A4-0180/96

Päätöslauselma Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI) vuosikertomuksesta 1995

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 109 f artiklan,

- ottaa huomioon edellä mainitun sopimuksen pöytäkirjan N:o 4, joka koskee ERIn perussääntöjä,

- ottaa huomioon ERIn vuosikertomuksen 1995, joka oli laadittu ja lähetetty Euroopan parlamentille ja muille toimielimille sen perussääntöjen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti (C4-0228/96),

- ottaa huomioon ERIn puheenjohtajan kuulemisen 15. huhtikuuta 1996 pidetyssä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan raha-asiain alivaliokunnan kokouksessa,

- ottaa huomioon ERIn vuoden 1995 marraskuussa julkaistun kertomuksen, joka koskee yhtenäisvaluuttaan siirtymistä,

- ottaa huomioon ERIn vuoden 1995 marraskuussa julkaistun kertomuksen, joka koskee lähentymiskehitystä,

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0180/96),

A. ottaa huomioon, että ERIn vuosikertomuksessa 1995 tarkastellaan aluksi Euroopan unionin taloudellista ja rahoituksellista kehitystä, luodaan yleiskatsaus kolmanteen vaiheeseen valmistautumiseen ja käsitellään lopuksi ERIn muita tehtäviä,

B. ottaa huomioon, että taloudellisen tilanteen ja tulevaisuuden näkymien laaja tarkastelu ei anna merkittävää uutta tietoa komission taloudelliselle vuosikatsaukselle vuodelle 1996, mutta että näiden kahden elimen nykyiselle taloudelliselle laskusuunnalle antamissa selityksissä on tiettyjä ristiriitaisuuksia, erityisesti kuluttajien ja yritysten laskeneen luottamuksen vaikutuksen osalta,

C. katsoo, että samalla kun inflaatio on saatu yleisesti laskemaan sen johdosta, että jäsenvaltioiden rahapolitiikka on keskittynyt ensisijaisesti vakaan hintatason ylläpitämiseen, taloudellinen laskusuunta on aiheutunut osittain riittämättömän responsiivisten rahapolitiikkojen ja tiukkojen finanssipolitiikkojen yhteensovittamisen puutteesta EU:ssa, mikä mainitaan myös komission taloudellisessa vuosikatsauksessa vuodelle 1996,

D. ottaa huomioon, että pitkien korkojen konvergenssissa saavutettu edistys on ollut rohkaisevaa, korkotaso on ollut alhaisempi kuin vuonna 1994, samalla kun lyhytaikaiset korot on pidetty liian korkeina, jotta ne olisivat voineet torjua riittävän voimakkaasti taloudellisen kasvun laskusuuntausta,

E. ottaa huomioon, että pääasiassa vuoden 1995 kevään levottomuuden jälkeen, joka johtui Meksikon kriisin aiheuttamasta dollarin heikkenemisestä, valuuttakurssijännitteet ovat purkautuneet vuoden loppua kohti mentäessä,

F. katsoo, että finanssipoliittinen vakauttaminen pysyy ratkaisevan tärkeänä tehtävänä, koska Euroopan unionin julkisen sektorin kokonaisvaje vuonna 1995 oli 4,7 prosenttia bruttokansantuotteesta ja valtioiden kokonaisvelka 71 prosenttia bruttokansantuotteesta, mikä aiheuttaa painetta nostaa pitkien korkojen tasoa ja horjuttaa valuuttakurssien vakautta,

G. katsoo, että ERIn katsausten tarkastelun jälkeen finanssipoliittinen vakauttaminen voi jopa lyhyellä aikavälillä - seuraavissa olosuhteissa - vaikuttaa ekspansiivisesti:

- mitä suurempi «kovan laskun» havaittu riski on,

- mitä enemmän vakauttaminen perustuu veronkorotusten sijasta nykyisten menojen leikkauksiin,

- mitä vähemmän tuottavia kustannuksia supistetaan

- mitä suurempi on pysyvien toimenpiteiden osuus

- ja mitä määrätietoisempia toimenpiteet ovat,

H. katsoo, että ERIn kertomuksessa mainitaan tärkeä asia, nimittäin väestön vanheneminen, analysoimatta sen vaikutusta kokonaiskysyntään ja tulonjakoon,

I. katsoo, että ERI on vastuussa rahapolitiikan asianmukaisesta määrittämisestä, jonka mukaisesti keskuspankkien toiminnalla vaikutetaan raha- ja finanssipoliittisiin olosuhteisiin perustamissopimuksen 105 artiklassa määrättyjen yleisten poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi,

J. katsoo, että ERI on toistaiseksi edistynyt talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen valmisteluissa rahapolitiikan, valuuttakurssitilastojen, maksujärjestelmien, setelien liikkeelle laskun, kirjanpidon sääntöjen ja normien sekä tietojärjestelmien aloilla,

K. katsoo, että ERI ei ole tähän saakka pystynyt ratkaisemaan kysymystä siitä, pitäisikö EMUn rahapolitiikan seurata monetaristisia tavoitteita vai inflaatiota korostavaa strategiaa,

L. ottaa huomioon, että ERIn neuvoston hyväksymiin perusrahoitusvälineisiin kuuluvat maksuvalmiusluotot, talletusmahdollisuus ja useat avomarkkina- välineet,

M. ottaa huomioon, että varantoa koskevien vaatimusten osalta on sovittu siitä, että valmistelevaa työtä jatketaan tällä alalla,

1. Suhtautuu myönteisesti ERIn vuosikertomukseen 1995 ja pitää sitä hyödyllisenä ja monipuolisena asiakirjana, joka käsittelee EMUun valmistautumisen nykyistä vaihetta;

2. Pahoittelee sitä, että Euroopan parlamentti oli saanut ERIn kertomuksen melko myöhäisessä vaiheessa ja ehdottaa, että ERIn tulevista vuosikertomuksista lähetettäisiin etukäteiskappaleet Euroopan parlamentille niin pian kuin mahdollista ennen niiden julkaisemista laajan ja perusteellisen keskustelun varmistamiseksi; tässä yhteydessä panee tyytyväisenä merkille puheenjohtaja Lamfalussyn Euroopan parlamentille tekemän ehdotuksen julkaista puolivuosittaisia kertomuksia ERIn toiminnasta edellä mainituilla aloilla ja mahdollisesta muusta tulevaisuudessa toteutettavasta valmistelutyöstä, mikä edesauttaa ERIn toiminnan tekemistä avoimemmaksi;

3. On samaa mieltä ERIn kanssa siitä, että vuosi 1996 on ratkaiseva EMUlle, erityisesti sääntelyä, hallintoa ja logistiikkaa silmällä pitäen, joita Euroopan keskuspankkijärjestelmä tarvitsee tehtäviensä täyttämiseksi EMUn kolmannessa vaiheessa ja jotka ERIn on määrä täsmentää viimeistään 31. joulukuuta 1996 perustamissopimuksen 109 f artiklan mukaisesti;

4. Pyytää siksi ERIä esittämään asiaa koskevan tarkan määritelmän niin aikaisin kuin mahdollista perusteellisen keskustelun mahdollistamiseksi asiasta;

5. Pyytää ERIä varmistamaan, että välineiden ja menettelyjen valmistelu yhtenäisen valuuttapolitiikan toteuttamiseksi saatetaan loppuun 31. joulukuuta 1996 mennessä, kuten ERIn perussääntöjen 4.2 artiklassa on määrätty, ja siten varmistamaan läheisempi yhteistyö Euroopan unionin muiden toimielinten kanssa sekä täyttämään tämän tehtävän samoin kuin 4.2 artiklassa määrätyt muut tehtävät;

6. Uskoo, että ERIn olisi hyödynnettävä Maastrichtin sopimuksen tarjoamaa kehystä täysipainoisemmin, jotta se saisi aikaisempaa aktiivisemman roolin EU:n jäsenvaltioiden rahapolitiikkojen yhteensovittamisessa;

7. Korostaa, että ERIn yhteistyötä kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa on lisättävä ja ERIn on luotava suhteet niihin niin pian kuin mahdollista Euroopan tulevan keskuspankin tehokkaan työn varmistamiseksi tällä alalla;

8. Muistuttaa, että vaikka julkisen talouden tervehdyttämistä on pidettävä rahaliiton ja kestävän talouspolitiikan välttämättömänä edellytyksenä, sitä ei kuitenkaan saa tehdä julkisten ja yksityisten infrastruktuuriin ja inhimilliseen pääomaan kohdistuvien investointien kustannuksella;

9. Pyytää ERIä pitäytymään vuonna 1996 perustamissopimuksessa määrättyyn aikatauluun ja toteuttamaan tarkalla, kattavalla ja yksityiskohtaisella tavalla arviointinsa siitä, täyttääkö enemmistö jäsenvaltioista lähentymisperusteet, ja esittämään samalla oman tulkintansa olemassa olevista arviointiperusteista, mitä voidaan käyttää perustana kuultaessa jatkossakin Euroopan parlamenttia, ECOFIN-neuvostoa ja Eurooppa-neuvostoa;

10. Korostaa tasapainoisen politiikkojen yhdistelmän tarvetta;

11. Odottaa suurella mielenkiinnolla kuulevansa erittäin pian ERIn työn tuloksista, jotka koskevat euro-valuutta-alueen ja muiden EU-maiden välistä raha- ja valuuttakurssipoliittista yhteistyötä; tätä asiaa vain sivutaan tässä kertomuksessa;

12. Vakuuttaa, että kaikkien EU-valuuttojen ottaminen mukaan Euroopan valuuttakurssimekanismiin on välttämätön edellytys yhtenäismarkkinoiden kitkattoman toiminnan takaamiseksi ja EMUun siirtymiseksi;

13. Pyytää, että seuraava ERIn vuosikertomus sisältää yksityiskohtaisen analyysin ja arvioinnin valuuttakurssivaihteluiden vaikutuksista kauppaan, investointeihin, kasvuun ja työllisyyteen sekä mikro- että makrotaloudellisesta näkökulmasta katsottuna;

14. Pyytää ERIä syventämään tiedonvaihtoaan ja vuoropuheluaan Euroopan parlamentin kanssa rahapoliittisten instituuttien demokraattisen vastuun edistämiseksi;

15. Korostaa, mitä euro-setelien valmisteluun tulee, että kansalaiset on otettava mukaan niiden valmisteluprosessiin setelien hyväksymisen varmistamiseksi, ja pitää läheistä yhteistyötä tiedotuskampanjoiden kanssa tällä alueella erittäin hyödyllisenä; huomauttaa kuitenkin, että valittujen mallien varhainen kierrättäminen tai julkaiseminen on epätoivottavaa, jos halutaan välttyä väärennöksiltä ennen kuin uudet setelit otetaan täysimittaisesti käyttöön (kuten on tapahtunut joissakin jäsenvaltioissa lähimenneisyydessä);

16. Pyytää niitä jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole tehneet vaadittavia institutionaalisia järjestelyjä, ryhtymään heti asianmukaisiin oikeudellisiin toimenpiteisiin kaikkien kansallisten keskuspankkien riippumattomuuden varmistamiseksi mahdollisimman pikaisesti ennen EMUn kolmatta vaihetta;

17. Korostaa, että on vältettävä rikkomukset, jotka koskevat perustamissopimuksen 104 ja 104 a artiklassa määrättyä luottojärjestelyjen ja rahoituslaitoksissa annettujen erityisoikeuksien kieltämistä, ja joita esiintyi vuonna 1995, vaikkakaan ei kovin suuressa mittakaavassa;

18. Panee tyytyväisenä merkille 22. syyskuuta 1995 antamaansa koskevaa päätöslauselmaa ((EYVL C 269, 16.10.1995, s. 217)) silmällä pitäen ERIn toiminnan pankkivalvonnan ja erityisesti sisäisten valvontamenettelyiden riittävyyden arvioinnin alalla korostaen siten mahdollisimman tiukkojen ja tehokkaiden sisäisten valvontamenettelyiden yleisen soveltamisen tarvetta;

19. Pyytää puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, ERIlle, jäsenvaltioiden keskuspankkien pääjohtajille sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.