Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: EU:n liikenneturvallisuuden painopisteet – seurantakertomus ja toimenpiteiden asettaminen tärkeysjärjestykseen"



Virallinen lehti nro C 014 , 16/01/2001 s. 0030 - 0033



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: EU:n liikenneturvallisuuden painopisteet - seurantakertomus ja toimenpiteiden asettaminen tärkeysjärjestykseen" (2001/C 14/05) Komissio päätti 20. maaliskuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 28. syyskuuta 2000. Esittelijä oli Hubert Ghigonis. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 19. lokakuuta 2000 pitämässään 376. täysistunnossa yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Uudessa liikenneturvallisuutta käsittelevässä tiedonannossaan komissio tarkastelee huhtikuussa 1997 antamansa tiedonannon(1) jälkeen saavutettua edistystä. Komissio toteaa, että liikenneonnettomuuksien uhrien määrän lasku on hidastunut ja ehdottaa liikenneturvallisuuden tehokkaaksi parantamiseksi seuraavia toimenpiteitä: - kuusi lyhyen ja keskipitkän aikavälin painopistettä - jatketaan eurooppalaisen uusien autojen arviointiohjelman (European New Car Assessment Programme, EuroNCAP) käyttämistä ja kehittämistä - turvavöitä ja lasten turvaistuimia koskevat kampanjat ja lainsäädäntö - suositus jäsenvaltioille veren alkoholipitoisuuden enimmäismääristä liikenteessä - nopeudenrajoittimien asentamista kevyisiin hyötyajoneuvoihin koskeva lainsäädäntö - laaditaan vaarapaikkojen hallintaa (paikat, joissa onnettomuuksia sattuu usein) ja "myötäävien" tienvarsien (jotka vähentävät loukkaantumisten todennäköisyyttä onnettomuuksissa) suunnittelua koskevat suuntaviivat - jalankulkijoiden ja pyöräilijöiden kannalta turvallisempia auton etuosia koskeva lainsäädäntö - viisi lisätutkimusaluetta, joilla on arvioitava mahdollisten toimenpiteiden kustannustehokkuutta - terveyttä koskevat vaatimukset ajokortin saamiselle - kriteerit ajokorttia varten suoritettaville testeille - ajovalojen käyttö päiväsaikaan - lääkkeiden vaikutus kuljettajan liikennekäyttäytymiseen - onnettomuuksien jälkeinen hoito - kolme ensisijaista tukitoimenpidettä - CARE-tietokanta - integroidut tietojärjestelmät - ajoneuvoja koskevat standardit ja telematiikka. 1.2. Lopuksi komissio kannustaa jäsenvaltioita sekä alueellisia ja paikallisia viranomaisia ottamaan käytännöksi liikenneturvallisuustoimien kustannusten ja hyötyjen laskemisen, lisäämään investointeja liikenneturvallisuushankkeisiin sekä kehittämään järjestelmiä, joiden ansiosta liikenneturvallisuustoimien hyödyt ovat selvemmin niiden toteuttamisesta päättävien ja kustannukset kantavien tahojen havaittavissa. 2. Yleistä 2.1. Yleinen tavoite 2.1.1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa yhteisön liikenneturvallisuuspoliittisia tavoitteita ja on tyytyväinen komission uuteen aloitteeseen. 2.1.2. TSK on komission kanssa samaa mieltä siitä, että liikenneonnettomuuksien uhrien määrän laskun yleinen hidastuminen edellyttää uusia toimia. Muiden määrällisten tavoitteiden puuttuessa, on oleellista, että liikenneonnettomuuksien uhrien määrä saadaan vähintään laskemaan tasaisesti. Komitea pahoittelee, ettei kehityksen hidastumisen syitä ole analysoitu, jolloin olisi voitu etsiä kohdennettuja ratkaisuja. Kaikilta asianomaisilta EU:n ja jäsenvaltioiden toimielimiltä edellytetään todellista asiaan paneutumista ja aktiivista asennetta, jotta kehityksen jatkuvuus voidaan varmistaa. 2.2. Suositeltu lähestymistapa 2.2.1. Komitea on erittäin tyytyväinen siihen, että komission suunnittelemissa aloitteissa noudatetaan edellisessä, aikaväliä 1997-2001 koskevassa, tiedonannossa asetettuja puitteita ja otetaan huomioon komitean 10. joulukuuta 1997 antamassa lausunnossa(2) osoitetut tarpeelliset toimet toimenpiteiden tärkeysjärjestyksen määrittelemiseksi ja niiden kustannustehokkuuden arvioimiseksi: - yhdistetään lainsäädännölliset ja muut aloitteet, jotka on valittu tehokkuusnäkökohtien ja kustannustehokkuuden perusteella - määritellään objektiiviset ja selkeät kriteerit toimenpiteiden asettamiseksi tärkeysjärjestykseen - noudatetaan läheisyysperiaatetta kysymyksissä, joissa kansalliset ja alueelliset erityispiirteet voivat vähentää oleellisesti jonkin toimenpiteen tehokkuutta - pyritään kuitenkin maasta toiseen liikkuvien Euroopan kansalaisten ja ammattikuljettajien etujen nimissä mahdollisimman korkeaan yhtenäistämistasoon. 2.3. Kriittisiä huomautuksia ja yleisluonteisia ehdotuksia 2.3.1. Tiedonannossa todetaan, että soveltamalla "parhaita käytänteitä" koko unionin alueella olisi mahdollista vähentää onnettomuuksien ja uhrien määrää huomattavasti, ja siksi komitea pitääkin valitettavana, ettei näiden käytäntöjen vahvistamiseksi ole ehdotettu erityistä aloitetta. Komitea kehottaakin komissiota paneutumaan aktiivisesti parhaiden käytänteiden levittämiseen. 2.3.2. Komitea toteaa, että 1993 perustetun CARE-tietokannan käyttö ei ole saavuttanut toivottua tasoa. Tiedonannon kohdassa 2.4 mainitut analyysit osoittavat selkeästi tämänkaltaisen tietokannan hyödyn, ja kuitenkin käyttö on jäänyt tähän asti suhteellisen vähäiseksi. Mikäli kaikille liikenneturvallisuudesta kiinnostuneille tahoille (viranomaiset, valmistajat, tiedeyhteisö, tienkäyttäjät jne.) annetaisiin käyttöoikeus, CARE voisi olla liikenneturvallisuutta parannettaessa nykyistä paljonkin tehokkaampi väline. 2.3.3. Komitea pitää yleisesti tarkkojen ja kohdennettujen tietojen puutetta suurena esteenä edistyksellisten liikenneturvallisuuspolitiikkojen kehittämiselle. Parantamisen varaa on, ja tällaisia politiikkoja voidaan toteuttaa ainoastaan seuraavien toimenpiteiden yhteisvaikutuksella: - tietojen keruu - tietojen käsittely - tietojen analysointi - uudesta politiikasta tiedottaminen. 2.3.4. Komitea muistuttaa, että tienkäyttäjien liikennekäyttäytyminen riippuu suurissa määrin jo hyvinkin nuorena omaksutuista tiedoista ja asenteista. Yksi onnistumisen perustekijä on - etenkin peruskoulussa annettava - liikennekasvatus, jolle voidaan asettaa yhteisöntasoiset normit. 3. Erityishuomioita ehdotetuista aloitteista 3.1. Toiminnan painopistealueet 3.1.1. Komitea pitää hyvänä komission lähestymistapaa, että yhtenäiseen liikenneturvallisuuspolitiikkaan sisällytetään enemmän ei-lainsäädännöllisiä toimenpiteitä. 3.1.2. EuroNCAP-ohjelman antamat tiedot edistävät turvallisempien ajoneuvojen kauppaa enemmän kuin lainsäädännölliset toimet tekisivät. Lisäksi suunnitellut kampanjat kuten myös tienkäyttäjille suunnattu tiedotus vaikuttavat liikenneturvallisuuden kannalta erittäin oleelliseen inhimilliseen tekijään. 3.1.3. Komitea on myös tyytyväinen liikenneturvallisuuteen vaikuttaviin, infrastruktuurin parantamiseen tähtääviin aloitteisiin (vaarapaikkojen hallinta, "myötäävät" tienvarret). Liikenneturvallisuuden parantamiseen tähtääviin infrastruktuuriparannuksiin on sisällytettävä onnettomuuksien ehkäiseminen sekä törmäyksen vaikutuksen lieventäminen onnettomuustapauksessa. Komitean mielestä infrastruktuurista vastaavat viranomaiset voidaan parhaiten kannustaa tällaisiin toimiin julkaisemalla liikenneinfrastruktuurien turvallisuutta vertailevia tietoja - vastaavalla tavalla kannustettiin onnistuneesti ajoneuvojen valmistajia EuroNCAP-ohjelman avulla. 3.1.4. TSK pitää erittäin tärkeänä rattijuoppoutta vastaan suunnattuja toimenpiteitä. Vaikka komitea ymmärtääkin, että konsensuksen löytäminen voi olla vaikeaa, se pitää valitettavana, että komissio katsoo ilmeisen mahdottomaksi sopia jäsenvaltioiden kesken sallitusta alkoholin enimmäismäärästä kuljettajan veressä. Komitea toistaa jo edellisessä asiaa koskeneessa lausunnossa(3) esittämänsä vaatimuksen laatia direktiivi, jolla veren sallitun alkoholipitoisuuden raja asetettaisiin 0,5 promilleen. Tietenkään direktiivillä ei olisi tarkoitus löyhentää joissain jäsenvaltioissa sovellettavia tiukempia raja-arvoja. 3.1.5. Komitea hyväksyy turvavöitä ja lasten turvaistuimia koskevat lainsäädäntöaloitteet. Koska tämäntyyppisten toimenpiteiden ei tulisi systemaattisesti sulkea pois ajoneuvoluokkia tai liikennemuotoja, komitea suosittelee, että esimerkiksi joukkoliikenteen, taksien ja hyötyajoneuvojen tapauksessa lainsäädännössä otettaisiin huomioon käytännön sanelemat ja kaupalliset näkökohdat. 3.1.6. TSK kannattaa periaatteessa laajempaa nopeudenrajoittimien asentamista muihin hyötyajoneuvoihin. Komitea toteaa kuitenkin, että pitkällä aikavälillä esimerkiksi sääolosuhteiden ja liikenteen määrän mukaan muuttuvat nopeusrajoitukset ovat kiinteisiin rajoituksiin verrattuna suositeltavampia. Tekniikan kehitys mahdollistaa lähitulevaisuudessa tällaisten järjestelmien käyttöönoton kaikissa ajoneuvoluokissa. Nykyiset nopeudenrajoittimet eivät ole yhteensopivia uuden järjestelmän kanssa. Nopeudenrajoittimien käyttöpakon laajentaminen on siis suoritettava asteittain, ja erityistä huomiota on kiinnitettävä mahdollisiin epätoivottuihin seurauksiin, kuten sellaisten ajoneuvojen lisääntyneeseen käyttöön, joiden bruttopaino jää juuri sallittujen rajojen alapuolelle, koska tästä aiheutuisi lisää ajoneuvokilometrejä ja siten päästöjen ja liikenneturvallisuusriskien kasvua. 3.2. Lisätutkimukset Komitean mielestä lisätutkimusten aiheet on valittu oikein. Ensisijainen tutkimuskohde on oltava lääkkeiden ja huumeiden vaikutus kuljettajan liikennekäyttäytymiseen. Vaikka komissio esittääkin joitain mielenkiintoisia konkreettisia aloitteita (lääkevalmisteiden varustaminen varoituslapuilla, vertailevat tiedot), näiden aineiden käytön jatkuva kasvu vaatii komitean mielestä lainsäädännöllisiä toimia vaikutuksen alaisena ajamisen hillitsemiseksi. Tällaiset toimet edellyttävät, että kaikille asianomaisille osapuolille (lääkkeitä valmistaville yrityksille, lääkäreille, apteekkareille ja käyttäjille) aletaan välittömästi tiedottaa nykyistä tehokkaammin lääkkeiden ja huumeiden vaikutuksista. 3.3. Tukitoimenpiteet 3.3.1. Komitea pitää CARE-tietokannan pikaista kehittämistä avaintekijänä, kun määritellään toimenpiteiden tärkeysjärjestystä ja laaditaan kustannustehokkuuteen perustuvaa liikenneturvallisuuspolitiikkaa. Komitea käsitteleekin aihetta laajemmin tämän lausunnon kohdassa Kriittisiä huomautuksia ja yleisluonteisia ehdotuksia. 3.3.2. TSK on tyytyväinen kahteen muuhun ensisijaiseen tukitoimenpiteeseen: integroituun tietojärjestelmään sekä ajoneuvostandardeja ja telematiikkaa koskevaan tutkimukseen. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että tutkimusta olisi kohdistettava myös tieliikenneinfrastruktuuriin. Rakennus- ja ylläpitonormeissa olisi painotettava enemmän liikenneturvallisuutta ja telematiikkaa, joka taas soveltuu hyvin lisäämään liikennesääntöjen kunnioitusta ja välittämään tienkäyttäjille turvallista liikennekäyttäytymistä edistäviä tietoja. 4. Päätelmät Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa yleisesti ottaen kaikkia liikenneturvallisuuden parantamiseen soveltuvia toimia. Erityisen tyytyväinen komitea on liikenneneuvoston 26. kesäkuuta 2000 antamaan päätöslauselmaan liikenneturvallisuuden parantamisesta, joka sisällöltään vastaa tämän lausunnon suosituksia. Bryssel 19. lokakuuta 2000. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Göke Frerichs (1) "Liikenneturvallisuuden edistäminen EU:ssa", KOM(97) 131 lopullinen, TSK:n lausunto: EYVL C 73, 9.3.1998, s. 66. (2) "Liikenneturvallisuuden edistäminen EU:ssa", KOM(97) 131 lopullinen, TSK:n lausunto: EYVL C 73, 9.3.1998, s. 66. (3) TSK:n lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Liikenneturvallisuuden edistäminen EU:ssa - Ohjelma vuosiksi 1997-2001", EYVL C 73, 9.3.1998.