Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kuluttajapoliittisesta strategiasta vuosiksi 2002-2006"

(KOM(2002) 208 lopullinen)

(2003/C 95/01)

Komissio päätti 7. toukokuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 29. tammikuuta 2003. Esittelijä oli Ann Davison.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. helmikuuta 2003 pitämässään 397. täysistunnossa (helmikuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 84 puolesta, 1 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Komissio asettaa kolme ensisijaista kuluttajapoliittista tavoitetta, jotka liittyvät kuluttajansuojaa ja palveluiden turvallisuutta käsittelevässä vihreässä kirjassa esiin otettuihin kaupallisiin käytäntöihin. Tavoitteet ovat

- korkeatasoinen ja yhtenäinen kuluttajansuoja

- kuluttajansuojasääntöjen tehokas soveltaminen etenkin jäsenvaltioiden hallinnollisen yhteistyön avulla ja kuluttajille tarjottavia valitusmenettelyjä parantamalla

- kuluttajajärjestöjen osallistuminen EU:n politiikkaan; tähän pyritään uudistamalla osallistumismekanismeja sekä tarjoamalla valistusta ja parantamalla valmiuksia.

1.2. Komitea kannattaa komission asettamia ensisijaisia tavoitteita. Se katsoo niiden jatkavan kunnianhimoisesti politiikkaa, jossa korostetaan kuluttajien merkitystä yhtenäismarkkinoiden onnistuneen toteuttamisen kannalta. Komission ehdotuksensa liitteenä julkaisema viitteellinen luettelo sisältää pitkälti yli 80 erilaista tointa. Strategia luodaan ajankohtana, jolloin kuluttajien odotukset ovat muuttumassa ja EU:n väestö kasvaa 470 miljoonaan. Strategia seuraa kuluttajansuojaa käsittelevää vihreää kirjaa(1) ja heijastaa nopeasti muuttuvaa ja entistä monimutkaisempaa tilannetta, jolle on tyypillistä tietoyhteiskunnan vaikutus, euroon siirtyminen sekä kuluttajien muuttuvat asenteet niin riskeihin kuin kestävään ja eettiseen kulutukseen.

1.2.1. Koska neuvosto päätti Sevillassa siirtää kuluttaja-asiat sisämarkkina-, kuluttaja- ja matkailuneuvostolta uudelle työllisyyden, sosiaalipolitiikan, terveyden ja kuluttaja-asioiden neuvostolle, komitea pyytää sitä varmistamaan, että kuluttajien etu sisämarkkinoilla säilyy jatkossakin keskeisenä teemana.

1.2.2. Komitea kannattaa mahdollisimman laajaa harmonisointia, mutta katsoo, että samalla on huolehdittava mahdollisimman korkeatasoisesta kuluttajansuojasta. Vähäinenkin kuluttajansuojasta tinkiminen olisi erityisen vakavaa nykyisessä tilanteessa, jossa valmistaudutaan uusien valtioiden liittymiseen Euroopan unioniin.

1.3. Erityisesti on otettava huomioon seuraavat näkökohdat:

1.3.1. Komitea tukee komissiota sen pyrkiessä laajentamaan ja kehittämään kuluttajansuojaa, joka hyödyttää erityisesti niitä, jotka kaikkein vähiten pystyvät puolustamaan etujaan entistä monimutkaisemmassa ja teknisemmässä ympäristössä. Se kannattaa myös ajatusta, jonka mukaan lisäksi tarvitaan asianmukaista tiedotusta(2) tässä myönteisessä tilanteessa, jossa kuluttajan ja kansalaisen etu on entistä yhtenevämpi myös edunvalvontaa ajatellen.

1.3.2. Komitea tukee myös näkemystä, jonka mukaan kuluttajapolitiikkaa ei voida kehittää eristyksissä ja jonka mukaan on olennaista integroida se järjestelmällisesti osaksi kaikkea muuta asianmukaista unionin politiikkaa Amsterdamin sopimuksen 153 artiklan mukaisesti. Komitea katsookin, että edellä mainittujen kolmen päämäärän rinnalle tulisi neljänneksi keskeiseksi tavoitteeksi asettaa kuluttajansuojelun integrointi yhteisön muihin toimintalinjoihin.

1.3.3. Komitea pitää Nizzan sopimuksen tarkistamista tervetulleena. Sen myötä kuluttajien edustuksen rooli laajenee, ja kuluttajien edustajat mainitaan komitean keskeisinä jäseninä. Tämä tunnustus ja siihen liittyvä tehokaan, merkityksellisen ja asianmukaisen politiikan tukeminen auttaa lähentämään unionia ja kansalaisia.

1.3.4. Komitea kiinnittää huomiota kuluttajia ja kuluttajajärjestöjen hankkeita koskevaan yhteisön toimintaan myönnettävien resurssien niukkuuteen, mikä poikkeaa jyrkästi yhteisön muiden toimintalinjojen kohdalla noudatettavasta käytännöstä. Komitea kehottaa budjettivallan käyttäjiä lisäämään tähän toimintaan varattuja määrärahoja ja henkilöstä.

2. Uusi strategia

2.1. Komissio korostaa vaikutusten arvioinnin ja kuluttajille suunnattavan tiedottamisen tarpeellisuutta. Näin ollen komitea katsookin, että lisäksi olisi arvioitava kuluttajapolitiikan vaikutuksia eri yritysten kannalta.

2.2. Komitea on jo ilmaissut olevansa huolissaan siitä, että johdonmukaiset ja vertailukelpoiset EU-tilastot puuttuvat monilta aloilta. Kuluttajien kannalta erityisen tärkeitä ovat tuoteturvallisuutta (onnettomuuksia) ja valituksia koskevat tilastot. Komitea katsoo, että EHLASS-järjestelmän (kotona ja vapaa-aikana tapahtuvia tapaturmia koskeva yhteisön tietojenvaihtojärjestelmä) tarjoamaa tutkimustietoa ja tilastoja tulisi kehittää ja hyödyntää kaikissa jäsenvaltioissa ja ehdokasmaissa.

2.3. ETSK tukee voimakkaasti myös komiteassa edustettuina olevien organisaatioiden toteuttamaa EU-asioihin liittyvää kuluttajatiedotusta ja -valistusta. Komissio voi vahvistaa kuluttajaliikettä ja samalla varmistaa, että tietoa tarjotaan kuluttajien tarpeita vastaavassa ja helposti ymmärrettävässä muodossa antamalla asianmukaisille kuluttajaorganisaatioille mahdollisuuden levittää tietoa niiden käytettävissä olevia kattavia kanavia hyödyntäen. Tämä täydentää myös yritysten tarjoamaa tietoa. Suojelun ja valistuksen välillä on voimakas yhteys, ja kuluttajavalistusta pidetään yhä yleisemmin osana elinikäistä oppimista.

2.4. Komitea korostaa jatkuvan tutkimus- ja kehitysohjelman merkitystä. Sen tulisi kattaa myös kuluttajapoliittisten päätösten taustatutkimus. Sekä eurooppalaisten yritysten, työmarkkinajärjestöjen että kuluttajajärjestöjen tuottamat aihetta koskevat tutkimukset tulisi myös ottaa huomioon, koska luotettava tieto on välttämättömyys.

2.4.1. Komissio voisi toteuttaa em. tutkimus- ja kehitystoimintaa perustamalla kuluttajapolitiikkaa tutkivien akateemisten tahojen verkon kuluttajavahinkoja koskevan tietokannan luomiseksi.

2.4.2. Kuluttajaorganisaatioiden ja muiden oikeushenkilöiden tulisi hyödyntää kuudennen tutkimus- ja kehitysohjelman uusia säännöksiä, joiden perustella ne voivat hakea tutkimusrahoitusta kuudella avainalalla, joista yksi on turvallisuus.

2.4.3. Komission tulisi harkita EU:n kuluttaja-asiain tutkimuslaitoksen perustamista EU:n ympäristökeskuksen tarjoaman esimerkin mukaisesti. Komitea kannattaa myös ajatusta perustaa jäsenvaltioiden tai alueiden tasolla toimivia tutkimuskeskuksia, joita komissio voisi tukea monilla tavoin muuten kuin taloudellisesti.

3. Komission käsittelemät pääaiheet ja komitean huomiot

Komitea kiinnittää huomiota erityisesti seuraaviin keskeisiin aihealueisiin:

3.1. Euro

3.1.1. Komission tulisi hyödyntää euron käyttöönottoon liittyviä jäsenvaltioiden kuluttajien kokemuksia uusien jäsenvaltioiden opastamisessa. Komission tulisi myös kiinnittää huomiota rajatylittävistä tilisiirroista perittäviin maksuihin.

3.2. Turvallisuus

3.2.1. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että komission toimintaohjelma kattaa useita turvallisuusnäkökohtia ja sisältää viitteellisen luettelon kaikkien kolmen tavoitteen piiriin kuuluvista toimista.

3.2.2. Myös komitea on lausunnoissaan(3) aina kiinnittänyt ensisijaisesti huomiota turvallisuutta koskeviin ehdotuksiin niin välillisesti, kuten lasten kannalta turvallisten pakkausten kohdalla, kuin suoraan, kuten lelujen turvallisuuden tai tuoteturvallisuuden osalta. Tässä yhteydessä komitealla oli merkittävä rooli edistettäessä yleistä tuoteturvallisuutta koskevan direktiivin tarkistamista.

3.2.2.1. Komitea kehottaa komissiota ottamaan huomioon, että huomattava osa kuolemaan johtavista tai vakavasti vammauttavista tapaturmista EU:ssa sattuu kodeissa ja vapaa-aikana. Tämä on hyvä muistaa, kun ajatellaan yleistä tuoteturvallisuutta koskevaa direktiiviä, jota sekä jäsenvaltioissa että osana yhteisön lainsäädännön omaksumista myös unioniin liittyvissä valtioissa ollaan saattamassa osaksi niiden omaa lainsäädäntöä. Kuolemaan johtavat tapaturmat ovat neljätoista kertaa yleisempiä kotona kuin työpaikalla ja lähes kaksi kertaa kuolemaan johtavia moottoriajoneuvo-onnettomuuksia tavallisempia. Näin ollen tuoteturvallisuus onkin nyt asetettava etusijalle, ja sitä on painotettava erityisesti myös EU:hun liittyvissä valtioissa, joissa tapaturmat ovat vielä paljon yleisempiä kuin nykyisissä jäsenvaltioissa.

3.2.2.2. Komitea kehottaa komissiota laajentamaan tilastojen keräämisen kannalta ratkaisevan tärkeää kotona ja vapaa-aikana tapahtuvia tapaturmia koskevaa yhteisön tietojenvaihtojärjestelmää (EHLASS). Järjestelmä mainitaan ensimmäistä kertaa lyhyesti komission asiakirjan liitteessä tavoitteen 3 yhteydessä. EHLASS-järjestelmän kaltainen kattava ja koordinoitu tapaturmatietokanta tulee ottaa kuluttajien turvallisuutta koskevan politiikan kulmakiveksi.

3.2.2.3. Komitea kehottaa komissiota lisäksi laatimaan suunnitelman huolellisesti kohdennettujen ja kansalaisten huomiota kuluttajansuojaan kiinnittävien kampanjoiden tukemiseksi. Tutkimukset(4) osoittavat, että yli 80 prosenttia tapaturmista olisi voitu ehkäistä. Lisäksi tarvitaan entistä enemmän riskien hallintaan ja arviointiin liittyvää valistusta.

3.2.3. Komitea pitää tervetulleena esitettyjä toimia, jotka liittyvät palveluja koskevien standardien ja palvelujen turvallisuuden kehittämiseen, sillä ne eivät (harvoja poikkeuksia, kuten asennuksia) lukuun ottamatta kuulu yleistä tuoteturvallisuutta koskevan tarkistetun direktiivin piiriin. Komitea odottaa saavansa kommentoitavakseen palvelujen turvallisuutta koskevan alakohtaisen tai yleisluonteisen komission tiedonannon.

3.3. Kaupalliset käytännöt

3.3.1. Kuluttajansuojaa koskevasta vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa(5) komitea piti tervetulleena komission uutta lähestymistapaa, joka perustuu yleiseen lainsäädäntöön ja sitä tukeviin käytännesääntöihin. Komitea toivoo kuitenkin ehdotuksen selventämistä. Se pitäisikin seurantatiedonantoa tervetulleena, koska se tarjoaa mahdollisuuden sekä yksinkertaistamiseen että kuluttajansuojeluun. Komitea katsoo myös, että on tarpeen välttää liian yksityiskohtaista sääntelyä, sillä se ei ole kuluttajien eikä yritysten edun mukaista. Tulisi selvittää tarjolla olevien vaihtoehtojen, kuten yhteissääntelyn, tarjoamia mahdollisuuksia. Lisäksi komitea huomauttaa, että kuluttajansuojaa koskevan lainsäädännön yhtenäistämistä on tarpeen edistää asteittain mahdollisimman pitkälle asianmukaisin keinoin, esimerkiksi puitedirektiivein tai parhaita käytänteitä koskevin suosituksin. Näin voitaisiin ratkaista kuluttajia vaivaava ongelma, joka liittyy keskinäistä tunnustamista ja alkuperämaata koskevan periaatteen soveltamiseen. Komitea odottaakin kommentoitavakseen komission ehdotusta puitedirektiiviksi, jota kuluttajansuojaa koskevassa vihreässä kirjassa suositellaan. Näin luodaan yksinkertainen ja käytännesääntöjen tukema oikeuskehys.

3.3.2. Komitea korostaa uudelleen, että kuluttajapolitiikan järjestelmällinen integroiminen unionin lainsäädäntöön on tärkeää. Samoin se kehottaa saattamaan vastuuvelvolliseksi kulloisestakin politiikan alasta vastaavan pääosaston (esim. energia ja liikenne, ympäristö, kilpailu) ja edellyttää osoituksia kyseisten poliitikkojen vaikutuksista kuluttajiin ja yritystoimintaan. Komitea painottaa lisäksi, että on laadittava selkeät menettelyt kuluttajien kuulemiseksi tai nimittämiseksi komiteoihin tai työryhmiin sekä heille tarjottavan tuen rahoittamiseksi.

3.3.3. Komitea suosittelee mm. etäkauppaa, kiinteistöjen osa-aikaista käyttöoikeutta, pakettimatkoja, hintamerkintöjä ja takuita koskevien direktiivien tarkistamista ja muuttamista.

3.4. Kuluttajasopimukset

3.4.1. Komitea pitää nykyisten epäjohdonmukaisuuksien poistamiseksi tarpeellisena voimassa olevan sopimusoikeuden tarkistamista ja selventämistä. Lisäksi se korostaa yhdenmukaisten peruutus- ja harkinta-aikoja koskevien EU-säännösten merkitystä rajanylittävän kaupan ja avoimuuden edistämisen kannalta. Yhteisistä säännöistä tulisi päättää mahdollisimman korkealla tasolla, jotta kuluttaja voi ottaa yhteyttä myös ulkomaisiin tavaroiden tai palvelujen tarjoajiin.

3.5. Rahoituspalvelut

3.5.1. Kuluttajat eivät vielä ole juurikaan hyödyntäneet alan rajanylittävien palvelujen tarjoamia mahdollisuuksia. Tarvitaan turvallinen ja avoin toimintaympäristö. Uuden oikeuskehyksen tulisi edistää lisäsuojaa, jota eräät luottokorttiyhtiöt jo tarjoavat asiakkailleen kaupan epäonnistuessa, varmistaa pankki- ja luottokorttien turvallinen käyttö sähköisessä kaupassa (esim. hyödyntämällä nykyistä tehokkaammin tunnuslukuja ja sähköistä allekirjoitusta) sekä kattaa Internetissä tarjottavat lasten "taskurahatilit".

3.6. Sähköinen kaupankäynti

3.6.1. Sähköistä kaupankäyntiä koskeva direktiivi on pantava viipymättä täytäntöön. Vaikka komitea pitääkin Euroopan laajuista luotettavuusmerkintää koskevaa sidosryhmien sopimusta tervetulleena, komitea toivoo siihen liittyvän lastensuojelun tehostamista, koska lapset viettävät paljon aikaansa Internetissä mm. ostoksia tehden. Mikäli sähköisen kaupankäynnin halutaan yleistyvän, kuluttajille on tarjottava tehokasta oikeussuojaa(6). Yritysten ja kuluttajajärjestöjen yhteistyö vaihtoehtoisten riidanratkaisumenettelyjen alalla on tervetullutta. Mahdollisuus saattaa riita tarpeen vaatiessa oikeusistuimen ratkaistavaksi luonnollisesti säilyy.

3.7. Yleishyödylliset palvelut

3.7.1. Komitea korostaa kuluttajaedustuksen periaatetta. On tarpeen pitää mielessä erityisesti pienituloisten kuluttajien sekä murroskautta tulevissa jäsenvaltioissa elävien kuluttajien tarpeet. Unioniin liittyvissä valtioissa yksityistäminen muuttaa hintoja ja palvelujen luonnetta. Jäsenvaltiot voivat oppia toistensa parhaista käytänteistä pienituloisille kuluttajille tarjottavien peruspalveluiden, kuten sähkön saatavuuden varmistamiseksi. Aihetta kartoittavasta tutkimuksesta olisi varmasti hyötyä.

3.7.2. Komitea korostaa jälleen eri pääosastojen osallistumisen tärkeyttä, sillä asia koskee monia julkisia palveluja, kuten energia-, televiestintä- ja liikennealaa.

3.7.2.1. Liikennealan huomioon ottaminen on entistä tärkeämpää, ja komitea toivoo näkevänsä lentoliikenteen alalla esitetyn kuluttajansuojan laajentuvan koskemaan muitakin liikennemuotoja. Se pitää tervetulleena ehdotuksia, jotka koskevat kuluttajille maksettavia korvauksia, mikäli lento peruuntuu tai on ylivarattu, sekä vammaisten matkustajien entistä parempaa huomioon ottamista(7).

3.7.3. Ehdotettua direktiiviä odotettaessa komitea pitäisi tervetulleena yleishyödyllisiin palveluihin liittyviä kuluttajien oikeuksia koskevaa suositusta.

3.8. Maailman kauppajärjestö

3.8.1. Komitea painottaa sosiaali-, ympäristö-, terveys- ja kuluttajanäkökohtien merkitystä kauppaneuvottelujen asialistalla. WTO:n on hyödynnettävä kaupallisista kysymyksistä neuvoteltaessa myös muiden sitä sivuavien alojen, kuten ympäristö- ja kuluttaja-alan asiantuntijoiden erityisosaamista(8). Työvoima-, ympäristö- ja kansanterveysaloilla on kansainväliset järjestönsä, ja sellainen tarvitaan myös kuluttajasuojan alalla.

ETSK panee merkille, että tämä on komission tiedonannon ainoa kohta, jossa käsitellään kaupan, pakkausmerkintöjen ja standardoinnin kaltaisia globaaleja kysymyksiä sitä silmällä pitäen, että kuluttajat toimivat Eurooppaa laajemmilla markkinoilla. ETSK kehottaakin komissiota painottamaan maailmanlaajuisten kysymysten käsittelyä.

3.9. Täytäntöönpanon valvonta

Huolellisesti laadituista asetuksista ja direktiiveistä ei ole juurikaan hyötyä, jos niiden saattaminen osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä tai täytäntöönpano epäonnistuu. Komitea kehottaa komissiota noudattamaan sitoumustaan asettaa etusijalle nykyisen sääntelyn tehokas täytäntöönpano ja täytäntöönpanoviranomaisten välinen yhteistyö. Tämän tulisi olla ensimmäinen askel kohti nykyistä parempaa rajatylittävää kuluttajansuojaa. Komitea käsittelee aihetta kattavasti kuluttajansuojaa koskevasta vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa ja korostaa, että onnistuneen täytäntöönpanon kannalta on tärkeää

3.9.1. kehittää tutkimustietoon perustuvat tietojen keruu- ja arviointijärjestelmät (esim. palvelujen turvallisuus tai EHLASS).

3.9.2. kehittää nopeaa tietojenvaihtojärjestelmää (RAPEX) siten, että jäsenvaltioiden nimeämät toimivaltaiset viranomaiset voivat vaihtaa tietoja nopeasti ja välittää kiireellisiä varoituksia.

3.9.3. turvautua rakenteeltaan vakaaseen jäsenvaltiokohtaiseen täytäntöönpanojärjestelmään, josta vastaavat asianmukaisesti koulutetut ja toimivaltaiset viranomaiset, jotka muodostavat (monen sijasta) yhden hallinnollisen organisaation. Komitea ilmaisee huolensa siitä, että tulevat jäsenvaltiot ovat mahdollisesti saattaneet säädökset osaksi omaa lainsäädäntöään, mutta niiltä puuttuvat toistaiseksi täytäntöönpanon edellyttämät perusrakenteet. Komitea pitää mielenkiintoisena joidenkin jäsenvaltioiden niille tarjoamaa aktiivista tukea. Kuluttajansuojaa koskevasta vihreästä kirjasta annettu komitean lausunto kattaa myös täytäntöönpanoon liittyvät näkökohdat.

3.9.4. tarjota yksittäisille kuluttajille tehokasta oikeussuojaa. Tähän liittyvien menettelyjen tulee olla yksinkertaisia ja nopeita. Muutoksenhaku rajatylittävissä riitatapauksissa ei kuitenkaan ole kumpaakaan. Komitea pitääkin EEJ-verkkoon ja vaihtoehtoisiin riitojen ratkaisumenettelyihin liittyviä komission ponnisteluja tervetulleina.

3.10. Kuluttajajärjestöjen kuuleminen

3.10.1. Kuluttajaorganisaatioita on tärkeää kuulla kaikissa kuluttajia koskevissa asioissa eikä pelkästään kuluttajapoliittisissa kysymyksissä. Kuten komissio oikeutetusti toteaa, tämä edellyttää mm. resurssien lisäämistä. Myös omalla ajallaan neuvoa-antavissa komiteoissa toimiville on korvattava heille aiheutuvat kulut ajoissa. Toimintaa tukevien kuluttajajärjestöjen tulee pystyä tarjoamaan poliittista sekä tutkimus- ja hallintotukea. Lisärahoituksen hankkimiseksi voitaisiin kehittää mallia, jossa yritykset voivat lahjoittaa varoja kuluttajansuojasäätiölle.

3.10.2. Omalta osaltaan komitea tukee kuluttajansuojan ja ympäristönsuojelun parissa toimivien jäsentensä työtä. Komitea kuulee kuluttajaorganisaatioita säännöllisesti niitä koskevista aiheista, esimerkiksi WTO:sta. Lisäksi komitea on kuullut kuluttajaorganisaatioita Euroopan tulevaisuutta käsittelevästä valmistelukunnasta.

3.10.3. Komitea pitää toivottavana, että tukea kuluttajien neuvoa-antavalle komitealle lisätään ja muiden neuvoa-antavien komiteoiden organisaatiota parannetaan, jotta ne voivat ajaa kuluttajien asiaa nykyistä tehokkaammin. Myös tulevien jäsenvaltioiden asianmukaisesta edustuksesta on huolehdittava.

3.11. Kuluttajille tiedottaminen ja kuluttajavalistus

Komitea ymmärtää, että tähän asti kuluttajille tiedottaminen ja kuluttajavalistus ovat kuuluneet pitkälti jäsenvaltioiden toimivaltaan. Unionitasolla tapahtuvaa kuluttajavalistusta tulisi kuitenkin edistää esim. erilaisin hankkein ja Eurooppa-ulottuvuus tulisi ottaa tässä yhteydessä asianmukaisesti huomioon(9). Komitea kannattaa ajatusta EU:n kuluttajajärjestöjen yhteisestä verkkosivusta, jolla tarjottaisiin tietoa ja pääsy järjestöjen omille sivuille.

3.11.1. Komitea toteaa, että yhteiskunnan teknistyessä yhä enemmän entistä monipuolisemman tiedottamisen merkitys korostuu. Se tarjoaa huomattavaa hyötyä, mutta toisaalta siihen liittyy uusia ja tuntemattomia riskejä. Komitea myöntää, että kuluttajaorganisaatiot tarjoavat luotettavaa tietoa etenkin "suurelle yleisölle". Samalla komitea pitää myönteisenä teollisuuden panosta ja kuluttajaystävällisen viestinnän kehittämistä (esim. käyttöohjeet, tuotteista kertovat lehtiset, varoitukset ja turvaohjeet). Komitea on kehottanut yrityksiä yhdessä kuluttajajärjestöjen kanssa oheistamaan vastaavia tietoja myös tietokoneisiin esim. niiden käyttöön liittyvien lastensuojelunäkökohtien huomioon ottamiseksi. Tällainen yhteistyö on edelleen tarpeen kuluttajille suunnatun tiedottamisen parantamiseksi. EU:ssa käytävää kauppaa haittaavien kielimuurien vuoksi komitea pitää erittäin tervetulleena sitä, että komissio kiinnittää nykyisin huomiota pakkausmerkintöihin.

3.11.2. Komitea pitää komission näkemystä kuluttajavalistuksesta vajanaisena ja sen laajentamista tarpeellisena. Kuluttajavalistus tulisi sisällyttää EU:n nykyisiin koulutusalan ohjelmiin, eli integroida esim. Internetin käyttöturvallisuuteen liittyvä valistus eLearning -ohjelmaan. Vajanaisuus ilmenee tarkasteltavana olevassa asiakirjassa kahdella tavalla: asiakirjassa rajoitutaan käsittelemään tietoa ja painotetaan pelkästään oikeuksia.

3.11.2.1. Tiedon kartuttaminen ja kehittäminen koko elinajan on epäilemättä tärkeää, mutta niin ovat myös yleiset elämäntaidot sekä kyky valita viisaasti ja tehdä oikeita päätöksiä. Oikeudet ja niiden selkeä ymmärtäminen ja hyödyntäminen ovat välttämättömiä, mutta välttämätöntä on myös vastuun kantaminen laajemmissakin yhteyksissä, kuten ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvissä kysymyksissä. Tässä yhteydessä ympäristöasioiden pääosaston ja kehitysyhteistyön pääosaston tiedotusohjelmaa voidaan pitää erityisen tervetulleena. ETSK on erityisesti tukenut vapaaehtoisuuteen perustuvia ympäristömerkintöjä ja reilun kaupan merkintöjä koskevia hankkeita, joilla pyritään kannustamaan vastuullisiin hankintoihin.

3.11.3. Komitea pitää komission panosta kuluttaja-alan ammattilaisten kouluttamiseen tervetulleena. Samalla se muistuttaa, että vaikkei kouluttaminen olekaan kuluttajavalistusta, se tarjoaa käytännön keinot valistuksen toteuttamiselle.

4. Päätelmät

Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä vuosien 2002-2006 kuluttajapoliittista strategiaa koskevaan komission tiedonantoon ja kannattaa mahdollisimman laajaa harmonisointia. Samalla se kuitenkin katsoo, että kuluttajansuojan tulee olla mahdollisimman korkeatasoista. Sähköistä kaupankäyntiä koskeva direktiivi on pantava täytäntöön pikaisesti online-kuluttajansuojelun edistämiseksi. Komitea kannattaa nykyisen lainsäädännön täytäntöönpanon tehostamista sekä siitä vastaavien elinten yhteistyötä. Lisäksi komitea pitää toivottavana kuluttajapolitiikan integroimista muihin asianmukaisiin toimintalinjoihin kuten koulutuspolitiikkaan.

Bryssel 26. helmikuuta 2003.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Roger Briesch

(1) EYVL C 125, 27.5.2002.

(2) Komitea laatii lähiaikoina kuluttajavalistusta käsittelevän oma-aloitteisen lausunnon.

(3) EYVL C 51, 23.2.2000; EYVL C 117, 26.4.2000; EYVL C 367, 20.12.2000 ja EYVL C 125, 27.5.2002.

(4) Euroopan kuluttajansuojajärjestö (ECOSA).

(5) EYVL C 125, 27.5.2002.

(6) Ks. esim. OECD:n kuluttajansuojan suuntaviivat sähköisen kaupankäynnin alalla.

(7) EYVL C 155, 29.5.2001.

(8) Ks. esim. OECD:n kuluttajansuojan suuntaviivat sähköisen kaupankäynnin alalla.

(9) Komitea laatii lähiaikoina kuluttajavalistusta käsittelevän oma-aloitteisen lausunnon.