EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 15.12.2011 
SEK(2011) 1566 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTENARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN 
KOMITEALLE 
Energia-alan etenemissuunnitelma 2050 
{KOM(2011) 885 lopullinen} 
{SEK(2011) 1565 lopullinen} 
{SEK(2011) 1569 lopullinen}  
 
FI 2   FI 1. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
Ihmisten, teollisuuden ja talouden hyvinvointi rii ppuvat turvallisesta, varmasta, kestävästä ja 
kohtuuhintaisesta energian saannista. Energia on jokapäiväinen välttämättömyys nykypäivän 
maailmassa, ja Euroopassa sitä pidetään lähes itsestäänselvyytenä. Energiajärjestelmä ja sen 
organisaatiot ovat kehittyneet satojen tai jopa tu hansien vuosien aikana erilaisia polttoaineita 
ja jakelujärjestelmiä hyödyntämällä. Nykyinen en ergiajärjestelmä ja energian tuotanto-, 
muunto- ja kulutustavat lienevät tu levaisuudessa kestämättömiä korkeiden 
kasvihuonekaasupäästöjen, toim itusvarmuuteen liittyvien riskien sekä korkeisiin 
energiakustannuksiin ja liian vä häisiin investointeihin liitty vien kilpailukykyä vähentävien 
riskien takia.  
Vie vuosikymmeniä ohjata energiaj ärjestelmät varmemmalle ja kestävämmälle pohjalle. Tätä 
ei voida muuttaa millään yksittäisellä taikasauvan heilautuksella. Mikään energialähde ei ole runsas tai vailla puutteita, mitä tulee kest ävyyteen, toimitusvarm uuteen ja kilpailukykyyn 
(hinnan osalta). Tästä syystä  ratkaisu edellyttää kompromi sseja, joita markkinat eivät 
välttämättä pysty yksinään nyky isessä sääntely-ympäristössä  järjestämään. Merkittäviä 
investointeja energiavarojen kor vaamiseksi tarvitaan joka tapauksessa lähitulevaisuudessa, 
jotta voidaan taata kansalaisille nykyistä vast aava mukavuustaso koh tuullisilla hinnoilla, 
varmistaa yrityksille varma ja kilpail ukykyinen energiansaanti ja ottaa huomioon 
ympäristönsuojelu.  
Vähähiilisten, kotimaisten (eli EU:n sisäisten) tai entistä monipuolisempien energialähteiden 
käyttö sekä energian tuottaminen ja kulutta minen tehokkaasti voi tuo ttaa merkittäviä hyötyjä 
paitsi ympäristölle, kilpailukyvylle ja energi an toimitusvarmuudelle, myös talouskasvun, 
työllisyyden, aluekehityksen ja innovaation kannalta. Mitkä ovat esteet? Miksi siirtyminen 
vähähiiliseen, entistä kilpailukykyisempään ja aiempaa monipuolisempia lähteitä käyttävään 
energiajärjestelmään ei toteudu tai se toteutuu liian hitaasti? 
Siirtymää haittaavat monet tekijät:  1) Hinnat energiamarkkinoilla eivät heijasta täysin kai kkia yhteiskunnalle aiheutuvia 
kustannuksia  pilaantumisen, kasvihuonekaasupäästö jen, luonnonvarojen ehtymisen, jätteiden, 
maankäytön, ilmanlaadun ja geopoliittisen riippuvaisuuden kannalta.  
2) Fyysisen järjestelmän jähmettyneisyys   
Suurin osa energiajärjestelmään tehtävistä invest oinneista on pitkäaikaista  varallisuutta, mikä 
johtaa merkittävään toimittajar iippuvuuteen, ja järjestelmän m uutokset toteutuvat käytännössä 
vain vähitellen.  
3) Kansalaismielipide ja käyttäjien ajattelutapa  
Suuri yleisö voi nähdä uusien voimalaitosten ja infrastruktuurien rakentamiseen liittyvät riskit 
kielteisemmin kuin asiantuntijat. Lisäksi voi viedä pitkään, ennen kuin ihmiset suostuvat 
muuttamaan tapoja, joilla he lämmittävät talonsa,  liikkuvat jne. Siihen voidaan tarvita myös 
asianmukaisia kannustimia tai sääntelyä.  
4) Teknologian, kysynnän, hintojen ja markkina suunnittelun kehitykseen liittyvä epävarmuus   
Energiajärjestelmää luonnehtii pitkäaikaiste n kiinteiden kustannusten suuri osuus, ja 
kustannukset on perittävä takaisin useiden vuosikymmenten aikana. Epävarmuus voi 
huomattavasti lisätä sijoittajien riskejä ja kustannuksia, minkä ta kia kuluttajat ja yritykset 
voivat olla haluttomia investoimaan.  
 
FI 3   FI 5) Epätäydelliset markkinat  
Joissakin jäsenvaltioissa kilpailu on heikkoa ja  vakiintuneet toimijat hallitsevat markkinoita. 
Toinen tekijä on markkinoiden lyhytnäköisyys eli se seikka, että markkinatoimijat eivät 
välttämättä pyri pitkäaikaisiin investointeihin vaan haluavat voittoja lyhyehköllä aikavälillä. 
Energiatehokkaiden palvelujen ja hajautettu jen uusiutuvien energialähteiden kehittyvät 
markkinat kärsivät vähäisestä toimijamäärästä  ja toiminnan mahdollistavan sääntelykehyksen 
puuttumisesta. 
2. TOISSIJAISUUS JA EU: N TOIMINNAN LISÄARVO  
EU:n toimivalta energia-alal la vahvistetaan Euroopan unioni n toiminnasta tehdyn sopimuksen 
194 artiklassa.1 Ilmastonmuutoksen torjuntaan ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen 
liittyvä EU:n toimivalta energia- ja muilla aloilla vahvist etaan 191–193 artiklassa. 
Taloudelliselta kannalta monet energiajärjestelmän muutokset voidaan parhaiten saavuttaa 
EU:n laajuisesti siten, että käyt etään sekä EU:n että jäsenvaltioiden toimia, samalla kun niiden 
kummankin toimivaltaa kunnioitetaan.  
3. EU: N ALOITTEEN TAVOITTEET  
Yleistavoite on muodostaa visio ja  strategia siitä, kuinka EU:n  energiajärjestelmä voidaan 
muuttaa vähähiiliseksi  vuoteen 2050 mennessä ottamalla samalla huomioon 
toimitusvarmuuteen ja kilp ailukykyyn liittyvät tavoitteet. 
Yleistavoitteen saavuttamiseksi ehdotetaan erityistavoitteita: 
i) Sijoittajille on annettava  lisävarmuutta EU:n politiikan mahdollisista pääsuunnista 
tulevaisuudessa osoittamalla erilaisia tapoja  saavuttaa hiilestä irtautuminen vuoteen 2050 
mennessä sekä niiden tärkeimmät taloudell iset, sosiaaliset ja ympäristövaikutukset. 
ii) On osoitettava mahdolliset kompromissit poliittisten tavoitteiden ja erilaisten 
vähähiilisyysstrategioiden välillä  ja yksilöitävä kaikkien vähä hiilisyysstrategioiden yhteiset 
tekijät. 
iii) Vuoden 2020 jälkeiselle ajalle  on asetettava välitavoittei ta, jotta voidaan aktivoida 
sidosryhmät ja luoda lisää varmuutta vuoden 2020 jälkeen. 
Etenemissuunnitelman 2050 on perustuttava EU:n  energiapolitiikan n ykyisiin tavoitteisiin: 
kestävyyteen, toimitusvarm uuteen ja kilpailukykyyn.  
4. TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Tässä vaikutustenarvioinnissa ei perinteiseen tapaan luetella toimintavaihtoehtoja tiettyjen 
poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi ja sen jälkeen arvioida toimintavaihtoehtojen 
vaikutuksia parhaan mahdollisen toimintavaihtoehdon määrittämiseksi. Tässä pikemminkin 
                                                 
1 194 artikla: 
1. Sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan yh teydessä sekä ympäristön säilyttämistä ja sen 
tilan parantamista koskevan vaatimuksen huomi oon ottaen unionin energiapolitiikalla pyritään 
jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuun hengessä: 
a) varmistamaan energiamarkkinoiden toimivuus; 
b) varmistamaan energian toimitusvarmuus unionissa; c) edistämään energiatehokkuutta  ja energiansäästöä sekä uusiin ja uusiutuviin energialähteisiin 
perustuvien energiamuotojen kehittämistä; ja 
d) edistämään energiaverkkojen yhteenliittämistä. 
 
FI 4   FI tutkitaan joukkoa erilaisia tule vaisuuden kehityssuuntia, jotta sa ataisiin vakaalla pohjalla 
olevaa tietoa siitä, miten en ergiajärjestelmässä voitaisiin saavuttaa energiaperäisten 
hiilidioksidipäästöjen vähentäminen 85 pros entilla vuoden 1990 tasoon verrattuna (mikä 
vastaa kasvihuonekaasupäästöjen vähentämis tä 80 prosentilla vuot een 2050 mennessä) sekä 
parantaa toimitusvarmuutta ja kilpailukykyä siten, et tei tarvitse valita näistä vain yhtä 
tavoitetta.  
Energiajärjestelmän hiilestä irtautumisen analyysia varten voitaisiin ehdottaa useita 
käyttökelpoisia skenaarioita. Skenaarioiden suunnittelusta keskusteltiin laajasti eri 
sidosryhmien kanssa. Sidosryhmät ja Euroopan ko missio yksilöivät neljä tärkeintä tapaa edetä 
energia-alan hiilestä irtautumiseen: energi atehokkuus vaikuttaa eniten kysyntäpuoleen ja 
uusiutuvat energialähteet, ydinene rgia sekä hiilidioksidin talteenotto ja varastointi (CCS) 
tarjontapuoleen (alentamalla tarjonnan hii li-intensiivisyyttä). To imintavaihtoehdoissa 
(skenaarioissa) ehdotettiin tutkittavaksi ne ljän vähähiilisyysvaihtoehdon viittä erilaista 
yhdistelmää. Vähähiilisyysvaihtoehtoja ei koskaa n tutkita eristyksissä, koska eri tekijöiden 
vuorovaikutus on välttämättä sisällytettävä koko energiajärjestelmää ar vioivaan skenaarioon. 
Kaikissa vähähiilisyysskenaarioissa saavutet aan energiaperäisten hiilidioksidipäästöjen 
vähennys 85 prosentilla vuoteen 2050 mennessä. Li säksi arvioidaan huolellisesti, parantaako 
jokainen vaihtoehto myös toimitusvarmuutta ja  energia-alan kilpail ukykyä ja johtavatko ne 
kohtuullisiin energiakustannuksiin. 
 Toimintavaihtoehdot 
1 Nykysuuntauksiin perustuva skenaa rio (Yhteinen viiteskenaario)2 
 
1 a Nykyisiin poliittisiin aloitt eisiin perustuva skenaario (aja ntasaistettu viiteskenaario) 
2 Hyvä energiatehokkuus -skenaario 
3 Monipuoliset energiansaantitekniikat3 -skenaario 
 
4 Runsaasti uusiutuvia energialähteitä -skenaario 
5 Viivästynyt CCS -skenaario 
6 Vähän ydinenergiaa -skenaario 
5. VAIKUTUSTENARVIOINTI JA VAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Ympäristövaikutukset 
Ympäristövaikutusten osalta kaikki toimintavaihtoehdot alentavat merkittävästi 
energiankulutusta siten, et tä suurin vähennys on hyvän en ergiatehokkuuden skenaariossa. 
Myös energiayhdistelmän koostumus muuttuu merkittävästi vähähiilisessä järjestelmässä siten, että uusiutuvien energialähteiden os uus kasvaa voimakkaasti kaikissa skenaarioissa. 
Ydinenergian kehitys riippuu valituista toimintalinjaolettamuksista, ja sen osuus 
primäärienergiankulutuksesta vaihtelee 2–18 pr osenttiin. Kaasun osuus on korkein vähän 
ydinenergiaa -skenaariossa, jossa myös CCS yl eistyy merkittävästi. Öljyn ja kiinteiden 
polttoaineiden osuus pienenee. Sähkön osuus energian loppukulutuksesta kaksinkertaistuu 
nykytasosta, ja sähköstä tulee tä rkein loppuenergialähde. Kaikis sa vähähiilisyysskenaarioissa 
saavutetaan kasvihuonekaasujen 80 pros entin vähennys ja energiaperäisten 
hiilidioksidipäästöjen 85 prosentin vä hennys vuoteen 2050 mennessä vuoden 1990 tasoon 
                                                
 
2 Samaa skenaariota on käytetty myös vähähiiliseen talouteen siirtymistä koskevassa 
etenemissuunnitelmassa ja liikenteen valkoisessa kirjassa.  
3 Skenaariossa 3 toistetaan skenaarion 1 a pohja lta vähähiiliseen talouteen siirtymistä koskevassa 
etenemissuunnitelmassa ja liikent een valkoisessa kirjassa käytetty tehokkaihin ja yleisesti 
hyväksyttyihin tekniikoihin perustuva skenaario.  
 
FI 5   FI verrattuna, samoin kuin vastaavissa kumulatiivi sissa päästöissä tarkasteltuna ajanjaksona. 
Vuonna 2030 energiaperäiset hi ilidioksidipäästöt ovat 38–41 prosenttia alhaisemmat ja 
kasvihuonekaasupäästöt alenevat kokonaisuudessaan 40–41 prosenttia.  
Talousvaikutukset 
Hiili- ja energiapolitiikkojen vaikutuksesta BKT: hen tehtyjen eri analyysien mukaan vaikutus 
on melko rajoitettu. Vähähiilisyysskenaariost a riippuen merkittävän hiilestä irtautumisen 
tavoittelusta osana maailmanlaajuista polit iikkaa ei aiheudu keskimääräisiä vuotuisia 
lisäkustannuksia energiajärjestelmään tai niitä  on vain vähän verratt una viiteskenaarioon ja 
nykyisiin poliittisiin aloittei siin perustuvaan skenaarioon.  Sähkön hinnan osalta eräät 
toimintavaihtoehdot (energiate hokkuus ja monipuoliset energian saantitekniikat) osoittavat 
pientä sähkön hinnan alennusta ve rrattuna viiteskenaarioon ja nykyi siin poliittisii n aloitteisiin 
perustuvaan skenaarioon, kun taas toisten sk enaarioiden mukaan hinta nousee (runsaasti 
uusiutuvia energialähteitä -s kenaario ja vähemmässä määrin myös vähän ydinenergiaa 
-skenaario) Päästökauppajärjestelmän hiilidioksidihinnat ovat merkittävästi korkeampia kuin viiteskenaariossa ja nykyisiin  poliittisiin aloitteisiin pe rustuvassa skenaar iossa, kun taas 
polttoaineiden hinnat ovat alhaisempia. Kaikki toimintavaihtoehdot edellyttävät uusia ja entistä pitemmälle kehitettyjä energiainfra struktuureja (sähkölin joja, älyverkkoja ja 
varastointia) siten, että runs aasti uusiutuvia energialähteitä -skenaariossa vaatimukset ovat 
kovimmat.  
Sosiaaliset vaikutukset 
Sosiaalinen ulottuvuus on hiil estä irtautumista koskeva ssa etenemissuunnitelmassa 
ratkaisevan tärkeä, sillä siirtymä vähähiilis een talouteen edellyttää syvällisiä muutoksia 
useilla aloilla, jotka vaikut tavat yrityksiin, työllisyyteen ja työoloihin. Koulutukseen on 
puututtava varhaisvaiheessa, jotta vältetään työttömyys toisilla al oilla ja työvoimapula toisilla.  
Vähähiilisyyspolitiikalla ei ole merkittävää vaikutusta t yöllisyyteen vuoteen 2020 mennessä, 
kuten useat tutkimukset osoittavat, mutta uuteen tekniikkaan tehtävät i nvestoinnit saattavat 
lisätä ammattitaitoisen työvoiman kysyntää. Energian toimitusvarmuus mitattuna 
tuontiriippuvuudella paranee kaik issa toimintavaihtoehdoissa vuoteen 2050 mennessä, siten 
että parannus on suurin runsaasti uusiutuvia energialähteitä -skenaariossa. Mitä tulee 
kotitalouksien kykyyn selviytyä energi akustannuksista, kaikki toim intavaihtoehdot osoittavat 
merkittäviä polttoainesäästöjä mutta samalla entistä korkeampia pääomakustannuksia ja kustannuksia, jotka aiheutuvat energiatehokkuuteen tehtävistä investoinneista. Kotitalouksien kokonaisenergiakulut nousevat ka ikissa toimintavaihtoehdoi ssa. Lisäys on suurinta 
vaihtoehdoissa, joihin  liittyvät voimakkaat energiat ehokkuuspolitiikat ja uusiutuvien 
energialähteiden laaja käyttö.  
Vaihtoehtoja verrattiin niiden tehokkuuden, vaikuttavuude n ja johdonmukaisuuden  
perusteella.  
Tehokkuuden osalta otettiin huomioon energia politiikan kolme tavoitetta: kestävyys, 
toimitusvarmuus ja kilpailukyky. Ka ikki toimintavaihtoehdot on suun niteltu siten, että niillä 
saavutetaan energiaperäisten hiilidioks idipäästöjen 85 prosentin vähennys vuoteen 2050 
mennessä, joten ne ovat kaikki tehokkaita. On huomattava, että eräät vaihtoehdot riippuvat 
voimakkaasti sellaisten uusien teknologioiden mene styksestä, joita ei ol e vielä kaupallisesti 
testattu. Toimitusvarmuuden osalta kaikki to imintavaihtoehdot vähentävät tuontiriippuvuutta. 
Entistä sähköistetymmässä maailmassa verkon va kaus saattaa kuitenkin olla suuri huolenaihe. 
Kilpailukyvyn osalta toiset to imintavaihtoehdot osoittavat sähkön hinnan pientä alennusta 
verrattuna viiteskenaar ioon ja nykyisiin poliitt isiin aloitteisiin peru stuvaan skenaarioon, kun 
taas toisissa hinta nousee. P äästökauppajärjestelmän hinnat ovat merkittävästi korkeampia 
kuin viiteskenaariossa ja nykyisiin poliittisiin al oitteisiin perustuvassa skenaariossa, kun taas 
 
FI 6   FI polttoaineiden hinnat ovat alhaisempia. Malli ant aa sysäyksen riittäville investoinnille, joihin 
kannustavat erityispolitiikat tai hiilidioksidih innat, ja investointipäätökset perustuvat 
täydellisen ennakoinnin olettamaan. 
Vaikuttavuuden osalta analyysi osoittaa, että energiajärjestelmän hiilestä irtautumisen 
kustannukset ovat samat kaikissa skenaarioissa ja että suurimpaan hiilestä irtautumiseen 
tähtäävät skenaariot osoittavat jopa kus tannussäästöjä viiteskenaarioon verrattuna. 
Kustannuksiltaan edullisimpia skenaarioit a ovat viivästynyt CCS ja monipuoliset 
energiansaantitekniikat, joihin liittyy merkittävän laaja ydinenergian käyttö.  
Kaikki toimintavaihtoehdot ovat johdonmukais ia suhteessa EU:n muihin pitkäaikaisiin 
(ilmastoa, liikennettä jne. koskeviin) tavoitteisiin. Toimintavaihtoehdoista ei mikään ole selkeästi paras kaikilla perusteilla, ja usei ta kompromisseja on otettava huomioon.  
6. P
ÄÄTELMÄT  
Nykysuuntauksiin perustuvat ennusteet osoitt avat, että vain puol et tarvittavista 
kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä saavutet aan, että erityisesti kaasun tuontiriippuvuus 
lisääntyy ja että sähkön hinnat ja energiakusta nnukset nousevat. Mallip ohjainen analyysi on 
osoittanut, että energia-alan hiilestä irtautum inen on mahdollista toteuttaa, että se voidaan 
saavuttaa yhdistelemällä eri tavoin energi atehokkuutta, uusiutuvi a energialähteitä, 
ydinenergiaa ja CCS:tä koskevia toimenpiteitä ja että kustannukset ovat siedettäviä.  
Skenaarioanalyysin yhteiset tekijät  
– Tarvitaan yhtenäinen lähestymistapa.  
– Sähkön merkitys lisääntyy vähähiilisyyske naarioissa huomattavasti; sen osuus on 
36–39 prosenttia vuonna 2050. 
– Kaikkiin vähähiilisyysskenaarioihin kuuluu merkittäviä energiatehokkuuden 
parannuksia.  
– Uusiutuvan energian osuus kasvaa merkittäväst i kaikissa skenaarioissa ja saavuttaa 
vähintään 55 prosenttia energi an kokonaisloppukulutuksesta vuonna 2050. 
– Uusiutuvan energian lisääntynyt käy ttö samoin kuin energiatehokkuuden 
parantaminen edellyttävät nykyaikaista, luotet tavaa ja älykästä infrastruktuuria, myös 
sähkön varastointia.  
– Ydinenergialla on merkittävä asema hiiles tä irtautumisessa; sen osuus on suurin 
viivästyneen CCS:n skenaariossa.  
– CCS:llä on useimmissa skenaarioissa merkittävä osuus hiilestä irtautumisessa. Sen 
käyttö on laajinta, jos ydinenergian käyttöä rajoitetaan.  
– Kaikki skenaariot osoittavat, että korke ista polttoaine- ja käyttökustannuksista 
siirrytään korkeisiin pääomamenoihin.  
– Merkittävät muutokset ennen vuotta 2030 ovat ratkaisevan tärkeitä , jotta siirtyminen 
vähähiiliseen maailmaan tapahtuisi pi tkällä aikavälill ä kustannustehokkaasti. 
Taloudelliset kustannukset ovat hallittavissa, jos toiminta aloitetaan varhain, jotta 
energiajärjestelmän rakennemuutos os uu yhteen investointisyklien kanssa. 
– Pitkälle menevän hiilestä irtautumisen kustannukset ovat kaikissa skenaarioissa 
alhaisia, kun otetaan huomioon aiempaa pienemmät polttoaineen hankintakulut ja 
kustannussäästöt. Säästöt tulevat esiin lähinnä skenaarioissa, jotka nojautuvat 
kaikkiin neljään tärkeimpään  vähähiilisyysvaihtoehtoon. 
– Kustannukset jakautuvat eri aloille epätasai sesti. Kotitaloudet kantavat kustannusten 
lisäyksistä suurimman osan, mikä johtuu la itteisiin, ajoneuvoihin ja lämpöeristykseen 
energiatehokkuuden takia tehtävistä mittavista suorista investoinneista.  
 
FI 7   FI – EU:n ulkoinen energialasku öljyn, kaasun ja  hiilen tuonnista pienenee huomattavasti 
hiilestä irtautumisen ansiosta, sillä tuon timäärät ja -hinnat laskevat oleellisesti. 
Politiikan kannalta merkittäviä päätelmiä voidaan  tehdä sekä skenaarioanalyysin tulosten 
perusteella että vertailemalla mallinnustarkoituksiin käytettyjä ihannemarkkinoita ja teknisiä 
edellytyksiä huomattavasti moni mutkaisempaan todellisuuteen.  
Vaikutukset tulevan politiikan suunnitteluun  
– Onnistunut hiilestä irtautum inen siten, että EU:n tal ouden kilpailukyky säilyy, on 
mahdollista. Ilman maailmanlaajuisia ilmastotoimia hiilivuoto saattaa osoittautua 
ongelmaksi ja asianmukaisia välineitä voida an tarvita, jotta energiaintensiivisten 
teollisuudenalojen kilpailukyky säilyy.  
– Poliittisen ja sääntelykehyks en ennakoitavuus ja vakaus luovat suotuisan ympäristön 
vähähiilisyysinvestoinneille. Kehykset ovat valmiita vuoteen 2020 asti, mutta 
keskustelut toimintalinjoista kaudella 2020–2030 olisi aloitettava nyt. Välitavoitteet 
ja päämäärät auttavat välttämään hukkakus tannuksia. Epävarmuus voi johtaa ei-
toivottuun tilanteeseen, jossa vain alha isia alkupääomakustannuksia edellyttävät 
investoinnit toteutuvat.  
– Sisämarkkinoiden toimivuus on ehdoton vaatimus, jotta voidaan kannustaa 
investoimaan siellä, missä se on kustannustehokkainta.  
– Energiatehokkuudella on taipumus osoittaa parempia tuloksia mallimaailmassa kuin 
todellisuudessa. Energiatehokkuuden parannuksi a haittaavat usei n ristiriitaiset 
kannustimet, joidenkin asiakasryhmien käteisongelmat sekä heikko tietämys ja 
ennakointi, jotka johtavat riippuvuuteen va nhentuneista tekniikoista, jne. Tästä 
syystä tarvitaan kohdennettuja tukipolitiikko ja, jotta esimerkiksi kuluttajat tekisivät 
entistä energiatehokkaampia valintoja.  
– T&K- ja demonstrointitoiminnalle olisi annettava voimakasta tukea, jotta 
vähähiilisen teknologian kustannuks ia saataisiin alaspäin.  
– Kaikkien vähähiilisten te knologioiden ja infrastruktuur ien yleinen hyväksyntä olisi 
otettava asianmukaisesti huomioon, samoin kuin kuluttajien halukkuus toteuttaa 
edellytetyt muutokset ja kantaa entistä korkeammat kustannukset.  
– Suojaavia sosiaalipolitiikkoja on ehkä harkittava prosessi n varhaisvaiheessa, koska 
kotitaloudet kantavat suuren osan kusta nnuksista. Vaikka keskivertokotitalouksilla 
on ehkä kustannuksiin varaa, heikommassa as emassa olevat kulut tajat voivat tarvita 
erityistukea selvitäkseen  lisäkustannuksista.  
– Joustavuus. Tulevaisuus on epävarma, eikä kukaan osaa ennustaa sitä. Tästä syystä 
joustavuuden säilyttäminen on kustannustehokk aan toimintamallin kannalta tärkeää. 
Tiettyjä päätöksiä tarvit aan kuitenkin jo tässä vaih eessa, jotta innovointia ja 
investointeja edellyttävä pros essi voidaan aloittaa. Sijoit tajat edellyttävät kohtuullista 
varmuutta siitä, että politii kkaan ja sääntelyyn liittyvä t riskit ovat vähäisiä.  
– Ulkoista ulottuvuutta, erityisesti suhteita energian toimittajiin, olisi käsiteltävä 
ennakoivasti ja varhaisessa vaiheessa , kun otetaan huomioon maailmanlaajuisen 
hiilestä irtautumisen vaikutukset fossiili sten polttoaineiden vientituloihin sekä 
hiilestä irtautumisen siirtymävaiheen  aikana tarvittavat tuotanto- ja 
energiansiirtoinvestoinnit. 
 
FI 8   FI 7. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Etenemissuunnitelma ei ole kertaluonteinen ha nke, vaan sitä päivitetään säännöllisesti 
ottamalla huomioon viimeisiin kehitys. Li säksi komissio seuraa jatkuvasti useita 
perusindikaattoreita, jotka ovat jo käytet tävissä ja joita käytetään paraikaa.