5. Maailman kulttuuri- ja luonnonperintö
A5-0382/2000
Euroopan parlamentin päätöslauselma maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemista koske-
van yleissopimuksen täytäntöönpanosta Euroopan unionin jäsenvaltioissa (2000/2036(INI))
Euroopan parlamentti, joka
Ndash ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 151 ja 5 artiklan,
Ndash ottaa huomioon Miguélez Ramosin päätöslauselmaesityksen Euroopan kaupunkien muurien tunnusta-
misesta kulttuuriperinnöksi (B5-0362/1999),
Ndash ottaa huomioon 13. toukokuuta 1974 Euroopan kulttuuriperinnön suojelemisesta (1), 14. syyskuuta
1982 Euroopan rakennustaiteellisen ja arkeologisen perinnön suojelemisesta (2), 28. lokakuuta 1988
yhteisön rakennustaiteellisen ja arkeologisen perinnön säilyttämisestä (3) ja 12. helmikuuta 1993 raken-
nusperinnön säilyttämisestä ja kulttuuriomaisuuden suojelemisesta (4) antamansa päätöslauselmat,
Ndash ottaa huomioon kulttuuriperintöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Raphael-ohjelma)
13 päivänä lokakuuta 1997 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 2228/97/EY (5),
Ndash ottaa huomioon Kulttuuri 2000 -ohjelman perustamisesta 14 päivänä helmikuuta 2000 tehdyn Euroo-
pan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 508/2000/EY (6),
Ndash ottaa huomioon yleissopimuksen maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisesta, jonka Unes-
con yleiskokous hyväksyi 16. marraskuuta 1972,
Ndash ottaa huomioon vetoomuksen nro 776/1999,
Ndash ottaa huomioon työjärjestyksen 163 artiklan,
Ndash ottaa huomioon kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietinnön sekä
ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan lausunnon (A5-0382/2000),
A. katsoo, että perintö on avaintekijä Euroopan yhteiskuntien identiteetin ja historian kehityksen kan-
nalta, minkä myös sanan etymologia vahvistaa: latinan patrimonium on maasta ja talosta muodostuva
kollektiivinen omaisuuskäsite, josta omistajan on määrä huolehtia varmistaen sen jakamattomuudenjälkipolville siirtämistä silmällä pitäen,
B. ottaa huomioon kulttuuri- ja luonnonperinnön merkityksen taloudellisena tekijänä sekä yhteiskuntaan
sulautumisen ja kansalaisuuden kannalta,
C. ottaa huomioon, että unioni on sitoutunut kehittämään Euroopan kansojen yhteistä kulttuurialuetta,
jonka on oltava avoin ja monipuolinen, perustuttava toissijaisuusperiaatteelle ja jolle on luotava sellai-set oikeudelliset puitteet, jotka suosivat kulttuuritoiminnan nopeaa kehitystä ja varmistavat kulttuurien
moninaisuuden kunnioittamisen,
D. ottaa huomioon, että ”Kulttuuri 2000”, joka on vuodesta 2000 alkaen ainoa toiminnassa oleva kult-
tuurialan ohjelma, antaa mahdollisuuden yhteistoimintaan kulttuurialan kansainvälisten järjestöjen,kuten Unescon ja Euroopan neuvoston kanssa,
(1) EYVL C 62, 30.5.1974, s. 5.
(2) EYVL C 267, 11.10.1982, s. 25.
(3) EYVL C 309, 5.12.1988, s. 423.
(4) EYVL C 72, 15.3.1993, s. 160.
(5) EYVL L 305, 8.11.1997, s. 31.
(6) EYVL L 63, 10.3.2000, s. 1.C 262/48 FI 18.9.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 16. tammikuuta 2001
E. ottaa huomioon kulttuuri- ja luonnonperinnön mittaamattoman ja korvaamattoman merkityksen sekä
monet sitä koskevat kansainväliset yleissopimukset, suositukset ja päätöslauselmat edellä mainitun,vuoden 1972 Unescon yleissopimuksen lisäksi,
F. ottaa huomioon, että tähän mennessä 208 Euroopan unionin alueella sijaitsevaa kohdetta on otettu
Maailmanperintöluetteloon: 7 Alankomaissa, 8 Belgiassa, 35 Espanjassa, 2 Irlannissa, 33 Italiassa, 6Itävallassa, 16 Kreikassa, 1 Luxemburgissa, 10 Portugalissa, 26 Ranskassa, 11 Ruotsissa, 24 Saksassa,5 Suomessa, 2 Tanskassa, 20 Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä 1 kohde, joka kuuluu Ranskalle jaEspanjalle yhteisesti, ja 1 Vatikaanin ja Italian yhteinen kohde,
G. ottaa huomioon, että maailmassa on 690 luokiteltua kohdetta, joista 208 sijaitsee Euroopan unionin
alueella: maailmanperintökohteista 30 prosenttia sijaitsee siis Euroopan unionissa,
H. ottaa huomioon, että 208:sta Euroopan unionin 15 jäsenvaltion alueella sijaitsevasta kohteesta 192
kuuluu kulttuuriperintöön, 11 luonnonperintöön ja 5 on näiden yhdistelmiä; ottaa huomioon, ettäluonnonperintökohteita on Euroopassa vähemmän kuin muualla maailmassa, jossa ne myös ovat ali-edustettuina,
I. ottaa huomioon, että Maailmanperintökomitean vuonna 1994 hyväksymässä yleisessä toimintasuunni-
telmassa todettiin Maailmanperintöluettelossa olevan tiettyjä epäsuhtaisuuksia: Euroopan mantereenyliedustus muuhun maailmaan verrattuna, historiallisesti merkittävien kaupunkien ja uskonnollistenrakennusten yliedustus muihin kohdetyyppeihin verrattuna, kristinuskon yliedustus muihin uskonto-kuntiin ja uskonsuuntiin verrattuna, historiallisen ajan kohteiden yliedustus esihistoriallisiin ja 1900-luvun kohteisiin verrattuna sekä ”elitistisen” rakennustaiteen yliedustus verrattuna kansanomaiseenrakennustaiteeseen,
J. ottaa huomioon, että perintö-käsitteen laajentumisen johdosta uudentyyppisiä kohteita on luokiteltu
siihen kuuluvaksi: tehtaita, koneita, entisaikojen ammatteja, jopa tietyn alueen ruokareseptejä, ja ettälaajempaan käsitteeseen pitää sisällyttää kaikki kulttuuriperinnöksi katsottavat kohteet, esimerkiksimajakat tai vedenalainen kulttuuriperintö,
K. katsoo, että kulttuuri- ja luonnonperinnön käsitteeseen pitäisi kuulua kielellisen monimuotoisuuden ja
erityisesti alueellisten ja vähemmistökielten säilyttäminen,
L. pitää tärkeänä varmistaa Maailmanperintöluettelon edustavuus, ja myöntää, että ainoastaan valtioiden
poliittinen tahto voi taata sen täytäntöönpanon,
M. katsoo, että alustavat luettelot antavat mahdollisuuden arvottaa ehdotetut kohteet luetteloon ottamista
silmällä pitäen ja vähentää Maailmanperintöluettelon epäsuhtaisuuksia,
N. ottaa huomioon, että ”kulttuuriperinnön entistäjä” ei ole tunnustettu ammatti vielä missään jäsen-
valtiossa ei koulutuksen eikä alan ammattiin pääsyn osalta,
O. ottaa huomioon, että vielä ratifioitavana olevassa Euroopan maisemayleissopimuksessa ehdotetaan
Euroopan maisemamerkin luomista ja että se voi johtaa Euroopan maisemaluettelon laatimiseen,
P. ottaa huomioon, että kohteen ottaminen luetteloon merkitsee vastuuta sen ylläpidosta ja kunnostami-
sesta ja että edellä mainitun Unescon yleissopimuksen 29 artiklan mukaan yleissopimuksen osapuolinaolevien valtioiden on tehtävä määräajoin selkoa antamistaan säädöksistä ja hallinnollisista määräyksistäsekä muista toimenpiteistä, joihin ne ovat ryhtyneet tämän yleissopimuksen soveltamiseksi, sekä koke-muksistaan tällä alalla,
Q. toteaa, että on tärkeää säilyttää useita kehitysmaissa olevia kulttuuriperintökohteita ja että kulttuuripe-
rintökohteiden tunnistaminen, määritteleminen ja säilyttäminen on ongelmallista näissä maissa,
1. katsoo sen, että eurooppalaiset kohteet ovat yliedustettuina Maailmanperintöluettelossa selittyvän toi-
saalta eurooppalaisen kulttuurin voimakkaalla, maailmanlaajuisella vaikutuksella sivilisaation kehitykseen jasillä, että Eurooppa on huomattavassa määrin osallistunut tehokkaaseen työhön perinnön suojelemiseksi,sekä toisaalta valintakriteerien määrittelytavalla, jossa sovellettu muistomerkkikeskeinen lähestymistapa onperustunut eurooppalaiseen käsitykseen perinnöstä, ja sillä, että luettelointiehdotusten valmisteluedellytyk-set tahattomasti mutta automaattisesti syrjivät vähemmän kehittyneitä maita;18.9.2001 FI C 262/49 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 16. tammikuuta 2001
2. suosittaa jäsenvaltioita edistämään Euroopan ulkopuolisissa maissa niiden kulttuuri- ja luonnonperin-
töluetteloiden täydentämistä ja auttamaan konkreettisesti näitä valtioita tässä pyrkimyksessä Unescon anta-mien ohjeiden mukaisesti;
3. tuomitsee arkeologisten löytöjen kohtalokkaan ja tuhoisan ryöstelyn monissa maissa ja pyytää jäsen-
valtioita pysäyttämään kasvavan arkeologisten löytöjen salakuljetuksen Euroopan unionin jäsenvaltioissakaikin kansallisella ja yhteisön tasolla käytettävissä olevin keinoin;
4. kehottaa unionin jäsenvaltioita tarkastelemaan uudelleen alustavaa luetteloaan käyttäen mallina esi-
merkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan käyttöön ottamaa maan kulttuuri- ja luonnonperinnön temaattistaja tyhjentävää esittämistapaa;
5. pitää tarpeellisena järjestää asiasta vastaavien ministerien neuvoston kokous yhdenmukaistamisen var-
mistamiseksi;
6. katsoo, että unionin jäsenvaltioiden saattaisi olla aiheellista pohtia Euroopan neuvoston kanssa sellai-
sen Euroopan kulttuuri- ja luonnonperinnön luokittelujärjestelmän käyttöönottoa, joka perustuisi yhteisiinmääritelmiin ja kriteereihin ja mahdollistaisi sellaisen kulttuuri-, kieli- ja luonnonperinnön määrittämisen,joka on arvokasta laajemmalti kuin pelkästään kansallisesti; katsoo lisäksi, että tälle kulttuuri- ja luonnon-perinnölle on myönnettävä helposti tunnistettavissa oleva eurooppalainen merkintä; katsoo myös, ettätämän kaltainen luokittelu voisi osaltaan auttaa tuomaan esiin tämän perinnön monipuolisuutta ja rik-kautta sekä korostamaan sen yhteistä luonnetta;
7. pyytää jäsenvaltioiden kansallisia viranomaisia sekä paikallishallinnon elimiä rajoittamaan kaikkia
kehityshankkeita alueilla, jotka ovat kulttuuriltaan ja luonnonympäristöltään herkkiä kunkin alueen kult-tuuriperinnön aarteiden suojelemiseksi ja luonnonympäristön tasapainon säilyttämiseksi;
8. katsoo, että luonnonperintöä sekä rakennustaiteellista kulttuuriperintöä, kulttuurimaisemaa ja kau-
punkien kulttuuriperintöä on tarkasteltava erottamattomana kokonaisuutena, joka edellyttää yhteisten suo-jelutoimenpiteiden suunnittelua;
9. pyytää, että myönteisen kestävän kehityksen ja kestävien kaupunkien malleja kehitettäessä ja hyväk-
syttäessä otettaisiin huomioon kaupunkien ja maaseudun rakennustaiteellinen, arkeologinen, luonnon- jakulttuuriperintö;
10. katsoo, että nuoret Ndash unionin tulevaisuus Ndash voivat merkittävästi osallistua unionin kulttuuri- ja
luonnonperinnön suojelemiseen, minkä vuoksi komission ja jäsenvaltioiden on tuettava nuorten vapaaeh-toistoimintaa tällä alalla;
11. pyytää komissiota käyttämään kaikkia yhteistoimintamuotoja Unescon ja Euroopan neuvoston
kanssa ottaen kuitenkin huomioon kunkin järjestön erityisluonteen ja välttäen päällekkäisyyttä;
12. kehottaa komissiota helpottamaan näkemystenvaihtoa jäsenvaltioiden edustajien välillä, jotta Euroo-
pan neuvoston ja Unescon eri toimielimissä voitaisiin esittää yhteisiä kantoja;
13. pyytää komissiota, neuvostoa ja eritoten jäsenvaltioita panemaan täytäntöön tiettyjen julkisten ja
yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 27 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvostondirektiivin 85/337/ETY (
1) (YVA-direktiivi) arvioinnista ja soveltamaan tiukasti sen 3 artiklaa sekä liitteitä I
ja II, joissa edellytetään kulttuuriympäristöön kohdistuvien vaikutusten arviointia tiettyjen julkisten ja yksi-tyisten hankkeiden yhteydessä, sillä kulttuuriympäristöä olisi kohdeltava yhtä kunnioittavasti kuin muita
uusiutumattomia luonnonvaroja;
14. katsoo, että ympäristöalan politiikkoja sovellettaessa on otettava huomioon näkyvät vaikutukset tai-
teelliseen ja maisemaperintöön; katsoo, että tämän vuoksi on painotettava Ndash kuten YVA-direktiivin 3 artik-
lassa Ndash että kaikkiin julkisiin ja yksityisiin hankkeisiin on tärkeää liittää arvio myös näkyvistä ja maisemal-
lisista vaikutuksista;
15. pyytää komissiota määrittämään ja kehittämään niitä muuttujia ja indikaattoreita, jotka muodostavat
urbaanin kulttuuriperinnön;
(1) EYVL L 175, 5.7.1985, s. 40.C 262/50 FI 18.9.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 16. tammikuuta 2001
16. pyytää komissiota tekemään tutkimuksen ”kulttuuriperinnön entistäjien” tilanteesta jäsenvaltioissa
kannustaakseen jäsenvaltioita järjestämään kyseisen ammatin koulutuksen kaikilla tasoilla ottaen huomioonmolemminpuolisesti tunnustetun ammatillisen pätevyyden kulttuuriperinnön entistämistöiden laadun var-mistamiseksi;
17. pyytää komissiota kiinnittämään huomiota käsiteollisuuteen ja käsityöläisammatteihin koulutusoh-
jelmissa ja ryhtymään erityistoimiin harvinaisten käsityöläisammattien tietotaidon säilyttämiseksi ja välittä-miseksi tuleville sukupolville;
18. pyytää jäsenvaltioita edistämään kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisen, säilyttämisen ja hyö-
dyntämisen alalla toimivien alueellisten koulutuskeskusten perustamista;
19. pyytää komissiota tarjoamaan nykyisistä ohjelmistaan apua kehitysmaille, joilla on ongelmia kult-
tuuriperintökohteiden tunnistamisessa, määrittelemisessä ja säilyttämisessä;
20. kehottaa komissiota edistämään nykyisten ohjelmien kautta yrityksille suunnatuin erityistoimin
aloitteita käsityöläisammattien, etenkin katoamassa olevien ammattien, tukemiseksi, sillä ne ovat välttämät-
tömiä kulttuuriperinnön asianmukaisen entisöinnin ja ylläpidon varmistamiseksi;
21. pyytää komissiota lujittamaan kulttuuriperinnön säilyttämisen parissa työskentelevien ammattilais-
ten koulutusta tukevia ohjelmia, koska merkittävien kohteiden entisöinnin lisääminen ja aiempaa parempihuolehtiminen perinnöstä voivat olla hyvänä alkuna uusien työpaikkojen luomiselle Euroopan unioniin;
22. pitää myönteisenä sitä, että 34 prosenttia Kulttuuri 2000 -ohjelmalle osoitetuista kokonaismäärära-
hoista on suunnattu perinnölle sanan laajassa merkityksessä: henkinen ja aineellinen perintö, irtain ja kiin-teä kulttuuriperintö (museot ja kokoelmat, kirjastot, arkistot, mukaan lukien kulttuuriteosten valokuva- jaav-arkistot), arkeologinen ja vedenalainen kulttuuriperintö, arkkitehtuuriperintö sekä kaikki kulttuurikoh-teet ja -maisemat (ihmisen ja luonnon luomat teokset);
23. pyytää komissiota, ennen kuin se hyväksyy rakennerahastoista rahoitettavat hankkeet, tutkimaan ne
vaikutukset, jotka näillä voi olla Euroopan unionin maiden kulttuuri- ja luonnonperintöön;
24. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tutkimaan yhdessä Unescon ja Euroopan neuvoston kanssa
mahdollisuutta ottaa käyttöön kansainväliset oikeudelliset ja verotusjärjestelyt, joilla helpotetaan Euroopankulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemisen sponsorointia;
25. katsoo, että tätä tarkoitusta varten voitaisiin perustaa Euroopan parlamentin, komission, Euroopan
neuvoston ja Unescon edustajien muodostama työryhmä;
26. kehottaa jäsenvaltioita edesauttamaan tiedon levittämistä ja kirjoitusten julkaisemista kulttuuri-,
kieli- ja luonnonperinnön säilyttämistä ja kunnostamista koskevista kokemuksista ja tutkimuksista;
27. kiinnittää erityistä huomiota arkeologiselle perinnölle aiheutettuun korvaamattomaan vahinkoon,
joka syntyy kun vanhojen raunioiden läpi juntataan paaluja kerrostaloja rakennettaessa, ja huomauttaa,että kehitys ja arkeologisten kohteiden suojelu ja restaurointi yleisölle eivät ole toisensa pois sulkevia käsit-teitä;
28. huomauttaa, että maaseutuperintö on maisemien, näköalojen ja elinympäristöjen sekä kosteikkojen,
ikivanhojen metsien ja pensasaitojen kaltaisten omintakeisten alueiden muodostama kirjo ja kehottaakomissiota ja neuvostoa takaamaan direktiivien ja hyvien käytäntöjen soveltamisen alalla; katsoo, että vas-taavaa huomiota on kiinnitettävä Euroopan vuoristoalueisiin, joiden arvo on jo tunnustettu Alppien suoje-lua koskevassa yleissopimuksessa;
29. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita huolehtimaan siitä, että taataan, että mikään unionin alueella
toteutettava julkinen tai yksityinen hanke ei saa yhteisön rahoitustukea, jos käy ilmi, että sen yhteydessätuhoutuisi kulttuurisesti, historiallisesti tai taiteellisesti merkittävää perintöä;18.9.2001 FI C 262/51 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 16. tammikuuta 2001
30. pyytää komissiota jouduttamaan YVA-direktiivin rikkomuksia koskevien valitusten käsittelyä ja tut-
kintaa sekä mahdollisia rikkomisesta johtuvia menettelyitä, jotta voidaan taata mahdollisesti vaarassa ole-van kulttuuriperinnön suojelu;
31. kehottaa jäsenvaltioita kannustamaan koulujärjestelmän ala-asteilta lähtien, oppilaiden valistamista
kulttuuri-, kieli- ja luonnonperinnön suojelemiseen ja säilyttämiseen liittyvistä näkökohdista;
32. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden
hallituksille, Euroopan neuvostolle ja Unescolle.
6. Vastuuvapaus 1997
A5-0397/2000
Euroopan parlamentin päätöslauselma komission seurantakertomuksesta toimista vastuuvapautta
1997 koskevan Euroopan parlamentin päätöslauselman sisältämien huomautusten johdosta
(KOM(2000) 224 Ddash C5-0223/2000 Ddash 2000/2113(DEC))
Euroopan parlamentti, joka
Ndash ottaa huomioon 19. tammikuuta 2000 antamansa päätöslauselman, joka sisältää huomautukset, jotka
ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle Euroopan unionin yleisentalousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1997 (
1),
Ndash ottaa huomioon komission seurantakertomuksen (KOM(2000) 224 Ndash C5-0223/2000),Ndash ottaa huomioon varainhoitoasetuksen 89 artiklan 8 kohdan,Ndash ottaa huomioon työjärjestyksen liitteessä V olevan 6 artiklan,Ndash ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A5-0397/2000),
A. ottaa huomioon, että parlamentti päätti lykätä varainhoitovuotta 1997 koskevan vastuuvapauden
myöntämistä kunnes komissio on antanut uudistusta koskevat sitoumukset,
B. ottaa huomioon, että parlamentti kehotti komissiota käsittelemään seuraavaan kahdeksaan alaan liitty-
viä ongelmia: tilien päättäminen, hallintoon ja valvontaan liittyvät institutionaaliset ongelmat, henki-löstöpolitiikka, teknisen avun toimistot (BAT), vastuuvapauden myöntäjän oikeus saada tietoa, yhtei-sön politiikkojen hallinnointi kumppanuuden pohjalta (SEM 2000), petosten ja lahjonnan torjuntasekä ulkoinen tuki, Palestiinalle annettava tuki mukaan lukien,
C. ottaa huomioon, että parlamentti esitti Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle seuraavat kolme pyyn-
töä: tilintarkastustuomioistuimen aikaisemmissa kertomuksissa esittämää kritiikkiä koskeva järjestel-mällinen seuranta, puitesopimusten neuvotteleminen kansallisten tilintarkastusvirastojen kanssa, jottanämä voivat toteuttaa yhteisön toimien täydentäviä tarkastuksia ja hallinnon hajauttamista koskevanpolitiikan arviointia,
D. ottaa huomioon, että parlamentti kehotti pääsihteeriään ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasi-
oiden valiokuntaa luomaan asianmukaiset menettelyt luottamuksellisten asiakirjojen käsittelyä varten,
E. ottaa huomioon, että parlamentti pidättää itselleen oikeuden arvioida uudelleen seuraavan vastuuva-
pausmenettelyn yhteydessä komission, tilintarkastustuomioistuimen ja parlamentin pääsihteerinaikaansaamaa edistystä,
(1) EYVL L 45, 17.2.2000, s. 37.C 262/52 FI 18.9.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Tiistai 16. tammikuuta 2001