FI Euroopan unionin virallinen lehti C 267/25

Alueiden komitean lausunto aiheesta ”Kaupunkien elvyttämisen rooli Euroopan tulevassa kaupunkikehityksessä”

(2010/C 267/07)

I POLIITTISET SUOSITUKSET

Kaupunkien panos kehitykseen ja siirtyminen uudistustoimista kaupunkialueiden elvyttämiseen

ALUEIDEN KOMITEA

1. uskoo, että kaupungit ja kaupunkialueet (sekä kaupunkikeskittymät ympäristökuntineen) ovat mielikuvituksen ja luovuuden sulatusuuneja. Niillä on luontaiset mahdollisuudet puuttua EU:n edessä oleviin taloudellisiin ja rahoitusongelmiin sekä keinot torjua sosiaalista syrjäytymistä, rikollisuutta ja köyhyyttä. AK katsoo kuitenkin muutoksen ja elpymisen edellyttävän, että tämä tunnustetaan myös unionin rakenneohjelmissa.

2. toteaa, että kaupunkien ja taajamien panos (1) eri hallinnontasojen ja niiden väliseen kestävään kehitykseen on yhä merkittävämpi. Kaupungit ovat kulttuurin, talouden, koulutuksen, tutkimus- ja kehittämistoiminnan, tietointensiivisten palvelujen ja rahoitusalan keskuksia sekä alueellisen ja kansainvälisen henkilö- ja tavaraliikenteen solmukohtia, ja ne edistävät merkittävällä tavalla erilaista alkuperää olevien väestöryhmien kotouttamista.

3. tähdentää, että taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöongelmat ovat haitanneet joitakin kaupunkialueita, mutta huomauttaa, että EU:n tuella rahoitetusta kaupunkien elvyttämisestä on Euroopassa tarjolla useita onnistuneita esimerkkejä.

4. korostaa, että väestö on laittoman rakentamisen ja sisäisen muuttoliikkeen takia keskittynyt kaupunkeihin niin nopeasti, että useissa tapauksissa paikallisviranomaisten mahdollisuudet ja suunnittelukapasiteetti ovat ylittyneet. Sosiaaliset ongelmat ovat kärjistyneet ja kokonaisia väestöryhmiä on syrjäytynyt sillä seurauksella, että niiden merkittävä ammatillinen ja yhteiskunnallinen osaaminen on jäänyt hyödyntämättä. Rappeutuneista asuinalueista, jotka aiheuttavat sosiaalista syrjäytymistä ja lisäävät turvattomuutta, on tullut erottamaton osa kehittyneiden maiden kaupunkirakennetta.

5. katsoo, että talouden rakennemuutokset, tuotannon siirtäminen ja uusien teknologioiden käyttöönotto erityisesti tavaraliikenteessä (esim. kuormayksikköihin siirtyminen) ovat nopeasti heikentäneet perusrakenteita ja maaperän laatua (satamat, rautatieasemat) ja voivat vaikuttaa huomattavasti kaupunginosien ja kokonaisten kaupunkien taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen toimintakykyyn sekä luoda niille täysin uusia haasteita.

6. korostaa, että kaupunkien uudistuspolitiikkojen tulisi muodostaa perusta laajasti sovellettavalla asianmukaiselle mallille, jonka toimintamuodot ulottuvat kaupunkiympäristöjen elvyttämisestä nykyisen asuntokannan kunnostamiseen. Uuden kestävän kaupunkimallin tulisi perustua siihen, että kaupunkien elvyttämiseen sovelletaan innovatiivista integroitua lähestymistapaa, jonka avulla voidaan Leipzigin peruskirjan linjausten mukaisesti ottaa huomioon sosiaaliset, taloudelliset ja ympäristönäkökohdat. Mallilla ei myöskään tulisi pyrkiä suosimaan rajatonta kasvua tai viheralueille rakentamista, vaan keskittyä sen sijaan kasvun hallintaan, kaupunkien suunnittelemattoman laajenemisen estämiseen, kaupunkien nykyisen asuntokannan ja sosiaalisten kudosten elvyttämiseen, kaupunkien ekotehokkuuden parantamiseen, käytöstä poistettujen teollisuusalueiden uudelleenkäyttöön, ympäristön kannalta entistä kestävämpien liikennemuotojen kehittämiseen, eri tasoilla (alueellinen, seutukunnallinen tai paikallinen) tehtävään aluesuunnitteluun sekä alueiden sekakäyttöön perustavaa laatua olevana mallina.

7. muistuttaa, että 1900-luvun lopussa syntyi kova tarve parantaa kaupunkien tilannetta entistä paremmin kohdennetuilla ja luonteeltaan monialaisemmilla toimenpiteillä. Ongelmien monimutkaisuuden vuoksi alettiin soveltaa moniaiheista lähestymistapaa, mikä puolestaan synnytti tarpeen laatia sellaisia kaupunkialueiden elvytysohjelmia, joiden tavoitteisiin ja toteuttamismenetelmiin ja -välineisiin sovelletaan suurelta osin yhdennettyä lähestymistapaa, kulloinkin vallitsevat maantieteelliset realiteetit ja mittakaavaedut huomioon ottaen. Komitea katsoo, ettei ahdingossa olevia kaupunkialueita tule eikä voida hylätä, sillä ne ovat hyödyntämättömän osaamisen lähde ja niillä haaskataan inhimillistä ja fyysistä pääomaa, joka on nyt toimettomana, vaikka se voitaisiin ottaa tuottavaan käyttöön yleisen talouskasvun edistämiseksi.

Paikallis- ja alueviranomaisten rooli kaupunkien elvyttämisessä ja asian merkitys AK:lle

ALUEIDEN KOMITEA

8. korostaa, että alue- ja paikallisviranomaisilla tulisi olla ratkaiseva ja ensisijainen rooli yhdennettyjen kaupunkialueiden elvytysstrategioiden suunnittelussa, täytäntöönpanossa, seurannassa, tukemisessa ja arvioinnissa sekä kaupunkiympäristön yleisessä parantamisessa. Euroopan kaupunkien ja kuntien monimuotoisuus vaatii paikallisesti kehitettyjä ratkaisuja ja oleellisesti paikallistason toimintaa. Euroopan tasolla ja yksittäisissä kaupungeissa on lukuisten EU:n ohjelmien ja aloitteiden avulla hankittu runsaasti tietoa kaupunkikehityksestä. Komitean mielestä paikallisviranomaisia olisi kannustettava hyödyntämään kaikki Euroopan tasolla kerätty tieto, erityisesti Urban Acquis -asiakirja.

9. katsoo, että kaupunkien elvytyshankkeet tarjoavat erittäin runsaasti mahdollisuuksia ja että kaupunkien elvytysstrategioilla on pyrittävä vastaamaan eräiden kaupunkialueiden kohtaamien haasteiden taustalla oleviin moninaisiin tekijöihin. Viime vuosien taloustaantuma voi vaikuttaa suhteellisesti enemmän joihinkin kaupunkialueisiin, jotka yhteiskunnallis-taloudellisen rakenteensa vuoksi sopeutuvat näihin haasteisiin kaupungin muita alueita hitaammin. Kaupunkien elvytysohjelmilla olisi pyrittävä löytämään innovatiivisia tapoja saada asumisen keskittyminen kaupunkien keskusta-alueille hyödyttämään paikallisväestöä.

10. katsoo, että kaupungit tarjoavat tiiviissä yhteistyössä niitä ympäröivien alueiden kanssa erittäin paljon hyötyjä sekä asukkaille että yrityksille: ne ovat talouden moottoreita ja vaihdon ja kaupankäynnin keskuksia, mutta ne antavat myös mahdollisuuden edistää henkilökohtaista vapautta sekä kokoavat yhteen luovuutta, tutkimustoimintaa ja erityisosaamista. Toisaalta kaupunkien kohtaamien ongelmien syinä ovat muun muassa elämäntapojen ja väestökehityksen muutokset, mutta niitäkin useammin epäasianmukaiset kaupunkikehitysmallit. Kaupunkien elvyttäminen ja kestävä kehitys ovat nykyään useiden EU:n alue- ja paikallisviranomaisten asialistan kärjessä niiden pyrkiessä luomaan kestävää kasvua sekä huolehtimaan samalla nykyaikaisesta (erityisesti teknisestä) infrastruktuurista, yritysten kannalta erittäin houkuttelevista olosuhteista sekä puhtaasta ja terveellisestä ympäristöstä.

11. katsoo, että useita hyviä käytänteitä on jo olemassa mutta ettei niitä ole levitetty eikä pantu täytäntöön riittävästi. Komitea kehottaakin jälleen perustamaan virtuaalisen verkon hyvien käytänteiden jakamiseksi Euroopan kaupunkien ja alueiden kesken. AK on ollut tiiviisti mukana kaupunginjohtajien ilmastosopimuksen ja Eurooppalainen vihreä pääkaupunki -palkinnon kaltaisissa aloitteissa, ja se on osallistunut kestävää kaupunkikehitystä käsittelevän EU:n Leipzigin peruskirjan jatkotoimiin EU:n jäsenvaltioiden kaupunkikehitysryhmän puitteissa. Alueiden komitea on lisäksi viime aikoina antanut lausuntoja asiaan liittyvistä aiheista, kuten alueiden panoksesta ilmastonmuutosta ja energiaa koskevien EU:n tavoitteiden saavuttamiseen, energiatehokkuuden parantamiseksi tarvittavista toimenpiteistä sekä EU:n kaupunkiliikenteen toimintasuunnitelmasta.

EU:n toimenpiteet Euroopan kaupunkien kehittämiseksi

ALUEIDEN KOMITEA

12. katsoo, että vaikka kaupunkipolitiikasta ei nimenomaisesti määrätä EU:n perussopimuksissa, kaupunkien kehittämisessä on vuodesta 1990 tähän päivään asti edetty merkittävästi sekä kaupunkipoliittisten ohjelmien että taitotiedon osalta. Tänä aikana kaupungit ovat toimineet avoimina koelaboratorioina, ja ne ovat käytettävissään olevien resurssien rajallisuudesta huolimatta saaneet aikaan merkittäviä tuloksia.

13. korostaa, että EU:lla voi olla ratkaiseva rooli kaupunkialueiden elvyttämisstrategioiden tukemisessa. Komissiota olisi Urban Acquis -asiakirjan linjausten mukaisesti kehotettava tehostamaan pyrkimyksiään saada kaikki kaupunkikehitystä koskeva olemassa oleva tieto ja kaikki asianomaiset tukitoimet johdonmukaisella ja järjestelmällisellä tavalla käyttöön paikallistasolla. Tähän tulisi sisältyä kaikki EU:n politiikat, joilla on suora vaikutus kaupunkikehitykseen, erityisesti koheesio-, työllisyys-, sosiaali-, ympäristö-, laajakaista- ja liikennepolitiikka.

14. on tyytyväinen kaupunkikehitystä käsittelevän Euroopan komission yksiköiden yhteisen ryhmän laatimaan, äskettäin ajantasaistettuun oppaaseen The urban dimension of Community policies 2007–2013 ja kehottaa komissiota harkitsemaan ajatusta eurooppalaisen kaupunkien toimintaohjelman ajantasaistamisesta ja virallistamisesta sekä sen liittämisestä kaupunkikehityksen uuteen toimintakehykseen tai -suunnitelmaan, jonka yhtenä tärkeimpänä painopisteenä on kaupunkialueiden yhdennetty elvyttäminen. Samalla on kuitenkin otettava huomioon vaihtelevat soveltamisolot.

15. kannattaa kaikkia koheesiopolitiikan yhteydessä tehtyjä, kestävää kaupunkikehitystä ja erityisesti kaupunkialueiden yhdennettyä elvyttämistä edistäviä nykyisiä aloitteita. Niistä mainittakoon erityisesti rakennerahastojen kaupunkeja koskevat ohjelmalohkot, Urban Audit, Urban Atlas, Urbact-ohjelma ja Jessica-aloite. Komitea kehottaa kuitenkin komissiota analysoimaan tarkasti Urban-yhteisöaloitteen valtavirtaistamisesta osaksi EAKR:n toimenpideohjelmia saatuja tuloksia ja tekemään niistä erityisen väliarvioinnin. Tämän arvioinnin valossa seuraavalla ohjelmakaudella voi osoittautua tarpeelliseksi vahvistaa kaupunkialueiden elvytysaloitteiden erityispiirteitä rakennerahastojen sisällä sekä parantaa niiden koordinointia eurooppalaisen kaupunkien toimintaohjelman piiriin kuuluvien muiden politiikkojen kanssa.

16. on tyytyväinen Jessica-aloitteen yhteydessä omaksuttuun, kaupunkialueiden elvytysaloitteiden rahoittamiseen sovellettavaan uuteen lähestymistapaan erityisesti siksi, että siinä rahoitusnäkökohdat yhdistetään selvästi tarpeeseen laatia kaupunkialueiden yhdennettyjä kehityssuunnitelmia. Komitea korostaa kuitenkin, että tuet ovat myös käyttökelpoinen ja tarpeellinen väline pyrittäessä reagoimaan kaupunkikehityksen yhteydessä ilmeneviin markkinahäiriöihin. Komitea on myös huolissaan Jessica-aloitteen näkyvyydestä, sen tunnettuudesta paikallis- ja alueviranomaisten keskuudessa sekä ongelmista, joita on havaittu liittyvän sen täytäntöönpanoon jäsenvaltiotasolla.

17. katsoo, että rakennerahastoasetukseen tehtyihin muutoksiin, jotka koskevat energiatehokkuuteen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön asuntokannassa tehtävien investointien tukikelpoisuutta, on suhtauduttava erittäin myönteisesti. Olisi tiedostettava entistä paremmin EAKR-asetuksen viimeksi tehdyistä muutoksista, jotka koskevat syrjäytyneiden väestöryhmien hyväksi toteutettavien, asuntokantaa koskevien toimien tukikelpoisuutta, ja ne olisi poikkeuksetta sisällytettävä yhdennettyihin kaupunkikehitysohjelmiin. Sen vuoksi komitea ehdottaa, että rakennerahastoista olisi tuettava asuntokantaan tehtäviä investointeja myös erittäin heikosti kehittyneillä alueilla. Asumisen laadun varmistaminen on kaupunkialueiden elvytysohjelmien onnistumisen oleellinen edellytys. Rahoitustukea olisi annettava ainoastaan yhdennettyjen ohjelmien puitteissa ja tiukoilla ehdoilla sen varmistamiseksi, että tuki hyödyttää sitä tarvitsevaa paikallisväestöä eikä edistä asuinalueen keskiluokkaistumista.

Kaupunkien kestävä elvyttäminen

ALUEIDEN KOMITEA

18. panee merkille, että EU:n kaupunkeja kehotetaan osallistumaan unionin pyrkimyksiin selvitä talous- ja finanssikriisistä sekä antamaan panoksensa Euroopan integraation syventämiseen. Kestävän kehityksen peruspilarin muodostavat kolme ulottuvuutta, jotka puheenjohtajavaltio Espanja asetti kaupunkialueiden elvyttämisen roolia kaupunkikehityksessä koskevien pohdintojen perustaksi. Pantaessa kaupunkialueiden elvytyssuunnitelmia täytäntöön niitä on täydennettävä tapauskohtaisesti asetettavilla temaattisilla painopisteillä asian tarkastelemiseksi tämän päivän taloudellisessa ja sosiaalisessa ympäristössä. Komitea katsoo erityisesti, että asialistan kärkeen on asetettava sellaiset kysymykset kuin kaupunkien hallinto ja paikallis- ja alueviranomaisten rooli, kaupunkialueiden elvyttämisen rahoitus, telemaattisten teknologioiden panos kaupunkien elvyttämiseen, paikallisen itsehallinnon toiminnan organisointi kaupunkialueiden elvytysohjelmien suunnittelun ja toteuttamisen yhteydessä, innovoinnin rooli kaupunkien elvyttämisessä sekä viimeisenä kaupunkien elvyttämisen rooli niiden ulkosuhteiden ja kansainvälistymisen edistämisessä. Alue- ja paikallisviranomaisilla onkin selvästi keskeinen rooli kaupunkien elvyttämiseen tähtäävissä toimissa aluesuunnittelusta aina kaupunkisuunnitteluun ja sen täytäntöönpanoon. Ne painottavat elvyttämisen merkitystä uusien kaupunkikehityshankkeiden sijasta ja nykyisten kaupunkialueiden parantamista kaupunkien laajentamisen sijasta.

Kaupunkialueiden elvyttämisen taloudellinen ulottuvuus – panostaminen älykkääseen kasvuun

ALUEIDEN KOMITEA

19. korostaa, että erityisesti talouden globalisoitumisesta johtuvat viime vuosien taloudelliset haasteet voivat vaikuttaa suhteellisesti enemmän vanhoihin tai kaupunkien keskustoissa sijaitseviin kaupunkialueisiin, jotka yhteiskunnallis-taloudellisen rakenteensa vuoksi sopeutuvat näihin haasteisiin kaupungin muita alueita hitaammin. Koheesiopoliittiset toimenpiteet perustuvat tässä yhteydessä ajatukseen, että alueelliseesti tasapainoton kasvu heikentää sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja rajoittaa samalla talouskasvun mahdollisuuksia. Tämä on totta erityisesti paikallistasolla, ja asiaa on äskettäin jälleen kerran korostettu muun muassa Barcan raportissa.

20. korostaa, että innovatiivista taloudellista toimintaa on edistettävä tarjoamalla asianmukainen toimintaympäristö, sopivat kannusteet, huippuluokan perusrakenteet sekä hyvin koulutettu inhimillinen pääoma.

21. katsoo, että niin aineellisen kuin aineettomankin kulttuuriperinnön suojeleminen kaupunkien keskustoja elvyttämällä niin, että historiallista ja arkkitehtuurista perintöä kunnioitetaan mahdollisimman tarkkaan, parantaa kaupunkien julkisuuskuvaa, lisää niiden arvostusta ja houkuttelevuutta sekä edistää kulttuurista monimuotoisuutta, jolla on keskeinen taloudellinen rooli osaamistalouden ja luovan teollisuuden kehittämisessä. Samalla se tukee paikallista kehitystä edistämällä usein huomattavaa erikoistumista vaativien paikallisten työpaikkojen syntymistä.

22. huomauttaa, että sekä menettelyjen että tulosten näkökulmasta kaupunkialueiden elvytyshankkeiden olisi itse tuotettava, sisällettävä ja levitettävä osaamista ja innovaatioita.

23. katsoo, että kaupunkien elvytysstrategioilla on pyrittävä vastaamaan eräiden kaupunkialueiden taloudellisen rappeutumisen taustalla oleviin moninaisiin tekijöihin. Niistä tärkeimpinä voidaan mainita muun muassa rakennusten toiminnallinen vanhentuminen, ajasta jälkeen jääneet perusrakenteet sekä saavutettavuusongelmat. Useat yritykset muuttavat pois kaupungista pyrkiessään alentamaan toimintakustannuksiaan ja löytämään lisätiloja sillä seurauksella, että myös lukuisat työntekijät muuttavat työpaikkansa perässä paremman elämänlaadun (sosiaaliset rakenteet, liikenneyhteydet) tai edullisempien elinkustannusten (alemmat vuokrat tai edullisemmat kiinteistöhinnat) toivossa. Jotta voidaan täyttää niiden yritysten vaatimukset, jotka ovat valmiit asettautumaan elvytystoimien kohteina oleville alueille, kaupunkialueiden elvytysohjelmissa olisi pyrittävä hyödyntämään käytettävissä oleva tila innovatiivisella tavalla sekä parantamaan kaupunkien palveluntarjontaa siten että asumisen keskittyminen kaupunkien keskusta-alueille muuttuu kaupunkeja hyödyttäväksi tekijäksi.

24. muistuttaa, että useat Euroopan kaupunkialueet kärsivät kaupunkiliikenteen ongelmista, erityisesti ruuhkautumisesta, eikä ongelmaa voida ratkaista yksinomaan rakentamalla parempia infrastruktuureita tai lisäämällä julkisille liikenneyhtiöille annettavaa julkista rahoitusta. Kaupunkiliikenne lisää asukkaille ja yrityksille tarjolla olevia mahdollisuuksia ja vaikuttaa siten taloudelliseen kilpailukykyyn ja edistää sosiaalista koheesiota. Kaikilla kansalaisilla tulisi olla mahdollisuus käyttää tehokkaita ja kohtuuhintaisia julkisia liikennepalveluita, sillä ne ovat keskeisessä asemassa pyrittäessä torjumaan ongelma-alueiden jääminen eristyksiin. Kun ajatellaan kaupunkien voimakasta ympäristökuormitusta, on lisättävä ympäristöystävällistä kaupunkiliikennettä edistäviä toimia (vähäpäästöisiä ja päästöttömiä ajoneuvoja koskevat tutkimus- ja esittelyhankkeet, toimet muihin liikkumismuotoihin siirtymiseksi, kuten kimppakyydit ja pyöräilyn edistäminen kaupunkien keskustoissa). Komitea toistaa tukevansa kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien kehittämistä ainakin suuria kaupunkeja varten ja kannattaa kannustustoimien käyttöönottamista EU-tasolla siten, että kaupunkiliikennehankkeille myönnettävät yhteisön tuet edellyttäisivät tällaisia suunnitelmia sekä hyväksyttyjä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvia mobiliteettisopimuksia.

25. korostaa, että on ryhdyttävä toimenpiteisiin paikallisen yrittäjyyden vahvistamiseksi tarjoamalla kohdennetuille väestöryhmille kannusteita, perustamalla yrittäjyyttä tukevia elimiä sekä järjestämällä asiaan kuuluvia tilaisuuksia. AK katsoo, että tässä yhteydessä naisyrittäjien tukeminen voi parantaa talouden tilaa älykkäällä kasvulla.

Kaupunkialueiden elvyttämisen ympäristöulottuvuus – panostaminen kestävään kasvuun

ALUEIDEN KOMITEA

26. tähdentää, että tarkasteltaessa kaupunkien elvyttämisen ympäristöulottuvuutta on kiinnitettävä erityishuomiota etenkin kolmeen keskeiseen kysymykseen: ilmastonmuutokseen, ihmisen toiminnan aiheuttamaan luonnonvarojen pilaantumiseen ja laajemmin niiden tehokkaaseen käyttöön sekä luontotyyppien suojeluun.

27. on vakuuttunut siitä, että vaikka Eurooppa on jo nyt erittäin kaupungistunut, suuntauksena odotetaan vastaisuudessakin olevan kaupunkien laajeneminen eräillä alueilla, erityisesti kaikkein dynaamisimmissa suurissa ja keskisuurissa taajamissa. Laajentuessaan kaupungit voivat kuluttaa tiettyjä resursseja ja heikentää maaperän ja veden laatua. Komitea korostaa siksi, että kaupunkialueiden yhdennetyt elvytysohjelmat tarjoavat mahdollisuuden pysäyttää tai jopa kääntää tämä suuntaus hillitsemällä kaupunkien kasvua sekä elvyttämällä kaupunkiympäristöä.

28. korostaa, että ihmisen aiheuttamista kasvihuonekaasupäästöistä johtuvan ilmastonmuutoksen ja merenpinnan nousun odotetaan toisaalta nopeutuvan tällä vuosisadalla. Tämä asettaa yhä mittavampia haasteita etenkin rannikoilla sijaitseville kaupunkialueille, joille aiheutuu suuria kustannuksia, sillä muun muassa rannikoiden suojeluun ja tulvantorjuntaan liittyvien toimien toteuttamiseksi tarvitaan huomattavia varoja. Tämä vahvistaa myös sen, että jäsenvaltioiden kaupunkikehitysryhmän tekemä työ sellaisen kestävän kaupunkikehitystä koskevan EU:n viitekehyksen luomiseksi, johon on kaupunkialueiden perinteisten ympäristöongelmien lisäksi tarkoitus sisällyttää myös ilmastonmuutoskysymykset sekä ilmastonmuutoksen vaikutusten lieventämiseen ja niihin sopeutumiseen liittyvät ongelmat, on erittäin tärkeää.

29. pitää erityisen tärkeänä, että kaupunkien elvyttämisen yhteydessä torjutaan ihmisen toiminnasta aiheutuvaa luonnonvarojen pilaantumista. Olisikin kiinnitettävä erityishuomiota toimenpiteisiin, joilla edistetään pilaantumisen ehkäisyä. Komitea korostaa yhtä lailla, että on tärkeää arvioida ja vähentää luonnonympäristöä rasittavien materiaalien käyttöä ottamalla huomioon niiden koko elinkaari (tuotanto, käyttö ja hävittäminen).

30. korostaa, että olemassa olevien rakennusten kunnostaminen niiden energiatehokkuuden parantamiseksi on yksi kustannuksiltaan tehokkaimmista keinoista täyttää Kiotossa tehdyt ilmastonmuutossitoumukset; arvioiden mukaan tällä tavoin voidaan vähentää rakennusten hiilidioksidipäästöjä ja energiaan liittyviä kustannuksia 42 prosenttia.

31. toteaa, että kaupunkien osuus kasvihuonekaasupäästöistä on 70 prosenttia ja että Leipzigin peruskirjassa kaupunkeja kehotetaan siksi pienentämään hiilijalanjälkeään, suojelemaan luonnonvarojaan ja biologista monimuotoisuuttaan, säästämään energiaa ja parantamaan keskeisten julkisten palveluiden saatavuutta. Komitea korostaa siksi, että on ryhdyttävä välittömiin toimenpiteisiin energiankulutuksen pienentämiseksi kaupungeissa huolehtimalla ensinnäkin asianmukaisesta energiahuollosta ja toiseksi käyttämällä energiantuotannossa uusiutuvia lähteitä. Vastaavanlaisiin toimenpiteisiin on ryhdyttävä myös rakennusalalla rakennusten energiatehokkaan eristämisen edistämiseksi.

32. on tyytyväinen kaupunginjohtajien ilmastosopimukseen. Sopimuksessa mukana olevat lähes 3 000 Euroopan kaupunkia ovat sitoutuneet ylittämään kolme ”20 prosentin tavoitetta”, joiden saavuttamisen vuoteen 2020 mennessä EU on asettanut lakisääteiseksi vähimmäisvaatimukseksi. Alueiden komitea on kannattanut ja tukenut tätä Euroopan komission käynnistämää aloitetta kuten myös komission perustamaa Eurooppalainen vihreä pääkaupunki -palkintoa. Komitea pyrkii lisäksi levittämään ilmastosopimuksen aluetasolle.

33. toteaa, että viher- ja vesialueilla on tärkeä rooli elvytysohjelmissa. Ne auttavat tärkeällä tavalla parantamaan kaupunki-ilmastoa, koska ne viilentävät ja raikastavat kaupunki-ilmaa, suodattavat saastehiukkasia ja vähentävät melua. Toisaalta viher- ja virkistysalueet myös parantavat kaupunkiympäristöä ja vahvistavat siten sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Kaikkien tavoitteena olisi oltava kaupunkien muuttaminen entistä vihreämmiksi.

34. tähdentää, että käytettävissä olevat vesivarat vähenevät koko ajan maailmanlaajuisesti, ja kehottaa ryhtymään kaupunkialueiden elvytysohjelmien yhteydessä toimenpiteisiin vesivarantojen suojelemiseksi, erityisesti juomaveden saatavuuden turvaamiseksi, vesivarojen asianmukaisen hallinnan edistämiseksi sekä vaihtoehtoisten hyödyntämismuotojen ottamiseksi käyttöön. Kaupunkien vesijalanjälkeä (water footprint) on pienennettävä.

35. katsoo, että rakennetun ympäristön esteettinen laatu vaikuttaa ratkaisevasti kaupunkien menestymiseen kansainvälisessä kilpailussa, kaupunkien houkuttelevuuteen sekä niiden asukkaiden elämänlaatuun. Komitea ehdottaakin toimenpiteitä arkkitektonisen ja taiteellisen luovuuden yhdistämiseksi.

36. tunnustaa elinympäristöjen arvon ja pitää kaupunkien ympäristössä tai lähellä olevien elinympäristöjen suojelua ja hallinnointia erittäin tärkeänä, koska se vaikuttaa merkittävästi kaupunkien elvyttämiseen. Samalla kansalaisille on annettava asiasta tietoa heidän ympäristötietoisuutensa lisäämiseksi.

37. kiinnittää huomiota kaupunkien tiiviisiin yhteyksiin niitä ympäröiviin alueisiin, erityisesti dynaamisiin esikaupunkialueisiin, sekä tarpeeseen hallita näitä yhteyksiä.

Kaupunkialueiden elvyttämisen liittyvät sosiaaliset näkökohdat – panostaminen osallistavaan kasvuun

ALUEIDEN KOMITEA

38. katsoo, että asukkaiden muuttaminen vanhoilta kaupunkialueilta kauempana keskustasta sijaitseville uusille asuinalueille, kaupungin laidalla sijaitseville esikaupunkialeille tai suurten kaupunkikeskusten lähellä sijaitseviin uusiin kaupunkeihin johtuu monissa kaupungeissa sosiodemografisista muutoksista. Syitä ovat muun muassa halvempien ja houkuttelevampien asuntojen tarjonta, parempi elämänlaatu ja laajempi palveluntarjonta. Viime vuosikymmeninä keskimääräistä parempituloiset henkilöt ovat jättäneet kaupungit, ja he ovat palaamassa sinne vain hitaasti eräiden onnistuneiden kaupunkialueiden elvytyssuunnitelmien ansioista. Komitea korostaakin, että rappeutumaan päässeistä kaupunkialueista olisi jälleen tehtävä houkuttelevia asuinpaikkoja, jotka kykenevät täyttämään kaikkien odotukset tulotasosta riippumatta.

39. tähdentää, että asuntokanta on perinteisesti ollut ja on nykyäänkin yksi keskeisistä huolenaiheista kaupunkien elvyttämisessä, jossa yhtenä keskeisenä tavoitteena on varmistaa, että heikoimmassa asemassa olevien väestöryhmien elinolot paranevat.

40. pitää sosiaalisen eriarvoisuuden lisääntymistä suurena haasteena useimmilla kaupunkialueilla. Kaupunginosien eriarvoisuuteen on syynä sosiaalinen ja alueellinen gettoutuminen, joka johtuu toisinaan huonosta asuntopolitiikasta sekä palveluntarjonnan rajoittumisesta pelkästään vauraille alueille ja ongelmalähiöiden jäämisestä palveluiden ulkopuolelle. Lissabonin sopimukseen lisätyn uuden alueellisen yhteenkuuluvuustavoitteen tulisi tässä yhteydessä kannustaa kaikkia hallintotasoja ottamaan kyseiset erot huomioon kaikilla kaupunkipolitiikan eri aloilla kaupunkialueiden yhdennettyjen elvytysstrategioiden puitteissa. Komitea korostaakin, että kestävän kaupunkikehityksen on perustuttava kaupunkialueiden solidaarisuuteen sekä syrjäytymisen ja syrjinnän aktiiviseen torjuntaan siten, että vahvistetaan kaupunginosien, yhteiskunnallis-ammatillisten ryhmien, miesten ja naisten sekä eritaustaisten henkilöiden sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Kaupunkialueiden solidaarisuuden on heijastettava kunnianhimoista tavoitettamme rakentaa entistä osallistavampi ja yhteenkuuluvampi eurooppalainen yhteiskunta.

41. katsoo, että olisi ryhdyttävä erityistoimenpiteisiin maahanmuuttajien asianmukaiseksi integroimiseksi kaupunkielämään. Tämä on ratkaisu useiden asiaan liittyvien ongelmien poistamiseksi.

Kumppanuuksien hyödyntäminen kaupunkialueiden elvyttämisessä

ALUEIDEN KOMITEA

42. korostaa, että julkisen, yksityisen ja voittoa tavoittelemattoman sektorin on aina oltava mukana kaupunkialueiden elvytysohjelmissa ja että paikallisyhteisöjen on oltava näiden kumppanuuksien keskipisteessä. Vaikka kaupunkialueiden elvyttäminen on aina jatkuva ja päättymätön prosessi, on mahdotonta soveltaa kaikkiin tilanteisiin sopivia ratkaisuja. Sidosryhmien laaja osallistuminen auttaa oppimaan muiden onnistumisista sekä välttämään virheiden toistumista. Paikallis- ja alueviranomaisilla on tässä yhteydessä keskeinen rooli pyrittäessä kokoamaan yhteen talous- ja sosiaalialan eri toimijat sekä kehittämään kohdennettuja toimenpiteitä. Alue- ja kaupunkisuunnitteluasiakirjat voivat toimia foorumeina, joilla kaikki eri hallintotahot voivat kohdata ja sopia politiikoista.

Temaattiset painopisteet

ALUEIDEN KOMITEA

43. katsoo, että siirtyminen luonnonympäristöön ja ihmisen luomaan ympäristöön keskittyvistä kaupunkien uudistustoimista (urban renovation) kaupunkialueiden elvytysohjelmiin (urban regeneration) on seuraavalla ohjelmakaudella toteutettava siten, että toimenpiteiden soveltamisalaa pyritään laajentamaan asettamalla joukko temaattisia painopisteitä. Tavoitteena on, että Euroopan kaupungit kykenevät tulevaisuudessa vastaamaan asukkaidensa odotuksiin sekä luomaan perusrakenteet ja ympäristöt, joiden yhteydessä hyödynnetään työntekijöiden osaamista ja ammattitaitoa, jotka muodostavat elinvoimaisen ja houkuttelevan asuin-, työ- ja virkistysympäristön, jotka tarjoavat kaikille maksimaaliset mahdollisuudet syrjimättä ketään ja joiden yhteydessä luonnonvaroja hyödynnetään mahdollisimman taloudellisesti, koska toimitaan kilpailukykyisessä ja vain vähän hiiltä käyttävässä taloudessa.

Kaupunkialueiden elvytysstrategioiden hallinto

ALUEIDEN KOMITEA

44. korostaa, että kaupunkialueiden elvyttämistä on pidettävä jatkuvana ja yhdennettynä prosessina, joka perustuu pitkän aikavälin visioon kestävästä kaupunkikehityksestä. Kaupunkialueiden elvytysohjelmien hyvän hallinnoinnin on alettava jo analysointivaiheessa. Kohdealueiden taloudellisista ja sosiaalisista erityispiirteistä ja ympäristöstä on kerättävä luotettavista lähteistä asiaan kuuluvaa tietoa käyttämällä hyvin suunniteltuja ja vertailukelpoisia indikaattoreita. Tässä yhteydessä erityisen tärkeitä ovat Euroopan komission Urban Audit -hanke ja käynnissä oleva työ kestävää kaupunkikehitystä koskevan EU:n viitekehyksen luomiseksi.

45. toteaa, että tarvitaan uusia tapoja organisoida kaupunkipolitiikka siten että kaupunkialueiden elvytyspolitiikat suunnitellaan paikallis- ja aluetasolla valtakunnallisen ja Euroopan tason tuella. Komitean mielestä paikallisviranomaisilla on oltava johtava rooli koheesio-, integraatio- ja yhteistyöpolitiikkojen kehittämisessä ja siten alueidensa luonnonvarojen ja ekologisesti kestävän kehityksen turvaamisessa kuten myös kulttuurisen monimuotoisuuden eri ilmenemismuotojen edistämisessä ja vahvistamisessa. Julkisen politiikan tehokkuuden maksimoimiseksi useat paikallis- ja alueviranomaiset ovat jo kehittäneet kaupunkihallinnon uusia muotoja, jotka lähentävät kaupunkialueiden elvytysohjelmia ruohonjuuritasoon. Yhdennettyihin kaupunkipolitiikkoihin osallistuu myös muita kumppaneita kuin julkishallinnon viranomaisia, ja eräissä maissa usein myös kohdealueiden väestö voi olla mukana erilaisten osallistumisjärjestelmien avulla. Toteuttamismuotoja ovat sopimukset tai liitot. Komitea katsoo, että yleisön kutsuminen entistä laajemmin mukaan ja roolin antaminen kaupunkiyhteisöille mahdollistavat kaupunkialueiden kehityspolitiikkojen onnistumisen edellytyksenä olevan sosiaalisen pääoman syntymisen.

46. katsoo, että kaupunkialueiden elvytysohjelmien yhteydessä on varmistettava kaikkien sellaisten sopivien (painettujen ja sähköisten) välineiden mahdollisimman tehokas hyödyntäminen, joiden avulla voidaan tiedottaa ja viestittää ohjelmista sekä tavoista osallistua niihin ja hankkia niille julkisuutta (paikalliset kansanäänestykset, kokoukset, sähköinen demokratia jne.). Kaupunkialueiden elvytyssuunnitelmien on oltava osa EU:n kaupunkien kehittämiseen tähtäävää oppimisprosessia, ja niiden on omalta osaltaan lisättävä kansalaisten tietoisuutta kaupunkien ongelmista ja tarjoutuvista mahdollisuuksista.

47. toteaa, että toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kaupunkialueiden elvytys- ja kehityskysymyksiä käsitellään tehokkaimmin paikallistasolla. Komitea katsoo kuitenkin, että EU:n tuki voi tarjota selviä hyötyjä kaupunkikehityksen alalla. On osoitettu, että EU:n panosta tarvitaan helpottamaan ratkaisujen löytämistä kaupunkialueiden ongelmiin, jotka vaikuttavat taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen EU:ssa. Komitea katsoo siksi, että kaupunkialueiden elvytys- ja kehityssuunnitelmien olisi perustuttava Euroopan kaupunkilainsäädäntöön (European urban acquis), joka muodostuu nykyisistä oikeudellisista välineistä, poliittisista aloitteista sekä kaupunkien välisistä kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtojärjestelmistä. Komitea muistuttaa, että tällä alalla toteutettavien politiikkojen yhteydessä olisi myös noudatettava suhteellisuusperiaatetta ja otettava huomioon laajat alueelliset puitteet.

48. huomauttaa, että EU-tuki voi tarjota hyötyjä erityisesti silloin, kun kannustetaan paikallisviranomaisia yhteistyöhön koko toiminnallisella kaupunkiseudulla (functional urban region). Tällöin koko kaupunkiseudulla voi toteutua yhteinen taloudellinen vastuunkanto syrjäytymisuhan alaisista väestöryhmistä ja kaupunkialueista. EU:n tuki-instrumentteja tulisi voida tarjota toiminnallisille kaupunkiseuduille ehdollisina siten, että paikallisviranomaisilta edellytetään tehokasta yhteistyötä omien resurssiensa kohdentamisessa.

Kaupunkien elvyttämisen rahoittaminen

ALUEIDEN KOMITEA

49. katsoo, että kehityssuunnitelmia kehotetaan tekemään pikemminkin tarpeiden tyydyttämiseksi kuin tulevaisuuden rakentamiseksi. Kaupunkialueiden elvytysohjelmien rahoittamiseksi tarvittavia varoja on asiaa pohdittaessa tarkasteltava ohjelmien kestävyyteen ja tehokkuuteen vaikuttavana erityistekijänä. Pohdittavia aiheita ovat keskitetysti jaettavan ja paikallisen rahoituksen yhdistäminen, ohjelmien järjestelmällinen tai tapauskohtainen rahoittaminen, valtion varojen ja yksityisen pääoman yhdistäminen, kunnallisverotus, lainaaminen, uudistustoimien hyödyn arvioiminen ja niistä aiheutuvien kustannusten jakautuminen eri käyttäjien ja edunsaajien kesken, varojen alkuperä sekä julkisten tukien strateginen arvo ja paino. Työssä on keskityttävä erityisesti kaupunkialueiden elvytysohjelmien rahoitus- ja täytäntöönpanomekanismeihin. Kaupunkialueiden kehitysrahastojen (Urban Development Fund, UDF) sekä ”kolmen J:n” (Jessica, Jeremie, Jaspers) odotetaan tuottavan tässä yhteydessä tuloksia. Haasteina ovat kuitenkin edelleen niiden tarkka kohdentaminen sekä niistä saatavat tulokset.

50. katsoo, että vapaaehtoistoiminnan panosta kaupunkialueiden elvytysohjelmiin on vielä ole arvioitava asianmukaisesti. Komitea tähdentää lisäksi, että tulevia toimenpiteitä tarkasteltaessa on omana tutkimusalueenaan kiinnitettävä huomiota yrittäjyyden käsitteen kehittämiseen ja vahvistamiseen paikallisen itsehallinnon sekä kaupunkialueiden elvytyssuunnitelmien tasolla.

Telemaattisten teknologioiden panos kaupunkien elvyttämiseen

ALUEIDEN KOMITEA

51. katsoo yleisenä käsityksenä olevan, että viestintä- ja tietotekniikka-alan vallankumous on vaikuttanut merkittävästi Euroopan kaupunkien organisointiin, toimintaan ja muotoihin. Erityishuomiota on kiinnitettävä siihen, että kaupunkialueiden elvytysohjelmiin sisältyy toimenpiteitä korkean tason viestintä- ja tietotekniikkaperusrakenteiden sekä sellaisten sovellusten ja sisällön kehittämiseksi, jotka parantavat kansalaisten elämänlaatua ja julkisten palveluiden toimintaa, nostavat tarjolla olevien yksityissektorin palveluiden tasoa sekä houkuttelevat käyttämään sovelluksia.

52. katsoo, että mahdollisuuksien lisääntyminen luo väistämättä myös uhkia. Erittäin tärkeitä kysymyksiä, joihin on kiinnitettävä nykyistäkin enemmän huomiota, ovat sovellusten ja tiedonsiirron suojaaminen ja turvallisuus, henkilökohtaisten tietojen suojeleminen sekä kansalaisten yksityiselämän ja yksilöllisyyden kunnioittaminen. Telemaattisten teknologioiden käyttö kaupunkien turvallisuuden parantamiseen herättää samalla merkittäviä kysymyksiä toimintatapojen demokraattisuudesta. Kaupunkialueiden elvytysohjelmissa on otettava huomioon asiasta parhaillaan käytävä keskustelu ja löydettävä ratkaisut tähän liittyviin ongelmiin.

53. katsoo, että useimmat edistyneet telemaattiset sovellukset kykenevät langattomia ja langallisia infrastruktuureita hyödyntämällä luomaan virtuaaliympäristöjä (kaikkialla läsnä olevia digitaalisia kaupunkiympäristöjä), tiloja joissa kansalaiset voivat olla keskenään vuorovaikutuksessa ja vaihtaa kokemuksia. Tämä digitaalisen kaupungin muodostama rinnakkaismaailma onkin sisällytettävä kaupunkialueiden elvytysohjelmien asialistalle.

Innovaatioiden ja oppimisen rooli kaupunkien elvyttämisessä

ALUEIDEN KOMITEA

54. katsoo, että innovaatiotoiminnan vahvistaminen parantaa kaupunkien suorituskykyä ja kestävää talouskehitystä. Kaupunkien elvytyssuunnitelmien on siksi tarjottava ympäristö, perusrakenteet ja kannusteet, joilla voidaan houkutella innovaatiotoimintaa.

55. katsoo vastaavasti, että kaupunkien elvyttämisen yhtenä strategisena painopisteenä on oltava koulutusjärjestelmien luominen kaupunkien taloudellisille toimijoille.

56. katsoo lisäksi, että kaupunkien elvytystoimien on vahvistettava koulutuksen, yritysmaailman sekä tutkimuksen ja innovoinnin välisiä yhteyksiä sekä edistettävä yrittäjyyttä tukemalla uusia innovatiivisia yrityksiä.

Paikallisen itsehallinnon toiminnan organisointi kaupunkialueiden elvytysohjelmien suunnittelun ja toteuttamisen yhteydessä

ALUEIDEN KOMITEA

57. katsoo, että kaupunkialueen kehittämissuunnitelman toteuttamistarpeen arviointi, suunnitelman laatiminen, sen täytäntöönpanon seuranta, todennäköinen tarkistaminen ja lopullinen arviointi ovat toimintoja, jotka edellyttävät hallinnolta tiettyjä hallinnollisia vähimmäisvalmiuksia. Kaikilla paikallis- ja alueviranomaisilla ei kuitenkaan varmuudella ole näitä valmiuksia. Näissä tapauksissa on täysin välttämätöntä sisällyttää kaupunkialueiden elvytyssuunnitelmiin toimenpiteitä, joilla parannetaan paikallisviranomaisten valmiuksia. Tällaisia toimenpiteitä voivat olla toimintaa helpottavien ja päätöksentekoprosesseja parantavien hallinnollisten tietojärjestelmien ja paikkatietojärjestelmien (GIS) kehittäminen sekä kansalaisille tarjottavien palveluiden laatua parantavien sertifiointijärjestelmien (ISO, EMAS jne.) käyttöönotto. Kaupunkialueiden elvytyssuunnitelmien keskipisteessä on oltava toimenpiteet, joilla varmistetaan kansalaiskeskeisen lähestymistavan omaksuminen paikallisviranomaisten toimintatapoja suunniteltaessa. Kaupunkialueiden elvytyssuunnitelmien täytäntöönpanon haasteena mutta myös ennakkoedellytyksenä on paikallis- ja alueviranomaisten organisaatiorakenteen parantaminen. Sen vuoksi kaupunkialueiden elvytystoimilla on puututtava myös tähän asiaan.

Kaupunkien elvyttämisen rooli ulkosuhteiden kehittämisessä

ALUEIDEN KOMITEA

58. katsoo, että kaupunkien esittely ja tunnetuksi tekeminen (markkinointi) sekä kaupunki-identiteetin (brändin) luominen ovat erottamaton osa paikallis- ja alueviranomaisten toimintaa. Yhä globalisoituneemmassa maailmassa kaupunkien kilpailu kiristyy jatkuvasti niiden pyrkiessä houkuttelemaan pääomia, investointeja ja ammattitaitoista työvoimaa. Kaupungit laativat kehityssuunnitelmiaan kyetäkseen vaatimaan asukkaidensa hyvinvoinnin varmistamiseksi tarvittavia varoja ja välineitä. Suurten urheilu-, kulttuuri- ja kaupallisten tapahtumien järjestäminen on vain yksi – joskin näkyvin – ala, jolla kaupungit kilpailevat keskenään.

59. katsoo toisaalta, että kilpailun ohessa myös kaupunkien yhteistyö kehittyy. Aihe- tai alakohtainen verkottuminen on erittäin laajaa etenkin EU:ssa sen toteuttamien kohdennettujen toimien (Urbact, Interact, ystävyyskaupunkitoiminta jne.) ansiosta. Parhaiden käytänteiden vaihtaminen on osoittautunut erityisen hyödylliseksi välineeksi. Kaupunkialueiden elvytyssuunnitelmien yhtenä erityisenä toimintalohkona on lisäksi oltava Euroopan kaupunkien kansainvälistymistä edistävät toimet.

II PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

ALUEIDEN KOMITEA

60. katsoo, että EU:n muotoillessa seuraavaa ohjelmakautta (2014–2020) koskevia strategisia valintojaan sen on tunnustettava kaupunkialueiden elvyttämisen strateginen merkitys ja huolehdittava kaupunkiulottuvuuden vahvistamisesta kaikissa politiikoissaan, jotta kaupungeista tulisi jälleen tutkimuslaboratorioita. Asialistan on kuitenkin tällä kertaa oltava erityisen monipuolinen, jotta se auttaisi EU:ta selviämään talous- ja finanssikriisistä.

61. ehdottaa, että tehdään aloite, jonka otsikkona on ”Euroopan kaupunkien elvyttäminen älykkään, kestävän ja osallistavan kaupunkikehityksen edistämiseksi” (Urban regeneration for smart, sustainable and inclusive EU cities). EU:n kaupungit voivat tarjota erinomaisen ympäristön komission tiedonannossa ”Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia” (2) esitettyjen seitsemän lippulaivahankkeen toteuttamiselle.

62. katsoo, että nyt on oikea aika tehdä tällainen päätös. Seuraavan ohjelmakauden talousarviota käsiteltäessä ja kuluvan ohjelmakauden talousarviota muokattaessa on selvästi huolehdittava myös kaupunkien elvytystoimien rahoittamisesta.

Bryssel 9. kesäkuuta 2010 Alueiden komitean puheenjohtaja Mercedes BRESSO

(1) Kaupunkialueet (sekä kaupunkikeskittymät ja niiden ympäristökunnat) on otettava huomioon koko lausunnossa.

(2) KOM(2010) 2020 lopullinen.