FI Euroopan unionin virallinen lehti C 308/23

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

(2007/C 308/09)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTEENVETO

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”PRESUNTO DE CAMPO MAIOR E ELVAS” tai ”PALETA DE CAMPO MAIOR E ELVAS”

EY-nro: PT/PGI/005/0438/24.11.2004

SAN ( ) SMM ( X )

Tämä yhteenveto eritelmän pääkohdista on laadittu ainoastaan tiedotustarkoituksiin.

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen:

Nimi: Gabinete de Planeamento e Políticas Osoite: Rua Padre António Vieira, n.o 1, 8o P-1099-073 Lisboa Puhelin: (351) 213 81 93 00 Faksi: (351) 213 87 66 35 Sähköposti: gppaa@gppaa.min-agricultura.pt

2. Hakijaryhmittymä:

Nimi: ACPA — Associação de Criadores de Porco Alentejano Osoite: Rua Armação de Pêra, n.o 7 P-7670-259 Ourique Puhelin: (351) 286 51 80 30 Faksi: (351) 286 51 80 37 Sähköposti: acpaourique@mail.telepac.pt Kokoonpano: tuottaja/jalostaja ( X ) Muu ( )

3. Tuotelaji:

Luokka 1.2: Lihajalosteet (keitetyt, suolatut, savustetut)

4. Eritelmä:

(yhteenveto asetuksen (EY) N:o 510/2006 4 artiklan 2 kohdan vaatimuksista)

4.1 Nimi: ”Presunto de Campo Maior e Elvas” tai ”Paleta de Campo Maior e Elvas”

4.2 Kuvaus: Erityissääntöjen mukaan kasvatettujen, 12–24 kuukauden ikäisinä teurastettujen Portugalin sikakantakirjan Alentejana-rodun osastoon merkittyjen Alentejana-rotuisten sikojen (lukuun ottamatta siitoseläimiä) kinkku tai lapa, jonka valmistusvaiheet — suolaaminen, pesu ja kuivaus, esikypsyttäminen, kypsyttäminen, leikkaaminen ja pakkaaminen — tapahtuvat tarkoin määriteltyjen erityisvaatimusten mukaisesti.

Kinkku on peräisin häpyliitoksen kohdalta leikatusta sian takaraajasta ja lapa sian eturaajasta. Kinkku ja lapa määritellään sekä anatomisesti että lihaskudoksen perusteella, ottaen huomioon lihaskudosta ympäröivä pintarasva. Muoto ja ulkonäkö: Kinkun poikkileikkaus on pitkänomainen ja kapenee kärkeä kohti; takasorkka ja kamara ovat mukana. Lavan poikkileikkaus on pyöreä ja kärkeä kohti kapeneva; etusorkka ja kamara ovat mukana. Kinkku painaa vähintään 5 kilogrammaa ja lapa 3,5 kilogrammaa. Leikkauspinta on väriltään punainen, öljyinen, kiiltävä, marmoroitu, ja siinä esiintyy lihaskudoksen sisäistä rasvaa. Rakenne on pehmeän joustava ja tuskin lainkaan kuitumainen. Rasva on kiiltävää, helmiäisenvalkoista ja miellyttävän makuista. Maku on lievästi suolainen, viipyvä ja miellyttävä, samoin aromi, jossa tuntuu ruokinnassa käytettyjen tammenterhojen vaikutus. Nämä kinkut eroavat Alentejon kinkuista ohuemman ja pitkänomaisemman muotonsa, suolaisuutensa ja tummemman värinsä vuoksi.

4.3 Maantieteellinen alue: Raaka-aineen maantieteellinen tuotantoalue (jolla eläimet syntyvät, jolla ne teurastetaan ja jolla ruhoista leikataan valmistukseen käytettävät etu- ja takaraajat) rajoittuu luonnollisella tavalla tammimetsien esiintymisalueeseen, jolla sijaitsevilla tiloilla voidaan harjoittaa luonnonlaiduntamista ja jolla noudatetaan Alentejana-rodun sikojen teurastamista, leikkaamista ja paloittelemista koskevia erityissääntöjä. Lue käsittää seuraavat kunnat ja taajamat: Abrantes, Alandroal, Alcácer do Sal (lukuun ottamatta Santa Maria do Castelon taajamaa), Alcoutim, Aljezur (Odeceixen, Bordeiran, Rogilin ja Aljezurin taajamat), Aljustrel, Almodôvar, Alter do Chão, Alvito, Arraiolos, Arronches, Avis, Barrancos, Beja, Borba, Campo Maior, Castelo Branco, Castelo de Vide, Castro Marim (Odeleiten ja Azinhalin taajamat), Castro Verde, Chamusca, Coruche, Crato, Cuba, Elvas (lukuun ottamatta Caia e S. Pedron taajamaa), Estremoz, Évora, Ferreira do Alentejo, Fronteira, Gavião, Grândola (lukuun ottamatta Melidesin taajamaa), Idanha-a-Nova, Lagos (Bensafrimin taajama), Loulé (Ameixialin, Salirin, Alten, Benafimin ja Querençan taajamat), Marvão, Mértola, Monchique (Monchiquen, Marmeleten ja Alfercen taajamat), Monforte, Montemor-o-Novo, Mora, Moura, Mourão, Nisa, Odemira (lukuun ottamatta Vila Nova de Mil Fontesin ja S. Teotónion taajamia), Ourique, Penamacor, Ponte de Sôr, Portalegre, Portel, Redondo, Reguengos de Monsaraz, Sabugal, Santiago do Cacém (lukuun ottamatta Santo Andrén taajamaa), Sardoal, São Brás de Alportel, Serpa, Sines, Silves (S. Marcosin, S. Bartolomeu de Messinesin ja Silvesin taajamat), Sousel, Tavira, (Cachopon taajama), Vendas Novas, Viana do Alentejo, Vidigueira, Vila Velha de Ródão ja Vila Viçosa.

Maantieteellinen jalostusalue (tuotanto, leikkaaminen, viipaloiminen ja pakkaaminen) rajoittuu luonnollisella tavalla Campo Maiorin ja Elvasin kuntiin, joiden alueella vallitsee muusta Alentejon alueesta huomattavasti poikkeava selkeästi mannereurooppalainen mikroilmasto (erittäin kuumat ja kuivat kesät ja hyvin kylmät ja kuivat talvet). Näistä ilmasto-olosuhteista johtuvat merkittävät erot lihan leikkaamistavassa sekä suolaamis-, esikypsytys- ja kypsytysajoissa, jotka puolestaan vaikuttavat merkittävällä tavalla lopputuotteen aistinvaraisiin laatuominaisuuksiin. Kinkut ja lavat ovat muodoltaan kapeampia ja pitkänomaisempia, väriltään tummempia, ja leikattaessa rakenteeltaan kovempia ja kuivempia. Niiden maku on voimakkaampi ja hieman suolaisempi, ja aromi voimakkaampi, pistävämpi ja viipyvä.

4.4 Alkuperätodisteet: Alentejana-rotuisten sikojen on oltava rekisteröidyillä ja valvotuilla tiloilla syntyneitä ja kasvatettuja. Eläimet merkitään niiden syntymähetkellä rodun kantakirjaan. Teurastaminen, ruhojen paloitteleminen, jalostaminen, tuotteen leikkaaminen ja pakkaaminen voivat tapahtua ainoastaan edellä tarkoitetuilla maantieteellisillä alueilla sijaitsevissa ja hallintoviranomaisen tähän tarkoitukseen hyväksymissä valvotuissa laitoksissa. Hyväksyminen voidaan myöntää vasta sen jälkeen, kun tuotanto- ja valmistusolosuhteet on tarkastettu erityisesti alkuperän, raaka-aineiden tuotantotavan ja ominaisuuksien, jalostamista, leikkaamista, viipaloimista ja pakkaamista koskevien edellytysten sekä lopputuotteen ominaisuuksien osalta. Koko tuotantoketjuun ja kaikkiin siihen osallistuviin toimijoihin sovelletaan eritelmän määräyksiä ja valvontasääntöjä.

Tuottajat ovat lisäksi itse ottaneet käyttöön täydellisen jäljitettävyysjärjestelmän, jonka avulla voidaan tunnistaa kaikki tuotantoprosessin vaiheet raaka-aineesta lopputuotteeseen (ns. pöydästä laitumelle -järjestelmä). Sen avulla voidaan myös todeta kokonaisiin kinkkuihin ja lapoihin tai niistä leikattujen viipaleiden pakkauksiin kiinnitetyn varmennusmerkin numeron ja alkuperäeläinten tunnistusnumeron välinen yhteys.

Tuotantoprosessin päättyessä varmennusmerkki, tuotelogo ja SMM-nimitys ”Presunto de Campo Maior e Elvas-IGP” tai ”Paleta de Campo Maior e Elvas–IGP” voidaan liittää ainoastaan sellaisiin tuotteisiin, jotka täyttävät kaikki eritelmän sääntöjen vaatimukset ja joille on tehty kaikki asianmukaiset ja dokumentoidut tarkastukset, laboratoriokokeet ja maistajapaneelin testit.

4.5 Tuotantomenetelmä: Alentejana-rodun siat kasvatetaan laajaperäisen tai osittain laajaperäisen järjestelmän mukaisesti pääosin vapaina tammimetsissä, joissa kasvaa vähintään 40 rauta- tai korkkitammea hehtaaria kohti. Eläintiheys on enintään yksi sika tammimetsähehtaaria kohti. Ruokinta perustuu pääasiassa laajaperäiseen peltolaiduntamiseen, ja siat käyttävät ravinnokseen jäännösviljaa ja sänkeä, heinäkasveja, palkokasveja (esim. hernettä ja virnaa) sekä kaikkiruokaisten eläinten tapaan myös pieniä nisäkkäitä ja lintuja, munia, matelijoita, nilviäisiä, matoja jne. Ainoastaan silloin, kun tällaista ravintoa ei ole riittävästi, eläimille voidaan antaa alueen ulkopuolelta peräisin olevaa koostumukseltaan asianmukaista lisäravintoa annosteltuna siten, että sen osuus ei ylitä 30 %:a ruokavaliosta. Eläimet käyvät aina läpi 60–90 päivää kestävän lihotusvaiheen, jonka aikana niitä ruokitaan tammenterhoilla ja muulla tammimetsistä saatavalla ravinnolla. Tämän vaiheen aikana eläinten painon on noustava vähintään 45 kilogrammalla. Siat teurastetaan 12–24 kuukauden ikäisinä, ja ruhon painon on oltava vähintään 90 kilogrammaa. Kukin kinkku ja lapa merkitään kiinnittämällä siihen numeroitu lenkki. Puhdistamisen jälkeen kinkkujen on painettava vähintään 7,5 kilogrammaa ja lapojen vähintään 5 kilogrammaa, ja molemmissa tapauksissa sorkan on oltava mukana. Painosta riippuen ihonalainen rasvakerros voidaan poistaa. Kinkkujen ja lapojen jalostusprosessi tapahtuu alueen väestön osaamiseen perustuvien vakiintuneiden paikallisten perinteisten menetelmien mukaan ja käsittää useita vaiheita: leikkaaminen, suolaaminen, huuhteleminen, suolaveden poistaminen, kuivaus, esikypsytys ja kypsytys. Prosessin aikana kinkut ja lavat saavat hitaasti asteittain ulkonäköön, väriin, aromiin ja rakenteeseen liittyvät ainutlaatuiset erityisominaisuutensa.

Presunto tai Paleta de Campo Maior e Elvas voidaan pitää kaupan kokonaisena, paloina ja viipaleina, luullisena tai luuttomaksi leikattuna. Paloittelu ja/tai viipalointi sekä luuttomaksi leikkaaminen voidaan suorittaa ainoastaan määritellyllä maantieteellisellä tuotantoalueella sijaitsevissa laitoksissa, koska nämä toimenpiteet perustuvat erityisosaamiseen, jossa otetaan huomioon yksittäisille tuotteille ominainen muoto, aromien herkkyys ja makujen monimuotoisuus. Ennen leikattavien ja viipaloitavien palojen valintaa alueen asiantuntijat määrittävät ihanteellisen kypsyysasteen, ja asiantunteva koulutettu maistaja tarkastaa aistinvaraiset ominaisuudet, analysoi asianmukaisia laitteita käyttäen tuotteen sisäisen aistinvaraisen laadun ja arvioi, onko kypsyysaste sopiva leikkaamista varten. Jotta kaikki palat voidaan hyödyntää mahdollisimman hyvin, leikkaaminen voi tapahtua ainoastaan pitkälle koulutettujen asiantuntijoiden toimesta, jotka pystyvät leikkaamaan taidokkaasti palat erittäin ohuiksi viipaleiksi siten, että koko lihaskudos tulee hyödynnetyksi ja kaikki aistinvaraiset ominaisuudet korostuvat. Näiden palojen sisältämä rasva, jolla on oma erityinen makunsa, arominsa, värinsä ja kiiltonsa, härskiintyy helposti ilman ja korkeiden lämpötilojen vaikutuksesta. Näistä syistä leikkaamisen on tapahduttava mikrobiologisten olosuhteiden, lämpötilan ja kosteuden kannalta asianmukaisissa laitoksissa, jotta tuotteen hienostunut maku ei pääse heikkenemään ja se voidaan pakata välittömästi ennen kuin se joutuu liiaksi kosketukseen ilman kanssa. Lisäksi erityisesti tätä tarkoitusta varten koulutetut maistajat tekevät vielä tässäkin vaiheessa aistinvaraisia kokeita. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on taata tuotteen täydellinen jäljitettävyys, estää sen laadun — ja erityisesti aistinvaraisten ominaisuuksien — heikkeneminen, varmistaa, ettei kuluttajia johdeta harhaan ja että heille tarjottu tuote on aidosti tuotettu ja valmistettu alkuperäalueella, sekä mahdollistaa valvonta kaikissa tuotantoketjun vaiheissa.

4.6 Yhteys maantieteelliseen alkuperään: Presuntos ja Paletas de Campo Maior e Elvas tuotetaan alueella, jonka maaperä on köyhää ja ilmasto kesällä erityisen kuuma ja kuiva ja talvella kylmä ja kuiva. Alueen olosuhteissa selviytyvä kasvisto, jota on myös mahdollista hyödyntää taloudellisesti, muodostuu korkki- ja rautatammimetsistä ja niiden aluskasvillisuudesta. Alentejano-rotuinen sika on eläin, joka on parhaiten sopeutunut alueen luonnonolosuhteisiin, koska sitä on mahdollisuus kasvattaa vapaasti ulkona ja ruokkia pääasiassa tammimetsistä saatavilla luonnontuotteilla (erityisesti heinäkasvit, tammenterhot, vilja, palkokasvit ja pieneläimet) erityisen laiduntamisjärjestelmän (montanheira) mukaisesti.

Kasvatusmenetelmä ja ruokinta antavat tämän sikarodun lihaskudokselle ja rasvalle erityiset laatuominaisuudet.

Campo Maiorin ja Elvasin alueiden ilmaston erityispiirteet ovat saaneet aikaan sen, että siellä on kehittynyt erityisosaaminen, jonka ansiosta sianruhoista leikatut palat voidaan kuivata luonnollisella tavalla savustamatta tai käyttämättä mitään muita lisäaineita kuin suolaa. Muut erityispiirteet liittyvät erityisesti:

palojen leikkaamiseen ja puhdistamiseen,

suolaamisaikaan, ja

teknisten käsittelyjen kestoaikaan.

Näistä syistä Presuntos ja Paletas de Campo Maior e Elvas ovat muodoltaan pitkänomaisempia ja kapeampia, väriltään tummempia ja leikattaessa rakenteeltaan kovempia ja kuivempia. Niiden maku on voimakkaampi ja hieman suolaisempi, ja aromi voimakkaampi.

Näissä tuotteissa ilmenevät sisämaassa sijaitsevien Elvasin ja Campo Maiorin kuntien olosuhteet ja siellä vallitseva mannerilmasto. Siksi ne ovat ohuempia ja pitkänomaisempia, suolaisempia ja tummempia kuin Alentejon tasangon hienostuneemmat tuotteet.

Tuotteen ja alueen välinen yhteys perustuu myös seuraaviin tekijöihin:

Historialliset tekijät: Sianlihan merkityksestä ravitsemukselle on olemassa lukuisia todisteita, joista vanhimmat ovat peräisin ajoilta vuosisatoja ennen ajanlaskumme alkua. Niiden ohella ovat neljän viime vuosisadan aikana herättäneet huomiota viljelijöiden ja siankasvattajien väliset kiistat sikatalouden pelloille aiheuttamista vahingoista ja sen merkityksestä kansan ruokataloudelle. Alto Alentejon alueella ei ole sellaista kuntaa, joka ei olisi vedonnut kuninkaaseen tai parlamenttiin sikatalousalan puolesta. Esimerkiksi Elvasin ja Arronchesin kaduilla liikkui niin paljon sikoja, että kuningas kielsi niiden pitämisen kaupunginmuurien sisäpuolella. Sikataloudesta riippuvaisten perheiden runsaat vastalauseet kieltoon olivat kuitenkin niin voimakkaita, että kuningas määräsi palattavaksi entiseen käytäntöön. Myös valituksia esittäneet henkilöt joutuivat myöntämään, että sikojen häviäminen koitui kohtalokkaaksi köyhälle väestönosalle. Campo Maior liitettiin Portugaliin vasta Dom Dinizin hallintokaudella Alcanisesin sopimuksen (1297) jälkeen. Roomalaisten perustama Elvas valloitettiin takaisin maureilta ensimmäisen kerran vuonna 1166 ja liitettiin lopullisesti Portugaliin vuonna 1229. Molemmat kunnat sijaitsevat rajalla, joten Espanjan vaikutus näkyy erityisen selvästi. Se ilmenee myös kinkkujen ja lapojen tuotantotavassa, joka poikkeaa jossain määrin muualla Alentejossa käytetyistä menetelmistä.

Maaperään ja ilmastoon liittyvät tekijät: Alueen köyhässä maaperässä ja erityisen kuumassa ja kuivassa ilmastossa selviytyvä kasvisto, jota on myös mahdollista hyödyntää taloudellisesti, muodostuu korkki- ja rautatammimetsistä ja niiden aluskasvillisuudesta. Campo Maiorissa ja Elvasissa vallitsee erityinen mikroilmasto, jolle ovat ominaisia erittäin alhainen vuotuinen sademäärä (617 mm), aurinkoistentuntien huomattava määrä (2 979) ja lämpötilat, jotka kesällä nousevat enimmillään helposti 33–34 celsiusasteeseen ja laskevat talvella 4–5 celsiusasteeseen. Nämä mannerilmastolle tyypilliset olosuhteet soveltuvat erinomaisesti kinkkujen ja lapojen kuivaamiseen.

Inhimilliset tekijät: Näiden aina sellaisenaan nautittavien tuotteiden kulutukseen liittyy erityisiä perinteitä. Campo Maiorissa ja Elvasissa kinkkua ja lapaa nautitaan usein käsin erittäin ohuiksi viipaleiksi leikattuna alueen erinomaisen viinin kera iltapäivän lopulla myöhäisen lounaan aperitiivina. Aiemmin Presuntos tai Paletas de Campo Maior e Elvas olivat tuotteita, joita nautittiin ainoastaan juhlatilaisuuksissa, ja ne olivat myös arvostettuja lahjoja.

4.7 Valvontaelin:

Nimi: Agricert — Certificação de Produtos Alimentares, Lda Osoite: Av. de Badajoz, n.o 3 P-7350-903 Elvas Puhelin: (351) 268 62 50 26 Faksi: (351) 268 62 65 46 Sähköposti: agricert@agricert.pt

Agricert on tunnustettu standardin 45011:2001 vaatimukset täyttäväksi.

4.8 Merkinnät: Etiketissä on ehdottomasti oltava maininta ”Presunto de Campo Maior e Elvas — IGP” tai ”Paleta de Campo Maior e Elvas — IGP” sekä vastaava yhteisön tunnus. Lisäksi siinä on oltava varmennusmerkki, jossa on ehdottomasti mainittava tuotteen nimi ja sitä vastaava maininta, valvontaelimen nimi ja sarjanumero (numeerinen tai alfanumeerinen koodi, jonka avulla voidaan varmistaa tuotteen jäljitettävyys). Tuotteen kamaraan poltetaan raudalla jäljempänä esitetyn mallin mukainen leima.