Koska eurooppalaiset ja kansalliset yhteentoimivuusperiaatteet täydentävät toisiaan, Euroopan komissio tukee jatkossakin ISA-ohjelman yhteydessä Kansallisten yhteentoimivuusperiaatteiden seurantakeskusta (NIFO). Sen päätavoitteena on antaa tietoja kansallisista yhteentoimivuusperiaatteita, jotta julkishallinnot voivat jakaa kokemuksia ja tietoja periaatteista.

EIF on otettava huomioon, kun julkishallinnot perustavat eurooppalaisia julkisia palveluja ja kehittävät tieto- ja viestintäjärjestelmiä EU:n politiikan täytäntöönpanon tueksi. Periaatteet on otettava huomioon myös kaikilla halllinnon tasoilla toteutettaessa julkisia palveluja, joista saattaa tulevaisuudessa tulla osa eurooppalaisia julkisia palveluja.

Kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan kuuluvasta tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelmasta tukea saaviin laajamittaisiin pilottihankkeisiin osallistuvat jäsenvaltiot saavat kokemusta rajat ylittävästä vuorovaikutuksesta. Muita jäsenvaltioita kehotetaan liittymään pilottihankkeisiin, ja uusia pilottihankkeita ehdotetaan. Ensimmäiset laajamittaiset pilottihankkeet päättyvät vuonna 2011. Jo nyt pohditaan, kuinka tuloksia voitaisiin jatkossa parhaiten tukea ja kuinka ISA-ohjelma voisi auttaa muuttamaan tulokset toimiviksi palveluiksi. Tarvittaessa komissio osallistuu käynnissä oleviin pilottihankkeisiin, kuten sähköistä hankintaa ja yhteentoimivia sähköisiä henkilöyksiä koskeviin hankkeisiin. Näin varmistetaan, että komission infrastruktuuri on yhteentoimiva pilottihankkeiden tuloksien kanssa.

Yhteentoimivuutta tukevat toimet on koottu kolmen otsakkeen alle: Tärkeimmät toimet:

Komissio panee EIS:n täytäntöön ISA-ohjelman kautta ja toimilla, joita on suunniteltu kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan kuuluvassa tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelmassa.

Transformoidun komission määritelmä osoittaa, että yhteentoimivuus on tärkeällä sijalla eCommission 2011–2015 aloitteessa, ja se on aloitteen täytäntöönpanon kantavia periaatteita.

Samanaisesti komissio valmistelee vuosien 2011–2015 eCommission-aloitetta. Sen yleistavoitteena on kehittyä tämän päivän integroidusta komissiosta huomispäivän transformoiduksi komissioksi. Tällä tarkoitetaan julkisen palvelun osalta seuraavaa:

Jotta digitaalisten yhtenäismarkkinoiden täysi potentiaali voitaisiin ottaa käyttöön, jäsenvaltioiden ja komission on toimittava yhdessä EIS:n täytäntöön panemiseksi ottamalla digitaalistrategian toimissa huomioon EIF.

EIS ja EIF muodostavat yhdessä perustan tuleville toimille, joilla on tarkoitus parantaa yhteentoimivuutta eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamiseksi. Rajat ylittävää yhteentoimivuusstrategiaa ja siihen liittyviä periaatteita ei koskaan aiemmin ole yritetty toteuttaa näin laajassa mittakaavassa, joten onnistumisen takaamiseksi on ratkaisevan tärkeää saada kaikki sidosryhmät mukaan.

Komissio on samaan aikaan laatinut eurooppalaisia julkisia palveluja varten eurooppalaiset yhteentoimivuusperiaatteet (EIF, ks. liite 2) kuultuaan sitä ennen laajasti jäsenvaltioita ja muita sidosryhmiä.

Tätä varten on koordinoitava toimet EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla. Lisäksi EU:n tasolla on perustettava yhteentoimivuuden hallintamalli.

Jo tehdyn työn perusteella komissio on läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden korkean tason edustajien kanssa käsitellyt eurooppalaisia julkisia palveluja koskevaa Euroopan yhteentoimivuusstrategiaa (EIS, katso liite 1). Siinä omaksutaan yhteiseen visioon perustuva yhtenäinen lähestymistapa yhteentoimivuuteen. Yhteisesti hyväksytyn vision mukaan yhteentoimivuus on vuoteen 2015 mennessä edistänyt merkittävästi eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamista:

Näiden poliittisten ja alakohtaisten kokemusten ansiosta yhteentoimivuutta pidetään ratkaisevan tärkeänä, jotta voidaan tehokkaasti ja tuloksellisesti tarjota sisämarkkinoita edistäviä ja lujittavia eurooppalaisia julkisia palveluja. Laaja-alaisten ja alakohtaisten strategioiden, säädöskehysten, suuntaviivojen, palvelujen ja välineiden onnistunut kehittäminen ja toteuttaminen sekä ratkaisut, joilla yhteentoimivuuteen liittyviin vaikeuksiin voidaan puuttua neljällä eri tasolla, ovat tärkeitä voimavaroja, jotka on otettava huomioon ja joita on kehitettävä edelleen. Julkishallinnoille yhteentoimivuus tuo etuja, kuten yhteistyötä. Se helpottaa tietojen vaihtoa, jakamista ja uudelleenkäyttöä ja tehostaa sitä kautta eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamista kansalaisille ja yrityksille, vähentää kustannuksia ja estää päällekkäistä työtä.

Oikeus- ja sisäasioissa komissio on korostanut etuja, joita saadaan tehokkuuden lisääntymisestä, yhteentoimivuuden parantamisesta ja synergioista eri eurooppalaisten tietokantojen välillä. Tällaisia tietokantoja ovat muun muassa viisumitietojärjestelmä (VIS), Schengenin tietojärjestelmä (SIS) ja Eurodac-järjestelmä sormenjälkitietojen vertailua varten. Monimutkaisten tietojen hallinta, kuten biometriikka, asettaa eurooppalaisille tietokannoille ja niihin liittyville tietojärjestelmille entistä enemmän yhteenkuuluvuuteen ja käytettävyyteen liittyviä haasteita.

Ympäristöasioissa INSPIRE-direktiivillä 2007/2/EY perustetaan Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuuri EU:n ympäristöpolitiikkaa ja muita sellaisia politiikkoja ja toimia varten, joilla voi olla vaikutusta ympäristöön. Sen varmistamiseksi, että paikkatietoja ja paikkatietopalveluja on yhteisössä ja rajat ylittävissä asioissa saatavana yhteentoimivalla tavalla, on direktiivin mukaan annettava infrastruktuurin yhteentoimivuuden kannalta välttämättömättömiä osatekijöitä varten seuraavia asioita koskevat tekniset täytäntöönpanosäännöt: metatiedot, paikkatietojen ja paikkatietopalveluiden yhteentoimivuus, verkkopalvelut, tietojen ja palvelujen jakaminen, sekä seuranta ja raportointi. Kansallisia infrastruktuureja mukautetaan vastaavasti.

Sisämarkkinoilla palveludirektiivi 2006/123/EY velvoittaa jäsenvaltiot tarjoamaan palveluntarjoajille mahdollisuuden suorittaa sähköisesti ja rajojen yli kaikki menettelyt ja muodollisuudet, joita edellytetään palvelujen tarjoamiseksi oman maan ulkopuolella. Sähköisten henkilötunnisteiden, allekirjoitusten ja asiakirjojen yhteentoimivuus on keskeisen tärkeää, jotta sähköiset rajat ylittävät menettelyt toimisivat saumattomasti.

Myös monissa EU:n alakohtaisissa aloitteissa on korostettu yhteentoimivuuden merkitystä.

Myös komissio on sisäisesti toteuttanut toimia pääasiassa eCommission-aloitteen kautta. Siinä yhteentoimivuus nähdään olennaisena organisaation muutoksen edellytyksenä.

HVTYK-ohjelmalla on ollut suuri merkitys yhteentoimivuuden varmistamisessa tukemalla eurooppalaisten julkishallintojen välistä sähköistä tietojenvaihtoa, millä on ollut myönteisiä heijastusvaikutuksia yhtenäismarkkinoihin. HVTYK-ohjelman toteutuksen loppuarvioinnissa todettiin, että yhdenmukaisella lähestymistavalla voidaan saada entistä laadukkaampia tuloksia entistä nopeammin ja että EU:n laillisia vaatimuksia ja poliittisia tavoitteita voidaan edistää luomalla yhteisiä jaettuja ratkaisuja ja tekemällä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa. HVTYK-ohjelma päättyi vuonna 2009, ja sitä seuraa eurooppalaisten julkishallintojen yhteentoimivuusratkaisuja käsittelevä ISA-ohjelma, jossa korostetaan vielä aiempaa enemmän yhteentoimivuuden ja yhteistyön merkitystä EU:n lainsäädännön onnistuneessa täytäntöönpanossa.

Komissio antoi vuonna 2006 yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalveluiden yhteentoimivuutta koskevan tiedonannon, jonka avulla on saavutettu merkittäviä tuloksia. Niihin päästiin etupäässä yleiseurooppalaisten sähköisten viranomaispalveluiden yhteentoimivaa toimittamista julkishallinnolle, yrityksille ja kansalaisille koskevan ohjelman (HVTYK) sekä tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelman kautta.

Äskettäin, vuonna 2009 annetussa Malmön ministerijulistuksessa sähköisen hallinnon toimintalinjoista vastaavat ministerit sopivat parantavansa sähköisen hallinnon palvelujen ja järjestelmien luotettavuutta, turvallisuutta ja yhteentoimivuutta yhtenäismarkkinoilla. He sopivat mukauttavansa kansalliset yhteentoimivuusperiaatteet sovellettaviin eurooppalaisiin periaatteisiin. Samalla komissiota kehotettiin yksilöimään rajat ylittävän yhteentoimivuuden ja vastavuoroisen tunnustamisen aukkokohdat ja tehostamaan keskeisiä edellytyksiä koskevia toimia. Lisäksi jäsenvaltiot totesivat, että entistä parempia julkisia palveluja on pystyttävä tuottamaan entistä pienemmillä resursseilla ja että sähköisen hallinnon mahdollisuuksia voidaan tehostaa edistämällä yhteistyökulttuuria ja parantamalla yhteentoimivuuden ehtoja eurooppalaisissa julkishallinnoissa.

Yhteentoimivuus on viime aikoina saanut paljon julkista poliittista huomiota erityisesti sähköistä hallintoa käsittelevissä kaksivuotiskonferensseissa. Belgian, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Portugalin puheenjohtajakausilla sovittiin sähköistä hallintoa koskevista julkilausumista, joissa kaikissa vaadittiin yhteentoimivuutta. Myös sähköisen hallinnon toimintasuunnitelmassa 2006–2010 pyrittiin varmistamaan, että kansallisen tason sähköinen hallinto ei johda yhtenäismarkkinoilla uusiin esteisiin pirstaleisuuden ja yhteentoimimattomuuden takia.

Eurooppalaiset julkiset palvelut ovat usein tulosta jäsenvaltioiden hallintojen eri tasoilla tarjottavien nykyisten julkisten peruspalvelujen yhteen sulauttamisesta. Eurooppalaisten julkisten palvelujen perustaminen on käytännössä mahdollista vain, jos kyseisiä julkisia peruspalveluja suunniteltaessa muistetaan yhteentoimivuuden vaatimukset.

Toinen haaste on monikielisyys, kun tietoja vaihdetaan tai kun yritykset ja kansalaiset haluavat ottaa yhteyttä julkishallintoon toisessa jäsenvaltiossa.

Toinen kompastuskivi on siinä, että jäsenvaltioiden välillä vaihdettavien tietojen muodosta ja merkityksestä ei ole sovittu eikä niistä ole annettu ohjeita. Semanttinen yhteentoimivuus vaarantuu, kun ihmisten, sovellusten ja hallintojen välillä vaihdettavista tiedoista tehdään erilaisia tulkintoja.

Toimintaprosesseja on yhdenmukaistettava, kun julkishallinnot perustavat eurooppalaisia julkisia palveluja, jotta yhteisesti sovitut päämäärät voidaan saavuttaa.

Jäsenvaltioiden erilaiset oikeusjärjestelmät estävät usein tietojen vaihdon jäsenvaltioiden hallintojen välillä. Jos tällainen vaihto sallitaan, tietojen oikeudellinen pätevyys on säilytettävä rajojen yli ja sekä lähettävän että vastaanottavan maan tietosuojalainsäädäntöä on noudatettava.

Eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoaminen EU:n kansalaisille ja yrityksille on vaikeaa, ellei mahdotonta, ilman eurooppalaisten julkishallintojen yhteentoimivuutta

Ilman tieto- ja viestintätekniikan tukemia eurooppalaisia julkisia palveluja ja julkishallintojen yhteistyötä kansalaisten on pakko ottaa yhteyttä ulkomaisiin julkishallintoihin, jotta he voivat antaa tai saada tietoja tai asiakirjoja, joita tarvitaan EU:ssa työskentelyä, opiskelua tai matkustelua varten. Joissakin tapauksissa on jopa pakko matkustaa sitä varten paikan päälle. Sama koskee yrityksiä, jotka haluavat sijoittautua useampaan kuin yhteen jäsenvaltioon.

Tieto- ja viestintätekniikkaan perustuvia kansallisia julkisia palveluja perustavien jäsenvaltioiden on oltava tietoisia vaarasta luoda uusia sähköisiä esteitä, ellei valita yhteentoimivia ratkaisuja. Sähköiset esteet pirstovat sisämarkkinoita ja estävät niiden tehokkaan toiminnan. Jäsenvaltioiden ja komission on toimittava entistä tarmokkaammin tämän välttämiseksi.

On olennaisen tärkeää toimia yhteentoimivuuden hyväksi, jotta tieto- ja viestintätekniikan mahdollisuudet voitaisin mahdollisimman täysimääräisesti hyödyntää. Tämä tarve tunnistettiin Euroopan digitaalistrategiassa, joka on Eurooppa 2020 strategian tärkeimpiä aloitteita. Digitaalistrategia voi toteutua vain, jos standardeihin ja avoimiin järjestelmäalustoihin perustuva yhteentoimivuus taataan.

Toimialan ja muiden sidosryhmien kanssa on saatava aikaan hedelmällistä yhteistyötä.

Sidosryhmien tuki, sitoutuminen ja hyväksyntä ovat olennaisia, kun noudatetaan hankepohjaista lähestymistapaa yhteentoimivuuteen. Jotta EIS voitaisiin onnistuneesti toteuttaa, alakohtaisten ja yhteentoimivuutta käsittelevien asiantuntijoiden on tehtävä yhteistyötä sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla.

14.8.Tähän mennessä on yksilöity seuraavat mahdolliset riskit ja mahdollisuudet:

Annetaan ohjausta arkkitehtuurialueilla, joilla jäsenvaltioilla on yhteisiä etuja.

Yhteentoimivuusarkkitehtuurista on kehitettävä yhteinen visio määrittelemällä ensin sen sovellusala ja yhteisten infrastruktuuripalvelujen ja yhteisten liitäntästandardien tarve.

Toiseksi, ennen kuin tehdään aloitteita palveluluettelojen laatimiseksi, komissio ehdottaa, että arvioidaan yhtäältä jäsenvaltioiden valmius osallistua ja toisaalta se, missä määrin luettelo tukisi jäsenvaltioiden välisen yhteentoimivuuden lisäämistä. Lisäksi on yksilöitävä tämän alan nykyiset esimerkit parhaista toimintatavoista ja tutkittava niitä.

Klusteria koskeviksi haasteiksi on tunnistettu muun muassa seuraavat:

11.Komissio laati synteesin, jossa keskityttiin tärkeimpiin strategisiin suuntaviivoihin. Niillä on tarkoitus ohjata klustereihin liittyvää toimintaa ja liitännäistoimenpiteitä. Synteesin perusteella komissio ehdotti EIS:ää varten kokonaisstrategista lähestymistapaa sekä erityisiä strategisia suuntaviivoja klusterien ja liitännäistoimenpiteiden tasolla.

”Vuoteen 2015 mennessä yhteentoimivuus on merkittävästi edistänyt eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamista seuraavilla tavoilla:

7.Sen jälkeen kun EIS on kokonaan hyväksytty, siitä tulee EU:n uuden, vuosien 2010–2015 ISA-ohjelman ja mahdollisesti muiden EU:n aloitteiden keskeinen liikkeellepaneva voima. EIS vaikuttaa myös jäsenvaltioiden toteuttamiin yhteentoimivuustoimiin.

5.Jos yhteentoimivuuteen ei saada luotua yhtenäistä lähestymistapaa, on vaarana, että jäsenvaltiot valitsevat keskenään yhteen sopimattomia ratkaisuja, jotka tehokkuuden ja säästöjen lisäämisen sijaan muodostavat uusia esteitä eurooppalaisten julkisten palvelujen toimittamiselle sisämarkkinoilla.

3.Julkishallintojen välinen yhteentoimivuus on ratkaisevassa asemassa Euroopan yhdentymisen kannalta, ja se koskee Euroopan unionin perustavoitteita. Jäsenvaltioille ja käyttäjille olisi paljon hyötyä siitä, että julkisten palvelujen tarjoamisen esteet poistettaisiin maiden ja toimialojen väliltä. Vaikka käyttäjät ovat palvelujen lopullisia vastaanottajia, EIS:n tärkeimpiä kumppaneita ovat eurooppalaiset julkishallinnot. Siitä syystä näiden keskeisten toimijoiden lisääntyvä yhteistyö ja sitoutuminen on olennaisen tärkeää EIS:n kehittämisen kannalta.

esittää lyhyt katsaus lähestymistapaan ja menetelmiin, joita käytettiin EIS:ää valmisteltaessa ja joissa on otettu huomioon jäsenvaltioiden painopisteet

2.Tämän asiakirjan tavoitteena on

1.Tässä asiakirjassa esitetään yleiskatsaus Euroopan yhteentoimivuusstrategiaan (EIS), jonka on laatinut Euroopan komission tietotekniikan pääosasto. Euroopan yhteentoimivuusstrategian tavoitteena on antaa suuntaviivoja ja asettaa painopisteitä toimille, joita tarvitaan eurooppalaisten julkishallintojen välisen vuorovaikutuksen, vaihdon ja yhteistyön parantamiseksi eurooppalaisten julkisten palvelujentarjoamisessa maiden ja alojen rajojen yli. Strategia valmisteltiin HVTYK-ohjelman aikana ja viimeisteltiin strategiaa tukevasta ISA-ohjelmasta järjestetyn julkisen kuulemisen jälkeen.





FI EUROOPAN KOMISSIO Bruxelles, le 16.12.2010 COM(2010) 744 final Liite 2 Liite 2



asiakirjaan Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle ”Tavoitteena eurooppalaisten julkisten palvelujen yhteentoimivuus” Eurooppalaiset yhteentoimivuusperiaatteet (EIF) eurooppalaisia julkisia palveluja varten SISÄLLYSLUETTELO SISÄLLYSLUETTELO 1 Johdatus eurooppalaisiin yhteentoimivuusperiaatteisiin 1.1 Tarkoitus ja säädöskehys

1.2 Määritelmät 1.2.1 Eurooppalainen julkinen palvelu 1.2.2 Yhteentoimivuus 1.2.3 Yhteentoimivuusperiaatteet 1.3 Yhteentoimivuuden tarpeet ja edut 1.4 EIF-suositukset 1.5 Taustaa 1.5.1 EU:n yhteentoimivuuden poliittista ja historiallista taustaa 1.5.2 Yhteentoimivuusperiaatteet 1.6 Eurooppalaisen julkisen palvelun skenaariot 1.6.1 Skenaario 1: Suora vuorovaikutus yrityksen/kansalaisen ja ulkomaisen hallinnon välillä 1.6.2 Skenaario 2: Yritysten/kansalaisten pyyntöjä koskeva tietojen vaihto hallintojen välillä 1.6.3 Skenaario 3: Tietojen vaihto kansallisten hallintojen ja EU:n toimielinten välillä 1.6.4 Esimerkkejä eurooppalaisista julkisista palveluista 1.7 Asiakirjan rakenne 2 Eurooppalaisten julkisten palvelujen perusperiaatteet 2.1 Johdanto 2.2 Perusperiaate 1: toissijaisuus ja suhteellisuus 2.3 Perusperiaate 2: käyttäjäkeskeisyys 2.4 Perusperiaate 3: osallisuus ja saavutettavuus

2.5 Perusperiaate 4: tietoturva ja yksityisyys 2.6 Perusperiaate 5: monikielisyys 2.7 Perusperiaate 6: hallinnollinen yksinkertaistaminen 2.8 Perusperiaate 7: läpinäkyvyys 2.9 Perusperiaate 8: tietojen säilyttäminen 2.10 Perusperiaate 9: avoimuus 2.11 Perusperiaate 10: uudelleen käytettävyys 2.12 Perusperiaate 11: teknologianeutraalius ja sovitettavuus 2.13 Perusperiaate 12: tehokkuus ja tuloksellisuus 3 Julkisten palvelujen käsitteellinen malli 3.1 Johdanto 3.2 Käsitteellisen mallin keskeiset käsitteet 3.2.1 Julkiset peruspalvelut 3.2.2 Suojatun tiedonvaihdon kerros 3.2.3 Koottujen palvelujen kerros 3.3 Käsitteellisen mallin sovellukset 3.3.1 Maiden rajat ylittävä esimerkki 3.3.2 Alojen rajat ylittävä esimerkki 3.3.3 Hallintorajat ylittävä esimerkki 4 Yhteentoimivuuden tasot

4.1 Johdanto 4.2 Poliittinen konteksti 4.3 Oikeudellinen yhteentoimivuus 4.4 Organisatorinen yhteentoimivuus 4.4.1 Toimintaprosessien yhdenmukaistaminen 4.4.2 Organisaatioiden suhteet 4.4.3 Muutosten hallinta 4.5 Semanttinen yhteentoimivuus 4.5.1 EU:n semanttista yhteentoimivuutta koskeva aloite 4.6 Tekninen yhteentoimivuus 5 Yhteentoimivuussopimukset 5.1 Johdanto 5.2 Vahvistettujen eritelmien arvioiminen ja valitseminen 5.2.1 Eritelmät, avoimuus ja uudelleenkäyttö 5.3 Osallistuminen standardointiprosessiin 6 Yhteentoimivuuden hallinta 7 Lyhenteet ja sanasto 7.1 Lyhenteet 7.2 Sanasto

1Johdatus eurooppalaisiin yhteentoimivuusperiaatteisiin 1.1Tarkoitus ja säädöskehys Eurooppalaisten yhteentoimivuusperiaatteiden (EIF) tarkoitus on edistää ja tukea eurooppalaisten julkisten palvelujen toimittamista lisäämällä maiden ja alojen rajat ylittävää yhteentoimivuutta ohjata julkishallintoja niiden tehtävässä tarjota eurooppalaisia julkisia palveluja yrityksille ja kansalaisille täydentää ja sitoa yhteen erilaisia kansallisia yhteentoimivuusperiaatteita EU:n tasolla. Tämä ei ole tekninen asiakirja, vaan se on tarkoitettu kaikille, jotka osallistuvat eurooppalaisten julkisten palvelujen määrittelemiseen, suunnitteluun ja toteutukseen. EIF olisi otettava huomioon, kun tehdään eurooppalaisia julkisia palveluja koskevia päätöksiä, jotka tukevat EU:n poliittisten aloitteiden toteutusta. EIF olisi otettava huomioon myös, kun perustetaan julkisia palveluja, joita voidaan tulevaisuudessa käyttää uudelleen osana eurooppalaisia julkisia palveluja. EIF:ää tuetaan ISA-ohjelmasta läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja komission välillä. Ne tekevät yhteistyötä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 170 artiklan hengessä. Artiklan mukaan Euroopan unioni myötävaikuttaa Euroopan laajuisten verkkojen perustamiseen ja kehittämiseen ja pyrkii edistämään kansallisten verkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä pääsyä tällaisiin verkkoihin myötävaikuttaakseen 26 artiklassa määrättyjen sisämarkkinoita koskevien tavoitteiden toteuttamiseen. EIF edistää sisämarkkinoiden toimivuutta lisäämällä eurooppalaisten julkishallintojen yhteentoimivuutta. 1.2Määritelmät 1.2.1Eurooppalainen julkinen palvelu Tässä asiakirjassa eurooppalaisilla julkisilla palveluilla tarkoitetaan rajat ylittäviä julkisen sektorin palveluja, joita julkishallinnot tarjoavat joko toisilleen tai eurooppalaisille yrityksille ja kansalaisille. Vaikka tieto- ja viestintätekniikalla ei tueta kaikkia eurooppalaisia julkisia palveluja, useimmissa palveluissa käytetään julkishallintojen kehittämiä toisiinsa linkitettyjä ohjelmistojärjestelmiä, jotka ovat etupäässä tilaustyönä tehtyjä. 1.2.2Yhteentoimivuus EIF käsittelee yhteentoimivuutta eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamisen erityisnäkökulmasta. Vaikka eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamiseen sisältyy miltei aina tietojen vaihtoa tietojärjestelmien välillä, yhteentoimivuus on tätä laajempi käsite. Se käsittää organisaatioiden kyvyn työskennellä yhdessä vastavuoroisesti hyödyllisten ja yhteisesti sovittujen päämäärien hyväksi. Tästä syystä EIF:ssä käytetään seuraavaa määritelmää: Eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamisen yhteydessä yhteentoimivuudella tarkoitetaan erillisten ja erilaisten organisaatioiden kykyä olla vuorovaikutuksessa niiden yhteistä etua palvelevien ja yhteisesti sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi jakamalla tietoa ja osaamista organisaatioiden kesken niiden käyttämien toimintaprosessien kautta käyttäen niiden tieto- ja viestintätekniikkajärjestelmien välistä tiedonsiirtoa.

Yhteentoimivuus on luonteeltaan monenvälistä. Parhaiten se voidaan ymmärtää yhteisön yhteisenä arvona. 1.2.3Yhteentoimivuusperiaatteet Yhteentoimivuusperiaatteet ovat yhteisesti sovittu lähestymistapa yhteentoimivuuteen niitä organisaatioita varten, jotka haluavat tehdä yhteistyötä yhteisten julkisten palveluiden tarjoamiseksi. Periaatteissa määritellään niiden soveltamisalalle useita yhteisiä osatekijöitä, kuten sanasto, käsitteet, periaatteet, toimintalinjat, suuntaviivat, suositukset, standardit, eritelmät ja toimintatavat. 1.3Yhteentoimivuuden tarpeet ja edut Yhteentoimivuus on sekä eurooppalaisten julkisten palvelujen tehokkaan toimittamisen edellytys että edistäjä. Yhteentoimivuus koskee seuraavia tarpeita: yhteistyö julkishallintojen välillä, tavoitteena perustaa julkisia palveluja tietojen vaihto julkishallintojen välillä, tavoitteena täyttää lainmukaisia vaatimuksia tai poliittisia sitoumuksia tietojen jakaminen ja uudelleen käyttäminen julkishallintojen kesken, tavoitteena lisätä hallinnon tehokkuutta ja vähentää yrityksiin ja kansalaisiin kohdistuvaa byrokratiaa. Tulos: Julkisten palvelujen toimittaminen kansalaisille ja yrityksille tehostuu, kun julkisten palvelujen toimittamista keskitetystä asiointipisteestä on helpotettu. Julkisille hallinnoille, yrityksille ja kansalaisille aiheutuvat kustannukset alenevat julkisten palvelujen tehokkaan toimittamisen ansiosta. 1.4EIF-suositukset EIF sisältää suosituksia, jotka koskevat erityisiä yhteentoimivuusvaatimuksia. Suositusten täytäntöönpanolla luodaan ympäristö, jonka ansiosta julkisten hallintojen on aiempaa helpompi perustaa uusia eurooppalaisia julkisia palveluja. Näin saadaan aikaan eurooppalaisen julkisen palvelun palvelujärjestelmä, jossa yhteentoimivuus on tuttu asia, jossa organisaatiot ovat valmiita tekemään yhteistyötä ja jossa yhteiset toteutuspuitteet, välineet ja palvelut helpottavat eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamista. 1.5Taustaa EIF on yksi useista yhteentoimivuusaloitteista, joiden tavoitteena on tukea eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamista. Eri aloitteiden suhde käy ilmi jäljempänä olevasta kuvasta: Euroopan yhteentoimivuusstrategia (EIS), EIF, eurooppalaisen yhteentoimivuuden suuntaviivat, eurooppalaisen yhteentoimivuuden palvelut ja välineet sekä toimet eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamiseksi. Eurooppalaisten julkisten palvelujen luomiseen tähtääviä toimia tukevat yhteentoimivuusaloitteet

Yhteentoimivuutta olisi käsiteltävä EU:n tasolla järjestelmällisesti ja sille olisi asetettava erityiset tavoitteet. Euroopan yhteentoimivuusstrategia (EIS) tarjoaa tätä varten perustan organisatorisille, rahoituksellisille ja operatiivisille toteutuspuitteille, joilla tuetaan maiden ja/tai alojen rajat ylittävää yhteentoimivuutta. EIS ohjaa EIF:ää ja kaikkia muita siihen liittyviä ponnisteluja asettamalla strategiset painopisteet ja tavoitteet. EIF:n tarkoituksena on helpottaa eurooppalaisten julkisten palvelujen suunnittelua. Eurooppalaisen yhteenkuuluvuuden suuntaviivat helpottavat eurooppalaisten yhteentoimivuuspalvelujen ja välineiden perustamista. Niillä tuetaan eurooppalaisten julkisten palvelujen toimittamista. 1.5.1EU:n yhteentoimivuuden poliittista ja historiallista taustaa Julkisen sektorin on vastattava moniin haasteisiin, jotta eurooppalaiset julkiset palvelut voidaan toteuttaa. Maiden ja hallinnonalojen rajat ylittävä yhteentoimivuus nähdään haasteiden voittamisen kannalta olennaisena tekijänä. Rajat ylittävän yhteentoimivuuden saavuttaminen on eurooppalaisen julkisen palvelun aloitteiden poliittinen painopiste. Saumattomien rajat ylittävien julkisten palvelujen tarjoaminen (jonka edellytys on yhteentoimivuus) voi vaikuttaa paljon yrityksiin ja kansalaisiin. Jäljempänä esitetyt EU:n aloitteet kuvaavat julkishallintojen poliittista tukea yhteentoimivuudelle historiallisesta näkökulmasta. 1.5.2Yhteentoimivuusperiaatteet Monilla julkisilla hallinnoilla on jo käytössä periaatteet, jotka käsittelevät yhteentoimivuutta kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla, tai ne ovat parhaillaan kehittämässä sellaisia. Periaatteiden soveltamisala on rajoitettu lainkäyttöalueille, joilla ne on kehitetty. Eurooppalaisten julkisten hallintojen on kuitenkin oltava valmiita työskentelemään yhdessä eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamiseksi, jotta yritysten ja kansalaisten tarpeisiin voidaan vastata. On tärkeää, että julkisten hallintojen soveltamat sekä kansalliset että eurooppalaiset yhteentoimivuusperiaatteet on yhdenmukaistettu sen osalta, kuinka yhteentoimivuus saavutetaan, jotta jäsenvaltiot voivat sopia EIF-suositusten käytännön toteutuksesta perustaessaan eurooppalaisia julkisia palveluita. Kansalliset yhteentoimivuusperiaatteet ovat luonteeltaan yksityiskohtaisempia ja ohjeellisempia kuin EIF, joka toimii korkeammalla abstraktiotasolla eräänlaisina metaperiaatteina. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti se ei määrää jäsenvaltioiden valintoja eikä aseta niille velvoitteita. Suositus 1. Julkishallintojen olisi yhdenmukaistettava yhteentoimivuusperiaatteensa eurooppalaisten yhteentoimivuusperiaatteiden kanssa, jotta julkisten palvelujen toimittamisen eurooppalainen ulottuvuus voidaan ottaa huomioon. Koska EIF ja kansalliset yhteentoimivuusperiaatteet täydentävät toisiaan, Euroopan komissio tukee Kansallisten yhteentoimivuusperiaatteiden seurantakeskusta (NIFO), jonka päätavoitteena on antaa tietoja kansallisista yhteentoimivuusperiaatteista, jotta julkishallinnot voivat jakaa kokemuksia ja tietoja. 1.6Eurooppalaisen julkisen palvelun skenaariot EIF:n kattama yhteentoimivuus on mukana monissa vuorovaikutusskenaarioissa. EIF:n kattamat eurooppalaiset julkiset palvelut voidaan jakaa alaryhmiin rajat ylittävän vuorovaikutustyypin mukaan, kuten seuraava kaavio osoittaa.

Ensimmäinen tyyppi on suora vuorovaikutus yhden jäsenvaltion yritysten tai kansalaisten ja yrityksille tai kansalaisille julkista palvelua toimittavan toisen jäsenvaltion julkishallinnon ja/tai EU:n hallinnon välillä (A2B ja A2C). Toinen tyyppi on vuorovaikutusta usean jäsenvaltion hallintojen tai EU:n hallintojen välillä (A2A). Tämä voi tukea hallintoja yritysten tai kansalaisten palvelemisessa (A2B ja A2C). 1.6.1Skenaario 1: Suora vuorovaikutus yrityksen/kansalaisen ja ulkomaisen hallinnon välillä Esimerkki: jäsenvaltiosta Y oleva kansalainen, joka ottaa työpaikan kohteessa jäsenvaltio X, joutuu täyttämään useita muodollisuuksia jäsenvaltiossa X. 1.6.2Skenaario 2: Yritysten/kansalaisten pyyntöjä koskeva tietojen vaihto hallintojen välillä Esimerkki: Jäsenvaltioon X sijoittautunut palvelun tarjoaja, joka haluaa sijoittautua jäsenvaltioon Y, tekee sijoittautumista koskevan pyynnön jäsenvaltiossa Y. Jäsenvaltioiden X ja Y hallintoelimet voisivat vaihtaa tietoja suoraan, jotta pyyntö voidaan käsitellä eikä tietoja tarvitse pyytää palvelun tarjoajalta. Tämä edellyttää jäsenvaltioiden välistä yhteentoimivuutta. 1.6.3Skenaario 3: Tietojen vaihto kansallisten hallintojen ja EU:n toimielinten välillä Tähän skenaarioon osallistuu yleensä tietyn alan hallintoverkostoja, kun EU:n oikeus edellyttää jäsenvaltioiden hallinnoilta tietojen keräämistä, vaihtamista ja jakamista keskenään ja/tai EU:n toimielinten ja virastojen kanssa. Esimerkkinä voidaan mainita tapaukset, joissa jäsenvaltiot toimittavat tietoja ja tilastoja toimivaltaiselle EU:n virastolle, joka jakaa kootut tiedot asiaankuuluvalle yleisölle. 1.6.4Esimerkkejä eurooppalaisista julkisista palveluista Jäljempänä on esitetty alustava luettelo esimerkkejä eurooppalaisten julkisten palvelujen yleisistä skenaarioista:

1.7Asiakirjan rakenne Seuraavissa kappaleissa käsitellään eurooppalaisten julkisten palvelujen tehokkaan ja tuloksellisen tarjonnan kannalta keskeisiä EIF:n kysymyksiä. Kappaleessa 2 käsitellään perusperiaatteita. Siinä esitetään eurooppalaisia julkisia palveluja tukevat yleisperiaatteet. Ne kuvastavat julkisten palvelujen tarjoamista koskevia kansalaisten, yritysten ja julkishallintojen odotuksia. Kappaleessa 3 esitellään julkisten palvelujen käsitteellinen malli. Siinä ehdotetaan jäsentelyperiaatetta eurooppalaisten julkisten palvelujen suunnittelua varten. Sen mukaan suunnittelussa keskitytään peruspalveluihin, jotka voidaan yhdistää kootuiksi palveluiksi. Niiden avulla voidaan myöhemmin perustaa muita eurooppalaisia julkisia palveluita. Kappale 4 käsittelee yhteentoimivuuden tasoja. Se kattaa erilaisia yhteentoimivuuden näkökohtia, jotka on otettava huomioon eurooppalaisen julkisen palvelun suunnittelussa. Lisäksi siinä on yhteinen sanasto, jotta esiin nousevista kysymyksistä voidaan keskustella. Kappaleessa 5 esitetään tapa, jolla julkishallintojen välistä yhteistyötä voidaan helpottaa tietyn eurooppalaisen julkisen palvelun toimittamisessa. Siinä otetaan käyttöön yhteentoimivuussopimusten, vahvistettujen eritelmien ja avointen eritelmien käsitteet. Yhteentoimivuuden hallintaa käsittelevässä kappaleessa 6 esitetään, mitä tarvitaan eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamisen yhteentoimivuuden varmistamiseksi ajan mittaan ja jotta yhteentoimivuuteen tähtäävät toimet voidaan koordinoida eri hallintotasojen välillä eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisen tukemiseksi. 2Eurooppalaisten julkisten palvelujen perusperiaatteet 2.1Johdanto Tässä kappaleessa esitetään hyvän hallinnon yleiset periaatteet, jotka ovat tärkeitä eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisprosessissa. Ne kuvaavat ympäristöä, jossa eurooppalaisista julkisista palveluista päätetään ja jossa ne toteutetaan. Ne täydentävät toisiaan vaikka ovatkin luonteeltaan erilaisia (poliittisia, oikeudellisia tai teknisiä). EIF:n 12 perusperiaatetta voidaan jakaa kolmeen luokkaan: Ensimmäisessä periaatteessa kuvataan eurooppalaisia julkisia palveluja koskevan EU:n toiminnan taustaa. Toisessa perusperiaatteiden ryhmässä esitetään käyttäjien yleiset tarpeet ja odotukset (2–8). Viimeinen ryhmä muodostaa julkishallintojen välisen yhteistyön perustan (9–12). 2.2Perusperiaate 1: toissijaisuus ja suhteellisuus Ensimmäisessä perusperiaatteessa vaaditaan EU:n perustamissopimuksessa määrättyä toissijaisuutta ja suhteellisuutta. Toissijaisuusperiaate edellyttää, että EU:n päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaista. Toisin sanoen EU ei toteuta toimia, ellei se ole tehokkaampaa kuin kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla toteutettu toiminta. Suhteellisuusperiaate rajoittaa EU:n toiminnan siihen, mikä on välttämätöntä sovittujen politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämä tarkoittaa, että EU valitsee ratkaisuja, jotka jättävät mahdollisimman paljon vapautta jäsenvaltioille. Toissijaisuutta ja suhteellisuutta sovelletaan myös eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamiseen ja siten palvelujen tarjoamisen edellyttämään tietojen vaihtoon. Tietojen vaihto ja eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoaminen on joko seurausta EU:n lainsäädännöstä tai siitä, että julkiset viranomaiset vapaaehtoisesti ja aktiivisesti osallistuvat koordinoituihin aloitteisiin. 2.3Perusperiaate 2: käyttäjäkeskeisyys

Julkisten palvelujen on tarkoitus palvella kansalaisten ja yritysten tarpeita. Niiden perusteella siis määräytyy, mitä julkisia palveluja tarjotaan ja kuinka julkiset palvelut toimitetaan. Pääsääntöisesti kansalaiset ja yritykset odottavat, että saatavilla on helppokäyttöisiä suojattuja ja joustavia palveluja, jotka mahdollistavat henkilökohtaisen tunnistuksen palveluja tarjotaan monikanavaisesti siten, että palveluja voi käyttää miten vain, missä vain ja milloin vain palveluja voi käyttää yhden keskitetyn asiointipisteen kautta, vaikka usean hallinnon olisi tarjottava palvelu yhteistyössä muita tietoja ei ole tarpeen antaa kuin ne, joita julkisen palvelun saamiseksi tarvitaan, ja että samat tiedot on annettava vain kerran hallinnot kunnioittavat yksityisyyden suojaa. 2.4Perusperiaate 3: osallisuus ja saavutettavuus Tieto- ja viestintätekniikan käytöllä luodaan kaikille kansalaisille ja yrityksille yhtäläiset mahdollisuudet tarjoamalla osallistavia palveluja, jotka ovat saatavissa syrjimättä. Osallisuus tarkoittaa sitä, että jokaiselle annetaan mahdollisuus voittaa sosiaaliset ja taloudelliset haitat ja syrjäytyminen käyttämällä täysimääräisesti hyödyksi uusien tekniikoiden tarjoamat mahdollisuudet. Saavutettavuudella varmistetaan, että vammaiset ja ikääntyneet voivat käyttää julkisia palveluja samalla palvelutasolla kuin kaikki muut kansalaiset. Osallisuuden ja saavutettavuuden on oltava osa eurooppalaisen julkisen palvelun koko kehityskaarta suunnittelun, tietosisältöjen ja toimittamisen kannalta sellaisten esteetöntä tietoyhteiskuntaa koskevien eritelmien mukaan, jotka on laajalti tunnustettu Euroopassa tai kansainvälisellä tasolla. Osallisuus ja saavutettavuus merkitsevät tavallisesti monikanavaista toimitusta. Perinteinen paperipohjainen tai henkilökohtainen palvelun tarjoaminen on ehkä säilytettävä sähköisen palvelun rinnalla, mikä antaa kansalaisille valinnan mahdollisuuden. Osallisuutta ja saavutettavuutta voidaan parantaa myös järjestelmän valmiudella antaa kolmansien osapuolten toimia sellaisten kansalaisten puolesta, jotka eivät joko pysyvästi tai väliaikaisesti itse pysty suoraan käyttämään julkisia palveluja. Suositus 2. Julkishallintojen olisi varmistettava, että julkiset palvelut ovat kaikkien kansalaisten saavutettavissa, myös vammaisten ja ikääntyneiden, sellaisten esteetöntä tietoyhteiskuntaa koskevien eritelmien mukaan, jotka on laajalti tunnustettu Euroopassa tai kansainvälisellä tasolla. 2.5Perusperiaate 4: tietoturva ja yksityisyys Kansalaisten ja yritysten on oltava varmoja siitä, että vuorovaikutus julkishallintojen kanssa tapahtuu luotettavassa ympäristössä ja täysin asiaankuuluvien muun muassa yksityisyyttä ja tietosuojaa koskevien säännösten mukaisesti. Tämä tarkoittaa, että julkishallintojen on taattava kansalaisten yksityisyyden suoja ja yritysten antamien tietojen luottamuksellisuus. Kansalaisilla ja yrityksillä on oltava tietoturvan vaatimukset huomioon ottaen oikeus tarkistaa tiedot, joita hallinnot ovat heistä keränneet, ja heiltä on tiedusteltava, saako tietoja käyttää muuhun tarkoitukseen, kuin mihin ne on alun perin annettu. Suositus 3. Julkishallintojen olisi otettava huomioon kunkin eurooppalaisen julkisen palvelun erityistarpeet yhteisen tietoturva- ja yksityisyyspolitiikan kannalta. 2.6Perusperiaate 5: monikielisyys

Monikielisyys on otettava huolellisesti huomioon, kun eurooppalaisia julkisia palveluja suunnitellaan. On löydettävä tasapaino kansalaisten ja yritysten odotuksille tulla palvelluksi omalla kielellään ja jäsenvaltioiden julkishallintojen valmiuksille tarjota palveluja kaikilla EU:n virallisilla kielillä. Ihanteellisesti EU:n laajuisesti tarjottavien eurooppalaisten julkisten palvelujen olisi oltava käytettävissä kaikilla EU:n virallisilla kielillä sen varmistamiseksi, että EU:n kansalaisten oikeudet ja odotukset täytetään. Monikielisyys on otettava huomioon paitsi käyttäjäliittymässä, myös kaikilla eurooppalaisten julkisten palvelujen suunnittelun tasoilla. Esimerkiksi tietojen esittämistä koskevat valinnat voivat rajoittaa valmiutta tukea eri kieliä. Yhteentoimivuuden monikielinen näkökulma tulee esiin silloinkin, kun eurooppalaiset julkiset palvelut edellyttävät tietojen vaihtoa tietojärjestelmien välillä yli kielirajojen, sillä vaihdettujen tietojen merkitys on säilytettävä samana. Tiedot olisi aina kun mahdollista siirrettävä kielestä riippumattomassa muodossa, josta on sovittu kaikkien osapuolten välillä. Suositus 4. Julkishallintojen olisi käytettävä eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisessa tietojärjestelmiä ja teknisiä arkkitehtuureja, joissa monikielisyys otetaan huomioon. 2.7Perusperiaate 6: hallinnollinen yksinkertaistaminen Yritykset kokoavat usein suuria määriä tietoja pelkästään laillisten velvoitteiden takia, vaikka tiedot eivät olisi välttämättömiä velvoittavan säädöksen tavoitteiden saavuttamiseksi eikä niiden keräämisestä ole yrityksille itselleen mitään välitöntä hyötyä. Tästä muodostuu huomattava hallinnollinen rasitus, joka voidaan ilmaista yrityksille aiheutuneina kustannuksina. Tästä syystä Euroopan komissio ehdotti tammikuussa 2007, että yrityksiin kohdistuvaa hallinnollista rasitusta olisi vähennettävä 25 prosentilla vuoteen 2012 mennessä. Tavoitteen saavuttamiseksi Euroopan julkisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisessa. Tämä periaate liittyy läheisesti perusperiaatteeseen 2 eli käyttäjäkeskeisyyteen. 2.8Perusperiaate 7: läpinäkyvyys Kansalaisten ja yritysten on voitava ymmärtää hallintoprosesseja. Heillä pitäisi olla oikeus seurata heitä koskevia hallintoprosesseja, ja heidän olisi voitava ymmärtää heihin vaikuttavien päätösten perusteet. Läpinäkyvyys antaa myös kansalaisille ja yrityksille mahdollisuuden antaa palautetta tarjottujen julkisten palvelujen laadusta sekä myötävaikuttaa niiden kehittämiseen ja uusien palvelujen toteuttamiseen. 2.9Perusperiaate 8: tietojen säilyttäminen Dokumentointimenettelyjä ja päätöksiä varten hallintojen hallussa olevat tallenteet ja sähköisessä muodossa olevat tiedot on säilytettävä. Tavoitteena on varmistaa, että tallenteet ja muut tietomuodot säilyttävät luettavuutensa, luotettavuutensa ja eheytensä ja että niitä voidaan käyttää niin pitkään kuin on tarpeen ottaen huomioon tietoturva ja yksityisyys. Jotta sähköisten tallenteiden ja muunlaisten tietojen pitkäaikainen säilytys voidaan taata, tietomuodot on valittava siten, että varmistetaan tietojen pitkäaikainen saavutettavuus, mihin kuuluu myös niihin liittyvien sähköisten allekirjoitusten ja muiden sähköisten varmennusten, kuten valtuutusten, säilyttäminen. Kansallisten hallintojen omistamien ja hallinnoimien tietolähteiden säilyttäminen on puhtaasti kansallinen asia. Eurooppalaisten julkisten palvelujen ja sellaisten tietojen säilyttäminen, jotka eivät ole yksinomaan kansallisia, on EU:n asia, ja se vaatii asianmukaista ”säilytyspolitiikkaa”. Suositus 5. Julkishallintojen olisi yhdessä muotoiltava pitkäaikaisen säilytyksen toimintalinjat eurooppalaisiin julkisiin palveluihin liittyviä sähköisiä tallenteita varten. 2.10Perusperiaate 9: avoimuus EIF:n yhteydessä avoimuus merkitsee henkilöiden, organisaatioiden tai muiden asiaankuuluvien yhteisöjen jäsenten halukkuutta jakaa tietoja ja herättää yhteisössä keskustelua. Lopullisena tavoitteena on lisätä tietoa ja käyttää tätä tietoa ongelmien ratkaisemiseen.

Yhteentoimivuus sisältää tietojen jakamista vuorovaikutteisten organisaatioiden välillä, mikä edellyttää avoimuutta, mutta samalla tietosuojaa ja yksityisyyttä on kunnioitettava. Soveltamalla avoimuusperiaatetta kehittäessään yhdessä tilaustyönä tehtyjä ohjelmistojärjestelmiä eurooppalaiset julkishallinnot tuottavat tuloksia, joita voidaan liittää yhteen, käyttää uudelleen ja jakaa, mikä parantaa samalla tehokkuutta. Tästä eurooppalaisten julkishallintojen olisi tähdättävä avoimuuteen ottamalla huomioon tarpeet, painopisteet, perinteet, talousarvio, markkinatilanne ja useat muut tekijät. Suositus 6. Julkishallintojen olisi pyrittävä avoimuuteen tehdessään yhteistyötä eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisessa, samalla kun ne ottavat huomioon omat painopisteensä ja rajoitteensa. 2.11Perusperiaate 10: uudelleen käytettävyys Uudelleenkäytöllä tarkoitetaan, että julkishallinto, jolla on erityisongelma, pyrkii hyötymään muiden jo tekemästä työstä tutkimalla, minkälaisia ratkaisuja on käytettävissä, ja arvioimalla niiden hyödyllisyyttä tai merkitystä käsillä olevan ongelman kannalta ja että hallinto päättää käyttää ratkaisuja, jotka ovat osoittautuneet arvokkaiksi muualla. Tämä edellyttää, että julkishallinnot ovat halukkaita jakamaan muiden kanssa ratkaisunsa, käsitemallinsa, periaatteensa, eritelmänsä, välineensä ja komponenttinsa. Tätä helpottaa edellä kuvatun avoimuusperiaatteen soveltaminen. Uudelleenkäyttö ja jakaminen johtavat luonnostaan yhteistyöhön, jossa hyödynnetään yhteistyöfoorumeita, vastavuoroisesti hyödyllisten ja yhteisesti sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Uudelleenkäyttö on näin ollen keskeinen tekijä eurooppalaisten julkisten palvelujen tehokkaassa kehittämisessä. Suositus 7. Julkishallintoja kannustetaan käyttämään uudelleen ja jakamaan ratkaisuja ja tekemään yhteistyötä yhteisten ratkaisujen kehittämiseksi eurooppalaisten julkisten palvelujen toteuttamisessa. 2.12Perusperiaate 11: teknologianeutraalius ja sovitettavuus Julkishallintojen olisi eurooppalaisia julkisia palveluja perustettaessa keskityttävä toiminnallisiin tarpeisiin ja lykättävä tekniikkaa koskevia päätöksiä mahdollisimman pitkään voidakseen välttää sen, että heidän kumppaniensa on pakko käyttää tiettyjä tekniikoita tai tuotteita, ja voidakseen mukautua tekniikan nopeaan kehitykseen. Julkishallintojen olisi mahdollistettava julkisten palvelujen käyttö riippumatta mistään tietystä tekniikasta tai tuotteesta. Suositus 8. Julkishallintojen ei pitäisi eurooppalaisia julkisia palveluja perustaessaan velvoittaa kansalaisia, yrityksiä ja muita hallintoja käyttämään tiettyä teknistä ratkaisua. 2.13Perusperiaate 12: tehokkuus ja tuloksellisuus Julkishallintojen olisi varmistettava, että ratkaisut palvelevat yrityksiä ja kansalaisia mahdollisimman tehokkaasti ja tuloksellisesti ja antavat parhaan mahdollisen vastineen veronmaksajien rahoille. Julkisen palvelun ratkaisuja voidaan arvottaa monella tavalla, kuten ottamalla huomioon sijoituksen tuotto, kokonaiskustannukset, lisääntynyt joustavuus ja mukautuvuus, vähentynyt hallinnollinen rasitus, lisääntynyt tehokkuus, pienempi riski, läpinäkyvyys, yksinkertaistaminen, paremmat työmenetelmät ja julkishallintojen saavutusten ja pätevyyden tunnustaminen. 3Julkisten palvelujen käsitteellinen malli 3.1Johdanto Tässä kappaleessa ehdotetaan tapoja organisoida palvelujen perustaminen ja käyttäminen julkisten palvelujen käsitteellisen mallin avulla.

Malli on johdettu jäsenvaltioissa tehdystä julkisten palvelujen toteutusta koskevasta tutkimuksesta, ja siinä yhdistetään yhteiset näkökohdat ja havaitut parhaat toimintatavat. Malli muodostaa tulevien eurooppalaisten julkisten palvelujen toteutussuunnitelman. Se auttaa kehittämään jäsenvaltioiden välille julkisen palvelun pääelementtejä ja niiden yhdistämistä koskevan yhteisen sanaston ja yhteisymmärryksen. Mallissa korostetaan eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamista rakenneosista lähtien siten, että mahdollistetaan palvelukomponenttien yhteenliittäminen ja käyttäminen uudelleen uusia palveluja kehitettäessä. Malli on luonteeltaan yleinen, joten jokainen nykyinen tai tuleva julkinen palvelu ei välttämättä täsmälleen sovi siihen. Se on kuitenkin riittävän yleinen, jotta sitä voidaan soveltaa millä tahansa julkisia palveluja tarjoavalla hallinnon tasolla paikallistasosta aina EU:n tasoon asti, ja se havainnollistaa sitä seikkaa, että mikä tahansa hallinnon taso voi toimia sekä peruspalvelujen että koottujen julkisten palvelujen tarjoajana. Tässä mielessä malli selkiyttää ja järkiperäistää niiden yksikköjen välistä suhdetta, jotka tekevät yhteistyötä julkisten palvelujen toimittamisessa. Mallin on tarkoitus tuoda eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamiseen käytännön etuja. Tästä on esimerkkinä toimintojen osittaminen julkisiksi peruspalveluiksi, joilla on hyvin määritellyt rajapinnat ja jotka on suunniteltu käytettäväksi uudelleen. Se yksinkertaistaa ja terävöittää koottujen palvelujen toteuttamista ja palvelukomponenttien uudelleenkäyttöä, ja päällekkäisyydet vältetään. 3.2Käsitteellisen mallin keskeiset käsitteet Mallilla edistetään tietojen, käsitteiden, toimintamallien, ratkaisujen ja eritelmien uudelleenkäyttöä jäsenvaltioissa ja EU:n tasolla. Malli pohjautuu siihen, että eurooppalaiset julkiset palvelut perustuvat eri lähteistä saataviin tietoihin, jotka sijaitsevat hallinnon eri tasoilla eri jäsenvaltioissa, ja yhdistävät julkisia peruspalveluja, jotka julkishallinnot ovat muodostaneet riippumattomasti eri jäsenvaltioissa. Tästä syystä mallissa korostetaan, että eurooppalaisten julkisten palvelujen toimittamiseksi tarvitaan yhteistyötä ja modulaarisia, löyhästi kytkettyjä palvelukomponentteja, jotka liittää yhteen infrastruktuuri. Mallissa kehotetaan nimenomaan ottamaan EU:n laajuisten järjestelmien suunnitteluun ja kehittämiseen lähtökohdaksi palvelulähtöisyys ja tietotekninen palvelujärjestelmä, joka koostuu yhtenäisistä ja joissakin tapauksissa yhdessä kehitetyistä palvelukomponenteista. Palvelulähtöisyys on erityinen tapa luoda ja käyttää palveluiksi yhdistettyjä toimintaprosesseja koko niiden elinkaaren ajan. Suositus 9. Julkishallintojen olisi kehitettävä komponenttipohjainen palvelumalli, joka mahdollistaa eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisen käyttämällä mahdollisimman paljon uudelleen olemassa olevia palvelukomponentteja. Julkishallintojen on sovittava yhteisestä toimintasuunnitelmasta palvelukomponenttien yhteen liittämiseksi. Tämän tekemiseen on olemassa hyvin tunnettuja ja laajalti käytettyjä teknisiä ratkaisuja, kuten www-palvelut, mutta niiden toteuttaminen EU:n tasolla vaatii julkishallintojen yhteistyötä sekä investointeja yhteiseen infrastruktuuriin. Suositus 10. Julkishallintojen olisi sovittava yhteisestä toimintasuunnitelmasta, jonka mukaisesti löyhästi kytketyt palvelukomponentit liitetään yhteen, ja otettava käyttöön tarvittava infrastruktuuri eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamiseen. Jäljempänä olevassa kaaviossa kuvataan käsitteellisen mallin perusosat. Mallin ymmärtämiseksi se on hyödyllistä jakaa kolmeen kerrokseen, joista kerrotaan yksityiskohtaisemmin seuraavissa jaksoissa: julkiset peruspalvelut, suojattu tiedonvaihto ja kootut julkiset palvelut. 3.2.1Julkiset peruspalvelut

Mallin alin kerros käsittelee yksinkertaisimpia peruspalvelukomponentteja, joista eurooppalaiset palvelut voidaan koota. Ne ryhmitellään kolmeksi komponenttityypiksi, eli yhteentoimivuuden helpottajiin, perusrekistereihin perustuviin palveluihin ja ulkoisiin palveluihin, joita yhdessä kutsutaan julkisiksi peruspalveluiksi. Eräät julkiset peruspalvelut on kehitetty etupäässä ne kehittäneen julkishallinnon välittömään käyttöön tai niiden suorien asiakkaiden, kuten yritysten ja kansalaisten, käyttöön, mutta ne annetaan käytettäväksi uudelleen muualla, jotta voitaisiin tarjota koottuja julkisia palveluja. Toiset ovat luonteeltaan yleiskäyttöisiä ja/tai infrastruktuuriin liittyviä, kun taas toiset edustavat ulkoisia eli kolmansien osapuolten tarjoamia palveluja. Seuraavissa jaksoissa kuvataan yksityiskohtaisesti jokaista julkisen peruspalvelun tyyppiä. 3.2.1.1Perusrekisterit Tärkeimpiä komponentteja ovat perusrekisterit, jotka tarjoavat luotettavan tietolähteen eri asioista, kuten henkilöistä, yhtiöistä, ajoneuvoista, luvista, rakennuksista, paikoista ja teistä. Rekisterit ovat julkishallintojen laillisessa valvonnassa ja niiden ylläpitämiä, mutta tiedot olisi annettava käytettäväksi laajasti uudelleen, kunhan käytetään asianmukaisia suojaus- ja yksityisyystoimenpiteitä. Kaikkien perusrekisteritoteutusten yhteinen piirre on se seikka, että ne ovat autenttisia ja virallisia ja muodostavat yhdessä tai erikseen julkisten palvelujen perustan. Niiden sisältö ei yleensä ole staattinen, vaan ne kuvastavat myös tiedon elinkaarta. Suositus 11. Julkishallintojen olisi annettava autenttiset tiedonlähteensä muiden käyttöön toteuttamalla sellaisia käyttö- ja valvontamekanismeja, että tietoturva ja yksityisyys voidaan taata asiaankuuluvan lainsäädännön mukaisesti. Eräs este eurooppalaisten julkisten palvelujen käsitteellisen mallin hyväksymiselle saattavat olla perinteiset järjestelmät. Tällaisilla järjestelmillä ja niiden taustalla olevilla tietovarastoilla on erityisominaisuuksia, jotka rajoittavat niiden uudelleenkäytön mahdollisuuksia (kuten julkaistujen rajapintojen puute), ja ne saattavat vaatia laajamittaista uudelleensuunnittelua, jotta niiden sisältämät tiedot saataisiin käytettäväksi eurooppalaisissa julkisissa palveluissa. Autenttisten tietolähteiden käyttö rajojen yli helpottuu, jos lähteiden rajapinnat julkaistaan ja yhdenmukaistetaan sekä semanttisella ja teknisellä tasolla. Suositus 12. Julkishallintojen olisi eurooppalaisia julkisia palveluja perustaessaan kehitettävä autenttisiin lähteisiin rajapintoja ja yhdenmukaistettava ne semanttisella ja teknisellä tasolla. 3.2.1.2Yhteentoimivuuden helpottajat Yhteentoimivuuden helpottajat tarjoavat erilaisia palveluja, kuten käännöstä yhteyskäytäntöjen, formaattien ja kielten välillä, tai toimivat tietokonsultteina. 3.2.1.3Ulkoiset palvelut Tähän sisältyvät ulkoisten osapuolten tarjoamat palvelut, kuten – liiketoimintatasolla – rahoituslaitosten tarjoamat maksupalvelut tai – infrastruktuurien tasolla – telepalveluyritysten tarjoamat liitettävyyspalvelut. 3.2.2Suojatun tiedonvaihdon kerros Tämä kerros on käsitteellisessä mallissa keskeinen, koska julkisten peruspalvelujen käyttö tapahtuu kokonaan sen välityksellä. 3.2.2.1Suojattu tiedonvaihto

Toiminnalliselta kannalta hallinnot ja muut yksiköt vaihtavat virallisia tietoja, mihin saattaa sisältyä perusrekisterien käyttöä. Sen pitäisi tapahtua suojatun, yhdenmukaistetun, hallitun ja valvotun kerroksen kautta. Se mahdollistaa hallintojen, yritysten ja kansalaisten välisen tiedonvaihdon, joka on allekirjoitettua ja varmennettua – sekä lähettäjä että vastaanottaja on tunnistettu ja todennettu sovittujen järjestelyjen avulla salattua – vaihdetun tiedon luottamuksellisuus varmistetaan kirjattu lokiin – sähköisistä tallenteista tehdään loki ja ne arkistoidaan laillisen kirjausketjun varmistamiseksi. Ehdotetussa käsitteellisessä mallissa nämä toiminnot on ryhmitetty suojatun tiedonvaihdon kerrokseen. Kerroksen on määrä varmistaa varmennettujen viestien, tallenteiden, lomakkeiden ja muunlaisen tiedon suojattu vaihto eri järjestelmien välillä. Tiedon siirtämisen lisäksi tämän kerroksen pitäisi käsitellä myös erityisiä suojausvaatimuksia, kuten sähköisiä allekirjoituksia, varmennusta, salausta ja aikaleimausta. Suojaus on mahdollisesti eräs yhteentoimivuuden tärkeimmistä esteistä, ellei sitä sovelleta yhdenmukaisella ja eri organisaatioiden välillä sovitulla tavalla. Käsitteellisessä mallissa korostetaan tätä ja kehotetaan kaikkia palvelun tarjoajia harkitsemaan tietoturvakysymyksiä etukäteen työstämään yhdessä yhteisiä toteutuspuitteita, jotta kunkin osapuolen tietoturvatarpeisiin voidaan vastata yhteensopivilla järjestelyillä ja yhteisesti sovittujen eritelmien avulla pääsemään yhteisymmärrykseen olennaisista piirteistä, kuten suojaustasomerkinnöistä, valtuutustasoista ja todennuksen vahvuudesta. Näin ollen julkishallintojen pitäisi sopia yhteisistä tietoturvaperiaatteista eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisessa (katso suositus nro 2). Suojatulta tiedonvaihdolta odotetaan toimivuutta, jonka keskeisiä edellytyksiä on jäsenvaltioiden kansallisten tunnistus- ja todennusinfrastruktuurien kehittäminen siten, että saadaan aikaan toimiva rajat ylittävä toimintasuunnitelmassa. Suunnitelmassa olisi eriteltävä, mitä tietoteknisiä arkkitehtuureja ja tietoja rajat ylittävässä yhteydessä tarvitaan, jotta jäsenvaltioiden nykyisistä sähköisen henkilötunnistuksen infrastruktuureista saadaan yhteentoimivia. 3.2.2.2Suojatun viestinnän hallinta Suojatun (eli allekirjoitetun, varmennetun, salatun ja lokiin kirjatun) tiedonvaihdon tarjoaminen edellyttää myös useita hallintatoimintoja, muun muassa seuraavat: palveluhallinta, jonka avulla valvotaan kaikkea tunnistamiseen, todentamiseen, valtuuttamiseen, tiedonsiirtoon jne. liittyvää viestintää, käyttöoikeudet, käyttöoikeuksien peruuttaminen ja tarkastus mukaan luettuina palvelurekisteröinti, jolla annetaan oikeus (asianmukaisella käyttöluvalla) käyttää palvelua, kun palvelu sitä ennen on paikallistettu ja on varmistettu, että se on luotettava palveluloki, jolla varmistetaan, että kaikki tiedonvaihto kirjataan lokiin myöhemmäksi todistusaineistoksi ja arkistoidaan tarvittaessa. 3.2.3Koottujen palvelujen kerros Kootut julkiset palvelut muodostetaan ryhmittämällä useita julkisia peruspalveluja, joita voidaan käyttää suojatulla ja valvotulla tavalla. Useat hallinnot eri tasoilla – paikallisella, alueellisella, kansallisella tai jopa EU:n tasolla – voivat tarjota niitä.

Tyypillinen koottu palvelu näyttää käyttäjistään (hallinnot, yritykset tai kansalaiset) yhdeltä ainoalta palvelulta. Transaktioita voidaan näkymättömästi toteuttaa maiden, hallinnonalojen ja hallintotasojen rajojen yli. Palvelujen kokoaminen toteutetaan räätälöidyillä järjestelyillä, jotka vastaavat tiettyjä toimintavaatimuksia. Yleisimmässä tapauksessa vaatimusten toteuttaminen edellyttää jonkin verran toimintalogiikkaa, ja järjestelyt voidaan toteuttaa useassa eri muodossa, kuten organisointi- tai työnkulkuohjelmistojen avulla, jotka kaikki sisältyvät portaalin kaltaiseen käyttöinfrastruktuuriin. Käyttäjät odottavat nykyään voivansa käyttää julkisia palveluja hallinnon portaalien tai sivustojen lisäksi myös niiden välittäjien kautta, joihin he ovat säännöllisesti yhteydessä. Tästä syystä julkisia palveluja olisi kehitettävä siten, että ne voidaan helposti integroida välittäjien verkkosivustoihin erilaisilla järjestelyillä, kuten koostesovellusten tai pienoisohjelmien avulla. Vastuun palvelusta on kuitenkin pysyttävä hallinnolla, ja siihen on liitettävä selkeät tiedotteet, jotta käyttäjät voivat tehdä eron yksityisten ja julkisten palvelujen välillä. Jos välittäjät tarjoavat koottuja julkisia palveluja, julkishallintojen olisi laadittava valtuutusprosessi, jolla määritellään, mitä julkisia peruspalveluja voidaan paljastaa millekin välittäjälle, ja välittäjien varmennusprosessi luottamuksen aikaan saamiseksi käyttäjien ja palvelun tarjoajien välille. 3.3Käsitteellisen mallin sovellukset Mallin vahvuus on sen joustavuus, joka mahdollistaa erilaisten koottujen palvelujen luomisen yhdistämällä usean eri tarjoajan julkisia peruspalveluja. Malli mahdollistaa erilaisten käytettävissä olevien palvelujen edelleen koostamisen ja yhdistelyn. Jäljempänä kuvataan kolmea tapausta, joilla kaikilla on paljon lisäarvoa EU:n yhteydessä: maiden rajat ylittävä esimerkki, eri alojen rajat ylittävä esimerkki ja hallintorajat ylittävä esimerkki. 3.3.1Maiden rajat ylittävä esimerkki Tässä kuvataan eurooppalaista julkista palvelua, joka on toteutettu yhdistämällä julkisia peruspalveluja, tässä tapauksessa eri jäsenvaltioissa toteutettujen kansallisten perusrekisterien käyttöä. Kaaviossa kuvattu tilanne on alkuperäisen käsitteellisen mallin muunnelma, jolla on kuvattu sen rajat ylittävää sovellusta lisäämällä kansalliset rajat osoittamaan, missä yksittäiset julkiset peruspalvelut sijaitsevat. Tämä herättää joukon kysymyksiä: Luottamus: mallin rajat ylittävä sovellus edellyttää ulkoista pääsyä kansallisiin perusrekistereihin, mikä vaatii korkeatasoista tietoturvaa ja luottamusta. Eurooppalaisten julkisten palvelujen ja palvelutasojen riippuvuus alemman tason palveluista: Koottu palvelu on riippuvainen eri yksikköjen tarjoamista julkisista peruspalveluista. Julkisten peruspalvelujen yhteiset eritelmät: Se seikka, että eri julkishallinnot ovat kehittäneet ne julkiset peruspalvelut, joihin kootut palvelut perustuvat, korostaa yhteisten rajapintaeritelmien tarvetta teknisellä ja semanttisella tasolla. Yksityisyys ja tietosuoja: Silloinkin kun henkilötietoja vaihdetaan rajojen yli, sovelletaan kansallista tietosuojalainsäädäntöä. Suojatun tiedonvaihdon kerros toteuttaa ja valvoo kootun palvelun tietoturvavaatimuksia. Koska eri jäsenvaltioista tuleviin tietoihin voi kohdistua erilaisia tietosuojavaatimuksia, on sovittava yhteisistä tietosuojavaatimuksista, jotta koottu palvelu voidaan toteuttaa. Suositus 13. Kun julkishallinnot tekevät yhteistyötä eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamiseksi, niiden olisi käytettävä julkisten peruspalvelujen yhteistä taksonomiaa ja sovittava suojattua tiedonvaihtoa koskevista vähimmäispalveluvaatimuksista.

3.3.2Alojen rajat ylittävä esimerkki Tässä käsitteellisen mallin sovelluksessa yhdistetään eri alojen julkisia peruspalveluja uuden kootun julkisen palvelun tarjoamiseksi. Mallia on selkeyden vuoksi yksinkertaistettu. Mallin tässä sovelluksessa vuorovaikutus kanavoidaan käyttäjien ja tarjottujen koottujen julkisten palvelujen välillä tekemällä eri alojen välistä yhteistyötä keskitetyn asiointipisteen välityksellä. Jotta menettely onnistuisi, on olennaisen tärkeää, että eri aloilla hyväksytään yhteinen palvelumääritelmä. 3.3.3Hallintorajat ylittävä esimerkki Tapauksessa kuvataan hallinnon eri kerroksista paikallisella, alueellisella, kansallisella ja EU:n tasolla peräisin olevien palvelujen kokoamista. Jäljempänä esitetään kuvitteellinen esimerkki. Tämän sovelluksen toteutuksessa haasteena on hallita useasta palvelun tarjoajasta johtuva monimutkaisuus. Julkishallintojen välinen yhteistyö on jokaisella tasolla olennaisen tärkeää. 4Yhteentoimivuuden tasot 4.1Johdanto Tässä kappaleessa kuvataan yhteentoimivuuden neljää tasoa. Jokaiseen tasoon on kiinnitettävä erityistä huomiota uutta eurooppalaista julkista palvelua perustettaessa. Käsitteellisen mallin käytännön toteutus maiden ja alojen rajat ylittävissä palveluissa edellyttää, että jokainen taso otetaan huomioon.

4.2Poliittinen konteksti Uuden eurooppalaisen julkisen palvelun perustaminen on tulosta poliittisen tason välittömästä tai välillisestä toiminnasta, toisin sanoen uusista kahdenvälisistä, monenvälistä tai EU:n sopimuksista. Jos uuden palvelun perustaminen on uuden EU-lainsäädännön välitön seuraus, palvelun sovellusala, painopisteet ja sen perustamiseen ja käyttämiseen tarvittavat resurssit olisi määriteltävä lainsäädännön antamisen yhteydessä. Poliittista tukea ja sponsorointia tarvitaan kuitenkin myös tapauksissa, joissa uudet palvelut eivät suoraan liity uuteen lainsäädäntöön, vaan ne perustetaan entistä parempien ja käyttäjäkeskeisempien julkisten palvelujen tarjoamiseksi. Poliittista tukea tarvitaan yhtä lailla, kun on kyse rajat ylittävän yhteentoimivuuden lisäämisestä, jolla helpotetaan julkishallintojen välistä yhteistyötä. Tehokas yhteistyö edellyttää, että kaikilla osallistuvilla sidosryhmillä on yhteiset visiot ja että ne sopivat tavoitteista ja yhdenmukaistavat painopisteensä. Rajat ylittävän tason toiminta voi onnistua vain, jos kaikki osallistuvat jäsenvaltiot pitävät omia yhteentoimivuuspyrkimyksiään riittävän tärkeinä ja osoittavat niille voimavaroja, jotta yhteisesti hyväksytyt tavoitteet voidaan saavuttaa sovitussa aikataulussa. 4.3Oikeudellinen yhteentoimivuus Jokainen eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamiseen osallistuva julkishallinto tekee sen omissa kansallisissa säädöskehyksissään. Joskus eri jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen ristiriidat tekevät yhteistyöstä monimutkaista tai jopa mahdotonta, vaikka kyseinen lainsäädäntö olisi tulosta EU:n direktiivien saattamisesta osaksi kansallista lakia. Tilanteiden korjaamiseksi saatetaan tarvita uusia säädösaloitteita. Kun tietoja vaihdetaan jäsenvaltioiden välillä eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamiseksi, tietojen oikeudellinen pätevyys on säilytettävä rajojen yli ja lähettävän ja vastaanottavan maan tietosuojalainsäädäntöä on noudatettava. Suositus 14. Julkishallintojen olisi otettava eurooppalaisen julkisen palvelun perustamisessa huolellisesti huomioon kaikki tiedonvaihtoon liittyvä asiaankuuluva lainsäädäntö, myös tietosuojalainsäädäntö. 4.4Organisatorinen yhteentoimivuus Tämä yhteentoimivuuden näkökulma liittyy siihen, miten organisaatiot, kuten eri jäsenvaltioiden julkishallinnot, tekevät yhteistyötä yhteisesti sovittujen päämäärien saavuttamiseksi. Käytännössä organisatorinen yhteentoimivuus edellyttää toimintaprosessien ja niihin liittyvän tiedonvaihdon integrointia. Organisatorisella yhteentoimivuudella pyritään myös täyttämään käyttäjäyhteisön vaatimukset antamalla palvelut käyttöön helposti tunnistettavassa ja saavutettavassa sekä käyttäjäkeskeisessä muodossa. 4.4.1Toimintaprosessien yhdenmukaistaminen Jotta erilaiset hallintoyksiköt voisivat tehdä yhteistyötä tehokkaasti ja tuloksellisesti eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamisessa, niiden on mahdollisesti yhdenmukaistettava nykyiset toimintaprosessinsa tai jopa määriteltävä ja perustettava uusia toimintaprosesseja. Toimintaprosessien yhdenmukaistaminen edellyttää niiden dokumentointia sovitulla tavalla, jotta kaikki eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamiseen osallistuvat julkishallinnot voivat ymmärtää kokonaisprosessin ja oman tehtävänsä siinä. Suositus 15. Julkishallintojen olisi dokumentoitava toimintaprosessinsa ja sovittava, kuinka prosessit toimivat vuorovaikutuksessa eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamisessa. 4.4.2Organisaatioiden suhteet Palvelulähtöisyys, johon julkisten palvelujen käsitteellinen malli perustuu, merkitsee, että palvelun tarjoajien ja palvelun käyttäjien välinen suhde on jäsenneltävä selkeästi. On siis löydettävä välineet vastavuoroisen avun, yhteisen toiminnan ja yhteenliitettyjen toimintaprosessien virallistamiseksi rajat ylittävän palvelun tarjoamisen yhteydessä. Esimerkkejä tällaisista välineistä ovat yhteistä toimintaa ja yhteistyötä koskevat yhteisymmärrysmuistiot ja/tai palvelutasosopimukset, jotka allekirjoitetaan osallistuvien julkishallintojen välillä. Rajat ylittävässä toiminnassa niiden olisi suotavaa olla monenvälisiä sopimuksia.

Suositus 16. Julkishallintojen olisi täsmennettävä organisaatioiden väliset suhteet osana eurooppalaisen julkisen palvelun perustamista. 4.4.3Muutosten hallinta Koska eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoaminen on tulosta osapuolten kollektiivisesta työstä, jossa tuotetaan tai kulutetaan palvelun osia, muutosten hallintaprosessit ovat kriittisiä, jotta voidaan varmistaa muille julkishallinnoille, yrityksille ja kansalaisille tarjotun palvelun täsmällisyys, luotettavuus ja jatkuvuus. Suositus 17. Yhdessä eurooppalaisia julkisia palveluja tarjoavien julkishallintojen olisi sovittava muutosten hallintaprosesseista jatkuvan palvelun tarjoamisen takaamiseksi. 4.5Semanttinen yhteentoimivuus Semanttinen yhteentoimivuus mahdollistaa, että organisaatiot pystyvät käsittelemään ulkoisista lähteistä saatavia tietoja merkityksellisellä tavalla. Se varmistaa, että vaihdetun tiedon tarkka merkitys ymmärretään ja säilytetään osapuolten välisten vaihtojen aikana. Semanttisen yhteentoimivuuden saavuttaminen on EU:n yhteydessä suhteellisen uusi hanke, jollaista ei ole aiemmin toteutettu tällaisessa mittakaavassa. Useat julkishallinnot ovat kuitenkin viime aikoina saaneet kokemusta tältä alalta. Lähtökohtana on luoda alakohtaisia tietorakenne- ja tietoelementtisarjoja, joihin voidaan viitata semanttisina yhteentoimivuushyödykkeinä. Sen jälkeen kun ne on luotu, yhteistyötä tekevien organisaatioiden on sovittava vaihdettavan tiedon merkityksestä. Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset kielelliset, kulttuuriset, oikeudelliset ja hallinnolliset ympäristöt, tämä merkitsee huomattavaa haastetta. EU:n monikielisyys lisää ongelman monimutkaisuutta. EIF:n yhteydessä semanttinen yhteentoimivuus käsittää seuraavat näkökohdat: Semanttinen yhteentoimivuus koskee tietoelementtien merkitystä ja niiden välistä suhdetta. Siihen sisältyy sanaston luominen kuvaamaan tiedonvaihtoa, millä varmistetaan, että viestinnän osapuolet ymmärtävät tietoelementit samalla tavalla. Syntaktinen yhteentoimivuus kuvaa vaihdettavan tiedon täsmällistä muotoa kieliopin, muodon ja mallien kannalta. Semanttinen yhteentoimivuus EU:n tasolla edellyttää vähintään semanttisten yhteentoimivuushyödykkeiden kehittämiseen tarvittavia sovittuja prosesseja ja menetelmiä alakohtaisten ja alojen välisten yhteisöjen sopimusta semanttisten yhteentoimivuushyödykkeiden käytöstä EU:n tasolla. Tehtävän monimutkaisuuden ja asianomaisten osapuolten suuren määrän takia tarvitaan yhteisiä ponnisteluja prosessien ja menetelmien yhdenmukaistamiseksi. 4.5.1EU:n semanttista yhteentoimivuutta koskeva aloite Semanttisen yhteentoimivuuden saavuttamiseen pyritään useilla aloitteilla sekä kansallisella että EU:n tasolla. EU:n semanttista yhteentoimivuutta koskeva aloite pyrkii luomaan eurooppalaisten julkisten palvelujen semanttisen yhteentoimivuuden perustan kaikilla aloilla ja läheisessä yhteistyössä kansallisten aloitteiden kanssa. Se tarjoaa valmennuspalveluja suunnittelu- ja toteutusvaiheisiin ja www-pohjaisen foorumin, jolla voidaan tehdä yhteistyötä ja jakaa semanttisiin yhteentoimivuusongelmiin löydettyjä ratkaisuja. Julkisia palveluja perustavien julkishallintojen olisi jokaisen hankkeen varhaisvaiheessa tarkistettava, onko olemassa semanttisia yhteentoimivuushyödykkeitä, joita voidaan käyttää uudelleen. Jos ei ole, ne voivat käyttää EU:n semanttista yhteentoimivuusfoorumia ilmoittaakseen tavoitteistaan ja lähestyä laajaa eurooppalaista yleisöä pyrkimällä kontaktiin ja yhteistyöhön muiden hankkeiden kanssa, joilla on vastaavia tarpeita. Suositus 18. Julkishallintojen olisi tuettava alakohtaisten ja alojen välisten yhteisöjen perustamista tavoitteena helpottaa semanttista yhteentoimivuutta. Niiden olisi kannustettava yhteisöjä jakamaan tulokset kansallisilla ja EU:n foorumeilla. 4.6Tekninen yhteentoimivuus

Tämä jakso kattaa tietojärjestelmien linkittämisen tekniset näkökohdat. Se koskee muun muassa rajapintaeritelmiä, yhteenliittämispalveluita, tiedon integrointipalveluita, tiedon esittämistä ja vaihtoa jne. Vaikka julkishallinnoilla on erityispiirteensä poliittisella, oikeudellisella, organisatorisella ja osittain semanttisella tasolla, teknisellä tasolla yhteentoimivuus ei ole julkishallintojen erityisongelma. Tästä syystä tekninen yhteentoimivuus olisi mahdollisuuksien mukaan varmistettava käyttämällä vahvistettuja eritelmiä, joko EU:n direktiivin 98/34 mukaisia standardeja tai tietoteknisen toimialan foorumien ja konsortioiden antamia eritelmiä. Suositus 19. Julkishallintojen olisi sovittava vahvistetuista eritelmistä, joilla varmistetaan tekninen yhteentoimivuus eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisessa. 5Yhteentoimivuussopimukset 5.1Johdanto Tässä kappaleessa ehdotetaan tapaa helpottaa julkishallintojen välistä yhteistyötä tietyn eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamisessa. Kuten kautta asiakirjan on todettu, eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoaminen edellyttää eri julkishallintojen yhteistyötä edellisessä kappaleessa kuvatuilla eri yhteentoimivuustasoilla. Kullakin tasolla osallistuvien organisaatioiden olisi sovittava muodollisista yhteistyöjärjestelyistä yhteentoimivuussopimuksissa. Sopimukset olisi laadittava riittävän yksityiskohtaisesti, jotta saavutetaan niiden tavoite – eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoaminen – samalla kun jokaiselle organisaatiolle jätetään mahdollisimman paljon sisäistä autonomiaa. Oikeudellisella tasolla yhteentoimivuussopimuksista tehdään sitovia, kun annetaan säädöksiä, kuten EU:n direktiivejä, jotka saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, tai kun tehdään kahden- ja monenvälisiä sopimuksia, jotka jäävät EIF:n soveltamisalan ulkopuolelle. Organisatorisella tasolla yhteentoimivuussopimukset voidaan tehdä esimerkiksi yhteisymmärrysmuistion tai palvelutasosopimuksen muodossa. Niissä eritellään kunkin sopimuspuolen velvollisuudet rajat ylittävissä toimintaprosesseissa. Organisatorisen tason yhteentoimivuussopimuksissa määritellään odotetut palvelutasot, tuki- ja eskalointimenettelyt, yhteystiedot jne., ja viitataan tarvittaessa taustalla oleviin semanttisen ja teknisen tason sopimuksiin. Semanttisella tasolla yhteentoimivuussopimukset voidaan tehdä viitetaksonomioiden, kaavioiden, koodiluetteloiden, tietohakemistojen, alakohtaisten kirjastojen jne. muodossa. Teknisellä tasolla yhteentoimivuussopimukset sisältävät rajapintaeritelmiä, viestintäprotokollia, viestieritelmiä, tietoformaatteja, tietoturvaeritelmiä tai dynaamista rekisteröintiä ja palvelun löytämistä koskevia eritelmiä. Oikeudellisella ja organisatorisella tasolla yhteentoimivuussopimukset liittyvät yleensä aivan erityisesti kulloiseenkin eurooppalaiseen julkiseen palveluun. Sen sijaan teknisellä ja vähemmässä määrin myös semanttisella tasolla yhteentoimivuussopimukset voidaan usein sijoittaa olemassa oleviin vahvistettuihin eritelmiin. Suositus 20. Julkishallintojen olisi perustettava eurooppalaisia julkisia palveluja varten tehtävät yhteentoimivuussopimukset olemassa oleviin vahvistettuihin eritelmiin tai, ellei sellaisia ole, tehtävä yhteistyötä samoilla aloilla työskentelevien yhteisöjen kanssa. Kun yhteentoimivuussopimuksia yritetään panna täytäntöön teknisellä tai semanttisella tasolla, voidaan usein valita useista toisiaan vastaavista ja keskenään kilpailevista eritelmistä, jotka voivat kaikki muodostaa tällaisen sopimuksen perustan. Julkishallinnot voivat päättää tukea useita vahvistettuja eritelmiä tai tekniikoita viestiäkseen kansalaisten ja yritysten kanssa. Tehokkuussyistä niiden olisi kuitenkin käytettävä mahdollisimman pientä määrää vahvistettuja eritelmiä ja tekniikoita eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamisessa. Vastaavia päätöksiä tehdään usein paitsi yksittäisen eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamiseksi myös laajemmassa yhteistyökontekstissa organisaatioiden sisällä tai niiden välillä. Niiden olisi tässä yhteydessä oltava tietoisia siitä, että sisäisistä rajapinnoista saattaa tulla tulevaisuudessa ulkoisia, kun luodaan uusia eurooppalaisia julkisia palveluja. Päätökset siitä, mitä vahvistettuja eritelmiä ja tekniikoita käytetään eurooppalaisten julkisten palvelujen yhteentoimivuuden varmistamiseksi, olisi tehtävä läpinäkyvästi, tasapuolisesti ja syrjimättä. Eräs tapa toteuttaa tämä on sopia yhteisestä arviointimenetelmästä ja valintaprosessista. 5.2Vahvistettujen eritelmien arvioiminen ja valitseminen Kun julkishallinnot valitsevat yhteentoimivuuden varmistavia vahvistettuja eritelmiä tai tekniikoita, niiden olisi arvioitava asiaankuuluvat vahvistetut eritelmät.

Arviointi on sovitettava kyseisen julkishallinnon kulloiseenkin yhteentoimivuustarpeeseen, mutta sen on perustuttava objektiivisiin kriteereihin, jotka liittyvät ensisijaisesti toiminnallisiin yhteentoimivuustarpeisiin. Jos useat vahvistetut eritelmät täyttävät toiminnalliset yhteentoimivuustarpeet, voidaan käyttää toteutuksen laatua, markkinoiden tukemista, uudelleenkäyttömahdollisuuksia ja avoimuutta koskevia lisäkriteerejä. Suositus 21. Julkishallintojen olisi käytettävä jäsenneltyä, läpinäkyvää ja objektiivista menetelmää arvioidessaan ja valitessaan vahvistettuja eritelmiä. 5.2.1Eritelmät, avoimuus ja uudelleenkäyttö Virallistetun eritelmän avoimuuden taso määrittää tärkeällä tavalla mahdollisuuksia jakaa ja käyttää uudelleen kyseiseen eritelmään perustuvia ohjelmistokomponentteja. Tämä pitää paikkansa myös silloin, kun tällaisia komponentteja käytetään uusien eurooppalaisten julkisten palvelujen luomiseen. Kun avoimuusperiaatetta sovelletaan täysimääräisesti: Kaikilla sidosryhmillä on sama mahdollisuus osallistua eritelmän kehittämiseen, ja julkinen tarkastelu on osa päätöksentekoprosessia. Kaikilla on mahdollisuus tutustua eritelmään. Eritelmään liittyvät teollis- ja tekijänoikeudet lisensoidaan FRAND-ehdoin tai rojaltivapaasti tavalla joka mahdollistaa toteutukset sekä omistusoikeudella suojatuilla että avoimen lähdekoodin ohjelmistoilla. Monissa poliittisissa julkilausumissa on kannustettu tällaisten avointen eritelmien käyttöön, koska ne vaikuttavat myönteisesti yhteentoimivuuteen. Niitä luonnehtivat edellä mainitut piirteet sekä tällaisten avointen eritelmien toteutuksissa käytettyjen ohjelmistojen jakaminen ja uudelleenkäyttö. Niiden käyttöä eurooppalaisten julkisten palvelujen tarjoamisessa suositellaan. Avointen eritelmien myönteinen vaikutus näkyy myös internetin palvelujärjestelmässä. Julkishallinnot voivat kuitenkin päättää käyttää vähemmän avoimia eritelmiä, ellei avoimia eritelmiä ole tai ne eivät vastaa toiminnallisen yhteentoimivuuden tarpeita. Kaikissa tapauksissa eritelmien tulisi olla kypsässä vaiheessa ja niillä tulisi olla markkinoiden riittävä tuki, paitsi jos niitä käytetään osana innovatiivisten ratkaisujen luomista. Suositus 22. Julkishallintojen olisi suosittava eurooppalaisten julkisten palvelujen perustamisessa avoimia eritelmiä ottamalla asianmukaisesti huomioon toiminnallisten tarpeiden kattaminen, kypsyys ja markkinoiden tuki. 5.3Osallistuminen standardointiprosessiin Joissakin tapauksissa julkishallinnot voivat havaita, että sopivia vahvistettuja eritelmiä ei ole käytettävissä erityistarpeeseen erityisalalla. Jos uusia eritelmiä on kehitettävä, julkishallinnot voivat joko kehittää eritelmät itse ja antaa tuloksen standardoitavaksi tai pyytää standardointiorganisaatioita kehittämään uuden vahvistetun eritelmän. Tuloksena saatavan vahvistetun eritelmän olisi oltava jaksossa 5.2.1 esitettyjen ominaisuuksien mukainen. Vaikka vahvistettuja eritelmiä olisikin käytettävissä, ne kehittyvät ajan mittaan, ja kokemus osoittaa, että tarkistukset vievät usein paljon aikaa. Hallinnon aktiivinen osallistuminen standardointiprosessiin lieventää viipeistä aiheutuvia huolia, parantaa vahvistettujen eritelmien yhdenmukaistamista julkisen sektorin tarpeisiin ja voi auttaa hallintoja pysymään teknisten innovaatioiden tasalla. Suositus 23. Julkishallintojen olisi johdettava niiden työn kannalta merkittävää standardointityötä tai osallistuttava siihen aktiivisesti. 6Yhteentoimivuuden hallinta Maiden ja joissakin tapauksissa hallinnonalojen rajat ylittävän luonteensa takia eurooppalaiset julkiset palvelut toimivat monimutkaisessa ja muuttuvassa ympäristössä. Jotta eurooppalaisen julkisen palvelun tarjoamista tukevien oikeudellisten asiakirjojen, organisaatioiden toimintaprosessien, tiedonvaihdon, palvelujen ja komponenttien välinen yhteentoimivuus voidaan varmistaa, sen eteen on tehtävä jatkuvasti työtä, koska ympäristössä tapahtuu muutoksia, jotka häiritsevät yhteentoimivuutta. Tällaisia ovat lainsäädännön, yritysten tai kansalaisten tarpeiden, julkishallintojen organisaation, toimintaprosessien tai tekniikoiden muutokset.