Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. toukokuuta 2011 , vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodelta 2009: erillisvirastojen toiminta, varainhoito ja sen valvonta



Virallinen lehti nro L 250 , 27/09/2011 s. 0269 - 0277



Euroopan parlamentin päätöslauselma 10. toukokuuta 2011, vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodelta 2009: erillisvirastojen toiminta, varainhoito ja sen valvonta EUROOPAN PARLAMENTTI, joka ottaa huomioon komission 15. lokakuuta 2008 Euroopan parlamentille antaman kertomuksen varainhoitovuotta 2006 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (KOM(2008) 629) sekä komission yksiköiden valmisteluasiakirjan (SEC(2008) 2579), ottaa huomioon 11. maaliskuuta 2008 annetun komission tiedonannon "Euroopan unionin virastot – tulevaisuuden näkymiä" (KOM(2008) 135), ottaa huomioon 5. toukokuuta 2010 antamansa päätöslauselman vastuuvapauden myöntämisestä varainhoitovuodelta 2008: erillisvirastojen toiminta, varainhoito ja sen valvonta [1], ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 [2], ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19 päivänä marraskuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 [3] ja erityisesti sen 96 artiklan, ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 5/2008, jonka otsikkona on "Unionin virastojen toiminnan tuloksellisuus", ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityisvuosikertomukset [4] hajautettujen virastojen tilinpäätöksistä varainhoitovuodelta 2009, ottaa huomioon parlamentin teettämän ja 7. huhtikuuta 2009 julkistaman tutkimuksen mahdollisuudesta perustaa unionin virastojen yhteiset tukipalvelut ja perustamisen toteutettavuudesta, ottaa huomioon 18. toukokuuta 2010 esittämänsä kannanoton Euroopan unionin korruption vastaisiin pyrkimyksiin [5], ottaa huomioon työjärjestyksen 77 artiklan ja liitteen VI, ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A7-0149/2011), A. toteaa, että tämä päätöslauselma sisältää asetuksen (EY, Euratom) N:o 2343/2002 96 artiklan sekä Euroopan parlamentin työjärjestyksen liitteessä VI olevan 3 artiklan mukaisesti asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskeviin vastuuvapauspäätöksiin liittyvät luonteeltaan yleiset huomautukset, B. ottaa huomioon, että virastojen lukumäärä on lisääntynyt viime vuosina ennätyksellisen paljon ja että sen vuoksi on ollut mahdollista ulkoistaa tiettyjä komission tehtäviä, C. ottaa huomioon, että komission hyväksyttyä 11. maaliskuuta 2008 edellä mainitun tiedonantonsa parlamentti, neuvosto ja komissio käynnistivät uudelleen hankkeen virastojen yhteisen toimintakehyksen laatimiseksi ja perustivat vuonna 2009 erillisvirastoja käsittelevän toimielinten välisen työryhmän, D. ottaa huomioon, että tämä toimielinten välinen työryhmä kokoontui poliittisella tasolla kolmannen kerran 10. marraskuuta 2010, jolloin se tarkasteli seuraavia kysymyksiä: uusien virastojen perustamista koskevat kriteerit, virastojen toimipaikan valinta ja toimipaikkasopimus, johtokuntien kokoonpano, johtajien nimitysmenettelyt, virastojen arvioiminen ja tulokset, monivuotinen ohjelma ja hallinnollinen tuki, E. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuin suunnittelee myös tarkastelevansa virastojen suorituksia ja julkaisevansa erityiskertomuksen unionin erillisvirastojen menoja koskevasta vertailuanalyysista vuoden 2011 loppuun mennessä, F. ottaa huomioon, että erillisvirastoja koskevat unionin maksuosuudet kasvoivat jyrkästi vuosien 2000 ja 2011 välisenä aikana, G. ottaa huomioon, että 18. toukokuuta 2010 annetussa parlamentin kannanotossa Euroopan unionin korruption vastaisiin pyrkimyksiin kehotetaan komissiota ja asianomaisia EU:n virastoja ryhtymään tarvittaviin toimiin ja mahdollistamaan riittävät resurssit, joilla varmistetaan, ettei EU:n varojen käyttöön liity korruptiota ja että korruptiota tai petoksia havaittaessa sovelletaan varoittavia seuraamuksia, I VARAINHOITOA KOSKEVAT YHTEISET HAASTEET Toimintamäärärahojen siirtäminen ja peruuntuminen 1. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi jälleen useiden virastojen kohdalla, että varainhoitovuonna 2009 seuraavalle varainhoitovuodelle siirrettyjen ja peruuntuneiden toimintamäärärahojen osuus oli suuri; toteaa myös, että joissakin virastoissa kaikkien budjettikohtien määrärahoja ei ollut käytetty ja siirtojen määrä oli suuri; kehottaa kyseisiä virastoja tehostamaan toimiaan voidakseen parantaa rahoituksen ja talousarvion suunnittelua; 2. panee merkille useiden ohjelmien monivuotisesta luonteesta aiheutuvat ongelmat sekä maksujen vastaanottamisen ja niitä vastaavien tehtävien suorittamisen ja siihen liittyvien maksujen välisen viiveen; korostaa joka tapauksessa, että aiheutuvien menojen olisi oltava ennustettavissa ja että asiaan olisi löydettävä ratkaisu, jossa noudatetaan unionin talousarvioon sovellettavaa vuotuisuusperiaatetta; 3. toteaa, että siirrettyjen ja peruuntuneiden määrärahojen suuri määrä on usein osoitus siitä, että virasto ei ole kyennyt hoitamaan asianmukaisella tavalla talousarvionsa merkittävää kasvua; pohtii, olisiko vastuullisempaa toimia niin, että vastaisuudessa budjettivallan käyttäjät kiinnittävät enemmän huomiota virastojen talousarvion kasvattamisesta tehtäviin päätöksiin ja ottavat huomioon uusien toimintojen täytäntöön panemiseksi tarvittavan ajan; Kassanhallinta 4. kehottaa virastoja parantamaan vuotuisia ennakkoarvioitaan käteistarpeistaan; panee itse asiassa merkille, että virastoilla on usein suuret käteisvarat, ja kannustaa niitä siksi seuraamaan Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen hyvää esimerkkiä, sillä seurantakeskus paransi vuotta 2009 koskevaa ennakkoarviotaan toimittamalla asianomaisille komission yksiköille asiakirjatodisteen, jolla se perustelee neljännesvuosittain esittämänsä maksupyynnön ja jonka se pitää jatkuvasti ajan tasalla; Hankintamenettelyissä ilmenneet puutteet 5. pitää huolestuttavana, että tilintarkastustuomioistuin on jälleen todennut puutteita useiden virastojen hankintamenettelyissä; 6. pyytää siksi virastoja tiukentamaan sisäisen valvonnan menettelyjään varmistaakseen, että sopimus- ja hankintamenettelyjä noudatetaan oikein; ei pidä hyväksyttävänä sitä, että virastot ovat jatkuvasti kykenemättömiä ottamaan käyttöön valvontajärjestelmää, jolla vältetään tai havaitaan ajoissa toistuvat virheet, jotka heikentävät viraston toimien laillisuutta ja asianmukaisuutta; 7. kehottaa virastoja tästä syystä - lisäämään avoimuutta sekä arvioissa että sen osalta, kuka vastaa hankkeista, - tiukentamaan hankintojen hyväksymistä rahoituspäätöksen ja työohjelman tasolla, - varmistamaan, että poikkeukset ilmoitetaan kattavasti niiden vuotuisissa toimintakertomuksissa, - varmistamaan, että mahdollisten sääntöjenvastaisuuksien osalta toteutetaan riittäviä jatkotoimia, - toteuttamaan jälkitarkastuksia ja raportoimaan niistä; 8. kehottaa virastoja myös laatimaan kattavan taulukon, jossa kuvataan niiden hyväksymiskierrot sekä taloushallinnon ja toiminnallisen henkilöstön vastuut, ja päivittämään sitä säännöllisesti; 9. kehottaa kaikkia virastoja julkaisemaan verkkosivustollaan luettelon kaikista ainakin viimeisten kolmen vuoden aikana tehdyistä sopimuksista ja kehottaa komissiota jatkamaan toimiaan sen hyväksi, että nämä tiedot olisivat helpommin saatavilla, ja sisällyttämään ne lopulta rahoituksen avoimuutta koskevaan järjestelmäänsä; 10. onnittelee kuitenkin Eurojustia siitä, että se on ottanut käyttöön toimia tuotteiden tai palvelujen markkina-arvon arvioimiseksi ennen hankintamenettelyn aloittamista; katsoo, että myös muiden virastojen olisi omaksuttava tämä tärkeä käytäntö; pitää myönteisenä myös vuotta 2009 koskevaa Eurojustin hankintasuunnitelmaa, josta oli paljon apua sen yksiköille tarjousten hallinnoinnissa; korostaa erityisesti, että tällaiset aloitteet parantavat tulojen ja menojen hyväksyjän ohjeistusta ja valvontaa; Avustusten hallinnointi 11. pitää tärkeänä, että virastot parantavat avustusten hallinnointiaan - suorittamalla paikalla tehtäviä tarkastuksia avustusten edunsaajille, - suosimalla menoluokkakohtaisia standardiyksikkökustannuksia tukikelpoisten kustannusten korvaamiseen perustuvien avustusten sijaan, - kuvaamalla toimijoiden velvollisuudet, raportoimalla niistä ja seuraamalla niitä tarkasti, - laatimalla kaikkien toimijoiden hyväksymän operatiivisen suunnitelman; II HENKILÖRESURSSEJA KOSKEVAT YHTEISET HAASTEET Palvelukseenottomenettelyt 12. panee merkille, että useissa virastoissa henkilöstön valintamenettelyissä on puutteita, jotka vaarantavat menettelyjen seurattavuuden ja/tai haittaavat kelpoisuusvaatimusten soveltamista tasapuolisen kohtelun periaatteen mukaisesti; panee erityisesti merkille, että tilintarkastustuomioistuin on toistuvasti todennut seuraavat puutteet: - ei löytynyt näyttöä siitä, että valintaperusteet ja vähimmäisvaatimukset, joiden täytyttyä hakija voidaan kutsua kirjallisiin kokeisiin ja haastatteluun, olisi vahvistettu ennen arviointiprosessin alkua, - palvelukseenottomenettelyitä koskevat asiakirja-aineistot ovat riittämättömiä, - palvelukseenottomenettelyissä sisäisiä ja ulkopuolisia hakijoita ei kohdeltu tasapuolisesti, - kilpailu on vähäistä, ja katsoo, että nämä puutteet saattavat heikentää virastojen mahdollisuuksia torjua niitä vastaan kenties esitettäviä syytöksiä mielivaltaisuudesta henkilöstön palvelukseen ottamista koskevien päätösten yhteydessä; katsoo myös, että mikäli kilpailua ei ole riittävästi, palvelukseen otetut henkilöt eivät ehkä edusta parasta mahdollista valintaa ja henkilöstöä koskevia ja taloudellisia resursseja käytetään silloin mahdollisesti tehottomasti; 13. kehottaa luomaan virastojen välisiä ristiintarkastuksia koskevan järjestelmän, josta käyvät ilmi virheet tai huono hallinto, johon yksittäinen henkilö on syyllistynyt aikaisemmin toisen viraston palveluksessa, kun henkilö hakee työpaikkaa toisessa virastossa; 14. kehottaa näin ollen virastoja ryhtymään tarvittaviin toimiin parantaakseen palvelukseenottomenettelyjensä puolueettomuutta ja avoimuutta; pitää tässä yhteydessä Frontex-viraston aloitetta hyväksyä valintalautakuntiensa jäseniä koskevat täytäntöönpanosäännöt ja sisäiset ohjeet merkittävänä käytäntönä, jota muidenkin virastojen olisi noudatettava; suhtautuu myönteisesti erityisesti Frontexin aloitteeseen ottaa käyttöön palvelukseenottopolitiikka, joka käsittää muun muassa seuraavat konkreettiset toimet: - määräaikojen noudattaminen valintalautakuntien jäseniä nimitettäessä, - haastattelujen kysymysten ja kirjallisten kokeiden sisällön valmistelu etukäteen, - kirjallisten kokeiden arviointi nimettömänä, - mallivastausten laatiminen haastattelujen kysymyksiin ja kirjallisiin kokeisiin, - palvelukseen ottamista koskevien päätösten kirjaaminen pöytäkirjaan, - sähköinen palvelukseenottoväline palvelukseen ottamisen ja valintamenettelyn helpottamiseksi, ja korostaa tarvetta panna nämä toimet tarkasti täytäntöön ja osoittaa, että niillä saavutetaan tuloksia; Palvelukseenottosuunnitelmien toteuttaminen 15. toteaa, että usein virastot eivät toteuta palvelukseenottosuunnitelmiaan kokonaan, ja panee merkille, että talousarvio- ja henkilöstöennusteet eivät aina olleet yhdenmukaiset, mikä saattaa vaikuttaa sidosryhmien muodostamaan käsitykseen siitä, miten virastot hyödyntävät henkilöstöään; kannustaa unionin toimielimiä tutkimaan edelleen sitä, kuinka palvelukseenottomenettelyjä voitaisiin yksinkertaistaa; kehottaa virastoja panostamaan enemmän palvelukseenottosuunnitelmiensa täytäntöönpanoon ja seurantaan; rohkaisee virastoja myös kertomaan työohjelmissaan ja vuotuisissa toimintakertomuksissaan enemmän henkilöresurssiensa jakamisesta ja käytöstä sekä kuvaamaan, mitä vaikutuksia niiden asettamilla tavoitteilla on käytettävissä olevaan henkilöstöön; kehottaa komissiota arvioimaan virastoissa tarvittavaa henkilöstömäärää, vertaamaan henkilöstön todellista määrää budjetoituihin ennusteisiin, päättelemään, ylittävätkö ennusteet virastojen tarpeet ja valmiudet, ja antamaan parlamentille selvityksen tästä asiasta; 16. panee merkille, että joka vuosi osa työntekijöistä, myös johtajista, siirtyy virastosta toiseen; kehottaa komissiota antamaan parlamentille selvityksen kaikista henkilöstön jäsenistä, jotka ovat vaihtaneet työpaikkaa virastosta toiseen vuodesta 2008 lähtien; 17. pyytää komissiolta tietoja Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen [6] 16 artiklan mukaisia tehtäviä ja velvollisuuksia ("jääviysaikoja") koskevien sääntöjen olemassaolosta ja soveltamisesta kaikissa virastoissa; Tilapäinen henkilöstö 18. kehottaa virastoja varmistamaan, että tilapäisille työntekijöille ei anneta arkaluonteisia tehtäviä, ottaen huomioon, että tilapäistä henkilöstöä otetaan palvelukseen henkilöstötaulukon rajoissa; pahoittelee sitä, että eräissä tapauksissa virastot ovat ottaneet tilapäisiä työntekijöitä palvelukseen arkaluonteisten tehtävien suorittamista varten tai he käsittelevät arkaluonteisia tietoja; haluaa korostaa, että tilapäisten työntekijöiden mahdollisuus saada haltuunsa arkaluonteisia tietoja tai tietämättömyys noudatettavista menettelyistä muodostaa mahdollisen turvallisuusriskin; Eturistiriidat 19. muistuttaa virastoja niiden henkilöstön ja asiantuntijoiden riippumattomuuden tinkimättömän takaamisen tärkeydestä; rohkaisee virastoja erityisesti kirjaamaan ja arvioimaan huolellisesti niiden tässä asiassa toteuttamat valvontatoimet; painottaa, että viraston maine saattaa vaarantua tapauksissa, joissa sitä vastaan esitetään syytöksiä eturistiriidoista; 20. kehottaa komissiota antamaan parlamentille yksityiskohtaisen selvityksen perusteista, joita sovelletaan, jotta voidaan varmistaa palvelukseen otetun henkilöstön riippumattomuus erityisesti mahdollisten eturistiriitojen suhteen sekä asettaa varoittavia seuraamuksia, jos havaitaan sääntöjenvastaisuuksia; 21. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tekemään perusteellisen analyysin virastojen soveltamasta lähestymistavasta sellaisten tilanteiden hallitsemiseksi, joissa kyse on mahdollisesta eturistiriidasta; III SISÄISEN VALVONNAN JÄRJESTELMIÄ KOSKEVAT YHTEISET HAASTEET 22. rohkaisee virastoja parantamaan sisäisen valvonnan järjestelmiään edelleen pääjohtajiensa antaman vuotuisen tarkastuslausuman tukemiseksi; korostaa myös, että on tärkeää, että virasto perustaa tehokkaan riskienhallintatoiminnon, joka erittelee riskit ja tutkii, millaisin toimin riskejä voidaan lieventää; Sisäisten tarkastuskertomusten yhteenvedot 23. kehottaa kunkin viraston johtajaa täyttämään kaikilta osin velvoitteensa sisällyttää seuraavat tiedot vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle laatimaansa kertomukseen, jossa on yhteenveto sisäisen tarkastuksen kertomuksista, - sisäisen tarkastuksen tekemien tarkastusten määrä ja tyyppi, - kaikki esitetyt suositukset (mukaan lukien ne, jotka virasto voi mahdollisesti torjua), ja - kaikki suositusten mukaisesti toteutetut toimet; pitää tässä yhteydessä myönteisenä Frontexin aloitetta edistää kaikkien virastojen keskuudessa yhdenmukaista rakennetta, jota käytetään osoitettaessa nämä yhteenvedot vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle; 24. toteaa kuitenkin, että eräät virastot ovat toimittaneet vapaaehtoisesti sisäisen tarkastuksen laatiman viraston sisäistä tarkastusta koskevan kertomuksen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle; katsoo, että tämän olisi oltava normaali käytäntö, ja edellyttää kaikkien muiden unionin virastojen noudattavan tätä käytäntöä ja toteaa, että vastuuvapauden myöntävä viranomainen huolehtii näiden kertomusten luottamuksellisesta käsittelystä; Sisäisen tarkastuksen osaston rooli 25. pitää sisäisen tarkastuksen osaston merkitystä hajautettujen virastojen sisäisenä tarkastajana elintärkeänä; painottaa erityisesti, että sisäisen tarkastuksen osasto esittää riippumattomia lausuntoja hallinnointi- ja valvontajärjestelmien laadusta sekä antaa suosituksia toimintojen toteuttamisedellytysten parantamiseksi ja virastojen varojen taloudellisen käytön edistämiseksi; 26. kehottaa siksi virastojen johtokuntia/hallintoneuvostoja ottamaan asianmukaisesti huomioon sisäisen tarkastuksen osaston antamat suositukset voidakseen ryhtyä nopeasti tarvittaviin toimiin havaittujen puutteiden korjaamiseksi; 27. panee tyytyväisenä merkille, että varainhoitoasetuksen 86 artiklan 4 kohdan mukaisesti virastot toimittavat parlamentille yhteenvedon sisäisen tarkastuksen osaston havainnoista; toistaa, että sisäisen tarkastuksen osaston laatimat kertomukset ovat sisäisiä eivätkä julkisia asiakirjoja; toteaa lisäksi, että tämä pätee myös virastoja ja muita elimiä koskeviin erillisiin vuosikertomuksiin; suhtautuu myönteisesti kaikkeen yhteistyöhön, jonka yhteydessä virastot antavat nämä kertomukset parlamentin käyttöön erikseen esitetystä perustellusta pyynnöstä; kehottaa erillisvirastoja käsittelevää toimielinten välistä työryhmää puuttumaan sisäisen tarkastuksen kertomuksia koskevassa lainsäädännössä olevaan puutteeseen ja ehdottamaan ratkaisua; 28. kehottaa painokkaasti tilintarkastustuomioistuinta sisällyttämään virastoja koskeviin vuosikertomuksiinsa maininnan sisäisen tarkastuksen suorittamien tarkastusten perusteella annetuista johtopäätöksistä ja arvioinnin siitä, kuinka virastot ovat panneet sisäisen tarkastuksen suositukset täytäntöön; 29. haluaa myös korostaa sisäisen tarkastuksen osaston merkitystä virastojen toimintaa koskevien tarkastusten toteuttamisessa; pitää kuitenkin valitettavana, että vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle ei välttämättä toimiteta tietoja näiden tarkastusten tuloksista, mikä johtuu 27 kohdassa mainitusta puutteesta lainsäädännössä; Sisäisen tarkastuksen yksiköiden rooli 30. kehottaa virastoja perustamaan sisäisen tarkastuksen toiminnon, joka tukee virastojen johtajia ja antaa heille neuvoja sisäisen valvonnan hallinnoimisen osalta sekä toteuttaa riskinarviointeja ja sisäisiä tarkastuksia; 31. suhtautuu myönteisesti myös yhteisön kalastuksenvalvontaviraston ja Euroopan meriturvallisuusviraston aloitteeseen perustaa yhteinen sisäisen tarkastuksen yksikkö; katsoo, että tällainen jaettu palvelu muodostaa parhaan käytännön, jota myös muiden erillisvirastojen olisi noudatettava; 32. pitää myönteisenä ja rohkaisemisen arvoisena myös sisäisen tarkastuksen osaston puheenjohtajuutta virastojen Audinet-verkostossa, joka kokoontuu 2–3 kertaa vuodessa tarkoituksenaan koordinoida sisäisten tarkastusyksikköjen työtä sekä vaihtaa kokemuksia tarkastusten lähtökohdista, menettelyistä ja parhaista käytännöistä; Eettisten periaatteiden kokeiluluonteinen tarkastus 33. onnittelee Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskusta (Cedefop) siitä, että se on ensimmäinen erillisvirasto, joka suostui vapaaehtoisesti eettisten periaatteiden kokeiluluonteiseen tarkastukseen vuonna 2009; rohkaisee Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskusta jakamaan tämän aloitteen muiden virastojen kanssa; IV TARKASTUSLAUSUMA JA VUOTUINEN TOIMINTAKERTOMUS Tarkastuslausuma 34. rohkaisee virastoja julkistamaan johtajansa tarkastuslausuman verkkosivustoillaan ja liittämään ne vuotuisiin toimintakertomuksiinsa ja vakuuttamaan, että niiden vuotuisissa toimintakertomuksissa annetut tiedot antavat oikean ja riittävän kuvan tuloista ja menoista, jollei tiettyihin aloihin liittyvissä varaumissa toisin mainita; 35. korostaa virastojen johtajien velvollisuutta ilmoittaa mahdollisista varaumista tarkastuslausumassaan silloin, kun tilintarkastustuomioistuin tai komission sisäisen tarkastuksen osasto on pannut merkille merkittäviä ongelmia (eli on antanut tarkastuksessa todettuja taustalla olevia puutteita koskevia tai olennaisuusrajan ylittämiseen liittyviä kriittisiä suosituksia); Vuotuiset toimintakertomukset 36. rohkaisee virastoja tekemään vuotuisen toimintakertomuksensa rakenteesta vakiomuotoisen komission pääosastojen käyttämän formaatin mukaisesti ja sisällyttämällä siihen suoritetut tehtävät, hallinnon haasteet, sisäisen tarkastuksen havainnot sekä henkilöresursseja koskevat parannukset asianomaisen varainhoitovuoden aikana; onnittelee tässä yhteydessä Euroopan ympäristökeskusta siitä, että se on jo kehittänyt omaa vuotuista toimintakertomustaan edellä esitetyn rakenteen mukaisesti, ja katsoo, että myös muiden virastojen olisi noudatettava tätä hyvää käytäntöä; 37. onnittelee lisäksi tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaista keskusta ja uudelleen Euroopan ympäristökeskusta siitä, että ne ovat käyttäneet vuotuisissa toimintakertomuksissaan helposti luettavia taulukoita ja kaavioita keskeisiä tuloksia koskevissa yhteenvedoissaan; katsoo, että tämä muodostaa erittäin tervetulleen käytännön, jota myös muiden erillisvirastojen olisi noudatettava; 38. rohkaisee tilintarkastustuomioistuinta sisällyttämään yleisarvioinnin kustakin vuotuisesta toimintakertomuksesta virastoista laatimiinsa erityisvuosikertomuksiin, kuten se tekee jo nyt komissiota koskevassa vuosikertomuksessaan, jossa se tarkastelee komission eri pääosastojen laatimia vuotuisia toimintakertomuksia; V VIRASTOJEN HALLINTA Virastojen johtokunnat/hallintoneuvostot 39. toteaa, että tiettyjen virastojen johtokuntien/hallintoneuvostojen suuri koko ja niiden jäsenten suuri vaihtuvuus voi johtaa päätöksentekoelimen tehottomuuteen; kehottaa tästä syystä erillisvirastoja käsittelevää toimielinten välistä työryhmää puuttumaan tähän ongelmaan; ehdottaa lisäksi, että harkittaisiin mahdollisuutta yhdistää toisiinsa liittyvillä aloilla toimivien erillisvirastojen johtokuntia/hallintoneuvostoja, jotta voidaan vähentää kokouksiin käytettyä aikaa; 40. pyytää lisäksi virastojen johtajia ryhtymään toimiin vahvistaakseen virastojensa johtokunnan/hallintoneuvoston asemaa nostamalla strategiset kysymykset ja painopisteet niiden keskusteluiden esityslistalle hyvissä ajoin ennen strategisten päätösten tekemistä; 41. kehottaa virastojen johtokuntia/hallintoneuvostoja varmistamaan, että tehtävien suunnittelu ja resurssien (sekä taloudellisten resurssien että henkilöresurssien) käytön suunnittelu vastaavat mahdollisimman hyvin toisiaan, ottamalla käyttöön toimintoperusteisen budjetoinnin ja toimintojohtamisen; Komission rooli 42. on tyytyväinen Euroopan kemikaaliviraston toiseen menestyksekkääseen toimintavuoteen, sillä vuonna 2007 viraston talousarviohallinnosta vastasi komission yritys- ja teollisuustoiminnan pääosasto; tähdentää erityisesti, että viraston perustaminen sujui hyvin ja melko nopeasti ja ansio tästä lankeaa pääosin kumppanipääosaston tarjoamalle tehokkaalle tuelle, kokemustenvaihdolle muiden vastaavien virastojen kanssa sekä isäntämaan voimakkaalle tuelle; katsoo siksi, että komissio voisi noudattaa tätä parasta käytäntöä uusien virastojen perustamisen yhteydessä; 43. panee merkille erillisvirastoja käsittelevän toimielinten välisen työryhmän havainnon, että noin 30 prosenttia virastojen resursseista käytetään hallintoon; kehottaa komissiota tarjoamaan suhteellisen pienille ja erityisesti vasta perustetuille virastoille entistä ponnekkaammin kaiken niiden tarvitseman hallinnollisen tuen ja varmistamaan, että kaikki virastot toimivat tehokkaasti; Kurinpitomenettelyt 44. muistuttaa jälleen, että vuosien 2006, 2007 ja 2008 vastuuvapauden myöntämisestä antamissaan päätöslauselmissa parlamentti kehotti virastoja harkitsemaan virastojen yhteisen kurinpitolautakunnan perustamista; panee merkille, että tämän hankkeen toteuttamisessa on edelleen ongelmia erityisesti siksi, että lautakunnan jäseniksi on vaikeaa löytää henkilöitä, jotka olisivat edenneet urallaan riittävän pitkälle; kehottaa virastoverkoston koordinaattorina toimivaa virastoa kuitenkin perustamaan sellaisten toimihenkilöiden verkoston, jotka kuuluvat kurinpitolautakunnan jäseniltä edellytettävään palkkaluokkaan; VI SUORITUSKYKY 45. pitää myönteisenä Eurojustin aloitetta sisällyttää vuoden 2010 suunnitelmiinsa keskeisiä tulosindikaattoreita ja pitää sitä muille virastoille suositeltavana parhaana käytäntönä; rohkaisee lisäksi virastoja liittämään keskeiset tulosindikaattorinsa tosiasiallisesti tavoitteisiinsa, talousarvioonsa ja vuotuiseen työohjelmaansa; katsoo, että tämän käytännön avulla sidosryhmät voivat arvioida virastojen suorituskykyä paremmin; kannustaa muita virastoja sisällyttämään vuotuisiin työohjelmiinsa keskeiset tulosindikaattorit; 46. panee merkille, että tuloksia ja vaikuttavuutta ei mitata yhdenmukaisesti; kehottaa erillisvirastoja käsittelevää toimielinten välistä työryhmää puuttumaan tähän ongelmaan; 47. ottaa huomioon, että virastoissa, joissa keskeiset tulosindikaattorit sisällytetään vuotuisiin työohjelmiin, tulosindikaattorit perustuvat lähinnä menettelyä ja prosesseja koskeviin näkökohtiin eivätkä itse toiminnan tuloksiin; kannustaa virastoja laatimaan keskeiset tulosindikaattorit tulosten perusteella ja kehottaa erillisvirastoja käsittelevää toimielinten välistä työryhmää puuttumaan tähän ongelmaan; Monivuotinen työohjelma 48. kehottaa kutakin virastoa laatimaan monivuotisen työohjelman sitä alaa koskevan unionin monivuotisen strategian mukaisesti, jolla virasto toimii; korostaa monivuotisen työohjelman merkitystä siltä kannalta, että se antaa virastolle mahdollisuuden järjestää toimintansa paremmin, toteuttaa paremman riskinarvioinnin toiminnastaan ja järjestää tehokkaalla tavalla strategiansa ja tavoitteensa toteuttamisen; Vuotuinen työohjelma 49. kehottaa virastoja vahvistamaan talousarvionsa ja vuotuisen työohjelmansa välistä yhteyttä; huomauttaa tilintarkastustuomioistuimen todenneen usein, etteivät talousarvion laatimismenettelyt olleet riittävän kurinalaiset, mistä aiheutui lukuisia määrärahasiirtoja, jotka koskivat suurinta osaa budjettikohdista; 50. pitää myönteisenä Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksen ja Euroopan kemikaaliviraston aikomusta esittää Ganttin kaavio keskeisille operatiivisille toiminnoille; muistuttaa virastoja, että näiden kaavioiden avulla voidaan esittää lyhyesti kunkin toimihenkilön hankkeen parissa käyttämä aika ja suosia menettelytapaa, jossa keskitytään tulosten saavuttamiseen; Palautemenettelyt 51. kehottaa virastoja parantamaan asiakaskeskeisyyttään sekä menettelyjään palautteen antamiseksi ja käyttämään tässä yhteydessä laajasti hyväkseen arviointiensa tuloksia; onnittelee erityisesti Euroopan kemikaalivirastoa siitä, että se kartoitti sidosryhmiensä näkemykset vuonna 2009 ja lisäsi teollisuudelle suunnattuja tukitoimintojaan (kuten päärekisteröijille tarjottu puhelinneuvontapalvelu, työpajat, verkoston kokoukset ja julkiset kuulemiset); 52. pitää myönteisenä Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön aloitetta toteuttaa toinen jälkiarviointi sen vuosien 2005–2008 työohjelmasta; pitää tätä myös muille virastoille arvokkaana keinona ottaa vastaan niihin kohdistuvat haasteet; 53. pitää lisäksi äärimmäisen tärkeänä, että virastot kehittävät tulosseurantajärjestelmiään edelleen varmistaakseen, että niiden toiminnan tuloksia seurataan, ja kannustaa virastoja viittamaan niihin vuotuisissa toimintasuunnitelmissaan; 54. rohkaisee lisäksi virastoja raportoimaan johdonmukaisesti keskeisistä tulosindikaattoreista; Tilintarkastustuomioistuimen kertomukseen liitetty taulukko 55. on ilahtunut siitä, että Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, Euroopan unionin elinten käännöskeskus ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen esittivät tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2009 erityisvuosikertomukseen liitetyssä taulukossa vertailun vuosina 2009 ja 2008 toteutetuista toimista, jotta vastuuvapauden myöntävällä viranomaisella on mahdollisuus arvioida paremmin niiden toimintaa eri vuosina; VII VIRASTOJA KOSKEVAA POHDINTAA: YHTEINEN LÄHESTYMISTAPA 56. suhtautuu myönteisesti erillisvirastoja käsittelevän toimielinten välisen työryhmän meneillään olevaan työhön, jonka tarkoituksena on tarkastella uudelleen erillisvirastojen roolia ja asemaa unionin toimielinrakenteessa, niiden perustamista, rakennetta ja toimintaa sekä rahoitus-, talousarvio-, valvonta- ja hallinnointikysymyksiä; pyytää työryhmää laatimaan analyysin ja yleiset ohjeet nykyisten virastojen tehokkuudesta ja ehdottamaan virastojen tyyppiin ja lukumäärään perustuvia suunnitelmia tehokkuuden lisäämiseksi mittavasti; 57. palauttaa mieliin, että erillisvirastoja käsittelevän toimielinten välisen työryhmän maaliskuussa 2009 antama yhteinen lausuma käynnisti sääntelyvirastoja koskevan vuoropuhelun, jonka tarkoituksena on arvioida nykyistä tilannetta ja erityisesti virastojen johdonmukaisuutta, tehokkuutta, tilivelvollisuutta ja avoimuutta, ja siinä todettiin, että työryhmä paneutuisi osallistuvien toimielinten esittämiin keskeisiin kysymyksiin, joita ovat muun muassa erillisvirastojen rooli ja asema unionin toimielinrakenteessa, niiden perustaminen, rakenne ja toiminta sekä rahoitus-, talousarvio-, valvonta- ja hallinnointikysymykset; 58. ottaa huomioon, että 5. toukokuuta 2010 antamassaan päätöslauselmassa vuoden 2008 vastuuvapaudesta parlamentti totesi, että toimielinten välisen työryhmän olisi pohdittava "mahdollisuutta lähentää ja jopa yhdistää joitakin virastoja" ja että "pienillä virastoilla on vakavia tehokkuusongelmia"; 59. kehottaa keskeyttämään uusien virastojen perustamisen ainakin siihen asti, että toimielinten välisen työryhmän antamassa yhteisessä lausumassa ja 5. toukokuuta 2010 annetussa vastuuvapauspäätöslauselmassa esitetyt kysymykset on ratkaistu tyydyttävästi; 60. katsoo, että kun nämä kysymykset on ratkaistu, uusien virastojen perustamista olisi harkittava äärimmäisen tarkasti sen varmistamiseksi, että ne ovat todella tarpeellisia ja ne ovat taloudellisesti paras ratkaisu sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi; 61. korostaa jälleen kerran, että on syytä harkita joidenkin virastojen yhdistämistä, jotta ne voivat jakaa yleiskustannuksia ja muita kustannuksia; 62. pyytää erillisvirastoja käsittelevää toimielinten välistä työryhmää harkitsemaan joidenkin pienehköjen virastojen ryhmittämistä samaan kaupunkiin ja mahdollisesti jopa samaan rakennukseen, jotta ne hyötyisivät yhteisistä keskitetyistä resursseista ja voisivat minimoida yleiskustannuksista ja muista kustannuksista aiheutuvan rasitteen, vaikka niitä ei voitaisi varsinaisesti sulauttaa yhteen; 63. pitää ilahduttavana tilintarkastustuomioistuimen aikomusta julkaista syksyllä 2011 erityiskertomus unionin erillisvirastojen menoja koskevasta vertailuanalyysista; 64. panee merkille, että monet samalla alalla toimivat virastot hoitavat samankaltaisia tehtäviä; muistuttaa, että tehtävien päällekkäisyys aiheuttaa turhia lisäkustannuksia; 65. palauttaa mieliin, että unionin talousarvion on perustuttava moitteettoman varainhoidon periaatteeseen, minkä vuoksi menojen on oltava asianmukaisia, vaikuttavia ja tehokkaita ja tarpeettomiin kustannuksiin on puututtava asianmukaisesti; 66. kehottaa siksi komissiota arvioimaan kaikki unionin virastot ja pyrkimään siten havaitsemaan toimintojen mahdollisia päällekkäisyyksiä ja, jos päällekkäisyyksiä löytyy, analysoimaan mahdollisuutta yhdistää kyseiset virastot sekä antamaan parlamentille asiasta kertomuksen 31. joulukuuta 2011 mennessä; VIII YLEISIÄ HUOMIOITA LISÄÄNTYNEESTÄ YHTEISYRITYSTEN PERUSTAMISESTA 67. kiinnittää huomiota yhteisyritysten ennätykselliseen lisääntymiseen viime vuosien aikana; panee merkille erityisesti, että näihin elimiin sovelletaan samaa varainhoidon puiteasetusta kuin hajautettuihin virastoihinkin mutta tästä huolimatta niiden varainhoitoa koskeviin säännöksiin ei sisälly selkeää viittausta sisäisen tarkastuksen osaston toimivaltaan niiden sisäisenä tarkastajana; 68. suhtautuu kuitenkin myönteisesti sisäisen tarkastuksen osaston aikomukseen ottaa vastuulleen yhteisyritysten sisäisen tarkastajan tehtävä varainhoitovuodesta 2011 alkaen; 69. katsoo myös, että yhteisyritysten olisi talousarvionsa koon ja hoitamiensa tehtävien monimutkaisuuden vuoksi perustettava hallintoneuvostolle suoraan raportoiva tarkastuskomitea; 70. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman vastuuvapausmenettelyn kohteena oleville virastoille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle. [1] EUVL L 252, 25.9.2010, s. 241. [2] EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1. [3] EYVL L 357, 31.12.2002, s. 72. [4] EUVL C 338, 14.12.2010. [5] Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2010)0176. [6] EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1. --------------------------------------------------