Pehmeillä toimenpiteillä pyritään kehittämään älykkäitä liikennejärjestelmiä (ITS) kaikkia liikennemuotoja varten, mikä auttaa käsittelemään turvallisuusongelmia ja tukemaan liikenteen kestävyyttä. Niihin sisältyy myös toimenpiteitä EU:n standardeihin perustuvan multimodaalisen liikennedatan vaihtamiseksi tehokkaiden tavaraliikennevirtojen tukemiseksi. Myös 5G-infrastruktuuria olisi edistettävä. Lisäksi unioni tukee sääntelyn uudistamista ja tehostettua teknisen tason vuoropuhelua, joka perustuu asiaankuuluviin unionin välineisiin ja jossa hyödynnetään EU:n liikenteen alan virastojen aktiivista osallistumista. Unioni ja useat kumppanimaat ovat viime vuosina tehneet assosiaatiosopimuksia, joiden tavoitteena on lähentää unionin ja kumppanimaiden liikennelainsäädäntöä ja hyväksyä TEN-T:n yhteentoimivuutta koskevat vaatimukset ja standardit.

TEN-T-politiikan laajentaminen unionin rajojen ulkopuolelle sisältää kaksi yleistä tavoitetta: i) jäsenvaltioiden ja niiden välittömien naapureiden ja kumppanimaiden välisen yhteentoimivan ja multimodaalisen verkon yhtenevyyden ja tehokkuuden varmistamisen ja ii) unionin toimien (rahoitustuki mukaan luettuna) keskittämisen näille alueille. Lisäksi TEN-T:n laajentaminen on Euroopan naapuruuspolitiikan ja EU:n laajentumispolitiikan laajemmasta näkökulmasta nähtynä tiiviimmän yhdentymisen väline ja valmistelee vastaavasti ehdokasmaita ja mahdollisia ehdokasmaita mahdolliseen EU:n jäsenyyteen. Laajentumismaiden ja muiden naapurimaiden liikenneverkkojen yhdistäminen TEN-T:hen on myös kaupan helpottamista ja siten taloudellista yhdentymistä mahdollistava tekijä ja nopeuttaa lähentymistä unionin kanssa.

TEN-T-politiikka on ollut keskeinen osa unionin liikennepolitiikan näkyvyyttä kolmansissa maissa. Lissabonin sopimuksessa korostettiin, että on tärkeää asettaa etusijalle rajatylittävä yhteistyö Euroopan naapurimaiden kanssa (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 8 artikla), ja tämän perusteella laadittiin asetuksen 8 artikla, jossa vahvistetaan puitteet kolmansien maiden kanssa tehtävälle yhteistyölle ja asetetaan painopisteeksi yhteistyö naapurimaiden kanssa. Naapurimaat ovat laajentumispolitiikan, Euroopan naapuruuspolitiikan, Euroopan talousalueen ja Euroopan vapaakauppaliiton piiriin kuuluvien kolmansien maiden osajoukko.

TEN-T edustaa infrastruktuurisuunnittelun korkeinta tasoa unionissa. TEN-T-ydinverkon on tarkoitus valmistua vuoteen 2030 mennessä. Se tarjoaa laadukkaat multimodaaliset yhteydet kaikkien unionin pääkaupunkien ja liikenteen valtaväylien välillä ja muodostaa yhtenäisen eurooppalaisen liikennealueen kulmakiven. Liikennevirrat eivät kuitenkaan pysähdy EU:n rajoille. Koska maailman arvo- ja toimitusketjut ovat yhä enemmän yhteydessä toisiinsa, rajatylittävien yhteyksien tarjoaminen kolmansien maiden kanssa on jo pitkään lisännyt merkitystään unionin kannalta.

Euroopan laajuista liikenneverkkoa (TEN-T) koskevan toimintapolitiikan tavoitteena on mahdollistaa saumaton, kestävä ja tehokas liikenne kaikkialla unionissa ja samalla vahvistaa sosiaalista, taloudellista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Tätä toimintapolitiikkaa on pantu täytäntöön vuodesta 1996 lähtien, ja TEN-T:n nykyinen oikeudellinen kehys on vahvistettu asetuksessa (EU) N:o 1315/2013, jäljempänä ’TEN-T-asetus’. Komissio ehdotti 14. joulukuuta 2021 nykyisen toimintapoliittisen kehyksen tarkistamista erityisesti Euroopan vihreän kehityksen ohjelman, kestävää ja älykästä liikkuvuutta koskevan komission strategian ja Global Gateway ‑yhteenliitettävyysstrategian painopisteiden huomioon ottamiseksi.

Lisäksi kestävien liikennemuotojen osuus on edelleen alhainen. Länsi-Balkanin kumppanit käyvät noin 70 prosenttia maailmankaupastaan unionin kanssa, mutta vain 5 prosenttia tavaraliikenteen kokonaismäärästä kuljetetaan rautateitse, loput 95 prosenttia taas maanteitse. Lisäksi rautateiden tavaraliikenne on vähentynyt 40 prosenttia vuodesta 2009, kun taas rautateiden matkustajaliikenteen osuus kokonaismatkustajaliikenteestä on muutamien suurten kaupunkien esikaupunkiliikennettä lukuun ottamatta edelleen yksinumeroinen. Länsi-Balkanin sisävesiväyläverkko on edelleen vajaakäytössä unioniin tulevassa ja unionista lähtevässä tavaraliikenteessä. Joet Tonava ja Sava halkovat alueella useita maita, joissa on sisävesiväyliä. Niitä voitaisiin hyödyntää enemmän liikenteen siirtämiseksi maanteiltä kestävämpiin liikennemuotoihin. Adrian- ja Joonianmeren alueella on tarpeen varmistaa TEN-T-verkon kehittämisessä toimivien kansallisten ja alueellisten elinten välinen koordinointi.

Länsi-Balkanin kumppanit ovat edistyneet merkittävästi alustavan TEN-T-ydinverkon toteuttamisessa. Joidenkin alustavaan ydinverkkoon liittyvien keskeisten hankkeiden kehittäminen on kuitenkin vielä aikataulusta jäljessä. Vaikka rajatylittävän infrastruktuurin rakentamisessa on tapahtunut parannuksia – esimerkiksi Kroatian ja Bosnia ja Hertsegovinan välinen Svilaj-silta, joka avattiin liikenteelle syyskuussa 2021 –, tarvitaan huomattavaa edistystä unionin ja Länsi-Balkanin välisten saumattomien kuljetusten varmistamiseksi. Tämä koskee kaikkia liikennemuotoja, mutta erityisen paljon nykyaikaistamista kaipaa rautatieverkko.

Länsi-Balkanin alue on pitkään ollut yksi EU:n painopistealueista. Kuten puheenjohtaja Ursula von der Leyen totesi unionin tilaa käsitelleessä puheessaan 14. syyskuuta 2021, ”koko alueen tulevaisuus on EU:ssa”. Alueella asuu lähes 18 miljoonaa ihmistä. Se on tärkeä markkina-alue EU:lle sekä eurooppalaisten tavaroiden merkittävä kauttakulkualue. Vuonna 2020 EU:n ja Länsi-Balkanin välisen kokonaiskaupan arvo oli 50,5 miljardia euroa. Länsi-Balkanilla on keskeinen asema EU:lle tavaraa toimittavissa globaaleissa arvoketjuissa, ja tätä asemaa voitaisiin vahvistaa entisestään parantamalla liikenneyhteyksiä unioniin ja alueen sisällä.

Näiden valtioiden laajennettu alustava TEN-T-verkko on hyvin kehittynyt ja vastaa unionin verkkoa. ETA-/EFTA-valtioiden verkko on kaikkien liikennemuotojen osalta integroitu hyvin TEN-T-verkkoon, ja kaksi ETA-/EFTA-valtiota kuuluu jopa TEN-T-ydinverkkokäytävään. Skandinavia–Välimeri-ydinverkkokäytävä kattaa Norjan, kun taas Rein–Alpit-ydinverkkokäytävä kulkee Sveitsin halki. Näin ollen eurooppalaiset koordinaattorit ovat tiiviissä yhteistyössä näiden maiden kanssa, jotta alustava TEN-T-ydinverkko saadaan valmiiksi vuoteen 2030 mennessä.

EU:n ulkopuoliseen valtioon sijoittautuneen luonnollisen henkilön tai yrityksen omistuksessa tai määräysvallassa olevien yritysten osallistuminen voi edistää TEN-T-verkon toteutumista EU:ssa. Tietyissä olosuhteissa tällainen osallistuminen yhteistä etua koskeviin hankkeisiin saattaa kuitenkin vaarantaa turvatoimet ja yleisen järjestyksen EU:ssa. Rajoittamatta asetuksen (EU) 2019/452 mukaista yhteistyömekanismia ja sen lisäksi on tarpeen lisätä tietoisuutta tällaisesta osallistumisesta, jotta viranomaiset voivat puuttua asiaan, jos osallistuminen näyttää todennäköisesti vaikuttavan turvatoimiin tai yleiseen järjestykseen. TEN-T-asetuksen tarkistamista koskevassa komission ehdotuksessa säädetäänkin, että jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista alueellaan toteutettavista yhteistä etua koskevista hankkeista, joihin osallistuu EU:n ulkopuoliseen valtioon sijoittautunut luonnollinen henkilö tai yritys, jotta voidaan arvioida sen vaikutusta turvatoimiin tai yleiseen järjestykseen EU:ssa. Naapurimaiden olisi otettava käyttöön vastaava mekanismi alustavaa TEN-T-verkkoa koskevia hankkeita varten.

Unionin tärkeimpiin painopisteisiin kuuluvat myös liikenteen hiilestä irrottaminen ja unioniin ja sen naapurimaihin kohdistuvien ilmastonmuutoksen vaikutusten rajoittaminen. TEN-T-politiikalla edistetään Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa asetettuja tavoitteita. Tämän vuoksi kaikkien laajentumismaiden ja muiden naapurimaiden olisi pyrittävä Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteeseen, joka on vähentää liikenteen kasvihuonekaasupäästöjä 90 prosentilla vuoteen 2050 mennessä. Mikäli EU ja sen naapurit toimivat kunnianhimoisesti ja yhdistävät voimansa tämän toimintaohjelman toteuttamiseksi, niillä on edelläkävijän etu maailmanlaajuisessa siirtymässä kohti kestävää ja vihreää liikennealaa.

Kahdeksan vuotta sen jälkeen, kun TEN-T laajennettiin Länsi-Balkanille, ja neljä vuotta sen jälkeen, kun liikenneyhteisön perustamista koskeva sopimus tuli voimaan, on tullut aika nopeuttaa TEN-T:n kehittämistä. Tämän vuoksi on tärkeää, että unioni ja Länsi-Balkanin kumppanit harjoittavat johdonmukaisempaa TEN-T-politiikkaa. Tämä auttaisi korjaamaan yhteyksien puutetta ja parantamaan liikenteen kokonaislaatua.

TEN-T-politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi Länsi-Balkanin kumppanit voivat hyötyä useista EU:n rahoituslähteistä, kuten liittymistä valmistelevasta tukivälineestä Länsi-Balkanin investointikehyksen kautta. Komissio hyväksyi vuonna 2020 lisäksi kokonaisvaltaisen talous- ja investointisuunnitelman Länsi-Balkania varten . Suunnitelmalla pyritään vauhdittamaan alueen talouksien elpymistä pitkällä aikavälillä, tukemaan vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta sekä edistämään alueellista yhdentymistä ja lähentymistä EU:hun. Suunnitelmassa yksilöidään lippulaivahankkeita kaikilla yhteyksiin liittyvillä aloilla ja esitetään investointipaketti, jonka avulla otetaan käyttöön jopa 9 miljardin euron arvosta avustuksia seuraavien seitsemän vuoden aikana ja hankitaan jopa 20 miljardin euron investoinnit uuden Länsi-Balkanin lainatakausjärjestelmän kautta. Kaikki suunnitelmaan sisältyvät keskeiset liikennehankkeet, joiden arvo on 1,1 miljardia euroa ja vipuvaikutus jopa 4 miljardia euroa, sijaitsevat laajennetussa TEN-T-verkossa.

EU tukee myös alueen makroaluestrategioita, joita ovat muun muassa EUSAIR ja EUSDR, jotta Länsi-Balkanille tehtävien investointien johdonmukaisuutta voidaan vahvistaa. Interregin, IPA III:n ja muiden rahoitusvälineiden koordinointi EU:n makroaluestrategioiden puitteissa parantaa toteutettujen hankkeiden vaikutusta ja moninkertaistaa uusien hankkeiden vaikutukset.

Unionin olisi asetettava etusijalle TEN-T-hankkeet, joilla on strategista merkitystä tälle alueelle ja unionille, jotta voidaan toteuttaa kattava, vaatimusten mukainen ja kestävä alustava ydinverkko, joka yhdistää alueen pääkaupungit toisiinsa ja unioniin. Unionin olisi pyrittävä nopeuttamaan uuden liikenneinfrastruktuurin rakentamista luomalla puuttuvia yhteyksiä, erityisesti rajatylittävissä hankkeissa, ja tarvittaessa parantamaan olemassa olevaa infrastruktuuria siten, että se vastaa TEN-T-verkon vaatimuksia. Digitaaliteknologiaa, jota tuetaan televiestintäinfrastruktuurin kehittämisellä ja multimodaalisten liikennetietojen vaihdolla, olisi hyödynnettävä verkkojen yhteentoimivuuden mahdollistamiseksi ja tehokkaampien tavaraliikennevirtojen tukemiseksi. Euroopan rautatieliikenteen hallintajärjestelmän (ERTMS) olisi korvattava vanhat järjestelmät, jotka tekevät verkon osuuksista pirstaloituneita. Myös älykkäisiin liikennejärjestelmiin liittyvien ratkaisujen käyttöönoton olisi oltava etusijalla liikenneturvallisuuden parantamiseksi.

Lisäksi on tärkeää edistää multimodaalisia liikenneratkaisuja ja nopeuttaa siirtymää kestäviin liikennemuotoihin, mikä vähentää liikenteen hiilidioksidipäästöjä. Vihreitä multimodaalisia ratkaisuja, kuten latausasemia ja multimodaalisia keskuksia, tulisi kehittää. Kaupunkien sisäistä ja niiden ympärillä kulkevaa liikennettä olisi myös parannettava tarjoamalla kestäviä vaihtoehtoja tieliikenteelle ja välttämällä pullonkauloja, jotka johtavat myös suurempiin hiilidioksidipäästöihin.

TEN-T-politiikassa olisi myös otettava paremmin huomioon Länsi-Balkanin maantieteellinen asema Euroopassa osallistavamman lähestymistavan avulla. Useilla jäsenvaltioilla – Kroatialla, Unkarilla, Romanialla, Bulgarialla ja Kreikalla – on yhteisiä rajoja Länsi-Balkanin maiden kanssa. Ne ovat myös voimakkaasti riippuvaisia Länsi-Balkanin infrastruktuurista, mikä tarjoaa yhteyksiä muihin jäsenvaltioihin. Tarkistettua TEN-T-asetusta koskevassa ehdotuksessa ehdotettu eurooppalainen liikennekäytävä, joka yhdistäisi alueen unioniin, on konkreettinen esimerkki siitä, mitä unioni voi tarjota alueelle TEN-T-hankkeiden täytäntöönpanon tehostamiseksi.

Itäinen kumppanuus

Itäinen kumppanuus on ollut keskeisessä asemassa unionin ja itäisten kumppaneiden lähentämisessä. Unionin ja itäisen kumppanuuden alueen väliset taloudelliset siteet ovat vahvat, ja itäiset naapurimaat muodostavat tärkeän kauttakulkualueen kuljetettaessa eurooppalaisia tavaroita itään. Viime vuosikymmenen aikana EU:n ja itäisen kumppanuuden maiden välinen kauppa on lähes kaksinkertaistanut ja tehnyt alueesta unionin kymmenenneksi suurimman kauppakumppanin. Azerbaidžanin, Georgian, Moldovan ja Ukrainan kohdalla unioni on suurin kauppakumppani, kun taas Armenialle ja Valko-Venäjälle unioni on toiseksi suurin kauppakumppani. EU:n ja itäisen kumppanuuden maiden välisen kaupan arvo oli vuonna 2020 yhteensä 82,8 miljardia euroa. EU:n ja Ukrainan välisen kaupan osuus itäisen kumppanuuden maiden ja unionin välisestä kokonaiskaupasta on lähes 50 prosenttia. Tämän kehityksen tukemiseksi unionille on tärkeää tarjota paremmat liikenneyhteydet unioniin ja tämän alueen sisällä.

Sen jälkeen, kun alustava TEN-T laajennettiin alueelle vuonna 2018, yksi TEN-T-politiikan merkittävistä tuloksista on ollut alustavaa TEN-T-verkkoa koskevan investointisuunnitelman laatiminen itäistä kumppanuutta varten. Maailmanpankin ja komission yhdessä laatimassa suunnitelmassa määritellään tärkeimmät ensisijaiset investoinnit, joiden kokonaisarvo on 12,8 miljardia euroa ja jotka kohdistetaan kaikkiin liikennemuotoihin laajennetussa ydinverkossa. Valmistumisen määräaika on vuosi 2030. Suunnitelman tarkoituksena on auttaa päätöksentekijöitä priorisoimaan strategisia investointeja liikenneinfrastruktuuriin, jotta alustava TEN-T-verkko saadaan valmiiksi. Yhtenäisen koordinoidun hankejatkumon kehittäminen alueelle on keskeinen osa TEN-T-politiikan täytäntöönpanon onnistumista. Sama koskee verkon edelleen kehittämistä, mukaan luettuna sisävesiväylät, jotka eivät olleet mukana laajennuksessa vuonna 2018.

Sääntöihin perustuvan politiikan pohjalta tehtävät investoinnit kestäviin ratkaisuihin alustavassa TEN-T-verkossa ovat yksi itäisen kumppanuuden politiikan pitkän aikavälin toimintapoliittisista tavoitteista vuoden 2020 jälkeen, mikä todetaan yhteisessä tiedonannossa Itäisen kumppanuuden politiikka vuoden 2020 jälkeen: selviytymiskykyä parantava ja kaikkia hyödyttävä itäinen kumppanuus. Vuoden 2020 jälkeinen ohjelma on jäsennelty kahteen pilariin, jotka ovat investoinnit ja hallinnointi. Siinä ehdotetaan talous- ja investointisuunnitelmaa, jolla tuetaan kumppanimaiden parempaa sosioekonomista elpymistä ja vihreän ja digitaalisen siirtymän tavoittelua. Suunnitelmaan sisältyy huomattavia investointeja liikenteeseen (jopa 4,5 miljardia euroa), mukaan lukien laajennetussa TEN-T-verkossa toteutettavat hankkeet.

Talous- ja investointisuunnitelma ja alustavaa TEN-T-verkkoa koskeva investointisuunnitelma itäistä kumppanuutta varten ovat ratkaisevassa asemassa ratkaistaessa lukuisia haasteita, jotka liittyvät TEN-T-verkon vaatimusten mukaisen yhteentoimivan verkon toteuttamiseen. Unionin ja itäisen kumppanuuden kumppaneiden väliset yhteydet ovat edelleen riittämättömiä ja alikehittyneitä sekä maanteiden että rautateiden osalta, ja rajanylityspaikoilta puuttuu usein yhteyksiä. Tieinfrastruktuuri on heikkotasoinen sekä laadultaan, kapasiteetiltaan että turvallisuudeltaan. Rautatieverkon infrastruktuuri ja liikkuva kalusto ovat useissa tapauksissa vanhentuneita laatu-, kapasiteetti- ja turvallisuusnormien osalta. Lisäksi itäisen kumppanuuden rautatieverkon integrointi unionin rataverkkoon on haasteellista siksi, että itäisen kumppanuuden verkossa raideleveys on 1 520 mm, kun taas unionin normaaliraideleveys on 1 435 mm. Tämä mutkistaa yhteentoimivan, rajatylittävän verkon toteuttamista ja edellyttää kehittyneitä teknisiä ratkaisuja.

Näiden haasteiden ratkaisemiseksi itäisen kumppanuuden olisi jatkettava työtä TEN-T-hankkeiden jatkumon aikaansaamiseksi ja saatava hankesuunnitelmat valmiiksi rahoitusedellytysten täyttämiseksi. Itäisen kumppanuuden maiden olisi keskityttävä hankkeisiin, jotka sijaitsevat alustavassa TEN-T-ydinverkossa, erityisesti rajatylittäviin hankkeisiin unionin kanssa.

Unionin olisi pyrittävä nopeuttamaan uuden liikenneinfrastruktuurin rakentamista luomalla puuttuvia yhteyksiä – erityisesti rajatylittävissä hankkeissa ja myös meriliikenteen kattavien multimodaalisten yhteyksien kohdalla – ja tarvittaessa parantamaan olemassa olevaa infrastruktuuria siten, että se vastaa TEN-T-verkon vaatimuksia. Unionin olisi tuettava innovatiivisten infrastruktuuriratkaisujen kehittämistä erilaisten raideleveysnormien aiheuttaman ongelman ratkaisemiseksi. Olisi otettava käyttöön digitaalisia ratkaisuja verkkojen yhteentoimivuuden ja multimodaalisuuden mahdollistamiseksi, turvallisuuden ja kestävyyden lisäämiseksi sekä kaupan ja rajanylitysten helpottamiseksi. Euroopan rautatieliikenteen hallintajärjestelmän (ERTMS) olisi korvattava vanhat järjestelmät, jotka tekevät verkon osista hajanaisia. Älykkäisiin liikennejärjestelmiin liittyvien ratkaisujen käyttöönoton olisi oltava etusijalla liikenneturvallisuuden parantamiseksi. Myös multimodaaliset liikenneratkaisut ja nopeutettu siirtyminen kestäviin liikennemuotoihin olisi asetettava etusijalle liikenteen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi. Tieinfrastruktuurihankkeiden osalta unionin olisi edistettävä vihreiden multimodaalisten ratkaisujen (kuten latausasemien ja multimodaalisten keskusten) kehittämistä. Myös sisävesiväyläverkon päivittäminen on ensisijainen tavoite. Lisäksi on tärkeää varmistaa, että nämä maat pitävät infrastruktuurin kunnossa erityisesti EU:n varoilla kehitettyjen keskeisten hankkeiden osalta.

Eteläisen Välimeren alue

Eteläisen Välimeren alueella on unionille erityinen poliittinen merkitys. Alue on myös läheinen kauppakumppani. Vuonna 2020 EU:n ja eteläisen naapuruston maiden välisen tavarakaupan arvo oli yhteensä 149,4 miljardia euroa. Kauppaa on mahdollista kehittää edelleen, ja sitä olisi tuettava parantamalla kestäviä liikenneyhteyksiä.