FI Euroopan unionin virallinen lehti C 227/20

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

(2007/C 227/06)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTEENVETO

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”AIL DE LA DROME”

EY nro: FR/PGI/005/0537/27.03.2006

SAN ( ) SMM ( X )

Tässä yhteenvedossa esitetään tuote-eritelmän pääkohdat tiedotustarkoituksessa.

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen:

Nimi: Institut National des Appellations d'Origine (I.N.A.O) Osoite: 51, rue d'Anjou F-75 008 Paris Puhelin: (33-1) 53 89 80 00 Faksi: (33-1) 42 25 57 97 Sähköposti: info@inao.gouv.fr

2. Ryhmittymä:

Nimi: Association des Producteurs d'Ail de la Drôme Osoite: Chambre d'Agriculture ZI de Gournier F-26 200 Montelimar Puhelin: (33-4) 75 53 91 10 Faksi: (33-4) 75 53 50 92 Sähköposti: — Kokoonpano: tuottaja/jalostaja ( X ) muu ( )

3. Tuotelaji:

Luokka 1.6: Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

4. Eritelmä:

(yhteenveto asetuksen (EY) N:o 510/2006 4 artiklan 2 kohdan mukaisista vaatimuksista)

4.1. Nimi: ”Ail de la Drôme”

4.2. Kuvaus: Ail de la Drôme on kulutukseen tarkoitettu valkosipuli, joka myydään kuluttajille tuoreena, puolikuivana tai kuivana. Kyseessä on valkoinen valkosipuli (syksyllä istutettava lajike), jossa voi olla sinipunaisia juovia ja joka on kokoluokaltaan suuri. Kyseiselle valkosipulille ovat ominaisia hieman makea, ”raikas” (ei härski), keskivoimakas maku, melko lyhyt jälkimaku, miellyttävä vaikutelma sekä suussa pehmeältä tuntuva rakenne. Käytössä on kaksi paikallista perinteistä valkoisen valkosipulin lajiketta: Messidrôme ja Thermidrôme.

Sipulit on luokiteltava I luokkaan tai ekstraluokkaan ETY-vaatimusten mukaisesti. Vähimmäishalkaisijaksi on vahvistettu 45 millimetriä.

Ail de la Drôme -valkosipulia voidaan pitää kaupan irtotavarana (lavoilla tai säkeissä) tai kulutusyksikköinä.

Valkosipulit on tarjottava myytäviksi yhdellä seuraavista kolmesta tavasta: irtotavarana pakattuina, nippuina tai letteinä (vain kuivat tai puolikuivat valkosipulit).

4.3. Maantieteellinen alue: Maantieteellinen alue koostuu Drômen departementin 13 kantonin 118 kunnasta.

Seuraavat kantonit kokonaisuudessaan: Crest Sud, Grignan, Loriol, Marsanne, Montélimar I ja II, Pierrelatte, Saint Paul Trois Châteaux ja Portes lès Valence. Seuraavat kantonit osittain: Buis les Baronnies, Chabeuil, Crest Nord, Dieulefit ja Nyons.

Maantieteellinen alue määräytyy yhtäältä valkosipulin historiallisten ja nykyisten viljelyalueiden mukaan, jotka tiedetään maatilojen yleisen laskennan perusteella, ja toisaalta sellaisten ilmastollisten tietojen mukaan, joista käyvät ilmi vyöhykkeet, joiden lämpösumma on 1 000 °C marraskuun 1. ja huhtikuun 15. päivän välisenä aikana vähintään kahdeksan kertaa kymmenestä. Tämä takaa, että valkosipuli saavuttaa optimaalisen kypsyysasteen ja on laadultaan paras mahdollinen.

Suojatun maantieteellisen merkinnän saaneella maantieteellisellä alueella on seurattava seuraavia viljelyvaiheita: valkosipulin siementuotanto, istutus, sadonkorjuu, kuivaus, harjaus ja lajittelu.

4.4. Alkuperätodisteet: Viljelylohkojen luettelon avulla voidaan todentaa lohkojen sijainti suojatun maantieteellisen merkinnän saaneella maantieteellisellä alueella. Varmennettujen kylvösiementen alkuperän takaavat ostolaskut ja virallisen valvontaelimen etiketit. Viljelytoimenpiteet istutuksesta kuivaukseen kirjataan viljelykorttiin.

Tietokoneavusteisen jäljitettävyysjärjestelmän avulla kuluttajalle myytävän pakkauksen alkuperä voidaan jäljittää viljelylohkoon saakka. Kukin erä voidaan tunnistaa ja sen alkuperä selvittää viljelykortin tietojen perusteella (tuottajan nimi, viljelylohko, vuosi).

Valvontaelin ULASE suorittaa säännöllisesti ulkoisia tarkastuksia ja varmistaa, että eritelmää noudatetaan.

4.5. Tuotantomenetelmä: Viljelylohkojen on sijaittava määritellyllä maantieteellisellä alueella. Maaperän on oltava savista (tämä on tärkeää valkosipulin säilyvyyden kannalta), mutta ei kivistä. Maaperän savipitoisuuden on oltava vähintään 10 prosenttia (mikä todetaan viljelmällä suoritettavalla maaperäanalyysilla).

Käytössä on kaksi perinteistä paikallista valkoista valkosipulilajiketta: Messidrôme ja Thermidrôme. On kuitenkin myös olemassa valkosipulin tuottavuutta, kokoa, väriä, sipulien muotoa, uloimpien kalvojen määrää, säilyvyyttä ja soveltuvuutta paikallisiin maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin koskeva pöytäkirja, jota noudattaen uusia lajikkeita voidaan ottaa käyttöön. Lajikkeiden on kuuluttava maataloustutkimuslaitos INRA:n entisen tutkijan C.M. Messiaenin laatiman kasvitieteellisen luokituksen lajikeryhmään III, ja niillä on oltava määritellyt aistinvaraiset ominaisuudet. Sallitut lajikkeet ovat kaikki peräisin virallisen valvontaelimen varmentamista siemenistä, ja ne on tuotettu kyseisellä maantieteellisellä alueella. Kylvötiheys on vähintään 900 kg/ha.

Valkosipulin eräiden tauti- ja tuhoeläinkierteiden katkaisemiseksi samojen viljelysten aikaisempiin kasvustoihin eivät saa kuulua maissi, sipuli, salottisipuli tai purjo. Valkosipuli saa sisältyä viiden vuoden viljelykiertoon korkeintaan kaksi kertaa.

Perus- ja typpilannoitusta käytetään tarpeen mukaan.

Ennen itämistä suoritettua rikkakasvien torjuntaa suositellaan. Rikkakasveja voidaan tuhota myös itämisen jälkeen, jos niitä esiintyy. Kynnysrajat ovat seuraavat:

kaksisirkkaiset: 10 kaksilehtiasteella olevaa tainta neliömetrillä,

heinäkasvit: taimet vähintään 10 cm:n korkuisia.

Torjunta-aineita käytetään sen mukaan, kuinka suuri tuhoeläin- ja tautipaine tuottajien ja/tai paikallisten teknisten palvelujen havaintojen mukaan on. Torjunta-aineiden käyttö ruostesienen ehkäisemiseksi on pakollista.

Itämistä estävien aineiden käyttö viljelyksillä on kielletty.

Käytetyillä kasvinsuojeluaineilla on oltava myyntilupa, ja niiden käytössä on noudatettava sallittuja annosmääriä.

Viljelyksiä kastellaan tarvittaessa. Kyseessä on lisäkastelu, joka ei ole järjestelmällistä ja jota käytetään sipulinmuodostusvaiheessa.

Valkosipulisato korjataan käsin tai koneella. Koneellisessa sadonkorjuussa pudotuskorkeus saa olla korkeintaan 50 cm. Sadonkorjuun ajankohdasta päätetään mittaamalla sipulin painon suhde lehtien painoon tai tarkkailemalla naattien kuivumista ilmasto-olot huomioon ottaen.

Valkosipulia on ryhdyttävä kuivaamaan 24 tunnin sisällä korjaamisesta joko kuivattamalla luontaisesti tai käyttämällä mekaanista tuuletusta. Koneellisesti korjatut valkosipulit, joista on katkaistu varret, on kuivattava mekaanisesti tuulettamalla. Käsin korjatuille valkosipuleille voidaan valita joko luontainen kuivattaminen tai mekaaninen tuuletus. Tuotteet on kuivattava suojatun maantieteellisen merkinnän saaneella maantieteellisellä alueella. Kuivattuna myytävää valkosipulia on kuivattava vähintään 21 päivän ajan korjaamisen jälkeen ja puolikuivana myytävää valkosipulia vähintään kolmen päivän ajan korjaamisen jälkeen.

Itämistä estävien aineiden käyttö ja käsittely ionisoivalla säteilyllä ovat kiellettyjä säilytyksen ja varastoinnin aikana.

Kylmävarastointi on sallittu – 1–0 celsiusasteen lämpötilassa.

Valkosipulit harjataan, lajitellaan ja puhdistetaan. Juuret leikataan sipulin tasalta lukuun ottamatta valkosipuleja, jotka on tarkoitus myydä nippuina. Irtotavarana myytäväksi tarkoitettujen valkosipulien varret katkaistaan. Nippuina myytäväksi tarkoitettujen valkosipulien varret tasataan.

4.6. Yhteys maantieteelliseen alueeseen:

— Valkosipulin viljely, joka on useimmiten perinteistä, siirtyy sukupolvelta toiselle. Valkosipulia on Drômessa viljelty kauan, mistä on osoituksena se, että siihen viitataan vuonna 1600 julkaistussa Olivier de Serres'n teoksessa ”Le Théâtre d'Agriculture et Mesnage des Champs”. Valkosipulia oli Valencen torilla vuonna 1793.

— INRA:n (Institut National de Recherche Agronomique) tutkijat kiinnostuivat valkosipulista jo 1960-luvulla. He ryhtyivät jalostamaan Blanc de la Drôme -kantaa ja päätyivät kahteen klooniin, joille annettiin nimet Messidrôme ja Thermidrôme.

— Drômen maanviljelijät tarttuivat näiden kahden INRA:n jalostaman lajikkeen tarjoamaan tilaisuuteen ja kehittivät valkosipuliviljelyn, joka tarjoaa lukuisille keskisuurille tiloille huomattavan tulonlähteen.

— Huomionarvoista on se, että nykyään yli 85 prosenttia Ranskassa myydyistä, virallisen valvontaelimen varmentamista siemenistä on peräisin Drômen tuotantoalueelta.

— Kulutukseen tarkoitetun valkosipulin tuottajat Drômen alueella ryhtyivät järjestäytymään 1980-luvulla: vuonna 1981 perustettiin Drômen valkosipulituottajien yhdistys (Association des producteurs d'Ail Drômois), vuonna 1986 Sauzet'n valkosipulimarkkinat (Foire à l'ail de Sauzet) ja vuonna 1993 (Drômen valkosipulituottajien aloitteesta) toimialakohtainen järjestö Association Nationale Interprofessionnelle de l'AIL (ANIAIL), jonka tehtävänä on edustaa valkosipulituottajia yhteyksissä viranomaisten kanssa. Vuonna 1994 allekirjoitettiin Programme Intégré de Développement Agricole -ohjelma (PIDA) ja vuonna 1996 perustettiin Drômen valkosipulituottajien järjestö Confrérie de l'Ail de la Drôme.

— Tekemällä tutkimuksia valkosipulin fysiologiasta ja kehityksestä ja kokoamalla tietoja departementin sääoloista on voitu määritellä vyöhykkeet, joiden olosuhteet ovat suotuisat valkosipulin viljelylle. Kyseisen maantieteellisen alueen aurinkoinen ja tuulinen ilmasto soveltuu erittäin hyvin valkosipulin tuotantoon, ja erityisesti se helpottaa valkosipulin kuivaamista. Maaperän laatu ei rajoita viljelyä, sillä valkosipuli sopeutuu kyseisellä maantieteellisellä alueella esiintyviin erilaisiin maaperätyyppeihin. Korkealaatuisen valkosipulin tuotannon mahdollistaa ennen kaikkea maaperä- ja ilmasto-olosuhteiden muodostama kokonaisuus. Ail de la Drôme -valkosipuli vaatii vain vähäisen puhdistuksen, sillä kyseisen maantieteellisen alueen ilmasto-olojen ansiosta valkosipuli on helppo kuoria. Tuottajien ammattitaito ilmenee erityisesti parhaan mahdollisen sadonkorjuuajankohdan määrittelyssä ja tuotteen kuivattamisessa.

— Tuottajajärjestö Association des Producteurs d'Ail de la Drôme haluaa kehittää Ail de la Drômen tuotantoa tukeutumalla vahvaan valkosipuliviljelyperinteeseen, tuotteen tunnettuuteen ja maineeseen Kaakkois-Ranskan alueella, tuotantoon soveltuvaan alueeseen sekä sellaisten paikallisten tuottajien järjestöön, jotka haluavat vakiinnuttaa tämän perinteisen viljelytavan.

4.7. Tarkastuslaitos:

Nimi: ULASE Osoite: Place du Champ de Mars F-26 270 LORIOL sur DROME Puhelin: (33-4) 75 61 13 00 Faksi: (33-4) 75 85 62 12 Sähköposti: —

ULASE on EN 45011 -standardin mukaisesti hyväksytty ja akkreditoitu valvontaelin.

4.8. Merkinnät: Pakkausmerkinnästä on ilmettävä seuraavat tiedot: myyntinimike ”Ail de la Drôme”, maininta ”Indication Géographique Protégée” (suojattu maantieteellinen merkintä) tai suojatun maantieteellisen merkinnän saaneen alueen yhteisön tunnus.