KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE lentoliikenteen harjoittajien PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemistä ja siirtämistä Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle koskevan Euroopan unionin ja Australian välisen sopimuksen täytäntöönpanoa koskevasta yhteisestä uudelleen tarkastelusta /* COM/2014/0458 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE lentoliikenteen harjoittajien PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemistä ja siirtämistä Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle koskevan Euroopan unionin ja Australian välisen sopimuksen täytäntöönpanoa koskevasta yhteisestä uudelleen tarkastelusta Euroopan unionin ja Australian välinen sopimus lentoliikenteen harjoittajien PNR- eli matkustajarekisteritietojen käsittelemisestä ja siirtämisestä Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle tuli voimaan 1. kesäkuuta 2012. Sopimuksessa määrätään, että osapuolet tarkastelevat yhdessä sopimuksen täytäntöönpanoa ensimmäisen kerran vuoden kuluttua sen voimaantulosta ja sen jälkeen säännöllisesti, kuten yhdessä on sovittu. Yhteinen uudelleen tarkastelu toteutettiin Canberrassa 29. ja 30. elokuuta 2013. Tarkastelussa keskityttiin sopimuksen täytäntöönpanoon ja erityisesti tietojen häivyttämisessä käytettävään mekanismiin sekä EU:n kansalaisten ja unionin alueella asuvien henkilöiden PNR-tietojen siirtoon sopimuksen artikloissa lueteltujen kolmansien maiden viranomaisille EU:n ja Australian sopimukseen tekemän yhteisen julistuksen mukaisesti. Yhteisessä uudelleen tarkastelussa sovellettiin samaa menetelmää kuin vastaavissa PNR-tietojen siirtoa koskevien sopimusten yhteisissä tarkasteluissa Yhdysvaltojen kanssa (vuosina 2005 ja 2013) ja Kanadan kanssa (vuonna 2008). Menetelmän ensimmäisessä vaiheessa Euroopan komissio lähetti Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle kyselylomakkeen ennen yhteistä tarkastelua. Australian tulli- ja rajavartiolaitos vastasi siihen kirjallisesti ennen yhteistä tarkastelua. Toisessa vaiheessa EU:n lähettämä ryhmä vieraili Australian tulli- ja rajavartiolaitoksen yksikössä, jossa analysoidaan matkustajatietoja. Kolmannessa vaiheessa Australian tulli- ja rajavartiolaitoksen, Australian ulkoasiain- ja kauppaministeriön, Australian tietosuojavaltuutetun ja Australian tietosuojaviranomaisen edustajat ja EU:n ryhmä keskustelivat yksityiskohtaisesti sopimuksen täytäntöönpanosta. Ennen yhteistä tarkastelua Australian tulli- ja rajavartiolaitos toimitti EU:n ryhmälle yksityiskohtaiset asiakirjat siitä, miten sen käsittelee PNR-tietoja. Näihin kuuluivat PNR-tietojen valvontakehys, jossa määritellään kattavasti PNR-tietojen käsittelyssä käytettävät automaattiset ja manuaaliset valvontajärjestelmät ja tarkastusmenettelyt, muita sisäisiä toimintaan liittyviä asiakirjoja, PNR-tietojen käsittelyyn liittyvää yksityisyydensuojaa koskeva vaikutustenarviointi sekä Australian tietosuojaviranomaisen tuoreet tarkastusraportit. EU:n edustajat totesivat, että Australia on pannut sopimuksen täytäntöön täysimääräisesti siinä vahvistettujen ehtojen mukaisesti. Australia noudattaa sopimukseen perustuvia tietosuojatakeita koskevia velvoitteittaan ja käsittelee PNR-tietoja sopimuksessa määrättyjen edellytysten mukaisesti. Australia ei käsittele sopimuksen nojalla saamiinsa PNR-tietoihin sisältyviä arkaluonteisia tietoja, ja se etsii aktiivisesti keinoja parantaa edelleen arkaluonteisten tietojen automaattista tunnistamista ja poistamista. Australia arvioi PNR-tietoja erittäin kohdennetusti riski-indikaattoreiden pohjalta, mikä minimoi henkilötietoihin pääsyn. Australian tietosuojavaltuutettu valvoo sopimuksen mukaista PNR-tietojen käsittelyä täysin riippumattomasti. Australia ansaitsee kiitokset siitä, miten se soveltaa PNRGOV-standardiin perustuvaa tarjontamenetelmää (”push-menetelmä”). Australia on laajentanut tarjontamenetelmän kattamaan myös kaikki ne lentoyhtiöt, jotka eivät kuulu sopimuksen soveltamisalaan. Tämä on tervetullut toimenpide, vaikka se ei kuulukaan sopimuksen soveltamisalaan. Lisäksi Australia on edelläkävijä PNRGOV-standardiin perustuvan viestimuodon kehittämisessä ja edistämisessä maailmanlaajuisesti. Se pyrkii aikaansaamaan PNR-tietojen siirtämistä koskevan maailmanlaajuisen standardin tekemällä yhteistyötä yksittäisten lentoyhtiöiden kanssa sekä Maailman tullijärjestön (WCO), Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) ja Kansainvälisen ilmakuljetusliiton (IATA) puitteissa. Osapuolet aikovat yhdistää seuraavan sopimusta koskevan yhteisen tarkastelun vuoden 2016 puolivälissä suoritettavaan sopimuksen yhteiseen arviointiin. Sopimuksen täytäntöönpanossa on kiinnitettävä enemmän huomiota lainvalvontaviranomaisten yhteistyöhön, joka perustuu PNR-tiedoista saatujen analyyttisten tietojen jakamiseen. Australiaa pyydetään lisäämään toimenpiteitä vastavuoroisuuden varmistamiseksi ja oma-aloitteisesti jakamaan PNR-tiedoista johdettuja analyyttisiä tietoja EU:n jäsenvaltioiden ja tarvittaessa Europolin ja Eurojustin kanssa. Samalla osapuolten, jotka vastaanottavat tällaisia tietoja EU:n puolella, olisi annettava Australian tulli- ja rajavartiolaitokselle riittävästi palautetta tietojen käytöstä ja niiden avulla aikaansaaduista tuloksista. Australiaa myös pyydetään luomaan raportointimekanismi, jonka avulla se voi ilmoittaa jäsenvaltioille, jos se toimittaa sopimuksen perusteella saamiaan PNR-tietoja tai tällaisia tietoja sisältäviä analyyttisia tietoja kolmannelle maalle. Lisäksi Australian olisi jatkossakin varmistettava, että sopimuksen mukaiset takeet koskevat myös PNR-tietoja, jotka toimitetaan Australian tulli- ja rajavartiolaitoksen muille yksiköille tai muille Australian viranomaisille. Sen estämättä, mitä sopimuksen 24 artiklan 4 kohdassa määrätään sopimuksen yhteisestä arvioinnista neljä vuotta sen voimaantulon jälkeen, alustavasti on arvioitu, onko PNR-tiedoista hyötyä terrorismin ja muiden vakavien kansainvälisten rikosten torjunnassa. Alustavan arvioinnin tuloksena oli, että Australian tulli- ja rajavartiolaitos pystyi PNR-tietojen käsittelyn ansiosta toteuttamaan kaikista matkustajista tuloksekkaan riskinarvioinnin viimeistään 72 tuntia ennen lennon alkua. Australian tulli- ja rajavartiolaitos käsittelee PNR-tietoja arvioidakseen matkustajia koskevia tietoja sellaisten kohdentamissääntöjen mukaisesti, joihin voi sisältyä useita riski-indikaattoreita. Jos riski-indikaattoreihin perustuvan arvioinnin pohjalta näyttää siltä, että tiettyyn matkustajaan saattaa liittyä erityisen suuri riski, PNR-tiedot ja muut lainvalvontaan liittyvät tiedot toimitetaan analyytikolle jatkotarkastelua varten sen määrittämiseksi, aiheutuuko matkustajasta suuri riski. Tarkoituksena on tunnistaa ne matkustajat, jotka on otettava erilleen lennon saavuttua maahan. Kun varhaisessa vaiheessa tunnistetaan matkustajat, joihin saattaa liittyä suuri riski, Australian tulli- ja rajavartiolaitos voi valmistautua toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet matkustajien saapuessa, kohdentaa tarkemmin toimenpiteet ja toisaalta helpottaa laillisten matkustajien matkustamista minimoimalla heille aiheutuva häiriö. Australian tulli- ja rajavartiolaitoksen mukaan PNR-tietojen analysointi yhdessä muiden tietojen kanssa on keskeisessä asemassa, jotta se voi tunnistaa ennen lennon saapumista ne matkustajat, joihin liittyy terrorismin, huumausaineiden kaupan, henkilötietopetoksen, ihmiskaupan ja muiden vakavien kansainvälisten rikosten torjunnan kannalta erityisen suuri riski. Australian tulli- ja rajavartiolaitos on esittänyt esimerkkejä PNR-tietojen käytöstä. Tämän kertomuksen liitteenä oleva yhteistä tarkastelua koskeva kertomus jakautuu kolmeen osaan. Luvussa 1 esitetään yleiskatsaus tarkastelun taustasta ja tarkoituksesta sekä suoritustavoista. Luvussa 2 esitellään yhteisen tarkastelun keskeiset tulokset. Lukua täydentää liite A, joka sisältää kyselylomakkeen ja Australian tulli- ja rajavartiolaitoksen vastaukset siihen. Luvussa 3 esitellään tarkastelun yleiset päätelmät. Liitteessä B luetellaan tarkastelun suorittaneiden EU:n ja Australian ryhmien kokoonpano. Australian tulli- ja rajavartiolaitoksen antamat esimerkit PNR-tietojen käytöstä Australiassa ovat liitteessä C.