FI Euroopan unionin virallinen lehti C 385/3

EUROOPAN KESKUSPANKIN LAUSUNTO,

annettu 4 päivänä lokakuuta 2017,

ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1095/2010 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta keskusvastapuolten toimilupamenettelyjen ja niihin osallistuvien viranomaisten sekä kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamisen koskevien vaatimusten osalta

(CON/2017/39)

(2017/C 385/03)

Johdanto ja oikeusperusta

Euroopan keskuspankki (EKP) vastaanotti Euroopan unionin neuvostolta 22 päivänä elokuuta 2017 ja Euroopan parlamentilta 15 päivänä syyskuuta 2017 pyynnöt antaa lausunto ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta annetun asetuksen (EU) N:o 1095/2010 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta keskusvastapuolten toimilupamenettelyjen ja niihin osallistuvien viranomaisten sekä kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamista koskevien vaatimusten osalta (1) (jäljempänä ’ehdotettu asetus’).

EKP:n toimivalta antaa lausunto perustuu Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 127 artiklan 4 kohtaan sekä 282 artiklan 5 kohtaan, koska ehdotettu asetus sisältää säännöksiä, jotka vaikuttavat 1) perussopimuksen 127 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja neljännen luetelmakohdan mukaisiin Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) perustehtäviin, jotka koskevat rahapolitiikan määrittelemistä ja toteuttamista sekä maksujärjestelmien moitteettoman toiminnan edistämistä, 2) EKPJ:n tehtävään myötävaikuttaa luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaan ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän toimivaltaisten viranomaisten politiikan moitteettomaan harjoittamiseen perussopimuksen 127 artiklan 5 kohdan mukaisesti sekä 3) perussopimuksen 127 artiklan 6 kohdan mukaisiin ja asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (2) rajoissa toteutettaviin EKP:n tehtäviin, jotka koskevat luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaa. Tämän lausunnon on antanut EKP:n neuvosto Euroopan keskuspankin työjärjestyksen 17.5 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaisesti.

Yleisiä huomautuksia

EKP pitää erittäin kannatettavana komission esityksessä olevaa aloitetta, jonka mukaan unionin keskusvastapuolten valvontaprosessissa sekä kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamisprosessissa olisi vahvistettava EKPJ:n asiaankuuluvien jäsenten roolia, keskuspankkeina, jotka vastaavat niiden valuuttojen liikkeeseenlaskusta, joissa keskusvastapuolten määrittämät rahoitusvälineet on laskettu liikkeeseen. EKP suhtautuu hyvin myönteisesti ja tukee voimakkaasti ehdotusta, jonka mukaan eurojärjestelmällä tulisi euron liikkeeseen laskevana keskuspankkina olla merkityksellisempi asema suhteessa unionin ja kolmansien maiden keskusvastapuoliin. Tämä on perusteltua niiden potentiaalisten riskien vuoksi, jotka voisivat syntyä keskusvastapuolen toimintahäiriön tai tiettyjen riskihallintaan liittyvien keskusvastapuolten toimien johdosta ja saattaisivat kohdistua eurojärjestelmän perustehtäviin, erityisesti unionin rahapolitiikan määrittelemisen ja täytäntöönpanon sekä maksujärjestelmien moitteettoman toiminnan edistäminen. Nämä riskit voivat jopa vaikuttaa eurojärjestelmän ensisijaisen tavoitteen eli hintavakauden säilyttämisen toteuttamiseen perussopimuksen 127 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Keskusvastapuoliin kohdistuvat häiriöt voivat vaikuttaa eurojärjestelmän ensisijaiseen tavoitteeseen usealla tavalla. Tällaiset häiriöt voivat esimerkiksi heikentää euroalueen luottolaitosten likviditeettiasemaa ja mahdollisesti häiritä euroalueen maksujärjestelmien moitteetonta toimintaa. Tämä saattaisi johtaa keskuspankkilikviditeetin lisääntyvään kysyntään ja mahdollisesti haasteisiin eurojärjestelmän yhteisen rahapolitiikan toteuttamisessa. Lisäksi tällaiset häiriöt saattavat heikentää rahoitusmarkkinoiden sellaisten segmenttien toimintaa, jotka ovat rahapolitiikan välittymisessä keskeisessä asemassa, arvopapereilla toteutettavat rahoitustoimet ja korkojohdannaissopimukset mukaan luettuina.

On odotettavissa, että sekä globaalisti että Euroopan tasolla tapahtuvat merkittävät muutokset lisäävät keskusvastapuolista aiheutuvia riskejä maksujärjestelmien moitteettomalle toiminnalle ja yhteisen rahapolitiikan täytäntöönpanolle. Ensinnäkin keskusvastapuolimäärityksestä on tullut yhä useammin rajatylittävää ja systeemisesti merkittävää. Tästä syystä komissio on jo esittänyt ehdotuksensa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi keskusvastapuolten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä asetusten (EU) N:o 1095/2010, (EU) N:o 648/2012 ja (EU) 2015/2365 muuttamisesta (3). Toisekseen Yhdistyneen kuningaskunnan irtautuminen unionista vaikuttaa merkittävästi eurojärjestelmän kykyyn hoitaa tehtäviään euron liikkeeseen laskevana keskuspankkina. Tällä hetkellä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneet tietyt keskusvastapuolet selvittävät merkittäviä määriä euromääräisiä tapahtumia: Johonkin merkittävään Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevaan keskusvastapuoleen kohdistuvalla merkittävällä häiriöllä voisi näin ollen olla vakavia seuraamuksia euron vakauden suhteen. Eurojärjestelmän kyky valvoa ja hallita Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevien keskusvastapuolten aiheuttamia riskejä heikentää se, jos sääntely- ja valvontakehys, jota sovelletaan unionin keskusvastapuoliin asetuksen (EU) N:o 648/2012 (4) nojalla, ei enää koske niitä.

Ehdotetussa asetuksessa eurojärjestelmälle euron liikkeeseen laskevana keskuspankkina ehdotetaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 puitteissa vahvistettua roolia. Jotta eurojärjestelmä voi toteuttaa tämän roolin, on äärimmäisen tärkeää, että sillä on asianmukainen toimivalta perussopimuksen ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) nojalla. Tästä syystä EKPJ:n perussäännön 22 artiklaa tulisi muuttaa siten, että EKP:lle annetaan määritysjärjestelmiä, erityisesti keskusvastapuolia, koskevaa sääntelyvaltaa. Sääntelyvallan antaminen EKP:lle ei vaikuta EKPJ:n perussäännön 12.1 artiklaan, jossa todetaan että ”siltä osin kuin se on mahdollista ja tarkoituksenmukaista, EKP käyttää kansallisia keskuspankkeja sellaisten toimien suorittamiseen, jotka kuuluvat EKPJ:n tehtäviin, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan soveltamista.” Tämä sisältää eurojärjestelmän tehtävät euron liikkeeseen laskevana keskuspankkina. Tästä syystä EKP antoi Euroopan keskuspankin lausunnon EKP/2017/18 (5)22 päivänä kesäkuuta 2017.

Niiltä osin kuin EKP suosittaa ehdotettua asetusta muutettavaksi, tarkat muutosehdotukset perusteluineen on esitetty teknisessä työasiakirjassa, johon on liitetty selitys. Tekninen työasiakirja on luettavissa englanninkielisenä EKP:n verkkosivuilla.

Erityiset huomautukset

1. Valvontakollegioiden äänestysjärjestelyt

1.1 Kuten EKP on kollegioihin liittyen aikaisemmin lausunut, jos eurojärjestelmän keskuspankkeja, jotka yhdessä muodostavat euron ”liikkeeseen laskevan keskuspankin”, edustaa kollegiossa EKP tai jokin kansallinen keskuspankki, ja keskusvastapuolten merkittävinä määritysosapuolina olevien luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaa harjoittaa EKP, näihin kahteen tehtävään tulisi liittää erilliset äänet. Samassa lausunnossa EKP myös korosti, että nämä kaksi tehtävää ovat erilliset, mikä käy ilmi myös siitä tosiasiasta, että EKP:n rahapoliittiset tehtävät ja vakavaraisuusvalvontaan liittyvät tehtävät on erotettu toisistaan juridisesti ja operatiivisesti (6). Näin ollen EKP suhtautuu erittäin myönteisesti siihen, että tämä seikka on ehdotetussa asetuksessa otettu huomioon varmistamalla, että näihin tehtäviin liittyy erilliset äänet.

1.2 EKP suhtautuu näin ollen hyvin myönteisesti ehdotettuun asetukseen, jolla muutetaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 asianomaisia säännöksiä. Ensinnäkin muutetaan asetusta (EU) N:o 648/2012 siten, että kollegio koostuu muun muassa a) keskusvastapuolikomitean pysyvistä jäsenistä, b) toimivaltaisista viranomaisista, jotka vastaavat niihin kolmeen jäsenvaltioon sijoittautuneiden keskusvastapuolen määritysosapuolten valvonnasta, jotka suorittavat suurimmat maksut keskusvastapuolen maksukyvyttömyysrahastoon, mukaan luettuna tarvittaessa Euroopan keskuspankki, neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (7) mukaisesti; ja c) keskuspankeista, jotka laskevat liikkeeseen määritettävien rahoitusvälineiden kannalta tärkeimmät unionin valuutat. Lisäksi asetuksen (EU) N:o 648/2012 19 artiklan 3 kohta muutetaan sen täsmentämiseksi, että, jos EKP on kollegion jäsen tiettyjen kyseisen asetuksen 18 artiklan 2 alakohtien nojalla, sillä on enintään kaksi ääntä korkeintaan 12 jäsentä käsittävässä kollegiossa ja enintään kolme ääntä yli 12 jäsentä käsittävässä kollegiossa (8).

2. Vaatimus, jonka mukaan tiettyihin päätösluonnoksiin on saatava liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus

2.1 Ehdotetussa asetuksessa vaaditaan, että toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava unionin keskusvastapuolia koskevat päätösluonnokset asianomaisille liikkeeseen laskeville keskuspankeille ennen päätöksen tekemistä keskusvastapuolen toimiluvan myöntämisestä tai peruuttamisesta, keskusvastapuolen tarjoamien palveluiden laajentamisesta, vakuusvaatimuksista, likviditeettiriskien valvontaa koskevista vaatimuksista, toimituksesta sekä yhteentoimivuusjärjestelyjen hyväksymisestä (9). Toimivaltaisten viranomaisten on saatava liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus kyseisten päätösten sellaisten seikkojen osalta, jotka liittyvät sen rahapoliittisten tehtävien suorittamiseen. Jos liikkeeseen laskeva keskuspankki ehdottaa muutoksia, toimivaltainen viranomainen voi ainoastaan tehdä päätöksen sellaisena kuin se on kyseisen liikkeeseen laskevan keskuspankin muuttamana ja jos liikkeeseen laskeva keskuspankki vastustaa päätösluonnosta, toimivaltainen viranomainen ei saa tehdä kyseistä päätöstä. Ehdotetussa asetuksessa vaaditaan myös, että Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (European Securities and Markets Authority, ESMA) on toimitettava tunnustettujen kolmannen maan toisen tason keskusvastapuolten osalta päätösluonnokset liikkeeseen laskevalle keskuspankille ennen kuin se tekee päätöksiä, jotka koskevat likviditeettiriskien valvontaa, vakuusvaatimuksia, toimitusta, yhteentoimivuusjärjestelyjen hyväksymistä sekä vakuuksille asetettavia vaatimuksia (10). ESMA:n on myös saatava liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus kyseisten päätösten sellaisten seikkojen osalta, jotka liittyvät kyseisen keskuspankin rahapoliittisten tehtävien hoitamiseen. Jos liikkeeseen laskeva keskuspankki ehdottaa muutoksia, ESMA voi ainoastaan tehdä päätöksen sellaisena kuin se on kyseisen liikkeeseen laskevan keskuspankin muuttamana ja jos liikkeeseen laskeva keskuspankki vastustaa päätösluonnosta, ESMA ei saa tehdä kyseistä päätöstä. EKP suhtautuu erittäin myönteisesti siihen rooliin, joka ehdotetussa asetuksessa annetaan liikkeeseen laskeville keskuspankeille; näin EKPJ:n jäsenet voivat tarkoituksenmukaisella ja tehokkaalla tavalla osallistua sellaisia asioita koskevaan päätöksentekoon, jotka ovat merkityksellisiä perussopimusten mukaisten EKPJ:n tehtävien täyttämisen sekä sen ensisijaisen tavoitteen – eli hintavakauden säilyttämisen saavuttamisen – kannalta. EKP:lle on muutamia kommentteja tähän liittyen.

2.2 Ensinnäkin, ehdotetun asetuksen täsmentäessä, että liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus vaaditaan ”kyseisten päätösten sellaisten seikkojen osalta, jotka liittyvät sen rahapoliittisten tehtävien suorittamiseen”. On syytä korostaa, että tämän lauseen tarkoituksena on selkeyttää rahapoliittinen ympäristö, jossa keskuspankki suorittaa tehtäviään sekä näiden tehtävien tarkoitus. Sama koskee mainintaa siitä, että kolmansien maiden toisen tason keskusvastapuolten on täytettävä kaikki kyseisten liikkeeseen laskevien keskuspankkien ”rahapoliittisia tehtäviään suorittaessaan asettamat vaatimukset” (11). Tämä virke olisi luettava yhdessä ehdotetun asetuksen johdanto-osan 7 kappaleen kanssa. On korostettava, että tämän lauseen tarkoituksena ei ole antaa toimivaltaisille viranomaisille tai ESMA:lle harkintavaltaa sen suhteen, tulisiko keskuspankin suostumusta pyytää tietystä päätösluonnoksesta tai onko tiettyä päätösluonnosta koskevia liikkeeseen laskevan keskuspankin esittämiä muutosehdotuksia tai vastustuksia noudatettava. Tässä yhteydessä on syytä panna merkille, että eurojärjestelmällä on laaja harkintavalta rahapolitiikan määrittelemisen ja toimeenpanon suhteen. Tämä on Euroopan unionin tuomioistuimen vahvistama tosiasia (12), ja perussopimuksen 130 artiklan mukaisen EKP:n ja kansallisten keskuspankkien riippumattomuuden varmistaminen on ensiarvoisen tärkeää. Selkeyden ja oikeusvarmuuden varmistamiseksi ehdotettuun asetukseen olisi lisättävä tätä seikkaa koskeva uusi johdanto-osan kappale.

2.3 Toisekseen sen suhteen, mihin päätösluonnoksiin olisi sovellettava vaatimusta saada liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus, EKP katsoo, että ehdotetussa asetuksessa olisi varmistettava, että liikkeeseen laskeva keskuspankki voi osallistua tiettyihin keskusvastapuolen riskienhallintaa koskeviin keskeisiin lisäaspekteihin. EKP katsoo, että sekä suhteessa unionin että kolmannen maan keskusvastapuoliin olisi vaadittava liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus keskusvastapuolten vakuusvaatimuksia koskeviin päätöksiin (41 artikla). Tämä on tärkeää liikkeeseen laskevan keskuspankin osalta siksi, että liikkeeseen laskevan keskuspankin intressin keskiössä olevan likviditeettihallinnan ja keskusvastapuolen vakuusprosessien välillä on tärkeä yhteys. Esimerkiksi päivänsisäinen vakuuksien keruu vaikuttaa merkittävästi keskusvastapuolen kykyyn saada resursseja likviditeettitarpeidensa kattamiseksi oikea-aikaisesti. Vakuusprosesseilla ja -menettelyillä, mukaan lukien säännöt vakuustasojen tarkistamisesta markkinastressitilanteissa, voi myös olla merkittäviä vaikutuksia myötäsyklisyyteen; jos niitä sovelletaan epäasianmukaisesti, ne voivat aiheuttaa vakavia likviditeettipaineita määritysosapuolille, mikä voi potentiaalisesti vaarantaa liikkeeseen laskevan keskuspankin kykyä toteuttaa rahapoliittisia tavoitteitaan. Lisäksi ehdotetussa asetuksessa olisi täsmennettävä, että liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus vaaditaan päätöksiin, jotka koskevat mallien uudelleentarkastelua, stressitestausta ja toteumatestausta sellaisten mallien ja parametrien validointia varten, jotka keskusvastapuoli on ottanut käyttöön vakuusvaatimusten, maksukyvyttömyysrahastoon suoritettavien maksujen, vakuuksille asetettavien vaatimusten ja muiden asetuksen (EU) N:o 648/2012 49 artiklan mukaisten riskienhallintamekanismien laskemiseksi. Tämä on tärkeää liikkeeseen laskevan keskuspakin kannalta, sillä 49 artiklan mukaisilla päätöksillä on välittömiä vaikutuksia siihen, miten keskusvastapuolet täyttävät asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaiset sisällölliset ja menettelyvaatimukset, joihin liittyen liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus normaalisti vaaditaan. Esimerkiksi jos keskusvastapuoli muuttaa metodologiaa, jota soveltaen stressitestataan vakuuksille asetettavien vaatimusten riittävyys, tämä vaikuttaa suoran siihen, miten keskusvastapuoli noudattaa vakuuksiin liittyviä asetuksen (EU) N:o 648/2012 46 artiklan mukaisia vaatimuksia. Tämän lausunnon liitteenä olevassa teknisessä työasiakirjassa EKP esittää tarkat muutosehdotukset päätöstyypeistä, joista liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus olisi vaadittava.

2.4 Kolmanneksi EKP panee merkille, että toimivaltaisella viranomaisella on tietty harkintavalta sen suhteen, tulisiko keskusvastapuolen ehdottamiin muutoksiin soveltaa asetuksen (EU) N:o 648/2012 15 artiklan mukaisia päätöksiä – siltä osin kun on kyse toiminnan laajentamista toimintoihin ja palveluihin, jotka eivät kuulu alkuperäisen toimiluvan piiriin – tai 49 artiklan mukaisia päätöksiä – siltä osin kun on kyse mallien uudelleentarkastelusta, stressitestauksesta ja toteumatestauksesta. Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, etteivät keskusvastapuolen ehdottamat muutokset ole toiminnan laajentamista ”lisäpalveluilla tai -toiminnalla” eivätkä mallien ja parametrien ”merkittäviä muutoksia”, näihin muutoksia ei liity 15 ja 49 artiklan mukaista päätöksentekoa. Yhteisen unionin valvontakulttuurin ja yhtenäisten valvontakäytäntöjen rakentamiseksi ESMA julkaisi äskettäin lausunnon (13) 15 artiklan mukaisten lisäpalvelujen ja toimintojen sekä 49 artiklan mukaisten merkittävien muutosten indikaattoreista. EKP katsoo, että ESMA:n lausunnossa vahvistettujen kriteereiden noudattaminen on keskeistä sen varmistamisessa, että asianomaisen liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumusta pyydetään tapauksissa, joissa tällainen suostumus vaaditaan. Näin ollen EKP ehdottaa, että näiden artiklojen soveltamista koskevien ESMA:n antamien ohjeiden olisi oltava sitovia. Tätä tarkoitusta varten ESMA:n olisi laadittava luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, jotka komission olisi sen jälkeen hyväksyttävä delegoidun säädöksen muodossa. Tätä tarkoitusta varten EKP esittää tarkat muutosehdotukset tähän lausuntoon liittyvässä asiakirjassa.

3. Uudelleentarkastelu ja arviointi

3.1 Ehdotetulla asetuksella asetuksen (EU) No 648/2012 21 artikla muutetaan siten, että toimivaltaisten viranomaisten on tarkasteltava yhteistyössä ESMA:n kanssa uudelleen keskusvastapuolten asetuksen (EU) N:o 648/2012 noudattamiseksi käyttöön ottamia järjestelyjä, strategioita, prosesseja ja mekanismeja sekä arvioitava riskejä, joille keskusvastapuolet altistuvat tai voivat altistua. Muutetussa 21 artiklassa säädetään myös, että keskusvastapuolten tulee olemaan sellaisten paikan päällä tehtävien tarkastusten kohteina, joihin ESMA:n työntekijöitä kutsutaan osallistumaan. Lisäksi toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava ESMA:llle kaikki tiedot, jotka se on saanut keskusvastapuolilta, ja sen on pyydettävä asianomaiselta keskusvastapuolelta kaikki ESMA:n pyytämät tiedot, joita se ei pysty toimittamaan.

3.2 Ehdotetulla asetuksella muutetun valvojan arviointiprosessin päätavoitteena on sen varmistaminen, että keskusvastapuolet noudattavat jatkuvasti asetusta (EU) N:o 648/2012. Liikkeeseen laskevan keskuspankin kuuleminen valvojan arviointiprosessissa tapauksissa, joissa toimivaltainen viranomainen pitää kuulemista tarpeellisena, jotta liikkeeseen laskeva keskuspankki voi toteuttaa ehdotetun asetuksen mukaiset tehtävänsä, olisi EKP:n mielestä 21 a artiklan 2 kohdan mukaisten velvoitteiden tärkeä liitännäinen. Mahdollisuus myötävaikuttaa toimivaltaisen valvojan yhteistyössä ESMA:n kanssa suorittamaan arviointiin, antaisi liikkeeseen laskevalle keskuspankille mahdollisuuden varmistaa, ettei keskusvastapuoli generoi riskejä, jotka uhkaavat eurojärjestelmän perussopimuksen mukaisia eurojärjestelmän perustehtäviä sekä hintavakauden ylläpitämistä koskevaa päätavoitetta.

3.3 Tähän lausuntoon liittyvässä teknisessä työasiakirjassa EKP esittää liikkeeseen laskevan keskuspankin kuulemista 21 artiklan mukaisessa valvojan arviointiprosessissa koskevat tarkat muutosehdotukset.

4. EKP:n neuvoa-antava tehtävä delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanotoimien luonnosten osalta

4.1 On hyvä muistaa, että komission delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanotoimia koskevat ehdotukset ovat perustamissopimuksen 127 artiklan 4 kohdassa ja 282 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja ”ehdotuksia unionin säädöksiksi”. Sekä delegoidut säädökset että täytäntöönpanotoimet ovat unionin säädöksiä. EKP:tä pitäisi kuulla hyvissä ajoin kaikista sen toimialaan kuuluvista ehdotuksista unionin säädöksiksi, mukaan lukien ehdotukset delegoiduiksi säädöksiksi ja täytäntöönpanotoimiksi. Euroopan unionin tuomioistuin selvensi EKP:n tehtävien ja asiantuntemuksen osalta velvollisuutta kuulla EKP:tä tuomiossa komissio v. EKP (14). Koska turvalliset ja tehokkaat rahoitusmarkkinoiden infrastruktuurit, erityisesti rahoitusinstrumenttien määritysjärjestelmät, ovat olennaisen tärkeitä perustamissopimuksen 127 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen EKPJ:n perustehtävien hoitamisen kannalta sekä sen tavoitellessa ensisijaista päämääräänsä säilyttää hintavakaus perustamissopimuksen 127 artiklan 1 kohdan mukaisesti, EKP:tä pitäisi kuulla asianmukaisesti asetuksen (EU) N:o 648/2012 nojalla toteutettavista delegoiduista säädöksistä ja täytäntöönpanotoimista. Vaikka velvollisuus kuulla EKP:tä seuraa suoraan perustamissopimuksesta, tämän vaatimuksen pitäisi selvyyden vuoksi ilmetä myös ehdotetun asetuksen johdanto-osasta. Koska delegoidut säädökset ja täytäntöönpanotoimet ovat tärkeä osa unionin rahoituspalveluja koskevan lainsäädännön kehitystä, EKP käyttää neuvoa-antavaa tehtäväänsä toimialaansa kuuluvissa asioissa siten, että se ottaa täysimääräisesti huomioon näiden toimien toteuttamista koskevat määräajat ja tarpeen varmistaa täytäntöönpanolainsäädännön joustava käyttöönotto (15).

4.2 Delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanotoimien monien osatekijöiden kannalta saattaisi lisäksi olla erityisen hyödyllistä, että EKP:n kuulemisen lisäksi EKPJ:n asianomaiset jäsenet osallistuisivat aikaisessa vaiheessa ehdotettavien säädösten ja teknisten täytäntöönpanostandardien kehittämiseen, ja tästä pitäisi säätää erikseen.

4.3 Ensinnäkin ehdotetun asetuksen useat säännökset käsittelevät liikkeeseen laskevan keskuspankin roolia. Tällaiset säännökset käsittelevät 2 kohdassa esitetyllä tavalla esimerkiksi tilanteita, joissa tiettyihin toimivaltaisten viranomaisten tai ESMA:n tekemiin päätöksiin vaaditaan liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumus. Lisäksi EKP viittaa tässä tilanteisiin, joissa liikkeeseen laskevien keskuspankkien on annettava ESMA:lle kirjallinen vahvistus siitä, että kolmannen maan keskusvastapuoli, joka on toisen tason keskusvastapuoli, täyttää kaikki kyseisen liikkeeseen laskevan keskuspankin asettamat vaatimukset (16), sekä tilanteisiin, joissa ESMA yhteisymmärryksessä asianomaisen liikkeeseen laskevan keskuspankin kanssa päättää, että keskusvastapuolella on järjestelmän kanalta ”huomattava merkitys” (17). Sen määrittelemiseksi, minkä liikkeeseen laskevan keskuspankin olisi osallistuttava, ehdotetussa asetuksessa viitataan asetuksen (EU) N:o 648/2012 18 artiklan 2 kohdan alakohtaan, jossa säädetään, että kollegio koostuu ”keskuspankeista, jotka laskevat liikkeeseen määritettävien rahoitusvälineiden kannalta tärkeimmät unionin valuutat”. Komissiolle on siirretty toimivalta antaa delegoitu säädös sellaisten ESMA:n laatimien teknisten sääntelystandardien luonnosten perusteella, joissa yksilöidään edellytykset, joiden perusteella 18 artikla 2 kohdan h alakohdassa tarkoitettuja unionin valuuttoja pidetään tärkeimpinä. Komissio antoi vuonna 2013 komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 876/2013 (18), jota on mahdollisesti nyt tarkistettava ja ajantasaistettava, jotta varmistetaan muiden kuin euromaiden rahayksiköiden liikkeeseen laskevien keskuspankkien asianmukainen osallistuminen, ottaen huomioon keskusvastapuolten toimintahäiriöiden mahdolliset vaikutukset näiden rahayksiköiden kannalta. Kun ESMA laatii tätä tarkoitusta varten luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, sen tulisi toimia tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n asianomaisten jäsenten kanssa. Lisäksi delegoitu säännös olisi annettava vasta sen jälkeen, kun EKP:tä on virallisesti kuultu. Oikeusvarmuuden vuoksi EKP ehdottaa lisäksi, että ehdotetun asetuksen sellaisiin säännöksiin, joissa viitataan ainoastaan ”asianomaiseen liikkeeseen laskevaan keskuspankkiin” lisättäisiin viittaus asetuksen (EU) N:o 648/2012 18 artiklan 2 kohdan h alakohtaan.

4.4 Toisekseen ehdotetussa asetuksella lisätään 25 artiklaan uusi 2 a kohta, jossa säädetään, että ESMA:n on määritettävä, onko kolmannen maan keskusvastapuoli toisen tason keskusvastapuoli, eli onko se järjestelmän kannalta merkittävä tai tuleeko siitä mahdollisesti järjestelmän kannalta merkittävä unionin tai sen yhden tai useamman jäsenvaltion rahoitusvakauden kannalta. Tässä uudessa kohdassa vahvistetaan kriteerit, jotka ESMA:n on otettava huomioon tässä määrittelyssä ja säädetään, että komission on annettava delegoitu säädös näiden kriteereiden määrittämiseksi. Jotta varmistetaan asianomaisten liikkeeseen laskevien keskuspankkien osallistuminen relevanttien kriteereiden muotoilemiseen, komission olisi laadittava tämä delegoitu säädös tiiviissä yhteistyössä EJRK:n asianomaisten jäsenten kanssa.

5. Kolmansien maiden keskusvastapuolten ”huomattava merkitys järjestelmän kannalta”

Ehdotetulla asetuksella lisätään 25 artiklaan uusi 2 c kohta, jossa säädetään, että ESMA voi asianomaisten liikkeeseen laskevien keskuspankkien suostumuksella todeta, että keskusvastapuolella on ”järjestelmän kannalta niin huomattava merkitys, että sitä ei voida tunnustaa.” EKP ymmärtää ”suostumuksella” tarkoittavan sitä, että ESMA ei voi suositella, että komission olisi annettava täytäntöönpanoasetus, jossa vahvistetaan, että keskusvastapuolta ei tunnusteta, jollei se ole ensin saanut liikkeeseen laskevan keskuspankin suostumusta.

6. Keskusvastapuolikomitean ja valvontakollegioiden välinen yhteistyö ja tiedonvaihto

EKP panee merkille, etteivät kaikki valvontakollegioiden jäsenet eikä myöskään Euroopan järjestelmäriskikomitea (EJRK) ole keskusvastapuolikomitean jäseniä. Valvontakollegiot koostuvat keskusvastapuolen valvonnasta vastaavista toimivaltaisista viranomaisista sekä sellaisten yhteisöjen valvojista, joihin keskusvastapuolten toimet saattavat vaikuttaa; tällaisia yhteisöjä ovat etenkin määritysosapuolet, markkinapaikat ja arvopaperikeskukset. EJRK vastaa finanssijärjestelmän makrotason vakauden valvonnasta unionissa. Sen varmistamiseksi että EJRK:n ja valvontakollegioiden sellaisten jäsenten, jotka eivät ole keskusvastapuolikomitean jäseniä, saatavilla on kaikki niiden tehtävien suorittamiseksi tarvittavat asianomaiset tiedot, ratkaisevan tärkeää on tiedonantovelvoite keskusvastapuolikomitean sekä EJRK:n ja sellaisten valvontakollegioiden jäsenten välillä, jotka eivät ole keskusvastapuolikomitean jäseniä. EJRK:n ja valvontakollegion kanssa käytävän tiedonvaihdon on oltava kattava ja siihen on kuuluttava keskusvastapuolen tiedossa olevat sellaiset tiedot, joita EJRK ja valvontakollegioiden jäsenet tarvitsevat tehtäviensä suorittamiseksi. Samalla tavalla olisi vaihdettava kolmansien maiden keskusvastapuolia koskevia tietoja EJRK:n sekä asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 3 kohdassa lueteltujen toimivaltaisten viranomaisten kanssa aina, kun se on tarpeen niiden tehtäviensä suorittamiseksi.

7. EKP ESMA:n hallintoneuvoston äänioikeudettomaksi jäseneksi

EKP panee merkille, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1095/2010 (19) muutetaan siten, että keskusvastapuolikomitean johtajasta ja johdon jäsenistä tulee ESMA:n hallintoneuvoston äänioikeudettomia jäseniä (20). EKP suhtautuu hyvin myönteisesti tähän järjestelyyn, jolla varmistetaan, että keskusvastapuolikomitean johtajan ja johdon jäsenten näkemys ja asiantuntemus otetaan huomioon ESMA:n hallintoneuvoston laatimissa ohjeissa, suosituksissa ja muissa käytännön välineissä ja lähentämiskeinoissa. EKP kuitenkin katsoo olevan ratkaisevan tärkeää, että myös EKP:lle annetaan ESMA:n hallintoneuvostossa äänioikeudettoman jäsenen asema, jotta varmistetaan keskuspankkien ja valvontaviranomaisten välinen tehokas yhteistyö, koordinointi ja tiedonvaihto, ja että EKP:n näkemys ja asiantuntemus otetaan huomioon ESMA:n hallintoneuvoston laatimissa ohjeissa, suosituksissa ja muissa käytännön välineissä ja lähentämiskeinoissa (21). Tämä on tärkeää paitsi keskusvastapuolten kannalta, myös muiden rahoitusmarkkinaosapuolten, kuten arvopaperimarkkinakeskusten ja kauppatietorekistereiden kannalta. Tästä syystä EKP suosittelee, että sille annettaisiin äänioikeudettoman jäsenen asema ESMA:n hallintoneuvosostossa

8. Yhtymäkohdat keskusvastapuolten elvytys- ja kriisinratkaisukehystä koskevan asetusehdotuksen kanssa

EKP tukee komission perusteluissa esitettyä kantaa, jonka mukaan valvontaa koskevat muutokset ja parannukset on otettava asianmukaisesti huomioon myös keskusvastapuolten elvytystä ja kriisinratkaisua koskevassa vireillä olevassa säädösehdotuksessa. EKP katsoo, että saattaa olla tarpeen tehdä muutoksia, jotta otettaisiin huomioon keskusvastapuolikomitean uusi rooli asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisissa kollegioissa ja myöhemmin myös kriisinratkaisukollegioissa. EKP pitäisi hyödyllisenä yhdenmukaisuuden ja tehokkaan vuorovaikutuksen edistämistä keskusvastapuolten kriisinratkaisusuunnitelmien suhteen sekä sellaisten kokonaisriskien seurantaa ja rajoittamista, joita rahoitusmarkkinoiden vakaudelle aiheutuu unionissa. EKP antaa tukensa sille, että komissio, neuvosto ja Euroopan parlamentti harkitsisivat ehdotetun asetuksen viimeistelyn yhteydessä, minkälainen rooli keskusvastapuolikomitealla voisi tässä yhteydessä olla (22).

Tehty Frankfurt am Mainissa 4 päivänä lokakuuta 2017. EKP:n puheenjohtaja Mario DRAGHI

(1) COM(2017) 331 final.

(2) Neuvoston asetus (EU) N:o 1024/2013, annettu 15 päivänä lokakuuta 2013, luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille (EUVL L 287, 29.10.2013, s. 63).

(3) KOM(2016) 856 lopullinen.

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 648/2012, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä (EUVL L 201, 27.7.2012, s. 1).

(5) Suositus EKP/2017/18, annettu 22 päivänä kesäkuuta 2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 22 artiklan muuttamisesta (EUVL C 212, 1.7.2017, s. 14).

(6) Ks. ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi keskusvastapuolten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä asetusten (EU) N:o 1095/2010, (EU) N:o 648/2012 ja (EU) 2015/2365 muuttamisesta 20 päivänä syyskuuta 2017 annetun Euroopan keskuspankin lausunnon CON/2017/38 2.1.2 kohta, ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä. Kaikki EKP:n lausunnot julkaistaan EKP:n verkkosivuilla osoitteessa www.ecb.europa.eu. Ks. myös EKP:n vastaus, päivätty 2.9.2015, komission järjestämään kuulemiseen, joka koskee Euroopan markkinarakenneasetuksen (EMIR) uudelleentarkastelua. Vastaus on luettavissa EKP:n verkkosivuilla osoitteessa www.ecb.europa.eu.

(7) Ks. ehdotetun asetuksen 2 artiklan 3 kohta.

(8) Ks. ehdotetun asetuksen 2 artiklan 4 kohta.

(9) Ehdotetun asetuksen 2 artiklan 7 kohta, jolla lisätään uusi 21 a artiklan 2 kohta.

(10) Ehdotetun asetuksen 2 artiklan 10 kohta, jolla lisätään uusi 25 b artiklan 2 kohta.

(11) Ehdotetun asetuksen 2 artiklan 9 kohta, jolla lisätään uusi 25 b artiklan 2 b kohdan b alakohta.

(12) Ks. Gauweiler ym., C-62/14, ECLI:EU:C:2015:400, 68 kohta, sekä Accorinti ym. vastaan EKP, ECB, T-79/13, ECLI:EU:T:2015:756, 68 kohta.

(13) ESMA Opinion of 15 November 2016 on common indicators for new products and services under Article 15 and for significant changes under Article 49 of EMIR (ESMA/2016/1574), saatavilla ESMA’:n verkkosivuilla www.esma.europa.eu.

(14) Komissio vastaan EKP, C-11/00, ECLI:EU:C:2003:395, erityisesti 110 and 111 kohta. Unionin tuomioistuin selvensi 110 kohdassa, että velvollisuudella kuulla EKP:tä ”pyritään olennaisilta osiltaan varmistamaan – –, että tällainen säädös annetaan vasta, kun on kuultu elintä, joka on kyseisellä yhteisön alalla käyttämänsä nimenomaisen toimivallan ja suuren asiantuntemuksensa ansiosta erityisen pätevä myötävaikuttamaan hyödyllisesti kyseisen säädöksen antamiseen”.

(15) Ks. lausunnon CON/2015/10 2 kohta, lausunnon CON/2012/77 2 kohta, lausunnon CON/2012/5 4 kohta, lausunnon CON/2011/44 8 kohta ja lausunnon CON/2011/42 4 kohta.

(16) Ehdotetun asetuksen 2 artiklan 9 kohdalla lisätään uusi 25 artiklan 2 b kohdan b alakohta.

(17) Ehdotetun asetuksen 2 artiklan 9 kohdalla lisätään uusi 25 artiklan 2 c kohta.

(18) Komission delegoitu asetus (EU) N:o 876/2013, annettu 28 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 täydentämisestä keskusvastapuolten kollegioita koskevien teknisten sääntelystandardien osalta.

(19) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1095/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/77/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84).

(20) Ehdotetun asetuksen 1 artiklan 4 kohdalla lisätään asetuksen (EU) N:o 1095/2010 40 artiklan 1 kohtaan uusi f alakohta

(21) Ks. lausunto CON/2010/5. Ks. myös EKP:n lausumat Euroopan komission julkiseen kuulemiseen Eurropan valvontaviranomaisten toiminnasta, julkaistu 7.7.2017, saatavilla EKP:n verkkosivuilla www.ecb.europa.eu.

(22) Ks. lausunnon CON/2017/38 1.4 kohta.