EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 24.1.2023 COM(2023) 35 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Pölyttäjiä koskevan EU:n aloitteen tarkistaminen















Pölyttäjien olosuhteiden parantaminen







{SWD(2023) 18 final}



1.Johdanto Luonnonvaraisten pölyttäjien väheneminen ja sen vaikutukset elintarviketurvaan, ihmisten terveyteen, elämänlaatuun ja ekosysteemien toimintaan aiheuttavat suurta huolta koko yhteiskunnassa. Pölyttäjien väheneminen on myös saanut erityisesti tutkijat ja kansalaisyhteiskunnan vaatimaan määrätietoisia toimia vähenemisen taustalla oleviin syihin puuttumiseksi. Yksi äskettäinen esimerkki on kansalaisaloite ”Pelastakaa mehiläiset ja maanviljelijät!”, jossa vaaditaan siirtymää kohti mehiläisille suotuisaa maataloutta ja joka esitettiin Euroopan komissiolle lokakuussa 2022 aloitteen saatua yli miljoona tuenilmausta EU:n kansalaisilta. Euroopassa noin neljä viidestä viljelykasvista ja luonnonvaraisesta kukasta on ainakin jossakin määrin riippuvainen eläinten suorittamasta pölytyksestä, josta vastaavat tuhannet hyönteislajit. Tämä palvelu tuo talouden kannalta konkreettisia etuja: pölytyksen panos EU:n maatalouden tuotoksen hyväksi on arvion mukaan vähintään 5 miljardia euroa vuodessa. Määrässä ei kuitenkaan oteta huomioon suurinta osaa pölyttäjien tuottamista tärkeistä hyödyistä, kuten pölyttäjien vaikutusta ravitsemusturvaan ja ihmisten terveyteen tai ekosysteemien terveyden ja sietokyvyn ylläpitämiseen luonnonkasveja pölyttämällä. Edellä esitetystä huolimatta luonnonvaraiset pölyttäjät ovat Euroopassa ja muualla maailmassa vähentyneet merkittävästi. Euroopan Punaisen kirjan mukaan noin joka kolmannen mehiläis-, perhos- ja kukkakärpäslajin kanta pienenee. Lisäksi joka kymmenes mehiläis- ja perhoslaji sekä joka kolmas kukkakärpäslaji on vaarassa kuolla sukupuuttoon. Vaikka jo nämä luvut ovat hälyttäviä, kokonaiskuva ei ole vielä tiedossa. Kattavampi käsitys pölyttäjien tilasta saattaisi paljastaa, että tilanne on tätäkin huolestuttavampi. Pölyttäjien väheneminen on uhka sekä ihmisten hyvinvoinnille että luonnolle. Pölyttäjien häviäminen heikentää maatalouden pitkän aikavälin tuottavuutta pahentaen entisestään kehityssuuntausta, johon vaikuttavat myös muut tekijät, erityisesti nykyinen geopoliittinen tilanne, jossa Venäjä käy hyökkäyssotaa Ukrainaa vastaan. Luonnon monimuotoisuutta koskevaa kriisiä on pyritty ratkaisemaan maailmanlaajuisilla toimilla biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen osapuolten 15. konferenssissa (CBD COP15) joulukuussa 2022. Näitä maailmanlaajuisia toimia on täydennettävä kunnianhimoisilla toimenpiteillä, joilla suojellaan ja ennallistetaan EU:ssa luonnon monimuotoisuutta, jonka olennainen osa pölyttäjät ovat. Komissio hyväksyi vuonna 2018 ensimmäisen EU:n kehyksen luonnonvaraisten pölyttäjien vähenemisen torjumiseksi – pölyttäjiä koskevan EU:n aloitteen. Aloitteessa asetettiin pitkän aikavälin tavoitteet, jotka on tarkoitus saavuttaa vuoteen 2030 mennessä, ja määriteltiin kattava valikoima lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä toteutettavia toimia. Eri sidosryhmät ovat tukeneet aloitetta voimakkaasti, ja se on herättänyt runsaasti yleistä mielenkiintoa. Aloitteen tavoitteet ovat saaneet merkittävästi huomiota Euroopan vihreän kehityksen ohjelman yhteydessä. Vuoteen 2030 ulottuvassa EU:n biodiversiteettistrategiassa asetettiin yleistavoitteeksi pysäyttää pölyttäjien väheneminen ja luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen vuoteen 2030 mennessä osana EU:n luonnon ennallistamista koskevia sitoumuksia ja tavoitteita. Strategialla luotiin myös EU:n luonnon monimuotoisuuden foorumi, johon perustettiin pölyttäjiä käsittelevä työryhmä pölyttäjiä koskevan aloitteen pääasialliseksi hallinnolliseksi foorumiksi. Myös muut Euroopan vihreän kehityksen ohjelman aloitteet, kuten Pellolta pöytään -strategia, saasteettomuustoimintasuunnitelma, metsästrategia ja EU:n strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi, auttavat torjumaan pölyttäjiin kohdistuvia uhkia. Tässä tiedonannossa esitetään pölyttäjiä koskevan EU:n aloitteen tarkistettu toimintakehys. Se perustuu kattaviin sidosryhmäkuulemisiin sekä Euroopan parlamentilta, neuvostolta, alueiden komitealta ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelta saatuun institutionaaliseen palautteeseen. Toimintakehyksessä esitetään toimia, joita EU:n ja sen jäsenvaltioiden on toteutettava pölyttäjien vähenemisen pysäyttämiseksi vuoteen 2030 mennessä. Tarkistaminen on jatkotoimi komission vuonna 2021 toteuttamalle uudelleentarkastelulle, jossa arvioitiin pölyttäjiä koskevan aloitteen täytäntöönpanon edistymistä. Uudelleentarkastelu osoitti, että vaikka aloite on edelleen toimiva politiikan apuväline, yhä on merkittäviä haasteita, jotka on voitettava pölyttäjien vähenemisen pysäyttämiseksi ja vähenemissuuntauksen kääntämiseksi. Erityisesti on toteutettava lisätoimia, joilla voidaan puuttua vähenemiseen johtaviin syihin tehokkaasti ja jotka perustuvat luotettaviin seuranta- ja hallintomekanismeihin. Uudelleentarkastelussa vaadittiin aloitteen tarkistamista, jotta aloitteen pitkän aikavälin tavoitteet voidaan saavuttaa. Aloitteen tarkistaminen on myös jatkotoimi luonnonvaraisten pölyttäjien suojelemiseksi toteutetuista EU:n toimista julkaistulle Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukselle. Kertomuksessa havaittiin puutteita keskeisissä EU:n toimintapolitiikoissa, joilla vastataan luonnonvaraisiin pölyttäjiin vaikuttaviin pääasiallisiin uhkiin, ja suositeltiin, että komissio arvioi tarvetta lisätä erityistoimenpiteitä sellaisten uhkien torjumiseksi, joita pölyttäjiä koskevassa aloitteessa ei tällä hetkellä käsitellä. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa todettiin myös, että on tarpeen sisällyttää luonnonvaraisten pölyttäjien suojelutoimet paremmin luonnon monimuotoisuuden säilyttämistä ja maataloutta koskeviin EU:n toimintalinjoihin ja parantaa luonnonvaraisten pölyttäjien suojelua torjunta-aineilta. Kesäkuussa 2022 komissio esitti luonnon ennallistamista koskevan säädösehdotuksen, jolla pyritään sisällyttämään biodiversiteettistrategian tavoitteet lainsäädäntöön. Ehdotettuun säädökseen sisältyy EU:n jäsenvaltioita oikeudellisesti sitova tavoite pysäyttää pölyttäjäkantojen väheneminen vuoteen 2030 mennessä ja ylläpitää sen jälkeen niiden kasvavaa suuntausta. Luonnon ennallistamista koskeva säädös ja tämä tarkistettu pölyttäjiä koskeva aloite kulkevat käsi kädessä. Säädösehdotuksessa annetaan jäsenvaltioille joustovaraa valita kansallisissa ennallistamissuunnitelmissaan tehokkaimmat toimenpiteet tavoitteen saavuttamiseksi. Tämän tarkistetun aloitteen toimilla, jotka käsittävät monia erilaisia EU:n toimia, pyritään tukemaan ja täydentämään kansallisia ennallistamistoimenpiteitä, joita edellytetään ehdotetussa luonnon ennallistamista koskevassa säädöksessä. 2.EU:n toimet pölyttäjien vähenemisen pysäyttämiseksi Tarkistetussa pölyttäjiä koskevassa aloitteessa jaetaan vuoteen 2030 ulottuvat tavoitteet ja niihin liittyvät toimet kolmeen painopistealueeseen: I: Pölyttäjien vähenemistä sekä sen syitä ja seurauksia koskevan tietämyksen parantaminen II: Pölyttäjien suojelun parantaminen ja niiden vähenemiseen johtavien syiden torjuminen III: Yhteiskunnan aktivoiminen sekä strategisen suunnittelun ja yhteistyön edistäminen kaikilla tasoilla. Seuraavissa luvuissa tarkastellaan lähemmin näitä painopisteitä ja niihin liittyviä toimia. Kaikki toimet luetellaan liitteessä olevassa taulukossa. 2.1.PAINOPISTE I: Pölyttäjien vähenemistä sekä sen syitä ja seurauksia koskevan tietämyksen parantaminen

Pölyttäjien hyväksi toteutettavien toimien on perustuttava luotettavaan tieteelliseen tietoon. Vuoteen 2018 nähden on edistytty huomattavasti pölyttäjien suojelutoimien kannalta hyödyllisen tiedon keräämisessä, mutta tietämyksessä on edelleen merkittäviä aukkoja. Lisätoimia tarvitaan, jotta voidaan luoda luotettava EU:n laajuinen pölyttäjien seurantajärjestelmä, suorittaa ratkaisevan tärkeitä arviointeja ja paikkatietoanalyyseja ja edistää kohdennettuja tutkimus- ja innovointitoimia. Kattavan seurantajärjestelmän luominen Pölyttäjäkantojen tehokkaiden suojelu- ja elvyttämistoimenpiteiden käyttöönottamiseksi on tarpeen kartoittaa kantojen tilaa, levinneisyyttä ja kehityssuuntauksia alueellisesti ja ajallisesti riittävän tarkkaan. Tämä edellyttää luotettavaa EU:n laajuista seurantajärjestelmää, josta saadaan tietoja pitkältä ajalta säännöllisesti ja riittävän tiheästi. Komissio ja jäsenvaltiot kehittävät parhaillaan seurantamenetelmää, joka perustuu EU:n laajuisen pölyttäjien seurantajärjestelmän (EU-PoMS) teknisiin vaihtoehtoihin. Jotta voidaan mitata täsmällisesti pölyttäjien runsauden ja monimuotoisuuden kehityssuuntauksia ja arvioida luotettavasti pölyttäjien vähenemisen pysäyttämisessä saavutettua edistystä, seurantaa on toteutettava riittävän monella paikalla. Luonnon ennallistamista koskevan säädösehdotuksen mukaan jäsenvaltioiden olisi seurattava pölyttäjälajeja vuosittain standardoitua menetelmää käyttäen. Lisäksi olisi seurattava pölyttäjiin kohdistuvia suurimpia uhkia. Maaseutumaisemien biodiversiteettiä koskevaan eurooppalaiseen seurantajärjestelmään (European Monitoring of Biodiversity in Agricultural Landscapes, EMBAL) liittyvä aloite, jossa kerätään tietoja pölyttäjien elinympäristöistä maatalousmaisemissa, ja Insignia-hanke, jossa pyritään seuraamaan torjunta-aineita ja muita ympäristöä pilaavia aineita käyttämällä tarhamehiläisiä bioindikaattorina, tarjoavat tehokkaita tapoja korjata pölyttäjien elinympäristöjen tilaa ja ympäristön pilaantumista koskevissa tiedoissa olevia puutteita. Näitä tiedonkeruuprosesseja on toteutettava järjestelmällisesti pitkällä aikavälillä. Integroidun kehyksen luominen pölyttäjien vähenemisen sekä sen syiden ja seurausten seurantaa varten DPSIR-kehystä (aiheuttajat – paineet – tilat – vaikutukset – vastatoimet) soveltaen mahdollistaisi asiaan liittyvien toimien tuotosten ja tulosten seuraamisen. Tutkimuksen ja arvioinnin tukeminen Tutkimus- ja innovointitoimia tarvitaan edelleen, jotta voidaan tuottaa toimien kannalta hyödyllisiä tietoja, jotka perustuvat järjestelmällisesti kerättyihin tietoihin. Tutkimusta ja innovointia tuetaan Horisontti Eurooppa -puiteohjelmassa ja kansallisilla tutkimuksen tukitoimilla. On saatava lisää tietoa pölyttäjäyhdyskuntien taksonomisesta ja toiminnallisesta monimuotoisuudesta ja levinneisyydestä sekä pölyttäjiin kohdistuvista uhista ja niiden välisestä vuorovaikutuksesta. Viimeksi mainittu koskee erityisesti uhkia, jotka tunnetaan muita uhkia heikommin (ks. painopiste II). On myös tarpeen kehittää arviointivälineitä, kuten Punaiseen kirjaan liittyvää arviointia ja EU:n laajuista keskeisten pölyttäjäalueiden kartoitusta, jotta voidaan toteuttaa kohdennettuja suojelu- ja ennallistamistoimenpiteitä. Valmiuksien kehittämisen ja tietämyksen jakamisen edistäminen Seuranta ja tutkimus edellyttävät paljon resursseja. Taloudellisia ja henkilöresursseja on käytettävä kustannustehokkaasti. Tutkimusinfrastruktuurin, seurantavälineiden ja asiantuntemuksen strateginen kehittäminen voi olla tässä avuksi. Erityisesti on tärkeää parantaa sekä ammattitutkijoiden että kansalaistieteilijöiden valmiuksia tehdä taksonomista työtä tarjoamalle heille työskentely- ja koulutusmahdollisuuksia. Nykyisiä verkkovälineitä, kuten pölyttäjiä koskevaa EU:n tietopalvelua (EU Pollinator Information Hive) ja luonnon monimuotoisuutta käsittelevää eurooppalaista tietojärjestelmää (BISE), olisi hyödynnettävä kaikilta osin seurantatulosten sekä tutkimuksella ja innovoinnilla tuotetun tiedon jakamiseen. Tämä edellyttää sitä, että toimintaan osallistutaan Euroopan ympäristökeskuksen tuella sekä EU:n että kansallisella tasolla. Tietämyksen jakaminen yhdessä tiedon avoimen saatavuuden kanssa lisää julkisten investointien tehokkuutta ja varmistaa tieteen ja politiikan välisten prosessien sekä päätöksenteon avoimuuden. 2.2.PAINOPISTE II: Pölyttäjien suojelun parantaminen ja niiden vähenemiseen johtavien syiden torjuminen Luonnonvaraisiin pölyttäjiin kohdistuvia keskeisiä uhkia ovat maankäytön muutos (kuten kaupungistuminen), voimaperäiset viljelykäytännöt (myös torjunta-aineiden käyttö), ympäristön pilaantuminen (mukaan lukien valosaaste), haitalliset vieraslajit ja ilmastonmuutos. Syntymässä saattaa olla uusia uhkia, joista kohdistuu pölyttäjiin lisäpaineita. Toiset uhat, kuten intensiivinen maatalous ja torjunta-aineiden käyttö, tunnetaan toisia uhkia paremmin. Ensiksi mainittujen uhkien vaikutusten vähentämiseen soveltuvat toimenpiteet tunnetaan hyvin. Niiden käyttöä on lisättävä nopeasti viipymättä. Muista uhista, kuten kemikaalien, ilmansaasteiden ja raskasmetallien aiheuttamasta pilaantumisesta, ei ole niin paljon tietoa, että voitaisiin arvioida näistä uhista pölyttäjiin kohdistuvien vaikutuksien laajuus ja jakautuminen tai suunnitella sopiva interventiostrategia. Näiden uhkien osalta tarvitaan lisää seurantaa sekä tutkimus- ja innovointitoimintaa, jotta pölyttäjien vähenemiseen voidaan reagoida tieteeseen perustuvilla toimilla. Pölyttäjälajien ja elinympäristöjen suojelun parantaminen Eri maisemat ja maankäyttömuodot tarkoittavat erilaisia pölyttäjiin kohdistuvia paineita, joiden välinen vuorovaikutus voimistaa haitallisia vaikutuksia entisestään. Vaikutusten lieventämiseksi toteutettavia toimia ei siksi saisi toteuttaa erillään, vaan eri alojen toimet olisi koordinoitava ja suunniteltava hyvin johdonmukaisuuden, synergian ja kustannustehokkuuden varmistamiseksi. Suojelualueet ja tarkoituksenmukainen maankäytön suunnittelu ovat pölyttäjälajien runsaan monimuotoisuuden suojelun perusta. Sen pohjalta olisi toteutettava strategisesti suunniteltuja ennallistamistoimia, jotta varmistetaan, että pölyttäjille on riittävästi laadukkaita, toisiinsa kiinteästi yhteydessä olevia elinympäristöjä. Lajien suojelusuunnitelmat ovat keskeinen väline, jolla tällaista strategista lähestymistapaa voidaan koordinoida, erityisesti uhanalaisimpien lajien osalta. Suunnitelmissa annetaan tietoa kunkin lajin tilasta, ekologiasta, uhista ja nykyisistä suojelutoimenpiteistä sekä luetellaan keskeiset toimet, joita tarvitaan lajien suojelun tason parantamiseksi niiden levinneisyysalueella EU:ssa. Komissio laatii parhaillaan kolmea suojelusuunnitelmaa, jotka koskevat uhanlaisten pölyttäjälajien tiettyjä ryhmiä. Kaksi suunnitelmista kattaa koko EU:n maatalous- ja metsämaisemat ja kolmas tietyn maantieteellisen alueen eli Kanariansaaret. Suunnitelmien valmistuttua niiden laaja käyttöönotto ja toteuttaminen olisi varmistettava eri rahoituslähteistä, kuten Life-ohjelmasta, myönnettävällä tuella. Pölyttäjien suojelu olisi sisällytettävä hyvin suojelualueiden hoitoon, erityisesti Natura 2000 ‑verkoston hoitoon. Monet luontodirektiivillä suojellut luontotyypit ovat olennaisen tärkeitä pölyttäjille. Pölyttäjien sisällyttäminen tyypillisenä lajina näiden luontotyyppien suojelun tason seurantaan ja arviointiin auttaisi tehostamaan pölyttäjien suojelua Natura 2000 -alueiden hoito- ja käyttösuunnitelmissa. Pölyttäjien seurannan käyttöönotto auttaa kartoittamaan harvinaisia ja uhanalaisia pölyttäjälajeja entistä paremmin. Näin saatavia tietoja olisi käytettävä suojelu- ja ennallistamistoimien hienosäätöön ja uusien suojelualueiden nimeämiseen pyrittäessä saavuttamaan EU:n tavoite suojella vuoteen 2030 ulottuvan EU:n biodiversiteettistrategian mukaisesti vähintään 30 prosenttia maa-alueista vuoteen 2030 mennessä. Maankäyttö ja maankäytön muutokset, kuten maa- ja metsätalouden voimaperäistyminen, kaupungistuminen ja infrastruktuurihankkeet, voivat vaikuttaa kielteisesti pölyttäjiin vähentämällä pölyttäjien käytettävissä olevia elinympäristöjä ja lisäämällä elinympäristöjen pirstoutumista. Kaikkien luonnon- ja kulttuurimaisemien osalta on sovellettava yhtenäistä lähestymistapaa elinympäristöjen pirstoutumisen torjumiseksi. Tämä voidaan saavuttaa strategisesti suunnitellulla elinympäristölaikkujen verkostolla, jossa laikut muodostavat maisemassa yhdessä yhteen liittyvän infrastruktuurin, joka kulkee eliömaantieteellisten ja hallinnollisten alueiden halki. Tällaiset pölyttäjien ekologiset käytävät – joista ehdotetaan käytettävän nimitystä ”Buzz Lines” – antaisivat lajeille mahdollisuuden siirtyä laikusta toiseen niiden etsiessä ravintoa, suojaa sekä pesintä- ja lisääntymispaikkoja. Lisäksi käytävät toimisivat siirtymisreitteinä lajeille, joihin ilmastonmuutos vaikuttaa, ja tukisivat siten ilmastonmuutokseen sopeutumista. Maankäytön suunnitteluprosessit ovat kaikilla hallinnon tasoilla ratkaisevan tärkeitä Buzz Line -verkoston toteutuksen onnistumisen kannalta. Pölyttäjiä koskevia eri maisemissa toteutettavia toimia olisi lisäksi tuettava EU:n varoilla, erityisesti EU:n yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) ja koheesiopolitiikan varoilla sekä Life-ohjelmasta. Jäsenvaltioiden olisi myös tältä osin edistettävä ja helpotettava rajatylittävää yhteistyötä voimakkaasti.

Pölyttäjien elinympäristöjen ennallistaminen maatalousmaisemissa Tunnettuja paineita ovat tietyt viljelykäytännöt, kuten monokulttuuri, runsas torjunta-aineiden käyttö ja intensiivinen maanmuokkaus, intensiivinen laiduntaminen tai niittäminen sekä mahdollinen nurmien liiallinen lannoitus, jotka johtavat pölyttäjien vähenemiseen maatalousmaisemissa. Tämän kehityssuunnan kääntämisessä keskeistä on ottaa entistä laajemmin käyttöön pölyttäjille suotuisia viljelytekniikoita, erityisesti agroekologisia käytäntöjä. YMP on yksi päävälineistä, joilla voidaan tukea tällaista siirtymää. Mahdollisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi luonnonmukainen maatalous, maisemapiirteiden ylläpitäminen ja kehittäminen, peltometsäviljely, kemikaalien käytön vähentäminen ja pölyttäjille suotuisien kasvien suojelu laitumilla ja suojakaistoilla. Kauden 2023–2027 YMP:hen sovelletaan uutta vihreää arkkitehtuuria, joka käsittää YMP:n ensimmäiseen pilariin kuuluvat entistä tiukemmat perustason vaatimukset ja uudet ekojärjestelmät sekä toiseen pilariin kuuluvat toimenpiteet, kuten maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumukset. Pölyttäjille maatalousmaisemissa hyödylliset interventiot olisi suunniteltava paikallisella tasolla yksilöityjen tarpeiden perusteella strategisesti ja koordinoidusti. Pölyttäjille suotuisat maisemat ovat luonnoltaan ja maisemapiirteiltään monimuotoisia ja tarjoavat riittävän määrän laadukkaita, hyvin yhteen liittyviä elinympäristöjä. Jäsenvaltiot voivat YMP:n mukaan suunnitella strategisia interventioita, joilla edistetään erityisiä taloudellisia, ympäristöön liittyviä ja sosiaalisia tavoitteita. Esimerkiksi tulosperusteiset tukijärjestelmät voivat tehdä lähestymistavasta vaikuttavamman ja tarjota viljelijöille enemmän joustovaraa ja kannustimia ottaa käyttöön ympäristöystävällisempiä käytäntöjä. Lisäksi jäsenvaltioita kannustetaan vähentämään paineita maisematasolla yhteisillä järjestelmillä, joissa viljelijöille tarjotaan kannustimia, jotta nämä tekisivät yhteistyötä maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksien kollektiiviseksi täytäntöönpanemiseksi. Jäsenvaltioiden laatimiin YMP:n strategiasuunnitelmiin sisältyy useita erilaisia toimia, jotka tarjoavat hyvät mahdollisuudet pölyttäjien suojeluun. Useissa suunnitelmissa pyritään esimerkiksi luomaan luonnonvaraisille pölyttäjille ruokailualueita, kuten kukkakaistaleita, yksivuotisten hunajakasvien viljelyalueita tai muita sopivia maisemapiirteitä. Suunnitelmissa on myös sitoumuksia, jotka koskevat ei-tuotannollisten alueiden perustamista viljelysmaalle, jotta voidaan muun muassa parantaa pölyttäjien tilannetta ja lisätä pölyttävien hyönteisten ravinnonsaantia. Suunnitelmissa voidaan myös pyrkiä korvaamaan kemialliset kasvinsuojeluaineet kasvintuhoojien biologisilla torjuntamenetelmillä, mikä edistää merkittävästi pölyttäjien suojelua. Myös maatalouskemikaaleista (erityisesti torjunta-aineista ja suurista ravinnekuormista) aiheutuvia riskejä on vähennettävä asianmukaisesti. Tämä edellyttää yhteisiä toimia sekä viranomaisten ja viljelijöiden välistä yhteistyötä. Maatalousneuvojat, joilla on luonnon monimuotoisuutta ja pölyttäjien suojelua koskevaa koulutusta, sekä demonstrointi- ja tiedotustoimet ovat keskeisiä tekijöitä, joilla voidaan parantaa kohdennettujen toimenpiteiden käyttöönottoa. Interventioiden vaikutusten arviointiin olisi käytettävä EU:n laajuiseen pölyttäjien seurantamenetelmään (ks. painopiste I) perustuvia luotettavia indikaattoreita heti, kun indikaattorit ovat saatavilla. YMP:n mukaista teknistä apua voidaan muiden rahoituslähteiden ohella käyttää jäsenvaltioiden aloitteesta EU:n laajuisen pölyttäjien seurantajärjestelmän (EU-PoMS) käyttöönoton tukemiseen. Torjunta-aineiden käytöstä pölyttäjille aiheutuvien vaikutusten vähentäminen Torjunta-aineet ovat edelleen merkittävä pölyttäjien vähenemistä aiheuttava tekijä, joten torjunta-aineiden vaikutuksia on vähennettävä kohdennetuilla toimilla ja käytännöillä. Komissio sitoutui EU:n Pellolta pöytään ‑strategiassa ja biodiversiteettistrategiassa vähentämään torjunta-aineiden käyttöä ja niiden aiheuttamia riskejä sekä tavanomaista haitallisempien torjunta-aineiden käyttöä 50 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Nämä tavoitteet on tarkoitus toteuttaa erityisesti asetusehdotuksella, joka koskee kasvinsuojeluaineiden kestävää käyttöä. Komissio aikoo myös jatkaa työtään, jolla pyritään parantamaan kasvinsuojeluaineiden käytön ja niistä aiheutuvien riskien vähentämisen kvantifiointiin käytettäviä indikaattoreita. Osana kasvinsuojeluaineiden kestävää käyttöä koskevaa asetusluonnosta komissio ehdotti myös torjunta-aineiden käytön kieltämistä herkillä alueilla. Tällaisia alueita ovat esimerkiksi luonnonsuojelualueet ja alueet, joilla elää uhanalaisiksi lajeiksi luokiteltuja pölyttäjiä. Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat yksityiskohtaisesti tällaisen kiellon soveltamista koskevia sääntöjä osana toimielinten välisiä neuvotteluja. Asetusluonnoksessa säädetään myös integroidun torjunnan käytön lisäämisestä. Näin luodaan kasvinsuojelutoimien hierarkia, jossa painopiste on vähäriskisissä toimenpiteissä ja kemiallisia torjunta-aineita käytetään vain viimeisenä keinona. Kasvavaa huolta aiheuttaa myös se, että jäsenvaltiot myöntävät kasvinsuojelun hätätilanteen perusteella poikkeuslupia torjunta-aineille, jotka eivät enää ole hyväksyttyjä EU:n tasolla. Komissio seuraa edelleen tilannetta ja antaa Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle (EFSA) toimeksiannon tarkastaa, ovatko jäsenvaltioiden näiden lupien myöntämiselle esittämät perustelut päteviä. Komissio on jo toistuvasti tehnyt näin tiettyjen neonikotinoidien käyttöön liittyvien poikkeuslupien osalta. Lisäksi komissio toteuttaa toimia, joilla parannetaan kemiallisen torjunnan vähäriskisten vaihtoehtojen saatavuutta, erityisesti biologisten ratkaisujen, kuten mikro-organismien, osalta. Komissio pyrkii vahvistamaan torjunta-aineista pölyttäjille aiheutuvien riskien arviointia. Tämä käsittää mehiläisille aiheutuvien riskien arvioinnin vahvistamisen, jotta voidaan minimoida torjunta-aineiden käytöstä tarhamehiläisille ja luonnonvaraisille mehiläislajeille aiheutuvat haitalliset vaikutukset. Lisäksi on kiireellisesti nopeutettava sellaisten testimenetelmien saatavuutta, joilla voidaan määrittää torjunta-aineiden myrkyllisyys luonnonvaraisille pölyttäjille. On myös varmistettava, että kielletään apuaineiden käyttö tehoaineiden kanssa kasvinsuojeluaineissa, jos apuaineilla katsotaan olevan kohtuuttomia haittavaikutuksia ympäristöön, esimerkiksi pölyttäjiin. Pölyttäjien elinympäristöjen parantaminen kaupunkialueilla Kaupungistuminen ja infrastruktuurihankkeet vähentävät pölyttäjien käytettävissä olevia luonnonvaraisia elinympäristöjä. Asianmukaisesti suunnitellut ja hoidetut kaupunkialueet voivat kuitenkin toimia pölyttäjien varaelinympäristöinä, erityisesti jos laajemmassa maisemassa ei ole kukkia. Lisäksi kaupunkialueet voivat parantaa elinympäristöjen kytkeytyneisyyttä toisiinsa tarjoamalla askelkivielinympäristöjä, kuten julkisia puistoja, yksityisiä puutarhoja (myös maaseutualueilla), kaupunkifarmeja sekä viherseiniä ja -kattoja. Komissio on laatinut pölyttäjille suotuisia kaupunkeja koskevia ohjeita, joita olisi edistettävä edelleen ja sovellettava kaupungeissa nykyistä laajemmin. Lisäksi pölyttäjien suojelu olisi otettava huomioon laadittaessa kaupunkien viherryttämissuunnitelmia. Kaupunkialueet ovat myös vapaaehtoistoiminnan keskuksia, joten ne ovat tärkeässä asemassa laajennettaessa kansalaisten osallistumista suojelutoimiin. Haitallisista vieraslajeista pölyttäjille aiheutuvien vaikutusten vähentäminen Tietyistä haitallisista vieraslajeista voi aiheutua suoria tai välillisiä paineita pölyttäjille. Haitalliset vieraslajit voivat saalistaa alkuperäiseen lajistoon kuuluvia pölyttäjiä, levittää uusia tauteja tai patogeeneja tai kilpailla ravinnonlähteistä alkuperäisen lajiston kanssa. Haitalliset vieraskasvit saattavat syrjäyttää alkuperäiseen lajistoon kuuluvia kasveja ja muuttaa siten kasviyhdyskuntia, joista alkuperäiseen lajistoon kuuluvat pölyttäjät ovat riippuvaisia. Pölyttäjille mahdollisesti vakavia vaikutuksia aiheuttavien haitallisten vieraslajien tuonnin ja leviämisen estämiseksi harkitaan tällaisten vieraslajien sisällyttämistä unionin kannalta merkityksellisten haitallisten vieraslajien luetteloon. Sen varmistamiseksi, että torjunta-aineiden käytön rajoittaminen herkillä alueilla ei heikennä haitallisten vieraskasvilajien tulevaa hallintaa, on tärkeää lisätä muiden kuin kemiallisten hallintamenetelmien saatavuutta, käyttöä ja tehokkuutta. Pölyttäjille haitallisten vieraslajien tuonnin ja leviämisen riskiä olisi lisäksi vähennettävä edistämällä pölyttäjille suotuisien alkuperäiseen lajistoon kuuluvien kasvien ja siemenseosten käyttöä eri alueilla, kuten yksityisissä puutarhoissa, julkisilla alueilla, viljelysmailla ja metsissä. Ilmastonmuutoksen ja pölyttäjien vähenemiseen johtavien muiden syiden torjuminen

Ilmastonmuutos muuttaa paikallisia sääolosuhteita lämpötilan ja sademäärän osalta ja voi siksi vähentää pölyttäjien käytettävissä olevia resursseja (esimerkiksi kuivuuden vuoksi) ja häiritä koevoluution tuloksena kehittyneitä kasvien ja pölyttäjien välisiä suhteita, kuten kukinnan ajoittumista ja erikoistuneiden pölyttäjien ilmaantumista. Erityisesti on odotettavissa, että monien lajien levinneisyysalue muuttuu, kun lajien on sopeutuakseen siirryttävä uusille alueille muuttuneiden ilmasto-olosuhteiden vuoksi. Vaikka EU:ssa on otettu käyttöön useita ilmastotoimia ja -strategioita, jotta Euroopasta tulisi ensimmäinen ilmastoneutraali ja ilmastokestävä maanosa vuoteen 2050 mennessä, ilmastonmuutos tulee väistämättä vaikuttamaan Euroopan ekosysteemeihin tulevina vuosikymmeninä. Siksi on tärkeää pohtia ilmastonmuutoksen vaikutuksia pölyttäjiin ja niiden elinympäristöihin ja määrittää tämän osalta pölyttäjien kannalta alttiimmat vyöhykkeet, jotta voidaan suunnitella ja toteuttaa kohdennettuja lieventäviä toimenpiteitä.



Valosaasteen vaikutukset yöllä aktiivisiin pölyttäjiin tunnetaan hyvin, joten vaikutusten lieventämiseksi voidaan toteuttaa kansallisia, alueellisia ja paikallisia erityistoimia. Komissio on sisällyttänyt kansalaisille ja kaupungeille antamiinsa ohjeisiin suosituksia siitä, miten valosaastetta voidaan vähentää, ja jatkaa niistä tiedottamista. Myös biosidivalmisteet voivat vaikuttaa pölyttäjiin. Tehoaineiden hyväksynnässä ja niitä sisältävien biosidivalmisteiden lupamenettelyssä sovelletaan tiukkaa riskinarviointia. Euroopan kemikaalivirasto laatii parhaillaan erityistä toimintamallia biosidivalmisteista pölyttäjille aiheutuvien riskien arviointia varten. 2.3.PAINOPISTE III: Yhteiskunnan aktivoiminen sekä strategisen suunnittelun ja yhteistyön edistäminen kaikilla tasoilla Kansalaisten ja yritysten toimien helpottaminen Edellisten kahden painopisteen mukaisten toimien täytäntöönpano edellyttää kaikkien asianomaisten toimijoiden, kuten tutkijoiden, päätöksentekijöiden, kansalaisten, viljelijöiden ja yritysten, laajaa aktivointia. Osallistamisen olisi perustuttava tehokkaisiin tiedotus-, aktivointi- ja verkostoitumistoimiin. Yleisön osallistumista pölyttäjien seurantaan ja suojeluun olisi edistettävä edelleen. Tämän olisi käsitettävä kansalaistiede sekä kaikilla eri tasoilla järjestettävät prosessit, joita tarvitaan yleisön osallistumiseksi seuranta- ja suojelutoimiin. Kestävää kehitystä koskeva eurooppalainen osaamiskehys voi auttaa kansalaisia osallistumaan tällaiseen toimintaan. Koska pölyttäjien vähenemisen odotetaan vaikuttavan tuleviin sukupolviin voimakkaasti, erityistä huomiota olisi kiinnitettävä myös nuorten osallistamiseen. Tässä yhteydessä uudet teknologiat, kuten tekotodellisen kokemuksen antava Pollinator Park, tarjoavat täydentäviä kanavia koko yhteiskunnan osallistamiseen. Keskeisten elinkeinoelämän alojen osallistumista olisi helpotettava edelleen nykyisten verkostojen avulla, jotta voidaan edistää pölyttäjien suojelutoimia koskevien ohjeiden käyttöönottoa kaikilla aloilla. Strategisen suunnittelun ja yhteistyön edistäminen kaikilla tasoilla Pölyttäjiä koskeva aloite on muutettava hyvin suunnitelluiksi strategisiksi lähestymistavoiksi kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Pölyttäjien väheneminen voidaan pysäyttää vain, jos hallinnon kaikilla tasoilla noudatetaan yhtenäistä toimintatapaa. Kansallisilla pölyttäjiä koskevilla strategioilla olisi koordinoitava ja edistettävä kaikkien eri alojen ja politiikkojen toimia, joilla pyritään pysäyttämään pölyttäjien väheneminen vuoteen 2030 mennessä. Tähän olisi käytettävä myös toimia, joita tuetaan EU:n koheesiopolitiikan varoilla. Strategiat olisi muutettava toimintasuunnitelmiksi alueellisella ja paikallisella tasolla. Strategiat ja toimintasuunnitelmat on laadittava avoimesti ja tiiviissä yhteistyössä kaikkien asianomaisten sidosryhmien kanssa käyttämällä nykyisiä verkostoja ja foorumeita monen toimijan välisen yhteistyön helpottamiseen. Tarvittaessa on tutkittava mahdollisuuksia perustaa uusia verkostoja ja foorumeita. Jos on kyse kiistaa aiheuttavista aiheista ja toimenpiteistä, osallistavat ja keskusteluun perustuvat yhteiskehittämisprosessit tarjoavat lisäkeinon eri toimijoiden, myös kansalaisten, välisten jännitteiden käsittelyyn. Erityisen tärkeä on Euroopan alueiden komitean aktiivinen rooli alueellisen osallistumisen ja yhteistyön edistäjänä. Pölyttäjien väheneminen ei ole vain eurooppalainen haaste. EU:n toimilla olisi edistettävä myös kansainvälisiä toimia tämän maailmanlaajuisen kehityssuunnan kääntämiseksi pölyttäjiä koskevan kansainvälisen aloitteen yhteydessä ja muilla asiaa koskevilla kansainvälisillä foorumeilla. 3.Päätelmät Pölyttäjien vähenemisen pysäyttämiselle ja vähenemissuuntauksen kääntämiselle ei ole vaihtoehtoja, jos EU haluaa säilyttää luonnon monimuotoisuuden, joka on olennaisen tärkeä ihmisten hyvinvoinnin kannalta. Pölyttäjiä koskevan EU:n aloitteen uudessa toimintakehyksessä esitetään toimet, joilla EU voi vastata tähän haasteeseen. Yhdessä luonnon ennallistamista koskevan säädösehdotuksen kanssa toimintakehys parantaa pölyttäjien olosuhteita EU:ssa. Tämä tarkistettu aloite edistää Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamista, erityisesti biodiversiteettistrategian ja Pellolta pöytään ‑strategian toteuttamista. Aloite tukee merkittävästi myös EU:n edistymistä asiaa koskevien YK:n kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa ja biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen mukaisesti sovittujen sitoumusten täyttämisessä. Komissio pyytää Euroopan parlamenttia ja neuvostoa hyväksymään tämän aloitteen uuden toimintakehyksen ja osallistumaan aktiivisesti sen täytäntöönpanoon tiiviissä yhteistyössä kaikkien asianomaisten sidosryhmien kanssa.

LIITE – Uusi toimintakehys