EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 22.2.2021 COM(2021) 74 final 2021/0040(NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin on kyse kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 6 olevaan II osaan liittyvistä eroavuuksista ilmoittamisesta



PERUSTELUT 1.Ehdotuksen kohde Tämä ehdotus koskee Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä (ICAO) unionin puolesta otettavan kannan vahvistamista ICAOlle ilmoitettaviin eroavuuksiin siltä osin kuin on kyse muutoksesta 37 kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 6 (Operation of Aircraft) olevaan II osaan (International General Aviation – Aeroplanes) lupien, hyväksymisen ja hyväksyntöjen käsitteiden alalla. Kyseinen muutos hyväksyttiin ICAOn neuvoston 219. istunnossa ja julkaistiin ICAOn valtioille osoitetussa kirjeessä AN 11/6.3.21-20/31. 2.Ehdotuksen tausta 2.1.Kansainvälistä siviili-ilmailua koskeva yleissopimus Kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen, jäljempänä ’Chicagon yleissopimus’, tavoitteena on säännellä kansainvälistä lentoliikennettä. Chicagon yleissopimus tuli voimaan 4. huhtikuuta 1947, ja sillä perustettiin kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö. Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat Chicagon yleissopimuksen osapuolia. 2.2.Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö on Yhdistyneiden Kansakuntien erityisjärjestö. Järjestön tavoitteena on kehittää kansainvälisen lentoliikenteen periaatteita ja tekniikoita sekä edistää kansainvälisen lentoliikenteen suunnittelua ja kehittämistä. ICAOn neuvosto on ICAOn pysyvä elin, ja sen jäseninä ovat 36 sopimusvaltiota, jotka ICAOn yleiskokous valitsee kolmeksi vuodeksi. ICAOn neuvostossa on kaudella 2019–2022 seitsemän EU:n jäsenvaltiota. Chicagon yleissopimuksen 54 artiklassa lueteltuihin ICAOn neuvoston pakollisiin tehtäviin kuuluu Chicagon yleissopimuksen liitteiksi otettavien kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen hyväksyminen. Tällaisten toimenpiteiden hyväksymisen jälkeen ICAOn valtioiden on joko ilmoitettava hylkäävänsä toimenpide, ilmoitettava mahdolliset eroavuudet tai ilmoitettava noudattavansa toimenpidettä ennen kuin se tulee voimaan ja siitä tulee oikeudellisesti sitova. Chicagon yleissopimuksen 38 artiklan mukaan valtio, joka ei joka suhteessa voi noudattaa jotain tällaista kansainvälistä standardia tai menettelytapaa tai saattaa omia määräyksiään tai käytäntöjään täysin jonkin kansainvälisen standardin tai menettelytavan mukaisiksi viimeksi mainitun tultua muutetuksi taikka pitää välttämättömänä joissakin kohdin kansainvälisillä standardeilla määrätyistä eroavien määräysten tai käytäntöjen hyväksymistä, on velvollinen heti ilmoittamaan Kansainväliselle siviili-ilmailujärjestölle kansainvälisellä standardilla määrätyn ja oman käytäntönsä eroavuuksista. 2.3.Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön neuvoston 219. istunnossa hyväksytyt asiakirjat ja niiden suhde voimassa oleviin unionin sääntöihin ICAOn neuvosto hyväksyi 219. istunnossaan useita muutoksia useisiin Chicagon yleissopimuksen liitteisiin. Yksi niistä on muutos 37 liitteessä 6 olevaan II osaan. ICAOn valtioille osoittamassa kirjeessä AN 11/6.3.21-20/31 ilmoitetaan ICAOn sopimusvaltioille muutoksen hyväksymisestä ja pyydetään niitä erityisesti Chicagon yleissopimuksen 38 artiklaan perustuvien velvoitteidensa mukaisesti ilmoittamaan ICAOlle mahdollisista eroavuuksista. Eräässä aiemmassa ehdotuksessa neuvoston päätökseksi on jo osittain käsitelty ICAOssa Euroopan unionin puolesta otettavaa kantaa eroavuuksien ilmoittamiseen. Tämä koskee myös muutosta 37 Chicagon yleissopimuksen liitteessä 6 olevaan II osaan. Euroopan unionin lentoturvallisuusvirasto on tutkinut mahdollisia eroavaisuuksia kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen ja EU:n säännöstöön välillä. Tämän tuloksena on tarpeen ilmoittaa muutoksesta 37 johtuvasta eroavuudesta lupien, hyväksymisen ja hyväksyntöjen (AAA) käsitteiden yhdenmukaistamisen alalla. 2.3.1.Muutos 37 liitteessä 6 (Operation of Aircraft) olevaan II osaan (International General Aviation – Aeroplanes) 2.3.1.1. Lupien, hyväksymisen ja hyväksyntöjen käsitteiden yhdenmukaistaminen (AAA) Luvan, hyväksymisen ja hyväksynnän käsitteitä ei käytetä johdonmukaisesti liitteessä 6. Usein liitteen tekstistä ei käy selvästi ilmi, mikä on vaadittava lupataso.

Kaikissa erityishyväksyntää edellyttävissä määräyksissä on johdonmukaisuuden ja selkeyden vuoksi käytetty standardoitua kieltä. Ohjeita, jotka annetaan liitteessä 6 olevan kunkin osan lisäyksissä, on muutettu sen selventämiseksi, milloin edellytetään erityishyväksyntää (erotuksena muihin lupatasoihin). Muutokseen on sisällytetty myös määritelmä ”erityishyväksyntä”, ja määritelmää ”toimintaehdot” on muutettu, jotta voidaan viitata uuteen määritelmään. Asetuksessa (EU) N:o 965/2012 ei ole annettu määritelmiä ’toimintaehdot’ ja ’erityishyväksynnät’. Näitä käsitteitä käytetään kuitenkin samassa merkityksessä. Muutoksella 37 otettiin käyttöön vaatimus elektronisten lentolaukkujen erityishyväksynnästä, kun niitä käytetään yleisilmailussa. Tämä muodostaa eroavuuden suhteessa EU:n lainsäädäntöön, koska asetuksessa (EU) N:o 965/2012 ei edellytetä erityishyväksyntää muilta kuin kaupallisilta lentotoiminnan harjoittajilta, jotka käyttävät vaativia moottorikäyttöisiä ilma-aluksia tai muita kuin vaativia moottorikäyttöisiä ilma-aluksia, käytettäessä B-tyypin EFB-sovelluksia. Vastaavia muutoksia standardeihin ja suositeltuihin menettelytapoihin 2.4.17 arvioidaan osana Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston (EASA) sääntelytehtävää RMT.0392 (Regular Update of the Air Operations Rules). Muut tehdyt muutokset eivät muuta kyseisten standardien täytäntöönpanon tasoa, koska ne kuuluvat jo EU:n sääntöjen piiriin. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava eroavuudesta standardeihin ja suositeltuihin menettelytapoihin 2.4.17 EFB:tä koskevan erityishyväksynnän osalta. 3.Unionin puolesta otettava kanta 3.1.Ilmoitettavat eroavuudet ICAOn neuvosto hyväksyi 2.–20. maaliskuuta 2020 pitämässään 219. istunnossa useita muutoksia useisiin Chicagon yleissopimuksen liitteisiin turvallisuuden, ympäristön ja lentoliikenteen aloilla. Yksi näistä hyväksytyistä muutoksista oli muutos 37 liitteessä 6 olevaan II osaan. Muutos 37 liitteessä 6 olevaan II osaan kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan ja näin ollen unionin yksinomaiseen ulkoiseen toimivaltaan. Neuvoston päätösehdotuksen liitteessä esitetään yksityiskohtaisesti eroavuudet, joista on ilmoitettava ICAOlle. Kun otetaan huomioon asiaa koskeva unionin lainsäädäntö, unionin puolesta otettava kanta on ilmoittaa tässä neuvoston päätösehdotuksessa vahvistetuista eroavuuksista Chicagon yleissopimuksen 38 artiklan mukaisesti. 4.Oikeusperusta 4.1.Menettelyllinen oikeusperusta 4.1.1.Periaatteet Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”. SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli. Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”. 4.1.2. Soveltaminen käsillä olevassa asiassa ICAOn neuvosto on sopimuksella eli kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksella, jäljempänä ’Chicagon yleissopimus’, perustettu elin. Chicagon yleissopimuksen 54 artiklan mukaan ICAOn neuvosto hyväksyy Chicagon yleissopimuksen liitteiksi otettavat kansainväliset standardit ja suositellut menettelytavat. Nämä ovat asiakirjoja, joilla on oikeusvaikutuksia. Näiden asiakirjojen tietyt oikeusvaikutukset voivat riippua eroavuuksia koskevien ilmoitusten toimittamisesta ja ilmoitusten ehdoista. Sen vuoksi näitä ilmoituksia koskevan unionin kannan hyväksyminen kuuluu SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan soveltamisalaan. Eroavuudet, joista ilmoitetaan vastauksena ICAOn valtioille osoitettuun kirjeeseen AN 11/6.3.21-20/31, vaikuttavat Chicagon yleissopimuksen nojalla laadittujen standardien oikeusvaikutuksiin.

Nämä oikeusvaikutukset koskevat alaa, joka kuuluu unionin sääntöjen eli asetuksen (EU) 2018/1139 ja asetuksen (EU) N:o 965/2012 soveltamisalaan. Tämä tarkoittaa sitä, että unionilla on SEUT-sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti yksinomainen ulkoinen toimivalta tässä asiassa. Hyväksytyllä säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita. Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta. 4.2.Aineellinen oikeusperusta 4.2.1.Periaatteet SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen hyväksytyn asiakirjan tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos hyväksytyllä asiakirjalla on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää. 4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa Hyväksytyn asiakirjan pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät yhteiseen liikennepolitiikkaan. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta. 4.3.Päätelmät Ehdotetun neuvoston päätöksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.



2021/0040 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Kansainvälisessä siviili-ilmailujärjestössä Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta siltä osin kuin on kyse kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 6 olevaan II osaan liittyvistä eroavuuksista ilmoittamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: