iL -Ö JL. 
•a -a EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 24.07.1996 
KOM(96) 389 lopull. 
VIHREÄ KIRJA 
•• •• ELAMA JA TYO 
TIETOYHTEISKUNNASSA-
IHMISLÄHEISYYS ETUSIJALLE 
(komission esittämä) 

3MM 
1. Ihmisläheisyys etusijalle tietoyhteiskunnassa 
- tiivistelmä 
2. Miksi vihreä kirja? 
kutsu poliittiseen ja yhteiskunnalliseen vuoropuheluun sekä kansalaiskeskusteluun 
3. Työskentely tietoyhteiskunnassa 
3.1 Huolenaiheet: ammattitaidon vallankumous ja työpaikkojen epävarmuus 
3.2 Tosiasiat: uusi työn maailma 
3.3 Ensimmäinen haaste: tiedon luominen ja tietoisuuden lisääminen työn 
järjestämisen uusilla muodoilla 
3.4 Toinen haaste: sen varmistaminen, että pk-yritykset hyötyvät täysimittaisesti 
tietoyhteiskunnasta 
3.5 Kolmas haaste: työelämän instituutioiden ajanmukaistaminen 
3.6 Uusi turvallisuuskäsite 
3.7 Uusi ennakointikulttuuri 
3.8 Kysymyksiä lisäharkintaa varten 
4. Työllisyys tietoyhteiskunnassa 
4.1 Huolenaiheet: työttömien määrän kasvu ja työn loppuminen 
4.2 Tosiasiat: työllisyyden jatkuva kasvu vuodesta 1960 
4.3 Ensimmäinen haaste: naapurikerjuupolitiikkojen ehkäisy 
4.4 Toinen haaste: työn muutosprosessin tehokkaampi ohjaus 
4.5 Kolmas haaste: ammattitaitokuilun ylittäminen 
4.6 Kasvatuksen ja koulutuksen tarkistaminen TTT-vallankumouksen vaatimusten 
mukaiseksi 
4.7 Perusta: yhdensuuntaistamisohjelmien uudet painopistealueet 
4.8 Kysymyksiä lisäharkintaa varten 
5. Yhteenkuuluvuus: elämä tietoyhteiskunnassa 
5.1 Huolenaiheet: keskittäminen vai yhteenkuuluvuus? 
5.2 Tosiasiat: julkiset politiikat ratkaisevat 
5.3 Ensimmäinen haaste: uuden säädöskehyksen hyväksikäyttö 
5.4 Toinen haaste: inhimillisten voimavarojen perusta 
5.5 Kolmas haaste: voimistaminen ja yhdentyminen 
5.6 Lujittamisen edistäminen 
5.7 Kysymyksiä lisäharkintaa varten 
6. Tietoyhteiskunta 
Eurooppalaiseen tapaan 
-4 ft,-
1. IHMISLÄHEISYYS ETUSIJALLE TIETOYHTEISKUNNASSA - TIIVISTELMÄ 
1. Elämme teknologisen muutoksen leimaamaa historiallista vaihetta. Tämän muutoksen 
on aiheuttanut tieto- ja tietoliikennetekniikan (TTT) kehitys ja yleistyvä soveltaminen. 
Tämä prosessi on sekä erilainen että nopeampi kuin mikään tähän saakka näkemämme. 
Se merkitsee valtavia mahdollisuuksia vaurauden luomiselle, paremmalle elintasolle ja 
paremmille palveluille. 
2. TTT on jo nyt osa jokapäiväistä elämäämme, se tarjoaa meille hyödyllisiä työkaluja 
ja palveluja koteihimme, työpaikoillemme, kaikkialle. Tietoyhteiskunta ei ole kaukana 
tulevaisuudessa odottava yhteiskunta, vaan jokapäiväistä todellisuutta. Se luo 
tuntemaamme yhteiskuntaan uuden, yhä tärkeämmäksi tulevan ulottuvuuden. Tavaroiden 
ja palvelujen tuotannosta tulee yhä enemmän tietoon perustuvaa. 
3. TTT:n yleistymisnopeus vaihtelee kuitenkin maiden, alueiden, alojen, elinkeinojen ja 
yritysten välillä. Vaurautena näkyvät edut ja muutostaakkana tuntuvat kustannukset 
jakautuvat epätasaisesti unionin eri osien ja kansalaisten välillä. On ymmärrettävää, että 
ihmiset ovat huolissaan ja toivovat vastauksia kysymyksiin TTT:n vaikutuksesta. 
Huolenaiheet voidaan tiivistää kahteen pääkysymykseen: 
• ensimmäinen koskee työllisyyttä. Tuhoavatko nämä teknologiat useampia työpaikkoja 
kuin ne luovat? Pystyvätkö ihmiset mukautumaan työssään kokemiinsa muutoksiin? 
• toinen kysymys koskee demokratiaa ja tasa-arvoa. Eivätkö uuden teknologian 
monimutkaisuus ja kustannukset levennä kuilua teollisuusmaiden ja heikommin 
kehittyneiden maiden välillä, nuorien ja vanhojen välillä, tietävien ja tietämättömien 
välillä? 
4. Näiden huolenaiheiden käsittelemiseksi tarvitsemme julkisia politiikkoja, jotka voivat 
auttaa meitä saavuttamaan teknologiaprosessin edut sekä taata tasa-arvoisen pääsyn 
tietoyhteiskuntaan ja vaurauden mahdollisuuksien oikeudenmukaiseen jakoon. Tässä 
vihreässä kirjassa pyritään kannustamaan keskusteluun Euroopan tietoyhteiskunnasta ja 
keskitytään työn järjestämisen, työllisyyden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden 
avainkysymyksiin. 
1.1 Työnteko tietoyhteiskunnassa (3 luku) 
5. Viimeksi kuluneiden 50 vuoden aikana TTT on johtanut tiedon tallennuksen ja 
käsittelyn kustannusten valtavaan laskuun. Olemme nyt todistamassa samanlaista laskua 
tiedon siirtokustannuksissa. Tämä on tiedonjakelun vallankumouksen alku. Tällä tavalla 
TTT muovaa työelämää, yritysten organisaatiota ja koko yhteiskuntaa. Yritykset 
muuttuvat hierarkkisista ja monimutkaisista organisaatioista, joissa on yksinkertaisia töitä, 
hajautetummiksi ja verkkokeskeisiksi organisaatioiksi, joissa työt ovat monimutkaisempia. 
Menestyvimmät yritykset yhdistävät TTT:n, koulutuksen ja organisaationmuutoksen 
yhtenäiseksi lähestymistavaksi. Tämän lähestymistavan kehittäminen merkitsee useita 
haasteita. 
• ensimmäinen haaste on tiedon luominen ja tietoisuuden kasvattaminen työn 
järjestämisen uuden käsitteen mahdollisuudesta sekä tuottavuuden kasvun että 
työtyytyväisyyden lisäämiseksi. 
it-
• toinen haaste on EU:ssa työpaikkoja luovien pk-yritysten auttaminen hyödyntämään 
mahdollisimman hyvin tätä muutosta ja tulemaan kilpailukykyisemmiksi. 
• kolmas haaste on työelämän sopimuskehyksen ajanmukaistaminen keinojen ja 
välineiden löytämiseksi joustavuuden ja turvallisuuden yhteen sovittamiseksi. 
1.2 Tvöllisvvs tietoyhteiskunnassa (4 luku) 
6. Euroopan työllisyyden kasvu on ollut tasaista mutta hidasta usean kymmenen vuoden 
ajan. TTT:n käyttöönotto ei näytä muuttaneen työpaikkojen luontivauhtia. Kasvusta on 
korkeintaan tullut hieman työkeskeisempää. TTT.n käyttöönotto vaikuttaa valtavasti 
ammattitaitovaatimuksiin, ja työllisyyspolitiikassa on keskityttävä entistä enemmän 
inhimillisiin voimavaroihin investoimiseen. Tämä korostuu jo olemassa olevassa 
epäsuhdassa ammattitaidon tarjonnan ja uuden ammattitaidon kysynnän välillä -
kaksi nopeuksisissa työmarkkinoissa. 
• Eurooppa tarvitsee nyt olennaisen koulutusta koskevan tarkistuksen, joka vastaa 
TTT.n vallankumousta ja pysyy teknologian jatkuvan kehityksen tasalla tulevien 
vuosien aikana. 
• koulutusjärjestelmä on muutettava opettamisesta oppimiseen. Yritysten on tarjottava 
tekemällä oppimista. Työttömille on tarjottava uudelleenkoulutusta 
pitkäaikaistyöttömyyden ja ammattitaidon unohtamisen asemesta. 
1.3 Yhteenkuuluvuus: eläminen tietoyhteiskunnassa (S luku) 
7. Taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen säilyy unionin 
avaintavoitteena. Kehitys per capita -tulojen tasoittumiseen jäsenvaltioiden välillä on ollut 
myönteistä mutta hidasta; jäsenvaltioiden sisäisten alueiden väliset erot ovat kuitenkin 
pyrkineet kasvamaan ajan mittaan. TTT voi esittää merkittävää osaa tukemalla alueellista 
ja paikallista kehitystä sekä edistämällä yhdentymistä ja voimistumista, ja avaintekijä 
uuden TTT:n mahdollisuuksien maksimoinnissa ja riskien minimoinnissa on 
yhteenkuuluvuus. 
• ensimmäisenä haasteena on varmistaa, että televiestinnän vapauttaminen etenee 
täysipainoisesti ja nopeasti unionin läpi ja että uusi lainsäädännöllinen kehys tukee 
yhteenkuuluvuuden tavoitteita. 
• toinen haaste on rakennerahastojen ja tietotekniikkapolitiikkojen tiiviimpi 
yhdentäminen ajanmukaisen TTT:n käyttömahdollisuuksien ja käytön edistämiseksi. 
Voimakkaamman paikallisen osallistumisen prosessi paikallisine ja alueellisine 
työllisyyssopirnuksineen voi olla tärkeä väline uuden, työllisyyskeskeisemmän ja 
inhimillisiin voimavaroihin keskittyneemmän yhteenkuuluvuuspolitiikan kannalta. 
• kolmas haaste on sen varmistaminen, että tietotekniikasta tulee syrjimättömän 
yhteiskunnan työkalu. Tietoyhteiskunnan on oltava ihmisläheinen, ja ihmisten on 
käytettävä tietoyhteiskuntaa ihmisten hyväksi tiedon vallan avaamiseksi eikä epätasa-
arvon luomiseksi tietävien ja tietämättömien välille. 
1.4 Tietoyhteiskunnan johtavat periaatteet (6 luku) 
-2 
8. Tavan, jolla me kehitämme tietoyhteiskuntaa, aikamme perusteellisinta muutosta, on 
heijastettava niitä ajatuksia ja arvoja, joiden varaan Euroopan unioni on muodostettu. 
Näiden ajatusten ja arvojen on oltava avoimia, jotta ne saisivat ja ansaitsisivat osakseen 
Euroopan kansalaisten laajan kannatuksen. Tätä tarkoitusta varten komissio kutsuu kaikki 
ryhmät, joita asia koskee, harkitsemaan mahdollisuutta laatia yhteisiä yhteisön periaatteita 
Euroopan tietoyhteiskunnan kehittämiseksi. 
-3 
2. MIKSI VIHREÄ KIRJA? - KUTSU POLIITTISEEN JA 
YHTEISKUNNALLISEEN VUOROPUHELUUN SEKÄ 
KANSALAISKESKUSTELUUN 
9. Komission vuonna 1993 julkaisemassa kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä 
käsittelevässä valkoisessa kirjassa1 korostettiin tietoyhteiskunnan (TY) merkitystä 
muutokseen johtavana myönteisenä voimana. Tällä valkoisella kirjalla ja sitä seuraavalla 
kertomuksella "Eurooppa ja maailmanlaajuinen tietoyhteiskunta" aloitettiin - Eurooppa-
neuvoston täydellä tuella - merkittävä sarja aloitteita Euroopan TY:n muovaamisen ja 
edistämisen auttamiseksi. 
10. Komission vuoden 1994 toimintasuunnitelmassa "Euroopan tie tietoyhteiskuntaan"2 
esiteltiin katsaus komission tietoyhteiskuntaa koskevaan työohjelmaan ja painotettiin 
sosiaalisia ja yhteiskunnallisia kysymyksiä. Näitä kysymyksiä korostettiin myös komission 
työllisyyttä koskevassa Euroopan luottamussopimuksessa3. Tämä vihreä kirja on osa 
aloitepakettia, jota komissio kehittää vuoden 1994 toimintasuunnitelman päivittämiseksi 
ja edistämiseksi. 
11. Vastatakseen tietoyhteiskunnan sosiaalisiin haasteisiin uusilla näkemyksillä komissio 
on pyytänyt työpaikkojen luontia, sosiaalista solidaarisuutta, yhtäläisiä mahdollisuuksia 
ja käyttömahdollisuuksia sekä Euroopan kulttuurin monimuotoisuuden turvaamista 
tietoyhteiskunnassa koskevia neuvoja eräiltä Euroopan huomattavimmilta asiantuntijoilta. 
12. Komissio perusti kaksi pääryhmää. Korkean tason asiantuntijaryhmä aloitti työnsä 
toukokuussa 1995 ja esitteli alustavan kertomuksensa tietoyhteiskunnan rakentamisesta 
helmikuussa 1996. Samanaikaisesti komissio perusti laajapohjaisen 
tietoyhteiskuntafoorumin, jossa on 128 jäsentä. Foorumin ensimmäinen vuosittainen 
kertomus hyväksyttiin kesäkuussa 1996. TY oli myös yksi neljästä pääaiheesta 
ensimmäisessä Euroopan sosiaalipolitiikkafoorumissa, joka järjestettiin Brysselissä 
maaliskuussa 1996. 
13. Korkean tason ryhmän ja foorumin kertomukset oli tarkoitettu virittämään keskustelua 
kysymyksistä sellaisten yritysmaailman ja akateemisten yhteisöjen ulkopuolella, jotka 
olivat jo perehtyneitä niihin. Ne ovat saatavissa tämän vihreän kirjan täydennyksinä, ja 
tiedot täydellisten kappaleiden tilaamiseksi ovat tämän tekstin lopussa. 
14. Komissio on päättänyt esitellä vihreän kirjan edistääkseen laajaa keskustelua ja 
tietoisuutta siihen sisältyvistä sosiaalisista ja yhteiskunnallisista kysymyksistä. Vain 
useiden toimijoiden aktiivisen osallistumisen avulla yhteiskuntamme voivat selvitä 
kohtaamistamme uusista haasteista ja valinnoista. 
15. Tavoitteena on siksi rohkaista kommentteja ja keskustelua vihreästä kirjasta sekä 
korkean tason ryhmän ja foorumin siihen liittyvistä kahdesta kertomuksesta loppuvuoden 
1996 aikana. Prosessi aloitetaan syyskuussa yhteistyössä puheenjohtajamaa Irlannin kanssa 
1 Euroopan unionin tiedote. Täydennysosa 6/93 
2 Kom (94) 347, 19.07.1994 
3 CSE (96) 1, 5.6.1996 
-4-
Euroopan kollokviossa Dublinissa. Komissio esittelee toimintaehdotukset vuodeksi 1997 
saadun palautteen perusteella. 
16. Kaikki jäsenvaltiot osallistuvat tavalla tai toisella kehittyvän tietoyhteiskunnan 
sosiaalisten haasteiden tarkasteluun. Vihreässä kirjassa esitetään kysymyksiä, jotka 
vaikuttavat hallitusten sekä alueellisten ja paikallisten viranomaisten, 
työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan vastuualueisiin. Täysin 
toissijaisuusperiaatetta noudattaen komissio tutkii, kuinka suuressa määrin kokemuksen 
kerääminen esittelyhankkeiden tai muiden aloitteiden, tutkimuksen yhteisen tukemisen 
sekä järjestelmällisen tiedonvaihdon avulla antaisi lisäarvoa jäsenmaissa toteutettujen 
politiikkojen jatoimenpiteidentäydentävänäjakatalyyttisenä voimana. Rakennerahastoilla 
on tässä prosessissa avaintehtävä, erityisesti tavoitteen 4 ja ADAPT-BIS yhteisöaloitteen 
osalta. 
17. Vihreä kirja täydentää myös jo käynnissä olevia toimintoja muilla komission työn 
alueilla, erityisesti opettamista ja oppimista koskevaa valkoista kirjaa4, jossa keskitytään 
ihmisten täysimittaisten tietoyhteiskuntaan osallistumisen edellyttämiin tietoihin ja 
taitoihin sekä tulevaan aloitteeseen 'Oppiminen tietoyhteiskunnassa*. 
18. Käynnissä olevan yhteistyön osalta tämän vihreän kirjan tarkoituksena on: 
• syventää poliittista vuoropuhelua Euroopan toimielinten ja jäsenvaltioiden kesken, 
erityisesti työllisyyspolitiikkojen osalta Essenin prosessin puitteissa (yhteinen 
kertomus Euroopan neuvostolle joulukuussa 1996 ja monivuotisten ohjelmien 
kehittäminen vuonna 1997), 
• keskittää työnantajien ja ammattiliittojen välinen yhteiskunnallinen vuoropuhelu 
näihin kysymyksiin ja virittää yhteisiä aloitteita Euroopan tasolla, 
• virittää kansalaiskeskustelua erityisesti kansalaisjärjestöjen kanssa maaliskuussa 1996 
pidetyn Euroopan sosiaalipolitiikkafoorumin johtopäätösten perusteella. 
Kaikkia, joita asia koskee, kehotetaan kommentoimaan tässä vihreässä kirjassa esitettyjä 
kysymyksiä. 
Kom (95) 590 
-5 
3. TYÖSKENTELY TIETOYHTEISKUNNASSA 
3.1 Huolenaiheet - ammattitaidon vallankumous ja työpaikkojen epävarmuus 
19. Viimeksi kuluneiden 20 vuoden aikana olemme olleet todistamassa TTT:n 
vallankumousta, joka on ulottunut pidemmälle kuin useimmat meistä olisivat voineet 
odottaa. Yksi uuden TTT:n päävaikutuksista on ollut huomattava tiedon tallennuksen, 
käsittelyn ja siirron kustannusten ja ajankäytön väheneminen. Tällaisilla merkittävillä 
muutoksilla hintasuhteissa on perustavaa laatua oleva vaikutus tapaan, jolla järjestämme 
tavaroiden ja palvelujen tuotannon ja jakelun ja samalla itse työnteon. Tämä kehitys 
muokkaa uudelleen työtä, ammattitaitorakenteita ja yritysten organisaatiota. Näin kehitys 
aiheuttaa perusteellisen muutoksen työmarkkinoilla ja koko yhteiskunnassa. 
20. Seurauksena olevat siirtymät ammattitaitojen, työtapojen, yritysten sekä tavaroiden ja 
palvelujen rakenteessa ova^ hämmentäviä ja aiheuttavat aivan uusia ja erilaisia 
työntekijöihin ja työnantajiin kohdistuvia vaatimuksia. Staattiset toimintoihin perustuvat 
taidot sekä perinteiset johtamistavat ja -tekniikat muuttuvat epätarkoituksenmukaisiksi ja 
joustamattomiksi työpaikassa, jossa työntekijöiltä ja johtajilta edellytetään päinvastaista 
-joustavuuden, luottamuksen, sitoutumisen sekä muutoksen ennakoinnin ja hallitsemisen 
leimaamaa uutta teollisuus- ja yrityskulttuuria. 
21. Työpaikkojen vähenemisen vauhti 1900-luvun lopulla ei eroa paljon aiemmista 
rakennemuutoksista. Ongelmallisempaa on työpaikkojen vähenemisen uusi luonne. Sen 
aiheuttama uusi muutosvauhti ja uudet tuotantotavat edellyttävät laajempipohjaisia taitoja 
ja uusia tuotantoprosesseja markkinoiden jatkuvasti muuttuviin vaatimuksiin 
vastaamiseksi. Tämä aiheuttaa suurta huolta työn turvallisuuden, työn sisällön, 
ammattitaitojen vanhenemisen sekä työ-ja elintapojen välisen suhteen osalta. Lisäksi se 
luo haasteita yhtäläisiä mahdollisuuksia ja käyttömahdollisuuksia koskeville unionin 
tavoitteille. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että tulevaisuudessa vain korkeakoulutetut TT-
taitoiset työntekijät saisivat työtä. Perinteiset ja käsityöpaikat säilyvät, mutta niiden 
suhteellinen merkitys vähenee. 
3.2 Tosiasiat: uusi tvön maailma 
22. Taloutemme muuttuvat standardisoidusta käsityötuotannosta kohti eriytyneempää 
tietoon perustuvaa tavaroiden ja palveluiden tuotantoa. Tästä syystä TTT tarjoaa valtavia 
mahdollisuuksia entistä parempaan tuottavuuteen ja entistä parempiin reaalipalkkoihin ja 
samalla voimakkaaseen taloudelliseen kasvuun ja uusiin työpaikkoihin. 
23. Teknologian vallankumous ei pitkään aikaan muuttunut tuottavuuden nopeammaksi 
kasvuksi. Samanaikaisesti tuottavuuden hidas kasvu johti reaalipalkkojen rajoitettuun 
kasvuun ja kuluttajien vähäisiin odotuksiin, joilla oli vaikutusta kuluttajien haluun ostaa 
ja yritysten haluun investoida ja luoda uusia työpaikkoja. Pääasialliset syyt siihen, miksi 
TTT ei johtanut tuottavuuden kasvuun, eivät ole hyvin selvillä; aiemmin uuden 
teknologian käyttöönottoa hidasti tarkoituksenmukaisen organisaatiomuutoksen puute. 
24. Näistä ongelmista ja toisinaan kuultavista päinvastaisista väitteistä huolimatta EU:n 
talouden ja työmarkkinoiden järjestelmät ovat huomattavan joustavat. Komission 
empiiristä tutkimusta koskevassa katsauksessa todetaan yritysten luomis- ja 
kaatumi s vauhdiksi Euroopassa vähintään 10 % vuodessa ja eräillä aloilla huomattavasti 
-6 
enemmän; työpaikan keskimääräinen elinikä on Yhdysvaltoihin verrattavissa oleva 4-5 
vuotta. 
25. Näiden seikkojen perusteella voi odottaa kaikkialla, että mitä tahansa ongelmia TTT:n 
onnistuneen yhdentämisen osalta onkaan, ne eivät liity työllisyyden joustavuuden 
puutteeseen yritysten tasolla. Viimeksi kuluneiden vuosien aikana on esiintynyt yhä 
useampia tapauksia, joissa TTT:n käyttöönotto on täyttänyt vaativimmatkin odotukset. 
Näistä tapauksista voidaan huomata ennen kaikkea tarvittavan yhtenäistä lähestymistapaa, 
jossa selvitetään TTT:n käyttöönoton yhteys koulutukseen ja ammattikoulutukseen sekä 
organisaatioiden muutokseen. 
26. Tällaisten menestyvien "joustavien yritysten" organisaatio perustuu yhä useammin 
prosesseihin ja yhä vähemmän erityistoimintoihin. Työntekijät suorittavat useita tehtäviä 
sen sijaan, että antaisivat työn edetä muodostamassaan ketjussa. Yritykset muuttuvat 
hierarkkisista ja monimutkaisista organisaatioista, joissa on yksinkertaisia töitä, 
hajautetummiksi ja verkkokeskeisiksi organisaatioiksi, joissa työt ovat monimutkaisempia. 
Uutta joustavaa ympäristöä on kuvattu pienistä aluksista muodostuvana laivastona, jossa 
alukset etenevät samaan suuntaan eri tavalla kuin suuri öljytankkeri, jota ohjataan aina 
samasta pisteestä. On tärkeää, että muutosta ei ymmärretä "uutena mallina" vaan 
prosessina kohti työelämän jatkuvasti paranevia käytäntöjä. 
27. Euroopan järjestöissä tämä kurssimuutos on hyväksytty. Meiltä ei puutu innovatiivisia 
ajatuksia, ja meillä on jo suhteellisen hyvin koulutettua työvoimaa. Innovaatiota 
koskevassa komissio vihreässä kirjassa5 todetaan, että heikkoutenamme on ollut 
teknologisen ja organisatorisen innovaation yhdistäminen. Laadukkaat ja tehokkaat 
strategiat edellyttävät yritystasolla tapahtuvaa koulutusta, huolellista työnsuunnittelua ja 
innovaatioiden nopeaa toteuttamista. Herra Ciampin johdolla toimiva kilpailukykyä 
käsittelevä neuvoa-antava ryhmä on laatinut uusia työn järjestämisen muotoja koskevan 
tapaustutkimuksen. Ryhmän havainnot vahvistavat, että nämä yritysorganisaation 
innovaatiot johtavat entistä parempaan liiketalouteen, parempaan työturvallisuuteen ja työn 
rikastumiseen. 
3.3. Ensimmäinen haaste: tiedon luominen ja tietoisuuden lisääminen työn 
organisaation uusilla muodoilla 
28. Tämän kehityksen huomattavin este on työn uusia muotoja ja joustavan organisaation 
mahdollisuuksia koskevan tiedon puute. Johto voi olla aiheellisesti varovainen tällä 
hetkellä hyväksyttävän suoritustason mahdollistavien järjestelmiä ja menettelyjä 
muuttavien innovaatioiden suhteen, aivan kuin kyseessä olisi tuntematon valtakunta, jossa 
vallitsee epävarmuutta muutosprosessin valmistumisesta ja sen kestosta. Asiat eivät ratkea 
"avainta kääntämällä". Juuri teknologian joustavuus merkitsee, että se on sisällytettävä 
työpaikan sosiaaliseen organisaatioon tuottavuuden, suorituskyvyn ja laadun 
kilpailukykyisen yhdistelmän aikaan saamiseksi. Siksi avainkysymyksenä on tietoisuuden 
lisääminen työn järjestämisen uusien lähtökohtien mahdollisuuksista. 
29. Olennaista on saavuttaa oikea tasapaino sen välillä, mitä yritystasolla on tehtävä ja 
sen, mitä Kansallisella ja Euroopan tasolla voidaan tehdä. Menestys edellyttää paikallisten 
aloitteiden mahdollistamista ja tukemista. Hallitusten ja EU.n toimielinten tehtävänä on 
Kom (95)688, 20.12.1995 
-7 
kannustaa uusia aloitteita. Viranomaisten tehtävä vaatii kuitenkin huomattavaa 
sitoutumista ja toimintaa useilla tasoilla. Tämä edellyttää työn järjestämisen uusien 
muotojen ja niiden julkiseen politiikkaan ja yritykseen kohdistuvien vaikutusten 
ymmärtämistä ja niihin vastaamista tehokkaasti eri alueilla, taloudellisesta kehityksestä 
kauppapolitiikkoihin, tutkimuspolitiikoista ammattitaidon kehittämiseen sekä yhtäläisten 
mahdollisuuksien ja käyttömahdollisuuksien arvojen toteuttamiseen tässä vastaamisessa. 
3.4 Toinen haaste - sen varmistaminen, että pk-yritykset hyötyvät täysimittaisesti 
tietoyhteiskunnasta 
30 Uusi ajatus TTT.n, koulutuksen ja ammattikoulutuksen sekä organisaation muutosten 
yhtenäisestä lähestymistavasta antaa yrityksille valtavasti mahdollisuuksia kilpailukykynsä 
ja työolojensa kehittämiseen. Sillä on erityisesti etuja pk-yrityksille, jotka ovat 
työllisyyden kasvun moottoreita, ja erityisesti erittäin pienille "mikroyrityksille", koska 
koko käsite rakentuu markkinavetoisten, hajautettujen ja ryhmätyöhön perustuvien pienten 
yksikköjen varaan. 
31. Se, kuinka paljon pk-yritykset voivat hyötyä TTT:stä, vaihtelee. 
Maailmanlaajuisemmin suuntautuneille pk-yrityksille TTT merkitsee valtavia etuja. 
Joissakin tapauksissa mikroyritysten syntykin liittyy TTT:hen. Toisissa tapauksissa 
mikroyritykset ovat vain osa olemassa olevia perinteisiä konsulttipalveluja. Pk-yritysten 
kohtaamat rajoitukset ja niiden erityiset ongelmat ennakointi- ja koulutusmekanismeissa 
vaativat osakseen ensisijaista huomiota. Tässä suhteessa pk-yritykset pitäisi saada ennen 
kaikkea toimimaan omalla vastuullaan mukautuessaan tietoyhteiskuntaan, ja 
tietoyhteiskunnan niille tarjoamat työkalut ja teknologiat auttavat niitä siinä. Komission 
äskettäin esittelemässä uudessa kokonaisvaltaisessa pk-yrityksiä varten suunnitellussa 
ohjelmassa6 ehdotetaan pilottitoiminnan käynnistämistä tiettyjen pk-yritysten 
painopistealueiden ja niiden tietotekniikan käyttöä naittavien tekijöiden selvittämiseksi. 
3.5. Kolmas haaste: työelämän instituutioiden ajanmukaistaminen 
32. Kun harkitsemme työn organisaatioiden uusia muotoja koskeva tietoisuuden 
lisäämistä, meidän on samalla käsiteltävä työelämän instituutioiden ja institutionaalisen 
kehyksen ajanmukaistamista. Työelämää on järjestettävä tavalla, joka tukee ja helpottaa 
myönteistä kehitystä eikä tee sitä vaikeammaksi. Tätä tarkoitetaan ammattitaidon ja 
samalla koulutuksen ja ammattikoulutuksen laadun parantamisella. (Ks. 4 luku). 
33. Kyse on myös oikean oikeus- ja sopimuskehyksen luomisesta (työlait, 
työehtosopimukset, työmarkkinasuhteet jne.), jotta yritykset ja yksityishenkilöt saisivat 
enemmän joustavuutta, ja samalla työntekijöiden asianmukaisen suojelun luomisesta. 
Jäsenvaltioiden työlait, jotka perustuvat kokopäivätyön vakiomalliin, työpaikkakohtaiseen 
työllistämiseen toistaiseksi, eivät voi enää täysin vastata tietoon perustuvan tavaroiden ja 
palvelujen tuotannon tarpeisiin. 
34. Uusilla käytännöillä työn järjestämisessä on taipumus hämärtää klassisen työsuhteen 
keskeistä osatekijää; työnantajan käsitteestä tulee yhä monimutkaisempi (yritysryhmät, 
yhteisyritykset, verkot, alihankkijat); työn sijainti on eriytynyt; työaikakäytännöt on 
Kom (96) 329 
-8 
yksiiöl 1 istetty vastaamaan erityistarpeita ja -vaatimuksia; aikaperusteiset palkat on 
joissakin tapauksissa korvattu tehtäväkohtaisilla palkoilla, ja työntekijöiden autonomia 
laajenee. Toisin sanoen palkkatyö ja oman itsensä työllistäminen ovat alkaneet 
yhdensuuntaistua, jolloin työlainsäädännön soveltamisala tulee epäselväksi, ja sen 
tehokkuus vähenee joissakin tapauksissa (muut kuin standardisopimukset, etätyö ja työn 
lähde tai alkuperäpaikka). 
3.6. Uusi turvallisuuskäsite 
35. On tärkeää voida käydä tietoon perustuvaa keskustelua näistä työelämän kehityksen 
perusedellytyksistä. Työelämän instituutioita koskeva keskustelu rajoittuu kuitenkin usein 
yksinkertaistettuihin sääntelyä ja sen purkamista koskeviin väittämiin. Kehittyvä 
tietoyhteiskunta vaatii eritellympää ja perusteellisempaa keskustelua institutionaalisesta 
kehyksestä, jolla tätä uutta työmaailmaa voidaan muotoilla. 
36. Koulutukseen ja ammattikoulutukseen sekä organisaation muutoksiin yhdistetty TTT 
merkitsee suuria mahdollisuuksia tuottavuuden parantamiseen ja hyvinpalkattujen 
työpaikkojen luomiseen. Julkisen politiikan on perustuttava tämän ymmärtämiseen. 
Keskustelun painopiste on kuitenkin siirrettävä sääntelystä ja sen purkamisesta kohti 
joustavuuden ja turvallisuuden uusia tasapainonäkökohtia ja yritysten ja työntekijöiden 
näiden tekijöiden tasapainosta saamiin keskinäisiin etuihin. Tämä on uusi näkökulma, 
jonka komissio on ottanut käyttöön kuullessaan työmarkkinaosapuolia 
työaikakysymyksistä. 
37. Tähän joustavuuden ja turvallisuuden väliseen uuteen tasapainoon kuuluu toisaalta 
osa-aikatyö, määräaikaistyö, määräaikaiset työsopimukset, etätyö ja tarvittaessa uudet 
työsuhdemuodot. Toisaalta siihen ei kuulu ainoastaan turva mielivaltaista irtisanomista ja 
syrjintää vastaan, vaan myös turva, joka aiheutuu yrityksen mahdollisuuksia kehittää 
ammattitaitoja ja työllistävyyttä sekä yrityksen että työntekijän eduksi. Tässä yhteydessä 
voidaan kysyä, kuinka työntekijöiden osallistumiselle näihin asioihin voidaan luoda 
tehokkaimmat edellytykset. 
38. Nämä ovat esimerkkejä tarvittavista uudistuksista. Yleisellä tasolla on ajateltava 
radikaalisti uudestaan kaikkia asiaan liittyviä järjestelmiä - työllisyyden suojelua, työaikaa, 
sosiaaliturvaa sekä terveyttä ja turvallisuutta - niiden mukauttamiseksi eri tavalla 
järjestettyyn työelämään ja erityisesti sillä tavoin järjestettyyn, että työn ja vapaa-ajan, 
työn ja opintojen, työssä käynnin ja itsensä työllistämisen väliset rajat eivät ole 
selväpiirteisiä tai niistä tulee epäselvempiä. Työntekijöiden turvallisuuden käsitettä on 
kehitettävä ja laajennettava; siinä on kiinnitettävä enemmän huomiota turvallisuuteen 
työllistettävyyden ja työmarkkinoiden kannalta kuin yksittäisen työpaikan turvallisuuteen. 
On painotettava tuvallisuutta muutoksessa, ei turvallisuutta muutosta vastaan. Tässä 
suhteessa on tärkeää kiinnittää huomiota tasa-arvoa koskeviin kysymyksiin ja siihen, 
kuinka muutos helpottaa pyrkimyksiä työmarkkinoilla olevan syrjinnän lopettamiseksi ja 
työn ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi sekä naisten että miesten osalta. 
39. Tämän kehityksen pohjalta komissio valmistelee työn järjestämistä ja työaikaa 
käsittelevän vihreän kirjan, jossa tarkastellaan taloudelliselta kannalta työn järjestämisessä 
ja työajoissa tapahtuvien muutosten vaikutuksia Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden 
politiikkoihin tarkoituksena käynnistää keskustelu erityisesti työmarkkinaosapuolten 
kanssa ja välillä. 
40. Komissio aikoo myös antaa vuoden 1996 jälkipuoliskolla tiedonannon etätyön 
vaikutuksesta työlainsäädäntöön, terveyteen ja turvallisuuteen sekä sosiaaliturvaan. 
Tiedonannon tarkoituksena on kannustaa jäsenvaltioita ja työmarkkinaosapuolia 
kehittämään hyviä käytäntöjä ja toteuttamaan toimenpiteitä etätyöntekijöiden työolojen 
parantamiseksi. 
41. TTT merkitsee myös uusia mahdollisuuksia työterveyden ja työturvallisuuden alueella. 
Erityisesti uuden teknologian soveltaminen voi tuottaa huomattavaa lisäarvoa 
työturvallisuuden ja -terveydenhuollon alueella riskien arviointitoimintoihin, tiedon 
keräämiseen, seulomiseen ja levittämiseen, koulutukseen ja ammattikoulutukseen 
peruskäyttäjien ja erityisesti pk-yritysten kannalta. Neljännessä työterveyden ja 
työturvallisuuden toimintaohjelmassa (1996-2000)7 käsitellään aktiivisesti 
tietoyhteiskunnan työ- ja elinoloihin kohdistuvia vaikutuksia koskevia kysymyksiä, ja 
niistä järjestetään konferenssi Brysselissä 13. - 15. marraskuuta 1996. 
3.7. Uusi ennakointikulttuuri 
42. Tavoitteen 4 perusteella toteutetuilla Euroopan sosiaalirahaston interventioilla ja niihin 
liittyvillä yhteisön ADAPT-aloittella pyritään pääasiassa parantamaan inhimillisten 
voimavarojen hallintaa ennakoimalla tietoyhteiskunnassa tapahtuvat muutokset, erityisesti 
lujittamalla investointia inhimillisiin voimavaroihin. Rakenteelliset muutokset aiheuttavat 
pysyviä muutoksia työn määrän, rakenteen ja ammattitaitovaatimusten osalta. On 
erityisesti tärkeää kehittää ennakointivalmiutta yrityksissä, jotka kokevat ja joutuvat 
minimoimaan näiden muutosten kielteiset vaikutukset. Tällä tavalla voidaan myös edistää 
uusia työtilaisuuksia koulutuksella, joka vastaa uusien taitojen tarvetta. 
43. Seurauksena olevat mukautumistarpeet tunnetaan sekä makrotaloudellisella että 
yritystasolla. Tästä syystä yhden ennakointilähestymistavan päätavoitteista on oltava 
Kom (95) 282, 12.07.1995 
- 10 
yritysten auttaminen tunnistamaan entistä nopeammin määrälliset ja laadulliset tarpeensa 
inhimillisten voimavarojen osalta yleisen muutoksen paremman ymmärtämisen kannalta 
ja parantaa siten sisäistä ja ulkoista mukautumisvalmiutta. 
3.8. Kvsvmvksiä lisäharkintaa varten 
44. Kehitys työn järjestämisen uusien muotojen välisessä suhteessa ja työn oikeuskehys 
aiheuttavat yhteiskunnallisen vuoropuhelun ja Essenin työllisyysprosessin yhteydessä 
käsiteltäviä peruskysymyksiä. 
- 11 -(i^^d^^^^g 
• ::vkumka^^ 
BillliiiSiiiiii: 
4. TYÖLLISYYS TIETOYHTEISKUNNASSA 
4.1. Huolenaiheet: työttömien määrän kasvu ja työn loppuminen? 
45. Euroopan pääasiallinen taloudellinen, sosiaalinen ja poliittinen ongelma on suuri ja 
pysyvä työttömyys. 18 miljoonaa ihmistä on työttömänä, heistä puolet on ollut ilman 
työtä vuoden ajan tai kauemmin. Lisäksi ainakin 9 miljoonaa lannistunutta hakisivat työtä, 
jos he uskoisivat sitä olevan. 
46. Tämä masentava tilanne on johtanut keskusteluun työn loppumisesta ja työttömyyden 
kasvusta yhteydessä TTT:n vaikutuksiin työelämässä. ILO, OECD ja EU ovat viime 
vuosien aikana teettäneet useita laajoja tutkimuksia voidakseen ymmärtää paremmin 
Euroopan työttömyysongelman luonnetta, kiinnittäen huomiota teknologian ja työllisyyden 
välisen suhteen kaltaisiin erityiskysymyksiin sekä yleisempään suhteeseen makrotalouden 
ja rakennepolitiikkojen välillä. 
47. Siirtyminen tietoyhteiskuntaan on jo tapahtumassa, ja se aiheuttaa väistämättä 
merkittäviä muutoksia Euroopan kansalaisten elin- ja työtavoissa. Haasteena on tulevan 
tietoyhteiskunnan muovaaminen niin, että meidän ei tarvitse menettää maailmanlaajuisia 
vahvuuksiamme eikä heikentää eurooppalaisten välistä solidaarisuutta. Tässä vihreässä 
kirjassa on kolme näkökohtaa, jotka ansaitsevat osakseen erityishuomiota: 
- TTT:n yleinen vaikutus työllisyyteen 
- työn muuttumisprosessin tehokkaampi hallinta 
- työmarkkinoiden vaikutus ammattitaitojen ja -tietojen tarjontaan ja kysyntään 
4.2. Tosiasiat: työllisyyden jatkuva kasvu vuodesta 1960 
48. Tiedetään hyvin, että EU:ssa on kahden viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana 
ollut keskimäärin paljon pienempi työllisyysaste kuin Yhdysvalloissa tai Japanissa - noin 
60 %, kun se on Japanissa ollut 70 % tai suurempi - ja että toisin kuin näissä kahdessa 
maassa EU:n työttömyys on jäänyt hämmästyttävän lähelle 10 prosenttia viimeksi 
kuluneen vuosikymmenen suurimman osan aikana. 
49. Voidaan kuitenkin myös huomata, että työllisyyden kasvun aste on kehittyneen 
maailman eri alueilla pysynyt lähes samana kolmen ja puolen viimeksi kuluneen 
vuosikymmenen aikana, joskin erisuuruisena - Yhdysvalloissa noin 2 %, Japanissa noin 
1% ja Euroopassa noin 0,3 %. Kannattaa myös panna merkille, että työttömyyden 
kasvuvauhti ei ole hidastunut merkittävästi vuodesta 1973, ensimmäisen öljykriisin 
vuodesta, joka oli taloudellisen kasvun taitteen alku. 
50. Euroopan työttömyyden kasvu liittyy siten paljolti siihen, että työllisyyden kasvu 
(keskimäärin 0,3 % vuodessa) oli jäljessä työvoiman kasvusta (keskimäärin 0,6 % 
vuodessa). Työllisyyden kasvun vakaus vuosina 1960 - 1955 ei tue näkemystä siitä, että 
työpaikat ovat lopullisesti häviämässä, vaan siitä, että työllisyys ei ole onnistunut 
kasvamaan riittävästi pysyäkseen työvoiman kasvun tasalla. 
51. Joskus väitetään, että tekniikan kehitys voi olla vain työvoimaa säästävää, mutta 
olemassa olevista tiedoista voi päätellä, että kasvun työintensiivisyys on pikemminkin 
12 
lisääntynyt kuin vähentynyt, ja työpaikkojen luontivauhti on pysynyt samana 
taloudellisen kasvun 70-ja 80-luvulla tapahtuneen jyrkän laskun aikana. Tiedoista voidaan 
myös päätellä, että Yhdysvaltojen ja Euroopan talouksien suhteelliset valmiudet luoda 
työllisyyttä eivät ole muuttuneet vuodesta 1973. Siihen saakka vaadittiin 4,3 prosentin 
taloudellinen kasvu, jotta talous oUsi voinut alkaa luoda työllisyyttä Euroopassa, kun 
Yhdysvalloissa vaatimus oli 2 prosenttia. Nyt aletaan luoda uusia työpaikkoja, kun kasvu 
saavuttaa Euroopassa 2 prosenttia ja Yhdysvalloissa 0,6 prosenttia. 
52. Tämä uusi kasvu-ja työllisyysmalli heijastuu tuottavuuden mitatussa kasvussa vuoden 
1973 jälkeen. Tuottavuuden ja BKT:n kasvuvauhti laski, vaikka yhä enemmän TTT:tä 
otettiin käyttöön samalla, kun työllisyyden kasvu jatkui samaa vauhtia kuin ennenkin. 
Kuinka yksityiskohtaisesti tämä paradoksi selitetäänkin - ja keskustelu ja tutkimus jatkuu 
- on selvää, että kokonaistiedot eivät tue teesiä työn loppumisesta tai edes työttömien 
määrän kasvusta. Yhdysvaltojen, Kanadan ja Japanin onnistuneempaa työllisyyttä ei voida 
selittää työtä säästävän TTT.n vähemmällä käytöllä. 
53. Päinvastoin, TTT:n kehittäminen ja käyttöönotto näissä maissa, erityisesti 
Yhdysvalloissa, on yleensä ollut laajempaa kuin Euroopan maissa. Lisäksi EU:n sisällä 
niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat TTT:n osalta pisimmälle kehittyneitä, on tavallisesti 
myös korkeimmat työllisyysasteet. Kuten kaikessa teknologisessa muutoksessa, TTT:n 
levinneisyys on kasvutekijä, ja teknologian edistyksen, tuottavuuden ja taloudellisen 
kasvun välillä on myönteinen linkki, joka tarjoaa mahdollisuuksia aivan uusille 
työllisyyden muodoille. Teknologian kehitys kannustaa innovaatiota ja luo siten tilaa 
uusille yrittämismahdollisuuksille, erityisesti pk-yrityksille. Näitä suurempia 
kasvumahdollisuuksia on käytettävä hyväksi, jos työttömyyttä halutaan vähentää ja 
Euroopan talouksien ei haluta jäävän jälkeen maailmanlaajuisesta talouskasvusta. 
54. TTT.n suurin vaikutus työllisyyteen on työpaikkojen ja työelämän radikaalissa 
rakenneuudistuksessa. Tuotantoteollisuus on laskussa, mutta tämä lasku ei ole ollut 
yhdenmukaista. Tuotannon vähäistä teknologiaa ja ammattitaitoa vaativat matalapalkkaiset 
työpaikat ovat hävinneet. Huipputeknologiaa ja -ammattitaitoa vaativat korkeapalkkaiset 
työpaikat ovat laajentuneet. 
55. Työllisyyden kasvun päälähde ovat palvelualat. Työpaikat lisääntyvät sekä sen 
dynaamisesta että perinteisemmästä osasta. Uuteen teknologiaan liittyvät työllisyysedut 
ovat enemmän kuin korvanneet työpaikkojen mahdollisen vähenemisen. Itse asiassa 
palvelualan työllisyyden kasvu on ollut nopeampaa niissä maissa, jotka ovat investoineet 
eniten uuden teknologian soveltamiseen. 
56. Tähän saakka työllisyyden kasvu Euroopan keskeisessä TTT-teollisuudessa on ollut 
talouden laskusuunnan vuoksi melko tasaista. Tämän taakse kätkeytyy varsin monenlaista 
kehitystä. Kulutuselektroniikka-, tietojenkäsittely- ja televiestintälaiteteollisuuden 
työllisyys on selvästi vähentynyt. Komponenttiteollisuuden ja televiestintäpalvelujen 
työllisyysasteet oat pysyneet tasaisina. Sitä vastoin ohjelmisto- ja atk-palvelualan 
työllisyys on kasvanut tasaisesti ja lähes kolminkertaistunut kooltaan vuodesta 1980, nyt 
se työllistää unionissa noin 750 000 työntekijää. Tämä ala säilyy alueena, jolla on 
erityisen suuret toiveet työllisyyden kasvuun, erityisesti uusissa, suurta ammattitaitoa 
vaativissa tietointensiivisissä palveluissa kuten multimediaohjelmistoissa ja 
käyttäjäkoulutuksessa. 
13 
57. Näiden suuntausten odotetaan säilyvän kaikkialla lyhyellä aikavälillä, lukuunottamatta 
televiestintäpalveluja, joissa digitoinnin odotetaan vähentävän työpaikkoja ja alan 
vapauttaminen ei merkitse, että uudet tulokkaat loisivat työpaikkoja lyhyellä aikavälillä. 
Näissä suuntauksissa ei kuitenkaan oteta huomioon työpaikkojen luontia muilla 
tietoyhteiskuntaan liittyvillä aloilla. Audiovisuaalisissa palveluissa on tapahtunut 
huomattava työllisyyden kasvua, vuosina 1983 - 1992 kasvu oli 37 %, ja tulevaisuuden 
näkymät työpaikkojen lisääntymiselle entisestään ovat hyvät. Muuta TTT:hen liittyvää 
työpaikkojen luontia on tapahtunut telepalvelujen, telepankkitoiminnan ja vähittäiskaupan 
alalla, mutta tarkkoja tilastotietoja on vaikea saada. Näiden uusien kehityspiirteiden 
tilastollinen seuranta taloudessa ja erityisesti palveluelinkeinoissa on haaste 
tilastojärjestelmälle. 
58. Lisäksi tietoyhteiskunnan myönteisten työllisyysvaikutusten ei voi odottaa keskittyvän 
ainoastaan TTT:hen ja muille tietoyhteiskunnan aloille. Komission teettämä tutkimus 
osoittaa, että televiestinnän vapauttaminen yhdessä TTT:n nopean omaksumisen kanssa 
johtaa työpaikkojen luontiin ja hyvinvoinnin lisääntymiseen talouden muissakin osissa. 
Uusiin televiestintä- ja atk-laitteisiin tehtyjen sijoitusten nopea yleistyminen tuottaa 
myönteisiä vaikutuksia työllisyyden kannalta ja lisäarvoa taloudelle keskipitkällä ja 
pitkällä aikavälillä. Tämä työpaikkojen lisääntyminen korvaa suurelta osalta televiestinnän 
alalla mahdollisesti tapahtuvan työpaikkojen vähenemisen. Näin ei tapahdu ainoastaan 
televiestinnässä vaan myös kaiken TTT:n jakelussa. Ongelmana on kuitenkin näiden 
prosessien välisen viiveen hallitseminen ja yksittäisten ihmisten auttaminen mukautumaan 
työmarkkinoiden uusiin haasteisiin ja mahdollisuuksiin. 
59. Vaikka tietoyhteiskunnan työpaikkojen luontimalleja on vaikea kvantifioida, ennusteet 
osoittavat, että uusia työpaikkoja syntyy koko taloudessa, ei ainoastaan TTT-teollisuudessa 
ja uusissa ja yleistyvissä multimediapalveluissa vaan myös kaikissa muissa palveluissa 
ja elinkeinoaloilla, myös perinteisillä ja taantuvilla aloilla. On paljon esimerkkejä sitä, että 
TTT:n käyttöönotolla ja käytöllä yrityksissä on ollut merkittävä myönteinen vaikutus 
työllisyyteen. 
60. Vuosina 1985 - 1994 EU:n palvelualan työpaikkojen määrä kasvoi noin 10 
miljoonalla. Vaikka 80 % tästä koko määrästä syntyi vuosina 1985 -1990, kauden toisella 
puoliskolla työpaikkojen määrä kaupan, atk:n ja tutkimuksen alalla kasvoi vielä 2 
miljoonalla, yhtä paljon kuin edellisellä puoliskolla, ja 0,6 miljoonalla työpaikalla 
koulutusalalla sekä 0,9 miljoonalla työpaikalla terveydenhoidon ja lääkinnän alalla. Nämä 
kaikki ovat aloja, joilla TTTllä on paljon vaikutusta. Ainoat merkittävät alueet, joilla 
palvelualan työpaikat vähenivät vuosina 1990 - 1994, olivat tukku- ja vähittäiskauppa, 
joiden työllisyyden lasku on johtunut ensisijaisesti kysynnän puutteesta eikä tuottavuuden 
kasvusta. 
61. Nämä uudet työllisyysmallit vaikuttavat myös työmarkkinoiden sukupuolijakaumaan. 
Palvelualan kasvu on tarjonnut työmarkkinoille siirtyville naisille uusia tilaisuuksia. 
Naisten työllisyys on kasvanut 1960-luvun puolivälistä 1990-luvun alkuun. Naisten osuus 
työvoimasta on kasvanut, ja merkittävä osa uusista naistyöpaikoista on osa-aikaisia. 
Vastapainoksi naisten työllisyyden kasvulle pitkällä aikavälillä miesten työllisyys on 
vähentynyt vuodesta 1965, lukuunottamatta joitakin vuosia 80-luvun loppupuolella. 
4.3. Ensimmäinen haaste: naapurikerjuupolitiikkojen ehkäiseminen 
- 14-
62. Kaikkialla työmarkkinoilla on viimeaikaisesta kehityksestä tehtävä se johtopäätös, että 
Euroopan työllisyyden heikko kasvu, noin 0,3 % vuodessa, ja samanaikainen suuri ja 
jatkuva työttömyys on selitettävä muilla kuin teknologiaan liittyvillä syillä. Euroopan 
työttömyys alkoi kasvaa 1970-luvun puolivälissä. Vuoteen 1985 mennessä oli hävinnyt 
merkittävä määrä työpaikkoja samaan aikaan, kun työvoiman määrä kasvoi enemmän kuin 
koskaan ennen. 80-luvun toisen puoliskon taloudellisen kasvun aikana luotiin kymmenen 
miljoonaa uutta työpaikkaa. Puolet uusista työpaikoista katosi kuitenkin vuosina 1992 -
1993. 
63. Useat tekijät - myös makrotaloudellinen kehitys - vaikuttivat työttömyyden 
yleistymiseen. On kuitenkin tärkeää ymmärtää rakenteelliset näkökohdat. Työttömyyden 
taso johtuu sen pituuden aiheuttamista vaikutuksista. Työttömyydestä on tullut 
pitkäaikaistyöttömyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä työmarkkinapolitiikan passiivisuuden 
vuoksi; suurimmalle osalle työttömiä tarjotaan vain toimeentulotukea eikä uutta 
ammattitaitoa uusilla entistä enemmän ammattitaitoon ja pätevyyteen perustuvilla 
työmarkkinoilla. 
64. Yhteismarkkinoiden myötä Eurooppa ottaa pitkän harppauksen eteenpäin talouden 
ajanmukaistamisessa. Kyse ei ole vain valtavasta rakenteellisesta parannuksesta. 
Ajanmukaistaminen tarjoaa myös uusia edellytyksiä kasvulle ja työllisyyskeskeisille 
makrotaloudellisille politiikoille. Jäsenvaltioiden on käytettävä paremmin hyväkseen 
kerrannaisvaikutusta, kuten komission Euroopan työllisyyttä koskevaa luottamussopimusta 
käsittelevässä julkaisussa korostetaan, Siinä painotetaan yhdentymisprosessin 
mahdollisuuksia. Näitä mahdollisuuksia ei ole vielä käytetty mahdollisimman hyvin. Tämä 
koskee erityisesti taistelua työpaikoista. 
65. Euroopan taloudellisen yhdentymisen ja keskinäisen riippuvuuden aste on entistä 
suurempi. Siksi jatkuva ja yhdenmukaistettu toiminta tuottaa enemmän lisäarvoa kuin eri 
jäsenvaltioissa toteutetut yksittäiset, erilliset toimenpiteet yhdessä. Tätä lähestymistapaa 
sovelletaan Euroopan unionin mahdollisuuksia työllisyyspolitiikan yksikkönä 
käsittelevässä politiikkakertomuksessa, jota parhaillaan valmistellaan Firenzen Eurooppa-
neuvoston pyynnöstä. Tämä edellyttää naapurikerjuupolitiikkojen nollasummapelin 
vaihtamista plus-merkkiseksi yhdenmukaistettuun kasvupolitiikkaan, joka luo luottamusta 
kuluttajien ja sijoittajien keskuudessa. Tällainen kasvuun suuntautuva politiikka voi 
parantaa huomattavasti työpaikkojen kehitysedellytyksiä tietoyhteiskunnassa. 
4.4. Toinen haaste: työn muutosprosessin tehokkaampi ohjaus 
66. Työpaikkojen häviäminen ja luominen ovat olennainen osa TTT:n käyttöönotosta 
aiheutuvasta rakennemuutosprosessista. Yritykset voivat tehdä paljon muutosten iskujen 
pehmentämiseksi työllisyysvaatimusten ennakkosuunnittelulla, ja nyt on olemassa 
esimerkkejä työmarkkinaosapuolten luovalla tavalla neuvottelemista ratkaisuista. Nämä 
eivät koske vain koulutusta ja ammattikoulutusta, kuten jäljempänä todetaan, vaan myös 
työaikaa, palkkojen mukauttamista työpaikkojen säilyttämiseksi, muutosprosessin 
oikeudenmukaisuuskysymyksiä sekä työpaikkojen luonnin korvaamista paikallis- ja 
aluetalouksissa. 
67. Jotta muutosprosessin hallitseminen onnistuisi, kaikkien taloudellisten ja 
institutionaalisten tekijöiden - työnantajien, työntekijöiden, kaikkien tasojen viranomaisten, 
- 15-
koulutus-ja ammattikoulutuslaitosten sekä yritysten tukipalvelujen on osallistuttava siihen. 
Tulevaisuuteen suuntautuvaa yrityskäyttäytymistä on monissa tapauksissa tuettava 
ulkoisesti, ja tätä prosessia voidaan auttaa kehittämällä yritystenvälisiä 
yhteistyösopimuksia ja kumppanuuksia sekä yksityisen ja julkisen sektorin välisiä 
kumppanuuksia paikallisten yritystukirakenteiden parantamiseksi. Tämä koskee erityisesti 
pk-yrityksiä, joita on tuettava ja saatava mukaan verkkoihin niiden innovointivalmiuksien 
kehittämiseksi, liikestrategioiden määrittämiseksi ja ammattitaitovaatimusten 
ennakoimiseksi. Rakennerahastoja ja ennen kaikkea tavoitetta 4 sekä yhteisön ADAPT-
ja pk-aloitteita voidaan käyttää näiden muutosten helpottamiseen (jäljempänä jakso 3.7). 
68. Lopputulos on se, että jos työntekijöiden edellytetään tekevän yhteistyötä 
tietoyhteiskunnan edellyttämässä jatkuvassa muutosprosessissa, on löydettävä uusia 
keinoja hallita työn muutosprosessia. Tämä on sekä hallitusten että työmarkkinaosapuolten 
velvollisuus. 
4.S. Kolmas haaste: ammattitaitokuilun ylittäminen 
69. TTT-vallankumouksella on tärkeä osa työmarkkinoiden toiminnassa sen muotoillessa 
uudelleen työtä, ammattitaitorakenteita ja työn järjestämistapoja. Koska uusi teknologia 
on tietoteknologiaa, se ei vaadi vain entistä parempaa luku- ja laskutaitoa, vaan myös 
aivan uutta perustaitoa, taitoa olla vuorovaikutuksessa uuden teknologian kanssa; sitä voisi 
sanoa "infotaidoksi" (informacvY 
70. Teknologian kehitys ja yritysten välinen kilpailu nopeuttavat rakennemuutosta. Joka 
vuosi keskimäärin 10 % kaikista työpaikoista häviää ja korvautuu uusilla työpaikoilla 
uusissa prosesseissa ja uusissa yrityksissä; yleensä ne edellyttävät uusia, parempi ja 
laajempia taitoja. Tarjontapuoli tuottaa uusia taitoja paljon hitaammin. Joka vuosi tietty 
ikäluokka, 2-3 prosenttia työvoimasta lähtee työelämästä iän tai muiden syiden takia, 
ja uusi ikäluokka tulee työelämään tuoden mukanaan uutta koulutusta ja uusia taitoja. 
Yritysten muuttumisen suurempi nopeus ja uusien taitojen rajoitettu tarjonta johtaa 
vakavaan epäsuhtaan, kaksinopeuksisiin työmarkkinoihin, joilla on runsaasti vanhoja 
taitoja ja suhteessa vähemmän uusia. 
71. Ammattitaitojen muutoksen ja kehittymisen todellinen haaste on työmarkkinoilla jo 
olevien mukautuminen tietoyhteiskunnan uusiin vaatimuksiin. Suurella osalla työvoimaa 
on kuitenkin puutteita tietoyhteiskunnassa niin tarpeellisessa luku- ja laskutaidossa, eikä 
useilla ole minkäänlaista koulutusta infotaidossa. Ihmisten, joilla on vanhentunut tai 
epäasianmukainen ammattikoulutus, on vaikea päästä takaisin työvoimaan. Suuri osa 
koulutuksesta ja uudelleenkoulutuksesta järjestetään nuorille eikä ihmisille, jotka jo ovat 
työelämässä tai jotka ovat olleet työssä 10, 20 tai 30 vuotta ja sitten menettäneet 
työpaikkansa. 
72. Suurimmalle osalle heistä on tarjottu vain toimeentulotukea siihen saakka, kunnes he 
ovat löytäneet uuden työpaikan tai heidän odottaessaan varhaiseläkettä. Vanhoja taitoja 
edellyttäviä uusia työpaikkoja ei kuitenkaan ole. Uusissa työpaikoissa tarvitaan uusia 
taitoja. Kuilu kasvaa jatkuvasti, kunnes hallitukset ja työnantajat omaksuvat uuden paljon 
radikaalimman politiikan, joka tarjoaa ihmisille sellaisia uusia taitoja ja pätevyyksiä, jotka 
liittyvät työn järjestämisen uusiin muotoihin ja uuden teknologian käyttöönottoon. 
16 
73. Tämä merkitsee hallituksille, työmarkkinaosapuolille, yrityksilleja työntekijöille uusia 
haasteita, joiden määrää voidaan kuvata ennusteilla teknologian uudistumisen jatkuvasta 
vauhdista ja väestön ikääntymisestä. Kymmenen vuoden kuluttua 80 % nyt 
käyttämästämme teknologiasta on vanhentunutta ja korvattu uudella kehittyneemmällä 
teknologialla. Saman ajan kuluttua 80 % työvoimasta tekee työtä alle 10 vuoden sisällä 
hankkimansa koulutuksen tai ammattikoulutuksen pohjalta. Väestöprofiilin merkittävät 
muutokset korostavat haasteen suuruutta entisestään. Työvoima ikääntyy, ja teknologia 
nuortuu. 
4.6. Koulutuksen ja ammattikoulutuksen tarkistaminen TTT-vallankumouksen 
vaatimusten mukaiseksi 
74. Eurooppa tarvitsee nyt koulutuksen ja ammattikoulutuksen perusteellista tarkistamista 
TTT-vallankumouksen vaatimusten mukaiseksi tulevina vuosina. Tarvitsemme työn ja 
koulutuksen välillä entisen työssä käynnin ja työssä käymättömyyden välillä uutta 
vuorovaikutusta, joka antaa yksilölle tilaisuuden kehittää taitojaan ja pätevyyksiään ja 
kasvaa TTT:n mukanaan tuoman pysyvän ammattitaitovallankumouksen mukaisesti. 
75. Pitkällä aikavälillä Eurooppa tarvitsee uutta elinikäisen oppimisen arkkitehtuuria, joka 
koskee kaikkia koulutus-ja ammattikoulutusjärjestelmiä, myös kouluja, ja joka 
suunnitellaan ja toteutetaan asianmukaisemmilla tavoilla kiinnittäen huomiota erityisesti 
sukupuoleen, mutta ottamalla mukaan myös entistä tehokkaammin ikääntyneet ja 
vammaiset. Tämä pyrkimys aloitetaan nyt Euroopan elinikäisen oppimisen vuodella 1996 
ja valkoisella kirjalla opettamisesta ja oppimisesta. Kiireellisintä on kuitenkin pysäyttää 
aikuisen työssä käyvän väestön ammattitaidon vanheneminen ennakoimalla aktiivisesti 
elinkeinoelämän mukauttamista ja muutosta. Nopeus ja ennakointi ovat olennaisia, koska 
kaikki viittaa työpaikkojen häviämisen, pitkäaikaistyöttömyyden ja ammattitaidon 
vanhenemisen syöksykierteeseen, jota on sitä vaikeampi korjata mitä pitemmälle se 
etenee. 
76. Työllistettävyyden parantamisessa on neljä tärkeää aluetta: 
- parhaiden perusteiden asettaminen: tietojemme ja taitojemme perusteet syntyvät 
koulutuksen ensimmäisten vuosien aikana, ja niihin liittyvät prosessit kehittyvät 
samanaikaisesti tietoyhteiskunnan kanssa. Koulua edeltävän ja koulussa saadun 
koulutuksen laatu ja järjestäminen muuttuvat perusteellisesti. Opettajien ja kouluttajien 
on oltava erityisenä kohderyhmänä, ja heidän koulutuksensa ja jatkuva ammatillinen 
kehityksensä TTT:n käytön osalta on varmistettava. Ohjelmat ja infrastruktuurit, joilla 
koulut yhdistetään tietoyhteiskunnan täysimittaiseen verkottumispotentiaaliin, erityisesti 
syrjäisimmillä alueilla, joiden infrastruktuuri on vaarassa, ovat erityisen tärkeitä. 
Jäsenvaltioiden, joilla on kiistaton vastuu koulukasvatuksen järjestämisen ja sisällön osalta 
on jatkettava sopivien ja tietoyhteiskunnan huomioon ottavien ohjelmien kehittämistä, ja 
EU voi auttaa tukemalla kokemuksen yhteen keräämistä, erityisesti huonoimmassa 
asemassa olevien alueiden hyväksi. Lisäksi Firenzen Eurooppa-neuvosto pyysi komissiota 
laatimaan nopeasti toimintasuunnitelman oppimisesta tietoyhteiskunnassa; suunnitelmaan 
sisältyy kouluverkkoj en kytkeminen toi si in sa Euroopan tasolla, multimediakoulutussisällön 
edistäminen sekä opettajien ja kouluttajien tietoisuuden edistäminen ja koulutus uuden 
tietoyhteiskunnan työkalujen käyttöön. 
17 
- opettamisesta .JUipJioMeju koulutuksen ja ammattikoulutuksen on 
tietoyhteiskuntafoorumin ensimmäisen vuosittaisen kertomuksen mukaan oltava nopeasti 
uudelleensuunnattavaa niin, että oppilaitokset voivat vastata paljon nopeammin kaupan 
ja teollisuuden ammattitaitovaatimuksiin. Tämä on olennaista työpaikkojen luomisen ja 
tuottavuuden kasvun kannalta. Ylemmät oppilaitokset ovat jo alkaneet asettaa perustuksia 
tulevaisuuden oppiyhteisöille, ja niiden pyrkimyksiä on tuettava Ciampin kilpailukykyä 
koskevassa kertomuksessa suositelluilla ja Comett- ja Leonardo da Vinci -ohjelmilla 
onnistuneesti kokeilluilla kurnppanuussiteillä paikallisen teollisuuden ja palvelujen kanssa. 
Myös oppivelvollisuusjärjestelmään on kohdistettu tärkeitä aloitteita, joista monia on 
kannustettu EU:n ohjelmilla, mutta jotka silti edellyttävät huomattavaa tukea ja 
voimavaroja työelämän kanssa tarvittavien yhteyksien muodostamiseksi. Tämä herättää 
kysymyksiä investointikyvystä, menetelmistä ja opinto-ohjelmien kehittämisestä; erityistä 
huomiota on kohdistettava oppijoiden tarpeisiin. Laajemmin ottaen, koska opitun 
muistaminen on paljon parempi (80 %) tekemisen kuin lukemisen tai kuulemisen (5-10 
%) pohjalta, mahdollisuudet itseopiskeluun TTT;n avulla ovat valtavat, ja oikein 
muotoiltuina ne voivat olla avainväline puutteellisten tietojen paikkaamiseksi. 
Koulutuksen ja ammattikoulutuksen perusperiaatteiden on perustuttava enemmänkin 
oppimiskyvyn käsitteeseen kuin tavanomaiseen koulutukseen ja ammattikoulutukseen. 
TTT:» klyttô kouluissa 
Useat jäsenvaltiot ovat laatinee! suunnitelmia koulujärjcsteimiensä sastt^ïseksi 
ûticykiâshimm dyriamjikait mukaiseksi. Saksan riittôtasavallaô :0|ï^u^alsAo 
ilmoitti Mettam tällaisesta s^u^itelTnast^-Seh^m^s Netz, joM* Ä^SÄÄ 
52- aôô;koWu^a Jb*é«^^;;kalt»«M vuodeko tosiaÄÄj^^^ 
verkkoÖTi kaikki kouluta ^ johon pitkälle aikavi||l 
Saks«à"%é^ftHto< lÊiâÂ$k jm ^to Mméœ& te&P^ 
im^v$^<^^pp^à^^ë^i j* yksityisten yû^mi^^Ê^ 
on Imäm mmmkià mrnim, mmwkikâ '^I^éeA^ 
Ranskassa, rtaliassa» Taöskassi Ruotsissa, |^oi^^issi|^^4e$äff 
tekemäUM__ODDiminjni "oppivasta yrityksestä" on tultava olennainen osa 
'JSSS^^^^ 0tka työskentelevät tällaisessa y ntyksessa,^ 
IZrM yhteyden tietämykseen ja tietoon kehittääkseen taitojaan. Tama edellyttää 
u2TÄÄ muotoja'yritysten, muiden <^^«f"^^ ^ ä 
kysynnän muutoksiin, halu mvestoiaa P" / . y^ sinvestoida koulutukseen 
ukseenkin vähäinen. Esimerkiksi Japanin ^Sf io5 taToi^aa sitä, että koulutuksen voidaan selittää elinikäisen työllisyyden politiikalla, joka tarkoittaa , 
18 
tuotto säilyy yrityksessä. Euroopassa ei sen vuoksi ole odotettavissa, että joustavuus 
merkitsee työn epävarmuutta. Itse asiassa yritysten kyky sopeutua jatkuvasti markkinoiden 
ja teknologian muutokseen riippuu pysyvän ja luotettavan ydintyövoiman yhteistyöstä. 
Yrityksiä olisi kannustettava investoimaan enemmän oman ydintyövoimansa koulutukseen, 
ja näiden välineiden laajentamiseksi reunatyövoimaan olisi kehitettävä erityisiä 
kannusteita ja järjestelyitä. 
- uudelleenkoulutus ammattitaidon menettämisen asemesta: kriittisin kysymys on, 
kuinka ne ihmiset, jotka ovat menettäneet vanhan työpaikkansa, voidaan saada uudelleen 
mukaan työelämään. Jäsenvaltiot ovat enimmäkseen epäonnistuneet viimeksi kuluneiden 
20 vuoden aikana pyrkiessään tarjoamaan uudelleenaloituspaikkoja työttömille. Tämän 
kysymyksen ratkaisu on yksi Essenin uudelleentyöllistämisstrategian keskeinen tavoite, 
jota valtionpäämiesten ja hallitusten Eurooppa-neuvosto Madridissa 1995 painotti. Sen 
sijaan, että yhdeksän miljoonaa ihmistä on pitkäaikaistyöttöminä ja menettämässä 
ammattitaitoaan, - mikä on julkisen varainkäytön kallein muoto ja aiheuttaa kaikkein 
matalimman tuoton kansantaloudelle ja yksilölle ja miljoonat muut ovat joutumassa 
pitkäaikaistyöttömiksi - jäsenvaltioissa olisi oltava yhdeksän miljoonaa ihmistä 
kehittämässä, ylläpitämässä ja parantamassa taitojaan luku-, lasku- ja infotaidossa. 
Kaikkien työttömien oikeutena ja velvollisuutena olisi oltava tietoyhteiskunnan 
edellyttämien perustaitojen ylläpitäminen ja kehittäminen ja niillä osallistuminen 
asianmukaisella tavalla todellisille, dynaamisille työmarkkinoille. Tämän olisi 
tapahduttava jo kauan ennen kuin ihmisistä tulee pitkäaikaistyöttömiä ja masentuneita. 
Tämä on perustavaa laatua oleva ero aktiivisten ja passiivisten politiikkojen välillä. Tässä 
yhteydessä hallitusten on etsittävä keinoja muuttaa passiivisten työmarkkinapolitiikkojen 
kustannukset aktiivisiksi politiikoiksi ja valmisteltava työnhakijat tietopohjaisempaan 
tavaroiden ja palvelujen tuotantomalliin. Näiden taloudellisten varojen parempi 
suuntaaminen koulutustukeen ja uuteen ammattitaitoon, eikä vain työttömyyskassan 
apuun, auttaa parantamaan työmarkkinoiden ja julkisen talouden dynamiikkaa yleisesti. 
Tässä yhteydessä työllisyyspalvelujen on myös edettävä kohti henkilökohtaisempaa TTT-
pohjaista tukea työnhakijoille. 
4.7. Perusta: Yhdenmukaistamisohjelmien uudet painopistealueet 
77. Euroopassa vallitsee nyt laaja yksimielisyys siitä, että koulutuksella ja 
ammattikoulutuksella on merkittävä osa nykyisessä työllisyyspolitiikassa. Siksi komissio 
suhtautuu erityisen myönteisesti Firenzessä tehtyihin johtopäätöksiin investoinnista 
inhimillisiin voimavaroihin, infrastruktuuriin sekä tutkimukseen ja kehitykseen. Tällä 
tavalla työstä ja työllisyydestä, koulutuksesta ja ammattikoulutuksesta, tutkimuksesta ja 
kehityksestä sekä liikenteestä ja tietoliikenteestä vastaavilla ministereillä on uusi perusta 
kasvun ja työllisyyden kannalta tärkeille aloitteille. 
78. Koulutuksen ja ammattikoulutuksen esittäminen uuden uudelleentyöllistämispolitiikan 
keskeisenä osatekijänä voi kohdata vastustusta. Väitetään, että Euroopan syvälle 
juurtunutta työllisyysongelmaa ei voida ratkaista koulutuksella ja ammattikoulutuksella, 
jos koulutuksen jälkeen ei ole työtä saatavissa. Tämä on totta, mutta harhaanjohtavaa. 
Koulutuksen ja ammattikoulutuksen tarkoituksena ei ole korvata makrotaloudellisia 
kasvuun ja uusiin työpaikkoihin tähtääviä politiikkoja. Uuden koulutus- ja 
ammattikoulutuspolitiikan tarkoitus on saada aikaan myönteistä joustavuutta yrityksissä 
ja työmarkkinoilla niin, että voidaan noudattaa enemmän kasvuun suuntautuvaa 
- 19-
makrotalouspolitiikkaa. Siksi ratkaisu työllisyyden kasvuun on yhdennetyn 
lähestymistavan kehittäminen rakenteellisten ja makrotaloudellisten toimenpiteiden välillä, 
kuten laajoissa talouden suuntaviivoissa esitetään, ja siksi koulutusta ja ammattikoulutusta 
on muokattava oppijan tarpeiden mukaan ottaen erityisesti huomioon tasa-arvottomuuden 
ja haittojen torjuminen niin, että voidaan vapauttaa koko väestön tuottavat mahdollisuudet. 
4.8. Kysymyksiä lisäharkintaa varten 
79. Nämä haasteet herättävät useita kysymyksiä, joihin on vastattava erityisesti Essenin 
työllisyysprosessin osalta (Yhteinen työllisyyskertomus Dublinin huippukokoukselle ja 
vuoden 1997 monivuotiset ohjelmat). Kysymykset koskevat seuraavia aiheita: 
H koulutusvalmiudet tietoyhteiskunnan ammattitaitovaatimusten näkymien 
osalta; mitkä ovat jäsenvaltioiden suunnitelmat seuraavien viiden vuoden 
osalta? 
il koulutuksen suunnittelu ja laatu; kuinka koulutusta voidaan mukauttaa 
tietoyhteiskunnan olemassa oleviin ja tuleviin tarpeisiin seuraavien 5-10 
vuoden aikana? 
• valmiudet uudelleenkouluttaa niitä työttömiä, jotka muodostavat tällä hetkellä 
koulutusjärjestelmämme heikoimman kohdan; kuinka työpaikkansa 
menettäneille voidaan antaa uusi mahdollisuus työelämässä? 
i kuinka suuressa määrin yhtäläiset mahdollisuudet ja käyttömahdollisuudet 
voidaan turvata niin, että voidaan toteuttaa koko aktiiviväestön 
tuotantomahdollisuudet? 
80. Lisäksi on kysymyksiä, joista työmarkkinaosapuolilla on erityinen vastuu ja joihin on 
vastattava yhteiskunnallisen vuoropuhelun puitteissa: 
-20 
If mitä yhteisiä aloitteita työmarkkinaosapuolet ovat valmiit toteuttamaan 
inhimillisten voimavarojen alueella turvatakseen työntekijöiden ammattitaidon 
ja pätevyyden jatkuvan kehittymisen joustavan yrityksen tarpeisiin 
vastaamiseksi seuraavien 5-10 vuoden aikana? 
il mitä aloitteita työmarkkinaosapuolet ovat valmiit toteuttamaan antaakseen 
koulutuksen ja ammattikoulutuksen käyneille nuorille aloituspaikan todellisilla 
työmarkkinoilla ja tilaisuuden ylläpitää ja kehittää tietoyhteiskunnan vaatimia 
5. YHTEENKUULUVUUS: ELÄMÄ TIETOYHTEISKUNNASSA 
5.1. Huolenaiheet: keskittäminen vai yhteenkuuluvuus? 
81. TTT:llä on valtavat mahdollisuudet lyhentää etäisyyksiä ja parantaa tiedon ja 
palvelujen käyttömahdollisuuksia. Uusi teknologia ja verkot tarjoavat mahdollisuudet 
tuoda työtä suurtyöttömyyden alueille sekä vähentää heikoimmassa asemassa olevien ja 
reuna-alueiden haittoja. 
82. TTT.n vaikutukset yhteenkuuluvuuteen aiheuttavat kuitenkin myös huolia. Monet 
pelkäävät, että uusi teknologia vahvistaa olemassa olevaa epätasa-arvoa pikemminkin 
kuin vähentää sitä ja johtaa kaksiosaiseen yhteiskuntaan, jossa toisilla on tietoa ja toisilla 
ei ole. 
5.2. Tosiasiat: julkiset politiikat ratkaisevat 
83. Markkinatalouksissamme on vahvoja voimia, jotka johtavat keskittymiseen. Siksi 
tarvitaan vahvoja yhtenäisiä oikeudenmukaista jakautumista ja sosiaalista 
yhteenkuuluvuutta koskevia politiikkoja taloudellisen edistyksen ja sosiaalisen 
oikeudenmukaisuuden tasapainottamiseksi. Tiedon vallankumouksen kaltaiset 
perusteelliset muutokset tekevät näistä politiikoista sitäkin välttämättömämpiä, mutta 
tarjoavat myös useita uusia tilaisuuksia TTT:n käyttämiseen syrjimättömän tuottavan 
yhteiskunnan luomiseksi. 
84. Useissa jäsenvaltioissa on ymmärretty aktiivisen TTT-politiikan tarve, ja 
jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla kehitetään aktiivisia strategioita tietoyhteiskunnan 
kehittämiseksi. Yleisesti ottaen strategiat alkavat keskittymällä infrastruktuurin kehityksen 
perusnäkökohtiin ja tarpeeseen tukea yrityksiä - erityisesti pk-yrityksiä - mukautumaan 
tietoyhteiskuntaan. Kun infrastruktuurin tuki on paikallaan, edistetään yksityisten ja/tai 
julkisten kumppanuuksien kehittämistä laajemman tietoyhteiskuntaan osallistumisen 
edistämiseksi. Useat jäsenvaltiot ovat kehittäneet politiikkoja, joissa tunnustetaan 
esimerkiksi koulujen ja muiden oppilaitosten yhdentäminen tietoyhteiskunnan 
infrastruktuureihin. Eräs esimerkki laajemmista strategioista on Tanskan Info-Society 2000 
-ohjelma, jolla pyritään edistämään useita elektronisia julkisia palveluja tietoyhteiskunnan 
kehittämiseksi ja sosiaalisen osallistumisen edistämiseksi. 
21 
85. On tietenkin vaikeaa erottaa TTT:n vaikutusta sosiaaliseen ja alueelliseen kehitykseen 
myös vaikuttavista yleisimmistä tekijöistä. Yleisesti ottaen vallalla on ollut hidas suuntaus 
per capita -tulojen yhdensuuntaistamiseen jäsenvaltioiden välillä, mutta alueiden välisissä 
yleisissä tuloeroissa ei ole käytännöllisesti katsoen tapahtunut muutosta. Kun eräät 
heikoimmista alueista ovat yhdensuuntaistaneet voimakkaasti muiden tasojen kanssa, 
yhden ja saman jäsenvaltion alueiden väliset erot ovat pikemminkin laajentuneet ajan 
mittaan. 
86. EU.n politiikoilla on tärkeä tehtävä edistyksessä, jota yhteenkuuluvuusmaat toteuttavat 
saadakseen muut kiinni, ja rakennerahastot ovat vähentäneet tehokkaasti taloudellis-
sosiaalisia eroja, vaikka asiaan liittyvät voimavarat eivät ole niin suuria, että ne olisivat 
kumonneet kokonaan vallalla olevat suuntaukset. Jäsenvaltioiden aluepolitiikat näyttävät 
onnistuneen heikommin. Tämä merkitsee uusia poliittisia haasteita, jotka liittyvät muihin 
kuin ydinalueisiin ja siihen, kuinka voidaan parhaiten maksimoida uuden TTT:n tarjoamia 
tilaisuuksia ja minimoida sen riskejä unionin yhteenkuuluvuuden kannalta. 
5.3 Ensimmäinen haaste: uuden säädöskehyksen hyväksikäyttö 
87. Ensimmäisenä haasteena on tarve lisätä mahdollisimman paljon televiestinnän 
vapauttamisen antamia mahdollisuuksia ja uuden säädöskehyksen kehittämistä, joka on 
tietoyhteiskuntaan siirtymisen ydintekijä. Sitoutuminen täyteen vapauttamiseen 
1. tammikuuta 1998 mennessä vaikuttaa paljon TTT:n kehitykseen, tuottavuuteen ja 
kasvuun. TTT:sta on tulossa hyvinvoinnin lisäämisen pääsuoni, ja tehokkaan 
televiestintäverkon käyttömahdollisuus on tietoyhteiskunnasta hyötymisen olennainen 
edellytys. Jäljelle jää kuitenkin merkittäviä eroja jäsenvaltioiden ja alueiden välillä 
perusinfrastruktuurin tarjonnan, kustannusten ja palvelujen luotettavuuden sekä pitkälle 
kehitettyjen palvelujen käytettävyyden välillä. 
88. Komissio pyrkii varmistamaan, että uuden teknologian ja vapauttamisen yhdistelmä 
pikemminkin vähentää kuin lisää alueellisia eroja. Vaikka täydelliseen vapauttamiseen ei 
ole vielä päästy, jo vapautetuista markkinoista saadut kokemukset ovat rohkaisevia, ja 
näyttöä on TTT.n tunkeutumisesta etäisillekin alueille. Vain yhden esimerkin 
antaaksemme Suomessa on selvästi eniten internet-yhteyksiä suhteessa maan väkilukuun. 
Etäisyyksien lyhentämiskykyä käytetään jo aluepolitiikkojen kehittämisen tärkeänä 
osatekijänä. 
89. Vapauttaminen ei kuitenkaan aiheuta tällaisia etuja kaikille yhteisön alueille, osaksi 
siksi, että olemassa olevat infrastruktuurin ja palvelujen tasot ovat merkittävästi 
matalammat joillakin alueilla, ja osaksi uuden TTT:n käytön koulutuksellisten ja 
institutionaalisten esteiden vuoksi. On huolehdittava siitä, että olemassa oleva erot eivät 
kasva. Ratkaisuna ei kuitenkaan voi olla televiestinnän vapauttamisen hidastaminen ja 
esteiden luominen TTT:n toteuttamiselle. Pikemminkin on voimistettava infrastruktuurin 
ja inhimillisten voimavarojen kehityspolitiikkaa, ja tässä yhteydessä rakennerahastoilla on 
tärkeä tehtävä. 
90. Yleisen palvelujen tarjonnan määrittäminen - pienimmän edulliseen hintaan 
tarjottavien palvelujen kokonaisuuden määrittäminen - on tärkeä lisäys 
yhteenkuuluvuuteen, ja komissio on jo käsitellyt tätä kysymystä vastikään annetussa 
22 
tiedonannossaan yleisestä televiestintäpalvelusta.8 Tämän ulkopuolelle jää kuitenkin 
tärkeitä kysymyksiä huonoimmassa asemassa olevien ja pieniväestöisimpien alueiden, 
erityistarveryhmien ja koulujen, sairaaloiden ja kirjastoiden kaltaisten julkisten laitosten 
kaikkien tietoyhteiskunnan palvelujen käyttömahdollisuuden tasosta ja laadusta. Näitä ja 
muita kysymyksiä käsitellään komission ensimmäisessä seurantakertomuksessa palvelujen 
yleisestä tarjonnasta vuonna 1998. 
5.4. Toinen haaste: inhimillisten voimavarojen perusta 
91. Toisena haasteena on inhimillisten voimavarojen kehittämisen voimistaminen 
ennakoivien strategioiden muotoilemiseksi yhteenkuuluvuusalueilla niin, että ne voivat 
käyttää hyväkseen tietoyhteiskunnan etuja. Uuden yhdennetyn TTT.tä koskevan 
lähestymistavan ja organisaatiouudistuksen merkitystä on käsitelty 3 luvussa. 
Tietoyhteiskunnan ammattitaitoja ja pätevyyksiä koskevan ajantasaistetun politiikan 
tarvetta on käsitelty 4 luvussa. 
92. Eräs johtopäätös on, että inhimillisten voimavarojen politiikat ovat tulevaisuudessa 
yhä tärkeämmät, kun tavaroiden ja palvelujen tuotannosta tulee yhä enemmän tietoon 
perustuvaa. TTT-laitteita voidaan ostaa ja käyttää kaikkialla maailmassa. Keskeinen tekijä 
alueen pitemmän aikavälin menestyksen määrittämisessä on ihmisten osaaminen ja heidän 
kykynsä käyttää TTT:tä. Tämän huomioon ottamiseksi rakennerahastoja on suunnattava 
uudelleen yleistyvän tietoyhteiskunnan mukaisesti. Politiikkoja on suunnattava enemmän 
ajanmukaisen TTT:n käyttömahdollisuuden ja käytön edistämiseen. 
93. Heikoimmassa asemassa olevien alueiden tulevaisuudennäkymät näyttävät olevan 
vahvimmat siellä, missä innovaatio merkitsee huomattavaa muutosta 
organisaatiokäyttäytymiseen sekä yrityksissä että julkisissa laitoksissa. Joustavan yrityksen 
uusi käsite voi tarjota alueelliselle kehitykselle suuria mahdollisuuksia. 
94. Euroopan työllisyyttä koskevaa luottamussopimusta käsittelevässäjulkaisussa komissio 
on tehnyt aloitteen paikallisten ja alueellisten kumppanuuksien kehittämiseksi kasvun ja 
työllisyyden parantamiseksi. Päämääränä on uusia rakenteita perustamatta luoda ja edistää 
poliittista liikettä paikallisella tasolla keskittyen realistisiin taloudellisiin ja työpaikkoja 
luoviin tavoitteisiin. Tärkeimpänä osatekijänä on kaikkien yritysten ja työpaikkojen 
perustamiseen osallistuvien kokoaminen foorumeihin poliittista pohdintaa ja ehdotusten 
tekoa varten. Firenzen Eurooppa-neuvosto antoi lähtöluvan alueellisiin 
työllisyyssopimuksiin osallistumiseen valmiiden pilottialueiden ja -kaupunkien valinnalle. 
95. Voimakkaampi alueellinen osallistumisprosessi voi olla tärkeä väline uuden 
työllisyysintensiivisemmän ja inhimillisiin voimavaroihin suuntautuvan 
yhteenkuuluvuuspoliittisen lähestymistavan kehittämisessä tietoyhteiskunnassa. EAKR:n 
10 artiklan ja ETSn 6 artiklan nojalla Euroopan komissio tukee kahdenlaisia 
innovatiivisia toimintoja alueilla käyttääkseen täysin hyväkseen tietoyhteiskuntaa. 
Ensinnäkin informaatioyhteiskunnan alueellisiin kehityspolitiikkoihin (mukaan lukien 
inhimillisten voimavarojen ja työmarkkinoiden näkökohdat) yhdentämistapaa koskevan 
alueellisen konsensuksen kehittämiseen perustuvan tietoyhteiskuntastrategian ja -
Kom 96 (73) lopullinen 13.3.1996 
-23 
toimintasuunnitelmien valmistelu. Toiseksi ylikansallisten ja parhaita käytäntöjä 
esittelevien pilottisovellusten kehittäminen. Kumppanit työskentelevät yhdessä alueellista 
kehitystä ja työllisyyden kasvua edistävien sovellusten valmistamiseksi ja 
käynnistämiseksi. Painotetaan käyttäjän voimin toimivia sovelluksia, joilla voidaan luoda 
sosiaalisia ja taloudellisia etuja ja jotka koskevat laajempia alueellisia kehityspainopisteitä 
(mukaan luettuna sosiaalisia erityisryhmiä koskevat sovellukset, työllisyyspalvelut, 
koulutus, avoin ja etäopiskelu, terveydenhuoltoja yritysten tukipalvelut). Näistä ja muista 
aloitteista saatu kokemus voi tarjota perustan laajemmalla tuelle rakennerahastojen 
välityksellä. 
5.5. Kolmas haaste: voimistuminen ja yhdentyminen 
96. Kolmantena haasteena on tietoyhteiskunnan käyttäminen sosiaalisen 
yhteenkuuluvuuden voimistamiseksi ja ihmisten sosiaalisen ja taloudellisen elämän 
kaikkiin puoliin osallistumisen mahdollisuuksien parantaminen, tietoyhteiskunnan 
muuttaminen välineeksi, jolla luodaan syrjimätön yhteiskunta. Tietoyhteiskunnan on oltava 
ihmisläheinen, ja ihmisten on käytettävä sitä ihmisten hyväksi tiedon vallan avaamiseksi 
eikä epätasa-arvon luomiseksi tietävien ja tietämättömien välille. 
97. Tietoyhteiskunta tarjoaa useita uusia mahdollisuuksia Euroopan kansalaisten elämän 
laadun parantamiseksi. Se tarjoaa mahdollisuuden luoda uudenlaisia kuluttajapalveluja ja 
julkisia palveluja ja uusia tapoja käyttää olemassa olevia palveluja. Erityisesti erilaisia 
haittoja voidaan käsitellä uusilla tavoilla. 
98. Tämän aikaansaaminen vaatii kuitenkin useita aktiivisia julkisia politiikkoja monilla 
eri aloilla. Tämä tarkoittaa erityisesti ammattitaidon kehittämistä työpaikalla ja 
koulutuksessa sekä TTT:n voiman yhdentämistä työmarkkinatoimenpiteisiin sekä 
paikallisen yhteisön kehitykseen ja tukeen. Se vaatii lisäksi ihmisten saamista 
ymmärtämään uudella teknologialla aikaansaatu) a muutoksia j a suhtautumaan niihin oikein 
niinkin moninaisilla aloilla kuin demokraattinen edustus ja vähittäiskauppa, opiskelu ja 
vapaa-aika, hoitotyö ja kulttuuri. Sekä julkisen politiikan että TTT-markkinoiden luonnin 
vuoksi on edistettävä osallistumista, käyttömahdollisuuksia ja luottamusta. Esimerkkeinä 
huolenaiheista ja niiden käsittelystä voidaan mainita sukupolvien tasapaino, vammaiset 
sekä terveydenhuolto yleisellä tasolla. Lisäksi on otettava huomioon sukupuolijakautuman 
ongelma sekä TTT:n käytön että sen laajan vaikutuksen osalta työmarkkinoilla. 
99. Monia näistä kysymyksistä on käsitelty yksityiskohtaisemmin korkean tason 
asiantuntijaryhmän kertomuksessa ja ensimmäisen tietoyhteiskuntafoorumin vuosittaisessa 
kertomuksessa. Jäsenvaltioissa tehdään poliittisia aloitteita, ja yritykset ja 
paikallisviranomaiset vastaavat niihin. Tietoyhteiskunnan käyttömahdollisuus on 
paranemassa. TTT:stä on tulossa käyttäjäystävällisempää. Euroopan unionilla on tärkeä 
tehtävä tämän prosessin edistämisessä, esimerkiksi voiman ja kokemuksen, tutkimuksen 
ja kehityksen, yhteisten pilottihankkeiden ja rakennerahastojen tuen keräämisessä yhteen. 
100. Tässä vihreässä kirjassa pyritään voimistamisen ja yhdentymisen tavoitteiden 
saavuttamiseen keskittymällä neljään pääkysymykseen: Ensimmäinen koskee demokratiaa 
ja käyttömahdollisuuden tärkeyttä. Toinen koskee naisten ja miesten yhtäläisiä 
mahdollisuuksia. Kolmantena on kysymys sosiaalisen yhdentymisen edistämisestä, 
varsinkin erityistarveryhmien osalta. Neljäs kysymys koskee kansanterveyttä. 
24-
101. Demokratia ei tarkoita ainoastaan vaaleissa äänestämistä. Se merkitsee 
osallistumista ja edustettavuutta useissa päätöksentekoelimissä useilla tasoilla. Euroopan 
malli perustuu valistuneeseen demokratiaan. Todelliset kansalaisoikeudet edellyttävät 
tarkkoja ja ajan tasalla olevia tietoja, joihin demokraattiset valinnat ja päätökset voivat 
perustua. Jotta todellista ja syrjimätöntä demokratiaa voisi olla, koko väestöllä on oltava 
yhtäläinen tietojen käyttömahdollisuus valintojen tekemiseksi tehokkaasti ja 
oikeudenmukaisesti. Tietoyhteiskunta voi parantaa demokratiaa varmistamalla tasa-
arvoisen ja julkisen pääsyn TTT:n infrastruktuuriin, verkotettuihin tietopalveluihin ja 
näiden palvelujen käyttämiseen tarkoitettuihin taitoihin. 
102. On tärkeää ymmärtää tietoyhteiskunnassa olevat suuret mahdollisuudet julkisen 
ilmaisun ja kokeilun osalta, erityisesti alueilla, jotka ovat huokeita, helposti saavutettavia 
ruohonjuuritason ryhmien kannalta. Kuten tietoyhteiskuntafoorumi totesi ensimmäisessä 
vuosittaisessa kertomuksessaan, uudella teknologialla voi olla erittäin myönteisiä 
vaikutuksia demokratiaamme ja yksilöllisiin oikeuksiimme sen voimistaessa plurlismia 
ja julkisen tiedon käyttöä ja antaessa kansalaisille mahdollisuuden osallistua enemmän 
julkiseen päätöksentekoon. Poliittisen keskustelun elinvoimaisuutta voidaan parantaa 
käyttämällä enemmän välitöntä demokratiaa. Samalla on kuitenkin tärkeää vastustaa 
tietoyhteiskunnan kielteisempiä puolia, esimerkiksi rasistisen ja pornografisen materiaalin 
levittäminen Internetissä antaa aihetta huomattavaan huoleen. 
103. Esimerkki tavasta, jolla TTT voi luoda uusia mahdollisuuksia suurempaan julkiseen 
osallistumiseen poliittisiin prosesseihin ja tietoisuuteen niistä, on Yhdysvaltain hallituksen 
kansallinen tietoinfrastruktuuri, johon liittyy aloite verkkohallituksesta. Liittovaltion 
hallitus halusi avata suhteen ja vuoropuhelun liittovaltion hallituksen ja suuren yleisön 
välille; kyse on tärkeästä esimerkistä, joka koskee TTT:n käyttöä demokraattisen 
osallistumisen laajentamiseksi. Toinen esimerkki Euroopasta on Tanskan hallituksen Info-
Society 2000 -ohjelma, jolla halutaan kehittää useita elektronisia julkisia palveluja 
tietoyhteiskunnan kehittämiseksi ja sen sosiaalisen syrjimättömyyden edistämiseksi. 
Ohjelmaan sisältyy osaohjelma yhteiskunnan avointa Open Network of Society -verkkoa 
varten; tämä on yhtenäinen atk- ja televiestintäverkko, jonka käyttö on kansalaisille yhtä 
helppoa ja yhtä nopeaa kuin nykyinen puhelinjärjestelmä. 
104. Tällä lähestymistavalla on huomattavaa arvoa Euroopan unionille. Jos se 
yhdenmukaistetaan koko EU: n tasolla, se parantaa huomattavasti sosiaalista 
yhteenkuuluvuutta eri puolilla unionia ja edistää kansalaisten tunnetta eurooppalaisesta 
identiteetistä. Erityisesti edut, jotka saadaan Euroopan toimielinten sisällyttämisestä 
avoimen hallituksen aloitteeseen, ovat huomattavat. 
105. Tietoyhteiskunta tarjoaa selvästi suuria mahdollisuuksia helpommin käytettäviin ja 
tehokkaisiin julkisiin palveluihin. Siirtyminen kohti elektronisten julkisten palvelujen 
tarjontaa merkitsee teknisiä ja organisatorisia haasteita. Jos julkiset palvelut siirretään 
verkkoon, on taattava jonkin tasoinen käyttömahdollisuus teknisiin palveluihin. Lisäksi 
monilla ihmisillä ei ole varaa tilata tietoyhteiskunnan palveluja yksityishenkilöinä. Toiset 
asuvat paikoissa, joissa tietoyhteiskunnan infrastruktuurin palvelut ovat heikommin 
kehittyneitä. Siksi on perustettava julkisia käyttöpisteitä tai yhden palvelupisteen 
tietokeskuksia täydentämään kotona käytettäviä tietoyhteiskunnan toimintoja ja palveluja. 
Lisäksi on tärkeää ottaa huomioon niiden ihmisten tarpeet, jotka pitävät TTT-pohjaisia 
palveluja vaikeina käyttää tai hyväksyä. 
-25 -
106. Yhtäläisiä mahdollisuuksia miesten ja naisten välillä voidaan parantaa käyttämällä 
hyväksi niitä mahdollisuuksia, joita TTT.llä on perhe- ja työelämin tasapainon 
edistämiseksi. Selvästi eriytyneillä työmarkkinoilla on kuitenkin tapahtumassa muutos, ja 
TTT:n vaikutus naisiin ja miehiin on täysin erilainen. Siksi on tärkeää pitää mielessä 
tämän eron vaikutukset niinkinv vaihtelevilla alueilla kuin koulutus ja harjoittelu, 
työlainsäädäntö, työmallit ja ammattitaitoprofiilit, jotta haasteeseen voitaisiin vastata 
tehokkaasti. Esimerkiksi sukupuolien välistä epätasapainoa voidaan korjata 
koulutusprosessilla tekemällä kurssimateriaalista "sukupuolitietoisempaa", varmistamalla, 
että koulutus ja harjoittelu voidaan järjestää paikoissa, jotka ovat naisten kannalta 
miellyttävämpiä ja mukavampia, ja tukemalla sellaisten etätyönvälittäjien toimintaa, jotka 
pyrkivät välittömästi tukemaan naispuolisia työntekijöitä. Lisäksi naiset voivat saada 
aikaan paljon edistystä osallistumalla TTT-prosessien suunnitteluun ja erittelyyn. Paljon 
haittaa ja epätasa-arvoa käsittelevää työtä on toteutettu Euroopan unionin tasolla, muun 
muassa kaikkien jäsenvaltioiden tasa-arvoedustustot käsittelevät näitä kysymyksiä, ja 
yhtäläisten mahdollisuuksien neljännessä toimintaohjelmassa toteutetaan erityistoimia9. 
107. Laajemmin ottaen työllistämisjärjestelmissä teknologian kehityksen vuoksi 
tapahtuvista muutoksista on ilmoitettava yleisen tasa-arvon tarpeiden mukaisesti sekä 
pitkän ajan kilpailukyvyn että sosiaalisen oikeudenmukaisuuden kannalta, jotta voitaisiin 
maksimoida mahdollisuudet naisten ja miesten roolien muuttamiseen työ- ja perhe-
elämässä. 
108. Sosiaalista yhdentymistä voidaan myös parantaa TTT.n tarjoamilla 
mahdollisuuksilla käyttömahdollisuuden ja demokratian aikaansaamiseksi sekä syrjinnän 
ja eristämisen torjumiseksi niiden kaikissa muodoissa. TTT:n ansiosta yhä useammat 
ihmiset voivat työskennellä kotoaan käsin tai lähellä kotiaan ainakin osan ajasta, jolloin 
yhä useammat yhteisöt saavat eloa työpäivän aikana ja antavat mahdollisuuden yhä 
useampiin palveluihin - erityisesti koulutus-ja yhteisöpalveluihin - paikallistasolla. Kuten 
korkean tason asiantuntijaryhmä on todennut, tällaisilla toimilla voidaan elävöittää 
kokonaisia yhteisöjä ja päästä tehokkaisiin sosiaalisiin verkkoihin ja tilan tuntuun. TTT 
voi myös auttaa voittamaan eräät liikkuvuusongelmiin ja käyttömahdollisuuksien 
puutteeseen liittyvät haitat. Lisäksi tietoyhteiskunta voi lisätä kansalaisten osallistumista 
ja samalla sitoutumista ja yhteisvastuuta useissa kysymyksissä, esimerkiksi 
ympäristönsuojelussa. 
109. Siirtyminen tietoyhteiskuntaan aiheuttaa samanaikaisesti myös haasteita sosiaaliselle 
yhteenkuuluvuudelle. Ihmiset, jotka asuvat eristyneissä maaseutuyhteisöissä tai 
virikkeettömillä kaupunkialueilla, eivät käy työssä eivätkä opiskele, eivät todennäköisesti 
käytä tai voi käyttää uutta teknologiaa. Tämä aiheuttaa kaskijakoisen tietoyhteiskunnan 
vaaran. Siksi tietoyhteiskuntaan on liityttävä aktiivista yhteisöihin osallistumista edistävä 
strategia. Paikallisyhteisöjen elvyttäminen ja aktiivisuuden tunteen edistäminen 
tietoyhteiskunnassa on tärkeää, koska: 
elvytetyt yhteisöt voivat luoda työllisyystilaisuuksia ja vaurautta paremmin kuin 
hyvin laaja markkina-alue, 
Kom (95) 381 
-26 
väestölliset ja sosiaaliset hyvinvointi suuntaukset merkitsevät sitä, että yhä suurempi 
joukko ihmisiä edellyttää jonkinlaisen hoidon tarjontaa, 
TTT:llä on merkittävät mahdollisuudet tukea yhtenäisempiä ja yhdentyneempiä 
yhteisöjä ja vähentää heikommassa asemassa oleviin ryhmiin kohdistuvaa syrjintää, 
monien ihmisten osalta työn ja vapaa-ajan suhde on muuttumassa, ja tällä on 
huomattavaa vaikutusta yksilön, perheen ja yhteisön tasolla, 
pitkäaikaistyöttömille on löydettävä uusia tapoja olla aktiivinen yhteiskunnassa. 
110. TTT:n käyttömahdollisuuksien ja tosiasiallisen käytön edistäminen kouluissa on 
tärkeää syrjimättömän tietoyhteiskunnan kehityksen kannalta, ja tätä kysymystä käsitellään 
komission tulevassa toimintasuunnitelmassa "Oppiminen tietoyhteiskunnassa". Oppimista 
ei voida enää rajoittaa koulutukseen. Tietoyhteiskunta on myös tietämysyhteiskunta, jossa 
elinikäisen oppimisen tarve - koulussa, kotona tai työpaikalla - on ensiarvoisen tärkeää. 
Tässä yhteydessä on kiinnitettävä erityistä huomiota vanhusten ja vammaisten tarpeisiin; 
heitä ei useinkaan ohjata TTT:n käyttöön, eikä heillä ole mahdollisuutta osallistua 
tietoyhteiskuntaan. 
111. Itse asiassa TTT:llä on mahdollisuus parantaa vanhusten ja vammaisten elämän 
laatua helpottamalla riippumatonta elämää yhteisössä ja auttamalla avaamaan uusia 
mahdollisuuksia teknologian käyttöön, osallistumiseen ja sosiaalis-taloudelliseen 
yhdentymiseen. Näiden mahdollisuuksien ymmärtäminen merkitsee teknologian 
mukauttamista ihmisten tarpeisiin. TTT-sovelluksilla voidaan luoda vaihtoehtoisia 
viestintätapoja ja tietojen esittämistä, esimerkiksi multimediapalveluja aistivammaisille. 
Vastaavasti niillä voidaan tarjota tilaisuus toteuttaa toimintoja kotoa käsin, esimerkiksi 
etätyönä tai etäopiskeluna, kun ihmisillä on vaikeuksia käyttää hyväkseen työllisyys- tai 
opi skel util ai suuksi a. TTT-sovelluksilla voidaan myös helpottaa lääketieteellisen tai 
sosiaalisen hoidon käyttöä ja muita tukipalveluja. 
112. Useissa kaupungeissa ja useilla alueilla eri puolilla Eurooppaa on käynnistetty 
hankkeita, joissa TTT:tä käytetään innovatiivisesti vanhusten ja vammaisten auttamiseksi. 
TTT:n merkitys vanhusten ja vammaisten yhdentymistä edistävänä työkaluna on 
tunnustettu useissa EU:n ohjelmissa. Esimerkiksi HANDYNET on Euroopan laajuinen 
atk-pohjainen vammaisille tarkoitetusta teknisestä tuesta kertova tieto- ja 
asiakirjajärjestelmä; TTT-tuotteiden ja -sovellusten käytön tutkimusta ja kehitystä 
vanhusten ja vammaisten auttamiseksi heidän jokapäiväisessä elämässään edistetään tällä 
hetkellä EU:n TIDE-ohjelmassa (Telematics for the Integration of Disabled and Elderly). 
Huomiota on kiinnitettävä siihen, kuinka asiaa voidaan edistää tutkimuksen ja 
teknologisen kehityksen viidennessä puiteohjelmassa. Näitä kysymyksiä käsitellään myös 
komission tulevassa vammaisia käsittelevässä tiedonannossa. 
113. Näiden uusien sovellusten kaikkien mahdollisuuksien käsittäminen herättää 
kuitenkin tärkeitä kysymyksiä TTT:n käytettävyydestä, kannattavuudesta ja 
saavutettavuudesta. Vaikka jotkin sovellukset edellyttävät vain perustason puhelinlinjaa, 
toiset vaativat pitemmälle kehitettyjä palveluja, jotka eivät ehkä ole kaikkien ulottuvilla. 
Käynnissä olevassa käyttäjäystävällisten sovellusten kehittämistyössä on tärkeää 
varmistaa, että sosiaalipolitiikassa, televiestinnän säädöskehyksessä ja yleisessä palvelujen 
tarjonnassa otetaan huomioon vanhusten ja vammaisten kehittyvät tarpeet heidän 
auttamisekseen osallistumaan tietoyhteiskuntaan täysipainoisesti - ja hyötymään siitä. 
27 
Monia näistä kysymyksistä käsitellään komission ensimmäisessä seurantakertomuksessa 
yleisestä palvelujen tarjonnasta vuonna 1998. 
114. Terveydenhoidon suunnittelu, toteutus ja laajuus muovautuvat tulevan 
tietoyhteiskunnan mukaan, ja innovaatiolle on paljon tilaa. TTT:n käyttöönotto 
terveydenhoitoalalla - ja erityisesti terveystelematiikassa - edistää 
terveydenhoitopalvelujen saatavuutta, taudinmääritystä ja hoitoa ja auttaa varmistamaan 
terveydenhoitopalvelujen kustannuksiin nähden tehokkaan toimittamisen harvaan asutuilla 
ja syrjäalueilla. 
115. TTT:n kehitys antaa mahdollisuuden terveyspalvelujen uudelleenjärjestämiseen 
kaikilla tasoilla. Vaikutukset ulottuvat koko terveydenhoitoj ärjestelmään, terveyspalvelu) en 
tarjoamiseen ja prosesseihin. Terveyspalvelujen henkilöstöltä edellytettävät työt ja taidot 
muuttuvat merkittävästi. Tarvitaan uutta terveydenhoidon ammattilaisten koulutusta ja 
uudelleenharjoittelua. Lisäksi terveydenhoidon telematiikkajärjestelmä tarjoaa lääkärille 
enemmän tukea taudinmääritysten ja yleistietojen osalta. 
28 
TTT:n käyttö terveydenhoidossa 
Tietokoneiden ja tietokonepohjaisten potilastiedostojen käyttö ensihoitoon ja 
sairaaloissa on yleistynyt nopeasti 10 viimeksi kuluneen vuoden aikana esimerkiksi 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, missä 90 % yleislääkäreistä omistaa 
mikrotietokoneen ja 79 % käyttää elektronisia terveydenhoitotietoja, Tanskassa, 
missä 65 % yleislääkäreistä omistaa mikrotietokoneen ja käyttää elektronisia tietoja 
sekä Alankomaissa, missä vastaavat luvut ovat 80 % ja 40 %, kun taas muissa 
maissa kehitys on paljon hitaampaa. Telematiikkasovellusten tutkimuksen ja 
teknologisen kehityksen ohjelmassa on tehty paljon työtä elektronisten potilastietojen 
ja potilaiden älykorttien standardoinnin hyväksi 1990-luvun alusta asti. Sen 
seurauksena tietojen vaihto sairaaloiden, yleislääkäreiden ja laboratorioiden välillä 
on parantanut huomattavasti hoidon laatua, tehoa ja kustannus-hyöty-suhdetta. 
116. Osana tätä kehitystä lääketieteellisten tietojen kerääminen ja siirto on entistä 
laajempaa. Siksi terveyttä koskevien tietojen yksityisyyden ja suojelun korkea taso on 
ensiarvoinen painopistealue. Tarvitaan uusia varotoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että 
sekä ammattilaiset että potilaat luottavat uuteen järjestelmään. Kuten korkean tason 
asiantuntijaryhmä on todennut, joissakin tapauksissa voidaan tarvita terveydenhoitoalan 
eettisten standardien tarkistamista. 
117. Standardointi on tärkeä kysymys myös telematiikkaan perustuvassa 
terveydenhoidossa. Telematiikan ja siihen liittyvien järjestelmien, myös ohjelmistojen, 
asianmukainen standardointi on tarpeen Euroopan, kansallisella, alueellisella ja yhteisön 
tasolla, jos halutaan saavuttaa terveydenhoidon mahdolliset järjestelmän laajuiset edut. 
Tämä on alue, jolla Euroopan komissio voi johtaa toimintaa yhdessä asianomaisten 
kansainvälisten standardointielinten kanssa. 
118. Lopuksi TTT:n sekä myönteisten että mahdollisesti haitallisten vaikutusten arviointi 
terveydenhoitojärjestelmien eri tasoilla on erittäin tärkeää. Euroopassa on aloitettu useita 
terveydenhoitoalan pilottihankkeita, mutta tähän saakka telematiikan innovaatiosta on 
toteutettu vain joitakin arvioita. Kuten korkean tason asiantuntijaryhmä on todennut, 
saadut tiedot ja kokemukset on kerättävä, analysoitava ja jaettava järjestelmällisesti. 
Ryhmä suosittelee myös, että tämän tiedon analyysin ja vaihdon tietokeskustoiminnot 
toteutetaan Euroopan unionissa. 
5.6. Lujittamisprosessi 
119. Jäsenvaltiot kehittävät julkisia politiikkoja tulevan tietoyhteiskunnan sosiaalisen 
yhteenkuuluvuuden toteuttamiseksi. Myös Euroopan unionilla on tehtävä kaikilla näillä 
alueilla politiikan kehittämisen tukijana käyttämällä tämän vihreän kirjan kaltaisia 
välineitä ja sen muotoilussa käytettyjä mietintöjä sekä keräämällä voimaa ja kokemusta 
erityiskysymyksistä. Kyseiset pyrkimykset saavat merkittävää tukea myös rakennerahastosta. 
29-
120. Tärkeä osatekijä tällä toiminnan alalla on tutkimuksen ja teknologian neljännen 
puiteohjelman yhteydessä tehty työ TTT:n sosiaalisten sovellusten edistämiseksi. Sillä 
pyritään luomaan käyttäjäystävällinen tietoyhteiskunta, esimerkiksi tunnistamalla tapoja, 
joilla ihmisille annetaan parempi mahdollisuus tiedon ja koulutuksen käyttöön koko 
heidän elämänsä ajan - tämä on myös yksi tutkimuksen ja teknologisen kehityksen 
viidettä puiteohjelmaa koskevan äskeisen tiedonannon alkuteemoista.10 
5.7. Kysymyksiä lisäharkintaa varten: 
121. TTT:n mahdollisuuksien käyttö yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi ja yhdentymisen 
saavuttamiseksi herättävät useita tärkeitä kysymyksiä: 
Kom (96) 332 
-30-
• Mitä voidaan vielä tehdä yhteisön tasolla sekä kansallisella ja alueellisella 
tasolla vapauttamisprosessin etujen maksimoimiseksi ja tietoyhteiskuntaan 
siirtymisen tasoittamiseksi? 
• Kuinka suuren arvon alueelliset ja paikalliset viranomaiset antavat 
vastuualueillaan tietoyhteiskunnalle? Mitä on jo opittu alueellisista 
tietoyhteiskuntastrategioista ja pilottitoiminnoista; kuinka tälle kokemukselle 
voidaan rakentaa ja kuinka sitä voidaan levittää? 
• Mitä strategioita alueellisten työllisyyssopimusten yhteydessä voidaan kehittää 
_ mahdollisuuksien ja käyttömahdollisuuksia lisäämiseksi, jotta inhimillisten 
voimavarojen mahdollisuudet vapautuisivat paikallistasolla? Minkälaisia 
paikallisia, alueellisia ja kansallisia yhteiskunnan kannalta edullisia toimenpiteitä 
voidaan käynnistää telematiikkasovellusten kehityksen edistämiseksi ja käytön 
helpottamiseksi siten, että ne vastaavat käyttäjien tarpeisiin? 
• Mitä toimenpiteitä on toteutettava demokratiaprosessin parantamiseksi, jotta 
voitaisiin maksimoida ihmisten mahdollisuudet osallistua aktiiviseen 
yhteiskuntaan täysipainoisesti? 
• Kuinka voimme varmistaa erityisesti, että TTT toimii haittöjen ja epätasa-arvon 
torjumiseksi, ja kuinka samassa yhteydessä yhteisön toimintojen vaikutus 
voidaan maksimoida? 
• Kuinka voimme edistää TTT.n suuria mahdollisuuksia terveydenhoidon 
kattavuuden ja toteuttamisen kehittämisessä? 
-31 
6. TIETOYHTEISKUNTA - EUROOPPALAISEEN TAPAAN 
122. Euroopan unioni perustuu vahvaan kulttuurien monimuotoisuuden, poliittisen 
demokratian ja markkinatalouden perinteeseen Jäsenvaltiot ovat kehittäneet sosiaalisia 
malleja, joissa on useita yhteisiä piirteitä. Sellaisia ovat muun muassa lujat sosiaaliset 
oikeudet ja riippumattomat työmarkkinaosapuolet, jotka voivat kantaa vastuuta työoloista 
ja oikeudenmukaisesta jaosta. Euroopan unionissa jäsenvaltiot ovat luoneet 
yhtenäismarkkinat, joilla on 370 miljoonaa kuluttajaa ja noin 16 miljoonaa yritystä - se 
on maailman suurin taloudellinen yksikkö. 
123. Euroopan sosiaalinen malli perustuu sekä yritysten väliseen kilpailuun että 
kansalaisten ja jäsenvaltioiden väliseen solidaarisuuteen. Euroopan tietoyhteiskunnan on 
saatava paljon tästä taloudellisesta, sosiaalisesta ja kulttuuriin perustuvasta voimasta, joka 
yhdistää teknologiset, taloudelliset ja sosiaaliset näkökohdat luoden uusia mahdollisuuksia 
kaikille kansalaisilleen. 
124. Tietoyhteiskunta edustaa aikamme perustavanlaatuisinta muutosta, ja se tarjoaa 
valtavia mahdollisuuksia koko yhteiskunnalle, mutta riskejä yksilöille ja alueille. Tavan, 
jolla kehitämme sitä, on heijastettava ajatuksia ja arvoja, jotka ovat muovanneet Euroopan 
unionin; näiden ajatusten ja arvojen on oltava avoimia ja sosiaalisesti oikeudenmukaisia, 
jotta ne saisivat kansalaisten tuen osakseen. Tätä varten komissio kehottaa kaikkia niitä, 
joita asia koskee, harkitsemaan mahdollisuutta laatia joukko yhteisiä yhteisön periaatteita 
Euroopan tietoyhteiskunnan kehittämiseksi. 
125. Komissio ehdottaa, että julkisten politiikkojen olisi muun muassa: 
1. lujitettava EU:n talouden mahdollisuutta luoda työpaikkoja, saavuttaa talouskasvun 
ja työllisyyden kestävä taso, varmistaa, että pk-yritykset hyötyvät täysipainoisesti 
tietoyhteiskunnasta eri jäsenvaltioissa ja alueilla käyttämällä hyväksi TTT:n 
mahdollisuuksia lisätä tuottavuutta työvoiman, pääoman ja aineellisten voimavarojen 
käytössä, 
2. parannettava demokratiaa ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta varmistamalla, että 
hallitukset tukevat kansalaisjärjestöjen kanssa täysimittaisesti TTT.n mahdollisuuksia 
tuottaa asianmukaista ja ajantasaista tietoa yleisesti kiinnostavista aiheista ja auttaa 
kansalaisia osallistumaan julkiseen päätöksentekoon, 
3. varmistettava, että yhtäläisten mahdollisuuksien politiikkojen tavoitteita parannetaan 
työpaikalla ja kotona kohdistamalla erityistä huomiota nuorten TTT-koulutukseen ja 
sisällyttämällä TTT-tietoutta ja -harjoittelua eri politiikkoihin ja toimenpiteisiin, 
joiden tarkoituksena on korjata aikuisten sukupuoliroolien epätasapainoa, 
4. poistettava heikossa asemassa olevien sosiaalisten ryhmien kohtaamat haitat ja 
varmistettava, että ne, joilta nyt puuttuu yhteiskunnassa tilaisuuksia, saavat 
mahdollisuuden hallita TTT-taitoja ja parantaa siten suhteellista asemaansa sen 
asemesta, että he joutuisivat entistäkin heikompaan asemaan, 
-32 
5. tuettava ihmisiä, joilla on erityisiä tarpeita ja joista monia voidaan auttaa 
parantamaan elämänlaatuaan ja huolehtimaan omista tarpeistaan sekä parantamaan 
edelleen osallistumistaan koko yhteiskuntaan TTT:n avulla, 
6. vähennettävä byrokratiaa ja parannettava julkishallinnon laatua ja tehokkuutta 
kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla sekä parannettava hyvinvointivaltion 
yleisiä etuja, esimerkiksi terveydenhoitoa ja koulutusta, lisäämällä tehokkuutta ja 
sovittamalla paremmin yhteen tarjontaa ja yksilöllisiä tarpeita. 
Kaikista tässä vihreässä kirjassa esitetyistä asioista pyydetään kommentteja. Ne on 
lähetettävä seuraavaan osoitteeseen: 
PEOPLE FIRST 
European Commission 
Directorate General V 
Employment, Industrial Relations and Social 
Affairs 
DG V/B/5 
200, rue de la LoiAVetstraat 200 
B-1049 
BELGIUM 
31 päivään joulukuuta 1996 mennessä. 
Kommentteja voidaan lähettää myös sähköpostitse osoitteeseen: 
peoplefirst@fse.dg5.cec.be 
Jäljennöksiä tästä vihreästä kirjasta, korkean tason asiantuntijaryhmän kertomuksesta ja 
tietoyhteiskuntafoorumin kertomuksesta voidaan tilata edellä olevasta osoitteesta tai ISPO 
Web -palvelimesta osoitteesta: 
URL: http://www.ispo.cec.be/infosoc/legreg/docs/peopl 1 st.html 
http://www.ispo.cec.be/hleg/hleg.html 
http://www.ispo.cec.be/info forum/pub.html 
Tätä vihreää kirjaa voidaan lukea myös napsauttamalla kuvakkeita 'The European 
Institutions', 'European Commission', 'Directory of the European Commission', 'DG V 
Employment, Industrial Relations and Social Affairs', Euroopan unionin kotisivulta: 
http://europa.eu.int/ 
-33 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 389 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 15 05 
Luettelonumero : CB-CO-96-412-FT-C 
ISBN 92-78-07837-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg