FI Euroopan unionin virallinen lehti C 345/15

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Pk-yrityksiä hyödyttävien EU:n toimintapolitiikkojen tehostaminen”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2017/C 345/03)

Esittelijä: Milena ANGELOVA

Komitean täysistunnon päätös 21.1.2016 Oikeusperusta työjärjestyksen 29 artiklan 2 kohta Vastaava erityisjaosto ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus” Hyväksyminen erityisjaostossa 7.6.2017 Hyväksyminen täysistunnossa 6.7.2017 Täysistunnon numero 527 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 157/1/4

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK on erittäin tyytyväinen siihen, että pk-yritysten on ilmoitettu olevan keskeisellä sijalla EU:n talouspolitiikassa. Komitea antaa arvoa sille, että niiden tueksi on viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana annettu monia säädöksiä ja osoitettu runsaasti rahoitusta. ETSK yhtyy kuitenkin pk-yritysyhteisön usein ilmaisemaan näkemykseen, jonka mukaan sekä pk-yrityspolitiikan muotoilussa että toteuttamisessa on edelleen huomattavaa tehottomuutta, mikä heikentää olennaisesti tukitoimenpiteiden vaikutusta.

1.2 ETSK:n äskettäiset tutkimukset (1) ovat osoittaneet, että Euroopan lukuisia pk-yrityksiä kohdellaan EU:n pk-yrityspolitiikassa ja nykyisissä tukimekanismeissa homogeenisena ryhmänä eikä pk-yrityksen määritelmän piiriin kuuluvien yritysten monien alaryhmien erilaisia tarpeita valitettavasti eroteta toisistaan. Esimerkit räätälöidyistä tukimekanismeista ovat melko harvinaisia. Yleispätevän toimintamallin soveltaminen EU:n pk-yrityspolitiikan kehittämisessä on keskeinen ongelma, jonka vuoksi toimintapolitiikoilla ei saada kaikilta osin aikaan tavoiteltua vaikutusta pk-yrityksiin (2). Tulevan, pk-yritysten määritelmän tarkoituksenmukaisuutta koskevan julkisen kuulemisen lisäksi onkin erittäin suositeltavaa tehdä pk-yrityspolitiikkaa paremmin tunnetuksi ja ottaa pk-yritysten erityistarpeet tarkemmin huomioon.

1.3 ETSK varoittaa, että byrokraattinen toimintamalli ja monimutkaiset hallinnolliset säännöt ovat edelleen yleisiä EU:n pk-yrityspolitiikassa ja nykyisissä tukimekanismeissa, vaikka unionitasolla pyritään jatkuvasti hallinnollisen taakan minimointiin. EU:ssa toimivat pk-yritykset kokevat usein, että asioista vastaavilla virkamiehillä ei ole minkäänlaista käsitystä niiden käytännön liiketoiminnasta. Valtaosa EU:n tukimekanismeista ei näytä soveltuvan pk-yritysten kipeään tarpeeseen löytää nopeita, selkeitä ja tehokkaita ratkaisuja.

1.4 ETSK on huolissaan siitä, että viestinnän puutteiden vuoksi useimmilla pk-yrityksillä – lähinnä pien- ja mikroyrityksillä – ei ole tietoa EU:n tukivälineistä ja -verkostoista. Tilannetta voidaan korjata siten, että tehostetaan valistustoimintaa, lisätään tukitoimia, joilla autetaan aiempaa useampia pk-yrityksiä saamaan oikeaa tietoa, huolehditaan virallisten tahojen yhä tiiviimmästä yhteydestä pk-yritysten kanssa tehtävään yhteistyöhön erikoistuneisiin keskeisiin paikallisiin välittäjätahoihin (työnantaja- ja pk-yritysjärjestöt, kauppakamarit) valtio- ja aluetasolla ja tarjotaan helppokäyttöisempää ja yritysten tarpeisiin räätälöityä tukea. Useimmat tarjolla olevat välineet ovat muodoltaan ja sisällöltään liian monimutkaisia, epäselviä ja byrokraattisia vastatakseen pk-yritysten tarpeita. Jotta asiaan voidaan puuttua, ETSK kehottaa Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita hyödyntämään EU-ohjausjaksoa parhaalla mahdollisella tavalla, noudattamaan kumppanuusperiaatetta järjestelmällisesti ja kaikkialla (3) ja soveltamaan velvoitetta osallistaa pk-yrityksiä edustavat EU-, valtio- ja aluetason organisaatiot pk-yrityspolitiikan ja tukitoimenpiteiden suunnitteluun, toteutukseen ja seurantaan. Maakohtaisissa suosituksissa olisi kiinnitettävä jatkuvasti huomiota pk-yrityksiä koskevaan tukipolitiikkaan toimintalinjojen asianmukaisen muotoilun, tehokkaan täytäntöönpanon sekä tulosten määrällisen ja laadullisen mittauksen varmistamiseksi.

1.5 ETSK pahoittelee, että EU:n pk-yrityspolitiikan etenemisen seuranta on edelleen hajanaista. Vaikka pk-yritysten liiketoiminnasta pidetään kattavasti kirjaa, EU:n tukitoimenpiteiden vaikutuksia liiketoimintaan ja sitä, missä määrin pk-yritysten kehityksen muutosten voidaan katsoa johtuvan näistä toimenpiteistä, ei kirjata ylös. Saatavilla oleva tieto on lähinnä määrällistä, eikä sen avulla pysty muodostamaan käsitystä laadullisista näkökohdista. Siksi sen pohjalta ei voida arvioida kunnolla politiikan ja tukivälineiden tuloksellisuutta ja tehokkuutta (4).

1.6 Aiempien lausuntojensa mukaisesti ETSK ilmaisee huolensa siitä, että eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen täytäntöönpano on vielä pahasti kesken (5). Saavutukset vaihtelevat aloittain, ja yrittäjyyden, sisämarkkinoiden ja rahoituksen saannin osalta tulokset ovat muita heikompia. Osaamisen ja innovoinnin sekä valtion hankintatoiminnan ja muiden julkisten hankintojen suhteen tilanne on itse asiassa huonontunut vuoden 2008 jälkeen (6). On selvää, että jäsenvaltioita olisi kehotettava ryhtymään asianmukaisiin toimiin ja soveltamaan Small Business Act -periaatteistoa pk-yrityksiin vaikuttavan politiikan ja lainsäädännön suunnittelussa ja täytäntöönpanossa.

1.7 Erityissuositukset

1.7.1 EU:n pk-yrityspolitiikassa olisi tunnustettava eurooppalaisten pk-yritysten heterogeenisuus ja monimuotoisuus. Sen yhteydessä olisi selvitettävä mikroyritysten, perheyritysten ja ”perinteisten” yritysten, yhteiskunnallisten yritysten, vapaiden ammatinharjoittajien, itsenäisten ammatinharjoittajien ja kaikkien muiden oikeudellisilta muodoiltaan ja toimintamalleiltaan hyvin erilaisten alaryhmien erityistarpeet, jotta niiden kasvun tueksi voidaan tarjota asianmukainen valikoima poliittisia toimenpiteitä.

1.7.2 ETSK ehdottaa, että komissio arvioi, vastaako pk-yritysten nykyinen määritelmä viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana ilmennyttä pk-yritysten heterogeenisuutta, alakohtaista dynamiikkaa, erityispiirteitä ja monimuotoisuutta (7). ETSK kaipaa näkyvää, koordinoitua ja johdonmukaista horisontaalista pk-yrityksiä hyödyttävää politiikkaa, joka pohjautuu monivuotiseen toimintasuunnitelmaan.

1.7.3 Pk-yritysten tukemiseen tarkoitetut EU:n välineet olisi muokattava yrityksille ymmärrettävään ja käyttökelpoiseen muotoon, jotta ne täyttäisivät tarkoituksensa ja siis edistäisivät kasvua ja työllisyyttä. Jotta tukimekanismien liialliseksi havaittuun monimutkaisuuteen voidaan puuttua, on tärkeää pyytää apua ja neuvoa pk-yrityksiä edustavilta organisaatioilta, jotka tuntevat pk-yritysten tarpeet parhaiten. Näin voidaan huolehtia siitä, että EU:n pk-yrityspolitiikka on yritysten kannalta ymmärrettävää ja tarkoituksenmukaista. Pk-yritykset pitävät kansallisia työmarkkinaosapuolia tällä hetkellä tärkeinä myönteisinä toimijoina, joiden kautta ne voivat tuoda esiin näkemyksiään siitä, miten pk-yritysten tukipolitiikkaa tulisi parantaa, ja kehottavat ottamaan työmarkkinaosapuolet aktiivisemmin mukaan kansallisiin uudistusohjelmiin. Työmarkkinaosapuolten samoin kuin pk-yritysjärjestöjen, kauppa- ja teollisuuskamareiden ja muiden pk-yritysasioissa välittäjätahoina toimivien organisaatioiden roolia olisikin vahvistettava.

1.7.4 EU:n pk-yrityspolitiikassa olisi pyrittävä entistä ponnekkaammin tiedottamaan pk-yrityksille, erityisesti kaikista heikoimmassa asemassa oleville alaryhmille, kuten yksinyrittäjille ja mikroyrityksille, vähäisiä innovointimahdollisuuksia omaaville perinteisille yrityksille, syrjäisillä alueilla sijaitseville yrityksille jne. (8)., tarjolla olevista tukimahdollisuuksista. Keskeisiä tukiverkostoja olisi pidettävä yllä ja tehtävä tunnetuksi, ja niitä olisi kehitettävä entistä helppokäyttöisemmiksi ja kattavammiksi pk-yritysten kannalta. Komission olisi harkittava tarkoin mahdollisuutta huolehtia nykyisten tukiverkostojen koordinoinnista yhteisen keskitetyn järjestelmän puitteissa kunkin jäsenvaltion tilanne huomioon ottaen.

1.7.5 On ratkaisevan tärkeää luoda vahvoja useiden toimijoiden välisiä kumppanuuksia – pk-yritysfoorumeita – työmarkkinaosapuolten ja pk-yritysten ongelmia käsittelevien julkisten ja yksityisten sidosryhmien kanssa valtio- ja aluetasolla. Vuorovaikutuksen tiivistäminen pk-yrityksiä edustavien organisaatioiden kanssa, jotka tuntevat pk-yritysten tarpeet parhaiten, etenkin valtio- ja aluetasolla on välttämätöntä pk-yritysten ja EU:n tukimekanismien välisten viestintäongelmien ratkaisemiseksi. Lisäksi se voi tarjota uuden ja tehokkaan kanavan saavuttaa pk-yritykset, jos olemassa olevia tukivälineitä tehdään tunnetuksi ja asetetaan käyttöön ennen kaikkea työnantajaorganisaatioiden, kauppa- ja teollisuuskamareiden, pk-yritysjärjestöjen ja ammatti- tai ammattialajärjestöjen paikallistoimipisteiden välityksellä.

1.7.6 Pk-yritysten kannalta parhaisiin tuloksiin päästään, kun paikallisviranomaiset tekevät yhteistyötä pk-yrityksiä edustavien organisaatioiden kanssa politiikkaa laadittaessa ja toteutettaessa. Nykyinen suuntaus käyttää välittäjätahoina lähinnä pankkeja ei ole paras vaihtoehto. Pankkien tulisi olla rahoituksen välittäjiä, mutta kaikilta muilta osin (politiikan muotoilu, tiedotus, tukitoiminta jne.) edustavat pk-yritysorganisaatiot soveltuvat tehtävään paremmin. ETSK kehottaakin komissiota kehittämään toimenpiteitä, joilla tuetaan pk-yritysorganisaatioita pk-yrityspolitiikan toteuttamisessa ja tarkoituksenmukaisen tiedon välittämisessä pk-yrityksille. Tähän kuuluu myös taloudellisen tuen tarjoaminen.

1.7.7 ETSK kehottaa tekemään Small Business Act -aloitteesta ja sen yhteydessä vahvistetuista kahdesta periaatteesta – ”pienet ensin” -periaate ja yhden kerran periaate – oikeudellisesti sitovia. Yhden kerran periaatteen soveltamisen ei kuitenkaan pitäisi vaikuttaa sijaintimaiden oikeuteen varmistaa, että liiketoiminnan harjoittamisen edellyttämät oikeudelliset ja ammatilliset vaatimukset täyttyvät. Kumppanuusperiaate olisi ulotettava koskemaan kaikkia lainsäädäntämenettelyjä, joilla on välitöntä tai välillistä vaikutusta pk-yrityksiin. Käytännössä pk-yritysfoorumeiden vuotuiset tapaamiset EU- ja jäsenvaltiotasolla ovat erittäin suotavia.

2. Pk-yritykset – EU:n talouspolitiikan pääpainopiste

2.1 Pk-yrityksiä tukevat EU:n toimenpiteet (9) ovat tarpeen, koska eurooppalaiset pk-yritykset joutuvat muualla maailmassa toimivista pk-yrityksistä poiketen noudattamaan sekä kansallista että EU:n lainsäädäntöä, josta on ”pienet ensin” -periaatteen vastaisesti usein päätetty ilman että pk-yrityksiä edustavia organisaatioita on todella kuultu. Tämä lisää tuntuvasti yritystoiminnan edellyttämiä ponnisteluja ja kustannuksia, vaikka pk-yritysten henkilöstö- ja tekniset resurssit ovat muutenkin rajalliset.

2.2 Komissio lanseerasi ”pienet ensin” -periaatteen ja yhden kerran periaatteen vuonna 2008, mikä oli ratkaiseva askel Euroopan 23 miljoonan pk-yrityksen kilpailukyvyn ja liiketoimintaympäristön parantamiseksi (10). ETSK on tukenut tätä pyrkimystä voimakkaasti (11) mutta varoittaa, että jos Small Business Act -aloite ei ole oikeudellisesti sitova eikä kaikilla hallintotasoilla (EU, jäsenvaltiot ja alueet) ole velvollisuutta soveltaa sitä, se jää pelkäksi poliittiseksi julistukseksi.

2.3 Small Business Act -aloitteen täytäntöönpanoa arvioitiin ja aloitetta ajantasaistettiin vuonna 2011 (12), mutta päätelmät sen todellisesta vaikutuksesta eivät olleet kovin rohkaisevia ja antoivat aihetta lisätoimiin (13). ETSK on toistuvasti tehnyt ehdotuksia pk-yrityksiä hyödyttävien toimintapolitiikkojen tehostamiseksi (14). Tätä nykyä kaikella EU:n politiikalla on vaikutusta pk-yrityksiin, joten ne tarvitsevat todellista horisontaalista, näkyvää, koordinoitua ja johdonmukaista politiikkaa, jonka muotoilun ja toteuttamisen on oltava tuloksekasta ja tehokasta (15).

2.4 Pk-yrityspolitiikassa ei oteta huomioon pk-yritysten eri luokkien erilaisia tarpeita. Politiikan muotoilun ja toteuttamisen tehostaminen edellyttää melkoisesti kartoitustyötä kohderyhmien erottamiseksi toisistaan nykyistä tarkemmin ja ratkaisujen kohdentamiseksi ja räätälöimiseksi niiden erityistarpeiden mukaisesti. Jaottelukriteerit voisivat pohjautua paitsi kokoon (esim. mitä pienempi yritys on, sitä vaikeampi sen on yleensä saada rahoitusta ja sitä enemmän se tarvitsee neuvoja, ohjausta ja mentorointia), myös sijaintiin (kaupunki vai pieni kunta tai syrjäinen maaseutualue), elinkaaren vaiheeseen (start-up, scale-up), toimialaan (teollisuus, kauppa, maatalous, matkailu jne.) tai muuhun vastaavaan tekijään.

2.5 Small Business Act -aloitteen tarkistamiseksi on jo tehty merkittävää valmistelutyötä. REFIT-ohjelman avulla on ryhdytty tekemään paljon kaivattuja parannuksia EU:n lainsääntöpuitteisiin ja vähentämään hallinnollisia esteitä. Voimassa olevan EU-lainsäädännön määrä on vuosien kuluessa noussut 19 875 asiakirjaan (16). Näistä 1 527 sisältää pk-yrityksiin liittyviä säännöksiä, jotka koskevat lähinnä seuraavia asioita: valtiontuki (343), kilpailu (293), sisämarkkinat (217), tutkimus ja teknologian kehittäminen (133) ja talousarvio (117).

2.6 Viimeaikaiset ETSK:n tutkimukset osoittavat, että useiden aloitteiden käynnistämisestä huolimatta EU:n pk-yrityspolitiikka kaipaa tuntuvaa tarkistusta tukitoimenpiteiden monipuolistamiseksi, sovellettavien sääntöjen yksinkertaistamiseksi sekä pk-yritysten ja niitä edustavien organisaatioiden kanssa tehtävän yhteistyön ja viestinnän optimoimiseksi, jotta pk-yritysten kirjo ja erilaiset tarpeet voidaan ottaa tehokkaasti huomioon. Alueiden rooli erityisesti pk-yrityksiin vaikuttavan EU-politiikan ja -lainsäädännön täytäntöönpanossa kasvaa huomattavasti (17).

3. Pk-yritysten tukipolitiikka – haasteet ja mahdollisuudet

3.1 Pk-yritykset kohtaavat erilaisia yhä suurempia haasteita: — jatkuvasti kiristyvä kilpailu ja markkinoiden globalisoituminen — uuden teknologian kehittymisen, esim. laajalle levinneen digitalisaation (teollisuus 4.0), kiertotalouden ja jakamistalouden seurauksena syntyvät uudet liiketoimintamallit — Euroopan väestökehityskriisistä, väestön ikääntymisestä ja muuttoliikkeestä johtuva osaavan ja pätevän työvoiman puute.

3.2 Pk-yritykset muodostavat jokseenkin heterogeenisen ja monimuotoisen ryhmän. Ne voidaan erottaa toisistaan koon, elämänkaaren vaiheen, sijainnin, omistusmuodon, toimialan tai muun vastaan tekijän perusteella, ja niiden tukitarpeet vaihtelevat melkoisesti sen mukaan, mihin alaluokkaan yritys kuuluu. Oma erityiskohtelua vaativa ryhmänsä ovat yksinyrittäjät (melkein 50 prosenttia kaikista pk-yrityksistä), jotka on lähes suljettu tukitoimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle. Tämän erittäin heikossa asemassa olevan pk-yritysten ryhmän toiminnan ja menestymisen edistämiseksi olisi myös puututtava asianmukaisesti näennäiseen itsenäiseen ammatinharjoittamiseen.

3.3 Tätä taustaa vasten tarkasteltuna tukipolitiikan muotoilu pelkästään tuettavien yritysten koon pohjalta saattaa olla vanhanaikaista ja liian ylimalkaisesti kohdennettua eikä se välttämättä vastaa eri pk-yritysryhmien erilaisia tarpeita. ETSK on lausunnoissaan korostanut jatkuvasti, että Euroopassa tarvitaan paremmin kohdennettua ja tarkemmin määriteltyä pk-yritysten tukipolitiikkaa (18) ja että pk-yritysten määritelmää on syytä tarkistaa, jotta se heijastaa paremmin pk-yritysten kirjoa ja jäsenvaltioiden välisiä eroja (19). ETSK kehottaakin Euroopan komissiota käynnistämään kuulemisen pk-yritysten määritelmästä. Kuulemisen yhteydessä olisi arvioitava myös sitä, miten määritelmää sovelletaan toteutettaessa mikroyrityksiä, pieniä ja keskikokoisia yrityksiä hyödyttäviä pk-yrityspoliittisia toimenpiteitä.

3.4 Tukivälineiden soveltuvuus pk-yritysten tarpeisiin

3.4.1 Pk-yritysten tukemiseen tarkoitettuja välineitä on arvioitava siltä kannalta, miten ne todella vaikuttavat pk-yritysten tilanteen parantamiseen ja vastaavatko ne eritoten Small Business Act -aloitteen yhteydessä määriteltyjä periaatteita. ETSK katsoo, että EU:n varojen käytön tuloksellisuutta ja tehokkuutta on syytä arvioida laadullisesti ja perin pohjin ja että jäsenvaltioiden on tehostettava toimiaan ”pienet ensin” -periaatteen ja yhden kerran periaatteen soveltamiseksi valtio- ja aluetasolla. Näiden periaatteiden noudattamisen olisi oltava pakollista kaikilla hallintotasoilla (20).

3.4.2 ”Pienet ensin” -periaatetta ja Small Business Act -aloitteen periaatteita ei mainita Junckerin suunnitelmassa suoraan. Ne ovat jossain määrin nähtävissä Horisontti 2020- ja COSME-ohjelmista, mutta niiden soveltamista käytännössä olisi parannettava. ETSK kehottaa EU:n päätöksentekijöitä ottamaan Small Business Act -aloitteen periaatteet huomioon kaikissa EU:n säädöksissä, joilla on välitöntä tai välillistä vaikutusta pk-yrityksiin.

3.4.3 Luotto-, rakennus- ja vuokrakustannukset ovat viime vuosina laskeneet kriisin vuoksi. Tämä luo yhdessä muutamien uusien kohdennettujen välineiden kanssa hyvät edellytykset start-up-yrityksille, mutta yritysten scale-up-vaiheen tukeminen on yhä pitkälti liian vähäistä. ETSK onkin tyytyväinen komission uuteen aloitteeseen, jolla pyritään puuttumaan tähän ongelmaan (21).

3.4.4 Pankkilainat ovat edelleen pk-yritysten tärkein rahoituslähde, mutta pankkirahoituksen saanti on monille pk-yrityksille yhä vaikeaa, mikä johtuu pankkien heikoista taseista, EKP:n rahapolitiikan puutteellisesta välittymisestä tietyissä maissa ja takuuvaatimusten aiheuttamista melko suurista esteistä. Pääomasijoitusrahastojen, riskipääoman, erikoistuneilla markkinasegmenteillä liikkeeseen laskettavien joukkovelkakirjojen ja oman pääoman ehtoisten välineiden sekä joukkorahoituksen keinoin tapahtuva markkinarahoitus on yhä tärkeämpää, mutta useimmat pk-yritykset eivät ole vielä valmiita käyttämään näitä mahdollisuuksia (22). Ne tarvitsevat asianmukaista opastusta ajoituksen suhteen, yksityiskohtaista tietoa ja tukea voidakseen perehtyä näihin vaihtoehtoihin. ETSK tekemän kyselytutkimuksen mukaan erittäin suurella osalla pk-yrityksistä ei ole tietoa mahdollisuuksista saada tukea Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) avustusjärjestelmistä tai hankkia rahoitusta EU-varoin tuetun investointirahaston kautta.

3.4.5 Pikakysely osoittaa, että tukivälineiden kohdennus ja painopisteet eivät aina mene yksiin pk-yritysten ensisijaisten tarpeiden kanssa (23). Yksi syy tähän on se, ettei tunnusteta, että jäsenvaltioiden välillä on edelleen merkittäviä eroja. Esimerkiksi uusille markkinoille pääsy on pk-yritysten suurin haaste lähinnä eteläeurooppalaisten yritysten mukaan, mutta suurin osa markkinoille, myös kansainvälisille markkinoille, pääsyn edistämiseen tarkoitetusta tuesta menee pohjoiseurooppalaisille yrityksille. Tämä on selkeä osoitus siitä, että pk-yritysten tarpeet vaihtelevat jäsenvaltiotasolla huomattavasti, minkä vuoksi on aiheellista kysyä, pitäisikö Euroopan laajuiset välineet kenties suunnitella tarkemmin. Tätä näkemystä tukee täysin myös eurooppalaisia pk-yrityksiä käsittelevä vuosikertomus 2014/2015 (24), jonka mukaan heikoimmin pärjänneiden maiden ryhmä koostuu lähinnä Etelä-Euroopan maista. Näiden maiden ilmoittamat hankkeiden onnistumisasteet ovat erittäin alhaisia, ja tämä koskee myös Horisontti 2020 -puiteohjelman pk-yritysosion hankkeita (25).

3.4.6 ”Pk-yritysedustajien” rooliin kohdistuneet suuret odotukset eivät valitettavasti ole vielä täyttyneet. Vain harvat pk-yritysedustajat tietävät, kuka tehtävää hoitaa heidän kotimaassaan. Useimmat pk-yritykset toteavat pk-yritysedustajan hoitavan vain virallisia ja muodollisia tehtäviä sen sijaan, että tällä olisi todellisiin pk-yrityksiä tukeviin toimenpiteisiin liittyvä rooli. Vaikka pk-yritysedustajien verkoston perustavoitteena on toimia yhdyssiteenä Euroopan komission ja kansallisten elinten välillä ja ajaa tehokkaasti pk-yritysten etuja kansallisissa elimissä ja jäsenvaltioiden lainsäädännössä, pk-yritykset odottavat sen antavan todellisia neuvoja ja tietoja EU:n politiikasta yhteistyössä pk-yritysorganisaatioiden kanssa.

3.4.7 Yrittäjyyden edistäminen liittyy asianmukaisten edellytysten luomiseen sille, että voidaan lisätä elinkelpoisten ja menestyksekkäiden start-up-yritysten ja uusien yritysten osuutta, auttaa uusia yrityksiä parantamaan kilpailukykyään ja kasvamaan nopeammin ja tehokkaammin sekä parantaa maksukyvyttömyysmenettelyjä ja edistää yritysten luovutuksiin liittyvien menettelyjen kehittämistä ja tehostamista (26). Vaikka yritysten rekisteröinnistä on jo onnistuttu tekemään EU:ssa teknisesti ja menettelyiltään paljon entistä vaivattomampaa, toisen ja kolmannen tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan vielä lisätoimia. Arvioiden mukaan kaikki jäsenvaltiot pärjäävät heikoimmin ns. toisen mahdollisuuden periaatteen noudattamisessa, eikä komissiokaan tee sopimuksia yritystoiminnassaan aiemmin epäonnistuneiden yrittäjien kanssa.

3.4.8 Lisäksi likvidaatio (niin maksukyvyttömyystilanteessa kuin yrityksen vapaaehtoisen purkamisen yhteydessä) sekä uudelleenjärjestelyt ja perintöasiat ovat monissa maissa vaikeita jo pelkästään menettelyiltään. ETSK korostaa, että maksukyvyttömyyslainsäädäntöä on tarpeen yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa (27).

3.4.9 Julkinen kuuleminen ja viimeaikaiset ETSK:n tutkimukset tarjoavat myös merkittävää tietoa keskeisistä haasteista kaikilla eurooppalaisten pk-yritysten kannalta tärkeimmillä painopistealoilla:

3.4.9.1 Rasitteiden vähentäminen / yksinkertaistaminen

— REFIT-ohjelman yhteydessä on käynnistetty vain vähän pk-yrityksiin liittyviä poikkeus- tai yksinkertaistamisaloitteita.

— Vanhentuneeseen pk-yritysten määritelmään ei ole edelleenkään puututtu.

— Pk-yritystestiä sovelletaan jäsenvaltioissa vain osittain ja epäyhtenäisesti, koska se ei ole vielä pakollinen.

— Vaikutusarviointeja ja etenemissuunnitelmia koskevia julkisia kuulemisia hankaloittavat toimielinten byrokraattinen toimintatapa ja se, että niitä ei toteuteta kaikilla EU-kielillä.

— Kaikki tutkimukseen osallistuneet pk-yritykset pitävät korruptiota ja tehotonta valtionhallintoa vakavina ongelmina, jotka vaikuttavat erittäin haitallisesti niiden liiketoimintaan.

— Vaikka maksuviivästysten torjumisesta annetun direktiivin (28) tarkistuksen yhteydessä otettiin käyttöön tiukempia vaatimuksia, julkishallintotahojen ja suurten yritysten maksuviivästykset ovat edelleen kielteinen suuntaus eräissä jäsenvaltioissa.

3.4.9.2 Yrittäjyyden edistäminen

— Yrittäjyyskasvatusta ei ole vieläkään sisällytetty johdonmukaisesti useimpien jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmiin.

— Opettajien yrittäjyyskoulutus on satunnaista, ja se toteutetaan useimmiten yksittäisten hankkeiden yhteydessä. Alalla on vain muutamia Euroopan laajuisia aloitteita (29).

— Yrittäjyyteen keskittyvät nuoriso-ohjelmat ovat kyllä menestyksekkäitä, mutta ne uhkaavat poiketa alkuperäisistä tavoitteistaan eli yrittäjyyden edistämisestä.

— Euroopan pk-yritysviikon kaltaiset edistämiskampanjat eivät juurikaan kannusta osallistujia harkitsemaan vakavasti yrittäjäksi ryhtymistä.

— Yrityksen perustamiskustannukset ovat yhä kolme kertaa suuremmat kuin ilmoitettu viitearvo.

3.4.9.3 Markkinoille pääsyn ja kansainvälistymisen edistäminen

— Sisämarkkinoita ei ole vielä saatettu valmiiksi, mikä hankaloittaa pk-yritysten pääsyä markkinoille mm. silloin, kun on kyse palvelujen tarjonnasta yli valtiorajojen.

— Hallinnolliset menettelyt ovat monimutkaisia, ja toimituskustannukset ovat viennin ja tuonnin yhteydessä korkeat.

— Pk-yritysten kansainvälistymisen tukemiseen tarkoitetuissa järjestelmissä ei sovelleta räätälöityä lähestymistapaa.

— Standardit ja teollis- ja tekijänoikeudet eivät edelleenkään kiinnosta pk-yrityksiä, mikä johtuu lähinnä siitä, että niihin liittyvistä hyödyistä ei tiedoteta yrityksille asianmukaisesti, kustannukset ovat korkeat ja säännöt ovat liian monimutkaisia.

3.4.9.4 Rahoituksen saannin helpottaminen

— Tavanomainen rahoitusmuoto ovat pankkilainat. Kaukana perässä tulevat avustukset, ja täydentävänä keinona käytetään rahoitusvälineitä.

— Avustukset eivät ole markkinalähtöisiä, eikä niitä räätälöidä tietyille pk-yritysten alaryhmille. Lisäksi ne vastaavat toimintapoliittisilta linjoiltaan harvoin pk-yritysten tarpeita.

— Rahoitusvälineet soveltuvat paremmin pk-yritysten välittömien käyttöpääomatarpeiden tyydyttämiseen. Valitettavasti vain erittäin pieni osa pk-yrityksistä on hyvin perillä näistä välineistä, välineiden yksilöllinen soveltaminen on edelleen harvinaista, niiden tarjonta riippuu erittäin pitkälti rahoituslaitosten, välittäjätahojen ja loppukäyttäjien toimivasta yhteistyöstä eikä niiden todellisesta vaikutuksesta ole tietoa eikä analyyseja. Täydentävyyttä ja yhteisvaikutuksia nykyisten välineiden sekä alue-, valtio- ja kansainvälisen tason toimijoiden kesken olisi vahvistettava. Tämä koskee mm. entistä tehokkaampien rahoitusvälineiden, kuten vastatakausten, edistämistä.

— Vaikka innovatiivisten, muiden kuin lainapohjaisten rahoitusmahdollisuuksien, kuten yksityisen oman pääoman ehtoisen rahoituksen ja riskipääoman, tarjoamisessa on edistytty huomattavasti, ne ovat edelleen melko kehittymättömiä useimmissa jäsenvaltioissa (30).

— Merkittävä osa pk-yrityksistä ei uskalla hakea EU-ohjelmien alaisia rahoitusvälineitä, koska ”rahoituksen saanti vaikuttaa liian monimutkaiselta”.

3.4.9.5 Kilpailukyvyn ja innovoinnin edistäminen

— Vaikka Horisontti 2020 -puiteohjelmasta myönnetään erityisrahoitusta pk-yrityksille, sen avulla ei voida ratkaista kaikkia niitä ongelmia, joita pk-yrityksillä on innovointitoimintaan tarvittavan riskirahoituksen saannissa. Lisäksi valitettavan harvat hankkeet ovat peräisin uusimmista jäsenvaltioista.

— Pk-yritykset eivät edelleenkään ole riittävän kiinnostuneita ohjelmasta, mikä johtuu vaivalloisista ja epäoikeudenmukaisista kelpoisuus- ja soveltamissäännöistä.

— Nykyiset säännöt saattavat kenties estää pk-yrityksiä osallistumasta elinkelpoisiin yhteenliittymiin innovointihankkeiden toteuttamiseksi.

— Kustannukset, joita pk-yrityksille aiheutuu komission kehittämien vapaaehtoisten välineiden (31) käyttöoikeuksien hakemisesta, ovat yhä suhteellisen korkeat, joten näitä välineitä voivat käyttää vain harvat yritykset.

3.4.9.6 Keskeisten tukiverkostojen tarjoaminen

— Tarjotun tiedon laatu ei vieläkään vastaa odotuksia.

— Rakenne, sisältö ja muoto eivät ole kovinkaan käyttäjäystävällisiä.

— Tiedon tarjontatapa on usein byrokraattinen.

— Kieliesteet ovat yleisiä, koska tietoa tarjotaan pitkälti vain englanniksi.

3.5 Politiikan johdonmukaisuus

3.5.1 Jotta pk-yrityspolitiikka olisi johdonmukaista, toimintalinjoissa on otettava huomioon pk-yritysten monimuotoisuus, mitä varten on kerättävä mikrotietoja ja tehtävä mikrotaloudellisia analyyseja. Tämä on ainoa tapa saada parempi käsitys pk-yritysten erityispiirteiden mukaisista erilaisista tarpeista.

3.5.2 Euroopan pankki- ja pääomamarkkinat ovat tällä hetkellä edelleen hajanaiset. Tilanteen korjaamiseksi käynnistetty pääomamarkkinaunionihanke on toteutettavissa vain, jos se on johdonmukainen pk-yritysten tukemiseen tähtäävien muiden toimintapolitiikkojen kanssa. Useimpien pk-yritysten vähäinen tieto ja heikko käsitys erilaisista rahoitusvälineistä rajoittanee pääomamarkkinaunionin kehitystä. Siksi pk-yritysten tukemiseksi olisi myös otettava käyttöön kestäväpohjainen pitkän aikavälin rahoitusstrategia ja parannettava eri välineiden, täydentävyysmahdollisuuksien ja eri välineisiin liittyvien hyötyjen ja riskien ymmärtämistä.

3.5.3 Omistajan, johtoportaan ja työtekijöiden suhteet ovat pk-yrityksissä useimmiten tiiviimpiä kuin suurissa yrityksissä. Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu hyödyttää näin ollen kaikkia, sillä se luo pohjan työntekijöiden sitoutumiselle ja osallistumiselle ja laadukkaille työpaikoille. Jotta kaikki sidosryhmät hyötyvät tällaisesta tilanteesta ja sosiaalisen pääoman karttumista pk-yrityksissä voidaan edistää, pk-yritysten tietoisuutta työmarkkinavuoropuhelun, työterveyden ja -turvallisuuden, työolojen, innovatiivisten työn organisointitapojen, työssä tapahtuvan oppimisen sekä taitojen kehittämisen merkityksestä olisi pyrittävä lisäämään järjestelmällisin tukitoimenpitein. Työmarkkinaosapuolilla on tässä yhteydessä korvaamaton rooli.

3.6 EU:n pk-yrityspolitiikan painopistealoja koskevat erityissuositukset

3.6.1 Rasitteiden vähentäminen / yksinkertaistaminen

— Vältetään ylisääntelyä huolehtimalla siitä, että EU:n lainsäädännön käännökset ovat entistä selkeämpiä, ottamalla käyttöön järjestelmiä riitojen ratkaisemiseksi ja säädöstekstien virheellisten tulkintojen korjaamiseksi sekä laatimalla pk-yrityksiä palvelevia tiedotteita ja käsikirja, jossa esitetään kokoavasti tietoa pk-yritysten kannalta tärkeistä asioista ja tehdään niistä selkoa.

— Tehdään pk-yritystesti pakolliseksi uusien lainsäädäntöehdotusten osalta ja huolehditaan siitä, että sitä sovelletaan tehokkaasti kaikissa jäsenvaltioissa ja järjestelmällisesti kaikissa komission yksiköissä (32).

— Varmistetaan pk-yritysten ja niitä edustavien organisaatioiden entistä tehokkaampi ja järjestelmällinen osallistuminen uuden lainsäädännön vaikutusten arviointiin yksinkertaistamalla arviointien muotoa ja sisältöä ja tarjoamalla tietoa kaikilla EU:n kielillä. Lisäksi arvioidaan eri pk-yritysryhmiin kohdistuvia vaikutuksia.

— Tehdään unionin toimintapolitiikkoihin liittyvälle EU-lainsäädännölle kattava toimivuustarkastus säännöllisin väliajoin.

— Otetaan valtakunnalliset ja alueelliset pk-yritysorganisaatiot kumppaneina tiiviimmin mukaan toimielinten väliseen keskusteluun uudesta lainsäädännöstä, jolla on merkitystä pk-yritysten kannalta (tekemällä tämä pakolliseksi).

— Huolehditaan REFIT-ohjelman tuottamien tulosten tehokkaasta seurannasta pk-yrityksiin kohdistuvien rasitteiden vähentämisen osalta.

3.6.2 Yrittäjyyden edistäminen

— Tuetaan eurooppalaisten, valtakunnallisten ja alueellisten pk-yritysorganisaatioiden toimia tiedon, koulutuksen ja ohjauksen tai mentoroinnin tarjoamiseksi yrityksille.

— Monipuolistetaan nykyisiä välineitä, jotta voidaan edistää yrittäjähenkisyyden vahvistamista nuorten keskuudessa ja varmistaa, että tukiohjelmissa keskitytään edelleen keskeisten yrittäjätaitojen kehittämiseen.

— Otetaan yrittäjyyskasvatus osaksi opetussuunnitelmaa kaikilla koulutustasoilla (33).

— Yksinkertaistetaan yrityksen perustamiseen liittyviä menettelyjä entisestään ja vähennetään niiden kustannuksia, helpotetaan rahoituksen saantia ja kannustetaan entistä useampia ihmisiä kehittämään yritystoiminta-aikeitaan.

— Mahdollistetaan yksinkertaiset ja vaivattomat yritysten luovutukset, likvidaatiomenettelyt ja toisen mahdollisuuden vaihtoehdot.

3.6.3 Markkinoille pääsyn ja kansainvälistymisen edistäminen

— Optimoidaan sisämarkkinoiden toimintaa ylisääntelyn, sääntöjen soveltamatta jättämisen ja jäsenvaltioiden muiden sellaisten toimintatapojen estämiseksi, jotka vääristävät kilpailua, heikentämättä kuitenkaan työntekijöiden ja kuluttajien oikeuksia.

— Lisätään nykyisten kansainvälistymistä tukevien verkostojen tunnettuutta tehostamalla yhteistyötä pk-yrityksiä edustavien valtakunnallisten ja alueellisten organisaatioiden kanssa.

— Tarjotaan pk-yrityksille välineitä, joiden avulla ne voivat osallistua näyttelyihin, kokouksiin ja messuille ulkomailla.

— Kannustetaan pk-yrityksiä muodostamaan valtakunnallisia ja alueellisia alakohtaisia, laatusertifioituja yhteenliittymiä.

— Vähennetään edelleen kustannuksia, joita pk-yrityksille aiheutuu standardeista ja teollis- ja tekijänoikeuksista, ja tuodaan esiin näiden hyötyjä kilpailukyvyn kannalta.

3.6.4 Rahoituksen saannin helpottaminen

— Rajoitetaan muodollisuudet, seuranta ja valvonta siihen, mikä on ehdottomasti välttämätöntä – velvollisuus noudattaa yhden kerran periaatetta, sähköisten lomakkeiden käyttö ja de minimis -säännön soveltamisen yksinkertaistaminen.

— Suunnitellaan pk-yrityksille tarkoitetut avustuspohjaiset ohjelmat huolellisten tarvearviointien pohjalta ja vältetään sitä, että hankkeita toteutetaan ilman minkäänlaista liiketoiminnan kehittämisstrategiaa tarkoituksena vain saada rahoitusta, jota ei tarvitse maksaa takaisin.

— Tiivistetään Euroopan investointirahaston (EIR), rahoituksen välittäjien ja pk-yritysorganisaatioiden yhteistyötä sellaisten erittäin tehokkaiden rahoitusvälineiden suunnittelemiseksi, jotka vastaavat pk-yritysten käyttöpääoman, lainojen ja takuiden tarvetta, ja arvioidaan vaikutuksia määrällisten indikaattoreiden avulla.

— Kehitetään kattava ja eriytetty räätälöityjen innovatiivisten tukitoimien valikoima, jotta pk-yritysten heterogeeninen ryhmä onnistutaan todella saavuttamaan (34).

— Tarjotaan tukea pk-yrityksille, jotka ovat valmiita laskemaan liikkeeseen joukkovelkakirjoja ja oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä erikoistuneilla markkinasegmenteillä.

— Osoitetaan – brexitin taloudelliset vaikutukset huomioon ottaen – COSME-ohjelmaan sisältyvään lainatakausjärjestelyyn riittävästi määrärahoja sille asetetun tehtävän täyttämiseksi.

— Tutkitaan keinoja vahvistaa muita kuin lainapohjaisia rahoitusmahdollisuuksia, kuten yksityisen oman pääoman ehtoista rahoitusta, riskipääoma-, bisnesenkeli- ja joukkorahoitusta, ja hyödyntää takauslaitosten tarjoamaa tukea tehokkaasti.

3.6.5 Kilpailukyvyn ja innovoinnin edistäminen

— Tarjotaan välineitä, joilla voidaan parantaa pk-yritysten mahdollisuuksia saada riskipääomaa innovaatioiden käyttöönottoon.

— Tuetaan pk-yritysten ja tutkimus- ja oppilaitosten yhteistyötä ja helpotetaan niiden välistä tiedonvaihtoa.

— Luodaan suotuisat edellytykset sellaisten elinkelpoisten yhteenliittymien muodostamiselle, joissa pk-yrityksillä ja niiden markkinalähtöisillä innovatiivisilla ideoilla on keskeinen asema.

— Edistetään pk-yritysten kilpailukykyä ohjauksen tai mentoroinnin keinoin. Näin voidaan kehittää valmiuksia ja tarjota teknistä apua, levittää tietoa parhaista toimintatavoista ja tukea pk-yritysorganisaatioiden yhteistyötä.

3.6.6 Keskeisten tukiverkostojen tarjoaminen

— Tuetaan pk-yrityksiä edustavia eurooppalaisia, valtakunnallisia ja alueellisia organisaatioita tärkeimpinä painopisteinä ottamalla käyttöön strategioita niiden valmiuksien kehittämiseksi ja soveltamalla monitasoisen ja useisiin tekijöihin perustuvan hallinnon periaatetta EU-, valtio- ja aluetasolla sekä lainsäädäntäprosessissa.

— Harkitaan mahdollisuutta luoda kaikkia pk-yritysten tukialoitteita varten yksi ainoa portaali, joka on rakenteeltaan selkeä ja helppokäyttöinen ja digitaaliselta sisällöltään monipuolinen, jonka kieli on ymmärrettävää ja josta käyttäjää ei ohjata jatkuvasti muille sivustoille.

3.6.7 Asianmukaisen ammattitaidon kehittäminen

— Mukautetaan ammattikoulutusjärjestelmät työmarkkinoiden vaatimuksiin ja luodaan järjestelmiä työmarkkinoiden tarpeiden seuraamiseksi ja ennustamiseksi.

— Tuetaan nykyistä voimakkaammin jäsenvaltioiden pyrkimyksiä helpottaa pk-yritysten osallistumista oppisopimuskoulutusjärjestelmiin.

— Tuetaan lyhytkestoisia koulutusohjelmia ja edistetään työnantajajärjestöjen ja oppilaitosten välistä yhteistyötä.

Bryssel 6. heinäkuuta 2017. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Georges DASSIS

(1) ETSK:n tutkimukset aiheista Assessment of the effectiveness of the EU’s SMEs policies 2007–2015 (Arviointi EU:n pk-yrityspolitiikan tehokkuudesta vuosina 2007–2015, tammikuu 2017) ja ”Pk-yritysten ja markkina-arvoltaan keskisuurten yritysten (mid-caps) rahoituksensaanti kaudella 2014–2020: mahdollisuudet ja haasteet” (toukokuu 2015), jäljempänä ”ETSK:n tutkimukset”.

(2) Lainatakausjärjestely (LGF) ja kaikki yritysten kilpailukykyä ja pk-yrityksiä koskevan ohjelman (COSME) rahoitusvälineet ovat hyviä esimerkkejä räätälöidyistä tukimekanismeista.

(3) Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 säännösten (5 artikla) mukaisesti, kehitetty edelleen asetuksessa (EU) N:o 240/2014.

(4) http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/evaluation/pdf/expost2013/wp2_final_en.pdf, s. 31.

(5) EUVL C 229, 31.7.2012, s. 49, ja EUVL C 181, 21.6.2012, s. 125.

(6) 2016 SBA Factsheet. SBA Profile. Performance measured by the SBA indicators.

(7) Esimerkiksi Yhdysvaltojen pk-yrityksiä tukeva virasto (Small Business Administration) asettaa kriteerinsä paitsi yrityksen omistusrakenteen, tulojen ja henkilöstömäärän myös sen taloudellisen toiminnan pohjalta. Tämä helpottaa asiaan liittyvien teollisuuspolitiikkojen soveltamista.

(8) Pk-yritysten eri näkökohtia kuvataan erittäin hyvin seuraavassa asiakirjassa: http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/evaluation/pdf/expost2013/wp2_final_en.pdf, s. 20.

(9) Pienyrityksiä koskeva eurooppalainen peruskirja (2000).

(10) COM(2008) 394 final.

(11) EUVL C 27, 3.2.2009, s. 7, EUVL C 224, 30.8.2008, s. 32, ja EUVL C 182, 4.8.2009, s. 30.

(12) COM(2011) 78 final.

(13) EUVL C 376, 22.12.2011, s. 51.

(14) EUVL C 229, 31.7.2012, s. 49, ja EUVL C 181, 21.6.2012, s. 125.

(15) http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/final-joint-declaration---horizontal-sme-policy.pdf

(16) Sopimuksia, direktiivejä, asetuksia ja päätöksiä.

(17) Euroopan alueiden komitean mukaan aluetasolla sovelletaan yli 85:ttä prosenttia EU:n lainsäännöstä.

(18) Asiakokonaisuuteen ECO/372 kuuluva tiedonanto, ei julkaistu EUVL:ssä (EUVL C 13, 15.1.2016, s. 8, ja EUVL C 383, 17.11.2015, s. 64).

(19) Pk-yrityksille esitetään yhteinen määritelmä komission suosituksessa 2003/361/EY. Muita pk-yritysten määritelmiä esitetään 15. toukokuuta 2014 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/65/EU ja 26. kesäkuuta 2013 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/34/EU (EUVL C 383, 17.11.2015, s. 64).

(20) EUVL C 303, 19.8.2016, s. 94.

(21) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/FI/TXT/?uri=COM:2016:733:FIN

(22) EYVL C 388, 31.12.1994, s. 14.

(23) Kysely toteutettiin ETSK:n, UEAPME:n, CEEP:n ja BICA:n jäsenten välityksellä huhti- ja toukokuussa 2016. Tulokset analysoitiin, ja jäsenvaltiot jaettiin kahteen ryhmään tutkimuksessa Industry 4.0. The new industrial revolution. How Europe will succeed, Roland Berger Strategy Consultants, maaliskuu 2014, käytetyn luokittelun mukaan. Ensimmäiseen ryhmään kuuluvat Itävalta, Belgia, Ruotsi ja Saksa. Ne ovat erittäin valmiita uuteen teollisuus 4.0 -aikakauteen, ja niitä luonnehditaan ”potentialisteiksi” ja ”edelläkävijöiksi”. Toiseen ryhmään on luokiteltu Bulgaria, Unkari, Espanja ja Kypros, joita kutsutaan ”epäröijiksi” ja ”traditionalisteiksi”. Tämä jaottelu tekee kyselyn tuloksista vertailukelpoisia ETSK:n aiemman tutkimuksen kanssa (ks. asiakokonaisuus ECO/372).

(24) http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/16341/attachments/2/translations/en/renditions/pdf

(25) Kertomuksen päätelmien ja Horisontti 2020 -puiteohjelman pohjalta vuoden 2015 loppuun mennessä hyväksyttyjen hankkeiden määrän välillä on yhteys:

Itävalta (25), Belgia (12), Saksa (88), Ranska (67), Ruotsi (46) ja Yhdistynyt kuningaskunta (139). Näissä maissa pk-yritysten työllisyysvaikutus ja lisäarvo olivat vuoden 2014 lopussa parantuneet siinä määrin, että päästiin vuoden 2008 tasolle.

Bulgaria (1), Tšekki (6), Kroatia (1), Kypros (2), Tanska, Kreikka (11), Unkari, Italia, Latvia, Liettua (5), Puola, Portugali, Romania, Slovenia ja Espanja eivät ole vielä saavuttaneet vuoden 2008 tasoa.

(26) Lichtenstein, G. A., T. S. Lyons, Incubating New Enterprises: A Guide to Successful Practice (The Aspen Institute, Rural Economic Policy Programme, USA, 1996).

(27) EUVL C 209, 30.6.2017, s. 21.

(28) Direktiivi 2011/7/EU.

(29) https://ec.europa.eu/growth/smes/promoting-entrepreneurship/support/education/projects-studies_fi

(30) EYVL C 388, 31.12.1994, s. 14.

(31) Esim. EU:n ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä (EMAS), EU-ympäristömerkki, EU:n ympäristöteknologian varmennusjärjestelmä tai tuotteen ympäristöjalanjälki.

(32) Komissio on jo ottanut pk-yritystestin osaksi vaikutusarviointejaan: https://ec.europa.eu/growth/smes/business-friendly-environment/small-business-act/sme-test_fi

(33) EUVL C 332, 8.10.2015, s. 20.

(34) EUVL C 351, 15.11.2012, s. 45, EUVL C 34, 2.2.2017, s. 66, ja EUVL C 303, 19.8.2016, s. 94.