EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 16.10.1996 
KOM(96) 498 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE 
VAHVISTETUT LAHENTYMISMENETTEL YT JA 
UUSI VALUUTTAKURSSIMEKANISMI 
TALOUS- JA RAHALIITON KOLMANNESSA VAIHEESSA 

1. Johdanto 
1.1 Eurooppa-neuvosto pyysi kokouksessaan Madridissa joulukuussa 1995 talous-ja 
valtiovarainministerien Ecofin-neuvostoa sekä komissiota ja Euroopan rahapoliittista 
instituuttia tutkimaan oman toimivaltansa mukaisesti seurauksia, joita aiheutuu siitä, että 
alkuvaiheessa eräät jäsenvaltiot jäävät euroa käyttävän alueen ulkopuolelle. Erityisesti 
olisi tutkittava rahapoliittiseen epävakauteen liittyviä seikkoja. Euroalueeseen heti 
osallistuvien ja myöhemmin mukaan tulevien jäsenvaltioiden suhteiden tarkastelussa on 
keskitytty tarpeeseen luoda sopiva ja vapaaehtoinen valuuttakurssimekanismi euron ja 
jäljellejäävien kansallisten valuuttojen välille. 
1.2 Ecofin-neuvosto käsitteli uutta valuuttakurssimekanismia ensimmäisen kerran 
epävirallisessa kokouksessaan Veronassa 12-13 päivänä huhtikuuta 1996, ja Ecofin-
neuvosto, Euroopan rahapoliittinen instituutti ja komissio antoivat kertomukset 
edistymisestä Firenzessä 21-26 päivänä kesäkuuta 1996 kokoontuneelle Eurooppa-
neuvostolle. Firenzessä saavutetun yksimielisyyden pohjalta Ecofin-neuvosto pääsi 
laajaan yksimielisyyteen nykyiseen valuuttakurssimekanismiin perustuvan uuden 
mekanismin pääpiirteistä epävirallisessa kokouksessaan Dublinissa 20-21 päivänä 
syyskuuta 1996. 
1.3 Komissio on vakuuttunut uuden valuuttakurssimekanismin tarpeellisuudesta 
talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa, jotta oltaisiin valmiita kaikkien 
jäsenvaltioiden mukaantuloon ja suojeltaisiin yhtenäismarkkinoita. Uusi mekanismi on 
osoitus rahapoliittisesta yhteisvastuusta unionissa ja lisää samalla lähentymistä ja 
valuuttakurssien kurinalaisuutta euroalueen ulkopuolelle toistaiseksi jääneissä maissa. 
Tässä yhteydessä komissio on tyytyväinen yksimielisyyteen, joka saavutettiin 
seuraavassa lueteltujen uuden mekanismin pääpiirteiden suhteen: 
* Uusi valuuttakurssimekanismi koostuu euron ja myöhemmin mukaan tulevien 
maiden valuuttojen välisistä bilateraalisista kursseista. Tämä * niin sanottu 
"kärrynpyörämalli" tekee eurosta selvästi mekanismin ankkurin, ja siinä 
keskitytään myöhemmin mukaan tulevien maiden tarpeeseen edetä kohti 
euroalueella edellytettävää hyvää makrotaloudellista vakautta. 
* Keskuskurssit ja vaihteluvälit asetetaan yhteisen menettelyn kautta, johon 
osallistuvat ministerit, Euroopan keskuspankin (EKP:n) ja myöhemmin 
osallistuvien maiden kansallisten keskuspankkien pääjohtajat sekä komissio. 
Vaihteluvälit ovat suuret, mutta ne eivät estä euron ja myöhemmin osallistuvien 
valuuttojen välisiä läheisempiä kytkentöjä, jotka perustuvat lähentymisen 
etenemiseen ja joista päätetään kyseisen yhteisen menettelyn avulla. 
* Interventiotuki ja tarkoituksenmukaiset luottojärjestelyt ovat automaattisesti 
käytettävissä, jos lähestytään vaihteluvälin rajoja, mutta EKP:lla tai kansallisilla 
keskuspankeilla on oikeus lykätä interventiota, mikäli se uhkaa rahapolitiikan 
tärkeintä tavoitetta eli hintojen vakautta. Mekanismi sisältää myös käytännön 
toimia euroalueeseen myöhemmin liittyvien valuuttojen välisen vaihtelun 
pitämiseksi sovitun vaihteluvälin rajoissa. 
2 
* Keskuskurssien muutokset olisi toteutettava oikeaan aikaan ja yhteisen 
menettelyn avulla. Kaikilla yhteiseen menettelyyn osallistuvilla tahoilla on oikeus 
käynnistää menettely, joka voi johtaa keskuskurssin muuttamiseen. 
1. Vahvistettujen lähentymismenettelyiden merkitys uudessa 
valuuttakurssimekanismissa 
2.1 Komissio toteaa, että keväästä 1995 jatkunut valuuttakurssien vakaus kuvastaa 
kaikissa jäsenvaltioissa tapahtunutta huomattavaa lähentymiskehitystä. Näiden 
lähentymisponnisteluiden onnistuminen, joka ilmenee sekä hidastuvana inflaationa että 
julkisyhteisöjen taloudellisen tilanteen paranemisena, lupaa hyvää uuden 
valuuttakurssimekanismin toiminnan kannalta. Lähentymisessä jo saavutettu edistyminen 
vahvistaa lisäksi komission näkemystä, että jäsenvaltion jääminen alkuvaiheessa 
euroalueen ulkopuolelle on vuoden 1999 tammikuun 1 päivän jälkeen ainoastaan 
siirtymävaiheen ratkaisu. Uutta valuuttakurssimekanismia olisi sen vuoksi pidettävä 
rakenteena, jolla tuetaan alkuvaiheessa ulkopuolelle jääneiden maiden viimeisiä 
lähentymistoimia ennen niiden liittymistä euroalueeseen. 
2.2 Kokemukset ovat osoittaneet, että valuutan vakaus riippuu ennen kaikkea 
makrotalouden järkevästä hoidosta. Euroalueeseen myöhemmin liittyvien valtioiden 
taloudenhoidon taso ilmenee talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa vakaana 
etenemisenä kohti laajaa ja kestävää lähentymistä. Uskottavan lähentymisohjelman 
onnistuneen toteutuksen voidaan odottaa minimoivan vaaran, että myöhemmin mukaan 
tulevien maiden valuuttakurssit jäävät pysyvästi heikoiksi. Tätä silmällä pitäen komissio 
ehdottaa myöhemmin osallistuvien maiden lähentymismenettelyiden vahvistamista. 
2.3 Ottaen huomioon valuuttakurssien vakauden ja lähentymisen välisen yhteyden 
vahvistetuilla lähentymisohjelmilla on komission mielestä tehtävänsä uudessa 
valuuttakurssimekanismissa. Myöhemmin osallistuvan maan edistyminen 
lähentymistavoitteiden saavuttamisessa voitaisiin esimerkiksi ottaa huomioon 
päätettäessä keskuskurssien kestävyydestä. Onnistumista lähentymistavoitteiden 
saavuttamisessa edellytetään todennäköisesti, jotta vielä ulkopuolella olevaa valuuttaa 
voidaan tukea mahdollisissa valuuttakeinottelutapauksissa. Lähentymisohjelmien 
ottaminen huomioon uuden valuuttakurssimekanismin yhteydessä ei kuitenkaan poistaisi 
EKP:n etuoikeutta turvata ensisijainen tavoitteensa eli euroalueen hintavakaus 
interventioista päätettäessä. Uuden valuuttakurssimekanismin hoitaminen tällaisen 
lähentymiseen perustuvan menetelmän avulla takaisi joustavuuden, mutta varmistaisi 
samalla tarvittavan kurinalaiset valuuttakurssit. Koska käytäntö olisi ennemminkin 
"ehkäisevä" kuin "rankaiseva", se tuntuisi myös vastaavan hyvin euroalueeseen 
myöhemmin liettyvien maiden tarpeita. 
3. Vahvistetut lähentymismenettelyt 
3.1 Koska tavoitteena on varmistaa kaikkien osallistuminen euroalueeseen 
mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, siihen myöhemmin osallistuvien maiden 
lähentymistoimenpiteitä on tuettava kolmannessa vaiheessa. Yksimielisyys vallitsee 
3 
erityisesti siitä, että euroalueeseen myöhemmin liittyville maille olisi asetettava 
virallinen velvoite toimittaa lähentymisohjelmansa neuvostolle tarkistusta varten samaan 
aikaan kuin jo liittyneet maat toimittavat suunnitellut pakolliset vakauttamisohjelmansa. 
Myöhemmin liittyviä jäsenvaltioita vaaditaan toimittamaan (nykyiset ohjelmat 
korvaavat) uudet lähentymisohjelmansa ennen kuin kolmas vaihe alkaa 1 päivänä 
tammikuuta 1999; ohjelmien on vastattava toisiaan rakenteeltaan ja sisällöltään, jotta 
saataisiin vertailukohta suoriutumisen arvioimiseksi. 
3.2 Inflaatiovauhtia, julkisen talouden alijäämää ja velkaantumista koskevat tavoitteet 
on tarkoitus sisällyttää lähentymisohjelmiin samoin kuin tarkkaan määritelty 
monivuotinen sopeutusohjelma tavoitteiden saavuttamiseksi. Jotta kaikki 
perustamissopimuksessa määritellyt lähentymisperusteet tulisivat huomioiduiksi, 
tarkastellaan myös valuuttakurssien ja pitkien korkojen kehitystä. 
Lähentymistavoitteiden saavuttamiseksi toteutetut tai ehdotetut toimenpiteet kuvataan, ja 
niihin liitetään neuvoja täydentävistä toimenpiteistä mahdollisen tavoitteista 
poikkeamisen varalle. Lähentymisstrategian perustana olevat tärkeimmät taloutta 
koskevat oletukset tuodaan esille, mahdollisesti jonkinlaisella herkkyysanalyysillä 
täydennettynä, jotta ymmärretään olosuhteet, joissa strategia todennäköisesti toteutetaan, 
ja niiden realistisuutta voidaan arvioida. 
3.3 Uusien lähentymisohjelmien aikahorisontin olisi periaatteessa oltava erittäin lyhyt 
ottaen huomioon myöhemmin mukaan tulevien jäsenvaltioiden 1 päivään tammikuuta 
1999 mennessä todennäköisesti jo saavuttaman lähentymisasteen. Keskipitkän aikavälin 
tavoite, erityisesti budjettialijäämän pienentäminen alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:een, 
tuntuu kuitenkin aiheelliselta, sillä se helpottaisi lähentymisohjelman muuttamista 
vakauttamisohjelmaksi heti kun kyseiset ulkopuolella olevat maat täyttävät 
euroalueeseen osallistumisen ehdot. Lähentymisohjelmat saatetaan ajan tasalle vuosittain. 
Ohjelmien ajanmukaistaminen käsittäisi niiden toimeenpanon tarkastamisen, 
lähentymistavoitteiden ja tarvittavien sopeutusohjelmien vahvistamisen sekä 
poikkeamien ilmetessä selvityksen toteutettavista lisätoimista. Myös ohjelman taustalla 
olevia makrotaloudellisia oletuksia tarkastellaan, ja mahdollisten muutosten kaikki 
seuraukset otettaisiin huomioon lähentymisstrategiassa. 
3.4 Vahvistettuja lähentymismenettelyitä on suunniteltu myös yhteisön tasolle. 
Vaikka ensisijainen vastuu lähentymisestä on kansallisella tasolla, neuvosto ja komissio 
hyödyntävät täysimääräisesti perustamissopimuksen 103 artiklassa määriteltyjä 
valvontamenettely itä. Neuvoston on arvioitava lähentymisohjelma kahden kuukauden 
kuluessa ohjelman saamisesta, ja neuvostolle annetaan oikeus hyväksyä ohjelma 
komission suosituksesta ja kuultuaan raha-asiain komiteaa/talous- ja rahoituskomiteaa. 
Tämä olisi osoitus molemminpuolisesta sitoutumisesta: euroalueeseen myöhemmin 
osallistuvat jäsenvaltiot sitoutuvat luomaan nopeasti euroon siirtymisen mahdollistavat 
olosuhteet ja unioni sitoutuu tukemaan jäsenvaltioiden ponnisteluita. 
3.5 Lähentymisstrategian toimeenpanoa valvotaan säännöllisesti yhteisön tasolla. 
Merkittävät poikkeamat tavoitteista pannaan merkille, ja korjaavien toimenpiteiden 
toteuttamista viimeistään seuraavan tarkistuksen yhteydessä suositellaan. 
Lähentymisohjelmassa määriteltyjä julkisen talouden hoitoa koskevia tavoitteita 
4 
käytetään perustana annettaessa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn edellyttämiä 
suosituksia samoin kuin arvioitaessa näiden suositusten noudattamista. 
Huom. Vahvistettujen lähentymismenettelyiden oikeusperusta 
Oikeusperusta nykyisten lähentymismenettelyiden vahvistamiselle löytyy 
perustamissopimuksen 103 artiklan 5 kohdasta, jonka nojalla neuvosto voi "antaa 
yksityiskohtaiset säännöt monenvälisestä valvontamenettelystä". Kuten talousarvion 
kurinalaisuuden varmistamiseksi kolmannessa vaiheessa, johdettua oikeutta voidaan 
säätää myös lähentymisen kannalta olennaisen monenvälisen valvonnan vahvistamiseksi. 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 498 lopuUinen 
ASIAKIRJAT 
FI 09 01 10 
Luettelonumero : CB-CO-96-516-FI-C 
ISBN 92-78-10196-6 
EuroopBii yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg