Virallinen lehti nro C 034 , 02/02/1998 s. 0151



A4-0292/97 Päätöslauselma komission kertomuksesta PEPPER II: voittopalkkiojärjestelmien edistäminen (mukaan lukien pääomaosakkuus) jäsenvaltioissa 1996 (KOM(96)0697 - C4-0019/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, erityisesti sen 235 artiklan, - ottaa huomioon 9. huhtikuuta 1992 antamansa lausunnon komission ehdotuksesta neuvoston suositukseksi voittopalkkiojärjestelmien edistämisestä (mukaan lukien pääomaosakkuus) ((EYVL C 125, 18.5.1992, s. 236.)), - ottaa huomioon voittopalkkiojärjestelmien edistämisestä (mukaan lukien pääomaosakkuus) 27 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston suosituksen 92/443/ETY ((EYVL L 245, 26.8.1992, s. 53.)), - ottaa huomioon komission kertomuksen PEPPER: voittopalkkiojärjestelmien edistäminen jäsenvaltioissa ((Julkaistu Sosiaalisen Euroopan täydennysosassa 3/91.)), - ottaa huomioon komission kertomuksen PEPPER II: voittopalkkiojärjestelmien edistäminen (mukaan lukien pääomaosakkuus) jäsenvaltioissa 1996 (KOM(96)0697 - C4-0019/97), - ottaa huomioon komission vihreän kirjan Yhteistyössä työn uudelleenorganisointiin (KOM(97)0128 - C4-0187/97), - ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietinnön ja talous- ja raha- asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0292/97), A. katsoo, että työntekijöiden voittopalkkiojärjestelmän kehitys kulkee rinnakkain tuottavuuden kasvun kanssa; katsoo, että se saa työntekijät sitoutumaan kiinteämmin yritykseen ja kannustaa heitä kehittämään ammattipätevyyttään, B. katsoo, että rahoitusosakkuus edistää työntekijöiden tiedonsaantia ja kuulemista yrityksessä sekä heidän osallistumistaan päätöksentekoon, C. katsoo, että neuvoston edellä mainitusta neuvoston suosituksesta 92/443/ETY huolimatta jäsenvaltioiden rahoitusosakkuusjärjestelmiä koskevassa politiikassa ei ole tapahtunut perustavanlaatuisia muutoksia ja että jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja siinä, millaiseksi ne näkevät valtion osuuden PEPPER-järjestelmien kehittämisessä; katsoo erityisesti, että tietojen vaihtoa on harjoitettu vain vähän tai ei lainkaan, D. katsoo, että hallitusten politiikka vaikuttaa edelleen hyvin voimakkaasti rahoitusosakkuusjärjestelmien kehitykseen, etenkin verokannustimien osalta, mutta yhteisön toimielimillä samoin kuin kansallisilla ja eurooppalaisilla työmarkkinaosapuolilla on tässä asiassa tärkeä asema, E. katsoo, että tietyissä jäsenvaltioissa työmarkkinaosapuolet eivät ole riittävän tietoisia rahoitusosakkuuskysymyksestä; 1. Pitää myönteisenä, että keskustelu työntekijöiden rahoitusosakkuudesta on herännyt uudelleen komission julkistettua kertomuksensa, jossa arvioidaan, miten eri jäsenvaltiot ovat soveltaneet neuvoston edellä mainittua suositusta voittopalkkiojärjestelmien edistämisestä neljä vuotta suosituksen antamisen jälkeen; 2. On kuitenkin huolestunut havainnosta, että jäsenvaltiot eivät ole juurikaan noudattaneet neuvoston suositusta, jossa jäsenvaltioita kehotetaan tunnustamaan erilaisten voittopalkkiojärjestelmien (esimerkiksi voitonjaon, osakeomistuksen ja yhdistettyjen järjestelmien) laajamittaisemman käytön mahdolliset edut ja ottamaan huomioon työmarkkinaosapuolten kansallisen lainsäädännön tai kansallisten käytäntöjen mukaisen vastuun asiasta; 3. Toteaa, että jäsenvaltiot eivät ole kyenneet vaihtamaan tietoja hyvistä toimintatavoista tai riittävästä oikeudellisesta ja verotukseen liittyvästä viitekehyksestä; 4. Muistuttaa Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa voittopalkkiojärjestelmistä saadusta arvokkaasta kokemuksesta; 5. Muistuttaa kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä käsittelevässä valkoisessa kirjassa esitetystä ajatuksesta ottaa käyttöön tuottavuuteen suuntautuva palkkapolitiikka, jotta saataisiin voittoja, joilla rahoitetaan investointeja; 6. Vaatii, että toteutetaan sen eri päätöslauselmissaan, esimerkiksi 10. maaliskuuta 1994 työllisyydestä Euroopassa ((EYVL C 91, 28.3.1994, s. 224.)) ja 14. heinäkuuta 1995 komission vuotuisesta kertomuksesta työllisyydestä Euroopassa vuonna 1994 ((EYVL C 249, 25.9.1995, s. 208.)) antamissaan päätöslauselmissa, esittämä kehotus siitä, että työntekijät on päästettävä vapaaehtoisesti osallisiksi voitoista ja investoinneista, jotka eivät ylipäätään olisi olleet mahdollisia ilman työntekijöiden maltillista palkkapolitiikkaa; 7. Muistuttaa Saksan, Espanjan ja Italian hallitusten vastaavista työmarkkinaosapuolille esittämistä vaatimuksista; 8. Pyytää komissiota - laatimaan selvityksen rahoitusosakkuusjärjestelmien vaikutuksista työllisyyteen, tuottavuuteen ja palkkojen joustavuuteen jäsenvaltioissa sekä arvioimaan näiden järjestelmien toteutusedellytyksiä yrityksissä, erityisesti pk-yrityksissä, - toteuttamaan ohjelman, jolla on riittävä rahoitus ja jonka tavoitteena on tietojen ja hyvien toimintatapojen vaihto sekä työmarkkinaosapuolten rahoitusosakkuusjärjestelmiin liittyvä koulutus, - perustamaan työmarkkinaosapuolten edustajista, Euroopan parlamentin jäsenistä ja komission asiantuntijoista koostuvan työryhmän, joka pyrkii edistämään PEPPER- järjestelmien käyttöönottoa samankaltaisin ehdoin kaikkialla yhteisössä, erityisesti rajat ylittävissä yrityksissä; työryhmän olisi käsiteltävä kaikkia rahoitusosakkuuden ulottuvuuksia, jotka ovat merkityksellisiä EU:n kannalta, erityisesti 9. huhtikuuta 1992 antamansa edellä mainitun lausunnon perusteella, - tutkimaan, tarvitaanko yhteisön aloitetta, joka koskee pääomapolitiikan ulottuvuuksia, esimerkiksi suositusta eurooppalaisen ulottuvuuden omaaville yrityksille myönnettävän tuen yhteensovittamisesta tai yhdenmukaistamisesta tai siirtotyöläisille maksettavien tai heidän suorittamiensa pääomaa lisäävien maksujen edistämisestä, myös silloin kun viimeksi mainitut pääsevät osallisiksi oman kotimaansa tuotantosektorista, - edistämään käynnistämiänsä yritysten osallistumisen mallihankkeita esimerkiksi ottamalla valtiollisten yritysten yksityistämiseen mukaan keski- ja itä- eurooppalaisia hankkeita; 9. Suosittelee, että jäsenvaltiot - kehittävät kansallisella tasolla lainsäädännöllistä kehystä (edistäminen vero- oikeuden avulla ja/tai palkkioilla), - antavat kansallisille elimille tehtäväksi kehittää edistämis- ja kannustusjärjestelmiä rahoitusosakkuusjärjestelmien käytölle, - ottavat pk-yritykset mukaan mahdolliseen edistämiseen suosimalla paitsi kirjattuja arvopapereita myös tällaisille yrityksille tyypillisiä osakkuusmuotoja, - laajentamaan rahoitusosakkuusjärjestelmien kelpoisuusperusteita kaikkiin työntekijäryhmiin, erityisesti osa-aikaisesti tai määräaikaisin työsopimuksin työskenteleviin, - luovat rahoitusosakkuusjärjestelmiä julkisten laitosten yksityistämisen yhteydessä, - varmistavat kansallisten käytäntöjen mukaan, että rahoitusosakkuusjärjestelmien suunnittelu, käyttöönotto ja valvonta toteutetaan yhteistyössä yritysten ja henkilöstöryhmien kesken, - välttävät asianmukaisen tiedottamisen avulla työntekijöille suunnattujen osakeantien kohtuuttomat riskit tilanteissa, joissa yritys on taloudellisissa tai rahoitusvaikeuksissa; lisäksi olisi tutkittava huolellisesti, kuinka työntekijät suojataan huomattavilta arvonmenetyksiltä (esimerkiksi vakuutus maksukyvyttömyyttä vastaan, pankkitakuut jne.) aikoina, jolloin he eivät voi vapaasti käyttää osakkeitaan (jäädytysvaihe), - edistävät täydentävän vanhuusturvan ajatusta työntekijöiden varallisuuden kasvun avulla, - kehittävät sijoitusvaihtoehtoja, jos työntekijöiden yritykseen liittyvät pääomaosakkuudet eivät ole mahdollisia (esim. julkisen sektorin alalla) tai jos niistä on kieltäydytty; näiden vaihtoehtojen avulla on huolehdittava siitä, että pienet ja keskisuuret yritykset saavat kerättyä riittävästi pääomaa uusien työpaikkojen luomiseksi; 10. Pyytää kansallisia ja eurooppalaisia työmarkkinaosapuolia - järjestämään asianomaisille tahoille suunnattuja tiedotuskampanjoita sekä tiedon popularisointi- ja levityskampanjoita, - edistämään PEPPER-järjestelmiä kollektiivisten neuvottelujen yhteydessä ja esittelemään näiden järjestelmien odotettavissa olevia myönteisiä vaikutuksia tuottavuuteen, tulokehitykseen, voimavaroihin, työllisyyteen ja työntekijöiden osallistumiseen; 11. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä eurooppalaisille työmarkkinaosapuolille.