Komissio on todennut osana vuoden 2015 työohjelmaansa aikovansa keskittyä siihen, että YKP:n tuoreen uudistuksen täytäntöönpano käynnistyy sujuvasti. Samoin se on todennut, että kalastusalalla on kaikkein tärkeintä etsiä yhteisvaikutuksia olemassa olevien säädösten väliltä.

Tietojen saatavuus: Eniten edistymistä on saatava aikaan tietojen saatavuudessa. Suurimpia ongelmia ovat seuraavat: i) Prosessi, jolla loppukäyttäjät pyytävät tietoja jäsenvaltioilta (tietopyynnöt) on liian työläs ja vaatii paljon resursseja; ii) jäsenvaltiot eivät ole aina toimittaneet tietoja loppukäyttäjille sääntöjen mukaisesti ja oikeassa määräajassa; iii) kalastustoimintaa koskevien tietojen saatavuus vaihtelee jäsenvaltioittain, koska pääsyä koskevat säännöt ovat erilaiset osittain niiden rajoitusten vuoksi, jotka koskevat tietojen käyttöä useisiin tarkoituksiin; ja iv) tietojenkeruupuitteissa kerättyjä tietoja ei käytetä riittävästi, koska niihin pääsy on vaikeaa; tämä johtaa siihen että paljon tietojen käyttömahdollisuuksia jätetään hyödyntämättä ja tehdään tarpeettomia investointeja samojen tietojen keräämiseksi muihin tarkoituksiin (merten aluesuunnittelua koskevissa politiikoissa). Tietojen saatavuutta olisi sen vuoksi lisättävä ja yksinkertaistettava. Koska meriympäristöä koskevien tietojen tarve on kasvussa, on syytä hyödyntää mahdollisuus kerätä tietoja moniin eri tarkoituksiin.

Ensinnäkin EU:n monivuotiselle ohjelmalle luodaan uusi konsepti, jonka komissio hyväksyy sen jälkeen kun asetus on tullut voimaan. Tuleva ohjelma on jäsenvaltioiden kannalta vähemmän rajoittava, ja ohjelmakaudella voidaan joustavammin tehdä muutoksia. Monivuotisessa ohjelmassa on ydinmuuttujia, jotka säilyvät vakaina koko ohjelmakauden ajan. Niiden lisäksi on lisämuuttujia, joista jäsenvaltioiden alueelliset ryhmät keskustelevat ja joita ne voivat suositella, sekä yksityiskohtaisia vaatimuksia tietojenkeruukeinoista.

On tärkeää, ettei toteuteta yleisiä toimenpiteitä, joilla rajoitettaisiin ennalta tutkijoiden tai muiden sidosryhmien pääsyä tietoihin. Henkilötietojen suojelun yhteydessä on varmistettava, että tietosuojaa koskevia EU:n sääntöjä noudatetaan. Jos henkilötietojen suojan ja tietojen saatavuuteen liittyvän yleisen edun välillä on ristiriita, tietojen hallinnoijien olisi kehitettävä vaihtoehtoja sen sijaan että ne vain jättäisivät tiedot antamatta tai yhdistäisivät tietoja liikaa.

Muiden säädösten nojalla kerättävät tiedot liittyvät erityisesti seuraaviin: asetus (EY) N:o 1224/2009 (kalastustoimintaa koskevat tiedot), asetus (EY) N:o 295/2008, asetus (EY) N:o 762/2008 (vesiviljelytilastot), direktiivi 2008/56/EY (meristrategiapuitedirektiivi), direktiivi 2000/60/EY (vesipuitedirektiivi), direktiivi 2009/147/EY (lintudirektiivi), direktiivi 92/43/ETY (luontotyyppidirektiivi), asetus (EY) N:o 1921/2006 (purkamis- ja saalistilastot), asetus (EY) N:o 216/2009, asetus (EY) N:o 217/2009, asetus (EY) N:o 218/2009 (saalistilastot), asetus (EY) N:o 26/2004 (alusrekisteri), asetus (EY) N:o 812/2004 (valasasetus), asetus (EY) N:o 1100/2007 (ankeriasasetus), asetus (EY) N:o 1967/2006 (Välimeri-asetus), asetus (EU) N:o 1343/2011 (GFCM, saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä), asetus (EY) N:o 2347/2002 (syvänmeren kalastukseen pääsyn järjestelmä), asetus (EU) N:o 1236/2010, neuvoston päätös 717/2010/EU (kansainvälisten valvontasopimusten saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä) ja asetus (EY) N:o 1006/2008 (kalastuslupa-asetus). Kyseisiä asetuksia ei luetella artikloissa, mutta ne mainitaan johdanto-osassa esimerkkeinä.

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 199/2008 säädettyihin sääntöihin tehtävät muutokset edellyttävät, että eräät mainitun asetuksen artiklat korvataan tai poistetaan tai niitä muutetaan. Jos muutokset tehtäisiin muutossäädöksellä, sovellettavia sääntöjä olisi sekä alkuperäisessä asetuksessa että muutossäädöksessä, ja niiden ymmärtämiseksi asiakirjoja olisi verrattava toisiinsa. Lisäksi uusien sääntöjen lisääminen alkuperäiseen asetukseen johtaisi joissakin tapauksissa liian pitkiin artikloihin, mikä heikentäisi tekstin luettavuutta. Sen vuoksi komissio katsoo, että on asianmukaista laatia asetus (EY) N:o 199/2008 uudelleen sen varmistamiseksi, että sovellettavat säännöt ovat selkeät ja helposti ymmärrettävät. Uudelleen numeroiduista artikloista esitetään liitteessä taulukko, josta ilmenevät vanhat ja uudet numerot.

Tehokkuutta pyritään parantamaan eri tavoin. Jäsenvaltioiden on EMKR:n yhteydessä osoitettava erityisten ennakkoehtojen mekanismin kautta hallinnolliset valmiutensa panna tietojenkeruupuitteet täytäntöön. EMKR:ssa on myös säännöksiä, joiden avulla komissio voi lopettaa, keskeyttää tai periä takaisin EU-rahoituksen, jos YKP:n sääntöjä ei noudateta (näin on nykyään myös tietojenkeruupuiteasetuksessa).

–sellaisia kantoja koskevat tietovaatimukset, joita hoidetaan EU:n lainsäädännön mukaisesti. Täsmälliset tietovaatimukset, muuttujat ja ajoitus, ovat niitä, jotka tarvitaan asianomaisen EU:n lainsäädännön tavoitteiden saavuttamiseksi. Esimerkkejä näistä ovat seuraavat: YKP:n kestävän enimmäistuoton tavoitteet, asianomaiset pitkän aikavälin hoitosuunnitelmat tai poisheittämissuunnitelmat EU:n, alueellisella tai kansallisella tasolla, kalastusmahdollisuuksia koskevat asetukset, asetuksissa (EY) N:o 1967/2006 (Välimeri-asetus), (EY) N:o 2347/2002 (syvänmeren kalastukseen pääsyn järjestelmä) ja (EY) N:o 1100/2007 (ankeriasasetus) täsmennetyt vähimmäisviitekoot. Tietovaatimukset sellaisten kantojen osalta, joita ei nykyisellään hoideta EU:n lainsäädännön nojalla mutta jotka ovat yhteiskunnallisesti tai taloudellisesti hyvin tärkeitä. Tässä yhteydessä voidaan ottaa huomioon tapauksen mukaan virkistyskalastus esim. silloin kun sillä odotetaan olevan merkittävä vaikutus kalastuskuolevuuteen ja jos siihen ei jo sovelleta valvonta-asetuksen (EU) N:o 1224/2009 55 artiklaa.

Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 508/2014 muutettiin jäsenvaltioiden tiedonkeruutoimintaan myönnettävän taloudellisen tuen rakennetta. Tällä hetkellä kyseinen asetus on ainoa väline, josta EU:n rahoitusta myönnetään jäsenvaltioiden tiedonkeruutoimintaan. Sen vuoksi on tarpeen mukauttaa asetusta (EY) N:o 199/2008 ja poistaa tietojenkeruuasetuksesta kaikki EU:n taloudellista tukea koskevat säännökset (aiempi 8 artikla).

Tietojenkeruutoimet suunnitellaan vuodesta 2014 lähtien EMKR:n yhteydessä vahvistettujen sääntöjen perusteella. Jäsenvaltioiden on laadittava EMKR:oon liittyvä toimintaohjelma, jossa on tiedonkeruuta koskeva osio (18 artiklan 1 kohdan p alakohta). Siinä on oltava kuvaus tiedonkeruutoimista, tietojen säilyttämismenetelmistä, tietojen hallinnasta ja käytöstä sekä valmiudesta saavuttaa kerättyjä tietoja koskeva moitteeton varainhoito ja hallinto. Toimintaohjelman tiedonkeruuta koskevassa osiossa on edellä mainituista aiheista yleisempiä tietoja, eikä se ole yhtä yksityiskohtainen kuin nykyiset kansalliset ohjelmat. Komissio hyväksyy ohjelmat, jotka muodostavat perustan jäsenvaltioiden velvollisuuksille ja EU:n näille toimille myöntämälle osarahoitukselle. Toisin sanoen sen sijaan, että kansallisista ohjelmista tehdään kaksi peräkkäistä yksityiskohtaista päätöstä, jotka koskisivat kolmivuotiskautta, ja vuotuiset rahoituspäätökset, tiedonkeruutoimia varten tarvitaan vain yksi komission strateginen päätös, joka kattaa seitsemän vuotta.

Ehdotuksen 17 artiklassa asetetaan vaatimus parantaa tietojen säilytys- ja vaihtojärjestelmien yhteensopivuutta jäsenvaltioiden, loppukäyttäjien ja komission välisen tietojenvaihdon helpottamiseksi. Siinä on myös vaatimus helpottaa tiedon jakamista muille kiinnostuneille osapuolille (1 kohta). Asetuksessa ei kuitenkaan määritellä, missä muodossa tietojenvaihdon on tapahduttava, koska teknisiä mahdollisuuksia on tarpeen kartoittaa edelleen. Joka tapauksessa myös tällaiseen tietojärjestelmään osallistuvien osapuolten olisi varmistettava henkilötietojen suoja ja sen vuoksi otettava käyttöön asianmukaiset suojatoimet, kuten korkeampi yhdistelytaso tai tietojen anonymisointi, jos tiedot sisältävät tietoja tunnistetuista tai tunnistettavissa olevista luonnollisista henkilöistä (2 kohta).

Yksilöimättömät tiedot ovat perustietoihin perustuvia tietoja sellaisessa muodossa, ettei luonnollisia tai oikeushenkilöitä voida niistä tunnistaa suoraan tai välillisesti. Yhdistetyt tiedot ovat perustiedoista tai yksilöimättömistä tiedoista erityisiä analyysitarkoituksia varten laadittu kooste. Jäsenvaltioiden on tämän asetuksen nojalla toimitettava kyseiset tiedot pyynnöstä loppukäyttäjille ja muille sidosryhmille. Tämän ehdotuksen 16 artiklassa jälkimmäinen periaate vahvistetaan uudelleen. Näiden tietojen perusteella ei periaatteessa voi tunnistaa luonnollista henkilöä, mutta hyvin pienissä tietokokonaisuuksissa se saattaa olla mahdollista. Ehdotuksessa on sen vuoksi säännös siitä, että suojatoimet on otettava käyttöön silloin kun jossakin tietokokonaisuudessa voi henkilötietoja käydä ilmi suoraan tai välillisesti.

Asetuksen (EY) N:o 199/2008 voimassaoloa ei ole rajoitettu, joten asetus on voimassa kunnes sitä muutetaan. EU:n tämänhetkisen monivuotisen ohjelman ja 23 jäsenvaltion kansallisten ohjelmien voimassaolo lakkaa kuitenkin 31. joulukuuta 2016. Sen vuoksi on tärkeää, että tiedonkeruupuitteiden muutos hyväksytään hyvissä ajoin niin, että EU:n uusi monivuotinen ohjelma ja jäsenvaltioiden työsuunnitelmat voidaan hyväksyä vuoden 2016 loppuun mennessä ottaen huomioon, että jäsenvaltioiden on tehtävä valmisteluja ja järjestettävä kuulemisia alueellisella tasolla ja tieteellisten elinten (mm. STECF) kanssa.

(2)Yhteistä kalastuspolitiikkaa on uudistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1380/2013. Kyseisen asetuksen 2 ja 25 artiklassa vahvistetaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet ja kalatalousalan tietojenkeruuta koskevat vaatimukset. Lisäksi jäsenvaltioiden tietojenkeruutoimiin osoitettavan taloudellisen tuen rakennetta on uudistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 508/2014.

 199/2008 johdanto-osan 6 kappale (mukautettu)

Yhteisön puitteista yhteisen kalastuspolitiikan toteuttamista varten tarvittavien tietojen keruulle ja hallinnalle 29 päivänä kesäkuuta 2000 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1543/2000 on tarpeen tarkistaa, jotta voidaan ottaa asianmukaisesti huomioon laivastoperustainen lähestymistapa kalastuksenhoidossa, tarve kehittää ekosysteemiperustaista lähestymistapaa ja parantaa kalataloutta koskevien tietojen laatua, täydellisyyttä ja laajempaa saatavuutta, varmistaa tehokkaampi tuki tieteellisten lausuntojen toimittamiselle sekä edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.

 199/2008 johdanto-osan 7 kappale (mukautettu)

Nykyisiin kalataloustietojen keruuta ja hallintaa koskeviin asetuksiin sisältyy säännöksiä, jotka koskevat kalastusaluksiin, niiden toimintaan ja saaliisiin liittyvien tietojen keruuta ja hallintaa sekä hintojen seurantaa ja jotka olisi otettava huomioon tässä asetuksessa, jotta voitaisiin rationalisoida näiden tietojen keruuta ja käyttöä YKP:n puitteissa ja välttää päällekkäistä tietojen keruuta. Nämä voimassa olevat asetukset ovat: yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93 jäsenvaltioiden vesiviljelytuotantoa koskevien tilastojen toimittamisesta 22 päivänä huhtikuuta 1996 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 788/96 , yhteisön kalastuslaivaston jakamisesta osiin ja pyyntiponnistuksesta monivuotisten ohjausohjelmien yhteydessä 30 päivänä syyskuuta 1998 annettu komission asetus (EY) N:o 2091/98 , kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 104/2000 , syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2347/2002 , tiettyjä yhteisön kalastusalueita ja kalavaroja koskevan pyyntiponnistuksen hallinnoinnista 4 päivänä marraskuuta 2003 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1954/2003 , alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä joulukuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2244/2003

, yhteisön kalastuslaivastorekisteristä 30 päivänä joulukuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 26/2004 , kalastuksen tahattomia valassaaliita koskevista toimenpiteistä 26 päivänä huhtikuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 812/2004 , jäsenvaltioissa tapahtuvaa kalastustuotteiden maihintuontia koskevien tilastotietojen toimittamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1921/2006 , kalastustoimia koskevien tietojen sähköisestä kirjaamisesta ja toimittamisesta sekä kaukohavaintokeinoista 21 päivänä joulukuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1966/2006 ja Euroopan ankeriaskannan elvytystoimenpiteistä 18 päivänä syyskuuta 2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1100/2007 .

 uusi

(4)Selkeyden varmistamiseksi ja päällekkäisyyksien estämiseksi on tarpeen erottaa toisistaan tämän asetuksen nojalla kerättävät tiedot, joiden osalta tässä asetuksessa määritellään keruuta, hallintoa ja käyttöä koskevat säännöt, sekä unionin muiden säädösten nojalla kerättävät tiedot, joiden osalta tässä asetuksessa määritellään vain käyttöä koskevat säännöt.

(5)Muiden säädösten nojalla kerättävät tiedot liittyvät seuraaviin: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1921/2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 295/2008, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 762/2008, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 217/2009 , Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 218/2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1236/2010, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1343/2011, neuvoston direktiivi 92/43/ETY, neuvoston asetus (EY) N:o 2347/2002, neuvoston asetus (EY) N:o 812/2004, neuvoston asetus (EY) N:o 1967/2006, neuvoston asetus (EY) N:o 1100/2007, neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008, neuvoston asetus (EU) N:o 1224/2009, komission asetus (EY) N:o 26/2004 ja komission asetus (EU) N:o 717/2010.

 199/2008 johdanto-osan 15 kappale (mukautettu)

(6)Tämän asetuksen kattamien tietojen saatavuutta koskevat velvoitteet eivät rajoita Ö saisi rajoittaa Õ jäsenvaltioiden velvoitteita, jotka perustuvat ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta 28 päivänä tammikuuta 2003 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2003/4/EY ja tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta yhteisön toimielimiin ja elimiin 6 päivänä syyskuuta 2006 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1367/2006.

 199/2008 johdanto-osan 8 kappale (mukautettu)

Tieteellistä arviointia varten kerättäviin tietoihin olisi sisällyttävä tietoja laivastoista ja niiden toiminnasta, biologisia saalistietoja, poisheitetyt saaliit mukaan luettuina, kalakantojen tilaa koskevia tutkimustietoja sekä tietoja kalatalouden meriekosysteemille mahdollisesti aiheuttamista ympäristövaikutuksista. Lisäksi niihin olisi sisällyttävä hinnanmuodostusta selittäviä tietoja sekä kalastusyritysten, vesiviljelyalan ja jalostusteollisuuden taloudellisen tilanteen ja näiden alojen työllisyyskehityksen arviointia helpottavia muita tietoja.

 199/2008 johdanto-osan 9 kappale (mukautettu)

Elollisten vesiluonnonvarojen suojelemiseksi, säilyttämiseksi ja hyödyntämiseksi kestävällä tavalla kalastuksenhoidossa olisi otettava asteittain käyttöön ekosysteemiperustainen lähestymistapa. Tätä silmällä pitäen on välttämätöntä kerätä tietoja, jotta voidaan arvioida kalatalouden vaikutuksia meriekosysteemiin.