Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta:

"Komission valmisteluasiakirja 'Kohti viidettä puiteohjelmaa: tieteelliset ja teknologiset tavoitteet'",

"Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta Euroopan yhteisön viidennestä puiteohjelmasta (1998 2000)", ja "Ehdotus neuvoston päätökseksi tutkimus- ja koulutustoimintaa koskevasta Euroopan atomienergiajärjestön (Euratom) viidennestä puiteohjelmasta (1998 2000)" () (97/C 355/09)

Komissio päätti 20. helmikuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti ja neuvosto päätti 23. toukokuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 i artiklan 1 ja 2 alakohdan sekä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 170 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheista "Komission valmisteluasiakirja 'Kohti viidettä puiteohjelmaa: tieteelliset ja teknologiset tavoitteet'" ja edellä mainituista ehdotuksista.

Asian valmistelusta vastannut energia-, ydinvoima- ja tutkimusjaosto antoi lausuntonsa 24. heinäkuuta 1997. Esittelijänä oli Giannino Bernabei.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 1. lokakuuta 1997 pitämässään 348. täysistunnossa yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Suositukset

Talous- ja sosiaalikomitea, joka ottaa huomioon

1.1. tilanteen, johon viides puiteohjelma liittyy ja jolle on ominaista maailmanlaajuistuminen, markkinoiden vapautuminen, innovatiivisten prosessien kiihtyminen, Euroopan unionin laajentuminen, ja joka edellyttää keskittymistä, joustavuutta, koordinointia ja johdonmukaisuutta,

1.2. kiireellisen tarpeen määritellä tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn monivuotinen ohjelma uudelleen todellisen yhteisen eurooppalaisen strategian avulla, jolla pyritään luomaan johdonmukaiset ja koordinoidut puitteet vastaamaan järjestelmän kaikkien osatekijöiden kilpailukyvyn ja työllisyyden elvyttämisvaatimuksiin yhteenkuuluvuustavoitteen mukaisesti,

1.3. mahdollisuuden saada suoraan mukaan tutkijaosapuolet ja peruskäyttäjät, etenkin erilaiset pk-yritykset kaikkiin vaiheisiin puiteohjelman suunnittelusta saavutettujen tulosten innovatiiviseen soveltamiseen,

1.4. tarpeen rajoittaa yhteisön tutkimustoiminta valittuihin kohteisiin keskittymällä niihin, joilla voidaan luoda eurooppalaista lisäarvoa mukaan lukien elinolosuhteiden ja terveysolojen parantaminen, ja varmistaa samalla tulosten näkyvyys ja konkreettisuus sekä kansalaisten myönteinen suhtautuminen,

1.5. tarpeen rakentaa ohjelma siten, että se yhdistäisi kaikilla tasoilla tapahtuvan tutkimustoiminnan, jolla pyritään monimutkaisten ongelmien ratkaisemiseen avointen, toisiinsa liittyvien, joustavien ja halpojen mekanismien avulla,

1.6. sellaisen uuden integroidun lähestymistavan tarpeen, joka yhdistää jäsenvaltioiden, yhteisön ja Euroopan tason sekä julkiset ja yksityiset tutkimustoimet sekä muut yhteisön rakennepoliittiset ja yhteistyötä luovat välineet ja synnyttäisi näin selkeän järjestelmän, joka voi vastata maailmanmarkkinoiden haasteisiin,

1.7. tarpeen varmistaa puiteohjelman rahoituksen kriittinen massa, joka vastaa sen kunnianhimoista tavoitetta saattaa yhteisön tieteellinen osaaminen palvelemaan kilpailukykyyn, kasvuun ja työllisyyteen liittyviä tavoitteita koko unionin alueella,

suosittelee komissiolle, Euroopan parlamentille ja neuvostolle

1.8. yhteisön tutkimuksen, teknologisen kehityksen ja esittelyn strategian edellyttämien suunnittelu- ja arviointivälineiden vahvistamista siten, että mukaan otetaan tutkimustoimijat ja peruskäyttäjät,

1.9. entistä valikoivempien ajallisten ja määrällisten, toimielinten välisessä vuoropuhelussa määriteltävien perusteiden liittämistä puiteohjelman ohjelmoinnin yleisiin periaatteisiin ja perusteisiin,

1.10. yhteisön ja kansallisten toimien välisen vuorovaikutuksen luomista ja perustamissopimuksen 130 k, l ja n artiklaan pohjautuvan oikeusperustan aktivoimista jo ennakolta ottaen huomioon Amsterdamin Eurooppa-neuvoston kokouksen päätös laajentaa määräenemmistöpäätös koskemaan myös puiteohjelmaa,

1.11. sellaisen "mittariston" luomista, jolla niiden Euroopan, yhteisön ja jäsenvaltioiden tutkimukseen, teknologian kehitykseen ja esittelyyn liittyvien toimien vertailu on mahdollista, joiden ansiosta tutkimustoimijoiden ja tutkimustulosten peruskäyttäjien on mahdollista ottaa TTK-välineet käyttöön yhtenäisellä tavalla,

1.12. tiukasti integroitua lähestymistapaa horisontaalisten ja temaattisten ohjelmien sekä yhteisön muiden rakennepoliittiseen ja kansainväliseen yhteistyöhön liittyvien välineiden kesken luomalla selkeät ja riittävät mekanismit ja menettelytavat,

1.13. selkeiden aiepöytäkirjojen laatimista yhdessä muiden eurooppalaisten tutkimusjärjestöjen ja ensisijaisesti Eurekan kanssa käyttäen hyväksi Eurekan keskipitkän aikavälin ohjelman ja viidennen puiteohjelman esittämisen samanaikaisuutta,

ja kehottaa

1.14. tekemään selkeän eron TTK:ta ja esittelyä koskevien ohjelmien kolmen tukityypin välillä, joiden kohteina ovat avaintoimintakokonaisuudet, yleisteknologioiden tutkimus- ja kehitystyö ja tutkimusinfrastruktuuri,

1.15. keskittämään tutkimustoiminta pienehköön määrään avaintoimintakokonaisuuksia (9 10), jotka muodostuvat eri kokoisista, tavoitteiltaan määrällisesti ja ajallisesti rajallisista hankkeista, joiden toteutuminen tarkistetaan ja joiden julkisen ja yksityisen kokonaisrahoituksen minimiarvo on vähintään miljardi ecua,

1.16. määrittelemään yleis- ja perusteknologian toimintaympäristön yhdessä avaintoimintakokonaisuuksien kanssa vastavuoroisella ja koordinoidulla, mutta entistä laajemmalla tavalla, jotta varmistetaan puiteohjelman jatkuvuus, taataan uusien tavoitteiden kannalta riittävä joustavuus ja varmistetaan, että uudet teknologiat leviävät mahdollisimman laajalle Euroopan teollisuuden piirissä,

1.17. liittämään kaikkiin erityisohjelmiin sekä avaintoimintakokonaisuuksien tasolla tulevaisuudentutkimukseen, innovaatioon ja koordinointiin liittyvät osiot, joilla taataan politiikan eri alojen ja toimien väliset yhteydet,

1.18. varaamaan viidennelle puiteohjelmalle vähintään 17 000 miljoonan ecun rahoitus, joka jaetaan pienehkölle määrälle temaattisia ohjelmia ja avaintoimintoja kiinnittäen entistä enemmän huomiota niihin sisältyviin ja niiden ulkopuolisiin horisontaalisiin toimiin,

1.19. lisäämään yhteisön voimavaroja horisontaalisten, etenkin useantyyppisten pk-yritysten innovaatioon ja kehitykseen liittyvien toimien osalta,

1.20. varmistamaan maantieteellisten alueiden kansainvälisen yhteistyön näkyvyys ja johdonmukaisuus, tarveanalyysi, tieteellinen osaaminen, molemminpuolinen hyöty ja yhteisten ongelmien ratkaiseminen,

1.21. tehostamaan temaattisten ohjelmien ja avaintoimintojen sisäistä tulosten levittämistä ja hyödyntämistä myös erityistoimin,

1.22. suuntaamaan tutkijoiden koulutukseen ja liikkuvuuteen liittyvät toimet siten, että ne palvelevat teollisuuden, etenkin pk-yritysten, yliopistojen ja tutkimuslaitosten yhteyksien tiivistämistä,

1.23. täsmentämään ja vahvistamaan yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) ja siihen kuuluvien laitosten, etenkin IPTS:n strategista roolia toimielinten välistä päätöksentekoa tukevana ja ohjaavana sekä TTK:n eurooppalaista ja kansainvälistä ulottuvuutta kehittävänä keskuksena,

1.24. varmistamaan entistä yksinkertaisemman ja rationaalisemman, kaikille avoimen hallintomenettelyn, jolla pidetään kurissa kustannukset, ajankäyttö ja byrokratia toimijoiden ja tutkimustulosten peruskäyttäjien välisen luottamuksen palauttamistarpeen mukaisesti.

2. Johdanto

2.1. Komission ehdotus vastaa ainakin osittain vaatimuksiin, jotka koskevat yhteisön tutkimuksen keskittämistä ja kohdistamista tarkasti määriteltyihin tavoitteisiin sekä sen hallinnon koordinointiin, joustavuuteen ja avoimuuteen.

2.2. Komissio tavoittelee "innovatiivista lähestymistapaa" yhteisön tutkimustoiminnan uudelleen organisoimiseksi ja siirtymiseksi avainteknologioihin perustuvasta järjestelmästä monialaiseen ja monitieteelliseen ratkaisuun, jossa kaikki ponnistelut tulisi yhdistää ja keskittää yhteisiin ja konkreettisiin tavoitteisiin lyhyellä, keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

2.3. Ehdotusta vaivaa kuitenkin aiempiin puiteohjelmiin liittyvien erityisohjelmien taipumus jäädä pysyviksi ja se, että niistä puuttuu riittävät keinot määritellä sellaiset strategiset perusteet, jotka antaisivat oikeutuksen ja objektiivisen arvon tärkeimmille TTK-toimille. Ehdotus ei myöskään heijastele riittävästi tarvetta kohdistaa toimet rajoitettuun ongelmajoukkoon, jotta kansallisen ja Euroopan tason ponnistukset voitaisiin keskittää Amsterdamin sopimuksessa uudelleen määriteltyjen läheisyys- ja koordinointiperiaatteiden mukaisesti näkyviin, todellisiin ja kansalaisten kannalta ymmärrettäviin ratkaisuihin, jotka olisivat myös kilpailukykyyn, työllisyyteen sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta tukevien tavoitteiden kannalta johdonmukaisia.

2.4. Markkinoiden ja teknologian ennakkoanalyysi sekä niiden vaikutusten arviointi, joihin tutkimusten todelliset käyttäjät aktiivisesti osallistuvat seuraten ja ennakoiden kehitystä, on korkeatasoisen tutkimuksen edellyttämän tutkimuspolitiikan ennakkoehto.

2.5. Yhdessä toteutettu tutkimustoiminnan lisäarvon järjestelmällinen ja jatkuva arviointi sekä siihen liittyen joustavuus reagoida onnistumisen tai epäonnistumisen mukaisesti edellyttää kohteiden määrän rajoittamista ja aikataulun määrittelemistä tuloksille.

2.6. Kolmen temaattisen ohjelman jakaminen kaikkiaan kuuteentoista avaintoimintakokonaisuuteen, kolmeentoista teknologian tutkimus- ja kehitystyöhön liittyvään yleiseen toimintaryhmään ja kolmeen tutkimusinfrastruktuurin tukemiseen liittyvään ryhmään sekä kolmeen horisontaaliseen ohjelmaan, joissa on 15 erityisalaa, luo epäilemättä hämmennystä ja johtaa vaikeisiin ongelmiin puiteohjelman hallinnossa. Tähän on lisättävä YTK:n erityistoimet sekä Euratomin itsenäinen hallinto, johon liittyy yksi erityinen avaintoimintakokonaisuus, viisi yleis- ja perustutkimukseen liittyvää osa-aluetta ja yksi tutkimusinfrastruktuurin tukeen liittyvä alue. Sellaisen strategisen viitekehyksen sekä selkeästi määriteltyjen ja määrällisesti rajattujen kriteerien puuttuminen, jotka mahdollistaisivat tutkimustoiminnan vaihtoehtojen erittelyn, vaikuttaa ehdotettujen avaintoimintakokonaisuuksien valintaan. Suurelta osalta niissä on kyse neljännen puiteohjelman erityisohjelmien sisällön uudelleen järjestämisestä aloittain eikä suinkaan vaikeiden monitieteisten ja -alaisten ongelmien mukaisesti.

2.7. Näiden monialaisten ja eri teknologioihin liittyvien avaintoimien tunnistaminen puiteohjelman toteuttamiseksi edellyttää tarkkaa ja selkeää koordinointia, toiminnan yhtenäistämistä ja vastuun määrittelyä puiteohjelmaa hallinnoivien ja muista yhteisön toimista vastaavien komission yksiköiden välillä. Lisäksi yhteisten ja eriteltyjen strategisten tavoitteiden edellyttämän voimavarojen kriittisen massan luominen edellyttää yhteistyökoneistoa perustamissopimuksen 130 k, 130 l ja 130 n artiklan nojalla toteutettavien vastaavien kansallisten ohjelmien ja aloitteiden kanssa sekä tutkimustoiminnan perusrakenteiden ja muiden tieteelliseen ja tekniseen yhteistyöhön liittyvien eurooppalaisten aloitteiden ja järjestöjen kanssa.

2.8. Hankkeita on kuitenkin erittäin vaikea asettaa tärkeysjärjestykseen ja siten saada aikaan punnittu johtopäätös aiheesta, koska puiteohjelman kokonaisrahoitukseen tai sen jakamiseen toimien kesken ei ole viitattu lainkaan. Komissio on ainoastaan esittänyt prosenttimääräisen jaon temaattisten ja horisontaalisten ohjelmien välillä eikä se riitä. Kun vuosien 2000 2004 rahoitusnäkymistä aikanaan tehdään päätös ja esitetään virallinen suunnitelma puiteohjelman sekä varojen jakamisesta erityistoimien kesken Euroopan atomienergiayhteisön viidennen puiteohjelman mukaisesti (Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 170 artikla), aikoo komitea antaa aiheesta perustamissopimuksen 130 i artiklan mukaisesti lisälausunnon. Avaintoimintakokonaisuuksien määrä pitäisi rajoittaa yhdeksään tai kymmeneen ja valita niistä sellaiset, joiden taakse voidaan saada Euroopan kansalaisten tuki ja luottamus ja siten antaa jäsenvaltioille mahdollisuus kohdistaa omia voimavarojaan menestyviin hankkeisiin.

2.9. Avaintoimintakokonaisuuksien määrittely käyttäjien tarpeista "ratkaisukeskeisen lähestymistavan" mukaisen lyhyen ja keskipitkän aikavälin soveltavan tutkimuksen pohjalta helpottaisi yleis- ja perusteknologian tutkimusalueiden määrittelyä, joka säilyttäisi teknologialähtöisen toiminnan keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

2.10. Yleis- ja perustutkimuksen teknologiset sektorit tulisi valita johdonmukaisesti aloilta, joilla eurooppalainen tiedeyhteisö pystyy osaamisellaan kilpailemaan maailmanlaajuisella tasolla ja olemaan siten mukana kehittämässä avaintoimintakokonaisuuksien kannalta hyödyllistä ja toimivaa teknologiaa.

2.11. Komission asiakirja ei valota toisaalta avaintoimintakokonaisuuksien, yleis- ja perusteknologioiden ohjelmien ja tutkimusinfrastruktuurin tuen, ja toisaalta horisontaalisen ohjelman kolmen suuren kokonaisuuden, eli eurooppalaisen tutkimuksen kansainvälisen aseman vahvistamisen, innovaation ja pk-yritysten osallistumisen sekä inhimillisten voimavarojen hyödyntämisen välisen vuorovaikutuksen mekanismeja ja niiden toimintaa.

2.12. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa voimakkaasti horisontaalisia ohjelmia ja on kehottanut kaksinkertaistamaan niiden rahoituksen komission ehdottaman prosentuaalisen korotuksen sijasta.

2.13. Tämä riippuu kuitenkin vielä määrittelemättömistä mekanismeista, joilla kansainvälinen ulottuvuus, innovaatio ja pk-yritykset sekä koulutus ja inhimillisten voimavarojen lisääminen liitetään osaksi laaja-alaisia temaattisia ohjelmia avaintoimintakokonaisuudet mukaan lukien ja tehdään niistä riittävän näkyviä, avoimia ja merkittäviä.

2.14. Kuten Davignonin selvityksessä painotetaan, riippuu yhteisön tutkimustyön laatu erottamattomasti hallinnon avoimuudesta ja tehokkuudesta. Kaikkiin temaattisiin ohjelmiin ja avaintoimintakokonaisuuksiin liittyvien menettelyiden yhdenmukaistaminen ja yksinkertaistaminen, ehdotusten ennakkoseulonta, jolla pyritään lisäämään valittavien ehdotusten määrää sekä valinnan ja toteutuksen alkamisajankohdan välisen ajan lyhentäminen ovat vain muutamia tavoitteista, joita puiteohjelmaan liittyvässä menettelyssä tulee tarkistaa. Komission asiakirjassa ei myöskään selvennetä kolmen suuren temaattisen ohjelman ja muiden eurooppalaisten TTK-hankkeiden (Cost, Embo, Esa, Cern jne.) välisiä yhteyksiä. Ensimmäinen askel oikeaan suuntaan temaattisten ohjelmien koordinoinnissa voisi olla erityisohjelmien määrän vähentäminen ja tästä johtuva vastaavien hallintokomiteoiden määrään muuttaminen.

3. Yhteisen strategian määrittely

3.1. Siirtyminen puiteohjelmasta, jota pidetään kaikki tutkimustoimet kattavana sateenvarjona, johdonmukaiseen strategiseen kehykseen, jonka tavoitteena on parantaa järjestelmän kilpailukykyä ja vastata yhteiskunnan, yritysten ja kansalaisten haasteisiin edellyttää sellaisten teknologisten ja teollisuuteen liittyvien näkymien määrittelyä yhteisön tasolla, joiden tieteellisen ja teknisen kehityksen päämääristä vallitsee tutkimustoimintaan osallistuvien ja peruskäyttäjien keskuudessa riittävä yksimielisyys.

3.2. Vain näin on mahdollista nostaa eurooppalaisen tutkimuksen laatua ja nopeuttaa liikettä tutkimus-työllisyys-markkinat -akselilla keskittymällä huolellisesti valittuihin ensisijaisiin toimiin, joiden ansiosta Euroopan, yhteisön ja jäsenvaltioiden toimet voidaan yhdistää kriittisen massan luomiseksi.

3.3. Tällaisten suunnitelmien puuttumisen vuoksi komissio ei ole voinut esittää ehdotuksen liitteessä I selkeitä, yksityiskohtaisia kriteerejä ja tavoitteita eikä välineitä, joilla polttavimmat ongelmat voitaisiin määritellä yhdenmukaisella tavalla sen enempää kuin sitä, miten päästään todellisiin, käytännöllisiin ja näkyviin tuloksiin. Yhteisöllä ei näin ollen ole myöskään välttämätöntä välinettä, jolla sen viiden vuoden jaksoissa tapahtuvaan ohjelmointityöhön saataisiin joustavuutta.

3.4. Kuten komitea on useassa yhteydessä painottanut, suunnitelmien tarve kävi ilmi jo neljännestä puiteohjelmasta luotaessa sellaisia toimintavälineitä kuin European Technology Assesment Network (ETAN), European Science and Technology Observatory (ESTO), Sevillan Institute for Prospective Technological Studies (IPTS), European Innovation Monitoring System (EIMS) yhteiskunnallis-taloudellisen tutkimuksen erityisohjelma sekä vuoden 1994 ensimmäinen tieteellisistä ja teknologisista indikaattoreista julkaistu selvitys.

3.5. Näitä välineitä ei kuitenkaan ole järjestetty systemaattisesti tai koordinoitu. Monet ovat edelleen "alkiovaiheessa", mitä osoittaa komission ehdotuksessa se, että niitä käsitellään yhdessä kolmannen horisontaalisen ohjelman "Inhimillisten voimavarojen lisääminen" viidestä erityisohjelmasta. Tätä käsitystä vahvistaa se, ettei komissio mainitse viidennen puiteohjelman esittelyssä lainkaan näiden toimien avulla saavutettuja aiempia tuloksia.

3.6. Nämä välineet tulisi lisäksi yhdistää teollisuuspolitiikan eri alojen tärkeimpien tavoitteiden valvontakeinoihin () kutsumalla mukaan teollisuuden piirissä tutkimukseen osallistuvat toimijat ja tulosten peruskäyttäjät.

3.7. Komitean mielestä objektiivisen ja vahvistetun tiedon puuttuminen voi saattaa ehdotetut vaihtoehdot kyseenalaisiksi, mikäli ne perustuvat ennakkokäsityksiin. Lopputuloksena voi myös olla kompromissiratkaisu, jossa päädytään aiemmin määriteltyjen tavoitteiden säilyttämiseen ja jäsenvaltioiden jo aiemmin hyväksymien vaihtoehtojen kierrättämiseen.

3.8. Komitean mielestä onkin välttämätöntä, että viidennessä puiteohjelmassa teknologian kehityksen ennakointi- ja arviointivälineet, jotka liittyvät muihin yhteisön käytössä oleviin analyysivälineisiin sekä talouden ja teollisuuden näkymien arviointikeinoihin, rationaalistetaan, vahvistetaan ja koordinoidaan.

3.9. Käytännössä komitean mielestä on välttämätöntä, että

kaikkiin kolmeen temaattiseen ja horisontaaliseen ohjelmaan sisältyy arviointi- ja ennakointitoimintaa, josta vastaa yhteiskunnallis-taloudellisten tutkimushankkeiden tuloksia sekä yhteisön teknologian ja teollisuuden vallitsevia suuntauksia hyödyntävien komission, teollisuuden, tutkimuskeskusten, työmarkkinaosapuolien, käyttäjien ja Sevillan IPTS:n edustajista muodostuva elin;

kyseiset yksiköt seuraavat, kuinka hyvin tutkimustyö vastaa tulosten ja markkinavaikutuksen kannalta puiteohjelman määrällisiä ja ajallisia tavoitteita sekä asettavat tavoitteet yhteisössä ja maailmanmarkkinoilla vallitsevia suuntauksia ennakoiden ja arvioiden; yksiköiden työn tulisi myös pohjustaa yhteisön tutkimuksen tärkeimpien strategisten tavoitteiden määrittämistä, jota neuvosto ja parlamentti tekevät viiden vuoden jaksoissa tapahtuvan suunnitteluprosessin yhteydessä ja johon puiteohjelmaehdotukset ja perustamissopimuksen 130 k, 130 l ja 130 n artiklojen nojalla toteutettavat toimintaehdotukset tulisi sopeuttaa;

työn tulokset tulisi koota yksityiskohtaiseksi selvitykseksi, joka tulisi liittää osaksi unionin perustamissopimuksen 130 p artiklan nojalla annettavaa, neuvostolle, parlamentille ja TSK:lle toimitettavaa vuosikertomusta. Tarkoituksena on antaa yhteisön toimielimille keinot tarkistaa ja uudelleensuunnata toteutettavia työohjelmia. Vuosikertomuksesta tulisi ilmetä, millainen on kilpailukykyyn ja työllisyyteen, jäsenvaltioiden ja yhteisön ohjelmien yhdenmukaisuuteen sekä taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen kohdistuva vaikutus ja miten tehokkaasti tutkimus-innovaatio-markkinat -akseli toimii etenkin pk-yritysten osalta.

4. Periaatteet ja yleiset perusteet

4.1. Komitea ottaa huomioon komission pyrkimyksen määritellä periaatteet ja niihin liittyvät yleiset perusteet, joilla on tarkoitus suunnata yhteisön tutkimustoiminta palvelemaan kansalaisten ongelmien ratkaisua vastaamalla työllisyyteen ja työhön, elämän laatuun, terveyteen ja ympäristöön liittyviin sosiaalisiin tarpeisiin sekä kasvussa olevien alojen taloudellisen, tieteellisen ja teknologisen kehityksen vaatimuksiin. Sama koskee myös aloja, joilla kilpailukykyä on parannettava tai joilla tulevaisuudessa voidaan odottaa tapahtuvan huomattavaa teknistä edistystä. Komissio on myös kiinnittänyt huomiota henkilö- ja rahoituksellisten resurssien kriittisen massan tarpeellisuuteen, muiden yhteisöpolitiikkojen tukeen sekä tällä tasolla toteutettavien toimien yhteisölliseen ulottuvuuteen.

4.2. Komitean mielestä nämä periaatteet ja yleiset perusteet eivät anna riittävää valinnan mahdollisuutta komission asettamien tavoitteiden saavuttamiseksi. Tällaisia tavoitteita ovat tutkimusponnistelujen kohdistaminen rajattuun määrään tavoitteita sekä tulosten levittämisen ja hyödyntämisen lisääminen innovaatioon liittyvän "eurooppalaisen paradoksin" poistamiseksi. Ne eivät myöskään salli tieteellisen ja teknologisen osaamisen dynamiikan sovittamista yhteisön talous- ja sosiaalijärjestelmän maailmanlaajuisen kilpailukyvyn tarpeisiin.

4.3. Komitean mielestä näiden periaatteiden ja perusteiden väljyys liittyy läheisesti yhteisten strategisten näkemysten ja siten strategisista painopistealueista tehtävien päätösten puutteeseen. Kuten komitea on korostanut, vaarana on, että turvaudutaan "ostoslista"-periaatteeseen tai neljännen puiteohjelman pelkkään "kierrättämiseen".

4.4. Komitean mielestä nyt jos koskaan on paikallaan määritellä toimielinten välisessä keskustelussa entistä selvemmät, määräajaltaan ja määrällisiltä ominaisuuksiltaan lopulliset perusteet, ennen kuin komissio tekee erityisohjelmia koskevia virallisia ehdotuksia.

5. Rakenne ja menetelmät

5.1. Viidennen puiteohjelman rakenne ja menetelmät ovat siirtymän kannalta keskeinen ja pulmallinen asia, koska puiteohjelma sijoittuu ajankohtaan, jolloin markkinoiden maailmanlaajuistuminen ja aineettomien hyödykkeiden markkinoiden valtaaminen aiheuttaa suuria muutoksia ja siten lisää monimutkaisten ongelmien keskinäistä riippuvuutta. Tämä edellyttää toisaalta selkeitä määritelmiä, avointa hallintoa, joustavuutta sekä tekniikan ja markkinoiden kehitykseen vastaamista samoin kuin pyrkimystä löytää ongelmiin konkreettisia ratkaisuja. Toisaalta se edellyttää tutkimuksessa mukana olevien toimijoiden ja tutkimustulosten peruskäyttäjien täyttä osallistumista kaikilla tasoilla. On palautettava luottamus yhteisön mekanismeihin, joilla kehitetään maailmanlaajuistumisen haasteeseen vastaavaa eurooppalaista TTK-politiikkaa sen sijaan, että sitä pidettäisiin pelkkänä uudelleenjärjestelyn edellyttämänä palveluautomaattina.

5.2. Yhteisön tulevan TTK-ohjelman rakenteen ja metodin on annettava tarvittavan yhteisvaikutuksen kehittämiseksi varmuus ja selkeät viitteet teollisuudelle, tiedeyhteisölle ja peruskäyttäjille. Lisäksi on otettava mukaan koko Euroopan unionin järjestelmän kilpailukyvyn kannalta elintärkeät tekijät.

5.3. Tämän vuoksi komitea vaatii ohjelmalle rakennetta, joka tekee yhdenmukaiseksi kaiken tutkimustoiminnan, jonka tavoitteena on ratkaista yhteiskunnan sekä unionin kansalaisten ja yritysten kohtaamat monimutkaiset ongelmat. Tämän vuoksi on erityisen tärkeää, että valinnat, jotka liittyvät kolmen temaattiseen ohjelman "ongelmien ratkaisun" avaintoimiin, yleis- ja perustutkimustoimintaan sekä tutkimusinfrastruktuurien tukemiseen, perustuvat täydelliseen vastavuoroisuuteen ja täydentävyyteen. Tätä vastavuoroisuutta ja täydentävyyttä tulee olla myös horisontaalisissa ohjelmissa ja yhteisen tutkimuskeskuksen toiminnassa.

5.4. Komission ehdotus näyttää perustuvan yleisteknologioiden tutkimuksen erottamiseen avaintoimintakokonaisuuksien kattamista aloista, eikä niiden välillä ole toivottua koordinointia. Uuden keskipitkän aikavälin tavoitteisiin liittyvän tutkimuksen osalta on kuitenkin taattava tarvittava joustavuus.

5.5. Komissio myös ainoastaan mainitsee horisontaalisten ja temaattisten ohjelmien välisen vuorovaikutuksen. Tässä vaiheessa ei käsitellä lainkaan mekanismeja ja tapoja, joilla vuorovaikutuksesta tulisi todellisuutta. Sama havainto koskee myös puiteohjelman ja unionin ulkopuolelle ulottuvan yhteistyön välisiä linkkejä (ks. kohta 7.1.4).

5.6. Mitä tulee puiteohjelman ja muiden yhteisön rahoitusvälineiden, erityisesti rakenne- ja yhteenkuuluvuusrahastojen sekä Phare-, Tacis- ja Meda-ohjelmien välisiin tehokkaan vuorovaikutuksen keinoihin, komission asiakirjassa käsitellään tulevia toimia vain ylimalkaisesti. Komitea toivoo lisäksi, että sitä kuullaan komission valmistellessa ehdotuksia tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen yhteistyöstä Phare-, Tacis- ja Meda-maiden kanssa, jotta se voi antaa asiaan oman aktiivisen panoksensa.

5.7. Yhteisön ja jäsenvaltioiden toimien välisen välttämättömän vuorovaikutuksen osalta komission ehdotuksen tulee komitean suosituksen mukaisesti ennakoida määriteltävää oikeuskehystä, joka helpottaisi täydentävien ja yhteisten ohjelmien sekä yhteishankkeiden aloittamista. Näin saataisiin kokoon kriittinen massa, joka on tarpeen teollisuuden suurten yhteenliittymähankkeiden toteuttamiseksi ().

6. Ensimmäinen toimi: TTK- ja esittelyohjelmat

6.1. Komission pyrkimys ensimmäisen TTK- ja esittelytoiminnan sisällön ja järjestelyjen uudistamiseksi toteutuu kolmen tärkeimmän temaattisen ohjelman suunnittelussa: elävän luonnon ja ekosysteemin tutkimus, tietoyhteiskunta, kilpailukykyinen ja kestävä kasvu. Ne on puolestaan jaettu avaintoimintakokonaisuuksiksi, yleisteknologian tutkimukseen ja kehitykseen liittyvään toimintaan sekä tutkimusinfrastruktuureille tarkoitettuun tukeen.

6.2. Komitea on tyytyväinen tähän temaattiseen ja selventävään lähestymistapaan, jonka avulla ympäristöteema saa itsenäistä ulottuvuutta, mutta painottaa, että mainitut kolme ryhmää tulee määritellä entistä selvemmin, jotta itse puiteohjelman teknisten tavoitteiden selvyys, avoimuus ja yhdenmukaisuus voidaan taata.

6.3. Komitean mukaan avaintoimintakokonaisuuksien avulla olisi tunnistettava kansalaisten, yritysten ja yhteiskunnan kannalta merkitykselliset ongelmat ja asetettava tarkat ja ajallisesti määritetyt päämäärät parhaisiin ratkaisuihin pyrkivälle tutkimukselle ottaen mukaan teknologisten ja kilpailukykyyn liittyvien vaikutusten arviointi. Koska avaintoimintakokonaisuuksiin liittyy monimutkaisia ongelmia, ne edellyttävät monialaista, moniteknistä ja monitieteellistä lähestymistapaa, jonka koordinointi on komission osastojenvälisten yksiköiden tehtävä. Koordinoinnin avuksi tulisi asettaa tutkimusosapuolista ja tutkimustulosten peruskäyttäjistä koostuva pysyvä neuvoa-antava ryhmä.

6.4. Useimmat avaintoiminnot ovat itse asiassa jääneet vain uusiksi versioiksi neljännen puiteohjelman erityisohjelmista, koska niitä ei ole komission ehdotuksessa määritelty selkeästi.

6.5. Päätös keskittää yhteisön tutkimusponnistelut valittuihin hankkeisiin nojaa pääasiassa tarpeeseen tehdä ponnistelujen tulokset välittömästi näkyviksi ja ymmärrettäviksi, jotta Euroopan kansalaiset voivat konkreettisesti ymmärtää yhteisen tutkimustoiminnan arvon, ja sekä johtavien alojen että perinteisten alojen yritykset näkevät maailmanmarkkinoilla syntyneen kilpailutilanteen.

6.6. Tämä näkyvyys on suoraan sidoksissa yhteisön ja jäsenvaltioiden kullekin avaintoiminnalle myöntämän rahoituksen riittävyyteen, ja edellyttää siten puolestaan niiden määrän rajoittamista. Mikäli avaintoimintakokonaisuuden halutaan saavuttavan ongelman ratkaisun keskipitkän aikavälin tavoitteet, tulee käytettävien julkisten ja yksityisten varojen olla yhteensä vähintään 1 miljardia ecua.

6.7. Tämän vuoksi komitea kannattaa erityisesti avaintoimintakokonaisuuksien määrän rajoittamista noin kymmeneen, jotka valittaisiin sen perusteella, miten suora vaikutus niiden toteuttamisella ja tuloksilla on ja millainen on niiden julkisuusvaikutus.

6.8. Avaintoimintakokonaisuuksien valinnan kannalta komitea korostaa esimerkiksi seuraavien aiheiden merkitystä: tulevaisuuden kaupunki, tulevaisuuden sairaala, tulevaisuuden kilpailukykyinen tehdas, tulevaisuuden talo, tulevaisuuden luonnonmukainen maatalous, suotuisa virtuaalinen liikkuvuus, monimediaopetus, kestävä yhdistelmäliikenne, yhdennetty maankäytönsuunnittelu ja meripolitiikka sekä puhdas, turvallinen ja edullinen energiantuotanto.

6.9. Avaintoimintakokonaisuuden käyttökelpoinen määrittely voisi olla seuraava: sovellettuun, yleisteknologiaan tai tarvittaessa perustutkimukseen ja esittelyyn liittyvä eri kokoisten hankkeiden ryhmä, joilla pyritään ratkaisemaan tavoitteiltaan määrällisesti ja ajallisesti rajattu yleiseurooppalainen ongelma tai haaste. Jokaisen avaintoiminnan keston tulee olla rajattu, sen ehdoksi tulee asettaa saavutettujen tulosten vaikutus markkinoihin ja siihen tulee sisältyä standardointiin, innovointiin, tulosten hyödyntämiseen ja levittämiseen liittyviä toimia. Lisäksi pk-yritysten tulee olla sen välttämättömänä ja näkyvänä osana.

6.10. Mikäli avaintoimintakokonaisuudet määritellään edellä mainitulla tavalla, yksinkertaistuu myös yleis- ja perusteknologian tutkimuksen toimintaympäristön määritteleminen. Määrittelyn lähtökohtana ei tule olla muilta avaintoimintakokonaisuuksilta yli jäävien alojen kattaminen, vaan päinvastoin kaikkien näiden alojen vuorovaikutus ja yhteensovittaminen. Yleis- ja perustutkimuksella on kaksoisrooli: uusien tutkimusalojen tunnistaminen myös tulevien avaintoimintakokonaisuuksien kannalta sekä monikäyttöisten ja laajalevikkisten teknologioiden kehittäminen peruskäyttäjien tarpeisiin etenkin mikro- ja pienyritysten käyttöön.

6.11. Mitä tulee tutkimusinfrastruktuurien tukeen on niiden käyttö ja mahdollisimman tarkka hyödyntäminen erittäin tärkeää, mikäli se vahvistaa eurooppalaista tutkimusverkostoa ja luo uusia, koko yhteisön kattavia verkostoja ja tietopankkeja.

7. Horisontaaliset ohjelmat

Komissio ottaa perustamissopimuksen mukaisesti huomioon tarpeen vahvistaa yhteisön tutkimustoiminnan kansainvälistä roolia ja antaa innovaatiolle asema, jonka se tutkimustoiminnan onnistumisen avaintekijänä ansaitsee. Komissio korostaa tässä yhteydessä pk-yritysten roolia sekä tarvetta vahvistaa ja lisätä yhteisön tutkimuksen henkilöresursseja. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi komissio ehdottaa horisontaalisten ohjelmien järjestämistä, mikä puolestaan edellyttää tiettyä perustaa. Tämä seikka ei kuitenkaan ilmene komission asiakirjasta. Komitea pahoittelee, että voimavarojen prosentuaalisen jaon osalta komission toimet ovat komitean suosituksiin verrattuna täysin päinvastaiset. Lisäämisen sijasta ne vähentävät yhteisön ponnistuksia avainaloilla etenkin innovaatiossa ja pk-yrityksissä, jotka edellyttäisivät paljon nykyistä tiiviimpää sitoutumista.

7.1. Toinen toimi: Yhteistyö kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa

7.1.1. Komission asiakirjan kansainvälistä yhteistyötä käsittelevään osuuteen tulisi sisältyä kattava analyysi mukana olevien maantieteellisten alueiden (KIE-maat, Välimeren maat, entisestä Neuvostoliitosta itsenäistyneet valtiot, kehitysmaat) teknologian kehityksestä ja tieteellisestä osaamisesta. Analyysi mahdollistaisi niistä kullekin rajanaapureiden ollessa etusijalla sellaisten tukitoimien suunnittelun, jotka takaisivat osallistumisen viidenteen puiteohjelmaan. Osallistumisesta olisi hyötyä sekä yhteisölle että kolmansille maille, mikä auttaisi ratkaisemaan yhteiset ongelmat.

7.1.2. Kunkin maantieteellisen alueen erityispiirteet huomioon ottava lähestymistapa kansainväliseen TTK-yhteistyöhön edellyttää lisäksi välineitä yhteistyön piiriin kuuluvien toimien yhdentämiseksi muihin puiteohjelman ja yhteisön yhteistyöhön liittyviin toimiin, jotta niiden tulokset voidaan optimoida jokaisen alueen erityisongelmien ratkaisemiseksi kaikkien edun mukaisesti ja samalla varmistaa yhteisön ulkoisen toiminnan johdonmukaisuus.

7.1.3. Komitean mielestä olisi paikallaan perustaa edellä mainituille neljälle maantieteelliselle alueelle erityisiä keskuksia käsittelemään TTK-ehdotuksia. Näiden keskusten toiminnan ei tulisi rajoittua pelkästään ehdotusten vastaanottoon ja välittämiseen, vaan hyödyntää komission yksiköiden välistä osaamista, jonka avulla yksittäiset ehdotukset liitettäisiin puiteohjelman TTK-toimintaan. Näin taattaisiin samalla johdonmukaisuus ja näkyvyys, ja aktivoitaisiin tarpeen vaatiessa muita unionin yhteistyöohjelmia.

7.1.4. Samoin on paikallaan aktivoida innovaation kansainvälinen ulottuvuus hyödyntämällä entistä läheisempää vuorovaikutusta yhteisön ulkopuolisten, eurooppalaisten yhteistyöohjelmien, etenkin Cost- ja Eureka-ohjelmien kanssa. Ne voidaan laajentaa kattamaan myös Euroopan ulkopuolisia, esim. Aasian maita. Eurekan ja yhteisön puiteohjelman välisen synergian ja täydentävyyden mahdollisuuksia ei ole aiemmin hyödynnetty riittävästi. Koska keskipitkän aikavälin Eureka-ohjelman (1996 2000) ja viidennen puiteohjelman valmistelu osuu samaan ajankohtaan, tarjoutuu oiva mahdollisuus luoda käytännön yhteyksiä näiden kahteen aloitteeseen kuuluvan tutkimustoiminnan ja etenkin avaintoimintojen välille. Samansuuntaisesti tulisi toimia myös muiden eurooppalaisten elinten, kuten Esan ja Embl:n kohdalla.

7.1.5. Komission tiedonanto ei kuitenkaan näytä sisältävän lainkaan kesäkuun 1996 Eureka-ohjelman keskipitkän aikavälin suunnitelman konkreettisia ehdotuksia eikä Davignonin raportissa esitettyjä toiveita. Komitea painottaa, että tarvitaan aihetta koskevia selkeitä aiepöytäkirjoja.

7.1.6. Lisäksi maailmanlaajuistumisen vaikutus TTK-toimintaan merkitsee, että eurooppalaisen yhteistyön on molemminpuolisen edun vuoksi ja vastavuoroisuuden nojalla avauduttava kaikkein teollistuneimmille valtioille. Päätökset on tehtävä hankekohtaisesti, lukuun ottamatta levittämistoimia, teknologiasiirtoja ja liikkuvuutta. Tutkimustoimijoita tulisi rohkaista osallistumaan niihin, mikäli se on selvästi yhteisön edun mukaista. Tarkoitusta varten voitaisiin solmia erityisiä yhteistyösopimuksia silloin, kun niihin liittyy selvää lisäarvoa ().

7.1.7. Komitean mielestä Euroopan unionin tulee edistää vapaata liikkuvuutta, teknologian vaihtoa ja kauppaa sekä yritysten ja etenkin pk-yritysten välistä yhteistyötä myös kansainvälisellä tasolla. Näiden toimien avulla tulee helpottaa pääsyä maailmanmarkkinoille sekä toteuttaa standardeihin ja henkisen omaisuuden suojaan liittyvien määräysten ja lakien riittävä harmonisointi.

7.2. Kolmas toimi: Tuloksia koskevan tiedon levittäminen ja tulosten hyödyntäminen

7.2.1. Horisontaalinen ohjelma "Innovaatio ja pk-yritysten osallistuminen" on erittäin tärkeä varsinaisen puiteohjelman onnistumisen kannalta, koska eurooppalaisista TTK-toimista on liian kauan puuttunut tavoitteet tutkimustulosten muuntamiseksi teolliseksi ja kaupalliseksi menestykseksi. Nk. "innovaation paradoksi" on jo selvästi osoittanut tämän. Komissio toteaa, että viidennen puiteohjelman tarkoitus on tehdä pesäero menneeseen ja lähentyä kansalaisia, yrityksiä ja yhteiskuntaa etsimällä ratkaisuja niiden ongelmiin TTK:n avulla. Tutkimus-innovaatio-markkinat -kiertokulun yhteydessä yritysten ja etenkin erilaisten pk-yritysten innovaatiokapasiteetilla on keskeinen osa. Erityisesti tulisi luoda alakohtaisia tietokantoja peruskäyttäjistä ja kehittää sekä unionin että jäsenvaltioiden tasolla pääomamarkkinoiden yhteyspisteiden verkosto. Näin edellä kuvailtu dynamiikka saisi konkreettisen muodon.

7.2.2. Tätä tarkoitusta varten komissio on asettanut yleiset tavoitteet muihin puiteohjelman toimiin liittyvine erityis- ja jatkotoimineen. Ne vaikuttavat kuitenkin edelleen olevan liian sidoksissa nykyisten toimien jatkamiseen, paitsi mitä tulee "yhden palvelupisteen" -ajatukseen. Sen tehtävät ja valtuudet ovat kuitenkin edelleen määrittelemättä.

7.2.3. Komitea korostaa, että edellä kuvaillun tilanteen jatkuminen on huolestuttavaa. Se uskoo, että tutkimuspalkkioiden ja yhteisten tutkimusvälineiden hyödyntämisen lisäksi tarvitaan entistä täsmällisemmin kohdistettuja toimia ja mekanismeja, joilla pk-yritysten osallistumista temaattisiin ohjelmiin ja avaintoimintakokonaisuuksiin voidaan lisätä ja toisaalta välttää joutuminen eristyksiin. Komitea viittaa valmisteilla olevaan lausuntoonsa, joka käsittelee unionin jatkuvasti vähenevän TTK-rahoituksen vaikutusta pk-yrityksiin.

7.2.4. Innovaatiotoimet on suunnattava uudelleen ja keskitettävä ne mieluummin kysyntään kuin markkinoilla yleisesti tarjottaviin toimiin. Tämän vuoksi on paikallaan kartoittaa pk-yritysten innovaatiotarpeet ja rakentaa yhteisötoimet niiden pohjalta sen sijaan, että innovaatiotoiminnassa jatketaan tähänastista hakuammuntaa.

7.2.5. Lisäksi komission ehdottamien "innovaatioyksiköiden" roolia tulisi selventää ja varmistaa innovaatiotoimiin liittyvät vastuukysymykset paitsi kolmen temaattisen ohjelman, myös jokaisen avaintoimintakokonaisuuden sisällä osoitetut voimavarat mukaan lukien.

7.2.6. Komitea toistaa kuitenkin kantansa, jonka mukaan puiteohjelmassa on oltava tilaa erittäin innovatiivisia hankkeita suosiville järjestelmille, joissa yhdistyvät yhteisön rahoitusosuus ja tulosten markkinakelpoisuudesta kertovat todisteet.

7.2.7. Komitean mielestä yhteisön tulisi panostaa entistä enemmän avoimuuteen, tiedottamiseen ja tukeen, jotta pk-yritykset voivat osoittaa kykynsä tietopankkiverkkojen ja yhteisön TTK-ohjelmien entistä yksinkertaisemman osallistumismenettelyn ansiosta.

7.2.8. Kuten komitea on useassa yhteydessä korostanut, tulisi yhteisön laajentaa pk-yritysten "tekniseen markkinointiin" () liittyviä uusia toimintamahdollisuuksia samoin kuin rahoitusvälineitä, joilla pk-yrityksiä voitaisiin rohkaista hyödyntämään tutkimustuloksia uusien tuotteiden ja teknologioiden kehittämisessä helpottamalla riski- ja kehityspääoman sekä Euroopan sijoitusrahaston ja investointipankin palvelujen saantia. Tämä merkitsee entistä laajempia ja tehokkaampia "käynnistysmekanismeja" ja kulujen alentamista kriittisessä vaiheessa, kun siirrytään prototyypistä lopulliseen tuotteeseen. Näihin tavoitteisiin voitaisiin päästä esim. luomalla "digitaalisten prototypointikeskusten eurooppalainen verkosto" (), joka hyödyttäisi yhteisön taloudellista rakennetta yleisestikin.

7.2.9. Lisäksi tulee luoda ja laatia innovaation menettelytapaohjeita suunnittelemalla pk-yrityksille tähdättyä koulutusta ja tiedottamista. Samalla olisi paikallaan kehittää henkisen omaisuuden suojaan liittyviä tukitoimia (IPR cyberlink) yhdistämällä Internet-sivu ja tietopalveluihin liittyvä käyttäjätuki, jonka kautta olisi mahdollista saada tietoa aiheeseen liittyvän teknologian uusimmasta kehityksestä. Teollisen omaisuuden politiikan yhtenäinen lähestymistapa etenkin nopeasti ja edullisesti myönnettävien patenttien ja hyötymallien osalta sekä teknisten sääntelystandardien vahvistaminen on tarpeen tutkimustulosten muuntamiseksi teolliseksi ja kaupalliseksi menestykseksi.

7.3. Neljäs toimi: Tutkijakoulutuksen ja liikkuvuuden kannustaminen

7.3.1. Tutkijakoulutukseen ja liikkuvuuteen liittyvän horisontaalisen ohjelman toimet ovat täysin asianmukaisia. Tutkimukseen ja koulutukseen tehtävät aineettomat sijoitukset ovat välttämättömiä inhimillisen kehitystekijän osuuden korostamiseksi.

7.3.2. On kuitenkin paikallaan ottaa käyttöön kokonaan uusi lähestymistapa, joka ottaa huomioon akateemiset piirit ja teollisuuden sekä vastaa teknisen henkilöstön ja ammattihenkilöstön, kuten uuden teknologian kehittelyssä työskentelevien insinöörien koulutuksesta. Samoin yliopistoissa ja tutkimuskeskuksissa työskentelevien tutkijoiden määräaikainen työskentely etenkin pk-yrityksissä voi palvella kaikkein käyttökelpoisimpien käytäntöjen levittämistä sekä teknologian kehitykseen ja tieteelliseen yhteistyöhön liittyvien kehitystarpeiden ja mahdollisuuksien kartoittamista.

7.3.3. Komitea kehottaa jälleen määrittelemään eurooppalaisen tutkijan ja harjoittelijan aseman (). Se helpottaisi liikkuvuutta kokemusten vaihtoa palvelevissa verkoissa poistaen verotukselliset, hallinnolliset ja sosiaaliset esteet. Tutkimustoiminnan perusrakenteiden kehittämisen koordinointia laboratorioiden ja teknisen tiedon jakelukeskusten verkoissa on rohkaistava myös yhteenkuuluvuuden osalta. Näin voidaan varmistaa koko eurooppalaisen järjestelmän kilpailukyvyn perusta myös keskipitkällä aikavälillä.

7.3.4. Komitean mielestä on välttämätöntä keskittää toiminta kolmeen pääalueeseen, jotka liittyvät inhimillisten tutkimusvoimavarojen kasvattamiseen, suurten tutkimusinfrastruktuurien käytön lisäämiseen yhteenkuuluvuuden kannalta sekä korkean tieteellisen ja teknisen tason edistämiseen.

7.3.5. Kohdennetun yhteiskunnallis-taloudellisen tutkimuksen ja yhteisön TTK-politiikan kehittämisen tukitoimien tulisi edustaa viidettä puiteohjelmaa kokonaisuutena eikä rajoittua horisontaaliseen toimintaan. Kuten edellä teknologisia näkymiä käsitelleessä osassa todettiin, jokaiseen temaattiseen ja horisontaaliseen toimeen tulisi liittyä yhteiskunnallis-taloudellisen tutkimuksen mahdollisuus. Tämä tukisi yhteisön TTK-politiikan avaintoimintakokonaisuuksissa ja yleis- ja perustutkimuksessa määriteltyjen tavoitteiden jatkuvaa uudelleenarviointia.

8. Yhteinen tutkimuskeskus

8.1. Komitea korostaa, että YTK:lle on määriteltävä täsmällisesti sen uusi strateginen rooli instituutioiden välisessä teknis-tieteellisessä tukitoiminnassa yhteisön tutkimuspolitiikan ja muiden toimintalinjojen toteuttamiseksi.

8.2. EU:n kaikkia toimielimiä palvelevan yhteisen tutkimuskeskuksen aseman vahvistaminen takaisi puiteohjelmien tutkimusstrategioiden riippumattomuuden ja puolueettomuuden joko suorin toimin tai ulottuvuudeltaan eurooppalaisten ja kansainvälisten TTK-toimien puiteohjelmien tai puiteohjelmien ja niitä täydentävien toimintojen avulla.

8.3. Suoraan institutionaaliseen toimintaan liittyen komitea pitää tärkeänä, että YTK edistää tärkeimpien eurooppalaisten tutkimuslaitosten verkottamista. Näin voitaisiin uusinta viestintäteknologiaa hyödyntämällä luoda suuria "virtuaalilaitoksia". Keinotodellisuuteen liittyvää tekniikkaa tulisi nimenomaan käyttää päätöksentekoa helpottavan teknologian nopeaan kehittämiseen ja siten tukea yhteisön tutkimustoiminnan uutta "ratkaisukeskeistä lähestymistapaa".

8.4. Teknologian Sevillan tutkimusinstituutti (IPTS) voisi YTK:n muiden laitosten yhteydessä ja tuella edistää itsenäisin vastuualuein sekä rahoituksellisin ja inhimillisin voimavaroin toimielinten välisen riippumattomuuden puitteissa päätöksentekoprosessin tukemista sekä Euroopan parlamentin, neuvoston ja talous- ja sosiaalikomitean strategisia valintoja tavoitteena yhteisön TTK-toiminnan jatkuva täsmentäminen ja sopeuttaminen.

9. Yhteensovittaminen kansallisen TTK-politiikan kanssa

9.1. Komitea korostaa uudelleen myös tarvetta koota yhteen eurooppalaisen tutkimuksen eri tasot sellaisen rahoitukseen ja välttämättömän tieteelliseen osaamiseen liittyvän kriittisen massan kokoamiseksi, jolla voidaan päästä käyttökelpoisiin ja näkyviin tuloksiin kansalaisten, teollisuuden ja yhteiskunnan ongelmien käytännön ratkaisussa eurooppalaisen lisäarvon luomiseksi koko yhteisössä.

9.2. Komission ehdottaman uuden "ratkaisukeskeisen lähestymistavan" tavoitteena on tutkimustoiminnan keskittäminen sellaisiin valittuihin tavoitteisiin, joilla on huomattava taloudellinen ja yhteiskunnallinen sekä teknologinen ja kilpailukyvyllinen vaikutus. Tämä voidaan saavuttaa vain yhdistämällä käytettävissä olevat voimavarat jäsenvaltioiden, yhteisön ja Euroopan tasolla. Näin saadaan kokoon asetettujen kunnianhimoisten tavoitteiden suhteen riittävä kriittinen massa. Avaintoimintakokonaisuudet voivat edistää yhdistymistä, mutta ne eivät riitä, mikäli ne rajoitetaan erikokoisten hankkeiden kokoelmaksi, jossa kulut jaetaan puitesopimuksessa myönnettyjen voimavarojen puitteissa.

9.3. On olemassa kolme helpottavaa perustekijää:

selkeä ja avoin oikeusperusta (unionin perustamissopimuksen 130 o artikla), joka sisältää ennakolta puitteet 130 k, 130 l ja 130 n artiklan soveltamiselle ja määrittelee geopoliittisen ja taloudellisen tasapainon erityispiirteet ja tavat, joilla tasapaino on mahdollista säilyttää koko yhteisön hyväksymissä teollisuusalan laajoissa hankekokonaisuuksissa,

tiivistelmän ja yleiskuvan antavan suuntakartoituksen kehittäminen, joka mahdollistaisi myös jäsenvaltioiden, unionin ja unionin ulkopuolisten tutkimuslaitosten toimien systemaattisen vertailun. Tällainen väline mahdollistaisi toisaalta tutkimuksessa mukana olleille ja siitä hyötyville käynnistää oma-aloitteisesti alueella laajoja hankekokonaisuuksia. Sen tavoitteena olisi myös toimia siten, että pk-yritykset voisivat hyödyntää yhtenäismarkkinoiden etuja tutkimuksessa ja innovaatiossa,

ennakoivan ja systemaattisen neuvonpidon virallistaminen osallistuttaessa maailmanlaajuisiin ohjelmiin sekä jäsenvaltioiden ja kansainvälisten järjestöjen TTK-yhteistyön kahdenvälisiä sopimuksia koskeva jatkuva tiedonvaihto ohjelmien yhteensovittamiseksi vastaavien EU-hankkeiden kanssa.

9.4. Komitea on tyytyväinen siihen, että komission ehdotuksen 3 artiklan 2 kohtaan sisältyy selvästi perustamissopimuksen mukainen mahdollisuus viidennen puiteohjelman toteuttamiseksi, mutta korostaa samalla edellä mainittujen toimien tärkeyttä ottaen huomioon, että ne itse asiassa ovat se todellinen ja ennakoiva tekijä, joka helpottaa perustamissopimuksen 130 h artiklan mukaista kansallisten, yhteisön ja eurooppalaisten tutkimusohjelmien yhteensovittamista.

10. Rahoitus- ja talousarviokysymykset

10.1. Vaikkei yleistä ja toimintakohtaista rahoitusta koskevaa ehdotusta olekaan esitetty, komissio ehdottaa, että puiteohjelmaa varten myönnetään vuosina 1999 2002 varoja kiinteästi tiettynä prosenttiosuutena bkt:sta. Yhteisön bkt:n ja yhteisön neljänteen puiteohjelmaan sisältyvien tutkimusmenojen välisen suhteen perusteella voidaan viidennen puiteohjelman kokonaismenojen alustavasti arvioida olevan 16 000 17 000 miljoonaa ecua.

10.2. Komitean mielestä tämä suuntaa-antava summa on vähimmäismäärä nykyisen tutkimustoiminnan säilyttämisen kannalta. Mikäli yhteisön TTK-strategian maailmanlaajuiseen kilpailukykyyn liittyvät ja kansalaisten tarpeisiin nopeita vastauksia antavat kunnianhimoiset tavoitteet aiotaan saavuttaa, olisi varoja lisättävä huomattavasti.

10.3. Komissio ilmoittaa kunkin ehdotetun toimen suhteellisen osuuden prosentteina. Komitea on käyttänyt näitä prosenttilukuja taulukon 1 toisessa sarakkeessa, ja niitä voidaan verrata neljännen puiteohjelman vastaaviin prosenttilukuihin. Näin saadaan yleiskäsitys siitä, minkä painon komissio aikoo antaa yhteisön kullekin tutkimustoimelle, vaikkei avaintoimintakokonaisuuksien tasolta yksityiskohtia olekaan tiedossa.

10.4. Vertailu paljastaa aikeen vähentää välittömästi ja huomattavasti horisontaaliseen kansainväliseen yhteistyöhön suunnattuja innovatiivisen toiminnan ja pk-yritysten varoja. Tämä on täysin ristiriidassa komission itsensä usein toistamien vaatimusten kanssa, joita ovat naapurimaiden TTK-järjestelmien yhdenmukaistaminen, eurooppalaisten ja kansainvälisten järjestöjen yhteistyön laajentaminen maailmanlaajuistumisen yhteydessä, innovaatioprosessin nopeuttaminen sekä pk-yritysten aktiivinen osallistuminen TTK-hankkeisiin.

10.5. Temaattisten ohjelmien ja avaintoimintakokonaisuuksien horisontaalisille toimille myönnettävien varojen jakaminen on toistaiseksi avoin, ja siten sen kaikenlainen arviointi on turhaa. Komitean mielestä sen lisäksi, että taloudelliset voimavarat avaintoimintakokonaisuuksien ja yleisteknologian osalta määritellään selkeästi ja riittävän tarkasti, tulee horisontaalisia toimia pitää yllä ja vahvistaa paitsi yhteensovittamisena ja epäsuorina tukitoimina, myös ennen kaikkea yrityksille suunnattujen toimien pakettina, jonka avulla voidaan varmistaa tutkimustuloksien todellinen markkinavaikutus.

10.6. Puiteohjelman ja sen rahoituksen joustavuuden tavoite, jonka mukaan kokonaisrahoituksesta 3 5 prosentin osuus varataan yllättävien ja kiireisten ongelmien voittamiseksi, on kohdistettava etenkin kokeilu- ja esittelyhankkeisiin, joita ei ole etukäteen suunniteltu, mutta jotka pitäisi olla mahdollista toteuttaa työohjelmien vuosittaisen uudelleen määrittelyn yhteydessä. Tämän liikkumavapauden ehtona on kuitenkin hallinto- ja valvontajärjestelmän sujuvuus.

10.7. Yhteisen tutkimuskeskuksen roolia on vahvistettava, ja se on määriteltävä uudelleen toimielinten väliseltä pohjalta etenkin IPTS:n osalta. Ehdotuksessa ennakoidaan, että YTK:lle myönnettävien voimavarojen prosentuaalinen osuus alenee.

10.8. Tämä paljastaa, että komissio on itse asiassa jo laatinut selkeän tärkeysjärjestyksen. Komitean mielestä tehdyillä valinnoilla tulee olla riittävät perustelut, jotta yhteisön muut toimielimet sekä teollisuuden ja tieteen edustajat voivat ottaa niihin perustellusti kantaa.

11. Hallinto ja menettelyt

11.1. Komitea on tyytyväinen Amsterdamissa 16. 17. kesäkuuta 1997 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätökseen tehdä Euroopan unionin perustamissopimukseen puiteohjelman hyväksymistä yksinkertaistava lisäys, joka mahdollistaa neuvostossa asiasta päättämisen määräenemmistöllä. Komitea toivoo kuitenkin, että uuden sopimuksen ratifiointi etenee riittävän nopeasti viidennen puiteohjelman aloittamisen kannalta, jotta Euroopan unionin strategisen TTK-toiminnan jatkuvuus taataan.

11.2. Riippumattomien arvioijien viimeisimmässä, vuodelta 1996 olevassa kertomuksessa () todetaan telematiikan sovellutusten osalta seuraavaa: "Tähän ohjelmaan ja muihin puiteohjelmiin liittyvä byrokratia on kasvanut sellaiseksi, että tärkeimmät yritykset ja käyttäjiä edustavat julkiset ryhmät eivät enää halua osallistua ohjelmiin. Tällaisessa tilanteessa on vastuutonta rohkaista runsaiden kasvumahdollisuuksien pienyrityksiä ja ohjelmaan nimenomaan toivottuja hakijoita osallistumaan siihen."

11.3. Sama arvio esitetään eri tavalla painotettuna kaikissa neljännen puiteohjelman erityisohjelmien arvioinneissa sekä Davignonin selvityksessä. Sen perusteella tarvitaan radikaalia muutosta, jotta voidaan palauttaa mm. tutkimusalan toimijoiden luottamus "yhteisön tuotteiden laatuun".

11.4. Komitea on ehdottoman varma, että yhteisön viisivuotissuunnittelun tulevaisuus on vakavasti uhattuna, mikäli hallinto- ja muuta menettelyä ei muuteta perusteellisesti, ja koska uudet rakenteet ovat monimutkaisia ja on epävarmaa, päästäänkö kansalaisten, yritysten ja yhteiskunnan kannalta todella myönteisiin teollisiin ja kaupallisiin tuloksiin.

11.5. Komitean mielestä erityisohjelmien määrän vähentäminen on askel oikeaan suuntaan. Se on seurausta päätöksestä rajoittaa ohjelmien määrä seitsemään. Vähentämisen täytyy kuitenkin olla todellista eikä vain muodollista. Komitean mielestä jokaista avaintoimintaa kohti tulisi olla ohjelmakomitean alakomitea, jota avustaisi tutkimustoimijoista ja peruskäyttäjistä koostuva neuvoa-antava ryhmä. Näin voitaisiin varmistaa ohjelman riittävä sisäinen koordinointi, ja lisäksi jäsenvaltioiden edustajien olisi mahdollista yhdistää kansalliset ohjelmat kyseisiin avaintoimiin ja toteuttaa joustavuuden ja tehokkuuden edellyttämät vuosittaiset tarkastukset.

11.6. Yhteisön eri alojen politiikan ja toimien välinen yhteys tulee varmistaa teknisellä ja toiminnallisella tasolla ennakointiyksiköiden (kohta 3.9), innovaatioyksiköiden (kohta 7.2.5) ja koordinointiyksiköiden (kohta 6.3) kautta. Komitea vastustaa jyrkästi yhteisvastuullista hallintoa. Sen mielestä jokaisella temaattisella ohjelmalla ja horisontaalisella toimella sekä jokaisella avaintoiminnalla tulee olla yhdenmukaisesta ja yhtäläisestä hallinnosta vastaava sekä tutkijoiden ja peruskäyttäjien välisenä linkkinä toimiva johtaja.

11.7. Hallintomenettelyt ehdotusten jättöilmoituksesta valittujen hankkeiden toteuttamiseen tulee ehdottomasti yhdenmukaistaa kaikkien ohjelmien ja avaintoimintojen kohdalla, jotta vastedes vältytään puiteohjelmille tähän saakka tyypilliseltä "omien" hallintomenettelyjen viljelyltä.

11.8. Hankkeiden valintamenettelyä tulee nopeuttaa, tehostaa ja tehdä entistä avoimemmaksi. Tämä merkitsee, että työohjelmien tulee sisältää hyvin rajattujen ja yksityiskohtaisten ehdotusten objektiiviset valintaperusteet, joihin sisältyvät määrälliset ja ajalliset parametrit. Valintaperusteiden tulee olla riittävän selkeät hakemusruuhkan ja liiallisen hylkäämisen välttämiseksi. Liian lukuisat hylkäyspäätökset merkitsevät hakijoiden energian ja voimavarojen tuhlaamista ja lisäävät osaltaan epäluuloa. Pk-yritysten osallistumisen helpottamiseksi tulisi selvittää mahdollisuuksia valintaperusteiden yksinkertaistamiseksi etenkin kansainvälisyyden vaatimuksen osalta.

11.9. Työohjelmista tulisi lisäksi selvästi käydä ilmi kaikki muut yhteisöohjelmien puitteissa käytettävissä olevat rahoitusmahdollisuudet ja vastaavat, toiminnassa olevat kansalliset ohjelmat kohdassa 9.3 hahmotellun "suuntakartoituksen" mukaisesti.

11.10. Puiteohjelmaan liittyvät valinta-ajat ovat lisäksi liian pitkät suhteessa yritysten ja tutkimuslaitosten tarpeisiin ja ottaen huomioon teknologisten tuotteiden elinkaaren lyhyyden. Hakemuksen lähetyspyynnöstä valittujen hankkeiden aloittamiseen kuluu tavallisesti yli vuosi. Tämä aika tulee supistaa korkeintaan puoleen vuoteen, kuten Davignonin selvityksessä painotetaan. Sopimusten tulee olla entistä selkeämpiä ja yksinkertaisempia, ja niiden tulee keskittyä tasoittamaan tutkimustulosten tietä taloudellisiksi ja kaupallisiksi menestyksiksi selkein teollista omaisuutta hallinnoivin säännöin. Näin mahdollistetaan laajin mahdollinen levitys sekä taloudellinen ja kaupallinen hyödyntäminen.

11.11. Arviointimenettelyt ja -tavat tulee tehdä entistä avoimemmiksi ja niistä tulee kertoa hakijoille etukäteen yhdessä työohjelmien kanssa. Riippumattomien arvioijien valinta on erityisen arkaluontoinen seikka, koska sen avulla pyritään varmistamaan oikea suhde tieteellistä osaamista sekä teollisuuden ja markkinoiden dynamiikan tuntemusta. Arvioija-asiantuntijoiden vaihtaminen vuosittain olisi erittäin suositeltavaa.

11.12. Ehdotusten edellyttämän hakumenettelyn osalta komitean mielestä on pyrittävä tasapainoon koko puiteohjelman ajan ja avoinna olevan haun ja määräaikaisten hakukierrosten välillä. Ensiksi mainitusta olisi erityistä hyötyä innovaation, standardoinnin ja pk-yritysten kannalta. Takaamalla prosessin suuntautuminen alhaalta ylös varmistetaan lisäksi eri osatekijöiden jatkuva yhdentyminen etenkin avaintoimintojen osalta.

11.13. Lopuksi mainittakoon, että valittujen hankkeiden toteuttamisvaiheessa tulee vähentää yhtymiin kohdistuvaa hallinto- ja byrokratiapainetta, joka vie aikaa ja voimavaroja ensisijaiselta päämäärältä eli tieteelliseltä tutkimukselta. Sen sijaan tulosten saavuttamisen valvontaa ja seurantaa sekä toiminnan ja markkinoiden ennakoimista tulisi tehostaa ().

Bryssel, 1. lokakuuta 1997

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 173, 7.6.1997, s. 10-30

() Esim. teollisuuspolitiikan analysointi ala alalta, yhteisön teollisuuden tilasta annettava vuosikertomus ja esikuva-analyysiin (benchmarking) liittyvä aloite.

() EYVL C 18, 22.1.1996

() Esimerkkinä eurooppalaisten osallistumisesta EU:n ulkopuolisten maiden TTK-hankkeisiin voidaan mainita japanilaiset siviili-ilmailun kehittämisohjelmat, "Nouseva aurinko" -energiaohjelma sekä kansainväliset älykkäiden tuotantojärjestelmien (Intelligent Manufacturing Systems, IMS) kehityshankkeet ja lämpöydintekniikkaan liittyvät kokeet (International Thermonuclear Experimental Reactor = ITER).

() Tähän liittyvien toimien tavoitteena voisi olla ammatillisten ja teknisten järjestöjen välisten verkostojen "technology watch" -toiminnan ja alueellisten "teknologian neuvontakeskusten" verkottamisen vahvistaminen, "euromanagement-tech" ohjelmat ja "road mappingistä" saadut kokemukset.

() EYVL C 393, 31.12.1994

() KOM(97) 149, 16.4.1997

() Riippumattoman arviointilautakunnan kertomus "Viisivuotisarvio Euroopan yhteisön TTK-puiteohjelmista", KOM(97) 151 lopull.

LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Kohti viidettä puiteohjelmaa

>TAULUKON PAIKKA>