Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS lennollepääsyn epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen yhteydessä lentomatkustajille annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Johdanto

1. Lentoliikenteen vapauttaminen on tuonut matkustajille useita etuja. Monilla reiteillä on alkanut esiintyä kilpailua, reaalihinnat ovat pudonneet ja kysyntä kasvaa nopeasti. Valitettavasti tämä on vain osa totuutta. Eduista huolimatta lentoliikenne ei vastaa asiakkaiden odotuksia, ja liian usein heillä on aihettakin olla tyytymättömiä. Lennollepääsyn epääminen ja lentojen peruuttaminen kaupallisista syistä eivät tuota suurta harmia ainoastaan sen vuoksi, että ne viivästyttävät merkittävästi matkantekoa ja sotkevat matkasuunnitelmia, vaan myös sen vuoksi, että ne osoittavat, ettei liikenteenharjoittaja ole täyttänyt velvollisuuttaan kuljettaa matkustajia kohtuullisessa ajassa määräpaikkaan (vaikka sen sopimus suojaisi sitä tällaisten tapausten varalta). Pitkäaikaiset viivästymiset ovat toinen ongelma. Vaikka lentoliikenteen harjoittajat ja matkanjärjestäjät eivät useinkaan ole vastuussa viivästymisistä, niillä ei pitäisi olla oikeutta hylätä vastuullaan olevia matkustajia tuntikausiksi lentoasemille antamatta heille mahdollisuutta muuttaa varauksiaan tai peruuttaa lentonsa, jos niistä ei ole enää hyötyä.

2. Toukokuussa 2001 Euroopan lentoyhtiöiden järjestöt esittelivät tarjoamiensa palvelujen laadun parantamista koskevat vapaaehtoiset sitoumukset ja suosittelivat jäsenilleen sitoumusten hyväksymistä. Jäsenten enemmistön odotetaan hyväksyvän sitoumukset. Nämä sitoumukset ovat todellinen edistysaskel, ja kun ne on kokonaisuudessaan pantu toimeen, ne tulevat parantamaan matkustajien saamien palvelujen tasoa. Sitoumukset koskevat muun muassa niille matkustajille tarjottavaa apua, jotka joutuvat lentojen myöhästymisen takia odottamaan lentoasemilla ja lentokoneissa, mutta sitoumukset eivät koske korvausta ja apua silloin, kun lennollepääsy evätään tai lento peruutetaan. Lainsäädännön on tarjottava parempi suoja tällaisiin tilanteisiin joutuville matkustajille, ja tiedonannossa, joka koskee lentomatkustajien suojaa Euroopan unionissa [1], komissio ilmoittikin aikovansa vetää pois vuonna 1998 antamansa ehdotuksen lennollepääsyn epäämisestä annettavaa korvausta sekä lentojen peruuttamista koskevan asetuksen (ETY) N:o 295/91 [2] muuttamisesta ja korvata sen tehokkaammalla ehdotuksella. Lisäksi se ilmoitti aikovansa ehdottaa lainsäädäntöä, joka antaisi lennon viivästymisestä kärsiville matkustajille mahdollisuuden peruuttaa matkansa tai jatkaa sitä tyydyttävin edellytyksin. Nämä ovat tämän ehdotuksen tavoitteet.

[1] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle: Lentomatkustajien suoja Euroopan Unionissa. KOM(2000) 365 lopullinen, 21.6.2000.

[2] Neuvoston asetus (ETY) N:o 295/91, annettu 4 päivänä helmikuuta 1991, sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle. EYVL L 36, 8.2.1991, s. 5.

Nykytilanne

3. Antaessaan asetuksen (ETY) N:o 295/91 kymmenen vuotta sitten yhteisö tunnusti olevan tarpeellista vahvistaa yhteiset säännöt sellaisille matkustajille annettavasta korvauksesta ja avusta, joilta evätään pääsy lennolle. Asetus antoi matkustajille oikeuden saada taloudellista korvausta, valita vaihtoehtoinen, mahdollisimman pian lähtevä lento tai saada lipun hinta takaisin (tärkeää silloin, kun matka menettää merkityksensä viivästymisen vuoksi) sekä saada apua, joka lieventäisi myöhemmän lennon odottamiseen liittyviä rasituksia. Vuonna 1998 komissio katsoi, että asetusta olisi laajennettava ja selvennettävä, minkä vuoksi se ehdotti sitä muuttavaa asetusta [3]. Valitettavasti neuvosto ei hyväksynyt ehdotusta, koska asetuksen soveltamisesta Gibraltarin lentoasemaan ei päästy yksimielisyyteen.

[3] Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, annetun asetuksen (ETY) N:o 295/91 muuttamisesta. KOM(1998) 41 lopullinen, 30.1.1998.

4. Asetuksen muuttamisesta annettiin parlamentin lausunnon [4] perusteella muutettu ehdotus, jolla olisi laajennettu huomattavasti asetuksen soveltamisalaa. Asetus olisi ulotettu koskemaan muutakin kuin säännöllistä lentoliikennettä sekä yhteisön ulkopuolisten maiden lentoasemilta yhteisön lentoasemille suuntautuvia lentoja, lentojen peruuttamista muista kuin turvallisuussyistä ja aineettomia lippuja. Lisäksi muutetussa ehdotuksessa oli säännökset, joiden mukaan matkustajille olisi tiedotettava entistä paremmin heidän oikeuksistaan.

[4] Muutettu ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, annetun asetuksen (ETY) N:o 295/91 muuttamisesta. KOM(1998) 580 lopullinen, 19.10.1998.

5. Komissio katsoo, että asetus (ETY) N:o 295/91 ei antaisi muutettunakaan riittävää suojaa matkustajille, joilta evätään pääsy lennolle tai joiden lento peruutetaan. Alkuperäisen asetuksen ja sitä muuttavan asetuksen mukaan lentoliikenteen harjoittajat ja matkanjärjestäjät (jäljempänä 'liikenteenharjoittajat') ovat velvollisia antamaan matkustajille korvausta ja apua. Asetukset eivät kuitenkaan sisällä pidäkkeitä, jotka estäisivät liikenteenharjoittajia epäämästä lennollepääsyä tai peruuttamasta lentoja liian usein, eivätkä kannustimia, jotka saisivat ne punnitsemaan kaupallisia etuja ja matkustajien kustannuksia. Liian monet matkustajat joutuisivat siis kärsimään näistä käytännöistä tulevaisuudessakin.

6. Asetusten toisena heikkoutena ovat kiinteitä korvauksia koskevat säännökset. Niissä ei oteta huomioon, että eri matkustajat suhtautuvat vaivaan ja ajanhukkaan eri tavalla. Jotkut luopuvat mielellään paikoistaan, jos he saavat siitä jonkinlaisen korvauksen, jota he itse pitävät riittävänä. Toiset taas, kuten liikematkustajat, ovat tarkempia ajastaan ja vaativat, että heidän varauksensa säilytetään, vaikka heille tarjottaisiin runsasta korvausta. Asetuksissa ei myöskään ole säännöksiä, jotka antaisivat lennon pitkäaikaisesta viivästymisestä kärsiville matkustajille oikeuden peruuttaa lippunsa tai vaihtaa lentoa. Lennon viivästyminen aiheuttaa matkustajille vaivaa ja ajanhukkaa samoin kuin lennollepääsyn epääminen ja matkustajien jättäminen lentoasemalle, kun lento peruutetaan, vaikkakin eri syistä. Tämän vuoksi komissio katsoo, että on tarpeen antaa seuraavassa esitetyn analyysin pohjalta toinen ehdotus, joka tarjoaa paremman suojan matkustajille (yhteenveto ehdotuksesta perustelujen lopussa).

Lennollepääsyn epäämisen syyt

7. Vaikka lennollepääsyn epääminen on liian yleistä, tätä käytäntöä ei voida poistaa kokonaan. Siihen on kaksi syytä. Ensimmäinen on se, että matkustajat, jotka eivät ole päässeet varaamalleen lennolle toiminnallisten ongelmien vuoksi, joudutaan siirtämään myöhemmälle lennolle. Tällaisia ongelmia ovat liityntälennon myöhästyminen tai peruuttaminen sekä epäkunnossa olevan lentokoneen korvaaminen pienemmillä koneilla. Matkustajien siirtäminen myöhemmälle lennolle aiheuttaa odottamatonta paikkojen tarvetta, ja tämä tarve voi olla niin suuri, että joiltakin matkustajilta, joilla on varaus kyseiselle lennolle, evätään pääsy sille. Puolet sellaisista tapauksista, joissa matkustajilta evätään pääsy varaamalleen lennolle, johtuu toiminnallisista ongelmista.

8. Toinen syy on se, että osa matkustajista, jotka ovat vahvistaneet varauksensa lennolle, ei koskaan saavu paikalle. Tahattomat saapumatta jäämiset johtuvat edellä mainituista toiminnallista ongelmista: matkustajat ovat yksinkertaisesti estyneet saapumasta varaamalleen lennolle. Tarkoitukselliset saapumatta jäämiset johtuvat sen sijaan eräistä nykyisistä markkinointimenetelmistä, joissa paikanvaraus erotetaan lipunmyynnistä. Tämä antaa matkustajille, joilla on avoin, korvattavissa oleva (kalliiseen hintaan myyty) lippu, mahdollisuuden käyttää sitä toisella lennolla tai saada lipun hinta takaisin, jos sitä ei käytetä. Lisäksi se antaa joillekin myyntitoimistoille mahdollisuuden tehdä maksutta spekulatiivisia paikanvarauksia, jotta ne voisivat myydä paikat myöhemmin asiakkailleen. Tällaiset myyntitoimistot eivät aina peruuta käyttämättömiä varauksia tai peruuttavat ne liian myöhään.

9. Liikenteenharjoittajat joutuvat siis arvioimaan, kuinka suuri osa matkustajista ei todennäköisesti saavu lennolle. Sen jälkeen ne hyväksyvät sellaisen määrän varauksia, joka vastaa koneen kapasiteettia sekä saapumatta jäävien matkustajien arvioitua määrää. Toisin sanoen ne tekevät ylivarauksia. Odottamattomissa tilanteissa liikenteenharjoittajien todennäköisyyslaskelmat eivät kuitenkaan aina pidä paikkaansa, tai liikenteenharjoittajat voivat pyrkiä hyvin suureen ja kannattavaan käyttöasteeseen, mikä pienentää niiden virhemarginaalia. Silloin ne joutuvat epäämään joiltakin matkustajilta pääsyn lennolle. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan arviolta 250 000 matkustajaa tai 1,1 promillea matkustajista joutui vuonna 1999 kärsimään tällaisesta kohtelusta yhteisön suurten lentoliikenteen harjoittajien taholta (säännöllisessä lentoliikenteessä).

10. Jos liikenteenharjoittajat eivät voisi tehdä ylivarauksia, niille jäisi tyhjiä paikkoja, jotka voitaisiin myydä muille matkustajille. Niiden tulot ja voitot pienenisivät, mihin ne vastaisivat korottamalla hintojaan. Tämä ei hyödyttäisi ketään. Liikenteenharjoittajilla on oltava toiminnassaan liikkumavaraa, jotta ne voisivat reagoida odottamattomiin tilanteisiin. Toisaalta niitä varten ei ole olemassa pidäkkeitä, jotka estäisivät niitä pyrkimästä liian suureen käyttöasteeseen, eikä niitä myöskään kannusteta riittävästi suhteuttamaan huolellisesti ylivarausmarginaalinsa saapumatta jääneiden matkustajien arvioituun määrään.

Vapaaehtoisten etsiminen

11. Komissio ehdottaa, että lennollepääsyn epäämiseen sovelletaan toisenlaista lähestymistapaa, joka perustuu siihen, että liikenteenharjoittajat velvoitetaan etsimään vapaaehtoisia, jotka voivat luopua varauksistaan, sekä maksamaan matkustajille lennollepääsyn epäämisestä niin suuria korvauksia, että niillä on varoittava vaikutus liikenteenharjoittajiin. Vapaaehtoiseen varauksesta luopumiseen perustuva järjestelmä olisi suuri edistysaskel ja toisi mukanaan paljon kaivattua joustavuutta. Tällaisessa järjestelmässä liikenteenharjoittajan, joka toteaa, että sen on todennäköisesti evättävä joiltakin matkustajilta pääsy lennolle, on ensiksi etsittävä vapaaehtoisia, jotka ovat valmiita luopumaan paikoistaan tiettyjä etuja (rahaa tai muita etuja) vastaan. Sen jälkeen liikenteenharjoittaja ja mahdolliset vapaaehtoiset neuvottelevat ja sopivat vaihtamisen ehdoista. Ehdoissa otetaan huomioon, minkä arvoiseksi kukin matkustaja katsoo vaivan ja ajanhukan, joita varauksesta luopuminen hänelle aiheuttaa.

12. Vapaaehtoiseksi ilmoittautunutta matkustajaa ei pakotettaisi luopumaan paikastaan lentokoneessa, vaan hän luopuisi siitä sopimuksen mukaisesti. Matkustajilta, jotka hyväksyvät vaihdon, ei siis evättäisi pääsyä lennolle muusta syystä kuin heidän omasta tahdostaan. Tällainen vapaaehtoisuuteen perustuva järjestelmä on pakollinen Yhdysvalloissa ja on tuottanut siellä hyviä tuloksia. Vuonna 2000 lennollepääsy evättiin noin 18 000 matkustajalta, joka vastaa 0,1:tä promillea kaikista matkustajista. Vapaaehtoisten määrä oli samana vuonna noin 330 000 eli lähes kaksikymmentä kertaa suurempi kuin sellaisten matkustajien määrä, joilta oli evätty pääsy lennolle (näissä luvuissa on otettu huomioon ainoastaan suuret lentoliikenteen harjoittajat).

13. Jos ja vain jos vapaaehtoisia ei ilmoittaudu riittävästi, liikenteenharjoittajat voivat evätä joiltakin matkustajilta pääsyn lennolle. Tässä tapauksessa heidän on annettava kyseisille matkustajille kiinteämääräinen korvaus, joka on niin suuri, että se korvaa matkustajille koituvan ajanhukan ja vaivan sekä toimii pidäkkeenä, joka saa liikenteenharjoittajat luopumaan ylivarauksista siinä määrin, etteivät ne enää epää lennollepääsyä rutiininomaisesti. Tämän mahdollistamiseksi korvauksen on oltava sitä luokkaa, että liikenteenharjoittajat eivät ansaitse vaan menettävät tuloja tämän käytännön takia.

Korvausmäärät

14. Ehdotuksessaan komissio on yrittänyt asettaa korvausmäärät tasolle, joka tyydyttää matkustajia ja saa liikenteenharjoittajat välttämään liiallisia ylivarauksia, mutta komissio on joutunut käyttämään lähtökohtanaan matkalippujen hintoja koskevia yleisiä tietoja ja niitä varsin vähäisiä tietoja, joita lentoyhtiöt ovat olleet valmiit antamaan ylivarauksilla ansaituista tuloista. Viime vuonna ensimmäisen luokan lippujen hinnan painotettu keskiarvo Euroopan sisäisillä lennoilla oli noin 310 euroa. Lippujen hinnat vaihtelivat yleensä 150 eurosta 600 euroon. Niiden matkustajien, jotka on merkitty lennolle ylivarausten kautta, mutta joilta ei ole evätty lennollepääsyä, kuljetuksesta aiheutuvat kustannukset arvioidaan marginaalisiksi, koska lähes kaikki kustannukset (sekä kiinteät että muuttuvat) aiheutuisivat liikenteenharjoittajille muiden matkustajien kuljetuksesta; tämän vuoksi on oikeutettua, että korvausmäärät sidotaan matkalippujen hintoihin. Jotta liikenteenharjoittajat pidättäytyisivät epäämästä lennollepääsyn matkustajilta kaikissa tapauksissa matkustusluokasta riippumatta, komissio ehdottaa, että korvauksen kiinteä määrä asetetaan kaksinkertaiseksi useimpien ensimmäisen luokan lippujen hintoihin nähden eli 750 euroon alle 3 500 kilometrin pituisilla lennoilla. Komissio on ottanut huomioon Euroopan sisäisten ja mannertenvälisten lentojen lippujen hintojen väliset erot ja ehdottaa, että korvaus olisi 1 500 euroa, kun on kyse vähintään 3 500 kilometrin pituisista lennoista.

15. Mainitut korvausmäärät eivät estäisi lentoyhtiöitä käyttämästä ylivarauksia muutoin tyhjiksi jäävien paikkojen täyttämiseen. Jos ylivarauksia ei käytettäisi tähän tarkoitukseen, tulot vähenisivät ja hinnat nousisivat. Komission ehdotus perustuu vapaaehtoisesti paikastaan luopuvien etsimiseen. Liikenteenharjoittaja epäisi lennollepääsyn ja maksaisi matkustajalle kiinteän korvauksen vain silloin, kun vapaaehtoisia ei löydy tarpeeksi. Yhdysvalloissa vapaaehtoisten ja matkustajien, joilta tosiasiallisesti evätään lennollepääsy, välinen suhde on lähes 20:1, ja käytössä oleva kiinteä korvaus on alhainen. Liikenteenharjoittajat siis joutuisivat maksamaan kiinteän korvauksen harvoin, jos he eivät tee ylivarauksia kohtuuttomassa määrin ja etsivät vapaaehtoisesti paikastaan luopuvia tehokkaasti.

16. Voidaan kuitenkin väittää, että mahdolliset vapaaehtoiset saattavat järjestelmällisesti vaatia ehdotetun uuden kiinteän korvauksen, jolloin vapaaehtoisesti paikastaan luopuviin perustuvat järjestelmät eivät toimisi. Jos matkustajat pitävät kiinni kiinteästä korvauksesta, he ottavat kuitenkin samalla riskin, että ylivarauksen välttämiseen riittävä määrä muita matkustajia hyväksyy alhaisemman korvauksen. Jos näin käy, kiinteästä korvauksesta kiinni pitävät matkustajat eivät saisi korvausta ollenkaan vaan matkustaisivat tavalliseen tapaan. Komission ehdotuksen perustavoitetta ei pidä unohtaa. Ehdotuksen perustavoitteena on, että liikenteenharjoittajat olisivat siinä määrin varovaisia varauksia tehdessään, että lennollepääsyn epääminen olisi poikkeuksellista, ei järjestelmällistä. Tavoitteena ei ole, että lennollepääsyn epääminen hyväksyttäisiin yleisesti ja matkustajille tarjottaisiin jatkuvasti korvauksia.

Muut oikeudet

17. Jos matkustajilta kuitenkin evätään pääsy lennolle, heillä olisi oltava mahdollisuus jatkaa matkaansa niin pian kuin mahdollista (uudelleenreititys) ja vastaavin edellytyksin kuin alkuperäisellä lennollaan. Jos matkustajat katsovat, että heidän matkansa on käynyt tarpeettomaksi, heillä olisi oltava mahdollisuus peruuttaa matkansa ja saada lippunsa hinta takaisin. Komissio katsoo, että tällaiset oikeudet on turvattava lakisääteisesti, minkä vuoksi se ehdottaa, että vuonna 1991 annetun asetuksen artiklaa, jossa säädetään näistä oikeuksista, vahvistetaan siten, että matkustajat saavat oikeuden paluulentoon sen lisäksi, että heillä on oikeus saada lippunsa hinta takaisin (kun he valitsevat tämän vaihtoehdon eivätkä vaihtoehtoista lentoa, joka lähtee mahdollisimman pian). Vapaaehtoisille annettaisiin samat oikeudet, koska he joutuvat kohtaamaan samanlaisia matkustamiseen liittyviä vaikeuksia. Komissio ehdottaa myös, että sellaisten matkustajien, joilta evätään lennollepääsy, oikeudet nauttia myöhemmin lähtevää lentoa odottaessaan (tarvittaessa) huolenpidosta aterioiden, virvokkeiden ja hotellimajoituksen muodossa säilytetään.

18. Näiden oikeuksien lisäksi matkustajilla tulisi olla velvoite käyttäytyä asiallisesti ja välttää häiritsevää käytöstä lennon aikana. Tämä tarkoittaa sitä, että liikenteenharjoittajille olisi annettava mahdollisuus kieltäytyä kuljettamasta matkustajia, joiden käyttäytyminen saattaisi olla vaaraksi turvallisuudelle tai vaikuttaa muiden matkustajien ja henkilöstön matkustusmukavuuteen. On tärkeää, että tämä oikeus vahvistetaan ja että määritellään ne olosuhteet, joiden vallitessa liikenteenharjoittaja voi kieltäytyä kuljettamasta matkustajaa, jolla on voimassaoleva lippu ja vahvistettu varaus, kun se on liikenteenharjoittajan ja muiden matkustajien etujen mukaista. Olisi tehokkaampaa, jos tämä oikeus vahvistettaisiin yhteisön tasolla, jotta matkustajilla olisi sama velvollisuus käyttäytyä asiallisesti - ja he olisivat tietoisia tästä velvollisuudesta - ja jotta liikenteenharjoittajiin sovellettaisiin samoja sääntöjä kaikkialla yhtenäismarkkinoiden alueella. Kun komissio valmistelee lentoyhtiöiden sopimusten vähimmäisvaatimuksia koskevia lainsäädäntöehdotuksia, se harkitsee huolellisesti, miten nämä oikeudet ja velvollisuudet vahvistettaisiin parhaalla mahdollisella tavalla.

Uusi ehdotus

19. Komissio on päättänyt vetää pois vuonna 1998 antamansa ehdotuksen ja ehdottaa sen sijaan tätä uutta lähestymistapaa. Sen uusi ehdotus sisältää kuitenkin lähes kaikki vuoden 1998 ehdotuksen ja Euroopan parlamentin ehdottamien tarkistusten sisältämät uutuudet. Näihin uutuuksiin kuuluvat asetuksen ulottaminen koskemaan muuta kuin säännöllistä lentoliikennettä, esimerkiksi pakettikiertomatkojen lentoja, aineettomat matkaliput ja tiedottamista koskevat vaatimukset. Suurin ero on asetuksen soveltamisessa lentoliikenteeseen, jota yhteisön lentoliikenteen harjoittajat harjoittavat kolmansista maista jäsenvaltioiden lentoasemille. Vuoden 1998 ehdotuksen mukaan kaikki tällainen liikenne olisi kuulunut asetuksen soveltamisalaan. Tästä johtuen liikenteenharjoittajat olisi velvoitettu noudattamaan kahta säännöstöä: yhteisön ja kolmannen maan säännöstöä. Tämä olisi asettanut ne mahdottomaan tilanteeseen, ja joissakin maissa olisi katsottu, että yhteisön lainsäädäntöä yritetään soveltaa yhteisön alueen ulkopuolella, mikä ei olisi hyväksyttävää. Sen vuoksi komissio ehdottaa, että kolmansista maista jäsenvaltioiden lentoasemille suuntautuvat lennot kuuluisivat asetuksen soveltamisalaan vain silloin, kun matkustajat eivät voi saada korvausta ja apua kyseisessä kolmannessa maassa.

Lentojen peruuttaminen

20. Myös silloin, kun liikenteenharjoittaja peruuttaa lennon, se kieltäytyy tarjoamasta palvelua, josta se on tehnyt sopimuksen. Tämä ei koske poikkeuksellisia olosuhteita, joista liikenteenharjoittaja ei voi olla vastuussa, kuten poliittisesti epävakaata tilannetta, vaikeita sääolosuhteita, riittämätöntä turvallisuutta ja odottamattomia turvallisuuskatkoksia. Matkustajalle lennon peruuttaminen normaaliolosuhteissa kaupallisista syistä aiheuttaa vaivaa ja ajanhukkaa erityisesti silloin, kun asiasta ei varoiteta etukäteen. Tämä ei ole hyväksyttävissä.

21. Tämän estämiseksi komissio ehdottaa, että uudessa asetuksessa säilytettäisiin yksi tärkeä osa sen vuonna 1998 antamasta ja parlamentin lausunnon perusteella muuttamasta ehdotuksesta: korvausta, lipun takaisinmaksua, uudelleenreititystä ja lentoasemalla tarjottavaa apua koskevat säännökset olisi ulotettava koskemaan myös sellaisia matkustajia, joiden lento peruutetaan. Poikkeuksen muodostaisivat tietysti peruutukset, joiden liikenteenharjoittaja voi osoittaa johtuneen syistä, joista liikenteenharjoittaja ei ole vastuussa. Pystyisikö liikenteenharjoittaja kuitenkin käyttämään turvallisuussyitä verukkeena lennon peruuttamiselle, kun se peruuttaa lennon kaupallisista syistä- Liikenteenharjoittaja on ansiolentolupansa mukaan velvollinen pitämään kirjaa tällaisista tapauksista, jotka viranomaiset voivat näin ollen tarkastaa. Tämä mahdollistaa tehokkaan valvonnan ja antanee mahdollisuuden vähentää väärinkäytökset minimiin.

22. Osan lähtöpäivämäärän läheisestä peruuttamisesta aiheutuvasta rasituksesta ja vaivasta muodostaa se, että matkustajia ei useinkaan varoiteta asiasta etukäteen, jolloin heidän ei ole mahdollista muuttaa matkasuunnitelmiaan. Vuoden 1998 muutetussa ehdotuksessa ei käsitelty tätä ongelmaa. Komissio ehdottaa, että ongelmaan puututaan nyt vaatimalla, että liikenteenharjoittajat tekevät kaikkensa saadakseen matkustajiin yhteyden ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, ja tarjoamalla liikenteenharjoittajille kannustin onnistua. Tällainen kannustin olisi mahdollisuus etsiä vapaaehtoisia, jotka luopuvat varauksistaan etuja vastaan kuten tapauksissa, joissa lennollepääsy evätään. Matkustajille tästä koituisi hyötyä ei ainoastaan neuvoteltujen etujen muodossa vaan myös siten, että heitä varoitettaisiin ennalta ja että heillä olisi vapaus niin halutessaan tehdä uusia järjestelyjä. Tietenkään kaikkiin matkustajiin ei saataisi yhteyttä, ja jotkut kieltäytyisivät liikenteenharjoittajan tarjoamista eduista korvauksena varauksista luopumisesta. Jos nämä matkustajat saapuisivat lähtöselvitykseen, heillä olisi samat oikeudet korvauksiin, lippujen hinnan maksamiseen takaisin tai uudelleenreititykseen ja huolenpitoon myöhempää lentoa odottaessa kuin matkustajilla, joilta lennollepääsy evätään. Tämä ehdotus tuo mukanaan joustavuutta, josta on hyötyä sekä liikenteenharjoittajille että matkustajille, ja samalla ehdotus suojaa matkustajien olennaisia etuja.

Pitkäaikaiset viivästymiset

23. Vaikka lennon viivästyminen aiheuttaa matkustajille samanlaista vaivaa ja turhautumista kuin lennollepääsyn epääminen tai lennon peruuttaminen, se eroaa niistä siten, että liikenteenharjoittaja on vastuussa viimeksi mainituista (paitsi jos epääminen tai peruuttaminen johtuu syistä, joista liikenteenharjoittaja ei voi olla vastuussa) mutta ei aina lennon viivästymisestä. Muita yleisiä syitä viivästymisiin ovat ilmaliikenteen hallintajärjestelmät ja lentoaseman kapasiteettirajoitukset. Kuten komissio toteaa tiedonannossaan lentomatkustajien suojasta Euroopan unionissa, sen mielestä liikenteenharjoittajia ei tulisi nykyisessä tilanteessa velvoittaa antamaan korvausta viivästyneille matkustajille.

24. Toisaalta ei voida myöskään hyväksyä sitä, että liikenteenharjoittajat jättävät matkustajat moneksi tunniksi oman onnensa nojaan lentoasemalle, kun ne ovat sitoutuneet kuljettamaan heidät kohtuullisen joutuisasti määräpaikkaan. Matkustajille olisi annettava mahdollisuus valita, haluavatko he matkustaa vaihtoehtoisella, mahdollisimman pian lähtevällä lennolla vai saada lippunsa hinnan takaisin, jos he katsovat matkansa käyneen tarpeettomaksi (samat vaihtoehdot kuin lennollepääsyn epäämisessä ja lennon peruuttamisessa). Sen vuoksi komissio ehdottaa, että näitä vaihtoehtoja koskevat säännökset olisi ulotettava koskemaan sellaisia matkustajia, joiden lento viivästyy kauan. Viivästymisen kesto, jonka perusteella apua tarjottaisiin, kytkettäisiin lennon pituuteen, koska tietynpituinen viivästyminen aiheuttaa yleensä enemmän vaivaa ja harmia, kun lento on lyhyt kuin jos on kyse pitkästä lennosta.

25. Toisena kysymyksenä on avun tarjoaminen matkustajille, jotka joutuvat viivästymisen vuoksi odottamaan lentoasemalla tai -koneessa. Komission mielestä liikenteenharjoittajilla olisi oltava mahdollisuus päättää siitä, mitä palveluja ne tarjoavat viivästymisistä kärsiville matkustajille (esimerkiksi virvokkeiden, aterioiden tai hotellimajoituksen muodossa), kunhan kyseiset matkustajat eivät kärsi epämukavuudesta tai kohtuuttomasta vaivasta. On rohkaisevaa, että monet liikenteenharjoittajat (eivät kuitenkaan kaikki) aikovat sisällyttää avun antamisen viivästymisestä kärsiville matkustajille vapaaehtoisiin sitoumuksiinsa. Komissio seuraa tarkkaan näiden säännöstöjen toimeenpanoa, mutta harkitsee lainsäädännön antamista ainoastaan, jos tulokset ovat epätyydyttäviä. On kuitenkin otettava huomioon, että liikuntarajoitteiset ja lapset, joilla ei ole saattajaa, sekä muut henkilöt, joilla on erityistarpeita, eivät voi huolehtia itsestään yhtä hyvin kuin muut matkustajat, minkä vuoksi asetuksella olisi velvoitettava liikenteenharjoittajat huolehtimaan heistä.

Täytäntöönpano

26. Valitukset ovat osoittaneet, etteivät matkustajat aina saa voimassa olevan lainsäädännön mukaista korvausta silloin kun heidän pitäisi. Sen vuoksi on tärkeää toteuttaa toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että uutta asetusta noudatetaan tarkasti alusta alkaen. Tästä syystä komissio on sisällyttänyt ehdotukseensa artiklan, jonka mukaan jäsenvaltioiden on vahvistettava tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat seuraamukset ja nimettävä elimet, jotka vastaavat asetuksen täytäntöönpanosta. Lisäksi näille elimille annetaan tehtäväksi tutkia matkustajien esittämät valitukset sekä varmistaa, että heidän oikeuksiaan kunnioitetaan tapauksissa, joissa asetuksen säännöksiä on rikottu. Ehdotettujen säännösten mukaan matkustaja voi valittaa mahdollisesta rikkomisesta, missä tahansa sellainen tehdäänkin, sen jäsenvaltion elimelle, jossa hänen kotipaikkansa sijaitsee. Kyseinen elin voi tarvittaessa siirtää valituksen toimivaltaiselle elimelle, joka ryhtyy tarvittaviin toimenpiteisiin. Tällä järjestelyllä vältetään kieli- ja muut vaikeudet, joiden vuoksi matkustajat ovat haluttomia tekemään valituksia muualla kuin kotimaassaan.

Seuranta

27. Asetuksesta pitäisi olla suurta etua lentomatkustajille muun muassa sen vuoksi, että sillä vähennetään sellaisten tapausten määrää, joissa matkustajilta evätään pääsy lennolle tai lento peruutetaan. Komissio aikoo seurata tarkasti lainsäädännön toimivuutta ja sen matkustajille suomia etuja, kuten edellä mainittujen tapausten määrän vähenemistä. Se antaa asetusta koskevan kertomuksen viimeistään viiden vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta ja ehdottaa lisätoimenpiteitä, jos matkustajien saamat edut eivät ole vakuuttavia.

Toissijaisuus ja suhteellisuus

28. Yhteisö on luonut lentoliikenteen sisämarkkinat, joilla lentoliikenteen harjoittajat kilpailevat keskenään yhtenäisten sääntöjen mukaisesti. Säännöt eivät koskee ainoastaan markkinoillepääsyä ja turvallisuutta, vaan niillä edistetään myös matkustajien oikeuksien suojelua, josta on tulossa yhä tärkeämpi tavoite. Ilman yhdenmukaisia sääntöjä liikenteenharjoittajien olisi toimittava erilaisten järjestelmien mukaisesti, mikä lisäisi niiden kustannuksia ja haittaisi kilpailua. Matkustajiin sovellettaisiin monenlaisia sääntöjä, ja heidän olisi vaikea tuntea ja puolustaa oikeuksiaan. Jäsenvaltioiden välisiin lentoihinkin voitaisiin soveltaa useita järjestelmiä, mikä loisi oikeudellista epävarmuutta ja olisi haitaksi sekä matkustajille että liikenteenharjoittajille. Sen vuoksi kansallisilla säännöillä ei saavutettaisi yhteisön keskeisiä tavoitteita, vaikka ne tarjoaisivatkin paremman suojan matkustajille, ja ne voisivat jopa olla esteenä tavoitteiden saavuttamiselle.

29. Yhteisö on pitkään ollut tietoinen siitä, että lentomatkustajien suojelemiseksi tarvitaan yhdenmukaistettuja sääntöjä, ja se on antanut säädökset lennollepääsyn epäämisestä annettavasta korvauksesta [5] sekä lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa [6]. Perustamissopimuksen entisen 100 a artiklan nojalla se on antanut matkapaketteja koskevan säädöksen, jonka tavoitteena on sekä korkea kuluttajansuojelun taso että yhteisten sääntöjen luominen [7]. Ehdotettu asetus olisi viimeisin säädös tässä sarjassa, joka koskee aloja, joilla yhteisöllä on yksinomainen toimivalta. Säädösten antaminen on ainoa toimintakeino, jolla yhteisö voi antaa lentomatkustajille oikeuksia.

[5] Neuvoston asetus (ETY) N:o 295/91, ks. edellä.

[6] Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa 9 päivänä lokakuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2027/97 (EYVL L 285, 17.10.1997, s. 1).

[7] Matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston direktiivi 90/314/ETY (EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59).

30. Tarkoista ja täydellisistä säännöistä hyötyvät sekä liikenteenharjoittajat että matkustajat. Lentoliikenne on kansainvälistä ja homogeenista toimintaa, minkä vuoksi eri järjestelmien väliset erot voivat aiheuttaa suuria vaikeuksia. Lisäksi on otettava huomioon, että päätökset siitä, mitä oikeuksia matkustajilla on silloin, kun heiltä evätään pääsy lennolle tai heidän lentonsa peruutetaan, on usein tehtävä nopeasti, minkä vuoksi on erityisen tärkeää, että asiasta on annettu yhteisön tasolla tarkat säännöt. Muiden toimenpiteiden yhteydessä on jo todettu, että asetus on direktiiviä parempi keino lentomatkustajien oikeuksien suojelemiseksi. Asetuksen säännökset on suhteutettu sen tavoitteeseen ja sopivat tilanteisiin, joissa tavoite pyritään saavuttamaan.

YHTEENVETO EHDOTUKSISTA

>TAULUKON PAIKKA>

YKSITTÄISIÄ ARTIKLOJA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

Asetuksen 1 artiklassa ilmoitetaan asetuksen pääasiallinen tarkoitus.

Asetuksen 2 artiklassa esitetään asetuksessa käytettyjen käsitteiden määritelmät.

Asetuksen 3 artiklassa määritellään ehdot, joilla asetusta sovelletaan tai joilla sitä ei sovelleta matkustajiin. Lisäksi siinä annetaan selvät säännökset asetuksen soveltamisesta lentoliikenteen harjoittajiin ja matkanjärjestäjiin sekä käsitellään yhteistunnuksen käyttöä.

Asetuksen 4 artiklassa vaaditaan, että lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän on vahvistettava ja julkistettava säännöt, joita se noudattaa evätessään matkustajalta lennollepääsyn.

Asetuksen 5 artiklassa on säännökset siitä, mitä lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän on tehtävä, kun se pitää lennollepääsyn epäämistä todennäköisenä, ja missä järjestyksessä sen on täytettävä velvollisuutensa. Artiklan mukaan lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän on ensiksi etsittävä vapaaehtoisia, jotka voivat luopua varauksistaan, ja evättävä lennollepääsy vain siinä tapauksessa, että vapaaehtoisia ei ilmoittaudu riittävästi. Artiklan mukaan matkustajalla, jolta on evätty pääsy lennolle, on oikeus 7 artiklan mukaiseen korvaukseen sekä 8 ja 9 artiklan mukaiseen apuun ja vapaaehtoisilla on oikeus 8 artiklan mukaiseen apuun.

Asetuksen 6 artiklalla suojellaan vammaisia ja muita matkustajia, joilla on erityistarpeita, lennollepääsyn epäämiseltä.

Asetuksen 7 artiklassa on säännökset matkustajalle, jolta on evätty pääsy lennolle, maksettavan korvauksen suuruudesta. Korvauksella on oltava varoittava vaikutus, ja sen suuruus riippuu lennon pituudesta.

Asetuksen 8 artiklan mukaan matkustajalle, jolta on evätty pääsy lennolle, on annettava mahdollisuus valita, haluaako hän päästä vaihtoehtoiselle, mahdollisimman pian lähtevälle lennolle vai saada lipun hinnan takaisin, jos hänen matkansa on menettänyt merkityksensä.

Asetuksen 9 artiklassa on säännökset avusta, jota matkustajalle, jolta on evätty pääsy lennolle, on tarjottava myöhemmän lennon odottamisesta aiheutuvien rasitusten lieventämiseksi.

Asetuksen 10 artiklan mukaan lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän, joka peruuttaa lennon (paitsi jos peruuttaminen johtuu syistä, joista lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä ei voi olla vastuussa), on tehtävä kaikkensa ilmoittaakseen asiasta asianomaisille matkustajille ja etsittävä vapaaehtoisia, jotka voivat luopua varauksistaan. Asetuksen 10 artiklan mukaan matkustajalla, joka ei ilmoittaudu vapaaehtoiseksi, on oikeus 7 artiklan mukaiseen korvaukseen sekä 8 ja 9 artiklan mukaiseen apuun.

Asetuksen 11 artiklan mukaan matkustajalla, jonka lento viivästyy kauan, on oikeus 8 artiklan mukaiseen apuun. Lisäksi artiklassa on säännös, jonka mukaan matkustajalla, jolla on erityistarpeita, on oikeus 9 artiklan mukaiseen apuun.

Asetuksen 12 artiklan mukaan asetus ei vaikuta matkustajien oikeuksiin saada lisäkorvauksia.

Asetuksen 13 artiklan mukaan asetus ei rajoita lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän oikeutta vaatia korvausta kolmannelta osapuolelta asetuksen mukaisten velvollisuuksien täyttämiseksi.

Asetuksen 14 artiklan mukaan matkustajille on tiedotettava heidän oikeuksistaan lähtöselvityksen yhteydessä sekä silloin, kun heiltä evätään pääsy lennolle, heidän lentonsa myöhästyy tai se peruutetaan.

Asetuksen 15 artiklalla estetään asetuksessa vahvistettujen oikeuksien rajoittaminen tai poistaminen sopimuksilla.

Asetuksen 16 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on päätettävä asetuksen rikkomiseen sovellettavista tehokkaista seuraamuksista.

Asetuksen 17 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on nimettävä elimet, jotka vastaavat asetuksen täytäntöönpanosta.

Asetuksen 18 artiklassa tarkastellaan matkustajien oikeutta valittaa jäsenvaltion nimeämälle elimelle ja rajat ylittävien valitusten käsittelyä.

Asetuksen 19 artiklan mukaan komissio laatii asetuksen vaikutuksia käsittelevän kertomuksen ja ehdottaa tarvittaessa lisätoimenpiteitä.

Asetuksen 20 artiklalla kumotaan asetus (ETY) N:o 295/91.

Asetuksen 21 artiklassa ilmoitetaan asetuksen voimaantulopäivä.

2001/0305 (COD)

Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS lennollepääsyn epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen yhteydessä lentomatkustajille annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen [8],

[8] EYVL C ..., ..., s. ...

ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [9],

[9] EYVL C ..., ..., s. ...

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [10],

[10] EYVL C ..., ..., s. ...

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [11],

[11] EYVL C ..., ..., s. ...

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Lentoliikenteen alalla toteutettavalla yhteisön toiminnalla olisi pyrittävä muun muassa varmistamaan matkustajien suojelun korkea taso; lisäksi olisi otettava kaikilta osin huomioon kuluttajansuojelun vaatimukset.

(2) Lennollepääsyn epääminen sekä lentojen peruuttaminen ja pitkäaikainen viivästyminen aiheuttavat matkustajille suuria vaikeuksia ja haittoja.

(3) Yhteisön olisi asetettava yhteiset suojelua koskevat vähimmäisvaatimukset matkustajien oikeuksien parantamiseksi ja sen varmistamiseksi, että lentoliikenteen harjoittajat toimivat vapautetuilla markkinoilla yhdenmukaistetuilla ehdoilla.

(4) Vaikka sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, 4 päivänä helmikuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 295/91 [12] luotiin lentomatkustajien perussuoja, liian monelta matkustajalta evätään edelleen pääsy lennolle. Tällaisten matkustajien määrää voidaan parhaiten vähentää velvoittamalla lentoliikenteen harjoittajat etsimään vapaaehtoisia, jotka voivat luopua varauksistaan tiettyjä etuja vastaan, sekä maksamaan matkustajille, joilta ne epäävät pääsyn lennolle, niin suuren korvauksen, että sillä on varoittava vaikutus.

[12] EYVL L 36, 8.2.1991, s. 5.

(5) Matkustajilla, joilta evätään pääsy lennolle, olisi oltava mahdollisuus joko peruuttaa matkansa ja saada lippujen hinta takaisin tai jatkaa matkaa tyydyttävin edellytyksin, ja heistä olisi huolehdittava asianmukaisesti heidän odottaessaan myöhempää lentoa.

(6) Myös vapaaehtoisesti varauksistaan luopuvilla matkustajilla olisi oltava mahdollisuus peruuttaa matkansa tai jatkaa sitä tyydyttävin edellytyksin, koska he kohtaavat vastaavia matkustamiseen liittyviä vaikeuksia kuin matkustajat, joilta evätään pääsy lennolle.

(7) Lentojen peruuttamisesta matkustajille aiheutuvia vaikeuksia ja haittoja olisi myös vähennettävä, paitsi jos lento peruutetaan poikkeuksellisissa olosuhteissa, joista liikenteenharjoittaja tai sen alihankkija ei voi olla vastuussa. Tämä voidaan parhaiten saavuttaa edellyttämällä, että lentoliikenteen harjoittajat ottavat yhteyttä asianomaisiin matkustajiin ennen lennon aikataulun mukaista lähtöaikaa ja sopivat heidän kanssaan ehdoista, joilla matkustajat suostuvat luopumaan varauksistaan vapaaehtoisesti.

(8) Matkustajilla, joiden lento peruutetaan ja jotka eivät suostu luopumaan varauksistaan vapaaehtoisesti, olisi oltava mahdollisuus joko saada lippujen hinta takaisin tai jatkaa matkaa tyydyttävin edellytyksin, ja heistä olisi huolehdittava asianmukaisesti heidän odottaessaan myöhempää lentoa.

(9) Matkustajilla, joiden lento viivästyy tietyn ajan, olisi vastaavasti oltava mahdollisuus peruuttaa matkansa tai jatkaa sitä tyydyttävin edellytyksin.

(10) Koska säännöllisen ja muun lentoliikenteen välinen ero pienenee, säännöllisen lentoliikenteen matkustajien lisäksi olisi suojeltava myös muun lentoliikenteen matkustajia, mukaan luettuna matkapaketteihin, pakettilomiin ja pakettikiertomatkoihin sisältyvien lentojen matkustajat.

(11) Koska matkanjärjestäjät ovat yleensä vastuussa matkapaketteja, pakettilomia ja pakettikiertomatkoja koskevista kaupallisista päätöksistä, niiden olisi vastattava myös matkapaketteihin, pakettilomiin ja pakettikiertomatkoihin sisältyvien lentojen matkustajille annettavasta korvauksesta ja avusta silloin, kun lennollepääsy evätään, lento peruutetaan tai se viivästyy kauan.

(12) Koska aineettomat matkaliput yleistyvät, tämän asetuksen soveltamisalaan olisi kuuluttava kaikki lippujen muodot, jotta matkustajien turva olisi mahdollisimman laaja.

(13) Matkustajille olisi tiedotettava kaikista heidän oikeuksistaan sellaisissa tapauksissa, joissa heiltä evätään pääsy lennolle, lento peruutetaan tai se viivästyy kauan, jotta he voisivat käyttää tehokkaasti näitä oikeuksiaan.

(14) Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt ja varmistettava niiden täytäntöönpano. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

(15) Edellä esitetyn perusteella olisi kumottava asetus (ETY) N:o 295/91,

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla Aihe

Tällä asetuksella vahvistetaan lentomatkustajien vähimmäisoikeudet seuraavissa tapauksissa:

a) matkustajan pääsy lennolle evätään,

b) matkustajan lento peruutetaan, paitsi jos liikenteenharjoittaja tai sen alihankkija ei voi olla vastuussa peruutuksen syistä,

c) matkustajan lento viivästyy tietyn ajan.

2 artikla Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

a) 'lentoliikenteen harjoittajalla' lentoliikenneyritystä, jolla on voimassa oleva liikennelupa,

b) 'yhteisön lentoliikenteen harjoittajalla' lentoliikenteen harjoittajaa, jolla on voimassa oleva liikennelupa, jonka jäsenvaltio on myöntänyt neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2407/92 [13] säännösten mukaisesti,

[13] EYVL L 240, 24.8.1992, s. 8.

c) 'matkanjärjestäjällä' neuvoston direktiivin 90/314/ETY [14] 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua matkanjärjestäjää tai välittäjää, lukuun ottamatta lentoliikenteen harjoittajaa,

[14] EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59.

d) 'matkapaketilla' direktiivin 90/314/ETY 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä palveluja,

e) 'lipulla' matkustamiseen oikeuttavaa voimassa olevaa asiakirjaa tai vastaavaa aineettomassa muodossa, myös sähköisessä muodossa, olevaa asiakirjaa, jonka lentoliikenteen harjoittaja tai sen valtuuttama edustaja on kirjoittanut tai hyväksynyt,

f) 'vahvistetulla varauksella' sitä, että matkustajalla on lippu tai muu todiste, joka osoittaa, että lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä on rekisteröinyt ja vahvistanut kyseisen varauksen,

g) 'yhteistunnuksen käytöllä' tilannetta, jossa matkustajalla on yhden lentoliikenteen harjoittajan, markkinoivan lentoyhtiön, kanssa sopimus ja tämän vahvistama varaus, mutta jossa hänet kuljettaa toinen lentoliikenteen harjoittaja, kuljettava lentoyhtiö,

h) 'lopullisella määräpaikalla' lähtöselvityksessä esitettävään lippuun merkittyä määräpaikkaa tai, jos on kyse suoraan toisiinsa liittyvistä lennoista, viimeisen lennon määräpaikkaa.

3 artikla Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan matkustajiin, jotka lähtevät jäsenvaltion alueella sijaitsevalta ja perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalta lentoasemalta, sekä matkustajiin, joilla on yhteisön lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän kanssa sopimus yhteisön alueella myytäväksi tarjotusta matkapaketista ja jotka lähtevät kolmannessa maassa sijaitsevalta lentoasemalta jäsenvaltion alueella sijaitsevalle ja perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalle lentoasemalle ja jotka eivät hyödy vastaavasta korvauksesta ja avusta kyseisessä kolmannessa maassa, kun:

a) matkustajalla on vahvistettu varaus lennolle ja hän ilmoittautuu lähtöselvitykseen niitä ehtoja noudattaen ja siinä määräajassa, jotka lentoliikenteen harjoittaja, matkanjärjestäjä tai valtuutettu matkatoimisto on etukäteen kirjallisesti ilmoittanut, tai jos määräaikaa ei ole ilmoitettu, viimeistään kolmekymmentä minuuttia ennen julkistettua lähtöaikaa; tai

b) lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä on siirtänyt matkustajan lennolta, jolle hänellä on vahvistettu varaus, toiselle lennolle, riippumatta siirron syystä.

2. Tätä asetusta ei sovelleta matkustajiin, jotka matkustavat ilmaiseksi tai alennettuun hintaan, jota ei tarjota suoraan tai välillisesti yleisölle. Matkustajat, joilla on lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän kanta-asiakasohjelmassa tai muussa kaupallisessa ohjelmassa kirjoittama lippu, kuuluvat kuitenkin tämän asetuksen soveltamisalaan.

3. Tätä asetusta sovelletaan lentoliikenteen harjoittajaan tai matkanjärjestäjään, jonka kanssa 1 kohdassa ja 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuilla matkustajilla on sopimus. Matkanjärjestäjän tai, kun on kyse yhteistunnuksen käytöstä, markkinoivan lentoyhtiön on sovittava kuljettavan lentoyhtiön kanssa kaikista järjestelyistä, joita tarvitaan tämän asetuksen säännösten täytäntöönpanon varmistamiseksi.

4. Tämän asetuksen säännökset eivät vaikuta direktiivin 90/314/ETY mukaisiin matkustajien oikeuksiin.

4 artikla Lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän vahvistamat säännöt

Lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän on tämän asetuksen säännösten mukaisesti vahvistettava säännöt, joita se noudattaa, kun matkustajalta evätään pääsy lennolle, mukaan luettuna lennolle pääsyä koskevat etusijasäännöt, ja annettava ne yleisön saataville. Nämä säännöt ovat osa lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän sopimusta tai kuljetusehtoja.

5 artikla Velvollisuudet matkustajia kohtaan, kun lennollepääsy evätään

1. Kun lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä pitää lennollepääsyn epäämistä kohtuullisen todennäköisenä, sen on ensimmäiseksi otettava selville kaikki matkustajat, jotka odottavat yhä lähtöselvityksen päättyessä lähtöselvitystä kyseiselle lennolle, ja etsittävä sen jälkeen vapaaehtoisia, jotka voivat luopua vahvistetuista varauksistaan etuja vastaan sellaisilla ehdoilla, joista kyseinen matkustaja ja lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä sopivat keskenään.

2. Edellä 1 kohdassa mainittujen etujen lisäksi vapaaehtoisille on annettava 8 artiklan mukaista apua. Jos vapaaehtoisia ei ilmoittaudu riittävästi, jotta jäljellä olevat matkustajat, joilla on vahvistetut varaukset, voitaisiin sijoittaa lennolle, lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä voi evätä matkustajilta pääsyn lennolle 4 artiklassa tarkoitettujen, lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän vahvistamien sääntöjen mukaisesti.

3. Jos matkustajalta evätään pääsy lennolle, lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän on välittömästi annettava hänelle siitä korvaus 7 artiklan mukaisesti ja autettava häntä 8 ja 9 artiklan mukaisesti.

4. Jos lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä sijoittaa matkustajan ylempään luokkaan kuin mihin lippu on ostettu, se ei voi vaatia lisämaksua tai muuta maksua. Jos lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä sijoittaa matkustajan alempaan luokkaan kuin mihin lippu on ostettu, sen on palautettava matkustajalle hänen lippunsa hinnan ja sen luokan halvimman julkistetun tarjolla olevan hinnan välinen ero, johon hänet sijoitetaan kyseiseksi osaksi matkaa.

6 artikla Vammaisten matkustajien ja muiden matkustajien, joilla on erityistarpeita, pääsy lennolle

Lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä ei saa evätä lennollepääsyä vammaisilta matkustajilta, heidän kanssaan matkustavilta henkilöiltä, muulla tavalla liikuntarajoitteisilta matkustajilta eikä lapsilta, joilla ei ole saattajaa.

7 artikla Oikeus korvaukseen

1. Kun matkustajalta evätään pääsy lennolle, hänen on saatava seuraavansuuruinen korvaus:

a) 750 euroa, kun lennon pituus on alle 3 500 kilometriä;

b) 1 500 euroa, kun lennon pituus on vähintään 3 500 kilometriä.

Päätettäessä lennon pituudesta perusteena on käytettävä viimeistä määräpaikkaa, johon matkustaja saapuu myöhässä aikataulun mukaisesta saapumisajasta siksi, että lennollepääsy on evätty.2. Lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä voi alentaa edellä 1 kohdassa tarkoitettua korvausta 50 prosentilla, jos matkustaja hyväksyy sen, että hänen matkansa reititetään 8 artiklan mukaisesti uudelleen siten, että hän pääsee lopulliseen määräpaikkaansa vaihtoehtoisella lennolla, jonka saapumisaika on alle 3 500 kilometrin pituisilla lennoilla enintään kaksi tuntia ja vähintään 3 500 kilometrin pituisilla lennoilla enintään neljä tuntia myöhempi kuin alun perin varatun lennon aikataulun mukainen saapumisaika.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu korvaus on maksettava käteisenä tai, matkustajan allekirjoitettua suostumuksensa, pankkisiirtona, sekillä, matkakuponkeina ja/tai muina palveluina.

4. Edellä 1 ja 2 kohdassa mainitut etäisyydet mitataan isoympyräratamenetelmällä (isoympyräreitti).

8 artikla Oikeus apuun

1. Kun matkustajalta evätään pääsy lennolle, hänelle on annettava mahdollisuus valita jokin seuraavista vaihtoehdoista:

a) lipun koko hinnan maksaminen takaisin samoilla ehdoilla, joilla se on maksettu, jokaiselta osalta matkaa, joka jää tekemättä, sekä sellaisilta jo tehdyiltä osilta matkaa, joista ei ole enää matkustajan alkuperäisen matkasuunnitelman kannalta hyötyä, sekä paluulento, joka lähtee mahdollisimman pian ensimmäiseen lähtöpaikkaan,

b) matkan reitittäminen uudelleen siten, että matkustaja pääsee vastaavilla kuljetusehdoilla mahdollisimman pian lopulliseen määräpaikkaansa, tai

c) matka reitittäminen uudelleen siten, että matkustaja pääsee vastaavilla kuljetusehdoilla lopulliseen määräpaikkaansa hänelle sopivana myöhempänä ajankohtana.

Lisäksi matkustajalle on annettava mahdollisuus soittaa ilmainen puhelu ja/tai lähettää ilmainen viesti teleksillä tai faksilla ja/tai sähköpostitse lopulliseen määräpaikkaan.

2. Jos kaupunkia tai aluetta palvelevat useat lentoasemat ja lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä tarjoaa matkustajalle lentoa toiselle lentoasemalle kuin sille, jota varaus koskee, lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän on vastattava kustannuksista, joita aiheutuu matkustettaessa tältä toiselta lentoasemalta joko sille lentoasemalle, jota varaus koskee, tai muuhun lähellä sijaitsevaan määräpaikkaan, josta on sovittu matkustajan kanssa.

9 artikla Oikeus huolenpitoon myöhempää lentoa odottaessa

1. Kun matkustajalta evätään pääsy lennolle, hänelle on tarjottava ilmaiseksi:

a) aterioita ja virvokkeita kohtuullisessa suhteessa odotusaikaan,

b) hotellimajoitus, jos ylimääräinen majoittautuminen yhdeksi tai useammaksi yöksi on välttämätöntä.

10 artikla

Peruuttaminen

1. Kun lento peruutetaan, sovelletaan seuraavassa esitettyjä säännöksiä paitsi, jos lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä pystyy osoittamaan, että lento peruutettiin yksinomaan poikkeuksellisista olosuhteista johtuvista syistä, joista lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä tai sen alihankkija ei ole vastuussa.

2. Kun lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa peruuttaa lennon tai pitää kohtuullisen todennäköisenä, että lento peruutetaan, sen on tehtävä kaikkensa saadakseen yhteyden matkustajiin, joita peruutus koskee, ja sopiakseen heidän kanssaan ehdoista, joilla he voivat luopua vahvistetuista varauksistaan. Matkustajille on tarjottava valinnanmahdollisuus vähintään seuraavien vaihtoehtojen välillä:

a) lipun koko hinnan maksaminen takaisin samoilla ehdoilla, joilla se on maksettu, jokaiselta osalta matkaa, joka jää tekemättä, ja sellaisilta jo tehdyiltä osilta matkaa, joista ei ole enää matkustajan alkuperäisen matkasuunnitelman kannalta hyötyä, sekä paluulento, joka lähtee mahdollisimman pian matkustajan ensimmäiseen lähtöpaikkaan, tai

b) matkan reitittäminen uudelleen siten, että matkustaja pääsee vastaavilla kuljetusehdoilla mahdollisimman pian lopulliseen määräpaikkaansa, tai

c) matkan reitittäminen uudelleen siten, että matkustaja pääsee vastaavilla kuljetusehdoilla lopulliseen määräpaikkaansa hänelle sopivana myöhempänä ajankohtana.

3. Niille matkustajille, joiden kanssa lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä ei pääse sopimukseen edellä olevan 2 kohdan mukaisesti ja jotka ilmoittautuvat lähtöselvitykseen 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on tarjottava samaa korvausta ja apua, jota on 7, 8 ja 9 artiklan mukaan tarjottava silloin, kun lennollepääsy evätään.

11 artikla Viivästyminen

1. Kun lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä pitää kohtuullisen todennäköisenä, että lento viivästyy vähintään kaksi tuntia aikataulun mukaisesta lähtöajastaan, kun on kyse alle 3 500 kilometrin pituisesta lennosta, tai vähintään neljä tuntia, kun on kyse vähintään 3 500 kilometrin pituisesta lennosta, matkustajille on tarjottava samaa apua, jota on 8 artiklan mukaan tarjottava silloin, kun lennollepääsy evätään.

Apua on joka tapauksessa tarjottava viimeistään kahden tunnin kuluttua lennon aikataulun mukaisesta lähtöajasta, kun on kyse alle 3 500 kilometrin pituisesta lennosta, ja viimeistään neljän tunnin kuluttua lennon aikataulun mukaisesta lähtöajasta, kun on kyse vähintään 3 500 kilometrin pituisesta lennosta.

2. Kun lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä pitää kohtuullisen todennäköisenä, että lento viivästyy vähintään kaksi tuntia aikataulun mukaisesta lähtöajastaan, sen on välittömästi tarjottava vammaisille matkustajille ja heidän kanssaan matkustaville henkilöille sekä muulla tavalla liikuntarajoitteisille matkustajille ja lapsille, joilla ei ole saattajaa, samaa apua, jota on 9 artiklan mukaan tarjottava silloin, kun lennollepääsy evätään, sekä muuta apua, jota on kohtuullista vaatia tällaisten matkustajien erityistarpeiden tyydyttämiseksi.

12 artikla Lisäkorvaus

Tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan sitä, että matkustaja myöhemmin saattaa lisäkorvausta koskevan asian toimivaltaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi.

13 artikla Korvauksen hakeminen kolmannelta osapuolelta

Kun lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä maksaa korvauksen tai täyttää muut tämän asetuksen mukaiset velvollisuutensa, asetuksen säännöksiä ei voida tulkita siten, että ne rajoittaisivat lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän oikeutta hakea korvausta kolmannelta osapuolelta asiaa koskevan lainsäädännön nojalla.

14 artikla Velvollisuus tiedottaa matkustajille heidän oikeuksistaan

1. Matkustajien lähtöselvityksestä vastaavan oikeushenkilön on varmistettava, että lähtöselvitysalueella on esillä helposti luettava ilmoitus, jonka matkustajat näkevät selvästi ja joka sisältää seuraavan tekstin: "Jos teiltä evätään pääsy lennolle, lentonne peruutetaan tai se viivästyy vähintään kaksi tuntia, pyytäkää lähtöselvitystiskiltä tai lähtöportilta tiedote, jossa ilmoitetaan, mitä oikeuksia teillä on erityisesti korvaukseen ja apuun."

2. Lentoliikenteen harjoittajan tai matkanjärjestäjän, joka epää lennollepääsyn tai peruuttaa lennon, on annettava kullekin matkustajalle, jota epääminen tai peruuttaminen koskee, kirjallinen tiedote, joka sisältää tämän asetuksen mukaiset korvausta ja apua koskevat säännöt. Lisäksi sen on annettava vastaava tiedote kaikille matkustajille, joita vähintään kahden tunnin pituinen viivästyminen koskee.

15 artikla Velvollisuuksien poistamisen poissulkeminen

Tämän asetuksen mukaisia matkustajiin kohdistuvia velvollisuuksia ei voida rajoittaa eikä poistaa esimerkiksi kuljetussopimukseen sisältyvällä rajoittavalla tai vapauttavalla lausekkeella.

16 artikla Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on vahvistettava tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseiset säännökset komissiolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2004 ja kaikki niihin vaikuttavat myöhemmät muutokset mahdollisimman pian.

17 artikla Täytäntöönpano

Jokaisen jäsenvaltion on nimettävä tämän asetuksen täytäntöönpanosta vastaava elin ja julkistettava sen nimeäminen. Kyseinen elin vastaa tämän asetuksen täytäntöönpanosta jäsenvaltion alueella sijaitsevien lentoasemien sekä kolmannesta maasta kyseisellä alueella sijaitsevalle lentoasemalle suuntautuvien lentojen osalta. Se vastaa muun muassa tämän asetuksen noudattamista koskevien valitusten tutkimisesta sekä sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joita tarvitaan matkustajien oikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi.

18 artikla Valitukset

Matkustaja voi valittaa mille tahansa jäsenvaltion nimeämälle elimelle tämän asetuksen mahdollisesta rikkomisesta jonkin jäsenvaltion alueella sijaitsevalla [ja perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla-] lentoasemalla tai tämän asetuksen rikkomisesta, joka koskee lentoa kolmannesta maasta kyseisellä alueella sijaitsevalle lentoasemalle. Jos asia ei kuulu elimen toimivaltaan, se ilmoittaa valituksesta sille elimelle, joka vastaa täytäntöönpanosta kyseisessä asiassa. Täytäntöönpanosta vastaava elin tutkii valituksen ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että matkustajan oikeuksia kunnioitetaan.

19 artikla Kertomuksen antaminen

Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2008 kertomuksen tämän asetuksen toimivuudesta ja tuloksista, erityisesti lennollepääsyn epäämisen ja lentojen peruuttamisen yleisyydestä.

Kertomukseen on tarvittaessa liitettävä säädösehdotuksia.

20 artikla Kumoaminen

Kumotaan asetus (ETY) N:o 295/91.

21 artikla Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä

Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta

Puhemies Puheenjohtaja

EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN JA ERITYISESTI PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN

Ehdotuksen nimi

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi lennollepääsyn epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen yhteydessä lentomatkustajille annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä

Asiakirjan viitenumero

Ehdotus

Asetus antaisi matkustajille, joilta evätään pääsy lennolle tai joiden lento peruutetaan, oikeuden saada taloudellista korvausta, valita vaihtoehtoinen lento tai lipun takaisinmaksu ja saada lentoasemalla tarjottavaa apua. Lisäksi se antaisi matkustajille, jotka joutuvat kärsimään lennon pitkäaikaisesta viivästymisestä, oikeuden valita vaihtoehtoinen lento tai lipun takaisinmaksu. Asetusta sovellettaisiin kaikkiin lentoliikenteen harjoittajiin, jotka liikennöivät yhteisön lentoasemilta, sekä (tietyillä ehdoilla) yhteisön lentoliikenteen harjoittajiin, jotka liikennöivät yhteisön ulkopuolisten maiden lentoasemilta yhteisön lentoasemille. Asetuksella korvattaisiin sitä korvausjärjestelmää koskevista yhteisistä säännöistä, jota sovelletaan, jos matkustajalta säännöllisessä lentoliikenteessä evätään pääsy lennolle, 4 päivänä helmikuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 295/91.

Vaikutus yritystoimintaan

Yhteisön lentoliikenteen harjoittajien ja matkanjärjestäjien sekä yhteisön ulkopuolisten maiden lentoliikenteen harjoittajien, jotka liikennöivät yhteisön lentoasemilta, olisi noudatettava ehdotettua asetusta ja muutettava sen perusteella kuljetusehtojaan.

Lentoliikennealalle on luonteenomaista, että joukko suuria lentoyhtiöitä kuljettaa suurimman osan matkustajista. Alalla ei esiinny erityistä maantieteellistä keskittymistä.

Matkustajille, joilta evätään lennollepääsy, maksettavista korvauksista ja tarjottavasta avusta aiheutuvien kustannusten, jotka ovat lisäkustannuksia asetuksen vaatimusten täyttämisestä aiheutuviin kustannuksiin nähden, ei pitäisi muodostua kohtuuttomia, vaikkakin niiden määrää on vaikea ennustaa tarkkaan. Ei ole juurikaan perusteita olettaa, että matkustajat saisivat vapaaehtoiseksi ilmoittautumisesta järjestelmällisesti nykyistä korkeamman korvauksen. Niille matkustajille, jotka eivät ilmoittaudu vapaaehtoisiksi ja joilta evätään pääsy lennolle, maksettavat korvaukset olisivat kuitenkin korkeampia kuin nykyisessä asetuksessa vahvistetut korvaukset. Asetusehdotuksen soveltamisala on myös laajempi kuin nykyisen asetuksen soveltamisala: lentojen peruuttamisesta maksettavat korvaukset laajennetaan kattamaan myös sellaiset lentojen peruuttamiset, joista lentoliikenteen harjoittaja tai matkanjärjestäjä ei ole vastuussa.

Vaikutusten tuloihin ja voittoihin ei pitäisi kuitenkaan olla vakavia, koska lennollepääsy evätään suunnilleen yhdeltä matkustajalta tuhannesta. Myöskään vaikutuksen yhteisön yritysten kilpailukykyyn ei pitäisi olla suuri, koska kaikki lentoliikenteen harjoittajat, joiden lennot lähtevät yhteisön lentoasemilta, kuuluisivat asetuksen soveltamisalaan riippumatta siitä, ovatko ne yhteisön vai kolmannen maan yrityksiä.

Asetuksella ei pitäisi olla merkittäviä vaikutuksia työllisyyteen, investointeihin eikä uusien yritysten perustamiseen.

On syytä muistaa, että Yhdysvalloissa lentoyhtiöihin sovelletaan lennollepääsyn epäämisestä annettavaa korvausta koskevaa lainsäädäntöä, joka perustuu vapaaehtoiseen varauksesta luopumiseen ja on osoittautunut tehokkaaksi.