Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista:Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – Rikollisuuden ehkäiseminen Euroopan unionissa – Yhteisön rahoitustuesta laadittuja yhteisiä suuntaviivoja ja ehdotuksia koskeva mietintö, jaEhdotus neuvoston päätös, tehty tuki-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman perustamisesta rikollisuuden ehkäisemiseksi (Hippokrates)



Virallinen lehti nro C 221 , 07/08/2001 s. 0103 - 0105



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista: - "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Rikollisuuden ehkäiseminen Euroopan unionissa - Yhteisön rahoitustuesta laadittuja yhteisiä suuntaviivoja ja ehdotuksia koskeva mietintö", ja - "Ehdotus neuvoston päätös, tehty tuki-, vaihto-, koulutus- ja yhteistyöohjelman perustamisesta rikollisuuden ehkäisemiseksi (Hippokrates)" (2001/C 221/17) Euroopan komissio päätti 29. marraskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainituista tiedonannosta ja ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus" -jaosto antoi lausuntonsa 2. toukokuuta 2001. Lausunnon ainoana esittelijänä toimi Roger Burnel. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 30. ja 31. toukokuuta 2001 pitämässään 382. täysistunnossa (toukokuun 30. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 111 puolesta 1:n pidättyessä äänestämästä. I. JOHDANTO 1. Rikollisuus lisääntyy Euroopan unionissa ja kaikkialla maailmassa, varsinkin kun kyseessä on helposti ja nopeasti rajojen yli kulkeva vitsaus. Tietyt maantieteelliset alueet ovat rikollisuuden kannalta suotuisia ja sopivia. 2. Kunkin valtion ja yhteisön toimielinten on siis välttämättä puututtava rikollisuuden alkuperään ja sen kaikkiin ilmenemismuotoihin. Rikollisuuden toteaminen yhteiskunnalliseksi ongelmaksi ei ole mikään selitys tai perustelu. 3. TSK:lta on pyydetty lausuntoa aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Rikollisuuden ehkäiseminen Euroopan unionissa - Yhteisön rahoitustuesta laadittuja yhteisiä suuntaviivoja ja ehdotuksia koskeva mietintö". 4. Rikollisuuden ehkäiseminen on ensimmäinen toimenpide alan politiikassa ja toiminnassa, joiden tulee olla kokonaisvaltaisia. Tästä syystä TSK:n lausunto on tiedonannon aihetta laajempi pyrkimättä kuitenkaan olemaan tyhjentävä. Komitea on jo ottanut kantaa aiheeseen käsitellessään esim. seuraavia aiheita: lasten, naisten ja siirtolaisten monenmuotoinen rikollinen hyväksikäyttö sekä riskiryhmät ja rikollisuudelle alttiit henkilöt. 5. TSK toivoo aivan ensisijaisesti, että etenkin poliittiset päättäjät täsmentävät suhtautumistaan arvojen vaalimiseen ja edistämiseen sekä sellaisten toimien ja keinojen määrittämiseen, jotka saavat osakseen kaikkien kansalaisten kunnioituksen. 6. Laajentuminen tulee kasvattamaan EU:n maa- ja merirajoja. Näin ollen olisi suotavaa, että ehdokasvaltioita valistetaan yhteisön huolenaiheista ja toiminnasta ja että niiden osallistuminen mahdollistetaan. EU:n on pohdittava asioita yhdessä ja harjoitettava muuta yhteistoimintaa Euroopan neuvoston ja YK:n kanssa etenkin pyrittäessä torjumaan järjestäytynyttä rikollisuutta, jossa käytetään tehokkaasti hyväksi uusinta tekniikkaa esim. viestinnän, huumetuotannon ja vakoilun alalla. II. HUOMIOITA 1. Komissio on valinnut rikollisuuden laajan käsitteen, joka ulottuu jäsenvaltioiden lainsäädännöissä rikoksiksi määriteltyjä tekoja laajemmalle. 1.1. Mikäli rikos sijoitetaan erilaisten rikollisista teoista koostuvan pyramidin huipulle, on todettava, että se ulottuu useille tasoille, joista alimpana on banaalilta vaikuttava kansalaistottelemattomuus, välitasoilla eriasteista yksilöllistä ja kollektiivista rikollisuutta ja ylimmillä tasoilla mafia ja rikollisliigat. 1.2. TSK kannattaa komission valitsemaa laajaa käsitettä, koska mikäli rikollisten tekojen alkuperään ei puututa, se saattaa toimia huonona esimerkkinä ja johtaa lumipalloilmiön tapaan vakavampiin ongelmiin. Jo sananlaskussa todetaan, että jos antaa pahalle pikkusormen, se vie koko käden! 2. Rikollisuuden ehkäisemisen tavoitteena on yleinen turvallisuus, luonnollisten ja oikeushenkilöiden suojelu, yksityisessä ja julkisessa omistuksessa olevan yksityisen ja yhteisen omaisuuden suojelu sekä uhrien oikeuksien turvaaminen. 3. Rikollisuuden ehkäisyyn kuuluu neljäntyyppisiä toimia, jotka ovat sidoksissa toisiinsa: 3.1. ehkäisy 3.2. lain puitteissa toteutettavat lainvalvonta- ja rangaistustoimenpiteet 3.3. vahinkojen korjaaminen ja uhrien tukeminen 3.4. rikkomusten ja rikollisten tekojen tekijöiden yhteiskunnallinen sopeuttaminen rangaistuksen kärsimisen aikana ja sen jälkeen. 4. Komissio on nimennyt ohjelmansa osuvasti Hippokrateen mukaan; hänhän oli ennaltaehkäisevän lääketieteen uranuurtajia. Loogista periaatetta "ennaltaehkäisy on hoitoa parempi vaihtoehto" olisi sovellettava kaikkiin vääryyden esiintymiin. 4.1. Komissio asettaa kaksi tavoitetta ensisijaiseen asemaan: - kansalaisten varoittaminen - kansalaisten rohkaiseminen myötävaikuttamaan henkilöiden sekä julkisen ja yksityisen omaisuuden yleisen suojelupolitiikan onnistumiseen. 4.2. Kansalaisille sekä politiikasta, taloudesta, yhteiskunnallisista asioista ja kulttuurista päättäville henkilöille esitetyllä vetoomuksella on kaksi pääasiallista ehtoa: 4.2.1. Kansalaisten on nähtävä osallistumisensa mahdollisena - siis realistisena - ja mitattavissa oleviin konkreettisiin tuloksiin johtavana. Rikollisuuden ehkäiseminen ei kuulu pelkästään asiantuntijoille, vaikka heidän osallistumisensa onkin välttämätöntä, vaan se kuuluu myös tärkeimpiin kansalaisvelvollisuuksiin. 4.2.2. Rikollisuuden ehkäisemispolitiikan on oltava kokonaisvaltaista eli sen tulee puuttua kaiken rikollisen toiminnan alkuperään, aina syvistä juurista näkyvimpiin syihin asti, ja sen tulee saada liikkeelle kaikki yhteiskunnan toimijat. Täten myös kaupunkipolitiikalla, köyhyyden, työttömyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumispolitiikalla sekä koulutus-, sosiaaliturva-, sosiaali- ja viestintäpolitiikalla puututaan asioihin rikollisuutta ehkäisevästi. Esimerkiksi köyhyyttä tulee vastustaa puuttumalla sen syihin ja seurauksiin eikä väittämällä varattomien henkilöiden ja perheiden olevan itse vastuussa tilanteestaan. Kuka haluaisi elää kurjuudessa? 4.2.3. On syytä ottaa erityisesti huomioon koulutus, jolla pyritään saavuttamaan ajattelu- ja viestintätaidot erilaisia kielellisiä taitoja hankkimalla (puhuminen, lukeminen, kirjoittaminen, laskeminen, - -) ja moraalisääntöjen ja kansalaiskasvatuksen avulla opittavat käytöstavat. Tämä edellyttää opettajien kouluttamista kohtaamaan koko väestö (oppilaat ja heidän vanhempansa) sekä opetusvälineistön ja kasvatusta mahdollistavien tilojen järjestämistä oppilaitosten yhteyteen. Katu on harvoin hyvä koulu. 4.3. Koska TSK on järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajien kokoontumis- ja keskustelupaikka Euroopan tasolla, se kiinnittää huomiota elämänlaatuun ja siten kaikkiin häiriöihin, joita syntyy perusoikeuksien riistämisestä (oikeus turvallisuuteen, ihmisarvoon, työhön, terveydenhuoltoon ja sosiaaliturvaan, yleissivistävään ja ammatilliseen koulutukseen, perheyhteyteen jne.). 4.4. Valitettavasti on kuitenkin todettava, että rikosten ehkäisemisen ja torjuntatoimien edellyttämät resurssit lisääntyvät aivan liian usein liian hitaasti rikollisten tekojen määrän kasvuvauhtiin ja tekojen vakavuuteen sekä rikollisuuden organisoitumisasteen kohoamiseen nähden. Vaikka asia ei näin aina olisikaan, tämä ajatus johtaa kuitenkin lausuntoa. 4.4.1. Julkishallinnon tulee siis suunnata mittavia pedagogisia toimenpiteitä kansalaisille ja viestintävälineille. 4.4.2. Europolin resurssit ovat erittäin riittämättömät (35 miljoonaa euroa vuonna 2001, mikä on 29 prosenttia enemmän kuin vuonna 2000). Vastaavanlaisia huomioita voitaisiin tehdä jäsenvaltioissamme, esimerkiksi (maa- ja meri)rajat ylittävän rikollisuuden vastaisesta toiminnasta. Rikos on vitsaus, joka siirtyy yhä helpommin ja nopeammin maasta toiseen. Mitä myöhemmin sen aktiivinen kitkeminen aloitetaan, sitä pahempaa tuhoa se ehtii saada aikaan. 4.4.3. Vaikka johtoajatuksena piti olla yhteistyö ilman kilpailua, näyttää siltä, että poliisien välinen sota on siirtynyt romaanien sivuilta elävään elämään. 4.4.4. Tiettyjen oikeudellisten menettelyjen hitaus ja monimutkaisuus vaikuttavat osaltaan kansalaisten keskuudessa levinneeseen tunteeseen siitä, että tietyt tapaukset jäävät rankaisematta, vaikka kyseessä on ennen kaikkea ilmeinen resurssien puute tai jopa niiden sopimattomuus. Syytettyjen oikeuksien lisäksi on taattava uhrien oikeudet. 4.4.5. Ei puutu paljon, etteivätkö kansalaiset ajattelisi, että rehelliset kansalaiset on unohdettu ja että heidän oikeuksiaan suojelevat tahot ovat ajastaan jäljessä. 5. Komissio 5.1. esittää Amsterdamissa kesäkuussa 1997 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymän toimintasuunnitelman perusteella, että jäsenvaltioiden yhteisten normien mukaisesti kehitetään konkreettinen "tietojen keruu- ja analysointijärjestelmä, joka on suunniteltu niin että sen avulla voidaan saada käsitys järjestäytyneen rikollisuuden tilanteesta kussakin jäsenvaltiossa ja jota voidaan käyttää lain noudattamista valvovien viranomaisten apuna järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa". Europol ja jäsenvaltiot ovat jo sitoutuneet tähän tavoitteeseen Euroopan unionissa esiintyvästä järjestäytyneestä rikollisuudesta laadittavan vuosikertomuksen puitteissa. 5.2. Jäsenvaltioiden välillä tehtävä yleisen rikollisuuden vertailu on joskus vaikeaa luotettavien ja ajankohtaisten tietojen vaikean saatavuuden vuoksi. Euroopan neuvosto ja YK ovat jo aloittaneet tähän tavoitteeseen tähtäävän työskentelyn etenkin yleiseen rikollisuuteen liittyvien tietojen alalla. 5.3. TSK kannattaa tekeillä olevia aloitteita, joilla pyritään saavuttamaan kaikista asiaankuuluvista tiedoista koostuva yksityiskohtainen tietämys rikollisuustilanteesta, rikollisuuden seurannan kehityksestä ja tarkka arvio toteutettujen toimien vaikutuksista. 6. Komissio ehdottaa rikollisuuden ehkäisemiseen osallistuvien toimijoiden verkottumista ja heidän mobilisointiaan. 6.1. Komissio kannattaa puheenjohtajamaiden Ranskan ja Ruotsin aloitetta, jossa suositellaan "kaupunki-, nuoriso- ja huumausainerikollisuuden ehkäisemiseen keskittyvän eurooppalaisen verkoston perustamista". 6.2. Teollisuus ja tiettyjen ammattien harjoittajat, jotka ovat alttiina korruptiolle, rahanpesulle ja petoksille, ovat ryhtyneet toimiin. 6.3. Komissio ehdottaa järjestäytyneen rikollisuuden ehkäisemistä käsittelevän eurooppalaisen foorumin perustamista; siinä käsitellään hyvin erilaisia aiheita, kuten laillista ja laitonta tavarakauppaa, tietoverkkorikollisuutta, korruptiota, rahoitustoimintaan liittyvää rikollisuutta, ympäristörikollisuutta, tiettyjen avainasemassa olevien ammattialojen asemaa, järjestäytyneen rikollisuuden ja talousrikollisuuden ehkäisemistä jne. Tällaisen foorumin koon ja muodon tulisi voida muuttua tarpeiden mukaan. Foorumin tavoitteena olisi mm. rikostenehkäisemistoimien organisointi Euroopan tasolla. Foorumin on - avustettava EU:n toimielimiä ja jäsenvaltioita rikollisuuden ehkäisemiseen liittyvissä kysymyksissä - osallistuttava uusien rikossuuntausten tunnistamiseen - helpotettava rikostenehkäisytoimintaa koskevien tietojen vaihtoa - tuettava asiantuntijakeskusten toimintaa - osallistuttava tutkimus-, koulutus- ja arviointiaiheiden yksilöintiin. Komissio pyrkii muodostamaan foorumille mahdollisimman kevyen hallintorakenteen, josta sen omat yksiköt voivat vastata. Komissio tutkii yhdessä asianomaisten toimijoiden kanssa tarvetta luoda rikollisuuden ehkäisemistä koskeva Internet-sivusto. TSK tukee komission pyrkimyksiä. 7. Tampereella järjestetyssä Eurooppa-neuvostossa kokoontuneiden valtioiden ja hallitusten päämiesten mukaan olisi pohdittava EU:n rahoitustuen myöntämistä rikollisuuden ehkäisyä varten. Komissio on tullut johtopäätökseen, että rahoitusväline toisi lisäarvoa jäsenvaltioiden toiminnalle, kuten se totesi jo Praia da Falésian konferenssissa. Rahoitusväline koostuisi kahdesta osiosta, joista toisessa keskitytään kansainväliseen järjestäytyneeseen rikollisuuteen ja toisessa muuhun rikollisuuteen. Rahoitusväline luokiteltaisiin pilottihankkeeksi, ja se perustettaisiin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 34 artiklan nojalla tehtävällä päätöksellä aluksi kahdeksi vuodeksi (2001-2002). Komission tiedonannossa todetaan, että "rahoitusmäärien osalta on toivottavaa lähteä liikkeelle maltillisesti ja kasvattaa määriä myöhempinä vuosina. Vuosibudjetin asettaminen 1 miljoonaan euroon näyttäisi kohtuulliselta tässä vaiheessa, kun komissio ei ole vielä tehnyt hallinnoimiaan ohjelmia koskevia kokonaisehdotuksia". 8. Talous- ja sosiaalikomitea panee nämä päätökset merkille ja toivoo, että kaikki mahdolliset keinot otetaan käyttöön, koska ongelmakenttä on hyvin laaja. Traumaattisista kokemuksista kärsineet kansalaiset odottavat tuntuvia ja jatkuvia toimia. 8.1. TSK painottaa tarvetta saada kansalaiset osallistumaan rikollisuudenehkäisytoimiin sellaisten organisaatioiden, ammatillisten ja muiden järjestöjen välityksellä, joihin he luottavat ja joille he haluavat tarjota apunsa. 8.2. Komitea painottaa mm. perheiden, opettajien, sosiaalityöntekijöiden ja viestimien roolia tässä asiassa. 8.3. Koska tavoitteena on kaikkien henkilöiden saaminen osaksi yhteiskuntaa, mikä on yksi demokratian keskeisistä tekijöistä, pelkkä korjaava sosiaalilääketiede ei riitä. On äärimmäisen tärkeää, että kaikilla politiikan lohkoilla on kaikille kansalaisille selvä integroimistavoite: asunnot, kaupungistuminen, työllisyys, koulutus, terveydensuojelu, sosiaaliturva, informaatio, kulttuuri jne. Tämä olisi parasta mahdollista rikollisuuden ehkäisemistä, vaikka onkin pidettävä mielessä, että poliisi- ja oikeuslaitoksen on silti pysyttävänä valppaina oikeuden puolustajina. Mikäli yhteiskunta väittää takaavansa ihmisille vapauden, sen olisi ensin taattava heidän toimeentulonsa. Bryssel 30. toukokuuta 2001. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs