Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonannosta – Työllisyysstrategiat tietoyhteiskunnassa"



Virallinen lehti nro C 357 , 14/12/2001 s. 0010 - 0015



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonannosta - Työllisyysstrategiat tietoyhteiskunnassa" (2001/C 357/03) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon aiheesta "Työllisyysstrategiat tietoyhteiskunnassa" KOM(2000) 48 lopullinen, ottaa huomioon työvaliokuntansa 13. kesäkuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan viidennen kohdan nojalla tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 5:n "sosiaalipolitiikka, kansanterveys, kuluttajansuoja, tutkimus, matkailu" tehtäväksi, ottaa huomioon lausuntonsa komission vihreästä kirjasta "Julkisen sektorin tieto: Euroopan avainresurssi - Vihreä kirja julkisen sektorin tiedon käytöstä tietoyhteiskunnassa", KOM(98) 585 lopullinen - CdR 190/1999 fin(1), ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Oppiminen tietoyhteiskunnassa - Koulutusta koskevan eurooppalaisen aloitteen toimintasuunnitelma (1996-1998)", KOM(96) 471 lopullinen - CdR 368/96 fin(2), ottaa huomioon lausuntonsa vihreästä kirjasta "Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa - ihmisläheisyys etusijalle", KOM(96) 389 lopullinen - CdR 365/96 fin(3), ottaa huomioon päätöslauselmansa aiheesta "Tietoyhteiskunta Korfusta Dubliniin - Uudet esiin nousevat ensisijaiset tavoitteet" "Tietoyhteiskunnan vaikutus Euroopan unionin politiikkoihin - Seuraavien vaiheiden valmistelu", KOM(96) 395 lopullinen - CdR 337/96 fin(4), ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteisön monivuotisesta ohjelmasta Euroopan multimedia-alan tiedontuottajayritysten kehityksen tukemiseksi ja multimediatiedon edistämiseksi syntymässä olevassa tietoyhteiskunnassa (INFO 2000)", KOM(95) 149 lopullinen - CdR 22/96 fin(5), ottaa huomioon lausuntonsa komission tiedonannosta "Euroopan tie tietoyhteiskuntaan - toimintasuunnitelma", KOM(94) 347 lopullinen - CdR 21/95 fin(6), ottaa huomioon lausuntonsa komission tiedonannosta "Teleyleispalvelu täysin vapautetun ympäristön näkökulmasta - tietoyhteiskunnan olennainen tekijä", KOM(96) 73 lopullinen - CdR 371/96 fin(7), ottaa huomioon päätöslauselmansa aiheesta "Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpano", CdR 461/1999 fin(8), ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Oppiminen tietoyhteiskunnassa - Koulutusta koskevan eurooppalaisen aloitteen toimintasuunnitelma 1996-1998" KOM(96) 471 lopullinen - CdR 368/96 fin(9), ottaa huomioon lausuntonsa aiheesta "Alue- ja paikallisviranomaisten tehtävä oppilaitosten ja yritysten lähentämisessä", CdR 346/96 fin(10), ottaa huomioon valiokunta 5:n huhtikuun 19. päivänä 2001 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 303/2000 rev. 2, jonka esittelijä oli Tilman Tögel (D/PSE), sekä katsoo seuraavaa 1. Maailmantalous on muuttumassa yhä enemmän tietoyhteiskunnaksi, johon pätevät uudet säännöt ja joka vahvan dynaamisen perustansa ansiosta tarjoaa valtavia kasvu- ja työllisyysmahdollisuuksia. 2. Euroopan unioni on siksi ottanut tehtäväkseen joukkotyöttömyyden poistamisen seuraavan kymmenen vuoden aikana tietoyhteiskuntaa johdonmukaisesti kehittämällä. 3. Tietoyhteiskunta luo jo tänään huomattavan osan yhteisön BKT:sta, ja se kasvaa nopeammin kuin talouden muut sektorit. Tietoyhteiskunta työllistää nykyään jo miljoonia ihmisiä. 4. Vaikka EU ei vielä täysin hyödynnä tietoyhteiskunnan tarjoamaa työllistämispotentiaalia, marraskuussa 1997 Luxemburgissa pidetyssä huippukokouksessa korostettiin kuitenkin tietoyhteiskunnan mahdollisia työllisyysvaikutuksia. Lisäksi joulukuussa 1998 kokoontuneen Wienin Eurooppa-neuvoston aloitteesta perustettiin korkean tason ryhmä, jossa jäsenvaltiot voivat vaihtaa tietoja tietoyhteiskuntaa koskevista kansallisista strategioistaan. Eurooppalaiseen työllisyysstrategiaan liittyy sitä täydentäviä kansallisia työllisyyttä koskevia toimintaohjelmia, joihin vuodesta 1999 lähtien on sisältynyt tietoyhteiskuntaa koskevia toimia. Nyt ala onkin EU:ssa todettu ensiarvoisen tärkeäksi, kuten alkuvuodesta Lissabonin huippukokouksessa hyväksytty eEurooppa -aloite osoittaa. 4 a. Komitea huomauttaa kuitenkin, että komission tiedonannossa ei käsitellä lainkaan maaseudun ja syrjäisten alueiden erityistä tilannetta. Ellei näihin alueisiin kiinnitetä erityistä huomiota, ne syrjäytyvät yhä pahemmin tietoyhteiskunnan kehittyessä. Komitea tähdentää vielä, ettei tiedonannossa viitata maatalousalaan tai maaseudun kehittämiseen eikä alan yrittäjiin, työntekijöihin tai maatalouteen liittyviin aloihin. 5. Samoin todettiin, että tehtävästä voidaan selvitä ainoastaan, mikäli elinikäisestä oppimisesta tehdään kaikilla yhteiskunnan aloilla elämäntapa. Tällaiselle projektille on luotava myös sen vaatimat edellytykset. Ainoastaan tällä tavoin on mahdollista kouluttaa valtava asiantuntijapotentiaali tieto- ja viestintätekniikan alalle. 6. Tietoyhteiskunnan työllistämispotentiaalin toteuttamiseksi tulisi hyödyntää EU:n korkeaa koulutustasoa, työvoiman luovuutta ja monipuolisuutta, sisämarkkinoita, euron käyttöönottoa sekä yritysten sopeutumiskykyä. Lisäksi on tarpeen varmistaa, että toimet soveltuvat maaseudulle ja syrjäisille alueille ja että nimenomaan näitä toimia toteutetaan ensisijaisesti. 7. Eräät paikallis- ja alueyhteisöt ovat toteuttaneet innovatiivisia ja erityistoimia tällä alalla. Tällaisia kokemuksia voitaisiin hyödyntää vastaavien hankkeiden kasvualustana muissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Paikallis- ja alueyhteisöille on siis välttämättä annettava mahdollisuus todelliseen kokemustenvaihtoon. 8. Jotta tätä positiivista lähtöasetelmaa voitaisiin vielä vahvistaa, työllistämistä tietoyhteiskunnassa edistävän strategian ei tulisi pohjautua pelkästään kaupallisiin intresseihin, vaan siinä olisi otettava huomioon myös sosiaaliset näkökohdat. 9. Siksi strategian kehittämisessä tulisikin painottaa työntekijöiden elämänlaatua, uusien teknisten sovellutusten todellista hyötyä yksilölle ja yhteiskunnalle sekä näiden sosiaalista, ekologista, demokraattista ja eettistä hyväksyttävyyttä. 10. Jatkuvaa joukkotyöttömyyttä ja sen alue- ja paikallisviranomaisia koskevia seuraamuksia ajatellen tärkein haaste kaikille toimijoille on saada tietoyhteiskuntaan siirtymisestä seuraavat työllisyysvaikutukset tasapainoisiksi ja positiivisiksi. Tavoitteen saavuttaminen vaatii huomattavia poliittisia ja yhteiskunnallisia ponnisteluja. 11. Tietoyhteiskunta ei itsessään ratkaise työllisyyskriisiä tai edes lievennä sitä. Päinvastoin on olemassa vaara, että uusien tieto- ja viestintätekniikoiden käyttö rationalisointitarkoituksiin aiheuttaa tulevina vuosina työpaikkojen menetyksiä, jotka voidaan kompensoida uusilla tuotanto- ja palvelualoilla vasta pitkällä aikavälillä. hyväksyi 13. ja 14. kesäkuuta 2001 pitämässään 39. täysistunnossa (13. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. Alueiden komitea 1. pitää yhtenä tärkeimmistä tehtävistään tukea sopivia, uusia työllistäjäaloja koskevia aloitteita ja osallistua näin uusien työpaikkojen luomiseen ja entisten työpaikkojen säilyttämiseen EU:n alueella. 2. huomauttaa, että tieto- ja viestintätekniikan ala voi kehittyä yhdeksi 21. vuosisadan avainaloista ja että se on siksi otettava huomioon, kun muokataan koulutus- ja työllisyysjärjestelmiä ja luodaan aktiivista EU:n työmarkkinapolitiikkaa. 3. tukee komission aikomusta kehittää sosiaalisesti hyväksyttäviä strategioita tietoyhteiskunnan työllisyyspotentiaalin täysimääräiseksi hyödyntämiseksi Euroopan työllisyysstrategian puitteissa. 4. pitää komission tiedonantoa merkittävänä. Komitean mielestä se tukee hyvin eEurooppa -aloitetta, jonka tarkoituksena on valmistaa Eurooppaa digitaalista aikakautta varten. 5. toteaa, että tietoyhteiskunnassa elinikäisellä oppimisella on osaamisen kannalta erityisen tärkeä asema, koska työntekijöiltä vaaditaan pitkälle vietyä koulutusta, osaamista ja sopeutumiskykyä. 6. pitää tarpeellisena, että läheisyysperiaatteen mukaisesti alue- ja paikallisviranomaisille annetaan mahdollisuudet - sisällyttää tietoyhteiskunnassa tarvittavia välineitä omiin koulutusjärjestelmiinsä - tukea tietoyhteiskunnassa tarvittavien välineiden ja multimedian saattamista kiinteäksi osaksi opintosuunnitelmia (julkisten ja yksityisten tahojen väliset kumppanuussuhteet) - rakentaa koulutussektorin sisällön kehittämistä koskevia alueellisia ja paikallisia verkkoja - varmistaa, että kaikilla opettajilla on osoitettavissa oleva pätevyys tietoyhteiskuntaan liittyvissä taidoissa - taata Internet-liittymä jokaiselle koululle - parantaa kouluissa käytettyjen tietokoneiden multimediavalmiuksia. 7. haluaa kuitenkin korostaa, että mainitut toimet tulee toteuttaa ainoastaan mikäli julkista koulutusjärjestelmää laajennetaan ja uudet teknologiat saatetaan kaikkien oppilaiden ulottuville. Tämä edellyttää varojen saamista henkilökunnan ja tekniikan hankkimiseksi, opettajien kouluttamiseksi ja sellaisten opetusmallien kehittämiseksi, jotka edistävät uusien viestimien sisällyttämistä opetukseen järkevällä tavalla. 8. toteaa, etteivät tietoyhteiskunnan tarjoamat työllisyysperspektiivit saisi tuoda mukanaan rakenteellisia ja teknologisia edellytyksiä julkisen koulutusjärjestelmän syrjäyttämiseksi. Koska koulutusalalla on myös vastaisuudessa suuri merkitys, alue- ja paikallisviranomaisten vastuuta julkisen koulutuksen alalla ei tulisi missään tapauksessa poistaa. Siksi olisi myös tutkittava yksityisen talouselämän ja oppilaitosten välisen yhteistyön sääntelymahdollisuuksia. 9. huomauttaa, että työskentely tietoyhteiskunnassa ei tapahdu enää vanhojen organisaatiomallien mukaan, vaan vaatii joustavia, sopeutumiskykyisiä ja laaja-alaisen pätevyyden omaavia työntekijöitä, koska monet tulevat työskentelemään tiedon hankinnan ja jakelun parissa. Joustavuudella ja sopeutumiskyvyllä ei saa heikentää työn laatua eikä työsuhdeturvaa. 10. muistuttaa, että alue- ja paikallisviranomaiset ovat jo pitemmän aikaa yhdessä teollisuuden, eri järjestöjen ja ammattiyhdistysten kanssa työskennelleet tiiviisti tämän kysymyksen parissa. Koska alue- ja paikallisviranomaiset ovat samalla sekä koulutuksesta vastaava taho että taloudellista kehitystä edistävä voima, ne voivat auttaa lähentämään oppilaitoksia ja yrityksiä toisiinsa. Tärkeä askel monilla alueilla ja lukuisissa kunnissa oli uusien oppisopimuskoulutusohjelmien käyttöönotto tieto- ja viestintätekniikan alalla. Näin luotiin mahdollisuus kouluttaa käytännönläheisesti verrattain lyhyessä ajassa ammattihenkilöitä, joilla on suuri pätevyys etenkin käyttäjäpuolella, ja saatiin suljettua huomattava aukko alan työllisyysrakenteessa. Ala oli siihen asti ollut enimmäkseen riippuvainen korkeakoulututkinnon suorittaneista sekä muista ammateista tulleista ja sitten itse paikalla työhön koulutetuista työntekijöistä. 11. pitää siksi myös tarpeellisena, että alue- ja paikallisviranomaisille annetaan keinot - antaa jokaiselle työntekijälle mahdollisuus hankkia tietoyhteiskuntaan liittyvät taidot - laatia reunaehdot ja ryhtyä käytännön järjestelyihin alue- ja paikallistasolla laajamittaisen etätyön mahdollistamiseksi siten, että etätyön avulla luodaan työpaikkoja uudella tavalla ja edistetään maaseudulla asuvien nuorten sijoittumista työelämään, mikä auttaa pitämään yllä alueellista tasapainoa. Tietoyhteiskuntaan liittyvillä aloitteilla on niin ikään luotava työpaikkoja naisille ja mahdollistettava työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen - lisätä korkea-asteen koulutuksen kapasiteettia ja kysyntää siten, että sukupuolten tasapaino säilyy - edistää tietotekniikan kurssien järjestämistä keskiasteen opetuksessa - parantaa vammaisten työllistymismahdollisuuksia - suunnitella erityistoimia maatalousalalla, maaseudun kehittämisessä ja maatalouteen liittyvillä aloilla toimiville yrittäjille ja työntekijöille tavoitteena tietoyhteiskunnan välineiden, tekniikoiden ja erikoistermistön käytön helpottaminen - ryhtyä toimiin elinikäisen oppimisen vauhdittamiseksi ja varmistaa toimilla erityisesti, että kaikilla on mahdollisuus opetella hyödyntämään digitaalitekniikkaa ja että perustetaan paikallisia oppimiskeskuksia ja e-oppimiskeskuksia. 12. edellyttää ammatillisen jatkokoulutuksen ja työaikapolitiikan kytkemistä toisiinsa, sillä on olemassa myös työmarkkinaosapuolten tunnustama selkeä tarve sopeuttaa työntekijät tietoyhteiskunnassa ilmeneviin uusiin työelämän vaatimuksiin ja saattaa elinikäinen oppiminen oleelliseksi osaksi työelämän arkea. Työajan lyhennykset, jotka koulutusjaksoiksi yhdistettyinä kehittäisivät ammatillista osaamista, voisivat antaa tärkeitä työllisyyspoliittisia virikkeitä sekä edistää oleellisesti yleisesti vaadittuja koulutusaloitteita. 13. näkee tässä mahdollisuuden täydentää tietoyhteiskunnan ammattikoulutusjärjestelmää lisääntyvässä määrin yritysten rahoittamalla koulutuksella. Kuitenkin on muistettava, että nykyinenkin koulutusjärjestelmä on uudella, tieto- ja viestintätekniikka-alan ammattien oppisopimusjärjestelmällä edistänyt merkittävällä tavalla taloudellista rakennemuutosta ja osoittanut kelpoisuutensa tietoyhteiskuntaan siirryttäessä. 14. pitää siksi tarpeellisena harkita tässä yhteydessä ja työmarkkinaosapuolten tuella työ- ja sosiaalilainsäädännön sekä koulutusalan säännösten uudistusta, jotta ne saataisiin vastaamaan tietoyhteiskunnan työelämälle asettamia vaatimuksia. Tietoyhteiskuntaa varten suunnitellun työllisyyspolitiikan tulisi huolehtia työn uusien organisaatiomuotojen - kuten etätyön - ja uusien työsuhteiden - kuten "yrittäjyys verkossa" - sosiaalisesta hyväksyttävyydestä, jotta niiden työntekijöille ja yhteiskunnalle tarjoamat mahdollisuudet voidaan täysin hyödyntää ja välttää samalla sosiaaliset murrokset ja yhteiskunnan kahtiajaon vaara. 15. suosittelee, että tietoyhteiskunnan työelämässä aiheuttamien muutosten johdosta määritellään uudelleen myös käsitteet työntekijä ja yritys, toteutetaan yhtenäiset suojapuitteet etätyölle, taataan työntekijöiden riittävä tietosuoja "digitaalisessa työelämässä", turvataan yritysneuvostojen pääsy elektronisiin yritysverkkoihin, laajennetaan sosiaalisten turvajärjestelmien arviointipohjaa - esimerkiksi ottamalla mukaan "uudet itsenäiset yrittäjät" - ja asetetaan toimivat sosiaaliset ja työoikeudelliset vähimmäisstandardit. 16. kannattaa ajatusta tieto- ja viestintätekniikka-alan yksittäisten yritysten julkisten ja yksityisten tahojen kumppanuustoimintana kehittelemästä koulutusrahastosta, joka on avoin muillekin osapuolille ja josta jaettaisiin varoja muun muassa seuraaviin kohteisiin: - uusien opintosuuntien tarjoamiseen ammattikorkeakouluissa, yliopistoissa ja muissa vastaavissa oppilaitoksissa. Korkeakoulututkinnon suorittaneille on tarjolla tieto- ja viestintätekniikan alan lisäpätevyyden hankkiminen - tieto- ja viestintätekniikkaa opiskelevien stipendeihin - alakohtaisen ja monialaisen jatkokoulutuksen tukemiseen. Etenkin voitaisiin kouluttaa ammattilaisia tieto- ja viestintätekniikka-alan koulutusaloitteiden puitteissa, kun julkisilta tahoilta ei tähän varoja ole saatavilla - henkilöstövaihtoon tutkimuslaitosten kanssa. 17. on komission kanssa samaa mieltä siitä, että tietoyhteiskunta mullistaa julkiset palvelut ja että se vaatii kaikkien alue- ja paikallisviranomaisten yhteisiä ja päättäväisiä ponnisteluita. Paikallis- ja aluetason julkisten instituutioiden ja viranomaisten on nopeutettava tietoyhteiskuntaan liittyvien välineiden ottamista jokapäiväiseen käyttöön ja näin parannettava palveluidensa laatua ja tehoa sekä edistettävä samalla hallinnon ja kansalaisten lähentymistä toisiinsa. Komitea kannattaa niin ikään ajatusta yksilöllisistä oppimistileistä, jotka ovat hyödyllinen ja tehokas väline tehdä tunnetuksi tieto- ja viestintätekniikan taitoja ja uusi tapa kohdentaa määrärahoja elinikäiseen oppimiseen. 18. suosittaa siksi, että tarkastellaan mahdollisuuksia alue- ja paikallisviranomaisia tukemiseksi heidän pyrkimyksissään - ottaa käyttöön käyttäjäystävällisiä ja selkeällä sisällysluettelolla varustettuja Internet-sivustoja, joista saa tietoja kansalaisoikeuksista ja joissa on linkit tärkeimpiin alue- ja paikallisviranomaisiin ja julkisiin palveluihin - perustaa julkisia Internetin käyttöpisteitä, joissa järjestetään itse paikalla myös työntekijöiden koulutusta tietoyhteiskunnalle ominaisten välineiden käytössä - perustaa asioimispaikka, josta yritykset saavat keskitetysti tarvitsemansa tiedot - luoda maaseudun ja syrjäisten alueiden kaupungeissa toimiviin viitekeskuksiin tietotekniikkapisteitä, jotka tarjoavat erityisesti nuorille ja lapsille mahdollisuudet hankkia tietotekniikkataitoja ja käyttää Internetiä; ne ovat ehtona etätyön tekemiselle. 19. tukee komission käsitystä, että tietoyhteiskunta ja sähköinen kaupankäynti vauhdittavat talouskasvua ja luovat työpaikkoja. Tietoyhteiskunnan uudenlaisille yrityksille tarjoutuu uudenlaisia tapoja liiketoiminnan harjoittamiseen. Kilpailukyvyn ja työpaikkojen synnyn kannalta on ensisijaisen tärkeää, että innovaatio pysyy käynnissä ja sitä edistetään käyttämällä tietoyhteiskunnalle ominaisia välineitä. 20. suosittelee painokkaasti, että alue- ja paikallisviranomaisten pyrkimyksiä tuetaan, jotta - yritykset kehittävät uusia palveluita itse paikalla - voidaan korottaa sellaisen riskipääoman osuutta, joka ohjautuu asianomaisiin yrityksiin - teollisuuden ja tieteen yhteistyötä voidaan tukea alue- ja paikallistasolla - voidaan ottaa huomioon pk-yritysten tarpeet kaikissa julkisissa ohjelmissa alue- ja paikallistasolla sosiaalisesti hyväksyttävällä tavalla - voidaan lisätä yritysten määrää, jotka hyödyntävät tieto- ja viestintätekniikka-alan palveluita. 21. on kuitenkin sitä mieltä, että myös tietoyhteiskunnalle on työmarkkinaosapuolet mukaan ottaen luotava säännöksiä, joissa uusia työpaikkoja luotaessa noudatetaan mm. vähimmäispalkkaa, lomapäiviä ja sairausajan palkanmaksun turvaamista koskevia työehtosopimusten määräyksiä. 22. toteaa, että tietoyhteiskunnan epäilemättä mukanaan tuoman positiivisen työllisyyspotentiaalin hyödyntämisessä on päättäväisesti edistettävä työpaikkoja luovia tuoteinnovaatioita sekä maksukykyistä kysyntää, joka on uusien tuotteiden ja palveluiden massakulutuksen ehdoton edellytys. 23. tukee rajatylittävien tieto- ja viestintätekniikka-alan yritysten verkostojen luomista tarvearviointitarkoituksiin, kokemusten vaihtoa sekä yhteistyötä henkilöstön kouluttamisessa ja jatkokoulutuksessa. Tässä yhteydessä tulisi rohkaista etenkin yritysten välisten koulutus- ja jatkokoulutusliittoutumien syntyä sekä niiden laajentamista. Näitä liittoutumia hallinnoitaisiin koordinointikeskusten tai johtoyritysten kautta ja mukaan kutsuttaisiin myös koulutusalan toimijoita. Vastaavia ohjauskeskuksia voi syntyä esimerkiksi kunnallisten rakennetuki- ja taloustuki-instituutioiden ja -järjestöjen yhteyteen. Näin saadaan lisää tieto- ja viestintätekniikka-alan yrityksiä mukaan koulutuspaikkojen tarjontaan. 24. suosittelee, että tarkastellaan mahdollisuuksia Keski- ja Itä-Euroopassa sijaitsevien ehdokasvaltioiden tukemiseksi sosiaalisesti kestävien tietoyhteiskunnassa sovellettavien työllistämisstrategioiden kehittämisessä. Bryssel 13. kesäkuuta 2001. Alueiden komitean puheenjohtaja Jos Chabert (1) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 11. (2) EYVL C 116, 14.4.1997, s. 89. (3) EYVL C 116, 14.4.1997, s. 81. (4) EYVL C 42, 10.2.1997, s. 31. (5) EYVL C 129, 2.5.1996, s. 39. (6) EYVL C 210, 14.8.1995, s. 109. (7) EYVL C 116, 14.4.1997, s. 33. (8) EYVL C 226, 8.8.2000, s. 43. (9) EYVL C 116, 14.4.1997, s. 89. (10) EYVL C 116, 14.4.1997, s. 98.