2007/ECFIN/021

[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 30.9.2008

KOM(2008)590 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

EUROOPAN YHTEISÖJEN VARAINHANKINNASTA JA LAINANANNOSTA VUONNA 2007 {SEK(2008)2504}

(komission esittämä)

SISÄLLYSLUETTELO

1. JOHDANTO 3

2. VARAINHANKINTA 3

3. YHTEISÖN ULKOPUOLELLE SUUNTAUTUNUT LAINANANTO 4

3.1. Yleiskatsaus 4

3.2. Yhteisön makrotaloudellinen rahoitusapu 4

3.3. Lainanantovaltuuksien mukaiset EIP:n rahoitustoimet 5

3.3.1. Toimien määrä 6

3.3.2. Riskien jakamisessa saavutetut tulokset 6

3.3.3. Osallistuminen ulkosuhdepoliittisiin tavoitteisiin 7

3.3.4. Yhteistyö komission kanssa 9

3.3.5. Yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa 9

4. LAINANANNON VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON 10

4.1. Yhteisön talousarviosta myönnetyt takaukset 10

4.2. Muut toimet 11

1. JOHDANTO

Euroopan yhteisöjen lainanantovälineitä koskevien neuvoston päätösten mukaan komission on tiedotettava neuvostolle ja Euroopan parlamentille vuosittain näiden välineiden käytöstä. Näiden tiedonantovelvoitteiden täyttämiseksi tässä kertomuksessa käsitellään lainanantotoimia alueittain.

Erityisesti kun kyseessä on yhteisön ulkopuolelle suuntautuva lainananto, komission on asiaa koskevien neuvoston päätösten[1] mukaisesti annettava neuvostolle ja Euroopan parlamentille vuosittain kertomus yhteisön talousarviosta taattujen Euroopan investointipankin (EIP) rahoitustoimista ehdokasmaissa, Välimeren alueen maissa, Itä-Euroopan maissa, Etelä-Kaukasuksella ja Venäjällä, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa sekä Etelä-Afrikan tasavallassa.

Yleiskuvan antamiseksi lainanannosta kertomuksessa on myös lyhyt yhteenveto lainanannon rahoittamiseksi toteutetusta varainhankinnasta, yhteisön makrotaloudellisesta rahoitusavusta kolmansille maille sekä yhteisön lainanantoon liittyvistä korkotuista ja takauksista. Tietoja annetaan myös Euratomin lainanannosta.

Tämän asiakirjan liitteenä olevassa valmisteluasiakirjassa, jäljempänä ’liitteessä’[2], esitetään tarkempia tietoja edellä mainituista toimista. Tässä kertomuksessa olevat viittaukset taulukoihin ovat viittauksia liitteeseen, jollei toisin mainita.

2. VARAINHANKINTA

Komissio on valtuutettu hankkimaan rahoitusta pääomamarkkinoilta yhteisöjen (EY ja Euratom) puolesta rahoittaakseen lainanannon, jonka neuvosto on hyväksynyt[3].

Vuonna 2007 Euroopan yhteisöjen ja EIP:n kokonaisvarainhankinta kasvoi 13,8 prosenttia 54,7 miljardiin euroon edellisvuodesta, jolloin se oli ollut 48,1 miljardia euroa (ks. taulukko ja kaavio liitteessä olevassa 1.1 jaksossa). Merkittävä kasvu johtuu enimmäkseen siitä, että EIP:n lainoja on nostettu nopeampaan tahtiin, mikä on johtanut varainhankintaohjelman kasvuun vuoden kuluessa. EIP havaitsi myös markkinaolosuhteet erittäin suotuisiksi, koska subprime-kriisin seurauksena ensimmäisen luokan välineiden, kuten EIP:n tarjoamien välineiden, kysyntä kasvoi jyrkästi.

Euroopan yhteisöjen osalta varainhankintatoimet perustuvat Euratom-lainoja, makrotaloudellista rahoitusapua ja maksutaselainoja koskeviin päätöksiin. Euratomia varten hankittiin vuonna 1994 tehdyn päätöksen perusteella 39 miljoonaa euroa vuonna 2007. Makrotaloudellisesta rahoitusavusta tehtiin uusi päätös (50 milj. euroa) tehtiin 10. joulukuuta 2007, mutta lainannostoja ja niitä vastaavaa varainhankintaa ei ollut vuonna 2007. Tarkoituksena on, että laina nostetaan kahdessa yhtä suuressa erässä vuodesta 2008 alkaen.

Kun otetaan huomioon takaisinmaksut, peruutukset ja valuuttakurssivaihtelut, varainhankinnan kokonaismäärä oli 255,4 miljardia euroa 31. joulukuuta 2007 eli 2,8 prosenttia suurempi kuin vuonna 2006 (ks. taulukko 1.2).

Euromääräisen valuutan ja yhteisön ulkopuolisten valuuttojen osuus varainhankinnasta esitetään liitteessä olevassa 1.3 jaksossa (ks. taulukko 1.3).

3. YHTEISÖN ULKOPUOLELLE SUUNTAUTUNUT LAINANANTO

3.1. Yleiskatsaus

Yhteisön kanssa yhteistyösopimuksen tehneille kolmansille maille myönnetään rahoitustukea eri muodoissa maantieteellisen alueen ja saavutettavien tavoitteiden mukaisesti.

Komissio hallinnoi kyseisiä rahoitustoimia neuvoston päätösten mukaisesti, ja kyseessä ovat yleensä kahdenväliset lainat (makrotaloudellinen tuki tai maksutasetuki), kun yhteisö osallistuu maan makrotaloudellisen tasapainon palauttamiseen.

EIP voi myöntää lainoja omista varoista joko suorana rahoituksena yksittäisiin hankkeisiin tai globaalilainana pankeille, jotka huolehtivat niiden suuntaamisesta pienemmille paikallisille hankkeille. Jotkin näistä lainoista on taattu EU:n talousarviosta, ja tässä kertomuksessa keskitytään niihin, jollei toisin mainita. Vuosia 2007–2013 koskevan yleisen valtuutuksen mukaisesti EIP voi myös myöntää lainatakauksia. EIP käyttää useampia rahoitusvälineitä (jotka vaihtelevat pääomarahoituksesta paremmassa etuoikeusasemassa oleviin lainoihin) hoitaessaan yhteisön tai jäsenvaltioiden varoja (erityisesti Välimeren alueen ja AKT-maissa).

Euratomin lainavälinettä[4] käytetään rahoitustoimiin EU:n jäsenvaltioissa ja eräissä yhteisön ulkopuolissa maissa (Armeniassa, Venäjällä ja Ukrainassa).

Maantieteelliset alueet, joilla yhteisö harjoitti lainanantoa vuonna 2007, on lueteltu taulukoissa 2.1 ja 2.2).

3.2. Yhteisön makrotaloudellinen rahoitusapu

Luottoina myönnettävä makrotaloudellinen rahoitusapu on luonteeltaan poikkeuksellista ja liittyy kansainvälisen yhteisön pyrkimyksiin tukea eräiden siirtymävaiheen makrotaloudellisia ongelmia ratkovien maiden maksutasetta yhdessä Bretton Woods -instituutioiden kanssa. Makrotaloudellisessa rahoitusavussa keskitytään lähialueisiin, kuten Länsi-Balkaniin ja Kaukasuksen alueeseen. Rahoitusavun maksamisen ehtona on, että tuensaajamaat toteuttavat vaaditut makrotalouden vakauttamistavoitteet ja rakenneuudistukset. Vuosittain toteutettavien toimien määrä on näissä olosuhteissa rajallinen, ja rahoitusavun vuosittaista muutosta on vaikea vertailla asianmukaisesti.

Tästä välineestä maksetut avustukset ja lainat on lueteltu taulukossa 2.2. Vuonna 2007 tehtiin uusi makrotaloudellista rahoitusapua koskeva päätös, jolla myönnetään rahoitusapua Libanonille. Rahoitusavusta 50 miljoonaa euroa myönnetään lainoina ja 30 miljoonaa euroa avustuksina. Maksamisen on määrä alkaa vuonna 2008. Lisätietoja on komission vuotuisessa kertomuksessa kolmansille maille myönnetyn makrotaloudellisen rahoitusavun toteutuksesta[5].

3.3. Lainanantovaltuuksien mukaiset EIP:n rahoitustoimet

Tämä jakso ja liitteessä olevat tiedot muodostavat neuvoston päätöksen 2000/24/EY 2 artiklan ja neuvoston päätöksen 2006/1016/EY 6 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitettavan vuoden 2007 vuosikertomuksen.

Vuonna 2007 on ollut voimassa kaksi osittain päällekkäistä EIP:n lainanantoa kolmansille maille koskevaa valtuutusta, sillä vuosia 2000–2006 koskeva yleinen valtuutus päättyi 31. tammikuuta 2007, mutta sitä jatkettiin 31. heinäkuuta 2007 asti niiden maantieteellisten alueiden osalta, joissa lainanannon enimmäismäärää ei ollut saavutettu, kun taas vuosia 2007–2013 koskeva yleinen valtuutus tuli voimaan 1. helmikuuta 2007. Uuden valtuutuksen ensimmäiset lainat sovittiin vuoden jälkipuoliskolla sen jälkeen, kun uusi EIP:n ja yhteisön välinen takuusopimus allekirjoitettiin elokuussa 2007.

Lainananto jatkui 31. heinäkuuta 2007 asti vuosia 2000–2007 koskevan yleisen valtuutuksen mukaisesti kaikilla alueilla Välimeren aluetta lukuun ottamatta. Siellä valtuutuksen enimmäismäärä oli saavutettu vuoden 2006 lopussa. Tiivistelmä EIP:n asianomaisilla alueilla vuodesta 2000 toteuttamista lainanantotoimista on liitteessä olevassa jaksossa 2.3.

Molempien valtuutusten mukaisesti komission edellytetään antavan Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedoksi vuosittain valtuutuksen mukaisesti toteutetut toimet ja se miten ne ovat vaikuttaneet EU:n ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen, kun otetaan huomioon EIP:n toiminnalliset tavoitteet. Sen edellytetään myös toimittavan arviointi EIP:n ja valtuutusten kattamilla aloilla toimivien muiden kansainvälisten rahoituslaitosten välisestä yhteensovittamisesta ja yhteistyöstä. Lisäksi komission edellytetään vuosia 2000–2006 koskevan yleisen valtuutuksen mukaisesti raportoivan neuvoston päätöksen 2000/24/EY 1 artiklan 3 kohdan mukaisessa riskinjaossa saavutetusta edistymistä. Lisäksi vuosia 2007–2013 koskevan yleisen valtuutuksen mukaisesti edellytetään, että komissio arvioi EIP:n ja komission välisen yhteistyön laajuutta.

Koska vuosia 2007–2013 koskevia yleisen valtuutuksen mukaisia toimia oli vuonna 2007 vain vähän, EIP:n rahoitustoimien vaikutusten ja tehokkuuden arviointi sekä niiden osuus EU:n ulkosuhdepoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa, muiden kansainvälisten rahoituslaitosten ja komission kanssa tehtävä yhteistyö mukaan luettuna, sisältyy tähän kertomukseen ja liitteeseen. Kyseinen arviointi tulee kuitenkin olemaan erillisenä kertomuksena ensi vuodesta alkaen, kun toimia ennakoidaan olevan huomattavasti enemmän.

Liitteen 2.19 jakso sisältää ala- ja aluekohtaiset taulukot EIP:n myöntämästä rahoituksesta Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maissa sekä merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla (AKT/MMA) vuonna 2007. Kyseiset Cotonoun sopimuksen ja merentakaisten alueiden assosiaatiosta tehdyn päätöksen mukaisesti toteutetut toimet eivät kuulu yhteisön takuun piiriin eikä niitä sen vuoksi käsitellä tässä kertomuksessa. Vuotta 2007 koskeva EIP:n vuosikertomus AKT-maiden ja EU:n välisen Cotonoun sopimuksen mukaisesta investointikehyksestä (Annual Report on the Investment Facility under the ACP-EU Cotonou Partnership Agreement) on saatavilla internetosoitteesta www.eib.org.

3.3.1. Toimien määrä

EIP sopi vuonna 2007 lainoja yhteensä 3 723 miljoonan euron edestä. Tästä määrästä 1 825 miljoonaa euroa oli vuosia 2000–2006 koskevan yleisen valtuutuksen (päättyi 31. heinäkuuta 2007) ja 1 898 miljoonaa euroa vuosia 2007–2013 koskevan yleisen valtuutuksen mukaisia lainoja.

Taulukossa I esitetään alan ja maantieteellisen alueen mukaan jaoteltu katsaus EIP:n lainanannosta kolmansille maille yhteisön tukemien valtuutusten puitteissa vuonna 2007. Yksittäiset lainat on lueteltu liitteessä olevassa 2.13 jaksossa ja lainanannon yhteismäärä valtuutusta kohti 2.4 jaksossa.

Taulukko I: Valtuutusten mukaisten lainojen erittely aloittain vuonna 2007 (milj. euroa)

Alue | Yhteensä | Liikenneinfrastruktuuri | Luottojärjestelyt | Energia | Teollisuus ja palvelut | Tietoliikenne | Vesi, viemäriverkko |

Energia - Toimitusvarmuus | X | X | X | X | X |

Ympäristön suojelu ja parantaminen | X | X | X | X | X |

Yksityisen sektorin kehittäminen, pk-yritykset | X | X | X |

Infrastruktuurin kehittäminen, TEN-verkkojen laajentaminen mukaan luettuna | X | X | X | X |

Liittymistä valmisteleva tuki | X |

Tuki EU:n toiminnalle (suorat ulkomaiset investoinnit, teknologian ja taitotiedon siirtäminen) | X |

Vuoden 2007 valtuutuksen mukaisesta lainanannosta 13 prosenttia suuntautui energia-alalle . EIP rahoitti energiainvestointeja Egyptissä (kaksi kaasukäyttöistä kombivoimalaitosta), Marokossa (vesivoimalahankkeita), Bosnia-Hertsegovinassa (vesivoimaloiden ja sähkönjakeluverkon kunnostaminen) ja Etelä-Afrikassa (suurjännitevoimasiirtoyhteyden rakentaminen).

Valtuutuksen mukaisesta EIP:n rahoituksesta yhteensä 938 miljoonaa euroa eli 25 prosenttia edisti ympäristön kannalta kestävää kehitystä kumppanuusmaissa koskevaa EIP:n yleistä tavoitetta. Ehdokasmaissa valtuutuksen mukaisesti vuonna 2007 rahoitettujen hankkeiden, joiden lainanannon päätarkoituksena oli erityisesti ympäristönsuojelu, määrä oli 731 miljoonaa euroa eli 42 prosenttia koko alueen lainanannosta. Hankkeisiin sisältyi julkisen liikenteen hankkeita Turkissa ja uusiutuvia energialähteitä koskeva hanke Bosnia-Hertsegovinassa. Välimeren alueella myönnettiin vesialalla 120 miljoonaa euroa ympäristöohjelmille Israelissa. Ohjelmat koskivat ympäristön ja terveyden parantamista puhtaan juomaveden avulla. Samaa tavoitetta varten myönnettiin 60 miljoonaa euroa Aasiassa vesihuolto- ja vedenjakeluinfrastruktuurin laajentamiseksi ja parantamiseksi Suur-Manilan alueella ja 27 miljoonaa euroa hankkeeseen Latinalaisessa Amerikassa puhtaanapito- ja ympäristöolosuhteiden parantamiseksi Panama Cityssä.

Luottojärjestelyt yksityisen sektorin kehityksen tukemiseksi edustivat noin 28 prosenttia koko lainanannosta, ja siitä suurin osa myönnettiin Välimeren alueen maille: Jordanialle, Libanonille, Syyrialle ja Tunisialle. Pk-yrityksille tarkoitetut luottojärjestelyt muodostivat yli puolet koko lainanannon määrästä Välimeren alueella vuonna 2007. Ehdokasmaat olivat seuraavaksi suurin ryhmä, ja 40 prosenttia koko luottojärjestelyjen määrästä myönnettiin Bosnia-Hertsegovinalle, Serbialle ja Turkille. Teollisuuden ja palveluiden alalla oli kaksi hanketta: lastulevyjä ja MDF-levyjä valmistavan tehtaan laajennus Etelä-Afrikassa sekä tieteen ja tutkimuksen mahdollisuuksien tehostaminen Turkissa. Tämän sektorin osuus oli 11 prosenttia koko lainanannosta.

Liikenteen infrastruktuurit , johon sisältyy rautateiden, maanteiden, satamien ja kaupunkiliikenteen infrastruktuurit, edustivat noin kolmasosaa valtuutuksen mukaisesta koko lainanannosta vuonna 2007. Valtaosa (65 %) liikenteen alan lainoista myönnettiin ehdokasmaille eli Turkille, Serbialle, Bosnia-Hertsegovinalle ja Albanialle. Tästä ehdokasmaille myönnetystä rahoituksesta 76 prosenttia oli rautateiden infrastruktuurin rakentamiseksi tai parantamiseksi tarkoitettua rahoitusta, kun taas TEN-verkkoihin yhdistävien liikennereittien kehittämisen osuus oli 24 prosenttia. Ensisijaisiin TEN-verkkoihin yhdistävien tieinfrastruktuurireittien kunnostaminen oli myös Itä-Euroopan naapurimaille Ukrainalle ja Moldovan tasavallalle myönnettyjen ensimmäisten lainojen kohteena. Näiden kahden toimen kanssa TEN-liikenneverkkojen laajennuksen osuus oli 34 prosenttia koko liikenteen alan lainanannosta. Valtuutuksen mukaisesti rahoitettiin vielä kahta muuta liikenteen alan hanketta Marokossa (maksullisen moottoritieosuuden rakentaminen) ja Uruguayssa (yksityisen konttiterminaalin laajennus Montevideon satamassa). Koko lainanannosta 8 prosenttia myönnettiin tietoliikennealalle kahden hankkeen rahoittamiseksi Latinalaisessa Amerikassa. Perussa hanke koskee puhelinliikennettä, nopeita internetliittymiä, tiedonsiirtoa, maksullista kaapeli- ja satelliitti-TV:tä sekä VSAT-palveluiden tarjoamista koskevien järjestelmien hankintaa ja asentamista. Brasiliassa hanke koskee GSM-kerrosverkon asennusta, käyttöönottoa ja toimintaa siirtymiseksi CDMA-verkosta GSM-verkkoon.

Nousevan talouden maista suurin osa EU:n suorista ulkomaisista sijoituksista myönnetään Aasian ja Latinalaisen Amerikan (ALA) alueille. EIP:n rahoitustoimet ALA-maissa ovat tukeneet EU:n toimintaa tällä alueella suorien ulkomaisten investointien kautta ALA-valtuutuksen mukaisesti.

EIP arvioi toimiensa lisäarvoa kolmen seuraavan pilarin muodostaman kehyksen perusteella[6]:

Pilari 1 - johdonmukaisuus EU:n politiikkojen kanssa ja niihin osallistuminen;

Pilari 2 - hankkeen laatu ja kannattavuus; ja

Pilari 3 - EIP:n rahallinen ja muu kuin rahallinen osuus hankkeesta.

Kutakin yksittäistä rahoitustointa arvioidaan tämän kehyksen perusteella käyttäen asiaankuuluvia indikaattoreita. EIP arvioi, että valtuutuksen mukaisesti vuonna 2007 sovituista EIP:n toimista 84 prosenttia vastasi erittäin hyvin valtuutuksen tavoitteita ja painopistealueita ja edisti huomattavasti niiden saavuttamista. Tätä kuvastaa arvosana ’hyvä’ pilarissa 1. Pilarissa 2 arvosanan ’hyvä’ sai 39 prosenttia hankkeista ja arvosana ’keskitasoa’ annettiin 55 prosentille hankkeista. Pilarissa 3 arvioitiin, että 81 prosentissa hankkeista EIP:n osuus oli hyvä ja 16 prosentissa keskitasoa.

3.3.4. Yhteistyö komission kanssa

Neuvoston päätöksessä 2006/1016/EY kehotetaan komissiota ja EIP:tä tehostamaan EIP:n toimien johdonmukaisuutta EU:n politiikkojen kanssa, ensisijaisesti säännöllisen ja järjestelmällisen vuoropuhelun ja ajoissa tehtävien politiikkoja, strategioita ja hankekokonaisuuksia koskevien neuvottelujen avulla. Tätä tarkoitusta varten EIP ja komissio allekirjoittivat 26. toukokuuta 2008 erityisen yhteisymmärryspöytäkirjan, jossa määritellään kyseisen tehostetun yhteistyön ehdot ja edellytykset.

EU:n tuen johdonmukaisuuden parantamiseksi yleisellä tasolla niillä alueilla, jotka lainanantoa kolmansille maille koskeva valtuutus kattaa, etsitään mahdollisuuksia EIP:n rahoituksen yhdistämiseksi tarvittaessa EU:n talousarviovarojen kanssa muun muassa liittymistä valmistelevan tukivälineen, eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen ja Etelä-Afrikassa kehitysyhteistyön rahoitusvälineen avulla.

EIP:n omista varoista myönnettävän rahoituksen tukemiseksi EIP hallinnoi Välimeren alueella EU:n talousarviovaroja kolmella alalla: tekninen apu, riskipääoma ja eräisiin EIP:n lainoihin liittyvät korkotuet. Näistä esitetään lisätietoja liitteessä olevassa 2.11 jaksossa.

Lisäksi komissio ja EIP tekivät yhteistyötä perustaessaan EU:n naapuruuspolitiikan investointirahaston, josta myönnetään lisävaroja infrastruktuurihankkeisiin pääasiassa energian, liikenteen ja ympäristön aloilla koko Euroopan naapuruuspolitiikan kattamalla alueella. Lisävaroilla tuetaan EIP:n ja EU:n muiden julkisten rahoituslaitosten lainanantotoimia. Komissio ja EIP tekevät myös tiivistä yhteistyötä Länsi-Balkanin maiden tukemiseen tarkoitettujen EU:n rahoitusvälineiden avulla liittymistä valmistelevan tukivälineen puitteissa.

3.3.5. Yhteistyö muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa

EIP pyrki vuonna 2007 aktiivisesti tehostamaan toimiaan lujittamalla ja kehittämällä edelleen operatiivisia kumppanuuksiaan muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.

Vuoden 2006 lopussa allekirjoitettua Euroopan komission, Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin (EBRD) ja EIP:n välistä kolmikantasopimusta, joka koskee yhteistyössä toteutettavia toimia Itä-Euroopassa, Etelä-Kaukasuksella, Venäjällä ja Keski-Aasiassa, alettiin soveltaa vuonna 2007 tiiviissä vuoropuhelussa kolmen kyseisen toimielimen välillä ja ryhtymällä suunnittelemaan hankkeita yhdessä. EIP ja EBRD ovat tiiviisti mukana myös muissa aloitteissa ja kumppanuuksissa (esim. EU:n aluepolitiikkaan kuuluva teknisen avun väline Jaspers (Joint Assistance to Support Projects in European Regions)).

Lisäksi EIP aloitti vuonna 2007 muodollisen yhteistyön muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa ympäristöalalla. Tähän toimintaan kuuluivat Multilateral Carbon Credit Fund -rahasto EBRD:n kanssa, Maailmanpankin Carbon Fund for Europe -rahasto sekä EIP:n ja Kreditanstalt für Wiederaufbau -pankin (KfW) Carbon program -ohjelma. Vuonna 2007 Ljubljanassa järjestetyssä EIP-foorumissa perustettiin Post-2012 Carbon Credit Fund -luottorahasto, joka on EIP:n ja Euroopan kolmen johtavan kansallisen rahoituslaitoksen (Instituto de Crédito Oficial, KfW ja Nordic Investment Bank (NIB)) välillä käynnissä olevan ilmastonmuutosta koskevan yhteistyön tulosta.

EIP, EBRD, CEB, NIB ja Nordic Environment Finance Corporation jatkoivat sitoutumistaan Euroopan ympäristöperiaatteet -aloitteen ehtoihin komission voimakkaasti tukemana.

Muita tietoja esitetään liitteessä olevassa 2.9 jaksossa.

4. LAINANANNON VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON

Lainananto vaikuttaa unionin talousarvioon, jos lainoihin liittyy yhteisön takuita, korkotukea tai lainanantajan kannalta riskinottoon verrattavia erityisolosuhteita.

4.1. Yhteisön talousarviosta myönnetyt takaukset

Neuvosto päätti 22. joulukuuta 2004 muuttaa päätöstä 2000/24/EY Euroopan unionin laajentumisen ja Euroopan naapuruuspolitiikan huomioon ottamiseksi (neuvoston päätös 2005/47/EY[7]).

Yhteisön takuu on enintään 65 prosenttia avattujen luottojen yhteismäärästä, mukaan luettuina kaikki asiaa koskevat summat (vuosia 1997–2000 koskevan yleisen valtuutuksen aikana se oli 70 prosenttia). Lisäksi neuvosto päätti 22. joulukuuta 2004 myöntää EIP:lle yhteisön takauksen Venäjän, Ukrainan, Moldovan tasavallan ja Valko-Venäjän tietyille hankkeille myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (päätös 2005/48/EY[8]). Avattujen luottojen enimmäismäärä asetettiin yhteensä 500 miljoonaan euroon ja EIP:lle myönnettiin poikkeuksellinen 100-prosenttinen yhteisön takuu.

Taattu lainanantokausi päättyi 31. tammikuuta 2007, mutta sitä jatkettiin automaattisesti kuudella kuukaudella, koska lainojen enimmäismääriä ei kyseiseen päivämäärään mennessä ollut saavutettu.

Vuonna 2007 (vuosia 2000–2006 koskevan yleisen valtuutuksen viimeinen soveltamisvuosi) EIP myönsi lainoja yhteensä 1 595 miljoonan euron arvosta, minkä johdosta lainananto kyseisen yleisen valtuutuksen (20 060 milj. euroa[9]) aikana nousi yhteensä 19 587 miljoonaan euroon eli 98 prosenttiin enimmäismäärästä.

Lisätietoja takauksista saa yleisestä talousarviosta katettavia lainoja koskevasta kertomuksesta[10], jonka komissio laatii puolivuosittain.

Neuvosto päätti 19. joulukuuta 2006 myöntää yhteisön takuun EIP:lle yhteisön ulkopuolella toteutettuihin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja lainatakauksista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta (päätös 2006/1016/EY[11]). Yhteisön takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia maksettujen lainojen ja myönnettyjen takausten kokonaismäärästä, josta on vähennetty takaisin maksetut määrät ja johon on lisätty kaikki niihin liittyvät määrät. Tämän valtuutuksen mukaisesti kaudella 2007–2013 toteutettujen EIP:n rahoitustoimien enimmäismäärä on 27 800 miljoonaa euroa. Tämä enimmäismäärä koostuu 25 800 miljoonan euron perusmäärästä ja 2 000 miljoonan euron valinnaisesta valtuutuksesta, jonka käyttö riippuu siitä, mitä neuvosto päättää vuonna 2010 tehtävän väliarvioinnin tulosten perusteella. Vuonna 2007 tämän uuden valtuutuksen mukaisesti sovittiin lainoja 1 898 miljoonan euron edestä (ks. liitteessä oleva 2.3 jakso ja 2.4 jaksossa oleva taulukko).

4.2. Muut toimet

Korkotukia myönnettiin useiden yhteisön ohjelmien mukaisesti sekä unionissa että sen ulkopuolella. Useimmat näistä ohjelmista ovat päättyneet, eikä niillä enää ole vaikutusta budjettimenoihin. Taulukossa 2.19 luetellaan vielä käynnissä olevat ohjelmat ja tarkasteluvuosien aikana maksetun korkotuen määrä.

EIP sopi vuonna 2007 seitsemästä MEDA-budjettikohdan mukaisesta riskipääomatoimesta, joiden maksusitoumusmäärärahat olivat yhteensä 46,3 miljoonaa euroa, ja 24:stä teknisen avun toimesta, joiden kokonaisarvo oli 17,5 miljoonaa euroa. Näistä toimista esitetään lisätietoja liitteessä olevassa 2.11 jaksossa.

[1] Neuvoston päätös 97/256/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksillä 98/348/EY ja 98/729/EY ja joka kattaa 1. helmikuuta 1997 ja 31. tammikuuta 2000 välisen ajan, jäljempänä ’vuosia koskeva 1997–2000 yleinen valtuutus’, ja neuvoston päätös 2000/24/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksillä 2000/688/EY, 2000/788/EY, 2001/778/EY, 2005/47/EY ja 2006/174/EY ja joka kattaa 1. helmikuuta 2000 ja 31. tammikuuta 2007 välisen ajan, jäljempänä ’vuosia 2000–2006 koskeva yleinen valtuutus’. Näitä yleisiä valtuutuksia laajennettiin neuvoston päätöksellä 1999/786/EY (maanjäristyksen vaurioittamien Turkin alueiden jälleenrakentamista ja kunnostusta koskeva hanke – Terra). Neuvoston päätöksessä 2001/777/EY taas säädetään erityislainoista, joita myönnetään Venäjän Itämeren altaan valituille ympäristöhankkeille pohjoisen ulottuvuuden puitteissa. Neuvoston päätöksessä 2005/48/EY säädetään erillisestä valtuutuksesta tietyille hankkeille Venäjällä ja läntisissä uusissa itsenäisissä valtioissa (Ukraina, Moldovan tasavalta ja Valko-Venäjä). Lisäksi neuvoston asetuksessa 2006/1016/EY vahvistetaan uusi yleinen valtuutus, joka kattaa 1. helmikuuta 2007 ja 31. joulukuuta 2013 välisen ajan, jäljempänä ’vuosia 2007–2013 koskeva yleinen valtuutus’.

[2] SEC(2007) […].

[3] Koska EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolo päättyi vuonna 2002, uutta varainhankintaa ei ole tapahtunut.

[4] Neuvoston päätös 77/270/Euratom, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 94/179/Euratom. Euratom-lainanannon rahoittamiseksi tehtävän varainhankinnan enimmäismäärä vahvistettiin alun perin neuvoston päätöksessä 77/271/Euratom. Enimmäismäärää nostettiin tämän jälkeen useilla edellä mainittuun päätökseen tehdyillä muutoksilla, joista viimeisimmässä (neuvoston päätös 90/212/Euratom) 1 miljardilla eculla 4 miljardiin ecuun.

[5] Ei vielä julkaistu vuoden 2007 osalta. Vuoden 2006 osalta ks. asiakirja KOM/2007/0493 lopullinen.

[6] Ks. myös liitteessä oleva 2.6, 2.7 ja 2.8 jakso.

[7] EUVL L 21, 25.1.2005, s. 9.

[8] EUVL L 21, 25.1.2005, s. 11.

[9] Lainojen kumulatiivinen kokonaismäärä, josta on vähennetty peruutukset (Terra-ohjelma ja Turkkia koskeva erityistoimintaohjelma mukaan luettuina).

[10] KOM(2007) 66 ja SEK(2007) 241.

[11] EUVL L 414, 30.12.2006, s. 95.