Virallinen lehti nro C 104 , 14/04/1999 s. 0110



B4-0056, 0064, 0066, 0092, 0101 ja 0108/99 Päätöslauselma Indonesian ja Itä-Timorin ihmisoikeustilanteesta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon aiemmin antamansa päätöslauselmat Indonesiasta ja Itä-Timorista, - ottaa huomioon YK:n antamat päätöslauselmat Itä-Timorista, - ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 11. ja 12. joulukuuta 1998 tekemät päätelmät, A. katsoo, että diktaattori Suharton kaatumisen jälkeen tilanne Indonesiassa on tuskin lainkaan muuttunut huolimatta presidentti Habibien uudistuslupauksista, jotka hän antoi astuessaan virkaansa viime toukokuussa, mitä tulee demokratian puutteeseen ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen sekä suurien väestönosien elinolojen parantamiseen, B. toteaa, että Indonesian turvallisuusjoukot ovat vastanneet mielenosoituksiin ja mellakoihin liiallisella voimankäytöllä, joka on johtanut kuolemiin erityisesti viime vuoden marraskuun puolivälissä, jolloin 16 ihmisen uskotaan saaneen surmansa Jakartassa, ja muutaman viime päivän aikana Acehissa, jossa ainakin 8 sotilasta ja 17 siviiliä kuoli mellakoissa ja niitä seuranneessa tehoiskussa, C. on huolestunut laittomista surmanteoista, sattumanvaraisista pidätyksistä ja kidutuksesta erityisesti Acehissa, Itä-Timorissa ja Irian Jayassa sekä armeijan käyttämistä puolisotilaallisista joukoista, mikä lisää jännitettä alueella, D. katsoo, että huolimatta eri tahojen kansainvälisistä vetoomuksista Itä-Timorin poliittinen tilanne on pysynyt täysin muuttumattomana ja että Indonesian joukot ovat todella suorittaneet siviiliväestöä vastaan suunnatun iskun Alasissa vuoden 1998 marraskuussa, minkä seurauksena kuoli joukko ihmisiä, joiden tarkkaa lukumäärää ei vielä tiedetä, E. on huolestunut siitä, että joukkojen määrä Itä-Timorilla on kaksinkertainen hallituksen virallisesti ilmoittamaan määrään verrattuna ja että niiden määrä kasvoi entisestään viime vuonna, F. toteaa, että joitakin poliittisia vankeja vapautetaan edelleen valikoivasti, mutta näihin eivät kuulu Indonesiassa vuodesta 1965 kuolemaan tuomitut eivätkä ne, jotka on tuomittu Itä-Timoriin liittämisen vastustamisesta, eikä erityisesti Xanana Gusmão, G. katsoo, että huolimatta siitä, että presidentti Habibie on ilmoittanut tunnustavansa Itä-Timorin erityisaseman, joka johtuu sen uskonnollisista ja kulttuurisista erityispiirteistä, hän edelleen kieltää itätimorilaisilta itsemääräämisoikeuden, H. toteaa, että yleiset vaalit järjestetään 7. kesäkuuta 1999 koko Indonesiassa ja Itä-Timorin alueella; 1. Pitää Indonesian nykyistä poliittista hallintoa, armeija ja poliisi mukaan lukien, vastuussa epävakaasta yhteiskunnallisesta, uskonnollisesta ja poliittisesta ilmapiiristä, joka on edelleen vallalla Indonesiassa ja Itä-Timorissa; 2. Toteaa, että suoritetuilla toimenpiteillä ja pyrkimyksillä palata normaalitilanteeseen Suharton kaatumisen jälkeen ei ole ollut minkäänlaista todellista painoarvoa; 3. Pitää tarpeellisena vastata vaatimuksiin, jotka panivat alulle nykyiseen tilanteeseen johtaneet julkiset protestit erityisesti, mitä tulee Indonesian demokratisointiin, demokraattisten vaalien järjestämiseen ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseen sekä väestön elinolojen parantamiseen ja korruption torjuntaan; 4. Vaatii kaikkien poliittisten vankien ja erityisesti viimeiset 33 vuotta vankina olleiden ja Itä-Timorin miehitystä vastustaneiden välitöntä ja varauksetonta vapauttamista; 5. Vaatii, että kunnioitetaan Indonesian kansan oikeutta osallistua rauhanomaisiin mielenosoituksiin, että noudatetaan kansainvälisiä normeja voiman ja aseiden käytöstä ja että varmistetaan näitä määräyksiä rikkoneiden henkilöiden saattaminen oikeuden eteen; 6. Vaatii välittömästi tehtävää riippumatonta tutkimusta poliittisten aktivistien viimeaikaisista katoamisista ja liiallisesta tai kuolemaan johtavasta voimankäytöstä mielenosoittajia kohtaan; 7. Vaatii selvän eron tekemistä sotilaallisten ja poliisivoimien välillä sekä sitä, että armeijan toiminta rajoitetaan puolustustehtäviin; 8. Kehottaa Indonesian hallitusta vetämään aseelliset joukkonsa Itä-Timorista ja keskeyttämään valikoivan aseiden jakelun; 9. Pitää Indonesian hallitusta ja armeijaa syypäinä tilanteeseen ja tuomitsee ne siviiliväestöön kohdistetusta iskusta Alasissa sekä vaatii välittömästi aloittamaan tutkimuksen YK:n suojissa sen selvittämiseksi, ketkä ovat suoraan vastuussa kyseisistä väkivallanteoista; 10. Vaatii jälleen kerran Indonesian hallitusta muuttamaan jarrutuspolitiikkaansa Itä-Timorin ongelmaan nähden, niin että YK:n välityksellä käydyissä neuvotteluissa voidaan edistyä nopeammin ja että ratkaisu tähän ongelmaan löydetään mahdollisimman pian ja samalla varmistetaan tämän alueen itsemääräämisoikeus vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien kautta; 11. Toistaa 21. marraskuuta 1991 Itä-Timorin verilöylystä antamaansa päätöslauselmaan ((EYVL C 326, 16.12.1991, s. 182.)) sisältyvän päätöksen, jonka mukaan alueelle olisi lähetettävä parlamentin valtuuskunta; 12. Pyytää neuvostoa ja komissiota tuomaan esille parlamentin esille tuoman huolestuneisuuden Indonesian ihmisoikeustilanteesta tulossa olevassa EU:n ja ASEANin kokouksessa; 13. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Indonesian hallitukselle, YK:n pääsihteerille ja YK:n ihmisoikeusvaltuutetulle sekä ASEANille.