KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE Uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytyn yhteisen toiminnan (97/396/JAI) mukaisesti laadittu kertomus gammahydroksivoihaposta (GHB)

1. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA) toimitti komissiolle 17. lokakuuta 2000 kertomuksen gammahydroksivoihappoon (GHB) liittyvien riskien arvioinnista. Kertomuksen laadinnasta tehtiin päätös 25.-26. syyskuuta 2000 EMCDDA:n tiedekomitean kokouksessa, johon osallistui myös jäsenvaltioiden nimeämiä asiantuntijoita sekä komission, Europolin ja Euroopan lääkearviointiviraston edustajia. Pyynnön riskien arvioinnista esitti horisontaalinen huumausainetyöryhmä vuoden 2000 huhtikuussa. Pyyntö perustui uusista synteettisistä huumausaineista 16 päivänä kesäkuuta 1997 hyväksyttyyn yhteiseen toimintaan.

2. Yhteisen toiminnan 5 artiklassa todetaan, että neuvostolle voidaan kuukauden kuluessa kertomuksen valmistumisesta esittää aloite uuden synteettisen huumausaineen valvontaa koskeviksi toimenpiteiksi tai jos "komissio katsoo, että on tarpeetonta esittää aloite (...) se antaa neuvostolle selvityksen kannastaan".

3. Yhteisen toiminnan 2 artiklassa todetaan, että "yhteinen toiminta koskee uusia synteettisiä huumausaineita, joita ei toistaiseksi ole merkitty psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen (Wien 1971) luetteloihin ja jotka aiheuttavat yleissopimuksen ensimmäisessä ja toisessa luettelossa mainittuihin aineisiin verrattavan kansanterveyteen kohdistuvan vakavan vaaran ja joiden hoidollinen merkitys on vähäinen".

4. Komissio on tutustunut riskien arvioinnin tuloksista laaditun kertomuksen päätelmiin ja toteaa seuraavaa:

4.1. Gammahydroksivoihappoa on 1960-luvun alusta käytetty anestesia-aineena sekä myöhemmin myös alkoholista vieroittamiseen ja rauhoittavana lääkkeenä pitkäkestoisissa hoidoissa. Parhaillaan tutkitaan sen käyttöä narkolepsiaan liittyvän katapleksian hoidossa. Gammahydroksivoihappoa sisältävillä tuotteilla on markkinoille saattamista koskeva lupa neljässä jäsenvaltiossa.

4.2. Viime vuosina gammahydroksivoihappoa on käytetty myös päihteenä. Päihdekäytössä gammahydroksivoihapon vaikutukset ovat verrattavissa alkoholin, kannabiksen ja bentsodiatsepiinien vaikutuksiin (vuonna 1971 tehdyn YK:n yleissopimuksen neljäs luettelo) eikä niinkään MDMA:n (vuonna 1971 tehdyn YK:n yleissopimuksen toinen luettelo) tai muiden piristävien huumeiden vaikutuksiin.

4.3. Media ja poliisi ovat raportoineet gammahydroksivoihapon käytön yhteydestä seksuaaliseen väkivaltaan, mutta sen laajuudesta ei ole varsinaista näyttöä.

4.4. Gammahydroksivoihapon laiton käyttö on vaaraksi terveydelle, koska pienikin virhe annostuksessa aiheuttaa huomattavan eron toivottujen vaikutusten ja erittäin vakavien haittavaikutusten välillä. Riski kasvaa, kun sitä käytetään yhdessä muiden aineiden (kuten alkoholin) kanssa. Gammahydroksivoihapon uskotaan olleen osallisena 11 kuolemantapauksessa EU:n alueella syyskuun 1995 ja tammikuun 2000 välisenä aikana. Gammahydroksivoihapon käyttö yksinään ei ilmeisesti aiheuta kuolemia. EU:ssa ja Norjassa on rekisteröity ainakin 200 tapausta, joissa sen käyttö on johtanut sairaalahoitoon. Ei ole tietoa siitä, miten gammahydroksivoihappo vaikuttaa kansanterveyteen.

4.5. Gammahydroksivoihapon käyttö on säädelty lailla koko EU:ssa. Sen myynti on sallittu ainoastaan apteekkitavarana. Lisäksi kuudessa jäsenvaltiossa toteutetaan gammahydroksivoihapon käytön valvontaa laittomia huumeita koskevan lainsäädännön perusteella.

4.6. Huumeriippuvuutta käsittelevä WHO:n 32. asiantuntijakomitea suositteli YK:n huumausainetoimikunnalle (CND), että gammahydroksivoihappo merkitään psykotrooppisista aineista vuonna 1971 tehdyn YK:n yleissopimuksen neljänteen luetteloon.

4.7. Gammahydroksivoihapon laajamittaisesta valmistuksesta, kaupasta ja jakelusta ei ole tietoa, ja takavarikkojen määrät EU:ssa ovat hyvin pieniä verrattuna tavallisempien synteettisten huumeiden (amfetamiini, MDMA ja MDA) takavarikkoihin.

4.8. Gammahydroksivoihappoa on suhteellisen helppo valmistaa parista lähtöaineesta, esimerkiksi GBL:stä (gammabutyrolaktoni) tai 1,4 butaanidiolista. Niistä kumpikaan ei sisälly vuoden 1988 YK:n yleissopimuksen kemiallisten lähtöaineiden luetteloon. GBL sisältyy luetteloon vapaaehtoisen valvonnan kohteena olevista lähtöaineista EY:ssä. Toisin on 1,4 butaanidiolin kanssa.

4.9. Biologiset näytteet voivat sisältää GHB-pitoisuuksia, vaikka gammahydroksivoihapon käytöstä ei olisikaan näyttöä.

5. Gammahydroksivoihappoon liittyvien riskien arvioinnin tuloksista laaditun kertomuksen perusteella ja suhteellisuusperiaatteen nojalla komissio katsoo, että on tarpeetonta esittää neuvostolle aloitetta gammahydroksivoihapon valvontaa koko EU:n alueella koskeviksi toimenpiteiksi uusista synteettisistä huumausaineista hyväksytyn yhteisen toiminnan 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Komissio aikoo kuitenkin

5.1. kehottaa EMCDDA:ta ja Europolia valvomaan vastaisuudessakin gammahydroksivoihapon päihdekäytön kehitystä osana yhteisessä toiminnassa tarkoitettua ennakoivaa varoitusjärjestelmää ja ilmoittamaan horisontaaliselle huumausainetyöryhmälle, jos ne saavat tietoonsa uusia seikkoja ja etenkin todisteita siitä, että gammahydroksivoihappo aiheuttaa riskin kansanterveydelle.

5.2. toimittaa gammahydroksivoihappoon liittyvien riskien arviointia koskevan kertomuksen asetuksen 3677/90 ja direktiivin 92/109/ETY 10 artiklaan perustuvalle lähtöainekomitealle ja kysyä komitealta, onko 1,4 butaanidioli sisällytettävä luetteloon vapaaehtoisen valvonnan kohteena olevista lähtöaineista.

5.3. ottaa vastaan gammahydroksivoihapon tutkimukseen liittyviä ehdotuksia osana tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidettä puiteohjelmaa; tarkoituksena on laatia ohjeet parhaista toimintatavoista biologisten näytteiden käsittelyä ja analysointia varten.

5.4. ottaa huomioon gammahydroksivoihappoon liittyviä riskejä koskevan arvioinnin tulokset, kun se toteuttaa uusista synteettisistä huumausaineista hyväksyttyä yhteistä toimintaa koskevan arvioinnin huumausaineiden torjuntaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman (2000-2004) 2.2.5 kohdan mukaisesti.