FI    FI  
 EUROOPAN  
KOMISSIO 
Bryssel 31.1.2013  
COM(2013) 36 final 
  
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN 
KOMITEALLE 
EUROOPAN VÄHITTÄISKAUPAN TOIMINTASUUNNITELMASTA 
(ETA:n kannalta merkit yksellinen teksti) 
 
 
2 
 SISÄLLYSLUETTELO 
1. JOHDANTO ................................................................................................................ 3 
2. VÄHITTÄISKAUPAN SISÄMARKKI NOIDEN TOTEUTTAMINEN ................... 5 
2.1 Muutokset vähittäiskaupan alalla................................................................................. 5 2.2 Vähittäiskaupan alaan kohdistuu monia haasteita........................................................ 5 2.3 Kaikkia toimijoita hyödyttävät väh ittäiskaupan sisämarkkinat ................................... 6 
3. VIISI AVAINTEKIJÄÄ KILPAILUKYK YISEMPIEN JA KESTÄVÄMPIEN 
VÄHITTÄISPALVELUIDEN KEHITTÄMISEKSI .................................................. 7 
3.1 Kuluttajien vaikutusmahdollisuuksien lisääminen....................................................... 7 3.1.1 Kuluttajavalistus........................................................................................................ ... 8 
3.1.2 Kestävämmät kulutusvalinnat ...................................................................................... 8 3.2 Kilpailukykyisempien vähitt äispalveluiden saatavuus ................................................ 9 
3.2.1 Liiketoiminnan sijoittautuminen .................................................................................. 9 3.2.2 Sähköinen kaupankäynti ............................................................................................ 10 3.3 Tasapainoisemman elintarvikkeiden ja muid en tuotteiden kuin e lintarvikkeiden (non-
food) toimitusketjun kehittäminen yritysten välille ................................................... 11 
3.3.1 Hyvän kauppatavan vastaisiin käyt äntöihin kohdistettavat toimet ............................ 13 
3.4 Kestävämmän toimitusketjun kehitt äminen vähittäiskauppaa varten........................ 13 
3.4.1 Kestävämpi tuotanto ja kulutus.................................................................................. 13 3.4.2 Elintarvikejätteiden vähentäminen............................................................................. 14 3.5 Innovatiivisempien ratkaisujen kehittäminen ............................................................ 15 3.5.1 Tuotteiden pakkausmerkinnät .................................................................................... 16 3.5.2 Sähköiset maksujärjestelmät ...................................................................................... 16 3.6 Paremman työympäristön luominen .......................................................................... 18 3.6.1 Taitojen ja tarpeiden kohtaamattomuus ..................................................................... 19 3.6.2 Epävirallinen talous.................................................................................................... 2 0 
3.7 Kansainvälinen ulottuvuus......................................................................................... 20 4. PÄÄTELMÄT: JATKUVA VUOR OPUHELU VÄHITTÄISKAUPAN ALAN 
KANSSA.................................................................................................................... 21 
 
3 
  1. JOHDANTO 
Vähittäis- ja tukkupalveluiden, joista käytetään myös nimitystä jakelupalvelut, osuus EU:n 
BKT:sta on 11 prosenttia ja EU:n kokonaistyölli syydestä lähes 15 prosenttia. Alalla toimii yli 
kuusi miljoonaa yritystä, eli 29 prosenttia EU:n kaikista yrityksistä. Vähittäiskaupan alalle on ominaista pk-yritysten, erityisesti mikroyrityst en, erittäin suuri osuus  (yli 95 prosenttia)
1. 
Vähittäis- ja tukkukauppa ovat kiinteästi sidoksissa toisiinsa ja muihin talouden aloihin, kuten 
maatalouteen, tehdasteollisuuteen, tietotekniikkapalveluihin, energiaan, logistiikkaan ja liikenteeseen.
2 Näiden alojen integroituminen on yhä tiiviimpää, ja niiden välinen raja 
hämärtyy yhä enemmän, sillä eräät vähittäiskau ppiaat toimivat nyt myös tukkukauppiaina tai 
jopa tuotteiden valmistajina. 
Vähittäis- ja tukkukaupan alat ovat tärkeässä asemassa kasvun ja työpaikkojen luomisen 
vauhdittajina Eurooppa 2020 -strategian mukaises ti. Ne kuuluvat avaina loihin, jotka voivat 
edistää siirtymistä kestävämpään talouteen ja kestävämpiin kulutustottumuksiin. Tehokas 
toiminta tällä alalla vai kuttaa kilpailuun, innov aatiotoimintaan, hintakehitykseen ja 
kilpailukykyyn. 
Vähittäiskauppiailla on tärkeä asema sisämarkkinoiden tuomisessa lähemmäksi EU:n 
kuluttajia. Jäljellä on kuitenkin esteitä, jotk a haittaavat tehokkaiden  ja kilpailukykyisten 
vähittäiskaupan sisämarkkinoiden l uomista. Toukokuussa 2012 julkaistun 
kuluttajamarkkinoiden tulostaulun mukaan EU:n vähittäiskaupa n sisämarkkinoiden 
”yhdentyminen on edelleen pahasti kesken”.3 Monenlaiset esteet jarruttavat myös edelleen 
esimerkiksi hankintojen tekemistä valtioiden rajojen yli tai vähittäiskauppiaiden itsensä 
markkinoillepääsyä. Komission kertomuksessa Kaupan ja jakelun markkinaseuranta4, 
Euroopan parlamentin päätöslauselmassa kaupan ja jakelun alan tehokkuuden ja 
oikeudenmukaisuuden lisäämisestä5 sekä kokouksissa6, joita komissio järjesti tämän 
toimintasuunnitelman valmisteluvaiheessa, yksilöitiin vähittäiskaupan sisämarkkinoiden kehittämistä haittaavia esteitä.  Palveludirektiivissä
7 ja sen jatkotoimenpiteissä8 määritellään 
palvelualalla noudatettava yleinen strategia, kun taas tämä toimintasuunnitelma on suunnattu 
nimenomaan vähittäis- ja tukkukaupan al oille. Siinä esitellään vähittäiskaupan 
sisämarkkinoiden etenemissuunnitelma. 
                                                                 
1 Lähde: Eurostat SBS (2010). 
2 Tämä toimintasuunnitelma kattaa kaikki jakelupalvelut (NACE rev. 2 -luokituksen pääluokka G: 
NACE), mukaan lukien auto-, tukku- ja vähittäiskauppa. Tämän vuoksi otsikko ”Vähittäiskaupan 
toimintasuunnitelma” kattaa laajemman alan kuin vähittäiskauppa tiukasti tulkittuna. 
3  Ks. http://ec.europa.eu/consumers/c onsumer_research/editions/docs/7th_edition_scoreboard_en.pdf . 
4 Kaupan ja jakelun markkinaseuranta – Kaupan ja jakelun alan sisämarkkinoiden tehokkuuden ja 
oikeudenmukaisuuden lisääminen vuoteen 2020 mennessä, KOM(2010) 355 lopullinen, 5.7.2010. 
5 Heinäkuun 5. päivänä 2011 annettu Euroopan parlamentin päätöslauselma kaupan ja jakelun alan 
tehokkuuden ja oikeudenmukaisuuden lisäämisestä (2010/2109(INI). 
6 Kokouksia järjestettiin vuoden 2012 ensimmäisellä neljänneksellä yhdessä vähittäiskaupan 
toimitusketjun tärkeimpien sidosryhmien edustajien kanssa (kokousten tiivistelmät ovat saatavilla 
osoitteessa http://ec.europa.eu/internal_market/retail/index_en.htm ). 
7 Palveluista sisämarkkinoilla 12 päivänä joulukuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivi 2006/123/EY (EUVL L 376, 27.12.2006, s. 36). 
8 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle palveludirektiivin täytäntöönpanosta: Kasvua luovia uusia palveluita koskeva 
kumppanuus vuosina 2012–2015 , KOM(2012) 261 lopullinen, 8.6.2012, ja komission yksiköiden 
valmisteluasiakirjat KOM(2012) 146 lopullinen , KOM(2012) 147 lopullinen ja KOM(2012) 148 
lopullinen, 8.6.2012. 
 
4 
 Vähittäiskaupan alalla havaittuihin pullonk auloihin – jotka ulottuvat usein monille 
politiikanaloille – on puututtava  laatimalla johdonmukainen suunnitelma alan taloudellisen 
suorituskyvyn sekä yhteiskunta- ja ympäristövastuun parantamiseksi ja sen varmistamiseksi, 
että suunnitelmalla edistetään  täysipainoisesti Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita. Kuten 
maakohtaisissa suosituksissa, jotka neuvosto antoi heinäkuussa 2012 jo todettiin, EU:n vähittäiskaupan alalla on seuraavat kaksi suurta haastetta: i) sijoittautumisrajoitukset ja 
yleisemmin ii) vähittäiskaupan alan heikko kilpailukyky erityise sti joissakin jäsenvaltioissa 
sekä tarve madaltaa esteitä ja vähentää toiminnallisia rajoituksia. 
Tämän toimintasuunnitelman tarkoituksena on ma daltaa edellä mainittuj a tärkeimpiä esteitä 
vähittäiskaupan sisämarkkinoiden toteuttamisen tiellä esittelemällä strategia vähittäiskaupan 
alan kilpailukyvyn sekä alan taloudellis en suorituskyvyn sekä ympäristö- ja 
yhteiskuntavastuun parantamiseksi. Toimintasuunnite lman strategisia tavoitteita ei kuitenkaan 
voida saavuttaa pelkillä ylhäältä alas suuntautuvilla toimilla, vaan lisäksi tarvitaan vähittäiskaupan alan itsensä aktiivista yhteist oimintaa ja aloitteellisuutta. Esimerkiksi vastuu 
investoimisesta taitoihin on jaettava, ja vähittä iskaupan alan on oltava keskeisessä asemassa 
tämän toteuttamisessa julkis hallinnon, yksityishenkilöiden  ja koulutusalan rinnalla. 
Tilanne Euroopan vähittäispalve lualalla on vaihteleva ja m onimutkainen. Sen vuoksi ei ole 
olemassa yhtä oikeaa ratkaisua tai lähest ymistapaa alan kohtaamiin haasteisiin. 
Vähittäiskaupan alalla on va ihtelua muun muassa tarjoajien tyypissä (pk-yritykset tai 
suuremmat yritykset), organisaatiossa (its enäisten jälleenmyyjien ryhmät, osuuskunnat, 
yritykset jne.), myyntipisteiden koossa, m uodossa, tuotantolinjoissa, vähittäiskaupan 
toimitusketjuissa, sijaintipaikoissa, liiketoi mintamalleissa, vertikaalisen yhdentymisen 
tasoissa, omistusrakenteissa ja liiketoimien koossa. 
Euroopassa on parannettava jakel upalvelualan tuottavuutta, sama lla kun työpaikkojen laatu ja 
nykyiset työllisyysasteet pyritään säilyttämään ennallaan. Mikroyritysten ja pk-yritysten 
osuus EU:n arvonlisäyksestä on suhteellisen s uuri, minkä vuoksi tarvitaan toimia niiden 
tuottavuuden lisäämiseksi entisestään, jotta EU: hun saadaan lisää kasvua ja työpaikkoja.  
Jotkin tässä toimintasu unnitelmassa ehdotetuista toimenpite istä (esim. pakkausmerkintöjä 
koskeva toimenpide) auttavat yrityksiä kohdentamaan voimavaransa toimintoihin, jotka 
tuottavat todellista kasvua ja parantavat siten niiden tuottavuutta. Tämä koskee erityisesti pk-yrityksiä, joiden on usein käyte ttävä suuri osa henkilöstö- ja rahoitusresursseistaan tietojen 
keräämiseen erityisesti muissa jäsenvaltioissa sovellettavista s äännöistä. Eräillä muilla tässä 
toimintasuunnitelmassa ehdotet uilla toimenpiteillä (esim.  sähköisiä maksuja koskevalla 
toimenpiteellä) edistetään internetin kautta ta pahtuvaa etämyyntiä ja luodaan siten erityisesti 
pk-yrityksille tilaisuuksia asiakaskuntansa laaj entamiseen mahdollisesti jopa kansallisten 
rajojen yli. Niillä helpotetaan m yös Euroopan digitaalistrategiassa
9 ja sähköistä kaupankäyntiä 
koskevassa tiedonannossa10 määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista. 
                                                                 
9  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle Euroopan digitaalistrategia , KOM(2010) 245 lopullinen, 26.8.2010. 
10  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle Johdonmukainen kehys luottamuksen lisäämiseksi sähköisen kaupankäynnin ja 
verkkopalvelujen digitaalisiin yhtenäismarkkinoihin , KOM(2011) 942 lopullinen, 11.1.2012, joka 
tunnetaan myös nimellä sähköistä kaupankäyntiä koskeva tiedonanto. 
 
5 
  2. VÄHITTÄISKAUPAN  SISÄMARKKINOIDEN  TOTEUTTAMINEN 
EU:n vähittäiskaupan ala on kokenut viime vuosikymmenillä perusteellisia muutoksia. 
Vähittäiskaupan ala kohtaa nykyisin monia haaste ita, jotka heikentävät alan mahdollisuuksia 
edistää täysipainoisesti Eu rooppa 2020 -strategiassa asetettujen kasvu- ja 
työllisyystavoitteiden saavuttamista. 
Tämän vuoksi on tärkeää eh dottaa strategiaa hyvin toimivien vähittäiskaupan 
sisämarkkinoiden toteuttamiseksi, sillä sitä kautta voidaan lujittaa EU:n alueellista ja 
sosiaalista yhteenkuuluvuutta parantamalla kestävämpien  ja kilpailukykyisempien 
vähittäispalveluiden saatavuut ta. Tällaisella strategialla  vauhditettaisiin huomattavasti 
talouskasvua ja annettaisiin vä hittäiskauppiaille valmiudet tuo ttaa vielä suurempaa lisäarvoa 
eurooppalaisille kuluttajille. 
 2.1 Muutokset vähittäiskaupan alalla 
EU:n talouden nykyaikaistuminen kahden viim e vuosikymmenen aikana on saanut aikaan 
monia muutoksia vähittäiskaupassa. On pe rustettu monia eri tuoteryhmiä myyviä 
myyntipisteverkostoja. Vertikaalinen yhdentyminen on mahdollistanut sen, että vähittäiskauppiaat ovat voineet te hostaa jakelua ja logistiikkaa. Suuret vähittäiskauppiaat ovat 
saavuttaneet tuntuvia mittakaavasäästöjä hankintaprosessissa ja parantaneet siten 
neuvotteluasemaansa suhteessa toimittajiin. Ke skitetyt hankinnat ovat johtaneet tarjonnan 
asteittaiseen kansainvälistymiseen  sekä EU:ssa että kolmansist a maista tehtäv ien hankintojen 
osalta. On perustettu ostoliittymiä ja vähittäiskaupan alalla toimivien itsenäisten pk-yritysten ryhmiä asiantuntemuksen yhdistämiseksi ja mittakaavasäästöjen hyödyntämiseksi. Lisäksi se, että vähittäiskauppiaat pyrkivä t vastaamaan paremmin kuluttajien taholta tulevaan kysyntään, 
on johtanut vähittäiskauppiaiden määräysvalla n kasvuun suhteessa toimitusketjuun (esim. 
kauppiaiden omien tuotemerkkien avulla).
11 
Nämä muutokset yhdessä ovat kasvattaneet m yyntipisteiden lukumäär ää, formaatteja ja 
tuoteryhmiä sekä johtaneet kuluttajahint ojen suhteelliseen alenemiseen. Kilpailun 
tiukentuminen ja katteiden pieneneminen ovat kuitenkin myös aiheutta neet sen, että monet 
pienet itsenäiset liikkeet sekä valmistajina ja toimittajina toimivat pk-yr itykset ovat joutuneet 
lopettamaan liiketoimintansa. Työolosuhteisi in kohdistuvan paineen kasvaminen ei ole 
välttämättä ollut kuluttajien kannalta pelkästä än myönteinen asia. Se  on toisinaan jopa 
kasvattanut EU:n ekol ogista jalanjälkeä. 
 2.2 Vähittäiskaupan alaan kohdistuu monia haasteita 
Vähittäiskauppiaat kohtaavat nykyisin mone nlaisia haasteita riippuen koostaan ja 
toimialastaan. Myös sähköisen kaupankä ynnin kehittyminen kohdistaa painetta 
vähittäiskaupan alan valmiuteen uudistaa liiket oimintamallejaan. Lisäksi eri alojen välisen 
rajan hämärtyminen (vähittäispalvelut muuttuvat yhä kattavammaksi, sille niihin lisätään jatkuvasti uusia tuotteita ja pa lveluita, muun muassa rahoitus- ja televiestintäaloihin liittyviä 
tuotteita, matkapalveluita, yleishyödyllisiä palv eluita jne.) muuttaa liiketoimintamalleja yhä 
monitahoisemmiksi. Maailmanlaajuiset ilmiöt, kut en finanssikriisin va ikutukset kuluttajien 
ostovoimaan, hyödykkeiden hinnannousu, demografis et kehityssuuntaukset, erityisesti EU:n 
väestön ikääntyminen, ja kest ävyyden tavoittelu, kohdistavat ka ikki painetta vähittäiskaupan 
liiketoimintamalleihin ja -prosesseihin.  
                                                                 
11 Kaupan ja jakelun markkinaseurantaa koskevaan kertomukseen liittyvä komission yksiköiden 
valmisteluasiakirja, SEC(2010) 807, s. 11.  
 
6 
 Kuten edellä todettiin, vähittäi skaupan alan haaste et voivat vaihdella vähittäiskauppiaiden 
tyypin mukaan, ja niissä voi olla eroja jäse nvaltioiden välillä ka nsallisten markkinoiden 
erojen vuoksi. Esimerkkinä voidaan mainita maksujen suorittamisessa älypuhelimilla (mobiilimaksuissa) käytettävien uusien teknologioiden ilmaantuminen. Mobiilimaksut edellyttävät kuitenkin myyntipisteiden otta van käyttöön infrastruktuurin, joka on 
edellytyksenä tällaisten maksujen hyväksymis elle. Useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa 
toimivien suurten vähittäiskauppiaiden tapa uksessa suurin haaste on mobiilimaksujen 
hyväksymisessä noudatettavien yleiseurooppalais ten standardien puuttuminen. Pienemmillä 
vähittäiskauppiailla ei vält tämättä aina ole uusien teknol ogioiden käytön kannalta 
välttämättömiä taitoja.  
 2.3 Kaikkia toimijoita hyödyttävät  vähittäiskaupan sisämarkkinat 
Pahimpien pullonkaulojen poistaminen vähittäis kaupan sisämarkkinoiden toteuttamisen tieltä 
voi hyödyttää kaikkia asianomaisia toimijoita  ja tuottaa myös ympäristöhyötyjä. 
− Kuluttajat
: Laadukkaiden vähittäispalveluiden ja -tuotteiden pa rempi saatavuus, 
kilpailukykyisemmät hinnat ja parempi tiedotus laa dusta ja hinnoista sekä tuotteiden 
ympäristöominaisuuksista parantaisi kuluttaj ien valinnanvaraa sekä  perinteisissä että 
sähköistä kaupankäyntiä harjo ittavissa vähittäiskaupoissa. 
− Yritykset : Vähittäiskauppiaat ja niiden toimittajat, erityisesti pk-yritykset, hyötyisivät 
konkreettisesti sisämarkkinoista ennako itavamman oikeudellisen ympäristön 
kehittymisen myötä, kun toimitusketjuss a voitaisiin tuottaa entistä suurempaa 
arvonlisäystä. Lisäksi puuttumisella hyvän kauppatavan vastaisiin käytäntöihin 
toimitusketjussa saataisiin aikaan se, että  toimijat sekä toimitusketjun alku- että 
loppupäässä hyötyisivät kestävämmällä pohjalla olevista suhteista ja rohkaistuisivat 
lisäämään innovaatiotoimintaa ja in vestointeja. Sähköi sen kaupankäynnin 
jatkokehittäminen hyödyttää vähittäiskauppiaita tarjoamalla niille laajemmat mahdollisuudet löytää uusia markkinoita.  
− Työntekijät
: Vähittäiskaupan alan odotetaan hyötyvän ammattitaitoisemmasta 
henkilöstöstä ja paremmista työolosuhte ita, mikä kasvattaa työtyytyväisyyttä. 
Työntekijöiden koulutuksen parantaminen ed istäisi myös paremp ien työtilaisuuksien 
tarjoamista erityisesti nuorille ja  vähemmän koulutetuille henkilöille.  
Näitä kysymyksiä ei voida tarkastella irrallaa n toisistaan. Ehdotetuilla toimilla on saatava 
aikaan sopiva tasapaino taloudellisten vapauk sien ja yleisen edun mukaisten tavoitteiden 
välillä. Näiden tavoitteiden saavuttamise ksi tässä tiedonannossa esitellään Euroopan 
vähittäiskaupan toimintasuunnitelma, jonka perustana olevat 11 konkreettista tointa 
muodostavat johdonmukaisen ja kokonaisva ltaisen eurooppalais en strategian.12  
Lisäksi komissio aikoo perustaa vähittäiskaupan kilpailukykyä käsittelevän  pysyvän 
ryhmän , jossa on jäsenvaltioiden ja kaikkien as ianomaisten sidosryhmien, erityisesti pk-
yritysten, edustajia. Ryhmän tehtävänä on edistää vähittäiskauppaan liittyvien näkökohtien 
parempaa huomioimista  toimintalinjojen suunnittelus sa lisäämällä tietoisuutta 
                                                                 
12   Ehdotettu lähestymistapa on linjassa niiden periaatteiden kanssa, jotka esiteltiin komission 
tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja so siaalikomitealle ja alueiden 
komitealle EU:n sääntelyn tila , KOM(2012) 746 lopullinen, 12.12.2012. Komissio on tässä yhteydessä 
sitoutunut tarkistamaan vähittäiskaupan alalla voimassa olevaa lainsäädäntöä selvittääkseen, onko 
sääntöjä mahdollista yksinkertaistaa ja yrityksille ja kansalaisille aiheutuvia sääntelykustannuksia 
vähentää yhteiskuntapoliittisia tavoitteita vaarantamatta. 
 
7 
 vähittäiskauppaan liitty vistä kysymyksistä ja  huolenaiheista. Ryhmä osallistuu erityisten 
lisätavoitteiden laatimiseen kyseisillä aloilla, seuraa toimien edistymistä, antaa suosituksia 
tähän suunnitelmaan sisältyvien toimien täysimääräisen toteutuks en varmistamiseksi ja antaa 
tarvittaessa komissiolle neuvontaa mahdollisesti  ehdotettavista uusista lisätoimista. 
 3. VIISI  AVAINTEKIJÄÄ  KILPAILUKYKYISEMPIEN  JA 
KESTÄVÄMPIEN  VÄHITTÄISPALVELUIDEN  KEHITTÄMISEKSI 
Komissio on määritellyt seuraavat viisi keskeistä tavoitetta : 
(1) Kuluttajien vaikutusmahdollisuuksien lisääminen  – käyttämällä muun muassa 
avoimempia, luotettavampia ja suoremmi n vertailukelpoisia tietoja tuotteiden 
hinnasta ja laadusta. 
(2) Paremmat mahdollisuudet käyttää kestävämpiä ja kilpailukykyisempiä 
vähittäispalveluita  – sekä perinteinen että sä hköinen vähittäiskauppa voisi 
hyötyä paremmasta pääsystä markkinoi lle, erityisesti selkeämpien ja 
avoimempien sijoittautumissääntöjen kautta. 
(3) Tasapuolisemmat ja kestävämmät kauppasuhteet vähittäiskaupan 
toimitusketjussa  – sidosryhmät hyötyisivät järj estelmästä, jolla puututtaisiin 
tehokkaasti hyvän kauppatavan va staisiin käytäntöihin. 
(4) Innovatiivisemmat ratkaisut  – sidosryhmät hyötyisivät tutkimustulosten 
saattamisesta nopeammin markkinoille. 
(5) Parempi työympäristö  – sekä työntekijät että ty önantajat hyötyvät parempien 
työolojen luomisesta sekä ratkaisujen löytämisestä si ihen, että v aadittujen ja 
saatavilla olevien taito jen välillä on epäsuhta. 
 3.1 Kuluttajien vaikutusmahdollisuuksien lisääminen 
Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelmassa13 korostettiin sitä, että kuluttajien 
vaikutusmahdollisuuksien parantaminen yhdent yneillä sisämarkkinoille edellyttää vankkoja 
periaatteita ja välineitä. Tällaisella järjes telmällä varmistetaan kuluttajien oikeuksien 
asianmukainen täytäntöönpano, tehokas oikeussuoj a, luotettava ja tarkoituksenmukainen 
tiedotus sekä parempi kuluttajakasvatus. 
Kun kuluttajilla on paremmat vaikutusma hdollisuudet, he voivat tehdä parempia 
ostopäätöksiä. He hakevat tietoa ja hyödyntävät sitä . He tuntevat myös oikeutensa ja käyttävät 
niitä. Sen lisäksi, että asiantuntevammilla ja osallistuvammilla kuluttajilla on valmiudet löytää 
paras vastine rahoilleen , he ovat kiinnostuneempia kestäväs tä ja eettisestä kulutuksesta. 
Kuluttajien valinnat ja mieltymykset ovat ke skeisiä tekijöitä vähittäiskaupan alan 
kehittämisen kannalta. Vähittäiskauppiailla on hyvät edellytykset vaikuttaa kuluttajien 
ostopäätöksiin myönteisesti. Olemalla päivitt äin yhteydessä asiakkaisiinsa ja käyttämällä 
vaikutusvaltaa muihin toimitusketjun toimijoih in nähden vähittäiskauppiaat voivat informoida 
kuluttajia tuotteista, jotka ova t laadukkaampia, eettisesti valmistettuja tai ympäristö- ja 
yhteiskuntavastuun kanna lta suositeltavampia. 
                                                                 
13 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelma – edistetään luottamusta ja kasvua , 
KOM(2012) 225 lopullinen, 22.5.2012. 
 
8 
 Parantamalla avoimuutta kuluttajien kannalta vähittäiskaupan alalla on mahdollisuus luoda 
todelliset vähittäiskaupan sisämarkkinat. Se, e ttä kuluttajien on helpompi saada luotettavia, 
asianmukaisia ja tarkoituksenmukaisia tietoj a EU:ssa saatavilla olevasta tarjonnasta, 
mahdollistaa sen, että kuluttajilla on mahdollis uus saada täysi hyöty sisämarkkinoista. 
Tarjousten vertailun helpottami nen auttaisi kuluttajia valitsemaan tarpeitaan parhaiten 
vastaavat tuotteet ja palvelut, mikä edistää terv että kilpailua. Yhdistettynä muihin sellaisiin 
toimenpiteisiin, joilla voidaan puuttua EU:n markkinoiden jatkuvaan pirstoutuneisuuteen, 
tämän odotetaan edistävän hintojen lähentymistä eri puolilla EU:ta . Toimet, joilla parannetaan 
tietojen avoimuutta ja luotettavuutta kuluttajien  kannalta, olisivat erityisen hyödyllisiä, jos ne 
toteutettaisiin EU:n tasolla, sillä puhtaasti kans allisilla toimenpiteil lä ei onnistuttaisi 
tuottamaan aidosti yhdentyneistä sisämarkkinoista saatavia etuj a – riippumatta siitä, kuinka 
hyvin toimenpiteet on suunniteltu. 
 3.1.1 Kuluttajavalistus 
Erään tutkimuksen mukaan suurin osa internetiä  käyttävistä eurooppalaisista etsii tuotteiden 
hinta- tai laatuvertailun mahdollistavia tietoja ennen tavaroiden ostamista verkossa tai sen ulkopuolella. Tietotulvan vuoksi kuluttajat käyt tävät usein välittäjiä, kuten verkkopohjaisia 
vertailuvälineitä, joiden avulla he voivat löytää  parhaat saatavilla olev at tarjoukset. Vaikka 
tällaiset sivustot voivat auttaa kuluttajia vertailemaan  tarjouksia, tällais ten tiedonvälittäjien 
noudattamissa käytännöissä on myös olennaisia puutteita.
14 Hyödyttääkseen tosiasiallisesti 
kuluttajia vertailuvälineide n olisi vastattava kuluttajien tarpeita  ja oltava avoimia, luotettavia, 
ymmärrettäviä ja helppokäyttöisiä. Valtioiden rajat ylittävien tarjousten sisällyttäminen vertailusivustoille on tärkeää, jotta kuluttajat voivat saada täyden hyödyn sisämarkkinoista. 
Parempi kuluttajavalistus ei myöskään pidä si sällään pelkästään kuluttajien tietämyksen 
lisäämistä, jotta heillä olisi paremmat valmiudet pitää kiinni oikeuksistaan, vaan lisäksi sillä pyritään saamaan yritykset tietoisiksi sisämarkkinoilla sovellettavasta kuluttajalainsäädännöstä j ohtuvista velvoitteistaan. 
Kuten Euroopan kuluttaja-asioiden toiminta ohjelmassa ja sähköistä kaupankäyntiä 
koskevassa tiedonannossa todettiin, komissi o aikoo tehdä yhteistyöt ä välittäjien ja 
kauppiaiden kanssa kehittääkseen käytännesään töjä, hyviä toimintatapoja koskevia ohjeita 
ja/tai muita mahdollisimman tarkoituksenmukaisia hintavertailuvälineitä. 
Lisäksi digitaalistrategiaan sisältyvään verkko-oikeuksia ko skevaan EU:n säännöstöön on 
koottu yhteen digitaal iympäristöön liittyv ään EU:n lainsäädänt öön sisältyvät kuluttajien 
lakisääteiset oikeudet avoimessa ja ymmärrettä vässä muodossa. Säännöstö on tärkeä väline 
kuluttajien luottamuksen lisäämiseksi. Lisä ksi se kasvattaa ver kkopalveluiden käyttöä.
15 
 3.1.2 Kestävämmät kulutusvalinnat 
Organisaatioiden ja tuotteiden ympäristövastuullisuutta mitataan ja siitä tiedotetaan tällä 
hetkellä monenlaisia kanavia pitk in ja käyttäen eri formaatteja, toimien erilaisten yksityisten 
ja julkisten aloitteiden puitteissa sekä eri tavoitetasoilla ja käyttäen erilaisia arviointimenetelmiä. Tämä johtaa eroihin pakkausmerkintä-, vaade- ja raportointijärjestelmissä. Otta malla käyttöön Euroopan tasolla yhdenmukaistetut menetelmät 
lisätään avoimuutta kuluttajien kannalta. Ke hittäessään tällaisia menetelmiä komissio 
                                                                 
14 Consumer market study on the functioning of e-commerce and Internet marketing and selling 
techniques in the retail of goods , Civic Consulting, syyskuu 2011, ks. 
http://ec.europa.eu/consumers/consumer_resear ch/market_studies/e_commerce_study_en.htm .  
15  Ks. https://ec.europa.eu/digita l-agenda/fi/code-eu -online-rights. 
 
9 
 varmistaa, että yritysten toimintaedellytykset ovat tasapuoliset ja erityisesti pk-yritysten 
kustannukset pidetään ma hdollisimman alhaisina. 
Toimet:  
(1) Komissio käy vuoropuhelua sidosryhmien kanssa kehittääkseen hyviä 
toimintatapoja koskevia ohj eita ja/tai käytännesääntöj ä, joilla helpotetaan 
kuluttajien mahdollisuuksia saada avoimia ja luotettavia tietoja sekä tavaroiden ja 
palveluiden hintojen, laadun ja kestävyyden vertailua.  
(2) Komissio aikoo ehdottaa Euroopan tason menete lmiä, joilla mitat aan tuotteiden ja 
organisaatioiden yleisiä ympäristöva ikutuksia ja tiedotetaan niistä.  
 3.2 Kilpailukykyisempien vähittäispalveluiden saatavuus 
Vähittäispalveluiden saatavuus on parantunut tuntuvasti viime vuosina sekä sijaintipaikkojen 
että saatavuuden osalta. Sähköisen kaupankäynni n kehittämisestä on tullut erottamaton osa 
vähittäiskauppiaiden liiketoimi ntamalleja. Sähköinen kaupankäyn ti kasvattaa saatavilla olevaa 
tuote- ja palveluvalikoimaa sekä helpottaa hi ntavertailua. Vielä on kuitenkin ratkaistava 
joitakin ongelmia vähittäispalveluihin  kohdistuvan kilpailun vauhdittamiseksi. 
Tarve poistaa jäljellä olevat sijoittautumisen es teet ja yleisemmin ottaen lujittaa kilpailua 
vähittäiskaupan alalla oli yksi maakohtaisista suosituksista vuoden 2012 talouspolitiikan 
eurooppalaisella ohjausjaksolla, jonka tavoitteena oli lisätä kasvua ja työllisyyttä Euroopassa. 
Etenkin sähköiseen kaupankäyntiin  liittyvien kilpailua ed istävien toimenpiteiden 
käyttöönotolla voitaisiin lujittaa sisämarkkinoi ta, erityisesti pk-yritysten kannalta. Lisäksi 
viimeaikaisten arvioiden mukaan16 EU:n BKT voisi kasvaa jopa 2,6 prosenttia 
palveludirektiivin taloudellisten vaikutusten seurauksena, jos direktiivi pannaan kokonaisuudessaan täytäntöön. Vähittäis- ja tukkukaupan alojen osuus kaikkien 
palveludirektiivin kattamien alojen arvonlisäykses tä on neljäsosa, ja sen vuoksi näillä aloilla 
jäljellä olevien esteiden poistamisen vai kutukset olisivat todennäköisesti merkittävät. 
 3.2.1 Liiketoiminnan sijoittautuminen 
Vähittäiskauppiaiden välistä kilpailua voidaan vauhdittaa helpottamalla markkinoillepääsyä. 
Oikean sijaintipaikan valinta vähittäiskaupan rake ntamista varten ja to iminnan oikea-aikainen 
aloittaminen ovat ratkaisevassa asemassa liik etoiminnan menestymisen kannalta. Käytännön 
toteutus ei riipu pelkästään sopivien kiinteistöjen saatavillaolosta vaan myös sellaisten liiketoiminnan ja maankäytön suunnittelua koskevien sääntöjen ja menettelyiden olemassaolosta, jotka eivät estä kohtuuttomasti kilpailua. 
Päävastuu tasapainoisen ja kestävän aluekehi tyksen varmistamisesta kuuluu jäsenvaltioille. 
Jäsenvaltiot voivat asetta a rajoituksia, jotka kohdistuvat vähi ttäiskauppojen sijaintipaikkoihin 
tai tuote- ja palveluvalikoimiin, joita vähittä iskauppiaat voivat tarjota.  Tällaiset rajoitukset 
vaikuttavat voimakkaasti i) alueelliseen organisaati oon (esim. liikenne ja 
liikenneinfrastruktuuri), ii) siihen, missä laajuude ssa yritykset voivat avat a liikkeitä ja toimia 
niissä, iii) vähittäiskauppiai den formaatteihin ja iv) kulu ttajien valinnanvaraan. Kuten 
Euroopan unionin tuomioistuin  on todennut, liiketoiminnan sijoittautumisvapauden 
rajoituksia voidaan perustel la yleisen edun mukaisilla pakottavilla syillä, kuten 
                                                                 
16 Ks. http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/ecp456_en.htm .  
 
10 
 ympäristönsuojelulla, aluesuunnittelu lla ja kuluttajansuojalla, edel lyttäen, että rajoitukset ovat 
tarkoituksenmukaisia ja oikeasuhtaisia.17 
Sen vuoksi on tärkeää varmistaa yhtäältä sijoi ttautumisvapauden noudattaminen ja kilpailun 
vääristymisen välttäminen sekä toisaalta muiden  EU:n yleisen politiikan mukaisten tärkeiden 
tavoitteiden ja etujen kunnioitt aminen. Tarvitaan tasapainoista lähestymistapaa, jossa voidaan 
ottaa huomioon muun muassa kestävän keh ityksen, alueellisen yhteenkuuluvuuden ja 
laadukkaan kaupunki- ja maaseutuelämän suunnittelu sekä ympäristövaikutusten 
minimointi.18 
Palveludirektiivi, jota sovelletaan tällä al alla, sisältää myös jäsenvaltioita koskevia 
yksiselitteisiä velvoitteita. Näistä yksi on ve lvoite poistaa palveludirektiivillä kielletyt 
vaatimukset, kuten taloudelliset testit, joissa palvelutoiminnan harjoi ttamista koskevan luvan 
myöntämisen ehdoksi asetetaan taloudellisen  tarpeen tai markkinakysynnän osoittaminen, 
toiminnan mahdollisten tai toteutuneiden taloude llisten vaikutusten arviointi tai toiminnan 
tarkoituksenmukaisuuden arvioint i toimivaltaisen viranomaisen vahvistaman talousohjelman 
tavoitteiden kannalta.  Palveludirektiivin täytänt öönpanosta annetussa tiedonannossa19 
komissio ilmoitti noudattavansa nollatoleranssipolit iikkaa jäljellä olevissa tapauksissa, joissa 
jäsenvaltiot eivät noudata jäljempä nä esiteltyjä yksiselitteisiä velvoitteita, kut en velvoitetta 
poistaa taloudelliset testit, joita sovelletaan edelleen joissakin jäsenvaltioissa, vaikka ne on 
kielletty palveludirektiivillä. Nollatoleranssipolitiikka ei kuitenkaan koske suunnitteluvaatimuksia, jotka koskevat ylei seen etuun liittyviä pakottavia syitä.
20 
Tästä seuraa, että kun otetaan huomioon tiety t tärkeät EU-tavoitteet, kuten alueellinen 
yhteenkuuluvuus ja ympäristönsuojelu, olisi py rittävä yksilöimään ja levittämään hyviä 
kaupallisen suunnittelun toimintatapoja, jo illa voidaan varmistaa koko Euroopan unionissa 
kilpailukykyisen vähittäisk aupan alan nivominen onnistuneesti yhteen kaupunki- ja 
maaseutualueiden tasapuolisen ja  kestävän kehityksen kanssa. 
 3.2.2 Sähköinen kaupankäynti 
Sähköisen kaupankäynnin voimakas laajen eminen on lisännyt perinteisten 
vähittäiskauppiaiden ja sähköi sten jakelukanavien välist ä kilpailua ja luonut uusia 
mahdollisuuksia, joiden avulla voidaan vapa uttaa mittavaa kasvupotentiaalia. Sähköisen 
kaupankäynnin osuus EU:n vähittäismyynnin k okonaismäärästä on kuitenkin tällä hetkellä 
vain 5 prosenttia21, ja vain 10 prosenttia EU:n kansalai sista on tehnyt verkko-ostoksia toisessa 
jäsenvaltiossa, kun taas 39 prosenttia he istä on tehnyt verkko-ostoksia omassa 
jäsenvaltiossaan22. Nämä luvut osoittavat, että digitaalitaloudessa on runsaasti 
                                                                 
17 Ks. asia C-400/08, komissio v. Espanja , unionin tuomioistuimen tuomio 24.3.2011. 
18 Ympäristötoimenpiteiden tarkoituksenmukaisuuden arvioinnissa voidaan käyttää monenlaisia välineitä, 
kuten strategista ympäristöarviointia koskevaa  direktiiviä (direktiivi 2001/42/EY). Lisäksi 
konkreettisista hankkeista, kuten kauppakeskusten ja parkkihallien rakentamisesta, on järjestettävä 
ympäristövaikutusdirektiivin (direktiivi 2011/92/EU) 4 artiklan 2 kohdan mukainen 
tarpeellisuusselvitys, jonka perusteella tehdään päätös siitä, onko täysimittainen ympäristövaikutusten 
arviointimenettely tarpeellinen.  
19 KOM(2012) 261 lopullinen. 
20 Palveludirektiivin täytäntöönpanoa koskevaan tiedonantoon liittyvä komission yksiköiden 
valmisteluasiakirja (SWD(2012)148 lopullinen, 8.6.2012). 
21 Lähde: Eurostat, yritysten tieto- ja viestintäteknologian käyttötottumukset ja sähköinen kaupankäynti, 
2011. 
22 Lähde: Eurostat, kotitalouksien ja yksittäisten henkilöiden tieto- ja viestintäteknologian 
käyttötottumukset, 2011. 
 
11 
 hyödyntämätöntä potentiaalia. Mukautuminen uusiin realiteetteih in kehittämällä 
monikanavastrategioita antais i pk-yrityksille valmiudet hyödynt ää verkkokanavaan sidoksissa 
olevan kasvupotentiaalin.  Internetteknologiaa l aajasti käyttävien pk-yritysten kasvu ja vienti 
on kaksinkertaista verrattuna muihin yrityks iin. Ne luovat myös kaksi kertaa enemmän 
työpaikkoja.23 Esimerkiksi 97 prosenttia  eBay-sivuston ”ammattimaisista” myyjistä, mukaan 
lukien 94 prosenttia kaikkein pienimmistä my yjistä, joiden osuus näistä ammattimaisista 
myyjistä on 10 prosenttia, myy tavaroita ulkomailla.24 Tämä osoittaa, että tekemällä rajallisen 
määrän investointeja pk-yritykset voivat kä yttää verkkoalustaa päästäkseen ulkomaan 
markkinoille ja kehittääkseen mahdollisesti mittavaa toimintaa valtioiden rajojen yli. Tässä muuttuvassa ympäristössä komissio seuraa tiivii sti kehitysnäkymiä sekä verkossa toimivilla 
että verkon ulkopuolisilla vähittäismarkkino illa, tutkii niiden asemaa modernissa 
vähittäiskaupassa ja muotoilee mahdolliset toimet  siten, että ne reagoi vat myönteisesti tähän 
dynamiikkaan. 
On tärkeää huolehtia siitä, etteivät uudet la insäädäntöehdotukset vaikuta haitallisesti 
perinteiseen vähittäiskauppaan tai sähköiseen  kaupankäyntiin, varsinkaan rajatylittävän 
myynnin osalta. Uusien lainsäädäntöehdotusten valmistelu edellyttää sen vuoksi huolellista 
harkintaa. Komissio aikoo tarkastella näitä kysymyksiä aktiivisesti uusien 
lainsäädäntöehdotuste n valmistelutöissä. 
Toimet : 
(3) Jäsenvaltioiden on poistettava jälje llä olevat mahdollisuudet lyödä laimin 
palveludirektiivissä säädettyjä yksiselitteisiä velvoitteita, jotka liittyvät 
mahdollisuuteen käyttää vähittäistoimintoj a ja harjoittaa niitä. Tämä koskee myös 
palveludirektiivin 14 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tal oudellista tarvetta 
osoittavien taloudellisten testien poistamista. Komissio noudattaa 
nollatoleranssipolitiikkaa aloittamalla tarvittaessa rikkomusmenettelyt.  
(4) Komissio aikoo 
a) aloittaa suorituskyvyn testauksen vähi ttäiskaupan alalla selvittääkseen, 
kuinka toimivaltaiset vi ranomaiset soveltavat lii ketoiminnan ja maankäytön 
suunnittelua koskevia sääntöjä ja suunnitelmia, jos mahdollinen 
palveluntarjoaja on halukas perustamaan pienen, keskisuuren tai suuren 
vähittäismyyntipisteen;  
b) selkeyttää parhaiden toimintatapojen vaihdon avulla menettelyä, jonka 
tarkoituksena on luoda sopiva ta sapaino sijoittaut umisvapauden, 
maankäytön ja liiketoiminnan suunnittel un sekä ympäristönsuojelun ja 
sosiaalisen suojelun välille.  
 3.3 Tasapainoisemman elintarvikkeid en ja muiden tuotteiden kuin 
elintarvikkeiden (non-food) toimitus ketjun kehittäminen yritysten välille 
Hyvän kauppatavan vastaiset käytännöt ovat käytän töjä ja ehtoja, jotka poikkeavat jyrkästi 
hyvästä kaupallisesta käytänteestä ja ovat va stoin kunniallista ja vilpitöntä kaupankäyntiä 
yritysten välisissä suhteissa.  Yritysten välinen elintarvi kkeiden ja non-f ood-tuotteiden 
                                                                 
23 Internet Matters, the net's sweeping impact on growth, jobs, and prosperity , McKinsey Global institute, 
toukokuu 2011. 
24 Lähde: EBay study, Enabling traders to enter and grow on the global stage , kesäkuu 2012. 
 
12 
 vähittäiskaupan toimitusketju on yritysten välisten tai yritysten ja viranomaisten välisten 
liiketapahtumien ketju, jonka lopputulokse na on pääasiassa suurelle yleisölle 
henkilökohtaiseen ja kotita louden kulutukseen tai käyttöön tar koitettujen tavaroiden toimitus. 
Ketju koostuu useista eri toimijoista  (tuottajat, jalostajat ja jake lijat). Hyvin toimiva yritysten 
välinen elintarvike- ja non-food- toimitusketju on keskeinen teki jä kyseisten alasektoreiden 
taloudellisen potentiaalin  maksimoimiseksi. Tyypillisissä tapauksissa voimakkaampi osapuoli 
noudattaa hyvän kauppatavan vastaisia käytäntö jä suhteessa heikompaan osapuoleen 
tilanteessa, jossa osapuolten välise t voimasuhteet ovat epätasapainossa. 
Hyvän kauppatavan mukaisilla käytännöillä yritysten välisi ssä suhteissa varmistetaan 
yritysten välisen elintarvikkeiden ja non-f ood-tuotteiden toimitusketjun asianmukainen 
toiminta. Hyvän kauppatavan vastaisten käyt äntöjen kielteisten vaikutusten väitetään 
saattavan vaikuttaa yrity sten ja erityisesti pk-yritysten investointi- ja innovointivalmiuksiin. 
Esimerkkinä hyvän kauppatavan vastaisesta kä ytännössä voitaisiin mainita ne, jotka 
mahdollistavat sen, että vähittäiskauppiaat voivat  siirtää osan vähitt äiskauppaan liittyvästä 
riskistä takaisin toimittajill e. Tällaista käytäntöä saatet aan soveltaa vähäisen myynnin, 
hinnanalennusten, tilikauden l opun inventaarion jne. tapauks essa. Toisena esimerkkinä 
voitaisiin mainita tilanne, jossa tiettyjen moni kansallisten toimittajien asettamat alueelliset 
toimitusrajoitukset estävät vähittäiskauppiaita  hankkimasta samanlaisia tavaroita toisessa 
maassa sijaitsevasta keskeisestä sijaintipaika sta, josta niitä voitaisiin toimittaa muihin 
jäsenvaltioihin. Tällaiset rajoitukset lohkovat markkinoita ja vo ivat aiheuttaa tuntuvia eroja eri 
maiden tukkuhinnoissa. Näiden ongelmien ratkaisemi sella voitaisiin kaventaa hintaeroja ja 
auttaa vähittäiskauppiaita siirtämään sisämarkkinoiden edut kuluttajille. 
Kansallisella tasolla on käyt össä erilaisia lähestymistapoj a hyvän kauppatavan vastaisten 
käytäntöjen poistamiseksi. Jos tällaisiin käyt äntöihin puututaan, kansal lisissa (sääntelyyn tai 
itsesääntelyyn) perustuvissa säännöissä on yleensä eroj a jäsenvaltioiden välillä. 
Jäsenvaltioissa, joissa ei ole voimassa hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä koskevia 
erityisiä puitteita, noudatetaan yl eensä logiikkaa, jonka mukaan yleinen kilpailulainsäädäntö 
on riittävän tehokas väline ongelman  ratkaisemiseksi, tai jäsenva ltiot ovat tietyssä määrin 
vastahakoisia puuttumaan osapuolten sopimu svapauteen, erityise sti kun ei ole kyse 
kilpailusääntöjen rikkomisesta. 
Elintarvikealan sidosryhmät pyrkivät löytämään  itsesääntelyyn perustuv an ratkaisun tähän 
ongelmaan elintarvikeketjun toiminnan parantamis ta käsittelevällä korkean tason foorumilla. 
Yritysten välisiä sopimuskäytäntöjä käsi ttelevä asiantuntijar yhmä on vahvistanut 
elintarvikeketjuss a luoduissa vertikaalisissa suht eissa noudatettavia hyvän kauppatavan 
mukaisia käytäntöjä ko skevat periaatteet. Tähä n mennessä 11 järjestöä25, jotka edustavat 
Euroopan elintarvikeketjun etuja,  on allekirjoittanut periaatt eet ja työstänyt mekanismia 
niiden täytäntöönpanoa varten. Yhteistoiminnast a huolimatta ehdotettu kehys ei ole saanut 
taakseen koko toimitusketjun edustajien tukea, ei kä sillä myöskään ole onnistuttu yksilöimään 
tehokkaita korjaustoimenpiteitä, jo ita toteutettaisiin periaatte iden noudattamatta jättämisen 
vuoksi. Työ kompromissiratkaisun löytämiseksi tä lle alakohtaiselle lähestymistavalle jatkuu 
edelleen. Komissio seuraa jatkuvasti elintarvikeketjulle ominaisia kehitysnäkymiä 
Tehokkaiden ratkaisujen löytymisen varmistamiseksi kysymystä hyvän kauppatavan 
vastaisista käytännöistä suhtei ssa, joita muodostetaan yrityste n välisen toimitusketjun eri 
vaiheissa, olisi lähestyttävä laaja-alaisemmi n. Vähittäiskaupan alalla tapahtunut kehitys, 
                                                                 
25 AIM, CEJA, CELCAA, CLITRAVI, Copa-C ogeca, ERRT, EuroCo mmerce, EuroCoop, 
FoodDrinkEurope, UEAPME ja UGAL. 
 
13 
 erityisesti ”monitoimimyyntipisteet”, merkits evät sitä, että hyvän kauppatavan vastaisia 
käytäntöjä voi esiintyä muilla yritysten välis en elintarvikkeiden ja non-food-tuotteiden 
toimitusketjun osa-alueilla. 
 3.3.1 Hyvän kauppatavan vastaisiin käyt äntöihin kohdis tettavat toimet 
Komissio antaa tämän toimintasuunnitelman  ohella vihreän kirjan hyvän kauppatavan 
vastaisista käytännöistä yritysten välisess ä elintarvikkeiden ja  non-food-tuotteiden 
toimitusketjussa. Vihreässä kirjassa ilmoitetaan aihetta käsittelevän kuulemisen käynnistämisestä. Kuulemisen tulosten odot etaan valmistuvan loppukeväällä 2013. Komissio 
pohtii vuonna 2013 aiheellisia jatkotoimia kuulemisen tulosten perusteella. 
Toimi:  
(5) Komissio antaa vihreän kirjan, jossa kuvaillaan yksityiskohtaisesti hyvän 
kauppatavan vastaisia käytänt öjä yritysten välisessä e lintarvikkeiden ja non-food-
tuotteiden toimitusketjussa, ja käynnistää kuulemisen, jonka tulokset valmistuvat 
loppukeväällä 2013. Kuulemisen tulokset otetaan huomioon 
vaikutustenarvioinnissa, jossa tarkastellaan eri vaihtoehtoja toimien 
kohdistamiseksi tähän o ngelmaan EU:n tasolla.  
 3.4 Kestävämmän toimitusketjun kehittäminen vähittäiskauppaa varten   
EU:n vähittäis- ja tukkukaupan alan  ympäristövastuun optimoinnilla (esim. 
elintarvikejätteiden vähentämisellä) voitaisiin parantaa elintasoa ja elämän laatua EU:ssa, 
samalla kun säästetään resursseja ja tuetaan  innovatiivisia pk-yrityksiä, jotka edistävät 
ympäristöystävällistä toimintaa. 
 3.4.1 Kestävämpi tuotanto ja kulutus 
Vähittäiskauppiaat ovat keskeisessä asemassa kestävämpien kulutustottumusten 
edistämisessä. Tämä ei johdu pelkästään niiden päivittäisestä yhteydenpidosta miljooniin eurooppalaisiin kuluttajiin vaan myös niiden omasta toiminnasta ja yhteistyökumppanuuksista 
toimittajien kanssa. Tutkimustulokset
26 osoittavat, että on en siarvoisen tärkeää, että 
vähittäiskauppiaat pyrkivät ta rjoamaan tuotevalikoimia, jotka ovat kestävämpiä ja 
ympäristöystävällisempiä, ja siirtyvät käyttämään vihreämpiä toimitusketjuja27. Eräät 
vähittäiskauppiaat ovat jo ke hittäneet tällaisia strategioi ta ja panneet ne onnistuneesti 
täytäntöön osana päivittäis iä liiketoimintatapojaan. 
Vähittäiskauppiaat ovat tärkeässä asemassa kuluttajien ohjaamisessa tekemään kestävämpiä 
valintoja sekä monien eri ympäristömer kkien ja kuluttajavaateiden aiheuttaman 
                                                                 
26 Esim. EU:n EMAS-järjestelmä n alakohtainen viiteasiakirja Best Environmental Management Practices 
(BEMPs) in the Retail Trade Sector . 
27 Yhteinen tutkimuskeskus (YTK) / tekniik an tulevaisuudentutkimuksen laitos (IPTS): Pilot Reference 
Document on Best Environmental Management Practice in the Retail Trade Sector  (2011), 
(http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/RetailTradeSector.pdf ) ja YTK/IPTS (Styles 
ym.): Environmental Improvem ent of Product Supply Chains: A Review of European Retailer' 
Performance, Resources, C onservation and Recycling 65  (2012), s. 57–78, ja Environmental 
Improvement of Product Supply Chains: Proposed Best Practice Techniques, Quantitative Indicators 
and Benchmarks of Excellence for Retailers , Journal of Environmental Management 110  (2012), s. 
135–150. 
 
14 
 hämmennyksen poistamisessa. Tämä  tapahtuu edistämällä tuotte iden ekologisen jalanjäljen 
selkeää ja vertail ukelpoista määrittelyä28 ja parantamalla tietämystä EU-ympäristömerkistä. 
Toinen keskeinen kysymys koskee energiasäästöjä . Elintarvikkeiden vähittäiskauppiailla on 
erityisen hyvät mahdollisuudet parantaa ener giatehokkuuttaan. Tärkeimmät toimenpiteet 
liittyvät palvelutiske ihin, jäähdytyksen hukkalämmön ta lteenottoon sen käyttämiseksi 
sisätilojen lämmitykseen  ja luonnollisten jäähdytysaineiden käyttöön.29 
 3.4.2 Elintarvikejätteiden vähentäminen 
Tietämyksen lisääminen ja kuluttajien avustami nen elintarvikejätteiden vähentämisessä ovat 
erittäin tärkeitä tekijöitä kuluttajien kestävie n valintatottumusten kannalta. Elintarvikejätteen 
pääasiallisia lähteitä ovat i)  toimitusketjujen tehottomuus, ii) varastonhallinnan tehottomuus, 
iii) markkinointistrategiat ja iv) markki nointistandardit (tuotteiden hylkääminen 
pakkaamiseen liittyvien seikkojen vuoksi, vai kka kyseiset seikat eivät vaikuttaisi 
elintarvikkeiden laatuun  tai turvallisuuteen). Helpottaakseen tätä a kuuttia ongelmaa komissio 
arvioi parhaillaan parhaita tapoja rajo ittaa elintarvikejät teiden määrää koko 
elintarvikeketjussa. Tavoitteena on, että syömäkelpoise n ruoan hävikki puolitetaan vuoteen 
2020 mennessä osana resurssitehokkuutta  koskevaa etenemissuunnitelmaa. 
Vähittäiskauppiaiden asema välittäjinä on olennainen keskeisessä asemassa 
elintarvikejätteiden vähentämisessä. Kestäv än kehityksen mukaista vähittäiskauppaa 
käsittelevä foorumi30 on sidosryhmäfoorumi, jonka ta rkoituksena on vaihtaa EU:n 
vähittäiskaupan alan kestävää kehitystä ko skevia parhaita käytänteitä ja yksilöidä 
mahdollisuuksia ja esteitä, jotka voivat edist ää tai jarruttaa kestävän kulutuksen ja tuotannon 
toteutusta. Foorumi perustettiin kestäv än kulutuksen ja tuotannon ja kestävän 
teollisuuspolitiikan toimintaohjelman31 perusteella. Foorumi etsii jo ratkaisuja keskeisiin 
ympäristökysymyksiin, kuten el intarvikejätteiden vähentämiseen, vapaaehtoisten toimien 
puitteissa.32  
 
Toimet:  
(6) Komissio auttaa EU:n nykyisten järjeste lmien puitteissa (esim. vähittäiskaupan 
alalla tehdyn jätteitä koskevan sopimuksen perusteella) vähittäiskauppiaita 
toteuttamaan toimia elintarvikejät teiden vähentämiseksi heikentämättä 
elintarviketurvallisuutta (v alistuskampanjat, tiedotus, e lintarvikkeiden helpompi 
                                                                 
28  Kuten sisämarkkinoiden toimenpidepaketissa ilmoitettiin, komissio aikoo antaa vuonna 2013 
tiedonannon ympäristöystävällisten tuotteiden sisämarkkinoista se kä vahvistaa yhdenmukaistetut 
perusteet ja menetelmät tiettyjen tuoteryhmien ekologisen jalanjäljen määritystä varten. 
29 Ks. YTK/IPTS: Pilot Reference Document on Best Environmental Management Practice in the Retail 
Trade Sector for a description of techniques to explore the Retail Sector's significant energy-saving 
potential . 
30 Ks. http://ec.europa.eu/environm ent/industry/retail/index_en.htm   
31 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja 
alueiden komitealle kestävän kulutuksen ja tuotannon ja kestävän teollisuuspolitiikan 
toimintaohjelmasta   (KOM(2008) 397 lopullinen, 16.7.2008). 
32  Yhteensä 19 vähittäispalvelualan yritystä ja yhdistys tä allekirjoitti vähittäiskaupan alalla tehdyn jätteitä 
koskevan sopimuksen ( Retail Agreement on Waste , ks. 
http://ec.europa.eu/environment/industry/reta il/event_2012/pdf/retail-agreement-on-waste.pdf ) 
lokakuussa 2012 vähittäiskauppaa käsittelevän foorum in vuosikokoontumisessa. Kyseiset yritykset ja 
yhdistykset sitoutuivat toteuttamaan vähintään kaks i jätteiden vähentämistä koskevaa valistushanketta 
vuoden 2014 puoliväliin mennessä. 
 
15 
 uudelleenjako ruokapankkeihin jne.). Se työs tää lisäksi elintarvikejätteitä koskevaa 
pitkän aikavälin toimintalinjaa ja aikoo antaa vuonna 2013 tiedonannon kestävistä 
elintarvikkeista.  
(7) Komissio käy vuoropuhelua sidosryhmien kanssa määritelläkseen parhaat 
käytänteet toimitusketjujen muuttami seksi ympäristöystävällisemmiksi ja 
kestävämmiksi sekä vähittäismyyntipistei den energiankulutuksen vähentämiseksi. 
Komissio kannustaa olemassa olevilla f oorumeilla vähittäismyyjiä soveltamaan 
näitä parhaita käytänteitä.  
 3.5 Innovatiivisempien ratkaisujen kehittäminen 
Innovaatiotoiminta on yksi tärkeimmistä tekijöistä talouskasvun turvaamisessa. 
Vähittäiskauppiaat ovat keskeisessä asemassa  innovaatioiden edistäjinä. Ne seuraavat 
tarkkaavaisesti kulutustottumuksia, ja ne voiva t osallistua myös niiden muokkaamiseen sekä 
välittävät nämä tiedot edelleen toimittajille. Ne toimivat innovaatiotoiminnan tehostajina , 
jotka omaksuvat nopeasti uusia teknologioita ja käyttävät niitä ko ko toimitusketjussa. 
Vähittäiskauppiaat omaksuvat uusia teknologi oita varhain ja tuovat innovaatioita ja 
arvonlisäystä koko vähittäiskauppaketj uun. Esimerkiksi logistiikka-alalla 
vähittäiskauppiaiden älykkäät varastot mahdollistavat raskaiden lastien vaivattoman siirron nopeammin kuin olisi mahdollista manuaalisesti. Toiminnan tehostuminen pienentää työtapaturmien riskiä samalla, kun se kasvatta a tuottavuutta. Eräät vähittäiskauppiaat ovat 
myös kehittäneet erityisjärjestelyitä verkossa tilattujen tavaroiden noutamista ja toimittamista 
varten. Tämä lisää toimitusketjun kestävyyttä. 
Monet vähittäiskauppiaat EU:ssa eivät kuitenk aan ole kyenneet uudistautumaan riittävän 
nopeasti saadakseen mahdollisimman suuren hyödyn uusista teknologioista. Osasyynä tähän voivat olla vähittäispalveluiden erityispiirteet (esim. se, että  ne ovat helposti kopioitavissa, 
aina asiakaslähtöisiä, usein ei-teknisiä ja pa lvelukeskeisiä). Kansainvä lisesti tarkasteltuna 
useimpien yhdysvaltalaisten toimijoiden voidaan kuitenkin havaita investoineen voimakkaasti 
vähittäiskaupan alan innovaatiotoimintaan. 
Sen vuoksi olisi otettava käyttöön asianmukai set mekanismit, joilla voidaan parantaa 
vähittäiskauppiaiden osallistumista innovaat iounionia koskevaan lippulaivahankkeeseen, 
johon sisältyvää innovaatiostrategiaa sovelletaa n tutkimuksesta aina vähittäiskauppaan.
33 
Olisi kartoitettava innovatiivisia teknisiä ratkaisuja, joilla voidaan estää jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelmien välisistä eroista johtuvaa markkinoiden pirstoutumista, ja höllennettävä 
pakottavia sääntöjä, jotka rasi ttavat vähittäiskauppi aita ja aiheuttavat niille korkeita 
kustannuksia. Tutkimustulosten ja ideoiden tu ominen markkinoille nopeammin parantamalla 
vähittäiskauppiaiden osallisuutta  tässä prosessissa kasvattais i myös vähittäiskaupan alan 
tuottavuutta. 
Tasapuolisten toimintaedellytysten luominen i nnovaatiotoiminnan harjoittajille voisi edistää 
sisämarkkinoiden tiiviimpää yhdentymistä ja kannustaa samalla innovati ivisia pk-yrityksiä 
kehittämään parhaita käytänteitä. Useimmilla pk-yrityksillä on erinomaiset innovaatiovalmiudet riippumatta siitä, ovatko ne  uusia korkean teknologian yrityksiä vai 
perinteisiä käsiteollisu usyrityksiä, sekä siitä, toimivatko ne pääasiassa paikallisilla 
markkinoilla vai onko niillä asiakkaita eri puoli lla maailmaa. Yli neljäsosa (27 prosenttia) 
                                                                 
33 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahanke – Innovaatiounioni,  KOM(2010) 546 
lopullinen, 6.10.2010. 
 
16 
 innovaatiotoimintaa harjoittavista  pk-yrityksistä EU:ssa toi ma rkkinoille uusia tai parannettuja 
tuotteita jo pelkästään vuonna 2008.34 
Vähittäiskaupan alalla pk-yritykset ovat erittäin tärkeässä asemassa sen varmistamisessa, että 
tuotteet ja palvelut ovat kulu ttajien saatavilla (paikan, ajan ja valikoiman kannalta). Koska 
vähittäiskauppa on kuluttajakeskei nen ala, pk-yritysten syvällinen markkinatietämys auttaa 
niitä havaitsemaan nopeasti tilant eet, joissa uudet teknologiat voivat auttaa niitä vastaamaan 
kuluttajien kysyntään. Organisato risesti joustavat pk-yritykset voivat myös helposti kehittää 
uusia tai muuttaa olemassa olev ia tuotteita ja palveluita täyttääkseen mahdollisimman hyvin 
kuluttajien tarpeet. 
 3.5.1 Tuotteiden pakkausmerkinnät   
Erilaiset pakolliset pakkausmerkintävaatimukset voivat estää toimijoita tekemästä vapaasti 
hankintoja eri puolilla EU:ta paremman hi nnan toivossa. EU:n voimassa olevalla 
elintarvikkeiden merkintöjä koskevalla sääntelyjärjestelmällä35 yhdenmukaistetaan 
elintarvikkeita koskevat pakolliset tiedot. Se mahdollistaa kuitenkin myös pakkausmerkintöjä koskevien pakollisten lisäv aatimusten käyttöönoton kans allisella tasolla tietyin 
erityisperustein. Tämä aiheutt aa sen, että vaikka jäsenvaltioissa sovellettavat säännöt ovat 
samankaltaisia, tuotteiden markkinoin ti edellyttää toisinaan maakohtaista 
vaatimustenmukaisuusarviointia. Tästä johtuva  oikeudellisesti monimu tkainen tilanne voi 
haitata hankintojen tekemistä rajojen yli ja  vaikeuttaa mittakaavasäästöjen hyödyntämistä. 
Avoimuuden lisääminen tällä alalla  hyödyttäisi kaikkia sidosryhmiä. 
Pakkausmerkintäsääntöjä koskevat tiedot halutaan asettaa yleise sti saataville järjestämällä 
EU:n ja kansalliset elintarvikealan pakkausmerkintävaatimukset sisältävää pilottitietokantaa koskeva toteutettavuustutkimus. Tarkasteltav ina on innovatiivisia teknologisia sovelluksia 
(esim. viivakoodilukijoiden käyttö liikkeissä v aadittujen tietojen antamiseksi perinteisten 
pakkausmerkintöjen sijaan), jotka voisivat tarjota kustannustehokkaita kuluttajakeskeisiä 
ratkaisuja. 
 3.5.2 Sähköiset maksujärjestelmät 
Euroopan keskuspankin julkaiseman tutkimuksen
36 mukaan vähittäismaksupalveluiden 
tarjoamisesta aiheutuu yhteiskunnalle mittavia kustannuksia. Vuonna 2009 kustannukset 
olivat keskimäärin 1 prosentti suhteessa BK T:hen, eli noin 130 miljardia euroa. Pankit ja 
maksuinfrastruktuurit maksavat  suunnilleen puolet näistä yh teiskunnallisista kustannuksista, 
ja vähittäiskauppiaiden osuus on 46 prosenttia . Yhteiskunnalliset kustannukset eivät sisällä 
muille maksupalvelualan maksutapahtumaketjun markkinatoimijoille maksettuja palkkioita. Jos tällaiset palkkiot otetaan mukaan kusta nnuksiin, vähittäiskauppiaille  maksuista aiheutuvat 
kokonaiskustannukset nousevat jopa pankkeja ja  infrastruktuureja korkeammiksi. Nämä 
maksut muodostavat siten merkittäv än osatekijän EU:n kauppiaiden 
liiketoimintakustannuksissa. 
Sähköiset maksujärjestelmät tarjoavat me rkittäviä mahdollisuuksia tällä alalla. 
Vähittäismaksujen markkinat ovat dynaamiset, ja  niillä on tapahtunut huomattavaa kehitystä 
                                                                 
34 Innovaatiounionin kilpailukykyraportti (2011): http://ec.europa.eu/research/innovation-
union/index_en.cfm?section=competitiveness-report&year=2011 .  
35 Direktiivillä 2000/13/EY yhdenmukaistetaan elintarvikkeiden merkintöjä koskevat yleiset säännökset. 
Direktiivi on tarkoitus korvata 13. joulukuuta 2014 asetuksella N:o 1169/2011. 
36 The social and private costs of retail payment instruments:  a European perspective , Occasional Paper -
sarjan julkaisu, EKP, Nro 137, Frankfurt, syyskuu 2012. 
 
17 
 sähköisen kaupankäynnin aloittamisen myötä. Vai kka pankit ja maksukorttijärjestelmät ovat 
edelleen hallitsevassa asemassa vähittäism aksualalla, alalle on ilmaantunut myös muita 
maksutapoja, kuten muilla maksuvälineillä kui n korteilla suoritet tavat internet- ja 
mobiilimaksut, joiden käyttöä älypuhelinten leviäminen on vauhdittanut. Lisäksi alan 
kasvupotentiaali on voimakas.37 
Kortti-, verkko- ja mob iilimaksuja koskevalla komission vihreällä kirjalla38 pyritään 
edistämään näitä aloja koskevien Euroopa n markkinoiden yhdentym istä kuluttajien ja 
kauppiaiden hyödyksi. Yhdentymisen viemisestä pitemmälle saataisiin seuraavat edut: 
− maksupalveluiden tarjoajien välisen kilp ailun lisääntyminen sekä tasapuoliset 
toimintaedellytykset vakiintu neille ja uusille toimijoille 
− enemmän valinnanvaraa ja avoimuutta kul uttajille ja kauppiai lle tarjottavien 
maksupalveluiden osalta 
− innovatiivisuuden lisääntyminen maksupalvelua lalla ja tehostettu turvallisuus, joka 
tukee sähköisen kaupankäynnin kehittämistä. 
Vihreässä kirjassa ja sen jä lkeen järjestetyissä sidosr yhmien kuulemisissa yksilöitiin 
mahdollisia esteitä kortti-, verkko- ja mob iilimaksumarkkinoiden yhdentymiselle. Näitä ovat 
seuraavat: 
− uusien korttipohjaisten tai muihin maksuvä lineisiin pohjautuvien maksupalveluiden 
tarjoajien markkinoillepääsyä koskevat rajoitukset (esim. maksupalveluita tarjoavien 
kolmansien osapuolten pääsy maksutile jä koskeviin tietoihin tai uusien 
maksupalveluntarjoajien pääsy selvit ys- ja toimitusjärjestelmiin); 
− voimakas vaihtelu (jäsenvaltioiden välillä) korttimaksuista suoritettavissa 
monenvälisissä toimitusmaksuissa ja mahdollises ti liian suuret toimitusmaksut. Tällaiset 
maksut muodostavat suurimman osan maksuist a, joita vastaanottava palveluntarjoaja 
veloittaa kauppiailta kor ttimaksujen hyväksymisestä; 
− esteet, joiden vuoksi kauppiaa t eivät voi hyödyntää rajaty littävää tai keskitettyä 
korttimaksujen vastaanottoa; 
− puutteet kortti-, verkko- ja mobiilimaksupa lveluiden tarjonnan standardoinnissa ja 
yhteentoimivuudessa, mikä saa kauppiaat luopu maan tarvittavista  infrastruktuuri-
investoinneista, kuten maksupääteinvestoinneista. 
Osa näiden kysymysten ratkaisemiseksi toteutetta vista toimenpiteistä voitaisiin ottaa käyttöön 
maksupalveludirektiivin39 tarkistuksella ja vähittäi smaksuja koskevan tehostetun 
hallintomallin käyttöönotolla EU:ssa. Komissio on ilmoittanut myös monenvälisiä 
                                                                 
37 Vähittäismaksuja koskevia innovaatioita käsittelevän työryhmän raportti – Kansainvälinen 
järjestelypankki, toukokuu 2012. 
38 Vihreä kirja Yhdentyneet eurooppalaiset markkina t kortti-, verkko- ja mobiilimaksuille , KOM(2011) 
941 lopullinen, 11.1.2011. 
39 Maksupalveluista sisämarkkinoilla, direktiivien 97/7/EY, 2002/65/EY, 2005/60/EY ja 2006/48/EY 
muuttamisesta ja direktiivin 97/5/EY kumoamisesta 13 päivänä marraskuuta 2007 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/ 64/EY (EUVL l 319, 5.12.2007, s. 1).  
 
18 
 toimitusmaksuja koskevasta lainsäädäntöehdotukse sta toista sisämarkkina pakettia koskevassa 
tiedonannossaan40. 
 
Toimet:  
(8) Komissio käynnistää vuonna 2013 vähittä iskaupan innovaatioaloitteen, jonka 
yhteydessä se pohtii korkean tason asiantuntijaryhmän avulla sitä, kuinka 
vähittäiskaupan ala voi edistää innovatii visten tuotteiden, palveluiden ja 
teknologioiden käyttöönottoa ja hyödyn tää niitä. Komissio suunnittelee aloitteen 
perusteella konkreettisia toimia, jotka keskitetään v ähittäiskaupan kilpailukyvyn 
parantamiseen, kuten tutkimustulosten  tuomiseen markkinoille nopeammin, 
sähköisen kaupankäynnin ja perinteisten  ympäristöjen yhdentymiseen, uusiin 
tapoihin tiedottaa kuluttaji lle tuotteista, innovaatio toimintaan myönteisesti 
vaikuttavien säännösten ja st andardien kehittämiseen jne.  
(9) Komissio tutkii, onko mahdollista perustaa er illinen tietokanta, joka sisältää kaikki 
EU:n ja jäsenvaltioiden elintarvik keiden pakkausmerkintäsäännöt ja tarjoaa 
yksinkertaisen keinon tuotekohtaisten pakk ausmerkintävaatimusten selvittämiseen. 
(10) Komissio toteuttaa toimenpiteitä kortti-,  verkko- ja mobiilimaksumarkkinoiden 
yhdentymisen parantamiseksi seuraavasti: 
a) maksupalveludirektiivin tarkistaminen; 
b)  vähittäismaksupalveluiden tehostettu hallintomalli; sekä  
c) maksukortteihin liittyviä monenv älisiä toimitusmaksuja koskeva 
lainsäädäntöehdotus.  
 3.6 Paremman työympäristön luominen 
Työmarkkinoiden toimivuus on eri ttäin tärkeässä asemassa, jotta vähittäiskaupan ala voi 
helpottaa nuorten, epäpätevie n ja/tai kausityöntekijöiden työnsaantia (32 prosenttia 
vähittäiskaupan kaikista työnt ekijöistä on kouluttamattomia tai vähän koulutettuja verrattuna 
koko työvoimaan, josta heidän osuutensa on ke skimäärin 27 prosenttia) . Vähittäispalvelut 
toimivat usein ponnahduslautana henkilöille, jotka si irtyvät tai palaavat työmarkkinoille 
(15 prosenttia vähittäiskaupan al an kaikista työntekijöistä on alle 24-vuotiaita, kun heidän 
osuutensa koko työvoimasta on keskimäärin 9 prosentt ia, ja 30 prosenttia vähittäiskaupan alan 
työntekijöistä tekee osa-aikatyötä, kun os a-aikatyöntekijöiden osuus koko työvoimasta on 
keskimäärin 20 prosenttia).41 
Vähittäiskaupan alan työvoimavaltaisuuden vuoksi alan olisi hyödynnettävä täysipainoisesti 
työntekijöiden helpotettua li ikkuvuutta, jotta heidän ta itojaan voitais iin käyttää 
mahdollisimman tarkoituksenmukaisesti. Tämä on olennaista, jotta alalla olisi mahdollisimman suuri vaikutus EU:n talouskasvuun. Ehdotetut toimenpiteet edistävät saatavilla olevien taitojen parempaa käyttöä er ityisesti pk-yrityksissä, koska itsenäisten 
ammatinharjoittajien osuus al an työvoimasta on suuri. 
                                                                 
40 Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle Toinen sisämarkkinoiden toimenpidepaketti – Yhdessä uuteen kasvuun , 
KOM(2012) 573 lopullinen, 3.10.2012. 
41 Structural features of distributive trades and their impact on prices in the euro area , EKP, Occasional 
Paper -sarjan julkaisu, Nro 128, syyskuu 2011. 
 
19 
  3.6.1 Taitojen ja tarpeiden kohtaamattomuus 
Nykyinen kohtaamattomuus työvoiman taitojen ja vä hittäiskaupan alan tarpeiden välillä luo 
mittavia haasteita alan optimaaliselle toiminnalle. Tämän puutteen poistamiseksi nykyisellä ja tulevalla työvoimalla on oltava oikeanlaisia taitoja, mikä edellyttää osuvan ennakkoarvioinnin 
laatimista tarvittavista taidoista. Tarvittavien taitojen ja epäsuhtien t unnistaminen on erityisen 
tärkeää työmarkkinoille siir tyvien nuorten, pitkäaikaistyöttömien, ikääntyneiden 
työntekijöiden, maahanmuuttajien  ja vammaisten työllistettä vyyden parantamiseksi. Lisäksi 
jatkuva innovaatiotoimin ta ja siitä seuraava nousu vähittä iskaupan alan automaatioasteissa 
edellyttäisivät työntekijöiden ajantasaistavan osaamisensa tihein väliajoin mukautuakseen 
muuttuviin töihin ja tehtäviin.  
Julkiset investoinnit eivät yksin riitä edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Vastuu 
investoimisesta taitoihin on jaettava, ja vähittä iskaupan alan on oltava keskeisessä asemassa 
julkishallinnon, yksityis henkilöiden ja koulutu salan rinnalla. Jopa nykytilanteessa, jossa 
pääpaino on talousarviomenojen pitämisessä kurissa, koulutusinvest ointien vähentämisen 
pitäisi olla poissuljettu vaihtoehto. Mittavalla  ja rationaalisella investoimisella taitojen 
kehittämiseen varmistetaan paitsi paras vast ine rahalle, myös työntek ijöiden potentiaalin 
maksimaalinen hyödyntäminen. Kuten tiedonannossa Koulutuksen uudelleenajattelu
42 
korostettiin, koulutusjärjestelmien nykyaikaistam ispyrkimykset on moninkertaistettava, jotta 
varmistettaisiin, että sa atavilla on työvoimaa, jolla on rii ttävää ja asianmukaista osaamista. 
Vähittäiskaupan alan yritysten olisi osal listuttava merkittävällä panoksella uusien 
opetussuunnitelmien laatimiseen, koulutus- ja oppisopimusohjelmien kehittämiseen ja 
tiiviiseen yhteistyöhön koulutusjärjestelmien kanssa työntekijöiden painopistealueiden (esim. työntekijöiden ympäristöosaamis en tai toimittajien välisten  suhteiden parantaminen) 
kartoittamiseksi. Oppilaitosten ja yrityst en välisten kumppanuuksien tehostaminen muun 
muassa eurooppalaisen oppisopimusyhteenliittymän
43 tukemilla harjoittelijoiden 
vuorottelukoulutusjärjestelmillä ja erilaisten harjoittelu- ja apurahamuotojen käyttöönotto 
voivat hyödyttää molempia osapuolia. Vähittäiskaupan alan yritykset voivat varmistaa, että niillä on mahdollisuus palkata ammattitaitoista työvoimaa, jo lla on oikeantyyppisiä taitoja. 
Oppilaitokset puolestaan voivat houkutella  enemmän opiskelijoita, jos niiden 
opetussuunnitelmat johtavat tutk intotodistukseen, jolla on s uurempi arvo työmarkkinoilla. 
Lisäksi EU:n tasolla on viime aikoina kehitetty ja  testattu alakohtaisia vä lineitä, joilla tuetaan 
vankempia ja jäsennellympiä kumppanuuksia koul utuspalveluiden tarj oajien ja yritysten 
välillä.  Uuden Yhteinen Erasmus -ohjelman
44 puitteissa tarjottavat alakohtaiset 
taitoyhteenliittymät45 voisivat vastata erityi sen hyvin vähittäiskaupa n alan erityistarpeita. 
Uudistushankkeet ovat hyviä esimerkkejä siitä , kuinka vähittäiska uppiaat voivat tehdä 
yhteistyötä paikallisviranomaisten kanssa pitkäaikaistyöttömyyden vähentämiseksi. 
Taitojen kohtaamattomuudessa on suuria eroja eri aloj en ja EU:n eri alueiden välillä, ja myös 
ongelman kesto vaihtelee. Yritys ten ja työnhakijoiden kohtaaman  taitovajeen kaventamiseksi 
                                                                 
42  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle Koulutuksen uudelleenajattelu: sosioekonomisten vaikutusten parantaminen 
investoimalla taitoihin , KOM(2012) 669 lopullinen, 20.11.2012. 
43  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle Nuoret töihin , KOM(2012) 727 lopullinen, 5.12.2012. 
44  Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle Yhteinen Erasmus: EU:n koulutus-, nuoriso- ja urheiluohjelma , KOM(2011) 787 
lopullinen, 23.11.2011. 
45  Ks. http://ec.europa.eu/education/news/20120425_en.htm. 
 
20 
 kaikkien sidosryhmien, myös yritysten ja vähi ttäiskaupan alan työmar kkinaosapuolten, olisi 
osallistuttava alan lyhyen, keskipitkän ja pi tkän aikavälin laadullisten ja määrällisten 
taitotarpeiden määrittelyyn.  
Sekä vähittäis- että tukkukaupan kattavan Euro opan sektorikohtaista osaamista käsittelevän 
neuvoston perustamisen vuonna 2012 odotetaan ol evan keskeisessä as emassa eri aloilla 
tarvittavien taitojen kartoittamisessa yhtei styössä alan kansallisten osaamisneuvostojen 
kanssa. Näiden osaamisneuvostojen työn tuloks ia hyödynnetään äskettäin käynnistetyssä 
EU:n työmarkkinoiden osaamispanoraamassa46. Ne helpottavat myös taitovajeiden ja 
epäsuhtien ennakoimista antamalla sidosryhm ille tietoa taitotarpeiden ja työllisyyden 
kehittymisestä. Parempi ennakointi antaa jäsenva ltioiden yrityksille ja yksityishenkilöille 
mahdollisuuden tehdä tietoon perustuvia  valintoja ja investointeja. 
 3.6.2 Epävirallinen talous 
Laiton työnteko on keskeinen kysymys vähittäis kaupan alalla. Epävirallisen talouden alalla47 
toimivat työntekijät eivät kuulu olemassa olevien terveydenhuolto- ja sosiaalietuusjärjestelmien piirii n. Tämä aiheuttaa näille työnt ekijöille suuria sosiaalisia 
riskejä, madaltaa heidän tulotasoaan ja heikentää heidän saamansa sosiaalisen suojelun tasoa. Epävirallisen talouden olemassaolo merkitsee lis äksi talousarviotuloj en menetyksiä, kun 
veroja ja sosiaaliturvam aksuja maksetaan vähemmä n. Sen vuoksi tämä kasvattaa 
rekisteröidyn työvoiman verotaakkaa ja vaikuttaa jäsenvaltioiden kilpailukykyyn. 
Komissio aikoo käydä kaikkien asianomaisten osapuolten kanssa vuorop uhelua arvioidakseen 
epävirallisen talouden vaikut uksia työolosuhteisiin ja m äärittääkseen, kuinka EU:n 
lähestymistapa sen torjumiseen olisi suunniteltava.
48 
Komission yksiköt tekevät yhteistyöt ä varmistaakseen, että vähittäi skaupan alan erityispiirteet 
otetaan huomioon epävirallisen taloude n torjuntatoimien toteutuksessa.  
Toimi:  
(11) Komissio lujittaa yhteistyötä työm arkkinaosapuolten kanssa luodakseen 
edellytykset, jotka mahdollistavat taitojen sovittamisen yhteen työmarkkinoiden 
tarpeiden kanssa vähittäiskaupan alalla. Tä mä tapahtuu erityisesti yksilöimällä ja 
ennakoimalla taitotarpeita  EU:n alakohtaisen osaam isneuvoston kautta ja 
parantamalla vähittäiskauppi aiden koulutus- ja uudelle enkoulutuskäytäntöjä.  
 3.7 Kansainvälinen ulottuvuus 
Kansainväliset vähittäiskaupan esteet (sijoittautumista ja muita toimitustapoja koskevat esteet, 
kuten franchising-toimintaa ja sähköistä ka upankäyntiä koskevat rajoitukset) muodostavat 
olennaisen kasvua ja uusien työpaikkojen luomis ta jarruttavan tekijän.  Tällä hetkellä jopa 
                                                                 
46  Ks. http://euskillspanorama.ec.europa.eu/. 
47 Toiminnot ja tulot, jotka jäävät kokonaan tai osittain valtion sääntelyn ja verotuksen ulkopuolelle. 
48 Komission työohjelmassa vuodeksi 2013 mainitaan erityisesti laittoman työnteon torjuntaa koskevan 
eurooppalaisen foorumin perustaminen. Foorumin tarkoituksena on tarkastella kaikkia keskeisiä aloja, 
joihin laiton työnteko vaikuttaa, ja tukea laittoman työnteon tehokkaampaa torjuntaa parantamalla 
yhteistyötä, jakamalla parhaita käytäntöjä ja yks ilöimällä yhteisiä periaatteita. Aloite julkistettiin 
komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle 
sekä alueiden komitealle Tavoitteena työllistävä elpyminen , KOM(2012) 173 lopullinen, 18.4.2012 
(tiedonanto tunnetaan myös nimellä ”Työllisyyspaketti”). 
 
 
21 
 36 miljoonaa työpaikkaa EU:ssa on suoraan tai välillisesti sidoksi ssa kauppaan. Pääsy 
kolmansien maiden markkinoille avaa tärkeitä ka navia eurooppalaisille to imijoille, erityisesti 
pk-yrityksille, jotka voivat hyödyntää kyseisien markkinoiden kasvua. Vähittäiskauppiaiden 
pääsy kolmansien maiden markkinoille voi moni nkertaistaa EU:n taloud en kasvupotentiaalin. 
Eurooppalaiset vähittäiskauppiaat voivat an taa tähän merkittävän panoksen vauhdittamalla 
vientiä toimittaessaan EU:ssa valmistettuja tuo tteita kolmansiin maihin ja helpottaessaan pk-
yritysten pääsyä EU:n ulkopuolis ille markkinoille. Tämän vuoksi ehdotetaan EU:n strategian 
laatimista tiiviissä yhteistyössä vähittäisk aupan alan kanssa kansainvälisen kaupan 
avaamiseksi ja olemassa olevien esteiden ra ivaamiseksi erityisesti seuraavilla tavoilla: 
− kolmansissa maissa todettu ja vähittäiskaupan esteit ä koskevien tietojen keruun 
parantaminen, jotta asianomaisia komissi on yksiköitä voidaan auttaa seuraamaan 
voimassa olevien vapaakauppasopimusten tä ytäntöönpanoa ja valmistelemaan tulevia 
neuvotteluita; sekä 
− pk-yritysten neuvontapisteen49, vientiyritysten neuvontapisteen ja markkinoillepääsyä 
koskevien tietokantojen parantaminen niiden laajentamiseksi palveluihin.  
 4. PÄÄTELMÄT:  JATKUVA  VUOROPUHELU  VÄHITTÄISKAUPAN  
ALAN  KANSSA 
Vähittäispalvelualan kasvu- ja työllisyyspoten tiaali voi hyödyttää EU:n koko taloutta, ja sen 
vuoksi tarvitaan johdonmukainen ja kokonaisva ltainen strategia vähittäispalveluiden 
täysimittaista kehitystä tällä hetkellä haittaavien esteiden raivaamiseksi. 
Tämän tavoitteen saavuttamista voidaan edistää asettamalla saataville kilpailukykyisempiä ja 
kestävämpiä vähittäispalveluita, antamalla kul uttajille valmiudet te hdä tietoon perustuvia 
valintoja tuotteista, joita he haluavat ostaa, kehittämällä tasapainoisempi vähittäiskaupan toimitusketju, tukemalla innovat iivisia sovelluksia, tuomalla tutkimustulokset markkinoille 
nopeammin ja parantamalla vähitt äiskaupan alan työympäristöä. 
Tässä toimintasuunnitelmassa esitellyt 11 konkreettista tointa
50 olisi toteutettava viimeistään 
vuonna 2014 vähittäiskaupan sisämarkkinoiden tote uttamiseksi. On olennaista, että tämä 
toimintasuunnitelma pannaan täytäntöön muiden  aloitteiden ohella. Nä itä ovat erityisesti 
palveludirektiivin kokonaisvaltaista täytänt öönpanoa ja sähköistä ka upankäyntiä koskevaa 
tiedonantoa koskevat aloitteet sekä maksujärjest elmien alalla meneillään olevat aloitteet. 
Komissio seuraa alan kehitysnäkymiä ja antaa vuonna 2015 kertomuksen tämän 
toimintasuunnitelman täytäntöönpa non edistymisestä. Seuranta perustuu keskusteluihin, joita 
käydään EU:n toimielimissä, jäsenvaltioiden kanssa ja vähittäiskaupan alan ja muiden asianomaisten sidosryhmien edustajien kanssa vähittäiskaupan kilpai lukykyä käsittelevässä 
työryhmässä.  
                                                                 
49 Komission ylläpitämä erityisjärjestelmä, jonka tehtävänä on vastata kauppiaiden huolenaiheisiin ja 
tiedusteluihin parantamalla pk-yrityksiin suunnattua lähestymistapaa. 
50 Kaikki tässä asiakirjassa ehdotettavat komission to imet ovat yhdenmukaisia ja linjassa nykyisen 
monivuotisen rahoituskehyksen 2007–2013 ja uutta monivuotista rahoituskehystä 2014–2020 koskevan ehdotuksen kanssa.