Ehdotus: neuvoston asetus (EY) N:o yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 /* KOM/2001/0293 lopull. - ACC 2001/0131 */



Virallinen lehti nro 270 E , 25/09/2001 s. 0024 - 0076



Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 21. päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2820/98 [1] voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2001. Komissio hyväksyi vuonna 1994 yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) asemaa koskevia suuntaviivoja kymmenvuotiskaudelle 1995-2004 [2]. Kyseisten suuntaviivojen täytäntöönpanemiseksi tarvitaan uusi asetus loppukaudeksi eli vuosille 2002-2004. Näissä perusteluissa on tarkoitus selittää uutta asetusta koskevaa ehdotusta. [1] EYVL L 357, 30.12.1998, s. 1. [2] KOM(94) 212 lopullinen. 2. Vuonna 1994 hyväksytyissä suuntaviivoissa tehtiin useita merkittäviä muutoksia aikaisempaan. Euroopan unionin GSP-järjestelmässä on korvattu vuodesta 1995 lähtien perinteinen lähestymistapa myöntää rajoitetuille määrille tulliton markkinoillepääsy porrastusmenettelyllä, jossa myönnetään rajoitettuja etuuksia rajoittamattomille määrille. Samaan aikaan annettiin uudet etuuksien asteittaista vähentämistä koskevat säännöt, jotka mahdollistavat tiettyjen vietävien tuotteiden alojen jättämisen järjestelmän ulkopuolelle yksittäisten edunsaajamaiden osalta. Samalla tarjottiin lisäetuuksia erityisillä kannustusmenettelyillä, millä pyrittiin edistämään kestävän kehityksen tavoitteita ja erityisesti työntekijöiden oikeuksien ja ympäristönsuojelua. 3. Koska useimmat näistä järjestelyistä olivat ensimmäistä kertaa käytössä, niiden vaikutuksia oli vaikea ennakoida. Monet ennen niiden hyväksymistä esiin tuodut pelot ovat kuitenkin osoittautuneet perusteettomiksi. Esimerkiksi päätös luopua kiintiöistä ja katoista ei johtanutkaan etuuskohtelulla tapahtuvan tuonnin äkilliseen kasvuun. Koska monet nyt voimassa olevan asetuksen säännöksistä ovat selvästi liian varovaisia ja monimutkaisia, niitä olisi yksinkertaistettava. 4. Toisaalta jotkut tavoitteet, joiden perusteella nykyiset säännöt muotoiltiin, eivät olekaan toteutuneet. Erityisten kannustusmenettelyjen mahdolliset edunsaajat ovat olleet haluttomia käyttämään niille tarjottuja mahdollisuuksia hyödykseen. Tämän vuoksi vaikuttaa tarpeelliselta mukauttaa menettelyjen käytännön toteutusta koskevia toimenpiteitä. 5. Tämä GSP-asetus on ensimmäinen, jossa kootaan kaikki aikaisemmin eri asetuksilla säädellyt järjestelyt, menettelyt ja alat yhteen. Se ei kuitenkaan riitä kaikkien sääntöjen ja menetelmien yhdenmukaistamiseen täysin. Vuoden 1994 suuntaviivoissa yksinkertaistamisen tarve todetaan selkeästi. Ehdotetut muutokset ovat valtaosin tämän tavoitteen mukaisia eikä niistä aiheudu sisällöllisiä muutoksia. I. Porrastukset 6. Vuoden 1994 suuntaviivoissa suosittu lähestymistapa korvata kiintiöt ja katot porrastusmekanismilla, jossa etuudet eriytetään tavaroiden arkuuden mukaan, on osoittautunut oikeaksi. Aremmilla tuotteilla on yleensä vahvempi tullisuoja ja niiden osalta myönnetään pienempiä etuuksia kun taas vähemmän aroille tuotteille, joiden tullit ovat tavallisesti matalammat, myönnetään suurempia etuuksia. Toisin sanoen korkeampiin tulleihin liittyy usein etuuksien pienuus ja matalampiin tulleihin suuremmat etuudet. Niinpä neljän tuoteluokan keskimääräisten tullien erojen ollessa suhteutetut neljän etuusluokan välisiin eroihin, jokaisen luokan edut ovat porrastusmekanismin avulla samat. 7. Näin ei käytännössä kuitenkaan tullien asteittaisen poistamisen vuoksi enää ole. Kutakin tuoteluokkaa koskevien etuuksien väliset erot ovat nyt paljon suuremmat kuin keskimääräisten tullien erot. Tämän vuoksi nykyisen porrastusmekanismin kullekin neljälle tuoteluokalle tarjoamat tullinalennukset ovat yhä epätasaisemmat. Muiden kuin arkojen tuotteiden ja puoliarkojen tuotteiden suhteellisen suuret etuudet johtavat suhteellisen matalista tulleista huolimatta keskimäärin neljän prosenttiyksikön suuruisiin alennuksiin. Sen sijaan vaikka arkojen ja erittäin arkojen tuotteiden tullit ovat korkeammat, näiden tuoteluokkien melko vähäiset etuudet johtavat vain kahden prosenttiyksikön tai usein sitä pienempiin alennuksiin. 8. Tämän vuoksi ei ole yllättävää, että järjestelmän hyödyntämisaste kahden vähemmän aran tuoteluokan osalta on selvästi suurempi kuin kahden muun luokan osalta. Hyödyntämisaste muiden kuin arkojen tuotteiden ja puoliarkojen tuotteiden osalta on nyt noin 45 prosenttia, arkojen tuotteiden osalta vain 37 prosenttia ja erittäin arkojen tuotteiden osalta 32 prosenttia. Tämän vuoksi vaikuttaa tarpeelliselta parantaa arempien tuotteiden etuuskohtelua. 9. Vuoden 1994 suuntaviivoissa kaavailtiin porrastusmekanismia, jossa olisi ainoastaan kaksi tuoteluokkaa, arat ja muut kuin arat tuotteet, mikä vaikuttaakin asianmukaisemmalta kuin nyt voimassa olevassa asetuksessa vahvistetut neljä luokkaa. Luokkien määrää olisi tämän vuoksi vähennettävä kahteen eli arkoihin tuotteisiin ja muihin kuin arkoihin tuotteisiin. Muiden kuin arkojen tuotteiden luokittelu olisi säilytettävä nykyisellään, mutta kaikki muut tuotteet, jotka on nykyisin luokiteltu puoliaroiksi, aroiksi tai erittäin aroiksi, olisi koottava yhteen uudeksi arkojen tuotteiden luokaksi. 10. Kuten nyt voimassa olevan asetuksen mukaisesti muilla kuin aroilla tuotteilla olisi jatkossakin oltava tulliton pääsy yhteisön markkinoille, kun taas uudelle arkojen tuotteiden luokalle olisi myönnettävä tullinalennus, jonka olisi oltava sama kaikille kyseisen luokan tuotteille. Alennuksen olisi oltava määrältään riittävän houkutteleva ja sen lisäksi vuoden 1994 suuntaviivoissa edellytetyn tasapuolisuusperiaatteen mukainen. 11. Tämän periaatteen mukaisesti yhteisön yleisellä tullietuusjärjestelmällä olisi pyrittävä edelleen yleiseen ja tasapuoliseen vapauttamiseen aikaisempiin järjestelmiin verrattuna ottaen huomioon etuusmarginaalin vaikutus etuuskohtelukaupan mahdolliseen määrään. Kaupan asteittaisen vapauttamisen tuloksena mahdollisen etuuskohtelukaupan määrä on pienentynyt huomattavasti; samoin ovat pienentyneet etuusmarginaalit. 12. Etuudet, jotka on määritelty prosenttiosuutena suosituimmuustullista, pienenevät kun suosituimmuustullia alennetaan. GSP-etuuksien heikkenemisen jatkumisen pysäyttämiseksi vaikuttaisi paremmalta määritellä etuudet suosituimmuustullin kiinteämääräisinä alennuksina eli määrittelemällä alennukselle tietynsuuruinen prosenttimäärä. 13. Kun nyt voimassa oleva GSP-asetus annettiin, GSP-järjestelmän tarjoama keskimääräinen kauppapainotteinen etuusmarginaali oli 3,68 prosenttia. Tällä hetkellä keskimääräinen tullinalennus muille kuin aroille tuotteille ja puoliaroille tuotteille on samaa suuruusluokkaa, mikä vaikuttaa riittävän houkuttelevalta. Tämän vuoksi 3,5 prosenttiyksikön kiinteämääräinen suosituimmuustullin alennus vaikuttaisi asianmukaiselta kaikille aroille tuotteille. 14. Useimpien arkojen tuotteiden etuuskohtelu olisi kiinteämääräisen 3,5 prosentin alennuksen myötä sama tai hieman parempi kuin nyt voimassa olevan asetuksen perusteella; pieni joukko tuotteita saisi vähemmän suotuisan kohtelun. 15. Paljoustullien suurten erojen vuoksi niitä ei kuitenkaan voida alentaa kiinteämääräisesti. Tämän vuoksi nykyinen järjestelmä, jossa niitä alennetaan prosenttiosuudella, olisi pidettävä voimassa. Järjestelmän yksinkertaistamiseksi yhdenmukaista 30 prosentin alennusta olisi sovellettava kaikkiin asianomaisiin tuotteisiin. 16. Nykyisten paljoustullien alarajaa koskevat säännöt, joiden mukaan tulleista vapautetaan kokonaan, jos tullin määräksi tulisi etuuden jälkeen alle 0,5 euroa, olisi muutettava siten, että alarajaksi tulisi kaksi euroa. II. Etuuksien asteittainen vähentäminen 17. Vuoden 1994 suuntaviivoissa asetetaan selkeästi tavoitteeksi kohdentaa etuuskohtelu niihin kehitysmaihin, jotka sitä eniten tarvitsevat. Tässä asetuksessa tähän tavoitteeseen pyritään erilaisilla säännöillä, jotka mahdollistavat ensinnäkin maiden jättämisen etuuskohtelun ulkopuolelle ja toisaalta yksittäisten edunsaajamaiden tiettyjen tuotannonalojen etuuksien asteittaisen vähentämisen. Jotkut alat eivät lisäksi kuulu järjestelmän piiriin pelkästään siitä syystä, että ne eivät ole kuuluneet siihen kyseisten maiden osalta ennenkään. Vaikka tätä asiaa koskevat säännöt vaikuttavat melko monimutkaisilta, niillä kaikilla on perusteensa. Kaiken kaikkiaan ne ovat osa järjestelmää, jossa on merkillepantavaa tasapaino etuuksien suuruuden ja etuuksiin oikeutettujen maiden luettelon välillä. 18. Maiden jättämisessä etuusjärjestelmän ulkopuolelle on saatettava ajan tasalle toinen kahdesta perusteesta, henkeä kohti laskettu bruttokansantulo. Säännöllisesti tarkistettavan, tasapuolisen perusteen käyttöön ottamiseksi olisi käytettävä raja-arvoa, jonka mukaan Maailmanpankki luokittelee maita korkean tulotason maiksi. 19. Järjestelmän puolueettomuuden lisäämiseksi edunsaajamaiden luetteloa olisi tarkistettava vuosittain. 20. Tämä saattaisi kuitenkin johtaa ennakoimattomuuteen. Tämän vuoksi olisi parempi vaatia, että maan olisi täytettävä järjestelmän ulkopuolelle jättämistä koskevat perusteet kolmen peräkkäisen vuoden ajan ennen kuin se poistetaan edunsaajamaiden luettelosta. 21. Tasapuolisen kohtelun takaamiseksi kaikille maille luettelosta poistetut maat olisi otettava takaisin luetteloon, jos ne eivät täytä ulkopuolelle jättämistä koskevia perusteita kolmen peräkkäisen vuoden aikana. 22. Etuuksien asteittaisessa vähentämisessä olisi pidettävä voimassa molemmat perussäännöt: ns. "leijonanosaa" koskeva lauseke ja etuuksien asteittaista vähentämistä koskeva mekanismi. Jotta asteittainen vähentäminen olisi puolueettomampaa ja automaattista, sitä olisi myös sovellettava säännöllisemmin, kerran vuodessa. 23. Tätä muutosta pitäisi tasapainottaa lisävaatimuksella, jonka mukaan etuuksia vähennettäisiin asteittaisesti ainoastaan, jos edunsaajamaa täyttää jonkin siihen liittyvistä perusteista kolmen peräkkäisen vuoden aikana. Tämän edellytyksen katsotaan täyttyvän myös silloin, kun kolmen vuoden aikana täyttyvä peruste ei ole joka vuosi sama. 24. Tämä vaatimus parantaisi ennakoitavuutta. Edunsaajamaille olisi ilmoitettava laskelmien tuloksista ja niille olisi annettava tilaisuus esittää huomautuksensa. Jos jotkin alat täyttävät asteittaista vähentämistä koskevat edellytykset kahden vuoden ajan, on todennäköistä, että niin käy myös kolmantena vuotena. Näin ollen maat ja niiden kaupan alan toimijat saisivat eräänlaisen ennakkovaroituksen. Tämän ansiosta asteittaista vähentämistä voitaisiin puolestaan soveltaa nopeammin - jo vuoden kuluttua päätöksen tekemisestä - ja täysimääräisesti alusta alkaen. 25. Etuuksien asteittaisen vähentämisen täytäntöönpano nyt, viimeisimpien tilastojen perusteella, poistaisi GSP:n piiristä yli puolet siitä kaupan määrästä, joka kuuluisi sen piiriin ilman kyseisen menettelyn soveltamista. Asteittaisen vähentämisen edellytysten täyttymistä kolmena peräkkäisenä sen toteuttamista edeltävänä vuotena koskeva vaatimus vähentäisi 20:lla niitä aloja, joita asteittainen etuuksien vähentäminen koskisi. 26. Vuoden 1994 suuntaviivoissa ei ole, kuten ei nyt voimassa olevassa asetuksessakaan, huomioitu mahdollisuutta peruuttaa asteittaista vähentämistä, jos perusteet eivät enää täyty. Tällaisesta mahdollisuudesta olisi säädettävä, samasta syystä kuin maiden jättämisessä järjestelmän ulkopuolelle. 27. Heti kun neuvosto on antanut uuden GSP-asetuksen, komissio valmistelee niitä aloja koskevan tarkistuksen, joita koskevia etuuksia on uuden järjestelmän mukaisesti asteittain vähennettävä. Tämän tarkistuksen tulokset tulevat voimaan 1. tammikuuta 2003. III. Erityiset kannustusmenettelyt 28. Erityiset kannustusmenettelyt eivät ole menestyneet niitä hyväksyttäessä toivotulla tavalla. Tämä johtuu varmasti monista syistä, joista yksi saattaa olla näiden järjestelyjen suhteellisen pieni etuusmarginaali. Toinen syy voi olla tavanomaisten etuuksien lisäksi edunsaajalle myönnettävien lisäetuuksien erittäin monimutkainen laskutapa tavanomaisten etuuksienkin laskemisen ollessa jo vaikeaa. Maat saattavat jättää näiden menettelyjen etuuksien hakemisen jo sen vuoksi, että ne eivät kykene arvioimaan niitä. 29. Jotta nykyinen suuntaus, jonka mukaan edunsaajamaat suhtautuvat aikaisempaa kiinnostuneemmin näihin järjestelyihin, vahvistuisi, nämä järjestelyt olisi saatava houkuttelevammiksi. Nyt voimassa olevan järjestelmän mukaisesti mutta sen yksinkertaistamiseksi lisäetuudet olisi määriteltävä siten, että ne kaksinkertaistavat yleiset etuudet eli niiden olisi tarjottava kiinteämääräinen 3,5 prosentin lisäalennus suosituimmuusarvotulleista ja toiset 30 prosenttia lisäalennusta paljoustulleista. Tämän säännön etuna olisi myös se, että se on helppo ymmärtää. 30. Erityisten kannustusmenettelyjen etu on nykyisellään sovellettavissa myös niihin aloihin, joilta etuuksia on kyseisen maan osalta asteittain vähennetty, mutta vain niissä tapauksissa, joissa vähentäminen on tapahtunut asteittaisen vähentämisen mekanismilla (eikä "leijonanosalausekkeen" mukaisesti). Jotta menettelyt olisivat houkuttelevampia myös edistyneemmille kehitysmaille (joihin etuuksien asteittaista vähentämistä todennäköisemmin sovelletaan ja jotka todennäköisemmin täyttävät työntekijöiden oikeuksia koskevat edellytykset), etuus olisi myönnettävä myös niissä tapauksissa, joissa asteittainen vähentäminen perustuu "leijonanosalausekkeeseen". 31. Nykyisellään työntekijöiden oikeuksien suojelua koskeviin kannustusmenettelyihin liittyy kaksi edellytystä: maan on täytettävä järjestelyjen edunsaajamaan edellytykset ja maasta vietäessä on todistettava, että tuotteet on valmistettu kyseisten työnormien mukaisesti. Tämä koskee kaikkia tuotantopanoksia, jopa tuotuja. Tällainen vaatimus on kohtuuton, sillä edunsaajamaa ei voi tätä valvoa. Tämän vuoksi tästä vaatimuksesta olisi luovuttava. 32. Työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevat erityiset kannustusmenettelyt liittyivät alunperin ILO:n yleissopimuksiin nro 87, 98 ja 138. Työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevan ILO:n julistuksen mukaisesti kyseisiä periaatteita ja oikeuksia ovat järjestäytymisoikeus ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden tosiasiallinen tunnustaminen, kaikkien pakkotyön muotojen poistaminen, lapsityövoiman käytön tosiasiallinen poistaminen sekä työelämään ja koulutukseen liittyvän syrjinnän poistaminen. Jotta erityinen kannustusmenettely olisi "perustyönormien" mukainen, edunsaajamailta olisi edellytettävä myös ILO:n yleissopimusten nro 29, 100, 105, 111 ja 182 tosiasiallista noudattamista. 33. Ympäristönsuojelua koskeviin erityisjärjestelyihin liittyviä kansainvälisesti sovittuja normeja ja kansainvälisesti tunnustettua sertifiointijärjestelmää ei ole vieläkään olemassa. Nämä asiat kuitenkin edistyvät, ja on mahdollista, että kansainvälisen trooppisen puun järjestön (ITTO) normeja täydennetään lähitulevaisuudessa. Toisaalta myös jotkut kansalliset sertifiointijärjestelmät ovat saaneet tietyssä määrin kansainvälistä tunnustusta. Jotta nämä seikat voitaisiin ottaa huomioon, asetusehdotuksen sanamuoto on yleisempi kuin nyt voimassa olevassa asetuksessa. Uudistettaessa GSP-järjestelmää seuraavaa kymmenvuotiskautta varten olisi harkittava erityisesti ympäristösuojelua koskevan erityisen kannustusmenettelyn soveltamisalan ja edellytysten laajentamista. IV. Vähiten kehittyneiden maiden erityisjärjestelyt 34. Tässä asetusehdotuksessa otetaan huomioon uusi asetus, jolla myönnetään tulliton pääsy yhteisön markkinoille käytännössä kaikille vähiten kehittyneiden maiden tuotteille. V. Huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyt 35. Kun nykyistä GSP-asetusta valmisteltiin, pyrittiin eroon epäjohdonmukaisuuksista huumausaineita koskevan järjestelmän etuuksien, joita myönnettiin ilman ennakkovaatimuksia, ja erityisten kannustusmenettelyjen ehdollisten etuuksien välillä. On välttämätöntä luoda jonkinlainen seurantajärjestelmä sen varmistamiseksi, että huumausaineita koskeva järjestelmä tuottaa sellaisia tuloksia, joita varten etuuksia myönnetään. Tavoitteena on kestävän kehityksen edistäminen niiden olosuhteiden parantamiseksi, joissa edunsaajamaat pyrkivät torjumaan huumausaineiden tuotantoa ja kauppaa. Kestävä kehitys edellyttää ensinnäkin uusien työpaikkojen luomista kaikilla talouden aloilla, mukaan luettuna teollisuus, jota varten GSP-järjestelmä alun perin perustettiin. Tämä puolestaan edellyttää tarjonnan parantamista ja viennin monipuolistamista, vakaata kehitystä ILO:n perustyönormien tosiasiallisen täytäntöönpanon avulla sekä ympäristönsuojelua erityisesti trooppisten metsien kestävä hoito ja käyttö mukaan luettuina. 36. Komissiolla olisi oltava selkeä käsitys siitä, missä määrin nämä järjestelyt todella edistävät tavoitteiden saavuttamista. Sen olisi tämän vuoksi seurattava järjestelyjen soveltamista sekä niiden vaikutuksia ottaen huomioon riippumattomien kansainvälisten järjestöjen ja muiden tahojen toteuttamat arvioinnit, ja sen olisi vaihdettava edunsaajamaiden kanssa näkemyksiä näistä arvioinneista. Vaikka järjestelyjen käyttöä ei voidakaan arviointien perusteella keskeyttää ennen vuotta 2004, niiden avulla pitäisi muodostaa käsitys, kannattaako niitä enää sen jälkeen jatkaa. VI Väliaikainen peruuttaminen 37. GSP-järjestelmää olisi yleisesti ottaen käytettävä aiempaa laajemmin välineenä keskeisten työnormien edistämiseen. Tämän vuoksi ehdotetaan, että kyseisten normien vakava ja järjestelmällinen rikkominen voisi olla yksi syy GSP-etuuksien väliaikaiselle peruuttamiselle. Syiden joukkoon ehdotetaan lisättäväksi myös tiettyjen tuotteiden tuotannon aiheuttamat merkittävät ympäristövahingot. 2001/0131 (ACC) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [3]: [3] EYVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [4], [4] EYVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: 1) Euroopan yhteisö on myöntänyt vuodesta 1971 kehitysmaille kauppaetuuksia yleisessä tullietuusjärjestelmässään. 2) Järjestelmän soveltamista vuosina 1995-2004 koskevat suuntaviivat on määritelty 1 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa komission tiedonannossa neuvostolle [5]. [5] KOM(94)212 lopullinen. 3) Yleistä tullietuusjärjestelmää sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2001 saakka 21 päivänä joulukuuta 1998 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2820/98 [6]. Järjestelmän soveltamista olisi jatkettava sen jälkeen 31 päivään joulukuuta 2004 samojen suuntaviivojen mukaisesti. [6] EYVL L 357, 30.12.1998, s. 1. 4) Siihen olisi sisällytettävä monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999 alkaen 31 päivään joulukuuta 2001 annetun asetuksen (EY) N:o 2820/98 muuttamisesta tullittomuuden laajentamiseksi koskemaan vähiten kehittyneistä maista peräisin olevia tuotteita ilman määrällisiä rajoituksia 28 päivänä helmikuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 416/2001 [7] säännökset. [7] EYVL L 60, 1.3.2001, s. 43. 5) Huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyjä olisi seurattava tarkasti tämän asetuksen voimassaolon ajan sen määrittelemiseksi, kannattaako niitä pitää voimassa sen jälkeen. 6) Etuudet olisi eriytettävä tuotteiden arkuuden mukaan. Luokittelu kahteen ryhmään, arat tuotteet ja muut kuin arat tuotteet, olisi riittävä. 7) Muiden kuin arkojen tuotteiden tullien suspendoimista olisi jatkettava, ja arkojen tuotteiden tulleihin olisi sovellettava tullinalennusta. 8) Tällaisen alennuksen olisi oltava riittävä kannustaakseen kaupan alan toimijoita hyödyntämään järjestelmän tarjoamia mahdollisuuksia. Arvotullien alennuksen olisi tämän vuoksi oltava kiinteä 3,5 prosenttiyksikköä suosituimmuustullista ja paljoustulleja olisi alennettava 30 prosentilla. Jos kyseisistä tulleista on määritelty vähimmäistulli, sitä ei sovelleta. 9) Tullit suspendoidaan kokonaan, jos arvotulli on suosituimmuuskohtelun vuoksi enintään yksi prosentti tai paljoustulli enintään kaksi euroa. 10) Säännöksiä edunsaajamaiden jättämisestä soveltamisalan ulkopuolelle niiden kehitysasteen vuoksi sovellettaisiin kerran vuodessa. Maa voitaisiin kuitenkin jättää soveltamisalan ulkopuolelle ainoastaan, jos se täyttää soveltamisalan ulkopuolelle jättämisen edellytykset kolmena peräkkäisenä vuotena, ja se olisi otettava takaisin järjestelmään, kun se ei täytä kyseisiä edellytyksiä kolmena peräkkäisenä vuotena. 11) Maat, jotka ovat olleet tähän saakka soveltamisalan ulkopuolella, olisi pidettävä tämän asetuksen ensimmäisenä soveltamisvuotena soveltamisalan ulkopuolella. 12) Etuuksien asteittaista vähentämistä aloittain koskevia säännöksiä olisi sovellettava kerran vuodessa. Alaan liittyviä etuuksia voitaisiin kuitenkin vähentää asteittain ainoastaan, jos se täyttää etuuksien asteittaisen vähentämisen edellytykset kolmena peräkkäisenä vuotena, ja kyseinen ala olisi otettava takaisin järjestelmään, kun se ei täytä kyseisiä edellytyksiä kolmena peräkkäisenä vuotena. 13) Aloihin, joihin on sovellettu tähän saakka etuuksien asteittaista vähentämistä koskevaa menettelyä, sovelletaan kyseistä menettelyä tämän asetuksen ensimmäisenä soveltamisvuotena. 14) Erityisten kannustusmenettelyjen mukaisten tullietuuksien olisi oltava yhtä suuret kuin yleisten järjestelmien mukaiset etuudet, jolloin etuuden määrä kaksinkertaistuu. 15) Erityisissä kannustusmenettelyissä olisi myönnettävä yleisten järjestelmien mukaisten etuuksien kanssa samansuuruiset tullietuudet kaikilla aloilla, joihin on sovellettu etuuksien asteittaista vähentämistä. 16) Työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevien erityisten kannustusmenettelyjen käytön edellytyksenä olisi oltava kaikkien työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevassa Kansainvälisen työjärjestön (ILO) julistuksessa tarkoitettujen työnormien tosiasiallinen soveltaminen. 17) Komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 [8] säädettyjä alkuperäselvitystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevia yleisiä sääntöjä sekä tullivelkaa koskevia sääntöjä, erityisesti neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 [9] 220 artiklan 2 kohdan b alakohtaa, olisi sovellettava työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevien erityisten kannustusmenettelyjen mukaisiin tullietuuksiin. [8] EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1. [9] EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1. 18) Ympäristönsuojelua koskevissa erityisissä kannustusmenettelyissä olisi otettava huomioon kansainvälisesti sovittuja normeja ja sertifiointijärjestelmiä koskeva kehitys. 19) Etuuksien väliaikaisen peruuttamisen perusteiden joukkoon olisi otettava minkä tahansa työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevassa ILO:n julistuksessa tarkoitetun työnormin vakava ja toistuva rikkominen sekä merkittävät haitalliset ympäristövaikutukset. 20) Kaikkien Myanmarista peräisin olevien tuotteiden tullietuuksien väliaikaista peruuttamista olisi jatkettava, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Yhteisön yleistä tullietuusjärjestelmää sovelletaan vuosina 2002, 2003 ja 2004 tämän asetuksen säännösten mukaisesti. 2. Tässä asetuksessa säädetään: - yleisistä järjestelyistä, - vähiten kehittyneiden maiden erityisjärjestelyistä, - huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyistä, - työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevasta erityisestä kannustusmenettelystä, ja - ympäristönsuojelua koskevasta erityisestä kannustusmenettelystä. I OSASTO Yleiset säännökset 2 artikla Kunkin 1 artiklan 2 kohdassa luetellun järjestelyn ja menettelyn edunsaajamaat on lueteltu liitteessä I. 3 artikla 1. Edunsaajamaa poistetaan liitteestä I, kun se on täyttänyt kolmen peräkkäisen vuoden ajan seuraavat edellytykset: - Maailmanpankki on luokitellut sen korkean tulotason maaksi, ja - liitteessä II määritelty kehitysindeksi on korkeampi kuin -1. 2. Jos liitteestä I poistettu maa tai alue ei ole kolmen peräkkäisen vuoden aikana täyttänyt 1 kohdassa mainittuja edellytyksiä, se sisällytetään uudestaan liitteeseen I. 3. Komissio vahvistaa kunkin vuoden syyskuun 1 päivänä käytettävissä olevien viimeisimpien tietojen perusteella, mitkä edunsaajamaat täyttävät 1 kohdassa mainitut edellytykset. 4. Komissio ilmoittaa asiasta niille edunsaajamaille, jotka täyttävät 1 kohdassa mainitut edellytykset viimeisimmän sellaisen vuoden osalta, jolta tiedot ovat käytettävissä. 5. Komissio päättää ennen kunkin vuoden loppua 37 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen niiden edunsaajamaiden poistamisesta liitteestä I, jotka täyttävät 1 kohdassa mainitut edellytykset, sekä sellaisten maiden sisällyttämisestä kyseiseen liitteeseen, jotka täyttävät 2 kohdassa mainitut edellytykset. 6. Edellä olevan 5 kohdan mukaisesti tehty päätös tulee voimaan sen tekovuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivänä. 7. Komissio ilmoittaa 5 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä sekä sen voimaantulopäivästä kyseiselle edunsaajamaalle. 4 artikla Kunkin 1 artiklan 2 kohdassa luetellun järjestelyn ja menettelyn soveltamisalaan kuuluvat tuotteet luetellaan liitteessä IV. 5 artikla 1. Tässä asetuksessa säädettyjä tullietuuksia sovelletaan sellaisten tuotteiden tuontiin, jotka sisältyvät siihen edunsaajamaahan sovellettaviin järjestelyihin ja menettelyihin, josta ne ovat peräisin. 2. Alkuperätuotteen käsitteen määrittelyä, alkuperäselvitystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevista säännöistä tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen ja menettelyjen soveltamiseksi säädetään komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93. 3. Sen määrittämiseksi, onko jossakin alueellisessa ryhmässä jäsenenä olevassa edunsaajamaassa valmistettu tuote peräisin kyseisestä maasta, tuotteita, jotka ovat peräisin sellaisesta maasta, joka ei ole valmiiseen tuotteeseen sovellettavien järjestelyjen edunsaajamaa, kohdellaan kuin ne olisivat peräisin siitä maasta, jossa niitä on jatkojalostettu, jos molemmat maat kuuluvat samaan alueelliseen ryhmään ja niihin sovelletaan komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 mukaista alueellista kumulaatiota. 6 artikla 1. Tässä asetuksessa 'yhteisen tullitariffin mukaisilla tulleilla' tarkoitetaan tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 [10] liitteen I toisessa osassa määriteltyjä tulleja lukuun ottamatta tariffikiintiöiden mukaisesti vahvistettuja tulleja. [10] EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1. 2. Tässä asetuksessa 'alalla' tarkoitetaan mitä tahansa liitteessä III lueteltujen tuotteiden alaa. 3. Tässä asetuksessa 'komitealla' tarkoitetaan 36 artiklassa tarkoitettua yleisten tullietuuksien komiteaa. II OSASTO Tullietuudet 1 jakso Yleiset järjestelyt 7 artikla 1. Suspendoidaan kokonaan yhteisen tullitariffin mukaiset tullit liitteessä IV luetelluilta muilta kuin aroilta tuotteilta. 2. Alennetaan yhteisen tullitariffin mukaiset arvotullit 3,5 prosenttiyksiköllä liitteessä IV luetelluilta aroilta tuotteilta, jollei kyseisessä liitteessä säädetä toisin. 3. Alennetaan yhteisen tullitariffin mukaiset paljoustullit 30 prosentilla liitteessä IV luetelluilta aroilta tuotteilta, jollei kyseisessä liitteessä säädetä toisin. 4. Jos liitteessä IV lueteltujen arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaisiin tulleihin sisältyy arvo- ja paljoustulleja, paljoustullien määrää ei alenneta. 5. Jos 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuille tulleille on vahvistettu vähimmäistulli, sitä ei sovelleta. 6. Edellä 1-3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia ei sovelleta sellaisten alojen tuotteiden tuontiin, joita ei liitteen I mukaisesti oteta huomioon kyseisen alkuperämaan osalta. 7. Edellä 1-3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia ei sovelleta sellaisten alojen tuotteiden tuontiin, joiden osalta kyseiset tullietuudet on poistettu asianomaiselta alkuperämaalta 12 artiklan tai aikaisemman yhteisön yleistä tullietuusjärjestelmää koskevan asetuksen muiden samankaltaisten säännösten mukaisesti. 2 jakso Erityiset kannustusmenettelyt 8 artikla 1. Jollei III osaston säännöksistä muuta johdu, 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen niiden alojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaisia arvotulleja, jotka otetaan liitteen I mukaisesti huomioon kyseisen alkuperämaan osalta työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevissa erityisissä kannustusmenettelyissä, alennetaan lisäksi 3,5 prosenttiyksiköllä, jollei liitteessä IV säädetä toisin. Sellaisten tuotteiden paljoustulleja, joihin sovelletaan 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia, alennetaan lisäksi 30 prosentilla, jollei liitteessä IV säädetä toisin. 2. Työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevat erityiset kannustusmenettelyt eivät sisällä aloja, joita ei liitteen I mukaisesti oteta kyseisen alkuperämaan osalta huomioon yleisissä järjestelyissä. 3. Jollei IV osaston säännöksistä muuta johdu, niiden 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaisia arvotulleja, jotka otetaan liitteen IV mukaisesti huomioon ympäristönsuojelua koskevissa erityisissä kannustusmenettelyissä ja jotka ovat peräisin maasta, joka liitteen I mukaisesti kuuluu tämän menettelyn edunsaajiin, alennetaan lisäksi 3,5 prosenttiyksiköllä. Sellaisten tuotteiden paljoustulleja, joihin sovelletaan 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia, alennetaan lisäksi 30 prosentilla. 4. Edellä 1 ja 3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia sovelletaan samanaikaisesti, jos molemmissa kohdissa säädetyt edellytykset täyttyvät. 5. Yhteisen tullitariffin mukaiset tullit niiden tuotteiden tuonnissa, joihin ei 7 artiklan 7 kohdan mukaisesti sovelleta 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia, suspendoidaan kokonaan, jos kyseiset tuotteet otetaan niiden alkuperämaan osalta huomioon työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevissa erityisissä kannustusmenettelyissä. 6. Yhteisen tullitariffin mukaiset tullit niiden tuotteiden tuonnissa, jotka otetaan huomioon ympäristönsuojelua koskevissa erityisissä kannustusmenettelyissä ja jotka ovat peräisin maasta, johon ei 7 artiklan 7 kohdan mukaisesti sovelleta 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia, suspendoidaan kokonaan, jos kyseiset tuotteet ovat peräisin maasta, joka kuuluu tämän menettelyn edunsaajiin. 7. Edellä 1-3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia sovelletaan myös niiden tuotteiden tuonnissa, joihin ei 7 artiklan 7 kohdan mukaisesti sovelleta 7 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia. Näiden tuotteiden A-alkuperätodistuksen tai kauppalaskuilmoituksen kelpoisuus koskee ainoastaan 1 ja 3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia. 3 jakso Vähiten kehittyneiden maiden erityisjärjestelyt 9 artikla 1. Yhteisen tullitariffin mukaiset tullit suspendoidaan kokonaan kaikilta liitteen I mukaisesti vähiten kehittyneiden maiden erityisjärjestelyistä hyötyvistä maista peräisin olevilta yhteisen tullitariffin 1-97 ryhmään kuuluvilta tuotteilta, lukuun ottamatta 93 ryhmän tuotteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2-4 kohdan soveltamista. 2. CN-koodin 0803 00 19 tuotteita koskevia yhteisen tullitariffin mukaisia tulleja alennetaan vuosittain 20 prosentilla 1 päivästä tammikuuta 2002. Ne suspendoidaan kokonaan 1 päivästä tammikuuta 2006. 3. Nimikkeen 1006 tuotteita koskevia yhteisen tullitariffin mukaisia tulleja alennetaan 20 prosentilla 1 päivänä syyskuuta 2006, 50 prosentilla 1 päivänä syyskuuta 2007 ja 80 prosentilla 1 päivänä syyskuuta 2008. Ne suspendoidaan kokonaan 1 päivästä syyskuuta 2009. 4. Nimikkeen 1701 tuotteita koskevia yhteisen tullitariffin mukaisia tulleja alennetaan 20 prosentilla 1 päivänä heinäkuuta 2006, 50 prosentilla 1 päivänä heinäkuuta 2007 ja 80 prosentilla 1 päivänä heinäkuuta 2008. Ne suspendoidaan kokonaan 1 päivästä heinäkuuta 2009. 5. Kunnes yhteisen tullitariffin mukaiset tullit on kokonaan suspendoitu 3 ja 4 kohdassa olevien säännösten mukaisesti, jokaiselle markkinointivuodelle avataan tulliton yleinen tariffikiintiö näiden järjestelyjen edunsaajamaista peräisin olevia nimikkeen 1006 ja alanimikkeen 1701 11 10 tuotteita varten. Markkinointivuotta 2001/2002 koskevat ensivaiheen tariffikiintiöt ovat 2 517 tonnia esikuorittun riisin vastinarvona ilmaistuna nimikkeen 1006 tuotteille ja 74 185 tonnia valkoisen sokerin vastinarvona ilmaistuna alanimikkeen 1701 11 10 tuotteille. Jokaisena seuraavana markkinointivuotena kiintiöitä korotetaan 15 prosentilla suhteessa edellisen markkinointivuoden kiintiöihin. 6. Komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt 5 kohdassa tarkoitettujen kiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista 37 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissiota avustavat näiden kiintiöiden avaamisessa ja hallinnoinnissa yhteisten markkinajärjestelyjen hallintokomiteat. 7. Komissio seuraa tarkasti tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 2-4 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuontia. Jäsenvaltion taikka mikä tahansa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jota asia koskee, on ilmoitettava komissiolle välittömästi kaikki merkitykselliset tiedot, joiden perusteella etuuksien väliaikainen keskeyttäminen voi olla perusteltua. Jos komissio pitää tätä näyttöä riittävänä osoittamaan, että edellytykset etuuksien väliaikaiseen keskeyttämiseen täyttyvät, se toteuttaa kaikki aiheelliset toimenpiteet mahdollisimman nopeasti. 4 jakso huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyt 10 artikla 1. Yhteisen tullitariffin mukaiset arvotullit suspendoidaan kokonaan tuotteilta, jotka otetaan liitteen IV mukaisesti huomioon huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyissä ja jotka ovat peräisin maasta, joka kuuluu liitteen I mukaisesti näiden järjestelyjen edunsaajiin, jollei liitteessä IV säädetä toisin. 2. Komissio seuraa ja arvioi 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen vaikutuksia kiinnittäen huomiota kunkin edunsaajamaan: a) näiden järjestelyjen tullietuuksien käyttöön; b) huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisiin toimiin; c) sosiaaliseen kehitykseen ja erityisesti työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevassa ILO:n julistuksessa tarkoitetuissa ILO:n yleissopimuksissa määrättyjen normien noudattamiseen ja edistämiseen; d) ympäristöpolitiikkaan ja erityisesti trooppisten metsien kestävään hoitoon ja käyttöön. 3. Edellä 2 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitetussa arvioinnissa otetaan huomioon alalla toimivien kansainvälisten järjestöjen ja muiden tahojen toteuttamat arvioinnit. Komissio ilmoittaa arvioinnistaan kullekin edunsaajamaalle ja pyytää sitä esittämään huomautuksensa. Arviointi ei vaikuta 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen soveltamiseen vuoteen 2004 saakka eikä niiden mahdolliseen jatkamiseen sen jälkeen. 4. Komissio toteuttaa ennen vuoden 2004 loppua yleisen arvioinnin 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen tuloksista. Se ottaa arvioinnin tulokset huomioon laatiessaan suuntaviivat yleistä tullietuusjärjestelmää varten kymmenvuotisjaksolle 2005-2014. 5 jakso Yhteiset säännökset 11 artikla 1. Tässä asetuksessa säädettyjä tullietuuksia ei sovelleta tuotteisiin, joihin sovelletaan neuvoston asetusten (EY) N:o 384/96 [11] tai 2026/97 [12] mukaisia polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteitä, jos kyseisten toimenpiteiden taso perustuu sellaisista tuontihinnoista johdettuun vahinkomarginaaliin, joihin kyseiset tullietuudet eivät ole vaikuttaneet. [11] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. [12] EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1. 2. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa mainitaan tuotteet, joihin tullietuuksia ei 1 kohdan mukaisesti sovelleta. 12 artikla 1. Edellä 7 ja 10 artiklassa tarkoitetut tullietuudet poistetaan niiden edunsaajamaiden sellaisten alojen tuotteilta, jotka ovat täyttäneet kolmen peräkkäisen vuoden ajan jommankumman seuraavista edellytyksistä: a) kaikkien liitteessä IV lueteltujen kyseisen alan tuotteiden tuonti kyseisestä maasta on yli 25 prosenttia samojen tuotteiden tuonnista kaikista liitteessä I luetelluista maista tai kaikilta siinä luetelluilta alueilta; b) alan erikoistumisindeksi ylittää liitteessä II määritellyn kyseisen maan kehitysindeksiä vastaavan raja-arvon. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta: - edunsaajamaihin, joiden kehitysindeksi on pienempi kuin -2, - jos kaikkien liitteessä IV lueteltujen kyseisen alan tuotteiden tuonti edunsaajamaasta on enintään kaksi prosenttia samojen tuotteiden tuonnista kaikista liitteessä I luetelluista maista tai kaikilta siinä luetelluilta alueilta. 3. Jos ala, jota koskevat tullietuudet on poistettu tämän artiklan tai aikaisemman yhteisön yleistä tullietuusjärjestelmää koskevan asetuksen muiden samankaltaisten säännösten mukaisesti, ei ole kolmen peräkkäisen vuoden aikana täyttänyt kumpaakaan 1 kohdassa mainituista edellytyksistä, tullietuudet palautetaan. 4. Komissio vahvistaa kunkin vuoden syyskuun 1 päivänä käytettävissä olevien viimeisimpien tietojen perusteella, mitkä alat täyttävät 1 ja 3 kohdassa mainitut edellytykset. 5. Komissio antaa edunsaajamaille ilmoituksen niistä aloista, jotka täyttävät 1 kohdassa mainitut edellytykset viimeisimmän sellaisen vuoden osalta, jolta tiedot ovat käytettävissä. 6. Komissio päättää ennen kunkin vuoden loppua 37 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen niiden alojen tullietuuksien poistamisesta, jotka täyttävät 1 kohdassa mainitut edellytykset, sekä niiden alojen tullietuuksien palauttamisesta, jotka täyttävät 3 kohdassa mainitut edellytykset. 7. Edellä olevan 6 kohdan mukaisesti tehty päätös tulee voimaan sen tekovuotta seuraavan toisen vuoden tammikuun 1 päivänä. 8. Komissio ilmoittaa 6 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä sekä sen voimaantulopäivästä kyseiselle edunsaajamaalle. 13 artikla 1. Jos tämän osaston säännösten mukaisesti alennettu arvotulli on enintään yksi prosentti, tulli suspendoidaan kokonaan. 2. Jos tämän osaston säännösten mukaisesti alennettu paljoustulli on enintään kaksi euroa kutakin eurona laskettua yksikköä kohti, tulli suspendoidaan kokonaan. 3. Jollei 1 ja 2 kohdasta muuta johdu, tämän asetuksen mukaisesti laskettu lopullinen etuustulli pyöristetään ensimmäiseen desimaaliin. III OSASTO Erityiset kannustusmenettelyt 1 jakso Työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevat erityiset kannustusmenettelyt 14 artikla 1. Edellä 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia sovelletaan sellaisesta maasta peräisin olevien tuotteiden tuontiin, joka kuuluu liitteen I mukaisesti työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevien erityisten kannustusmenettelyjen edunsaajiin tai jolle on myöhemmin myönnetty oikeus tähän menettelyyn 18 artiklan mukaisesti tehdyllä päätöksellä kyseisen alan osalta, edellyttäen, että tuotteiden mukana seuraa 19 artiklassa tarkoitettu todistus. 2. Oikeus työntekijöiden oikeuksien suojelua koskeviin erityisiin kannustusmenettelyihin voidaan myöntää maalle, jonka oma lainsäädäntö sisältää työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevassa ILO:n julistuksessa tarkoitettujen ILO:n yleissopimusten normien olennaisen sisällön ja joka tosiasiallisesti soveltaa tätä lainsäädäntöä. 15 artikla 1. Oikeus työntekijöiden oikeuksien suojelua koskeviin erityisiin kannustusmenettelyihin myönnetään, jos: - sitä pyytää liitteessä I lueteltu maa tai alue, - pyynnön tarkastelu osoittaa, että pyynnön esittänyt maa täyttää 14 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset, - pyynnön esittänyt maa on sitoutunut valvomaan erityisten kannustusmenettelyjen soveltamista ja osallistumaan tarvittavaan hallinnolliseen yhteistyöhön, ja - pyynnön esittänyt maa on ilmaissut 17 artiklassa tarkoitetun yhteisymmärryksensä. 2. Pyynnön esittävän maan on toimitettava pyyntönsä komissiolle kirjallisesti ja annettava kattavat tiedot: - 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta lainsäädännöstään sekä toimenpiteistä sen täytäntöönpanemiseksi ja sen soveltamisen valvomiseksi, ja - aloista, joilla kyseistä lainsäädäntöä ei sovelleta. 3. Pyyntöön on liitettävä 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön ja täytäntöönpanosäädösten täydelliset viralliset tekstit. 4. Jos 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lainsäädäntöä sovelletaan ainoastaan tietyillä aloilla, maa voi pyytää erityisten kannustusmenettelyjen soveltamista ainoastaan niillä aloilla, joilla sitä sovelletaan. 16 artikla 1. Kun komissio on vastaanottanut 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävän pyynnön, se julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä kyseistä pyyntöä koskevan ilmoituksen. Ilmoituksessa todetaan, että komissiolle voi lähettää pyynnön kannalta merkityksellisiä tietoja, ja asetetaan määräaika, jossa asianomaisten osapuolten on ilmoitettava näkökantansa kirjallisesti. 2. Komissio tarkastelee pyyntöä, ja se voi esittää pyynnön esittäneelle maalle aiheelliseksi katsomiaan kysymyksiä. 3. Komissio hankkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot ja voi tarkastaa saamansa tiedot pyynnön esittäneeltä maalta tai miltä tahansa luonnolliselta henkilöltä tai oikeushenkilöltä. 4. Pyynnön tarkastelu on saatettava päätökseen vuoden kuluessa sen vastaanottamisesta. Komissio voi jatkaa tätä määräaikaa ilmoitettuaan siitä etukäteen komitealle. 5. Komissio toimittaa päätelmänsä komitealle. 17 artikla Pyyntöä tarkastellessaan komissio määrittelee yhteisymmärryksessä pyynnön esittäneen maan kanssa a) ne kyseisen maan viranomaiset, jotka vastaavat hallinnollisesta yhteistyöstä, a) ne kyseisen maan viranomaiset, jotka vastaavat 19 artiklassa tarkoitetun todistuksen antamisesta. 18 artikla 1. Komissio päättää 37 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen siitä, myöntääkö se pyynnön esittäneelle maalle oikeuden työntekijöiden oikeuksien suojelua koskeviin erityisiin kannustusmenettelyihin. 2. Jos pyyntö on tehty 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti tai 16 artiklassa tarkoitettu tarkastelu osoittaa, että 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lainsäädäntöä ei sovelleta joillakin aloilla, oikeus erityisiin kannustusmenettelyihin voidaan myöntää ainoastaan niille aloille, joilla kyseistä lainsäädäntöä sovelletaan. 3. Komissio ilmoittaa pyynnön esittäneelle maalle 1 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä. Jos maalle myönnetään oikeus erityisiin kannustusmenettelyihin, sille ilmoitetaan päivämäärä, jona päätös tulee voimaan. 4. Jos pyynnön esittäneelle maalle ei myönnetä oikeutta erityisiin kannustusmenettelyihin tai jos jotkut alat jätetään sen ulkopuolelle, komissio ilmoittaa kyseisen maan pyynnöstä syyt tähän. 19 artikla 1. Edellä 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia sovelletaan, jos tuotteiden mukana seuraa 17 artiklan b kohdassa tarkoitettujen viranomaisten antama todistus siitä, että tuotteet on valmistettu kyseisessä maassa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön mukaisissa olosuhteissa. Todistus on vahvistettava sen antaneen viranomaisen leimalla komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa todistuksessa on oltava maininta "ILO:n yleissopimukset nro 29, 87, 98, 100, 105, 111, 138 ja 182 - neuvoston asetuksen (EY) N:o xxxx III osasto", ja todistuksesta on tehtävä merkintä A-alkuperätodistuksen 4 kohtaan tai komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 tarkoitettuun kauppalaskuilmoitukseen. 20 artikla 1. Komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 alkuperäselvitystä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevia säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin 19 artiklassa tarkoitettuun todistukseen edunsaajamaiden osalta. 2. Komissio voi 38 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tarkistaa ohjeellista luetteloa edellytyksistä sellaisten tapausten määrittelemiseksi, joissa kyseisen kannustusmenettelyn käytön oikeutuksesta voi olla perusteltuja epäilyjä [13]. Luettelon muutokset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. [13] EYVL C 321, 10.11.2000, s. 18. 3. Jos A-alkuperätodistusten ja kauppalaskuilmoitusten jälkitarkastusta varten on lähetetty asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 tarkoitettu toinen tiedonanto ja se liittyy 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tullietuuksiin, yhteisön tulliviranomaisten on ilmoitettava tästä komissiolle, joka julkaisee välittömästi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen siitä, että tiettyjen tuotteiden, tuottajien tai viejien osalta on olemassa perusteltuja epäilyjä ja mainitsee ne. 4. Jos komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 säädetyn A-alkuperätodistusten ja kauppalaskuilmoitusten jälkitarkastusmenettelyn mukaisesti on vahvistettu, että 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia ei sovelleta tiettyjen tuottajien tai viejien tuotteisiin, yhteisön tulliviranomaisten on ilmoitettava tästä komissiolle, joka julkaisee asiasta välittömästi ilmoituksen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2 jakso Ympäristönsuojelua koskevat erityiset kannustusmenettelyt 21 artikla 1. Edellä 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia sovelletaan sellaisen maan trooppisista metsistä peräisin olevien tuotteiden tuontiin, joka kuuluu liitteen I mukaisesti ympäristönsuojelua koskevien erityisten kannustusmenettelyjen edunsaajiin tai jolle on myöhemmin myönnetty oikeus tähän menettelyyn 23 artiklan mukaisesti tehdyllä päätöksellä. 2. Oikeus ympäristönsuojelua koskeviin erityisiin kannustusmenettelyihin voidaan myöntää maalle, joka tosiasiallisesti soveltaa lainsäädäntöä, johon sisältyy kansainvälisesti tunnustettujen metsien kestävää hoitoa ja käyttöä koskevien normien ja ohjeiden olennainen sisältö. 22 artikla 1. Oikeus 21 artiklassa tarkoitettuihin erityisiin kannustusmenettelyihin myönnetään, jos: - sitä pyytää liitteessä I lueteltu maa tai alue, - pyynnön tarkastelu osoittaa, että pyynnön esittänyt maa täyttää 21 artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset, ja - pyynnön esittänyt maa on sitoutunut pitämään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun lainsäädäntönsä voimassa, valvomaan erityisten kannustusmenettelyjen soveltamista ja osallistumaan tarvittavaan hallinnolliseen yhteistyöhön. 2. Pyynnön esittävän maan on toimitettava pyyntönsä komissiolle kirjallisesti ja annettava kattavat tiedot: - 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta lainsäädännöstään sekä toimenpiteistä sen täytäntöönpanemiseksi ja sen soveltamisen valvomiseksi, ja - metsänhoidon sertifiointijärjestelmästä, jos maassa käytetään sellaista. 3. Pyyntöön on liitettävä 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön ja täytäntöönpanosäädösten täydelliset viralliset tekstit. 4. Komissio käsittelee 2 kohdan mukaisesti laaditut pyynnöt 16 artiklan säännöksiä noudattaen. 23 artikla 1. Komissio päättää 37 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen siitä, myöntääkö se pyynnön esittäneelle maalle oikeuden ympäristönsuojelua koskeviin erityisiin kannustusmenettelyihin. 2. Komissio ilmoittaa pyynnön esittäneelle maalle 1 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä. Jos maalle myönnetään oikeus erityisiin kannustusmenettelyihin, sille ilmoitetaan päivämäärä, jona päätös tulee voimaan. 3. Jos pyynnön esittäneelle maalle ei myönnetä oikeutta erityiseen kannustusmenettelyyn, komissio ilmoittaa kyseisen maan pyynnöstä syyt tähän. 24 artikla 1. Jos ympäristönsuojelua koskevassa erityisessä kannustusmenettelyssä edunsaajana olevassa maassa käytetään uskottavaa metsänhoidon sertifiointijärjestelmää, 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista tullietuuksista hyötyvien tuotteiden mukana on seurattava kyseisen järjestelmän tunnus tai todistus siitä, että tuotteet ovat peräisin kestävällä tavalla hoidetusta metsästä. 2. Edellä 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tullietuuksia sovelletaan sillä edellytyksellä, että komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 tarkoitetuissa A-alkuperätodistuksissa tai kauppalaskuilmoituksissa on seuraava merkintä: "Ympäristölauseke - neuvoston asetuksen (EY) N:o xxx III osasto". IV OSASTO Tullietuuksien soveltamisen keskeyttäminen 1 jakso Väliaikainen peruuttaminen 25 artikla 1. Tässä asetuksessa säädetyt etuudet voidaan peruuttaa väliaikaisesti kaikkien tai joidenkin edunsaajamaasta peräisin olevien tuotteiden osalta mistä tahansa seuraavasta syystä: a) orjuus tai pakkotyö missä tahansa muodossa, sellaisena kuin ne on määritelty 25 päivänä syyskuuta 1926 ja 7 päivänä syyskuuta 1956 Genevessä tehdyissä sopimuksissa ja ILO:n yleissopimuksissa nro 29 ja 105; b) järjestäytymisoikeuden, kollektiivisen neuvotteluoikeuden tai työpaikan saantiin ja ammatissa toimimiseen liittyvän syrjimättömyyden periaatteen vakava ja toistuva rikkominen tai lapsityövoiman käyttö, sellaisina kuin ne on määritelty ILO:n asiaa koskevissa yleissopimuksissa; c) vankiloissa valmistettujen tuotteiden vienti; d) puutteet tullivalvonnassa huumausaineiden viennin tai kauttakuljetuksen osalta (laittomat aineet ja huumausaineiden kemialliset esiasteet) sekä rahanpesua koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamatta jättäminen; e) petokset, väärinkäytökset taikka tuotteiden alkuperäa ja sen osoittamista koskevien sääntöjen toistuva noudattamatta jättäminen tai noudattamisen valvomatta jättäminen sekä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen täytäntöönpanon ja valvonnan edellyttämän hallinnollisen yhteistyön puuttuminen; f) epäterveet kaupan käytännöt, mukaan luettuina käytännöt, jotka on kielletty tai riitautettavissa WTO-sopimusten perusteella, sillä edellytyksellä, että toimivaltainen WTO:n elin on aikaisemmin tehnyt tällaisen päätöksen; g) kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevissa kansainvälisissä yleissopimuksissa, kuten Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO), Koillis-Atlantin kalastuskomission (NEAFC), Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) ja Pohjois-Atlantin lohensuojelujärjestön (NASCO) yleissopimuksissa esitettyjen tavoitteiden rikkominen; h) näiden järjestelyjen ja menettelyjen kattamien tuotteiden tuotannosta aiheutuvat huomattavan haitalliset ympäristövaikutukset. 2. Edellä 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu hallinnollinen yhteistyö edellyttää muun muassa, että edunsaajamaa: a) ilmoittaa komissiolle ja saattaa ajan tasalle alkuperäsääntöjen täytäntöönpanon ja noudattamisen valvonnan kannalta tarpeelliset tiedot; b) avustaa yhteisöä toteuttamalla jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pyynnöstä alkuperäselvitysten jälkitarkastuksia ja ilmoittaa niiden tulokset ripeästi; c) avustaa yhteisöä sallimalla komission jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa koordinoidusti ja tiiviissä yhteistyössä toteuttamat hallinnolliseen ja tarkastusyhteistyöhön liittyvät käynnit maassa asiakirjojen aitouden tai 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen ja menettelyjen etuuksien myöntämisen kannalta merkityksellisten tietojen tarkastamiseksi; d) toteuttaa itse tai teettää aiheelliset selvitykset alkuperäsääntöjen kiertämisen kartoittamiseksi ja estämiseksi; e) noudattaa alueellista kumulaatiota koskevia alkuperäsääntöjä tai valvoo niiden noudattamista, jos kyseinen maa hyötyy tällaisesta kumulaatiosta. 3. Edellä III osastossa tarkoitetut erityiset kannustusmenettelyt voidaan peruuttaa väliaikaisesti kaikkien tai joidenkin edunsaajamaasta peräisin olevien kyseisten menettelyjen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta mistä tahansa seuraavasta syystä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista: a) maan lainsäädäntö ei enää sisällä 14 artiklan 2 kohdassa tai 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja normeja tai kyseistä lainsäädäntöä ei tosiasiallisesti sovelleta; b) 15 artiklan 1 kohdassa tai 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sitoumusten noudattamatta jättäminen. 4. Tässä asetuksessa säädettyjä etuuksia ei peruuteta 1 kohdan f alakohdan mukaisesti sellaisten tuotteiden osalta, joihin sovelletaan neuvoston asetusten (EY) N:o 384/96 tai N:o 2026/97 mukaisia polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteitä syistä, joiden vuoksi kyseiset toimenpiteet ovat perusteltuja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan soveltamista. 26 artikla 1. Komissio toimittaa jäsenvaltioille kaikki merkitykselliset tiedot, joiden perusteella etuuksien väliaikainen peruuttaminen voi olla perusteltua. 2. Asiaa käsitellään komiteassa 15 päivän kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun tiedonannon päivämäärästä tai päivämäärästä, jona jokin jäsenvaltio sitä pyytää. 27 artikla 1. Komissio voi keskeyttää tässä asetuksessa säädettyjen etuusjärjestelyjen soveltamisen kaikkien tai joidenkin edunsaajamaan tuotteiden osalta, jos a) se katsoo, että on olemassa riittävästi näyttöä siitä, että väliaikainen peruuttaminen on 25 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetusta syystä perusteltua; b) järjestelyjen kattama tuonti ylittää huomattavasti kyseisen maan tuotanto- ja vientikapasiteetin. 2. Komissio ilmoittaa ennen 1 kohdan mukaisen päätöksen tekemistä asiasta komitealle ja kyseiselle edunsaajamaalle. 3. Komissio julkaisee 1 kohdan mukaisesti tehdyn päätöksen perusteineen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 4. Jäsenvaltio voi saattaa 1 kohdan mukaisesti tehdyn päätöksen neuvoston käsiteltäväksi 10 päivän kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää 30 päivän kuluessa asiasta toisin. 5. Soveltamisen keskeyttäminen voi kestää kolme kuukautta, ja sitä voidaan jatkaa kerran. Kestoa voidaan jatkaa 38 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 28 artikla 1. Jos komissio katsoo 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun käsittelyn jälkeen, että on olemassa riittävät perusteet tutkimukselle, se voi 38 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päättää tällaisen tutkimuksen vireillepanosta. 2. Komissio ilmoittaa tutkimuksen vireillepanosta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä sekä ilmoittaa asiasta kyseiselle edunsaajamaalle. Ilmoitus sisältää yhteenvedon saaduista tiedoista ja siinä kehotetaan toimittamaan kaikki hyödylliset tiedot komissiolle. Siinä asetetaan määräaika, jossa asianomaiset voivat esittää näkökantansa kirjallisesti. 3. Komissio tekee kyseisen edunsaajamaan osallistumisen tutkimukseen kaikin tavoin mahdolliseksi. 4. Komissio hankkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot ja voi tarkastaa saamansa tiedot talouden toimijoilta ja kyseiseltä edunsaajamaalta. 5. Sen jäsenvaltion virkamiehet, jonka alueella tarkastus on määrä toteuttaa, voivat kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä avustaa komissiota tehtävien suorittamisessa. 6. Jollei komission pyytämiä tietoja toimiteta kohtuullisessa ajassa tai jos tutkimusta merkittävästi vaikeutetaan, päätelmät voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. 7. Tutkimus olisi saatettava päätökseen vuoden kuluessa. Komissio voi pidentää määräaikaa 38 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 29 artikla 1. Komissio toimittaa päätelmänsä komitealle. 2. Jos komissio katsoo, että päätelmät eivät muodosta perustetta väliaikaiselle peruuttamiselle, se päättää 38 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tutkimuksen päättämisestä. Siinä tapauksessa komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tutkimuksen päättämistä koskevan ilmoituksen, jossa esitetään sen tärkeimmät päätelmät. 3. Jos komissio pitää väliaikaista peruuttamista tarpeellisena, se tekee asianmukaisen ehdotuksen neuvostolle, joka ratkaisee asian 30 päivän kuluessa määräenemmistöllä. 2 jakso Suojalauseke 30 artikla 1. Jos edunsaajamaasta peräisin olevaa tuotetta tuodaan yhteisöön siten, että samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden yhteisön tuottajille aiheutuu tai uhkaa aiheutua vakavia vaikeuksia, yhteisen tullitariffin mukaiset tullit voidaan ottaa käyttöön uudelleen tälle tuotteelle milloin tahansa jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta. 2. Komissio tekee päätöksen 30 päivän kuluessa komitean kuulemisesta. 3. Jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi 10 päivän kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää 30 päivän kuluessa asiasta toisin. 4. Komissio ilmoittaa 1 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä asianomaiselle edunsaajamaalle ennen päätöksen voimaantuloa. 5. Jos välitöntä toimintaa vaativat poikkeukselliset olosuhteet tekevät ilmoittamisen tai tutkimisen mahdottomaksi, komissio voi ilmoitettuaan asiasta etukäteen komitealle toteuttaa suojatoimenpiteen, joka on ehdottoman tarpeellinen ja vastaa 1 kohdassa säädettyjä edellytyksiä. 31 artikla 1. Komissio ilmoittaa tutkimuksen vireillepanosta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Ilmoitus sisältää yhteenvedon saaduista tiedoista ja siinä kehotetaan toimittamaan kaikki hyödylliset tiedot komissiolle. Siinä asetetaan määräaika, jossa asianomaiset voivat esittää näkökantansa kirjallisesti. 2. Tutkiessaan vakavien vaikeuksien esiintyvyyttä komissio ottaa huomioon muun muassa seuraavat seikat siinä määrin kuin niistä on olemassa tietoa: - yhteisön tuottajien markkinaosuuden pieneneminen, - niiden tuotannon supistuminen, - niiden varastojen kasvu, - niiden tuotantoyksiköiden sulkeminen, - konkurssit, - heikko kannattavuus, - niiden kapasiteetin heikko käyttöaste, - työllisyys, ja - hinnat. 32 artikla 1. Jos perustamissopimuksen liitteeseen I sisältyvien tuotteiden tuonti aiheuttaa tai on vaarassa aiheuttaa vakavia häiriöitä yhteisön markkinoille ja niiden sääntelymekanismeille, komissio voi keskeyttää kyseisille tuotteille annettujen etuuksien soveltamisen ilmoitettuaan siitä etukäteen asianomaisen yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitealle. 2. Jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi 10 päivän kuluessa. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää 30 päivän kuluessa asiasta toisin. 3. Komissio ilmoittaa 1 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä asianomaiselle edunsaajamaalle ennen päätöksen voimaantuloa. 33 artikla Tämän osaston säännökset eivät koske sellaisten suojalausekkeiden soveltamista, joista on päätetty perustamissopimuksen yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan 37 artiklan mukaisesti tai perustamissopimuksen yhteistä kauppapolitiikkaa koskevan 133 artiklan mukaisesti, eikä myöskään muita suojalausekkeita, joita saatetaan soveltaa. V OSASTO Menettelytapasäännökset 34 artikla 1. Yhdistettyyn nimikkeistöön tehtävien muutosten taikka maiden tai alueiden kansainväliseen asemaan liittyvien muutosten edellyttämät tämän asetuksen liitteiden mukautukset vahvistetaan 38 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Jos jostakin edunsaajamaasta peräisin olevien tuotteiden tuonnissa sovelletaan etuuskohtelua, joka on sille yhtä edullinen tai edullisempi kuin tässä asetuksessa säädetty etuuskohtelu, edunsaajamaa voidaan poistaa liitteestä I tai tässä asetuksessa säädetyt tullietuudet voidaan poistaa kyseisten alojen osalta 37 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 35 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava jokaista vuosineljännestä seuraavan kuuden viikon kuluessa Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle niiden sellaisiin tuotteisiin liittyvät tilastotiedot, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen kyseisen vuosineljänneksen aikana tässä asetuksessa säädetyin tullietuuksin. Näistä tiedoista, jotka on toimitettava käyttäen yhdistetyn nimikkeistön (CN) koodeja ja tarvittaessa Taric-koodeja, on käytävä ilmi alkuperämaittain arvot, määrät ja paljousyksiköt, jotka vaaditaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1172/95 [14] ja komission asetuksen (EY) N:o 1917/2000 [15] määrittelyjen mukaisesti. [14] EYVL L 118, 25.5.1995, s. 10. [15] EYVL L 229, 9.9.2000, s. 14. 2. Komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 308 d artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sen pyynnöstä tiedot edellisen kuukauden aikana vapaaseen liikkeeseen luovutettujen sellaisten tuotteiden määristä, joihin sovelletaan tullietuusjärjestelyjä. 36 artikla 1. Tämän asetuksen täytäntöönpanossa komissiota avustaa yleisten tullietuuksien komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Komitea voi käsitellä mitä tahansa komission esille ottamaa tai jäsenvaltion pyytämää asiaa, joka liittyy tämän asetuksen soveltamiseen. 3. Komitea tarkastelee yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän vaikutuksia komission vuosikertomuksen perusteella. Kertomuksessa käsitellään kaikkia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja etuusjärjestelyjä ja -menettelyjä. 37 artikla 1. Viitattaessa tähän artiklaan sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä mainitun päätöksen 7 artiklan 3 kohtaa noudattaen. 2. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädetty määräaika on kolme kuukautta. 38 artikla Viitattaessa tähän artiklaan sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 3 artiklassa säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä mainitun päätöksen 7 artiklan 3 kohtaa noudattaen. VI OSASTO Loppusäännökset 39 artikla 1. Tämän asetuksen III osastoa koskevien pyyntöjen, jotka on tehty aikaisemman yhteisön yleistä tullietuusjärjestelmää koskevan asetuksen säännösten mukaisesti ja joista ei ole tehty päätöstä ennen tämän asetuksen voimaantuloa, katsotaan viittaavan tämän asetuksen asianomaisiin säännöksiin. 2. Yleisten tullietuuksien väliaikaisesta peruuttamisesta Myanmarin liitolta 24 päivänä maaliskuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 552/97 [16], jossa viitataan neuvoston asetuksiin (EY) N:o 3281/94 [17] ja (EY) N:o 1256/96 [18], katsotaan viittaavan tämän asetuksen vastaaviin säännöksiin. [16] EYVL L 85, 27.3.1997, s. 8. [17] EYVL L 348, 31.12.1994, s. 1. [18] EYVL L 160, 29.6.1996, s. 1. 3. Tämä asetus korvaa monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1999 alkaen 31 päivään joulukuuta 2001 annetun asetuksen (EY) N:o 2820/98 muuttamisesta tullittomuuden laajentamiseksi koskemaan vähiten kehittyneistä maista peräisin olevia tuotteita ilman määrällisiä rajoituksia 28 päivänä helmikuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 416/2001. 40 artikla 1. Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2002. 2. Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2004. Tätä päivämäärää ei sovelleta vähiten kehittyneiden maiden erityisjärjestelyihin eikä muihin tämän asetuksen säännöksiin siltä osin kuin niitä sovelletaan yhdessä kyseisten järjestelyjen kanssa. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän edunsaajamaat A. ITSENÄISET MAAT A-sarake: Yhteisön ulkomaankauppatilastoissa käytetyn maa- ja alueluettelon mukainen maatunnus B-sarake: Maan nimi C-sarake: Alat, joita ei oteta huomioon kyseisen maan osalta (7 artiklan 6 kohta) D-sarake: Alat, joita koskevat tullietuudet on poistettu kyseiseltä maalta (7 artiklan 7 kohta) E-sarake: Maat, joihin sovelletaan 9 artiklassa tarkoitettuja vähiten kehittyneiden maiden erityisjärjestelyjä F-sarake: Maat, joihin sovelletaan 10 artiklassa tarkoitettua huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyjä G-sarake: Maat, joihin sovelletaan työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevia erityisjärjestelyjä (III osaston 1 jakso) H-sarake: Alat, jotka otetaan kyseisen maan osalta huomioon näissä järjestelyissä (8 artiklan 1 kohta) I-sarake: Maat, joihin sovelletaan ympäristönsuojelua koskevia erityisjärjestelyjä (III osaston 2 jakso) >TAULUKON PAIKKA> B. MAAT JA ALUEET Yhteisön jäsenvaltioista tai yhteisön ulkopuolisista maista riippuvaiset tai niiden hallinnoimat maat ja alueet tai maat ja alueet, joiden ulkosuhteet ovat kokonaan tai osittain niiden vastuulla >TAULUKON PAIKKA> LIITE II 1. Kehitysindeksi Kehitysindeksillä kuvataan maan teollistumisastetta. Indeksi lasketaan vertaamalla tasoa Euroopan unionin tasoon seuraavan kaavan avulla: {log[(Yi/POPi)/(Yeu/POPeu)]+log[Xi/Xeu]}/2 jossa Yi on kyseisen edunsaajamaan bruttokansantulo, Yeu on Euroopan unionin bruttokansantulo, POPi on kyseisen edunsaajamaan väkiluku, POPeu on Euroopan unionin väkiluku, Xi on kyseisen edunsaajamaan teollisuustuotteiden viennin arvo, ja Xeu on Euroopan unionin teollisuustuotteiden viennin arvo. 2. Erikoistumisindeksi Erikoistumisindeksillä kuvataan jonkin alan merkittävyyttä yhteisön tuonnissa edunsaajamaasta. Se perustuu kyseisen maan kaikista maista peräisin olevan, kaikkien sekä etuusjärjestelyihin kuuluvien että niiden ulkopuolisten kyseisen alan tuotteiden tuonnin osuuden sekä kyseisen maan kaikista maista peräisin olevan kaiken tuonnin väliseen vertailuun. 3. Raja-arvot Kehitysindeksi Erikoistumisindeksin raja-arvo = tai > - 1,00 100 % < - 1,00 ja = tai > - 1,23 150 % < - 1,23 ja = tai > - 1,70 500 % < - 1,70 ja = tai > - 2,00 700 %. 4. Tilastolähteet Tuloa ja väkilukua koskevat luvut ovat peräisin julkaisusta World Development Report, teollisuustuotteiden vientiä koskevat luvut UNCTAD:in julkaisusta Handbook of International Trade and Development Statistics ja yhteisön tuontia koskevat tiedot COMEXT-tilastoista. LIITE III 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut alat >TAULUKON PAIKKA> LIITE IV Luettelo 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen kattamista tuotteista CN-koodi: Tuotteet on lueteltu yksinkertaisuuden vuoksi ryhmittäin. Niihin saattaa sisältyä tuotteita, joiden yhteisen tullitariffin mukaiset tullit on poistettu tai suspendoitu. Jos järjestely kattaa tuoteryhmän, josta jotkut tuotteet kuuluvat toisiin järjestelyihin, myös nämä tuotteet on lueteltu yksitellen. Tässä tapauksessa yksittäiset tuotteet, jotka kuuluvat tiettyihin järjestelyihin sisältyvään tuoteryhmään, on luetteloitu uudestaan kyseisiin järjestelyihin kuuluvina. Kuvaus: Sen estämättä, mitä yhdistetyn nimikkeistön tulkintasäännöissä säädetään, tavaran kuvaus on ohjeellinen ja etuuskohtelu määräytyy CN-koodien mukaisesti. Jos ilmoitettu CN-koodi on "ex"-koodi, etuuskohtelu määritetään sekä CN-koodin että kuvauksen perusteella. G-sarake: Yleisiin järjestelyihin sisältyvät tuotteet (7 artikla): NS = 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut muut kuin arat tuotteet; S = 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut arat tuotteet. Tuotteet, joita ei ole luokiteltu kumpaankaan ryhmään (S tai NS), eivät kuulu yleisten järjestelyjen piiriin. E-sarake: Tuotteet, jotka sisältyvät ympäristönsuojelua koskeviin erityisiin kannustusmenettelyihin (8 artiklan 3 kohta). D-sarake: Tuotteet, jotka sisältyvät huumausaineiden tuotannon ja kaupan vastaisen toiminnan erityisjärjestelyihin (10 artikla). >TAULUKON PAIKKA> Rahoitusselvitys Toimenpiteen nimi Luonnos asetusehdotukseksi yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2002 alkaen 31 päivään joulukuuta 2004 Oikeusperusta Perustamissopimuksen 133 artikla Toimenpiteen tavoite Asetuksen tavoitteena on panna täytäntöön yleinen tullietuusjärjestelmä kymmenvuotisjakson 1995-2004 kolmannen jakson aikana. Vaikutukset talousarvioon Asetus ei aiheuta menoja yhteisöjen yleiseen talousarvioon. Sen täytäntöönpano johtaa kuitenkin tullitulojen vähenemiseen. Tällä hetkellä voimassa olevan asetuksen valmistelun yhteydessä vuonna 1997 tullitulojen vuotuisen menetyksen arvioitiin olevan 1,6 miljardia euroa kaikkien GSP-järjestelmän kattamien tuotteiden osalta (vuonna 1994 se oli vielä 2,5 miljardia euroa pelkästään teollisuustuotteiden osalta). Menetys on pienentynyt viime vuosina. Tämä suuntaus vähentää etuuksien merkitystä. Nykyisen asetuksen voimaan tullessa järjestelmän kattamista yhteensä noin 7 800 nimikkeestä noin 1 300 on sittemmin vapautettu kokonaan tulleista. Useiden muiden suosituimmuustullia on alennettu. Uusi asetus aiheuttaa tämän vuoksi vähäisemmän tullitulojen menetyksen kuin parhaillaan voimassa oleva asetus. Lisäksi sellaisen kaupan osuus saattaa olla kasvamassa, joka ei GSP-järjestelmän piiriin kuulumisesta huolimatta hyödy järjestelmästä, koska etuuksia on asteittain vähennetty. Se käsittää tällä hetkellä hieman yli kolmanneksen etuuskelpoisesta kaupasta. Viimeisimpien ennusteiden mukaan tämä osuus saattaa kasvaa puoleen suunnitelluista sääntöjen parannuksista huolimatta. Tämä vähentäisi tullitulojen menetystä huomattavasti. Sen sijaan tässä ehdotuksessa on otettu huomioon asetus, jolla vähiten kehittyneiden maiden kaikille muille tuotteille paitsi aseille on myönnetty tulliton ja rajoitukseton pääsy yhteisön markkinoille. Näin ollen siinä toistuu tämän järjestelmän taloudellinen vaikutus, joka on kuitenkin hyvin vähäinen vuosina 2002-2004. Toisaalta tietyt maat ovat ilmaisseet mielenkiintoa työntekijänormien suojelua koskevia erityisjärjestelyjä kohtaan. Näiden etuuksien myöntämisestä johtuva tullitulojen lisämenetys ei kuitenkaan vaikuttaisi kokonaismenetyksen pienenemiskehitykseen.