***** EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 16.10.1996 
KOM(96)487 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
Internetin laiton ja haitallinen sisältö 

JOHDANTO 3 
1. INTERNETIN TARJOAMAT MAHDOLLISUUDET 5 
2. KUINKA INTERNET TOIMII? 7 
3. INTERNETIN LAITON JA HAITALLINEN SISÄLTÖ 10 
4. INTERNETIN LAITTOMAN SISÄLLÖN TUNNISTAMINEN JA 
TORJUNTA 11 
5. INTERNETIN HAITALLISEEN SISÄLTÖÖN PUUTTUMINEN 17 
6. TOIMINTAVAIHTOEHDOT / PÄÄTELMÄT 24 
JOHDANTO 
Internet, televiestinnän, tietokoneteollisuuden ja sisällöntarjontateollisuuden 
lähentymisen symboli ja sen merkittävä liikkeellepaneva voima, on vakiinnuttanut 
itsensä yhtenä maailmanlaajuisen tietoinfrastruktuurin perustekijöistä ja yhtenä 
tietoyhteiskunnan välttämättömistä edellytyksistä Euroopassa. Internet, jonka 
kasvunopeus on ennennäkemätöntä viestintäteknologian historiassa, saavuttaa nyt noin 
60 miljoonaa käyttäjää 160 maassa ja määrä kaksinkertaistuu joka vuosi. Sen suosituin 
sovellus World-Wide-Web, joka perustuu Euroopassa kehitettyihin protokolliin, on 
nopeasti muodostumassa tiedontarjonnan ja sähköisen kaupankäynnin perusvälineeksi. 
Vuonna 1995 arvioitiin olevan maailmanlaajuisesti 10 miljoonaa Internet-sivua, mikä on 
1600 prosenttia enemmän kuin edellisenä vuonna. Meteorimaisen kasvunsa ja nopean 
kehittymisen valtionhallinnon ja yliopistomaailman verkosta laajapohjaiseksi viestintä-ja 
vaihtovälineeksi ansiosta Internet on tällä hetkellä täydellisesti muuttamassa useita 
taloudellisia sektoreita voimakkaan ja nopeasti kasvavan "Internet talouden" 
syntymisen kautta. Samanaikaisesti Internetistä on tullut merkittävä tekijä sosiaali-, 
opetus-ja kulttuurialoilla antamalla kansalaisille ja kouluttajille lisää mahdollisuuksia, 
madaltamalla sisällön luomisen ja levittämisen esteitä ja tarjoamalla yleismaailmallisen 
pääsyn yhä rikkaampiin digitaalisen tiedon lähteisiin. 
Näiden mahdollisuuksien mukaisesti suurin osa Internetin sisällöstä on täysin lailliseen 
(ja usein erittäin tuottoisaan) liikeyritysten tai yksityiseen käyttöön tarkoitettua tietoa. 
Kuitenkin samoin kuin missä tahansa muussa viestintäteknologiassa erityisesti niiden 
kehityksen alkuvaiheessa, myös Internetissä on joukko potentiaalisesti haitallista tai 
laitonta sisältöä tai sitä voidaan väärinkäyttää rikollisen toiminnan välikappaleena. 
Vaikkakin tämä on tilastollisesti rajallinen ilmiö, se koskettaa laajaa joukkoa eri aloja. 
Näitä koskevat erilaiset oikeudelliset järjestelmät ja välineet kansallisella ja 
kansainvälisellä tasolla: 
kansallinen turvallisuus (ohjeet pommin valmistukseen, laiton huumeiden valmistus 
tai terrorismi) 
alaikäisten suojelu (väärin käytetty markkinointi, väkivalta, pornografia) 
ihmisarvon suojelu (rotuvihaan tai rotusyrjintään yllyttäminen) 
taloudellinen turvallisuus (petokset, ohjeet luottokorttien väärentämiseen) 
tietoturvallisuus (tahallinen rikollisessa tarkoituksessa tehty hakkerointi) 
yksityisyyden suoja (henkilötietojen luvaton välittäminen, sähköinen häirintä) 
maineen suoja (kunnianloukkaukset, laiton vertaileva mainonta) 
aineeton omaisuus (tekijänoikeuden alaisten töiden, esim. ohjelmistojen tai musiikin, 
luvaton levittäminen). 
Vaikka Internetin hyödyt ovat huomattavasti suuremmat kuin sen kielteiset puolet, näitä 
puolia ei kuitenkaan voida jättää huomiotta. Ne ovat merkittäviä yhteiskunnallisia, 
poliittisia, kaupallisia ja oikeudellisia aiheita. Näitä kysymyksiä heijastaen viimeaikaiset 
poliittiset keskustelut Euroopan unionissa ovat korostaneet tarvetta nopeaan toimintaan ja 
käytännön ratkaisuihin. 
Sen vuoksi 27. syyskuuta 1996 televiestintäasioita käsittelevä neuvosto antoi 
päätöslauselman, jolla pyritään estämään laittoman aineiston, erityisesti 
lapsipornografian, levittäminen Internetin kautta. Neuvosto otti tyytyväisenä huomioon 
sen, että komissio aikoo julkaista asiaa koskevan tiedonannon. Neuvosto korosti nopean 
toiminnan tarvetta ja kehotti komissiota jatkamaan työtään ja ehdottamaan käytännön 
toimenpiteitä 28. marraskuuta 1996 kokoontuvalle televiestintäasioita käsittelevälle 
neuvostolle. 
Komissio on täysin tietoinen näiden kysymysten tärkeydestä ja tarpeesta varmistaa oikea 
tasapaino vapaan tiedonvälityksen varmistamisen ja yleisön etujen suojelun 
takaamisen välillä oikeutettuihin huoliin vastaamiseksi. 
Jo Bolognassa 24. huhtikuuta 1996 pidetyssä epävirallisessa neuvoston kokouksessa 
Euroopan televiestintä- ja kulttuuriasioista vastaavat ministerit totesivat Internetin 
laittoman ja haitallisen sisällön olevan yksi ensisijaisista ongelmista. Katsottiin, että 
vaikka Internetiin sovelletaan kansallista lainsäädäntöä, olisi saatava aikaan laajempaan 
kansainväliseen yhteyteen soveltuva sopimus, jolla vastataan tämän "verkkojen verkon" 
mukanaan tuomiin erityishaasteisiin. Komissiota pyydettiin laatimaan esitys Internetin 
nopean kehityksen aiheuttamista ongelmista ja erityisesti tarpeesta säännellä sitä 
Euroopan tasolla tai kansainvälisesti. 
Internetin laittoman sisällön levittämisen osalta on selkeästi jäsenvaltioiden velvollisuus 
varmistaa nykyisten lakien täytäntöönpano. Mikä on laitonta off-line, on laitonta myös 
on-line, ja jäsenvaltioiden tehtävä on panna nämä lait täytäntöön. Ottaen kuitenkin 
huomioon Internetin erittäin hajautettu ja kansalliset rajat ylittävä luonne, käytännön 
toimenpiteitä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön vahvistamiseksi tulisi ehdottaa oikeus-ja 
sisäasioiden yhteydessä. 
Toisella tasolla Internetin laittomalla ja haitallisella sisällöllä on suoria vaikutuksia 
sisämarkkinoiden toimintaan. Erityisesti jäsenvaltioiden yleistä etua suojaamaan 
antamat uudet lait uusista Internetin palveluista voivat aiheuttaa kilpailun vääristymistä 
(esimerkiksi Internetin palveluntarjoajien mahdolliseen vastuuseen liittyvät laajalti 
toisistaan eroavat suhtautumistavat), vaikeuttaa näiden palvelujen vapaata liikkuvuui - ja 
johtaa sisämarkkinoiden uudelleen hajoamiseen. Jos näitä ongelmia ei ratkaista, ne voivat 
oikeuttaa yhteisön toimenpiteisiin. Kuten millä tahansa uudella ja nopeasti kasva Jla 
teollisuuden alalla oikeudellinen ja lainsäädännöllinen vakaus on conditio sine qua ;, 
jolla edistetään sijoituksia, taataan kilpailukykyisen Internet-palvelusektorin 
kehittyminen ja varmistetaan laajemman Internet-pohjaisen talouden kasvu Euroopassa. 
On laajalti tunnustettua, että Internetin kansainvälisyys ja ainutlaatuiset ominaisuudet 
(erittäin hajautettu rakenne, peukaloinnin hankaluus, korkea automaatioaste, 
maailmanlaajuinen ulottuvuus, laajapohjainen käyttö) luovat uudenlaisia erityisiä 
ongelmia. Näihin ongelmiin tarvitaan nopeasti toteutettavissa olevia innovatiivisia 
erityisratkaisuja sekä EU:n ja kansainvälisen tason yhteensovitettuja toimenpiteitä. 
Tätä aloitetta täydentäen tulevassa vihreässä kirjassa alaikäisten ja ihmisarvon 
suojelusta audiovisuaalisella ja tietotekniikan alalla käsitellään nimenomaan alaikäisten 
suojeluun liittyviä seikkoja - alaikäisethän ovat laittomaan ja haitalliseen sisältöön 
liittyvä alaryhmä. Vihreässä kirjassa käsittellään asiaa laaja-alaisesti ja pannaan alulle 
asiaa koskeva pitkän aikavälin keskustelu kaikissa tiedotusvälineissä. 
Tässä tiedonannossa arvioidaan Internetin tarjoamia mahdollisuuksia, esitetään laittoman 
ja haitallisen sisällön erilaisia esiintymismuotoja, kuvaillaan Internetin teknistä 
ympäristöä ja esitetään Internetin laittoman ja haitallisen sisällön torjuntaan tarkoitettua 
tekniikkaa ja/tai oikeudellista perustaa koskevia välittömiä toimintavaihtoehtoja. 
1. INTERNETIN TARJOAMAT MAHDOLLISUUDET 
Internetin tarjoamat mahdollisuudet tiedottaa, opettaa, viihdyttää ja tehdä liiketoimia 
maailmanlaajuisella mittakaavalla ovat huomattavat. Valtavia tietomääriä voidaan 
suhteellisen pienin kustannuksin lähettää ympäri maailmaa uusien multimediavälineiden 
kautta. Eräissä maissa, ja erityisesti Euroopan unionissa, ollaan jo tartuttu kiinni näihin 
aivan uusiin mahdollisuuksiin. 
Yhteiskunnallisesti Internet tarjoaa huomattavia potentiaalisia etuja. Se tarjoaa 
kansalaisille ennennäkemättömiä mahdollisuuksia ja yhdistää heidät koko ajan 
monipuolistuviin digitaalisen tiedon lähteisiin. Internetiä on eräissä jäsenvaltioissa 
menestyksekkäästi käytetty yhdistämään hallintoelimiä ja kansalaisia. Madaltamalla 
tiedon levittämisen esteitä paikallisella ja maailmanlaajuisella tasolla Internet tekee 
mahdolliseksi yksityishenkilöille tai yhdistyksille julkaista tietoa niiden toiminnasta 
laajalle yleisölle vaatimattomin kustannuksin. Kulttuurin alalla Internet myötävaikuttaa 
merkittävällä tavalla eurooppalaisen digitaalisen multimediasisällön luomiseen ja 
levittämiseen edistäen kielellistä monimuotoisuutta ja eurooppalaisten kulttuurien 
vaikutusta maailmassa. Kuten joukko kirjastoja, kouluja ja yliopistoja yhdistäviä 
innovatiivisia hankkeita osoittaa, Internet on myös avain uuteen "sähköiseen 
lukutaitoon" ja siten oleellinen osa uudesta ja kauaskantoisesta Euroopan unionin 
aloitteesta, oppiminen tietoyhteiskunnassa -toimintaohjelmasta. 
"Verkkojen verkolla", joka parhaillaan mullistaa sähköistä kaupankäyntiä, tulee 
todennäköisesti olemaan merkittävä osa Euroopan taloudessa. Tämä liittyy 
suoranaisesti Euroopan televiestintämarkkinoiden vapautumiseen, minkä seurauksena 
Internetin käyttäjien ja palveluntarjoajien käyttökustannusten tulisi alentua1. Kuten 
Yhdysvaltojen markkinat jo osoittavat, Internet edistää suoraan uuden ja nopeasti 
kasvavan Internet-talouden syntymistä2, luo uusia liiketoimintoja ja uusia työpaikkoja 
(Internetin infrastruktuuri ja ohjelmistot, Internetin yhteydentarjoajat, kuluttajien ja 
liikeyritysten toimittaman sisällön levittäminen, online-vähittäiskauppa ja 
rahoituspalvelut). Tämän suoraan Internetistä tuloja saavien liikeyritysten muodostaman 
"Internetin ydintalouden" lisäksi Internetillä on epäsuora vaikutus paljon laajempaan 
"Internetin vaikutuspiiriin". Internet on siten radikaalisti muuntamassa eräitä nykyisiä 
toimialoja (matkustuspalvelut, vakuutus, suora vähittäiskauppa, sähköinen julkaisu), 
luomassa uusia markkinoita, pienentämässä kustannuksia ja parantamassa 
asiakaspalvelua. Se on erityisesti luomassa uusia mahdollisuuksia eurooppalaisille PK-
yrityksille, joista yhä useammat ovat innokkaasti hyödyntämässä World-Wide-Webin 
tarjoamaa ennen näkemätöntä mahdollisuutta päästä maailmanlaajuisille markkinoille. 
Samoin laajat talouden sektorit, kuten eurooppalainen suoramarkkinointiteollisuus (jonka 
kokonaistulot 1994 olivat 37 mrd ecua3) ja erityisesti perinteinen luetteloteollisuus, ovat 
aktiivisesti ottamassa Internetin osaksi markkinointi- ja toteuttamisstrategioitaan ja 
suunnittelemassa toimintonsa oleellisen osan siirtämistä vähitellen Internetiin. 
Mainonnan ja markkinoinnin alalla Internetistä on merkittävää ja hyvin dokumentoitua 
etua. Sen interaktiivisen luonteen ja viestinnän välittömyyden ja helppouden vuoksi 
mainosviestit voidaan suunnata kohdeyleisölle paljon tarkemmin kuin mitä tähän saakka 
on ollut mahdollista. Sen lisäksi voidaan saada palautetta nykyisiltä tai mahdollisilta 
tulevilta asiakkailta. Samoin liiketapahtumien suorittamisessa tai jopa sisällön 
toimittamisessa verkossa Internet tarjoaa huomattavia säästöjä sekä liikeyrityksille että 
asiakkaille. 
Yksi Internet-markkinoiden kehittymisen avaintekijöistä USA:ssa on ollut televiestinnän alhaisemmat 
hinnat (leasattujen linjojen alhaiset hinnat ammattimaisille käyttäjille, paikallispuhelujen alhaiset 
hinnat yksityishenkilöille). 
Forrester Research on arvioinut, että Internetin "ydintalous" luo yksin USA:ssa noin $2,2 mrd vuonna 
1996. Vuoteen 2000 mennessä noin $45,5 mrd liittyy suoranaisesti Internet-toimintaan -
kaksikymmenkertainen kasvu viidessä vuodessa. Forrester Researchin mukaan Internetin keskeisin 
taloudellinen toiminta keskittyy Internetin infrastruktuuriin ($14,2 mrd), kuluttajasisältöön ($2,8 mrd, 
mukaan lukien Internetin mainonta ja osto-oikeudet), liikesisältöön ($6,9 mrd, mukaan Iuk>c nyt 
omistuspohjaisissa verkoissa tarjotut liiketiedot), online-kauppaan ($21,9 mrd, mukaan luk> . $5,9 
mrd uusista sähköisistä vähittäiskauppatoiminnoista ja $15 mrd siirtymisestä perinteisin ^')\-
järjestefmistä) ja rahoituspalveluihin (noin $ 46,2 mrd varojen ja säästöjen hallinnointi h " -'\r. 
välityksellä) 
Lähde: Study on the Extent of Direct Marketing in the European Union, FEDIMin Et opan 
komissiolle tekemä välikertomus 
Laajentamalla sähköistä kaupankäyntiä suurelle yleisölle maailmanlaajuisilla 
markkinoilla Internet muuttaa samanaikaisesti yritysten välisten liiketoimien luonnetta, 
kun yhtiöt muuttavat omistusverkoista ja suljetuista protokollista (kuten perinteinen EDI) 
Internetiin ja yrityksen sisäisiin "Intranef-järjestelmiin. Liikeyritysten välinen toiminta 
on tällä hetkellä nopeimmin kasvava alue maailmanlaajuisessa Internet-taloudessa. Se 
on ratkaisevan tärkeä alue maailmanlaajuisilla markkinoilla kilpaileville eurooppalaisille 
yrityksille. 
Samoin kuin mitä tahansa muuta toimialaa, Internetiä voidaan käyttää laillisiin 
tarkoituksiin tai sitä voidaan väärinkäyttää. Internetin puitteiden tulisi sen vuoksi edistää 
taloudellista kehitystä ottaen saman aikaisesti huomioon oikeutetut yhteiskunnalliset ja 
sosiaaliset huolenaiheet. Kuluttajat ja liikeyritykset on saatava vakuuttuneiksi, että 
Internet on turvallinen ja varma paikka työskennellä, oppia ja leikkiä. 
Tämän tiedonannon tarkoituksena on siten 
• ensinnäkin lyhyesti kuvailla laittoman ja haitallisen sisällön eri tyyppejä 
• toiseksi tarkastella teknisiä puitteita, joissa laittoman ja haitallisen sisällön suhteen 
voidaan ryhtyä toimiin, ja 
• lopuksi ehdottaa eräitä käytännön toimenpiteitä, jotka on tarkoitettu nopeasti 
toteutettaviksi 
Seuraavissa jaksoissa kuvataan Internetin erilaisia sovelluksia (2. jakso), määritellään, 
mitä tarkoitetaan "laittomalla ja haitallisella sisällöllä" (3. jakso), käsitellään tapoja, joilla 
voidaan torjua laitonta sisältöä (4. jakso), käsitellään haitalliseen sisältöön liittyviä 
kysymyksiä (5. jakso) ja esitetään joukko ehdotuksia (6. jakso). 
2. KUINKA INTERNET TOIMII? 
Internet on näkyvin esimerkki kansainvälisestä tietokoneverkosta. Vaikka kyseessä ei 
olekaan ensimmäinen tai ainoa tällainen verkko, Internetille tunnusomaista on, että sitä ei 
"omista" kukaan ja että sitä ovat viime vuosina alkaneet laajalti käyttää "tavalliset" 
käyttäjät, toisin sanoen yksityishenkilöt ja -yritykset, eivätkä ainoastaan tiede- ja 
yliopistopiirit, mikä on kasvattanut Internet-tietokoneyhteyksien määrää nopeasti.4 Toisin 
WWW-palveluja tarjoavien palvelimien ja verkkoon liitettyjen käyttäjien määrä on kasvanut 
hämmästyttävän nopeasti. Pelkästään Euroopassa palvelimien määrä on kasvanut 60 prosenttia 
tammikuun 1995 ja tammikuun 1996 välisenä aikana. Katso myös IPSO:n tiedotuslehden heinä kuun 
numerossa esitetyt tilastotiedot, 
http://www.ispo.cec.be/ispo/newsIetter/ISPOJULY/ISPOJULY04.html (viisi miljoonaa uutta 
palvelinta 12 viime kuukauden aikana) 
kuin perinteiset radio viestintäverkot Internet on pikemminkin käyttäjien kuin 
vakiintuneiden kustantajien ohjaama. Käyttäjät itse tuottavat oleellisimman osan 
sisällöstä. 
Yksi Internetin ainutlaatuisista ominaisuuksista on sen kyky toimia samanaikaisesti 
sekä julkaisu- että viestintävälineenä. Toisin kuin perinteiset viestintävälineet Internet 
tarjoaa valikoiman erilaisia viestintätapoja: lähettäjältä vastaanottajalle, lähettäjältä 
usealle vastaanottajalle, usealta lähettäjältä usealle vastaanottajalle. Internetin käyttäjä 
voi vaihdella vapaasti puhumisen ja kuuntelemisen välillä toisin kuin perinteisiä 
viestimiä käyttäessään. Vastaanottajasta voi tulla ja tuleekin koska tahansa 
sisällöntarjoaja, joko oman toimintansa kautta tai lähettämällä eteenpäin kolmannen 
osapuolen tuottamaa sisältöä. Näin ollen Internet on täysin erilainen kuin perinteinen 
radioviestintä tai perinteiset televiestintäpalvelut. Selkeä siirtymä "kustannusmallista 
" "yksityiseen viestintämalliin" - näitä kahta mallia sääntelevät perinteisesti hyvin 
erilaiset lainsäädäntöjärjestelmät - muodostaa erään Internetiä koskevan säädöstön 
kovimmista haasteista. 
Internetin sisällön levittämisen useat eri tavat heijastavat näitä rakenteellisia ja 
historiallisia ominaispiirteitä. Sovellukset on eroavat huomattavasti toisistaan sen 
suhteen, missä määrin teknisiä keinoja voidaan käyttää laittoman ja haitallisen sisällön 
havaitsemiseen, jäljittämiseen tai estämiseen. 
Useimmilla yksittäisillä käyttäjillä ei ole pysyvää suoraa Internet-yhteyttä, vaan heidän 
on käytettävä yhteydentarjoajia. Näihin kuuluvat seuraavat: 
• Internet-yhteyden tarjoajat, jotka ovat erikoistuneet tarjoamaan Internet­
yhteyden, 
• Internet-palvelun tarjoajat, jotka tarjoavat lisäpalveluja kuten palveluja itsensä, 
käyttäjien tai kolmansien osapuolten (niihin, jotka tuottavat sisältöä viitataan 
tässä sisällöntarjoajina) tuottaman sisällön ylläpitämiseen, 
• On line-palveluiden tarjoajat, jotka toimittavat omistamaansa sisältöä 
5suljetussa järjestelmässä oleville tilaajille ja nyt myös tarjoavat Internet­
yhteyden. 
Termiä "Internet-palvelun tarjoaja" käytetään usein yleisnimenä tekemättä selvää eroa 
Internet-yhteyden tarjoavan palvelun ja sisältöä ylläpitävän palvelun välillä. Termejä 
s Tällainen omistajasisältö voi olla on-line palveluiden tarjoajan itsensä tuottamaa tai tarjoajaan 
sopimussuhteessa olevan kolmannen osapuolen (viihdeyritys, rahoituspalveluoperaatton, 
lentoyhtiö) tuottamaa.On-line palveluiden tarjoaja kantaa yleensä itse kustantajan vastuun 
sisällöstä aivan kuin perinteinen kustantaja 
"yhteyden tarjoaja" ja " ylläpitopalvelun tarjoaja" käytetään toisistaan erillisinä. Yksi 
organisaatio voi tietysti kuulua molempiin luokkiin. 
Sekä "yhteyden tarjoaja" ja " ylläpitopalvelun tarjoaja" saavat yhteyden Internetiin 
käyttämällä vuokrattua linjaa eli televiestintäyhteyttä, jonka "verkko-operaattorr, kuten 
esimerkiksi British Telecom antaa heidän käyttöönsä. 
World Wide Web (WWW tai Web) on palvelu, jossa voidaan katsella tekstiä, kuvia ja 
jopa ääni- ja videoaineistoa sisältäviä sivuja. Sivut on yhdistetty toisiinsa 
"hyperlinkeillä", joiden ansiosta WWW:n sisällön selaaminen on helppoa ja erittäin 
interaktiivista. Näitä sivuja voi julkaista kuka tahansa, jolla on pääsy sopivaa ohjelmistoa 
käyttävään Internetiin liitetyn isäntäkoneen (WWW-palvelimen tai -sivun) muistitilaan. 
Internet-yhteyden tarjoajat tarjoavat sisällön julkaisijaksi pääsyn mahdollistavaa 
lisäpalvelua usein edulliseen hintaan, minkä ansiosta yksityishenkilöillä on sama 
mahdollisuus levittää tietoa kuin suuryrityksillä. Julkaistut sivut ovat kenen tahansa 
Internet-käyttäjän saatavilla, ja ne voidaan tunnistaa osoitteesta, jota käytetään haettaessa 
haluttu sivu suoraan tai hyperlinkkien avulla. 
Sähköposti tekee mahdolliseksi yksityishenkilöitten välisen viestinnän. On myös 
helppoa lähettää sama viesti useisiin eri osoitteisiin käyttäen postituslistoja. Yleensä 
viestin lähettäjän tunnistaa hänen sähköpostiosoitteensa perusteella, mutta on olemassa 
myös "anonyymipalvelimia", joissa viestin lähettäjän henkilöllisyys ei välity 
vastaanottajalle. Internetiin läheteyt viestit varastoidaan vastaanottajan postilaatikkoon 
yhteyden tarjoavan palvelun ylläpitämään postipalvelimeen siihen asti kuin vastaanottaja 
lukee ne. 
Noin 15 000 uutisryhmässä sisällöstä vastaavat viestejä lähettävät yksityishenkilöt 
(viestit voivat sisältää pelkästään tekstiä, mutta niihin voi liittyä siirrettävään muotoon 
koodattua kuvaa). Näitä viestejä ei tallenneta yhteen ainoaan paikkaan vaan ne 
kopioidaan uutisryhmäpalvelimelta toiselle. Tämä edellyttää valtavaa muistikapasiteettia, 
minkä vuoksi ylläpitopalvelun tarjoajat säilyttävät näitä viestejä vain määrätyn ajan 
uutisryhmäpalvelimella eivätkä ylläpidä kaikkia uutisryhmiä. On olemassa myös World 
Wide Web -sivuja, joille on tallennettu uutisryhmien aineistoa, jossa voidaan suorittaa 
hakuja. 
Lisäksi Internet Relay Chat (IRC) mahdollistaa reaaliaikaisen Internet-tilaajien välisen 
suoran viestinnän, ja sitä voidaan käyttää "kasvotusten" pidettäviin kokouksiin ja sisällön 
vaihtamiseen, Nykyään IRC voi ylläpitää CUSeeMem kaltaista vähemmän tarkalla 
erottelukyvyllä varustettua videotekniikkaa. 
Kaikkia edellä mainittuja keinoja voidaan käyttää laittoman ja haitallisen sisällön 
levittämiseen. Seuraavissa luvuissa käsitellään sitä, missä määrin näitä keinoja voidaan 
valvoa. 
3. INTERNETIN LAITON JA HAITALLINEN SISÄLTÖ 
Internet on uusi tapa viestiä ja levittää viestejä. Kuten missä muussa viestintätekniikassa 
tahansa, varsinkin sen kehityksen varhaisessa vaiheessa, Internetissä on paljon 
mahdollisesti haitallista ja laiton sisältöä ja sitä voidaan käyttää vääriin rikollisiin 
tarkoituksiin. Rikolliset voivat käyttää Internetiä toimintansa edistämiseksi siinä missä 
muutakin viestintätekniikkaa, esimerkiksi puhelinta tai GSM:ää. 
Kaikki tämä toiminta on nykyisen lainsäädännön alaista. Sen tähden Internet ei 
toimikaan oikeudellisessa tyhjiössä, sillä kaikki, joita se koskee (tekijät, 
sisällöntuottajat, palveluntarjoajat, jotka todella tallentavat asiakirjat ja saattavat ne 
käytettäviksi, verkko-operaattoritarjoajat, yhteydentarjoajat ja lopulliset käyttäjät), ovat 
jäsenvaltioissa olemassa olevien lakien alaisia. 
Kun puhutaan laittomasta ja haitallisesta sisällöstä, on ratkaisevan tärkeää erottaa sisältö, 
joka on rikollista, ja muu haitallinen sisältö. Nämä sisällön eri lajit perustuvat täysin 
erilaisiin periaatteellisiin lähtökohtiin ja edellyttävät hyvin erilaisia oikeudellisia ja 
teknisiä lähestymistapoja. Olisi vaarallista käsitellä samanaikaisesti erillisiä kysymyksiä, 
kuten lasten pääsyä käsiksi aikuisille tarkoitettuun pornografiseen aineistoon ja aikuisten 
pääsyä käsiksi lapsipornografiaan. On päätettävä selkeästi, mitkä kysymykset ovat 
ensisijaisia, ja otettava käyttöön keinot tärkeimpien ongelmien ratkaisemiseksi -
esimerkiksi lapsipornografian pois kitkemiseksi tai sen estämiseksi, että rikolliset voivat 
käyttää Internetiä uutena teknologianaan . 
a. Laiton sisältö 
On olemassa suuri määrä erilaisia sääntöjä, jotka rajoittavat erilaisista syistä johtuen 
tiettyjen sisältöjen käyttöä ja levitystä. Näiden sääntöjen rikkominen johtaa sisällön 
muuttumiseen laittomaksi. 
Tiettyhin aiheisiin ei liity yleisen järjestyksen suojelemista vaan pikemminkin yksilöiden 
oikeuksien (intimiteettisuoja) ja menestyksekkään sisällön luomista edistävän ympäristön 
(henkinen omaisuus) suojelemista. Tekijänoikeuksien rikkominen, kunnianloukkaus, 
intimiteettisuojan loukkaus tai laiton vertaileva mainonta ovat rikkomuksia, joita yleensä 
käsitellään sen henkilön aloitteesta, jonka oikeuksia on rikottu, siviilioikeudessa 
vahinkojen ja velvoitteiden osalta, mutta asiaan voidaan hakea oikeutta rikosoikeudesta 
tai hallinto-oikeudesta (tietosuoja). Sisältöä ylläpitävää palvelua tarjoavat voivat joutua 
osallisiksi tällaista sisältöä koskevista riidoista, koska heitä voidaan syyttää helpottaneen 
sisällön levitystä. 
Tämän lisäksi - jäsenvaltioiden lainsäädännössä voidaan pitää tiettyjä sisältöjä 
rikollisina. 
Esimerkkejä tällaisesta sisällöstä ovat lapsipornografia, ihmiskauppa, rasistisen aineiston 
levittäminen, rotuvihaan lietsominen ja terrorismi ja kaikenlainen petostoiminta (esim. 
luottokorttipetokset). 
Rikoksen täsmälliset määritelmät vaihtelevat maiden välillä. EU:n alueella 
lapsipornografia, jonka määritelmästä ollaan hyvin yksimielisiä, sisältyy eräissä 
jäsenvaltioissa erityislainsäädäntöön, kun taas joissakin jäsenvaltioissa siitä säädetään 
yleisemmissä siveellisyyttä koskevissa säädöksissä6. 
Silloin kun tietyt teot ovat kansallisen rikoslain mukaan rangaistavia jossakin 
jäsenvaltiossa mutta eivät toisessa jäsenvaltiossa7, lain täytäntöönpano voi aiheuttaa 
käytännön vaikeuksia. 
b. Haitallinen sisältö 
Erityyppiset aineistot voivat loukata ihmisten arvoja ja tunteita; sisältö voi koskea 
poliittisia näkemyksiä, uskonnollista vakaumusta tai rotuun perustuvia eroja. 
Kulttuurierot vaikuttavat siihen mitä pidetään haitallisena. Kukin maa voi päätyä omiin 
määrittelyihinsä vetäessään rajaa siinä, mikä on sallittua ja mikä ei ole. Onkin sen tähden 
välttämätöntä, että kansainvälisissä aloitteissa otetaan huomioon eri maissa vallitsevat 
erijaiset eettiset normit, kun tutkitaan asianmukaisia sääntöjä ihmisten suojelemiseksi 
loukkaavalta aineistolta ja samalla taataan ilmaisunvapaus. 
Tässä yhteydessä käsitetään, että perusoikeuksia erityisesti ilmaisunvapautta on 
ehdottomasti kunnioitettava (jäsenvaltioissa olevien rajoitusten osalta katso alaikäisten ja 
ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa annettu vihreä kirja, liite III). 
4. INTERNETIN LAITTOMAN SISÄLLÖN TUNNISTAMINEN JA TORJUNTA 
On jäsenvaltioiden tehtävä määritellä laillisuuden rajat ja valvoa niitä paljastamalla laiton 
toiminta ja rankaisemalla lain rikkojia. Internetin erityispiirteet tekevät sen laillisuuden 
valvonnasta kuitenkin vaikeamapaa kuin perinteisempiä keinoja käytettäessä. 
Vaikka lainrikkomusten havaitseminen julkisissa Internet-sovelluksissa (World Wide 
Web) onkin yksinkertaista, niiden havaitseminen yksityisissä sovelluksissa (esimerkiksi 
6 Katso Vihreä kirja alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa 
7 Esimerkiksi Adolf Hitlerin teoksen "Taisteluni" julkaiseminen tai "revisionismi" eli juutalaisten 
joukkotuhoamisen todellisuudenperäisyyden kiistäminen. Nämä on kielletty joissain jäsenvaltioissa 
esim Saksassa, mutta ei muissa. 
sähköpostissa) ei ole helppoa. Yhtä lailla vaikka^ lainvalvonta on suhteellisen helppoa 
kansallisella tasolla, se on paljon vaikeampaa kansainvälisellä tasolla. 
a. Lainvalvonnan tekniset rajoitukset 
Internetin teknisten ominaisuuksien vuoksi tietyt valvontamenetelmät ovat tehottomia. 
Internet-viestejä voidaan kierrättää sellaisella tavalla, että on mahdollista valvoa 
ainoastaan kohtia, joista mennään sisään verkkoon ja poistutaan sieltä (palvelin, jonka 
kautta käyttäjä pääsee sisään, tai pääte, jota käytetään tietojen lukemiseen tai poimintaan, 
tai palvelin, jolla asiakirja julkaistaan). 
Vaikka julkaistu asiakirja poistetaan yhdeltä palvelimelta viranomaisten toimenpiteen 
seurauksena, se voidaan helposti ja nopeasti kopioida muiden oikeusjärjestelmien 
alaisille palvelimille, jolloin se on käytettävissä, kunnes myös pääsy tällaisille sivuille 
estetään. Siksi tarvitaan yhä mittavampaa kansainvälistä yhteistyötä estämään 
tällaisten "turvapaikkojen" synty asiakirjoille, jotka ovat rikosoikeuden yleisten 
sääntöjen vastaisia. 
b. Internet-yhteyksien ja ylläpitopalvelujen tarjoajien osuus 
Internet-yhteyksien ja ylläpitopalvelujen tarjoajilla on tärkeä osuus Internetin sisällön 
tuomisessa käyttäjien ulottuville. Ei kuitenkaan ole syytä unohtaa, että päävastuu 
sisällöstä on sen tekijöillä ja tuottajilla. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää määritellä 
vastuusuhteet täsmällisesti, jotta laittoman sisällön tuottajat kantavat itse vastuun 
siitä. 
i) Internet-yhteyksien ja ylläpitopalvelujen tarjoajien oikeudellinen vastuu 
Myös Internet-yhteyksien ja ylläpitopalvelujen tarjoajiin sovellettavissa olevan yleisen 
oikeusjärjestelmän mukaisesti oikeudellinen vastuu laittomasta sisällöstä (olipa kyseessä 
lapsipornografia, tekijänoikeusrikkomukset, kauppapetos, kunnianloukkaus tai muu 
sellainen) voi perustua rikosoikeuteen, siviilioikeuteen (tekijänoikeusrikkomukset, 
kunnianloukkaukset, palveluntarjoajien ja käyttäjien tai verkko-operaattorien väliset 
sopimuskiistat) tai hallinto-oikeuteen (sen maan sääntelyjärjestelmä, jossa 
yhteydentarjoaja tai isäntäpalvelin toimii). Vaikka Internet-yhteyden tarjoajat eivät 
valvo suoraan Internetin sisältöä tai sitä, mitä osaa heidän asiakkaansa käyttävät, 
viranomaiset ovat joissakin tapauksissa tutkineet heidän toimiaan, koska tarjoajien 
teknisten laitteiden kautta on ollut mahdollista päästä käsiksi haitalliseen ja laittomaan 
sisältöön. Muuttamalla tai selkeyttämällä lainsäädäntöä voidaan auttaa yhteyden tarjoajia, 
joiden ensisijainen tehtävä on tarjota palveluja asiakkaille, löytämään oikea t ,; 
sensurointisyytteiden ja mahdollisen rikoksesta syyttämisen välillä. 
!2 
Kun ylläpitopalvelun tarjoajat tuottavat itse World Wide Webin tai keskusteluryhmien 
sisältöä, he ovat luonnollisesti siitä vastuussa samalla tavoin, kuiin kuka tahansa sisällön 
tekijä tai tuottaja. Kolmansien osapuolten tuottaman sisällön osalta palvelun tarjoajan 
oikeudellista vastuuta on selkeytettävä. 
Eräissä jäsenvaltioissa8 on ehdotettu tai hyväksytty lakeja, joissa määritellään 
ylläpitopalvelun tarjoajien oikeudellinen vastuu siten, että heitä voidaan syyttää aineiston 
osalta, johon he tarjoavat yhteyden, ainoastaan jos heidän voidaan kohtuudella olettaa 
olleen tietoisia siitä, että se on prima facie laitonta, tai jos he eivät ole ryhtyneet 
kohtuullisiin toimiin estääkseen pääsyn sivuille sen jälkeen, kun heille on selvästi 
ilmoitettu kyseisen aineiston olemassaolosta. 
Joissakin säännöissä mennään tätä pidemmälle: Internet-yhteyden tarjoajia vaaditaan 
rajoittamaan pääsyä laitonta aineistoa sisältäville sivuille. 
Verkko-operaattoreita sen sijaan ei yleensä aseteta rikos- tai siviilioikeudelliseen 
vastuuseen heidän verkoissaan liikkuvan sisällön vuoksi, vaikka asiaa koskevan 
lainsäädännön tai lupaehtojen perusteella heitä voidaan vaatia toteuttamaan toimenpiteitä 
sellaisten asiakkaittensa (Internet-yhteyden tarjoajien) osalta, jotka käyttävät palvelua 
laittoman aineiston välittämiseen. 
Arvioitaessa laittomasta sisällöstä, esimerkiksi vääristävästä mainonnasta tai 
tekijänoikeusrikkomuksista, aiheutuvaa oikeudellista vastuuta on syytä ottaa huomioon 
myös komission tekemä yksityiskohtainen tutkimus erityisesti mainosviestintään ja 
tekijänoikeuksiin liittyvien kansallisten säännösten kirjavuuden vaikutuksista 
sisämarkkinoihin9. 
ii) Itsesäätely kansallisella, eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla 
Eräissä jäsenvaltioissa Internet-yhteyksien ja ylläpitopalvelun tarjoajat ovat jo 
perustaneet itsesäätelyjärjestelmiä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on alan 
edustajien aloitteesta laadittu toimintaohjeet ja perustettu Safety Net Foundation -
niminen itsenäinen elin, joka ylläpitää uutisryhmien luokituspalvelua sekä 
puhelinpalvelua, johon kansalaiset voivat ilmoittaa laittomasta aineistosta. Samanlaisia 
toimia on toteutettu Saksassa ja Alankomaissa10. 
8 Itävalta, Saksa, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta (kunnianloukkausta koskeva lakialoite). 
9 Komission tiedonanto mainosviestinnästä; tietoyhteiskunnan tekijänoikeuskysymyksiä ja siihen 
liittyviä kysymyksiä käsitelleen vihreän kirjan seurantatiedonantoluonnos. 
10 Ranskassa on ehdotettu vastaavia toimintaohjeita kertomuksessa Rapport de la Mission 
Interministérielle sur l'Internet. Teksti saatavilla englanniksi:. 
http://www.telecom.gouv.fr/english/sommaire.htm 
13 
Komissio pitää tervetulleena tätä yleistä suuntausta kohti itsesäätelyä ja on rohkaissut 
eurooppalaisen verkon luomista Internet-yhteyden tarjoajien yhteenliittymille. Tätä 
yhteistyötä voitaisiin vielä laajentaa kansainväliselle tasolle. Itsesäätelyä harjoittavien 
alan elinten olisi hyödyllistä yhteensovittaa eurooppalaisella ja kansainvälisellä tasolla 
lähestymistapansa erityisesti teknisiin kysymyksiin, koska heillä on paljon samanlaisia 
ongelmia. Koska Internet ympäristönä on erittäin hajautettu, myös sen käyttäjät ovat 
keskeisessä asemassa alan itsesäätelyn kehittämisessä. 
iii) Tiedostojen poistaminen palvelimista 
Kun ylläpitopalvelun tarjoaja saa tietoonsa, että hänen palvelimensa ylläpitää prima 
facie laitonta sisältöä, kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntö periaatteessa edellyttää, että 
hänen on ilman muuta ryhdyttävä toimenpiteisiin kyseisen aineiston poistamiseksi. Tieto 
voi olla peräisin laitonta aineistoa valvovalta kansalliselta itsesäätelyelimeltä tai toisen 
maan vastaavalta elimeltä. Koska sisältöä voidaan helposti kopioida toisille palvelimille, 
toimenpiteiden toteuttamista ei edellytetä ainoastaan kyseisen maan ylläpitopalvelun 
tarjoajilta vaan maailmanlaajuisesti. Itsesäätelyä harjoittavien laitosten kansainvälinen 
verkko edistäisi suuresti tällaista toimintaa, mutta epäilemättä sellaisen verkon 
perustaminen vie aikaa. 
iv) Pääsyn estäminen yhteydentarjoajien tasolla 
Jos laitonta aineistoa ei voida poistaa isäntäpalvelimelta esimerkiksi sen vuoksi, että 
palvelin sijaitsee maassa, jonka viranomaiset ovat haluttomia yhteistyöhön, tai että 
kyseinen aineisto ei ole laitonta kyseisessä maassa, vaihtoehtona voi olla pääsyn 
estäminen yhteydentarjoajien tasolla. 
Toistaiseksi on epäselvää, missä määrin on teknisesti mahdollista estää pääsy aineistoon, 
joka on todettu laittomaksi. Se on kysymys, joka vaikuttaa myös yhteydentarjoajien 
vastuun suuruuteen. Teknistä toteutettavuutta koskevista epäselvyyksistä huolimatta tätä 
ratkaisumallia on käytetty joissakin maissa, sillä yhteydentarjoajat ovat suhteellisen 
pieni ja helposti tunnistettava ryhmä. 
Eräät kolmannet maat ovat pyrkineet kattavin lainsäädännöllisin toimenpitein kokonaan 
estämään yhteydentarjoajien kautta tapahtuvat suorat Internet-yhteydet ottamalla 
käyttöön vaatimuksen "yhdyskäytäväpalveluista", jollaisia suuret organisaatiot 
käyttävät turvallisuussyistä, sekä kiellettyjen asiakirjojen keskitetyn luetteloinnin. Sen 
syyt menevät paljon pidemmälle kuin tässä tiedonannossa esitetty laittoman sisällön 
määritelmä. Tällainen rajoittava järjestelmä ei tule kysymykseen Euroopassa, koska se 
loukkaisi vakavasti yksilönvapautta ja siihen liittyviä poliittisia perinteitä. Euroopan 
monitahoisen ja avoimen viestintärakenteen vuoksi myös tällaisen ratkaisumallin 
toteutettavuus käytännössä on kyseenalainen. 
14 
Lainvalvonnasta vastaavat Saksan viranomaiset ovat äskettäin noudattaneet toisenlaista 
mallia, jossa edellytetään yhteydentarjoajien estävän tapauskohtaisesti tilaajiensa pääsyn 
laittomaan aineistoon. 
CompuServen tapauksessa yleiset syyttäjät katsoivat uutisryhmien tiettyjen osien olevan 
laittomia ja kehottivat CompuServeä11 sulkemaan pääsyn kyseisiin uutisryhmiin. Koska 
CompuServen ohjelmistolla ei aluksi voitu erottaa saksalaisia tilaajia muista tilaajista, 
CompuServe esti maailmanlaajuisesti kaikilta tilaajiltaan pääsyn tiettyihin uutisryhmiin. 
Seurauksena olivat lukuisat vastalauseet, joiden mukaan muita yritettiin saada 
omaksumaan saksalainen moraalikäsitys. Tämän jälkeen CompuServe palautti pääsyn 
useimpiin kyseisistä uutisryhmistä saksalaisia tilaajia lukuun ottamatta. Muihin Saksassa 
toimiviin yhteydentarjoajiin ei ilmeisesti kohdistettu toimenpiteitä, joten niiden tilaajilla 
oli edelleen pääsy kyseiseen aineistoon, jos yhteydentarjoaja tarjosi kyseistä uutisryhmää. 
Hiljattain Saksan yleiset syyttäjät kehottivat syytteen uhalla saksalaisia Internet-yhteyden 
tarjoajia estämään pääsyn WWW-sivulla julkaistuun lehteen, joka oli peräisin 
Alankomaissa toimivasta palvelimesta ja jonka väitettiin edistävän terrorismia. 
Painostuksen alaisena tarjoajat sulkivat yhteyden. Tämä merkitsi kuitenkin sitä, että 
saksalaisilta tilaajilta kiellettiin hollantilaisen palvelimen kaikki, myös vaaraton sisältö, 
mutta mainittu asiakirja on edelleen Internet-käyttäjien saatavilla Saksan ulkopuolella. 
Välittömästi sen jälkeen otettiin käyttöön myös pääsyn estämisen kiertämiseen tähtääviä 
keinoja.12 Ei ole selvää, onko aineisto Alankomaiden lainsäädännön vastaista - joka 
tapauksessa Alankomaiden viranomaiset eivät ole puuttuneet asiaan. Alankomaalainen 
palveluntarjoaja on esittänyt valituksen, jonka mukaan Saksan viranomaisten toiminta 
estää palvelujen vapaan liikkuvuuden EU:n sisällä. 
Kotisivuille pääsyn estäminen alhaalta käsin saattaa siis olla monin tavoin ongelmallista. 
Ennen kaikkea siten ei voida estää rikollisia käyttäjiä "hyppäämästä" Internet-muodosta 
toiseen, esimerkiksi www-sivulta Usenet-uutisryhmään tai tavalliseen sähköpostiin. 
Tarvitaan siis viranomaisten ja Internet-yhteyden tarjoajien yhteistyötä, jotta 
toimenpiteet ovat tehokkaita ja kohtuullisia. 
c. Internetin anonyymi käyttö 
Internetin käyttäjät ovat yleensä tunnistettavissa: kotisivujen yhteydessä mainitaan 
tekijän nimi tai sivun osoite (URL), sähköpostiviestissä tai uutisryhmän postituksessa 
1 ' Suuri Yhdysvalloissa sijaitseva kaupallinen on line -palvelujen tarjoaja, joka välittää myös Internet­
yhteyksiä ja jolla on huomattavan paljon tilaajia Saksassa. 
12 Viimeisimpien laskelmien mukaan kyseinen asiakirja toistuu 43 WWW-sivulla ja kahdessa 
uutisryhmässä, ja se on saatavilla myös erään postituslistapal vei imen kautta. 
15 
näkyy kirjoittajan sähköpostiosoite. Se sopii yhteen demokraattisen periaatteen kanssa, 
että yksilöllä on oikeus ilmaista ajatuksensa ja mielipiteensä mutta hän on kuitenkin 
vastuussa teoistaan.13 Oikeudellisen jäljitettävyyden periaatteen olisi siksi oltava 
kansallisten ja eurooppalaisten uudelleenpostituspalveluiden toimintaohjeiden olennainen 
osa. 
Lainvalvonnasta vastaavat viranomaiset ovat ilmaisseet huolestuneisuutensa erilaisten 
menettelytapojen suhteen, joiden avulla Internetissä voi toimia nimettömästi. Tällaisia 
keinoja käyttävät voivat siis levittää laitonta aineistoa siten, että lähettäjää on vaikea tai 
jopa mahdoton selvittää. 
Ongelma ei koske World Wide Webia, jossa palveluntarjoaja tietää tai ainakin kykenee 
selvittämään sisällön tuottajan henkilöllisyyden. Käyttäjä voi kuitenkin lähettää 
sähköpostia tai Usenet-uutisryhmien viestejä ilman että vastaanottaja tietää lähettäjän 
nimeä tai sähköpostiosoitetta, koska välittäjä (anonyymin uudelleenpostituspalvelun 
tarjoaja) on poistanut lähettäjää koskevat tiedot. 
On olemassa perusteltuja syitä, joiden vuoksi käyttäjä haluaa pysyä nimettömänä14 
(esimerkiksi pelätään kostoa esitettyjen mielipiteiden vuoksi tai ei luoteta siihen, mihin 
tarkoitukseen vastaanottaja voi käyttää lähettäjän henkilötietoja).15 
Oikeutettu intimiteetin tarve on kuitenkin sovitettava yhteen oikeudellisen 
jäljittämisperiaatteen kanssa. Yhdistyneen kuningaskunnan tuoreessa Safety Net -
ehdotuksessa16 otetaan tämä kaksijakoinen tilanne huomioon. Sen näkemyksen mukaan 
aidosti anonyymien viestien käyttö on uhka mutta jäljitettävien nimimerkkien käyttö ei. 
Siinä esitetään toimia tunnettujen porsaanreikien parsimiseksi ja jäljitettävyyden 
parantamiseksi sekä ehdotetaan, että anonyymipalvelujen tarjoajat tallentavat käyttäjien 
13 Ehdotetussa etäkauppaa käsittelevässä direktiivissä edellytettään, että hyödykkeiden etäkauppaa 
harjoittavan (mukaan lukien sähköinen kaupankäynti) on oltava yksilöitävissä. 
14 Lisäksi eurooppalaiseen yleissopimukseen ihmisoikeuksista sisältyy säännöksiä, joissa varmistetaan 
yksityisyyden suoja ja kirjesalaisuus. Samaa periaatetta korostetaan kaikkien jäsenvaltioiden 
perustuslaeissa ja perustuslaillisissa perinteissä. Posti- ja viestintäala on kunnioittanut niitä tehden 
niihin vain demokraattisen yhteiskunnan toiminnan kannalta välttämättömiä poikkeuksia. 
Tietotekniikan säädyllisyyttä koskevan lain (Computer Decency Act) vastaista tilapäistä kieltoa 
koskevassa päätöksessä tuomarit korostivat Internetin nimettömän käytön merkitystä: "Nimetön käyttö 
on tärkeää niille Internetin käyttäjille, jotka etsivät arkaluontoista tietoa - esimerkiksi niille, jotka 
käyttävät sellaisia palveluita kuten Critical Path AIDS Project, Queer Resources Directory (jota 
käyttävät erityisesti nuoret homoseksuaalit) ja Stop Prisoner Rape (SPR)." 
15 Katso Yhdistyneessä kuningaskunnassa laaditun ehdotuksen "R Safety-Net" 29 ja 30 pykälät 
<http://www.ispa.org.uk>. 
16 "R3 Safety Net: Rating, Reporting, Responsibility For Child Pornography and Illegal Material on the 
Inter ne f Syyskuu 1996. 
16 
henkilötiedot. Henkilötiedot olisivat tietosuojan alaisia ja ne olisivat ainoastaan poliisin 
käytettävissä asianmukaisen lainsäädännön mukaisesti. 
Tehokkaiden toimenpiteiden aikaansaamiseksi oikeudellisen jäljitettävyyden kysymystä 
on työstettävä sekä tekniseltä kannalta että maailmanlaajuisen yhteistyön näkökulmasta. 
d. Oikeuslaitosten ja poliisitoimen yhteistyö EU:ssa ja kansainvälisellä tasolla 
Kuten edellä mainittiin, rikoksen määritelmä on eri valtioissa erilainen. Internetin 
kansainvälisen luonteen vuoksi sisällön tekijä, tuottaja ja ylläpitäjä saattavat kaikki olla 
kansallisten lainvalvojien ulottumattomissa, vaikka sisältö olisikin maan lainsäädännön 
mukaan kiellettyä ja edellyttäisi syytteen nostamista. Rikosoikeus toimii vain kansallisten 
rajojen sisällä. Jotta tukittaisiin rikollisen toiminnan porsaanreiät, on tärkeää, että 
jäsenvaltiot sisällyttävät rikoslainsäädäntöönsä tietyt yhteiset vähimmäisvaatimukset. 
Lisäksi on vahvistettava EU:n jäsenvaltioiden välistä rikosoikeudellista yhteistyötä ja 
poliisiyhteistyötä. < Myös kansainvälistä yhteistyötä merkittävimpien kolmansien 
kumppaneiden kanssa on kehitettävä esimerkiksi sopimusten ja uusien kansainvälisten 
oikeusvälineiden avulla. 
Yhteistyötä olisi hyödyllistä laajentaa myös Internetiä uutena apuvälineenään käyttävien 
rikollisten toimintojen estämiseen. 
Myös tekniikan ja rikosoikeuden asiantuntijat voisivat kokoontua yhdessä pohtimaan 
sopivimpia tapoja yhteisten rikosstandardien luomiseen. Myös EU:n tason yhteistyön 
parantamista teollisuuden ja oikeusviranomiasten välillä on kannustettava. 
Oikeus- ja sisäministerien Dublinissa tekemä sopimus poliisiyhteistyön vahvistamisesta 
Europolin puitteissa pedofiliaa ja lapsi- ja naiskauppaa vastaan ja yhteisten 
vähimmäisvaatimusten asettamisesta alaikäisiin kohdistuvaa seksuaalista hyväksikäyttöä 
koskevalle lainsäädännölle on nähtävä rohkaisevana ensiaskeleena tähän suuntaan. 
Perustan yhteisille toimille tarjoaa myös äskettäin Tukholmassa järjestetyn lasten 
seksuaalista hyväksikäyttöä käsitelleen maailmankongressin julkilausuma. 
5. INTERNETIN HAITALLISEEN SISÄLTÖÖN PUUTTUMINEN 
Haitalliseen sisältöön puututtaessa keskeinen keino on se, että käytännössä varmistetaan, 
että on mahdollista rajoittaa tällaisen sisällön käyttöä kaikkein suojattomampien osalta. 
a. Sananvapauden periaate 
Eurooppalainen yleissopimus ihmisoikeuksista, jonka kaikki jäsenvaltiot ovat 
allekirjoittaneet ja joka on osa yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita, sisältää 
17 
olennaisia määräyksiä oikeudesta sananvapauteen. Näitä oikeuksia saattavat koskea 
tietyt ehdot, ne eivät ole absoluuttisia, ja niihin on tehty merkittäviä rajoituksia, 
esimerkiksi radio-, televisio- ja elokuvayritysten lupamenettelyjen osalta. Sama periaate 
sisältyy kaikkien jäsenvaltioiden perustuslakiin tai perustuslaillisiin perinteisiin. 
Jäsenvaltioiden ei ole välttämättä helppoa vetää rajaa sananvapauden turvaaman ja 
rajoitettavan sisällön välille. 
Ranskassa perustuslakineuvosto kumosi hiljattain televiestintälain määräykset, joissa 
asetettiin ehdot sille, milloin yhteydentarjoajat (myös Internet-yhteyden tarjoajat) ovat 
vapaita rikosoikeudellisesta vastuusta sen sisällön suhteen, johon he tarjoavat pääsyn. 
Laki antoi Conseil Supérieur de Télématiquelle vallan antaa suosituksia siitä, 
minkätyyppinen sisältö on sallittua. Perustuslakineuvosto oli sitä mieltä, että tämä 
määräys olisi laadittava huolellisemmin, sillä siihen liittyi kysymys yksilön vapaudesta17. 
Yleisesti ottaen voidaan todeta, että mikään lainsäädännöllinen toimenpide alaikäisten 
suojelemiseksi ei saa muodostua varauksettomasta kiellosta käyttää Internetiä 
sellaisen aineiston levittämiseen, joka on saatavilla vapaasti muissa viestintävälineissä. 
Lisäksi olemassa olevia sääntöjä sisällön sääntelemisestä on tutkittava sen 
selvittämiseksi, voidaanko niitä soveltaa analogisesti. Ei ole syytä soveltaa kaikkein 
rajoittavimpia sääntöjä ainoastaan siksi, että Internetin kautta on mahdollista tavoittaa 
laaja yleisö. 
Samanlaiset kysymykset nousevat esiin myös muualla maailmassa. Yhdysvalloissa eräs 
piirioikeus määräsi, että tiedonvälityksen säädyllisyyttä koskevan lain keskeiset 
määräykset alaikäisten suojelemiseksi olivat perustuslain vastaisia. Perusteena tälle oli 
Yhdysvaltain perustuslain ensimmäiseen muutokseen sisältyvä sananvapauden periaate18. 
Oikeus katsoi, että laki oli laadittu liian väljästi, sillä vaikka on laillista suojella 
alaikäisiä, palveluntarjoajat eivät pysty tunnistamaan, onko käyttäjä alaikäinen. 
Käytännössä ei siis olisi lainkaan mahdollista julkaista turvallisesti "aikuisille 
tarkoitettua" sisältöä, mikä olisi perustuslaissa turvatun sananvapauden vastaista. 
17 Perustuslakineuvosto päätti poistaa televiestinnän sääntelyä koskevan lain 43-2 ja 43-3 artiklat, sillä 
laki antoi Conseil Supérieur de la Télématiquen tehtäväksi laatia ja ehdottaa sitä ylempänä olevan 
Conseil Supérieur de 1'Audiovisuelin hyväksyttäväksi suosituksia, joilla varmistetaan, että tietyt 
viestintäpalvelut noudattavat eettisiä sääntöjä. Näiden suositusten - joiden suhteen voitaisiin antaa 
lausuntoja, joilla olisi rikosoikeudellisia vaikutuksia - määräämiselle ei asetettu muita rajoituksia kuin 
edellä mainitun, 30 päivänä syyskuuta 1986 annetun lain 1 artiklasta johtuvat hyvin yleiset rajoitukset. 
18 US District Court for Eastern Pennsylvania ACLU v. Reno, 11. kesäkuuta 1996, http://aclu.org 
18 
b. Sisämarkkinoiden oikeudellinen kehys 
Koska tiedon siirtäminen useamman kuin yhden maan käsittävissä verkoissa on 
luonteeltaan rajat ylittävää, sitä säännellään sisämarkkinoiden ja kilpailusääntöjen 
oikeudellisten puitteiden avulla. Erityisesti sitä suojaa palveluiden vapaan tarjoamisen 
periaate. Kansalliset viranomaiset voivat toteuttaa tätä perusvapautta rajoittavia 
toimenpiteitä esim. alaikäisten suojelemiseksi vain, jos ne ovat kohtuullisia. Toisin 
sanoen toimenpiteen on oltava tavoitteeseen nähden tarkoituksenmukainen ja rajoituttava 
siihen, mikä on tavoitteen saavuttamiseksi välttämätöntä. 
Tältä osin komissio on äskettäin tehnyt ehdotuksen19 direktiiviksi jäsenvaltioiden ja 
komission välisestä tiedottamis- ja yhteistyömenettelystä tietopalveluja koskevan 
sääntelyn alalla. Tällä ehdotuksella, jossa säädetään sääntelyn avoimuudesta ja 
sisämarkkinoiden uudelleen pirstoutumisen estämisestä, pyritään varmistamaan yleisen 
edun tehokkaampi suojelu tällä alalla ja vastaamaan täsmällisemmin uusiin 
sääntelytarpeisiin. Lisäksi Euroopan unioni voisi ehdotetun jäsenvaltioiden ja komission 
välisen hallinnollisen yhteistyöjärjestelmän ansiosta ottaa johdonmukaisemman kannan 
näihin kysymyksiin kansainvälisellä tasolla. 
c. Vanhempien käyttöön tarkoitettu valvontaohjelmisto: vanhemmat 
alaikäisten suojelijoina 
Onneksi on olemassa teknisiä keinoja, joiden avulla voidaan ottaa huomioon paitsi 
erilaisten kansallisten oikeusjärjestelmien myös käyttäjien henkilökohtaisten 
moraalikäsitysten väliset erot. Näin voidaan samanaikaisesti tavoitella vapaata 
tiedonvaihtoa ja kunnioittaa yksilöllisiä mieltymyksiä. 
Yleisön vaatimuksiin on vastattu kehittämällä kahden viime vuoden aikana uutta 
tekniikkaa, jonka avulla vanhemmat voivat valvoa kotona käytössä olevaa Internet-
aineistoa. Virallisten laitosten harjoittaman "ennakkosensuurin" (ei-toivotun aineiston 
julkaisemisen kieltäminen kokonaisuudessaan) asemesta suodattamisen ansiosta 
vanhemmilla on mahdollisuus "jälkivalvontaan" (ei-toivottuun aineistoon pääsyn 
estäminen alaikäisiltä). Teollisuus ja kansalaisoikeusjärjestot kannattavat selkeästi 
suodatinjärjestelmää, joka korostaa vanhempien vastuuta valtiollisten toimenpiteiden 
sijaan, ja ne pitävät sitä tehokkaimpana tapana selviytyä Internetiin liittyvistä haasteista 
ottaen huomioon maiden, yhteisöjen ja perheiden erilaiset käsitykset hyvästä mausta ja 
säädyllisyydestä. Tämä on käytännöllinen, ei oikeudellinen, ratkaisu Internetin haitallisen 
sisällön mukanaan tuomiin ongelmiin, vaikka suodatinlaitteiden käyttöön asettamisella 
19 KOM(96) 392 lopullinen, 30.8.1996 
19 
voi joissakin tapauksissa olla myös oikeudellisia vaikutuksia (kyseisiä laitteita välittävien 
yhteydentarjoajien vapauttaminen vastuusta). 
Suodantinohjelmistot ovat hyödyllisiä "puolustuslaitteita" loppukäyttäjien tasolla, ja 
lisäksi suodatinohjelmistoja voivat käyttää tiedonsiirtoprosessin eri tekijät, esimerkiksi 
palvelun- tai yhteydentarjoajat. 
Suodatinohjelmistot toimivat kolmen pääperiaatteen mukaisesti: kiellettyjen sivujen 
luettelointi eli "blacklisting" (pääsy luettelossa mainituille sivuille estetään), sallittujen 
sivujen luettelointi eli "whitelisting" (mahdollista päästä ainoastaan luettelossa 
mainituille sivuille) ja omaehtoinen sensurointi eli "neutral labelling" (sivut on 
varustettu tunnuksin tai luokiteltu, mutta käyttäjä päättää itse niiden käytöstä). 
Kiellettyjen sivujen luettelointia on käytetty laajasti Cyber Patrolin kaltaisissa 
ensimmäisen polven erillisissä suodatinjärjestelmissä. Cyber Patrol, joka otettiin 
käyttöön elokuussa 1995, toimii sekä suoran Internet-yhteyden tarjoajien että kaupallisten 
online-palvelujen kanssa. CyberNOT-luetteloon sisältyy noin 7 000 sivua, jotka on jaettu 
12 luokkaan (väkivalta/uskonnollinen rienaaminen, alastomuus, sukupuoliaktit, vulgaarit/ 
kuvaukset, rotusyrjintä/etninen loukkaaminen, saatananpalvonta/muut kultit, huumeet, 
sodanlietsonta/ääriliikkeet, uhkapelit, kyseenalaiset aiheet/laittomat aiheet, 
alkoholi/tupakka). Vanhemmat voivat halutessaan estää pääsyn mihin tahansa mainituista 
12 luokasta tekemällä valintoja ohjelmavalikosta. 
Sallittujen sivujen luettelointi perustuu päinvastaiseen periaatteeseen. Tällöin ohjelmisto 
estää pääsyn Internetin koko sisältöön lukuun ottamatta nimenomaan sallittuja sivuja. 
Tämä menettelytapa on erittäin rajoittava ja periaatteeltaan Internetin vastainen. Se on 
kuitenkin hyvin turvallinen, ja sitä on käytetty erityisesti kouluissa. 
Omaehtoinen sensurointi: varhaisten erillisten suodatinohjelmistojen rinnalle on 
hiljattain kehitetty Platform for Internet Content Selection (PICS), uusi koko teollisuutta 
koskeva standardi, jolla luodaan vakioinfrastruktuuri "omaehtoista sensurointia" ja 
Internetin sisällön suodattamista varten. Siinä erotetaan toisistaan sivujen luokittelu ja 
sivujen suodattaminen. PICS toimii hyvin joustavasti ja turvallisesti, ja se on epäilemättä 
toistaiseksi kattavin ja innovatiivisin ratkaisu Internetin sisältöä koskeviin ongelmiin 
20 
Sopimaton aineisto 
Sisällön 
valintaohjelmista 
Lapsi Sopiva 
Kuva 1: Valintaohjelmisto estää automaattisesti pääsyn eräisiin dokumentteihin,mutta ei 
kaikkiin*®. 
d. PICS - maailmanlaajuinen teollisuuden standardi 
World Wide Web Consortium21 otti virallisesti toukokuussa käyttöön PICSin, joka on 
koko teollisuutta koskeva yritys luoda maailmanlaajuinen standardi PICS tarjoaa 
"Internet-yhteyksien valvontamahdollisuuden ilman sensuuria" ja sitä tukee suuri joukko 
laitteisto- ja ohjelmistovalmistajia, yhteydentarjoajia, kaupallisten on-line-palvelujen 
tarjoajia, kustantajia ja tiedontuottajia. Se sisältyy nyt vakiovarusteena uusimpiin 
Internet-selausohjelmiin kuten Microsoft Explorer 3.0:aan ja Netscape 3.0:aan, ja sen 
tukena on useita suodatinohjelmia. 
Avainsanoihin ja kiellettyjen sivujen luettelointiin perustuviin ensimmäisen polven 
suodatinohjelmistoihin verrattuna PICS perustuu omaehtoisen sensuroinnin 
periaatteeseen ja kaikentyyppisten Internet-osoitteella (URL) varustettujen sivujen 
(WWW-sivut, FTP, Usenet-ryhmät) suodattamiseen. PICS merkitsee sivut "neutraalein 
tunnuksin". Tunnuksilla voidaan sitten ylläpitää erityyppistä tietoa: luokitukset (käyttäen 
perusteena esimerkiksi kieltä, alastomuutta, seksuaalisväritteistä sisältöä tai väkivaltaa) 
tai osoittimet (joiden avulla määritellään sisällön kiinnostavuus tietylle käyttäjäryhmälle). 
Jotta sivu saadaan näkyviin, siinä on ensinnäkin oltava PICS-tunnus ja toiseksi sen on 
20 Nämä Netscapen tarjoamat kuvat on julkaistu WWW Consortium sivuilla, jotka viittaavat PICSiin. 
Näillä sivuilla on laajemmat tekniset tiedot PICS-standardista (http://www.w3.org/pub/www/PICS). 
21 World Wide Web Consortium on teollisuuden yhteenliittymä, joka pyrkii edistämään WWW:n 
kehittämiseen liittyviä standardeja ja WWW-tuotteiden yhteensopivuutta tuottamalla teknisiä ohjeita ja 
vertailuohjelmistoa. Kansainvälistä yhteenliittymää ylläpitävät Yhdysvalloissa toimiva MIT 
Laboratory for Computer Science ja Euroopassa toimiva INRIA, joka tukee toimintaa paikallisella 
tasolla ja harjoittaa perustason kehittelytyötä. World Wide Web Consortium perustettiin alun perin 
yhteistyössä Euroopan ydintutkimuskeskuksen (CERN) kanssa, jossa WWW kehitettiin; perustamista 
tukivat myös DARPA ja Euroopan komissio. 
21 
vastattava vanhempien kotimikroon asettamia parametreja. Luokituksen voivat tehdä 
sisällöntuottajat itse (kuten perheille suunnattuja WWW-sivuja tarjoavat viihdeyritykset) 
tai kolmannet osapuolet (kuten uskonnolliset yhteisöt tai vanhempainyhdistykset). 
Jokainen perhe päättää itse, mitä luokitusjärjestelmää se käyttää, ja valitsee sitten 
parametrit sen mukaan, mitä se pitää hyväksyttävänä ja mitä ei. 
Luokituksia voidaan levittää ja päivittää erilaisten on-line-ja off-line-järjestelmien avulla 
(levykkeet, cd-romit). 
Vanhemmat ja opettajat voivat rajoittaa pääsyn sellaisille sivuille, jotka ensinnäkin on 
varustettu PICS-tunnuksella ja toiseksi vastaavat vanhempien kotimikroon asettamia 
parametreja. Videopelejä ja Web-sisältöä luokittelevan Recreational Software Advisory 
Councilin (RSAC) mukaan vanhemmat voivat asettaa parametrit asteikolla nollasta 
neljään käyttäen neljää perustetta (kieli, alastomuus, seksuaalisväritteinen sisältö tai 
väkivalta). Jokainen perhe päättää itse parametreista sen mukaan, mitä se pitää 
hyväksyttävänä ja mitä ei. 
Toisin kuin television "väkivaltasuodatin" (V-chip, joka perustuu ohjelmien katselun 
täydellisesti estävään tekniikkaan) tai useimmat nykyisistä erillisistä ohjelmistopaketeista 
(jotka estävät katselun avainsanojen perusteella) PICS-yhteensopivat sovellukset 
tarjoavat tehokkaan menetelmän indeksointia ja seulontaa varten sekä joustavan ja 
edullisen ratkaisun, kun otetaan huomioon perheiden ja kulttuurien väliset 
näkemyserot. Vaikka Internet on voinut tuoda mukanaan uusia vaaroja, nämä tekniset 
menetelmät tarjoavat uusia mahdollisuuksia, joita ei ole muissa sisällön 
lähettämistavoissa. 
Vanhempien^ 
valitsema ^ 
luokittelu­
menetelmä 
Internetiä 
käyttävä 
lapsi Sisältö 
A-palvelun merkintä 
B-palvelunmerkH 
(stantajan merkintä 
•4 Merkintöjä lukeva ohjel 
Kuva 2: Kustantajan ja ulkopuolisten merkintäpalvelujen tarjoamiin merkintöihin ja 
vanhempien asettamiin valintakriteereihin perustuva valintaohjelmisto. 
22 
Tietokoneympäristössä tehty merkintä- ja luokittelujärjestelmiä koskeva työ näyttää 
lupaavalta myös muissa digitaalitekniikan sovelluksissa, erityisesti digitaalitelevision 
alalla. Näitä tärkeitä kysymyksiä käsitellään vihreässä kirjassa alaikäisten ja ihmisarvon 
suojelusta audiovisuaalisella ja tietotekniikan alalla. 
e. Suodatinjärjestelmien käyttömahdollisuudet 
Sitten avainsanojen perusteella toimivien varhaisten prototyyppien, joilla ei voitu erottaa 
toisistaan pornografisia ja lääketieteellisiä sivuja, suodatinohjelmisto on kehittynyt 
huomattavasti Vaikka vanhempien käyttöön tarkoitetuilla valvontaohjelmilla voidaan 
nykyään tehokkaasti seuloa kyseenalaiset sanat tai tietyt sivut, niillä ei kuitenkaan tässä 
vaiheessa pystytä seulomaan uskallettuja kuvia, jos niihin ei liity kyseenalaista tekstiä, 
paitsi jos ohjelmiston kokoonpanosta vastaavat ovat tietoisia kyseisestä sivusta. Tietenkin 
luokituslaitokset voivat merkitä sivut visuaalisen sisällön mukaisin tunnuksin, jolloin ne 
saadaan PICS-suodatinjärjestelmän piiriin. 
Suodatinjärjestelmien vastustajat korostavat kahta olennaista vaaraa. Ensinnäkin 
Internetiin sisältyvä ei-toivottu aineisto on aina saatavilla suojaamattoman tietokoneen 
kautta, ja toiseksi useimmissa kodeissa tietokoneisiin perehtyneet lapset voivat tehdä 
tyhjiksi vanhempien pyrkimykset. Tämän ongelman on ottanut huomioon PICS, jonka 
mukaan järjestelmää on mahdotonta peukaloida. 
Nykyisin saatavana olevien käyttäjäohjelmistojen puutteista huolimatta niiden 
perusteella voidaan sanoa, että markkinoilla on tehokas ja edullinen keino, jonka avulla 
vanhemmat voivat suojella lapsiaan sopimattomalta aineistolta. 
f. Eurooppalaiset luokitusjärjestelmät 
Käyttäjien tarpeisiin sopivien luokitusjärjestelmien saatavuuden varmistamiseksi ja 
sellaisen tilanteen välttämiseksi, jossa heidän ainoa vaihtoehtonsa on käyttää 
luokitusjärjestelmiä, jotka on kehitetty Yhdysvalloissa, jossa vallitseva käsitys 
alaikäisille sopivasta sisällöstä voi olla erilainen kuin Euroopassa, on tuettava 
eurooppalaisten luokitusjärjestelmien kehittämistä. Kyseessä ei kuitenkaan pitäisi olla 
yksi massiivinen järjestelmä, koska se olisi toissijaisuusperiaatteen vastaista ja sitä 
voitaisiin pitää moraaliseen yhdenmukaisuuteen pakottamisena. Pikemminkin 
eurooppalaisia sisällöntuottajia ja eurooppalaisia luokituslaitoksia olisi aktiivisesti 
kannustettava kehittämään omia luokitusjärjestelmiään. Joka tapauksessa olisi 
varmistettava, että luokitus-, luettelointi- ja itsesensuurijärjestelmät perustuvat avoimiin 
eurooppalaiselta tai kansainväliseltä pohjalta kehitettyihin standardeihin eikä omistajien 
standardeihin. 
23 
Samanaikaisesti yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelmissa olisi tuettava eurooppalaisten 
suodatin- ja jäljitysohjelmistojen kehittämistä (laittoman sisällön alkuperän 
selvittämiseksi). 
Olisi perustettava ilmoitusjärjestelmiä ("kuumia linjoja"), joiden avulla kansalaisia 
voidaan kannustaa havaitsemaan laittomat ja haitalliset sivut sekä ilmoittamaan niistä. 
Yhdysvalloissa on jo perustettu vapaaehtoisia tarkkailuryhmiä, jotka osallistuvat 
hyödyllisellä tavalla luettelojen päivittämiseen ja luokitusten tarkistamiseen. 
g. Kansalaisvalistus 
Ahdas lakien soveltaminen tai sokea luottamus tekniikkaan ei ratkaise kaikilta osin 
Internetin laittoman ja haitallisen sisällön ongelmaa. Kansalaisvalistuksella on ratkaiseva 
merkitys. On tuettava tiedotustoimintaa, jotta käyttäjät ymmärtävät Internetin edut ja 
haitat. Erityisesti vanhemmille ja kasvattajille olisi välitettävä riittävästi tietoa, jotta he 
pystyisivät hyödyntämään vanhempien käyttöön tarkoitettuja valvontaohjelmia ja 
luokitusjärjestelmiä. • 
6. TOIMINTAVAIHTOEHDOT / PÄÄTELMÄT 
Komissio katsoo, että seuraavat toimenpiteet olisi toteutettava Internetissä liikkuvan 
laittoman ja haitallisen sisällön vähentämiseksi. Toimenpiteillä pyritään korostamaan 
niitä etuja, joita Euroopan unionin kansalaiset saavat lisääntyneestä tiedonsaannista 
Internetin kautta, ja toimenpiteet olisi hyväksyttävä - niiden vastaavan luonteen 
mukaisesti - Euroopan yhteisön perustamissopimuksen määräysten nojalla (palvelujen 
vapaa liikkuvuus) tai osana oikeus- ja sisäasioita. 
Nämä toimenpiteet muodostavat ensimmäisen sarjan välittömästi toteutettavia 
toimenpiteitä. Ne eivät rajaa vihreän kirjan alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta 
aiheuttamien keskustelujen tuloksena syntyneitä lisäehdotuksia. 
1. Laiton sisältö 
a. Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö 
Jäsenvaltioiden välinen yhteistyö on olennaisen tärkeää torjuttaessa rikollista sisältöä 
välittävät lähteet ja rajoitettaessa jäljennösten levittämistä. 
On ilmeisen tarpeellista tehostaa yhteistyötä osana oikeus-ja sisäasioita 
• rikollisen sisällön tarjoajia koskevien tietojen vaihtamiseksi ja rikollista 
aineistoa koskevien lakien täytäntöönpanemiseksi 
24 
• jäsenvaltioiden kannustamiseksi määrittelemään rikollista sisältöä koskevat 
eurooppalaiset vähimmäisstandardit 
b. Yhteydentarjoajien ja palvelujentarjoajien vastuu 
Olisi arvioitava, onko syytä luoda yhteinen eurooppalainen kehys yhteyden- ja 
palvelujentarjoajia koskevien hallinnollisten sääntöjen ja asetusten selventämiseksi. 
ç, Itsesensuurin tukeminen 
Komissio tukee edelleen Internet-yhteyden tarjoajien yhdistysten välistä yhteistyötä 
edistääkseen itsesensuuria. Itsesensuuri olisi saatava alkuun niissä jäsenvaltioissa, joissa 
sitä ei ole vielä aloitettu. Komissio tukee teknisiin seikkoihin liittyvää keskustelua ja 
tutkimusta, joka koskee yhteydentarjoajien ja etäpalvelujentarjoajien osuutta laittoman 
aineiston levittämisen rajoittamisessa. 
2. Haitallinen sisältö 
Suodatinohjelmistojen ja luokitusjärjestelmien käyttöä tukeva yhteisön 
toiminta 
• Voitaisiin laatia neuvoston suositus, jossa tuodaan esille selkeä poliittinen viesti, jolla 
kannustetaan käyttämään suodatinohjelmistoja, esim. PICSiä, ja yhtä tai useampaa 
eurooppalaista luokitusjärjestelmää. Komissio on jo kehottanut alan teollisuutta 
laatimaan yhteiset puitteet, jonka avulla suodatinjärjestelmiä voidaan käyttää yhteisön 
laajuisesti. 
• Eurooppalaisia sisällöntuottajia olisi kannustettava tekemään yhteistyötä tässä 
järjestelmässä hyväksymällä oma Internetissä julkaistava sisältöä koskeva 
itsesensuurijärjestelmä, johon kuuluu järjestelmällinen sisällön itsesensuuri. 
• Komission aloite vanhemmille ja opettajille suunnatun kansallisen 
tiedotustoiminnan tukemiseksi. 
3. Kansainväliset asiat 
a. Kansainvälinen konferenssi 
8. lokakuuta 1996 kokoontunut teollisuusneuvosto hyväksyi Saksan tarjouksen järjestää 
kansainvälinen konferenssi. Kokoukseen kutsutaan lainvalvonnasta vastaavien 
viranomaisten, Internet-yhteyden tarjoajien, Internet-palvelujen tarjoajien ja käyttäjien 
edustajia. Kokouksessa keskitytään seuraaviin aiheisiin: 
25 
• mahdollisuudet toteuttaa välittömiä toimenpiteitä olemassa olevaa 
oikeudellista kehystä käyttäen, mukaan lukien kansainvälisen yhteistyön 
perustan luominen 
• mahdollinen laitonta ja haitallista sisältöä koskeva kansainvälinen 
yleissopimus. 
b. Vuoropuhelun laajentaminen 
Vuoropuheluun olisi sisällytettävä mahdollisimman laaja määrä maita, tämän vuoksi 
keskustelu voitaisiin ulottaa jäsenpohj altaan laajempiin järjestöihin kuten OECD, 
Maailman kauppajärjestö tai Yhdistyneet kansakunnat tai jokin Yhdistyneiden 
kansakuntien erityisjärjestöistä. 
4. Tukitoimet 
a. Avoimuus 
Lainsäädännöllisiä kysymyksiä tulisi tarkastella yhteisön tasolla järjestelmällisesti ja 
avoimesti yhdenmukaisten ja tehokkaiden oikeudellisten ratkaisujen laatimiseksi. 
b, Tiedottaminen WWW-sivulla 
* 
World Wide Webiin perustetaan komission palvelimen ylläpitämä sivu, johon sisältyy 
alkuperäinen sisältö sekä linkkejä muihin vastaaviin sivuihin. Tämä sivu kuuluu 
joukkoon Web-sivuja, jotka sisältävät tietoa laajoilta alueilta ja jotka perustetaan 
komission äskettäin hyväksymän toimintaohjelman Oppiminen tietoyhteiskunnassa 
puitteissa. 
Aineistotyyppinä voisi olla a) tietoa ja neuvoja vanhemmille, opettajille ja lapsille, b) 
vanhempien käyttöön tarkoitetut valvontaohjelmistot, c) tietoa virallisten elinten 
toiminnasta (EU:n toimielimet, jäsenvaltiot, kolmannet maat, kansainväliset järjestöt ja 
valtiosta riippumattomat järjestöt). 
26 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 487 lopuUinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 16 06 
Luettelonumero : CB-CO-96-517-FI-C 
ISBN 92-78-10306-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg