PERUSTELUT

1.Ehdotuksen kohde

Tämä ehdotus koskee päätöstä, jolla vahvistetaan tavaroiden rajatarkastusten yhdenmukaistamista koskevalla kansainvälisellä yleissopimuksella, jäljempänä ’yhdenmukaistamista koskeva yleissopimus’, perustetussa hallinnollisessa komiteassa unionin puolesta otettava kanta liittyen muutoksiin, jotka yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen liitteessä 8 olevaan 7 artiklaan on määrä tehdä seurantatiheyden osalta.

2.Ehdotuksen tausta

2.1.Tavaroiden rajatarkastusten yhdenmukaistamista koskeva kansainvälinen yleissopimus

Tavaroiden rajatarkastusten yhdenmukaistamista koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’yhdenmukaistamista koskeva yleissopimus’, tavoitteena on helpottaa ja kehittää kansainvälistä kauppaa yhdenmukaistamalla (tarvittaessa) tavaroiden liikkumiseen sovellettavia rajatarkastuksia. Genevessä 21. lokakuuta 1982 allekirjoitettu yhdenmukaistamista koskeva yleissopimus hyväksyttiin yhteisön puolesta 10. huhtikuuta 1984 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1262/84, joka tuli voimaan 12. syyskuuta 1987. Yleissopimukseen on tähän mennessä liittynyt 58 sopimuspuolta, joiden joukossa ovat Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot.

2.2.Hallinnollinen komitea

Hallinnollinen komitea toimii yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen puitteissa. Hallinnollisen komitean tehtävänä on käsitellä ja hyväksyä yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen muutokset. Ehdotuksista äänestetään, ja kullakin sopimuspuolena olevalla valtiolla, joka on edustettuna hallinnollisessa komiteassa, on yksi ääni.

Unionilla on yksinomainen toimivalta yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa tulliasioissa. Äänestystilanteessa unionin, joka on alueellinen taloudellinen järjestö, äänimäärä on sama kuin sen jäsenvaltioiden, jotka myös ovat yleissopimuksen sopimuspuolia, kokonaisäänimäärä. Koska kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen sopimuspuolia, unionilla on 28 ääntä.

Yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen muutokset hyväksytään läsnä olevien ja äänestävien sopimuspuolten kahden kolmasosan enemmistöllä. Päätösvaltaisuus edellyttää, että vähintään kolmasosa sopimusvaltioista osallistuu päätöksen tekemiseen.

2.3.Suunniteltu hallinnollisen komitean säädös

Hallinnollinen komitea tekee todennäköisesti kahdennessatoista istunnossaan päätöksen yhdenmukaistamista koskevaan yleissopimukseen (jäljempänä ’suunniteltu säädös’) ehdotettujen muutosten hyväksymisestä.

Suunnitellun säädöksen tarkoituksena on, että kansainvälisen maantieliikenteen rajanylitysmenettelyjen parantamisessa tapahtuneesta edistyksestä tarvitsisi raportoida aiempaa harvemmin. Tällä hetkellä kutakin yleissopimuksen sopimuspuolta pyydetään täyttämään ja lähettämään UNECE:n sihteeristölle alustava kyselylomake, joka koskee yleissopimuksen liitteen 8 (säädösten julkaiseminen, infrastruktuuri, soveltaminen jne.) täytäntöönpanoa. Suunniteltu säädös muuttaa seurannan aikaväliä kahdesta vuodesta viiteen vuoteen, jolloin saadut tulokset ovat merkityksellisempiä.

Suunniteltu säädös sitoo sopimuspuolia yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen 22 artiklan mukaisesti. Mainittu 22 artikla koskee yleissopimukseen ehdotettuja muutoksia, ja siinä säädetään seuraavaa: ”Jokainen ehdotettu muutos, josta on tiedotettu edellä olevan kappaleen mukaisesti, tulee voimaan kaikkia sopimuspuolia sitovana kolmen kuukauden kuluttua ehdotetun muutoksen tiedottamispäivää seuraavan 12 kuukauden ajanjakson päättymisestä edellyttäen, ettei sanotun ajanjakson aikana mikään sopimusvaltioista tai sopimuspuolena oleva alueellisen taloudellisen yhdentymisen järjestö, joka tällöin toimii tämän yleissopimuksen 16 artiklan 2 kappaleessa määrättyjen ehtojen mukaisesti, ole tehnyt ehdotettua muutosta koskevaa vastalausetta Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerille.”

3.Unionin puolesta otettava kanta

Unioni on samaa mieltä siitä, että kansainvälisen maantieliikenteen rajanylitysmenettelyjen parantamisessa tapahtuneen edistyksen seurantaan olisi sovellettava kohtuullista lähestymistapaa. Tällä hetkellä nämä maailmanlaajuiset kartoitukset tilanteen kehittymisestä tehdään joka toinen vuosi, mikä tarkoittaa sitä, että kunkin sopimuspuolen (Euroopan unioni mukaan luettuna) on raportoitava edistymisestä kahden vuoden välein. Tällainen seurantatiheys on sopimuspuolille raskas, koska siihen liittyvä kyselylomake edellyttää usein kansallisen tason koordinointia tulli- ja liikenneviranomaisten ja eri ministeriöiden välillä. Lisäksi TIR-tulliasiantuntijoiden työryhmässä jäsenvaltioiden kanssa käytyjen keskustelujen ja koordinointitoimien valossa on odotettavissa, että kartoitukset johtaisivat samanlaisiin tuloksiin, vaikka ne tehtäisiin viiden vuoden välein.

Sen vuoksi ehdotetaan, että unioni tukee yhdenmukaistamista koskevan yleissopimuksen liitteessä 8 olevan 7 artiklan muuttamista koskevaa ehdotusta, jolla on tarkoitus pidentää seurannan aikaväliä kahdesta viiteen vuoteen.

On aiheellista määrittää hallinnollisessa komiteassa unionin puolesta otettava kanta, koska muutokset tulevat sitomaan unionia.

4.Oikeusperusta