Liitteen II tuotteisiin sovellettiin tariffikiintiöitä, joita hallinnoitiin asetuksen 3 artiklan nojalla asetuksen (ETY) N:o 2454/93 308 a, 308 b ja 308 c artiklan mukaisesti. Liitteen taulukossa 10 esitetään tariffikiintiöiden käyttö. Vuonna 2013 kiintiö täyttyi kokonaan tai lähes kokonaan seitsemän tariffinimikkeen osalta: 22071000, 41079210, 61033200, 61099020, 61159500, 62046231 ja 64039993. Tariffinimikettä 22071000 lukuun ottamatta näiden seitsemän tariffinimikkeen osalta tuonnin kokonaismäärä ylitti tariffikiintiön, mutta ylimääräiseen, kiintiön ylittävään tuontiin sovellettiin EU:hun tuotaessa suosituimmuustullia (MFN) tai GSP-tullia. Yhden tariffinimikkeen (64039993) osalta tulliton tuonti vaikuttaa ylittäneen hieman tariffikiintiön 1,5 tonnilla tai 0,06 prosentilla tariffikiintiöstä. Tariffikiintiön painotettu keskimääräinen käyttöaste oli vuonna 2012 (15. marraskuuta–31. joulukuuta) 11,3 prosenttia ja vuonna 2013 76,8 prosenttia.

Pakistan on yleisesti ottaen EU:n 47. suurin kauppakumppani tarkasteltaessa kauppaa kokonaisuutena, 44. suurin tuontikumppani ja 51. suurin vientikumppani. Kaaviossa 1 kuvataan kahdenvälisen kaupan kehitystä kuluneen vuosikymmenen aikana. Siitä nähdään, että kahdenvälinen kauppa on kehittynyt kokonaisuudessaan myönteisesti. Tämän ajanjakson aikana EU:n kauppa on ollut hieman ylijäämäinen vuodesta 2005 vuoteen 2009, ja muuttunut sitten vuodesta 2010 alijäämäiseksi.

Taulukosta 13 ilmenee, että suurin jakso kokonaistuonnin arvon mukaan ATP-järjestelmässä oli puuvilla (ryhmä 52), jonka tuonti kasvoi 28,8 prosenttia. On todettava, että Pakistan on EU:n toiseksi suurin puuvillan ja puuvillatuotteiden tuoja Turkin jälkeen. Vaatteiden jaksot – ryhmät 61 ja 62 – jotka muodostavat yhteensä noin 34 prosenttia Pakistanin tuonnista ATP-järjestelmässä, kasvoivat 37,4 prosenttia ja 49,8 prosenttia. ATP-järjestelmään kuuluvien ryhmän 63 tuotteiden (muut tekstiilituotteet) tuonti EU:hun kasvoi 6,8 prosenttia.

Esimerkiksi tekokuituisten filamenttien (ryhmä 54), katkottujen tekokuitujen (ryhmä 55) ja muiden vaatteiden kuin neulosten (ryhmä 62) jaksoissa voidaan havaita merkittävää Pakistanista tulevien ATP-tuotteiden tuonnin kasvua ja EU:n tuotannon laskua. Ryhmän 54 osalta ATP-tuotteiden tuonnin osuus markkinoista on kuitenkin rajallinen. Ryhmien 55 ja 62 osalta EU:n tuotannon, johon vaikutus kohdistuu, osuus on rajallinen, kun taas ATP-tuotteiden osuus EU:n markkinoista kasvoi hieman vuonna 2013 verrattuna vuoteen 2012, mutta kasvu oli vaatimatonta.

Tuhot vaikuttivat pahiten maatalousalaan, jonka osuus vahinkojen arvioiduista kustannuksista on 50 prosenttia. Erityisesti vahinkoa aiheutui riisin ja puuvillan tuotannolle (pahiten kärsineiden Sindhin ja Punjabin maakuntien osuus on lähes 100 prosenttia Pakistanin puuvillan tuotannosta). Korjaustarpeiden arviossa katsottiin, että teollisuusalaan ei niinkään kohdistunut välittömiä vaikutuksia. Teollisuusalan odotettiin kuitenkin kokevan merkittävää vaikutusta puuvillan, sokeriruo'on ja muun sadon menetyksen vuoksi. Tekstiilialan, joka tuottaa noin kolmanneksen valmistusteollisuuden lisäarvosta, odotettiin kohtaavan akuuttia pulaa tuotantopanoksista, koska puuvillaa oli menetetty kaksi miljoonaa paalia.

Yleisesti voitaneen päätellä, että Pakistanista tulevien ATP-tuotteiden tuonnin vaikutus EU:n tuotantoon on ollut rajallinen. ATP-tuotteiden tuonti on todennäköisesti osaltaan edistänyt tuonnin aiheuttamaa kilpailua EU:n markkinoilla, erityisesti niissä tuotejaksoissa, joissa Pakistan oli ennestään EU:n merkittävä toimittaja. Tämä mahdollinen tuonnin aiheuttama kilpailun edistäminen on kuitenkin suhteutettava GSP-järjestelmän nollatulleista hyötyvien valtioiden tuonnin paljon merkittävämpään kasvuun.

Taulukossa 9 esitetään joitain Pakistanin taloudellisen ja inhimillisen kehityksen indikaattoreita verrattuna Etelä-Aasian ja alemman keskitulotason maiden (LMIC) indikaattoreihin. Taulukosta ilmenee, että vaikka monet indikaattorit Pakistanin osalta ovat oikeansuuntaisia, valtio on jäljessä eteläaasialaisista naapurimaistaan ja muista alemman keskitulotason maista. Tämä koskee myös Pakistanin inhimillisen kehityksen indeksiä (HDI), joka oli 0,537 vuonna 2013, minkä vuoksi valtio kuuluu alhaisen HD-indeksin maiden ryhmään ja sijoittuu alle Etelä-Aasian maiden 0,588 keskiarvon. Pakistan on HD-indeksin mukaan sijalla 146 kaikkiaan 183 valtiosta.

Taulukko 9: Pakistanin, Etelä-Aasian ja alemman keskitulotason maiden kehityksen indikaattorit Pakistan Etelä-Aasia LMIC 2010 2013 2010 2013 2010 2013 BKT:n kasvu (% vuodessa) 1,6 4,4 9,1 6,6 7,6 5,8 BKT henkeä kohti (kiinteä hinta 2005 US$) 748 790 940 1 077 1 139 1 273 BKT:n kasvu henkeä kohti (% vuodessa) -0,2 2,7 7,7 5,2 6,0 4,3 BKTL henkeä kohti (kiinteä hinta 2011 US$) 4 380,2 4 679,9 4 259,1 4 866,0 5 239,6 5 859,0 Kauppa (% BKT:sta) 32,9 33,1 46,3 50,7 56,9 58,4 Suorat ulkomaiset sijoitukset, nettomäärä (% BKT:sta) 1,1 0,6 1,5 1,4 2,2 2,1 Väestönkasvu (% vuodessa) 1,8 1,7 1,3 1,3 1,5 1,5 Syntymähetken elinajanodote, yhteensä (vuosia) 66,1 66,6 66,1 66,9 65,7 66,4 Lukutaitoisuusaste, aikuiset yhteensä (% 15 vuotta täyttäneistä) 55,4 61,4 70,6 Köyhyysaste 1,25 dollaria päivässä (OVP) (% väestöstä) 12,7 29,0 25,2 Köyhyysaste 2 dollaria päivässä (OVP) (% väestöstä) 50,7 64,7 54,5 Ensimmäisen asteen opintojen suorittamisaste, yhteensä (% ikäryhmästä) 66,9 73,1 90,5 91,2 Alemman perusasteen oppilasmäärän suhde alemman perusasteen oppilaiden ikäiseen väestöön (% brutto) 94,8 92,1 110,4 105,7 Lähde: Maailmanpankki, maailman kehitysindikaattorit.

Erityisesti työllisyyden osalta Kansainvälisen työjärjestön (ILO) laatimassa Pakistanin ihmisarvoista työtä koskevassa maaraportissa esitetään (saatavilla olevien tietojen mukaisesti) kattava katsaus tilanteesta ja kehityksestä Pakistanissa tutkittujen kymmenen ihmisarvoisen työn indikaattorin osalta. Pakistan oli hieman edistynyt kaudella 2001–2013 valtaosassa indikaattoreita, joita kyettiin arvioimaan, niin miesten kuin naisten osalta. Sukupuolten välinen toisinaan merkittävä kuilu asettaa kuitenkin edelleen naiset heikompaan asemaan. Liitteessä olevassa taulukossa 15 kuvataan työssäkäyvien määrää ja työssäkäyvien suhdetta väestöön (työssäkäyvien osuus työikäisistä) Pakistanissa ja sen maakunnissa, ja siitä käy ilmi, että työllisyysasteet ovat hieman laskeneet. Liitteessä olevassa taulukossa 16 esitetään keskimääräinen reaalikuukausitulo Pakistanissa ja sen maakunnissa.

Vaikka nämä tiedot antavat jonkinlaisen käsityksen työllisyyttä ja sosiaalisia oloja koskevasta tilanteesta Pakistanissa, täsmällisempää tietoa esimerkiksi työllisyydestä ja palkoista tekstiiliteollisuudessa joko kansallisella tai maakuntien tasolla ei ole saatavilla. Tekstiiliteollisuudella on kuitenkin merkittävä asema Pakistanin taloudessa. Pakistanin valtiovarainministeriön mukaan tekstiiliteollisuuden osuus BKT:sta on noin kahdeksan prosenttia, sen osuus valtion kokonaisvientituloista on 50–60 prosenttia, valmistusteollisuudesta 46 prosenttia ja valmistusteollisuuden työpaikoista 38 prosenttia.

Pakistanin talous on osoittautunut joustavaksi ja viime aikoina on nähty merkkejä elpymisestä (ks. edellä taulukko 8), vaikka talouteen kohdistuukin edelleen merkittäviä haasteita muun muassa jatkuvan energiapulan ja epävarman turvallisuustilanteen vuoksi. On kuitenkin vaikea tehdä lopullisia johtopäätöksiä ATP-järjestelmän mahdollisista vaikutuksista kasvuun, työpaikkoihin ja köyhyyteen Pakistanissa. Tuoreita ja relevantteja tietoja yksityiskohtaisempaa analyysia varten ei ole saatavilla. Erityisesti on vaikeaa erotella ATP-järjestelmän mahdollisia vaikutuksia muista kasvuun, työllisyyteen ja kestävään kehitykseen Pakistanissa vaikuttavista ulkoisista ja sisäisistä tekijöistä. Ottaen huomioon EU:n osuuden Pakistanista viennistä maailmalle, erityisesti tekstiili- ja vaatetusalan viennistä, ja tekstiiliteollisuuden suhteellisen merkityksen Pakistanin teollisuudelle, myös työllisyydelle, on kuitenkin mahdollista, että ATP-järjestelmä on edistänyt talouden elpymistä. Tätä vaikuttaa tukevan jossain määrin se, että EU:n tuonti Pakistanista kokonaisuudessaan ja pääasiallisilla vientialoilla elpyi hieman vuoden 2007/2008 talouskriisin jälkeen, väheni tai pysyi samana vuonna 2012, mutta elpyi jälleen vuonna 2013 (ks. kaavio 4).

5. Päätelmät

Pakistanille myönnetyt yksipuoliset tullietuudet olivat osa EU:n toimenpiteitä Pakistanin auttamiseksi lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin elpymisessä valtion historian pahimmiksi katsottujen tulvien tuhoisista vaikutuksista. Tässä ennenäkemättömässä tilanteessa yksipuolisilla tullietuuksilla pyrittiin vauhdittamaan Pakistanin vientiä sen tulevan talouskehityksen edistämiseksi tarjoamalla kestoltaan rajallisia tullivähennyksiä Pakistanin keskeisille vientituotteille siten, että niillä olisi vain rajallinen kielteinen vaikutus EU:n kotimarkkinoilla.

On joitakin viitteitä siitä, että yksipuolisilla tullietuuksilla päästiin Pakistanin talouden elpymistä tukevaan tavoitteeseen. Saatavilla olevat tiedot osoittavat myös, että vaikutus EU:n tuotantoon on ollut vähäinen. ATP-tuotteiden tuonti Pakistanista on silti saattanut osaltaan edistää tuonnin aiheuttamaa kilpailua EU:n markkinoilla, erityisesti tietyillä aloilla, joilla Pakistan oli ennestään EU:n markkinoiden merkittävä toimittaja. Tuonnin aiheuttaman kilpailun lisääntymiseen on kuitenkin todennäköisesti vaikuttanut enemmän GSP-järjestelmän nollatulleista hyötyvien valtioiden tuonnin paljon merkittävämpi lisääntyminen. Ei ole kuitenkaan mahdollista tehdä lopullisia johtopäätöksiä vaikutuksista, joita ATP-järjestelmällä on saattanut olla EU:n talouteen tai työpaikkoihin taikka uusien työpaikkojen syntymiseen, köyhyyden poistamiseen ja kestävään kehitykseen Pakistanissa. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että on vaikea erotella ATP-järjestelmän vaikutuksia muista merkittävistä tekijöistä, kuten EU:n ja Pakistanin yleisestä taloustilanteesta, suhdannevaihteluista, vaihtokursseista, teollisuus- ja työllisyyspolitiikasta ja ohjelmista. Täsmällisten ja relevanttien tietojen puute, erityisesti Pakistanin työllisyydestä ja palkoista, on myös ollut rajoittava tekijä.