FI Euroopan unionin virallinen lehti C 183/9

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus asiassa COMP/38.606 – Groupement des cartes bancaires

(laadittu tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 23 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn komission päätöksen 2001/462/EY, EHTY 15 ja 16 artiklan mukaisesti – EYVL L 162, 19.6.2001, s. 21)

2009/C 183/06

Komissiolle esitetty päätösluonnos antaa aihetta useisiin huomautuksiin, jotka koskevat osapuolten oikeutta tulla kuulluiksi perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla käynnistetyssä menettelyssä.

MENETTELY

Groupement des cartes bancaires (GCB) ilmoitti 11. joulukuuta 2002 komissiolle suunnitelmistaan (jotka pantiin täytäntöön 1. tammikuuta 2003), jotka koskivat pankkien välistä komissiojärjestelmää, jota sovelletaan niihin jäseniin, joiden (pankkikorttien) myöntämistoiminta on merkittävästi pienempää kuin (korttitapahtumien) vastaanottotoiminta.

Pankeille lähetettiin useita tietopyyntöjä neuvoston asetuksen N:o 17/62 11 artiklan mukaisesti. GCB:n ja useiden pankkien toimitiloissa suoritettiin toukokuussa 2003 tarkastuksia asetuksen N:o 17/62 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Asiassa on erityistä se, että väitetiedoksiantoja annettiin kaksi, ensimmäinen 7. heinäkuuta 2004 ja toinen 17. heinäkuuta 2006.

Ensimmäinen väitetiedoksianto, heinäkuu 2004

Ensimmäinen väitetiedoksianto osoitettiin GCB:lle ja seuraaville pankeille: La Poste, BNP Paribas, Confédération Nationale du Crédit Mutuel, Crédit Industriel et Commercial, La Banque Fédérale des Banques Populaires, Natexis Banques Populaires, La Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et De Prévoyance, Société Générale ja Crédit Lyonnais SA.

Oikeus tutustua asiakirjoihin

Osapuolet kävivät useita kertoja pitkiä keskusteluja tiettyjen asiakirjojen luottamuksellisuudesta. Minun oli tehtävä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksien 9 artiklan nojalla kaksi päätöstä, joissa evättiin GCB:n ja La Posten vaatima eräiden asiakirjojen luottamuksellinen kohtelu. Toimivaltuuksissa säädetyn kahdeksan päivän määräajan jälkeen osapuolet päättivät olla käyttämättä oikeuttaan kannella asiasta suoraan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentille. Tämä merkitsi sitä, että kyseiset asiakirjat voitiin toimittaa kaikille osallisille yrityksille.

Kaikki osapuolet pyysivät myös saada tutustua komission ja GCB:n välisen 29. maaliskuuta 2004 järjestetyn kokouksen pöytäkirjaan, koska väitetiedoksiannon 20 kohta perustui kyseiseen pöytäkirjaan. Väitetiedoksiannon 20 kohdassa todetaan, että jos ilmoitetut toimenpiteet katsottaisiin kilpailun vastaisiksi, niiden toteuttaminen muodostaisi todennäköisesti raskauttavan seikan, varsinkin jos niillä on kilpailun vastainen tavoite. Muun muassa tästä aiheesta keskusteltiin 29. maaliskuuta 2004 järjestetyssä kokouksessa.

Nähdäkseni kyse ei ollut väitteestä, joka osoitti, oliko rikkomiseen syyllistytty. Ennemminkin sillä osoitettiin, että jos ilmoitetut toimenpiteet katsottaisiin kilpailun vastaisiksi niiden toteuttaminen voisi olla raskauttava seikka sakkoja määrättäessä.

Neuvostani pääosasto lähetti osapuolille tiivistelmän kokouksen pöytäkirjasta koko asiakirjan sijasta. Tuomioistuin on useita kertoja nimenomaisesti todennut, että komission velvollisuutena ei ole toimittaa tällaisia sisäisiä kokouspöytäkirjoja, sillä toimielimen on pystyttävä toimimaan normaalisti; toisin sanoen komission sisäistä päätöksentekoprosessia on suojeltava. Minä itse varmistin, että tiivistelmä oli virheetön.

Väitetiedoksiantoon vastaamiseen annettu aika

Kaikki osapuolet pyysivät useaan otteeseen määräajan pidentämistä. Otin huomioon sen, että osapuolten puolustuksen valmistelu oli viivästynyt syistä, jotka liittyivät asiakirja-aineiston saatavuuteen CD-ROM-levyllä, joten yrityksille annettiin neljä kuukautta aikaa toimittaa vastauksensa väitetiedoksiantoon.

Asianomaiset kolmannet

Sain seitsemän pyyntöä osapuolilta, jotka halusivat tulla hyväksytyiksi asianomaisina kolmansina ja osallistua mahdolliseen kuulemiseen.

Tarkasteltuani näiden osapuolten esittämiä perusteita ja kuultuani asiasta pääosastoa, päätin niiden kaikkien osoittaneen, että niillä oli asiassa riittävä etu tulla kuulluiksi kolmansina osapuolina neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja sen vuoksi hyväksyin niiden pyynnöt.

Kyseisille yrityksille annettiin tilaisuus esittää väitteensä kirjallisesti ja henkilökohtaisesti muodollisessa kuulemisessa. Lainsäädännön mukaisesti näille kolmansille osapuolille toimitettiin kirjallisesti tiivistelmä menettelyn luonteesta ja kohteesta. Kuulemistilaisuuteen osallistuivat pankit Accord ja Cofidis, yritykset Covefi ja CDCK sekä kuluttajajärjestöt ADEIC, UFC Que Choisir ja BEUC.

Yritysten muodollisessa kuulemisessa

Olivat läsnä niiden kansallisten kilpailuviranomaisten edustajat, jotka halusivat osallistua, asian käsittelyyn liittyvät komission yksiköt ja kilpailun pääosasto sekä menettelyyn hyväksytyt asianomaiset kolmannet.

Kuuleminen järjestettiin 16. ja 17. joulukuuta 2004. Sovin GCB:n ja pankkien laillisten edustajien kanssa, että ne esittäisivät yhdessä puolustuksensa niille kaikille osoitettuja väitteitä vastaan, jotta vältyttäisiin lukuisilta toistoilta ja varmistettaisiin, että kuuleminen on tuloksekas.

Kuulemisen aikana osapuolten ja kilpailun pääosaston välillä vallitsi vihamielinen ilmapiiri.

Komissaari Kroes pyysi kuulemisen ja hänelle tekemäni ehdotuksen jälkeen, että pääosaston sisäinen paneeli antaa lausuntonsa GCB:lle ja pankeille esitetyistä väitteistä ja erityisesti perustamissopimuksen 81 artiklassa tarkoitetun kilpailun vastaisen sopimuksen olemassaolosta ja salaisesta luonteesta sakkoihin liittyvien seurausten selvittämiseksi. Tämän tarkastelun jälkeen päätettiin luopua tästä väitetiedoksiannon osasta, koska pääosaston esittämät todisteet olivat riittämättömiä yhteisön oikeuskäytännön vaatimusten perusteella.

Asian käsittelyä kuitenkin jatkettiin ilmoitetun sopimuksen kilpailua rajoittavan luonteen osalta (perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohta) ja sen selvittämiseksi, voitaisiinko sopimukselle myöntää poikkeus (perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohta).

Toinen väitetiedoksianto, 17. heinäkuuta 2006

Toinen väitetiedoksianto osoitettiin ainoastaan GCB:lle. Komissio lopetti asian käsittelyn ”suurimpien” pankkien osalta 19. heinäkuuta 2006.

GCB vastasi tähän väitetiedoksiantoon 20. lokakuuta 2006.

Oikeus tutustua asiakirjoihin

Asiakirjat asetettiin saataville CD-ROM-levyllä, eikä siihen liittynyt erityisiä ongelmia. GCB totesi kuitenkin, että komission taloudelliseen analyysiin sisältyi lukuisia virheitä ja ettei se voinut vastata käyttöönsä saamien asiakirjojen perusteella, sillä niistä puuttui tiettyjä ekonometrisiä tietoja. Tämän vuoksi päätin 24. lokakuuta 2006 toimittaa GCB:lle kaikki pyydetyt tiedot.

Näin ollen GCB pystyi antamaan lisävastauksen väitetiedoksiantoon.

Toinen muodollinen kuuleminen 13. marraskuuta 2006

GCB:tä kuultiin, ja kolme ”suurinta” pankkia, Paribas, Caisse d'Epargne ja Société Générale, osallistuivat kuulemiseen asianomaisina kolmansina (asetuksen (EY) N:o 773/2004 13 artikla). Pankit Accord, Monabanq ja GE Money Bank esittivät myös lausunnon samoin kuin kuluttajajärjestö ADEIC (Association de Défense, d'Éducation et d'Information du Consommateur).

Mielestäni komissiolle esitetty kielteinen päätösluonnos ei sisällä muita väitteitä kuin toisessa väitetiedoksiannossa mainitut väitteet.

Sen vuoksi katson, että yritysten ja asianomaisten kolmansien oikeutta tulla kuulluiksi on noudatettu asetuksen (EY) N:o 773/2004 10 ja 13 artiklan mukaisesti.