I.Johdanto

Komission poliittisissa suuntaviivoissa tehtiin selväksi, että meidän on tehtävä kaikkemme unionin kansalaisten suojelemiseksi. Turvallisuus on ensiarvoisen tärkeää henkilötasolla, mutta se suojelee myös perusoikeuksia sekä luo perustan taloutemme, yhteiskuntamme ja demokratiamme luottamukselle ja dynaamisuudelle. Euroopan turvallisuusympäristö on muutostilassa. Syynä tähän ovat muuttuvat uhat sekä muut tekijät, kuten ilmastonmuutos, väestönkehityksen suuntaukset ja poliittinen epävakaisuus rajojemme ulkopuolella. Globalisaatio, vapaa liikkuvuus ja digitalisaatio tuovat jatkossakin vaurautta, helpottavat elämäämme sekä vauhdittavat innovointia ja kasvua. Näihin hyötyihin sisältyy kuitenkin myös riskejä ja kustannuksia. Eurooppalaiseen elämäntapaan kohdistuvat välittömät uhat, kuten terrorismi, järjestäytynyt rikollisuus sekä huume- ja ihmiskauppa, voivat käyttää niitä hyväkseen. Kyberhyökkäykset ja -rikollisuus lisääntyvät jatkuvasti. Turvallisuusuhat ovat muuttumassa monimutkaisemmiksi: rajatylittävät työskentelymahdollisuudet ja yhteenliitettävyys hyödyttävät niitä, ne käyttävät hyväkseen fyysisen ja digitaalisen maailman välisiä hämärtyviä rajoja, heikossa asemassa olevia ryhmiä sekä sosiaalisia ja taloudellisia eroja. Hyökkäykset voivat tapahtua hetkessä, eikä niistä välttämättä jää lainkaan jälkiä. Sekä valtiolliset että valtiosta riippumattomat toimijat voivat hyödyntää monenlaisia hybridiuhkia, ja EU:n ulkopuolisilla tapahtumilla voi olla kriittisiä vaikutuksia EU:n sisäiseen turvallisuuteen.

Myös covid-19-kriisi on muuttanut käsitystämme turvallisuudesta, turvallisuusuhista ja niihin liittyvistä politiikoista. Se on tuonut esiin tarpeen taata turvallisuus sekä fyysisissä että digitaalisissa ympäristöissä. Se on korostanut avoimen strategisen riippumattomuuden merkitystä toimitusketjuillemme kriittisten tuotteiden, palvelujen, infrastruktuurien ja teknologioiden suhteen. Se on lisännyt tarvetta ottaa jokainen ala ja yksilö mukaan yhteisiin toimiin, jotta voimme varmistaa, että EU on alusta asti valmistautuneempi, sietokykyisempi ja paremmin varustautunut reagoimaan tarpeen vaatiessa.

Jäsenvaltiot eivät voi suojella kansalaisia vain toimimalla yksin. Vahvuuksiemme hyödyntäminen yhteistyöllä ei ole koskaan ollut tärkeämpää, eikä EU:lla ole koskaan ollut parempia mahdollisuuksia vaikuttaa asioihin. Unioni voi näyttää esimerkkiä parantamalla yleistä kriisinhallintajärjestelmäänsä ja työskentelemällä rajojensa sisä- ja ulkopuolella maailmanlaajuisen vakauden edistämiseksi. Vaikka ensisijainen vastuu turvallisuudesta on jäsenvaltioilla, viime vuodet ovat osoittaneet yhä selkeämmin, että yhden jäsenvaltion turvallisuus vaikuttaa kaikkien turvallisuuteen. Toteuttamalla monialaisia ja integroituja ratkaisuja EU voi auttaa jäsenvaltioiden turvallisuusalan toimijoita tarjoamalla tarvittavia välineitä ja tietoja.

EU voi myös varmistaa, että turvallisuuspolitiikka perustuu yhteisiin eurooppalaisiin arvoihin – oikeusvaltioperiaatteen, tasa-arvon ja perusoikeuksien kunnioittamiseen ja vaalimiseen sekä avoimuuden, vastuuvelvollisuuden ja demokraattisen valvonnan takaamiseen. Ne luovat politiikoille oikeanlaisen luottamusperustan. EU voi rakentaa toimivan ja aidon turvallisuusunionin, jossa yksilöiden oikeudet ja vapaudet on turvattu. Turvallisuus ja perusoikeuksien kunnioittaminen eivät ole ristiriitaisia vaan yhdenmukaisia tavoitteita, ja ne täydentävät toisiaan. Turvallisuuspolitiikkojen on perustuttava arvoihimme ja perusoikeuksiimme. Niillä taataan tarpeellisuuden, suhteellisuuden ja laillisuuden periaatteet sekä asianmukaiset vastuuvelvollisuudet ja oikeussuojakeinot. Niiden on mahdollistettava tehokkaat toimet erityisesti heikoimmassa asemassa olevien ihmisten suojaamiseksi.

Tärkeitä oikeudellisia, käytännöllisiä ja tukivälineitä on jo käytössä, mutta niitä on vahvistettava ja niiden täytäntöönpanoa on parannettava. Jäsenvaltioiden välisessä tietojen ja tiedustelutietojen vaihdossa sekä terroristien ja muiden rikollisten toimintatilan kaventamisessa on edistytty huomattavasti. Parantamisen varaa kuitenkin on.

Työtä on jatkettava myös EU:n rajojen ulkopuolella. Unionin ja sen kansalaisten suojelemisessa ei ole enää kyse turvallisuuden varmistamisesta vain EU:n rajojen sisällä, vaan myös turvallisuuden ulkoisen ulottuvuuden huomioimisesta. EU:n lähestymistapa ulkoiseen turvallisuuteen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) ja yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) mukaisesti on edelleen olennainen osa EU:n pyrkimyksiä parantaa turvallisuutta EU:ssa. Tehokkaat ja kattavat toimet edellyttävät kolmansien maiden kanssa tehtävää ja maailmanlaajuista yhteistyötä yhteisiin haasteisiin vastaamiseksi, sillä vakaus ja turvallisuus EU:n naapurustossa ovat ratkaisevan tärkeitä myös EU:n oman turvallisuuden kannalta.

Tämä uusi strategia perustuu Euroopan parlamentin , neuvoston ja komission aiempaan työhön ja osoittaa, että toimivan ja todellisen turvallisuusunionin on oltava yhdistelmä vahvoja välineitä ja politiikkoja, joilla turvallisuus voidaan taata käytännössä. Lisäksi on tiedostettava, että turvallisuudella on vaikutuksia yhteiskunnan kaikkiin osiin ja kaikkiin julkisiin politiikkoihin. EU:n on varmistettava turvallinen elinympäristö kaikille rodusta tai etnisestä alkuperästä, uskonnosta, vakaumuksesta, sukupuolesta, iästä tai sukupuolisesta suuntautumisesta riippumatta.

Strategia kattaa vuodet 2020–2025, ja siinä keskitytään tulevaisuuden kannalta kestävän turvallisuusympäristön edellyttämien voimavarojen ja valmiuksien kehittämiseen. Strategiassa esitetään koko yhteiskunnan kattava lähestymistapa, joka mahdollistaa tehokkaan ja koordinoidun reagoimisen nopeasti muuttuviin uhkaympäristöihin. Siinä määritellään strategiset painopisteet ja niihin liittyvät toimet, joilla digitaalisiin ja fyysisiin riskeihin voidaan puuttua yhdenmukaisella tavalla koko turvallisuusunionin ekosysteemissä keskittyen siihen, missä EU voi tuoda lisäarvoa. Tavoitteena on kaikkien ihmisten turvallisuuden takaaminen EU:ssa.

II.Euroopan nopeasti muuttuva turvallisuusuhkaympäristö

Turvallisuus on kansalaisten vaurauden ja hyvinvoinnin edellytys. Tähän turvallisuuteen kohdistuvat uhat riippuvat siitä, miten haavoittuvia ihmisten elämät ja toimeentulo ovat. Mitä haavoittuvampia ne ovat on, sitä suuremmalla todennäköisyydellä niitä voidaan hyödyntää. Sekä haavoittuvuudet että uhat kehittyvät jatkuvasti, ja EU:n on mukauduttava niihin.

Päivittäinen elämämme on monenlaisten palvelujen varassa – näitä ovat esimerkiksi energia-, liikenne- ja rahoituspalvelut sekä terveydenhuolto. Ne ovat riippuvaisia sekä fyysisestä että digitaalisesta infrastruktuurista, mikä lisää haavoittuvuutta ja häiriöiden mahdollisuutta. Covid-19-pandemian aikana uudet teknologiat ovat pitäneet monet yritykset ja julkiset palvelut toiminnassa, esimerkiksi mahdollistamalla etätyöskentelyn tai pitämällä toimitusketjut liikkeessä. Tämä on kuitenkin myös lisännyt poikkeuksellisen paljon vihamielisiä hyökkäyksiä, joiden tavoitteena on saada rikollista hyötyä pandemian aiheuttamista häiriöistä ja ihmisten siirtymisestä koteihinsa digitaaliseen etätyöhön. Tarvikepula on luonut järjestäytyneelle rikollisuudelle uusia mahdollisuuksia. Seuraukset olisivat voineet olla hengenvaarallisia ja aiheuttaa häiriöitä keskeisille terveyspalveluille aikana, jolloin niihin kohdistui eniten paineita.

Digitaaliteknologia helpottaa elämäämme yhä useammilla tavoilla, mutta se on myös tehnyt teknologian kyberturvallisuudesta strategisesti tärkeän kysymyksen. Kyberhyökkäyksillä on huomattavia haittavaikutuksia koteihin, pankkeihin, rahoituspalveluihin ja yrityksiin (erityisesti pk-yrityksiin). Fyysisten ja digitaalisten järjestelmien keskinäinen riippuvuus pahentaa mahdollisia vahinkoja entisestään: kaikilla fyysisillä iskuilla on vaikutusta digitaalisiin järjestelmiin, ja tietojärjestelmiin ja digitaalisiin infrastruktuureihin kohdistuvat kyberhyökkäykset voivat lamauttaa keskeisiä palveluita. Esineiden internetin laajeneminen ja tekoälyn käytön lisääntyminen tuovat sekä uusia hyötyjä että uusia riskejä.

Maailma on riippuvainen digitaalisista infrastruktuureista, teknologioista ja verkkojärjestelmistä, joiden avulla voidaan harjoittaa liiketoimintaa, kuluttaa tuotteita ja nauttia palveluista. Kaikki on viestinnän ja vuorovaikutuksen varassa. Verkkoriippuvuus on avannut oven kyberrikollisuuden aallolle. Kyberrikospalvelut ja maanalainen kyberrikollistalous tarjoavat helpon pääsyn kyberrikollisuuden tuotteisiin ja palveluihin verkossa. Rikolliset oppivat nopeasti käyttämään uutta teknologiaa omiin tarkoituksiinsa. Esimerkiksi lääkeväärennöksiä on päässyt lääkkeiden lailliseen toimitusketjuun. Verkossa olevan lasten seksuaalista hyväksikäyttöä kuvaavan materiaalin räjähdysmäinen kasvu on osoittanut rikollisuuden muuttumisen sosiaaliset seuraukset. Hiljattain tehty tutkimus osoitti, että suurin osa EU:n kansalaisista (55 %) on huolissaan siitä, että rikolliset ja huijarit pääsevät käsiksi heidän tietoihinsa.

Myös globaali ympäristö korostaa näitä uhkia. Kolmansien maiden tiukka teollisuuspolitiikka ja jatkuvat teollis- ja tekijänoikeuksien varkaudet verkossa muuttavat strategista paradigmaa kohti Euroopan etujen suojelemista ja edistämistä. Tätä korostaa kaksikäyttösovellusten yleistyminen, minkä vuoksi vahva siviiliteknologiasektori on voimavara myös puolustus- ja turvallisuusvalmiuksille. Teollisuusvakoilu vaikuttaa merkittävästi EU:n talouteen, työllisyyteen ja kasvuun: Liikesalaisuuksien kybervarkauksien arvioidaan aiheuttavan EU:lle 60 miljardin euron kustannukset. Tämä vaatii perusteellista pohdintaa siitä, miten riippuvuussuhteet ja lisääntynyt altistuminen kyberuhkille vaikuttavat EU:n kykyyn suojella ihmisiä ja yrityksiä.

Covid-19-kriisi on nostanut esiin myös sen, miten sosiaaliset jakolinjat ja epävarmuustekijät luovat haavoittuvuuksia turvallisuuteen. Tämä lisää valtiollisten ja valtiosta riippumattomien toimijoiden mahdollisuuksia tehdä kehittyneempiä hybridihyökkäyksiä, joissa haavoittuvuuksia hyödynnetään erilaisten kyberhyökkäysten, kriittisen infrastruktuurin vahingoittamisen , disinformaatiokampanjoiden ja poliittisen narratiivin radikalisoitumisen avulla.

Samalla pidempään jatkuneet uhat kehittyvät edelleen. Terrori-iskut vähenivät EU:ssa vuonna 2019. Daeshin ja al-Qaidan sekä niiden liittolaisten suorittamien tai inspiroimien jihadistihyökkäysten uhka EU:n kansalaisia kohtaan on kuitenkin edelleen suuri. Samaan aikaan väkivaltaisten äärioikeiston muodostama uhka on kasvussa. Rasismin innoittamat hyökkäykset ovat vakava huolenaihe: Kuolonuhreja vaatineet juutalaisvastaiset terrori-iskut Hallessa muistuttivat tarpeesta tehostaa toimia vuonna 2018 annetun neuvoston julkilausuman mukaisesti. Joka viides ihminen EU:ssa on erittäin huolissaan mahdollisesta terrori-iskusta seuraavien 12 kuukauden aikana. Valtaosa viimeaikaisista terrori-iskuista on ollut ns. matalan teknologian iskuja, joissa yksin toimivat henkilöt ovat valinneet kohteekseen ihmisiä julkisissa tiloissa. Terroristien verkossa levittämä propaganda muuttui merkittävästi Christchurchin hyökkäysten suoran verkkolähetyksen myötä. Radikalisoituneiden henkilöiden aiheuttama uhka on edelleen suuri, ja takaisin palaavat terrorismiin syyllistyvät vierastaistelijat ja vankilasta vapautetut ääriajattelijat saattavat pahentaa sitä.

Kriisi on myös osoittanut, miten olemassa olevat uhat voivat kehittyä uusissa olosuhteissa. Rikollisjärjestöt ovat hyödyntäneet eri tuotteiden pulaa, mikä on avannut uusia laittomia markkinoita. Laittomien huumeiden kauppa on edelleen EU:n suurin rikollisen liiketoiminnan ala. Sen vähittäismyyntiarvon arvioidaan olevan EU:ssa vähintään 30 miljardia euroa vuodessa. Ihmiskauppa jatkuu edelleen: kaikenlaisen hyväksikäytön vuosituotto on maailmanlaajuisesti arviolta lähes 30 miljardia euroa. Lääkeväärennösten kansainvälisen kaupan arvo nousi 38,9 miljardiin euroon. Samaan aikaan rikolliset voivat takavarikointien vähäisen määrän ansiosta laajentaa rikollista toimintaansa edelleen ja soluttautua lailliseen talouteen. Rikollisten ja terroristien on entistä helpompi hankkia ampuma-aseita verkossa toimivilta markkinapaikoilta ja uuden teknologian (esimerkiksi 3D-tulostuksen) avulla. Tekoälyn, uuden teknologian ja robotiikan käyttö lisää entisestään sitä riskiä, että rikolliset hyödyntävät innovoinnin etuja vihamielisiin tarkoituksiin.