Bryssel 16.2.2005

SEK(2005) 232 lopullinen

Suositus

NEUVOSTON LAUSUNTO

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen Liettuan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004–2007

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet yhteistä rahaa käyttöön, on toimitettava neuvostolle ja komissiolle lähentymisohjelmat. Neuvosto tutkii kyseisen asetuksen 9 artiklan mukaisesti kunkin lähentymisohjelman komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitea) arvioiden perusteella. Tutkittuaan ohjelman neuvosto antaa siitä lausunnon komission suosituksesta ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut lähentymisohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.

Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 liittyneet kymmenen valtiota eivät ole ottaneet yhteistä rahaa käyttöön. Ne ovat sitoutuneet toimittamaan lähentymisohjelmansa 15 päivään toukokuuta 2004 mennessä ja ensimmäisen tarkistetun ohjelman vuoden 2004 lopulla.

Liettua toimitti 14 päivänä toukokuuta 2004 ensimmäisen lähentymisohjelmansa, joka kattaa vuodet 2004–2007. Neuvosto arvioi ohjelman 5 päivänä heinäkuuta 2004. Liettua toimitti tarkistetun lähentymisohjelmansa 14 päivänä tammikuuta 2005. Komission yksiköt ovat suorittaneet tarkistuksen teknisen arvioinnin, joka perustuu komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteisiin, käytännesääntöihin[2], potentiaalista tuotantoa koskevien arvioiden muodostamisessa käytettyihin yhteisesti sovittuihin menetelmiin, talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa vuosiksi 2003–2005 annettuihin suosituksiin sekä periaatteisiin, jotka määritellään finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 neuvostolle ja Euroopan parlamentille annetussa komission tiedonannossa[3]. Arvioinnin perusteella voidaan todeta seuraavaa:

- Makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu on 6,5 prosenttia vuosina 2004 ja 2005 ja hidastuu sen jälkeen asteittain 6 prosenttiin vuonna 2007. Kokonaistuotannon kasvua on tarkistettu koko ohjelmakauden osalta alaspäin toukokuun 2004 ohjelmaan verrattuna. Tuotannon kasvun vuonna 2004 arvioidaan jääneen komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteisiin perustuneita odotuksia heikommaksi.Vuosia 2005 ja 2006 koskevat kasvuennusteet ovat hieman komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteita korkeammat. Ohjelmassa esitetty arvio potentiaalisen tuotannon kasvusta vuonna 2007 alittaa komission yksiköiden arvion. Ohjelmassa esitetty skenaario voidaan saatavilla olevien tietojen perusteella katsoa realistiseksi.

- Kuluttajahintainflaatiota on tarkistettu ylöspäin koko ohjelmakauden osalta. Vuoden 2004 1,2 prosentista sen odotetaan nousevan ensin 2,9 prosenttiin vuonna 2005 ja olevan sen jälkeen 2,5 prosenttia vuonna 2006 ja 2,9 prosenttia vuonna 2007. Liettuan liti kytkettiin kesäkuussa 2004 ERM II:een. Liettua on sitoutunut pitämään yksipuolisesti yllä valuuttakatejärjestelmää. Liti ei ole poikennut keskuskurssistaan suhteessa euroon. Keskipitkät korot laskivat vuonna 2004 pysytellen noin 0,65 prosenttiyksikköä euroalueen tasoa korkeampina. Kurssierot olivat kuitenkin ajoittain huomattavasti pienemmät. Liettua aikoo saada euron käyttöönottoon liittyvät valmistelut päätöksen vuoden 2007 alkupuoliskolla.

- Ohjelmassa määritellyn keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategian päätavoite on kehitys kohti suhdannetasoitettua julkisen talouden rahoitusasemaa. Ohjelman ennusteiden mukaan julkisen talouden alijäämä pysyttelee 2,5 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2005 mutta supistuu sen jälkeen vähitellen 1,5 prosenttiin vuonna 2007. Perusalijäämä on aikaprofiililtaan hyvin samankaltainen, sillä se supistuu vuosien 2004 ja 2007 välisenä aikana vähitellen 1,5 prosentista 0,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden vakauttamistavoite saavutetaan suunnitelmien mukaan aluksi pääasiassa kasvattamalla tuloja matalalta lähtötasolta ja vuodesta 2005 myös menopuolen hallinnalla.Tulojen odotetaan kasvavan vuosien 2004 ja 2007 välisenä aikana 33 prosentista 34,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen pääasiassa EU:lta saatavien varojen määrän kasvun, uusien verojen käyttöönoton ja veronkannon tehostamisen tuloksena. Julkisten menojen ennustetaan kasvavan samalla aikavälillä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen pääasiassa EU-hankkeisiin liittyvien pääomamenojen ja muiden menojen huomattavan kasvun seurauksena. Muut menot koostuvat pääosin EU:n talousarvioon siirrettävistä varoista ja eläkeuudistuksesta[4] aiheutuvista kustannuksista. Menojen kasvu kompensoituu osittain kulutuksen, pääomasiirtojen ja korkomaksujen vähenemisellä. Liettua toteuttaa parhaillaan mittavaa julkisten investointien ohjelmaa, jonka puitteissa julkiset investoinnit kasvavat vuosien 2004 ja 2007 välisenä aikana 3,4 prosentista 5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Ohjelmakauden keskimääräiset julkiset investoinnit ovat siten noin 4,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuoden 2004 alijäämän arvioidaan jääneen toukokuun 2004 ohjelmassa ennustettua pienemmäksi odotettua suurempien tulojen ansiosta. Vaikka kokonaistuotannon kasvuennustetta on alennettu tuntuvasti, vuosiksi 2005–2007 asetetut tavoitteet säilytetään ennallaan.

- Ohjelmassa esitettyjen julkista taloutta koskevien ennusteiden riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Liettuan hallitus on saavuttanut viime vuosina hyviä tuloksia julkisen talouden tavoitteiden saavuttamisessa. Uudet kasvuoletukset ovat toukokuun ohjelmassa esitettyjä maltillisempia ja makrotaloudellisen tilanteen heikkenemiseen liittyvät riskit näyttävät pienemmiltä. Suurin julkisen talouden ennusteisiin liittyvä riski on epävarmuus siitä, toteutetaanko ohjelmassa esitetyt yksityiskohtaiset toimenpiteet. Erityisesti vuodelle 2005 asetetun verotulotavoitteen saavuttaminen voi olla vaikeaa, jos tieveron poistamista ei kompensoida korvaavin toimenpitein. Odotettua suurempien tulojen ja käyttämättä jääneiden yhteisrahoitusvarojen käyttö suunnitellusti alijäämän pienentämiseen on ensiarvoisen tärkeää vuoden lopun menojen ylitysten torjumiseksi, sillä tämä aiemmin varsin yleinen budjettikäytäntö on ollut esteenä julkisen talouden vakauttamiselle nopeammassa aikataulussa. Muita riskejä ovat eläkeuudistuksesta aiheutuviin kustannuksiin liittyvät epävarmuustekijät, jäljellä olevien ehdollisten velkojen suuri määrä, julkisen talouden maksurästit, säästöjen ja kiinteistöomaisuuden palauttamisvelvoitteisiin liittyvät vastuut sekä Ignalinan ydinvoimalan käytöstäpoistoon liittyvät menot.

- Riskiarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei välttämättä tarjoa riittävää varmuusmarginaalia, jotta voitaisiin varmistaa, ettei alijäämä ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen talouden tavanomaisissa suhdannevaihteluissa ohjelmakauden aikana eikä etenkään vuonna 2005, ja että keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetettu lähellä tasapainoa olevan julkisen talouden rahoitusasema saavutetaan. Julkisen talouden tavoitteet eivät vahvan talouskehityksen ja suuren vaihtotaseen alijäämän perusteella vaikuta kunnianhimoisilta myöskään talouden ylikuumenemisen vaaran torjumisen kannalta.

- Ohjelmassa ennustetaan, että julkinen velka suhteessa BKT:hen kasvaa vuonna 2004 aluksi 0,8 prosenttiyksikköä lähinnä julkisen talouden alijäämän ennustetun kasvun vuoksi. Velkasuhteen odotetaan supistuvan vuoden 2004 jälkeen aina ohjelmakauden loppuun ja saavuttavan noin 20,1 prosentin arvon vuonna 2007. Hallitus suunnittelee valtion takaaman lainakannan supistamista keskipitkällä aikavälillä 2 prosentista 1,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Uusia lainatakauksia ei ole myönnetty sitten vuoden 2003.

- Ohjelmassa tarkastellaan hallituksen suunnittelemia rakenteellisia uudistuksia, jotka kohdistuvat eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmään, työmarkkinoihin, maatalouteen ja tuotemarkkinoihin. Eläke- ja terveydenhuoltouudistusten odotetaan tehostavan järjestelmää ja parantavan pitkällä aikavälillä julkisen talouden kestävyyttä. Uudistusten keskipitkän aikavälin kustannuksiin liittyy kuitenkin edelleen joitakin epävarmuustekijöitä. Ehdotetuilla toimenpiteillä pyritään luomaan parempi tasapaino pääoma- ja työvoimaverotuksen välille (keventämällä työvoimaverotusta) sekä parantamaan menojen hallintaa ja tehokkuutta.

- Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden osalta Liettuan tilanne vaikuttaa suhteellisen hyvältä. Tärkeä tekijä tässä suhteessa ovat väestön ikääntymisestä aiheutuvat julkiset menot. Suhteellisen matala velkasuhde ja säädetyt eläkeuudistustoimenpiteet, kuten ensimmäisen ja toisen pilarin eläkerahastojen käyttöönotto, lieventävät osaltaan väestön ikääntymisen vaikutusta julkiseen talouteen. Ohjelmassa esitetty strategia perustuu alijäämän hillitsemiseen keskipitkällä aikavälillä ja eläkeuudistuksen pitkän aikavälin vaikutuksiin. Eläkeuudistuksesta aiheutuviin kustannuksiin ja jäljellä oleviin ehdollisiin velkoihin liittyviä riskejä olisi kuitenkin seurattava. Terveydenhuollon uudistustoimenpiteiden menot voivat lisäksi osoittautua ennustettua suuremmiksi. Liettuan veroaste on suhteellisen alhainen. Sitä voitaisiin sen vuoksi korottaa, jotta pitkällä aikavälillä esiin tuleva kuilu julkisen talouden kestävyydessä voitaisiin kuroa umpeen.

- Tarkistetussa ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on pääosin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien maakohtaisten suositusten mukaisia. Ohjelmassa esitetään toimenpiteitä odotettua suurempien tulojen ja budjetoiduista EU:n yhteisrahoitusosuuksista kertyneiden säästöjen käyttämiseksi alijäämän supistamiseen ja menojen ylitysten rajoittamiseen. Ohjelmaan sisältyvät toimenpiteet eivät kata säästöjä, joita kertyy muista kuin EU:n yhteisrahoitukseen liittyvistä eristä.

Edellä esitetyn arvioinnin perusteella Liettuan olisi tarkoituksenmukaista:

(i) pyrkiä edelleen lähellä tasapainoa olevaan rahoitusasemaan erityisesti sen suuren vaihtotaseen alijäämän ja luottojen voimakkaan kasvun vahvistamien kotimaisten kysyntäpaineiden vuoksi;

(ii) pitäytyä tiukasti vuoden 2005 talousarviossaan 3 prosentin viitearvon ylittymisen riskin torjumiseksi;

(iii) käyttää ennustettua suuremmat tai lisätulot ja käyttämättä jääneet menoerät alijäämän pienentämiseen.

Komissio on tämän arvion perusteella hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Liettuan tarkistetusta lähentymisohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.

Suositus

NEUVOSTON LAUSUNTO

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 9 artiklan 3 kohdan mukainen Liettuan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2004–2007

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[5] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

1. Neuvosto tarkasteli [8 päivänä maaliskuuta 2005] Liettuan tarkistettua lähentymisohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2007. Ohjelma vastaa pääpiirteissään vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevien tarkistettujen käytännesääntöjen tietovaatimuksia. Osaa vaadituista ulkoisiin oletuksiin liittyvistä tiedoista ei ole saatavilla eikä myöskään kaikkia valinnaisia tietoja ole toimitettu. Tämä ei kuitenkaan vaikeuta ohjelman arviointia. Liettuaa kehotetaankin noudattamaan käytännesääntöjen tietovaatimuksia kaikilta osin.

2. Kokonaistuotannon kasvu hidastuu ohjelman perustana olevan makrotaloudellisen skenaarion mukaan vuoden 2004 tasolta, joka oli 6,5 prosenttia, noin 6,2 prosenttiin ohjelmakauden loppuun mennessä. Skenaarion mukaiset kasvuoletukset vaikuttavat käytettävissä olevien tietojen perusteella realistisilta. Myös ohjelman inflaatioennusteet näyttävät realistisilta, vaikka vuotta 2006 koskeva ennuste voi olla liian alhainen.

3. Ohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin julkisen talouden strategian päätavoite on kehitys kohti suhdannetasoitettua julkisen talouden rahoitusasemaa. Ohjelman ennusteiden mukaan julkisen talouden alijäämä pysyttelee 2,5 prosentissa suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja laskee sen jälkeen vähitellen 1,5 prosenttiin vuonna 2007. Perusjäämän odotetaan paranevan vuosien 2004 ja 2005 välisenä aikana hyvin vähän eli 1,5 prosentista 1,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja supistuvan sen jälkeen vähitellen 0,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 mennessä. Julkisen talouden vakauttamistavoite saavutetaan suunnitelmien mukaan pääasiassa kasvattamalla tuloja matalalta lähtötasolta ja vuodesta 2005 myös menopuolen hallinnalla. Tulojen odotetaan kasvavan kauden 2004–2007 aikana 33 prosentista 34,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja saavuttavan huippunsa vuonna 2006. Menojen ennustetaan kasvavan aluksi vuosien 2004 ja 2005 välisenä aikana 35,5 prosentista 36,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen ja laskevan sen jälkeen vähitellen 36 prosenttiin vuonna 2007. Liettua toteuttaa parhaillaan mittavaa julkisten investointien ohjelmaa, jonka puitteissa julkiset investoinnit kasvavat vuosien 2004 ja 2007 välisenä aikana 3,4 prosentista 5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Ohjelmakauden keskimääräiset julkiset investoinnit ovat siten noin 4,6 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun EU:n keskiarvo vuonna 2004 oli 2,4 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden alijäämän vuonna 2004 arvioidaan jääneen toukokuun 2004 ohjelmassa ennustettua pienemmäksi. Vaikka kokonaistuotannon kasvuennustetta on alennettu tuntuvasti, vuosiksi 2005–2007 asetetut tavoitteet säilytetään ennallaan.

4. Ohjelmassa esitettyjen julkista taloutta koskevien ennusteiden riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Liettuan hallitus on saavuttanut viime vuosina hyviä tuloksia julkisen talouden tavoitteiden saavuttamisessa. Uudet kasvuoletukset ovat maltillisia ja makrotaloudellisen tilanteen heikkenemiseen liittyvät riskit näyttävät vähäisiltä. Suurin julkisen talouden ennusteisiin liittyvä riski on epävarmuus siitä, toteutetaanko ohjelmassa ilmoitetut julkista taloutta koskevat toimenpiteet. Erityisesti vuodelle 2005 asetetun verotulotavoitteen saavuttaminen voi olla vaikeaa, jos tieveron poistamista ei kompensoida korvaavin toimenpitein. Menojen ylitysten rajoittamiseksi suunniteltujen toimenpiteiden jääminen toteutumatta voisi vaarantaa julkisen talouden tavoitteiden saavuttamisen ohjelmakaudella. Muita riskejä ovat eläkeuudistuksesta aiheutuviin kustannuksiin liittyvät epävarmuustekijät, jäljellä olevien ehdollisten velkojen suuri määrä, julkisen talouden maksurästit, säästöjen ja kiinteistöomaisuuden palauttamisvelvoitteisiin liittyvät vastuut sekä Ignalinan ydinvoimalan käytöstäpoistoon liittyvät menot.

5. Riskiarvioinnin perusteella ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei välttämättä tarjoa riittävää varmuusmarginaalia, jotta voitaisiin varmistaa, ettei alijäämä ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen talouden tavanomaisissa suhdannevaihteluissa ohjelmakauden aikana eikä etenkään vuonna 2005. Se ei myöskään riitä varmistamaan sitä, että vakaus- ja kasvusopimuksessa keskipitkän aikavälin tavoitteeksi asetettu lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema saavutetaan.

6. Velan arvioidaan olevan 20,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004 eli merkittävästi alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan, että velkasuhde pysyy ennallaan vuonna 2007 noustuaan huippuunsa eli 20,9 prosenttiin vuonna 2005.

7. Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden osalta Liettuan tilanne vaikuttaa suhteellisen hyvältä. Tärkeä tekijä tässä suhteessa ovat väestön ikääntymisestä aiheutuvat julkiset menot. Suhteellisen matala velkasuhde ja säädetyt eläkeuudistustoimenpiteet, kuten (ensimmäisen ja toisen pilarin) eläkerahastojen käyttöönotto, lieventävät osaltaan väestön ikääntymisen vaikutusta julkiseen talouteen. Ohjelmassa esitetty strategia perustuu alijäämän hillitsemiseen keskipitkällä aikavälillä ja eläkeuudistuksen pitkän aikavälin vaikutuksiin. Eläkeuudistuksesta aiheutuviin kustannuksiin liittyviä riskejä olisi kuitenkin seurattava. Terveydenhuollon uudistustoimenpiteiden menot voivat lisäksi osoittautua ennustettua suuremmiksi. Liettuan suhteellisen alhaista veroastetta voitaisiin korottaa, jotta pitkällä aikavälillä esiin tuleva kuilu julkisen talouden kestävyydessä voitaisiin kuroa umpeen.

8. Tarkistetussa ohjelmassa esitetty talouspolitiikka on pääosin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen julkista taloutta koskevien maakohtaisten suositusten mukaista. Ohjelmassa esitetään toimenpiteitä odotettua suurempien tulojen ja budjetoiduista EU:n yhteisrahoitusosuuksista kertyneiden säästöjen käyttämiseksi alijäämän supistamiseen ja menojen ylitysten rajoittamiseen. Ohjelmaan sisältyvät toimenpiteet eivät kata säästöjä, joita kertyy muista kuin EU:n yhteisrahoitukseen liittyvistä eristä.

* * *

Neuvosto katsoo edellä olevan arvion perusteella, että Liettuan olisi:

(i) pyrittävä edelleen lähellä tasapainoa olevaan rahoitusasemaan erityisesti sen suuren vaihtotaseen alijäämän ja luottojen voimakkaan kasvun vahvistamien kotimaisten kysyntäpaineiden vuoksi;

(ii) pitäydyttävä tiukasti vuoden 2005 talousarviossaan 3 prosentin viitearvon ylittymisen riskin torjumiseksi;

(iii) käytettävä ennustettua suuremmat tai lisätulot ja käyttämättä jääneet menoerät alijäämän pienentämiseen.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

BKT:n määrä (muutos, %) | LO tammikuu 2005 | 6,5 | 6,5 | 6,2 | 6,0 |

KOM lokakuu 2004 | 7,1 | 6,4 | 5,9 | - |

LO toukokuu 2004 | 7,0 | 7,3 | 6,6 | 6,3 |

YKHI-inflaatio1 (%) | LO tammikuu 2005 | 1,2 | 2,9 | 2,5 | 2,9 |

KOM lokakuu 2004 | 1,2 | 2,9 | 2,8 | - |

LO toukokuu 2004 | 0,9 | 2,0 | 2,1 | 2,5 |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2005 | -2,5 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |

KOM lokakuu 2004 | -2,6 | -2,5 | -1,9 | - |

LO toukokuu 2004 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |

Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2005 | -1,5 | -1,4 | -0,8 | -0,5 |

KOM lokakuu 2004 | -1,4 | -1,4 | -0,9 | -0,5 |

LO toukokuu 2004 | -1,3 | -1,2 | -0,6 | -0,4 |

Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | LO tammikuu 2005 | 20,1 | 20,9 | 20,3 | 20,1 |

KOM lokakuu 2004 | 21,1 | 21,7 | 21,3 | - |

LO toukokuu 2004 | 22,4 | 22,2 | 21,4 | 21,0 |

Huomautus: 1 Lähentymisohjelman tietojen osalta kuluttajainflaatio. Lähteet:: Lähentymisohjelma (LO); komission yksiköiden talousennusteet 2004 (KOM). |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Asiakirjat, joihin tässä tekstissä viitataan, ovat saatavilla Internetissä osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto vakaus- ja lähentymisohjelmien sisällöstä ja muodosta, hyväksytty Ecofin-neuvostossa 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.

[4] Vuonna 2004 otettiin käyttöön nk. toisen pilarin eläkejärjestelmä. Toisen pilarin eläkejärjestelmään osallistuvat työntekijät eivät suorita maksuja suoraan järjestelmään. Valtio kerää ensimmäisen ja toisen pilarin järjestelmään osallistuvien työntekijöiden maksuosuudet ja siirtää sen jälkeen toisen pilarin järjestelmään siihen kuuluvan osuuden maksuista (pääomansiirtona). Eläkeuudistuksen kustannukset vaikuttavat sen vuoksi menopuoleen hallituksen ohjelmaan toimittamissa luvuissa.

[5] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Asiakirjat, joihin tässä tekstissä viitataan, ovat saatavilla Internetissä osoitteessa: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.