Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisen, vähäisen muutoksen hyväksymisen perusteella muutetun yhtenäisen asiakirjan julkaiseminen

(2022/C 175/05)

Euroopan komissio on hyväksynyt tämän vähäisen muutoksen komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 (1) 6 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

Tämä vähäisen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus julkaistaan komission eAmbrosia-tietokannassa.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Bulot de la Baie de Granville”

EU-nro: PGI-FR-02319-AM01 – 30.12.2021

SAN ( ) SMM (X)

1. Nimi tai nimet

”Bulot de la Baie de Granville”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.7 – Tuoreet kalat, nilviäiset ja äyriäiset sekä niistä valmistetut tuotteet

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Bulot de la Baie de Granville” on Buccinum undatum -lajin kotilonilviäinen. Se myydään kuorineen

— elävänä tai

— kypsennettynä tuoreena, pastöroituna tai jäädytettynä.

Se voidaan maustaa kypsennyksen aikana.

Kuori on usein vaalea, ja väri vaihtelee valkoisesta tummanruskeaan ja vihertävänvalkoisesta tummanvihreään sen mukaan, kuinka paljon pinnalla on levää. Kuoressa voi olla mikrolevistä johtuvia punaisia täpliä. Jalan väri vaihtelee norsunluunvalkoisesta kermanvalkoiseen, ja jalassa on pieniä juovia ja mustia pilkkuja.

Koko mitataan kuoren kärjestä virtauskanavaan. Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilo on kooltaan 47–70 mm. Erässä voi kuitenkin olla enintään kahdeksan prosenttia alle 47 mm:n mittaisia kotiloita ja enintään 15 prosenttia yli 70 mm:n mittaisia kotiloita.

Koska kotiloilta kuluu aikaa kasvaa vaaditun kokoisiksi, niiden kuoreen usein kiinnittyy meressä eläviä organismeja (merirokkoja, matoja, Crepidula fornicata -kotiloja), joista ei ole kotilolle hyötyä eikä haittaa. SMM-nimityksellä ”Bulot de la Baie de Granville” kaupan pidetyissä erissä saa olla tällaisia kiinni-istuvia lajeja enintään 25 prosentissa kotiloita. Tämän osuuden arvioinnissa otetaan huomioon yksilöt, joissa tällaisia kiinni-istuvia organismeja on paljon. Arvioinnissa käytetään apuna valokuva-aineistoa.

Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilossa on jodimainen, merellinen ja levämäinen tuoksu. Kypsennetyt Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilot ovat rakenteeltaan pehmeitä ja nestepitoisia, ja niissä on jodimainen, merellinen ja pähkinäinen maku. Ne voivat myös olla hieman rapeita hienoisten maa-ainesjäämien tai kuorijäämien vuoksi. Niissä ei ole mudan hajua eikä makua.

3.3. Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

–

3.4. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilot pyydetään ja puretaan aluksesta asianomaisella maantieteellisellä alueella.

3.5. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

–

3.6. Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

SMM-nimityksen saaneiden kotiloiden jokaisessa yksittäisessä pakkauksessa on oltava

— nimi ”Bulot de la Baie de Granville” kirjoitettuna selvin, helposti luettavin ja pysyvin kirjaimin, jotka ovat leveydeltään ja korkeudeltaan suurempia kuin kaikki muut etiketissä esiintyvien merkintöjen kirjaimet,

— Euroopan unionin SMM-tunnus lähellä myyntinimikettä.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilon maantieteellinen alue määritellään seuraavasti:

— pyyntialue merellä,

— purkamisalue.

Pyyntialue

Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotiloa pyydetään Cotentinin niemimaan länsipuolella rannikkoalueella, joka ulottuu Gouryn kärjestä pohjoisessa Champeaux’n kärkeen etelässä. Kotiloa pyydetään rannikkokaistalla, joka ulottuu 30 meripeninkulman päähän purkamispaikoista.

Purkamisalue

Purkamisalue kattaa kaikki rannikkoalueen kunnat, jotka sijaitsevat pohjoisessa olevan Gouryn kärjen ja etelässä olevan Champeaux’n kärjen välillä. Se muodostuu seuraavista kunnista Manchen departementissa:

Seuraavat kunnat kokonaan:

Agon-Coutainville; Annoville; Barneville-Carteret; Baubigny; Blainville-sur-Mer; Bréhal; Bretteville-sur-Ay; Bréville-sur-Mer; Bricqueville-sur-Mer; Carolles; Champeaux; Coudeville-sur-Mer; Créances; Donville-les-Bains; Flamanville; Geffosses; Granville; Hauteville-sur-Mer; La Haye; Héauville; Heugueville-sur-Sienne; Jullouville; Lessay; Lingreville; Les Moitiers-d’Allonne; Montmartin-sur-Mer; Orval sur Sienne; Les Pieux; Pirou; Port-Bail-sur-Mer; Regnéville-sur-Mer; Le Rozel; Saint-Georges-de-la-Rivière; Saint-Germain-sur-Ay; Saint-Jean-de-la-Rivière; Saint-Pair-sur-Mer; Siouville-Hague; Surtainville; Tourville-sur-Sienne; Tréauville.

Seuraava kunta osittain: La Hague ja Gouville-sur-Mer.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Maantieteellisen alueen erityisyys

Granvillen merenlahdelle on ominaista vuoroveden huomattava korkeusero (keskimäärin 10,5 m) ja veden vetäytyminen kauas laskuveden aikana. Vesimassojen siirtyminen vuorovesikierron aikaan synnyttää virtauksia, joiden nopeus Granvillessä on jopa kaksi solmua.

Virtausten voima hajottaa vesipatsaat, ja vesimassat sekoittuvat koko ajan pystysuunnassa (vesimassat eivät kerrostu).

Vuorovedestä ja aallokosta johtuva veden huomattava sekoittuminen alentaa veden lämpötilan kausivaihtelun noin 10 °C:seen. Keskilämpötila on kesällä noin 17 °C ja talvella noin 8 °C.

Voimakkaat virtaukset ja vuoroveden huomattavat korkeuserot saavat vesimassat uusiutumaan koko ajan: ulapalta tulee uutta vettä, mikä varmistaa veden erinomaisen laadun sekä lämpötilan, joka vastaa makean veden lämpötilaa.

Granvillen merenlahdessa ei ole suuriakaan syvyysvaihteluja, ja merenpohja syvenee yli 50 metrin vasta 30 meripeninkulman päässä Länsi-Cotentinin rannikolta.

Merenpohjassa on paljon kuorijäämiä, ja vain vähän mutakerrostumien tyyppisiä kerrostumia (hienoja kerrostumia).

Cotentinin länsirannikoilla vallitsee leuto meri-ilmasto (vuotuinen keskilämpötila 11,4 °C), johon Atlantilta tulevat kosteat ja viileät ilmavirtaukset vaikuttavat paljon.

Lisäksi rannikko on tällä seudulla pinnanmuodostukseltaan erityistä. Rannikolla puhaltavat ennen kaikkea läntiset tuulet ja fasies on lähinnä hiekkaa, paitsi aivan pohjoisessa ja etelässä, mikä rajoittaa kalastusalusten mahdollisuuksia hakeutua suojaan ja alusten vesillelaskua. Kotiloiden pyyntialusten onkin jakauduttava koko rannikkoalueen pituudelle, mikä yhdessä edellä mainittujen ympäristöseikkojen kanssa on syynä siihen, että

— rannikolla on useita vesillelaskupaikkoja ja purkamispaikkoja,

— kalastusalukset ovat pieniä (<12 m), minkä ansiosta ne on helppo nostaa vedestä tai rantauttaa.

Metsästystorvikotilot ovat Normandian rannikkoasukkaiden perinteistä ravintoa. Metsästystorvikotiloita pyydettiin käsin tai haroilla laskuveden aikaan (A. Locard, Manuel Pratique d’Ostréiculture, 1900, ja L. Joubin, Études sur les Gisements de Coquilles Comestibles des Côtes de France – La presqu’île du Cotentin; Bulletin de l’Institut Océanographique, 1911). Metsästystorvikotiloita syötiin sellaisenaan, mutta niitä käytettiin myös syötteinä arvokkaampien kalojen, kuten turskan, siimakalastuksessa.

Granvillen alueella harjoitettiin 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla pienimuotoista kalastusta laajalti merroilla, laahusnuotalla tai pohjaharoilla. Kalastuksen sivusaaliina saatiin kotiloita, jotka olivat mielenkiintoinen lisä saaliiseen.

Erityisiä pyyntitekniikoita kehitettiin 1900-luvun puolivälistä alkaen. J. Le Dantec mainitsee vuonna 1947, että metsästystorvikotiloita pyydettiin kohdennetusti merroilla rannikon läheisyydessä (Revue officielle des travaux des pêches maritimes 1947–1949 – Tome XV.FASC. 1–4 No 54–60).

Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilon ammattimainen pyynti pääsi vauhtiin 1900-luvun jälkipuoliskolla, kun keksittiin välineitä, joilla saalista saatiin enemmän. Toiminnasta tuli ammattimaista, erikoistunutta ja kannattavaa. Tällaisia erityisiä välineitä olivat muun muassa merrat sekä kotiloiden kuljetushäkit.

Kotiloiden pyyntiä Granvillen lahdella on säännelty vuodesta 1985 lähtien (mm. alusten koko, pyydysten tyyppi, pyyntikaudet) kannan hoitamiseksi ja suojelemiseksi sekä mertakalastuksen pienimuotoisen luonteen säilyttämiseksi.

Tuotteen erityisyys

”Bulot de la Baie de Granville” on Buccinum undatum -lajin kotilonilviäinen. Sen erityispiirteitä ovat

— pitäminen kaupan kokonaisena kuoressaan,

— tuoreus,

— koko 47–70 mm, kotiloista alle 15 prosenttia saa olla suurempia kuin 70 mm ja alle kahdeksan prosenttia pienempiä kuin 47 mm,

— syötäessä vähän tai ei lainkaan maa-ainesta, merellinen, jodimainen ja pähkinäinen maku, ei mudan hajua eikä makua.

Syy-yhteys

Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilon yhteys maantieteelliseen alueeseen perustuu tuotteen laatuun ja maineeseen.

Ensinnäkin tuotteen laatua on kiittäminen maantieteellisen ympäristön ominaispiirteiden yhdistymisestä kalastajien taitotietoon.

Granvillen merenlahden luontaiset ominaisuudet (batymetria, vuoroveden huomattavat korkeuserot, veden laatu ja lämpötila) suosivat Buccinum undatum -lajia, joka viihtyy kylmissä vesissä.

Kalastajat ovat mukauttaneet käytäntönsä alueen ominaispiirteisiin. Vuoroveden huomattavien korkeuserojen vuoksi satamiin pääsee vain nousuveden aikana. Puolivuorokautinen vuorovesi määrittää, milloin alukset voivat lähteä ja palata: kalastusmatka ei voi kestää yli 16:ta tuntia.

Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilo on kiinnostava tuote, sillä lyhyet kalastusmatkat takaavat tuoreuden. Lisäksi elävät kotilot säilyvät hyvin ja säilyttävät aistinvaraiset ominaisuutensa seuraavien seikkojen ansiosta:

— pyyntitapa on hellävarainen, sillä mertakalastus ei aiheuta stressiä, esimerkiksi kuorten halkeamista tai merellisen maa-aineksen sekoittumista joukkoon, ja kotilot voidaan nostaa vedestä ehjinä ja elävinä,

— kalastajat valitsevat pyyntialueet sekä lajittelevat ja puhdistavat saaliin, minkä ansiosta kotiloiden joukossa ei ole syöttien jäämiä eikä maa-ainesjäämiä,

— pyyntialueita hyödynnetään paikallisesti, säännöllisesti ja tasapainoisesti, joten pyyntimäärät ovat suhteellisen vähäisiä mutta vakaita,

— kotilot varastoidaan häkeissä, minkä ansiosta ne säilyvät elossa ja ehjinä siihen saakka, että ne pidetään kaupan tuoreina ja elossa tai kypsennetään.

Myös leuto ilmasto suosii elävien kotiloiden säilyttämistä siitä alkaen, kun kotilot nostetaan vedestä, siihen saakka, kun ne puretaan aluksesta, eikä jäätä tarvita.

Myös meren sedimenttipohjan luonne vaikuttaa myönteisesti Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilon makuominaisuuksiin. Mutakerrostumia ei ole lähes tulkoon lainkaan. Mutakerrostumien tiedetään heikentävän kotiloiden aistinvaraisia ominaisuuksia (tumma ulkoasu, mudan haju ja maku).

Granvillen merenlahdella on ollut vuosikymmenten ajan paikallisen väestön keskuudessa hyvä maine, joka on vain kasvanut 1980-luvulta lähtien ammattikalastuksen kehittymisen myötä. Granvillen merenlahdesta on tullut Ranskassa kotilonpyynnin ja perinteisesti kokonaisina myytyjen kotiloiden kaupanpidon keskus.

Koska merenelävien suosio on kasvanut ja kotiloiden kaupanpito kypsennettyinä on tullut muotiin, Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilon kulutus on kaupanpidon myötä kasvanut Ranskassa ja Granvillen maine lisääntynyt. Osoituksena siitä, kuinka hyvä maine Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilolla on herkuttelijoiden keskuudessa, on metsästystorvikotiloa tarkoittavan ranskankielisen sanan ”bulot” alkuperä. Itse asiassa aina 1990-luvulle saakka metsästystorvikotilon virallinen ranskankielinen myyntinimike oli ”buccin”, mutta tuote oli tunnetumpi nimellä ”bulot”, joka on alun perin normandialainen ilmaisu. Nimen käyttö yleistyi kaupanpidon myötä, ja ilmaisusta ”bulot” on tullut virallinen nimi ilmaisun ”buccin” rinnalle. Täydellistä nimeä ”Bulot de la Baie de Granville” ryhdyttiin käyttämään, jotta kuluttajat saisivat paremmin tietoa ja Granvillen merenlahden metsästystorvikotiloiden arvostus kasvaisi.

Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilon maine on levinnyt ammattipiirejä ja paikallisia asukkaita pidemmälle suurilevikkisten lehtien ja televisiolähetysten ansiosta. Esimerkkinä voidaan mainita merellisiin asioihin keskittyvä tunnettu sarja ”Thalassa”, jossa toukokuussa 1996 esitettiin pelkästään Granvillen merenlahden metsästystorvikotiloa käsittelevä jakso ”Bulotier à Granville, Reportage sur une pêche un peu spéciale : la pêche aux bulots à Granville”.

Se, että metsästystorvikotilot ovat peräisin Granvillen merenlahdelta, on todellinen laadun tae. Esimerkiksi kuukausittain ilmestyvässä lehdessä ”Terra Eco” todettiin helmikuussa 2013 Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotiloiden kulutuksesta Ranskassa ja Euroopassa: ”Granvillen metsästystorvikotilot tunnetaan tuoreudestaan sekä maustaan, jossa ei ole mudan jälkimakua. Niitä myydään kaikkialla Ranskassa ja viedään Euroopan naapurimaihin.”

Kauneimmat sanat televisiossa Bulot de la Baie de Granville -metsästystorvikotilosta on lausunut kuuluisa Michelin-kokki Guy Martin, joka totesi vuonna 2014 TV5 Monde -kanavan lähetyksessä ”Epicerie Fin” Normandian äyriäisistä ja simpukoista: ”Metsästystorvikotiloita näkee kaikkialla, mutta parasta on valita Bulot de la Baie de Granville, koska tässä metsästystorvikotilossa on kyse alueesta, taitotiedosta, alkuperästä, merestä… ”.

Eritelmän julkaisutiedot

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-757e6893-2c06-411d-ad49-3c0dcc5363a5

(1) EUVL L 179, 19.6.2014, s. 17.