KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE - Seurantakertomus Euroopan parlamentin päätöslauselmasta: vastuuvapauden myöntäminen yleisen talousarvion toteuttamisesta vuonna 2000

SISÄLLYSLUETTELO

1. TIIVISTELMÄ

2. SEURANTAKERTOMUS KOMISSION VASTUUVAPAUTTA 2000 KOSKEVASTA EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMASTA (parlamentin asiakirja A5/0103/2002)

I. Tehokkuus

Komission hallintokoneisto

Menettelyt

Sopimuksiin liittyvät hallintomenettelyt ja yhteisön tuet

Monimutkaiset menettelyt ja lainsäädäntö

Tarkastukset

Omat varat

II Sääntöjenmukaisuus, petosten torjunta ja taloudellisten etujen suojaaminen

Vientituet

Korjaukset:

Petostentorjuntavirasto

Laajentuminen

Parlamentin osallistuminen

Menoalat

III. Alakohtaiset kysymykset

Oikeus- ja sisäasiat

Erillisvirastot

Daphne-ohjelma

Euroopan laajuiset liikenneverkot

Kehitysyhteistyö

IV Asiakirjojen saatavuus

***

TIIVISTELMÄ

I/ Tausta

1/ Seurantakertomuksen soveltamisala

Vastuuvapausmenettely määritellään Euroopan yhteisön (EY) perustamissopimuksen 276 artiklassa, jonka 3 kohdassa määrätään, että komissio "ryhtyy kaikkiin aiheellisiin toimiin ottaakseen huomioon Euroopan parlamentin sen vastuuvapauden myöntämistä koskevissa päätöksissä tai muissa yhteyksissä menojen käytöstä esittämät huomautukset [...]. Komissio antaa Euroopan parlamentin tai neuvoston pyynnöstä kertomuksia niistä toimenpiteistä, jotka on toteutettu näiden huomautusten ja huomioiden perusteella, erityisesti ohjeista, jotka on annettu talousarvion toteuttamisesta vastuussa oleville [...]". Komissio on näin ollen Euroopan parlamentin pyynnöstä laatinut tämän seurantakertomuksen, joka koskee 10. huhtikuuta 2002 annettua Euroopan parlamentin päätöslauselmaa. Tämä kertomus sekä neuvostolle laadittu kertomus toimitetaan kaikille muille vastuuvapausmenettelyyn liittyville toimielimille.

2/ Seurantakertomuksen tarkoitus

EY:n perustamissopimuksen mukaisesti tämän seurantakertomuksen tarkoituksena on kuvata toimet, joita komissio on jo toteuttanut tai joita se aikoo toteuttaa vastauksena Euroopan parlamentin 10. huhtikuuta 2002 antamassa vastuuvapauspäätöslauselmassa esitettyihin huomautuksiin. Vastuuvapauspäätöslauselma koskee Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamista varainhoitovuonna 2000.

* * *

2. SEURANTAKERTOMUS KOMISSION VASTUUVAPAUTTA 2000 KOSKEVASTA EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMASTA (parlamentin asiakirja A5/0103/2002)

I. Tehokkuus

1. toteaa, että komission tehokkuutta arvioitaessa mittareina on pidettävä kolmea perustetta, eli ei yksinomaan sitä, miten hyvin poliittisen vallan käyttäjän asettamia tavoitteita on noudatettu, vaan myös sitä, kuinka ripeitä ja yksinkertaisia näiden tavoitteiden saavuttamiseksi toteutetut hallinnolliset ja talousarvioon liittyvät toimenpiteet ovat olleet ja onko määrärahoja käytetty optimaalisella tavalla;

2. katsoo, että tehokkuutta tarkasteltaessa on keskityttävä ensisijaisesti seuraaviin: komission hallintokoneisto, erilaiset sääntömääräiset menettelyt ja tarkastusjärjestelmä, komission osoittama kunnioitus Euroopan parlamentin määrittelemiä poliittisia painopisteitä ja talousarvion suuntaviivoja kohtaan;

Komission vastaus:

Komissiossa on otettu käyttöön uusi johtamisjärjestelmä (toimintojohtaminen). Uuden järjestelmän myötä komissio haluaa vähitellen lisätä kustannustietoisuutta yhtenäistämällä päätöksentekoa toiminnan painopisteistä ja resurssien kohdentamisesta, tavoitteista, suunnittelusta, seurannasta ja arvioinnista ja kehittämällä tulosjohtamista, jossa korostetaan panosten valvonnan sijaan toiminnan tuloksellisuutta. Tämä on selkeä osoitus siitä työstä, joka komissiossa on tehty ja tehdään edelleen hallinnon uudistamiseksi ja joka tuo mukanaan perusteellisen muutoksen johtamiskäytäntöihin.

Ensimmäinen vuotuinen toimintastrategia (APS) vahvistettiin helmikuussa 2001 vuodelle 2002. Siitä alkoi strategisen suunnittelun ja ohjelmoinnin kierros, jossa yhdistyvät poliittiset painopisteet, keskeiset toiminnot ja niihin osoitettavat resurssit. Vaikka strategisessa suunnittelussa huomattiin sen arvioinnin yhteydessä puutteita, vuonna 2002 vahvistettuun toiseen vuotuiseen toimintastrategiapäätökseen (2003) mennessä oli saatu aikaan useita parannuksia, jotka koskevat muun muassa painopisteiden määrittelyä, resurssien kohdentamista painopisteiden mukaisesti sekä rakentavaa vuoropuhelua Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa.

Komissio on uudistanut myös työohjelmaansa saadakseen sen vastaamaan paremmin poliittisia painopisteitä ja ottanut käyttöön uuden operatiivisen suunnittelun järjestelmän, jonka avulla keskeiset tavoitteet saavutetaan tehokkaammin.

Lisäksi vuonna 2002 otettiin käyttöön ensimmäistä kertaa johdon tueksi uusia välineitä: vuotuiset hallintosuunnitelmat ovat johdon tärkeimpiä apuvälineitä sen siirtäessä toiminnan painopisteitä ja tavoitteita operatiiviselle tasolle ja kohdentaessa sille resursseja; vuotuisiin toimintakertomuksiin puolestaan kootaan tietoa toiminnan tuloksista ja resurssien käytöstä moitteettoman varainhoidon periaatteiden (taloudellisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus) mukaisesti.

Kyseessä on kuitenkin pitkäaikainen ja monitahoinen oppimisprosessi, joka asettaa suuren haasteen uudistuksen onnistumiselle. Komission onkin otettava uudistusprosessista saamansa ensimmäiset kokemukset opikseen tehostaakseen prosessia tulevaisuudessa.

Komission hallintokoneisto

3. katsoo, että komission yksiköiden rakenteen on oltava sellainen, että se takaa ehdottoman moitteettoman ja tehokkaan hallinnon; ottaa huomioon käynnissä olevan hallintouudistuksen, jonka joitakin osa-alueita käynnistettiin jo varainhoitovuoden 2000 aikana, ja kannustaa komissiota jatkamaan ponnistelujaan, joiden tarkoituksena on saada mahdollisimman nopeasti näkyviä tuloksia aikaan erityisesti ulkoisen edustuksen uudistuksessa Euroopan parlamentin määrittelemien poliittisten suuntaviivojen mukaisesti sekä yksiköiden taloushallinnon ja varainhoidon valvonnan uudistuksessa;

Komission vastaus:

Jotta uudistustoimenpiteet näkyisivät mahdollisimman pian käytännössä, komissio on aloittanut henkilöstöhallinnossa joitakin toimia saadakseen täyden hyödyn nykyisten henkilöstösääntöjen tarjoamista uudistusmahdollisuuksista. Komissio on tehnyt useita päätöksiä uusien henkilöstöpoliittisten toimenpiteiden toteuttamiseksi kaikkien niiden asioiden osalta, jotka eivät edellytä muutoksia henkilöstösääntöihin. Kesäkuuhun 2002 mennessä komissio oli tehnyt päätökset seuraavista asioista:

- hallinnollisten tutkimusten ja kurinpitomenettelyiden toteuttaminen

- liikkuvuus

- suuntaviivojen laatiminen toimenkuvauksille

- epäkohtien paljastaminen (whistleblowing)

- sosiaalipolitiikka

- sovitteluelin

- kansalliset asiantuntijat

- koulutus

- yleismääräykset henkilöstösääntöjen 43 ja 45 artiklan täytäntöönpanosta (arviointi ja ylentäminen)

Komissiossa valmistellaan parhaillaan päätöksiä ja ohjeita muistakin hallinnonuudistuksen aiheista, kuten joustavasta työajasta, etätyöstä, taloudellisesta vastuusta (henkilöstösääntöjen 22 artikla), henkisestä häirinnästä, neuvonantajista ja yksikönpäälliköistä.

Uusien sääntöjen lisäksi hallinnonuudistus tuo mukanaan myös organisaatiomuutoksia. Vuoden 2002 alussa perustettiin uusi tutkinta- ja kurinpitotoimisto (IDOC). Toimielinten yhteiseen käyttöön tarkoitettu Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimisto (EPSO) aloittaa toimintansa 1. tammikuuta 2003.

Useat uudistustoimenpiteistä edellyttävät kuitenkin muutoksia henkilöstösääntöihin. Komissio toimitti henkilöstösääntöjä koskevan muutosehdotuksensa neuvostolle huhtikuussa 2002. Neuvoston on määrä hyväksyä muutokset kesäkuuhun 2003 mennessä. Hallinnonuudistuksen täysi hyöty tuleekin esiin vasta kun muutetut henkilöstösäännöt ovat tulleet voimaan.

Toinen tärkeä uudistus on uusi varainhoitoasetus, jonka neuvosto hyväksyi yksimielisesti 25. kesäkuuta. Kuten parlamentti varmaan muistaa, uuden varainhoitoasetuksen laadintaprosessin aikana käytiin vilkasta toimielinvälistä vuoropuhelua, jonka ansiosta kaikkien asianomaisten näkökannat voitiin ottaa huomioon.

Uusi varainhoitoasetus soveltamissääntöineen (komissio teki säännöistä 24. heinäkuuta ehdotuksen, joka on toimitettu muille toimielimille lausuntoa varten) on 1. tammikuuta 2003 käyttöön otettavan uuden taloushallinto- ja -valvontajärjestelmän perusta.

Budjettivallan käyttäjän avulla vuonna 2000 perustetut BA-budjettikohdat tarjoavat nykyään puitteet ohjelmien toteuttamisessa tarvittavan, muun kuin julkisen vallan toimittaman teknisen ja hallinnollisen avun rahoittamiseen; tämä on huomattavasti lieventänyt monien ohjelmien toteuttamista haitanneita rajoitteita ja tarjonnut komissiolle keinoja, joita ilman ulkoisen avun ohjelmien hajauttaminen ja teknisen avun toimistojen (TAO) asteittainen lakkauttaminen ei olisi ollut mahdollista.

Myös vuonna 2000 aloitetun ulkomaanedustuksen uudistuksen keskeisissä osissa on päästy tuloksiin. Tulokset ovat seuraavat:

- avustustoiminnan suunnittelu on saatu paremmin vastaamaan poliittisia painopisteitä laatimalla maa- ja aluekohtaisia strategia-asiakirjoja: tähän mennessä on laadittu yli 110 maakohtaista strategia-asiakirjaa;

- hankerahoituksen yhtenäistämistavoitteessa on edetty niin, että koko projektisykli hallinnoidaan nykyään yhdessä elimessä, EuropeAid yhteistyötoimistossa: tämän ansiosta vanhojen ja lepäävien sitoumusten määrä on saatu puolitettua;

- hankkeiden hallinnointia paikallistasolla on lisätty siirtämällä tehtäviä Euroopan komission lähetystöihin: vuoden 2002 loppuun mennessä kaikki Euroopassa, Keski-Aasiassa, Välimeren alueella, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa sijaitsevat lähetystöt sekä 13 lähetystöä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioissa toimivat uuden mallin mukaisesti.

Komissio on kiitollinen avusta, jota se on saanut Euroopan parlamentilta ja toivoo, että vuoropuhelu jatkuu tulevaisuudessakin. Erityisesti on ollut apua siitä, että budjettivallan käyttäjä päätti vuoden 2002 talousarviomenettelyn yhteydessä ensimmäisen kerran poistaa lähetystöjen rahoittamiseen tarkoitettuja varoja koskevan varauksen (komission pääluokan osasto A-6 talousarviossa). Sen ansiosta lähetystöjen toimintaa on voitu rahoittaa joustavasti ja tehokkaasti. Jos tulevissa talousarviossa saadaan tarvittavat varat, prosessi jatkuu ja sen on määrä vahvistaa Euroopan unionin (EU) asemaa ja lisätä EU:n toiminnan näkyvyyttä.

4. toteaa kuitenkin komission toimittaman täytäntöönpanotaulukon osoittavan (kyselylomakkeeseen annettujen vastausten liite 5), että joidenkin valkoiseen kirjaan sisältyneiden toimien täytäntöönpano on viivästynyt käynnissä olevien, varainhoitoasetusta ja virkamiesten henkilöstösääntöjä koskevien toimielintenvälisten menettelyjen vuoksi; toteaa toimeen 96 (perusteettomasti maksettujen varojen takaisinperintä) liittyen, että komissio hahmotteli joulukuussa 2000 antamassaan tiedonannossa uuden organisaatiorakenteen takaisinperintätoimien käsittelyä varten; panee myös merkille, että perinnän toteuttamista pakkotoimin koskevat sisäiset menettelyt ovat valmisteilla, ja haluaa saada tietoja tämän uuden valvontajärjestelmän tehokkuudesta alalla, joka kuuluu talousarvion valvontavaliokunnan prioriteetteihin;

Komission vastaus:

Henkilöstöpolitiikan uudistuksesta on laadittu ajantasainen tulostaulu, johon on koottu 31. maaliskuuta 2002 mennessä toteutetut hallinnonuudistustoimet ja josta käy ilmi, että useat viivästyksistä saadaan kurottua kiinni. Tulostaulu toimitettiin parlamentille toukokuussa 2002.

On kuitenkin totta, että eräät toimet viivästyivät vuonna 2001 alkuperäisestä aikataulustaan. Neuvoston entisen pääsihteerin Niels Ersboellin johtamassa korkean tason asiantuntijaryhmässä käydyissä henkilöstöpoliittisissa neuvotteluissa on päästy erittäin myönteisiin tuloksiin: komission ja henkilöstövaaleissa henkilöstön enemmistöä edustavien ammattiliittojen välillä on päästy sopimukseen henkilöstöpoliittista uudistusta koskevasta kokonaisratkaisusta. Ennen raporttinsa laatimista, touko-, kesä- ja lokakuussa 2001, ns. Ersboellin ryhmä järjesti kokouksia muiden toimielinten edustajien kanssa (pääsihteerit/hallinnon ja henkilöstön edustajat). Kokouksissa syntyi hedelmällistä keskustelua, jonka perusteella ryhmä sai kokonaiskuvan muiden toimielinten näkökannoista ja pystyi tekemään johtopäätöksensä ja laatimaan komissiolle suosituksia.

Muiden toimielinten hallinnon edustajat saivat lisäksi tilaisuuden ilmaista mielipiteensä uudistusehdotuksista hallintoesimiesten perustamassa henkilöstöpoliittisessa asiantuntijaryhmässä. Ryhmä kokoontui useaan kertaan vuonna 2001 samanaikaisesti komission kanssa käytävien neuvottelujen kanssa. Ryhmässä vaihdettiin mielipiteitä yksittäisistä ehdotuksista ja määriteltiin nopeasti ne asiat, jotka ovat toimielinten mielestä erityisen tärkeitä.

Vietyään läpi edellä mainitut kokoukset, kuultuaan henkilöstöä ja järjestettyään yhteisiä kokouksia ammattiliittojen kanssa komissio hyväksyi joulukuussa 2001 luonnoksen neuvoston asetukseksi henkilöstösääntöjen muuttamisesta.

Henkilöstösääntöjen 10 artiklan mukaan komission on kuultava toimielinten yhteistä henkilöstösääntökomiteaa kaikista henkilöstösääntöjen tarkistusehdotuksista. Näin ollen ehdotusluonnos neuvoston asetukseksi henkilöstösääntöjen muuttamisesta oli ensin toimitettava henkilöstösääntökomitealle ennen kun se voitiin hyväksyä komission ehdotuksena. Komissio toimitti tammikuussa 2002 ehdotusluonnoksensa henkilöstösääntökomitealle, joka antoi siitä lausuntonsa huhtikuun alussa. Ehdotus neuvoston asetukseksi henkilöstösääntöjen muuttamisesta hyväksyttiin komissiossa 24. huhtikuuta 2002. Ehdotuksessa on otettu huomioon toimielinten yhteisen henkilöstösääntökomitean huomautukset. Yleisten asioiden neuvoston 15. huhtikuuta 2002 hyväksymän kokonaisaikataulun mukaan neuvottelut on saatava päätökseen Kreikan puheenjohtajakauden loppuun mennessä (kesäkuu 2003). Sen vuoksi yleisten asioiden neuvosto on vedonnut muihin toimielimiin, jotta nämä antaisivat asiasta lausuntonsa vuoden 2002 loppuun mennessä.

Uudistuksen yhteydessä tehtävät päätökset talouden valvonnasta on määrä tehdä vuoden 2002 loppuun mennessä. Joissakin tapauksissa uudistustoimet voidaan toteuttaa vasta kun eräät säädökset tulevat voimaan: esimerkkinä mainittakoon 1. tammikuuta 2003 voimaan tuleva uusi varainhoitoasetus, jonka neuvosto hyväksyi 25. kesäkuuta 2002, sekä se soveltamissäännöt, joita koskevan luonnoksen komissio toimitti muille toimielimille lausuntoa varten 25. heinäkuuta 2002.

Eräät komission 13. joulukuuta 2000 hyväksymään toimintasuunnitelmaan sisältyvistä toimenpiteistä (perusteettomasti maksettujen varojen takaisinperinnän tehostaminen, SEC (2002) 2204/3) ovat määräyksiä, joita ei voida alkaa soveltaa ilman lainsäädäntöön tehtäviä muutoksia. Tätä asiaa ja toimenpiteitä, jotka voidaan toteuttaa ilman lainsäädäntöön tehtäviä muutoksia, käsitellään kohdassa 79.

Muille toimielimille ollaan laatimassa tiedonantoa, jolla on kaksi tavoitetta: raportoida toimenpiteistä, jotka on toteutettu vahvistettujen saamisten perimiseksi edellä mainitun joulukuussa 2000 hyväksytyn ensimmäisen toimintasuunnitelman perusteella, sekä lisätä toimintasuunnitelmaan uusia toimenpiteitä velkojen perinnän tehostamiseksi komission joulukuussa 2000 antamien sitoumusten mukaisesti. Tiedonannossa on otettava huomioon päätelmät, jotka on esitetty takaisinperintää koskevassa sisäisen tarkastuksen toimialan raportissa. Raportti valmistuu lähi aikoina.

5. pyytää antamaan Euroopan parlamentin asiasta vastaavalle valiokunnalle säännöllisesti tietoja tiettyjen uudistustoimien ja hallinnollisten päätösten täytäntöönpanosta ja etenkin seuraavista:

- täsmällinen uudelleenarviointi ja todellinen aikataulu operaatioille, jotka liittyvät teknisen avun toimistojen ja muiden vastaavien elinten lakkauttamiseen ja uusien perustamiseen tai nykyisten toimistojen ja elinten säilyttämiseen, etenkin toimille, jotka liittyvät yhtäläisten mahdollisuuksien edistämistä koskevaan yhteisön toimintaohjelmaan (budjettikohta B3-4012), jonka hallinnointia tilintarkastustuomioistuin on arvostellut ankarasti (vuosikertomuksen kohta 3.95),

Komission vastaus:

Tulevaisuudessa vuoden 2002 varainhoitoasetuksen 57 artiklassa (sekä sen soveltamissääntöjä koskevassa ehdotuksessa) esitetään selkeät säännöt siitä, mitä toimenpiteitä voidaan antaa yksityisen sektorin elinten suoritettaviksi ja miten tällöin on meneteltävä. Varojen käyttöön liittyviä toimenpiteitä ei enää voida uskoa yksityisellä sektorilla toimiville elimille.

Teknisen avun toimistojen osalta oikaisukirjelmässä nro 1 (vuoden 2001 alustavaan talousarvioesitykseen 4. syyskuuta 2000 tehdyn oikaisukirjelmän nro 1 SEC (2000) 1363 liite 3) todetaan, että komissio päivittää säännöllisin väliajoin toimistojen luetteloa ja lähettää sen asianomaisille Euroopan parlamentin valiokunnille. Luettelossa on yksityiskohtaista tietoa

- sopimusten päättymisajankohdista

- lakkautetuista teknisen avun toimistoista

- myöhemmin lakkautettavista teknisen avun toimistoista.

Tämänhetkinen tilanne on se, että yhteensä 126 teknisen avun toimistosta oli 1. toukokuuta 2002 mennessä lakkautettu 87. Seitsemän toimistoa on määrä lakkauttaa vuonna 2002 ja yksi vuonna 2003.

Siltä osin kuin on kyse teknisestä ja hallinnollisesta avusta, johon sovelletaan opasta ohjelmien toteuttamiseen liittyvän teknisen ja hallinnollisen avun ulkoistamisesta yksityisoikeudellisille yhteisöille, komissio tarkastaa aina jo etukäteen, että apu on säännönmukaista ja ettei varsinkaan ulkoistettaviin toimintoihin sisälly julkisen vallan tehtäviä tai harkintavaltaa edellyttäviä tehtäviä.

Yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisohjelman yhteydessä käytetyistä teknisen avun toimistoista komissio toteaa, että

- ne teknisen avun toimistolle osoitetut tehtävät, joista tilintarkastustuomioistuin huomauttaa vuoden 2000 vuosikertomuksessaan, siirrettiin takaisin työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosastoon varainhoitovuosien 1999 ja 2000 aikana;

- teknisen avun määrärahoja supistettiin huomattavasti vuosia 2001-2005 koskevassa yhtäläisten mahdollisuuksien edistämisohjelmassa;

- tehtävien takaisinsiirtoon osoitettiin riittävästi varoja, joten komissio on pystynyt suorittamaan tehtävänsä moitteettomasti.

- erityistehtävät, jotka eri pääosastojen mukaan voitaisiin ulkoistaa, kun on kyse toimeenpanovirastoista, jotka huolehtivat tietyistä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtävistä (KOM(2000) 788),

Komission vastaus:

Komission ehdotuksessa, josta parlamentti antoi lausuntonsa viime heinäkuussa, todetaan, että uudesta hallintovälineestä - "toimeenpanovirastosta" - on määrä tehdä sellainen, että se voidaan ottaa käyttöön kaikilla EY:n toiminta-aloilla toteutettavien ohjelmien hallinnoinnissa. Ehdotuksesta päästiin sopimukseen neuvoston budjettikomiteassa 26. syyskuuta 2002. Kunkin toimeenpanoviraston perustamisen tarkoituksenmukaisuus arvioidaan tapauskohtaisesti; parlamentille toimitetaan tiedot yksittäisistä toimeenpanohankkeista vähintään kerran vuodessa talousarviomenettelyn aikana.

- niitä yhteisön ohjelmia koskevat sääntelyvälineet, joita hallinnoidaan kansallisten virastojen muodostaman verkon avulla; pyytää, että sitä kuullaan näistä sääntelyvälineistä,

Komission vastaus:

Uusi varainhoitoasetus on tiiviiden toimielintenvälisten neuvottelujen tulosta. Asetuksen 54 artiklassa on yleisiä sääntöjä siitä, miten ja milloin EY:n ohjelmien toteuttamisessa käytetään kansallisia virastoja. Uuden varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjä koskevassa asetusluonnoksessa komissio asettaa tiukat ehdot valtuuksien siirtämiselle kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai yksityisoikeudellisille yhteisöille. Ehtoja on asetettu muun muassa asiaan sovellettavasta laista, taloudellisista takeista ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden (taloudellisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus) noudattamisesta. Yksittäiset ohjelmat hyväksytään EY:n perustamissopimuksessa esitettyjen menettelyjen mukaisesti.

- komission tapa hallinnoida EU:n taloudellista tukea maailman eri alueilla, mukaan luettuna keskittymisen purkaminen lähetystöihin ja ulkoisia toimistoja suosiva hajauttaminen, ja näiden vaikutus EU:n ulkoisen avun parantamiseen,

Komission vastaus:

Komissio tiedottaa vastedeskin Euroopan parlamentille toimenpiteistä ohjelmien hallinnoinnin hajauttamiseksi lähetystöihin ja on tyytyväinen voidessaan toimittaa parlamentille hajauttamisprosessista laaditun viimeisimmän tilannekatsauksen.

Komissiolle esitettiin 2. heinäkuuta 2002 muistio yhtenäistä ulkomaanedustusta koskevasta hallinnonuudistuksesta. Muistio pohjautuu 16. toukokuuta 2000 annettuun tiedonantoon ulkoisen avun hallinnoinnin uudistamisesta sekä hajauttamisprosessista saatuun kokemukseen. Hyväksyessään muistion komissio ottaa merkittävän edistysaskeleen, joka johtaa henkilöstökoulutuksen parantamiseen ja hallinnon tehostumiseen lähetystöissä. Asiakirjassa ehdotetaan, että lähetystöjen henkilöstöhallinnosta vastaamaan perustetaan uusi yksikkö, laaditaan selkeämpi määritelmä lähetystöjen vastuualueista ja että EU:n ulkopuolisissa maissa työskenteleviä henkilöitä varten perustetaan uusi urarakenne. Näiden toimenpiteiden tarkoituksena on nopeuttaa ja tehostaa EU:n avustusten toimittamista.

- EU:n oman "hallintokoulun" ja toimielinten yhteisen rekrytointitoimiston perustaminen,

Komission vastaus:

Toimielinten pääsihteerit ovat perustaneet yhteisen työryhmän käsittelemään EU:n hallintokoulun perustamista.

Työryhmän ensimmäiset ajatukset koottiin asiakirjaan, jota käsiteltiin pääsihteerien kokouksessa 9. heinäkuuta 2002. Ryhmälle on annettu tehtäväksi laatia tammikuuhun 2003 mennessä yksityiskohtaisempi asiakirjaluonnos, joka toimitetaan pääsihteereille.

Pääsihteerit ovat päässeet periaatteessa yksimielisyyteen siitä, että koulu perustetaan vuoden 2004 aikana ja että koulun olisi keskityttävä kolmeen pääasialliseen toimintaan: uuden henkilöstön perehdyttämiskoulutukseen, johtajakoulutukseen sekä täydennyskoulutukseen/urakehitykseen. Näin EU:n hallintokoulun perustaminen auttaisi yhtenäistämään toimielinten hallinto- ja johtamiskulttuuria.

Toimielimet ovat päässeet sopimukseen Euroopan yhteisöjen henkilöstövalintatoimiston perustamisesta. Toimisto aloittaa toimintansa 1. tammikuuta 2003 (ks. myös vastaus kohtaan 11).

- monivuotinen ohjelma väliaikaisten toimien muuntamiseksi vakinaisiksi viroiksi ja alat, joita tämä koskee,

Komission vastaus:

Hallinnonuudistusta koskevassa valkoisessa kirjassaan komissio totesi aikovansa ryhtyä vakinaistamaan väliaikaisia virkoja. Vakinaistamista perusteltiin sillä, että joidenkin väliaikaisten toimihenkilöiden oli todettu toimivan komissiossa käytännössä vakinaisissa tehtävissä.

Vakinaistaminen ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettei komissioon enää otettaisi määräaikaista henkilöstä, vaan tällaista henkilöstä palkataan jatkossakin tiettyihin erityisasiantuntemusta vaativiin tehtäviin. Kuten valkoisessa kirjassa todettiin, jotkin väliaikaiset virat on korvattava hallinnonuudistusta koskevan ehdotuksen mukaisesti muunlaisilla viroilla.

Henkilöstöresursseja koskevassa asiakirjassa, joka on vuoden 2001 alustavan talousarvioesityksen (ATE) liitteenä, todettiin, että ensivaiheessa vakinaistetaan 180 A-virkaa ja 90 B-virkaa kolmena 60 A-viran ja 30 B-viran vuosittaisena eränä.

Varainhoitovuosina 2001 ja 2002 muutettiin vakinaiseksi 150 virkaa. Vuonna 2003 vakinaistetaan 67 virkaa (20 A4, 20 A5, 1 LA5, 6 LA7, 10 B1 ja 10 B2). Lopuista viroista tehdään vakinaistamisesitys varainhoitovuodeksi 2004.

Virkoja vakinaistetaan komissaarien kabinetteja lukuun ottamatta kaikissa pääosastoissa.

- kurinpitomenettelyn ulkoisen osuuden vahvistaminen,

Komission vastaus:

Komissio teki 19. helmikuuta 2002 ehdotuksen hallinnollisten tutkimusten ja kurinpitomenettelyjen toteuttamisesta (C 2002 (540). Kurinpitomenettelyjen ulkoisten näkökohtien vahvistamiseksi päätöksen 10 artiklassa säädetään, että kurinpitolautakunnan puheenjohtaja valitaan entisten virkamiesten, työtehtävissään toimivien virkamiesten (jotka siirretään erityislomalle toimikautensa ajaksi) ja EU:n toimielinten entisten jäsenten keskuudesta. Kurinpitolautakunnan uusi puheenjohtaja, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen entinen jäsen, aloittaa virassaan 1. marraskuuta 2002.

- työkyvyttömyyseläkejärjestelyn uudistaminen erityisesti painotusjärjestelmän osalta;

Komission vastaus:

Neuvostolle parhaillaan laadittavan Euroopan yhteisön työkyvyttömyyseläkejärjestelmää koskevan uudistuksen tärkeimpänä kohtana on työkyvyttömyyseläkkeen korvaaminen työkyvyttömyysavustuksella, joka on 70 prosenttia siitä peruspalkasta, jota virkamies nautti hoitaessaan viimeksi työtehtäviään; avustus on eläkemaksujärjestelmän alainen. Ikälisät poistetaan, mutta työkyvyttömyysavustuksen on kuitenkin oltava vähintään vähimmäistoimeentulon suuruinen.

Komission neuvostolle huhtikuussa esittämässä ehdotuksessa eläkkeitä varten perustetaan korjauskerroin, joka on määritelty asianomaisten maiden elinkustannusten vertaamisen perusteella. Eläkkeiden korjauskertoimia käytetään myös työkyvyttömyysavustuksissa. Korjauskertoimet, jotka perustuvat maiden väliseen vertailuun - eivätkä nykykäytännön mukaan kaupunkien väliseen vertailuun - osoittavat tarkemmin todelliset erot Euroopan unionin eri maiden elinkustannuksissa.

6. ottaen huomioon, että erillisvirastoja äskettäin lisättiin, pyytää komissiota esittämään virastojen tarkistusmekanismia, joka perustuu kustannus-hyötysuhteeseen ja lisäarvoon muihin vaihtoehtoihin verrattuna;

Komission vastaus:

Kuten kohdan 5 toisessa alakohdassa jo todettiin, komissio ehdottaa uuden hallinnointivälineen - "toimeenpanoviraston" - osalta, että kunkin toimeenpanoviraston perustamisen tarkoituksenmukaisuus arvioidaan erikseen tapauskohtaisesti. Komission ehdotuksessa säädetään myös erikseen mahdollisuudesta lakkauttaa toimeenpanovirasto, jos sen toiminnan ei enää katsota olevan tarkoituksenmukaista. Nykyisistä yhteisön virastoista ainoastaan Euroopan jälleenrakennusviraston toimeksiantoa koskevassa säädöksessä säädetään erikseen viraston lakkauttamismahdollisuudesta.

7. korostaa, että kaikissa toimissa, joilla muutetaan virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä ja muuhun henkilöstöön sovellettavia asetuksia ja määräyksiä (kuten uusi urajärjestelmä, ammatillinen epäpätevyys, joustavat eläkejärjestelyt, ns. whistleblowingia eli epäkohtien paljastamista koskevat säännöt), on noudatettava uudenaikaisia hallintostandardeja, joihin kuuluu erityisesti kansalaisten palveleminen ja avoimuus kansalaisia kohtaan;

Komission vastaus:

Komissio sitoutui valkoisessa kirjassaan ottamaan koko hallinnonuudistuksensa perustaksi riippumattomuuden, vastuullisuuden, tilivelvollisuuden, tehokkuuden ja avoimuuden keskeiset periaatteet.

Henkilöstösääntöjen muutosehdotuksessaan komissio on esittänyt useita toimenpiteitä, joilla tehostetaan periaatteita EU:n virkamieskunnan riippumattomuudesta, puolueettomuudesta ja jatkuvuudesta. Ehdotuksessa luetellaan selkeästi EU:n virkamiesten tehtävänhoitoa ja käytöstä ohjaavat tärkeimmät velvollisuudet: puolueettomuus, objektiivisuus ja lojaalius. Ne on tunnustettu myös vakiintuneessa oikeuskäytännössä. Virkamiesten velvollisuudet tilanteissa, joissa saattaa esiintyä eturistiriitoja, on määritelty uudelleen. Vaitiolovelvollisuussääntöjä on tarkistettu, jotta ne vastaisivat paremmin asiakirjojen julkisuutta koskevia EU:n uusia sääntöjä. Komissio on myös ottanut käyttöön ammatillisten ja eettisten vaatimusten noudattamiseksi useita toimenpiteitä, kuten uudet kurinpitosäännöt sekä säännöt epäkohtien paljastamisesta ja ammatillisesta epäpätevyydestä.

Muutetut henkilöstösäännöt takaavat EU:n virkamieskunnan jatkuvuuden. EU:n virkamiesten elinikäisen virkasuhteen ja uraperusteisen järjestelmän keskeiset periaatteet säilytetään jatkossakin. Lisäksi on korostettava, että henkilöstösääntöjä sovelletaan tulevaisuudessakin kaikkien EU:n toimielinten ja virastojen virkamiehiin.

8. odottaa, että uudistuksen eri osa-alueiden pikaista ja tehokasta toteuttamista varten kohdennetut henkilöresurssit ovat riittävät, jos ajatellaan esimerkiksi ulkoisen edustuksen uudistamiseen kohdennettua henkilökuntaa ja henkilöstöä, johon tämä uudistus vaikuttaa; haluaisi vastaavasti tietää, minkälaisia rekrytointiongelmia komissiolla mahdollisesti on yksiköidensä ja lähetystöjensä taloushallinnon ja varainhoidon valvonnan uudistamisen yhteydessä;

Komission vastaus:

Ongelmat, joita komission yksiköissä ja lähetystöissä on kohdattu ulkomaanedustuksen uudistuksen yhteydessä, johtuvat epätietoisuudesta: ei olla varmoja siitä, onko etukäteen käytettävissä riittävästi taloudellisia resursseja, jotta uudistuksessa edistyttäisiin jatkuvasti suunnitelmien mukaan. Komission lähetystöjen merkityksen lisääntyessä komission on varmistettava resurssien riittävyys ja se onkin pyytänyt vuodeksi 2003 lisää määrärahoja (osastoon A6) hajauttamisprosessiin tarvittavasta infrastruktuurista ja henkilöstölisäyksistä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi.

Komissio on sitoutunut hajauttamaan ulkoisen avun hallinnoinnin ja siirtämään sen yhteydessä tehtäviä 78:lle avustustoimintaa hallinnoivalle lähetystölle seuraavan aikataulun mukaisesti: 21 lähetystölle vuonna 2001, 26 lähetystölle 2002 ja lopuille 31 lähetystölle vuonna 2003. Tämän lisäksi komissio aikoo saada uuden Kabulin lähetystön perustamisvaiheen päätökseen vuona 2002.

Komission näkemyksenä on aina ollut, että sen lähetystöille EU:n ulkopuolisissa maissa on annettava riittävästi resursseja uusien tehtävien suorittamiseen ja niiden hoitamiseen riittävän laadukkaasti. Tämä edellyttää, lähetystöt saavat lisähenkilöstöä sekä teknisiä ja taloudellisia resursseja talousarvion eri osista (osastosta A6 sekä BA-budjettikohdista).

Eräät vuosien 2001 ja 2002 talousarvioihin hyväksytyistä uusista viroista on osoitettu lisähenkilöstön siirtämiseen lähetystöverkostoon, ja vuoden 2003 alustavassa talousarvioesityksessä (ATE) on lisää esityksiä, joilla nopeutetaan nykyisten virkojen siirtämistä komission päätoimipaikasta lähetystöihin.

Tehtävät siirretään asteittain erillisen maakohtaisen "salkun" perusteella ja prosessin nopeus riippuu siitä, miten nopeasti lähetystöt pystyvät hyödyntämään avustuksia. Lähetystöt ovat tuoneet esiin, että ne tarvitsevat merkittävästi lisää virkoja ja määräaikaista henkilöstöä. Osa tästä tarpeesta on määrä rahoittaa teknisen avun toimistojen lakkauttamisen yhteydessä tehtyjen sopimusten mukaisesti asianomaisia ulkoisia toimia koskevien BA-budjettikohtien määrärahoista.

Varmistaakseen, että henkilöresurssit riittävät henkilöstöpolitiikan uudistuksen eri osa-alueilla etenemiseen, komissio on päättänyt osoittaa uudistukseen lisähenkilöstöä vuotuisen toimintastrategian (APS) 2003 yhteydessä.

- Se ehdottaa, että noin kolmannes vuonna 2003 varhaiseläkejärjestelyjen vuoksi vapautuvista viroista käytetään eri yksiköissä henkilöstöpolitiikan uudistukseen tarvittavaan henkilöstöön. Vapautuvien virkojen käyttäminen uuteen henkilöstöpolitiikkaan on loogista, sillä siinä pidetään tärkeänä investoimista ihmisiin tehostamalla varsinkin koulutusta ja uraohjausta.

- Komissio on näin ollen osoittanut päättäneensä saavuttaa tavoitteen hallinnonuudistuksen toteuttamiseen osoitettavien henkilöresurssien lisäämisestä ja huolehtii APS-kierroksen 2004 yhteydessä siitä, että uusien varhaiseläkejärjestelyjen perusteella vapautuvat virat osoitetaan hallinnonuudistuksen onnistumisen kannalta tärkeimpiin tarpeisiin.

Varallaololuetteloissa ei ole riittävän päteviä henkilöitä ja nykyinen henkilöstö tarvitsee koulutusta uusiin tehtäviin, minkä vuoksi komissio on päättänyt tarkistaa mahdollisimman pian pääosastojen rekrytointitarpeet taloushallintoon ja siihen liittyvien tehtävien osalta, verrata tarpeita parhaillaan meneillään oleviin taloushallintoa koskeviin kilpailuihin ja käynnistää tarvittaessa uusia avoimia kilpailuja. Henkilöstön ja hallinnon pääosasto laatii tältä osin suunnitelman, jota uuden henkilöstövalintatoimiston on määrä alkaa toteuttaa vuoden 2003 alussa. Väliaikaisten toimihenkilöiden rekrytointia avoinna oleviin vakinaisiin virkoihin jatketaan tilapäisesti siihen saakka kunnes asianomaisista kilpailuista saadaan riittävän pitkät varallaololuettelot. . Komissio onkin onnistunut (2.10.2002 mennessä) supistamaan avoimien virkojen määrän 594:ään (3,3 % kaikesta toimintamäärärahojen alaisesta henkilöstöstä). Budjettipääosasto tarjoaa lisäksi tarvittavaa taloushallinnon koulutusta sekä uuden varainhoitoasetuksen täytäntöönpanoa koskevaa erityiskoulutusta.

9. katsoo, että henkilökunnan motivoituneisuus on välttämätöntä komission täytäntöönpanemien toimintalinjojen onnistumiselle ja pyytää komissiota varmistamaan, että henkilöstöä kuullaan mahdollisimman hyvin kaikilla tasoilla; pitää myönteisenä, että komissio ja ammattiyhdistykset, jotka edustavat suurta enemmistöä yhteisön virkamiehistä, ovat päässeet sopimukseen henkilöstösääntöjen uudistamisesta; pitää henkilöstösääntöjen uudistamista olennaisena osana komission uudistusprosessia ja kehottaa kaikkia asian osapuolia tekemään rakentavaa yhteistyötä uudistusprosessin aikana;

Komission vastaus:

Komissio on sitoutunut kuulemaan mahdollisimman laajasti kaikentasoisen henkilöstön edustajia ja kaikkia muita asianomaisia ja tekemään rakentavaa yhteistyötä uudistusprosessissa (ks. vastaus kohtaan 4). Se on noudattanut yhteistoimintamenettelyä kaikissa nykyisten henkilöstösääntöjen puitteissa tehdyissä uudistuspäätöksissä ja kuullut lisäksi asianomaisia paljon laajemmalti kuin yleensä. Näin se on saanut aikaan luottamuksellisen ilmapiirin suhteissaan komissiossa oleviin työmarkkinaosapuoliin ja noudattanut työmarkkinaosapuolten avoimen vuoropuhelun linjaansa.

Komissio on järjestänyt henkilöstösääntöjen muuttamista koskevaan neuvoston asetusehdotukseen sisältyvästä uudistuspaketista ennennäkemättömän laajan poliittisen kuulemisprosessin ja käynyt virallisia yhteistyöneuvotteluja henkilöstön ja sen edustajien kanssa. Komissio on myös tukenut työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua toimielinten välillä ja kutsunut muiden toimielinten henkilöstön edustajat mukaan lähes kaikkiin yhteistyöneuvotteluihin.

Lisäksi komissio on tehnyt uudistuspaketin viimeistelyvaiheessa neuvoston kanssa aiesopimuksen, jolla varmistetaan, että tieto kulkee jatkuvasti komission ja neuvoston välillä neuvostossa parhaillaan käytävistä neuvotteluista ja että osapuolet kuulevat toisiaan siihen liittyvistä asioista. Tähän mennessä sopimuksen ovat allekirjoittaneet kaksi ammattiliittoa, jotka edustavat henkilöstövaaleissa 60:ta prosenttia komission henkilöstöstä. Molemmat liitot ovat edustettuina myös muissa toimielimissä. Komissio on ryhtynyt toimiin, joita tarvitaan aiesopimuksen toteuttamiseksi ja sen avaamiseksi myös muiden toimielinten muille henkilöstöjärjestöille.

Saavuttaakseen tavoitteensa saada neuvottelut päätökseen kesäkuuhun 2003 mennessä ja ottaakseen huomioon uudistuksen mahdolliset seuraukset kunkin toimielimen organisaatiolle ja toiminnalle komissio ja neuvosto ovat sopineet perustavansa epävirallisen yhteydenpitoryhmän, jossa vaihdetaan säännöllisin väliajoin tietoja kunkin toimielimen sisäisistä aikatauluista ja uudistusprosessin etenemisestä. Kaikkia toimielimiä koskevan ryhmän ensimmäinen kokous järjestettiin Espanjan puheenjohtajakauden lopulla, 28. kesäkuuta 2002.

10. kehottaa komissiota varmistamaan, ettei uudistusprosessilla ole mitään haittavaikutuksia, kun ajatellaan esimerkiksi komission paikan päällä suorittamien tarkastusten vähenemistä (vrt. tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kohta 3.72);

Komission vastaus:

Hallinnonuudistusprosessissa esitetty kokonaistavoite vastuun siirtämisestä pääosastoille on johtanut siihen, että paikan päällä toimitettaviin tarkastuksiin kohdennetut varat on siirretty varainhoidon valvonnasta operatiivisiin pääosastoihin ja vastuu kyseisistä tarkastuksista kuuluu nykyisin yksinomaan pääosastoille.

Erikseen mainitun tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen osalta todetaan, että vaikka hallinnonuudistuksen perusteella vuonna 2000 aloitettu siirtymäprosessi vaikutti joissain tapauksissa tarkastuskäyntien lukumäärään, tämä on sittemmin osoittautunut vain väliaikaiseksi. Lisää henkilöstöä on siirretty tarkastustehtäviin ja tarvittaessa on käytetty aikaisempaa enemmän ulkopuolisia tilintarkastajia. Kokonaistilanne pysyi vakaana vuonna 2001. Tarkastusyksiköiden henkilöstöä on lisätty vuonna 2002, mikä näkyy varsinkin koheesiorahastoon kohdistuvan tarkastustoiminnan jatkuvana lisääntymisenä.

Esimerkiksi EAKR:n osalta tarkastuskäyntien lukumäärä lisääntyi 70:een vuonna 2001: tarkastuksia suoritettiin 52 vuonna 2000 ja 61 vuonna 1999. Koheesiorahaston osalta tarkastuskäyntejä tehtiin 6 vuonna 2001, 3 vuonna 2000 ja 7 vuonna 1999. Pääosaston palkkaamat ulkopuoliset tarkastajat tekivät vuonna 2001 lisäksi 80 tarkastuskäyntiä asetuksen 4254/88 7 ja 10 artiklan mukaisesti rahoitettuihin suoraan hallinnoituihin hankkeisiin.

11. pyytää komissiota arvioimaan uudistuksen kustannukset ja hyödyt, mukaan lukien ammatillisen koulutuksen (etenkin taloushallinnon alan) kustannukset, rekrytointikustannukset ja työtehtävien lopulliseen päättymiseen liittyvistä järjestelyistä aiheutuneet kustannukset (virkamiesten henkilöstösääntöjen 50 artikla), sekä ilmoittamaan parlamentille arvioinnin tulokset;

Komission vastaus:

Henkilöstön ja hallinnon pääosaston toiminta-ajatuksen mukaan yksi pääosaston tärkeimmistä tehtävistä on viedä osaltaan eteenpäin henkilöstön ja hallinnon uudistusta. Sen vuoksi pääosasto pitää uudistusohjelmansa jatkuvasti ajan tasalla muutoskulttuurin mukaisesti sekä uudistuksen toteuttamisesta ja arviointiprosessista saatujen kokemusten perusteella. Arviointitoiminta perustettiin pääosastoon vuonna 2001.

Arviointeja tehdään henkilöstön ja hallinnon pääosaston omiin tarkoituksiin, jotta se saa tietoa, joka auttaa sitä suuntaamaan (uudelleen) toimintaperiaatteitaan tai toimintojaan ja jotta se voi kantaa vastuun saavutetuista tuloksista. Arvioinnin yhteydessä tutkitaan aina tietyn toimintaotoksen vaikuttavuus, tehokkuus (kustannustehokkuus), tarkoituksenmukaisuus, hyöty ja pysyvyys. Arvioinnissa keskitytään varsinkin uudistusaloitteisiin, joista pääosasto sai vastuun komission hallinnonuudistuksesta maaliskuussa 2000 julkistetussa valkoisessa kirjassa. Koska hallinnon pääosaston arviointisuunnitelma vuodeksi 2002 on osa vuotuista hallintosuunnitelmaa, siihen kuuluu joitakin hallinnonuudistuksen kannalta tärkeitä toimintoja.

- kielikoulutuksen arviointi,

- johtajakoulutuksen arviointi,

- arviointi yhtäläisten mahdollisuuksien politiikasta komissiossa, varsinkin sukupuolten välisen tasa-arvon huomioon ottaminen urakehityksessä,

- tietoteknistä infrastruktuuria koskevan politiikan arviointi ja tuki e-Commission-aloitteelle.

Arviointityön tulokset saadaan käyttöön vuoden 2003 alkupuolella. Jotta arviointipäätelmät olisivat mahdollisimman perusteltuja, samaa "tutkimuskohdetta" (esim. kohderyhmää) koskevia tietoja kerätään ja analysoidaan monen eri arviointimenetelmän yhdistelmänä. Tällaista menettelyä kutsutaan metodologiseksi triangulaatioksi, ja sen ansiosta yhden menetelmän puutteet voidaan korvata toisen menetelmän vahvuuksilla.

Seuraavat toimenpiteet jäävät arviointisuunnitelman ulkopuolelle tai sisältyvät siihen vain osittain:

1. Henkilöstökoulutus

Komission henkilöstökoulutusta rahoitettiin vuonna 2001 lähinnä seuraavista budjettikohdista:

- A7060 (yleinen koulutus): 9 000 000 EUR

- A4030 (kielikoulutus): 3 868 000 EUR

- A2 ja A5 (atk-koulutus): 2 145 000 EUR

- C651 (tutkimushenkilöstön koulutus): 0.055 000 EUR

Vuonna 2001 annettiin lähinnä taloushallinnon koulutusta, jonka osuus komissiossa vuonna 2001 keskitetysti järjestetystä (yleisestä) henkilöstökoulutuksesta oli 19 prosenttia koulutuspäivien kokonaismäärästä (4 802 koulutuspäivää 24 643 koulutuspäivästä).

Kyseisen koulutuksen kustannukset olivat vain 5 prosenttia budjettikohdan A-7060 keskitetyistä koulutusmäärärahoista. Koulutusaiheen vuoksi koulutusta antoi usein budjettipääosaston oma henkilöstö. Taloushallinnosta järjestettiin kuusi eri kurssia, yhteensä 203 henkilölle päivässä.

Komissio katsoo, että tällaiset koulutusmenot ovat välttämättömiä. Se totesikin jo komission hallinnonuudistuksesta 1. maaliskuuta 2000 julkistetussa valkoisessa kirjassaan, että "uuden tarkastus-, taloushallinto- ja valvontajärjestelmän lujuuden välttämättömänä perusedellytyksenä on, että talousasioita hoitaa pätevä henkilöstö. Henkilöresurssien, ammattitaidon tai asiantuntemuksen puute on vakava uhka järjestelmän luotettavuudelle. ... Jotta uuden tarkastus-, taloushallinto- ja valvontajärjestelmän käsitteet ja sanasto ymmärrettäisiin samoin koko komissiossa, henkilöstölle järjestetään välittömästi koulutusta talousuudistusten taustalla olevista periaatteista. Menoja aiheuttavista ohjelmista vastaaville esimiehille järjestetään kursseja, joilla käsitellään strategioita mahdollisimman hyvän vastineen saamiseksi rahalle. Kun uudet käsikirjat yksinkertaistettuine ja koonnettuine sääntöineen ja menettelyineen saadaan käyttöön, menoja aiheuttavista ohjelmista vastaavalle operatiiviselle henkilöstölle järjestetään perusteellisia intensiivikursseja. .... Johdanto komission budjetti- ja taloushallintojärjestelmään tulee pakolliseksi koko komission henkilöstölle."

2. Henkilöstösääntöjen 50 artikla

Henkilöstösääntöjen 50 artiklaan perustuvien päätösten kokonaiskustannukset olivat yhteensä 3 861 715 euroa vuonna 2000. Tämä on 0,11 prosenttia palkkojen ja eläkkeiden kokonaiskustannuksista (0,15 % ilman eläkkeitä) eli kustannusten voidaan katsoa jääneen hyvin vähäisiksi.

Lisäksi luvuissa ei ole otettu huomioon, että 50 artiklaan perustuvien päätösten kustannuksia voidaan tasoittaa säästöillä, joita kertyy siitä, että 50 artiklan perusteella eläkkeelle siirtyvät henkilöt korvataan usein asianomaisen palkkaluokan ensimmäisellä tasolla olevilla virkamiehillä. Toisin sanoen virkaan vasta nimitettyjen virkamiesten palkkakustannukset ovat usein alhaisemmat kuin heidän edeltäjiensä.

Henkilöstösääntöjen 50 artiklaan sisältyvät säännökset tuovat joustoa toimielinten yksiköiden hallintoon ja organisaatioon, sillä ylemmällä johtotasolla toimivia virkamiehiä voidaan siirtää eläkkeelle milloin tahansa organisatorisista syistä (esim. yksiköiden uudelleenjärjestelyjen tai organisaatiomuutosten yhteydessä tai sen varmistamiseksi, että ylempien virkamiesten ammattiprofiili vastaa paremmin toimielimen tehtäviä), jos tämän katsotaan olevan yksikön edun mukaista.

3. Rekrytointi - Euroopan yhteisöjen toimielinten yhteistä henkilöstövalintatoimistoa koskeva kustannushyötyanalyysi

Kuten käy ilmi vastauksista kohtiin 3 ja 5, henkilöstövalintatoimisto aloittaa toimintansa 1. tammikuuta 2003.

Tämän asiakirjan liitteenä on taulukko, josta käy ilmi, mitä rekrytointikustannuksia ja -säästöjä henkilöstövalintatoimiston perustamisesta aiheutuu.

Säästöt käyvät toteen, jos kustakin soveltuvasta hakijasta aiheutuvat kustannukset vähenevät henkilöstövalintatoimiston perustamisen jälkeen.

Arvio siitä, kuinka monta soveltuvaa hakijaa kunakin vuonna tarvitaan, perustuu täytettävien virkojen määrään. Täytettävien virkojen lukumäärä riippuu työntekijöiden vaihtuvuudesta (eläkkeellelähtö), tilapäisistä toimenpiteistä kuten määrärahojen muuttamisesta viroiksi tai virkasuhteen päättämisestä, sekä uusien virkojen lukumäärästä (tavanomainen virka vai laajentumiseen liittyvä virka).

Monikieliset kilpailut kestävät keskimäärin 15-18 kuukautta. Voidaankin ajatella, että 58 prosenttia kustannuksista syntyy kilpailun julkistamisvuotena ja 42 prosenttia soveltuvien hakijoiden luettelon laatimisvuotena.

Nämä seikat huomioon ottaen voidaan todeta, että henkilöstövalintatoimisto supistaa kustakin soveltuvasta hakijasta aiheutuvia kustannuksia lähes puolella laajentumiseen tarvittavien virkojen osalta. Nämä säästöt kertyvät lähinnä siitä, että laajentumisen jälkeen on rekrytoitava paljon hakijoita. Valintamenettelyjen rationaalistuminen henkilöstövalintatoimiston perustamisen jälkeen saa aikaan kutakin soveltuvaa hakijaa kohden noin 20 prosentin säästöt komission rekrytointiyksikön vuosien 2001 ja 2002 kustannuksiin verrattuna. Laajentuminen tuo mukanaan lisää mittakaavaetuja, joiden ansiosta kustannukset kutakin soveltuvaa hakijaa kohden supistuvat noin 37 prosenttia.

12. katsoo, että uuteen sisäisen hallinnon järjestelmään (joka tulee voimaan toukokuussa 2002) sisällytetyt pääjohtajien "hallintolausumat" muodostavat hyödyllisen välineen komission pääosastojen tehokkuuden arvioimiseksi ja auttavat yksilöimään alat, joilla on vielä parantamisen varaa; korostaa, että hallintolausumat eivät millään tavalla vähennä komission jäsenten yksilöllistä tai kollektiivista vastuuta;

Komission vastaus:

Johtamista ja tilivelvollisuutta koskevan uuden kehyksen osana on otettu käyttöön uusia johtamismenetelmiä kuten vuotuiset toimintakertomukset ja johtajien antamat vakuutukset. Niiden avulla komission pääjohtajat ja toimialajohtajat, jotka ovat henkilökohtaisesti vastuussa hoitamistaan varoista, tekevät toiminnastaan tiliä komission jäsenten kollegiolle ja muille sidosryhmille (neuvostolle ja Euroopan parlamentille). Kuten komissio totesi vastauksessaan parlamentin päätöslauselmaan, joka koskee vastuuvapauden myöntämistä vuodelta 1999, tämä ei kuitenkaan millään muotoa muuta komission jäsenten henkilökohtaista tai kollektiivista vastuuta.

Kaikki pää- ja toimialajohtajat laativat 1. toukokuuta 2002 mennessä ensimmäiset vuotuiset toimintakertomuksensa, jotka koskevat vuotta 2001. Vuosikertomukset on nähtävä ensimmäisenä askeleena kohti täysin yhtenäistä strategisen suunnittelun ja ohjelmoinnin kierrosta. Toimintakertomuksen laadintaprosessi ja laajuus sekä johtajien antamat vakuutukset kuitenkin edellyttävät, että menetelmien kehittämistyötä jatketaan ensimmäisen vuoden kokemusten perusteella.

Komissio julkisti 24. heinäkuuta 2002 edellä mainittujen kertomusten perusteella yhteenvetoraportin, joka on toimitettu kaikkien vuotuisten toimintakertomusten sekä varainhoitoasetuksen 24 ja 24 a artiklan mukaisten varainhoidon valvonnan kertomuksen ja sisäisen tarkastuksen kertomuksen ohella Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle.

13. odottaa, että komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille kaikista muista mahdollisista käynnissä olevista uudistuksista;

Komission vastaus:

Komissio on pitänyt Euroopan parlamentin ja muut toimielimet ajan tasalla hallinnonuudistuksesta prosessin alusta lähtien ja tulee tekemään niin vastaisuudessakin.. Näin toimitaan tietenkin myös kaikkien muiden uudistusten yhteydessä, kuten kirjanpitojärjestelmän uudenaikaistamishankkeessa.

Menettelyt

14. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa korostetun seikan, että menettelyt eivät vastaa tavoitteita ja erityisesti:

a) pitää heikkoja yhteyksiä komission ja jäsenvaltioiden välillä valitettavina: jäsenvaltioiden komissiolle toimittamat omia varoja koskevat tiedot ovat olleet epäyhtenäisiä esimerkiksi tapauksissa, joissa on ollut kyse petoksista, todetuista väärinkäytöksistä ja niiden ehkäisemiseksi toteutetuista tarkastuksista (vrt. vuosikertomuksen kohta 1.61), jotkin jäsenvaltiot ovat jättäneet toimittamatta tietoja tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä (vrt. EMOTR:n tukiosasto, vuosikertomuksen kohta 2.59), mikä koskee myös rakennerahastoja, ja lisäksi komissio ei ole saanut kaikkia tilastotietoja lampaan- ja vuohenliha-alan yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvistä palkkioista (vrt. vuosikertomuksen kohta 2.117);

Komission vastaus:

Komissio ja jäsenvaltiot saavat kokonaiskuvan perinteisiin omiin varoihin liittyvistä kysymyksistä ja varsinkin niihin liittyvistä petoksista ja väärinkäytöksistä OWNRES-järjestelmän välityksellä. Järjestelmän kautta saatuja tietoja on kuitenkin joskus vaikea verrata keskenään, koska jäsenvaltioiden määritelmät petoksista ja väärinkäytöksistä ovat erilaisia. Ongelman ratkaisemiseksi, komissio teki vuonna 2001 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta. Direktiivissä tehdään ero petoksen ja väärinkäytöksen välillä. Vaikka OWNRES toimiikin tekniseltä kannalta moitteettomasti, siihen ollaan kuitenkin parhaillaan tekemässä tarkistuksia käyttäjäystävällisyyden lisäämiseksi.

Petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antavan komitean (COCOLAF) työn yhteydessä komissio muistuttaa jäsenvaltioille säännöllisesti siitä, että omiin varoihin liittyvistä petoksista ja väärinkäytöksistä on toimitettava yhdenmukaisia tietoja.

Tietotekniikan käytön lisäämisen ja raportointivelvollisuuksien tiukentamisen on määrä parantaa tietoja siitä, miten jäsenvaltiot käyttävät rakennerahastojen varoja. Uudella ohjelmakaudella on otettu käyttöön muun muassa seuraavat uudistukset: rakennerahastojen yhteinen rahoitustietokanta (SFC), välimaksujen liittäminen vuosikertomuksen toimittamisen yhteyteen, maksuvaatimuksia koskevien ennusteiden parantaminen, hankkeiden koodaaminen vakioluokituksen mukaan, rahoituskorjauksista ja takaisinperinnästä raportoiminen sekä yksityiskohtaisten tietojen toimittaminen hankkeista ennen tarkastuksia tarvittavaa kartoitusta varten.

Rakennerahastoista vastaavat komission pääosastot ja Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) tarkastavat syksyllä 2002, että jäsenvaltiot noudattavat rakennerahastoihin liittyvien väärinkäytösten ilmoittamismenettelyä.

Lampaan- ja vuohenlihaa koskevien tukijärjestelyjen mukaisista palkkioista saatiin puutteellisia tilastotietoja ainoastaan yhdeltä jäsenvaltiolta, jonka osalta komissiossa on jo ryhdytty asianmukaisiin toimiin. Näin ollen komissio on eri mieltä lampaanliha-alaa koskevasta huomautuksesta. Lampaanliha-alan uudistuksessa käytettiin luotettavia tilastotietoja, joiden perusteella tehtiin toteutettavuustutkimus ja simuloitiin eri toimintavaihtoehtoja talousarviossa (esim. lisämaksujen laskeminen).

b) panee merkille, että komissio on tunnustanut nämä seikat (vastauksessaan kohtaan 2.117); ei kuitenkaan hyväksy, että yhdellä alalla havaittua puutetta käytetään tekosyynä muiden alojen yhteydessä, ja kehottaa komissiota näin ollen ryhtymään hyvissä ajoin ennen seuraavaa vastuuvapausmenettelyä tarvittaviin toimiin jäsenvaltioiden suhteen varmistaakseen, että nämä huolehtivat velvoitteistaan ajoissa ja että kaikkien jäsenvaltioiden toimittamat tiedot vastaavat vakiomääritelmiä (erityisesti silloin, kun on kyse petoksista tai sääntöjenvastaisuuksista);

Komission vastaus: lampaanliha-alan uudistuksen osalta ks. vastaus kohtaan a.

Komissio jatkaa petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antavan komitean (COCOLAF) säännöllisten kokousten yhteydessä vuoropuhelua jäsenvaltioiden kanssa varmistaakseen, että jäsenvaltiot noudattavat vakiomenettelyjä ilmoittaessaan rakennerahastoja koskevista petoksista ja väärinkäytöksistä. COCOLAF-komitean viimeisimmässä kokouksessa heinäkuussa 2002 kuultiin komission yksiköissä laadittu esitys tarpeesta luoda vakiomenettelyt sekä rakennerahastoja että maatalousmenoja varten. Samalla ilmoitettiin, että kaikki kolme menettelyä tarkastetaan syksyllä 2002 (ks. a kohdan vastaus).

c) pitää valitettavana tiettyjen jäsenvaltioiden haluttomuutta soveltaa tiettyjä strategioita, esimerkiksi niiden toimien yhteydessä, joita komissio toteutti BSE-taudin toteamiseksi ja kitkemiseksi, mihin asiaan myös tilintarkastustuomioistuin kiinnitti huomiota (erityiskertomus 14/2001 [1]), ja sellaisten kriisitilanteita koskevien sääntöjen puuttumista, joiden avulla nämä tilanteet voitaisiin hoitaa nopeasti (oikeudenkäyntimenettelyt tuomioistuimessa eivät ole oikea tapa hoitaa kriisitilanteita);

[1] EYVL C 342, 20.11.2001.

Komission vastaus:

Ennen elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 178/2002 komissiolla oli (rikkomisesta johtuvaa menettelyä lukuun ottamatta) vain rajalliset valtuudet ryhtyä nopeasti toimiin jäsenvaltion epäonnistuessa rehujen ja elintarvikkeiden turvallisuussäännösten täytäntöönpanossa tai määrätä rahoituskorjauksia EU:n rahoittamiin eläinlääkintämenoihin tai markkinatukitoimenpiteisiin. Tämä vaikeutti huomattavasti BSE-tautitapausten paljastamista ja taudin hävittämistä.

Uudella ehdotuksella rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta komissio aikoo ottaa käyttöön uusia menetelmiä, joiden ansiosta se saa valtuudet ryhtyä tehokkaampiin toimiin jäsenvaltion epäonnistuessa EU:n rehu- ja elintarvikelainsäädännön täytäntöönpanossa. Ehdotus on määrä esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuoden 2002 loppuun mennessä.

d) panee merkille, että osa tilintarkastustuomioistuimen havaitsemista virheistä (vrt. vuosikertomuksen kohdat 2.36-2.41) osoittautui systemaattisiksi; toteaa, että tärkein havaittu systemaattisen virheen laji koski maksetuista tuista aiheettomasti perittyjä maksuja (kohta 2.36); panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin mainitsee esimerkkeinä, että tällaisia maksetuista tuista aiheettomasti perittyjä maksuja esiintyi Ruotsissa, Kreikassa ja Espanjassa; panee merkille, että komissio tutkii parhaillaan Tanskassa käyttöönotettuja hallinnollisia maksuja vientitukihakemuksista; pyytää saada komissiolta täydelliset tiedot tapauksen kehittymisestä;

Komission vastaus:

Maatalousosuuskunnat, tuottajajärjestöt ja muut niihin liittyvät elimet tekevät toisinaan EMOTR-tukiin leikkauksia osana asianomaisen tukijärjestelmän hallinnon toimeenpanotehtäviä, jotka julkiset hallintoviranomaiset ovat niille siirtäneet tai jotka on muuten osoitettu niille EY:n nykylainsäädännön nojalla. Komissio katsoo, että jos leikkauksia on tehty aloilla, joilla maksut on määräysten mukaan suoritettava täysimääräisinä, leikkaukset ovat yhteisön lainsäädännön vastaisia, ellei niistä ole säädetty erikseen yhteisön alakohtaisissa säädöksissä.

Tanskan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle 23. huhtikuuta 2002 päivätyssä kirjeessään, että vientitukihakemusten käsittelymaksut on poistettu 1. toukokuuta 2002.

Markkinointivuoden 1993 ja sitä seuraavien vuosien tilintarkastusmenettelyssä on Kreikan osalta tehty kiinteämääräisiä rahoituskorjauksia, jotka vastaavat pinta-alatuista ja nautaeläinpalkkioista tehtyjä leikkauksia. Parhaillaan harkitaan, pitäisikö tällaisia rahoituskorjauksia tehdä myös varainhoitovuodesta 2000 alkaen suoritettuihin lampaan- ja vuohenlihamaksuihin.

Komissio on tutkinut espanjalaisia pähkinöitä koskevat toimenpiteet eikä aio esittää rahoituskorjausta, koska kyseisessä järjestelyssä ei ole lauseketta maksujen suorittamisesta täysimääräisinä ja koska tuensaaja on tuottajajärjestö eikä yksittäinen tuottaja. Lisäksi kyseessä ei ole vähennys vaan hyvitys, joka ei ole yhteisön sääntöjen vastainen.

Komissiossa harkitaan parhaillaan rahoituskorjausta, joka vastaa Ruotsin viranomaisten vuonna 1999 pinta-alatukimaksuista vähentämiä kartanlaatimiskuluja.

e) on pahoillaan, että ulkoisen avun alalla Tacis-ohjelmaan kuuluva raja-alueyhteistyöohjelma - jota on toteutettu neljän vuoden ajan - ei ole täyttänyt yhtä päätavoitteistaan eli edistänyt elinolojen paranemista raja-alueilla (esim. tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus 11/2001 [2]); pyytää komissiota lisäämään eri ohjelmien välistä yhteistyötä (Tacis, Interreg, Phare) ja asettamaan etusijalle elinympäristön parantamiseksi tarkoitettuja hankkeita; pyytää, että sille tiedotetaan heinäkuuhun 2002 mennessä ohjelman konkreettisista tuloksista, joita komissio odotti saatavan aikaan vuonna 2001;

[2] EYVL C 329, 23.11.2001.

Komission vastaus:

Komissio myöntää, että ohjelman vaikutus on ollut tilintarkastustuomioistuimen tarkasteluajankohtana (neljä vuotta ohjelman aloittamisen jälkeen) vain vähäinen. Toisaalta tilintarkastustuomioistuin itsekin toteaa, että liian vähäisen rahoituksen vuoksi mitään suuria vaikutuksia ei voitu odottaakaan. Ohjelman aloitusvaiheessa oli joitakin ongelmia, jotka on sittemmin ratkaistu.

Ohjelmassa on jo saavutettu joitakin mitattavissa olevia tuloksia. Vuonna 2001 perustettiin raja-asema Leusheniin (Moldova); myös yksi silta ja neljä muuta raja-asemaa on valmistunut tai valmistumassa, ja ne avataan virallisesti vuoden 2002 viimeisellä vuosineljänneksellä. Kyseessä ovat Ukrainan ja Puolan välille rakennettava Bug-joen ylittävä Jagodinin silta liittymäteineen, Sallan ja Svetogorskin raja-asemat Suomen ja Venäjän välisellä rajalla, Chopin raja-asema Unkarin ja Ukrainan välisellä rajalla sekä Kameny Login raja-asema Valko-Venäjän ja Liettuan välisellä rajalla. Nämä ovat lisänneet tarkastusten tehokkuutta ja vaikuttavuutta ja lyhentäneet odotusaikoja. Uuden raja-aseman rakentaminen Kaliningradin ja Puolan välille Bagrationovskiin alkoi kesäkuussa 2002. Raja-asema valmistuu vuoden 2003 alussa. Maaliskuussa 2002 alkoi lisäksi Valko-Venäjän ja Liettuan välisen rajan merkitsemistyö.

Uzghorodissa Ukrainassa toteutettavan taloudellisen toimeliaisuuden kehittämishankkeen yhteydessä perustettu yrityshautomo on täydessä toiminnassa ja osa sen potentiaalisista asiakkaista on joutunut jonotuslistalle. Lisäksi on käynnistetty järjestely mikroyritysten innovaatioiden edistämiseksi ja yrittäjäkoulutuksen lisäämiseksi. Parhaillaan valmistellaan myös uutta hanketta Tonavan alajuoksulla sijaitsevan Euroregion-alueen talouskehityksen edistämiseksi tukemalla pieniä ja keskisuuria yrityksiä ja Romanian puoleisella rajalla käytävää kauppaa. Vaikka tulokset ovatkin myönteisiä, niiden vaikutus paikallisiin elinoloihin näkyy vasta myöhemmin.

Koordinoinnin tehostaminen Tacisin raja-alueyhteistyön (CBC) sekä Interreg- ja Phare-ohjelmien välillä on ollut ja on vastedeskin komission ensisijaisena tavoitteena. Koska useat nykyisistä Tacis- ja Phare-ohjelmien välisistä rajoista muuttuvat todennäköisesti Tacis- ja Interreg-ohjelmien välisiksi rajoiksi vuonna 2004, tehostamistyössä on keskitytty juuri viimeksi mainittujen välisiin yhteyksiin. Huhtikuussa 2001 komissio julkaisi Interreg- ja Tacis-ohjelmien rahoituksen koordinointia koskevan oppaan, jonka käytännön toimilla helpotetaan valtioiden rajat ylittävien yhteishankkeiden valmistelua ja toteuttamista. Oppaan mukaisten toimenpiteiden toteuttamisessa on edistytty hyvin ja parhaillaan kehitetään uusia menettelyjä ohjelmien välisten yhteyksien lisäämiseksi. Ohjelmien painopisteitä on yhtenäistetty, toisesta ohjelmasta rahoitusta saava hanke saa suosituimmuusaseman myös toisessa ohjelmassa ja käyttöön on otettu sähköinen tiedotuslehti, jonka avulla asianomaisille tahoille tiedotetaan molempien ohjelmien edistymisestä. Ohjelmarajojen molemmilta puolilta rahoitettujen yhteishankkeiden lukumäärä on noussut selvästi. Pietarissa järjestettiin marraskuussa 2001 seminaari, jossa uusien itsenäisten valtioiden sekä ehdokasmaiden ja jäsenvaltioiden edustajat saivat tilaisuuden keskustella EY:n eri rahoitusvälineiden koordinoinnista ja yleensäkin valtioiden rajat ylittävästä yhteistyöstä. Kyseisen yhteistyön katsotaan olevan keskeinen osa EU:n nykyisillä ja tulevilla ulkorajoilla toteutettavaa toimintaa koskevassa strategiassa.

Uusien itsenäisten valtioiden naapureina olevien ehdokasmaiden raja-alueilla Phare-ohjelman kansallista rahoitusta voidaan käyttää rajat ylittävän sosiaalisen ja taloudellisen toiminnan tukemiseen. Näin Phare-ohjelmaan liittyvistä kansallisista ohjelmista voidaan myöntää rahoitusta, jota tarvitaan Tacis-ohjelman piirissä tehtävän rajat ylittävän yhteistyön koordinoinnin parantamiseen.

f) panee merkille, että komissio on parantanut Echon hallintomenettelyjä kriisitilanteiden hoitamiseksi paremmin (esim. erityiskertomus 2/2001 [3] - humanitaarinen apu Kosovon uhreille); pyytää, että sille esitetään arviointikertomus viimeaikaisten humanitaaristen kriisien hallinnoinnista (maksujen ajoitus, päätöksentekokyky, yhteistyö valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa ja avun arviointi);

[3] EYVL C 168, 12.6.2001.

Komission vastaus:

Komissio on hyväksynyt kiireellisintä avustustoimintaa varten uuden puitepäätösmenettelyn, jolla tuodaan joustoa kiireellistä humanitaarista apua edellyttäviin kriiseihin. Sen jälkeen kun uusi menettely otettiin käyttöön vuonna 2001, ECHOsta on tullut yksi nopeimmista avunantajista hätäaputoimia edellyttävissä tilanteissa. Uuden menettelyn ansiosta ECHO voi tietyin rajoituksin tehdä nykyään päätöksiä 72 tunnin kuluessa siitä, kun uusi hätäaputoimia edellyttävä tilanne on syntynyt. Uutta hätäapumenettelyä on sovellettu neljä kertaa sen jälkeen kun uudet menettelyt hyväksyttiin. Kaikissa tapauksissa komissio teki rahoituspäätöksen kolmen päivän kuluessa hätäaputoimia edellyttävän tilanteen syntymisestä. Kun rahoituspäätös on tehty, varojen maksamisessa noudatetaan nopeutettua menettelyä (varat maksetaan viidessä päivässä).

ECHO käyttää lisäksi hätäaputoimia koskevaa päätöksentekoprosessia, jonka ansiosta kriisiin tai tapahtumaan voidaan vastata viiden päivän sisällä ja myös varat saadaan maksettua nopeutetussa menettelyssä, joka kestää niin ikään viisi päivää. Vuonna 2001 tehtiin 31 hätäaputoimia koskevaa päätöstä yhteensä yli 92 miljoonan euron arvosta.

ECHO aloitti vuonna 2001 myös strategisen vuoropuhelun kansainvälisten yhteistyökumppaniensa ja varsinkin ICRC:n ja YK:n alajärjestöjen kanssa humanitaarisen avustustoiminnan suunnittelemiseksi ja sen kohdentamiseksi enemmän pitkäaikaiseen apuun ja vähemmälle huomiolle jääneisiin kriiseihin. Vuoropuhelua käydään vuosittain mutta myös jatkuvasti kentällä ja erityistilanteissa. Näin ECHOn ja sen yhteistyökumppanien välille on saatu luotua dynaamiset suhteet.

Komission ja YK:n alajärjestöjen väliset laajemmat neuvottelut uusien sujuvien työskentelytapojen sekä YK:n ja muiden kansainvälisten yhteistyökumppaneiden kanssa käytävän strategisen vuoropuhelun kehittämiseksi ovat käynnissä ja edistyneet hyvin. EU:n ja YK:n tekemän sopimuksen muuttaminen vie vielä jonkin aikaa muun muassa siksi, että YK:n ja Euroopan yhteisön on vielä sovittava määrällisistä ja mitattavissa olevista tulosindikaattoreista. Tavoitteena on edistyä neuvotteluissa hyvin pitkälle vuoden 2002 loppuun mennessä. Neuvottelujen edistyminen riippuu kuitenkin myös siitä, kuinka nopeasti YK pystyy siirtymään vuoropuhelun seuraaviin vaiheisiin.

ECHOn käyttämä tärkein rahoitusmekanismi on kumppanuutta koskeva puitesopimus, johon sisältyy yhteistyökumppanin hyväksymisprosessi. Puitesopimus on kokonaisvaltainen avustussopimus, joka tehdään humanitaaristen avustustoimenpiteiden tarpeiden mukaisesti. Sopimusta tarkistetaan vuonna 2002, jotta siihen saataisiin sisällytettyä paremmin uudelleenlaaditut komission säännöt ja ECHOn tehtävä joustavammin ja yksinkertaistetussa muodossa.

g) katsoo, että YUTP:hen liittyvä nykyinen järjestely on epätyydyttävä, kuten tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa 13/2001 [4] korostetaan; pyytää neuvostoa ja komissiota sopimaan välittömästi - kuten komissio on todennut (esim. kyselylomakkeen kohtaan 5.1 antamassaan vastauksessa) - Euroopan unionin erityisedustajien hallinto- ja toimintamenojen määritelmästä; pyytää laatimaan selkeät säännöt Euroopan unionin erityisedustajien toimistoissa työskentelevän henkilöstön palkkioihin ja palkkoihin liittyvistä kustannuksista ja luomaan selkeät järjestelyt riittävän raportoinnin, tarkastusten ja arvioinnin varmistamiseksi;

[4] EYVL C 338, 30.11.2001.

Komission vastaus:

Neuvosto ja komissio sopivat yhteisessä julkilausumassaan (asiak. 14835/01, 4.12.2001) tarkistavansa EU:n erityisedustajien nimitysmenettelyä ja hallinnollisia järjestelyjä koskevia suuntaviivoja, jotka on annettu 30. maaliskuuta 2000 (asiak. 7089/00 CFSP 136 FIN 104). Tarkoituksena oli saada hallinto- ja toimintamenoista aikaan yhteinen määritelmä 31. maaliskuuta 2002 mennessä.

Keskustelu EU:n erityisedustajien hallinto- ja toimintamenojen määritelmästä aloitettiin ulkosuhteista vastaavien neuvonantajien ryhmässä (External Relations Counsellors' group) neuvostossa. Komissio oli aktiivinen määritelmän laatimisessa ja esitti oman osuutensa komission yksiköiden valmisteluasiakirjan muodossa. Valitettavasti keskustelussa sai vallan väittely siitä, onko erityisedustajien toiminnan rahoittamiseen osoitettu riittävästi varoja etenkin neuvoston hallintobudjetista. Maaliskuun 30. päivänä 2000 annettujen suuntaviivojen mukaisesti erityisedustajien toiminta on rahoitettava neuvoston hallintobudjetista, koska edustajat toimivat korkean edustajan/pääsihteerin alaisuudessa. Työryhmä ei päässyt asiassa tulokseen. Komissio myöntää, että nykyjärjestelyt ovat puutteelliset siltä osin, etteivät erityisedustajien toiminnasta maaliskuussa 2000 annetut nykyiset suuntaviivat sisällä riittävää määritelmää hallinto- ja toimintamenoista. Komissio jatkaa asian käsittelyä aktiivisesti neuvoston kanssa.

Komissiossa laaditaan parhaillaan selkeitä sääntöjä erityisedustajien ja komission muiden erityisneuvonantajien toimistoissa työskentelevän henkilöstön palkkauksesta ja palkkoihin liittyvistä kustannuksista.

Komissio raportoi Euroopan parlamentille (EP) talousarvion toteuttamisesta toimittamalla sille viikoittain talousarvion lukukohtaisia taulukoita, joista käy ilmi myös yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) tilanne otsakkeessa 4. Toukokuun 6. päivänä 1999 tehdyn toimielinten sopimuksen 40 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan parlamentille säännöllisesti tietoja YUTP-toimien kehityksestä ja täytäntöönpanosta. Näin ollen YUTP-toimien toteuttamista koskevien tietojen toimittaminen säännöllisesti Euroopan parlamentille on sekä neuvoston että komission vastuulla. Toimielinten sopimuksen 40 kohdan kolmannessa alakohdassa määrätään lisäksi, että komissio antaa budjettivallan käyttäjälle neljännesvuosittain tiedot YUTP-toimien kehityksestä ja toteuttamisesta. Näistä asioista on raportoitu säännöllisesti vuoden 2001 alusta alkaen.

Myös toimeenpanoelimien velvollisuudesta raportoida komissiolle on olemassa selkeät järjestelyt. Yhteisten toimintojen toteuttamisesta vastaavien elinten on toimitettava väli- ja loppuraportit ennen kuin niille voidaan suorittaa maksuja. Komissiossa korostetaan YUTP-toimien tarkastuksia ja arviointia: vuonna 2001 suoritettiin kaksi tarkastusta ja yksi arviointi ja samaa toimintaa tullaan jatkamaan myös tulevaisuudessa.

h) suosittelee, että neuvosto ja komissio esittävät Euroopan parlamentille ensi maaliskuussa ehdotuksen YUTP:n toiminta- ja hallintomenojen määrittelemisen arviointiperusteiksi sekä ehdotuksen toimielinten väliseksi sopimukseksi, jolla selkeytetään komission asemaa talousarvion täytäntöönpanon rahoituksellisen ja toiminnallisen kehyksen määrittelyssä ja esitetään alaa koskevat tarkastus- ja arviointijärjestelmät;

Komission vastaus:

Komission mielestä YUTP:n toiminta- ja hallintomenojen määritelmästä ei ole tarpeen esittää erillisiä perusteita. Vuoden 2002 varainhoitoasetusta sovelletaan molempiin menoluokkiin paitsi silloin kun on kyse toimintamenoista, joita ei rahoiteta EY:n yleisestä talousarviosta.

Hallinto- ja toimintamenot on määriteltävä ainoastaan EU:n erityisedustajien tehtävien osalta. Heihin sovelletaan maaliskuussa 2000 annetuissa neuvoston suuntaviivoissa perustettuja erityisjärjestelyjä, joiden mukaan hallinto- ja toimintamenojen välillä tehdään ero niin, että hallintomenot rahoitetaan neuvoston hallintobudjetista ja toimintamenot YUTP:n määrärahoista.

Komissio suhtautuu myönteisesti Euroopan parlamentin ehdotukseen, jonka mukaan on laadittava selkeät toimintaperiaatteet ja järjestelyt komission asemasta YUTP:n toteuttamisessa, ja katsoo, että komission aseman lujittaminen johtaa YUTP-toimien hallinnoinnin yleiseen parantumiseen. Komissio ottaa huomioon parlamentin suosituksen uutta toimielinten välistä sopimusta koskevan ehdotuksen laatimisesta.

15. pyytää komissiota tekemään erityistarkastuksia jäsenvaltioissa sijaitsevissa edustustoissa ottaen huomioon syytökset väärinkäytöksistä Tukholman edustustossa; pyytää saada täydelliset ja aiheelliset tiedot Tukholman edustustoon liittyvien kurinpitomenettelyiden tuloksesta;

Komission vastaus:

Komissio on jo ryhtynyt torjunta- ja valvontatoimiin tarkoituksenaan vähentää kavallusten riskiä hajautetuissa yksiköissään:

- Lehdistö- ja viestintäpääosastoon perustettiin huhtikuussa 2001 jäsenvaltioissa sijaitsevien edustustojen tarkastuksista vastaava yksikkö. Yksikön tehtävänä on huolehtia siitä, että edustustojen hallinnossa noudatetaan täysin niihin sovellettavia sisäisiä sääntöjä (ja tarvittaessa ulkoisia säännöksiä, kuten kansallista lainsäädäntöä). Tätä varten edustustot tarkastetaan säännöllisin väliajoin.

- Lehdistö- ja viestintäpääosastossa on myös valmiudet sisäiseen tarkastukseen, sillä sisäisen tarkastuksen yksikkö perustettiin huhtikuussa 2001. Vaikka yksikkö on vastuussa koko pääosastosta, se voi myös toimittaa tarkastuksia edustustoissa varmistuakseen siitä, että niiden hallinnossa noudatetaan täysin tiettyjä ennalta määrättyjä perusteita. Edustustojen osalta voidaan toimittaa yksittäisiä tarkastuksia koordinoidusti tarkastusyksikön kanssa. Tämä ei kuitenkaan rajoita komission sisäisen tarkastuksen toimialan yleisiä lisätarkastusvaltuuksia.

- Lehdistö- ja viestintäpääosasto on myös laatinut sisäiset tarkastussäännöt, kuten hallinnonuudistus edellyttää tehtävän kaikissa komission pääosastoissa.

Kurinpitolautakunta on antanut lausunnot kaikista kolmesta Tukholman edustustoon liittyvästä tapauksesta ja kahdesta tapauksesta komissio tekee piakkoin lopulliset päätökset. Kolmannessa tapauksessa kurinpitomenettelyt oli keskeytettävä, koska Ruotsin oikeusviranomaiset ovat aloittaneet rikosoikeudellisen menettelyn kyseistä virkamiestä vastaan. Henkilöstösääntöjen 88 artiklan viidennessä kohdassa määrätään, että jos virkamies joutuu syytteeseen, nimittävä viranomainen tekee lopullisen päätöksensä vasta kun asiaa käsittelevä tuomioistuin on antanut lopullisen tuomionsa.

16. kehottaa komissiota parantamaan talousarvion ennakkoarvioita ja vähentämään eroja ennakkoarvioiden ja varsinaisen toteutuksen välillä sekä parantamaan tiedonkulkua komission ja jäsenvaltioiden välillä, erityisesti tietojen vaihtoa koskevan budjettiverkoston puitteissa;

Komission vastaus:

Talousarvion menoja koskevien ennusteiden parantamiseksi varsinkin rakennetoimien osalta rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetussa asetuksessa (EY) N:o 1260/1999 jäsenvaltioita vaaditaan toimittamaan komissiolle viimeistään kunkin vuoden huhtikuun 30. päivänä yksityiskohtaiset maksatushakemuksia koskevat ennusteet kuluvalle ja seuraavalle varainhoitovuodelle. Kun ennusteet on analysoitu, voidaan laskea, minkä verran maksumäärärahoja tarvitaan kutakin tavoitetta varten seuraavana varainhoitovuonna. Toistaiseksi ennusteet on kuitenkin saatu niin myöhään, ettei niitä ole voitu sisällyttää alustavaan talousarvioon, joka komission on laadittava ennen kuin jäsenvaltioilta saadaan vastaukset.

Komissio on pyrkinyt parantamaan näiden ennusteiden luotettavuutta ja oikea-aikaisuutta, jotta niitä voitaisiin käyttää hallinnointivälineenä niiden epävarmasta luonteesta (useista yksittäisistä hankkeista johtuvat menot) huolimatta ja siitä huolimatta, ettei uudesta korvauksiin perustuvasta maksujärjestelmästä ole kokemusta. Komissio lähetti maaliskuussa 2002 jäsenvaltioille kirjeen, jossa se muistutti niitä niiden velvollisuuksista ja jossa se painotti ennusteiden tärkeyttä. Rakennerahastoista vastaavat komissaarit ovat toistaneet tätä viestiä kirjeissään, ja sitä on toistettu myös neuvoa-antavissa komiteoissa.

Kaikki jäsenvaltiot ovat toimittaneet ennusteet vuonna 2002.

Mitä tulee talousarvion tuloennusteisiin, katso vastaus kohtaan 50.

17. katsoo, että komission on huolehdittava siitä, että sillä on käytössään välineet parantaa ennakkoarvioita ja käyttää budjettiverkostoa entistä paremmin hyväkseen, jotta liiallista budjettiylijäämää ei pääsisi syntymään toistuvasti;

Komission vastaus:

Komissio pyytää katsomaan kohtiin 16 ja 50 antamiinsa vastauksiin.

18. on vakuuttunut siitä, että nykyisen ja tulevan laajentuneen unionin hallintomenetelmien on edelleen perustuttava hallinnon hajauttamisen periaatteeseen; katsoo tämän edellyttävän, että jäsenvaltioiden hallintoelinten hallinnollinen kapasiteetti on keskenään vertailukelpoista ja yhtä tehokasta, kuten vuonna 2000 voimaan tulleissa rakennerahastoja koskevissa uusissa säännöissä vaaditaan (asetus (EY) N:o 1260/1999), ja että komission, jäsenvaltioiden ja kyseisen asetuksen 8 artiklassa tarkoitettujen eri osapuolten keskinäistä asemaa selkiytetään; katsoo kuitenkin, että kun talousarvioon liittyvät toimet koskettavat useita jäsenvaltioita useisiin yhteiseen maatalouspolitiikkaan sisältyvissä toimissa, komission osallisuuden on ehkä oltava suurempi; painottaa, että Sapardin ja Ispan hajautetun hallinnon onnistuminen ehdokasvaltioissa ja ehdokasvaltioiden kansallisten hallintojen työn onnistuminen riippuvat siitä, miten EU sitoutuu tukemaan näitä maita niiden hallinnollisen kapasiteetin parantamisessa; kannustaa komissiota jatkamaan toimiaan koulutuksen (esim. kumppanuusohjelmat ehdokasvaltioiden kanssa) sekä EU:ssa ja ehdokasvaltioissa järjestettävien tiedotuskampanjojen alalla;

Komission vastaus:

Komission mielestä on tärkeintä varmistaa, että jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön järjestelmät, joita ne tarvitsevat rakennerahastojen hallinnoimiseksi hyvin. Rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetulla asetuksella (EY) N:o 1260/1999 on sysätty käyntiin hallinnon hajauttaminen asianmukaisesti, ja vaatimuksia on vahvistettu täytäntöönpanoasetuksilla (EY) N:o 438/2001 (hallinto- ja valvontajärjestelmät) ja (EY) N:o 448/2001 (oikaisut). Komissio antoi heinäkuussa 2002 myös koheesiorahastosta myönnettävään tukeen liittyviä valvontajärjestelmiä ja rahoitusoikaisumenettelyä koskevan asetuksen (EY) N:o 1386/2002. Koheesiorahastoa niin kuin rakennerahastojakin sovelletaan uusissa jäsenvaltioissa liittymisen jälkeen. Komissio keskittyy tällä erää tarkastustoiminnassaan järjestelmiin. Komissio jatkaa toimintaansa, jonka tavoitteena on tukea julkisen varainhoidon sisäiseen valvontajärjestelmään (PICF) liittyvien instituutioiden ja järjestelmien kehittämistä ehdokasmaissa erityisesti kouluttamalla kansallisia viranomaisia ja luomalla verkostoja jäsenvaltioiden ja ehdokasmaiden vastaavien laitosten välille. Maaliskuussa 2002 järjestettiin PIFC-koulutustilaisuus Turkin viranomaisille Ankarassa. Toukokuussa järjestettiin rakennesopeutustukeen liittyvän varainhoidon valvonnan alueellisia näkökohtia koskeva koulutustilaisuus Krakovassa, Puolassa. Siihen osallistui kolme jäsenvaltiota ja kolme ehdokasmaata. Eurooppalaisten varainhoidon valvontaorganisaatioiden yhteydenpitoryhmän (jäsenvaltiot, hakijamaat ja komissio) viides kokous järjestetään ensi lokakuussa.

Komissio jatkaa näiden toimien toteuttamista koko jäljellä olevan liittymistä edeltävän ajan. Instituutioiden ja järjestelmien kehittämiseen panostetaan myös liittymistä edeltävässä tukitoiminnassa.

Komissio järjesti 17. ja 18. kesäkuuta 2002 Brysselissä seminaarin, johon osallistuivat Sapard-viraston ja kaikkien kymmenen tuensaajamaan Sapard-ohjelmien hallintoviranomaisten edustajat. Kaikki maat osallistuivat tähän seminaariin aktiivisesti ja vaihtoivat vapaasti tietoja sekä ohjelman toteutuksessa edistymisestä että kohdatuista vaikeuksista.

Ispan hallinnon hajauttaminen ehdokasmaihin on yksi komission prioriteeteista. Tavoitteena on, että kyseisissä maissa sovellettaisiin laajennettua hajautettua täytäntöönpanojärjestelmää (EDIS) jo ennen liittymistä, joka tapahtuu todennäköisesti vuonna 2004. Tämä antaisi niille mahdollisuuden saada ennen liittymistä riittävästi käytännön kokemusta täysin hajautetun täytäntöönpanojärjestelmän hallinnoimisesta. Nämä ehdokasmaat ovat jo Ispan EDIS-täytäntöönpanojärjestelmän ensimmäisessä vaiheessa eli puutteiden arvioinnissa (tämä on yksi Pharen ja Ispan EDIS-järjestelmää koskevissa toimintaohjeissa (Road map to EDIS for Phare and ISPA) mainituista vaiheista; toimintaohjeet toimitettiin ehdokasmaille vuonna 2001). Tähän liittyen komissio hyväksyi Euroopan parlamentin ehdotuksen perustaa korkean tason työryhmä jokaiseen Phare-maahan. Nämä korkean tason työryhmät valvovat ja seuraavat siirtymistä EDIS-järjestelmän käyttöön. Ne muodostavat tärkeän välineen liittymistä valmistelevien varojen moitteettomassa hoidossa ja niiden avulla varmistetaan, että ehdokasmaat noudattavat neuvotteluissa antamiaan sitoumuksia varainhoidon valvonnasta. EDIS-järjestelmää koskevissa toimintaohjeissa mainitaan selvästi, että vastuu tästä siirtymisestä on ehdokasmailla kolmen ensimmäisen vaiheen osalta:

1. Puutteiden arviointi. Tämä koskee kohteena olevien kansallisten instituutioiden (muun muassa kansallisen rahaston ja toimeenpanovirastojen) arviointia sen määrittämiseksi, missä määrin EDIS-järjestelmää koskevat edellytykset täyttyvät nykyisin, sekä tarvittavien toimien, muutosten ja parannusten yksilöimiseksi.

2. Puutteiden korjaaminen. Kansallisten viranomaisten on tehtävä tarvittavat muutokset ja parannukset kohteena oleviin instituutioihin ja menettelyihin panemalla täytäntöön puutteiden arviointiraportin (Gap Assessment Report, GAR) suositukset.

3. Vaatimustenmukaisuuden arviointi. Tässä yhteydessä yhteisön tukivarojen hoidosta vastaavat kansalliset viranomaiset voivat määrittää, täyttyvätkö EDIS-järjestelmän virallista soveltamista koskevat ennakkoedellytykset.

Ehdokasmaille annetaan Phare-tukea, jotta ne voisivat suoriutua vaiheista 1-3 nopeasti ja tehokkaasti.

Tämä lopullinen analyysi- ja tarkastusvaihe on täysin komission yksiköiden vastuulla, jotta komissio voisi päättää, luovutaanko ennakkohyväksyntää koskevasta vaatimuksesta koordinointiasetuksen (EY) N:o 1266/1999 12 artiklan 2 kohdan nojalla.

Komissio antaa kyseisten maiden käyttöön Ispan (ja eräiden maiden eräitä vaiheita varten Pharen) asiantuntija-apuvaroja, jotta nämä voivat valmistautua EDIS-järjestelmää varten. Useimmat näistä maista käyttävät apuna myös ulkopuolisia tilintarkastajia. Tällä avulla lujitetaan myös koheesiorahaston täytäntöönpanorakenteita.

Ispan toimeenpanovirastoille annetaan lupa toimia täysin hajautetulla pohjalla, kun virastot todistavat, että niillä on asianmukaiset resurssit, rakenteet ja järjestelmät yhteisön tuen hallinnoimiseksi tehokkaasti ja ajallaan sekä tehokas sisäinen valvonta, johon sisältyy myös riippumaton tilintarkastus sekä kansainvälisten tilintarkastusstandardien mukainen kirjanpitojärjestelmä ja tilinpäätöstietojen raportointijärjestelmä.

EDIS-järjestelmän valmistelujen ohella vuoden 2002 alkupuolella tehtiin tarkastuksia ehdokasmaiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmien riittävyyden arvioimiseksi asetuksen (EY) N:o 1267/1999 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Näitä tarkastuksia jatketaan vuoden 2002 jälkipuolella. Näin vahvistetaan, että ehdokasmaat ovat perustaneet asianmukaiset hallinnointi- ja valvontajärjestelmät sen varmistamiseksi, että Ispan varat käytetään asianmukaisesti aiottuihin tarkoituksiin moitteettoman varainhoidon vaatimusten mukaisesti.

Sopimuksiin liittyvät hallintomenettelyt ja yhteisön tuet

19. pyytää tilintarkastustuomioistuinta arvioimaan, miten hyvin sopimuksiin liittyvät yhteisön määrärahojen hallintomenettelyt (tarjouskilpailut, sopimusten myöntäminen) ovat sopusoinnussa avoimuuden periaatteiden kanssa, jos tarkastellaan niiden tavoitteita, valintalautakuntien kokoonpanoa, ehdokkaiden valintaa, menettelyjen noudattamista ja päätösten perusteita, ja on erityisen huolestunut tarjouskilpailumenettelyistä tutkimusalalla; panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin on vuosikertomuksessaan tehnyt myönteisiä havaintoja hankintamenettelyistä, joita toimielimet käyttävät palvelu- ja tavarahankintojen sekä urakoiden yhteydessä, ja korostaa, että valintamenettelyissä on käytettävä entistä enemmän pitkällä aikavälillä etuja tarjoavia ympäristöön liittyviä ja sosiaalisia perusteita; pyytää tilintarkastustuomioistuinta erityisesti arvioimaan, kuinka avoimia ovat komission nykyiset ulkoista apua koskevat järjestelyt, esimerkiksi sellaisten rajoitettujen luetteloiden laatiminen, joiden yhteydessä oletetaan, että samat yritykset ovat aina kaikkein tehokkain ratkaisu myönnettäessä enimmäismäärältään 200 000 euron suuruisia yhteisön avustuksia missä päin maailmaa tahansa;

20. kehottaa komissiota käyttämään aina kaikkein asianmukaisinta menettelyä, jos ajatellaan yhtäältä, minkälaisia vaikeuksia menettelystä aiheutuu hakijoille, etenkin tutkimushankkeiden yhteydessä, ja toisaalta kustannuksia; korostaa kuitenkin, että tutkimus on ala, johon liittyy suuria riskejä ja jota on valvottava erittäin intensiivisesti;

Komission vastaus:

Uudelleen laadittu varainhoitoasetus, joka annettiin 25. kesäkuuta 2002, lujittaa edelleen yleisiä, avoimia ja oikeudenmukaisia sääntöjä, jotka koskevat sekä avustusten myöntämistä että julkisia hankintoja koskevien sopimusten ratkaisemista. Tämän seurauksena yhteisön politiikat yhdenmukaistuvat, minkä pitäisi yksinkertaistaa hakumenettelyjä.

Sitä paitsi soveltamissääntöjä koskevassa ehdotuksessa sallitaan avustusten myöntämisessä eräät kiinteämääräiset määrät ja porrastukset, joita sekä avustuksensaajien että viranomaisten pitäisi olla helpompi hallinnoida mutta joilla taataan kuitenkin moitteeton varainhoito.

Lisäksi kannustetaan ennalta ehkäisevien toimien toteuttamista ottamalla käyttöön laajennettu järjestelmä, jossa suljetaan ulkopuolelle sellaiset hakijat, jotka ovat syyllistyneet vilppiin, kuten petoksiin, korruptioon tai muihin laittomuuksiin, taikka rikkoneet yhteisön sääntöjä ja hoitaneet huonosti edellisten hankinta- tai avustussopimusten mukaisesti myönnettyjä varoja. Jälkimmäisessä tapauksessa tai tapauksessa, jossa edunsaaja on antanut vääriä ilmoituksia, voidaan käyttää myös taloudellisia seuraamuksia.

Taloudellisten takeiden käyttöä kehitetään varsinkin suurissa ennakkomaksuissa, eikä mitään loppumaksuja suoriteta ilman tarkastuksia.

Tutkimusalalla komissio pyrkii jatkuvasti sopivaan tasapainoon nopeiden ja yksinkertaisten menettelyjen sekä moitteettoman varainhoidon vaatimusten välillä. Komissio varmistaa, että tutkimusohjelmien täytäntöönpanossa noudatetaan asianmukaisia ja seurattavissa olevia menettelyjä. Tutkimusehdotusten valintamenettelyllä varmistetaan hankkeiden puolueeton ja tasapuolinen kohtelu; hakijat voivat seurata koko menettelyä täysin avoimesti. Ehdotusten tekninen osa arvioidaan erikseen. Arvioinnin suorittavat tieteen ja tekniikan asiantuntijat, ja arviointi koostuu yksittäisistä arvioista, sovittelukokouksista ja tarvittaessa paneelikokouksista. Viidennen puiteohjelman täytäntöönpanosta voidaan todeta, että asianomaiset yksiköt ovat levittäneet tietoa ohjelmasta laajalti muun muassa verkkosivujen ja tukikeskusten kautta. Myös arviointiprosessin tuloksista on tiedotettu nopeasti, ja sopimusten ja maksujen käsittelyä on nopeutettu.

TTK-hankkeisiin (tutkimus ja teknologinen kehittäminen) liittyy luonnostaan vaara siitä, ettei odotettuja tuloksia aina saavuteta. Työn edistymistä valvotaan ja arvioidaan säännöllisesti. Komissio pyrkii edelleen parantamaan taloudellisia valvontajärjestelmiään. Näihin kuuluu oikeudellisen ja taloudellisen kelpoisuuden tarkastukset sopimuksen laadintavaiheessa ja tarvittaessa suojatoimenpiteiden käyttö. Tilintarkastuksia on lisätty huomattavasti vuonna 2001 edeltävien vuosien tapaan. On luotu tilintarkastuslausuntoa koskeva kokeiluhanke. Toimeksisaajia vaaditaan jättämään kustannusten korvaushakemuksen yhteydessä myös ulkopuolisen riippumattoman tilintarkastustoimiston antama tilintarkastuslausunto.

Komissio on ottanut nämä seikat huomioon kuudennen puiteohjelman kussakin määrittelyvaiheessa.

Valmistellessaan kuudetta puiteohjelmaa komissio pyrki sopivaan tasapainoon käyttäjäystävällisen järjestelmän tarpeen ja riskin hyväksyttävälle tasolle vähentävien hallinnointi- ja valvontamenettelyjen tarpeen välillä. Neuvosto ja parlamentti eivät kuitenkaan hyväksyneet kaikkia, myös tilintarkastustuomioistuimen suosittelemia keinoja tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Ne eivät hyväksyneet esimerkiksi kustannuskorvausmallin yksinkertaistamista eivätkä kiinteiden määrien käyttöä. Kuudennessa puiteohjelmassa on kuitenkin useita parannuksia, kuten kustannusten ulkoinen varmentaminen, kumppaneiden eräänlainen yhteisvastuullisuus ja seuraamusten käyttöönotto asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 perusteella.

21. pyytää komissiota kertomaan Media ja Media Plus -ehdotusten valintamenettelyn yhteydessä, millainen teknisen avun toimisto suorittaa valmistelutyön, jonka pohjalta komissio lopulta valitsee ohjelmien edunsaajat ja päättää myönnettävästä tuesta (vrt. neuvoston päätös 2000/821/EY [5]); pyytää komissiota ilmoittamaan, miten ohjelmien edunsaajat jakautuivat maantieteellisesti vuonna 2000;

[5] EYVL L 336, 30.12.2000, s. 82.

Komission vastaus:

1. Teknisen avun toimistojen (TAO) 'tyypit' ja niiden asema hankkeiden valintamenettelyssä

(Huom. Media II (1996-2000) ja Media Plus (2001-2005) -ohjelmista tehtyjen päätösten asiaa koskevat säännökset ovat liitteessä).

Media II -ohjelmasta (1996-2000) tehdyissä päätöksissä komissiolle asetettiin velvoite siitä, että sen oli yhteisön rahoitettaviksi esitettyjen ehdotusten teknisen arvioinnin yhteydessä hyödynnettävä sellaisten asiantuntijoiden pätevyyttä, jotka ovat saavuttaneet tunnustetun aseman ohjelman kattamilla aloilla (koulutus, kehitys ja levitys). Päätöksissä säädettiin lisäksi, että komissio voi tarvittaessa tätä varten käyttää välittäjäorganisaatioita, jotka antavat sille ammatillisen asiantuntemuksensa perusteella teknistä apuaan ja tekevät tuensaajien valintaa koskevia ehdotuksia, tämän kuitenkaan rajoittamatta muita valintaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä.

Näiden säännösten täytäntöönpanemiseksi komissio teki avoimen tarjouspyyntömenettelyn tuloksena sopimukset kolmen teknisen avun välittäjäorganisaation kanssa (koulutuksen, kehityksen ja levityksen alalla yksi kullakin). Organisaatiot valittiin audiovisuaalialan ammatillisen asiantuntemuksensa ja pätevyytensä perusteella.

Tammikuun 1. päivänä 2001 käynnistyneestä Media Plus -ohjelmasta (2001-2005) tehdyissä päätöksissä säädetään myös yhden tai useamman teknisen avun toimiston käyttämisestä komission apuna ohjelman toteuttamisessa.

Vuoden 2001 ATE:n oikaisukirjelmässä nro 1 (SEC(2000)1363) esittämiensä suuntaviivojen mukaisesti komissio ehdotti, että teknisen avun toimistojen käyttöä Media-ohjelmassa jatketaan siirtymäkauden ratkaisuna toimeenpanoviraston toiminnan aloittamiseen saakka.

Lisäksi komissio päätti rajoittaa teknisen avun käytön yhteen teknisen avun toimistoon (Media II -ohjelman kolmen toimiston sijasta), joka valittiin avoimessa tarjouspyyntömenettelyssä audiovisuaalialan teknisen asiantuntemuksensa perusteella.

Teknisen avun toimiston hankkeiden valintamenettelyssä tarjoama apu on pelkästään teknistä ja hallinnollista, eikä siihen liity julkishallinnon tehtäviä. Teknisen avun toimiston suorittamat tehtävät perustuvat selkeisiin arviointiohjeisiin, jotka on määritelty ehdotuspyynnön kelpoisuus- ja valintaperusteissa. Se on ainoastaan yksi osa valintamenettelyssä, joka koostuu seuraavista vaiheista:

Vaihe 1 - Euroopan komissio julkaisee ehdotuspyynnön.

Vaihe 2 - Euroopan komissio vastaanottaa ehdotukset. Komissio pitää itsellään yhden kopion kustakin ehdotuksesta ja toimittaa vastaavasti yhden kopion teknisen avun toimistolle arviointia varten.

Vaihe 3 - Teknisen avun toimiston vastaanottamat ehdotukset arvioidaan ehdotuspyynnössä määriteltyjen kelpoisuus- ja valintaperusteiden mukaisesti. Teknisen avun toimisto laatii kustakin vastaanottamastaan ehdotuksesta komissiolle arviointiraportin komission antamien mallien mukaisesti.

Vaihe 4 - Kaikki hankkeet toimitetaan joko audiovisuaalialan riippumattomille asiantuntijapaneeleille tai sisäisille arviointipaneeleille, jotka suorittavat hankkeiden toisen arvioinnin.

Vaihe 5 - Näiden kahden arviointivaiheen (teknisen avun toimisto + arviointipaneeli) perusteella komissio laatii ja hyväksyy lopullisen valintapäätöksen.

Vaihe 6 - Neuvoston päätöksissä määritellyissä tapauksissa komission valittaviksi ehdottamat hankkeet annetaan Media-komitean käsiteltäviksi sen hallintomenettelyn mukaista lausuntoa varten.

2. Ohjelman edunsaajien maantieteellinen jakautuminen vuonna 2000: ks. liite

22. katsoo, että kun on kyse yhteisön tukien kohdentamisesta tietyille järjestöille, erityisesti budjettikohdan A-302 yhteydessä, kohdentamisjärjestelmä ja ehdotuspyyntöjärjestelmä ovat epätyydyttäviä, ja kehottaa komissiota ehdottamaan budjettivallan käyttäjälle avoimempaa järjestelmää, jonka avulla voitaisiin välttää epävarmuus, joka jatkuvasti uhkaa joidenkin järjestöjen tulevaisuutta, luomatta kuitenkaan tilannetta, jossa järjestöjen elinkelpoisuus on kiinni yhteisön varoista; huomauttaa, että toimintoperusteinen budjetointi voi auttaa poistamaan käytöstä nykyisen järjestelmän; kehottaa komissiota varmistamaan, että uudet järjestöt, jotka haluavat hakea rahoitusta, voivat myös tehdä niin; pyytää komissiota tekemään yhteistyötä OLAFin ja tilintarkastustuomioistuimen kanssa niiden laitosten tai keskusten tarkastamiseksi, joita rahoitetaan lähes yksinomaan unionin talousarviosta;

Komission vastaus:

Uusi varainhoitoasetus sisältää yleiset puitteet avustusten myöntämiselle ja valvonnalle avoimuuden, tasavertaisen kohtelun ja yhteisrahoituksen periaatteita noudattaen. Siinä laajennetaan Avustusten hallinnoinnin käsikirjaan ja useimpiin oikeusperustoihin jo sisältyvää ehdotuspyyntömenettelyä, koska se on kaikkein avoin ja syrjimättömin tapa myöntää tukea varsinkin uusille hakijoille. Toimintoperusteinen budjetointi sekä talousarvion A- ja B-osien poistuminen todellakin merkitsevät, että tätä menettelyä olisi sovellettava myös aikaisempiin A-osan budjettikohtiin, ellei sitten eräistä perustelluista poikkeuksista (esim. avustuksen saajana on laitos) säädetä oikeusperustoissa, joita komissio tulee esittämään lainsäätäjälle lähikuukausina.

Uudelleen laaditussa varainhoitoasetuksessa säädetään myös pakollisesta yhteisrahoituksesta sekä voiton tavoittelun puuttumisen tarkastamisesta, joiden tarkoituksena on vahvistaa avustuksen saajien riippumattomuutta yhteisön varoista.

Uudelleen laaditussa varainhoitoasetuksessa painotetaan tarkastusten osalta tulojen ja menojen hyväksyjien vastuuta yhteisön varojen moitteettomasta hoitamisesta. Siinä korostetaan selkeästi ennakko- ja jälkitarkastusten tarvetta, erityisesti loppumaksujen yhteydessä.

Lisäksi komissio on ilmoittanut aikomuksestaan antaa lainsäädäntöehdotuksia, joiden tarkoituksena on määrittää 108 artiklan b kohdan nojalla myönnettyihin avustuksiin sovellettavat yleiset vaatimukset. Nämä toimenpiteet ovat seurausta komission Avustusten hallinnoinnin käsikirjassa aloitetusta prosessista, jonka tavoitteena on luoda avustuksen saajille selkeä, oikeudenmukainen ja vakaa oikeudellinen toimintaympäristö.

Talousarvion A-osan tulevan poistumisen vuoksi komission on esitettävä yksi tai useampia ehdotuksia oikeusperustaksi, joka mahdollistaa tämän rahoituksen jatkamisen toimintoperusteisen budjetoinnin käyttöönoton yhteydessä. Se tulee tällöin tekemään ehdotuksia kyseisten budjettikohtien osalta sovellettavasta hallintojärjestelmästä ja esittämään kysymyksiä eräiden budjettikohtien kohdentamisesta tiettyihin tarkoituksiin sekä vaikeudesta sovittaa yhteen tällaisten avustusten myöntämiseen nykyisin käytettävät kaksi menetelmää: yhtäältä budjettivallan käyttäjän tekemät päätökset avustuksen saajista ja toisaalta ehdotuspyyntöjen soveltaminen.

Komissio katsoo, että kilpailuttaminen (ehdotuspyynnöt) avustusten myöntämisessä merkitsee tasa-arvoisuuteen perustuvaa, avointa ja tehokasta menettelyä, jonka kyseenalaistamisesta olisi ainoastaan haittaa. Kuten edellä todettiin, uuteen varainhoitoasetukseen on sisällytetty avustuksen saajien tasavertaisen kohtelun periaate.

Voi olla vaikeaa luopua kokonaan ja nopeasti tiettyjen avustuksen saajien nimeämisestä. Nykyisin on kahdentyyppisiä avustuksen saajia, joille myönnetään tiettyihin tarkoituksiin kohdennettuja varoja: eräät niistä ovat (tai voivat olla) laitoksia (esim. College of Europe), kun taas toiset ovat muita kuin laitoksia (ainoastaan itseään edustavat avustuksen saajat). Yhtäältä ei ole välttämättä toivottavaa luopua tukemasta 'laitosmaisia' avustuksen saajia. Toisaalta avustusten kohdentamiskäytäntö on vuosien kuluessa johtanut nykyisten avustuksen saajien tosiasialliseen riippuvuuteen avustuksista. Ne ovat eräissä tapauksissa saaneet yhteisön rahoitusta useiden vuosien ajan: tämän rahoituksen yhtäkkinen lakkauttaminen voisikin johtaa liialliseen epävarmuuteen asianomaisten elinten kannalta. Avustuksen saajien nimeämisen pitäisi kuitenkin olla tulevaisuudessa pikemminkin poikkeus kuin sääntö. Tämän vuoksi nimeämistä olisikin rajoitettava ja sitä olisi valvottava asianmukaisesti.

Tällä hetkellä komissio pitää myönteisenä sitä, että erillisten budjettikohtien (korvamerkityt avustuksen saajat, ehdotuspyyntöjen perusteella valittavat avustuksen saajat) käyttö varainhoitovuoden 2002 talousarviossa tekee tilanteesta helpommin hallittavan kuin aikaisemmin, jolloin avustuksen korvamerkitseminen ei aina koskenut kaikkia tietyn budjettikohdan määrärahoja.

OLAFille on taattu täysi riippumattomuus yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavien petosten, korruption ja muun laittoman toiminnan torjuntaan liittyvän tutkintatehtävänsä suorittamisessa. OLAF ei ole itse tarkastusyksikkö. Jos komissio tai tilintarkastustuomioistuin suorittamiensa tarkastusten yhteydessä kuitenkin epäilevät, että on syyllistytty yhteisön taloudellisia etuja vahingoittavaan petokseen tai väärinkäytökseen, asetuksen 1073/1999 7 artiklassa määritellään asianomaisten toimielinten velvoitteet ilmoittaa epäilyksistä OLAFille.

23. panee merkille, että vuonna 2000 alamomentilta A-3040 kohdennettiin 800 000 euroa Euroopan unionin siirtolaisfoorumin toimintakustannuksia ja työohjelmaa varten; panee merkille, että OLAF on käynnistänyt asiaa koskevat tutkimukset tähän järjestöön kohdistuneiden petos- ja laiminlyöntisyytösten jälkeen ja että OLAF on antanut tapauksen Belgian oikeusviranomaisten käsiteltäväksi kesäkuussa 2001; odottaa saavansa täydelliset tiedot johtopäätöksistä, joita Belgian viranomaiset asiasta tekevät; pyytää komissiota varmistamaan, että tämä järjestö ja muut osastosta A-3 yhteisön tukia saavat järjestöt toimivat tehokkaasti tavoitteidensa saavuttamiseksi;

Komission vastaus:

Komissio toimittaa yhteistyössä OLAFin kanssa parlamentille asiaa koskevat tiedot heti kun ne ovat käytettävissä.

OLAF on saanut Euroopan unionin siirtolaisfoorumia koskevat tutkimuksensa päätökseen ja toimittanut tapausta koskevat asiakirjat Belgian oikeusviranomaisille, joihin OLAF on säännöllisesti yhteydessä seuratakseen asian käsittelyn edistymistä.

Komission luvun A-3 perusteella rahoittamaa eurooppalaisten pakolaisjärjestöjen kattojärjestöä (ECRE) tarkastetaan parhaillaan. Tarkastuskertomus on määrä saada valmiiksi lokakuussa 2002.

Uudelleen laaditussa varainhoitoasetuksessa ja sen soveltamissäännöissä, jotka tulevat voimaan 1. tammikuuta 2003, esitetään avustusten myöntämis- ja hallinnointimenettelyjä koskevia sääntöjä, jotka takaavat yhteisön taloudellisten etujen tehokkaamman suojaamisen. Toiminta-avustusten osalta yhtenä ehtona on, että ulkoiset tarkastuskertomukset on esitettävä ennen avustuksen saajien valintaa ja uudelleen ennen avustuksen maksamista, jos sen määrä ylittää 50 000 euroa. Tämä ei koske tapauksia, joissa asiasta vastaava tulojen ja menojen hyväksyjä hyväksyy poikkeuksen silloin, kun on kysymys julkisista elimistä tai kansainvälisistä järjestöistä tai kun useat avustuksen saajat vastaavat yhteisesti avustusvaroista.

Komissio voi myös alentaa avustuksen määrää, jos avustuksen saaja ei täytä sopimusvelvoitteita asianmukaisesti vaan vain osittain tai ei laisinkaan. Komissio voi määrätä myös taloudellisia seuraamuksia silloin, kun on kysymys vakavista puutteista.

Vakiomuotoiset avustussopimukset, joihin sisältyvät kaikki komission käytettävissä olevat keinot sen varmistamiseksi, että avustuksen saajat noudattavat sopimusvelvoitteitaan (maksujen keskeyttäminen, avustuksen alentaminen, maksujen lakkauttaminen sekä niiden täysimääräinen tai osittainen takaisinperintä, taloudelliset seuraamukset), laaditaan keskitetysti, jotta komission yksiköiden käyttämät sopimukset voitaisiin yhdenmukaistaa ja myös saattaa yhdenmukaisiksi uuden varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen kanssa.

Monimutkaiset menettelyt ja lainsäädäntö

24. on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että yhteisön säännöt ovat useimmiten liian monimutkaisia ja aiheuttavat siten hankaluuksia edunsaajille, ja pyytää komissiota kehittämään järjestelmällisen menetelmän sen arvioimiseksi, kuinka tehokkaita eri sääntelyvälineet ovat perustamissopimuksessa määritettyjen tai Euroopan unionin toimielinten muutoin hyväksymien toimintalinjoja koskevien tavoitteiden saavuttamisen kannalta;

Komission vastaus:

Komissio on tehnyt viime vuosina sekä monialaisia että alakohtaisia aloitteita sääntelyn parantamiseksi. Ne ovat vastaus suhteellisuusperiaatteen (ks. Amsterdamin sopimuksen pöytäkirja) noudattamista koskeviin yleisiin velvoitteisiin ja yhä selvemmin tiedostettuun tarpeeseen parantaa ja yksinkertaistaa sääntelyä. Erityisesti työskentelyn suunnittelua ja ohjelmointia koskevia komission sisäisiä menettelyjä on huomattavasti parannettu (mikä mahdollistaa erityisesti politiikkojen ja ohjelmien arvioinnin tulosten tehokkaamman hyödyntämisen politiikkojen suunnittelussa). Lisäksi komissio käynnisti kesäkuussa 2002 lainsäädännön parantamista koskevan mittavan toimintasuunnitelman, johon sisältyy mm. lainsäädäntöaloitteiden ennakkoarviointia koskeva yhteinen kehys.

Arvioidessaan ennalta tärkeimpien aloitteidensa vaikutusta komissio tarkastelee myös käytettävissä olevia vaihtoehtoisia sääntelyvälineitä, joiden avulla tietyt politiikan tavoitteet voidaan saavuttaa. Tätä tehtävää suorittaessaan komissio ottaa huomioon perustamissopimuksessa määritellyt yhteisön ja jäsenvaltioiden toimivaltuudet. Samoin se ottaa asianmukaisesti huomioon toissijaisuuden ja suhteellisuuden periaatteet.

Komission suorittaman arvioinnin, joka koskee sääntelyvälineiden sopivuutta poliittisten tavoitteiden saavuttamiseen, on perustuttava niihin valvonta-, mittaus- ja arviointijärjestelmiin, joita sen yksiköiden on sovellettava tai mukautettava toimintojohtamisen käyttöönottamisen jälkeen.

Vaikka komission yksiköt pyrkivätkin johdonmukaisesti panemaan näitä hallinnointimenetelmiä täytäntöön ja tehostamaan niiden käyttöä, on myönnettävä, että yhteisten menetelmien ja parhaiden käytäntöjen vahvistamiseksi sekä johdonmukaisten ja yhtenäisten toimintamallien kehittämiseksi on vielä paljon tehtävää, jotta voitaisiin vastata komission tarpeisiin arvioida sääntelyvälineidensä tehokkuutta ja vaikuttavuutta sekä tuloksellisuutta.

Yksittäisten pääosastojen vuotuisiin toimintakertomuksiinsa kokoamien tietojen lisäksi komissio laatii yhteenvetoraportin poliittisten tavoitteidensa saavuttamisesta kullakin toimintalohkolla. Tämä raportti toimitetaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille.

Maatalouden alalla komissio toteutti Agenda 2000:ssa ja sitä seuranneissa päätöksissä erinäisiä toimia maatalouslainsäädännön ja sen täytäntöönpanon yksinkertaistamiseksi. Pienviljelijöiden tukijärjestelmä on merkittävä askel kohti hallinnollisen taakan keventämistä. Yhteisten markkinajärjestelyjen mukaisten välineiden moninaisuus asettaa kuitenkin edelleen paljon monimutkaisia velvoitteita viljelijöille ja hankalia valvonta- ja seurantatehtäviä jäsenvaltioille ja komissiolle. Tämä monimutkaisuus jarruttaa aloitteita ja saattaa estää ihmisiä valitsemasta maanviljelijän ammattia. Joidenkin alojen tuottajat (esim. naudanliha-ala) voivat saada useita palkkioita, joihin sovelletaan erilaisia vaatimuksia ympäristöön, elintarvikkeiden turvallisuuteen sekä eläinten terveyteen ja hyvinvointiin liittyvän lainsäädännön lisäksi. Tilanne yksinker