KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE JA EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE - EU:n ja Intian strateginen kumppanuus {SEK(2004) 768}

1. JOHDANTO

Intia on dramaattisessa ja nopeassa muutosvaiheessa. Sen demokratian uudesta kukoistuksesta ja elinvoimasta ovat osoituksena myös äskettäin pidetyt parlamenttivaalit. Intia toimii entistä enemmän yhteydessä muihin toimijoihin kansainvälisellä tasolla, ja se edistynyt merkittävästi ulko- ja sisäpoliittisissa kysymyksissä.

Intian suhteet Euroopan unioniin (EU) ovat viime vuosina kehittyneet erittäin voimakkaasti osapuolten yhteisten näkemysten, tavoitteiden ja haasteiden suhteen. Tässä tiedonannossa tarkastellaan EU:n ja Intian kansainvälisen politiikan, talouspolitiikan ja kehitys politiikan haasteita, mahdollisuuksia ja odotuksia. Siinä ehdotetaan strategisen yhteistyön kehittämistä tietyillä aloilla sekä institutionaalisten rakenteiden rationalisointia. Tähän tiedonantoon sisältyviä ehdotuksia arvioidaan ja tarkastellaan yksityiskohtaisemmin liitteenä olevassa komission yksiköiden sisäisessä asiakirjassa.

1.1. Intian nykytilanne

Intian merkitys kansainvälisenä toimijana ja alueellisena vaikuttajana on lisääntymässä. Se on huomattavasti vahvistanut suhteitaan Yhdysvaltoihin, Kiinaan ja ASEAN-maihin. Intia on valtavan kokonsa sekä taloudellisen ja sotilaallisen vaikutusvaltansa vuoksi voimatekijä Etelä-Aasiassa. Pakistanin kanssa käytävät rauhanneuvottelut tuovat onnistuessaan valtavaa hyötyä koko alueelle. Myös Intian talouden kasvu on ollut vaikuttavaa, ja se on hyötynyt suuresti markkinasuuntautuneemmista ja avoimemmista politiikoista. Nämä hyödyt eivät kuitenkaan ole jakautuneet tasaisesti väestön kesken. Valtaosa intialaisista elää edelleenkin alle kahden dollarin päiväansioilla, ja eräät alueet ovat muita kehittyneempiä. Myös Intian etninen, uskonnollinen ja kulttuurinen monimuotoisuus on suuri.

Suhteet EU:hun ovat vahvistuneet Lissabonissa vuonna 2000 pidetyn EU:n ja Intian ensimmäisen huippukokouksen jälkeen. Kaikilla tasoilla, myös talouselämän ja kansalais yhteiskunnan tasoilla, on järjestetty entistä enemmän tapaamisia ja käyty kattavaa vuoro puhelua sekä tehty yhteistyötä poliittisissa, geopoliittisissa ja monenvälisissä kysymyksissä sekä talouden ja kaupan alalla.

2. STRATEGINEN KUMPPANUUS: ARVIO JA EHDOTUKSIA

EU:n ja Intian yhteisiin arvoihin ja keskinäiseen kunnioitukseen perustuva suhde on jo nyt läheinen. Uuden strategian ohjaavina tavoitteina olisi oltava rauhan, vakauden, demokratian, ihmisoikeuksien, oikeusvaltioperiaatteen ja hyvän hallintotavan edistäminen muun muassa vastustamalla terrorismia ja laitonta kauppaa, yhteistyö köyhyyden, epätasa-arvon ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa sekä kestävän kehityksen ja ympäristönsuojelun edistämisessä ja ilmastonmuutosten alalla samoin kuin talouden alan vuorovaikutuksen vahvistaminen ja pyrkimys kansainvälisen talousjärjestelmän vahvistamiseen.

2.1 Kansainvälisen yhteistyön kehittyminen

2.1.1. Monenvälisyys

Koska EU:n ja Intian rooli maailmanlaajuisen vakauden keskeisinä edistäjinä on voimistumassa, suhteiden painopiste on siirtynyt kaupasta laajempiin poliittisiin kysymyksiin. Molemmat osapuolet suosivat monenvälistä järjestelmää ja toimivat jo tehokkaasti yhteistyössä Yhdistyneissä Kansakunnissa (YK) ja muilla foorumeilla. Tätä olisi vahvistettava strategisella liitolla tehokkaan monenvälisen lähestymistavan edistämiseksi.

EU:n ja Intian olisi koordinoitava ja yhdenmukaistettava kantansa valmisteltaessa, neuvoteltaessa ja pantaessa täytäntöön tärkeimpiä monenvälisiä yleissopimuksia ja konferensseja (turvallisuuden, kaupan, ympäristön, kehityksen ja ihmisoikeuksien aloilla) ja edistettävä yhteyksien luomista muiden YK:n jäsenten kanssa.

EU:n ja Intian olisi myös käytävä jatkuvaa vuoropuhelua organisaation ja instituutioiden uudelleenjärjestelyistä ja YK:n uudistuksista, erityisesti YK:n uhkia, haasteita ja muutoksia käsittelevästä korkean tason paneelista ja sen todennäköisten tulosten täytäntöönpanosta. Toimia tehokkaan monenvälisyyden edistämiseksi olisi jatkettava erityisesti kansainvälisten velvoitteiden ja sitoumusten suhteen sekä maailmanlaajuisen ohjausjärjestelmän vahvistamiseksi.

2.1.2. Konfliktien ehkäisy ja konfliktien jälkeiset jälleenrakennustoimet

Intia on merkittävä kumppani konfliktien ehkäisyyn ja konfliktien jälkeiseen jälleen rakennukseen liittyvissä toimissa. EU:n olisi tämän vuoksi tarkasteltava lähemmin keinoja, joilla säännöllisen yhteistyön virallisia puitteita voitaisiin kehittää ja joilla Intia voitaisiin ottaa mukaan entistäkin tiiviimmin alan toimiin.

Johtavien virkamiesten neuvotteluissa olisi kehitettävä erityisaloitteita seuraavilla aloilla: rauhanturvatehtävien siviilitoimiin liittyvä koulutus, konfliktien ehkäisyn ja konfliktien jälkeisten jälleenrakennustoimien helpottamiseen tähtäävät seminaarit ja muut toimet, YK:n konfliktien ehkäisyyn ja rauhan edistämiseen liittyvien toimien tukeminen yhdessä muun muassa kehittämällä analyyttisia valmiuksia ja kattavia ehkäiseviä strategioita sekä lisäämällä EU-maiden ja Intian YK-rauhanturvajoukkojen keskinäistä yhteistyötä.

Osapuolten olisi kuultava toisiaan ennen YK:ssa käytäviä tärkeitä neuvotteluja rauhan turvaamista ja konfliktien hallintaa koskevista asioista sekä suurten rauhankonferenssien valmistelussa. EU ja Intia voisivat myös toimia yhdessä aloitteentekijöinä konfliktien ehkäisyä, rauhan edistämistä ja konfliktien jälkeisiä hallintatoimia koskevan YK-konferenssin järjestämisessä. Myös alueellisen yhdentymisen vaikutuksesta konfliktien estoon voitaisiin aloittaa keskustelu.

2.1.3. Joukkotuhoaseiden leviämisen estäminen

EU:n ja Intian olisi pyrittävä lisäämään yhteistyötä joukkotuhoaseiden leviämisen estämiseksi, sillä niiden näkemykset asiasta ovat hyvin läheiset. Toimiin voisi sisältyä asiantuntijakokouksia, joilla yhdenmukaistettaisiin ja tehostettaisiin vientivalvontatoimia erityisesti kaksikäyttötuotteiden suhteen. Myös aseiden leviämisen estämistä koskevaa poliittista vuoropuhelua olisi vahvistettava.

2.1.4. Terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta

EU:n olisi tehtävä Intian kanssa konkreettisempaa yhteistyötä terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumisessa muun muassa YK:n foorumeilla. Neuvosto voisi tarkastella Intian sisällyttämistä Europolin strategisen yhteistyösopimuksen tärkeimpien maiden luetteloon. EU:n olisi myös lisättävä teknistä yhteistyötä asiantuntijakokousten sekä tietojenvaihdon ja turvallisuuteen liittyvän asiantuntemuksen vaihdon avulla esimerkiksi rahanpesun, huumekaupan ja kemiallisten esiasteiden kaupan suhteen. Asiakirjojen turvallisuudesta sekä siviili-ilmailun ja merenkulun turvallisuudesta olisi aloitettava vuoropuhelu.

2.1.5. Muuttoliike

Kansainvälinen muuttoliike on kasvanut globalisaation myötä. On toisaalta myönteistä, että ulkomailla työskentelevät voivat lähettää rahaa kotimaahansa. Laiton siirtolaisuus ja ihmiskauppa ovat kuitenkin kasvava ongelma. EU voisi ehdottaa kattavaa vuoropuhelua seuraavista aiheista: ilmiöiden taustalla olevat perimmäiset syyt, laillinen muuttoliike, mukaan luettuna työvoiman muuttoliike ja työntekijöiden liikkuvuus, tehokas ja ehkäisevä laittoman maahanmuuton vastainen politiikka, siirtolaisten salakuljetus ja ihmiskauppa, mukaan luettuina salakuljettajien ja ihmiskauppiaiden verkostojen vastaiset toimet ja uhrien suojelu, kolmansien maiden kansalaisten integraatio ja oikeudenmukainen kohtelu, intialaisten työntekijöiden oikeudenmukainen kohtelu EU:n jäsenvaltioissa, siirtolaisten rahalähetykset kotimaahan, laittomasti oleskelevien henkilöiden palauttaminen ja takaisinotto, molempia osapuolia kiinnostavat viisumikysymykset sekä muut muuttoliikkeeseen liittyvät EU:ta ja Intiaa kiinnostavat kysymykset.

2.1.6. Demokratia ja ihmisoikeudet

Keskustelua ihmisoikeuksista olisi lisättävä keskinäisen kunnioituksen ilmapiirissä ja rakentavalla tavalla Ateenassa vuonna 2003 pidetyn ministerikokouksen sitoumusten pohjalta. EU:n olisi otettava Intian kanssa esille muun muassa seuraavat aiheet: kansainvälinen rikos tuomioistuin, kuolemanrangaistuksesta luopuminen, kidutuksen vastainen yleissopimus, sukupuolisyrjintä, lapsityövoiman käyttö, työntekijöiden oikeudet, yritysten sosiaalinen vastuu ja uskonnonvapaus. Yhteistyötä olisi lisättävä myös YK:n kolmannessa komiteassa ja ihmisoikeustoimikunnassa. Olisi pyrittävä synergiaan ja kehitettävä yhteisiä aloitteita kolmansissa maissa.

Intian hallitusta olisi myös pyydettävä aloittamaan säännöllinen ihmisoikeusasioita koskeva vuoropuhelu Ateenassa hyväksytyssä muodossa, johon kuuluu muun muassa johtavien virkamiesten ja ministerien kokouksia. EU-maiden New Delhissä sijaitsevien edustustojen päälliköiden keskinäistä yhteydenpitoa ihmisoikeuskysymyksissä olisi lisättävä, ja päälliköitä olisi pyydettävä toimittamaan säännöllisiä ihmisoikeusraportteja, joissa esitetään suosituksia EU:n ja Intian ihmisoikeuksista käytävän vuoropuhelun aiheiksi.

Komissio on valmis tarkastelemaan Intian kanssa eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen piirissä toteutettavia rahoitushankkeita.

2.1.7. Rauha, hyvinvointi ja vakaus Etelä-Aasiassa

Etelä-Aasialla on vastassaan uuden vuosisadan suurimpia kehityshaasteita: köyhyyttä, liikakansoitusta, sisällissotia ja ympäristöongelmia. Näkymät ovat kuitenkin kirkkaammat Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön järjestön (SAARC) huippukokouksessa äskettäin tehdyn alueellisen yhdentymisen tiivistämistä koskevan päätöksen sekä Intian ja Pakistanin suhteiden lievittymisen vuoksi.

EU on sitoutunut vahvasti rauhan ja vakauden edistämiseen Etelä-Aasiassa. Se on säännön mukaisesti tukenut Intian ja Pakistanin vuoropuhelua, tuominnut terrorismin ja väkivallan kaikissa muodoissaan ja ilmaissut valmiutensa tukea rauhanprosessia. Vaikka Kashmirin kysymys on pääasiassa kahdenvälinen asia, jolla kuitenkin on myös kansainvälistä merkitystä, EU:n ainutlaatuiset kokemukset rauhanrakentamisesta ja kumppanuuksien luomisesta voivat olla esimerkkinä muillekin.

EU:n olisi lisäksi kehitettävä alueellista lähestymistapaa suhteissaan Etelä-Aasiaan. Voitaisiin laatia Etelä-Aasiaa koskeva strategia-asiakirja, jossa esitettäisiin, miten EU voi osaltaan edistää rauhaa, turvallisuutta ja hyvinvointia ja tukea alueellista yhdentymistä. Samoin voitaisiin tarkastella Etelä-Aasian osallistumista ohjelmiin, joiden tavoitteena on lisätä yhteis ymmärrystä sekä kansalaisyhteiskunnan tason yhteistyötä EU:n ja Intian välillä.

2.2. Talouden alan kumppanuuden vahvistaminen

EU on Intian suurin kauppakumppani ja ulkomaisten investointien päälähde. Intia taas on vasta EU:n 14:nneksi suurin kauppakumppani muiden muassa Kiinan, Brasilian ja Etelä-Afrikan jälkeen. Kaupan ja investointien määrä on selvästi pienempi kuin mitä se voisi olla.

EU:n ja Intian olisi aloitettava toimia monilla aloilla. Intian olisi muun muassa avattava markkinoitaan ja tehtävä talousuudistuksia. Keskeisiä aloja ovat kauppa, investoinnit, kilpailu ja teollistumiskehitys, mutta huomioon on otettava myös laajemmat yhteiskunnalliset tarpeet (ympäristö, kuluttajansuoja, sosiaalinen ja taloudellinen koheesio jne.).

Jotta Intian markkinoiden mahdollisuudet voidaan hyödyntää, maan on jatkettava ja nopeutettava talousuudistuksiaan. Sen on puututtava korkeisiin ja syrjiviin tariffeihin ja veroihin, useisiin tullien ulkopuolisiin esteisiin, ulkomaisia suoria investointeja koskeviin rajoituksiin ja teollis- ja tekijänoikeuksien suojan puutteisiin sekä parannettava huomattavasti infrastruktuuria.

2.2.1. Strateginen vuoropuhelu eri politiikoista

Strategisessa vuoropuhelussa olisi alkuun keskityttävä kahteen alaan: sääntely- ja teollisuuspolitiikkaan sekä ympäristöön.

Sääntely- ja teollisuuspolitiikasta olisi aloitettava uusi vuoropuhelu, jotta liike-elämän kilpailukykyä voitaisiin parantaa molemmin puolin. Hyvien sääntelykäytäntöjen ja hyvän hallintotavan leviämistä olisi edistettävä kahdenvälisessä kanssakäymisessä ja kansainvälisillä foorumeilla (esim. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä OECD:ssä). EU:n olisi myös toimittava Intian kanssa yhteistyössä maan uuden kilpailulain täytäntöönpanossa.

Ympäristökysymysten osalta EU:n olisi kutsuttava Intia vuotuisiin kokouksiin ympäristöasioita käsittelevässä yhteisessä työryhmässä ja pyydettävä sitä järjestämään korkean tason vierailuja. Intian ja EU:n olisi yhdessä edistettävä yhteistyötä globaalisten ympäristöön liittyvien haasteiden suhteen. Esimerkiksi YK:n biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen yhteydessä voitaisiin liittoutua yhteen suojeltuja alueita koskevissa asioissa, ja tasapuolisesta saatavuuden ja hyödyn jakamisesta olisi saatava aikaan rakentava vuoropuhelu. Muita tärkeitä haasteita ovat ilmastonmuutosta koskeva YK:n puiteyleissopimus ja Kioton pöytäkirja sekä Montrealin pöytäkirja otsonikerrosta heikentävistä aineista. Intiaa olisi myös pyydettävä järjestämään EU:n ja Intian ympäristöfoorumin kokous, johon osallistuisivat myös kansalaisyhteiskunnan ja liike-elämän edustajat ja jossa voitaisiin vaihtaa näkemyksiä sekä tieteellistä tai teknistä tietoa ympäristöasioista.

2.2.2. Alakohtaiset strategiset vuoropuhelut

Intian kanssa käytävässä vuoropuhelussa on monilla aloilla edistytty jo merkittävästi. Alakohtaisia strategisia vuoropuheluja olisi kehitettävä, jotta myönteinen kehitys voisi jatkua ja laajentua.

EU:n ja Intian vuoropuhelu tietoyhteiskunnan alalla on jo kattava. Sitä olisi vahvistettava entisestään, jotta voitaisiin vaihtaa tietoja parhaista käytänteistä sekä keskustella markkinoillepääsyyn liittyvistä kysymyksistä sääntelykehyksen (Internetin hallinta, yksityisyyden suoja, turvallisuus) ja sähköisen viestinnän (esim. matkaviestintä ja yleispalvelu) suhteen. Myös sosiaalikysymysten ensisijaisilla aloilla (terveys, koulutus ja sähköinen asiointi) voitaisiin suunnitella kokeiluhankkeita.

Liikenteen alalla EU:n olisi oltava valmis tukemaan Intiaa sen pyrkimyksissä parantaa teitä, lentoasemia, satamia ja muuta liikenneinfrastruktuuria. Neuvoteltavana olevasta merenkulku alan sopimuksesta tulee oikeudellinen kehys EU:n ja Intian varustamojen kehittämiselle. Lentoliikenneyhteistyötä olisi lisättävä erityisesti lentoliikennealan sopimuksella.

Intian nykyinen energiapolitiikka perustuu ylikuormitettuun kotimaiseen hiilentuotantoon.+++ EU:n ja Intian olisi aloitettava energia-alan vuoropuhelu, jossa tarkasteltaisiin vaihtoehtoisia polttoaineketjuja (saastuttamatonta hiiliteknologiaa, vesivoimaa, uusia ja uusiutuvia energialähteitä, ydinvoimaa) sekä horisontaalisia kysymyksiä (sääntelyyn ja rahoitukseen liittyvät sekä poliittiset ja sosiaaliset kysymykset).

Intian biotekniikka-ala on kasvanut nopeasti viime vuosina, mikä on luonut mahdollisuuksia kumppanuudelle esimerkiksi uusien keksintöjen, prekliinisten ja kliinisten kokeiden sekä bioinformatiikan aloilla. EU ja Intia voisivatkin aloittaa vuoropuhelun alan sääntelykehyksestä ja vaihtaa tietoja parhaista käytänteistä rahoituksen, tutkimuksen, julkisen valvonnan, ympäristön, tullien ja valmisteverojen, tekniikan alan vaihto-ohjelmien ja infrastruktuurin tuen aloilla.

EU ja Intia tekevät läheistä yhteistyötä eurooppalaisen Galileo-satelliittinavigointi järjestelmän yhteydessä. Niiden olisi tiivistettävä Euroopan avaruusjärjestön (ESA) ja Intian avaruustutkimusjärjestön (Indian Space Research Organisation) yhteistyötä erityisesti sääntelyyn, teollisuuteen ja markkinoiden kehitykseen liittyvissä kysymyksissä.

EU:n ja Intian avaruusalan kumppanuuden kehittämiseen on avautumassa uusia mahdollisuuksia. Laaja vuoropuhelu voitaisiin aloittaa esimerkiksi ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurannan (GMES - Global Monitoring for Environment and Security), satelliittiteleviestinnän sekä avaruustutkimuksen ja -teknologian aloilla.

2.2.3. Kaupan ja investointien lisääminen

Kauppa ja investoinnit ovat EU:n ja Intian suhteiden kulmakiviä.

Monenvälisellä tasolla EU ja Intia ovat tärkeitä toimijoita Maailman kauppajärjestössä (WTO), ja niille koituu hyötyä Dohan kehitysohjelman onnistuneesta päätökseen saattamisesta. Molemmilla on selkeä vastuu yhteistyöstä ja niille koituu siitä yhteistä etua, joten niiden olisi jatkettava Dohan kehitysohjelman täytäntöönpanoa ensisijaisen tärkeänä asiana. EU:n olisi näin ollen olisi pyrittävä lähentämään kumppaneiden näkemyksiä tietyistä kysymyksistä, jotka ovat olennaisen tärkeitä Dohan kehitysohjelman onnistuneen päätökseen saattamisen kannalta. Näitä ovat sääntelykysymykset, mukaan luettuina Singaporen asiat, palvelukaupan yleissopimus (GATS), maatalous, muiden kuin maataloustuotteiden markkinoillepääsy, maantieteelliset merkinnät, erityinen ja erilliskohtelu sekä täytäntöönpano. Intian pyrkimyksiä WTO:n sääntöjen täysimääräiseen noudattamiseen pääsemiseksi olisi tuettava erityisesti kaupan suojakeinojen ja teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehdyn sopimuksen (TRIPs) suhteen.

Kahdenvälisellä tasolla EU:n ja Intian olisi käytävä vuoropuhelua investoinneista asiaa koskevan yhteisen aloitteen suositusten mukaisesti erittäin läheisessä yhteistyössä liike-elämän ja korkeakoulujen edustajien kanssa. Teollis- ja tekijänoikeuksista käytävän vuoro puhelun tavoitteena olisi oltava pyrkimys yhteisymmärrykseen TRIPs-sopimuksesta ja muista asiaa koskevista kansainvälisistä sopimuksista sekä täytäntöönpanoon liittyvistä kysymyksistä. EU:n olisi myös kannustettava Intiaa ryhtymään asiantuntijatason vuoropuheluun kaupan suojakeinoista sekä niiden käytännön täytäntöönpanosta ja yhteensopivuudesta WTO:n sääntöjen kanssa.

EU:n olisi vahvistettava yhteistyötä Intian kanssa teknisten kaupanesteiden sekä terveys- ja kasvinsuojeluasioiden suhteen vaihtamalla tietoja lainsäädännöstä, sertifioinnista, tarkastuksesta ja akkreditointimenettelyistä sekä keventämällä hallinnollista taakkaa. Voitaisiin myös perustaa EU:n ja Intian teknisiä määräyksiä, standardeja ja vaatimusten mukaisuuden arviointia käsittelevä viranomaistason työryhmä. EY olisi valmis pyydettäessä antamaan Intian hallitukselle teknistä apua.

EU:n ja Intian tulliyhteistyösopimusta olisi hyödynnettävä täysipainoisesti, jotta voitaisiin löytää ratkaisu tiettyihin EU:n ja Intian yritysten ongelmiin muun muassa paperittoman tullauksen ja turvallisuuden parantamisen osalta. EU:n ja Intian olisi myös perustettava keskitetty palvelu, josta molempien osapuolten yksityissektori saisi kattavaa tietoa ja neuvoja tullimenettelyistä, tulleista ja veroista, standardeista ja teknisistä määräyksistä, investointeja koskevista säännöistä, teollis- ja tekijänoikeuksista jne. Tässä yhteydessä voitaisiin myös tukea investointimahdollisuuksia sekä pienten ja keskisuurten yritysten yhteistyöhankkeita.

Kestävää kehitystä olisi edistettävä vuoropuhelun avulla muun muassa kannustamalla kestävällä tavalla tuotettujen tavaroiden kauppaa. Yhteisymmärrystä esimerkiksi pakkaus merkinnöistä ja kestävyyteen liittyvistä vaikutusten arvioinneista olisi syvennettävä edelleen, ja kestävän kaupan ja innovaation keskusta (STIC - Sustainable Trade and Innovation Centre) olisi hyödynnettävä tehokkaammin.

Näitä ajatuksia voitaisiin kehitellä yhteisessä virkamiestason työryhmässä läheisessä yhteistyössä liike-elämän ja korkeakoulujen edustajien kanssa.

Komissio tukee myös vahvasti Etelä-Aasian alueellista yhteistyötä. EU:n olisi pyydettävä SAARC:ia kehittämään kaupan ja talouden alan yhdentymistä koskevaa yhteistyötä sekä annettava tähän teknistä ja muuta apua. Sen olisi tehtävä aloite yhteistyösopimuksen neuvottelemisesta SAARC:in kanssa.

2.2.4. Yritysten välisen yhteistyön lisääminen

Helmikuussa 2001 tehty investointien ja kaupan lisäämistä koskeva yhteinen aloite on osaltaan edistänyt yhteisymmärrystä kaupan ja investointien mahdollisuuksista ja esteistä ja mahdollistanut suoran vuoropuhelun liike-elämän edustajien ja alan politiikan laatijoiden välillä. EU:n olisi autettava järjestämään liike-elämän johtavien tahojen pyöreän pöydän kokous, kehitettävä teollisuuden alakohtaisen yhteistyön ja investointien edistämisen verkostoja ja annettava vuoropuhelun kehitykselle vapaat kädet kaikilla molempia osapuolia kiinnostavilla aloilla, joita ovat muun muassa tietotekniikka, biotekniikka ja lääkeala, sähköinen kaupankäynti, toimintojen ulkoistaminen, tekstiili- ja vaatetusala, vähittäiskauppa, audiovisuaalinen ala ja kulttuuriala, matkailu ja autoteollisuus. Joillakin aloilla, esimerkiksi biotekniikassa ja televiestinnässä, liike-elämän vuoropuhelua olisi käytävä rinnakkain virallisen strategisen vuoropuhelun kanssa.

2.2.5. Synergioiden hyödyntäminen tieteen ja teknologian aloilla

EU:n ja Intian yhteistyö tieteen ja teknologian alalla on täynnä mahdollisuuksia. Intia osallistuu EU:n kuudenteen tutkimuksen puiteohjelmaan; tutkijayhteistyön oikeudellisena kehyksenä on tieteen ja teknologian alan yhteistyösopimus. Osapuolet ovat myös sopineet, että Intian osallistumiselle Galileo-ohjelmaan luodaan viralliset puitteet.

Intialaisten tutkijoiden osallistumista EU:n kuudenteen puiteohjelmaan ja EU-maiden tutkijoiden osallistumista vastaavasti Intiassa tehtävään tutkimukseen olisi edistettävä ja lisää yhteyksiä olisi luotava tutkimuslaitosten ja yksittäisten tutkijoiden välille. Intian olisi osallistuttava seitsemännen puiteohjelman kehittämiseen. Osapuolten olisi myös tarkasteltava yhteistyömahdollisuuksia muilla aloilla kuten fuusioenergian tutkimuksessa.

2.2.6. Varainhoito- ja raha-asiat

Intia ei osallistu Aasia-Eurooppa-kokouksen (ASEM) keskusteluihin varainhoito- ja rahapolitiikasta EU:n kanssa. EU:n olisikin pyydettävä Intiaa aloittamaan säännölliset neuvottelut ministeritroikan tasolla yhteisesti kiinnostavista aiheista, esimerkiksi kansain välisestä rahoitusjärjestelmästä, olemassa olevien valvontaa koskevien periaatteiden ja sääntöjen tehokkaasta täytäntöönpanosta sekä petosten ja rahanpesun torjunnasta.

2.3. Kehitysyhteistyö

Intia on sitten 1970-luvun huomattavasti parantanut kansalaistensa hyvinvointia ja on edistynyt merkittävästi inhimillisen kehityksen indikaattorien suhteen. Köyhyys on kuitenkin edelleen erittäin yleistä ja työttömyys- tai alityöllisyysluvut korkeita. Asukaskohtaisissa tuloissa on valtavia eroja. Inhimillisen kehityksen indikaattorit ovat edelleen heikot erityisesti tiettyihin heimoihin ja suljettuihin kasteihin kuuluvien osalta. Intiasta on samanaikaisesti tulossa epätyypillinen kehityspolitiikan toimija; se on samalla avun vastaanottaja ja antaja, se käyttää hyödykseen kehityksen innovaatioita ja vie rinnakkaislääkkeitä ja uusia bioteknisiä keksintöjä. Intia on äskettäin vähentänyt kahdenvälisten avunantajien määrän kuuteen (Yhdysvallat, Venäjä, Japani, Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa ja EY). Edullisten lainojen ja avustusten määrän vähentymisen pitäisi johtaa toimien keskittymiseen Intian instituutio uudistusten auttamiseksi ja vakaiden politiikkojen kehittämiseksi.

EU:n on autettava Intiaa YK:n vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa. Intian kehityspolitiikan täydennykseksi voitaisiin suunnitella innovatiivisia toimia, joissa kiinnitettäisiin erityistä huomiota hallintotavan parantamiseen ja ympäristön kannalta kestävään kehitykseen. Yhteistyötä muiden EU:n avunantajien kanssa olisi parannettava. Näitä ovat muun muassa sellaiset jäsenvaltiot, joilla ei enää ole Intiassa toteutettavia kehitysohjelmia. Tiettyjen osavaltioiden kanssa perustetuista kumppanuuksista ja erityisesti peruskoulutuksen ja terveydenhuollon alakohtaisista tukiohjelmista saatujen kokemusten perusteella tulevaisuudessa toteutettavan strategian painopistealueeksi voitaisiin määrittää sosiaalinen ja taloudellinen koheesio. EU voisi myös jakaa kokemuksensa sosiaaliturvajärjestelmistä.

Yleisesti ottaen EU:n kehitysyhteistyötä olisi entistä enemmän keskitettävä syrjäytyneiden väestönosien auttamiseen, jotta he voisivat toimia yhteiskunnassa täysipainoisesti. EU:n olisi tuettava OECD:n antamia monikansallisia yrityksiä koskevia suuntaviivoja Intiassa toimivien EU:n yritysten suhteen samoin kuin erityisesti yhdistymisvapautta ja lapsityövoimaa koskevien Kansainvälisen työjärjestön (ILO) perustavanlaatuisten yleissopimusten ratifiointia, täytäntöönpanoa ja edistämistä. EU voisi myös järjestää seminaareja ja koulutusta intialaisille virkamiehille ja edistää keskustelua kehityksestä ja globalisaatiosta kansalaisyhteiskunnan tasolla.

2.4. Yhteisymmärrys

Euroopan parlamentin ja Intian parlamentin alahuoneen Lok Sabhan keskinäinen yhteis ymmärrys on hyvä, mutta viralliset vierailut ja muu konkreettinen kanssakäyminen on ollut odotettua vähäisempää. Korkean tason tapaamisten lisäksi parlamentit voisivat järjestää säännöllisiä, institutionalisoituja parlamenttien välisiä vaihto-ohjelmia EP:n suhteista Etelä-Aasian maihin ja SAARC:iin vastaavan valtuuskunnan ja Intian vastaavien valtuuskuntien kesken.

Komissio on jo perustanut välineet korkeakoulujen yhteydenpidolle ja vaihdoille: New Delhin Jawaharlal Nehru Universityn Eurooppa-tutkimusohjelma, Asia Link -ohjelma ja talouden alan poikkikulttuurillinen ohjelma. Komissio kehittää parhaillaan Erasmus Mundus -ohjelmaa täydentävää stipendiohjelmaa, johon on varattu 33 miljoonaa euroa ja joka lukuvuodesta 2005/2006 alkaen kohdennetaan intialaisten opiskelijoiden jatko-opintoihin. Samaten olisi edistettävä Intian korkeakouluissa tehtävää Eurooppa-tutkimusta ja Euroopan korkeakouluissa tehtävää Intia-tutkimusta.

Kulttuurialalla olisi vahvistettava yhteistyötä kaikilla aloilla, erityisesti elokuvan ja musiikin aloilla, ottaen huomioon myös kulttuuriteollisuus. Niiden jäsenvaltioiden, joilla on Intiassa kulttuuri-instituutti, olisi näytettävä tietä, ja toimijoita olisi kehotettava hyödyntämään asiaa koskevia EY:n ohjelmia täysipainoisesti yhteistyön edistämiseksi. Kulttuuriviikosta pitäisi tehdä tulevien huippukokousten vakionumero. Kulttuuriyhteistyötä olisi tehtävä ja kulttuurienvälistä vuoropuhelua käytävä myös monenvälisellä tasolla, erityisesti UNESCO:ssa mahdollisesti tehtävän kulttuurien monimuotoisuutta koskevan yleis sopimuksen yhteydessä.

Toimien molemminpuolista näkyvyyttä on vielä kohennettava. Intian suurelle yleisölle on tarjottava tietoa EU:n eri puolista, muustakin kuin kauppaan liittyvistä kysymyksistä. Kaikkien jäsenvaltioiden ja toimielinten läheinen yhteistyö ja koordinointi on olennaisen tärkeää, ja työhön olisi osoitettava riittävät voimavarat. Jäsenvaltioiden Delhissä olevia diplomaatti- ja kulttuuriedustajia olisi pyydettävä toimittamaan raportteja EU:n näkyvyydestä ja tuomaan osansa tulevaisuudessa toteutettavaan tietoisuuden lisäämistä ja tiedotusta koskevaan strategiaan. Komissio käynnistää tutkimushankkeen, jossa yksilöidään kohdeyleisöt, keskeiset teemat sekä tärkeimmät välineet ja niiden parhaat käyttötavat. Jäsenvaltioita ja Euroopan parlamenttia pyydetään osallistumaan tähän työhön. Korkean tason vierailuilla olisi vaihdettava tietoja, ja kaikkien EU:n korkean tason edustajien olisi edistettävä Intian-vierailuillaan EU-tietoisuutta. Intian hallituksen edustajia olisi pyydettävä EY:n toimielinten vieraaksi mahdollisimman usein. Intian odotetaan myös vastaavasti laativan oma tiedotusstrategiansa.

2.5. Institutionaaliset rakenteet

EU:n ja Intian suhteiden institutionaalisten rakenteiden perusta on luotu vuoden 1994 yhteistyösopimuksessa, vuoden 1993 yhteisessä poliittisessa kannanotossa ja vuonna 2000 Lissabonissa pidetyssä huippukokouksessa. Kehittyvä kumppanuus on luonut monimutkaisen rakenteen, jossa pidetään eri tasojen kokouksia lähes kaikilla yhteistyöaloilla. Rakennetta on nyt aika rationalisoida ja tehostaa. Tässä suhteessa voitaisiin tehdä erinäisiä aloitteita.

Huippukokouksissa ja ministerikokouksissa olisi keskityttävä tiettyihin ensisijaisiin strategisiin tavoitteisiin niin, että huippukokouksissa annetaan yleisiä suuntaviivoja ja keskitytään tärkeimpiin kysymyksiin. Sekakomission olisi seurattava kumppanuuden kaikkien alojen toimia. Sen ohjauksessa olisi vahvistettava selvät, säännöllisesti tarkistettavat tavoitteet väliaikaisille työryhmille ja pysyville alakomissioille. Kokousten asianmukaiseksi rytmittämiseksi olisi laadittava kaksivuotiset kokousaikataulut. Lisäksi epävirallisessa vuoropuhelussa ja vuorovaikutuksessa olisi säännöllisesti järjestettävä aivoriihiä.

EU-maiden ja Intian edustustojen olisi järjestettävä säännöllisiä tapaamisia ja toimittava yhteistyössä YK-yhteyksissä. EU-maiden edustustojen päälliköiden ja Intian ministereiden sekä osapuolten asianomaisten virkamiesten kesken voitaisiin järjestää säännöllisiä kokouksia, ja asiantuntijaryhmien tai korkeakoulujen edustajien kanssa voitaisiin järjestää työryhmiä tai seminaareja.

Pyöreän pöydän kokoukset olisi otettava institutionaalisten rakenteiden täysipainoiseksi osaksi. Puheenjohtajia olisi pyydettävä esittämään huippukokouksessa ei-sitovia suosituksia politiikoista. Kansalaisyhteiskunnan edustajien ja erityisesti liike-elämän, asiantuntijaryhmien ja kansalaisjärjestöjen välisen yhteydenpidon edistämiseksi olisi luotava lisäjärjestelyjä.

EU:n ja Intian suhteista olisi säännöllisesti keskusteltava myös neuvostossa.

3. TÄYTÄNTÖÖNPANO JA SEURANTA

Komissio pyytää neuvostoa, Euroopan parlamenttia ja Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa vahvistamaan tämän tiedonannon ja liitteenä olevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan keskeiset pyrkimykset.

Komissio toivoo panneensa alulle yleisen pohdinnan EU:n ja Intian suhteiden kehittämisestä todelliseksi strategiseksi kumppanuudeksi. Tästä tiedonannosta käytävästä keskustelusta nousevat keskeiset suuntaviivat voitaisiin esittää EU:n ja Intian 5. huippukokouksessa, jossa Intia mahdollisesti esittää oman eri politiikkoja käsittelevän asiakirjansa. Molempien asiakirjojen perusteella voitaisiin järjestää osapuolten keskeisten toimijoiden seminaari, jossa laadittaisiin toimintasuunnitelman ja EU:n ja Intian uuden yhteisen poliittisen kannanoton muodossa ei-sitovia suuntaviivoja EU:n ja Intian suhteiden syventämiselle entisestään. Molemmat asiakirjat voitaisiin hyväksyä vuonna 2005 pidettävässä EU:n ja Intian 6. huippukokouksessa.