KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Vastuuvapauslauseke: Tämä raportti edustaa ainoastaan sen laadintaan osallistuneiden komission yksiköiden kantaa. Se ei rajoita komission mahdollisesti tekemien päätösten lopullista muotoa. Oheisasiakirja ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi radiolaitteiden asettamista saataville markkinoilla koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta /* SWD/2012/0300 final */





KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Vastuuvapauslauseke: Tämä raportti edustaa ainoastaan sen laadintaan osallistuneiden komission yksiköiden kantaa. Se ei rajoita komission mahdollisesti tekemien päätösten lopullista muotoa. Oheisasiakirja ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi radiolaitteiden asettamista saataville markkinoilla koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta Johdanto Tässä vaikutustenarviointiraportin tiivistelmässä tarkastellaan radio- ja telepäätelaitteista[1] annetun direktiivin 1999/5/EY[2] mahdollista tarkistamista. Direktiivin kattamien markkinoiden arvo on arviolta 63 miljardia euroa (2007), ja sen piiriin kuuluvat muiden muassa matkapuhelimet, matkaviestinverkkolähettimet ja kiinteän verkon puhelimet.[3] Direktiivillä yhdenmukaistetaan terveyden ja turvallisuuden suojelua, sähkömagneettista yhteensopivuutta ja haitallisten häiriöiden välttämistä koskevia EU:n tason lainsäädännöllisiä vaatimuksia. 1. Ongelmien määrittely 1.1. Sääntöjä noudatettu heikosti On havaittu, että direktiivin vaatimuksia noudatetaan heikosti. EU:n markkinavalvontaviranomaisilta saatujen tietojen mukaan olennaisten vaatimusten noudattamisen taso on 28–56 prosenttia ja hallinnollisten vaatimusten kohdalla vieläkin heikompi. Markkinavalvontaviranomaisten mahdollisuuksia toteuttaa täytäntöönpanotoimia tehokkaasti heikentää merkittävästi tuotteiden ja valmistajien heikko jäljitettävyys. Ellei asianmukaista yhteyspistettä pystytä löytämään, markkinavalvontaviranomaiset joutuvat avaamaan jakeluketjun voidakseen ottaa yhteyden henkilöön, joka vastaa tuotteen saattamisesta EU:n markkinoille. Direktiivi on monilta osin lisäksi monitulkintainen ja tarpeettoman monimutkainen (ks. kohta 2.2), ja valmistajien on suhteellisen työlästä ymmärtää direktiivin mukaiset velvollisuutensa. 1.2. Direktiivin säännöksiin liittyvät ongelmat Direktiiviä pidetään liian monimutkaisena ja monitulkintaisena. Erilaisia tulkintoja esiintyy esimerkiksi seuraavista: · Koskeeko 3 artiklan 2 kohdassa asetettu olennainen vaatimus (”käyttävät tehokkaasti – – spektriä – – haitallisen häirinnän välttämiseksi”) vain lähettimiä vai myös radiolaitteen vastaanottotoiminnetta? · Miten erotetaan toisistaan velvollisuus kiinnittää varoitusmerkki tuotteisiin, joiden käyttöä on rajoitettu, ja velvollisuus ilmoittaa sellaisten laitteiden saattamisesta markkinoille, jotka käyttävät yhdenmukaistamattomia taajuuksia? Nämä ja muut monitulkintaisuudet johtavat siihen, että direktiiviä sovelletaan epäyhtenäisesti, ja muodostavat esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. Direktiivissä on lisäksi lukuisia hallinnollisia säännöksiä, joista osa on arvoltaan kyseenalaisia. Tämä koskee esim. sitä, että laitteeseen, pakkaukseen ja käyttöohjeisiin on kiinnitettävä CE-merkintä, ilmoitetun laitoksen numero ja varoitusmerkki. 1.2.1. Radio- ja telepäätelaitedirektiivin soveltamisalaan liittyvät ongelmat On epäselvää, miten direktiiviä pitäisi soveltaa eräisiin erityisiin laiteryhmiin, kuten ohjelmistoilla muunnettavissa oleviin laitteisiin ja useista komponenteista koostuviin asennuksiin. Direktiivin nojalla ei voida edellyttää, että laite toimii yhteen esimerkiksi laturien kaltaisen lisälaitteiden kanssa. Koska asiasta ei ole vapaaehtoisia teollisuuden sopimuksia, yhteentoimimattomuus aiheuttaa käyttäjille hankaluuksia ja synnyttää tarpeetonta jätettä.[4] Vastaanottimet (esim. GPS- tai Galileo-vastaanottimet) kuuluvat yleisesti ottaen direktiivin soveltamisalaan. Yleisradiolähetysten vastaanottamiseen tarkoitetut laitteet ja tarkoituksellisesti säteilyä lähettävät laitteet, jotka eivät pysty viestimään (esim. langattomat laturit), eivät kuulu tämä direktiivin vaan sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan direktiivin soveltamisalaan.[5] Samankaltaisiin laitteisiin sovellettavat erilaiset lakisääteiset vaatimukset nakertavat oikeusvarmuutta. 1.3. Innovatiivisten radiolaitteiden pääsyä markkinoille haittaavat sääntelytekijät Uuden radioteknologian pääsy markkinoille edellyttää sen olevan radio- ja telepäätelaitedirektiivin vaatimusten mukaista. Tähän liittyy kaksi ongelmaa: · Kohtuuttomat viiveet yhdenmukaistettujen standardien kehittämisessä (jopa useita vuosia) ja viitetietojen julkaisemisessa EUVL:ssä[6] (jopa vuosi). · Vaikeudet saada lausuntoja ilmoitetuilta laitoksilta, kun spektrin käytön säännöistä ei ole sovittu. Innovaatioiden pääsyyn markkinoille vaikuttaa muitakin tekijöitä, jotka eivät kuulu radio- ja telepäätelaitedirektiivin soveltamisalaan. Niitä ovat esimerkiksi taajuuksien yhdenmukaistamisen puutteellisuus EU:ssa ja taajuuksien käytön uudelleenjakoon liittyvän prosessin suhteellinen pitkäkestoisuus, monimutkaisuus ja epävarmuus. 1.4. Kehen toiminta vaikuttaa · radio- ja telepäätelaitteiden käyttäjät, julkiset palvelut ja kansalaiset, joihin vaatimustenvastaiset laitteet vaikuttavat · valmistajat, jotka kärsivät vaatimustenvastaisten laitteiden aiheuttamasta kilpailun vääristymisestä, direktiivin monimutkaisuudesta ja monitulkintaisuudesta ja vaikeuksista saattaa innovaatioita markkinoille · markkinavalvontaviranomaiset, joiden on hankala panna direktiivi tehokkaasti täytäntöön ja jotka kärsivät heikosta oikeusvarmuudesta. 2. Toissijaisuusanalyysi Sisämarkkinat on ala, jolla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 4 artiklan mukaisesti sovelletaan jaettua toimivaltaa. Tarkistettu direktiivi perustuu SEUT-sopimuksen 26 artiklaan (sisämarkkinat) ja 114 artiklaan (lainsäädännön lähentäminen). Sisämarkkinoiden kulmakivinä tällä alalla toimivien säännösten mukauttamiseen, selkeyttämiseen tai yksinkertaistamiseen tarvitaan EU:n tason toimia. Jäsenvaltiot eivät pysty yksinään toteuttamaan tätä tavoitetta. Mahdollinen uusi vaatimus valmistajan ja/tai tuotteen rekisteröinnistä EU:n tasolla (vaihtoehdot A2, A3 ja A4) vaikuttaisivat koko EU:n markkinoihin, ja sen edut suhteessa vastaaviin kansallisen tason toimenpiteisiin ovat selviä. Vaihtoehto C2 vaikuttaa taajuusspektrin sääntelyyn, joka kuuluu pitkälti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tätä selvitetään jäljempänä. Muiden tarkasteltujen vaihtoehtojen osalta voidaan EU:n oikeutta toimia ja EU:n tason toimien tuomaa lisäarvoa pitää täysin selvänä. 3. Tavoitteet Radio- ja telepäätelaitedirektiivin tarkistamisella pyritään parantamaan direktiivin olennaisten vaatimusten täytäntöönpanoa. Direktiivillä on suojeltava ja parannettava sisämarkkinoita, vältettävä tarpeettomat kustannukset ja rasitteet etenkin pk-yritysten osalta ja tuettava innovointia. Erityiset ja toiminnalliset tavoitteet ovat seuraavat: A Parannetaan direktiivin täytäntöönpanoa ja sen vaatimusten noudattamista. · Vahvistetaan talouden toimijoiden velvollisuuksia ja parannetaan markkinavalvontaviranomaisten käytettävissä olevia oikeudellisia välineitä etenkin tuotteiden jäljitettävyyden osalta. B Tarjotaan vankka oikeusperusta olennaisten vaatimusten täytäntöönpanolle. · Selkeytetään, yksinkertaistetaan tai poistetaan erinäisiä säännöksiä ja hallinnollisia velvollisuuksia. Parannetaan johdonmukaisuutta suhteessa muuhun EU-lainsäädäntöön. · Helpotetaan direktiivin soveltamista eräisiin erityisiin teknologioihin. Mahdollistetaan laitteiden ja lisälaitteiden rajapintojen yhdenmukaistaminen. · Sisällytetään direktiivin soveltamisalaan kaikki laitteet, joiden osalta haitallisten häiriöiden välttäminen on merkityksellistä. C Poistetaan sääntelyesteet innovatiivisten radiolaitteiden pääsyltä markkinoille. · Yksinkertaistetaan sääntelyyn liittyvää päätöksentekoa ja lyhennetään siihen kuluvaa aikaa. 4. Toimintavaihtoehdot 4.1. Tavoitetta A palvelevat vaihtoehdot – Vaihtoehto A0 vastaa nykytilannetta. – Vaihtoehdon A1 myötä direktiivi saatetaan linjaan uuden tuotteiden kaupan pitämistä koskevan yleisen lainsäädännön kanssa. – Vaihtoehto A2 sisältää vaihtoehdon A1, ja lisäksi sillä velvoitetaan valmistajat rekisteröimään yhteystietonsa EU:n tason keskusjärjestelmään. Kaikkiin EU:n markkinoille saatettaviin tuotteisiin on kiinnitettävä yrityksen yksilöllinen rekisterinumero. – Vaihtoehto A3 sisältää vaihtoehdon A1, ja lisäksi sillä velvoitetaan valmistaja rekisteröimään kukin uusi tuotetyyppi EU:n tason keskusjärjestelmään ja lataamaan sinne osa teknisistä asiakirjoista. Kuhunkin vastaavaan tuotteeseen on kiinnitettävä tuotekohtainen rekisterinumero. – Vaihtoehto A4 sisältää vaihtoehdon A1, ja lisäksi komissiolla on mahdollisuus siirretyn säädösvallan nojalla ottaa käyttöön vaihtoehdon A3 mukainen tuotteen rekisteröinti tiettyjen sellaisten laiteluokkien osalta, joiden kohdalla ei ole päästy hyvään vaatimustenmukaisuuteen. 4.2. Tavoitetta B palvelevat vaihtoehdot – Vaihtoehto B0 vastaa nykytilannetta. – Vaihtoehdolla B1 saatetaan direktiivin määritelmät ja velvollisuudet linjaan uuden tavaroiden sisämarkkinoita koskevan yleisen lainsäädännön kanssa, selkeytetään nyt ongelmallisia säännöksiä direktiivin nykyisen täytäntöönpano-oppaan perusteella ja yksinkertaistetaan eräitä hallinnollisia velvollisuuksia. – Vaihtoehto B2 sisältää vaihtoehdon B1, ja lisäksi sillä otetaan käyttöön uusia säännöksiä, jotka koskevat eräitä erityisiä teknologioita, ja yhteentoimivuutta lisälaitteiden kanssa koskeva uusi vaatimus sekä laajennetaan soveltamisalaa sisällyttämällä siihen kaikki radiolähettimet ja ‑vastaanottimet. – Vaihtoehto B3 sisältää vaihtoehdon B1, ja sillä otetaan käyttöön uusia säännöksiä, jotka koskevat eräitä erityisiä teknologioita, rajoitetaan direktiivin soveltamisala radiolähettimiin, ja annetaan komissiolle mahdollisuus helpottaa direktiivin soveltamista ja käsitellä yhteentoimivuutta lisälaitteiden kanssa. 4.3. Tavoitetta C palvelevat vaihtoehdot – Vaihtoehto C0: ei uusia EU:n toimia. – Vaihtoehto C1 sisältää muita kuin lainsäädäntötoimenpiteitä: perustetaan keskitetty EU-yhteyspiste, josta haetaan kokeellisia toimilupia radiolaitteiden käyttöön, laaditaan toimintasuunnitelma, jolla parannetaan sääntelijöiden, ilmoitettujen laitosten ja standardointielinten yhteistyötä, ja järjestetään pk-yrityksille ja muille yrityksille suunnattu tiedotuskampanja radiolaitteisiin sovellettavista sääntelypuitteista. – Vaihtoehto C2 sisältää vaihtoehdon C1 ja kaksi oikeudellista muutosta: luodaan erityinen sellaisten ilmoitettujen laitosten luokka, jotka keskittyvät tavallista innovatiivisempiin radiolaitteisiin, ja perustetaan EU:n tason keskuselin, jolla on valtuudet sallia joidenkin radiolaitteiden saattaminen markkinoille ja käyttö selkeästi määritellyillä maantieteellisillä alueilla ja selkeästi määritellyksi ajaksi. 5. Vaikutusten arviointi Kaikkia vaihtoehtoja arvioidaan sen suhteen, miten tuloksellisia ne ovat tavoitteiden kannalta. Paremman vaatimustenmukaisuuden myötä odotetaan saatavan myönteisiä yhteiskunnallisia vaikutuksia: terveyden ja turvallisuuden suojelu kohenee ja laitteet toimivat paremmin, mistä on hyötyä kuluttajille, yrityksille ja julkisille palveluille. Taloudelliset vaikutukset liittyvät sisämarkkinoiden toimintaan, taajuuksien tehokkaaseen käyttöön ja direktiivin aiheuttamiin hallinnollisiin kustannuksiin sekä eräisiin innovaatioseikkoihin. Pk-yrityksille ei ole havaittu aiheutuvan merkittäviä vaikutuksia. 5.1. Tavoitetta A palvelevat vaihtoehdot – Parannetaan direktiivin täytäntöönpanoa ja sen vaatimusten noudattamista Noin puolet jäsenvaltioista ja useimmat talouden toimijat[7] odottavat direktiivin linjaamisen uuteen lainsäädäntökehykseen (vaihtoehto 1) vaikuttavan merkittävästi vaatimustenmukaisuuteen radio- ja telepäätelaitteiden alalla. Useimmat markkinavalvontaviranomaiset uskovat, että vaihtoehdolla A2 olisi myönteisiä mutta rajallisia vaikutuksia täytäntöönpanon tehokkuuteen ja vaatimustenmukaisuuteen. Vaihtoehdon A3 myötä täytäntöönpanoa varten saadaan uusi väline, jonka avulla päästään nopeasti käsiksi rekisteröityjen tuotteiden teknisiin asiakirjoihin ja tuotekohtaiset yhteystiedot ovat saatavilla verkossa, mikä nopeuttaa täytäntöönpanoa. Yksi markkinavalvontaviranomainen arvioi, että markkinavalvontaan osoitettua aikaa ja resursseja voitaisiin säästää jopa 10–15 prosenttia ja että reagointiaika paranisi useilla viikoilla. Pelkästään ongelmallisiin tuoteluokkiin keskittyvällä vaihtoehdolla A4 olisi todennäköisesti vastaavat vaikutukset tehokkuuteen kuin vaihtoehdolla A3. Vaihtoehdolla A3 katsotaan olevan selvästi suuremmat negatiiviset vaikutukset hallinnolliseen rasitukseen kuin muilla vaihtoehdoilla. Vuoden 2010 kuulemiseen vastanneista 32 prosenttia (mutta vain 12 prosenttia pk-yrityksistä) arvioi vaikutukset merkittäviksi – uuteen lainsäädäntökehykseen linjaamisen kohdalla näin arvioi vain 10 prosenttia. Vaikuttaa siltä, että nykyistä velvollisuutta laatia tekniset asiakirjat ennen tuotteen saattamista markkinoille ei useinkaan noudateta. Jos näin on, näiden tietojen keräämisestä, muotoilusta ja lataamisesta koituisi erittäin vähän hallinnollista lisärasitusta. Vaihtoehto A4 lisäisi hallinnollisia kustannuksia vain niiden tuoteluokkien osalta, jotka on rekisteröitävä. Nämä ja muut vaikutukset esitetään tiivistetysti seuraavassa taulukossa: Taulukko 1. Tiivistelmätaulukko tavoitetta A palvelevien vaihtoehtojen vertailusta || Tuloksellisuus tavoitteen A kannalta || Kustannukset ja tehokkuus || Johdon­mukaisuus Vaihtoehto A0 || 0 || 0 || 0 Vaihtoehto A1 || +/++ Keskitasosta merkittävään || - Lisää hallinnollisia vaatimuksia etenkin maahantuojille ja jakelijoille || +++ Uusi lainsäädäntökehys parantaa johdonmukaisuutta suhteessa uuden lähestymistavan lainsäädäntöön Vaihtoehto A2 || +/++ Vaikutuksia rajoitetusti A1:n lisäksi || -/+ Valmistajien mukaan rasitus kasvaa hieman Markkinavalvontaviranomaisten tehokkuus paranee rajoitetusti || +++/- Uusi lainsäädäntökehys: sama kuin edellä / Lievä poikkeama uuden lähestymistavan lainsäädännöstä Vaihtoehto A3 || +++ Uusi väline velvollisuuksien tehokkaaseen täytäntöönpanoon ja yritysten valistamiseen || --/++ Valmistajien mukaan rasitus kasvaa selvästi Markkinavalvonta­viranomaisten tehokkuus paranee Investoinnit arviolta 300 000 euroa || +++/-- Uusi lainsäädäntökehys: sama kuin edellä / Poikkeaa uuden lähestymistavan lainsäädännöstä Vaihtoehto A4 || ++ Uusi väline pelkästään ongelmallisten luokkien osalta || -/+++ Teollisuuden rasitus kasvaa vähemmän kuin vaihtoehdossa A3 Kokonaistehokkuus parempi kuin vaihtoehdossa A3 || +++/- Uusi lainsäädäntökehys: sama kuin edellä / Poikkeaa uuden lähestymistavan lainsäädännöstä perustelluissa tapauksissa 5.2. Tavoitetta B palvelevat vaihtoehdot – Tarjotaan vankka oikeusperusta olennaisten vaatimusten täytäntöönpanolle Taulukko 2. Tiivistelmätaulukko tavoitetta B palvelevien vaihtoehtojen vertailusta || Tuloksellisuus tavoitteen B kannalta || Sivu­vaikutukset || Kustannukset ja tehokkuus || Johdon­mukaisuus Vaihtoehto B0 || 0 || 0 || 0 || 0 Vaihtoehto B1 || ++ – Selkeyttää merkittävästi || + – Vaatimusten­mukaisuus paranee (tavoite A) || ++ Hiukan vähemmän hallinnollisia vaatimuksia || ++ – Johdonmukaisuus suhteessa muuhun EU-lainsäädäntöön paranee Vaihtoehto B2 || ++/- – Selkeyttää direktiivin soveltamista erityisiin teknologioihin – Yhteentoimivuutta lisälaitteiden kanssa koskevaa yleistä vaatimusta ei ehkä pystytä soveltamaan – Oikeusvarmuus paranee, kun kaikki vastaanottimet kuuluvat radio- ja telepäätelaitedirektiivin piiriin – Taajuuksien suojaaminen paranee, kun kaikki tarkoituksellisesti säteilyä lähettävät laitteet kuuluvat radio- ja telepäätelaitedirektiivin piiriin || +/- – Taajuuksien käyttö tehostuu vastaanottimille asetettujen lakisääteisten vaatimusten myötä – Yhteentoimivuutta lisälaitteiden kanssa koskeva yleinen vaatimus saattaa hillitä innovointia || -- – Lisäkustannuksia yleisestä yhteentoimivuus­vaatimuksesta – Jonkin verran lisäkustannuksia yleisradio­lähetysten vastaanottimille ja ei-viestiville tarkoituksellisesti säteilyä lähettäville laitteille || Vaihtoehto B3 || +++ – Komissio pystyy valtuuksillaan reagoimaan tuleviin teknologiaan, markkinoihin ja oikeudellisiin asioihin liittyviin kysymyksiin – Oikeusvarmuus paranee, kun kaikki vastaanottimet ja kiinteät päätelaitteet kuuluvat sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan direktiivin piiriin – Taajuuksien suojaaminen paranee, kun kaikki tarkoituksellisesti säteilyä lähettävät laitteet kuuluvat radio- ja telepäätelaitedirektiivin piiriin || - – Vastaanotinten toimintakyky jää vapaaehtoisten standardien varaan – 3 artiklan 3 kohdan olennaisia vaatimuksia ei sovelleta puhtaisiin vastaanottimiin, esim. Galileo-vastaanottimiin || +/- – Jonkin verran lisäkustannuksia ei-viestivien tarkoituksellisesti säteilyä lähettävien laitteiden suhteen – Jonkin verran kustannussäästöjä pelkästään vastaanottavien laitteiden ja kiinteiden päätelaitteiden osalta || ++ – Johdonmukaisuus suhteessa EU:n muuhun kilpailu­lainsäädäntöön paranee – Täytäntöönpano­valta helpottaa direktiivin yhtenäistä soveltamista koko EU:ssa 5.3. Tavoitetta C palvelevat vaihtoehdot – Poistetaan sääntelyesteet radiolaitteisiin liittyvältä innovoinnilta Vaihtoehdon C1 odotetaan lisäävän yritysten tietoisuutta sääntelystä, helpottavan ilmoitettujen laitosten roolia innovatiivisten tuotteiden arvioimisessa ja lyhentävän jonkin verran käsittelyaikoja, jotta uudenlaiset tuotteet saadaan nivottua sääntelypuitteisiin. Vaihtoehdon C2 mukaisen EU:n tason keskuselimen ansiosta voitaisiin lyhentää innovatiivisten tuotteiden markkinoilletuontiaikaa joissain tapauksissa jopa 1–2 vuotta. Alan teollisuus on haluton investoimaan tilapäisten lupien perusteella. EU:n tason keskuselin tarvitsisi henkilökuntaa; pienimmän arvion mukaan tarvittaisiin kymmenen kokoaikaista työntekijää.[8] Elimen toimivalta nostaa esiin toissijaisuuskysymyksiä suhteessa kansalliseen toimivaltaan tällä alalla. Nämä ja muut vaikutukset esitetään tiivistetysti seuraavassa taulukossa: Taulukko 3. Tiivistelmätaulukko tavoitetta C palvelevien vaihtoehtojen vertailusta || Tuloksellisuus tavoitteen C kannalta || Sivuv­aikutukset || Kustannukset ja tehokkuus || Johdon­mukaisuus Vaihtoehto C0 || 0 || 0 || 0 || 0 Vaihtoehto C1 || + – Markkinoille­pääsyyn liittyvät sääntelyviipeet lyhenevät vähitellen || || + – Toiminta tehostuu vähitellen || + – Nykyisestä institutionaalisesta järjestelystä tulee johdonmukaisempi Vaihtoehto C2 || +/++ – Luottamus ”erikoistuneiden” ilmoitettujen laitosten lausuntoihin paranee – Markkinoille­pääsyyn liittyvät sääntelyviipeet lyhenevät selvästi – Tilapäiset luvat eivät houkuttele investoimaan || -- – Erityinen ilmoitettujen laitosten luokka saattaa vääristää kilpailua ilmoitettujen laitosten keskuudessa – Vaikeuksia tilapäisten lupien peruuttamisessa || -- Merkittäviä kustannuksia: – Erityisten ilmoitettujen laitosten luokan uusi akkreditointi – Uuden osaamiskeskuksen perustaminen – Suuret kustannukset aiemmin hyväksyttyjen laitteiden pois vetämisestä || -- – Kaksinkertainen lupajärjestelmä – Toissijaisuus­kysymyksiä 6. Vaihtoehtojen vertailu ja parhaana pidetty vaihtoehto Vaihtoehdolla A1 parannettaisiin vaatimusten noudattamista vain vähäisin hallinnollisin lisäkustannuksin. Vaihtoehdon A2 mukaisesta valmistajien rekisteröinnistä saataisiin vain rajoitetusti lisäarvoa. Vaihtoehdon A3 mukainen täysimittainen tuotteiden rekisteröinti on vahva lisäväline markkinavalvonnan tehostamiseen, mutta teollisuus katsoo sen aiheuttavan huomattavaa lisärasitusta. Vaihtoehto A4 tarjoaa joustavan ja oikeasuhteisen mallin: direktiivi saatetaan linjaan uuden lainsäädäntökehyksen kanssa, ja käyttöön otetaan vaatimustenmukaisuuden edellyttämä tuotteiden rekisteröinti tietyissä tuoteluokissa. Vaihtoehdon A4 katsotaan siksi palvelevan tavoitetta A parhaiten. Vaihtoehdolla B1 selkeytetään ja yksinkertaistetaan direktiiviä, kevennetään rasitetta ja parannetaan johdonmukaisuutta. Vaihtoehto B2 selkeyttää ja kohentaa oikeusperustaa, kun on kyse tietyistä erityisistä teknologioista, käyttötarkoituksensa mukaisesti säteilyä lähettävistä laitteista ja vastaanottimista. Vastaanoton toimivuutta koskevat vaatimukset tehostavat taajuuksien käyttöä mutta lisäävät kustannuksia. Vaihtoehdon B3 myötä voidaan selkeyttää direktiivin soveltamista nykyisten ja tulevien erityisten tapausten osalta, asettaa selkeät kriteerit sen soveltamisalalle suhteessa sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevaan direktiiviin ja vähentää tai välttää kustannuksia. Vaihtoehdon B3 katsotaan siksi palvelevan tavoitetta B parhaiten. Vaihtoehto C1 lyhentää markkinoilletuontiaikaa vähitellen ja tuo tehokkuusetuja talouden toimijoille, sääntelijöille ja muille tahoille. Vaihtoehto C2 lyhentää markkinoilletuontiaikaa, mutta siihen liittyy selviä lisäkustannuksia ja joitakin institutionaalisia haittapuolia. Vaihtoehdon C1 katsotaan siksi palvelevan tavoitetta C parhaiten. Tämän parhaina pidettyjen vaihtoehtojen paketin odotetaan parantavan vaatimusten noudattamista, lisäävän oikeusvarmuutta, sujuvoittavan ja yhtenäistävän direktiivin soveltamista ja laajentavan haitallisten häiriöiden torjuntaa. Markkinatoimijoille koituu vain vähän lisärasitusta. Parhaana pidetyn vaihtoehdon kolmen osatekijän välillä ei odoteta olevan muita yhteisvaikutuksia kuin jaksossa 7 kuvatut vaihtoehtojen A4 ja B3 synergiavaikutukset. Uutta perusteellista arviota paketista ei siksi pidetä tarpeellisena. Vaikutustenarvioinnin päätteeksi ei ollut saatu mitään viitteitä siitä, että valittu vaihtoehto saattaisi aiheuttaa kohtuuttoman rasituksen pk-yrityksille. Ei siis ole näyttöä siitä, että suhteellisuusperiaatteen noudattamiseksi tarvittaisiin nimenomaan pk-yrityksiin kohdistettavia toimenpiteitä. 7. Seuranta ja arviointi Seuraavassa taulukossa esitetään tiivistetysti tärkeimmät indikaattorit, jotka kuvaavat edistymistä direktiivin tarkistamisen tavoitteiden toteutumisessa. Taulukko 4. Tärkeimmät edistymistä kuvaavat indikaattorit || Indikaattori || Toteutustapa Vaatimusten noudattaminen || Vaatimustenmukaisuus­asteet || Jäsenvaltioiden määräajoin toimittamat raportit Hallinnollinen yksinkertaistaminen ja oikeudelliset mukautukset || Aiheutuneet hallinnolliset kustannukset ja rasitukset, epäselvinä pidettyjen direktiivin säännösten määrä || Säännöllinen yhteydenpito sidosryhmien kanssa Innovointia haittaavat sääntelyesteet || Käsitys innovaatioiden käyttöönoton yksinkertaisuudesta || Säännöllinen yhteydenpito sidosryhmien kanssa Ehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle joka toinen vuosi direktiivin soveltamista käsittelevä kertomus, jossa annetaan tietoja direktiivin noudattamisen asteesta. Komissio tarkastelee säännöllisesti tämän direktiivin toteuttamista ja antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle siitä kertomuksen viiden vuoden välein. [1] Radio- ja telepäätelaitteet, ”R&TTE”. [2] Direktiivi 1999/5/EY, EYVL L 91, 7.4.1999, s. 10–28. [3] Radio- ja telepäätelaitedirektiivin soveltamisalaan ei kuulu muu kuin radioviestintäinfrastruktuuri, kuten välitysjärjestelmät. [4] Ks. http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/rtte/chargers/index_en.htm. [5] Sähkömagneettista yhteensopivuutta koskeva direktiivi 2004/108/EY. [6] Euroopan unionin virallinen lehti. [7] Vuonna 2010 järjestetyssä julkisessa kuulemisessa 71 prosenttia vastaajista (markkinavalvontaviranomaiset jätettiin tämän kysymyksen ulkopuolelle) odotti linjaamisesta uuden lainsäädäntökehyksen mukaiseksi aiheutuvan vaikutuksen vaihtelevan keskivahvasta vahvaan. [8] Vertailun vuoksi mainittakoon, että Euroopan radio-, tele- ja postihallintojen yhteistyökonferenssin (CEPT) sihteeristönä toimivalla Euroopan viestintätoimistolla (ECO) on 14 työntekijää, joista seitsemän asiantuntijoita.