FI Euroopan unionin virallinen lehti C 247/12

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

2010/C 247/06

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”SAUCISSON DE L’ARDÈCHE”

EY-N:o: FR-PGI-0005-0596-10.04.2007

SMM ( X ) SAN ( )

1. Nimi:

”saucisson de l’Ardèche”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa:

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus:

3.1 Tuotelaji:

Luokka 1.2 – Lihavalmisteet (kuumennetut, suolatut, savustetut jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta:

Yleiskuvaus

Saucisson de l’Ardèche -makkara valmistetaan perinteisellä reseptillä tuoreesta jauhetusta sianlihasta ja -ihrasta. Siihen käytetään sekä nuorten lihasikojen että vanhempien sikojen lihaa ja se valmistetaan siasta saatuun luonnonsuoleen. Makkaroille tehdään ennen varsinaista kuivatusta esikuivatus.

Samalla reseptillä valmistetaan monen tyyppisiä saucisson de l’Ardèche -makkaroita (saucisses sèches, chaudins, rosettes, jésus). Eri makkaroissa hyödynnetään eri suolenosia, ja niistä tuotetyyppi usein saakin nimensä (Menu, Sac, Chaudins, Suivant, Fuseau, Rosette).

Tuotteiden muoto ja koko vaihtelee käytetyn luonnonsuolen tyypin ja koon, liharakeiden koon ja vähimmäiskuivausajan mukaan. Vähimmäiskuivausaika riippuu paitsi tuotteen painosta myös suolen läpimitasta ja rakenteesta, ja se saattaa vaihdella samanpainoisillakin tuotteilla.

Saucisson de l’Ardèche -tuotteiden valikoima

Saucisson de l’Ardèche -makkaroita on eri muotoisia, painoisia ja paksuisia sen mukaan, mitä luonnonsuolen osaa valmistuksessa on käytetty. Kyseinen osa myös usein antaa makkaralle sen nimen.

La saucisse sèche

Tämä kuivamakkara painaa vähintään 200 grammaa; pieni koko johtuu tuotteen ohuudesta. Makkaran suolapitoisuus vaihtelee. Siihen käytetään vähintään 30 mm halkaisijaltaan olevaa sian ohutsuolta, joka sidotaan yksittäisiksi makkaroiksi. Pituus vaihtelee sen mukaan, onko kypsä makkara suora vai käyrä. Se voi myös olla kierteellä, jos se on ripustettu tai kierretty spiraaliksi.

Le petit chaudin

Tämän vähärasvaisen kuivamakkaran paino on 200–600 grammaa. Makkaramassa ruiskutetaan sian rypytettyyn luonnonsuoleen (koko paksusuoli tai laskeva paksusuoli), josta on poistettu rasva. Suoli suljetaan narulla molemmista päistä ja tuote voidaan sitoa muotoon käsin. Luonnonsuoli antaa makua lopputuotteelle.

Le chaudin

Tämä kuivamakkaran painaa 300 grammasta noin kahteen kiloon. Makkara on pitkä ja sen leveys vaihtelee suolen läpimitan mukaan. Suolapitoisuus on hieman korkeampi. Makkara suljetaan narulla ja voidaan sitoa muotoon käsin tai pujottaa verkkoon.

Le gros chaudin

Tämä makkara painaa yli kaksi kiloa. Makkaramassa, joka voidaan myös sekoittaa etukäteen, pannaan pinnaltaan kuorittuun paksusuoleen, josta on poistettu rasva ja mahdollisesti myös jänteet. Myös suolenpalasia voidaan käyttää. Makkara ripustetaan kuivamaan tai se kuivataan tason päällä, jolloin sen muoto muuttuu. Makkara on hieman hapan ja siinä maistuu pitkä kypsytysaika.

La rosette

Tämä on iso kuivamakkara, jonka kuivapaino on yli kilon ja pituus vähintään 40 cm. Sen toinen pää on toista leveämpi ja pullea.

Se on saanut nimensä katkaistun kartion muotoisesta suolesta, jonka leveämmässä päässä on peräaukko (”rosette”). Paksuutensa vuoksi makkara kuivuu hyvin hitaasti ja saa ominaisen makunsa erilaisen kypsymisvauhdin ansiosta.

Le jésus

Tämä kookas kuivamakkara on saanut nimekseen ”Jésus”, sillä sitä on perinteisesti tarjottu ajankohtana, jona Jeesus Kristus syntyi, ja se käärittiin ”kapaloihin” kuin lapsi. Pullean, munanmuotoisen makkaran koko voi vaihdella, mutta se on yli 400 gramman painoinen. Se oli alkujaan kotona umpisuoleen valmistettu maalaismakkara. Sen kevyen hapan maku syntyy pitkän kypsytyksen aikana, jota suolen paksuus hidastaa.

Kukin toimija voi lisätä tuotteeseen oman nimensä.

Kuivaus ja kypsytys

Tuotteet kypsytetään ja kuivataan tarkoin kontrolloiduissa ja vakaissa lämpö- ja kosteusolosuhteissa, joihin liittyy myös hyvä ilmanvaihto.

Olosuhteita säädellään eri tavoin kussakin yrityksessä välineiden, työntekijöiden osaamisen ja halutun lopputuloksen mukaan. Kuivumistahti on nopein ensimmäisellä viikolla, jolloin suhteellinen kosteus on 75 %. Tämän jälkeen se on 80–85 %.

Tässä vaiheessa makkaran pinnalle kehittyy jalohomekerros joko itsestään tai kastamismenetelmän avulla. Jalohomekerros avittaa kuivatusprosessia: se hidastaa tai säätelee makkaran kuivumista, sillä sen ansiosta pinta säilyy hienokseltaan kosteana ja ruvettumisriski vähenee.

Vähimmäiskuivausaika määritellään tuotteen painon ja erityisesti kuoren halkaisijan ja rakenteen mukaan. Näin samanpainoisillakin tuotteilla voi olla erilaiset kuivausajat.

Stabiloitunut tuote voidaan harjata pintakerroksen poistamiseksi ja sille voidaan ripotella jalohometta. Tämän jälkeen se pakataan.

Tiivistelmätaulukko

Seuraavassa taulukossa esitetään tuotteiden ominaisuudet:

Tuotteen nimi Suolen osa Pilkkominen: rakeiden vähimmäiskoko (mm) Kuiva-makkaran paino (g) Suolen halkaisija (mm) Suolen pituus (cm) Esikuiva-tuksen kesto vähintään (tuntia) Kuivauksen kesto vähintään (päivää) Saucisse sèche Ohutsuoli 6 200–500 30–45 — 36 17 > 500 > 45 — 36 21 Petit chaudin Paksusuoli 6 200–350 45–55 25–35 36 18 350–600 55–70 30–40 36 21 Chaudin 6 600–2 000 70–90 > 40 36 30 Gros chaudin 8 > 2 000 > 75 > 40 60 40 Jésus Umpisuoli 8 400–1 500 — 20–35 36 32 > 1 500 — > 35 60 63 Rosette Peräsuoli 8 > 1 000 — > 40 60 56

Tuotteen tarjontamuoto

Valikoimaan kuuluvat tuotteet, joiden pinnalla on joko luonnollinen tai lisätty jalohomekerros, pidetään kaupan kokonaisina (sellaisinaan tai vyötettyinä, verkkoon tai pussiin pakattuina). Yli 1,2 kilogramman painoisia tuotteita voidaan myydä myös siivutettuina.

Aistinvaraiset ominaisuudet

Makkaran leikkauspinta on punertava ja tummahko, ja siitä voi erottua silavarakeita ja maustehippusia. Silava- ja liharakeet erottuvat sitä selvemmin, mitä karkeammaksi ne on pilkottu.

Makkaramassan kevyen suolaiset ja mausteiset maut yhdistyvät voimakkaaseen lihan makuun, joka on hieman hapan, jos käytetty suoli on paksu (eli se on hidastanut kypsymistä).

Makuun vaikuttaa lihan esisuolaus, jonka ansiosta rasvaton liha ja silava yhdistyvät täydellisesti ja tuote siivuttuu siististi. Se myös antaa makkaralle suussasulavan ja miellyttävän rakenteen.

Fysikaalis-kemialliset ominaisuudet

Kaupan pidettävän makkaran fysikaalis-kemiallisten ominaisuuksien on oltava laadukkaita kuivamakkaroita koskevien lakisääteisten vaatimusten mukaisia.

Lisäksi tuotteen Aw-arvo saa olla enintään 0,91.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet):

Saucisson de l’Ardèche -makkaran raaka-aineet eli rasvaton liha ja silava ovat peräisin yksinomaan porsaista (lihasiat tai painaviksi lihotetut siat) ja emakoista.

Vanhempien sikojen liha saadaan painaviksi lihotetuista sioista ja/tai emakoista, ja sen osuus voi olla enintään 60 %. Myös lihasioista saadun lihan osuus on enintään 60 %.

Kaikki liha on tuoretta ja sen alkuperä on EU (Euroopan unionissa syntyneet, kasvatetut ja teurastetut eläimet).

a) Porsaanliha

Lihan on täytettävä seuraavat vähimmäisvaatimukset:

— lihasikojen osalta:

— lämpimän ruhon paino teurastettaessa 72–89 kg

— ikä teurastettaessa vähintään 172 päivää

— lihaskudosten osuus osissa 53–63 %

— painaviksi ruhoiksi lihotettujen sikojen osalta:

— lämpimän ruhon paino vähintään 90 kg

— ikä teurastettaessa keskimäärin 182 päivää

— lihasten osuus osissa 53–63 %.

Kaikkien sikojen (sekä lihasikojen että painaviksi lihotettujen sikojen) on lisäksi täytettävä tietyt erityisvaatimukset:

— genetiikan osalta:

— Sikojen on oltava sellaisten sikojen jälkeläisiä, jotka ovat tulleet joko sikojen jalostuslaitoksesta tai hyväksytystä keinosiemennyskeskuksesta.

— Muissa tapauksissa halotaanille herkkien lihasikojen osuuden on oltava alle 3 prosenttia, ja niiden on oltava täysin vapaita alleelista Rn–.

Lihapalat, joissa on ulkonäkövirheitä (paiseet, pehmeä ja öljyinen rasva, vetinen liha, vieraat aineet, murtumat, kalttaukseen liittyvät viat, kamaran repeytymät tai palamiset, pistemäiset tai pienet verenpurkaumat, muut verenpurkaumat tai mustelmat), hylätään. Tällaisia ulkonäkövirheitä saa esiintyä enintään 5 %:ssa osista, joissa on joko yksi tai useampi virhe.

b) Emakonliha

Lihan on oltava kiinteää, kehittynyttä ja punertavaa. Nämä ominaisuudet johtuvat vaatimuksesta käyttää arvokkaita ruhonosia eli kinkkua, lapaa, selkäpaloja, selkärasvaa ja etuselkää.

Vetinen tai tummanpunainen liha sekä muu kuin valkoinen, kiinteä silava hylätään.

Lihapalat, joissa on ulkonäkövirheitä (paiseet, pehmeä ja öljyinen rasva, vetinen liha, vieraat aineet, murtumat, kalttaukseen liittyvät viat, kamaran repeytymät tai palamiset, pistemäiset tai pienet verenpurkaumat, muut verenpurkaumat tai mustelmat), hylätään. Tällaisia ulkonäkövirheitä saa esiintyä enintään 5 %:ssa osista, joissa on joko yksi tai useampi virhe.

Viimeisen vieroituksen ja emakon poisviennin välillä on oltava vähintään kaksi viikkoa.

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet):

Kaikkien sikojen (sekä lihasikojen että painaviksi lihotettujen sikojen) on myös täytettävä seuraavat ruokintavaatimukset:

— sikojen rehussa on vähintään 60 % viljaa ja viljatuotteita

— kasvunedistäjiä sisältäviä kotieläinjalostuksen lisäaineita ei saa käyttää eläimen elinaikana lainkaan.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella:

Kaikkien valmistusvaiheiden lihojen esisuolauksesta kypsytykseen (esisuolaus, vetäytyminen, jauhaminen, pursotus, esikuivatus ja kypsytys) on tapahduttava suojatun maantieteellisen merkinnän maantieteellisellä alueella, koska ne ovat tuotteen erityisyydelle oleellisia.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt:

Ei sovelleta.

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt:

Myyntinimike: ”saucisson de l’Ardèche”, johon lisätään tapauksen mukaan vastaavan tuotteen nimi: saucisse sèche, petit chaudin, chaudin, chaudin large, rosette, jésus, johon kukin toimija voi lisätä oman nimensä.

IGP-tunnus (eli SMM)

Maininta ”Indication géographique protégée” (suojattu maantieteellinen merkintä).

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus:

Maantieteellinen alue sijaitsee Ranskan kaakkoisosassa. Se kattaa 326 kuntaa Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin alueella.

Maantieteellinen alue kattaa koko Ardèchen departementin seuraavia kuntia lukuun ottamatta: Orgnac l’aven, Labastide de Virac, Vagnas, Salavas, Sampzon, Grospierres, Bessas, Beaulieu, Saint-André-de-Cruzières, Saint-Sauveur-de-Cruzières, Berrias et Castelau, Banne, Saint Paul le jeune.

Maantieteellinen alue on rajattu niiden kuntien perusteella, joissa makkaranvalmistus on perinteistä ja jatkuu vielä nykypäivänäkin. Ne vastaavat entistä Vivarais’n aluetta, josta tuli vuonna 1790 Ardèchen departementti. Sittemmin Ardèchen departementin rajoja on liikuteltu useaan otteeseen. Maantieteellisestä alueesta pois jätetyt kunnat on liitetty departementtiin vasta myöhemmin. Ne ovat ilmastoltaan ja kulttuurisesti lähempänä Gardin departementtia, eikä niillä ole saucisson de l’Ardèche -makkaroiden valmistusperinnettä.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen:

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys:

Inhimilliset tekijät

Maantieteellinen alue vastaa entistä Vivarais’n aluetta, josta sittemmin tuli Ardèchen departementti, ja on Ardèchille periytyneiden perinteiden, tapojen ja taitojen synnyinsija. Alue oli pitkään hankalien kulkuyhteyksien takia eristyksissä. Kuitenkin juuri tämän ansiosta seudulla kehittyi sikojen ympärille vankka ja pysyvä kulttuuriperinne (sikaa pidettiin seudulla suorastaan taivaan lahjana): talonpojat perinteisesti teurastivat sikoja talven kynnyksellä, oli kaupankäyntiä ja markkinoita, ruoka- ja juhlakulttuuria.

Talonpojat kehittivät teurastustoiminnan yhteydessä makkaroiden kuivaus- ja säilytystekniikat, joita ammatikseen lihoja suolaavat käsityöläiset myöhemmin siirsivät eteenpäin. Vielä nykyäänkin alueella on paljon pieniä ja keskisuuria lihansuolaamoja, joista monet ovat toimineet satoja vuosia ja ovat osanneet vuosisatojen ja sukupolvien vaihtuessa säilyttää historiansa ja taitotietonsa tällä alueella, jolla maantieteelliset ja ilmastolliset olosuhteet olivat toiminnalle suotuisat.

Luontoon liittyvät tekijät

Maantieteellisellä alueella esiintyy kahta eri ilmastotyyppiä. Vuoristossa, jossa keskikorkeus vaihtelee 500 metristä 1 700 metriin, on ankara ilmasto. Sen pohjoisosassa voidaan saada rankkoja lumisateita vielä huhtikuun lopulla, mutta etelämpänä ilmasto on lauhempi. Koko vuoristossa puhaltaa kylmä tuuli. Alueella, jonka muodostavat ylänkö, kukkulat ja alanko, korkeus vaihtelee 400 metrin ja alankokorkeuden välillä. Lauha ilmasto muuttuu alueen eteläpäässä välimerelliseksi.

Vaikka nämä ilmastotyypit eroavat toisistaan maastonkorkeuden ja sääolojen suhteen, alueella on kehitetty menetelmät talven kynnyksellä teurastetuista sioista valmistettujen makkaroiden kuivaamiseksi siten, että kuivaus kestää rajoitetun ajan mutta riittävän kauan, jotta tuote saavuttaa sopivan kypsyysasteen.

5.2 Tuotteen erityisyys:

Saucisson de l'Ardèchen erityisyys juontuu osittain tuotteen ja yleisemmin Ardèchen suolaamojen pitkäaikaisesta maineesta ja osittain siitä taitotiedosta, jolla tuotteen aistinvaraiset ominaisuudet saadaan parhaiten esiin.

Tietotaito saucisson de l’Ardèchen valmistuksessa

Kaikki saucisson de l’Ardèche -makkarat eri muodoissaan tehdään saman valmistusohjeen mukaan.

Tuotteen laatu, muoto ja koko riippuu siitä, mitä sian suolen osaa käytetään, ja kyseinen osa antaa nimensä lopputuotteelle. Rakeiden koko riippuu makkaran koosta.

Vähimmäiskuivausaika vaihtelee tuotteen halkaisijan ja painon sekä suolen rakenteen mukaan.

Näitä laatukriteereitä käsitellään tarkemmin kohdassa 3.2, ja niistä esitetään yhteenveto sivulla 2 olevassa taulukossa.

Valmistusohjeeseen sisältyy edellä esitettyjen seikkojen lisäksi seuraavat menetelmät:

— Yksinomaan tuoreen lihan valinta eritelmässä määritellyin kriteerein.

— Lihan esisuolaus: ikiaikainen ardèchelainen menetelmä, jonka ansiosta proteiinit liukenevat ja rakeet tarttuvat toisiinsa tasapainoisesti.

— Sian kaikkien suolien käyttö; erilaiset suolet ovat alusta lähtien olleet erottamaton osa makkaranvalmistusta ja eri makkaratyyppejä.

— Makkaroiden kypsytys, joka tehtiin ennen ja tehdään edelleenkin molemmissa ilmastotyypeissä (vuoristo ja alue, jonka muodostavat ylänkö, kukkulat, alanko) talven saapuessa.

Kaikki nämä vaiheet antavat saucisson de l’Ardèchelle sen aistinvaraiset ominaisuudet.

Tuotteen aistinvaraiset ominaisuudet

Kevyen suolaiset ja mausteiset maut yhdistyvät voimakkaaseen lihan makuun. Jos suoli on paksu ja rasvainen, se hidastaa tuotteen kypsymistä ja antaa sille hienoisen happamuuden.

Makujen syntymiseen vaikuttaa myös lihan esisuolaus, jonka ansiosta tuotteen rakenne on notkea, suussasulava ja miellyttävä ja tuote siivuttuu siististi.

Tuotteen maine

Sikojenkasvatus kuului ardèchelaisiin perinteisiin jo 1500-luvulla. Tunnettu ruokakriitikko Curnonsky risti Ardèchen ”gourmet-paratiisiksi” (ja kutsui Saint-Agrèven kylää nimellä ”makkaranvalmistuksen mekka”). Näin perinteinen makkaran (ja yleensäkin suolattujen tuotteiden) tekotaito on siirtynyt eteenpäin ja vakiinnuttanut asemansa.

1500-luvun alussa Vivarais’sta kotoisin oleva Ranskan maatalouden isäksi kutsuttu Olivier de Serres kuvasi sianteurastuksen liittyviä riittejä, jotka eivät ole juurikaan muuttuneet sen jälkeen kun hän kirjoitti Ardèchen herkullisesta ruokaperinteestä.

Sianlihaa on 1500-luvulta lähtien onnistuneesti säilötty suolaamalla ja kuivaamalla. Michel Carlat kirjoittaa: ”Teurastustapahtuma on suoranaiset peijaiset, kukaan ei sääli kiinniotettuja sikoja […] raskaaseen raadantaan tottuneet Vivarois’n asukkaat suorastaan iloitsevat tästä puuhasta: suolia tyhjentävät ja jäisessä vedessä puhdistavat kyläläiset eivät nurise vastaan. […] Keittiössä ripustetaan tulisijan ylle kinkkuja ja makkaroita. Siellä ne kuivuvat ja savustuvat useiden viikkojen ajan.” Pierre Charrie puolestaan kertoo jouluaaton tapahtumista: ”… herkuteltiin suurella Jésus-makkaralla, joka valmistettiin teurastusaikaan ja säästettiin tätä tilaisuutta varten”. Nicole Pellet ja Vincent Balaÿ puolestaan toteavat Jésus-makkarasta: ”Sen makua pidetään kuitenkin samana kuin muiden samasta lihasta valmistettujen makkaroiden.”

Charles Forot’n mukaan kaupankäyntiä esiintyi jo 1600-luvulla. Vuosina 1900–1939 markkinat kehittyivät ja Guy Dürrenmattin mukaan lisäsivät Ardèchen makkaran tunnettuutta.

Ruokamatkailun lisäännyttyä 1900-luvulla Ardèchen makkarasta tuli perinnetuote, joka mainittiin Ranskan kulinaarista perintöä käsittelevän teoksen L’inventaire du patrimoine culinaire de la France vuoden 1995 painoksessa.

Teoksessa Le Génie de l’Ardèche (lokakuu 2007) Jean-Marc Gardès ja Annie Sorrel antoivat tunnustusta ardèchelaisten luovuudelle, muun muassa kuuluisille lihajalosteille, joista saucisson de l’Ardèche on oiva esimerkki.

Saucisson de l’Ardèche on nykyään tunnettu ja tunnustettu koko Ranskassa (artikkeli Gault & Millau -lehdessä vuonna 1986 ja useita maataloustuotteiden kilpailuissa saatuja palkintoja Pariisissa vuosina 2008 ja 2009) ja myös Euroopassa (DLG-maataloustuotekisassa Saksassa saadut palkinnot).

Teoksessa Voyage gourmand en Rhône-Alpes (éditions Glénat, 2006) on kokonainen luku Ardèchesta ja erityisesti sen leikkeleistä ja hienoista lihajalosteista, joista mainitaan muun muassa makkarat rosette, saucisse, chaudin.

Talouden alan kuukausijulkaisu Expansion julkaisi heinäkuussa 1988 artikkelin, joka oli otsikoitu ”Ardèchen makkara myötätuulessa”.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM):

Saucisson de l’Ardèche -makkaran laatu ja maine ovat tiukasti sidoksissa alueeseen: tämä sianlihan säilöntätapa kehittyi vuoristovoittoisessa ympäristössä, jossa sääolot olivat ankarat ja kulku vaikeaa; porsas oli 1900-luvun alkuun saakka ardèchelaisten perheiden ainoa lihanlähde. Perinteisesti sika tapettiin joulun tienoilla, ja siitä saadun lihan ja suolattujen tuotteiden ansiosta selvittiin ankaran Ardèchen talven yli.

Perinteinen osaaminen näkyy edelleenkin Ardèchen suolaamoissa, jotka ovat halunneet pitää sitä yllä ja siirtää tulevillekin sukupolville. Siihen kuuluvat saucisson de l’Ardèche -makkaran valmistuksessa käytettävän lihan valinta ja laatu, sian kaikkien suolen osien käyttö, jolloin saada erityyppisiä kuivamakkaroita, ainoastaan salpietarin käyttö lisäaineena, lihan esisuolaus tuotantopaikassa sekä esikuivaus- ja kuivausolosuhteet, jotka on räätälöity erityyppisille kuivamakkaroille.

Saucisson de l'Ardèche -makkaran maine on syntynyt tämän historiasta, perinteistä ja taitotiedosta rikkaan vuoristoalueen sydämessä. Mainetta levitti 1500-luvulta syntymäseudullaan Vivarais’ssa Ranskan maatalouden isä Olivier de Serres. Tuotetta ovat tehneet tunnetuksi myös kuuluisa ardèchelainen runoilija Charles Forot ja Curnonsky, joka risti Ardèchen ”gourmet-paratiisiksi” ja pienen Saint Agrèven kylän ”makkaranvalmistuksen mekaksi”. Charles Albin Mazon puolestaan ylisti makkaraa ja sen alkuperää vuonna 1890 matkakertomuksessaan Voyage fantaisiste et sérieux à travers l'Ardèche ja ihasteli ”laardilla, pikkukinkuilla, siansorkilla ja makkaralenkeillä vuorattuja kattoja”.

Tämän perinteisen laatutuotteen maine on vielä tänäänkin entisellään. Teoksen Le Génie de l’Ardèche tekijät kirjoittavat: ”Ardèchelaisella ylängöllä, jossa puhaltaa suolattujen tuotteiden kuivaamiseen soveltuva tuuli, lukuisat tuottajat valmistavat laadukkaita perinnetuotteita perinteisin menetelmin.”

Eritelmän julkaisuviite:

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 5 artiklan 7 kohta)

http://www.inao.gouv.fr/repository/editeur/pdf/CDCIGP/CDCSaucissonDeLArdeche.pdf

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.