KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE

Euroopan unionin urheilualan vuosien 2011–2014 työsuunnitelman täytäntöönpanosta

1. JOHDANTO

Kun urheilu sisällytettiin Lissabonin sopimukseen, Euroopan unioni (EU) ja jäsenvaltiot tehostivat – Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 165 artiklan mukaisesti – yhteistyötään, jotta urheilun eurooppalaista ulottuvuutta voitaisiin kehittää entisestään.

Urheilusta vuonna 2011 annetun komission tiedonannon[1] perusteella neuvosto antoi päätöslauselman Euroopan unionin urheilualan työsuunnitelmasta vuosiksi 2011–2014[2]. Kyseisellä päätöslauselmalla aloitettiin uusi aikakausi urheilupolitiikkaan liittyvässä eurooppalaisessa yhteistyössä. Ensimmäistä kertaa jäsenvaltioita, neuvoston puheenjohtajavaltioita ja komissiota kehotettiin tekemään yhteistyötä hyväksyttyjen ohjaavien periaatteiden mukaisesti, keskittymään ensisijaisiin aiheisiin (urheilun rehellisyys, urheilun yhteiskunnalliset arvot, urheilun taloudelliset näkökohdat) ja toteuttamaan erityisiä toimia[3]. Koska EU:n tehtävänä on antaa kyseiselle alalle vain tukea, työsuunnitelma antoi kaikille toimijoille arvokkaat puitteet, joiden avulla yhteistyötä voidaan tehdä koordinoidusti ja kunnioittaen jäsenvaltioiden ja EU:n toimivaltaa vastavuoroisesti.

Työsuunnitelman täytäntöönpanon tukemiseksi urheilun alalla otettiin käyttöön uusia työmenetelmiä, etenkin asiantuntijaryhmiä ja vahvistettuja vuoropuhelurakenteita. Komissiota pyydettiin laatimaan työsuunnitelman täytäntöönpanoa koskeva kertomus, jonka perusteella voitaisiin laatia uusi, vuoden 2014 puolestavälistä alkaen sovellettava työsuunnitelma.

Tässä kertomuksessa arvioidaan edistystä, jota on tapahtunut työsuunnitelmassa määritettyjen ensisijaisten aiheiden mukaisten toimien täytäntöönpanossa. Lisäksi tarkastellaan käyttöön otettujen työmenetelmien hyödyntämistä muun muassa asiantuntijaryhmien työn[4], jäsenvaltioiden antamien kirjallisten selvitysten[5] ja sidosryhmien kuulemisten[6] perusteella. Komissio on tehnyt päätelmänsä tämän arvioinnin perusteella.

2. EDISTYMINEN TYÖSUUNNITELMAN ERITYISTEN TOIMIEN TÄYTÄNTÖÖNPANOSSA

Työsuunnitelman nojalla toteutetut toimet ovat yleisesti johtaneet erittäin hyviin tuloksiin määritetyillä ensisijaisilla aloilla. Tämä on vahvistettu myös kuulemisessa: Valtaosa jäsenvaltioista katsoi, että työsuunnitelma on vaikuttanut urheilualaan myönteisesti kyseisissä jäsenvaltioissa (24 jäsenvaltiota) ja että se on vaikuttanut olennaisesti urheilupolitiikan kehittämiseen (24 jäsenvaltiota) ja täytäntöönpanoon (19 jäsenvaltiota) kansallisella tasolla. Työsuunnitelma on yleisesti vastannut hallintoviranomaisten odotuksia (25 jäsenvaltiota), siinä on keskitytty oikeisiin painopisteisiin (25 jäsenvaltiota), ja se on tuottanut hyviä tuloksia poliittisten menettelyjen osalta (24 jäsenvaltiota). Urheilualan sidosryhmät olivat yleisesti samaa mieltä tämän myönteisen arvion kanssa. Jäsenvaltioiden arviot työsuunnitelman vaikutuksesta urheilupolitiikan menettelyihin EU:n ulkopuolella eivät olleet yhtä myönteisiä (16 jäsenvaltiota). Seuraavissa kohdissa kuvataan edistystä, jota on tapahtunut ensisijaisten toimien täytäntöönpanossa, ja tilanteita, joissa urheiluun liittyvät näkökohdat on otettu huomioon EU:n muussa toimintapolitiikassa.

2.1. Toimi 1: Laaditaan ehdotus EU:n kommenteiksi Maailman antidopingtoimiston (WADA) säännöstön tarkistamiseksi

EU ja EU:n jäsenvaltiot ovat edelleen sitoutuneet vahvasti torjumaan dopingia ja varmistamaan torjuntatoimien oikeasuhtaisuuden ja EU:n ja kansallisten arvojen, oikeusperinteiden ja asiaan sovellettavan lainsäädännön kunnioittamisen. Komission vuonna 2011 antamassa urheilua koskevassa tiedonannossa esitetyt huomautukset ovat edelleen ajankohtaisia. Vaikka Maailman antidopingtoimiston (WADA) tavoitteena on varmistaa yhdenmukainen toimintatapa dopingin valvonnan osalta, urheilijoiden henkilökohtaisia oikeuksia saatetaan suojella EU:ssa. Tämän takia tarvitaan joustavuutta ja mukautuksia, jotta EU:n ja jäsenvaltioiden lainsäädäntöä voitaisiin noudattaa.

Antidopingasiantuntijaryhmän huomautukset maailman antidopingsäännöstön tarkistamista varten laadittiin ja toimitettiin neuvostolle neljässä peräkkäisessä vaiheessa WADAn kuulemisten vaiheiden mukaisesti.[7] Vastaavasti myös EU esitti huomautuksensa säännöstöön liittyvistä kansainvälisistä standardeista kolmessa eri vaiheessa.[8] EU:n neljännet huomautukset esitetään WADAlle kattavana ehdotuksena, jossa kehotetaan laatimaan säännöstön ja kansainvälisten standardien tiettyjen säännösten rinnalle asianmukaisia ei-sitovia ohjeita vuoden 2015 jälkeen tapahtuvaa täytäntöönpanoa varten.

2.2. Toimi 2: Esitetään kuntodopingin torjumista koskevia suosituksia, joita voidaan soveltaa sekä EU:n että kansallisella tasolla

Vuonna 2012 neuvosto päätti äänestyksen perusteella laajentaa antidopingasiantuntijaryhmän toimeksiantoa seuraavalla tehtävällä: ”asiantuntijaryhmä kerää muun muassa yhteistyössä asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa EU:n jäsenvaltioissa kuntodopingin torjuntaa koskevia parhaita käytäntöjä ja esittää tältä pohjalta vuoden 2013 loppuun mennessä [– –] suosituksia [– –] joita voidaan soveltaa sekä EU:n että kansallisella tasolla”. Kuntodopingasiantuntijaryhmä on laatinut ehdotuksen, joka toimitetaan neuvostolle.

2.3. Toimi 3: Kehitetään urheilun rehellisyyden eurooppalainen ulottuvuus keskittyen aluksi sopupelien torjuntaan

Sopupelit ovat yksi urheilun rehellisyyden suurimmista uhista. Sopupelien torjunta onkin osa komission painopisteitä urheilualalla, korruption torjunnassa ja sähköisesti välitettävien rahapelien alalla vedonlyöntiin liittyvien sopupelien osalta.[9] Myös Euroopan parlamentti on antanut useita asiaa koskevia päätöslauselmia.[10] Neuvosto antoi asiaa koskevat päätelmänsä marraskuussa 2011.[11] Hyvän hallintotavan asiantuntijatyöryhmän työ on auttanut merkittävästi kehittämään monialaista yhteistyötä ja koordinointia EU:n tasolla ja kansainvälisellä tasolla, sillä työryhmän myötä kaikki asianosaiset sidosryhmät ovat ensimmäistä kertaa kokoontuneet yhteen EU:n tasolla. Työryhmän suositukset olivat lähtökohtana marraskuussa 2012 annetuille puheenjohtajavaltion päätelmille[12]. Ne vaikuttivat myös merkittävästi sopupelejä koskevan Nikosian julkilausuman hyväksymiseen EU:n vuoden 2012 urheilufoorumissa[13]. Työryhmä koordinoi työskentelyään tiiviisti Kansainvälisen olympiakomitean ja Euroopan neuvoston toteuttamien vastaavien aloitteiden kanssa. Työryhmä ilmoitti kannattavansa urheilukilpailujen tulosten manipuloinnin torjuntaa koskevaa kansainvälistä yleissopimusta, joka hyväksyttäisiin Euroopan neuvostossa.

Komissio edustaa EU:ta kyseistä yleissopimusta koskevissa käynnissä olevissa neuvotteluissa neuvoston kahden, asiaa koskevista neuvotteluohjeista tehdyn päätöksen perusteella.[14] Yleissopimus toimitettaneen allekirjoitettavaksi ja ratifioitavaksi vuoden 2014 aikana. Se voi antaa toimijoille hyödyllisen viitekehyksen asiasta vastaavien sidosryhmien kansainvälisen koordinoinnin ja yhteistyön vahvistamiselle. Sopupelien torjuntatoimien osalta komissio aikoo antaa vuonna 2014 suosituksen parhaista käytännöistä, jotka liittyvät vedonlyöntiin liittyvien sopupelien ehkäisyyn ja torjuntaan. Suosituksella on tarkoitus edistää rajat ylittävää ja monialaista yhteistyötä urheilualan elinten, vedonlyönnin alan toimijoiden ja sääntelyviranomaisten välillä. Tässä yhteydessä komissio on käynnistänyt kaksi tutkimusta, joissa yleisesti tarkastellaan 1) epäilyttävään vedonlyöntitoimintaan liittyvien tietojen jakamista ja raportointia asianomaisten sidosryhmien kesken ja 2) riskinarviointia ja eturistiriitasäännösten hallintaa.

2.4. Toimi 4: Kehitetään hyvää hallintotapaa koskevia avoimuuden periaatteita

Urheilusta vuonna 2011 annetussa tiedonannossa todetaan, että hyvä hallintotapa on urheilujärjestöjen itsenäisyyden ja itsesääntelyn edellytys. Tämän perusteella hyvän hallintotavan asiantuntijatyöryhmän työskentelyssä on keskitytty laatimaan luettelo urheilualan hyvän hallintotavan periaatteista. Jäsenvaltiot esittivät asiasta omat näkemyksensä. Hyviä käytäntöjä kerättiin myös urheilualan sidosryhmiltä ja muilta organisaatioilta. Ehdotetut periaatteet katsotaan vähimmäisnormeiksi, joita erilaiset urheilualan elimet voivat noudattaa. Ehdotuksessa esitetään joustavaa toimintatapaa, jotta huomioon voidaan ottaa erilaiset kohderyhmät, joille periaatteet on tarkoitettu. Ryhmä ei ehdottanut tiukkoja täytäntöönpanotoimia, kuten julkisten viranomaisten tarjoaman rahoitustuen sitomista periaatteiden noudattamiseen. Tämän sijaan ryhmä ehdotti asteittaista toimintatapaa, jonka ensimmäisenä vaiheena on asianomaisten urheilualan elinten kouluttaminen ja tiedottaminen. Tiukempia noudattamista koskevia välineitä voidaan tarkastella myöhemmin, jos se on tarpeen.

2.5. Toimi 5: Tarkastellaan todettuja ongelmia, jotka liittyvät urheiluagentin ammattiin pääsyyn ja tämän ammatin valvontaan sekä siirtoihin joukkueurheilussa

Pelaajasiirtojen taloudellisista ja oikeudellisista näkökohdista tehdystä riippumattomasta selvityksestä[15] vuonna 2013 saadut tulokset, EU:n urheiluagenteista tehty selvitys[16] ja urheiluagentteja koskevan EU:n konferenssin[17] tulokset ovat olleet hyvän hallintotavan asiantuntijatyöryhmän työskentelyn lähtökohtana toimen 5 osalta. Ryhmän antamia suosituksia on tarkasteltava ottaen huomioon käynnissä olevat FIFAn toimet pelaajien agenttien lisensointijärjestelmän uudistamiseksi. Vaikka ryhmän työskentelyssä on keskitytty pääasiassa jalkapalloon, keskusteluja on käyty myös muista joukkuelajeista.

Ryhmän suositukset on osoitettu pääasiassa urheilun sidosryhmille ottaen huomioon, että urheilualalle on tärkeää antaa oikeus itse määrittää alalla sovellettavat säännöt. Samalla kuitenkin muistutetaan, että asiaa koskevaa lainsäädäntöä ja etenkin EU:n lainsäädäntöä on noudatettava. Urheiluliikettä kehotetaan lisäämään pelaajiin ja agentteihin liittyvien toimien avoimuutta ja tehostamaan nuorimpien pelaajien suojelua. Komissio katsoo, että asiaa käsittelevät, työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua edistävät EU:n alakohtaiset neuvottelukomiteat ovat asianmukaisia foorumeita, joissa voidaan keskustella siitä, mikä on suositusten suhde työlainsäädännön soveltamiseen.

2.6. Toimi 6: Valmistellaan ehdotus kahta uraa koskeviksi eurooppalaisiksi suuntaviivoiksi

Entistä useammat urheilijat kohtaavat – yhä useammin jo nuorella iällä – haasteita urheilu-uran ja koulutuksen tai työnteon yhdistämisessä. Euroopan neuvosto kehotti vuonna 2008 vahvistamaan vuoropuhelua ns. kahden uran kysymyksestä[18]. Tämän perusteella komissio ehdotti urheilusta vuonna 2011 antamassaan tiedonannossa kahden uran kysymystä koskevien suuntaviivojen laatimista. Neuvoston valtuutuksen perusteella urheilun alan koulutuksen asiantuntijaryhmä laati alan erikoisasiantuntijoiden avustuksella EU:n suuntaviivat urheilijoiden kahdesta urasta. Määritettyjen toimenpiteiden tavoitteena on edistää eurooppalaisten urheilijoiden suorituksia, auttaa heitä kilpailemaan korkealla kansainvälisellä tasolla, ehkäistä koulutuksen ja urheilun keskeyttämistä ja auttaa heitä valmistautumaan työelämään urheilu-uran päättymisen jälkeen. Neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä suuntaviivoihin vuonna 2013 antamissaan päätelmissä urheilijoiden kaksoisurasta ja ehdotti konkreettisia toimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan urheilijoiden mahdollisuuksia yhdistää urheilu-uraansa koulutusta tai työntekoa.[19] Neuvosto tunnusti kahden uran järjestelyjen eurooppalaisen ulottuvuuden, sillä lahjakkaat urheilijat ja huippu-urheilijat muuttavat usein ulkomaille. Kansainväliset järjestelyt edellyttävät entistä tiiviimpää yhteistyötä urheilujärjestöjen, koulutuslaitosten, kansallisten koulutuskeskusten ja tukipalvelujen välillä.

2.7. Toimi 7: Seurataan urheiluun liittyvien tutkintojen sisällytystä kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin (NQF) eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen (EQF) mukaisesti

Vuonna 2010 urheilusta vastaavat EU:n jäsenvaltioiden ministerit ilmoittivat haluavansa jatkaa eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen (European Qualifications Framework, EQF) soveltamista urheilun alalla ja kehottivat jäsenvaltioita saattamaan urheiluun liittyvät tutkinnot viitekehyksen mukaisiksi.[20] Neuvosto päätti työsuunnitelmassa, että toimia seurataan. Urheilun alan koulutuksen asiantuntijaryhmä toimitti syksyllä 2013 kattavan selvityksen koulutuksen tarjoajien koulutusohjelmissa suoritettujen tutkintojen sisällyttämisestä, maakohtaiset selvitykset mukaan luettuina. Selvityksessä todetaan, että urheiluun liittyvien tutkintojen sisällyttäminen kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin (NQF) virallisten koulutusjärjestelmien alalla on käynnissä ja että kansallisten urheilujärjestöjen koulutusjärjestelmissä suoritettujen urheiluun liittyvien tutkintojen sisällyttämisessä kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin on kohdattu merkittäviä haasteita kansallisella tasolla. Tämä on osoituksena siitä, että urheiluliitoille on annettava tukea, jotta ne voivat kasvattaa nykyisten koulutusohjelmien muuntamiseen ja uusien ohjelmien kehittämiseen liittyvää ammattitaitoaan. Jäsenvaltioiden ja EU:n tasolla on toteutettava toimenpiteitä, muun muassa saatettava kansalliset tutkinnot vastaamaan kansainvälisten urheiluliittojen kansainvälisiä tutkintostandardeja. Työryhmä katsoo, että neuvoston on toteutettava toimia tällä alalla ja tuettava entisestään kaikkien urheiluun liittyvien tutkintojen sisällyttämistä kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin. Asiaa voitaisiin tarkastella taitojen ja tutkintojen eurooppalaisen alueen luomisen yhteydessä.

2.8. Toimi 8: Selvitetään keinoja edistää terveyttä tukevaa liikuntaa ja osallistumista ruohonjuuritason urheiluun

Voimassa olevassa urheilualan työsuunnitelmassa tavoitteena on lisätä terveyttä tukevan liikunnan näkyvyyttä EU:n toimintapolitiikassa. Tämä johtuu siitä, että liikkumattomuusaste unionissa on korkea, mikä aiheuttaa merkittäviä suoria ja välillisiä taloudellisia kustannuksia. Neuvosto antoi vuonna 2012 päätelmät terveyttä edistävän liikunnan lisäämisestä. Päätelmissä neuvosto tunnusti, että täydentävät toimet ovat tarpeen.[21] Urheilun, terveyden ja osallistumisen asiantuntijatyöryhmän panoksen, sidosryhmien huomautusten ja erään selvityksen tulosten perusteella komissio laati uuden poliittisen aloitteen terveyttä edistävästä liikunnasta.[22] Tämän perusteella neuvosto antoi marraskuussa 2013 suosituksen terveyttä edistävän liikunnan lisäämisestä eri aloilla. Suosituksella tuetaan jäsenvaltioita, kun ne pyrkivät laatimaan ja panemaan täytäntöön terveyttä edistävää liikuntaa koskevaa vaikuttavaa toimintapolitiikkaa, jossa otetaan huomioon liikuntaa koskevat EU:n suuntaviivat.[23] Suosituksen perustana ovat liikuntaan liittyvät voimassa olevat aloitteet. Suosituksen täytäntöönpano aloitetaan vuonna 2014, ja täytäntöönpano edellyttää poliittista koordinointia kansallisella tasolla sekä yhteistyötä asiasta vastaavien EU:n hallintorakenteiden ja Maailman terveysjärjestön (WHO) kanssa.

Liikuntaan on kiinnitetty entistä enemmän huomiota myös aktiiviseen ikääntymiseen liittyvissä unionin toimissa, etenkin vuonna 2012 toteutetun aktiivisen ikääntymisen ja sukupolvien välisen solidaarisuuden eurooppalaisen teemavuoden ja sen seurannan yhteydessä. Neuvoston 6. joulukuuta 2012 antamissa suuntaviivoissa[24] toimijoita kehotetaan tarjoamaan tilaisuuksia iäkkäiden ihmisten edellytyksiin mukautettuun fyysiseen ja henkiseen toimintaan. Urheilun, terveyden ja osallistumisen asiantuntijatyöryhmä laati periaatteet urheilun vaikutuksesta aktiiviseen ikääntymiseen. Periaatteet otettiin huomioon prosessissa, ja neuvosto oli niihin tyytyväinen terveenä ikääntymisestä vuonna 2012 antamissaan päätelmissä[25]. Neuvosto kehotti komissiota tukemaan liikuntaa koskevien EU:n suuntaviivojen parempaa hyödyntämistä jäsenvaltioissa. Lisäksi neuvosto kehotti laatimaan strategioita, joilla torjutaan riskitekijöitä, kuten liikunnan puutetta.

Euroopan vuosien 2013–2017 tilasto-ohjelmaan[26] sisällytettiin uusia säännöksiä laadukkaiden liikuntatilastojen laatimisesta. Komissio on käynnistänyt urheilua ja liikuntaa koskevan Eurobarometri-tutkimuksen, jonka tulokset ovat todennäköisesti saatavilla vuoden 2014 alussa.

2.9. Toimi 9: Suositellaan keinoja tietojen keruun edistämiseksi, jotta EU:n urheilualan taloudellista hyötyä mitataan Vilnan määritelmän mukaisesti, ja arvioidaan tuloksia

EU:n tasolla on vuodesta 2006 lähtien tehty työtä urheilun taloudellisen vaikutuksen mittaamista koskevan yhteisen eurooppalaisen toimintatavan kehittämiseksi. Tämän työn perusteella sovittiin urheilun Vilnan määritelmästä, jota käytetään lähtökohtana tietojen keräämiselle ja laatimiselle kansallisella tasolla ja jolla luodaan yhdenmukainen viitekehys urheilun satelliittitilinpidon (Sport Satellite Account, SSA) toteuttamiselle. Urheilun satelliittitilinpidosta saadaan makrotaloudellista tilastotietoa urheilutaloudesta. Alan taloudellisesta merkityksestä ja sen mahdollisista vaikutuksista laajempiin poliittisiin tavoitteisiin, kuten Eurooppa 2020 ‑strategiaan, voitaisiin vielä kerätä vahvempaa näyttöä. Urheilusta vuonna 2011 annetun tiedonannon, työsuunnitelman, urheilupoliittisen päätöksenteon näyttöpohjan vahvistamisesta vuonna 2012 annettujen neuvoston päätelmien[27] ja urheilua koskevan tilastoinnin asiantuntijatyöryhmän sisäisen tiiviin yhteistyön seurauksena kuusi jäsenvaltiota (Alankomaat, Itävalta, Kypros, Puola, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta) sekä Sveitsi ovat ryhtyneet toteuttamaan kansallista urheilun satelliittitilinpitoa. Myös muut jäsenvaltiot ovat liittyneet prosessiin. Työryhmän laatimat asiakirjat, kuten urheilun satelliittikirjanpidon käyttöönottoa koskevat oppaat, ovat olleet ratkaisevassa asemassa tässä yhteydessä. Kaudella 2011/2012 tehtiin tutkimus urheilun vaikutuksesta talouskasvuun ja työllisyyteen EU:ssa[28]. Tutkimus osoittaa, että 1,76 prosenttia koko EU:n bruttoarvonlisäyksestä ja 2,12 prosenttia työllisyydestä liittyy urheiluun[29]. Neuvosto antoi vuonna 2013 päätelmänsä nuorten työttömyydestä[30]. Päätelmissä neuvosto korosti, että urheilualan kasvu edistää työllisyyttä ja että urheilulla voidaan siksi torjua työttömyyttä. Urheilua koskevan tilastoinnin asiantuntijatyöryhmä on myös esittänyt ehdotuksia tuleviksi painopisteiksi muun muassa EU:n mahdollisesta urheilun tulevasta seurantatoiminnasta vuonna 2013 tehdyn tutkimuksen[31] perusteella.

2.10. Toimi 10: Suositellaan keinoja yhteisvastuun välineiden vahvistamiseksi urheilun alalla

Ruohonjuuritason urheilun rahoittamista koskevan EU:n selvityksen perusteella[32] urheilun kestävän rahoituksen asiantuntijatyöryhmä tarkasteli tärkeimpiä julkisia ja yksityisiä rahoitusvirtoja, jotka vaikuttavat urheilun yhteisvastuun mekanismeihin, ja määritti urheiluliikkeen mahdollisuuksia kerätä varoja ja hyödyntää yksityisiä ja julkisia sijoituksia. Lisäksi työryhmä tunnisti esteitä, joiden takia tämä ei ole mahdollista urheilualalla. Työryhmä suositteli etenkin seuraavaa: a) edistystä on tapahduttava EU:n valtiontukilainsäädännön soveltamista koskevien ohjeiden alalla, kun on kyse urheilusta b) voittoa tavoittelemattomaan urheilualaan sovellettavasta arvonlisäverojärjestelmästä on tärkeää antaa ohjeita, c) EU:n rakennerahastoja voisi olla hyödyllistä käyttää urheilun tukemiseen, ja d) jotta urheilualan rahoitus olisi kestävää pitkällä aikavälillä, on toteutettava uudistustoimenpiteitä, joilla varmistetaan urheilun kaupalliseen omaisuuteen kuuluvien oikeuksien suojelu ja kannustetaan palaamaan takaisin ruohonjuuritason urheiluun. Komissio on käynnistänyt tutkimuksen urheilutapahtumien järjestäjien oikeuksien analysoimiseksi EU:ssa.[33] Työryhmän suosituksista keskusteltiin vielä yksityiskohtaisemmin Irlannin puheenjohtajakauden aikana.

Valtiontuen osalta komissio laati kattavan valtiontukiuudistusta koskevan uudistusohjelman, jonka nojalla tarkistettiin useita toisiinsa liittyviä välineitä. Tämän jälkeen ministerineuvosto hyväksyi kesäkuussa 2013 virallisesti kaksi tarkistettua asetusta, jotka koskivat valtiontuen poikkeuksia (valtuusasetus) ja menettelyitä (menettelyasetus). Valtuusasetuksella otetaan käyttöön kaksi uutta tukiluokkaa, joihin myös urheilu on nyttemmin sisällytetty ja jotka komissio voi vapauttaa ennakkoilmoitusta koskevasta velvollisuudesta (”ryhmäpoikkeukset”).[34] Komissio voi nyt hyväksyä säännöksiä täsmentäviä perusteita, joiden nojalla kyseisissä luokissa myönnettävä tuki voidaan vapauttaa ilmoitusvelvollisuudesta.

3. TYÖMENETELMÄT JA -RAKENTEET

Työsuunnitelmalla täydennettiin EU:n nykyisiä urheilualan yhteistyörakenteita ottamalla käyttöön uusia työmenetelmiä, etenkin kuusi asiantuntijatyöryhmää. Työsuunnitelmassa myös kehotettiin tekemään tiivistä ja jäsenneltyä yhteistyötä urheilualan kanssa. Komissio katsoo, että työsuunnitelma on auttanut vahvistamaan urheilun alalla tehtävää yhteistyötä. Tämä käy ilmi myös kuulemisen tuloksista: Lähes kaikki jäsenvaltiot ilmoittivat yleisesti tukevansa työsuunnitelmalla käyttöön otettuja rakenteita ja katsoivat, että työsuunnitelmalla on parannettu urheiluun liittyvää poliittista koordinointia EU:n tasolla ja yhteistyötä EU:n ja urheiluliikkeen välillä. Jäsenvaltiot olivat myös tyytyväisiä komission antamaan tukeen, suullisiin ja kirjallisiin raportointijärjestelyihin ja tarkkailijoiden osallistumiseen. Urheilualan sidosryhmien esittämät näkemykset yleisesti tukivat tätä myönteistä arviota. Jotkut jäsenvaltiot ja sidosryhmät ovat kuitenkin todenneet, että työrakenteisiin liittyy rajoituksia. Komissio on asiasta samaa mieltä.

3.1. Asiantuntijatyöryhmien työskentely

3.1.1. Yleisarvio

Jäsenvaltiot nimittävät asiantuntijatyöryhmät, jotka raportoivat toiminnastaan neuvostolle, mutta jotka kuitenkin saavat tukea komissiolta. Yleisesti tämä järjestelmä on toiminut hyvin: Asiantuntijatyöryhmät ovat saaneet aikaan tuloksia kullekin annettujen tehtävien mukaisesti ja laatineet toimintapoliittisia tuotoksia, jotka on otettu huomioon neuvoston asiakirjoissa. Lisäksi ne ovat esittäneet huomautuksiaan EU:n tasolla käytävää, urheilua koskevaa poliittista keskustelua varten ja vaikuttaneet toimintapolitiikan laatimiseen ja täytäntöönpanoon jäsenvaltioissa. Tämä johtuu etenkin siitä, että toiminnassa on keskitytty muutamiin painopisteisiin ja asiantuntijatyöryhmiä varten on laadittu tehtävänkuvaus, jossa määritetään toimet, tulokset ja toimien toteuttamisen määräajat. Komissio katsoo, että vastaavanlaista järjestelmää voitaisiin käyttää erinomaisin tuloksin myös tulevan työsuunnitelman nojalla. Jäljempänä tarkasteltavat erityiskysymykset on kuitenkin otettava huomioon.

3.1.2. Erityiskysymykset

Korkean ja yhdenmukaisen osallistumisasteen varmistaminen kuuden urheilua käsittelevän asiantuntijatyöryhmän työskentelyn osalta on ollut haastavaa EU:n tasolla. Urheilusta vastaavat jäsenvaltioiden ministeriöt eivät voineet nimittää asiantuntijoita kaikkiin ryhmiin. Kaikki asiantuntijat eivät voineet osallistua kaikkiin kokouksiin, eivätkä kaikki asiantuntijat olleet nimitettyjä julkisia viranomaisia, vaan jotkut asiantuntijoista toimivat kolmannella sektorilla. Vaikka viimeisenä mainittujen edustajien oli tarkoitus toimia hallintoviranomaistensa näkemysten mukaisesti, kävi ilmi, että tätä ei aina määritetty selvästi niiden tehtävänkuvassa. Tämän takia ryhmien kokoonpano ei ollut yhdenmukainen, vaan edustavuuden ja asiantuntijuuden taso vaihteli. Vaikka työryhmien työsuunnitelmien nojalla tietyille tuotoksille määritettiin ensimmäistä kertaa niistä vastaavat johtavat asiantuntijat, työstä saatiin usein konkreettisia tuloksia vasta, kun perustettiin eräänlaisia täydentäviä asiantuntijatyöryhmiä ja komission yksiköiden työpanosta hyödynnettiin komissiolle työsuunnitelmassa alun perin määritettyä tukijan asemaa laajemmin. Uudella työsuunnitelmalla voitaisiin ottaa käyttöön järjestelmä, jonka avulla jäsenvaltiot voisivat osoittaa rajallisia resurssejaan olennaisimpiin asioihin.

Asiantuntijatyöryhmien poliittinen toimeksianto esitettiin työsuunnitelman liitteessä kuvatuilla ensisijaisilla toimilla. Joissakin tapauksissa toimia ei kuitenkaan muotoiltu riittävän selvästi. Useat jäsenvaltiot katsoivat, että kokouksissa pitäisi varata nykyistä enemmän aikaa aihekohtaisten kysymysten käsittelyyn ja tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihtamiseen. Jotkut esittivät, että yhteistyötä ja tietojen vaihtamista työryhmien välillä olisi vahvistettava ja tuotoksia olisi kohdennettava aiempaa paremmin tiettyihin toimijoihin.

Asiantuntijatyöryhmien tuotokset, jotka esitettiin urheilutyöryhmälle, olivat usein tietoperustana urheilusta EU:n tasolla käydyissä poliittisissa keskusteluissa. Jotkut ryhmien tuotoksista, esimerkiksi suuntaviivat tai suositukset, on pantava täytäntöön ennen kuin niiden merkitystä kansallisen politiikan kannalta voidaan arvioida asianmukaisesti.

Kaikki osapuolet ovat olleet tyytyväisiä siihen, että urheilualan sidosryhmät ovat voineet osallistua asiantuntijatyöryhmien työskentelyyn tarkkailijoina. Jäsenvaltiot kuitenkin katsoivat, että joissakin työryhmissä oli liian monta tarkkailijaa, minkä takia työryhmien jäsenet eivät voineet keskustella asioista riittävän kattavasti. Vuorovaikutusta niin sanottujen muiden osallistujien kanssa on syytä jatkaa. Uudessa työsuunnitelmassa olisi kuitenkin hyvä selventää urheilualan sidosryhmien asemaa pääosin jäsenvaltioiden edustajille suunnitelluissa rakenteissa.

3.2. Jäsennelty vuoropuhelu urheilualan kanssa

3.2.1. Yleisarvio

Jäsenneltyä vuoropuhelua urheilualan sidosryhmien kanssa vahvistettiin entisestään työsuunnitelman puitteissa määrittämällä käytäntö, jonka mukaan urheilualan edustajat keskustelevat jäsenvaltioiden kanssa asiantuntijatyöryhmissä ja – vaikkakin pienemmässä mittakaavassa – neuvoston järjestämissä korkean tason vuoropuheluun liittyvissä kokouksissa. Urheilua koskevaa määritettyä, komission johtamaa jäsenneltyä vuoropuhelua on jatkettu menestyksekkäästi. Vuotuinen urheilufoorumi on ollut EU:n tärkein foorumi, jolla keskustelua on käyty urheilualan sidosryhmien kanssa. Tämän lisäksi komissio ja Kansainvälinen olympiakomitea käynnistivät vuonna 2013 vuotuisen korkean tason vuoropuhelun kahdenvälisen yhteistyön syventämiseksi.[35] Komissio katsoo, että EU:n vuoropuhelussa urheilualan kanssa voitaisiin saada aikaan edistystä, mutta vuoropuhelua olisi kuitenkin jatkossa vahvistettava entisestään tarkastelemalla jäljempänä mainittuja erityiskysymyksiä.

3.2.2. Erityiskysymykset

Koska EU:n merkitys urheilupolitiikassa kasvaa, niiden urheilualan toimijoiden määrä, jotka haluavat saada äänensä kuuluviin EU:n tason työssä, on kasvanut merkittävästi viime vuosina. EU:n toimielinten haasteena onkin johtaa urheilua koskevaa osallistavaa ja jäsenneltyä vuoropuhelua asianomaisten sidosryhmien kanssa ja samalla varmistaa jatkuva vaikuttavuus. Säännöllisen vuoropuhelun hyödyllisyydestä huolimatta vain muutamat jäsenvaltiot käynnistivät tällaista EU:n urheiluasioita koskevaa vuoropuhelua urheilualan kansallisten sidosryhmien kanssa.

Komissio on samaa mieltä kuulemisissa esitetyistä huomautuksista, joiden mukaan jäsenneltyyn vuoropuheluun liittyvää, koulutus-, nuoriso-, kulttuuri- ja urheiluasioiden neuvoston puitteissa järjestettyä lounastapaamista voitaisiin kehittää entisestään. Sen osalta katsotaan, että tavoitteita ei ole saavutettu.

Urheilualan näkemyksille on edelleen annettava tärkeä asema, kun EU:ssa laaditaan ja pannaan täytäntöön urheiluun vaikuttavaa politiikkaa ja toimenpiteitä. Uudessa työsuunnitelmassa voitaisiin määrittää vuoropuhelulle entistä paremmat rakenteet, joiden avulla tämä olisi mahdollista.

4. KERTYNEET KOKEMUKSET JATKOA VARTEN

4.1. Tulevan työn painopisteet

Jäsenvaltiot ovat vastuussa useista urheilualaan liittyvistä asioista. Tämän takia on tärkeää, että EU:n uuden työsuunnitelman painopisteissä keskitytään toimiin, joilla kiistattomasti luodaan arvonlisäystä EU:n tasolla. Neuvosto arvioi uuteen työsuunnitelmaan liittyviä painopisteitään tällaisten toimien perusteella. Komissio katsoo, että tulevien painopisteiden on tämän takia a) oltava EU:n talous- ja sosiaalipolitiikan yleisten tavoitteiden mukaisia ja autettava kyseisten tavoitteiden saavuttamisessa, b) perustuttava nykyisen työsuunnitelman saavutuksiin, etenkin työn tulosten täytäntöönpanoon, c) katettava muita asiaa koskevia yhteistyön painopistealoja (urheilusta vuonna 2011 annetussa tiedonannossa luetellut painopistealat tai alakohtaiset kysymykset), ja d) heijasteltava sitä, että urheilu on otettava huomioon myös muilla politiikanaloilla. Tämän mukaisesti tuleva työsuunnitelma voisi koskea seuraavia aiheita[36]:

1) Urheilu ja yhteiskunta, myös terveyttä tukeva liikunta:

· Sosiaalinen osallisuus ja urheilu: Urheilua koskevassa tulevassa yhteistyössä olisi kiinnitettävä huomiota sosiaaliseen osallisuuteen liittyviin kysymyksiin, etenkin sukupuolten tasa-arvoa koskevan vuonna 2013 käynnistetyn työn seurantaan. Asiantuntijoiden työllä voitaisiin syventää tietämystä osallistumiseen, valmennukseen, johtamiseen, häirintään ja stereotypioihin liittyvistä kysymyksistä. Näitä tietoja voitaisiin hyödyntää myös sukupuolten tasa-arvoa urheilun alalla edistävien hyvien käytäntöjen ja ideoiden vaihtamisessa.

· Terveyttä tukeva liikunta: Painopisteenä on neuvoston vuonna 2013 antaman suosituksen täytäntöönpano tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa EU:n tasolla ja WHO:n kanssa sekä koordinointi käynnissä olevien menettelyjen kanssa. Myös liikunta kouluympäristössä ja yhteistyö terveydenhuoltoalan kanssa ovat aloja, joihin on kiinnitettävä poliittista huomiota. Asiantuntijatason työssä on keskityttävä niihin liittyviin, terveyttä tukevaa liikuntaa koskeviin näkökohtiin, kuten liikkumattomuuteen, vammojen ehkäisyyn ja erityisiin riskiryhmiin.

· Urheilualan koulutus: Työskentelyä kahta uraa koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanemiseksi ja urheiluun liittyvien tutkintojen sisällyttämiseksi kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin on jatkettava esimerkiksi vertaistapaamisten muodossa. Myös kansainvälisten urheiluliittojen tutkintojen suhdetta kansallisiin tutkintojen viitekehyksiin ja eurooppalaiseen tutkintojen viitekehykseen on tarkasteltava EU:n tasolla. Entistä enemmän huomiota on kiinnitettävä urheilualalla tapahtuvan epävirallisen oppimisen tunnustamiseen ja urheilun tukemaan nuorten työllistymiseen, nuorten lahjakkaiden urheilijoiden kaksoisuriin kuuluva koulutus mukaan luettuna.

2) Urheilun taloudellinen ulottuvuus:

· Urheilun näyttöpohja: Asiantuntijatasolla on edelleen kerättävä lisätietoa ja faktatietoa urheilusta ja liikunnasta. Lähtökohtana voidaan käyttää nykyisiä menettelyjä. Vahvempaa näyttöpohjaa olisi kerättävä taloudellisista näkökohdista, esimerkiksi urheilun vaikutuksesta parempaan työllistymiseen ja terveydenhuollon säästöihin.

· Urheilun kestävyys: Neuvoston tasolla toteutettavat uudet toimet voisivat auttaa varmistamaan, että alan edut otetaan huomioon EU:n toimintapolitiikassa, joka vaikuttaa urheilualan rakenteiden ja toimien rahoittamiseen. Asiantuntijoiden työllä voitaisiin entisestään selventää EU:n kehittyvän oikeudellisen kehyksen (esimerkiksi valtiontuen alalla) vaikutusta urheilun rahoitukseen, ja sen perusteella voidaan laatia erityisiä ohjeita. Vuoropuhelua urheilujärjestöjen kanssa on jatkettava, jotta yhteisvastuun mekanismeja voitaisiin vahvistaa entisestään urheilun alalla. Asiantuntijoiden työssä on tarkasteltava erittäin suurten urheilutapahtumien kestävyyttä talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kannalta.

3) Urheilun rehellisyys:

· Antidoping: Työskentelyssä on edelleen keskityttävä EU:n lainsäädännön noudattamiseen ja urheilijoiden oikeuksien suojeluun. Jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön vuoden 2015 maailman antidopingsäännöstö. Tässä yhteydessä EU:n on tarjottava WADAlle, Euroopan neuvostolle ja jäsenvaltioille apua asianmukaisten ei-sitovien ohjeiden laatimiseksi. Toimia dopingin torjumiseksi on kehitettävä entisestään neuvoston vuonna 2012 antamien päätelmien perusteella. Komission asiakirjoissa määritetyt näkökohdat, esimerkiksi laiton kauppa, mahdolliset rikoslainsäädäntöaloitteet ja työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun hyödyntäminen, voidaan ottaa uudelleen tarkasteltaviksi.

· Sopupelien torjuminen: Työskentelyä jatketaan etenkin edellä mainitun, sopupelien ehkäisyyn ja torjuntaan liittyvistä parhaista käytännöistä annetun suosituksen ja urheilukilpailujen tulosten manipuloinnin torjuntaa koskevan Euroopan neuvoston tulevan yleissopimuksen täytäntöönpanemiseksi.

· Nuorten urheilijoiden fyysisen ja henkisen koskemattomuuden suojelu: On tarkasteltava keinoja, joilla voitaisiin suojella nuoria urheilijoita ja vahvistaa eettistä käytöstä etenkin seksuaalisen häirinnän osalta.

Erasmus+-ohjelman urheilua koskevasta osiosta annetaan rahoitustukea ruohonjuuritason urheilutoimille. Osio sisältää erilaisia välineitä, joilla voidaan tukea yhteistyötä ja toimia useimmilla näistä aloista.

4.2. Työmenetelmät ja -rakenteet

Ensimmäisestä työsuunnitelmasta kertyneiden myönteisten kokemusten hyödyntämiseksi ja edellä määritettyihin haasteisiin vastaamiseksi komissio pitää järkevänä mukautettuja työmenetelmiä, joiden avulla asianosaiset toimijat voivat tehdä yhteistyötä tehokkaasti ja vastata edellä mainituista painopisteistä uuden työsuunnitelman yhteydessä. Komission omien havaintojen perusteella ja vastauksena kuulemisissa esitettyihin näkemyksiin komissio päättelee, että nykyisiä työjärjestelyjä voitaisiin onnistuneesti korvata seuraavien kehitysehdotusten mukaisesti:

· Nykyisten kuuden asiantuntijatyöryhmän sijaan olisi perustettava kolme urheilualan strategiaryhmää, joista jokainen koostuu jäsenvaltioiden ja komission edustajista ja joiden tehtävänä on vastata urheilun alalla tehtävän EU:n yhteistyön laajoista painopisteistä, joita ovat ”Urheilu ja yhteiskunta, myös terveyttä tukeva liikunta”, ”Urheilun taloudellinen ulottuvuus” ja ”Urheilun rehellisyys”. Urheilualan strategiaryhmät ohjaisivat kehittämistoimia (eli nykyisen työsuunnitelman nojalla aikaansaatujen tulosten täytäntöönpanoa) ja keskustelisivat edistymisestä uuden työsuunnitelman täytäntöönpanossa. Ne toimisivat myös foorumeina, joissa voitaisiin käsitellä urheilun huomioon ottamista muissa yhteyksissä, keskustella aihekohtaisista kysymyksistä ja vaihtaa parhaita käytäntöjä, myös Erasmus+-ohjelman täytäntöönpanosta saatuja tuloksia. Urheilualan strategiaryhmät laatisivat asiakirjoja neuvoston rakenteita varten, varsinkin näkökohdista, jotka edellyttävät poliittista tukea tai seurantaa. Komissio antaisi tukea urheilualan strategiaryhmille ja osallistuisi ryhmien työskentelyyn ohjeiden antamiseksi ja jatkuvan osallistumisen takaamiseksi. Urheilualan strategiaryhmien tehtävänkuva olisi määritettävä selvästi niin, että se perustuu neuvoston pyytämiin tuotoksiin, jotka toimitetaan tiettyihin määräaikoihin mennessä.

· Luonteeltaan tekniset erityistehtävät olisi teetettävä asiantuntijatasolla. Urheilualan strategiaryhmien alaisuuteen olisi perustettava asiantuntijaryhmiä, jotka jatkavat nykyisen työsuunnitelman nojalla käynnistettyjä toimia ja suorittavat erityistä asiantuntemusta vaativia uusia tehtäviä.

· Jotta urheilualan sidosryhmät voitaisiin ottaa tiiviisti mukaan uuden työsuunnitelman täytäntöönpanoon, olisi perustettava komission ja urheilualan strategiaryhmien puheenjohtajien johtamia vuoropuhelufoorumeita, joissa käsiteltävät aiheet vastaavat urheilualan kolmen strategiaryhmän vastuualoja. Näiden foorumeiden valikoituja edustajia voitaisiin kutsua urheilualan strategiaryhmien kokouksiin esittämään sidosryhmien näkemyksiä.

· Nykyinen neuvoston puitteissa järjestettävä jäsenneltyyn vuoropuheluun liittyvä lounastapaaminen olisi korvattava jollakin seuraavista vaihtoehtoisista kokouksista, jotka puheenjohtajavaltio kutsuu koolle ja joihin EU:n julkisten viranomaisten ja urheiluliikkeen johtavat edustajat osallistuvat[37]:

– Kaksi kunkin puheenjohtajakauden alussa järjestettävää korkean tason kokousta vuodessa; kokouksissa käsitellään kyseisen puolivuotiskauden painopisteitä;

– Kaksi korkean tason kokousta vuodessa; yhdessä kokouksessa keskitytään aihekohtaisiin kysymyksiin, jotka vaikuttavat ammattiurheiluun, ja toisessa puolestaan aihekohtaisiin kysymyksiin, jotka vaikuttavat ruohonjuuritason urheiluun;

– Vuotuinen korkean tason kokous, joka järjestetään ennen neuvoston kokousta tai osana EU:n urheiluministerien epävirallista kokousta.

Tällaisen työrakenteen avulla voitaisiin a) pitää ryhmien ja kokousten määrä hallittavissa olevalla tasolla ottaen huomioon jäsenvaltioiden rajalliset resurssit, mutta kuitenkin vastata poliittisiin tarpeisiin, b) seurata nykyisen työsuunnitelman tuloksia niin, että myös uusien painopisteiden tarkastelu olisi kuitenkin mahdollista, c) varmistaa ryhmien yhdenmukainen kokoonpano ja pitää poliittinen päätöksenteko erillään asiantuntijatason työskentelystä sekä d) vahvistaa jäsenneltyä vuoropuhelua urheilualan sidosryhmien kanssa.

5. PÄÄTELMÄT

Euroopan parlamenttia, neuvostoa, alueiden komiteaa sekä talous- ja sosiaalikomiteaa pyydetään ottamaan tämä kertomus huomioon.

Puheenjohtajavaltiota kehotetaan käyttämään tätä kertomusta lähtökohtana EU:n seuraavan urheilualan työsuunnitelman laatimisessa vuoden 2014 ensimmäisen puolen vuoden aikana.

Neuvostoa pyydetään tarkastelemaan tässä kertomuksessa määritettyjä tulevien toimien painopisteitä ja tarkistettujen työjärjestelyjen käyttöönottoa osana EU:n seuraavaa urheilualan työsuunnitelmaa.

[1] KOM(2011) 12 lopullinen, 18.1.2011.

[2] EUVL C 162, 1.6.2011, http://register.consilium.europa.eu/pdf/fi/11/st09/st09509-re01.fi11.pdf

[3] Työsuunnitelman liite I.

[4] Asiantuntijaryhmien kertomukset: http://ec.europa.eu/sport/library/consultation-and-co-operation_en.htm

[5] Vastaukset 27 jäsenvaltiolta: http://ec.europa.eu/sport/library/documents/b22/eu-workplan-sport-results-consultation-ms.pdf

[6] EU:n vuoden 2013 urheilufoorumin kuulemisseminaarit; sidosryhmien kirjalliset vastaukset.

[7] EU:n ensimmäiset tarkistukseen liittyvät huomautukset, jotka neuvosto hyväksyi 14. maaliskuuta 2012 ja jotka toimitettiin WADAlle, koskevat voimassa olevaa vuoden 2009 säännöstöä. EU:n toiset huomautukset, jotka neuvosto hyväksyi 5. lokakuuta 2012 ja jotka toimitettiin WADAlle, koskevat vuoden 2015 säännöstöluonnoksen versiota 1.0. EU:n kolmannet huomautukset, jotka neuvosto hyväksyi 28. helmikuuta 2013 ja jotka toimitettiin WADAlle, koskevat vuoden 2015 säännöstöluonnoksen versiota 2.0. EU:n neljännet huomautukset, jotka neuvosto hyväksyi 22. heinäkuuta 2013 ja jotka toimitettiin WADAlle, koskevat vuoden 2015 säännöstöluonnoksen versiota 3.0.

[8] EU:n toiset tarkistukseen liittyvät huomautukset koskevat voimassa olevia kansainvälisiä standardeja (annettu tai tarkistettu useina eri vuosina). EU:n kolmannet huomautukset koskevat vuoden 2015 kansainvälisten standardien luonnoksen versiota 1.0. EU:n neljännet huomautukset koskevat vuoden 2015 kansainvälisten standardien luonnoksen versiota 2.0.

[9] Komission tiedonannot KOM(2011) 12 lopullinen; KOM(2011) 308 lopullinen; COM(2012) 596 final.

[10] Euroopan parlamentin päätöslauselmat, jotka on annettu 10. maaliskuuta 2009 (2008/2215(INI)), 15. marraskuuta 2011 (2011/2084(INI)), 2. helmikuuta 2012 (2011/2087(INI)) ja 10. syyskuuta 2013 (2012/2322(INI)).

[11] Neuvoston päätelmät urheilutulosten manipuloinnin torjunnasta (2011/C 378/01).

[12] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/educ/133873.pdf

[13] http://ec.europa.eu/sport/library/documents/b1/eusf2012-nicosia-declaration-fight-against-match-fixing.pdf

[14] Neuvoston päätökset 10178/13 ja 10180/13.

[15] http://ec.europa.eu/sport/library/documents/f-studies/cons-study-transfers-final-rpt.pdf

[16] http://ec.europa.eu/sport/documents/study_on_sports_agents_in_the.pdf

[17] http://ec.europa.eu/sport/library/sport-and_en.htm#C10_Sports-Agents

[18] http://register.consilium.europa.eu/pdf/fi/08/st17/st17271-re01.fi08.pdf

[19] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2013:168:0010:01:FI:HTML

[20] http://ec.europa.eu/sport/documents/summary_be_presidency_imm_en.pdf

[21] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2012:393:0022:0025:FI:PDF

[22] COM(2013) 603 final.

[23] http://ec.europa.eu/sport/news/documents/hepa_en.pdf

[24] http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st17/st17468.en12.pdf

[25] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2012:396:0008:0011:FI:PDF

[26] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0928:FIN:FI:PDF

[27] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2012:393:0020:0021:FI:PDF

[28] Loppukertomus, marraskuu 2012: http://ec.europa.eu/sport/library/documents/f-studies/study-contribution-spors-economic-growth-final-rpt.pdf

[29] Luvut perustuvat ns. laajaan määritelmään eli pelkästään suoriin vaikutuksiin; välituotteiden toimittajista aiheutuvia kerrannaisvaikutuksia ei oteta huomioon. Yhteenlasketut arvot ja rakenteet vaihtelevat merkittävästi jäsenvaltioiden välillä.

[30] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/educ/139733.pdf

[31] http://ec.europa.eu/sport/library/documents/f-studies/final-rpt-may2013-study-monitoring-function.pdf

[32] http://ec.europa.eu/internal_market/top_layer/services/sport/study_en.htm

[33] Euroopan unionin virallisessa lehdessä 6. heinäkuuta 2012 julkaistu hankintailmoitus (2012/S 128-211223).

[34] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2013:204:0011:0014:FI:PDF

[35] Jäsenneltyä vuoropuhelua koskevat neuvoston ja komission toimintatavat määritettiin toimintapoliittisissa asiakirjoissa: EUVL C 322/1, 27.11.2010; KOM(2007) 391 lopullinen; KOM(2011) 12 lopullinen. Komissio on myös antanut sääntöjä, jotka koskevat osallistumista urheilufoorumiin.

[36] Vaikka tiettyjä kysymyksiä ei ole erikseen mainittu tässä tiedonannossa, tämä ei tarkoita, etteivätkö ne olisi tärkeitä komissiolle, vaan niitä voidaan tarkastella riittävästi nykyisten poliittisten asiakirjojen perusteella.

[37] Urheilua koskevasta EU:n jäsennellystä vuoropuhelusta 18. marraskuuta 2010 annetun neuvoston päätöslauselman mukaisesti (katso alaviite 35).