FI    FI  
 EUROOPAN  
KOMISSIO 
Bryssel 4.4.2014  
COM(2014) 215 final 
  
KOMISSION TIEDONANTO 
Tehokkaat, helposti saavutettavat ja sope utumiskykyiset terveydenhuoltojärjestelmät 
 
 
2 
 1. Johdanto  
Terveydenhuoltojärjestelmien1 keskeisenä tehtävänä nyky-yhteiskunnissa on auttaa ihmisiä 
pysymään terveinä ja kohentamaan terveyttään . Terveydenhuoltojärjestelmien olisi kyettävä 
pidentämään ihmisten elinikää ja pa rantamaan heidän elämänlaatuaan.  
EU:n jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmien välisiin eroihin vaikuttaa se, millaisia 
yhteiskunnallisia valintoja on tehty. Terveysm inisterien neuvosto totesi vuonna 2006, että 
organisatorisista ja rahoituksellisista eroista huolim atta järjestelmät perustuvat yhteisiin arvoihin2: 
universaalisuuteen, hyvälaatuisen hoidon saantiin, oikeudenmukaisuuteen ja yhteisvastuullisuuteen. 
EU:n terveydenhuoltojärjestelmät ovat entistä enem män vuorovaikutuksessa toistensa kanssa. Tämä 
vuorovaikutus lisääntyi huomattavasti direktiivin 2011/24/EU3 voimaantulon jälkeen. 
Terveydenhuoltojärjestelmien välisen yhteistyön  tiivistäminen parantaisi niiden toimintaa 
tilanteessa, jossa potilaiden ja terveydenhuollon ammattilaisten liikkuvuus lisääntyy koko ajan. 
Euroopan terveydenhuoltojärjestelmillä on kymmenen viime vuoden aikana ollut entistä enemmän 
yhteisiä haasteita: terveydenhuollon kustannusten kasvaminen, väestön ikääntyminen ja sen myötä 
kroonisten sairauksien yleistyminen sekä monien sa irauksien yhteisesiintyminen. Ne ovat lisänneet 
terveydenhuollon kysyntää, puutetta terveydenhuollon  työvoimasta ja sen epätasaista jakautumista, 
terveyteen liittyvää epätasa-arvoa ja epäoikeude nmukaisuutta terveyde nhuollon saatavuudessa. 
Lisäksi viime vuosina on talouskriisin vuoksi ollut käytettävissä aiempaa vähemmän varoja, ja 
jäsenvaltioiden on näin ollen ollut entistä vai keampi varmistaa terveydenhuoltojärjestelmiensä 
kestävyys.4 Se puolestaan vaarantaa jäsenvaltioiden kyvyn taata laadukkaan terveydenhuollon 
universaali saatavuus. Terveydenhuoltojärjestelmi en on oltava sopeutumiskykyisiä: niiden on 
kyettävä mukautumaan muuttuvaan ympäristöön tehokk aasti ja tarttumaan huomattaviin haasteisiin 
rajallisin resurssein.  
Keskinäisen riippuvuuden ja yhteisten haasteiden lis ääntyminen vaativat yhteistyön tiivistämistä. 
Jäsenvaltiot sopivat vuonna 2006 yhteisistä terv eydenhuollon saatavuuden, la adun ja taloudellisen 
kestävyyden tavoitteista sosiaalisen suoj elun ja osallisuuden alaa koskevan avoimen 
koordinointimenetelmän käyttöönoton yhteydessä5. Terveysministerien neuvosto aloitti vuonna 
2011 EU:n tason pohdintaprosessin, jonka tarkoituksen a oli auttaa jäsenvaltioita varmistamaan, että 
                                                            
1 Tässä tiedonannossa terveydenhuoltojärjestelmillä tarko itetaan järjestelmiä, joiden tarkoituksena on tuottaa 
potilaille terveydenhuoltopalveluja ja joiden ensisijaisena tavoitteena on terveydentilan parantaminen. Palvelut 
voivat olla ennalta ehkäiseviä, diagnostisia, parantavia tai oireita lievittäviä. 
2 Neuvoston päätelmät Euroopan unionin terveysjärjestelmien yhteisistä arvoista ja periaatteista, EUVL C 146, 
22.6.2006. 
3 Direktiivi 2011/24/EU, EUVL L 88, 4.4.2011. 
4 Tätä korostetaan myös talouspoliittisen komitean ja Euroopan komission EU:n terveydenhuoltojärjestelmiä 
koskevaa yhteistä raporttia koskevissa neuvoston päätelmissä (7. joulukuuta 2010). 
5 Sosiaalisen suojelun komitean ja talouspoliittisen komitean yhteinen lausunto komission tiedonannosta 
”Yhteistyöllä parempiin tuloksiin: uudet puitteet sosiaalista suojelua ja osallisuutta koskevan politiikan avointa 
koordinointia varten Euroopan unionissa”, jonka työllisyy s-, sosiaalipolitiikka-, terveys- ja kuluttaja-asioiden 
neuvosto hyväksyi 10. maaliskuuta 2006. 
 
3 
 niiden terveydenhuoltojärjestelmät ovat ny kyaikaisia, tarpeita vastaavia ja kestäviä.6 Se totesi, että 
”vaikka korkeatasoisten terveydenhuoltopalvelu iden tasapuolisen saatavuuden varmistaminen 
niukoista talous- ja muista resursse ista huolimatta on aina ollut avainkysymys, tällä hetkellä tilanteen 
laajuus ja kiireellisyys on muuttumassa ja jos siihen ei puututa, siitä voi tulla EU:n tulevan taloudellisen ja sosiaalisen  ympäristön keskeinen tekijä ”. 
Joulukuussa 2013 kokoontunut terveysministerien neuvos to esitti nykyaikaisia, tarpeisiin vastaavia ja 
kestäviä terveydenhuoltojärjestelmiä koskevasta  pohdintaprosessista antamissaan päätelmissä 
tukensa saavutetulle edistykselle ja vaati jatkamaan työtä tällä alueella.
7 
Vuoden 2014 vuotuisen kasvuselvityksen8 (AGS) mukaan ”tärkein tavoite on nyt kasvun ja 
kilpailukyvyn parantaminen ” kestävän elpymisen varmistamiseksi . Tämän tavoitteen saavuttamiseksi 
vuotuisessa kasvuselvityksessä korostetaan tarvetta  lisätä terveydenhuoltojärjestelmien tehokkuutta 
ja rahoituspohjan kestävyyttä samalla, kun pa rannetaan niiden kyky ä vastata tehokkaammin 
sosiaalisiin tarpeisiin ja taata keskeiset sosiaa liset turvaverkot. Selvityksessä todetaan, että 
terveydenhuoltoalan puuttuminen ta louskriisin sosiaalisiin seurauks iin on tärkeää, ja painotetaan, 
että terveydenhuoltopalvelut on yk si aloista, jotka tarjoavat merki ttäviä työllistymismahdollisuuksia 
tulevina vuosina. Siinä suositellaan kehittämään aktiivisen sosiaalisen osallistamisen strategioita, 
joilla varmistetaan muun muassa myös laadukkaid en kohtuuhintaisten palv elujen kattava saatavuus. 
Tätä painotettiin edellisen kerran vuon na 2013, kun yhdelletoista jäsenvaltiolle9 suositeltiin niiden 
terveydenhuoltojärjestelmien uudistamista osan a eurooppalaista ohjausjaksoa. Suurin osa 
suosituksista koski terveydenhuoltojärjestelmien kestävyyttä ja kustannustehokkuutta, ja niissä 
vaadittiin uudistamaan sairaalasektoria, terveyde nhuoltopalvelujen hinnoittelua, avohoitoa ja 
perusterveydenhuoltoa. Kolmessa  suosituksessa vaadittiin myös  terveydenhuollon saatavuuden 
säilyttämistä tai parantamista. 
Terveys on paitsi itseisarvo myös taloudellisen  vaurauden edellytys. Näin todetaan terveyteen 
tehtäviä investointeja käsittelevässä komission yk siköiden valmisteluasiakirjassa, joka on osa 
sosiaalisia investointeja koskevaa pakettia.10 Ihmisten terveys vaikuttaa kansantalouden tuloksiin, 
kuten tuottavuuteen, työvoiman tarjontaan, i nhimilliseen pääomaan ja julkisiin menoihin. 
Terveydenhuoltoalaan edistykseen vaikuttavat vahva sti innovaatiot, ja sillä on suuri merkitys 
kansantaloudelle: alan osuus EU:n bruttokansantuot teesta on 10 prosenttia.  Lisäksi se on hyvin 
työvoimavaltaista toimintaa ja yksi EU:n s uurimmista sektoreista: terveydenhuoltoalan 
työntekijöiden osuus kaikista  EU:n työpaikoista oli vu onna 2010 kahdeksan prosenttia.11 
                                                            
6 Neuvoston päätelmät terveydenhuoltojärjestelmistä: kohti nykyaikaisia, tarpeita vastaavia ja kestäviä 
terveydenhuoltojärjestelmiä (6. kesäkuuta 2011).  
7 Neuvoston päätelmät nykyaikaisia, tarpeisiin vast aavia ja kestäviä terveysjärjestelmiä koskevasta 
pohdintaprosessista (10. joulukuuta 2013). 
8 COM(2013) 800. 
9 Bulgaria, Espanja, Itävalta, Malta, Puola, Ranska, Romania, Saksa, Slovakia, Suomi ja Tšekki. 
10 COM(2013) 83.  
11 Asiakirjaan COM(2012) 173 liittyvä valmisteluasiakirja SWD(2012) 93. 
 
4 
 Tässä tiedonannossa hyödynnetään viime vuosin a saatuja kokemuksia ja tehtyä työtä, jotta 
lähestymistapoja voidaan kehittää edelleen EU:ssa. Painopiste on toimissa, joilla  
1. tehostetaan terveydenhuoltojärjestelmiä 
2. lisätään terveydenhuollon saatavuutta 
3. parannetaan terveydenhuoltojärjestelmien sopeutumiskykyä. 
2. Terveyd enhuoltojärjestelmien tehostaminen  
Yksi terveydenhuoltojärjestelmien suorituskyvyn kann alta tärkeä tekijä on terveydenhuollon laatu, 
jonka keskeisiä osia ovat teho kkuus, turvallisuus ja potilasten  kokemukset. EU:ssa tehdään 
parhaillaan töitä potilasturvallisuuden eteen.12 Potilaiden kokemukset puolestaan ovat tärkeä osa-
alue, johon on kiinnitettävä tulevaisuudessa edelleen huomiota. 
Tässä tiedonannossa painopiste on tehokkuudessa : terveydenhuoltojärjestelmien kyvyssä vaikuttaa 
myönteisesti ihmisten terveydentilaan eli parantamaan väestön terveyttä. 
Terveydenhuoltojärjestelmien tehokkuuden mittaamin en on jatkossa entistä tärkeämpää erityisesti 
siksi, että terveydenhuoltojärjestelmät eivät ole ainoa terveyttämme kohentava tekijä. Vaikka 
elinajanodotteessa on edelleen suurta vaihtelua jä senvaltioiden välillä, elämme silti kaiken kaikkiaan 
pidempään ja terveempänä kuin edelliset suk upolvet. Tähän ovat vaikuttuneet erityisesti 
kansanterveyden alalla ja terveydenhuoltojär jestelmän ulkopuolella  saavutetut huomattavat 
edistysaskeleet. Edistystä on od otettavissa jatkossakin, kun esim erkiksi ihmisten tupakointi ja 
alkoholinkulutus vähenevät, ravitsemus  paranee ja liikunta lisääntyy. Yleisesti ollaan yhtä mieltä siitä, 
että terveydenhuoltoalan vaikutus väestön terveyteen on lisääntynyt 50–60 viime vuoden aikana 
huomattavasti.   
Terveydenhuoltojärjestelmien tehokkuuden vertailemiseen tarvittavien tietojen kerääminen on 
kuitenkin vielä alkutekijöissään. Seuraavassa esitettävät esimerkit kuvaavat osa-alueita, joilla 
terveydenhuoltojärjestelmien vaikutus ihmisten terveyden paranemiseen on selvimmin nähtävissä 
käytettävissä olevien EU:n laaj uisten indikaattoreiden perusteella (indikaattoreita ovat 
perinataalikuolleisuus, vältettävissä oleva kuolleis uus, rokotuksella ehkäistävissä olevien tautien 
ilmaantuvuus ja syöpäseulonnat). Tämä  vertailu paljastaa, että EU:n jäsenvaltioiden välillä on suuria 
eroja. 
Perinataalikuolleisuus 
Perinataalikuolleisuus on myöhäisten sikiök uolemien (28. raskausviikon jälkeen) ja 
varhaisneonataalikuolleisuuden (seitsemän päivän kuluessa synnytyksestä) summa. 
                                                            
12 Neuvoston suositus, annettu 9 päivänä kesäkuuta 2009, potilasturvallisuudesta ja hoitoon liittyvien 
infektioiden ehkäisemisestä ja valvonnasta, EUVL C 151, 3.7.2009.  
 
5 
 Imeväiskuolleisuuteen13 verrattuna se ei liity yhtä vahvasti sosioekonomisiin tekijöihin ja on siten 
luotettavampi terveydenhuoltojärje stelmien tehokkuuden indikaattori. 
Kuva 1: perinataalikuolleisuus 1  000:tta syntynyttä la sta kohti (vuoden 2011 tai uudemmat tiedot) 
 
Tietolähde: Eurostatin tietokanta, Europeristat-hanke (komission yksiköiden laatima) 
Perinataalikuolleisuus väheni viiden viime vuoden aikana suurimmassa osassa  jäsenvaltioita, mutta 
joissakin maissa se lisääntyi tällä ajanjaksolla.  
Vältettävissä oleva kuolleisuus 
Vältettävissä olevalla kuolleisuudella tarkoitetaan ennenaikaisia kuolemia, joita ei tapahtuisi, jos 
saatavilla olisi oikea-aikaista ja tehokasta te rveydenhuoltoa. Se on perusindikaattori, jonka 
perusteella tutkitaan terveydenhuoltojär jestelmien vaikutusta terveystuloksiin.14 Vältettävissä oleva 
kuolleisuus sisältää niiden tiettyjen sairauksien vak ioidut kuolleisuusluvut, joihin terveydenhuollolla 
arvioidaan olevan suora vaikutus.  
                                                            
13 Imeväiskuolleisuudella tarkoitetaan ensimmäisen elinvuoden aikana kuolleiden lasten määrää 1  000:tta elävänä 
syntynyttä lasta kohti. 
14 ”Vältettävissä olevaan kuolleisuuteen” perustuvissa verta iluissa on oletettavasti otettava huomioon sairauden 
ilmaantuvuus eikä pelkästään kyseisiin sairauksiin liittyviä kuolemia. Ei kuitenkaan ole varmaa, onko 
käytettävissä vertailukelpoisia tietoja. 
 
6 
 Kuva 2: vältettävissä oleva kuolle isuus, vakioidut kuolleisuusluvut 100  000:tta asukasta kohti — 2010 
0100200300400500600
FR NL IT ES LU BE DK SE PT FI CY DE MT AT IE SI UK PL CZ HR BG EE SK HU RO LT LV
naiset
 miehet
 
Tietolähde: Eurostat (Kreikkaa kosk evia tietoja ei ole käytettävissä) 
Käytännössä kaikki jäsenvaltiot ovat onnistune et vähentämään vältettävissä olevaa kuolleisuutta 
vuosina 2000–2010, mutta niiden lu vut vaihtelevat huomattavasti. 
Tartuntataudit 
Tiettyjen tartuntatautien ilmaantuvuut een vaikuttaa suoraan asianmukaisten 
terveydenhuoltopalvelujen tarjonta: rokotuskampanj at ovat vähentäneet merkittävästi rokotuksella 
ehkäistävissä olevien tautien ilmaantuvuutta (vaikk akin joissakin maissa on huolestuttavia merkkejä 
rokotusmäärien vähenemisestä). 
Kuva 3: rokotuksella estettävissä olevien taut ien ilmaantuvuus – vahvistettuja tapauksissa 100  000:tta 
asukasta kohti – 2011 
meningokokin 
aiheuttama sairaushepatiitti B sikotauti tuhkarokko
 
Tietolähde: ECDC:n vuotuinen epidemiologinen raportti 2012  
Myös tarkasteltaessa vain pientä joukkoa rokotuks ella ehkäistävissä olevia tauteja (meningokokin 
aiheuttama sairaus, hepatiitti B, sikotauti ja  tuhkarokko) jäsenvaltioiden ilmaantuvuusluvut 
vaihtelevat suuresti. 
Syöpäseulonnat 
 
7 
 Paksu- ja peräsuolen syövän, kohdunkaulan syö vän ja rintasyövän varhainen diagnosoiminen 
väestöpohjaisten seulontaohjelmien avulla on hyvä  korvikeindikaattori terveydenhuoltojärjestelmän 
tehokkuudelle, kun tarkastellaan riskialttiita al ueita. Neuvosto suositteli tällaisten ohjelmien 
toteuttamista Euroopan laa dunvarmistusta koskevien s uuntaviivojen mukaisesti.15  
Rintasyövän seulonnoissa on edistytty eniten. Kansallisissa seulontaohjelmissa määritetään 
kohdeikäryhmät (50–69-vuotiaat naiset) yleensä eurooppalaisten suuntaviivojen mukaisesti ja 
noudatetaan niissä suositeltuja mammografia seulontojen aikavälejä. Eurooppalaisissa 
suuntaviivoissa määritetään, että seul ontamäärien toivottava tavoite on 75  prosenttia 
kohderyhmään kuuluvista naisista (ja hyväksyttävä taso 70  prosenttia), mutta vain harva jäsenvaltio 
saavutti tämän tavoitteen vuonna 2010. 
Kuva 4: rintasyöpäseulonta — prosenttia 50–69-vuotiaista seulotuista naisista 
 
Tietolähde: OECD, Health at a glance:  Europe 2012, ka nsalliset tilastot  
Tärkeimmät tulokset  
Näiden tiettyjen indikaat torien perusteella voidaan tehdä joitak in alustavia havaintoja, vaikkakaan ne 
eivät ole riittävän edustavia, jotta niitä voitais iin käyttää terveydenhuoltojärjestelmien laajan 
arvioinnin tukena. Ne osoittavat, että EU:n jäsenvalti oiden välillä on suuria eroja. Ne osoittavat myös, 
että ihmisten terveyteen kohdistuvat vaikutukset ovat moniulotteisia ja vaikeasti määriteltäviä. 
Yleisesti ottaen terveydenhuoltojärjestelmien tehokkuuden arvioiminen on monimutkainen prosessi: terveydenhuollon toimien tulokset saattavat näkyä vast a pitkän ajan jälkeen, ja vertailukelpoisten ja 
luotettavien tietojen saaminen  on haastavaa. Tilannetta on kuitenkin pyritty parantamaan. 
Komissio on tukenut Euroopan yhteisön terveysindikaattorien (ECHI) kehittämistä. Näiden 
indikaattorien avulla seurataan kansanterveyde n tilannetta ja terveydenhuoltojärjestelmien 
suorituskykyä. Eurooppalaisia terveydenhuoltojärje stelmiä arvioivia selvityksiä on myös julkaistu 
useita. Erityisen hyviä esimerkkejä  niistä ovat vuonna 2010 julkaist u talouspoliittisen komitean ja 
                                                           
 
15 Neuvoston suositus, annettu 2 päivänä joulukuuta 2 003, syöpäseulonnasta, EUVL L 327, 16.12.2003. Ks. 
myös paksu- ja peräsuolen syövän, kohdunkaulan sy övän sekä rintasyövän seulonnan ja diagnosoinnin 
laadunvarmistusta koskevat eurooppalaiset suuntaviivat. 
 
8 
 Euroopan komission yhteinen kertomus terveyde nhuoltojärjestelmistä sekä OECD:n ja komission 
julkaisema ”Health at a glance Europe ” -sarja. 
Toinen tärkeä askel otettiin vuonna 2013, kun so siaalisen suojelun komitea laati terveydenhuoltoa 
koskevan yhteisen arviointikehykse n. Sen tarkoituksena on olla ensimmäisen vaiheen seulontaväline, 
jolla pyritään havaitsemaan mahdolliset ongelmat  jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmissä. 
Kehys on keskeinen tekijä terveydenhuoltojärjestel mien vertailevassa arvioinnissa, ja siinä otetaan 
huomioon tietojen saatavuus EU:n  tasolla. Tutkimusta ja teknol ogian kehittämistä koskevista 
puiteohjelmista rahoitetaan myös useita hankkeita, joissa kehitetään indikaattoreita ja menetelmiä 
terveydenhuoltojärjestelmien suorituskyvyn arvioimiseen.16 
3. Terveyd enhuoltojärjestelmien saat avuud en parantaminen  
Terveydenhuoltojärjestelmien on oltava helposti  saatavilla. Tämä on yksi perusperiaatteista 
Euroopan sosiaalisessa peruskirjassa17, jossa korostetaan avointe n kriteerien merkitystä 
sairaanhoitoon pääsyssä sekä valtioide n velvollisuutta taata asianmukainen 
terveydenhuoltojärjestelmä, joka ei jätä mi tään osaa väestöstä terveydenhuoltopalvelujen 
ulkopuolelle. 
Mahdollisuutta käyttää terveydenhuoltopalveluja on ku itenkin vaikea mitata, eikä ole olemassa EU:n 
laajuista tarkkaa menetelmää sen seuraamiseen ja pa rhaiden toimintatapojen edistämiseen. Se olisi 
terveyserojen vähentämisen kannalta tärkeää.18  
Yksi yleisesti käytetty indikaa ttori on eri puolilla EU:ta ilmenevä vaihtelu siinä, kuinka suuri 
prosenttiosuus asukkaista ilmoittaa, että heillä on ongelmia sairaanhoitoon pääsyssä, ja kertoo sen 
johtuvan19 terveydenhuoltojärjestelmien piiriin pääsyyn liittyvistä syistä: odotusajoista, etäisyydestä 
ja kustannusten jakautumisesta. Nämä tulokset kosk evat itse ilmoitettuja tarpeita, ja kulttuuriset 
ennakkoasenteet ovat siksi saa ttaneet vaikuttaa niihin, kun ni itä on vertailtu eri maissa. 
Kuva 5: itse ilmoitetut täyttymättömät lääkärintarkastusta koskevat tarpeet, osuus väestöstä (%) 
                                                            
16 Ks. esimerkiksi seuraavat hankkeet: ECHO ( http://www.echo-health.eu ), Eurohope 
(http://www.eurohope.info ) ja EuroREACH ( http://www.euroreach.net ). 
17 Uudistettu Euroopan sosiaalinen peruskirja, Strasbourg 3. toukokuuta 1996. 
18 KOM(2009) 567. 
19 Huomaa, että tämän tutkimuksen luokka ”muut syyt” kattaa syyt, jotka eivät liity paikallisiin 
terveydenhuoltojärjestelmiin, kuten ”ei aikaa”, ”lääkäripelko” jne. 
 
9 
 EU = 3,4
02468101214161820
LV RO PL EE BG EL IT FI HR CY PT HU FR LT IE SK BE DE UK SE DK MT CZ ES LU NL AT SILiian kallista Liian pitkä matka Jono Muu
 
Lähde: Eurostat, Tulo- ja elinolotilastot 2012 (Itävallan ja Irlannin tiedot vuodelta 2011) 
Terveydenhuollon saatavuus on seurausta eri teki jöiden, kuten terveydenhuollon kattavuuden (ketkä 
ovat oikeutettuja terveydenhuoltoon), laajuuden (mihin kansalaiset ovat oikeutettuja), 
kohtuuhintaisuuden ja palvelujen saatavuuden, välisestä vuorovaikutuksesta. Terveydenhuollon 
saatavuuteen vaikuttavat myös suoraan terveydenhuo ltojärjestelmissä käytetyt organisaatio- ja 
hallintomallit. Potilaiden mielestä terveyde nhuoltopalveluja voi olla vaikea saada, jos 
terveydenhuoltojärjestelmät ovat mo nimutkaisia eivätkä ne ole avoimia. 
Sairausvakuutuksen
kattavuus
(osuus väestöstä)
Hoitovalikoima
(laajuus)Hoidon kohtuuhintaisuus
(yhteisrahoitus, 
kustannusten jako)
Hoidon saatavuus
(etäisyys, odotusajat)TERVEYDENHUOLLON 
SAATA VUUS
 
Väestökattavuus 
Terveydenhuoltopalveluja rahoitetaan enimmäkseen julkisista varoista käytännössä kaikissa EU:n 
jäsenvaltioissa. Kattava terveydenhuolto on universaalia  tai lähes universaalia kaikissa jäsenvaltioissa. 
Jotkut huono-osaisemmat ihmiset jäävät ku itenkin yhä asianmukaisen terveydenhuollon 
ulkopuolelle. 
Laajuus Julkisesti rahoitetun terveydenhuollon laajuus vaiht elee kansallisissa terveydenhuoltojärjestelmissä. 
Esimerkiksi hammashoito ja silmälääkäripalvelut se kä jotkin uusimmat hoitomuodot katetaan vain 
muutamissa jäsenvaltioissa. Useissa jäsenvaltioissa  ei ole määritetty täsmällisesti, mitä hoitoja 
rahoitetaan julkisesti. Tämä vaikeuttaa vertailuja ja analyysejä ja saattaa vaikuttaa siihen, voidaanko 
hoidon tarjonnan vähimmäistaso ista tai optimaalisista taso ista päästä yksimielisyyteen. 
Kohtuuhintaisuus  
 
10 
 Ihmisiä vaaditaan usein maksamaan itse osa haluam astaan palvelusta osa llistumalla kustannusten 
jakamiseen tai yhteisrahoitukseen. Se voi autt aa varmistamaan, että terveydenhuoltopalveluja 
käytetään vastuullisesti. Yhteisrahoitus ei kuiten kaan saisi olla esteenä tai pelotteena ihmisten 
tarvitseman terveydenhuollon saannille. Terveydenhu oltojärjestelmien kustannusten hillitsemiseen 
pyrkivillä toimenpiteillä, joilla on tarkoitus edistää terveydenhuollon järkiperäisempää käyttöä, ei 
pidä vähentää kohtuuttomasti pääsyä laadukkaan terveydenhuollon piiriin.  
Saatavuus (terveydenhuollon henkilöstö, etäisyys hoitopaikasta, odotusajat) 
Terveydenhuoltopalvelujen olisi oltava kohtuullisen he lposti potilaiden saatavilla: heidän ei pitäisi 
joutua matkustamaan liian pitkää matkaa tai odo ttamaan liian kauan saad akseen tarvitsemansa 
palvelun. Tämä on erityisen suuri haas te maaseudulla ja syrjäisillä alueilla. 
Pitkiin välimatkoihin liittyviä ongelmia voitaisiin ra tkaista ottamalla laajemmin käyttöön integroituja 
hoitomalleja, jotka parantavat potilaiden ja te rveydenhuoltojärjestelmän välisiä yhteyksiä, sekä 
sähköisiä terveyspalveluratkaisuja. 
Odotusaikojen mittaamisesta ei ole EU:n laajui sta määritelmää, vaikka se onkin tärkeä käsite 
asetuksessa (EY) N:o 883/0420 ja direktiivissä 2011/24/EU. Tämä s aattaa muuttua, koska direktiivillä 
2011/24/EU laajennetaan terveydenhuoltojärjestelmä n vastuuta hoitoon pääsystä lisäämällä hoitoa 
odottavaa koskevan kohtuuttoman viiväs tyksen käsitteen läpinäkyvyyttä. 
Väestön ikääntyminen ja monien kroonisten sairauksien yleistyminen edellyttävät eri 
ammattitaitojen yhdistelmiä. Eri ammattien välin en erottelu todennäköisesti vähenee, kun on 
tarpeen luoda monialaisia tiimejä. Terveydenhuolt oalalla taitojen ja osaamisen tarve muuttuu 
jatkuvasti ja työtehtäviä ja ammatteja on tode nnäköisesti myös kehitett ävä, jotta voidaan täyttää 
väestön tarpeet. Koska vähän liikkuvien ihmisten  määrä ja riittämättömään liikuntaan liittyvät 
terveysriskit ovat EU:ssa suuria, terveydenhuollo n ammattilaiset ovat ratkaisevassa asemassa 
neuvottaessa potilaita liikunnan tärkeydestä yhde ssä muiden alojen, kuten urheilualan, kanssa.21 
Jotta lääketieteellisen koulutuksen suunnittelujärj estelmät olisivat näiden kehityssuuntien edellä, 
niiden on oltava älykkäämpiä, reagoitava nopeam min ja pystyttävä houk uttelemaan paremmin 
opiskelijoita erikoisaloille, joilla tarve on suurin. 
Lisäksi on näyttöä siitä, että o lisi kiinnitettävä huomiota lääkkeisiin , koska yksityisten menojen osuus 
on lääkemenoista huomattavasti suurempi kuin  muuntyyppisestä julkisesti rahoitetusta 
terveydenhuollosta. 
Kansalliset päätökset hinnoittelust a ja kustannusten korvaamisesta vaikuttavat suoraan ja välillisesti 
lääkkeiden saantiin kaikkialla EU:ssa: innovatiivisia  tuotteita ei aina ole saatavilla samanaikaisesti 
kaikissa jäsenvaltioissa, ja joissakin maissa niitä ehkä ole lainkaan saatavilla. 
                                                            
20 Neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, sosiaaliturvajärjestelmien 
yhteensovittamisesta, EUVL L 166, 30.4.2004. 
21 Neuvoston suositus, annettu 26 päivänä marraskuuta 2013, monialaisesta terveyttä edistävän liikunnan 
lisäämisestä, EUVL C 354, 4.12.2013. 
 
11 
 Tätä tilannetta parannettiin ensin farmasian al an yritysvastuuta koskevalla prosessilla, jossa 
kannustettiin hinnoittelust a ja korvauksista vastaavia toimi valtaisia viranomaisia ja muita 
sidosryhmiä keskustelemaan aiheesta ja tuettiin avo inta tiedonvaihtoa siitä, miten lääkkeiden saantia 
voitaisiin parantaa. 
4. Terveyd enhuoltojärjestelmien sopeutumiskyvyn 
parantaminen  
Nykyaikaisten terveydenhuoltojärjest elmien on oltava helposti saatav illa ja tehokkaita sekä pitkällä 
aikavälillä vakaita. Siksi niiden on oltava julkis en talouden kannalta kestäviä. Komissio tukee 
jäsenvaltioita tässä tekemällä analyysejä ja en nusteita ja suosittelemalla uudistuksia osana 
eurooppalaista ohjausjaksoprosessia. 
Terveydenhuoltojärjestelmissä olisi tarkasteltava myös muita kuin julkiseen talouteen liittyviä 
tekijöitä. Niiden on kyettävä mukautumaan tehokk aasti muuttuvaan ympäristöön sekä etsimään ja 
soveltamaan innovatiivisia ratkaisuja selvitäkseen  huomattavista haasteista (asiantuntemuksen ja 
resurssien puutteista tietyillä osa-alueilla, odottamattomista kysyntäpiikeistä, esimerkiksi 
epidemioiden vuoksi, jne.) rajallisin resurssein. Niid en on toisin sanoen lisättävä sopeutumiskykyään 
ja säilytettävä se. 
Kaikki EU:n terveydenhuoltojärjestelmät eivät ole se lvinneet talouskriisistä samalla tavalla, ja osa 
niistä on joutunut toteuttamaan s uuria ja osin kivuliaita uudistuksia hyvin lyhyessä ajassa. Komissio 
on hyödyntänyt aiemmista uudistuksista saat uja kokemuksia ja määrittänyt seuraavat 
sopeutumiskykytekijät, jotka ovat auttaneet jo itakin terveydenhuoltoj ärjestelmiä turvaamaan 
tehokkaiden terveydenhuoltopalvelujen saannin kansalaisilleen. 
Sopeutumis-
kykyiset
terveyden-
huolto-
järjestelmätVakaat rahoitus-
mekanismit
Vakaat 
riskintasaus-
menetelmät
Hyvä 
hallintotapaTerveyden-
huoltopalvelujen 
asianmukainen 
kustannusarvio
Järjestelmän 
tietovirratRiittävä ja
ammatti-
taitoinen
terveyden-
huollon
työvoima
 
 
12 
 Vakaat rahoitusmekanismit  
Vakaat rahoitusmekanismit mahdollistavat tehokk aan investointien suunnittelun ja palvelujen 
jatkuvuuden, kun hoitotarjontaa organisoidaan ja ha llinnoidaan. Terveydenhuoltojärjestelmät, joiden 
rahoitus perustuu vähemmän vakaisiin tulolähteis iin, kärsivät herkemmin ulkoisista kriiseistä: 
esimerkiksi työttömyyden lisääntyminen vaikuttaa mu ita enemmän järjestelmiin, joiden rahoitus on 
enimmäkseen työllisyyteen perustuvien maksujen varassa. Rahoituksen vakauden varmistamisessa 
voivat auttaa varaukset tai muut valtion budjetin siirtoja koskevat suhdanteita tasaavat keinot.  
Vakaat riskintasausmenetelmät Yhdenmukainen riskintasaus- ja riskinhallintajärjeste lmä on keskeinen väline, jolla varmistetaan, että 
resursseja käytetään tarpeiden mukaisesti. Jos es imerkiksi useat sosiaaliset sairausvakuutusyhtiöt 
keräävät sosiaaliturvamaksuja tai vakuutusmaksuja, käytetään riskioikaisu-/riskintasausmekanismia, 
jossa otetaan huomioon kustakin rahastosta vak uutettujen yksittäisten ihmisten määrä, ikä-
sukupuolirakenne sekä sairastuvuusprofiileja osoi ttava korvikeindikaattori. Näin halutaan välttää 
potilaiden valikointi ja syrjintä ja varmist aa rahoituksen kohdistaminen tarpeen mukaan. 
Hyvä hallintotapa Hyvä hallintotapa tarkoittaa sitä, että terveydenhuo ltojärjestelmän ja sen tärkeimpien osien vastuut 
on määritelty hyvin ja että järjestelmässä on vahva johtajuus, vahvat vastuuvelvollisuusmekanismit ja 
selkeä organisaatiorakenne. Näin järjestelmät pyst yvät sopeuttamaan toimintaansa nopeasti uusien 
tavoitteiden ja painopisteiden mukaiseksi ja  vastaamaan paremmin su urimpiin haasteisiin 
tunnistamalla ja toteuttamalla järkevien investoi ntipäätösten tueksi tarvittavia toimenpiteitä. 
Järjestelmän tietovirrat  Vahvuuksien ja heikkouksien vankka tuntemus sekä kyky valvoa tietoja myös yksittäisten potilaiden 
tai terveydenhuollon palveluntarjo ajien tasolla auttavat terveyden huoltojärjestelmien hallinnoijia 
tekemään räätälöityjä, näyttöön perustuvia päätöksiä kullakin alasektorilla. 
Sähköisiin terveydenhuoltopalveluihin perustuvat ti etojärjestelmät helpottavat ja tukevat tiedon- ja 
tietämyksenhallintajärjestelmien vahvistamista. Li säksi sähköiset terveydenhuoltopalvelut voivat 
tarjota yksilöllisempää terveydenhoitoa, joka kohdennetaan paremmin, on vaikuttavampaa ja 
tehokkaampaa ja auttaa vähentämään virhei tä ja minimoimaan sairaalahoitoaikoja. 
Terveydenhuoltopalvelujen asianmukainen kustannusarvio Kustannusarvio on kustannuksista tuotoksiin joht avien prosessien monimutkaisuuden ymmärtämisen 
kannalta keskeinen asia: miten hyvin kustannukset va staavat inhimillisiä ja fyysisiä resursseja, miten 
resurssit vaikuttavat toimintaan (esim. kirurgiset to imenpiteet, diagnostiset testit), miten toimista 
muodostuu hoitotoimenpiteitä ja miten ho itotoimenpiteet vaiku ttavat terveyteen. 
Terveysteknologian arviointi on keskeinen teki jä, kun halutaan varmistaa, että toimenpiteiden 
vaikuttavuuden arviointiin käytetään  yhteistä menetelmää ja palv elujen kustannusarviot ovat 
asianmukaisia. Silloin päätöksentekijät voivat  kohdentaa resursseja mahdollisimman tehokkaasti. 
 
13 
 Kyky hinnoitella terveydenhuoltopalvelut tarkas ti on menojen seurannan kannalta välttämätöntä 
mutta myös edellytys sille, että investointeja ja  priorisointia koskevia päätöksiä voidaan tehdä 
tehokkaasti.  
Terveydenhuollon työvoiman riittävä ka pasiteetti ja oikean lainen osaaminen 
Erittäin ammattitaitoinen ja motivoitunut tervey denhuollon henkilöstö on ratkaisevan tärkeää, kun 
etsitään innovatiivisia ratkaisuja organisaation ja  teknologian muuttuessa. Tehokas kannustinrakenne 
on olennainen tekijä, jotta voidaan parantaa terveydenhuollon ammattilaisten suorituskykyä ja 
varmistaa, että painopiste on terveyden huoltopalvelujen suorassa tarjoamisessa.  
5. EU:n tehokkaita, helposti saavutett avia ja 
sopeutumiskykyisiä terveyd enhuoltojärjestelmiä koskeva 
toimintasuunnitelma 
Ensisijainen vastuu terveydenhuoltojärjestelmistä on jäsenvaltioilla. EU on toteuttanut 
jäsenvaltioiden tueksi useita toimia erityisesti l aatimalla suuntaviivoja ja tarjoamalla seuranta- tai 
arviointivälineitä.  
Komissio on perustanut riippumattoman asiantunti japaneelin, joka antaa terveysinvestointeja 
koskevia neuvoja.22 Paneeli tekee komissiolle analyysejä ja antaa suosituksia käsittelemistään 
aiheista. 
Terveydenhuoltojärjestelmien tehostamisen tukeminen Terveydenhuoltojärjestelmien suorituskyvyn arviointi (HSPA) Terveysministerien neuvosto kehotti jäsenvaltioita käyttämään terveydenhuoltojärjestelmien 
suorituskyvyn arviointia (HSPA) politiikantekoon , vastuuvelvollisuuteen ja avoimuuteen liittyvissä 
kysymyksissä ja komissiota tukemaan jäsenvaltioita sen käytössä. 
Tämä HSPA-yhteistyö tarjoaa jäsenvaltioille m uun muassa seuraavat välineet ja menetelmät:  
• EU:n rahoittaman suorituskyvyn arvioinnin mittareita ja indikaattoreita koskevan 
tutkimuksen hyödyntäminen  
• HSPA:n painopistealueiden valintakriteerien ja  -menettelyjen määrittäminen kansallisella ja 
EU:n tasolla  
• räätälöidyn raportointijärjestelmän kehittäminen  
• yhteistyön tiivistäminen kansainvälisten jä rjestöjen, erityisesti OECD:n ja Maailman 
terveysjärjestön, kanssa. 
                                                           
 
22 Komission päätös,  annettu 5 päivänä heinäkuuta 2012, monialaisen ja riippumattoman asiantuntijapaneelin 
perustamisesta antamaan neuvoja tehokkaista terveysinvestoinneista, EUVL C 198, 6.7.2012 . 
 
14 
 Tämä yhteistyö voi myös mahdollistaa EU:n taso n kohdennetumman työskentelyn eriarvoisuuden 
vähentämiseksi tarjoamalla tukea tilanteen parantamis een niille jäsenvaltioille, joiden tulokset ovat 
EU:n keskiarvon alapuolella. Se voi myös osoittaut ua hyväksi välineeksi jäsenvaltioiden auttamisessa 
täyttämään direktiivin 2011/24/EU laatu- ja  turvallisuustietoja koskevat vaatimukset. 
Hoidon ja potilasturvallisuuden laatu Komissio aikoo esitellä keväällä 2014 toisen kertom uksensa neuvoston potila sturvallisuutta koskevan 
suosituksen täytäntöönpanosta.
23 Komissio aikoo keskustella ke rtomuksen tulost en perusteella 
toimista, joilla parannetaan potila sturvallisuutta ja vähennetään aiheetonta vaihtelua jäsenvaltioiden 
välillä ja sisällä. 
Hiljattain järjestetyn potilasturva llisuutta ja hoidon laatua koskevan  julkisen kuulemisen tulokset 
osoittavat, että on olemassa laajaa kiinnostusta sellaisen laajemman EU:n toimintasuunnitelman 
kehittämiseen, jolla käsitellään tätä vaikutust a terveydenhuollon laatuun. Komissio aikoo seurata 
asiaa asianmukaisesti. 
Hoidon integrointi  Terveydenhuollon eri tasoilla (p erusterveydenhuollossa, sairaalah oidossa jne.) annettavaa hoitoa, 
varsinkin ikääntyvien ja kroonisista sairauksista  kärsivien ihmisten hoitoa, olisi integroitava. 
Jäsenvaltioiden uudistukset, joiden tarkoituksena on vähentää terveydenhuoltojärjestelmien 
riippuvuutta sairaalahoidosta, tarjoavat mahdollisuud en vaihtaa oppimiskokem uksia keskeisillä osa-
alueilla ja vastata seuraaviin kysymyksiin:  
• Keitä potilaita voidaan hoitaa paremmin tai yhtä hyvin sairaalan ulkopuolella?  
• Miten voidaan vähentää vältettävissä olev ia sairaalahoitojaksoja onnistuneesti? 
Terveydenhuoltoa tutkinut asiantuntijapanee li julkaisi perusterveydenhuollosta ja hoidon 
integroinnista raportin, jota koskevan julkis en kuulemisen komissio on käynnistänyt uusien 
pohdinnanarvoisten aihealueiden tunnistamiseksi. 
Terveydenhuollon saatavuuden parantaminen  EU:n terveydenhuollon työvoima Jäsenvaltioiden valmiudessa suunnitella terveydenh uollon henkilöstöä koskevia resurssivaatimuksia 
tulevaisuudessa on todettu olevan huomattavia er oja, jotka johtuvat kokona ismääristä sekä siitä, 
millaisia ammattitaitojen yhdistelmiä odotet tujen terveydenhuoltotarpeiden tehokkaaseen 
täyttämiseen tarvitaan. 
Terveysalan työvoimaa koskevan toimintasuunnitelman
24 tulokset auttavat ennakoimaan paremmin 
tulevia ammattitaitotarpeita ja antavat tärkeää ti etoa, jonka avulla terveydenhuollon ammattilaisten 
                                                            
23 Ensimmäinen kertomus julkaistiin vuonna 2012: COM(2012) 658. 
24 Asiakirjaan COM(2012) 173 liittyvä valmisteluasiakirja SWD(2012) 93. 
 
15 
 tulevia sukupolvia voidaan kouluttaa hallitse maan oikeat taidot. Kehittämällä kansallisten 
suunnittelujärjestelmien tehostamiseen tarvitt avia tietoja, voidaan lisäksi auttaa vastaamaan 
terveydenhuollon työvoiman liikkuvuuden asettamiin h aasteisiin ja etsiä ratkaisuja, joissa otetaan 
huomioon oikeus vapaaseen  liikkuvuuteen EU:ssa. 
Terveydenhuollon työvoiman suunnittelussa olisi ke hitettävä kestäviä ratkaisuja EU:n tasolla, jotta 
EU:ssa on varmasti riittävästi asianmukaisesti ko ulutettuja terveydenhuollon ammattilaisia, joilla on 
oikeat taidot hoidon tarjoamiseen kaikille sitä tarvitseville. Puutteiden ja osaamisen epäsuhdan 
välttämiseksi tulevaisuudessa komissio aikoo kehitt ää edelleen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa 
suosituksia, yhteisiä välineitä, indikaattoreita ja ohjeita, joilla lisätään EU:n tukea jäsenvaltioiden 
suunnittelulle.  
Lääkkeiden kustannustehokas käyttö  
EU:ssa on oltava kilpailukykyinen  lääketeollisuus. Tätä taustaa vaste n jäsenvaltioiden ja komission 
olisi pohdittava edelleen, miten sovittaa yhte en poliittiset tavoitteet, jotka koskevat 
terveydenhuollon saatavuuden varmistamista kaik ille EU:n kansalaisille, sekä kustannusten 
hillitsemisen tarve. Avoimuuden lis äämiseen ja parempaan koordinoin tiin tähtääviin mekanismeihin 
liittyvää yhteistyötä olisi parannettava, jotta vo itaisiin minimoida nykyisten kansallisten 
hinnoittelujärjestelmien tahattomat vaikutu kset saatavuuteen kaikkialla EU:ssa. 
Direktiivin 2011/24/EU optim aalinen täytäntöönpano  
Direktiivillä 2011/24/EU laajennetaan potilaid en valinnanmahdollisuuksia terveydenhuollossa ja 
autetaan heitä välttämään kohtuuttomia viivästyksiä  tarvitsemaansa hoitoon pääsyssä. Direktiivillä 
lisätään avoimuutta vaatimalla jäsenvaltioita perust amaan kansallisia yhteyspisteitä, jotka antavat 
kansalaisille tietoja muun muassa heidän oikeuksi staan ja oikeutuksistaan, potilasturvallisuudesta ja 
hoidon laatuvaatimuksista. Direktiivissä vaadit aan myös terveyspalvelujen valikoiman parempaa 
tuntemusta. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki direktiivin säännökset pannaan 
asianmukaisesti täytäntöön. Komissio seuraa tiiviis ti, miten kohtuuttoman viivästyksen käsitettä 
sovelletaan jäsenvaltioissa. 
Osaamisverkostot edistävät yhteistyötä eri jäsenvalti oiden pitkälle erikoistuneiden palveluntarjoajien 
välillä, minkä ansiosta laadukasta hoitoa saavat myös  potilaat, joilla on monisyinen tai harvinainen 
sairaus tai sairaus, jonka esiintyvyys on vä häinen. Komission tarkoituksena on käynnistää 
eurooppalaisten osaamisverkostojen jäseneksi pääsyä  koskevia kiinnostuksenilmaisupyyntöjä. Nämä 
jäsenet voisivat antaa myös koulutusta terv eydenhuollon ammattilaisille  ja tukea yhteisten 
laadunvarmistusvaatimusten määrittelyä. 
Terveydenhuoltojärjestelmien sopeutumiskyvyn parantaminen Terveydenhuoltojärjestelmien sopeutumiskykyyn liittyviä tekijöitä ja niiden kehittämistapoja on 
pikaisesti tutkittava lisää. Jäsenvaltioiden olisi laadittava näistä tekijöis tä parempia analyysejä 
kansallisen kokemuksensa perusteella . EU:n olisi täydennettävä sitä ja kamalla parhaita käytäntöjä ja 
suunnittelemalla poliittisia toime npiteitä. Seuraavien lähestymistapojen avulla voidaan parantaa 
Euroopan unionin terveydenhuoltojärjestelmien sopeutumiskykyä. 
 
16 
 Terveysteknologian arviointi 
Terveysteknologian arviointi on tieteellinen lähe stymistapa, jota käytetään arvioitaessa tietyn 
terveysteknologian suhteellista vai kutusta johonkin lääketieteelliseen tilaan. Arviointi perustuu 
seuraavanlaisiin kysymyksiin:  
• Onko teknologia tehokas?  
• Keneen se tehoaa?  
• Mitä kustannuksia se aiheuttaa?  
• Miten hyvin se toimii verrattuna vaihtoehtoisiin teknologioihin?  
Terveysteknologian arviointi on osoittautunut te hokkaaksi välineeksi, jo lla voidaan parantaa 
innovatiivisten teknologioiden s aatavuutta potilaiden kannalta ja tukea varojen tehokkaampaa 
kohdentamista. 
Jäsenvaltiot tekevät terveystek nologian arviointiin liittyvää yh teistyötä verkostossa, joka on 
perustettu direktiivillä 2011/24/EU. Komissio tu kee terveysteknologian arviointiverkoston 
kunnianhimoista tavoitetta eli sitä, että yhdessä tuotettuja terveysteknologian arviointitietoja 
käytettäisiin uudelleen kansallisella  tasolla. Näin vähennettäisiin la insäätäjien, terveysteknologian 
arviointielinten ja terveysteknologian arviointiin liitty vien eri alojen päällekkäistä työtä ja voitaisiin 
jakaa terveysteknologioiden kliinisiä näkökohtia  (esim. niiden suhteellista turvallisuutta ja 
tehokkuutta ja/tai vaikuttav uutta) koskevaa tietämystä. 
Tulevina vuosina kehitetään kunnianhimoisempi ja  vakaampi rakenne tukemaan terveysteknologian 
arviointiin liittyvää tieteellistä yhteistyötä. Ko missio laatii yhteistyössä terveysteknologian 
arviointiverkoston kanssa siihen  liittyviä mahdollisia ehdotuksia. 
Terveystietojärjestelmä 
Kaikissa terveydenhuoltojärjestelmän sopeutumis kyvyn lisäämiseen tähtäävissä toimenpiteissä on 
otettava huomioon itse järjeste lmä. Kun tehdään päätöksiä tiet yille aloille kohdistettavien 
investointien lisäämisestä tai vähentämisestä, on tunnettava näihin aloihin liittyvät prosessit ja 
vaikutukset, joita toimenpiteillä on terveys- ja talousparametreihin. 
Siksi jäsenvaltioiden olisi investoitava tietovirto jensa kehittämiseen, jotta esimerkiksi varmistetaan, 
että potilastason tietovirrat kanavoidaa n asianmukaisesti kaikille tarvittaville 
terveydenhuoltopalvelujen tarjoajille tai että terveydenhuoltojärjestelmien ja -palvelujen 
tehokkaampaa ja kestävämpää uud elleenorganisointia tuetaan.25 
                                                            
25 Ks. sähköistä terveydenhuoltoa käsittelevän työryhmän raportti ” Redesigning health in Europe for 2020 ” 
(”Terveydenhuollon uudelleensuunnittelu Euroopassa vuoteen 2020”), jossa vaaditaan poliitikkoja 
hyödyntämään tiedon voimaa: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/ news/eu-task-force-ehealth-redesigning-
health-europe-2020 . 
 
17 
 Komissio harkitsee jäsenvaltioiden tukemista kestävän  ja integroidun EU:n terveystietojärjestelmän 
perustamisessa ja selvittää erityisesti terv eystietoja koskevan kattavan eurooppalaisen 
tutkimusinfrastruktuurikonsortiumi n (ERIC) tarjoamia mahdollisuuksia. 
Sähköiset terveyspalvelut Komission kannustaa vahvasti jäsenvaltioita tekemään sähköisten terveyspalvelujen suhteen 
yhteistyötä ja tukee jäsenvaltioita kustannus tehokkaiden ja yhteentoimivien sähköisten 
terveyspalveluratkaisujen kehittämisessä ja toteuttamisessa terveydenhuoltojärjestelmien 
parantamiseksi.
26 Komissio tukee direktiivin 2011/24/EU ed ellytysten mukaisesti sähköisten 
terveyspalvelujen verkostoa, joka pyrkii tuottam aan kestävää hyötyä eurooppalaisilla sähköisillä 
terveyspalvelujen järjestelmillä ja palveluilla sekä yhteentoimivilla sovelluksilla. Vuosien 2012–2020 
sähköisen terveydenhuollon toimintasuunnitelmassa ko rostetaan myös sähköisten terveyspalvelujen 
hyötyjä kansalaisille, potilaille ja terveydenhuoltopal velujen tarjoajille ja ehdotetaan erityisiä toimia, 
jotka poistaisivat esteitä näid en palveluiden käyttöönotolta. 
Lisäksi on pyrittävä kehittämään tehokkaita ja  yhteentoimivia etälää ketieteen palveluja. 
Eurooppalaiset osaamisverkostot tarjoavat ihan teellisen tilaisuuden esitellä ja kokeilla 
etälääketiedettä EU:ssa. 
6. Päätelmät 
Vuoden 2013 vuotuisessa kasvuselvityksessä todettiin seuraavaa: ”Väestörakenteen aiheuttamien 
haasteiden ja ikääntymiseen liittyvien menojen aiheuttaman paineen vuoksi myös 
terveydenhuoltojärjestelmiä olisi uudist ettava kustannustehokkuuden ja kestävyyden 
varmistamiseksi. Järjestelmien suorituskykyä olis i arvioitava ottaen huomioon tavoitteena oleva 
julkisten varojen tehokkaampi käyttö ja korkealaatuisen terveydenhuollon saatavuus. ” 
Jäsenvaltioiden kyky tarjota tulevaisuudessa korkealaat uista hoitoa kaikille on sidoksissa siihen, että 
terveydenhuoltojärjestelmistä tehdään nykyistä so peutumiskykyisempiä ja kykenevämpiä selviämään 
tulevista haasteista. Järjestelmien on samanaikaisest i oltava edelleen kustannu stehokkaita ja julkisen 
talouden kannalta kestäviä. 
Tämä on jäsenvaltioiden ensisijainen tehtävä, ja  tässä tiedonannossa tu odaankin esiin useita 
aloitteita, joiden avulla EU voi tukea jäsenvaltioide n päätöksentekijöitä. EU:n  on kehitettävä näitä 
aloitteita ja varmistettava niiden avulla, että kansal aisten toiveet korkealaat uisesta hoidosta voidaan 
täyttää. Tässä työssä on keskityttävä menetelmiin ja välineisiin, joilla jäsenvaltiot voivat lisätä 
terveydenhuoltojärjestelmiensä tehokkuutta, s aatavuutta ja sopeutumiskykyä eurooppalaisen 
ohjausjakson yhteydessä esitettyjen suositusten mukaisesti. Jäsenvaltioita kannustetaan myös 
käyttämään EU:n rahoitusvälineitä suosituksi ssa mainittujen uudistusten toteuttamiseksi .   
                                                            
26 COM(2012) 736.  
 
18 
 EU:n tehokkaita, helposti saavutettavia ja sopeutumiskykyisiä
terveydenhuoltojärjestelmiä koskeva toimintasuunnitelma
Tehokkuuden lisääminen Saatavuuden lisääminenSopeutumiskyvyn
parantaminen
Terveydenhuolto-
järjestelmien suorituskyvyn
arviointi
Potilasturvallisuus ja
hoidon laatu
Hoidon integrointiTerveydenhuollon työvoiman 
suunnittelu EU:ssa
Lääkkeiden 
kustannustehokas käyttö 
Direktiivin 2011/24/EU 
optimaalinen täytäntöönpanoTerveysteknologian
arviointi
Terveystietojärjestelmä
Sähköiset terveyspalvelut