Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus yleisistä säännöistä yhteisön rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta /* KOM/2004/0475 lopull. - COD 2004/0154 */





Bryssel 14.7.2004 KOM(2004) 475 lopullinen. 2004/0154 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yleisistä säännöistä yhteisön rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT I EUROOPAN LAAJUISET LIIKENNE- JA ENERGIAVERKOT KASVUN JA KOHEESION LÄHTEINÄ 1. Talous ei voi olla kilpailukykyinen ilman toimivia liikenne- ja energiaverkkoja. Euroopan laajuisten liikenne-, energia- ja televistintäverkkojen – jotka ovat olleet tunnustettu yhteisöpolitiikka jo yli kymmenen vuoden ajan – perustaminen ja toiminta ovat välttämätön ehto sisämarkkinoiden toiminnalle, kestävälle liikkuvuudelle ja energiatoimitusten varmuudelle laajentuneessa unionissa. Verkon haasteena on kuitenkin liikenteen voimakas ja epätasapainoinen kasvu samalla, kun kestävän kehityksen vaatimus voimistuu ja tarve integroida uusien jäsenvaltioiden liikenne- ja energiaverkot käy välttämättömäksi. 2. Jotta verkon puuttuvat osatekijät saataisiin toteutettua yhteisön tasolla, tarvitaan merkittäviä investointeja. Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) – sellaisena kuin neuvosto ja parlamentti hyväksyivät sen 29. huhtikuuta 2004 – saattaminen valmiiksi laajentuneessa unionissa edellyttää yli 600 miljardin euron investoinnit vuoteen 2020 mennessä. Liikenneinfrastruktuurit ja tietyissä tapauksissa energiainfrastruktuurit kärsivät kuitenkin rahoituspulasta, mikä johtuu tarvittavien varojen ja otollisen investointiympäristön puutteesta. 3. Euroopan laajuisen energiaverkon toteuttaminen vaatii arviolta noin 28 miljardin euron rahoituksen pelkästään ensisijaisissa hankkeisissa. Liikenneverkko on paljolti riippuvainen julkisesta rahoituksesta, mutta Euroopan laajuisessa energiaverkossa turvaudutaan yleensä alan toimijoiden rahoitukseen. 4. Toisin kuin televiestinnän alalla, missä pääpaino on sovelluksissa, Euroopan laajuisissa liikenne- ja energiahankkeissa on luotava vielä paljon perusinfrastruktuuria: erityisesti valtioiden rajat ylittävissä yhteenliitännöissä on puuttuvia osuuksia. Tämän vuoksi joulukuussa 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti Euroopan laajuiset liikenne- ja energiaverkot keskeiseen asemaan Euroopan kasvuohjelmassa. 5. Tämän kehityksen vuoksi ja hallinnoinnin tehostamiseksi on syytä harkita erityisesti liikenne- ja energiaverkkoja koskevaa asetusta. II. EUROOPAN LAAJUISTEN LIIKENNEVERKKOJEN RIITTÄMÄTÖN RAHOITUS 1. Suuria ristiriitaisuuksia 6. Komissio lausui jo vuonna 2001 yhteistä liikennepolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassaan varoituksen sanan viiveistä liikenneverkon toteuttamisessa. Huolimatta jäsenvaltioiden Essenin Eurooppa-neuvostossa joulukuussa 1994 antamista sitoumuksista, joiden mukaan vuoteen 2010 mennessä pitäisi toteuttaa 14 suurta infrastruktuurihanketta, vuoden 2003 loppuun mennessä vain kolme näistä oli saatettu päätökseen. Hankkeiden kansainvälisten osuuksien edellyttämistä investoinneista on tähän mennessä saatu kokoon alle neljäsosa. Tässä investointitahdissa Euroopan laajuisen liikenneverkon toteuttaminen vuonna 2004 tarkistettujen suuntaviivojen mukaisesti veisi vielä yli 20 vuotta. 7. Näiden suurten liikennehankkeiden rahoittamiseen tarvittavat varat on mahdollista saada kansallisista verovaroista, yhteisön budjetista tai yksityisiltä sijoittajilta taikka näiden yhdistelmänä. 8. Kansallisten talousarviovarojen käyttöä näiden infrastruktuurien rahoittamiseen rajoittavat usein muun muassa vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamiseen liittyvät budjettirajoitukset. Lisäksi kansallisen rahoituksen käytön sanelevat useimmissa tapauksissa välittömät kansalliset prioriteetit. Se on osoittanut selvästi rajoituksensa, sillä siinä on asetettu etusijalle kotimaanosuudet ja jätetty toisarvoiseen asemaan hankkeet, joista olisi hyötyä myös muille jäsenvaltioille. 9. Rahoituslähteiden täydentämiseksi kaavaillaan siksi, että käyttäjät osallistuisivat enemmän infrastruktuurien rahoittamiseen, kuten esitetään raskaiden ajoneuvojen infrastruktuurimaksuja koskevassa komission ehdotuksessa[1] (eurovinjettidirektiivi). 10. Se pitkään elätelty toivo, että yksityiset sijoittajat osallistuisivat enemmän suurten infrastruktuurien rahoitukseen, on joitakin harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta osoittautunut toistaiseksi turhaksi. Koska Euroopan laajuisen verkon tukisääntöjä koskevassa TEN-asetuksessa[2] sallittu suurin mahdollinen rahoitusosuus oli vielä hiljattain 10 prosenttia, yhteisön tuella ei ole voinut olla todellista liikkeellepanevaa vaikutusta julkisen ja yksityisen sektorin rahoituskumppanuuksiin (PPP). Kuten Eurooppa-neuvosto totesi joulukuussa 2003 Euroopan kasvualoitteen yhteydessä, tämäntyyppisten PPP-kumppanuuksien edistämiseksi on muun muassa poistettava tiettyjä hallinnollisia esteitä, esimerkiksi se, että yritysten kirjanpitonormit eivät sovellu hyvin PPP-sopimusten puitteissa tehtävään yhteistyöhön. 11 Van Miertin työryhmän raportissa kuitenkin arvioitiin, että yksityisen rahoituksen osuus infrastruktuurien kokonaiskustannuksista voisi olla jopa 20 prosenttia, mikä olisi merkittävä panos valtion talousarvioita ajatellen, joita kuormitetaan jo hyvin voimakkaasti verkon toteuttamiseksi. Tälle on kuitenkin eräitä ehtoja: yhteisön rahoitusosuutta hankkeissa on lisättävä ja TEN-asetuksella käyttöönotettuja rahoitusvälineitä täydennettävä siten, että huomioon voidaan ottaa myös rakennusvaiheen jälkeiset riskit. 12. Lisäksi on painotettava, että Euroopan laajuisten infrastruktuurien toteutuksessa ei ole kyse ”suurisuuntaisten” rakennushankkeiden politiikasta, kuten on joskus syytetty. Hankkeiden avulla on määrä on kehittää sisämarkkinoiden toimintaa ja dynamiikkaa, lujittaa yhteenkuuluvuutta ja edistää kestävää kehitystä. Kuten vuonna 2003 tehdystä vaikutusten arvioinnista käy ilmi, TEN-ohjelma on Göteborgin Eurooppa-neuvoston asettamien kestävän kehityksen tavoitteiden mukainen: 80 prosenttia näistä suurhankkeista liittyy näet muihin liikennemuotoihin kuin tieliikenteeseen. Niiden ansiosta hiilidioksidipäästöjen määrä vähenee 4 prosenttia ja ilmansaasteet vähenevät erityisesti haavoittuvilla vuoristoalueilla. Liikenneruuhkat vähenevät niiden myötä 14 prosenttia ja mahdollistavat ajansäästön alueiden välisessä liikenteessä, mikä johtaa kustannusten säästöihin. Nämä hankkeet johtavat parempaan tasapainoon eri liikennemuotojen välillä ja voivat jopa kääntää tasapainon ympäristömyötäisempien liikennemuotojen puolelle kansainvälisillä pääväylillä. Lisäksi edistämällä jäsenvaltioiden välistä kauppaa ja parantamalla pääsyä hankkeiden pitäisi lisätä kasvupotentiaalia 0,2 prosentista 0,3 prosenttiin BTK:stä, mikä vastaa miljoonan pysyvän työpaikan luomista tai ylläpitämistä[3]. 2. Uudet tarpeet 13. Kymmenen uuden maan liityttyä unioniin jäsenvaltioiden välinen liikenne tulee melkein kaksinkertaistumaan vuoteen 2020 mennessä. Infrastruktuurit ovat kuitenkin nykyisellään paikoin vanhentuneita tai kapasiteetiltaan kaukana tarpeista. Kysyntään vastaamiseksi tarvitaan hyvin toimivia Euroopan laajuisia yhteyksiä, joiden puute uhkaa haitata vakavasti kilpailukykyä unionissa, sen jäsenvaltioissa ja sen syrjäisillä alueilla, jotka eivät voi tai eivät enää voi hyötyä täysimääräisesti laajojen sisämarkkinoiden myönteisistä vaikutuksista 14. Tämän huolestuttavan kehityksen vuoksi komissio on arvioinut tilannetta yksityiskohtaisemmin ja yksilöinyt puuttuvat yhteydet, jotka tulisi toteuttaa ensisijaisina. Karel Van Miertin johdolla toimineen työryhmän kesäkuussa 2003 julkaistu raportti korosti sekin tarvetta omaksua paljon määrätietoisempi lähestymistapa unionin tasolla. Raportissa suositellaan erityisesti yhteisön rahoitusosuuden lisäämistä ja yhteisön toiminnan keskittämistä ensisijaisiin liikennekäytäviin. 15. Komissio esitti työryhmän suositusten pohjalta lokakuussa 2003 ehdotuksen Euroopan laajuisen liikenneverkon suuntaviivojen muuttamiseksi erityisesti päivittämällä ensisijaisten hankkeiden luettelo niin, että se sisältää 30 projektia, mukana 14 Essenissä sovittua hanketta. Parlamentti ja neuvosto hyväksyivät ehdotuksen 29. huhtikuuta 2004. Van Miertin työryhmä ja komissio – laajennetussa vaikutusten arvioinnissaan – ovat arvioineet hankkeet yksityiskohtaisesti. Hankkeiden aikataulut, kustannukset ja pääsuuntaviivat ovat tiedossa[4], mutta niiden yksityiskohtaisia suuntaviivoja ja paikallisia vaikutuksia ympäristöön voidaan vielä tarkentaa. 3. Yhteisön rahoituksen tuoma lisäarvo 16. Vaikka yhteisölle onkin annettu toimivaltaa Euroopan laajuisten verkkojen suunnittelussa, siihen ei ole liittynyt riittäviä rahoitusmahdollisuuksia verkkojen toteutuksen tukemiseksi. 17. Yhteisön rahoituksella on kuitenkin merkittäviä etuja kansalliseen rahoitukseen verrattuna. Se takaa rahoitusvakauden, jollaista monet suhdannevaihteluista ja valuuttariskeistä riippuvaiset kansalliset budjetit eivät voi tarjota. Sillä saadaan aikaan vipuvaikutus, joka kannustaa jäsenvaltioita investoimaan hankkeisiin, jotka tuovat runsaasti eurooppalaista lisäarvoa, ja myös koordinoimaan toimintaansa keskenään. Se myötävaikuttaa liikennepolitiikan täytäntöönpanoon erityisesti suosimalla kestävään kehitykseen soveltuvia liikennemuotoja, kuten kansainvälisiä rautatieyhteyksiä[5], ja se voi myös sysätä liikkeelle julkisen ja yksityisen sektorin välisiä rahoituskumppanuuksia. 18. Näiden lisäksi on otettava huomioon eräs keskeinen näkökohta, jolla voidaan perustella yhteisön rahoitusosuuden nostamisen lisäksi myös sitä, että Euroopan laajuisten verkkojen suurhankkeiden kokonaisrahoitus hyväksytään mahdollisimman pian: tärkeimmille ensisijaisille hankkeille, jotka käynnistyvät vuosina 2006–2008 (Brenner-hanke eli Lyon–Torino–Venetsia–Trieste–Ljubljana–Budapest) tai jotka ovat jo käynnissä (esim. Perpignan-Figueras) tarvitaan takeet yhteisön rahoituksesta kaudelle 2007–2013. Yhteisön rahoituksen määrien ja myöntämissääntöjen on oltava mahdollisimman pian tiedossa, jotta vältettäisiin viiveet hankkeiden käynnistämisessä. Koska yhteisöstä on näissä hankkeissa tullut välttämätön kumppani rahoitussuunnitelmien toteuttamisessa, epävarmuustekijät asettaisivat nämä suunnitelmat kyseenalaisiksi. Tämä olisi täysin ristiriidassa yhteisön poliittisten valintojen kanssa yleensä – ja erityisesti ajatellen sitä välttämätöntä tarvetta, että nämä suurhankkeet on toteutettava mahdollisimman pian. Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat peräänkuuluttaneet tätä useaan otteeseen. 19. Kaikista hyödyistä huolimatta ne varat, jotka Euroopan laajuisiin verkkoihin on osoitettu vuoteen 2006 saakka, ovat täysin riittämätömät suhteessa verkon toteutuskustannuksiin. Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä annetussa asetuksessa vahvistettu kokonaisrahoitus vuosille 2000–2006 on 4 600 miljoonaa euroa (mistä 4 170 miljoonaa euroa on osoitettu liikennehankkeisiin[6]) eli tuskin 600 miljoonaa euroa/vuosi. Määrä on täysin riittämätön, kun otetaan huomioon Euroopan laajuisen liikenneverkon yksilöidyt rahoitustarpeet ja jäsenvaltioiden tukihakemukset, joissa haettu määrä ylittää kokonaismäärän moninkertaisesti. 20. Koheesiorahastosta myönnetään vuosittain 1,9 miljardia euroa, ja huomattava määrä saadaan myös Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR). Näitä kahta rahoitusvälinettä voidaan kuitenkin käyttää vain tietyissä maissa ja syrjäisillä alueilla. Niitä ei voida käyttää infrastruktuurien rahoittamiseen Euroopan keskeisillä alueilla, joihin liikenteen ruuhkautuminen keskittyy. Toisin kuin yleisesti oletetaan, suurin osa Euroopan laajuisen verkon ensisijaisista hankkeista sijoittuu maihin, joissa ei kyseistä kahta rahoitusvälinettä ei voida soveltaa. 21. Myös Euroopan investointipankki (EIP) osallistuu näiden verkkojen rahoittamiseen, mutta lainojen muodossa. Ne on maksettava takaisin kaikissa tapauksissa ja ne keskittyvät olennaisilta osin vähäriskisiin hankkeisiin, eivät siis rautatiehankkeisiin tai valtioiden rajat ylittäviin projekteihin, jotka ovat monimutkaisempia ja lyhyellä aikavälillä kannattamattomampia. 22. Itse asiassa pahimmat viiveet haittaavat juuri rautatiehankkeita ja valtioiden välisiä yhteyksiä ja estävät täyden hyödyn saamisen rautatiemarkkinoiden avaamisesta[7]: yksikään suurista Alppien ylityshankkeista (kuten Brenner-hanke tai Lyon-Torino), joita on kaavailtu jo 1980-luvun lopulta lähtien ja joiden avulla on määrä helpottaa raskaiden ajoneuvojen kuormittamien valtaväylien ruuhkautumista, ei ole vielä toteutunut. Niiden odotetaan parhaimmassakin tapauksessa toteutuvan vasta vuoden 2015 jälkeen. Näistä viiveistä tulee myös yksi keskeinen syy pääväylien ruuhkautumiseen ja liikennemuotojen väliseen epätasapainoon. 23. Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että valtioiden välisten osuuksien toteutus –yhteisön rahoituksen avulla – samanaikaisesti kotimaanosuuksien kanssa lisäisi kotimaanosuuksien kannattavuutta ja vaikuttaisi myönteisesti verkon muihin osiin. Monet ensisijaiset suurhankkeet, kuten rautatieyhteys Pariisi–Bryssel–Köln–Amsterdam–Lontoon (PBKAL), ovat nimittäin kärsineet katkoista verkon jatkuvuudessa. 24. Tällaisen riskin välttämiseksi on yhteisön rahoitustuen avulla kannustettava myös sellaisia jäsenvaltioita, joita rakennushankkeet eivät suoraan koske mutta jotka hyötyvät niiden vaikutuksesta, osallistumaan infrastruktuurien rahoitukseen. Näin on jo laita joissain suurissa ensisijaissa hankkeissa. Viimeisin esimerkki on 5. toukokuuta 2004 tehty Ranskan ja Italian sopimus Lyon–Torino-hankkeen tunnelista, jonka rahoituksesta Italian osuus on 63 % ja Ranskan osuus 37 %. Jaolla tasapainotetaan koko hankkeen investointeja – ja sitä kautta vauhditetaan sen toteutusta – kun otetaan huomioon erityisesti se, että rakennettavat tulotiet ovat olennaisilta osin Ranskan puolella. 4. Merkittävät rahoitustarpeet 25. Yksistään niiden 30 ensisijaisen hankkeen, jotka neuvosto ja parlamentti yksilöivät Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivoja koskevan päätöksen[8] liitteessä III, rahoitustarpeet ovat 225 miljardia euroa. Suurin osa tästä määrästä, noin 140 miljardia euroa, on määrä myöntää vuosina 2007–2013. Alla olevassa taulukossa esitetään kustannusarvio kaudelle 2007–2013 ja kolmen tunnetuimpiin kuuluvan ensisijaisen suurhankkeen edellyttämä tuki. Vuosina 2007–2013 tarvittavat investoinnit ja vuosittainen tuki; tukiprosentti 50 % (arviot miljoonina euroina) | Tutkimukset | Rakentaminen | 1. Ensijaiset hankkeet[24] | 50 % | Enintään 30 % | joista valtioiden väliset osuudet | 50 % | Enintään 50 % | 2a. Muut hankkeet (mm. yhteentoimivuus, turvallisuus) | 50 % | Enintään 50 % | 2b. Muut yhteistä etua koskevat hankkeet | 50 % | Enintään 15 % | Energiahankkeissa tutkimusten tuki on enimmillään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, mutta rakennustöiden tuki tavallisesti vain 10 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Poikkeuksellisissa tapauksissa ja erityisesti sellaisissa ensisijaisissa hankkeissa, joihin liittyy suuria taloudellisia esteitä ja joista on erityisen suurta hyötyä Euroopan tasolla – kuten tavallisesti on laita valtioiden rajat ylittävissä hankkeissa tai naapurimaiden kanssa toteutettavissa yhteenliitännöissä – yhteisön enimmäisrahoitusosuus voidaan nostaa 20 prosenttiin. Kun otetaan huomioon kilpailun merkitys energia-alalla, energiahankkeiden tuen enimmäisprosenttia ei ehdoteta nostettavan tämänhetkisestä. TEN-E-hankkeiden rakennustöiden rahoitus on rajoitettava EU:ssa toteutettaviin hankkeiden osiin. Tutkimuksia voidaan tukea koko hankkeen laajuudelta, myös EU:n ulkopuolella toteutettavissa osissa. Kumppanimaissa toteutettavien hankkeiden tai hankkeiden osien rahoituksessa tuki on välttämättä koordinoitava unionin muiden rahoitusvälineiden (ulkopolitiikan välineet, Euroopan investointipankki jne.) kanssa, jotta TEN-E-hankkeiden kumppanimaille mahdollistettaisiin rahoitustuki näiden välineiden avulla. Nämä rahoitusvälineet voivat mahdollistaa esimerkiksi riskirahoituksen, korkotuen, lainatakaukset ja muiden kuin liiketaloudellisten riskien kattamisen kumppanimaissa toteutettavissa tärkeissä infrastruktuurihankkeissa. Tukimuodot Hankkeiden vetäjien käytettävissä on useita tukimuotoja projektien toteutuksen helpottamiseksi. Toistaiseksi sangen vähän käytetyn korkotuen, jolla helpotetaan lainojen korkotaakkaa, ja riskirahastoihin osallistumisen lisäksi (nämä kuuluvat jo voimassa olevan asetuksen keinovalikoimaan) uudella asetuksella aiotaan ottaa uutena keinona käyttöön erityinen takausväline, jolla katetaan TEN-hankkeisiin liittyvät erityisriskit rakentamisen jälkeisessä vaiheessa. Uudella takausvälineellä on tarkoitus saada aikaan vipuvaikutus Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeisiin suunnattavassa yksityisen sektorin rahoituksessa. Sen pitäisi auttaa pitämään rahoituskustannukset kohtuullisina ja vauhdittaa rahoituspakettien aikaansaamista yksityisellä sektorilla, erityisesti yksityisiä pankkeja ajatellen. Takaus rajoitetaan hankkeen toiminnan käynnistysvaiheeseen ja/tai tiettyyn enimmäisprosenttiin yksityisen sektorin lainasta. Takausvälineen käytön ehtona on, että jäsenvaltiot, joissa hankkeet toteutetaan, osallistuvat rahoitukseen merkittävässä laajuudessa. Yksityiskohtainen ehdotus soveltamisehtoineen ja -sääntöineen annetaan myöhemmin erillisenä tiedonantona. Koska kaikkien näiden rahoitusvälineiden käyttö on suhteellisen monimutkaista, tämäntyyppisten rahoitusvälineiden hallinnoinnissa voidaan joutua turvautumaan asiantuntemukseen. Hallinnointi Hankkeiden toteutuksesta vastaavat ensi kädessä jäsenvaltiot kunkin jäsenvaltion oman institutionaalisen järjestelmän mukaisesti. Vastuu toteutuu uuden asetuksen mukaisesti, jossa täsmennetään täytäntöönpano ja vastuun jakautuminen komission ja jäsenvaltioiden välillä hankkeiden valinnassa ja hallinnoinnissa sekä avustusten seurannassa. Erityisesti todettakoon, että uudessa asetuksessa jäsenvaltioille ehdotetaan suurempaa roolia teknisessä valvonnassa ja menojen varmentamisessa säilyttäen kuitenkin komission ratkaiseva rooli hankkeiden lopullisessa valinnassa. Tämän asetuksen täytäntöönpanossa komissio pidättää itselleen oikeuden siirtää tukiohjelman hallinnoinnin Euroopan laajuisten liikenneverkkojen toimeenpanovirastolle noudattaen 19. joulukuuta 2002 annettua neuvoston asetusta N:o 58/2003. Tämä ei vaikuta komission vastuuseen ohjelmasta, vaan kyse on pelkästää tiettyjen hallinnointitehtävien siirtämisestä virastolle. V. ARTIKLAKOHTAISET PERUSTELUT Asetuksen 1 artiklassa määritellään ohjelman tavoite. Artikla on lähes identtinen nykyisen asetuksen 1 artiklan kanssa siltä osin kuin on kyse yhteisön rahoitustuen myöntämisestä Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla. Asetuksen 2 artiklassa esitetään asetuksessa käytettyjen käsitteiden määritelmät. Asetuksen 3 artiklassa määritetään hakijoiden tukikelpoisuusperusteet. Artikla vastaa nykyisen asetuksen 2 artiklaa. Asetuksen 4 artiklassa annetaan tukihakemusten esittämistä koskevat säännöt, jotka perustuvat osittain nykyisen asetuksen 8 artiklaan. Asetuksen 5 artiklassa esitetään perusteet tuen myöntämiselle liikenteen ja energian alalla. Artiklan mukaan on kiinnitettävä erityistä huomiota ensisijaisiin hankkeisiin, joissa myös yhteisön rahoitusosuus on suurempi. Asetuksen 6 artiklassa määritellään asetuksen soveltamisala, joka vastaa nykyisen asetuksen soveltamisalaa lukuun ottamatta rakentamisvaiheen jälkeisiä riskejä, joita varten uudella asetuksella otetaan käyttöön erityinen takausväline. Asetuksen 7 artiklassa määritetään rahoitussäännöt sekä yhteisön rahoitusosuuden enimmäisprosentit. Lisäksi artiklassa todetaan, että komissio vahvistaa rahoitusvälineitä koskevat säännöt, aikataulun ja maksumäärät komiteamenettelyllä. Asetuksen 8 artikla sisältää yhteisön rahoituksen kumulaatiota koskevat säännökset, kun on kyse eri toimista saman hankkeen puitteissa. Asetuksen 9 artikla koskee koordinointia ja yhteensopivuutta yhteisön muiden politiikkojen kanssa. Asetuksen nojalla rahoitettavat hankkeet eivät saa olla ristiriidassa näiden politiikkojen kanssa. Asetuksen 10 artiklassa määritetään komission vastuu asetuksen täytäntöönpanossa. Asetuksen 11 artiklassa säädetään, että komissio perustaa monivuotisen ohjelman, joka kattaa ensisijaiset hankkeet ja jossa määritellään rahoitustuen määrä kaudeksi 2007–2013. Vuosittaisessa ohjelmassa määritellään perusteet rahoitustuen myöntämiseksi niille yhteistä etua koskeville hankkeille, jotka eivät sisälly monivuotiseen ohjelmointiin. Asetuksen 12 artiklassa määritetään yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevat säännöt. Tuki myönnetään vuosittaisten talousarviositoumuspäätösten perusteella hankkeen edistymisen ja talousarviomäärärahojen saatavuuden mukaan. Artiklassa annetaan myös säännöt komission tekemien tukipäätösten tiedoksiantamisesta. Asetuksen 13 artikla vastaa entisen asetuksen rahoitussäännöksiä koskevaa 11 artiklaa. Asetuksen 14 artikla koskee jäsenvaltioiden vastuuta. Jäsenvaltioiden on seurattava yhteisön tukea saavia hankkeita ja varmennettava niiden menot. Asetuksen 15 artikla koskee yhteisön rahoitustuen valvontaa, kumoamista, vähentämistä, keskeyttämistä ja peruuttamista ja on lähes identtinen nykyisen asetuksen 13 artiklan kanssa. Komissio voi artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa vaatia rahoitustuen takaisinmaksua suhteellisuusperiaatteen mukaisesti. Asetuksen 16 artiklassa säädetään toimenpiteistä yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseksi, jotta voidaan varmistaa tuettavien hankkeiden asianmukainen toteutus sekä estää väärinkäytökset ja määrätä seuraamukset. Asetuksen 17 säädetään, että komissiota avustaa neuvoa-antava komitea asetuksen tiettyjen artiklojen täytäntöönpanossa. Asetuksen 18 artiklassa säädetään, että mukaan hankkeet on arvioitava joko komission tai jäsenvaltioiden toimesta. Asetuksen 19 artiklan mukaan komissio antaa muille toimielimille joka kolmas vuosi kertomuksen toteutetuista toimista. Artiklassa edellytetään lisäksi, että jäsenvaltioiden ja tuensaajien on taattava yhteisön rahoitustuelle riittävä julkisuus. Asetuksen 20 artiklassa annetaan rahoitusohje kaudelle 2007–2013. Asetuksen 21 artikla sisältää tarkastelulausekkeen, jonka nojalla ohjelmaa voidaan muuttaa saatujen kokemusten perusteella vuoden 2013 jälkeen. Saaduista kokemuksista on raportoitava parlamentille ja neuvostolle ennen vuoden 2010 loppua. Asetuksen 22 artikla koskee asetukseen N:o 2236/95 tällä asetuksella tehtäviä muutoksia. Asetuksen 23 artiklassa säädetään asetuksen voimaantulosta ja sen soveltamisesta 1. tammikuuta 2007 lähtien. Hankkeisiin, jotka ovat käynnissä asetuksen voimaantulohetkellä, sovelletaan edelleen asetusta N:o 2236/95. PERUSTELUOSAN LIITE I. Yhteisön tasolla saatava lisäarvo sekä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate - Mitkä ovat suunnitellun toimen tavoitteet yhteisön velvoitteiden kannalta? Perustamissopimuksen XV osaston mukaan yhteisön velvollisuutena on myötävaikuttaa Euroopan laajuisten verkkojen perustamiseen ja kehittämiseen liikenteen ja energian aloilla. Yhteisön on pyrittävä toiminnallaan muun muassa edistämään kansallisten verkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta, jotta voidaan varmistaa niiden jatkuvuus sekä korkea turvallisuuden taso käyttäjille. - Kuuluuko suunniteltu toimi yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan vai yhteisön ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan? Yhteisön ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan. - Mikä on ongelman ulottuvuus yhteisössä? Liikenneinfrastruktuurit ovat olennaisilta osin riippuvaisia kansallisesta rahoituksesta. Kansallisessa rahoituksessa annetaan kuitenkin tiukkojen budjettirajoituksien aikana etusija kotmaanosuuksiin tehtäville investoinneille ja jätetään toissijaiseen asemaan valtioiden rajat ylittävät osuudet, joiden kannattavuus on heikompi ja joiden kansainvälinen koordinointi on vaikeaa. Jos yhteisö ei osallistu rahoitukseen, valtioidenvälisten yhteyksien toteutus viivästyisi useimmissa tapauksissa merkittävästi. Valtioidenväliset yhteydet, joiden avulla on määrä liittää yhteen kansalliset verkot, ovat kuitenkin Euroopan laajuisten verkkojen politiikan peruslähtökohta. Energiaverkoissa yhteisöulottuvuus johtuu ensisijaisesti hiljattain aikaansaaduista energian sisämarkkinoista. Kuten Eurooppa-neuvosto on todennut useaan otteeseen, infrastruktuurien riittämättömyys voi viedä laajalti pohjaa edistykseltä, jota on saavutettu sähkömarkkinoilla ja lainsäädännössä. Tulevina vuosina Euroopan infrastruktuureja on mukautettava, jotta ne voisivat tukea energiavirtoja, joita varten niitä ei ollut alun perin mitoitettu. Esimerkiksi yhteenliitäntiin – jotka mahdollistavat verkkojen toiminnan koko Euroopan laajuudessa – tehtävistä investoinneista hyötyvät kuluttajat koko yhteisössä. Sama pätee investointeihin, jotka tehdään Euroopan ulkopuolista tarjontaa palvelevaan uuteen infrastruktuuriin ja joita Euroopan kasvava energiariippuvuus edellyttää. Nämä Euroopan laajuisten verkot edistävät lisäksi energialähteiden, erityisesti uusiutuvien energialähteiden, tehokasta käyttöä koko Euroopassa. - Voidaanko nämä tavoitteet saavuttaa jäsenvaltioiden toiminnan avulla? Liikenteen alan suurhankkeilla, joilla parannetaan liikenteen virtausta, on vaikutuksia koko Euroopan laajuudessa. Hankkeiden vaikutukset suurelta osin ylittävät toteutusmaiden kansalliset rajat. Ei ole kohtuullista odottaa näiltä mailta, että ne ja vain ne rahoittavat nämä infrastruktuurit, jos suurin osa hankkeiden hyödyistä lankeaa muille maille. Energian alalla investointiavustukset ovat muuttuneet markkinoiden avaamisen ja integroinnin myötä. Investointeja, jotka palvelevat olennaisilta osin koko Euroopan etua, kuten yhteenliitäntöihin tehtäviä investointeja, ei voida maksattaa vain yhden tai kahden jäsenvaltion veronmaksajilla. - Miten asia voidaan ratkaista tehokkaimmin: yhteisön vai jäsenvaltioiden toiminnan avulla? Mitä todellista lisäarvoa ehdotettu yhteisön toiminta tuottaa ja mitkä olisivat toimen toteuttamatta jättämisen seuraukset? Liikenteen alalla on jo yksilöity yhteistä etua koskevat hankkeet TEN-T-suuntaviivoja koskevassa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä. Yhteenliitetyn, yhteentoimivan, kilpailukykyisen ja luotettavan liikenneverkon toteuttamiseen liittyvä kansallinen etu ei kuitenkin todennäköisesti ole yhtä suuri kuin yhteisön etu. Essenissä sovittujen 14:n ensisijaisen hankkeen ja erityisesti valtioiden rajat ylittävien hankkeiden toteutuksessa tapahtuneet viiveet näyttäisivät tukevan tätä päätelmää. Edistämällä kauppaa, erityisesti jäsenvaltioiden välillä, ja parantamalla pääsyä hankkeiden pitäisi lisätä kasvupotentiaalia 0,2 prosentista 0,3 prosenttiin BTK:stä, mikä vastaa miljoonaa pysyvää työpaikkaa. Hiilidioksidipäästöt vähenevät niiden myötä neljä prosenttia tämänhetkiseen suuntaukseen verrattuna. Näistä syistä yhteisön tuki näillä yhteistä etua koskeville hankkeille voi osoittautua välttämättömäksi ja olisi joka tapauksessa perusteltua. Jos ei tehtäisi mitään, infrastruktuuri jäisi selvästi riittämättömäksi tarpeisiin nähden, millä voisi olla kielteinen vaikutus paitsi yleisesti liikenneverkkoon myös ruuhkautumisen, turvallisuuden, saastumisen ja syrjäisille alueille pääsyn kannalta. Tämä vaikuttaisi epäsuorasti kasvuun ja kilpailukykyyn koko unionissa. Myös energian alalla on yksilöity Euroopan yhteistä etua koskevat hankkeet TEN-E-suuntaviivojen koskevassa neuvoston ja parlamentin päätöksessä. Investointeihin, joilla on tarkoitus kehittää yhdennetyt ja kilpailukykyiset eurooppalaiset energiamarkkinat, liittyvä kansallinen etu ei kuitenkaan voi olla yhtä suuri kuin yhteisön etu. Tätä päätelmää vahvistaa se havainto, että valtioiden välisiin liitäntöihin tehtävät investoinnit ovat edenneet hitaasti. Siksi yhteisön tuki Euroopan yhteistä etua koskeville hankkeille voi osoittautua välttämättömäksi ja olisi joka tapauksessa perusteltua. Kyse ei ole niinkään lisäarvon tuomisesta jäsenvaltion toimintaan vaan erityisen painotuksen antamisesta Euroopan etua koskeville investoinneille. Jos ei tehtäisi mitään, infrastruktuuri jäisi rittämättömäksi, mikä veisi pohjaa energian sisämarkkinoilta. - Onko yhteisön toiminta suhteessa tavoitteisiin? Liikenteen alan ensisijaisille hankkeille ehdotettu keskimääräinen tuki (kokonaismäärä) on noin 15 prosenttia kokonaisinvestointikustannuksista. Tuen myöntämisessä etusijalle asetetaan valtioiden väliset osuudet. Yhteentoimivan ja yhteenliitetyn verkon kehittämiseen kohdistuvina vipuvaikutuksina tuntuvat hyödyt olisivat merkittäviä, ja jos ei tehtäisi mitään, tällä olisi laaja kielteinen vaikutus yhteisön talouteen yleensä. Energia-alalla ehdotettu tuki vastaa 1,7 prosenttia TEN-E-suuntaviivoissa yksilöityjen ensisijaisten hankkeiden kokonaisinvestointikustannuksista Euroopassa. TEN-E-tuki keskitetään erityisesti hankkeisiin, jotka ovat välttämättömiä unionin asettaminen poliittisten tavoitteiden kannalta. Yhteenliitetyn verkon kehittämiseen kohdistuvina vipuvaikutuksina tuntuvat hyödyt olisivat merkittäviä, ja jos ei tehtäisi mitään, tällä olisi laaja kielteinen vaikutus yhteisön talouteen. - Mitä on paras keino tavoitteiden saavuttamiseksi? (suositukset, rahoitustuki, vastavuoroinen tunnustaminen, lainsäädäntö) Pääsääntöisesti parlamentin ja neuvoston asetukseen perustuva rahoitustuki. - Onko lainsäädännön soveltamisala, kesto tai intensiteetti tarpeettoman laaja? Kun otetaan huomioon julkisten investointien rajoitukset ja vaikeudet houkutella yksityisiä investointeja, Euroopan etua palveleville infrastruktuureille myönnettävä yhteisön rahoitustuki on perusteltua ja täydentää nykyisiä poliittisia puitteita sellaisina kuin ne on määritelty liikennettä koskevassa valkoisessa kirjassa ja TEN-T-suuntaviivoissa. Energiaverkoissa rahoitustuki Euroopan etua edistäviin investointeihin on perusteltua tietyissä tapauksissa, myös vapautetuilla markkinoilla. Energiansiirron infrastruktuureihin tehtävät investoinnit tulevat tällä hetkellä verkkojen toiminnanharjoittajilta ja perustuvat kustannuksiin, jotka otetaan huomioon säännellyissä tariffeissa. II. Vaikutusten arviointi TEN-T-suuntaviivojen tarkistamisen yhteydessä (KOM(2003) 564) komissio teetti perusteellisen analyysin vaikutuksista, joita Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämistä koskevan asetuksen N:o 1692/96/EY muuttamiseen tähtäävällä ehdotukselle olisi. Asiakirjassa SEC(2003) 1060 tehdyt tärkeimmät huomiot ovat seuraavat: a. TEN-T-investointiohjelma kohentaa kilpailukykyä ja taloutta Euroopassa. Se myöntävaikuttaa kansainvälisen kaupan kehitykseen erityisesti uusissa jäsenmaissa. b. Lyhyellä aikavälillä rakennustyöt tukevat työllisyyttä erityisesti kyseeseen tulevilla alueilla. c. Pitemmällä aikavälillä elinolojen paraneminen, joka johtuu parempien yhteyksien ja pääsyn mukanaan tuomasta yhteydenpitomahdollisuuksien kasvusta ja taloudellisten näkymien kehittymisestä, arvioidaan 0,23 prosentiksi BKT:stä, mikä vastaa noin miljoonaa pysyvää työpaikkaa. Van Miertin työryhmän raportissa arvioidut investointitarpeet ovat 600 miljardia euroa kaikkien yhteistä etua koskevien hankkeiden osalta. Ensisijaisten hankkeiden osuus tästä määrästä on 225 miljardia euroa (140 miljardia yksin kaudella 2007–2013). Energiaverkkojen osalta komissio esitti arvioinnin tukikelpoisten hankkeiden – toisin sanoen yhteistä etua koskevien (erityisesti ensisijaisten) hankkeiden – vaikutuksista samaan aikaan kuin uusia TEN-E-suuntaviivoja koskevan ehdotuksen[25] (10. joulukuuta 2003). Arvioinnin päätelmänä oli, että nykyisissä, heinäkuussa 2003 vahvistetuissa suuntaviivoissa yksilöityjen hankkeiden ja uusissa suuntaviivoissa ehdotettujen hankkeiden toteutuksella olisi myönteinen vaikutus talouteen yleensä, koheesioon johtuen uusien jäsenvaltioiden energiaverkkojen integroinnista, ympäristöön johtuen uusiutuviin energialähteisiin perustuvan tuotannon helpommasta yhdentämisestä energiajärjestelmiin, energian sisämarkkinoihin johtuen kaupan kapasiteetin kasvusta, energian toimitusvarmuuteen johtuen tuontikapasiteetin kasvusta ja tuontilähteiden ja –reittien monipuolistumisesta sekä naapurivaltioiden kanssa harjoitettavaan yhteistyöhön. On selvää, että TEN-E-tuesta ei ole yhtäläistä hyötyä kaikentyyppisissä energiainfrastruktuureissa. Verkkojen laajentamisesta tulee olemaan hyötyä erityisesti laajamittaisessa sähköntuotannossa. Sen sijaan energialähteiden suora yhteenliittäminen paikallisten sähkönjakelujärjestelmien kanssa (käytössä eräiden uusiutuvien energialähteiden ja sähkön ja lämmön yhteistuotantojärjestelmien osalta) ei kuulu TEN-E-tuen piiriin nykyisissä suuntaviivoissa. Ehdotetulla yhteisön tuella voidaan kannustaa ja vauhdittaa TEN-E-suuntaviivoissa yksilöityjen energiainfrastruktuurihankkeiden toteutusta ja sitä kautta saavuttaa odotetut hyödyt. 2004/0154 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yleisistä säännöistä yhteisön rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 156 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen[26], ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[27], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[28], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[29], sekä katsovat seuraavaa: Barcelonassa 15 ja 16 päivänä maaliskuuta 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti päätelmissään, että tehokkaat ja integroidut energia- ja liikenneverkot ovat Euroopan sisämarkkinoiden selkäranka ja että nykyisten verkkojen paremmalla hyödyntämisellä sekä puuttuvien yhteyksien rakentamisella lisätään tehokkuutta ja kilpailua, varmistetaan palvelujen laatu ja vähennetään ylikuormitusta, mikä puolestaan edistää kestävää kehitystä. Nämä tarpeet sisältyvät hallitusten päämiesten Lissabonin huippukokouksessa hyväksymään strategiaan, johon on sittemmin viitattu säännöllisesti. Joulukuun 12 ja 13 päivänä 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi Euroopan kasvuohjelman ja pyysi komissiota tarvittaessa suuntaamaan uudelleen menoja fyysiseen pääomaan ja erityisesti Euroopan laajuisten verkkojen infrastruktuureihin kohdistettaviin investointeihin; Euroopan laajuisten verkkojen ensisijaisilla hankkeilla on ratkaiseva merkitys lisättäessä sisämarkkinoiden koheesiota. Toimivien Euroopan laajuisten yhteyksien ja erityisesti valtioiden välisten osuuksien toteutuksessa tapahtuneet viiveet uhkaavat haitata vakavasti kilpailukykyä Euroopan unionissa, sen jäsenvaltioissa ja sen syrjäisillä alueilla, jotka eivät voi tai eivät enää voi hyötyä täysimääräisesti laajojen sisämarkkinoiden myönteisistä vaikutuksista. Yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/EY[30], sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 884/2004/EY, Euroopan laajuisten liikenneverkkojen (jäljempänä ’TEN-liikenneverkot’) toteutuksen arvioidaan edellyttävän 600 miljardia euroa vuoteen 2020 mennessä. Pelkästään kyseisen päätöksen liitteessä III mainittujen ensisijaisten hankkeiden tarvitsemat investoinnit ovat lähes 140 miljardia euroa vuosina 2007–2013. Sekä neuvosto että parlamentti ovat tuoneet esille, että näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on tehostettava ja mukautettava rahoitusvälineitä lisäämällä yhteisön yhteisrahoituksen määrää, säätämällä mahdollisuudesta soveltaa suurempaa yhteisön yhteisrahoitusosuutta erityisesti hankkeissa, jotka ovat luonteeltaan valtioiden välisiä, palvelevat kauttakulkua tai ylittävät luonnonesteet. Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta ja päätöksen N:o 1254/93/EY kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2003 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1229/2003/EY[31] määritellään tavoitteet, toiminnan painopisteet ja yhteistä etua koskevat hankkeet, myös ensisijaiset hankkeet, kyseisen verkon toteuttamiseksi ja kehittämiseksi. Jotta jäsenvaltiot voisivat osallistua täysimääräisesti sisämarkkinoihin ja toteuttaa yhteenliitännät naaapurimaiden kanssa, pelkästään ensisijaisiin hankkeisiin on tehtävä noin 28 miljardin euron investoinnit vuoteen 2013 mennessä. Viimeksi mainittu määrä sisältää kolmansissa maissa tehtävät noin 8 miljardin euron investoinnit. Joulukuun 12 ja 13 päivänä 2003 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyysi lisäksi komissiota tutkimaan edelleen tarvetta kehittää erityinen yhteisön vakuusväline Euroopan laajuisten liikenneverkkojen hankkeisiin liittyviä rakentamisen jälkeisiä riskejä varten. Energian osalta neuvosto pyysi komissiota tarvittaessa suuntaamaan uudelleen menoja fyysiseen pääomaan tehtäviin investointeihin kasvun edistämiseksi. Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95[32], sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1655/99/EY ja asetuksella N:o 807/2004/EY, on jo todellinen edistysaskel, koska siinä sallitaan suurempi 20 prosentin rahoitusosuus ensisijaisissa hankkeissa[33]. Se on kuitenkin edelleen riippuvainen täytäntöönpanosäännöistä, joita pitäisi yksinkertaistaa, ja budjettikehyksestä, johon osoitetut varat ovat rajalliset. Tämän vuoksi olisi täydennettävä kansallista julkista ja yksityistä rahoitusta lisäämällä yhteisön tukea sekä rahoituksen määrän että prosenttiosuuden puolesta, jotta voidaan lisätä yhteisön rahoituksen vipuvaikutusta ja tätä kautta toteuttaa sovitut ensijaiset hankkeet. Euroopan laajuisten verkkojen kunkin osan – liikenne-, energia- ja televerkkojen – kehityksen ja ominaispiirteiden perusteella sekä kunkin ohjelman tehokkaampaa hallintoa silmällä pitäen olisi annettava erilliset asetukset näistä osista, joista on tähän asti säädetty 18 päivänä syyskuuta 1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2236/95. Tällä asetuksella perustetaan ohjelma yleisten sääntöjen vahvistamiseksi yhteisön rahoitustuen myöntämiselle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla. Tällä ohjelmalla, jonka on oltava yhteisön säännöstön ja erityisesti ympäristösäännöstön mukainen, on osaltaan lujitettava sisämarkkinoita ja vaikutettava stimuloivasti kilpailukykyyn ja kasvuun yhteisössä. Koska jäsenvaltiot eivät voi riittävästi saavuttaa Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen toteutukseen liittyviä tavoitteita, kun otetaan huomioon muun muassa kansallisten toimenpiteiden koordinointitarve, ja koska ne voidaan siksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa tarkoitetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa määrätyn suhteellisuusperiaatteen mukaan tällä asetuksella pyritään ainoastaan näiden tavoitteiden saavuttamiseen. Ohjelman mukaisesti myönnettävä yhteisön rahoitustuki on keskitettävä hankkeisiin tai hankkeiden osiin, joiden eurooppalainen lisäarvo on suurin, ja ohjelmalla on pyrittävä siihen, että toimijat vauhdittavat päätöksissä 1692/96/EY ja 1229/2003/EY mainittujen ensisijaisten hankkeiden toteutusta. Ohjelman avulla on myös voitava rahoittaa muita mainituissa päätöksissä määriteltyjä yhteistä etua koskevia eurooppalaisia infrastruktuurihankkeita. Yhteisön rahoitustuen tavoitteena on kehittää Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen investointihankkeita, antaa pitävä rahoitussitoumus, mobilisoida institutionaaliset sijoittajat ja edistää julkisen ja yksityisen sektorin välisiä rahoituskumppanuuksia. Energia-alalla rahoitustuen ensisijaisena tavoitteena on voittaa hankkeiden valmistelun ja rakennusvaihetta edeltävän kehittämisen aikana ilmenevät rahoitusvaikeudet, ja se on keskitettävä ensisijaisten hankkeiden valtioidenvälisiin osuuksiin sekä yhteenliitäntöihin naapurimaiden kanssa. Yhteisön rahoitustuki on voitava myöntää useissa muodoissa eli suorana avustuksena, korkotukena, lainatakauksina ja rahoitusosuutena riskirahastoihin, ja sen on voitava kattaa myös erityiset rakennusvaiheen jälkeiset riskit. Jotta yhteisön tuki voitaisiin myöntää laajamittaisille useiden vuosien ajan kestäville hankkeille, yhteisön pitäisi voida tehdä monivuotisia sitoumuksia. Vain pitävällä ja houkuttelevalla sitoumuksella, joka sitoo yhteisöä pitkällä aikavälillä, voidaan vähentää näiden hankkeiden toteutukseen liittyviä epävarmuustekijöitä ja mobilisoida sekä julkisia että yksityisiä investointeja. Erityistä huomiota on kiinnitettävä siihen, että koordinoidaan tehokkaasti kaikkia Euroopan laajuisiin verkkoihin vaikuttavia yhteisön toimia, muun muassa rakenne- ja koheesiorahastojen ja Euroopan investointipankin rahoitusta. Tässä asetuksessa vahvistetaan koko ohjelman keston ajaksi kokonaisrahoitus, jota budjettivallan käyttäjän on pidettävä talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen[34] 33 kohdassa tarkoitettuna ensisijaisena ohjeena. Ottaen huomioon asetuksen N :o 2236/95 soveltamisesta saatu kokemus ja tällä asetuksella komissiolle siirrettävän toimivallan luonne tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen N :o 1999/468/EY[35] mukaisesti. Ottaen huomioon tällä asetuksella annetut liikenteen ja energian alan erityiset säännökset ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o …[36] annetut satelliittinavigointi- ja paikannusjärjestelmiä koskevat säännökset asetus (EY) N:o 2236/95 olisi muutettava siten, että sen soveltamisala rajoitetaan ainoastaan televiestintään, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I luku Yleiset säännökset 1 artiklaKohde Tässä asetuksessa määritellään ehdot, säännöt ja menettelyt yhteisön rahoituksen myöntämiseksi perustamissopimuksen 155 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille yhteistä etua koskeville hankkeille Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla. 2 artiklaMääritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’yhteistä etua koskevalla hankkeella’ hanketta tai hankkeen osaa, jonka katsotaan olevan yhteisön yhteisen edun mukainen liikenteen alalla päätöksessä N:o 1692/96/EY ja energian alalla päätöksessä N:o 1229/2003/EY; 2) ’ensisijaisella hankkeella’ yhteistä etua koskevaa hanketta, joka katsotaan yhteisölle ensisijaiseksi liikenteen alalla päätöksen N:o 1692/96/EY liitteessä III ja energian alalla päätöksessä N:o 1229/2003/EY; 3) ’hankkeen osalla’ rahoituksellisesti, teknisesti tai ajallisesti itsenäistä tointa, joka myötävaikuttaa hankkeen toteutukseen; 4) ’tuensaajalla’ julkista tai yksityistä elintä, joka vastaa hankkeen toimeksiannosta ja aikoo investoida omia varoja tai kolmansilta saatuja varoja hankkeen toteuttamiseksi; 5) ’tutkimuksilla’ hankkeen suunnitteluun liittyviä tutkimuksia, mukaan luettuina valmistelevat tutkimukset, toteutettavuustutkimukset ja arvioinnit sekä muut tekniset tukitoimet tai ennakolta toteutettavat toimet, joita tarvitaan hankesuunnitelman loppuunsaattamisessa ja hankkeen rahoitusta koskevien päätösten tekmisessä; näitä ovat esimerkiksi kohteiden tutkiminen ja rahoituspaketin valmistelu; 6) ’töillä’ osien, järjestelmien ja palvelujen ostoa ja hankintaa sekä hankkeeseen liittyvien rakennustöiden toteuttamista ja laitteistojen asentamista, mukaan luettuna laitteistojen vastaanotto ja hankkeen käynnistäminen; 7) ’rakennusvaiheen jälkeisillä riskeillä’ erityistekijöistä johtuvia riskejä, jotka ilmenevät rakennusvaiheen päättymistä seuraavien ensimmäisten vuosien aikana ja vähentävät toiminnan tuottoja ennakoidusta; 8) ’hankkeen kustannuksilla’ hankkeen toteutukseen suoraan liittyvien ja sen kannalta välttämättömien tutkimusten ja töiden kokonaiskustannuksia, joista tuensaaja vastaa tosiasiallisesti; 9) ’tukikelpoisilla kustannuksilla’ sitä osaa hankkeen kustannuksista, jonka komissio ottaa huomioon määrittäessään yhteisön rahoitusta. II lukuTukikelpoiset hankkeet, rahoitusmuodot ja rahoituksen kumulaatio 3 artikla Hankkeiden tukikelpoisuus 1. Tämän asetuksen nojalla voidaan myöntää yhteisön rahoitusta vain päätöksissä N:o 1692/96/EY ja N:o 1229/2003/CE yksilöidyille yhteistä etua koskeville hankkeille. 2. Tukikelpoisuus edellyttää, että hankkeissa noudatetaan erityisesti kilpailua, ympäristönsuojelua ja julkisia hankintoja koskevia yhteisön sääntöjä ja pannaan tehokkaasti täytäntöön verkkojen, erityisesti rautatieverkkojen, yhteentoimivuutta koskevat yhteisön säännökset. 3. Liikenteen alalla tukikelpoisuus edellyttää lisäksi, että kukin asianomainen jäsenvaltio sitoutuu osallistumaan hankkeen, jolle haetaan yhteisön rahoitusta, rahoitukseen mobilisoimalla tarvittaessa yksityisiä varoja. 4 artikla Rahoitushakemusten esittäminen Asianomainen jäsenvaltio tai jäsenvaltiot esittävät rahoitushakemukset komissiolle. Energian alalla myös ne yritykset tai julkiset elimet, joita asia suoraan koskee, voivat esittää rahoitushakemukset asianomaisen jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden suostumuksella. 5 artikla Hankkeiden valinta 1. Yhteistä etua koskeville hankkeille voidaan myöntää yhteisön tukea sen mukaan, miten ne edistävät päätöksissä N:o 1692/96/EY ja N:o 1229/2003/EY määriteltyjä tavoitteita ja painopisteitä. 2 Liikenteen alalla kiinnitetään erityistä huomiota seuraaviin hankkeisiin ja ohjelmiin: a) vähintään kahden jäsenvaltion yhdessä esittämät hankkeet, erityisesti valtioiden rajat ylittävät hankkeet, b) hankkeet, jotka tukevat verkon jatkuvuutta ja sen kapasiteetin optimointia, c) ensijaiset hankkeet, jotka edistävät sisämarkkinoiden yhdentymistä laajentuneessa yhteisössä ja liikennemuotojen käytön tasapainottamista siten, että suositaan ympäristömyötäisimpiä liikennemuotoja erityisesti pitkän matkan rahtiliikenteessä; tätä varten suurten nopeuksien rautatielinjoja koskeviin rahoitushakemuksiin on liitettävä yksityiskohtainen selvitys kapasiteetista, joka vapautuu tavanomaisessa rautatieverkossa rahtiliikenteen käyttöön, kun liikennettä siirtyy henkilöliikenteen suurnopeuslinjalle, d) hankkeet, joilla parannetaan Euroopan laajuisessa verkossa tarjottavan palvelun laatua ja jotka muun muassa tukevat infrastruktuureihin suunnatun rahoituksen avulla käyttäjien turvallisuutta ja takaavat kansallisten verkkojen välisen yhteentoimivuuden, e) ohjelmat, joilla otetaan käyttöön rautatieliikenteen hallintajärjestelmiä kaikkine osatekijöineen ja lento- ja meriliikenteen hallintajärjestelmiä, joilla taataan yhteentoimivuus, 3. Energian alalla kiinnitetään erityistä huomiota hankkeisiin, jotka edistävät: a) verkon jatkuvuutta ja sen kapasiteetin optimointia, b) energiamarkkinoiden yhdentymistä ja erityisesti valtioiden välisiä osuuksia c) energiatoimitusten varmuutta ja erityisesti yhteenliitäntöjä kolmansien maiden kanssa, d) uusiutuvien energialähteiden liitäntää ja/tai e) yhteenliitettyjen verkkojen turvallisuutta, käyttövarmuutta ja yhteentoimivuutta. 6 artikla Tukimuodot Yhteisön rahoitus kattaa tutkimukset ja työt sekä rakennusvaiheen jälkeiset riskit. 7 artikla Rahoitussäännöt 1. Edellä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tutkimuksiin ja töihin myönnettävä yhteisön rahoitus voidaan myöntää yhdessä tai useammassa seuraavista muodoista: a) avustukset, b) Euroopan investointipankin (EIP) tai muiden julkisten tai yksityisten rahoituslaitosten myöntämien lainojen korkotuet, c) lainatakaukset rakennusvaiheen jälkeisten riskien varalta, d) rahoitusosuudet riskirahastoihin, e) tarvittaessa a–d kohdassa tarkoitettujen yhteisön tukien yhdistelmä, jotta mobilisoiduilla talousarviovaroilla saataisiin aikaan mahdollisimman suuri stimuloiva vaikutus. 2. Yhteisön rahoitus ei voi ylittää seuraavia prosenttiosuuksia: a) tutkimuksissa 50 prosenttia niiden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista riippumatta siitä, mikä yhteistä etua koskeva hanke on kyseessä, b) töissä: i) liikenteen alan ensisijaisissa hankkeissa enintään 30 prosenttia töiden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista; kyseisten hankkeiden valtioidenvälisissä osuuksissa tämä prosenttiosuus voi poikkeuksellisesti olla enintään 50 prosenttia töiden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista, jos ne käynnistetään ennen vuotta 2010 ja jos kyseiset jäsenvaltiot ovat esittäneet komissiolle suunnitelman, jossa annetaan kaikki tarvittavat takeet jäsenvaltioiden rahoituspanoksesta ja hankkeen toteutusaikataulusta, ja prosenttiosuus riippuu tällöin muille jäsenvaltioille aiheutuvasta hyödystä, ii) energian alan ensisijaisissa hankkeissa enintään 20 prosenttia töiden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista, iii) muissa liikenteen alan hankkeissa enintään 15 prosenttia töiden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista; yhteentoimivuus- ja turvallisuusjärjestelmien käyttöönottoon liittyvissä hankkeissa tämä prosenttiosuus voi poikkeuksellisesti olla enintään 50 prosenttia töiden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista, ja prosenttiosuus riippuu tällöin muille jäsenvaltioille aiheutuvasta hyödystä, iv) muissa energian alan hankkeissa enintään 10 prosenttia tukikelpoisista kokonaiskustannuksista. 3. Komissio vahvistaa 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen säännöt, aikataulun ja maksumäärät tämän artiklan 1 kohdan b–d alakohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden osalta. 8 artikla Yhteisön rahoituksen kumulaatio 1. Tutkimuksiin myönnettävä ja töihin myönnettävä yhteisön rahoitustuki kumuloituvat keskenään. 2. EIP:n rahoitus ei estä myöntämästä yhteisön rahoitustukea tämän asetuksen nojalla. 3. Yhteisön rahoitustukea ei voi myöntää sellaisille hankkeiden osille, jotka saavat muuta rahoitusta yhteisön talousarviosta. 9 artikla Yhteensopivuus ja koordinointi yhteisön muiden politiikkojen kanssa 1. Tämän asetuksen nojalla rahoitettavien yhteistä etua koskevien hankkeiden on oltava perustamissopimuksen määräysten, sen nojalla annettujen säädösten ja yhteisön politiikkojen mukaisia, mukaan luettuina ympäristönsuojelua, yhteentoimivuutta, kilpailua ja julkisia hankintoja koskevat politiikat. 2. Komissio huolehtii tämän asetuksen puiteissa toteutettavien hankkeiden koordinoinnista ja yhteensopivuudesta yhteisön talousarvion, EIP:n rahoituksen ja yhteisön muiden rahoitusvälineiden avulla toteutettavien toimien kanssa. III lukuTäytäntöönpano, ohjelmointi ja valvonta 10 artikla Täytäntöönpano Komissio vastaa tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Komissio vahvistaa yhteistä etua koskevien hankkeiden toteutukseen sovellettavat säännöt ja ehdot rahoitustuen myöntämispäätöksissä. 11 artikla Monivuotinen ohjelmointi ja vuosiohjelma 1. Komissio päättää 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen monivuotisesta ohjelmoinnista ja vuosiohjelmasta. 2. Monivuotinen ohjelmointi kattaa ensisijaiset hankkeet, ja siinä vahvistetaan tuen myöntämisperusteet ja kokonaismäärärahat koko kaudelle 2007–2013. Määrän on oltava välillä 65–85 prosenttia 20 artiklassa tarkoitetuista määrärahoista. 3. Vuosiohjelmassa määritetään perusteet, joita sovelletaan rahoitustuen myöntämiseen niille yhteistä etua koskeville hankkeille, jotka eivät sisälly monivuotiseen ohjelmointiin. Joka vuosi ne varat, joita ei ole käytetty TEN–liikenneverkkojen monivuotisen ohjelmoinnin puitteissa, osoitetaan vuosiohjelmaan kuuluvien yhteistä etua koskevien hankkeiden rahoitukseen. 12 artikla Tuen myöntäminen 1. Komissio tekee jokaisesta monivuotiseen ohjelmointiin valitusta yhteistä etua koskevasta hankkeesta erillisen tukipäätöksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio tekee kutakin vuosierää koskevan talousarviositoumuksen kyseisen tukipäätöksen perusteella ottaen huomioon arvionnin hankkeiden edistymisestä, alustavat rahoitustarpeet ja talousarviomäärärahat. 2. Komissio tekee tuki- ja talousarviositoumuspäätöksen jokaisesta yhteistä etua koskevasta hankkeesta, joka ei kuulu 1 kohdassa tarkoitettuihin hankkeisiin. 3. Komissio ilmoittaa tukipäätöksen ja vastaavaa rahoitustukea koskevat säännöt kyseisille jäsenvaltioille ja ilmoittaa tästä tuensaajille. 13 artiklaRahoitussäännökset 1. Yhteisön tuki voi kattaa ainoastaan hankkeeseen liittyvät menot, joista vastaavat tuensaajat tai hankkeen toteutuksesta vastaavat kolmannet osapuolet. 2. Tukikelpoisia eivät ole ennen sitä päivää toteutuneet menot, jona komissio on vastaanottanut niihin liittyvän tukihakemuksen. 3. Komission 12 artiklan mukaisesti tekemät päätökset rahoitustuen myöntämisestä katsotaan sitoutumiseksi talousarviossa hyväksyttyihin menoihin. 4. Maksut suoritetaan pääsääntöisesti ennakkomaksuna, välimaksuina ja loppumaksuna. Ennakkomaksu, joka ei saa tavallisesti olla yli 50 prosenttia ensimmäisestä vuosierästä, suoritetaan, kun tukihakemus on hyväksytty. Välimaksut suoritetaan maksupyyntöjen perusteella ottaen huomioon hankkeen tai tutkimuksen edistyminen sekä tarvittaessa ottaen täsmällisesti ja avoimesti huomioon tarkistetut rahoitussuunnitelmat. 5. Maksusäännöissä on otettava huomioon, että infrastruktuurihankkeiden toteutus jaksottuu useille vuosille ja että myös rahoitus on tämän vuoksi jaksotettava vastaavasti. 6. Komissio suorittaa loppumaksun, kun tuensaajan esittämä ja jäsenvaltion varmentama hankkeen tai selvityksen loppuraportti, jossa esitetään kaikki toteutuneet menot, on hyväksytty. 14 artikla Jäsenvaltioiden vastuu 1. Jäsenvaltioiden on tehtävä kaikkensa toteuttaakseen vastuualueellaan yhteistä etua koskevat hankkeet, jotka saavat tämän asetuksen mukaisesti myönnettyä yhteisön rahoitustukea. 2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava hankkeiden teknisestä seurannasta ja tilintarkastuksesta tiiviissä yhteistyössä komission kanssa ja varmennettava, että hankkeissa ja hankkeiden osissa toteutuneet menot ovat oikeita ja vaatimustenmukaisia. Jäsenvaltio voi pyytää komissiota osallistumaan paikan päällä tehtäviin tarkastuksiin. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, mitä toimenpiteitä ne ovat toteuttaneet 2 kohdan noudattamiseksi, ja kuvattava erityisesti tarkastus-, hallinta- ja seurantajärjestelmät, jotka ne ovat ottaneet käyttöön hankkeiden asianmukaisen toteutuksen varmistamiseksi. 15 artiklaTuen kumoaminen, vähentäminen, keskeyttäminen ja peruuttaminen 1. Lukuun ottamatta komissiolle asianmukaisesti perusteltuja tapauksia komissio kumoaa yhteistä etua koskeville hankkeille myönnetyn yhteisön rahoitustuen, jos hankkeet eivät ole käynnistyneet kahden vuoden kuluessa niille tukipäätöksessä asetetusta alkamispäivästä. 2. Jos hankkeeseen osoitettu tuki ei näytä perustellulta tai jos se näyttää vain osittain perustellulta hankkeen toteuttamiseksi, komissio tekee tarvittavan selvityksen ja muun muassa pyytää jäsenvaltiota ja/tai tuensaajaa esittämään huomautuksensa määräajassa. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun selvityksen jälkeen komissio voi vähentää tukea tai keskeyttää tai peruuttaa sen kyseiseltä toimelta, jos selvityksessä tulee esille väärinkäytös tai jonkin tukipäätöksessä asetetun ehdon noudattamatta jättäminen ja erityisesti jos on tehty komission hyväksyntää pyytämättä merkittävä muutos, joka vaikuttaa hankkeen luonteeseen tai toteutusehtoihin. 4. Jos tukea on kumuloitu vaatimusten vastaisesti, aiheettomasti maksetut summat peritään takaisin. 5. Jos hanketta ei ole saatettu päätökseen kymmenen vuoden kuluttua siitä, kun yhteisön rahoitustuki myönnettiin hankkeelle, komissio voi vaatia tuen takaisinmaksua noudattaen suhteellisuusperiaatetta ja ottaen huomioon kaikki relevantit seikat. 6. Kaikki aiheettomasti maksetut määrät on palautettava komissiolle. 16 artikla Yhteisön taloudellisten etujen suojeleminen 1. Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF voi tehdä tarkastuksia ja todentamisia paikan päällä neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96[37] mukaisesti. 2. Tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavissa yhteisön toimissa neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95[38] 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla väärinkäytöksellä tarkoitetaan yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen taikka sopimusvelvoitteen rikkomista, joka johtuu oikeussubjektin teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla yhteisöjen yleiselle talousarviolle tai niiden hoidossa oleville talousarvioille perusteettoman menon takia aiheutuva vahinko. 3. Tämän asetuksen nojalla tehtävissä päätöksissä on säädettävä muun muassa komission tai sen valtuuttaman edustajan suorittamasta seurannasta ja varainhoidon valvonnasta ja tilintarkastustuomioistuimen suorittamista tilintarkastuksista, jotka suoritetaan tarvittaessa paikan päällä. 4. Kyseisen jäsenvaltion ja komission on viipymättä toimitettava toisilleen kaikki asianmukaiset tiedot tehtyjen tarkastusten tuloksista. IV luku Loppusäännökset 17 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan neuvoston päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 4. EIP nimeää komiteaan edustajan, joka ei osallistu äänestykseen. 18 artikla Arviointi Komissio ja jäsenvaltiot voivat tehdä tuensaajien avustuksella arvioinnin yhteistä etua koskevien hankkeiden ja ohjelmien toteuttamisesta ja sen vaikutuksista määrittääkseen, onko asetetut tavoitteet saavutettu muun muassa ympäristönsuojelun alalla. Komissio voi pyytää tukea saavaa jäsenvaltiota esittämään erityisen arvioinnin tämän asetuksen puitteissa rahoitetuista yhteistä etua koskevista hankkeista tai tarvittaessa antamaan tiedot ja avun, jota kyseisten hankkeiden arviointi edellyttää. 19 artiklaTiedotus ja julkistaminen 1. Komissio antaa joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kertomuksen tämän asetuksen puitteissa toteutetuista toimista. Selvityksessä arvioidaan tuloksia, jotka on saavutettu yhteisön osallistumisella asetuksen eri soveltamisalueilla, lähtötavoitteiden suhteen, ja se sisältää luvun meneillään olevan monivuotisen ohjelmoinnin sisällöstä ja toteutuksesta. 2. Asianomaisten jäsenvaltioiden ja tapauksen mukaan tuensaajien on huolehdittava siitä, että tämän asetuksen mukaisesti myönnetylle tuelle taataan riittävä julkisuus, jotta yhteisön asema yhteisen edun mukaisten hankkeiden toteutuksessa voidaan saattaa suuren yleisön tietoon. 20 artiklaTalousarviovarat 1 Rahoitusohje tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi kaudella 2007–2013 on 20 690 miljoonaa euroa, mistä liikenteen osuus on 20 350 miljoonaa euroa ja energian osuus 340 miljoonaa euroa. 2 Budjettivallan käyttäjä hyväksyy vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. 21 artikla Tarkastelulauseke Komissio antaa vuoden 2010 lopuun mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleiskertomuksen kokemuksista, jotka on saatu tässä asetuksessa säädetyistä mekanismeista yhteisön rahoitustuen myöntämiseksi. Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät perustamisopimuksen 156 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, onko tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä jatkettava tai muutettava 20 artiklan 1 kohdassa mainitun ajanjakson jälkeen ja millä ehdoin. 22 artiklaAsetuksen (EY) N:o 2236/95 muuttaminen Muutetaan asetus (ETY) N:o 2236/95 seuraavasti: 1) Korvataan nimi seuraavasti: ”Neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95, annettu 18 päivänä syyskuuta 1995, Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä”. 2) Korvataan 1 artikla seuraavasti: ”1 artikla: Määritelmä ja soveltamisala Tässä asetuksessa määritellään edellytykset, yksityiskohtaiset säännöt ja menettelyt yhteisön tuen myöntämiseksi perustamissopimuksen 155 artiklan 1 kohdan mukaisille yhteistä etua koskeville hankkeille Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen alalla.” 3) Poistetaan 4 artiklan 3 kohta. 4) Korvataan 5 artiklan 3 kohta seuraavasti: ”3. Valitusta tukimuodosta riippumatta tämän asetuksen mukaisesti myönnettävän yhteisön tuen kokonaismäärä ei saa ylittää X:ä prosenttia investointien kokonaiskustannuksista.” 5) Poistetaan 5 a artikla. 6) Poistetaan 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan neljäs luetelmakohta. 7) Korvataan 10 artikla seuraavasti: ”10 artikla Tukihakemusten hyväksyminen Komissio päättää perustamissopimuksen 274 artiklan mukaisesti tämän asetuksen mukaisen rahoitustuen myöntämisestä arvioituaan hakemukset valintaperusteiden mukaisesti.” 8). Korvataan 11 artiklan 7 kohta seuraavasti:”7. Komissio vahvistaa 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti puitteet yksityiskohtaisille säännöille, aikataululle ja määrille, joita sovelletaan myönnettäessä korkohyvityksiä ja takuumaksutukia sekä tukea sitä kautta, että osallistutaan sellaisten investointirahastojen ja vastaavien rahoituslaitosten riskirahastoihin, jotka ensisijaisesti tarjoavat riskipääomaa Euroopan laajuisten verkkojen hankkeisiin.” 9) Poistetaan 14 artikla. 10) Korvataan 15 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä oleva viittaus 5 ja 6 artiklaan viittauksella 5 artiklan 1 ja 2 kohtaan ja 6 artiklaan. 11) Korvataan 16 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Komissio antaa joka vuosi Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle kertomuksen tämän asetuksen mukaan toteutetuista toimista. Kertomuksessa arvioidaan tuloksia, jotka on saavutettu yhteisön osallistumisella asetuksen eri soveltamisalueilla, lähtötavoitteiden suhteen.” 12) Poistetaan liite. 23 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007. Toimia, jotka ovat meneillään liikenteen ja energian alalla päivänä, josta alkaen tätä asetusta sovelletaan, säännellään edelleen asetuksella (EY) N:o 2236/95 sellaisena kuin se on voimassa 31 päivänä joulukuuta 2006. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE Domaine(s) politique(s): Promotion de la compétitivité, de la sécurité et de la soutenabilité en matière environnementale des réseaux transeuropéens. Activité(s): Réseau Transeuropéen de Transport et d’Energie | DÉNOMINATION DE L’ACTION: SOUTIEN FINANCIER POUR DES PROJETS D’INTERET COMMUN DANS LE RESEAU TRANSEUROPEEN DE TRANSPORT ET D’ENERGIE | 1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S) 06.0301 : Soutien financier aux projets d’intérêt commun du réseau transeuropéen de transport 06.01.04.04 : Soutien financier aux projets d'intérêt commun du réseau transeuropéen de transport — Dépenses pour la gestion administrative 06.03.02: Soutien financier aux projets d’intérêt commun du réseaux transeuropéen de l’énergie. 06.01.04.05 : Soutien financier aux projets d'intérêt commun du réseau transeuropéen de l'énergie — Dépenses pour la gestion administrative 2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES 2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): millions d'euros en CE 20.690 millions d’€ en crédits d’engagement. The decision by the legislative authority is taken without prejudice of the budgetary decisions taken in the context of the annual procedure 2.2 Période d’application: 2007-2013 2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1) Millions d'euros (à la 3e décimale) DNO | CD | NON | NON | NON | N° 1A | 4. BASE JURIDIQUE L’article 156 du traité. Le Règlement (CE) n° 2236/95 du Conseil du 18 septembre 1995 déterminant les règles générales pour l'octroi d'un concours financier communautaire dans le domaine des réseaux transeuropéens, amendé par le Règlement (CE) nº 1655/1999 du Parlement européen et du Conseil, du 19 juillet 1999 et modifié par le Règlement (CE) n° 807/2004 du 21 avril 2004. La Décision n° 1692/96/CE du Parlement européen et du Conseil, du 23 juillet 1996, sur les orientations communautaires pour le développement du réseau transeuropéen de transport amendée par la Décision n° 1346/2001/CE du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2001 modifiant la décision n° 1692/96/CE en ce qui concerne les ports maritimes, les ports de navigation intérieure et les terminaux intermodaux ainsi que le projet n° 8 de l’annexe III et amendée par la Décision n°884/2004/CE du 29 avril 2004. DÉCISION No 1229/2003/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL du 26 juin 2003 établissant un ensemble d'orientations relatif aux réseaux transeuropéens dans le secteur de l'énergie, et abrogeant la décision no 1254/96/CE L'enveloppe financière du programme peut également couvrir les dépenses afférentes aux actions de préparation, de suivi, de contrôle, d'audit et d'évaluation, directement nécessaires à la gestion du programme et à la réalisation de ses objectifs, notamment, des études, des réunions, des actions d'information et de publication, (des dépenses liées aux réseaux informatiques visant l'échange d'informations), ainsi que toute autre dépense d'assistance administrative et technique à laquelle peut recourir la Commission pour la gestion du programme. FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE : POINTS SPECIFIQUES POUR LE RESEAU TRANSEUROPEENS DE TRANSPORT DÉNOMINATION DE L’ACTION: SOUTIEN FINANCIER POUR DES PROJETS D’INTERET COMMUN DANS LE RESEAU TRANSEUROPEEN DE TRANSPORT | 1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S) voir ci-dessus 2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES 2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): millions d'euros en CE 20.350 millions d’€ en crédits d’engagement. 2.2 Période d’application: 2007-2013 2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1) Millions d'euros (à la 3e décimale) 1) Assistance technique et administrative (ATA): | a) Bureaux d’assistance technique (BAT) | b) Autre assistance technique et administrative: - intra-muros: - extra-muros: dont pour la construction et la maintenance de systèmes de gestion informatisés: | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 2,0 | Sous-total 1 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 2,0 | 2) Dépenses d’appui (DDA): | a) Études | 4,5 | 5,0 | 6,0 | 8,5 | 8,5 | 17 | b) Réunion d’experts | c) Information et publications | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 1 | Sous-total 2 | 5,0 | 5,5 | 6,5 | 9,0 | 9,0 | 18,0 | TOTAL | 6,0 | 6,5 | 7,5 | 10,0 | 10,0 | 20,0 | 6.2. Calcul des coûts par mesure envisagée en partie B (pour toute la période de programmation) [43] Crédits d'engagement en millions d'euros (à la 3e décimale) Ventilation | Type de réalisations /outputs (projets, dossiers …) | Nombre de réalisations/ outputs (total pour années 1…n) | Coût unitaire moyen | Coût total (total pour années 1…n) | 1 | 2 | 3 | 4=(2X3) | Etudes et travaux pour la réalisation des projets RTE-T | Etudes techniques, environnementales, économiques, financières Travaux | 40 160 | COÛT TOTAL | 200 | (Si nécessaire, expliquer le mode de calcul.) 7. INCIDENCE SUR LES EFFECTIFS ET LES DÉPENSES ADMINISTRATIVES 7.1. Incidence sur les ressources humaines Les besoins en ressources humaines et administratives seront couverts à l’intérieure de la dotation allouée à la DG gestionnaire dans le cadre de la procédure d’allocation annuelle L'allocation de postes dépendra d'une part de l'organisation interne de la prochaine Commission et d'autre part d'une éventuelle réallocation de postes entre services suite aux nouvelles perspectives financières. Situation actuelle Types d’emplois | Effectifs à affecter à la gestion de l’action par utilisation des ressources existantes et/ou supplémentaires | Total | Description des tâches découlant de l’action | Nombre d’emplois permanents | Nombre d’emplois temporaires | Fonctionnaires ou agents temporaires | A B C | 27 11 20 | 27 11 20 | (Si nécessaire, une description plus complète des tâches peut être annexée.) | Autres ressources humaines | Total | 58 | 58 | Situation future Types d’emplois Variation par rapport à la situation actuelle | Effectifs à affecter à la gestion de l’action par utilisation des ressources existantes et/ou supplémentaires | Total | Description des tâches découlant de l’action | Nombre d’emplois permanents | Nombre d’emplois temporaires | Fonctionnaires ou agents temporaires | A B C | 37 (+10) 29 (+18) 27 (+7) | 37 (+10) 29 (+18) 27 (+7) | (Si nécessaire, une description plus complète des tâches peut être annexée.) | Autres ressources humaines | Total | 93 (+35) | 93 (+35) | 7.2 Incidence financière globale des ressources humaines Type de ressources humaines | Montants en euros | Mode de calcul * | Fonctionnaires Agents temporaires | 10.044.000 | 108.000 € en moyenne par fonctionnaire et par an | Autres ressources humaines (indiquer la ligne budgétaire) | Total | 10.044.000 | Les montants correspondent aux dépenses totales pour 12 mois. 7.3 Autres dépenses de fonctionnement découlant de l’action Ligne budgétaire (n° et intitulé) | Montants en euros | Mode de calcul | Enveloppe globale (Titre A7) A0701 – Missions A07030 – Réunions A07031 – Comités obligatoires (1) A07032 – Comités non obligatoires (1) A07040 – Conférences A0705 – Études et consultations Autres dépenses (indiquer lesquelles) | 200.000 162.000 | 200 missions par an et 1.000 € par mission 4 réunions du comité réglementaire obligatoire RTE-T par an à 27 et 1.500 € par personne | Systèmes d’information (A-5001/A-4300) | Autres dépenses - partie A (indiquer lesquelles) | Total | 362.000 | Les montants correspondent aux dépenses totales de l’action pour 12 mois. (1) Préciser le type de comité ainsi que le groupe auquel il appartient. I. Total annuel (7.2 + 7.3) II. Durée de l’action III. Coût total de l’action (I x II) | 10.406.000 euros 7 années 72.842.000 euros | 8. SUIVI ET ÉVALUATION 8.1 Système de suivi Le Règlement prévoit la nécessité d'un suivi et l'évaluation de chaque action. Il est ainsi prévu que les décisions de la Commission incluent, le cas échéant, des indicateurs physiques établis en accord avec les Etats membres. D'autre part, selon les termes des Décisions standard de la Commission, les bénéficiaires doivent fournir annuellement des informations sur le déroulement des actions (Project Status Report) qui alimentent les analyses permettant l'évaluation conjointe avec les Etats Membres sur les modalités de réalisation des projets. Les études, pour lesquelles des indicateurs ne peuvent pas être élaborés, seront évaluées conjointement avec les Etats membres, en fonction des objectifs poursuivis. 8.2 Modalités et périodicité de l’évaluation prévue Indicateurs d’impact selon les objectifs poursuivis L’impact et les résultats vis-à-vis les objectifs spécifiques seront évalués autant que possible selon les effets dérivés : - augmentation des capacités et de l’efficacité des infrastructures RTE-T; - sécurité des transports (passagers, cargos dangereux etc.) et réduction du nombre d’accidents ; - évolution d’indicateurs socio-économiques par rapport aux prévisions ex-ante; - réduction de la congestion ; - réduction de pollution ; - évaluation qualitative chez les utilisateurs des réseaux ;- bénéfices retirés par d’autres Etats membres ; - avantages économiques engendrés par l’intervention communautaire (y compris justification des choix d’instruments financiers, en l’occurrence bonifications d’intérêt, subventions directes, primes de garantie etc.). Ces indicateurs seront chiffrés selon les types d’action évalués et après discussion avec les Etats membres. Evaluation ponctuelle: pour un nombre limité d’actions, il est possible de lancer des évaluations de projets ou d’un ensemble de projets. Par ailleurs, une évaluation à mi-parcours sera réalisée avant fin 2010 pour adapter le programme si nécessaire. Une évaluation générale des résultats de l'activité RTE-Énergie sera réalisée à la fin du programme. Cette évaluation visera à mesurer les résultats des actions financées dans le cadre des RTE-transport et à voir dans quelle mesure ces actions ont contribué par leur impact à atteindre ou à s’approcher des objectifs politiques de l’Union. Elle permettra également l’adaptation future des orientations RTE-transport. 9. MESURES ANTI-FRAUDE Les dispositions anti-fraude sont établies par le règlement modifié qui prévoit des dispositions renforcées par rapport au règlement en vigueur et définit que les Etats Membres et la Commission, chacun dans son domaine de compétence, prennent les mesures nécessaires pour vérifier l’exécution des projets, prévenir et sanctionner les irrégularités et récupérer les fonds perdus suite à une irrégularité. 1. Afin de garantir l’opportunité, la légalité et la régularité des dépenses couvertes dans le cadre des projets financés au titre du présent règlement, les Etats membres et la Commission, chacun dans son domaine de compétence, prennent les mesures nécessaires pour : - vérifier régulièrement que les projets et les études bénéficiant d’un soutien financier communautaire ont été exécutés correctement ; - prévenir et sanctionner les irrégularités, récupérer les fonds perdus à la suite d’une irrégularité, y compris les intérêts y afférents. 2. L’Etat membre effectue les contrôles nécessaires y inclus les contrôles sur place afin de vérifier et certifier la régularité et l’exactitude des demandes de paiements établies. L’Etat membre peut demander la participation de la Commission lors des contrôles sur place. L’Office de Lutte Anti-Fraude de la Commission (OLAF) peut également procéder à des contrôles et vérifications sur place en application du règlement (Euratom, CE) n° 2185/96 du Conseil. Pour les actions communautaires financées par le présent règlement, la notion d’irrégularité visée à l’article 1 paragraphe 2 du règlement (CE, Euratom) n° 2988/95 s’entend comme toute violation d'une disposition du droit communautaire ou toute méconnaissance d'une obligation contractuelle résultant d'un acte ou d'une omission par une entité juridique qui a ou aurait pour effet de porter préjudice au budget général de l'Union européenne ou à des budgets gérés par celles-ci par une dépense indue. Les décisions prises au titre du présent règlement prévoient notamment un suivi et un contrôle financier de la Commission (ou tout représentant autorisé par elle) et des audits de la Cour des Comptes, le cas échéant sur place. L’Etat membre concerné et la Commission se transmettent immédiatement toutes les informations appropriées concernant les résultats des contrôles effectués. 3. L’Etat membre est responsable du remboursement des sommes indûment payées. Plus spécifiquement, la Commission a mis en place une série de mesures, destinées à réduire le risque de fraude, parmi lesquelles on peut citer : la mise en place de procédures financières et contractuelles dérivées des dispositions du règlement financier et de ses modalités d’application ; ces procédures permettent d’assurer une application homogène des règles ; la vérification de la réalité de la prestation sur la base de rapports techniques détaillés ainsi que la vérification systématique des décomptes financiers avant paiement en tenant compte des obligations contractuelles ainsi que des principes d’économie et de bonne gestion financière ; la réalisation d’audits financiers sur place, soit selon un programme basé sur l’analyse de risques, soit en cas de doute sur un contractant ; la revue de l’adéquation du système de contrôle interne par la capacité d’audit interne, sur base d’une analyse des risques. FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE : POINTS SPECIFIQUES POUR LE RESEAU TRANSEUROPEENS D’ENERGIE DÉNOMINATION DE L’ACTION: PROGRAMME RTE - ENERGIE | 1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S) 2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES 2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): 340 Mio€ en CE 2.2 Période d’application: 2007 - 2013 2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: a) Echéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1) Mio€ (à la 3ème décimale) 1 | 2 | 3 | 4=(2X3) | Action 1 Action 2 | Etudes Projets | 60 60 | 0.6 5 | 36 300 | COÛT TOTAL | 335 | 7. INCIDENCE SUR LES EFFECTIFS ET LES DEPENSES ADMINISTRATIVES 7.1. Incidence sur les ressources humaines Les effectifs actuels pour la gestion des réseaux transeuropéens d’Energie sont de 2,5 personnes. Types d’emplois | Effectifs à affecter à la gestion de l’action par utilisation des ressources existantes et/ou supplémentaires | Total | Description des tâches découlant de l’action | Nombre d’emplois permanents | Nombre d’emplois temporaires | Fonctionnaires ou agents temporaires | A B C | 3 1 | 3 1 | Si nécessaire, une description plus complète des tâches peut être annexée. | Autres ressources humaines | Total | 4 | 4 | Les besoins en ressources humaines et administratives seront couverts à l’intérieure de la dotation allouée à la DG gestionnaire dans le cadre de la procédure d’allocation annuelle L'allocation de postes dépendra d'une part de l'organisation interne de la prochaine Commission et d'autre part d'une éventuelle réallocation de postes entre services suite aux nouvelles perspectives financières. 7.2 Incidence financière globale des ressources humaines Type de ressources humaines | Montants € | Mode de calcul * | Fonctionnaires Agents temporaires | 432.000 | 4*108.000 € | Autres ressources humaines (indiquer la ligne budgétaire) | Total | 432.000 € | Les montants correspondent aux dépenses totales pour 12 mois. 7.3 Autres dépenses de fonctionnement découlant de l’action Ligne budgétaire (n° et intitulé) | Montants € | Mode de calcul | Enveloppe globale (Titre A7) A0701 – Missions A07030 – Réunions A07031 – Comités obligatoires (1) A07032 – Comités non obligatoires (1) A07040 – Conférences A0705 – Etudes et consultations … Autres dépenses (indiquer lesquelles) | 10.285 81.000 | 10 missions / an 2 réunions/an x 27 experts x 1500 € | Systèmes d’information (A-5001/A-4300) | 50.000 | PMS : système de gestion de projets | Autres dépenses - partie A (indiquer lesquelles) | Total | 141.285 | Les montants correspondent aux dépenses totales de l’action pour 12 mois. (1) Préciser le type de comité ainsi que le groupe auquel il appartient. I. Total annuel (7.2 + 7.3) II. Durée de l’action III. Coût total de l’action (I x II) | 573.285 € 7Années 4.012.996 € | (Dans l’estimation des ressources humaines et administratives nécessaires pour l’action, les DG/services devront tenir compte des décisions arrêtées par la Commission lors du débat d’orientation et de l’approbation de l’avant-projet de budget (APB). Ceci signifie que les DG devront indiquer que les ressources humaines peuvent être couvertes à l’intérieur de la pré-allocation indicative prévue lors de l’adoption de l’APB. Dans des cas exceptionnels où les actions visées n’étaient pas prévisibles lors de la préparation de l’APB, la Commission devra être saisie afin de décider si et comment (à travers une modification de la pré-allocation indicative, une opération ad hoc de redéploiement, un budget rectificatif et supplémentaire ou une lettre rectificative au projet de budget) la mise en œuvre de l’action proposée peut être acceptée) 8. SUIVI ET ÉVALUATION 8.1 Système de suivi Au cours de la période 2007-2013, l’activité “RTE-énergie” fera l’objet d’un monitorage annuel qui n’est ni une évaluation ni un audit mais vise essentiellement à donner une analyse indépendante et rapide de la mise en place du programme afin de pouvoir en corriger les éventuelles dérives ou faiblesses Il s’agira d’une analyse factuelle qui, en début de période 2007-2013, se concentrera sur les actions lancées et qui, au fur et à mesure de l’avancement des années, portera aussi sur les résultats et les impacts. Une partie de l’analyse sera consacrée à la valeur ajoutée européenne. Les experts en charge du monitorage étudieront les volets suivants : - efficacité et transparence de la conduite du programme (notamment appels à proposition, information des soumissionnaires, procédure d’évaluation et de sélection des offres, aspects contractuels) et de la coordination interne à la Commission ; - cohérence des projets sélectionnés avec les objectifs du programme et avec les autres objectifs politiques de l’Union européenne; - répartition géographique équilibrée des organisations et des entreprises retenues dans les appels d’offres, compte tenu des besoins identifiés par les orientations RTE-énergie ; Les rapports de monitorage seront adressés au Secrétariat général, à la DG BUDG, à la DG AUDIT et, le cas échéant, aux autres services intéressés de la Commission. 8.2 Modalités et périodicité de l’évaluation prévue Une évaluation à mi-parcours sera réalisée avant fin 2010 pour adapter le programme si nécessaire. Une évaluation générale des résultats de l'activité RTE-Énergie sera réalisée à la fin du programme, ainsi que le prévoit le Règlement. Cette évaluation visera à mesurer les résultats des actions financées dans le cadre des RTE-énergie et à voir dans quelle mesure ces actions ont contribué par leur impact à atteindre ou à s’approcher des objectifs politiques des RTE-énergie. Elle permettra également l’adaptation future des orientations en fonction de l’évolution technologique et des changements de la structure de production et de consommation d’énergie en Europe et chez ses voisins concernés par les RTE-énergie. Les rapports d’évaluation seront adressés au Secrétariat général, à la DG BUDG et le cas échéant, aux autres services intéressés de la Commission. Ils seront également soumis aux autres Institutions communautaires. 9. MESURES ANTI-FRAUDE voir point 9 des dispositifs pour les Réseaux transeuropéens de transport [1] KOM(2003) 448 lopullinen, 23.7.2003. [2] Asetus (ETY) N:o 1655/99. [3] Luvut asiakirjasta SEC(2003) 1060 ja tutkimuksesta Scenarios, Traffic and Corridor Analysis of TEN-Transport (TEN-STAC) . [4] Ks. Van Miertin raportin luku II (saatavilla Europa-sivustolla) sekä asiakirja SEC(2003) 1060, Extended impact assessment of the proposal amending the amended proposal for a decision amending Decision No 1692/96/EC on the trans-European transport network , 1.10.2003. [5] Yli 65 % TEN-budjetista on osoitettu rautatiehankkeisiin ja 20 % älykkäisiin ja innovatiivisiin liikennejärjestelmiin (ITS), kuten rautateiden tai lennonvarmistuksen yhteentoimivuusjärjestelmiin. Erityistä huomiota kiinnitetään myös valtioiden rajat ylittäviin hankkeisiin, erityisesti rahtiliikennettä palveleviin suuriin hankkeisiin, joille on käytössä rahoitustakuu. [6] Vuosina 2004–2006 myönnetään laajentumisen johdosta 255 miljoonan euron lisämäärä. [7] Markkinat avataan täysimääräisesti rahtiliikenteessä vuonna 2007 ja matkustajaliikenteen kansainvälisillä reiteillä vuonna 2010. [8] Päätös N:o 884/2004/EY. [9] Summasta vähennetty jo myönnetty tuki. [10] Kustannukset 2007-2009. [11] Asetus 807/2004, annettu 21.4.2004, EUVL 143, 30.4.2004. [12] Koskee myös energiaverkkojen ensisijaisia hankkeita. [13] Jolloin hyväksyttiin Euroopan kasvualoite. [14] Vihreä kirja Energiahuoltostrategia Euroopalle , KOM(2000) 769. [15] Laajentunutta Euroopan unionia ja sen naapuri- ja kumppanuusmaita koskevan energiapolitiikan kehitäminen , KOM(2003) 262. [16] Kuten todetaan tiedonannossa Uusiutuvien energialähteiden osuus EU:ssa , KOM(2004) 366. [17] Päätös N:o 1254/96/EY ja päätös N:o 1229/2003/EY. [18] TEN-E-ohjelman väliarviointi (2004). [19] 1996–2000: rakennerahastoista noin 2 miljardia euroa avustuksina ja Euroopan investointipankista noin 3 miljardia euroa lainoina. [20] Ainakin EU:n ylkopuolisissa verkon osissa. [21] Päätös N:o 1229/2003/EY siihen ehdotettuine muutoksineen. [22] Päätös N:o EY/1999/468, 28.6.1999, EYVL L 184, 17. heinäkuuta 1999. [23] Direktiivi N:o 2004/54, 29.4.2004, tunnelien turvallisuuden alalla. [24] Päätöksen N:o 884/2004, 21.4.2004, liitteessä III mainitut hankkeet. [25] SEC(2003) 1369, 10.12.2003. [26] EUVL C, s. . [27] EUVL C, s. . [28] EUVL C, s. . [29] …. [30] EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä N:o 884/2004/EY (EYVL L 167, 30.4.2004, s. 1). [31] EUVL L 176, 12.7.2003, s. 11. [32] EYVL L 228, 23.9.1995, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 807/2004 (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 46). [33] Energian alalla tätä prosenttiosuutta sovelletaan sovelletaan kaikkiin ensisijaisiin hankkeisiin, mutta liikenteen alalla vain valtioiden rajat tai luonnosesteet ylittäviin osuuksiin. [34] EUVL L [35] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [36] Viittaus virallisessa lehdessä julkaistuun satelliittipaikannus- ja navigointijärjestelmää (Galileo) koskevaan asetukseen. [37] EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2. [38] EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1. [39] Pour plus d'informations, voir le document d'orientation séparé. [40] COM (2001) 370 : « La politique européenne des transports à l’horizon 2010 : l’heure des choix » [41] Trafic total : +70% du trafic fret pour EU 15 et +100% pour EUR10. [42] Plus de 65% du budget RTE est alloué aux projets ferroviaires, 20% aux systèmes de transport intelligents (ITS) et innovants, tels que les systèmes d’interopérabilité dans le domaine ferroviaire ou de la navigation aérienne. Un accent particulier est également mis sur le développement de grands projets transfrontaliers à vocation fret qui bénéficient d’une assurance des financements. [43] Pour plus d'informations, voir le document d'orientation séparé. [44] Pour plus d'informations, voir le document d'orientation séparé.