[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 14.3.2007

KOM(2007) 126 lopullinen

2003/0168 (COD)

KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI SOPIMUKSENULKOISIIN VELVOITTEISIIN SOVELLETTAVASTA LAISTA ("ROOMA II")

KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla

2003/0168 (COD)

KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan nojalla Euroopan parlamentin tarkistuksista neuvoston yhteiseen kantaan ehdotuksesta

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI SOPIMUKSENULKOISIIN VELVOITTEISIIN SOVELLETTAVASTA LAISTA ("ROOMA II")

1. JOHDANTO

EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan mukaan komissio antaa lausunnon Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamista tarkistuksista. Tämä on komission lausunto parlamentin ehdottamista 19 tarkistuksesta.

2. Tausta

Komissio antoi ehdotuksen[1] 22. heinäkuuta 2003, ja se toimitettiin Euroopan parlamentille ja neuvostolle samana päivänä. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi komission ehdotuksesta lausuntonsa[2] 2. kesäkuuta 2004. Euroopan parlamentti teki siihen 54 tarkistusta[3] ensimmäisessä käsittelyssä 6. heinäkuuta 2005 pidetyssä täysistunnossa. Komissio antoi muutetun ehdotuksen[4] 21. helmikuuta 2006. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa[5] 25. syyskuuta 2006 ja komissio antoi sitä koskevan tiedonannon[6] 27. syyskuuta 2006. Euroopan parlamentti teki 19 tarkistusta toisessa käsittelyssä 18. tammikuuta 2007 pidetyssä täysistunnossa.

3. EHDOTUKSEN TAVOITE

Kansainvälistä toimivaltaa sekä toisen jäsenvaltion antamien tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa jäsenvaltiossa säännellään asetuksella (EY) N:o 44/2001, jota sovelletaan siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa sekä sopimusvelvoitteisiin että sopimuksenulkoisiin velvoitteisiin. Sopimuksiin sovellettavaa lakia koskevat säännökset yhdenmukaistettiin jäsenvaltioiden välillä vuonna 1980 tehdyllä Rooman yleissopimuksella sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista . Komissio ehdottaa, että se korvataan Rooma I -asetuksella[7], josta keskustellaan parhaillaan neuvostossa ja Euroopan parlamentissa. Yhteisössä ei kuitenkaan ole yleisiä yhdenmukaisia säännöksiä, joissa määritettäisiin sopimuksenulkoisiin velvoitteisiin sovellettava lainsäädäntö. Komission ehdotuksella pyritään korjaamaan tämä puute.

Komission ehdotuksen tavoitteena on siis yhdenmukaistaa siviili- ja kauppaoikeudellisten asioita koskeviin (liikenneonnettomuudet, tuotevastuu, vilpillinen kilpailu jne.) sopimuksenulkoisiin velvoitteisiin sovellettavat säännöt ja antaa yhteiset säännöt, joiden mukaan määritetään kyseisiin velvoitteisiin sovellettava lainsäädäntö EU:ssa.

Näiden säännösten yhdenmukaistamisella pyritään takaamaan yksityishenkilöille ja talouden toimijoille aiempaa parempi oikeusvarmuus ja välttämään oman edun mukaan edullisimman oikeuspaikan etsimistä ( forum shopping ), mikä voi johtaa osapuolten kannalta erilaisiin ratkaisuihin riippuen siitä, missä tuomioistuimessa asia ratkaistaan.

4. Komission lausunto Euroopan parlamentin tarkistuksista

4.1. Tarkistukset, jotka komissio hyväksyy sellaisinaan

- Komissio hyväksyy tarkistuksen 1 . Kyseessä on sanamuodon muutos, jolla otetaan huomioon, että vuonna 1980 tehty Rooman yleissopimus sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista korvataan tulevalla Rooma I -asetuksella, josta parhaillaan keskustellaan neuvostossa ja Euroopan parlamentissa.

- Komissio hyväksyy tarkistuksen 23 . Komissio käytti muutetussa ehdotuksessaan sanamuotoa, joka ilmaisee selkeämmin, etteivät muut kuin korvauksen luonteiset vahingonkorvaukset ole sinänsä oikeusjärjestyksen vastaisia, kunhan niiden määrä on kohtuullinen. Komissio kuitenkin hyväksyy Euroopan parlamentin muotoilun, koska siinä jätetään tuomioistuimelle paljon liikkumavaraa.

- Komissio hyväksyy tarkistuksen 30 , jossa selvennetään kilpailua rajoittavia toimia koskevan erityissäännön soveltamisalaa viittauksella EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaan. Komissio pohtii kuitenkin, miksi Euroopan parlamentti on päättänyt säilyttää johdanto-osan kappaleen, jossa käsitellään kilpailua rajoittavia toimia koskevaa erityissääntöä, kun se on kuitenkin poistettu muualta (tarkistus 17).

4.2 Tarkistukset, jotka komissio hyväksyy uudelleen muotoiltuina tai osittain

- Komissio ei vastusta tarkistuksen 3 mukaista johdanto-osan kappaletta, jossa muistutetaan, että Rooma II -asetusta sovelletaan myös objektiiviseen vastuuseen, eikä niiden henkilöiden määrittelyä, joiden katsotaan olevan vastuussa teoistaan. Komissio katsoo kuitenkin, että kyseessä on kaksi eriluonteista asiaa, jotka pitäisi esittää johdanto-osassa eri kappaleissa, jotta seurattaisiin asetuksen logiikkaa. Johdanto-osan 11 kappale ehdotetaan laadittavaksi seuraavasti: ”Sopimuksenulkoisen velvoitteen käsite vaihtelee jäsenvaltioittain. Siksi sopimukseen perustumaton velvoite olisi tätä asetusta sovellettaessa ymmärrettävä itsenäisenä käsitteenä. Sen on syytä kattaa myös objektiivisesta vastuusta syntyneet velvoitteet.” Lisäksi voitaisiin lisätä uusi johdanto-osan 28 a kappale: ”Oikeusvarmuus edellyttää, että asetuksessa määritellään tarkasti lain soveltamisala erityisesti niiden henkilöiden määrittämistä varten, joiden voidaan katsoa olevan vastuussa teoistaan.”

- Tarkistuksessa 28 ehdotetaan kahta teknistä sanamuodon muutosta. Komissio on Euroopan parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että kaikissa kieliversioissa on käytettävä yhdenmukaista terminologiaa. Johdanto-osan 19 kappaleessa mainitaan ”vilpillinen kilpailu” ja ”vapaata kilpailua rajoittavat toimet”, jotka mainitaan nimenomaisesti neuvoston yhteisen kannan 6 artiklassa (sekä englannin- että ranskankielisessä versiossa). Yhteisen kannan ranskankielisessä versiossa johdanto-osan 19 kappaleessa mainitaan niinikään nämä molemmat osa-alueet toisin kuin englanninkielisessä versiossa. Komissio ehdottaa, että englanninkielinen versio johdanto-osan 19 kappaleesta yhdenmukaistetaan ranskankielisen version kanssa. Johdanto-osan lopun viittaus ”markkinoihin” ei kuvaa riittävästi 6 artiklan kaksitahoisuutta; kilpailuoikeudella pyritään suojaamaan sekä kilpailijoiden välisiä suhteita että kuluttajien yhteistä etua[8]. Komissio ehdottaa näin ollen seuraavaa muotoilua: ” Näiden tavoitteiden toteutuminen on yleisesti mahdollista, jos lainvalinta perustuu sen maan lakiin, jonka kilpailutilanteeseen tai kuluttajien yhteisiin etuihin asia vaikuttaa tai saattaa vaikuttaa.”

- Vaikka komissio suhtautuu periaatteessa myönteisesti ympäristövahinkoja koskevan erityissäännön soveltamisalan selkiyttämiseen, sen mielestä tarkistuksessa 32 esitetty määritelmä on rajoittava, sillä siinä ei mainita esimerkiksi ilmansaasteita. Komissio voi hyväksyä ainoastaan sellaisen määritelmän, joka kattaa kaikki ympäristövahingoista johtuvat sopimuksenulkoiset velvoitteet riippumatta vahingon luonteesta.

- Tarkistuksen 26 mukaan asetuksen soveltamista koskevassa kertomuksessa on tarkasteltava erityisesti kahta kysymystä: vieraan valtion lain soveltamista jäsenvaltioiden tuomioistuimissa (tarkistuksen toinen ja kolmas kappale) ja liikenneonnettomuuksiin sovellettavaa lakia. Komissio hyväksyy periaatteessa vieraan valtion lain soveltamista koskevan osan, kuten se oli jo tehnyt muutetussa ehdotuksessa, mutta katsoo, että kyseisen tarkistuksen toisen kohdan lopussa esiin tuotu vahingonkorvauksiin liittyvä näkökohta ei kuulu tähän yhteyteen. Kyse on jäsenvaltioiden aineellisesta yksityisoikeudesta, eikä Rooma II -asetus sovellu tämän monimutkaisen kysymyksen käsittelemiseen. Liikenneonnettomuuksia koskevassa osassa esitetään hyvin yksityiskohtaisesti työtapa, jota komission olisi noudatettava kertomusta laatiessaan. Koska komission työtavat määritellään hyvin tarkasti sen omissa sisäisissä säännöissä, se toivoo, että asetuksessa noudatetaan sen muutetussa ehdotuksessaan esittämää muotoilua: ”Kertomuksessa käsitellään myös kysymystä siitä, olisiko tarpeen antaa erityistä yhteisön lainsäädäntöä liikenneonnettomuuksiin sovellettavasta laista.”

4.3 Komission hylkäämät tarkistukset

- Komissio ei hyväksy tarkistusta 4 , jossa todetaan hyvin yleisesti, että tuomioistuin voi käyttää harkintavaltaansa. Vaikka tuomioistuimella onkin tietty toimintavapaus määrittäessään sovellettavaa lainsäädäntöä 4, 5, 10, 11 ja 12 artiklassa olevien poikkeuslausekkeiden yhteydessä, tämä ei kuitenkaan koske muita sääntöjä. Ehdotetun muotoilun seurauksena asetuksen odotettu oikeusvarmuus heikentyy. Komissio arvioi siis, että johdanto-osan 16 ja 18 kappaleet, joissa poikkeuslausekkeeseen viitataan suoraan, ovat riittävät.

- Komissio ei hyväksy tarkistuksia 9, 15 ja 19 , joissa otetaan käyttöön yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksia koskeva uusi erityissääntö. Komissio hylkäsi säännön jo ensimmäisessä käsittelyssä. Komissio on pannut merkille, että asian käsittely neuvostossa on päätynyt poliittiseen umpikujaan, ja sulkee mieluummin tämän vaikean kysymyksen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle muutetussa ehdotuksessa esitettyyn tapaan, varsinkin kun kysymystä koskevia kansainvälisiä riita-asioita on hyvin vähän.

- Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 10 , jonka mukaan tuomioistuin voi ottaa huomioon muita valintakriteerejä, jos osapuolet eivät ole selkeästi valinneet sovellettavaa lakia. Ehdotettu sanamuoto ei sovi oikeusvarmuuden periaatteeseen, joka edellyttää osapuolten tekemää valintaa.

- Komissio ei hyväksy tarkistuksia 11 ja 22 , joilla pyritään restitutio in integrum -periaatteen soveltamiseen henkilövahinkotapausten uhrin vahingonkorvausten määrittelyssä. Vaikka ajatus on komission mielestä hyvin mielenkiintoinen onnettomuuden uhrin tilanteen parantamisen kannalta, se katsoo, että kyseessä on jäsenvaltioiden aineellinen yksityisoikeus eikä tällainen säännös kuulu säädökseen, jonka tavoitteena on kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjen yhdenmukaistaminen.

- Tarkistuksella 12 lisätään uusi johdanto-osan kappale, jonka mukaan asianosainen voi halutessaan ottaa itse esiin kysymyksen sovellettavasta lainsäädännöstä. Komissio selitti jo muutetussa ehdotuksessaan, että vaikka se sinänsä suhtautuu myönteisesti kansainvälistä riita-asiaa käsittelevän tuomioistuimen työn helpottamiseen, tällaista panosta ei voida edellyttää kaikilta osapuolilta – erityisesti sellaisilta, joita ei edusta asianajaja. Komissio ei voi hyväksyä tällaista sääntöä eikä myöskään tällaista johdanto-osan kappaletta varsinkaan, kun kyse on horisontaalisesta kysymyksestä, jota olisi käsiteltävä yleisemmin. Sen sijaan komissio voi tarkastella soveltamista koskevassa kertomuksessa vieraan valtion lain soveltamista jäsenvaltioiden tuomioistuimissa, kuten se on jo esittänyt muutetussa ehdotuksessaan.

- Samoista syistä komissio hylkäsi tarkistuksen 13 , jonka mukaan tuomioistuimen olisi otettava selvää sovellettavan vieraan valtion lain sisällöstä viran puolesta, mutta se voi myös pyytää osapuolilta apua. Komission arvion mukaan suurimmalle osalle jäsenvaltioista tällaisen säännön soveltaminen ei olisi nykyään mahdollista, koska niillä ei ole käytössä tarvittavia rakenteita. Komissio katsoo kuitenkin, että ajatusta kannattaa pohtia lähemmin asetuksen soveltamista koskevan kertomuksen yhteydessä.

- Euroopan parlamentti on hylännyt tarkistuksen, jolla asetukseen olisi lisätty uusi 15 a artikla. Tämän vuoksi komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 16 , jossa viitataan suoraan 15 a artiklaan, joka on siis poistettu tekstistä.

- Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 17, jonka tarkoituksena on poistaa kilpailunrajoituksia koskeva erityissääntö. Kuten komissio selitti jo muutetussa ehdotuksessa, erityissäännöllä vahvistetaan oikeusvarmuutta ja päätösten ennakoitavuutta täsmentämällä paikka, jossa vahinko on sattunut. Komissio ihmettelee myös, miksi Euroopan parlamentti on poistamisesta huolimatta jättänyt ja jopa parannellut erityissääntöä koskevaa johdanto-osan kappaletta (johdanto-osan 21 kappale). Jos parlamentti todella haluaa säilyttää erityissäännön, komissio hyväksyy sen parlamentin hylkäämässä, tarkistuksessa 31 esitetyssä muodossa.

- Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 24 . Siinä otetaan uudelleen käyttöön sääntö Rooma II -asetuksen liittämisestä muihin yhteisön säännöksiin – erityisesti sisämarkkinoihin liittyviin – jotka sisältävät sovellettavaan lakiin vaikuttavia sääntöjä. Kun otetaan huomioon Euroopan parlamentissa ja neuvostossa käydyt muihin säädöksiin liittyvät viimeaikaiset neuvottelut, tällaista erityissäännöstä ei enää tarvittane tässä asetuksessa.

5. Päätelmä

Komissio muuttaa ehdotustaan edellä kuvatulla tavalla EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

[1] KOM(2003) 427 lopullinen., 2003/0168 (COD)

[2] EUVL C 241, 28.9.2004, s. 1.

[3] A6-0211/2005.

[4] KOM(2006) 83 lopullinen.

[5] Yhteinen kanta (EY) N:o 22/2006, EUVL C 289E, 28.11.2006, s. 68–83.

[6] KOM(2006) 566 lopullinen.

[7] KOM(2005) 650 lopullinen.

[8] Kuluttajien etujen suojaamista tarkoittavista kieltokanteista 19. toukokuuta 1998 annetussa direktiivissä 98/27/EY käytetään myös samaa ilmaisua ”kuluttajien yhteiset edut”.