Neuvoston 16 päivänä joulukuuta 1999 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistama yhteinen kanta (EY) N:o 13/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi ympäristöulottuvuuden sisällyttämisestä täysimääräisesti kehitysmaiden kehitysorosessiin



Virallinen lehti nro C 064 , 06/03/2000 s. 0047 - 0054



Neuvoston 16 päivänä joulukuuta 1999 vahvistama Yhteinen kanta (EY) N:o 13/2000 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o .../2000 antamiseksi ympäristöulottuvuuden sisällyttämisestä täysimääräisesti kehitysmaiden kehitysprosessiin (2000/C 64/02) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 175 ja 179 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen(1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), ovat kuulleet alueiden komiteaa, toimivat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen(3), sekä katsovat seuraavaa: 1) Luonnonvarojen ehtyminen ja ympäristön tilan heikkeneminen vaikuttavat suoraan taloudelliseen kehitykseen ja erityisesti paikallisten yhteisöjen toimeentuloon, mukaan lukien alkuperäiskansat, ja tekevät siten tehottomaksi kestävällä kehityksellä saavutettavan köyhyyden vähenemisen. 2) Nykyisillä tuotantotavoilla ja kulutustottumuksilla on kiistatta maiden rajojen yli ja maailmanlaajuisesti vaikuttavia seurauksia etenkin ilmakehän, hydrosfäärin, maaperän tilan ja biologisen monimuotoisuuden osalta. 3) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet Rion julistuksen ja Agenda 21 -toimintaohjelman sekä sitoutuneet Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen erityisistunnossa (UNGASS) hyväksyttyyn päätöslauselmaan ohjelmasta Agenda 21:n täytäntöönpanon jatkamiseksi. 4) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat monenvälisten ympäristösopimusten, erityisesti biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen, ilmastonmuutosta koskevan puiteyleissopimuksen ja aavikoitumisen ehkäisemistä koskevan yleissopimuksen sopimuspuolia. Siten ne ovat sitoutuneet ottamaan huomioon näitä kysymyksiä koskevat vastuut, jotka ovat sopimuspuolina oleville teollisuusmaille ja kehitysmaille yhteiset, mutta samalla eriytetyt. 5) On tärkeää, että Euroopan yhteisön ympäristöpolitiikan sisäiset ja ulkoiset näkökohdat liittyvät yhdenmukaisesti toisiinsa, jotta voidaan vastata tehokkaasti Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssissa (UNCED) ja sen seurannan yhteydessä määriteltyihin haasteisiin. 6) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat sitoutuneet noudattamaan OECD:n kehitysapukomitean (OECD/DAC) julkaisua "Shaping the 21st Century Strategy", jossa vaaditaan kestävän kehityksen kansallisten strategioiden täytäntöönpanon tukemista kaikissa maissa vuoteen 2005 mennessä niin, että ympäristövarojen nykyinen hupeneva suuntaus kääntyy sekä maailmanlaajuisesti että kansallisella tasolla tosiasiallisesti päinvastaiseksi vuoteen 2015 mennessä. 7) Euroopan parlamentti ja neuvosto tekivät 24 päivänä syyskuuta 1998 päätöksen N:o 2179/98/EY Euroopan yhteisön ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevan poliittisen toimintaohjelman "Kohti kestävää kehitystä" tarkistamisesta(4). Päätöksessä vaaditaan yhteisölle merkittävämpää roolia ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevassa kansainvälisessä yhteistyössä. Ohjelman perusstrategiana on ympäristöpolitiikan ja muiden politiikan alojen, myös kehityspolitiikan, täydellinen yhdentäminen. 8) Cardiffissa kesäkuussa 1998 kokoontunut Eurooppa-neuvosto suhtautui myönteisesti komission tiedonantoon "Integraatioon tähtäävä kumppanuus - strategia ympäristönäkökohtien sisällyttämiseksi Euroopan unionin politiikkaan" ja kannatti periaatetta, jonka mukaan komission keskeisiin politiikkaehdotuksiin olisi liityttävä arvio niiden ympäristövaikutuksista. 9) Neuvosto ja jäsenvaltiot antoivat 15 päivänä heinäkuuta 1996 päätöslauselman ympäristövaikutusten arvioinnista kehitysyhteistyössä. 10) Neuvosto tunnusti 30 päivänä marraskuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa alkuperäiskansojen keskeisen aseman luonnonvarojen säilyttämisessä ja kestävässä käytössä. 11) Kestävä kehitys on riippuvainen ympäristöulottuvuuden sisällyttämisestä kehitysprosessiin. 12) Koska voimavaroja on rajoitetusti, on olennaisen tärkeää luoda sopivia toimintatapoja, strategioita ja välineitä sekä toteuttaa kokeiluohjelmia, jotta ympäristöulottuvuus voidaan sisällyttää taloudelliseen yhteistyöhön ja kehitysyhteistyöhön. 13) Yhteisön käytettävissä olevia rahoitusvälineitä olisi täydennettävä kestävän kehityksen tukemiseksi kehitysmaissa. 14) Olisi parannettava yhteisön välineiden avulla rahoitettavien toimien yhteensovittamista. 15) Kestävän kehityksen mukaisesti kehitysmaissa toteutetuista ympäristöalan toimista 22 päivänä huhtikuuta 1997 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 722/97(5) säädettiin kehyksestä sellaista yhteisön tukea varten, jolla on tarkoitus antaa kehitysmaille mahdollisuus sisällyttää ympäristöulottuvuus omaan kehitysprosessiinsa. Asetusta (EY) N:o 722/97 sovellettiin 31 päivään joulukuuta 1999. Tässä asetuksessa olisi otettava huomioon asetuksen (EY) N:o 722/97 soveltamisesta saadut kokemukset. 16) Olisi säädettävä tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien rahoittamisesta. 17) Tällä asetuksella vahvistetaan sillä perustetun ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, jotka ovat budjettivallan käyttäjälle talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta(6) 6 päivänä toukokuuta 1999 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 33 tarkoitettuna ensisijaisena ohjeena vuosittaisessa talousarviomenettelyssä. 18) Olisi vahvistettava täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, erityisesti toiminnan muoto, yhteistyökumppanit sekä päätöksentekomenettely. 19) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet olisi annettava menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn päätöksen 1999/468/EY(7) mukaista menettelyä noudattaen, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Yhteisö tukee kehitysmaita niiden pyrkimyksissä sisällyttää ympäristöulottuvuus omaan kehitysprosessiinsa. Tätä varten yhteisö antaa rahoitustukea ja aiheellista asiantuntija-apua, joiden tavoitteena on kestävän kehityksen mukaisten politiikkojen, strategioiden, välineiden ja teknologioiden toteuttamisen kehittäminen ja edistäminen. 2. Yhteisön tuen avulla on tuettava suoraan kehitysmaiden asianomaisia tahoja ja välillisesti voimistamalla ympäristöulottuvuutta yhteisön taloudellisessa yhteistyössä ja kehitysyhteistyössä sen varmistamiseksi, että ympäristönäkökohdat otetaan täysimääräisesti huomioon yhteisön ohjelmissa. 3. Tämän asetuksen nojalla annetulla ja asiantuntija-avulla täydennetään ja vahvistetaan muilla kehitysyhteistyön välineillä annettavaa tukea ja apua. 2 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan "kestävällä kehityksellä" asianomaisten väestöjen elintason ja hyvinvoinnin kohentamista ekosysteemien mahdollisuuksien rajoissa siten, että samalla säilytetään luonnonperintö ja sen biologinen monimuotoisuus nykyisille ja tuleville sukupolville. 3 artikla 1. Tämän asetuksen nojalla toteutettavat toimet on suunnattava erityisesti seuraaville aloille: - maailmanlaajuiset ympäristökysymykset, etenkin monenvälisiin ympäristösopimuksiin sisältyvät kysymykset, kuten ilmastonmuutos, aavikoituminen ja biologinen monimuotoisuus, - rajojen yli ulottuvat ympäristöongelmat, etenkin ilman, maaperän ja veden pilaantuminen, - ympäristövaikutukset, jotka liittyvät kehitysmaiden integroitumiseen maailmantalouteen, - makrotaloudellisten ja alakohtaisten politiikkojen ympäristövaikutukset kehitysmaissa, - kestävät tuotantotavat ja kulutustottumukset, - luonnonvarojen ja ympäristövarojen kestävä hoito ja käyttö kaikilla tuotannonaloilla, kuten maataloudessa, kalastuksessa ja teollisuudessa, - ympäristöongelmat, jotka ovat aiheutuneet köyhyydestä johtuvasta luonnonvarojen liikakäytöstä, - energian kestävä tuotanto ja käyttö, - kemiallisten tuotteiden ja erityisesti vaarallisten ja myrkyllisten aineiden kestävä tuotanto ja käyttö, - biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen, sen osatekijöiden kestävä käyttö ja geenivarojen käytöstä saatavan hyödyn oikeudenmukainen ja tasapuolinen jakaminen, - makean veden vesivarojen hoito, - rannikkoalueiden, jokien suualueiden ja kosteikkoalueiden hoito, - aavikoituminen, - kaupunkiympäristöön liittyvät ongelmat, jotka koskevat muun muassa liikennettä, jätteitä, jätevesiä, ilman pilaantumista ja melua sekä juomaveden laatua. 2. Rahoituskelpoisia ovat muun muassa: - kestävää kehitystä koskevien kansallisten, alueellisten ja paikallisten toimintatapojen, suunnitelmien ja strategioiden laatimisen tukeminen, - kehitysprosessin toimijoiden, kuten hallituksen, valtiosta riippumattomien järjestöjen, yksityisen sektorin kansalaisyhteiskunnan ja alkuperäiskansojen rakenteiden muodostamista ja toiminnallisten valmiuksien kehittämistä koskevat mallit kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, - kentällä toteutettavat pilottihankkeet, myös sellaiset, joihin sisältyy paikallisiin rajoituksiin ja tarpeisiin mukautettuja ympäristöä säästäviä teknologioita, - välineiden luominen kestävää kehitystä varten, muun muassa kauppaan liittyvät välineet kuten merkintä- ja sertifiointijärjestelmät ja ympäristöystävällistä kauppaa koskevat aloitteet, - tuki ympäristövaikutusten arviointivälineiden kehittämiseen ja soveltamiseen toimintatapojen, strategioiden, ohjelmien ja hankkeiden valmistelemiseksi ja toteuttamiseksi, - suuntaviivojen ja toimintaohjeiden laatiminen kestävän kehityksen edistämiseksi ja ympäristökysymysten huomioon ottamiseksi, - paikallisen väestön sekä kehitysprosessin ja kehitysyhteistyön keskeisten toimijoiden tietoisuuden lisääminen kestävän kehityksen merkityksen osalta ensi sijassa tiedotuskampanjoilla ja koulutuksella, - ympäristötiedon ja -indikaattorien laadun kehittämiseksi tehtävä inventointi-, laskenta- ja tilastotyö. 3. Erityistä huomiota kiinnitetään toimien valinnassa, valmistelussa, toteuttamisessa ja arvioinnissa seuraaviin näkökohtiin: - vaikutukset köyhyyden poistamista koskevaan kokonaistavoitteeseen, - kestävään kehitykseen tähtäävät innovatiivisia toimenpiteitä sisältävät paikalliset aloitteet, - paikallisen väestön, alkuperäisyhteisöt mukaan lukien, aktiivinen osallistuminen, tuki ja määräysvalta, - naisten ja tyttöjen sekä toisaalta miesten ja poikien sukupuoliroolit, tiedot, näkökulmat ja osallistuminen luonnonvarojen kestävään hoitoon ja käyttöön, - mahdollisuudet sisällyttää toimi laajemmin yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkoihin ja -ohjelmiin, - ympäristökustannusten sisällyttäminen kokonaiskustannuksiin käyttäen tässä myös taloudellisia ohjauskeinoja, - vaikutus alueellisen yhteistyön tehostumiseen kestävän kehityksen alalla. Toteutettujen toimien yhteydessä kertyneiden kokemusten hyödyntäminen ja saatujen tulosten levittäminen ovat olennainen osa tämän asetuksen täytäntöönpanoa ja myös kansainvälisten ympäristösopimusten täytäntöönpanon tukemista. 4 artikla Yhteistyökumppaneita, jotka voivat saada tämän asetuksen mukaista apua ovat kansainväliset järjestöt, valtiot, alueet ja alueelliset elimet, hajautetut yksiköt, julkiset virastot ja laitokset, yksityiset toimijat ja tuotannonalat, osuuskunnat, paikallisyhteisöt, valtiosta riippumattomat järjestöt sekä paikallista väestöä ja erityisesti alkuperäiskansoja edustavat yhdistykset. 5 artikla 1. Yhteisön rahoituksella voidaan kattaa kustannuksia, jotka johtuvat tutkimuksista, teknisestä avusta, opetus-, koulutus- tai muista palveluista, pienehköistä hankinnoista ja työsuorituksista, pienistä raha-avustuksista sekä arvioinneista, tilintarkastuksista ja arviointi- ja seurantatehtävistä. Se voi komissiota ja tuensaajaa hyödyttäen kattaa budjettivallan käyttäjän vuosittain vahvistamissa rajoissa teknisen ja hallinnollisen avun kustannuksia toiminnoista, jotka eivät liity julkisen hallinnon vakituisiin tehtäviin ja jotka liittyvät ohjelmien tai hankkeiden määrittämiseen, valmisteluun, hallinnointiin, seurantaan, tilintarkastukseen ja valvontaan. Yhteisön rahoituksella voidaan kattaa tiettyyn toimeen liittyviä investointeja kiinteän omaisuuden hankintaa lukuun ottamatta, sekä toistuvia menoja (hallinto-, ylläpito- ja toimintamenot mukaan lukien). Koulutus- ja tutkimusohjelmia lukuun ottamatta toistuvia menoja saadaan yleensä kattaa vain alkuvaiheessa ja asteittain vähenevästi. 2. Edellä 4 artiklassa määritellyiltä yhteistyökumppaneilta on haettava rahoitusosuutta jokaiseen yhteistyötoimeen. Sitä on pyydettävä yhteistyökumppanien mahdollisuuksien rajoissa ja kunkin toimen luonteen mukaisesti. 3. Voidaan pyrkiä löytämään mahdollisuuksia yhteisrahoitukseen muiden rahoittajien, ensi sijassa jäsenvaltioiden ja asianomaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. Tällöin on pyrittävä yhteensovittamiseen muiden avunantajien toimenpiteiden kanssa. 4. On toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta tämän asetuksen nojalla annettavasta tuesta ilmenisi sen yhteisöllinen luonne. 5. Perustamissopimuksessa määrättyjen johdonmukaisuuden ja täydentävyyden tavoitteiden saavuttamiseksi ja mahdollisimman suuren tehokkuuden takaamiseksi kaikkien toimien osalta komissio toteuttaa jäsenvaltioiden kanssa tarpeelliset yhteensovittamistoimet, joita ovat erityisesti: a) niitä toimia koskevien tietojen järjestelmällinen vaihto ja analysointi, joita yhteisö ja jäsenvaltiot rahoittavat tai joiden rahoittamista ne suunnittelevat; b) näiden toimien yhteensovittaminen toteuttamispaikalla säännöllisten kokousten avulla sekä edunsaajamaassa olevien komission ja jäsenvaltioiden edustajien välisen tiedonvaihdon avulla. 6. Komissio yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ryhtyy tarvittaviin aloitteisiin asianmukaisen yhteensovittamisen ja tiiviin yhteistyön varmistamiseksi yhteistyökumppaneiden, rahoittajien ja muiden asianomaisten kansainvälisten järjestöjen, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään kuuluvien elinten kanssa, jotta vaikutus olisi mahdollisimman suuri maailmanlaajuisella, kansallisella ja paikallisella tasolla. 6 artikla Tämän asetuksen nojalla annettavaa rahoitustukea annetaan avustuksina. 7 artikla Rahoituspuitteet tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten ovat 50,4 miljoonaa euroa kaudelle 2000- 2006. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. 8 artikla 1. Komissio vastaa tässä asetuksessa tarkoitettuihin toimiin liittyvästä arvioinnista, rahoituspäätöksistä ja hallinnoinnista voimassa olevia talousarvio- ja muita menettelyjä noudattaen ja erityisesti Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavassa varainhoitoasetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen. 2. Komissio vahvistaa vuosittain 9 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen strategiset suuntaviivat ja ensisijaiset tavoitteet seuraavana vuonna toteutettavien toimien täytäntöönpanoa varten. 3. Komissio tekee 9 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen päätökset, jotka koskevat tämän asetuksen nojalla rahoitettaviin yksittäisiin toimiin myönnettäviä vähintään kahden miljoonan euron avustuksia. 4. Komissio ilmoittaa 9 artiklassa tarkoitetulle komitealle lyhyesti rahoituspäätöksistä, joita se aikoo tehdä arvoltaan alle kahden miljoonan euron avustuksen myöntämisestä tässä asetuksessa tarkoitettuihin toimiin. Ilmoitus on saatettava tiedoksi viimeistään viikkoa ennen päätöksen tekemistä. 5. Komissiolla on oikeus hyväksyä sellaiset lisäsitoumukset, jotka tarvitaan näiden toimien yhteydessä odotettavissa olevien tai todellisten kustannusten ylitysten tai lisätarpeiden kattamiseen, jos ylitys tai lisätarve on enintään 20 prosenttia alkuperäisestä, rahoituspäätöksellä vahvistetusta maksusitoumuksesta. 6. Tämän asetuksen nojalla tehdyissä rahoitussopimuksissa on määrättävä, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa paikalla tarkastuksia noudattaen komission vahvistamia tavanomaisia menettelyjä, jotka ovat voimassa olevien säännösten, erityisesti Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisia. 7. Jos toimista on rahoitussopimuksia yhteisön ja edunsaajamaan välillä, rahoitussopimuksissa on määrättävä, että yhteisö ei rahoita veroja, tulleja eikä muita maksuja. 8. Jäsenvaltioiden ja edunsaajavaltion luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt voivat osallistua tarjouskilpailuihin ja hankintasopimuksiin tasapuolisin ehdoin. Osallistumisoikeus voidaan ulottaa muihin kehitysmaihin ja perustelluissa poikkeustapauksissa kolmansiin maihin. 9. Hankintojen on oltava peräisin jäsenvaltioista, edunsaajavaltiosta tai muista kehitysmaista. Olosuhteiden niin vaatiessa voivat hankinnat poikkeustapauksissa olla peräisin muista maista. 10. Erityistä huomiota kiinnitetään, - toimien kustannustehokkuuteen ja kestävän vaikutuksen aikaansaamiseen, - tavoitteiden ja tulosmittareiden selkeään määrittelyyn ja seurantaan kaikkien toimien osalta. 9 artikla 1. Komissiota avustaa asianomainen maantieteellisin perustein asetettu komitea, jäljempänä "komitea", jonka tehtävänä on kehitysyhteistyö. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 10 artikla 1. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle jokaisen varainhoitovuoden päätyttyä 1 päivään syyskuuta mennessä kertomuksen, joka sisältää tiivistelmän varainhoitovuoden aikana rahoitetuista toimista sekä arvioinnin tämän asetuksen täytäntöönpanosta kyseisenä aikana. Tiivistelmässä on erityisesti esitettävä tiedot rahoitettujen toimien määrästä ja luonteesta, yhteistyökumppaneista ja edunsaajamaista. Kertomuksessa on mainittava myös erityistoimien osalta toteutettujen ulkopuolisten arviointien lukumäärä. 2. Komissio arvioi säännöllisesti yhteisön rahoittamia toimia todetakseen, onko toimien tavoitteet saavutettu, ja voidakseen antaa suuntaviivat tulevien toimien tehokkuuden parantamiseksi. Komissio toimittaa 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle yhteenvedon tehdyistä arvioinneista. Arviointikertomukset ovat jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja muiden asianomaisten tahojen käytettävissä. 3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille hyväksytyt toimet sekä niiden kustannukset, luonteen, edunsaajamaan ja yhteistyökumppanit kuukauden kuluessa siitä, kun se on tehnyt päätöksensä. 4. Komission yksiköt, mukaan lukien asianomaisissa maissa olevat komission edustustot, julkaisevat ja toimittavat asianomaisille osapuolille rahoitusoppaan, jossa määritellään toimien valintaa koskevat suuntaviivat ja arviointiperusteet. 11 artikla 1. Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2006. 2. Neljän vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kokonaisarvion yhteisön tämän asetuksen nojalla rahoittamista toimista yhteisön kehitysyhteistyötä koskevan kokonaistarkastelun yhteydessä sekä asetuksen tulevaisuutta, myös sen mahdollista muuttamista tai voimassaolon päättämistä koskevat ehdotukset. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty ... Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 47, 20.2.1999, s. 10. (2) EYVL C 258, 10.9.1999, s. 16. (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. toukokuuta 1999 (EYVL C 279, 1.10.1999, s. 173), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 16. joulukuuta 1999 ja Euroopan parlamentin päätös, tehty ... (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL L 275, 10.10.1998, s. 1. (5) EYVL L 108, 25.4.1997, s. 1. (6) EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1. (7) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO 1. Komissio antoi neuvostolle 28. tammikuuta 1999 päätösehdotuksen, joka perustuu EY:n perustamissopimuksen 175 ja 179 artiklaan (entinen 130 s ja 130 w artikla) ja jossa säädetään voimassa olevan talousarvion alamomenttiin B7-6 2 0 0 "Ympäristö kehitysmaissa" liittyvien toimien tavoitteista ja menettelyistä. 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 5. toukokuuta 1999 (ensimmäisen käsittelyn jälkeen). 3. Talous- ja sosiaalikomitealta sekä alueiden komitealta pyydettiin lausunnot. Talous- ja sosiaalikomitea antoi omansa 7. heinäkuuta 1999. Alueiden komitea ilmoitti 25. lokakuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, ettei se aio antaa lausuntoa kyseisestä asetusehdotuksesta. 4. Neuvoston työryhmä on Euroopan parlamentin lausunnon sekä komission siitä ilmaiseman kannan valossa laatinut ehdotuksen yhteiseksi kannaksi, jossa otetaan huomioon tietyt Amsterdamin sopimuksen voimaantulon aiheuttamat muutokset. 5. Neuvosto hyväksyi yhteisen kannan 16 päivänä joulukuuta 1999 EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan mukaisesti. II EHDOTUKSEN TARKOITUS Kyseisellä ehdotuksella pyritään varmistamaan 22 päivänä huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 722/97 perusteella toteutettujen toimien jatkuvuus kyseisen asetuksen voimassaolon päättyessä 31. joulukuuta 1999. Ehdotus on monivuotinen ohjelma, jolla pyritään edistämään kansainvälisiä toimenpiteitä ympäristökysymysten huomioon ottamiseksi tehokkaalla tavalla kehitysyhteistyössä. III YHTEISEN KANNAN ARVIOINTI 1 Yleistä 1.1 Neuvosto hyväksyi merkittävän osan Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista (katso jäljempänä 2.3 kohta). Se, että komissio ja neuvosto hylkäsivät Euroopan parlamentin tarkistuksia tai niiden osia, perustui tavallisesti joko yhteen tai useampaan seuraavassa mainittuun syyhyn: - asia-aiheita ja toimia koskevat yksityiskohdat, joita käsiteltiin jo asetuksen muissa kohdissa ja/tai joiden katsottiin rasittavan asetuksen rakennetta ja tasapainoa tuomatta parannuksia kokonaisuuteen, - muut tarkistukset, joiden osalta katsottiin, että alkuperäinen asetusehdotus kattoi jo ne, - erilaisiin sovellettavissa oleviin toimintapolitiikan asiakirjoihin ja lainsäädäntöön liittyvät lainaukset tai yksityiskohdat, joita pidettiin asetuksen tarkoituksen kannalta tarpeettomina, - asetuksen soveltamisalan tulkintaan liittyvät tarkistukset, joita pidettiin joko liian laajoina tai liian rajoittavina, - tarkistukset eivät vastanneet vastaavanlaisten asetusten tavanomaisia muotoiluja ja käytäntöjä, - tarkistukset olivat liian epäselviä, tarpeettomia, toteuttamiskelvottomia tai liian rajoittavia, - hallintokysymykset, jotka kuuluvat komission toimialaan. 1.2 Neuvosto vahvisti yhteisessä kannassaan komission ehdotuksen sisällön ja sanamuodon, lukuun ottamatta 2.2 kohdassa (erityishuomautukset) mainittuja poikkeuksia. Neuvosto piti parempana, että yhteistä kantaa koskevan ehdotuksen 8 artiklan 2 kohtaan lisättäisiin maininta (9 artiklassa säädetyn komiteamenettelyn mukaisesti toteutettavasta) maantieteellisen komitean kokouksesta, jossa pyritään hyväksymään vuosittain strategiset suuntaviivat ja painopisteet strategisen lähestymistavan korostamiseksi. 2 Erityishuomautukset 2.1 Oikeusperusta Neuvosto katsoo yhteisessä kannassaan, että komission ehdotuksessa esitetty oikeusperusta eli EY:n perustamissopimuksen 175 ja 179 artikla (entinen 130 s ja 130 w artikla) on ehdotuksen tarkoituksen ja sisällön kannalta kaikkein asianmukaisin. 2.2 Neuvoston komission ehdotukseen tekemät muutokset 2.2.1 Ohjelman kesto Neuvosto hyväksyi asetuksen voimassaoloajaksi seitsemän vuotta (2000- 2006), mikä vastaa vahvistettujen rahoitusnäkymien voimassaoloaikaa. Komission on määrä antaa arviointiselvityksensä neljän vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta ja sen on määrä sisältää ehdotuksia uudesta asetuksesta. 2.2.2 Rahoitus Seitsemän vuoden ohjelman seurauksena rahoituspuitteet vahvistettiin 50,4 miljoonaksi euroksi, mikä noudattaa vuoden 2000 talousarvioehdotuksen 8 miljoonan euron vuosittaista määrärahaa. Kyseistä määrärahaa on myöhemmin vähennetty kymmenellä prosentilla, jotta otetaan huomioon budjettineuvoston kesäkuussa 4 luokan kuluista tekemä päätös. Hyväksymällä kyseisen alustavan määrärahan neuvosto otti huomioon Euroopan parlamentin tarkistusehdotuksen n:o 52. 2.2.3 Komiteamenettely (9 artikla) Neuvosto muutti komiteamenettelyä, jonka mukaan komitea käyttäisi toimivaltaa hallintokomiteamenettelyn mukaisesti, sellaisena kuin komiteamenettelystä säädetään komissiolle siirretyn toimeenpanovallan käyttämisestä 28. kesäkuuta 1999 tehdyssä neuvoston päätöksessä 1999/468/EY. Neuvosto katsoo, että tämä komiteamenettely varmistaa parhaan mahdollisen koordinoinnin jäsenvaltioiden toimissa ja edistää siten tarvittavaa täydentävyyttä. Lisäksi komission vuosittainen asiakirja strategisista suuntaviivoista ja painopisteistä annetaan asianmukaiselle maantieteelliselle komitealle hyväksyttäväksi hallintokomiteamenettelyn mukaisesti. 2.3 Euroopan parlamentin tarkistukset 2.3.1 Neuvoston hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset Neuvosto hyväksyi kokonaan 28 tarkistusta, jotka komissio oli hyväksynyt, sekä sisällöltään Euroopan parlamentin ehdottaman tarkistuksen n:o 52 ensimmäisen osan. 2.3.2 Neuvoston hyväksymät Euroopan parlamentin tarkistukset Komission hylkäämien tarkistusten lisäksi neuvosto hylkäsi muita tarkistuksia, joiden osalta ei päästy vaadittavaan yksimielisyyteen. IV PÄÄTELMÄT Neuvosto katsoo, että sen yhteisen kannan teksti on tasapainoinen ja sillä varmistetaan asetuksen (EY) N:o 722/97 mukaisesti toteutettujen toimien jatkuvuus kyseisen päätöksen voimassaoloajan päättyessä 31. joulukuuta 1999. Yhteisestä kannasta käy ilmi tarve ottaa ympäristökysymykset huomioon kehitysyhteistyöpolitiikassa ja auttaa yhteisöä noudattamaan ympäristönsuojelua koskevia oikeudellisia ja poliittisia sitoumuksiaan kestävän kehityksen puitteissa.