Komission lausumat

Komissio aikoo tutkia kaikki voimassaolevat säädökset, joita ei ole mukautettu valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä vastaaviksi ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa. Tarkoituksena on arvioida, olisiko näitä välineitä mukautettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklalla käyttöönotettuihin delegoituja säädöksiä koskeviin järjestelyihin. Komissio tekee asianmukaiset ehdotukset niin pian kuin mahdollista ja viimeistään tähän lausumaan liitetyssä suunta-antavassa aikataulussa mainittuihin päiviin mennessä.

Mukauttamisprosessin aikana komissio tiedottaa säännöllisesti Euroopan parlamentille kyseisiin välineisiin, joista on tulevaisuudessa tarkoitus tulla delegoituja säädöksiä, liittyvistä ehdotuksista täytäntöönpanotoimiksi.

Komissio aikoo tarkastaa voimassa olevista säädöksistä, jotka sisältävät viittauksia valvonnan käsittävään sääntelymenettelyyn ja joita se aikoo muuttaa, kyseiseen menettelyyn liittyvät säännökset mukauttaakseen ne aikanaan perussopimuksen vaatimusten mukaisesti. Lisäksi Euroopan parlamentilla ja neuvostolla on oikeus ilmoittaa perussäädöksistä, joiden mukauttamista ne pitävät ensisijaisen tärkeänä.

Komissio aikoo arvioida tämän prosessin tulokset vuoden 2012 loppuun mennessä sen selvittämiseksi, kuinka monta valvonnan käsittävään sääntelymenettelyyn viittaavaa säädöstä on edelleen voimassa. Tämän jälkeen komissio valmistelee asiaankuuluvat lainsäädäntöaloitteet saattaakseen mukauttamisen valmiiksi. Komission kokonaistavoitteena on, että parlamentin seitsemännen vaalikauden loppuun mennessä kaikki valvonnan käsittävään sääntelymenettelyyn viittaavat säännökset olisi poistettu kaikista säädöksistä.

Komissio toteaa käynnistäneensä hiljattain tutkimuksen, jossa tarkastellaan kattavasti ja objektiivisesti EU:n kaupan suojaamispolitiikan ja -käytäntöjen kaikkia ulottuvuuksia. Tutkimuksessa tarkastellaan nykyisen kaupan suojakeinojärjestelmän suorituskykyä, menetelmiä, käyttöä ja tehokkuutta kauppapoliittisten tavoitteiden saavuttamisessa sekä arvioidaan Euroopan unionin nykyisiä ja mahdollisia tulevia poliittisia päätöksiä (esim. unionin edun tarkastelu, alhaisemman tullin sääntö, tullimaksujen perimisjärjestelmä) verrattuna tiettyjen kauppakumppanien tekemiin poliittisiin päätöksiin. Siinä myös tarkastellaan polkumyynnin perusasetusta ja tukien vastaista perusasetusta suhteessa EU:n toimielinten hallinnolliseen käytäntöön, Euroopan unionin tuomioistuimen tuomioihin ja WTO:n riitojenratkaisuelimen suosituksiin ja päätöksiin.

Komissio aikoo tutkimuksen tulosten ja Dohan kehitysohjelman neuvottelujen etenemisen perusteella tutkia, olisiko EU:n kaupan suojakeinoja edelleen päivitettävä ja nykyaikaistettava, ja jos olisi, millä tavoin.

Komissio muistuttaa myös viimeaikaisista aloitteista, jotka se on tehnyt kaupan suojakeinojen avoimuuden ja toiminnan parantamiseksi (kuten kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan nimittäminen), ja työstään jäsenvaltioiden kanssa kaupan suojakeinokäytäntöjen keskeisten tekijöiden selvittämiseksi. Komissio pitää tätä työtä huomattavan tärkeänä ja pyrkii jäsenvaltioiden kuultuaan tunnistamaan muitakin aloitteita, joita kyseisessä asiassa voisi tehdä.

Neuvoston päätökseen 1999/468/EY perustuvien komitologiasääntöjen mukaisesti tapauksissa, joissa yhteisen maatalouspolitiikan hallintokomitea on ilmaissut kielteisen kantansa, komission on toimitettava kyseinen ehdotus toimenpiteeksi neuvostolle, joka voi tehdä eriävän päätöksen kuukauden sisällä. Komissiota ei kuitenkaan ole estetty toimimasta, vaan se voi joko toteuttaa toimenpiteen tai lykätä sen soveltamista. Komissio voi toteuttaa toimenpiteen, jos se asiaa punnittuaan katsoo, että toimenpiteen soveltamisen keskeyttäminen voisi esimerkiksi aiheuttaa peruuttamattomia kielteisiä markkinavaikutuksia. Jos neuvosto jälkikäteen päättää toisin, komission toteuttama toimenpide luonnollisestikin muuttuu tarpeettomaksi. Nykyiset säännöt siis antavat komissiolle välineen, joka mahdollistaa koko unionin etujen suojaamisen sillä, että toimenpide hyväksytään ainakin väliaikaisesti.

Tämän asetuksen 7 artiklalla pyritään säilyttämään kyseinen lähestymistapa uusissa komitologiajärjestelyissä, mutta sen käyttö rajoitetaan poikkeuksellisiin olosuhteisiin selkeästi määriteltyjen rajallisten kriteerien perusteella. Komissiolla olisi mahdollisuus hyväksyä ehdotus toimenpiteeksi tarkastelukomitean kielteisestä lausunnosta huolimatta, jos "siinä tapauksessa, että toimenpiteitä ei hyväksyttäisi kiireellisesti, markkinoilla aiheutuisi merkittäviä häiriöitä (…) tai unionin taloudelliset edut vaarantuisivat". Säännös viittaa tilanteisiin, joissa ei ole mahdollista odottaa komitean seuraavaa äänestystä samasta tai jostakin toisesta ehdotuksesta toimenpiteeksi, koska sillä välin markkinat olisivat merkittävästi häiriintyneet esimerkiksi markkinatoimijoiden keinottelun takia. Säännöksellä annettaisiin unionin toimintakyvyn varmistamiseksi jäsenvaltioille ja komissiolle mahdollisuus uuteen tosiasioihin perustuvaan keskusteluun ehdotetusta toimenpiteestä ilman, että kysymykset jäisivät ratkaisematta ja avautuisi mahdollisuuksia keinotteluun markkinoille ja talousarviolle koituvin kielteisin seurauksin.

Mainitunlaisia tilanteita voi esiintyä yhteisen maatalouspolitiikan päivittäisessä hallinnoinnissa (esimerkiksi vientitukien määrittäminen, lisenssien hallinnointi, erityinen suojalauseke), jossa päätökset on usein tehtävä nopeasti ja niillä voi olla huomattavia taloudellisia seuraamuksia markkinoille ja sen myötä myös maanviljelijöille ja muille toimijoille sekä unionin talousarviolle.

Kun Euroopan parlamentti tai neuvosto ilmoittaa komissiolle katsovansa, että ehdotus täytäntöönpanosäädökseksi ylittää perussäädöksen mukaisen täytäntöönpanovallan, komissio tarkastelee välittömästi uudelleen ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi ottaen huomioon Euroopan parlamentin tai neuvoston ilmaisemat kannat.

Toiminnassaan komissio ottaa asianmukaisella tavalla huomioon asian kiireellisyyden.

Ennen kuin komissio päättää, annetaanko ehdotus täytäntöönpanosäädökseksi, muutetaanko sitä tai perutaanko se, komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille tai neuvostolle aikeestaan ja perustelee ratkaisunsa.

--------------------------------------------------