FI Euroopan unionin virallinen lehti C 191/103

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin 2005/36/EY ja hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä (IMI) annetun asetuksen muuttamisesta”

COM(2011) 883 final – 2011/0435 COD

2012/C 191/18

Yleisesittelijä: Arno METZLER

Euroopan parlamentti päätti 19. tammikuuta 2012 ja neuvosto 27. tammikuuta 2012 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 46 ja 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin 2005/36/EY ja hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä (IMI) annetun asetuksen muuttamisesta

COM(2011) 883 final – 2011/0435 COD.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 17. tammikuuta 2012 antaa asian valmistelun ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaoston tehtäväksi.

Asian kiireellisyyden vuoksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 25.–26. huhtikuuta 2012 pitämässään 480. täysistunnossa (huhtikuun 26. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Arno METZLERin ja hyväksyi seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 164 ääntä puolesta ja 1 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Muissa jäsenvaltioissa hankitun ammattipätevyyden tunnustaminen on keskeinen väline EU:n kansalaisten liikkuvuuden lisäämiseksi ja siten sisämarkkinoiden toteuttamiseksi. Näin parannetaan jäsenvaltioiden kilpailukykyä, tuetaan kestävää kasvua ja vähennetään työttömyyttä. Jäsenvaltioiden taloudet hyötyvät erilaisista ammatillisista kokemuksista, joita niiden kansalaiset keräävät työskennellessään eri jäsenvaltioissa.

1.2 Niiden EU:n kansalaisten, jotka haluavat harjoittaa ammattia toisessa jäsenvaltiossa, muodostamaa potentiaalia ei vielä hyödynnetä riittävästi. Syynä tähän ovat muissa jäsenvaltioissa hankitun ammattipätevyyden tunnustamista haittaavat erilaiset esteet. EU:n kansalaiset pitävät nykyisiä menettelyjä liian pitkäkestoisina ja epäselvinä.

1.3 Näin ollen ETSK suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti ehdotukseen direktiivin 2005/36/EY muuttamisesta, jonka avulla ammattipätevyyden tunnustamisen edellä kuvatut ongelmat on määrä poistaa yksinkertaistamalla menettelyjä ja lisäämällä niiden avoimuutta EU:n kansalaisten kannalta. Agenda 2020 -strategiassa asetettuja tavoitteita EU:n kansalaisten liikkuvuuden lisäämisestä tuetaan tehokkaasti tällä direktiiviehdotuksella.

1.4 ETSK on tyytyväinen eurooppalaiseen ammattikorttiin, koska sillä yksinkertaistetaan menettelyjä huomattavasti. Yksittäiset määräykset voivat kuitenkin ETSK:n näkemyksen mukaan vaarantaa kuluttajien ja potilaiden turvallisuuden ja terveyden. Varsinkin eurooppalaista ammattikorttia koskevia säännösehdotuksia olisi näin ollen tarkistettava:

— Eurooppalaisen ammattikortin käyttöönoton yleiset ja keskeiset perusteet ja menettelysäännöt on määritettävä itse direktiivissä.

— Eurooppalaisen ammattikortin tulosteen väärinkäyttö on estettävä rajoittamalla sen voimassaoloaikaa ja toteuttamalla erityisiä väärennyksiltä suojaavia toimenpiteitä.

— ETSK suhtautuu hyvin epäillen säännökseen, jonka mukaan vastaanottavan jäsenvaltion katsotaan vahvistaneen eurooppalaisen ammattikortin, jos se ei tee sitä koskevaa päätöstä määräajassa. Määräajan ylittämistä vastaan olisi käytettävä muita oikeussuojakeinoja, kuten ratkaisuvaatimusta tai vahingonkorvausta.

1.5 ETSK pelkää, että henkilökohtaiseen pätevyyteen sovellettavien eurooppalaisten järjestelmien määrä johtaa päällekkäisyyksiin, sääntökilpailuun tai jopa ristiriitaisuuksiin. Direktiivissä on tämän vuoksi selvennettävä ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin sekä eurooppalaisten tutkintojen viitekehyksen ja eurooppalaisten standardien välineiden välistä arvojärjestystä. Lisäksi tarvitaan eurooppalaisen opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmän (ECTS) nykyistä pidemmälle menevää täytäntöönpanoa.

1.6 ETSK on tyytyväinen siihen, että automaattisen tunnustamisen mahdollisuuksia lisätään yhteisillä koulutusperiaatteilla. Menettelylliset edellytykset, menettely ja perusteet, joilla komissio vahvistaa yhteiset koulutusperiaatteet, tulisi kuitenkin määrittää itse direktiivissä. Vaadittavaa vähimmäisosuutta on nostettava siten, että se on 50 prosenttia + yksi jäsenvaltio.

2. Komission ehdotuksen pääsisältö

2.1 Pätevien ammattihenkilöiden liikkuvuus on liian vähäistä Euroopan unionissa. Liikkuvuudelle on kuitenkin paljon hyödyntämätöntä potentiaalia. Ammattipätevyyden tunnustaminen on välttämätön edellytys sisämarkkinoiden perusvapauksien tehokkaalle toimivuudelle EU:n kansalaisten kannalta. Toisaalta liikkuvuus ei saa tapahtua kuluttajien eikä esimerkiksi potilaiden kustannuksella, sillä he odottavat terveydenhuoltoalan ammattilaisilta riittävää kielitaitoa.

2.2 Ajanmukaistamalla direktiiviä vastattaisiin samalla ammattitaitoisen työvoiman puutteesta yhä laajemmin kärsivien jäsenvaltioiden tarpeisiin. EU:n kansalaisten liikkuvuus sisämarkkinoilla on tältä osin tärkeässä asemassa. Työvoimapula ei ainoastaan jatku, vaan sen arvioidaan jopa pahenevan vastaisuudessa erityisesti terveydenhuollon ja koulutuksen aloilla sekä kasvualoilla, kuten rakennusalalla tai liike-elämälle suunnatuissa palveluissa.

2.3 Nykyisten säännösten ehdotetulla ajantasaistamisella pyritään seuraaviin tavoitteisiin:

— Vähennetään menettelyjen monimutkaisuutta ottamalla käyttöön eurooppalainen ammattikortti, joka perustuu jo tähän mennessä onnistuneeksi osoittautuneeseen sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmään (IMI).

— Uudistetaan yleisiä sääntöjä, jotka koskevat sijoittautumista toiseen jäsenvaltioon tai väliaikaista muuttoa työntekoa varten.

— Ajanmukaistetaan automaattista tunnustamisjärjestelmää muun muassa sairaanhoitajien, kätilöiden, proviisorien ja arkkitehtien osalta.

— Sisällytetään direktiiviin lainsäädäntökehys osittain päteville ammattihenkilöille ja notaareille.

— Selvennetään suojatoimia potilaille, joiden huoli kielitaidosta ja hoitovirheiden riskeistä olisi otettava paremmin huomioon lainsäädäntökehyksessä.

— Otetaan käyttöön lakisääteinen vaatimus, että pätevyyden tunnustamista koskevista säännöistä on annettava käyttäjäystävällistä ja sisällön mukaan järjestettyä tietoa koko tunnustusprosessin ajan hyödyntäen kattavia sähköisen viranomaisasioinnin järjestelmiä.

— Käynnistetään järjestelmällinen seulonta ja keskinäinen arviointi kaikista jäsenvaltioissa säännellyistä ammateista.

3. Yleistä

3.1 Eurooppa 2020 -strategiassa (1) asetettiin tavoitteeksi helpottaa ja tukea työvoiman liikkuvuutta Euroopan unionissa. Tiedonannossa ”Uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma: Eurooppa tähtää täystyöllisyyteen” (2) Euroopan komissio totesi, että pula pätevistä ammattilaisista on yksi kestävän kasvun esteistä. Samaan aikaan kun jatkuvan voimakkaan kasvun alueilla on pulaa pätevistä ammattilaisista, on alueita, joilla on jatkuvasti suuri työttömyys. Tästä syystä maantieteellinen liikkuvuus on hyvin tärkeää alueellisen työttömyyden lieventämiseksi. Euroopan komissio on myös nimennyt liikkuvuuden yhdeksi kahdestatoista kasvua vauhdittavasta ja luottamusta lisäävästä viputekijästä sisämarkkinoiden toimenpidepaketissa ”12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi” (3). Pätevän työvoiman suurempi liikkuvuus voi parantaa Euroopan talouden kilpailukykyä. Tätä varten on parannettava mahdollisuuksia saattaa työvoimapulan vallitessa yhteen eri jäsenvaltioista tulevat työnantajat ja pätevät työntekijät. Tästä syystä ETSK odottaa direktiiviltä huomattavaa kasvua edistävää panosta.

3.2 Nykyisessä ammattipätevyyden tunnustamisesta annetussa direktiivissä on yhä joukko puutteita. EU:n kansalaisilla on käytettävissään useita tapoja saada ammattipätevyytensä tunnustetuksi. Heidän on kuitenkin vaikea selvittää, mitä menettelyä he voivat käyttää, minkä viranomaisen puoleen he voivat kääntyä ja mitä asiakirjoja heidän on esitettävä. Nämä nykyisen ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin puutteet ovat EU:n kansalaisten liikkuvuuden ja siten sisämarkkinoiden toteutumisen este (4). Pitkien tunnustamismenettelyjen vuoksi EU:n kansalaisten on usein mahdotonta vastata nopeasti työpaikkatarjoukseen, sillä heidän on ennen myöntävää vastausta käytävä läpi tunnustamismenettely. Tästä syystä on tarpeen uudistaa ammattipätevyyden tunnustamisen hallintomenettelyjä ja lisätä sen avoimuutta. Lisäksi yhteiset vähimmäisvaatimukset ovat osoittautuneet käyttökelvottomiksi ja tehottomiksi. Niiden käyttöönoton jälkeen ei ole asetettu yhteisiä vähimmäisvaatimuksia.

3.3 Tästä syystä ETSK suhtautuu myönteisesti ehdotukseen direktiivin 2005/36/EY muuttamisesta. Yksinkertaistamalla ammattipätevyyden vastavuoroisen tunnustamisen menettelyjä ja lisäämällä avoimuutta edistetään palvelujen tarjoamisen vapautta ja sijoittautumisoikeutta sekä sisämarkkinoita. Ehdotetulla direktiivillä tuetaan Euroopan komission Eurooppa 2020 -strategiassa ja sen jatkoasiakirjoissa asettamia tavoitteita.

3.4 ETSK pitää uudistuksen yhteydessä suunniteltua menettelyjen yksinkertaistamista sopivana välineenä EU:n kansalaisten liikkuvuuden lisäämiseksi Euroopan unionissa. Näin voidaan käynnistää uusi dynamiikka, joka tarjoaa taakse jätettyjen kriisien jälkeen mahdollisuuden lisätä kasvua ja liikkuvuutta sekä luoda uusia työpaikkoja jäsenvaltioissa.

3.5 Varsinkin työvoiman nuoremmat edustajat ovat kiinnostuneita hankkimaan ammattikokemusta eri jäsenvaltioista. He tuovat siten kyseisiin jäsenvaltioihin paljon erilaista ammattikokemusta ja vaikuttavat myönteisesti ammatin harjoittamiseen sekä vastaanottavissa jäsenvaltioissa että kotiinpaluunsa jälkeen myös kotivaltioissaan.

3.6 Myönteiset liikkuvuusvaikutukset ovat suuremmat kuin aivovuodon aiheuttamat mahdolliset haittavaikutukset. Vaikka aivovuodon vaaraa ei voida sulkea pois, tähänastiset kokemukset ovat osoittaneet, että tätä ilmiötä esiintyy paljon odotettua vähemmän ja että EU:n kansalaiset palaavat usein kulttuuri- ja perhesiteidensä vuoksi ammatillisen liikkuvuuden vaiheen jälkeen takaisin kotivaltioihinsa.

3.7 Jäsenvaltioiden välisessä ammatillisessa liikkuvuudessa on noudatettava sosiaalistandardeja. Yhdessä jäsenvaltiossa mahdollisesti syntyvää väliaikaista liikkuvuuspainetta ei missään nimessä saa käyttää väärin jonkin toisen jäsenvaltion sosiaalisten standardien heikentämiseen.

3.8 Eurooppalainen ammattikortti merkitsee kiitettävää menettelyjen yksinkertaistamista. Hakija voi kääntyä kotivaltionsa viranomaisten puoleen. Nämä lienevät lähtökohtaisesti muiden jäsenvaltioiden viranomaisia paremmassa asemassa tutkimaan toimitetut asiakirjat. Tutkitut ja IMI-tiedostoon tallennetut asiakirjat ovat käytettävissä myöhempiä menettelyjä varten. Kuluttajien ja potilaiden turvallisuus on kuitenkin jatkossakin turvattava siten, että vastaanottava valtio tunnustaa eurooppalaisen ammattikortin.

3.9 ETSK on tyytyväinen, että direktiivissä painotetaan sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmää (IMI). Jäsenvaltioissa on kuitenkin jo olemassa kansallisten ammattikorttien järjestelmiä. Tarpeettoman hallinto- ja kustannustaakan ja byrokratian välttämiseksi nämä järjestelmät olisi liitettävä eurooppalaisen ammattikortin myöntämismenettelyyn. Erityisesti olisi luotava mahdollisuus sisällyttää vahvistetun eurooppalaisen ammattikortin tuloste nykyisiin kansallisiin ammattikortteihin. Etenkin 58 artiklaan (4 a artiklan 6 kohta) liittyvät perusteet ja menettelyt, joilla komissio vahvistaa ammatit, jotka saavat käyttää eurooppalaista ammattikorttia, olisi säädettävä direktiivissä. Sama koskee vastuuta tarvittavien menettelyjen ja asiakirjojen käännöksistä.

3.10 Bolognan prosessi ja eurooppalainen tutkintojen viitekehys edistävät kansallisten tutkintojen, etenkin korkeakoulututkintojen, avoimuutta ja vertailtavuutta. Ne eivät kuitenkaan saa johtaa päällekkäisyyksiin ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin säännösten kanssa. Ammattipätevyyden tunnustamisesta annetussa direktiivissä on tästä syystä selvennettävä, että ammattipätevyys tunnustetaan vain kyseisen direktiivin tai erityisdirektiivien säännösten mukaisesti. Eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen määräykset eivät saa sen paremmin helpottaa kuin vaikeuttaa ammattipätevyyden tunnustamista. Sama koskee ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin suhdetta eurooppalaisiin standardeihin.

3.11 Ammattipätevyyden tunnustamisesta annettu direktiivi koskee ainoastaan jäsenvaltioissa hankittuja ammattipätevyyksiä. Tiedonannossa ”Uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma: Eurooppa tähtää täystyöllisyyteen” (5) komissio asetti tavoitteeksi maahanmuuttajien paremman integroinnin työmarkkinoille. Tämä tavoite on määrä saavuttaa muun muassa poistamalla työllisyyden esteitä, kuten ammattitaidon ja -pätevyyden tunnustamatta jättäminen. Komitea kehottaa Euroopan komissiota toteuttamaan toimenpiteitä, joilla yksinkertaistetaan kolmansissa maissa hankitun ammattipätevyyden tunnustamista.

4. Erityistä

4.1 Eurooppalainen ammattikortti

4.1.1 ETSK suhtautuu myönteisesti 4 a – 4 e artiklassa ehdotettuun eurooppalaisen ammattikortin luomiseen. Eurooppalaisella ammattikortilla yhdessä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän kanssa yksinkertaistetaan ja nopeutetaan tunnustamismenettelyä monissa tapauksissa merkittävästi.

4.1.2 Ehdotuksen 4 a artiklan 7 kohta mahdollistaa maksun veloittamisen eurooppalaisen ammattikortin myöntämisestä. Komissiolle annetaan valta määritellä maksujen laskentaa ja jakautumista koskevat perusteet 58 a artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Kustannukset eivät kuitenkaan saa nousta niin korkeiksi, että ne estävät hakijoita käyttämästä menettelyä.

4.1.3 ETSK suhtautuu hyvin varauksellisesti 4 d artiklan 5 kohdassa ehdotettuun säännökseen, jonka mukaan eurooppalainen ammattikortti katsotaan vahvistetuksi, mikäli toimivaltainen viranomainen ei tee päätöstä 4 d artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisessa määräajassa. Tämä hyvin niukka määräaika on yleensä kuukausi, ja tapauksissa, joissa määrätään korvaavia toimenpiteitä, kaksi kuukautta. Tämä voisi johtaa siihen, että toimivaltaiset viranomaiset tekevät tunnustamista koskevan kielteisen päätöksen, koska ne eivät hakemusruuhkan tai vielä tarvittavien lisätietojen puuttumisen vuoksi katso voivansa tehdä asianmukaista päätöstä. Tämä ei todellisuudessa nopeuta menettelyä, vaan johtaa tällaista päätöstä vastaan käytettävissä olevien muutoksenhakukeinojen vuoksi menettelyn pidentymiseen.

4.1.4 Jos todella syntyisi paljon tapauksia, joissa eurooppalainen ammattikortti vahvistetaan 4 d artiklan 5 kohdan perusteella, tämä vaarantaisi kuluttajien ja potilaiden turvallisuuden ja terveyden. Ei nimittäin ole mahdotonta, että hakijat saisivat tällä tavoin perusteettomasti eurooppalaisen ammattikortin. Lisäksi olisi vaikeaa jälkikäteen mitätöidä perusteettomasti vahvistettuja eurooppalaisia ammattikortteja.

4.1.5 Yhtä lailla hakijoiden kuin kuluttajien etujen puolustamiseksi ehdotetaan kansallisen lain mukaista muutoksenhakumenettelyä. Jäsenvaltiot olisi direktiivissä velvoitettava säätämään tällaisesta muutoksenhakumenettelystä. Mahdollisia välineitä olisivat ratkaisuvaatimus ja vahingonkorvausvaateet. Tällaisia vaatimuksia olisi voitava esittää vain, jos toimivaltainen viranomainen ei ole säädetyssä määräajassa tehnyt myönteistä päätöstä tai määrännyt korvaavia toimenpiteitä.

4.1.6 Lisäksi päätöksiä koskevat määräajat olisi valittava niin, että koko menettely (hakemuksen tutkiminen kotivaltiossa ja tunnustaminen vastaanottavassa valtiossa) ei kestä yli neljää kuukautta. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen pyytää tietoja kotijäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta, määräajan kulumisen tulisi – toisin kuin 4 d artiklan 3 kohdan kolmannessa virkkeessä säädetään – keskeytyä.

4.1.7 Ehdotuksen 4 e artiklan 5 kohdassa säädetään muun muassa, että eurooppalaisen ammattikortin haltijaa muistutetaan joka toinen vuosi kortin myöntämisen jälkeen hänen 4 e artiklan 5 kohdan mukaisista oikeuksistaan. Tämä muistuttaminen lisää hallintotaakkaa tuottamatta kortin haltijalle lisähyötyä. On tavallista ja riittävää, että oikeuksista kerrotaan haltijalle kerran.

4.1.8 Mainittujen menettelyjen ja määräaikojen noudattaminen edellyttää IMI-järjestelmän kitkatonta toimintaa. Sen suorituskyky direktiivin tullessa voimaan on varmistettava tapausten oletetun runsauden vuoksi. IMI-järjestelmän toimintahäiriöt voidaan ottaa ehdotetussa oikeussuojajärjestelmässä paljon paremmin huomioon kuin hyväksymisfiktion tapauksessa, joka on hylättävä järjestelmän vastaisena.

4.1.9 Eurooppalaisen ammattikortin ei pitäisi olla olemassa ainoastaan tiedostona IMI-järjestelmässä. Hakijan olisi ammattikortin vahvistamisen jälkeen saatava myös tuloste siitä. Tätä tulostetta voidaan itse asiassa käyttää laillisuustodistuksena oikeustoimissa. Tästä syystä olisi määritettävä vähimmäisvaatimukset tulosteen suojaamiseksi väärentämiseltä.

4.1.10 Lisäksi eurooppalaisen ammattikortin tulosteen voimassaoloaika ei saa olla rajaton. Muutoin sitä voitaisiin käyttää väärin laillisuustodistuksena silloinkin, kun jäsenvaltioille 56 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan tai 56 a artiklan hälytysmekanismin nojalla toimitetut tiedot estävät ammatin harjoittamisen. Tulosteen voimassaolon olisi päätyttävä kymmenen vuoden – terveydenhuoltoalan ammattien osalta viiden vuoden – jälkeen, jolloin on haettava uutta tulostetta. Tulosteen rajallinen voimassaolo ei kuitenkaan vaikuttaisi IMI-järjestelmässä olevan eurooppalaisen ammattikortin rajoittamattomaan voimassaoloon. Ammattikieltotapauksissa myös tuloste olisi otettava kortinhaltijalta pois.

4.2 Osittainen pätevyys

4.2.1 Osittaisen pätevyyden sisällyttäminen 4 f artiklaan täyttää Euroopan unionin tuomioistuimen asiassa C-330/03 asettamat edellytykset. Sen rajoittaminen olisi vastoin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 45 ja 49 artiklaa.

4.2.2 Osittaisen pätevyyden käytännön sovellusala on suppea. Sen sisällyttäminen direktiiviin ei saa johtaa sosiaaliseen polkumyyntiin.

4.3 Myös ehdotuksen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisissa tapauksissa on tehokkaasti estettävä väärinkäytön mahdollisuus. Sitä varten ETSK ehdottaa tiukemman valvontamekanismin luomista.

4.4 Ehdotuksen 7 artiklan 4 kohdan viidennessä alakohdassa toistetaan aiemman säädöksen säännös, jonka mukaan palvelun tarjoaminen voidaan aloittaa, jos toimivaltainen viranomainen ei vastaa. Samoin kuin 4 d artiklan 5 kohdan osalta myös tässä olisi parempi käyttää muita muutoksenhakukeinoja, joilla viranomaiselta saadaan ratkaisu (vrt. edellä kohta 4.1.3 ja seuraavat kohdat).

4.5 Ehdotuksen 11 artiklassa määritellään ammattipätevyyden tunnustamisesta annetun direktiivin soveltamisalaa varten viisi pätevyystasoa. Nämä pätevyystasot eivät liity eurooppalaiseen tutkintojen viitekehykseen eivätkä ammatillisen koulutuksen opintosuoritusten eurooppalaiseen siirtojärjestelmään (ECVET-järjestelmä). III osaston III luvussa olevassa vähimmäisvaatimusten määritelmässä viitataan ECTS-pisteisiin. Jotta hakijoille ja toimivaltaisille viranomaisille taataan parempi avoimuus, komission olisi kehitettävä menettely, joka mahdollistaa näiden viiden pätevyystason sisällyttämisen eurooppalaiseen tutkintojen viitekehykseen, ECVET-järjestelmään ja ammatillisen koulutuksen laadunvarmistuksen eurooppalaiseen viitekehykseen (EQAVET, entinen EQARF) sekä Bolognan ja Kööpenhaminan prosesseihin ja joka estää erot ja päällekkäisyydet.

4.6 Ehdotuksen 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kelpoisuuskokeen tapauksessa jäsenvaltioiden tulee 14 artiklan 7 kohdan mukaan järjestää kelpoisuuskoe vähintään kahdesti vuodessa. Tämä velvoite voi muodostua taakaksi nimenomaan pienille jäsenvaltioille ja yleensäkin sellaisille ammattiryhmille, joissa on hyvin vähän hakijoita. Olisi parempi antaa säännös, jonka mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei kenenkään hakijan tarvitse odottaa kelpoisuuskoetta kauemmin kuin kuusi kuukautta niitä koskevan määräyksen jälkeen.

4.7 Ehdotuksen 31 artiklan 1 kohtaan tehtävällä muutoksella yleissairaanhoidosta vastaavan sairaanhoitajan koulutukseen pääsyn pakolliseksi edellytykseksi asetetaan kahdentoista vuoden yleissivistävät kouluopinnot. Sama koskee 40 artiklan 2 kohdan mukaan kätilön koulutusta. ETSK huomauttaa, ettei tämä saa johtaa siihen, että vähemmän pätevät nuoret henkilöt suljetaan koulutustarjonnan ulkopuolelle. Komitea kehottaa Euroopan komissiota huolehtimaan siitä, että asetetut korkeat pätevyysvaatimukset ovat tarvittavan oikeasuhtaisia ammatin vaatimuksiin nähden.

4.8 Ehdotuksen 24 artiklan 2 kohdassa lääkärin vähimmäisperuskoulutusta lyhennetään yhdellä vuodella kuudesta viiteen vuoteen, mutta opetustuntien vähimmäismäärä säilytetään 5 500 tunnissa. Vähimmäiskoulutusajan lyhentäminen viiteen vuoteen johtaa myös opetustuntimäärän säilyessä ennallaan tarvittavan tiivistämisen vuoksi välitetyn teoreettisen ja käytännön tiedon vähenemiseen. Tästä syystä vähimmäiskoulutusaika olisi potilaiden suojelemiseksi säilytettävä kuutena vuotena. Hammaslääkärit pitävät viittä vuotta ja 5 000 tuntia sopivana pituutena.

4.9 III A luku – Automaattinen tunnustaminen yhteisten koulutusperiaatteiden perusteella

4.9.1 Tunnustaminen yhteisten koulutuspuitteiden tai yhteisen päättökokeen perusteella on kannatettavaa, sillä näin edistetään palveluntarjoajien liikkuvuutta ja varmistetaan samalla palvelujen laatu yhtenäisen koulutustason avulla.

4.9.2 Komissio määrittää 58 a artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yhteisen tieto-, taito- ja pätevyyskokonaisuuden ja pätevyydet, jotka yhteisissä koulutuspuitteissa voidaan saavuttaa (49 a artiklan 3 kohta; 49 b artiklan 3 kohta). Tässä yhteydessä ei saa tapahtua lähentämistä kohti unionin alhaisinta pätevyystasoa. Menettelylliset edellytykset, menettely ja perusteet, joilla komissio vahvistaa yhteisen kokonaisuuden, on säädettävä direktiivissä.

4.9.3 Vähimmäisvaatimus, jonka mukaan tieto-, taito- ja pätevyyskokonaisuuden on vastattava ainakin kolmasosassa jäsenvaltioita määriteltyjä tietoja, taitoja ja pätevyyksiä (49 a artiklan 2 kohdan c alakohta), on liian matala. Siinä piilee vaara, että koulutuksen kestoa ja laatua koskevat vähimmäisstandardit asettuvat vähitellen pienimmän yhteisen nimittäjän kohdalle. Vaadittavaa vähimmäisosuutta olisi nostettava siten, että se on 50 prosenttia + yksi jäsenvaltio. Näin torjutaan vaara siitä, että jäsenvaltioiden vähemmistö saisi enemmistön aseman, ja varmistetaan yhteisten koulutusperiaatteiden hyväksyntä.

4.9.4 Toisin kuin aiemmassa yhteisten vähimmäisvaatimusten järjestelmässä, 58 a artiklan mukaisessa järjestelmässä komissiolla on yksinomainen aloiteoikeus. Yhteisiä koulutusperiaatteita koskevan aloiteoikeuden olisi oltava jäsenvaltioilla tai Euroopan tasolla edustettuina olevilla ammattiala- tai toimialajärjestöillä, kuten tähänkin asti.

4.9.5 Ehdotuksen 55 a artiklalla helpotetaan ulkomailla suoritetun palkallisen harjoittelun tunnustamista kotijäsenvaltiossa. ETSK on tyytyväinen tähän säännökseen, joka edistää valmistuneiden henkilöiden liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä.

4.10 Ehdotuksen 57 a artiklan 4 kohdan mukaan kaikki määräajat alkavat jo siitä, kun sähköinen hakemus saapuu keskitettyyn palvelupisteeseen. Direktiivissä säädettyjen hyvin lyhyiden määräaikojen vuoksi (ks. tästä edellä kohta 4.1.3) vaikuttaa siltä, että toimivaltaisten viranomaisten on hyvin vaikeaa käsitellä hakemuksia asianmukaisesti. ETSK tunnistaa kuitenkin pyrkimyksen yhdenmukaisuuteen palveludirektiivin kanssa.

Bryssel 26. huhtikuuta 2012 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) Vrt. komission tiedonanto ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”, 3.3.2010, COM(2010) 2020 final.

(2) Komission tiedonanto 23.11.2010, COM(2010) 682 final, kohta 2.

(3) Komission 13.4.2011 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle antama tiedonanto ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti: 12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi – Yhdessä uuteen kasvuun”, COM(2011) 206 final.

(4) Näin toteaa Euroopan komissio katsauksessa Euroopan unionin kansalaisuuteen vuonna 2010 ”Unionin kansalaisoikeuksien esteiden poistaminen”, 27.10.2010, COM(2010) 603 final.

(5) Komission tiedonanto 23.11.2010, COM(2010) 682 final, kohta 2.5.