Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta sekä neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta /* KOM/2001/0452 lopull. - COD 2001/0177 */



Virallinen lehti nro 304 E , 30/10/2001 s. 0260 - 0271



Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta sekä neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta 1.A. I luku (Johdantosäännökset) Ehdotettu direktiivi kattaisi direktiivissä 92/117/ETY säädetyt seurantaa koskevat seikat. Periaatteessa mitkään zoonoosit eivät jää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Koska tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden osalta on suunnitteilla erityissääntöjä, ne on jätetty tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Ehdotetut seurantatoimet olisi toteutettava eläinpopulaatioissa ja tarvittaessa elintarvikeketjun muissa vaiheissa. Jäsenvaltioiden olisi nimitettävä toimivaltainen viranomainen direktiivissä säädettyjä tehtäviä varten ja varmistettava riittävä yhteistyö eläinten terveydestä, elintarvikehygieniasta, tarttuvista taudeista ja zoonoosien seurannasta vastaavien viranomaisten välillä. 1.B. II luku (Zoonoosien ja niiden aiheuttajien seuranta) Ehdotuksella velvoitettaisiin jäsenvaltiot toteuttamaan toimia zoonooseja aiheuttavien organismien seuraamiseksi yleisesti. Seurannan kohteena olevien organismien luettelo perustuu pääosin kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean 12. huhtikuuta 2000 antamaan lausuntoon. Seuranta perustuisi ensisijaisesti jäsenvaltioissa käytössä oleviin järjestelmiin. Käyttöön otettaisiin kuitenkin menettelyitä, joilla voidaan vahvistaa tiedonkeruuta koskevat yhteiset kriteerit. Ehdotuksessa myös esitetään uutena osatekijänä perustan luomista koordinoiduille yhteisön seurantaohjelmille. Tällaiset koordinoidut seurantaohjelmat kestäisivät riittävän mutta rajoitetun ajan (1-3 vuotta), ja tutkimusten tuloksia voitaisiin käyttää perustana, jos halutaan muuttaa taudinaiheuttajien vähentämistä koskevia tavoitteita. Näihin seurantatietoihin perustuvista valvontatoimista kuitenkin päättävät periaatteessa jäsenvaltiot itse. Zoonoosien esiintymistä ihmisissä koskevien tietojen keruu on äärimmäisen tärkeää, jotta elintarvikkeiden turvallisuutta koskeva lainsäädäntö perustuisi tieteellisiin ohjeisiin ja saataisiin palautetta sovelletun valvonnan tehokkuudesta ja voitaisiin tarvittaessa suunnata toimenpiteitä uudelleen. Päätöksellä 2119/98/EY [1], joka tuli voimaan 1. tammikuuta 1999, luodaan puitteet tälle tiedonkeruulle. Lisäksi päätöksessä 2000/96/EY [2] määritellään ne zoonoosit, jotka on katettava vähitellen. Tarttuvia tauteja käsittelevää verkkoa olisi käytettävä myös zoonoosien seurantaan ja valvontaan. Näin ollen ehdotetussa direktiivissä edellytetään tiivistä yhteistyötä ihmisten, eläinten ja elintarvikkeiden turvallisuudesta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten välillä. [1] EYVL L 268, 3.10.1998, s. 1. [2] EYVL L 28, 3.2.2000, s. 50. Kun otetaan huomioon zoonoottisten organismien antibioottiresistenssin kasvava merkitys, myös sen seuranta ehdotetaan sisällytettäväksi direktiiviin. 1.C. III luku (Elintarvikeperäiset tautitapaukset) Erillisenä vaatimuksena ehdotetaan elintarvikeperäisten tautitapausten seurantaa. Tällä hetkellä tautitapauksia koskevia epidemiologisia tietoja kerätään WHO-perustaisella Euroopan laajuisella järjestelmällä, joka on hidas tapa kerätä näitä tietoja. Tautitapausten seurannasta ja siihen liittyvästä raportoinnista saataisiin tärkeitä tietoja elintarvikeperäisten tautitapausten tärkeimmistä syistä. Epäilyksenalaisia elintarvikkeita ja niiden tuotantoympäristöä koskevat toimenpiteet eivät kuitenkaan kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan. 1.D. IV luku (Tiedonvaihto) Elintarvikealan toimijoiden olisi säilytettävä zoonoosien testauksesta saadut tulokset ja ilmoitettava ne toimivaltaiselle viranomaiselle pyynnöstä. Jäsenvaltioiden on laadittava vuosittainen raportti zoonoosien suuntauksista ja lähteistä ja toimitettava se komissiolle ja Euroopan elintarvikeviranomaiselle, joka perustetaan elintarvikelainsäädäntöä koskevia yleisiä periaatteita ja vaatimuksia, Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamista sekä elintarvikkeiden turvallisuutta koskevia kiireellisiä toimenpiteitä koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotuksen (KOM(2000) 716 lopullinen) mukaisesti. Euroopan elintarvikeviranomainen laatii tiivistelmäraportin, johon se voi sisällyttää asiaankuuluvaa tietoa, jota on saatu muista yhteisön laajuisista lähteistä, kuten eläintautien hävittämisohjelmista ja tarttuvia tauteja käsittelevältä verkolta. 1.E. V luku (Laboratoriot) Ehdotuksessa asetetaan puitteet yhteisön vertailulaboratorioiden ja kansallisten vertailulaboratorioiden nimeämiseksi ja niiden tehtävien määrittelemiseksi. 1.F. VI luku (Täytäntöönpano) Tässä luvussa vahvistetaan sääntelymenettely ja säännökset saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. 1.G. VII luku (Loppusäännökset) Ehdotukseen sisältyy säännöksiä, jotka koskevat direktiivin 92/117/ETY kumoamista sekä tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY [3] muuttamista. [3] EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston päätöksellä 2001/12/EY (EYVL L 3, 6.1.2001, s. 27). Koska ehdotettu direktiivi ja ehdotettu asetus salmonellan ja muiden elintarvikkeiden välityksellä tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta ja neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta kattavat neuvoston direktiivin 92/117/ETY säännökset, sen kumoamista ehdotetaan. Sujuvan siirtymisen ja jatkuvan valvonnan takaamiseksi kuitenkin ehdotetaan, että tietyt direktiiviin 92/117/ETY sisältyvät velvoitteet pysyvät voimassa, kunnes ehdotetussa asetuksessa säädetyt vastaavat säännökset tulevat voimaan. Ehdotuksessa vahvistetaan säännöksiä yhteisön osallistumisesta tiettyjen zoonoosien ja zoonoosien aiheuttajien seurantaa ja valvontaa koskevien toimien rahoitukseen muuttamalla päätökseen 90/424/ETY sisältyvää zoonooseja koskevaa lukua. 2. Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus salmonellan ja muiden elintarvikkeiden välityksellä tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta ja neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta 2.1. I luku (Johdantosäännökset) Ehdotuksella tarkistetaan perusteellisesti zoonoosien valvontaa koskevaa lähestymistapaa. Siinä noudatetaan elintarvikkeiden turvallisuudesta annetussa valkoisessa kirjassa (KOM(1999) 179 lopullinen), jonka komissio hyväksyi 12. tammikuuta 2000, esitettyjä periaatteita. Huomioon on myös otettu kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean zoonooseja koskeva lausunto, jonka se antoi 12. huhtikuuta 2000. Ehdotettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus salmonellan ja muiden elintarvikkeiden välityksellä tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta ja neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta kattaa periaatteessa kaikki zoonoosit. Erityiset valvontavaatimukset koskevat kuitenkin vain tiettyjä salmonellatyyppejä. Soveltamisalan laajentaminen muihin taudinaiheuttajiin olisi mahdollista, jos epidemiologinen tilanne niin vaatii. Valvontatoimia on toteutettava ensisijaisesti tuotantoeläintalouden alkutuotannossa ja tarvittaessa elintarvikeketjun muissa vaiheissa. 2.B. II luku (Yhteisön tavoitteet) Ehdotuksella luodaan puitteet taudinaiheuttajien vähentämispolitiikalle. Politiikan käytännön ilmentymänä olisi yhteisön tavoitteiden asettaminen tiettyjen zoonoosien aiheuttajien vähentämiseksi tietyissä tuotantoeläinpopulaatioissa. Ennen näiden tavoitteiden asettamista asiaa on tarkasteltava tieteellisesti ja poliittisesti. Tämän vuoksi ehdotetaan, että komissio asettaa tavoitteet määrätyn ajan kuluessa. Ehdotuksella mahdollistetaan taudinaiheuttajien vähentämistä koskevien tavoitteiden muuttaminen tulevaisuudessa. Tavoitteet asetetaan vähitellen tietyille salmonellaserotyypeille munivissa kanoissa, broilereissa ja niiden kasvattamoissa sekä kalkkunoiden ja sikojen kasvattamoille. Muita esiin tulevia taudinaiheuttajia voitaisiin ottaa toiminnan piiriin, kun on saatu tieteellistä näyttöä ja riittävästi tietoa mahdollisista tavoista vähentää niiden esiintyvyyttä eläinpopulaatioissa. On myös mahdollista asettaa erilliset tavoitteet elintarvikeketjun eri vaiheita varten. 2.C. III luku (Valvontaohjelmat) Jalostusparviin sovellettavia valvontatoimia koskevien sitovien sääntöjen yksityiskohtaisuutta vähennettäisiin minimiin verrattuna nykyiseen zoonooseja koskevaan direktiiviin. Tämä ei kuitenkaan merkitse vaaditun turvatason madaltamista. Konkreettisena menetelmänä taudinaiheuttajien vähentämisjärjestelmän täytäntöönpanemiseksi olisi kansallisten valvontaohjelmien perustaminen. Komission on hyväksyttävä ohjelmat, mutta jotta ne olisivat tehokkaita, on selvää, että kansallisilla viranomaisilla olisi oltava suurin vastuu. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että eläintuotantojärjestelmät ovat nykyään yhä integroidumpia (eli samat yritykset tai organisaatiot vastaavat rehun toimituksista, eläinten jalostuksesta ja/tai tuottamisesta ja jopa teurastuksesta), olisi oltava mahdollista toteuttaa myös oma-aloitteisia yksityisen sektorin toimia. Näin ollen ehdotetaan, että jäsenvaltioiden olisi kannustettava elintarviketeollisuutta perustamaan omat valvontaohjelmansa. 2.D. IV luku (Valvontamenetelmät) Ehdotuksen mukaan komissio voi päättää, että tiettyjä valvontamenetelmiä ei saa käyttää valvontaohjelmissa, tai päättää tietyistä edellytyksistä niiden käytölle. Tulevaisuudessa on pohdittava erityisesti antibioottien käyttöä tai rokotuksia sekä uusien valvontamenetelmien tarvetta. 2.E. V luku (Kauppa) Ehdotuksen perustarkoituksena on varmistaa, että elävien eläinten tai siitosmunien ostaja tietää eläinten alkuperätilan terveystilanteen. Jäsenvaltioiden sisällä tähän voidaan päästä kansallisilla valvontaohjelmilla. Yhteisön sisäistä kauppaa varten tarvitaan kuitenkin terveystodistusjärjestelmä. Koska eläinten terveyttä koskevaan lainsäädäntöön (direktiivit 64/432/ETY [4] and 90/539/ETY [5]) perustuvia käytössä olevia todistuksia voidaan muuttaa komiteamenettelyllä (direktiivin 64/432/ETY osalta komissio on jo laatinut ehdotuksen), niitä muutetaan aikanaan komission päätöksillä, jotta niihin voidaan lisätä zoonoosien valvontaa koskevia tietoja. Tietyn siirtymäkauden jälkeen alkuperäparvelle tai -karjalle tehdyistä salmonellatesteistä saadut tulokset olisi esitettävä todistuksessa. Määräjäsenvaltio voi siirtymäkauden osalta komission suostumuksella päättää, että toisesta jäsenvaltiosta saapuviin lähetyksiin sovelletaan samoja tuloksille asetettuja vaatimuksia kuin kotimaassa osana kunkin maan valvontaohjelmaa. [4] EYVL 121, 29.7.1964, s. 1977. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/20/EY (EYVL L 163, 4.7.2000, s. 35). [5] EYVL L 303, 31.10.1990, s. 6. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/90/EY (EYVL L 300, 23.11.1999, s. 19). Kun munivia kanoja koskevien valvontatoimenpiteiden täysimääräistä täytäntöönpanoa edeltävä siirtymäkausi on päättynyt, syötäväksi tarkoitettuja munia ei saa markkinoida suoraan ihmisten käytettäväksi, elleivät munat ole peräisin parvesta, jolle on tehty asiaankuuluvat testit ja joka on todettu vapaaksi S. Enteritidis ja S. typhimurium -bakteereista. Kananlihan osalta siirtymäkauden jälkeen sovelletaan kriteeriä, jonka mukaan 25 grammassa tuotetta ei esiinny salmonellaa. Kolmansilta mailta vaaditaan vastaavia toimenpiteitä tuotaessa kyseessä olevia eläviä eläimiä ja siitosmunia yhteisöön. Tarpeen mukaan olisi vaadittava valvontajärjestelmiä. Myös edellä esitettyjä todistusvaatimuksia sovellettaisiin kolmansista maista tapahtuvaan tuontiin, ja erityistodistukset kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa varten vahvistetaan tai niitä muutetaan aikanaan komission päätöksillä. Sellaisia tuotteita kuin syötäväksi tarkoitettuja kananmunia tai siipikarjanlihaa koskevat todistusvaatimukset vahvistetaan myös aikanaan. 2.F. VI luku (Laboratoriot) Ehdotuksessa asetetaan puitteet yhteisön vertailulaboratorioiden ja kansallisten vertailulaboratorioiden nimeämiseksi ja niiden tehtävien määrittelemiseksi. Siinä vahvistetaan myös valvontaohjelmiin osallistuvien laboratorioiden laatuvaatimukset. 2.G. VII luku (Täytäntöönpano) Tässä luvussa vahvistetaan sääntelymenettely. 2.H. VIII luku (Yleiset ja loppusäännökset) Ehdotukseen sisältyy säännöksiä yhteisön tarkastuksista ja tiettyjen terveyttä koskevia vaatimuksia yhteisön sisäisessä kaupassa ja/tai kolmansista maista tuonnin osalta koskevien direktiivien muuttamisesta. Ehdotetut muutokset asiaa koskeviin direktiiveihin mahdollistaisivat aikanaan kyseessä oleville eläimille ja siitosmunille tehdyistä zoonoottisten organismien testauksesta saatujen tulosten sisällyttämisen todistukseen. 2001/0177 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta sekä neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [6], [6] EYVL C ... ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [7], [7] EYVL C ... ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [8], [8] EYVL C ... noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [9], [9] EYVL C ... sekä katsovat seuraavaa: (1) Ihmisten terveyden suojelu suoraan tai välillisesti eläimistä ihmiseen tarttuvilta taudeilta ja tartunnoilta (zoonooseilta) on ensiarvoisen tärkeää. (2) Elintarvikkeiden välityksellä siirtyvät zoonoosit voivat aiheuttaa vahinkoa ihmisille sekä taloudellisia tappioita elintarviketuotannolle ja -teollisuudelle. (3) Huolenaiheita ovat myös zoonoosit, jotka tarttuvat muista lähteistä kuin elintarvikkeista, kuten luonnonvaraisista eläimistä ja kotieläinpopulaatioista. (4) Tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden ehkäisemiseksi 17 päivänä joulukuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/117/ETY [10] annettiin tiettyjen zoonoosien seurantajärjestelmien ja siipikarjaparvien salmonellatarkastusten käyttöön ottamiseksi. [10] EYVL L 62, 15.3.1993, s. 38. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 1999/72/EY (EYVL L 210, 10.8.1999, s. 12). (5) Direktiivissä 92/117/ETY säädetään, että jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle kansalliset toimenpiteet, jotka ne toteuttavat direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden oli määrä laatia myös salmonellan seurantasuunnitelmat siipikarjan osalta. Tämä vaatimus kuitenkin peruutettiin väliaikaisesti neuvoston direktiivillä 97/22/EY [11], jolla muutettiin direktiiviä 92/117/ETY, kunnes direktiivin 92/117/ETY 15 a artiklassa säädetty tarkistaminen olisi suoritettu. [11] EYVL L 113, 30.4.1997, s. 9. (6) Useat jäsenvaltiot ovat jo jättäneet salmonellan seurantasuunnitelmat, jotka komissio on hyväksynyt. Lisäksi kaikkia jäsenvaltioita vaadittiin toteuttamaan 1 päivästä tammikuuta 1998 direktiivin 92/117/ETY liitteessä III olevassa I jaksossa salmonellan osalta säädetyt vähimmäistoimenpiteet sekä vahvistamaan säännökset, joissa täsmennetään toimenpiteet sen estämiseksi, että salmonellaa pääsisi kasvatustiloille. (7) Kyseiset vähimmäistoimet keskittyivät salmonellan seurantaan ja valvontaan Gallus gallus -lajin jalostusparvissa. Jos otetuissa näytteissä todettiin ja vahvistettiin Salmonella enteritidis- tai Salmonella typhimurium -serotyyppejä, oli toteutettava direktiivin 92/117/ETY nojalla erityistoimenpiteitä tartunnan hallitsemiseksi. (8) Tiettyjen zoonoosien seurannasta ja valvonnasta eläinpopulaatioissa on säädetty muussakin yhteisön lainsäädännössä, erityisesti eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annetussa neuvoston direktiivissä 64/432/ETY [12] nautaeläinten tuberkuloosin ja luomistaudin osalta ja eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lampaiden ja vuohien kaupassa 28 päivänä tammikuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/68/ETY [13] lampaiden ja vuohien luomistaudin osalta. [12] EYVL 121, 29.7.1964, s. 1977. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2000/20/EY (EYVL L 163, 4.7.2000, s. 35). [13] EYVL L 46, 19.2.1991, s. 19. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 94/953/EY (EYVL L 371, 31.12.1994, s. 14). (9) Lisäksi [elintarvikehygieniasta] .... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o ..../.... [14] annetaan zoonoosien ja niiden aiheuttajien ehkäisemisen, valvonnan ja seurannan kannalta tarpeelliset erityissäännökset, ja siihen sisältyy myös elintarvikkeiden mikrobiologista laatua koskevia erityisvaatimuksia. [14] EYVL L ... (10) Direktiivissä 92/117/ETY säädetään tietojen keräämisestä zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintymisestä rehuissa, eläimissä, elintarvikkeissa ja ihmisissä. Vaikka tiedonkeruujärjestelmä ei ole yhdenmukainen eikä siten vertailukelpoinen jäsenvaltioiden välillä, se tarjoaa perustan zoonoosien ja niiden aiheuttajien nykytilanteen arvioinnille yhteisössä. (11) Tiedonkeruujärjestelmän tulokset osoittavat, että suurin osa ihmisissä todetuista zoonoositapauksista johtuu tietyistä zoonoosien aiheuttajista, kuten Salmonella spp.:stä ja Campylobacter spp.:stä. Ihmisissä todetut salmonelloositapaukset, etenkin Salmonella enteritidis- ja Salmonella typhimurium -bakteerin aiheuttamat tapaukset, näyttävät vähentyvän, mikä osoittaa yhteisössä toteutettujen valvontatoimenpiteiden onnistuneen. On kuitenkin todennäköistä, että monet tapaukset jäävät ilmoittamatta, ja sen vuoksi kerätyt tiedot eivät välttämättä anna täydellistä kuvaa tilanteesta. (12) Kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevä tiedekomitea totesi zoonooseista 12 päivänä huhtikuuta 2000 antamassaan lausunnossa, että nykyiset elintarvikeperäisten zoonoositartuntojen valvontatoimenpiteet ovat riittämättömiä ja että jäsenvaltioiden keräämät epidemiologiset tiedot eivät ole täydellisiä eivätkä täysin vertailukelpoisia. Tällä perusteella komitea suositteli seurantajärjestelyjen parantamista ja määritteli riskinhallinnan vaihtoehtoja. (13) Sen vuoksi on tarpeen parantaa tiettyjen zoonoosien aiheuttajien nykyisiä valvontajärjestelmiä. Samalla korvataan direktiivissä 92/117/ETY vahvistetut seuranta- ja tiedonkeruujärjestelmät [tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta] .... annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä .../... [15] vahvistetuilla säännöillä. [15] EYVL L ... (14) Valvonnan olisi periaatteessa katettava koko elintarvikeketju maatilalta ruokapöytään. (15) Valvontaa olisi yleensä säänneltävä rehuja, eläinten terveyttä ja elintarvikehygieniaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä annetuilla säännöillä. (16) Tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien valvonnasta on kuitenkin tarpeen antaa erityisvaatimukset. (17) Erityisvaatimusten olisi perustuttava zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden vähentämistä koskeviin tavoitteisiin. (18) Eläinpopulaatioissa esiintyville zoonooseille ja niiden aiheuttajille olisi vahvistettava tavoitteet ottaen huomioon erityisesti niiden vaikutus ja epidemiologinen suuntaus eläinpopulaatioissa ja väestössä, vaarallisuus ihmisille, mahdolliset taloudelliset seuraukset terveydenhuollolle ja elintarvikealan yrityksille sekä aiheelliset toimenpiteet niiden esiintyvyyden vähentämiseksi. Myös muille elintarvikeketjun osille voidaan tarpeen mukaan vahvistaa tavoitteita. (19) Jotta varmistetaan tavoitteiden saavuttaminen hyvissä ajoin, jäsenvaltioiden olisi laadittava erityiset valvontaohjelmat, jotka yhteisön olisi hyväksyttävä. (20) Päävastuu elintarvikkeiden turvallisuudesta on elintarvikealan yrityksillä. Siksi jäsenvaltioiden olisi kannustettava kaikkia alan yrityksiä laatimaan valvontaohjelmia. (21) Jäsenvaltiot tai elintarvikealan yritykset voivat haluta käyttää valvontaohjelmissaan erityisiä valvontamenetelmiä. Tiettyjä menetelmiä ei kuitenkaan voida hyväksyä, varsinkin jos ne haittaavat yleisesti tavoitteen saavuttamista ja etenkin jos ne häiritsevät tarvittavia testausjärjestelmiä tai aiheuttavat mahdollisia uhkia kansanterveydelle. Siksi olisi säädettävä aiheellisista menettelyistä, joita noudattaen komissio voi päättää, että tiettyjä valvontamenetelmiä ei saa käyttää valvontaohjelmissa. (22) Lisäksi voidaan käyttää tai kehittää myös sellaisia valvontamenetelmiä, jotka eivät kuulu tuotteiden hyväksyntää koskevan yhteisön lainsäädännön piiriin, mutta jotka auttaisivat saavuttamaan tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden vähentämistä koskevat tavoitteet. Sen vuoksi komissiolla tulisi olla valta hyväksyä tällaisten menetelmien käyttö yhteisön tasolla. (23) On oleellisen tärkeää, että lisäämiseen käytetään parvia tai karjaa, jotka on tarkastettu tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti. Jos tilalla on käynnissä erityinen valvontaohjelma, koetulokset olisi toimitettava eläinten ostajalle. Tätä varten vastaavaan yhteisön lainsäädäntöön olisi lisättävä erityisvaatimukset, jotka koskevat yhteisön sisäistä kauppaa ja tuontia kolmansista maista erityisesti elävien eläinten ja siitosmunien lähetyksien osalta. Eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1964 annettua neuvoston direktiiviä 64/432/ETY, terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista 12 päivänä joulukuuta 1972 annettua neuvoston direktiiviä 72/462/ETY [16] sekä eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 15 päivänä lokakuuta 1990 annettua neuvoston direktiiviä 90/539/ETY [17] olisi muutettava vastaavasti. [16] EYVL L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/79/EY (EYVL L 24, 30.1.1998, s. 31). [17] EYVL L 303, 31.10.1990, s. 6. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2000/505/EY (EYVL L 201, 9.8.2000, s. 8). (24) Salmonellavalvonnan osalta käytettävissä olevat tiedot vaikuttaisivat osoittavan, että siipikarjatuotteet ovat ihmisissä esiintyvän salmonelloosin pääasiallinen lähde. Valvontatoimenpiteitä olisi siksi sovellettava kyseisten tuotteiden tuotantoon ja tällä tavoin laajennettava direktiivillä 92/117/ETY käynnistettyjä toimenpiteitä. Syötäväksi tarkoitettujen kananmunien osalta on tärkeää vahvistaa erityistoimenpiteitä, jotka koskevat sellaisista parvista peräisin olevien tuotteiden markkinoille saattamista, joita ei ole testein havaittu salmonellattomiksi. Kananlihan osalta tavoitteena on saattaa markkinoille kananlihaa kohtuullisin takuin siitä, ettei siinä esiinny salmonellaa. Siirtymäkausi on tarpeen elinkeinonharjoittajille, jotta nämä voivat mukautua säädettäviin toimenpiteisiin, joita voidaan muuttaa myöhemmin erityisesti tieteellisen riskinarvioinnin perusteella. Vastaavat takeet olisi aikanaan vaadittava kolmansilta mailta. (25) On aiheellista nimetä kansallisia ja yhteisön vertailulaboratorioita antamaan neuvoja ja apua tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa kysymyksissä. (26) Jotta varmistetaan tämän asetuksen säännösten yhdenmukainen soveltaminen, olisi annettava säännökset yhteisön tarkastuskäyntien ja valvonnan järjestämisestä komission asiantuntijoiden jäsenvaltioissa paikalla tekemiä eläinlääkintäalan tarkastuksia koskevista tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä 4 päivänä helmikuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 98/139/EY [18] ja komission asiantuntijoiden kolmansissa maissa paikalla tekemiä eläinlääkintäalan tarkastuksia koskevista tietyistä yksityiskohtaisista säännöistä 4 päivänä helmikuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 98/140/ETY [19] mukaisesti. [18] EYVL L 38, 12.2.1998, s. 10. [19] EYVL L 38, 12.2.1998, s. 14. (27) Olisi säädettävä aiheellisista menettelyistä, joiden mukaisesti voidaan muuttaa joitakin tämän asetuksen säännöksiä tekniikan ja tieteen kehityksen huomioon ottamiseksi ja täytäntöönpano- ja siirtymätoimenpiteiden toteuttamiseksi. (28) Koska edellä tarkoitetut toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [20] 2 artiklan mukaisia laajakantoisia toimenpiteitä, ne olisi toteutettava kyseisen päätöksen 5 artiklassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen. Elintarvikkeiden turvallisuutta ja eläinten terveyttä käsittelevän komitean, joka on perustettu [elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuutta koskevista kiireellisistä toimenpiteistä] ... annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o .../... [21], olisi avustettava komissiota, [20] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [21] EYVL L ... OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I luku Johdantosäännökset 1 artikla Tavoite ja soveltamisala 1. Tämän asetuksen tavoitteena on varmistaa, että salmonellaa ja muita zoonoosien aiheuttajia valvotaan asianmukaisesti ja tehokkaasti niiden esiintyvyyden ja kansanterveydelle aiheuttaman riskin rajoittamiseksi. 2. Tämä asetus koskee a) tavoitteiden hyväksymistä tiettyjen zoonoosien esiintyvyyden vähentämiseksi eläinpopulaatioissa, etenkin kotieläintalouden alkutuotannossa mutta tarpeen mukaan myös muissa elintarvikeketjun vaiheissa b) jäsenvaltioiden ja elintarvikealan toimijoiden laatimien erityisten valvontaohjelmien hyväksymistä c) tiettyjä zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden vähentämisessä käytettäviä valvontamenetelmiä koskevien erityissääntöjen hyväksymistä d) tiettyjen eläinten ja eläintuotteiden yhteisön sisäistä kauppaa ja tuontia kolmansista maista koskevien sääntöjen hyväksymistä. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan ilmaisulla 1. 'zoonoosi' mitä tahansa tautia ja/tai tartuntaa, joka voi luonnollisella tavalla siirtyä suoraan tai välillisesti eläimistä ihmiseen 2. 'zoonoosin aiheuttaja' mitä tahansa virusta, bakteeria, sientä, loista tai muuta biologista eliötä, joka voi aiheuttaa zoonoosin 3. 'elintarvikealan yritys' [elintarvikehygieniasta annetun] asetuksen (EY) N:o ...../..... 2 artiklassa määriteltyä yritystä 4. 'elintarvikealan toimija' yhtä tai useampaa henkilöä, jonka vastuulla on varmistaa, että tämän asetuksen vaatimuksia noudatetaan hänen valvonnassaan olevassa elintarvikealan yrityksessä 5. 'esiintyvyys' jonkin zoonoosin tai sen aiheuttajan suhteen tietyssä populaatiossa positiivisiksi todettujen epidemiologisten yksiköiden määrää selkeästi määritellyn ajanjakson aikana 6. 'karja' direktiivin 64/432/ETY 2 artiklan 2 kohdan a alakohdan määritelmän mukaista eläintä tai eläinryhmää 7. 'parvi' direktiivin 90/539/ETY 2 artiklan 2 kohdan 7 alakohdan määritelmän mukaista eläintä tai eläinryhmää 8. 'alkutuotanto' [elintarvikehygieniasta annetun] asetuksen (EY) N:o ...../..... 2 artiklassa määriteltyä tuotantoa. 3 artikla Toimivaltaiset viranomaiset 1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä tämän asetuksen soveltamista varten toimivaltainen viranomainen ja ilmoitettava siitä komissiolle. 2. Toimivaltaisen viranomaisen vastuulla on erityisesti a) laatia 5 artiklan 1 kohdassa säädetyt ohjelmat ja tehdä niihin tarvittavat muutokset saamiensa tietojen ja tulosten perusteella b) kerätä tietoja, joita tarvitaan käytettyjen keinojen ja 5 artiklassa tarkoitetuista kansallisista valvontaohjelmista saatujen tulosten arvioimiseksi sekä lähettää vuosittain nämä tiedot ja tulokset, myös mahdollisten tutkimusten tulokset, komissiolle ja Euroopan elintarvikeviranomaiselle seuraavan vuoden 31 päivään toukokuuta mennessä ottaen huomioon [tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta annetun] direktiivin .../.../EY 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti annetut säännöt c) tarkastaa säännöllisesti, että elintarvikealan toimijoiden toimitilat ovat tässä asetuksessa annettujen sääntöjen mukaiset. II luku Yhteisön tavoitteet 4 artikla Yhteisön tavoitteet zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden rajoittamiseksi 1. Vahvistetaan yhteisön tavoitteet liitteessä I olevan A osan sarakkeessa 1 lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden rajoittamiseksi liitteessä I olevan A osan sarakkeessa 2 luetelluissa eläinpopulaatioissa ottaen huomioon a) nykyisten kansallisten toimenpiteiden toteuttamisesta saadut kokemukset b) nykyisten yhteisön vaatimusten mukaisesti ja erityisesti [tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta annetun] direktiivin .../.../EY 9 artiklan 1 kohdassa säädettyjen kertomusten osana komissiolle tai Euroopan elintarvikeviranomaiselle toimitetut tiedot c) liitteessä I olevassa B osassa esitetyt vaatimukset. Liitettä I voidaan tarpeen mukaan muuttaa jäljempänä 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, ja voidaan päättää vahvistaa yhteisön tavoitteet myös muiden elintarvikeketjun vaiheiden osalta. 2. Yhteisön tavoitteet sisältävät vähintään liitteessä I olevassa C osassa esitetyt tiedot. 3. Yhteisön tavoitteet vahvistetaan ensimmäisen kerran ennen liitteessä I olevan A osan sarakkeessa 4 ilmoitettuja päivämääriä. Tavoitteet sekä niiden mahdolliset muutokset vahvistetaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen Euroopan elintarvikeviranomaisen kuulemisen jälkeen. 4. Liitteessä I lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden rajoittaminen on toteutettava tässä asetuksessa annettujen sääntöjen ja muiden sen mukaisesti annettujen sääntöjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta eläinten ruokintaan, eläinten terveyteen tai elintarvikehygieniaan liittyvien yhteisön sääntöjen soveltamista. III luku Valvontaohjelmat 5 artikla Kansalliset valvontaohjelmat 1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava kaikille liitteessä I mainituille zoonooseille ja niiden aiheuttajille kansalliset valvontaohjelmat erityisesti 4 artiklassa tarkoitettujen yhteisön tavoitteiden ja alueellaan todettujen zoonoosien maantieteellisen jakautumisen perusteella. 2. Kansallisten valvontaohjelmien on oltava jatkuvia, ja niiden on katettava vähintään kolme peräkkäistä vuotta. 3. Kansallisessa valvontaohjelmassa on a) määrättävä zoonoosien ja niiden aiheuttajien toteamisesta liitteessä II määriteltyjen yleisten vaatimusten ja näytteenottoa koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti b) määriteltävä asianomaisten elintarvikealan toimijoiden vastuut erityisesti 7 artiklassa säädettyjen valvontaohjelmien osalta c) täsmennettävä zoonoosien ja niiden aiheuttajien toteamisesta seuraavat valvontatoimenpiteet erityisesti kansanterveyden suojelemiseksi; tähän sisältyy myös liitteessä II säädettyjen erityistoimenpiteiden täytäntöönpano d) mahdollistettava niiden määräyksiin perustuvan edistymisen arviointi ja ohjelmien tarkistaminen erityisesti zoonoosien ja niiden aiheuttajien toteamisesta saatujen tulosten perusteella. 4. Kansallisten valvontaohjelmien on katettava vähintään seuraavat elintarvikeketjun osat: a) rehun tuotanto b) kotieläintalouden alkutuotanto c) eläinperäisten elintarvikkeiden valmistus ja jalostus. 5. Silloin kun se on aiheellista, kansallisten valvontaohjelmien on sisällettävä testausmenetelmiin liittyvät määräykset sekä perusteet, joiden mukaan kyseisten testien tuloksia arvioidaan, kansallisen alueen sisällä lähetettyjen eläinten ja siitosmunien testaamiseksi osana liitteessä II olevan A osan 1.6 kohdassa säädettyjä virallisia tarkastuksia. 6. Liitteessä II määriteltyjä yleisiä vaatimuksia ja näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia voidaan muuttaa 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 7. Jäsenvaltioiden on 6 kuukauden kuluessa 4 artiklassa säädettyjen yhteisön tavoitteiden vahvistamisesta toimitettava komissiolle kansalliset valvontaohjelmansa ja esitettävä toteutettavat toimenpiteet. 6 artikla Kansallisten valvontaohjelmien hyväksyminen 1. Komissio tutkii kuuden kuukauden kuluessa kansallisen valvontaohjelman toimittamisesta, onko se asianomaisten sääntöjen ja varsinkin tämän asetuksen mukainen. Se voi pyytää jäsenvaltiota tekemään ohjelmiin muutoksia tai lisäyksiä, jotta ne olisivat kyseisten sääntöjen mukaisia. Kun komissio on todennut ohjelmien olevan sääntöjenmukaisia, ne hyväksytään 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Asianomaisen jäsenvaltion tilanteessa erityisesti 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen tulosten vuoksi tapahtuneiden muutosten huomioon ottamiseksi edellä 1 kohdan mukaisesti aikaisemmin hyväksyttyyn ohjelmaan tehdyt muutokset voidaan hyväksyä 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 3. Jos komissio on pyytänyt jäsenvaltiolta lisätietoja, 1 kohdassa tarkoitettua kuuden kuukauden määräaikaa pidennetään, kunnes kyseiset tiedot on toimitettu. 7 artikla Elintarvikealan toimijoiden valvontaohjelmat 1. Jäsenvaltioiden on kannustettava elintarvikealan toimijoita tai näitä edustavia organisaatioita, joilla on täysi vastuu tiettyjen eläinten tai eläinperäisten tuotteiden tuottamisesta, toteuttamaan yksi tai useampi valvontaohjelma. Valvontaohjelmien on katettava vähintään rehuntuotanto ja kotieläintalouden alkutuotanto. 2. Elintarvikealan toimijoiden tai näitä edustavien organisaatioiden on toimitettava valvontaohjelmat ja niiden muutokset hyväksyttäviksi sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon elintarvikealan toimija tai tätä edustava organisaatio on sijoittautunut. Jos kotieläintalouden alkutuotantoa harjoitetaan eri jäsenvaltioissa, ohjelmat on hyväksyttävä erikseen kunkin jäsenvaltion osalta. 3. Toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä 2 kohdan mukaisesti toimitetut valvontaohjelmat ainoastaan siinä tapauksessa, että tarkastuskäynnillä on todettu ohjelmien olevan aiheellisissa tapauksissa liitteessä II säädettyjen vähimmäisvaatimusten sekä kyseisten kansallisten valvontaohjelmien tavoitteiden mukaisia. 4. Jäsenvaltioiden on pidettävä ajan tasalla olevia luetteloita elintarvikealan toimijoiden tai näitä edustavien organisaatioiden hyväksytyistä ohjelmista. Luettelot on toimitettava komissiolle pyydettäessä. 5. Elintarvikealan toimijoiden tai näitä edustavien organisaatioiden on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille säännöllisesti valvontaohjelmiensa tuloksista. IV luku Valvontamenetelmät 8 artikla Erityiset valvontamenetelmät 1. Komission aloitteesta tai jäsenvaltion pyynnöstä ja tarpeen mukaan Euroopan elintarvikeviranomaisen kuulemisen jälkeen voidaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyä a) päätöksiä siitä, että zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden rajoittamiseen kotieläintalouden alkutuotannossa ja muissa elintarvikeketjun vaiheissa voidaan soveltaa tai on sovellettava erityisiä valvontamenetelmiä b) sääntöjä a alakohdassa tarkoitettujen menetelmien käyttöedellytyksistä c) yksityiskohtaisia sääntöjä tarvittavista asiakirjoista ja menettelytavoista sekä a alakohdassa tarkoitettuja menetelmiä koskevista vähimmäisvaatimuksista d) päätöksiä siitä, että tiettyjä valvontamenetelmiä ei saa käyttää valvontaohjelmissa. 2. Edellä 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja sääntöjä ja päätöksiä ei sovelleta menetelmiin, joissa käytetään eläinten ruokintaa, elintarvikelisäaineita tai eläinlääkkeitä koskevassa yhteisön lainsäädännössä tarkoitettuja aineita tai tekniikoita. V luku Kauppa 9 artikla Yhteisön sisäinen kauppa 1. Sarakkeessa 2 lueteltujen lajien alkuperäparville ja alkuperäkarjoille on viimeistään liitteessä I olevan A osan sarakkeessa 5 mainituista päivämääristä alkaen tehtävä kokeet sarakkeessa 1 lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien havaitsemiseksi ennen elävien eläinten tai siitosmunien lähettämistä alkuperäpaikkana olevasta elintarvikealan yrityksestä. Kokeen päivämäärä ja tulos on merkittävä aiheellisiin terveystodistuksiin direktiivin 64/432/ETY tai direktiivin 90/539/ETY mukaisesti. 2. Määräjäsenvaltiolle voidaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen antaa lupa vaatia siirtymäkauden ajan, että niiden kokeiden tulosten, joihin on viitattava lähettäjäjäsenvaltiossa testattavien eläinten ja siitosmunien lähetyksiin liitettävissä aiheellisissa terveystodistuksissa, on täytettävä samat vaatimukset kuin sen kansallisessa ohjelmassa asetetaan sen alueella tehdyille lähetyksille 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä II säädettyjen, salmonellan valvontaa tietyissä parvissa koskevien erityisvaatimusten soveltamista. Lupa voidaan peruuttaa samaa menettelyä noudattaen. 3. Erityissääntöjä 5 artiklan 5 kohdassa ja edellä 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten asettamisesta jäsenvaltioissa voidaan antaa 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 6 kohdan soveltamista. 4. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan säännöksiä ei sovelleta pakattavaksi tai jalostettavaksi lähetettäviin muniin. 10 artikla Tuonti kolmansista maista 1. Yhteisön lainsäädännössä edellytetään luettelon laatimista sellaisista kolmansista maista, joista sallitaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien eläinten tai siitosmunien tuonti. Liitteessä I olevan A osan sarakkeessa 5 mainituista päivämääristä alkaen luetteloon hyväksyminen ja luettelossa pysyminen edellyttävät asianomaisen lajin tai luokan osalta, että kyseinen kolmas maa esittää komissiolle ohjelman, joka vastaa 5 artiklassa säädettyä ohjelmaa. Ohjelmassa on täsmennettävä maan tarjoamat zoonoosien ja niiden aiheuttajien tarkastuksia ja valvontaa koskevat takeet. Takeiden on vastattava vaikutukseltaan vähintään tässä asetuksessa säädettyjä takeita. 2. Kyseiset ohjelmat hyväksytään 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen sillä edellytyksellä, että ohjelmassa kuvattujen toimenpiteiden ja yhteisön sääntöjen mukaan sovellettavien aiheellisten vaatimusten vastaavuus osoitetaan objektiivisesti. Samaa menettelyä noudattaen voidaan hyväksyä tässä asetuksessa säädetyt takeet korvaavat takeet, jos ne eivät ole suotuisampia kuin yhteisön sisäiseen kauppaan sovellettavat takeet. 3. Sellaisiin kolmansiin maihin, joiden kanssa käydään kauppaa säännöllisesti, sovelletaan 5 artiklan 7 kohdan ja 6 artiklan 1 ja 3 kohdan säännöksiä ohjelmien esittämistä ja hyväksymistä koskevien määräaikojen osalta. Kolmansiin maihin, jotka ovat luomassa tai aloittamassa kaupankäyntiä uudelleen, sovelletaan 6 artiklassa säädettyjä määräaikoja. 4. Liitteessä I olevan A osan sarakkeessa 2 lueteltujen lajien alkuperäparville ja alkuperäkarjoille on tehtävä kokeet sarakkeessa 1 lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien havaitsemiseksi ennen elävien eläinten tai siitosmunien lähettämistä alkuperäpaikkana olevasta elintarvikealan yrityksestä. Kokeen päivämäärä ja tulos on merkittävä kyseiseen tuontitodistukseen, jota koskevat yhteisön lainsäädännössä vahvistetut mallit on muutettava sen mukaisesti. 5. Määräjäsenvaltio voi 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen saada luvan vaatia siirtymäkauden ajan, että 4 kohdassa tarkoitettujen kokeiden tulosten on täytettävä samat vaatimukset kuin sen kansallisessa ohjelmassa asetetaan 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Lupa voidaan peruuttaa ja erityisiä sääntöjä kyseisistä vaatimuksista voidaan vahvistaa 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 6 kohdan soveltamista. 6. Yhteisön lainsäädännössä säädettyyn kolmansia maita, joista jäsenvaltiot voivat tuoda tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tuotteita, koskevaan luetteloon hyväksyminen ja luettelossa pysyminen edellyttävät asianomaisen tuoteluokan osalta, että kyseinen kolmas maa esittää komissiolle tässä asetuksessa säädettyjä takeita vastaavat takeet. VI luku Laboratoriot 11 artikla Vertailulaboratoriot 1. Yhteisön vertailulaboratoriot liitteessä I lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien analysointia ja testausta varten nimetään 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 2. Yhteisön vertailulaboratorioiden vastuualueet ja tehtävät vahvistetaan 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ottaen erityisesti huomioon niiden ja kansallisten vertailulaboratorioiden tehtävien koordinointi. 3. Jäsenvaltioiden on nimettävä kansalliset vertailulaboratoriot liitteessä I luetelluille zoonooseille ja niiden aiheuttajille. Laboratorioiden nimet ja osoitteet on toimitettava komissiolle. 1. Joitakin kansallisten vertailulaboratorioiden vastuualueita ja tehtäviä voidaan vahvistaa 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ottaen erityisesti huomioon niiden ja jäsenvaltioissa sijaitsevien toimivaltaisten laboratorioiden tehtävien koordinoinnin. 12 artikla Laboratorioiden, laatuvaatimusten ja hyväksyttyjen testausmenetelmien hyväksyminen 1. Edellä 5 ja 7 artiklan mukaisiin valvontaohjelmiin osallistuvien laboratorioiden, joissa näytteet analysoidaan liitteessä I lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintymisen toteamiseksi, on oltava toimivaltaisen viranomaisen hyväksymiä. 2. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitettuihin laboratorioihin sovelletaan viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2005 laadunvarmistusjärjestelmää, joka täyttää EN/ISO 17025 -standardin vaatimukset. Laboratorioiden on osallistuttava säännöllisesti kansallisen vertailulaboratorion järjestämiin tai koordinoimiin yhteisiin kokeisiin. 3. Liitteessä I lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintymistä koskevissa kokeissa on käytettävä kansainvälisten standardointielinten suosittelemia vertalilumenetelmiä ja -käytäntöjä. Vaihtoehtoisia menetelmiä voidaan käyttää, jos ne on validoitu kansainvälisesti tunnustettujen sääntöjen mukaisesti ja ne tarjoavat aiheellisella vertailumenetelmällä saatavia tuloksia vastaavat tulokset. Muitakin testausmenetelmiä voidaan hyväksyä tarpeen mukaan 14 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. VII luku Täytäntöönpano 13 artikla Liitteiden muutokset sekä täytäntöönpano- ja siirtymätoimenpiteet Liitteisiin voidaan tehdä muutoksia ja aiheellisia siirtymä- tai täytäntöönpanotoimenpiteitä, myös tarpeellisia muutoksia aiheellisiin terveystodistuksiin, voidaan hyväksyä tarpeen mukaan Euroopan elintarvikeviranomaisen kuulemisen jälkeen 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen 14 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa elintarvikkeiden turvallisuutta ja eläinten terveyttä käsittelevä komitea, joka on perustettu [elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarvikeviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuutta koskevista kiireellisistä toimenpiteistä] annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o .../.... 2. Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä kyseisen päätöksen 7 artiklan ja 8 artiklan mukaisesti. 3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta. VIII luku Yleiset ja loppusäännökset 15 artikla Yhteisön tarkastukset Komissio tekee jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa päätösten 98/139/EY ja 98/140/EY mukaisia tarkastuksia paikan päällä varmistaakseen, että tämän asetuksen säännöksiä, sen mukaisesti annettuja sääntöjä ja mahdollisia suojatoimenpiteitä sovelletaan yhdenmukaisesti. 16 artikla Direktiivin 64/432/ETY muuttaminen Lisätään direktiivin 64/432/ETY 3 artiklan 2 kohtaan f alakohta seuraavasti: "f) eläimille on aiheellisissa tapauksissa tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o ..../....* [tämä asetus] vaatimusten mukaiset tarkastukset, * EYVL L ...". 17 artikla Direktiivin 72/462/ETY muuttaminen Lisätään direktiivin 72/462/ETY 6 artiklaan 7 kohta seuraavasti: "7. Elävien eläinten on oltava peräisin kolmansista maista, joiden säännöt vastaavat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o .../... [tämä asetus] annettuja zoonoosien ja niiden aiheuttajien valvontaa koskevia vaatimuksia. * EYVL L ...". 18 artikla Direktiivin 90/539/ETY muuttaminen Muutetaan direktiivi 90/539/ETY seuraavasti: 1) Lisätään 6 artiklan 1 kohtaan d alakohta seuraavasti: "d) laitokselle on tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o ..../.... * [tämä asetus] vaatimusten mukaiset tarkastukset * EYVL L ...". 2) Lisätään 10 artiklaan e alakohta seuraavasti: "e) jolle on tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o ..../.... * [tämä asetus] vaatimusten mukaiset tarkastukset." 3) Lisätään 21 artiklan 2 kohtaan h alakohta seuraavasti: "h) zoonoosien ja niiden aiheuttajien valvontaa koskevien yhteisön sääntöjen noudattaminen." 19 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I A. Zoonoosit ja niiden aiheuttajat, joiden esiintyvyyden rajoittamiseksi on vahvistettava yhteisön tavoitteet 4 artiklan mukaisesti >TAULUKON PAIKKA> a Serotyypit määritellään, kun tavoite on vahvistettu. B. Edellä A osassa olevan zoonooseja ja elintarvikeketjun vaiheita koskevan luettelon laatimista koskevat vaatimukset Luetteloon voidaan lisätä tai siitä voidaan poistaa zoonooseja tai niiden aiheuttajia, tai siinä voidaan täsmentää elintarvikeketjun eri vaiheita ottaen huomioon erityisesti seuraavat tekijät: - esiintyminen eläinpopulaatioissa, väestössä, rehussa ja elintarvikkeissa - vaarallisuus ihmiselle, - terveydenhuollolle ja elintarvikealan yrityksille aiheutuvat taloudelliset seuraukset, - epidemiologinen suuntaus eläinpopulaatioissa, väestössä, rehuissa ja elintarvikkeissa ja - kyseisessä vaiheessa suunnitellut hallinnointivaihtoehdot. C. Tavoitteita koskevat tiedot Tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhteisön tavoitteet muodostuvat ainakin seuraavista tiedoista: 1. seuraavat numerotiedot: a) prosenttiosuus, joka positiivisiksi todettujen epidemiologisten yksiköiden määrästä voi enintään jäädä jäljelle ja/tai b) prosenttiosuus, joka positiivisten epidemiologisten yksiköiden määrästä on vähintään hävitettävä 2. määräaika, jonka kuluessa tavoite on saavutettava 3. edellä 1 kohdassa tarkoitettujen epidemiologisten yksiköiden määritelmä ja 4. tarvittavat testausjärjestelmät sen tarkistamiseksi, onko tavoite saavutettu. LIITE II Liitteessä I lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien valvonta A. Kansallisia valvontaohjelmia koskevat yleiset vaatimukset Ohjelmassa on otettava huomioon zoonoosien ja/tai niiden aiheuttajien luonne sekä kunkin jäsenvaltion tilanne ja a) ilmoitettava erityisesti ohjelman tavoite ottaen huomioon zoonoosin merkitys b) täsmennettävä seuraavat seikat: 1. Yleiset vaatimukset 1.1 kyseisen zoonoosin esiintyminen jäsenvaltiossa; tässä on viitattava erityisesti [tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston] direktiivin .../.../EY 4 artiklan mukaisen seurannan yhteydessä saatuihin tuloksiin 1.2 maantieteellinen alue tai aiheellisissa tapauksissa epidemiologiset yksiköt, joissa ohjelma toteutetaan 1.3 asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten rakenne 1.4 luettelo hyväksytyistä laboratorioista, joissa ohjelmassa otetut näytteet analysoidaan 1.5 zoonoosien aiheuttajien tutkimisessa käytettävät menetelmät 1.6 viralliset tarkastukset (myös näytteiden ottaminen) rehujen, parvien ja/tai karjojen osalta 1.7 viralliset tarkastukset (myös näytteiden ottaminen) muissa elintarviketuotannon vaiheissa ja rehujen tasolla 1.8 toimivaltaisten viranomaisten erityisesti kansanterveyden suojelemiseksi vahvistamat toimenpiteet niiden eläinten tai tuotteiden osalta, joissa on havaittu zoonooseja tai niiden aiheuttajia 1.9 asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö. 2. Ohjelman kattamia elintarvikealan yrityksiä koskevat vaatimukset 2.1 ilmoitettujen lajien ja niistä saatujen tuotteiden tuotantorakenne 2.2 rehuntuotannon rakenne 2.3 kotieläintalouden hyvien käytäntöjen oppaat tai muut ohjeet (pakolliset tai vapaaehtoiset), joissa määritellään ainakin - hygieniasta huolehtiminen tilalla - toimenpiteet, joilla ehkäistään tartunnat eläimistä, rehusta, juomavedestä ja tilan työntekijöistä - hygieniavaatimukset kuljetettaessa eläimiä tilalle ja sieltä pois 2.4 eläinlääkärin rutiinitarkastukset tiloilla 2.5 tilojen rekisteröinti 2.6 tilojen kirjanpito 2.7 lähtevien eläinten saatteena olevat asiakirjat 2.8 muut asiaankuuluvat toimenpiteet, joilla varmistetaan eläinten jäljitettävyys c) noudatettava B osassa säädettyjä näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia ja rajoja d) noudatettava aiheellisissa tapauksissa C-E osassa säädettyjä erityisvaatimuksia. B. Näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset 1. Kun 5 artiklassa tarkoitettu valvontaohjelma on hyväksytty, elintarvikealan toimijan on otettava omalla kustannuksellaan liitteessä I lueteltujen zoonoosien tai niiden aiheuttajien havaitsemiseksi määritettäviä näytteitä noudattaen alla olevia näytteenoton vähimmäismääriä. >TAULUKON PAIKKA> a Serotyypit määritellään, kun tavoite on vahvistettu. 2. Kerättyihin tietoihin on liitettävä seuraavat tiedot: a) näytteenottopäivä ja -paikka b) parven / karjan tunnistetiedot. 3. Immunologista testausta ei saa käyttää, jos eläimet on rokotettu, ellei todisteta, että käytetty rokote ei vaikuta sovellettuun testausmenetelmään. C. Lajin Gallus gallus jalostusparvia koskevat erityisvaatimukset Kun Salmonella enteritidis- tai Salmonella typhimurium -bakteerin esiintyminen Gallus gallus -lajin jalostusparven linnuissa on vahvistettu B osan 1 kohdassa olevan taulukon 1 kohdan mukaisesti suoritetun tutkimuksen perusteella, on toteutettava vähintään seuraavat toimenpiteet: Parven hautomattomat munat on hävitettävä tai käytettävä munatuotteiden valmistukseen tai niille on tehtävä vastaava käsittely, joka takaa Salmonella enteritidis- ja Salmonella typhimurium -bakteerien hävittämisen [elintarvikehygieniasta annetun] asetuksen (EY) N:o ...../..... mukaisesti. Kaikki parven linnut - myös päivän ikäiset untuvikot - on teurastettava tai hävitettävä salmonellan leviämisriskin pienentämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä E osassa esitettyjen vaatimusten soveltamista. Teurastaminen on suoritettava [eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä] .... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [22] [liitteessä II olevan II jakson IV luvun 11 kohdan] (asiaa koskevien säännösten) sekä [ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [23] [liitteessä II olevan III luvun I jakson 5 kohdan] (asiaa koskevien säännösten) mukaisesti. [22] EYVL L ... [23] EYVL L ... Jos Salmonella enteritidis- tai Salmonella typhimurium -tartunnan saaneiksi vahvistetuista parvista peräisin olevia siitosmunia on edelleen hautomossa, ne on hävitettävä tai käsiteltävä samalla tavoin kuin luokka 3 [muuksi kuin ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläimistä saatavia sivutuotteita koskevista terveyssäännöistä] ... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [24] mukaisesti. [24] EYVL L ... D. Munivien kanojen parvia koskevat erityisvaatimukset Tammikuun 1 päivästä 2008 alkaen munia saa käyttää ihmisravinnoksi vain jos ne ovat peräisin munivien kanojen parvesta, joka on mukana B osan 1 kohdassa olevan taulukon 2 kohdan mukaisessa testausohjelmassa, ja jos on todettu, että ne eivät ole kontaminoituneita. Sellaisista parvista peräisin olevat munat, joiden tilannetta ei tiedetä, joiden epäillään olevan kontaminoituneita tai jotka ovat kontaminoituneita, on käytettävä munatuotteiden valmistukseen tai niille on tehtävä vastaava käsittely, joka takaa Salmonella enteritidis- ja Salmonella typhimurium -bakteerien häviämisen [elintarvikehygieniasta annetun] asetuksen (EY) N:o .../... mukaisesti. Kaikki parven linnut on teurastettava tai hävitettävä salmonellan leviämisriskin pienentämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäljempänä E osassa esitettyjen vaatimusten soveltamista. Teurastaminen on suoritettava [eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä] .... annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [liitteessä II olevan II jakson IV luvun 11 kohdan] (asiaa koskevien säännösten) sekä [ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä] annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../... [liitteessä II olevan III luvun I jakson 5 kohdan] (asiaa koskevien säännösten) mukaisesti. E. Broileriparvia koskevat erityisvaatimukset Tuoreen kananlihan markkinoille saattamiseen sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2009 seuraavaa vaatimusta, ellei sille ole tarkoitus tehdä teollista lämpökäsittelyä tai muuta salmonellan hävittävää käsittelyä [elintarvikehygieniasta annetun] asetuksen (EY) N:o .../... mukaisesti: "Salmonella: 25 grammassa lihaa ei esiinny salmonellaa" Vaatimusta voidaan tarkistaa 14 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja asianmukaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen. SÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS Toiminta-ala: Terveys- ja kuluttaja-asiat Toimi: Kansanterveyttä koskeva eläinlääkintä Toimenpiteen nimi: 1. Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta 2. Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta sekä neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta 1. BUDJETTIKOHTA / -KOHDAT B1-330 Eläintautien hävittämistä ja seurantaa sekä sellaisten eläinten fyysisen kunnon seurantaa koskevat ohjelmat, jotka luokitellaan terveydelle vaarallisiksi jonkin ulkoisen tekijän vuoksi. Tämä luku kattaa edellä mainitun direktiiviehdotuksen 6 artiklassa tarkoitetut koordinoidut seurantaohjelmat ja tietyt edellä mainitun asetusehdotuksen nojalla jäsenvaltioiden toteutettaviin valvontaohjelmiin kuuluvat toimenpiteet. Rahoitusta koskevat säännökset ovat tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY [25], sellaisena kuin se on tarkistettuna edellä mainitulla direktiiviehdotuksella, uudessa zoonooseja käsittelevässä luvussa. [25] EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston päätöksellä 2001/12/EY, EYVL L 3, 6.1.2001, s. 27. B1-331 Muut eläinlääkintäalan toimet sekä eläinten hyvinvointiin ja kansanterveyteen liittyvät toimet. Tämä luku kattaa asianmukaisten yhteisön vertailulaboratorioiden rahoituksen. 2. NUMEROTIEDOT 2.1 Toimenpiteen kokonaismäärärahat (B-osa): 2,4 miljoonaa euroa maksusitoumusmäärärahoina 2.2 Toimenpiteen soveltamisaika: 2003- Nykyistä zoonooseja koskevaa direktiiviä (92/117/ETY) tarkistetaan, jotta edistettäisiin zoonoosien seurantaa ja valvontaa yhteisössä kansanterveyden suojelemiseksi. Kustannuksia aiheutuu seuraavasta: - yhteisön vertailulaboratorioiden toiminta - yhteisön koordinoitujen seurantaohjelmien yhteisrahoitus - tiettyjen erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden yhteisrahoitus. Erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden yhteisörahoitusta jatketaan nykyisten direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien sääntöjen perusteella. Katso myös jäljempänä 5.1.2 kohta. Ainoastaan koordinoitujen seurantaohjelmien yhteisrahoitus on uusi tekninen toimenpide neuvoston direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien ja neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisesti rahoitettujen toimenpiteiden lisäksi. Kyseisen toimenpiteen rahoitukseen aiotaan myöntää vuosittain 0,4 miljoonaa euroa. Siksi ehdotuksiin liittyvään arvioon sisältyy ainoastaan sen rahoitus. 2.3 Monivuotinen kokonaismenoarvio: a) Maksusitoumusmäärärahojen/maksumäärärahojen aikataulu (rahoitustuki) (vrt. kohta 6.1.1) miljoonaa euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> b) Tekninen ja hallinnollinen apu ja tukimenot (vrt. kohta 6.1.2) Ei-pakolliset >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> c) Henkilöstö- ja muiden hallintomenojen kokonaisvaikutus rahoitukseen (vrt. kohdat 7.2 ja 7.3) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Komission yksiköiden resursseja käytetään ehdotusten täytäntöönpanon yleiseen hallintoon. Tähän kuuluu erityisesti jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden esittämien ja komission hyväksymien ohjelmien tekninen hallinto sekä (yhteis)rahoitettujen toimien valvonta ja hallinto jäsenvaltioissa. 2.4 Yhteensopivuus ohjelmasuunnitelman ja rahoitusnäkymien kanssa |X| Ehdotus on tehdyn ohjelmasuunnitelman mukainen. | | Ehdotus edellyttää rahoitusnäkymien kyseisen otsakkeen uutta ohjelmasuunnitelmaa, | | ja tämä voi edellyttää toimielinten välisen sopimuksen määräysten soveltamista. 2.5 Vaikutukset tuloihin Ei vaikutuksia. | | Ei vaikuta tuloihin (kyseessä ovat toimenpiteen toteuttamiseen liittyvät tekniset näkökohdat). TAI | | Vaikutukset tuloihin ovat seuraavat: - Huom.: Tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskutapaa koskevat täsmennykset ja huomautukset on liitettävä tähän rahoitusselvitykseen erillisellä lehdellä. miljoonaa euroa (yhden desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> (Kaikki asianomaiset budjettikohdat ilmoitetaan ja taulukkoon lisätään tarvittaessa rivejä, jos toimenpide kohdistuu useampaan budjettikohtaan.) 3. BUDJETTITIEDOT >TAULUKON PAIKKA> * vain koordinoidut seurantaohjelmat 4. OIKEUSPERUSTA Ehdotusten oikeusperusta: perustamissopimuksen 152 artikla. Rahoitusväline: tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehty neuvoston päätös 90/424/ETY. 5. KUVAUS JA PERUSTELUT 5.1 Yhteisön toiminnan tarve [26] [26] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. 5.1.1 Toiminnan tavoitteet Ensinnäkin: Zoonoosien ennaltaehkäisyä koskevaa nykyistä lainsäädäntöä (direktiiviä 92/117/ETY) tarkistetaan direktiivin 15 a artiklan mukaisesti, ja siinä yhteydessä laajennetaan tarkastukset koskemaan munivia kanoja. Ehdotukset kuuluvat elintarvikkeiden turvallisuudesta 12. tammikuuta 2000 annetussa komission valkoisessa kirjassa esitettyyn ohjelmaan. On tärkeää, että ehdotuksissa noudatetaan seuraavia elintarvikkeiden turvallisuudesta annetun valkoisen kirjan perusperiaatteita: taataan elintarvikkeiden turvallisuuden korkea taso, luodaan kokonaisvaltainen toimintamalli 'maatilalta ruokapöytään', otetaan perustaksi riskianalyysi, myös mahdollisuudet ottaa huomioon ennalta varautumisen periaate ja muut perusteltavissa olevat tekijät. Keskeisenä tavoitteena on edistää kansanterveyden suojelua lähinnä vähentämällä runsaasti ihmisissä todettujen, elintarvikkeista aiheutuneiden salmonelloositapausten määrää. Tämä toteutetaan vähentämällä salmonellan esiintymistä tärkeimmissä salmonellaa levittävissä eläimissä (lajin Gallus gallus jalostusparvissa, sitten kaupallisissa parvissa, sitten kalkkunoissa ja siitossikakarjassa). Vähentämällä esiintymistä eläimissä vähennetään esiintymiä alkutuotannon tuotteissa ja niin edelleen jalostetummissa elintarvikkeissa. Elintarvikkeiden kautta tarttuvan salmonelloosin aiheuttamat kustannukset (ihmisten sairauksien vaikutukset) ovat arviolta 560-2 840 miljoonaa euroa vuodessa. Koska zoonooseista aiheutuu suuria kustannuksia, alan toimijoiden ja koko yhteiskunnan kannalta on perusteltua, että julkista rahoitusta myönnetään sairauksien ja infektioiden vähentämiseksi ja poistamiseksi toteutettaviin toimenpiteisiin. Tarve yhteisön tasoiseen rahoitukseen on myös selvä. Yhteisön taloudellisella tuella varmistetaan, että kaikki jäsenvaltiot, joissa esiintyy tiettyä tautia, toteuttavat koordinoituja toimia, jotka yhdessä vähentävät tai poistavat paljon tehokkaammin taudin leviämisuhan muualle yhteisöön. Samalla valtioille kuitenkin annetaan mahdollisuus käsitellä ongelmia, jotka ovat erityisen merkittäviä niiden alueella. Ellei yhteisön tukea olisi, ne luonnollisesti käsittelisivät ensisijaisesti vain omia painopistealojaan. Tiettyjen erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden yhteisörahoitusta jatketaan ehdotusten mukaisesti direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien sääntöjen perusteella. Ehdotuksissa ainoa uusi yhteisön rahoitettavaksi esitetty toimenpide liittyy koordinoituihin seurantaohjelmiin, joilla on keskeinen merkitys edistettäessä seurantaa ja määriteltäessä taudinaiheuttajien (salmonellan) perusarvoja. Se on ensi vaihe asetettaessa tai tarkistettaessa taudinaiheuttajien vähentämiseen liittyviä tavoitteita ehdotuksissa olevien vaatimusten mukaisesti. 5.1.2 Ennakkoarviointiin liittyvät toimenpiteet Kuten edellä todettiin, julkisen rahoituksen myöntäminen tautien ja infektioiden vähentämiseen ja poistamiseen keskittyviin toimenpiteisiin on perusteltua. Jossain jäsenvaltiossa ohjelmat voivat olla teholtaan rajallisia tai heikkoja. Toisissa jäsenvaltioissa on enemmän infektioita joko välittömästi rajojen yli tapahtuvan tartunnan taikka välillisesti taloudellisten paineiden kautta. Taloudelliset paineet johtuvat eri valtioiden viranomaisten ja elinkeinonharjoittajien erisuuruisesta taloudellisesta panoksesta. Lisäksi maantieteellisistä ja historiallisista syistä kansalliset painopisteet eivät ole samat. Vaikka sairauksien ja infektioiden vähentämisessä ja poistamisessa saavutettu edistys on ollut epätasaista ja liian vähäistä, toteutetut toimet ovat osoittautuneet tehokkaiksi monissa tapauksissa ja osoittavat, että jos toimet hallinnoidaan kunnollisesti, merkittäviä parannuksia voidaan saada aikaan. Ainoastaan koordinoitujen seurantaohjelmien yhteisrahoitus on uusi tekninen toimenpide neuvoston direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien ja neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisesti rahoitettujen toimenpiteiden lisäksi. Kyseisen toimenpiteen rahoitukseen aiotaan myöntää vuosittain 0,4 miljoonaa euroa. Erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden yhteisörahoitusta jatketaan nykyisten direktiiviin 92/117/ETY sisältyvien sääntöjen perusteella. Luultavasti yhä useammat jäsenvaltiot hakevat yhteisrahoitusta suunnitelmiinsa. Suunnitelmien rahoitusta käsitellään talousarviomenettelyjen ja vuosittaisen ohjelmasuunnittelun yhteydessä. Rahoitusvälineen (neuvoston päätöksen 90/424/ETY) zoonooseja käsittelevän luvun ehdotetussa tarkistuksessa esitetään tiettyjen toimenpiteiden yhteisrahoitukselle 50 prosentin enimmäisrajaa. 5.1.3 Jälkiarvioinnin perusteella toteutetut toimenpiteet 5.2 Suunnitellut toimet ja yhteisön rahoitustukea koskevat yksityiskohtaiset säännöt Kolme alaa: - Yhteisön vertailulaboratoriot: Yhteisön vertailulaboratorioiden toiminta rahoitetaan täysin yhteisön varoilla neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisesti. Vuotuisista teknisistä työohjelmista ja kustannusarvioista keskustellaan, ennen kuin komission päätös hyväksytään vuosittain. Maksatus kunkin jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. - Koordinoidut seurantaohjelmat: Yhteisön osarahoitus (50 %) neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaan. Ohjelmat perustetaan komission päätöksillä. - Tietyt erikseen mainitut valvontatoimenpiteet: Edunsaajina ovat karjankasvattajat, silloin kun heidän parvensa on teurastettava tai niistä saatavat tuotteet tuhottava tietyissä olosuhteissa kansanterveydelle aiheutuvan riskin vuoksi. Ohjelmien rahoituksessa sovelletaan neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisia menettelyjä. Jäsenvaltioiden on haettava ohjelmiin rahoitusta joka vuosi. Komission yksiköt tekevät teknisen ja rahoitukseen liittyvän arvion, ennen kuin komissio tekee päätöksensä. Maksatus kunkin jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Osarahoituksen enimmäismäärä on 50 prosenttia. 5.3 Toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt Komission henkilöstö hallinnoi toimien teknistä ja rahoitukseen liittyvää hyväksyntää. Toimiin liittyvissä maksuissa sovelletaan neuvoston päätöksen 90/424/ETY mukaisia menettelyjä. Jäsenvaltioille aiheutuneiden menojen korvaaminen toimivaltaisten viranomaisten kautta. Katso myös edellä 5.2 kohta. 6. VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON 6.1 Kokonaisrahoitusvaikutus, B-osa (koko ohjelmakaudeksi) (Alla olevassa taulukossa ilmoitettujen kokonaismäärien laskutapa on esitettävä taulukossa 6.2 esitetyn jaottelun avulla). 6.1.1 Yhteisön rahoitus miljoonina euroina (kolmen desimaalin tarkkuudella) Mukana ovat ainoastaan ehdotuksissa olevat uudet toimenpiteet eli koordinoidut seurantaohjelmat. >TAULUKON PAIKKA> 6.2 Toimenpidekohtainen kustannuslaskelma, B-osa (kunkin ohjelmakauteen kuuluvan vuoden osalta) [27] [27] Lisätietoja erillisessä ohjeasiakirjassa. Mukana ovat ainoastaan ehdotuksissa olevat uudet toimenpiteet eli koordinoidut seurantaohjelmat. Katso esimerkkilaskelma liitteessä. Maksusitoumusmäärärahat milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) >TAULUKON PAIKKA> Katso esimerkkilaskelma liitteessä. 7. VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN JA HALLINTOMENOIHIN 7.1 Vaikutus henkilöstöön >TAULUKON PAIKKA> 7.2 Henkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. 7.3 Muut toimesta johtuvat hallintomenot >TAULUKON PAIKKA> Määrät vastaavat 12 kuukauden kokonaismenoja. (1) Mainittava komitean laji sekä ryhmä, johon se kuuluu. I Yhteensä vuodessa (7.2 + 7.3) II Toimen kesto III Toimen kokonaiskustannukset (I x II) // euroa vuotta euroa 8. SEURANTA JA ARVIOINTI 8.1 Seurantajärjestelmä - Yhteisön vertailulaboratorioiden rahoitus: komission yksiköt ja asiaankuuluva vertailulaboratorio arvioivat vuotuiset tekniset työohjelmat ja kustannusarviot, ja niitä tarkistetaan tarvittaessa, ennen kuin komission päätös vuosittain hyväksytään. - Koordinoidut seurantaohjelmat: Komission päätösten mukainen ohjelma toteutetaan sopivana ajankohtana vuoden kuluessa. On hyvin todennäköistä, että myös jäsenvaltioiden viranomaisten on suoritettava näytteenottoa ja tarkastuksia. Alan laitokset voivat osallistua tähän. - Tiettyjen erikseen mainittujen valvontatoimenpiteiden rahoitus: rahoitus sisällytetään kansalliseen suunnitelmaan, joka on toimitettu komissiolle ja saanut sen hyväksynnän. Valvontatoimenpiteiden rahoitukseen sovelletaan neuvoston päätökseen 90/424/ETY sisältyviä menettelyjä. Jäsenvaltioiden on erityisesti toimitettava vuosittain rahoitustoimia sisältävät kansalliset suunnitelmansa. Komissio tekee teknisen ja rahoitusta koskevan arvion, ennen kuin komission päätös hyväksytään. Ehdotetun asetuksen 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädetään säännöistä, joiden avulla voidaan arvioida valvontasuunnitelmissa saavutettua edistystä. Kun taudinaiheuttajien vähentämiseen liittyvät tavoitteet on asetettu, komissio päättää aikarajasta, jonka sisällä tavoitteeseen on päästävä. Asetuksen 16 artiklassa säädetään, että komissio suorittaa tarkastuksia paikan päällä varmistaakseen, että asiaankuuluvia kansallisia suunnitelmia pannaan täytäntöön. 8.2 Arvioinnin yksityiskohtaiset säännöt ja arviointijaksot Yhteisön vertailulaboratorioiden ja jäsenvaltioiden valvontasuunnitelmien osalta tehdään vuosittain asiakirjoihin perustuva arvio (ks. edellä). Lisäksi EU:n elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto tekee tarkastusmatkoja paikan päälle arvioidakseen yhteisön lainsäädännön, myös kansallisten suunnitelmien, täytäntöönpanoa. Tarkastuskäyntien tiheys riippuu kunkin kysymyksen ensisijaisuudesta. Merkittävien eläintautien valvontaohjelmissa tarkastuksia on tähän asti tehty säännöllisesti, enimmillään kerran vuodessa. Lisäksi terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston asiaankuuluva yksikkö tekee rahoitustarkastusmatkoja. Priorisointijärjestelmä on kehitetty, ja sitä muutetaan ilmenevien puutteiden mukaan. 9. PETOSTEN TORJUNTATOIMET Katso edellä 8.1 ja 8.2 kohta. Myös Euroopan petostentorjuntavirasto voi osallistua valvontaan omasta aloitteestaan tai eri lähteistä, erityisesti edellä 8.2 kohdassa mainituista lähteistä, saamiensa tietojen perusteella. RAHOITUSSELVITYKSEN LIITE Kustannusarvion laskentatapa: 1. Koordinoidut seurantaohjelmat Zoonoosien seurantaa koskevan direktiiviehdotuksen 6 artiklassa säädetään mahdollisuudesta perustaa koordinoituja seurantaohjelmia. Ohjelmissa luodaan yhdenmukaistettuja viitetiedostoja käytettäväksi asetettaessa taudinaiheuttajien vähentämiseen liittyviä tavoitteita salmonellan ja muiden 0elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvontaa koskevan asetusehdotuksen mukaisesti. Komission on vaadittava jäsenvaltioita toteuttamaan erityisiä näytteenotto- ja testausjärjestelyjä, jotka mahdollisesti poikkeavat kansallisen seurantajärjestelmän menettelyistä, ja näin ollen on tarpeen, että yhteisö rahoittaa näitä koordinoituja ohjelmia. Esimerkiksi salmonellan tarkkaa esiintymistä jäsenvaltioiden siipikarjassa kartoittava tutkimus edellyttäisi, että testattaisiin edustava määrä näytteitä. Jos näytteitä otettaisiin 35 000 EU:n alueella, ja kun otetaan huomioon salmonellan bakteriologisen testin hinta-arvio, kyseinen tutkimus maksaisi 24 jäsenvaltion unionissa vuodessa 800 000 euroa, mistä yhteisö rahoittaisi 50 prosenttia. Tällaisia tutkimuksia tarvittaneen vuosittain sen lisäksi, että erikseen määritellyille taudinaiheuttaja/hyödyke-yhdistelmille asetetaan taudinaiheuttajien vähentämiseen liittyviä tavoitteita. VAIKUTUSTEN ARVIOINTI EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN JA ERITYISESTI PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN (PK-YRITYKSET) Ehdotuksen nimi 1. Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta 2. Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus salmonellan ja muiden elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta sekä neuvoston direktiivien 64/432/ETY, 72/462/ETY ja 90/539/ETY muuttamisesta Asiakirjan viitenumero Ehdotus 1. Miksi yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla ja mitkä ovat sen päätavoitteet, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate- Ehdotuksilla on tarkoitus kohentaa kansanterveyden suojelua parantamalla zoonoosien (eläimistä ihmisiin tarttuvien tautien) seurantaa ja valvontaa. Yhteisön toiminta on välttämätöntä, koska zoonoosit voivat levitä jäsenvaltiosta toiseen suoraan tai välillisesti elintarvikkeiden ja muiden lähteiden kautta. Zoonoosien valvonnalla voi olla vaikutusta myös kolmansien maiden kanssa käytävään kauppaan. Vaikutus yritystoimintaan 2. Mitä yrityksiä ehdotus koskee- - Yritystoiminnan alat: Zoonoosien valvontaa koskevat erityissäännöt kattavat seuraavat alat: - Gallus gallus -lajin kasvattajat vuodesta 2004 alkaen - munivien kanojen tuottajat vuodesta 2005 alkaen - broilerien tuottajat vuodesta 2006 alkaen - kalkkunoiden tuottajat vuodesta 2007 alkaen - sikojen tuottajat vuodesta 2007 alkaen - Yritysten koko (pienten ja keskisuurten yritysten osuus): Ehdotukset vaikuttavat kaikkiin yrityksiin niiden koosta riippumatta. - Ovatko yritykset keskittyneet yhteisön tietylle maantieteelliselle alueelle- Edellä mainittuja eläimiä tuotetaan kaikissa jäsenvaltioissa. 3. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotusta- Yritysten on noudatettava kansallisten valvontaohjelmien vaatimuksia (parvista ja karjoista tapahtuva näytteenotto mukaan luettuna) sekä asetuksessa säädettyjä erityisvaatimuksia. Yritykset voivat kehittää omia valvontaohjelmiaan. 4. Mitkä ovat ehdotuksen todennäköiset talousvaikutukset työllisyyteen- - Ei vaikutusta. - investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen- Zoonoosien parempi valvonta perustuotantotasolla saattaa edellyttää uusia investointeja maatilarakennuksiin. Valvontaohjelmat, joihin kuuluu näytteenottoa ja kokeita, lisäävät asianmukaisten testausjärjestelmien ja laboratorioiden kysyntää. - yritysten kilpailukykyyn- Ehdotuksessa suunnitellut valvontaohjelmat aiheuttavat ylimääräisiä kustannuksia yrityksille. Näiden kustannusten määrä määritellään, kun ehdotuksiin perustuvat asiaa koskevat komission päätökset on tehty. Ehdotuksen tavoitteena on toisaalta lisätä kuluttajien terveyden suojelua, joten voidaan todeta, että yritykset voivat hyötyä kuluttajien lisääntyneestä luottamuksesta kyseisiin tuotteisiin. 5. Sisältyykö ehdotukseen toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityistarpeet (muihin ryhmiin verrattuna lievemmät tai erilaiset vaatimukset tms.)- Kansallisten valvontaohjelmien tavoitteena on ottaa huomioon alalla toimivien yritysten koko. Kuuleminen 6. Luettelo ehdotuksen valmistelussa kuulluista tahoista ja niiden esittämien kantojen pääpiirteet Maatalous-, elintarviketuotanto- ja kuluttajajärjestöt, erityisesti kotieläintuotannon neuvoa-antavan komitean puitteissa. Elintarvikealan yritysten edustajat ovat olleet huolissaan suunnitelluista valvontaohjelmista mahdollisesti aiheutuvista korkeista kustannuksista.