FI Euroopan unionin virallinen lehti C 55/1

NEUVOSTON ENSIMMÄISESSÄ KÄSITTELYSSÄ VAHVISTAMA KANTA (EU) N:o 1/2017

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista, jotka suoritetaan elintarvike- ja rehulainsäädännön ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 999/2001, (EY) N:o 396/2005, (EY) N:o 1069/2009, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 1151/2012, (EU) N:o 652/2014, (EU) 2016/429 ja (EU) 2016/2031, neuvoston asetusten (EY) N:o 1/2005 ja (EY) N:o 1099/2009 ja neuvoston direktiivien 98/58/EY, 1999/74/EY, 2007/43/EY, 2008/119/EY ja 2008/120/EY muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 854/2004 ja (EY) N:o 882/2004, neuvoston direktiivien 89/608/ETY, 89/662/ETY, 90/425/ETY, 91/496/ETY, 96/23/EY, 96/93/EY ja 97/78/EY ja neuvoston päätöksen 92/438/ETY kumoamisesta (virallista valvontaa koskeva asetus)

Hyväksytty neuvostossa 19 päivänä joulukuuta 2016

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2017/C 55/01)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, 114 artiklan ja 168 artiklan 4 kohdan b alakohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa edellytetään, että unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön korkeatasoinen suojelu. Tähän tavoitteeseen olisi pyrittävä muun muassa eläinlääkintä- ja kasvinterveysalan toimenpiteillä, joiden perimmäisenä tarkoituksena on ihmisten terveyden suojelu.

(2) Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa määrätään lisäksi, että unioni myötävaikuttaa kuluttajansuojan korkean tason saavuttamiseen toimenpiteillä, jotka se toteuttaa sisämarkkinoiden toteuttamisen yhteydessä.

(3) Unionin lainsäädännössä säädetään yhdenmukaistetut säännöt, joilla varmistetaan, että elintarvikkeet ja rehut ovat turvallisia ja terveellisiä ja että toimet, joilla saattaa olla vaikutusta elintarvikeketjun turvallisuuteen tai elintarvikkeisiin ja elintarviketietoihin liittyvien kuluttajien etujen suojeluun, suoritetaan erityisten vaatimusten mukaisesti. Unionissa on lisäksi annettu säännöt, joilla varmistetaan ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden sekä eläinten hyvinvoinnin korkea taso koko elintarvikeketjussa ja kaikilla niillä toiminnan aloilla, joilla keskeisenä tavoitteena on eläintautien, jotka joissakin tapauksissa voivat tarttua ihmisiin, tai kasveille tai kasvituotteille haitallisten tuhoojien mahdollisen leviämisen torjunta, ja joilla varmistetaan ympäristön suojelu muuntogeenisistä organismeista tai kasvinsuojeluaineista mahdollisesti aiheutuvilta riskeiltä. Näiden sääntöjen, jäljempänä yhteisesti ’elintarvikeketjua koskeva unionin lainsäädäntö’, asianmukainen soveltaminen edistää sisämarkkinoiden toimintaa.

(4) Elintarvike- ja rehulainsäädäntöä koskevat unionin perussäännöt on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 178/2002 (4). Näiden perussääntöjen lisäksi yksityiskohtaisemman elintarvike- ja rehulainsäädännön piiriin kuuluu eri alueita, kuten eläinten ruokinta, lääkerehut mukaan luettuina, elintarvike- ja rehuhygienia, zoonoosit, eläimistä saatavat sivutuotteet, eläinlääkejäämät, vieraat aineet, ihmisten terveyteen vaikuttavien eläintautien valvonta ja hävittäminen, elintarvikkeiden ja rehujen merkitseminen, kasvinsuojeluaineet, elintarvikkeiden ja rehujen lisäaineet, vitamiinit, mineraalisuolat, hivenaineet ja muut lisäaineet, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvat materiaalit, laatu- ja koostumusvaatimukset, juomavesi, ionisointi, uuselintarvikkeet ja muuntogeeniset organismit.

(5) Eläinten terveyttä koskevalla unionin lainsäädännöllä pyritään varmistamaan ihmisten ja eläinten terveyden tiukat vaatimukset unionissa sekä maatalouden ja vesiviljelyn rationaalinen kehitys, ja parantamaan tuottavuutta. Tätä lainsäädäntöä tarvitaan eläinten ja eläintuotteiden sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja estämään unionin laajuisesti huolta aiheuttavien tarttuvien tautien leviäminen. Lainsäädäntö kattaa muun muassa unionin sisäisen kaupan, unioniin tulon, tautien hävittämisen, eläinlääkinnällisen valvonnan ja taudeista ilmoittamisen, ja sillä parannetaan lisäksi elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuutta.

(6) Tarttuvilla eläintaudeilla, mukaan lukien sellaisten mikro-organismien aiheuttamat taudit, jotka ovat kehittäneet vastustuskyvyn mikrobilääkeaineita kohtaan, voi olla merkittävä vaikutus kansanterveyteen, elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuuteen sekä eläinten terveyteen ja hyvinvointiin. Jotta voitaisiin varmistaa eläinten terveyden ja kansanterveyden tiukat vaatimukset unionissa, eläinten terveyttä koskevista toimenpiteistä sekä rehujen ja elintarvikkeiden turvallisuudesta annettavista säännöistä säädetään unionin tasolla. Näiden sääntöjen noudattamista, mukaan lukien säännöt, joiden tarkoituksena on torjua mikrobilääkeresistenssin aiheuttamaa ongelmaa, olisi valvottava tässä asetuksessa säädetyllä virallisella valvonnalla. Lisäksi unionin lainsäädännössä säädetään eläinlääkkeiden markkinoille saattamista ja käyttöä koskevista säännöistä, joilla edistetään unionin johdonmukaista toimintaa, jolla pyritään tehostamaan mikrobilääkeaineiden maltillista käyttöä maatiloilla ja minimoimaan mikrobilääkeresistenssin kehittymistä eläimissä ja sen siirtymistä eläinperäisten elintarvikkeiden välityksellä. Komission 15 päivänä marraskuuta 2011 annetussa tiedonannossa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ”Toimintasuunnitelma mikrobilääkeresistenssin aiheuttamien kasvavien uhkien torjumiseksi” suositetuissa toimissa n:o 2 ja 3 korostetaan erityisten unionin sääntöjen keskeistä merkitystä eläinlääkkeiden alalla. Tällaisten erityisten sääntöjen noudattamista olisi valvottava kyseessä olevassa unionin lainsäädännössä säädetyllä valvonnalla, minkä vuoksi ne eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan.

(7) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 13 artiklassa todetaan eläinten olevan tuntevia olentoja. Eläinten hyvinvointia koskevassa unionin lainsäädännössä edellytetään eläinten omistajien, eläinten pitäjien ja toimivaltaisten viranomaisten noudattavan eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia, jotta varmistetaan niiden inhimillinen kohtelu ja vältetään aiheuttamasta niille tarpeetonta kipua ja kärsimystä. Nämä säännöt perustuvat tieteelliseen näyttöön, ja niillä voidaan parantaa eläinperäisten elintarvikkeiden laatua ja turvallisuutta.

(8) Kasvien terveyttä koskevassa unionin lainsäädännössä säännellään sellaisten kasvintuhoojien unioniin kulkeutumista, asettumista ja leviämistä, joita ei ole unionissa tai joita ei esiinny siellä laajalti. Sen tavoitteena on suojella unionin viljelykasvien ja julkisten ja yksityisten viheralueiden ja metsien terveyttä ja turvata samalla unionin biologinen monimuotoisuus ja ympäristö, ja varmistaa kasvien ja kasvituotteiden laatu sekä kasveista tehtyjen elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuus.

(9) Kasvinsuojeluaineita koskevalla unionin lainsäädännöllä säännellään kasvinsuojeluaineiden sekä tehoaineiden, suoja-aineiden, tehosteaineiden, apuaineiden ja liitännäisaineiden, joita kyseiset aineet saattavat sisältää tai joista ne saattavat koostua, lupien myöntämistä sekä niiden markkinoille saattamista, käyttöä ja valvontaa. Näiden sääntöjen tavoitteena on varmistaa sekä ihmisten ja eläinten terveys että ympäristön korkeatasoinen suojelu arvioimalla kasvinsuojeluaineiden aiheuttamia riskejä ja parantaa samalla unionin markkinoiden toimintaa yhdenmukaistamalla kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista koskevat säännöt ja parantaa näin myös maataloustuotantoa.

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/18/EY (5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1829/2003 (6) säädetään muuntogeenisten organismien ja muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen ennakkohyväksymisestä, jäljitettävyydestä ja merkitsemisestä. Muuntogeeniset organismit, joita ei ole tarkoitettu suoraan ravinnoksi, kuten elintarvikkeiden ja rehujen lähdeaineena käytettävät siemenet, voidaan hyväksyä direktiivin 2001/18/EY tai asetuksen (EY) N:o 1829/2003 nojalla. Siitä riippumatta, minkä oikeusperustan nojalla muuntogeeniset organismit voitaisiin hyväksyä, olisi sovellettava samoja virallista valvontaa koskevia sääntöjä.

(11) Luonnonmukaista tuotantoa ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkintöjä koskevassa unionin lainsäädännössä vahvistetaan luonnonmukaisen tuotannon kestävän kehityksen perusta ja pyritään edistämään luonnonvarojen suojelua, biologista monimuotoisuutta ja eläinten hyvinvointia sekä maaseutualueiden kehitystä.

(12) Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmiä koskeva unionin lainsäädäntö auttaa tunnistamaan tarkkojen eritelmien mukaisesti viljellyt ja tuotetut tuotteet ja elintarvikkeet, ja samalla sen avulla edistetään monipuolista maataloustuotantoa, suojataan tuotenimiä ja tiedotetaan kuluttajille maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden ominaispiirteistä.

(13) Elintarvikeketjua koskeva unionin lainsäädäntö perustuu sille periaatteelle, että toimijat kaikissa valvonnassaan olevan tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheissa ovat vastuussa sen varmistamisesta, että elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä vahvistetut näiden toimijoiden toiminnan kannalta merkitykselliset vaatimukset täyttyvät.

(14) Unionin säännöissä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kaupan pitämisen vaatimuksista varmistetaan kestävät tuotteet ja sisämarkkinoiden mahdollisuuksien toteuttaminen täysimääräisesti; niillä helpotetaan reiluun kilpailuun perustuvaa kaupan pitämistä ja siten tuotannon kannattavuuden edistämistä. Säännöillä varmistetaan, että samoja vaatimuksia sovelletaan sekä tuontituotteisiin että unionin alueelta peräisin oleviin tuotteisiin. Unionin säännöillä maataloustuotteiden kaupan pitämisestä parannetaan tuotannon ja kaupan pitämisen taloudellisia edellytyksiä sekä tällaisten tuotteiden laatua.

(15) Elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon valvonta kuuluu jäsenvaltioille, joiden toimivaltaiset viranomaiset seuraavat ja todentavat virallista valvontaa järjestämällä, että asiaankuuluvia unionin vaatimuksia noudatetaan tosiasiallisesti ja että ne pannaan täytäntöön.

(16) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 882/2004 (7) vahvistetaan yhtenäinen lainsäädäntökehys virallisen valvonnan järjestämistä varten. Kyseinen lainsäädäntökehys on merkittävästi tehostanut virallista valvontaa sekä parantanut elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon valvontaa ja suojelun tasoa, kun on kyse ihmisten, eläinten ja kasvien terveydelle ja eläinten hyvinvoinnille aiheutuvista riskeistä unionissa, samoin kuin ympäristön suojelun tasoa, kun on kyse muuntogeenisistä organismeista ja kasvinsuojeluaineista mahdollisesti aiheutuvista riskeistä. Se on lisäksi tarjonnut yhtenäisen säädöskehyksen, jolla on voitu tukea yhdennettyä toimintamallia virallisen valvonnan suorittamisessa koko elintarvikeketjussa.

(17) Elintarvikeketjua koskevaan unionin lainsäädäntöön sisältyy useita säännöksiä, joiden täytäntöönpanoa ei ole lainkaan tai joiden täytäntöönpanoa on vain osittain säännelty asetuksella (EY) N:o 882/2004. Varsinkin erityiset virallista valvontaa koskevat säännöt on säilytetty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 (8). Kasvien terveys jää myös suurimmalta osin asetuksen (EY) N:o 882/2004 soveltamisalan ulkopuolella, mutta tiettyjä virallista valvontaa koskevia sääntöjä on vahvistettu neuvoston direktiivissä 2000/29/EY (9).

(18) Neuvoston direktiivissä 96/23/EY (10) säädetään myös erittäin yksityiskohtaisista säännöistä, joilla vahvistetaan muun muassa virallisen valvonnan vähimmäistiheys ja erityiset täytäntöönpanotoimet tapauksissa, joissa säännöksiä on jätetty noudattamatta.

(19) Jotta yleistä lainsäädäntökehystä voitaisiin järkeistää ja yksinkertaistaa ja sääntelyä samalla parantaa, tietyillä aloilla suoritettavaan viralliseen valvontaan sovellettavat säännöt olisi otettava osaksi virallista valvontaa koskevaa yhtenäistä lainsäädäntökehystä. Tämän vuoksi asetus (EY) N:o 882/2004 ja muut unionin säädökset, joilla nykyisin säännellään tietyillä aloilla suoritettavaa virallista valvontaa, olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella.

(20) Tällä asetuksella olisi pyrittävä vahvistamaan yhdenmukaistetut unionin puitteet virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien kuin virallisen valvonnan järjestämiseksi koko elintarvikeketjussa ottaen huomioon asetuksessa (EY) N:o 882/2004 ja asiaan liittyvässä alakohtaisessa lainsäädännössä säädetyt virallista valvontaa koskevat säännöt sekä näiden sääntöjen soveltamisesta saatu kokemus.

(21) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/128/EY (11) säädetyt säännöt, joissa yksilöidään kasvinsuojeluaineiden kestävän käytön vaatimukset, sisältävät direktiivin 8 artiklassa torjunta-aineiden levityskaluston tarkastamista koskevia säännöksiä, joiden soveltamista jatketaan siltä osin kuin tämän asetuksen sääntöjä virallisesta valvonnasta ei sovelleta kyseisiin tarkastustoimiin.

(22) Maataloustuotteiden (peltokasvien, viinin, oliiviöljyn, hedelmien ja vihannesten, humalan, maidon ja maitotuotteiden, naudan- ja vasikanlihan, lampaan- ja vuohenlihan sekä hunajan) yhteisen markkinajärjestelyn sääntöjen noudattamisen todentamiseksi on jo olemassa vakiintunut ja erillinen valvontajärjestelmä. Tätä asetusta ei olisi tämän vuoksi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (12) noudattamisen todentamiseen, paitsi jos Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (13) mukaisesti tehdyt kaupan pitämisen vaatimuksiin liittyvät tarkastukset viittaavat mahdollisiin petollisiin tai vilpillisiin käytäntöihin.

(23) Joitakin nykyisin asetukseen (EY) N:o 882/2004 sisältyviä määritelmiä olisi mukautettava tämän asetuksen laajemman soveltamisalan huomioon ottamiseksi, jotta ne saadaan muissa unionin säädöksissä vahvistettujen määritelmien mukaisiksi ja jotta voidaan selkeyttää terminologiaa, jolla on eri aloilla eri merkitys, tai tarvittaessa korvata sitä.

(24) Elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä edellytetään, että toimivaltaiset viranomaiset tarkistavat, että toimijat noudattavat asiaankuuluvia unionin sääntöjä ja että eläimet tai tavarat täyttävät erityiset vaatimukset virallisten todistusten tai varmennusten myöntämistä varten; tällaista noudattamisen tarkistusta olisi pidettävä virallisena valvontana.

(25) Elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä annetaan lisäksi jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille erityistehtäviä eläinten terveyden, kasvien terveyden ja eläinten hyvinvoinnin suojelemiseksi sekä ympäristön suojelemiseksi muuntogeenisiltä organismeilta ja kasvinsuojeluaineilta. Kyseiset tehtävät ovat yleishyödyllistä toimintaa, johon jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten edellytetään ryhtyvän ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai myös ympäristölle mahdollisesti aiheutuvan vaaran poistamiseksi, hillitsemiseksi tai vähentämiseksi. Tätä muuta virallista toimintaa, johon kuuluu lupien myöntäminen tai hyväksyminen, epidemiologinen seuranta ja valvonta, tautien tai tuhoojien hävittäminen ja kurissa pitäminen sekä virallisten todistusten tai varmennusten myöntäminen, säännellään samoilla alakohtaisilla säännöillä, jotka pannaan täytäntöön virallisen valvonnan avulla ja näin ollen tällä asetuksella.

(26) Jäsenvaltioiden olisi nimettävä toimivaltaiset viranomaiset kaikilla tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Jäsenvaltioilla on parhaat edellytykset määrittää ja päättää, minkä toimivaltaisen viranomaisen tai mitkä toimivaltaiset viranomaiset ne nimeävät kutakin alaa tai osa-alaa varten, mutta niiden olisi myös kuitenkin nimettävä yksi viranomainen, joka kullakin alalla tai osa-alalla varmistaa asianmukaisesti koordinoidun viestinnän muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja komission kanssa.

(27) Jäsenvaltioiden olisi elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön moitteettoman soveltamisen todentamiseen tähtäävän virallisen valvonnan ja jäsenvaltioiden viranomaisille elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä uskottujen muiden virallisten toimien suorittamista varten nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, jotka toimivat yleisen edun mukaisesti, joilla on asianmukaiset voimavarat ja välineet ja jotka takaavat puolueettomuuden ja ammattimaisuuden. Toimivaltaisten viranomaisten olisi varmistettava virallisen valvonnan laatu, johdonmukaisuus ja vaikuttavuus.

(28) Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien sääntöjen asianmukainen soveltaminen ja niiden täytäntöönpanon valvonta edellyttävät sekä kyseisten sääntöjen että tämän asetuksen sääntöjen asianmukaista tuntemusta. Tämän vuoksi on tärkeää, että virallista valvontaa ja muita virallisia toimia suorittava henkilöstö saa säännöllisesti toimivaltaansa kuuluvan alan mukaista koulutusta sovellettavasta lainsäädännöstä ja tästä asetuksesta johtuvista velvollisuuksista.

(29) Toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä sisäisiä auditointeja tai teetettävä auditointeja puolestaan varmistaakseen, että tätä asetusta noudatetaan. Auditoinnit olisi tehtävä avoimesti ja niihin olisi sovellettava riippumatonta valvontaa.

(30) Toimijoilla olisi oltava oikeus, kansallisessa lainsäädännössä säädetyin edellytyksin, hakea muutosta toimivaltaisten viranomaisten tekemiin päätöksiin. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tiedotettava toimijoille tästä oikeudesta.

(31) Toimivaltaisten viranomaisten olisi varmistettava, että virallisesta valvonnasta vastaava henkilöstö ei paljasta valvontaa suorittaessaan saamiaan tietoja silloin, jos kyseiset tiedot kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin. Jollei tietojen julkistamista oikeuta jokin erittäin tärkeän etu, sellaisten tietojen, jotka voisivat vaarantaa tarkastusten, tutkimusten tai auditointien tarkoituksen, kaupallisten etujen suojaamisen tai tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaamisen, olisi kuuluttava salassapitovelvollisuuden piiriin. Salassapitovelvollisuus ei kuitenkaan saisi estää toimivaltaisia viranomaisia julkistamasta yksittäisiä toimijoita koskevan virallisen valvonnan tulokseen liittyviä tosiseikkoja, kun kyseiselle toimijalle on annettu tilaisuus esittää asiasta kommentteja ennen tietojen ilmaisemista ja kommentit on otettu huomioon tai julkistettu yhdessä toimivaltaisten viranomaisten ilmaisemien tietojen kanssa. Tarve noudattaa salassapitovelvollisuutta ei myöskään rajoita sen asetuksen (EY) N:o 178/2002 10 artiklan mukaisen velvollisuuden noudattamista, jonka mukaan toimivaltaisten viranomaisten on tiedotettava yleisölle, jos on perusteltua syytä epäillä, että elintarvike tai rehu voi aiheuttaa terveysriskin. Tämä asetus ei saisi vaikuttaa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (14) säädettyyn yksilöiden oikeuteen saada henkilötietonsa suojattua. Näiden sääntöjen ei tulisi myöskään vaikuttaa tilanteisiin, joissa unionin tai kansallinen lainsäädäntö edellyttää julkistamista.

(32) Toimivaltaisten viranomaisten olisi suoritettava virallista valvontaa säännöllisesti, riskien mukaan ja sopivalla tiheydellä kaikilla elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön sääntelemillä aloilla ja kaikkien sen piiriin kuuluvien toimijoiden, toimien, eläinten ja tavaroiden osalta. Toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava virallisen valvonnan tiheys ottaen huomioon tarve mukauttaa valvontatoimet riskiin ja odotettavaan säännösten noudattamisen tasoon eri tilanteissa, mukaan lukien mahdolliset elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön rikkomiset petollisten tai vilpillisten käytäntöjen avulla. Valvontatoimien mukauttamisessa olisi näin ollen otettava huomioon säännösten noudattamatta jättämisen todennäköisyys tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön kaikilla aloilla. Joissakin tapauksissa elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä kuitenkin edellytetään, että virallinen valvonta suoritetaan riippumatta riskin tasosta tai säännösten noudattamatta jättämisen todennäköisyydestä, jotta voidaan myöntää virallinen todistus tai varmennus, joka on ennakkoedellytys eläinten tai tavaroiden markkinoille saattamiselle tai siirroille. Tällaisissa tapauksissa virallisen valvonnan tiheys määräytyy sertifiointi- tai varmennustarpeiden mukaan.

(33) Jotta virallisella valvonnalla voitaisiin edelleen vaikuttavasti todentaa säännösten noudattaminen, ennen valvonnan suorittamista ei pitäisi antaa ilmoitusta, paitsi jos tällainen ennakkoilmoitus on ehdottomasti tarpeen valvonnan suorittamiseksi (esimerkiksi kun kyseessä on virallinen valvonta, joka suoritetaan teurastamoissa teurastustoimien aikana ja joka edellyttää toimivaltaisten viranomaisten henkilöstön tai edustajien jatkuvaa tai säännöllistä läsnäoloa toimijan tiloissa) tai virallisten valvontatoimien luonteen johdosta (tämä koskee erityisesti auditointitoimia).

(34) Virallisen valvonnan olisi oltava perusteellista ja vaikuttavaa, ja sillä olisi varmistettava, että unionin lainsäädäntöä sovelletaan asianmukaisesti. Koska virallinen valvonta voi olla rasite toimijoille, toimivaltaisten viranomaisten olisi järjestettävä ja toteutettava viralliset valvontatoimet toimijoiden edut huomioon ottaen ja rajattava rasitus siihen, mikä on tarpeen tehokkaan ja vaikuttavan virallisen valvonnan suorittamiseksi.

(35) Virallista valvontaa suorittavan henkilöstön olisi oltava riippumatonta, eli heillä ei saisi olla eturistiriitoja ja he eivät etenkään saisi olla tilanteessa, joka suoraan tai epäsuorasti voisi vaikuttaa heidän kykyynsä suorittaa ammatilliset tehtävänsä puolueettomasti. Olisi myös toteutettava asianmukaiset järjestelyt, joilla varmistetaan puolueettomuus, jos virallista valvontaa kohdistetaan eläimiin, tavaroihin, paikkoihin tai toimintoihin, jotka kuuluvat viranomaiselle tai julkiselle elimelle.

(36) Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten olisi toteutettava virallinen valvonta yhtä huolellisesti riippumatta siitä, sovelletaanko täytäntöön pantavia sääntöjä toimiin, joilla on merkitystä vain kyseisen jäsenvaltion alueella, vai toimiin, jotka vaikuttavat sellaisia eläimiä ja tavaroita koskevan unionin lainsäädännön noudattamiseen, joita siirretään tai saatetaan markkinoille toisessa jäsenvaltiossa tai viedään unionin ulkopuolelle. Kun kyse on viennistä unionin ulkopuolelle, toimivaltaiset viranomaiset saattavat unionin lainsäädännön mukaisesti joutua todentamaan myös, täyttävätkö kyseiset eläimet ja tavarat niiden määräpaikkana olevan kolmannen maan tällaisille eläimille ja tavaroille asettamat vaatimukset. Lisäksi vientitodistusten mallien laadinnassa olisi sovellettava tässä asetuksessa säädettyä asiaan kuuluvaa täytäntöönpanovaltaa vain silloin, kun tällaisesta todistuksesta säädetään unionin lainsäädännössä ja varsinkin jos siitä määrätään unionin ja jonkin kolmannen maan tai kolmansien maiden yhteenliittymän välillä tehdyissä kahdenvälisissä sopimuksissa.

(37) Siinä määrin kuin se on ehdottomasti tarpeen virallisen valvonnan järjestämiseksi, jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava poikkeuksellisissa olosuhteissa edellyttää toimijoiden raportoivan eläinten ja tavaroiden saapumisesta toisesta jäsenvaltiosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta alakohtaisessa lainsäädännössä säädettyjen jäljitettävyysvaatimusten soveltamista.

(38) Jotta voidaan varmistaa, että elintarvikeketjua koskevat unionin lainsäädäntö pannaan asianmukaisesti täytäntöön, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava valta suorittaa virallista valvontaa tämän lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien eläinten ja tavaroiden tuotannon, jalostuksen ja jakelun kaikissa vaiheissa. Jotta voidaan varmistaa, että virallinen valvonta toteutetaan perusteellisesti ja vaikuttavasti, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi lisäksi oltava valta suorittaa virallista valvontaa sellaisten tavaroiden, aineiden, materiaalien ja esineiden tuotannon ja jakelun kaikissa vaiheissa, joita ei säännellä elintarvikeketjua koskevalla unionin lainsäädännöllä, jos tämä on välttämätöntä tämän lainsäädännön mahdollisten rikkomisten tutkimiseksi perusteellisesti ja tällaisen rikkomisen syyn selvittämiseksi. Jotta tällainen virallinen valvonta suoritetaan tehokkaasti, toimivaltaisten viranomaisten olisi laadittava ja pidettävä ajan tasalla valvottavia toimijoita koskeva luettelo tai rekisteri.

(39) Toimivaltaiset viranomaiset toimivat toimijoiden ja yleisen edun nimissä ja varmistavat, että elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä vahvistettu korkea suojelun taso säilytetään ja varmistetaan johdonmukaisesti, että niitä suojataan asianmukaisilla täytäntöönpanotoimilla ja että tällaisen lainsäädännön noudattaminen varmistetaan virallisella valvonnalla koko elintarvikeketjussa. Toimivaltaisten viranomaisten sekä toimeksiannon saaneiden elinten ja luonnollisten henkilöiden, joille tietyt tehtävät on siirretty, olisi tämän vuoksi oltava vastuuvelvollisia toimijoille ja suurelle yleisölle suorittamansa virallisen valvonnan tehokkuudesta ja vaikuttavuudesta. Niiden olisi tarjottava mahdollisuus tutustua virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien järjestämistä ja suorittamista koskeviin tietoihin ja julkaistava säännöllisesti virallista valvontaa ja siitä saatuja tuloksia koskevat tiedot. Toimivaltaisten viranomaisten olisi lisäksi tiettyjen edellytysten täyttyessä voitava julkaista tai asettaa saataville tiedot, jotka koskevat yksittäisten toimijoiden luokitusta virallisen valvonnan tulosten perusteella. Luokitusjärjestelmien käyttö jäsenvaltioissa olisi sallittava ja sitä olisi edistettävä keinona lisätä avoimuutta koko elintarvikeketjussa edellyttäen, että tällaisissa järjestelmissä annetaan asianmukaiset takeet oikeudenmukaisuudesta, johdonmukaisuudesta, avoimuudesta ja objektiivisuudesta. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava käytössä tarvittavat järjestelyt, jotta luokitus kuvastaisi täsmällisesti noudattamisen tosiasiallista tasoa; toimivaltaisia viranomaisia olisi erityisesti kannustettava varmistamaan, että luokitus perustuu useiden virallisten valvontojen tuloksiin tai, jos luokitus perustuu yhden ainoan virallisen valvonnan tuloksiin ja nämä tulokset ovat kielteisiä, että seuraavat viralliset valvonnat suoritetaan kohtuullisessa ajassa. Luokituskriteerien avoimuus on erityisesti tarpeen, jotta voidaan verrata parhaita käytänteitä ja aikanaan harkita yhdenmukaisen unionin tason lähestymistavan kehittämistä.

(40) On tärkeää, että toimivaltaiset viranomaiset sekä toimeksiannon saaneet elimet ja luonnolliset henkilöt, joille tietyt tehtävät on siirretty, varmistavat ja todentavat suorittamansa virallisen valvonnan vaikuttavuuden ja johdonmukaisuuden. Niiden olisi tätä varten toimittava kirjallisten dokumentoitujen menettelyjen pohjalta ja annettava virallista valvontaa suorittavalle henkilöstölle tiedot ja ohjeet. Niillä olisi lisäksi oltava käytössään asianmukaiset dokumentoidut menettelyt ja mekanismit voidakseen jatkuvasti todentaa oman toimintansa olevan vaikuttavaa ja johdonmukaista ja voidakseen toteuttaa korjaavia toimia, kun todetaan puutteita.

(41) Jotta säännösten noudattamatta jättämistä koskevat tapaukset olisi helpompi todeta ja jotta toimijan vastuulle kuuluvien korjaavien toimien toteuttamista saataisiin järkeistettyä, virallisen valvonnan tulokset olisi esitettävä kirjallisesti, ja asiakirjasta olisi annettava pyynnöstä jäljennös kyseiselle toimijalle. Jos virallinen valvonta edellyttää toimivaltaisten viranomaisten henkilöstön jatkuvaa tai säännöllistä läsnäoloa toimijan toimintojen seuraamiseksi, olisi kohtuutonta edellyttää jokaisen yksittäisen tarkastuksen tai käynnin kirjaamista. Tällaisissa tapauksissa kirjallisia raportteja olisi laadittava niin usein, että toimivaltaiset viranomaiset ja toimija saavat säännöllisesti tiedon säännösten noudattamisen tasosta ja nopeasti ilmoituksen mahdollisista todetuista puutteista tai noudattamatta jättämisestä.

(42) Toimijoiden olisi tehtävä täysimääräisesti yhteistyötä niiden toimivaltaisten viranomaisten, toimeksiannon saaneiden elinten tai luonnollisten henkilöiden, joille tietyt tehtävät on siirretty, kanssa, jotta varmistetaan virallisen valvonnan sujuva suorittaminen ja annetaan toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuudet suorittaa muita virallisia toimia. Unionin alueelle tulevasta lähetyksestä vastaavien toimijoiden olisi toimitettava kaikki lähetykseen liittyvät saatavilla olevat tiedot. Kaikkien toimijoiden olisi toimitettava toimivaltaisille viranomaisille vähintään tiedot, jotka tarvitaan kyseisten toimijoiden, niiden toimien ja niiden toimijoiden, joille ne tekevät toimituksia ja jotka tekevät niille toimituksia, tunnistamiseksi.

(43) Tässä asetuksessa säädetään yhtenäisestä lainsäädäntökehyksestä virallisen valvonnan järjestämiseksi, jotta voidaan todentaa elintarvikeketjua koskevan lainsäädännön noudattaminen kaikilla tällaisen lainsäädännön kattamilla aloilla. Joillakin näistä aloista unionin lainsäädännössä vahvistetaan yksityiskohtaiset vaatimukset, joita on noudatettava ja joissa edellytetään erityisosaamista ja erityisiä keinoja virallisen valvonnan suorittamiseksi. Jotta vältyttäisiin toisistaan poikkeavilta täytäntöönpanokäytännöiltä, jotka voisivat johtaa ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin sekä muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa myös ympäristön suojelun tason vaihteluun, häiritä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien eläinten ja tavaroiden sisämarkkinoiden toimintaa ja vääristää kilpailua, komission olisi voitava täydentää tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä hyväksymällä erityisiä virallista valvontaa koskevia sääntöjä, joilla voidaan paneutua valvonnan tarpeisiin kyseisillä aloilla. Tällaisissa säännöissä olisi erityisesti vahvistettava virallisen valvonnan suorittamista koskevat erityiset vaatimukset ja valvonnan vähimmäistiheys, erityiset tai tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä täydentävät toimenpiteet, joita toimivaltaisten viranomaisten olisi toteutettava liittyen noudattamatta jättämistä koskeviin tapauksiin, toimivaltaisten viranomaisten erityiset velvollisuudet ja tehtävät tässä asetuksessa säädettyjen velvollisuuksien ja tehtävien lisäksi sekä erityiset kriteerit tässä asetuksessa säädettyjen hallinnollista apua koskevien mekanismien käynnistämiseksi. Joissain tapauksissa tällaiset lisäsäännöt saattaisivat osoittautua tarpeellisiksi elintarvikkeiden ja rehujen virallisen valvonnan suorittamista koskevien yksityiskohtaisempien puitteiden luomiseksi, kun ihmisten tai eläinten terveydelle taikka muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa myös ympäristölle aiheutuvista riskeistä saadaan uutta tietoa, jolla osoitetaan, että ilman yhteisiä kaikissa jäsenvaltioissa käytettäviä virallisen valvonnan suorittamista koskevia eritelmiä valvonnalla, ei pystytä suojautumaan näiltä riskeiltä odotetulla, elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä säädetyllä tavalla.

(44) Jotta jäsenvaltiot voivat järjestää tämän asetuksen mukaisen virallisen valvonnan tehokkaasti, niillä olisi oltava harkintavaltaa yksilöidä, millainen henkilöstö sopii parhaiten suorittamaan valvontaa edellyttäen, että korkeatasoinen ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden ja eläinten hyvinvoinnin suojelu varmistetaan elintarvikeketjun kaikissa vaiheissa ja että noudatetaan kansainvälisiä standardeja ja velvoitteita. Jäsenvaltioita olisi kuitenkin pyydettävä kääntymään virkaeläinlääkäreiden, kasvinterveysviranomaisten tai muiden erityisesti nimettyjen henkilöiden puoleen tietyissä tapauksissa, joissa tarvitaan niiden erityisosaamista virallisen valvonnan tehokkuuden varmistamiseksi. Tämä ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden mahdollisuuteen käyttää myös virkaeläinlääkäreitä (mukaan lukien siipikarjan ja jäniseläinten lihan virallista valvontaa varten), kasvinterveysviranomaisia tai muita erityisesti nimettyjä henkilöitä tapauksissa, joissa sitä ei edellytetä tämän asetuksen mukaisesti.

(45) Toimivaltaisten viranomaisten olisi saatava toteuttaa kansallisia toimenpiteitä kestoltaan ja soveltamisalaltaan rajattujen pilottihankkeiden toteuttamiseksi lihantuotannon viralliseen valvontaan liittyvien uusien valvontamenetelmien ja -tekniikoiden kehittämiseksi. Tällaisissa toimenpiteissä olisi varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset todentavat toimijoiden noudattavan kaikkia lihantuotantoon sovellettavia perussäännöksiä, kuten vaatimusta, että liha on turvallista ja ihmisravinnoksi sopivaa. Jotta voidaan varmistaa, että komissio ja jäsenvaltiot voivat arvioida tällaisten kansallisten toimenpiteiden vaikutusta ja ilmaista mielipiteensä ennen toimenpiteiden hyväksymistä ja toteuttaa näin ollen mahdollisimman asianmukaiset toimet, toimenpiteistä olisi ilmoitettava komissiolle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/1535 (15) 5 ja 6 artiklan mukaisesti ja niiden soveltamiseksi.

(46) Toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava siirtää joitakin tehtäviään muille elimille. Olisi vahvistettava asianmukaiset edellytykset, joilla varmistetaan virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien puolueettomuuden, laadun ja johdonmukaisuuden säilyminen. Toimeksiannon saanut elin olisi erityisesti akkreditoitava tarkastusten suorittamista koskevan Kansainvälinen standardisoimisjärjestön (ISO) standardin mukaisesti.

(47) Virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien luotettavuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi koko unionissa näytteenottomenetelmien ja laboratoriossa käytettävien analyysi-, testaus- ja diagnosointimenetelmien olisi täytettävä tieteelliset standardit ja kyseisen laboratorion erityiset analyysi-, testaus- ja diagnostiset tarpeet sekä tarjottava varmat ja luotettavat analyysi-, testi- ja diagnoositulokset. Olisi vahvistettava selkeät säännöt käytettävän menetelmän valitsemiseksi silloin, kun valittavissa on useampi kuin yksi menetelmä eri lähteistä, joita ovat esimerkiksi ISO, Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestö (EPPO), kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (IPPC), Maailman eläintautijärjestö (OIE), Euroopan unioni ja kansalliset vertailulaboratoriot tai kansallinen lainsäädäntö.

(48) Toimijoilla, joiden eläimistä tai tavaroista otetaan näytteitä tai joiden eläimiä tai tavaroita analysoidaan, testataan tai diagnosoidaan virallisen valvonnan puitteissa, olisi oltava oikeus toiseen asiantuntijalausuntoon omalla kustannuksellaan. Tämän oikeuden perusteella toimijan olisi voitava pyytää toista asiantuntijaa suorittamaan alkuperäisen näytteen, analyysin, testin tai diagnoosin asiakirjojen uudelleentarkastelua sekä toista analyysia, testiä tai diagnoosia alun perin otetun näytemateriaalin osista, ellei tällainen toinen analyysi, testi tai diagnoosi ole teknisesti mahdoton tai merkityksetön. Näin erityisesti silloin, jos vaaran esiintyvyys on erityisen alhainen kyseisessä eläimessä tai tavarassa tai sen leviäminen erityisen vähäistä tai epäsäännöllistä, esimerkiksi kun kyseessä ovat toimet karanteenin alaisten organismien esiintymisen arviointia tai mahdollisen mikrobiologisen analyysin suorittamista varten.

(49) Internetissä tai muutoin etämyynnin avulla tapahtuvan kaupankäynnin virallisen valvonnan suorittamiseksi toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava hankkia nimettömästi esitettyjä tilauksia käyttäen (ns. haamuasiointi) näytteitä, jotka voidaan sitten analysoida ja testata tai joiden säännöstenmukaisuus voidaan todentaa. Toimivaltaisten viranomaisten olisi toteutettava kaikki toimenpiteet, jotta toimijoiden oikeus saada toinen asiantuntijalausunto säilyisi.

(50) Laboratorioilla, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat nimenneet toteuttamaan virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien yhteydessä otettujen näytteiden analyysejä, testejä ja diagnooseja, olisi oltava asiantuntemus, laitteet, infrastruktuuri ja henkilöstö, joita tarvitaan tällaisten tehtävien suorittamiseksi tiukimpien mahdollisten normien mukaisesti. Varmojen ja luotettavien tulosten varmistamiseksi nämä laboratoriot olisi akkreditoitava kyseisten menetelmien käyttöön standardin EN ISO/IEC 17025 (Testaus- ja kalibrointilaboratorioiden pätevyys. Yleiset vaatimukset) mukaisesti. Tämä akkreditointi olisi saatava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008 (16) mukaisesti toimivalta kansalliselta akkreditointielimeltä.

(51) Vaikka akkreditointi onkin paras vaihtoehto virallisten laboratorioiden toiminnan korkean tason varmistamiseksi, se on myös monimutkainen ja kallis prosessi, joka aiheuttaisi laboratoriolle kohtuuttoman rasitteen tapauksissa, joissa laboratoriossa käytettävä analyysi, testaus- tai diagnosointimenetelmä on erityisen yksinkertainen eikä edellytä erikoistuneita menettelyjä tai laitteita (kuten on asian laita trikiinin osoittamisessa tarkastuksen yhteydessä), ja tietyin edellytyksin tapauksissa, joissa laboratorio tekee analyysejä, testejä tai diagnooseja ainoastaan muiden virallisten toimien eikä virallisen valvonnan yhteydessä.

(52) Jotta varmistetaan toimintamallin joustavuus ja oikeasuhteisuus erityisesti eläinten terveyden tai kasvien terveyden alalla toimivien laboratorioiden tapauksessa, olisi säädettävä poikkeuksista, joilla mahdollistetaan, että tiettyjä laboratorioita ei tarvitse akkreditoida kaikkien niiden käyttämien menetelmien osalta. Tämä koskee erityisesti tapauksia, joissa validoituja menetelmiä erityisten kasvintuhoojien havaitsemiseksi ei ole saatavilla. Laboratorion akkreditointia kaikkia niitä menetelmiä varten, joita sen pitäisi käyttää virallisena laboratoriona, ei ehkä saada välittömästi käyttöön tapauksissa, joissa on käytettävä uusia tai vastikään muutettuja menetelmiä, eikä kehittymässä olevien riskien tapauksessa tai hätätilanteissa. Virallisten laboratorioiden olisi siis tietyin edellytyksin sallittava tehdä analyysejä, testejä ja diagnooseja toimivaltaisille viranomaisille ennen kuin ne saavat asiaan liittyvän akkreditoinnin.

(53) Unioniin kolmansista maista tulevien eläinten ja tavaroiden virallinen valvonta on olennaisen tärkeää, koska tällä valvonnalla varmistetaan unionissa sovellettavan lainsäädännön ja erityisesti niiden sääntöjen noudattaminen, jotka on annettu ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin sekä, muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa, myös ympäristön suojelemiseksi koko unionissa. Tällainen virallinen valvonta olisi toteutettava ennen eläinten tai tavaroiden luovuttamista vapaaseen liikkeeseen unionissa. Virallista valvontaa olisi järjestettävä niin tiheään, että unioniin tulevista eläimistä ja tavaroista ihmisten, eläinten ja kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille ja ympäristölle mahdollisesti aiheutuvia riskejä voidaan käsitellä riittävällä tavalla siten, että otetaan huomioon se, miten toimija on aiemmin noudattanut elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä säädettyjä vaatimuksia, kyseisten eläinten ja tavaroiden osalta kyseisessä kolmannessa maassa jo suoritettu valvonta sekä kyseisen kolmannen maan antamat takeet siitä, että unioniin vietävät eläimet ja tavarat täyttävät unionin lainsäädännössä säädetyt vaatimukset.

(54) On tarpeen säätää niiden eläinten ja tavaroiden luokista, jotka olisi aina esitettävä rajatarkastusasemalla virallisen valvonnan suorittamista varten ennen niiden tuloa unioniin. On myös tarpeen säätää mahdollisuudesta vaatia, että muihin tavaroiden luokkiin sovelletaan väliaikaisesti samaa vaatimusta erityistoimenpiteiden nojalla, sekä mahdollisuudesta vaatia, että tietyt muut tavaroiden luokat ja erityisesti tietyt elintarvikkeet, jotka sisältävät sekä kasviperäisiä tuotteita että jalostettuja eläinperäisiä tuotteita (yhdistelmätuotteet), esitetään aina virallista valvontaa varten rajatarkastusasemalla ennen niiden tuloa unioniin.

(55) Koska tietyistä eläimistä tai tavaroista voi aiheutua riskejä ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai ympäristölle, niihin olisi niiden unioniin tulon yhteydessä kohdistettava erityistä virallista valvontaa. Unionin nykyisissä säännöissä edellytetään unionin rajoilla suoritettavaa virallista valvontaa, jolla voidaan todentaa, että eläimiin, eläintuotteisiin, sukusoluihin ja alkioihin ja eläimistä saataviin sivutuotteisiin sovellettavat ihmisten terveyttä, eläinten terveyttä ja eläinten hyvinvointia koskevat vaatimukset täyttyvät ja että kasvit ja kasvituotteet ovat kasvinterveysvaatimusten mukaisia. Unioniin tulon yhteydessä järjestetään tihennettyä valvontaa myös tietyille muille tavaroille kehittymässä olevien tai tunnettujen riskien antaessa tähän aihetta. Tällaisen valvonnan yksityiskohdista, joita nykyisin säännellään neuvoston direktiiveissä 97/78/EY (17), 91/496/ETY (18) ja 2000/29/EY sekä komission asetuksessa (EY) N:o 669/2009 (19), olisi säädettävä tässä asetuksessa.

(56) Unionin virallisen valvonnan järjestelmän tehostamiseksi, rajatarkastuksiin osoitettujen virallisen valvonnan resurssien jakamiseksi optimaalisesti ja elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon valvonnan helpottamiseksi olisi perustettava yhteinen rajatarkastusasemilla toteutettavan virallisen valvonnan yhdennetty järjestelmä nykyisten hajanaisten valvontapuitteiden tilalle käsittelemään kaikkia lähetyksiä, joita olisi niihin mahdollisesti liittyvän riskin vuoksi valvottava niiden unioniin tulon yhteydessä.

(57) Virallista valvontaa olisi kohdistettava lähetyksiin niiden saapuessa rajatarkastusasemille. Viralliseen valvontaan olisi sisällytettävä asiakirjatarkastukset kaikille lähetyksille, tarvittaessa myös sähköisin keinoin toteutettavat tarkastukset, sekä tunnistustarkastukset ja fyysiset tarkastukset, joita tehdään sopivalla tiheydellä sen mukaan, millainen riski kustakin eläinten tai tavaroiden lähetyksestä aiheutuu.

(58) Fyysisten tarkastusten tiheys olisi määritettävä ja sitä olisi muutettava ihmisten, eläinten ja kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille sekä, muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa, myös ympäristölle aiheutuvien riskien mukaan. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tämän toimintamallin pohjalta voitava ohjata valvontaresursseja sinne, missä riski on suurin. Tunnistustarkastusten tiheyttä olisi voitava harventaa tai ne olisi voitava rajata lähetyksen virallisen sinetin todentamiseen, kun tämä on perusteltua unioniin tulevien lähetysten aiheuttaman vähäisen riskin vuoksi. Tunnistustarkastuksiin ja fyysisiin tarkastuksiin olisi sovellettava riskiperusteista toimintamallia hyödyntämällä kaikkia käytettävissä olevia tietoja sekä tietokonepohjaisia tiedonkeruu- ja -hallintajärjestelmiä.

(59) Tietyissä tapauksissa ja edellyttäen, että voidaan varmistaa ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin ja, muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa, myös ympäristön suojelun korkea taso, toimivaltaisten viranomaisten tavallisesti rajatarkastusasemilla suorittama virallinen valvonta voidaan suorittaa muissa valvontapisteissä tai muiden viranomaisten toimesta.

(60) Jotta virallisen valvonnan järjestelmä olisi tehokas, sellaisten kolmansista maista tulevien lähetysten, jotka edellyttävät valvontaa unioniin tulon yhteydessä, mukana olisi oltava yhteinen terveyttä koskeva tuloasiakirja, jota käytetään ilmoitettaessa etukäteen lähetysten saapumisesta rajatarkastusasemalle ja johon voidaan kirjata suoritetun virallisen valvonnan tulokset sekä päätökset, joita toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet lähetyksestä, jonka mukana asiakirja on. Toimijan olisi käytettävä samaa asiakirjaa selvityksen saamiseksi tulliviranomaisilta sitten, kun virallinen valvonta on kokonaisuudessaan suoritettu.

(61) Joissakin jäsenvaltioissa rajatarkastusasemien vähimmäisvaatimuksia on vaikeaa täyttää pysyvästi maantieteellisten rajoitteiden, kuten pitkien rannikoiden tai rajojen, vuoksi. Käsittelemätöntä puutavaraa tuodaan tavallisesti suurina määrinä erikoistuneiden satamien tai valvontapisteiden kautta epäsäännöllisin välein, minkä vuoksi on vaikeaa pitää yllä rajatarkastusasemia, joilla on pysyvä henkilöstö ja kaikki välineet. Rajatarkastusasemien vähimmäisvaatimuksista olisi voitava poiketa erityisen käsittelemättömän puutavaran virallisen valvonnan vaikuttavuuden varmistamiseksi.

(62) Unioniin kolmansista maista tulevia eläimiä ja tavaroita koskeva virallinen valvonta olisi suoritettava jäsenvaltioiden tiettyjen vähimmäisvaatimusten mukaisesti nimeämillä rajatarkastusasemilla. Tällaisten rajatarkastusasemien nimeäminen olisi peruutettava tai nimeämisen voimassaolo keskeytettävä, jos ne eivät enää täytä vähimmäisvaatimuksia tai jos niiden toiminnasta voisi aiheutua riski ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai, muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa, myös ympäristölle. Nimeämisen peruutuspäätös tai päätös sen voimassaolon keskeyttämisestä olisi tehtävä ottaen huomioon riskin vakavuusaste ja suhteellisuusperiaate.

(63) Jotta varmistetaan virallista valvontaa koskevien sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen kolmansista maista tuleviin lähetyksiin, olisi vahvistettava yhteiset säännöt niitä toimia varten, joita toimivaltaisten viranomaisten ja toimijoiden olisi toteutettava epäiltäessä säännösten noudattamatta jättämistä sekä säännöstenvastaisissa lähetyksissä ja lähetyksissä, joista saattaa aiheutua riski ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai, muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa, myös ympäristölle.

(64) Jotta vältetään epäjohdonmukaisuudet ja päällekkäisyydet virallisen valvonnan toteutuksessa, mahdollistetaan rajatarkastusasemilla ja muissa valvontapisteissä suoritettavan virallisen valvonnan piiriin kuuluvien lähetysten tunnistaminen viipymättä ja varmistetaan, että valvonta suoritetaan tehokkaasti, olisi varmistettava toimivaltaisten viranomaisten, tulliviranomaisten ja muiden asiaankuuluvien kolmansista maista tulevia lähetyksiä käsittelevien viranomaisten välinen yhteistyö ja tiedonvaihto.

(65) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava riittävien taloudellisten resurssien pysyvä saatavuus, jotta virallista valvontaa ja muita virallisia toimia suorittavilla toimivaltaisilla viranomaisilla olisi mahdollisuus palkata soveltuva henkilöstö ja hankkia asianmukainen välineistö. Vaikka toimijat ovat ensisijaisesti vastuussa sen varmistamisesta, että niiden toiminta tapahtuu elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti, niiden tätä tarkoitusta varten käyttöön ottamaa omavalvontajärjestelmää olisi täydennettävä kunkin jäsenvaltion ylläpitämällä tähän tarkoitukseen varatulla virallisen valvonnan järjestelmällä, jolla varmistetaan vaikuttava markkinavalvonta koko elintarvikeketjussa. Tällainen järjestelmä on jo luonteensa puolesta monimutkainen ja vaatii runsaasti resursseja, ja sille olisi jatkuvasti varattava resursseja virallista valvontaa varten ja kunakin ajankohtana ilmenevien valvontatarpeiden kannalta asianmukaisella tasolla. Jotta vähennettäisiin virallisen valvonnan järjestelmän riippuvuutta julkisista varoista, toimivaltaisten viranomaisten olisi kerättävä maksuja kattaakseen kustannukset, joita niille aiheutuu tiettyihin toimijoihin kohdistuvan virallisen valvonnan suorittamisesta ja tietyistä toimista, joiden osalta elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä edellytetään rekisteröintiä tai hyväksyntää elintarvike- ja rehuhygieniaa koskevien unionin sääntöjen tai kasvien terveyttä koskevien sääntöjen mukaisesti. Maksuja olisi kerättävä toimijoilta myös sellaisen virallisen valvonnan kustannusten korvaamiseksi, jota suoritetaan virallisen todistuksen tai varmennuksen myöntämiseksi, sekä toimivaltaisten viranomaisten rajatarkastusasemilla suorittaman virallisen valvonnan kustannusten korvaamiseksi.

(66) Maksujen olisi katettava toimivaltaisille viranomaisille virallisen valvonnan suorittamisesta aiheutuvat kustannukset, mukaan lukien yleiskustannukset, muttei ylitettävä niitä. Yleiskustannukset voivat sisältää virallisen valvonnan suunnittelua ja toteuttamista varten tarvittavan tuen ja organisoinnin kustannukset. Tällaiset kustannukset olisi laskettava kunkin yksittäisen virallisen valvontatoimen tai kaikkien tiettynä ajanjaksona suoritettujen virallisten valvontatoimien pohjalta. Kun maksut määrätään yksittäisten virallisten valvontatoimien todellisten kustannusten pohjalta, aiemmin säännöksiä moitteettomasti noudattaneille toimijoille aiheutuvien kokonaismaksujen olisi oltava pienemmät kuin säännöksiä noudattamattomille toimijoille määrättävät maksut, koska säännöksiä moitteettomasti noudattaneisiin toimijoihin ei tarvitse kohdistaa virallista valvonta yhtä usein. Jotta kaikki toimijat saataisiin noudattamaan unionin lainsäädäntöä – riippumatta menetelmästä (todellisiin kustannuksiin perustuva vai kiinteämääräinen), jonka kukin jäsenvaltio on valinnut maksujen laskentaperusteeksi – maksut olisi tapauksissa, joissa ne lasketaan kaikkien toimivaltaisille viranomaisille tiettynä ajanjaksona aiheutuvien kustannusten pohjalta ja veloitetaan kaikilta toimijoilta riippumatta siitä, ovatko ne virallisen valvonnan kohteena viiteajanjaksolla, laskettava siten, että palkitaan sellaisia toimijoita, jotka ovat jatkuvasti noudattaneet elintarvikeketjua koskevaa unionin lainsäädäntöä.

(67) Toimivaltaisten viranomaisten perimien maksujen suora tai välillinen palautus olisi kiellettävä, koska se asettaisi palautuksista hyötymättömät toimijat epäedulliseen asemaan ja voisi vääristää kilpailua.

(68) Virallisen valvonnan rahoittamisen toimijoilta perityillä maksuilla olisi tapahduttava täysin avoimesti, jotta kansalaiset ja yritykset voivat ymmärtää maksujen vahvistamisessa käytettävät menetelmät ja tiedot.

(69) Elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä vahvistetaan tapaukset, joissa tiettyjä eläimiä tai tavaroita markkinoille saatettaessa tai niitä siirrettäessä niiden mukana olisi oltava todistuksen myöntävän virkamiehen allekirjoittama virallinen todistus. On aiheellista laatia yhteiset säännöt, joissa vahvistetaan toimivaltaisten viranomaisten ja todistuksen myöntävien virkamiesten velvollisuudet virallisten todistusten myöntämisessä sekä ominaisuudet, joita virallisilla todistuksilla olisi oltava niiden luotettavuuden varmistamiseksi.

(70) Toisissa tapauksissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa säännöissä säädetään, että tiettyjä eläimiä tai tavaroita markkinoille saatettaessa tai niitä siirrettäessä niiden mukana on oltava toimivaltaisten viranomaisten virallisessa valvonnassa toimijoiden myöntämä tai toimivaltaisten viranomaisten itsensä myöntämä virallinen etiketti, virallinen merkki tai muu virallinen varmennus. Virallisiin varmennuksiin sisältyy esimerkiksi kasvipasseja, orgaanisia logoja ja tunnistusmerkkejä, jos unionin lainsäädäntö edellyttää niitä, sekä suojattujen alkuperänimitysten, suojattujen maantieteellisten merkintöjen tai aitojen perinteisten tuotteiden merkkejä. On aiheellista säätää vähimmäissäännöt, joilla varmistetaan, että myös viralliset varmennukset voidaan myöntää asianmukaisten luotettavuustakeiden mukaisesti.

(71) Virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien olisi perustuttava analyysi-, testaus- ja diagnosointimenetelmiin, jotka täyttävät viimeisimmät tieteelliset vaatimukset ja joiden avulla voidaan tarjota varmoja, luotettavia ja vertailukelpoisia tuloksia koko unionissa. Virallisten laboratorioiden käyttämiä menetelmiä ja niiden tuottamien analyysi-, testaus- ja diagnoositietojen laatua ja yhdenmukaisuutta olisi tämän vuoksi jatkuvasti parannettava. Komission olisi tätä tarkoitusta varten voitava nimetä Euroopan unionin vertailulaboratoriot, jotka toimivat kaikilla niillä elintarvikeketjun aloilla, joilla tarvitaan tarkkoja ja luotettavia analyysi-, testaus- ja diagnoosituloksia, ja luottaa näiden laboratorioiden asiantuntija-apuun. Euroopan unionin vertailulaboratorioiden olisi erityisesti varmistettava, että kansalliset vertailulaboratoriot ja viralliset laboratoriot saavat ajantasaista tietoa käytettävissä olevista menetelmistä, järjestettävä laboratorioiden välisiä vertailutestejä tai osallistuttava niihin aktiivisesti ja tarjottava koulutuskursseja kansallisille vertailulaboratorioille tai virallisille laboratorioille.

(72) Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 32 artiklan ensimmäisessä kohdassa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 (20) 21 artiklan ensimmäisessä kohdassa annetaan muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja käsittelevälle Euroopan unionin vertailulaboratoriolle ja eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita käsittelevälle Euroopan unionin vertailulaboratoriolle erityistehtäviä, jotka kuuluvat osana muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen tai eläinten ruokinnassa käytettävien lisäaineiden hyväksyntämenettelyyn ja jotka liittyvät erityisesti hakijoiden ehdottaman havaitsemis- tai analyysimenetelmän tarkistamiseen, arviointiin ja validointiin. Näiden laboratorioiden olisi sen vuoksi oltava tässä asetuksessa tarkoitettuja Euroopan unionin vertailulaboratorioita.

(73) Jotta voidaan suorittaa virallista valvontaa ja muita virallisia toimia mahdollisten sääntöjen rikkomisten, mukaan lukien sääntöjen rikkomiset petollisten tai vilpillisten käytäntöjen avulla, paljastamiseksi ja eläinten hyvinvoinnin alalla, toimivaltaisten viranomaisten olisi saatava käyttöönsä ajantasaiset, luotettavat ja johdonmukaiset tekniset tiedot, tutkimustulokset, uudet menetelmät ja asiantuntemus, joita tarvitaan kyseisillä kahdella alalla sovellettavan unionin lainsäädännön asianmukaisessa soveltamisessa. Komission olisi tätä tarkoitusta varten voitava nimetä elintarvikeketjun aitoutta ja eheyttä sekä eläinten hyvinvointia käsittelevät Euroopan unionin vertailukeskukset ja luottaa niiden asiantuntija-apuun.

(74) Jotta voidaan täyttää tämän asetuksen tavoitteet ja edistää sisämarkkinoiden sujuvaa toimintaa siten, että varmistetaan kuluttajien luottamus siihen, olisi puututtava tehokkaasti ja johdonmukaisesti elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön noudattamatta jättämistä koskeviin tapauksiin, jotka edellyttävät täytäntöönpanotoimia useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa. Asetuksen (EY) N:o 178/2002 50 artiklan nojalla perustettu elintarvikkeita ja rehuja koskeva nopea hälytysjärjestelmä antaa jo nykyisellään toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden vaihtaa ja levittää nopeasti tietoja ihmisten terveydelle elintarvikkeista tai rehuista aiheutuvista vakavista välittömistä tai välillisistä riskeistä tai ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle rehuista aiheutuvista vakavista riskeistä, jotta voidaan ryhtyä nopeisiin toimiin tällaisten vakavien riskien torjumiseksi. Vaikka kyseinen väline mahdollistaa nopean toiminnan kaikissa asiaan liittyvissä jäsenvaltioissa tiettyjen elintarvikeketjuun liittyvien vakavien riskien torjumiseksi, sillä ei kuitenkaan voida järjestää vaikuttavaa rajatylittävää avunantoa ja yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten välillä, jotta voitaisiin varmistaa, että sellaisiin elintarvikeketjua koskevaan unionin lainsäädäntöön liittyviin säännösten noudattamatta jättämistä koskeviin tapauksiin, joilla on vaikutusta maiden rajojen yli, puututtaisiin vaikuttavasti – ei pelkästään siinä jäsenvaltiossa, jossa säännösten noudattamatta jättäminen ensin havaittiin, vaan myös siinä jäsenvaltiossa, josta noudattamatta jättäminen sai alkunsa. Hallinnollisen avun ja yhteistyön olisi erityisesti annettava toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus vaihtaa tietoa, havaita elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön rajatylittäviä rikkomisia, tutkia niitä ja toteuttaa vaikuttavia ja oikeasuhteisia toimia niihin puuttumiseksi, myös jos petolliset tai vilpilliset käytännöt ovat tai voivat olla luonteeltaan rajatylittäviä.

(75) Olisi järjestettävä hallinnollista apua koskevien pyyntöjen ja kaikkien ilmoitusten asianmukainen seuranta. Hallinnollisen avun ja yhteistyön helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi nimettävä yksi tai useampi yhteyselin auttamaan ja koordinoimaan viestintää eri jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä. Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano sekä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön järkeistämiseksi ja yksinkertaistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan käytettävien teknisten välineiden eritelmät, yhteyselinten välisen viestinnän menettelyt sekä apua koskevien pyyntöjen, ilmoitusten ja vastausten vakiomuoto.

(76) Kunkin jäsenvaltion olisi laadittava monivuotinen kansallinen valvontasuunnitelma, joka kattaa kaikki elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön sääntelemät alat ja sisältää tiedot kyseisen jäsenvaltion virallisen valvonnan järjestelmän rakenteesta ja organisaatiosta, ja saatettava se säännöllisesti ajan tasalle. Tällaiset suunnitelmat ovat väline, jonka avulla kunkin jäsenvaltion olisi varmistettava, että virallinen valvonta suoritetaan riskiperusteisesti ja tehokkaasti jäsenvaltion koko alueella, elintarvikeketjun kaikissa vaiheissa ja tämän asetuksen säännöksiä noudattaen. Suunnitelmien tarkoituksenmukaisuus olisi varmistettava asiaankuuluvien sidosryhmien asianmukaisella kuulemisella ennen suunnitelmien laatimista.

(77) Monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien johdonmukaisuuden ja täydellisyyden varmistamiseksi kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä yksi elin, jonka tehtävänä on koordinoida jäsenvaltion suunnitelman valmistelua ja kerätä tietoa suunnitelman toteuttamisesta, tarkistamisesta ja tapauksen mukaan ajan tasalle saattamisesta.

(78) Jäsenvaltioiden olisi toimitettava vuosittain komissiolle kertomus, jossa annetaan tietoa valvontatoimista ja monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien täytäntöönpanosta. Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, jotta vertailukelpoisten tietojen keräys ja toimittaminen ja tällaisten tietojen myöhempi kokoaminen unionin laajuisiksi tilastoiksi helpottuisi ja jotta komission olisi helpompi valmistella kertomuksia virallisen valvonnan toiminnasta unionissa, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan vuosikertomusten vakiomallit.

(79) Komission asiantuntijoiden olisi voitava suorittaa valvontaa ja auditointeja jäsenvaltioissa asiaan kuuluvan unionin lainsäädännön soveltamisen ja kansallisten valvontajärjestelmien ja toimivaltaisten viranomaisten toiminnan todentamiseksi. Komission valvonnalla olisi myös pyrittävä tutkimaan ja keräämään tietoa täytäntöönpanokäytänteistä tai -ongelmista, hätätilanteista ja uudesta kehityksestä jäsenvaltioissa. Asianomaisten jäsenvaltioiden pyynnöstä komission asiantuntijoiden olisi myös voitava osallistua kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamaan valvontaan kyseisen jäsenvaltion alueella; tällainen valvonta olisi järjestettävä tiiviissä yhteistyössä asianomaisten jäsenvaltioiden ja komission välillä.

(80) Kolmansista maista tuleviin eläimiin ja tavaroihin olisi sovellettava samoja vaatimuksia kuin unionin eläimiin ja tavaroihin tai vaatimuksia, jotka on todettu vähintään vastaaviksi elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön tavoitteiden osalta. Tämä periaate on vahvistettu asetuksen (EY) N:o 178/2002 11 artiklassa, jossa edellytetään, että unioniin tuodut elintarvikkeet ja rehut ovat unionin elintarvikelainsäädännön asiaankuuluvien vaatimusten tai unionin vähintään vastaaviksi toteamien vaatimusten mukaisia. Tämän periaatteen soveltamista koskevista erityisvaatimuksista on säädetty kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä annetuissa unionin säännöissä, joilla kielletään tiettyjen sellaisten tuhoojien tuominen unioniin, joita ei esiinny unionissa (tai esiintyy siellä vain vähäisessä määrin), eläinten terveysvaatimuksia koskevissa unionin säännöissä, joilla sallitaan eläinten ja tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tulo unioniin vain niistä kolmansista maista, jotka sisältyvät tätä tarkoitusta varten laadittuun luetteloon, sekä ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläinperäisiä tuotteita koskevan virallisen valvonnan järjestämistä koskevissa unionin säännöissä, joissa myös säädetään sellaisen kolmansien maiden luettelon laatimisesta, joista kyseisiä tuotteita saa tulla unioniin.

(81) Jotta voidaan varmistaa, että unioniin kolmansista maista tulevat eläimet ja tavarat vastaavat kaikkia elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä vahvistettuja vaatimuksia tai vastaaviksi katsottuja vaatimuksia samoin kuin niitä vaatimuksia, jotka on vahvistettu kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä annetuissa unionin säännöissä, eläinten terveysvaatimuksia koskevissa unionin säännöissä sekä eläinperäisten elintarvikkeiden erityisiä hygieniasääntöjä koskevissa unionin säännöissä, joilla varmistetaan, että elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön vaatimukset täyttyvät kasvinterveyteen ja eläinlääkintään liittyvien huolenaiheiden osalta, komission olisi voitava vahvistaa edellytykset eläinten ja tavaroiden tulolle unioniin siinä määrin kuin on tarpeen, jotta voidaan varmistaa, että kyseiset eläimet ja tavarat täyttävät kaikki elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön asiaan liittyvät vaatimukset tai vastaavat vaatimukset. Tällaisia edellytyksiä olisi sovellettava kaikista kolmansista maista tai tietyistä kolmansista maista tai niiden alueilta peräisin oleviin eläimiin tai tavaroihin tai eläinten tai tavaroiden luokkiin.

(82) Jos erityistapauksissa on näyttöä siitä, että tietyt kolmannesta maasta tai kolmansien maiden ryhmästä tai niiden alueilta peräisin olevat eläimet tai tavarat aiheuttavat riskin ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle tai, muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa, myös ympäristölle, tai jos on näyttöä siitä, että elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön noudattamatta jättäminen saattaa olla laajalle levinnyttä ja vakavaa, komission olisi voitava hyväksyä tällaisten riskien torjuntatoimenpiteitä.

(83) Vaikuttavan ja tehokkaan virallisen valvonnan suorittaminen ja muiden virallisten toimien toteuttaminen ja viime kädessä ihmisten, eläinten ja kasvien turvallisuus ja terveys ja ympäristönsuojelu riippuvat myös siitä, että valvontaviranomaisten käytettävissä on hyvin koulutettua henkilöstöä, jolla on asianmukaiset tiedot kaikista unionin lainsäädännön asianmukaisen soveltamisen kannalta merkityksellisistä asioista. Komission olisi tarjottava asianmukaista ja tähän tarkoitukseen soveltuvaa koulutusta, jotta toimivaltaisilla viranomaisilla olisi virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien alalla käytössä yhdenmukainen toimintamalli. Elintarvikeketjua koskevaa unionin lainsäädäntöä ja kolmansien maiden vaatimuksia koskevan tietämyksen parantamiseksi tällaista koulutusta olisi annettava myös kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten henkilöstölle. Viimeksi mainitussa tapauksessa koulutustoimet olisi suunniteltava siten, että niissä otetaan huomioon kehitysmaiden erityistarpeet niiden valvonnan ja täytäntöönpanotoimien tukemiseksi, jotta ne voivat täyttää vaatimukset, joita sovelletaan eläinten ja tavaroiden tuontiin unioniin.

(84) Jotta kokemuksia ja parhaita käytäntöjä olisi helpompi jakaa toimivaltaisten viranomaisten kesken, komission olisi myös voitava järjestää yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ohjelmia viralliseen valvontaan tai muihin virallisiin toimiin osallistuvan henkilöstön vaihdosta jäsenvaltioiden välillä.

(85) Jotta virallinen valvonta ja muut viralliset toimet suoritettaisiin vaikuttavasti, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, komission ja tarpeen mukaan toimijoiden olisi voitava vaihtaa virallista valvontaa tai sen tuloksia koskevia tietoja nopeasti ja tehokkaasti. Unionin lainsäädännössä on perustettu useita komission hallinnoimia tietojärjestelmiä, joiden ansiosta tällaisia tietoja voidaan käsitellä ja hallinnoida unionin laajuisilla tietokoneistetuilla ja internetpohjaisilla välineillä. Eräs virallisen valvonnan tulosten kirjaamiseen ja jäljittämiseen tarkoitettu järjestelmä on yhdennetty eläinlääkinnällinen tietojärjestelmä (Traces-järjestelmä), joka on perustettu komission päätöksillä 2003/24/EY (21) ja 2004/292/EY (22) neuvoston direktiivin 90/425/ETY (23) mukaisesti ja jota nykyisin käytetään eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita ja niiden virallista valvontaa koskevan tiedon hallinnointiin. Kyseinen järjestelmä olisi tämän asetuksen avulla voitava säilyttää ja sitä olisi voitava parantaa niin, että sen piiriin voitaisiin ottaa kaikki tavarat, joiden osalta elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä säädetään erityisvaatimuksia tai virallista valvontaa koskevia käytännön järjestelyjä. Jäsenvaltioiden ja komission välistä nopeaa tiedonvaihtoa varten on olemassa myös erityisiä tietokonejärjestelmiä, joiden avulla ne voivat ilmoittaa toisilleen elintarvikeketjussa tai eläinten ja kasvien terveydessä mahdollisesti ilmenevistä riskeistä. Asetuksen (EY) N:o 178/2002 50 artiklassa perustetaan elintarvikkeita ja rehuja koskeva nopea hälytysjärjestelmä elintarvikkeesta tai rehusta ihmisten terveydelle aiheutuvasta välittömästä tai välillisestä riskistä ilmoittamista varten, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/429 (24) 20 artiklassa perustetaan luetteloituja tauteja koskevien toimenpiteiden ilmoittamis- ja raportointijärjestelmä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/2031 (25) 103 artiklassa perustetaan järjestelmä tuhoojien esiintymisestä ilmoittamista ja raportointia varten ja säännösten] noudattamatta jättämistä koskevien tapausten ilmoittamista varten. Kaikkien tällaisten järjestelmien olisi toimittava yhtenäisesti ja johdonmukaisesti siten, että hyödynnetään eri järjestelmien välisiä synergioita, vältetään päällekkäisyyksiä sekä yksinkertaistetaan ja tehostetaan niiden toimintaa.

(86) Virallisen valvonnan hallinnoinnin tehostamiseksi komission olisi perustettava sähköinen tietojärjestelmä, jolla kootaan yhteen ja tarvittaessa kehitetään kaikkia asian kannalta merkityksellisiä nykyisiä tietojärjestelmiä ja joka mahdollistaa kehittyneiden viestintä- ja sertifiointivälineiden käytön sekä viralliseen valvontaan liittyvän tiedon mahdollisimman tehokkaan käytön. Tietovaatimusten tarpeettomien päällekkäisyyksien välttämiseksi tällaisen tietokonejärjestelmän suunnittelussa olisi otettava huomioon, että soveltuvissa tapauksissa on tarpeen varmistaa tällaisen tietokonejärjestelmän ja muiden, viranomaisten asiaankuuluvien tietojen automaattisessa vaihdossa tai saataville asettamisessa käyttämien tietojärjestelmien yhteensopivuus ja yhteentoimivuus. Lisäksi olisi huolehdittava mahdollisuudesta käyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 1999/93/EY (26) tarkoitettuja sähköisiä allekirjoituksia Euroopan digitaalistrategian mukaisesti. Euroopan tietosuojavaltuutettua olisi kuultava kehitettäessä tietokonejärjestelmään mahdollisia uusia toimintoja ja asiaankuuluvia täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotka saattavat vaikuttaa henkilötietojen käsittelyyn ja yksityisyyteen.

(87) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano tietokonejärjestelmän moitteettoman toiminnan, järjestelmän teknisten eritelmien ja siihen osallistuvien toimijoiden ja käyttäjien tehtävien ja oikeuksien osalta, ottaen huomioon erityisesti tarve minimoida hallinnolliset rasitteet käyttämällä tapauksen mukaan kansainvälisesti standardoitua kieltä, sanomarakennetta ja tiedonsiirtoprotokollia, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.

(88) Toimivaltaisten viranomaisten olisi tutkittava tapaukset, joissa epäillään, että elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön säännöksiä on jätetty noudattamatta ja, kun säännösten noudattamatta jättäminen on todettu, määritettävä sen alkuperä ja laajuus sekä toimijoiden vastuu. Toimivaltaisten viranomaisten olisi lisäksi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että asianomaiset toimijat korjaavat tilanteen, ja estetään säännösten noudattamatta jättäminen jatkossa. Toimivaltaisten viranomaisten tutkimusten ja täytäntöönpanotoimien organisoinnissa ja suorittamisessa olisi otettava asianmukaisesti huomioon mahdolliset riskit sekä petollisten tai vilpillisten käytäntöjen todennäköisyys elintarvikeketjussa.

(89) Elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön noudattamisen todentaminen virallisella valvonnalla on olennaisen tärkeää, jotta voidaan varmistaa, että kyseisen lainsäädännön tavoitteisiin todella päästään koko unionissa. Jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien puutteet voivat tietyissä tapauksissa huomattavasti haitata kyseisten tavoitteiden saavuttamista ja johtaa ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai, muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa, myös ympäristölle aiheutuvien riskien kehittymiseen riippumatta toimijoiden tai muiden tahojen osallisuudesta tai vastuusta tai johtaa tilanteisiin, joissa on kyse elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön vakavasta ja yleistyneestä noudattamatta jättämisestä. Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komission olisi pystyttävä reagoimaan jäsenvaltion valvontajärjestelmän vakaviin puutteisiin hyväksymällä toimenpiteitä, joilla pyritään hillitsemään kyseisiä riskejä tai poistamaan ne elintarvikeketjusta, kunnes kyseinen jäsenvaltio on toteuttanut valvontajärjestelmän puutteen korjaamiseksi tarvittavat toimet. Komissiolle olisi näin ollen siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.

(90) Elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön ja tämän asetuksen sääntöjen rikkomisista olisi jäsenvaltioissa säädettävä tehokkaat, varoittavat ja oikeasuhteiset seuraamukset kaikkialla unionissa, ja niiden ankaruudessa otetaan huomioon muun muassa rikkomisista ihmisten terveydelle mahdollisesti aiheutuva vahinko, myös tapauksissa, joissa toimijat eivät tee yhteistyötä virallisen valvonnan aikana ja joissa esitetään tai käytetään vääriä tai harhaanjohtavia virallisia todistuksia tai varmennuksia. Jotta petollisten tai vilpillisten käytäntöjen avulla tehtyihin sääntöjen rikkomisiin sovellettavilla taloudellisilla seuraamuksilla olisi riittävän ennaltaehkäisevä vaikutus, ne olisi asetettava tasolle, jolla pyritään ylittämään perusteeton etu, joka rikkomiseen syyllistyneelle kyseisistä käytännöistä aiheutuu.

(91) Kenen tahansa henkilön olisi voitava tuoda toimivaltaisten viranomaisten tietoon uusia tietoja, jotka auttavat näitä rikkomisten havaitsemisessa ja seuraamusten määräämisessä tapauksissa, joissa on rikottu tätä asetusta ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä. Ilmiannot voivat kuitenkin jäädä tekemättä selkeiden menettelyjen puuttumisen vuoksi tai vastatoimien pelossa. Tämän asetuksen rikkomisista ilmoittaminen on hyödyllinen väline, jolla varmistetaan, että toimivaltainen viranomainen voi havaita rikkomisia ja määrätä niistä seuraamuksia. Tässä asetuksessa olisi tämän vuoksi varmistettava, että käytössä on asianmukaiset järjestelyt, joiden avulla kuka tahansa henkilö voi ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille tämän asetuksen mahdollisista rikkomisista ja joilla suojataan kyseistä henkilöä vastatoimilta.

(92) Tämä asetus kattaa aloja, jotka kuuluvat jo tiettyjen voimassa olevien säädösten soveltamisalaan. Päällekkäisyyksien välttämiseksi ja johdonmukaisen lainsäädäntökehyksen vahvistamiseksi seuraavat säädökset olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukset (EY) N:o 882/2004 ja (EY) N:o 854/2004 (27), neuvoston direktiivit 89/608/ETY (28), 89/662/ETY (29), 90/425/ETY, 91/496/ETY, 96/23/EY, 96/93/EY (30) ja 97/78/EY sekä neuvoston päätös 92/438/ETY (31).

(93) Johdonmukaisuuden varmistamiseksi muutoksia olisi tehtävä seuraaviin säädöksiin: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 999/2001 (32), neuvoston asetus (EY) N:o 1/2005 (33), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 396/2005 (34), asetus (EY) N:o 1069/2009, neuvoston asetus (EY) N:o 1099/2009 (35), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (36), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1151/2012 (37) sekä neuvoston direktiivit 98/58/EY (38), 1999/74/EY (39), 2007/43/EY (40), 2008/119/EY (41) ja 2008/120/EY (42).

(94) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 652/2014 (43) säädetään puitteet unionin rahoittamille toimille ja toimenpiteille koko elintarvikeketjussa kyseisillä aloilla monivuotisen rahoituskehyksen 2014–2020 puitteissa. Joillakin näistä toimista ja toimenpiteistä pyritään parantamaan virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamista koko unionissa. Asetusta (EU) N:o 652/2014 olisi muutettava sen ottamiseksi huomioon, että tällä asetuksella kumotaan asetus (EY) N:o 882/2004.

(95) Ottaen huomioon erityinen tilanne kasvialalla, jonka valvonta ei ole toistaiseksi ollut samantasoista kuin muihin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tavaroiden, on olennaisen tärkeää, että uusi järjestelmä otetaan käyttöön mahdollisimman moitteettomasti ja sujuvasti. Tästä syystä on aiheellista ottaa käyttöön erityisiä säännöksiä, jotka koskevat asiaankuuluvien delegoitujen säädösten hyväksymisen ajankohtaa. On myös selvää, että kasvialalla on perusteltua soveltaa vapautusta velvoitteesta tehdä asiakirjatarkastuksia rajatarkastusasemilla vähäisen riskin aiheuttavien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden ollessa kyseessä, ja sallia asiakirjatarkastukset etäällä rajatarkastusasemista kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta, jos tällaisilla etäällä tehtävillä tarkastuksilla voidaan varmistaa vastaava varmuustaso.

(96) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä eurooppalaisia standardeja koskevien viitteiden ja tämän asetuksen liitteiden II ja II muuttamiseksi, jotta voidaan ottaa huomioon lainsäädännössä sekä tekniikassa ja tieteessä tapahtunut kehitys ja täydentää tätä asetusta sen kattamilla aloilla toteutettavia virallista valvontaa ja muita virallisia toimia sääntelevillä erityissäännöillä, kuten säännöillä, jotka koskevat henkilöstön pätevyyttä ja koulutusta, toimivaltaisten viranomaisten lisävastuualueita ja -tehtäviä, tapauksia, joissa laboratorioiden akkreditointia ei edellytetä, tiettyjä vapautuksia virallisesta valvonnasta rajoilla, tunnistustarkastusten ja fyysisten tarkastusten tiheyden määrittämisessä käytettäviä kriteereitä, edellytysten vahvistamista tietyille unioniin kolmansista maista tuleville eläimille tai tavaroille, Euroopan unionin vertailulaboratorioiden ja -keskusten lisävaatimuksia ja -tehtäviä sekä kansallisten vertailulaboratorioiden lisävaatimuksia. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (44) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(97) Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta varmistettaisiin tämän asetuksen täytäntöönpanon yhdenmukaiset edellytykset Euroopan unionin vertailulaboratorioiden ja elintarvikeketjun aitoutta ja eheyttä sekä eläinten hyvinvointia käsittelevien Euroopan unionin vertailukeskusten nimeämisessä, komission jäsenvaltioissa suorittamaa valvontaa koskevan ohjelman hyväksymisessä ja tihennetyn virallisen valvonnan suorittamisessa, kun on kyse sellaisista unionin elintarvikeketjua koskevan lainsäädännön rikkomisista, jotka edellyttävät komission koordinoimaa apua ja seurantaa.

(98) Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta varmistetaan tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, mukaan luettuina säännöt ja käytännön järjestelyt, jotka koskevat auditointeja, todistusten ja muiden asiakirjojen muotoa, sähköisten tiedonhallintajärjestelmien perustamista, yhteistyötä toimijoiden ja toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä toimivaltaisten viranomaisten, tulliviranomaisten ja muiden viranomaisten kesken, näytteenottomenetelmiä sekä laboratoriossa käytettäviä analyysi-, testaus- ja diagnosointimenetelmiä ja niiden validointia ja tulkintaa, jäljitettävyyttä, valvonnan alaisten eläinten tai tavaroiden luettelointia ja niiden maiden tai alueiden luettelointia, jotka voivat viedä tiettyjä eläimiä ja tavaroita unioniin, lähetyksistä annettavia ennakkoilmoituksia, tiedonvaihtoa, rajatarkastusasemia, eristystä ja karanteenia, kolmansien maiden suorittaman vientiä edeltävän valvonnan hyväksymistä, toimenpiteitä, joilla vähennetään riskiä tai lopetetaan tiettyihin kolmannesta maasta tai sen alueelta peräisin oleviin eläimiin tai tavaroihin liittyvä laajalle levinnyt vakava säännösten noudattamatta jättäminen, niiden kolmansien maiden tai alueiden tunnustamista, jotka tarjoavat unionissa sovellettavia takeita vastaavat takeet, tunnustamisen kumoamista, koulutustoimia sekä henkilöstön vaihto-ohjelmia jäsenvaltioiden välillä, riskin luokituksen ja suoritusindikaattoreiden kriteereitä monivuotisiin kansallisiin valvontasuunnitelmiin liittyen sekä elintarvikkeiden ja rehujen valmiussuunnitelmia asetuksen (EY) N:o 178/2002 55 artiklan 1 kohdassa säädettyjen kriisinhallinnan yleissuunnitelmien soveltamiseksi. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (45) mukaisesti.

(99) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön soveltamisen varmistamiseksi suoritettavia virallista valvontaa ja muita virallisia toimia koskevien yhdenmukaisten vaatimusten varmistamista, vaan se voidaan tässä asetuksessa ehdotetun toiminnan vaikutusten, monimutkaisuuden sekä rajatylittävän ja kansainvälisen luonteen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa säädetään

a) jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamien virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamisesta;

b) virallisen valvonnan rahoituksesta;

c) jäsenvaltioiden välisestä hallinnollisesta avusta ja yhteistyöstä 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen asianmukaista soveltamista varten;

d) komission valvonnan suorittamisesta jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa;

e) sellaisten edellytysten asettamisesta, jotka unioniin jostakin kolmannesta maasta tulevien eläinten ja tavaroiden osalta on täytettävä;

f) sähköisen tietojärjestelmän perustamisesta viralliseen valvontaan liittyvien tietojen hallinnoimiseksi.

2. Tätä asetusta sovelletaan viralliseen valvontaan, jota suoritetaan seuraavia aloja koskevien sääntöjen – ovatpa ne vahvistettu unionin tasolla tai jäsenvaltioissa unionin lainsäädännön soveltamiseksi – noudattamisen todentamiseksi:

a) elintarvikkeet ja elintarviketurvallisuus sekä elintarvikkeiden laatu ja terveellisyys kaikissa elintarvikkeiden tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheissa, mukaan luettuna säännöt, joiden tarkoituksena on varmistaa kaupan rehelliset menettelytavat ja suojella kuluttajien etuja ja kuluttajille annettavia tietoja, sekä elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvien materiaalien ja tarvikkeiden valmistus ja käyttö;

b) muuntogeenisten organismien tarkoituksellinen levittäminen ympäristöön elintarvikkeiden ja rehujen tuotantoa varten;

c) rehut ja rehuturvallisuus missä tahansa rehujen tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheessa ja rehujen käytössä, mukaan luettuna säännöt, joiden tarkoituksena on varmistaa kaupan rehelliset menettelytavat ja suojella kuluttajien terveyttä, etuja ja kuluttajille annettavia tietoja;

d) eläinten terveyttä koskevat vaatimukset;

e) eläimistä saatavista sivutuotteista ja niistä johdetuista tuotteista ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvien riskien ehkäiseminen ja minimoiminen;

f) eläinten hyvinvointia koskevat vaatimukset;

g) suojatoimenpiteet kasvintuhoojien torjumiseksi;

h) kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista ja käyttöä koskevat vaatimukset ja torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevat vaatimukset, lukuun ottamatta torjunta-aineiden levityskalustoa;

i) luonnonmukainen tuotanto ja luonnonmukaisten tuotteiden merkinnät;

j) suojattujen alkuperänimitysten, suojattujen maantieteellisten merkintöjen ja aitojen perinteisten tuotteiden käyttö ja merkinnät.

3. Tätä asetusta sovelletaan myös viralliseen valvontaan, jota suoritetaan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä vahvistettujen vaatimusten noudattamisen todentamiseen, sikäli kuin näitä vaatimuksia sovelletaan sellaisiin eläimiin ja tavaroihin, jotka tulevat unioniin tai jotka viedään unionista.

4. Tätä asetusta ei sovelleta viralliseen valvontaan, jolla todennetaan seuraavien noudattaminen:

a) asetus (EU) N:o 1308/2013; tätä asetusta sovelletaan kuitenkin tarkastuksiin, jotka tehdään asetuksen (EU) N:o 1306/2013 89 artiklan nojalla, kun näissä tarkastuksissa todetaan mahdollisia petollisia tai vilpillisiä käytäntöjä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 73–91 artiklassa tarkoitettujen kaupan pitämisen vaatimusten osalta;

b) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/63/EU (46);

c) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY (47).

5. Tämän asetuksen 4, 5, 6 ja 8 artiklaa, 12 artiklan 2 ja 3 kohtaa, 15 artiklaa, 18–27 artiklaa, 31–34 artiklaa, 37–42 artiklaa, 78 artiklaa, 86–108 artiklaa, 112 artiklan b alakohtaa, 130 artiklaa ja 131–141 artiklaa sovelletaan myös muihin toimivaltaisten viranomaisten tämän asetuksen tai tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti suorittamiin virallisiin toimiin.

2 artikla

Virallinen valvonta ja muut viralliset toimet

1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ’virallisella valvonnalla’ toimivaltaisten viranomaisten tai toimeksiannon saaneiden elinten tai luonnollisten henkilöiden, joiden suoritettavaksi tiettyjä viralliseen valvontaan kuuluvia tehtäviä on siirretty, tämän asetuksen mukaisesti suorittamia toimia, joilla todennetaan, että

a) toimijat noudattavat tätä asetusta ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä; ja

b) eläimet tai tavarat ovat 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa säännöissä vahvistettujen vaatimusten mukaiset, myös virallisen todistuksen tai virallisen varmennuksen myöntämistä varten.

2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan ’muilla virallisilla toimilla’ muuta kuin virallista valvontaa olevia toimia, joita suorittavat toimivaltaiset viranomaiset tai toimeksiannon saaneet elimet tai luonnolliset henkilöt, joiden suoritettavaksi tiettyjä muita virallisia toimia on siirretty, tämän asetuksen ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti; näihin kuuluvat toimet eläintautien tai kasvintuhoojien todentamiseksi, ennaltaehkäisemiseksi, niiden leviämisen estämiseksi taikka niiden hävittämiseksi, lupien myöntäminen tai virallisten todistusten ja virallisten varmennusten hyväksyminen ja myöntäminen.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) ’elintarvikelainsäädännöllä’ asetuksen (EY) N:o 178/2002 3 artiklan 1 alakohdassa määriteltyä elintarvikelainsäädäntöä;

2) ’rehulainsäädännöllä’ lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat rehuja yleisesti ja rehujen turvallisuutta erityisesti sekä unionissa että kansallisella tasolla rehujen tuotannon, jalostuksen, ja rehujen jakelun tai käytön kaikissa vaiheissa;

3) ’toimivaltaisilla viranomaisilla’ a) jäsenvaltion keskusviranomaisia, jotka vastaavat virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien järjestämisestä tämän asetuksen ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti; b) mitä tahansa muuta viranomaista, jolle tämä vastuu on siirretty; c) tarvittaessa vastaavia kolmannen maan viranomaisia;

4) ’luonnonmukaisuuden valvontaviranomaisella’ jäsenvaltion luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä vastaavaa julkista hallinto-organisaatiota, jolle toimivaltaiset viranomaiset ovat kokonaan tai osittain siirtäneet itselleen kuuluvan toimivallan neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 (48) soveltamisessa, mukaan luettuna tarpeen mukaan jonkin kolmannen maan tai jossakin kolmannessa maassa toimiva vastaava viranomainen;

5) ’toimeksiannon saaneella elimellä’ erillistä oikeushenkilöä, jolle toimivaltaiset viranomaiset ovat siirtäneet tiettyjä viralliseen valvontaan kuuluvia tehtäviä tai tiettyjä muihin virallisiin toimiin liittyviä tehtäviä;

6) ’valvonnan todentamismenettelyillä’ toimivaltaisten viranomaisten käyttöön ottamia järjestelyjä ja niiden suorittamia toimia, joiden tarkoituksena on varmistaa, että virallinen valvonta ja muut viralliset toimet ovat johdonmukaisia ja vaikuttavia;

7) ’valvontajärjestelmällä’ järjestelmää, joka muodostuu toimivaltaisista viranomaisista ja jäsenvaltiossa käyttöön asetetuista voimavaroista, rakenteista, järjestelyistä ja menettelyistä ja jonka tavoitteena on varmistaa, että virallinen valvonta suoritetaan tämän asetuksen ja 18–27 artiklassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti;

8) ’valvontasuunnitelmalla’ toimivaltaisen viranomaisen laatimaa kuvausta, joka sisältää tietoja virallisen valvontajärjestelmän rakenteesta ja organisoinnista ja sen toiminnasta sekä kullakin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen sääntelemällä alalla tietyllä ajanjaksolla suoritettavaa virallista valvontaa koskevan yksityiskohtaisen suunnitelman;

9) ’eläimillä’ asetuksen (EU) 2016/429 4 artiklan 1 alakohdassa määriteltyjä eläimiä;

10) ’eläintaudilla’ asetuksen (EU) 2016/429 4 artiklan 16 alakohdassa määriteltyä tautia;

11) ’tavaroilla’ kaikkea, mihin sovelletaan yhtä tai useampaa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntöä, eläimiä lukuun ottamatta;

12) ’elintarvikkeella’ asetuksen (EY) N:o 178/2002 2 artiklassa määriteltyä elintarviketta;

13) ’rehulla’ asetuksen (EY) N:o 178/2002 3 artiklan 4 alakohdassa määriteltyä rehua;

14) ’eläimistä saatavilla sivutuotteilla’ asetuksen (EY) N:o 1069/2009 3 artiklan 1 alakohdassa määriteltyjä eläimistä saatavia sivutuotteita;

15) ’johdetuilla tuotteilla’ asetuksen (EY) N:o 1069/2009 3 artiklan 2 alakohdassa määriteltyjä johdettuja tuotteita;

16) ’kasveilla’ asetuksen (EU) 2016/2031 2 artiklan 1 alakohdassa määriteltyjä kasveja;

17) ’kasvintuhoojilla’ asetuksen (EU) 2016/2031 1 artiklan 1 alakohdassa määriteltyjä tuhoojia;

18) ’kasvinsuojeluaineilla’ asetuksen (EY) N:o 1107/2009 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kasvinsuojeluaineita;

19) ’eläinperäisillä tuotteilla’ eläimistä saatuja tuotteita, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (49) liitteessä I olevassa 8.1 kohdassa;

20) ’sukusoluilla ja alkioilla’ asetuksen (EU) 2016/429 4 artiklan 28 alakohdassa määriteltyjä sukusoluja ja alkioita;

21) ’kasvituotteilla’ asetuksen (EU) 2016/2031 2 artiklan 2 alakohdassa määriteltyjä kasvituotteita;

22) ’muilla tavaroilla’ asetuksen (EU) 2016/2031 2 artiklan 5 alakohdassa määriteltyjä muita tavaroita;

23) ’vaaralla’ tekijää tai tilaa, joka voi vaikuttaa haitallisesti ihmisten, eläinten tai kasvien terveyteen, eläinten hyvinvointiin tai ympäristöön;

24) ’riskillä’ vaaran aiheuttaman ihmisten, eläinten tai kasvien terveyteen, eläinten hyvinvointiin tai ympäristöön kohdistuvan haittavaikutuksen todennäköisyyttä ja voimakkuutta;

25) ’virallisella sertifioinnilla’ menettelyä, jossa toimivaltaiset viranomaiset antavat vakuutuksen yhden tai useamman 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä vahvistetun vaatimuksen mukaisuudesta;

26) ’todistuksia myöntävällä virkamiehellä’ a) toimivaltaisten viranomaisten viranhaltijaa, jonka kyseiset viranomaiset ovat valtuuttaneet allekirjoittamaan virallisia todistuksia; tai b) ketä tahansa muuta luonnollista henkilöä, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat valtuuttaneet allekirjoittamaan virallisia todistuksia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti;

27) ’virallisella todistuksella’ todistuksia myöntävän virkamiehen allekirjoittamaa paperimuotoista tai sähköistä asiakirjaa, jossa annetaan vakuutus yhden tai useamman 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä vahvistetun vaatimuksen mukaisuudesta;

28) ’virallisella varmennuksella’ mitä tahansa etikettiä, merkkiä tai muun muotoista varmennusta, jonka toimijat ovat antaneet toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa tässä tarkoituksessa toteutettujen virallisten valvontatoimien tuloksena tai jonka toimivaltaiset viranomaiset itse ovat antaneet ja jossa annetaan vakuutus yhden tai useamman tässä asetuksessa tai 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä vahvistetun vaatimuksen mukaisuudesta;

29) ’toimijalla’ luonnollista tai oikeushenkilöä, johon sovelletaan yhtä tai useampaa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä säädettyä velvollisuutta;

30) ’auditoinnilla’ järjestelmällistä ja riippumatonta tarkastelua, jolla selvitetään, ovatko toiminta ja sen tulokset suunniteltujen järjestelyiden mukaisia, onko kyseiset järjestelyt toteutettu vaikuttavasti ja ovatko ne sopivia tavoitteiden saavuttamisen kannalta;

31) ’luokituksella’ toimijoiden luokittelua sen mukaan, miten niiden arvioidaan noudattavan luokituskriteereitä;

32) ’virkaeläinlääkärillä’ toimivaltaisen viranomaisen joko henkilöstön jäseneksi tai muutoin nimittämää eläinlääkäriä, jolla on asianmukainen pätevyys virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamiseksi tämän asetuksen ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen asiaankuuluvien sääntöjen mukaisesti;

33) ’virallisella kasvintarkastajalla’ toimivaltaisen viranomaisen joko henkilöstön jäseneksi tai muutoin nimittämää luonnollista henkilöä, jolla on asianmukainen koulutus virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamiseksi tämän asetuksen ja 1 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitettujen asiaankuuluvien sääntöjen mukaisesti;

34) ’erikseen määritellyllä riskiaineksella’ asetuksen (EY) N:o 999/2001 3 artiklan 1 kohdan g alakohdan määritelmän mukaista erikseen määriteltyä riskiainesta;

35) ’pitkällä kuljetuksella’ asetuksen (EY) N:o 1/2005 2 artiklan m alakohdassa määriteltyä pitkää kuljetusta;

36) ’torjunta-aineiden levityskalustolla’ direktiivin 2009/128/EY 3 artiklan 4 kohdassa määriteltyä torjunta-aineiden levityskalustoa;

37) ’lähetyksellä’ eläimiä tai tavaroita, jotka kuuluvat saman virallisen todistuksen, virallisen varmennuksen tai muun asiakirjan piiriin ja jotka kuljetetaan samalla kuljetusvälineellä ja jotka tulevat samalta alueelta tai samasta kolmannesta maasta ja jotka – lukuun ottamatta tavaroita, joihin sovelletaan 1 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitettuja sääntöjä – ovat tyypiltään, luokaltaan tai kuvaukseltaan samanlaisia;

38) ’rajatarkastusasemalla’ paikkaa, jonka jäsenvaltio on nimennyt 47 artiklan 1 kohdassa säädetyn virallisen valvonnan suorittamista varten, ja siihen kuuluvia tiloja ja välineitä;

39) ’poistumispaikalla’ rajatarkastusasemaa tai muuta jäsenvaltion nimeämää paikkaa, jossa asetuksen (EY) N:o 1/2005 soveltamisalaan kuuluvat eläimet poistuvat unionin tullialueelta;

40) ’unioniin tulemisella’ tai ’unioniin tulolla’ eläinten ja tavaroiden tuomista jollekin tämän asetuksen liitteessä I luetellulle alueelle näiden alueiden ulkopuolelta, lukuun ottamatta 1 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitettuja sääntöjä, joiden osalta nämä termit tarkoittavat tavaroiden tuomista ’unionin alueelle’ sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) 2016/2031 1 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa;

41) ’asiakirjatarkastuksella’ sellaisten virallisten todistusten, virallisten varmennusten ja muiden asiakirjojen, mukaan luettuina kaupalliset asiakirjat, tarkastamista, joiden edellytetään seuraavan lähetyksen mukana, kuten 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä, 56 artiklan 1 kohdassa tai 77 artiklan 3 kohdan, 126 artiklan 3 kohdan, 128 artiklan 1 kohdan ja 129 artiklan 1 kohdan mukaisesti annetuissa täytäntöönpanosäädöksissä säädetään;

42) ’tunnistustarkastuksella’ silmämääräistä tarkastamista, jolla todennetaan, että lähetyksen sisältö ja merkinnät, kuten eläimissä olevat merkit, sinetit ja kuljetusvälineet, vastaavat virallisissa todistuksissa, virallisissa varmennuksissa ja muissa lähetyksen mukana seuraavissa asiakirjoissa annettuja tietoja;

43) ’fyysisellä tarkastuksella’ eläimille tai tavaroille tehtävää tarkastusta ja tarpeen mukaan pakkauksia, kuljetusvälineitä, merkintöjä ja lämpötilaa koskevia tarkastuksia ja näytteenottoa analysointia, testausta tai diagnosointia varten sekä muita tarkastuksia, jotka ovat tarpeen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamisen todentamiseksi;

44) ’kauttakuljetuksella’ siirtämistä yhdestä kolmannesta maasta toiseen kolmanteen maahan tullivalvonnassa yhden liitteessä I luetellun alueen kautta tai yhdeltä liitteessä I luetellulta alueelta toiselle liitteessä I luetellulle alueelle jonkin kolmannen maan alueen kautta, paitsi 1 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitettujen sääntöjen osalta; näiden osalta se tarkoittaa yhtä seuraavista; a) siirtämistä yhdestä kolmannesta maasta toiseen kolmanteen maahan, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) 2016/2031 1 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, tullivalvonnassa ’unionin alueen’ kautta, sellaisena kuin se määritellään kyseisen asetuksen 1 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa; tai b) siirtämistä ’unionin alueelta’ toiseen osaan ’unionin aluetta’, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) 2016/2031 1 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa, tullivalvonnassa kolmannen maan, sellaisena kuin se määritellään kyseisen asetuksen 1 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, alueen kautta;

45) ’tullivalvonnalla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (50) 5 artiklan 27 alakohdassa määriteltyä tullivalvontaa;

46) ’tullitarkastuksella’ asetuksen (EU) N:o 952/2013 5 artiklan 3 alakohdassa määriteltyjä tullitarkastuksia;

47) ’virallisella pidättämisellä’ menettelyä, jolla toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että virallisen valvonnan piiriin kuuluvia eläimiä ja tavaroita ei siirretä tai käsitellä asiattomasti ennen niiden määränpäätä koskevan päätöksen tekemistä; siihen sisältyy toimijoiden toteuttama varastointi ohjeiden mukaisesti ja toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa;

48) ’reittisuunnitelmalla’ asetuksen (EY) N:o 1/2005 liitteessä II olevassa 1–5 kohdassa esitettyä asiakirjaa;

49) ’virallisella avustajalla’ toimivaltaisten viranomaisten edustajaa, joka on koulutettu 18 artiklan nojalla vahvistettujen vaatimusten mukaisesti ja palkattu suorittamaan tiettyjä viralliseen valvontaan kuuluvia tehtäviä tai tiettyjä muihin virallisiin toimiin liittyviä tehtäviä;

50) ’lihalla ja muilla syötävillä eläimenosilla’, sovellettaessa tämän asetuksen 49 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (51) liitteessä I olevan toisen osan I jakson 2 ryhmän alaryhmissä 0201–0208 lueteltuja tuotteita;

51) ’terveysmerkillä’ merkkiä, joka kiinnitetään 18 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitetun virallisen valvonnan suorittamisen jälkeen ja jolla osoitetaan, että liha on ihmisravinnoksi kelpaavaa.

II OSASTO

VIRALLINEN VALVONTA JA MUUT VIRALLISET TOIMET JÄSENVALTIOISSA

I LUKU

Toimivaltaiset viranomaiset

4 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen

1. Jäsenvaltioiden on kullakin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen sääntelemällä alalla nimettävä toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset, jolle tai joille ne siirtävät vastuun virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien järjestämisestä tai suorittamisesta.

2. Jos jäsenvaltio samalla toiminnan alalla siirtää vastuun virallisen valvonnan tai muiden virallisten toimien järjestämisestä tai suorittamisesta useammalle kuin yhdelle toimivaltaiselle viranomaiselle kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla tai jos 1 kohdan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset saavat kyseisen nimeämisen mukaisesti siirtää viralliseen valvontaan tai muihin virallisiin toimiin liittyvää erityistä vastuuta muille viranomaisille, jäsenvaltion on

a) varmistettava tehokas ja vaikuttava koordinointi kaikkien osallistuvien viranomaisten kesken ja virallisen valvonnan tai muiden virallisten toimien johdonmukaisuus ja vaikuttavuus koko sen alueella; ja

b) nimettävä jäsenvaltion valtiosäännön asettamien vaatimusten mukaisesti yksi viranomainen, jonka vastuulla on koordinoida yhteistyötä ja yhteydenpitoa komission ja muiden jäsenvaltioiden kanssa virallisen valvonnan ja muiden kullakin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen sääntelemällä alalla suoritettujen virallisten toimien osalta.

3. Toimivaltaiset viranomaiset, jotka vastaavat 1 artiklan 2 kohdan i alakohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamisen todentamisesta, voivat siirtää tiettyjä viralliseen valvontaan tai muihin virallisiin toimiin liittyvää vastuuta yhdelle tai useammalle luonnonmukaisuuden valvontaviranomaiselle. Tällaisissa tapauksissa niiden on annettava kullekin niistä koodinumero.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että komissiolle ilmoitetaan seuraavien tahojen yhteystiedot ja mahdolliset niitä koskevat muutokset:

a) 1 kohdan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset;

b) 2 kohdan b alakohdan mukaisesti nimetty yksi viranomainen;

c) 3 kohdassa tarkoitetut luonnonmukaisuuden valvontaviranomaiset;

d) 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimeksiannon saaneet elimet.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot on myös asetettava julkisesti jäsenvaltioissa saataville, myös internetissä.

5 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten ja luonnonmukaisuuden valvontaviranomaisten yleiset velvollisuudet

1. Toimivaltaisilla viranomaisilla ja luonnonmukaisuuden valvontaviranomaisilla on

a) oltava käytössään menettelyt ja/tai järjestelyt virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien vaikuttavuuden ja asianmukaisuuden varmistamiseksi;

b) oltava käytössään menettelyt ja/tai järjestelyt virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien puolueettomuuden, laadun ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi kaikilla tasoilla;

c) oltava käytössään menettelyt ja/tai järjestelyt, joilla varmistetaan, että virallista valvontaa ja muita virallisia toimia suorittavalla henkilöstöllä ei ole eturistiriitoja;

d) oltava käytössään tai mahdollisuus saada käyttöönsä riittävä laboratoriokapasiteetti analyysejä, testausta ja diagnooseja varten;

e) oltava käytössään tai mahdollisuus saada käyttöönsä riittävästi henkilöstöä, jolla on soveltuva pätevyys ja kokemus, jotta virallinen valvonta ja muut viralliset toimet voidaan suorittaa tehokkaasti ja vaikuttavasti;

f) oltava asianmukaiset ja hyvin ylläpidetyt tilat ja laitteet, jotta henkilöstö voi suorittaa virallista valvontaa ja muita virallisia toimia tehokkaasti ja vaikuttavasti;

g) oltava oikeudellinen