EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 1.12.2021 COM(2021) 759 final 2021/0394(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS oikeudellisen yhteistyön digitalisoinnista ja oikeussuojasta rajatylittävissä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa ja tiettyjen säädösten muuttamisesta oikeudellisen yhteistyön alalla {SEC(2021) 580 final} - {SWD(2021) 392 final} - {SWD(2021) 393 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA • Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tehokas rajatylittävä oikeudellinen yhteistyö edellyttää turvallista, luotettavaa ja ajallisesti tehokasta viestintää tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välillä. Lisäksi tämä yhteistyö olisi toteutettava siten, ettei siitä aiheudu kohtuutonta hallinnollista taakkaa ja että se kestää ylivoimaiset esteet. Nämä seikat ovat yhtä lailla tärkeitä luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille, sillä oikeussuojan tehokas saatavuus kohtuullisen ajan kuluessa on olennainen osa Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, 47 artiklassa taattua oikeutta puolueettomaan tuomioistuimeen. Sekä luonnollisilla henkilöillä että oikeushenkilöillä olisi oltava käytettävissään tehokkaita oikeussuojakeinoja oikeuksiensa suojelemiseksi. Pelkkä mahdollisuus kääntyä oikeusviranomaisten puoleen ei takaa automaattisesti oikeussuojan tehokasta saatavuutta. Siksi on tärkeää löytää keinoja, joilla voidaan mahdollisimman paljon helpottaa menettelyjen kulkua ja vähentää käytännön vaikeuksia. Luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden olisi voitava käyttää oikeuksiaan ja noudattaa velvollisuuksiaan nopeasti, kustannustehokkaasti ja läpinäkyvästi. EU:n tasolla on olemassa kattava joukko välineitä, jotka on suunniteltu parantamaan oikeudellista yhteistyötä ja oikeussuojan saatavuutta rajatylittävissä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa. Monilla näistä välineistä säännellään viestintää viranomaisten välillä ja tietyissä tapauksissa myös EU:n oikeus- ja sisäasioiden virastojen ja elinten kanssa sekä viranomaisten ja luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden välillä. Suurimmassa osassa näistä välineistä ei kuitenkaan säädetä tällaiseen viestintään osallistumisesta digitaalisten välineiden avulla. Silloinkin, kun siitä säädetään, voi esiintyä muita puutteita, kuten se, ettei turvallisia ja luotettavia digitaalisia viestintäkanavia ole käytettävissä tai ettei sähköisiä asiakirjoja, allekirjoituksia ja leimoja tunnusteta. Näin ollen oikeudellista yhteistyötä ja oikeussuojan saatavuuden varmistamista varten ei voida käyttää tehokkaimpia, turvallisimpia ja luotettavimpia saatavilla olevia viestintäkanavia. Lisäksi covid-19-pandemia on osoittanut, että ylivoimaiset esteet voivat häiritä vakavalla tavalla jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien normaalia toimintaa. Kriisin aikana kansalliset tuomioistuimet eivät ole kyenneet monissa tapauksissa jatkamaan normaalia toimintaansa viruksen leviämisen vuoksi. Jäsenvaltiot ovat joutuneet toteuttamaan erilaisia toimenpiteitä, jotka ovat vaihdelleet täydellisestä sulkutilasta siihen, että ne ovat käsitelleet vain tietyt ensisijaiset asiat. Samaan aikaan digitaaliteknologioiden (kuten sähköpostin ja videoneuvottelujen) käyttö on auttanut rajoittamaan häiriöitä. Monet käytetyistä teknisistä ratkaisuista kehitettiin kuitenkin tapauskohtaisesti, ja ne eivät välttämättä täyttäneet kaikkia turvallisuuteen ja perusoikeuksiin liittyviä vaatimuksia. Häiriöt ovat ulottuneet myös oikeudelliseen yhteistyöhön ja oikeussuojan saatavuuteen EU:n rajatylittävissä asioissa, ja covid-19-pandemia on korostanut tarvetta varmistaa viestinnän häiriönsietokyky. Tätä taustaa vasten tässä ehdotuksessa esitettyjen digitalisointia koskevien sääntöjen tarkoituksena on parantaa oikeussuojan saatavuutta sekä oikeusviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten väliseen yhteistyöhön liittyvän viestinnän kulun tehokkuutta ja häiriönsietokykyä EU:n rajatylittävissä asioissa. Digitaaliteknologioiden avulla voidaan parantaa tältä osin oikeuslaitosten tehokkuutta keventämällä hallinnollista taakkaa, nopeuttamalla asioiden käsittelyä, parantamalla viestinnän turvallisuutta ja luotettavuutta sekä automatisoimalla osittain asioiden käsittely. Kokemus on kuitenkin osoittanut, että jos jäsenvaltioiden annetaan kehittää omat kansalliset tietotekniset ratkaisunsa, seurauksena on hajanainen lähestymistapa, jolloin vaarana on, etteivät ratkaisut ole keskenään yhteensopivia. Näin ollen, jotta taataan yhteinen lähestymistapa nykyaikaisten teknologioiden käyttöön rajatylittävässä oikeudellisessa yhteistyössä ja oikeussuojan saatavuudessa, tämän aloitteen tarkoituksena on ·varmistaa sähköisten viestintävälineiden saatavuus ja käyttö rajatylittävissä asioissa jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten sekä asianomaisten EU:n oikeus- ja sisäasioiden virastojen ja elinten välillä siltä osin kuin tällaisesta viestinnästä säädetään oikeudellista yhteistyötä koskevissa EU:n oikeudellisissa välineissä; ·mahdollistaa sähköisten viestintävälineiden käyttö rajatylittävissä asioissa luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden sekä tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välillä, lukuun ottamatta asiakirjojen tiedoksiantoa koskevien asetusten soveltamisalaan kuuluvia tapauksia; ·helpottaa rajatylittävien siviili- ja rikosoikeudellisten menettelyjen osapuolten osallistumista suullisiin kuulemisiin videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla muissa tarkoituksissa kuin siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvassa todisteiden vastaanottamisessa; ·varmistaa, ettei asiakirjoja hylätä tai ettei niiden oikeudellista pätevyyttä kiistetä pelkästään siksi, että ne ovat sähköisessä muodossa (puuttumatta tuomioistuinten valtuuksiin päättää asiakirjojen pätevyydestä, hyväksyttävyydestä ja todistusvoimasta kansallisen lainsäädännön mukaisesti); ·varmistaa sähköisten allekirjoitusten ja leimojen pätevyys ja hyväksyttävyys rajatylittävään oikeudelliseen yhteistyöhön ja oikeussuojan saatavuuteen liittyvässä sähköisessä viestinnässä. • Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Komissio antoi joulukuussa 2020 tiedonannon oikeudenkäytön digitalisoinnista Euroopan unionissa ja ehdotti siinä välineistöön perustuvaa lähestymistapaa. Tähän lähestymistapaan sisältyy joukko toimia, joilla on tarkoitus edistää digitalisointia sekä kansallisella että EU:n tasolla. Tiedonannossa käsitellään myös EU:n rajatylittäviä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisia menettelyjä koskevan lainsäädäntökehyksen nykyaikaistamista oletusarvoisen digitaalisuuden periaatteen mukaisesti niin, että samalla varmistetaan kaikki tarvittavat suojatoimet (siinä todetaan esimerkiksi erityisesti tarve välttää sosiaalista syrjäytymistä). Tästä ehdotuksesta ilmoitettiin komission vuoden 2021 työohjelmassa, johon ehdotus sisältyy (ks. digitaalista oikeudellista yhteistyötä koskeva paketti). Komissio antoi joulukuussa 2020 antamansa tiedonannon lisäksi lainsäädäntöehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rajatylittävissä siviili- ja rikosoikeudellisissa menettelyissä käytettävästä tietokoneistetusta viestintäjärjestelmästä (e-CODEX-järjestelmä). Ehdotuksen tarkoituksena on luoda oikeusperusta e-CODEX-järjestelmälle ja taata sen kestävyys ja tuleva hallinta antamalla järjestelmän hallinnointi vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien operatiivisesta hallinnoinnista vastaavan Euroopan unionin viraston, jäljempänä ’eu-LISA’, tehtäväksi. e-CODEX-järjestelmä koostuu jäsenvaltioiden yhteenliittymän kehittämistä ja komission rahoittamista EU:n oikeudellista yhteistyötä varten tarkoitetuista ohjelmistokomponenteista. Se tukee viestintää siviili- ja rikosoikeudellisissa menettelyissä mahdollistamalla sähköisten viestien ja asiakirjojen turvallisen ja yhteentoimivan rajatylittävän vaihdon. Näin ollen e-CODEX-järjestelmä olisi soveltuvin väline rajatylittävän oikeudellisen yhteistyön menettelyjen digitalisointiin. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät marraskuussa 2020 asiakirjojen tiedoksiantoa koskevan asetuksen ja todisteiden vastaanottamista koskevan asetuksen uudelleenlaaditut tekstit. Niiden mukaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on viestittävä keskenään (kun ne vaihtavat esimerkiksi vakiomuotoisia lomakkeita tai asiakirjoja) sellaisen hajautetun tietojärjestelmän välityksellä, joka koostuu kansallisista tietojärjestelmistä, jotka on liitetty keskenään yhteen yhteentoimivan ratkaisun (kuten e-CODEX-järjestelmän) kautta. Nämä kaksi asetusta muodostavat ensimmäisen kattavan lainsäädäntökehyksen toimivaltaisten viranomaisten sähköiselle viestinnälle rajatylittävissä oikeudellisissa menettelyissä. Tässä ehdotuksessa sovelletaan täysin samaa lähestymistapaa toimivaltaisten viranomaisten väliseen viestintään, mutta asiakirjojen tiedoksiantoa koskeva asetus ja todisteiden vastaanottamista koskeva asetus (uudelleenlaaditut tekstit) jätetään tämän ehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

Näiden kahden asetuksen laatiminen oli tiiviisti sidoksissa komission digitalisointia ja sähköistä oikeudenkäyttöä koskevaan yleiseen painopisteeseen ja komission samanaikaiseen työhön rikosoikeuden alalla. Euroopan parlamentti ja neuvosto (lainsäädäntövallan käyttäjät) neuvottelevat komission vuonna 2018 esittämien ehdotusten pohjalta sähköisen todistusaineiston rajatylittävää saatavuutta koskevasta lainsäädäntökehyksestä. Tässä yhteydessä komission ehdotuksissa korostetaan jo sähköisten alustojen merkitystä esimerkiksi pyyntöjen jättämistä, määräysten aitouden toteamista ja palveluntarjoajien antamia vastauksia varten. Sähköisen todistusaineiston vaihto toteutetaan käyttämällä tämän asetuksen kanssa täysin samanlaista hajautettua tietojärjestelmää tai viittaamalla sähköistä todistusaineistoa koskevassa ehdotuksessa suoraan tähän ehdotukseen. • Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Neuvosto antoi 9 päivänä kesäkuuta 2020 Euroopan digitaalisen tulevaisuuden rakentamista koskevat päätelmänsä, joissa se toteaa olevansa tietoinen siitä, että ”jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien digitalisointi voi helpottaa ja parantaa oikeussuojan saatavuutta kaikkialla EU:ssa.” Neuvosto kehottaa komissiota ”helpottamaan jäsenvaltioiden rajatylittävää tiedonvaihtoa sekä rikos- että yksityisoikeudellisissa asioissa ja varmistamaan, että rajatylittävää tiedonvaihtoa varten kehitetyt tekniset ratkaisut ovat kestäviä ja että niitä kehitetään edelleen.” Lokakuussa 2020 aiheesta ”Oikeussuojan saatavuus – digitalisoinnin mahdollisuuksien hyödyntäminen” annetuissa neuvoston päätelmissä kehotetaan komissiota ryhtymään konkreettisiin toimiin oikeuden digitalisoimiseksi muun muassa ·tarkastelemalla siviili- ja kauppaoikeuden alan välineiden keskeisten säännösten modernisointimahdollisuuksia oletusarvoisen digitaalisuuden periaatteen mukaisesti; ja ·pohtimalla, mihin muihin rikosoikeudellisen yhteistyön välineisiin voitaisiin alkaa soveltaa sähköisen todistusaineiston digitaalista vaihtojärjestelmää (eEDES). Neuvoston joulukuussa 2020 aiheesta ”Eurooppalainen pidätysmääräys ja luovuttamismenettelyt – tämänhetkiset haasteet ja jatkotoimet” antamissa päätelmissä korostetaan, että digitalisaatiolla olisi oltava keskeinen rooli eurooppalaisen pidätysmääräyksen toiminnassa. Tämä aloite on yhdenmukainen eIDAS-asetuksen kanssa ja luo siihen suoria yhteyksiä, sillä tässä aloitteessa otetaan käyttöön säännöksiä, jotka koskevat luottamuspalvelujen käyttämistä sähköisessä viestinnässä oikeusviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä näiden viranomaisten, luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden välillä. Käytännössä ehdotuksen tarkoituksena on poistaa kaikki epäilykset näissä yhteyksissä vaihdettavien sähköisten asiakirjojen oikeudellisesta pätevyydestä ja luoda yhteinen järjestelmä, joka koskee sähköisten allekirjoitusten ja leimojen käyttämistä ja tunnustamista rajatylittävissä oikeudellisissa menettelyissä. Komissio antoi kesäkuun 2021 alussa ehdotuksen eIDAS-asetuksen muuttamisesta eurooppalaisen digitaalisen identiteetin kehyksen vahvistamisen osalta. Ehdotuksella vastataan yksityisen ja julkisen sektorin kasvavaan kysyntään, joka koskee sähköisiä identiteettiratkaisuja, jotka perustuvat erityisiin attribuutteihin ja joiden avulla varmistetaan korkea luottamuksen taso EU:ssa. Ehdotettuun digitaalisen identiteetin lompakkoon tallennettujen attribuuttien ja valtuustietojen avulla luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat käyttää julkisia palveluja, mukaan lukien digitaaliset julkiset palvelut, joiden ansiosta luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat osallistua rajatylittäviin oikeudellisiin menettelyihin. Komission ehdotus eurooppalaisesta digitaalisen identiteetin kehyksestä olisi otettava huomioon EU:n rajatylittävässä oikeudellisessa yhteistyössä ja luonnollisten henkilöiden rajatylittäviin asioihin liittyvässä viestinnässä toimivaltaisten viranomaisten kanssa, kun otetaan huomioon ehdotuksessa määritellyt tulevat sähköistä tunnistamista koskevat vaatimukset. Vaikka tässä asetuksessa ei oteta huomioon tunnistamista koskevia vaatimuksia siltä osin kuin kyse on jäsenvaltioiden ylläpitämien kansallisten tietoteknisten portaalien käytettävyydestä tai videoneuvotteluun osallistuvien osapuolten sähköisestä etätunnistamisesta, jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon eurooppalaisen digitaalisen identiteetin lompakon soveltamista koskevat vaatimukset. Koska vaihdettavat tiedot ovat erittäin arkaluonteisia, on välttämätöntä, että välineistöön perustuva lähestymistapa oikeudenkäytön digitalisointiin toteutetaan muun muassa tämän ehdotuksen avulla siten, että sen yhteydessä taataan tiukat kyberturvallisuusvaatimukset. Tämä on sopusoinnussa sen lähestymistavan kanssa, joka on määritelty EU:n kyberturvallisuusstrategiassa ja komission ehdotuksessa direktiiviksi toimenpiteistä yhteisen korkean kyberturvatason varmistamiseksi koko unionissa, jäljempänä NIS 2 ‑direktiivi. Tavoitteena on parantaa edelleen julkisten ja yksityisten toimijoiden, toimivaltaisten viranomaisten ja koko unionin kyberturvallisuusvalmiuksia kyberturvallisuuden ja elintärkeiden infrastruktuurien suojaamisen alalla. Vaikka jäsenvaltioiden oikeuslaitokset eivät kuulu NIS 2 ‑direktiiviä koskevan ehdotuksen soveltamisalaan, on ensiarvoisen tärkeää, että jäsenvaltiot ryhtyvät kansallisiin toimenpiteisiin, joilla varmistetaan vastaavan tasoinen kyberturvallisuus. EU:n lainsäädäntöä käsittelevien koulutusten järjestäminen oikeusalan ammattilaisille on keskeinen keino varmistaa EU:n lainsäädännön moitteeton ja tehokas täytäntöönpano. Euroopan komissio hyväksyi eurooppalaisen oikeusalan koulutusstrategian vuosiksi 2021–2024, jotta oikeusalan ammattilaisia voidaan valmistella ja auttaa selviytymään 2000-luvun haasteista ja jotta heidät voidaan pitää ajan tasalla EU:n lainsäädännön kehittymisestä. Strategiassa käsitellään oikeusalan ammattilaisten kouluttamista sääntelykehyksessä vahvistettujen digitaalisten välineiden käyttämisessä heidän jokapäiväisessä työssään. Strategian mukaan tämän ehdotuksen hyväksymisen jälkeen kaikille oikeusalan ammattilaisille olisi järjestettävä oikea-aikaista koulutusta, jotta varmistetaan uusien digitaalisten välineiden moitteeton ja saumaton soveltaminen ja käyttö. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE • Oikeusperusta Digitaalisten viestintäkanavien käyttö rajatylittävissä oikeudellisissa menettelyissä helpottaisi yhteistyötä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa. Näin ollen tämän aloitteen oikeusperustan muodostavat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 81 artiklan 1 kohta ja 82 artiklan 2 kohta. Digitaalisten viestintäkanavien käyttö helpottaisi oikeudellista yhteistyötä ja oikeussuojan tehokasta saatavuutta siviilioikeudellisissa asioissa SEUT-sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan mukaisesti. SEUT-sopimuksen 82 artiklan 1 kohdan muodostaman oikeusperustan nojalla unioni voi helpottaa jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten tai muiden toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä rikosoikeudellisissa menettelyissä ja päätösten täytäntöönpanossa. • Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) SEUT-sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan j alakohdan mukaan EU:lla on jäsenvaltioiden kanssa jaettu toimivalta toteuttaa toimenpiteitä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella. Näin ollen jäsenvaltiot voivat yksin säännellä digitaalisten viestintäkanavien käyttöä oikeudellisen yhteistyön ja oikeussuojan saatavuuden osalta siinä määrin kuin EU ei ole käyttänyt sille kuuluvaa toimivaltaa. Ilman EU:n toimia kehityksen voidaan kuitenkin odottaa olevan hyvin hidasta, ja vaikka jäsenvaltiot toteuttaisivat toimia, viestintäkanavien yhteentoimivuutta on hyvin vaikea varmistaa ilman EU:n tason koordinointia ja väliintuloa. Lisäksi suunnitellut digitalisointitoimet ovat tiukasti sidoksissa EU:n nykyisiin oikeudellisiin välineisiin rajatylittävän oikeudellisen yhteistyön alalla, joten jäsenvaltiot eivät voi toteuttaa näitä toimia yksin. Näin ollen tämän ehdotuksen tavoitteita ei voida täysin saavuttaa, jos jäsenvaltiot toimivat yksin, vaan ainoastaan EU:n tasolla. EU:ssa on jo olemassa tiettyjä viestintää säänteleviä sääntöjä, joista osassa jopa säädetään nykyaikaisen teknologian käytöstä. Nykyisillä säännöillä ei voida kuitenkaan taata riittävää ja kokonaisvaltaista infrastruktuuria luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden tai toimivaltaisten viranomaisten ja toisen jäsenvaltion viranomaisten välistä sähköistä viestintää varten. EU:n toimia tarvitaan, jotta voidaan koordinoida jäsenvaltioiden toimia ja luoda johdonmukainen kehys EU:n nykyisille säännöille. Tämän avulla parannetaan rajatylittävien oikeudellisten menettelyjen tehokkuutta, häiriönsietokykyä, turvallisuutta ja nopeutta sekä yksinkertaistetaan ja nopeutetaan viestintää jäsenvaltioiden viranomaisten välillä sekä luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden kanssa. Tämä parantaa lainkäyttöä asioissa, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia. Lisäetuja saadaan EU:n oikeudellisen yhteistyön digitalisoinnin edistämisestä ja kaikkien jäsenvaltioiden mukaan ottamisesta, sillä se parantaa nykytilannetta, jossa vain tietyt jäsenvaltioryhmät ovat toteuttaneet toimia, minkä seurauksena havaitut ongelmat on ratkaistu vain rajallisesti ja hajanaisesti.

• Suhteellisuusperiaate Rajatylittävään oikeudelliseen yhteistyöhön ja oikeussuojan saatavuuteen liittyvää sähköistä viestintää koskevien yhdenmukaisten toimien hyväksyminen EU:n tasolla on oikeasuhteinen tapa vahvistaa johdonmukainen kehys EU:n nykyisille säännöille. Suhteellisuusperiaatteen yleinen noudattaminen olisi taattu, sillä ehdotuksessa ehdotetaan vain sellaisia toimia, jotka ovat tarpeen, jotta varmistetaan digitaaliteknologian käyttö rajatylittäviin asioihin liittyvässä oikeudellisessa yhteistyössä ja oikeussuojan saatavuudessa. Ehdotetut toimet eivät kuormita jäsenvaltioita laajemmin kuin on tarpeen ehdotuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämä selitetään tarkemmin tämän ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutustenarvioinnissa (ks. vaikutustenarvioinnin 8 jakso). Nämä tavoitteet voidaan saavuttaa ainoastaan säännöillä, joissa säädetään digitaalisen viestinnän käyttö pakolliseksi tuomioistuinten ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä, velvoitetaan ne hyväksymään sähköinen viestintä luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä, sallitaan videoneuvottelut ja tunnustetaan luottamuspalvelut. • Toimintatavan valinta Ehdotettu toimintatapa on asetus, jolla luotaisiin uusi erillinen oikeusperusta EU:n oikeudellisen yhteistyön välineiden digitalisointia varten. Tarkoituksena on, että kaikki EU:n oikeudellisen yhteistyön välineisiin sovellettavat yhteiset säännöt säädetään yhdessä sitovassa säädöksessä. Asetusta sovelletaan suoraan kaikissa jäsenvaltioissa, ja se on sitova. Näin ollen asetuksella taataan, että sääntöjä sovelletaan ja että ne tulevat voimaan samaan aikaan koko EU:ssa. Asetus luo oikeusvarmuutta, sillä sen avulla vältetään poikkeavat tulkinnat eri jäsenvaltioissa ja estetään tällä tavoin oikeudellinen hajanaisuus. Nykyisiin säädöksiin on tehtävä muutoksia, koska tämä aloite edellyttää ristiriidassa olevien siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisten sääntöjen yhdenmukaistamista tämän asetuksen kanssa. Näistä säädöksistä osa on asetuksia ja osa puitepäätöksiä ja direktiivejä. Siksi on asianmukaista, että muutokset asianomaisiin puitepäätöksiin ja direktiiveihin toteutetaan erillisellä säädöksellä, mikä varmistaisi yhdenmukaistamisen tässä asetuksessa vahvistetun johdonmukaisen säännöstön kanssa. Tämän vuoksi yhdessä tämän asetuksen kanssa olisi ehdotettava erillistä muutosdirektiiviä. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET • Sidosryhmien kuuleminen Komissio on valmistellut sähköistä oikeudenkäyttöä koskevaa politiikkaa yli vuosikymmenen ajan tiiviissä yhteistyössä eri sidosryhmien kanssa. Näitä sidosryhmiä on kuultu tämän ehdotuksen tavoitteista ja määritellyistä toimintavaihtoehdoista. Tätä ehdotusta koskevan kuulemisstrategian perusteella kuultiin useita eri sidosryhmiä. Kuulemisia järjestettiin neuvoston sähköisen lainsäädännön työryhmässä (EJUSTICE), neuvoston yksityisoikeustyöryhmässä (JUSTCIV), neuvoston rikosoikeustyöryhmässä (COPEN), siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisessa verkostossa ja rikosoikeuden alan Euroopan oikeudellisessa verkostossa. Komissio keräsi alustavan vaikutustenarvioinnin ja julkisen kuulemisen avulla näkemyksiä useilta eri sidosryhmiltä, joihin kuului jäsenvaltioiden kansallisia viranomaisia, kansalaisjärjestöjä, ammattiyhdistyksiä, elinkeinoelämän järjestöjä ja yksityishenkilöitä. Kuulemisten tulokset tukevat tämän ehdotuksen tavoitteita. Sidosryhmät kannattivat oikeudellisessa yhteistyössä digitaalisen viestintäkanavan pakollista käyttöä sen vapaaehtoisen käytön sijaan. Ne tukivat myös rajatylittävien menettelyjen osapuolten mahdollisuutta osallistua suullisiin kuulemisiin videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla. Vaikka suurin osa sidosryhmistä kannatti pakollista sähköistä viestintää luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden sekä tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välillä, on kuitenkin asianmukaista säilyttää luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden mahdollisuus käyttää paperipohjaista viestintäkanavaa. Pääasiallinen syy sähköisen viestinnän säilyttämiselle vapaaehtoisena on oikeussuojan saatavuuden takaaminen haavoittuvassa asemassa oleville ihmisille, vähemmistöille ja ihmisille, jotka voivat tarvita teknistä tukea tai joilla ei ehkä ole tarvittavia digitaalisia välineitä tai tätä varten tarvittavia taitoja. • Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Komissio käytti palveluntarjoajan palveluja vaikutustenarviointia tukevan tutkimuksen tekemisessä. Kyseinen palveluntarjoaja järjesti useita erityisesti tämän tutkimuksen tarkoituksia varten suunniteltuja sidosryhmien kuulemistoimia, kuten esimerkiksi EU:n tason täsmäryhmähaastattelun, kansallisten sidosryhmien kuulemisen toimintavaihtoehdoista, kansallisen kyselytutkimuksen ja henkilökohtaisia haastatteluja. Kaikkia kerättyjä tietoja hyödynnettiin ehdotuksen ja myös vaikutustenarvioinnin valmistelussa. Lisäksi komissio käytti merkittävän paljon oikeudenkäytön digitalisoinnista EU:ssa jo olemassa olleita tietoja. Nämä tiedot olivat peräisin esimerkiksi EU:n oikeusalan tulostaulusta, oikeusvaltiokertomuksesta, oikeuslaitoksen toimivuutta tarkastelevalta Euroopan neuvoston pysyvältä komitealta (CEPEJ) ja digitaalisen rikosoikeuden tutkimuksesta. • Vaikutustenarviointi Tätä ehdotusta tukee vaikutustenarviointi, joka esitetään ehdotuksen liitteenä olevassa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa. Sääntelyntarkastelulautakunta keskusteli vaikutustenarviointiluonnoksesta 22. syyskuuta 2021 ja antoi myönteisen lausuntonsa 27. syyskuuta 2021. Sääntelyntarkastelulautakunta esitti seuraavat suositukset: 1) Ongelma-analyysia olisi vahvistettava, jotta voidaan korostaa tärkeimpiä ongelmia, jotka tällä ehdotuksella pyritään ratkaisemaan. Analyysia olisi tuettava näytöllä vapaaehtoisesta osallistumisesta digitalisointiin, sähköisten asiakirjojen, allekirjoitusten tai leimojen tunnustamatta jättämisestä ja yhteentoimivuudesta. 2) Vaikutustenarvioinnissa olisi selitettävä, miten tällä ehdotuksella varmistetaan johdonmukaisuus muiden sellaisten digitalisoinnin edistämistä varten suunniteltujen EU:n tason välineiden kanssa, joita voitaisiin käyttää rajatylittävässä oikeudellisessa yhteistyössä. Vaikutustenarvioinnissa olisi selitettävä myös, miksi jäsenvaltiot eivät hyödynnä täysin nykyisiä digitalisointimahdollisuuksia.

3) Vaikutustenarviointia olisi vahvistettava esittelemällä siinä selvästi vaikutukset sekä erityisesti investointikustannukset ja sidosryhmät, joihin vaikutukset kohdistuvat. Siinä olisi todettava tehtyihin olettamuksiin liittyvät epävarmuustekijät ja niiden merkitys arvioiduille vaikutuksille. 4) Vaikutustenarvioinnissa olisi arvioitava, mitä vaikutuksia rajatylittävien asioiden määrän mahdollisella kasvulla voi olla. Siinä olisi pohdittava, onko vaarana se, että oikeussuojan parempi saatavuus ja tehokkaampi rajatylittävä oikeudellinen yhteistyö voisivat johtaa asioiden käsittelyn viivästymiseen tuomareiden suuremman työtaakan ja oikeudellisia menettelyjä varten tarvittavan ajan vuoksi. 5) Vaikutustenarvioinnissa olisi selvennettävä tietosuojaan liittyvät ongelmat ja todettava, että siirtymiseen paperiasiakirjoista digitaalisessa muodossa oleviin asiakirjoihin liittyy muita riskejä. Vaikutustenarvioinnissa olisi käsiteltävä mahdollisia siihen liittyviä arkaluonteisia tekijöitä, että digitaalisessa muodossa olevien tietojen määrän kasvu ei ehkä pelkästään helpota tietojen siirtämistä, vaan siitä aiheutuu myös tietosuoja- ja tietoturvaongelmia. Sidosryhmien mainitsemat tietosuojaan liittyvät huolenaiheet olisi otettava huomioon. Sääntelyntarkastelulautakunta lähetti myös lisäsuosituksia laatuperusteluettelon mukana. Sääntelyntarkastelulautakunnan suositusten huomioon ottamiseksi vaikutustenarviointiin tehtiin seuraavat muutokset: 1) Ongelmanmääritys muotoiltiin uudelleen siten, että se kuvastaa 2 jaksossa analysoituja todellisia ongelmia. 2) Vaikutustenarvioinnissa selitetään johdonmukaisuus muiden aloitteiden, kuten e-CODEX-järjestelmän ja eIDAS-asetuksen, kanssa sekä yhteydet Euroopan oikeusportaaliin. 3) Perusskenaarion ja toimintavaihtoehtojen vaikutuksia käsittelevä 6 jakso jäsenneltiin uudelleen, ja tärkeimmät vaikutukset (eli taloudelliset vaikutukset, sosiaaliset vaikutukset ja perusoikeuksiin kohdistuvat vaikutukset) hahmoteltiin kunkin toimintavaihtoehdon osalta. Tässä jaksossa käsitellään myös sitä, millä tavoin ehdotus vaikuttaa tärkeimpiin sidosryhmiin. 4) Vaikutuksia käsittelevässä 6 jaksossa selvennettiin, voiko vaarana olla rajatylittävien asioiden määrän kasvu ja millaiset valmiudet oikeuslaitoksella on mukautua tällaiseen kehitykseen. 5) 6 jaksoon lisättiin tietosuojaa koskevia selvennyksiä. Lisäksi vaikutustenarviointia täydennettiin tiedoilla, jotka olivat peräisin vaikutustenarviointia tukevasta tutkimuksesta ja vaikutustenarvioinnin liitteestä 7. Vaikutustenarviointiin lisättiin taloudellinen analyysi ja jäsenvaltioille aiheutuvat kustannukset. Kuultujen sidosryhmien näkemykset esitellään pääpiirteissään vaikutustenarvioinnin asianomaisissa jaksoissa. Tekniset suositukset, kuten julkisen kuulemisen tulosten yhdistäminen liitteen 2 kanssa, liitteiden sivujen numerointi ja toissijaisuusperiaatetta koskevan taulukon sisältävän liitteen poistaminen, on otettu huomioon. Vaikutustenarvioinnissa yksilöitiin yksi muu kuin lainsäädännöllinen toimintavaihtoehto ja yksi lainsäädännöllinen toimintavaihtoehto, jolla on kolme alavaihtoehtoa. Muut käsitellyt vaihtoehdot hylättiin varhaisessa vaiheessa. Kampanja, jolla oli tarkoitus edistää digitaalisten välineiden ja e-CODEX-järjestelmän käyttöä rajatylittäviin oikeudellisiin menettelyihin liittyvässä viestinnässä, hylättiin, koska sen ei katsottu muodostavan todellista vaihtoehtoa sääntelytoimelle ja koska se voitaisiin toteuttaa joka tapauksessa osana perusskenaariota. Vaihtoehtoa, jossa sähköinen tiedonvaihto olisi toteutettu keskitetyn EU:n järjestelmän välityksellä, ei pidetty asianmukaisena, koska sitä oli vaikea perustella suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteiden näkökulmasta. Lisäksi tässä vaihtoehdossa kaikki tiedot ja asiakirjat tallennettaisiin komission tai järjestelmää hallinnoivan toimijan (kuten eu-LISAn) infrastruktuuriin, vaikka ne eivät olisi rajatylittävän tiedonvaihdon osapuolia. Keskitetty järjestelmä loisi myös yksittäisen pisteen, jonka toimintahäiriö keskeyttäisi koko palvelun, sillä kaikki tiedot tallennettaisiin yhteen paikkaan, kun taas hajautetussa järjestelmässä kukin jäsenvaltio tallentaa tiedot erikseen. Perusskenaarioon, jota vasten näitä kahta vaihtoehtoa arvioitiin, ei kuulunut toimia, joilla olisi edistetty rajatylittävän oikeudellisen yhteistyön digitalisointia ja digitaalisten välineiden käyttöä oikeussuojan saatavuuden parantamiseksi. Näin ollen sähköisen viestinnän käyttö viranomaisten välillä olisi jatkossakin vapaaehtoista. Sähköisten allekirjoitusten tai leimojen käyttöön ja tietosuojavastuisiin liittyvä hajanaisuus ei poistuisi. Näin ollen kaksi harkittua vaihtoehtoa ehdotuksessa hahmoteltujen tavoitteiden saavuttamiseksi olivat komission suosituksen antaminen (muu kuin lainsäädännöllinen vaihtoehto) ja säädöksen eli asetuksen antaminen (lainsäädännöllinen vaihtoehto). Lainsäädännöllinen vaihtoehto edellyttäisi pakettia, johon kuuluisivat laaja-alaisia säännöksiä sisältävä asetus ja johdonmukaisuuden varmistamista varten nykyisiin asetuksiin tehtävät muutokset sekä direktiivi, jolla muutettaisiin nykyisiä direktiivejä ja puitepäätöksiä. Muussa kuin lainsäädännöllisessä vaihtoehdossa jäsenvaltioita kannustettaisiin käyttämään e-CODEX-järjestelmää digitaalista rajatylittävää viestintää ja oikeussuojan saatavuuden varmistamista varten. Jäsenvaltioita voitaisiin kannustaa komission suosituksella noudattamaan yhdenmukaistettua lähestymistapaa sähköisten viestintämenetelmien, kuten videoneuvottelujen, sekä sähköisten asiakirjojen, leimojen ja allekirjoitusten käyttöön. Tämä lähestymistapa perustuisi vapaaehtoisuuteen, joten jäsenvaltiot voisivat kehittää vapaasti omia digitaalisia välineitään. Tällainen toimi voisi olla teknisesti ja toiminnallisesti toteutuskelpoinen. Kustannustehokkuus riippuisi yksittäisten jäsenvaltioiden lähestymistavasta digitalisointiin sekä niiden tarpeista ja resursseista. Sen osalta, missä määrin tämän vaihtoehdon avulla saavutettaisiin ehdotuksen tavoitteet, voidaan kuitenkin todeta, ettei suositus takaisi digitaalisten viestintävälineiden tosiasiallista täytäntöönpanoa, digitaalisen kanavan yhteentoimivuutta, sähköisten asiakirjojen hyväksymistä tai luottamuspalvelujen käyttöä ja tunnustamista koskevia yhteisiä standardeja. Lainsäädännöllisessä vaihtoehdossa hyväksytään lainsäädäntötoimia (asetus ja direktiivi). Asetus sisältää säännöt, joilla luodaan turvallinen e-CODEX-järjestelmään perustuva sähköinen kanava (joka todettiin soveltuvimmaksi tekniseksi ratkaisuksi e-CODEX-järjestelmää koskevasta komission ehdotuksesta tehdyssä vaikutustenarvioinnissa). Tätä hajautetun tietojärjestelmän muodostavaa kanavaa käytetään viestinnässä sekä tietojen ja asiakirjojen vaihdossa tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välillä ja tarvittaessa asianomaisten EU:n oikeus- ja sisäasioiden virastojen ja elinten kanssa. Luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden sekä jäsenvaltioiden tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välisen viestinnän tueksi säädetään sääntöjä, joilla säännellään muun muassa videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käyttöä. Rekisterinpitäjien ja tietojen käsittelijöiden vastuut määritellään. Tämän vaihtoehdon perustana on olettamus siitä, että eurooppalaisten tutkintamääräysten vaihtoa ja asiakirjojen tiedoksiantoa tai todisteiden vastaanottamista varten tarkoitetut tietojärjestelmät, sellaisina kuin ne ovat komission kehittäminä, ulotetaan kattamaan kaikki EU:n oikeudellisen yhteistyön välineissä säännelty rajatylittävä oikeudellinen viestintä. Jäsenvaltiot voivat yhdistää kansallisen tietojärjestelmänsä hajautettuun verkkoon tai käyttää komission kehittämää ja ilmaiseksi tarjottavaa ohjelmistoratkaisua. Tämä mahdollistaa suoran viestinnän menettelyihin osallistuvien tuomioistuinten ja/tai toimivaltaisten viranomaisten välillä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa tehtävää rajatylittävää yhteistyötä koskevien EU:n välineiden mukaisesti. Lainsäädännöllisen vaihtoehdon puitteissa tarkasteltiin kolmea alavaihtoehtoa, jotka olivat a) digitaalisen kanavan pakollinen tai vapaaehtoinen käyttö, b) luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä koskevan sähköisen viestinnän pakollinen tai vapaaehtoinen hyväksyntä ja c) sääntelyyn perustuva tai muuhun kuin sääntelyyn perustuva lähestymistapa luottamuspalvelujen käyttöön ja tunnustamiseen. Direktiivillä muutetaan nykyisiä puitepäätöksiä ja direktiivejä niiden sovittamiseksi yhteen asetuksen säännösten kanssa. Kun toimintavaihtoehtoja ja alavaihtoehtoja vertailtiin ja arvioitiin suhteessa ehdotuksen tavoitteisiin, parhaimpana vaihtoehtona pidettiin lainsäädännöllistä vaihtoehtoa. Tässä vaihtoehdossa digitaalisen viestinnän käyttö säädetään pakolliseksi (lukuun ottamatta perusteltuja poikkeuksia) tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välisessä (sekä niiden ja EU:n oikeus- ja sisäasioiden virastojen ja elinten välisessä) viestinnässä. Siinä myös velvoitetaan tuomioistuimia ja toimivaltaisia viranomaisia hyväksymään sähköinen viestintä luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä ja luodaan oikeusperusta videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käytölle suullisissa kuulemisissa rajatylittävissä asioissa sekä luottamuspalvelujen käytölle ja tunnustamiselle. Vaikka tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä sähköinen viestintä luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä, digitaalisen kanavan käyttö on vapaaehtoista luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille. Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat käyttää halutessaan vapaasti perinteisiä viestintävälineitä, kuten paperiasiakirjoja. Digitaalisen viestintäkanavan käytöllä voidaan odottaa olevan myönteisiä ympäristövaikutuksia, sillä se vähentää paperin ja postipalvelujen käyttöä. Nämä ympäristövaikutukset liittyvät pääasiassa sähköisten viestintävälineiden käyttöönottoon sekä videoneuvottelujen ja etäviestinnän käytön todennäköiseen lisääntymiseen paikan päällä järjestettävien kuulemisten sijaan. Vaikka voidaan olettaa, että laitteiden valmistus ja käyttö kuluttavat energiaa, ympäristöön kohdistuva kokonaisvaikutus on myönteinen. Mitä tulee taloudellisiin vaikutuksiin, velvollisuus ottaa käyttöön digitaalinen kanava edellyttäisi jäsenvaltioilta uusia investointeja sellaisen infrastruktuurin kehittämiseen, jota tarvitaan vuorovaikutuksen mahdollistamiseksi e-CODEX-järjestelmän kanssa. Investointien suuruus riippuisi jäsenvaltioiden digitalisaation nykyisestä tasosta ja siitä, millä tasolla ne ovat mukana e-CODEX-hankkeessa, sekä nykyisten ratkaisujen yhteensopivuudesta ja kansallisen lainsäädännön tarjoamista mahdollisuuksista käyttää sähköisiä tiedonsiirtokanavia. Pitkällä aikavälillä oikeudenkäytön digitalisointi vähentäisi kuitenkin merkittävästi kustannuksia, joita kansallisille oikeusjärjestelmille aiheutuu rajatylittävistä menettelyistä. Se vaikuttaisi myös myönteisesti digitalisointiprosessiin kansallisella tasolla.

Digitaalisten välineiden käyttöönotto oikeussuojan saatavuuden parantamiseksi rajatylittävissä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa vaikuttaa luonnollisiin henkilöihin ja yrityksiin, myös pk-yrityksiin. Mahdollisuus kirjata vaateita ja viestiä digitaalisesti tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten kanssa sekä mahdollisuus osallistua suullisiin kuulemisiin videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla helpottaa oikeussuojan saatavuutta rajatylittävissä menettelyissä. Tämä on sen ansiota, että luonnolliset henkilöt voivat joustavammin nostaa kanteita tuomioistuimissa ja osallistua toisessa jäsenvaltiossa järjestettäviin kuulemisiin. Yritykset, myös pk-yritykset, hyötyvät myös oikeussuojan paremmasta saatavuudesta ja oikeuksiensa tehokkaammasta suojelusta, jolla odotetaan olevan myönteinen ja tehostava vaikutus rajatylittävään kaupankäyntiin. Menettelyihin liittyvien kustannusten vähenemisellä on epäsuoria vaikutuksia, sillä se parantaa yritysten, myös pk-yritysten, kilpailukykyä. EU:n tasolla saavutettavien keskimääräisten vuotuisten kokonaissäästöjen arvioidaan olevan 23 372 900 euroa postikulujen osalta ja 2 216 160 euroa paperikulujen osalta eli yhteensä 25 589 060 euroa. Luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt säästävät 4 098 600 euroa postikuluissa ja 388 800 euroa paperikuluissa. Viestinnän nopeutumisen ansiosta luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt säästävät EU:n tasolla 2 700 000 päivää vuodessa keskimääräisissä toimitusajoissa. Koska keskimääräinen toimitusaika lyhenee nollaan päivään, menettelyjen kesto lyhenee kokonaisuudessaan 15 389 999 päivällä vuodessa. Luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille tai pk-yrityksille ei aiheutuisi lisäkustannuksia digitaalisen viestintäkanavan käytöstä kyseessä olevassa oikeudellisessa menettelyssä. Sitä varten tarvitaan ainoastaan tietokone ja internetyhteys. Tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välisen viestinnän digitalisointi keventää hallinnollista taakkaa. Vaikutustenarvioinnissa todettiin, että tuomioistuimen tai toimivaltaisen viranomaisen tasolla saatava hyöty on 874 henkilötyövuotta. • Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Tämän ehdotuksen tarkoituksena on ottaa käyttöön nykyaikainen digitaaliteknologia oikeussuojan saatavuuden ja oikeudellisen yhteistyön alalla rajatylittävissä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa. Tämän odotetaan tekevän viestinnästä toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden kanssa nopeampaa, edullisempaa, turvallisempaa ja luotettavampaa. Kaikki luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat halutessaan viestiä digitaalisesti tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja osallistua suullisiin kuulemisiin videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla. Luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden mahdollisuus paperipohjaiseen viestintään säilytetään. Suunnitelmien mukaan digitaalisen viestinnän käytöstä ei aiheudu erityisiä kustannuksia yrityksille – ne tarvitsevat sitä varten vain tietokoneen ja internetyhteyden. Yritykset hyötyvät oikeussuojan paremmasta saatavuudesta ja oikeuksiensa tehokkaammasta suojelusta, minkä odotetaan tehostavan rajatylittävää kaupankäyntiä. Myös rajatylittäviin liiketoimiin osallistuvien pk-yritysten odotetaan hyötyvän suoraan oikeussuojan paremmasta saatavuudesta sekä alhaisemmista kustannuksista ja lyhyemmistä menettelyistä, kun ne puolustavat oikeuksiaan yli rajojen. Tämä voi myös kannustaa pk-yrityksiä osallistumaan entistä enemmän rajatylittäviin liiketoimiin EU:ssa. Menettelyjen kustannusten vähenemisellä on epäsuoria vaikutuksia, sillä se parantaa pk-yritysten kilpailukykyä. Kansalaisten mahdollisuus kirjata vaateita ja viestiä digitaalisesti tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten kanssa sekä mahdollisuus osallistua suullisiin kuulemisiin videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla varmistaa oikeussuojan paremman saatavuuden rajatylittävissä menettelyissä niiden digitalisoinnin myötä. Tällaiset digitaaliset välineet eivät aiheuta kansalaisille merkittäviä kustannuksia tai edellytä heiltä investointeja. Digitaalisia välineitä varten tarvitaan tietokone ja internetyhteys. Mahdollisuus paperipohjaiseen viestintään säilytetään sen varmistamiseksi, että kansalaiset, joilla on puutteelliset digitaaliset taidot tai jotka asuvat syrjäisillä alueilla tai eivät kykene henkilökohtaisten valmiuksiensa vuoksi käyttämään saumattomasti digitaalisia välineitä, voivat osallistua viestintään. • Perusoikeudet Digitaalisen viestintäkanavan käyttö jäsenvaltioiden tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välillä auttaa torjumaan viivästyksiä, keventämään hallinnollista taakkaa sekä helpottamaan ja nopeuttamaan tiedonvaihtoa näiden viranomaisten välillä. Sen ansiosta asioiden käsittelyyn kuluva kokonaisaika lyhenee ja menettelyjen kustannukset vähenevät. Luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden mahdollisuus kirjata vaateita ja viestiä digitaalisesti tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten kanssa sekä mahdollisuus osallistua suullisiin kuulemisiin videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla varmistaa oikeussuojan paremman saatavuuden rajatylittävissä menettelyissä niiden digitalisoinnin myötä. Paperipohjainen viestintä säilytetään yhtenä vaihtoehtona muita heikommassa asemassa olevien ryhmien ja haavoittuvassa asemassa olevien ihmisten tarpeiden kunnioittamiseksi. Ehdotuksella luodaan hajautettu tietojärjestelmä tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten sekä näiden toimijoiden ja luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden välistä tiedonvaihtoa varten. Järjestelmän hajautetun luonteen vuoksi järjestelmän osien operatiivisesta hallinnoinnista vastaava toimija ei tallenna tai käsittele tietoja. Riippuen siitä, vastaako järjestelmän yhteyspisteen toiminnasta EU:n toimielin, virasto tai elin vai kansallisen tason toimija, ja siitä, mitkä kansalliset viranomaiset käsittelevät henkilötietoja ja mihin tarkoituksiin, sovelletaan joko asetusta (EU) 2018/1725, yleistä tietosuoja-asetusta tai direktiiviä (EU) 2016/680. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Asetuksen täytäntöönpano edellyttää hajautetun tietojärjestelmän perustamista ja ylläpitoa. Tämä järjestelmä koostuu kansallisten tietojärjestelmien ja yhteentoimivien yhteyspisteiden verkostosta, joka mahdollistaa turvallisen ja luotettavan rajatylittävän tiedonvaihdon. Kukin jäsenvaltio, unionin toimielin, virasto tai elin vastaa erikseen näistä tietojärjestelmistä ja yhteyspisteistä ja hallinnoi niitä. Jos jäsenvaltiot eivät ole vielä kehittäneet asianmukaisia kansallisia tietojärjestelmiä, komissio tarjoaa viitesovelluksen, jota jäsenvaltiot voivat käyttää oman järjestelmän sijaan. Viitesovellus kehitetään eEDES-järjestelmän sekä asiakirjojen tiedoksiantoa tai todisteiden vastaanottamista varten tarkoitettujen tietojärjestelmien pohjalta. Nämä sähköiset järjestelmät perustuvat jo valmiiksi monitoiminnalliseen lähestymistapaan. Niitä voidaan käyttää kehitystyön perustana, jotta vältytään tarpeettomilta kustannuksilta. Näiden järjestelmien investointi- ja käyttökustannukset esitellään vaikutustenarvioinnin liitteessä 9. Niihin sisältyvät myös Euroopan oikeusportaaliin tehtävät muutokset, joilla tuetaan luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden sekä tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välistä vuorovaikutusta rajatylittävissä menettelyissä. Digitaalinen Eurooppa ‑ohjelma soveltuu rahoitusvälineistä parhaiten tuen myöntämiseen hajautetun tietojärjestelmän kehittämistä ja ylläpitoa sekä Euroopan oikeusportaalin eurooppalaisen sähköisen yhteyspisteen perustamista varten. Tällä aloitteella edistetään yleistä etua koskevien alojen digitalisaation tukemiseen liittyvien yleistavoitteiden mukaisesti suoraan ohjelman tavoitteita mahdollistaa saumaton ja turvallinen rajatylittävä sähköinen tiedonvaihto oikeuslaitoksen sisällä sekä oikeuslaitoksen ja muiden toimivaltaisten elinten välillä siviili- ja rikosoikeuden alalla ja parantaa oikeussuojan saatavuutta. Jäsenvaltioille aiheutuvat kustannukset ovat melko rajalliset: yhteensä 8 100 000 euroa vuodessa eli 300 000 vuodessa jäsenvaltiota kohti. Asennuskustannukset ovat ensimmäisen kahden vuoden aikana 100 000 euroa vuodessa jäsenvaltiota kohti. Tähän sisältyvät laitekustannukset ja laitteiden määrittämistä varten tarvittavat henkilöstöresurssit. Jäljelle jäävät 200 000 euroa tarvitaan tukipalvelujen tarjoamiseen lisääntyvälle määrälle käyttäjiä. Kolmannesta vuodesta alkaen laite- ja asennuskustannuksia ei enää ole, vaan ainoat kustannukset liittyvät käyttäjätukeen ja järjestelmän ylläpitoon. Sen arvioidaan maksavan 300 000 euroa vuodessa. e-CODEX-järjestelmä on avoimen lähdekoodin ratkaisu, jota voitaisiin hyödyntää maksutta. Jäsenvaltioiden on tarkoitus maksaa nämä kustannukset kansallisista talousarvioistaan, mutta ne voivat kuitenkin hakea EU:n rahoitustukea asiaankuuluvista rahoitusohjelmista, kuten oikeusalan ohjelmasta ja koheesiopolitiikan välineistä. On korostettava, että joillakin jäsenvaltioilla on jo käytössään e-CODEX-järjestelmän kokeiluversio, jota ne voivat käyttää uudelleen ja hyödyntää uusia määriteltyjä tarkoituksia varten. Niiden tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten, joilla ei ole videoneuvottelulaitteita, on investoitava tällaisten laitteiden hankintaan, jos ne aikovat käyttää mahdollisuutta järjestää etäkuulemisia. 5.LISÄTIEDOT • Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Hajautettua tietojärjestelmää kehitetään edelleen komission hyväksymillä täytäntöönpanosäädöksillä tämän asetuksen soveltamiseksi. Täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetaan

·tekniset eritelmät, joissa määritellään sähköiset viestintämenetelmät hajautettua tietojärjestelmää varten; ·tekniset eritelmät viestintäprotokollia varten; ·tietoturvatavoitteet ja asiaankuuluvat tekniset toimenpiteet, joilla varmistetaan hajautetussa tietojärjestelmässä toteutettavan tietojen käsittelyn ja välittämisen tietoturvaa koskevat vähimmäisstandardit ja korkea kyberturvallisuuden taso; ·saatavuutta koskevat vähimmäistavoitteet ja mahdolliset siihen liittyvät tekniset vaatimukset hajautetun tietojärjestelmän tarjoamien palvelujen osalta. Euroopan oikeusportaaliin luodaan eurooppalainen sähköinen yhteyspiste muokkaamalla vähäisten vaateiden esittämistä varten jo kehitettyä e-CODEX-ratkaisua. Suunnitelmissa on ehdotetun oikeudellisen välineen seurantajärjestelmä, johon sisältyy kattava joukko laadullisia ja määrällisiä indikaattoreita ja selvä, jäsennelty raportointiprosessi. Seurantajärjestelyjen tarkoituksena on arvioida, onko väline pantu täytäntöön tehokkaasti jäsenvaltioissa ja saavutetaanko sen avulla sen erityistavoitteet. Viiden vuoden välein tehdään täydellinen arviointi, jossa arvioidaan vaikutukset ja tilannesidonnaiset kysymykset. Tietojen automaattinen keruu ja hajautetun tietojärjestelmän raportointiominaisuuksien käyttö helpottavat seurantaa sähköistä viestintää käytettäessä. Sellaisten tietojen osalta, joita ei kerätä automaattisesti, käyttöön otetaan seurantanäyte, joka kattaa vähintään yhden kunkin jäsenvaltion nimeämän tuomioistuimen tai toimivaltaisen viranomaisen. • Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1 artiklassa määritellään asetuksen kohde ja soveltamisala. Asetuksella luodaan oikeudellinen kehys sähköiselle viestinnälle, joka liittyy rajatylittävään yhteistyöhön siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa ja oikeussuojan saatavuuteen sellaisissa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia, kuten yhteistyötä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa koskevissa EU:n säädöksissä säädetään. Nämä säädökset luetellaan asetuksen kahdessa liitteessä, joista liite I sisältää siviili- ja kauppaoikeudellisia asioita koskevat säädökset ja liite II rikosoikeudellisia asioita koskevat säädökset. Asetuksessa vahvistetaan myös säännöt, jotka koskevat sähköisten luottamuspalvelujen käyttöä ja tunnustamista, sähköisten asiakirjojen oikeusvaikutuksia ja videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käyttöä henkilöiden kuulemisessa siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa. Asetusta ei kuitenkaan sovelleta siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa tapahtuvaan todisteiden vastaanottamiseen, jota säännellään erillisellä säädöksellä, joka sisältää jo vastaavia digitalisointia koskevia säännöksiä. Asetuksella ei vahvisteta uusia menettelyjä, ja sitä sovelletaan ainoastaan sellaiseen sähköiseen viestintään, joka liittyy rajatylittävän oikeudellisen yhteistyön menettelyihin ja oikeussuojan saatavuuteen siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa. 2 artiklassa määritellään asetuksessa käytetyt termit. 3 artiklassa säädetään, että sähköinen viestintä tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten välillä toteutetaan turvallisen ja luotettavan hajautetun tietojärjestelmän välityksellä. Tämä järjestelmä koostuu tietojärjestelmistä ja yhteentoimivista yhteyspisteistä, joiden toiminnasta ja hallinnoinnista vastaavat erikseen kukin jäsenvaltio sekä EU:n oikeus- ja sisäasioiden virastot ja elimet. Järjestelmä mahdollistaa yhteentoimivan rajatylittävän tiedonvaihdon jäsenvaltioiden asianomaisten viranomaisten välillä. Järjestelmän käyttö on pakollista, lukuun ottamatta tapauksia, joissa on kyse järjestelmähäiriöstä, tai muita erityistilanteita. 4 artiklalla perustetaan eurooppalainen sähköinen yhteyspiste Euroopan oikeusportaaliin. Eurooppalainen sähköinen yhteyspiste on osa hajautettua tietojärjestelmää, ja luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat käyttää yhteyspistettä sähköiseen viestintään tuomioistuinten ja toimivaltaisten viranomaisten kanssa sellaisissa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia. 5 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltioiden tuomioistuimet ja toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät sähköisen viestinnän luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä oikeudellisissa menettelyissä, mutta artiklan mukaan luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat itse päättää mahdollisesta sähköisten viestintävälineiden käytöstä. Artiklassa säädetään tietyistä digitaalisista viestintäkanavista eli eurooppalaisesta sähköisestä yhteyspisteestä ja nykyisistä kansallisista tietoteknisistä portaaleista, joita jäsenvaltiot ovat voineet kehittää oikeudellisiin menettelyihin osallistumista varten. 6 artiklassa edellytetään, että toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät sähköisen viestinnän luonnollisilta henkilöiltä ja oikeushenkilöiltä, joten sähköisesti toimitetut asiakirjat katsotaan yhdenvertaisiksi paperiasiakirjojen kanssa. 7 artiklassa säädetään oikeusperusta ja edellytykset videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käytölle liitteessä I luetelluissa säädöksissä tarkoitetuissa rajatylittävissä siviili- ja kauppaoikeudellisissa menettelyissä sekä sellaisissa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, joissa yksi osapuolista sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa. Artiklassa viitataan videoneuvottelun järjestämisestä vastaavan jäsenvaltion kansalliseen lainsäädäntöön. Lisäksi artiklassa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat lasten kuulemista videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla. 8 artiklassa säädetään oikeusperusta ja vahvistetaan edellytykset videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käytölle rikosoikeudellisissa asioissa. Lisäksi artiklassa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat epäillyn, syytetyn tai tuomitun henkilön sekä lasten kuulemista videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla. 9 artiklassa vahvistetaan viittaamalla e-IDAS-asetukseen säännöt, jotka koskevat luottamuspalvelujen (sähköisten allekirjoitusten ja leimojen) käyttöä tällä asetuksella säännellyssä sähköisessä viestinnässä. 10 artiklassa säädetään, ettei sähköisten asiakirjojen oikeusvaikutuksia voida kieltää vain sen perusteella, että asiakirjat ovat sähköisessä muodossa. 11 artiklassa säädetään oikeusperusta maksujen sähköiselle maksamiselle, joka tapahtuu muun muassa Euroopan oikeusportaalin välityksellä.

12 artiklassa säädetään kehys, jonka mukaisesti komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä. 13 artiklassa velvoitetaan komissio luomaan, ylläpitämään ja kehittämään viitesovellus. 14 artiklassa vahvistetaan, kuka vastaa erilaisten tietoteknisten kehittämistehtävien kustannuksista. 15 artiklassa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat digitaalisten välineiden avulla vaihdettujen henkilötietojen suojaa. 16–18 artiklassa vahvistetaan menettelysäännöt, kuten komiteamenettelyyn sovellettavat säännöt ja oikeusperusta, jonka nojalla komissio voi kerätä ja käyttää tietoja asetuksen tehokkuuden arvioimista varten. 19–22 artiklassa säädetään liitteessä I lueteltuihin siviili- ja kauppaoikeudellisia asioita koskeviin asetuksiin tehtävistä muutoksista, joilla niihin sisällytetään viittaus tässä asetuksessa tarkoitettuihin digitaalisiin viestintävälineisiin, jotta vältytään epäselvyyksiltä nykyisten säädösten nojalla käytettävien viestintävälineiden osalta. 23 artiklassa säädetään yhteen rikosoikeudellisia asioita koskevaan asetukseen tehtävistä muutoksista, joilla siihen sisällytetään viittaus tässä asetuksessa tarkoitettuihin digitaalisiin viestintävälineisiin, jotta vältytään epäselvyyksiltä nykyisten säädösten nojalla käytettävien viestintävälineiden osalta. 24 artiklassa vahvistetaan siirtymäkausi. 25 artiklassa säädetään, että tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Lisäksi artiklassa vahvistetaan päivämäärä, jolloin asetusta aletaan soveltaa. 2021/0394 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS oikeudellisen yhteistyön digitalisoinnista ja oikeussuojasta rajatylittävissä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa ja tiettyjen säädösten muuttamisesta oikeudellisen yhteistyön alalla EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 2 kohdan e ja f alakohdan ja 82 artiklan 1 kohdan d alakohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Komissio totesi oikeudenkäytön digitalisoinnista Euroopan unionissa 2 päivänä joulukuuta 2020 antamassaan tiedonannossa, että rajatylittäviä siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisia menettelyjä koskeva unionin lainsäädäntökehys on nykyaikaistettava oletusarvoisen digitaalisuuden periaatteen mukaisesti niin, että samalla varmistetaan kaikki tarvittavat suojatoimet sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseksi.

(2)Luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden oikeussuojan saatavuuden helpottaminen ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön helpottaminen kuuluvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osaston kolmanteen osaan kirjatun vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen päätavoitteisiin. (3)Oikeudellisen yhteistyön ja oikeussuojan saatavuuden parantamiseksi viestintää toimivaltaisten viranomaisten, mukaan lukien unionin virastot ja elimet, välillä sekä toimivaltaisten viranomaisten ja luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden välillä säänteleviä unionin säädöksiä olisi täydennettävä edellytyksillä, jotka koskevat tällaisen viestinnän toteuttamista digitaalisten välineiden avulla. (4)Tällä asetuksella pyritään tehostamaan ja nopeuttamaan oikeudellisia menettelyjä ja parantamaan oikeussuojan saatavuutta digitalisoimalla nykyiset viestintäkanavat. Sen odotetaan tuottavan kustannus- ja aikasäästöjä, keventävän hallinnollista taakkaa ja parantavan kaikkien rajatylittävään yhteistyöhön osallistuvien viranomaisten kykyä selviytyä ylivoimaisista esteistä. Toimivaltaisten viranomaisten välisessä viestinnässä käytettävien kanavien digitalisoinnin odotetaan vähentävän asioiden käsittelyyn liittyviä viivästyksiä, minkä uskotaan hyödyttävän luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä. Tämä on myös erityisen tärkeää rajatylittävissä rikosoikeudellisissa menettelyissä, jotka liittyvät unionin rikollisuuden torjuntaa koskevaan toimintaan. Tältä osin digitaalisten viestintäkanavien mahdollistama korkea turvallisuuden taso merkitsee edistysaskelta, joka parantaa myös asianosaisten henkilöiden oikeuksien turvaamista sekä heidän yksityisyytensä ja henkilötietojensa suojelua. (5)Asianmukaisten kanavien kehittäminen on tärkeää, jotta oikeuslaitoksille taataan mahdollisuus tehdä tehokasta digitaalista yhteistyötä. Siksi on olennaisen tärkeää perustaa unionin tasolla tietotekninen väline, joka mahdollistaa käsiteltävään asiaan liittyvien tietojen nopean, suoran, yhteentoimivan, luotettavan ja turvallisen rajatylittävän sähköisen vaihdon toimivaltaisten viranomaisten välillä. (6)On olemassa välineitä, jotka on kehitetty oikeudellisiin asioihin liittyvien tietojen digitaalista vaihtoa varten. Ne eivät korvaa jäsenvaltioissa jo olemassa olevia nykyisiä tietojärjestelmiä tai edellytä niihin tehtäviä kalliita muutoksia. Tärkein tällainen tähän mennessä kehitetty väline on e-CODEX-järjestelmä. (7)Odotettavissa on, että rajatylittävän viestinnän digitaalisten kanavien luominen edistää suoraan oikeussuojan parempaa saatavuutta siten, että se antaa luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille mahdollisuuden suojella oikeuksiaan, varmistaa vaateidensa käsittelyn, panna vireille menettelyjä ja vaihtaa oikeudelliseen asiaan liittyviä tietoja digitaalisessa muodossa oikeusviranomaisten tai muiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa menettelyissä, jotka kuuluvat unionin lainsäädännön soveltamisalaan siviili- ja kauppaoikeuden alalla. (8)Tämän asetuksen soveltamisalaan olisi kuuluttava kirjallisen viestinnän digitalisointi sellaisissa unionin säädösten soveltamisalaan kuuluvissa siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia. Nämä säädökset olisi lueteltava tämän asetuksen liitteissä. Tämän asetuksen soveltamisalaan olisi kuuluttava myös kirjallinen viestintä toimivaltaisten viranomaisten sekä unionin virastojen ja elinten, kuten Eurojustin, välillä, jos siitä säädetään liitteessä II luetelluissa säädöksissä. Lisäksi se, katsotaanko asialla olevan rajatylittäviä vaikutuksia, olisi määriteltävä tämän asetuksen liitteissä I ja II lueteltujen säädösten nojalla. Jos tämän asetuksen liitteissä I ja II luetelluissa välineissä todetaan nimenomaisesti, että toimivaltaisten viranomaisten välistä viestintämenettelyä olisi säänneltävä kansallisessa lainsäädännössä, tätä asetusta ei tulisi soveltaa. (9)Tätä asetusta ei tulisi soveltaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/1784 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1393/2007 nojalla tapahtuvaan asiakirjojen tiedoksiantoon eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/1783 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1206/2001 nojalla tapahtuvaan todisteiden vastaanottamiseen, sillä näissä asetuksissa säädetään jo omia oikeudellisen yhteistyön digitalisointia koskevia sääntöjä. (10)Rajatylittäviin siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisiin menettelyihin liittyvän jäsenvaltioiden välisen turvallisen, nopean, yhteentoimivan, luottamuksellisen ja luotettavan viestinnän varmistamiseksi olisi käytettävä kaikkia asianmukaisia nykyaikaisia viestintätekniikoita edellyttäen, että ne täyttävät tietyt vastaanotetun asiakirjan eheyttä ja luotettavuutta ja viestintään osallistuvien tahojen tunnistamista koskevat vaatimukset. Tämän vuoksi olisi käytettävä turvallista ja luotettavaa hajautettua tietojärjestelmää. Näin ollen tällainen tietojärjestelmä on perustettava rajatylittäviin oikeudellisiin menettelyihin liittyvää tiedonvaihtoa varten. Tämän tietojärjestelmän hajautettu luonne mahdollistaisi turvallisen tiedonvaihdon yksinomaan kahden jäsenvaltion välillä ilman, että mikään unionin toimielin on osallisena kyseisen tiedonvaihdon asiasisällössä. (11)Hajautetun tietojärjestelmän olisi koostuttava jäsenvaltioiden sekä unionin virastojen ja elinten taustajärjestelmistä ja nämä järjestelmät yhteen liittävistä yhteentoimivista yhteyspisteistä. Hajautetun tietojärjestelmän yhteyspisteiden olisi perustuttava e-CODEX-järjestelmään. (12)Tämän asetuksen soveltamista varten jäsenvaltioiden olisi voitava käyttää kansallisen tietojärjestelmän sijaan komission kehittämää ohjelmistoa, jäljempänä ’viitesovellus’. Komission olisi vastattava tämän viitesovelluksen luomisesta, ylläpidosta ja kehittämisestä sisäänrakennetun ja oletusarvoisen tietosuojan periaatteiden mukaisesti. Komission olisi suunniteltava viitesovellus ja kehitettävä ja ylläpidettävä sitä noudattaen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2018/1725 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/679 säädettyjä tietosuojavaatimuksia ja ‑periaatteita, erityisesti sisäänrakennetun ja oletusarvoisen tietosuojan periaatteita ja korkeaa kyberturvallisuuden tasoa. Viitesovelluksen olisi myös sisällettävä asianmukaiset tekniset toimenpiteet ja mahdollistettava tarvittavat organisatoriset toimenpiteet rajatylittäviin oikeudellisiin menettelyihin liittyvän tiedonvaihdon asianmukaisen turvallisuus- ja yhteentoimivuustason varmistamiseksi. (13)Jotta kantajille voidaan tarjota tukea nopeasti, turvallisesti ja tehokkaasti, kirjallisen viestinnän sellaisten toimivaltaisten viranomaisten, kuten tuomioistuinten ja keskusviranomaisten, välillä, jotka on vahvistettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 4/2009 ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1111 mukaisesti, olisi tapahduttava pääsääntöisesti hajautetun tietojärjestelmän välityksellä. Joustavuuden varmistamiseksi poikkeustapauksissa voidaan käyttää muita viestintävälineitä, jos niiden katsotaan olevan asianmukaisempia. Hajautettua tietojärjestelmää olisi kuitenkin pidettävä aina asianmukaisimpana välineenä lomakkeiden vaihtamiseen tämän asetuksen liitteissä I ja II luetelluissa säädöksissä vahvistettujen toimivaltaisten viranomaisten välillä. (14)Tietojen toimittaminen hajautetun tietojärjestelmän välityksellä voi olla mahdotonta järjestelmähäiriön vuoksi tai siksi, että toimittaminen digitaalisten välineiden avulla ei ole käytännössä mahdollista siirrettävän asian luonteen vuoksi (esimerkiksi fyysinen tai aineellinen todistusaineisto). Kun hajautettua tietojärjestelmää ei käytetä, viestintä olisi toteutettava tarkoituksenmukaisimmalla vaihtoehtoisella tavalla. Tällaisten vaihtoehtoisten tapojen olisi tarkoitettava muun muassa toimituksen mahdollisimman nopeaa lähettämistä turvallisella tavalla muita turvallisia sähköisiä keinoja käyttäen tai postipalvelun välityksellä. (15)Oikeudellisen yhteistyön joustavuuden varmistamiseksi tietyissä rajatylittävissä oikeudellisissa menettelyissä voi olla asianmukaisempaa käyttää muita viestintävälineitä. Se voi olla asianmukaista erityisesti suorassa viestinnässä tuomioistuinten välillä neuvoston asetuksen (EU) 2019/1111 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/848 nojalla ja suorassa viestinnässä toimivaltaisten viranomaisten välillä rikosoikeudellisia asioita koskevien unionin säädösten nojalla. Tällaisissa tapauksissa voidaan käyttää epävirallisempia välineitä, kuten sähköpostia. (16)Unionin vastuulla olevien hajautetun tietojärjestelmän osien osalta järjestelmän osien hallinnasta vastaavalla yksiköllä olisi oltava riittävät resurssit näiden osien moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. (17)Jotta voidaan helpottaa luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden mahdollisuutta kääntyä toimivaltaisten viranomaisten puoleen, tällä asetuksella olisi perustettava osaksi hajautettua tietojärjestelmää unionin tason yhteyspiste, jäljempänä ’eurooppalainen sähköinen yhteyspiste’, jonka välityksellä luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden olisi voitava kirjata vaateita, käynnistää pyyntöjä, lähettää ja vastaanottaa menettelyjen kannalta merkityksellisiä tietoja ja viestiä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Eurooppalaisen sähköisen yhteyspisteen olisi sijaittava Euroopan oikeusportaalissa, joka on oikeudellisten tietojen ja palvelujen keskitetty asiointipiste unionissa. (18)Jäsenvaltioiden olisi vastattava sellaisten kansallisten sähköisten portaalien, jäljempänä ’kansalliset tietotekniset portaalit’, perustamisesta, ylläpidosta ja kehittämisestä, joita käytetään sähköisessä viestinnässä luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden sekä liitteessä I lueteltujen säädösten mukaisissa menettelyissä toimivaltaisten viranomaisten välillä. (19)Sähköistä viestintää olisi käytettävä vaihtoehtona nykyisille viestintävälineille luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden rajatylittäviin asioihin liittyvässä viestinnässä toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Jotta varmistetaan, että oikeussuojan digitaalinen saatavuus ei syvennä entisestään digitaalista kuilua, olisi kuitenkin jätettävä asianomaisten luonnollisten henkilöiden päätettäväksi, käyttävätkö he viestintävälineenä tässä asetuksessa säädettyä sähköistä viestintää vai muita viestintävälineitä. Tämä on erityisen tärkeää, jotta voidaan ottaa huomioon erityiset olosuhteet, jotka koskevat muita heikommassa asemassa olevia ryhmiä ja haavoittuvassa asemassa olevia ihmisiä, kuten lapsia tai vanhuksia, joilla ei ehkä ole digitaalisten palvelujen käyttämistä varten tarvittavia teknisiä välineitä tai digitaalisia taitoja. (20)Jotta voitaisiin tehostaa hajautetun tietojärjestelmän, eurooppalaisen sähköisen yhteyspisteen ja mahdollisten kansallisten tietoteknisten portaalien välityksellä tapahtuvaa sähköistä rajatylittävää viestintää ja asiakirjojen toimittamista, tällaisten asiakirjojen oikeusvaikutuksia ja hyväksyttävyyttä oikeudenkäynnissä ei saisi kieltää pelkästään asiakirjojen sähköisen muodon vuoksi. Tämä periaate ei saisi kuitenkaan vaikuttaa sellaisten asiakirjojen oikeusvaikutuksia tai hyväksyttävyyttä koskevaan arviointiin, jotka voivat toimia todisteina kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Se ei myöskään saisi vaikuttaa asiakirjojen muuntamista koskevaan kansalliseen lainsäädäntöön. (21)Jotta voitaisiin helpottaa suullisia kuulemisia sellaisissa siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa asioissa, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia, tässä asetuksessa olisi säädettävä mahdollisuudesta käyttää videoneuvottelua tai muuta etäviestintätekniikkaa, jonka avulla osapuolet voivat osallistua tällaisiin kuulemisiin. Videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla toteutettavan kuulemisen pyytämiseen ja järjestämiseen olisi sovellettava videoneuvottelun järjestämisestä vastaavan jäsenvaltion lainsäädäntöä. Kuulemisen järjestämisestä videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla ei pitäisi kieltäytyä pelkästään sen perusteella, että etäviestintätekniikan käyttöä säänteleviä kansallisia sääntöjä ei ole olemassa. Tällaisissa tapauksissa olisi sovellettava soveltuvin osin kansallisen lainsäädännön parhaiten soveltuvia sääntöjä, kuten todisteiden vastaanottamista koskevia sääntöjä.

(22)Tätä asetusta ei pitäisi soveltaa videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käyttöön siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisissa menettelyissä, jos tällaisesta käytöstä on jo säädetty liitteissä I ja II luetelluissa säädöksissä. (23)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 910/2014 vahvistetaan unionin yhteinen sääntelykehys, jonka nojalla tunnustetaan sähköisen tunnistamisen menetelmät ja sähköiset luottamuspalvelut (sähköiset allekirjoitukset, sähköiset leimat, aikaleimat, sähköiset jakelupalvelut ja verkkosivustojen todentaminen), joilla tunnustetaan yli rajojen olevan sama oikeudellinen asema kuin niiden fyysisillä vastineilla. Näin ollen tässä asetuksessa olisi sovellettava eIDAS-luottamuspalveluja digitaalista viestintää varten. (24)Jotta voitaisiin helpottaa maksujen maksamista sellaisissa unionin säädösten soveltamisalaan kuuluvissa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia, maksujen sähköisen maksamisen olisi oltava mahdollista verkkoympäristössä koko unionissa laajasti käytettävissä olevilla maksutavoilla, joita ovat esimerkiksi luottokortit, pankkikortit, verkkolompakot ja tilisiirrot. (25)Jotta voidaan varmistaa kaikkien tämän asetuksen tavoitteiden saavuttaminen ja sovittaa siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisia asioita koskevat unionin nykyiset säädökset yhteen tämän asetuksen kanssa, on muutettava seuraavia säädöksiä: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1896/2006, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 861/2007, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 655/2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2015/848 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1805. Näiden muutosten tarkoituksena on varmistaa, että viestintä tapahtuu tässä asetuksessa vahvistettujen sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti. Muutoksista siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisia asioita koskeviin direktiiveihin ja puitepäätöksiin säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä .../... [muutosdirektiivi]. (26)Paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 22 ja 23 kohdan mukaisesti komission olisi arvioitava tätä asetusta kunkin tämän asetuksen liitteissä I ja II luetellun säädöksen erityisten seurantajärjestelyjen avulla kerättyjen tietojen perusteella, jotta tämän asetuksen todellisia vaikutuksia ja mahdollisten lisätoimenpiteiden tarvetta voitaisiin arvioida. (27)Komission taustajärjestelmäksi kehittämällä viitesovelluksella olisi kerättävä ohjelman avulla seurantaa varten tarvittavat tiedot, ja tällaiset tiedot olisi toimitettava komissiolle. Jos jäsenvaltiot päättävät käyttää kansallista tietojärjestelmää komission kehittämän viitesovelluksen sijaan, kyseinen järjestelmä voidaan varustaa ohjelmalla kyseisten tietojen keräämiseksi, ja tässä tapauksessa kyseiset tiedot olisi toimitettava komissiolle. (28)Tällaisissa tapauksissa, joissa tietoja ei voida kerätä automaattisesti, ja tietojen keruuseen liittyvän hallinnollisen taakan keventämistä varten kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä vähintään yksi tuomioistuin tai toimivaltainen viranomainen seurantanäytteen keräämistä varten. Tällä tavoin nimetyn tuomioistuimen tai toimivaltaisen viranomaisen tehtäväksi olisi annettava sellaisten omia menettelyjään koskevien tietojen kerääminen ja toimittaminen komissiolle, joiden olisi tarjottava arvio kyseessä olevan jäsenvaltion tasolla tämän asetuksen arvioimista varten tarvittavista tiedoista. Nimetyn tuomioistuimen tai toimivaltaisen viranomaisen olisi edustettava tämän asetuksen soveltamisalaa siltä osin kuin asetus kattaa siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisia asioita koskevat unionin välineet. Aloilla, joilla muut viranomaiset kuin tuomioistuimet tai syyttäjät, kuten notaarit, katsotaan tässä asetuksessa tarkoitetuiksi toimivaltaisiksi viranomaisiksi, nimeämiseen liittyvän seurantanäytteen olisi kuvastettava myös näiden viranomaisten toteuttamaa tämän asetuksen täytäntöönpanoa. (29)Tämän asetuksen soveltaminen ei saisi vaikuttaa Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja unionin lainsäädännössä, kuten menettelyllisiä oikeuksia koskevissa direktiiveissä, säädettyihin menettelyllisiin oikeuksiin eikä varsinkaan oikeuteen käyttää tulkkia, oikeuteen käyttää asianajajaa, oikeuteen tutustua asiakirja-aineistoon, oikeuteen saada oikeusapua tai oikeuteen olla läsnä oikeudenkäynnissä. (30)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/679 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä (EU) 2016/680 sovelletaan hajautetun tietojärjestelmän puitteissa tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn. Jotta voitaisiin selkiyttää vastuuta hajautetun tietojärjestelmän välityksellä lähetettyjen tai vastaanotettujen henkilötietojen käsittelystä, tässä asetuksessa olisi ilmoitettava henkilötietojen rekisterinpitäjä. Tätä varten kunkin lähettävän tai vastaanottavan toimijan olisi katsottava määritelleen erikseen henkilötietojen käsittelyä koskevan tarkoituksen ja välineet. (31)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen täytäntöönpanon yhdenmukaiset edellytykset hajautetun tietojärjestelmän perustamisen osalta, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (32)Rajatylittävän oikeudellisen yhteistyön digitalisointia ei voida riittävällä tavalla saavuttaa, jos jäsenvaltiot toimivat yksin. Tämä johtuu muun muassa siitä, ettei jäsenvaltioiden sekä unionin virastojen ja elinten tietojärjestelmien yhteentoimivuudesta ole takeita. Sen sijaan digitalisointi voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla unionin koordinoidun toiminnan ansiosta. Näin ollen unioni voi ryhtyä toimiin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa säädetyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. (33)Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. (34)[Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti Irlanti ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitussa pöytäkirjassa olevan 4 artiklan soveltamista.] TAI [Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti Irlanti on ilmoittanut [... päivätyllä kirjeellä] haluavansa osallistua tämän asetuksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.] (35)Euroopan tietosuojavaltuutettua kuultiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2018/1725 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja hän antoi lausuntonsa [...], OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1.Tällä asetuksella vahvistetaan oikeudellinen kehys toimivaltaisten viranomaisten väliselle sähköiselle viestinnälle siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisia asioita koskevaan yhteistyöhön liittyvissä menettelyissä sekä luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ja toimivaltaisten viranomaisten väliselle sähköiselle viestinnälle siviili-, kauppa- ja rikosoikeudellisiin asioihin liittyvissä menettelyissä. Lisäksi tällä asetuksella vahvistetaan säännöt, jotka koskevat (a)videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käyttöä muissa tarkoituksissa kuin asetuksen (EU) 2020/1783 mukaisessa todisteiden vastaanottamisessa; (b)sähköisten luottamuspalvelujen käyttöä; (c)sähköisten asiakirjojen oikeusvaikutuksia; (d)maksujen sähköistä maksamista. 2.Tätä asetusta sovelletaan (a)sähköiseen viestintään toimivaltaisten viranomaisten välillä liitteissä I ja II lueteltujen säädösten puitteissa; (b)sähköiseen viestintään luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ja toimivaltaisten viranomaisten välillä ja maksujen sähköiseen maksamiseen rajatylittävissä siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa liitteessä I lueteltujen säädösten puitteissa; ja (c)videoneuvotteluihin liitteissä I ja II lueteltujen säädösten soveltamisalaan kuuluvissa menettelyissä tai muissa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, joissa yksi osapuolista sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa. 2 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan (1)’toimivaltaisilla viranomaisilla’ tuomioistuimia, yleisiä syyttäjiä, unionin virastoja ja elimiä sekä muita viranomaisia, jotka osallistuvat oikeudellisen yhteistyön menettelyihin liitteissä I ja II lueteltujen säädösten säännösten mukaisesti; (2)’sähköisellä viestinnällä’ digitaalista tiedonvaihtoa, joka tapahtuu internetin tai jonkin muun sähköisen viestintäverkon välityksellä; (3)’sähköisellä asiakirjalla’ asiakirjaa, joka toimitetaan osana sähköistä viestintää, mukaan lukien skannatut paperiasiakirjat; (4)’hajautetulla tietojärjestelmällä’ turvallisen ja luotettavan rajatylittävän tiedonvaihdon mahdollistavaa sellaisten kansallisten tietojärjestelmien ja yhteentoimivien yhteyspisteiden verkostoa, joista kukin jäsenvaltio tai unionin virasto tai elin vastaa ja joita ne hallinnoivat erikseen; (5)’eurooppalaisella sähköisellä yhteyspisteellä’ hajautettuun tietojärjestelmään kuuluvaa yhteentoimivaa yhteyspistettä, joka on luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden käytettävissä koko unionissa; (6) ’maksuilla’ toimivaltaisten viranomaisten liitteessä I lueteltujen säädösten mukaisissa menettelyissä perimiä maksuja. II LUKU

VIESTINTÄ TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN VÄLILLÄ

3 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten välillä käytettävät viestintävälineet 1.Toimivaltaisten viranomaisten välinen kirjallinen viestintä liitteissä I ja II lueteltujen säädösten soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, mukaan lukien näissä säädöksissä säädetty lomakkeiden vaihto, on toteutettava turvallisen ja luotettavan hajautetun tietojärjestelmän välityksellä. 2.Jos sähköinen viestintä 1 kohdan mukaisesti ei ole mahdollista hajautetun tietojärjestelmän häiriön, toimitetun aineiston luonteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, toimittaminen on tehtävä nopeimmalla ja tarkoituksenmukaisimmalla vaihtoehtoisella tavalla ottaen huomioon tarve varmistaa luotettava ja turvallinen tiedonvaihto. 3.Jos hajautettu tietojärjestelmä ei sovellu käytettäväksi kyseessä olevaan viestintään liittyvien erityisolosuhteiden vuoksi, voidaan käyttää mitä tahansa muuta viestintävälinettä. 4.Tämän artiklan 3 kohtaa ei sovelleta liitteissä I ja II luetelluissa säädöksissä säädettyyn lomakkeiden vaihtoon. III LUKU

VIESTINTÄ LUONNOLLISTEN HENKILÖIDEN TAI OIKEUSHENKILÖIDEN JA TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN VÄLILLÄ SIVIILI- JA KAUPPAOIKEUDELLISISSA ASIOISSA 4 artikla

Eurooppalaisen sähköisen yhteyspisteen perustaminen 1.Eurooppalainen sähköinen yhteyspiste perustetaan Euroopan oikeusportaaliin käytettäväksi luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ja toimivaltaisten viranomaisten välisessä viestinnässä liitteessä I lueteltujen säädösten soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. 2.Komissio on vastuussa eurooppalaisen sähköisen yhteyspisteen teknisestä hallinnoinnista, kehittämisestä, ylläpidosta, turvallisuudesta ja tuesta. 3.Eurooppalainen sähköinen yhteyspiste tarjoaa luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille mahdollisuuden kirjata vaateita, käynnistää pyyntöjä, lähettää ja vastaanottaa menettelyjen kannalta asiaankuuluvia tietoja ja viestiä toimivaltaisten viranomaisten kanssa. 5 artikla

Luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ja toimivaltaisten viranomaisten välillä käytettävät viestintävälineet 1.Liitteessä I lueteltujen säädösten soveltamisalaan kuuluva luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden ja toimivaltaisten viranomaisten välinen kirjallinen viestintä voidaan toteuttaa seuraavien sähköisten välineiden avulla: (a)eurooppalainen sähköinen yhteyspiste; tai (b)kansalliset tietotekniset portaalit, jos ne ovat saatavilla. 2.Toimivaltaisten viranomaisten on viestittävä luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden kanssa eurooppalaisen sähköisen yhteyspisteen välityksellä, jos kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on antanut etukäteen nimenomaisen suostumuksensa tämän viestintävälineen käyttöä varten. 3.Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetun viestinnän katsotaan vastaavan kirjallista viestintää sovellettavien menettelysääntöjen mukaisesti. 6 artikla

Velvollisuus hyväksyä sähköinen viestintä Toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sähköinen viestintä, joka toimitetaan käyttämällä eurooppalaista sähköistä yhteyspistettä tai kansallisia tietoteknisiä portaaleja, jos ne ovat saatavilla.

IV LUKU

KUULEMINEN VIDEONEUVOTTELUN TAI MUUN ETÄVIESTINTÄTEKNIIKAN AVULLA 7 artikla

Kuuleminen videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa 1.Rajoittamatta sellaisten erityisten säännösten soveltamista, joilla säännellään videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käyttöä liitteessä I lueteltujen säädösten mukaisissa menettelyissä, ja sellaisen osapuolen pyynnöstä, joka on osallisena näiden säädösten soveltamisalaan kuuluvissa menettelyissä tai muissa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, joissa yksi osapuolista sijaitsee toisessa jäsenvaltiossa, tai kyseisen osapuolen laillisen tai valtuutetun edustajan pyynnöstä toimivaltaisten viranomaisten on sallittava osapuolen osallistuminen kuulemiseen videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla edellyttäen, että (a)tällainen tekniikka on käytettävissä; ja (b)menettelyjen toiselle osapuolelle tai toisille osapuolille on annettu mahdollisuus lausua mielipiteensä videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käytöstä. 2.Toimivaltainen viranomainen voi hylätä pyynnön järjestää suullinen kuuleminen videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla, jos tällaisten tekniikoiden käyttö ei sovi yhteen asiaan liittyvien erityisolosuhteiden kanssa. 3.Toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia omasta aloitteestaan osapuolten osallistumisen kuulemisiin videoneuvottelun avulla edellyttäen, että kaikille menettelyjen osapuolille annetaan mahdollisuus lausua mielipiteensä videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käytöstä. 4.Tämän asetuksen nojalla videoneuvottelun pyytämistä ja järjestämistä säännellään videoneuvottelun järjestävän jäsenvaltion kansallisella lainsäädännöllä. 5.Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetut pyynnöt voidaan toimittaa käyttämällä eurooppalaista sähköistä yhteyspistettä tai kansallisia tietoteknisiä portaaleja, jos ne ovat saatavilla. 8 artikla

Kuuleminen videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla rikosoikeudellisissa menettelyissä 1.Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen pyytää kuulla epäiltyä, syytettyä tai tuomittua henkilöä liitteessä II lueteltujen säädösten mukaisissa menettelyissä, toimivaltaisen viranomaisen on sallittava kyseisten henkilöiden osallistuminen kuulemiseen videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla edellyttäen, että (a)tällainen tekniikka on käytettävissä; (b)tällaisen tekniikan käyttö on perusteltua asiaan liittyvien erityisolosuhteiden kannalta; (c)epäillyt, syytetyt tai tuomitut henkilöt ovat ilmaisseet suostumuksensa videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käyttöön. Epäillyllä tai syytetyllä henkilöllä on oltava mahdollisuus kysyä neuvoa asianajajalta direktiivin 2013/48/EU mukaisesti ennen suostumuksensa ilmaisemista videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käyttöön. 2.Edellä oleva 1 kohta ei vaikuta säännöksiin, joilla säännellään videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan käyttöä liitteessä II luetelluissa säädöksissä. 3.Tämän asetuksen nojalla videoneuvottelun järjestämistä säännellään videoneuvottelun järjestävän jäsenvaltion kansallisella lainsäädännöllä. 4.Epäiltyjen, syytettyjen tai tuomittujen henkilöiden ja heidän asianajajansa välisen viestinnän luottamuksellisuus on varmistettava ennen videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla järjestettävää kuulemista ja sen aikana. 5.Ennen lapsen kuulemista videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla asiasta on ilmoitettava viipymättä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/800 3 artiklan 2 kohdassa määritellyille vanhempainvastuunkantajille tai kyseisen direktiivin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulle muulle sopivalle aikuiselle. Toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon lapsen etu, kun se päättää, järjestetäänkö lapsen kuuleminen videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla. 6.Jos jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädetään jäsenvaltion sisäisiin asioihin liittyvien kuulemisten nauhoittamisesta, samoja sääntöjä sovelletaan myös rajatylittäviä asioita koskeviin kuulemisiin, jotka järjestetään videoneuvottelun tai muun etäviestintätekniikan avulla. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä asianmukaisiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että tällaiset nauhoitukset säilytetään turvallisesti ja että niitä ei levitetä julkisesti. 7.Epäillyllä, syytetyllä ja tuomitulla henkilöllä on kansallisen lainsäädännön mukainen oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, jos tätä artiklaa rikotaan.

V LUKU

LUOTTAMUSPALVELUT, SÄHKÖISTEN ASIAKIRJOJEN OIKEUSVAIKUTUKSET JA MAKSUJEN SÄHKÖINEN MAKSAMINEN 9 artikla

Sähköiset allekirjoitukset ja leimat 1.Tämän asetuksen mukaiseen sähköiseen viestintään sovelletaan asetuksessa (EU) N:o 910/2014 vahvistettuja yleisiä oikeudellisia puitteita luottamuspalvelujen käytölle. 2.Jos tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti osana sähköistä viestintää toimitetussa asiakirjassa on oltava tai on leima tai käsin kirjoitettu allekirjoitus, niiden sijasta voidaan käyttää asetuksessa (EU) N:o 910/2014 määriteltyä hyväksyttyä sähköistä leimaa tai hyväksyttyä sähköistä allekirjoitusta. 3.Jos tämän asetuksen 5 artiklan mukaisesti osana sähköistä viestintää toimitetussa asiakirjassa on oltava tai on leima tai käsin kirjoitettu allekirjoitus, niiden sijasta voidaan käyttää asetuksessa (EU) N:o 910/2014 määriteltyjä kehittyneitä sähköisiä leimoja, kehittyneitä sähköisiä allekirjoituksia, hyväksyttyjä sähköisiä leimoja tai hyväksyttyjä sähköisiä allekirjoituksia. 10 artikla

Sähköisten asiakirjojen oikeusvaikutukset Osana sähköistä viestintää toimitettavien asiakirjojen oikeusvaikutuksia tai hyväksyttävyyttä liitteessä I ja II lueteltujen säädösten mukaisissa rajatylittävissä oikeudellisissa menettelyissä ei saa kieltää pelkästään sen vuoksi, että asiakirjat ovat sähköisessä muodossa. 11 artikla

Maksujen sähköinen maksaminen 1.Jäsenvaltioiden on tarjottava mahdollisuus maksujen sähköiseen maksamiseen, jonka on oltava mahdollista myös muista jäsenvaltioista kuin siitä, jossa toimivaltainen viranomainen sijaitsee. 2.Jäsenvaltioiden on tarjottava tekniset välineet, joiden avulla edellä 1 kohdassa tarkoitetut maksut voidaan maksaa käyttämällä eurooppalaista sähköistä yhteyspistettä. VI LUKU

MENETTELYSÄÄNNÖKSET JA ARVIOINTI 12 artikla

Komission hyväksymät täytäntöönpanosäädökset 1.Komissio hyväksyy hajautetun tietojärjestelmän perustamisesta täytäntöönpanosäädöksiä, joilla se määrittelee (a)tekniset eritelmät, joissa määritellään sähköiset viestintämenetelmät hajautettua tietojärjestelmää varten; (b)tekniset eritelmät viestintäprotokollia varten; (c)tietoturvatavoitteet ja asiaankuuluvat tekniset toimenpiteet, joilla varmistetaan hajautetussa tietojärjestelmässä toteutettavan tietojen käsittelyn ja välittämisen tietoturvaa koskevat vähimmäisstandardit ja korkea kyberturvallisuuden taso; (d)saatavuutta koskevat vähimmäistavoitteet ja mahdolliset siihen liittyvät tekniset vaatimukset hajautetun tietojärjestelmän tarjoamien palvelujen osalta. 2.Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 16 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

3.Täytäntöönpanosäädökset, joilla perustetaan hajautettu tietojärjestelmä liitteessä I olevassa 3 ja 4 kohdassa lueteltuja säädöksiä varten ja liitteessä II olevassa 2, 6 ja 10 kohdassa lueteltuja säädöksiä varten, on hyväksyttävä [kahden vuoden kuluessa voimaantulosta]. 4.Täytäntöönpanosäädökset, joilla perustetaan hajautettu tietojärjestelmä liitteessä I olevassa 1, 8 ja 9 kohdassa lueteltuja säädöksiä varten ja liitteessä II olevassa 11 kohdassa lueteltua säädöstä varten, on hyväksyttävä [kolmen vuoden kuluessa voimaantulosta]. 5.Täytäntöönpanosäädökset, joilla perustetaan hajautettu tietojärjestelmä liitteessä I olevassa 6, 10 ja 11 kohdassa lueteltuja säädöksiä varten ja liitteessä II olevassa 3, 4, 5 ja 9 kohdassa lueteltuja säädöksiä varten, on hyväksyttävä [viiden vuoden kuluessa voimaantulosta]. 6.Täytäntöönpanosäädökset, joilla perustetaan hajautettu tietojärjestelmä liitteessä I olevassa 2, 5, 7 ja 12 kohdassa lueteltuja säädöksiä varten ja liitteessä II olevassa 1, 7 ja 8 kohdassa lueteltuja säädöksiä varten, on hyväksyttävä [kuuden vuoden kuluessa voimaantulosta]. 13 artikla

Viitesovellus 1.Komissio vastaa sellaisen viitesovelluksen luomisesta, ylläpidosta ja kehittämisestä, jota jäsenvaltiot voivat päättää käyttää taustajärjestelmänään kansallisen tietojärjestelmän sijaan. Viitesovelluksen luominen, ylläpito ja kehittäminen rahoitetaan unionin yleisestä talousarviosta. 2.Komissio tarjoaa viitesovelluksen sekä sen ylläpidon ja tuen maksutta. 14 artikla

Hajautetun tietojärjestelmän, eurooppalaisen sähköisen yhteyspisteen ja kansallisten tietoteknisten portaalien kustannukset 1.Kukin jäsenvaltio vastaa sen alueella sijaitsevien hajautetun tietojärjestelmän yhteyspisteiden asentamisesta, toiminnasta ja ylläpidosta aiheutuvista kustannuksista. 2.Kukin jäsenvaltio vastaa sen kansallisten tietojärjestelmien perustamisesta ja mukauttamisesta yhteentoimiviksi yhteyspisteiden kanssa aiheutuvista kustannuksista sekä kyseisten järjestelmien hallinnointi-, toiminta- ja ylläpitokustannuksista. 3.Jäsenvaltioita ei saa estää hakemasta apurahoja asiaankuuluvista unionin rahoitusohjelmista edellä 1 ja 2 kohdassa mainittujen toimintojen tukemista varten. 4.Unionin virastot ja elimet vastaavat niiden vastuulla olevien hajautetun tietojärjestelmän osien asentamisesta, toiminnasta ja ylläpidosta aiheutuvista kustannuksista. 5.Unionin virastot ja elimet vastaavat niiden asiainhallintajärjestelmien perustamisesta ja mukauttamisesta yhteentoimiviksi yhteyspisteiden kanssa aiheutuvista kustannuksista sekä kyseisten järjestelmien hallinnointi-, toiminta- ja ylläpitokustannuksista. 6.Komissio vastaa kaikista eurooppalaiseen sähköiseen yhteyspisteeseen liittyvistä kustannuksista. 15 artikla

Toimitettujen tietojen suojaaminen 1.Toimivaltainen viranomainen katsotaan asetuksessa (EU) 2016/679, asetuksessa (EU) 2018/1725 tai direktiivissä (EU) 2016/680 tarkoitetuksi rekisterinpitäjäksi hajautetun tietojärjestelmän välityksellä lähetettyjen tai vastaanotettujen tietojen käsittelyn osalta. 2.Komissio katsotaan asetuksessa (EU) 2018/1725 tarkoitetuksi rekisterinpitäjäksi eurooppalaisen sähköisen yhteyspisteen välityksellä tapahtuvan henkilötietojen käsittelyn osalta. 3.Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että rajatylittävissä oikeudellisissa menettelyissä toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetut tiedot, jotka on luokiteltu luottamuksellisiksi siinä jäsenvaltiossa, josta tiedot lähetetään, säilyvät luottamuksellisina sen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, johon tiedot lähetetään. 16 artikla

Komiteamenettely 1.Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2.Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 17 artikla

Seuranta ja arviointi 1.Komissio laatii arvioinnin tästä asetuksesta joka viides vuosi 25 artiklassa tarkoitetusta soveltamisen alkamispäivästä lähtien ja esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jota tukevat jäsenvaltioiden toimittamat ja komission keräämät tiedot. 2.Jollei unionin muiden säädösten nojalla sovelleta vastaavaa ilmoitusmenettelyä, jäsenvaltioiden on toimitettava [...] 2025 lähtien komissiolle vuosittain tämän asetuksen toiminnan ja soveltamisen arvioinnin kannalta asiaankuuluvat tiedot (a)tämän asetuksen 14 artiklan 2 kohdan nojalla aiheutuneista kustannuksista; (b)liitteessä I olevassa 3, 4 ja 8 kohdassa ja liitteessä II lueteltujen säädösten mukaisten ensimmäisen oikeusasteen menettelyjen kestosta alkaen siitä päivästä, jolloin toimivaltainen viranomainen on vastaanottanut hakemuksen, siihen päivään saakka, jona päätös on tehty. 3.Kukin jäsenvaltio nimeää yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen, jonka tehtävänä on toimittaa komissiolle vuosittain seuraavat tiedot: (a)sellaisten kyseisen viranomaisten käsittelemien asioiden lukumäärä, joissa viestintä järjestettiin muulla tavoin kuin hajautetun tietojärjestelmän avulla 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti; (b)sellaisten kyseisen viranomaisten järjestämien kuulemisten lukumäärä, joissa videoneuvottelua tai muuta etäviestintätekniikkaa käytettiin suullisiin kuulemisiin 7 ja 8 artiklan mukaisesti. 4.Viitesovelluksella ja kansallisella taustajärjestelmällä, jos se on varustettu tällaisella ohjelmalla, on kerättävä ohjelman avulla 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tiedot ja toimitettava ne komissiolle vuosittain. 18 artikla

Komissiolle toimitettavat tiedot 5.Jäsenvaltioiden on toimitettava [kuuden kuukauden kuluessa voimaantulosta] komissiolle seuraavat tiedot, jotta ne voidaan asettaa saataville Euroopan oikeusportaalissa: (a)tiedot kansallisista tietoteknisistä portaaleista, jos ne ovat saatavilla; (b)kuvaus videoneuvotteluihin sovellettavista kansallisista säädöksistä ja menettelyistä; (c)tiedot maksuista rajatylittävissä asioissa; (d)tiedot maksujen maksamiseen rajatylittävissä asioissa käytettävissä olevista sähköisistä maksutavoista. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä näitä tietoja koskevista muutoksista. 6.Jäsenvaltiot voivat ilmoittaa komissiolle, jos ne voivat ottaa hajautetun tietojärjestelmän käyttöön aiemmin kuin tässä asetuksessa edellytetään. Komissio asettaa tällaiset tiedot saataville sähköisesti erityisesti Euroopan oikeusportaalin välityksellä. VII LUKU

MUUTOKSET YHTEISTYÖTÄ SIVIILI- JA KAUPPAOIKEUDELLISISSA ASIOISSA KOSKEVIIN SÄÄDÖKSIIN

19 artikla

Muutokset asetukseen (EY) N:o 1896/2006 Muutetaan asetus (EY) N:o 1896/2006 seuraavasti: 1) Korvataan 7 artiklan 5 kohta seuraavasti: ”5. Hakemus on tehtävä paperimuodossa tai käyttäen asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] 5 artiklassa säädettyjä sähköisiä viestintävälineitä tai muita määräyksen antavan jäsenvaltion hyväksymiä ja määräyksen antavan tuomioistuimen käytettävissä olevia viestintävälineitä, myös sähköisiä.” 2) Korvataan 7 artiklan 6 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”6. Kantajan tai tarvittaessa hänen edustajansa on allekirjoitettava hakemus. Jos hakemus tehdään 5 kohdan mukaisesti sähköisesti, se on allekirjoitettava asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Sähköinen allekirjoitus on tunnustettava määräyksen antavassa jäsenvaltiossa, eikä sille voida asettaa lisäedellytyksiä.” 3) Muutetaan 16 artikla seuraavasti: a) korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Vastine on toimitettava paperimuodossa tai käyttäen asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 5 artiklassa säädettyjä sähköisiä viestintävälineitä tai muita määräyksen antavan jäsenvaltion hyväksymiä ja määräyksen antaneen tuomioistuimen käytettävissä olevia viestintävälineitä, myös sähköisiä.” b) korvataan 5 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”5. Vastaajan tai hänen mahdollisen edustajansa on allekirjoitettava vastine. Jos hakemus toimitetaan sähköisesti tämän artiklan 5 kohdan mukaisesti, se on allekirjoitettava asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tämä sähköinen allekirjoitus on tunnustettava määräyksen antaneessa jäsenvaltiossa, eikä sille voida asettaa lisäedellytyksiä.” 20 artikla

Muutokset asetukseen (EY) N:o 861/2007 Muutetaan asetus (EY) N:o 861/2007 seuraavasti: 1) Korvataan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Kantaja aloittaa eurooppalaisen vähäisiin vaatimuksiin sovellettavan menettelyn täyttämällä tämän asetuksen liitteen I mukaisen vakiomuotoisen vaatimuslomakkeen A ja toimittamalla sen toimivaltaiseen tuomioistuimeen joko suoraan, postitse tai käyttämällä asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 5 artiklassa säädettyjä sähköisiä viestintävälineitä tai muuta sellaista toimitustapaa, kuten faksia tai sähköpostia, joka hyväksytään siinä jäsenvaltiossa, jossa menettely aloitetaan. Vaatimuslomakkeessa on mainittava vaatimuksen tueksi esitetyt todisteet ja sen mukana on tarvittaessa toimitettava asiaan liittyvät asiakirjatodisteet.” 2) Korvataan 15 a artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianosaiset voivat maksaa oikeudenkäyntimaksut sähköisesti sellaisten etämaksujärjestelmien avulla, jotka mahdollistavat sen, että asianosaiset voivat maksaa maksut myös muusta kuin siitä jäsenvaltiosta käsin, jossa tuomioistuin sijaitsee, asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 11 artiklan mukaisesti.” 21 artikla

Muutokset asetukseen (EU) N:o 655/2014 Muutetaan asetus (EU) N:o 655/2014 seuraavasti: 1) Korvataan 8 artiklan 4 kohta seuraavasti:

”4. Hakemus ja liiteasiakirjat voidaan toimittaa mitä tahansa sen jäsenvaltion menettelysäännöissä, jossa hakemus tehdään, hyväksyttyä viestintäkeinoa käyttäen, myös sähköisesti, tai käyttäen asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 5 artiklassa säädettyjä sähköisiä viestintävälineitä.” 2) Korvataan 17 artiklan 5 kohta seuraavasti: ”5. Hakemusta koskevasta päätöksestä ilmoitetaan velkojalle alkuperäjäsenvaltion lainsäädännössä vastaavia kansallisia määräyksiä varten säädetyn menettelyn mukaisesti tai käyttäen asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 5 artiklassa säädettyjä sähköisiä viestintävälineitä.” 3) Korvataan 29 artikla seuraavasti: ”29 artikla

Asiakirjojen toimittaminen 1. Kun tässä asetuksessa säädetään asiakirjojen toimittamisesta tämän artiklan mukaisesti, niiden toimittaminen tapahtuu viranomaisten välisessä viestinnässä asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * mukaisesti tai velkojien suorittamassa viestinnässä millä tahansa sopivalla tavalla edellyttäen, että vastaanotetun asiakirjan sisältö vastaa täysin toimitetun asiakirjan sisältöä ja että kaikki sen sisältämä tieto on helposti luettavissa. 2. Asiakirjat tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti vastaanottaneen tuomioistuimen tai viranomaisen on asiakirjan vastaanottamispäivää seuraavan työpäivän päättymiseen mennessä lähetettävä a) asiakirjat toimittaneelle viranomaiselle vastaanottotodistus asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 3 artiklan mukaisesti; tai b) asiakirjat toimittaneelle velkojalle tai pankille vastaanottotodistus nopeinta mahdollista toimitustapaa käyttäen. Asiakirjat tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti vastaanottaneen tuomioistuimen tai viranomaisen on käytettävä vakiolomaketta, joka on vahvistettu 52 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen hyväksytyllä täytäntöönpanosäädöksellä.” 4) Muutetaan 36 artikla seuraavasti: a) korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Hakemus, joka koskee 33, 34 tai 35 artiklan mukaista oikeussuojakeinoa, on tehtävä käyttäen oikeussuojakeinolomaketta, joka on vahvistettu 52 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen hyväksytyllä täytäntöönpanosäädöksellä. Hakemus voidaan tehdä milloin tahansa ja toimittaa a) mitä tahansa sen jäsenvaltion menettelysäännöissä, jossa hakemus tehdään, hyväksyttyä viestintäkeinoa käyttäen, myös sähköisesti; b) asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * 5 artiklassa säädettyjä sähköisiä viestintävälineitä käyttäen.” b) korvataan 3 kohta seuraavasti: ”3. Lukuun ottamatta tapauksia, joissa velallinen on toimittanut hakemuksen 34 artiklan 1 kohdan a alakohdan tai 35 artiklan 3 kohdan nojalla, hakemusta koskeva päätös on tehtävä sen jälkeen, kun kummallekin osapuolelle on annettu tilaisuus esittää kantansa, mukaan lukien sellaisin asianmukaisin viestintäteknologian keinoin, jotka ovat käytettävissä ja hyväksyttyjä kunkin kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön tai asetuksen (EU) .../... [tämä asetus] * nojalla.” 22 artikla

Muutokset asetukseen (EU) 2015/848 Muutetaan asetus (EU) 2015/848 seuraavasti:

1) Korvataan 42 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: ”Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yhteistyö on toteutettava asetuksen (EU) .../... [tämä asetus]* 3 artiklan mukaisesti.” 2) Korvataan 53 artikla seuraavasti: ”53 artikla

Oikeus saatavien ilmoittamiseen Ulkomaiset velkojat voivat ilmoittaa saatavansa maksukyvyttömyysmenettelyssä millä tahansa menettelyn aloitusvaltion lainsäädännössä hyväksytyllä viestintäkeinolla tai asetuksen (EU) .../.... [tämä asetus] * 5 artiklassa säädetyillä sähköisillä viestintävälineillä. Lakimiehen tai muun oikeusalan ammattilaisen käyttäminen ei ole pakollista pelkästään saatavia ilmoitettaessa.” 3) Korvataan 57 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: ”Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yhteistyö on toteutettava asetuksen (EU)