Komission tiedonanto Euroopan parlamentille EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista /* SEK/2003/0376 lopull. - COD 2001/0173 */





KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi muuntogeenisistä elintarvikkeista ja rehuista 1- TAUSTAA Ehdotus toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle (asiakirja KOM(2001) 425 lopullinen - 2001/0173 COD) // 30. heinäkuuta 2001. Alueiden komitea antoi lausuntonsa // 16. toukokuuta 2002. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa // 30. toukokuuta 2002. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä // 3. heinäkuuta 2002. Komissio teki muutetun ehdotuksen // 9. lokakuuta 2002. Neuvosto pääsi poliittiseen yhteisymmärrykseen (määräenemmistöpäätöksellä) // 28. marraskuuta 2002. Neuvosto hyväksyi yhteisen kannan // 17.03.2003 2 KOMISSION EHDOTUKSEN TARKOITUS Ehdotuksen tavoitteena on luoda perusta ihmisten elämän ja terveyden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin, ympäristön sekä kuluttajien etujen korkeatasoisen suojelun varmistamiselle geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden ja rehujen osalta ja taata samalla sisämarkkinoiden toiminnan tehokkuus. Asetuksessa ehdotetaan säädettäväksi geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden ja rehujen keskitetyistä arvionti-, lupa- ja valvontamenettelyistä yhteisön tasolla sekä kyseisten tuotteiden merkintävaatimuksista. 3 YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVIA KOMMENTTEJA 3.1. Yleistä Komissio on hyväksynyt (joko sellaisinaan, periaatteessa, osittain tai sanamuodoltaan korjattuina) 54 tarkistusta Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyistä 111 tarkistuksesta ja muuttanut ehdotustaan vastaavasti. Yhteisessä kannassa on otettu huomioon kaikki komission ehdotukseen sisällytetyt Euroopan parlamentin tarkistukset ainakin osittain tai uudestaan muotoiltuina. Lisäksi yhteisessä kannassa otetaan huomioon osittain ja/tai uudestaan muotoiltuina 17 muuta Euroopan parlamentin tarkistusta (tarkistukset 25, 35 ja 37, jonka komissio hyväksyi vain osittain, 39, 47, 52, 74 ja 81, jonka komissio hyväksyi vain osittain, sekä 84, 87, 92, 93, 98, 122, 162, 163 ja 164). Tarkoituksena on päästä sovitteluratkaisuun Euroopan parlamentin lausunnon ja komission ehdotuksen välillä ennen kaikkea seuraavissa kysymyksissä: muuntogeenisen aineksen satunnainen esiintyminen (suhteessa lupamenettelyyn ja merkintävaatimuksiin), asiakirjojen julkisuus ja toimivaltaisten kansallisten viranomaisten osallistuminen arviointiprosessiin. Yhteiseen kantaan on sisällytetty muitakin muutoksia tuloksena keskustelusta, joka käytiin neuvostossa Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Yhteisessä kannassa otetaan mahdollisimman tarkoin huomioon Euroopan parlamentin lausunto ja mukaudutaan useimpien jäsenvaltioiden erityistarpeisiin samalla kun siinä säilytetään komission ehdotuksen olennaiset tekijät. Siinä ei puututa ehdotuksen avainkysymyksiin kuten lupien soveltamisalaan tai merkintää koskeviin kohtiin eikä riskinarvioinnin ja lupamenettelyn keskittämiseen. 3.2. Lupamenettely ja yhteys direktiiviin 2001/18/EY Euroopan parlamentin lausunnon mukaisesti yhteisessä kannassa pyritään siihen, että jäsenvaltiot osallistuisivat tiiviimmin riskinarviointiin ja lupamenettelyyn. Komission ehdotuksessa ja yhteisessä kannassa huomioon otetut Euroopan parlamentin tarkistukset: 37, 81 ja 165 Yhteisen kannan 5 artiklan 2 kohdassa ja 17 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että jäsenvaltioille on viipymättä tiedotettava lupahakemuksesta ja se on asetettava niiden saataville. Yhteisen kannan 6 artiklan 4 kohdassa ja 18 artiklan 4 kohdassa (ks. myös johdanto-osan 33 kappale) edellytetään, että jos lupaa haetaan muuntogeenisiä organismeja tai niitä sisältäviä tai niistä koostuvia elintarvikkeita tai rehuja varten, direktiivin 2001/18/EY mukaisesti nimettyjen toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on kolmen kuukauden kuluessa annettava Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle (jäljempänä 'EFSA') lausuntonsa arvioidusta ympäristöriskistä. Samojen artiklojen 6 kohdassa edellytetään, että lausunnot on toimitettava edelleen kaikille jäsenvaltioille, komissiolle ja luvan hakijalle. Yhteisessä kannassa osittain huomioon otetut Euroopan parlamentin tarkistukset: 39, 84 ja 87 Yhteisen kannan 6 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja 18 artiklan 3 kohdan c alakohdassa (ks. myös johdanto-osan 34 kappale) edellytetään, että ympäristöriskiä koskevan arvion on oltava direktiivin 2001/18/EY mukaisesti nimetyn toimivaltaisen kansallisen viranomaisen tekemä, jos muuntogeenisiä organismeja on tarkoitus käyttää siemeninä tai muuna kasvien lisäysaineistona. Komissio voi hyväksyä tämän säännöksen kompromissina Euroopan parlamentin lausuntoon, sillä se katsoo, että jäsenvaltiotason asiantuntemus on viljelykysymyksissä suurempi eikä asia vaikuta menettelyn keskittämiseen. Yhteiseen kantaan sisällytettyjä lisämuutoksia - Yhteisen kannan 5 artiklan 2 kohdassa ja 17 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että lupahakemus on lähetettävä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on toimitettava se edelleen EFSAlle. - Yhteisen kannan 6 artiklan 2 kohdassa ja 18 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat vaatia hakijaa toimittamaan lisätietoja EFSAn välityksellä. - Yhteisen kannan 6 artiklan 5 kohdan e alakohdassa ja 18 artiklan 5 kohdan e alakohdassa edellytetään, että EFSAn lausuntoon on sisällytettävä muuntogeenisten organismien tai muuntogeenisiä organismeja sisältävien tai niistä koostuvien elintarvikkeiden osalta tiettyjen ekosysteemien tai ympäristöjen ja/tai maantieteellisten alueiden suojelua koskevat ehdot. Tämä on direktiivin 2001/18/EY 19 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista. - Yhteisen kannan 7 artiklan 8 kohdassa ja 19 artiklan 8 kohdassa edellytetään, että direktiivin 2001/18/EY A ja D osan viittaukset muuntogeenisiin organismeihin, joita varten on myönnetty lupa kyseisen direktiivin C osan mukaisesti, koskevat myös niitä muuntogeenisiä organismeja, joita varten on myönnetty lupa ehdotetun asetuksen mukaisesti. Tämä on direktiivin 2001/18/EY alakohtaista lainsäädäntöä koskevan 12 artiklan säännösten mukaista. - Yhteisen kannan 7 artiklan 1 kohdassa ja 19 artiklan 1 kohdassa ei enää edellytetä erityisen monimutkaisissa tapauksissa poikkeusta kolmen kuukauden määräaikaan, jossa komission tulee EFSAn lausunnon saatuaan tehdä päätösehdotus. - Yhteisen kannan 9 artiklan 2 kohdassa, 10 artiklan 3 kohdassa, 21 artiklan 2 kohdassa ja 22 artiklan 3 kohdassa tehdään selväksi, että riskinarviointia ja lupamenettelyä sovelletaan tarvittaessa silloinkin, jos lupaa muutetaan, se keskeytetään tai peruutetaan. Komissio voi hyväksyä kyseiset muutokset niiltä osin kuin ne eivät vaikuta riskinarviointia koskevaan keskitettyyn yhteisömenettelyyn (EFSAn keskeinen rooli) tai lupamenettelyyn (päätöksen hyväksyminen komiteamenettelyä käyttäen) eivätkä muuta ehdotetun asetuksen oikeusperustaa. 3.3. Tiedottaminen ja lupamenettelyn julkisuus Yhteisessä kannassa edellytetään tiedottamisvaatimusten tiukentamista Euroopan parlamentin lausunnossa tarkoitetulla tavalla. Komission ehdotuksessa ja yhteisessä kannassa huomioon otetut Euroopan parlamentin tarkistukset: 30, 38, 45, 55, 56, 57, 77, 82, 90, 101, 102 ja 103 Yhteiseen kantaan sisältyy kokonaan uusi artikla (29 artikla), joka koskee yleisön oikeutta saada tutustua tärkeimpiin asiakirjoihin kuten lupahakemuksiin, hakijan toimittamiin lisätietoihin ja seurantaraportteihin luottamuksellisia tietoja lukuun ottamatta. Artiklassa viitataan myös siihen, että EFSA ja jäsenvaltiot soveltavat periaatteita, joista on säädetty Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30. toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001. Yhteisen kannan 5 artiklan 3 kohdan j alakohdassa, 6 artiklan 5 kohdan f alakohdassa, 17 artiklan 3 kohdan j alakohdassa ja 18 artiklan 5 kohdan f alakohdassa edellytetään, että näytteet hyväksytystä tuotteesta sekä tiedot siitä, mistä vertailuaineistoa on saatavissa, on julkaistava (menettelyn kaikissa vaiheissa ja lopuksi tarkoitusta varten perustettavassa rekisterissä). Yhteisessä kannassa osittain huomioon otetut Euroopan parlamentin tarkistukset: 47, 52, 92 ja 98 Yhteisen kannan 6 artiklan 6 kohdassa ja 18 artiklan 6 kohdassa täsmennetään, että EFSAn lausuntoon on sisällytettävä tieto siitä, mihin lausunto perustuu, ja erityisesti viittaus kuultujen toimivaltaisten viranomaisten lausuntoihin. Yhteisen kannan uudessa 29 artiklassa edellytetään, että kyseisten toimivaltaisten kansallisten viranomaisten lausunnot on pidettävä yleisön saatavilla. Komissio yhtyy tähän avoimuuden tiukentamisvaatimukseen EFSAn lausunnon perusteiden osalta. Muut yhteiseen kantaan sisällytetyt muutokset Yhteisen kannan 30 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että havaitsemismenetelmien käyttöä ja hakuaineiston jäljentämistä ei saa rajoittaa teollis- ja tekijänoikeuksien käytöllä tai muuten. Komissio on yhtä mieltä siitä, että on ratkaisevan tärkeää antaa toimivaltaisille viranomaisille ja toimijoille mahdollisuus käyttää havaitsemismenetelmiä sekä muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen hakuaineistoja. Testinäytteiden lähettäminen kansallisiin vertailulaboratorioihin yhteisen kannan liitteessä tarkoitetulla tavalla vahvistanee tätä mahdollisuutta edelleen. 3.4. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSAn) rooli Yhteisessä kannassa huomioon otettu Euroopan parlamentin tarkistus: 93 Yhteisessä kannassa ei edellytetä enää, että komission tulisi hyväksyä suositus EFSAn suorittaman riskinarvioinnin luonteesta. Komissio voi myöntyä siihen, että kyseinen tehtävä kuuluu EFSAn toimivaltaan ehdotetun asetuksen säännösten puitteissa. Yhteiseen kantaan sisällytettyjä lisämuutoksia: yhteinen kanta tuo pieniä tarkistuksia riskinarvioijana toimivan EFSAn ja riskinhallinnasta vastaavan komission väliseen tehtävien jakoon. Yhteisen kannan 8 artiklan 1 kohdassa ja 20 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että markkinoille saatetut tuotteet ilmoitetaan komissiolle eikä EFSAlle, 9 artiklan 1 ja 3 kohdassa sekä 21 artiklan 1 ja 3 kohdassa tehdään komissiosta luvanhaltijan keskustelukumppani valvonnan yhteydessä, 11 artiklan 1 kohdassa ja 23 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että luvan uusimista koskeva hakemus on lähetettävä komissiolle, ja 30 artiklan 2 kohdassa myönnetään komissiolle toimivalta määrittää, mitä hakemukseen sisältyviä tietoja on pidettävä luottamuksellisina. Komissio on yhtä mieltä siitä, että näitä tehtäviä on pidettävä pikemminkin riskinhallintaan kuin riskinarviointiin kuuluvina, ja toteaa, että EFSA ja jäsenvaltiot osallistuvat edelleen täysipainoisesti kyseiseen menettelyyn. Yhteiseen kantaan sisältyy niin ikään uusi 36 artikla, jossa edellytetään EFSAn päätösten ja laiminlyöntien hallinnollista valvontaa. Komissio hyväksyy säännöksen, sillä se suojaa EFSAn päätösten tai laiminlyöntien mahdollisilta oikeudellisilta seuraamuksilta. 3.5. Olemassa olevien tuotteiden asema Yhteiseen kantaan sisällytettyjä lisämuutoksia: Yhteisessä kannassa (8 ja 20 artikloissa) erotetaan toisistaan nykyisten säännösten mukaan laillisesti markkinoille saatetut muuntogeeniset tuotteet (jotka komission ehdotus kattaa) ja muut muuntogeeniset tuotteet, jotka on saatettu laillisesti yhteisön markkinoille ennen asetuksen soveltamisen alkamispäivää. Myös viimeksi mainittua tuoteryhmää on pidettävä olemassa olevina tuotteina, ja niiden on täytettävä kyseisissä artikloissa asetetut ehdot. Komissio voi hyväksyä, että viimeksi mainittu tuoteryhmä sisällytetään olemassa olevien tuotteiden järjestelmän ja näin ollen ehdotetun asetuksen soveltamisalaan, sillä se parantaa kaikkien yhteisön markkinoilla olevien muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen valvontaa ja seurantaa. 3.6. Yhteisön vertailulaboratorio Komission ehdotuksessa ja yhteisessä kannassa huomioon otetut Euroopan parlamentin tarkistukset: 41, 44, 86 ja 89 Yhteisen kannan 6 artiklan 3 kohdan d alakohdassa ja 5 kohdan f alakohdassa sekä 18 artiklan 3 kohdan d alakohdassa ja 5 kohdan f alakohdassa tehdään selväksi, että yhteisön vertailulaboratorion on kaikissa tapauksissa testattava ja hyväksyttävä havaitsemismenetelmä ennen kuin EFSA antaa lausunnon. Yhteiseen kantaan sisällytettyjä lisämuutoksia: Yhteisen kannan 32 artiklassa edellytetään, että luvanhakijoiden on osaltaan vastattava yhteisön vertailulaboratorion ja eurooppalaisen GMO-laboratorioiden verkon kustannuksista. Artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt on tarkoitus vahvistaa komiteamenettelyä käyttäen (ks. myös tähän tiedonantoon liitetty neuvoston ja komission yhteinen lausuma). Komissio kannattaa periaatetta, sillä tarkoitukseen varatusta yhteisön ja jäsenvaltioiden kustannusarviosta ei voitane kattaa kaikkia hakijan pyytämien havaitsemismenetelmien testaus- ja validointikustannuksia. 3.7. Muuntogeenisen aineksen satunnainen esiintyminen elintarvikkeissa ja rehussa Yhteisessä kannassa tehdään kompromissi Euroopan parlamentin lausunnon ja komission ehdotuksen välillä rajoittamalla komission ehdotuksen ehtoja, kun lupiin ja merkintöihin myönnetään poikkeuksia, jos elintarvikkeissa tai eläinten rehuissa ilmenee muuntogeenistä ainesta satunnaisesti tai teknisesti väistämättömistä syistä. 3.7.1. Poikkeusluvat Yhteisessä kannassa osittain huomioon otetut Euroopan parlamentin tarkistukset: 25, 74 ja 122 Yhteiseen kantaan sisällytettyjä lisämuutoksia Yhteisen kannan uusi 47 artikla sisältää rajoituksia komission ehdotuksen aikaisempaan 5 ja 18 artiklaan. Siirtymätoimenpiteinä (soveltamisaika kolme vuotta) edellytetään, että enimmäispitoisuus on 0,5 % ja enimmäispitoisuudet ovat alhaisemmat erityisesti myytäessä muuntogeenisiä organismeja suoraan loppukuluttajalle, että yhteisön tiedekomitea on antanut myönteisen lausunnon muuntogeenisestä aineksesta ennen asetuksen soveltamisen päivämäärää, että muuntogeenistä ainesta koskevaa lupahakemusta ei ole hylätty ja että muuntogeenisen aineksen havaintomenetelmät ovat julkisesti saatavilla. Lisäksi 47 artiklassa edellytetään, että hyväksymis- ja täytäntöönpanosäännöistä säädetään komiteamenettelyllä. Yhteisen kannan 48 artiklassa viitataan selvästi 47 artiklan täytäntöönpanon valvontaan viimeistään kahden vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta. Direktiivin 2001/18/EY muutosehdotusta tarkistetaan yhteisen kannan 43 artiklan mukaisesti. Komissio voi hyväksyä nämä rajoitukset laittomasti sisältyvän muuntogeenisen aineksen toleranssirajoihin sellaisissa elintarvikkeissa ja rehuissa, joiden turvallisuus on arvioitu yhteisössä ja jotka on turvallisiksi todettu. Komissio pitää parempana alkuperäistä 1 prosentin toleranssirajaa, joka olisi vaikuttanut vähemmän kauppaan, mutta hyväksyy yhteisen kannan mukaisen 0,5 prosentin enimmäispitoisuuden osana kokonaisvaltaista sopimusta, ja koska kyseisen säännöksen vaikutusta on määrä seurata (ks. myös tähän tiedonantoon liitetty komission lauselma). 3.7.2. Poikkeukset merkintöihin Yhteisessä kannassa osittain huomioon otetut Euroopan parlamentin tarkistukset: 162, 163 ja 164 Yhteiseen kantaan sisällytettyjä lisämuutoksia Yhteisen kannan 12 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaan sekä 24 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaan sisältyy uusia rajoituksia tai selvennyksiä komission ehdotukseen. Niissä edellytetään, että asetuksessa säädetään 0,9 prosentin enimmäispitoisuudesta, joka on laskettava erikseen elintarvikkeen tai rehun kustakin ainesosasta, ja että alempiakin kynnysarvoja voidaan vahvistaa erityisesti muuntogeenisiä organismeja sisältävien tai niistä koostuvien elintarvikkeiden osalta tai tieteen ja tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi. Yhteisen kannan 14 artiklan 1 kohdan ja 26 artiklan 1 kohdan mukaan niiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joita toimijoiden on toteutettava täyttääkseen merkitsemisvaatimukset, voidaan hyväksyä komiteamenettelyä noudattaen. Komissio voi hyväksyä kyseiset muutokset, sillä ne selventävät ehdotetussa asetuksessa asetettavia pelisääntöjä ja myös mahdollistavat täytäntöönpanotoimenpiteet, joilla autetaan toimijoita täyttämään vaatimukset. 0,9 prosentin enimmäispitoisuus on hyvin lähellä 1 prosentin enimmäispitoisuutta, jota jo sovelletaan elintarvikkeissa satunnaisesti esiintyvään muuntogeeniseen ainekseen ja jolla ei liene suurta vaikutusta liikealan yhteistyökumppaneiden kannalta. 3.8. Merkintävaatimukset Komission ehdotuksessa ja yhteisessä kannassa huomioon otetut Euroopan parlamentin tarkistukset: 70, 71, 110, 112, 123, 145, 146 ja 147 Yhteisen kannan 13 ja 25 artiklassa annetaan muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskevia täsmennyksiä ja selvennyksiä. Yhteisen kannan 46 artiklan 2 kohdassa muotoillaan uudestaan säännös, jolla säännellään merkitsemistä koskevia siirtymätoimenpiteitä: sen sijaan, että säädettäisiin kyseisten toimenpiteiden soveltamisen yleisestä aikarajasta, uusien merkitsemisvaatimusten soveltamisen edellytykseksi otetaan muuntogeenisen tuotteen valmistamisprosessin alkaminen ennen asetuksen soveltamisen alkamispäivää. Merkitsemissäännöt pitäisi tällä tavoin voida soveltaa käytäntöön. Yhteiseen kantaan sisällytettyjä lisämuutoksia: Yhteisen kannan 14 artiklan 2 kohdassa todetaan loppukuluttajille elintarvikkeita toimittavien suurkeittiöiden erityistilanne. Suurkeittiöitä koskevat merkitsemisvaatimukset otetaan huomioon, kun täytäntöönpanosäännöt tulevaisuudessa hyväksytään. Komissio tukee tätä ratkaisua, sillä sen avulla taataan merkitsemissääntöjen käyttökelpoisuus. Komission ehdotuksen 27 artiklan 2 kohta on poistettu, sillä komissio tekee erillisen ehdotuksen rehuaineiden merkitsemistä koskevien perussäännösten muuttamiseksi. Komission ehdotuksen 27 artiklan 3 kohdan b alakohta on poistettu, sillä kysymys kullekin muuntogeeniselle rehulle määritetyn ainoan tunnisteen ilmoittamisesta kuuluu asetusehdotukseen, joka koskee muuntogeenisten organismien jäljitettävyyttä ja merkitsemistä sekä ihmisten ja eläinten ravinnoksi tarkoitettujen muuntogeenisistä organismeista valmistettujen tuotteiden jäljitettävyyttä. 3.9. Muuta 3.9.1. Ennalta varautumisen periaate Euroopan parlamentin tarkistukset 1 ja 13 on otettu huomioon yhteisen kannan 1 artiklassa, jossa viitataan laajemmin asetuksessa (EY) N:o 178/2002 säädettyihin yleisiin periaatteisiin, ennalta varautumisen periaatteen soveltaminen mukaan luettuna. 3.9.2. Riskin käsite Euroopan parlamentin tarkistus 23 on otettu huomioon yhteisen kannan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, jossa 'riskittömyyden' vaatimus korvataan vaatimuksella siitä, että tarkoitetut elintarvikkeet eivät saa aiheuttaa 'kohtuutonta riskiä', mikä on komission muutetun ehdotuksen mukaista. Täyttä riskittömyyttä ei voida virallisesti taata, kun otetaan huomioon 'riskin' määritelmä, josta on säädetty asetuksessa (EY) N:o 178/2002 ja joka on lisätty yhteisen kannan 2 artiklan 1 kohtaan. Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimen hiljattaisen oikeuskäytännön mukaan on riskinhallinnoijan tehtävä määrittää hyväksyttävä riskitaso sellaisen riskinarvioinnin perusteella, jossa otetaan kysymykseen tulevan lainsäädännön mukaisesti huomioon muutkin asiaan liittyvät tekijät. 3.9.3. Hätätoimenpiteitä koskeva lauseke Euroopan parlamentin tarkistuksilla 117 ja 118 pyritään antamaan jäsenvaltioille mahdollisuus toimia nopeasti hätätilanteissa. Yhteisen kannan 34 artiklassa, joka on yhdenmukainen komission muutetun ehdotuksen kanssa, edellytetään samanlaista turvallisuuslauseketta kuin asetuksen (EY) N:o 178/2002 53 ja 54 artiklassa elintarvike- ja rehualan yhtenäisyyden vuoksi. Tämä antaa jäsenvaltiolle mahdollisuuden hyväksyä tietyin ehdoin tilapäisiä turvallisuustoimenpiteitä. 3.9.4. Etiikkaa käsittelevät työryhmät Yhteisen kannan 33 artiklassa, joka koskee luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän kuulemista, annetaan mahdollisuus kuulla muitakin asianmukaisia elimiä, joita komissio on mahdollisesti asettanut saadakseen lausuntoja eettisistä kysymyksistä. Tämä antaa riskinhallinnoijalle lisää mahdollisuuksia ja joustoa hankkia lausuntoja eettisistä erityiskysymyksistä ennen ehdotetun asetuksen puitteissa tehtävää päätöstä. 3.9.5. Tekniset ja toimitukselliset tarkistukset, sanamuodon parannukset ja selvennykset Yhteinen kanta sisältää joukon toimituksellisia muutoksia, joista valtaosa seuraa Euroopan parlamentin tarkistuksista. Komissio on niistä yhtä mieltä, sillä niiden tarkoituksena on parantaa tekstin selkeyttä ja ymmärrettävyyttä. Yhteiseen kantaan on otettu lähinnä seuraavat tarkistukset: - määritelmiä koskevia lisäyksiä ja täsmennyksiä, erityisesti suljetuissa oloissa tapahtuvan käytön jättäminen käsitteen 'markkinoille saattaminen' ulkopuolelle (2 artikla), sekä soveltamisalan täsmennys 'rehua' koskevan määritelmän osalta (johdanto-osan 8 kappale) - viittaus tuontia koskevien yleisten periaatteiden soveltamiseen (johdanto-osan 43 kappale) - lupahakemukseen sisällytettävä viittaus riippumattomiin ja käytettävissä oleviin vertaisarviointiin perustuviin virallisiin tutkimuksiin (5 artiklan 3 kohta ja 17 artiklan 3 kohta) - täytäntöönpanosääntöjen sekä hakemuksen laadintaa ja esittämistä koskevien sääntöjen välisen eron selkeyttäminen (5 artiklan 7 ja 8 kohta sekä 17 artiklan 7 ja 8 kohta) - seurantavaatimuksia koskevan soveltamisalan täsmennys (9 artiklan 1 kohta ja 21 artiklan 1 kohta) - muuntogeenisiä rehuja koskevien vaatimusten täsmennys (16 artiklan 1 kohdan c alakohta) - siirtymävaiheen toimenpiteitä koskevat täsmennykset hakemusten ja ilmoitusten osalta (46 artikla) - komiteamenettelyä koskevan säännöksen sanamuodon mukauttaminen (35 artikla) - asianmukaiset viittaukset asetukseen (EY) N:o 178/2002 useissa EFSAn tehtäviä koskevissa tekstikohdissa - muihin säädöksiin aiheutuvien välttämättömien tarkistusten mukauttaminen (42 artikla) ja muihin säädöksiin (esimerkiksi direktiiveihin 2002/53/EY ja 2002/55/EY) kohdistuvien viittausten ajantasaistaminen. 4 PÄÄTELMÄT Edellä sanotun mukaisesti komissio tukee neuvostossa määräenemmistöllä hyväksyttyä yhteistä kantaa. 5 KOMISSION LAUSUMAT Komission lausumat sekä kaksi neuvoston ja komission yhteistä lausumaa ovat tämän tiedonannon liitteenä. LIITE KOMISSION JA NEUVOSTON YHTEISET LAUSUMAT SEKÄ KOMISSION LAUSUMAT Yhteinen lausuma 3 artiklasta "Neuvosto ja komissio - ovat yhtä mieltä siitä, että sellaisia käymismenetelmällä tuotettuja elintarvikkeita koskevat säännöt, joiden valmistukseen käytettyjä muuntogeenisiä mikro-organismeja ei esiinny lopputuotteessa, on selkeytettävä viimeistään komission esittämän kertomuksen yhteydessä, siten kuin asetuksen 46 artiklassa [1] on säädetty; [1] Yhteisen kannan 48 artikla. - merkitsevät tiedoksi, että valmistusprosessissa apuna käytettäviä entsyymejä koskevia sääntöjä on selkeytettävä sen ehdotuksen yhteydessä, jota komissio valmistelee parhaillaan elintarvikkeissa käytettävien entsyymien sääntelykehyksestä." Yhteinen lausuma 33 artiklasta [2] [2] Yhteisen kannan 32 artikla. "Neuvosto ja komissio ovat yhtä mieltä siitä, että 33 artiklassa tarkoitettujen täytäntöönpanosääntöjen laadinnassa on otettava huomioon kehitysmaissa suoritettavien bioteknologisten tutkimusten erityistapaus." Komission lausuma "Komissio pyrkii varmistamaan tulevassa ehdotuksessaan elintarvikkeita ja rehuja koskeviksi valvontatoimenpiteiksi, että erityisesti muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskevista säännöksistä tulee käytännöllisiä ja helposti sovellettavia. Se pyrkii huolehtimaan myös siitä, että kyseisten valvontatoimenpiteiden taloudelliset näkökohdat eivät aiheuta jäsenvaltioille suhteettomia vaikutuksia vaan pysyvät suhteutettuina asetettuun tavoitteeseen." Komission lausuma 36 artiklasta [3]: [3] Yhteisen kannan 35 artikla. "Komissio perustaa elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevään pysyvään komiteaan uuden muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja sekä ympäristöriskejä käsittelevän jaoston asetuksen 36 artiklan³ tarkoitusperien saavuttamiseksi ja pyrkii helpottamaan turvautumista jäsenvaltioiden asiantuntemukseen kyseisen jaoston työskentelyssä." Komission lausuma 45 a artiklasta [4]: [4] Yhteisen kannan 47 artikla. "Asetuksen 46 artiklan 1 kohdassa [5] tarkoitetun uudelleentarkastelun yhteydessä komissio selvittää, onko 45 a [6] artiklan soveltaminen aiheuttanut ongelmia tai voiko sen voimassaolon päättyminen aiheuttaa niitä." [5] Yhteisen kannan 48 artiklan 1 kohta.