Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto – Kohti jätteiden syntymisen ehkäisemisen ja kierrätyksen teemakohtaista strategiaa"



Virallinen lehti nro C 073 , 23/03/2004 s. 0063 - 0068



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto - Kohti jätteiden syntymisen ehkäisemisen ja kierrätyksen teemakohtaista strategiaa" (2004/C 73/12) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon "Kohti jätteiden syntymisen ehkäisemisen ja kierrätyksen teemakohtaista strategiaa" (KOM(2003) 301 lopullinen), ottaa huomioon Euroopan komission 28. toukokuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta komitean lausunto, ottaa huomioon puheenjohtajansa 19. kesäkuuta 2003 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu "kestävä kehitys" -valiokunnan tehtäväksi, ottaa huomioon asiaa käsittelevän asiakirjan, ottaa huomioon kuudennen ympäristöä koskevan yhteisön toimintaohjelman, ottaa huomioon asiakirjansa "Alueiden komitean poliittiset suuntaviivat vuosiksi 2002-2006", jonka 5 kohdassa esitetään, että ympäristönsuojelussa tulisi keskittyä b) tarkentamaan yhtenäisiä EU:n laajuisia sääntöjä, joilla edistettäisiin ympäristön laadun tosiasiallista parantamista ja joiden noudattamisen tulisi olla jäsenvaltioiden velvollisuus c) määrittelemään välttämättömät yhteisön laajuiset ympäristönsuojelustandardit, ottaa huomioon seuraavat lausuntonsa: - CdR 447/98 fin(1) aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi jätteenpoltosta" - CdR 36/2001 fin(2) aiheesta "Kuudes ympäristöä koskeva toimintaohjelma" - CdR 190/2002 fin(3) aiheesta "Komission tiedonanto - Kohti maaperänsuojelun teemakohtaista strategiaa", ottaa huomioon EU:n kansainväliset velvoitteet kestävän kehityksen alalla, ottaa huomioon "kestävä kehitys" -valiokunnan syyskuun 29. päivänä 2003 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 239/2003 rev.), jonka esittelijä oli Rosario Condorelli, Catanian kunnanvaltuutettu (IT, ELDR), sekä katsoo, että 1) EU:n jätehuoltopolitiikkaa on ajanmukaistettava kestävän kehityksen periaatteen ja kansainvälisten sopimusten perusteella siten, että otetaan huomioon saavutetut edistysaskeleet ja tulokset sekä havaitut ongelmat, 2) kaikissa jätteiden syntymisen ehkäisemiseen sekä määrällisten ja laadullisten tavoitteiden saavuttamiseen tähtäävissä strategioissa ja jätteiden kierrätyksessä on tunnustettava alue- ja paikallishallinnon avainrooli, sillä kyseisten hallintotasojen on päivittäin taattava jätehuollon tehokkuus. Näin vähennetään jätteiden vaikutusta ympäristöön ja ihmisten terveyteen sekä edistetään ekologisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti kestäviä paikallisia kehitysjärjestelmiä, 3) kuudennesta ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta käydyssä keskustelussa komitea suositti, että EU sitoutuisi toteuttamaan kestävän kehityksen edellyttämät toimet riippumatta siitä, mihin suuntaan kansainväliset neuvottelut kehittyvät. Näin taataan EU:n kansainvälinen johtoasema kyseisellä alalla sekä se, että unioni hyötyy ekologisesti suuntautuneen talouden mukanaan tuomista eduista innovaation, kilpailukyvyn ja taloudellisen tehokkuuden liikkeellepanijana (CdR 36/2001, kohdat 3.2 ja 3.1), 4) EU:hun liittyvien maiden ympäristönsuojelutason mukauttamista on nopeutettava, jotta kestävään kehitykseen perustuvaa taloutta kannustettaisiin puhtaiden teknologioiden siirrolla kyseisissä maissa. Puhtaiden teknologioiden avulla vältetään toistamasta EU:n jäsenvaltioissa tehdyt virheet ja voidaan poistaa vielä olemassa oleva teknologinen kuilu tai ainakin kaventaa sitä, 5) jätehuoltopolitiikka on integroitava muiden ympäristöalan politiikkojen kanssa ja että sen on oltava yhdenmukainen kaikkien jäteongelmaa koskevien lähestymistapojen kanssa. AK on jo suosittanut muun muassa sitä, että maaperän suojelua eroosiolta ja epäpuhtauksilta käsiteltäisiin aihekokonaisuudessa "luonnonvarojen kestävä käyttö ja jätehuolto" eikä luonnonsuojelun ja biologisen monimuotoisuuden yhteydessä (CdR 36/2001, kohta 3.31), 6) hallinnoinnissa on oltava valpas, jotta vältettäisiin ekomafian tunkeutuminen alalle, jolla se voi helposti toimia ja aiheuttaa valtavia ympäristöhaittoja käsittelemällä jätteitä laittomasti sekä vääristämällä kilpailua hinnoin, jotka ovat lainsäädäntöä kunnioittavien yritysten hintoja alhaisempia. Tämä on välttämätöntä ympäristön suojelemiseksi myös kehitysmaissa, joissa kyseisiä käytänteitä usein harjoitetaan, 7) kuudennessa ympäristöä koskevassa yhteisön toimintaohjelmassa - edistetään ympäristönsuojeluvaatimusten yhdentämistä täysimääräisesti yhteisön kaikkiin politiikkoihin ja toimiin (2 artiklan 4 kohta) - vahvistetaan tarve purkaa luonnonvarojen käytön ja jätteen syntymisen yhteys talouskasvun nopeuteen (2 artiklan 2 kohta) - asetetaan tavoite vähentää merkittävästi käsiteltävän jätteen sekä syntyvän vaarallisen jätteen määrää (8 artiklan 1 kohta) - kannustetaan uudelleenkäyttöä ja annetaan etusija jätteiden hyödyntämiselle ja erityisesti kierrätykselle (8 artiklan 1 kohta) - asetetaan päämääräksi sellaisten laadullisten ja määrällisten tavoitteiden kehittäminen, joilla pyritään vähentämään kaikkea tämän ohjelman kannalta olennaista jätettä ja jotka on saavutettava yhteisön tasolla vuoteen 2010 mennessä (8 artiklan 2 kohdan a alakohta), 8) otettaessa huomioon edellä mainittu vaikuttaa tarpeelliselta toimia entistä päättäväisemmin jätteiden syntymisen ehkäisemiseksi, sillä ei voida hyväksyä, ettei toimenpidehierarkian kärjessä olevaa toimintatapaa sovelleta käytäntöön. Tätä varten on määriteltävä jätteiden syntymisen ehkäisyn tavoitteet. Komission asiakirjassa, jonka lähtökohtana on kuulemisprosessi, ei vielä esitetä tavoitteita. Onkin laadittava aihetta koskeva vahva teemakohtainen strategia, jossa määritellään tarkat tavoitteet ja määräajat, 9) on vahvistettava selkeästi, että toimenpidehierarkiassa materiaalien kierrätys on energian hyödyntämistä tärkeämpää. Alueiden komitea on jo ilmaissut kantansa jätteenpolttoa koskevasta direktiivistä antamassaan lausunnossa (CdR 447/98, kohta 5) seuraavasti: "Alueiden komitean käsityksen mukaan energian hyödyntämiseen tähtäävän jätteenpolton liittämisestä osaksi ajanmukaista jätteenkäsittelyjärjestelmää on hyötyä, mikäli varmistetaan, ettei jätteenpoltto haittaa raaka-aineiden uusiokäyttöön tai jätemäärien minimointiin tähtääviä aloitteita"j 10) edellisen kohdan yhteydessä on muistettava, että eri yhteyksissä on havaittu, että kun jätteiden lajittelu ja kierrätys on pienimuotoista, vallitsee suuntaus hyödyntää runsaasti jätteenpolttoa sekä yhdyskuntajätteiden (kuten tiedonannon kohdassa 5.3.1 vahvistetaan) että jätevesilietteen hävittämiseksi. Jätevesilietteen käyttö maataloudessa on jopa vähentynyt huolimatta sen merkityksestä maaperän humusvarojen "hiilivarastona". Huolestuttavaa on, että kyseiset suuntaukset ovat voimakkaimpia Etelä-Euroopan maissa, joissa aavikoituminen on kärjistynyt ja joissa on siis muita maita suurempi tarve palauttaa orgaaniset aineet maaperään. Komitea korostaa, että jätevesilietettä on käytettävä maatalousmailla äärimmäisen varovasti ympäristön ja terveyden suojelemiseksi, joten sen käyttöä on säänneltävä erittäin tiukoin säädöksin, hyväksyi 19. ja 20. marraskuuta 2003 pitämässään 52. täysistunnossa (marraskuun 20. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Alueiden komitean huomiot Alueiden komitea 1.1. arvostaa komission asiakirjaa, sillä vaikka sen lähtökohtana on kuulemisprosessi, siinä asetetaan realistiset edellytykset entistä korkeatasoisemmalle ympäristönsuojelulle. 1.2. toistaa olevansa vakuuttunut siitä, että koska useiden jo hyväksyttyjen tai vielä hyväksyttävien päätösten toteuttaminen kyseisellä haitallisille vaikutuksille alttiilla alalla on alue- ja paikallisyhteisöjen tehtävä, on erittäin tärkeää antaa niille asianmukaiset mahdollisuudet vaikuttaa yhteisön teemakohtaisen strategian määrittelyyn. Tätä vaatimusta korostaa myös unionin tuleva laajentuminen, joka tuo mukanaan täysin uusia ekologisia haasteita. Niihin vastaamiseksi tulisi sekä vähentää jätteiden määrää että yhteisön direktiivejä soveltamalla alentaa tuntuvasti jätteiden ympäristövaikutuksia. Komitealla on ratkaiseva rooli tehtäessä yhteistyötä ehdokasmaiden alue- ja paikallishallinnon kanssa kyseisiin haasteisiin vastaamiseksi. 1.3. pitää tarpeellisena tiivistää yhteyttä muihin jätehuoltoa koskeviin aloitteisiin (jätteenpoltto ja orgaanisten jätteiden hyödyntäminen) sekä soveltaa entistä päättäväisemmin jätteiden määrän vähentämiseen tähtäävää ehkäisypolitiikkaa. Komitea on tässä yhteydessä tietoinen siitä, ettei jätteitä voi vähentää pelkästään jätehuollon toimin, vaan jätteiden vähentämisen on oltava myös muiden alojen, kuten yhdennetyn tuotepolitiikan sekä resurssi- ja kemikaalipolitiikan tavoite. 1.4. katsoo, että jäsenvaltioiden on pantava EU:n direktiivit ajoissa ja asianmukaisesti täytäntöön ja että saavutettuja tuloksia ja direktiivien täytäntöönpanoa viivyttäviä ongelmia on seurattava nykyistä tarkemmin. 1.5. on sitä mieltä, että jäsenvaltioiden väliset erot ympäristölainsäädännössä luovat jännitteitä sisämarkkinoilla. Ympäristönäkökohtien polkumyynnin välttämiseksi EU:ssa ja kehitysmaissa on tärkeää, että EU hyväksyy yhteiset kierrätysstandardit. 1.6. on vakuuttunut siitä, että jätehuoltopolitiikkaa ja yleisesti ympäristöpolitiikkaa on sovellettava ensisijaisesti alue- ja paikallisyhteisöissä, sillä alue- ja paikallisviranomaiset tuntevat ilmiön laajuuden, hallinnoivat ongelmia kokonaisuudessaan ja ovat kansalaisten silmissä uskottavia elimiä kierrätyksen ja jätteiden syntymistä ehkäisevien toimien täytäntöön panemiseksi ja hallinnoimiseksi. Lisäksi ne kohdistavat valtavia varoja omista budjeteistaan kyseisten toimien täytäntöön panemiseksi, toteuttavat kansalaisille suunnattuja valveuttamis- ja koulutuskampanjoita, pyrkivät soveltamaan hyviä käytänteitä sekä rahoittavat tutkimusta. Tässä yhteydessä jäteongelman kaupunkiulottuvuus on erityisen merkittävä, sillä hyvin suuri prosenttiosuus Euroopan kansalaisista asuu kaupungeissa, ja jätehuolto vaikuttaa väistämättä ympäristöön ja ihmisten terveyteen. Lisäksi aihe nivoutuu kehittämispolitiikkaan. Huomiota on kuitenkin kiinnitettävä yhtä lailla myös maaseutualueisiin etenkin ajatellen maataloustoiminnan erityisjätteitä, kuten koneita ja tuholaismyrkkyjä. Vuoristo-, saari- ja maaseutualueiden erityinen suojelu on varmistettava. Onkin otettava huomioon, että kyseisillä alueilla vähäisten jätemäärien kuljetuksesta usein hyvin kaukana sijaitseviin käsittelylaitoksiin aiheutuvat kustannukset on kysymys, jota on käsiteltävä ja joka on ratkaistava. 1.7. on vakuuttunut siitä, että alue- ja paikallisviranomaisten toimet on koordinoitava jäsenvaltio- ja unionitasolla käynnistettyjen toimien kanssa toissijaisuus- ja läheisyysperiaatteita kunnioittaen. Komitea korostaa eri hallintotasojen yhteisvaikutuksen merkitystä. 1.8. on huolissaan nykyisestä jätteiden tuotannon laajuutta ja suuntauksia koskevan tiedon määrästä Euroopan unionissa ja sen jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioita koskevissa yhteisötason tilastotiedoissa on vakavia puutteita, sillä tiedot eivät ole täysin kattavia eivätkä vertailukelpoisia eikä niitä ole harmonisoitu riittävästi. Tämä estää pitkälti viiden tärkeimmän jätevirran (tuotantojätteet, kaivos- ja louhintajätteet, rakennus- ja purkujätteet, kiinteät yhdyskuntajätteet sekä maa- ja metsätalousjätteet) yleisen arvioinnin. Komitea korostaa, että näiden puutteiden korjaaminen ja jätteiden kierron nykyistä tarkempi seuraaminen auttaisi myös ekomafian vastaisessa taistelussa. Komitea muistuttaa, että syntyneiden jätteiden määrän ja suuntausten luotettava tieteellinen analyysi on ehdoton edellytys määriteltäessä johdonmukaisesti jätteiden ennaltaehkäisytavoitteita. Koska luotettavimmat tilastotiedot koskevat yleensä yhdyskuntajätteitä, komitea korostaa paikallistason strategian merkitystä jätehuoltopolitiikkaa laadittaessa. 1.9. arvostaa jäsenvaltioissa saavutettuja hyviä tuloksia jätteiden hävittämisen omavaraisuudessa läheisyysperiaatteen yhteydessä ja toivoo, että tilanne jatkuu samanlaisena uusien jäsenvaltioiden liityttyä unioniin. 1.10. korostaa, että komission on asiakirjan johdosta järjestetyn kuulemisen jälkeen nivottava jätehuolto läheisesti tärkeisiin näkökohtiin, kuten materiaalien uusiokäyttöön sekä koordinointiin toisissa yhteyksissä tarkasteltujen ongelmien kanssa; niitä ovat etenkin jätteenpoltto sekä orgaanisten jätteiden ja jätevesilietteen käsittely. Kuten komission asiakirjassa todetaan, kyseisillä aloilla on havaittu suuntauksia, jotka ovat ristiriidassa komission asiakirjassa käsiteltävän teemakohtaisen strategian kanssa ("Kaatopaikkaveroja on kuitenkin täydennettävä muilla ohjauskeinoilla, jotta vältettäisiin suurten sekajätemäärien hävittäminen polttamalla", kohta 5.3.1). 1.11. katsoo aiheelliseksi määritellä jätteet nykyistä tarkemmin siten, että otetaan huomioon viime vuosina ilmenneet tulkintaongelmat mutta nojaudutaan kuitenkin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen laatimaan laajaan määritelmään, jolla taataan korkeatasoinen ympäristönsuojelu. 1.12. katsoo, että jätehuoltoa koskeva toimenpidehierarkia on vahvistettava painokkaasti ja asetettava etusijalle ennaltaehkäisy (jota varten on määriteltävä konkreettiset tavoitteet sekä kutsuttava alue- ja paikallisviranomaiset mahdollisimman paljon mukaan suunnitteluvaiheeseen) sekä materiaalien uusiokäyttö ja kierrätys suhteessa muihin jätteenkäsittelymenetelmiin ja etenkin jätteenpolttoon. Sinänsä hyödyllisestä jätteenpoltosta uhkaa muodostua "oikotie" etenkin maissa, joissa jätteiden lajittelu on kehittymätöntä. 1.13. korostaa, että jätteenpoltolla hävitetään yhä enemmän orgaanisia jätteitä (yhdyskuntajäte ja jätevesiliete), vaikka uusimmissa tieteellisissä tutkimuksissa sekä Bonnin ja Marrakechin ilmastonmuutoskonferenssien päätelmissä korostetaan kompostoinnin merkitystä suuren hiilimäärän "varastoimiselle" maaperään. Äskettäin hyväksytty merkittävä jätehuoltodirektiivi, jossa säädetään orgaanisten jätteiden kaatopaikkakäsittelyn merkittävästä vähentämisestä, saattaa entisestään nopeuttaa suuntausta polttaa jätteet. Se olisi tehotonta sekä taloudellisista (kompostoinnin kustannukset ovat yleensä jätteenpolttoa alhaisemmat) että ennen kaikkea ympäristönsuojelua koskevista syistä. Komitea korostaa nostaneensa tämän asian esille jo maaperänsuojelua koskevasta teemakohtaisesta strategiasta antamassaan lausunnossa todetessaan, että "ei olisi viisasta kehitellä ehdotuksen mukaisesti erillisiä aloitteita eroosiota, orgaanisen aineksen vähenemistä ja saastumista varten - -"(4). Komitea katsoo, että tarkasteltavassa asiakirjassa on edellä mainitun valossa varmistettava nykyistä parempi koordinointi valmisteilla olevan "kompostointidirektiivin" kanssa. 1.14. toivoo, että uusia politiikkoja sovellettaisiin myös uusissa jäsenvaltioissa määräaikojen puitteissa, jotta vältettäisiin alueellisten epätasapainoisuuksien syveneminen ja edistettäisiin alue- ja paikallisviranomaisten osallistumista siten, että vaihdetaan hyviä käytänteitä sekä hyödynnetään käytettävissä olevia tietoja ja kokemuksia myös Kööpenhaminassa sijaitsevan Euroopan ympäristökeskuksen (EAA) ja taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) avulla. 2. Alueiden komitean suositukset Alueiden komitea 2.1. on tietoinen siitä, että kokonaisvaltaista teemakohtaista strategiaa laadittaessa on pyrittävä yhdistämään lainsäädäntövälineitä sekä taloudellisia ja vapaaehtoisuuteen perustuvia toimia, muuttamaan menettelytapoja sekä määrittelemään tarkat ja todennettavissa olevat tavoitteet. Tähän tulisi sisältyä pyrkimykset helpottaa kierrätystuotemarkkinoiden luomista. 2.2. toistaa kuudennen toimintaohjelman tarkastelun yhteydessä jo esittämänsä kehotuksen, jonka mukaan "ohjelmassa olisi määriteltävä täsmälliset tavoitteet ja päämäärät sekä ilmoitettava mahdollisuuksien mukaan tavoitemäärät ja -ajankohta - -"(5). Lisäksi komitea toteaa, että "- - kuudennen ympäristöohjelman voimassaoloaikaa on pidennetty kymmeneen vuoteen, - - koska se kuitenkin vahvistaa tarvetta määritellä konkreettiset päämäärät ja osoittimet - -"(6). Nyt kun vaarallisten jätteiden määrän vähentämiseksi on käynnistetty aloitteita, on korostettava tarvetta määritellä konkreettiset tavoitteet pyrittäessä vähentämään jätteiden määrää. 2.3. toivoo, että jätteiden syntymisen ehkäisemiseksi toimittaisiin nykyistä enemmän, sillä komitean mielestä on epäjohdonmukaista, että toiminta on tällaisella painopistealalla vielä vähäistä eikä konkreettisia tavoitteita ole määritelty. Komitea korostaa, että vaikka ensimmäisessä ympäristöalan toimintaohjelmassa määriteltiin ehkäisyperiaate, konkreettinen edistyminen on tähän mennessä ollut riittämätöntä. Etenkin paikallistasolla voitaisiin hallintosuunnitelmien avulla määritellä konkreettiset tavoitteet yhdyskuntajätteiden määrän vähentämiseksi (tai ainakin jätteiden määrän kasvun hidastamiseksi). Niihin voisi sisältyä palkkiojärjestelmiä, joissa hyvistä jätemäärien minimointituloksista palkitaan ja huonoista rangaistaan. 2.4. toivoo, että jätealaa hyödyttävät muiden alojen toimet toteutetaan oikea-aikaisesti (esimerkiksi tarmokkaat toimet vesijohtoverkon parantamiseksi vähentäisivät huomattavasti lasi- ja ennen kaikkea muovipullojen tuotantoa ja käyttöä). 2.5. kannattaa markkinoille soveltuvien välineiden hyödyntämistä uusiokäytön ja kierrätyksen edistämiseksi, kuten komitea on jo korostanut kuudennesta ympäristöalan toimintaohjelmasta antamassaan lausunnossa(7), jossa komitea kannatti "- - voimakkaasti ympäristömyötäisten julkisten hankintojen edistämistä - -" ja korosti, että tulisi hyväksyä "- - suuntaviivat, jotta Euroopan kaikki julkiset tahot - - sitoutuisivat arvioimaan kyseisten tuotteiden ja palveluiden elinkaaren ja ympäristökestävyyden ennen julkisten hankintojen ja sopimusten tekoa". Komitea toivoo - kuudennen ympäristöä koskevan yhteisön toimintaohjelman mukaisesti - että kehitettäisiin ympäristömyötäisiä julkisia hankintoja sekä sellaisia kaupattavia ympäristölupia (kutsutaan myös kaupattaviksi sertifikaateiksi), joilla voitaisiin käydä kauppaa unionitasolla. Samalla on kuitenkin määriteltävä soveltamista koskevat käytännön näkökohdat sekä valvonta- ja seuraamusjärjestelyt. 2.6. kannattaa myös jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten nykyistä laajempaa yhteistyötä kaatopaikkaverojen alalla. Verotuksen suuren poliittisen arkaluonteisuuden vuoksi tämä ei luonnollisestikaan tarkoittaisi välttämättä yhdenmukaistetun kaatopaikkaveron käyttöönottoa yhteisössä. Tavoitteena olisi joka tapauksessa nostaa jätteenkäsittelymenetelmien kustannuksia kierrätystä lukuun ottamatta sekä välttää kohtuuttoman laajaa jätteenpolttoa. 2.7. korostaa, että yhdennetyn tuotepolitiikan (IPP) yhteydessä alue- ja paikallisviranomaisilla on merkittävä rooli, sillä ne voivat kansalaisille suunnatun tiedotuksen avulla edistää tietoista ja kestävää kulutusta, helpottaa sopimusten tekoa paikallisten yritysten kanssa sekä hyödyntää paikallisagenda 21:n kaltaisia välineitä. 2.8. kannattaa ehdotusta tehostaa aiheuttamisperiaatetta, johon sisältyvän tuottajan vastuun periaatteen mukaan tuottajan vastuun tulisi olla yksityinen eikä kollektiivinen. Kyseiset periaatteet kannustavat tuottajia kehittämään entistä ympäristöystävällisempiä tuotteita. 2.9. suhtautuu myönteisesti ehdotukseen, jonka mukaan on pyrittävä materiaalien eikä vain tiettyjen tuotteiden kierrätykseen. Tällainen menettely on ympäristöystävällistä ja yksinkertaistaa kansalaisten kanssa tehtävää yhteistyötä, sillä he eivät ymmärrä, miksi joitakin paperia, muovia, lasia tai metallia sisältäviä tuotteita tulisi kierrättää, mutta toisia, samoja materiaaleja sisältäviä tuotteita ei kierrätetä. 2.10. pitää tärkeänä pyrkiä tulevaisuudessa kokonaisvaltaiseen kierrätystä koskevaan lainsäädäntöön alakohtaisten direktiivien sijaan. Uusi direktiivi voisi koskea kaikkia materiaaleja, ja direktiivin liitteessä voitaisiin ottaa huomioon kunkin alan erityispiirteet. 2.11. pitää välttämättömänä, että rakennus- ja purkujätteiden alalla otetaan käyttöön rakennusten purkukäytänteitä, joiden avulla jätteet voidaan lajitella omiksi ryhmikseen. Jätteet lajittelevien purkukäytänteiden kehittämiseksi on taattava näin saatavien tuotteiden laatu (kierrätysmateriaalien sertifiointi) ja kierrätysmateriaalimarkkinat (julkiset laitokset tulisi velvoittaa käyttämään kierrätysmateriaaleja teitä, rautateitä jne. koskevissa hankinnoissaan). 2.12. ehdottaa - verotusta ja kilpailupolitiikkaa koskevien toimien edellyttämät velvoitteet ja yhdenmukaisuudet huomioon ottaen - materiaalien uusiokäyttöön tähtäävien ja ekologisesti suunniteltujen tuotteiden arvonlisäveroasteiden alentamista. 2.13. ehdottaa kertakäyttötuotteista luopumiseen tähtäävän valveuttamiskampanjan toteuttamista (poikkeuksena tapaukset, joissa kertakäyttö on perusteltua esimerkiksi hygienia- ja turvallisuussyistä). Komitean mielestä alue- ja paikallisviranomaisilla on perusluonteinen rooli pyrittäessä muuttamaan kansalaisten tottumuksia. 2.14. ehdottaa, että kehitetään "jätepörssin" kaltaista toimintaa materiaalien kierrätyksen edistämiseksi tuotantotoiminnassa, vaikka kierrätettävät materiaalit kuuluvat edelleen jätelainsäädännön piiriin. 2.15. ehdottaa, että olemassa olevien ohjelmien, ennen kaikkea Life Environment -ohjelman ja tutkimuksen kuudennen puiteohjelman tarjoamia mahdollisuuksia vahvistettaisiin ja hyödynnettäisiin ennaltaehkäisyn, kuljetuksen, kierrätyksen, uusiokäytön ja käsittelyn uudessa teknologiassa etenkin kaupunkien jätehuollon ongelmia ratkaistaessa. 2.16. ehdottaa, että komissio rahoittaisi sellaisia alue- ja paikallistason hankkeita, joissa sovelletaan integroituja järjestelmiä jätteiden määrän ja sisällön vähentämiseksi ja eri hallintotasojen yhteisvaikutuksen lisäämiseksi. 2.17. pitää tärkeänä hyvien käytänteiden vaihtoa edistävien toimien luomista unionin tasolla jätelainsäädäntöä täytäntöön pantaessa. Paikallistaso on asetettava tässä yhteydessä etusijalle ja hyvien käytänteiden levittämistä on edistettävä uusissa jäsenvaltioissa. 2.18. toivoo, että säädöksiin sisällytetään jätteiden syntymisen ehkäisemiseen tähtääviä suunnitelmia, jotka toteutetaan vielä neuvoteltavien ympäristösopimusten avulla eri tasoilla (unioni-, jäsenvaltio- ja paikallistaso) ja joissa otetaan huomioon talous- ja elinkeinoelämän eri alat. 2.19. kannattaa veloitusjärjestelmien (PAYT-järjestelmien, Pay as You Throw) soveltamista etenkin entistä yleisemmän jätteiden lajittelun kannustamiseksi. Komitea toivoo, että käyttöön otettavissa veloitusjärjestelmissä, joilla kannustetaan jätteiden lajitteluun ja jätteiden määrän vähentämiseen, asianmukaiset toimet mukautetaan kulloisiinkin paikallisiin oloihin. 2.20. ehdottaa, että lainsäädännön teknisen monimutkaisuuden vuoksi kiinnitettäisiin uusia aloitteita määriteltäessä erityistä huomiota lainsäädännön täytäntöönpanoa varten tarvittaviin hallinto- ja rahoitusresursseihin. On myös pyrittävä välttämään uuden strategian kustannusten sälyttäminen yksinomaan paikallistasolle, sillä se nostaisi huomattavasti palvelujen hintoja ja muita maksuja. Bryssel, 20. marraskuuta 2003. Alueiden komitean puheenjohtaja Albert Bore (1) EYVL C 198, 14.7.1999, s. 37. (2) EYVL C 357, 14.12.2001, s. 44. (3) EUVL C 128, 29.5.2003, s. 43. (4) CdR 190/2002 fin, kohta 3.5.2. (5) CdR 36/2001 fin, kohta 1.2. (6) CdR 36/2001 fin, kohta 1.7. (7) CdR 36/2001 fin, kohta 2.16.