(3)Itävalta toimitti vuoden 2016 kansallisen uudistusohjelmansa 26 päivänä huhtikuuta 2016 ja vuoden 2016 vakausohjelmansa 27 päivänä huhtikuuta 2016. Ohjelmat on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden keskinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.

(1)Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 vuotuisen kasvuselvityksen, mikä aloitti vuoden 2016 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson. Eurooppa-neuvosto vahvisti vuotuisen kasvuselvityksen ensisijaiset tavoitteet 17 ja 18 päivänä maaliskuuta 2016. Komissio hyväksyi 26 päivänä marraskuuta 2015 asetuksen (EU) N:o 1176/2011 perusteella varoitusmekanismia koskevan kertomuksen, jossa se katsoi, että Itävalta kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joista laadittaisiin perusteellinen tarkastelu. Samana päivänä komissio hyväksyi myös suosituksen neuvoston suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvosto vahvisti suosituksen 18 ja 19 päivänä helmikuuta 2016, ja neuvosto antoi sen 8 päivänä maaliskuuta 2016. Koska Itävalta kuuluu maihin, joiden rahayksikkö on euro, ja koska taloudet ovat talous- ja rahaliitossa vahvasti yhteydessä toisiinsa, Itävallan olisi varmistettava, että kyseiset suositukset pannaan täytäntöön täysimääräisesti ja oikea-aikaisesti.

(4)Kauden 2014–2020 Euroopan rakenne- ja investointirahastojen ohjelmasuunnittelussa on otettu huomioon niihin liittyvät maakohtaiset suositukset. Kuten asetuksen (EU) N:o 1303/2013 23 artiklassa säädetään, komissio voi pyytää jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen kumppanuussopimustaan ja asiaankuuluvia ohjelmiaan ja esittämään niihin muutoksia, kun tämä on tarpeen asiaankuuluvien neuvoston suositusten täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio on antanut tarkempaa tietoa tämän säännöksen hyödyntämisestä ohjeissa sellaisten toimenpiteiden soveltamiselle, joilla Euroopan rakenne- ja investointirahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan.

(5)Vakausohjelmassa todetaan, että poikkeuksellisen pakolaisvirran vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä. Vakausohjelmassa annetaan riittävä näyttö näiden julkisen talouden lisäkustannusten laajuudesta ja luonteesta. Hyväksyttävät lisämenot olivat komission mukaan 0,09 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015, ja tällä hetkellä niiden arvioidaan olevan 0,26 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016. Lukuja on tarkistettu ylöspäin verrattuna vuoden 2016 alustavassa talousarviosuunnitelmassa esitettyihin arvioihin, joiden mukaan lisämenojen odotettiin vuonna 2015 olevan noin 0,08 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vuonna 2016 noin 0,16 prosenttia suhteessa BKT:hen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä sallitaan näiden lisämenojen huomioon ottaminen, sillä pakolaisvirta on poikkeuksellinen tapahtuma, jonka vaikutus Itävallan julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu, jos poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta sallitaan. Koska Itävalta pysyi vuonna 2015 julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteessaan, se ei hyödyntänyt mahdollisuutta tilapäiseen poikkeamiseen. Jotta kuitenkin voidaan varmistaa, että Itävallalle sallitaan vastaava tilapäinen poikkeaminen kuin maille, jotka eivät ole vielä saavuttaneet julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitettaan, Itävallan sallitaan poiketa julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteestaan vuosina 2016 ja 2017 siten, että poikkeama vastaa vuonna 2015 hyväksyttyä määrää. Vuoden 2016 mahdollisen lisäpoikkeaman osalta tehdään keväällä 2017 Itävallan viranomaisten toimittamien havaittujen tietojen perusteella lopullinen arviointi hyväksyttävine määrineen.

(6)Itävaltaan sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota ja väliaikaista velkasääntöä. Hallitus odottaa vuoden 2016 vakausohjelmassa julkisen sektorin alijäämän lisääntyvän 1,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016 ja supistuvan sen jälkeen asteittain 0,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on 0,45 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuoteen 2016 saakka ja tarkistettuna 0,5 prosentin rakenteellinen alijäämä suhteessa BKT:hen vuodesta 2017 lähtien, aiotaan saavuttaa vuodesta 2018 alkaen. Uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman perusteella julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite saavutettaisiin kuitenkin vasta vuodesta 2019 alkaen. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan olleen suurimmillaan 86,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja supistuvan vähitellen 76,6 prosenttiin vuonna 2020. Julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava. Samanaikaisesti toimenpiteitä, joita tarvitaan tukemaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2017 eteenpäin, ei kuitenkaan ole vielä riittävästi täsmennetty. Komission kevään 2016 talousennusteen mukaan on olemassa riski, että tavoitteesta poiketaan jonkin verran vuonna 2016. Jos arviossa kuitenkin jätetään huomiotta myös vuodeksi 2016 tällä hetkellä ennustetut lisävaikutukset, jotka aiheutuvat poikkeuksellisesta pakolaisvirrasta, Itävallan odotetaan noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia vuonna 2016. Jos politiikka säilyy muuttumattomana, riskinä on huomattava poikkeaminen suositetulta sopeutusuralta vuonna 2017. Ennustettu poikkeama vuonna 2017 ei kuitenkaan ole enää merkittävä, jos otetaan huomioon vuodeksi 2016 mahdollisesti hyväksytty lisämäärä, joka liittyy poikkeuksellisen pakolaisvirran vaikutuksiin julkiseen talouteen. Itävallan ennustetaan noudattavan väliaikaista velkasääntöä vuonna 2016 ja siirtymäkauden päättymisen jälkeen myös velan supistamista koskevaa vertailuarvoa vuonna 2017. Neuvosto katsoo vakausohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2016 talousennusteen perusteella olevan riskinä, että Itävalta ei noudata vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Tämän vuoksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan vaatimusten noudattaminen vuosina 2016 ja 2017.

(7)Hiljattain toteutetun verouudistuksen vaikutukset julkiseen talouteen ovat edelleen jossain määrin epäselvät. Toteuttaessa toimenpiteitä julkisen talouden kestävyyden varmistamiseksi olisi otettava huomioon, että viimeaikaisista uudistuksista huolimatta työhön kohdistuu edelleen suuri verorasitus ja että Itävallassa on suuri verokiila verrattuna muihin Euroopan maihin. Kasvuystävällisempiä verotulojen lähteitä, joiden avulla voitaisiin keventää työn verotusta, ei hyödynnetä riittävästi. Ongelman ratkaisemista voitaisiin edistää toteuttamalla toimia työhön kohdistuvan verorasituksen keventämiseksi siirtämällä sitä kasvun kannalta vähemmän haitallisiin lähteisiin.

(8)Vuonna 2015 työllisyysaste 55–64-vuotiaiden ikäryhmässä oli 46,3 prosenttia (EU:n keskiarvo 53,3 prosenttia). Näin ollen Itävalta oli 19. sijalla vertailussa muihin jäsenvaltioihin. Todellisen eläkkeellesiirtymisiän nostamiseen tähtäävät lisätoimenpiteet ovat olleet voimassa vuodesta 2014, ja niillä on ollut jonkin verran vaikutusta. Nähtäväksi jää, käännetäänkö näillä toimilla suuntaus, jossa todellinen eläkeikä on Itävallassa jäljessä EU:n keskiarvosta keskipitkällä aikavälillä. Lisäksi eläkkeelläoloaika on pitenemässä korkeamman elinajanodotteen vuoksi. Naisten lakisääteisen eläkeiän nostaminen ja yhdenmukaistaminen miesten eläkeiän kanssa toteutetaan vain asteittain, alkaen vuonna 2024 ja päättyen vuonna 2033. Lakisääteistä eläkeikää ei ole Itävallassa kytketty nousussa olevaan elinajanodotteeseen. Komission arvion mukaan eläkemenot lisääntyvät vuoteen 2040 mennessä 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2013 verrattuna. Pitkällä aikavälillä (vuoteen 2060 mennessä), eläkemenojen odotetaan kasvavan 0,5 prosenttia BKT:hen suhteutettuna. Vastaavasti terveydenhuoltomenojen odotetaan kasvavan vuosien 2013 ja 2040 välillä 1 prosentin suhteessa BKT:hen ja 1,3 prosenttia vuoteen 2060 mennessä. Tämä menojen lisääntyminen yhdessä pitkäaikaishoidon kustannusten odotetun kasvun kanssa muodostaa Itävallan julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvan keskisuuren riskin.

(9)Julkisen talouden järjestelyt eri hallintotasojen (liittovaltion, osavaltioiden ja paikallishallinnon) välillä ovat monimutkaiset, ja monilla politiikan aloilla, kuten terveydenhuollossa, tulo- ja menovastuita ei ole yhdenmukaistettu. OECD:n vuoden 2014 tietojen mukaan valtiotasoa alempien hallintotasojen vastuualueeseen kuuluu 16 prosenttia julkisen talouden menoista BKT:hen suhteutettuna, mutta valtiotasoa alemman hallintotason verojen osuus on vain noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Nämä monimutkaisuustekijät tulevat kalliiksi ja voivat heikentää budjettikuria. Parhaillaan neuvotellaan tulojen jakamisesta kolmen hallintotason kesken vuonna 2017 alkavalla kaudella, mikä tarjoaa tilaisuuden puuttua tähän ongelmaan.

(10)Itävallan työttömyysaste on perinteisesti kuulunut EU:n alhaisimpiin. Se on kuitenkin ollut kasvussa vuodesta 2011 lähtien ja nousi 5,7 prosenttiin vuonna 2015. Myös nuorisotyöttömyyttä on vähän: vuonna 2015 työttöminä oli 10,6 prosenttia työelämässä aktiivisista 15–24-vuotiaista. Lisäksi Itävallan työllisyysaste on korkea. Vaikka naisten työllisyysaste on 70,2 prosenttia, mikä on yli EU:n keskiarvon, suhteellisen suuri osuus naisista työskentelee kuitenkin osa-aikaisesti lastenhoitovelvoitteiden tai vanhusten hoitoon osallistumisen vuoksi. Tämä vaikuttaa osaltaan siihen, että sukupuolten välinen palkkaero kuuluu EU:n suurimpiin ja että sukupuolten välinen eläke-ero on suuri. Ikääntyneiden työntekijöiden (55–64-vuotiaiden) osalta työllisyysaste on alle EU:n keskiarvon.

(11)Koulutusalalla Itävalta on jo ylittänyt kansalliset Eurooppa 2020 tavoitteensa. Vuonna 2015 koulunkäynnin keskeyttäneiden määrä oli 7,3 prosenttia ja korkea-asteen tutkinnon suorittaneiden osuus 38,7 prosenttia. Koulutustulokset riippuvat kuitenkin pitkälti sosioekonomisesta taustasta. Sukupolvien välinen liikkuvuus on koulutuksen osalta vähäisimpiä kaikkien niiden OECD-maiden joukossa, joista tietoja on saatavilla. Koulunkäynnin keskeyttäneiden osuus on ulkomaalaistaustaisten oppilaiden kohdalla lähes kolme kertaa suurempi kuin syntyperäisillä itävaltalaisilla. Lisähaasteena on integroida oppivelvollisuusikäiset ja sitä vanhemmat nuoret pakolaiset ja maahanmuuttajat koulutuksen piiriin.

(12)Itävallan pankkeihin kohdistuu haasteita sekä kotimaan että ulkomaan markkinoilla, mutta kansallisella ja Euroopan tasolla toteutetut valvontatoimet ovat auttaneet lieventämään riskejä, jotka aiheutuvat omaisuuserien laadun heikkenemisestä Keski-, Itä- ja Kaakkois-Euroopassa. Kansallisessa tilinpidossa on jo otettu huomioon julkisen talouden riskit, jotka liittyvät vaikeuksiin joutuneiden rahoituslaitosten rakenneuudistukseen ja toiminnan lopettamiseen. Vaikka lisäriskien mahdollisuutta ei voida sulkea pois, ne näyttävät rajoittuvan pelkästään heikkolaatuisiin omaisuuseriin joidenkin tiettyjen laitosten kohdalla.

(13)Itävallassa on EU:n keskiarvoa korkeampi investointiaste kaikkien muiden BKT:n erien paitsi asuntojen osalta. Investointitoiminta on kuitenkin ollut vuodesta 2012 lähtien heikkoa Itävallassa huolimatta yritysten vakaasta likviditeetistä ja suotuisista rahoitusehdoista. Investointien ja kasvun vauhdittamiseksi olisi vähennettävä hallinnon monimutkaisuutta ja sen aiheuttamia esteitä. Esimerkiksi palvelujen tarjoamisen alalla vallitsevat sääntelyesteet ja hallinnolliset rasitteet eivät edistä uusien yritysten perustamista. Itävallassa on alettu kartoittaa mahdollisuuksia vähentää monialayritysten perustamisen pidäkkeitä, mikä mainittiin vuoden 2015 maakohtaisissa suosituksissa, mutta päätöksiä ei ole vielä tehty. Yrityspalvelujen alalla erityisiä haasteita aiheuttavat rajoittavat lupavaatimukset sekä oikeudellista muotoa ja osakkuutta koskevat rajoitukset, mikä johtaa heikkoon markkinadynamiikkaan ja tuottavuuden laskuun. Toimintasuunnitelmassa, jonka Itävalta esitti säänneltyihin ammatteihin pääsyä ja niiden harjoittamista koskevan keskinäisen arvioinnin johdosta, ehdotetaan vain joitakin toimia, vaikka kunnianhimoisempien ehdotusten esittämiseen olisi selvästi mahdollisuuksia.

(14)Viime vuonna koetulla pakolaisten laajamittaisella maahantulolla on sosiaalisia ja taloudellisia seurauksia Itävallalle. Lyhyellä aikavälillä pakolaisvirta lisää julkisia menoja ja kotimaista kysyntää ja sen myötä kasvattaa BKT:tä. Keskipitkän aikavälin vaikutukset työllisyyteen ja kasvuun riippuvat kuitenkin siitä, miten pakolaisten integroituminen työmarkkinoille ja yhteiskuntaan onnistuu esimerkiksi koulutuksen tukitoimien kautta. Asia on poliittisen asialistan kärjessä sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla, joten sitä seurataan ja analysoidaan tarkasti, myös vuoden 2017 maaraportissa.

(15)Komissio on eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Itävallan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2016 maaraportissa. Se on arvioinut myös vakausohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Itävallalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon niiden merkityksen Itävallan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, ovatko ne EU:n sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska EU:n yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla EU:n tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin. Eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annetut suositukset ilmenevät jäljempänä esitettävistä suosituksista 1–3.

(16)Neuvosto on tutkinut vakausohjelman tämän arvioinnin perusteella, ja sen lausunto ilmenee erityisesti jäljempänä esitettävästä suosituksesta 1,

SUOSITTAA, että Itävalta toteuttaa vuosina 2016 ja 2017 toimia, joilla se

1.varmistaa, että poikkeaminen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteesta vuosina 2016 ja 2017 rajoittuu sallittuun määrään, joka liittyy vuoden 2015 poikkeuksellisen pakolaisvirran aiheuttamiin vaikutuksiin julkiseen talouteen, ja tämän mukaisesti sopeuttaa julkista taloutta vuositasolla 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2017, mikäli julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ei päästä vähäisemmillä sopeutustoimilla; varmistaa terveydenhuoltojärjestelmän kestävyyden ja eläkejärjestelmän kestävyyden kytkemällä lakisääteisen eläkeiän elinajanodotteeseen; yksinkertaistaa, järkeistää ja virtaviivaistaa julkisen talouden suhteita ja vastuita hallinnon eri tasoilla;

2.lisää naisten osallistumista työmarkkinoille; toteuttaa toimia vähäosaisten, erityisesti maahanmuuttajataustaisten nuorten koulutustulosten parantamiseksi;

3.vähentää investointien hallinnollisia ja sääntelystä johtuvia esteitä, kuten rajoittavia lupavaatimuksia sekä oikeudellista muotoa ja osakkuutta koskevia rajoituksia, ja monialayritysten perustamisen hidasteita erityisesti palvelujen alalla.

Tehty Brysselissä