Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta /* KOM/2000/0802 lopull. - COD 2000/0327 */



Virallinen lehti nro 120 E , 24/04/2001 s. 0083 - 0088



Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Johdanto Euroopan unionin meriturvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskeva politiikka koostuu lukuisista säädöksistä, jotka kattavat Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) voimassa olevien yleissopimusten tärkeimmät näkökohdat. Politiikan tärkeimpänä tavoitteena on varmistaa, että kansainvälisiä sääntöjä noudatetaan unionissa tehokkaasti ja yhdenmukaisesti. Politiikka kattaa monia eri aloja luokituslaitoksista satamavaltion suorittamaan valvontaan ja matkustaja-aluksista laivavarusteisiin ja satamien vastaanottolaitteisiin. EU:n meriturvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevan politiikan käyttöönoton myötä osa jäsenvaltioiden toimivallasta on siirretty näillä aloilla yhteisölle. Jotta asiaa koskeva lainsäädäntö olisi tehokas, sitä on sovellettava asianmukaisesti ja yhtenäisesti koko yhteisön alueella. Ainoastaan nykyisten sääntöjen tarkka täytäntöönpano parantaa meriturvallisuutta ja ehkäisee meren pilaantumista yhteisön vesillä, ja ainoastaan yhdenmukainen soveltaminen voi varmistaa tasavertaiset toimintaedellytykset ja vähentää kilpailun vääristymiä, jotka aiheutuvat vaatimukset täyttämättömien alusten saamista taloudellisista eduista, ja palkita asiaan vakavasti suhtautuvat merenkulkualan toimijat. Nykyisen lainsäädännön asianmukaisen ja yhtenäisen täytäntöönpanon varmistamista yhteisössä vaikeuttaa se, että toisin kuten esimerkiksi Yhdysvalloissa, jossa on yksi yhtenäinen rakenne ja näin ollen helppo määrätä yhdenmukaisista menettelyistä ja varmistaa vaatimustenmukaisuus, Euroopan unionin on tultava toimeen jäsenvaltioiden erilaisten hallinnollisten perinteiden kanssa. Meriturvallisuusalasta vastaavat jäsenvaltioiden hallintorakenteet ovat eri maissa hyvin erilaiset: joissain maissa kyseessä ovat siviiliviranomaiset ja toisissa sotilasviranomaiset, ja eri maissa ne vastaavat hyvinkin erilaisista tehtävistä kuten satamavaltion tai lippuvaltion suorittamasta alusten tarkastamisesta kalakantojen suojelusta, tulliasioista, huumausainekaupan torjunnasta tai maahantulon valvonnasta. Edellä esitetyistä syistä komissio alkoi pohtia erilaisia mahdollisuuksia nykyisen järjestelmän parantamiseksi. Öljykuljetusten meriturvallisuudesta 21. maaliskuuta 2000 antamassaan tiedonannossa [1] komissio käsitteli tätä ongelmaa ja ehdotti yhtenä vaihtoehtona Euroopan meriturvallisuusviraston perustamista. Komissio selitti myös, että sen näkemyksen mukaan olisi epärealistista tai ainakin hyvin ennenaikaista suunnitella sellaisen yhdennetyn toimintakykyisen eurooppalaisen rakenteen tai rannikkovartioston perustamista, jonka toiminta korvaisi kansallisten merenkulkuviranomaisten toiminnan. Viraston tulisi sitä vastoin tukea jäsenvaltioiden ja komission toimia yhteisön lainsäädännön soveltamisessa, sen täytäntöönpanon valvomisessa ja voimassa olevien säännösten tehokkuuden arvioimisessa. Virastolle ei saisi antaa päätösvaltaa, koska tarvittavasta seurannasta vastaisivat jäsenvaltiot ja erityisesti komissio yhteisön lainsäädännön toimeenpanijan tai valvojan ominaisuudessaan. [1] KOM(2000) 142 lopullinen, 21.3.2000. Komissio toisti tämän periaatteen Biarritzin Eurooppa-neuvostolle antamassaan kertomuksessa yhteisön strategiasta merenkulun turvallisuuden alalla [2]. Asiakirjassa todetaan, että jotta komissio voisi varmistaa nykyisten sääntöjen tehokkaan ja yhdenmukaisen soveltamisen valvonnan ja tarkastamisen, se suunnittelee erityisen rakenteen perustamista; tällainen rakenne voisi olla Euroopan meriturvallisuusvirasto. [2] KOM(2000) 603 lopullinen, 27.9.2000. Nyt annettavassa asetuksessa komissio ehdottaa Euroopan meriturvallisuusviraston perustamista. Ehdotuksen teksti on tulosta pitkästä analysointi- ja neuvottelutyöstä, jonka aikana komissiolla on ollut mahdollisuus selventää viraston mahdollista asemaa. Komissio katsoo, että ensisijaisen tavoitteen eli nykyisen lainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamisen lisäksi virastolle tulisi antaa merkittävä asema järjestettäessä asianmukaista koulutustoimintaa satama- ja lippuvaltioihin liittyvissä kysymyksissä. Jäsenvaltioiden tarkastajien koulutuksen yhdenmukaistamisella edistetään EU:n meriturvallisuusjärjestelmän yhdenmukaistamista. Lisäksi komissio katsoo, että virasto voi avustaa komission yksiköitä sellaisten lukuisten aikaa vievien teknisten tehtävien hoitamisessa, jotka nykyisessä lainsäädännössä on annettu komission tehtäväksi. Näin komission yksiköt voivat keskittyä poliittisiin kysymyksiin. Vielä yksi viraston keskeinen tehtävä on meriturvallisuusalaa ja satunnaispäästöistä johtuvaa pilaantumista tai meren tahallista pilaamista koskevien tilastotietojen kerääminen, tallentaminen ja arviointi sekä nykyisten tietokantojen järjestelmällinen hyödyntäminen ja tarvittaessa uusien tietokantojen perustaminen. Viraston toimittamien tietojen perusteella komissio ja jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarvittavat toimenpiteet meriturvallisuuden lisäämiseksi ja toteutettujen toimenpiteiden tehokkuuden arvioimiseksi. Viraston odotetaan luovan yhteistä etua koskevien kysymysten osalta vankat kumppanuussuhteet jäsenvaltioihin sekä jäsenvaltioiden välille. Lisäksi sen odotetaan hyödyntävän laajasti Euroopan unionin parasta tieteellistä tietämystä ja nopeuttavan yhteisön reagointi- ja päätöksentekokykyä. Ehdotetun viraston rakenteessa kunnioitetaan yhteisön lainsäädäntövaltaa käyttävien toimielinten oikeuksia: virasto ei osallistu lainsäädäntötoimintaan. Siinä kunnioitetaan myös komission aloiteoikeutta ja oikeuksia talousarvion toteuttajana. Sen työn lisäksi, jota komissio on jo toteuttanut osoittaakseen Euroopan meriturvallisuusviraston tarpeellisuuden ja edistääkseen sen perustamista koskevan päätöksen tekemistä, komissio aikoo toteuttaa kustannushyöty-analyysiä koskevia lisätoimia samaan aikaan kuin tätä ehdotusta käsitellään muissa toimielimissä. 2. Euroopan meriturvallisuusvirasto 2.1. Tarkoitus Asetuksen tarkoituksena on perustaa Euroopan meriturvallisuusvirasto meriturvallisuuden ja merien pilaantumisen ehkäisemisen korkean, yhdenmukaisen ja tehokkaan tason varmistamiseksi yhteisössä. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi on perustettava tehtävään erikoistunut virasto: EU:n merenkulkuyhteisö tarvitsee tehokkaan elimen, joka antaa jäsenvaltioille ja komissiolle niiden tarvitsemaa teknistä ja tieteellistä tukea ja korkeatasoista asiantuntemusta, jotta ne voivat asianmukaisesti soveltaa yhteisön meriturvallisuusalan lainsäädäntöä, valvoa sen täytäntöönpanoa ja arvioida voimassa olevien säännösten tehokkuutta. Nykyinen lainsäädäntö on sisällöltään erittäin teknistä. Sekä sen täytäntöönpano että käytännön valvonta on annettava sellaisen henkilöstön tehtäväksi, jolla on korkea pätevyys meriturvallisuusalalla, jolla on laaja tekninen tietämys ja joka tuntee perusteellisesti meriturvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisyä koskevat yhteisön ja kansainväliset säädökset. 2.2. Virasto 2.2.1. Tehtävät Virasto perustetaan osaksi yhteisön järjestelmää. Sen tehtävänä on toimia teknisenä elimenä, joka tarjoaa yhteisölle tarvittavat välineet tehokkaaseen toimintaan meriturvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevien yleisten normien parantamiseksi. Virasto avustaa komissiota meriturvallisuusalaa koskevan yhteisön lainsäädännön jatkuvassa ajantasaistamisessa ja antaa tarvittavaa tukea asiaa koskevan lainsäädännön yhdenmukaisen ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi yhteisössä. Virasto avustaa aktiivisesti satamavaltion suorittamaa valvontaa koskevan yhteisön yleisen järjestelmän tehostamisessa ja auttaa valvomaan yhteisön tasolla tunnustettuja luokituslaitoksia. Viraston tehtävien laajempi kuvaus annetaan jäljempänä artiklakohtaisia huomautuksia koskevassa jaksossa. 2.2.2. Toiminta a) Johtoelimet Viraston asianmukainen toiminta edellyttää, että sen pääjohtaja pystyy järjestämään viraston sisäisen toiminnan varsin riippumattomasti ja joustavasti. Siksi pääjohtaja valtuutetaan toteuttamaan tarvittavat toimet viraston toimintaohjelman asianmukaiseksi toteuttamiseksi ja erityisesti päättämään luokituslaitosten tarkastusten täytäntöönpanosta sekä jäsenvaltioihin tehtävistä tarkastuskäynneistä. Lisäksi pääjohtaja on vastuussa viraston talousarvion ja toimintaohjelman valmistelusta ja toteuttamisesta sekä kaikista henkilöstöön liittyvistä kysymyksistä. Pääjohtajan tehtävien oikeutuksen varmistamiseksi suositetaan, että hallintoneuvosto nimittää hänet komission ehdotuksen perusteella. Hallintoneuvosto, joka koostuu komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin nimittämistä edustajista sekä alan teollisuuden edustajista, on vastuussa kaikista hallintoon liittyvistä kysymyksistä. Se vahvistaa viraston toimintaohjelman komission hyväksynnän jälkeen. Se myös vahvistaa viraston talousarvion kunkin varainhoitovuoden alussa sekä mukauttaa sen saatuihin rahoitusosuuksiin ja maksuihin. Lisäksi hallintoneuvosto vahvistaa menettelyt, joiden mukaisesti pääjohtaja tekee päätöksensä, sekä käyttää kurinpidollista toimivaltaa viraston korkeisiin virkamiehiin nähden. Pääjohtajan ja hallintoneuvoston tekemistä muista kuin henkilöstöä koskevista päätöksistä voi valittaa komissiolle. b) Henkilöstö Edellä kuvattujen tehtävien hoitamiseksi virastossa on oltava riittävästi pätevää henkilöstöä. Henkilöstön tehtävänä on varmistaa, että yhteisön meriturvallisuusalaa ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskeva lainsäädäntö on ajan tasalla ja että sitä sovelletaan yhdenmukaisesti ja tehokkaasti. Pätevä henkilöstö osallistuu lisäksi jäsenvaltioille ja hakijamaille tarkoitetun soveltuvan koulutustoiminnan järjestämiseen. Viraston on arvioitu tarvitsevan noin 55 työntekijää. Viraston henkilöstöön sovelletaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä ja muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja. Tarkoituksena on, että ainoastaan pieni osa henkilöstöstä siirretään väliaikaisesti yhteisön muista toimielimistä. Muu henkilöstö palkataan kokemuksen ja ansioiden perusteella. Henkilöstö palkataan määräaikaisin ja uudistettavin työsopimuksin, jotta voidaan jatkuvasti palkata teknisen kehityksen tasolla olevaa henkilöstöä kuitenkin niin, että pätevää pysyvää henkilöstöä on aina riittävästi. c) Talousarvio Virasto tarvitsee talousarviosta riittävät määrärahat edellä kuvatun henkilöstön palkkaamiseksi, tehtäviensä hoitamiseksi sekä joustavan ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi. Ensimmäisenä vuonna viraston talousarvioksi arvioidaan noin 2 625 000 euroa, ja se nousee noin 7 600 000 euroon sitten, kun virasto on saavuttanut täyden toimintakyvyn. Viraston talousarvio rahoitetaan pääosin yhteisön tuella. Virastolla voi periä maksuja julkaisuistaan tai koulutustoiminnastaan. Maksujen osuus viraston koko talousarviosta jää kuitenkin vähäiseksi. Viraston on otettava käyttöön asianmukaiset säännöt ja valvonta. Hallintoneuvostolla on oikeus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, mutta viraston talousarvion lopullisesta valvonnasta vastaa tilintarkastustuomioistuin. d) Kieli Kielijärjestelyjen tulee mahdollistaa viraston tehokas ja nopea toiminta. Viraston hallintoneuvostolla on valtuudet päättää viraston kielijärjestelyistä. e) Toimipaikka Virasto on sijoitettava sopivaan paikkaan, jotta se pystyy luomaan yhteistyösuhteet asianomaisten yhteisön toimielinten kanssa. Komissio, joka ottaa huomioon nämä vaatimukset ja arvioi vastaanottamansa hakemukset, ehdottaa toimivaltaisille viranomaisille yhtä tai useampaa toimipaikkaa. Ehdotuksen perusteella toimivaltaisten viranomaisten on määritettävä toimipaikka viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen antamisesta. f) Avoimuus Viraston on hyväksyttävä avoimuutta ja asiakirjojen saatavuutta koskevat sääntönsä Euroopan parlamentin ja neuvoston EY:n perustamissopimuksen 255 artiklan yhteydessä tekemien päätösten mukaisesti. 3. Oikeusperustan valinta Ehdotettavan asetuksen oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohta, mikä sopii yhteen ehdotuksen tavoitteen ja merenkulun alalla tähän mennessä annetun lainsäädännön kanssa erityisesti turvallisuus- ja ympäristönsuojelunäkökohtien osalta. 4. Ehdotetun toimen perustelut Mitkä ovat suunnitellun toimen tavoitteet yhteisön velvoitteiden kannalta ja mikä on ongelman yhteisöulottuvuus (esimerkiksi montako jäsenvaltiota asia koskee ja miten asia on ratkaistu tähän mennessä)- Perustamissopimuksessa määrätään yhteisen liikennepolitiikan luomisesta. Politiikan täytäntöönpanoa varten suunniteltuihin toimiin sisältyvät myös meriliikenteen turvallisuutta parantavat toimet, sellaisina kuin ne mainitaan 80 artiklan 2 kohdassa. Tätä tarkoitusta varten ehdotetun toiminnan päätavoitteena on perustaa Euroopan meriturvallisuusvirasto. Yhteisössä on nykyään voimassa lukuisia meriturvallisuussäädöksiä. Lainsäädännön tehokkuuden, merenkulun turvallisuuden ja meren pilaantumisen ehkäisemisen tehostamiseksi koko yhteisön alueella on tarpeen varmistaa lainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen. Viraston tarkoituksena on edistää tämän tavoitteen saavuttamista. Merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevien normien parantaminen koskee kaikkia jäsenvaltioita niin rannikolla kuin sisämaassakin. Tiukoilla normeilla ei pelkästään tehdä merestä ja rannikoista puhtaampia vaan niiden avulla myös parannetaan merenkulun turvallisuutta sekä pienennetään laivojen, lastin ja ihmishenkien menettämisen riskiä. Kaikki jäsenvaltiot ovat tähän mennessä toimineet itsenäisesti soveltaessaan yhteisön nykyistä lainsäädäntöä, ja komissio on seurannut yhteisön lainsäädännön asianmukaista saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ongelman yhteisöulottuvuus edellyttää yhdenmukaisempaa ja käytännöllisempää lähestymistapaa. Kuuluuko suunniteltu toimi yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan vai yhteisön ja jäsenvaltioiden jaettuun toimivaltaan- Virasto huolehtii yhteisön toimivaltaan kuuluvista asioista, koska se avustaa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanossa. Mikä on tehokkain ratkaisu, kun otetaan huomioon yhteisön ja jäsenvaltioiden käytettävissä olevat keinot- Kun otetaan huomioon yhteisön meriturvallisuuspolitiikan ominaispiirteet ja tarve varmistaa sen yhdenmukainen soveltaminen, yhteisötason toiminta on ainoa mahdollinen tapa taata sama turvallisuuden ja meren pilaantumisen ehkäisyn taso koko yhteisön alueella. Mitä todellista lisäarvoa yhteisön ehdottama toiminta tuottaa ja mitkä olisivat toimen toteuttamatta jättämisen seuraukset- Virasto osallistuu merkittävässä määrin yhteisön lainsäädännön asianmukaiseen täytäntöönpanoon koko unionin alueella, parhaiden käytäntöjen kehittämiseen ja levittämiseen jäsenvaltioissa sekä meriturvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevan yhteisön yleisen järjestelmän laajentamiseen. Tämä puolestaan vähentää merionnettomuuksien, meren pilaantumisen ja merellä tapahtuvan ihmishenkien menettämisen riskiä. Tämän lisäksi nykyisen lainsäädännön asianmukaisella ja yhdenmukaisella täytäntöönpanolla taataan tasavertaiset toimintaedellytykset, vähennetään kilpailun vääristymistä, joka johtuu vaatimukset täyttämättömien alusten saamista taloudellisista eduista, ja palkitaan asiaan vakavasti suhtautuvat merenkulkualan toimijat. Toimimatta jättämisen kustannuksia on erittäin vaikea arvioida. Arviointi edellyttäisi ensinnäkin sen määrittämistä, montako onnettomuutta virasto aikanaan ehkäisee. Voidaan kuitenkin todeta, että jos virasto onnistuu ehkäisemään yhdenkin suuren onnettomuuden - kuten Erikan uppoamisen, josta aiheutui arviolta 400 miljoona euron vahingot - se on osoittanut olevansa enemmän kuin siitä aiheutuvien kustannusten arvoinen. Mitä toimintamuotoja yhteisöllä on käytössään (esim. suositus, rahoitustuki, sääntely, vastavuoroinen tunnustaminen)- Toimenpiteen tavoitteen perusteella asetus on ainoa mahdollinen väline sen saavuttamiseksi. Yhteisön meriturvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevan lainsäädännön yhdenmukaista ja tehokasta soveltamista ei voida toteuttaa lievemmällä säädöksellä. Asetus on yhteisössä yleisesti virastojen perustamiseen käytetty väline. Onko yhtenäinen sääntely tarpeen vai riittääkö direktiivi, jossa asetetaan yleiset tavoitteet ja jätetään täytäntöönpano jäsenvaltioille- Kuten edellä todettiin, valittu säädöstyyppi johtuu toimenpiteen varsinaisesta tavoitteesta. 5. Artikloja koskevia huomautuksia I jakso - Tavoitteet ja tehtävät 1 artikla Artiklassa säädetään, että Euroopan meriturvallisuusviraston perustamistarve johtuu siitä, että on välttämätöntä varmistaa meriturvallisuuden ja meren pilaantumisen ehkäisyn korkea, yhdenmukainen ja tehokas taso yhteisössä. Lisäksi artiklassa täsmennetään, että viraston on annettava jäsenvaltioille ja komissiolle teknistä ja tieteellistä tukea avustaakseen niitä yhteisön meriturvallisuuslainsäädännön asianmukaisessa soveltamisessa, lainsäädännön täytäntöönpanon valvonnassa ja voimassa olevien säännösten tehokkuuden arvioinnissa. 2 artikla 1. Tässä keskeisessä artiklassa määritellään tehtävät, joita viraston on hoidettava edellisessä artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. a) Viraston tehtäviin kuuluu meriturvallisuusalan kansainvälisen lainsäädännön jatkuvan kehityksen seuranta ja yksityiskohtaisten analyysien tekeminen meriturvallisuusalalla ja meren pilaantumisen ehkäisemisen alalla tehdyistä tutkimushankkeista. Näiden kahden toiminnan tai oman asiantuntemuksensa perusteella virasto tuo komission huomioon mahdollisuudet saattaa yhteisön lainsäädäntö ajan tasalle ottaen huomioon tarpeen varmistaa, että lainsäädäntö säilyy tehokkaana. b) Satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan yhteisön järjestelmän yleisen toiminnan seuraamiseksi virasto suorittaa jäsenvaltioihin tarkastuskäyntejä, joiden tarkoituksena on tutkia jäsenvaltioiden tapaa panna täytäntöön satamanvaltion valvontaa koskevat velvoitteensa. Tarkastukset ovat äärimmäisen hyödyllisiä parhaiden käytäntöjen kehittämiseksi ja niiden edelleen levittämiseksi koko yhteisön alueelle. Sekä jäsenvaltioihin tehdyillä tarkastuskäynneillä että satamavaltion valvontaa koskevan yhteisön järjestelmän yleisen seurannan kautta saatujen kokemusten perusteella virasto ehdottaa komissiolle mahdollisia parannuksia järjestelmään. Lisäksi virasto antaa asiantuntemuksensa komission käyttöön ja osallistuu satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisten teknisten elinten työhön. Yhteisön tasolla tunnustettujen luokituslaitosten suorituskyvyn korkean tason varmistaminen edellyttää kahdenlaisia tehtäviä: on suoritettava tarkastuksia näihin laitoksiin ja valvottava, että ne noudattavat neuvoston direktiivin 94/57/EY säännöksiä, sekä autettava seuraamaan jatkuvasti niiden suoritustasoa turvallisuuden ja meren pilaantumisen ehkäisemisen osalta. Kummankin tehtävän yhteydessä virasto antaa tukea komissiolle ja jäsenvaltioille. Virasto avustaa komissiota ja jäsenvaltioita yhteisön muun meriturvallisuuslainsäädännön asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamisessa erityisesti matkustaja-alusten turvallisuuden ja laivavarusteiden osalta; tämä koskee myös miehistöihin sovellettavaa yhteisön lainsäädäntöä. c) Puolueettomien, luotettavien ja vertailukelpoisten tietojen ja tilastojen saatavuus meriturvallisuudesta ja meren pilaantumisesta on olennaisen tärkeää, jotta komissio ja jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarvittavat toimet nykyisten säännösten tehostamiseksi ja niiden tehokkuuden arvioimiseksi. Alalla on jo käytössä useita tietokantoja, mutta uusia on kehitettävä. Virasto laatii itselleen yhtenäisen toimintaohjelman, johon sisältyy nykyisten tietokantojen yhdistäminen, jotta yhteisö saa edellä kuvattuja tietoja ja tilastoja ja samalla vältetään päällekkäisyys nykyisten toimien kanssa. Kerättyjen tietojen perusteella virasto auttaa komissiota julkaisemaan puolivuosittain tiedot aluksista, joilta on evätty pääsy yhteisön satamiin satamavaltion valvontaa koskevan direktiivin säännösten perusteella. Tältä samalta pohjalta virasto avustaa komissiota ja jäsenvaltioita myös niiden toimissa, joiden avulla on tarkoitus parantaa laittomia päästöjä tekevien alusten tunnistamista ja jäljittämistä. d) Virasto avustaa komissiota ja jäsenvaltioita meriliikenteen valvonnassa. Tätä tarkoitusta varten virasto edistää jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä Euroopan meriliikenteen tietojärjestelmästä annetun yhteisön lainsäädännön mukaisesti. e) 26. kesäkuuta 2000 kokoontunut liikenneministerien neuvosto pyysi komissiota pohtimaan tarvittaessa eurooppalaisen tietokannan kehittämistä merellä tapahtuvista onnettomuuksista ja vaaratilanteista; tämä olisi tärkeä väline onnettomuuksien ehkäisemiseksi vastaisuudessa ja viralliseen turvallisuusarviointiin (FSA) perustuvien toimenpiteiden kehittämiseksi. Virastolle on annettu tämä tehtävä samoin kuin yhteisen menettelytavan määritteleminen yhteisössä tapahtuvien merionnettomuuksien tutkintaa varten. Saatujen kokemusten perusteella virasto tarjoaa tukeaan jäsenvaltioille toiminnoissa, jotka liittyvät EU:n vesillä tapahtuneiden vakavien merionnettomuuksien tutkimiseen. Yksi viraston tärkeä tehtävä tällä alalla on analysoida nykyisiä onnettomuustutkintaraportteja sen selvittämiseksi, kuinka vastaavat tapaukset voidaan välttää tulevaisuudessa, ja levittää näiden analyysien tuloksia. f) Virastolla on aktiivinen tehtävä yhteisön meriturvallisuuslainsäädännön yhdenmukaisessa ja tehokkaassa täytäntöönpanossa koko yhteisön alueella. Virasto järjestää asianmukaista koulutustoimintaa satama- ja lippuvaltioihin liittyvissä kysymyksissä, koska koulutus on ensimmäinen vaihe siirryttäessä kohti yhdenmukaistettua yhteisön järjestelmää. g) Virasto tarjoaa teknistä apua unionin jäsenyyttä hakeneille valtioille niiden pannessa täytäntöön yhteisön meriturvallisuuslainsäädäntöä. Tässä yhteydessä viraston tehtävänä on selvittää yhteisössä käytössä olevat järjestelmät meriturvallisuuslainsäädännön täytäntöön panemiseksi sekä levittää yhteisön parhaita käytäntöjä. Viraston ei kuitenkaan oleteta toteuttavan käytännön toimia jäsenyyttä hakeneissa valtioissa. Se ei esimerkiksi tarjoa henkilöstöä näiden maiden nykyisten merenkulkuhallintojen rakenneuudistuksen toteuttamiseen, vaan sen tarjoama tuki on pelkästään teoreettista. Virasto järjestää kuitenkin soveltuvaa koulutusta näille valtioille. 2. Jotta viraston tekninen ja tieteellinen tietämys olisi yhteisön käytettävissä, jotta se voi valvoa yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa, sekä aina tarvittaessa myös muita kuin toimintaohjelmassa mainittuja toimintoja varten, virastoa voidaan pyytää suorittamaan mitä tahansa muita erityistehtäviä, mutta ainoastaan komission pyynnöstä. Jäsenvaltiot eivät voi antaa virastolle tehtäviä. 3 artikla Asetuksessa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi ja hoitaakseen tehtävänsä parhaalla mahdollisella tavalla virasto tekee tarkastuskäyntejä jäsenvaltioihin. Tarkastuskäyntien yhteydessä keskitytään satamavaltion suorittamaan valvontaan liittyvien jäsenvaltioiden velvoitteiden täytäntöönpanoon mutta myös muihin näkökohtiin, jotka liittyvät merenkulun turvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisemistä koskevan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon. Käynnit auttavat virastoa ymmärtämään jäsenvaltioiden merenkulkuhallintojen toimintaa sekä tuomaan esille yhteisön järjestelmän mahdollisia puutteita sekä jäsenvaltioiden toteuttamia parhaita käytäntöjä. Virasto pystyy näin saatujen kokemusten perusteella ehdottamaan mahdollisia parannuksia yleiseen järjestelmään ja toisessa vaiheessa levittämään parhaita käytäntöjä. Komissio arvioi viraston tarkastuskertomukset päättääkseen, tarvitaanko jatkotoimenpiteitä. 4 artikla Koska viraston tehtävänä on kehittää ja hyödyntää tietokantoja ja koska osa tiedosta voi olla henkilökohtaisia, on tärkeää täsmentää, että komission ja viraston tämän asetuksen soveltamisen yhteydessä keräämiin tietoihin sovelletaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY [3]. [3] EYVL L 281, 23.11.1995. II jakso: Sisäinen rakenne ja toiminta 5 artikla Artiklassa säädetään, että virasto on yhteisön riippumaton elin. Toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä sen toimipaikasta viimeistään kuuden kuukauden kuluttua asetuksen antamisesta komission ehdotuksen perusteella. Lisäksi täsmennetään, että virasto voi komission erityisestä pyynnöstä päättää perustaa aluekeskuksia joihinkin jäsenvaltioihin, jotta se voi hoitaa meriliikenteen seurantaan liittyviä tehtäviä ja erityisesti varmistaa herkkien alueiden parhaat liikennöintiolosuhteet, kuten yhteisön meriliikenteen tietojärjestelmää koskevassa lainsäädännössä todetaan. 6 artikla Yhteisön toimielinten henkilöstösääntöjä sovelletaan myös viraston henkilöstöön. Tarkoituksena on, että ainoastaan pieni osa henkilöstöstä siirretään väliaikaisesti muista yhteisön toimielimistä. Muu henkilöstö palkataan tilapäiseksi henkilöstöksi kansallisen hallinnon piiristä tai toimialalta saadun kokemuksen ja ansioiden perusteella. 7 artikla Säännöksen mukaan virastoon sovelletaan Euroopan yhteisöjen tavoin samoja erioikeuksista ja vapauksia, jotka mainitaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa. 8 artikla Viraston sopimussuhteeseen perustuva vastuu ja sopimussuhteen ulkopuolinen vastuu vastaavat EY:n perustamissopimuksen 288 artiklan nojalla yhteisöön sovellettavaa järjestelmää. 9 artikla Viraston hallintoneuvostolla on valtuudet päättää viraston kielijärjestelyistä. Kielijärjestelyjen on mahdollistettava viraston tehokas ja nopea toiminta. 10 artikla Artiklassa määritellään viraston johtoelimiin kuuluvan hallintoneuvoston valtuudet. Sillä on valvova tehtävä pääjohtajaa nimitettäessä, vuosikertomusta ja toimintaohjelmaa hyväksyttäessä - komission hyväksynnän jälkeen - ja talousarviosta päätettäessä. Lisäksi hallintoneuvosto varmistaa, että virasto toimii riittävän avoimesti ja puolueettomasti, ja tätä varten se vahvistaa menettelyt, joiden mukaisesti pääjohtaja voi tehdä päätöksiä. 11 artikla Säännöksessä todetaan, että hallintoneuvosto koostuu neljästä komission edustajasta, neljästä neuvoston edustajasta, neljästä Euroopan parlamentin edustajasta ja neljästä asiaan liittyvien toimialojen edustajasta, jotka komissio nimittää. 12 artikla Artiklassa todetaan, että hallintoneuvosto valitsee keskuudestaan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. 13 artikla Artiklassa säädetään hallintoneuvoston sääntömääräisistä ja ylimääräisistä kokouksista, joissa pääjohtajan on oltava läsnä ja joihin voidaan kutsua ulkopuolisia tarkkailijoita. Pääjohtajalla ei ole äänioikeutta. 14 artikla Hallintoneuvoston päätöksiin vaaditaan kahden kolmasosan enemmistö, ja jokaisella jäsenellä on yksi ääni. 15 artikla Säännöksessä määritellään pääjohtajan tehtävät ja valtuudet. Pääjohtaja ei saa ottaa ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään muulta organisaatiolta. Hänen on kuitenkin 2 artiklassa määriteltyjen tehtävien yhteydessä noudatettava komission ohjeita ja vastattava komission tekemiin avunpyyntöihin. Pääjohtaja on myös viraston talousjohtaja ja tästä syystä vastuussa talousarvion ja toimintaohjelman valmistelusta ja toteuttamisesta sekä henkilöstökysymyksistä. 16 artikla Hallintoneuvosto nimittää pääjohtajan ja yhden tai useamman yksikön päällikön, ja hallintoneuvostolla on kurinpidollinen toimivalta heihin nähden. Pääjohtajan virka on määräaikainen, ja hänet voidaan nimittää uudelleen. 17 artikla Jäsenvaltiot sekä luonnolliset ja oikeushenkilöt voivat valittaa mistä tahansa viraston toteuttamasta toimesta, joka koskee niitä välittömästi ja henkilökohtaisesti. Näin ollen kaikki pääjohtajan ja hallintoneuvoston toimet voidaan antaa komission käsiteltäviksi niiden laillisuuden tarkastamiseksi. 18 artikla Artiklassa säädetään, että viraston toimintaan voivat osallistua ne Euroopan kolmannet maat, jotka ovat tehneet Euroopan yhteisön kanssa sopimuksen, jonka mukaisesti ne ovat saattaneet voimaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan yhteisön lainsäädännön ja soveltavat sitä. III jakso - Varainhoitoa koskevat vaatimukset 19 artikla Viraston talousarvio rahoitetaan pääosin yhteisön tuella. Viraston tarjoamista palveluista (kuten julkaisuista, koulutuksesta tai vastaavista) voidaan periä maksuja. Virasto tarvitsee riittävät määrärahat talousarviosta palkatakseen edellä kuvatun henkilöstön tehtäviensä hoitamiseksi sekä joustavan ja tehokkaan toiminnan takaamiseksi. Pääjohtaja laatii alustavan talousarvioesityksen, jonka hallintoneuvosto hyväksyy ja toimittaa komissiolle, joka puolestaan käsittelee sen tavanomaisten talousarviomenettelyjen mukaisesti. EY:n perustamissopimuksen 279 artiklaa sovelletaan. 20 artikla Artiklassa säädetään, että pääjohtaja on vastuussa talousarvion toteuttamisesta. Komission varainhoidon valvoja huolehtii varainhoidon valvonnasta. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa viraston tilit ja julkaisee vuotuisen tilintarkastuskertomuksen. Euroopan parlamentti myöntää pääjohtajalle viraston talousarviota koskevan vastuuvapauden hallintoneuvoston suosituksesta. 21 artikla Artiklassa säädetään, että viraston on viiden vuoden kuluessa toimintansa aloittamisesta suoritettava yhteistyössä komission kanssa riippumaton arviointi tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Hallintoneuvosto esittää arvioinnin tulosten perusteella komissiolle suosituksia tähän asetukseen, virastoon ja sen toimintatapoihin tehtävistä muutoksista. 22 artikla Artiklassa säädetään, että hallintoneuvosto hyväksyy komission hyväksynnän ja tilintarkastustuomioistuimen lausunnon jälkeen varainhoitoasetuksen, jonka perusteella virasto valmistelee ja toteuttaa talousarvion. IV jakso - Loppusäännökset 23 artikla Artiklassa säädetään, että vaikka asetus tulee voimaan 24 artiklan mukaisesti, virasto aloittaa toimintansa vasta 12 kuukauden kuluttua tästä. Näin sen perustamiseen jää riittävästi aikaa. 24 artikla Artiklassa vahvistetaan asetuksen voimaantulopäivä. 6. Loppuhuomautuksia Ehdotukseen on liitetty rahoitusselvitys. Asetukseen ei ole liitetty vaikutusten arviointilomaketta, koska ehdotus ei vaikuta yritysten toimintaan. 2000/0327 (COD) Ehdotus: EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta (ETAn kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen [4], [4] EYVL C , , s. . ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [5], [5] EYVL C , , s. . ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon [6], [6] EYVL C , , s. . noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [7], [7] EYVL C , , s. . sekä katsovat seuraavaa: (1) Yhteisössä on annettu useita säädöksiä, joiden tavoitteena on parantaa merenkulun turvallisuutta ja torjua sen aiheuttamaa ympäristön pilaantumista. Jotta tällainen lainsäädäntö olisi tehokasta, sitä on sovellettava asianmukaisesti ja yhdenmukaisesti koko yhteisössä. Tämä varmistaa tasavertaiset toimintaedellytykset, vähentää kilpailun vääristymiä, jotka johtuvat vaatimuksia noudattamattomien alusten nauttimista taloudellisista eduista, ja on eduksi vaatimukset täyttäville meriliikenteen toimijoille. (2) Tietyt tehtävät, joista nykyisin huolehditaan yhteisön tai jäsenvaltioiden tasolla, voitaisiin antaa keskitetyn erityiselimen hoidettaviksi. Tekninen ja tieteellinen tuki sekä luotettava ja korkeatasoinen asiantuntemus ovatkin tarpeen, jotta voitaisiin soveltaa asianmukaisesti meriturvallisuuteen ja pilaantumisen torjuntaan liittyvää yhteisön lainsäädäntöä, seurata sen täytäntöönpanoa sekä arvioida voimassa olevien säännösten tehokkuutta; tästä syystä on tarpeen perustaa Euroopan meriturvallisuusvirasto osana yhteisön nykyistä toimielin- ja toimivaltarakennetta. (3) Viraston on yleisesti ottaen oltava se tekninen elin, joka tarjoaa yhteisölle keinot toimia tehokkaasti yleiseen meriturvallisuuteen ja ympäristön pilaantumisen ehkäisyyn liittyvien sääntöjen parantamiseksi. Virasto avustaa komissiota yhteisön meriturvallisuuslainsäädännön jatkuvassa tarkistamisessa ja tarjoaa tukea, jota tarvitaan kyseisen lainsäädännön yhdenmukaisen ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi koko yhteisössä. Virasto auttaa erityisesti vahvistamaan satamavaltion suorittamaan valvontaan liittyvää yhteisön yleistä järjestelmää ja valvomaan yhteisön tasolla hyväksyttyjä luokituslaitoksia. (4) Jotta viraston tarkoitus täyttyisi asianmukaisesti, sen on tarkoituksenmukaista hoitaa myös muita tärkeitä tehtäviä, joiden tavoitteena on parantaa meriturvallisuutta ja ympäristön pilaantumisen ehkäisyä yhteisön vesillä. Viraston on järjestettävä tarvittavaa koulutusta kysymyksistä, jotka liittyvät satamavaltion suorittamaan valvontaan ja lippuvaltioihin. Sen on annettava yhteisölle ja sen jäsenvaltioille puolueetonta, luotettavaa ja vertailukelpoista informaatiota ja tietoja meriturvallisuudesta ja ympäristön pilaantumisen ehkäisystä, jotta nämä voisivat ryhtyä tarvittaviin toimiin jo voimassa olevien säännösten parantamiseksi ja arvioida niiden tehokkuutta. Viraston on helpotettava jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä, josta säädetään Euroopan meriliikenteen ilmoitusjärjestelmää koskevassa yhteisön lainsäädännössä. Sen on tehtävä yhteistyötä komission ja jäsenvaltioiden kanssa toimissa, jotka liittyvät EU:n vesillä tapahtuneiden vakavien merionnettomuuksien tutkintaan. Sen on annettava yhteisön meriturvallisuuteen liittyvä taitotieto EU:n jäsenyyttä hakevien maiden käyttöön. (5) Virasto edistää parempaa yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä sekä kehittää ja levittää parhaita käytäntöjä yhteisössä. Tämä puolestaan parantaa yleistä meriturvallisuusjärjestelmää yhteisössä sekä vähentää merionnettomuuksien, meren pilaantumisen ja merellä tapahtuvan ihmishenkien menetyksen vaaraa. (6) Jotta virasto voisi asianmukaisesti suorittaa sille annetut tehtävät, on tarkoituksenmukaista, että sen virkamiehet tekevät vierailuja jäsenvaltioihin seuratakseen meriturvallisuuteen ja ympäristön pilaantumisen ehkäisyyn liittyvän yhteisön järjestelmän yleistä toimintaa. (7) Viraston sopimusvastuu määräytyy viraston tekemään sopimukseen sovellettavan lain mukaan, ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia viraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välityslausekkeen nojalla. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on myös toimivalta ratkaista riidat, jotka koskevat viraston sopimukseen perustumattomasta vastuusta johtuvien vahinkojen korvaamista. (8) Jotta viraston toimintaa voitaisiin tehokkaasti valvoa, jäsenvaltioiden, komission ja Euroopan parlamentin on oltava edustettuina hallintoneuvostossa, jolla on tarvittavat valtuudet vahvistaa talousarvio, valvoa sen täytäntöönpanoa, vahvistaa tarvittavat varainhoitoa koskevat säännöt, luoda avoimet menettelyt viraston päätöksentekoa varten, hyväksyä viraston toimintaohjelma ja nimittää pääjohtaja. (9) Viraston asianmukainen toiminta edellyttää, että sen pääjohtajalla on laaja itsenäinen päätösvalta ja liikkumavara viraston sisäisen toiminnan organisoinnissa; tämän vuoksi pääjohtaja toteuttaa kaikki tarvittavat toimet varmistaakseen viraston toimintaohjelman asianmukaisen täytäntöönpanon, laatii vuosittain hallintoneuvostolle annettavan yleiskertomusluonnoksen, tekee arviot viraston tuloista ja menoista ja vastaa talousarvion toteuttamisesta. (10) Viraston täydellisen itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden varmistamiseksi katsotaan olevan tarpeellista myöntää sille oikeus noudattaa itsenäisesti laatimaansa talousarviota, jonka tuotot koostuvat suurimmaksi osaksi yhteisön rahoitusosuudesta, OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: I JAKSO: TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT 1 artikla Tavoitteet 1. Tällä asetuksella perustetaan Euroopan meriturvallisuusvirasto, jäljempänä 'virasto', jotta varmistettaisiin meriturvallisuuden ja ympäristön pilaantumisen ehkäisyn korkea, yhdenmukainen ja tehokas taso yhteisössä. 2. Virasto tarjoaa jäsenvaltioille ja komissiolle tarvittavaa teknistä ja tieteellistä tukea sekä korkeatasoista asiantuntemusta avustaakseen niitä yhteisön meriturvallisuuslainsäädännön asianmukaisessa soveltamisessa, sen täytäntöönpanon valvonnassa ja voimassa olevien säännösten tehokkuuden arvioinnissa. 2 artikla Tehtävät 1. Edellä 1 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden asianmukaisen saavuttamisen varmistamiseksi viraston on hoidettava seuraavia tehtäviä: a) Virasto avustaa komissiota yhteisön meriturvallisuuslainsäädännön tarkistamisessa erityisesti siltä osin, kuin se liittyy alan kansainvälisen lainsäädännön kehitykseen. Tehtävä käsittää meriturvallisuuden ja meriympäristön suojelun alalla toteutettujen tutkimushankkeiden analysoinnin. b) Virasto avustaa komissiota yhteisön meriturvallisuuslainsäädännön tehokkaassa täytäntöönpanossa koko yhteisön alueella. Erityisesti virasto: 1) valvoo satamavaltion suorittamaan valvontaan liittyvän yhteisön järjestelmän yleistä toimintaa, mihin sisältyy myös tarkastusten tekeminen jäsenvaltioissa, ja ehdottaa komissiolle mahdollisia parannuksia tällä alalla, 2) tarjoaa komissiolle teknistä tukea, jota se tarvitsee osallistuessaan satamavaltion suorittamaa alusten valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan teknisten elinten työhön, 3) avustaa komissiota seuraavilla aloilla: - sellaisten luokituslaitosten tarkastaminen, jotka on hyväksytty tai joita ollaan hyväksymässä yhteisön tasolla neuvoston direktiivin 94/57/EY perusteella - sellaisten luokituslaitosten turvallisuuteen ja ympäristön pilaantumisen ehkäisyyn liittyvän suoritustason jatkuva valvonta, jotka on hyväksytty tai joita ollaan hyväksymässä yhteisön tasolla neuvoston direktiivin 94/57/EY perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 94/57/EY soveltamista - matkustaja-alusten turvallisuuteen liittyvän yhteisön lainsäädännön ja erityisesti neuvoston direktiivien 98/18/EY ja 99/35/EY asianmukaisen täytäntöönpanon jatkuva valvonta - laivavarusteista annetun direktiivin 96/98/EY asianmukaisen täytäntöönpanon jatkuva valvonta - kaikkien muiden sellaisten tehtävien toteuttaminen, jotka on annettu komissiolle meriturvallisuutta koskevan yhteisön lainsäädännön nojalla, alusten miehistöjä koskeva yhteisön lainsäädäntö mukaan luettuna. c) Virasto tarjoaa komissiolle ja jäsenvaltioille puolueetonta, luotettavaa ja vertailukelpoista informaatiota sekä meriturvallisuutta koskevia tietoja, joiden perusteella nämä voivat toteuttaa tarvittavat toimenpiteet meriturvallisuuden parantamiseksi ja arvioida voimassa olevien säännösten tehokkuutta. Näihin tehtäviin sisältyvät meriturvallisuutta ja meriliikennettä sekä meren pilaantumista - sekä satunnaispäästöistä johtuvaa pilaantumista että tahallista pilaamista - koskevien teknisten tietojen kerääminen, tallentaminen ja arviointi, nykyisten tietokantojen järjestelmällinen hyödyntäminen, niiden keskinäinen vertailu mukaan luettuna, sekä tarvittaessa lisätietokantojen kehittäminen. Kerättyjen tietojen perusteella virasto avustaa komissiota myös julkaisemaan kuuden kuukauden välein tiedot aluksista, joilta on evätty pääsy yhteisön satamiin satamavaltion suorittamaa alusten valvontaa koskevan direktiivin mukaisesti. Tältä samalta pohjalta virasto avustaa komissiota ja jäsenvaltioita myös niiden toimissa, joiden avulla on tarkoitus parantaa laittomia päästöjä tekevien alusten tunnistamista ja jäljittämistä. d) Virasto suorittaa meriliikenteen seurantaan liittyviä tehtäviä, joista on säädetty meriliikennettä koskevan seuranta-, valvonta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetussa direktiivissä 2001/xx/EY, ja pyrkii helpottamaan jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä tällä alalla. e) Virasto kehittää yhdessä komission ja jäsenvaltioiden kanssa yhteisen menettelytavan yhteisön alueella tapahtuvien merionnettomuuksien tutkintaa varten, tukee jäsenvaltioita toimissa, jotka liittyvät jäsenvaltioiden suvereniteettiin kuuluvilla vesillä tapahtuneiden vakavien merionnettomuuksien tutkintaan, ja analysoi jo laadittuja onnettomuustutkintaraportteja. f) Virasto järjestää asianmukaisia koulutustoimia satamavaltioiden ja lippuvaltioiden toimivaltaan kuuluvilla aloilla. g) Virasto antaa jäsenyyttä hakeneille valtioille teknistä tukea meriturvallisuutta koskevan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoa varten. Tähän tehtävään sisältyy asianmukaisten koulutustoimien järjestäminen. 2. Edellä a, b, d ja g kohdassa tarkoitettujen tehtävien osalta virasto toimii ainoastaan komission pyynnöstä. Virasto voi tilanteen vaatiessa ja komission pyynnöstä toteuttaa kaikkia muita erityistehtäviä. 3 artikla Tarkastukset jäsenvaltioissa 1. Viraston on tehtäviensä toteuttamiseksi suoritettava tarkastuksia jäsenvaltioissa. Jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten on helpotettava viraston henkilöstön työtä, jotta tarkastukset tapahtuisivat asianmukaisesti. Viraston virkamiehillä on oikeus: a) tutkia asiakirjat, tiedot, raportit ja muu aineisto, joka liittyy meriturvallisuutta ja meren pilaantumisen ehkäisyä koskevan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon, b) ottaa jäljennöksiä kyseisistä asiakirjoista, tiedoista, raporteista ja muusta aineistosta tai niiden osista, c) vaatia suullisia selvityksiä paikalla, d) päästä kaikkiin tiloihin, kaikille alueille tai kaikkiin liikennevälineisiin. 2. Viraston on ilmoitettava kyseessä olevalle jäsenvaltiolle suunnitellusta tarkastuksesta, sitä suorittamaan valtuutettujen virkamiesten henkilöllisyydestä ja tarkastuksen alkamisajankohdasta. Tarkastuksia suorittamaan valtuutettujen viraston virkamiesten on oikeuksiaan käyttäessään esitettävä viraston pääjohtajan päätös, jossa määritellään tarkastuksen kohde ja tarkoitus. 3. Viraston on kunkin tarkastuksen päätteeksi laadittava raportti ja toimitettava se komissiolle. 4 artikla Tietojen levittäminen ja suojaaminen 1. Komission ja viraston tämän asetuksen soveltamisen yhteydessä keräämiin tietoihin sovelletaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY [8]. [8] EYVL L 281, 23.11.1995. 2. Viraston virkamiehet ja muut toimihenkilöt eivät saa senkään jälkeen, kun heidän tehtävänsä ovat päättyneet, paljastaa tietoja, joihin liittyy salassapitovelvollisuus, ja erityisesti tietoja yrityksistä, niiden liikesuhteista ja niiden kustannustekijöistä. II JAKSO: SISÄINEN RAKENNE JA TOIMINTA 5 artikla Oikeudellinen asema, toimipaikka, aluekeskukset 1. Virasto on yhteisön elin. Se on oikeushenkilö. 2. Viraston toimipaikasta päättävät toimivaltaiset viranomaiset komission ehdotuksesta viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän asetuksen antamisesta. 3. Virastolla on jokaisessa jäsenvaltiossa laajin kansallisen lainsäädännön mukainen oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus. Virasto voi komission pyynnöstä ja kyseessä olevien jäsenvaltioiden suostumuksella päättää perustaa aluekeskuksia, jotka ovat tarpeellisia meriliikenteen seurantaan liittyvien tehtävien toteuttamiseksi ja erityisesti optimaalisten liikenneolosuhteiden varmistamiseksi ongelmallisilla alueilla, kuten meriliikennettä koskevan yhteisön seuranta-, valvonta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetussa direktiivissä 2001/xx/EY säädetään. 4. Virastoa edustaa sen pääjohtaja. 6 artikla Henkilöstö 1. Viraston henkilöstöön sovelletaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin ja muuhun henkilöstöön sovellettavia sääntöjä ja ehtoja. Hallintoneuvosto vahvistaa komission suostumuksella tarvittavat soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 2. Virasto käyttää oman henkilöstönsä suhteen niitä valtuuksia, jotka on siirretty nimittävälle viranomaiselle henkilöstösäännöillä ja muuhun henkilöstöön sovellettavilla palvelussuhteen ehdoilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan soveltamista. 3. Viraston henkilöstö koostuu yhteisön virkamiehistä, jotka toimielimet ovat tilapäisesti siirtäneet viraston palvelukseen väliaikaisina toimihenkilöinä, sekä viraston palvelukseen ottamasta muusta henkilöstöstä. 7 artikla Erioikeudet ja vapaudet Virastoon ja sen henkilöstöön sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksia ja vapauksia koskevaa pöytäkirjaa. 8 artikla Vastuu 1. Sopimukseen perustuva viraston vastuu määräytyy kyseiseen sopimukseen sovellettavan lain mukaan. 2. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia viraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välityslausekkeen nojalla. 3. Jos kyseessä on sopimukseen perustumaton vastuu, virasto korvaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöön sisältyvien yhteisten perusperiaatteiden mukaisesti vahingon, jonka viraston yksiköt tai henkilöstön jäsenet ovat tehtäviään suorittaessaan aiheuttaneet. 4. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista riidat, jotka koskevat 3 kohdassa tarkoitettujen vahinkojen korvaamista. 5. Viraston henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta virastoa kohtaan määrätään heihin sovellettavissa henkilöstösäännöissä tai palvelussuhteen ehdoissa. 9 artikla Kielet 1. Viraston kieliä koskevista järjestelyistä päättää hallintoneuvosto. 2. Viraston toiminnassa tarvittavat käännöspalvelut tarjoaa Euroopan unionin elinten käännöskeskus. 10 artikla Hallintoneuvoston perustaminen ja toimivalta 1. Virastolla on hallintoneuvosto. 2. Hallintoneuvosto a) nimittää pääjohtajan 16 artiklan mukaisesti, b) hyväksyy ennen kunkin vuoden maaliskuun 31 päivää viraston edellisen vuoden toimintaa koskevan yleiskertomuksen ja toimittaa sen komissiolle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille, c) vahvistaa ennen kunkin vuoden lokakuun 30 päivää ja komission hyväksynnän saatuaan viraston seuraavan vuoden toimintaohjelman ja toimittaa sen komissiolle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille, d) vahvistaa viraston lopullisen talousarvion ennen varainhoitovuoden alkua ja tarvittaessa muuttaa sitä yhteisön rahoitusosuuden ja viraston muiden tulojen mukaisesti, e) vahvistaa menettelyt, joiden mukaisesti pääjohtaja voi tehdä päätöksiä, f) hoitaa viraston talousarvioon liittyvät 19, 20 ja 22 artiklan mukaiset tehtävänsä, g) käyttää kurinpidollista toimivaltaa pääjohtajan ja 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen yksiköiden päälliköiden suhteen. 11 artikla Hallintoneuvoston kokoonpano Hallintoneuvosto koostuu neljästä komission edustajasta, neljästä neuvoston edustajasta, neljästä Euroopan parlamentin edustajasta ja neljästä asiaan läheisimmin liittyvien toimialojen edustajasta, jotka komissio nimittää, sekä heidän varajäsenistään. Jäsenten toimikausi on viisi vuotta. Sama henkilö voidaan nimittää uudelleen hallintoneuvoston jäseneksi yhden kerran. 12 artikla Hallintoneuvoston puheenjohtajuus 1. Hallintoneuvosto valitsee jäsentensä keskuudesta puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan. Varapuheenjohtaja toimii puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä. 2. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on kolme vuotta ja päättyy joka tapauksessa silloin, kun heidän jäsenyytensä hallintoneuvostossa päättyy. Samat henkilöt voidaan valita uudelleen tehtäviinsä yhden kerran. 13 artikla Kokoukset 1. Hallintoneuvosto kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta. 2. Viraston pääjohtaja osallistuu kokouksiin. Hän ei osallistu äänestyksiin. 3. Hallintoneuvosto pitää sääntömääräisen kokouksen kerran vuodessa. Muulloin se kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta tai jos komissio tai kolmannes jäsenvaltioista sitä pyytää. 4. Hallintoneuvosto voi kutsua tarkkailijoita osallistumaan kokouksiinsa. 14 artikla Äänestys 1. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä kahden kolmasosan enemmistöllä. 2. Kullakin jäsenellä on yksi ääni. 15 artikla Pääjohtajan tehtävät ja toimivalta 1. Virastoa johtaa sen pääjohtaja, joka ei pyydä eikä ota vastaan ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään muulta elimeltä. Hänen on kuitenkin noudatettava kaikkia komission antamia ohjeita ja vastattava kaikkiin komission esittämiin avunpyyntöihin, jotka liittyvät 2 artiklassa lueteltuihin tehtäviin. 2. Pääjohtajan tehtävät ja toimivaltuudet ovat seuraavat: a) Pääjohtaja laatii toimintaohjelman ja toimittaa sen hallintoneuvostolle. Hän toteuttaa sen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Hän vastaa kaikkiin komission avunpyyntöihin. b) Pääjohtaja päättää 3 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten suorittamisesta saatuaan siihen ensin komission suostumuksen. c) Pääjohtaja toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, mukaan luettuina sisäisten hallinnollisten ohjeiden antaminen ja tiedonantojen julkaiseminen, viraston tämän asetuksen säännösten mukaisen toiminnan varmistamiseksi. d) Pääjohtaja organisoi tehokkaan seurantajärjestelmän, jonka avulla viraston työn tuloksia voidaan verrata sen toiminnallisiin tavoitteisiin. Pääjohtaja valmistelee tältä pohjalta vuosittain luonnoksen yleiskertomukseksi ja toimittaa sen hallintoneuvostolle. Hän luo tunnustettujen ammatillisten vaatimusten mukaiset säännölliset arviointimenettelyt. e) Pääjohtajalla on henkilöstön suhteen 6 artiklan 2 kohdassa säädetty toimivalta. f) Pääjohtaja laatii arvion viraston tuloista ja menoista 19 artiklan mukaisesti ja huolehtii talousarvion toteuttamisesta 20 artiklan mukaisesti. 3. Pääjohtajaa voi avustaa yksi tai useampi yksikön päällikkö. Pääjohtajan ollessa poissa tai estynyt yksi yksiköiden päälliköistä hoitaa hänen tehtäviään. 16 artikla Viraston sisäiset nimitykset 1. Hallintoneuvosto nimittää viraston pääjohtajan komission ehdotuksesta. Hallintoneuvostolla on valtuudet erottaa pääjohtaja komission ehdotuksesta. 2. Pääjohtajan toimikausi on viisi vuotta. Sama henkilö voidaan nimittää uudelleen pääjohtajaksi yhden kerran. 17 artikla Laillisuuden valvonta 1. Jäsenvaltiot, hallintoneuvoston jäsenet tai mitkä tahansa kolmannet osapuolet, joita asia koskee välittömästi ja henkilökohtaisesti, voivat pyytää komissiota käsittelemään mitä tahansa viraston toteuttamaa tointa sen laillisuuden tarkastamiseksi. Asia on annettava komission käsiteltäväksi viidentoista päivän kuluessa siitä, kun kiistanalainen toimi tuli asianosaisen tietoon. Komission on päätettävä asiasta kuukauden kuluessa. Jos komissio ei ole tehnyt päätöstä tämän määräajan kuluessa, valitus katsotaan hylätyksi. 2. Tämän artiklan 1 kohdan säännöksiä ei sovelleta henkilöstöasioihin. 18 artikla Kolmansien maiden osallistuminen 1. Viraston toimintaan voivat osallistua ne Euroopan kolmannet maat, jotka ovat tehneet Euroopan yhteisön kanssa sopimuksen, jonka mukaisesti ne ovat saattaneet voimaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan yhteisön lainsäädännön ja soveltavat sitä. 2. Mainittuihin sopimuksiin sisältyvien asianomaisten määräysten mukaisesti laaditaan järjestelyjä, joissa määritellään muun muassa viraston toimintaan osallistumisen luonne ja laajuus kyseisten maiden osalta sekä niiden osallistumista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, mukaan lukien rahoitusosuuksia ja henkilöstöä koskevat määräykset. III JAKSO: VARAINHOITOA KOSKEVAT VAATIMUKSET 19 artikla Talousarvio 1. Viraston tulot koostuvat - yhteisön rahoitusosuudesta - julkaisuista, koulutuksesta ja kaikista muista viraston tarjoamista palveluista perittävistä maksuista. 2. Viraston menoihin kuuluvat henkilöstö-, hallinto-, infrastruktuuri- ja toimintamenot. 3. Pääjohtaja laatii arvion viraston seuraavan varainhoitovuoden tuloista ja menoista ja toimittaa sen hallintoneuvostolle yhdessä henkilöstötaulukon kanssa. 4. Tulojen ja menojen on oltava tasapainossa. 5. Hallintoneuvoston on 31 päivään maaliskuuta mennessä hyväksyttävä alustava talousarvio ja toimitettava se komissiolle, joka sisällyttää sen perusteella vastaavat arviot Euroopan yhteisöjen yleistä talousarviota koskevaan alustavaan esitykseen, jonka komissio toimittaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille perustamissopimuksen 272 artiklan mukaisesti. 6. Hallintoneuvosto vahvistaa viraston talousarvion ja mukauttaa sitä tarvittaessa yhteisöltä saatavan rahoitusosuuden mukaisesti. 20 artikla Talousarvion toteuttaminen ja valvonta 1. Pääjohtaja toteuttaa viraston talousarvion. 2. Komission varainhoidon valvoja valvoo viraston kaikkiin menoihin sitoutumista ja niiden maksamista sekä tulojen toteamista ja perimistä. 3. Pääjohtaja antaa komissiolle, hallintoneuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle vuosittain viimeistään 31 päivänä maaliskuuta edellisen varainhoitovuoden kaikki tulot ja menot sisältävän yksityiskohtaisen tilinpäätöksen. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa tilit perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti. Se julkaisee vuosittain kertomuksen viraston toiminnasta. 4. Euroopan parlamentti myöntää hallintoneuvoston suosituksesta viraston pääjohtajalle talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden. 21 artikla Arviointi 1. Viraston on viiden vuoden kuluessa toimintansa aloittamisesta suoritettava yhteistyössä komission kanssa riippumaton arviointi tämän asetuksen täytäntöönpanosta. 2. Arvioinnissa käsitellään vaikutuksia, joita tällä asetuksella, virastolla ja sen toimintatavoilla on ollut merenkulun korkean turvallisuustason saavuttamisessa. Hallintoneuvosto laatii yksityiskohtaiset ohjeet komission suostumuksella. 3. Arvioinnin tulokset toimitetaan hallintoneuvostolle, joka antaa komissiolle suosituksia tähän asetukseen, virastoon ja sen toimintatapoihin tehtävistä muutoksista. Sekä arvioinnin tulokset että suositukset julkaistaan. 22 artikla Varainhoitoa koskevat säännökset Hallintoneuvosto vahvistaa komission suostumuksen ja tilintarkastustuomioistuimen lausunnon saatuaan viraston varainhoitoasetuksen, jossa säädetään erityisesti viraston talousarvion laatimisessa ja toteuttamisessa noudatettavasta menettelystä Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 142 artiklan mukaisesti. IV JAKSO: LOPPUSÄÄNNÖKSET 23 artikla Viraston toiminnan aloittaminen Viraston on voitava aloittaa toimintansa kahdentoista kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. 24 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä päivänä kuuta . Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja RAHOITUSSELVITYS 1. Toimenpiteen nimi Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta 2. Budjettikohta Osastoon B2-7 (Liikenne) luodaan uusi budjettikohta B2- 3. Oikeusperusta EY:n perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohta 4. Toimenpiteen kuvaus 4.1 Toimenpiteen yleistavoite Euroopan meriturvallisuusvirasto perustetaan, jotta yhteisön alueella voitaisiin vakiinnuttaa korkea, yhdenmukainen ja tehokas meriturvallisuuden taso. 4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista tai voimassaolon jatkamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Toimenpiteen kesto on määrittelemätön (vuosittainen rahoitus). 5. Menojen ja tulojen luokitus 5.1 Ei-pakolliset menot 5.2 Jaksotetut määrärahat 6. Meno-/tulolaji Yhteisön rahoitusosuus, jolla tasapainotetaan viraston menot ja tulot (ks. jäljempänä). 7. Rahoitusvaikutukset 7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskutapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde) 1) Viraston kehitysmalleja Asetusehdotuksessa esitetty rakenne ja organisaatio perustuvat kaikkien sidosryhmien pyyntöön perustaa viipymättä tehokas organisaatio, joka käsittelee kaikkia tässä asetuksessa käsiteltyjä meriturvallisuuteen liittyviä näkökohtia. Virasto perustetaan kolmessa vaiheessa. Ensimmäisen vaiheen muodostavat ensimmäisen vuoden kuusi kuukautta ja se on siirtymävaihe, jonka aikana virasto hoitaa vain hallinnollisia tehtäviä (toimistojen vuokraaminen, pätevän henkilöstön ensimmäisen ryhmän palvelukseenotto, tarvittavan laitteiston käyttöönotto). Virasto laatii myös pääjohtajan aloitteesta asianmukaiset sisäiset säännöt, joiden avulla se voi toteuttaa tehtävänsä. Toinen vuosi muodostaa toisen vaiheen, jonka aikana viraston on voitava alkaa toteuttaa tässä asetuksessa vahvistettuja tavoitteita ja tehtäviä. Kolmas vuosi muodostaa kolmannen vaiheen, ja tällöin viraston on voitava toteuttaa kaikki tavoitteensa ja tehtävänsä. Viraston pitäisi siis olla täysin toimintakykyinen 30 kuukauden kuluttua ja pystyä hoitamaan kaikki tehtävänsä vuoden 2005 aikana. 2) Kustannusarvio (koskee täyden toimintakykynsä saavuttanutta virastoa vuonna 2005) a) Henkilöstö i) Kokopäivätoiminen henkilöstö Viraston henkilöstö koostuu yhteisön virkamiehistä, jotka toimielimet ovat tilapäisesti siirtäneet viraston palvelukseen väliaikaisina toimihenkilöinä, sekä viraston palvelukseen ottamasta muusta henkilöstöstä. Asettamatta kyseenalaiseksi tarvetta varmistaa vakinaisen pätevän henkilöstön riittävä määrä, henkilöstön palkkaamisessa käytetään määräaikaisia uudistettavissa olevia sopimuksia, jotta voidaan varmistaa sellaisen henkilöstön jatkuva uusiutuminen, jolla on ajan tasalla olevat tiedot meriturvallisuuden alan lainsäädännöllisestä, oikeudellisesta ja teknisestä kehityksestä. (Virastoon on tarkoitus siirtää tilapäisesti pieni määrä komission henkilöstöä, jotta voidaan varmistaa kiinteät yhteydet näiden kahden organisaation välillä.) Tarvittavaksi henkilömääräksi arvioidaan 55 [9] (ks. taulukko jäljempänä). Tämä arvio perustuu vertailuun muiden vastaavien organisaatioiden ja lentoturvallisuusvirastoa koskevan ehdotuksen kanssa sekä meriturvallisuusvirastolle annettuihin erityistehtäviin. [9] Useimmat otetaan palvelukseen väliaikaisina toimihenkilöinä komission henkilöstösääntöjen mukaisesti. Kokopäivätoimisesta henkilöstöstä arvioidaan aiheutuvan 5,9 miljoonan euron vuosittaiset kustannukset, kun keskimääräisinä kustannuksina käytetään komission henkilöstön kustannuksia (0,108 miljoonaa euroa/vuosi), joihin sisältyvät kiinteistökulut ja niihin liittyvät hallintokustannukset (posti, televiestintä, tietotekniikka jne.). >TAULUKON PAIKKA> b) Laitteistokustannukset [10] [10] Esitetyt arviot perustuvat Euroopan lentoturvallisuusvirastoa koskevaan ehdotukseen, ja ne on laskettu meriturvallisuusviraston henkilöstömäärän ja erityistehtävien mukaisesti. Irtaimen omaisuuden hankintakustannukset ja siihen liittyvät kustannukset ovat merkittäviä viraston perustamisvaiheessa (ensimmäisenä vuonna), mutta vähenevät tämän jälkeen asteittain. Ensimmäisenä vuonna arvioidaan tarvittavan 260 000 euroa ja seuraavina kahtena vuotena 100 000 euroa, eli yhteensä 360 000 euroa. Vuonna 2005 ja sen jälkeen laitteistokustannukset ovat 80 000 euroa. c) Toimintakustannukset Nämä kustannukset kattavat konferenssit, tutkimukset, käännökset ja julkaisut. Toimintakustannukset voidaan jakaa seuraavasti: - Kääntäminen: Vuotuisiksi kustannuksiksi arvioidaan 50 000 euroa, kun yksikkökustannukset ovat 79 euroa sivulta, eli arvioitu sivumäärä on 600 (vuosikertomus, mahdolliset tutkimukset, kokouspöytäkirjat, tiedotteet). - Julkaisut: Virasto julkaisee yleiskertomuksensa, tiedotteita ja teknisiä asiakirjoja painettuina ja Internetissä. Julkaisukustannukset ovat arviolta 120 000 euroa. - Tietokantojen kehittäminen: Viraston on luotava tietokantoja, joihin kerätään tiettyjä meriturvallisuuteen liittyviä tietoja. Laitteistokustannuksiin sisältyvien tietokonehankintojen lisäksi on alustavien arvioiden mukaan kehitettävä kolme tietokantaa, jotka edellyttävät tietokoneinfrastruktuurin luomista ja sovellusten kehittämistä. Palvelimen ja tietokantojen hallintajärjestelmän kustannuksiksi arvioidaan 100 000 euroa. Yksittäisen sovelluksen kehittämiskustannukset voivat vaihdella huomattavasti, mutta liikenteen ja energian pääosastossa ne ovat tällä hetkellä 100 000 - 200 000 euroa. Edellä mainitun perusteella tietokantojen kehittämiseen tarvittavaksi budjetiksi arvioidaan 500 000 euroa. - Tutkimukset: Viraston tehtäviin sisältyy meriturvallisuuden alan tutkimustoiminnan seuraaminen ja arviointi. Nämä tehtävät edellyttävät joissain tapauksissa teknisten tutkimusten tekemistä. 500 000 euroa on kohtuullinen kustannusarvio, kun otetaan huomioon suoritettavat tehtävät ja niiden korkea tekninen taso. - Työryhmätapaamiset ja konferenssit: Meriturvallisuuden sääntelyn kehittäminen ja koulutusryhmien perustaminen saattaa edellyttää työryhmätapaamisten ja konferenssien järjestämistä. Näiden tapaamisten kokonaiskustannuksiksi arvioidaan 150 000 euroa. Toimintakustannusten kokonaismäärä on 1 300 000 euroa [11]. [11] Jäljempänä olevassa taulukossa, jossa kuvataan kustannusten jakautumista toimintatyypeittäin, kokonaistoimintakustannusten ja laitteistokustannukset on jaettu kuhunkin toimintatyyppiin osoitetulla henkilöstömäärällä. d) Virkamatkakulut Viraston suorittamat tehtävät, muun muassa satamavaltioita koskevat tarkastukset, luokituslaitosten tarkastukset, avustaminen hakijamaiden lainsäädännön mukauttamisessa sekä yhteydenpito viraston ja komission yksiköiden välillä vaativat matkustamista sekä unionin sisällä että sen ulkopuolella (matka- ja oleskelukustannukset). Virkamatkakulujen budjetiksi arvioidaan 250 000 euroa [12]. [12] Nämä arviot on laadittu liikenteen ja energian pääosastossa kirjattujen todellisten keskimääräisten virkamatkakulujen (matka- ja oleskelukulut sekä unionin alueella että sen ulkopuolella) ja viraston kunkin tehtävän edellyttämien virkamatkojen arvioidun lukumäärän perusteella. Edellä annetuissa arvioissa ei ole otettu huomioon viraston tulevan sijaintipaikan vaikutuksia. 3) Tulot Viraston tulot koostuvat yhteisön talousarviosta maksettavasta rahoitusosuudesta ja Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta annetun asetuksen 17 artiklassa tarkoitetuista maksuista. Yhteisön rahoitusosuus: Yhteisön rahoitusosuus kattaa sen virastolle antamat tavoitteet ja tehtävät siten kuin ne on määritelty Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta annetun asetuksen 1 ja 2 artiklassa. 7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken a) toimintatyypeittäin (euroina) >TAULUKON PAIKKA> b) menotyypeittäin Maksusitoumusmäärärahat (nykyisin hinnoin) >TAULUKON PAIKKA> 7.4 Määrärahojen alustava aikataulu Yhteisön rahoitusosuus maksetaan vuosittain kertasuorituksena. 8. Petostenvastaiset toimenpiteet Suunnitellut valvontatoimenpiteet: 8.1 Virasto Pääjohtaja toteuttaa viraston talousarvion. Hän antaa komissiolle, hallintoneuvostolle ja tilintarkastustuomioistuimelle vuosittain edellisen varainhoitovuoden kaikki tulot ja menot sisältävän yksityiskohtaisen tilinpäätöksen. Lisäksi komission sisäisen tarkastuksen osasto (IAS) avustaa viraston rahoitusoperaatioiden hallinnoinnissa valvomalla riskejä, seuraamalla vaatimustenmukaisuutta (antamalla riippumattoman lausunnon hallinnointi- ja valvontajärjestelmien laadusta) sekä antamalla suosituksia toimintojen tehostamiseksi ja viraston resurssien käytön taloudellisuuden varmistamiseksi. Virasto vahvistaa varainhoitoasetuksensa saatuaan sille komission ja tilintarkastustuomioistuimen hyväksynnän. Virasto luo sisäisen tarkastusjärjestelmän, joka vastaa järjestelmää, jonka komissio on luonut oman rakennemuutoksensa yhteydessä. 8.2 Yhteistyö OLAF:in kanssa Komission henkilösääntöjen alainen henkilöstö tekee yhteistyötä OLAF:in kanssa petosten torjumiseksi. 8.3 Tilintarkastustuomioistuin Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa tilit perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti ja julkaisee vuosittain kertomuksen viraston toiminnasta. 9. Kustannustehokkuusanalyysi 9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä Viraston asetusehdotuksessa vahvistettuna erityistavoitteena on varmistaa meriturvallisuuden ja ympäristön pilaantumisen ehkäisyn korkea, yhdenmukainen ja tehokas taso yhteisössä. Lisäksi virasto tarjoaa jäsenvaltioille ja komissiolle tarvittavaa teknistä ja tieteellistä tukea sekä korkeatasoista asiantuntemusta avustaakseen niitä yhteisön meriturvallisuuslainsäädännön asianmukaisessa soveltamisessa, sen täytäntöönpanon valvonnassa ja toteutettavien toimenpiteiden tehokkuuden arvioinnissa. Viraston toteuttamilla tehtävillä on vaikutusta EU:n vesillä liikkuvien henkilöiden ja tavaroiden turvallisuuteen sekä meriympäristöön. Ne vaikuttavat myös merenkulkualalla toimiviin henkilöihin ja organisaatioihin vähentämällä kilpailun vääristymiä, jotka johtuvat vaatimuksia noudattamattomien alusten nauttimista taloudellisista eduista, ja ovat eduksi vaatimukset täyttäville meriliikenteen toimijoille. 9.2 Toimenpiteen perustelut Yhteisössä on jo useiden vuosien ajan annettu lukuisia säädöksiä, joiden tavoitteena on parantaa merenkulun turvallisuutta ja torjua sen aiheuttamaa ympäristön pilaantumista. Joulukuussa 1999 tapahtunut Erika-öljysäiliöaluksen uppoaminen saastutti rannikkoa noin 400 kilometrin matkalta ja vaikutti voimakkaasti yleiseen mielipiteeseen Euroopassa. Tällaisten onnettomuuksien toistuminen, niiden ympäristövaikutukset ja näennäinen kyvyttömyys saada tällaiset onnettomuudet loppumaan ovat selvästi heikentäneet eurooppalaisten sietokykyä. Euroopan parlamentti ja yleisten asioiden neuvosto ovat pyytäneet komissiota tiukentamaan huomattavasti merenkulun turvallisuutta koskevia sääntöjä yhteisön tasolla. Komissio on osana merenkulun turvallisuutta koskevaa yleistä strategiaa ja Euroopan parlamentin pyynnöstä ehdottanut meriturvallisuusviraston perustamista; viraston on määrä tukea komission ja jäsenvaltioiden toimia yhteisön lainsäädännön soveltamisessa ja valvonnassa sekä voimassa olevien säännösten tehokkuuden arvioinnissa. Virasto avustaa komissiota yhteisön meriturvallisuuslainsäädännön tarkistamisessa erityisesti siltä osin, kuin se liittyy alan kansainvälisen lainsäädännön kehitykseen. Virasto valvoo satamavaltion suorittamaan valvontaan liittyvän yhteisön järjestelmän yleistä toimintaa ja auttaa komissiota tekemään yhteisön tasolla hyväksyttyjen luokituslaitosten tarkastuksia. Virasto järjestää myös koulutustoimia satamavaltioiden ja lippuvaltioiden suorittaman valvonnan alalla. Virasto tarjoaa komissiolle ja jäsenvaltioille puolueetonta, luotettavaa ja vertailukelpoista informaatiota sekä meriturvallisuutta koskevia tietoja, joiden perusteella nämä voivat toteuttaa tarvittavat toimenpiteet meriturvallisuuden parantamiseksi ja arvioida voimassa olevien säännösten tehokkuutta. Virasto kehittää yhdessä komission ja jäsenvaltioiden kanssa yhteisen menettelytavan yhteisön alueella tapahtuvien merionnettomuuksien tutkintaa varten, tukee jäsenvaltioita toimissa, jotka liittyvät yhteisön vesillä tapahtuneiden vakavien merionnettomuuksien tutkintaan, ja analysoi jo laadittuja onnettomuustutkintaraportteja. Lisäksi Euroopan meriturvallisuusviraston perustaminen parantaa yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä ja edistää parhaiden käytäntöjen levittämistä yhteisössä. Nämä tavoitteet puolestaan lujittavat yleistä meriturvallisuusjärjestelmää yhteisössä sekä vähentävät merionnettomuuksien, meren pilaantumisen ja merellä tapahtuvan ihmishenkien menetyksen vaaraa. 9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi Viraston seuranta ja arviointi tapahtuu viraston hallintoneuvoston edelliselle vuodelle vahvistaman vuosikertomuksen sekä tulevan vuoden toimintasuunnitelman pohjalta. Molemmat toimitetaan jäsenvaltioille, komissiolle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille (asetusehdotuksen 10 artikla). Viraston toimintaa arvioidaan säännöllisesti ja perusteellisesti yhteisön käytäntöjen ja normien mukaisesti. 10. Hallintomenot (talousarvion pääluokka III, osa A) Viraston perustamisesta ei pitäisi aiheutua ylimääräisiä kustannuksia komissiolle. Komissiolle nykyisin kuuluvat tehtävät muuttuvat viraston toiminnan seurantatehtäviksi. 10.1 Vaikutus henkilöstötarpeeseen (ei sovelleta) 10.2 Lisähenkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus (ei sovelleta) 10.3 Muiden hallintomenojen kasvu toimenpiteen seurauksena, muun muassa komiteoiden ja asiantuntijaryhmien kokousten kulut (ei sovelleta)