KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE

jäsenvaltioiden edistymisestä kalastusaluksen laivaväen koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan Kansainvälisen merenkulkujärjestön yleissopimukseen liittymisessä neuvoston päätöksen (EU) 2015/799 2 artiklan mukaisesti

1.Johdanto

Neuvoston päätöksellä (EU) 2015/799, annettu 18. toukokuuta 2015, valtuutetaan jäsenvaltiot tulemaan Euroopan unionin edun mukaisesti kalastusaluksen laivaväen koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevan Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) yleissopimuksen osapuoliksi (STCW-F, jäljempänä ’yleissopimus’). Yleissopimus hyväksyttiin 7. heinäkuuta 1995, ja se tuli voimaan 29. syyskuuta 2012. Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat IMO:n jäseniä.

Yleissopimus edistää merkittävällä tavalla kalastajien suojaa ja myös kansainvälisen meriliikenteen turvallisuutta. Sillä edistetään ihmishengen ja omaisuuden turvallisuutta merellä ja samalla myös suojellaan meriympäristöä. Koska merikalastus on yksi vaarallisimmista ammateista ja kalastusalukset ja niiden miehistö kohtaavat avomerellä samoja vaaroja ja riskejä kuin kauppamerenkulkuun käytettävät alukset, asianmukainen koulutus ja pätevyys ovat olennainen keino vähentää onnettomuuksien määrää ja lisätä aluksella olevan miehistön turvallisuutta ja meriturvallisuutta.

STCW-F-yleissopimuksella on myös suuri merkitys työntekijöiden vapaan liikkuvuuden kannalta. Kalastajista voi tulla liikkuvampia, kun heillä on mahdollisuus työskennellä kaikkien STCW-F-yleissopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden kalastusaluksilla. Sen vuoksi heidän pätevyyksiensä yhdenmukaistaminen ottamalla käyttöön kalastusalusten laivaväelle yhteiset koulutustasoa koskevat vähimmäisvaatimukset ei vain paranna meriturvallisuutta vaan myös helpottaa työntekijöiden vapaata liikkuvuutta. Samalla luodaan tasapuoliset toimintaedellytykset EU:hun ja myös suhteessa kolmansiin maihin.

Kalastusalusten työntekijät eivät nykyisin saa vastaavaa suojaa kuin merenkulkualan merenkulkijat, joihin sovelletaan lähes samanlaista IMO:n kansainvälistä merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaa yleissopimusta (STCW-yleissopimus). Kun STCW-yleissopimuksen on ratifioinut 164 sopimusvaltiota eri puolilla maailmaa, mukaan lukien kaikki EU:n 28 jäsenvaltiota, ja se on pantu täytäntöön EU:n oikeudessa direktiiveillä 2008/106/EY, 2009/16/EY ja 2012/35/EU, STCW-F-yleissopimuksen on ratifioinut koko maailmassa 26 sopimusvaltiota, joista vain yhdeksän on EU:n jäsenvaltioita.

Edellä mainituista syistä EU:n merikalastusalan työmarkkinaosapuolet ovat merikalastusalan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun kautta tuoneet toistuvasti esille, että on tärkeää panna täytäntöön turvallisuutta ja työoloja kalastusaluksilla koskevat kansainväliset yleissopimukset, ja pyytäneet jäsenvaltioita ja EU:ta toteuttamaan asianmukaiset toimet.

EU:n toimielimet ovat myös ilmaisseet sitoutumisensa asiaan valtamerten hallinnointia koskevan EU:n aloitteen yhteydessä. Sekä neuvosto, 4. huhtikuuta 2017 antamissaan päätelmissä, että Euroopan parlamentti, 16. tammikuuta 2018 antamassaan päätöslauselmassa, kehottavat edistämään yhtäläisiä työmarkkinaehtoja merialalla ja varmistamaan oikeudenmukaisen kohtelun panemalla kansainväliset yleissopimukset täytäntöön tehokkaasti ja ottamalla käyttöön yhdenmukaistetun sosiaalisen kehyksen merialan toimille EU:n vesillä.

Edellä esitetty huomioon ottaen kaikkia jäsenvaltioita, joilla on niiden lipun alla purjehtivia kalastusaluksia, STCW-F-yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia kalastusaluksia vastaanottavia satamia tai kalastusalusten laivaväen koulutuslaitoksia, kehotetaan painokkaasti liittymään yleissopimukseen. Myös kolmansia maita olisi kannustettava liittymään STCW-F-yleissopimukseen turvallisuuden ja työolojen parantamiseksi kalastusaluksilla ja tasapuolisten toimintaedellytysten aikaansaamiseksi maailmanlaajuisella tasolla.

2.Oikeusperusta