1. JOHDANTO

Oikeudenmukainen verotus on keskeistä EU:n sosiaalisen ja taloudellisen mallin sekä sen kestävyyden kannalta. Se on olennainen tekijä kestävissä tuloissa, kilpailukykyisessä liiketoimintaympäristössä ja yleisessä veronmaksuhalukkuudessa. Lisäksi se on ratkaisevan tärkeää joidenkin EU:n ydintavoitteiden saavuttamisessa. Niitä ovat muun muassa oikeudenmukainen yhteiskunta, vahvat sisämarkkinat sekä kestävät tulot, kaikkien yritysten tasapuoliset toimintaedellytykset ja kasvuun, työpaikkoihin ja investointeihin perustuva vakaa talous. Näiden syiden vuoksi puheenjohtaja von der Leyen on korostanut, että yksi komission painopisteistä on oikeudenmukainen verojärjestelmä, jossa jokainen maksaa oman osansa veroista. Maailmanlaajuisen elpymisen ja kumppanimaiden kannalta on myös tärkeää, että elpymistä tuetaan kyseisten maiden kotimaissilla tuloilla, mikä vaatii toteutuakseen toimivan verotusjärjestelmän. Tämä auttaa lieventämään covid-19-kriisin sosioekonomisia seurauksia.

Myös Euroopan parlamentti on toistuvasti kehottanut EU:ta ryhtymään toimiin haitallisen verokilpailun ja aggressiivisen verosuunnittelun suitsimiseksi sekä veroparatiiseihin puuttumiseksi. Siten voidaan lisätä verotuksen oikeudenmukaisuutta ja tehokkuutta ja pienentää rahanpesun riskiä. Oikeudenmukaisen verotuksen ohjelma on entistäkin tärkeämpi tulevina kuukausina ja vuosina, kun EU pyrkii palautumaan covid-19-kriisin vaikutuksista ja nopeuttamaan vihreää ja digitaalista siirtymää. Ohjelma on ratkaisevan tärkeä julkisten tulojen vakauden, terveen liiketoimintaympäristön ja julkisiin palveluihin tehtävien investointien kannalta. Sen avulla voidaan korjata markkinahäiriöitä ja lähettää oikeita hintasignaaleita kestävän kulutuksen takaamiseksi. Siten luodaan edellytykset ripeälle ja kestävälle elpymiselle EU:ssa ja sen ulkopuolella, kuten korostetaan äskettäisessä komission tiedonannossa ”Euroopan h-hetki: korjaamalla ja kehittämällä parempaa seuraavalle sukupolvelle”.

Veroalan hyvä hallintotapa on perusta, jolle oikeudenmukainen verotus rakentuu. Laajasti ymmärrettynä veroalan hyvä hallintotapa käsittää verotuksen avoimuuden, oikeudenmukaisen verokilpailun ja kansainvälisesti sovittujen standardien soveltamisen, eikä siihen kuulu haitallisia verotoimenpiteitä. Viime vuosina sekä EU:ssa että kansainvälisesti on toteutettu merkittäviä toimia näiden periaatteiden vahvistamiseksi ja niiden vaalimisen varmistamiseksi.

Komissio on ajanut kunnianhimoista ohjelmaa, jolla parannetaan veroalan hyvää hallintotapaa ja puututaan tiukalla otteella veroalan väärinkäytöksiin EU:ssa ja sen ulkopuolella. Sen ansiosta jäsenvaltioilla on nyt tukeva verotuksen avoimuutta koskeva kehys, yhteiset veronkierron vastaiset toimenpiteet ja uusi mekanismi verokiistojen ratkaisemiseen. Oikeushenkilöitä ja järjestelyjä koskevien avoimuusvaatimusten vahvistaminen on vähentänyt riskiä väärinkäytöksistä, joilla pyritään kiertämään veroja. Verorikokset on lisätty rahanpesun esirikoksiin, ja kaikkiin veroasioissa neuvontaa tai apua antaviin ammattilaisiin sovelletaan nyt EU:n rahanpesun ja terrorismin rahoituksen estämistä koskevaa velvoitetta vähentää rikollisia väyliä laittomien voittojen pesuun. Valtiontukiasioissa ja talouspolitiikan EU-ohjausjakson suosituksissa komissio on puuttunut haitalliseen kilpailuun ja tuonut esiin epäoikeudenmukaisia verokäytäntöjä. Lisäksi jäsenvaltiot jatkavat toistensa verojärjestelmien vertaisarviointia yritysverotuksen käytännesääntöjen, jäljempänä ’käytännesäännöt’, mukaisesti varmistaakseen, että ne ovat oikeudenmukaisen verokilpailun periaatteiden mukaisia.

EU on tehnyt työtä veroalan hyvän hallintotavan edistämiseksi myös kansainvälisesti. Se on tukenut vahvasti OECD:n työtä verotuksen avoimuuden sekä veropohjan rapautumisen ja voitonsiirtojen (BEPS) saralla ja toiminut globaalina esimerkkinä sisällyttämällä uudet maailmanlaajuiset käytännöt EU:n lainsäädäntöön. Monet EU:n tasolla täytäntöönpannut aloitteet sisältävät ulkoisen elementin, joita ovat esimerkiksi maakohtainen raportointi, verokohtelun eroavaisuutta koskevat yhteiset säännöt ja veroneuvojille osoitetut vaatimukset raportoida verosuunnittelujärjestelyistä. EU on lisäksi aloittanut digitaalitalouden oikeudenmukaista verotusta koskevan työn ja auttanut siten antamaan uutta vauhtia tätä aihetta koskeville kansainvälisille keskusteluille.

Komission tehokasta verotusta koskevassa vuoden 2016 ulkoisessa strategiassa luotiin EU:lle johdonmukainen ja kokonaisvaltainen toimintamalli. Sen avulla EU voi edistää veroalan hyvää hallintotapaa maailmanlaajuisesti ja tehdä kansainvälisten kumppaniensa kanssa yhteistyötä veroasioissa. Ulkoisen strategian ensisijaisena tavoitteena oli vahvistaa yhteistyötä kolmansien maiden kanssa veroalan hyvää hallintotapaa koskevissa kysymyksissä. Tämä toteutetaan lisäämällä lausekkeita kahdenvälisiin sopimuksiin, tukemalla kehitysmaita verotusasioissa ja toteuttamalla toimia, joilla vältetään EU:n verotuskäytännöistä johtuvat kielteiset heijastusvaikutukset. Lisäksi strategiassa otettiin käyttöön myös uusi työkalu, jolla EU:n kansainvälisiä kumppaneita kannustetaan noudattamaan hyväksyttyjä veroalan hyvän hallintotavan standardeja EU:n luetteloon sisällyttämistä koskevan menettelyn avulla.

Kaikki nämä aloitteet ovat auttaneet tekemään verotusympäristöstä aiempaa oikeudenmukaisemman EU:ssa ja sen ulkopuolella. Uusia haasteita ilmenee kuitenkin jatkuvasti, ja EU:n välineiden, joilla säännellään oikeudenmukaista verokilpailua ja estetään haitallisia verotuskäytäntöjä sekä EU:ssa että sen ulkopuolella, on pysyttävä kehityksessä mukana. Globalisaatio, digitalisaatio ja nykyaikaiset liiketoimintamallit luovat uusia rajoja verokilpailulle ja uusia mahdollisuuksia aggressiiviseen verosuunnitteluun. EU:n veroalan hyvän hallintotavan strategiaa on kehitettävä edelleen, jotta voidaan estää kansallisille ja EU:n talousarvioille koituvat tappiot ja varmistaa, että EU:n kansalaiset ja yritykset voivat jatkossakin luottaa siihen, että verotus on oikeudenmukaista ja vaikuttavaa.

Tämä tiedonanto on osa oikeudenmukaista ja yksinkertaista verotusta koskevaa veropakettia, jolla tuetaan EU:n elpymistä. Siihen kuuluvat toimintasuunnitelmaa koskeva tiedonanto, jossa esitetään useita suoran ja välillisen verotuksen alaan kuuluvia tulevia aloitteita veropetosten torjumiseksi ja verojärjestelmien yksinkertaistamiseksi , sekä lainsäädäntöehdotus hallinnollista yhteistyötä koskevan direktiivin tarkistamisesta.

Lisätoimilla varmistetaan, että EU:n verolainsäädäntö on nykyaikaisen talouden tasalla ja että siinä otetaan huomioon kaikki yritysverouudistusta koskevat kansainväliset kehitysaskeleet. Näiden toimenpiteiden toteuttamiseksi tiedonannossa keskitytään pääosin ei-sitoviin toimenpiteisiin ja ulkoisiin toimiin. Siinä kartoitetaan tähän mennessä saadut kokemukset ja yksilöidään tällä alalla tulevaisuudessa tarvittavat muutokset. Tämän perusteella esitetään ensisijaisia toiminta-aloja tuleville vuosille, jotta voidaan edistää veroalan hyvän hallintotavan standardeja ja varmistaa oikeudenmukainen verotus.

2. YRITYSVEROTUKSEN KÄYTÄNNESÄÄNTÖJEN UUDISTUS

Yritysverotuksen käytännesäännöt ovat olleet EU:n ensisijainen väline haitallisen verokilpailun estämisessä siitä lähtien, kun ne laadittiin vuonna 1997. Käytännesääntöjen käytön perusajatuksena on, että maiden välinen verokilpailu ei itsessään ole haitallista, mutta yhteisiä periaatteita tarvitaan sen määrittämiseksi, missä määrin maat voivat käyttää verojärjestelmiään ja -politiikkaansa yritysten ja voittojen houkutteluun. Tämä on erityisen tärkeää sisämarkkinoilla, joilla perussopimuksessa vahvistetut vapaudet lisäävät voittojen ja sijoitusten liikkuvuutta.

Käytännesäännöt ovat pehmeän lainkäytön väline, joka toimii jäsenvaltioiden välisen vertaisarvioinnin ja vertaispaineen perusteella. Siinä esitetään oikeudenmukaisen verokilpailun periaatteet, joiden perusteella määritetään verojärjestelmän mahdollinen haitallisuus. Korkean tason kansallisista edustajista koostuva käytännesääntöjä valvova neuvoston työryhmä valvoo, että jäsenvaltiot noudattavat käytännesääntöjä. Se arvioi jäsenvaltioiden verotoimenpiteitä ja määrittää komission tekemän teknisen analyysin perusteella, ovatko ne haitallisia. Jos verotustoimenpide katsotaan haitalliseksi, kyseisen jäsenvaltion on muutettava sitä tai luovuttava siitä. Käytännesääntöjen laatimisesta lähtien EU:ssa on arvioitu yli 400 verotusjärjestelmää, ja noin sata niistä on katsottu haitallisiksi.

EU:n saavutusten lisäksi käytännesäännöillä on ollut viime vuosina huomattava vaikutus myös maailmanlaajuiseen verotusympäristöön. Se johtuu siitä, että käytännesääntöjä on käytetty perustana, kun kolmansia maita arvioidaan veroasioissa yhteistyöhaluttomia oikeudenkäyttöalueita koskevan EU:n luettelon yhteydessä (ks. jäljempänä 2 kohta). Käytännesääntöjen keskeinen asema EU:n luetteloon sisällyttämistä koskevassa prosessissa korostaa niiden merkitystä työkaluna, jolla torjutaan haitallista verokilpailua ja edistetään veroalan hyvän hallintotavan periaatteita laajasti.

Käytännesääntöjen saavutuksista huolimatta on selvää, että niitä on uudistettava ja nykyaikaistettava. Verokilpailun luonne ja muoto ovat muuttuneet huomattavasti kahden viime vuosikymmenen aikana, eivätkä käytännesäännöt ole kehittyneet uusiin haasteisiin vastaamiseksi. Globalisaatio, digitalisaatio, monikansallisten yritysten kasvava rooli maailmantaloudessa, aineettoman omaisuuden merkityksen kasvu ja liiketoiminnan esteiden väheneminen ovat kaikki yhdessä lisänneet valtioiden painetta käyttää verotusta ulkomaisista sijoituksista kilpailemiseen. Tämä on laajentanut ja lisännyt verokilpailua ja pannut oikeudenmukaisuuden rajat koetukselle. Tässä yhteydessä sekä jäsenvaltiot että Euroopan parlamentti ovat kyseenalaistaneet käytännesääntöjen kyvyn puuttua haitallisen verokilpailun nykyaikaisiin muotoihin. Käytännesääntöjä pitäisi tehostaa huomattavasti edellä kuvaillun nykytodellisuuden vuoksi.