PERUSTELUT

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28. marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY (”alv-direktiivi”) 395 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan soveltaa kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten verovilppien taikka veron kiertämisen estämiseksi.

Yhdistynyt kuningaskunta haki kirjeessään, jonka komissio kirjasi saapuneeksi 2. huhtikuuta 2019, lupaa jatkaa sellaisen toimenpiteen soveltamista, jolla poiketaan tuotantopanoksiin sisältyvän arvonlisäveron vähennysoikeutta koskevista yleisistä periaatteista, kun kyse on sellaisista autoista, jotka on vuokrattu tai leasingvuokrattu, kun auto ei ole yksinomaan yrityskäytössä. Yhdistynyt kuningaskunta on jatkamista koskevan hakemuksen yhteydessä toimittanut kertomuksen, joka sisältää arvioinnin prosenttimääräisestä rajoituksesta, jota sovelletaan sellaisten autojen vuokrauksesta tai leasingvuokrauksesta kannettavan arvonlisäveron vähennysoikeuteen, jotka eivät ole yksinomaan yrityskäytössä.

Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan hakemuksen tiedoksi muille jäsenvaltioille 29. huhtikuuta 2019 päivätyillä kirjeillä. Komissio ilmoitti Yhdistyneelle kuningaskunnalle 2. toukokuuta 2019 päivätyllä kirjeellä, että sillä oli kaikki hakemuksen arviointia varten tarvittavat tiedot.

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Alv-direktiivin 168 ja 169 artiklassa säädetään, että verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero, joka kannetaan verovelvollisen verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista. Alv-direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään kuitenkin, että yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen yksityiseen käyttöön katsotaan vastikkeelliseksi palveluksi, jos näistä tavaroista kannettava arvonlisävero voidaan vähentää kokonaan tai osittain. Järjestelmällä varmistetaan siten, että lopullinen kulutus verotetaan silloin, kun vastaava tuotantopanoksiin sisältyvä arvonlisävero alun perin vähennettiin.

Moottoriajoneuvojen yritys- ja yksityiskäytön välisen eron tunnistaminen ja kirjaaminen tuottaa toisinaan vaikeuksia ja lisätyötä verovelvollisille. Verohallinnolla puolestaan voi olla vaikeuksia tarkastaa, että kyseiset käyttötarkoitukset pidetään tosiasiallisesti erossa toisistaan. Tämä pätee siinäkin tapauksessa, että Yhdistynyt kuningaskunta käyttäisi hyväkseen alv-direktiivin 168 a artiklan 2 kohdassa säädettyä mahdollisuutta rajoittaa työsuhdeautoihin liittyvien kustannusten vähennysoikeus osuuteen, jossa auto on verovelvollisen tosiasiallisessa yrityskäytössä. Lisäksi yhdistetyssä käytössä olevien ajoneuvojen lukumäärän vuoksi veropetokset voivat yleistyä huomattavasti.

Arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseksi ja veropetosten estämiseksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle on annettu lupa vuodesta 1995 lähtien, ja viimeksi vuonna 2016, rajoittaa 50 prosenttiin vuokraajan tai leasingvuokraajan oikeus vähentää auton vuokrauskustannuksiin sisältyvä arvonlisävero, kun auto ei ole yksinomaan yrityskäytössä. Lupa soveltaa toimenpidettä jatkuu 31. joulukuuta 2019 saakka. Kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle on lisäksi annettu lupa olla rinnastamatta verovelvollisen yrityskäyttöä varten vuokraaman tai leasingvuokraaman auton yksityiskäyttöä vastikkeellisesti suoritettuihin palveluihin.

Poikkeusta sovellettaessa vuokraajan tai leasingvuokraajan ei tarvitse pitää tarkkaa kirjaa kunkin auton yksityiskäytön kilometrimääristä, eikä auton yksityiskäytöstä tarvitse tilittää alv:a. Alv-direktiivin 168 a artiklan 2 kohdassa säädetty mahdollisuus ei oikeuta kiinteämääräiseen osittaiseen alv-vähennykseen. Mahdollisuutta voitaisiin soveltaa ainoastaan arvonlisäveroon, joka sisältyy verovelvollisen liikeomaisuuteen kuuluviin autoihin. Näin ollen poikkeus on asianmukainen toimenpide yksinkertaistamispyynnön täyttämiseksi.

Neuvoston päätöksen 2007/884/EY 3 artiklan toisen kohdan mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna, Yhdistynyt kuningaskunta on toimittanut päätöksen soveltamista koskevan kertomuksen, joka sisältää arvioinnin prosenttimääräisestä rajoituksesta, jota sovelletaan sellaisten autojen vuokrauksesta tai leasingvuokrauksesta kannettavan arvonlisäveron vähennysoikeuteen, jotka eivät ole yksinomaan yrityskäytössä.

Poikkeukset myönnetään tavallisesti rajoitetuksi ajaksi, jotta voidaan arvioida, onko erityistoimenpide asianmukainen ja toimiva. Yhdistyneen kuningaskunnan esittämästä kertomuksesta ilmenee, että periaate, jonka mukaan 50 prosenttia auton käytöstä katsotaan yrityskäytöksi ja 50 prosenttia yksityiskäytöksi (tai direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuksi muuksi kuin yrityksen varsinaisiin tarkoituksiin kuuluvaksi käytöksi), pätee yhä siihen, miten verovelvolliset yleensä käyttävät vuokrattuja ja leasingvuokrattuja autoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Sen vuoksi on asianmukaista pidentää poikkeavan toimenpiteen voimassaoloa.

Yhdistynyt kuningaskunta on hakenut lupaa jatkaa poikkeuksen soveltamista erosopimuksessa määrätyn täytäntöönpanokauden loppuun asti. Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti 29. maaliskuuta 2017 aikomuksestaan erota unionista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan nojalla. SEU 50 artiklan 3 kohdan mukaan perussopimuksia lakataan soveltamasta eroavaan jäsenvaltioon sinä päivänä, jona erosopimus tulee voimaan tai, jollei sopimusta ole, kahden vuoden kuluttua ilmoituksesta, jollei Eurooppa-neuvosto yhteisymmärryksessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa päätä yksimielisesti pidentää tätä määräaikaa. Määräaikaa on pidennetty kolme kertaa, viimeksi Eurooppa-neuvoston päätöksellä (EU) 2019/1810, jolla sitä pidennettiin 31. tammikuuta 2020 saakka. Neuvosto antoi 11. tammikuuta 2019 päätöksellä (EU) 2019/274 luvan allekirjoittaa neuvottelijoiden tasolla 14. marraskuuta 2018 sovittu erosopimus. Unioni vahvisti olevansa valmis allekirjoittamaan ja saattamaan sopimuksen tekemisen päätökseen nopeasti siinä tapauksessa, että Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentti hyväksyy erosopimuksen. Erosopimuksen neljännessä osassa määrätään siirtymäkaudesta, joka alkaa sopimuksen voimaantulopäivänä ja jonka aikana unionin lainsäädäntöä sovelletaan edelleen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sopimuksen mukaisesti. Tätä päätöstä sovelletaan joka tapauksessa vain niin kauan kun unionin lainsäädäntöä sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kun otetaan huomioon erosopimuksen voimaantulopäivään liittyvä epävarmuus, katsotaan näin ollen parhaaksi sisällyttää päätökseen raukeamislauseke, jonka mukaisesti poikkeuksen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2022. Yhdistynyttä kuningaskuntaa pyydetään esittämään uusi kertomus viimeistään 1. huhtikuuta 2022, mikäli se aikoo hakea poikkeuksen voimassaolon jatkamista 31. joulukuuta 2022 pidemmälle. Jos Yhdistynyt kuningaskunta eroaa Euroopan unionista ilman sopimusta tai jos on kyse erosopimuksen ratifioinnista, poikkeusta olisi kuitenkin lakattava soveltamasta seuraavista ajankohdista aikaisimpana: joko 31. joulukuuta 2022 tai päivä, jona unionista erotaan ilman sopimusta, tai erosopimuksessa määrätyn siirtymäkauden päättymispäivä, kun on kyse erosopimuksen ratifioinnista.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Muille jäsenvaltioille on myönnetty vastaavia vähennysoikeutta koskevia poikkeuksia.