Väliaikaisista eroavuuksista ilmoittamisen ja niitä koskevien tietojen levittämisen helpottamiseksi epidemian aikana ICAOn sihteeristö on perustanut alajärjestelmän, jossa käsitellään covid-19-pandemian johdosta toteutettaviin varautumistoimiin liittyviä eroavuuksia (Contingency-Related Differences, CCRDs). Se on käytettävissä eroavuuksien sähköistä ilmoittamista koskevan EFOD-järjestelmän (Electronic Filing of Differences) Dashboard-sivun kautta ja sitä ylläpidetään alustavasti 31. maaliskuuta 2021 saakka.

ICAO myöntää, että on tarpeen taata mahdollisimman suuri joustavuus samalla kun on varmistettava Chicagon yleissopimuksen noudattaminen. Tässä yhteydessä valtioita muistutetaan yleissopimuksen 38 artiklan mukaisista velvoitteistaan ilmoittaa ICAOlle mahdollisista eroavuuksista.

ICAO on antanut covid-19-pandemian johdosta valtioille osoitetun kirjeen AN 11/55–20/50 erityisesti saadakseen valtioilta yhdenmukaista tietoa toimista, joita on toteutettu, jotta palveluntarjoajat ja henkilöstö voivat pitää todistuksensa, lupakirjansa ja muut hyväksyntänsä voimassa covid-19-pandemian aikana (”ilmoitus covid-19-pandemiaan liittyvistä väliaikaisista eroavuuksista”).

ICAOn neuvosto on ICAOn pysyvä elin, ja sen jäseninä ovat 36 sopimusvaltiota, jotka ICAOn yleiskokous valitsee kolmeksi vuodeksi. ICAOn neuvostossa on kaudella 2019–2022 seitsemän EU:n jäsenvaltiota.

Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö on Yhdistyneiden Kansakuntien erityisjärjestö. Järjestön tavoitteena on kehittää kansainvälisen lentoliikenteen periaatteita ja tekniikoita sekä edistää kansainvälisen lentoliikenteen suunnittelua ja kehittämistä.

2.1.ICAOn valtioille osoitettu kirje AN 11/55–20/50 ja sen suhde voimassa oleviin unionin sääntöihin

ICAOn valtioille osoitettu kirje AN 11/55–20/50 koskee covid-19-epidemiaan liittyviä väliaikaisia eroavuuksia Chicagon yleissopimuksen liitteistä 1 ja 6 niissä käsiteltyjen henkilöstöön ja lentotoiminnan harjoittajiin liittyvien näkökohtien osalta.

Chicagon yleissopimuksen liitteessä 1 (Personnel Licensing) määrätään standardeista ja suositelluista menettelytavoista, jotka koskevat lupakirjojen myöntämistä ohjaamomiehistön jäsenille, lennonjohtajille, ilmailuasemien hoitajille, huoltoteknikoille ja lennonselvittäjille. Näiden sääntöjen mukaan lupakirjan hakijan on täytettävä tietyt vaatimukset, jotka ovat oikeassa suhteessa suoritettavien tehtävien vaativuuteen. Nämä vaatimukset on otettu huomioon unionin lainsäädännössä etenkin yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta 4 päivänä heinäkuuta 2018 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1139/2018 sekä siihen liittyvissä täytäntöönpanosäädöksissä ja delegoiduissa säädöksissä. Esimerkiksi komission asetuksessa (EU) N:o 1178/2011 säädetään siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevista erityisvaatimuksista ja -menettelyistä ja vahvistetaan henkilöstön lupakirjoja ja ilmailulääketieteellisen kelpoisuuden tarkastuksia koskevista rajoituksista ja määräajoista (eli liitteen I (osa FCL) ja liitteen IV (osa MED) säännökset). Koska covid-19-pandemialla on vakavia seurauksia, kuten rajoitettu tai olematon mahdollisuus tavata ilmailulääkäriä tai käydä ilmailulääketieteen keskuksessa, useat jäsenvaltiot ovat tilapäisesti pidentäneet lääketieteellisten kelpoisuustodistusten voimassaoloa neljällä kuukaudella, kun taas asiaa koskevissa ICAOn standardeissa ja suositelluissa menettelytavoissa vaaditaan määräaikaista ilmailulääketieteellistä tarkastusta ja lääketieteellisen kelpoisuustodistuksen voimassaolon jatkamista enintään 45 päivää ennen kelpoisuustodistuksen voimassaolon päättymistä. Jotkin jäsenvaltiot soveltavat voimassaoloajan pidentämistä 4–8 kuukaudella myös lentolupakirjoihin, jos lentäjillä ei ole mahdollisuutta päästä lentosimulaattoriin tai käyttää sitä ajoissa, jotta he voisivat täyttää tarvittavat määräaikaiskoulutusta ja tarkastuslentoja koskevat vaatimukset.

Henkilöstön lupakirjojen voimassaolon pidennyksiä sovelletaan lupakirjoihin, joiden voimassaolo päättyy 1. maaliskuuta 2020 ja 31. lokakuuta 2020 välisenä viiteajanjaksona.

Chicagon yleissopimuksen liitteen 6 (Operation of Aircraft) tavoitteena on vahvistaa kansainvälisessä lentoliikenteessä käytettävien ilma-alusten toimintaa koskevat standardoidut säännöt, joilla varmistetaan mahdollisimman korkea turvallisuuden ja tehokkuuden taso. Unionin tasolla nämä kansainväliset vaatimukset on otettu huomioon asetuksessa (EU) 2018/1139, komission asetuksessa (EU) N:o 1178/2011 ja komission asetuksessa (EU) N:o 965/2012. Covid-19-pandemia seurauksena kaupallinen lentoliikenne on vähentynyt merkittävästi, mikä on vaikeuttanut pääsyä paikkaan, jossa on käytettävissä sopivia lentosimulaattoreita. Tämän seurauksena suuri määrä lentäjiä ei pysty täyttämään komission asetuksen (EU) N:o 965/2012 liitteessä III (osa ORO) olevassa ORO.FC.100 kohdassa ja komission asetuksen (EU) N:o 1178/2011 liitteessä I (osa FCL) olevassa FCL.060 kohdassa vahvistettuja viimeaikaista kokemusta koskevia vaatimuksia.

ICAOn standardit ja suositellut menettelytavat esimerkiksi edellyttävät, että lentotoiminnan harjoittaja ei nimeä ilma-aluksen päällikköä tai perämiestä toimimaan lentokonetyypin ohjaimissa lentoonlähdön ja laskun aikana, ellei kyseinen lentäjä ole ollut saman lentokonetyypin ohjaimissa vähintään kolmen lentoonlähdön ja laskun aikana viimeksi kuluneina 90 päivänä. Covid-19-pandemian aiheuttamat vakavat operatiiviset esteet rajoittavat lentäjien ja miehistön mahdollisuuksia täyttää tämä viimeaikaista kokemusta koskeva vaatimus. Tätä varten ja jotta miehistöt voisivat lentää, kun ilmailutoiminta alkaa uudelleen, jäsenvaltiot soveltavat poikkeuksia tähän sääntöön edellyttämällä, että lentotoiminnan harjoittaja tekee riskinarvioinnin, jossa määritetään, kuinka todennäköisesti miehistön pätevyys heikkenee pidennetyn lentotehtävistä poissaolon seurauksena ja kuinka vakava tämä heikkeneminen voi olla. Jäsenvaltiot edellyttävät myös asianmukaisia riskejä lieventäviä toimenpiteitä, joilla minimoidaan todetut riskit ja joihin liittyy yksi tai useampi koko ohjaamomiehistöä koskeva toimintarajoitus (esim. sivutuulen enimmäisrajojen alentaminen, korkeampien lähestymisminimien käyttö, kiitotien pinnan olosuhteiden rajoittaminen, lennolle lähtö toimivan automaattilaskujärjestelmän kanssa, jos sellainen on asennettu).

Näitä toimintasääntöjä koskevia poikkeuksia sovelletaan lentotoimintaan, joka toteutetaan 1. maaliskuuta 2020 ja 31. lokakuuta 2020 välisenä viiteajanjaksona, eli enintään kahdeksan kuukauden ajan.

Edellä esitetyt eroavuudet ICAOn säännöistä johtuvat asetuksen (EU) 2018/1139 71 artiklan soveltamisesta. Mainitussa artiklassa säädetään jäsenvaltioiden tietynasteisesta joustomahdollisuudesta, jonka mukaan ne voivat myöntää poikkeuksia asetuksessa (EU) 2018/1139 ja sen täytäntöönpanosäädöksissä ja delegoiduissa säädöksissä vahvistetuista vaatimuksista, lukuun ottamatta keskeisiä vaatimuksia, kiireellisissä ja ennalta arvaamattomissa olosuhteissa tai kiireellisten operatiivisten tarpeiden vuoksi ja mainitussa artiklassa säädetyin edellytyksin. Yksi näistä edellytyksistä on se, että poikkeuksen soveltamisala ja kesto on rajoitettava siihen, mikä on ehdottoman välttämätöntä. Asianomaisen jäsenvaltion on tällaisessa tapauksessa ilmoitettava välittömästi komissiolle, virastolle (EASA) ja muille jäsenvaltioille asetuksen (EU) 2018/1139 74 artiklalla perustetun rekisterin välityksellä myönnetystä poikkeuksesta, sen kestosta, perusteluista ja tarvittaessa sovelletuista riskiä lieventävistä toimenpiteistä. Useat jäsenvaltiot ovat käyttäneet tätä mekanismia covid-19-pandemian vakavien seurausten yhteydessä, mikä on johtanut eroavuuksiin ICAOn säännöistä. Tässä neuvoston päätöksessä otetaan huomioon nämä 71 artiklan mukaiset poikkeukset, kun ICAOlle ilmoitetaan unionin puolesta Chicagon yleissopimuksen liitteisiin 1 ja 6 liittyvistä eroavuuksista.

2.2.Unionin puolesta otettava kanta

ICAOlle ilmoitettavat eroavuudet liittyvät Chicagon yleissopimuksen liitteisiin 1 ja 6, jotka koskevat henkilöstöön ja lentotoiminnan harjoittajiin liittyviä näkökohtia. Eroavuudet on esitetty tämän päätöksen liitteessä olevassa taulukossa ja niitä kuvataan yksityiskohtaisemmin kussakin jäsenvaltion tekemässä yksittäisessä ilmoituksessa sen mukaan, mitä yksittäistä poikkeusta jäsenvaltio soveltaa asetuksen (EU) 2018/1139 71 artiklan nojalla.

Kolmansien maiden myöntämien todistusten ja lupakirjojen, joihin covid-19-pandemiaan liittyvät väliaikaiset toimenpiteet vaikuttavat, voimassaolon tunnustamiseen tai hyväksymiseen sovelletaan kolmansien maiden lentotoiminnan harjoittajien lentotoimintaan liittyvistä teknisistä vaatimuksista ja hallinnollisista menettelyistä annettua asetusta (EU) N:o 452/2014. Asetuksen (EU) N:o 452/2014 liitteessä olevan ART.200 kohdan d alakohdan mukaan yleisenä sääntönä on, että EASA yksilöi jäsenvaltioita kuullen ne ICAOn standardit, joiden osalta se voi hyväksyä lieventäviä toimenpiteitä, jos lentotoiminnan harjoittajan kotivaltio tai rekisteröintivaltio on ilmoittanut eroavuuksia ICAOn standardeista. Virasto hyväksyy lieventävän toimenpiteen, kun se on varmistanut, että toimenpiteellä saavutetaan yhtä korkea turvallisuustaso kuin sillä standardilla, josta eroavuuksia on ilmoitettu. Valtioille osoitetussa kirjeessä AN 11/55 20/50 esitetyn pyynnön mukaisesti ICAOlle ilmoitetaan kolmansien maiden eroavuuksien tunnustamista koskevista asiaankuuluvista unionin säädöksistä. Tämä tieto annetaan tämän päätöksen liitteessä olevan taulukon viimeisessä sarakkeessa.

Kantana, joka otetaan ICAOssa unionin puolesta vastauksena valtioille osoitettuun kirjeeseen AN 11/55 20/50, on ilmoittaa Chicagon yleissopimuksen liitteisiin 1 ja 6 liittyvistä eroavuuksista, jotka johtuvat covid-19-pandemian johdosta toteutetuista väliaikaisista toimenpiteistä. Eroavuudet esitetään tämän päätöksen liitteessä olevassa taulukossa, ja kukin ilmoituksen tehnyt jäsenvaltio on kuvannut ne yksityiskohtaisemmin sen mukaan, mitä yksittäistä poikkeusta jäsenvaltio soveltaa asetuksen (EU) 2018/1139 71 artiklan nojalla.

3.Oikeusperusta

3.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli.

Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön neuvosto on sopimuksella (Chicagon yleissopimus) perustettu elin.