Alueiden komitean lausunto aiheesta "Alueiden ja kuntien rooli Euroopan rakentamisessa"



Virallinen lehti nro C 073 , 26/03/2003 s. 0057 - 0063



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Alueiden ja kuntien rooli Euroopan rakentamisessa" (2003/C 73/15) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon Euroopan parlamentin perussopimus-, työjärjestys ja toimielinasiain valiokunnan laatiman työasiakirjan aiheesta "Alueiden rooli Euroopan rakentamisessa" (PE 313.402), ottaa huomioon Euroopan parlamentin 3. syyskuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää kyseisestä aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon työvaliokuntansa 2. heinäkuuta 2002 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu "perustuslakiasiat ja eurooppalainen hallintotapa" -valiokunnan tehtäväksi, ottaa huomioon 14.-15. joulukuuta 2001 Laekenissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät ja erityisesti Laekenin julistuksen unionin tulevaisuudesta, ottaa huomioon Euroopan komission antaman valkoisen kirjan eurooppalaisesta hallintotavasta (KOM(2001) 428 lopullinen), ottaa huomioon Euroopan parlamentin mietinnön aiheesta "Toimivallan jako Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välillä" (A5-0133/2002), ottaa huomioon Eurooppa-valmistelukunnan läheisyysperiaatetyöryhmän 29. heinäkuuta 2002 laatiman päätelmäluonnoksen (WD09-WG1), ottaa huomioon 4. heinäkuuta 2002 antamansa kirjallisen panoksen Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan työhön (CdR 127/2002 fin), ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2002 antamansa lausunnon komission valkoisesta kirjasta "Eurooppalainen hallintotapa" (CdR 103/2001 fin)(1), ottaa huomioon 13. maaliskuuta 2002 antamansa lausunnon aiheesta "Euroopan parlamentin mietintöluonnos: Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden toimivallan rajaaminen" (CdR 466/2001 fin)(2), ottaa huomioon 14. marraskuuta 2001 antamansa "Päätöslauselman Eurooppa-neuvoston Laekenin kokouksen valmistelua sekä vuoden 2004 hallitustenvälisen kokouksen puitteissa tapahtuvaa Euroopan unionin edelleen kehittämistä varten" (CdR 104/2001 fin)(3), ottaa huomioon 14. marraskuuta 2001 antamansa lausunnon aiheesta "Aluehallitusten edustajien osallistuminen Euroopan unionin neuvoston työhön ja AK:n osallistuminen neuvoston epävirallisiin kokouksiin" (CdR 431/2000 fin)(4), ottaa huomioon 20. syyskuuta 2001 antamansa kansalaisläheisyyttä käsittelevän tiedonannon (CdR 436/2000 fin), ottaa huomioon 4. huhtikuuta 2001 antamansa päätöslauselman aiheesta "Vuoden 2000 hallitustenvälisen konferenssin tulokset ja keskustelu Euroopan unionin tulevaisuudesta" (CdR 430/2000 fin)(5), ottaa huomioon 11. maaliskuuta 1999 antamansa lausunnon läheisyysperiaatteesta: "Kohti todellista subsidiariteetin kulttuuria - Alueiden komitean vetoomus" (CdR 302/98 fin)(6), ottaa huomioon Euroopan alueiden ja kuntien neuvoston (CEMR) kesäkuussa 2002 laatiman, Eurooppa-valmistelukuntaa koskevan kannanoton, ottaa huomioon "perustuslakiasiat ja eurooppalainen hallintotapa" -valiokunnan 11. lokakuuta 2002 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 237/2002 rev.), jonka esittelijä oli Graham Tope (UK, ELDR), Suur-Lontoon yleishallintoviranomaisen edustajiston jäsen ja Suttonin kaupunkipiirivaltuutettu, sekä katsoo, että Euroopan komission puheenjohtaja totesi hiljattain, että "on elintärkeää, että alueet ja paikallisviranomaiset ottavat nykyistä aktiivisemman roolin - - Eri toimijoiden tulee osallistua EU:n päätöksentekoprosessiin jo suunnitteluvaiheesta alkaen. Jäsenvaltioiden - - on kutsuttava alueet ja paikallisviranomaiset laatimaan jäsenvaltioiden kannanottoja neuvostossa. Komissio haluaa lisätä järjestelmällistä vuoropuhelua alueiden, kaupunkien ja kuntien toimijoiden kanssa"(7), hyväksyi 20. ja 21. marraskuuta 2002 pitämässään 47. täysistunnossa (marraskuun 21. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Alueiden komitean näkemykset Euroopan parlamentin työasiakirjasta Yleistä Alueiden komitea 1.1. on tyytyväinen Euroopan parlamentin aloitteeseen laatia mietintö alueiden ja paikallisyhteisöjen roolista Euroopan yhdentymisessä; se on askel eteenpäin keskustelussa Euroopan unionin tulevasta rakenteesta, jota alueiden komitea haluaa edelleen kehittää ja vahvistaa. 1.2. korostaa, että keskustelu koskee jäsenvaltioiden alueellisen hallinnon kaikkien tahojen (eli alue- ja paikallisviranomaisten) roolia ja oikeuksia, ja että siinä tulee huomioida eri jäsenvaltioissa käytössä olevien järjestelmien sekä niissä toimivien edustuselinten ja järjestöjen moninaisuus. 1.3. on niin ikään yllättynyt työasiakirjassa ilmaistusta vähäisestä ymmärryksestä alueiden asemaa kohtaan. Asenne on ristiriidassa Euroopan parlamentin aiempien asiakirjojen ja eurooppalaisesta hallintotavasta annetussa Euroopan komission valkoisessa kirjassa käynnistetyn suuntauksen kanssa. Kyseinen suuntaus sai muotonsa Laekenin julistuksessa, jossa valtioiden ja hallitusten päämiehet viittasivat tarpeeseen kiinnittää erityistä huomiota alueulottuvuuteen toimivallan jakamiseksi ja rajaamiseksi EU:ssa entistä tehokkaammin. 1.4. on yhtä mieltä Euroopan parlamentin esittelijän kanssa siitä, että yhdentymisprosessia tulisi edistää eikä heikentää EU:n laajentuessa ja että yhteisön toimintatapoja on vahvistettava, ei asetettava vaaralle alttiiksi. Komitea korostaa, että kaikkien, EU:n politiikan ja lainsäädännön toteuttamiseen osallistuvien hallintolohkojen nykyistä aktiivisempi rooli on siksi myönteinen ja tarpeellinen panos mainitun tavoitteen saavuttamiseen ja se lisää unionin demokraattista hyväksyttävyyttä. Lisäksi mikäli näitä asianosaisia kuullaan jo politiikan muotoilun tai lainsäädäntäprosessin alkuvaiheessa, pystytään kartoittamaan ja ehkä ratkaisemaan mahdollisia ongelmia varhaisvaiheessa ja helpotetaan näin päätöksenteon sekä EU:n politiikan ja lainsäädännön toimeenpanon tehostamista. 1.5. toistaa toivomuksensa paikallisen ja alueellisen itsehallinnon periaatteiden sisällyttämisestä unionin yhteisiin periaatteisiin jäsenvaltioiden omia perustuslainsäännöksiä kunnioittaen. 1.6. on sama mieltä Euroopan parlamentin esittelijän kanssa siitä, että läheisyysperiaate ei saisi koskea vain unionin ja jäsenvaltioiden välisiä suhteita vaan sen tulisi koskea myös muita hallintolohkoja, ja viittaa Saksan, Itävallan ja Belgian julistukseen toissijaisuudesta, jonka Amsterdamin hallitustenvälinen konferenssi on ottanut huomioon. 1.7. katsoo näin ollen, että Euroopan unionin demokraattisen legitimiteetin vahvistaminen edellyttää välttämättä alue- ja paikallisviranomaisten osallistumisen tehostamista päätöksenteossa ja niiden osallistumisen lisäämistä unionin politiikan valmistelussa ja täytäntöönpanossa. Toisin kuin parlamentin työasiakirjan laatijat AK ei usko, että tämä välttämättä rasittaisi liikaa päätöksentekoprosessia tai mutkistaisi sitä. Mahdollisen mutkistumisen korvaisi pitkälti hyväksyttävyyden ja kansalaisten tunteman myötämielisyyden lisääntyminen sekä täytäntöönpanon tehostuminen (kunhan mahdolliset tekniset ongelmat on kartoitettu ja ratkaistu). 1.8. kannattaa sen vuoksi alue- ja paikallisviranomaisten osallistumisen lisäämistä koskevaa komission aloitetta. Komitea painottaa kuitenkin, että osallistumisen vahvistamisen tulee toteutua kahtaalla: yhtäältä paikallis- ja alueviranomaisia ja niiden järjestöjä tulee kuulla järjestelmällisesti ennen lainsäädäntätyön aloittamista ja toisaalta alueiden komitean asemaa poliittisessa päätöksentekoprosessissa tulee vahvistaa. Subsidiariteetti: läheisyys- eli toissijaisuusperiaate Alueiden komitea 1.9. toistaa näkemyksensä, jonka mukaan läheisyysperiaate on poliittinen periaate, joka on kantavuudeltaan perustuslaillinen. Sisällyttämällä se Euroopan unionin perussopimuksiin velvoitetaan jäsenvaltiot ja asianomaiset toimielimet toteuttamaan tehokkuus- ja suhteellisuusperiaatteita päätöksentekotason valinnassa. Tämän vuoksi läheisyysperiaatteen noudattamisella on turvattava sekä alueittaiset valtaoikeudet että paikallinen itsehallinto kunkin jäsenvaltion lainsäädäntöä kunnioittaen, etenkin kun myös paikallistasolla on useissa jäsenvaltioissa hallinnollista toimivaltaa yhteisöön nivoutuvissa asioissa. Yhteisön tulisi ryhtyä toimiin ainoastaan, mikäli suunnitelluille toimenpiteille asetettuja tavoitteita ei voida saavuttaa riittävän hyvin jäsenvaltioiden tai niiden toimivaltaisten hallintolohkojen tasolla ja ne soveltuvat näin ollen laajuutensa tai vaikutustensa vuoksi paremmin yhteisön tasolla toteutettaviksi. 1.10. katsoo, että puitelainsäädäntöä ja direktiivejä tulisi käyttää nykyistä useammin mieluummin kuin yksityiskohtaista sääntelyä; yksityiskohtaisia säännöksiä tulee antaa vain silloin, kun se on ehdottoman välttämätöntä tavoitteen saavuttamisen kannalta. 1.11. katsoo, että lainsäädäntö ei ole ainoa eikä aina välttämättä paraskaan keino vaikuttaa yhteiskunnalliseen kehitykseen. Sen vuoksi paikallisilla ja alueittaisilla elimillä on tärkeä rooli useilla Euroopan unionin asialohkoilla huolimatta näiden elinten vähäisestä osallistumisesta lainsäädännölliseen päätöksentekoon. 1.12. katsoo, että vaikka läheisyysperiaatteen noudattamisessa onkin edistytty poliittisella ja oikeudellisella tasolla sen jälkeen, kun se kirjattiin Maastrichtin sopimukseen ja kun sitä tarkennettiin Amsterdamin sopimukseen liitetyllä pöytäkirjalla toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden soveltamisesta, sen toteuttaminen ei ole vielä täydellistä eikä sillä ole ollut toivottua vaikutusta unionin toimintaan eikä jäsenvaltioiden, alueiden ja paikallisyhteisöjen toimintavaran ja vastuun varmistamiseen. 1.13. katsoo, että toissijaisuutta koskevan pöytäkirjan tärkeimmät määräykset tulisi kirjata nimenomaisesti kaikkiin uusiin perussopimuksiin mainiten jäsenvaltioiden lisäksi myös niiden paikallis- ja alueyksiköt niiden toimivallasta riippuen. 1.14. katsoo, että toissijaisuusperiaatetta koskevissa Eurooppa-valmistelukunnan päätelmissä tulisi käsitellä paikallisten ja alueittaisten hallintolohkojen roolia ja vastuualueita. 1.15. kannattaa ehdotusta, jonka mukaan Eurooppa-valmistelukunnan tulisi perustaa erityinen työryhmä käsittelemään jäsenvaltioiden valtiotasoa alemman hallinnon roolia. 1.16. pitää tarkoituksenmukaisena, että AK:lla, joka on tavallista kansalaista lähinnä olevaa hallintoa edustava toimielin, olisi erityistehtävä subsidiariteettiperiaatteen noudattamisen valvonnassa, ja on toistuvasti kehottanut kirjaamaan nimenomaisesti perussopimuksiin, että komitean tehtävänä on valvoa kyseisen periaatteen noudattamista. 1.17. ehdottaa, että alue- ja paikallisyhteisöille myönnetään oikeus nostaa kanne Euroopan yhteisön tuomioistuimessa, jos EU:n toimielimet loukkaavat niiden toimivaltuuksia. 1.18. toteaa sen vuoksi epäilevänsä, tarvitaanko subsidiariteettiperiaatteen noudattamista varten perustettua valvontaelintä; mikäli elin kuitenkin perustettaisiin, AK:n mielestä olisi tärkeää, että paikallis- ja aluehallinto olisivat siinä edustettuna. 1.19. katsoo, että jokaisessa jäsenvaltiossa tulisi olla käytössä menettely, jonka avulla valvotaan subsidiariteettiperiaatteen valtionsisäistä noudattamista. Paikallisen itsehallinnon eurooppalainen peruskirja Alueiden komitea 1.20. katsoo, että subsidiariteettiperiaatteen noudattamisella taataan unionin toimielinten sekä EU:n kansalaisuuden käsitteen demokraattinen perusta. Lisäksi läheisyysperiaatteen noudattamisella tulisi taata myös se, että poliittinen päätöksenteko on alueellisen itsehallinnon kautta nykyistä lähempänä kansalaisia. AK:n mielestä tätä läheisyysperiaatteen ulottuvuutta kuvastaa parhaiten termi "kansalaisläheisyys", ja kansalaisläheisyyden periaate tulisikin lisätä EU:n "hyvän hallintotavan" periaatteiden joukkoon. 1.21. toistaa kehotuksensa sisällyttää Euroopan unionin uuteen perustuslailliseen säännöstöön myös Euroopan neuvoston hyväksymä paikallisen itsehallinnon eurooppalainen peruskirja osana yhteisön säännöstöä, jotta voidaan rakentaa demokratian ja avoimuuden periaatteille perustuvaa unionia. 1.22. toistaa näkemyksensä, että myös alueellisen itsehallinnon periaatteen tulee ohjata unionin toimintaa demokratian hyväksi ja integraation edistämiseksi. Perusoikeuskirja Alueiden komitea 1.23. pitää perusoikeuskirjaa tärkeänä panoksena Euroopan yhdentymiseen sekä osoituksena siitä, että Euroopan unioni on arvoyhteisö; komitea kannattaa perusoikeuskirjan sisällyttämistä perustamissopimukseen. EU:n toimivalta Alueiden komitea 1.24. pitää tarpeellisena tarkastella, mitä tehtäviä Euroopan unionin huomattavasti laajennuttuaan tulee täyttää ja mitä tehtäviä sen voidaan odottaa täyttävän. On määriteltävä yhteistä toimintaa edellyttävät Euroopan unionin tavoitteet ja keskitettävä laajentuneen unionin tehtävät näille aloille. Uudelleentarkastelu voi kuitenkin tietyillä aloilla johtaa toimivallan palauttamiseen jäsenvaltiolle tai EU:n nykyisen toimivallan laajentamiseen. 1.25. korostaa, että monien tulevaisuudessa Euroopan unionin toimivaltaan kuuluvien alojen tulee edelleen kuulua yhteiseen toimivaltaan, ja se ei saa olla pelkästään Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden hallitusten vastuulla, vaan läheisyysperiaatteen ja kansalaisläheisyysperiaatteen mukaisesti myös alue- ja paikallisviranomaisten vastuulla. Tällöin on kuitenkin aina noudatettava jäsenvaltioiden perustuslainsäännöksiä. Lisäksi komitea huomauttaa, että käsite "toimivalta" ei tarkoita pelkästään lainsäädäntävaltaa, vaan siihen sisältyy myös muuta oikeudellista toimintavaltaa kunkin hallintolohkon vastuualojen puitteissa. 1.26. vaatii, että Euroopan unionin tehtävät ilmaistaan selkeästi perustamissopimuksessa. Euroopan unionin on tosin myös vastaisuudessa pystyttävä reagoimaan joustavasti kohtaamiinsa haasteisiin; Euroopan unionin yksinomaiset, jaetut ja täydentävät valtuudet olisi erotettava selvästi toisistaan. EU:lle annettavista toimivaltuuksista puhuttaessa, perussopimuksissa tarkoitetut, tähän asti pitkälti jäsentymättömät toiminnan muodot (sääntely, yhdenmukaistaminen, vastavuoroinen tunnustaminen, täydentäminen, edistäminen, yhteensovittaminen, täytäntöönpano) olisi lueteltava ja määriteltävä tyhjentävästi perustamissopimuksessa. Tässä yhteydessä Euroopan unionin tehtävänä ja tavoitteena tulisi olla erityisesti rajatylittävän yhteistyön edistäminen. 1.27. toistaa vastustavansa joustamattomien ja yksityiskohtaisten toimivaltaluetteloiden laatimista. Unionin tulisi kuitenkin ottaa huomioon jäsenvaltioiden toimivaltajaon sisäiset säännöt ja järjestelyt (ja kunnioittaa niitä). Kuuleminen Alueiden komitea a) Kuuleminen Euroopan unionin tasolla 1.28. toivoo, että alue- ja paikallisyhteisöjen rooli unionin politiikan soveltamisessa tunnustetaan ja katsoo, että niitä sekä niitä edustavia elimiä tulee kuulla kysymyksissä, jotka kunkin valtion hallintojärjestelyjen mukaan kuuluvat niiden toimivallan piiriin. 1.29. on tämän vuoksi tyytyväinen sitoumukseen, jonka Euroopan komissio tekee eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassaan: se aikoo käynnistää järjestelmällisen vuoropuhelun paikallis- ja aluehallinnon eurooppalaisten ja valtiollisten järjestöjen sekä itse alue- ja paikallisviranomaisten välillä; sitä on määrä käydä muun muassa suunniteltaessa sellaisia uusia toimintalinjoja, jotka todennäköisesti vaikuttavat alue- ja paikallisyhteisöihin tai niiden toimivaltaan. 1.30. edellyttää, että yhteisön lainsäädännön soveltamisesta vastaaville alueellisille viranomaisille jo kuulemisvaiheessa selvitetään ehdotetusta lainsäädännöstä aiheutuvat taloudelliset ja hallinnolliset seuraukset ja että ne otetaan huomioon lopullisessa päätöksenteossa. b) Alueiden komitean kuuleminen 1.31. Komitean itsensä kuulemisen osalta se esittää, että - määritetään mekanismi sen varmistamiseksi, että AK:n pakollisen kuulemisen laiminlyönnillä tai sen vastuualueita koskevan säädöksen antamisella ilman AK:n lausuntoa sille varatussa määräajassa on oikeusseuraamuksia. AK:lla tuleekin olla kanneoikeus oikeuksiensa ajamiseksi, jolloin se voisi vaatia tuomioistuimelta sellaisten pakollisen kuulemisen piiriin kuuluvista asioista tehtyjen yhteisön päätösten mitätöimistä, jotka on tehty esittämättä komitealle lausuntopyyntöä. - sen asemaa neuvoa-antavana elimenä vahvistetaan siten, että toimia toteuttavilta toimielimiltä vaaditaan perusteluja, jos ne eivät ota huomioon AK:n kantaa. Velvoite on ulotettava kaikkiin aloihin, joilla lausunnon pyytäminen on pakollista. - ulotetaan luettelo niistä aloista, joilla lausunnon pyytäminen komitealta on pakollista, koskemaan kaikkia niitä aloja, joilla paikallis- ja alueyhteisöillä on toimivaltaa. - komiteaa kuullaan vuotuisesta toimintastrategiasta sekä viestintä- ja tiedotusasioista. c) Kuuleminen jäsenvaltioissa 1.32. muistuttaa, että valkoisessa kirjassa "Eurooppalainen hallintotapa" esitetyn analyysin mukaan jäsenvaltioiden hallitukset eivät kutsu alueittaisia ja paikallisia sidosryhmiä riittävässä määrin mukaan valmistelemaan EU:n politiikkaa koskevia näkökantojaan. 1.33. katsoo, että unionia koskevien jäsenvaltioiden kannanottojen laatimisessa tulisi lisätä valtiollisten, alueittaisten ja paikallisten viranomaisten ja niitä edustavien järjestöjen välistä vuoropuhelua ja yhteistyötä, sillä se parantaisi EU:n päätöksenteon demokraattista hyväksyttävyyttä. Komitea suosittaa, että tiedonsaanti- ja osallistumisoikeudelle annetaan tehokkaat oikeudelliset takeet. Alueiden komitean tulevaisuus 1.34. muistuttaa, että AK perustettiin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen nojalla kaikkien jäsenvaltioiden "alueellisten ja paikallisten yhteisöjen" ainoaksi edustuselimeksi EU:n päätöksentekoprosessiin ja että sen tulisi näin ollen heijastaa tasavertaisesti eri jäsenvaltioiden alue- ja paikallishallinnon moninaisuutta. 1.35. toistaa, että se ei voi toimia täysitehoisesti Euroopan yhdentymiskehityksen hyväksi paikallis- ja alueyhteisöjen osallistumiskanavana niin kauan kuin se on asemaltaan rajattu avustavaksi ja neuvoa-antavaksi elimeksi. 1.36. vaatii erityisesti - toimielinaseman myöntämistä AK:lle - kanneoikeutta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa joka tapauksessa oikeuksiensa turvaamiseksi ja läheisyysperiaatteen puolustamiseksi - oikeutta esittää Euroopan komissiolle kirjallisia ja suullisia kysymyksiä - nykyistä laajempien, "pelkän neuvoa-antavan tehtävän ylittävien" valtuuksien antamista itselleen; AK:lle tulisi siis myöntää "lykkäävä veto-oikeus" joissakin pakollisen kuulemisen alaan kuuluvissa kysymyksissä sekä kysymyksissä, joissa alue- ja paikallisyhteisöille aiheutuu kustannuksia EU-säännösten vuoksi - osallistumisoikeutta neuvoston, Euroopan parlamentin ja komission väliseen vuoropuheluun yhteispäätösmenettelyn puitteissa niissä tapauksissa, joissa AK:n kuuleminen on pakollista perustamissopimuksen nojalla. Paikallis- ja aluehallinnon eurooppalaiset ja valtakunnalliset järjestöt 1.37. toteaa, että laajentumisen jälkeen unioniin kuuluu noin 250 aluetta ja 100000 paikallisviranomaista. Sen vuoksi on selvää, että EU ei voi kuulla jokaista sidosryhmää suoraan ja että niitä edustavien elimien ja järjestöjen merkitys kasvaa koko ajan. 1.38. AK on poliittinen elin, joka edustaa EU:n kaikkien alue- ja paikallisyhteisöjen yleistä etua. Sen vuoksi se eroaa sekä kansalaisyhteiskunnasta, joka on erityisiä etuja ajavien omaehtoinen foorumi, että paikallis- ja alueviranomaisten eurooppalaisista järjestöistä, jotka ovat poliittisesta kokoonpanostaan huolimatta yksityisoikeudellisia, jäsentensä etua ajavia organisaatioita. AK eroaa myös yksittäisistä paikallis- ja alueviranomaisista, jotka ovat poliittisia elimiä, mutta ajavat erityisiä omakohtaisia etujaan. Lisäksi sillä on EU:n neuvoa-antavana virallisena elimenä erityisasema, joka erottaa sen paikallis- ja alueviranomaisten eurooppalaisista järjestöistä. 1.39. Sanottu ei mitenkään vähennä niiden muiden elinten oikeutusta, jotka ajavat aluekohtaisia tai paikallisia etuja pitämällä yhteyttä yhteisön toimielinten kanssa tai joita toimielinten täytyy kuulla järjestelmällisesti riippuen kulloinkin tarvittavasta tiedosta. Vaikuttaa täysin luonnolliselta, että kulloinkin käsiteltävästä kysymyksestä riippuen komissio järjestää kuulemistilaisuuksia, joihin osallistuu kustakin erityiskysymyksestä kiinnostuneita eurooppalaisia ja valtakunnallisia järjestöjä tai yksittäisiä alueita, jos kysymys on erityisen tärkeä jollekin seudulle tai alueelliselle ryhmittymälle. Alueet, joilla on omaa lainsäädäntävaltaa 1.40. kehottaa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön sisäisen järjestelmänsä mukaisesti asianmukaisia menettelyjä, jotta alueet ja paikallisviranomaiset (ja/tai niiden yhteenliittymät) voisivat osallistua niiden kannanottojen valmisteluun, joista keskustellaan Euroopan unionin neuvostossa, silloin kun käsiteltävät asiat kuuluvat niiden toimivallan piiriin. 1.41. toistaa kantansa, jonka mukaan alueiden edustajien on voitava osallistua myös kaikkiin neuvoston päätöksiä edeltäviin valmisteluvaiheisiin, jotta mahdollistettaisiin täydellinen ja tehokas vaikuttaminen kaikissa erityiskysymyksissä, joissa alueilla ja paikallisyhteisöillä on toimivaltaa (kunkin jäsenvaltion perustuslain mukaisesti) ja jotka koskevat niitä suoraan. 1.42. katsoo lisäksi, että alueiden komitean tulisi alueiden ja paikallisviranomaisten edustajana voida osallistua jäsenvaltioiden parlamenttien ohella ja kunkin jäsenvaltion perustuslain mukaisesti läheisyysperiaatteen ja toimivallan jaon noudattamisen etukäteisvalvontaan. 1.43. kiistää väitteen, jonka mukaan aluepainotteisen edunvalvontatoiminnan kehitystä "tuskin voi pitää [muihin] alueisiin kohdistuvan yhteisvastuullisuuden osoituksena". Komitea edustaa alue- ja paikallisyhteisöjä, joten sen mielestä on täysin ymmärrettävää, että tietyt alueet, paikallisyhteisöt sekä niitä edustavat elimet ajavat omia etujaan Euroopan unionissa samalla kun ne etsivät aktiivisesti alueiden komiteassa yhteisiä toimintamahdollisuuksia. 1.44. tukee lainsäädäntövaltaa käyttävien alueparlamenttien pyrkimyksiä kehittää edelleen toimielinsuhteita Euroopan parlamenttiin. 1.45. kiistää myös esittelijän väitteen, jonka mukaan valtiosääntöasemaltaan vahvat Euroopan alueet ovat myös rikkaita, jolloin vaarana on yhdentymisen eriytyminen rikkaiden ja köyhien alueiden välillä. Tämä väite ei saa tukea Eurostatin tekemistä Euroopan unionin alueiden BKT-tilastoista, joiden uusimmat tiedot ovat pohjana komission tiedonannolle "Taloudellista ja sosiaalista koheesiota käsittelevä ensimmäinen väliraportti"(8). Vaikka nämä alueet puolustavat yhteisiä etujaan omien erityisten toimivaltuuksiensa perusteella, ne ovat kuitenkin yhtä solidaarisia kuin muutkin Euroopan unionin alueet ja paikallisyhteisöt ja haluavat pitää huolta siitä, että taloudellinen ja sosiaalinen koheesiopolitiikka on oikeudenmukaista. Päätöshuomautus 1.46. kehottaa sen vuoksi kaikkia alueita, joilla on omaa lainsäädäntävaltaa, ja kaikkia muita valtiotasoa alempia viranomaisia yhdistämään tietotaitonsa ja kokemuksensa tavoitteenaan tehostaa yhteistyön avulla toissijaisuus- ja läheisyysperiaatteiden soveltamista Euroopan unionissa. 2. Alueiden komitean suosituksia muutoksiksi uutta perussopimusta varten Keskeiset periaatteet 2.1. EU:sta tehdyn sopimuksen 6 artiklassa tulisi mainita unionin hallintotavan periaatteet suunnilleen siten kuin ne on esitetty eurooppalaista hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa: "avoimuus, osallistuminen, vastuun kantaminen, tehokkuus, johdonmukaisuus, toissijaisuus (kansalaisläheisyys) ja suhteellisuus". Komitea lisäisi luetteloon seuraavat kaksi: "kuuleminen, kumppanuus". 2.2. EU:sta tehdyn sopimuksen 6 artiklassa, jossa viitataan unionin perusperiaatteisiin, tulisi viitata erityisesti alueelliseen itsehallintoon ja paikallisen itsehallinnon eurooppalaiseen peruskirjaan sekä sitoutua noudattamaan sitä seuraavasti: "Unioni kunnioittaa alueellista itsehallintoa sekä Euroopan neuvoston vuonna 1985 laatimassa paikallisen itsehallinnon peruskirjassa taattuja paikalliseen itsehallintoon liittyviä oikeuksia". 2.3. Lisäksi EU:sta tehdyn sopimuksen 6 artiklan 3 kohdassa tulisi viitata Euroopan unionin perusoikeuskirjaan, ja perusoikeuskirjan määräykset tulisi kirjata perustamissopimuksen sopiviin kohtiin. Lisäksi EU:sta tehdyn sopimuksen 6 artiklan kolmannen kohdan, joka koskee jäsenvaltioiden kansallisen ominaislaadun arvossa pitämistä, tulisi kuulua seuraavasti: "Unioni pitää arvossa jäsenvaltioidensa ja (niiden sisäisten hallintojärjestelyjen mukaisesti) niiden alueiden ja paikallisviranomaisten ominaislaatua." Subsidiariteetti 2.4. EY:n perustamissopimuksen 5 artiklaan tulisi lisätä seuraava: "Yhteisö ottaa huomioon jäsenvaltioiden toimivaltajaon sisäiset säännöt ja järjestelyt (ja kunnioittaa niitä)". 2.5. EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan subsidiariteetin määritelmässä tulisi mainita nimenomaisesti "jäsenvaltiot tai niiden paikallis- ja alueyhteisöt kunkin jäsenvaltion niille myöntämästä toimivallasta riippuen". 2.6. EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa tulisi harkita menettelyä (ei välttämättä uutta instituutiota), jonka avulla valvotaan toissijaisuusperiaatteen noudattamista, ja asettaa jäsenvaltioille "velvoite luoda menettely periaatteen noudattamisen valvomiseksi valtion oman käytännön mukaisesti". 2.7. Muutetaan EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan ensimmäinen kohta kuulumaan seuraavasti: "Jäsenvaltiot sekä niiden alue- ja paikallisviranomaiset toteuttavat kukin toimivaltansa puitteissa kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi." "Kaikkiin lainsäädäntöehdotuksiin tulee liittää arvio täytäntöönpanoelinten (taloudellisten tai hallinnollisten) resurssien tarpeesta." EY:n perustamissopimuksen 230 artiklaa tulisi täydentää seuraavasti: "Yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista jäsenvaltion, jäsenvaltion alueen tai jäsenvaltion paikallisviranomaisen lainsäädäntävaltansa puitteissa tai alueiden komitean nostamat kanteet läheisyysperiaatteen rikkomisen vuoksi". Kuuleminen 2.8. EY:n perustamissopimuksen 211 artiklaan tulisi lisätä seuraava velvoite: "Komission tulee toimia kumppanuuden hengessä jäsenvaltioiden ja vaaleilla valittujen alue- ja paikallisviranomaisten sekä niitä edustavien elinten kanssa noudattamalla hyvän hallintotavan periaatteita ja erityisesti kuulemista koskevaa periaatetta." Alueiden komitean katsominen toimielimeksi 2.9. EY:n perustamissopimuksen 7 artiklan ensimmäisessä kohdassa olevaan toimielinluetteloon tulisi lisätä "alueiden komitea" (ja poistaa vastaavasti viittaus 2 kohdasta). 2.10. viidennen osan I osaston 1 lukuun tulisi lisätä uusi 5 jakso "alueiden komitea", jotta voidaan toteuttaa sen toivomus saada toimielimen asema. Nykyisen 4 luvun artiklat ja määräykset siirrettäisiin tähän uuteen jaksoon. EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan kolmanteen kohtaan tulisi kirjata alueiden komitean oikeus nostaa kanne oikeuksiensa turvaamiseksi, ja kohdan tulisi kuulua seuraavasti: "Yhteisön tuomioistuimella on samoin edellytyksin toimivalta ratkaista Euroopan parlamentin, tilintarkastustuomioistuimen, EKP:n ja alueiden komitean oikeuksiensa turvaamiseksi nostamat kanteet". 2.11. EY:n perustamissopimuksen 263 artikla tulisi muuttaa kuulumaan seuraavasti: "Alueellisten ja paikallisten hallintoelimien edustajista koostuva alueiden komitea suorittaa sille tässä sopimuksessa annetut tehtävät". 2.12. EY:n perustamissopimuksen 265 artiklan 1 kohdan loppuun tulisi lisätä: "Mikäli komiteaa ei kuulla tapauksessa, jossa se on pakollista tämän sopimuksen perusteella, menettelyä lykätään muissa toimielimissä (tai mitätöidään jo tehty päätös) komitean lausunnon antamiseen asti tässä perustamissopimuksessa asetetuissa aikarajoissa". Näin annetaan komitealle lykkäävä veto-oikeus tietyissä tapauksissa. 2.13. EY:n perustamissopimuksen 265 artiklan 1 kohdan määräaikaa tulisi pidentää kolmeen kuukauteen, sillä komitea voi pitää täysistunnon vain viisi kertaa vuodessa. 2.14. EY:n perustamissopimuksen 265 artiklan 3 kohdan loppuun tulisi lisätä seuraava: "Komitealla on oikeus esittää Euroopan komissiolle kirjallisia ja suullisia kysymyksiä". 2.15. EY:n perustamissopimuksen 265 artiklan (uuden) 7 kohdan tulisi kuulua seuraavasti: "Neuvosto ja komissio laativat säännöllisesti perustellun kertomuksen toimista, joihin on ryhdytty komitean lausuntojen perusteella". Yhteispäätösmenettely 2.16. EY:n perustamissopimuksen 251 artiklaan, sovittelukomitean kokoonpanoa koskevaan 4 kohtaan lisätään seuraava: "Alueiden komitea voi osallistua kokouksiin tarkkailijana, kun niissä käsitellään tämän perustamissopimuksen perusteella pakollisen kuulemisen alaan kuuluvia kysymyksiä. Tällöin se voi selvittää muille toimielimille niitä vaikutuksia, joita päätöksistä aiheutuu sen edustamille hallintolohkoille". 2.17. antaa puheenjohtajansa tehtäväksi toimittaa tämän lausunnon Euroopan parlamentin puhemiehelle, neuvostolle, Euroopan komissiolle sekä Eurooppa-valmistelukunnan puheenjohtajalle. Bryssel 21. marraskuuta 2002. Alueiden komitean puheenjohtaja Albert Bore (1) EYVL C 192, 12.8.2002, s. 24. (2) EYVL C 192, 12.8.2002, s. 31. (3) EYVL C 107, 3.5.2002, s. 36. (4) EYVL C 107, 3.5.2002, s. 5. (5) EYVL C 253, 12.9.2001, s. 25. (6) EYVL C 198, 14.7.1999, s. 73. (7) Puheenjohtaja Romano Prodin puhe 02/344, Bellagio 15.7.2002. (8) KOM(2002) 46 lopullinen.