P6_TA(2006)0498

Ihmiskaupan torjunta — kokonaisvaltainen toimintatapa ja ehdotukset toimintasuunnitelmaksi

Euroopan parlamentin suositus neuvostolle ihmiskaupan torjunnasta — kokonaisvaltainen toimintatapa ja ehdotukset toimintasuunnitelmaksi (2006/2078(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon Barbara Kudryckan PPE-DE-ryhmän puolesta esittämän ehdotuksen suositukseksi neuvostolle ihmiskaupan vastustamisesta — integroitu lähestymistapa ja ehdotuksia toimintasuunnitelmaksi (B6-0613/2005),

- ottaa huomioon vuonna 1948 annetun ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja erityisesti sen 4 ja 5 artiklan, joissa korostetaan, että kaikki orjakaupan muodot kielletään,

- ottaa huomioon YK:n neljännen naisten maailmankonferenssin Pekingin julistuksen, Peking +5 ja +10 seurannan sekä YK:n neljännessä naisten maailmankonferenssissa hyväksytyn toimintaohjelman seurannasta (Peking +10) 10. maaliskuuta 2005 antamansa päätöslauselman [1],

- ottaa huomioon vuonna 1989 hyväksytyn YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen ja erityisesti sen 1, 7, 32, 34 ja 35 artiklan sekä vuonna 2000 hyväksytyn lapsen oikeuksien yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan lasten myynnistä, lapsiprostituutiosta ja lapsipornografiasta ja erityisesti sen 3 artiklan,

- ottaa huomioon vuonna 1979 hyväksytyn YK:n kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen [2] ja erityisesti sen 5 ja 6 artiklan,

- ottaa huomioon vuonna 2000 hyväksytyn, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaista YK:n yleissopimusta täydentävän Palermon pöytäkirjan ihmiskaupan, erityisesti naisten ja lasten kaupan ehkäisemisestä, torjumisesta ja rankaisemisesta,

- ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön (ILO) pakkotyötä koskevan yleissopimuksen nro 29 (1930) ja ILO:n konferenssin 87. istunnossaan hyväksymän yleissopimuksen nro 182 lapsityön pahimpien muotojen kieltämisestä ja välittömistä toimista niiden poistamiseksi (1999),

- ottaa huomioon ILO:n vuonna 2005 julkaiseman yleisraportin maailmanlaajuisesta pakkotyön vastaisesta liittoutumasta, joka kuuluu työhön liittyviä perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevan ILO:n vuoden 2005 julistuksen seurantatoimiin,

- ottaa huomioon Yhdysvaltojen ulkoministeriön selvityksen prostituution ja seksikaupan yhteyksistä [3].

- ottaa huomioon vuonna 1997 hyväksytyn Euroopan neuvoston ihmisoikeuksia ja biolääketiedettä koskevan yleissopimuksen sekä sopimuksen vuonna 2002 hyväksytyn, ihmisestä peräisin olevien elinten ja kudosten siirtoa koskevan lisäpöytäkirjan 22 artiklan,

- ottaa huomioon ministerikomitean 3. toukokuuta 2005 hyväksymän ihmiskaupan vastaista toimintaa koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen,

- ottaa huomioon Euroopan neuvoston järjestäytynyttä rikollisuutta käsittelevän tilanneselvityksen 2005, jonka painopisteenä on talousrikollisuuden uhka,

- ottaa huomioon Euroopan neuvoston suosituksen 1611/2003 elinten laittomasta kaupasta Euroopassa,

- ottaa huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjan [4] ja erityisesti sen 1, 3, 4, 5 ja 6 artiklan,

- ottaa huomioon 20. syyskuuta 2002 eurooppalaisessa konferenssissa "Ihmiskaupan ehkäiseminen ja torjunta — 2000-luvun globaali haaste" hyväksytyn Brysselin julistuksen ihmiskaupan ehkäisemisestä ja torjunnasta,

- ottaa huomioon vapautta, turvallisuutta ja oikeutta koskevan Haagin ohjelman [5], jossa kehotetaan neuvostoa ja komissiota laatimaan suunnitelma parhaista käytännöistä, vaatimuksista ja mekanismeista ihmiskaupan torjumisessa,

- ottaa huomioon 27. ja 28. huhtikuuta 2006 pidetyssä oikeus- ja sisäasioiden neuvoston 2725. istunnossa hyväksytyt neuvoston päätelmät ihmiskaupasta [6],

- ottaa huomioon 19. heinäkuuta 2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2002/629/YOS ihmiskaupan torjunnasta [7],

- ottaa huomioon 22. joulukuuta 2003 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2004/68/YOS lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta [8],

- ottaa huomioon oleskeluluvasta, joka myönnetään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tekeville kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat ihmiskaupan uhreja tai jotka ovat joutuneet laittomassa maahantulossa avustamisen kohteiksi, 29. huhtikuuta 2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/81/ EY [9],

- ottaa huomioon ihmiskaupan torjunnasta 19. heinäkuuta 2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 10 artiklaan perustuvan komission kertomuksen neuvostolle ja Euroopan parlamentille (KOM(2006)0187),

- ottaa huomioon EU:n suunnitelman parhaista käytännöistä, vaatimuksista ja menettelyistä ihmiskaupan estämiseksi ja torjumiseksi [10] ("toimintasuunnitelma"),

- ottaa huomioon 18. lokakuuta 2005 annetun komission tiedonannon "Ihmiskaupan torjunta — kokonaisvaltainen toimintatapa ja ehdotukset toimintasuunnitelmaksi" (KOM(2005)0514),

- ottaa huomioon 17. tammikuuta 2006 antamansa päätöslauselman seksuaaliselle hyväksikäytölle alttiina olevien naisten ja lasten kaupan ehkäisemistä koskevista strategioista [11],

- ottaa huomioon 19. toukokuuta 2000 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille lisätoimista naisilla käytävän kaupan torjumiseksi [12],

- ottaa huomioon komission vuonna 2003 perustaman, ihmiskauppaa käsittelevän asiantuntijaryhmän 22. joulukuuta 2004 hyväksymän raportin ja ryhmän antamat suositukset,

- ottaa huomioon lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumista koskevat Daphne-ohjelmat [13],

- ottaa huomioon Europolin raportit ihmiskaupasta ja erityisesti sen vuonna 2005 julkaiseman järjestäytynyttä rikollisuutta EU:ssa käsittelevän raportin [14],

- ottaa huomioon Unicefin vuonna 2003 antamat suuntaviivat ihmiskaupan lapsiuhrien suojelemisesta ja vuonna 2006 julkaiseman oppaan "Reference Guide on Protecting the Rights of Child Victims of Trafficking in Europe",

- ottaa huomioon työjärjestyksen 114 artiklan 3 kohdan sekä 94 artiklan,

- ottaa huomioon kansalaisvapauksien sekä sisä- ja oikeusasioiden valiokunnan mietinnön sekä ulkoasiainvaliokunnan, työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan sekä naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan lausunnot (A6-0368/2006),

A. ottaa huomioon, että ihmiskauppa on orjakaupan nykyaikainen muoto ja vakava rikos, jolla loukataan vakavasti perustavanlaatuisia ihmisoikeuksia ja jossa ihminen alistetaan uhkailulla, väkivallalla ja nöyryytyksillä,

B. katsoo, että ihmiskauppa on maailmanlaajuinen ongelma, joka on yksi kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden tuottoisimmista muodoista ja jota esiintyy valtioiden sisällä ja välillä riippumatta siitä, onko kyseessä lähtö-, kauttakulku- tai kohdemaa,

C. ottaa huomioon, että Euroopan neuvoston mukaan ihmiskauppa on järjestäytyneen rikollisuuden kolmanneksi suurin tulonlähde [15],

D. ottaa huomioon, että ihmiskaupan vähentämiseksi toteutetut toimet eivät vielä ole tuottaneet tulosta uhrien lukumäärän pienenemisen muodossa, vaan päinvastoin ihmiskauppa on muihin järjestäytyneen rikollisuuden muotoihin verrattuna nopeimmin kasvava rikollisuuden muoto EU:ssa [16],

E. katsoo, että on tarpeen hyväksyä selkeitä ja tarkkoja tavoitteita, kuten ihmiskaupan uhrien lukumäärän puolittaminen seuraavan kymmenen vuoden aikana, vaikka luonnollisesti ensisijaisena tavoitteena olisi poistaa kyseisen kaltainen rikollisuus täysin ja välittömästi,

F. ottaa huomioon, että viisi jäsenvaltiota ei vieläkään ole ratifioinut kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaista Yhdistyneiden Kansakuntien kansainvälistä yleissopimusta, että viisi jäsenvaltiota ei ole ratifioinut sen lisäpöytäkirjaa ihmiskaupan, erityisesti naisten ja lasten kaupan, ehkäisemisestä, torjumisesta ja rankaisemisesta, että kymmenen jäsenvaltiota ei ole ratifioinut YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen valinnaista pöytäkirjaa lapsikaupasta, lapsiprostituutiosta ja lapsipornografiasta ja että ainoastaan yksi jäsenvaltio on ratifioinut Euroopan neuvoston ihmiskaupan vastaisen yleissopimuksen,

G. katsoo, että ihmiskaupan harjoittamisen tarkoitus ei ole aina seksuaalinen hyväksikäyttö vaan myös työvoiman hyväksikäyttö, laittomat adoptiot, pakottaminen kotiapulaiseksi tai elinten myynti, minkä takia ihmiskaupan torjuntaan on sisällyttävä paljon muutakin kuin pakkoprostituution torjunta ja siinä on otettava huomioon kaikki hyväksikäytön ja sorron muodot,

H. katsoo, että ihmiskauppa ei välttämättä ole sukupuolen mukaan eriytynyt rikos, sillä myös miehet, ja erityisesti pojat, ovat seksuaalisen hyväksikäytön ja työvoiman hyväksikäytön uhreja; ottaa kuitenkin huomioon, että suurin osa ihmiskaupan uhreista on edelleen naisia ja tyttöjä,

I. ottaa huomioon, että naiset ja lapset ovat erityisen haavoittuvia ja siten suuremmassa vaarassa joutua ihmiskaupan uhreiksi,

J. ottaa huomioon, että ihmiskaupan uhrit, joista monet ovat alaikäisiä, altistuvat fyysiselle ja henkiselle väkivallalle ja hyväksikäytölle, heiltä evätään ihmisarvo, henkilökohtainen turvallisuus, liikkumisvapaus ja työtekoon liittyvät oikeudet, heitä pidetään orjina, kidutetaan ja kohdellaan muuten epäinhimillisesti tai nöyryyttävästi ja he ovat usein pakotetussa ja ei-toivotussa riippuvuussuhteessa ihmiskauppiaisiinsa,

K. katsoo, että siitä huolimatta, että YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksessa määrätään, että kaikki lapset on rekisteröitävä heti syntymän jälkeen, Unicefin mukaan [17] yli puolet kaikista syntymistä kehitysmaissa- Kiinaa lukuun ottamatta - jää rekisteröimättä (yli 50 miljoonaa lasta); nämä näkymättömät lapset, yhdessä miljoonien orpojen ja katulasten kanssa, joutuvat kaikkein helpoimmin ihmiskaupan uhreiksi ja ovat helppo saalis laittomien adoptioiden järjestäjille tai käytettäviksi elinkaupassa; katsoo, että myös konfliktit, katastrofit sekä konfliktien ja katastrofien jälkeiset tilanteet altistavat lapset suuremmalle vaaralle joutua ihmiskaupan uhreiksi,

L. katsoo, että laiton maahanmuutto johtuu eri asioista kuin ihmiskauppa, joten näitä asioita olisi käsiteltävä erillä toisistaan,

M. ottaa huomioon, että Yhdysvaltojen ulkoministeriön raportissa "Trafficking in Persons 2005" todetaan, että ihmiskaupan uhreja arvioidaan olevan vuosittain 600000-800000, joista 80 prosenttia on naisia ja tyttöjä,

N. ottaa huomioon, että useimmat ihmiskaupan uhreiksi joutuneet naiset ja tytöt ovat alttiita monenlaiselle hyväksikäytölle, erityisesti seksuaaliselle hyväksikäytölle, sillä hyväksikäyttö on ihmiskaupan, pakkotyön ja elinkaupan ensisijainen tarkoitus,

O. ottaa huomioon, että ILO:n [18] raportissa vuodelta 2005 arvioidaan, että 80 prosenttia ihmiskaupan uhreista on naisia ja tyttöjä; ottaa huomioon, että raportissa arvioidaan myös, että 40-50 prosenttia kaikista uhreista on lapsia; ottaa huomioon, että raportin mukaan 56 prosenttia nimenomaan pakkotyössä olevista uhreista on naisia ja tyttöjä; ottaa huomioon, että 98 prosenttia seksuaalista hyväksikäyttöä varten ihmiskaupan uhreiksi joutuvista on naisia ja tyttöjä,

P. katsoo, että seksiteollisuus perustuu kysynnän ja tarjonnan periaatteeseen; ottaa huomioon, että Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön raportissa vuodelta 2003 myönnetään, että kuluttajien kasvava kysyntä epäilemättä edistää osaltaan pakkotyövoiman käyttöä seksiteollisuudessa,

Q. ottaa huomioon, että ihmiskaupan uhrien, erityisesti naisten ja lasten, ihmisoikeuksiin liittyviä näkökohtia tarkastelevassa YK:n erityisesittelijän raportissa "Integration of the human rights of women and a gender perspective" todetaan, että naisten ja lasten ihmisoikeuksia loukataan monissa ihmiskaupan muodoissa ja että seksuaalista hyväksikäyttöä varten tapahtuva ihmiskauppa on erityinen ihmiskaupan muoto, joka loukkaa naisten ja lasten ihmisoikeuksia,

R. katsoo, että pääsy EU:n työmarkkinoille on monimutkaista tai jopa rajoitettua ja ylisäänneltyä, ja samalla työvoimalle on selkeää kysyntää, mikä johtaa laittomaan maahanmuuttoon, salakuljetukseen ja ihmiskauppaan,

S. ottaa huomioon, että palvelujen tarjoamista koskevan kysymyksen käsittely on poliittisesti etusijalla ja että suuri yleisö hyväksyy usein työvoiman hyväksikäytön,

T. katsoo, että edullisten, ilman henkilöpapereita olevien ja mukautuvaisten työntekijöiden kysyntä EU:ssa vaikuttaa osaltaan laittomaan ihmiskauppaan; ottaa huomioon, että tällaiset työntekijät saattavat alentaa kustannuksia, mutta se tapahtuu ihmisarvon kustannuksella ja heikentää työmarkkinanormeja, terveysja turvallisuustoimia, oikeudenmukaista palkkausta ja paikallisen ja/tai valtion tason tuloja verojen ja sosiaalimaksujen laiminlyönnin tuloksena,

U. katsoo, että ihmiskaupasta saatavat suuret voitot ovat usein rahanpesun kohteena, mikä mahdollistaa muun järjestäytyneen rikollisen toiminnan, mukaan lukien lahjonta ja petokset, ja antaa rikollisille tilaisuuden hankkia laitonta taloudellista, sosiaalista ja jopa poliittista valtaa,

V. katsoo, että ihmiskaupan uhrien tarjoamien palvelujen kysyntä, esimerkiksi se, että miehet haluavat ostaa tai ostavat naisia ja lapsia seksuaalisiin tarkoituksiin, on tärkein ihmiskauppaa edistävä tekijä, ja jos poliittista tahtoa ja yhteisiä ponnistuksia kysynnän vähentämiseksi ei vahvisteta, on lähes mahdotonta estää ihmiskauppaa tai edes merkittävästi vähentää sitä [19],

W. ottaa huomioon, että kestävien taloudellisten ja sosiaalisten näkymien puute, korkea työttömyysaste ja jatkuvasti lisääntyvän köyhyyden kurimus tietyissä lähtömaissa yhdessä Euroopassa vallitsevan taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kanssa vaikuttavat osaltaan ilmapiiriin, jossa rikollisjärjestöjen on helppo hyötyä ihmiskaupasta,

X. katsoo, että lainvalvonnan vahvistaminen ihmiskaupan harjoittajien ja välittäjien kriminalisoimisella on ratkaiseva tekijä ihmiskaupan torjunnassa; katsoo, että lainvalvontaan olisi laskettava myös mahdollisuus takavarikoida rikollisesta toiminnasta saadut tuotot; katsoo, että työsuojelutarkastuksia, myös rangaistuksia työvoiman hyväksikäytöstä ja laittomasta työnteosta, on tehostettava; katsoo, että kansallisten työsuojelutarkastusten verkoston luominen ja työvoiman hyväksikäytöstä annettavien rangaistusten yhdenmukaistaminen voisi vähentää kyseisiä rikoksia; katsoo, että ihmiskauppatapausten tehokkaan tutkimisen ja syytteeseenpanon takaamiseksi kansallisiin poliisijärjestelmiin ja syyttäjänvirastoihin olisi hyvä perustaa erityisesti varustettuja ja koulutettuja yksiköitä,

Y. ottaa huomioon, että uhrien tunnistaminen viipymättä on ratkaisevan tärkeää ihmiskaupan torjunnassa;

1. antaa neuvostolle seuraavat suositukset:

Lainsäädäntö ja lainvalvonta

a) ihmiskauppaan on puututtava eri politiikoissa (maahanmuutto-, sukupuoli-, työllisyys-, sosiaali-,kehitysyhteistyö-, ulko-, naapuruus- ja viisumipolitiikoissa) noudatettavan yhtenäisen lähestymistavan ja siitä seuraavan kriminalisoinnin avulla; vähimmäistavoitteena ovat EU:n lainsäädännön vaatimukset puitepäätöksen 2002/629/YOS mukaisesti;

b) kehottaa Euroopan yhteisöä allekirjoittamaan ja ratifioimaan mahdollisimman pian Euroopan neuvoston yleissopimuksen ihmiskaupan vastaisesta toiminnasta; kehottaa komissiota aloittamaan viipymättä sisäisen menettelyn, jotta Euroopan yhteisö voi allekirjoittaa ja ratifioida tämän yleissopimuksen; pyytää myös neuvostoa tekemään päätöksen yleissopimuksen allekirjoittamisesta ja ratifioimisesta;

c) komission ja jäsenvaltioiden pitäisi hyväksyä strategia, jolla pannaan täytäntöön toimintasuunnitelma;

d) neuvoston ja jäsenvaltioiden pitäisi vahvistaa ihmisoikeuksiin ja sukupuolten tasa-arvoisuuteen perustuvaa uhrikeskeistä lähestymistapaa toteuttaessaan toimintasuunnitelmaa;

e) katsoo, että ihmiskaupassa on ihmisoikeuksien lisäksi otettava huomioon myös syrjinnänvastaisuus ja että tämän takia viittaukset tasa-arvoon ja syrjimättömyyteen ovat ratkaisevia;

f) katsoo, että jäsenvaltioiden olisi - jos ne eivät vielä ole niin tehneet - ratifioitava kaikki asiaankuuluvat yleissopimukset, erityisesti kansainvälinen järjestäytyneen rikollisuuden vastainen YK:n yleissopimus ja sen lisäpöytäkirja ihmiskaupan, erityisesti naisten ja lasten kaupan ehkäisemisestä, torjumisesta ja rankaisemisesta, pöytäkirja maitse, meritse ja ilmateitse tapahtuvan maahanmuuttajien salakuljetuksen kieltämisestä, YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen valinnainen pöytäkirja lasten myynnistä, lapsiprostituutiosta ja lapsipornografiasta, YK:n yleissopimus siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksien suojelusta, Euroopan neuvoston yleissopimus ihmiskaupan vastaisesta toiminnasta, ILO:n yleissopimukset ja työelämän tärkeimmät normit, erityisesti pakkotyötä koskeva yleissopimus numero 29, lapsityön pahimpien muotojen kieltämistä ja välittömiä toimia niiden poistamiseksi koskeva yleissopimus numero 182 sekä yhdistymisoikeutta, työsuojelutarkastuksia ja työvoimaa välittäviä toimistoja koskevat yleissopimukset;

g) jäsenvaltioiden pitäisi panna mahdollisimman pian täytäntöön puitepäätös 2002/629/YOS ja direktiivi 2004/81/EY ja ainakin varmistaa, että ihmiskaupan uhrit voivat saada lyhytaikaisen oleskeluluvan, johon liittyy vähintään 30 päivän harkinta- tai toipumisaika, oikeus saada tietoja oikeudellisista ja hallinnollisista menettelyistä uhrin ymmärtämällä kielellä sekä ilmainen oikeusavustaja riippumatta siitä, suostuvatko he yhteistyöhön viranomaisten suorittamissa tutkimuksissa tai todistajina rikosoikeudellisissa menettelyissä;

h) jäsenvaltioiden pitäisi hyödyntää kokonaisuudessaan osana ihmiskaupan torjuntaa 24. helmikuuta 2005 tehtyä neuvoston puitepäätöstä 2005/212/YOS rikoksen tuottaman hyödyn ja rikoksella saadun omaisuuden sekä rikoksentekovälineiden menetetyksi tuomitsemisesta [20] ja erityisesti sen 3 artiklaa;

i) jäsenvaltioiden pitäisi kantaa ihmiskaupan uhreja koskeva vastuunsa tarjoamalla heille mahdollisuus saada apua joko omiin kotimaihinsa palaamisessa, jos he niin haluavat tehdä, tai unioniin jäämisessä [21]; heitä pitäisi myös auttaa ja kannustaa tekemään yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten kanssa tutkimusten aikana ja toimimaan todistajina rikosoikeudellisissa menettelyissä;

j) jäsenvaltioiden pitäisi harkita sellaisten mekanismien käyttöönottoa, joilla voidaan kannustaa, tukea ja suojella ilmiantajia, jotka voivat joutua kostotoimien kohteeksi;

k) jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä toimia, joilla varmistetaan, että ihmiskaupan uhrien ja erityisesti lasten tunnistaminen tapahtuu koulutettujen lainvalvontaviraston työntekijöiden toimesta, jotta ihmiskaupan estämiseen erikoistunut henkilöstö voi erottaa toisistaan ihmisten salakuljettamisen ja ihmiskaupan; hallitusten virastojen olisi kehitettävä suuntaviivat, joilla varmistetaan, että ilman henkilöpapereita olevia maahanmuuttajia haastateltaessa heiltä kysytään oikeita kysymyksiä ihmiskaupan uhrien tunnistamiseksi;

l) jäsenvaltioiden pitäisi minimoida laittoman elinkaupan riski Euroopassa vähentämällä kysyntää, edistämällä entistä tehokkaammin elinten luovutusta, säilyttämällä tiukan lainsäädännön sellaisten elävien lahjoittajien osalta, jotka eivät ole sukulaisuussuhteessa elimen vastaanottajaan, takaamalla kansallisten rekisterien ja jonotuslistojen avoimuuden sekä ottamalla käyttöön säännönvastaisuuksia koskevan oikeudellisen vastuun;

m) jäsenvaltioiden pitäisi parantaa nykytilanteen analyysia ottamalla käyttöön yhtenäisiä menetelmiä vertailukelpoisen tiedon keräämiseksi erityisesti ihmiskaupan reiteistä ja uhrien profiileista voimassa olevien tietosuojaa koskevien pöytäkirjojen ja EU:n säädösten mukaisesti;

n) jäsenvaltioiden pitäisi panna johdonmukaisesti täytäntöön puitepäätöksen 2002/629/YOS 4 artikla sen varmistamiseksi, että oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen sen puolesta tai eduksi tehdystä rikoksesta, olipa tekijänä kuka tahansa, joka toimii joko itsenäisesti tai osana sen oikeushenkilön elintä, joka on johtavassa asemassa kyseisessä oikeushenkilössä, joka liittyy ihmiskauppaan tai ihmiskaupan uhrien tarjoamien palvelujen käyttämiseen;

o) jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä toimia, joilla varmistetaan, että henkilöiden sieppaus ja kuljetus, myös asunnon järjestäminen, uhrin ylläpitäminen ja toiselle huostaan antaminen määritellään lainsäädännössä rikokseksi, josta tuomitaan vankeusrangaistukseen;

p) katsoo, että hyvä yrityskäytäntö, johon kuuluu alihankkijoiden velvollisuus täyttää sopimusvelvoitteensa ja oikeudelliset velvoitteensa (tuotantoketjun vaatimustenmukaisuus), on keskeisessä roolissa kysynnän vähentämiseksi ja että yritysten ja muiden sosiaalisten toimijoiden rooli on oleellinen varmistettaessa, että kaikkia voimassa olevia työ- ja sosiaalilainsäädännön säädöksiä sovelletaan, ja etenkin varmistettaessa, että työntekijät saavat ne edut, joihin heillä on laillinen oikeus; pitää myönteisenä Ateenan julistusta, jolla pyritään varmistamaan, että yritykset eivät hyväksy työhön pakottamista;

q) katsoo, että ihmiskaupan avulla halpatyövoimaa käyttäviin yrityksiin on kohdistettava erittäin ankaria rangaistuksia erityisesti niissä tapauksissa, joissa yritys on toiminut vilpillisesti;

r) jäsenvaltioiden pitäisi toteuttaa tarpeellisia toimia sen varmistamiseksi, että ihmiskaupasta saatujen tulojen takavarikointi tai haltuunotto kuuluu taloudellisiin seuraamuksiin, jotka määrätään kyseisiin rikkomuksiin syyllistyneille oikeushenkilöille rikoslainsäädännön nojalla, tai kaupasta määrättäviin hallinnollisiin seuraamuksiin, jotta voidaan ensisijaisesti taata se, että uhrit saavat korvausta ja hyvitystä kärsimistään taloudellisista, fyysisistä ja psyykkisistä haitoista;

s) jäsenvaltioiden pitäisi panna täytäntöön mekanismeja, jotka tarjoavat yhtenäisiä keinoja torjua seksuaalisen hyväksikäytön takia käytävää kansainvälistä naisten ja lasten ihmiskauppaa poliisitoiminnan yhteydessä ja joihin sisältyy toimia, joilla ihmiskauppaa voidaan estää, siitä voidaan tiedottaa, siitä voidaan järjestää koulutusta, uhreille voidaan antaa tukea ja suojaa ja joilla voidaan arvioida kyseisten toimien toteuttamiseen tarvittavia resursseja;

t) katsoo, että kaikissa jäsenvaltioissa olisi lujitettava työlainsäädäntöön liittyviä tarkastus- ja täytäntöönpanomekanismeja; katsoo myös, että jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niillä on tarpeelliset oikeudelliset puitteet ja että asiaa koskevat mekanismit, koulutus ja tarvittavat tekniset resurssit ovat saatavilla, jotta jäsenvaltiot voivat täyttää oikeudelliset velvoitteensa antamalla tarkastuslaitosten virkamiehille vastuuta ja tietoja sekä koulutusta työnsä kautta hyväksikäytettyjen ihmiskaupan uhrien tunnistamiseksi; katsoo, että työmarkkinoita käsittelevä kansainvälinen tarkastuslaitosten verkosto olisi hyödyllinen parhaiden käytäntöjen vaihtamisessa ja työvoiman hyväksikäytön estämisessä; jäsenvaltioiden olisi tällä alalla lujitettava yhteistyötä ja koordinointia EU:n tasolla;

u) jäsenvaltioiden pitäisi valvoa entistä paremmin työvoimatoimistojen sekä kausityöntekijöiden työhönottoa hoitavien toimistojen toimintaa; neuvoston pitäisi harkita kansallisten työsuojelutarkastusten verkottamista;

v) jäsenvaltioiden olisi tuettava työnhakijoiden ja työpaikkojen yhteensovittamista valvomalla yksityisiä työnvälitystoimistoja, jotka on usein naamioitu avioliittovälitys- tai matkatoimistoiksi ja joiden käyttö voi johtaa hyväksikäyttöön työhönottokäytännöissä ja sen seurauksena ihmiskauppaan;

w) jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden konsulaattien henkilöstöt vaihtavat kokemuksia ja saavat riittävästi koulutusta sellaisten viisumihakemusten tunnistamisessa, jotka saattavat liittyä ihmiskauppaan; neuvoston ja komission olisi mitä pikimmin saatava valmiiksi yhteisen viisumitietojärjestelmän kehitystyö;

x) neuvoston ja komission olisi laadittava ihmiskaupan estämistä koskevat suuntaviivat yhtenä välineenä johdonmukaisen EU:n ihmisoikeus- ja lasten oikeuksia koskevan politiikan harjoittamiseksi;

Ennaltaehkäisy ja kysynnän vähentäminen

y) ihmiskaupasta keskustelemisen osana kouluopetusta ja sosiaalisen ja sukupuolten välisen epätasaarvon vähentämisen käsittelyn sekä tiedottamisen ja yleisön tietoisuuden lisäämisen ihmiskaupasta tuomittavana rikoksena pitäisi tunnustaa olevan olennainen osa ihmiskaupan torjuntaa; jäsenvaltioiden olisi tuettava elämänhallinnan taitojen opetusta kaikilla koululuokilla keinona ehkäistä lapsikauppaa;

z) komission olisi viimeistään vuonna 2007 käynnistettävä tutkimus sekä eri jäsenvaltioiden prostituutiota koskevien lakien vaikutuksista ihmiskauppaan seksuaalista hyväksikäyttöä varten että eri jäsenvaltioiden siirtolaislainsäädännön ja -politiikan vaikutuksista ihmiskauppaan, kuten komissaari Frattini ehdotti 8. maaliskuuta 2006; tutkimuksen tieteellisen luotettavuuden varmistamiseksi sen on perustuttava vertailtavissa oleviin lukuihin; pitäisi siis suunnitella standardoitu tiedonkeruumenetelmä ja soveltaa sitä mahdollisimman pikaisesti; tuloksia pitäisi käyttää seksuaalista hyväksikäyttöä varten harjoitetun ihmiskaupan torjumista koskevan parhaan käytännön toteuttamiseen;

aa) komission, neuvoston ja jäsenvaltioiden olisi tuettava hallitusten ja kansalaisyhteiskunnan käynnistämiä ihmiskaupan vastaisia aloitteita, ja erityisesti valistuskampanjoita;

ab) komission pitäisi arvioida ja levittää parhaita käytäntöjä ihmiskaupan uhrien tarjoamien työvoimaan, seksuaaliseen hyväksikäyttöön tai muunlaiseen ihmiskauppaan perustuvien palvelujen kysynnän vähentämisessä jäsenvaltioissa;

ac) jäsenvaltioiden pitäisi toteuttaa toimenpiteitä kysynnän vähentämiseksi ja muihin syihin, kuten marginalisoimiseen ja tasapuolisten ja ihmisarvoisten työmahdollisuuksien puuttumiseen, tarttumiseksi parhaiden käytäntöjen perusteella ja kannustaa yrityssektoria, erityisesti matkailualaa ja Internet-palveluntarjoajia, kehittämään käytännesäännöt ihmiskaupan torjumiseksi ja noudattamaan niitä;

ad) komission pitäisi perustaa ihmiskaupan vastainen päivä, jota vietettäisiin 25. maaliskuuta vuodesta 2007 alkaen sen kunniaksi, että orjakauppa on lakkautettu monissa maissa ympäri maailmaa;

ae) on ryhdyttävä toimenpiteisiin turvallisen maahanmuuton laillisten mekanismien parantamiseksi, turvallisia maahanmuuttomahdollisuuksia koskevan tiedon saatavuuden varmistamiseksi ja menettelyjen avoimuuden takaamiseksi, koska nämä ovat parhaat keinot ihmiskaupan vähentämiseksi;

af) komission ja jäsenvaltioiden pitäisi sisäisen toimintansa sekä naapuruus-, kehitysyhteistyö- ja avustuspolitiikkojensa yhteydessä harkita toimenpiteitä, joilla puututaan ihmiskaupan perimmäisiin syihin lähtömaissa, mukaan luettuina toimenpiteet, joilla vahvistetaan kansallisia lastensuojelumekanismeja ja tuetaan lasten rekisteröintiä, joka vähentää heidän alttiuttaan joutua laittomien adoptioiden, pakkoavioliittojen ja elinkaupan uhreiksi sekä mitä tarkoitusta varten tahansa harjoitetun lapsikaupan uhreiksi, seksuaalinen hyväksikäyttö mukaan lukien;

ag) komission ja jäsenvaltioiden pitäisi kiinnittää erityistä huomiota uuden tieto- ja viestintätekniikan asiattomaan käyttöön naisten ja lasten ihmiskaupan harjoittamiseksi, ja niiden pitäisi edistää kaikkien niiden lainsäädännöllisten ja teknologisten aloitteiden noudattamista, jotka ovat tarpeen ongelmaan puuttumiseksi;

ah) komission pitäisi hyväksyä ehdotus EU:n toimielinten ja elinten virkamiesten käytännesäännöiksi, joita on noudatettava varsinkin kolmansiin maihin suuntautuvissa EU:n operaatioissa ja jotka vastaavat YK:n antamia käytännesääntöjä; säännöissä pitäisi torjua selkeästi seksipalvelujen ostaminen sekä muut seksuaalisen hyväksikäytön ja sukupuoleen perustuvan väkivallan muodot ja niissä pitäisi säätää tarvittavista, rikkomuksista annettavista rangaistuksista; virkamiehille pitäisi kertoa käytännesääntöjensisällöstä ennen kun heidät lähetetään operaatioon;

ai) neuvoston ja komission olisi säännöllisesti otettava esille ihmiskauppa poliittisissa keskusteluissa kolmansien maiden kanssa (etenkin maiden, joista monet ihmiskaupan uhrit ovat lähtöisin [22]) vedoten EU:n ja kyseisten maiden välisissä sopimuksissa oleviin ihmisoikeuslausekkeisiin;

aj) neuvoston ja komission olisi puututtava ihmiskauppaan unionin ja yksittäisten jäsenvaltioiden piirissä, tuettava tutkimusta, jolla lisätään tämän ilmiön tuntemusta, sekä tiedotettava tehokkaiden toimenpiteiden kehittämisestä ja täytäntöönpanosta;

ak) neuvoston ja komission olisi puututtava kaikkiin väitteisiin ihmiselinten kaupasta EU:n ja kolmansien maiden välisen ihmisoikeusvuoropuhelun puitteissa;

Uhrien suojelu

al) komission ja jäsenvaltioiden pitäisi perustaa monikielinen vihjelinja, jonka numero olisi sama kaikkialla Euroopassa ja jonka tarkoituksena olisi toimia ensimmäisenä uhreja auttavana tahona;

am) jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimia ihmiskaupan torjumiseksi, mutta kunnioitettava samalla prostituoituja ja estämällä heidän syrjintänsä tai leimaamisensa, joka vain lisää heidän alttiuttaan joutua ihmiskaupan ja muiden väkivallan ja hyväksikäytön muotojen uhriksi;

an) neuvoston pitäisi kannustaa sellaisen eurooppalaisen verkkosivun perustamista, jolla olisi tietoa ja kuvia kadonneista henkilöistä, tiiviissä yhteistyössä kansallisten koordinaattoreiden kanssa;

ao) toimenpiteitä tarvitaan seksuaalisen hyväksikäytön uhrien lisäksi myös työvoiman hyväksikäytön ja muunlaisen ihmiskaupan uhrien suojelemiseksi;

ap) komission ja jäsenvaltioiden pitäisi laatia ja panna täytäntöön selkeitä yhteisön vaatimuksia ja suuntaviivoja uhrien auttamisesta ja suojelusta, riippumatta heidän kyvystään tai halustaan toimia todistajina, mukaan luettuina erityiset vaatimukset lasten oikeuksien suojelemiseksi sekä uhrien tunnistusjärjestely, jolla varmistetaan, että uhrien tunnistaminen on olennainen osa tukea ja apua;

aq) jäsenvaltioiden pitäisi varmistaa, että uhrit saavat apua lyhyellä ja/tai pitkällä aikavälillä; tukeen pitäisi sisältyä muun muassa erityinen hätämajoitus, johon liittyy mahdollisuus saada asunto myöhemmässä vaiheessa, terveydenhuoltopalveluita ja neuvontaa, oikeusapua, tietoa uhrien oikeuksista ja todistajana toimimisen merkityksestä, kielikursseja ja ammatillista koulutusta, kotouttamiskursseja, taloudellista apua ja apua työn löytämisessä sekä erityinen holhooja lapsille;

ar) ihmiskaupan uhreille pitäisi tarjota heidän erityistarpeitansa vastaavaa tukea, sillä ihmiskaupan uhrit eivät muodosta homogeenista ryhmää; sukupuolten välinen tasa-arvo sekä lasten, alkuperäiskansojen ja vähemmistöryhmien oikeudet ovat tässä yhteydessä erityisen olennaisia, sillä useat ihmiskaupan uhrit tai mahdolliset uhrit ovat naisia, lapsia ja etnisten ryhmien tai vähemmistöryhmien jäseniä, jotka ovat saattaneet kokea syrjintää kotipaikassaan;

as) jäsenvaltioiden pitäisi tarjota uhreille mahdollisuus osallistua kouluopetukseen, koulutusohjelmiin ja työmarkkinoille sekä suojella heidän oikeuksiaan siviili-, rikos- ja hallinnollisten prosessien aikana ja antaa mahdollisuus käyttää oikeussuojakeinoja;

at) ihmiskaupan uhreja ei pitäisi palauttaa lähtömaahansa, jos on kohtuullista olettaa, että heille aiheutuu lisää vahinkoa leimaamisen ja syrjinnän vuoksi, tai jos vaarana on kostotoimenpiteet tai uudelleen ihmiskaupan uhriksi joutuminen; korostaa, että uhrien on voitava palata turvallisesti kotiin ja osallistua sopeutumis- ja osallistumisohjelmiin tavalla, jolla kunnioitetaan uhrien oikeutta turvallisuuteen ja yksityisyyteen myös siten, että jos uhrit tunnistetaan, valtioilla on velvollisuus suorittaa henkilökohtainen riskinarviointi ennen uhrin palauttamista, sen aikana ja sen jälkeen;

au) jäsenvaltioiden pitäisi noudattaa lainsäädännössään sekä hallinnollisissa käytännöissään YK:n lapsen määritelmää [23]; lapsi on jokainen alle 18-vuotias henkilö; joko viranomaisen, joka on lakisääteisessä vastuussa lasten hyvinvoinnista, tai oikeusviranomaisen, jonka pääasiallisena vastuuna on varmistaa lapsen edut koko päätöksentekoprosessin aikana, pitäisi siksi tehdä päätökset lapsilla käytävää ihmiskauppaa koskevista pitkän aikavälin ratkaisuista; kaikkia lapsia koskevissa toimissa - olivat ne sitten julkisten tai yksityisten sosiaalihuoltoelinten, tuomioistuinten, hallintoviranomaisten tai lakiasäätävien elinten toteuttamia - on otettava ennen kaikkea huomioon lapsen etu; jäsenvaltioiden on varmistettava, että lapsella, joka pystyy ilmaisemaan mielipiteensä, on oikeus ilmaista ne vapaasti kaikista häntä koskevista asioista ja että lapsen mielipiteelle annetaan asianmukainen arvo hänen ikänsä ja kypsyytensä mukaan;

av) jäsenvaltioiden olisi taattava, että ihmiskaupan lapsiuhreja suojellaan syytteiltä tai rangaistuksilta, jotka liittyvät heidän ihmiskaupan uhrin asemassa tekemiinsä rikoksiin; lapsiuhreilta ei tulisi yleensä ottaen riistää heidän vapauttaan myöskään sen perusteella, että lapsi on yksin tai erossa vanhemmistaan, tai lapsen siirtolaisaseman tai oleskelunluvan tai niiden puutteen vuoksi;

aw) jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että lasten, jotka ovat ihmiskaupan uhreja tai sen todistajia, ihmisoikeuksia kunnioitetaan ja että he saavat erityistä suojelua, apua ja tukea, jotta vältetään rikosoikeudenkäynnistä aiheutuvat lisäkärsimykset ja varmistetaan, että heidän ihmisoikeuksiaan, etujaan ja ihmisarvoaan kunnioitetaan täysin kaikissa vaiheissa; jäsenvaltioiden olisi myös suojeltava lapsia julkisessa oikeudenkäynnissä todistamisen seurauksilta (uhrin asemasta rikosoikeudenkäyntimenettelyissä 15. maaliskuuta 2001 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2001/220/YOS [24] 8 artiklan 4 kohta);

ax) edellä mainitussa Unicefin ihmiskaupan lapsiuhrien oikeuksien suojelua koskevissa suuntaviivoissa ja oppaassa annettujen ohjeiden mukaisia erityisiä lastensuojelutoimenpiteitä ja lastensuojelupolitiikkaa olisi toteutettava sekä lähtö- että kohdemaissa ja niihin olisi kuuluttava enemmän kaduilla tehtävää sosiaalityötä, perheiden avustamista, turvaverkkojen rakentamista lapsille, enemmän tietoa luvattoman siirtolaisuuden riskeistä sekä avustettuja palautuksia lapsen mielipide ja etu huomioon ottaen;

ay) jäsenvaltioiden pitäisi panna kokonaisuudessaan täytäntöön Haagin yleissopimus lasten suojelusta sekä yhteistyöstä kansainvälisissä adoptioissa laittomien adoptioiden välttämiseksi;

az) jäsenvaltioiden pitäisi vahvistaa julkisen ja yksityisen sektorin välisiä kumppanuuksia uhrien suojelussa, mukaan luettuna toiminnan kestävä rahoitus;

Kansallisten ja EU:n toimien koordinointi

ba) jäsenvaltioiden pitäisi ottaa käyttöön ja vahvistaa kansallisia ihmiskaupan vastaisen toiminnan koordinointirakenteita ja pyrkiä yhdistämään ne kansainväliseen verkostoon;

bb) korostaa, että EU:n toimielinten ja jäsenvaltioiden on edistettävä sukupuolisidonnaisia torjuntastrategioita, jotka ovat avainasemassa naisiin ja tyttöihin kohdistuvan ihmiskaupan torjumisessa, sovellettava sukupuolten tasa-arvon periaatteita ja poistettava kysyntä kaikenlaiselle hyväksikäytölle, myös seksuaaliselle hyväksikäytölle ja kotiapulaisten hyväksikäytölle;

bc) komission olisi kannustettava ja tuettava ihmiskaupan torjuntaa koskevien kansallisten suunnitelmien laatimista ja täytäntöönpanoa;

bd) jäsenvaltioiden olisi huolehdittava ihmiskauppatapauksia tutkivien erikoisyksikköjen taloudellisesta tuesta;

be) lähtö-, kauttakulku- ja kohdemaiden välinen koordinaatio ja yhteistyö on välttämätöntä; neuvoston, komission ja jäsenvaltioiden olisi koordinoitava ihmiskaupan vastaiset strategiansa täydentääkseen YK:n, Euroopan neuvoston, Etyj:n, Kansainvälisen siirtolaisjärjestön, Pekingin seurantaprosessin, Etelä-Euroopan vakaussopimuksen ja G8-ryhmän toimintaa;

bf) neuvoston, komission ja jäsenvaltioiden olisi jatkettava sellaisten alueellisten aloitteiden edistämistä, jotka täydentävät ja innoittavat koko EU:n laajuista yhteistyötä, kuten Pohjoismaiden ja Baltian maiden ihmiskaupan vastainen työryhmä, Kaakkois-Euroopan yhteistyöaloite, Yleiseurooppalainen Budapestin prosessi, läntisen Välimeren maiden 5+5-dialogi, dialogi, joka koskee Välimeren aluetta siirtolaisuuden kauttakulkupaikkana, sekä Afrikan ja Lähi-idän alueelliset toimintasuunnitelmat ja Länsi-Afrikan maiden talousyhteisö;

bg) vaikka ihmiselinten ja -kudosten kauppaa koskeva erityiskertomus onkin tarpeen, komission ja neuvoston olisi otettava ihmiselinten kauppa mukaan ihmiskauppaa koskevaan kokonaisstrategiaansa sisä- ja ulkopoliittisten näkökohtien perusteella;

bh) komission ja sen asiantuntijaryhmän pitäisi käynnistää, edistää ja arvioida tutkimusta ihmiskaupan uusista suuntauksista, ihmiskaupan ja halvan työvoiman kysynnän sekä siirtolaisuuden välisistä yhteyksistä, ja tutkimusta, jonka tarkoituksena on arvioida olemassa olevien ihmiskaupan torjuntaohjelmien tehokkuutta, mukaan lukien niiden vaikutus lasten oikeuksien edistämiseen ja toteutumiseen, ottaen huomioon erityisesti toimintasuunnitelman;

bi) komission ja neuvoston pitäisi ottaa huomioon ihmiskaupan uhrien varhaisen tunnistamisen merkitys, kun ne kehittävät yhteistä viisumitietojärjestelmää, ja torjua samalla ihmiskauppaa jokaisen jäsenvaltion rajojen sisäpuolella ja EU:ssa kokonaisuudessaan;

bj) jäsenvaltioiden pitäisi vahvistaa EU:n sisäistä yhteistyötä ihmiskaupan torjunnassa ottamalla siihen säännöllisesti mukaan Europolin, Eurojustin ja Frontexin kaltaisia EU:n elimiä;

bk) komission, neuvoston ja jäsenvaltioiden pitäisi valvoa kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten demokratia- ja ihmisoikeuslausekkeiden soveltamista, myös vaadittavaa lainsäädännön tarkistamista, jotta ihmiskaupasta voidaan nostaa syytteitä ja jotta ihmiskauppaa voidaan torjua;

bl) rahoitusalan toimintaryhmän, erityisesti typologiatyöryhmän, pitäisi jatkaa työtään ihmiskauppaan liittyvien rahanpesumenetelmien parissa;

bm) olisi perustettava Euroopan ihmiskaupan vastainen verkosto, jolla olisi kunkin jäsenvaltion ja komission määrittelemiä yhteyspisteitä, mukaan lukien hallitusten virastoja ja kansalaisjärjestöjä, joiden tehtäväkenttään kuuluisivat ihmiskaupan estäminen, uhrien avustaminen, lainvalvonta sekä poliisi- ja oikeusalan yhteistyö;

bn) komission ja Saksan hallituksen pitäisi kerätä ja analysoida tietoja, jotka koskevat pakkoprostituutiota ja muita ihmiskauppaan liittyviä hyväksikäytön muotoja vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen aikana, ja niiden pitäisi kertoa kyseisistä kokemuksista parhaiden käytäntöjen kehittämiseksi tulevia tapahtumia varten;

bo) komission olisi puitepäätöksen 2002/629/YOS yhteydessä puututtava lapsikauppaa urheilualalla koskevaan ongelmaan ottaen erityisesti huomioon tapaukset, joissa seurat saattaisivat tehdä sopimuksia erittäin nuorten lasten kanssa kiertääkseen oman seuran kasvatteja koskevaa sääntöä (home-grown players' rule);

bp) kehottaa jäsenvaltioita kuulemaan kansalaisjärjestöjä ja tämän alan aktiivisia yhdistyksiä sekä toimimaan yhteistyössä niiden kanssa lähtö-, kohde- ja kauttakulkumaissa tarjoamalla etenkin pitkän aikavälin rahoitusta;

bq) neuvoston ja jäsenvaltioiden pitäisi tukea yhteistyötä alkuperämaissa toimivien kansalaisjärjestöjen kanssa, ja yhteistyön tavoitteena pitäisi olla tietojen kerääminen, toimien täytäntöönpano, sosiaalityöntekijöiden kouluttaminen ja yhteistyön tekeminen joukkotiedotusvälineiden kanssa, jotta tietoisuutta

2. kehottaa puhemiestä välittämään tämän suosituksen neuvostolle sekä tiedoksi komissiolle, jäsenvaltioiden ja liittymässä olevien valtioiden hallituksille.

[1] EUVL C 320 E, 15.12.2005, s. 247.

[2] http://www.un.org/Overview/rights.html.

[3] US Department of State (2004), http://www.humantrafficking.org/countries/eap/united_states/news/2005_05/tip_factsheet_ response.hmtl.

[4] EYVL C 364, 18.12.2000, s. 1.

[5] Eurooppa-neuvoston marraskuussa 2004 hyväksymä Haagin ohjelma.

[6] http://www.consilium.europa.eu.

[7] EYVL L 203, 1.8.2002, s. 1.

[8] EUVL L 13, 20.1.2004, s. 44.

[9] EUVL L 261, 6.8.2004, s. 19.

[10] EUVL C 311, 9.12.2005, s. 1.

[11] Hyväksytyt tekstit, P6_TA(2006)0005.

[12] EYVL C 59, 23.2.2001, s. 307.

[13] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 293/2000/EY, tehty 24. tammikuuta 2000, lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäiseviä torjuntatoimenpiteitä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (DAPHNE-ohjelma) (vuosiksi 2000-2003) (EYVL L 34, 9.2.2000, s. 1) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 803/2004/EY, tehty 21. huhtikuuta 2004, lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan ehkäisemistä ja torjuntaa sekä väkivallan uhrien ja riskiryhmien suojelemista koskevan yhteisön toimintaohjelman hyväksymisestä (vuosiksi 2004-2008) (Daphne II -ohjelma) (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 1).

[14] www.europol.eu.int.

[15] Euroopan neuvoston ihmiskaupan vastainen yleissopimus — selitysmuistio, 2005.

[16] "Lost kids, lost futures. The EU's response to child trafficking", 2004.

[17] "The State of the World's Children 2006: Exluded and invisible", Unicef 2005.

[18] International Labour Organisation (2005), A global alliance against forced labour http://www.ilo.org/dyn/declaris/ DECLARATIONWEB.GLOBALREPORTSLIST?var_language=EN.

[19] Gabal, I: Potiráni obchodu s lidmi v ČR a možnosti optimalizace bezpecnostni politiky státu, Policy paper of the MHA of the Czech Repoblic, 2006, Praha.

[20] EUVL L 68, 15.3.2005, s. 49.

[21] Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan lausunnon PE 362.828 mukaisesti.

[22] Ks. Yhdysvaltojen ulkoministeriön ihmiskaupasta 5. kesäkuuta 2006 antamassa raportissa luetellut maat.

[23] Lapsen oikeuksien yleissopimus, 1 artikla, YK, 1989.

[24] EYVL L 82, 22.3.2001, s. 1.

--------------------------------------------------