Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus diplomaatti- ja konsuliedustustoille annetun yhteisen konsuliohjeiston muuttamisesta biometristen tunnisteiden käyttöönoton ja viisumihakemusten vastaanoton ja käsittelyn järjestämistä koskevien määräysten osalta /* KOM/2006/0269 lopull. - COD 2006/0088 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 31.5.2006 KOM(2006) 269 lopullinen 2006/0088 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS diplomaatti- ja konsuliedustustoille annetun yhteisen konsuliohjeiston muuttamisesta biometristen tunnisteiden käyttöönoton ja viisumihakemusten vastaanoton ja käsittelyn järjestämistä koskevien määräysten osalta (komission esittämä) PERUSTELUT Ehdotuksen tausta | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämän ehdotuksen tavoitteena on luoda jäsenvaltioille oikeudellinen perusta, jonka nojalla ne voivat ottaa pakolliset biometriset tunnisteet (kasvokuva ja kymmenen sormenjälkeä) viisuminhakijoilta. Ehdotuksella pyritään myös asettamaan oikeudelliset puitteet jäsenvaltioiden konsulaattien organisoimiseksi viisumitietojärjestelmän (VIS) täytäntöönpanon osalta. Haagin ohjelmassa pyydettiin komissiota toimittamaan ”ehdotus yhteisten viisumikeskusten perustamisesta keskittyen muun muassa VIS-järjestelmän kehittämiseen liittyviin mahdollisiin synergiaetuihin”. Pyyntö täytettiin antamalla neuvoston ja komission toimintaohjelma vapauden, turvallisuuden ja oikeuden lujittamiseen Euroopan unionissa tähtäävän Haagin ohjelman toteuttamiseksi. Ajatus yhteisten viisumikeskusten (CAC) perustamisesta esitettiin, jotta kaikkien jäsenvaltioiden ei tarvitsisi hankkia biometristen tunnisteiden ottamiseen tarvittavia laitteita jokaiseen konsulaattiin. Yhteisillä viisumikeskuksilla saavutetaan kaksinkertainen hyöty: paikallisen konsuliyhteistyön vahvistaminen sekä toiminnan tehostaminen ja kustannussäästöjen saavuttaminen jäsenvaltioissa resursseja yhdistämällä ja jakamalla. Tässä yhteydessä jäsenvaltiot keskustelivat biometristen tunnisteiden käytöstä aiheutuvien kustannusten vähentämiseksi myös muista hakemusmenettelyn järjestämismahdollisuuksista, kuten menettelyn ulkoistamisesta niillä paikkakunnilla, joissa konsulaatteihin toimitetaan erityisen paljon hakemuksia. Eri vaihtoehtoja, kuten edustamista ja ulkoistamista, on pohdittu; jäsenvaltiot voivat valita näistä vaihtoehdoista täyttääkseen asianmukaisesti oikeudelliset velvoitteensa viisumien myöntämisessä. Kyseiset vaihtoehdot otetaan huomioon tässä ehdotuksessa, joka voisi olla ensimmäinen vaihe yhteisen konsuliohjeiston (CCI) yhdenmukaistamisessa ja yhteisten viisumitoimistojen perustamisessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan ulkoisen toiminnan yksikön toimivaltaa. | Yleistä Kuten komission 28. joulukuuta 2004 antamassa ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi viisumitietojärjestelmästä ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevasta jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta (KOM(2004) 835 lopullinen) esitetään, jäsenvaltioiden on otettava sormenjäljet ja valokuvat käyttöön biometrisinä tunnisteina viisuminhakijaa, viisumihakemusta ja siihen liittyviä päätöksiä koskevien aakkosnumeeristen tietojen lisäksi, jotta viisuminhakijoiden henkilöllisyys voidaan varmistaa luotettavasti. Viisumitietojärjestelmä on suunniteltu yhteisen viisumipolitiikan täytöönpanemiseksi, ja sillä helpotetaan tässä yhteydessä viisumin myöntämismenettelyä, ehkäistään mahdollisimman edullisen viisumikohtelun etsimistä (ns. visa shopping -ilmiötä), helpotetaan tarkastuksia EU:n ulkorajoilla, tehostetaan petostentorjuntaa ja edistetään jäsenvaltioiden alueella laittomien maahanmuuttajien tunnistamista ja palauttamista sekä helpotetaan näin ollen asetuksen (EY) N:o 343/2003 soveltamista ja ehkäistään jäsenvaltioiden sisäisiä turvallisuusuhkia. Koska biometristen tunnisteiden ottaminen muodostaa osan viisuminhakumenettelyä, yhteistä konsuliohjeistoa on muutettava oikeudellisen perustan luomiseksi kyseiselle toimenpiteelle. Biometriset tunnisteet on otettava kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) antamissa suosituksissa asetettujen vaatimusten mukaisesti (Asiak. 9303, osa 1, 6. painos, ei vielä julkaistu). Näissä suosituksissa määritellään yksityiskohtaisesti valokuvien ottamistapa ja sormenjälkien tallentamista koskevat vaatimukset. Biometristen tunnisteiden keräämisen yhdenmukaistamiseksi ei tarvita muita teknisiä eritelmiä. Tämä ehdotus on laadittu erillään yhteisen konsuliohjeiston yleisestä uudelleenlaatimisesta; ehdotus on edellytys viisumitietojärjestelmän täytäntöönpanolle, koska siinä asetetaan oikeudelliset puitteet tarvittavien biometristen tunnisteiden keräämiselle. Ehdotus on näin ollen suunniteltu hyväksyttäväksi ennen yhteisen konsuliohjeiston yleistä uudelleenlaatimista. | Voimassa olevat säännökset Yhteinen konsuliohjeisto Neuvoston päätös 2004/512/EY, tehty 8 päivänä kesäkuuta 2004, viisumitietojärjestelmän (VIS) perustamisesta | Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ehdotuksessa korostetaan, että jäsenvaltioiden on kunnioitettava viisuminhakijoiden perusoikeuksia erityisesti tietosuojan osalta. Ehdotus on myös Euroopan ulkoisen toiminnan yksikön perustamista koskevan politiikan mukainen. | Asianomaisten osapuolten kuuleminen ja vaikutusten arviointi | Asianomaisten osapuolten kuuleminen 1) Thessalonikissa 19.–20. kesäkuuta 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti, että EU tarvitsee johdonmukaista lähestymistapaa biometristen tunnisteiden tai biometristen tietojen käyttämiseen, jotta voitaisiin löytää yhdenmukaistettuja ratkaisuja kolmansien valtioiden kansalaisten asiakirjoja, EU:n kansalaisten passeja ja tietojärjestelmiä (VIS ja SIS II) varten. Komissio esitti 24. syyskuuta 2003 kaksi ehdotusta, joilla muutetaan kolmannen maan kansalaisten viisumeita ja oleskelulupia koskeva yhtenäinen kaava. Neuvosto oli laajalti yksimielinen sekä biometrisistä tunnisteista että komission lähestymistavasta, joten Eurooppa-neuvoston Brysselissä 16.–17. lokakuuta 2003 pidetyissä kokouksissa toivoma poliittinen yhteisymmärrys saavutettiin neuvoston (oikeus- ja sisäasiat) kokouksessa 27. marraskuuta 2003. Neuvosto (oikeus- ja sisäasiat) totesi 27. marraskuuta 2003 antamissa päätelmissään poliittisen sopimuksen osoittamiseksi, että se ”on yhtä mieltä komission kanssa siitä, että yhtenäistä viisumin kaavaa koskevan ehdotuksen täytäntöönpano edellyttää uutta säädöstä, jolla asetetaan velvoite rekisteröidä sormenjäljet yhtenäisen viisumin kaavan tallennusvälineelle ja täsmennetään tätä rekisteröintiä koskevat poikkeukset” ja ”kehottaa komissiota esittämään asiaankuuluvan ehdotuksen yhteisen konsuliohjeiston muuttamisesta”. Koska viisumitarraan kiinnitetyn kontaktittoman sirun teknistä toteutettavuutta biometristen tunnisteiden tallentamisessa ei voitu vahvistaa, neuvosto päätti kesäkuussa 2005 tallentaa viisuminhakijoiden biometriset tunnisteet ainoastaan viisumitietojärjestelmään. Testit ovatkin osoittaneet, että viisumiin liitetty tallennusväline saattaisi aiheuttaa interferenssiongelmia, jos yhdessä passissa on enemmän kuin neljä viisumia. Lukulaite ei kykene enää tunnistamaan voimassaolevaa viisumia. 2) SCIFA:n kokouksessa on keskusteltu sormenjälkien ottamista koskevista poikkeuksista; seuraaville kahdelle henkilöryhmälle olisi myönnettävä poikkeus sormenjälkien ottamista koskevasta vaatimuksesta: alaikäiset ja henkilöt, joiden osalta sormenjälkien ottaminen on fyysisesti mahdotonta. Kyseiset poikkeukset on otettu huomioon tässä ehdotuksessa. 3) Viisumityöryhmän 27. tammikuuta 2006 pidetyssä ylimääräisessä kokouksessa jäsenvaltiot keskustelivat puheenjohtajavaltion ja komission laatiman asiakirjan (viisumityöryhmän työasiakirja nro 6/06, 27.1.2006) pohjalta kaikista vaihtoehdoista konsulaattien organisoimiseksi biometristen tunnisteiden rekisteröinnin osalta, ja samalla ne tarkastelivat kyseisten vaihtoehtojen toteutettavuutta. Työasiakirjassa esitetyistä vaihtoehdoista, lukuun ottamatta epärealistiselta vaikuttaneita liikkuvia yksiköitä, ei ole luovuttu, ja ne on näin ollen sisällytetty tähän ehdotukseen. | Asiantuntijalausunnot | Tärkeimmät järjestöt/asiantuntijat, joita on kuultu Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön antamat yleiset suositukset on otettu huomioon biometristen tunnisteiden käyttöönoton osalta. | Vaikutusten arviointi Viisumitietojärjestelmän osalta on jo suoritettu vaikutusten arviointi (Study for the Extended Impact assessment of the Visa Information System, loppuraportti, joulukuu 2004 EPEC), joka kattaa erityisesti biometrisen tiedon käsittelyn ja jäsenvaltioiden konsulaattien organisoinnin; vaikutusten jatkoarviointia ei ole suoritettu tämän ehdotuksen osalta. Viisumitietojärjestelmän vaikutusten arvioinnissa resurssien jakaminen on katsottu myönteiseksi seikaksi (s. 26–27), vaikka vaikeuksia voi ilmetä niissä konsulaateissa, joihin toimitetaan huomattava määrä hakemuksia. Yhteisten viisumikeskusten edut luetellaan sivuilla 30–31: mahdollisimman edullisen viisumikohtelun etsimisen (ns. visa shopping -ilmiö) ehkäiseminen, kustannusten väheneminen, tietosuojavaatimusten täyttymisen sekä tietoturvallisuuden ja -suojan varmistamisen helpottaminen yhdellä keskusyhteydellä, parannukset yhteisen viisumipolitiikan täytäntöönpanossa. Ulkoistamista käytetään jo useissa jäsenvaltioissa ilman yhteisiä oikeudellisia puitteita. Tämän osalta edellä mainitussa viisumityöryhmän ylimääräisessä kokouksessa kävi ilmi, että jäsenvaltiot haluavat sisällyttää kyseisen vaihtoehdon ehdotukseen. Sidosryhmien mukaan uusia menetelmiä on otettava käyttöön, jotta voidaan vastata viisumihakemusten lisääntymisestä tietyissä konsuliedustustoissa ja budjettirajoituksista aiheutuviin haasteisiin. Käytettävissä on eri vaihtoehtoja puhelinpalvelukeskusten käyttämisestä tapaamisista sovittaessa viisumihakemuksen vastaanottamiseen. Yhteiset oikeudelliset puitteet ovat näin ollen tarpeen, kun otetaan huomioon erityisesti tietosuojaa koskevat vaatimukset. Ensimmäiset kokemukset ovat myönteisiä myös viisuminhakijoiden osalta, koska heidät otetaan vastaan ja heitä palvellaan paremmin. Ulkoistamista ei esitetä yleisenä ratkaisuna, vaan sitä ehdotetaan käytettäväksi tietyissä konsuliedustustoissa niiden sijainnin mukaan. Tässä yhteydessä oikeudellisten puitteiden etuna on, että jäsenvaltiot säilyvät ”rekisterinpitäjinä” ulkoisen palvelun toimiessa ”henkilötietojen käsittelijänä” yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun direktiivin 95/46/EY 16 ja 17 artiklan tarkoittamalla tavalla. Tämän osalta ulkoisten palveluntarjoajien kanssa tehtäviin sopimuksiin on sisällytettävä tietojen käsittelyä koskevat velvoitteet kyseisen direktiivin mukaisesti. Komission Argo-ohjelmasta rahoitettiin Biodev-pilottihanke, johon on ryhdytty joissakin Ranskan ja Belgian konsulaateissa biometristen tunnisteiden käyttöönotosta aiheutuvien vaikutusten selvittämiseksi viisumihakemusmenettelyssä. Joillakin suunnitelluilla vaihtoehdoilla on saavutettu erittäin hyviä tuloksia. Asianomaiset raportit on toimitettu neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Viisumitietojärjestelmää koskevan vaikutusten arviointikertomuksen sivulla 51 ja sitä seuraavilla sivuilla esitetään yksityiskohtainen arviointi järjestelmästä biometrisiä tunnisteita käytettäessä ja ilman niitä. Valinta kohdistuu järjestelmään, jossa biometrisiä tunnisteita käytetään; näin ollen on asetettava oikeudellinen perusta biometristen tunnisteiden rekisteröimiselle. Tällä ehdotuksella täydennetään viisumitietojärjestelmän täytäntöönpanoa koskevaa ehdotusta. Tietosuojan osalta sovelletaan direktiiviä 95/46. Ehdotuksen asianomaisissa kohdissa esitetään tietosuojaa koskevat säännökset ja erityisesti se periaate, että vastuun tietojen käsittelystä ja säilyttämisestä on pysyttävä jäsenvaltioilla. | Ehdotuksen oikeudelliset näkökohdat | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Oikeudelliset puitteet on asetettava, jotta viisumitietojärjestelmä voidaan panna täytäntöön kokonaisuudessaan. Vaikka viisumitietojärjestelmästä ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevasta jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta annettava asetus muodostaa keskeisen välineen näille puitteille, viisuminhakijoiden biometristen tunnisteiden rekisteröinti edellyttää täydentävää lainsäädäntövälinettä. Käsillä oleva ehdotus sisältää tiettyjä näkökohtia, joita ei ole katettu viisumitietojärjestelmää koskevalla lainsäädäntövälineellä. Tässä ehdotuksessa käsitellään biometristen tietojen keruuta, kun taas viisumitietojärjestelmää koskeva ehdotus kattaa tietojen siirtämisen ja vaihdon. Mahdollisuus ulkoistaa viisumihakemusten vastaanotto ja biometristen tietojen keruu sisältyy tämän ehdotuksen alaan. Molemmat ehdotukset täydentävät toisiaan. Jotta jäsenvaltiot selviytyisivät hakijoiden biometristen tietojen keruun aiheuttamasta lisätyöstä ja jotta ne voisivat vähentää kustannuksia, ehdotuksessa on käsitelty organisatorisia seikkoja ja siinä on luotu uusia mahdollisuuksia järjestää viisuminhakumenettely. Viisumin myöntämismenettelyn kaikinpuolisen yksinkertaistamisen osalta komissio esittää yleisenä periaatteena, että hakijan olisi saavuttava paikalle henkilökohtaisesti vain yhden kerran eli niin sanottu yhden käyntikerran järjestelmä viisumihakemuksen toimittamiseksi; viisumihakemuksen jättämisen ja biometristen tunnisteiden ottamisen olisi tällöin tapahduttava samassa paikassa samaan aikaan. Yksittäisissä tapauksissa ei voida kuitenkaan välttää tarvetta saapua paikalle toisen kerran. Tämä koskee erityisesti tilannetta, jossa hakijaa on tarpeen kuulla viisumin myöntämisedellytysten toteamiseksi erityisesti suunniteltua lyhytkestoista oleskelua koskevan lainmukaisen tarkoituksen osalta. | Oikeusperusta 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohta | Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta noudatetaan siltä osin kuin ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ehdotuksen tavoitteita seuraavista syistä: | Yhteiset oikeudelliset puitteet ovat tarpeen, jotta biometristen tunnisteiden pakollisesta rekisteröimisestä voidaan vahvistaa yhdenmukaiset säännöt, joilla mahdollistetaan viisumitietojärjestelmän toimivuus. | Jäsenvaltioiden olisi organisoitava konsulaattinsa biometristen tunnisteiden käyttöönoton osalta yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen puitteiden mukaisesti, jotta voidaan saavuttaa yhdenmukainen lähestymistapa. Ehdotuksen tavoitteet saavutetaan paremmin yhteisön toimilla seuraavista syistä: | Jos kukin jäsenvaltio suunnittelisi itse rekisteröintisäännöt, ei voitaisi taata samojen vaatimusten käyttöä eikä viisuminhakijoiden samankaltaista kohtelua. Jos jäsenvaltiot voisivat esimerkiksi myöntää vapautuksen sormenjälkien ottamisesta eri henkilöryhmille, tämä mahdollistaisi niin sanotun visa shopping -ilmiön ja yhteisen viisumipolitiikan tavoitteet jäisivät saavuttamatta. | Perustamalla yhteisiä viisumikeskuksia tai käyttämällä yhtä muista organisatorisista vaihtoehdoista otetaan askel kohti jäsenvaltioiden läheisempää yhteistyötä. Tämän seurauksena viisumipolitiikan soveltamista yhdenmukaistetaan edelleen. | Euroopan unionin on asetettavat yhteiset oikeudelliset puitteet rekisteröintiä koskeville vaatimuksille, jotta jäsenvaltiot suorittavat biometristen tunnisteiden ottamisen yhteensopivalla tavalla ja jotta varmistetaan samanaikaisesti viisuminhakijoiden yhdenvertainen kohtelu. Jäsenvaltioiden olisi valittava tekninen laitteisto, jolloin niiden olisi noudatettava viisumitietojärjestelmän ja kansainvälinen siviili-ilmailujärjestön puitteissa asetettuja rajoituksia yhteensopivuuden varmistamiseksi. | Näin ollen ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavasta syystä: | Viisumitietojärjestelmää koskevan komission ehdotuksen mukaisesti tässä ehdotuksessa velvoitetaan kaikki jäsenvaltiot ottamaan biometriset tunnisteet viisuminhakijoilta. Teknisten järjestelmien osalta valinnan teko on kuitenkin jätetty kullekin jäsenvaltiolle sillä edellytyksellä, että yhteensopivuus varmistetaan. | Luomalla mahdollisuus yhteisten viisumikeskusten perustamiseen tai käyttämällä yhtä muista yhteistyövaihtoehdoista vähennetään huomattavasti laitteistojen ja ohjelmistojen asennuksesta ja resurssien käyttöönotosta aiheutuvia kustannuksia kaikissa diplomaatti- ja konsuliedustustoissa. | Säädöslajin valinta | Ehdotettu säädöslaji: asetus. | Muut vaihtoehdot eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Vaatimus biometristen tunnisteiden ottamisesta on pakollinen kaikille jäsenvaltioille. Tämän vaatimuksen asettavaksi säädöslajiksi voidaan näin ollen valita ainoastaan asetus. Muilla säädöslajeilla ei olisi samaa sitovaa vaikutusta. | Talousarviovaikutukset | Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. | Lisätiedot | Ehdotuksen yksityiskohtainen selitys o Perustamissopimuksiin liitettyjen pöytäkirjojen vaikutukset Lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja ja kauttakulkuviisumeja koskevista toimenpiteistä laadittujen ehdotusten oikeusperusta on EY:n perustamissopimuksen IV osasto, minkä vuoksi niihin sovelletaan Yhdistyneen kuningaskunnan, Irlannin ja Tanskan asemasta tehtyjen pöytäkirjojen ja Schengenin säännöstöstä tehdyn pöytäkirjan erikoismääräyksiä (ns. vaihteleva geometria). Tämä ehdotus koskee Schengenin säännöstön kehittämistä. Sen vuoksi on otettava huomioon seuraavat mainituista pöytäkirjoista johtuvat näkökohdat: Islanti ja Norja: Neuvosto on tehnyt Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan kanssa sopimuksen näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen. Sopimuksessa määrättyjä menettelyjä on sovellettava, koska tämä asetus perustuu Schengenin säännöstöön sopimuksen liitteessä A tarkoitetulla tavalla. Tanska: Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja EY:n perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen. Asetus ei sido sitä eikä se myöskään kuulu asetuksen soveltamisalaan. Koska asetuksen tarkoituksena on kehittää Schengenin säännöstöä perustamissopimuksen IV osaston määräysten nojalla, siihen sovelletaan mainitun pöytäkirjan 5 artiklaa. Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti: Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan 4 ja 5 artiklan sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY ja Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu tämän asetuksen antamiseen, asetus ei sido niitä eikä asetusta sovelleta niihin. EU 10: Koska aloite on säädös, joka perustuu Schengenin säännöstöön tai muutoin liittyy siihen liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, asetusta sovelletaan EU 10 -maissa vasta sen jälkeen kun kyseisessä määräyksessä tarkoitettu neuvoston päätös on tehty. Sveitsi: Tämä asetus kehittää Schengenin säännöstön määräyksiä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tarkoitetulla tavalla. Kyseiset määräykset kuuluvat tämän sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sopimuksen tiettyjen määräysten väliaikaisesta soveltamisesta tehdyn neuvoston päätöksen 4 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. o Ehdotuksen perustelut artikloittain 1 artikla Edustamisen uusi muoto otetaan käyttöön yhteisen konsuliohjeiston II jakson 1.2 alakohdan b alakohdan nojalla. Tämän ”rajoitetun edustamisen” olisi annettava jäsenvaltiolle mahdollisuus ainoastaan hakemusten vastaanottoon ja biometristen tunnisteiden rekisteröimiseen, jonka jälkeen se siirtää tiedot edustetun jäsenvaltion diplomaatti- tai konsuliedustustoon viisumihakemusta koskevan päätöksen tekemiseksi. Lisäksi sovelletaan 1.2 alakohdan c ja e alakohdan edustamista koskevia määräyksiä. Yhteisen konsuliohjeiston III jakson uudessa 1.2 alakohdassa määrätään jäsenvaltioiden velvollisuudesta kerätä biometriset tunnisteet osana viisumihakemusmenettelyä. Sormenjäljet otetaan, kun viisumihakemus toimitetaan ensimmäisen kerran; tätä vaatimusta ei sovelleta neljän vuoden kuluessa uusittuihin hakemuksiin, koska hakijaa ei tarvitse tällöin rekisteröidä uudelleen: sormenjälkiä ja valokuvaa voidaan käyttää uudelleen, jolloin niistä voidaan ottaa jäljennös ensimmäisestä hakemuksesta. Kyseinen neljän vuoden ajanjakso on valittu viisumitietojärjestelmää koskevassa asetusehdotuksessa säädetyn tietojen viiden vuoden säilytysajan pohjalta. Tällöin on varmistauduttava siitä, että ensimmäisen hakemuksen yhteydessä otetut biometriset tiedot ovat vielä saatavilla järjestelmässä. Henkilön uudelleentunnistaminen uudistetun hakemuksen yhteydessä ei ole tarpeen; jos toisen henkilön viisumin sisältävää passia yritetään käyttää vilpillisesti, rajanylityspaikalla huomataan välittömästi, ettei asianomainen henkilö ole ensimmäisen viisumin hakija biometristen tunnisteiden ollessa erilaiset viisumitietojärjestelmässä. Poikkeukset määräysten soveltamisesta on vahvistettu yhteisen konsuliohjeiston III jakson uuden 1.2 alakohdan b alakohdassa viisumityöryhmässä ja strategisessa komiteassa (SCIFA) käytyjen keskustelujen perusteella. Määräyksiä ei sovelleta alle 6-vuotiaisiin lapsiin: Luotettavan tiedon tallentamiseksi alle 6-vuotiaalta lapselta ei oteta sormenjälkiä, koska niiden laatu ei ole riittävä hakujen tekemiseksi tietokannasta. 6–12-vuotiaiden lapsien sormenjälkiä voidaan hyödyntää vain tunnistusvertailun suorittamiseksi. (Näiden sormenjälkien hyödyntäminen on vaikeampaa laajoissa tietokantahauissa.) Asetuksessa (EY) 539/2001 säädetään mahdollisuudesta myöntää viisumivapautta koskevia poikkeuksia diplomaatti-, virka- tai muun virallisen passin haltijoiden ja erityispassin haltijoiden osalta, ja jäsenvaltioilla olisi myös oltava mahdollisuus myöntää poikkeuksia biometristen tunnisteiden rekisteröintivaatimuksista näiden henkilöryhmien osalta. Viisumitietojärjestelmään olisi tehtävä vaatimuksen soveltamattomuudesta merkintä jokaisen poikkeuksen osalta, jotta rajavalvontaviranomaiset saavat tiedon siitä, ettei sormenjälkiä ole otettu. Kun otetaan huomioon biometristen tunnisteiden käyttöönoton tarkoitus, hakijan henkilökohtainen läsnäolo on tehtävä pakolliseksi vähintään ensimmäisen hakemuksen osalta. Yhteisen konsuliohjeiston VIII jakson 5.2 alakohdassa vahvistettu mahdollisuus esimerkiksi matkatoimistojen käyttöön on kuitenkin säilytetty uudistettujen hakemusten osalta, koska hakijoiden henkilökohtaista läsnäoloa ei tällöin välttämättä edellytetä. Hakijat voisivat toimittaa toisen hakemuksensa muun muassa matkatoimiston välityksellä. Yleinen ulkoistamisen mahdollisuus on otettu huomioon oikeudellisten puitteiden asettamiseksi. On oltava selvää, että ulkoistamista voidaan käyttää vain tietyissä rajoissa ja että viisumien myöntämisvastuun on säilyttävä jäsenvaltioilla. Ulkoinen palveluntarjoaja voisi suorittaa ajanvarausta koskevat järjestelyt tai jopa hakemuslomakkeen vastaanoton ja biometristen tunnisteiden ottamisen, jos yhteisön lainsäädännön mukaisten viisumin myöntämistä koskevien jäsenvaltioiden velvoitteiden asianmukainen täytäntöönpano sitä edellyttää, kun otetaan huomioon erityisesti paikalliset olosuhteet viisumihakemusten lukumäärä mukaan luettuna. On varmistauduttava siitä, että kaikkia asianomaisia tietosuojasäännöksiä noudatetaan silloin, kun valitaan ulkoisia palveluntarjoajia ja laaditaan tarvittavia sopimuksia. Näin ollen jäsenvaltioiden on varmistettava sopimusta tehdessään, että se sisältää asianmukaiset tietosuojalausekkeet, joiden täytäntöönpanoa konsulivirkamiehet valvovat. Jäsenvaltioilla on säilyttävä vastuu tietosuojasäännösten noudattamisesta myös silloin, kun tehtäviä ulkoistetaan. Jos tehtäviä ulkoistetaan, viisumihakemuksen käsittelystä hakijalta perittävä kokonaismaksu ei saa ylittää liitteessä 12 vahvistettuja maksuja. Hakijalta ei saisi näin ollen periä lisämaksuja. Yhteisen konsuliohjeiston VII jakson muutoksella vahvistetaan mahdollisuus jäsenvaltioiden väliseen yhteistyöhön mukaan luettuna yhteisten viisumikeskusten perustaminen. Lisäksi otetaan käyttöön ennakkotarkistusmenettely, jolla hakija ohjataan hakemuksen käsittelystä vastaavan jäsenvaltion puoleen. Kun jäsenvaltiot organisoivat konsulipalvelujaan, niiden olisi voitava tehdä yhteistyötä myös yhteisten viisumikeskusten perustamisessa ottaen huomioon edustamisen nykyiset vaihtoehdot ja II jakson 1.2 kohdan b alakohdassa rajoitettua edustamista koskeva uusi mahdollisuus. Yhteisten viisumikeskusten perustaminen ei ole välttämättä tarkoituksenmukaista hakemusten suuren määrän vuoksi tietyillä paikkakunnilla, joissa kukin jäsenvaltio hankki välineet biometristen tunnisteiden ottamiseksi omaan konsuliedustustoonsa. Jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta tehdä yhteistyötä tai osallistua yhteiseen viisumikeskukseen. Yhteistyön tekemisestä ja sen muodosta päätetään jäsenvaltioiden välisissä neuvotteluissa. Jos jäsenvaltiot haluavat tehdä yhteistyötä, niiden on valittava jokin niistä vaihtoehdoista, joille yhteinen konsuliohjeisto määrittää oikeudelliset puitteet. On toivottavaa, että jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä ja osallistuvat yhteisten viisumikeskusten tai yhteisten tilojen järjestämiseen viisumitietojärjestelmän yleisen täytäntöönpanon parantamiseksi. Yhteistyöhön osallistuvien jäsenvaltioiden olisi sovittava yhteistyöpuitteista, kuten kustannusten jakamisesta. Niiden olisi määritettävä kunkin maan tai kolmannen maan alueen osalta valitut ratkaisut. Tässä yhteydessä olisi myös laadittava luettelo, josta kyseiset ratkaisut ilmenevät, ja luettelo olisi myös julkaistava. Luettelo on saatettava ajantasalle säännöllisesti. 2 artikla Komissio esittää kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta, jotta yhteisten viisumikeskusten perustamisen ja muiden yhteistyömuotojen tehokkuutta voidaan selvittää. 3 artikla Kyseessä on vakiolauseke. | 2006/0088 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS diplomaatti- ja konsuliedustustoille annetun yhteisen konsuliohjeiston muuttamisesta biometristen tunnisteiden käyttöönoton ja viisumihakemusten vastaanoton ja käsittelyn järjestämistä koskevien määräysten osalta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[1], noudattavat perustamissopimuksen[2] 251 artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat seuraavaa: 1. Viisuminhakijoiden tunnistaminen ja heidän henkilöllisyytensä tarkistaminen luotettavasti edellyttää biometristen tietojen käsittelyä 8 päivänä kesäkuuta 2004 annetulla neuvoston päätöksellä 2004/512/EY[3] perustetussa viisumitietojärjestelmässä (VIS) ja oikeudellisten puitteiden asettamista näiden biometristen tunnisteiden keruulle. Viisumitietojärjestelmän täytäntöönpano edellyttää myös uusien menetelmien käyttöönottoa viisumihakemusten vastaanotossa. 2. Biometristen tunnisteiden sisällyttäminen viisumitietojärjestelmään on tärkeä vaihe niiden uusien menetelmien käytössä, joilla viisuminhaltija ja passi yhdistetään luotettavammin toisiinsa väärän henkilöllisyyden käytön estämiseksi. Näin ollen viisuminhakijan henkilökohtaisen läsnäolon, vähintään ensimmäisen hakemuksen osalta, olisi oltava yksi perusvaatimuksista viisumin myöntämiselle menettelyssä, jossa biometriset tunnisteet rekisteröidään viisumitietojärjestelmään. 3. Päätös biometristen tunnisteiden käyttöönotosta on tehty [viisumitietojärjestelmästä (VIS) ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevasta jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella]. Tässä asetuksessa määritetään biometristen tunnisteiden keruuta koskevat vaatimukset, ja siinä viitataan kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) vahvistamiin asiaa koskeviin määräyksiin. Yhteentoimivuuden varmistamiseksi ei edellytetä muita teknisiä eritelmiä. 4. Nykyisten edustamista koskevien sääntelyjen lisäksi on pohdittava uusia organisatorisia mahdollisuuksia, joilla helpotetaan viisuminhakijoiden rekisteröimistä ja vähennetään kustannuksia, jotka jäsenvaltioille aiheuttavat kyseisten sääntelyjen lisäksi. Yhteiseen konsuliohjeistoon olisi lisättävä ensinnäkin erityinen edustamisen muoto, joka on rajoitettu viisumihakemusten vastaanottamiseen ja biometristen tunnisteiden rekisteröimiseen. 5. Käyttöön olisi otettava muita vaihtoehtoja, kuten yhteisten tilojen järjestäminen, yhteiset viisumikeskukset ja ulkoistaminen. Näiden vaihtoehtojen osalta olisi asetettava asianmukaiset oikeudelliset puitteet, jolloin huomioon olisi otettava erityisesti tietosuojaa koskevat seikat. Vahvistettujen oikeudellisten puitteiden nojalla jäsenvaltiot voisivat vapaasti määrittää sen, minkälaista organisatorista rakennetta ne käyttävät kussakin kolmannessa maassa. Komission olisi julkaistava kyseisiä rakenteita koskevat yksityiskohdat. 6. Järjestäessään yhteistyötä jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että hakija ohjataan hänen hakemuksensa käsittelystä vastaavan jäsenvaltion puoleen. 7. On tarpeen laatia määräykset niiden tilanteiden osalta, joissa jäsenvaltioiden keskusviranomaiset päättävät ulkoistaa osan viisumihakemusmenettelystä ulkoiselle palveluntarjoajalle. Määräykset olisi vahvistettava noudattaen tarkasti viisumien myöntämistä koskevia yleisiä periaatteita ja yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY mukaisia tietosuojavaatimuksia. 8. Jäsenvaltioiden on tehtävä ulkoisten palveluntarjoajien kanssa sopimukset, joihin sisältyy määräykset kyseisten palveluntarjoajien tarkoista velvoitteista sekä välittömästä ja rajoittamasta pääsystä niiden tiloihin; sopimuksiin on sisällytettävä tiedot myös hakijoista, luottamuksellisuudesta ja sopimussuoritusten keskeyttämistä tai sopimuksen päättymistä koskevista edellytyksistä ja menettelyistä. 9. Jotta varmistetaan tietosuojan noudattaminen, on kuultu yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 29 artiklalla perustettua työryhmää ja Euroopan tietosuojavaltuutettua. 10. Jäsenvaltioiden olisi sallittava tietyille hakijaryhmille tai kaikille hakijoille välitön pääsy diplomaatti- tai konsuliedustustoihinsa humanitaarisista tai muista syistä. 11. Mahdollisten seuraavien hakemusten käsittelyn helpottamiseksi biometriset tiedot olisi voitava jäljentää ensimmäisestä hakemuksesta 48 kuukauden kuluessa viisumitietojärjestelmää koskevassa asetuksessa vahvistetun säilytysajan mukaisesti. Tämän ajanjakson jälkeen biometriset tunnisteet olisi kerättävä uudelleen. 12. Biometristen tunnisteiden keruuta koskevan vaatimuksen vuoksi kaupallisia organisaatioita, kuten matkatoimistoja, ei saisi enää käyttää ensimmäisen hakemuksen vaan ainoastaan tätä seuraavien hakemusten käsittelyn hoitamiseen. 13. Yhteinen konsuliohjeisto diplomaatti- ja konsuliedustustoille olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti. 14. Komission olisi annettava kertomus asetuksen täytäntöönpanosta kahden vuoden kuluttua sen voimaantulosta; kertomuksen olisi katettava biometristen tunnisteiden rekisteröimisen täytäntöönpano, ensimmäistä hakemusta koskeva periaate ja viisumihakemusten vastaanoton ja käsittelyn järjestäminen. 15. Toissijaisuusperiaatetta noudatetaan siltä osin kuin ehdotus ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tässä asetuksessa ei perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti ylitetä sitä, mikä on tarpeen aiottujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 16. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti yhteisten vaatimusten ja yhteentoimivien biometristen tunnisteiden käyttöön ottamista koskevan perustavoitteen saavuttamiseksi on tarpeen ja asianmukaista antaa säännöt, jotka koskevat kaikkia Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehtyä yleissopimusta täytäntöön panevia jäsenvaltioita. Tässä asetuksessa ei perustamissopimuksen 5 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti ylitetä sitä, mikä on tarpeen aiottujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 17. Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä se siten sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska kuitenkin tämän asetuksen tarkoituksena on kehittää Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten nojalla, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän asetuksen, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään. 18. Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä tietyistä Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY[4] 1 artiklan B kohdassa tarkoitetulla alalla. 19. Tämä asetus kehittää sellaisia Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei tämän vuoksi osallistu päätöksen tekemiseen, päätös ei sido sitä, eikä päätöstä sovelleta siihen. 20. Tämä asetus kehittää sellaisia Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY mukaisesti. Siksi Irlanti ei osallistu päätöksen antamiseen, päätös ei sido sitä, eikä päätöstä sovelleta siihen. 21. Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tarkoitetulla tavalla. Kyseiset määräykset kuuluvat tämän sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sopimuksen tiettyjen määräysten väliaikaisesta soveltamisesta tehdyn neuvoston päätöksen 4 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. 22. Tämä asetus on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan yhteinen konsuliohjeisto diplomaatti- ja konsuliedustustoille seuraavasti: 1) Muutetaan II jakson 1.2 alakohta seuraavasti: (a) lisätään b alakohtaan seuraava kappale: ”Jäsenvaltio voi myös edustaa yhtä tai useaa muuta jäsenvaltiota ainoastaan hakemusten vastaanottamisessa ja biometristen tunnisteiden rekisteröimisessä. Asiaa koskevia 1.2 alakohdan c ja e alakohdan määräyksiä sovelletaan. Hakemusten ja tietojen vastaanottaminen ja siirtäminen edustetulle konsuliedustustolle on suoritettava siten, että asianomaisia tietosuojaa ja -turvallisuutta koskevia sääntöjä noudatetaan.” (b) korvataan d alakohta seuraavasti: ”Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettu edustaminen yhtenäisten viisumien myöntämisessä otetaan huomioon liitteessä 18 olevassa taulukossa edustamisesta yhtenäisten viisumien myöntämisessä.” 2) Korvataan III jakson 1 kohta seuraavasti: 1.1 Viisumihakemuslomakkeet – lomakkeiden lukumäärä Ulkomaalaisen on myös täytettävä yhtenäisen viisumin hakemuslomake. Yhtenäistä viisumia on haettava liitteessä 16 olevan mallin mukaisella yhdenmukaisella lomakkeella. Viisumihakemuslomake on täytettävä vähintään yhtenä kappaleena, jota voidaan käyttää muun muassa keskusviranomaisia kuultaessa. Sopimuspuolet voivat pyytää hakemuksen useampana kappaleena, jos kansalliset määräykset sitä edellyttävät. 1.2. Biometriset tunnisteet a) Jäsenvaltioiden on kerättävä hakijalta kasvokuvasta ja kymmenestä sormenjäljestä koostuvat biometriset tunnisteet siten, että menettelyssä noudatetaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja Yhdistyneiden Kansakuntien lasten oikeuksien yleissopimuksessa annettuja suojalausekkeita. Jokaisen hakijan henkilökohtaista läsnäoloa on edellytettävä silloin, kun hän esittää ensimmäisen viisumihakemuksensa. Tällöin on kerättävä seuraavat biometriset tunnisteet: - valokuva, joka skannataan tai otetaan hakemusta esitettäessä ja - kymmenen sormenjälkeä, jotka otetaan alas painetuista sormista ja rekisteröidään digitaalisesti. Mahdollisten seuraavien hakemusten osalta biometriset tunnisteet on jäljennettävä ensimmäisestä hakemuksesta edellyttäen, että viimeisen merkinnän tekemisestä on kulunut enintään 48 kuukautta. Tämän ajanjakson jälkeen seuraavat hakemukset katsotaan ”ensimmäisiksi hakemuksiksi”. Valokuvaa ja sormenjälkiä koskevien teknisten vaatimusten osalta on noudatettava kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) asiakirjan N:o 9303 osassa 1 (passit), 6. painos, vahvistettuja kansainvälisiä vaatimuksia[5]. Diplomaatti- tai konsuliedustuston pätevän ja asianmukaisesti valtuutetun henkilökunnan tai sen valvonnassa 1.B kohdassa tarkoitetun ulkoisen palveluntarjoajan on otettava biometriset tunnisteet. Viisumitietojärjestelmää koskevan asetuksen 4 artiklan 1 kohdan, 5 artiklan ja 6 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaan ainoastaan asianmukaisesti valtuutettu konsulaatin henkilökunta voi tallentaa tiedot viisumitietojärjestelmään (VIS). b) Poikkeukset Seuraaviin hakijoihin ei sovelleta sormenjälkien antamista koskevaa vaatimusta: - alle 6-vuotiaat lapset - henkilöt, joiden osalta sormenjälkien ottaminen on fyysisesti mahdotonta. Jos yksittäisten sormenjälkien ottaminen on kuitenkin mahdollista, ne on otettava. Jäsenvaltio voi myöntää poikkeuksia biometristen tunnisteiden keräämistä koskevasta vaatimuksesta diplomaatti-, virka- tai muun virallisen passin haltijoiden ja erityispassin haltijoiden osalta. Kyseisissä tapauksissa viisumitietojärjestelmään on tehtävä merkintä ”ei sovelleta”. 3) VII jaksossa: korvataan 1 kohta seuraavasti: 1.A Viisumihakemusten vastaanoton ja käsittelyn järjestäminen Kukin jäsenvaltio vastaa viisumihakemusten vastaanoton ja käsittelyn järjestämisestä. Jäsenvaltiot joko varustavat kunkin edustuston biometristen tunnisteiden keräämiseen tarvittavilla välineillä tai tekevät yhteistyötä yhden tai useamman muun jäsenvaltion kanssa riippumatta edellä mainituista edustamisvaihtoehdoista. Yhteistyön on tapahduttava järjestämällä yhteiset tilat, perustamalla yhteinen viisumikeskus tai tekemällä yhteistyötä ulkoisten kumppaneiden kanssa. a) Jos järjestetään yhteiset tilat, yhden tai useamman jäsenvaltion diplomaatti- ja konsuliedustustojen henkilökunta käsittelee hakemukset (myös biometriset tunnisteet), jotka sille on osoitettu toisen jäsenvaltion konsuli- ja diplomaattiedustustossa, ja jakaa välineistön kyseisen jäsenvaltion kanssa. Kyseiset jäsenvaltiot sopivat yhteisten tilojen käytön kestosta ja päättymisen ehdoista sekä sille jäsenvaltiolle tulevasta hallinnollisen maksun osasta, jonka diplomaatti- tai konsuliedustustoa on käytetty. b) Jos perustetaan yhteisiä viisumikeskuksia, kahden tai useamman jäsenvaltion konsuli- ja diplomaattiedustuston henkilökunta kootaan sille osoitettujen viisumihakemusten (myös biometristen tunnisteiden) vastaanottamiseksi yhteen rakennukseen. Hakijat on ohjattava viisumihakemuksen käsitelystä vastaavan jäsenvaltion puoleen. Jäsenvaltioiden on sovittava kyseisen yhteistyön kestosta ja sen päättymisen ehdoista sekä kustannusten jaosta osallistuvien jäsenvaltioiden kesken. Yhden jäsenvaltion on vastattava logistiikkaa ja diplomaattisuhteita koskevien sopimusten tekemisestä vastaanottajamaan kanssa. c) Yhteistyö ulkoisten palveluntarjoajien kanssa hoidetaan 1.B kohdan mukaan. 1.B Yhteistyö ulkoisten palveluntarjoajien kanssa Jos edustuston varustaminen biometristen tunnisteiden keräämiseen tarvittavilla välineillä, yhteisten tilojen järjestäminen tai yhteisen viisumikeskuksen perustaminen ei ole edustuston sijainnin vuoksi tarkoituksenmukaista, yksi tai useampi jäsenvaltio yhdessä voivat tehdä yhteistyötä ulkoisen palveluntarjoajan kanssa viisumihakemusten (myös biometristen tunnisteiden) vastaanottamiseksi. Asianomaiset jäsenvaltiot ovat tällöin vastuussa viisumihakemusten käsittelyä koskevien tietosuojasääntöjen noudattamisesta. 1.B.1 - Yhteistyömuodot ulkoisten palveluntarjoajien kanssa Seuraavat yhteistyömuodot ovat mahdollisia ulkoisten palveluntarjoajien kanssa: a) ulkoinen palveluntarjoaja toimii puhelinpalvelukeskuksena, joka antaa yleisiä ohjeita viisumin hakemisesta, ja vastaa tapaamisten sopimisesta; b) ulkoinen palveluntarjoaja antaa yleisiä ohjeita viisumin hakemista koskevista vaatimuksista, kerää hakemukset ja niihin liittyvät asiakirjat ja biometriset tiedot viisuminhakijoista sekä käsittelymaksut (VII jakson 4 kohdan ja liitteen 12 mukaisesti) ja siirtää täydelliset hakemukset ja tiedot hakemuksen käsittelystä vastaaville jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustoille. 1.B.2 - Jäsenvaltioiden velvollisuudet Asianomaisten jäsenvaltioiden on valittava ulkoinen palveluntarjoaja, joka kykenee varmistamaan, että kaikki tarpeelliset tekniset ja organisatoriset turvatoimenpiteet sekä jäsenvaltioiden edellyttämät tekniset ja organisatoriset toimenpiteet toteutetaan henkilötietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, muuttamiselta, luvattomalta luovuttamiselta tai tietojen antamiselta, erityisesti jos käsittely muodostuu tietojen siirtämisestä verkossa tai hakemusten ja tietojen vastaanottamisesta ja siirtämisestä edustustoon, tai muulta luvattomalta käsittelytavalta. Valitessaan ulkoisia palveluntarjoajia jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustojen on tutkittava tarkoin yrityksen vakavaraisuus ja luotettavuus (mukaan luettuna tarpeelliset toimiluvat, kaupparekisteriin rekisteröityminen, yhtiöjärjestys ja sopimukset pankkien kanssa) sekä varmistauduttava siitä, ettei eturistiriitaa ole olemassa. Ulkoisilla palveluntarjoajilla ei saa olla pääsyä viisumitietojärjestelmään (VIS) millään perusteella. Viisumitietojärjestelmää voi käyttää ainoastaan diplomaatti- tai konsuliedustustojen asianmukaisesti valtuutettu henkilökunta. Asianomaisten jäsenvaltioiden on tehtävä sopimus ulkoisen palveluntarjoajan kanssa direktiivin 95/46/EY 17 artiklan mukaisesti. Ennen sopimuksen tekemistä asianomaisen jäsenvaltion diplomaatti- tai konsulaattiedustuston on ilmoitettava paikallisen konsuliyhteistyön puitteissa muiden jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustoille sekä komission lähetystölle, miksi sopimus on tehtävä. Direktiivin 95/46/EY 17 artiklan mukaisten velvoitteiden lisäksi sopimuksessa on a) määritettävä tarkasti palveluntarjoajan tehtävät b) edellytettävä, että palveluntarjoaja toimii vastuussa olevien jäsenvaltioiden ohjeiden mukaan ja että palveluntarjoaja käsittelee tietoja ainoastaan siinä tarkoituksessa, mitä viisumihakemuksia koskevien henkilötietojen käsittely vastuussa olevien jäsenvaltioiden puolesta direktiivin 95/46/EY mukaisesti edellyttää c) edellytettävä, että palveluntarjoaja antaa hakijoille asetuksessa ……. [viisumitietojärjestelmää koskeva asetusluonnos] vaaditut tiedot d) määrättävä konsulaattihenkilöstön pääsystä palveluntarjoajan tiloihin kaikkina aikoina e) edellytettävä, että palveluntarjoaja noudattaa luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä (mukaan luettuna säännökset viisumihakemuksia varten kerättyjen tietojen suojasta) f) oltava sopimussuoritussten keskeyttämistä ja sopimuksen päättämistä koskeva lauseke. Asianomaisten jäsenvaltioiden on valvottava sopimuksen täytäntöönpanoa mukaan luettuna a) yleinen neuvonta, jota palveluntarjoaja antaa viisuminhakijoille b) teknisten ja organisatoristen turvatoimenpiteiden sekä tarpeellisten teknisten ja organisatoristen toimenpiteiden toteuttaminen henkilötietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, muuttamiselta, luvattomalta luovuttamiselta tai tietojen antamiselta, erityisesti jos käsittely muodostuu tietojen siirtämisestä verkossa tai hakemusten ja tietojen vastaanottamisesta ja siirtämisestä edustustoon, tai muulta luvattomalta käsittelytavalta c) biometristen tunnisteiden kerääminen d) tietosuojasäännösten noudattamiseksi toteutetut toimenpiteet. Ulkoisen palveluntarjoajan perimien maksujen kokonaismäärä viisumihakemuksen käsittelystä ei saa ylittää liitteen 12 mukaista maksua. Asianomaisten jäsenvaltioiden konsulaattihenkilöstön on annettava palveluntarjoajalle koulutusta, jota asianmukainen palvelun ja riittävien ohjeiden tarjoaminen viisuminhakijoille edellyttää. 1.B.5 - Ohjeet Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustojen on asetettava julkisesti saataville tarkat ohjeet tapaamisajan sopimisesta ja viisumihakemuksen toimittamisesta. 1.C Hakijoiden välittömän pääsyn säilyttäminen jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustoihin Valitusta yhteistyömuodosta riippumatta jäsenvaltiot voivat päättää, että hakijoilla on edelleen mahdollisuus toimittaa viisumihakemus välittömästi niiden diplomaatti- tai konsuliedustuston tiloihin. Jäsenvaltioiden on varmistettava viisumihakemusten vastaanoton ja käsittelyn jatkuvuus siinä tapauksessa, että yhteistyö toisen jäsenvaltion tai ulkoisen palveluntarjoajan kanssa päättyy äkillisesti. 1.D Päätös ja sen julkaiseminen Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle siitä, kuinka ne aikovat järjestää viisumihakemusten vastaanoton ja käsittelyn kullakin edustuston sijaintipaikkakunnalla. Komission on varmistettava kyseisten tietojen asianmukainen julkaiseminen. Jäsenvaltioiden on toimitettava tekemänsä sopimukset komissiolle. 4) Muutetaan VIII jakson 5.2 alakohta seuraavasti: a) korvataan otsikko seuraavasti: 5.2. Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustojen yhteistyö kaupallisten organisaatioiden kanssa b) lisätään seuraava virke otsikon ja 5.2 alakohdan a alakohdan väliin: Edellä III jakson 1.2 alakohdassa tarkoitettujen uusittujen hakemusten osalta jäsenvaltiot voivat sallia, että niiden diplomaatti- tai konsuliedustustot tekevät yhteistyötä kaupallisten organisaatioiden (esimerkiksi hallinnollisia asioita hoitavien yksityisten toimistojen, liikenneyritysten, matkatoimistojen, matkanjärjestäjien ja jälleenmyyjien) kanssa. 2 artikla Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen kahden vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä päivänä kuuta . Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] EUVL C [...], [...], s. [...]. [2] EUVL C [...], [...], s. [...]. [3] EUVL L 213, 15.6.2004, s. 5. [4] EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31. [5] Kyseiset tekniset vaatimukset vastaavat niille passeille asetettuja vaatimuksia, jotka jäsenvaltiot antavat kansalaisilleen asetuksen (EY) 2252/2004 mukaan.