FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 28.11.2006 
KOM(2006)712 lopullinen 
  
VIHREÄ KIRJA 
diplomaatti- ja konsuliviranomaisten Eu roopan unionin kansalaisille antamasta 
suojelusta kolmansissa maissa 
(komission esittämä) 
 
FI 2   FI 1. JOHDANTO  
1.1. Euroopan yhteisön (EY) perustamissopi muksen 20 artiklan mukaan silloin, kun 
unionin kansalainen on kolmannessa maassa , jossa hänen jäsenvaltiollaan ei ole 
diplomaatti- tai konsuliedustusta, hän voi saada suojelua minkä tahansa muun jäsenvaltion kyseisessä maassa edustett uina olevilta viranomaisilta samoin 
edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion omat kansalaiset . 
Päätöksessä 95/553/EY
1 mainitaan erilaisia toimenpite itä, joita jäsenvaltiot voivat 
toteuttaa seuraavissa tilanteissa: 
– pidätys- tai vangitsemistapaus 
– vakava onnettomuus- tai sairaustapaus 
– kansalainen on joutunut vä kivaltarikoksen kohteeksi 
– kuolemantapaus 
– hätätilassa olevalle kansalaiselle annettava apu tai 
– tämän kotiinkuljettaminen. 
Lisäksi päätöksessä määrätään menettel yistä, jotka koskevat ennakon antamista 
vaikeuksissa oleville kansalaisille. 
Edellä esitetty luettelo ei ole tyhjentävä . Päätöksessä täsmennetä än, että kansalainen 
voi pyytää suojelua myös mu issa tilanteissa, joissa  vaikeuksiin joutuneelle 
kansalaiselle olisi annettava vä littömästi apua sillä edellyty ksellä, että jäsenvaltioilla 
on toimivalta ryhtyä toimenpiteisiin. 
Tietojenvaihdon järjestämiseksi parhaista kansallisista toimintatavoista EU:n 
neuvostoon on perustettu konsuliyhteistyöstä  vastaava työryhmä (COCON). Se on 
laatinut kesäkuussa 2006 ohjeet konsuliv iranomaisille EU:n kansalaisten 
suojelemiseksi kolmansissa maissa2. Ohjeet eivät ole sitovia. Niissä korostetaan 
jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa yht eistyön tiivistämiseksi. Myös komission 
lähetystöt osalli stuvat yhteistyöhön.3 
                                                 
1 Neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätös, tehty 19 päivänä joulukuuta 
1995, diplomaatti- ja konsuliedustustojen Euroopan unionin kansalaisille antamasta suojelusta 
(EYVL L 314, 28.12.1995, s. 73). 
2 Euroopan unionin neuvoston 2.6.2006 laatima asiakirja 10109/06. 
3 Ohjeissa pyydetään jokaista jäsenvaltiota laatimaan valmiussuunnitelmia, jotka kaikkien muiden jäsenvaltioiden olisi tunnettava. Jä senvaltioita myös kannustetaan vaihtamaan tietoja muutoksista 
matkakustustiedotteisiin. Jäsenvaltioiden olisi myös rohkaistava unionin kansalaisia ilmoittamaan 
itsestaan ja toimittamaan tietonsa edustustoihin, jotta valmiussuunnitelma voidaan tarvittaessa panna 
tehokkaasti täytäntöön. 
 
FI 3   FI 1.2. Komissiolla on useita perusteita ehdo ttaa kansalaisten s uojelun tehostamista: 
– Nizzassa annettiin 7. joulukuuta 2000 juhl allinen julistus Euroopan unionin 
perusoikeuskirjasta, jonka 46 artiklassa unionin kansalaisille myönnetään oikeus 
diplomaatti- ja konsulisuojeluun he ille kuuluvana perusoikeutena, 
– päätöksessä 95/553/EY määrätään, että s itä on tarkasteltav a uudelleen viiden 
vuoden kuluttua sen voimaantulosta,  joka tapahtui toukokuussa 2002, 
– komissio esittää vuonna 2007 viidennen ke rtomuksensa unionin kansalaisuudesta 
ja saattaa ilmoittaa siinä aloitteista, jotka koskevat oikeutta diplomaatti- ja konsulisuojeluun, 
– komission kesäkuussa 2006 antamassa tiedonannossa Haagin ohjelman 
täytäntöönpanosta
4 tehtiin joitakin diplomaatti - ja konsulisuojelua koskevia 
ehdotuksia, 
– Michel Barnier esitti 9. toukokuuta 2006  kattavan selvityksen Euroopan 
pelastuspalvelujoukoista5 (jäljempänä Michel Barnier'n raportti), jossa todetaan, 
että on määriteltävä konsuli- ja di plomaattisuojelun yhteydet muun muassa 
pelastuspalveluun, toimintaan kriisitil anteissa ja humanitaariseen apuun. 
1.3. Diplomaatti- tai konsulisuojelu voi tulla kysymykseen sekä yksittäisten henkilöiden 
että erilaisten ryhmien kohdalla. 
1.4. Kriisitilanteista, kuten luonnonkatastrofeis ta, terrori-iskuista,  pandemioista tai 
sotilaallisista konflik teista, selviämiseksi unioni lla on erilaisia välineitä: 
– pelastuspalvelumekanismi, jota voidaan kä yttää sekä EU:ssa e ttä sen ulkopuolella 
– humanitaarinen apu siviiliväestölle, joka  on joutunut katastro fin uhriksi EU:n 
ulkopuolella 
– erityisinstrumentit kriisinhallintatilanteita varten, kuten nopean toiminnan 
järjestelmä 
– siviilikriisinhallintatoimet osana ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. 
Kaikki nämä välineet edellyttävät tiivis tä yhteistyötä neuvoston ja komission kesken, 
jotta voidaan taata EU:n ja sen jäsenval tioiden ulkopuolisen toiminnan yhtenäisyys. 
Näitä toiminta-aloja voi olla tarpeen täydentää EY:n perustamissopimuksen 
20 artiklassa tarkoite ttua kansalaisten suojelua lujittamalla. 
                                                 
4 KOM (2006) 331, 28.6.2006, Haagin ohjelman täytäntöönpano: tulevat toimet. 
5 Michel Barnier'n raportti EU:n neuvoston puheenjoht ajalle ja Euroopan komission puheenjohtajalle: "For 
a European civil protection force: Europe aid" (Euroopan pelastuspalvelujoukot: Euroopan apu). 
 
FI 4   FI 1.5. EY:n perustamissopimuksen 20 artikla on yhä tärkeämpi, koska unionin kansalaiset 
matkustavat6 ja muuttavat vakituisesti asumaan kolmansiin maihin huomattavasti 
enemmän kuin aikaisemmin. Kaikilla jäse nvaltioilla ei kuitenkaan ole pysyvää 
edustustoa kaikissa kolmansissa maissa. 
Nykyisin on vain kolme maata, joissa kaik ki jäsenvaltiot ovat edustettuina: Kiinan 
kansantasavalta, Venäjän federaatio ja Am erikan yhdysvallat. Yhteensä 167:stä EU:n 
ulkopuolisesta maasta 107 maassa on kussakin enintään 10 jäsenvaltiota edustettuna.7 
Tämä tuli todistettua tsunamin iske ttyä Kaakkois-Aasiaan vuoden 2004 lopussa. 
Useimmilla jäsenvaltioilla ei ollut edustustoa maissa, jotka kärsivät katastrofissa. Jäsenvaltioista 17 on edustettuna Thaimaassa , mutta vain kuusi Sri Lankassa ja kolme 
Bruneissa. Libanonin konfliktin  yhteydessä heinäkuussa 2006 kävi myös ilmi, että 
kaikilla jäsenvaltioilla ei ollut paikan päällä pysyvää edustustoa. Lisäksi Michel 
Barnier'n raportista kävi ilmi, että Eu roopan komission lähetystöt varmistavat 
Euroopan maiden edustuksen maissa, joissa  kansallisia edustustoja ei juuri ole. 
Vaikka komission lähetystöi llä ei ole konsulien toimiv altaa, ne voidaan ottaa 
huomioon pyrittäessä yhdistämään voimavaroja. 
1.6. Jäsenvaltioiden konsuli- ja diplomaattiver kko on rajallinen, minkä lisäksi on käynyt 
ilmi, että alalla on annettu vain yksi yhteisön säädös, nimittäin päätös 95/553/EY, ja että jäsenvaltioiden välistä tietoje nvaihtoa tapahtuu vain COCON-ryhmässä. 
Kansalaiset kuitenkin vaativat eurooppalaisen ulottuvuuden lujittamista. 
Eurobarometrin
8 vastikään tekemä kysely paljasti,  että kansalaiset eivät tunne 
oikeuksiaan ja mutta odottavat enemmän EU:lta. Lisäksi voidaan mainita, että puolet EU:n alueella asuvista he nkilöistä aikoo matkustaa kolm anteen maahan seuraavien 
kolmen vuoden aikana ja että  ainoastaan 23 prosenttia he istä sanoo tuntevansa EY:n 
perustamissopimuksen 20 artiklan tarj oamat mahdollisuudet. Kyselyn mukaan 
17 prosenttia ajattelee, että suojelua  voi pyytää myös komission lähetystöiltä. 
Komissio antoi 10. toukokuuta 2006 Eur ooppa-neuvostolle tiedonannon "Euroopan 
kansalaisten toimintasuunnitelma"
9. Siinä korostetaan ensinnäkin, että unionin on 
edistettävä konsuliasioissa tehtävää yhteis työtä, jotta se pystyisi suojelemaan unionin 
kansalaisia paremmin kolmansissa maissa ja jotta kaikki unionin kansalaiset tuntisivat 
oikeutensa ja pystyisivät käy ttämään niitä täysimääräisesti. 
Komissio ehdottaa useita keinoja ka nsalaisille suunnatun tiedottamisen 
parantamiseksi. Komissio ehdottaa myös , että harkittaisiin, miten laajaa 
suojelua kansalaisille voitaisiin tarjot a, millaisia rakentei ta ja voimavaroja 
unionilla olisi oltava käytössään, sekä mi llaisia suhteita kolmansien maiden 
viranomaisten kan ssa olisi luotava. 
                                                 
6 COCON-ryhmä arvioi huh tikuussa 2006, että tällaisia matkoja tehtiin vuosittain noin 180 miljoonaa. 
7 Neuvoston asiakirja 15646/05, 12.12.2005, Puheenjohtajavaltion diplomaattiedustus kolmansissa maissa 
– vuoden 2006 ensimmäinen puolisko, ei julkaistu. Jäsenvaltioilla ei ole riittävästi diplomaatti- ja 
konsuliedustustoja seuraavilla alueilla: Keski-Amerikka ja Karibianmeren valtioiden alue (esimerkiksi 
Belizessä on edustettuna 1 jäsenvatio, Haitissa 3, El Salvadorissa 4, Bahamassa ei yhtään), Keski-Aasia 
(Tadšikistanissa on edustettuna 1 jäsenvaltio ja Turkmenistanissa 3),  Keski- ja Länsi-Afrikka (Liberiassa 
sekä São Tomé ja Príncipessä on edustettuna 1 jäsenvaltio, Malissa ja Kongon tasavallassa 3 kummassakin).  
8 Eurobarometri nro 188, heinäkuu 2006. 
9 KOM (2006) 211 lopullinen. 
 
FI 5   FI 2. KANSALAISILLE  SUUNNATTU  TIEDOTUS  
Kansalaisille on tiedotettava konsulis uojelusta aikaisempaa paremmin. 
Komissio ehdottaakin erilaisia tiedottamiskeinoja, joista os a voidaan tote uttaa lyhyellä 
aikavälillä ja osa edellyttää päätöksentekoa EU:n tasolla. 
2.1. Tiedotus oikeudesta diplom aatti- ja konsulisuojeluun  
EU:n toimielinten ja jäsenva ltioiden viranomaisten olis i tiedotettava säännöllisesti 
kansalaisille ja matkailualan ammattilais ille, kuten matkatoimistoille, oikeudesta 
suojeluun. 
Tiedotustoimintaa voidaan harjoittaa es imerkiksi jakamalla tiedotuslehtisiä, 
sijoittamalla julisteita muun muassa lent okentille, satamiin, rautatieasemille ja 
toimipaikkoihin, joista haetaan passit, se kä tiedottamalla Europa-sivustolla ja 
komission kolmansissa maissa sijaitsevien lähetystöjen verkkosivustoilla. Lisäksi 
kansalaisille voitaisiin tarjota mahdo llisuus esittää kysymyksiä konsuli- ja 
diplomaattisuojelusta kolmansissa maissa puhelimitse ja sähköpostitse EUROPE DIRECT -tiedotusverkoston
10 kautta. 
Ehdotetut toimet 
– tiedotuslehtisten jakaminen, myös  matkailualan ammattilaisille 
– tiedottaminen asiasta Europa-sivustolla  ja komission kolmansissa maissa 
sijaitsevien lähetystöjen verkkosivustoilla 
– julisteiden sijoittaminen lentokentille , satamiin, rautatieasemille jne. 
– kansalaisille tarkoite ttu tiedotusverkosto. 
2.2. Tiedotus jäsenvaltioiden e dustuksesta kolmansissa maissa  
Silloin kun kohdemaassa ei ole kansalaisen kotimaan suurlähetystöä tai konsulaattia, 
hänellä on oltava käytettävissään tiedot muiden jäsenvaltioiden kyseisessä maassa 
olevista suurlähetystöi stä ja konsulaateista. 
Komissio voisi vastata tästä asiasta tiedottamisesta yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. 
Jäsenvaltioita voitaisiin  pyytää toimittamaan komissiolle pä ivitetty luettelo kaikista 
niiden kolmansissa maissa sijaitsevista  suurlähetystöistä ja konsulaateista 
yhteystietoineen. 
Ehdotettu toimi: 
– Julkaistaan jäsenvaltioiden kolmansissa maissa sijaitsevien 
suurlähetystöjen ja konsulaattien yh teystiedot ja huolehditaan niiden 
päivittämisestä. 
                                                 
10 http://europa.eu.int/europedirect/index_en.htm.  
 
FI 6   FI 2.3. Passin käyttö tiedotuskeinona  
Michel Barnier'n raportissa ehdotettiin, että kaikkiin passeihin si sällytettäisiin EY:n 
perustamissopimuksen 20 ar tiklan suora lainaus. 
Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajav altion 15. kesäkuuta 2006 päivätyssä ja 
Eurooppa-neuvostolle osoitetussa selvityksessä11 pyydetään jäsenvaltioita 
siteeraamaan EY:n perustamiss opimuksen 20 artiklaa passeissa. 
Komission mielestä tämä olisi oiva kei no muistuttaa kansalaisia oikeuksistaan. 
Ehdotettu toimi: 
– Annetaan komission suositus, jossa jäsenvaltioita kehotetaan 
sisällyttämään passeihin EY:n peru stamissopimuksen 20 artiklan suora 
lainaus. 
2.4. Matkustustiedotteet  
Jäsenvaltioiden tavoitteena on ehkäistä kansalaisiaan matkustamasta sellaisiin 
kolmansiin maihin, joissa heidän turvallisuu ttaan ja terveyttään uhkaavat vaarat. Tätä 
varten jokainen jäsenvaltio julkaisee kansalaisilleen tarkoitettuja matkustustiedotteita, 
joissa se kertoo oman arvionsa vaaroista. Arvio saattaa olla erilainen kuin muiden 
jäsenvaltioiden arviot, koska se peru stuu jäsenvaltion omaan kyseistä maata 
koskevaan tuntemukseen tai sen omiin suhteisiin kyseiseen maahan.12 
Olisikin tarkasteltava mahdollisuutta esittää nämä erilaiset tiedotteet yhteensovitettuna 
koosteena. 
Päätösten 2119/98/EY13 ja 2000/57/EY14 mukaisesti on peruste ttu yhteisön verkosto 
edistämään yhteistyötä, koordinointia ja  tietojenvaihtoa, jotta pystyttäisiin 
parantamaan tartuntatautien ehkäisyä ja va lvontaa. Tiedot liittyvät kansanterveyttä 
koskeviin toimenpiteisiin, jo ita jäsenvaltiot ova t toteuttaneet vastatakseen johonkin 
uhkaan, myös pandemian uhkaan. Tiedot toimitetaan varhaisvaroitus- ja 
reagointijärjestelmän kautta. 
Komissio ja jäsenvaltiot tiedottavat myös as ianomaisille ammattilaisille ja suurelle 
yleisölle kaikista yhteisön tasolla sovitu ista suuntaviivoista. Lisäksi on tärkeää 
varoittaa vaaroista. Toimivaltaisten viranomai sten on annettava kansalaisille riittävästi 
tietoa Euroopan tautien ehkä isy- ja valvontakeskukse lta saatujen varoitusten 
perusteella. 
Ehdotettu toimi: 
– Esitetään eri maiden matkustustiedo tteet yhteensovitettuna koosteena. 
                                                 
11 Asiakirja 10551/06, 15.6.2006: Euroopan unioni n hätätila- ja kriisivalmiuksien vahvistaminen. 
12 Katso: http://www.travel-vo yage.consilium.europa.eu. 
13 EYVL L 268, 3.10.1998. 
14 Komission päätös 2000/57/EY, tehty 22.12.1999 (EYVL L 21, 26.1.2000, s. 32). 
 
FI 7   FI 2.5. Kaikkien EY:n perustamissopimuksen 20 artiklan täytäntöönpanoon liittyvien 
toimenpiteiden julkaiseminen  
Avoimuusperiaatetta noudattaen kansal aisille olisi tie dotettava tehokkaasti 
oikeuksista, jotka kuuluvat heille EY:n pe rustamissopimuksen 20 artiklan nojalla. 
Esimerkiksi 20 artiklan soveltamista kos kevat suuntaviivat olisi julkaistava Euroopan 
unionin virallisessa lehdessä . 
Ehdotettu toimi: 
– Julkaistaan kaikki EY:n perust amissopimuksen 20 artiklan 
täytäntöönpanoon liittyvät toimenpiteet. 
3. KANSALAISTEN  SUOJELU  
Voidaan olettaa, että kansalaisten s uojelu ei ole yhdenmukaista, koska EY:n 
perustamisopimuksen 20 artikla edellyttää  kutakin jäsenvaltiota suojelemaan unionin 
kansalaisia ainoastaan samoin edellytyksin  kuin omia kansalaisiaankin. Näin ollen 
unionin kansalaiset voivat odott aa suojelujärjestelmiä olev an yhtä monenlaisia kuin 
on jäsenvaltioitakin. 
Suojelujärjestelmät voivat olla laajuudelta an ja oikeudelliselta sitovuudeltaan hyvin 
erilaisia15. 
Komissio katsoo, että suojelun er oavuuksia kannattais i tutkia pitkällä aikavälillä, jotta 
voitaisiin tarkastella mahdollisuuksia tarjot a kansalaisille samankaltaista suojelua 
heidän kansalaisuudestaan riippumatta. 
Seuraavia mahdollisuuksia olis i tarkasteltava välittömästi: 
3.1. Kolmansissa maissa työs kentelevien ja asuvien EU:n kansalaisten suojelu  
Komissio pyrkii parantamaan kolmansissa maissa työskentelevien ja asuvien 
jäsenvaltioiden kansalaisten suojelua muun muassa edistämällä sitä, että kahdenvälisiin sopimuksiin sisällytetään mahdollisimman paljon yhteisiä määräyksiä. 
Tätä varten komissio aloitti jäsenvaltioiden  kuulemismenettelyn kolmansiin valtioihin 
sovellettavaa siirtolaisuuspolitiikk aa koskevasta ennakkoilmoitus- ja 
neuvottelumenettelystä tehdyn päätöksen 88/384/ETY
16 nojalla. 
Näihin kahdenvälisiin sopimuksiin kolmansien maiden kanssa olisi syytä sisällyttää 
määräyksiä, jotka koskevat EY:n perustam issopimuksen 20 arti klassa tarkoitettua 
unionin kansalaisten suojel ua, EU:n kansalaisten suojelun varmistamiseksi. 
                                                 
15 Esimerkiksi ainoastaan joissakin jäsenvaltioissa tunnus tetaan oikeus valittaa suojelusta kieltäytymisestä. 
16 EYVL L 183, 14.7.1988, s. 35. 
 
FI 8   FI Ehdotettu toimi: 
– Sisällytetään jäsenvaltioiden ja kolm ansien maiden välisiin kahdenvälisiin 
sopimuksiin määräyksiä, jotka koskevat kyseisissä kolmansissa maissa 
työskentelevien ja asuvien unionin kansalaisten suojelua, päätöksen 
88/384/ETY soveltamiseksi  täysimääräisesti. 
3.2. Unionin kansalaisten perheenjäsenet, joilla ei ole minkään jäsenvaltion 
kansalaisuutta  
EU:n kansalaisia ja heidän perheenjäseniään, joilla ei ol e unionin kansalaisuutta, on 
suojeltava yhdessä. Tämä kävi ilmi Li banonin konfliktin yhteydessä heinäkuussa 
2006, kun Kypros evakuoi ja kotiutti sellai sten jäsenvaltioid en kansalaisten 
perheenjäseniä, joiden jäsenvaltio ei o llut maassa edustettuna. On syytä poistaa 
unionin kansalaisten ja heid än perheenjäsentensä vastaavassa tilanteessa kohtaamat 
hankaluudet. On määritettävä menettelysäännö t sen varmistamiseksi, että hätätilaan 
joutuneita unionin kansalaisi a ja heidän perheenjäseniään suojellaan yhdessä 
silloinkin, kun perheenjäsenillä ei ole minkään EU:n jäsenvaltion kansalaisuutta. 
Ehdotettu toimi: 
– Ulotetaan konsulisuojelu koskemaan uni onin kansalaisten perheenjäseniä, 
joilla on jonkin kolmannen maan kansalaisuus, asianmukaisin keinoin 
(muuttamalla päätöstä 95/ 553/EY tai tekemällä komi ssion ehdotus, joka 
perustuu EY:n perustamisso pimuksen 22 artiklaan). 
3.3. Ruumiiden tunnistaminen ja kuljettaminen kotimaahan  
Vuoden 2004 lopussa iskeneen tsunamin seur auksena kävi ilmi, kuinka suuri ongelma 
ruumiiden tunnistaminen ja kuljettaminen kotimaahan on. Kolmansien maiden paikallisviranomaiset voivat edelly ttää lukuisia muodollisuuksia, kuten 
ruumiinkuljetuslupa (jonka antaa konsuliviranom ainen) tai lääkärinto distus ja poliisin 
antama kuolintodistus, josta käy ilmi kuolinsyy. Paikallisviranomaiset voivat myös 
edellyttää, että arkun osalta  noudatetaan tiettyjä kansanterv eyteen liittyviä määräyksiä 
ja että hallinnollisista asiaki rjoista on viralliset käännökset. 
Uhrien perheet joutuvat siis selviy tymään kotiinkuljetukseen liittyvistä 
monimutkaisista menettelyistä ja kustannuksista. 
Eräät jäsenvaltiot ovat l iittyneet Euroopan neuvost on 26. lokakuuta 1973 tekemään 
ruumiiden kuljettamista koskevaan yleissopimukseen
17, jolla pyritään 
yksinkertaistamaan ruumiiden kotiinkuljetukseen liittyviä hallinnollisia muodollisuuksia. Sopimus kuitenkin jättää jäse nvaltioille laajan harkintavallan. On 
tärkeää saada kaikki jäsenvaltiot lii ttymään tähän sopimukseen ja pyrkiä 
samanaikaisesti yksinkertaistamaan sitä. 
                                                
 
17 Yleissopimus nro 80, Eurooppa-neuvoston sopimussarja (15 jäsenvaltiota on ratifioinut 
yleissopimuksen). 
 
FI 9   FI Ruumiiden kotiinkuljettamisen kustannust en tasaamiseksi voitaisiin luoda 
eurooppalainen korvausjärjestelmä. 
Ruumiit on tunnistettava ennen niiden kotiinkuljettamista. Komissio tukeekin 
sellaisten välineiden tutkimus- ja kehitt ämistyötä, joilla voidaan suorittaa DNA-
analyysi halvemmin kuin nykyisillä välineillä. 
Ehdotetut toimet: 
lyhyellä aikavälillä:  
– muutetaan päätöstä 95/553/EY siten, että siihen sisällytetään ruumiiden 
tunnistaminen ja kuljettaminen kotimaahan 
– suositetaan jäsenvaltio ille liittymistä vuonna 1973 tehtyyn Strasbourgin 
yleissopimukseen, jos ne eivät jo ole sen sopimuspuolia 
pitkällä aikavälillä: 
– yksinkertaistetaan ruumiiden kotiinkuljetusmenettelyjä 
– luodaan eurooppalainen korvausjärje stelmä ruumiiden kotiinkuljetuksia 
varten 
– tuetaan sellaisten välineiden tutkimus- ja kehittämistyötä, joilla voidaan 
tehdä DNA-analyysi, ja tuetaan sitä, että eräät eurooppalaiset laboratoriot 
erikoistuvat kuolonuhrien tunnistamiseen. 
3.4. Yksinkertaistetaan enna kon antamismenettelyjä  
Päätös 95/553/EY osoittaa, kuinka m onimutkainen menettely on käytössä 
kustannusten korvaamiseksi tai ennakon antamiseksi vaikeuksissa oleville 
kansalaisille: Hakijan on ensin saatava l upa kansalaisuusjäsenvaltioltaan ja 
allekirjoitettava takaisin maksusitoumus. Kansalaisuusjäsenvaltio korvaa kaikki 
kustannukset apua antaneen valtion pyynnöstä  ja kansalainen puolestaan suorittaa 
korvauksen omalle jäsenvaltiolleen. Eräide n jäsenvaltioiden kansalaisia voidaan 
pyytää jättämään passinsa vakuudeksi a pua antavalle jäsenvaltiolle. 
Päätöksessä 95/553/EY kuvattua hallinnollist a byrokratiaa voitaisiin yksinkertaistaa 
esimerkiksi niin, että käsite llään kaikki hakemukset ke skitetysti yhdessä  toimistossa 
kyseisessä kolmannessa maassa. 
Ehdotettu toimi: 
– Yksinkertaistetaan ennakon antamismenettelyjä. 
 
FI 10   FI 4. RAKENTEET  JA VOIMAVARAT  
4.1. Perustetaan yhteisiä toimistoja  
Suojelun pyytämisen ei pitäisi aiheuttaa ongelmia, silloin kun on kyse yksittäisten 
ongelmien ratkaisemisesta, kuten kadonneista as iakirjoista. Tilanne voi kuitenkin olla 
toinen esimerkiksi silloin, kun suuret j oukot joutuvat alttiiksi luonnonmullistuksille, 
pandemioille, terrori-iskuille ta i sotilaallisille konflikteille. 
Tehtävät olisikin jaettava oikeudenmukaises ti niiden jäsenvaltioiden kesken, joiden 
puoleen kääntyvät kansalaiset, joilla ei ole oman kotimaansa edustusta kyseisessä 
kolmannessa maassa, apu- ja kotiinkuljetusp yyntöineen. Tällaista tehtävienjakoa on 
ehdotettu johdannossa mainituissa ohjeissa. 
Yhtenä ratkaisuna tällaisiin tilanteisiin vo isi olla yhteisten toimistojen perustaminen 
niin kuin Michel Barn ier'n raportissa ehdotetaa n ja Haagin ohjelman 
täytäntöönpanosta18 28. kesäkuuta 2006 annetussa tie donannossa toistetaan. Myös 
Euroopan parlamentti on tukenut vastaavia ehdotuksia.19 
Perustamalla yhteisiä toimistoja voitaisiin varmistaa toiminnan yhtenäisyys ja säästää 
jäsenvaltioiden diplomaatti - ja konsuliverkostoon liitty viä kiinteitä kustannuksia. 
Tehtävien suorittamista yhteisissä toimistoissa voitaisiin kierrättää jäsenvaltioiden 
kesken esimerkiksi seuraavi en ehdotusten perusteella: 
– Sen mukaan, mistä maasta on kyse ja mitk ä jäsenvaltiot ovat si ellä edustettuina, 
kyseiset toimistot voisivat sijaita joko eri edustustoissa tai kansallisissa 
suurlähetystöissä tai vain yhdessä paik assa tai ne voisivat jakaa komission 
lähetystön tilat myöhemmin määriteltävin ehdoin . Kaikissa tapauksissa 
konsuliviranomaiset harjoitta isivat tehtäviään yhteisi ssä toimistoissa oman 
valtionsa alaisuudessa. Michel  Barnier'n raportissa ehdo tetaan, että ensimmäisessä 
vaiheessa valittaisiin neljä kokeilualuetta, jotka olisivat Karibianmeren valtioiden 
alue, Balkanin niemimaa, Intian valtamere n maiden alue ja Länsi-Afrikka. Näitä 
alueita ehdotetaan, koska niillä käy suhteellisen paljon eurooppalaisia matkailijoita ja koska niillä ei juurikaan ole jäsenvalti oiden edustusta eikä komission lähetystöjä, 
jotka voisivat tarjota asianmukaista  tukea. Voitaisiin myös hyödyntää 
henkilöstönvaihto-ohjelmaa jäsenvaltioiden kansallisten diplomaattiedustustojen, komission lähetystöjen ja neuvoston si hteeristön välillä komission 8. kesäkuuta 
2006 Eurooppa-neuvostolle antaman tiedonannon hengessä
20. 
– Tehtäviensä hoitamista varten jäsenvaltiot voisivat laatia kiertävän järjestelmän ja 
tehtävänjaon perustaksi s äännöt, joita noudatetaan kolmans issa maissa sijaitsevissa 
yhteisissä toimistoissa, sekä julkaist a kyseiset säännöt kansalaisia varten. 
– Yhteisten toimistojen toiminnan helpottamiseksi voitaisiin järjestää 
tiedotuskampanjoita, joilla kansalaisi a pyydetään ilmoittautumaan näihin 
                                                 
18 Katso alaviite 4.  
19 Euroopan parlamentin 5. 9.2000 antama päätöslauselma yhteisestä eurooppalaisesta diplomatiasta. 
20 KOM (2006) 278 lopullinen, Euroopan unioni maailmassa – Käytännön ehdotuksia toiminnan 
johdonmukaisuuden, vaikuttavuuden ja näkyvyyden lisäämiseksi. 
 
FI 11   FI toimistoihin vapaaehtoisesti, mikä hel pottaisi avunantoa, jos sitä myöhemmin 
tarvittaisiin. 
– Tärkeitä yhteisen viisumipolitiikan mukaisia toimia on toteutettu muun muassa 
antamalla konsuliohjeistoa koskevia neuvoston päätöksiä. Tämä on esimerkki EU:n tarjoamasta lisäarvosta. Jo aikaisemmin on ollut mahdollista, että jäsenvaltio on voinut edustaa toista jäsenva ltiota ja myöntää tämän puolesta viisumeita, silloin 
kun tällä ei ole ollut edustusta kolma nnessa maassa. Tätä mahdollisuutta on 
edelleen laajennettu siten, että toisen jäsenvaltion edustaminen on mahdollista, vaikka tällä olisi omakin edustusto kyseisessä maassa.
21 Konsuliohjeistoa 
muuttamalla on myös onnistuttu lujittamaan  paikallista konsuliyhteistyötä niin, että 
yhteistyö on merkittävässä asemassa sove llettaessa yhteistä viisumipolitiikkaa22. 
Jatkaakseen näiden toimenpiteiden s oveltamista komissio on tehnyt äskettäin 
aloitteita asiaa koskevan yhteisön s äännöstön täydentämiseksi. Komission 
ensimmäisessä aloitteessa ehdotetaan yht eisten viisumikeskusten perustamista 
viisumihakemusten vastaanottamista varte n, minkä tarkoituksen a olisi helpottaa 
biometristen tunnisteiden käyttöönottoa ja laajentaa edustuksen soveltamisalaa.23 
Seuraavaksi komissio ehdottaa, että l aaditaan yhteisön viisumisäännöstö, johon 
kootaan ja jota varten tarkistetaan kai kki viisuminmyöntämismenettelyihin liittyvät 
säännöt.24 Viisumisäännöstöä koskevalla asetusehdotuksella pyritään luonnollisesti 
lujittamaan ja tehostamaan viisumeita koskevaa paikallista konsuliyhteistyötä. 
Pitkällä aikavälillä olis i syytä tarkastella, onko seuraavien kahden kehityssuunnan 
välillä tapahtunut lähentymistä: yhteisten  toimistojen perustaminen konsulisuojelun 
parantamiseksi ja yhteisten viisumik eskusten perustaminen osana yhteistä 
viisumipolitiikkaa. 
Ehdotetut toimet:  
– Perustetaan yhteisiä toimistoja aluk si Karibian meren maiden alueelle, 
Balkanin niemimaalle, Intian valta meren maiden alueelle ja Länsi-
Afrikkaan 
– julkaistaan säännöt, joiden perusteella tehtäviä kierrätetään 
jäsenvaltioiden kesken  kolmansissa maissa 
– järjestetään tiedotuskampanjoita, jotta kansalaiset ilmoittautuisivat 
yhteisiin toimistoihin 
– pitkällä aikavälillä yhteiset toimis tot hoitavat konsulitehtäviä, kuten 
viisumeiden antaminen tai as iakirjojen laillistaminen. 
                                                 
21 Päätös 2004/15/EY, tehty 22.12.2003, EUVL L 5, 9.1.2004. 
22 Neuvoston päätös 2002/585/EY, tehty 12. heinäkuuta 2002 (EYVL L 187, 16.7.2002), päätös koskee 
erityisesti yhteistyötä matkatoimistojen kanssa, ja neuvoston päätös 2004/17/EY, tehty 22. joulukuuta 2003 (EUVL L 5, 9.1.2004), päätös koskee matkasairausvakuutustodistuksen edellyttämistä. 
23 KOM(2006) 269 lopullinen, 31.5.2006. 
24 KOM(2006) 403 lopullinen, 13.7.2006. 
 
FI 12   FI 4.2. Jäsenvaltioiden virkamiesten koulutus  
Komissio voisi järjestää jäsenvaltioiden ja yhteisön toimielinten virkamiehille yhteistä 
koulutusta esimerkiksi EU:n ulkorajojen va lvonnasta, ruumiiden kotiinkuljettamisesta 
tai oikeudesta diplomaatti- ja konsulisuojel uun, jotta varsinkin yhteisten toimistojen 
henkilöstö saisi toimivaa koulutusta. 
Ehdotettu toimi:  
– Järjestetään koulutusta jäsenvalti oiden ja yhteisön toimielinten 
virkamiehille. 
5. KOLMANSIEN  MAIDEN  SUOSTUMUS  
EY:n perustamissopimuksen 20 artiklan tä ytäntöönpano edellyttää kolmansien maiden 
suostumusta. 
Kansainvälisen oikeuden yleisperiaatteena on, että kolmannelta maalta on saatava 
suostumus, jotta jäsenvaltio voi suoj ella toisen jäsenvaltion kansalaista25. 
EY:n perustamissopimuksen 20 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot aloittavat 
tällaisen suojelun turvaamiseksi tarvittavat kansainväliset neuvottelut. 
Kunkin jäsenvaltion siis oletetaan al oittavan kahdenväliset neuvottelut26 kolmansien 
maiden kanssa. Olisi kuitenkin myös mahdo llista neuvotella Euroopan yhteisön ja sen 
jäsenvaltioiden kolmansien maiden kanssa tekemiin sekasopimuksiin yhteinen vakiolauseke, joka koskee suostumusta yht eisön diplomaatti- ja  konsulisuojeluun. 
Tällaisen lausekkeen ansiosta kolmanne t maat hyväksyisivat sen, että unionin 
kansalaiset voivat saada apua miltä tahansa maassa edustettuna olevalta EU:n jäsenvaltiolta. 
Tilanne on erilainen, kun on kyse jonkun jäsenvaltion lipun alla purjehtivaan 
kalastusalukseen nousemisesta ja kapteenin  ja miehistön pidättämisestä. Eräissä 
kalastussopimuksissa kolmansien maiden  viranomaisilla on velvollisuus ilmoittaa 
asiasta paikalla olevalle diplomaattis uojelusta vastaavalle Euroopan komission 
lähetystölle
27. Tätä korostetaan myös asiassa  Odigitria annetussa tuomiossa28. 
Asiassa Odigitria annetun tuomion perustee lla ei voida tehdä yleisiä johtopäätöksiä 
vaan sitä voidaan soveltaa vain kalastuss opimusten yhteydessä. Pi tkällä aikavälillä 
voidaan kuitenkin esittää kysymys diplom aattisuojeluvelvollisuuden soveltamisesta, 
jos velvollisuus liittyisi yht eisön toimivallan käyttöön. 
                                                 
25 Diplomaattisista suhteista vuonna 1961 tehdyn Wienin yleissopimuksen 45 artiklan c kohta ja 46 artikla 
sekä konsulisuhteista vuonna 1963 tehdyn Wienin yleissopimuksen 8 artikla. 
26 Näillä sopimuksilla täydennetään päätöksessä 88/384/EY mainittuja sopimuksia, katso tämän KOM-asiakirjan 3.1 kohta. 
27 Esimerkiksi Euroopan talousyhteisön ja Norsunluurannikon tasavallan välinen Norsunluurannikon 
rannikon edustalla harjoitettavaa kalastusta koskeva sopimus (EYVL L 379, 31.12.1990, s. 3).  
28 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 6.heinäkuuta 1995 antama päätös (asia T-572/93). 
 
FI 13   FI Ehdotetut toimet: 
– Lisätään suostumusta koskeva lauseke kolmansien maiden kanssa tehtyihin 
sekasopimuksiin 
– pitkällä aikavälillä: ta rkastellaan mahdollisuuksi a varmistaa kolmansien 
maiden suostumus siihen, että EU voi  harjoittaa suojeluvelvollisuuttaan 
komission lähetystöjen kautta sell aisissa tapauksissa, jotka liittyvät 
yhteisön toimivaltaan. 
6. PÄÄTELMÄT  
Komissio esittää tässä vihreässä kirjassa usei ta harkitsemisen arvoi sia keinoja, joilla 
voidaan lujittaa oikeutta yhteisön di plomaatti- ja konsulisuojeluun. Ennen 
minkäänlaisten suojeluun liittyvien toimien to teuttamista joko omasta aloitteestaan tai 
koordinoidusti jäsenvaltioiden kanssa komi ssio haluaa kuitenkin käynnistää laajan 
julkisen keskustelun Euroopan parlamenti n, EU:n neuvoston ja kaikkien muiden 
asianomaisten osapuolten kanssa. Muita tahoja ovat jäsenvaltiot, valtiosta riippumattomat järjestöt ja kansalaisyht eiskunta sekä Euroopan kansalaiset. 
Komissio pyytääkin, että kai kki edellä mainittuihin toimiin liittyvät huomiot, 
kannanotot ym. toimitetaan sähköpostitse 31. maaliskuuta 2007 mennessä osoitteeseen: 
Saadut huomiot julkaistaan Sinun äänesi Euro opassa -sivustolla kirjoittajan nimellä, 
jollei tämä halua esiintyä nimettömänä ta ikka pyydä, että hänen esittämänsä huomiot 
käsitellään kokonaisuudessaan luottamuksellisina. 
Keskustelu viedään päätökseen kuulemistilaisuudessa, johon kaikki halukkaat voivat 
osallistua.