Virallinen lehti nro C 313 , 12/10/1998 s. 0169



B4-0802/98 Päätöslauselma ilmastonmuutoksesta Buenos Airesin kokouksen edellä (marraskuu 1998) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon 2. maaliskuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan ilmastonsuojelustrategiasta ((EYVL C 68, 20.3.1995, s. 47.)), - ottaa huomioon 14. maaliskuuta 1997 antamansa päätöslauselman, joka käsitteli komission tiedonantoa «Yhteinen kannanotto: Suuntaviivat, jotka koskevat Euroopan unionin valmistautumista New Yorkissa kesäkuussa 1997 pidettävään Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen erityisistuntoon, jossa tarkastellaan Agenda 21:tä ja siihen liittyviä Rio de Janeirossa kesäkuussa 1992 pidetyn Yhdistyneiden kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssin tuloksia» ((EYVL C 115, 14.4.1997, s. 228.)), - ottaa huomioon AKT:n ja EU:n yhteisen edustajakokouksen 30. lokakuuta 1997 Loméssa (Togossa) antaman päätöslauselman AKT:n ja EU:n yhteistyöstä ilmastonmuutokseen liittyvissä kysymyksissä ja ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen sopimuspuolten kolmannesta konferenssista, - ottaa huomioon 30. tammikuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission vihreästä kirjasta «Kohti oikeudenmukaista ja tehokasta liikenteen hinnoittelua - poliittiset vaihtoehdot ulkoisten kustannusten sisällyttämiseksi hintoihin Euroopan unionissa» ((EYVL C 55, 24.2.1997, s. 41.)) ja 17. heinäkuuta 1997 antamansa lausunnon ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa ((EYVL C 286, 22.9.1997, s. 217.)), - ottaa huomioon komission tiedonannon «Ilmastonmuutos - Euroopan unionin käsitykset Kioton ympäristökonferenssin kysymyksistä» (KOM(97)0481) ja komission tiedonannon ilmastonmuutoksesta ja energiapolitiikasta (KOM(97)0196), - ottaa huomioon pienten saarivaltioiden liittoon (AOSIS) kuuluvien 36 maan pöytäkirjan hiilidioksidipäästöjen 20 %:n suuruisesta vähennyksestä teollisuusmaissa vuoteen 2005 mennessä, - ottaa huomioon 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman ilmastonmuutosta koskevasta Kioton konferenssista ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 79.)), - ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen Kioton pöytäkirjan, joka hyväksyttiin 10. joulukuuta 1997, - ottaa huomioon ympäristöasioista vastaavan komission jäsenen parlamentille 18. joulukuuta 1997 antaman julkilausuman, - ottaa huomion 19. helmikuuta 1998 antamansa päätöslauselman ympäristöpolitiikasta ja ilmastonmuutoksesta Kioton konferenssin jälkeen ((EYVL C 80, 16.3.1998, s. 227.)), - ottaa huomioon neuvoston ja ympäristöasioista vastaavan komission jäsenen 17. helmikuuta 1998 antamat julkilausumat, - ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille «Ilmastonmuutos - Euroopan unionin strategia Kioton ympäristökokouksen jälkeisiä toimenpiteitä varten» (KOM(98)0353), - ottaa huomioon ympäristöneuvoston kokouksissaan 23. maaliskuuta ja 16. kesäkuuta 1998 tekemät päätelmät, - ottaa huomioon 29. elokuuta alkaneen ja 4. syyskuuta 1998 päättyneen sitoutumattomien maiden valtionpäämiesten Etelä-Afrikassa järjestetyn kokouksen antaman julkilausuman päästöoikeuksien jakamisesta oikeudenmukaisella tavalla, - ottaa huomioon komission tiedonannon «Henkilöautojen CO2-päästöjen vähentämistä koskevan yhteisön strategian täytäntöönpaneminen: Euroopan autoteollisuuden kanssa tehtävä ympäristösopimus» (KOM(98)0495), - ottaa huomioon Stuttgartissa 19. kesäkuuta 1983 annetun juhlallisen julistuksen Euroopan parlamentin osallistumisesta merkittävien kansainvälisten sopimusten tekemiseen, A. ottaa huomioon, ettei toukokuussa 1998 Birminghamissa Englannissa pidetty G8-kokous onnistunut ottamaan johtoa käsiinsä tässä asiassa, B. ottaa huomioon, ettei tieteellisen avustavan elimen SUBSTA:n (Subsidiary Body for Scientific and Technological Advice) kokouksessa kesäkuussa 1998 onnistuttu edistymään kysymyksissä, jotka on määrä ratkaista COP 4 -konferenssissa Buenos Airesissa, C. ottaa huomioon presidentti Clintonin ja neuvoston puheenjohtajana toimineen Yhdistyneen kuningaskunnan varapääministerin John Prescottin kesä-heinäkuussa 1998 Kiinaan tekemät vierailut, joiden aikana ilmastonmuutos oli tärkeimpiä keskustelunaiheita, D. ottaa huomioon Indonesiassa, Brasiliassa, USA:ssa ja muualla vuonna 1998 esiintyneiden metsäpalojen vakavuuden, E. katsoo, että liitteessä 1 mainittujen valtioiden Kioton pöytäkirjassa antamat sitoumukset ovat liitteen 1 ulkopuolisille maille ensimmäinen konkreettinen, näkyvä osoitus siitä, että teollisuusmaat todella pyrkivät hoitamaan oman osuutensa yhteisistä mutta erityyppisistä velvollisuuksistaan ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja valvomiseksi, F. ottaa huomioon, että ilman hiilidioksidipitoisuus oli 385 ppmv vuonna 1995 eli 30 % korkeampi kuin ennen teollistumista vallinnut pitoisuus (noin 280 ppmv) ja että hiilidioksidipitoisuus kasvaa 1,5 ppmv:n vuosivauhtia (0,4 % vuodessa), G. ottaa huomioon, että maapallolla ilman metaanipitoisuus oli noin 1720 ppbv eli noin 2,5 kertaa suurempi kuin ennen teollistumista - jolloin metaania oli noin 700 ppbv - ja että pitoisuus kasvaa 8 ppbv:n vuosivauhtia (0,46 % vuodessa), H. toteaa, että vuonna 1995 maapallon ilmakehän typpioksiduulipitoisuudeksi arvioitiin noin 312 ppbv eli noin 15 % enemmän kuin ennen teollistumista ja että typpioksiduulipitoisuus kasvaa 0,5 ppbv:n vuosivauhtia (0,16 % vuodessa), I. ottaa huomioon, että vuosi 1997 oli vuosisadan lämpimin ja että lämpötila oli kyseisenä vuonna 0,43 astetta korkeampi kuin vuosien 1960 - 1990 keskilämpötila, J. toteaa, että Euroopan ympäristötoimiston hiljattain julkaiseman tutkimuksen («Europe´s Environment: The Second Assessment») mukaan EU ei todennäköisesti pysty täyttämään vanhaa lupaustaan vakiinnuttaa hiilidioksidipäästöt vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä, K. arvioi, että EU:n on vaikea täyttää Kioton sitoumuksensa, jonka mukaan unioni alentaa kasvihuoneilmiötä aiheuttavia päästöjä 8 % noin vuoteen 2010 mennessä, koska EU:n 15 jäsenvaltiota eivät ole päässeet sopimukseen komission 1995 tekemän ehdotuksen mukaisesta kaikissa EU:n jäsenvaltioissa perittävästä energia-/CO2-verosta, L. ottaa huomioon, että edellä mainitussa Euroopan ympäristötoimiston hiljattain julkaisemassa tutkimuksessa todetaan, että teollisuusmaiden (liitteessä 1 lueteltujen maiden) on vähennettävä vuoteen 2010 mennessä kasvihuoneilmiötä aiheuttavia päästöjään vähintään 30 % (tai jopa 55 %) vuoden 1990 pitoisuuksiin verrattuna, jotta lämpötila ei nouse yli 0,1 astetta vuosikymmenessä eikä merenpinta kohoa samana aikana enempää kuin 2 cm (näitä pidetään toistaiseksi kestävän kehityksen rajoina), M. katsoo, että Kioton pöytäkirja jää merkityksettömäksi eleeksi, ellei sitä ratifioida: toteaa, että sopimuksen voimaantulo edellyttää, että vähintään 55 ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen (UNFCCC) sopimuspuolta ratifioi sen, ja että tämä koskee myös liitteen 1 sopimuspuolia, joiden osuus liitteessä 1 lueteltujen sopimuspuolten vuoden 1990 hiilidioksidipäästöjen kokonaismäärästä oli vähintään 55 %, N. toteaa, että samalla kun on merkkejä siitä, että Yhdysvaltain hallinto pyrkii saamaan ratifioinnin aikaan - kuten varapresidentti Goren viimeaikaiset puheet ovat osoittaneet - ja että yleinen mielipide voi kehittyä samaan suuntaan, Yhdysvaltain kongressin enemmistö suhtautuu selvästi kielteisesti Kioton pöytäkirjaan, koska se ei täytä Byrdin päätöslauselman kriteerejä eli ei tarjoa maapallonlaajuista ratkaisua maailmanlaajuiseen ongelmaan, O. katsoo, että Buenos Airesin COP 4 -kokousta valmistelevien neuvottelijoiden päätehtävä on yrittää saada aikaan sopimus yhteisistä periaatteista sekä luoda Buenos Airesin jälkeisille neuvotteluille lähtökohta, jonka pohjalta Kioton pöytäkirja voidaan ratifioida kaikissa liitteen 1 valtioissa samalla kun kaikki liitteen 1 ulkopuoliset valtiot voivat asteittain ryhtyä ottamaan käyttöön päästörajoja; 1. Pitää valitettavina komission strategiaehdotuksen puutteita ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita ryhtymään johtamaan neuvotteluja, jotta saadaan aikaan sopimus yhteisistä periaatteista ja neuvottelulähtökohta Buenos Airesin jälkeistä aikaa varten; 2. Toistaa ja korostaa jälleen katsovansa, että yhteisten periaatteiden pohjana tulee olla muun muassa - sopimus maailmanlaajuisista sitovista rajoista, jotka vahvistetaan maapallon päästöille siten, että suurin sallittu pitoisuus ilmakehässä vastaa 550 ppmv:tä hiilidioksidia - aluksi suoritettava päästöoikeuksien jakaminen Kioton tavoitteiden mukaisesti - asteittainen lähentymiskehitys, jonka tuloksena päästöoikeudet jakautuvat tasapuolisesti väestömäärän perusteella sovittuna ajankohtana ensi vuosisadalla - tätä seuraava päästöoikeuksien vähentäminen kautta linjan, jotta päästään hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) suosittelemaan vähennykseen - sopimus määrällisestä enimmäisrajasta joustomekanismien käytössä, joka takaa sen, että suurin osa päästöjen vähennyksistä saavutetaan kansallisella tasolla Kioton pöytäkirjan 6, 12 ja 17 artiklan hengen mukaisesti; tässä yhteydessä päästöoikeuksien kaupan täytyy olla asianmukaisesti valvottua, raportoitua ja toimeenpantua - asianmukaisesti rahoitettu mekanismi tekniikan viemiseksi liitteen 1 maista sen ulkopuolisiin maihin; 3. Kehottaa komissiota ja neuvostoa tämän periaatesopimuksen puuttuessa jatkamaan niiden ehdotusten hyväksymistä, jotka sisältyvät lokakuussa 1997 esitettyihin «ilmastonmuutosstrategian osatekijöihin»; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita esittämään kiireellisesti politiikan ja toimet, joita Euroopan unionin on toteutettava voidakseen täyttää Kioton sitoumuksensa; 4. Uskoo, että Kioton pöytäkirja on vakaa perusta työlle, jota ilmastonmuutokset tulevaisuudessa aiheuttavat, ja vaatii pöytäkirjan pikaista ratifiointia sovittujen vähennysten varmistamiseksi; 5. Sitoutuu takaamaan sen, että Kioton pöytäkirja todella johtaa kasvihuoneilmiötä aiheuttavien päästöjen vähennyksiin teollisuusmaissa vuosina 2008 - 2012; 6. Aikoo varmistaa, että COP-konferenssi hyväksyy yksiselitteiset, selkeät ja reilut säännöt yhteisen täytäntöönpanon, saastuttamattomien kehitysmenetelmien ja päästökaupan sääntelyä varten; 7. Korostaa erityisesti, että komission olisi kiireesti laadittava vihreä kirja nimenomaan ilmastonmuutoskehityksen kääntämiseen tähtäävien taloudellisten keinojen ja rahoitusinstrumenttien käytöstä ja haitallisten tukien poistamisesta; 8. Kehottaa kaikkia päätöksentekoprosessin osapuolia ja erityisesti neuvostoa pyrkimään siihen, että hyväksytään suunniteltua nopeammin energia- ja hiilidioksidipäästöverodirektiivi sekä direktiivi, jolla muutetaan energiatuotteiden verotusta koskevia yhteisön säännöksiä; 9. Pyytää Euroopan unionia tukemaan ehdotuksia, joita on tehty ministerikokouksen pitämisestä Japanissa syyskuussa 1998 ja puheenjohtajan koolle kutsuman konsultaatiokokouksen järjestämisestä Kanadassa lokakuussa 1998, jotta saadaan aikaan tarvittava poliittisesti suotuisa tilanne Buenos Airesin COP 4 -konferenssin tuloksellisuuden turvaamiseksi; 10. Pyytää Yhdysvaltoja ryhtymään tarvittaviin toimiin, jotta Kioton pöytäkirja saadaan ratifioitua nopeasti; 11. Huomauttaa seuraavista komission tiedonantoa (KOM(98)0495) koskevista seikoista: a) Toteaa, että tässä komission tiedonannossa sekä Euroopan autonvalmistajien liiton ACEA:n tekemässä sitoumuksessa henkilöautojen CO2-päästöjen vähentämiseksi ei vastata tyydyttävästi eräisiin kiireellisiin kysymyksiin, jotka ovat olennaisia yhteisön strategian menestyksekkään täytäntöönpanon kannalta: - sitoumuksen jatkamisesta ei ole säädetty sen tapauksen varalta, että ACEA:n ja komission ennakko-olettamukset - tai jokin niistä - eivät pidä paikkaansa; - ACEA:n sitoumuksessa tarkoitettu arvioitu tavoite 165 - 170 g CO2/km vuonna 2003 on liian epätäsmällinen kriteeri, ja se voi olla liian heikko käytettäväksi mahdollisesti tarvittavan tarkistamisen yksinomaisena indikaattorina; - komission tiedonannossa ei kuvata vuonna 2003 toteutettavaa mahdollista tarkistamista koskevaa menettelyä; viittaus komission ja ACEA:n väliseen tulevaan kirjeenvaihtoon ei ole riittävä; - ACEA:n ja komission yhteiseen valvontajärjestelmään - jonka täytäntöönpano ei ole todennäköistä vielä lähiaikoina - liittyvä työskentelytapa jää epäselväksi. Tässäkään yhteydessä viittaus tulevan sääntelyn toteuttamisesta komission ja ACEA:n välisenä kirjeenvaihtona ei ole riittävä; - ei ole olemassa sääntelyä siltä varalta, että ACEA:n jäsenet eli autonvalmistajat eivät noudata sopimuksesta johtuvia velvoitteitaan; - ehdotettu menettely henkilöautojen CO2-päästöjen vähentämiseksi on ympäristö- ja talouspoliittisesti mielekästä ainoastaan siinä tapauksessa, että komissio tekee samaan aikaan laajoja samansisältöisiä sopimuksia niiden valmistajien kanssa, jotka tuovat ajoneuvoja Euroopan yhteisöön; b) Korostaa, että Euroopan autonvalmistajien liiton ACEA:n nykyinen sitoumuskaan ei voi häivyttää Euroopan parlamentin useaan otteeseen ilmaisemaa periaatteellista epäluuloisuutta omaehtoisten sitoumusten tehokkuutta kohtaan; c) On samaa mieltä komission kanssa siitä, että ACEA:n nykyinen sitoumus edellyttää EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaista virallista ilmoitusta; d) Muistuttaa, että Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat yhdessä laatineet tavoitteen CO2-päästöjen keskiarvon laskemiseksi arvoon 120 g/km (5 l/100 km bensiinimoottoreilla ja 4,5 l/100 km dieselmoottoreilla) vuonna 2005; tämä tavoite pystytään saavuttamaan ainoastaan, jos otetaan huomioon verotukselliset edistämiskeinot sekä sääntely, joka koskee uusien autojen keskimääräisen kulutuksen yhtenäistä merkintää; e) Katsoo voivansa suostua komission tiedonannossa tarkoittamaan menettelyyn ainoastaan siinä tapauksessa, että edellä mainitut avoimiksi jääneet kysymykset kyetään ratkaisemaan tyydyttävästi ACEA:n ja muiden liittojen kanssa käytävissä neuvotteluissa; 12. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen sihteeristölle pyytäen, että päätöslauselma välitetään myös kaikille niille sopimuspuolille, jotka eivät ole EU:n jäsenvaltioita.