EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 25.09.1996 
KOM(96) 339 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
KOSKIEN 
EUROOPAN UNIONIN YDINTEOLLISUUTTA 
(EURATOMIN PERUSTAMISSOPIMUKSEN 40 ARTIKLAN 
MUKAINEN OHJEELLINEN YDINOHJELMA) 

SISÄLLYS 
I JOHDANTO 
1. Yhteisön ohjeellinen ydinohjelma (PINC) 1 
2. Valkoinen kirja : Euroopan unionin energiapolitiikka 3 
3. Ydinenergian asema yhteisössä ja maailmanlaajuisella tasolla 4 
II YDINENERGIAVAIHTOEHTO OSANA YHTEISÖN ENERGIAPOLITIIKKAA 
4 
1. Yleinen kilpailukyky 5 
a. Ydinvoimalla tuotetun sähkön tuotantokustannukset 5 
b. Ydinenergian kilpailukyky muihin energialähteisiin verrattuna 7 
c. Vienti 8 
d. Pitkän aikavälin investoinnit 8 
e. Pätevä oma työvoima 8 
f. Innovaatio ja teknologian kehitys 9 
2. Toimitusvarmuus 9 
a. Energia-alan uudet suuntaukset Euroopan yhteisössä 9 
b. Energian kysynnän maailmanlaajuinen kasvu 10 
c. Ydinpolttoaineiden erityisominaisuudet 11 
d. Ydinaseiden leviämisen estäminen ja ydinmateriaalivalvonta 11 
3. Väestön ja ympäristön suojelu 12 
a. Turvallisuutta koskevat perusnormit säteilysuojelua 
ja ihmisten terveyden suojelua varten 13 
b. Hiilidioksidien ja muiden haitallisten päästöjen vähentäminen 13 
c. Ympäristövaikutusten arviointi ja hätävalmius 14 
d. Radioaktiivisen jätteen huolto 15 
e. Ydinturvallisuuden tekniset näkökohdat 15 
III TURVALLISUUSONGELMAT KESKI- JA ITÄ-EUROOPAN 
MAISSA JA ITSENÄISTEN VALTIOIDEN YHTEISÖSSÄ 16 
IV KOMISSION EURATOMIN PERUSTAMISSOPIMUKSEN 
40 ARTIKLAN MUKAINEN TEHTÄVÄ 17 
1. Ydinalan investointien edistämiseksi toteutettavat toimet 17 
2. Katsaus ydinenergian alalla tapahtuneeseen kehitykseen 17 
V EUROOPAN YDINENERGIATEOLLISUUS : 
PÄÄOMINAISUUDET JA HAASTEET 18 
1. Ydinteollisuuden toiminta ja liiketoimintamahdollisuudet 18 
2. Ydinpolttoaineen tuotantoedellytykset 19 
3. Ydinturvallisuutta koskevat tekniset haasteet 19 
4. Käytetty polttoaine, ydinjäte ja käytöstä poistaminen 20 
5. Radioaktiivisten aineiden kuljetus 21 
6. Plutoniumin käyttö 22 
7. Tulevaisuuden ydinteknologia, tutkimus ja kehitys 22 
VI PÄÄTELMÄT 24 
LIITTEET 26 
A et 
JOHDANTO 
Yhteisön ohjeellinen ydinohjelma (PINO 
Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston otsikkona on "Määräykset 
ydinenergia-alan kehityksen edistämisestä". Tämän osaston IV luku 
käsittelee investointeja ja sen 40 artikla kuuluu seuraavasti: 
"Edistääkseen henkilöiden ja yritysten aloitteita ja helpottaakseen 
niiden investointien yhteensovittamista ydinenergian alalla komissio 
julkaisee määräajoin ohjeellisia ohjelmia erityisesti ydinenergian 
tuotantotavoitteista ja kaikista tavoitteiden toteuttamisen 
edellyttämistä investoinneista. 
Komissio pyytää ennen ohjelmien julkistamista niistä talous- ja 
sosiaalikomitean lausunnon". 
Perustamissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen komissio on julkaissut 
kolme ohjeellista ohjelmaa vuosilta 1966, 1972 ja 1984 ja yhden 
ajantasaistetun ohjelman vuodelta 19901. 
Vuonna 1990 komissio katsoi, että vuoden 1984 PINC-ohjelmassa2 esitetyt 
suuntaviivat olivat pääpiirteiltään edelleen perusteltuja sekä yhteisön 
ydinenergian tuotantotavoitteiden kannalta että siltä osin, miten niiden 
toteutuminen vaikuttaa kaikkiin alalla toimiviin osapuoliin, kuten 
viranomaisiin, sähköntuottajiin ja eri ydinteollisuuden aloihin. 
Komissio katsoi myös, että yleinen energiapolitiikka kattoi kaikki 
ydinenergian eri alueiden väliset kysymykset. Vuoden 1984 PINC-ohjelma 
oli yksi niistä asiakirjoista, jotka neuvosto otti huomioon vuonna 1986 
asettaessaan energiatavoitteet vuodeksi 19953. 
Komissio katsoo, että on jälleen aiheellista tarkastella ydinenergiaa 
koskevia tärkeimpiä kysymyksiä Euratomin perustamissopimuksen 40 
artiklan mukaisesti pitäen kuitenkin tarkkaan mielessä kyseisessä artiklassa 
ja koko Euratomin perustamissopimuksessa asetetut velvoitteet. 
Sen jälkeen kun PINC hyväksyttiin edellisen kerran vuonna 1984, yhteisön 
energiatilanne on muuttunut ja energian markkinajärjestelyt ovat 
1 H Ydinvoimalaitosten suunnittelu- ja rakennusteollisuus ja Euroopan sisämarkkinoiden 
loppuunsaattaminen. Komission vuonna 1984 antama yhteisön ajantasaistettu ohjeellinen 
ydinohjelma", KOM (89) 347 lopullinen, 7.2.1990. 
2 "Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 40 artiklan mukainen ohjeellinen 
ydinenergiaohjelma vuodeksi 1984", KOM (85) 401 lopullinen, 23.7.1985, yhdessä talous-
ja sosiaalikomitean 30 päivänä toukokuuta 1985 antaman lausunnon ESC 472/85 kanssa. 
3 Neuvoston päätöslauselma, annettu 16 päivänä syyskuuta 1986, yhteisön 
energiapoliittisista tavoitteista vuodeksi 1995 ja jäsenvaltioiden politiikkojen 
lähentämisestä (EYVL 86/C 241/01, 25.9.1986). 
vapautumassa.Tietämysenergiankäyttöönliittyvistäympäristönäkökohdista 
on kasvanut ja ilmastonmuutoksen vakavuus ja tarve vähentää 
maailmanlaajuisesti kasvihuonekaasujen päästöjä tiedostetaan entistä 
paremmin. Lisääntynyt tietoisuus Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja IVY:n 
ydinvoimalaitosten ydinturvallisuuteen liittyvistä ratkaisevista kysymyksistä 
sekä näissä maissa tapahtuneet aseistariisuntapolitiikan lujittumiseen 
johtaneet merkittävät poliittiset muutokset ovat myös merkityksellisiä 
tekijöitä. Kaikki nämä kehitysaskeleet vaikuttavat ydinenergia-alan tulevaan 
kehitykseen. 
Komission aikomuksena on vuoden 1996 PINC-ohjelmassa antaa yleiskuva 
Euroopan unionin tilanteesta ydinenergian alalla sekä ilmaista, miten 
tärkeänä komissio pitää ydinvoimaan liittyviä asioita. Vuoden 1996 PINC-
ohjelman julkaisemisesta ilmoitettiin hiljattain julkaistussa komission 
valkoisessa kirjassa "Euroopan unionin energiapolitiikka"4, ja ohjelman 
sisältö noudattaa valkoisessa kirjassa esitettyä yhteistä energiastrategiaa. 
Kuten valkoisessa kirjassa korostettiin, yhteisö on siirtymässä 
yhdentyneisiin, vapautettuihin ja entistä kilpailukykyisempiin 
energiamarkkinoihin. Sen vuoksi nykyisessä ohjeellisessa ydinohjelmassa 
noudatettava lähestymistapa on aikaisempaa markkinakeskeisempi. Siinä 
painotetaan myös teollisuuden eteen tulevia tärkeitä haasteita ja käsitellään 
yleisen mielipiteen kautta esille tulleita pääasiallisia huolenaiheita. 
Ydinvoima on selvästikin kiistanalainen kysymys unionissa, ja siitä esiintyy 
monia erilaisia mielipiteitä, kun otetaan huomioon, että jäsenvaltioilla on 
keskenään hyvin erilaiset energiarakenteet ja erilainen lähestymistapa 
ydinenergian käyttöön. Komissio kuitenkin uskoo, että sen on tärkeää 
saattaa ajan tasalle kantansa tähän kysymykseen ja pyrkiä siihen, että 
näissä asioissa noudatettaisiin mahdollisimman suurta avoimuutta. 
Valkoinen kirja: Euroopan unionin energiapolitiikka 
Valkoisessa kirjassa Euroopan unionin energiapolitiikasta komissio 
määrittelee kolme energia-alan kannalta olennaisinta tavoitetta. Ne ovat 
yleinen kilpailukyky, energian toimitusvarmuus ja ympäristönsuojelu. 
Kuten komissio huomauttaa: 
'Tavoitteisiin pyrkiessään yhteisön on otettava huomioon ennustettu 
energiariippuvuuden lisääntyminen ja se, että erityisesti 
ympäristönsuojelun nimissä tehdyt valinnat voivat lisätä tätä 
riippuvuutta. Huomiotta ei voi jättää sitäkään, että yhdentyminen 
edellyttää kaikkien jäsenvaltioiden ottavan toisetkin huomioon 
energiamuotoja valitessaan." 
KOM (95) 682, 13.12.1995 
Yhteisön ydinenergia-alan tulevaa kehitystä olisi käsiteltävä osana tätä 
laajempaa viitekehystä maailmanlaajuiset energiapoliittiset kysymykset 
kattavaa kehystä mutta pysyen kuitenkin samalla Euratomin 
perustamissopimuksen asiaankuuluvien määräysten hengessä. Puitteet 
ydinenergian kehittämiselle tarjoavan politiikan tarkoituksena on pyrkiä 
saavuttamaan valkoisessa kirjassa esitetyt kolme energiapoliittista 
tavoitetta. Ydinenergian tulevaisuus yhteisössä riippuu pitkälti siitä, onko 
sen käyttö yhteiskunnan ja poliittisten johtajien mielestä hyväksyttävää. 
Valkoisessa kirjassa tilannetta eritellään seuraavasti: 
"Hyväksyttävyysongelman taustalla on huoli ydinturvallisuudesta, 
ydinjätteen kuljettamisesta ja hävittämisestä sekä ydinaseiden 
leviämisen estämisestä. Monipuolistumisvaatimukset, 
ydinteollisuuden ulkoinen kilpailukyky sekä useiden jäsenvaltioiden 
sähkömarkkinoiden yhtenäistyminen korostavat ydinvoiman 
merkitystä sähköntuotannossa. 
Käytännössä monet jäsenvaltiot ovat suuressa määrin riippuvaisia 
ydinenergiasta, toiset taas ovat valinneet ydinvoimaa välttävän linjan, 
ja kolmas ryhmä on päättänyt vähentää riippuvuutta ydinenergialla 
tuotetusta energiasta tai sulkea olemassaolevat ydinvoimalaitokset. 
Euratomin perustamissopimuksessa eurooppalaisille laitoksille 
määrätään velvollisuuksia, joiden puitteissa on luvallista kehittää 
ydinvoimaa kansallisten sääntöjen ja toimenpideohjelmien 
mukaisesti. Politiikan hyväksyttävyys vaikuttaa väistämättä eri 
energiatekniikoiden ja polttoaineiden välillä tehtäviin valintoihin, mutta 
ydinvoima tulisi säilyttää vaihtoehtojen joukossa." 
Valkoisessa kirjassa esitetyt perustelut luovat pohjan tälle uudelle 
ohjeelliselle ydinohjelmalle. Ohjelman tavoitteena on auttaa arvioimaan 
uudelleen, millaisia ydinenergian eri käyttömuodot Euroopan unionissa ovat 
nykyisellään ja millaisiksi ne saattavat tulevaisuudessa kehittyä. Tämän 
asiakirjan lopussa esitetään tiettyjä yhteisön tasolla noudatettavia 
perusperiaatteita. 
Ottaen huomioon, että ydinenergialla on merkittävä teollinen ulottuvuus 
sekä sähköntuotannon että koko polttoainekierron tasolla, ydinteollisuudella 
on tärkeä vastuu sen joutuessa kohtaamaan tulevina vuosina eteensä 
tulevat haasteet. Nämä haasteet on selostettu tässä asiakirjassa. 
Ydinenergian asema yhteisössä ja maailmanlaajuisella tasolla 
Euroopan unionissa on nykyään pitkälle kehittynyt ydinteollisuus, joka 
kattaa koko polttoainekierron ja jolla on oma teknologiaperusta. 
Belgiassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa, Suomessa, 
Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimii yli 140 ydinreaktoria, 
mikä tekee unionista maailman johtavan ydinvoimalla tuotetun sähkön 
tuottajan. 
Ydinvoimalaitokset tuottavat arviolta yhden kolmasosan Euroopan 
yhteisössä tuotetusta sähköstä. Länsi-Euroopan ydinteollisuuden hankkima 
käytännön kokemus on ainakin yhtä laaja, ellei laajempikin kuin 
Yhdysvalloilla, Japanilla tai muilla tärkeillä teollisuusmailla. 
Suuret Aasian maat (Kiina, Intia, Etelä-Korea) ja Keski- ja Itä-Euroopan 
maat sekä IVY ovat päättäneet käyttää ydinvoimaa yhtenä keinona 
energiantarpeensa täyttämiseen. Lisäksi muut Aasian maat, kuten 
Indonesia, Thaimaa, Pakistan ja Turkki, ovat ilmaisseet aikovansa 
sisällyttää ydinvoiman energiasuunnitelmiinsa. 
Yhdysvallat ei kuitenkaan ole vuoden 1974 jälkeen myöntänyt lupaa uusien 
ydinvoimalaitosten rakentamiseen, vaikka merkittävä joukko voimalaitoksia 
onkin toiminnassa ja tutkimustoimintaa jatketaan edelleen. Argentiina ja 
Brasilia kannustavat ydinvoimalla tapahtuvan sähköntuotannon kehittämistä, 
kun taas muut Latinalaisen Amerikan maat ovat päättäneet olla käyttämättä 
ydinenergian tarjoamaa vaihtoehtoa. 
II YDINENERGIAVAIHTOEHTO OSANA YHTEISÖN ENERGIAPOLITIIKKAA 
Kaikki yhteisön tasolla tehdyt ydinenergiaa koskevat päätökset on liitettävä 
osaksi yleistä energiapolitiikkaa koskevaa päätöksentekoa. Euratomin 
perustamissopimuksen mukaan yhteisön vastuulle kuuluu yhteistä 
energiapolitiikkaa koskevien suuntaviivojen määrittely. Energiapoliittisia 
tavoitteita käsitellään unionin perustamissopimuksen pohjalta 
energiapolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa. Ydinenergiaa koskevat 
poliittiset päätökset on tehtävä osana PINC-ohjelmassa ja valkoisessa 
kirjassa esitettyä viitekehystä, niissä määritellyt teollisuuden haasteet 
huomioon ottaen. Olisi pidettävä mielessä se tosiseikka, että yleinen 
mielipide ydinenergian käytön hyväksyttävyydestä vaihtelee maasta 
riippuen. On myös selvää, että ydinturvallisuutta on pidettävä aivan 
ensisijaisena kysymyksenä. 
Kuten valkoisessa kirjassa mainitaan, kaikkien yhteisön energiapolitiikkojen 
olisi edistettävä ainakin kolmea seuraavaa olennaista tavoitetta: 
yleinen taloudellinen kilpailukyky; 
toimitusvarmuus; 
ympäristönsuojelu. 
Ydinenergian käyttö on arvioitava näiden tavoitteiden sekä sen perusteella, kuinka 
paljon se edistää näiden energiapoliittisten tavoitteiden saavuttamista. 
1. Yleinen kilpailukyky 
a. Ydinvoimalla tuotetun sähkön tuotantokustannukset 
Vuonna 1993 julkaistun OECD:n ja IE A: n yhteistyönä tekemän tutkimuksen5 
mukaan ydinvoimalla tapahtuvan sähköntuotannon kokonaiskustannukset 
jakautuvat seuraavasti, kun alennusprosentti on keskimäärin 5 prosenttia: 
alkuinvestoinnit 45 - 55 prosenttia, käyttö-ja kunnossapitokustannukset 20 -
25 prosenttia, polttoaine 20 - 25 prosenttia. Jos alennusprosentin määrä 
on keskimäärin 10 prosenttia, investointikustannusten osuus on 58 - 70 
prosenttia, käyttö- ja kunnossapitokustannusten 15-20 prosenttia ja 
polttoaineen 12 -20 prosenttia. 
Vastarakennettujen vesijäähdytteisten reaktorien osalta (länsimaissa eniten 
käytetty tyyppi) sähköntuotannon kokonaiskustannusten määräksi 
arvioidaan (vuoden 1991 hintataso) 22 - 30 ecua/1 000 kWh, kun 
alennusprosentti on 5 prosenttia, ja 33 - 41 ecua/1 000 kWh, kun 
alennusprosentti on 10 prosenttia. 
Kustannukset ovat korkeammat vanhempien vesijäähdytteisten reaktorien, 
muiden reaktorityyppien (kuten kaasujäähdytteiset reaktorit) tai 
kevytvesireaktorien osalta, jotka eivät voi hyötyä standardoinnin tai 
sarjatuotannon alhaisista kustannuksista. Yhden tällaisen 
ydinvoimalaitoksen investointikustannukset voivat olla kaksinkertaiset 
sellaisen voimalaitoksen kustannuksiin verrattuna, joka kuuluu johonkin 
voimalaitossarjaan. 
Investointikustannuksiin kuuluvat perusrakennuskustannukset, tekniset 
kustannukset, satunnaiset menot, käytöstäpoistosta aiheutuvat 
kustannukset ja purkujätteen huollosta johtuvat pitkän aikavälin 
kustannukset. 
Kaikkien ydinvoimaa käyttävien jäsenvaltioiden turvallisuusviranomaiset 
velvoittavat sähköntuottajat perustamaan käytöstäpoistoa ja jätehuoltoa 
varten vararahaston, jonka varojen määrästä kukin jäsenvaltio voi itse 
päättää. 
Käytöstäpoiston kustannukset 
Käytöstäpoiston kustannukset vaihtelevat ydinvoimalaitoksen 
ominaisuuksista riippuen. Arvioihin liittyvistä epävarmuustekijöistä 
huolimatta vaikuttaa siltä, että käytöstäpoiston prosenttiosuus investoinnin 
kokonaiskustannuksista on nykyisin suhteellisen alhainen. Nykyarvion 
mukaan teholtaan 1 000 M We: n vesijäähdytteisen reaktorin käytöstäpoiston 
kustannukset ovat 10 - 15 prosenttia alkuinvestointien 
kokonaiskustannuksista (käypä hinta), mutta muiden reaktorityyppien osalta 
S II Projected costs of generating electricity - update 1992" 
Tämäntyyppisten OECD.n tutkimusten tulokset perustuvat ydinvoimalaitoksia omaavilta 
jäsenvaltioilta kyselytutkimuksessa saatuihin vastauksiin. 
niiden osuus saattaa olla korkeampi. Tämä prosenttiosuus pienenee, kun 
siihen sovelletaan alennusprosenttia (1,4 - 3,7 prosenttia, kun 
alennusprosentti on 5 prosenttia, ja 0,2 - 2,1 prosenttia, kun 
alennusprosentti on 10 prosenttia). 
Polttoainekustannukset 
Polttoainekustannukset vaihtelevat riippuen reaktorin tyypistä ja siitä, 
minkälainen sen polttoainekierto on. Sellaisen polttoainekierron osalta, jossa 
polttoaine jälleenkäsitellään, polttoainekustannusten määräksi arvioidaan 
yhteensä 4,6 ecua/1 000 kWh (vuoden 1991 hintataso); kierrossa, jossa 
polttoaine on käytetään vain kerran, kokonaiskustannukset ovat arviolta 4,1 
ecua/1 000 kWh. 
Ydinjätteen kuljetus ja loppusijoitus 
Vuoden 1994 OECD.n raportin6 mukaan jälleenkäsittelystä, lasituksesta ja 
jätteen loppusijoituksesta aiheutuvien kustannusten osuus 
polttoainekustannuksista on 27 prosenttia ja kuljetuskustannusten 1,5-2 
prosenttia. Jos polttoaine käytetään kierron aikana vain kerran, säteilytetyn 
polttoaineen kuljetus ja varastointi ovat arviolta 10 prosenttia 
polttoainekustannuksista, jolloin säteilytetyn polttoaineen kapseloinnin ja 
loppusijoituksen osuus näistä kustannuksista on noin 5 prosenttia. 
Varastointikustannukset 
Erään aikaisemman, vuodelta 1990 olevan raportin7 mukaan matala-
aktiivisen säteilytetyn polttoaineen varastointikustannukset vaihtelevat 400 
ecusta 1 300 ecuun/m3, ja korkea-aktiivisen säteilytetyn jätteen varastoinnin 
alennetut investointikustannukset ovat arviolta 100 000 ecua/m3. 
Kustannusten arviointiin vaikuttaa tietenkin se, mihin olettamuksiin ne 
perustuvat, ja niihin liittyy tiettyjä epävarmuustekijöitä erityisesti siltä osin 
kuin on kyse jätehuollosta ja varastoinnista. Kuten mainituista OECD:n 
esittämistä arvioista kuitenkin ilmenee, merkittävilläkin jätteen kuljetus- ja 
varastointikustannusten vaihteluilla on ainoastaan vähäinen vaikutus 
ydinvoimalla tuotetun sähkön kokonaiskustannuksiin, koska ydinpolttoaineen 
kustannusten osuus kokonaiskustannuksista on ainoastaan 20 - 25 
prosenttia. 
b. Ydinenergian kilpailukyky muihin energialähteisiin verrattuna 
Teollinen kilpailukyky viittaa tuotetun sähkön tuotantokustannuksiin 
(kWh:na). Pääasiassa näiden kustannusten perusteella määritetään hinta, 
jolla ydinvoimalla tuotettu sähkö jaellaan kuluttajille, joihin kuuluu myös 
6 The Economics of the Nuclear Fuel Cycle, NEA/OECD - 1994 
7 Evaluation of Storage and disposal costs for conditioned radioactive waste in several 
European countries, Report EUR 12871 
raskas teollisuus, joka on yksi tärkeimmistä ydinvoimalla tuotetun sähkön 
yksittäisistä kuluttajista. 
Edellä mainitussa OECD:n ja IE A: n yhteisessä tutkimuksessa vuodelta 
1993 vertaillaan sähkön eri tuotantolähteiden kustannuksista esitettyjä 
arvioita jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella soveltamalla 
suhteutettujen keskimääräisten kustannusten (levelized average cost) 
menetelmää. Tästä tutkimuksesta ilmenee, että vuosittain 5 prosentilla 
alennettujen keskimääräisten kustannusten perusteella vaikuttaa siltä, että 
ydinvoima on taloudellisin vaihtoehto kolmessatoista viidestätoista tutkitusta 
valtiosta (poikkeuksina olivat Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat). Jos 
alennusprosentti on 10 prosenttia, ydinvoiman käytöstä on todellista 
taloudellista etua viidelle valtiolle; loput viisi valtiota voivat valita ydinvoiman 
ja maakaasun käytön välillä. Nämä päätelmät perustuvat oletukseen, jonka 
mukaan polttoaineiden hinnat pysyvät vakaina, mikä ei ole mitenkään 
varmaa, sillä maakaasun kysyntä on kasvamassa. Tutkimukseen sisältyvät 
myös käytöstäpoiston ja jätteen loppusijoituksen kustannukset. Tämä 
tutkimus aiotaan saattaa ajan tasalle vuonna 1997. 
Eräässä toisessa vuonna 1992 julkaistussa OECD:n tutkimuksessa 
tarkastellaan ydinenergian käytön yleisiä taloudellisia vaikutuksia. 
Ydinenergian käytön valinneista maista laadittu talousanalyysi osoittaa, että 
tällä valinnalla on selvästi edullinen vaikutus maksutaseeseen energian 
tuonnista saatavien säästöjen vuoksi. Ydinvoimalla tuotetun sähkön 
taloudellinen houkuttelevuus riippuu tietenkin monista eri tekijöistä eikä sen 
vuoksi ole yllätys, että eri tutkimuksista saadut tulokset poikkeavat 
toisistaan. 
Yhteisön sisäisten energiamarkkinoiden vapautumiseen johtava kehitys 
merkitsee, että ydinenergia joutuu kilpailemaan samoissa rajoissa ja 
samoilla edellytyksillä kuin muutkin energialähteet. Sisämarkkinoiden 
täydellinen toteutuminen ja asiaankuuluvien valtiontuki-ja kilpailusääntöjen 
tiukka soveltaminen johtaa siihen, että kaikilla energialähteillä on sama 
toimintakehys, jossa painotetaan kustannusten avoimuutta. 
Raaka-ainekustannuksilla on todennäköisesti melko vähäinen vaikutus 
ydinteollisuuden kilpailukykyyn riippumatta siitä, mihin suuntaan uranium in 
hinnat tai vaihtokurssit kehittyvät tulevaisuudessa, sillä lähtöaineen 
ostohinnan osuus sähkön tuotantokustannuksista on nykyisin huomattavasti 
alle 10 prosenttia. Jäljelle jäävä osa tuotantokustannuksista aiheutuu 
pääasiallisesti Euroopan unionin sisäisestä teknologisesta ja teollisesta 
panoksesta. Unionilla on tarvittava asiantuntemus ydintekniikan alalla ja 
valmiudet tämän tekniikan kehittämiseen edelleen. 
Olisi huomattava, että ydinteollisuuden pääomavaltaisuuden vuoksi sen 
taloudellinen houkuttelevuus on erittäin riippuvaista muun muassa 
korkotasosta. Lisäksi olisi otettava huomioon se, että ydinvoimalla tuotetun 
sähkön kustannukset ja hinnoittelu arvioidaan todennäköisesti uudelleen 
sen mukaan, miten sähkömarkkinoiden vapautuminen ja joissakin 
tapauksissa niiden yksityistäminen (esimerkiksi Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa) etenevät. 
c. Vienti 
Ydinpolttoainekiertoon tai ydinvoimalaitosten rakentamiseen osallistuvien 
teollisuusyritysten ja tuottajien osuus Euroopan unionin vientituloista on 
merkittävä. Ydinjätehuoltoon ja loppusijoitukseen erikoistuneille 
eurooppalaisille yrityksille on tarjolla yhä parempia vientimahdollisuuksia 
laajoilla maailmanmarkkinoilla. 
Vientimarkkinat ovat välttämättömät Euroopan teollisuusyritysten teknisen 
tason ja niiden hankkiman taitotiedon säilyttämiseksi erityisesti niiden 
yritysten osalta, jotka toimivat polttoainekiertoon tai laitteiden valmistukseen 
liittyvillä aloilla. Komissio on neuvotellut ja neuvottelee parhaillaan 
ydinsopimuksista kolmansien maiden kanssa edistääkseen ydinalan 
tavaroihin ja palveluihin liittyvää liiketoimintaa ja kaupankäyntiä. 
Olisi huomattava, että kaikenlaiseen ydinalan vientiin unionista on 
sovellettava kansainvälisen atomienergiajärjestön IAEA:n sääntöjä ja 
Euratomin ydinmateriaalivalvontajärjestelmää. 
d. Pitkän aikavälin investoinnit 
Ydinteollisuudessa investoinnit tehdään pitkällä aikavälillä. Niiden 
toteuttamiseen tarvitaan pitkä toimitusaika sekä vakaa ja suotuisa 
lainsäädännöllinen ja taloudellinen ympäristö. Ydinvoimalaitoksen 
suunnittelu ja rakentaminen kestävät 5-10 vuotta, minkä jälkeen laitosta 
käytetään ja pidetään kunnossa 40 vuotta tai kauemmin. Ohjaajien on 
voitava olla varmoja siitä, että polttoainetta ja polttoainepalveluja on 
saatavissa koko tämän ajan ja että käytetyn polttoaineen ja ydinjätteen 
asianmukainen prosessointi on mahdollista. 
Jäsenvaltiot voivat sähkön sisämarkkinoiden toteuttamisessa ottaa 
asianmukaisesti huomioon ydinteollisuuden tarpeen pitkän aikavälin 
suunnitteluun ja luoda edellytykset tällaisten suurien pitkän aikavälin 
investointien toteuttamiseksi. 
e. Pätevän oman työvoiman käyttö 
Yli 90 prosenttia ydinenergian kustannuksista muodostuu Euroopan 
unionissa toimivien talouselämän eri toimijoiden tarjoamista palveluista. 
Tästä seuraa, että oman työvoiman välitön tai välillinen työpanos on 
huomattava. Tämä työllisyysvaikutus ja sen ylläpitäminen on seurausta 
ydinenergian tuotantoteollisuuden haaroihin kohdistuvasta 
sijoitustoiminnasta ja rakennettujen voimalaitosten käytöstä. 
Ydinteollisuus arvioi työllistävänsä Euroopassa yli 400 000 henkilöä, jotka 
toimivat suoraan sähköntuotantoon ja polttoainekiertoon liittyvissä 
työtehtävissä, ovat yleensä korkealle koulutettuja ja myötävaikuttavat siten 
Euroopan unionin taloudelliseen, sosiaaliseen, teolliseen ja tieteelliseen 
kehitykseen. 
f. Innovaatio ja teknologian kehittäminen 
Euratomin perustamissopimuksessa on alusta asti tunnustettu, että 
ydinenergian kehittäminen ei olisi onnistunut ilman tutkimuksen ja 
kehityksen alalla tapahtuneita tärkeitä läpimurtoja. Ydinteollisuus on 
menestynyt jatkuvasti innovaatioiden ja uusien tekniikoiden soveltamisen 
aloilla. Ydinalan tutkimustyötä on tarpeen jatkaa yhdessä uusiutuvien 
energialähteiden tutkimuksen kanssa samalla, kun pyritään parantamaan 
energiatehokkuutta. Yhteisön tutkimusta ja kehitystä koskevat puiteohjelmat 
yhdessä kansallisten ohjelmien kanssa tukevat turvallisuuden paranemista, 
kyseisen teollisuudenalan toiminnan tehostamista ja uusien 
vientimarkkinoiden luomista. 
2. Toimitusvarmuus 
a. Energia-alan uudet suuntaukset Euroopan unionissa 
Kuten valkoisessa kirjassa mainitaan, energian tarjonnan ja kysynnän 
tulevia kehityssuuntauksia on vaikea ennustaa. On kuitenkin tutkittu erilaisia 
skenaarioita, joissa esitetään useita mahdollisia sosiaalis-taloudellisia 
tulevaisuudennäkymiä, jotka voisivat toteutua vuoteen 2020 mennessä8. 
Kyseisessä tutkimuksessa: 
"Yhteisön politiikkaan mahdollisesti vaikuttavia näkökohtia ovat muun 
muassa seuraavat: 
Eurooppa tulee huomattavasti entistä riippuvaisemmaksi 
tuontienergiasta; 
kaasusta tulee öljyn kilpailija energiavalikoiman suurimpana osana; 
eurooppalaiset kuluttajattulevatentistä riippuvaisemmiksi "verkoissa" 
toimitettavasta energiasta; 
tulevaisuuden energiavalikoiman koostumusta ei voi vielä tarkasti 
määritellä. Koostumuksesta päätettäessä avaintekijöitä ovat 
ilmastonmuutoskysymyksille annettava paino, tekniikan ja 
markkinoiden vapautumisen vaikutukset ja joidenkin uusiutuvien 
polttoaineiden kaupallisen kannattavuuden toteutuminen." 
Näiden näkökohtien perusteella ydinenergialla on tulevaisuudessakin tärkeä 
osuus Euroopan yhteisön energiantuotannosta. Tästä on hyötyä erityisesti 
siinä tapauksessa, että nykyisellään tyydyttävä energiavaihtoehtojen 
monipuolinen tarjonta yksipuolistuu, kuten jotkut asiantuntijat ennustavat. 
Sen vuoksi on edelleen pyrittävä säästämään energiaa, monipuolistamaan 
energialähteitä ja pysyttelemään mahdollisimman pitkälle omavaraisina. 
Yhteisön jäsenvaltioiden on toisistaan poikkeavista kansallisista 
8 Euroopan energiatilanne vuoteen 2020 asti: skenaario. SEC (95) 2283, 20.12.1995 
9 
politiikoistaan huolimatta toimittava yhdessä energiantuotantoon 
kohdistuvien paineiden keventämiseksi. Ydinenergia voi olla yksi keino 
saavuttaa tämä tavoite. 
Energian kysynnän maailmanlaajuinen kasvu 
Koska energiamarkkinat ovat kansainväliset, energiatilannetta on syytä 
tarkastella myös maailmanlaajuisesti. 
Koska energian kysyntä on viime aikoina pysynyt samana Euroopassa ja 
laskenut entisessä Neuvostoliitossa, jää helposti huomaamatta, että 
Aasiassa energian kysyntä kasvaa erittäin nopeasti. Lisäksi kolmannen 
maailman maiden tuleva väestönkasvuja kehitys lisäävät niiden fossiilisten 
polttoaineiden kulutusta. Edellä mainitun skenaarioihin perustuvan 
komission tutkimuksen mukaan energian kokonaiskysyntä maailmassa 
saattaa kasvaa noin 50 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. 
Energiatehokkuuden parantamiseksi, energiansäästön edistämiseksi ja 
uusiutuvienenergialähteidenkehittämiseksitoteutetutyhteensovitetuttoimet 
johtaisivat siihen, että maailman fossiilisten polttoaineiden kysyntä kasvaisi 
tulevaisuudessa vähemmän. 
Siltä osin kuin on kyse tähän kysyntään vastaamisesta, maailman 
fossiilisten polttoaineiden varat eivät suinkaan ole ehtymättömät. Maailman 
energianeuvoston (World Energy Council) viimeisimpien arvioiden mukaan 
öljyvarat (joista 75 prosenttia on OPEC-maiden hallinnassa) voivat nykyisen 
kulutuksen perusteella riittää hieman yli 40 vuodeksi, maakaasu noin 65 
vuodeksi, kivihiili yli 200 vuodeksi ja uraani noin 25 - 30 vuodeksi, jollei 
polttoainetta jälleenkäsitellä (jos polttoaine jälleenkäsitellään, uraanivarojen 
käyttöikä pitenee moninkertaisesti). Fossiilisten polttoaineiden varojen 
määrää on kuitenkin monesti aliarvioitu, sillä aikaisemmin ei ole otettu 
riittävän hyvin huomioon tuottojen talteenottotekniikoiden kehittymistä. 
Kuluneiden 20 vuoden aikana fossiilisten polttoaineiden todetut varat ovat 
pysyneet melko vakaina ja joissakin tapauksissa jopa lisääntyneet 
korkeasta ja nousevasta kulutustasosta huolimatta, eikä viime vuosina ole 
ollut mitään syytä etsiä uusia suuria uraaniesiintymiä. Olisi myös 
huomattava, että uraanivaroja esiintyy laajalti useissa eri maissa. 
Öljynhinnat, jotka ovat nyt alimmillaan sitten vuoden 1973, saattavat 
hyvinkin nousta keskipitkällä aikavälillä. Kansainvälisillä markkinoilla kaupan 
olevan uraanin hinnat ovat laskeneet IVY:stä tulevien toimitusten vuoksi, 
mutta suuntaus on kääntymässä päinvastaiseksi. Jos päätetään kierrättää 
ydinpolttoaineita (plutonium), uraniumin tarve kuitenkin vähenee. 
Kaikki nämä tekijät huomioon ottaen eräät eniten energiaa kuluttavista 
maista pitävät ydinenergian käyttöä yhtenä keinona ratkaista omat 
energiantuotanto-ongelmansa. Toisaalta eräät maat ovat päättäneet olla 
rakentamatta ydinvoimaloita niihin liittyvien epävarmuustekijöiden vuoksi ja 
käyttäneet muita tapoja monipuolistaakseen energiantuotantoansa. 
10 
c. Ydinpolttoaineiden erityisominaisuudet 
Ydinpolttoaineiden käyttötapa eroaa muista polttoaineista. Uraania louhitaan 
yksinomaan energiantuotantoa varten. Mikä tärkeintä, kun sen alkukäytöstä 
aiheutuvat jätetuotteet on poistettu, uraania ja sen sivutuotetta plutoniumia 
voidaan kierrättää ja käyttää edelleen energiantuotantoon. 
Koska uranium in sisältämästä potentiaalisesta energiasta kuluu sen 
ensimmäisellä käyttökerralla ainoastaan pieni osa, sitä on järkevää 
kierrättää pitkällä aikavälillä jopa useaan kertaan, kunhan löydetään tekniset 
ratkaisut, joiden avulla kierrätys on turvallista ja taloudellisesti kannattavaa. 
Myös ydinaseiden purkamisen yhteydessä saatua ydinainetta (plutonium) 
voidaan kierrättää sen käyttämiseksi ydinpolttoaineena sähköntuotannossa. 
Plutoniumin kaikkiin muotoihin liittyy ympäristön turvallisuuteen ja 
ydinaseiden leviämisen estämiseen liittyviä kysymyksiä. Lisäksi on vielä 
epäselvää, onko sen kierrätys taloudellisesti kannattavaa. 
d. Ydinaseiden leviämisen estäminen ja ydinmateriaalivalvonta 
Ydinalan kaupan ja energiantuotannon turvallisuuden sekä yhden tai 
useamman maan antamien ydinaseiden leviämisen estämistä koskevien 
sitoumusten välillä on ilmeinen yhteys. Euroopan unioni on 
myötävaikuttanut merkittävästi ydinaseiden leviämisen estämiseen liittyvien 
mekanismien kehittämiseen, ja sen alueella suoritetaan tehokasta 
ydinmateriaalivalvontaa. Ydinaseiden leviämisen estäminen on ensiarvoisen 
tärkeää ottaen huomioon, että ydinaseissa on mahdollista käyttää 
halkeavana aineena joko vahvasti rikastettua uraania tai minkä tahansa 
luokan plutoniumia9. 
Euratomilla on alueellisista yhteisöistä pisin kokemus 
ydinmateriaalivalvonnasta ja ydinaseiden leviämisen estämisestä. Sen 
toiminta liittyy läheisesti ydinaseiden leviämisen estämisestä tehdyn 
sopimuksen (NPT) kirjaimeen ja henkeen erityisesti siltä osin kuin on kyse 
alueellisen ja maailmanlaajuisen ydinmateriaalivalvontajärjestelmän 
liittymisestä toisiinsa sekä maailmanlaajuisesta yhteistyöstä ydinenergian 
rauhanomaisen käytön edistämiseksi. 
Euratom on erinomainen esimerkki integroidusta alueellisesta 
ydinmateriaalivalvontajärjestelmästä. Se perustuu Euroopan yhteisön 
lainsäädäntöön ja toimii tehokkaasti. Komission ja IAEA:n (Kansainvälinen 
atomienergiajärjestö) välillä tehtiin vuonna 1992 uusia yhteistyöjärjestelyjä 
voimavarojen optimoimiseksi ja ydinmateriaalivalvonnan parantamiseksi. 
9 Uraanin väkevöimiseen asekäyttöön soveltuvalle tasolle tarvitaan isotooppien erotusta, 
kun taas kemiallinen erotus, jota plutoniumin valmistuksessa käytetään, on pienempi este 
plutoniumin muuntamiselle sotilaallisiin tarkoituksiin soveltuvaksi. 
11 
Tavoitteena oli lujittaa yhteistyötä näiden kahden organisaation välillä 
seuraavien sovittujen periaatteiden mukaisesti: 
Euratomin asemaa vahvistetaan omaa luokkaansa olevana alueellisena 
järjestelmänä; 
tutkimuksen ja teknologian kehittämisen vastavuoroista tukemista pidetään 
olennaisen tärkeänä; 
logistiikan tukea edistetään; 
yhteistä koulutusta ja laitteistonhankintaa kehitetään; 
tarkastusjärjestelyt optimoidaan, jotta IAEA voi säästää 
tarkastuskustannuksista; 
kukin organisaatio säilyttää oikeutensa tehdä itsenäisiä johtopäätöksiä. 
Tähän mennessä saatua kokemusta tämän uuden lähestymistavan 
täytäntöönpanosta pidetään myönteisenä. 
Euroopan unioni antoi täyden tukensa ydinaseiden leviämisen estämisestä 
tehdyn sopimuksen (NPT) jatkamiselle varauksetta ja määräämättömäksi 
ajaksi, ja NPT-sopimuksen uudelleentarkastelua ja sen jatkamista 
koskeneen vuonna 1995 pidetyn konferenssin tuloksia pidetään sen vuoksi 
myönteisinä. 
Tässä yhteydessä olisi muistettava, että 19. - 20. päivänä huhtikuuta 1996 
pidetyssä Moskovan huippukokouksessa vahvistettiin, että G7-maat ja 
Venäjä ovat sitoutuneet tekemään sopimuksen ydinkokeiden kieltämisestä 
(CTBT), joka allekirjoitettiin syyskuussa 1996. 
Olisi myös huomattava, että ydinmateriaalin vienti Euroopan unionista 
sellaisiin kolmansiin maihin, joilla ei ole hallussaan ydinaseita, on täysin 
IAEA:n ydinmateriaalivalvonnan alaista. 
Euroopan unionilla on siis tärkeä asema paitsi ydinmateriaalin ja alan 
laitteiden kaupassa, myös ydinaseiden leviämisen estämiseen ja 
ydinmateriaalivalvontaan liittyvillä tärkeillä alueilla. 
Väestön ja ympäristön suojelu 
Yleisesti ottaen ydinenergian käyttökelpoisuudesta on vallinnut 
yhteisymmärrys Euratomin 20 ensimmäisen voimassaolovuoden ajan. Tämä 
yhteisymmärrys heikkeni Three Mile Islandilla tapahtuneen onnettomuuden 
jälkeen ja lähes katosi Tshernobylin onnettomuuden jälkeen, vaikka tämän 
voimalaitoksen rakennustapaa ja turvallisuustekijöitä ei voikaan verrata 
Euroopan unionissa toimiviin ydinvoimalaitoksiin. Nykyään on 
kansainvälisesti hyväksyttyä, että ydinenergian käyttöjä sen turvallisuuden 
varmistaminen ovat saman asian kaksi puolta. Ydinenergiaa käyttävien 
maiden on asetettava turvallisuus etusijalle. 
12 
a. Turvallisuutta koskevat perusnormit säteilysuojelua ja ihmisten terveyden 
suojelua varten 
Euratomin perustamissopimuksen 2 artiklan b kohdassa edellytetään, että 
yhteisö "laatii yhtenäiset turvallisuusmääräykset väestön ja työntekijöiden 
terveyden suojelemiseksi sekä huolehtii niiden noudattamisesta" 
sopimuksessa määrätyllä tavalla. 
Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti on laadittu 
perusnormit, joilla tarkoitetaan säteilysuojelua koskevia pääperiaatteita ja 
väestön ja työntekijöiden turvallisuuden kannalta suurimpia sallittuja 
annoksia. Nämä normit, jotka saatettiin ajan tasalle vuonna 1996, toimivat 
koko Euroopan unionin säteilysuojelun perustana10. 
Lisäksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 129 artiklassa määrätään, 
että yhteisö myötävaikuttaa ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun 
toteuttamiseen ja että terveyden suojelu kuuluu osana yhteisön muuhun 
politiikkaan. 
b. Hiilidioksidi- ja muiden haitallisten päästöjen vähentäminen 
Hiilidioksidin kehittyminen ilmakehässä on vakava uhka, ja kivihiilen ja 
muiden fossiilisten polttoaineiden käyttöä on vähennettävä. Vaikka 
Euroopassa käytetään energiaa tehokkaammin kuin Yhdysvalloissa, 
Kiinassa tai Venäjällä, se voi silti vähentää hiilidioksidi-ja muita päästöjään 
esimerkiksi tehostamalla energiansäästöä ja edistämällä uusiutuvien 
energialähteiden käyttöä. Ydinenergian käytön etuna on hiilidioksidin ja 
muiden kasvihuonekaasujen päästöjen väheneminen. Olisi huomattava, että 
koko Euroopassa vältytään vuosittain noin 700 miljoonan tonnin 
hiilidioksidipäästöiltä jo nyt käyttämällä ydinenergiaa sen sijaan, että sama 
määrä sähköä olisi tuotettu käyttämällä erilaisia fossiilisia polttoaineita11. 
Lisäksi ydinvoimalla tuotettu sähkö myötävaikuttaa siihen, että vältytään 
myös muiden haitallisten päästöjen, kuten hiukkasten, rikkidioksidin, typen 
oksidien ja metaanin, joutumiselta ilmakehään. 
c. Ympäristövaikutusten arviointi ja hätävalmius 
Euratomin perustamissopimuksessa on myös erityismääräykset (35 - 37 
artikla) eliökehään joutuneen radioaktiivisen aineen säteilyvaikutusten 
arvioimiseksi. Ydinvoimalaitokset on suunniteltu ja rakennettu siten, että 
käytännöllisesti katsoen kaikki niiden toiminnasta aiheutuvat haitalliset 
sivutuotteet pysyvät rakennuksen sisällä jopa onnettomuusoloissa. Yleinen 
käsitys ydinenergian käytöstä aiheutuvasta radioaktiivisten päästöjen uhasta 
10 Neuvoston direktiivi 96/29/EURATOM, annettu 13 päivänä toukokuuta 1996, 
perusnormien vahvistamisesta väestön ja työntekijöiden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn 
aiheuttamilta vaaroilta (EYVL N:o L 159, 29.6.1996) 
11 Euroopan energiatilanne vuoteen 2020 asti: skenaario. SEC (95) 2238, 20.12.1995 
13 
on kuitenkin toisenlainen, olipa kyse tavanomaisista käyttöolosuhteista tai 
onnettomuustilanteesta. 
Euroopan unionin teollisten ydinvoimalaitosten vaikutus ympäristöön 
arvioidaan huolellisesti. Niiden on täytettävä Euratomin 
perustamissopimuksen ja siitä johdetun lainsäädännön erityisvaatimukset 
ja niihin sovelletaan myös ympäristövaikutusten arviointia koskevaa 
neuvoston direktiiviä12 sekä Espoon yleissopimusta (yleissopimus 
hankkeiden valtioiden rajat ylittävien ympäristövaikutusten arvioinnista). 
Kuten yhteisön perusnormeissa vaaditaan, kaikki jäsenvaltiot ovat laatineet 
onnettomuuden varalta valmiussuunnitelmat varmistaakseen, että 
viranomaiset pystyvät asianmukaisella tavalla selviytymään mahdollisista 
radioaktiiviseen säteilyyn liittyvistä seurauksista ydinonnettomuuden 
sattuessa. Näitä suunnitelmia täydentää vuonna 1987 annetun neuvoston 
direktiivin13 nojalla käyttöön otetut yhteisön järjestelyt nopean 
tietojenvaihdon varmistamiseksi. Näille ohjelmille on etua RODOS-
järjestelmän yhtenäisestä lähestymistavasta; tätä järjestelmää kehitetään 
parhaillaan päätöksenteon tueksi toteutettaessa laitosalueen ulkopuolisia 
pelastustoimia ydinonnettomuuksissa, ja sitä sovelletaan tietyissä 
jäsenvaltioissa ja muualla enimmäkseen säteilysuojelua koskevan 
tutkimusohjelman kautta. 
Laitosalueen ulkopuolisia seurauksia aiheuttavan ydinonnettomuuden 
tapahtuessa on tärkeää, että väestö saa riittävästi tietoa siitä, miten on 
aiheellista toimia. Eräässä vuonna 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 
säädetään säteilyvaaratilanteessa tarvittavia suojelutoimenpiteitä ja 
noudatettavia ohjeita koskevien tietojen antamisesta väestölle14. 
Radioaktiivisen jätteen huolto 
Radioaktiivisen jätteen huolto on tärkeä osa turvallisuutta ja 
ympäristönsuojelua. Ydinjätehuollossa ja loppusijoituksessa käytetään 
teollisia tekniikoita, joita parannetaan jatkuvasti. On kuitenkin edelleen 
tehtävä järjestelmällistä tutkimustyötä käsiteltävän jätteen määrän 
vähentämiseksi ja jätehuollossa käytettyjen tekniikoiden parantamiseksi. 
Komissio hyväksyi vuonna 1994 tiedonannon radioaktiivisen jätteen huoltoa 
koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta15. Tässä toimintaohjelmassa, jossa 
käsitellään pääasiallisesti turvallisuutta ja ympäristönsuojelua koskevia 
huolenaiheita, esitetään yhtenäistettyä lähestymistapaa noudattaen yhteisön 
tasolla sovellettavat radioaktiivisen jätteen huoltoa koskevat periaatteet 
12 Neuvoston direktiivi 85/337/ETY, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1985, tiettyjen julkisten 
ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista (EYVL N.o L 175, 5.7.1985 
13 Neuvoston direktiivi 87/600/EURATOM, annettu 14 päivänä joulukuuta 1987, yhteisön 
järjestelyistä nopeaksi tietojenvaihdoksi säteilyhätätilanteen yhteydessä (EYVL N:o L 371, 
30.12.1987) 
14 Neuvoston direktiivi 89/618/EURATOM, annettu 27 päivänä marraskuuta 1989 
15 KOM (94) 66 lopullinen, 2.3.1994 
14 
yhdenvertaisen suojelun tason varmistamiseksi koko yhteisössä. Siinä 
esitellään kattava keskipitkän ja pitkän aikavälin ohjelma mutta keskitytään 
ainoastaan niihin kysymyksiin, joissa radioaktiivista jätettä koskevasta 
yhteisestä lähestymistavasta olisi hyötyä yhteisön tasolla. Näihin 
kysymyksiin kuuluvat radioaktiivisen jätteen määrittely ja luokittelu, jätteen 
määrän minimointi, kuljetus, huolto ja loppusijoitus, tiedotustoiminta sekä 
radioaktiivisen jätteen huollon rahoitus. 
Euroopan unionin ja asianomaisten kansainvälisten asiantuntijajärjestöjen, 
kuten kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) ja OECD:n 
ydinenergiajärjestön (NEA), välillä vallitsee yhteisymmärrys tällä alueella 
sovitusta lähestymistavasta. Tämä yhteisymmärrys lujittuisi entisestään, jos 
radioaktiivisen jätteen huollosta tehtäisiin kansainvälinen yleissopimus. 
IAEA:ssa on jo aloitettu sopimusluonnoksen valmistelu. Komissio antaa 
täyden tukensa käynnissä olevalle prosessille. 
e. Ydinturvallisuuden tekniset näkökohdat 
Ministerineuvosto hyväksyi vuonna 1975 ensimmäisen päätöslauselmansa 
ydinturvallisuuden teknisistä ongelmista16. Päätöslauselma on edelleen 
tärkeä yhteistyön edistämiseksi ydinturvallisuuden alalla. Euratomin 
perustamissopimuksen määräykset eivät koske ydinturvallisuuteen suoraan 
liittyviä ydinteknisiä kysymyksiä. Päätöslauselmassa luodaan perusta 
vapaaehtoiselle yhteistyölle yhteisön jäsenvaltioiden ja komission kesken 
ydinvoimalaitosten turvallisuuden kannalta merkittävissä teknisissä ja 
teollisissa kysymyksissä. Siinä vaaditaan "turvallisuusvaatimusten ja -
perusteiden asteittaista yhdenmukaistamista, jotta varmistettaisiin, että 
väestön ja ympäristön suojelun taso ydinalan toiminnasta aiheutuvalta 
radioaktiiviselta säteilyltä on yhdenvertainen ja tyydyttävä, ja jotta 
edistettäisiin kaupan kehittymistä." 
Hieman ennen unionin sisämarkkinoiden toteutumista (1993) neuvosto lujitti 
jäsenvaltioiden ja komission välillä ydinturvallisuuden teknisten ongelmien 
ratkaisemiseksi tehtävän yhteistyön perustaa hyväksymällä toisen 
päätöslauselman 18. päivänä kesäkuuta 199217. Päätöslauselmassa 
annetaan suuntaviivat, joiden avulla voidaan pyrkiä yhteisymmärrykseen 
olennaisista turvallisuusvaatimuksista koko unionissa. Vaatimuksista 
saavutettu yhteisymmärrys edistäisi kaikkia materiaaleihin sekä 
valmistusstandardeihin liittyviä yhdenmukaistamispyrkimyksiä, jotka ovat 
tärkeitä voimalaitoksissa käytettävien komponenttien mekaanisen 
kestävyyden kannalta. Vuoden 1992 päätöslauselmassa edellytetään myös, 
että turvallisuusvaatimusten ja -perusteiden yhdenmukaistaminen Euroopan 
unionissa on linjassa yhteistyöstä kolmansien maiden tehtävää yhteistyötä 
koskevan ohjelman kanssa. 
16 Neuvoston päätöslauselma, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1975 (EYVL N:o C 185, 
14.8.1975) 
17 Neuvoston päätöslauselma, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992 (EYVL C 172,8.7.1992) 
15 
TURVALLISUUSONGELMAT KESKI- JA ITÄ-EUROOPAN MAISSA JA 
ITSENÄISTEN VALTIOIDEN YHTEISÖSSÄ 
Vuonna 1986 tapahtunut Tshernobylin onnettomuus paljasti tiettyjä puutteita 
reaktorien suunnittelussa, rakennuksessa, toiminnassa yleisesti kyseisen 
alueen maiden turvallisuuskulttuurissa. Sen aikaiset viranomaiset kuitenkin 
aliarvioivat tilanteen vakavuuden vuosien ajan. Vasta 1990-luvun alussa 
kävi ilmeiseksi, että olisi ryhdyttävä pikaisiin toimiin vanhimpien reaktoreiden 
kunnon parantamiseksi ja jopa sen varalta, että ne voitaisiin tarpeen 
vaatiessa poistaa käytöstä. 
G-7-maat sitoutuivat Munchenissä vuonna 1992 pidetyssä talousalan 
huippukokouksessa toteuttamaan toimintaohjelman, jonka G-24-maat 
hyväksyivät perustaksi teknisen avun toimittamiselle ydinturvallisuuden 
alalla. Euroopan unioni puolestaan otti huolehtiakseen Keski- ja Itä-
Euroopan sekä Baltian maihin suunnatun PHARE-ohjelman ja IVY-maihin 
suunnatun TACIS-ohjelman tarjoaman teknisen avun käytöstä. 
Tällaista apua annettiin pääasiallisesti seuraavilla aloilla: 
turvallisuusviranomaisten tukeminen 
suunnittelun ja ohjauksen tukeminen 
varaosat 
jätehuolto ja polttoainekierto 
• ennakkovaroitusärjestelmät 
Tshernobyl. 
Ensisijaisena tavoitteena oli lyhyellä aikavälillä toteuttaa toimenpiteet 
kiireellisimpien puutteiden korjaamiseksi varsinkin vähiten turvallisien 
reaktorien osalta, sekä saada kyseinen maa omaksumaan eurooppalainen 
turvallisuuskulttuuri. Myös pitkän aikavälin toimenpiteitä toteutetaan joko 
käytössä tai rakenteilla olevien reaktorien sekä muiden ydinvoimalaitosten 
saattamiseksi kansainvälisesti hyväksytyn turvallisuustason mukaisiksi. 
Euratomin lainat ovat yksi tapa rahoittaa tarvittavat investoinnit. 
Tällaisten ohjelmien toimeenpano edellyttää, että kaikki Keski- ja Itä-
Euroopan maat sekä IVY ryhtyvät nopeasti toimiin Pariisin ja Wienin 
yleissopimuksissa määritellyn ydinenergian siviilikäytön vastuujärjestelmän 
käyttöön ottamiseksi, jolloin Euroopan ydinteollisuus voi tukea niitä 
tyydyttävän lainsäädännöllisen kehyksen mukaisesti. 
Euroopan energiaperuskirjan periaatteiden täytäntöönpano tapahtuu 
peruskirjasopimuksen, kaikkiin energiamuotoihin sovellettavan sitovan 
välineen avulla, joka oli avoinna allekirjoitettavaksi joulukuusta 1994 vuoden 
1995 kesäkuun puoleen väliin asti. Viimeisenä allekirjoituspäivänä 
sopimuksen olivat allekirjoittaneet Euroopan yhteisöjen lisäksi 50 valtiota, 
joiden joukossa olivat kaikki Euroopan maat ja joitakin OECD-maita 
Yhdysvaltoja ja Kanadaa lukuun ottamatta. Ydinenergian rauhanomaista 
käyttöä koskevaa julistusta harkitaan vielä. 
16 
IV KOMISSION EURATOMIN PERUSTAMISSOPIMUKSEN 40 ARTIKLAN 
MUKAINEN TEHTÄVÄ 
1. Ydinalan investointien edistämiseksi toteutettavat toimet 
Yleisesti ottaen komission tehtävänä on Euratomin perustamissopimuksen 
40 artiklan mukaan "edistää henkilöiden ja yritysten aloitteita ja helpottaa 
niiden investointien yhteensovittamista ydinenergian alalla". Vaikka 
jäsenvaltiot tekevätkin omat päätöksensä, komissio voi vaikuttaa niiden 
strategiavalintoihin ja siten luoda Euroopan unionille edellytykset hyötyä 
mahdollisimman paljon ydinenergian käytöstä. 
Esimerkkeinä komission toteuttamista toimista ovat voimalaitosten 
suunnittelua, käyttöä, kunnossapitoa ja hyväksyntää koskevien vaatimusten, 
sääntöjen, perusteiden ja käytäntöjen nopean yhdenmukaistamisen 
edistäminen ja kannustaminen. 
2. Katsaus ydinenergian alalla tapahtuneeseen kehitykseen 
Nyt kun Euratomin perustamissopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut 40 
vuotta, sen täytäntöönpanon perusteella komission on tunnustettava, että 
ydinenergiasta on tullut osa teollista, taloudellista ja sosiaalista arkipäivää 
useissa erittäin kehittyneissä maissa ja että Länsi-Euroopan ydinteollisuus 
on saavuttanut kypsyytensä. 
Euroopan yhteisön ydinvoimalaitosten sähköntuotantokapasiteetti oli 120 
GWe vuonna 1995. Jäsenvaltioiden nykyisten suunnitelmien mukaan se 
nousee vielä hieman saavuttaen125 GWe vuonna 2000. 
Siitä eteenpäin ei ole saatavilla tarkkoja suunnitelmia, mutta komission 
laatimissa kehitysarvioissa18 ennustetaan, että kapasiteetin vaihteluväli on 
tiettyjen pitkän aikavälin olettamusten perusteella 118 - 138 GWe välillä 
vuonna 2010. Nämä olettamukset koskevat esimerkiksi energian tulevia 
hintoja, energiatehokkuuden tasoa ja hallitusten tekemiä poliittisia valintoja. 
Näissä olosuhteissa komissio katsoo, että ydinteollisuudelle ei kannata 
antaa pidemmälle kuin vuoteen 2000 asti asetettuja määrällisiä tuotanto-tai 
investointitavoitteita, ottaen lisäksi huomioon, että unionin nykyisenä 
tavoitteena on antaa markkinatalouden sääntöjen tehdä tehtävänsä. 
Jos tulevat taloudelliset tai poliittiset paineet muuttavat nykyistä 
toimintakehystä, saatetaan jälleen tarvita pidemmän aikavälin 
lähestymistapaa. Esimerkiksi jos tehdään uusia poliittisia valintoja 
kasvihuonekaasujen torjumiseksi, ydinvoimalla tuotetun sähkön 
tuotantotavoitteet saatetaan tämän vuoksi asettaa pidemmälle 
tulevaisuuteen. 
18 Euroopan energiatilanne vuoteen 2020 asti: skenaario, SEC (95) 2283, 20.12.1995 
17 
Joka tapauksessa on tarve kehittää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä 
ydinenergian alalla ja määritellä ne suurimmat haasteet, joiden eteen 
ydinteollisuus tulevaisuudessa joutuu. 
Sen vuoksi komissio aikoo tämän asiakirjan seuraavissa kappaleissa tutkia, 
mitkä ovat ydinenergia-alan tärkeimmät ominaispiirteet ja minkälaisten 
haasteiden eteen se tulevina vuosina joutuu, sekä ehdottaa joitakin 
periaatteita, joita olisi noudatettava yhteisön tasolla ydinenergian 
rauhanomaisen käytön osalta. 
V EUROOPAN YDINENERGIATEOLLISUUS. PÄÄOMINAISUUDET JA 
HAASTEET 
Maailmassa joudutaan tulevina vuosina yhä vaikeampien energiaan liittyvien 
ympäristöongelmien eteen. Ydinenergia on yksi keino tuottaa suuri määrä sähköä 
taloudellisesti käyttämättä loppuun maapallon fossiilisten polttoaineiden varantoja. 
1. Ydinteollisuuden toiminta ja liiketoimintamahdollisuudet 
Tällä hetkellä mahdollisuudet uusien ydinvoimalaitosten rakentamiseen ovat 
Euroopan yhteisössä melko rajoitetut. Toiminnassa olevien voimalaitosten 
korvaamiseksi uusilla tai niiden uudenaikaistamiseksi ja parantamiseksi on 
kuitenkin laadittu investointiohjelmat. On myös toteutettu tutkimusohjelmia 
uuden reaktorisukupolven kehittämiseksi. Nämä ohjelmat mahdollistavat 
periaatteessa sen, että ydinteollisuus voi kehittää edelleen teknistä 
perustaansa, tutkimustoimintaansa ja kehitysvalmiuksiaan sekä parantaa 
mahdollisuuksien mukaan kilpailukykyään ja taitotietoaan. 
Joidenkin kilpailijoidemme kohdalla tilanne on toisenlainen. Varsinkin 
Japanissa on mahdollisuudet uuteen kehitykseen, ja näiden 
mahdollisuuksien käyttämiseksi japanilaiset yritykset ovat luoneet kiinteät 
yhteydet pohjoisamerikkalaisiin teollisuusyrityksiin. Kaukoidässä tapahtuva 
nopea talouskasvu merkitsee, että myös sen markkinat kasvavat. Euroopan 
teollisuuden on oltava valmis tarttumaan jokaiseen tilaisuuteen toimia 
näissä maissa. Euroopan unionin yritysten polttoainekierron alalla 
hankkimaa asiantuntemusta hyödynnetään jo kasvavilla Kaukoidän 
markkinoilla. Myös suurilla jätehuolto-ja käytöstäpoistoalan markkinoilla on 
paljon mahdollisuuksia varsinkin Yhdysvalloissa. 
Euroopan unioni on sitoutunut yhteistyössä kolmansien maiden kanssa 
varmistamaan, että turvallisuus asetetaan aina etusijalle ydinenergiaa 
käytettäessä ("turvallisuus etusijalle" -periaate). Unioni on sitoutunut 
erityisesti yhteistyöhön turvallisuuskulttuurin edistämiseksi kaikissa niissä 
maissa, joissa on ydinreaktoreita, kansainvälisen avoimuuden lisäämiseksi 
ydinalalla ja energia-alan uudistuksen jatkamiseksi siirtymävaiheessa 
olevissa maissa sellaisten tehokkaiden strategioiden perusteella, jotka 
tähtäävät maailmalle avautumiseen ja vastaavien taloudellisten ja 
ympäristöön liittyvien periaatteiden hyväksymiseen. 
Teollisuuden on myös kyettävä toimimaan yhteistyössä Keski- ja Itä-
Euroopan maiden sekä IVYn kanssa tämän kehyksen mukaisesti 
18 
edellyttäen, että rahoitus on riittävää ja käytettävissä on kansainvälisten 
sääntöjen mukainen siviilioikeudellisten sitoumusten järjestelmä. Euroopan 
teollisuuden mukaantulo varmistaisi, että kansainvälisesti hyväksyttyjä 
turvallisuusstandardeja noudatetaan. Kaikkien ydinenergiaa käyttävien 
valtioiden on myös tarpeen osallistua nykyisiin ydinenergiaa koskeviin 
yleissopimuksiin (Pariisin/Wienin yleissopimus) tarjotakseen siten täyden 
oikeusturvan sekä ydinteollisuudelle että Euroopan kansalaisille. 
2. Ydinpolttoaineen tuotantoedellytykset 
Lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä ei ole havaittavissa katkoksia uraanin tai 
sen rikastuspalveluiden tuotannossa. IVY:n luonnonuraanin markkinoilta 
valtaaman markkinaosuuden huomattava kasvu on kuitenkin viime vuosina 
muodostanut vakavan huolenaiheen Euroopan ydinpolttoaineteollisuudelle 
ja johtanut uraanin tuotannon huomattavaan laskuun yhteisössä ja yhteisön 
perinteisen markkinatalouden energiantuottajamaissa. Lisäksi on 
mahdollista, että ydinaseiden purkamisen yhteydessä saatu ydinaine 
pahentaa luonnonuraanin markkinoiden epätasapainoa ja aiheuttaa 
ylikapasiteettia rikastusmarkkinoilla. Komission ja Euratomin 
hankintakeskuksen politiikkana on vaihdella hankintalähteitä; tätä niiden 
soveltamaa politiikkaa sovelletaan joustavalla tavalla käyttämällä 
hankintakeskuksen oikeutta tehdä sopimuksia, ja tarkoituksena on välttää 
ylenmääräistä riippuvuutta mistään yksittäisestä hankintalähteestä. Komissio 
tutkii myös mahdollisuuksia ratkaista ongelma ryhtymällä yhteistyöhön 
tärkeimpien asianomaisten valtioiden kanssa. 
Viimeisimmät merkit uraanin hintojen vakiintumisesta saattavat merkitä sitä, 
että kaivosteollisuus alkaa jälleen tehdä tarvittavia investointeja maailman 
uraanintarpeen tyydyttämiseksi vuosisadan loppuun asti. On jo havaittavissa 
merkkejä siitä, että tuotanto on kasvanut Australiassa, Yhdysvalloissa ja 
Namibiassa, ja Kanadassa sen määrä on pysynyt edelleen korkeana. Tämä 
kehityssuuntaus on kuitenkin vielä vahvistamatta. 
Unioni tukee ydinaseiden purkamisesta saatujen halkeamiskelpoisten 
aineiden turvallista varastointia, niiden rauhanomaista käyttöä sekä 
turvallista ja varmaa kuljetusta koskevia yhteistyöohjelmia. 
3. Ydinturvallisuutta koskevat tekniset haasteet 
11.3 osaston e kohdassa tarkoitetut ydinturvallisuuteen liittyviä teknisiä 
ongelmia koskevat neuvoston päätöslauselmat (1975, 1992) pannaan 
täytäntöön seuraavien kolmen toisiaan täydentävän toimen kautta: 
i. pyrkimykset saada aikaan yhteisymmärrys ydinvoimalaitosten ohjaajien, 
suunnittelijoiden, valmistajien, sääntelevien elinten ja teknistä tukea 
tarjoavien laitosten kesken niistä teknisistä kysymyksistä, jotka ovat 
olennaisia käyttöturvallisuuden ja turvallisen suunnittelun kannalta; 
ii. jäsenvaltioiden ja komission yhteinen pyrkimys tärkeiden eurooppalaisten 
ydinvoimalahankkeiden turvallisuuden arvioimiseksi; 
19 
iii. ydinvoimalaitoksen komponenttien mekaanisen kestävyyden kannalta 
merkittävien teknisten standardien yhdenmukaistaminen turvallisuuden 
vuoksi. 
Nämä toimenpiteet yhdessä vaikuttaisivat yhteisymmärryksen 
aikaansaamiseksi turvallisuutta koskevista perusvaatimuksista, jolloin 
vältetään luomasta esteitä tavaroiden ja palvelujen vapaalle liikkuvuudelle. 
Näiden toimien pitäisi myös lujittaa teknisten standardien 
yhdenmukaistamispyrkimyksiä, kun turvallisuusvaatimukset otetaan 
huomioon riittävän varhaisessa vaiheessa. Komission reaktoriturvallisuutta 
käsittelevät pysyvät asiantuntijakomiteat, viranomaiset ja mekaanisia 
standardeja käsittelevät asiantuntijatyöryhmät tarjoavat mahdollisuuden 
jatkuvaan kanssakäymiseen ja yhteistyöhön asianomaisten toimijoiden 
kesken. 
Toinen vuoden 1992 päätöslauselman tavoitteista on varmistaa yhtenäisyys 
Euroopan yhteisössä noudatettavan parhaan ydinturvallisuuskäytännön ja 
yhteisön teknisissä yhteistyö-ja avunanto-ohjelmissa Keski-ja Itä-Euroopan 
maihin ja Itsenäisten valtioiden yhteisöön tapahtuvan taitotiedon siirron 
välillä. Nämä ohjelmat perustuvat taitotiedon, turvallisuuskulttuurin ja tämän 
seurauksena myös laitteistojen siirtoon. Vuosina 1991 - 1995 Euroopan 
unioni varasi 555 miljoonaa ecua KIE-maissa ja IVY:ssä toteutettaviin 
hankkeisiin. Sen aikomuksena on kohdentaa tälle alalle samanlaiset 
keskimääräiset vuosibudjetit myös vuosina 1996 -1999. Euroopan yhteisön 
itä- ja länsieurooppalaisten yhteistyökumppaneiden, kuten ohjaajien, 
suunnittelijoiden, valmistajien, teknistä tukea tarjoavien organisaatioiden ja 
sääntelevien elinten välisiä yhteyksiä. Yhteiset asiantuntijaryhmät voivat 
tarjota asianmukaisia mahdollisuuksia kanssakäymiseen ja yhteistyöhön 
ydinturvallisuuden alalla. 
Laajemmin ottaen IAEA:n osana tehty kansainvälinen yleissopimus 
ydinturvallisuudesta on tärkeä askel turvallisuusongelmista huolehtimiseksi 
myös maailmanlaajuisella tasolla. Tämän yleissopimuksen mukaan 
sopimuspuolet sitoutuvat noudattamaan kansainvälisten asiantuntijoiden 
yhteisymmärryksessä hyväksymiä perusperiaatteita, ja tämä on myös 
todennettavissa. Mahdollisimman monia valtioita olisi sen vuoksi 
kannustettava ratifioimaan tämä yleissopimus ja soveltamaan sitä. 
4. Käytetty polttoaine, ydinjäte ja käytöstä poistaminen 
Ydinjätehuolto, käytetyn polttoaineen jälleenkäsittelyä ja ydinvoimalaitosten 
käytöstä poistamista varten niiden elinkaaren lopussa on olemassa teollisia 
prosesseja. 
Käytetystä polttoaineesta voidaan huolehtia monin eri tavoin. Yksi tapa on 
sijoittaa käytetty polttoaine jätteen takaisinoton mahdollistavaan 
loppusijoituspaikkaan. Toinen tapa on jälleenkäsitellä käytetyt 
polttoainesauvat kemiallisesti poistamalla niistä plutonium ja uraani, lasittaa 
tästä aiheutuva jäteaine ja sijoittaa lasitettu jäte varastoon. Näitä ratkaisuja 
tutkitaan useissa maissa. Kolmas mahdollisuus on haudata käytetty 
20 
polttoaine käsittelemättömänä syvällä maaperässä oleviin pysyviin 
varastoihin. 
Ensimmäisessä ja kolmannessa ratkaisussa kaikki käytetyn polttoaineen 
sisältämät aineosat, mukaan lukien plutonium ja lievästi väkevöity uraani, 
katsotaan jätteeksi. Toisessa ratkaisussa vähennetään loppusijoitettavaksi 
tarkoitetun korkea-aktiivisen jätteen määrää kierrättämällä uusiokäyttöön 
soveltuvaa plutoniumia ja lievästi väkevöityä tai köyhdytettyä uraania. 
Varastointi- ja loppusijoitusmenetelmiä kehitetään jatkuvasti toteuttamalla 
tutkimus- ja esittelyohjelmia, joita olisi hyödynnettävä järjestelmällisesti. 
Yhteisöllä on käytöstäpoistamisen alalla jo hieman kokemusta, joka 
perustuu joukkoon eri tapauksia, kuten ydinreaktorit Gundremmingen-A ja 
Greifswald Saksassa, Chinon-A ja St. Laurent-A Ranskassa, Windscale 
AGRja Berkeley Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Vandellos I Espanjassa 
ja jälleenkäsittelylaitokset AT-1 Ranskassa ja Eurochemic Belgiassa. Tähän 
mennessä on kuitenkin tyydytty uudenaikaistamaan ja parantamaan 
vanhimpia voimalaitoksia ja siten pidentämään investoinnin käyttöikää, eikä 
niitä vielä ole poistettu käytöstä. Kun Euroopan unionissa ja Yhdysvalloissa 
suunnitellaan uusia ydinvoimalaitoksia, kiinnitetään huomiota niiden 
myöhemmästä käytöstä poistamisesta aiheutuvien kustannusten 
alentamiseen. 
5. Radioaktiivisten aineiden kuljetus 
Kaikissa jäsenvaltioissa noudatetaan radioaktiivisten aineiden kuljetuksessa 
tiettyä turvallisuuspolitiikkaa. Komissio on laatinut määräajoin kertomuksia 
vuonna 1992 radioaktiivisen jätteen siirroista annetun neuvoston direktiivin19 
mukaisesti. 
Komissio on hiljattain hyväksynyt lisäkertomuksen, jossa esitellään väestön 
ja ympäristön asianmukaisen säteilysuojelun varmistamiseksi hyväksytyt ja 
täytäntöönpannut määräykset20. Se kattaa kaikista toiminnoista peräisin 
olevien radioaktiivisten aineiden siirrot, mukaan lukien lääkkeet, joita 
kuljetetut lastit enimmäkseen sisältävät. 
Kertomuksessa todetaan, että "radioaktiivisen aineiden siirrot ovat joka 
vuosi tapahtuneet turvallisesti kaikkialla maailmassa" ja että "näiden 
tulosten onnistuminen on useiden vuosikymmenien ajan tinkimättömästi 
sovellettujen tiukkojen, yhdenmukaisten määräysten ansiota, joiden 
soveltuvuutta ja täytäntöönpanoa asiantuntijaryhmät säännöllisesti valvovat 
ja pitävät ajan tasalla". Tällainen erinomainen turvallisuushistoria ei 
kuitenkaan saisi antaa syytä väärään turvallisuudentunteeseen. 
19 Neuvoston direktiivi 92/3/EURATOM, annettu 3 päivänä helmikuuta 1992, Euroopan 
yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien 
radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 
20 Tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle radioaktiivisten aineiden kuljetuksen 
turvallisuudesta Euroopan unionissa, KOM (96) 11, 20.3.1996 
21 
6. Plutoniumin kävttö 
Ranskassa, Belgiassa, Saksassa ja Sveitsissä säteilytettyjen polttoaineiden 
jälleenkäsittelystä saatua plutoniumia on kierrätetty onnistuneesti 
kevytvesireaktoreissa (LWR). Voimalaitosten ohjaajat ovat tyytyväisiä 
tuloksiin21. 
Nopeaneutronireaktorit pystyvät teoriassa polttamaan plutoniumia, myös 
ydinaseiden purkamisen yhteydessä saatua aseluokan plutoniumia, vaikka 
niitä ei vielä olekaan testattu tällaista tarkoitusta varten, mutta tutkimukset 
ovat käynnissä. Nopeaneutronireaktoreita voidaan käyttää myös aktinideiksi 
nimitettyjen raskaiden alkuaineiden muodostaman radioaktiivisen jätteen 
määrän vähentämiseen. Ydinteollisuuden haasteena on varmistaa, että 
plutoniumin kierrätys on turvallista ja taloudellista. 
Tällä hetkellä plutonium on jälleenkäsittelyyn, kuljetukseen ja sen 
muuntamiseen MOX-polttoaineeksi liittyvien kustannusten vuoksi 
ostohintansa perusteella kalliimpaa kuin lievästi rikastettu uraani (LEU). On 
kuitenkin olemassa monia muitakin näkökohtia, joiden perusteella 
polttoaineen valinta määräytyy tällä alalla. Plutoniumin käytöllä siviilitason 
ydinpolttoainekierrossa on tärkeä merkitys maailmanlaajuiselle ydinaseiden 
leviämisen estämistä koskevalle politiikalle. 
7. Tulevaisuuden ydinteknologia, tutkimus ja kehitys 
Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio ovat useaan kertaan 
korostaneet tutkimuksen merkitystä pyrittäessä selviytymään kaikista eteen 
tulevista uusista haasteista ja vastaamaan väestöä askarruttaviin 
kysymyksiin. 
Euratomin T&K-puiteohjelmassa (1994 - 1998)22 painotetaan, että 
ydinenergiavaihtoehtoa on lujitettava osoittamalla kykymme pitää 
hallinnassa sen kaikki sovellusalat. Nämä täydet valmiudet 
ydinturvallisuuden säilyttämiseen osoitetaan ensisijaisesti seuraavin tavoin: 
kehittämällä dynaaminen tapa lähestyä ydinturvallisuuskysymyksiä; 
suurten eurooppalaisten tutkimuslaitosten yhteiskäyttö; 
yhteisymmärryksen aikaansaaminen ydinpolttoainekiertoon liittyvistä 
ratkaisevista ilmiöistä; 
21 Vaikka Yhdysvalloissa on toiminnassa noin 110 suurta sähköä tuottavaa reaktoria, 
niissä käytettyä polttoainetta ei jälleenkäsitellä Carterin hallituksen 1970-luvulla 
plutoniumiin perustuvan polttoainekierron kieltämisestä tekemän päätöksen vuoksi. 
Toisaalta Japani aikoo lähitulevaisuudessa ryhtyä käyttämään jälleenkierrätettyä 
plutoniumia ydinvoimalaitostensa polttoaineena. 
22 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös, tehty 26 päivänä huhtikuuta 1994, Euroopan 
yhteisön neljännestä puiteohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä 
koskevien toimien osalta (1994 - 1998) (EYVL N:o L 126, 18.5.1994) 
22 
keinojen luominen vakavien reaktorionnettomuuksien ehkäisemiseksi ja 
lieventämiseksi; 
tieteellisteknisen perustan luominen ydinjätehuollon turvallisuudelle pitkällä 
aikavälillä; 
ydinmateriaalivalvonnan tekniikoiden kehittämisen jatkaminen; 
säteilysuojelun sisällyttäminen maailmanlaajuiseen järjestelmään ihmisten 
ja luonnon suojelemiseksi. 
Joko epäsuorilla toimilla toteutettaviin tai Yhteisen tutkimuskeskuksen kautta 
täytäntöönpantava toimintoihin kuuluvat uudet valvonta-ja seurantajärjestelmät, 
vakaviin onnettomuuksiin liittyvät näkökohdat, uusien turvallisuusominaisuuksien 
kehittäminen innovatiivisille reaktoreille, laitosten vanheneminen, polttoainekierron 
ja jätehuollon turvallisuus sekä ydinmateriaalivalvonta. 
Lähitulevaisuudessa valmistuu uusi reaktorisukupolvi, jota kehitettäessä on ollut 
selkeänä tavoitteena viimeisimmän turvallisuuden alalla tapahtuneen kehityksen 
huomioon ottaminen. Eurooppalainen painevesireaktori (EPR) on yksi tällaisista 
eurooppalaisenteollisuuden kehittämistä reaktoreista. Tarkoituksena on suunnitella 
suuritehoinen sähköä tuottava ydinvoimalaitos, joka on taloudellisesti elinkelpoinen 
ja täyttää turvallisuusviranomaisten vaatimukset. EPR:n kehittely on vaiheessa, 
jossa suunnitellaan sen rakenteen yksityiskohtia, ja prototyypin rakentaminen on 
odotettavissa muutaman vuoden kuluessa. 
Nopeaneutronireaktorien (FNR) kehittely jatkuu, mutta hitaasti. Tämä johtuu 
Ranskassa, Japanissa ja Venäjällä sijaitsevia reaktoreita testattaessa ilmenneistä 
ongelmista. FNR saattaa jopa kyetä sähkön massatuotantoon Euroopassa, kunhan 
tämänhetkiset tekniset ongelmat on saatu ratkaistua. Jos näin käy, sen käyttö 
saattaa tarjota joitain etuja siltä osin kuin on kyse jätehuollosta ja 
loppusijoituksesta, kuten edellä tässä asiakirjassa on jo todettu. 
Tällä hetkellä lämpöydinfuusio on laaja tekninen hanke, johon osallistuvat 
Euroopan unioni ja Sveitsi. Sen tarjoamat mahdollisuudet energia-alan 
kehittämiseksi ovat huomattavat hyvin pitkän aikavälillä, mutta se vie suuren osan 
tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen varatuista julkisista budjeteista. 
Ottaen huomioon sen, miten äärimmäisen vaikeaa fuusiotekniikan kehittäminen on, 
Euroopan unioni on myös päättänyt toimia yhteistyössä maailmanlaajuisesti 
tärkeimpien yhteistyökumppaneidensa (Yhdysvallat, Japani ja Venäjä) kanssa 
osana ITER (International Thermonuclear Experimental Reactor) -sopimusta. 
23 
VI. PÄÄTELMÄT 
Ydinenergian hallintaan, kuten käytettyyn polttoaineeseen, ydinjätteen 
loppusijoitukseen ja purkujätteen huoltoon, liittyvien kysymysten ratkaiseminen 
sekä muista tulevaisuuden haasteista selviytyminen ovat 
lainsäädäntöviranomaisten, ydinteollisuuden ja muiden asianomaisten 
organisaatioiden ensisijaisina tavoitteina. 
Ydinenergian käytöllä on suotuisa vaikutus energian toimitusvarmuuteen, 
polttoaineen tuontiin, huipputeknologian alan taitotietoon, koulutetun työvoiman 
työllisyyteen ja hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen. Toisaalta ydinturvallisuuteen, 
kuljetukseen, ydinjätehuoltoon, purkujätteen huoltoon ja ydinaseiden leviämisen 
estämiseen liittyvät huolenaiheet aiheuttavat ongelmia. Nämä kaikki ovat 
kysymyksiä, joihin on kiinnitettävä paljon huomiota ja jotka jatkuvasti vaativat 
huolellista asiaan paneutumista. Myös tekniikan kehittäminen edelleen ja 
kansainvälisen yhteistyön lisääminen on tärkeätä. 
Nyt lähes 40 vuotta Euratomin perustamissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen 
Euroopan yhteisöllä on kehittynyt ydinteollisuus, jonka oma teknologiaperusta 
kattaa koko polttoainekierron. Tietyt jäsenvaltiot ovat päättäneet olla tuottamatta 
ydinenergiaa ja eräät muut ovat päättäneet laatia suunnitelman 
ydinvoimalaitostensa käytöstäpoistamiseksi. Euroopan unioni ja eräät sen 
jäsenvaltioista voivat tulevaa energiantuotantostrategiaansa laatiessaan tarkastella 
uudelleen ydinenergian asemaa muiden vaihtoehtojen rinnalla. 
Tulevaisuudessa ydinenergian asemasta käytäviin keskusteluihin vaikuttaa se, 
muodostuvatko olosuhteet sellaisiksi, että yhteisö käy yhä riippuvaisemmaksi 
fossiilisten polttoaineiden tuonnista voidakseen turvata tulevan energiahuoltonsa. 
Aikaisemmin ydinenergian käyttö sähköntuotantoon auttoi vähentämäänfossiilisten 
polttoaineiden kulutusta; sitä seuraava kysynnän lasku kansainvälisillä 
öljymarkkinoilla on edistänyt öljyn ja energian hintojen alenemista. 
Komissio katsoo, että olisi noudatettava joitakin yhteisiä periaatteita kehyksen 
luomiseksi ydinenergian jatkuvalle käytölle energiantuotannossa. Jäljempänä 
esitetyissä ehdotuksissa on otettu huomioon tarve säilyttää tasapaino kansallisten 
ja yhteisön velvollisuuksien välillä. Ehdotukset perustuvat Euratomin 
perustamissopimukseen ja Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, jotka 
kumpikin tarjoavat asianmukaisen kehyksen yhteisön toimille. 
Ehdotetut periaatteet ovat seuraavat: 
oikeus kehittää tai olla kehittämättä ydinenergian rauhanomaista käyttöä 
kuuluu jäsenvaltiolle itselleen; 
kunkin jäsenvaltion tässä asiassa tekemää valintaa on kunnioitettava; 
jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet käyttää ydinenergiaa, on 
varmistettava, että ydinturvallisuuden taso on korkea, noudatettava samalla 
asiaankuuluvissa kansainvälisissä sopimuksissa asetettuja ydinaseiden 
24 
leviämisen estämistä koskevia vaatimuksia sekä varmistettava ihmisten 
terveyden suojelun korkea taso. 
vaikka kukin jäsenvaltio huolehtiikin omien turvallisuusnormiensa 
laatimisesta ja ydinvoimalaitostensa luvituksesta ja kansalliset ohjaajat 
näiden voimalaitosten toiminnan turvallisuudesta, ne yhdessä jakavat 
vastuun ydinturvallisuuden varmistamisesta Euroopan kansalaisille. 
Vaikka tällaiset periaatteet voivat muodostaa perustan näitä kysymyksiä koskevalle 
yhteiselle lähestymistavalle, myös kokemusten vaihdosta ja yhteistyön 
kehittämisestä voi olla hyötyä. 
Jos näitä periaatteita noudatetaan jäsenvaltioissa, ne saattavat toimia kehyksenä 
myös sille, että ydinteollisuus pysyy jatkossakin tärkeässä asemassa Euroopan 
unionissa ja antaa siten arvokkaan lisän unionin energiatuotannolle ja sen 
taloudelliselle toiminnalle. 
Ei riitä, että ydinturvallisuuden taso on korkea vain yhteisössä. Ydinturvallisuutta 
on tarpeen parantaa myös Keski-ja Itä-Euroopan maissa ja entisen Neuvostoliiton 
uusissa itsenäisissä valtioissa, ja sen onnistumiseksi tarvitaan jäsenvaltioiden, 
Euroopan yhteisön ja sen yhteistyökumppaneina olevien maiden sekä laajemman 
kansainvälisen yhteisön ponnistelujen yhdistämistä. 
25 
LIITTEET 
TAULUKOT : 
1. Ydinohjelmat Euroopan unionissa 27 
1.1 Ydinvoimalaitokset - käyttökapasiteetti ja suunniteltu 
kapasiteetti -
tilanne 1.1.1996 27 
1.2 Luonnonuraanin tuotanto 27 
1.3 Konversiokapasiteetti 28 
1.4 Rikastuskapasiteetti 28 
1.5 Uraanipolttoaineen valmistuskapasiteetti 29 
1.6 MOX-polttoaineen valmistus 30 
1.7 Jälleenkäsittely 30 
2. Ydinenergian osuus sähköntuotannosta 31 
3. Sähköntuotannon kustannukset 32 
4. Käyttöikään suhteutetut 
ydinpolttoainekierron kustannukset 33 
LYHENTEET 34 
26 
1 • YDINOHJELMAT EUROOPAN UNIONISSA1 
1.1 - Ydinvoimalaitokset - käyttökapasiteetti ia suunniteltu kapasiteetti 
tilanne 1.1.1996 
Belgia 
Suomi 
Ranska 
Saksa 
Alankomaat 
Espanja 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunt 
a 
EU 15 Verkostoon liitetyt 
Yksiköitä 
7 
4 
56 
21 
2 
9 
12 
35 
146 GWe 
5,6 
2,3 
58,5 
22,7 
0,5 
7,0 
10,0 
12,9 
119,5 Rakenteilla olevat 
Yksiköitä 
-
-
4 
-
-
-
-
-
4 GWe 
-
-
5,8 
-
-
-
-
-
5,8 
1.2 - Luonnonuraanin tuotanto (tU/vuosi)3 
Belgia 
Ranska 
Germany 
Portugali 
Espanja 1995 
40 
1016 
35 
18 
255 2000 
45 
500 
0 
50 
810 2010 
45 
0 
0 
50 
850 
Lähde - Nuclear Energy Data 1996, NEA/OECD 
1 000 kg uraania vuodessa 
27 
1.3 - Konversiokapasiteetti (tU/vuosi)2 
Ranska 
(UF6) 
Comurhex / Pierrelatte 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
(UF6) 
BNFL / Springfields 1995 
14 000 
6 000 2000 
15 500 
6 000 2010 
15 500 
6 000 
1.4 - Rikastuskapasiteetti (103 SWU/vuosi)9 
Ranska 
Eurodif 
Saksa 
Urenco 
Alankomaat 
Urenco 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Urenco 1995 
10 800 
3 450 2000 
10 800 
4 000 2010 
10 800 
4 500 
2 1 000 kg uraania vuodessa 
3 Erotustyöyksikköä vuodessa 
28 
1.5 - Uraanipolttoaineen valmistuskapasiteetti (t HM/vuosi)4 
Belgia 
FBFC / Dessel 
LWR 
Ranska 
FBFC / Romans & Pienrelatte 
LWR 
Saksa 
Siemens / Lingen 
LWR 
Espanja 
ENUSA / Juzbado 
LWR 
Ruotsi 
ABB Atom / Vasteras 
LWR 
Yhdistynyt kuningaskunta 
BNFL / Springfields 
LWR 
Yhdistynyt kuningaskunta 
BNFL / Springfields 
GCR 1995 
400 
1150 
950 
220 
400 
330 
1590 2000 
400 
1150 
400 
250 
600 
200 
1550 2010 
400 
1150 
400 
250 
600 
200 
260 
1 000 kg raskasmetallia vuodessa 
29 
1.6 - MOX-polttoaineen valmistus (t HM/vuosi)4 
Belgia 
Dessel 
Ranska 
Cadarache 
Ranska 
Melox, Marcoule 
Saksa 
Hanau 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Sellafield 1995 
35 
15 
120 
25 
8 2000 
35 
15 
120 
1206 
1207 2010 
705 
15 
120 
120 
120 
1.7 - Jälleenkäsittely (t HM/vuosi)4 
Ranska 
Marcoule (Gas Graphite) 
Ranska 
La Hague (LWR) 
Yhdistynyt kuningaskunta 
Sellafield (Magnox + AGR) 
Yhdistynyt kuningaskunta 
THORP / Sellafield (LWR) 1995 
400 
1 600 
1 500 
223 2000 
0 
1 600 
1 500 
633 2010 
0 
1 600 
1 500 
678 
1 000 kg raskasmetallia vuodessa 
Lisäkapasiteetti on luvitusvaiheessa. 
Luvitusmenettely on keskeytetty. 
Toiminnan aloitusajankohta : 1997/98 
30 
2 - YDINENERGIAN OSUUS SÄHKÖNTUOTANNOSTA (%) 
Belgia 
Saksa 
Espanja . 
Ranska 
Alankomaat 
Suomi 
Ruotsi 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
EU-15 
Yhdysvallat 
Japani 
Korean tasavalta 
Sveitsi 19908 
60,8 
27,8 
35,9 
75,5 
4,9 
35,3 
46,7 
20,7 
33,6 
19,1 
25,9 
49,1 
42,6 19959 
55,5 
29,6 
34,1 
76,1 
4,9 
29,9 
46,5 
24,9 
34,8 
19,9 
32,2 
36,3 
38,7 20008 
58,7 
26,0 
34,2 
76,0 
4,8 
25,2 
47,6 
23,4 
33,1 
18,6 
31,7 
37,5 
38,1 
Euroopan energiatilanne vuoteen 2020 asti: skenaario 
SEC(95) 2283,20.12.1995 - vuodeksi 2000 : tavanomaiseen kehitykseen perustuva 
skenaario 
Energia - Lähde EUROSTAT - väliaikaiset tiedot (kolmansien maiden osalta 
OECD) 
31 
3 - SÄHKÖNTUOTANNON KUSTANNUKSET (ecua/1 OOOkWh) 10 
Investoinnit Käyttö & 
kunnossapit 
o Polttoaine YHTEENSÄ 
alennusprosentti 5 % vuotuinen alennusprosentti 
Ydinenergia 
Kivihiili 
Maakaasu 11 -22 
7-15 
4,5- 9 3,7 -12 
3,7-11 
1,8 - 5,2 4- 8 
13-26 
19-42 22-40 
26-74 
26-56 
10 % vuotuinen 
Ydinenergia 
Kivihiili 
Maakaasu 19-74 
15-26 
7-17 4-12 
7-11 
2,2 - 5,2 4,5- 7 
13-26 
19-38 33-60 
33-60 
30-60 
Oletukset : 
1000 M We: n PWR, joka otetaan käyttöön vuonna 2000 
vuoden 1991 hintataso 
10 Projected Costs of Generating Electricity - Update 1992 
NEA/OECD, BEA - 1993 
32 
4 - KÄYTTÖIKÄÄN SUHTEUTETUT YDIN POLTTOAINEKIERRON 
KUSTANNUKSET (ecua/1000 kWh)11 
Jälleenkäsittely Suora 
loppusijoittaminen 
Uraani 1I22 1,22 
Konversio 0J6 0J6 
Rikastus 1^38 1^38 
Polttoaineen valmistus 0,74 0,74 
Ensivaiheen välisumma 3,50 3,50 
Käytetyn polttoaineen kuljetus 0,08 
Jälleenkäsittely ja lasitus 1,235 
Jätteen loppusijoitus 0,015 
Käytetyn polttoaineen 0,38 
kuljetus/varastointi 
Käytetyn polttoaineen 0,18 
kapselointi/loppusijoitus 
Jälkivaiheen välisumma 1,33 0,56 
Vähennykset (U + Pu) -0,19 
Kustannukset yhteensä 4,64 4,06 
Oletukset : 
1000 MWe:n PWR, joka otetaan käyttöön vuonna 2000 
5 %:n vuotuinen alennusprosentti 
vuoden 1991 hintataso 
ii The Economies of the Nuclear Fuel Cycle 
NEA/OECD - 1994 
33 
LYHGNTttT 
ABB 
AGR 
BNFL 
KIE 
IVY 
EPR 
FBFC 
FNR 
GCR 
IAEA 
IEA 
ITER 
LWR 
MOX 
NEA 
NPT 
OECD 
OPEC 
PINC 
PWR 
SWU 
THORP Asea Brown Boveri 
Advanced Gas Cooled Reactor, kehittynyt 
kaasujäähdytteinen reaktori 
British Nuclear Fuels pic 
Keski- ja Itä-Euroopan maat 
Itsenäisten valtioiden yhteisö 
European Pressurized Water Reactor, eurooppalainen 
painevesireaktori 
Franco Belge de Fabrication de Combustible 
Fast Neutron Reactor, nopeaneutronireaktori 
Gas Cooled Reactor, kaasujäähdytteinen reaktori 
International Atomic Energy Agency, Kansainvälinen 
atomienergiajärjestö 
International Energy Agency, Kansainvälinen 
energiajärjestö 
International Thermonuclear Experimental Reactor, 
kansainvälinen lämpöydinkoereaktori 
Light Water Reactor, kevytvesireaktori 
Mixed Oxide Fuel, sekaoksidipolttoaine 
Nuclear Energy Agency, OECD:n ydinenergiajärjestö 
Treaty on the Non-Proliferation of Nuclear Weapons, 
sopimus ydinaseiden leviämisen estämisestä 
Organisation for Economic Cooperation and 
Development, Euroopan taloudellinen yhteistyö- ja 
kehittämisjärjestö 
Organisation of Petroleum Exporting Countries 
Illustrative Nuclear Program in the Community, 
yhteisön ohjeellinen ydinohjelma 
Pressurized Water Reactor, painevesireaktori 
Separative Work Units, erotustyöyksiköt 
Thermal Oxide Reprocessing Plant, termisten 
uraanioksidipolttoaineita käyttävien reaktoreiden 
jätteenkäsittelylaitos 
34 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 339 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 12 
Luettelonumero : CB-CO-96-479-F1-C 
ISBN 92-78-09294-0 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg