EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,  
10. toukokuuta 2012,  
joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä 
kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston talousarvion 
toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010  
EUROOPAN PARLAMENTTI,  joka  
— ottaa huomioon komission kertomuksen varainhoitovuotta 2009 koskevien vastuuvapauden myöntä ­
mispäätösten seurannasta (COM(2011) 736) ja kertomuksen liitteenä olevat komission yksiköiden val ­
misteluasiakirjat (SEC(2011) 1350 ja SEC(2011) 1351),  
— ottaa huomioon kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston taseet ja 
tulostilit varainhoitovuodelta 2010 (COM(2011) 471 – C7-0273/2011),  
— ottaa huomioon 27. huhtikuuta 2011 päivätyn komission vuosikertomuksen kahdeksannen, yhdeksän ­
nen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoitovuonna 2010,  
— ottaa huomioon Euroopan kehitysrahastoja koskevat rahoitustiedot (COM(2011) 334),  
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen kahdeksannesta, yhdeksännestä ja kym ­
menennestä Euroopan kehitysrahastosta rahoitetuista toimista varainhoitovuodelta 2010 sekä komission 
vastaukset (  1 ) ja tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset,  
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 ar ­
tiklan mukaisesti antaman tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien 
laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (  2 ), 
— ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2012 antamat suositukset, jotka koskevat vastuuvapauden 
myöntämistä komissiolle Euroopan kehitysrahastojen toimien toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010 
(05458/2012 – C7-0047/2012, 05459/2012 – C7-0048/2012, 05460/2012 – C7-0049/2012),  
— ottaa huomioon Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön 
ja sen jäsenvaltioiden välillä Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (  3 ), 
jota tarkistettiin Luxemburgissa 25. kesäkuuta 2005 (  4 ), 
— ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27. marraskuuta 
2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY (’päätös merentakaisten maiden ja alueiden assosiaa ­
tiosta’) (  5 ), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 2007/249/EY (  6 ), 
— ottaa huomioon neljännen AKT–EY-yleissopimuksen toisen rahoituspöytäkirjan mukaisesta yhteisön 
tukien rahoituksesta ja hoidosta 20. joulukuuta 1995 tehdyn neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioi ­
den hallitusten edustajien sisäisen sopimuksen (  7 ) 33 artiklan,FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/125  
( 1 ) EUVL C 326, 10.11.2011, s. 251.  
( 2 ) EUVL C 326, 10.11.2011, s. 262.  
( 3 ) EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.  
( 4 ) EUVL L 287, 28.10.2005, s. 4.  
( 5 ) EYVL L 314, 30.11.2001, s. 1, sekä EYVL L 324, 7.12.2001, s. 1.  
( 6 ) EUVL L 109, 26.4.2007, s. 33.  
( 7 ) EYVL L 156, 29.5.1998, s. 108.
— ottaa huomioon neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien välillä 18. syyskuuta 
2000 tehdyn ja Cotonoussa Beninissä 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetun Afrikan, Karibian ja Tyynen ­
meren valtioiden ryhmän sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen kumppanuussopimuksen 
rahoituspöytäkirjan mukaista yhteisön tukien rahoitusta ja hoitoa sekä taloudellisen avun jakamista EY:n 
perustamissopimuksen neljännessä osassa tarkoitetuille merentakaisille maille ja alueille koskevan sisäisen 
sopimuksen (  1 ) 32 artiklan,  
— ottaa huomioon 5. heinäkuuta 2011 antamansa päätöslauselmat EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaiku ­
tuksen parantamisesta (  2 ) sekä kehitysmaille annettavan EU:n budjettituen tulevaisuudesta (  3 ), 
— ottaa huomioon 22. toukokuuta 2008 antamansa päätöslauselman avun tuloksellisuudesta vuonna 2005 
annetun Pariisin julistuksen seurannasta (  4 ), 
— ottaa huomioon 28. syyskuuta 2006 antamansa päätöslauselman kehitysyhteistyön lisäämisestä ja pa ­
rantamisesta: EU:n kehitysavun tuloksellisuutta koskeva toimenpidepaketti vuodelle 2006 (  5 ), 
— ottaa huomioon OECD:n kehitysapukomitean (DAC) raportin avun tuloksellisuudesta ja edistymisestä 
Pariisissa kesäkuussa 2009 annetun julistuksen täytäntöönpanossa,  
— ottaa huomioon kehitysyhteistyön tuloksellisuutta koskevasta Afrikan toimintaohjelmasta 4.–5. marras ­
kuuta 2010 saavutetun Tunisin yhteisymmärryksen ”Targeting Effective Development”,  
— ottaa huomioon Busanissa joulukuussa 2011 järjestetyn avun tuloksellisuutta käsitelleen OECD:n huip ­
pukokouksen loppuasiakirjan,  
— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan,  
— ottaa huomioon neljänteen AKT–EY-yleissopimukseen perustuvaan kehitysrahoitusyhteistyöhön sovellet ­
tavan 16. kesäkuuta 1998 annetun varainhoitoasetuksen (  6 ) 74 artiklan,  
— ottaa huomioon yhdeksänteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavan 27. maaliskuuta 2003 annetun 
varainhoitoasetuksen (  7 ) 119 artiklan,  
— ottaa huomioon kymmenenteen Euroopan kehitysrahastoon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 
18 päivänä helmikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 215/2008 (  8 ) 142 artiklan,  
— ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan, 77 artiklan kolmannen luetelmakohdan ja liitteen VI,  
— ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön sekä kehitysyhteistyövaliokunnan lausun ­
non (A7-0100/2012),  
A. ottaa huomioon, että EU:n ja Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden (AKT) suhteita ja EU:n ja 
merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) suhteita säätelevän Cotonoun sopimuksen päätavoitteena on 
vähentää köyhyyttä ja kitkeä se lopulta kokonaan noudattamalla kestävän kehityksen tavoitteita ja 
pyrkimällä integroimaan AKT-maat ja MMA:t asteittain maailmantalouteen;FI L 286/126 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 1 ) EYVL L 317, 15.12.2000, s. 355.  
( 2 ) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0320.  
( 3 ) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2011)0317.  
( 4 ) EUVL C 279 E, 19.11.2009, s. 100.  
( 5 ) EUVL C 306 E, 15.12.2006, s. 373.  
( 6 ) EYVL L 191, 7.7.1998, s. 53.  
( 7 ) EUVL L 83, 1.4.2003, s. 1.  
( 8 ) EUVL L 78, 19.3.2008, s. 1.
B. ottaa huomioon, että Euroopan kehitysrahasto (EKR) on unionin tärkein rahoitusväline AKT-maiden 
kanssa tehtävässä kehitysyhteistyössä;  
C. toteaa, että vaikka parlamentti on useaan otteeseen pyytänyt EKR:n sisällyttämistä talousarvioon, komis ­
sio esitti 29. kesäkuuta 2011 antamassaan tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talous ­
arvio” (COM(2011) 500) EKR:n jättämistä unionin talousarvion ulkopuolelle vuodet 2014–2020 kat ­
tavalla kaudella, mikä tarkoittaa, että Euroopan kehitysrahastojen toteuttamisessa ei jatkossakaan sovel ­
leta yleistä varainhoitoasetusta vaan erityisiä varainhoitoa koskevia säännöksiä;  
D. ottaa huomioon, että EKR:n kautta kanavoitavan avun kokonaismäärä kasvaa huomattavasti, koska 
ajanjaksoa 2008–2013 koskevasta kymmenennestä EKR:sta annettavan unionin tuen määräksi on vah ­
vistettu 22 682 000 000 euroa, mikä tarkoittaa 37 prosentin nimellistä vuosikasvua yhdeksännestä 
EKR:sta, ja vaikka EKR:n maksusuoritukset ovat kaksinkertaistuneet vuodesta 2000 vuoteen 2010, 
vastaanottokyky on edelleen ongelma;  
E. toteaa, että Euroopan ulkosuhdehallintoa (EUH), joka vastaa yhdessä komission kanssa unionin kehi ­
tysavun hallinnoinnista, on vuosi perustamisensa jälkeen syytetty tehottomuudesta ja arvosteltu unionin 
edustustoissa ilmenneistä vakavista rakenteellisista siirtymäkauden ongelmista;  
F. ottaa huomioon, että kehitysyhteistyönäkymät muuttuvat jatkuvasti ja että kehitysapu on osa suurempaa 
kokonaisuutta, jossa kaupasta, maksusuorituksista ja muista lähteistä saatavat tulot ovat monille kehitys ­
maille tätä nykyä tärkeämpiä kuin julkinen kehitysapu (ODA) yhteensä;  
G. ottaa huomioon, että avun vaikuttavuuden perusedellytyksiä ovat avoimuus ja vastuullisuus sekä avun ­
antaja- ja kumppanimaiden että kumppanimaiden ja niiden kansalaisten välillä; ottaa huomioon, että 
avunantaja- ja kumppanimaat sopivat Pariisin julistuksessa ja avun tuloksellisuutta koskevassa Accran 
toimintasuunnitelmassa (AAA) antavansa nykyisistä ja tulevista kehitysapumaksuista hyvissä ajoin yksi ­
tyiskohtaista tietoa, jotta kehitysmailla olisi paremmat mahdollisuudet suunnitella talousarvionsa ja 
tarkastaa tilinsä;  
H. ottaa huomioon, että kehitysavun kohteena olevien maiden instituutiot ovat usein heikkoja, korruptio 
on laajalle levinnyttä ja sisäiset valvontajärjestelmät ovat riittämättömät, ja toteaa, että tästä syystä on 
erityisen tärkeää tarkastaa unionin kehitysapumenot;  
I. katsoo, että globaalille kehitysyhteistyölle vuosi 2010 oli erityisen haasteellinen muun muassa maa ­
ilmanlaajuisen velkakriisin, elintarvikkeiden hintojen nousun ja Haitin maanjäristyksen vuoksi;  
1. palauttaa mieliin, että EKR toteutetaan hanke- ja talousarviotukien avulla; toteaa, että vuonna 2010 
rahoituksesta käytettiin hankkeisiin 66 prosenttia ja 34 prosenttia kanavoitiin talousarviotukena; pa ­
lauttaa mieliin, että vuonna 2010 49:ää prosenttia EKR:n maksumäärärahoista hallinnoitiin keskitetysti 
eli komissio toteutti aputoimet suoraan, 11:tä prosenttia maksumäärärahoista hallinnoitiin yhteistyössä 
eli kansainvälisten järjestöjen kuten YK:n ja Maailmanpankin välityksellä ja 40:tä prosenttia maksumää ­
rärahoista hallinnoitiin hajautetusti eli komissio uskoi tietyt täytäntöönpanotehtävät edunsaajamaiden 
viranomaisille;  
2. panee tyytyväisenä merkille, että bruttomaksut olivat kymmenennen EKR:n puolivälissä ennätyksellisen 
korkealla ja toteutusaste oli lähes 50 prosenttia, joten tavoite koko kymmenennen EKR:n sitomisesta 
vuoden 2013 loppuun mennessä on edelleen mahdollista saavuttaa; on kuitenkin huolissaan alueellisten 
määrärahojen (20 prosenttia) sekä merentakaisten maiden ja alueiden määrärahojen (3 prosenttia) hyvin 
alhaisesta sitomisasteesta kymmenennen EKR:n puolivälissä; pyytää komissiota nopeuttamaan pikaisesti 
alueohjelmien ja merentakaisten maiden ja alueiden ohjelmien toteuttamista;  
3. toistaa huolensa siitä, että parlamentilla ei ole oikeutta valvoa EKR-toimia samalla tavoin kuin muita 
tukivälineitä, kuten kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä; kehottaa painokkaasti komissiota esittämään 
konkreettisia ehdotuksia parlamentin EKR:oon kohdistaman demokraattisen valvonnan parantamiseksi 
siten, että sitä valvotaan samoin kuin kehitysyhteistyön rahoitusvälinettä; pitää lisäksi AKT:n ja EU:n 
yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen harjoittamaa EKR:n valvontaa erittäin tärkeänä;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/127
EKR:n ottaminen talousarvioon  
4. vahvistaa kannattavansa EKR:n ottamista talousarvioon; uskoo vakaasti, että näin on tehtävä, jotta 
voidaan lisätä rahoituksen demokraattista valvontaa, tilivelvollisuutta ja seurattavuutta ja johdonmukais ­
taa unionin toimia AKT-maiden suhteen; tähdentää, että EKR:n talousarvioon ottaminen vähentäisi 
transaktiomenoja ja yksinkertaistaisi raportointi- ja kirjanpitovaatimuksia, kun sovellettaisiin vain yh ­
denlaisia hallintosääntöjä ja päätöksentekorakenteita nykyisten kahden sijasta; toivoo komission varmis ­
tavan, että AKT-rahoituksen ennakoitavuus säilyy EKR:n talousarvioon ottamisesta huolimatta;  
5. pitää erittäin valitettavana, ettei komissio ehdottanut tiedonannossaan Eurooppa 2020 -strategiaa tuke ­
vasta talousarviosta EKR:n sisällyttämistä rahoituskehyksessä 2014–2020 unionin talousarvioon; koros ­
taa, että EKR on otettava unionin talousarvioon mahdollisimman pian ja viimeistään vuonna 2020, 
jolloin Cotonoun sopimuksen voimassaolo umpeutuu; kannustaa komissiota voimakkaasti valmistele ­
maan AKT-maiden kanssa tehtävän yhteistyön sisällyttämistä viipymättä talousarvioon;  
6. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita hyväksymään komission ehdotuksen ja EKR:n sisällyttämisen täy ­
simääräisesti unionin talousarvioon vuodesta 2020 alkaen; katsoo, että tämä olisi pitänyt tehdä jo kauan 
sitten; odottaa komission pitävän kiinni sitoumuksestaan ja ryhtyvän kaikkiin EKR:n talousarvioon 
sisällyttämisen valmistelun edellyttämiin toimiin;  
7. korostaa, että EKR:n sisällyttäminen unionin talousarvioon ei tarkoita sitä, että kehitysyhteistyövarojen 
kokonaismäärää voitaisiin vähentää;  
Tarkastuslausuma  
Tilien luotettavuus  
8. pitää myönteisenä tilintarkastustuomioistuimen lausuntoa, jonka mukaan kahdeksannen, yhdeksännen 
ja kymmenennen EKR:n lopullinen tilinpäätös antaa olennaisilta osiltaan oikeat ja riittävät tiedot 
EKR:jen taloudellisesta asemasta 31 päivältä joulukuuta 2010;  
9. palauttaa mieliin tilintarkastustuomioistuimen lausunnon, jonka mukaan kirjaamisvirheitä oli edelleen 
paljon; panee merkille tilintarkastustuomioistuimen huomautuksen, että vaikka näillä virheillä ei ollut 
olennaista vaikutusta tilinpäätöksiin varainhoitovuodelta 2010, ne saattavat vaikuttaa EuropeAidin va ­
rainhoitoa koskevien tietojen luotettavuuteen;  
10. panee merkille EuropeAidin toimintasuunnitelman, jonka tavoitteena on parantaa CRIS-hallintajärjes ­
telmään sisältyviä sopimuksia koskevien tietojen laatua, sekä aloitteen, jolla autetaan käyttäjiä kirjaa ­
maan ja luokittelemaan kirjanpitotiedot oikein; odottaa CRIS-Audit-tarkastusmoduulin tarkistamisen 
alkavan vuonna 2012; pyytää komissiota kertomaan parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille, 
onko kyetty vähentämään kirjaamisvirheitä ja parantamaan syötettävien tietojen laatua;  
11. panee tyytyväisenä merkille, että uuden suoriteperusteisen kirjanpitojärjestelmän (ABAC-EDF) käyttöön ­
otto on saatu pääosin toteutettua; katsoo, että uusi kirjanpitojärjestelmä vahvistaa kirjanpidon toimin ­
taympäristöä ja parantaa kirjaamisen laatua;  
Toimien sääntöjenmukaisuus  
12. panee tyytyväisenä merkille, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan tulojen ja sitoumusten virhetaso 
ei ole olennainen; on kuitenkin erittäin huolissaan siitä, että sitoumuksissa oli usein muita kuin kvan ­
titatiivisesti ilmaistavissa olevia virheitä, jotka koskivat tarjouskilpailusääntöjen ja sopimusten allekirjoit ­
tamiselle säädettyjen määräaikojen noudattamista;FI L 286/128 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
13. on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen lausumasta tilien perustana olevien maksujen laillisuudesta 
ja asianmukaisuudesta, sillä sen mukaan maksujen virhetaso oli olennainen; palauttaa mieliin, että 
tilintarkastustuomioistuimen arvioiden mukaan kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen EKR:n 
maksuihin liittyvä todennäköisin virhetaso on 3,4 prosenttia, mikä ylittää 2 prosentin olennaisuusrajan, 
ja että kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevia ja ei-kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevia virheitä havaittiin 
kaikentyyppisten hankkeiden yhteydessä tavarahankintoja koskevia sopimuksia lukuun ottamatta;  
14. toteaa, että tarkastuksessa havaittiin seuraavat hankemaksuihin liittyvät kvantitatiivisesti ilmaistavissa 
olevien virheiden päälajit: a) oikeellisuus: laskuvirheet, b) tosiasiallisuus: toimitettuihin palveluihin tai 
tavaroihin liittyviä laskuja tai muita tositteita puuttui, c) tukikelpoisuus: ilmoitettuja menoja oli aiheu ­
tunut toteuttamisjakson ulkopuolella tai menot liittyivät eriin, joita ei ollut mainittu sopimuksessa, tai 
suoritetut alv-maksut olivat aiheettomia taikka pakollisia seuraamuksia ei sovellettu;  
15. on erityisesti huolissaan tuloksellisuudeltaan heikkojen hankkeiden määrän lisääntymisestä vuonna 
2010 (niiden osuus oli 12,6 prosenttia, kun se vuonna 2009 oli 11 prosenttia) (  1 ) sekä siitä, että 
virheiden esiintyvyys hajautetun hallinnointijärjestelmän avulla toteutettavia hankkeita varten tehdyissä 
sitoumuksissa pysyi jatkuvasti korkeana;  
16. pitää valitettavana, että maksuihin liittyi usein muita kuin kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevia virheitä; 
panee merkille, että ei-kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevat virheet koskivat useimmiten suoritustakuita, 
hallintomenojen osalta hyväksymis- ja sopimuksentekomenettelyiden noudattamatta jättämistä, puut ­
teellisia tositteita ja sopimussääntöihin liittyviä epäjohdonmukaisuuksia;  
17. toteaa, että komission mielestä ei-kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevilla virheillä ei ollut talousarviovai ­
kutuksia; panee merkille huomattavan lisäyksen EuropeAidin verkko-opetuksessa sekä esimerkiksi uu ­
sien edustustojen päälliköiden valmennusseminaarit keinona vähentää tällaisten virheiden määrää; pyy ­
tää komissiota osoittamaan, voidaanko näin vähentää ei-kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevien virheiden 
määrää; kehottaa komissiota tehostamaan etukäteisvalvontaa, jotta voidaan välttää tällaiset virheet ja 
pankkitakuisiin sovellettavien sääntöjen noudattamatta jättämisestä mahdollisesti aiheutuvat tappiot;  
Jäännösvirhetaso  
18. muistuttaa, että EuropeAid ei ole vielä kehittänyt keskeistä indikaattoria, jonka avulla voitaisiin arvioida 
kaikkien ennakko- ja jälkitarkastusten toteuttamisen jälkeisten jäännösvirheiden talousarviovaikutusta; 
panee merkille komission kannan, jonka mukaan jäännösvirheiden nettotaso on alhaisempi kuin tilin ­
tarkastustuomioistuimen arvioima virhetaso; palauttaa mieliin tilintarkastustuomioistuimen lausunnon, 
jonka mukaan tilintarkastustuomioistuimen suorittama tarkastus ei tue EuropeAidin pääjohtajan väitettä 
kohtuullisesta varmuudesta siitä, että EuropeAidin EKR:sta suorittamien maksujen virhetaso olisi toden ­
näköisesti olematon;  
19. pitää valitettavana, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen lähestymistapaan ja nykyisiin tarkas ­
tusmenetelmiin perustuva arvio todennäköisimmästä virhetasosta ja komission käytäntö tarkastella 
jäännösvirheiden nettotasoa useamman kuin yhden vuoden ajanjaksolla eivät ole keskenään yhteenso ­
pivia; katsoo, että jäännösvirhetasoon perustuva lähestymistapa ei nykymuodossaan tuota vertailukel ­
poista tietoa vuotuisen vastuuvapausmenettelyn tueksi; panee tyytyväisenä merkille komission yhtyvän 
tilintarkastustuomioistuimen näkemykseen, että olisi saatava lisää määrällistä näyttöä; kehottaa komis ­
siota kehittämään määräajassa, esimerkiksi vuoteen 2013 mennessä, keskeisen indikaattorin, jonka 
avulla voidaan arvioida jäännösvirheiden talousarviovaikutuksia;  
Yleisarvio valvontajärjestelmien vaikuttavuudesta  
20. pitää valitettavana tilintarkastustuomioistuimen huomautusta, että komission hallinnoimat EKR:jen val ­
vontajärjestelmät ovat vain osittain vaikuttavia; panee merkille, että EuropeAidin keskushallinnon val ­
vonta oli vaikuttavaa ja että unionin edustustojen valvonta oli osittain vaikuttavaa;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/129  
( 1 ) Vuosikertomus kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen Euroopan kehitysrahaston varainhoidosta varainhoito ­
vuonna 2010, s. 11.
21. pitää valitettavana, että unionin edustustojen valvontajärjestelmien epäkohdat ovat luonteeltaan tois ­
tuvia; palauttaa mieliin, että tilintarkastustuomioistuimen mukaan muun muassa useimpien kansallisten 
tulojen ja menojen hyväksyjien tarkastukset olivat puutteellisesti dokumentoituja ja tehottomia EKR:n 
edunsaajamaissa, institutionaaliset valmiudet olivat puutteelliset ja unionin edustustojen resurssit olivat 
rajalliset ja henkilöstön vaihtuvuus suuri; kehottaa näin ollen vahvistamaan edunsaajamaiden tulojen ja 
menojen hyväksyjien institutionaalisia valmiuksia tarjoamalla rahoitusalan lisäkoulutusta ja kohdennet ­
tua opastusta näiden taloushallinnon puutteiden korjaamiseksi;  
22. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin on raportoinut kolmessa viimeisimmässä EKR:ja kos ­
kevassa vuosikertomuksessaan rekrytointiongelmista ja henkilöstöpulasta, jotka saattavat näkyä kieltei ­
sesti unionin tarkastusprosesseissa; on äärimmäisen huolissaan tästä toistuvasta ongelmasta;  
23. tähdentää, että unionin kehitysavun tehokas täytäntöönpano ja laadukas valvonta ja seuranta edellyt ­
tävät, että näitä tehtäviä hoitava henkilöstö on pätevää ja että sitä on riittävästi; kehottaakin komissiota 
ja Euroopan ulkosuhdehallintoa asettamaan henkilöstöasiat organisaatioissaan riittävän tärkeälle sijalle 
kustannustehokkuuden ohella, jotta minkään edustuston seuranta- ja valvontavalmiuksia ei vaarannet ­
taisi;  
24. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnot, joiden mukaan sekä EuropeAidin keskushallin ­
non että unionin edustustojen tulojen ja menojen hyväksyjien suorittama etukäteisvalvonta oli vain 
osittain vaikuttavaa; muistuttaa, että EuropeAidin ennakkotarkastukset perustuvat suurelta osin ulkois ­
ten valvojien toimittamiin lausumiin taikka ulkoisiin tarkastuksiin ja menotarkastuksiin; pitää valitetta ­
vana, että virheiden suuren esiintyvyyden vuoksi tilintarkastustuomioistuin piti tähän perustuvaa var ­
muutta rajallisena; panee merkille, että komissio on ottanut käyttöön tilintarkastajille tarkoitetut pakol ­
liset vakiomuotoiset toimintaohjeet ongelman ratkaisemiseksi;  
25. panee tyytyväisenä merkille, että sekä EuropeAidin keskushallinnon että unionin edustustojen valvon ­
taympäristön katsottiin olevan vaikuttava; on huolissaan unionin edustustojen valvontajärjestelmien 
toistuvista puutteista, joita ovat muun muassa puuttuva tai riittämätön dokumentointi taikka täytän ­
töönpanosta vastaavien elinten käyttämät väärät hankintamenettelyt; panee merkille, että ulkoisiin 
toimiin liittyvien EU-varojen edunsaajille kehitetty varainhoidon työkalu on viimeistelty ja jaettu ja 
että sen tavoitteena on parantaa varainhoitoa ja tukikelpoisuussääntöjä koskevaa tietämystä täytäntöön ­
panosta vastaavissa elimissä;  
26. panee merkille, että komissio pyrkii edelleen tehostamaan EuropeAidin valvontajärjestelmiä; toivoo 
EuropeAidin valvontajärjestelmien nykyisen uudistuksen (EuropeAid Action Plan for Strengthening of 
the Control Pyramid) tuottavan myönteisiä tuloksia tilivelvollisuuden, vaikuttavuuden ja kustannus ­
tehokkuuden suhteen; kehottaa komissiota raportoimaan parlamentin asiasta vastaaville valiokunnille 
toimista edellä mainittujen ongelmien ratkaisemiseksi;  
27. pitää myönteisenä, että kesäkuussa 2010 otettiin käyttöön edustustojen uusimuotoinen vuotuinen 
raportointi julkistalouden hallinnoinnin uudistamisesta edunsaajamaissa ja kehottaa edustustoja sovelta ­
maan tätä uutta kehystä johdonmukaisesti;  
28. pitää myönteisenä tilintarkastustuomioistuimen huomautusta, että vuotuinen toimintakertomus on sel ­
keä ja informatiivinen, sillä siinä käytetään määrällisiä indikaattoreita ja se antaa oikean ja riittävän 
kuvan käytössä olevien valvontajärjestelmien täytäntöönpanosta ja tuloksista;  
29. kehottaa komissiota tarjoamaan enemmän tietoa EKR:n toteuttamisesta kansallisella ja alueellisella 
tasolla AKT-maissa sekä varmistamaan, että unionin kaikkien EU:n ulkopuolisissa maissa rahoittamien 
toimien näkyvyys paranee;  
Komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) toimivaltuudet unionin kehitysavun toteut ­
tamisessa  
30. toteaa, että vuosi 2010 oli EUH:n toiminnan alkamisvuosi; toistaa huolensa siitä, että komission ja 
unionin edustustoissa olevan EUH-henkilöstön välinen alkuperäinen toimivallan jako aiheutti sekaan ­
nusta ja oikeutettua arvostelua; kehottaa parantamaan unionin kehitysavun vaikuttavuutta, jotta se ei 
kärsisi tällaisesta epäyhtenäisestä hallinnoinnista;FI L 286/130 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
31. kehottaa komissiota seuraamaan tämän uuden järjestelmän toimintaa ja raportoimaan siitä; panee 
merkille, että EUH:n ja komission suhteiden selventämistä kaivanneita kysymyksiä on käsitelty asiakir ­
jassa ”Working Arrangements between Commission services and the EEAS in relation to external 
relations issues”; pyytää komissiota toimittamaan asiakirjan sen valmistuttua parlamentin asiasta vas ­
taaville valiokunnille; kehottaa liittämään siihen yhteenvedon vielä selvittämättä olevista seikoista ja 
strategian ongelmien ratkaisemiseksi sekä selvityksen siitä, voidaanko unionin edustustojen henkilöre ­
sursseja käyttää joustavasti;  
Talousarviotuki  
32. palauttaa mieliin tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa EKR:jen varainhoitovuodesta 2010 
esittämän huomautuksen, että talousarviotuen maksuissa oli suuri ei-kvantitatiivisesti ilmaistavissa ole ­
vien virheiden esiintyvyys – 35 prosenttia, mikä on yhtä suuri kuin vuonna 2009 ja osoittaa, että 
talousarviotuen maksujen virhetaso on jatkuvasti korkea; toteaa, että komissio on asian korjaamiseksi 
lisännyt koulutusta ja kehittänyt ulkoisiin toimiin liittyvien EU-varojen edunsaajille tarkoitetun varain ­
hoidon työkalun; kehottaa komissiota seuraamaan asiaa ja kertomaan, onko toimilla saatu aikaan 
parannusta;  
33. muistuttaa, että komissio on käyttänyt talousarviotukea tukimuotona jo lähes kahdenkymmenen vuo ­
den ajan; toteaa, että silti on vielä paljon parantamisen varaa esimerkiksi tuen suunnittelussa, täytän ­
töönpanon vaikuttavuudessa ja tehokkuudessa, valvonnassa ja raportoinnissa;  
34. tunnustaa talousarviotuen mahdolliset edut; katsoo kuitenkin, ettei se ole oikea keino joka tilanteessa; 
pitää tätä tukimuotoa mielekkäänä vain jos sillä taataan riittävä avoimuus, tilivelvollisuus ja vaikutta ­
vuus;  
35. panee merkille komission toteuttamat toimet ja parannukset, joiden ansiosta se voi perustella talousar ­
viotuen käyttöä jäsennellymmin ja noudattaen selkeämpiä muotovaatimuksia esimerkiksi käyttämällä 
julkistalouden hallinnoinnin edistymistä koskevaa tarkistettua arviointikehystä tai antamalla epävakaalla 
pohjalla oleville maille talousarviotukeen liittyviä ohjeita;  
36. kehottaa komissiota keskittymään ohjelmien vaikuttavuuteen, tarkastamaan tulokset indikaattoreiden 
perusteella ja julkaisemaan ehdot ja tulosindikaattorit maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa sekä varmis ­
tamaan, että julkistalouden hallinnoinnin edistyminen osoitetaan edustustojen raporteissa jäsennellysti ja 
muotovaatimuksia sekä selkeästi määriteltyjä arviointiperusteita noudattaen ja että tuodaan esiin aikaan ­
saatu edistys sekä mahdolliset syyt, joiden vuoksi uudistusohjelmaa ei ole toteutettu suunnitelmien 
mukaan;  
37. panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen havainnon, jonka mukaan julkistalouden hal ­
linnoinnin edistymisen osoittamiseen liittyvien ei-kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevien virheiden määrä 
oli aiemmin korkea, mutta se on laskenut huomattavasti sen jälkeen, kun kesäkuussa 2010 otettiin 
käyttöön julkistalouden hallinnoinnin edistymistä koskeva tarkistettu seuranta- ja raportointikehys; 
kehottaa komissiota jatkamaan toimiaan vähentääkseen ei-kvantitatiivisesti ilmaistavissa olevien virhei ­
den määrää kestävästi;  
38. panee merkille komission 13. lokakuuta 2011 antaman tiedonannon kolmansille maille annettavaa 
EU:n budjettitukea koskevasta uudesta lähestymistavasta (COM(2011) 638), jossa muun muassa todet ­
tiin, että komissio ottaa käyttöön uuden tukikelpoisuusehdon, joka koskee talousarvion seurattavuutta ja 
valvontaa;  
39. palauttaa mieliin, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (  1 ) 25 artiklan 
1 kohdan b alakohdan mukaan talousarviotukea voidaan antaa, jos kumppanivaltion julkisten menojen 
hoito on riittävän avointa, luotettavaa ja tehokasta; ilmaisee tässä yhteydessä huolensa vaaroista, joita 
liittyy komission ”dynaamiseen” tapaan tulkita tukikelpoisuusehtoja; kehottaa komissiota pyrkimäänFI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/131  
( 1 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kehitysyhteis ­
työn rahoitusvälineen perustamisesta (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41).
jatkossakin perustelemaan talousarviotukikelpoisuutta koskevat päätöksensä ja varmistamaan, että kaikki 
rahoitussopimukset luovat kattavan ja selkeän perustan arvioinnille, jossa tarkastellaan maksujen suo ­
rittamisehtojen täyttymistä; kehottaa komissiota määrittämään yksittäisille suoran talousarviotuen oh ­
jelmille myönnettävät määrät entistä perustellummin ja avoimemmin;  
40. korostaa, että talousarviotuen on oltava vastuullista kahdella tasolla: avunantaja- ja kumppanimaiden 
välillä sekä kumppanimaiden ja niiden kansalaisten välillä; tähdentää näin ollen, että avoimet ja asian ­
mukaiset tarkastukset ovat sekä unionin veronmaksajien että kumppanimaiden etu ja että kumppani ­
maiden omien valvontavalmiuksien kehittämistä on tuettava jatkuvasti lisää;  
41. muistuttaa, että julkistalouden hallinnointi on yksi kriteeri myönnettäessä talousarviotukea nykyisille 
102 edunsaajamaalle (  1 ); pyytää komissiota ilmoittamaan vastuuvapauden myöntäjälle syyt siihen, miksi 
komission verkkosivustolla on saatavilla ainoastaan 28 julkisia menoja ja taloudellista vastuuvelvolli ­
suutta koskevaa raporttia (  2 ); 
42. odottaa, että komissio ja jäsenvaltiot perustavat julkisen rekisterin, johon listataan avoimesti talousar ­
viotukea koskevat sopimukset, menettelyt ja kehitysindikaattorit (  3 ); 
43. pyytää komissiota raportoimaan säännöllisesti unionin talousarviotuen tavoitteiden täyttymisestä ja 
edunsaajamaissa ilmenneistä erityisongelmista; kehottaa komissiota varmistamaan, että talousarviotukea 
vähennetään tai se peruutetaan, jos selkeitä tavoitteita ei saavuteta;  
44. katsoo vuonna 2010 esitetyn vihreän kirjan (  4 ) antavan myönteisen panoksen pohdintaan siitä, miten 
talousarviotuesta saadaan tehokkaampi ja vaikuttavampi köyhyyden vähentämisen väline;  
45. kehottaa jälleen kerran komissiota auttamaan kumppanuusmaita parlamentaarisen valvonnan ja tarkas ­
tusvalmiuksien kehittämisessä sekä lisäämään avoimuutta ja tietojen julkista saatavuutta erityisesti sil ­
loin, kun apu annetaan asetuksen (EY) N:o 1905/2006 25 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitet ­
tuna talousarviotukena; pyytää komissiota raportoimaan säännöllisesti saavutetusta edistymisestä;  
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 11/2010 siitä, miten komissio on hallinnoinut 
suoraa talousarviotukea Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioissa sekä Latinalaisen Amerikan 
ja Aasian maissa  
46. suhtautuu myönteisesti tilintarkastustuomioistuimen suorittamaan tarkastukseen ja siihen liitettyihin 
rakentaviin suosituksiin;  
47. katsoo, että suora talousarviotuki on asianmukaisesti käytettynä erittäin arvokas väline tuen jakamisessa, 
koska sillä voidaan lisätä vastaanottajahallitusten omavastuullisuutta ja vastuuta sekä parlamentin har ­
joittamaa tiukempaa valvontaa ja kansalaisyhteiskunnan osallistumista vastaanottajamaissa ja samalla 
laajentaa sekä EU:n ja vastaanottajamaiden välisen vahvan poliittisen vuoropuhelun perustaa että tar ­
vetta siihen;  
48. on erittäin huolissaan tilintarkastustuomioistuimen huomautuksesta, jonka mukaan komissio ei hallin ­
noi asianmukaisesti suoran talousarviotuen vaikuttavuutta vaarantavia keskeisiä riskejä 20 vuotta sen 
jälkeen, kun se ensimmäisen kerran alkoi tarjota tukea tämän välineen kautta; kehottaa komissiota 
noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksia ja lujittamaan riskinhallintaansa fidusiaaristen 
riskien ja kehitysriskien asianmukaisen arvioinnin avulla ja erityisesti hyödyntämällä paremmin jo saa ­
tavilla olevia tietoja;FI L 286/132 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 1 ) Vastaus kirjalliseen kysymykseen nro 23 komission jäsen Piebalgsille käsiteltäessä EKR:n vastuuvapautta 2010, 12. tam ­
mikuuta 2012 järjestetty kuulemistilaisuus.  
( 2 ) http://ec.europa.eu/europeaid/what/economi c-support/public-finance/pefa_assesments_en.htm  
( 3 ) Tätä pyydettiin päätöslauselmassa kehitysmaille annettavan EU:n budjettituen tulevaisuudesta, hyväksytyt tekstit 5. hei ­
näkuuta 2011, P7_TA(2011)0317, 52 kohta.  
( 4 ) Komission vihreä kirja 19. lokakuuta 2010: Kolmansille maille annettavan EU:n budjettituen tulevaisuus (COM(2010) 
586).
49. on komission kanssa samaa mieltä siitä, että joissakin tapauksissa ”dynaaminen suhtautuminen” suoraan 
talousarviotukeen voi tuottaa merkittäviä poliittisia tuloksia, kun talousarviotukea annetaan maille, 
joiden julkisessa varainhoidossa on heikkouksia mutta jotka ovat sitoutuneet uudistukseen ja edistyvät 
uudistusten täytäntöönpanossa; on kuitenkin erittäin huolissaan siitä, että 12 ei-haurasta AKT-valtiota, 
joille on kaavailtu suoraa talousarviotukea kymmenennen EKR:n maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa, ja 
viisi Latinalaisen Amerikan maata, joihin sovelletaan suoran talousarviotuen ohjelmia, on Transparency 
International -järjestön vuoden 2009 korruptio-indeksissä luokiteltu ”rehottavan korruption” maiksi, 
mikä tarkoittaa, että ne saivat alle kolme pistettä asteikolla 10:stä (ei lainkaan korruptoitunut) nollaan 
(erittäin korruptoitunut); kehottaa komissiota kehittämään asianmukaisia, tiukkoja ja avoimia valvonta ­
menetelmiä ja varmistamaan ennen suoran talousarviotuen käyttämistä suuren fidusiaarisen riskin 
maissa, että unionin edustustoissa on riittävästi henkilöstöä; kehottaa tässä yhteydessä Euroopan ulko ­
suhdehallintoa kantamaan poliittisen vastuunsa ja osallistumaan aktiivisesti vastaanottajamaiden poliit ­
tisten tavoitteiden kehittämiseen korruption torjunnan osalta ja varmistamaan edistymisen tavoitteiden 
saavuttamisessa;  
50. on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen päätelmistä, joiden mukaan parlamenttien ja kansalaisjärjes ­
töjen kaltaisten valvontaelinten vahvistamistarpeeseen vastaanottajamaissa ei ole kiinnitetty riittävästi 
huomiota, vaikka parlamentaarisen valvonnan vahvistaminen ja kansalaisyhteiskunnan osallistumisen 
parantaminen ovat olennainen tekijä suoraa talousarviotukea koskevien valmiuksien kehittämisessä; 
kehottaa komissiota investoimaan aiempaa enemmän vastaanottajamaiden instituutioiden, oikeusvaltio ­
mallin ja demokratian parantamiseen sekä hyviin hallintotapoihin;  
51. kehottaa komissiota määrittämään suoran talousarviotuen ohjelmissaan tavoitteet, joissa otetaan huo ­
mioon kumppanimaan erityisolosuhteet, varsinkin kun suoran talousarviotuen ohjelmien yleisenä ta ­
voitteena on tukea maan kansallisen kehitysstrategian täytäntöönpanoa;  
52. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita  
— esiintymään yhdessä määrätietoisesti ja hyödyntämään täysimääräisesti vahvaa poliittista roolia vuo ­
ropuhelussa vastaanottajamaiden kanssa, koska tällaista roolia tarvitaan suoran talousarviotuen me ­
nestymistä ajatellen erityisesti siksi, että sillä on valtava potentiaalinen vaikutus kaikkien jäsenval ­
tioiden yhteiseen EU-politiikkaan,  
— parantamaan menettelyjensä koordinointia,  
— lujittamaan sitoutumistaan suoran talousarviotuen tavoitteisiin,  
— välttämään hämmentävien signaalien antamista vastaanottajamaille, vaikka tämä saattaa olla jäsen ­
valtioille ja komissiolle vähintään yhtä vaikeaa kuin suoraa talousarviotukea saaville maille asetetut 
perustellut vaatimukset hyvästä hallinnosta ja oikeusvaltion periaatteesta;  
53. on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen huomautuksista, joiden mukaan suoran talousarviotuen 
ohjelmien neljän osa-alueen (rahoitus, valmiuksien kehittämistuki, ehdot ja vuoropuhelu) suunnittelulla 
ja täytäntöönpanolla ei varmisteta, että ohjelmilla on paras mahdollinen vaikutus; kehottaa komissiota 
noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksia ja määrittämään yksittäisille suoran talousarvio ­
tuen ohjelmille myönnettävät määrät entistä perustellummin ja avoimemmin, keskittymään valmiuksien 
kehittämisen tukemisessa ensisijaisiin tarpeisiin, lujittamaan tuloksiin sidottujen ehtojen hallinnointiaan 
yleisten kelpoisuusehtojen ja erityisten jakoehtojen osalta sekä lujittamaan vuoropuheluun perustuvaa 
lähestymistapaa;  
54. kehottaa komissiota käymään vastaanottajamaiden kanssa aiempaa järjestelmällisemmin vuoropuhelua 
kaikista suoran talousarviotuen näkökohdista ja vaatii komissiota lisäämään unionin edustustojen hen ­
kilöstön asiantuntemusta tämän vuoropuhelun lujittamiseksi; kehottaa komissiota varmistamaan, että 
suoraa talousarviotukea täytäntöön panevalla unionin edustustojen henkilöstöllä on käytettävissään 
asianmukaiset henkilöresurssit ja tiedot;  
55. kehottaa komissiota parantamaan raportointiaan suoraa talousarviotukea koskevien ohjelmiensa vaikut ­
tavuudesta ja kehittämään tätä varten asianmukaisen määrällisen arviointimenetelmän sekä seuraamaan 
järjestelmällisesti edistymistä selkeiden indikaattorien ja mitattavissa olevien tavoitteiden perusteella;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/133
56. toistaa komissiolle osoittamansa kehotukset laatia vuotuinen kertomus talousarviotuen käytöstä, jotta 
meneillään olevien talousarviotukiohjelmien vahvuudet ja heikkoudet voidaan havaita paremmin;  
57. kehottaa komissiota ja muita avunantajia tekemään yhteistyötä yhteisen arvioinnin toteuttamiseksi 
säännöllisesti, jotta voidaan arvioida suoraa talousarviotukea koskevien ohjelmien kautta annetun 
tuen vaikuttavuutta köyhyyden vähentämisessä;  
Ensisijaiset kehitystavoitteet, entistä vaikuttavampi kehitysyhteistyö  
58. korostaa, että hyvä hallintotapa, demokratia, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja köyhyyden vähentä ­
minen on sisällytettävä täytäntöönpanoa tukevien elinten tavoitteisiin EKR:n tukea saavissa maissa;  
59. palauttaa mieleen arabikevään tapahtumat vuonna 2011 sekä demokraattisten periaatteiden ja demok ­
ratiakehityksen tukemisen tärkeyden kaikessa kehitysavussa;  
60. toistaa olevansa sitoutunut todelliseen kumppanuuteen perustuvan avun vaikuttavuuden periaatteisiin, 
sellaisina kuin ne on määritelty OECD:n Pariisin julistuksessa ja Accran toimintasuunnitelmassa;  
61. panee tyytyväisenä merkille 13. lokakuuta 2011 julkaistun komission tiedonannon ”EU:n kehitysyhteis ­
työpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma” (COM(2011) 637), jossa esitetään, että so ­
siaalisen osallisuuden ja inhimillisen kehityksen tukemista on jatkettava; vaatii kohdentamaan vähintään 
20 prosenttia unionin avusta peruskoulutukseen ja toisen asteen koulutukseen ja perusterveydenhuol ­
toon; kehottaa komissiota keskittämään toimia odottavien äitien terveydentilan kohentamiseen, sillä 
tässä vuosituhannen kehitystavoitteessa ei ole edistytty tyydyttävällä tavalla;  
62. kehottaa jälleen kerran komissiota priorisoimaan terveydenhoitojärjestelmien lujittamiseen tarkoitetun 
tuen ja keskittymään siinä kaikkein köyhimpiin ihmisiin, parantamaan opetuksen laatua ja auttamaan 
sellaisten toimintapuitteiden luomisessa, joissa suositaan köyhää väestöä ja otetaan huomioon suku ­
puolten tasa-arvonäkökohdat; kehottaa komissiota varmistamaan, että unionin rahoittamien toimien 
kansainvälinen näkyvyys paranee;  
63. on tyytyväinen siihen, että kehitysapu ei ole enää tärkein tulonlähde useille maailman köyhimmistä 
maista; korostaa, että avun vaikuttavuus edellyttää, että köyhät maat pystyvät hyödyntämään kotimaisia 
tuloja, ja pitää valitettavana sitä, että muun muassa korruption ja laajamittaisen veropaon vuoksi 
kehitysmaista virtaa ulos laitonta pääomaa enemmän, kuin nämä maat saavat pääomaa, ja tämän 
vakavan ja merkittävän ongelman vuoksi maat pysyvät köyhinä ja riippuvaisina avusta;  
64. korostaa lisäksi, että pitkällä aikavälillä yhteiskunnallinen ja taloudellinen kehitys edellyttää avun sijasta 
muita, kestäviä tulonlähteitä; pitää tässä mielessä vakaita, toimivia ja WTO:n periaatteiden mukaisia 
kauppasuhteita kehitysmaiden kannalta olennaisena asiana ja vaatii näin ollen komissiota, neuvostoa ja 
AKT-maita ratkaisemaan vielä selvittämättä olevat seikat, jotka koskevat Euroopan ja AKT-alueen välisiä 
ehdotettuja talouskumppanuus- ja vapaakauppasopimuksia;  
65. kantaa huolta komission käyttämistä valvontamenettelyistä tapauksissa, joissa unionin varojen hallin ­
nointi toteutetaan yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa; huomauttaa, että yhteistyössä hallin ­
noitujen EU-varojen valvonnan ja seurannan ehdoissa ja toteutuksessa on havaittu vakavia puutteita; 
kehottaa komissiota varmistamaan, että se saa käyttöönsä kaikkien kumppaniensa sisäiset tarkastus ­
kertomukset helposti ja ilman byrokratiaa;  
66. palauttaa mieliin Afganistanin, jossa turvallisuustilanne on erittäin vaikea, jopa niin vaikea, että komis ­
sion henkilöstö ei voi enää liikkua vapaasti, mikä vaikeuttaa huomattavasti monien tavanomaisten 
sisäisen valvonnan menettelyjen toteuttamista;FI L 286/134 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
67. korostaa hätäavun, kunnostustoimien ja kehitysyhteistyön niveltämisen tärkeyttä, sillä näin voidaan 
lujittaa yhteyksiä hätäavun, jälleenrakentamisen ja kehitysyhteistyön välillä sekä varmistaa kitkaton 
siirtyminen humanitaarisesta avusta kehitysapuun; painottaa, että hätäavun, kunnostustoimien ja kehi ­
tysyhteistyön niveltämisen koordinoinnin, tehokkuuden, vaikuttavuuden ja johdonmukaisuuden pa ­
rantamisessa on vielä paljon tehtävää;  
68. kehottaa komissiota varmistamaan, että EKR-rahoitusta koordinoidaan muiden välineiden (elintarvike ­
rahoitusväline, temaattinen elintarviketurvaohjelma, demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppa ­
lainen rahoitusväline, valtiosta riippumattomia toimijoita ja paikallisviranomaisia koskeva teemaohjelma, 
vakautusväline, maaseudun mikrorahoituksen pilottihanke) kanssa; kehottaa komissiota parantamaan 
humanitaarisen avun ja kehitysavun yhtenäisyyttä ja keskinäistä täydentävyyttä sekä toimintalinjojen että 
käytännön tasolla ja keskittämään toimia katastrofiriskien pienentämiseen ja katastrofivalmiuteen sekä 
parantamaan vaarassa olevan väestön kykyä kestää katastrofeja;  
69. tähdentää, että unioni tarvitsee suuren määrän eri tilanteisiin sopivia kehitysyhteistyövälineitä, koska 
kaikille sopivaa avustusmuotoa ei ole olemassa; painottaa etenkin, että romahtaneet valtiot tai erityisen 
epädemokraattiset maat, kuten Eritrea, joka kieltäytyy auttamasta kansaansa huolimatta nopeasti pahe ­
nevasta elintarvikepulasta, edellyttävät erityisiä välineitä ja toimintatapoja;  
70. katsoo, että Afrikan sarven alueella vallitseva vakava elintarvikekriisi johtuu sekä kansainvälisen huma ­
nitaarisen avun ja kehitysavun johdonmukaisuuden ja täydentävyyden puutteesta että kohtuuttomasta 
elintarvikkeilla keinottelusta; korostaa, että toisin kuin luonnonkatastrofit tämä kriisi on käynnistynyt 
hitaasti ja kärjistynyt vähitellen humanitaariseksi katastrofiksi; palauttaa mieliin, että kuivuus ja elintar ­
vikepula ovat valitettavasti kroonisia Afrikan sarven alueella ja että kestävän kehityksen varmistamiseksi 
on lisättävä paikallisten viljelijöiden omavaraisuutta;  
71. huomauttaa, että joissakin kumppanimaissa välitarkastus on vielä kesken (  1 ), vaikka se oli määrä tehdä 
vuosina 2010–2011; odottaa komission saattavan välitarkastukset valmiiksi mahdollisimman pian ja 
tiedottavan välitarkastusten tuloksista virallisella verkkosivustollaan;  
Unionin apu Haitille  
72. palauttaa mieleen Haitin maanjäristyksen ja sen katastrofaaliset seuraukset; pitää valitettavana, että 
humanitaarista apua ja kehitysapua ei ole koordinoitu riittävästi (hätäavun, kunnostustoimien ja kehitys ­
yhteistyön niveltäminen); katsoo, että humanitaarisen avun antamisessa olisi muistettava irtaantumis ­
strategia; on sitä mieltä, että komission olisi kohdistettava ponnistelunsa ja rahoituksensa kunnostus ­
toimiin ja kehitysyhteistyöhön;  
73. pitää valitettavana, että unionin edustuston ja humanitaarisen avun pääosaston välinen koordinointi on 
riittämätöntä; kannattaa unionin kaikkien Haiti-toimijoiden keskinäisen koordinoinnin vahvistamista; 
kehottaa näin ollen komissiota parantamaan humanitaarisen avun ja kehitysavun yhtenäisyyttä ja kes ­
kinäistä täydentävyyttä sekä toimintalinjojen että käytännön tasolla;  
74. moittii sitä, että kaikki hankkeet eivät ole kestäviä, ja korostaa, että niiden ensisijaisena tavoitteena olisi 
oltava työpaikkojen luominen ja kestävän kasvun edistäminen, jotta Haitin valtio voisi lisätä omia 
tulojaan ja vähentää riippuvuuttaan ulkopuolisesta avusta; kehottaakin komissiota toimittamaan parla ­
mentille luettelon Haitissa toteutetuista hankkeista ja arvioimaan siinä yksityiskohtaisesti hankkeiden 
tämänhetkisen tilanteen, jotta voitaisiin arvioida niiden kestävyyttä;  
75. huomauttaa, että unionin apu Haitille ei ole näkyvää; katsoo, että näkyvyyden parantamiseksi PR- 
materiaalissa olisi unionin lipun lisäksi oltava Euroopan unionin nimi kokonaisuudessaan sen sijaan, 
että mainitaan pelkästään komissio tai humanitaarisen avun pääosasto (ECHO), jotka eivät sano vält ­
tämättä yhtään mitään keskivertohaitilaiselle;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/135  
( 1 ) Vastaus kirjalliseen kysymykseen nro 31 komission jäsen Piebalgsille käsiteltäessä EKR:n vastuuvapautta 2010, 12. tam ­
mikuuta 2012 järjestetty kuulemistilaisuus.
Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 12/2010 EU:n kehitysavusta perusopetukseen 
Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Etelä-Aasiassa  
76. kiittää tilintarkastustuomioistuinta tästä erinomaisesta kertomuksesta, jossa on käsitelty kattavasti unio ­
nin tuen saavutuksia perusopetuksessa; panee kuitenkin merkille myös puutteita, jotka johtuvat vain 
osittain komission toteuttamista toimista;  
77. ymmärtää täysin komission kohtaamat vaikeudet ohjelman täytäntöönpanossa, sillä komissio toimii 
alueiden köyhimmissä maissa ja pyrkii usein saavuttamaan niiden kaikkein köyhimmän väestönosan; 
pitää saavutusta merkittävänä, sillä 45 prosenttia indikaattoreista on saavutettu ja 30 prosentissa on 
edistytty selvästi; pyytää komissiota päivittämään tietoja, mikäli tällä välin on päästy vieläkin parempiin 
lukuihin;  
78. yhtyy täysin tilintarkastustuomioistuimen päätelmiin ja suosituksiin ja panee merkille komission anta ­
mat vastaukset;  
79. palauttaa mieliin aiemmat vastuuvapauspäätöslauselmansa, joissa todetaan, että suuri ongelma erityisten 
kehitysyhteistyöohjelmien täytäntöönpanossa on unionin edustustojen pätevän henkilöstön ja komis ­
sion pääyksiköiden antaman tuen puute; pyytää komissiota neuvottelemaan parlamentin asiasta vas ­
taavien valiokuntien kanssa ongelman ratkaisemiseksi pysyvämmin;  
80. kehottaa komissiota korjaamaan järjestelmällisesti tilintarkastustuomioistuimen toteamat puutteet ja 
haluaa komissiolta tietoja seuraavista:  
a) Koulutuksen laatu (käsitelty helmikuussa 2010 julkaistussa komission yksiköiden valmisteluasiakir ­
jassa SEC(2010) 121): Voiko komissio kertoa, mitä toimenpiteitä koulutuksen laadun seuraamiseksi 
ja parantamiseksi toteutetaan, vaikka ne saattavatkin olla hieman myöhässä, kun otetaan huomioon 
ohjelman alkamisajankohta?  
b) Joissakin erityiskertomuksen nro 12/2010 kattamista maista raportoitiin petoksista ja valtion varojen 
väärinkäytöstä sekä ”haamuopettajista”. Miten komissio auttaa näitä maita torjumaan tällaisia petok ­
sia ja väärinkäytöksiä?  
c) Ohjelman menestyksekkään täytäntöönpanon perusedellytyksiä on, että saatavilla on koulutusjärjes ­
telmää koskevia kunnollisia tilastoja ja arviointeja. Tilintarkastustuomioistuin on todennut, että jois ­
sakin maissa ei ole käytettävissä tällaisia tilastoja ja arviointeja tai ne eivät ole ajan tasalla. Mitä 
toimia komissio on toteuttanut ongelman ratkaisemiseksi?  
d) Kuten tilintarkastustuomioistuin on todennut, tyttöjen osallistuminen perusopetukseen riippuu mo ­
nista koulutukseen liittymättömistä tekijöistä, kuten erillisistä saniteettitiloista. Asiassa on kuitenkin 
edistytty joissakin maissa. Mihin erityistoimenpiteisiin komissio on ryhtynyt näissä maissa lisätäkseen 
tyttöjen osallistumista perusopetukseen, ja missä näistä maista pidetään tyttökouluja mahdollisena 
ratkaisuna?  
Investointikehys  
81. palauttaa mieliin, että kymmenennestä EKR:sta investointikehykseen myönnettiin 1 530 000 000 euroa 
AKT-maille ja MMA:ille; panee merkille, että investointikehyksestä rahoitettujen toimien kokonaismäärä 
varainhoitovuonna 2010 oli 374 230 000 euroa; muistuttaa, että Euroopan investointipankki (EIP) 
hallinnoi investointikehystä, joka on EKR:sta rahoitettu jatkuvaa luottoa tarjoava riskirahoitusväline, 
jonka tavoitteena on lisätä yksityisiä investointeja erityisesti AKT-maissa;FI L 286/136 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
82. pitää valitettavana, että investointikehystä ei ole käsitelty tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausu ­
massa eikä parlamentin vastuuvapausmenettelyssä, vaikka EIP toteuttaa toimet unionin puolesta ja 
riskillä EKR:n varoin; pitää tätä poliittisesti ja tilivelvollisuussyistä huonona ratkaisuna; korostaa, että 
tämä rajoittaa parlamentin vastuuvapaustoimivaltaa, varsinkin kun otetaan huomioon, että EKR:n varat 
ovat peräisin unionin veronmaksajien osaltaan rahoittamista julkisista lähteistä;  
83. korostaa, että kaikkien EKR:sta rahoitettujen EIP-toimien on oltava täysin sopusoinnussa Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 artiklan kanssa, jonka mukaan köyhyyden vähentäminen 
ja lopulta sen poistaminen on unionin kehitysyhteistyöpolitiikan päätavoite; katsoo, että ainoastaan 
köyhiä suosiva kehitysyhteistyöpolitiikka voi olla vaikuttavaa ja kestävää;  
84. katsoo, että talouskasvua edistävän politiikan menestyminen edellyttää sosiaali- ja ympäristönormien 
edistämistä ja sosiaaliturvamekanismien toteuttamista;  
85. kehottaa EIP:a kytkemään rahoitushankkeensa entistä suoremmin köyhyyden vähentämiseen ja vuosi ­
tuhattavoitteiden saavuttamiseen, ihmisoikeuksiin, yritysten yhteiskuntavastuuseen, ihmisarvoiseen työ ­
hön sekä ympäristöpoliittisiin periaatteisiin, demokratiaan, hyvään hallintotapaan ja yritysten perus ­
tamiseen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1080/2011/EU (  1 ) täytäntöönpanon yh ­
teydessä;  
86. kehottaa EIP:a kiinnittämään hankkeiden eri vaiheissa entistä enemmän huomiota sosiaalisiin näkökoh ­
tiin (myös ihmisoikeuksien kunnioittamiseen) ennakkoarvioinnin ja erityisesti hankkeiden täytäntöön ­
panon ja loppuunsaattamisen seurannan avulla; kehottaa määrittelemään tulosindikaattoreita, jotta voi ­
daan entistä paremmin tunnistaa EIP-toimien lisäarvo ja vaikutukset, sekä lisäämään oman henkilöstön 
asiantuntemusta kestävän kehityksen, ihmisoikeuksien sekä sosiaalisten ja sukupuolikysymysten osalta;  
87. toteaa EIP:n investointikehyksen ja EIP:n AKT-maissa toteuttamien sen omiin varoihin liittyvien toimien 
riippumattoman väliarvioinnin osoittavan, että EIP:n toimet hankkeiden täytäntöönpanon valvonnassa, 
paikallisen läsnäolon varmistamisessa sekä ympäristö- ja sosiaalisten näkökohtien seurannassa vaikut ­
tavat edelleen riittämättömiltä; kehottaa EIP:a tehostamaan valvontamekanismejaan;  
88. panee tyytyväisenä merkille investointikehyksestä annetussa EIP:n vuosikertomuksessa 2010 saavutetun 
edistymisen tuloksiin keskittymisen osalta; katsoo kuitenkin, että vuosikertomuksissa on vielä paljon 
parantamisen varaa ja että niissä olisi keskityttävä esittämään kattavaa, relevanttia ja puolueetonta tietoa 
tuloksista, asetetuista tavoitteista, saavutetuista tavoitteista sekä mahdollisten poikkeamien syistä ja 
tehdyistä arvioista sekä yhteenveto arviointituloksista, puutteet ja vielä käsittelyä edellyttävät asiat mu ­
kaan luettuina; pitää myönteisenä EIP:n tämän vastuuvapauspäätöslauselman valmistelussa osoittamaa 
yhteistyöhalukkuutta;  
89. palauttaa mieliin, että 14 prosenttia investointikehyksen varoista (390 000 000 euroa) on kanavoitu 
eurooppalaisten rahoituslaitosten tai yhteisyritysten kautta;  
90. pitää valitettavana, että investointikehyksen varojen lopullisista edunsaajista ei ole avointa tietoa; kehot ­
taa EIP:a tarkistamaan huolellisesti EU:n takuun kattamien hankkeiden kehityspoliittiset näkökohdat ja 
varmistamaan asianmukaisen julkisen kuulemisen paikallistasolla ennen hankkeiden hyväksymistä, mu ­
kaan luettuna rahoituksenvälittäjien toiminta käytettäessä EIP:n myöntämiä lainoja; katsoo, että kun on 
kyse kehitysmaille myönnettävistä lainoista, EIP:n olisi suoritettava vieläkin tarkemmat rahanpesua ja 
terrorismin rahoittamista koskevat tarkastukset vakiomenettelyjen ja kansainvälisten hyvien käytäntöjen 
mukaisesti;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/137  
( 1 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1080/2011/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, EU:n takuun 
myöntämisestä Euroopan investointipankille unionin ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin liittyvistä lainoista ja 
lainatakauksista aiheutuvien tappioiden varalta (EUVL L 280, 27.10.2011, s. 1).
91. panee merkille, että erään valtiosta riippumattoman järjestön mukaan EIP:n varoja väitetään ohjautu ­
neen yrityksille, joiden johto on ollut joko tutkinnan kohteena tai syytettynä korruptiosta ja rahanpe ­
susta; pyytää, että EIP:lle ilmoitetaan tällaisista tapauksista;  
92. panee merkille, että EIP varmistaa rahoittamiensa hankkeiden ja komission rahoittamien hankkeiden 
täydentävyyden kuulemalla komissiota heti hankkeiden alkuvaiheessa, ennen kuin se käynnistää oman 
huolellisen menettelynsä; muistuttaa, että komissio on äänivallaton jäsen investointikehyskomiteassa ja 
antaa lausuntonsa kustakin erityisehdotuksesta;  
93. kehottaa komissiota valvomaan jatkossakin tiivisti investointikehyksen täytäntöönpanoa ja raportoi ­
maan säännöllisesti havainnoistaan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalle;  
94. palauttaa mieliin, että komission, EIP:n ja tilintarkastustuomioistuimen välisessä kolmikantasopimuk ­
sessa määritellään tilintarkastustuomioistuimen rooli EIP:n hallinnoimien EKR:jen valvonnassa; pyytää 
tilintarkastustuomioistuinta laatimaan erityiskertomuksen EIP:n hallinnoimien EKR:jen tehokkuudesta ja 
vaikuttavuudesta köyhyyden vähentämisessä;  
95. toteaa, että EIP maksaa henkilöstölleen muuttuvia palkkioita vuotuisten bonusten muodossa; kehottaa 
EIP:a julkistamaan verkkosivustollaan vuosittain tarkat tiedot johtajiensa vuotuisista bonuksista, mukaan 
luettuina hallintoneuvoston, hallituksen ja tarkastuskomitean jäsenten bonukset;  
96. panee lisäksi merkille, että tällä hetkellä EIP:n hallintoneuvostossa on seitsemän naista ja 19 miestä; 
kannustaa jäsenvaltioita nimeämään kahteen tällä hetkellä avoinna olevaan hallintoneuvostopaikkaan 
naisehdokkaita edustuksen tasapainottamiseksi.FI L 286/138 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012