Ä 
3'Vii "Ï 
tel* 
ii *• i -ç > EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 11.09.1996 
KOM(96) 443 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
YLEISHYÖDYLLISET PALVELUT EUROOPASSA 
f 

YLEISHYÖDYLLISET PALVELUT EUROOPASSA 
SISÄLLYSLUETTELO 
JOHDANTO 
I. YLEISHYÖDYLLISET PALVELUT: EUROOPPALAISEN YHTEISKUNTAMALLIN KESKEINEN 
TEKIJÄ 
A. KANSALAISTEN PALVELUKSESSA 
1. Yhteiset arvot 
2. Järjestämistapojen moninaisuus 
3. Muutosten haasteet 
B. YHTEINEN ETU JA EUROOPAN YHTENÄISMARKKINAT HEDELMÄLLISESSÄ 
VUOROVAIKUTUKSESSA 
1. Moninaisuuteen tukeutuminen 
2. Tasapainon toteuttaminen: yhteisön tavoite 
3. Euroopan yleisen edun edistäminen 
II. YHTEISÖN PANOS: DYNAAMISUUS, JOUSTAVUUS, YHTEISVASTUULLISUUS 
A. ERIYTETTY LÄHESTYMISTAPA 
•*" Televiestintä 
•5* Postipalvelut 
•** Liikenne 
«r sähkö 
er Radio ja televisio 
B. MUIDEN YHTEISÖPOLITIIKKOJEN OSUUS 
III. TULEVAISUUDEN TAVOITTEET 
A. EUROOPPALAINEN NÄKÖKULMA 
1. Käynnistettyjen eurooppalaisen kilpailukyvyn edistämistoimien 
hyödyntäminen 
2. Eurooppalaisen yhteisvastuullisuuden ja yhteensovittamisen 
vahvistaminen 
3. Yhteisön keinojen käyttäminen 
B. MAININTA PERUSTAMISSOPIMUKSEEN 
A<L 
JOHDANTO 
1. Avoimen markkinatalouden yhteydessä yhteisvastuullisuus ja yhdenvertainen kohtelu ovat 
Euroopan yhteisön perustavoitteita. Yleishyödylliset palvelut auttavat näiden tavoitteiden 
saavuttamisessa. Eurooppalaiset odottavat kohtuuhintaisia laatupalveluja. Monet pitävät 
yleishyödyllisiä palveluja jopa todellisina sosiaalisina oikeuksina, jotka vaikuttavat merkittävästi 
taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Tämän vuoksi yleishyödylliset palvelut ovat 
eurooppalaisen yhteiskuntamallin keskipisteenä, kuten komissio painotti äskettäisessä 
lausunnossaan perustamissopimusten uudistamisesta1. 
2. Valtioiden ja hallitusten päämiehet2 ottivat esiin yleishyödyllisten tehtävien tärkeyden ja 
vahvistivat näin niiden kuulumisen kaikille jäsenvaltioille yhteisiin arvoihin, jotka määrittelevät 
Euroopan ominaislaadun. 
3. Yleishyödyllisten palvelujen käsite, laajuus ja järjestämistavat vaihtelevat kuitenkin jäsenvaltiosta 
toiseen ja alalta toiselle varsinkin erilaisten perinteiden tai tekniikoiden mukaisesti. Viime aikoina 
teknologiset muutokset, talouden globalisoituminen ja käyttäjien odotuksissa tapahtuneet muutokset 
ovat tehneet mukautukset välttämättömiksi. 
4. Tällainen kehitys aiheuttaa epävarmuutta palvelujen tulevaisuudesta, ja siihen liittyy huoli 
työllisyydestä ja taloudellisesta ja sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta. Näiden palvelujen 
taloudellinen painoarvo on huomattava. Esimerkiksi pelkästään julkiset yritykset, jotka huolehtivat 
vain osasta näitä palveluja, edustavat jo noin 9% työpaikoista, 11% maatalouden ulkopuolisesta 
toiminnasta ja 16% yhteisön investoinneista. Yleishyödyllisten palvelujen nykyaikaistaminen ja 
kehittäminen on siis välttämätöntä, koska tämä vaikuttaa Euroopan unionin kilpailukykyyn, 
sosiaaliturvaan ja kansalaisten elämänlaatuun. Tätä taustaa vasten komission oli syytä muistuttaa 
mieliin politiikkansa perusteet ja asettaa tulevaisuuden tavoitteet. 
Poliittisen unionin vahvistaminen ja laajentumisen valmisteleminen - komission lausunto hallitusten välistä 
konferenssia varten, KOM(96) 90 lopullinen, 28.2.1996: 
"Kaikkien Euroopan yhteiskuntien yhteisiin arvoihin nojautuva Euroopan yhdentyminen yhdistää kansanvallan, 
ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteet avoimeen talouteen, joka perustuu markklnadynamiikkaan, 
yhteisvastuullisuuteen ja yhteenkuuluvuuteen. Näihin arvoihin kuuluu myös kansalaisten oikeus käyttää kaikille 
tarkoitettuja tai yleishyödyllisiä palveluja, jotka vahvistavat yhteisvastuullisuutta ja tasavertaisuutta." 
Eurooppa-neuvostoCannes 26.-27.kesäkuuta.1995- Puheenjohtajanpäätelmät- SN 211/95, kohta A.1.1 7 
li 
MÄÄRITELMÄT 
Yleishyödylliset palvelut 
Tällä tarkoitetaan joko voittoa tavoittelevia tai voittoa tavoittelemattomia palveluja, joita 
julkiset viranomaiset pitävät yleishyödyllisinä ja joille sen vuoksi asetetaan erityisiä julkisen 
palvelun velvoitteita. 
Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut 
Nämä perustamissopimuksen 90 artiklassa tarkoitetut palvelut ovat voittoa tuottavia 
palveluja, joilla on yleishyödyllisiä tehtäviä ja joille jäsenvaltiot ovat sen vuoksi asettaneet 
erityisiä julkisen palvelun velvoitteita. Näihin kuuluvat etenkin kuljetusverkot sekä energia-
ja viestintäpalvelut. 
Julkinen palvelu 
Tällä ilmaisulla voidaan tarkoittaa yhtäältä palvelun tuottavaa toimielintä ja toisaalta tälle 
uskottua julkisen palvelun tehtävää. Julkinen viranomainen asettaa erityiset julkisen 
palvelun velvoitteet palvelun tuottavalle toimielimelle edistääkseen yleishyödyllisen 
tehtävän täyttämistä tai tehdäkseen sen mahdolliseksi, esimerkiksi sisämaanliikenteen, 
lento- tai rautatieliikenteen tai energia-alalla. Näitä tehtäviä voidaan harjoittaa kansallisella 
tai aluetasolla. Usein sekoitetaan toisiinsa julkinen palvelu ja julkinen sektori (mukaan 
lukien julkishallinto), toisin sanoen tehtävä ja asema, vastaanottaja ja omistaja. 
Yleispalvelu 
Tämä yhteisön toimielinten luoma kehittyvä käsite määrittelee joukon yleishyödyllisiä 
vaatimuksia, joita esimerkiksi televiestinnän ja postin olisi noudatettava koko yhteisön 
alueella. Tavoitteena on varmistaa kaikkialla tiettyjen välttämättömien, laatupalvelujen 
saatavuus kaikille kohtuuhintaan. 
I. YLEISHYÖDYLLISET PALVELUT: EUROOPPALAISEN YHTEISKUNTAMALLIN 
KESKEINEN TEKIJÄ 
5. Yhteisön toiminta sijoittuu avoimeen talousmalliin, joka perustuu yhteisvastuullisuuteen ja 
sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen sekä markkinamekanismeihin. 
A. KANSALAISTEN PALVELUKSESSA 
1. Yhteiset arvot 
6. Eurooppalaiset yhteiskunnat ovat riippuvaisia luomistaan yleishyödyllisistä palveluista, jotka ne 
ovat toteuttaneet. Nämä palvelut vastaavat väestön perustarpeisiin. Palvelujen yhteiskuntaa 
koossapitävä tehtävä nousee aineellisten kysymysten yläpuolelle. Niillä on myös vertauskuvallinen 
tehtävä: yleishyödylliset palvelut ovat yhteisön kiintopisteitä ja ne muodostavat kansalaisten 
yhteisöön kuulumisen perustan. Palvelut ovat osa kaikkien Euroopan maiden arkipäivän kulttuuri-
identiteettiä. 
7. Yleishyödyllisille palveluille määrätyt tehtävät ja niistä johtuvat erityisoikeudet heijastavat 
yleishyödyllisiä tarpeita, kuten toimitusvarmuutta, ympäristönsuojelua, taloudellista ja sosiaaiista 
yhteisvastuullisuutta, aluepolitiikkaa ja kuluttajien etujen ajamista. Kuluttajat odottavat saavansa 
erityisesti kohtuuhintaisia laatupalveluja. Myös kyseisten toimintojen taloudelliset erityispiirteet on 
otettava huomioon. Näillä toiminnoilla on lisäksi merkittäviä välillisiä vaikutuksia koko 
talouselämään ja yhteiskuntaan, ja ne vaativat usein ylimääräisiä varoja tai huomattavia 
pitkäaikaisia investointeja. Siksi onkin noudatettava joitakin tärkeitä toimintaperiaatteita: jatkuvuutta, 
yhtäläistä käyttömahdollisuutta, yleisyyttä ja avoimuutta. 
8. Kaikkien pohdintojen keskipisteessä on kansalaisen etu, jonka noudattaminen vaatii 
yhteiskunnissamme pääsyä välttämättömiksi katsottuihin palveluihin ja ensisijaisten tavoitteiden 
noudattamista. Yleishyödylliset palvelut ovat näin koko yhteiskunnan ja siis kaikkien kansalaisten 
käytettävissä. Sama pätee yhteisössä yleispalvelun käsitteeseen. 
2. Järjestämistapojen moninaisuus 
9. Arvojen yhteisyys johtaa yleishyödyllisten palvelujen järjestämistapojen moninaisuuteen maittain, 
jopa alueittain ja aloittain. Samankaltaisia tehtäviä suoritetaan eritavalla aina olosuhteiden, kuten 
maantieteellisten tai teknisten rajoitusten, poliittisen ja hallinnollisen järjestelmän, historian ja 
perinteiden mukaisesti. 
10. Palveluja voivat tarjota - monopoli- tai kilpailutilanteessa - milloin yksityiset yritykset, milloin 
julkisyhteisöt, milloin julkisten ja yksityisten yritysten yhteenliittymät. Näiden toimijoiden - joita 
joskus kutsutaan operaattoreiksi - toimintaa valvovat milloin paikalliset tai alueelliset, milloin 
kansalliset viranomaiset, joiden toimivaltuudet ja asema vaihtelevat. Valvontaa harjoittavan tahon 
ja operaattorin suhteessa voi puolestaan olla hyvin erilaisia muotoja. 
11. Tämä moninaisuus voi johtaa käsitteiden sekaannukseen. Näin voidaan virheellisesti rinnastaa 
julkinen sektori ja julkiset palvelut ja sekoittaa siten asema ja tehtävä, omistaja ja vastaanottaja3. 
Euroopan politiikka liittyy yleiseen etuun, eli tehtäviin ja ehtoihin, joiden puitteissa ne suoritetaan, 
eikä asemaan. 
Katso määritelmiä sivulla 2. 
12. Joka tapauksessa tämä tilanteiden moninaisuus muodostaa haasteen Euroopan taloudelliselle 
yhdentymiselle. Se ei muodosta sille estettä, vaan tarjoaa monia mahdollisuuksia, joista voidaan 
ammentaa kulloinkin sopivimmiksi katsottuja järjestelykeinoja yleisen edun toteuttamiseksi 
muuttuvassa taloudellisessa tilanteessa sekä löytää tehokkaimmat keinot Euroopan yhdentymisen 
jatkamiseksi. 
3. Muutosten haasteet 
13. Yleishyödyllisten palvelujen toteuttamisympäristö on viime aikoina voimakkaasti kehittynyt ja 
eroaa nyt merkittävästi siitä, millainen se oli palveluja luotaessa. Kehityksen tärkeimmät 
näkökohdat ovat seuraavat: 
Kuluttajat ovat yhä tietoisempia oikeuksistaan ja vaatimuksistaan yleishyödyllisten 
palvelujen käyttäjinä myös eurooppalaisella tasolla ja entistä vaativampia valikoiman, 
laadun ja hinnan suhteen. 
- Kansainvälinen kilpailu pakottaa palveluja käyttävät yritykset etsimään yhä parempia 
hintasopimuksia, jotka ovat verrattavissa niiden kilpailijoiden saamiin sopimuksiin. 
Toisen maailmansodan jälkeisiin vuosiin verrattuna nykyisin näyttää olevan helpompaa 
saada yksityisiä kuin julkisia varoja infrastruktuuriverkkojen ylläpitoon ja kehittämiseen. 
- Uudet tekniikat muuttavat sellaisten perinteisten talouksien perustaa, joille ovat tyypillisiä 
monopolit, etenkin televiestinnän, television ja liikenteen alalla. Niiden ansiosta saatavilla 
on myös uusia palveluja. 
Joissakin maissa ja joillakin aloilla nykyaikaistaminen on viivästynyt, minkä vuoksi 
mukautuminen on vaikeampaa. 
14. Yhtenäismarkkinoiden luomisen ja entistä kovemman kilpailun avulla yleishyödylliset palvelut 
voivat selviytyä muutoksista ja hyötyä niistä parantamalla tarjontaa ja laatua ja laskemalla hintoja. 
Tämä tapahtuu samanaikaisesti taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden toteuttamisen 
kanssa. Yhteisö edistää tällä tavoin yleishyödyllisten palvelujen nykyaikaistamista, jotta voidaan 
säilyttää niiden perustehtävät ja lisätä niiden tehokkuutta. Tiainen dynaamisuus on välttämätöntä 
eurooppalaisen yhteiskuntamallin kehittymiselle, mikä puolestaan on edellytys Euroopan 
kansalaisuuden toteutumiselle. 
B. YHTEINEN ETU JA EUROOPAN YHTENÄISMARKKINAT HEDELMÄLLISESSÄ 
VUOROVAIKUTUKSESSA 
15. Markkinavoimien avulla varat voidaan jakaa tasaisemmin ja palvelut hoitaa tehokkaammin, 
mikä koituu etenkin kuluttajan eduksi parempana laatuna ja edullisempana hintana. 
Markkinamekanismeilla on kuitenkin rajoituksensa, ja ne voivat sulkea osan väestöstä etujen 
ulkopuolelle ja haitata sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämistä. Julkisten 
viranomaisten on tällöin valvottava yhteisen edun huomioonottamista. Tässä yhteydessä komissio 
toimii seuraavien painopisteiden mukaan. 
1. Moninaisuuteen tukeutuminen 
16. Yhteisön toiminta eurooppalaisen yhteiskuntamallin hyväksi tukeutuu Euroopan yleishyödyllisten 
palvelujen erilaiseen asemaan. Moninaisuuden takaavat seuraavat kaksi pääperiaatetta: 
Perustamissopimuksen 222 artiklan takaama puolueettomuus suhteessa yritysten ja niiden 
henkilöstön julkiseen tai yksityiseen asemaan. Yhteisö ei aseta millään tavoin 
kyseenalaiseksi yleishyödyllisiä tehtäviä hoitavien yritysten julkista tai yksityistä asemaa 
eikä määrää yksityistämistä. Yhteisö valvoo kilpaiiunrajoitustoimia samalla tavoin 
riippumatta siitä, ovatko kyseessä julkiset vai yksityiset yritykset. 
Jäsenvaltioiden vapaus määritellä yleishyödylliset tehtävät, myöntää erityisoikeuksia tai 
yksinomaisia oikeuksia näiden tehtävien hoitamiseksi niistä vastaaville yrityksille, säädellä 
niiden johtamista ja valvoa tarvittaessa niiden rahoitusta perustamissopimuksen 90 artiklan 
mukaisesti. 
17. Kansallisen päätösvallan noudattaminen taloudellisten ja sosiaalisten asioiden järjestämisessä 
on ilmaus toissijaisuusperiaatteen toteutumisesta. Jäsenvaltioiden on tehtävä suuret 
yhteiskunnalliset ratkaisut, ja yhteisö rajoittuu tutkimaan, ovatko käytetyt keinot sopusoinnussa 
yhteisötason sitoumusten kanssa. 
18. Lisäksi on muistettava, että perustamissopimuksen 90 artiklan ehtoja ei sovelleta ei-kaupallisiin 
toimintoihin (kuten pakollisiin koulutusjärjestelmiin tai sosiaaliturvaan) eikä julkisen vallan 
toimivaltaan kuuluviin tehtäviin (kuten turvallisuuteen, oikeuslaitokseen, diplomatiaan, 
väestörekisteriin). Näiden palvelujen vaikutus eri yhteisöpolitiikkoihin on olennaisen tärkeä, mistä 
johtuu yhteistyön ja kumppanuuden kehittyminen eurooppalaisella tasolla. Selvää kuitenkin on, että 
sellaisia yleishyödyllisiä palveluja, jotka eivät ole luonteeltaan taloudellisia tai jotka kuuluvat julkisen 
vallan alaisuuteen, ei voida käsitellä samalla tavoin kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä 
palveluja. Kuten perustamissopimuksessa vahvistetaan, niitä koskeva yhteisön toiminta voi ollavain 
täydentävää. 
2. Tasapainon toteuttaminen: yhteisön tavoite 
19. Todelliset haasteet sisältyvät yhtäältä Euroopan yhtenäismarkkinoiden ja vapaan kilpailun 
tavoittelemien vapaan liikkuvuuden, tehokkuuden ja vuorovaikutuksen ehtoihin ja toisaalta yhteisen 
edun tavoitteiden huomioonottamiseen. Vuorovaikutuksen on tapahduttava kansalaisen ja 
yhteiskunnan hyväksi. Tasapainon saavuttamisen vaikeus johtuu sen kehittyvästä luonteesta 
yhtenäismarkkinat syvenevät, ja julkisen palvelun tehtävätkin muuttuvat jatkuvasti, kun niiden on 
vastattava uusiin vaatimuksiin. 
20. Yhteisön lähestymistapa on siis luonteeltaan asteittainen, ja sen tavoittelema tasapaino on 
dynaaminen. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin sovelletaan yhtenäismarkkinoiden 
luomiseksi tehtyjä yhteisön sääntöjä. Niihin sisältyvät myös monopolit, jotka voivat haitata 
markkinoiden moitteetonta toimintaa etenkin lokeroimalla niitä. Sääntöjen toteuttaminen antaa näin 
sopivan kannustimen palvelujen mukauttamiseen, mutta sen on sovittava yhteen yleishyödyllisten 
tehtävien kanssa. 
21. Yleishyödyllisten palvelujen toimittajat saavat vapautuksen perustamissopimuksen säännöistä 
siltä osin kuin säännösten soveltaminen haittaa niille kuuluvien yleishyödyllisten tehtävien 
täytäntöönpanoa. Julkisille tai yksityisille yrityksille annetuista yleishyödyllisistä tehtävistä ei voi 
päätellä niiden suorittamiseen käytettäviä keinoja. Tämän vuoksi vapautukselle säännöistä 
asetetaan suhteellisuusehtoja. Tämän perustamissopimuksen 90 artiklaan sisältyvän periaatteen 
avulla voidaan taata yleishyödyllisten velvoitteiden ja tehtävien parempi keskinäinen soveltuvuus 
jotta käytetyt keinot ja tavoitteet olisivat oikeassa suhteessa keskenään. Tämä periaate on 
sisällöltään ja muotoilultaan sellainen, että sen avulla voidaan saavuttaa kehittyvä ja etenevä 
tasapaino sekä ottaa huomioon jäsenvaltioiden palvelujärjestelmien ja tavoitteiden erilaisuus ja 
aloittain vaihtelevat tekniset tai talousarvioon liittyvät velvoitteet. Periaatteen avulla saavutetaan 
lisäksi markkinoiden tehokkuuden ja yhteisen edun ihanteellinen yhteisvaikutus varmistamalla, että 
vaatimusten tyydyttämiseksi toimeenpannut keinot eivät haittaa suhteettomasti Euroopan 
markkinoiden moitteetonta toimintaa eivätkä vaikuta kauppaan yhteisön edun vastaisella tavalla. 
22. Tähän mennessä vuorovaikutuksen tulokset ovat olleet myönteisiä sekä yleishyödyllisten 
palvelujen tehokkuuden että sääntöjen soveltamisen kannalta. 
23. Yhteisön yleishyödyllisten palvelujen taloudellinen tehokkuus ja laatu kestää monessa 
tapauksessa vertailun maailman muiden alueiden kanssa. Esimerkiksi energianjakelun 
luotettavuuden, lentokuljetusten turvallisuuden tai radion ja television laadun osalta Euroopan 
saavutukset ovat usein erittäin hyvää tasoa. Nämä tulokset johtuvat ainakin osittain yhteisön 
asettamista puitteista, jotka rajoittavat liiallisia etuoikeuksia, kannustavat hallinnoinnin avoimuuteen 
sekä määräävät selkeät ja täsmälliset yleishyödylliset sopimusehdot. Kilpailusta johtuva 
tehokkuushyöty on parhaita tapoja palvelujen hinnan alentamiseksi ja monissa tapauksissa niiden 
saattamiseksi entistä useampien kansalaisten ulottuville. Siitä johtuu myös yritysten, erityisesti pk-
yritysten, kilpailukyvyn lisääntyminen. Kuitenkin monilla aloilla on edelleen parantamisen varaa. 
Yleishyödyllisten palvelujen paremman laadun ja kustannusvastaavuuden etsintä voi edellyttää 
useassa tapauksessa uusia lähestymistapoja ja huomattavaa ponnistusta niiden tehokkuuden 
parantamiseksi. 
24. Yhteisö on soveltanut sääntöjä puolueettomasti sosioekonomisten ja poliittisten toimijoiden 
näkemyksiä noudattaen. Ministerineuvostoja Euroopan parlamentti ovat luoneet lainsäädännölliset 
puitteet. Jäsenvaltiot hyväksyivät neuvostossa yksimielisesti kaikki lento- ja rautatiekuljetuksiin ja 
sähköön liittyvät tekstit. Myös televiestinnän ja postipalvelujen osalta neuvosto ja Euroopan 
parlamentti hyväksyivät yleispalvelun määritelmän. Yksittäistapauksissa4 komissio on joutunut 
ryhtymään toimenpiteisiin 90 arMklan mukaisesti. Ennen kuin komissio päättää lopullisesti kustakin 
toimenpiteestä, se huolehtii siitä, että se kuulee perusteellisesti Euroopan parlamenttia ja 
neuvostoa, jäsenvaltioita ja asianomaisia toimijoita saavuttaakseen mahdollisimman laajan 
yksimielisyyden. Erityisesti kaksi tärkeintä 90 artiklan pohjalta hyväksyttyä direktiiviä 
telepäätelaitteista ja telepalveluista sekä niiden muutokset saivat neuvostossa jäsenvaltioiden 
hyväksynnän. 
25. Muutoksenhakuelimenä ja laintulkitsijana yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut kyseiset 
säädökset ja edistänyt tasapainoon pääsyä. Tuomioistuin hyväksyi, että taloudelliset seikat kuten 
yleishyödyllisen palvelun kokonaiskannattavuus tai muut seikat kuten ympäristönsuojelu, voivat olla 
aiheellisia perusteita5. 
26. Komission, Euroopan parlamentin, neuvoston ja yhteisöjen tuomioistuimen lähestymistapaa 
ovat ohjanneet yhteisen edun kansalliset määritelmät, jotka johtuvat kunkin maan 
sosiaaliskulttuurisista erityispiirteistä ja yhteiskunnallisista valinnoista. 
3. Euroopan yleisen edun edistäminen 
27. Taloudellisen vireyden ja tehokkuuden lähteenä yhtenäismarkkinoihin ja 
yhteenkuuluvuuspolitiikkaan pohjautuva Euroopan taloudellinen yhdentyminen on johtanut siihen, 
että eurooppalaisen tason on otettu tavoitteeksi yhteinen ^tu yleispalvelun tai muiden julkisen 
palvelun velvoitteiden muodossa. Komission luomaa yleispalvelun käsitettä on kehitetty Euroopan 
parlamentin ja neuvoston päätöslauselmissa ja toteutettu eri alojen lainsäädännössä6. 
28. Yleispalvelun käsite perustuu pyrkimykseen taata kaikille kohtuuhintainen laatupalvelu kaikkialla 
Euroopassa. Yleispalvelun arviointiperusteet kohdistuvat tass-arvon, yleisyyden, jatkuvuuden ja 
mukautuvuuden periaa*'-''...! s^ä terveisiin menettelytapoihin: ""•"^''•noinnin, hinnoittelun ja 
rahoituksen avoimuus sekä riippumattomien tahojen valvonta. Koska kaikkia arviointiperusteita el 
aina käytetä kansallisella tasolla, niiden ottaminen käyttöön eurooppalaisen yleispalvelun kautta 
on johtanut siihen, että on kehitetty yleishyödyllisiä palveluja7. 
29. Yleispalvelun käsite on kuitenkin joustava siltä osin kuin sen sisältöä kehitetään vähitellen 
rakenteellisten ja teknisten erityispiirteiden ja kullekin alalle ominaisten tarpeiden mukaisesti. Joka 
tapauksessa käsite kehittyy edelleen: sen on mukauduttava teknologisiin muutoksiin, yhteisen edun 
uusiin vaatimuksiin sekä käyttäjien tarpeisiin. 
Vuodesta 1958 ainoastaankahdeksandirektiiviä ja niiden muutosta sekä seitsemän päätöstä on perustunuttahan 
artiklaan. 
Tuomio Corbeau, 19.5.1993,asia C-320/91, kok. i s. 2565; Almelo, 27.4.1994, asia C-392/92, kok.l, s. 1509, ja 
Euroopan yhteisön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio Landbroke v. komissio, 27.10.1994, asia 
T-32/93,kok. Ils. 1994. 
EuroopanparIamentinpäätöslause!mat22.1.1993,EYVL N:o C 42, 15.2.1993,s. 240; 6.5.1994,EYVL N;o C 205, 
25.7.1994.S. 551 ; 25.6.1995, EYVL N:0 C 166, 3,7.1995,s. 109; 14.7.1995,EYVL N:o C 249, 25.9.1995,s. 212 
Neuvoston päätöslauselmat 22.7.1993, EYVL N:o C 213, 6.8.1993, s.1 ; 7.2.1994, EYVL N:o C 48, 16.2.1994, 
s.1; 22.12.1994,EYVL N:o C 379, 31.12.1994,8. 4; 18.9.1995, EYVL N:o C 258, 2.10.1995,s. 1. 
Katso televiestintää koskeva esimerkki kohdassa 35. 
30. Mikään ei estä jäsenvaltioita omaksumasta yleistä etua edistäviä ylimääräisiä tehtäviä, jotka 
ylittävät yleispalvelun velvoitteet, kunhan käytetyt keinot ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia. 
Joidenkin palveluiden osalta yleispalvelua koskevissa säännöksissä jopa annetaan jäsenvaltioille 
mahdollisuus panna täytäntöön yleisen edun velvoitteet tai jättää ne panematta täytäntöön sekä 
tarjota korvauksia. Yleispalvelun kehitys yhteisön tasolla kunnioittaa näin moninaisuutta ottamalla 
jatkuvasti huomioon kansalliset käsitykset yleisestä edusta, jonka jokainen valtio määrittelee 
perinteidensä ja omien tarpeidensa mukaisesti. 
31. Lisäksi julkisen palvelun velvoitteet voidaan tietyin ehdoin panna täytäntöön yleiseen etuun 
liittyvien syiden, kuten aluepolitiikan, toimitusvarmuuden ja ympäristön vuoksi. 
32. Sisämarkkinoiden toteuttaminen tuo kuluttajille yhä kilpailukykyisempiä palveluja, ja sen avulla 
eurooppalaiset yritykset ovat entistä paremmin varustautuneita kansainväliseen kilpailuun. 
Yleispalveluja muut julkisen palvelun velvoitteet edistävät yhteisvastuullisuuden ja yhdenvertaisen 
kohtelun tavoitteisiin pääsyä. Ne ovat kansalaisille ja eurooppalaiselle yhteiskunnalle tae yleisen 
edun puolustamisesta. Yleispalvelu ilmentää siten eurooppalaisen yhteiskuntamallin vaatimuksia 
ja erityispiirteitä sellaisen politiikan puitteissa, joka sovittaa yhteen markkinadynamiikan, 
yhteenkuuluvuuden ja yhteisvastuullisuuden. 
II. YHTEISÖN PANOS: DYNAAMISUUS, JOUSTAVUUS, 
YHTEISVASTUULLISUUS 
A. ERIYTETTY LÄHESTYMISTAPA 
33. Edellä määritellyt periaatteet ja lähestymistapa yhdistävät toisiinsa markkinoiden 
vapautumisen synnyttämän dynaamisuuden ja yleishyödyllisyyden vaatimukset sekä Euroopan että 
jäsenvaltioiden tasolla. Komissio on tehnyt tämänsuuntaisia aloitteita mm. televiestinnän, 
postipalveluiden, liikenteen ja energian alalla. Nämä alat ovat vakuuttava osoitus siitä, miten 
olennaisesti laajojen markkinoiden panos vaikuttaa sellaisten yleishyödyllisten palveluiden 
turvaamiseen ja kehittämiseen, joita tarjotaan kuluttajille yleispalveluun tai julkiseen palveluun 
liittyvien velvoitteiden perusteella. Kunkin alan suhteen on toimittu joustavasti ottaen huomioon alan 
erityispiirteet, subsidiariteetti- eli toissijaisuusperiaate ja yhteisvastuullisuuden eri ilmenemismuodot. 
Eteneminen on tapahtunut asteittain ja siinä on kuultu asianomaisten toimijoiden mielipiteitä. 
"^ Televiestintä 
34. Televiestinnän alalla komission tavoitteena on vahvistaa yleisön saatavilla olevia 
palveluita yhteisön alueella lisäämällä unionin kansalaisille tarjottavien palveluiden määrää 
ja kohottamalla samalla niiden laatua ja tukemalla niiden saatavuutta. Markkinat ovat 
vapautuneet vähitellen, tarkan aikataulun mukaisesti. Vuonna 1987 tehtyjen ehdotusten 
ansiosta kuluttajat ovat päässeet valitsemaan vapaasti, millaisen kiinteän puhelimen, 
matkapuhelimen tai telekopiolaitteen tai modeemin he haluavat. Sittemmin on ryhdytty 
toimenpiteisiin, joiden ansiosta olisi mahdollista valita vähintään kahden 
matkapuheHntoiminnan tai satelliittipalvelun x. >-t3j?.ri välillä. Puhelintoimintaan liittyvät 
infrastruktuurit ja markkinat vapautuvat viimeislää" .ri-m 1993 (eräiden maiden osalta 
vuoden 2003) alussa. Tätä varten sääntelyvalta L- -".'aan varsinaisen teletoiminnan 
harjoittamisesta ja yleiset verkot avataan uusille teletoiminnan harjoittajille, 
35. Markkinoiden ja infrastruktuurien vapautumiseen liittyy yleispalveluvelvoitteiden 
määritteleminen. Yhteisö onkin pyytänyt jäsenvaltioita asettamaan niissä toimiville 
operaattoreille yleispalveluun liittyviä velvoitteita; näin on pyritty luomaan laaja valikoima 
erilaisia peruspalveluita. Komission vuonna 1996 antaman yleispalvelua koskevan 
tiedonannon mukaan tähän palveluun sisältyvät peruspalvelut kaikille kohtuulliseen hintaan 
sekä verkko, joka mahdollistaa puheen-, datan-ja telekopionsiirron seks puhelintoiminnan. 
Sääntelykehykseen sisältyy rahoitussuunnitelma siitä, miten markkinatoimijat voivat kattaa 
tähän palveluun liittyvät kustannukset. Yleispalvelun sisältö on tarkoitus tarkistaa ensin 
vuonna 1998 ja sen jälkeen säännöllisesti. Nyt omaksuttu dynaaminen lähestymistapa 
tähtääkin siihen, että palvelu voitaisiin mukauttaa teknologian kehitykseen, kuluttajien 
tarpeisiin ja yleishyödyllisyyden vaatimuksiin. Televiestinnän yleispalvelu rikastuttaa tästä 
lähtien osaltaan kansallisella tasolla määriteltyjä telepalveluita. Tästä on yhtenä esimerkkinä 
peruspuhelinpalveiuiden takaaminen kaikille, myös sosiaalisista, terveydellisistä tai 
taloudellisista vaikeuksista kärsiville; tämä yleispalvelun osa-alue on monissa jäsenvaltioissa 
vielä tuntematon käsite. 
38. Niissä jäsenva'tïoissa, joissa kehitys on edennyt yhteistä aikataulua nopeammin, 
puhelinten ja uusien palveluiden tarjonta on yleistynyt uusien, erityisesti 
matkapuhelintoimintaa harjoittavien operaattoreiden ansiosta. Ma khnoder apau*!ii7vse~ 
myötä on helpompi sovittaa puhelinpalveluiden tarjonta käynmsb-a ^e\<~ 'e^lt^r 
mullistuksiin, tyydyttää kuluttajien yhä eriytyvämme! odotukset ja '=5ckpa ' ~'i!8 
"** Postipalvelut 
37. Komission heinäkuussa 1995 esittämistä toimenpiteistä keskustellaan paraikaa 
Euroopan parlamentissa ja neuvostossa. Näiden toimenpiteiden avulla pyritään luomaan 
yhteiset säännöt postipalveluiden kehittämiseksi ja niiden laadun parantamiseksi sekä 
edistämään vuodeksi 2000 suunniteltua postimarkkinoiden asteittaista, valvottua avaamista 
kilpailulle. 
38. Ehdotetun järjestelmän ytimenä on postin yleispalvelun takaaminen pitkällä 
aikavälillä. Yleispalveluun kuuluu laadukas maanlaajuinen, mahdollisimman tiheä ja 
kohtuuhintainen postipalvelu. Se käsittää kirjeiden sekä tiettyjen paino- ja hintarajoitusten 
puitteissa myös erilaisten julkaisujen, luetteloiden ja pakettien keräämisen, kuljetuksen, 
lajittelun ja jakamisen vastaanottajille. Siihen sisältyvät myös kirjatut lähetykset ja arvoposti. 
Palvelun piiriin kuuluisivat sekä kansalliset että rajat ylittävät lähetykset. Palvelun tulee olla 
jatkuvaa, luottamuksellista, puolueetonta ja syrjimätöntä sekä joustavaa. 
39. Yleispalvelun rahoittamiseksi on tarkoitus ylläpitää sektoria, joka on varattu tämän 
yleispalvelun tarjoajille. Sektorin laajuus määritellään kahden perusteen avulla: painon ja 
tariffin. Postimyyntiin ja ulkomailta tuleviin lähetyksiin liittyviä ongelmia tutkitaan parhaillaan. 
Tämän erityispalvelun laajuus tutkitaan joka tapauksessa uudelleen vuonna 2000 erityisesti 
teknologisten, taloudellisten ja sosiaalisten näkökohtien kannalta. 
40. Yleispalvelun rahoituksen täydentämiseksi kaupallisille postitoiminnan harjoittajille 
voidaan lisäksi määrätä velvoitteita vastineeksi niille myönnettävistä toimiluvista, esimerkiksi 
tasausrahastoihin suoritettavien maksujen muodossa. Lisäksi on tarkoitus erottaa 
sääntelyviranomaiset varsinaisista postialan toimijoista. 
•** Liikenne 
41. Siviili-ilmailun alalla kansallisilla lentoyhtiöillä on usein ollut alkuperävaltioissaan 
monopoliasema, jonka ansiosta ne ovat joissakin tapauksissa voineet suorittaa tasausta 
taloudellisesti kannattavan ja julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvän kannattamattoman 
toiminnan välillä. Vuosina 1987, 1990 ja 1993 laadittujen ilmailupakettien myötä markkinat 
ovat vapautuneet vähitellen; yleishyödylliset palvelut on kuitenkin säilytetty. 
42. Syrjäseutujen yhteyksistä vastaavilla reiteillä tai vähäliikenteisillä paikallisreiteillä, 
jotka ovat alueen kehityksen kannalta elintärkeitä mutta joita voittoa tavoittelevat toimijat 
eivät ottaisi hoitaakseen, jäsenvaltioilla on oikeus määrätä tietylle reitille julkisen palvelun 
velvoite, valita Euroopan laajuisen tarjouskilpailun perusteella yksi ainoa liikenteenharjoittaja 
ja suorittaa rahallista korvausta tällaisten liikenneyhteyksien takaamiseksi. Markkinoihin 
kohdistuva julkinen interventio on siis rajattu koskemaan vain välttämättömiä toimia. 
43. Tämän kehityskulun lähestyessä nyt loppuaan on todettava, että Euroopan laajuisen 
markkinoiden vapautumisen ansiosta on voitu säilyttää kattava liikenneverkko ja taata sen 
luotettavuus sekä parantaa merkittävästi kuluttajille tarkoitettua palvelua. Kilpailu on 
lisääntynyt sekä liikenneyhteyksien että hintojen suhteen, niin että uudet kansalaispiirit ovat 
päässeet osallisiksi lentoliikenteen palveluista. 
44. Meriliikenteen osalta säännöt, joissa säädetään palvelujen tarjoamisen vapaudesta 
jäsenvaltioiden sisäisessä meriliikenteessä (kabotaasi), antavat jäsenvaltioille oikeuden 
määrätä julkisen palvelun velvoitteen kaikille yhteisön laivanvarustajille, ketään syrjimättä, 
jotta voidaan taata riittävät, säännölliset liikennepalvelut saarille ja saarilta sekä niiden 
välillä. Jäsenvaltioiden vaatimukset saavat kuitenkin koskea ainoastaan kyseeseen tulevia 
satamia sekä yhteyksien jatkuvuutta, säännöllisyyttä, tiheyttä ja kapasiteettia sekä tariffeja 
ja alusten miehistöä. Komissio on lisäksi ehdottanut tiedonannossaan "Kohti uutta 
meriliikennestrategiaa" mahdollisuutta myöntää julkista rahoitusta yleishyödyllisten 
palvelujen turvaamiseksi. 
45. Sisämaanliikenteen (rautatiet, maantiet, sisävesiliikenne) osalta jo Euroopan 
yhteisön perustamissopimuksen 77 artiklassa viitataan eräisiin julkisen palvelun 
käsitteeseen liittyviin velvoitteisiin. Komissio on yhtäältä vuonna 1969 hyväksynyt säännöt, 
joissa tulkitaan tätä artiklaa ja taataan asianmukaiset liikennepalvelut; nämä palveluthan 
vaikuttavat osaltaan kestävään kehitykseen, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja alueiden 
väliseen tasapainoon. Toisaalta sisämaanliikenteen markkinoiden vapautuminen on jo 
edennyt varsin pitkälle, ja palveluiden laadun merkitys on otettu tällä alalla huomioon 
täysipainoisesti. 
46. Komissio on vahvistanut tämän lähestymistavan aihetta "kansalaisten verkko" 
käsittelevässä vihreässä kirjassaan ja korostanut samalla, että säänneltyjen julkisten 
palveluiden tehostaminen on välttämätöntä. Rautateiden osalta komissio on äskettäin 
ilmestyneessä valkoisessa kirjassa puolustanut vuonna 1995 tekemiään ehdotuksia rahtia 
ja kansainvälistä matkustajaliikennettä koskevien markkinoiden vapauttamiseksi. Se on 
myös ilmoittanut tutkimuksesta, jonka tarkoituksena on selvittää, miten sisäinen 
matkustajaliikenne saataisiin käytännössä paremmin avoimen kilpailun piiriin unohtamatta 
kuitenkaan julkisen palvelun velvoitteita Vuonna 1996 on esitetty kaksi muuta ehdotusta, 
joiden tarkoituksena on vahvistaa maanteitse tapahtuvan sisäisen matkustajaliikenteen 
markkinoita; ehdotuksissa otetaan kaikin tavoin huomioon suhteellisuuden periaate ja 
julkista palvelua koskeva sääntely. 
«• Sähkö 
47. Parhaillaan käsiteltävän direktiiviehdotuksen tarkoituksena on avata sähkömarkkinat 
uusille toimijoille asteittain yhdeksän vuoden kuluessa. Alalle tyypillisten erittäin 
pitkäaikaisten investointien turvaamiseksi ja kansallisten järjestelmien monimuotoisuuden 
huomioon ottamiseksi jäsenvaltioille on tarjottu kaksi vaihtoehtoa: niiden on täytynyt valita 
joko kolmansien osapuolien pääsy verkkoon tai järjestelmä, jossa ostajia on vain yksi. 
Jäsenvaltioiden tehtävänä on valita sopivat asiakkaat tiettyjen edellytysten perusteella. 
48. Ehdotettu ratkaisu perustuu avoimeen kilpailuun, mutta antaa jäsenvaltioille 
mahdollisuuden määrätä yleishyödyllisiä velvoitteita. Läheisyysperiaatteen mukaisesti 
jäsenvaltiot määrittelevät nämä velvoitteet yleishyödyllisten tavoitteiden pohjalta tiettyjä 
avoimuuden, puolueettomuuden ja tasavertaisen kohtelun periaatteita noudattaen. 
49. Komissio on vakuuttunut siitä, että tämän politiikan avulla voidaan alentaa 
eurooppalaisen teollisuuden energiakustannuksia ja parantaa siten sen kilpailukykyä 
kansainvälisillä markkinoilla. Tästä pitäisi koitua hyötyä myös kuluttajille mm. tariffien 
alenemisen muodossa. 
50. Komissio suorittaa aluksi puolivälitarkastelun, ja sen jälkeen direktiivi tarkistetaan 
yhdeksän vuoden kuluttua sen voimaantulosta. 
10 
*** Radio ja televisio 
51. Televisiolla ja radiolla on useimmissa jäsenvaltioissa yleishyödyllinen tehtävä 
riippumatta siitä, millaisia rakenteellisia tai teknologisia muutoksia näillä markkinoilla 
tapahtuu. Tällä alalla kyseeseen tulevat yleishyödylliset näkökohdat liittyvät ennen muuta 
lähetettävien ohjelmien sisältöön ja niiden moraalisiin ja demokraattisiin arvoihin, joita ovat 
mm. yhteiskunnan moniarvoisuus, tiedottamisen etiikka ja intimiteettisuoja. Tapa, jolla nämä 
yleishyödylliset näkökohdat otetaan huomioon, vaihtelee suuresti jäsenvaltiosta ja alueesta 
toiseen erityisesti rahoituksen osalta. 
52. Yhteisön lainsäädäntö vaikuttaa radio- ja televisiotoimintaan lähinnä televisiosta 
ilman rajoja vuonna 1989 annetun direktiivin kautta. Siinä on muotoiltu oikeudellinen kehys 
televisiolähetysten vapaan liikkuvuuden takaamiseksi sovittamalla yhteen ne kansalliset 
säännöt, jotka olisivat voineet asettaa vapaalle liikkuvuudelle oikeudellisia esteitä. 
Yhteensovittaminen koskee lainsäädäntöä, jota sovelletaan televisio-ohjelmien jakelun ja 
tuotannon edistämiseen, mainostamiseen ja sponsorointiin, alaikäisten suojeluun ja 
vastineoikeuteen. Jäsenvaltioiden on taattava vapaus vastaanottaa televisiolähetyksiä 
eivätkä ne saa estää muista jäsenvaltioista peräisin olevien televisiolähetysten 
edelleenlähettämistä yhteensovitettuihin alueihin liittyvien syiden vuoksi. Kyseiseen tekstiin 
tehdään parhaillaan Euroopan parlamentissa ja neuvostossa tarkistuksia, joiden 
tarkoituksena on selkiyttää ja mukauttaa nykyisiä sääntöjä. 
53. Kilpailua koskevien sääntöjen avulla voidaan lähinnä estää hallitsevan markkina-
aseman väärinkäyttöä. Keskittymien valvonnan pohjalta voidaan estää harvain vallitsemien 
markkinarakenteiden tai monopolimarkkinarakenteiden syntyminen. 
II 
B. MUIDEN YHTEISÖPOLITIIKKOJEN OSUUS 
54. Euroopan unionin osuus yleishyödyllisten palvelujen kehittämisessä ei rajoitu 
yhtenäismarkkinoiden luomiseen. Sitä täydentävät eri yhteisöpolitiikkoihin kuuluvat toimet. Näihin 
kuuluu mm. 
normien laatiminen verkkojen yhteentoimivuuden ja keskinäisten yhteyksien luomiseksi 
ja sertifioinnin kehittäminen 
ohjaavat eurooppalaiset mallit kuljetus- ja energia-alan sekä tietoyhteiskunnan kivijalan, 
teleliikenteen, Euroopan laajuisille suurille infrastruktuuriverkoille sekä näitä 
infrastruktuureja koskeva yhteinen politiikka ja rahoitus 
investointihankkeiden tukeminen taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevan 
politiikan osana erityisesti yhteisön vähemmän kehittyneiden alueiden tai uudistettavien 
teollisuusalueiden infrastruktuureja koskeville investoinneille ja hankkeille, jotka yleisemmin 
edistävät yleishyödyllisiä palveluja yhteistyössä maakunnallisten ja paikallisten toimijoiden 
kanssa 
tutkimus- ja kehityspanoksen antaminen aloilla, jotka suorittavat yleishyödyllisiä 
palveluja, esimerkiksi rautatie-ja lentoliikenne, audiovisuaalinen ala, tietotekniikka, koulutus 
ja terveydenhuolto 
lainsäätäjien, säätelevien viranomaisten ja toimijoiden keskinäinen tiedonvaihto 
rahoitustavoista, hinnoittelusta ja kansalaisten palvelemisesta8. 
Kaikissa näissä toimissa yhteisö Gttaa huomioon terveen ympäristön ja kestävän kehityksen 
vaatimukset ja kuluttajien edut. Niitä varten komissio ryhtyy toimiin valikoiman, laadun, avoimuuden 
ja objektiiviseen tietoon pääsyn, nopeiden ja halpojen muutoksenhakumenettelyjen ja 
osallistumisen edistämiseksi. 
55. Yhteisön toiminta ei voi olla tehokasta elleivät eri toimijat pääse keskinäiseen 
yhteisvaikutukseen. Yksityisen ja julkisen sektorin yhdistävän kumppanuuden on oltava 
avainasemassa, erityisesti investointien ja tutkimuksen os •;: Mutta kumppanuuden on ulotuttava 
alueelliselta kansalliselle ja yhteisön tasolle. 
56. Muiden kuin taloudellisten palvelujen osalta9 unionitasolla käynnistetyt toimet voivat tukea tai 
täydentää kansallista politiikkaa, esimerkiksi työllisyyden, sosiaaliturvan, kansanterveyden, 
koulutuksen tai kulttuurin aloilla. Yhteisö edistää jäsenvaltioiden yhteistyötä syöväntorjunnassa. 
Koulutusalan yhteistyö- ja vaihto-ohjelmat kuten Leonardo ja Sokrates koskettavat huomattavaa 
opiskelija- ja työntekijäjoukkoa. Yhteisö tukee edelleen eurooppalaisen kulttuuriperinnön 
säilyttämistä ja edistämistä. Tällaiset toimet eivät luonnollisestikaan ole johtamassa Euroopan 
yhdenmukaistamiseen. Ne ovat unionin lisäpanos yleisen edun hyväksi ja keskeisiä yhteisön 
yhteenkuuluvuuden ja yhteisvastuullisuuden toteuttamisessa. 
III. TULEVAISUUDEN TAVOITTEET 
57. Yhteisö pyrkii tukemaan EU:n taloudellista kilpailukykyä entistä avoimemmassa 
maailmantaloudessa ja turvaamaan kuluttajille paremman valikoiman, laadun ja oikeat hinnat. 
Samanaikaisesti se vahvistaa politiikoillaan jäsenvaltioiden välistä taloudellista ja sosiaalista 
yhteenkuuluvuutta ja edistää eräiltä osin tasa-arvoa. Tätä perustamissopimuksessa mainittua 
tavoitetta toteutetaan erityisesti rakennerahastojen ja Euroopan laajuisten verkkojen avulla. 
Yleishyödylliset palvelut ovat tässä suhteessa avainasemassa ja vahvistavat taloudellista ja 
Julkiseen liikenteeseen liittyvä tällainen esimerkki löytyy komission tuoreesta kansalaisten verkkoa koskevasta 
tiedonannostaKOM(95)601 lopull, 23.1.1996. 
Ks. kohta 18. 
12 
sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja taloudellista tehokkuutta. Yhteisö tekee mahdolliseksi niiden 
tehtävän noudattamisen luomalla samalla edellytyksiä tehokkuudelle. 
58. Cannesissa kesäkuussa 1995 kokoontuneet valtioiden ja hallitusten päämiehet korostivat tämän 
tasapainon tärkeyttä10: 
"Eurooppa-neuvostokorostaa huoltaan siitä, että sisämarkkinoiden loppuunsaattamiseksi useilla aloilla käyttöön 
otettavan kovemman kilpailun on oltava sopusoinnussa niiden yleisten taloudellista etua edistävien tehtävien 
kanssa, jotka Euroopassa koetaan tärkeiksi, mukaan lukien tasapainoisen kaupunki-ja yhteiskuntasuunnittelun, 
kansalaistentasa-arvoisenkohtelun,- etenkin miesten ja naistentasa-arvoistenoikeuksienja mahdollisuuksien-, 
kuluttajien saamien palvelujen laadun ja jatkuvuuden sekä pitkän aikavälin strategisten etujen säilyttämisen 
osalta." 
59. Niin tämä poliittinen viesti kuin meneillään olevat muutokset edellyttävät tulevaisuuden 
tavoitteiden selventämistä. Siksi komissio aikoo edistää unionin tasolla yleishyödyllisiä palveluja 
kolmen päälinjan mukaisesti: syventämällä sisämarkkinoiden ja EU:n kilpailukyvyn hyväksi tehtyjä 
toimia, vahvistamalla eurooppalaista yhteisvastuullisuutta ja yhteensovittamista sekä hyödyntämäiiä 
yhteisön keinoja. Pyrkimys voitaisiin kirjata perustamissopimukseen hallitusten välisessä 
konferenssissa. 
A. EUROOPPALAINEN NÄKÖKULMA 
1. Käynnistettyjen eurooppalaisen kilpailukyvyn edistämistoimien hyödyntäminen 
60. Taloudellisia palveluja koskevien markkinoiden ja erityisesti verkko palvelujen vapauttamista 
sekä yleishyödyllisten palvelujen käsitteen vaatimusten huomioon ottamista on jatkettava, koska 
ne edistävät sekä yleishyödyllisten palvelujen että Euroopan talouden kilpailukykyä 
maailmantaloudessa. Nämä toimet vaikuttavat ratkaisevasti palvelujen nykyaikaistamiseen, joka 
antaa Euroopan unionille mahdollisuuden hyödyntää kilpailuetuaan kyseisillä aloilla ia 
käyttäjäyrityksille mahdollisuuden ostaa laatupalvelut halvemmalla. 
61. Joka tapauksessa komissio jatkaa toimintaansa puolueettomana tuomarina. Lisäksi se pyrkii 
noudattamaan markkinoiden vapauttamispolitiikassaan seuraavia periaatteita: 
yleishyödyllisten palvelujen toiminnan, tulosten ja kilpailukyvyn arvioinnissa tarvittavat 
välineet otetaan käyttöön. Arviot tehtäneen aloittain. Niiden avulla voidaan jakaa tietoa 
parhaista toimintatavoista, edistettäisiin yleishyödyllisten tehtävien sovittamista teknologian 
muutoksiin, käyttäjien uusiin tarpeisiin ja yleisen edun uusiin vaatimuksiin. Jo tähän 
mennessä komissio on käynnistänyt tutkimuksen verkkopalvelujen säätelystä ja 
organisointimuodoista jäsenvaltioissa ja käyttöön otetuista rahoituskeinoista. 
asteittainen ja yhteisesti sovittu lähestymistapa yhdessä eri toimijoiden, myös 
kuluttajien kanssa 
avoin lähestymistapa 90 artiklan menettelytapojen toteuttamisesta tiedottamisen pohjalta. 
Lähestymistavan on edistettävä käynnistettyjen toimien hyödyntämistä, erityisesti eurooppalaisen 
yleispalvelun osalta. 
62. On kuitenkin tärkeää, että niistä komission esittämistä aloitteista, joiden käsittely on kesken, 
tehdään nopeat päätökset. Komissio odottaa sähkön sisämarkkinoita koskevan direktiivin, jonka 
käsittelyssä on äskettäin päästy eteenpäin, toteutuvan pian, ja että neuvosto ja parlamentti 
hyväksyvät esitykset rautateiden matkustajaliikenteen kansainvälisten markkinoiden 
vapauttamisesta, rautateiden tavaraliikenteen vapauttamisen loppuunviemisestä sekä 
maakaasumarkkinoiden vapauttamisesta. Kaikkiin näihin esityksiin liittyy yleisen edun mukaisia 
näkökohtia. 
Eurooppa-neuvostoCannes 26-27. kesäkuuta 1995-Puheenjohtajanpäätelmät - SN 211 \ 95. 
13 
2. Eurooppalaisen yhteisvastuullisuuden ia yhteensovittamisen vahvistaminen 
63. Eurooppalaisen yhteisvastuullisuuden tavoite johtanee yleisen edun käsitteen täydentämiseen 
uusilla aloitteilla, edellä kuvattujen tilanteiden valossa. Osaan aloista liittyy valtioiden välinen 
ulottuvuus niiden teknisen erikoislaadun vuoksi. Näiden osalta yleisen edun vaatimusta ei voida 
parhaalla mahdollisella tavalla täyttää kansallisella tasolla. Toisiin aloihin liittyy yleiseurooppalainen 
etu (esimerkiksi aluesuunnittelu ja ympäristönsuojelu). 
64. Vastatakseen näiden alojen tarpeisiin ja saavuttaakseen mahdollisimman suuren tehokkuuden 
ja hyvät palvelut komissio voi joutua tekemään myöhemmin määriteltävällä tavalla ja nykyisen 
toimivallan pohjalta aloitteita kansallisten yleistä taloudellista etua vaalivien elinten toimien 
yhteensovittamiseksi esimerkiksi julkisen rahoituksen ehtojen tai valvontajärjestelmien osalta. 
Yleispalvelun ja julkisen palvelun velvoitteiden käsitteen kehittäminen erityisesti palvelun laadun 
ja käyttäjän oikeuksien osalta on tutkimisen arvoinen asia. 
65. Eräiden sektoreiden unionitasoon sisällyttämisen aste voi lisäksi johtaa pohdintoihin keinoista 
lisätä unionitason yhteensovittamista alaa säätelevien viranomaisten ja toimijoiden toiminnan 
seuraamiseksi. Joissakin tapauksissa voitaisiin harkita sellaisia pitemmälle vietyjä yhteistyömuotoja 
kuin parhaillaan käsiteltävä lentoliikenteen valvontaa varten luotava elin11. 
3. Yhteisön keinojen käyttäminen 
66. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, tasapainoinen alueellinen kehitys ja ympäristön 
suojeleminen ovat Euroopan yhteisen edun mukaisia tavoitteita. Yleishyödyllisillä palveluilla on siis 
yhteisiä tavoitteita yhteisön eri poliitikkojen kanssa. 
67. Siksi komissio jatkaa päättäväisesti näitä politiikkoja, joiden yhteisvaikutus yleishyödyllisten 
palvelujen kanssa on hyödynnettävä Tässä hengessä komissio esittää ensi vuonna parlamentille, 
neuvostolle ja alueiden komitealle yhteisön alueen kehittämissuunnitelman, joka nojautuu asiakirjan 
"Eurooppa 2000 plus" suositusten sisältämiin opetuksiin ja jossa yleishyödylliset palvelut saavat 
niille kuuluvan aseman. 
68. Euroopan laajuisia verkkoja komissio aikoo kehittää valtioiden ja hallitusten päämiesten 
sitoumusten mukaisesti. Näistä sitoumuksista on syytä f hdä johtopäätökset pian erityisesti 
rahoituksen osalta. Näiden verkkojen potentiaali on sellainen, että niiden toteutumista ei saa 
viivyttää. Tutkimuksen osalta komissio painotti esitellessään viidennen puiteohjelman (1999-2003) 
alustavat suuntaviivat, että tutkimus on tiukasti asetettava kansalaisten palvelukseen. 
69. Keskeiset tarpeet muiden yleishyödyllisten palvelujen osalta mm. terveydenhuollossa, 
sosiaaliturvassa, koulutuksessa, vesihuollossa tai asuntopolitiikassa on tyydytettävä kansallisella 
tai alueellisella tasolla. Yhteisöllä on kuitenkin keinoja - yhteistyö, taloudellinen tuki, 
yhteensovittaminen - joiden käyttämistä näiden palvelujen hyväksi on tehostettava yhtäläisten 
mahdollisuuksien suosimiseksi ja syrjäytymisen välttämiseksi. 
B. MAININTA PERUSTAMISSOPIMUKSEEN 
70. Unionin uudistaessa toimielimiään ja valmistellessa siirtymistä uuteen poliittiseen vaiheeseen 
keskustelu keinoista, joilla vahvistetaan ja täsmennetään komission lausunnossaan 
hallitustenvälistä konferenssia varten12 korostamaa sitoutumista eurooppalaiseen yhteiskuntamalliin 
ja sen perustana oleviin arvoihin, on avoinna. Yleishyödyllisyyteen tähtäävät palvelut kuuluvat 
keskeisiin arvoihin. 
71. Muuan vaihtoehto olisi jättää sopimus ennalleen. Perustamissopimuksen 90 artikla or 
osoittautunut markkinoiden vapauttamisen ja yleisen edun hedelmällisen vuorovaikutuksen 
takaajaksi. Sitä ei tule muuttaa.. Lisäksi sopimus antaa mahdollisuuksia valjastaa en toimintatapoja 
Ks. komission valkoinen kirja "îimaSiikenteen hallinta: Euroopan ilmatilan vapauttaminen"KOM{96)57 iopuli. 
Poliittisen unionin vahvistaminen ja laajentumisen, valmisteleminen. Komission lausunto hallitustenvälistä 
konferenssia varten, KOM(96)90 lopull, 28.2.1996. 
14 
eurooppalaisen yhteiskuntamallin edistämiseksi, erityisesti yleishyödyllisten tehtävien tueksi: 
Euroopan laajuisten verkkojen, yhteisön tutkimuspolitiikan, kuluttajapolitiikan sekä taloudellisen ja 
sosiaalisen yhteenkuuluvuuden. 
72. Komissio on kuitenkin vakuuttunut siitä, että yleishyödylliset palvelut on sisällytettävä Euroopan 
yhdentymishankkeeseen tavalla, joka vastaa niiden asemaa eurooppalaisen yhteiskuntamallin 
perustana olevissa arvoissa. Onkin aiheellista luoda suuntaviivat eurooppalaisille yleishyödyllisille 
palveluille ja sisällyttää käytettävissä olevat toimintakeinot kokonaisnäkemykseen. 
73. Siksi komissio ehdottaa, että hallitustenvälisessä konferenssissa perustamissopimukseen 
lisätään maininta tästä aiheesta. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen olisi mahdollista lisätä 
seuraava u) kohta: 
"osallistuminen yleishyödyllisten palvelujen edistämiseen". 
74. Näin vahvistettaisiin 3 artiklan ohjelmajulistuksen luonteen avulla yleishyödyllisten palvelujen 
kuuluminen yhteisön toiminta-alaan. Samalla ne kuuluvat jäsenvaltioiden ensisijaisiin toiminta-
aloihin. Tällainen muutos, joka ei muodostaisi uutta oikeusperustaa, vahvistaisi yleishyödylliset 
palvelut yhteisön toimien määrittelyssä ja politiikan luomisessa huomioon otettavaksi 
ulottuvuudeksi. 
15 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 443 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
H oi 
Luettelonumero : CB-CO-96-459-FI-C 
ISBN 92-78-08853-6 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg