EUROOPAN KOMISSIO Bryssel XXX [...](2021) XXX draft KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA Arvio Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta Oheisasiakirja Ehdotus: Neuvoston täytäntöönpanopäätös Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta tehdyn arvion hyväksymisestä



Contents 1. Tiivistelmä 2. Elpymis- ja palautumishaasteet: lähtötilanne 2.1. Makrotalouden näkymät ja kehitys vuoden 2020 maaraportin jälkeen 2.2. Kestävään kasvuun, koheesioon, palautumiskykyyn ja seuraavalle sukupolvelle suunnattuihin toimintapolitiikkoihin liittyvät haasteet 2.3. Vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen liittyvät haasteet Vihreä ulottuvuus Digitaalinen ulottuvuus 3. Suunnitelman tavoitteet, rakenne ja hallinto 3.1. Suunnitelman kokonaisstrategia 3.2. Suunnitelman täytäntöönpanoa koskevat näkökohdat 4. Yhteenveto suunnitelman arvioinnista 4.1. Kattava ja riittävän tasapainoinen vastaus taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen 4.2. Yhteys maakohtaisiin suosituksiin ja talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon 4.3. Kasvupotentiaali, työpaikkojen luominen, taloudellinen, institutionaalinen ja sosiaalinen palautumiskyky, Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari, kriisin vaikutusten lieventäminen sekä sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus ja lähentyminen 4.4. Ei merkittävää haittaa -periaate 4.5. Vihreä siirtymä 4.6. Digitaalinen muutos 4.7. Suunnitelman pysyvät vaikutukset

4.8. Välitavoitteet, tavoitteet, seuranta ja täytäntöönpano 4.9. Kustannukset 4.10. Valvonta ja tarkastukset 4.11. Yhdenmukaisuus 5. Liite



1.Tiivistelmä Covid-19-pandemian vaikutukset tuotantoon, työllisyyteen ja julkiseen talouteen ovat olleet Suomessa merkittävät, mutta kuitenkin vähemmän vakavat kuin monissa muissa EU:n jäsenvaltioissa. Vuonna 2020 talouden toimeliaisuus supistui 2,8 prosenttia, mutta sen odotetaan elpyvän voimakkaasti, 2,7 prosenttia vuonna 2021 ja 2,9 prosenttia vuonna 2022, kun kotimainen kysyntä elpyy nopeasti suotuisan työllisyyskehityksen ja palkkojen nousukehityksen tukemana. Vuonna 2020 työllisyys heikkeni 1,5 prosenttia, ja sen odotetaan lisääntyvän vuosina 2021 ja 2022 noin 1 prosentin vuodessa elpymisen kiihtyessä, joskin työllisyyden kasvu todennäköisesti pysyy hitaampana aloilla, joihin kriisi on vaikuttanut enemmän. Covid-19-kriisi on vaikuttanut julkiseen talouteen negatiivisesti (julkisen talouden alijäämä vuonna 2020 oli 5,4 prosenttia suhteessa BKT:hen), mutta tilanne on parantunut odotettua nopeammin, ja vuonna 2021 alijäämän ennustetaan olevan noin 4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen. Suomen odotetaan saavan elpymis- ja palautumistukivälineestä noin 2,1 miljardi euroa tukea, jota ei makseta takaisin, eli tuen suuruusluokka olisi noin 1 prosentti suhteessa BKT:hen vuonna 2019. Suomi ei ole hakenut välineestä lainkaan lainaa. Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelman 57 toimenpidettä (18 uudistusta ja 39 investointia) jakautuvat 13 komponenttiin, jotka on ryhmitelty neljään osa-alueeseen eli pilariin: 1) vihreä siirtymä, 2) digitaalinen muutos, 3) työllisyys ja osaaminen, tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminta, tuki yrityksille ja 4) sosiaali- ja terveydenhuolto. Suomen 27. toukokuuta toimittamalla suunnitelmalla edistetään elpymis- ja palautumistukivälineen yleistavoitetta, joka on taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittuminen unionissa, ja myös vihreä ja digitaalinen muutos ovat siinä hyvin näkyvästi esillä. Suunnitelma sisältää merkittäviä uudistuksia, kuten sosiaali- ja terveydenhuoltouudistuksen, jonka tarkoituksena on parantaa sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen saatavuutta, sekä julkisten työvoimapalvelujen (nk. pohjoismainen työvoimapalvelumalli) uudistuksen, jonka avulla pyritään nostamaan työllisyysastetta. Merkittäviä investointeja tehdään muun muassa järjestelmiin, joilla tuetaan energian siirtoa ja jakelua, uusia energiateknologioita, vähähiilistä vetyä ja teollisuuden vähähiilistämistä. Samalla edistetään näkyvästi julkishallinnon ja yritysten digitalisaatiota ja tehdään investointeja keskeisiin digitaaliteknologioihin, yhteenliitettävyyteen ja rautatiejärjestelmän digitalisaatioon (Digirata-hanke). Talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä, myös asiaa koskevissa maakohtaisissa suosituksissa, yksilöityihin rakenteellisiin haasteisiin on vastattu hyvin. Suunnitelman odotetaan osaltaan vastaavan tuloksellisesti merkittävään osaan niistä haasteista, jotka on yksilöity vuosien 2019 ja 2020 maakohtaisissa suosituksissa tai muissa komission eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä virallisesti hyväksymissä asiakirjoissa. Suunnitelma on myös yhdenmukainen euroalueen talouspolitiikkaa koskevan suosituksen kanssa, jonka neuvosto antoi 13. heinäkuuta 2021. Merkittäviin uudistuksiin kuuluvat muun muassa ilmastolain uudistus sekä vireillä olevat jatkuvaa oppimista ja sosiaali- ja terveydenhuollon palveluja koskevat uudistukset. Suunnitelmaan sisältyy myös työllisyyttä edistäviä toimenpiteitä ja rahanpesun torjuntaa ja positiivisen luottorekisterin perustamista tukevia toimenpiteitä. Lisäksi suunnitelma käsittää kaksi suunniteltua Euroopan yhteistä etua koskevaa tärkeää hanketta (IPCEI), jotka koskevat mikroelektroniikkaa ja vetyä. Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma kattaa hyvin kaikki elpymis- ja palautumistukivälineen soveltamisalaan kuuluvat kuusi pilaria, ja toimenpiteet jakautuvat tasapainoisesti eri pilareihin. Suomen suunnitelman strategisia painopisteitä ovat vihreään siirtymään (1) ja digitaaliseen muutokseen (2) liittyvät haasteet, joihin on osoitettu elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevassa asetuksessa säädetyt vähimmäismäärärahat. Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun (3) tukemiseksi ehdotetut toimenpiteet vastaavat hallituksen ilmoittamaa tavoitetta nostaa työllisyysaste 75 prosenttiin ja edistää samalla Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpanoa, johon liittyvät erityisesti sukupuolten tasa-arvoa, yhtäläisiä mahdollisuuksia, työllisyyden aktiivista tukemista, vammaisten osallistamista, oikeutta opetukseen, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen sekä terveydenhuollon yhdenvertaista saatavuutta koskevat periaatteet. Sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden (4) aihealueella, jolla Suomen tilanne on useimpia EU:n vertailumaita parempi, ehdotettujen toimenpiteiden odotetaan vaikuttavan myönteisesti yhteenkuuluvuuteen ja lähentymiseen vähentämällä olemassa olevia alueellisia eroja julkisten palvelujen, myös digitaalisten julkisten palvelujen, tarjonnassa. Johdonmukaisuuden lisäämiseksi välineiden välillä, erityisesti EU:n koheesiopolitiikan rahastojen kanssa, kannustetaan resurssien tasapainoiseen alueelliseen kohdentamiseen. Terveyden ja taloudellisen, sosiaalisen ja institutionaalisen palautumiskyvyn (5) osalta ehdotetuilla toimenpiteillä vastataan covid-19-pandemian aiheuttamiin erityishaasteisiin, mutta niissä keskitytään myös pidemmän aikavälin rakenneuudistuksiin, joiden tavoitteena on parantaa sosiaali- ja terveyspalvelujen yhdenvertaista saatavuutta ja sosiaali- ja terveydenhuoltojärjestelmän kustannustehokkuutta ja kantokykyä. Seuraavalle sukupolvelle suunnatut toimintapolitiikat (6) on toinen osa-alue, jolla Suomen tilanne on monia EU:n vertailumaita parempi. Sen osalta suunnitelmassa pyritään lisäämään opiskelupaikkoja, jotta voidaan tukea korkea-asteen koulutusta koskevan hallituksen uuden tavoitteen saavuttamista. Toisaalta suunnitelmalla tuetaan myös työmarkkinoiden kannalta merkityksellisen osaamisen hankkimista, mikä on olennaisen tärkeää työvoiman työllistettävyyden ylläpitämiseksi yhä digitaalisemmassa ja vihreämmässä taloudessa. Tämä on tarkoitus saavuttaa tukemalla jatkuvaa oppimista muun muassa integroidumpien digitaalisten alustojen ja verkkopalvelujen avulla. Korkeakoulujen aloituspaikkojen lisäämisen odotetaan edistävän myös työllistymistä, sillä paikkoja lisätään erityisesti osaajapulasta kärsivillä aloilla. Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelman toimenpiteiden odotetaan edistävän tuloksellisesti vihreää siirtymää ja vastaamista siitä aiheutuviin haasteisiin. Vihreät investoinnit ovat suunnitelmassa näkyvästi esillä. Niiden osuus on 50,1 prosenttia kokonaismäärärahoista, eli 37 prosentin tavoite ylittyy selvästi. Investointien painopisteitä ovat puhtaan energian teknologia ja infrastruktuuri, teollisuuden vähähiilistäminen, kiertotalouden tukeminen, sähköajoneuvojen lataus ja rakennuskannan päästöjen vähentäminen. Suunnitelman odotetaan edistävän merkittävästi kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa asetettuja vähähiilistämistä ja energiasiirtymää koskevia tavoitteita, mukaan lukien Suomen kunnianhimoinen tavoite hiilineutraaliuden saavuttamisesta vuoteen 2035 mennessä. Elpymis- ja palautumissuunnitelmassa varmistetaan kunkin uudistuksen ja investoinnin osalta, ettei merkittävää haittaa aiheudu yhdellekään kuudesta asetuksen (EU) 2020/852 17 artiklassa määritellystä ympäristötavoitteesta. Vaikka Suomi onkin digitaalisen muutoksen osalta maailmanlaajuisesti johtavassa asemassa, on jatkettava toimia nopean laajakaistan käyttöönottamiseksi ja muun digitaalisen infrastruktuurin parantamiseksi, jotta voidaan järkeistää liikenneverkkoja ja ylläpitää talouden toimeliaisuutta syrjäseuduilla. Suunnitelma sisältää useita toimenpiteitä, joiden odotetaan edistävän digitaalista muutosta ja vastaavan siitä aiheutuviin haasteisiin kestävällä tavalla. Komission arvioiden mukaan digitalisaatioon osoitettujen menojen osuus suunnitelman kokonaisrahoituksesta on 27 prosenttia. Painopisteitä ovat digitaalinen infrastruktuuri, viestintäverkkojen laadun ja saatavuuden kehittäminen, rautatiepalvelujen digitalisointi sekä kehittyneisiin digitaaliteknologioihin liittyvän innovoinnin edistäminen ja yritysten kannustaminen niiden käyttöönottoon. Muilla investoinneilla tuetaan käynnissä olevia työllisyyttä sekä sosiaali- ja terveydenhuoltoalaa koskevia uudistuksia painottamalla voimakkaasti digitalisaation muutospotentiaalia (esim. täydennys- ja uudelleenkoulutus, työvoimapalvelujen sekä sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen digitalisointi sekä toimivaltaisten viranomaisten välisen turvallisen ja yhteentoimivan tiedonvaihdon tukeminen rahoitusvalvonnan ja rahanpesun torjunnan alalla). Tätä täydennetään investoinneilla keskeisiin digitaaliteknologioihin, kuten 6G-teknologiaan, tekoälyyn ja kvanttilaskentaan. Pysyvien vaikutusten osalta suunniteltujen uudistusten ja investointien täytäntöönpanon odotetaan johtavan julkishallinnon rakenteellisiin muutoksiin, jotka parantavat sen vaikuttavuutta ja tehokkuutta. Kun vihreää siirtymää tuetaan voimakkaasti, talouden uudet vähähiiliset ratkaisut voisivat vauhdittaa kehittyvien alojen kasvua ja luoda siten lisää mahdollisuuksia talouskasvuun. Digitalisaatioon keskittymisen odotetaan lisäävän tuottavuutta pitkällä aikavälillä. Pohjoismaisen työvoimapalvelumallin mukaisesti toteutettavat aktiivisen työvoimapolitiikan uudistukset voivat edistää vahvasti sekä työvoiman tarjonnan lisäämistä että työmarkkinoilla aliedustettujen ryhmien työllistettävyyden parantamista. Sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen uudistuksen odotetaan lisäävän Suomen palautumiskykyä pitkällä aikavälillä. Suomi on laatinut asianmukaisen rakenteen suunnitelman toteuttamista ja siinä tapahtuvan edistymisen seurantaa ja siitä raportointia varten. Ehdotetut välitavoitteet ovat selkeitä ja realistisia, ja niissä otetaan huomioon toimenpiteiden elinkaari. Ehdotetut indikaattorit, joilla mitataan tavoitteiden saavuttamista, ovat merkityksellisiä, hyväksyttäviä ja luotettavia. Suunnitelman täytäntöönpanosta saatavia tuloksia voidaan seurata ehdotettujen välitavoitteiden ja tavoitteiden avulla tyydyttävästi ja yhdistää ne maksuihin. Suomi on toimittanut kustannusarviot kaikista asiaankuuluvista suunnitelmaan sisältyvistä toimenpiteistä. Kustannusarviot ja niiden perustelemiseksi esitetyt asiakirjat ovat pitkälti niiden periaatteiden mukaisia, että kustannusten on oltava perusteltuja, kohtuullisia, uskottavia ja oikeasuhteisia. Kustannuserittelyt ovat yleensä ottaen tyydyttäviä, joskin niiden yksityiskohtaisuus ja laskelmien tarkkuus vaihtelevat. Kun otetaan huomioon suunnitelman taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset, suunnitelman katsotaan olevan kustannustehokkuusperiaatteen mukainen. Valtiovarainministeriön koordinoimien valvonta- ja tarkastusjärjestelmien katsotaan olevan asianmukaisia. Suunnitelman mukaan valtiovarainministeriö vastaa koordinoinnista, valvonnasta ja tarkastuksista, maksupyyntöjen laatimisesta ja johdon vahvistuslausuman antamisesta. Jäljellä olevat puutteet korjataan kahdessa välitavoitteessa, jotka Suomen on määrä saattaa päätökseen ennen ensimmäisen elpymis- ja palautumissuunnitelmaan perustuvan maksupyynnön esittämistä ja viimeistään 31. joulukuuta 2021 mennessä. Lopuksi on todettava, että Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma on hyvin johdonmukainen. Komponenttien sisäinen rakenne on selkeä ja tarkoituksenmukainen. Uudistusten ja investointien välinen yhteys on selvästi todettavissa, ja toimenpiteet tukevat ja vahvistavat toisiaan. Eri komponentteihin kuuluvat uudistukset ja investoinnit ovat keskenään johdonmukaisia. Esimerkiksi komponenttiin P2C2 liittyvillä uudistuksilla ja investoinneilla, kuten ”Yritysten digitalous – Reaaliaikatalous-ohjelma (RTE)”, ”Virtual Finland -ohjelma” ja ”Kärkiteknologioiden vauhdittaminen (mikroelektroniikka, 6G, tekoäly ja kvanttilaskenta)”, on samat maan tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantamista koskevat tavoitteet kuin komponenttiin P3C3 kuuluvilla TKI-rahoitustoimilla. Vastaavasti ”Virtual Finland -ohjelmaan” kuuluvalla palvelujen digitalisoinnilla pyritään hyvin yleisluontoiseen Suomen suunnitelman tavoitteeseen, joka koskee uusien digitaalisten palvelujen luomista ja olemassa olevien prosessien korvaamista. Useita tällaisia toimenpiteitä sisältyy esimerkiksi Suomen suunnitelman pilariin 3, kuten ”Työ- ja koulutusperusteisen maahanmuuton sujuvoittaminen ja kansainvälisten rekrytointien helpottaminen”, tai pilariin 4, jonka yhteydessä mainitaan erityisesti sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen digitalisointi. Toimenpiteiden tavoitteet on perusteltu hyvin myös suhteessa EU:n ja kansallisiin aloitteisiin, kuten hallitusohjelmaan.

Taulukko 1: Yhteenveto Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelman arvioinnista elpymis- ja palautumistukivälineestä annetun asetuksen 11 kriteerin perusteella (1)

Tasa-painoi-nen ratkai-su (2)

Maa-kohtai-set suosi-tukset (3)

Kas-vu, työlli-syys jne. (4)

DNSH-arvi-ointi (5)

Vihreä tavoite (6)

Digi-taali-nen tavoi-te (7)

Pysyvät vaiku-tukset (8)

Väli-tavoit-teet ja tavoit-teet (9)

Kus-tan-nuk-set (10)

Valvonta-järjes-telmät (11)

Johdon-mukai-suus A A A A A A A A B A A 2.Elpymis- ja palautumishaasteet: lähtötilanne 2.1.Makrotalouden näkymät ja kehitys vuoden 2020 maaraportin jälkeen Suunnitelmassa ennustetaan, että talouskasvu elpyy vuonna 2021 supistuttuaan covid-19-pandemian vuoksi vuonna 2020. Reaalisen BKT:n odotetaan kasvavan 2,6 prosenttia vuonna 2021 sen jälkeen kun se supistui 3,3 prosenttia vuonna 2020. Suunnitelman mukaan talouskasvun odotetaan seuraavina vuosina hidastuvan ensin 2,5 prosenttiin vuonna 2022 ja sitten 1,5 prosenttiin vuonna 2023. Tässä skenaariossa reaalisen BKT:n kasvun odotetaan vauhdittuvan pääasiassa kotimaisen kysynnän elpymisen vuoksi. Suomen suunnitelmassa ennustetaan, että inflaatio pysyy maltillisena, alle 2 prosentissa, vuoteen 2023 saakka. Tätä taustaa vasten työttömyyden odotetaan pysyvän 7,8 prosentissa vuonna 2021 ja laskevan vähitellen 6,9 prosenttiin vuoteen 2023 mennessä. Kriisi on vaikuttanut pääasiassa nuoriin ja pitkäaikaistyöttömiin. Talouden elpyessä työvoiman kysynnän ennustetaan kasvavan erityisesti palvelualalla. Työllisyysasteen ennustetaan nousevan 73,2 prosenttiin vuonna 2023, mikä ylittää vuoden 2019 tason (72,5 %). Kasvu johtuu osittain talouden elpymisestä ja työikäisen väestön vähenemisestä. Oikeudenmukaisuuden osalta Suomi on edelleen suhteellisen tasa-arvoinen yhteiskunta, jossa eriarvoisuus on sekä EU:n keskiarvon että kehittyneiden talouksien keskiarvon alapuolella. Kaiken kaikkiaan Suomi suoriutuu sosiaalisen osallisuuden osalta suhteellisen hyvin, sillä se sijoittuu useimpien Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteisiin liittyvien indikaattorien suhteen Euroopan unionin keskiarvoa paremmin. Sukupuolten välinen työllisyysero ja koulunkäynnin varhain keskeyttäneiden osuus ovat edelleen alle EU:n keskiarvon. Köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien osuus (11,6 % vuonna 2019) on selvästi alle EU:n keskiarvon (21,1 %). Nämä riskit koskevat kuitenkin matalan osaamistason työntekijöitä, maahanmuuttajia ja vammaisia todennäköisemmin kuin muita. Vaikka Suomen sosiaaliturvajärjestelmä on tähän asti pehmentänyt kriisin vaikutuksia suhteellisen hyvin, kriisin jatkuminen voi syventää eroja. Yksityisen sektorin velka oli suuri jo ennen kriisiä, ja sen odotetaan edelleen kasvavan. Tämä todettiin haavoittuvuustekijäksi vuoden 2021 varoitusmekanismia koskevassa kertomuksessa. Kun kokonaiskysyntä väheni, yritykset kasvattivat likviditeettitarpeitaan selviytyäkseen kriisiajasta. Kotitalouksien velka ylittää edelleen varovaisuustason. Pankkiala on edelleen hyvin pääomitettu ja vakaa. Koska likviditeettiä on runsaasti, korot ovat edelleen alhaiset eikä yksityisen sektorin velan vähentämiseen kohdistu välittömiä paineita. Covid-19-pandemian aiheuttama talouden taantuma johti valtion tulojen merkittävään vähenemiseen ja julkisten menojen kasvuun. Yhdessä finanssipoliittisten toimenpiteiden kustannusten kanssa julkisen talouden alijäämä kasvoi vuonna 2020 kriisin vuoksi 5,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Seitsemässä lisätalousarviossa vuonna 2020 hyväksyttyjen toimien kokonaismäärä oli noin 3 prosenttia suhteessa BKT:hen eli 7,1 miljardia euroa. Niihin sisältyi terveydenhuoltoon ja yleiseen turvallisuuteen liittyviä menoja, mutta suurin osa toimenpiteistä oli suunniteltu tukemaan taloutta. Yrityksille tarjottiin kohdennettuja tukia ja verojen lykkäyksiä, ja hallitus laajensi työttömyyskorvausjärjestelmiä helpottaakseen lyhytaikaisia lomautuksia. Julkisen talouden hätätoimenpiteet yhdessä jo aiemmin olemassa olleen vero- ja etuusjärjestelmän kanssa ovat pehmentäneet kriisin vaikutuksista noin kolme neljäsosaa. Hallitus teki myös uusia investointeja liikenteeseen, tutkimukseen ja koulutukseen. Se lisäsi julkisia takauksia ja toteutti muita toimenpiteitä, joilla tuetaan talouden likviditeettiä ja joiden suuruus on noin 20 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2021 pandemia aiheuttaa edelleen kustannuksia julkiselle taloudelle. Hallitus jatkaa joitakin pandemiaan liittyviä toimenpiteitä, erityisesti yritysten ja työntekijöiden tukemista. Terveyteen liittyvät kustannukset, kuten covid-19-testaus, jatkuvat niin ikään. Lisäksi valtion odotetaan kärsivän jonkin verran tappioita lainatakauksistaan. Suunnitelmassa ennustetaan julkisen talouden pysyvän alijäämäisenä noin 4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Vuonna 2022 kansanterveyden tilanteen odotetaan normalisoituvan, ja talouskasvun odotetaan parantavan julkista taloutta. Julkisen talouden alijäämän ennustetaan supistuvan alle perussopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen olettaen, että politiikkaa ei muuteta. Julkisen talouden velkasuhde kasvoi vuonna 2020 noin 10 prosenttiyksikköä eli 69,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämä johtui julkisen talouden alijäämästä ja toimenpiteistä, jotka eivät sisälly alijäämään, kuten veronlykkäyksistä, lainoista ja pääomapohjan vahvistamisesta. Velkasuhteen ennustetaan nousevan 71,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021. Suomen julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvien riskien arvioidaan tällä hetkellä olevan keskipitkällä aikavälillä alhaisia ja pitkällä aikavälillä keskisuuria. Komission nk. S0-indikaattori osoittaa, että julkisen talouden rahoituspaine lyhyellä aikavälillä eli tulevana vuonna on suuri. Tämä johtuu julkisen talouden jyrkästä heikkenemisestä vuonna 2020 ja siitä johtuvasta rahoitustarpeiden äkillisestä kasvusta 18 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Suomi hyötyy kuitenkin tällä hetkellä edullisesta pääsystä rahoitusmarkkinoille, sillä valtion lyhyen ja keskipitkän aikavälin velkapaperit ovat ylimerkittyjä ja niiden tuotot negatiivisia. Kolmen suurimman luottoluokituslaitoksen antama julkisyhteisöjen luottoluokitus ”AA+” ja historiallisen alhaiset valtion joukkolainojen tuottoerot lieventävät lyhyen aikavälin riskejä. Lisäksi rahoitustarpeiden odotetaan laskevan noin 15 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2021 ja 14 prosenttiin vuonna 2022. Keskipitkän aikavälin alhaiset riskit johtuvat siitä, että komission velkakestävyysanalyysin perusoletusten mukaan julkinen velka olisi suurimmillaan 71 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2021 ja supistuisi sen jälkeen lähelle 60:tta prosenttia suhteessa BKT:hen kymmenen vuoden aikana. Sekä suotuisat että epäsuotuisat vaihtoehtoiset skenaariot vahvistavat yleisesti ottaen nämä alhaiset riskit. Suomi on kuitenkin myöntänyt paljon valtiontakauksia, jotka voivat aiheuttaa julkiselle taloudelle kustannuksia, jos niitä vaaditaan maksettavaksi. Lopuksi on todettava, että keskipitkän ja pitkän aikavälin kestävyysriskien arvioinnissa ei ole vielä otettu täysin huomioon elpymis- ja palautumistukivälineen mukaisten uudistusten ja investointien vaikutusta. Niiden odotetaan tukevan potentiaalista kasvua ja lieventävän velkakestävyysriskejä. Suomen suunnitelman perustana oleva makrotalouden skenaario on hieman varovaisempi kuin komission kevään 2021 ennuste. Komission kesän 2021 talousennusteen mukaan Suomen reaalinen BKT kasvaa 2,7 prosenttia vuonna 2021 ja 2,9 prosenttia vuonna 2022. Suomen viranomaisten tavoin komissio katsoo, että kotimainen kysyntä on tärkein kasvua synnyttävä tekijä elpymisessä. Suurin ero on kiinteän pääoman bruttomuodostusta koskevissa ennusteissa, sillä komissio ennustaa sen elpyvän ja Suomen viranomaiset ennustavat sen supistuvan vuonna 2021. Inflaatioennusteet ovat samankaltaiset, mutta Suomen työmarkkinaennusteet vuodelle 2021 ovat varovaisempia. Komission laatimat julkisen talouden alijäämää ja velkaa koskevat ennusteet vastaavat Suomen suunnitelmassa vuoteen 2022 saakka esitettyjä ennusteita (komission ennuste ei ulotu vuoden 2022 jälkeiseen aikaan). Suunnitelmassa esitetty makrotalouden skenaario perustuu uskottaviin makrotalouden oletuksiin. Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmassa esitetty makrotalouden skenaario perustuu valtiovarainministeriön kansantalousosaston toukokuussa 2021 julkaisemaan riippumattomaan ennusteeseen. Vaikka se on hieman varovaisempi kuin komission ennuste, siinä esitetään samankaltainen skenaario talouden elpymisestä, jonka jälkeen kasvu palautuu vähitellen pitkän aikavälin potentiaaliseen kasvuvauhtiin. Covid-19-pandemiaan ja sen taloudellisiin seurauksiin liittyvä suuri epävarmuus vaikuttaa kuitenkin edelleen makrotalouden ja julkisen talouden näkymiin. Taulukko 2: Makrotalouden kehityksen ja ennusteiden vertailu

2.2.Kestävään kasvuun, koheesioon, palautumiskykyyn ja seuraavalle sukupolvelle suunnattuihin toimintapolitiikkoihin liittyvät haasteet Suomi on yksi EU:n kehittyneimmistä talouksista ja digitaaliteknologian ja puhtaan energian innovoinnin edelläkävijöitä. Sillä on kuitenkin edessään suuria haasteita, erityisesti tuottavuuden lasku elektroniikka-alan supistuttua ja alhainen työllisyysaste verrattuna pohjoismaisiin naapureihin. Tämä johtuu muun muassa osaamisen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuudesta, monimutkaisesta etuusjärjestelmästä, joka luo esteitä työn vastaanottamiselle, sekä terveyteen liittyvistä syistä. Investoinnit ovat edelleen vähäisiä verrattuna EU:n vertailumaihin, rakennusalaa lukuun ottamatta. Älykäs, kestävä ja osallistava kasvu Rakennemuutos, jossa on siirrytty tehdasteollisuudesta palvelutoimintaan, on vaikuttanut Suomen kokonaistuottavuuteen. Kokonaistuottavuus on ollut pysähdyksissä usean vuoden ajan ja on edelleen alempi kuin Suomen pohjoismaisten vertailumaiden tuottavuus. Samaan aikaan investoinnit aloille, jotka tukevat eniten tuottavuuden kasvua (koneet ja laitteet, mukaan lukien tieto- ja viestintätekniikkalaitteet sekä henkiset omaisuustuotteet), ovat olleet pieniä, mikä saattaa vaikeuttaa paluuta suurempaan potentiaaliseen kasvuun. Tuotannollisten investointien alhaisen tason odotetaan edelleen heikentävän tuottavuutta ja siten reaalista kilpailukykyä. Tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminnan osalta Suomen tuotannolliset investoinnit ovat keskittyneet kapealle alalle, ja tuottavimpien ja vähiten tuottavien yritysten välinen kuilu kasvaa. Samaan aikaan korkeakoulujen ja yritysten välistä yhteistyötä olisi edelleen varaa lisätä. Samoin olisi varaa parantaa tuottavuuden kasvua tarjoamalla lisäkannustimia yritysten perustamiseen ja auttamalla niitä rahoituksen saannissa sekä tukemalla pahasti kärsinyttä matkailualaa Suomen matkailustrategian mukaisesti, jonka mukaan maan tulisi olla Pohjoismaiden kestävimmin kasvava matkailukohde. Työvoiman puute erityisesti tieto- ja viestintätekniikan alalla uhkaa muodostua esteeksi investoinneille ja kasvulle. Koska Suomessa on pulaa korkeasti koulutetuista kotimaisista työntekijöistä, sen on uudelleen- ja täydennyskoulutustoimenpiteiden toteuttamisen lisäksi myös houkuteltava korkeasti koulutettuja työvoimamuuttajia. Keskeisiä haasteita ovat kansainvälisen rekrytoinnin helpottaminen, oleskeluluvan hakuprosessin sujuvoittaminen ja nopeuttaminen sekä kotouttamispalvelujen tarjoaminen.

Sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus Työvoiman supistumisen odotetaan pian vaikuttavan Suomen kasvupotentiaaliin. Sen vuoksi työllisyysasteen nostaminen pohjoismaisten naapureiden tasolle on edelleen merkittävä rakenteellinen haaste. Työmarkkinoille on integroitava monia väestöryhmiä, erityisesti matalan osaamistason työntekijöitä, eläkeikää lähellä olevia työntekijöitä, maahanmuuttajataustaisia, osatyökykyisiä ja vammaisia. Aiempiin työllisyystoimenpiteisiin on kohdistunut joitakin haasteita, jotka johtuvat pääasiassa palvelujen hajanaisuudesta. Samaan aikaan covid-19-kriisi on koetellut pahoin työvoiman heikoimmassa asemassa olevia ryhmiä. Lyhyen aikavälin toimia tarvitaan kriisin vuoksi työttömäksi jääneiden integroimiseksi uudelleen työmarkkinoille, minkä lisäksi Suomen on toteutettava toimenpiteitä rakenteellisen työttömyyden vähentämiseksi. Työttömyyden syyt näyttävät olevan myös sukupuoli- ja ikäsidonnaisia. Sukupuolten palkkaero on Suomessa edelleen EU:n keskiarvoa suurempi, ja kotihoidon tuella on jonkin verran kielteisiä vaikutuksia pääasiassa naisten työllisyyteen, ja se voi haitata virallisen lastenhoidon käyttöä. Keskeisenä haasteena on yksinkertaistaa sosiaalietuusjärjestelmää ja säilyttää samalla sen kyky vähentää köyhyyttä ja eriarvoisuutta. Monimutkainen ja hajanainen etuusjärjestelmä luo esteitä työn vastaanottamiselle. Se ei myöskään mahdollista osa-aikatyön ja etuuksien joustavaa yhdistämistä. Uudistuksen suunnasta ei ole vielä tehty keskeisiä poliittisia päätöksiä. Digitalisaatioon on investoitava, jotta voidaan parantaa sosiaalietuusjärjestelmän tietotekniikkajärjestelmiä ja -menettelyjä. Alueellinen yhteenkuuluvuus on edelleen haaste, sillä pääkaupungin ja Pohjois- ja Itä-Suomen vähemmän kehittyneiden alueiden välillä on selvä alueellinen jako. Asukaskohtaisen BKT:n osalta pääkaupunkiseutu tuotti selvästi EU:n keskiarvoa enemmän (144 %) vuonna 2019 ja 1,5 kertaa niin paljon kuin heikoin Pohjois- ja Itä-Suomen alue, jossa asukaskohtainen BKT on 93 prosenttia EU:n keskiarvosta. Alueelliset erot työssäkäyvien ja työttömien määrässä ovat kuitenkin viime vuosina edelleen kaventuneet, myös pandemian aikana. Vaikka NUTS2-tason alueellisten työllisyysasteiden hajonta on pysynyt kansallisten tilastojen mukaan vähäisenä, alueellisella tasolla on edelleen joitakin työmarkkinahaasteita, jotka liittyvät lähinnä työvoiman saatavuuteen kasvualoilla.3 Pohjois- ja Itä-Suomessa työpaikkojen kysyntä ja investoinnit eivät ole tällä hetkellä yhtä hyvällä tasolla kuin muualla maassa. On tärkeää varmistaa, että suunnitelman mukaiset investoinnit mahdollistavat kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden lähentämisen muuhun maahan. Terveys ja taloudellinen, sosiaalinen ja institutionaalinen palautumiskyky Nopeasti ikääntyvässä suomalaisessa yhteiskunnassa terveydenhuollon ja erityisesti pitkäaikaishoidon kustannusten ennustetaan kuormittavan yhä enemmän julkista taloutta ja aiheuttavan näin ollen riskejä sosiaali- ja terveydenhuoltojärjestelmän pitkän aikavälin kestävyydelle. Terveydenhuoltopalvelujen yhdenvertainen saatavuus on keskeinen haaste, koska kunnalliseen perusterveydenhuoltoon ja erikoissairaanhoitoon on pitkät odotusajat niille, joilla ei ole työterveydenhuoltoa tai yksityistä sairausvakuutusta. Myös asiakasmaksut ovat EU:n keskiarvoa suurempia, mikä vaikuttaa heikossa asemassa oleviin ryhmiin. Hallituksen asialistalla jo pitkään ollut sosiaali- ja terveydenhuoltojärjestelmän uudistus hyväksyttiin äskettäin. Sen tavoitteena on parantaa kustannustehokkuutta ja palvelujen yhdenvertaista saatavuutta. Sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen hallinnointi on tähän asti ollut hajanaisten ja usein talousvaikeuksista kärsivien kuntien vastuulla, joten hallinnon yhdentäminen ylemmällä tasolla voisi parantaa sekä palvelujen tehokkuutta että niiden saatavuutta. Lisäksi nykyiset alueelliset erot terveydenhuoltohenkilöstön saatavuudessa osoittavat, että työvoimapulan riski kasvaa seuraavan vuosikymmenen aikana. Myös pitkäaikaishoidon tarpeen ennustetaan tulevina vuosikymmeninä kasvavan väestön ikääntymisen vuoksi. Hajauttamisen vuoksi sähköisten potilaskertomusten yhteentoimivuus ei aina ole riittävää. Investoinneilla voitaisiin tukea terveydenhuollon tietotekniikkajärjestelmien yhdistämistä ja integrointia, mikä edistäisi tehokkuutta, sujuvaa tiedonkulkua ja monialaista lääketieteellistä yhteistyötä. Yksityisen sektorin velka suhteessa BKT:hen ylittää edelleen makrotalouden epätasapainoa koskevalle menettelylle asetetun kynnysarvon ja varovaisuustason ja on korkea muihin EU:n jäsenvaltioihin verrattuna. Yksityisen sektorin velka suhteessa BKT:hen kasvoi vuonna 2020 kriisin vuoksi edelleen 155,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Pankit ovat pysyneet vakaina, ja niiden pääomapositiot ovat vahvat ja velanhoito vakaata. Viimeaikaiset likviditeettitoimenpiteet ovat kuitenkin antaneet pankeille mahdollisuuden ottaa enemmän riskejä. Lisäksi jotkut kriisistä eniten kärsineillä aloilla toimivat yritykset saattavat mennä konkurssiin, mikä voi johtaa järjestämättömien lainojen osuuden kasvuun. Suunnitteilla olevan luottorekisterin nopea perustaminen ja täytäntöönpano voisi vahvistaa rahoitusjärjestelmän vakautta. Samanaikaisesti on vahvistettava rahanpesun torjuntasäännöstön tuloksellista valvontaa ja noudattamista. Tuloksellinen valvonta edellyttää valvontaviranomaisen henkilöstöresurssien lisäämistä, työntekijöiden koulutusta ja asianmukaisia menettelyjä riskiperusteisen lähestymistavan soveltamiseksi tehokkaammin. On myös mahdollista parantaa joitakin liiketoimintaympäristön osa-alueita, kuten lupia ja yrittäjyyden tasoa, työmarkkinainstituutioita, apteekkialan kaupan vapauttamista ja arvonlisäveron hallinnointia sekä strategista suunnittelua muuttamalla maankäyttö- ja rakennuslakia. Seuraavalle sukupolvelle, lapsille ja nuorille, suunnatut toimintapolitiikat, kuten koulutus ja osaaminen. Vaikka suomalainen koulutus kuuluu edelleen EU:n parhaisiin, on nähtävissä merkkejä siitä, että Suomen koulutusjärjestelmän suorituskyky ja oikeudenmukaisuus ovat heikkenemässä. Perustaitojen taso on edelleen verrattain korkea, mutta se on heikentynyt viime vuosina. Vuoden 2018 PISA-tutkimuksen tulokset osoittavat, että tiedeaineiden osaaminen on heikentynyt tilastollisesti merkittävällä tavalla. Myös heikosti suoriutuvien 15-vuotiaiden oppilaiden osuus kasvoi mutta pysyi kuitenkin EU:n vertailuarvon (15 %) alapuolella kullakin osaamisalueella. Lisäksi erot maahanmuuttajien ja muiden opiskelijoiden lukutaidossa ovat EU:n suurimmat. Samaan aikaan alueelliset erot koulutuksen keskeisissä indikaattoreissa kasvavat. Varhaiskasvatuksen käyttö on edelleen kansainvälisesti vähäistä, ja erityisopetuksen ja päiväkodin opettajista on pulaa. Uudelleen- ja täydennyskoulutus ovat keskeisessä asemassa pyrittäessä säilyttämään työvoiman työllistettävyys ja varmistamaan, että tarjonta vastaa tulevien taitojen kysyntää yhä digitaalisemmassa ja vihreämmässä taloudessa. Aikuiskoulutus on Suomessa yleisempää kuin muualla EU:ssa, joskin osallistuminen on keskittynyt korkeasti koulutettuihin työntekijöihin. Jotta voidaan välttää heikoimmassa asemassa olevien ryhmien sosioekonomisen tilanteen paheneminen covid-19-kriisin vuoksi, on olennaisen tärkeää puuttua osaamisen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuuteen ja digitaaliseen kuiluun erityisesti varmistamalla, että muita heikommassa asemassa olevat oppijat saavat laadukasta koulutusta. Investoinneilla voitaisiin tukea useampia koulutusaloitteita ja keskiasteen jälkeisiä koulutusaloitteita vihreällä sektorilla ja tietotekniikka-alalla. Korkea-asteen koulutustavoitteen saavuttaminen edellyttää, että käytettävissä on riittävästi yliopistopaikkoja kunkin alan ja alueen työllisyysodotusten mukaisesti. Tieto- ja viestintätekniikan opintoihin tarvitaan enemmän naisia, jotta voidaan sekä vähentää sukupuolten epätasa-arvoa että vastata työvoimapulaan. 2.3.Vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen liittyvät haasteet Vihreä ulottuvuus Elpymis- ja palautumissuunnitelmalla olisi edistettävä vihreää siirtymää, ja vähintään 37 prosentilla määrärahoista olisi edistettävä ilmastotavoitteiden saavuttamista. Suunnitelmaan sisältyvien toimenpiteiden odotetaan edistävän vuoden 2050 ilmastoneutraaliustavoitteen sekä vuoden 2030 energia- ja ilmastotavoitteiden saavuttamista, kun otetaan huomioon Suomen kansallinen energia- ja ilmastosuunnitelma. Toimenpiteiden odotetaan myös edistävän jätteitä, vettä, pilaantumisen ehkäisemistä, kestävää liikkuvuutta, biologisen monimuotoisuuden suojelua ja ennallistamista sekä meri- ja vesivaroja koskevien ympäristötavoitteiden saavuttamista ja tukevan tarvittaessa siirtymistä kestäviin elintarvikejärjestelmiin ja kiertotalouteen varmistaen samalla, ettei ketään jätetä jälkeen. Suomi on asettanut kunnianhimoisen tavoitteen hiilineutraaliuden saavuttamiseksi vuoteen 2035 mennessä, ja siitä on määrä tulla maailman ensimmäinen fossiilivapaa hyvinvointiyhteiskunta. Näiden tavoitteiden saavuttaminen edellyttää kattavaa politiikkaa ja toimenpiteitä, jotka vaikuttavat koko talouteen. Suomen talous on EU:n energiavaltaisimpia. Liikenne, energia ja asuminen ovat Suomessa tärkeimpiä aloja, joilla energiaan liittyviä kasvihuonekaasupäästöjä voidaan vähentää. Turve on edelleen merkittävä energialähde syrjäisillä ja harvaan asutuilla alueilla. Luopumalla asteittain turpeesta voitaisiin edistää Suomen tavoitetta saavuttaa hiilineutraalius vuoteen 2035 mennessä. Suunnitellun hiilineutraaliuden saavuttamiseksi tarvitaan huomattavia investointeja. Kasvihuonekaasupäästöt Henkeä kohti lasketut kasvihuonekaasupäästöt kuuluvat Suomessa EU-maiden pienimpiin. Suomen kasvihuonekaasupäästöt vähenivät vuosien 1990 ja 2019 välisenä aikana 23 prosenttia (tai 21 %, kun mukaan otetaan maankäyttö, maankäytön muutos ja metsätalous). Suomi on hyväksynyt tai hyväksymässä kunnianhimoisia ilmastopoliittisia toimia, joihin kuuluvat ilmastolain ja energiaverotuksen uudistus, tiekartta ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi, liikenteen kestävän verotuksen tiekartta ja fossiilittoman liikenteen tiekartta. Maassa on myös hyödynnetty merkittäviä uusiutuvia luonnonvaroja. Uusiutuvia energialähteitä ovat erityisesti bioenergia, vesivoima, tuulivoima, maalämpö ja aurinkosähkö, ja niiden osuus energian loppukulutuksesta on noin 40 prosenttia. Suomi todennäköisesti täyttää EU-sitoumuksensa, mutta sen on hyväksyttävä ja toteutettava täydentäviä politiikkatoimenpiteitä saavuttaakseen kansallisen hiilineutraaliustavoitteensa vuoteen 2035 mennessä. Suomen tavoitteena on vähentää EU:n päästökauppajärjestelmään kuulumattomia kasvihuonekaasupäästöjä vuoteen 2030 mennessä 39 prosenttia vuoden 2005 tasosta taakanjakoasetuksen mukaisesti. Ilman lisätoimenpiteitä päästökauppajärjestelmään kuulumattomat päästöt vähenisivät vuoteen 2030 mennessä vain 24 prosenttia. Suomi on tähän mennessä vähentänyt päästöjään 14 prosenttia vuodesta 2005. Päästökauppajärjestelmään kuulumattomien kasvihuonekaasupäästöjen osuus Suomessa on 53 prosenttia, kun se EU:n tasolla on 59 prosenttia. Suomi aikoo myös hyödyntää jonkin verran taakanjakoasetuksen tarjoamaa joustavuutta, mukaan lukien päästökauppajärjestelmän ja taakanjakosektorin välinen joustavuus. Se käyttäisi enimmäismäärän eli 2 prosenttia vuoden 2005 päästöistä eli 6,9 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia. Nykyinen pitkän aikavälin tavoite vuodelle 2050 on Suomen kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen 80–95 prosentilla, ja lopullisen suunnitelman tavoitteena on saavuttaa hiilineutraalius vuoteen 2035 mennessä ja tulla pian sen jälkeen hiilinegatiiviseksi. Suomen ennusteiden perusteella komissio katsoi Suomen vuoden 2020 kansallisesta energia- ja ilmastosuunnitelmasta tekemässään arviossa, että hiilestä irtautumista koskevassa suunnitelmassa sekä nykyisissä ja suunnitelluissa politiikoissa ja toimenpiteissä annetut tiedot yhdessä joustomahdollisuuksien ilmoitetun käytön kanssa voivat riittää siihen, että Suomi saavuttaa tavoitteensa. Jos suunnitellut lisätoimet pannaan täytäntöön, niillä voidaan saada aikaan merkittäviä päästövähennyksiä, joita tarvitaan erityisesti liikenteessä; rakennusalalla vaikutuksen odotetaan jäävän pienemmäksi. Kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa todetaan, että Suomen on mahdollista välttää maankäytön, maankäytön muutosten ja metsätalouden debetsaldojen syntyminen, mutta siinä ei selitetä, miten, eikä esitetä ennusteita. Siinä korostetaan bioenergian merkitystä, mutta ei käsitellä perusteellisesti biomassan kestävyyttä eikä vaikutusta hiilinieluun. Suomi myöntää, että kansallinen energia- ja ilmastosuunnitelma edellyttää päivitystä, jossa otetaan huomioon vuoden 2035 kunnianhimoiset ilmastoneutraaliustavoitteet (hiilineutraalius), ja että on valmisteltava, hyväksyttävä ja toteutettava useita politiikkatoimia ja toimenpiteitä, jotta varmistetaan johdonmukaisuus uuden tavoitteen kanssa. Kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa esitetyt politiikkatoimet ja toimenpiteet eivät kuitenkaan ole riittävän kvantifioituja, jotta voitaisiin varmistaa, että Suomi täyttää EU-sitoumuksensa ja kansalliset tavoitteensa. Energiatehokkuus

Ilmastoneutraaliuden saavuttaminen vuoteen 2035 mennessä edellyttää huomattavia investointeja sähköverkkoihin ja rakennusten energiatehokkuuteen. Suomen, muiden Pohjoismaiden ja Baltian maiden välillä tarvitaan vahvoja yhteenliitäntöjä, jotta voidaan varmistaa hyvin toimivat sähkömarkkinat koko alueella ja kasvattaa uusiutuvien energialähteiden ennakoitua osuutta energiantuotannossa. Tämä edellyttää lisäinvestointeja sähköalalla. Suomen suunniteltu kansallinen panos energiatehokkuuteen vuonna 2030 on 25 miljoonaa öljyekvivalenttitonnia energian loppukulutuksesta eli 34,8 miljoonaa öljyekvivalenttitonnia primäärienergian kulutuksesta. Suomi selittää kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassaan, miten erittäin energiaintensiiviset raskaat teollisuudenalat (kuten selluntuotanto, biojalostamot ja datakeskukset) vaikuttavat BKT:n odotettuun kasvuun. Siinä ei kuitenkaan täsmennetä, mitkä politiikkatoimet ja toimenpiteet hillitsisivät energiankäytön todennäköistä kasvua. Kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa kuvataan vuoden 2020 jälkeiseen aikaan ulottuvat politiikkatoimet ja toimenpiteet, jotka kohdistuvat kaikkiin aloihin. Suomi on sisällyttänyt energia- ja ilmastosuunnitelmaansa toimenpiteitä, jotka liittyvät liikenteeseen (liikenteen polttoaineverotus, liikennemuotosiirtymien edistäminen, investoinnit rautatieinfrastruktuuriin), maatalouteen ja hukkalämpöön. Joidenkin toimenpiteiden päätavoite ei kuitenkaan ole energiatehokkuus, ja osa niistä on jo toteutettu. Koska taustamenetelmästä ei ole annettu tietoa, on epäselvää, olisiko näiden toimenpiteiden vaikutus energiansäästöön riittävä kokonaissäästötavoitteen saavuttamiseksi. Maaliskuussa 2020 toimitetussa pitkän aikavälin peruskorjausstrategiassa 2020–2050 korostetaan voimakkaasti rakennusten hiilestä irtautumista. Sen tavoitteena on vähentää vuoteen 2020 mennessä valmistuneen rakennuskannan hiilidioksidipäästöjä 90 prosenttia vuoteen 2050 mennessä ja supistaa asuinrakennusten ja muiden kuin asuinrakennusten energiankulutus puoleen vuoteen 2050 mennessä. Strategian toimenpiteisiin kuuluvat uusi lainsäädäntö, jolla tuetaan energiatehokkuustoimien täytäntöönpanoa, yritysten väliset vapaaehtoiset sopimukset ja julkisella sektorilla energiatehokkuuden sertifiointijärjestelmän päivittäminen. Muita toimenpiteitä ovat muun muassa tuet ja kannustimet pitkälle menevien perusparannusten tukemiseksi ja edistämiseksi, älykkäiden energiajärjestelmien edistäminen, käyttämättömien / tyhjillään olevien rakennusten purkaminen sekä saatavilla oleva rahoitus ja rahoitusvälineet, jotka kohdennetaan energiatehokkuutta parantaviin rakennusten peruskorjaushankkeisiin. Suomen tavoitteena on, että rakennuskanta on erittäin energia- ja resurssitehokasta ja hiilineutraalia vuoteen 2035 mennessä ja että kaikkien rakennusten (asuinrakennusten ja muiden kuin asuinrakennusten) energialuokka on C tai sitä parempi vuoteen 2050 mennessä. On annettu lainsäädäntöä kivihiilen käytön lopettamisesta energiantuotannossa vuoteen 2029 mennessä. Valtio ja kunnat lopettavat öljylämmityksen käytön vuoteen 2024 mennessä, ja asuinrakennuksissa öljylämmityksestä luovutaan vuoteen 2050 mennessä. Uusiutuvien energialähteiden osuus energiantuotannossa Uusiutuvien energialähteiden osuus energiankulutuksesta on Suomessa EU-maiden suurimpia. Uusiutuvien luonnonvarojen osuus energian loppukulutuksesta oli 43,1 prosenttia vuonna 2019, mikä ylitti jo vuodeksi 2020 asetetun 38 prosentin tavoitteen. Suurimman osan tästä saavutuksesta tuottavat lämmitys ja jäähdytys, joissa uusiutuvien energialähteiden osuus on 57,5 prosenttia, kun sähköntuotannossa niiden osuus on 38,1 prosenttia. Uusiutuvan sähkön tärkeimmät lähteet ovat vesivoima ja kiinteät biopolttoaineet (1 240 ja 1 059 ktoe), kun taas tuulienergia tuottaa 505 öljyekvivalenttikilotonnia uusiutuvien energialähteiden 2 903 öljyekvivalenttikilotonnin kokonaistuotannosta. Viimeisten kymmenen vuoden aikana tuulivoima on lisääntynyt voimakkaasti ja kiinteiden biopolttoaineiden käyttö jonkin verran, kun taas vesivoiman osuus on pysynyt enimmäkseen vakaana. Suomi pyrkii edistämään uusiutuvaa energiaa koskevan EU:n tavoitteen saavuttamista vuoteen 2030 mennessä saavuttamalla tilanteen, jossa 51 prosenttia energian kokonaisloppukulutuksesta on peräisin uusiutuvista energialähteistä. Tämä osuus on linjassa sen tuloksen kanssa, joka on laskettu käyttäen energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta annetun asetuksen (EU) 2018/1999 liitteessä II olevaa laskentakaavaa. Liitteessä vahvistetaan uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian kansalliset osuudet. Edistymistä on seurattava jatkuvasti ja toteutettava mahdollisesti lisää politiikkatoimia ja toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että Suomi saavuttaa vuodeksi 2030 asetetun tavoitteensa. Suomen ja sen naapurimaiden energiantuotannossa on viime vuosina tapahtunut merkittäviä muutoksia. Perinteisten lämpövoimaloiden käytöstä poistaminen aikana, jolloin maalla tapahtuvan uusiutuvan energian tuotanto on lisääntynyt merkittävästi, lisäsi Suomen ja Ruotsin välisten sähköverkkojen yhteenliitäntöjen ylikuormitusta ja kyseenalaisti sähköjärjestelmän riittävyyden. Siirtokapasiteetin kasvu Ruotsin kanssa on määritelty Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevan asetuksen mukaiseksi yhteistä etua koskevaksi hankkeeksi, ja se etenee hyvin. Kun otetaan huomioon uusiutuvaa energiaa koskeva kunnianhimoinen kansallinen tavoite ja Itämeren energiamarkkinoiden yhteenliitäntäsuunnitelmaa käsittelevän korkean tason ryhmän (BEMIP HLG) puitteissa käynnissä oleva alueellinen yhteistyö merellä tuotettavan uusiutuvan energian verkon kehittämiseksi Itämerellä, Suomen olisi jatkettava investointeja, joilla vahvistetaan sisäistä verkkoa, jotta odotettavissa oleva maalla ja merellä tuotettavan uusiutuvan energian kapasiteetti voidaan ottaa koordinoidusti huomioon. Luonnon monimuotoisuus ja saasteettomuus Vihreän elpymisen edistämiseksi Suomen olisi investoitava enemmän kiertotalouteen siirtymiseen. Investointeja tarvitaan muun muassa ekoinnovoinnin parantamiseen, uusiin kiertotalouteen perustuviin liiketoimintamalleihin, ekologiseen suunnitteluun ja pk-yritysten kannustamiseen toimintatapojen muutokseen. Lisäinvestointeja tarvitaan myös jätealalla. Suomen on tehostettava toimiaan sen varmistamiseksi, että kierrätystavoitteita noudatetaan vuoden 2020 jälkeisellä kaudella, mukaan lukien poltetun jätteen määrän vähentäminen (59 % vuonna 2017). Sekä julkiset että yksityiset investoinnit ovat tarpeen jätteen syntymisen ehkäisemistä, tuotteiden uudelleenkäyttöä, erilliskeräystä laadukkaan kierrätyksen esivaiheena ja kierrätystä varten. Lisäksi olisi olennaisen tärkeää toteuttaa hankkeita, joissa otetaan käyttöön digitaalisia ratkaisuja jätetietojen keruun ja raportoinnin sekä jätehuollon parantamiseksi, sekä hankkeita, joilla kehitettäisiin kuntien valmiuksia toteuttaa maassa tarvittavat jätehuoltouudistukset. Vaikka Suomen ympäristönsuojelun taso on kokonaisuutena hyvä, ilman ja veden laatua on edelleen parannettava ja luonnon monimuotoisuuteen liittyviä toimenpiteitä tuettava. Tämä on keskeistä vuoteen 2030 ulottuvan, luonnon monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian mukaisten biodiversiteettitavoitteiden saavuttamiseksi (30 prosentin parannus suojeltujen luontotyyppien ja lajien suojelun tasoon ja ennallistamistavoitteisiin). Erityisesti turpeennoston lopettaminen ja luonnon monimuotoisuutta tukevan kestävän metsänhoidon ja vähävaikutteisten puunkorjuutekniikoiden edistäminen edelleen metsätalousalalla vastaisi Suomelle EU:n tasolla kuuluvaa vastuuta näistä luontotyypeistä ja niissä elävistä lajeista. Investoinnit useiden metsä- ja turvealueiden ennallistamiseen ja Natura 2000 -verkostossa tarvittavien hoitotoimenpiteiden toteuttamiseen parantaisivat Suomen ympäristönsuojelun kokonaistasoa. Kestävä liikenne Liikenteen osuus Suomen kokonaispäästöistä on 20 prosenttia. Näiden päästöjen vähentäminen on avainasemassa maan hiilineutraaliustavoitteen saavuttamisessa. Suomi on asettanut kunnianhimoisen tavoitteen liikenteen päästöjen puolittamisesta vuoteen 2030 mennessä, mutta maan erityisolot hankaloittavat tilannetta: sisäiset välimatkat ovat pitkiä, maa on harvaan asuttu, ja sen ilmasto on kylmä ja talvet ankaria. Lisäksi julkinen liikenne on hajanaista erityisesti suurimpien kaupunkien ulkopuolella. Tämä tarkoittaa, että liikenteen päästöjen vähentämiseen ei ole helppoa yhtä ainoaa ratkaisua. Selvä poliittinen tahto ei ole vielä muuntunut liikennejärjestelmää parantaviksi kattaviksi käytännön toimiksi. Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto Suomen päämääristä, tavoitteista ja panoksista energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta 11 päivänä joulukuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1999 mukaisesti.



Taulukko 3: Yhteenveto Suomen päämääristä, tavoitteista ja panoksista ilmastotoimien alalla Kansalliset tavoitteet ja panokset Uusimmat saatavilla olevat tiedot 2020 2030 Vuoden 2030 tavoitetason arviointi Taakanjakoasetuksen mukainen sitova tavoite kasvihuonekaasupäästöille vuoteen 2005 verrattuna (%) -11 % -16 % -39 % Kuten taakanjakoasetuksessa Kansallinen tavoite/panos uusiutuvan energian osalta: Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuus energian kokonaisloppukulutuksesta (%) 43,08 % 38 % 51 % Riittävä (51 % on taakanjakoasetuksen mukaisen kaavan tulos) Energiatehokkuutta koskeva kansallinen panos: Primäärienergian kulutus (Mtoe) 32,1 35,9 34,8 Pieni Energian loppukulutus (Mtoe) 25,3 26,7 24,9 Pieni Sähköverkkojen yhteenliitäntäaste (%) 29 % 18 % Yli 15 % Ei sovelleta Lähde: Suomen lopullisen kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman arviointi, SWD(2020) 925 final. Digitaalinen ulottuvuus Elpymis- ja palautumissuunnitelman olisi edistettävä digitaalista muutosta, ja vähintään 20 prosentilla määrärahoista olisi edistettävä digitaalisia tavoitteita. Suunnitelman toimenpiteillä olisi muun muassa edistettävä digitalisaatiota talouden ja yhteiskunnan eri aloilla (mukaan lukien julkishallinto, julkiset palvelut sekä oikeus- ja terveydenhuoltojärjestelmät). Suunnitelman toimenpiteillä olisi pyrittävä paitsi yritysten ja julkisten toimijoiden kilpailukyvyn myös niiden palautumiskyvyn, joustavuuden ja turvallisuuden parantamiseen samalla kun varmistetaan osallistavuus.

Suomi on digitaalialalla johtoasemassa EU:ssa. Se sijoittuu kokonaisarvioinnissa ykköseksi jäsenvaltioiden joukossa vuoden 2020 digitaalitalouden ja -yhteiskunnan indeksissä (DESI), koska tulokset inhimillisen pääoman (digitaaliset taidot) ja internetpalvelujen käytön osa-alueilla ovat erinomaiset. Suomi suoriutuu hyvin myös digitaalisten julkisten palvelujen osalta ja digitaaliteknologioiden integroinnissa yrityksiin julkisen ja yksityisen sektorin aktiivisen yhteistyön ja startup-yritysten aktiivisen toimintaympäristön ansiosta. Vuoden 2020 EIDES-indeksin (European Index of Digital Entrepreneurship Systems) mukaan Suomi on johtavassa asemassa myös digitaalisten startup- ja scale-up-yritysten toimintaedellytysten osalta ja edellä muita jäsenvaltioita inhimillisen pääoman saatavuuden osalta. EIDES-indeksin mukaan Suomi kuuluu edelläkävijöihin myös virallisten instituutioiden, sääntelyn ja verotuksen sekä julkisten palvelujen osalta, mutta sen fyysinen infrastruktuuri on edelleen digitaalisen yrittäjyyden edistämisen kannalta heikkous. EU:n tekoälyekosysteemissä Suomi sijoittuu kahdeksanneksi tekoälyalan toimijoiden lukumäärän perusteella (yritykset, tutkimuslaitokset ja valtion laitokset). Maahan on sijoittunut 3,2 prosenttia kaikista EU:n talouden toimijoista ja 3,4 prosenttia kaikista EU:n tekoälyalan yrityksistä. DESI-indeksin mukaan Suomi on pilvipalvelujen käyttöönotossa EU-maista edistynein (50 % Suomen yrityksistä käyttää pilvipalveluja, kun EU:n keskiarvo on 18 %). Suomi on edelläkävijä myös datan jakamisen ja data-avaruusaloitteiden alalla, erityisesti terveysalalla. Tällä hetkellä suomalaisten yliopistojen kehittyneiden digitaaliteknologioiden koulutustarjonta ja alemman korkeakoulututkinnon suorittaneiden määrä on keskimäärin suurempi kuin EU:ssa. Vahvasta digitaalisesta suorituskyvystä huolimatta tuottavuuden kasvu on edelleen haaste. Se edellyttää lisäinvestointeja, jotta voidaan korjata jäljellä olevat puutteet yhteenliitettävyydessä ja hyödyntää digitaalisen muutoksen tuomia etuja kaikilta osin. Nopeiden yhteyksien käyttöönotto ja muun digitaalisen infrastruktuurin parantaminen, logistiikan järkeistäminen, tuottavuuden parantaminen ja talouden toimeliaisuuden ylläpitäminen syrjäseuduilla edellyttävät jatkuvia toimia. Yhteenliitettävyyden kokonaispistemäärä on 59,2, ja Suomi on siinä yhdeksännellä sijalla EU:ssa. Kaupallisia 5G-palveluja on jo saatavilla suurimpien kaupunkien keskustoissa. Langattoman laajakaistan (4G) kattavuus on suurimmassa osassa maata hyvä, kun taas laajakaistan saatavuus on erityisen rajallista maaseudulla. Markkinatoimijoilla ei ole riittävästi kannustimia investoida maan harvaan asutuille alueille. Vuonna 2018 julkaistu kansallinen laajakaistastrategia, ”Digitaalisen infrastruktuurin strategia 2025”, kattaa sekä valokuituyhteyksien että langattomien laajakaistayhteyksien rakentamisen. Saadakseen tuottavuuden kasvun jälleen nousuun Suomen on korjattava osaamisvaje tieto- ja viestintätekniikan alalla ja edistettävä inhimillisen pääoman uudelleen- ja täydennyskoulutusta erityisesti digitaitojen alalla. DESI-indeksin mukaan Suomi on kaikkien jäsenvaltioiden joukossa ykkönen digitaalisen inhimillisen pääoman osalta. Digitaalisesti koulutetun työvoiman saatavuus ei kuitenkaan näytä kasvavan samaan tahtiin kuin tieto- ja viestintätekniikan asiantuntijoiden kysyntä. Suomessa tieto- ja viestintätekniikan asiantuntijoiden osuus työvoimasta on EU-maiden suurin. Tästä huolimatta 66,2 prosentilla yrityksistä, jotka rekrytoivat tai yrittivät rekrytoida tieto- ja viestintätekniikan asiantuntijaa, oli vaikeuksia onnistua siinä (EU:n keskiarvo oli 56,8 %). Lisähaasteena on edelleen myös sukupuolten epätasapaino tieto- ja viestintätekniikan alan tutkinnon suorittaneiden keskuudessa. Vastaamalla näihin haasteisiin sopivilla investoinneilla ja yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen uudistuksilla voidaan osaltaan edistää tuottavuuden kasvua Suomessa. Laatikko 1: Edistyminen kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa Kestävän kehityksen tavoitteet ja vuotuisen kestävän kasvun strategian neljä ulottuvuutta. Kestävän kehityksen tavoitteet on sisällytetty talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon vuoden 2020 syklistä alkaen. Tämä merkitsee vahvaa sitoutumista kestävään kehitykseen EU:n talous- ja työllisyyspolitiikkojen koordinoinnissa. Tässä jaksossa kuvataan Suomen suoriutumista suhteessa kestävän kehityksen tavoitteisiin, joilla on erityistä merkitystä vuoden 2021 vuotuisen kestävän kasvun strategian neljän ulottuvuuden kannalta ja jotka ovat merkityksellisiä elpymis- ja palautumissuunnitelmien kannalta (vihreä siirtymä, oikeudenmukaisuus, digitaalinen muutos ja tuottavuus sekä makrotalouden vakaus), ja esitetään mahdollisia aloja, joilla tukivälineen tavoitteiden mukaisilla investoinneilla ja uudistuksilla voitaisiin vauhdittaa kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista. Vihreä siirtymä Suomi suoriutuu hyvin monien vihreään siirtymään liittyvien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Kasvihuonekaasupäästöt ovat vähentyneet Suomessa samaan tahtiin kuin koko EU:ssa (vuoteen 2019 mennessä -23 % vuodesta 1990 alkaen). Suomen päästöt aloilla, jotka eivät kuulu EU:n päästökauppajärjestelmään, ovat kuitenkin edelleen suuremmat kuin vuoden 2020 tavoite. Suomen hiilineutraaliustavoitteen saavuttamiseksi vuoteen 2035 mennessä päästöjen vähentämistoimenpiteiden on katettava kaikki kasvihuonekaasujen päästölähteet. Uusiutuvien energialähteiden osuus energian kokonaisloppukulutuksesta oli 43 prosenttia vuonna 2019, mikä on huomattavasti enemmän kuin EU:ssa keskimäärin (20 %). Tulos johtuu pääasiassa vesi- ja tuulivoiman sekä bioenergian käytöstä. Osuuden odotetaan vielä kasvavan, mikä edistäisi edelleen kestävän kehityksen tavoitetta 7 ”Edullista ja puhdasta energiaa”, tavoitetta 12 ”Vastuullista kuluttamista” ja tavoitetta 13 ”Ilmastotekoja”. Suomi voi edelleen parantaa suoriutumistaan kiertotalouden materiaalien käytössä (tavoite 11 ”Kestävät kaupungit ja yhteisöt” ja tavoite 12 ”Vastuullista kuluttamista”). Oikeudenmukaisuus Kaiken kaikkiaan Suomi suoriutuu hyvin yhteiskunnan ja talouden oikeudenmukaisuutta mittaavista indikaattoreista. Esimerkiksi köyhyyden tai sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien osuus oli 15,6 prosenttia vuonna 2019 eli selvästi alle EU:n keskiarvon (20,9 %), mikä osoittaa, että kestävän kehityksen tavoitteen 1 ”Ei köyhyyttä” osalta saavutettiin hyviä tuloksia. Lisäksi tuloerot ovat Suomessa EU:n pienimpiä (kestävän kehityksen tavoite 10 ”Eriarvoisuuden vähentäminen”). Haasteita liittyy kuitenkin suuriin täyttämättömiin hoitotarpeisiin. Vuonna 2019 Suomen väestöstä 4,7 prosentilla oli oman ilmoituksen mukaan täyttämättömiä hoitotarpeita, mikä on enemmän kuin EU:ssa keskimäärin (1,7 %). Tämä on ongelma erityisesti työmarkkinoiden ulkopuolella oleville ja työttömille. Näihin haasteisiin vastaaminen helpottaisi edistymistä kestävän kehityksen tavoitteen 3 ”Terveyttä ja hyvinvointia” saavuttamisessa. Digitaalinen muutos ja tuottavuus Kaiken kaikkiaan Suomi suoriutuu hyvin ”Ihmisarvoista työtä ja talouskasvua” (kestävän kehityksen tavoite 8) sekä ”Teollisuuden, innovaatioiden ja infrastruktuurin” (kestävän kehityksen tavoite 9) osa-alueilla. T&K-menot suhteessa BKT:hen olivat 2,8 prosenttia vuonna 2019, mikä ylittää EU:n keskiarvon (2,2 %), kun taas investoinnit olivat 29,8 prosenttia suhteessa BKT:hen (EU:n keskiarvo: 22,4 %) vuonna 2019. Toisaalta tarvitaan lisää investointeja digitaaliseen infrastruktuuriin, jotta voidaan korjata jäljellä olevat puutteet yhteenliitettävyydessä eri puolilla maata ja tukea siten kasvua ja talouden toimeliaisuutta syrjäisillä alueilla. Vaikka Suomen työntekijöillä on yleisesti ottaen hyvät digitaaliset taidot, tieto- ja viestintätekniikan asiantuntijoista on pulaa ja alalla on sukupuolten välinen epätasapaino, minkä vuoksi Suomen talouden innovointivalmiuksia on varaa parantaa kestävän kehityksen tavoitteen 4 ”Hyvä koulutus” mukaisesti. Makrotalouden vakaus Suomella on erittäin hyvät tulokset ”rauhaa, oikeudenmukaisuutta ja hyvää hallintoa” koskevissa indikaattoreissa (kestävän kehityksen tavoite 16), joiden osalta arviot korruption puuttumisesta tuovat sille maailmanlaajuisesti hyvät tulokset. Yhdessä kestävän kehityksen tavoitteen 8 ”ihmisarvoista työtä ja talouskasvua” hyvien tulosten kanssa tämä edistää osaltaan vahvan liiketoimintaympäristön muodostumista. 3.Suunnitelman tavoitteet, rakenne ja hallinto 3.1.Suunnitelman kokonaisstrategia Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelman tavoitteena on antaa investointitukea aloille, joilla on käynnissä merkittäviä uudistuksia. Suunnitelman määrärahoilla edistetään talouden muutosta ja tuetaan työllisyyttä samalla kun autetaan vauhdittamaan vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta. Nämä toimet ovat olennaisia Suomen hiilineutraaliustavoitteen saavuttamiseksi ja EU:n ilmastotavoitteiden tukemiseksi. Hiilineutraaliuden saavuttaminen vuoteen 2035 mennessä edellyttää suuria investointeja erityisesti teknologiaan, infrastruktuuriin sekä tutkimukseen, kehitykseen ja innovointiin. Siksi noin 50 prosenttia suunnitelman määrärahoista on suunnattu vihreisiin aloitteisiin. Suunnitelma jakautuu neljään pilariin, joissa on yhteensä kolmetoista komponenttia. Suunnitelmalla edistetään paitsi Suomen ilmastotavoitteita myös digitalisaatiota, tutkimusta ja innovointia, työpaikkojen luomista ja terveydenhuoltojärjestelmän kantokykyä. Suunnitelma sisältää toimenpiteitä, joiden avulla suomalaiset yritykset voivat osallistua mahdollisiin mikroelektroniikkaa ja uusiutuvaa vetyä koskeviin Euroopan yhteistä etua koskeviin hankkeisiin. Lisäksi suunnitelmassa todetaan, että Suomi esittää 800 MW:n vaihtovirtayhteyden rakentamista Pohjois-Suomen ja Pohjois-Ruotsin välille. Kyseessä on merkittävä tukitoimi, jolla voidaan luoda riittävästi verkkokapasiteettia uusiutuvalle sähköntuotannolle, jonka odotetaan lisääntyvän keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

Suunnitelman ensimmäinen pilari keskittyy vihreään siirtymään. Suomi on asettanut kunnianhimoisen tavoitteen saavuttaa hiilineutraalius vuoteen 2035 mennessä ja tulla maailman ensimmäiseksi fossiilivapaaksi hyvinvointiyhteiskunnaksi. Ensimmäinen pilari käsittää viisi komponenttia, joilla edistetään siirtymistä hiilineutraaliuteen (P1C1 – Energiajärjestelmän murros, P1C2 – Vihreää ja digitaalista siirtymää tukevat teollisuuden uudistukset ja investoinnit, P1C3 – Rakennuskannan ilmasto- ja ympäristövaikutusten pienentäminen, P1C4 – Yhdyskuntien ja liikenteen vähähiiliset ratkaisut ja P1C5 – Ympäristökestävyys ja luontopohjaiset ratkaisut). Näiden komponenttien yhteydessä esitetyt uudistukset edellyttävät ilmastolain, energiatukiasetuksen, luonnonsuojelulain ja jätelain muuttamista. Näihin komponentteihin liittyvät investointitoimenpiteet koskevat uusia energiateknologioita ja niihin liittyvää infrastruktuuria, vetytaloutta, teollisuuden vähähiilistämistä, keskeisten materiaalien ja teollisuuden sivuvirtojen uudelleenkäyttöä, rakennuskannan päästöjen vähentämistä muun muassa korvaamalla öljylämmitys vähähiilisillä lämmitysmuodoilla, vähä- ja nollapäästöisten autojen latausta ja tankkausta sekä saastumisen vähentämistä. Suunnitelman toisen pilarin tavoitteena on mahdollistaa Suomelle digitaalisen muutoksen tarjoamien mahdollisuuksien täysimääräinen hyödyntäminen. Tämä osa-alue käsittää kolme komponenttia, joilla edistetään Suomen talouden ja yhteiskunnan digitalisaatiota (P2C1 – Digitaalinen infrastruktuuri, P2C2 – Datatalouden ja digitalisaation vauhdittaminen ja P2C3 – Digitaalinen turvallisuus). Laajakaistayhteyksiin tehtävillä investoinneilla, jotka sisältyvät ensimmäiseen näistä kolmesta komponentista, pyritään lisäämään nopeiden yhteyksien saatavuutta alueilla, joilla niitä ei tarjota kaupallisesti. Tällä osa-alueella pyritään myös investoimaan rautatiepalvelujen digitalisointiin, jotta voidaan korvata nykyinen liikenteenohjausjärjestelmä, joka on tulossa elinkaarensa päähän. Lisäksi osa-alueen toiseen komponenttiin sisältyvillä investoinneilla pyritään edistämään yritysten ja julkisen sektorin digitalisaatiota tukemalla yritys- ja rahoitustietojen vaihtoa standardoiduissa muodoissa, jotka mahdollistavat automaattisen käsittelyn. Tähän komponenttiin sisältyy myös investointeja digitaalisiin ratkaisuihin, jotka auttavat suomalaisia yrityksiä houkuttelemaan ulkomaisia työntekijöitä ja tarjoamaan palvelujaan kansainvälisesti. Toisesta komponentista tuetaan myös keskeisiin digitaaliteknologioihin liittyvää tutkimusta ja innovointia, millä on merkitystä strategisen riippumattomuuden ja tulevan kilpailukyvyn kannalta. Pilarin kolmannen komponentin avulla pyritään parantamaan Suomen palautumiskykyä kehittämällä kyberturvallisuusratkaisuja ja puuttumalla rahanpesuun. Suunnitelman kolmannen pilarin tavoitteena on nostaa työllisyysastetta, parantaa nuorten ja aikuisten osaamistasoa rinnakkaista siirtymää silmällä pitäen, vahvistaa TKI-intensiteettiä ja edistää pitkän aikavälin kasvua sekä vauhdittaa samalla elpymistä covid-19-kriisistä eniten kärsineillä aloilla. Tämän osa-alueen ensimmäisen komponentin (P3C1 – Työllisyys ja työmarkkinat) tavoitteena on nostaa työllisyysastetta ja vahvistaa työmarkkinoiden toimintaa. Tämä toteutetaan lisäämällä julkisten työvoimapalvelujen tuloksellisuutta työnhakutuen tarjoamisessa, aktivoimalla ikääntyneitä työntekijöitä poistamalla työttömyysturvan lisäpäivät (nk. eläkeputki), vahvistamalla nuorille suunnattuja integroituja palveluja Ohjaamon keskitetyissä palvelupisteissä ja tarjoamalla integroituja palveluja osatyökykyisille heidän työuriensa pidentämiseksi. Suomeen pyritään myös houkuttelemaan kansainvälisiä osaajia helpottamalla työ- ja koulutusperusteisen maahanmuuton oleskelulupamenettelyjä erityisesti työvoimapulasta kärsivillä aloilla ulkomaalaislakia muuttamalla. Toisen komponentin (P3C2 – Osaamistason nosto ja jatkuvan oppimisen uudistus) tavoitteena on nostaa osaamistasoa ja parantaa työllistymismahdollisuuksia uudistamalla jatkuvan oppimisen järjestelmää muun muassa integroimalla digitaalisia alustoja ja verkkopalveluja sekä lisäämällä korkeakoulujen aloituspaikkoja työvoimapulasta kärsivillä aloilla. Tavoitteena on lisäksi kaventaa oppimiseroja, lisätä tasa-arvoa koulutuksessa ja tukea sujuvaa siirtymistä työelämän ja koulutuksen välillä ja siten viime kädessä parantaa kaikkien työoloja. Tavoitteena on digitalisoida ja nykyaikaistaa myös Ahvenanmaan korkeakoulutuksen ja jatkuvan oppimisen järjestelmää. TKI-intensiteetin vahvistamiseksi komponentissa ”P3C3 – Tutkimusinfrastruktuuri ja pilotointi” ehdotetaan kahta investointipakettia, joiden tavoitteena on edistää vihreää siirtymää ja investoida kestävää kasvua ja digitalisaatiota tukevaan tutkimus- ja innovointi-infrastruktuuriin. Viimeisessä komponentissa ”P3C4 – Kansainvälisen kasvun kärjet ja koronakriisistä kärsineet alat” tavoitteena on lisätä talouden vientivalmiuksia ja digitalisaatiota tekemällä alakohtaisia investointeja, jotka perustuvat Suomen vahvuuksiin ja kansainväliseen markkinapotentiaaliin. Näin tuetaan myös kulttuurialan ja luovan alan sekä Suomen matkailualan elpymistä ja kestävää uudistamista innovoinnin ja palvelujen viennin lisäämiseksi. Suunnitelman neljännen pilarin päätavoitteena on purkaa covid-19-pandemian aiheuttamaa sosiaali- ja terveyspalveluvelkaa ja parantaa sosiaali- ja terveyspalvelujen yhdenvertaista saatavuutta koko maassa. Tähän päästään ottamalla käyttöön uusia toimintamalleja, digitaalisia palveluja ja uusia lähestymistapoja sekä panemalla täytäntöön sosiaali- ja terveydenhuoltouudistuksen tavoitteet (P4C1 – Sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen saatavuuden vahvistaminen ja kustannusvaikuttavuuden lisääminen). Tämän osa-alueen toimenpiteillä edistetään hoitotakuun toteutumista, vähennetään eriarvoisuutta, tuetaan ongelmien varhaista tunnistamista ja tehostetaan ennaltaehkäisyä sekä parannetaan sosiaali- ja terveyspalvelujen laatua ja kustannustehokkuutta. Yhtenä tavoitteena on myös parantaa Ahvenanmaan terveydenhuollon digitaalista hoitotietojärjestelmää. Taulukko 4: Yhteenveto suunnitelman komponenteista ja niiden kustannuksista Osa-alue (pilari) Komponentti Kustannukset (miljoonaa euroa) P1: Vihreä siirtymä P1C1: Energiajärjestelmän murros 318,7 P1C2: Vihreää ja digitaalista siirtymää tukevat teollisuuden uudistukset ja investoinnit 326 P1C3: Rakennuskannan ilmasto- ja ympäristövaikutusten pienentäminen 110 P1C4: Yhdyskuntien ja liikenteen vähähiiliset ratkaisut 40 P1C5: Ympäristökestävyys ja luontopohjaiset ratkaisut 30 P2: Digitalisaatio ja datatalous P2C1: Digitaalinen infrastruktuuri 135 P2C2: Datatalouden ja digitalisaation vauhdittaminen 62 P2C3: Digitaalinen turvallisuus 29,75 P3: Työllisyysasteen ja osaamistason nostaminen kestävän kasvun vauhdittamiseksi P3C1: Työllisyys ja työmarkkinat 170 P3C2: Osaamistason nosto ja jatkuvan oppimisen uudistus 107,5 P3C3: TKI, tutkimusinfrastruktuuri ja pilotointi 267 P3C4: Kansainvälisen kasvun kärjet ja koronakriisistä kärsineet alat 94 P4: Sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelut P4C1: Sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen saatavuuden vahvistaminen ja kustannusvaikuttavuuden lisääminen 404,8 3.2.Suunnitelman täytäntöönpanoa koskevat näkökohdat Johdonmukaisuus muiden ohjelmien kanssa Suomen suunnitelmassa perustellaan sen johdonmukaisuus muiden aloitteiden, kuten kansallisen uudistusohjelman, Euroopan digitaalistrategian ja kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman, tavoitteiden ja painopisteiden kanssa. Ehdotetuilla toimenpiteillä edistetään Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin ja erityisesti sukupuolten tasa-arvoa, yhtäläisiä mahdollisuuksia, työllisyyden aktiivista tukemista, vammaisten osallistamista, oikeutta opetukseen, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen sekä terveydenhuollon yhdenvertaista saatavuutta koskevien periaatteiden, täytäntöönpanoa sekä muita EU:n aloitteita, kuten EU:n osaamisohjelmaa, uudelleen- ja täydennyskoulusta koskevaa EU:n lippulaivahanketta (”Reskill and upskill”), ammatillista koulutusta ja taitojen parantamista koskevia neuvoston suosituksia sekä komission antamaa suositusta tehokkaasta työllisyyden aktiivituesta (EASE, Effective Active Support to Employment). Integroituja nuorisopalveluja tukeva toimenpide on nuorisotakuun mukainen, sillä sen avulla pyritään ehkäisemään nuorten sosiaalista syrjäytymistä ja parantamaan heidän työllistymismahdollisuuksiaan nuorille tarkoitettuja integroituja työllisyys-, terveys-, sosiaali- ja koulutuspalveluja vahvistamalla. Teknisen tuen väline tarjoaa asiantuntemusta suunnitelman toteuttamista varten tarvittavien valmiuksien kehittämiseen eri aloilla, kuten julkishallinnon digitalisaatio, kestävä kasvu ja innovointi. Yhdenmukaisuus uusimmissa euroalueen suosituksissa yksilöityjen haasteiden ja painopisteiden kanssa Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma on yhdenmukainen euroalueen talouspolitiikkaa koskevassa neuvoston suosituksessa yksilöityjen haasteiden ja painopisteiden kanssa.Suunnitelmalla vastataan euroalueen talouspolitiikkaa koskevaan suositukseen 1, koska siihen sisältyy toimenpiteitä, joilla vahvistetaan terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmien kattavuutta, riittävyyttä ja kestävyyttä kaikkia varten (pilari 4). Suunnitelman toimenpiteillä puututaan myös suositukseen 2, koska niillä vahvistetaan tuottavuutta ja työllisyyttä (pilari 3) ja tuetaan yksityisiä investointeja vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen edistämiseksi (pilarit 1 ja 2), tuetaan siirtymistä työpaikasta toiseen ja puututaan työmarkkinoiden segmentoitumiseen ja osaamisvajeeseen (pilari 3). Pilareihin 2, 3 ja 4 kuuluvilla toimenpiteillä vahvistetaan julkishallinnon, terveydenhuoltojärjestelmän ja julkisten työvoimapalvelujen tehokkuutta ja digitalisaatiota euroalueen suosituksen 3 mukaisesti. Datatalouteen ja tietojen jakamiseen liittyvillä toimenpiteillä vähennetään yritysten hallinnollista taakkaa ja parannetaan liiketoimintaympäristöä. Suunnitelma sisältää myös rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevan kehyksen uudistuksen, joka on yhdenmukainen suositusten 3 ja 5 kanssa. Hallinnointi Suomen hallinto-organisaatiossa valtiovarainministeriö vastaa suunnitelman yleisestä koordinoinnista ja toimii yhteyspisteenä komission suuntaan. Se seuraa suunnitelman täytäntöönpanon edistymistä keskusviranomaisena ja yhteistyössä muiden täytäntöönpanoon osallistuvien ministeriöiden ja elinten kanssa. Valtiovarainministeriö vastaa myös valvonnasta ja tarkastuksesta sekä komissiolle esitettävien maksupyyntöjen valmistelusta, asiaan liittyvien tietojen oikeellisuuden varmistamisesta ja johdon vahvistuslausumien antamisesta. Eri ministeriöt ja virastot vastaavat tukien myöntämisestä, toteutettavista korjaavista toimenpiteistä ja takaisinperinnöistä kukin omalla hallinnonalallaan. Valtiovarainministeriö kerää tietoja täytäntöönpanon edistymisestä ja välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttamisesta muilta tukea myöntäviltä ministeriöiltä ja viranomaisilta yhteisen tietojärjestelmän kautta. Tasa-arvo Suunnitelma sisältää jakson, joka koskee sukupuolten tasa-arvoa ja yhtäläisiä mahdollisuuksia kaikille ja jossa kuvataan sukupuolten tasa-arvoon liittyviä covid-19-kriisin vaikutuksia ja erityisesti haasteita. Kyseessä on suunnitelman yleistavoite, joka on yhdenmukainen Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin kanssa. Suunnitelman toimien ja toimenpiteiden odotetaan edistävän vastaamista kuvattuihin haasteisiin, ja niillä on suoria ja välillisiä vaikutuksia sukupuolten tasa-arvoon ja naisten asemaan. Suunnitelmassa annetaan myös tietoa sen odotetuista sosiaalisista vaikutuksista muun muassa vammaisiin, mielenterveysongelmista kärsiviin ja ikääntyneisiin henkilöihin sekä maahanmuuttajiin. Osalla työllisyys- ja työmarkkinauudistuksista on tarkoitus kehittää lisää integroituja palveluja, jotka ovat kaikkien saatavilla ja saavutettavissa ja joilla vastataan heikommassa asemassa olevien ryhmien tarpeisiin. Muilla toimenpiteillä, kuten digitalisaation nopeuttamisella ja nopeiden laajakaistayhteyksien alueellisen saatavuuden parantamisella, pyritään helpottamaan paikasta riippumatonta työskentelyä, jotta työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen olisi helpompaa sekä naisille että miehille. Kuulemismenettely Suomen suunnitelman valmisteluvaiheille oli ominaista aluehallinnon, työmarkkinaosapuolten, teollisuuden ja elinkeinoelämän järjestöjen, kansalaisjärjestöjen ja oppilaitosten merkittävä osallistaminen. Kuulemiset järjestettiin eri muodoissa, muun muassa alueellisissa ja temaattisissa tapahtumissa, jotta osallistujille voitiin tiedottaa suunnitelman valmistelusta ja kuulla sidosryhmien näkemyksiä tarvittavista rahoituksen painopisteistä ja suunnitelman sisällöstä. Elpymis- ja palautumissuunnitelmassa esitetään riittävä yleiskuva sidosryhmien kuulemisista, jotka toteutettiin syksyn 2020 ja kevään 2021 välisenä aikana. Ministeriöiden välinen koordinointiryhmä on kuullut työmarkkinaosapuolia, alueellisia ja paikallisia järjestöjä, tiedeyhteisöä, oppilaitoksia ja erilaisia kansalaisjärjestöjä maakuntakierroksen, kasvufoorumin ja muiden sidosryhmätapahtumien aikana. Ministeriöt ovat myös saaneet kirjallisia lausuntoja ja ehdotuksia järjestöiltä ja yksityishenkilöiltä. Lisäksi tutkijoita on kuultu tavoitteiden mittaamisesta. Suunnitelma tarjoaa myös riittävästi tietoa eri sidosryhmien osallistumisesta täytäntöönpanoon.

Viestintästrategia Viestintästrategia on osa laajempaa Suomen kestävän kasvun ohjelmaa. Valtiovarainministeriö koordinoi viestintätoimia ja on jo perustanut verkoston, johon kuuluu edustajia kaikista ministeriöistä. Se on myös keskustellut alustavasti viestintätoimien koordinoinnista komission edustuston kanssa. Valtiovarainministeriön verkkosivusto on ensisijainen kanava, jonka kautta esitetään jatkuvasti kattavaa tietoa toimien valmistelusta ja täytäntöönpanosta. Suomen kestävän kasvun ohjelmassa on erityinen osuus, jossa on tietoa Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmasta ja siihen liittyvästä prosessista. Siinä on tarkoitus kertoa suunnitelmaan sisältyvistä toimenpiteistä ja rahoituksen jakautumisesta ajan mittaan ja antaa käytännön tietoja tuensaajille. Tiedotuksessa käytetään eri välineitä mediatapahtumista sosiaaliseen mediaan. Suunnitelma osoittaa Suomen viranomaisten selkeän sitoumuksen noudattaa asetuksen mukaisia viestintävelvoitteita ja erityisesti sen, että hankkeet merkitään elpymis- ja palautumistukivälineestä rahoitetuiksi: ”Euroopan unionin rahoittama – NextGenerationEU”. Valtiovarainministeriö on perustanut viestintäverkon, johon on kutsuttu edustajia kaikista täytäntöönpanevista ministeriöistä. Suunnitelman täytäntöönpanon edetessä tämä luo uusia viestintämahdollisuuksia, joita Suomen viranomaisten olisi hyödynnettävä yhteistyössä komission kanssa. Valtiovarainministeriö on sitoutunut viestintäyhteistyöhön komission kanssa. Valtiontuki Elpymis- ja palautumistukivälineestä rahoitettaviin toimenpiteisiin sovelletaan valtiontuki- ja kilpailusääntöjä kaikilta osin. Jäsenvaltioiden viranomaisten kautta ohjatuista unionin varoista, kuten elpymis- ja palautumistukivälineen varoista, tulee valtion varoja, ja ne voidaan katsoa valtiontueksi, jos kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan kriteerit täyttyvät. Jos näin tapahtuu ja varat ovat valtiontukea, kyseisistä toimenpiteistä on ilmoitettava ja komission on hyväksyttävä ne ennen kuin jäsenvaltiot voivat myöntää tukea, paitsi jos kyseiset toimenpiteet kuuluvat voimassa olevan tukiohjelman piiriin tai täyttävät jossakin ryhmäpoikkeusasetuksessa, erityisesti yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa, mainitut edellytykset, joiden perusteella tietyt tukimuodot todetaan sisämarkkinoille soveltuviksi SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti. Kun kyseessä on valtiontuki, josta on ilmoitettava, jäsenvaltion on SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoitettava komissiolle valtiontukitoimenpiteistä ennen niiden myöntämistä. Tältä osin Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmassa tekemää valtiontukianalyysiä ei voida pitää valtiontuki-ilmoituksena. Siltä osin kuin Suomi katsoo, että elpymis- ja palautumissuunnitelmaan sisältyvä erityistoimenpide sisältää vähämerkityksistä tukea tai ilmoitusvaatimuksesta vapautettua tukea, on Suomen vastuulla varmistaa, että sovellettavia sääntöjä noudatetaan kaikilta osin.



Turvallisuutta koskeva itsearviointi Suunnitelmassa todetaan asetuksen (EU) 2021/241 18 artiklan 4 kohdan g alakohdan mukaisesti, että useista digitaalisia valmiuksia ja yhteenliitettävyyttä koskevista toimenpiteistä on tehty riskiarvio ja riskienhallintasuunnitelma. Yhteenliitettävyysinfrastruktuuriin ja 6G:n, tekoälyn ja kvanttilaskennan kehittämisympäristöihin tehtävien investointien sekä kyberturvallisuusharjoituksiin ja -koulutukseen tehtävien investointien osalta suunnitelmassa todetaan, että kutakin hanketta varten laaditaan riskiarvio ja riskienhallintasuunnitelma ja että turvallisuusriskeihin puututaan hankkeen koko elinkaaren ajan. Yhteenliitettävyysinvestointien osalta suunnitelmassa kuvataan kansallinen lainsäädäntökehys, jossa otetaan huomioon turvallisia 5G-verkkoja koskeva EU:n välineistö. Esimerkiksi laitteita, jotka voivat vaarantaa kansallisen turvallisuuden, ei saa käyttää viestintäverkkojen kriittisissä osissa. Suunnitelmassa todetaan myös, että kyberturvallisuusvaatimusten toteutuminen varmistetaan hankkeeseen liittyvien tuotteiden ja palvelujen osalta ja että tarvittaessa olisi käytettävä mahdollisia sertifiointijärjestelmiä. Turvallisuusvaatimukset on tarkoitus varmistaa julkisissa hankintamenettelyissä, ja tarvittaessa olisi sovellettava henkilö- ja yritysturvallisuusselvitysmenettelyjä. Turvallisuutta koskevassa itsearvioinnissa mainittuja strategisia toimenpiteitä olisi seurattava tiiviisti suunnitelman täytäntöönpanon aikana. 4.Yhteenveto suunnitelman arvioinnista 4.1.Kattava ja riittävän tasapainoinen vastaus taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelma on kattava ja tasapainoinen vastaus maan taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen. Kun otetaan huomioon maan erityishaasteet ja määrärahat, suunnitelman odotetaan edistävän asianmukaisesti kaikkia elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevan asetuksen 3 artiklassa tarkoitettuja kuutta pilaria, jotka ovat i) vihreä siirtymä, ii) digitaalinen muutos, iii) älykäs, kestävä ja osallistava kasvu, iv) sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus, v) terveys ja taloudellinen, sosiaalinen ja institutionaalinen palautumiskyky, sekä vi) seuraavan sukupolven hyväksi toteutettavat politiikat. Suunnitelman 57 toimenpidettä (18 uudistusta ja 39 investointia) jakautuvat 13 komponenttiin, jotka on ryhmitelty neljään keskeiseen osa-alueeseen (”pilari”): 1) vihreä siirtymä, 2) digitaalinen muutos, 3) työllisyys ja osaaminen, tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminta, tuki yrityksille ja 4) sosiaali- ja terveydenhuolto. Vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta koskevat tavoitteet täyttyvät, ja vihreä tavoite jopa ylittyy huomattavasti. Kaikkiin suunnitelman pilareihin kuuluu vähintään yksi komponentti, ja toisaalta yksi komponentti voi tukea useita eri pilareita. Suunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet vastaavat elpymis- ja palautumistukivälineen sisältöä, ja ne jakautuvat tasapainoisesti sen eri pilareihin. Taulukossa 5 esitetään yhteenveto Suomen suunnitelman komponenttien jakautumisesta tukivälineen kuuteen pilariin. Suomi toimitti kansallisen uudistusohjelmansa 27. toukokuuta 2021. Kansallisessa uudistusohjelmassa annettuja tietoja tarkastellaan ja arvioidaan tässä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa yhdessä elpymis- ja palautumissuunnitelman kanssa.



Taulukko 5: Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelman komponenttien jakautuminen tukivälineen kuuteen pilariin Vihreä siirtymä Digitaali-nen muutos Älykäs, kestävä ja osallistava kasvu Sosiaali-nen ja alueelli-nen yhteen-kuulu-vuus Terveys ja taloudelli-nen, sosiaalinen ja institutio-naalinen palautumis-kyky Seuraaval-le suku-polvelle suunnatut toiminta-politiikat P1C1: Energiajärjestelmän murros ● ○ ● ● ○ P1C2: Vihreää ja digitaalista siirtymää tukevat teollisuuden uudistukset ja investoinnit ● ○ ● ● ○ P1C3: Rakennuskannan ilmasto- ja ympäristövaikutusten pienentäminen ● ● ● ○ P1C4: Yhdyskuntien ja liikenteen vähähiiliset ratkaisut ● ○ ● ● ○ P1C5: Ympäristökestävyys ja luontopohjaiset ratkaisut ● ○ ● ○ P2C1: Digitaalinen infrastruktuuri ○ ● ○ ● P2C2: Datatalouden ja digitalisaation vauhdittaminen ● ● ○ P2C3: Digitaalinen turvallisuus ● ● P3C1: Työllisyys ja työmarkkinat ○ ○ ● ● ○ P3C2: Osaamistason nosto ja jatkuvan oppimisen uudistus ● ● ● ○ ● ● P3C3: TKI, tutkimusinfrastruktuuri ja pilotointi ● ○ ● ○ ● P3C4: Kansainvälisen kasvun kärjet ja koronakriisistä kärsineet alat ○ ● ● ○ P4C1: Sosiaali- ja terveydenhuollon palvelujen saatavuuden vahvistaminen ja kustannusvaikuttavuuden lisääminen ● ○ ● ● ○ Merkkien selitys: ”●” komponentin investoinnit ja uudistukset edistävät pilaria merkittävästi; ”○” komponentti edistää pilaria osittain. Elpymis- ja palautumistukivälineen pilari I: Vihreä siirtymä Vihreän siirtymän nopeuttaminen on suunnitelman keskeinen painopiste. Ilmastotavoitteita tukevien toimenpiteiden osuus suunnitelman kokonaismäärärahoista on 50,1 prosenttia. Tämä vastaa Suomen hallituksen tavoitetta saavuttaa hiilineutraalius vuoteen 2035 mennessä. Suunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet ovat myös vuodet 2021–2030 kattavan kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman mukaisia, erityisesti kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä ja hiilineutraaliuden saavuttamista vuoteen 2035 mennessä koskevien tavoitteiden osalta. Toimenpiteisiin sisältyy muun muassa uudistuksia ja investointeja, joilla lisätään uusiutuvien energialähteiden osuutta energiapaletissa, edistetään teollisuuden vähähiilistämistä, vähennetään julkisten ja yksityisten rakennusten päästöjä ja edistetään vähäpäästöisiä liikennemuotoja. Vihreää siirtymää koskeva suunnitelman osa-alue käsittää viisi komponenttia, joista kukin edistää vihreään siirtymään liittyvien haasteiden käsittelyä omalta osaltaan. Tämä vastaa analyysia, jonka mukaan hiilineutraaliustavoitteen saavuttaminen edellyttää, että päästöjen vähentämistoimenpiteiden on katettava kaikki kasvihuonekaasujen päästölähteet. Suurimmat kokonaispäästöjen aiheuttajat Suomessa ovat energiahuolto (31 % kokonaispäästöistä), liikenne (20 %), valmistusteollisuus (12 %) ja rakennukset (7 %). Suomen suunnitelmassa kutakin näistä sektoreista tarkastellaan erillisessä komponentissa. Suunnitelmaan sisältyy myös erityinen TKI-komponentti (P3C3), jonka investoinneista yli 70 prosenttia on kohdennettu vihreään siirtymään ja erityisesti vetyyn, puhtaaseen energiaan ja korkean jalostusarvon biotuotteisiin sekä kriisinkestävyyttä ja ilmastonmuutokseen sopeutumista käsittelevään data-analytiikkaan ja yhteiskuntatieteisiin. Suunnitelmassa keskitytään erityisesti puhtaan energiantuotannon edistämiseen toteuttamalla uudistuksia, joilla vähennetään merkittävästi kivihiilen energiakäyttöä ja uudistetaan energiaverotusta. Vihreää siirtymää koskevaan komponenttiin (P1C1) sisältyy myös investointeja uuteen energiateknologiaan ja energiainfrastruktuuriin (energiajärjestelmien integrointi, energian varastointi ja siirto). Teollisuuden päästöjen vähentämistä pyritään nopeuttamaan komponenttiin P1C2 sisältyvillä mittavilla toimilla. Tähän komponenttiin sisältyy ilmastolain uudistus, jossa asetetaan kunnianhimoisia päästövähennystavoitteita. Sitä täydennetään alakohtaisilla tiekartoilla, joiden odotetaan edistävän hallituksen ilmastoneutraaliustavoitteen saavuttamista vuoteen 2035 mennessä. Puhtaan vedyn tuotantoa ja varastointia on tarkoitus tukea suunnitelluilla Euroopan yhteistä etua koskevilla hankkeilla, joilla pyritään tukemaan investointeja vedyn arvoketjuun sekä hiilidioksidin talteenottoon, varastointiin ja hyödyntämiseen. Muilla toimenpiteillä edistetään teollisuuden prosessien suoraa sähköistämistä ja vähähiilistämistä. Suunnitelmassa myös tehostetaan toimia kiertotalouden ja kierrätysmateriaalien käytön edistämiseksi erilaisten uudistusten avulla. Näitä ovat muun muassa jätelain uudistus sekä investoinnit uudelleenkäyttöä ja kierrätystä koskeviin aloitteisiin, joissa keskitytään erityisesti teollisuuden sivuvirtoihin, kuten biotalouteen tai akkujen arvoketjuun. Suunnitelma edistää hiilestä irtautumista rakennetussa ympäristössä ja liikennealalla. Komponenttiin P1C3 sisältyy uudistuksia, joilla säännellään ja rahoitetaan vähähiilisiä teknologioita rakennusalalla, muun muassa öljylämmitysjärjestelmien vaihtamista sekä yksityisissä että julkisissa rakennuksissa. Komponentilla P1C4 edistetään kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä liikennealalla uudistamalla liikenteen verotusjärjestelmää ja tukemalla puhtaampien liikennemuotojen lataus- ja tankkausinfrastruktuurin käyttöönottoa. Komponentilla edistetään yksityisen sähköautojen latausasemainfrastruktuurin rakentamista, myös yksityisrakennuksissa, koska tällaisen infrastruktuurin puute on todettu yhdeksi sähköautojen hankintaa vaikeuttavista pullonkauloista. Sitä täydentää komponentti P1C5, jossa keskitytään ympäristön kestävyyteen nykyaikaistamalla luonnonsuojelulakia ja investoimalla ravinteiden kierrätystä koskeviin aloitteisiin.

Elpymis- ja palautumistukivälineen pilari II: Digitaalinen muutos Suunnitelma kattaa kaikki tukivälineen toisen pilarin eri osa-alueet, sillä useat sen komponentit koskevat suoraan tai välillisesti digitaalista muutosta. Vaikka Suomi on maailman johtavassa asemassa digitaalisen muutoksen alalla, suunnitelman odotetaan korjaavan jäljellä olevia puutteita digitaalisessa infrastruktuurissa, erityisesti nopeiden laajakaistaverkkojen osalta. Lisäksi suunnitelmaan sisältyvillä uudistuksilla ja investoinneilla on tarkoitus tukea yritysten ja erityisesti pk-yritysten digitalisaatiota ja parantaa edelleen digitaalista osaamista kattavalla jatkuvan oppimisen uudistuksella. Reaaliaikatalous-ohjelman (RTE) tavoitteena on auttaa luomaan yhteisiä ratkaisuja ja rakenteita, joilla helpotetaan digitaalisten rahoitustietojen vaihtoa organisaatioiden välillä jäsennellyssä koneellisesti luettavassa muodossa (kuten sähköiset laskut ja reseptit sekä erilaiset liiketoiminta-asiakirjat) reaaliaikataloutta koskevan vision mukaisesti. Julkisten palvelujen digitalisointiin panostetaan tuntuvasti. Toimenpiteisiin kuuluvat esimerkiksi datavetoinen innovointi, rautatiepalvelujen digitalisointi ja älykkäät energiajärjestelmät. Euroopan rautatieliikenteen hallintajärjestelmän (ERTMS) käyttöönotto koko kansallisessa verkossa vuoteen 2040 mennessä sekä 4G- ja 5G-pohjaisen rautateiden viestintäratkaisu (Future Railway Mobile Communication System, FRMCS) auttavat varmistamaan, että rautatiepalvelut soveltuvat tulevaisuuden tarpeisiin. Muilla investoinneilla tuetaan käynnissä olevia työllisyyttä sekä sosiaali- ja terveydenhuoltoalaa koskevia uudistuksia painottamalla voimakkaasti digitalisaation muutospotentiaalia (esim. täydennys- ja uudelleenkoulutus, julkisten työvoimapalvelujen sekä sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen digitalisointi sekä toimivaltaisten viranomaisten välisen turvallisen ja yhteentoimivan tiedonvaihdon tukeminen rahoitusvalvonnan ja rahanpesun torjunnan alalla). Suunnitelmalla edistetään myös tutkimusta, kehitystä ja innovointia digitaalialalla, ja tuetaan samalla kyber- ja tietoturvan kehittämistä. Tätä täydennetään investoinneilla keskeisiin digitaaliteknologioihin, kuten 6G-teknologiaan, tekoälyyn ja kvanttilaskentaan, muun muassa rahoittamalla suunnitteilla olevaa mikroelektroniikan IPCEI-hanketta. Elpymis- ja palautumistukivälineen pilari III: Älykäs, kestävä ja osallistava kasvu, mukaan lukien taloudellinen yhteenkuuluvuus, työpaikat, tuottavuus, kilpailukyky, tutkimus, kehitys ja innovointi, sekä toimivat sisämarkkinat, joilla on vahvoja pk-yrityksiä Suunnitelma kattaa laajasti tukivälineen kolmannen pilarin, sillä kaikki sen komponentit edistävät suoraan älykästä ja kestävää kasvua. Suunnitelman painottuminen vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen edistämiseen auttaa taloutta kasvamaan kestävämmällä uralla. Suunnitelman perusteella rahoitettavien aloitteiden arvioidaan kasvattavan hieman BKT:tä ja parantavan työllisyyttä ja tuottavuutta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Suomi kuuluu jo EU:n parhaiten suoriutuneisiin maihin ympäristöteknologian kehittämisessä ja käyttöönotossa, ja suunnitelmalla voidaan edelleen vahvistaa sen kilpailukykyä ja kaupan suorituskykyä. Kilpailukyvyn ja tuottavuuden odotetaan hyötyvän myös useista muista suunnitelman toimenpiteistä, joilla tuetaan tulevaisuuden keskeisten vihreiden ja digitaalisten teknologioiden tutkimusta, kehitystä ja innovointia. Suunnitelmassa painotetaan teollisuuden vähähiilistämistä, mikä todennäköisesti edistää teollisuuden kilpailukykyä keskipitkällä aikavälillä. Modernisoitu ja yhteentoimiva digitaalinen infrastruktuuri tuo julkiset palvelut ja datavetoisen innovoinnin paremmin sekä kansalaisten että yritysten saataville ja parantaa tehokkuutta. Samalla odotetaan, että komponenttiin P2C2 kuuluvat investoinnit keskeisiin digitaaliteknologioihin, kuten reaaliaikatalouteen, 6G:hen, tekoälyyn ja kvanttilaskentaan, mukaan lukien osallistuminen suunniteltuun IPCEI-hankkeeseen mikroelektroniikan alalla (ks. edellä), edistävät Euroopan kilpailukyvyn turvaamista ja parantavat sen tuottavuutta. Komponentissa P3C1 ehdotettujen toimenpiteiden odotetaan edistävän työllisyyden nostamista ilmoitettuun 75 prosentin tavoitteeseen sekä tuottavuuden lisäämistä ja kompensoivat siten väestörakenteen muutoksen kielteisiä vaikutuksia ja parantavan julkisen talouden kestävyyttä. Ehdotetuissa toimenpiteissä otetaan huomioon covid-19-pandemian aiheuttamat erityiset haasteet erityisesti heikommassa asemassa oleville ryhmille, mutta ensisijaisesti painotetaan pitkän aikavälin rakenneuudistuksia hallituksen työllisyystavoitteiden mukaisesti. Pohjoismaisen työvoimapalvelumallin hyväksymisellä ja täytäntöönpanolla sekä työttömyysturvan lisäpäivien (nk. eläkeputken) asteittaisella poistamisella odotetaan olevan myönteinen vaikutus työllisyyteen. Lisäksi on tarkoitus helpottaa työ- ja koulutusperusteista maahanmuuttoa, jotta voidaan houkutella ulkomaisia osaajia. Tämän toivotaan edistävän sekä työllisyyden että tuottavuuden kasvua, jotka ovat Suomen kaksi suurta haastetta. Komponentin P3C3 odotetaan vaikuttavan TKI-intensiteettiin. Komponentin odotetaan nostavan TKI-menojen osuutta Suomessa 2,9 prosentista (2019) 4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2030 mennessä. Samalla pyritään tiivistämään yhteistyötä sekä julkisten TKI-yksiköiden kesken että TKI-toimintaan osallistuvien julkisten ja yksityisten yksiköiden välillä, myös kansainvälisellä tasolla. Vihreää siirtymää edistävä kokonaisuus sisältää investointeja, joilla tuetaan johtavien yritysten hankkeita, vauhditetaan avainaloja ja vahvistetaan osaamista keskeisillä aloilla sekä tuetaan innovatiivisia kasvuyrityksiä. Innovaatio- ja tutkimusinfrastruktuurien edistämiskokonaisuus sisältää investointeja paikallisten ja kansallisten tutkimusinfrastruktuurien sekä innovaatioinfrastruktuurien kehittämiseen. Komponenttiin P3C4 sisältyy myös toimenpiteitä, joilla autetaan yrityksiä ja erityisesti pk-yrityksiä kasvamaan ja käymään tavara- ja palvelukauppaa yli rajojen. Painopisteitä ovat alat, joilla kasvupotentiaali on vahva, ja kohdennettu tuki covid-19-pandemiasta eniten kärsineille aloille, kuten matkailu sekä kulttuuriala ja luovat alat. Toimenpiteet ovat vihreän ja digitaalisen siirtymän tavoitteiden mukaisia, ja niiden odotetaan tukevan hyvin toimivia sisämarkkinoita ja edistävän EU:n teollisuusstrategian toteuttamista. Elpymis- ja palautumisvälineen pilari IV: Sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus Suunnitelman toimenpiteillä pyritään myös vähentämään alueellisia eroja ja edistämään sosiaalista osallisuutta. Komponenttiin P1C3 kuuluvilla toimenpiteillä pyritään vauhdittamaan öljylämmitysjärjestelmien vaihtamista yksityisissä ja julkisissa rakennuksissa teknologiaan, joka aiheuttaa vain vähän tai ei lainkaan hiilidioksidipäästöjä. Toimenpiteiden odotetaan tilapäisesti edistävän paikallista työllisyyttä ja investointeja ja edistävän siten alueellista yhteenkuuluvuutta.

Samalla tuki öljylämmittimien korvaamiseen on todennäköisesti erityisen tärkeää kotitalouksille, joiden rahoitusmahdollisuudet ovat rajalliset. Peruskorjaukset pienentävät energialaskuja, joihin kuluu suhteessa suurempi osa vähemmän varakkaiden kotitalouksien tuloista, mikä edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Useiden ehdotettujen toimenpiteiden odotetaan vaikuttavan myönteisesti yhteenkuuluvuuteen ja lähentymiseen, koska niillä vähennetään alueellisia eroja tietotekniikka- ja muiden julkishallinnon sähköisten palvelujen tarjonnassa. Laajakaistapalvelujen saatavuuden ja laadun parantaminen syrjäseuduilla komponentin P2C1 avulla auttaa ylläpitämään talouden toimeliaisuutta ja lisäämään tuottavuutta, mikä edistää alueellista yhteenkuuluvuutta. Lisäksi komponenttiin P4C1 kuuluvat digitaaliset terveydenhuoltopalvelut voivat hyödyttää harvempaan asuttujen seutujen asukkaita, joilla on pidempi matka sosiaali- ja terveydenhuoltopalveluihin. Tätä tavoitetta edistää myös laajakaista-aloite (P2C1), jolla tuetaan nopeiden internetyhteyksien käyttöönottoa maaseutualueilla. Sosiaalista yhteenkuuluvuutta edistetään kaikilla toimenpiteillä, jotka tukevat suoraan Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin täytäntöönpanoa. Näitä ovat erityisesti pohjoismainen työvoimapalvelumalli ja toimenpiteet, joilla nuoria, osatyökykyisiä ja vammaisia pyritään integroimaan työmarkkinoille. Jatkuvan oppimisen uudistuksen ja sen digitalisoinnin odotetaan parantavan työikäisten työllistymismahdollisuuksia, mukaan lukien aliedustettuihin ryhmiin kuuluvat. Yhteenkuuluvuuden odotetaan paranevan myös nuorille tarkoitettujen integroitujen työvoimapalvelujen avulla sekä laajentamalla integroituja työkyky- ja mielenterveyspalveluja uusille alueille. Sosiaalista yhteenkuuluvuutta parantaa myös terveydenhuollon yhdenvertaista saatavuutta edistävien toimenpiteiden toteuttaminen. Elpymis- ja palautumistukivälineen pilari V: Terveys ja taloudellinen, sosiaalinen ja institutionaalinen palautumiskyky muun muassa kriisivasteen ja kriisivalmiuden parantamiseksi Suunnitelman toimenpiteet ovat yhdenmukaisia sen kanssa, että Suomen on korjattava terveydenhuoltojärjestelmänsä heikkouksia. Suomi on osoittanut yleistä valmiutta selviytyä covid-19-kriisistä, mutta terveydenhuoltojärjestelmän kantokykyä olisi hyvä parantaa. Ehdotetuilla toimenpiteillä pyritään parantamaan sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen yhdenvertaista saatavuutta vähentämällä asteittain covid-19-kriisin aikana kertyneitä viivästyksiä (ns. hoitovelkaa) ja edistämällä 7 päivän hoitotakuun täytäntöönpanoa. Samalla odotetaan, että investoinnit terveysongelmien ennaltaehkäisyn ja varhaisen tunnistamisen tehostamiseen sähköisten palvelujen avulla ja sosiaali- ja terveydenhuoltoalan digitaalisiin innovaatioihin edistävät yhdessä nopeiden laajakaistaverkkojen laajentamisen kanssa vastaamista täyttämättömiin hoitotarpeisiin erityisesti syrjäisemmillä seuduilla. Väestön ikääntymisestä johtuvien sosiaali- ja terveydenhuoltojärjestelmän kestävyyteen kohdistuvien riskien osalta Suomen hallitus on perustanut tietoon ja vaikutuksiin perustuvan ohjausryhmän, jonka tehtävänä on parantaa järjestelmän kustannustehokkuutta. Tätä tavoitetta edistävät myös investoinnit, joilla edistetään parannetun hoitotakuujärjestelmän käyttöönottoa kaikissa terveyskeskuksissa. Institutionaalista palautumiskykyä on tarkoitus edistää ottamalla käyttöön huoneistotietojärjestelmä ja toteuttamalla toimenpiteitä rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen torjumiseksi. Komponentin P2C2 yhteydessä kaavaillaan taloyhtiölainoja koskevan keskitetyn rekisterin perustamista. Tiedot taloyhtiölainoista on tarkoitus siirtää suunnitteilla olevaan positiiviseen luottotietorekisteriin, jonka avulla pyritään vähentämään yksityistä ylivelkaantumista ja edistämään siten Suomen rahoitusvakautta. Lisäksi komponenttiin P2C3 sisältyy uudistus ja siihen liittyviä investointeja, joiden avulla on tarkoitus edistää rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen vastaisten toimenpiteiden tehokasta täytäntöönpanoa. Tätä täydennetään investoinneilla, joilla tuetaan julkishallinnon digitalisaatiota ja edistetään datan parempaa saatavuutta ja yhteentoimivaa digitaalista infrastruktuuria. Komponenttiin sisältyy myös toimia, joilla parannetaan julkisen sektorin kyberturvallisuusvalmiuksia, jotka ovat avainasemassa kyberhyökkäysten havaitsemisessa ja niihin reagoimisessa. Elpymis- ja palautumistukivälineen pilari VI: Seuraavalle sukupolvelle, lapsille ja nuorille, suunnatut toimintapolitiikat, kuten koulutus ja osaaminen Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmassa käsitellään myös koulutusta ja osaamista vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen kannalta. Suunnitelma sisältää jatkuvan oppimisen järjestelmän uudistuksen ja sen osatekijöiden digitalisoinnin. Näin on tarkoitus varmistaa sellaisen työmarkkinoiden kannalta merkityksellisen osaamisen hankkiminen, joka on olennaisen tärkeää työvoiman työllistettävyyden ylläpitämiseksi yhä digitaalisemmassa ja vihreämmässä taloudessa. Suunnitteilla on lisää integroituja digitaalisia alustoja ja verkkopalveluja, joiden odotetaan olevan keskeisessä asemassa tässä suhteessa. Samalla pyritään helpottamaan nuorten ja osatyökykyisten, myös vammaisten, integroitumista työmarkkinoille vahvistamalla uuden välityömarkkinatoimijan, Ohjaamon, palvelupisteitä, laajennettua työkykyohjelmaa ja laajennettua IPS-toimintamallia (yksilöllinen työnvälitys- ja tukimalli) puuttumalla kohderyhmän erityistarpeisiin sosiaali- ja terveydenhuollon ja koulutuksen alalla. Korkea-asteen tutkinnon suorittamista koskevan uuden tavoitteen saavuttamiseksi suunnitelmassa esitetään toimenpiteitä, joiden avulla pyritään lisäämään korkeakoulujen aloituspaikkoja. Painopisteenä ovat alat, joihin työvoimapula vaikuttaa eniten, kuten luonnontieteet, teknologia, elektroniikka ja matematiikka, ja erityisesti tietotekniikka. Suunnitelman tavoitteena on digitalisoida ja nykyaikaistaa myös Ahvenanmaan korkeakoulutuksen ja jatkuvan oppimisen järjestelmää.

Päätelmä Kun otetaan huomioon kaikki Suomen suunnittelemat uudistukset ja investoinnit, sen elpymis- ja palautumissuunnitelman odotetaan olevan suuressa määrin kattava ja riittävän tasapainoinen vastaus taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen ja edistävän siten asianmukaisesti kaikkia elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevan asetuksen 3 artiklassa tarkoitettuja kuutta pilaria, kun otetaan huomioon Suomen erityishaasteet ja määrärahat. Tämä takaisi A-luokituksen elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevan asetuksen liitteessä V olevan arviointikriteerin 2.1 mukaisesti. 4.2.Yhteys maakohtaisiin suosituksiin ja talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon Suunnitelma on kunnianhimoinen vastaus monenlaisiin Suomen talouden ja yhteiskunnan kohtaamiin haasteisiin. Siinä esitetään uudistuksia ja investointeja, joiden tarkoituksena on vahvistaa vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta, työmarkkinoiden toimivuutta ja osallistavuutta, terveydenhuoltojärjestelmän kantokykyä ja saatavuutta, sekä investointeja tutkimus- ja kehitystoimiin. Eräitä maakohtaisia suosituksia, jotka koskevat muun muassa terveydenhuoltojärjestelmän kantokykyä ja sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen saatavuuden parantamista (vuoden 2020 maakohtaiset suositukset 1.2–3) tai luottorekisterijärjestelmän perustamista (vuoden 2019 maakohtainen suositus 4.2) on jo suurelta osin toteutettu tai niitä toteutetaan samanaikaisesti suunnitelman kanssa, ja tältä osin suunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet ovat luonteeltaan vain täydentäviä. Tämän jakson lopussa olevassa taulukossa 6 esitetään yhteenveto valituista haasteista, niihin liittyvistä maakohtaisista suosituksista ja Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelman komponenteista. Julkinen talous ja rahoitusala Suomen elpymis- ja palautumissuunnitelmaan sisältyy toimenpiteitä sosiaali- ja terveydenhuoltopalvelujen kustannustehokkuuden parantamiseksi (vuoden 2019 maakohtainen suositus 1.2). Komponentissa P4C1 kustannustehokkuutta pyritään parantamaan ehdotetuilla investoinneilla, joilla muun muassa parannetaan päätöksenteon data- ja näyttöpohjaa, sekä ehdotetuilla digitaali- ja puhelinpalveluilla. Hallinnointiratkaisuihin kuuluu kehittyneiden tiedonhallinta- ja analysointiratkaisujen kehittäminen ja toteuttaminen. Niiden odotetaan mahdollistavan palvelukokonaisuuksien paremman valvonnan ja kansallisen seurannan ja parantavan palvelujärjestelmän kustannustehokkuutta. Suomen suunnitelma sisältää uudistustoimenpiteitä, jotka liittyvät kattavan luottorekisterijärjestelmän perustamiseen (vuoden 2019 maakohtainen suositus 4.2). Ilmoitetun luottorekisterijärjestelmän perustamista koskeva säädösehdotus on määrä esittää eduskunnalle viimeistään vuoden 2022 keväällä. Lisäksi Suomen suunnitelma sisältää ehdotuksen taloyhtiölainoja koskevan keskitetyn rekisterin perustamisesta. Tällainen rekisteri on tarpeellinen täydentävä elementti, sillä tiedot taloyhtiölainoista on tarkoitus siirtää positiiviseen luottotietorekisteriin, jonka avulla pyri