Corrigendum : Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Banaanialan liitännäistoimenpiteet: Tuki tärkeimpien banaaneja vievien AKT-maiden kestävälle sopeutumiselle uusiin kaupan realiteetteihin /* KOM/2010/0101 lopull. */





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 12.7.2010 KOM(2010) 101 lopullinen/2 OIKAISUKumoaa ja korvaa asiakirjan KOM(2010) 101 lopullinen, annettu 17.3.2010Korvataan alaviitteet 5 ja 6 ja liite 1. KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Banaanialan liitännäistoimenpiteet: Tuki tärkeimpien banaaneja vievien AKT-maiden kestävälle sopeutumiselle uusiin kaupan realiteetteihin Miljoonien ihmisten elanto riippuu banaaneista[1], ja ne ovat suuri vientitulojen lähde useille kehitysmaille.[2] Joillekin näistä maista banaanien tuotanto Euroopan unioniin vientiä varten on tärkeää taloudellista toimintaa, jolla on kerrannaisvaikutuksia muuhun talouteen. Banaaneja vievillä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) mailla on perinteisesti ollut etuuskohteluun perustuva pääsy EU:n markkinoille. Muut Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsenet ovat riitauttaneet AKT-maihin sovellettavan etuuskohtelun, ja WTO:n valituselin on useaan otteeseen tuominnut Euroopan unionin yhteisen markkinajärjestelyn. Viimeksi joulukuussa 2008 valituselin totesi, että EU:n velvollisuutena oli sitoa banaanitullinsa uudelleen. Joulukuussa 2009 EU parafoi Latinalaisen Amerikan banaaninviejämaiden kanssa tehdyn sopimuksen, jossa vahvistetaan aikataulu banaaneihin sovellettavan EU:n suosituimmuustullin (MFN-tulli) alentamiselle. Suosituimmuustulleja alennetaan nykyisestä 176 eurosta/tonni 114 euroon 7–9 vuoden aikana. Banaaneja vievillä AKT-mailla säilyy tulli- ja kiintiövapaa pääsy EU:n markkinoille. Muuttuvien kauppajärjestelyjen vuoksi, erityisesti seurauksena suosituimmuuskohtelun vapautumisesta WTO:ssa, banaaneja vievien AKT-maiden etuusmarginaali pienenee alun perin odotettua nopeammin. Tämä haaste edellyttää asianmukaisia toimia. Euroopan komissio on sitoutunut auttamaan AKT-maita sopeutumaan vaikutuksiin, joita EU:n tuontijärjestelmän muutoksilla on. Kaikkien kehitysmaiden integroiminen monenväliseen kauppajärjestelmään ja maailmantalouteen on EU:lle keskeinen kehitystavoite. Sen vuoksi Euroopan komissio ehdottaa, että tärkeimpiä banaaneja vieviä AKT-maita autetaan vastaamaan niiden eteen tuleviin haasteisiin ottamalla käyttöön banaanialan liitännäistoimenpiteitä. Toimenpiteet olisivat voimassa enintään neljä vuotta (2010–2013), ja niiden talousarvio olisi 190 miljoonaa euroa. Komissio tarkastelee yhdessä budjettivallan käyttäjän kanssa mahdollisuutta korottaa tätä summaa 10 miljoonalla eurolla, jos vastaavat määrärahat vapautuvat vuotuisissa talousarviomenettelyissä. TAUSTAA EU:n kauppajärjestelmä Banaaneja vievillä AKT-mailla on perinteisesti ollut etuuskohteluun perustuva pääsy EU:n markkinoille. Muut tullitariffeja ja kauppaa koskevaan yleissopimukseen (GATT) osallistuvat maat ovat kyseenalaistaneet tämän etuuskohtelun vuonna 1993 tapahtuneesta banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä lähtien. Etuuskohtelu on kyseenalaistettu myös WTO:n riitojenratkaisumenettelyssä. Useiden WTO-kiistojen ja niiden jälkeisten banaanikauppajärjestelmän uudistusten jälkeen EY otti 1. tammikuuta 2006 käyttöön pelkästään tulleihin perustuvan järjestelmän, jonka mukaan tulli on 176 euroa tonnilta ja AKT-banaaneihin sovelletaan 775 000 tonnin tullitonta kiintiötä. Suosituimmuuskohtelusta hyötyvät maat eivät kuitenkaan pitäneet tätä tilannetta tyydyttävänä, ja WTO:n valituselin tuomitsi EY:n yhteisen markkinajärjestelyn viimeksi joulukuussa 2008. Kansainvälisten kauppaneuvottelujen ja WTO:ssa käynnissä olevan riita-asian vuoksi EU:n oli sidottava uudelleen suosituimmuustullinsa tuontibanaaneihin sovellettavan nykyisen tason (176 euroa/tonni) alapuolelle. Joulukuussa 2009 EU parafoi pitkien ja mutkikkaiden neuvottelujen jälkeen Latinalaisen Amerikan banaaninviejämaiden kanssa tehdyn sopimuksen, jossa vahvistetaan aikataulu banaaneihin sovellettavan EU:n suosituimmuustullin alentamiselle. Tällä sopimuksella ratkaistaan kaikki WTO:ssa käsiteltävänä olevat kiistat ja vahvistetaan, että suosituimmuustulli laskee nykyisestä 176 eurosta/tonni 114 euroon 7–9 vuoden aikana. AKT-mailla säilyy niille tammikuusta 2008 alkaen osana AKT-alueen ja EU:n välisiä talouskumppanuussopimuksia tarjottu tulli- ja kiintiövapaa pääsy EU:n markkinoille. EU:n tullitariffijärjestelmän muuttaminen merkitsee AKT-maiden etuusmarginaalin pienentymistä. Banaaneja toimittavien AKT-maiden auttamiseksi sopeutumisprosessissa Euroopan komissio ehdottaa, että luodaan maakohtaisia liitännäistoimenpiteitä, jotka koskevat tärkeimpiä banaaneja vieviä AKT-maita. Toimenpiteet perustuvat sopeutumisprosesseihin, jotka käynnistettiin banaanien perinteisille AKT-toimittajavaltioille tarkoitetulla erityisellä tukijärjestelmällä ja erityisellä tukikehyksellä (ks. 1.3 jakso jäljempänä). AKT-maiden banaanikauppa EU:n kanssa Vuonna 1999 alkaneen kymmenvuotisjakson aikana on noussut esiin 10 suurta banaaneja vievää AKT-maata, joista kukin on toimittanut vuosittain keskimäärin yli 10 000 tonnia banaaneja EU:hun (liite 1). Kyse on seuraavista Afrikan maista: Kamerun, Norsunluurannikko ja Ghana. Karibialla kyse on seuraavista maista: Belize, Dominica, Dominikaaninen tasavalta, Jamaika, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit sekä Suriname. Kuvioissa 1 ja 2 esitetään EY:n tuonti näistä maista vuosina 1999–2008. Viimeisten kymmenen vuoden aikana 20 muuta AKT-maata on toimittanut banaaneja EU:hun jossakin vaiheessa. Toimitusmäärät ovat kuitenkin olleet vähäisiä, ja vuotuinen keskiarvo on ollut alle 40 tonnia maata kohden. Kuvio 1: EU:n tuonti tärkeimmistä afrikkalaisista banaanien toimittajavaltioista vuosina 1999–2008 [pic] Lähde : Comext, Eurostat, 2009 Kuvio 2: EU:n tuonti tärkeimmistä karibialaisista banaanien toimittajavaltioista vuosina 1999–2008 [pic] Lähde : Comext, Eurostat, 2009 Aikaisemmat tukiohjelmat EU on aikaisemmin tukenut AKT-maiden banaanialaa rahoittamalla - erityisen tukijärjestelmän[3] vuosina 1994–1999 ja - erityisen tukikehyksen[4] vuosina 1999–2008. Molemmilla ohjelmilla tuettiin perinteisten banaaneja vievien AKT-maiden[5] sopeutumista EY:n banaanimarkkinajärjestelmän muutoksiin ja tullitaulukon todennäköisiin muutoksiin. Ne auttoivat edunsaajavaltioita erityisesti - tuottamaan banaaneja kilpailukykyisemmin ja/tai - monipuolistamaan talouttaan muille aloille, mikä pienentää niiden riippuvuutta banaaneista. Tulokset olivat yleensä ottaen myönteisiä, vaikka joitakin haasteita onkin vielä jäljellä, erityisesti maissa, joissa monipuolistaminen oli ensisijaisena tavoitteena[6]. Neljä maata – Kap Verde, Grenada, Madagaskar ja Somalia – vähensivät asteittain vientiään EU:hun ja lopulta lopettivat sen. Kaksi maata, jotka eivät kuulu perinteisiin banaaneja vieviin AKT-maihin (Dominikaaninen tasavalta ja Ghana), ovat hyödyntäneet etuuskohteluun perustuvaa pääsyään EU:n markkinoille vakiinnuttaakseen asemansa banaanien viejävaltioina viime vuosina. Sen vuoksi niihin ei ole sovellettu erityistä tukijärjestelmää eikä erityistä tukikehystä. UUDET BANAANIALAN LIITÄNNÄISTOIMENPITEET Tavoitteet, edunsaajat ja tuettavat alueet Euroopan komission tarkoituksena on tukea banaanialan liitännäistoimenpiteiden avulla niiden kymmenen AKT-maan, jotka ovat toimittaneet EU:hun keskimäärin yli 10 000 tonnia banaaneja viimeisten kymmenen vuoden aikana, sopeutumista uusiin suosituimmuustulleihin. Kyseiset maat ovat Belize, Dominica, Dominikaaninen tasavalta, Ghana, Jamaika, Kamerun, Norsunluurannikko, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit sekä Suriname. Banaanialan liitännäistoimenpiteet auttavat täyttämään tavoitteet, jotka on asetettu EU:n yhteistyölle AKT-maiden kanssa. Nämä tavoitteet ovat köyhyyden vähentäminen, kestävän kasvun edistäminen ja sen varmistaminen, että maiden integroituminen maailmantalouteen sujuu kitkattomasti. Toimenpiteet tukevat sopeutumisprosessia banaaneja vievissä AKT-maissa ottaen huomioon maiden omat toimintalinjat ja sopeutumisstrategiat. Niissä keskitytään pääasiassa kolmeen tavoitteeseen: 1. Alan kilpailukyvyn edistäminen. Banaaninviejien tukeminen niiden kilpailukyvyn parantamiseksi maissa, joissa tuottajilla on hyvät mahdollisuudet sopeutua kansainvälisen kaupan kehitykseen pitkällä aikavälillä. 2. Talouden monipuolistamisen edistäminen. Sellaisten alueiden, jotka tällä hetkellä ovat riippuvaisia banaaninviennistä, auttaminen saamaan tuloja muulla tavoin voi auttaa pienentämään niiden haavoittuvuutta riippumatta siitä, täydentävätkö nämä uudet tulot banaaniviennistä saatuja tuloja vai korvaavatko ne ne. 3. Työllisyyteen, koulutukseen, terveydenhuoltoon, maankäyttöön ja ympäristöön sopeutuksen seurauksena kohdistuvien laajempien vaikutusten käsittely. Tullialennuksilla on todennäköisesti AKT-maissa yhteiskunnallisia, ympäristöön liittyviä ja taloudellisia vaikutuksia, erityisesti jos banaanialalla vähennetään työntekijöitä. Sopeutumisstrategioissa voitaisiin käsitellä näitä vaikutuksia, ja EU:n olisi voitava antaa siihen tukea. Edunsaajavaltioiden sopeutustarpeet vaihtelevat huomattavasti riippuen banaanialan tärkeydestä maan taloudelle, EU:hun suuntautuvan viennin määrästä ja maiden sopeutumiskyvystä. Jotkin maat voivat lisäponnistuksin pysyä kilpailukykyisinä vähemmän suojelluilla markkinoilla, kun taas toisten on mahdollisesti valittava muita ratkaisuja. Sen vuoksi toimenpiteiden olisi oltava maakohtaisia, ja ne olisi integroitava kunkin maan laajempiin maatalous- ja kehitysstrategioihin. Yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt Maakohtaiset strategiat auttavat maita sopeutumaan uusiin markkinaolosuhteisiin ja ohjaavat EU:n avun antamista. Näin varmistetaan, että banaanialan liitännäistoimenpiteet ovat merkityksellisiä ja tehokkaita. Jokaisen maan olisi laadittava erityinen banaanialan kansallinen sopeutumisstrategiansa yhdessä sidosryhmien kanssa, tai jos sellainen jo on olemassa, päivitettävä sitä, laajempien maataloutta, ympäristöä ja työllisyyttä koskevien politiikkojen ja kehitysstrategioiden mukaisesti. Strategioissa olisi käytettävä mahdollisista aikaisemmista banaanialan tukiohjelmista saatuja kokemuksia ja tuloksia ja niiden olisi perustuttava uusien kauppajärjestelmien tarjoamien mahdollisuuksien tarkempaan arviointiin. Näiden kansallisten sopeutumisstrategioiden perusteella vahvistetaan EU:n monivuotinen tukistrategia, joka on yhdenmukainen EU:n maatukiohjelmien kanssa. Strategioita tarkastellaan tarkemmin sen selvittämiseksi, ovatko strategiset ympäristöarvioinnit tarpeen. Liite 1: EU:n tuonti tärkeimmistä ja perinteisistä banaanien AKT-toimittajavaltioista tonneina vuosina 1999–2008 | 1999 |2000 |2001 |2002 |2003 |2004 |2005 |2006 |2007 |2008 |Keskimäärä 1999-2008 | | Belize |55 650 |68 558 |51 609 |38 178 |73 806 |80 292 |74 189 |73 207 |62 357 |82 146 |65 999 | | Dominica |27 583 |27 713 |17 516 |17 467 |10 472 |12 167 |12 814 |13 298 |7 291 |10 281 |15 660 | | Dominikaaninen tasavalta |42 217 |59 807 |85 886 |97 331 |109 434 |101 337 |144 683 |176 757 |206 362 |170 464 |119 428 | | Ghana |2 526 |2 972 |3 345 |3 201 |928 |1 788 |4 207 |22 404 |34 134 |45 951 |12 146 | | Grenada |621 |784 |591 |557 |448 |406 |0 |0 |0 |0 |341 | | Jamaika |51 635 |40 941 |42 958 |40 600 |41 775 |28 660 |11 654 |31 863 |18 371 |40 |30 850 | | Kamerun |160 638 |204 978 |215 455 |229 913 |293 091 |260 056 |252 912 |252 702 |221 821 |279 530 |237 110 | | Kap Verde |10 |2 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |1 | | Madagaskar |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 |0 | | Norsunluurannikko |192 522 |200 163 |216 699 |210 788 |202 034 |208 948 |183 752 |221 791 |189 438 |216 583 |204 272 | | Saint Lucia |65 532 |72 566 |34 727 |49 313 |32 520 |42 872 |28 243 |36 726 |30 456 |38 512 |43 147 | | Saint Vincent ja Grenadiinit |37 910 |42 923 |30 829 |32 520 |20 911 |23 962 |15 893 |17 239 |13 792 |8 975 |24 495 | | Somalia | 0 |0 |0 |0 |0 |0 |15 |0 |0 |1 |2 | | Suriname |39 029 |34 234 |28 720 |6 548 |0 |19 387 |35 258 |45 119 |58 788 |65 812 |33 290 | | Lähde : EEC Special Trade, Comext, Eurostat, 2009 [1] Tässä tiedonannossa ’banaaneilla’ tarkoitetaan banaaneja, joilla käydään kansainvälistä kauppaa WTO:n viitekoodilla CN 08030019. Eri banaanilajikkeet, mukaan lukien jauhobanaanit, muodostavat perushyödykkeen, joka on usein merkittävässä asemassa kotitalouksien elintarvikehuollossa. Euroopan markkinoilla tavallisesti kulutettu jälkiruokabanaani, Cavendish-lajike, on kansainvälisessä kaupassa eniten myyty hedelmä. [2] Vuonna 2004 annetussa tiedonannossa ”Maatalousalan perushyödykeketjut, riippuvuus ja köyhyys – Ehdotus EU:n toimintasuunnitelmaksi” (KOM(2004) 89, helmikuu 2004) luotiin perusta EU:n uudistetulle sitoutumiselle maataloushyödykkeisiin kehitysmaissa ja vahvistettiin yhteistyön strategiset linjaukset. [3] Neuvoston asetus (EY) N:o 2686/94, annettu 31 päivänä lokakuuta 1994. [4] Neuvoston asetus (EY) N:o 856/1999, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1999, ja komission asetus (EY) N:o 1609/1999. [5] Belize, Dominica, Grenada, Jamaika, Kamerun, Kap Verde, Madagaskar, Norsunluurannikko, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinit, Somalia ja Suriname. [6] Ks. komission kaksivuotiskertomus perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille tarkoitetusta erityisestä tukikehyksestä (KOM(2010) 103 lopullinen).