Ehdotus: neuvoston päätös tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin /* KOM/2006/0456 lopull. - ACC 2006/0167 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 12.9.2006 KOM(2006) 456 lopullinen/2 2006/0167 (ACC) CORRIGENDUM Absence de l’acronyme.Annule et remplace la page de couverture et la première page de l’acte du document COM(2006) 456 final, du 10.8.2006. Cette correction concerne toutes les versions linguistiques. Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin (komission esittämä) PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | 110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Euroopan yhteisö osallistuu OECD:n puitteissa tehtyyn julkisesti tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevaan järjestelyyn, josta jäljempänä käytetään nimitystä ”järjestely”. Järjestely on aina sisällytetty yhteisön lainsäädäntöön neuvoston päätöksellä. Järjestelyn nykyinen Euroopan yhteisössä sovellettava versio on 22. joulukuuta 2000 tehty päätös 2001/76/EY, jota muutettiin laivojen vientiluottojen osalta 22. heinäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/634/EY. Päätöstä 2001/76/EY täydentää hankerahoitusta koskevien vientiluottojen erityismääräyksistä 22. joulukuuta 2000 tehty päätös 2001/77/EY. Järjestelyä muutettiin vuonna 2004 tekstin parantamiseksi ja sujuvoittamiseksi seuraavien kolmen laajan tavoitteen pohjalta: käyttäjäystävällisyyden parantaminen, yhtenäisyyden lisääminen WTO:n määräysten suhteen sekä avoimuuden lisääminen järjestelyyn osallistumattomien maiden suuntaan. Muutoksia tehtiin myös vuonna 2005, ja silloin aiheina olivat etenkin säännökset, joita sovelletaan takaisinmaksuprofiileihin, hankerahoitustoimiin sekä uusiutuviin energianlähteisiin liittyviin ja vesialan hankkeisiin. Tarkistettu teksti tuli voimaan joulukuun 2005 alussa, ja se on virallisesti tuettuihin vientiluottoihin nyt sovellettava versio. Siksi komissio kehottaa neuvostoa hyväksymään luonnoksen päätökseksi, jolla hyväksytään järjestelyn uusi teksti ja varmistetaan sen täytäntöönpano yhteisön lainsäädännössä. | 120 | Yleinen tausta Julkisesti tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevan järjestelyn päätavoitteena on säädellä valtioiden roolia vientiluottojen suhteen niin, että vienti perustuu pikemminkin laatuun ja hintaan kuin mahdollisimman edullisiin julkisesti tuettuihin ehtoihin. Näin halutaan tarjota yhtäläiset kilpailumahdollisuudet viejille. Järjestelyssä rajoitetaan julkisesti tuettujen vientiluottojen ehtoja. Tällaisia rajoituksia ovat vähimmäistakuumaksut, luoton alkamisajankohtana tai sitä ennen tehtävä vähimmäiskäteismaksu, enimmäistakaisinmaksuajat sekä vähimmäiskorot, joihin myönnetään julkista rahoitustukea. Myös sidottua apua koskeviin määräyksiin liittyy rajoituksia ja kauppaan liittyvään sitomattomaan apuun puolestaan avoimuutta koskevia velvoitteita. Järjestelyyn sisältyy lisäksi menettelyjä, jotka koskevat välittömiä ilmoituksia, ennakkoilmoituksia, neuvotteluja, tiedonvaihtoa ja järjestelyn tarkistamista. Komission mielestä järjestely on tehokas kansainvälinen menettely tukia vastaan. Järjestely on auttanut estämään julkisesti tuettuihin vientiluottoihin liittyviä kilpailun vääristymiä. Sitä päivitetään säännöllisesti OECD:n piirissä käytävillä konsensukseen perustuvilla neuvotteluilla. Nykyiset neuvoston päätökset on saatettava ajan tasalle ja linjaan järjestelyn viimeisimmän version kanssa (OECD:n asiakirja TD/PG(2005)38/FINAL, 5.12.2005). | 130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Vuosina 2004 ja 2005 järjestelyn osallistujat päättivät parantaa ja järkiperäistää järjestelyä. Tarkistettu versio on nyt se teksti, jota on joulukuusta 2005 lähtien sovellettu virallisesti tuettuihin vientiluottoihin. Päätös 2001/76/EY olisi siksi korvattava tällä päätöksellä, jonka liitteenä on järjestelyn kodifioitu ja tarkistettu teksti. Lisäksi olisi kumottava päätökset 2001/77/EY ja 2002/634/EY. | 140 | Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ehdotus on luonteeltaan erittäin tekninen ja koskee ainoastaan sellaisia rahoitus- ja vakuutussääntöjä, joita sovelletaan OECD:n järjestelyn piiriin kuuluviin virallisesti tuettuihin vientiluottoihin. Se on yhdenmukainen unionin politiikkojen ja tavoitteiden kanssa eikä vaikuta suoraan perusoikeuksiin. | KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | 219 | Intressitahoja kuultiin ja konsultoitiin jo siinä vaiheessa, kun käytiin neuvotteluja, joiden tuloksena järjestelyn uusi versio hyväksyttiin. | Asiantuntemuksen hankkiminen ja käyttäminen | 221 | Asianomaiset tieteen/asiantuntemuksen alat Rahoitus, vakuutus, kansainvälinen kauppa | 222 | Käytetty menettely Neuvottelut | 223 | Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultu OECD | 2249 | Saatujen ja varteenotettujen neuvojen tiivistelmä Esiin ei ole tuotu mahdollisia vakavia riskejä, joilla olisi peruuttamattomia seurauksia. | 225 | Ei aiheellinen. Yhteisön teksti noudattaa täysin asiantuntijoiden OECD:ssä saavuttamaa konsensusta. | 226 | Asiantuntijaneuvojen saattaminen yleisesti saataville Järjestelyn teksti on kokonaisuudessaan saatavana OECD:n erityisellä vientiluottosivustolla osoitteessa http://webdomino1.oecd.org/olis/2005doc.nsf/Linkto/td-pg(2005)38-final. | 230 | Vaikutusten arviointi Ei aiheellinen (vaikutukset ovat erittäin vähäisiä, sillä muutokset edelliseen versioon nähden ovat vähäisiä). | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET SEIKAT | 305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Komissio kehottaa neuvostoa hyväksymään luonnoksen päätökseksi, jolla hyväksytään järjestelyn uusi teksti ja varmistetaan sen soveltaminen yhteisön oikeudessa. Tämän päätöksen liitteenä olevan järjestelyn sisältämiä suuntaviivoja sovelletaan yhteisössä. Päätös 2001/76/EY ja sen liite korvataan tällä päätöksellä ja sen liitteellä. Päätökset 2001/77/EY ja 2002/634/EY kumotaan. | 310 | Oikeusperusta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artikla. | 329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: | Järjestely on auttanut estämään kilpailun vääristymiä, jotka liittyvät julkisesti tuettuihin vientiluottoihin. Sitä päivitetään säännöllisesti OECD:n piirissä käytävillä konsensukseen perustuvilla neuvotteluilla. Nykyiset neuvoston päätökset on saatettava ajan tasalle ja linjaan järjestelyn viimeisimmän version kanssa (OECD:n asiakirja TD/PG(2005)38/FINAL, 5.12.2005). Molemmat tekstit ovat lähes samanlaisia. Tarkistetun järjestelyn hyväksymistä koskevalla päätösluonnoksella vain varmistetaan sen täytäntöönpano yhteisön lainsäädännössä. | 332 | Vaikutukset ovat samat kuin järjestelyllä, jonka yhteisö jäsenvaltioineen on jo hyväksynyt OECD:ssä saavutetulla konsensuksella. Sillä ei ole välittömiä vaikutuksia muilla toiminnan tasoilla. | Säädöslajin valinta | 341 | Ehdotettu säädöslaji: muu säädös. | 342 | Muut sääntelytavat eivät tule kyseeseen seuraavasta syystä: järjestely on tähän mennessä saatettu osaksi yhteisön lainsäädäntöä neuvoston päätöksellä. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | 409 | Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. | LISÄTIEDOT | 510 | Yksinkertaistaminen | 511 | Ehdotuksella yksinkertaistetaan lainsäädäntöä. | 512 | Ehdotetulla neuvoston päätöksellä saatetaan ajan tasalle ja korvataan kaksi aiempaa päätöstä. | 520 | Lainsäädännön kumoaminen Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa, että aiempaa lainsäädäntöä kumotaan. | E-5478 | 1. 2006/0167 (ACC) Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteisö on osapuolena OECD:n puitteissa tehdyssä julkisesti tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevassa järjestelyssä, jäljempänä ’järjestely’. (2) Järjestelyn suuntaviivojen ja hankerahoituksen erityismääräyksien soveltaminen yhteisössä perustuu tiettyjen suuntaviivojen soveltamisesta julkisesti tuettuihin vientiluottoihin 4 päivänä huhtikuuta 1978 tehdyn päätöksen korvaamisesta 22 päivänä joulukuuta 2000 tehtyyn neuvoston päätökseen 2001/76/EY[1] ja hankerahoitusta koskevan puitesopimuksen periaatteiden soveltamisesta julkisesti tuettujen vientiluottojen alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 tehtyyn neuvoston päätökseen 2001/77/EY[2]. (3) Järjestelyn osallistujat ovat päättäneet parantaa ja järkiperäistää järjestelyä. Osallistujien hyväksymiin muutoksiin kuuluvat käyttäjäystävällisyyden tehostaminen, kansainvälisten velvoitteiden johdonmukaisuuden parantaminen sekä suurempi avoimuus erityisesti suhteessa järjestelyyn osallistumattomiin maihin. Järjestelyn osallistujat ovat lisäksi päättäneet sisällyttää järjestelyn tekstiin päätöksellä 2001/77/EY käyttöön otetut hankerahoitusta koskevat periaatteet ja päätöksen 2001/76/EY muuttamisesta 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/634/EY[3] käyttöön otetut laivojen vientiluottoja koskevat periaatteet. (4) Päätös 2001/76/EY olisi näin ollen kumottava ja korvattava tällä päätöksellä, jonka liitteenä on järjestelyn kodifioitu ja tarkistettu teksti, ja päätös 2001/77/EY olisi kumottava, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Tämän päätöksen liitteenä olevan julkisesti tuettujen vientiluottojen suuntaviivoja koskevan järjestelyn sisältämiä suuntaviivoja sovelletaan yhteisössä. Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä. 2 artikla Kumotaan päätökset 2001/76/EY ja 2001/77/EY. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE JULKISESTI TUETTUJA VIENTILUOTTOJA KOSKEVA JÄRJESTELY SISÄLLYSLUETTELO I LUKU: YLEISET MÄÄRÄYKSET 12 1. TARKOITUS 12 2. JÄRJESTELYN STATUS 12 3. OSALLISTUJAT 12 4. JÄRJESTELYYN OSALLISTUMATTOMILLE MAILLE TARJOLLA OLEVA TIETO 12 5. SOVELTAMISALA 12 6. ALAKOHTAISET SOPIMUKSET 13 7. HANKERAHOITUS 13 8. JÄRJESTELYSTÄ EROAMINEN 14 9. SEURANTA 14 II LUKU: VIENTILUOTTOJA KOSKEVAT RAHOITUSEHDOT 15 10. ENNAKKOMAKSU, SUURIN MAHDOLLINEN JULKINEN TUKI JA PAIKALLISKUSTANNUKSET 15 11. MAIDEN LUOKITTELU ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAJAN MÄÄRITTÄMISEKSI 16 12. ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAJAT 16 13. MUITA VOIMALAITOKSIA KUIN YDINVOIMALAITOKSIA KOSKEVAT TAKAISINMAKSUEHDOT 17 14. PÄÄOMAN TAKAISINMAKSU JA KORON MAKSAMINEN 17 15. KOROT, TAKUUMAKSUT JA MUUT MAKSUT 18 16. VIENTILUOTTOJEN KELPOISUUSAIKA 19 17. TAPPIOIDEN VÄLTTÄMIS- TAI RAJOITTAMISTOIMET 19 18. SOPEUTTAMINEN 19 19. JULKISEN RAHOITUSTUEN KIINTEÄT VÄHIMMÄISKOROT 19 20. MARKKINAVIITEKORKOJEN MÄÄRITTÄMINEN 20 21. MARKKINAVIITEKORKOJEN SOVELTAMISAIKA 20 22. MARKKINAVIITEKORKOJEN SOVELTAMINEN 20 23. LUOTTORISKIN TAKUUMAKSU 21 24. MAAKOHTAISTEN JA VALTION LUOTTORISKIEN VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUT 21 25. MAARISKIN LUOKITTELU 22 26. MONENVÄLISTEN JA ALUEELLISTEN INSTITUUTIOIDEN LUOKITUS 24 27. JULKISEN VIENTILUOTON KATTAVUUDEN PROSENTTIOSUUS JA LAATU 24 28. VALITTUJEN MAARISKIELEMENTTIEN POISSULKEMINEN JA MAARISKIN LIEVENTÄMISMENETELMÄT 25 29. MAAKOHTAISTEN JA VALTION LUOTTORISKIEN VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN KELPOISUUDEN UUDELLEENTARKASTELU 26 III LUKU: SIDOTTUA APUA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET 27 30. YLEISPERIAATTEET 27 31. SIDOTUN AVUN MUODOT 27 32. YHDISTELMÄRAHOITUS 28 33. MAIDEN KELPOISUUS SIDOTTUUN APUUN 29 34. HANKKEIDEN KELPOISUUS 30 35. VÄHIMMÄISLAHJA-ASTE 31 36. POIKKEUKSET MAIDEN TAI HANKKEIDEN KELPOISUUDESTA SIDOTTUUN APUUN 31 37. SIDOTUN AVUN LAHJA-ASTEEN LASKEMINEN 31 38. SIDOTUN AVUN KELPOISUUSAIKA 33 39. SOPEUTTAMINEN 34 IV LUKU: MENETTELYT 35 1 JAKSO: VIENTILUOTTOJA JA KAUPPAAN LIITTYVIÄ AVUSTUKSIA KOSKEVAT YHTEISET MENETTELYT 35 40. ILMOITUKSET 35 41. JULKISTA TUKEA KOSKEVA TIETO 35 42. SOPEUTTAMISMENETTELYT 35 43. ERITYISNEUVOTTELUT 36 2 JAKSO: VIENTILUOTTOJEN MENETTELYT 36 44. ENNAKKOILMOITUS- JA KESKUSTELUMENETTELY 36 45. ENNAKKOILMOITUS ILMAN KESKUSTELUJA 36 3 JAKSO: KAUPPAAN LIITTYVÄN AVUN MENETTELYT 37 46. ENNAKKOILMOITUS 37 47. VÄLITÖN ILMOITUS 38 4 JAKSO: SIDOTTUA APUA KOSKEVAT NEUVOTTELUMENETTELYT 38 48. NEUVOTTELUJEN TARKOITUS 38 49. NEUVOTTELUJEN LAAJUUS JA AJOITUS 38 50. NEUVOTTELUJEN TULOS 39 5 JAKSO: VIENTILUOTTOJA JA KAUPPAAN LIITTYVIÄ AVUSTUKSIA KOSKEVA TIEDONVAIHTO 40 51. YHTEYSTAHOT 40 52. KYSELYJEN LAAJUUS 40 53. VASTAUSTEN LAAJUUS 40 54. SUULLISET NEUVOTTELUT 40 55. YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT MENETTELYT JA NIIDEN MUOTO 41 56. VASTAUKSET YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVIIN EHDOTUKSIIN 41 57. YHTEISTEN KANTOJEN HYVÄKSYMINEN 42 58. YHTEISIÄ KANTOJA KOSKEVAT ERIMIELISYYDET 42 59. YHTEISEN KANNAN VOIMAANTULO 42 60. YHTEISTEN KANTOJEN VOIMASSAOLOAIKA 43 6 JAKSO: VÄHIMMÄISKORKOJEN (MARKKINAVIITEKOROT) ILMOITTAMISTA KOSKEVAT TOIMINNALLISET MÄÄRÄYKSET 43 61. VÄHIMMÄISKORKOJEN ILMOITTAMINEN 43 62. KORKOJEN SOVELTAMISEN VOIMAANTULOPÄIVÄ 43 63. KORKOJEN VÄLITTÖMÄT MUUTOKSET 44 7 JAKSO: TARKASTELUT 44 64. JÄRJESTELYN SÄÄNNÖLLINEN UUDELLEENTARKASTELU 44 65. VÄHIMMÄISKORKOJEN UUDELLEENTARKASTELU 44 66. VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN JA NIIHIN LIITTYVIEN SEIKKOJEN TARKASTELU 44 LIITE I: ALAKOHTAINEN LAIVALUOTTOSOPIMUS 46 LIITE II: YDINVOIMALAITOKSIA KOSKEVA ALAKOHTAINEN SOPIMUS 51 LIITE III: SIVIILILENTOKONEITA KOSKEVA ALAKOHTAINEN SOPIMUS 54 LIITE IV: UUSIUTUVIA ENERGIANLÄHTEITÄ JA VESIHANKKEITA KOSKEVA ALAKOHTAINEN SOPIMUS – VOIMASSA KOKEILUJAKSON 30. KESÄKUUTA 2007 SAAKKA 74 LIITE V: ILMOITUKSISSA ANNETTAVAT TIEDOT 77 LIITE VI: VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN LASKEMINEN 84 LIITE VII: MAARISKILUOKITUKSEN SOVELTAMISTA KOSKEVAT PERUSTEET JA EDELLYTYKSET, KUN TAKAAJA ON KOLMANNESSA MAASSA TAI MONENVÄLINEN TAIKKA ALUEELLINEN INSTITUUTIO 86 LIITE VIII: MAARISKIN LIEVENTÄMISEN TAI POISSULKEMISEN SOVELTAMISTA KOSKEVAT PERUSTEET JA EDELLYTYKSET VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJA LASKETTAESSA 89 LIITE IX: KEHITYSAVUN LAADUN ARVIOINTIPERUSTEET 99 LIITE X: HANKERAHOITUSTOIMIIN SOVELLETTAVAT EHDOT 101 LIITE XI: MÄÄRITELMÄT 105 I LUKU: YLEISET MÄÄRÄYKSET 1. TARKOITUS a) Julkisesti tuettuja vientiluottoja koskevan järjestelyn, jäljempänä ”järjestely”, tärkein tavoite on luoda kehys julkisesti tuettujen vientiluottojen asianmukaiselle käytölle. b) Järjestelyn avulla pyritään edistämään 5 artiklan a kohdan mukaisen julkisen tuen toimintaedellytyksiä tukemalla viejien välistä kilpailua siten, että se perustuisi tavaroiden ja palveluiden laatuun ja hintaan pikemminkin kuin mahdollisimman edullisiin julkisesti tuettuihin ehtoihin. 2. JÄRJESTELYN STATUS OECD:ssä laadittu järjestely tuli alun perin voimaan huhtikuussa 1978 ja on kestoltaan rajoittamaton. Järjestely on osallistujien välinen herrasmiessopimus, eli se ei ole OECD:n sitova määräys,[4] vaikka OECD:n sihteeristö (jäljempänä ”sihteeristö”) osallistuu järjestelyn hallinnollisten asioiden hoitoon. 3. OSALLISTUJAT Järjestelyyn osallistuvat nykyisin Australia, Euroopan yhteisö, Japani, Kanada, Korea, Norja, Sveitsi, Uusi-Seelanti ja Yhdysvallat. Nykyiset osallistujat voivat kutsua muita OECD:n jäseniä tai siihen kuulumattomia maita mukaan. 4. JÄRJESTELYYN OSALLISTUMATTOMILLE MAILLE TARJOLLA OLEVA TIETO a) Osallistujat sitoutuvat vaihtamaan tietoja järjestelyyn osallistumattomien maiden kanssa 5 artiklan a kohdan mukaiseen julkiseen tukeen liittyvistä ilmoituksista. b) Vastavuoroisuuteen perustuen osallistuja toimittaa kilpailutilanteessa olevan osallistumattoman maan pyynnöstä vastauksen julkisen tukensa rahoitusehdoista samalla tavoin kuin se vastaisi osallistujan pyyntöön. 5. SOVELTAMISALA Järjestelyä sovelletaan kaikkeen julkishallinnon myöntämään tai sen lukuun myönnettyyn tavaroiden ja/tai palveluiden vientiä koskevaan julkiseen tukeen, rahoitusleasingsopimukset mukaan luettuina, jonka takaisinmaksuaika on vähintään kaksi vuotta. a) Julkista tukea voidaan myöntää erimuotoisena: 1) Vientitakuu tai vientiluottovakuutus (pelkkä takuukate) 2) Julkinen rahoitustuki: - suora luotto/rahoitus ja jälleenrahoitus tai - korkotuki. 3) Edellä mainittujen mikä tahansa yhdistelmä. b) Järjestelyä sovelletaan sidottuun apuun; IV luvun mukaisia menettelyjä sovelletaan myös kauppaan liittyvään sitomattomaan apuun. c) Järjestelyä ei sovelleta sotateollisuuden laitteisiin eikä maataloushyödykkeisiin. d) Julkista tukea ei saa myöntää, jos on olemassa selviä todisteita siitä, että sopimus on ensisijaisesti tehty suotuisampien takaisinmaksuehtojen saamiseksi muussa kuin tavaroiden lopullisessa kohdemaassa olevan ostajan kanssa. 6. ALAKOHTAISET SOPIMUKSET a) Järjestelyyn kuuluvat seuraavista aiheista tehdyt alakohtaiset sopimukset: - Laivat (liite I) - Ydinvoimalaitokset (liite II) - Siviili-ilma-alukset (liite III) - Uusiutuviin energianlähteisiin liittyvät hankkeet ja vesihankkeet (liite IV). b) Alakohtaisen sopimuksen osapuolet voivat soveltaa sopimuksen määräyksiä julkiseen tukeen, joka koskee kyseisen sopimuksen piiriin kuuluvien tavaroiden tai palveluiden vientiä. Jos alakohtaisessa sopimuksessa ei ole vastaavaa määräystä kuin järjestelyssä, alakohtaisen sopimuksen osapuolen on sovellettava järjestelyn määräystä. 7. HANKERAHOITUS a) Osallistujat voivat soveltaa liitteessä X vahvistettuja ehtoja tavaroiden tai palvelujen vientiin, kun kyse on liitteen X lisäyksessä 1 vahvistetut perusteet täyttävä toimi. b) Edellä olevaa a kohtaa ei sovelleta siviili-ilma-aluksia koskevan alakohtaisen sopimuksen piiriin kuuluvien tavaroiden ja palvelujen vientiin. 8. JÄRJESTELYSTÄ EROAMINEN Osallistuja voi erota järjestelystä ilmoittamalla aikomuksestaan kirjallisesti sihteeristöön reaaliaikaisilla viestimillä, esimerkiksi OECD:n on-line-tietojärjestelmän (OLIS) kautta. Ero tulee voimaan 180 vuorokautta sen jälkeen, kun sihteeristö on saanut kyseisen ilmoituksen. 9. SEURANTA Sihteeristö seuraa järjestelyn toteuttamista. II LUKU: VIENTILUOTTOJA KOSKEVAT RAHOITUSEHDOT Vientiluottoja koskeviin rahoitusehtoihin sisältyvät kaikki tässä luvussa olevat määräykset, joita on tulkittava yhteydessä toisiinsa. Järjestely asettaa rajoituksia ehdoille, joita voidaan julkisesti tukea. Osallistujat myöntävät, että järjestelyn rahoitusehtoja rajoittavampia ehtoja sovelletaan perinteisesti tiettyihin kaupan tai teollisuuden aloihin. Osallistujat kunnioittavat edelleen tällaisia perinteisiä rahoitusehtoja ja erityisesti periaatetta, jonka mukaan takaisinmaksuehdot eivät ylitä tavaroiden elinkaarta. 10. ENNAKKOMAKSU, SUURIN MAHDOLLINEN JULKINEN TUKI JA PAIKALLISKUSTANNUKSET a) Osallistujien on vaadittava, että julkisesti tuettujen tavaroiden ja palveluiden ostajilta peritään ennakkomaksu, jonka suuruus on vähintään 15 prosenttia vientisopimuksen arvosta, viimeistään liitteessä XI tarkoitettuna luoton alkamisajankohtana. Ennakkomaksuja arvioitaessa vientisopimuksen arvoa voidaan suhteellisesti alentaa, jos toimeen sisältyy kolmannesta maasta peräisin olevia tuotteita ja palveluita, joille ei ole myönnetty julkista tukea. Takuumaksu voidaan rahoittaa tai vakuuttaa sataprosenttisesti. Takuumaksu voidaan sisällyttää tai olla sisällyttämättä vientisopimuksen arvoon. Luoton alkamisajankohdan jälkeen tehtyjä takuumaksuja ei tässä yhteydessä pidetä ennakkomaksuina. b) Ennakkomaksuihin ei myönnetä muuta julkista tukea kuin ennen luottoajan alkua ilmenevien tavanomaisten riskien vastaisia vakuutuksia tai takuita. c) Lukuun ottamatta b Ja d kohdassa vahvistettuja tapauksia osallistujien myöntämän julkisen tuen arvo saa olla enintään 85 prosenttia vientisopimuksen arvosta kolmansien maiden toimitukset mukaan luettuina mutta paikalliskustannuksia lukuun ottamatta. d) Osallistujat voivat myöntää julkista tukea paikalliskustannuksiin seuraavilla edellytyksillä: 1) Tämän artiklan c ja d kohdan mukaisesti myönnetty yhdistetty julkinen tuki ei saa olla enemmän kuin 100 prosenttia vientisopimuksen arvosta. Näin ollen tuettujen paikalliskustannusten määrä ei saa olla ennakkomaksua suurempi. 2) Tukea paikalliskustannuksiin ei myönnetä edullisemmilla tai suotuisammilla ehdoilla kuin sellaiseen vientiin, johon nämä paikalliskustannukset liittyvät. 3) Luokkaan I kuuluvien maiden osalta, jotka on määritelty 11 artiklan a kohdassa, tuki myönnetään pelkkänä takuukatteena. 11. MAIDEN LUOKITTELU ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAJAN MÄÄRITTÄMISEKSI a) Luokkaan I kuuluvat ne maat, jotka sisältyvät Maailmanpankin luetteloon, jossa mainitaan riittävän kehittyneet maat (graduation list).[5] Kaikki muut maat kuuluvat luokkaan II. Maailmanpankin luokitus laaditaan uudelleen vuosittain. Maa siirtyy luokasta toiseen vasta kun Maailmanpankin luokitus sen osalta on pysynyt samana kahden peräkkäisen vuoden ajan. b) Maiden luokittelussa sovelletaan seuraavia toiminnallisia perusteita ja menettelyjä: 1) Luokittelu järjestelyä varten määräytyy Maailmanpankin luotonsaajamaiden luokittelua varten asukasta kohti laskeman bruttokansantulon perusteella. 2) Jos Maailmanpankilla ei ole käytettävissään tarpeeksi tietoa asukasta kohti laskettavan bruttokansantulon määrittämiseksi, sitä pyydetään arvioimaan, onko kyseisen maan bruttokansantulo asukasta kohti tuolloisen kynnysarvon ylä- vai alapuolella. Maa luokitellaan tämän arvion perusteella, elleivät osallistujat sovi muista toimenpiteistä. 3) Jos maan luokittelua muutetaan 11 artiklan a kohdan mukaisesti, uusi luokitus tulee voimaan kaksi viikkoa sen jälkeen, kun sihteeristö on toimittanut edellä mainittujen Maailmanpankin tietojen perusteella tehdyt päätelmät kaikille osallistujille. 4) Maailmanpankin tekemiä lukujen tarkistuksia ei oteta järjestelyssä huomioon. Maan luokitusta voidaan kuitenkin muuttaa yhteisellä kannalla, ja osallistujat suhtautuvat myönteisesti muutokseen, joka johtuu sellaisista luvuissa olevista virheistä ja poisjääneistä tiedoista, jotka havaitaan myöhemmin sen vuoden aikana, jona sihteeristö toimitti alkuperäiset luvut osallistujille. 12. ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAJAT Enimmäistakaisinmaksuaika vaihtelee 11 artiklassa esitettyjen perusteiden mukaisesti määritetyn maaluokittelun mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan soveltamista. a) Luokkaan I kuuluvien maiden osalta enimmäistakaisinmaksuaika on viisi vuotta, mutta osallistujat voivat sopia takaisinmaksuajan pidentämisestä kahdeksaan ja puoleen vuoteen noudattamalla 45 artiklassa tarkoitettuja ennakkoilmoitusmenettelyjä. b) Luokkaan II kuuluvien maiden osalta enimmäistakaisinmaksuaika on 10 vuotta. c) Jos sopimukseen liittyy useampi kuin yksi kohdemaa, osallistujien on pyrittävä vahvistamaan yhteinen kanta 55–60 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti, jotta voitaisiin sopia tarkoituksenmukaisista ehdoista. 13. MUITA VOIMALAITOKSIA KUIN YDINVOIMALAITOKSIA KOSKEVAT TAKAISINMAKSUEHDOT a) Muun voimalaitoksen kuin ydinvoimalaitoksen enimmäistakaisinmaksuaika on 12 vuotta. Jos osallistuja aikoo myöntää tukea luotolle, jonka takaisinmaksuaika on pidempi kuin 12 artiklassa määrätään, osallistujan on tehtävä 45 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukainen ennakkoilmoitus. b) Muulla voimalaitoksella kuin ydinvoimalaitoksella tarkoitetaan kokonaisia voimalaitoksia, jotka eivät toimi ydinpolttoaineella, tai niiden osia, mukaan luettuina kaikki näiden voimalaitosten rakentamisen ja käyttöönoton suoranaisesti edellyttämät osat, laitteet, materiaalit ja palvelut (myös henkilöstön kouluttaminen). Mukaan ei lueta kustannuksia, joista ostaja yleensä vastaa, esimerkiksi maanmuokkaukseen, teiden rakentamiseen, työmaa-asuntoloihin, voimalinjoihin, kytkentäkenttiin ja vesihuoltoon liittyviä kustannuksia eikä kustannuksia, jotka johtuvat ostajan maan virallisista hyväksymismenettelyistä (kuten työmaaluvista, rakennusluvista ja polttoaineen latausluvista), paitsi 1) tapaukset, joissa kytkentäkentän ostaja on sama kuin voimalaitoksen ostaja, jolloin alkuperäisen kytkentäkentän enimmäistakaisinmaksuaika on sama kuin muun kuin ydinvoimalaitoksen enimmäistakaisinmaksuaika (eli 12 vuotta) ja 2) ala-asemat, muuntajat ja voimalinjat, joiden jännite on vähintään 100 kV. Niiden enimmäistakaisinmaksuaika on sama kuin muun voimalaitoksen kuin ydinvoimalaitoksen. 14. PÄÄOMAN TAKAISINMAKSU JA KORON MAKSAMINEN a) Vientiluoton pääoma maksetaan takaisin samansuuruisina erinä. b) Pääomaa on lyhennettävä ja korkoa on maksettava vähintään joka kuudes kuukausi, ja ensimmäinen erä maksetaan viimeistään kuuden kuukauden kuluttua luoton alkamisajankohdasta. c) Leasingtoimiin myönnettävien vientiluottojen osalta voidaan samansuuruiset pääomalyhennykset ja koronmaksut yhdistää toisiinsa sen sijaan, että käytettäisiin a kohdan mukaisia samansuuruisia pääomanlyhennyseriä. d) Poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa vientiluottoja voidaan myöntää muillakin kuin a–c kohdassa vahvistetuilla ehdoilla. Tällaisen tuen on perustuttava siihen, ettei se ajankohta, jolloin velallinen saa varat käyttöönsä, ole tasapainossa puolivuosittaiseen tasaeräiseen takaisinmaksuaikatauluun perustuvan takaisinmaksuprofiilin kanssa, ja sen yhteydessä on noudatettava seuraavia kriteereitä: 1) Mikään yksittäinen pääoman takaisinmaksuerä tai kuuden kuukauden sisällä tapahtuva sarja takaisinmaksuja ei saa ylittää 25:tä prosenttia luoton pääomasta. 2) Pääomaa on maksettava takaisin vähintään joka kahdestoista kuukausi. Ensimmäinen takaisinmaksuerä on suoritettava viimeistään 12 kuukauden kuluttua luoton alkamisajankohdasta, ja tuolloin on luoton pääomasta oltava maksettuna takaisin vähintään 2 prosenttia. 3) Korkoa on maksettava vähintään joka kahdestoista kuukausi, ja ensimmäinen erä maksetaan viimeistään kuuden kuukauden kuluttua luoton alkamisajankohdasta. 4) Keskimääräinen painotettu takaisinmaksuaika ei saa ylittää seuraavia: - valtio-ostajan toimet (tai toimet, joilla on valtion maksutakuu): neljä ja puoli vuotta luokkaan I kuuluvissa maissa toteutettavien toimien osalta ja viisi vuotta ja kolme kuukautta luokkaan II kuuluvissa maissa toteutettavien toimien osalta - muiden kuin valtio-ostajien toimet (joilla ei ole valtion maksutakuuta): viisi vuotta luokkaan I ja kuusi vuotta luokkaan II kuuluvien maiden osalta - sen estämättä mitä kahdessa edellä olevassa luetelmakohdassa määrätään: kuusi vuotta ja kolme kuukautta toimille, joilla tuetaan 13 artiklassa tarkoitettuja muita voimalaitoksia kuin ydinvoimalaitoksia. 5) Jos osallistuja ei myönnä tukea a–c kohdan mukaisesti, sen on annettava siitä 45 artiklan mukainen ennakkoilmoitus, jossa esitetään päätöksen syyt. e) Luoton alkamisajankohdan jälkeen erääntyvää korkoa ei saa pääomittaa. 15. KOROT, TAKUUMAKSUT JA MUUT MAKSUT a) Korkoon eivät sisälly 1) takuumaksut tai muut toimitusluottojen tai rahoitusluottojen vakuutus- tai takauskulut 2) muut vientiluottoon liittyvät pankkien maksut tai palkkiot kuin vuosittaiset tai puolivuosittaiset pankkimaksut, joita maksetaan koko takaisinmaksuajan 3) tuojamaan määräysten mukaiset lähdeverot. b) Jos julkinen tuki annetaan suorina luottoina, suorana rahoituksena tai jälleenrahoituksena, takuumaksu voidaan lisätä koron nimellisarvoon tai periä erillisenä maksuna; kumpikin osatekijä on annettava osallistujille erikseen tiedoksi. 16. VIENTILUOTTOJEN KELPOISUUSAIKA Lukuun ottamatta 21 artiklan mukaisten markkinaviitekorkojen (CIRR, Commercial Interest Reference Rate) kelpoisuusaikaa, yksittäisen vientiluoton tai puiteluoton rahoitusehdot voidaan vahvistaa enintään kuudeksi kuukaudeksi. 17. TAPPIOIDEN VÄLTTÄMIS- TAI RAJOITTAMISTOIMET Tämä järjestely ei vaikuta vientiluottolaitosten tai rahoituslaitosten oikeuteen sopia järjestelyn määräyksiä edullisemmista ehdoista, jos kyseiset toimet toteutetaan sopimuksen tekemisen jälkeen (vientiluottosopimuksen ja siihen liittyvien asiakirjojen tultua voimaan) ja kun tarkoituksena on yksinomaan välttää tai rajoittaa tappioita sellaisten tapausten yhteydessä, jotka voivat johtaa maksamatta jättämiseen tai vaateisiin. 18. SOPEUTTAMINEN Ottaen huomioon osallistujan kansainväliset velvoitteet ja noudattaen järjestelyn tavoitetta osallistuja voi 42 artiklassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti sopeuttaa osallistujan tai osallistumattoman maan tarjoamia rahoitusehtoja. Tämän artiklan mukaisesti tarjottuja rahoitusehtoja pidetään I ja II luvun sekä soveltuvin osin liitteiden I, II, III, IV ja X mukaisina. 19. JULKISEN RAHOITUSTUEN KIINTEÄT VÄHIMMÄISKOROT a) Osallistujien, jotka tarjoavat julkista rahoitustukea kiinteäkorkoisille lainoille, on sovellettava asianmukaisia markkinaviitekorkoja (CIRR) vähimmäiskorkoina. Markkinaviitekorot ovat seuraavien periaatteiden mukaisesti määritettyjä korkotasoja: 1) Markkinaviitekorkojen olisi edustettava lopullisia markkinalainauskorkoja kyseisen valuutan kotimarkkinoilla. 2) Markkinaviitekorkojen olisi vastattava pääosin ensimmäisen luokan kotimaisen luotonsaajan korkoa. 3) Markkinaviitekorkojen olisi perustuttava kiinteäkorkoisen rahoituksen rahoituskustannuksiin. 4) Markkinaviitekorko ei saisi johtaa kotimaisten kilpailuedellytysten vääristymiseen. 5) Markkinaviitekorkojen olisi pääosin vastattava ensimmäisen luokan ulkomaisen luotonsaajan saatavilla olevaa korkoa. b) Julkisen rahoitustuen tarjoaminen ei korvaa kokonaan eikä osittain luottoriskin takuumaksua, joka 23 artiklan mukaisesti laskutetaan maksamatta jättämiseen liittyvän riskin kattamiseksi. 20. MARKKINAVIITEKORKOJEN MÄÄRITTÄMINEN a) Kaikki osallistujat, jotka haluavat määrittää markkinaviitekoron, valitsevat aluksi valuutalleen toisen seuraavista peruskorkojärjestelmistä: 1) valtion kolmen vuoden joukkovelkakirjojen tuotto silloin, kun rahoituksen takaisinmaksuaika on enintään viisi vuotta, valtion viiden vuoden joukkovelkakirjojen tuotto silloin, kun takaisinmaksuaika on enemmän kuin viisi ja enintään kahdeksan ja puoli vuotta, sekä valtion seitsemän vuoden joukkovelkakirjojen tuotto silloin, kun takaisinmaksuaika on enemmän kuin kahdeksan ja puoli vuotta tai 2) valtion viiden vuoden joukkovelkakirjojen tuotto kaikissa maturiteeteissa. Osallistujat voivat sopia poikkeuksista peruskorkojärjestelmään. b) Markkinaviitekorot määritetään lisäämällä 100 peruspisteen suuruinen kiinteä marginaali kunkin osallistujan peruskorkoon, elleivät osallistujat muuta sovi. c) Muut osallistujat käyttävät tietylle valuutalle määrättyä markkinaviitekorkoa, jos ne päättävät käyttää tuota valuuttaa. d) Osallistuja voi muuttaa peruskorkojärjestelmäänsä tehtyään muutoksesta ennakkoilmoituksen kuusi kuukautta ennen sen toteuttamista ja neuvoteltuaan muiden osallistujien kanssa. e) Osallistuja tai osallistumaton maa voi pyytää markkinaviitekoron määrittämistä osallistumattoman maan valuutalle. Kuultuaan asianomaista osallistumatonta maata osallistuja tai asianomaisen osallistumattoman maan puolesta toimiva sihteeristö voi ehdottaa markkinaviitekoron määrittämistä kyseisessä valuutassa käyttämällä 55–60 artiklan mukaisia yhteistä kantaa koskevia menettelyjä. 21. MARKKINAVIITEKORKOJEN SOVELTAMISAIKA Toimeen sovellettavan korkotason saa vahvistaa enintään 120 päivän ajaksi. Markkinaviitekorkoon lisätään 20 peruspisteen suuruinen marginaali, jos julkisen rahoitustuen ehdot on vahvistettu ennen sopimuksen tekopäivää. 22. MARKKINAVIITEKORKOJEN SOVELTAMINEN a) Kun julkista rahoitustukea myönnetään vaihtuvakorkoisille lainoille, pankit tai muut rahoituslaitokset eivät saa tarjota lainan kestoaikana vaihtoehtoa, joka olisi alhaisempi kuin (alkuperäisen sopimuksen tekohetkellä voimassa oleva) markkinaviitekorko tai lyhyt markkinakorko. b) Jos lainan tai sen osan takaisinmaksua vapaaehtoisesti aikaistetaan, luotonsaaja korvaa julkista rahoitustukea tarjoavalle valtion laitokselle kaikki kustannukset ja tappiot, jotka aikaistetusta takaisinmaksusta aiheutuvat, mukaan luettuina kustannukset, jotka aiheutuvat valtion laitokselle aikaistetun takaisinmaksun keskeyttämän kiinteäkorkoisen kassavirran osan korvaamisesta. 23. LUOTTORISKIN TAKUUMAKSU Osallistujat laskuttavat korkokustannusten lisäksi takuumaksun kattaakseen vientiluottojen maksamatta jättämiseen liittyvän riskin. Osallistujien laskuttamien takuumaksujen on perustuttava riskiin, lähennyttävä toisiaan ja oltava määrältään riittäviä pitkän aikavälin toimintakustannusten ja tappioiden kattamiseksi. 24. MAAKOHTAISTEN JA VALTION LUOTTORISKIEN VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUT Osallistujien on laskutettava vähintään maakohtaisiin ja valtion luottoriskeihin sovellettava vähimmäistakuumaksu (Minimum Premium Rate, MPR) riippumatta siitä, onko ostaja/luotonsaaja yksityinen henkilö vai julkinen yksikkö. a) Sovellettava vähimmäistakuumaksu määritetään seuraavien tekijöiden mukaisesti: - 25 artiklan mukaisesti sovellettava maariskiluokitus - sen mukaan rajoittuuko julkisen vientiluoton kattavuus tiukasti vain 25 artiklan a kohdan mukaisesti määriteltyyn maariskiin - riskikauden pituus (Horizon of Risk eli HOR) - 27 artiklan mukaisesti tarjotun takuukatteen suuruus ja julkisen vientiluottotuotteen laatu - 28 artiklan mukaisesti sovelletut maariskin lieventämis- tai poissulkemismenetelmät. b) MPR:t ilmaistaan prosentteina luoton pääoman arvosta ikään kuin takuumaksut kerättäisiin täysimääräisinä luoton ensimmäisenä nostopäivänä. Vähimmäistakuumaksujen laskemisessa käytetty matemaattinen kaava esitetään liitteessä VI. c) Niille maille, jotka on 25 artiklan mukaisesti luokiteltu luokkaan 0, ei ole vahvistettu MPR:iä, mutta osallistujien laskuttamat takuumaksut eivät saa alittaa yksityisten markkinoiden hinnoittelua. d) Luokkaan 7 kuuluviin ”suurimman riskin” maihin sovelletaan periaatteessa kyseiselle luokalle määrättyjen MPR:ien lisäksi tulevia takuumaksuja, jotka julkista tukea tarjoava osallistuja määrittelee. e) Toimen MPR:ää laskettaessa käytetään sovellettavana maariskiluokituksena ostajan maan luokitusta, ellei - suhteessa taattavan velan suuruuteen luottokelpoinen yksikkö, joka sijaitsee kolmannessa maassa, tarjoa koko luottoajaksi vakuutta peruuttamattoman, varauksettoman, pyynnöstä maksettavan, oikeudellisesti pätevän ja täytäntöönpanokelpoisen takuun muodossa; tällöin voidaan soveltaa sen maan maariskiluokitusta, jossa takuun antaja sijaitsee; tai - 26 artiklan mukainen monenvälinen tai alueellinen instituutio toimi joko luotonsaajana tai toimen takaajana, jolloin sovellettava maariskiluokitus voi olla kyseisen monenvälisen tai alueellisen instituution luokitus. f) 24 artiklan e kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa kuvattujen tilanteiden mukaiset maariskiluokituksen soveltamiseen liittyvät ehdot ja edellytykset esitetään liitteessä VII. g) Jos julkinen tuki rajoitetaan tiukasti maariskiin, sellaisena kuin se on määritelty 25 artiklan a kohdassa, eli kun ostajaan/luotonsaajaan liittyvä riski on suljettu pois, MPR:ää alennetaan 10 prosenttia. Tämä on huomioitu vähimmäistakuumaksujen laskemiseen käytettävässä matemaattisessa kaavassa, joka on liitteessä VI. h) Riskikauden pituus, jota käytetään vähimmäistakuumaksun laskemisessa, on puolet nostoajasta ja koko takaisinmaksuaika, ja oletuksena on asianmukainen vientiluoton takaisinmaksuprofiili eli pääoman takaisinmaksu puolivuosittaisina tasaerinä ja korko, jonka kertyminen alkaa kuusi kuukautta luoton alkamisen jälkeen. Vientiluottojen, joiden takaisinmaksuprofiili on poikkeava, vastaava takaisinmaksuaika (ilmaistuna puolivuosittaisina tasaerinä) lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen: vastaava takaisinmaksuaika = (keskimääräinen painotettu takaisinmaksuaika -0,25)/0,5. i) Tapauksessa, johon viitataan edellä olevan e kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja joka johtaa ostajan maassa sovellettavaa MPR:ää alempaan takuumaksuun, MPR:ää soveltavan osallistujan on annettava 44 artiklan a kohdan mukainen ennakkoilmoitus. Tapauksessa, johon viitataan 24 artiklan e kohdan toisessa luetelmakohdassa tai 24 artiklan g kohdassa, MPR:ää soveltavan osallistujan on annettava 45 artiklan a kohdan mukainen ennakkoilmoitus. 25. MAARISKIN LUOKITTELU Maat luokitellaan sen todennäköisyyden mukaan, joka niillä on suoriutua ulkomaanvelastaan (eli maakohtainen luottoriski). a) Maakohtainen luottoriski muodostuu seuraavasta viidestä tekijästä: - ostajan/luotonsaajan/takaajan hallituksen tai sen laitoksen, jonka kautta takaisinmaksu suoritetaan, määräämä takaisinmaksujen yleinen moratorio - ilmoituksen tehneen osallistujan maan ulkopuolella esiintyvät poliittiset tapahtumat ja/tai taloudelliset vaikeudet taikka kyseisen maan ulkopuolella toteutetut lainsäädännölliset tai hallinnolliset toimenpiteet, jotka estävät tai viivyttävät luottoon liittyvien jo maksettujen varojen siirtämistä - ostajan/luotonsaajan maassa annetut säännökset, joiden mukaisesti paikallisessa valuutassa suoritetut lyhennykset muodostavat laillisen velanmaksun siitä huolimatta, että vaihtokurssien vaihtelun seurauksena nämä lyhennykset eivät enää luoton valuutaksi muunnettuina kata luoton koko määrää varojen siirtopäivänä - kaikki muiden maiden hallitusten toimenpiteet tai päätökset, jotka estävät luoton takaisinmaksun, ja - ilmoituksen tehneen osallistujan maan ulkopuolella ilmenevät ylivoimaiset esteet, kuten sota (mukaan lukien sisällissota), pakkolunastus, vallankumous, kapina, kansalaislevottomuudet, pyörremyrskyt, tulvat, maanjäristykset, tulivuorenpurkaukset, hyökyaallot ja ydinonnettomuudet. b) Maat luokitellaan johonkin kahdeksasta maariskiluokasta (0–7). Luokille 1–7 on määritelty vähimmäistakuumaksut, mutta luokalle 0 ei, koska siihen kuuluvien maiden maakohtaista riskiä pidetään vähäpätöisenä. c) Korkean tulotason OECD-maat, jotka Maailmanpankki määrittelee vuosittain asukasta kohti lasketun bruttokansantulon perusteella, luokitellaan luokkaan 0. - Korkean tulotasonsa vuoksi luokkaan 0 luokiteltu OECD-maa pysyy vähimmäistakuumaksujen suhteen luokassa 0, kunnes se alittaa kahtena peräkkäisenä vuonna korkean tulotason bruttokansantulokynnyksen, jolloin sen luokittelua tarkastellaan 25 artiklan d–f kohdan mukaisesti uudestaan. - Jokainen kahtena peräkkäisenä vuonna korkean tulotason kynnyksen ylittävä OECD-maa luokitellaan suoraan luokkaan 0. Luokittelu tulee voimaan heti, kun sihteeristö on ilmoittanut Maailmanpankin määrittelemästä maan statuksesta. - Muut maat, joiden arvioidaan olevan samalla riskitasolla, voidaan myös luokitella luokkaan 0. d) Kaikki muut kuin korkean tulotason OECD-maat[6] luokitellaan käyttäen maariskin luokitusmenetelmää, johon kuuluu - maariskin arviointimalli, jäljempänä ”malli”, johon sisältyy maakohtaisen luottoriskin määrällinen arviointi ja joka perustuu jokaisen maan osalta kolmeen riskinosoitinryhmään: osallistujien kokemukseen maan maksukyvystä, maan rahoitustilanteeseen ja maan taloudelliseen tilanteeseen. Mallin menetelmät sisältävät eri vaiheita kuten riskinosoitinryhmän arvioinnin sekä näiden yhdistämisen ja joustavan painotuksen. - mallin tulosten laatuarviointi, jossa tarkastellaan maakohtaisesti poliittisia ja/tai muita riskitekijöitä, jotta nämä mallissa kokonaan tai osittain huomiotta jätetyt riskitekijät saataisiin otettua huomioon. Tämä voi tarvittaessa johtaa mallin perusteella tehdyn määrällisen arvioinnin tarkistukseen lopullisen maakohtaisen luottoriskiarvion suuntaan. e) Maariskiluokitusta seurataan jatkuvasti, ja se tarkistetaan vähintään kerran vuodessa. Maariskiluokitusmenetelmästä johtuvat muutokset ilmoitetaan välittömästi sihteeristölle. Kun maa luokitellaan uudestaan alempaan tai korkeampaan maariskiluokkaan, osallistujat alkavat laskuttaa uuden maariskiluokan MPR:ien tasoisia tai niitä korkeampia takuumaksuja viimeistään viidentenä työpäivänä sen jälkeen, kun sihteeristö on ilmoittanut uudelleenluokituksesta. f) Sihteeristö julkistaa sovellettavat maariskiluokitukset. 26. MONENVÄLISTEN JA ALUEELLISTEN INSTITUUTIOIDEN LUOKITUS Monenväliset ja alueelliset instituutiot luokitellaan ja niiden luokitusta tarkistetaan tarvittaessa; sihteeristö julkistaa sovellettavat luokitukset. 27. JULKISEN VIENTILUOTON KATTAVUUDEN PROSENTTIOSUUS JA LAATU MPR:t eriytetään vientiluottotuotteiden laatuerojen ja osallistujien tarjoaman takuukatteen huomioon ottamiseksi liitteen VI mukaisesti. Eriyttäminen perustuu viejän näkökulmaan (tarkoituksena on poistaa viejille/rahoituslaitoksille tarjottavien tuotteiden vaihtelevasta laadusta aiheutuva kilpailuvaikutus). a) Vientiluottotuotteen laatu riippuu siitä, onko tuote vakuutus, takuu vai suora luotto/rahoitus, ja vakuutustuotteiden laatu siitä, kattavatko ne korvausvaatimusten odotusajan (eli jakso ostajaa/luotonsaajaa koskevasta eräpäivästä siihen päivään, jona viejä/rahoituslaitos voi vaatia takaisinmaksua vakuutuksen antajalta) korot ilman lisämaksua. b) Kaikki osallistujien tarjoamat vientiluottotuotteet luokitellaan johonkin seuraavista kolmesta tuoteluokasta: - vakiotasoa rajoitetumpi tuote eli vakuutus, joka ei kata korvausvaatimusten odotusaikaan liittyviä korkoja, ja vakuutus, joka kattaa kyseiset korot ja jossa takuumaksuihin sovelletaan asianmukaista korotusta - vakiotuote eli vakuutus, joka kattaa korvausvaatimusten odotusaikaan liittyvät korot ja jossa takuumaksuihin ei sovelleta korotusta, sekä suora luotto / suora rahoitus ja - vakiotasoa täydellisempi tuote eli ehdottomat takuut. 28. VALITTUJEN MAARISKIELEMENTTIEN POISSULKEMINEN JA MAARISKIN LIEVENTÄMISMENETELMÄT Osallistujat voivat liitteessä VIII esitettyjen erityisten ehtojen mukaisesti sulkea pois maariskin tietyt elementit tai käyttää 28 artiklan b kohdassa lueteltuja tiettyjä maariskin lieventämismenetelmiä, minkä seurauksena sovelletaan alhaisempaa MPR:ää käytettäessä maariskin lieventämis- tai poissulkemistekijää (Country Risk Mitigation/Exclusion Factor, MEF) MPR-kaavassa. MEF määritellään seuraavasti: a) Valitun maakohtaisen luottoriskielementin poissulkeminen julkisen vientiluoton kattavuudesta: - Tapauksissa, joissa 24 artiklan a kohdan mukaisista maakohtaisista luottoriskielementeistä vain kolme ensimmäistä suljetaan kokonaisuudessaan pois kattavuudesta, voidaan soveltaa MEF-tekijää, jonka suuruus on 0,5. - Tapauksissa, joissa 24 artiklan a kohdan mukaisista maakohtaisista luottoriskielementeistä vain neljäs ja viides suljetaan kokonaisuudessaan pois kattavuudesta, voidaan soveltaa MEF-tekijää, jonka suuruus on 0,2. b) Seuraavien maariskin lieventämismenetelmien suhteen sovellettava MPR ja MEF-tekijän soveltamisehdot on esitetty liitteessä VIII: - ulkomailla sijaitseva tulevien rahavirtojen rakenne ja sulkutili - ulkomailla sijaitseva turvaava vakuus - ulkomailla sijaitseva reaalivakuus - rahoitus, jonka vakuus perustuu ulkomailla sijaitseviin reaaliomaisuuseriin - yhteisrahoitus kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa - paikallisvaluuttamääräinen rahoitus - vakuutus tai ehdollinen takaus kolmannesta maasta - valtion riskiä parempi luotonsaaja. c) Useamman kuin yhden 28 artiklan b kohdassa kuvatun maariskin lieventämismenetelmän soveltamisella ei ole suoraa kumulatiivista vaikutusta sovellettavaan MEF-tekijään. Maariskin lieventämismenetelmien yhdistelmää kuvaavan MEF-tekijän valinnassa on otettava huomioon kahden tai useamman menetelmän mahdollisesti päällekkäiset vaikutukset samanlaisiin maakohtaisiin luottoriskeihin. Päällekkäisyyksien ilmetessä otetaan tavallisesti huomioon vain korkeatasoisin vakuus sovellettavaa MEF-tekijää määritettäessä. d) Osallistujan, joka soveltaa 28 artiklan a–c kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa MPR:ää, on annettava 44 artiklan a kohdan mukainen ennakkoilmoitus. e) 28 artiklan b kohdassa olevaa luetteloa maariskin lieventämismenetelmistä voidaan täydentää. 66 artiklan mukaisesti osallistujien on seurattava ja tarkasteltava kokemuksia, jota näiden menetelmien, mukaan luettuina liitteen VIII mukaiset soveltamisehdot, edellytykset ja MEF-tekijät, käytöstä saadaan. 29. MAAKOHTAISTEN JA VALTION LUOTTORISKIEN VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN KELPOISUUDEN UUDELLEENTARKASTELU a) MPR:ien asianmukaisuuden arvioimiseksi ja mahdollisten tarkistusten tekemiseksi joko ylös- tai alaspäin käytetään MPR:ien seuraamiseksi ja tarkistamiseksi samanaikaisesti kolmea takuumaksuja koskevaa palautelähdettä (Premium Feedback Tool, PFT) . b) Kassavirtaan perustuva palautelähde ja suoriteperusteinen palautelähde ovat kirjanpidon lähestymistapoja, joilla arvioidaan MPR:ien kelpoisuutta kokonaisuutena maariskiluokituksen ja riskikauden pituuden perusteella osallistujien tulosten mukaan suhteessa MPR:n alaisten vientiluottojen maakohtaiseen ja valtion luottoriskiin. c) Kolmas palautelähde koostuu neljästä sarjasta yksityisiä markkinoita koskevia osoittimia,[7] joilla saadaan tietoa maakohtaisen ja valtion luottoriskin hinnoittelusta markkinoilla. III LUKU: SIDOTTUA APUA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET 30. YLEISPERIAATTEET a) Osallistujat ovat sopineet vientiluottoja ja sidottua apua koskevista täydentävistä periaatteista. Vientiluottotoimien olisi perustuttava avoimeen kilpailuun ja markkinavoimien vapaaseen toimintaan. Sidottua apua koskevien toimien avulla olisi tarjottava tarvittava ulkoinen rahoitus sellaisille maille, aloille tai hankkeille, joilla ei ole lainkaan tai on vain vähän mahdollisuuksia saada rahoitusta markkinoilta. Sidottua apua koskevien toimien avulla olisi varmistettava paras mahdollinen tuotto, rajoitettava mahdollisimman paljon kaupan vääristymistä ja edistettävä varojen käyttöä kehityksen kannalta tehokkaalla tavalla. b) Sidottua apua koskevia järjestelyn määräyksiä ei sovelleta monenvälisten tai alueellisten instituutioiden avustusohjelmiin. c) Nämä periaatteet eivät rajoita OECD:n kehitysapukomitean (DAC) näkemyksiä sidotun ja sitomattoman avun laadusta. d) Osallistuja voi pyytää lisätietoja kaikenmuotoisen avun sitovuudesta. Jos on epätietoisuutta siitä, kuuluuko jokin tietty rahoituskäytäntö liitteessä XI esitetyn sidotun avun määritelmän piiriin, avunantajamaan on esitettävä todisteet siitä, että apu on liitteen XI määritelmän mukaan ”sitomatonta”. 31. SIDOTUN AVUN MUODOT Sidottu apu voi olla a) yhdistelmärahoitusta ja sidottua tai osittain sitomatonta julkista kehitysapua koskevissa DAC:n suuntaviivoissa (DAC Guiding Principles for Associated Financing and Tied and Partially Untied Official Development Assistance, 1987) määritelty julkinen kehityslaina (ODA-laina) b) yhdistelmärahoitusta ja sidottua tai osittain sitomatonta julkista kehitysapua koskevissa DAC:n suuntaviivoissa (DAC Guiding Principles for Associated Financing and Tied and Partially Untied Official Development Assistance, 1987) määritelty julkinen kehityslahjoitus (ODA-lahjoitus) ja c) muuta julkista rahoitusta, mukaan luettuina lahjoitukset ja lainat, mutta lukuun ottamatta tämän järjestelyn mukaisia julkisesti tuettuja vientiluottoja, tai d) mitä tahansa rahoituksen myöntäjän, luotonantajan tai luotonsaajan välistä oikeudellista tai tosiasiallista yhteenliittämistä, joka on niistä jonkin hallittavissa ja johon liittyy kaksi tai useampi edellisistä tekijöistä ja/tai seuraavat rahoitustekijät: 1) tähän järjestelyyn kuuluva vientiluotto, jolle on myönnetty julkista tukea suorina luottoina / suorana rahoituksena, jälleenrahoituksena, korkotukena, takuuna tai vakuutuksena, ja 2) muut varat markkinaehdoin tai niitä lähellä olevin ehdoin taikka ennakkomaksut ostajan omista varoista. 32. YHDISTELMÄRAHOITUS a) Yhdistelmärahoitustoimet voidaan toteuttaa eri muodoissa, kuten sekaluottoina, sekarahoituksena, yhteisrahoituksena, rinnakkaisrahoituksena tai yksittäisinä yhteensovitettuina toimina. Niiden tärkeimpiä piirteitä ovat seuraavat: - pehmeäehtoinen tekijä, joka liittyy oikeudellisesti tai tosiasiallisesti muuhun kuin pehmeäehtoiseen tekijään - joko yksittäinen osatekijä tai koko yhdistelmärahoitus on itse asiassa sidottua apua - pehmeäehtoisten varojen saatavuus riippuu siitä, että rahoituksen saaja hyväksyy siihen liittyvän muun kuin pehmeäehtoisen tekijän. b) Tosiasiallisen yhteyden tai liittämisen määrittämisessä käytetään seuraavanlaisia perusteita: - rahoituksen myöntäjän ja sen saajan viranomaisten epävirallisten sopimusten olemassaolo - rahoituksen myöntäjän aikomus edistää julkisen kehitysavun käytön avulla rahoituksen hyväksyttävyyttä - koko rahoituksen tosiasiallinen sitominen ostoihin rahoituksen myöntävästä maasta - julkisen kehitysavun sitovuus sekä tarjouksen tai sopimuksen tekemisen tavat kunkin rahoitustoimen osalta tai - muut käytännöt, jotka DAC tai osallistujat yksilöivät ja joissa on tosiasiallinen yhteys kahden tai useamman rahoitusmuodon välillä. c) Seuraavat käytännöt eivät saa estää tosiasiallisen liittämisen tai yhteyden määrittämistä: - sopimuksen osittaminen tekemällä sen osatekijöistä erilliset ilmoitukset - useissa vaiheissa rahoitettujen sopimusten osittaminen - sopimuksen toisistaan riippuvien osatekijöiden ilmoittamatta jättäminen ja/tai - yhdistelmärahoituksen osittaisesta sitomattomuudesta johtuva ilmoittamatta jättäminen. 33. MAIDEN KELPOISUUS SIDOTTUUN APUUN a) Sidottua apua ei myönnetä maille, jotka asukasta kohti lasketun bruttokansantulonsa perusteella eivät ole oikeutettuja Maailmanpankin 17 vuoden lainoihin. Maailmanpankki laskee tämän kelpoisuusrajan uudelleen vuosittain.[8] Maan luokitusta voidaan muuttaa vasta kun Maailmanpankin sille antama luokitus on säilynyt samana kaksi peräkkäistä vuotta. b) Maiden luokittelussa sovelletaan seuraavia toiminnallisia perusteita ja menettelyjä: 1) Järjestelyä varten tehtävän luokittelun määräytymisen perustana on Maailmanpankin luotonsaajamaiden luokittelua varten laskema bruttokansantulo asukasta kohti. Sihteeristö julkistaa luokittelun. 2) Jos Maailmanpankilla ei ole käytettävissään tarpeeksi tietoa asukasta kohti laskettavan bruttokansantulon määrittämiseksi, sitä pyydetään arvioimaan, onko kyseisen maan bruttokansantulo asukasta kohti tuolloisen kynnysarvon ylä- vai alapuolella. Maa luokitellaan tämän arvion perusteella, elleivät osallistujat sovi muista toimenpiteistä. 3) Jos maan kelpoisuus sidottuun apuun muuttuu 33 artiklan a kohdan mukaisesti, uusi luokitus tulee voimaan kaksi viikkoa sen jälkeen, kun sihteeristö on toimittanut edellä mainittujen Maailmanpankin tietojen perusteella tehdyt päätelmät kaikille osallistujille. Ennen uuden luokituksen voimaantuloa ei voida tehdä ilmoitusta sidotusta avustusrahoituksesta kelpoisuuskynnyksen ylittäneelle maalle eikä voimaantulo-ajankohdan jälkeen voida tehdä ilmoitusta sidotusta avustusrahoituksesta ylempään luokkaan siirtyneelle valtiolle lukuun ottamatta aiemman puiteluoton mukaisia yksittäisiä toimia, jotka voidaan ilmoittaa puiteluoton voimassaoloajan päättymiseen saakka (enintään yksi vuosi voimaantulopäivän jälkeen). 4) Maailmanpankin tekemiä lukujen tarkistuksia ei oteta järjestelyssä huomioon. Maan luokitusta voidaan kuitenkin muuttaa yhteisellä kannalla 55–60 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti, ja osallistujat suhtautuvat myönteisesti muutokseen, joka johtuu sellaisista luvuissa olevista virheistä ja puutteista, jotka havaitaan myöhemmin sen vuoden aikana, jona sihteeristö toimitti alkuperäiset luvut osallistujille. 5) Vaikka maat on luokiteltu niihin, jotka ovat oikeutettuja sidottuun apuun, ja niihin, jotka eivät ole oikeutettuja siihen, osallistujien olisi vältettävä tarjoamasta muita sidotun avun luottoja kuin suoranaisia lahjoituksia, elintarvikeapua ja humanitaarista apua sekä ydinvoiman tai teollisuuden mahdollisesti aiheuttamien suuronnettomuuksien ehkäisemiseksi tai niiden vaikutusten lieventämiseksi tarkoitettua apua Bulgarialle, Romanialle, Ukrainalle, Valkovenäjälle ja Venäjän federaatiolle. Jos näistä maista jonkin bruttokansantulo asukasta kohti ylittää kolmena perättäisenä vuonna Maailmanpankin kynnysarvon eivätkä ne enää ole oikeutettuja 17 vuoden lainoihin, maan oikeutus näihin luottoihin määräytyy 33 artiklan a kohdan ja b kohdan 1–4 alakohdan mukaisesti sekä järjestelyn kaikkien muiden sidottua apua koskevien määräysten mukaisesti.[9] 34. HANKKEIDEN KELPOISUUS a) Sidottua apua ei saa laajentaa koskemaan sellaisia julkisia tai yksityisiä hankkeita, jotka yleensä olisivat taloudellisesti kannattavia, jos ne rahoitettaisiin markkinaehdoin tai järjestelyssä määrätyin ehdoin. b) Apukelpoisuuden ratkaisevana perusteena on, - onko hanke taloudellisesti kannattamaton, eli puuttuuko hankkeelta kyky tuottaa markkinaperiaatteiden mukaisesti määritettyjen asianmukaisten hintojen avulla riittävät tulot hankkeen käyttökustannusten kattamiseksi ja käytetyn pääoman maksamiseksi, tai - onko muiden osallistujien kanssa vaihdettujen tietojen perusteella kohtuullista päätellä, että hanketta ei todennäköisesti voida rahoittaa markkinaehdoin tai järjestelyssä määrätyin ehdoin. Hankkeissa, joiden arvo on enemmän kuin 50 miljoonaa erityisnosto-oikeutta, korostetaan tuen tarvetta tarkasteltaessa erityisesti rahoituksen todennäköistä saatavuutta joko markkinaehdoin tai järjestelyssä määrätyin ehdoin. c) Edellä b kohdassa olevien ratkaisevien perusteiden tarkoituksena on kuvata menetelmää hankkeen arvioimiseksi, jotta voitaisiin määrittää, olisiko se rahoitettava tällaisella avulla vai vientiluotoilla markkinaehdoin tai järjestelyssä määrätyin ehdoin. Järjestelyn 48–50 artiklassa kuvatun neuvottelumenettelyn tuloksena kertynee ajan myötä sellaista kokemusta, jonka avulla voidaan sekä vientiluottolaitoksia että avustuksia myöntäviä elimiä varten tarkemmin määritellä ennakolta näiden kahden hankeluokan välinen rajaus. 35. VÄHIMMÄISLAHJA-ASTE Osallistujat eivät myönnä sidottua apua, jonka lahja-aste on vähemmän kuin 35 prosenttia – tai 50 prosenttia, jos edunsaajamaa kuuluu vähiten kehittyneisiin maihin (LDC-maihin) –, paitsi jäljempänä luetelluissa tapauksissa, jotka on vapautettu myös 47 artiklan a kohdan mukaisista ilmoitusmenettelyistä: a) tekninen apu: sidottu apu, jossa julkisen kehitysavun osuus koostuu yksinomaan teknisestä yhteistyöstä, jonka osuus on vähemmän kuin kolme prosenttia toimen kokonaisarvosta tai jonka arvo on vähemmän kuin yksi miljoona erityisnosto-oikeutta (SDR) sen mukaan kumpi määrä on alhaisempi, ja b) pienet hankkeet: alle yhden miljoonan erityisnosto-oikeuden arvoiset pääomatavaraa koskevat hankkeet, jotka rahoitetaan kokonaisuudessaan kehitysapulahjoituksista. 36. POIKKEUKSET MAIDEN TAI HANKKEIDEN KELPOISUUDESTA SIDOTTUUN APUUN a) 33 ja 34 artiklan määräyksiä ei sovelleta sellaiseen sidottuun apuun, jonka lahja-aste on vähintään 80 prosenttia, lukuun ottamatta 32 artiklassa tarkoitetun yhdistelmärahoituksen osana olevaa sidottua apua. b) 34 artiklan määräyksiä ei sovelleta sellaiseen sidottuun apuun, jonka arvo on vähemmän kuin kaksi miljoonaa erityisnosto-oikeutta (SDR), lukuun ottamatta 32 artiklassa tarkoitetun yhdistelmärahoituksen osana olevaa sidottua apua. c) 33 ja 34 artiklaa ei sovelleta Yhdistyneiden Kansakuntien vähiten kehittyneiksi maiksi luokittelemille maille myönnettyyn sidottuun apuun. d) Sen estämättä mitä 33 ja 34 artiklassa määrätään, osallistuja voi poikkeuksellisesti tarjota tukea jollakin seuraavista tavoista: - soveltamalla liitteessä XI määriteltyä ja 55–60 artiklassa kuvattua yhteinen kanta -menettelyä tai - esittämällä oikeutetut tukiperusteet, joita huomattava osa osallistujista kannattaa 48 ja 49 artiklan mukaisesti, tai - järjestelyn 50 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti OECD:n pääsihteerille toimitetulla kirjeellä, mikä osallistujien oletuksen mukaan on poikkeuksellinen ja harvoin käytettävä menettely. 37. SIDOTUN AVUN LAHJA-ASTEEN LASKEMINEN Sidotun avun lahja-aste lasketaan DAC:n käyttämän lahja-asteen laskemista koskevan menetelmän mukaisesti lukuun ottamatta seuraavia tapauksia: a) Tietyssä valuutassa merkityn lainan lahja-astetta laskettaessa käytetty diskonttokorko (DDR, Differentiated Discount Rate) muuttuu vuosittain 15. tammikuuta, ja se lasketaan seuraavasti: - keskimääräinen markkinaviitekorko + marginaali Marginaali (M) riippuu takaisinmaksuajasta (R) seuraavasti: R | M | alle 15 vuotta | 0,75 | vähintään 15 vuotta mutta alle 20 vuotta | 1,00 | vähintään 20 vuotta mutta alle 30 vuotta | 1,15 | 30 vuotta ja enemmän | 1,25 | - Keskimääräiset markkinaviitekorot lasketaan kaikkien valuuttojen osalta kuuden kuukauden aikana – eli edellisen vuoden elokuun 15. päivästä kuluvan vuoden helmikuun 14. päivään – voimassa olevien kuukausittaisten markkinaviitekorkojen keskiarvon perusteella. Laskettu korko – marginaali mukaan luettuna – pyöristetään lähimpään 10 peruspisteeseen. Jos valuutalle on useampi kuin yksi markkinaviitekorko, laskennassa käytetään 20 artiklan a kohdan mukaisesti pisimpään laina-aikaan liittyvää korkoa. b) Lahja-asteen laskennan peruspäivämäärä on liitteessä XI määritelty luoton alkamisajankohta. c) Yhdistelmärahoituksen kokonaislahja-asteen laskemiseksi pidetään seuraavien vientiluottojen, varojen ja maksujen lahja-astetta nollana: - tämän järjestelyn mukaiset vientiluotot - muut varat markkinaehdoin tai niitä lähellä olevin ehdoin - muut julkiset varat, joiden lahja-aste on pienempi kuin 35 artiklassa sallittu vähimmäistaso, lukuun ottamatta sopeuttamistapauksia, ja - ostajan omista varoista suoritetut ennakkomaksut. Luoton alkamisajankohtana tai sitä ennen suoritetut maksut, joita ei pidetä ennakkomaksuina, sisällytetään lahja-asteen laskemiseen. d) Sopeuttamistoimen diskonttokorko: jos suoritetaan sopeuttaminen kehitysapurahoitukseen, sopeuttaminen samanlaiseksi tarkoittaa sitä, että sopeuttamistoimessa on sama lahja-aste kuin alkuperäisessä tarjouksessa, joka on laskettu uudelleen sopeuttamispäivänä voimassa olevan diskonttokoron mukaan. e) Paikalliskustannukset ja kolmansien maiden hankinnat sisällytetään lahja-asteen laskemiseen ainoastaan silloin, kun avustajavaltio rahoittaa ne. f) Rahoituksen kokonaislahja-aste määräytyy siten, että rahoituksen jokaisen osan nimellisarvo kerrotaan kunkin osan lahja-asteella, tulokset lasketaan yhteen ja kokonaissumma jaetaan osien kokonaisnimellisarvolla. g) Tietyn avustusluoton diskonttokorko on ilmoittamisajankohtana voimassa oleva korko. Välittömän ilmoituksen yhteydessä diskonttokorko on kuitenkin avustusluottoehtojen määrittämishetkellä voimassa oleva korko. Diskonttokoron muuttuminen luoton kestoaikana ei muuta luoton lahja-astetta. h) Jos valuuttaa muutetaan ennen sopimuksen tekemistä, ilmoitusta on tarkistettava. Lahja-asteen laskemisessa käytettävä diskonttokorko on tarkistusajankohtana voimassa oleva korko. Tarkistusta ei tarvitse tehdä, jos vaihtoehtoinen valuutta ja kaikki tarvittava tieto lahja-asteen laskemiseksi on sisällytetty alkuperäiseen ilmoitukseen. i) Sen estämättä, mitä g kohdassa määrätään, avustuspuiteluoton mukaisesti aloitettujen yksittäisten toimien lahja-asteen laskemisessa käytettävä diskonttokorko on alun perin puiteluoton yhteydessä ilmoitettu korko. 38. SIDOTUN AVUN KELPOISUUSAIKA a) Osallistujat eivät saa vahvistaa sidotun avun ehtoja pitemmäksi aikaa kuin kahdeksi vuodeksi riippumatta siitä, liittyykö apu yksittäisten toimien rahoitukseen vai avun myöntämistä koskevaan pöytäkirjaan, puiteluottoon tai vastaavaan sopimukseen. Avun myöntämistä koskevan pöytäkirjan, puiteluoton tai vastaavan sopimuksen osalta kelpoisuusaika alkaa allekirjoittamishetkestä ja niistä on ilmoitettava 47 artiklan mukaisesti. Puiteluoton jatkamisesta on ilmoitettava ikään kuin se olisi uusi toimi, ja siihen on liitettävä ilmoitus, jossa selitetään että kyse on puiteluoton jatkamisesta ja että puiteluottoa jatketaan ilmoittamisajankohtana sallituin ehdoin. Yksittäisten toimien osalta, mukaan luettuina avustusten myöntämistä koskevan pöytäkirjan, puiteluoton tai vastaavan sopimuksen yhteydessä ilmoitetut toimet, kelpoisuusaika alkaa sitoumuksen ilmoituspäivästä joko 46 tai 47 artiklan mukaisesti. b) Kun maa on ensimmäistä kertaa menettänyt oikeuden Maailmanpankin 17 vuoden lainoihin, olemassa olevien ja uusien sidotun avun myöntämistä koskevien pöytäkirjojen ja puiteluottojen kelpoisuusaika on rajoitettava yhteen vuoteen siitä, kun maan luokitusta on muutettu 33 artiklan b kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti. c) Tällaisten pöytäkirjojen ja puiteluottojen jatkaminen on mahdollista ainoastaan ehdoilla, jotka vastaavat tämän järjestelyn 33 ja 34 artiklan määräyksiä sen jälkeen, kun - maiden luokitus on muuttunut - järjestelyn määräyksiä on muutettu. Näissä olosuhteissa olemassa olevia ehtoja voidaan noudattaa 37 artiklassa määritetyn diskonttokoron muuttumisesta huolimatta. 39. SOPEUTTAMINEN Ottaen huomioon osallistujan kansainväliset velvoitteet ja noudattaen järjestelyn tavoitetta osallistuja voi 42 artiklassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti sopeuttaa osallistujan tai osallistumattoman maan tarjoamia rahoitusehtoja. IV LUKU: MENETTELYT 1 JAKSO: VIENTILUOTTOJA JA KAUPPAAN LIITTYVIÄ AVUSTUKSIA KOSKEVAT YHTEISET MENETTELYT 40. ILMOITUKSET Järjestelyssä vahvistettujen menettelyjen edellyttämät ilmoitukset laaditaan liitteen V mukaisesti sisällyttäen niihin liitteessä mainitut tiedot. Sihteeristölle on toimitettava ilmoitusten kaksoiskappale. 41. JULKISTA TUKEA KOSKEVA TIETO a) Kun osallistuja myöntää julkista tukea, josta se on ilmoittanut 44–47 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti, sen on ilmoitettava siitä muille osallistujille ja mainittava luotonantajien ilmoituksia koskevan CRS-järjestelmän (Creditor Reporting System) 1 C -ilmoituslomakkeen viitenumero. b) 52–54 artiklan mukaisen tiedonvaihdon yhteydessä osallistujan on ilmoitettava muille osallistujille luottoehdot, joita se aikoo tietyn toimen yhteydessä tukea, ja se voi pyytää vastaavaa tietoa muilta osallistujilta. 42. SOPEUTTAMISMENETTELYT a) Ennen kuin osallistuja pyrkii sopeuttamaan ehtojaan osallistujan tai osallistumattoman maan 18 ja 39 artiklan mukaisesti oletettavasti tarjoamiin ehtoihin, osallistujan on pyrittävä parhaansa mukaan varmistamaan ryhtymällä tarvittaessa myös 54 artiklassa kuvattuihin suullisiin neuvotteluihin, että näillä ehdoilla on julkinen tuki ja ne täyttävät seuraavat edellytykset: 1) Osallistuja ilmoittaa kaikille muille osallistujille ehdoista, joita se aikoo tukea, käyttäen sopeutetuilta ehdoilta edellytettyjä ilmoitusmenettelyjä. Sopeutettaessa osallistumatonta maata sopeuttava osallistuja noudattaa samoja ilmoitusmenettelyjä, joita edellytettäisiin, jos jokin osallistuja olisi tarjonnut sopeutetut ehdot. 2) Sen estämättä, mitä edellä 1 kohdassa esitetään, toimitaan niin, että jos sovellettava ilmoitusmenettely edellyttäisi ehtojensa sopeuttamiseen pyrkivän osallistujan pidättyvän sitoumuksesta kunnes tarjousten antamisaika on lopullisesti päättynyt, sopeuttamiseen pyrkivä osallistuja tekee ilmoituksen sopeuttamisaikeestaan mahdollisimman pian. 3) Jos aloitteen tehnyt osallistuja muuttaa aikomustaan tukea ilmoitettuja ehtoja tai peruuttaa sen, sen on ilmoitettava siitä välittömästi kaikille muille osallistujille. b) Osallistuja, joka aikoo tarjota samanlaisia rahoitusehtoja kuin ne, joista on ilmoitettu 44 ja 45 artiklan mukaisesti, voi tarjota niitä kyseisten artiklojen mukaisen odotusajan umpeuduttua. Kyseisen osallistujan on ilmoitettava aikeestaan mahdollisimman pian. 43. ERITYISNEUVOTTELUT a) Osallistujan, jolla on perustellut syyt epäillä, että toisen osallistujan (aloitteen tehneen osallistujan) tarjoamat rahoitusehdot ovat edullisemmat kuin järjestelyn mukaiset ehdot, on ilmoitettava epäilyksistään sihteeristölle. Sihteeristö julkistaa tiedon välittömästi. b) Aloitteen tehneen osallistujan on selvennettävä tarjouksensa rahoitusehdot kahden työpäivän kuluessa siitä, kun sihteeristö on julkistanut tiedon. c) Sen jälkeen, kun aloitteen tehnyt osallistuja on antanut selvennyksensä, mikä tahansa osallistujista voi pyytää sihteeristöä järjestämään viiden työpäivän kuluessa osallistujien erityisneuvottelut, joissa asiaa käsitellään. d) Julkista tukea saavat rahoitusehdot tulevat voimaan vasta kun osallistujien erityisneuvottelujen tulos on selvillä. 2 JAKSO: VIENTILUOTTOJEN MENETTELYT 44. ENNAKKOILMOITUS- JA KESKUSTELUMENETTELY a) Jos sovellettava vähimmäistakuumaksu on määritetty 24 artiklan e kohdan ensimmäisen luetelmakohdan tai 28 artiklan mukaisesti, osallistujan on ilmoitettava kaikille muille osallistujille vähintään 10 vuorokautta ennen sitoumuksen tekemistä järjestelyn liitteen V mukaisesti. Jos joku toinen osallistuja pyytää keskusteluja näiden 10 vuorokauden aikana, aloitteen tehneen osallistujan on odotettava vielä toiset kymmenen vuorokautta. Jos sovellettava vähimmäistakuumaksu riskin lieventämisen/poissulkemisen jälkeen on korkeintaan 75 prosenttia siitä vähimmäistakuumaksusta, joka aiheutuisi ostajan maan maariskiluokituksen soveltamisesta ilman riskin lieventämistä/poissulkemista, ilmoituksen tehneen osallistujan on ilmoitettava kaikille muille osallistujille vähintään 20 kalenteripäivää ennen sitoumuksen tekemistä. b) Saatujen kokemusten tarkastelemiseksi 66 artiklan mukaisesti käytävien keskustelujen jälkeen osallistujan on ilmoitettava kaikille muille osallistujille lopullisesta päätöksestään. Osallistujat pitävät kirjaa edellä olevan a kohdan mukaisesti ilmoitetuista takuumaksuista saamistaan kokemuksista. 45. ENNAKKOILMOITUS ILMAN KESKUSTELUJA a) Osallistujan on ilmoitettava kaikille muille osallistujille vähintään 10 vuorokautta ennen sitoumuksen tekemistä järjestelyn liitteen V mukaisesti aikomuksestaan 1) tukea luokkaan I kuuluvalle maalle myönnettävää luottoa, jonka takaisinmaksuaika on pitempi kuin viisi vuotta mutta enintään kahdeksan ja puoli vuotta 2) myöntää tukea muuta voimalaitosta kuin ydinvoimalaitosta koskevalle luotolle, jonka takaisinmaksuaika on pitempi kuin 12 artiklan mukainen vastaava enimmäisaika mutta enintään 13 artiklan a kohdan mukaiset kaksitoista vuotta 3) myöntää tukea 14 artiklan d kohdan mukaisesti 4) soveltaa 24 artiklan e kohdan toisen luetelmakohdan mukaista takuumaksua 5) soveltaa 24 artiklan g kohdan mukaista takuumaksua. b) Jos aloitteen tehnyt osallistuja muuttaa aikomuksiaan tai peruuttaa aikeensa tukea tällaista toimea, sen on ilmoitettava siitä välittömästi kaikille muille osallistujille. 3 JAKSO: KAUPPAAN LIITTYVÄN AVUN MENETTELYT 46. ENNAKKOILMOITUS a) Osallistujan on tehtävä ennakkoilmoitus aikoessaan myöntää julkista tukea - kauppaan liittyvälle sitomattomalle avulle, jonka arvo on vähintään kaksi miljoonaa erityisnosto-oikeutta ja lahja-aste pienempi kuin 80 prosenttia - kauppaan liittyvälle sitomattomalle avulle, jonka arvo on korkeintaan kaksi miljoonaa erityisnosto-oikeutta ja (DAC:n määrittämä) lahja-aste pienempi kuin 50 prosenttia - kauppaan liittyvälle sidotulle avulle, jonka arvo on vähintään kaksi miljoonaa erityisnosto-oikeutta ja lahja-aste pienempi kuin 80 prosenttia, tai - kauppaan liittyvälle sidotulle avulle, jonka arvo on korkeintaan kaksi miljoonaa erityisnosto-oikeutta ja lahja-aste pienempi kuin 50 prosenttia lukuun ottamatta 35 artiklan a ja b kohdan mukaisia tapauksia. b) Ennakkoilmoitus on tehtävä viimeistään 30 työpäivää ennen tarjousten määräajan päättymistä tai sitoumuksen tekopäivää sen mukaan kumpi ajankohta on aikaisempi. c) Jos aloitteen tehnyt osallistuja muuttaa aikomuksiaan tai peruuttaa aikeensa tukea ilmoitettuja ehtoja, sen on ilmoitettava siitä välittömästi kaikille muille osallistujille. d) Tämän artiklan määräyksiä sovelletaan sidottuun apuun, joka on osa 32 artiklassa tarkoitettua yhdistelmärahoitusta. 47. VÄLITÖN ILMOITUS a) Osallistujan on ilmoitettava kaikille muille osallistujille välittömästi eli kahden työpäivän kuluessa sitoumuksen tekemisestä, jos se antaa julkista tukea sidotulle avulle, jonka arvo on joko - vähintään kaksi miljoonaa erityisnosto-oikeutta ja lahja-aste vähintään 80 prosenttia tai - vähemmän kuin kaksi miljoonaa erityisnosto-oikeutta ja lahja-aste vähintään 50 prosenttia lukuun ottamatta 35 artiklan a ja b kohdan mukaisia tapauksia. b) Osallistujan on ilmoitettava välittömästi kaikille muille osallistujille myös avustuksen myöntämistä koskevan pöytäkirjan, puiteluoton tai muun vastaavan sopimuksen allekirjoittamisesta. c) Osallistujan ei tarvitse tehdä ennakkoilmoitusta aikoessaan sopeuttaa rahoitusehtojaan sellaisiin ehtoihin, joihin on sovellettu välitöntä ilmoitusta. 4 JAKSO: SIDOTTUA APUA KOSKEVAT NEUVOTTELUMENETTELYT 48. NEUVOTTELUJEN TARKOITUS a) Osallistuja, joka haluaa selvennystä sidotun avun mahdollisiin kaupallisiin perusteluihin, voi pyytää, että sille toimitetaan täydellinen avustuksen laatua koskeva arviointi (joka esitetään yksityiskohtaisemmin liitteessä IX). b) Osallistuja voi lisäksi pyytää 49 artiklan mukaisia neuvotteluja muiden osallistujien kanssa. Niihin liittyy 54 artiklassa tarkoitettuja suullisia neuvotteluja, joissa keskustellaan siitä, - täyttääkö apua koskeva tarjous 33 ja 34 artiklan vaatimukset, ja - tarvittaessa siitä, onko apua koskeva tarjous perusteltu, vaikkeivät 33 ja 34 artiklan mukaiset vaatimukset täyty. 49. NEUVOTTELUJEN LAAJUUS JA AJOITUS a) Neuvottelujen aikana osallistuja voi pyytää muun muassa seuraavanlaista tietoa: - yksityiskohtaisen toteutettavuustutkimuksen tai hankkeen arvioinnin tulokset - onko olemassa kilpaileva, muuta kuin pehmeäehtoista rahoitusta koskeva tarjous tai kehitysapurahoitusta koskeva tarjous - hankkeen odotetut valuuttatuotot ja -säästöt - mahdollinen yhteistyö monikansallisten järjestöjen, kuten Maailmanpankin, kanssa - onko järjestetty kansainvälinen tarjouskilpailu (ICB), erityisesti jos rahoituksen myöntäjämaan toimittaja on antanut edullisimmaksi arvioidun tarjouksen - ympäristövaikutukset - yksityisen sektorin osallistuminen - pehmeäehtoisia luottoja tai avustusluottoja koskevien ilmoitusten ajoitus (esimerkiksi kuusi kuukautta ennen tarjousten määräajan päättymistä tai sitoumuksen tekopäivää). b) Neuvottelut on saatettava päätökseen ja sihteeristön on toimitettava molempien 48 artiklassa olevien kysymysten vastaukset osallistujille viimeistään 10 työpäivää ennen tarjousten määräajan päättymistä tai sitoumuksen tekopäivää sen mukaan kumpi ajankohta on aikaisempi. Jos osallistujien välisissä neuvotteluissa esiintyy erimielisyyksiä, sihteeristö pyytää muita osallistujia ilmaisemaan asiasta mielipiteensä viiden työpäivän kuluessa. Se kertoo näistä mielipiteistä ilmoituksen tehneelle osallistujalle, jonka on harkittava uudelleen asiassa etenemistä, jos apua koskevalle tarjoukselle ei ole merkittävästi tukea. 50. NEUVOTTELUJEN TULOS a) Jos rahoituksen myöntävä maa haluaa jatkaa hanketta tuen puuttumisesta huolimatta, sen on ilmoitettava ennakolta aikeistaan muille osallistujille viimeistään 60 vuorokautta neuvottelujen päättymisen eli puheenjohtajan päätelmien hyväksymisen jälkeen. Rahoituksen myöntävän maan on myös laadittava OECD:n pääsihteerille kirje, jossa se kertoo neuvottelujen tuloksista ja selvittää ne muut kuin kauppaan liittyvät ratkaisevan tärkeät kansalliset edut, joiden vuoksi sen on toteutettava kyseinen toimi. Osallistujat olettavat, että tällainen menettely on poikkeuksellinen ja että sitä käytetään harvoin. b) Rahoituksen myöntävä maa ilmoittaa OECD:n pääsihteerille lähetetystä kirjeestä välittömästi osallistujille ja liittää ilmoitukseen kaksoiskappaleen kirjeestä. Rahoituksen myöntävä maa tai muu osallistuja saa tehdä sidottua apua koskevan sitoumuksen aikaisintaan 10 työpäivää mainitun ilmoituksen lähettämisen jälkeen. Kun kyse on hankkeista, joiden osalta neuvottelumenettelyn aikana yksilöitiin kilpailevia kaupallisia tarjouksia, edellä mainittua 10 työpäivän määräaikaa pidennetään 15 päivään. c) Sihteeristö seuraa neuvottelujen edistymistä ja tuloksia. 5 JAKSO: VIENTILUOTTOJA JA KAUPPAAN LIITTYVIÄ AVUSTUKSIA KOSKEVA TIEDONVAIHTO 51. YHTEYSTAHOT Kaikki tiedonvaihdot kussakin maassa olevien nimettyjen yhteystahojen välillä hoidetaan reaaliaikaisilla viestimillä (esimerkiksi OLIS), ja ne ovat luottamuksellisia. 52. KYSELYJEN LAAJUUS a) Osallistuja voi tiedustella toiselta osallistujalta tämän suhtautumista kolmanteen maahan, kolmannen maan elimeen tai tiettyyn kaupantekotapaan. b) Osallistuja, joka on vastaanottanut julkista tukea koskevan hakemuksen, voi toimittaa toiselle osallistujalle kyselyn ja esittää siinä edullisimmat luottoehdot, joita se olisi halukas tukemaan. c) Jos kysely toimitetaan useammalle kuin yhdelle osallistujalle, siihen on liitettävä luettelo vastaanottajista. d) Sihteeristölle on lähetettävä kaksoiskappale kaikista kyselyistä. 53. VASTAUSTEN LAAJUUS a) Osallistujan, jolle kysely on osoitettu, on vastattava siihen seitsemän vuorokauden kuluessa ja annettava vastauksessaan mahdollisimman paljon tietoa asiasta. Osallistujan on esitettävä vastauksessaan mahdollisimman tarkkaan se päätös, joka todennäköisesti tehdään. Tarvittaessa sen on toimitettava mahdollisimman pian täydellinen vastaus. Sihteeristölle ja muille kyselyn vastaanottajille on toimitettava kaksoiskappaleet vastauksista. b) Jos kyselyyn annetusta vastauksesta tulee myöhemmin jostain syystä pätemätön, esimerkiksi sen vuoksi, että - on tehty hakemus, hakemusta on muutettu tai se on peruutettu tai - harkitaan muiden ehtojen soveltamista, asiasta on ilmoitettava viipymättä, ja tästä ilmoituksesta on toimitettava kaksoiskappaleet muille kyselyn vastaanottajille ja sihteeristölle. 54. SUULLISET NEUVOTTELUT a) Osallistujan on kymmenen työpäivän kuluessa myönnyttävä suullista neuvottelua koskevaan pyyntöön. b) Suullista neuvottelua koskeva pyyntö on toimitettava osallistujille ja osallistumattomille maille. Neuvottelut järjestetään mahdollisimman pian mainitun kymmenen työpäivän määräajan päätyttyä. c) Osallistujien puheenjohtaja koordinoi yhdessä sihteeristön kanssa mahdollisesti tarvittavat seurantatoimet, esimerkiksi yhteisen kannan. Sihteeristö julkaisee neuvottelun tulokset välittömästi. 55. YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT MENETTELYT JA NIIDEN MUOTO a) Yhteisiä kantoja koskevat ehdotukset toimitetaan yksinomaan sihteeristölle. Sihteeristö toimittaa yhteistä kantaa koskevan ehdotuksen kaikille osallistujille ja myös DAC:n yhteystahoille, jos asia koskee sidottua apua. Ehdotuksen tekijää ei mainita yhteisiä kantoja koskevassa rekisterissä OLIS:n ”ilmoitustaululla” (Bulletin Board). Sihteeristö voi kuitenkin pyynnöstä nimetä suullisesti ehdotuksen tekijän osallistujalle tai DAC:n jäsenelle. Sihteeristö pitää kirjaa tällaisista pyynnöistä. b) Yhteistä kantaa koskeva ehdotus päivätään, ja se on tehtävä seuraavassa muodossa: - viitenumero, jonka jälkeen lisätään maininta ”yhteinen kanta” - tuojamaan ja ostajan nimi - hankkeen nimi tai kuvaus mahdollisimman täsmällisesti, jotta hanke voidaan yksilöidä - aloitteen tehneen maan kaavailemat ehdot - ehdotus yhteiseksi kannaksi - tiedossa olevien kilpailevien tarjoajien kansallisuus ja nimi - kaupallisten tarjousten ja rahoitustarjousten määräpäivä ja tarjouksen numero, jos se on tiedossa - muut asian kannalta tähdelliset tiedot, mukaan luettuina syyt yhteisen kannan ehdottamiselle, hanketta koskevien tutkimusten saatavuus ja/tai erityisolosuhteet. c) 33 artiklan b kohdan 4 alakohdan mukaisesti tehty yhteistä kantaa koskeva ehdotus on toimitettava sihteeristölle ja sen kaksoiskappale on lähetettävä muille osallistujille. Yhteistä kantaa koskevan ehdotuksen tehneen osallistujan on selvitettävä perusteellisesti syyt, joiden vuoksi maan luokituksen olisi sen mielestä poikettava 33 artiklan b kohdassa määritetystä menettelystä. d) Sihteeristö julkistaa kaikki hyväksytyt yhteiset kannat. 56. VASTAUKSET YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVIIN EHDOTUKSIIN a) Vastaukset yhteistä kantaa koskevaan ehdotukseen on annettava 20 vuorokauden kuluessa, mutta osallistujia kehotetaan vastaamaan mahdollisimman nopeasti. b) Vastauksessa voidaan pyytää lisätietoja, hyväksyä tai hylätä ehdotus, ehdottaa muutosta yhteiseen kantaan tai esittää vaihtoehtoinen ehdotus yhteiseksi kannaksi. c) Sellaisen osallistujan, joka ilmoittaa, että se ei ota asiaan kantaa, koska viejä tai rahoitusta saavan maan viranomaiset eivät ole ottaneet siihen yhteyttä hankkeelle myönnettävää avustusta koskevassa asiassa, katsotaan hyväksyneen ehdotuksen yhteiseksi kannaksi. 57. YHTEISTEN KANTOJEN HYVÄKSYMINEN a) Sihteeristö ilmoittaa 20 vuorokauden kuluttua kaikille osallistujille yhteistä kantaa koskevan ehdotuksen tilanteesta. Jos kaikki osallistujat eivät ole hyväksyneet yhteistä kantaa mutta yksikään ei ole sitä hylännyt, ehdotus jätetään lepäämään vielä kahdeksan vuorokauden ajaksi. b) Tämän uuden määräajan päätyttyä sellaisen osallistujan, joka ei ole nimenomaisesti hylännyt yhteistä kantaa koskevaa ehdotusta, katsotaan hyväksyneen yhteisen kannan. Osallistujat, mukaan luettuna aloitteen tehnyt osallistuja, voivat kuitenkin asettaa yhteistä kantaa koskevan hyväksymisensä ehdoksi sen, että yksi tai useampi osallistuja nimenomaisesti hyväksyy sen. c) Jos osallistuja ei hyväksy yhtä tai useampaa yhteiseen kantaan sisältyvää osatekijää, se hyväksyy välillisesti kaikki muut yhteisen kannan osatekijät. Tällaisen osittaisen hyväksymisen vuoksi muut osallistujat voivat muuttaa suhtautumistaan ehdotettuun yhteiseen kantaan. Kaikki osallistujat voivat tarjota yhteiseen kantaan sisältymättömiä ehtoja tai sopeuttaa ehtojaan tällaisiin ehtoihin. d) Yhteistä kantaa, jota ei ole hyväksytty, voidaan tutkia uudelleen 55 ja 56 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti. Tällöin osallistujien alkuperäiset päätökset eivät ole sitovia. 58. YHTEISIÄ KANTOJA KOSKEVAT ERIMIELISYYDET Jos aloitteen tehnyt osallistuja ja muutosta tai vaihtoehtoista kantaa ehdottanut osallistuja eivät pääse sopimukseen yhteisestä kannasta ylimääräisten kahdeksan vuorokauden aikana, osallistujat voivat jatkaa määräaikaa keskinäisellä sopimuksella. Sihteeristö ilmoittaa kaikille osallistujille määräajan jatkamisesta. 59. YHTEISEN KANNAN VOIMAANTULO Sihteeristö ilmoittaa kaikille osallistujille yhteisen kannan voimaantulosta tai sen hylkäämisestä. Yhteinen kanta tulee voimaan kolme vuorokautta tämän ilmoituksen tekemisen jälkeen. Sihteeristö julkaisee OLIS:ssä jatkuvasti päivitettyä luetteloa kaikista hyväksytyistä yhteisistä kannoista sekä sellaisista yhteisistä kannoista, joista ei vielä ole päätetty. 60. YHTEISTEN KANTOJEN VOIMASSAOLOAIKA a) Yhteinen kanta on hyväksymisensä jälkeen voimassa kaksi vuotta voimaantulopäivästä, ellei sihteeristölle ilmoiteta, että yhteinen kanta ei enää ole tarkoituksenmukainen ja että kaikki osallistujat hyväksyvät tämän. Yhteisen kannan voimassaoloa voidaan pidentää kahdella vuodella, jos joku osallistujista sitä pyytää 14 vuorokauden kuluessa sen voimassaolon päättymispäivästä. Yhteisen kannan voimassaolon pidentämisestä voidaan sopia tämän jälkeen saman menettelyn mukaisesti. 33 artiklan b kohdan 4 alakohdan mukaisesti hyväksytty yhteinen kanta on voimassa, kunnes seuraavaa vuotta koskevat Maailmanpankin tiedot ovat käytettävissä. b) Sihteeristö seuraa yhteisten kantojen tilanteen kehittymistä ja tiedottaa siitä säännöllisesti osallistujille pitämällä ajan tasalla OLIS:ssä olevaa luetteloa voimassa olevien yhteisten kantojen tilanteesta (the Status of Valid Common Lines). Sihteeristö muun muassa - lisää luetteloon uudet yhteiset kannat sen jälkeen, kun osallistujat ovat ne hyväksyneet - muuttaa voimassaolon päättymispäivän silloin, kun osallistuja pyytää yhteisen kannan voimassaolon jatkamista - poistaa luettelosta yhteiset kannat, joiden voimassaolo on päättynyt - julkaisee neljännesvuosittain luettelon sellaisista yhteisistä kannoista, joiden voimassaolon on määrä päättyä seuraavan vuosineljänneksen aikana. 6 JAKSO: VÄHIMMÄISKORKOJEN (MARKKINAVIITEKOROT) ILMOITTAMISTA KOSKEVAT TOIMINNALLISET MÄÄRÄYKSET 61. VÄHIMMÄISKORKOJEN ILMOITTAMINEN a) Järjestelyn 20 artiklan mukaisesti määräytyvät valuuttojen markkinaviitekorot ilmoitetaan reaaliaikaisin viestimin vähintään kerran kuukaudessa sihteeristölle, joka antaa ne tiedoksi kaikille osallistujille. b) Tämä ilmoitus on toimitettava sihteeristölle viimeistään viisi päivää sen kuukauden päättymisen jälkeen, jota ilmoitus koskee. Sihteeristö antaa sen jälkeen välittömästi kaikille osallistujille tiedon sovellettavista koroista ja julkistaa ne. 62. KORKOJEN SOVELTAMISEN VOIMAANTULOPÄIVÄ Markkinaviitekorkojen muutokset tulevat voimaan kyseistä kuukautta seuraavan kuukauden viidentenätoista päivänä. 63. KORKOJEN VÄLITTÖMÄT MUUTOKSET Jos markkinaviitekoron muuttumisesta on markkinoiden kehityksen vuoksi ilmoitettava ennen kuukauden päättymistä, muuttunut korko tulee voimaan kymmenen päivää sen jälkeen, kun ilmoitus tästä muutoksesta on saapunut sihteeristölle. 7 JAKSO: TARKASTELUT 64. JÄRJESTELYN SÄÄNNÖLLINEN UUDELLEENTARKASTELU a) Osallistujat tarkastelevat järjestelyn toimintaa säännöllisesti. Tarkastelussa osallistujat tutkivat muun muassa ilmoitusmenettelyjä, DDR-järjestelmän toteuttamista ja toimintaa, sidottua apua koskevia sääntöjä ja menettelyjä, ehtojen sopeuttamista, aiempia sitoumuksia sekä mahdollisuuksia lisätä järjestelyyn osallistuvien maiden lukumäärää. b) Tarkastelu perustuu osallistujien kokemuksiin ja heidän ehdotuksiinsa järjestelyn toiminnan ja tehokkuuden parantamiseksi. Osallistujat ottavat huomioon järjestelyn tavoitteet ja vallitsevat taloudelliset ja rahapoliittiset olosuhteet. Osallistujien on toimitettava tarkastelussa käytettäviksi tarkoitetut tiedot ja ehdotukset sihteeristölle viimeistään 45 vuorokautta ennen tarkastelupäivää. 65. VÄHIMMÄISKORKOJEN UUDELLEENTARKASTELU a) Osallistujat tarkastelevat määräajoin markkinaviitekorkojen määrittämistä koskevan järjestelmän toimintaa sen varmistamiseksi, että ilmoitetut korot kuvastavat vallitsevia markkinaolosuhteita ja vastaavat korkojen vahvistamisen taustalla olevia tavoitteita. Nämä tarkastelut koskevat myös korkoihin niitä sovellettaessa lisättävää marginaalia. b) Osallistuja voi esittää puheenjohtajalle ylimääräistä tarkastelua koskevan perustellun pyynnön, jos kyseisen osallistujan mielestä yhden tai useamman valuutan markkinaviitekorko ei enää vastaa vallitsevia markkinaolosuhteita. 66. VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUJEN JA NIIHIN LIITTYVIEN SEIKKOJEN TARKASTELU Osallistujat seuraavat ja tarkastelevat säännöllisesti takuumaksuja koskevia sääntöjä ja menettelyjä. Tähän sisältyy a) maariskin arviointimallin menetelmien kelpoisuuden tarkastelu saatujen kokemusten perusteella b) maakohtaisten ja valtion luottoriskien vähimmäistakuumaksuihin ajan myötä tehtävät tarkistukset niiden luotettavuuden varmistamiseksi riskin mittausvälineinä, jolloin on otettava huomioon kolme palautelähdettä: kassavirta- ja suoriteperusteinen lähestymistapa sekä tarvittaessa yksityisiä markkinoita koskevat osoittimet c) vähimmäistakuumaksujen eriyttäminen, jolla otetaan huomioon vientiluottotuotteiden laatuerot ja tarjottu takuukate d) kokemus, joka saadaan riskin lieventämisestä ja/tai poissulkemisesta 28 artiklan mukaisesti, sekä mahdollisten erityisten maariskin lieventämis- tai poissulkemistekijöiden kelpoisuus ja soveltuvuus. Sihteeristö toimittaa kertomukset kaikista ilmoituksista tarkastelun helpottamiseksi. LIITE I: ALAKOHTAINEN LAIVALUOTTOSOPIMUS I LUKU: ALAKOHTAISEN SOPIMUKSEN SOVELTAMISALA 1. OSALLISTUJAT Alakohtaiseen sopimukseen osallistuvat Australia, Euroopan yhteisö, Japani, Korea ja Norja. 2. SOVELTAMISALA Tässä järjestelyä täydentävässä alakohtaisessa sopimuksessa esitetään erityiset suuntaviivat julkisesti tuetuista vientiluotoista, jotka koskevat seuraavien alojen vientisopimuksia: a) Kaikki uudet vähintään 100 bruttotonnin merialukset, joita käytetään tavaroiden tai matkustajien kuljettamiseen tai erityistehtäviin (esimerkiksi kalastusalukset, kalanjalostusalukset, jäänmurtajat ja ruoppaajat, joiden käyttövoima ja ohjauslaitteet ovat sellaiset, että alukset kaikilta osin soveltuvat pysyvästi autonomiseen navigointiin avomerellä), vähintään 365 kilowatin hinaajat sekä viimeistelyvaiheessa olevat, eivät vielä valmiit mutta vesillä olevat ja vapaasti kelluvat alusten rungot. Alakohtaista sopimusta ei sovelleta sotilasaluksiin. Myöskään uivat telakat ja liikkuvat avomeriyksiköt eivät kuulu alakohtaisen sopimuksen soveltamisalaan, mutta jos niitä koskeviin vientiluottoihin liittyy ongelmia, alakohtaisen sopimuksen osapuolet (jäljempänä ”sopimuspuolet”) voivat jonkin sopimuspuolen perusteltua pyyntöä tarkasteltuaan päättää, että niihin sovelletaan sopimusta. b) Laivojen muuntamiset. Laivojen muuntamisella tarkoitetaan kaikkia yli 1 000 bruttotonnin merialuksiin tehtäviä muunnoksia, jos niihin liittyy rahtikaavioon, runkoon tai käyttövoimajärjestelmään tehtäviä merkittäviä muutoksia. c) 1) Vaikka ilmatyynyalusten kaltaiset alukset eivät kuulu alakohtaisen sopimuksen soveltamisalaan, sopimuspuolet voivat myöntää vientiluottoja ilmatyynyaluksille alakohtaisen sopimuksen ehtoja vastaavilla ehdoilla. Sopimuspuolet ovat sitoutuneet käyttämään tätä mahdollisuutta kohtuullisesti. Ne eivät myönnä tällaisia luottoehtoja ilmatyynyaluksille tapauksissa, joissa on todettu, että tarjolla ei ole kilpailevia palveluja, joihin sovellettaisiin alakohtaisen sopimuksen ehtoja. 2) Alakohtaisessa sopimuksessa ”ilmatyynyalus” määritellään seuraavasti: vähintään 100 tonnin maa- ja vesikulkuneuvo, jota kannattaa maan tai veden pinnan yläpuolella kulkuneuvosta puhallettavasta ilmasta muodostuva, aluksen reunoilla olevan joustavan liepeen sisään jäävä paineilmatyyny ja jota kuljetetaan eteenpäin ja ohjataan potkureilla taikka puhaltimista tai vastaavista laitteista johdetulla ilmalla. 3) Yleisesti katsotaan, että tämän alakohtaisen sopimuksen ehtojen mukaisesti myönnetyt vientiluotot olisi rajoitettava niihin ilmatyynyaluksiin, joita käytetään merireiteillä ja muilla kuin maareiteillä, lukuun ottamatta yhteyksiä terminaalipalveluihin, jotka ovat enintään yhden kilometrin etäisyydellä vedestä. II LUKU: VIENTILUOTTOJA JA SIDOTTUA APUA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET 3. ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAIKA Enimmäistakaisinmaksuaika on maan luokittelusta riippumatta 12 vuotta toimituksesta. 4. KÄTEISMAKSUT Sopimuspuolten on vaadittava, että vähintään 20 prosenttia sovitusta hinnasta peritään käteismaksuna ennen toimitusta. 5. PÄÄOMAN TAKAISINMAKSU Vientiluoton pääomaa lyhennetään säännöllisinä tasaerinä yleensä joka kuudes ja enintään joka 12. kuukausi. 6. VÄHIMMÄISTAKUUMAKSUT Vähimmäistakuumaksujen viitearvoihin liittyviä järjestelyn määräyksiä ei sovelleta ennen kuin tämän alakohtaisen sopimuksen sopimuspuolet ovat tarkastelleet kyseisiä määräyksiä. 7. TUKI Sopimuspuolten, jotka haluavat myöntää tukea, on järjestelyn määräysten lisäksi vahvistettava, että alus ei ole avoimessa rekisterissä takaisinmaksukauden aikana ja että asianmukaiset vakuutukset ovat voimassa. Lisäksi on varmistettava, että todellinen omistaja asuu vakinaisesti tuensaajavaltiossa ja että tuensaajayritys ei ole ulkomaalaisen yhtiön ei-toimiva tytäryhtiö. Tuensaajan on annettava sitoumus, jonka mukaan se ei myy laivaa ilman viranomaisten hyväksyntää. LUKU III: MENETTELYT 8. ILMOITUKSET Avoimuuden varmistamiseksi kunkin sopimuspuolen on järjestelyn ja Kansainvälisen jälleenrakennus- ja kehityspankin (IBRD), Bernin unionin ja OECD:n luotonantajien ilmoituksia koskevan CRS-järjestelmän (Creditor Reporting System) määräysten lisäksi toimitettava vuosittain tietoja julkisia tukia koskevasta järjestelmästään sekä menetelmistään tämän alakohtaisen sopimuksen täytäntöönpanemiseksi, voimassa olevat järjestelmät mukaan luettuina. 9. TARKASTELU a) Alakohtaista sopimusta tarkastellaan uudelleen vuosittain tai jonkin sopimuspuolen pyynnöstä laivanrakennusta käsittelevän OECD:n työryhmän toiminnan yhteydessä, ja järjestelyn sopimuspuolille laaditaan tästä kertomus. b) Jotta voitaisiin parantaa järjestelyn ja tämän alakohtaisen sopimuksen keskinäistä johdonmukaisuutta ja ottaa huomioon laivanrakennusteollisuuden erityispiirteet, tämän alakohtaisen sopimuksen sopimuspuolet ja järjestelyn osallistujat ovat yhteydessä toisiinsa ja koordinoivat toimintaansa tarpeen mukaan. c) Mikäli järjestelyn osapuolet päättävät muuttaa järjestelyä, tämän alakohtaisen sopimuksen osapuolet (sopimuspuolet) tarkastelevat kyseistä päätöstä ja sen merkitystä tälle alakohtaiselle sopimukselle. Tarkasteluvaiheen aikana ei järjestelyyn tehtyjä muutoksia sovelleta tähän alakohtaiseen sopimukseen. Jos sopimuspuolet voivat hyväksyä järjestelyyn tehtävät muutokset, ne ilmoittavat siitä kirjallisesti järjestelyn osallistujille. Jos sopimuspuolet eivät voi hyväksyä järjestelyyn tehtyjen muutosten soveltamista laivanrakennustoimintaan, niiden on ilmoitettava järjestelyn osallistujille vastustuksestaan ja neuvoteltava näiden kanssa asian ratkaisemiseksi. Mikäli ryhmien välillä ei saavuteta yhteisymmärrystä, noudatetaan sopimuspuolten kantaa muutosten soveltamisesta laivanrakennukseen. d) Kun OECD:n sopimus tavanomaisten kilpailuedellytysten noudattamisesta kauppalaivojen rakennus- ja korjausteollisuudessa tulee voimaan, tätä alakohtaista sopimusta eivät enää sovella ne sopimuspuolet, joiden on lainsäädännön perusteella sovellettava OECD:n laivavientiluottoja koskevaa sopimusta vuodelta 1994 (C/WP6(94)6). Näiden sopimuspuolten on pyrittävä tarkistamaan vuoden 1994 sopimusta välittömästi, jotta se voidaan yhdenmukaistaa tämän alakohtaisen sopimuksen kanssa. LISÄYS: TULEVAA TYÖTÄ KOSKEVAT SITOUMUKSET Järjestelyä koskevan tulevan työn lisäksi tämän alakohtaisen sopimuksen sopimuspuolet sopivat, että ne a) laativat viitteellisen luettelon aluksista, joita yleisesti pidetään kaupallisesti kannattamattomina, ottaen huomioon järjestelyssä esitetyt sidottua apua koskevat periaatteet b) tarkastelevat vähimmäistakuumaksujen viitearvoihin liittyviä järjestelyn sääntöjä niiden sisällyttämiseksi tähän alakohtaiseen sopimukseen c) keskustelevat asiaa koskevien kansainvälisten neuvottelujen kehittyessä siitä, olisiko mukaan otettava muita sääntöjä, jotka koskevat vähimmäiskorkoja, mukaan luettuina erityiset markkinaviitekorot ja vaihtuvat korot d) keskustelevat vuosierien soveltuvuudesta pääoman takaisinmaksuun. LIITE II: YDINVOIMALAITOKSIA KOSKEVA ALAKOHTAINEN SOPIMUS I LUKU: ALAKOHTAISEN SOPIMUKSEN SOVELTAMISALA 1. SOVELTAMISALA a) Tässä järjestelyä täydentävässä alakohtaisessa sopimuksessa - määritetään erityiset suuntaviivat, joita sovelletaan sellaisiin julkisesti tuettuihin vientiluottoihin, jotka liittyvät kokonaisten ydinvoimalaitosten tai niiden osien vientiä koskeviin sopimuksiin, mukaan luettuina kaikki osat, laitteet, materiaalit ja palvelut sekä tällaisten ydinvoimalaitosten rakentamiseen tai käyttöönottoon suoraan tarvittavan henkilöstön kouluttaminen. Siinä määritetään myös ydinpolttoaineelle annettavaan tukeen sovellettavat ehdot. - ei ole sellaisiin tavaroihin ja palveluihin sovellettavia määräyksiä, joista ostaja on yleensä vastuussa ja joihin liittyy erityisesti maanmuokkaukseen, teiden rakentamiseen, työmaa-asuntoloihin, voimalinjoihin, kytkentäkenttiin ja vesihuoltoon liittyviä kustannuksia sekä kustannuksia, jotka johtuvat ostajan maan virallisista hyväksymismenettelyistä (kuten työmaaluvista, rakennusluvista ja polttoaineen latausluvista) paitsi - tapauksissa, joissa kytkentäkentän ostaja on sama kuin voimalaitoksen ostaja ja sopimus tehdään kyseisen voimalaitoksen alkuperäisestä kytkentäkentästä, alkuperäisen kytkentäkentän enimmäistakaisinmaksuaika ja vähimmäiskorkokanta ovat samat kuin ydinvoimalaitoksen kohdalla (eli 15 vuotta ja erityismarkkinaviitekorko). - Sopimusta ei sovelleta ala-asemiin, muuntajiin eikä voimalinjoihin. b) Tätä alakohtaista sopimusta sovelletaan myös nykyisten ydinvoimalaitosten nykyaikaistamiseen tapauksissa, joissa nykyaikaistamistyön kokonaisarvo on vähintään 80 miljoonaa erityisnosto-oikeutta (luokka X) ja voimalaitoksen käyttöiän odotetaan pitenevän vähintään 15 vuodella. Jos jompikumpi näistä ehdoista ei täyty, sovelletaan järjestelyn ehtoja. c) Järjestelyn ehtoja sovelletaan alakohtaisen sopimuksen ehtojen sijasta ydinvoimalaitoksen käytöstä poistamista koskevaan julkiseen tukeen. Käytöstä poistamisella tarkoitetaan ydinvoimalaitoksen sulkemista tai purkamista. Takaisinmaksuaikoja voidaan lyhentää tai pidentää järjestelyn 55–60 artiklassa määritettyjen yhteinen kanta -menettelyjen avulla. 2. TARKASTELU Sopimuspuolten on tarkasteltava alakohtaisen sopimuksen määräyksiä säännöllisesti. II LUKU: VIENTILUOTTOJA JA SIDOTTUA APUA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET 3. ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAIKA Enimmäistakaisinmaksuaika on maan luokituksesta riippumatta 15 vuotta. 4. PÄÄOMAN TAKAISINMAKSU JA KORON MAKSAMINEN a) Vientiluoton pääoma maksetaan takaisin samansuuruisina erinä. b) Pääomaa on lyhennettävä ja korkoa on maksettava vähintään joka kuudes kuukausi, ja ensimmäinen erä maksetaan viimeistään kuuden kuukauden kuluttua luoton alkamisajankohdasta. c) Leasingtoimiin myönnettävien vientiluottojen osalta voidaan samansuuruiset pääomalyhennykset ja koronmaksut yhdistää toisiinsa sen sijaan, että käytettäisiin a kohdan mukaisia samansuuruisia pääomanlyhennyseriä. 5. VÄHIMMÄISKOROT a) Sopimuspuoli, joka myöntää julkista rahoitustukea suorana rahoituksena, jälleenrahoituksena tai korkotukena, soveltaa vähimmäiskorkoa; sopimuspuoli soveltaa asianmukaisia erityismarkkinaviitekorkoja (SCIRR). Jos kiinteään erityismarkkinaviitekorkoon liittyvä sitoumus rajoitetaan alustavasti viidentoista vuoden enimmäisaikaan sopimuksen tekemisestä, myös julkinen tuki jäljellä olevalta laina-ajalta rajoitetaan takauksiin ja korkotukeen lainan uudistamisen ajankohtana voimassa olevalla erityismarkkinaviitekorolla. b) Kun julkista rahoitustukea myönnetään ydinvoimalaitokseen osatoimituksina toimitettaville laitteille, joiden käyttöönotosta hankkija ei vastaa, vähimmäiskorko on tämän alakohtaisen sopimuksen 6 artiklassa tarkoitettu erityismarkkinaviitekorko. Vaihtoehtoisesti osallistuja voi tarjota asianomaista markkinaviitekorkoa järjestelyn 20 artiklan mukaisesti, jos sopimuksen tekemispäivän ja lainan viimeisen takaisinmaksuerän välinen aika on enintään 10 vuotta. 6. ERITYISMARKKINAVIITEKORKOJEN MÄÄRITTÄMINEN Erityismarkkinaviitekorko vastaa kyseisen valuutan markkinaviitekorkoa, johon lisätään 75 peruspisteen suuruinen kiinteä marginaali, lukuun ottamatta Japanin jeniä, jonka marginaali on 40 peruspistettä. Jos valuutalla on useampi kuin yksi markkinaviitekorko järjestelyn 20 artiklan a kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti, erityismarkkinaviitekoron määrittämisessä käytetään pitkäaikaisinta markkinaviitekorkoa. 7. PAIKALLISKUSTANNUKSET JA KORON PÄÄOMITTAMINEN Järjestelyn 10 artiklan d alakohdan määräyksiä ei sovelleta, jos julkista rahoitustukea annetaan erityismarkkinaviitekorkojen perusteella. Muilla kuin erityismarkkinaviitekoroilla myönnetty julkinen rahoitustuki sekä paikalliskustannuksiin että kertyvän koron pääomittamiseen ennen luoton alkamisajankohtaa saa yhteensä kattaa enintään 15 prosenttia vientiarvosta. 8. YDINPOLTTOAINETTA KOSKEVA JULKINEN TUKI a) Ensimmäisen polttoainelatauksen takaisinmaksuaika saa olla enintään neljä vuotta toimituspäivästä. Sopimuspuolen, joka tukee julkisesti ensimmäistä polttoainelatausta, on sovellettava vähimmäiskorkoja ja asianomaista markkinaviitekorkoa. Ensimmäinen polttoainelataus koostuu enintään alun perin asennettavasta ytimestä sekä kahdesta seuraavasta uudelleenlatauksesta, jotka saavat yhdessä muodostaa enintään kaksi kolmasosaa ytimestä. b) Myöhempien ydinpolttoainelatausten takaisinmaksuaika saa olla enintään kuusi kuukautta. Jos poikkeustapauksissa on aiheellista soveltaa pitempää, enintään kuitenkin kahden vuoden mittaista takaisinmaksuaikaa, sovelletaan järjestelyn 44 artiklan mukaisia menettelyjä. Sopimuspuolen, joka myöntää julkista rahoitustukea myöhempään ydinpolttoainelataukseen, on sovellettava vähimmäiskorkoa; sen on sovellettava asianomaista markkinaviitekorkoa. c) Erillisiä uraaninrikastamispalveluja koskevaan julkiseen tukeen ei voida soveltaa suotuisampia rahoitusehtoja kuin ydinpolttoaineeseen. d) Polttoaineen jälleenkäsittelystä ja jätehuollosta aiheutuvat kulut (mukaan luettuna jätteiden hävittäminen) maksetaan käteisellä. e) Sopimuspuolet eivät saa tarjota ydinpolttoainetta tai palveluja ilmaiseksi. 9. TUKI Sopimuspuolet eivät myönnä avustustukea muutoin kuin sitomattoman avun muodossa. LUKU III: MENETTELYT 10. ENNAKKONEUVOTTELUT Sopimuspuolet tunnustavat hyödyt, joita on saatavissa, jos ydinvoimalaitoksiin sovellettavista ehdoista päästään yksimielisyyteen, ja sopivat neuvottelujen järjestämisestä aina ennen julkisen tuen myöntämistä. 11. ENNAKKOILMOITUS a) Ennakkoneuvottelut käynnistävä sopimuspuoli ilmoittaa järjestelyn liitteen V mukaisesti kaikille muille sopimuspuolille vähintään 10 työpäivää ennen lopullisen päätöksen tekemistä ehdoista, joita se aikoo tukea. b) Sopimuspuoli ei saa tehdä a kohdan mukaisten kymmenen työpäivän aikana lopullista päätöstä tukemistaan ehdoista, vaan sen on vaihdettava viiden vuorokauden kuluessa tietoja kaikkien muiden osallistujien kanssa kyseiseen toimeen sopivista luottoehdoista, jotta saavutettaisiin näitä ehtoja koskeva yhteinen kanta. c) Jos tällä tavalla ei saavuteta yhteistä kantaa kymmenen päivän kuluessa alkuperäisen ilmoituksen saamisesta, kunkin neuvottelevan sopimuspuolen lopullista päätöstä lykätään vielä kymmenellä työpäivällä, joiden aikana yhteinen kanta pyritään saavuttamaan suullisten neuvottelujen avulla. LIITE III: SIVIILILENTOKONEITA KOSKEVA ALAKOHTAINEN SOPIMUS 1 OSA: UUDET SUURET LENTOKONEET JA NIIDEN MOOTTORIT I LUKU: SOVELTAMISALA 1. MUOTO JA SOVELTAMISALA a) Tämän järjestelyä täydentävän alakohtaisen sopimuksen 1 osassa määritetään erityiset suuntaviivat, joita sovelletaan lisäyksessä I lueteltujen uusien suurten siviili-ilma-alusten myyntiin ja leasing-vuokraukseen sekä näihin koneisiin asennettaviin moottoreihin liittyviin julkisesti tuettuihin vientiluottoihin. Uusi ilma-alus on valmistajan omistama ilma-alus eli ilma-alus, jota ei ole toimitettu eikä aikaisemmin käytetty sellaiseen maksavien matkustajien ja/tai rahdin kuljetukseen, johon se on tarkoitettu. Tämä ei sulje pois sopimuspuolen tukea uusia ilma-aluksia koskeville ehdoille toimissa, joissa sopimuspuolen ennakkotiedon mukaan on toteutettu väliaikaisia rahoitusjärjestelyjä, koska julkinen tuki on viivästynyt. Tällaisissa tapauksissa takaisinmaksuehdot, joihin kuuluvat myös luoton alkamisajankohta ja viimeisen takaisinmaksuerän ajankohta, ovat samat kuin ne olisivat olleet, jos ilma-aluksen myynti tai leasing-vuokraus olisi saanut julkista tukea siitä päivästä alkaen, jolloin ilma-alus alun perin toimitettiin. b) Lisäksi I luvun ehtoja sovelletaan moottoreihin ja varaosiin, jos ne ovat osa alkuperäistä lentokonetilausta ja jollei tämän alakohtaisen sopimuksen 3 osan 33 artiklan määräyksistä muuta johdu. Sopimusta ei sovelleta lentosimulaattoreihin, joihin sovelletaan järjestelyn ehtoja. 2. TAVOITE Alakohtaisen sopimuksen tämän osan tavoite on saavuttaa tasapainotila, jonka avulla voidaan kaikilla markkinoilla - tasapainottaa osallistujien kilpailevat rahoitusehdot - tasapainottaa osallistujien rahoituksen vaikutusta ilma-aluksen valintaan ja - estää kilpailun vääristyminen. II LUKU: VIENTILUOTTOJA JA TUKEA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET 3. ENNAKKOMAKSU a) Sopimuspuolten on perittävä ennakkoon vähintään 15 prosenttia ilma-aluksen kokonaishinnasta, johon sisältyy koneen rungon ja asennettujen moottorien sekä alakohtaisen sopimuksen 3 osan 33 artiklassa tarkoitettujen varamoottorien ja varaosien hinta. b) Sopimuspuolet eivät myönnä julkista tukea näihin ennakkomaksuihin, lukuun ottamatta ennen luottoajan alkua ilmenevien tavanomaisten riskien vastaisia vakuutuksia ja takuita eli pelkkää takuuturvaa. 4. ENIMMÄISTAKAISINMAKSUAIKA Enimmäistakaisinmaksuaika on 12 vuotta. 5. SOVELTUVAT VALUUTAT Julkisen rahoitustukeen soveltuvia valuuttoja ovat Yhdysvaltain dollari, euro ja Yhdistyneen kuningaskunnan punta. 6. PÄÄOMAN TAKAISINMAKSU a) Vientiluoton pääoma maksetaan takaisin yleensä säännöllisinä tasaerinä vähintään joka kuudes kuukausi, ja ensimmäinen erä maksetaan viimeistään kuuden kuukauden kuluttua luoton alkamisajankohdasta. Vuokraustoimien yhteydessä tällaista takaisinmaksumenettelyä voidaan soveltaa joko pelkän pääoman määrään tai sekä pääomaan että korkoon yhdessä. b) Jos osallistuja aikoo myöntää tukea pääoman takaisinmaksulle muiden kuin a kohdassa esitettyjen ehtojen mukaisesti, osallistujan on noudatettava seuraavia: 1) Mikään yksittäinen takaisinmaksu tai kuuden kuukauden sisällä tapahtuva sarja takaisinmaksuja ei saa ylittää 25 prosenttia takaisinmaksukaudella takaisinmaksettavasta pääomasta. 2) Osallistujan on annettava aikeestaan ennakkoilmoitus. 7. KORON MAKSAMINEN a) Korkoa ei yleensä pääomiteta takaisinmaksuaikana. b) Korkoa on maksettava vähintään joka kuudes kuukausi, ja ensimmäinen erä maksetaan viimeistään kuuden kuukauden kuluttua luoton alkamisajankohdasta. c) Osallistujan, joka aikoo tukea koron maksua muiden kuin a ja b kohdan ehtojen mukaisesti, on annettava siitä ennakkoilmoitus. 8. VÄHIMMÄISKOROT a) Sopimuspuolten myöntämän julkisen rahoitustuen suuruus saa olla enintään 85 prosenttia tämän alakohta