Ehdotus neuvoston päätös monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten /* KOM/2007/0393 lopull. - CNS 2007/0135 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 9.7.2007 KOM(2007) 393 lopullinen 2007/0135 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten (komission esittämä) PERUSTELUT JOHDANTO Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyllä pöytäkirjalla Euroopan hiili- ja teräsyhteisön EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta siirretään kaikki EHTY:n varat ja vastuut EY:lle ja varataan kyseinen varallisuus hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen tutkimukseen. Varallisuuden tuotto varataan yksinomaan kyseisillä aloilla puiteohjelman ulkopuolella tehtävään tutkimukseen. Monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten 1. helmikuuta 2003 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2003/78/EY[1] vahvistetaan menettelyt tutkimusohjelman toteuttamista varten. Ohjelmasta myönnetään rahoitustukea rahaston teknisistä suuntaviivoista 1. helmikuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/78/EY liitteessä olevassa 1.5 kohdassa määritellyille hankkeille, liitännäistoimenpiteille ja muille hyväksyttäville toimille. Yrityksiä, tutkimuslaitoksia ja korkeakouluja kannustetaan tekemään yhteistyötä. Ohjelma kattaa tuotantoprosessit, käytön, luonnonvarojen säilyttämisen, ympäristöön liittyvät parannukset sekä työturvallisuuden hiili- ja terästeollisuuteen liittyvillä aloilla. Hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman talousarvio on kaudella 2003–2006 keskimäärin 57 miljoonaa euroa vuodessa. Määrärahoista 27,2 prosenttia osoitetaan hiilialan ja 72,8 prosenttia teräsalan tutkimukseen. Varat ovat pääosin peräisin sen pääoman (noin 1,6 miljardia euroa) korkotuotoista, joka jäi käytettäväksi, kun Euroopan hiili- ja teräsyhteisön toiminta päättyi vuonna 2002. Tutkimusohjelman rahoitus- ja tekninen hallinto annettiin tehtäväksi erityiselle yksikölle, joka perustettiin tutkimuksen pääosastoon vuonna 2003. Kolmen toimintavuoden jälkeen rahaston hallinnoinnin voidaan katsoa olevan tehokasta ja vertailukelpoista tutkimuksen pääosaston muiden toimien suhteen. Tutkimushanke-ehdotuksen jättämisestä sopimuksen allekirjoittamiseen kuluva aika oli vuonna 2006 lyhentynyt yhdeksään kuukauteen. Maksut puolestaan suoritettiin keskimäärin kymmenessä päivässä. Oheisella päätösluonnoksella on tarkoitus tarkistaa monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten tehtyä neuvoston päätöstä 2003/78/EY viisi vuotta kestäneen jakson jälkeen, kuten päätöksen 2 artiklassa säädetään. Tarkistuksessa otetaan huomioon myös se, että komissio on tarkastellut uudelleen teräksen määritelmää neuvostossa 27. helmikuuta 2002 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätökseen 2002/234/EHTY[2] liitetyn lausuman N:o 4 mukaisesti. Muutosehdotuksista on keskusteltu hiili- ja teräsalan neuvoa-antavissa ryhmissä sekä hiili- ja teräsalan komiteassa. Niissä otetaan huomioon myös seurantakertomus, jonka on tehnyt riippumattomien asiantuntijoiden ryhmä, jolle hiljattain annettiin tehtäväksi analysoida kriittisesti ohjelman toimintaa, kuten neuvoston päätöksen 2003/78/EY liitteessä olevassa 4 kohdassa säädetään. Niin ikään on otettu huomioon hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien kyseisestä kertomuksesta esittämät huomautukset. Noudattaen tutkimuksen puiteohjelmassa sovellettavia menettelyjä, jotka koskevat ohjelmien seurannan tuloksien tiedottamista kolmansille osapuolille, edellä mainittu kertomus ja hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien siitä esittämät huomautukset julkaistiin Cordis-palvelun verkkosivuilla osoitteessa http://www.cordis.lu/coal-steel-rtd/home.html. Yleisenä lähtökohtana on, että tehokkaaksi osoittautuneisiin ja vakiintuneisiin menettelyihin ei puututa muuten kuin pienellä määrällä välttämättömiä mukautuksia ja hallinnollisia yksinkertaistamistoimenpiteitä. TARKISTETTU PÄÄTÖS Päätösehdotusta laadittaessa on sovellettu yhteisöjen toimielimissä säädöstekstien laatimiseen osallistuville tarkoitetussa Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteisen käytännön oppaassa vahvistettuja sääntöjä, minkä tuloksena hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman rakennetta ja tekstiä on uusittu. Tekstin tarkastelun avuksi esitetään seuraavassa pääperusteet, joiden mukaisesti vuoden 2003 päätöksen sisältö on joko säilytetty ennallaan tai sitä on muutettu. 1. EUROOPAN UNIONIN LAAJENTUMINEN Euroopan unionin laajentumisen vuoksi on jouduttu muuttamaan hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien kokoonpanoa koskevia sääntöjä. Päätöksessä 2003/78/EY vahvistettu neuvoa-antavissa ryhmissä toimivien asiantuntijoiden enimmäismäärä pidetään ehdotuksen mukaan ennallaan, jotteivät ryhmien kokoukset muuttuisi raskaammiksi eivätkä niiden kustannukset paisuisi. Periaate, jonka mukaan ryhmissä olisi oltava ainakin yksi jäsen kustakin asianomaisesta jäsenvaltiosta, olisi siksi korvattava pyrkimyksellä mahdollisimman laajaan maantieteelliseen edustavuuteen. Viron liittymissopimuksen (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 598) vuoksi on lisäksi laajennettava ’hiilen’ määritelmää käsittämään myös öljyliuskeet (uuden päätöksen 3 artikla ja entisten teknisten suuntaviivojen lisäys A). 2. SEITSEMÄNNEN PUITEOHJELMAN VOIMAANTULO Hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa koskevien monivuotisten teknisten suuntaviivojen tarkistukselle ovat antaneet pohjaa seuraavat kaksi säädöstä: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus säännöistä, jotka koskevat yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista seitsemännen puiteohjelman toimiin sekä tutkimustulosten levittämistä (2007–2013). Hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmalla on täydennettävä jäsenvaltioiden toimia, joita toteutetaan yhteisön ohjelmissa, kuten puiteohjelmassa. Täydentävyyttä haetaan esimerkiksi tutkimusaiheissa, ohjelmissa käytettävissä välineissä ja niiden talousarvioissa. Komissio on nyt ensimmäistä kertaa selvittänyt tarvetta tarkastella uudelleen ”teräksen” määritelmää, kuten se päätökseen 2002/234/EHTY liitetyssä lausumassaan kaavaili. Tarkasteltuaan aihealueita, joille voidaan myöntää rahoitusta seitsemännestä puiteohjelmasta, komissio katsoi, ettei määritelmää tarvitse muuttaa (3 artiklan 2 kohta, aiemmin hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelman monivuotisten teknisten suuntaviivojen lisäyksessä A oleva 2 kohta). Eräät rahastoon liittyvät liitännäistoimenpiteet (konferenssien järjestäminen ja tutkimusapurahat) on puolestaan poistettu, koska ne kuuluvat jo seitsemännen puiteohjelman piiriin (”Ihmiset”-erityisohjelmaan). Lisäksi ehdotetaan, että jäsenvaltioiden rooli hiili- ja teräsalan ohjelmakomiteassa linjataan niiden rooliin seitsemännen puiteohjelman erityisohjelmissa. Tutkimusrahaston tutkimusohjelmasta tehtäisiin ehdotuksen mukaan seuranta seitsemän vuoden välein eikä joka viides vuosi kuten nyt. Asiantuntijoiden nimittämisessä olisi noudatettava samoja menettelyjä kuin ne, jotka määritellään säännöistä, jotka koskevat yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista seitsemännen puiteohjelman toimiin sekä tutkimustulosten levittämistä (2007–2013), annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1906/2006[3] 17 artiklassa. 3. YHTEISÖN ENERGIAPOLITIIKKA JA KESTÄVÄN KEHITYKSEN POLITIIKKA Euroopan energiantoimitusvarmuus, eurooppalaisen teollisuuden kilpailukyky sekä yhteisön eri aloilla toteuttaman politiikan ympäristövaikutusten hallinta on selvästi asetettu jäsenvaltioiden harjoittaman politiikan prioriteeteiksi. Tämä on käynyt ilmi valtion- ja hallitustenpäämiesten keskusteluissa Hampton Courtissa, maaliskuun 2007 EU-huippukokouksessa, vuoden 2006 alkupuolella annetussa komission energia-aiheisessa vihreässä kirjassa sekä tammikuussa 2007 annetussa komission energia-aiheisessa tiedonannossa. Sen vuoksi ehdotetaan, että hiili- ja teräsalan tutkimustavoitteet säilytetään ennallaan (aiemmin ne vahvistettiin rahaston tutkimusohjelman teknisten suuntaviivojen lisäyksissä B ja C ja nyt uuden päätöksen II luvun 3 ja 4 jaksossa eli 4–10 artiklassa). Tutkimustavoitteissa ovat ensisijaisina seuraavat: - yhteisön hiilialan kilpailualan parantaminen - tehokas ympäristönsuojelu ja energialähteenä käytettävän hiilen puhtaamman käytön edistäminen, hiilenkäytöstä aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen vähentäminen kasvihuonekaasun talteenotto ja varastointi mukaan luettuna - energiahuollon tuontiriippuvuuden hallinta - teräksentuotannon päästöjen, energiankulutuksen ja ympäristövaikutusten vähentäminen - luonnonvarojen säilyttäminen ja ekosysteemin suojelu teräksentuotannossa - ympäristön valvonta ja suojelu teräksentuotantolaitoksissa ja niiden ympäristössä. Jotta voitaisiin tehostaa puiteohjelman ja tutkimusrahaston keskinäistä täydentävyyttä ja keskittää rahoitusta valittuihin teemoihin, komissio voisi ehdotuksen mukaan julkaista tutkimustavoitteitten puitteissa aihekohtaisia tutkimusehdotuspyyntöjä. Aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen määrittelyssä otetaan huomioon seitsemännen puiteohjelman työohjelmat sekä tapauksen mukaan ohjelman kannalta merkityksellisten teknologiayhteisöjen strategiset tutkimussuunnitelmat (tällaisia yhteisöjä ovat mm. European Steel Technology Platform ESTEP, Zero Emission Fossil Fuel Power Plants Platform ZEP ja Sustainable Minerals Resource Platform SMR). 4. YHTEISET SÄÄNNÖT Tutkimusohjelmassa otetaan huomioon komission vahvistamat yhteiset säännöt, joita on noudatettava kaikissa komission hallinnoimissa tutkimusohjelmissa. Tarkistettuihin teknisiin suuntaviivoihin on otettu mukaan sääntö, jolla huolehditaan naisten ja miesten tasapuolisesta edustuksesta asiantuntijaryhmissä ja komiteoissa (naisten ja miesten tasapuolisesta osallistumisesta komission perustamien komiteoiden ja asiantuntijaryhmien toimintaan 19. kesäkuuta 2000 tehty komission päätös[4]). 5. VARAINHOITO Hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmien edunsaajilta ja ohjelmien seurannan tehtäväkseen saaneilta asiantuntijoilta (erityisesti hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien jäseniltä) saadun myönteisen palautteen perusteella on päädytty ehdottamaan, että tutkimusavustusten rahoituksessa sovellettavat perusperiaatteet jätetään ennalleen. Niinpä ehdotetaan esimerkiksi, että hyväksyttävien kustannusten rakenne jätetään siihen muotoon, joka sille teknisistä suuntaviivoista tehdyssä päätöksessä 2003/78/EY määriteltiin. Kyse on hyväksyttävien kustannusten luokkien määrittelystä sekä välillisten kustannusten kattamisesta kiinteämääräisenä rahoitusosuutena (joka nostetaan 35 prosenttiin hyväksyttävistä henkilöstökustannuksista). Vuonna 2002 ja sen jälkeen tehdyistä tutkimussopimuksista tehtyjen mallinnusten perusteella kävi ilmi, että jos rahoitusosuus nostetaan 30:stä 35:een prosenttiin, lisäys kattaa matkakulut, jotka poistetaan hyväksyttävien kustannusten joukosta. Lisäksi osoittautui, että jos välillisten kustannusten laskentaperustana käytetään 35:tä prosenttia hyväksyttävistä henkilöstökustannuksista, ne vastaavat kustannuksia, joiden laskentaperustana on 20 prosenttia välittömistä kokonaiskustannuksista ilman alihankintakustannuksia, kuten toimitaan kuudennesta ja seitsemännestä puiteohjelmasta rahoitetuissa tutkimusohjelmissa. Rahaston viiden ensimmäisen toimintavuoden aikana saatujen kokemusten perusteella ehdotetaan, että toimintakustannusten eri luokat määritellään tarkemmin. Pilotti- ja demonstrointihanke-ehdotusten lisäämiseksi ehdotetaan, että rahoitusosuuden enimmäismäärä nostetaan 40:stä 50:een prosenttiin hyväksytyistä kustannuksista. Muiden toimien enimmäisrahoitusosuuksiin ei puututa. Kaikki muut säännökset pysyvät ennallaan. 2007/0135 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta tehdyn pöytäkirjan, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta tehdyn pöytäkirjan täytäntöönpanon edellyttämistä säännöksistä 1 päivänä helmikuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/76/EY[5] ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen,[6] ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[7] sekä katsoo seuraavaa: (1) EHTY:n selvityksessä olevien varojen nettoarvon investoinneista ja selvityksen päätyttyä hiili- ja terästutkimusrahaston varojen investoinneista saatavat tulot siirretään hiili- ja terästutkimusrahastoon, josta on tarkoitus rahoittaa yksinomaan tutkimuksen puiteohjelman ulkopuolisten hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen tutkimushankkeita. (2) Komissio hallinnoi hiili- ja terästutkimusrahastoa noudattaen samankaltaisia periaatteita kuin aiempien EHTY:n teknisten hiili- ja terästutkimusohjelmien hallinnoinnissa ja sellaisten monivuotisten suuntaviivojen perusteella, joiden olisi muodostettava jatke näille EHTY:n ohjelmille. Komission olisi tässä yhteydessä pyrittävä tutkimustoimien voimakkaaseen keskittämiseen ja huolehdittava, että toimet täydentävät yhteisön tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelman mukaisia toimia. (3) Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) 18 päivänä joulukuuta 2006 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1982/2006/EY[8] tarjoaa perustan tarkistaa monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten 1 päivänä helmikuuta 2003 tehtyä neuvoston päätöstä 2003/78/EY,[9] jotta voidaan varmistaa, että hiili- ja terästutkimusrahasto täydentää seitsemättä puiteohjelmaa hiili- ja terästeollisuuteen liittyvillä aloilla. (4) Tutkimus ja teknologian kehittäminen ovat merkittäviä välineitä pyrittäessä yhteisön tavoitteisiin, jotka koskevat yhteisön hiilensaantia sekä kilpailukykyistä ja ympäristöä säästävää hiilikonversiota ja hiilen käyttöä. Lisäksi hiilimarkkinoiden lisääntyvä kansainvälistyminen ja markkinoihin liittyvien ongelmien maailmanlaajuinen mittakaava edellyttävät yhteisöltä johtavaa roolia, kun yritetään vastata niihin haasteisiin, jotka liittyvät uudenaikaisiin tekniikkoihin, kaivosten turvallisuuteen ja ympäristönsuojeluun koko maailmassa. Yhteisön on huolehdittava teknologisen edistymisen sekä työolojen (työterveyden ja -turvallisuuden) ja ympäristönsuojelun parantamisen vaatimasta taitotiedon siirtämisestä. (5) Koska yleisenä tavoitteena on kilpailukyvyn parantaminen ja kestävän kehityksen edistäminen, on tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen pääpaino sellaisen uuden tai parannetun teknologian kehittämisessä, jonka avulla voidaan tuottaa taloudellisesti, puhtaasti ja turvallisesti terästä ja terästuotteita, joille on ominaista jatkuvasti parempi suorituskyky, käyttösoveltuvuus, asiakastyytyväisyys, pitempi käyttöikä sekä helppo talteenotto ja kierrätys käytön jälkeen. (6) Järjestys, jossa hiiltä ja terästä koskevat tutkimustavoitteet tässä tiedonannossa esitetään, ei ole prioriteettijärjestys. (7) Komissiolla pitäisi olla hiili- ja terästutkimusrahaston hallinnoinnissa apuna neuvoa-antavia ja teknisiä ryhmiä, jotka edustavat laajasti alan teollisuuden ja muiden sidosryhmien etuja. (8) Uusien jäsenvaltioiden liittymisen vuoksi on muutettava 1 päivänä helmikuuta 2003 vahvistettuja teknisiä suuntaviivoja etenkin neuvoa-antavien ryhmien kokoonpanon ja hiilen määritelmän osalta. (9) Neuvostossa 27 päivänä helmikuuta 2002 kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätökseen 2002/234/EHTY[10] liitetyn lausuman N:o 4 mukaisesti komissio on tarkastellut uudelleen teräksen määritelmää ja päätynyt siihen, ettei määritelmää tarvitse muuttaa. Teräsvalut ja –takeet ja jauhemetallurgian tuotteet näet kuuluvat jo seitsemännen puiteohjelman aiheisiin. (10) Yleisenä lähtökohtana neuvoston päätöksen 2003/78/EY tarkistamisessa on, että avustavien ryhmien tehokkaina pitämiin menettelyihin ei puututa muuten kuin pienellä määrällä välttämättömiä muutoksia ja hallinnollisia yksinkertaistamistoimenpiteitä, joiden ansiosta taataan täydentävyys suhteessa seitsemänteen puiteohjelmaan. (11) Muutoksiin kuuluu eräiden liitännäistoimenpiteiden poistaminen, koska ne sisältyvät jo seitsemänteen puiteohjelmaan. Ohjelman tarkistamisen ja asiantuntijoiden nimeämisen ajoitus on lisäksi tarpeen linjata seitsemännen puiteohjelman mukaiseksi. (12) Neuvoa-antavien ryhmien kokoonpanoa koskevia sääntöjä olisi tarkistettava etenkin asianomaisten jäsenvaltioiden edustuksen ja sukupuolten tasapuolisen osallistumisen[11] suhteen. (13) Komissiolla olisi oltava valtuudet julkaista aihekohtaisia ehdotuspyyntöjä tässä päätöksessä vahvistettujen tutkimustavoitteitten puitteissa. (14) Pilotti- ja demonstrointihankkeille tutkimusrahastosta myönnettävän rahoitusosuuden enimmäismäärä olisi nostettava 50 prosenttiin tukikelpoisista kustannuksista. (15) Tukikelpoisiin kustannuksiin perustuva malli olisi säilytettävä, mutta kustannusluokat olisi määriteltävä paremmin ja yleiskustannusten laskemisessa käytettävää prosenttiosuutta olisi tarkistettava. (16) Komissio on arvioinut päätöksessä 2003/78/EY vahvistettuja teknisiä suuntaviivoja uudelleen ja havainnut, että tarvittavien muutosten vuoksi kyseinen päätös olisi korvattava. (17) Jatkuvuus suhteessa päätökseen 2003/78/EY olisi varmistettava, ja sen vuoksi tätä päätöstä olisi sovellettava 16 päivästä syyskuuta […]. Hakijoita, jotka jättävät ehdotuksia 16 päivän syyskuuta ja tämän päätöksen voimaantulopäivän välillä, pyydetään toimittamaan ehdotuksensa uudelleen tämän päätöksen mukaisesti. Näin hakijat pääsevät hyötymään tämän päätöksen tarjoamista entistä suotuisammista ehdoista etenkin pilotti- ja demonstrointihankkeisiin saatavan rahoitusosuuden osalta. (18) Tämän päätöksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet olisi vahvistettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[12] mukaisesti päätöstä vastaavasti sovellettuna, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: I luku Yleiset säännökset 1 artikla Kohde Tällä päätöksellä perustetaan hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma ja vahvistetaan monivuotiset tekniset suuntaviivat ohjelman toteuttamista varten. II luku Tutkimusohjelma 1 jaksoTutkimusohjelman perustaminen 2 artikla Perustaminen Perustetaan hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma, jäljempänä ’tutkimusohjelma’. Tutkimusohjelman tavoitteena on tukea yhteisön hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen kilpailukykyä. Ohjelman on oltava yhteisön tieteellisten, teknologisten ja poliittisten tavoitteiden mukainen ja täydennettävä jäsenvaltioissa toteutettavia sekä käynnissä olevien yhteisön tutkimusohjelmien, kuten tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman, jäljempänä ’tutkimuspuiteohjelma’, puitteissa toteutettavia toimia. On edistettävä näiden ohjelmien välistä yhteensovittamista, keskinäistä täydentävyyttä ja synergiaa sekä tiedonvaihtoa tästä tutkimusohjelmasta rahoitettavien hankkeiden ja tutkimuspuiteohjelmasta rahoitettavien hankkeiden välillä. Tutkimusohjelmasta rahoitetaan tutkimusta, joka tähtää 3 jaksossa hiilen ja 4 jaksossa teräksen osalta määriteltyihin tavoitteisiin. 2 JAKSO HIILEN JA TERÄKSEN MÄÄRITELMÄT 3 artikla Määritelmät Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä: 1. ’Hiilellä’ tarkoitetaan jotakin seuraavista: 2. kivihiili, johon luetaan Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission kansainvälisen hiililuokitusjärjestelmän mukaiset korkeamman laatuluokan hiilet sekä alhaisemman laatuluokan A hiilet (eli subbitumihiilet) 3. kivihiilibriketit 4. kivihiilestä saatu koksi ja puolikoksi 5. ruskohiili, johon luetaan edellä mainitun luokitusjärjestelmän mukaiset alhaisen laatuluokan C hiilet (eli ortoligniitit) ja alhaisen laatuluokan B hiilet (eli metaligniitit) 6. ruskohiilibriketit 7. ruskohiilestä saatu koksi ja puolikoksi 8. öljyliuske. 9. ’Teräksellä’ tarkoitetaan jotakin seuraavista: 10. raudan ja teräksen valmistuksessa käytettävät raaka-aineet, kuten rautamalmi, huokoinen rauta ja romurauta 11. harkkorauta (mukaan lukien kuuma metalli) ja ferroseokset 12. raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksestä valmistetut alkumuodossa olevat tuotteet tai puolivalmisteet (mukaan luettuina uudelleen käytettävät tai uudelleen valssattavat tuotteet), kuten jatkuvalla valulla tai muulla tavoin valettu sula teräs, sekä aihiot, kuten tankoteelmät, billetit, tangot, laattateelmät ja nauhat 13. raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut kuumamuokatut tuotteet (pinnoitetut tai pinnoittamattomat tuotteet, lukuun ottamatta teräsvaluja ja -takeita ja jauhemetallurgian tuotteita), kuten kiskot, paalutuslevytuotteet, rakenneprofiilit, tangot, valssilangat, levyt ja leveät latat, nauhat ja ohutlevyt sekä pyörö- ja neliötangot putkia varten 14. raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut (pinnoitetut tai pinnoittamattomat) lopputuotteet, kuten kylmävalssatut nauhat ja ohutlevyt sekä sähkötekniset ohutlevyt 15. ensimmäisen jalostusvaiheen terästuotteet, jotka voivat parantaa edellä mainittujen terästuotteiden kilpailuasemaa, kuten putkituotteet, vedetyt tuotteet, kirkkaat tuotteet sekä kylmävalssatut ja kylmämuokatut tuotteet. 3 JAKSO HIILTÄ KOSKEVAT TUTKIMUSTAVOITTEET 4 artikla Yhteisön hiilialan kilpailuaseman parantaminen 1. Tavoitteita ovat kaivosten kokonaistuotantokustannusten alentaminen, tuotteiden laadun parantaminen ja hiilenkäytön kustannusten alentaminen. Tutkimushankkeet kattavat koko hiilentuotantoketjun, ja tutkimuskohteita ovat a) nykyaikaiset esiintymienetsintätekniikat b) kokonaisvaltainen kaivosten suunnittelu c) tehokas ja pitkälle automatisoitu sekä Euroopan kivihiiliesiintymien erityisiä geologisia ominaisuuksia vastaava tunnelinlouhinta- ja hiilenlouhintateknologia d) tarkoituksenmukainen tukiteknologia e) kuljetusjärjestelmät f) energiahuoltopalvelut, viestintä-, tieto-, tiedonsiirto-, seuranta- ja prosessinvalvontajärjestelmät g) kuluttajamarkkinoiden tarpeita palvelevat hiilenrikastustekniikat h) hiilikonversio i) hiilen poltto. 2. Tutkimushankkeilla on myös pyrittävä saamaan aikaan tieteellistä ja teknologista edistystä lisäämällä tietämystä esiintymien käyttäytymisestä ja hallinnasta suhteessa kallion paineeseen, kaasupäästöihin, räjähdysvaaraan, ilmanvaihtoon ja kaikkiin muihin kaivostoimintaan vaikuttaviin tekijöihin. Näihin tavoitteisiin pyrkiviltä tutkimushankkeilta edellytetään, että niiden tulokset ovat lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä sovellettavissa huomattavaan osaan yhteisön tuotannosta. Etusija annetaan hankkeille, jotka edistävät vähintään yhtä seuraavista: 16. yksittäisten tekniikkojen integroiminen järjestelmiin ja menetelmiin sekä integroitujen louhintamenetelmien kehittäminen 17. tuotantokustannusten huomattava alentaminen 18. kaivosten turvallisuuteen liittyvien sekä ympäristöhyötyjen aikaansaaminen. 5 artikla Työterveys ja työturvallisuus kaivoksissa Maanalaisten työskentelyolosuhteiden ja työterveys- ja työturvallisuusseikkojen parantamiseksi on edellä 4 artiklan 1 kohdan a–f alakohdassa tarkoitettuja tutkimuskohteita tarkasteleviin hankkeisiin liityttävä tarkoituksenmukaisia toimia, jotka liittyvät kaivosten turvallisuuteen sekä kaasunmuodostuksen valvontaan, ilmanvaihtoon ja ilmastointiin. 6 artikla Tehokas ympäristönsuojelu ja energialähteenä käytettävän hiilen puhtaamman käytön edistäminen Tähän tavoitteeseen tähtäävien tutkimushankkeiden on pyrittävä minimoimaan yhteisön hiilikaivostoiminnan ja hiilenkäytön vaikutukset ilmakehään, veteen ja maaperään kokonaisvaltaisen pilaantumista ehkäisevän strategian avulla. Koska yhteisön hiiliteollisuudessa on meneillään jatkuva rakenneuudistus, tutkimuksen tavoitteena on myös minimoida suljettavien maanalaisten kaivosten ympäristövaikutukset. Etusija annetaan hankkeille, joilla pyritään ainakin yhteen seuraavista: 19. hiilenkäytöstä aiheutuvien päästöjen vähentäminen hiilidioksidin talteenotto ja varastointi mukaan luettuna 20. hiiliesiintymistä peräisin olevien kasvihuonekaasu- ja erityisesti metaanipäästöjen vähentäminen 21. louhintajätteiden, lentotuhkan ja rikinpoistotuotteitten sekä tarvittaessa muiden jätemuotojen palauttaminen kaivokseen 22. jätekasojen siivoaminen ja hiilen tuotannosta ja käytöstä syntyvien jäännösten hyödyntäminen teollisessa käytössä 23. pohjavesien suojelu ja kaivosten jätevesien puhdistaminen 24. sellaisten laitosten ympäristövaikutusten vähentäminen, jotka käyttävät pääasiassa yhteisön alueen hiiltä ja ruskohiiltä 25. maan pinnalla olevien rakennelmien suojaaminen maan vajoamisen vaikutuksilta lyhyellä ja pitkällä aikavälillä. 7 artikla Energiahuollon tuontiriippuvuuden hallinta Tähän tavoitteeseen liittyvät tutkimushankkeet koskevat energiahuollon pitkän aikavälin näkymiä ja tähtäävät sellaisten hiilivarojen hyödynnettävyyden parantamiseen – niin taloudellisesti kuin energiantuotannon ja ympäristönkin kannalta –, joiden käyttöönotto perinteisillä louhintatekniikoilla ei ole taloudellista. Hankkeet voivat käsittää selvityksiä, strategioiden määrittämistä, perus- ja soveltavaa tutkimusta sekä sellaisten innovatiivisten tekniikoiden testaamista, joiden avulla voidaan parantaa yhteisön hiilivarojen hyödynnettävyyttä. Etusija annetaan hankkeille, joissa yhdistetään toisiaan täydentäviä tekniikoita, kuten metaanin tai hiilidioksidin adsorptio, hiilikerroksessa olevan metaanin talteenotto ja maanalainen hiilen kaasutus. 4 JAKSO TERÄSTÄ KOSKEVAT TUTKIMUSTAVOITTEET 8 artikla Uudet ja parannetut teräksenvalmistus- ja pintakäsittelytekniikat Tutkimuksen ja teknologian kehittämisen (TTK) tavoitteena on oltava teräksentuotantoprosessien parantaminen, jonka myötä voidaan parantaa tuotteiden laatua ja lisätä tuottavuutta. Kehitystyöhön on kuuluttava erottamattomana osana päästöjen, energiankulutuksen ja ympäristövaikutusten vähentäminen sekä raaka-aineiden käytön tehostaminen ja luonnonvarojen säilyttäminen. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä: a) uudet ja parannetut rautamalminpelkistysprosessit b) harkkoraudanvalmistusprosessit ja -toiminnot c) valokaariuuniprosessit d) teräksenvalmistusprosessit e) sekundaariset metallurgiatekniikat f) jatkuvan valun ja near net shape -valun tekniikat yhdessä suoran valssauksen kanssa tai ilman sitä g) valssaus-, pintakäsittely- ja pinnoitustekniikat h) kuuma- ja kylmävalssaustekniikat, peittaus- ja pintakäsittelyprosessit i) prosessi-instrumentointi, prosessinohjaus ja prosessiautomaatio j) tuotantolinjojen kunnossapito ja luotettavuus. 9 artikla TTK ja teräksen käyttö Teräksen käyttöä koskeva TTK on olennaisen tärkeää, jotta voidaan vastata niihin haasteisiin, joita teräksenkäyttäjien vaatimukset tulevaisuudessa asettavat, sekä luoda uusia markkinamahdollisuuksia. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä: a) vaativiin sovelluksiin tarvittavat uudet teräslajit b) teräksen ominaisuudet, erityisesti mekaaniset ominaisuudet, kuten lujuus ja sitkeys, väsyminen, kuluminen, viruminen, syöpyminen ja murtumiskestävyys, alhaisissa ja korkeissa lämpötiloissa c) käyttöiän pidentäminen erityisesti parantamalla terästen ja teräsrakenteiden lämpö- ja syöpymiskestävyyttä d) terästä sisältävät komposiitit ja sandwich-rakenteet e) mikrostruktuureja ja mekaanisia ominaisuuksia koskevat ennustavat simulaatiomallit f) rakenteiden turvallisuus ja suunnittelumenetelmät erityisesti tulipalojen ja maanjäristysten kannalta g) teräksen ja muiden materiaalien muokkaamisen, hitsaamisen ja yhteenliittämisen tekniikat h) testaus- ja arviointimenetelmien standardointi. 10 artikla Luonnonvarojen säilyttäminen ja työolosuhteiden parantaminen Luonnonvarojen säilyttämisen, ekosysteemin suojelun sekä turvallisuuskysymysten tulee kuulua kiinteänä osana TTK-työhön sekä teräksen tuotannon että käytön alalla. Tutkimushankkeissa on käsiteltävä ainakin yhtä seuraavista aihepiireistä: a) eri lähteistä peräisin olevan teräsjätteen kierrättäminen ja teräsromun luokittelu b) teräslajit ja koottavien rakenteiden suunnittelu, jotka helpottavat teräsromun talteenottoa ja sen uudelleenmuuntamista käyttökelpoiseksi teräkseksi c) ympäristön valvonta ja suojelu työpaikalla ja sen ympäristössä d) terästehdasalueiden palauttaminen käyttökelpoisiksi e) työpaikan työolosuhteiden ja elämänlaadun parantaminen f) ergonomiset menetelmät g) työterveys ja työturvallisuus h) työpaikan päästöille altistumisen vähentäminen. III luku Monivuotiset tekniset suuntaviivat 1 jaksoOsallistuminen 11 artikla Jäsenvaltiot Tutkimusohjelmaan voivat osallistua ja rahoitusta voivat hakea jonkin jäsenvaltion alueelle sijoittautuneet yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina, kunhan nämä aikovat toteuttaa TTK-toimen tai voivat merkittävästi myötävaikuttaa tällaiseen toimeen. 12 artikla Ehdokasmaat Ehdokasmaiden yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina saavat osallistua tutkimusohjelmaan, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta, ellei maita koskevissa Eurooppa-sopimuksissa ja niiden lisäpöytäkirjoissa sekä maakohtaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä toisin määrätä. 13 artikla Kolmannet maat Kolmansien maiden yritykset, julkiset elimet, tutkimuslaitokset ja korkea- ja toisen asteen oppilaitokset sekä muut oikeussubjektit luonnolliset henkilöt mukaan luettuina saavat osallistua tutkimusohjelmaan hankekohtaisesti, jos se on yhteisön edun mukaista, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta. 2 JAKSO TUKIKELPOINEN TOIMINTA 14 artikla Tutkimushankkeet Tutkimushanke käsittää tutkimus- tai kokeellisen työn, jonka avulla pyritään saamaan uutta tietämystä ja edistämään näin tiettyjen käytännön tavoitteiden saavuttamista, kuten tuotteiden, tuotantoprosessien tai palvelujen aikaansaamista tai kehittämistä. 15 artikla Pilottihankkeet Pilottihankkeelle on tunnusomaista jonkin laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentaminen, käyttö ja kehittäminen riittävän suuressa mittakaavassa sekä sopivansuuruisten komponenttien käyttö siten, että voidaan todentaa teoreettisten tai laboratoriotulosten sovellettavuus käytännössä ja/tai lisätä tarvittavan teknisen ja taloudellisen tiedon luotettavuutta, jotta voidaan edetä demonstrointivaiheeseen tai tietyissä tapauksissa teollisen tuotannon vaiheeseen ja/tai kaupalliseen vaiheeseen. 16 artikla Demonstrointihankkeet Demonstrointihankkeessa on kysymys teollisessa mittakaavassa toimivan laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentamisesta ja/tai käytöstä, jonka avulla pyritään yhdistämään kaikki tekninen ja taloudellinen tieto ja pääsemään mahdollisimman riskittömästi teknologian teollisen ja/tai taloudellisen hyödyntämisen vaiheeseen. 17 artikla Liitännäistoimenpiteet Liitännäistoimenpiteillä edistetään hankitun tietämyksen käyttöä tai järjestetään erityisiä seminaareja tai konferensseja, jotka liittyvät ohjelman hankkeisiin tai prioriteetteihin. 18 artikla Tuki- ja valmistelutoimet Tuki- ja valmistelutoimia ovat toimet, jotka ovat tarkoituksenmukaisia tutkimusohjelman moitteettoman ja tehokkaan hallinnon kannalta; niitä ovat esimerkiksi 27 ja 28 artiklassa tarkoitettu ehdotusten arviointi ja valinta, 38 artiklassa tarkoitetut määräajoin tehtävät valvonta- ja arviointitoimet, selvitykset sekä ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden kokoaminen klustereiksi tai verkottaminen. Komissio voi tarpeelliseksi katsoessaan nimittää riippumattomia huippuasiantuntijoita avustamaan tuki- ja valmistelutoimissa. 3 JAKSO OHJELMAN HALLINNOINTI 19 artikla Hallinnointi Ohjelmaa hallinnoi komissio. Komissiota avustavat hiili- ja teräsalan komitea, hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät sekä hiili- ja teräsalan tekniset ryhmät. 20 artikla Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien perustaminen Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät, jäljempänä ’neuvoa-antavat ryhmät’, ovat riippumattomia teknisiä neuvoa-antavia ryhmiä. 21 artikla Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien tehtävät Kummankin neuvoa-antavan ryhmän tehtävänä on hiileen tai teräkseen liittyvien TTK-kysymysten osalta antaa komissiolle lausuntoja seuraavista: 26. tutkimusohjelman yleinen kehitys, 25 artiklassa tarkoitettu tietopaketti ja tulevat suuntaviivat 27. ohjelman johdonmukaisuus sekä sen mahdollinen päällekkäisyys muiden yhteisön tasolla ja kansallisesti toteutettavien TTK-ohjelmien kanssa 28. TTK-hankkeiden seurannassa sovellettavien periaatteiden määrittäminen 29. yksittäisissä hankkeissa tehtävä työ 30. edellä II luvun 3 ja 4 jaksossa luetellut tutkimusohjelman tutkimustavoitteet 31. tietopaketissa luetellut vuotuiset ensisijaiset tavoitteet ja tapauksen mukaan ensisijaiset tavoitteet, jotka koskevat 25 artiklassa tarkoitettuja aihekohtaisia ehdotuspyyntöjä 32. jäljempänä 27 ja 28 artiklassa tarkoitetun oppaan laatiminen TTK-toimien arviointia ja valintaa varten 33. TTK-toimia koskevien ehdotusten arviointi ja ehdotuksille annettava tärkeysjärjestys ottaen huomioon käytettävissä olevat varat 34. jäljempänä 24 artiklassa tarkoitettujen teknisten ryhmien määrä, pätevyys ja kokoonpano 35. jäljempänä 25 artiklassa tarkoitettujen aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen laatiminen 36. komission pyynnöstä muut toimenpiteet. 22 artikla Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien kokoonpano Kummankin neuvoa-antavan ryhmän kokoonpanon on vastattava liitteessä olevia taulukoita. Komissio nimittää jäsenet 42 kuukauden ajaksi, ja nimitys on henkilökohtainen. Nimitykset voidaan peruuttaa. Komissio ottaa huomioon nimittämisehdotukset, joita se on saanut a) jäsenvaltioilta b) liitteessä olevissa taulukoissa tarkoitetuilta tahoilta c) vastauksena hakemuspyyntöön, joka koskee hakijan liittämistä varallaololuetteloon. Komissio varmistaa, että kummassakin neuvoa-antavassa ryhmässä on sopivasti eri alojen asiantuntemusta ja mahdollisimman laaja maantieteellinen edustavuus. Ryhmien jäsenten on toimittava asianomaisella alalla ja oltava perillä alan teollisuuden painopisteistä. Nimittäessään jäseniä neuvoa-antaviin ryhmiin komissio pyrkii lisäksi huolehtimaan naisten ja miesten tasapuolisesta edustuksesta. 23 artikla Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavien ryhmien kokoukset Neuvoa-antavien ryhmien kokoukset järjestää ja niiden puheenjohtajana toimii komissio, joka huolehtii myös sihteeristöpalveluista. Puheenjohtaja voi tarvittaessa järjestää äänestyksen, jossa kullakin jäsenellä on yksi ääni. Puheenjohtaja voi tarvittaessa kutsua kokoukseen ylimääräisiä asiantuntijoita tai tarkkailijoita. Ylimääräisillä asiantuntijoilla ja tarkkailijoilla ei ole äänioikeutta. Neuvoa-antavat ryhmät voivat tarvittaessa pitää yhteisen kokouksen esimerkiksi silloin, kun on tarpeen antaa lausuntoja sekä hiili- että teräsalan kannalta merkityksellisissä kysymyksissä. 24 artikla Hiili- ja teräsalan teknisten ryhmien perustaminen Hiili- ja teräsalan teknisten ryhmien tehtävänä on antaa komissiolle neuvoja, jotka liittyvät tutkimus- sekä pilotti- ja demonstrointihankkeiden seurantaan ja tarvittaessa tutkimusohjelman ensisijaisten tavoitteiden määrittelyyn. Komissio nimittää jäsenet, joiden on oltava hiili- ja terästeollisuuteen liittyviltä aloilta, tutkimusjärjestöistä tai käyttäjäelinkeinoista ja joltakin seuraavalta vastuualueelta: tutkimusstrategia, hallinto tai tuotanto. Nimittäessään jäseniä teknisiin ryhmiin komissio pyrkii lisäksi huolehtimaan naisten ja miesten tasapuolisesta edustuksesta. Teknisten ryhmien kokouspaikat on mahdollisuuksien mukaan valittava niin, että varmistetaan paras mahdollinen hankkeiden seuranta ja tulosten arviointi. 4 JAKSO TUTKIMUSOHJELMAN TOTEUTTAMINEN 25 artikla Ehdotuspyyntö 1. Otetaan käyttöön pysyvästi avoinna oleva ehdotuspyyntö. Ellei toisin täsmennetä, määräpäivä ehdotusten jättämiselle arvioitavaksi on kunkin vuoden syyskuun 15 päivä. 2. Jos komissio päättää 41 artiklan d ja e alakohdan mukaisesti muuttaa 1 kohdassa tarkoitettua ehdotusten jättämisen määräpäivää tai julkaista aihekohtaisen ehdotuspyynnön, se julkaisee asiaa koskevat tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Aihekohtaisissa ehdotuspyynnöissä on ilmoitettava ehdotusten jättämiseen ja arvioimiseen sovellettavat määräpäivät ja menettelyt mukaan luettuna se, onko kyse yksi- vai kaksivaiheisesta menettelystä, samoin kuin tarvittaessa tukikelpoisten hankkeiden tyyppi 14–18 artiklan mukaisesti sekä suunnitellun rahoituksen määrä. 3. Komissio laatii tietopaketin, jossa esitetään yksityiskohtaiset osallistumissäännöt, ehdotusten ja hankkeiden hallintoa koskevat menettelyt, hakulomakkeet, ehdotusten jättämiseen sovellettavat säännöt, vakiosopimukset, tukikelpoiset kustannukset, myönnettävän rahoituksen enimmäismäärä, maksuehdot sekä tutkimusohjelman vuotuiset ensisijaiset tavoitteet. Komissio saattaa tietopaketin yleisesti saataville yhteisön tutkimus- ja kehitystietopalvelun (Cordis) tai vastaavan verkkosivuston kautta. Hakemukset on jätettävä komissiolle tietopaketissa olevien sääntöjen mukaisesti; tietopaketista saa pyynnöstä paperiversion komissiolta. 26 artikla Ehdotusten sisältö Ehdotusten on liityttävä II luvun 3 ja 4 jaksossa vahvistettuihin tutkimustavoitteisiin ja tapauksen mukaan tietopaketissa 25 artiklan 3 kohdan mukaisesti lueteltuihin ensisijaisiin tavoitteisiin taikka 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen ensisijaisiin tavoitteisiin. Kussakin ehdotuksessa on oltava yksityiskohtainen kuvaus ehdotetusta hankkeesta sekä täydelliset tiedot tavoitteista, hankekumppanuudesta ja kunkin kumppanin asemasta ja tehtävästä hankkeessa, hankkeen hallinnon rakenteesta, odotettavissa olevista tuloksista ja niiden soveltamisnäkymistä sekä arvio hyödyistä, joita on odotettavissa teollisuudelle, taloudelle, yhteiskunnalle ja ympäristölle. Ehdotuksessa esitettyjen kokonaiskustannusten ja niiden jakauman on oltava realistisia ja tarkoituksenmukaisia, ja odotettavissa olevan kustannusten ja hyötyjen suhteen olisi oltava suotuisa. 27 artikla Ehdotusten arviointi Komissio huolehtii siitä, että ehdotukset arvioidaan luottamuksellisesti, oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti. Komissio laatii ja julkaisee oppaan TTK-toimien arviointia ja valintaa varten. 28 artikla Ehdotusten valinta ja hankkeiden seuranta 1. Komissio rekisteröi toimitetut ehdotukset ja varmistaa niiden kelpoisuuden. 2. Komissio arvioi ehdotukset riippumattomien asiantuntijoiden avustamana. 3. Komissio laatii luettelon, jossa hyväksytyt ehdotukset on asetettu paremmuusjärjestykseen. Luettelosta voidaan keskustella asianomaisessa neuvoa-antavassa ryhmässä. 4. Komissio tekee päätöksen hankkeiden valinnasta ja rahoituksen jakamisesta. Tapauksissa, joissa tutkimusohjelman mukainen yhteisön arvioitu rahoitusosuus on 0,6 miljoonaa euroa tai enemmän, sovelletaan 41 artiklan a alakohtaa. 5. Komissio seuraa 24 artiklassa tarkoitettujen teknisten ryhmien avustamana tutkimushankkeita ja -toimintaa. 29 artikla Avustussopimukset Edellä 14–18 artiklassa määritellyistä valittuihin ehdotuksiin perustuvista hankkeista sekä toimenpiteistä ja toimista tehdään avustussopimus. Avustussopimukset perustuvat komission laatimiin asianmukaisiin vakiosopimuksiin, kuitenkin siten, että niissä otetaan tarvittavalla tavalla huomioon toteutettavien toimien luonne. Avustussopimuksissa määritellään ohjelmasta myönnettävän rahoituksen määrä, joka perustuu tukikelpoisiin kustannuksiin, sekä vahvistetaan kustannusraportointia, tilinpäätöstä ja tilintarkastuslausuntoja koskevat säännöt. Lisäksi määrätään levittämisestä ja hyödyntämisestä sekä käyttöoikeuksista. 30 artikla Rahoitusosuudet Tutkimusohjelma perustuu avustussopimuksiin, joissa sovitaan TTK-toimien toteuttamisesta kustannustenjakoperiaatteella. Myönnettävän rahoituksen kokonaismäärän, mahdollinen muu julkinen lisärahoitus mukaan luettuna, on noudatettava tällaiseen rahoitukseen sovellettavia sääntöjä valtiontuesta. Julkisina hankintoina hankitaan myös irtainta ja kiinteää omaisuutta, työsuorituksia tai palveluja, joita tarvitaan tuki- ja valmistelutoimien toteuttamiseen. Rajoittamatta ensimmäisen kohdan soveltamista saa myönnettävän rahoituksen kokonaismäärä ilmaistuna prosentteina 31–35 artiklassa määritellyistä tukikelpoisista kustannuksista olla: tutkimushankkeissa | enintään 60 % | pilotti- ja demonstrointihankkeissa | enintään 50 % | liitännäistoimenpiteissä sekä tuki- ja valmistelutoimissa | enintään 100 %. | 37. 31 artikla Tukikelpoiset kustannukset 1. Tukikelpoiset kustannukset koostuvat seuraavista: 38. laitteistokustannukset 39. henkilöstökustannukset 40. toimintakustannukset 41. välilliset kustannukset. 2. Tukikelpoisia ovat vain tosiasialliset kustannukset, jotka aiheutuvat hankkeen toteuttamisesta avustussopimuksen ehtojen mukaisesti. Sopimuspuolet, liitännäiset sopimuspuolet ja alihankkijat eivät voi kirjata kustannuksiksi mitään budjetoituja tai kaupallisia hintoja. 32 artikla Laitteistokustannukset Kustannukset, jotka aiheutuvat suoraan hankkeeseen liittyvien laitteiden ostamisesta tai liisaamisesta, voidaan kirjata välittömiksi kustannuksiksi. Liisattujen laitteiden tukikelpoiset kustannukset eivät saa ylittää niiden ostamisesta aiheutuvia tukikelpoisia kustannuksia. 33 artikla Henkilöstökustannukset Kustannuksiksi voidaan kirjata ainoastaan niiden työtuntien kustannukset, jotka suoraan sopimuspuolen palveluksessa olevat tutkijat, jatko-opiskelijat tai tekninen henkilöstö sekä ruumiillisen työn tekijät tosiasiallisesti työskentelevät hankkeen parissa. Mahdollisten muiden henkilöstökustannusten, kuten apurahojen, sisällyttäminen edellyttää komission kirjallista etukäteishyväksyntää. Kaikki henkilöstön työtunnit, jotka sisällytetään kustannuksiin, on kirjattava ja todistettava oikeiksi. 34 artikla Toimintakustannukset Välittömästi hankkeen toteuttamiseen liittyviä toimintakustannuksia voivat olla ainoastaan seuraavien osatekijöiden kustannukset: 42. raaka-aineet 43. kulutushyödykkeet 44. energia 45. raaka-aineiden, kulutushyödykkeiden, laitteiden, tuotteiden tai polttoaineen kuljetus 46. olemassa olevien laitteiden kunnossapito, korjaaminen tai muuntaminen 47. tieto- ja viestintätekniset ja muut erityiset palvelut 48. laitteiden vuokra 49. analyysit ja testit 50. aihekohtaisten seminaarien järjestäminen 51. tilintarkastuslausunnot ja pankkitakaukset 52. tulosaineiston suoja 53. kolmansien osapuolien antama apu. 35 artikla Välilliset kustannukset Kaikki muut kustannukset, kuten yleiskustannukset, joita saattaa aiheutua hankkeen yhteydessä ja joita ei ole erikseen mainittu edellä luetelluissa luokissa, mukaan luettuina matka- ja oleskelukustannukset, katetaan kiinteämääräisesti siten, että niiden osuudeksi katsotaan 35 prosenttia 33 artiklassa tarkoitetuista tukikelpoisista henkilöstökustannuksista. 5 JAKSO TUTKIMUSTOIMIEN ARVIOINTI JA SEURANTA 36 artikla Tekniset kertomukset Sopimuspuolten on laadittava määräajoin kertomus 14, 15 ja 16 artiklassa tarkoitetuista tutkimus-, pilotti- ja demonstrointihankkeista. Kertomuksissa on selostettava hankkeen teknistä edistymistä. Työn valmistumisen jälkeen sopimuspuolten on toimitettava loppukertomus, johon sisältyy arvio tulosten hyödyntämisestä ja hankkeen vaikutuksista. Komissio julkaisee kertomuksen kokonaisuudessaan tai tiivistelmänä hankkeen strategisen tärkeyden mukaan ja kuultuaan tarvittaessa asianomaista neuvoa-antavaa ryhmää. Komissio voi edellyttää, että sopimuspuolet toimittavat loppukertomuksen 17 artiklassa tarkoitetuista liitännäistoimenpiteistä samoin kuin 18 artiklassa tarkoitetuista tuki- ja valmistelutoimista, ja päättää julkaista kertomukset. 37 artikla Vuotuinen arviointi Komissio tarkastelee vuosittain tutkimusohjelman toimia ja TTK-työn edistymistä. Tästä tarkastelusta laaditaan kertomus, joka toimitetaan komitealle. Komissio voi nimetä riippumattomia asiantuntijoita ja huippuasiantuntijoita avustamaan vuotuisessa arvioinnissa. 38 artikla Ohjelman seuranta ja arviointi 1. Komissio toteuttaa tutkimusohjelman seurannan, jossa myös arvioidaan odotettavissa olevia hyötyjä. Seurannasta laaditaan kertomus vuoden 2013 loppuun mennessä ja sen jälkeen joka seitsemäs vuosi. Kertomukset saatetaan yleisesti saataville yhteisön tutkimus- ja kehitystietopalvelun (Cordis) tai vastaavan verkkosivuston kautta. 2. Komissio arvioi tutkimusohjelman, kun kunkin seitsenvuotisen kauden aikana rahoitetut hankkeet on saatu päätökseen. Tässä yhteydessä arvioidaan myös ne hyödyt, jotka TTK-työstä ovat koituneet yhteiskunnalle ja asianomaisille aloille. Arviointikertomus julkaistaan. 3. Kun komissio suorittaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut seuranta- ja arviointitoimet, sitä avustavat sen nimittämistä huippuasiantuntijoista koostuvat paneelit. 39 artikla Riippumattomien huippuasiantuntijoiden nimeäminen Nimitettäessä 18 artiklassa, 28 artiklan 2 kohdassa ja 38 artiklassa tarkoitettuja riippumattomia huippuasiantuntijoita sovelletaan soveltuvin osin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1906/2006[13] 14 ja 17 artiklaa. IV luku Loppusäännökset 40 artikla Monivuotisten teknisten suuntaviivojen tarkistaminen Edellä III luvussa vahvistettuja monivuotisia teknisiä suuntaviivoja tarkistetaan seitsemän vuoden välein; ensimmäinen jakso päättyy 31 päivänä joulukuuta 2014. Tätä varten komissio arvioi viimeistään kunkin seitsenvuotiskauden viimeisen vuoden kuuden ensimmäisen kuukauden aikana teknisten suuntaviivojen toimivuuden ja tehokkuuden sekä ehdottaa tarvittaessa muutoksia. Tarpeelliseksi katsoessaan komissio voi tehdä tällaisen arvioinnin ja toimittaa neuvostolle ehdotuksia asiaankuuluviksi muutoksiksi ennen kunkin seitsenvuotiskauden päättymistä. 41 artikla Täytäntöönpanotoimenpiteet Komissio vahvistaa 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen seuraavat täytäntöönpanotoimet: a) rahoituksen hyväksyminen tapauksissa, joissa tämän ohjelman mukainen yhteisön arvioitu rahoitusosuus on 0,6 miljoonaa euroa tai enemmän b) ohjeiden laatiminen 38 artiklassa tarkoitettua ohjelman seurantaa ja arviointia varten c) muutokset II luvun 3 ja 4 jaksoon d) muutokset 25 artiklassa tarkoitettuun määräaikaan e) aihekohtaisten ehdotuspyyntöjen laatiminen f) mahdolliset muut ohjelmaan liittyvät seikat. 42 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa hiili- ja teräsalan komitea, jäljempänä ’komitea’. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan soveltuvin osin päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa. Kyseisen päätöksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kahdeksi kuukaudeksi. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 43 artikla Kumoaminen ja siirtymätoimenpiteet [Jos päätös tehdään ennen 15 päivää kesäkuuta 2008:] [”Kumotaan päätös 2003/78/EY. Päätöstä 2003/78/EY sovelletaan kuitenkin 31 päivään joulukuuta 2008 sellaisten toimien rahoittamiseen, joita koskevat ehdotukset on jätetty 15 päivään syyskuuta 2007 mennessä.”] [Jos päätös tehdään 15 päivän kesäkuuta 2008 jälkeen:] [”Kumotaan päätös 2003/78/EY. Päätöstä 2003/78/EY sovelletaan kuitenkin 31 päivään joulukuuta 2009 sellaisten toimien rahoittamiseen, joita koskevat ehdotukset on jätetty 15 päivään syyskuuta 2008 mennessä.”] 44 artikla Soveltaminen [”Tätä päätöstä sovelletaan 16 päivästä syyskuuta 2007.”] [tai] [”Tätä päätöstä sovelletaan 16 päivästä syyskuuta 2008.”] 45 artikla Osoitus Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja […] LIITE Päätöksen 23 artiklassa tarkoitetun hiilialan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano: [pic] Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: hiilen louhinta ja käyttö tai ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset turvallisuusnäkökohdat mukaan luettuina. Päätöksen 23 artiklassa tarkoitetun teräsalan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano: [pic] Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: raaka-aineet, raudanvalmistus, teräksenvalmistus, jatkuva valu, kuuma- ja/tai kylmävalssaus, teräksen työstäminen ja/tai pintakäsittely, teräslajien ja/tai -tuotteiden kehittäminen, terässovellukset ja teräksen ominaisuudet, ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset turvallisuusnäkökohdat mukaan luettuina. [1] EUVL L 29, 5.2.2003, s. 28. [2] EYVL L 79, 22.3.2002, s. 60. [3] EUVL L 391, 30.12.2006, s. 7. [4] EYVL L 154, 27.6.2000, s. 34. [5] EUVL L 29, 5.2.2003, s. 22. [6] EUVL C […], […], s. […]. [7] EUVL C […], […], s. […]. [8] EUVL L 412, 30.12.2006, s. 1. [9] EUVL L 29, 5.2.2003, s. 28. [10] EYVL L 79, 22.3.2002, s. 42. [11] EYVL L 154, 27.6.2000, s. 34. [12] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11). [13] EUVL L 391, 30.12.2006, s. 6.