Monivuotisen rahoituskehyksen maksumäärärahojen enimmäismäärään nähden jäävä ennustettu liikkumavara on 5,5 miljardia euroa vuonna 2023 ja 11 miljardia euroa vuonna 2024. Vuosina 2025–2027 vuotuinen liikkumavara saattaa näyttää negatiiviselta verrattuna tämänhetkisiin maksumäärärahojen enimmäismääriin, sillä ennuste ylittää kyseisten kolmen vuoden yhteenlasketun enimmäismäärän 24,6 miljardilla eurolla. Näitä vuosia koskevat poikkeamat ovat yksinkertaisesti seurausta siitä, että maksumäärärahojen enimmäismäärä asetetaan reaalisesti vakaalle tasolle, kun taas täytäntöönpanovauhdin odotetaan vaihtelevan. Rahoituskehysasetuksen 11 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyn automaattisen mukautusmekanismin mukaisesti tiettynä vuonna käyttämättä jääneet määrät kasvattavat tulevien vuosien enimmäismääriä. Sen vuoksi ennen vuotta 2025 odotettavissa olevat positiiviset liikkumavarat kasvattavat enimmäismääriä vuosina 2025–2027 (rahoituskehysasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa asetetuissa rajoissa). Kun otetaan huomioon tämä mukautus ja rahoituskehysasetuksen 5 artiklan mukainen tuleva ohjelmakohtainen mukautus (jolla korotetaan maksumäärärahojen enimmäismääriä vielä 9,4 miljardilla eurolla), monivuotisen rahoituskehyksen kolmea viimeistä vuotta koskeva nykyinen maksuennuste on yhteensopiva vuosien 2021–2027 monivuotisen rahoituskehyksen maksumäärärahojen yhteenlasketun enimmäismäärän kanssa.

Kun tarkastellaan nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen menoja ja edeltävien rahoituskehysten loppuun saattamista, ennustetut maksut ovat keskimäärin 175 miljardia euroa, ja vuosina 2023–2024 ne ovat keskimääräistä pienemmät ja vuosina 2026–2027 suuremmat. Maksujen huippuvuoden (2027) ja pohjalukeman (2024) välinen ero on noin 36 miljardia euroa. Tämä suuntaus on havaittu myös aiempien monivuotisten rahoituskehysten kohdalla, ja se johtuu siitä, että edellisten rahoituskehysten ohjelmien päättämiseen liittyvät maksut ovat loppuneet asteittain ja uudet meno-ohjelmat ovat tosiasiallisesti päässeet täyteen vauhtiin kunkin monivuotisen rahoituskehyksen jälkipuoliskolla.

Ennuste kattaa seuraavat viisi vuotta varainhoitoasetuksen V 247 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti. Viime vuoden kertomuksen ennusteet ulottuivat poikkeuksellisesti seitsemälle vuodelle vuodesta 2021 vuoteen 2027, jotta saatiin kattava yleiskuva tuolloin hyväksytyn uuden monivuotisen rahoituskehyksen enimmäismääriin sisältyvistä odotetuista tulo- ja menovirroista. Nyt tarkasteltavana oleva jakso on suurelta osin päällekkäinen viimevuotisen kertomuksen kanssa.

Koheesiopolitiikan uutta ohjelmasuunnittelua koskeva vuosien 2023–2027 maksuennuste on 177 miljardia euroa, joka on noin 8 miljardia euroa vähemmän kuin viime vuoden ennusteessa. Pidemmät viiveet XIII ohjelmakauden 2021–2027 käynnistämisessä vaikuttavat maksuihin monivuotisen rahoituskehyksen jäljellä olevana aikana. Yhtään kansallista ohjelmaa ei hyväksytty vuonna 2021, ja kaikki on tarkoitus hyväksyä vuoden 2022 loppuun mennessä. Covid-19-pandemia ja tarve sisällyttää elpymisaloitteet vuoden 2020 aikana neuvoteltuun lainsäädäntöpakettiin johtivat siihen, että asianomaiset säädökset hyväksyttiin myöhemmin, mikä selittää suurelta osin havaitut viivästykset. Lisäksi kansallisten viranomaisten keskittyminen NextGenerationEU-välineen täytäntöönpanoon on saattanut vaikuttaa asiaan. Tämän ennusteen teknisenä oletuksena on, että jäsenvaltiot alkavat vuodesta 2024 lähtien osittain kiriä umpeen vuosina 2021–2023 kertyneitä viivästyksiä ja saavuttavat vuosia 2014–2020 vastaavan täytäntöönpanovauhdin monivuotisen rahoituskehyksen viimeisinä vuosina. Tämä oletus tehdään tilanteessa, jossa epävarmuus on lisääntynyt tämänhetkisen geopoliittisen ja taloudellisen epävakauden vuoksi ja jossa ei ole olemassa asianmukaisia historiallisia vertailukohtia hankkeiden täytäntöönpanolle pitkällä aikavälillä.

Suurin osa vuotta 2021 edeltävistä sitoumuksista johtuvista maksuista (58 %) liittyy koheesiopolitiikan varojen edelliseen ohjelmakauteen, joka on täydessä vauhdissa. Maksuennusteet perustuvat jäsenvaltioiden viimeisimpiin ennusteisiin (tammikuu 2022) ja uusimpiin tietoihin käytännön toteutuksesta. Komission ehdotti 8. maaliskuuta 2022 koheesiopoliittista tukitoimea Euroopan pakolaisten auttamiseksi (CARE) XVIII . Sen avulla jäsenvaltiot voivat nopeuttaa kaiken vuosien 2014–2020 ohjelmasuunnittelun ulkopuolelle jäävän rahoituksen käyttöönottoa tekemällä maksuja etupainotteisesti vuosina 2022 ja 2023. Viime vuoden kertomukseen verrattuna tämä merkitsee maksuennusteen pienenemistä vuonna 2024.

Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastot) viimeinen tilivuosi päättyy kesäkuussa 2024, mutta suurin osa maksuista on tarkoitus suorittaa vuoden 2023 loppuun mennessä. Kun otetaan huomioon kantokuluina pidätettävä osuus ja ennakkomaksujen selvittäminen, maksujen odotetaan olevan vähäisiä vuoden 2024 jälkeen.

Otsake 3 – Yhteinen maatalouspolitiikka

Vuosien 2014–2022 toimenpideohjelmien odotettu loppuun saattaminen vastaa pitkälti viime vuoden ennustetta. Siihen sisältyy kuitenkin uusi seikka, joka perustuu äskettäin ehdotettuihin XIX kertakorvauksiin viljelijöille ja elintarvikkeiden jalostuksen alalla toimiville pk-yrityksille. Sen seurauksena maksuja aikaistetaan 450 miljoonan euron arvosta vuosilta 2024–2025 vuodelle 2023.

Muut ohjelmat ja otsakkeet

Valtaosa (84 %) talousarvion muiden osien maksamatta olevista maksuista jakautuu lähes tasaisesti otsakkeiden 1 (Sisämarkkinat, innovointi ja digitaalitalous) ja 6 (Naapurialueet ja muu maailma) kesken. Otsakkeen 1 ohjelmien loppuun saattamista koskevien toimien odotetaan nyt toteutuvan aikaisempia arvioita varhaisemmin, mutta otsakkeen 6 hankkeita koskevat päivitetyt ennusteet painottuvat enemmän vuosille 2025–2026.

5.Vapautettavat sitoumukset

Vuosina 2023–2027 vapautettavien sitoumusten ennustettu kokonaismäärä on 7,6 miljardia euroa. Tämä on hieman vähemmän kuin viime vuonna ennustettu 8,4 miljardia euroa. Joitakin merkittäviä muutoksia on kuitenkin havaittavissa.

Otsake 2a – Koheesiopolitiikka

ERI-rahastoista rahoitettavien aiempien ohjelmien loppuun saattamiseen liittyvien vapautettavien sitoumusten määrä on pienentynyt huomattavasti eli 3,7 miljardista eurosta 0,4 miljardiin euroon. Tämä johtuu CARE-aloitteen puitteissa tilivuonna 2021–2022 sovellettavasta 100 prosentin yhteisrahoitusosuudesta, joka helpottaa varojen täysimääräistä käyttöä ja minimoi riskin sitoumusten vapauttamisesta ohjelmien päättämisvaiheessa.

Uusiin koheesio-ohjelmiin liittyy vuodesta 2026 alkaen pieni sitoumusten vapauttamisen riski, kun noudatetaan samoja teknisiä oletuksia, joita käytettiin maksuarvioiden osalta. Uuden ohjelmakauden viidentenä vuonna sovelletaan vuosien 2022 ja 2023 sitoumusten vapauttamista koskevia tavoitteita. Siitä huolimatta maksupyyntöjen esittämisvauhti olisi edelleen aiempaa hitaampi ohjelmien alussa ilmenneiden viivästysten vuoksi. Sitoumusten vapauttamisen riski saattaa vähentyä, jos täytäntöönpano nopeutuu riittävästi vuonna 2024. Jos täytäntöönpano ei kuitenkaan nopeudu vaan täytäntöönpanovauhti pysyy lähellä vuosien 2014–2020 tasoa (mukaan lukien yhden vuoden viive), sitoumusten vapauttamisen riski kasvaisi eksponentiaalisesti. Tässä äärimmäisessä skenaariossa, jossa ei pystytä merkittävästi kuromaan umpeen ohjelmasuunnittelun alussa syntynyttä viivettä, suuri osa uudelleen kohdennetusta vuoden 2021 erästä voitaisiin tosiasiallisesti menettää.

Otsake 3 – Yhteinen maatalouspolitiikka

Lähes kaksi kolmasosaa monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeen 3 sitoumusten vapauttamista koskevasta ennusteesta liittyy maaseuturahastoon. Maaseuturahaston vuosien 2014–2022 ohjelmien päättämistä koskeva ennuste perustuu edelleen oletukseen, että tilanne paranee kauteen 2007–2013 verrattuna. Kokonaistulos on pienempi kuin vuoden 2021 ennusteessa, kun otetaan huomioon viljelijöille ja elintarvikkeiden jalostuksen alalla toimiville pk-yrityksille maksettavien kertakorvausten vaikutus. Maaseuturahaston vuosien 2014–2022 sitoumusten vapauttamisen odotetaan toteutuvan vuoden 2026 paikkeilla ohjelmien päättämisvaiheessa. Vuosien 2023–2027 YMP:n strategiasuunnitelmiin liittyvien sitoumusten vapauttamisen ei odoteta tapahtuvan ennen niiden päättämistä (eli noin vuosina 2029–2030), eikä niitä käsitellä tässä kertomuksessa.

Muut ohjelmat ja otsakkeet

Komission keskitetysti hallinnoimien ohjelmien osalta sitoumusten vapauttamista koskeva ennuste perustuu uusimpiin hanketason tietoihin. Uutena tekijänä otetaan huomioon monivuotisen rahoituskehyksen uusiin ohjelmiin liittyvien sitoumusten vapauttamista koskeva ennuste, jonka perustana käytetään asiaankuuluviin aiempiin ohjelmiin liittyvien vapautettujen sitoumusten määriä. Sitoumuksia on tarkoitus vapauttaa koko kertomuksen kattamalla ajanjaksolla. Sitoumusten vapauttamisen tarkka vuosi riippuu yksittäisten hankkeiden ja toimien päättämisprosessista, eikä sitä voida ennustaa tarkasti.

6. NextGenerationEU-väline

NextGenerationEU on tilapäinen hätäapuväline kriisi-, elpymis- ja palautumistoimenpiteitä varten. Se osuus NextGenerationEU-välineen varoista, jota ei tarvitse maksaa takaisin, katsotaan ulkoisiksi käyttötarkoitukseensa sidotuiksi tuloiksi. Sen avulla annetaan nopeasti tukea uudistusten painopisteisiin ja vahvistetaan elpymisen kannalta keskeisiä ohjelmia. Jotta NextGenerationEU-välineen vaikutukset voidaan esittää avoimesti, arviot ulkoisten käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen odotetusta toteutumisesta esitetään erikseen kunkin ohjelman osalta (ks. taulukko 3). Ennuste perustuu vuoden 2023 talousarvioesitykseen liittyvässä rahoitussuunnitelmassa esitettyihin sitoumusten vuotuisiin eriin.

NextGenerationEU-välineen keskeinen osa on elpymis- ja palautumistukiväline, jonka osuus määrärahoista, joita ei makseta takaisin, on 80 prosenttia XX . NextGenerationEU-välineen ulosvirtaukset riippuvat siis suurelta osin elpymis- ja palautumistukivälineen maksuaikataulusta. Elpymis- ja palautumistukivälineen täytäntöönpanovaihe on käynnistynyt, ja se etenee nopeasti jäsenvaltioiden asettaman uudistus- ja investointiaikataulun mukaisesti. Toukokuun 2022 loppuun mennessä 26 jäsenvaltiota oli virallisesti toimittanut elpymis- ja palautumissuunnitelmansa XXI . Komissio on maksanut rahoitusosuudesta enintään 13 prosentin ennakkomaksun 21 jäsenvaltiolle, jotka olivat sitä pyytäneet. Elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevan asetuksen mukaan jäsenvaltioille ei voida suorittaa muita ennakkomaksuja (31. joulukuuta 2021 jälkeen). Maksut suoritetaan maksupyyntöjen myönteisen arvioinnin perusteella. Maksupyyntöjä voidaan esittää elpymis- ja palautumistukivälineen puitteissa enintään kahdesti vuodessa, kun elpymis- ja palautumistukivälinettä koskevan asetuksen nojalla annetuissa neuvoston täytäntöönpanopäätöksissä vahvistetut välitavoitteet ja tavoitteet on saavutettu. Vuosien 2023–2027 maksuennuste perustuu hyväksyttyihin suunnitelmiin, jotka komissio on arvioinut, jäsenvaltioiden raportointivelvoitteidensa mukaisesti toimittamiin tietoihin sekä välineen täytäntöönpanon kehitykseen toukokuun 2022 puoliväliin mennessä.

REACT-EUon NextGenerationEU:n toiseksi suurin väline, ja sen osuus tuesta, jota ei makseta takaisin, on 12 prosenttia. Se toimii siltana koheesiopolitiikan ohjelmakausien 2014–2020 ja 2021–2027 välillä, ja siitä jaetaan lisävaroja vuosina 2021 ja 2022 joidenkin nykyisten koheesiopolitiikan varojen kautta. REACT-EU-välineeseen liittyvät sitoumukset tehdään kahden vuoden aikana (2021–2022). Väli- ja loppumaksut keskittyvät vuosille 2022–2024 REACT-EU-välineen tavoitteiden mukaisesti. Tavoitteena on nopeuttaa toteutusta hyödyntämällä olemassa olevia ohjelmia ja varmistamalla täytäntöönpanosääntöjen täysi joustavuus. Viime vuoden ennusteeseen verrattuna maksuja suoritetaan vielä etupainotteisemmin, sillä jäsenvaltiot voivat käyttää REACT-EU-välineen rahoitusta selvitäkseen Ukrainasta Venäjän hyökkäyksen jälkeen pakenevien ihmisten viimeaikaiseen joukoittaiseen maahantuloon. Jäljellä olevien varojen maksamisen nopeuttamiseksi lainsäädäntöä muutettiin, jotta voitiin korottaa ennakkomaksuja ja mahdollistaa yksinkertaistetut kustannusvaihtoehdot. XXII Vuoden 2025 loppuun mennessä on odotettavissa joitakin vähäisiä toimien päättämiseen liittyviä maksuja.

Loput 8 prosenttia tuesta, jota ei makseta takaisin, osoitetaan viiteen muuhun ohjelmaan XXIII , joita tuetaan NextGenerationEU-välineestä. Maksuennusteessa huomioidaan edeltävistä ohjelmista saadut kokemukset ottaen huomioon lyhyempi sitoumussykli ja keskittyminen välittömiin elvytystarpeisiin. Täysin uuteen oikeudenmukaisen siirtymän rahastoon vaikuttavat viivästykset, joita esiintyy monivuotisen rahoituskehyksen ja ohjelmakohtaisen lainsäädännön hyväksymisessä. Useimmat jäsenvaltioiden ohjelmat on määrä hyväksyä vuoden 2022 loppupuolella, ja lähes kaikkien maksujen arvioidaan jakautuvan vuosille 2023–2026. InvestEU:n osalta ennuste vastaa talousarviotakuun odotettua rahoitusaikataulua sekä InvestEU-neuvontakeskuksen ja InvestEU-portaalin maksuennustetta.