettava yleissopimuksen mukainen elintarvikeapu on annettava avustuksina. Yleissopimuksen mukaisen avustuksena annettavan elintarvikeavun osuus ei saa olla alle 80 prosenttia jäsenen sitoumuksesta, ja jäsenten on mahdollisuuksien mukaan pyrittävä kasvattamaan tätä prosenttimäärää asteittain, - päätettäessä, kuuluuko edullisin ehdoin myönnettävillä pitkäaikaisilla lainoilla rahoitettavan elintarvikeavun tarjoaminen jonkin elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan ja missä määrin näin tapahtuu, elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen jäsenten on otettava huomioon elintarvikeavun tarjoamista koskevien monenvälisten neuvottelujen tulokset, - kaikki elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen jäsenet sopivat, että uuden yleissopimuksen määräykset eivät saa rajoittaa tai estää tulevia neuvotteluja, WTO-neuvottelut mukaan luettuina, joita käydään edullisin ehdoin myönnettävillä lainoilla rahoitettavan elintarvikeavun tarjoamisesta. EU ja eräät muut jäsenet toistivat kantansa siitä, ettei lainaehdoilla myönnettävän elintarvikeavun enää pitäisi kuulua elintarvikeaputoimintojen luetteloon, - uuden elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen tarkoituksena on parantaa elintarvikeaputoimintojen tehokkuutta ja vaikutusta muun muassa arvioimalla elintarvikeavun tarvetta, valvomalla avun antamista sekä elintarvikeavun antajien, vastaanottajien ja muiden asianomaisten yhteistyötä. Lisäksi elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen mukaista elintarvikeapua ei sidota millään tavalla tavaroiden tai palveluiden kaupalliseen vientiin vastaanottajamaihin, - elintarvikeavun vastaanottajamaiden kanssa keskusteltiin neuvottelujen aikana. Yleissopimuksen mukaista elintarvikeapua antavien maiden luetteloa pyrittiin laajentamaan, ja ponnistelut tätä tarkoitusta varten jatkuvat edelleen. 3. Uusi elintarvikeapua koskeva yleissopimus on avoin allekirjoitusta varten sopimuspuoliksi haluaville hallituksille 1 päivästä toukokuuta 30 päivään kesäkuuta 1999 Yhdistyneiden Kansakuntien päämajassa New Yorkissa. Tänä aikana sopimukset allekirjoittavien hallitusten on talletettava ratifioimis- ja hyväksymisasiakirjansa Yhdistyneiden Kansakuntien päämajaan New Yorkiin. Allekirjoittamiselle annettua määräaikaa voidaan kuitenkin pidentää. Allekirjoittajat voivat myös tallettaa väliaikaista soveltamista koskevan julistuksen, jolloin sopimuksen soveltaminen 1 päivästä heinäkuuta 1999 varmistuu. 4. Vuoden 1999 kesäkuun 30 päivän jälkeen järjestetään mahdollisimman pian hallitusten välinen konferenssi, jotta voidaan määritellä, ovatko edellytykset sopimuksen voimaantulolle täyttyneet 1 päivänä heinäkuuta 1999. Jotta elintarvikeapua koskeva yleissopimus tulisi voimaan ilman eri toimenpiteitä kyseisenä päivänä, hallitusten, joilla on vähintään 75 prosenttia äänistä, on täytynyt tallettaa ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjat tai ilmoitukset sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta ennen 30 päivää kesäkuuta 1999. 5. Koska yhteisön menettelyjä yleissopimuksen hyväksymiseksi ei ole mahdollista saada päätökseen ennen määräajan loppua, yhteisön olisi allekirjoitettava yleissopimus ja käytettävä hyväkseen mahdollisuutta tallettaa julistus sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta. Euroopan parlamentille on viipymättä tiedotettava asiasta kattavasti. 6. Jäsenvaltioita pyydetään myös allekirjoittamaan elintarvikeapua koskeva yleissopimus elintarvikeapua koskevien toimenpiteiden osalta, vaikkei yhteisön ja jäsenvaltioiden yhtäaikainen liittyminen sopimukseen olekaan välttämätöntä. Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön puolesta kansainvälisessä viljaneuvostossa omaksuttavasta kannasta 99/0129 (ACC) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan kanssa, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo että, vuoden 1995 kansainvälinen viljasopimus, jonka yhteisö hyväksyi vuoden 1995 kansainvälisen viljasopimuksen allekirjoittamisesta ja tekemisestä 19 päivänä joulukuuta 1995 tehdyllä neuvoston päätöksellä 96/88/EC [1], on voimassa 30 päivään kesäkuuta 1999, jollei sitä kansainvälisen viljaneuvoston päätöksellä jatketa mainitusta päivämäärästä eteenpäin enintään kahden vuoden määräajaksi; sopimuksen jatkaminen on yhteisön edun mukaista; komissio, joka edustaa yhteisöä kansainvälisessä viljaneuvostossa, olisi sen vuoksi valtuutettava äänestämään sopimuksen jatkamisen puolesta, [1] EYVL L 21, 27.1.1996, s. 47. ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: Ainoa artikla 1. Euroopan yhteisö puoltaa vuoden 1995 kansainvälisen viljasopimuksen jatkamista kahden vuoden määräajaksi. 2. Komissio valtuutetaan ilmaisemaan tämä kanta kansainvälisessä viljaneuvostossa. Tehty Brysselissä