EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 7.3.2012  
SWD(2012) 23 final 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIONNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi 
arvopaperitoimituksen parantamisesta Euroopan unionissa sekä arvopaperikeskuksista 
ja direktiivin 98/26/EY muuttamisesta 
{COM(2012) 73 final} 
{SWD(2012) 22 final}  
 
FI 1   FI KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIONNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen Euroopan parlamen tin ja neuvoston asetukseksi 
arvopaperitoimituksen parantamisesta Euroop an unionissa sekä ar vopaperikeskuksista 
ja direktiivin 98/26/ EY muuttamisesta 
Johdanto 
Kaikkien arvopaperikauppojen jä lkeen, jotka tehdään arvopape ripörsseissä tai niiden 
ulkopuolella, käynnistetään kaupan jälkeiset prose ssit, jotka johtavat kaupan toteuttamiseen, 
jolla tarkoitetaan arvopapereiden luovuttamista käteisvaroja vastaan. Näiden prosessien 
suorittamisesta vastaavat yleensä ”kaupan jälkeiset infrastruktuu rit”, joihin kuuluvat 
määrityksestä  vastaavat keskusvastapuolet ja toimituksesta  vastaavat arvopaperikeskukset.  
Arvopaperikeskukset ovat tärkeitä laitoksia  kaupan jälkeisessä toiminnassa, koska ne 
varmistavat yleensä arvopapereiden kirjaamisen, säilyttämisen ja toimituksen. Näistä viimeksi mainittu vaihe suoritetaan arvopaperike skusten ylläpitämissä arvopapereiden 
selvitysjärjestelmissä. Arvopaperikeskuksilla on myös keskeinen asema vakuusmarkkinoilla 
erityisesti rahapolitiikan kannalta, sillä lä hes kaikki vakuudet, jotka voidaan hyväksyä 
rahapolitiikan operaatioihin, kulkevat EU:ssa, erityisesti euroalueella, arvopapereiden 
selvitysjärjestelmien kautta. Vuonna 2010 näissä jä rjestelmissä toteutettujen tapahtumien arvo 
oli EU:ssa noin 920 biljoonaa eu roa, ja arvopaperikeskuste n hallussa vuoden 2010 lopussa 
olleiden arvopapereiden arvo ol i lähes 39 biljoonaa euroa.  
Arvopaperikeskukset ovat siis systeemisesti merkittäviä  laitoksia niillä markkinoilla, joilla ne 
toimivat, ja niiden väliset yhteydet ovat lisään tymässä rajatylittävien  kauppojen lisääntyessä; 
joidenkin arvioiden mukaan rajatylittävien ka uppojen osuus kaikista Euroopan markkinoilla 
tehdyistä arvopaperikaupoista on noin kolmannes. Arvopaperikes kukset ja yleensäkin kaupan 
jälkeiset prosessit tulevat li ittymään vielä kiinteämmin toisiinsa, kun TARGET2-Securities-
järjestelmä (T2S) otetaan käyttöön. Kyseessä on eurojärjestelmän käynnistämä hanke, jonka 
tavoitteena on luoda arvopaperitoimitusta varten yhteinen järjestelmäalusta Euroopassa (T2S 
on tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2015). 
Arvopaperikeskusten palvelumarkkinat ovat EU:ssa  hyvin hajanaiset, sillä markkinoilla toimii 
yli 30 arvopaperikeskusta ja niiden lisäk si kaksi kansainvälistä  arvopaperikeskusta 
(Clearstream Banking Luxembou rg ja Euroclear Bank). Tätä  tilannetta voi daan verrata 
Yhdysvaltojen arvopaperimarkkinoihin, joilla toimii ainoastaan kaksi arvopaperikeskusta, 
DTC ja FedWire.  
Poliittinen valtuutus ja si dosryhmien kuuleminen 
Euroopan komission yksiköt ovat käsitelleet kaupan jälkeiseen prosessiin liittyviä kysymyksiä 
yli kymmenen vuoden ajan. Euroopan parlamentti suhtautui myönteisesti komission tekemään 
työhön päätöslauselmassaan, jonka se anto i vuonna 2003 komission kuultua parlamenttia 
 
FI 2   FI arvopaperikauppojen määrityksestä ja toimit uksesta. Vuonna 2004 komissio antoi näistä 
asioista tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parlamentille.  
Viime vuosina työlle on saatu myös poliittista tukea: 
• Liittokansleri Merkel ja presidentti Sa rkozy pyysivät 8. kesäkuuta 2010 päivätyssä 
yhteisessä kirjeessään puheenjohtaja Barro soa harkitsemaan, voitaisiinko toimitusajat 
yhdenmukaistaa Euroopassa. 
• Ecofin-neuvosto tähdensi 2. joulukuuta 2008 pi tämässään istunnossa, että arvopapereiden 
selvitysjärjestelmien luotettavuutta ja vakau tta on parannettava, ja totesi samalla, että 
kaupan jälkeiseen prosessiin li ittyvien oikeudellisten esteid en, kuten arvopaperikeskusten 
palvelujen käyttöön liittyvien esteiden poistamiseksi tarv itaan EU:n lainsäädäntöä. 
Arvopaperikeskuksia koskevien asianmukaiste n standardien tarve on tunnustettu myös 
kansainvälisellä tasolla.  
• Kansainväliset pankki- ja arvopaperiva lvojat (CPSS ja IOSCO) antoivat 
selvitysjärjestelmiä koskevat suositukset jo vuonna 2001. Eurooppalaiset sääntelyviranomaiset (EKPJ ja CESR) mukauttivat niitä vuonna 2009. 
• Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhm ä totesi jälleen vuonna 2010, että nykyiset 
standardit on saatettava ajan tasalle ke skeisten markkinainfrastruktuurien, kuten 
arvopaperikeskusten lujittamise ksi, ja kehotti tarkistamaan ja parantamaan nykyisiä 
standardeja.  
Komission yksiköt ovat kuulleet la aja-alaisesti eri sidosryhmiä, kuten sääntelyviranomaisia, 
arvopaperikeskuksia ja arvopaperikeskusten os allistujia. Julkinen kuuleminen pidettiin 
13. tammikuuta ja 1. maaliskuuta 2011 välisenä ai kana, ja siihen saatiin 101 kannanottoa. 
Katsaus ongelmiin 
Vaikka arvopaperikeskusten toiminta on yleensä luotettavaa ja tehokasta kansallisten rajojen 
sisäpuolella, niiden rajatylittävä yhteistyö ja vi estintä eivät suju yhtä luotettavasti, mikä 
merkitsee sitä, että rajatylittävät sijoitukset aiheu ttavat sijoittajille suhtee llisen suuria riskejä 
ja kustannuksia. Esimerkiksi rajatylittävän to imituksen kustannukset ovat jopa neljä kertaa 
suuremmat kuin kotimaisen toimituksen kustannukset. 
Vaikutustenarviointiraportis sa käsitellään kolmea keskei stä ongelmaa: rajatylittävään 
toimitukseen liittyviä suurempia riskejä  ja kustannuksia  sekä epätasapuolisia 
kilpailuedellytyksiä  arvopaperikeskusten palvelujen al alla. Nämä ongelmat johtuvat useista 
tekijöistä, joita käsitell ään lyhyesti jäljempänä. 
Erilaiset markkinakäytännöt arvopa peritoimituksen järjestämisessä 
a) Erilaiset toimituskurikäytännöt 
EU:n eri markkinoilla noudatetaan erilaisia kä ytäntöjä siinä, toteutetaanko markkinoilla 
toimituskuria koskevia toimenpiteitä, joita ovat esimerkiksi varhaisen toimituksen edistäminen, toimituspuutteiden valvonta, oike a-aikaista toimitusta edistävät kannustimet, 
seuraamukset ja korvausostovelvoitteet, ja millä tavoin tällaiset toimenpiteet toteutetaan. Erot 
 
FI 3   FI lisäävät toimituspuutteiden  määrää rajatylittävis sä kaupoissa ja myös sääntelyn katvealueiden 
hyväksikäyttöä  (erityisesti kilpailutilanteessa T2S-järjestelmän käyttöönoton jälkeen). 
Eroja on myös toimituspuutteiden määritelmi ssä, mikä vaikuttaa markkinatoimijoiden, 
arvopaperikeskusten tai sääntely viranomaisten kykyyn havaita risk ialueita, määritellä riskejä 
vähentäviä toimenpiteitä ja toimia niiden mukaisesti erityisesti rajatylittävässä toiminnassa. 
Toimialalla on käynnistetty aloitte ita, joilla on pyritty yhden mukaistamaan joitakin näistä 
markkinakäytännöistä, mutta nämä aloitteet ovat edistyneet suht eellisen hitaasti. EKPJ:n ja 
CESR:n suositukset sisältävät myös tiettyjä  toimituskuria koskevia periaatteita, mutta 
useimmille toimenpiteille ei ole olemassa toteutussuunnitelmaa. 
b) Erilaiset toimitusajat Useimpia arvopaperitapahtumia ei toteuteta välittömästi, vaan yleensä muutama päivä 
kaupankäyntipäivän jälkeen; useimpien arvopapere iden toimituspäivä on  Euroopassa T+3 tai 
T+2 eli kolme tai kaksi päivää kaupankäyntipäivä n jälkeen. Erilaiset toimitusajat aiheuttavat 
monia ongelmia rajatylittävissä kaupoissa , sillä ne a) lisäävät operatiivista riskiä , b) lisäävät 
muun muassa sellaisten sijoit tajien rahoituskustannuksia, jo tka ostavat arvopapereita T+2-
markkinoilla ja myyvät niitä T+3- markkinoilla ja c) aiheuttavat häiriöitä yhtiö tapahtumissa  
synnyttämällä epäselvyyttä siitä, millä s ijoittajilla on oikeus osinkoihin. Pidemmät 
toimitusajat aiheuttavat epävarm uutta ja lisäävät sijoittajiin  kohdistuvaa vast apuoliriskiä. 
Vuonna 2009 perustettiin arvopaperialan johdo lla komission yhteyteen toimitussyklien 
yhdenmukaistamista käsittelevä työryhmä arvioimaan toimitusaikojen yhdenmukaistamisen tarvetta sekä parhaita yhdenm ukaistamisvaihtoehtoja. Ryhm ä suositteli toimitusaikojen 
yhdenmukaistamista T+2 päiväksi. 
Erilaiset arvopaperikesku ksia koskevat säännöt 
Arvopaperikeskuksia säännellään EU:ssa kansallis ella tasolla, ja jäsenvaltiot ovat käyttäneet 
niiden sääntelyssä erilaisia ratkaisuja. Esimer kiksi joissakin maissa arvopaperikeskukset eivät 
saa suorittaa pankkitoimintoja, kun taas toisissa  ne voivat tarjota joitakin pankkipalveluja, 
jotka tuovat mukanaan ylimääräisen risk in arvopaperikeskusten toimintoihin. 
EKPJ:n ja CESR:n suosituksissa annetaan valvontaviranomaisille ohjeet siitä, miten 
arvopaperikeskusten luotettavuutta , vakautta ja tehokkuutta olisi arvioitava, mutta ohjeet ovat 
yleisluonteisia eivätkä ne ole sitovia. 
Erilaisten sääntöjen ja jälj empänä kuvattujen arvopaperikes kusten palvelujen käyttöä 
haittaavien esteiden vuoks i kaupan jälkeisen toiminna n markkinat ovat EU:ssa hajanaiset . 
Tämän hajanaisuuden vuoksi tapahtumien rajatylit tävä toteutus edellyttää monimutkaisia 
hallussapitoketjuja, mikä  vaikuttaa tapahtumien luotettavuuteen  ja tehokkuuteen . 
Tehokkuuden puute kasvattaa rajatylittävän to imituksen kustannuksia kotimaiseen 
toimitukseen verrattuna ja myös sellaisille sijoittajille aiheutuvia toiminta- ja rahoituskustannuksia, jotka eivät pysty yhdistämään  varojaan likviditeetin maksimoimiseksi. 
Erilaiset säännöt ja palveluj en käytön esteet myötävaikuttavat siihen, että kotimaisilla 
arvopaperikeskuksilla on lähes monopoliasema  ainakin tiettyjen palvelujen tarjonnassa ja 
arvopaperikaupoissa, kuten osa kkeisiin liittyvien  notariaattipalvelujen tarjonnassa.  
Arvopaperikeskusten käytön esteet 
 
FI 4   FI a) Liikkeeseenlaskijoiden oikeus pä ästä käyttämään arvopaperikeskuksia 
Monissa jäsenvaltioissa liikkeeseenlaskijat eivät voi edelleenkään valita vapaasti 
arvopaperikeskustaan varsinkaan, kun on kyse osakkeista. Tällaiset rajoitukset vähentävät 
arvopaperikeskusten välistä kilpailua ja lisäävät EU:n markkinoiden hajanaisuutta , mikä 
johtaa kaikkiin edellä kuvattuihin seurauksiin. 
b) Arvopaperikeskusten väliset sekä niiden ja muiden markkinainfrastruktuurien väliset 
pääsyoikeudet 
Rajatylittävän toiminnan lisääntyes sä arvopaperikeskuksilla ja muilla 
markkinainfrastruktuureilla ( kuten kauppapaikoilla ja kes kusvastapuolilla) on oltava 
keskinäiset pääsyoikeudet, jott a niillä olisi tasapuoliset kilpailuedellytykset. Näitä 
pääsyoikeuksia ei ole taattu EU:n lainsäädännössä eikä myöskään kansallisissa lainsäädännöissä.  
Arvopaperikeskusten, pörssien ja  keskusvastapuolten eurooppalais et järjestöt a llekirjoittivat 
vuonna 2006 käytännesäännöt, joissa esitettiin joita kin yleisiä periaatteita tästä asiasta, mutta 
ne esitettiin vapaaehtoisuuden pohjalta ja koskivat pelkästään osakkeita. 
EU:n toiminnan oikeutus  
EU:n toiminta vaikuttaa toissijaisuutta ajatel len tarkoituksenmukaiselta seuraavista syistä: 
• Edellä kuvatut ongelmat li ittyvät olennaisesti ra jatylittävään toimintaan. Jos jäsenvaltiot 
yrittävät ratkaista näitä ongelm ia itsenäisesti ja koordinoimattomasti, niiden toimet ovat 
todennäköisesti hyvin tehottomia rajatylittävissä tilanteissa. 
• Koordinoituja toimia tarvitaan, koska arvopaperi keskukset ovat tärkeitä koko järjestelmälle 
ja niiden väliset yhteydet lisääntyvät Euroopassa. 
• Tiettyjä havaittuihin ongelmiin liittyviä näkökohtia on jo käsitelty voimassa olevassa 
unionin säännöstössä, erityises ti rahoitusvakuusjärjestel ydirektiivissä, selvityksen 
lopullisuudesta annetussa direktiivissä , rahoitusmarkkinadirektiivissä ja 
vakavaraisuusdirektiiveissä. U uden ehdotuksen olisi sovittava täydellisesti yhteen näiden 
EU:n toimenpiteiden kanssa. Tavoite voidaan  saavuttaa parhaiten toteuttamalla yhteisiä 
toimia. 
Tavoitteet 
Vaikutusten arvioinnin tavoitteena on selvitt ää, voidaanko edellä kuvatuille ongelmille löytää 
ratkaisuja EU:n tasolla. Strategisina tavoitteina on lisätä luotettavuutta ja tehokkuutta ja tasapuolistaa toimintaede llytyksiä arvopaperikeskusten rajaty littävissä palveluissa. Lisäksi 
raportissa määritellään konkr eettiset toimin tatavoitteet: 
(1) Arvopaperitoimituksen puitteita lujitetaan  (1.1) parantamalla rajatylittävää 
toimituskuria ja (1.2) yhdenmukaistamalla toimitusajat. 
(2) Otetaan käyttöön arvopape rikeskuksia koskevat yhden mukaiset säännöt koko 
Euroopassa yhdenmukaistamalla (2.1) toimilupapuitteet, (2.2) toiminnan vakautta ja järjestämistä koskevat säännöt sekä (2.3) arvopaperikeskusten toimilupia ja valvontaa 
koskevat järjestelyt. 
 
FI 5   FI (3) Poistetaan esteet, jotka haittaavat arvopa perikeskusten palvelujen käyttöä ja 
arvopaperikeskusten mahdollisuutta käyttää muiden palveluja. Tämä koskee sekä (3.1) liikkeeseenlaskijoiden ja arvopaperikeskusten mahdollisuutta käyttää toistensa palveluja että (3.2) arvopaperikeskusten mahdollisuutta käyttää toistensa palveluja ja arvopaperikeskusten ja muiden markkina infrastruktuurien mahdollisuutta käyttää 
toistensa palveluja.  
Toimintavaihtoehdot ja -välineet 
Vaikutusten arvioinnissa esitet ään ja analysoidaan kunkin toim intatavoitteen osalta useita 
toimintavaihtoehtoja ja verrataan niitä nykytilanteen säilyttämiseen. 
(1.1) Rajatylittävän toimituskurin osalta on hark ittu seuraavia vaihtoehtoja: lisäsitoumusten 
hankkiminen toimialalta, yhteisten toimitusper iaatteiden käyttööno tto, velvoittaminen 
vakiomuotoisten toimituskurimenettelyjen käytt öön tai sellaisten toime npiteiden käyttöönotto, 
joilla käsitellään koko kaupankäyntiketjua tai kaupa n jälkeisen toiminnan ketjua. Vaihtoehtoa, 
jonka mukaan EU:n tasolla otetaan käyttö ön yhteiset sitovat peri aatteet, on pidetty 
parhaimpana sillä perusteella, että se edis tää standardointia ja luotettavuutta, mutta 
mahdollistaa myös innovoinnin ja joustavuuden m uuttuvassa markkinaympäristössä. Tämä on 
myös toimitussyklien yhdenmukaistamista käs ittelevän työryhmän kannattama vaihtoehto. 
(1.2) Toimitusaikojen osalta on harkittu va ihtoehtoja T+1, T+2 ja T+3. Toimitussyklejä 
käsittelevän työryhmän päätelmien mukaisesti T+2-vaihtoehto näyttää tarjoavan suurimmat 
edut, koska se vähentää vastapuo liriskiä ja vakuusvaatimuksia ja edistää automaatiota. Nämä 
ovat jatkuvia etuja, kun taas ma rkkinatoimijoille aiheutuvat  täytäntöönpanokustannukset ovat 
kertaluonteisia ja vain jonkin verran suurempi a kuin jos toimitusajat yhdenmukaistettaisiin 
T+3 päiväksi.  
(2.1) Toimilupapuitteiden osalta  raportissa verrataan kahta va ihtoehtoa, jois ta toisessa 
arvopaperikeskusten palvelut tunnustetaan koko EU:ssa ja toisessa myönnetään EU:n 
laajuinen toimilupa (ja passi). Näistä EU:n l aajuista toimilupaa (ja pa ssia) on pidetty parhaana 
keinona tasapuolistaa arvopaperikeskusten toimint aedellytyksiä ja niiden  välistä kilpailua. 
Valtaosa julkiseen kuulemiseen osallistuneista on  ollut asiasta samaa mieltä, vaikka erilaisia 
näkemyksiä onkin esitetty toimiluvan laajuudesta ja ennen kaikkea siitä, pitäisikö toimiluvan 
käsittää myös pankkipalvelut, jo issa arvopaperikeskukset otta vat pääasiallisen riskin.  
Pankkipalvelujen osalta raportissa verrat aan yhdennettyä mallia, jossa arvopaperikeskus 
tarjoaa tiettyjä pankkipalveluja, joille  asetetaan tiukempia vaatimuksia kuin 
vakavaraisuusdirektiiveissä (esi merkiksi vakuuksien asettaminen ka ikkia luottoriskejä varten), 
ja eriyttämismallia, jossa tällaisia pankkipalv eluja tarjoaa erillinen luottolaitos, jonka 
toiminnan laajuutta ei ole rajoitettu, mutta jossa palveluille on asetettu samat toiminnan 
vakautta koskevat vaatimukset. Eriyttämisma llia on pidetty parempana, koska sillä 
vähennetään riskien leviämistä pankkitoiminnoi sta arvopaperikeskusten muihin toimintoihin 
ja varmistetaan siten arvopaperikeskusten matala  riskiprofiili, joka sopii paremmin näille 
systeemisesti merkittäville infrastruktuureille.  Tätä merkittävää etua eivät ilmeisestikään 
kumoa toimenpiteen täytäntöönpanokustannukset, jotka koostuvat pääasiassa oikeudellisista 
menoista ja transaktiomenoista, joita aiheutuu erillisen oikeushenkilön perustamisesta sekä 
voimassa olevien sopimusten uudelleen neuvottelemisesta. 
(2.2) Raportissa harkitaan kahta pääasiallista  vaihtoehtoa toiminnan vakautta koskevien 
sääntöjen käyttöönotolle: yht enä vaihtoehtona on ottaa EU :n lainsäädännössä käyttöön 
 
FI 6   FI yhteiset periaatteet ja antaa EA MV:n laatia yksityiskohtaiset te kniset standardit yhteistyössä 
EKPJ:n kanssa, ja toisena vaihtoehtona on antaa yksityiskohtais et yhteiset säännöt 
lainsäädännössä. Ensimmäistä vaihtoehtoa on pidetty sidosryhmien näkemysten mukaisesti 
parempana, koska se antaa mahdollisuuden a)  mukauttaa yksityiskohtaisia toimenpiteitä 
joustavasti markkinaolosuhteis iin, b) sovittaa säännöt paremm in yhteen kansainvälisten 
standardien kanssa ja c) saada EKPJ muk aan standardien laadintaan, mikä on tärkeää 
sääntelyn arvopaperikeskuksille ai heutuvan rasitteen hallinnassa , koska niiden ylläpitämät 
selvitysjärjestelmät ovat keskuspankkien valvonnassa. 
(2.3) Arvopaperikeskusten toimilupien ja valv onnan osalta raportissa tarkastellaan useita 
vaihtoehtoja: kansallinen toimilupien myöntäminen  ja valvonta, joihin osallistuu tarvittaessa 
muiden jäsenvaltioiden viranomaisia, kansal linen toimilupien myönt äminen ja valvonta, 
joihin osallistuu EAMV, näiden kahden vaih toehdon yhdistelmä sekä EAMV:n hoitama 
toimilupien myöntäminen ja valvonta. Parh aana vaihtoehtona on pidetty kansallista 
toimilupien myöntämistä ja valvon taa, joihin osallist uu muiden jäsenvaltio iden viranomaisia 
ja EAMV, koska tämä vaihtoehto antaa virano maisille mahdollisuuden osallistua suoraan ja 
joustavasti toimilupien myöntämiseen rajatylittävää toimintaa harjoittaville arvopaperikeskuksille sekä täll aisten keskusten valvontaan. Tällöin sääntelystä ei aiheudu 
tarpeetonta rasitetta pienille arvopaperikeskuksille, ja suurten arvopaperikeskusten yhteistyötä 
voidaan standardoida tietyssä määrin.  
(3.1) Antamalla liikkeeseenlaskijoille oikeus la skea arvopapereita liikkeeseen valitsemassaan 
arvopaperikeskuksessa edistetään markkinoi den avaamista, joka mahdollistetaan EU:n 
laajuisilla toimiluvilla. Tätä vahvistetaan viel ä vaatimuksella, jonka mukaan pörssinoteeratut 
arvopaperit on kirjattava arvo-os uuksina, mikä lisää toimituks en tehokkuutta ja helpottaa 
toimitusaikojen lyhentämistä, koska arvo-osuuk sina olevien arvopapereiden luovuttaminen on 
huomattavasti helpompaa kuin paperimuodossa ol evien arvopapereiden luovuttaminen. Niihin 
muutamiin markkinoihin kohdistuvia vaikutuksia, jotka käyttävät yhä paperimuodossa olevia 
arvopapereita, voidaan lieventää asettamalla täytäntöönpanon m ääräaika siten, että näillä 
markkinoilla on aikaa mukautua muutoksiin.  
(3.2) On tärkeää, että EU:n laajuinen toimilupa  koskee myös arvopaperikeskusten välisiä sekä 
niiden ja muiden markkinainfras truktuurien välisiä pääsyoikeuksia. 
Monet näistä toimintavaihtoehdoista liittyvät toisiinsa. Vaihtoehtoja yhdistämällä voidaan 
saavuttaa seuraavat tulokset: 
• Arvopaperikeskusten välinen kilpailu lisäänt yy lyhyellä aikavälillä, minkä odotetaan 
vaikuttavan myönteisesti rajatylittävien palvel ujen laatuun ja niihin liittyviin maksuihin. 
Tämä voi tuottaa välittömiä hyötyjä liikkees eenlaskijoille, mutta arvopaperikeskusten 
maksujen muuttuminen ei välttämättä alen na kovinkaan paljon liikkeeseenlaskijoiden 
kustannuksia, jos kilpailu lisää markkinoi den hajanaisuutta lyhyellä aikavälillä. 
• Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä mar kkinat yhdentyvät, jolloin niiden hajanaisuus 
vähenee (rajatylittävät hallussapitoketjut ly henevät), mikä vähentää rajatylittävän 
toimituksen riskejä ja kustannuksia. Tämä voi  alentaa kustannuksia koko kaupan jälkeisen 
toiminnan ketjussa aina sijoittajiin saakka. 
• Ehdotetuilla toimintavaihtoehdoi lla voidaan parantaa yleisesti liikkeeseenlas kijoiden kykyä 
hankkia pääomaa ja sijoittajien kykyä sijoittaa varansa turvallisemmin ja 
kustannustehokkaammin, mikä hyödyttää ta loutta laaja-alaisemminkin. 
 
FI 7   FI Näitä hyötyjä ei ole kuitenkaan helppoa kva ntifioida. Komission yksiöiden vuonna 2006 
laatimassa valmisteluasiakirjan  luonnoksessa, jossa käsiteltiin  kaupan jälkeistä toimintaa, 
esitettiin joitakin arvioita kustannuseroista, joita esiintyy rajatyli ttävien kauppojen ja 
kotimaassa tehtyjen kauppojen välillä sekä Eu roopassa ja Yhdysvallois sa tehtyjen kauppojen 
välillä (arviot perustuivat kä ytettävissä olleisiin tutkimuks iin, joista valtaosa oli vuosilta 
2001–2004): 
• Kaupan jälkeisestä toiminnasta koituu sijoi ttajille ylimääräisiä kustannuksia yhteensä 2–
5 miljardia euroa.  
• Yhdentämällä markkinoita voidaan saavu ttaa ylimääräisiä kustannussäästöjä noin 
700 miljoonan euron arvosta. 
Nämä luvut antavat käsityksen summien s uuruuksista, mutta nii ssä on todennäköisesti 
arvioitu liian suuriksi sell aiset hyödyt, jotka vo itaisiin nykyisin saavuttaa lainsäädännön 
avulla, koska rajatylittävien ja kotimaassa tehtyjen kauppojen väliset kustannuserot ovat 
kaventuneet ja T2S-järjestelmän odotetaan vä hentävän sekä kotimaassa tehtyjen että 
rajatylittävien kauppojen kustannuksia entisestään.  
Tarkastelemalla parhaina pidettyjä vaihtoehtoja on tultu siihen tulokseen, että asetetut 
tavoitteet voidaan saavuttaa parhaiten antama lla asetus, koska siten voidaan varmistaa 
lainsäädäntökehyksen yhdenmukain en soveltaminen koko EU:ssa. 
Seuranta ja arviointi 
Komission mielestä on ensisijaisen tärkeää arvi oida jälkikäteen kaikkia politiikkoja, koska 
markkinat muuttuvat jatkuvasti. Arvioinnissa tu tkitaan erityisesti, ovatko toimenpiteet yhä 
tehokkaita ja toimivia edellä asetettujen tavoi tteiden saavuttamiseksi. Raportissa ehdotetaan 
seuranta- ja arviointikehystä, joka käs ittää EAMV:n hoitaman säännöllisen seurannan, 
toimialatutkimukset sekä ulkopuoliset tutkimuk set. Raportissa ehdotetaan myös muiden 
ongelmallisiksi havaittujen alojen seurantaa, mu tta ei ehdoteta niihin liittyviä EU:n toimia. 
Esimerkkinä voidaan mainita toimituksen sisäinen hoitaminen nimettyjen ja ilmoitettujen selvitysjärjestelmien ulkopuolella.