Komission kuudes kertomus tiettyihin muihin Kiinan kansantasavallan alkuperätuotteisiin kuin tekstiilituotteisiin sovellettavista määrällisistä kiintiöistä ja valvontatoimenpiteistä /* KOM/2001/0084 lopull. */





Komission KUUDES KERTOMUS tiettyihin muihin Kiinan kansantasavallan alkuperätuotteisiin kuin tekstiilituotteisiin sovellettavistamäärällisistä kiintiöistä ja valvontatoimenpiteistä 1. JOHDANTO I. Taustaa II. Komission kertomuksen tarkoitus III. Menetelmät 2. 1 LUKU MÄÄRÄLLISTEN RAJOITUSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANO I. Tausta ja kehitys toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen II. Kiintiöiden hoito III. Määrällisten rajoitusten alaisten tuotteiden kaupan kehitys 3. 2 LUKU YHTEISÖN KIINTIÖIDEN SÄILYTTÄMISEN TARPEELLISUUS I. Komission lähestymistapa II. Asianomaisten alojen tarkastelu 1. JALKINEET 2. Posliiniset pöytäesineet ja keraamiset pöytäesineet III. Kiinan kaupan vapauttaminen ja maan WTO:n jäsenyys 4. 3 LUKU VALVONTATOIMENPITEIDEN TOTEUTTAMINEN JA NIIDEN SÄILYTTÄMINEN I. Valvontatoimenpiteiden tarkoitus II. Toteuttaminen III. Valvonnan alaisten tuotteiden tuonnin kehitys IV. Valvontatoimenpiteiden aiheellisuus 5. 4 LUKU KOMISSION PÄÄTELMÄT JA EHDOTUKSET 1. JOHDANTO I. Taustaa Euroopan unionin neuvosto otti 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetulla asetuksella (EY) N:o 519/94 käyttöön yhteisön laajuiset määrälliset rajoitukset seitsemälle Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tuotteiden ("alkuperätuotteiden") luokalle, jotka ovat käsineet, jalkineet, posliiniset ja keraamiset pöytäesineet, lasiesineet, autoradiot ja lelut, sekä tiettyjä valvontatoimenpiteitä. Neuvosto sopi periaatteessa tällaisten toimenpiteiden käyttöönotosta joulukuussa 1993 osana yleistä pakettia, johon kuuluvat Uruguayn kierroksen tulosten hyväksyminen, kauppapoliittisten välineiden vahvistaminen ja yhteisen kauppapolitiikan valmiiksi saattaminen. Viimeksi mainittuun paketin kohtaan kuului 6 417 kansallisen määrällisen rajoituksen (joista noin 4 700 koski kiinalaisia tuotteita) yksipuolinen poistaminen ja yhteisön laajuisten tuontikiintiöiden käyttöönotto muutamille Kiinasta tuotaville herkille tuotteille, joiden tuontiin sovellettiin tuolloin kansallisia rajoituksia. Tällaisten kiintiöiden käyttöönotto perustui seuraaviin seikkoihin: a) yhteisön kyseisten tuotannonalojen herkkyys, b) Kiinan tuontitavaroiden kyseisille tuotannonaloille aiheuttama yhä suurempi uhka, jota Kiinan talouden erityisominaisuudet pahentavat entisestään. II. Komission kertomuksen tarkoitus (a) Neuvostossa käytyjen asetusta (EY) N:o 519/94 koskevien keskustelujen aikana komissio sitoutui antamaan neuvostolle vuosittain kertomuksen liitteissä II ja III asetettujen valvontatoimenpiteiden ja määrällisten rajoitusten täytäntöönpanosta sekä tarpeesta säilyttää tällaisia toimenpiteitä ja ehdottamaan tarpeen mukaan asianmukaisia mukautuksia. Kuudes kertomus on vastaus edellä mainittuun sitoumukseen. (b) Kun otetaan huomioon Kiinan kansantasavallan kanssa Beijingissä 19. toukokuuta 1999 tehty kahdenvälinen sopimus (ja Kiinan liittymisestä WTO:hon tehtävän pöytäkirjan tuleva viimeistely) sekä määrällisten rajoitusten asteittainen poistaminen vuoteen 2005 mennessä, uusia kertomuksia ei kuitenkaan enää ole tarpeen laatia. Jos kiintiöiden hoidossa ilmenee ongelmia ennen vuoden 2004 loppua, ne ratkaistaan komiteassa, joka perustettiin maaliskuussa 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 520/94 (yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta). III. Menetelmät 1. Ensiksi kertomuksessa luodaan katsaus määrällisten rajoitusten täytäntöönpanoon sekä niiden hallinnosta johtuviin ongelmiin. Toisessa luvussa käsitellään tarvetta säilyttää neuvoston käyttöön ottamat määrälliset rajoitukset. Tätä varten komissio tutki, olivatko näiden toimenpiteiden käyttöönoton vuonna 1994 oikeuttaneet olosuhteet edelleen olemassa, erityisesti kun oli kyse: a) yhteisön kyseisen teollisuuden tilanteesta, b) näiden tuotannonalojen herkkyydestä Kiinan tuonnin vaikutuksille, c) Kiinan kaupan vapautumisen edistymisestä. Valvontatoimenpiteiden täytäntöönpanoa ja niiden säilyttämisen tarpeellisuutta käsitellään kolmannessa luvussa. Neljännessä luvussa esitetään komission edellä mainitun analyysin perusteella tekemät päätelmät. 2. Kuten edellisinä vuosina, komissiolla oli huomattavia vaikeuksia kerätä tietoja yhteisön teollisuuden tilasta, sillä valmistajat tuottavat yleensä laajaa tuotevalikoimaa eivätkä pelkästään sellaisia tuotteita, joihin sovelletaan kiintiötä. Lisäksi kyseisillä aloilla toimii useita pk-yrityksiä, joista merkittävä osa on jopa täysin tuntemattomia asianomaisille kansallisille keskusjärjestöille. Lisäksi komissio sai yleisluonteisia tietoja tuojilta ja yhdeltä yhteenliittymältä. 3. Yleisesti ottaen analyysi perustuu vuoden 1999 lukuihin. Vuoden 2000 kehitystä on kuitenkin käytetty mahdollisuuksien mukaan. 2. 1 LUKU MÄÄRÄLLISTEN RAJOITUSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANO I. Tausta ja kehitys toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen Kiintiöt otettiin käyttöön maaliskuussa 1994, ja tämän jälkeen niitä on muutettu useaan otteeseen, jotta yhteisön kyseisen tuotannonalan suojaamista ja kauppavirtojen ylläpitämistä Kiinan kansantasavallan kanssa koskevat tavoitteet voitaisiin pitää tasapainossa: - neuvosto päätti heinäkuussa 1994 korottaa tiettyjen lelujen kiintiöiden tasoa, - kiintiöiden tasoa korotettiin edelleen maaliskuussa 1995 Itävallan, Suomen ja Ruotsin EU:hun liittymisen huomioonottamiseksi, - kiintiöiden käytöstä annetun komission ensimmäisen vuosikertomuksen päätelmien johdosta neuvosto päätti lieventää edelleen Kiinaan sovellettavaa kiintiömenettelyä huhtikuussa 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 752/96: * kolmen tuotteen kiintiöt (käsineet, autoradiot ja yhdistelmäautoradiot) poistettiin * kolme lelukiintiötä sulautettiin yhdeksi kiintiöksi, jotta kauppiaat voisivat toimia aiempaa joustavammin ja reagoida aiempaa nopeammin markkinoiden muutoksiin * jäljelle jääneitä kiintiöitä lisättiin (keraamisten ja posliinisten pöytäesineiden kiintiöitä viisi prosenttia ja tiettyjen jalkineiden kiintiöitä kaksi prosenttia), - vuoden 1996 lokakuussa annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1897/96 lasipäällysteiset vaihtokehykset poistettiin lasiesineisiin sovellettavasta kiintiöstä, - vuoden 1997 toukokuussa annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/97 lelujen osien ja tarvikkeiden tuonti vapautettiin ja lasisten pöytäesineiden kiintiö poistettiin 1. päivästä tammikuuta 1998, - toukokuun 28. päivänä 1998 annettiin neuvoston asetus (EY) N:o 1138/98, jolla pantiin täytäntöön komission kolmannen vuosikertomuksen ehdotukset. Asetuksella * vapautettiin lelujen tuonti, * lisättiin keraamisten ja posliinisten pöytäesineiden kiintiöitä 5 prosenttia. Komissio totesi viidennen vuosikertomuksensa päätelmissä, että nykyisten kiintiöiden rakenteeseen ja tasoon ei tarvitse tehdä muutoksia. II. Kiintiöiden hoito a) Oikeusperusta ja tavoitteet 1. Yhteisön kiintiöiden hoito perustuu yhteisön määrällisten kiintiöiden hallintomenettelyn käyttöönotosta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 520/94 ja tietyistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/94 soveltamista koskevista säännöksistä 30 päivänä maaliskuuta 1994 annettuun komission asetukseen (EY) N:o 738/94 (enimmäkseen menettelyjä koskeviin kohtiin, joihin kuuluu yhteinen tuontilisenssilomake). Olisi muistettava, että ennen asetuksen (EY) N:o 520/94 antamista kiintiöt jaettiin jäsenvaltioiden kesken eikä suoraan tuojille. Kaikkiin yhteisön tuojiin sovelletaan maaliskuun 1994 uudistuksesta lähtien sovelletaan yhdenmukaisia perusteita, jotka komissio määrittelee kuultuaan hallintokomiteaa, yhtenäismarkkinoiden periaattei den ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön mukaises ti. 2. Komissiota ovat kiintiöiden hoidossa ohjanneet seuraavat periaatteet: - hallinnolliset menettelyt eivät saisi lisätä kiintiöiden tarkoitettua vaikutusta kauppaan, ja käytettävissä olevat määrät olisi käytettävä täysimääräisesti, ja - syrjimättömyys olisi taattava kaikkien yhteisön tuojien kesken riippumatta siitä, minne ne ovat sijoittautuneet ja missä ne tekevät lisenssihakemuk sen. b) Kiintiönhoitojärjestelmän toiminta 1. Edellä mainittujen periaatteiden mukaisesti komissio piti asianmukaise na turvautua asetuksessa (EY) N:o 520/94 säädettyyn ensimmäiseen jakomenetelmään eli perinteisiin kauppavirtoihin perustuvaan menetelmään, joka takaa perinteisille tuojille ainakin osan niiden tarkasteluajanjakson aikana saamasta aiemmasta kaupan tuloksesta sekä varmistaa muiden kuin perinteisten tuojien oikeudenmukaisen pääsyn kiintiöiden piiriin. Muille kuin perinteisille tuojille varattujen kiintiöiden osuuden jakamisessa käytetään kolmatta asetuksessa (EY) N:o 520/94 säädettyä jakomenettelyä eli kiintiön jakamista suhteessa haettuihin määriin. Lisäksi epäasianmukaisen soveltamisen välttämiseksi asetetaan muihin kuin perinteisiin tuojiin sovellettava enimmäismäärä. Vuonna 1996 muut kuin perinteiset tuojat tekivät 28204 tuontilisenssihakemusta. Luku kasvoi 19708:aan vuoden 1997 ja 21439:ään vuoden 1998 kiintiöiden jakamisen osalta. Vuoden 1999 kiintiöiden osalta määrä pieneni 17416:een (pieneneminen on suhteellista, sillä kiintiöiden alaisten tuotteiden määrää pienennettiin edelleen vuonna 1998). Vuoden 2000 kiintiöistä tehtiin 27247 hakemusta, kun taas vuoden 2001 kiintiöistä tehtiin 58524 hakemusta. Hakemusten määrän merkittävä kasvu vuonna 2001 johtui siitä, että yhdestä jäsenvaltiosta saapuvien hakemusten määrä kolminkertaistui. Hakemusten erittäin suuren määrän vuoksi kullekin muulle kuin perinteiselle tuojalle jaetaan yhä rajoitetumpia määriä, mikä saattaa johtaa kiintiöiden vajaakäyttöön. Tilanteen korjaamiseksi muille kuin perinteisille tuojille varattuja kiintiöiden osuutta päätettiin lisättä 5 prosenttia vuonna 1997 vuoden 1998 kiintiöiden osalta, ja samanlaisesta lisäyksestä päätettiin seuraavana vuonna vuoden 1999 kiintiöiden osalta. Lisäysten avulla muille kuin perinteisille viljelijöille voidaan parhaillaan myöntää ainoastaan samat määrät kuin aiempina vuosina. Neljännessä vuosikertomuksessaan komissio ehdottikin, että jakomenettelyä, jolla suurin osa kiintiöistä varattiin perinteisille tuojille ja joka oli ollut tarkoituksenmukainen ensimmäiset neljä vuotta, olisi muutettava niin, että epätasapaino perinteisille ja muille kuin perinteisille tuojille myönnettävien määrien välillä poistuu tai ainakin pienenee. Tästä syystä vuonna 1999, jolloin vuoden 2000 kiintiöistä päätettiin, muille kuin perinteisille tuojille varattujen kiintiöiden osuutta lisättiin edelleen 5 prosenttia. Samalla yksittäisten kiintiöiden enimmäismäärää nostettiin 4 000 parista 5 000 pariin jalkineita (kutakin CN-koodia kohti) ja 4 tonnista 5 tonniin posliinisia ja keraamisia pöytäesineitä (kutakin CN-koodia kohti). Jäsenvaltioiden välillä on jo sovittu tavoitteeksi kannustaa parasta mahdollista kiintiöiden käyttöä todellisten tuojien keskuudessa, minimoida epäasianmukainen soveltaminen ja jakaa taloudellisesti merkittäviä kiintiöitä, jotta käyttämättä jääneitä määriä voitaisiin pienentää. Näin ollen ainoastaan järjestelmään osallistuneet muut kuin perinteiset tuojat, jotka ovat käyttäneet vähintään 80 prosenttia tuontilisensseistään osana vuotuista kiintiöiden myöntämistä, voivat saada käyttöönsä käyttämättä jääneitä määriä vuonna 2001, jolloin vuoden 2000 käyttämättä jääneet määrät jaetaan uudelleen. Lisätoimia voidaan tulevaisuudessa tarvita äskettäisten epäasianmukaisten soveltamisten vähentämiseksi. Asiaa (muun muassa tarkasteluvuoden tai -vuosien valitsemista, asianmukaisia pankkitakuita) tutkitaan parhaillaan. 2. Kiintiöiden hoidossa komissio teki kaikkensa täyttääkseen tuojien toiveen saada seuraavan kauden kiintiöiden jakamista koskevat tiedot mahdollisimman hyvissä ajoin. Tämän vuoksi komissio aloitti vuotta 2001 koskevat jakamismenettelyt hyvissä ajoin ennen kiintiövuoden alkua ja kehotti tuojia jättämään hakemuksensa kesäkuun ja syyskuun välisenä aikana. 3. Vuoden 2001 kiintiöiden hoitoa koskevissa säännöissä määrätään tuontilisenssien voimassaoloajaksi 12 kuukautta. Lisäksi vuoden 2000 kiintiöiden käyttämättömät osat jaetaan uudelleen vuonna 2001. Komissio katsoo, että edelliseltä vuodelta uudelleen jaetut määrät olisi pidettävä erillään nykyisestä vuosikiintiöstä. 4. Hallinnollisten menettelyjen osalta yhteisön kiintiönhoitojärjestelmä perustuu keskitettyyn lähestymistapaan, jonka mukaan kaikki yhteisön tuojat, riippumatta niiden sijoittautumispaikasta yhteisössä, voivat jättää lisenssihakemuksen valitsemansa jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja saada koko yhteisössä voimassa olevan tuontilisenssin. Lisäksi hakumenettely on tehty mahdollisimman yksinkertaiseksi, ja muodollisuudet on karsittu mahdollisimman vähäisiksi; lisenssimenettely on maksutonta yhteisön tuojille. c) Päätelmä Kiintiöiden hoidossa on ilmennyt tiettyjä ongelmia. Joitakin niistä, kuten tarkasteluvuoden valitsemista perinteisille tuojille ja uudelleen jaettuja määriä koskevien lisenssien tavallisista vuosikiintiölisensseistä poikkeavaa voimassaoloaikaa, on käsitelty tyydyttävästi. Muille kuin perinteisille tuojille jaettavia määriä on lisätty edelleen vuoden 2000 kiintiöiden osalta, jotta voidaan ainakin osittain pienentää epätasapainoa kiintiöiden suhteellisten osuuksien jakamisessa ja parantaa niiden saatavuutta todellisten tuojien keskuudessa. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että järjestelmä on toiminut kokonaisuudessaan hyvin jäsenvaltioiden yhteistyön ansiosta. Erityisesti huolenilmaukseen siitä, ettei kiintiönhoitojärjestelmän pitäisi lisätä tuojien ongelmia neuvoston päättämien kiintiöiden soveltamisessa, on komission mielestä vastattu. III. Määrällisten rajoitusten alaisten tuotteiden kaupan kehitys Jäljempänä olevassa kahdessa taulukossa esitetään tiivistelmä kunkin määrällisten rajoitusten alaisen tuotteen kaupan kehityksestä sekä määrän että arvon osalta. a) Kyseisten tuotteiden määrän kehitys (tuonti ja kiintiöt) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> - Erikoistekniikalla valmistettuja jalkineita, joita kiintiöt eivät kata, koskevat luvut perustuvat Taric-tietokannan tietoihin. - Kertomuksen taulukoiden vuosia 1996-1998 koskevat tiedot eivät aina täysin vastaa aiempien kertomusten tietoja, sillä Eurostat ajanmukaistaa tietokantaansa aina kun jäsenvaltiot korjaavat tai päivittävät Eurostatille toimittamiaan tietoja. - Käyttämättömiä määriä koskevat luvut perustuvat jäsenvaltioihin palautettuihin tuontilisensseihin. >TAULUKON PAIKKA> Lähde: EUROSTAT - Käyttämättömiä määriä koskevat luvut perustavat jäsenvaltioihin palautettuihin tuontilisensseihin. b) Kiinan alkuperätuotteiden tuontihinnat >TAULUKON PAIKKA> Lähde: EUROSTAT * Luvut laskettu tässä kertomuksessa ensimmäistä kertaa COMEXT-tietojen perusteella. Ne koskevat EU:n 15 jäsenvaltion keskimääräisiä hintoja. Aiemmin teollisuudenala toimitti tiedot vain tietyistä jäsenvaltioista. Jotkin luvuista eroavat näin ollen aiempien kertomusten luvuista, eikä niitä voida vertailla keskenään. 3. 2 LUKU YHTEISÖN KIINTIÖIDEN SÄILYTTÄMISEN TARPEELLISUUS I. Komission lähestymistapa Tähän kysymyksen vastaamiseksi komissio pyrki selvittämään, olivatko määrällisten rajoitusten käyttöönoton vuonna 1994 aikaansaaneet olosuhteet, eli yhteisön kyseisten tuotannonalojen suhdanneherkkyys ja Kiinan tuotteiden aiheuttama uhka, yhä olemassa. Komissio selvitti asian alakohtaisella analyysilla seuraavien taloudellisten osoittimien perusteella: 1. Tuotannonalan rakenne 2. Tuotanto 3. Työllisyys 4. Tuonnin kehitys 5. Tuontihinnat 6. Kiinan vientimahdollisuudet Jäljempänä III jaksossa komissio on analysoinut Kiinan liittymistä WTO:hon ja siitä seuraavaa Kiinan markkinoiden vapauttamista yhteisön kiintiöiden säilyttämisen kannalta. II. Asianomaisten alojen tarkastelu 1. JALKINEET CN-koodit 6402 99, 6403 51 ja 59, 6403 91 ja 99, 6404 11, 6404 19 10 Seuraaviin jalkineisiin sovelletaan määrällisiä rajoituksia: CN-koodi // Tavaran kuvaus 640299 [1] // Jalkineet, jotka eivät peitä nilkkaa ja joiden ulkopohjat ja päälliset ovat kumia tai muovia (muut kuin nimikkeen 6401 kattamat vedenpitävät jalkineet ja muut kuin nimikkeen 6402 kattamat urheilujalkineet ja muut jalkineet) [1] Paitsi erikoistekniikalla valmistetut jalkineet: 640351 // Jalkineet, jotka peittävät nilkan ja joiden ulkopohjat ja päälliset ovat nahkaa (muut kuin urheilujalkineet) 640359 // Jalkineet, jotka eivät peitä nilkkaa ja joiden ulkopohjat ja päälliset ovat nahkaa (muut kuin urheilujalkineet) 640391 1 // Muut jalkineet, joiden ulkopohjat ovat kumia, muovia, nahkaa tai tekonahkaa ja päälliset nahkaa ja jotka peittävät nilkan 640399 1 // Muut jalkineet, joiden ulkopohjat ovat kumia, muovia, nahkaa tai tekonahkaa ja päälliset nahkaa ja jotka eivät peitä nilkkaa 640411 [2] // Urheilujalkineet: tennis-, koripallo-, voimistelu- ja harjoituskengät sekä niiden kaltaiset kengät, joiden ulkopohjat ovat kumia tai muovia ja päälliset tekstiiliainetta [2] Paitsi: 64041910 // Tohvelit ja muut sisäjalkineet, joiden ulkopohjat ovat kumia tai muovia ja päälliset tekstiiliainetta, muut kuin nimikkeen 6404 11 kattamat jalkineet A. Euroopan jalkineteollisuuden tilanne 1. Johdanto Alalla on usean vuoden ajan ollut käynnissä nykyaikaistaminen ja rakenneuudistus kasvavan kansainvälisen kilpailun ja teknologisen muutoksen vuoksi. EU:n jäsenvaltiot ovat siirtyneet kohti monimuotoista ja korkealaatuista tuotantoa, josta saatava lisäarvo on aiempaa suurempi. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että yhteisön korkealaatuisten tuotteiden markkinoita hallitsisivat eurooppalaiset huipputuotteet ja että halpatuotteiden markkinat olisi vastaavasti "varattu" halpatyövoimamaista tuotaville tuotteille. Itse asiassa halpatuotteiden alaa valtaavat yhä enenevässä määrin keskilaatuiset tuotteet, joita merkittävä osa Euroopan teollisuudesta vielä tuottaa ja jotka ovat erityisen kilpailukykyisiä. Lisäksi yritysten, jotka ovat perinteisesti tuottaneet korkealaatuisia tuotteita, on yhä useammin täydennettävä tuotevalikoimaansa halvemmilla malleilla. Alan viime vuosina kehittämistä kilpailueduista on hyötyä ainoastaan, jos EU:n tuojat saavat jalansijaa maailmanmarkkinoilla sekä raaka-aineiden hankinnan että lopputuotteiden myynnin osalta. Vaikka yhteisön kansainvälisen kauppapolitiikan ensisijainen tavoite on nykyistä parempi pääsy markkinoille, nykytilanteessa on vielä paljon parannettavaa, sillä useat tulliesteet ja kaupan tekniset esteet estävät EU:n yrityksiä hyödyntämästä vientimahdollisuuksiaan täysimääräisesti. On otettava huomioon, että jopa teollisuusmaat, kuten Yhdysvallat, joka on yksi EU:n pääasiallisista vientimarkkinoista, soveltavat jopa 48 prosentin tulleja. EU:n ja Kiinan kauppasuhteissa merkittävin äskettäinen tapahtuma oli kahdenvälisen sopimuksen alustava hyväksyminen Kiinan WTO:hon liittymisen ehdoista (Beijingissä 19. toukokuuta 2000). Sopimuksessa määrätään muun muassa kaikkien jalkineita koskevien kiintiöiden poistamisesta 1. tammikuuta 2005 ja vuosittaisesta kasvuasteesta: kasvua tapahtuu 5 prosentista 15 prosenttiin Kiinan WTO:hon liittymisestä laskettuna 31. joulukuuta 2004 asti. Kiina pitää tällä hetkellä voimassa jalkineita koskevia 22-25 prosentin tulleja, mutta se on sitoutunut pienentämään niitä asteittain tariffinimikkeistä noin puolen osalta 10 tai 15 prosentin suuruisiksi samalla, kun muiden tariffinimikkeiden tullit pysyvät ennallaan. 2. Tuotannonalan rakenne Yhteisön jalkineteollisuus koostuu useista pienyrityksistä (noin 20 työntekijää), joista suurin osa sijaitsee alueilla, joiden teollisuus ei ole kovinkaan monipuolista. Jäsenvaltioiden välillä on kuitenkin eroja: saksalaiset ja ranskalaiset yritykset työllistävät keskimäärin 100 työntekijää, kun taas espanjalaiset ja italialaiset keskimäärin 10 työntekijää. Muut jäsenvaltiot sijoittuvat näiden ääripäiden välille. Alan maantieteellinen keskittyminen, sen työvoimavaltaisuus ja merkittävä herkkyys halpatuonnille johtavat tilanteeseen, jossa talouden pienilläkin suhdannevaihteluilla on merkittäviä alueellisia ja sosiaalisia vaikutuksia. 3. Yhteisön tuotanto, kulutus ja työllisyys Sen jälkeen kun yhteisön tuotanto laski 4,6 prosenttia vuosina 1997-1998, se laski vielä 6,1 prosenttia vuonna 1999, jolloin tuotanto oli ensimmäistä kertaa alle miljardi paria. Pääsyynä oli viennin huomattava väheneminen, joka oli 13,4 prosenttia vuonna 1999 sen jälkeen, kun vienti oli vähentynyt 10,2 prosenttia vuonna 1998. Tosiasiallisen kulutuksen kasvun (+4 prosenttia) vaikutuksia heikensi vahvasti kasvanut tuonti (+11,2 prosenttia). Seurauksena EU:n tuottajien markkinaosuus EU:n markkinoista pieneni 45 prosenttiin vuonna 1999, kun se vuonna 1998 oli 49 prosenttia. Kiinan osuus markkinoista oli 18,3 prosenttia vuonna 1999, kun se vuonna 1998 oli 17,2 prosenttia. Työllisyys laski edelleen vuonna 1999 noin 12 000 työpaikalla alle 300 000 työpaikkaan. Tämä vastaa 4 prosentin laskua vuodesta 1998. Taulukko 1 [3] [3] Kertomuksen taulukoissa olevat vuosia 1996-1998 koskevat tiedot eivät aina täysin vastaa aiempien kertomusten tietoja, sillä Eurostat ajanmukaistaa tietokantaansa aina kun jäsenvaltiot korjaavat tai päivittävät Eurostatille toimittamiaan tietoja. >TAULUKON PAIKKA> Tuotteet: CN-koodit 6401-6405 Tosiasiallinen kulutus: tuotanto + tuonti - vienti Yhteisön myynti sisämarkkinoilla: tuotanto - vienti Yhteisön tuotannon markkinaosuus: yhteisön myynti sisämarkkinoilla jaettuna tosiasiallisella kulutuksella Kiinan tuonnin markkinaosuus: Kiinan tuonti jaettuna tosiasiallisella kulutuksella 4. Viennin kehitys Vienti väheni vuonna 1999 edelleen 13,4 prosenttia, kun se vuonna 1998 oli vähentynyt 10,2 prosenttia. Venäjän vienti kehittyi heikoimmin (-23,9 prosenttia vuonna 1998 ja -64,2 prosenttia vuonna 1999). Kanadan ja Japanin vienti sen sijaan lisääntyi hieman. Venäjää lukuun ottamatta yhteisön tärkeimpien vientimarkkinoiden vientiosuudet säilyivät lähes samoina. Yli kolmasosa yhteisön viennistä meni Yhdysvaltoihin. Taulukko 2 >TAULUKON PAIKKA> Tuotteet: CN-koodit 6401-6405 Osuus viennistä: yksittäisen maan osuus kaikesta yhteisön viennistä Vienti yhteisön pääasiallisiin tuojamaihin pysyi vähäisenä ja jopa laski jo alhaiselta tasolta. Kiinan viennin osuus oli vain 0,14 prosenttia kaikesta yhteisön viennistä. Taulukko 3 >TAULUKON PAIKKA> Tuotteet: CN-koodit 6401-6405 Osuus viennistä: yksittäisen maan osuus kaikesta yhteisön viennistä Tästä syystä yhteisön kauppatase pysyi näiden maiden osalta erittäin alijäämäisenä (pareina ilmoitettuna), kuten viennin ja tuonnin suhteesta vuosilta 1996-1999 voidaan havaita. Taulukko 4 >TAULUKON PAIKKA> (Tuotteet: CN-koodit 6401-6405) B. Herkkyys Kiinan tuonnin vaikutuksille 1. Tuonnin kehitys Vuonna 1999 EU:n jalkineiden tuonti kaikista lähteistä kasvoi 11,2 prosenttia yli 900 miljoonaan pariin. Kiinan tuonti lisääntyi 11 prosenttia, ja maa säilytti merkittävän osuuden kaikesta EU:n tuonnista (33,4 prosentin osuus). Huolimatta Vietnamista peräisin olevassa tuonnissa äskettäin käyttöön otetusta tarkkailujärjestelmästä Vietnamin tuonti kasvoi yli 20 prosenttia, mikä johti siihen, että maan osuus yhteisön tuonnista kasvoi 19,5 prosenttiin, kun se vuonna 1998 oli 18,1 prosenttia. Myös Taiwanin, Romanian, Intian ja Hongkongin osuus tuonnista kasvoi, kun taas Indonesian ja Thaimaan osuudet pienenivät hieman. Taulukko 5 >TAULUKON PAIKKA> Tuotteet: CN-koodit 6401-6405 Osuus tuonnista: yksittäisen maan osuus kaikesta yhteisön tuonnista Kuten edellisinä vuosina, vuonna 1999 sovellettiin kiintiöitä noin kolmasosaan Kiinasta tuoduista jalkineista: Taulukko 6 >TAULUKON PAIKKA> (* Tuotteet: CN-koodit 6401-6405) Vaikka jalkineisiin sovellettiin määrällisiä rajoituksia, kiintiöiden alainen jalkineiden tuonti lisääntyi yli 12 prosenttia vuonna 1999, mikä oli jopa enemmän kuin kiintiöihin kuulumattomien jalkineiden tuonnin todellinen kasvu (10,3 prosenttia vuonna 1999, kun se vuonna 1998 oli 3,6 prosenttia). Tämä johti kiintiöiden kattavuuden pieneen lisääntymiseen. Kiintiöiden alaisten CN-koodien mukaisesti ilmoitettuna ja lukuun ottamatta urheilujalkineita tilanne on seuraavanlainen: Taulukko 7 >TAULUKON PAIKKA> Useimpien kiintiöiden alaisten tuotteiden tuonti lisääntyi vuonna 1999, mutta eniten lisääntyi CN-koodiin 6404 19 10 kuuluvien "tohvelien ja muiden sisäjalkineiden, joiden päällinen on tekstiiliä" tuonti. Vuonna 1997 kyseisten tohvelien tuonti oli vähentynyt huomattavasti väliaikaisten polkumyyntitullien määräämisen jälkeen helmikuusta 1997. Tullit määrättiin yhdeksän kuukauden ajaksi, ja ne koskivat sekä CN-koodia 6404 19 10 ("tohvelit") ja 6404 19 90 ("muut kuin tohvelit"). Lopulliset polkumyyntitoimenpiteet, jotka otettiin käyttöön 29. lokakuuta 1997 ja jotka koskevat Kiinaa ja Indonesiaa, eivät koske tohveleita. Tästä syystä kyseisten jalkineiden tuonti kasvoi yli 536 prosenttia vuonna 1998. Vuoden 1999 lopulla väliaikaisen polkumyyntitoimenpiteen vaikutukset eivät näkyneet enää tuonnissa, joka nousi jopa vuoden 1996 tasoa korkeammalle. CN-koodiin 6404 19 90 kuuluviin tuotteisiin sovelletaan edelleen polkumyyntitoimenpiteitä muttei kiintiöitä, ja niiden tuonti kasvoi lähes 70 prosenttia vuonna 1999. Tuonti on kuitenkin vielä selvästi ennen polkumyyntipäätöksen hyväksymistä vallinnutta tasoa alhaisemmalla tasolla. Taulukko 8 >TAULUKON PAIKKA> Tiettyjen Kiinasta, Indonesiasta ja Thaimaasta tuotavien jalkineiden, joiden päällys on nahkaa tai muovia, lopulliset polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön 23. helmikuuta 1998. Toimenpiteet koskivat tiettyjä CN-koodin 6402 99 ja 6403 99 nimikkeitä (eli 6402 99 98 ja 6403 99 93, 6403 99 96, 6403 99 98) mutta eivät urheilukäyttöön tarkoitettuja jalkineita. CN-koodin 6402 99 osalta (lukuun ottamatta urheilujalkineiden aiheuttamaa poikkeusta) Indonesia ja Thaimaa menettivät markkinaosuuttaan vuonna 1999, kun taas Kiina pystyi lisäämään vientiään 9 prosenttia ja markkinaosuuttaan 24 prosenttiin polkumyyntitoimenpiteistä huolimatta. Vietnam, johon ei sovelleta tätä polkumyyntitoimenpidettä, vahvisti edelleen asemaansa yhteisön pääasiallisena kyseisten tuotteiden tuojana. Taulukko 9 >TAULUKON PAIKKA> Vietnamista on tullut yhteisön pääasiallinen tuoja myös CN-koodin 6403 99 osalta, kun taas Kiina onnistui pienentämään eroa Indonesiaan nähden (joka on Vietnamin jälkeen toiseksi suurin tuoja). Taulukko 10 >TAULUKON PAIKKA> Taulukossa 11 tarkastellaan eri alueiden herkkyyttä Kiinan tuonnille. Kaikista lähteistä vuonna 1999 yhteisöön tuoduista kiintiöiden alaisista jalkineista tuotiin 80 prosenttia Saksaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Italiaan, Ranskaan ja Alankomaihin. Kiinasta peräisin olevan tuonnin osuus kaikesta kyseisten jalkineiden yhteisön tuonnista oli 20 prosenttia, mutta se vaihteli suuresti jäsenvaltiosta toiseen. Italiassa, Itävallassa ja Portugalissa Kiinan tuonnin osuus oli suhteellisen pieni (13 prosenttia vuonna 1999), kun taas Ruotsissa se oli 33 prosenttia ja Suomessa jopa 44 prosenttia. Taulukosta 11 voidaan myös nähdä kiintiöiden alaisten jalkineiden vienti jäsenvaltioista, jotta voitaisiin arvioida kuinka alttiita yksittäiset jäsenvaltiot ovat Kiinan suoralle kilpailulle niin yhteisön markkinoilla kuin maailmanmarkkinoillakin. Yli puolet yhteisön kyseisten tuotteiden viennistä oli peräisin Italiasta, ja toiseksi suurin vientiosuus (16 prosenttia) oli Espanjalla. Taulukko 11 >TAULUKON PAIKKA> Tuotteiden kattavuus (paria):kiintiöiden alaiset jalkineet (vertaa taulukkoon 6) Osuus tuonnista: yksittäisen maan osuus kaikesta yhteisön tuonnista maailmalta Kiinan osuus: Kiinasta peräisin oleva tuonti jaettuna muualta maailmasta peräisin olevalla tuonnilla Osuus viennistä: yksittäisen maan osuus kaikesta yhteisön viennistä muualle maailmaan 2. Tuontihinnat Vertaamalla kiintiöiden alaisten kiinalaisten jalkineiden keskimääräisiä tuontihintoja kaiken yhteisön viennin (koko maailma) hintoihin saadaan käsitys Kiinan tuontihintojen ja sen kilpailijoiden hintojen suurista eroista. Taulukko 12 >TAULUKON PAIKKA> (*"Koko maailma" käsittää taulukossa luetellut maat) Vuonna 1999 Kiinan hinnat laskivat 7,19 euroon parilta, kun hinnat olivat vuonna 1998 olleet 7,56 euroa parilta. Koko maailman hinnat puolestaan nousivat hieman. Näin ollen Kiinan hinnat laskivat 83 prosenttiin koko maailman hintatasosta. Ainoastaan Taiwanista tuotavat jalkineet olivat halvempia kuin Kiinasta tuotavat jalkineet. Hintatilanne vaihtelee huomattavasti eri tuotteiden välillä (katso taulukko 13). Hintaerot ovat suurimmat CN-koodiin 6403 59 kuuluvien tuotteiden kohdalla, joissa Kiinan hinnat olivat vain 30 prosenttia koko maailman hintatasosta. Taulukko 13 >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Edellä olevassa hintaerojen analyysissä vertaillaan ainoastaan Kiinan ja sen tärkeimpien yhteisön ulkopuolisten kilpailijoiden (pääasiassa Aasian maiden) hintaeroja, eikä sen perusteella voida arvioida Kiinan hintojen vaikutuksia yhteisön kilpailijoihin. Tästä syystä taulukossa 14 vertaillaan Kiinan, jonka osuus yhteisön markkinoista on 18,3 prosenttia, tuotteiden tuontihintoja yhteisön sisäisiin hintoihin. Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan yhteisön sisäisen tuonnin hinnat on valittu esimerkeiksi, sillä näihin maihin tuodaan eniten kiintiöiden alaisia jalkineita yhteisössä (vertaa taulukkoon 11). Taulukko 14 >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Yhteisöstä Saksaan: "Yhteisö" käsittää Yhdistyneen kuningaskunnan muttei Saksaa Yhteisöstä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan: "Yhteisö" käsittää Saksan muttei Yhdistynyttä kuningaskuntaa Edellä olevasta taulukosta voidaan nähdä, että Kiinasta tulevat tuontitavarat olivat keskimäärin puolet halvempia kuin yhteisöstä tulevat tuontitavarat. Hintaerot olivat merkittävimmät CN-koodiin 6403 59 kuuluvien tuotteiden osalta ja pienimmät CN-koodiin 6403 99 kuuluvien tuotteiden osalta. Taulukossa 15 vertaillaan Kiinasta ja koko maailmasta tuotujen kiintiöiden alaisten tuotteiden hintoja muualle maailmaan vietävien yhteisön tavaroiden hintoihin. Tällainen hintavertailu ei ole täysin merkityksellistä yhteisön markkinoiden kilpailutilanteen kannalta, mutta sen avulla voidaan kuvata maailmanmarkkinoiden kilpailutilannetta. Vertailussa ei luonnollisesti huomioida laadun ja mallien eroja. Taulukko 15 >TAULUKON PAIKKA> Yhteisön vientihinnat nousivat edelleen vuonna 1999, kun taas Kiinan tuontihinnat laskivat yhä. Tästä syystä Kiinan hinnat laskivat 35 prosenttiin yhteisön viennin arvosta. C. Tuotannonalan osapuolten lausunto 1. Yhteisön tuotannonalan lausunto Euroopan jalkineteollisuuden liiton (CEC) mukaan kiinalaisten jalkineiden tuonti on kasvanut merkittävästi huolimatta määrällisistä rajoituksista. CEC toteaa, että määrällisiä rajoituksia ei edes käytetä kokonaan, ja näin ollen Kiinan tuonti voi edelleen kasvaa. Lisäksi CEC toteaa, että vuosi 1999 oli erityisen vaikea vuosi jalkineiden tuotannolle ja kaupalle koko maailmassa. Kysyntä väheni maailmalla ja varastot vastaavasti lisääntyivät, mutta Kiina onnistui alentamaan hintojaan edelleen, mikä loi erityisen vaikean ympäristön yhteisön toimijoille niin yhteisön markkinoilla kuin yhteisön tärkeimmillä vientimarkkinoillakin. Tästä syystä yhteisön tuotanto, työpaikat ja vienti vähenivät merkittävästi, kun taas erityisesti Kiinasta peräisin oleva tuonti lisääntyi nopeasti. Kiinan liittyessä pian WTO:hon CEC katsoo, että yhteisön kiintiöitä ei pitäisi poistaa asteittain nopeammin kuin mitä yhteisön ja Kiinan välisessä WTO:hon liittymistä koskevassa sopimuksessa on vahvistettu. Kaikkien rajoitusten äkillinen poistaminen ilman kohtuullisia siirtymävaiheita aiheuttaisi merkittäviä kaupan häiriöitä ja vaarantaisi yhteisön jalkinetuotannon tulevaisuuden. Joka tapauksessa kiintiöiden asteittaiseen poistamiseen on liityttävä Kiinan merkittävät pyrkimykset kaupan vapauttamiseksi, jotta yhteisön ja Kiinan toimijoilla olisi tasavertaiset toimintamahdollisuudet. 2. Tuojien lausunto Ulkomaankauppaliitto FTA on todennut, että työllisyyden väheneminen yhteisön jalkineteollisuudessa on luonnollinen ilmiö, jonka aiheuttajia ovat automatisointi ja tietotekniikan kehittyminen. Se ei usko, että Kiinan tuonti uhkaa tuotannonalaa. Lisäksi FTA katsoo, että joko joidenkin jalkineiden tariffinimikkeiden kiintiöt olisi poistettava heti tai niiden tasoja olisi nostettava huomattavasti vuodesta 2001, niin että kiintiöt poistettaisiin asteittain kokonaan kahden vuoden kuluessa. D. Päätelmät Jalkineala on edelleen erittäin herkkä ala, kun otetaan huomioon Kiinan tuonnin suuri määrä (33,4 prosenttia kaikesta yhteisön tuonnista, katso taulukko 5), sen merkittävä ja kasvava osuus yhteisön markkinoista (18,3 prosenttia, katso taulukko 1), Kiinasta tuotavien jalkineiden huomattavasti yhteisön jalkineiden hintoja alhaisemmat hinnat (katso taulukot 14 ja 15) sekä Kiinan teollisuuden merkittävät vientimahdollisuudet. Edellä kuvattu tilanne huononi vuonna 1998 entisestään Aasian, Venäjän ja Brasilian talouskriisien vuoksi, kun EU:n tuottajat menettivät merkittäviä vientimarkkinoita. Samalla Euroopan unioni oli ainoa sellainen suuri alue maailmassa, joka oli säilyttänyt tuontinsa samalla tasolla huolimatta kahden edellisen vuoden talouskriiseistä. Näin ollen se oli useiden yhteisön ulkopuolisten maiden, joiden kotimaan markkinat olivat supistuneet, ja niiden tuottajien tärkein markkina-alue. Tämän seurauksena yhteisön vienti ja tuotanto vähenivät merkittävästi. Vuonna 1999 kielteiset suuntaukset jatkuivat, kun kysyntä laski maailmalla huomattavasti ja kun Kiina ja muut tuojat (kuten Taiwan) alensivat edelleen vientihintojaan. Yhteisön sisäisillä markkinoilla tämä johti siihen, että yhteisössä tuotetut jalkineet korvautuivat pääasiassa Kiinasta tuoduilla jalkineilla määrällisistä rajoituksista huolimatta. Jos Kiinaan sovellettavat määrälliset rajoitukset poistettaisiin nyt, Euroopan jalkineteollisuus joutuisi nykyisessä muodossaan ja koossaan huomattavaan vaaraan. Lisäksi yhteisön teollisuuspolitiikka joutuisi ristiriitaan: toisaalta Euroopan tuottajia kannustetaan jatkuvasti parantamaan kilpailukykyään sijoittamalla aineellisiin ja aineettomiin tekijöihin ja toisaalta Euroopan toimielimet pyrkivät luomaan tuottajille yleisen kehyksen, jossa ne voivat kilpailla tasavertaisesti kilpailijoidensa kanssa avoimilla maailmanmarkkinoilla. Tällä hetkellä mahdollisuutta tasavertaiseen kilpailuun ei ole, sillä useilla yhteisön ulkopuolisilla mailla Kiina mukaan luettuna on edelleen käytössä erittäin korkeita tulleja sekä useita kaupan teknisiä esteitä. Jos yritykset eivät löydä markkinoita erittäin kilpailukykyisille tuotteilleen, ne eivät myöskään halua investoida ja innovoida jatkaakseen usein vaikeaa yrityksen nykyaikaistamista ja rakennemuutosta. Lisäksi kasvavat markkinat ovat välttämättömyys suurtuotannon etuihin pyrkiville yrityksille, jotka lisäävät näin kansainvälistä kilpailukykyään tuottamalla alhaisemmilla keskihinnoilla. Kun otetaan huomioon edellä mainitut seikat ja se, että jalkineteollisuus on työvoimavaltainen ala, joka vaikuttaa merkittävästi yhteisön työllisyystilanteeseen, yhteisön tuonnin mahdollisen vapauttamisen on tapahduttava yhdessä yhteisön kauppakumppanien vastaavanlaisten vapauttavien toimien kanssa. Nykyisessä kilpailutilanteessa, jossa taloudelliset toimijat eivät pysty kilpailemaan tasavertaisesti, Kiinaan sovellettavat määrälliset rajoitukset on pidettävä voimassa ja poistettava asteittain Kiinan liityttyä WTO:hon yhteisön ja Kiinan välillä sovitun siirtymäkausijärjestelyn mukaisesti. Järjestelmässä ennakoidut kasvuasteet antavat yhteisön tuojille hyvät mahdollisuudet lisätä kauppaa Kiinan kanssa. 2. Posliiniset pöytäesineet ja keraamiset pöytäesineet CN-koodit 6911 10 ja 6912 00 Kuten edellisinä vuosina, näistä kahdesta erityistuotteesta on vaikea saada tilastoja tai yksityiskohtaisia tietoja kolmesta pääasiallisesta syystä: - Tuottajat toimittavat yleensä tilastotiedot koko tuotevalikoimasta, joten luvuissa yhdistetään yleensä CN-koodit 6911, 6912 ja 6913. - Useat tuottajat ovat yleensä haluttomia paljastamaan keskusjärjestöilleen kaupallisesti luottamuksellisina pitämiään tietoja erityisesti nykyisin vallitsevassa uudessa tiukassa kilpailutilanteessa, jossa useat yritykset ovat joutuneet konkurssiin. - Alalla toimii useita hyvin pieniä tuottajia, jotka eivät kuulu mihinkään kansalliseen keskusjärjestöön ja joiden tuotanto-osuudet on arvioitava. Tämän kertomuksen laatimisessa on näin ollen hyödynnetty useita eri tietolähteitä. A Yhteisön pöytäesinealan tilanne 1. Tuotannonalan rakenne Keraamisten pöytäesineiden tuotanto on maantieteellisesti erittäin keskittynyttä. Alunperin syynä oli se, että tuotantolaitokset rakennettiin lähelle raaka-aine- ja energialähteitä. Nämä eivät enää ole pääasiallisia tuotantopaikan valintaperusteita, mutta alalla on edelleen suuria maantieteellisiä keskittymiä esimerkiksi Staffordshiressä ja erityisesti Stoke-on-Trentissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Baijerissa Saksassa, Limogesissa Ranskassa sekä Maastrichtin alueella Alankomaissa. Keraamisten pöytäesineiden ala koostuu pääasiassa pk-yrityksistä, joiden koko on usein pienentynyt viime vuosina. Niiden ohella on kuitenkin eräitä suuria tuottajia ja kolme todennäköisesti maailman suurinta tuottajaa. Näiden tuottajien tuotevalikoimat ovat laajoja ja hyvin erilaisia, mikä riippuu suurelta osin kuluttajien mausta ja käytettävissä olevista tuloista. Pöytäesinealan osuus EU:n keraamisen teollisuuden tuotannosta on noin kymmenesosa, mutta se on perinteisesti työllistänyt noin neljänneksen työvoimasta. Se on keraamisen teollisuuden kuudesta osa-alasta kaikkein työvoimavaltaisin ja tästä syystä erityisen herkkä epäterveen kilpailun vaikutuksille. 2. Tuotannon kehitys ja tosiasiallinen kulutus Jäljempänä annetut luvut koskevat koko keraamista alaa. Valitettavasti tiettyjä luokkia koskevia numeroita, jotka teollisuudenala tavanomaisesti toimittaa, ei ole saatavissa vuoden 1998 jälkeen, joten yhteisön tosiasiallista kulutusta vuodelta 1999 ei voida laskea. >TAULUKON PAIKKA> Vertailun vuoksi samat tiedot pöytäesineiden osalta. (Tuotannonalalta ei jälleen saatu paljonkaan tietoja): Yksikkö: miljoona euroa >TAULUKON PAIKKA> 3. Työllisyyden kehitys Kuten edellä kohdassa A.1 mainittiin, pöytä- ja koriste-esineteollisuuden osuus kaikesta keraamisen tuotannon arvosta on perinteisesti noin kymmenesosa mutta työllisyydestä yli neljäsosa. Joillakin aloilla kokonaiskustannuksista 60 prosenttia on työllisyyskustannuksia. Keraamisen alan työpaikat vähentyivät 10 prosenttia vuosina 1995-1998, vaikka työllisyys vähentyi merkittävästi jo 1990-luvun alussa. Euroopan keraamisten tuottajien liiton mukaan pöytäesineteollisuuden tilanne oli huomattavasti keskimääräistä huonompi ja toimitetuista luvuista voidaan päätellä, että työntekijöiden määrä pieneni 46 prosenttia pelkästään vuosina 1997-1999. Jäljempänä esitetään kahta viime vuotta koskevat luvut niistä jäsenvaltioista, joissa tuotetaan pöytäesineitä ja joista luvut olivat saatavilla: >TAULUKON PAIKKA> Koska joistakin jäsenvaltioista ei ole saatavissa tietoja kummaltakaan vuodelta ja koska jotkin luvun ovat arvioita, suora vertailu ei ole mahdollista. Luvut vahvistavat kuitenkin toukokuussa 1999 valmistuneessa viidennessä kertomuksessa ilmoitetun suuntauksen jatkumisen. Kertomuksessa ilmoitettiin koko yhteisön pöytäesinealan työllisyyden laskeneen 25 prosenttia, ja suuntauksen uskottiin jatkuvan koko vuoden 1999. Tosiasiat tukevat suuntausta, sillä useissa maissa on ilmoitettu työllisyyden laskevan edelleen. Viidenteen kertomukseen sisältyi myös yksityiskohtainen selvitys työllisyyden laskusta useissa jäsenvaltioissa. Useista eri syistä tällainen yksityiskohtainen selvitys ei sisälly kuudenteen kertomukseen, mutta yhteisön kahden merkittävimmän pöytäesineteollisuuden toimijan eli Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta on saatavissa joitakin tietoja. Saksa Saksan keraamisen teollisuuden kokonaistyöllisyys on vähentynyt tasaisesti usean vuoden ajan, ja vuosina 1995-1999 se laski 13 prosenttia 43 000:sta 37 400:een työntekijään. Saksan ammattiliiton toimittamien tietojen mukaan Saksan pöytäesineteollisuuden liikevaihto pienenee ja kokonaistilanne olisi huomattavasti huonompi ellei Saksan tuottajien vienti olisi kasvanut. Vuosina 1995-1999 alan työntekijöiden määrä laski 22 prosenttia 20 985:stä 16 448:aan. Saksaan tuotavien kaikkien keraamisten tuotteiden tuonnin osuus kulutuksesta on 40 prosenttia mutta halpatuotteiden ja keskilaatuisten tuotteiden osalta tuonnin osuus on yli 50 prosenttia. Yhdistynyt kuningaskunta Yhdistyneen kuningaskunnan keramiikkateollisuuden kokonaistyöllisyys on myös laskenut tasaisesti usean vuoden ajan. Tällä hetkellä yli puolet teollisuudesta sijaitsee Staffordshiressä (the potteries), ja siitä 43 prosenttia pelkästään Stoke-on-Trentissä. Kaikista Stoke-on-Trentin tehdasteollisuuden työpaikoista 46 prosenttia on keramiikkateollisuudessa, kun vuonna 1996 osuus oli 53 prosenttia. Kaiken kaikkiaan keramiikkateollisuuden työpaikkojen määrä Stoke-on-Trentissä laski vain 16 700:aan vuonna 1998, kun määrä vuonna 1975 oli 45 300. Epäterveen kilpailun vaikutukset näkyvät nopeasti, koska teollisuudenala on keskittynyt yhteen kaupunkiin. Viidennessä kertomuksessa kerrottiin toukokuuta 1999 edeltävän puolentoista vuoden aikana tapahtuneesta merkittävästä työllisyyden laskusta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja sen jälkeen pöytäesinealalla Staffordshiressä on ilmoitettu 37 irtisanomisesta kesällä 1999, 270:stä jouluna 1999 ja 135:stä juuri ennen vuoden 2000 kesälomia. Vaikka työllisyyden laskun syynä ei voida pitää ainoastaan halpatuontia, sillä on kuitenkin ollut merkittävä vaikutus. Erityisesti Kiinasta peräisin olevan halpatuonnin suuri määrä on usein mainittu irtisanomisten syyksi useissa yrityksissä sekä suullisesti että lehtitiedotteissa. B Herkkyys Kiinan tuonnin vaikutuksille 1. Tuonnin ja viennin kehitys Jäljempänä olevista luvuista nähdään kahden kiintiöiden alaisen tuotteen tuonti, eli CN-koodiin 6911 10 kuuluvien posliinisten pöytäesineiden ja keittiöesineiden sekä CN-koodiin 6912 00 kuuluvien keraamisten pöytäesineiden, keittiöesineiden sekä muiden talous- ja toalettiesineiden tuonti posliinisia esineitä lukuun ottamatta. Tiedot sisältävät perinteisistä lähteistä, kuten Kiinasta, peräisin olevan tuonnin, jota vertaillaan muista Kaakkois-Aasian maista peräisin olevaan tuontiin. Näistä maista peräisin oleva kokonaistuonti lisääntyi 15-20 prosenttia vuoden 1998 tasosta. Kiinasta peräisin oleva kokonaistuonti lisääntyi hieman vähemmän, noin 11-18 prosenttia, mutta maa on silti kyseisten kahden tuotteen pääasiallinen tuoja yhteisöön. Kun kiintiöt otettiin käyttöön, Kiinan tuonti oli keskittynyt muutamiin jäsenvaltioihin, mutta tilanne on muuttunut viime aikoina. Vuonna 1999 CN-koodiin 6911 00 kuuluvia tuotteita myytiin kaikkiin jäsenvaltioihin Luxemburgia lukuun ottamatta ja CN-koodiin 6912 00 kuuluvia tuotteita kaikkiin jäsenvaltioihin, vaikka jotkin määrät olivat erittäin pieniä. Suuria keskittymiä on kuitenkin edelleen: CN-koodiin 6911 10 kuuluvista tuotteista 45 prosenttia myytiin Alankomaihin ja Saksaan vuonna 1999. Aiemmin on kuitenkin väitetty, että Alankomaihin myytävät tuotteet myydään edelleen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. CN-koodiin 6912 00 kuuluvista tuotteista 60 prosenttia myytiin Saksaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Tuonti EU:n ulkopuolelta vuonna 1999: 15 jäsenvaltiota Lähde: COMEXT >TAULUKON PAIKKA> Vaikka nämä luvut ovat COMEXT-tietokannasta saatuja Kiinan tuontia koskevia virallisia lukuja, tuonnin todellista kehitystä ei tiedetä varmasti kahdesta syystä: - Kiinalaisten tuottajien uskotaan kuljettavan Eurooppaan suunnattuja vientituotteita muiden maiden kautta. Vuonna 1999 esimerkiksi 2 302 tonnia CN-koodiin 6911 10 kuuluvia tuotteita ja 840 tonnia CN-koodiin 6912 00 kuuluvia tuotteita ilmoitettiin tuoduksi Hongkongista, mikä on selvästi enemmän kuin edellisvuonna, vaikka maassa ei tuoteta pöytäesineitä. Hongkongista tuodut tuotteet ovat tulleet yhteisöön saman hintaisina tai vielä halvempina kuin Kiinasta (jäljempänä yksityiskohtaisempaa tietoa). Aiemmin on saatu myös todisteita siitä, että kiinalaiset tuottajat ovat erityisesti alan messuilla myyneet Indonesiassa koristeltuja posliiniesineitä, jotka on tuotu yhteisöön indonesialaisina tuotteina. Näin voi olla myös Intiasta peräisin olevien tuotteiden kohdalla. - Kiintiöt ilmaistaan tonneissa, jolloin ei ilmene, että viime vuosina tuotteita on ilmeisesti kevennetty huomattavasti. Tanskalaisen valmistajan Kiinan tuontituotteille tekemien säännöllisten laboratoriokokeiden perusteella tuotteiden keskimääräistä painoa on kevennetty jopa kaksi kolmasosaa. Näin ollen vaikka tonneissa ilmaistavia tuontikiintiöitä ei ole ennen käytetty kokonaan, Kiinasta tuotujen tuotteiden määrä on todennäköisesti kasvanut huomattavasti. Väitteen todenperäisyyttä ei valitettavasti voida vahvistaa COMEXTissa, jossa tuotteen tietoja ei ilmoiteta kappalemäärissä. Jäljempänä olevasta taulukosta ilmenee Euroopan tuottajien valmistamien kyseisten kahden tuotteen vienti tärkeimmille perinteisille markkinoille, ja lukuja vertaillaan Kiinan lukuihin. Kuten aiemminkin, yhteisön myynti Kiinan markkinoilla on vähäistä, sillä Kiinan markkinat ovat käytännössä itseriittoiset. Lisäksi markkinoita suojellaan korkeilla tuontitulleilla, jotka ovat tällä hetkellä 30 prosenttia kiintiöiden alaisilta tuotteilta, kun taas yhteisön vastaavat tullit ovat 5-12 prosenttia. Uusimmassa tullitariffitarjouksessa, joka tehtiin neuvotteluissa Kiinan liittymisestä WTO:hon, CN-koodiin 6911 10 10 kuuluviin tuotteisiin Kiinassa sovellettu tulli saavuttaa lopullisen tason eli yhteisön tullia vastaavan 12 prosenttia vasta vuonna 2005. CN-koodiin 6912 kuuluvien tuotteiden tullit jäävät 15 prosentin suuruisiksi, ja siihen päästään vasta vuonna 2004. Kiinaan suuntautuvaan tuontiin sovelletaan siis huomattavia suojelutoimia vielä muutaman vuoden ajan. Vienti EU:n ulkopuolelle vuonna 1999: 15 jäsenvaltiota Lähde: COMEXT >TAULUKON PAIKKA> Kuten edellä olevista luvuista voidaan nähdä, Yhdysvallat on tärkeä Euroopan pöytäesineiden tuottajien markkina-alue. Hotellikäyttöön tarkoitettuja astioiden tuottajilla on hyvät markkinat Yhdysvalloissa huolimatta korkeista tulleista, joita sovelletaan edelleen Yhdysvaltojen lisäksi myös muilla markkinoilla. GATT:n Uruguayn neuvottelukierroksen tuloksena sovittiin ainoastaan posliinisten hotellikäyttöön tarkoitettujen astioiden tullien supistamisesta 35 prosentista 25 prosenttiin kymmenen vuoden kuluessa ja muiden tuotteiden tullien supistamisesta 28 prosenttiin. Tullit ovat vähintään kaksinkertaiset verrattuna vastaaviin yhteisön tulleihin. Viime vuosina on havaittu merkkejä siitä, että kiinalaiset viejät pyrkivät viemään halpatuotteita myös Yhdysvaltojen markkinoille, mikä pahentaa yhteisön viejien tilannetta kyseisillä markkinoilla, ja joillakin alueilla yhteisön viejät joutuvat väistymään kokonaan. 2. Hinnat Kiinasta tuotujen posliinisten ja keraamisten pöytäesineiden myyntihinnat ovat aina olleet selvästi alle eurooppalaisten hintojen, eikä vuosi 1999 ollut poikkeus, kuten jäljempänä olevasta taulukosta ilmenee. euroa/kg >TAULUKON PAIKKA> Edellä olevat keskimääräiset Euroopan myyntihinnat on laskettu tässä kertomuksessa ensimmäistä kertaa COMEXT-tietojen perusteella. Ne koskevat näin ollen 15 jäsenvaltion keskihintoja. Aiemmin tiettyjen jäsenvaltioiden teollisuudenalat toimittivat luvut. Tästä syystä jotkin luvut eroavat aiempien kertomusten luvuista, eikä niitä voida vertailla keskenään. Kiintiöiden alaisten kahden tuotteen keskimääräiset myyntihinnat olivat vuonna 1999 seuraavat: euroa/kg Lähde: COMEXT >TAULUKON PAIKKA> Vertailun vuoksi Hongkongista tuotujen kyseisten tuotteiden keskimääräiset myyntihinnat olivat: CN-koodi 6911 10 1,77 euroa/kg CN-koodi 6912 00 1,24 euroa/kg 3. Väärentämisestä aiheutuvat ongelmat Yksi yhteisön pöytäesineiden tuottajien vuosien varrella kohtaamista ongelmista on, että useat kiinalaiset tuontitavarat, joita tuodaan markkinoille huomattavasti eurooppalaisia hintoja halvemmalla, ovat suoria kopioita yhteisön yritysten tuottamista tuotteista. Kuluttaja voi löytää kaupasta kaksi melkein samanlaista tuotetta, joiden hinnat eroavat suuresti toisistaan ja jotka on tuotettu täysin erilaisten ympäristönsuojelua koskevien sääntöjen mukaisesti. 4. Yhteisön tuotannonalan lausunto Keraamisten pöytäesineiden alaa edustaa Euroopassa FEPF (Fédération européenne des Industries de Porcelaine et de Faïence de Table et d'Ornementation), joka puolestaan on jäsen Euroopan keraamisten tuottajien liitossa Cérame-Uniessa. FEPF piti vuosittaisen yleiskokouksensa kesäkuussa 2000, jossa vahvistettiin seuraava yhteinen kanta: FEPF katsoo, että nykyisiä pöytäesineiden kiintiöitä on ylläpidettävä ja samalla on toteutettava tehokkaampaa rajavalvontaa, sillä: - epäterveet kaupan käytännöt, kuten kiinalaisten tuontitavaroiden erittäin alhaiset hinnat, toistuva väärentäminen ja tuotteiden tuonti muiden maiden kautta, rasittavat yhteisön pöytäesineteollisuutta, joka kärsii seurauksista. - FEPF katsoo, että yhteisön ja Kiinan välinen WTO:n jäsenyyttä koskeva sopimus ei takaa Kiinan valtion kauppajärjestelmän päättymistä ja että Kiinaan tuotavien tuotteiden tulleja ei ole alennettu riittävästi, jotta yhteisön tuottajat voisivat viedä tuotteitaan Kiinaan ja korvata näin yhteisöön ja muihin maihin suuntautuvan kiinalaisen halpatuonnin aiheuttamia tappioita. - FEPF katsoo, että kiinalaisten pöytäesineiden tuonti yhteisöön on yhtä arka kysymys kuin kiinalaisten tekstiilien tuonti Yhdysvaltoihin, jota varten FEPF:in käsityksen mukaan laaditaan suojalauseke. Jos Yhdysvallat onnistuu laatimaan kiinalaisten tekstiilien tuontia koskevan kymmenen vuotta voimassa olevan suojalausekkeen, tällöin Céramie Unie anoo samanlaista kohtelua kiinalaisten pöytäesineiden tuonnille yhteisöön. - FEPF katsoo, että Kiinasta ja muista yhteisön ulkopuolisista maista tuotuihin tuotteisiin olisi sovellettava samaa asiaankuuluvaa lainsäädäntöä kuin yhteisön tuottajiin. Näin ei tällä hetkellä ole, vaan yhteisön tuottajia syrjitään. Keraamisten pöytäesineiden osalta tämä tarkoittaa erityisesti elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia keraamisia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 84/500/EY (jossa säädetään lyijyn ja kadmiumin vapautumisen raja-arvoista) ja elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 89/109/EY soveltamista. Viimeksi mainitussa direktiivissä säädetään muun muassa, että tällaisiin tarvikkeisiin on merkittävä valmistajan tai maahantuojan toiminimi tai rekisteröity tavaramerkki. Tällaisia tietoja ei yleensä ole saatavissa kiinalaisista tuontitavaroista, joten Céramie Unie katsoo, että yhteisön tuottajia syrjitään tässä asiassa. 5. Tuojien lausunto Lasi- ja keraamisen alan tukkukauppiaiden järjestöjen liitto (Union of Glass and Pottery Wholesalers Associations) ja ulkomaankauppaliitto FTA katsovat, ettei pöytäesineiden kiintiöiden säilyttäminen ole enää välttämätöntä, sillä Euroopan keraamisen alan tilanne on huomattavasti parantunut järkiperäistämisen, henkilöstön vähentämisen ja tuotannon siirtämisen jälkeen Itä- ja Keski-Eurooppaan sekä Kaukoitään, jossa tuntipalkat ovat 70-80 prosenttia pienemmät kuin yhteisössä. 6. Päätelmä Kiinasta peräisin olevien halpatuotteiden läsnäolo markkinoilla on erityisen arka kysymys yhteisön pöytäesineteollisuuden kannalta, ja sillä on selvästi häiritseviä vaikutuksia. Yhteisön pöytäesineteollisuuden järkeistäminen jatkuu, mikä aiheuttaa lisää irtisanomisia, ja tällaisessa tilanteessa teollisuudenala on edelleen alttiina halpatuonnin vaikutuksille. Kiinan tuonnin kiintiöitä olisi siis jatkettava vuonna 2001. Komissio on kuitenkin antanut Kiinan viranomaisille ehdotuksen sellaisten määrällisten rajoitusten asteittaisen poistamisen aikataulusta, joita sovelletaan Kiinasta tuotaviin teollisuustuotteisiin (muihin kuin tekstiilituotteisiin). Aikataulun mukaan kahden keraamisen pöytäesinetuotteen kiintiöitä lisätään 15 prosenttia vuosittain kaudella 2001-2004 ja ne poistetaan kokonaan vuonna 2005. Lisäksi CN-koodiin 6911 10 ja CN-koodiin 6912 00 kuuluvien tuotteiden kiintiöt olisi vuonna 2001 asetettava 15 prosenttia korkeammalle kuin vuonna 2000. Ehdotetun aikataulun mukaisesti kiintiöitä ei poisteta ennen vuotta 2005. III. Kiinan kaupan vapauttaminen ja maan WTO:n jäsenyys 1) Neuvottelut Kiinan liittymisestä WTO:hon ovat olleet yhteisön kauppaa koskevan asialistan kärjessä viimeisen kahden vuoden ajan. Toukokuun 19. päivänä 2000 tehty Kiinan ja yhteisön kahdenvälinen sopimus on merkittävä askel eteenpäin kahdenvälisissä kauppasuhteissa. Marraskuussa 1999 tehdyn Kiinan ja Yhdysvaltain välisen sopimuksen jälkeen tehty sopimus yhteisön kanssa takaa käytännössä sen, että Kiina liittyy WTO:hon vuoden 2001 alussa. Komissio ja Kiinan viranomaiset ovat sopineet eri alojen markkinoiden avaamisesta asteittain, niin että täytäntöönpano tapahtuu 3-5 vuoden jaksoissa. Kiinan ja yhteisön välinen sopimus takaa yhteisön ja muiden WTO:n maiden yrityksille huomattavasti paremman pääsyn Kiinan markkinoille. Tuontitulleja ja muita kaupan teknisiä esteitä pienennetään selvästi ja pysyvästi. WTO:n jäsenyys lujittaa ja antaa pontta Kiinan omille pyrkimyksille edistää avoimuutta ja oikeudenmukaisuutta Kiinan koko kauppajärjestelmässä. WTO:n riippumaton ja oikeudellisesti sitova riitojen ratkaisujärjestelmä antaa kummallekin osapuolelle mahdollisuuden ratkaista kaupan ongelmat nopeasti ja tehokkaasti. Lyhyesti sanottuna sopimuksella lisätään huomattavasti Euroopan yritysten mahdollisuuksia vientiin, liiketoimintaan ja investointeihin Kiinassa. Sen ansiosta yhteisö ja Kiina voivat katsoa tulevaisuuteen myönteisesti ja odottaa viime aikoina vähentyneiden Kiinaan tehtävien ulkomaisten suorien sijoitusten lisääntyvän. WTO:n jäsenyyden tarjoamien kaupankäyntimahdollisuuksien lisäksi sillä on merkittäviä vaikutuksia Kiinan talousuudistukseen ja talouden kehitykseen. Yhteisö on sitoutunut kumppanuuteen Kiinan kanssa siirtymävaiheen toteuttamiseksi mahdollisimman sujuvasti. Komissio jakaa Kiinan kanssa kaupan alalla saamansa kokemukset WTO:n kanssa ja tarjoaa Kiinalle apua yhteisön ja Kiinan välisen yhteistyöohjelman kautta maan talouden mukauttamiseksi WTO:n vaatimuksiin. WTO:n jäsenyys lujittaa rakenneuudistusta. Maailmankauppajärjestelmään osallistuminen on liikkeellepaneva voima Kiinan yrityksille, joista tulee sen avulla tehokkaampia, ja ne voivat osoittaa pystyvänsä kilpailemaan oikeudenmukaisesti muun maailman kanssa. Sopimus hyödyttää näin ollen Kiinan yrityksiä ja niiden työntekijöitä, kun yritykset hyötyvät lisääntyneistä ulkomaisista investoinneista ja omaksuvat nykyaikaisia johtamiskäytäntöjä ja oikeusrakenteita. 2) Merkittävä ja kasvava osa Kiinan kokonaisylijäämästä vuosina 1998-1999 suuntautui yhteisöön. Aasian talouskriisi vaikutti Kiinan vientiin alueella ja suuntasi vientiä Itä- ja Kaakkois-Aasiasta kohti Eurooppaa. Yhteisön kauppavaje Kiinan kanssa kasvoi 24,4 miljardista vuonna 1998 yli 30 miljardiin vuonna 1999. 3) Yhteisö ja Kiina allekirjoittivat 19. toukokuuta 2000 kahdenvälisen sopimuksen, jolla valmistellaan Kiinan liittymistä WTO:hon. Kiinan tultua jäseneksi yhteisön suurimpana haasteena on kehittää molemminpuolisesti hyväksyttäviä menetelmiä, joilla avustetaan Kiinaa WTO:n sitoumusten noudattamisessa ja valvotaan sitä. Yhteisö jatkaa myös pyrkimyksiä jäljellä olevien markkinoille pääsyä vaikeuttavien esteiden poistamiseksi. 4) Odoteltaessa Kiinan liittymistä WTO:hon yhteisön on pohdittava, kuinka jäsenyys vaikuttaa kauppasuhteisiin Kiinan kanssa. Kiina tarvitsee apua WTO:n sitoumusten noudattamisessa. Komissio jatkaa uusien yhteydenpitokanavien kehittämistä Kiinan viranomaisiin, jotta Kiinan WTO:n sitoumusten täytäntöönpanoa voitaisiin valvoa ja jotta sellaiset tilanteet voitaisiin tunnistaa, joissa Kiinalla on ongelmia sitoumusten noudattamisessa. 5) Kiinaa koskevaa yhteisön määrällisten rajoitusten järjestelmää vapautettiin osittain viimeksi vuonna 1998. Vuonna 1999 ja vuonna 2000 ei poistettu mitään yhteisön kiintiöitä, mikä johtui yhteisön teollisuudenalojen tilanteesta kyseisillä aloilla ja Kiinan kiintiöjärjestelmän vapauttamisen hitaasta edistymisestä. Määrällisten rajoitusten asteittainen poistaminen molemmin puolin on nyt osa Kiinan WTO:n jäsenyyttä koskevaa pakettia, jonka mukaan molempien osapuolten kiintiöt poistetaan vuoteen 2005 mennessä. 4. 3 LUKU VALVONTATOIMENPITEIDEN TOTEUTTAMINEN JA NIIDEN SÄILYTTÄMINEN I. Valvontatoimenpiteiden tarkoitus Neuvosto otti nämä toimenpiteet käyttöön voidakseen seurata aiempaa tiiviimmin tietty jen tuotteiden tuonnin kehitystä silloin, kun suuntaus antoi aihetta huoleen muttei kuitenkaan muodostanut välitöntä uhkaa yhteisön teollisuudelle. II. Toteuttaminen Yhteisön etukäteisvalvontaa toteutetaan järjestelmällä, jossa lisenssi myönne tään automaattisesti kuluitta hakemuksessa mainitulle määrälle viiden päivän kuluessa siitä, kun yhteisön tuoja on tehnyt hakemuksen. Asetuksella (EY) N:o 519/94, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 139/96, otettiin käyttöön yhteisön yhtenäinen ja yksinker taistettu valvonta-asiakirja, joka vähensi mahdollisimman pitkälle niitä muodollisuuk sia, joita tuojilta ja jäsenvaltioilta vaaditaan valvottavien tuotteiden tuonnin yhteydes sä. Vuoden 1997 toukokuussa komission toisen kertomuksen päätelmien jälkeen neuvosto päätti asetuksellaan (EY) N:o 847/97: - poistaa yhteisön valvonnan alaisesta tuoteluettelosta joukon tuotteita, joiden tuonti vuonna 1995 oli vähäisempää kuin vuonna 1994, - lisätä yhteisön etukäteisvalvontaan kuuluvien tuotteiden luetteloon tuotteet, joiden kiintiöt oli poistettu (lelujen osat ja tarvikkeet sekä lasitavarat 1. päivästä tammikuuta 1998). Komission kolmannen kertomuksen päätelmien jälkeen neuvosto päätti toukokuussa 1998 antamalla asetuksellaan (EY) N:o 1138/98 lisätä lelut, joiden kiintiöt oli poistettu, niiden tuotteiden luetteloon, joihin sovelletaan yhteisön etukäteisvalvontaa. III. Valvonnan alaisten tuotteiden tuonnin kehitys Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään valvottavien tuotteiden tuontiluvut tuhansina ecuina vuonna 1999 erikoistekniikalla valmistettuja jalkineita lukuun ottamatta ja verrataan niitä vuoden 1998 lukuihin. Lähde: EUROSTAT >TAULUKON PAIKKA> Tiettyjen erikoistekniikalla valmistettujen urheilujalkineiden tuonnin osalta Eurostatin tilastoista ei voida erottaa sitä, ovatko ne valvonnan alaisia vai eivät, joten komissio voi ainoastaan viitata vuonna 1999 julkaistuihin valvonta-asiakirjoihin: ex 6402 99 // 2 668 643 paria ex 6403 91 ja 99 // 12 708 325 paria ex 6404 11 // 10 388 169 paria yhteensä // 25 765 137 paria IV. Valvontatoimenpiteiden aiheellisuus Edellä esitetyt luvut osoittavat, että Kiinan tuonnin osuus kaikkien näiden tuotteiden osalta on edelleen erittäin suuri yhtä lukuun ottamatta( [4]). Komission mielestä näiden tuotteiden etukäteisvalvontaa olisi vapautettava 1. tammikuuta 2001 alkaen Kiinan kansantasavallan kanssa tehdyn kahdenvälisen sopimuksen mukaisesti jo ennen kuin maan liittymisestä WTO:n tehtävä pöytäkirja viimeistellään. [4] Kyseessä ovat polkupyörät, joihin sovelletaan lopullisia polkumyyntitulleja ja joiden herkkyyttä ei voida arvioida ainoastaan tuonnin määrän perusteella. Kiinalaisiin polkupyöriin sovellettavien lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden päättymistä koskeva uudelleentarkastelu aloitettiin 10. syyskuuta 1998. Tarkastelun tuloksia ei ole vielä saatu, mutta näyttää siltä, että etukäteisvalvontaa on tarpeen jatkaa, vaikka Kiinan tuonnin osuus alasta onkin pieni. Toimenpiteet pysyvät voimassa (eli 30 prosentin polkumyyntitullit vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnasta. 5. 4 LUKU KOMISSION PÄÄTELMÄT JA EHDOTUKSET Odoteltaessa Kiinan kansantasavallan liittymisestä WTO:hon tehtävän pöytäkirjan viimeistelyä komissio katsoo edellä mainittujen seikkojen perusteella, että asetuksella (EY) N:o 519/94, sellaisena kuin se on asetuksella (EY) N:o 1138/98 muutettuna, perustettua määrällisten rajoitusten ja valvontatoimenpiteiden järjestelmää olisi parannettava seuraavasti: 1) Valvontatoimenpiteet olisi lakkautettava 1. tammikuuta 2001 (kumotaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 III liite sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksen (EY) N:o 1138/98 II liitteellä). 2) Yhteisön jäljellä olevia kiintiöitä olisi mukautettava vuosittain kaudella 1. tammikuuta 2001-31. joulukuuta 2004 liitteen mukaisesti (asteittaista poistamista koskeva taulukko). Kiintiöt olisi poistettava kokonaan 1. tammikuuta 2005 (neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 II liite sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksen (EY) N:o 1138/98 I liitteellä). 3) a) Tällä perusteella komissio tekee asiaankuuluvat ehdotukset neuvoston asetukseksi, joka koskee kautta 2001-2004. b) Vuoden 2001 kiintiöiden myöntämisen osalta, kun asiaankuuluva komission asetus aiempien kiintiöiden tason mukaisten kiintiöiden myöntämisestä on jo julkaistu, on julkaistava täydentävä komission asetus, jolla jaetaan ehdotetut lisäkiintiöt, heti edellä kohdassa 3 a mainitun neuvoston asetuksen julkaisemisen jälkeen. Huom: Lisäksi on tehtävä asiaankuuluvat ehdotukset neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 I liitteen muuttamiseksi. Tarkoituksena on poistaa yhteisön ulkopuolisten maiden luettelosta ne maat, jotka ovat tällä aikaa liittyneet WTO:hon. Jalkineet: paria LIITE Posliini/keramiikka: tonnia TEOLLISUUSTUOTTEIDEN (muut kuin tekstiilit) KIINTIÖIDEN ASTEITTAISEN POISTAMISEN AIKATAULU >TAULUKON PAIKKA>