Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevista tiedotustoimista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 814/2000 täytäntöönpanosta {SEK(2003) 506} /* KOM/2003/0235 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevista tiedotustoimista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 814/2000 täytäntöönpanosta {SEK(2003) 506} I. Lyhyt johdanto Tässä kertomuksessa tarkastellaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 814/2000 täytäntöönpanoa vuosina 2000, 2001 ja 2002. Kyseisen asetuksen mukaisesti toteutettujen toimien vaikutusta arvioidaan lähitulevaisuudessa komission arviointipolitiikan erityisissä puitteissa. Asetuksessa (EY) N:o 814/2000 määritellyt yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien tiedotustoimien tavoitteet ovat seuraavat: * myötävaikuttaa toisaalta yhteisen maatalouspolitiikan selittämiseen ja toisaalta sen toteuttamiseen ja kehittämiseen, * edistää Euroopan maatalouden toimintamallia ja sen ymmärtämistä, * välittää tietoa viljelijöille ja muille maaseudun toimijoille, * lisätä yleistä tietoisuutta yhteisen maatalouspolitiikan merkityksestä ja tavoitteista. Toimet voidaan jakaa kahteen pääluokkaan: * kolmansien osapuolien järjestöjen EMOTR:n kanssa yhteisrahoitettaviksi esittämät toimet, jotka voivat olla joko ohjelmia tai yksittäisiä toimia, * komission aloitteesta toteutetut toimet, jotka EMOTR rahoittaa kokonaan. Ministerineuvosto päätti (asetuksen (EY) N:o 814/2000 8 artikla), että Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitetään joka toinen vuosi kertomus asetuksen soveltamisesta ja että ensimmäinen kertomus esitetään viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001. Alkuperäinen täytäntöönpanomenettely, jossa annettiin asetuksen (EY) N:o 814/2000 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, erityisesti kolmansille osapuolille myönnettävien tukien osalta, sisältyi komission asetukseen (EY) N:o 1390/2000, joka korvattiin peräkkäisinä vuosina annetuilla komission asetuksilla (EY) N:o 1557/2001 ja (EY) N:o 2208/2002. Tämä kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle viivästyi, koska siinä haluttiin antaa kattava arvio neuvoston asetuksen täytäntöönpanosta komission yksiköiden saaman kokemuksen perusteella ja ottaa huomioon komission täytäntöönpanomenettelyyn tekemät muutokset. Kertomuksessa otetaan myös huomioon kansalaisyhteiskunnan asiaankuuluvien osapuolten, Euroopan parlamentin yksittäisten jäsenten ja maatalouden ammatillisten järjestöjen kommentit ja palaute. II. Historia 1. Talousarvio * Tiedotuspolitiikkamme rahoituksen perusta on eräs talousarvion B2 osan kohta, jota käytettiin CEPFAR:n ja CEJA:n (Euroopan viljelijöiden tiedotusjärjestö ja Euroopan nuorten viljelijöiden yhdistys) tiedotustoiminnan rahoittamiseen. * Tilintarkastustuomioistuin kommentoi vuonna 1997 neljän maatalouden kansalaisjärjestön rahoittamista budjettikohdasta B2-519, josta myöhemmin tuli B2-5122. Näiden kommenttien seurauksena komissio lopetti kansalaisjärjestöjen tiedotustoimien sataprosenttisen rahoittamisen ja laati ohjeiston säädelläkseen varojen myöntämistä eri ehdotuksentekijöille. * Toinen ohjeisto laadittiin vuonna 1998, ja sitä muokattiin jälleen vuonna 1999. * Budjettikohtaan B2-519 (B2-5122) myönnettiin lisää varoja, ja vuonna 1998 parlamentti nimesi yksittäiset edunsaajat yhdessä heille myönnettävien summien kanssa. Vuonna 1999 mahdolliset edunsaajat mainittiin vain esimerkkeinä, eikä varoja enää myönnetty ennalta. Budjettikohtaan myönnettiin 5,5 miljoonaa euroa ja mainittiin joitakin maatalouden edunsaajia Euroopan tasolla. Tiedotuspolitiikan rahoittaminen muuttui B2-kohtana vapaaehtoisiksi kuluiksi. * Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta vuonna 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 mukaisesti yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevat tiedotustoimet ovat EMOTR:n tukiosaston vastuulla. Tiedotustoimet päätettiin vuosina 2000-2005 rahoittaa budjettikohdasta B1-382 siten, että vuotuiset talousarviomäärärahat ovat 4,5 miljoonaa euroa. (Tuet ja komission aloitteet jakautuvat suunnitelman mukaan seuraavasti: 3,5 miljoonaa euroa tukiin (josta 3 miljoonaa ohjelmiin ja 0,5 miljoonaa yksittäisiin toimiin) ja 1 miljoona komission aloitteisiin.) * Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 814/2000 määriteltiin oikeusperusta ja poliittinen hallinnointi yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan tiedotuspolitiikan rahoitukselle budjettikohdasta B1-382. * Vuonna 2000 Euroopan parlamentti loi uuden budjettikohdan, B2-514:n, jonka tavoitteena oli rahoittaa koehankkeita perhemaatilojen säilymisen tukemiseksi EU:ssa. Tähän kuului tiedotushankkeita esittäneiden viljelijäjärjestöjen rahoittaminen. Komissio oli huolissaan siitä, että nämä toimet aiheuttaisivat päällekkäisyyksiä joissakin maaseudun kehittämistoimissa. Komissio oli myös hyvin vastahakoinen ottamaan niskoilleen uusia koehankkeita maatalouden pääosastossa aikaisemmin saatujen kielteisten kokemusten vuoksi. Koehankkeilla ei ole "oikeusperustaa", sillä niiden tarkoituksena on valmistaa tietä uudelle asetukselle, jossa otetaan huomioon hankkeiden täytäntöönpanosta saatu kokemus. Parlamentin talousarviokomitea käsitteli komission esittämiä näkökohtia ja oli yhtä mieltä siitä, että budjettikohdassa B2-514 olevat varat siirrettäisiin kohtaan B1-382. Parlamentti otti kuitenkin täysistunnossaan 14. joulukuuta 2000 uudelleen käsittelyyn kohdan B2-514 muutoksineen. Ilmaisu "koehanke" oli poistettu, mutta tämä ei poista sitä ongelmaa, että toisin kuin budjettikohdalla B1-382, kohdalla B2-514 ei vieläkään ole oikeusperustaa eikä sitä voida panna täytäntöön. Tästä budjettikohdasta ei ole myönnetty mitään varoja. * Vuonna 2001 budjettikohtaan B1-382 osoitettiin 4,5 miljoonaa euroa. * Vuonna 2002, rahoitusmahdollisuuksien saadessa entistä enemmän julkisuutta, myönnettiin 2 miljoonaa euroa lisää, jotta voitaisiin vastata kysynnän kasvuun. Lisäksi parlamentti päätti siirtää yleistä tiedotusta koskevaan budjettikohtaan B1-382 vielä 2 miljoonaa euroa (joka oli aikaisemmin osoitettu budjettikohtaan B2-514) siten, että B1-382 sisälsi 8,5 miljoonaa euroa tiedotustoimien rahoitusta ja yhteisrahoitusta varten. 2. Kolme toimintavuotta Komission asetus (EY) N:o 1390/2000: vuodet 2000 ja 2001 Tässä komission ensimmäisessä neuvoston asetuksen (EY) N:o 814/2000 täytäntöönpanoasetuksessa todetaan seuraavaa: * Ehdotuspyyntö on tehokkain ja avoimin tapa varmistaa, että asetuksen (EY) N:o 814/2000 tarjoamat tukimahdollisuudet saavat mahdollisimman laajan julkisuuden ja että parhaat toimet tulevat valituiksi. * Olisi täsmennettävä yksityiskohtaisesti tukikelpoisuuden edellytykset, hylkäämisperusteet ja yleiset valintaperusteet. * Koska asetuksessa säädetty rahoitus koskee myös organisaatioita, joiden oikeudellinen asema ei ole täsmällisesti määritelty, olisi vaadittava vakuus, joka vastaisi vähintään komission tuesta maksamaa ennakkoa. * Yli 50 prosentin (ja enintään 75 prosentin) rahoituksen myöntämisen olisi oltava poikkeuksellista. Komission asetus (EY) N:o 1557/2001: vuosi 2002 Tämä asetus ohjasi vuoden 2002 toimia, mutta tehdyt muutokset olivat pieniä ja asetuksen (EY) N:o 1390/2000 pääkohdat jäivät edelleen voimaan: ehdotuspyyntöä pidettiin edelleen avoimimpana ja tehokkaimpana tapana saada aikaan asianmukaista tiedotustoimintaa yhteisrahoituksesta pankkivakuuden asettamisen ollessa edellytys ennakon saamiseksi lopullisesta maksusta. Tehtyjen muutosten tarkoituksena oli selventää sääntöjä, parantaa hakemusten vastaanotto- ja käsittelyjärjestelmää ja helpottaa turvautumista "poikkeukselliseen", 75-prosenttiseen rahoitukseen tiettyjen tiedotustoimien osalta, joiden katsottiin olevan erityisen merkittäviä ja edullisia. Katsottiin esimerkiksi, että tulkkaukseen liittyvät olemassa olevat perusteet osana "poikkeuksellisten toimien" määrittelyä olisivat merkittävämpiä varakkaampien järjestöjen ja suurten kansainvälisten kokousten kuin pienten ja keskikokoisten viljelijäjärjestöjen kannalta, jotka oman paikallisemman luonteensa ja tiedotustoimiensa luonteen vuoksi eivät yhtä todennäköisesti käyttäisi monikielistä tulkkausta ja joille siis aiheutuisi asiasta haittaa. Näitä perusteita muutettiin; myös muita pieniä muutoksia tehtiin. Nämä pienet muutokset voimassaolevaan asetukseen tehtiin paljolti vastauksena niihin käytännön vaikeuksiin, joita useat pieniä ja keskisuuria maatalousyrityksiä edustavat järjestöt kohtasivat ja joista ilmoitettiin komission yksiköille. III. Nykyhetki Komission asetus (EY) N:o 2208/2002 Komission yksiköiden vuosina 2000, 2001 ja 2002 saaman kokemuksen mukaan tuen myöntämisessä budjettikohdasta B1-382 rahoitettaville tiedotustoimille oli vielä parantamisen varaa, vaikka komission aloitteesta toteutetut toimet olivat osoittautuneet menestyksekkäiksi. Prosessia oli virtaviivaistettava EU:n politiikan tavoitteiden saavuttamiseksi, eli jotta viljelijöille ja suurelle yleisölle voitaisiin tiedottaa tärkeimmistä muutoksista poliittisessa hallinnoinnissa 90-luvun lopun erilaisten elintarvikkeisiin liittyvien pelkojen jälkeen ja kuluttajien luottamuksen jouduttua tämän seurauksena koetukselle viljelijöitä ja julkisia viranomaisia kohtaan. Asian epävirallinen tiedusteleminen vuosien mittaan tukia saaneilta eri maatalousjärjestöiltä vahvisti tämän. Katsottiin myös, että uudessa tilanteessa tulisi kiinnittää entistä enemmän huomiota yhteisrahoitettujen toimien vaikutukseen tiedotusvälineisiin ja laajempaan yleisöön. Tätä pidettiin tärkeänä avoimuuden lisääntymisen vuoksi ja siksi, että voitaisiin reagoida kansalaisyhteiskunnan moniin erilaisiin vaatimuksiin, jotka ovat olleet ominaisia EU:n yhteisen maatalouspolitiikan yleiselle poliittiselle ilmapiirille ja vaikuttaneet laajemmaltikin, ja jotka ovat tulleet osaksi yhteistä maatalouspolitiikkaa Agenda 2000:n jälkeen. Asetus (EY) N:o 2208/2002 on askel eteenpäin. Komission uuden asetuksen, jolla säännellään tukitoimia vuonna 2003, tavoitteet ovat seuraavat: * Rahoitettujen tiedotustoimien mukauttaminen yhteisen maatalouspolitiikan nykyisiin ensisijaisiin tavoitteisiin (esim. YMP:n uudistaminen, WTO-neuvottelut, laajentuminen) määrittelemällä ehdotuspyynnössä tiettynä vuonna käsiteltävät aiheet. * Menettelyjen yksinkertaistaminen yhteisrahoitusta ehdottavien kannalta. * "Poikkeuksellisissa olosuhteissa" mahdollisesti myönnettävän 75-prosenttisen rahoituksen selventäminen ja sen sääntelyn parantaminen. * Ehdotuksentekijöitä vaaditaan pohtimaan tiedotustoimiensa laajempaa vaikutusta ja toimittamaan ehdotuksensa mukana tiedotusvälineitä koskeva suunnitelma. * Yhteisrahoituksen kannalta tukikelpoisten kulujen selvittäminen ottamalla käyttöön vertaileva arviointijärjestelmä, ja tukijärjestelmän toimivuuden parantaminen tätä kautta. Komissio katsoi, että toteuttamalla edellä mainitut toimet voitaisiin myös yhdenmukaistaa kolmansien osapuolien yhteisrahoitusta varten alulle panemia toimia ja komission aloitteesta toteutettuja toimia (julkaisuja, konferenssien järjestämistä, osallistumista maatalousmessuille). IV. Rahoitettujen toimien jakautuminen 1. Tuet Tutkimusten mukaan kaikista viidestätoista EU-maasta vuosina 2000, 2001 ja 2002 saadut ehdotukset näyttävät lisääntyneen vakaasti (66 ehdotuksesta 145:een ja edelleen 199:ään, joista vastaavasti 27, 54 ja 40 ehdotusta koski hankkeiden yhteisrahoitusta ja 39, 91 ja 159 yksittäisiä toimia kunakin kolmena vuonna). Useasta syystä, useimmiten ehdotusten esittämisessä tapahtuneista virheistä johtuen, mutta myös tiettyjen esitettyjen tiedotustoimien heikon laadun vuoksi, yhteisrahoitettujen toimien määrä ei kuitenkaan ole lisääntynyt yhtä paljon. Toteutuneita ohjelmia koskevia ehdotuksia oli vuosina 2000, 2001 ja 2002 vastaavasti 7, 15 ja 4 (26 ohjelmaa) ja yksittäisiä toimia koskevia ehdotuksia oli samana kautena 12, 25 ja 24 (yhteensä 61). On pantava merkille, että kukin ohjelma sisältää useita toimia ja että 26 rahoitettua ohjelmaa sisälsi 142 yksittäistä tointa, jolloin kolmen vuoden kokonaismääräksi saadaan 203. Asetuksen (EY) N:o 814/2000 voimaantulosta lähtien 121:stä yhteisrahoitettavaa ohjelmaa koskevasta ehdotuksesta toteutui 26 ja 289:sta yksittäisiä toimia koskevasta ehdotuksesta toteutui 61 (Katso liite I - Vuosien 2000, 2001 ja 2002 tukia koskevat taulukot, joissa yhteisrahoituksen aste on mainittu). Suurin osa yhteisrahoitetuista ohjelmista toteutettiin Belgiassa, mikä kuvastaa Belgian osallistumista useisiin Euroopan tasolla toimiviin maatalouden kattojärjestöihin, kuten COPA-COGECA, CEJA ja AEFPR, mutta yksittäisiä toimia koskevat luvut paljastavat laajemman maantieteellisen jakautuman sekä sen, että merkittävä määrä toimia on rahoitettu Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa. Tämä kuvastaa yleistä kiinnostusta yhteiseen maatalouspolitiikkaan näissä maissa; samaa osoittavat Ranskan, Espanjan ja Italian eturyhmien Brysseliin kohdistuvat lukuisat vierailupyynnöt ja maatalouden pääosaston yksiköille osoitettujen kirjeiden ja sähköpostikysymysten runsaus. Yhteisrahoitettujen tiedotustoimien aiheiden tutkiminen osoittaa, että kaikkein suosituin aihe on selvästi yhteinen maatalouspolitiikka yleensä sekä YMP:n uudistus. Muita suosittuja aiheita ovat maaseutualueiden kehittäminen, WTO:hon liittyvät kysymykset, laatupolitiikka ja laajentuminen. Tämä osoittaa ehdotusten suuntautumista, mutta myös komission yksiköiden tekemiä valintoja. Tukia saaneiden toimien tyyppeihin sisältyi yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevia seminaareja ja konferensseja, maatalouden piirissä toimivia naisia koskeva kokous, vierailuja ja vaihtoa eri jäsenvaltioiden viljelijöiden välillä sekä käyntejä ehdokasmaissa, yhteisön laajuinen tiedotus- ja opetushanke koululaisille maatalouden ja maatalouspolitiikan perusasioista, maatalouskysymyksiin erikoistuneiden lehtimiesten järjestämät vierailut, elintarvikkeiden turvallisuutta ja laatua koskevan kuluttajille tarkoitetun opaskirjan julkaiseminen sekä kirjat, videot, CD-ROMit ja muut julkaisut Euroopan maatalouden toimintamallista, yhteisestä maatalouspolitiikasta ja maaseudun kehittämispolitiikasta. Komissio myöntää tukia ainoastaan pitkäkestoisen valintamenettelyn tuloksena ja toivomuksena on, että rahoitukseen valituilla toimilla olisi mahdollisimman laaja vaikutus. Näiden toimenpiteiden vaikutuksen muodollisen arvioinnin tekevät myöhemmässä vaiheessa arviointiin erikoistuneet komission yksiköt. Arvioinnissa otetaan huomioon toimet toteuttavan järjestön tyyppi, toimien aihepiiri, valitut välineet ja kohderyhmänä oleva yleisö. Niihin yksittäisiin järjestöihin, jotka ovat onnistuneet saamaan yhteisrahoitusta tiedotusohjelmilleen, kuuluu asetusta (EY) N:o 814/2000 edeltävän ajan tiedotuspolitiikan mukaisten tukien edunsaajia, kuten COPA-COGECA ja AEFPR (Euroopan viljelijöiden ja osuuskuntien kattojärjestöjä) ja CEJA (nuoret viljelijät), mutta myös kansallisia kuluttajajärjestöjä, kansallisia lehtimiesjärjestöjä, Euroopan ympäristöjärjestöjä ja maaseudun kehittämisryhmiä. Joukko kansallisia jäsenjärjestöjä Euroopan kattojärjestöistä onnistui myös, samoin kuin jotkut maaseudun/alueelliset järjestöt ja yliopistolliset yksiköt. 2. Komission aloitteesta toteutetut toimet: konferenssit, messut, julkaisut jne. Ulkopuolinen tekninen apu Vuosina 2000 ja 2001 komission yksiköillä oli puitesopimus pr-suhteita hoitavan yhtiön kanssa, joka avusti komission aloitteesta toteutettavien toimien täytäntöönpanossa. (Julkaisut, lehdistöpaketit ja tiedotuskansiot, postituslista, verkkosivut, osallistuminen messuille, konferenssien järjestäminen, strategia ja päälausumat). Vuonna 2002 komission yksiköt jatkoivat ohjelmaansa tilapäisluonteisesti tehden yhteistyötä joidenkin pääosastojen kanssa (virallisten julkaisujen toimisto, yleinen tulkkaus- ja konferenssipalvelu, koulutuksen ja kulttuurin pääosasto, hallinnon pääosasto) sekä komission muiden pääosastojen kanssa puitesopimuksen tehneiden yksityisten yritysten kanssa toteuttaakseen julkaisuohjelmaansa, järjestääkseen konferensseja ja osallistuakseen messuille. Vuonna 2001 käynnistetyn tarjouspyynnön seurauksena vuonna 2002 allekirjoitettiin yksi ulkopuolista apua koskeva sopimus, jonka mukaisesti ulkopuolisen yrityksen tehtävänä oli artikkelien kirjoittaminen. Komission yksiköt ovat nyt ulkopuolista apua koskevan tarjouspyynnön käsittelyn viimeisessä vaiheessa, joka jakautuu useisiin osiin. Näihin kuuluvat strategia, tiedotusvälineet ja tekninen apu konferenssien ja messujen osalta. Tärkeimmät vuosina 2000, 2001 ja 2002 toteutetut toimet Konferenssit * Yhteinen maatalouspolitiikka: Pyöreän pöydän tapaaminen Hannoverissa sijaitsevien maatilojen tulevaisuudesta ja hedelmien ja vihannesten yhteisestä markkinajärjestelystä (KOM), Bryssel * Maaseudun kehittäminen: Maatalouden tehtävä maaseudun kehittämisessä, Washington * WTO-neuvottelut: Konferenssit Pariisissa 24 kehitysmaan kanssa, sekä Virossa ja Mauritiuksella (maatalouden monitoimisuuden ystävät) * Laajentuminen: Brysselissä järjestetyt konferenssit kymmenen KIE-maan tiedotusvälineille sekä alueellisille toimistoille sekä seminaarit kymmenen KIE-maan tiedotusvälineiden edustajille Maastrichtissa ja Brysselissä. Kaksi tärkeää tiedotustapahtumaa järjestettiin Riiassa ja Prahassa maatalouden johtaville toimijoille sekä yliopistoväelle, kuluttajille, lehdistölle ja muille kansalaisille kaikista ehdokasmaista, Turkki mukaan lukien. * Brysselissä järjestettiin vuosittaiset konferenssit maatalouslehdistölle ja maaseututietokeskuksille yhteisen maatalouspolitiikan yleistilanteesta, WTO:sta ja laajentumisesta; lisäksi järjestettiin maatalouden pääosaston ja aluepolitiikan pääosaston yhteisrahoittama konferenssi vuoristoalueiden maataloudesta. Maatalousmessut Vuosina 2000 ja 2001 komission yksiköillä oli tiedotuspisteet Berliinin Green Week -messuilla, Libramontissa, Walloniassa järjestetyillä messuilla, Pariisin Salon de l'Agriculture -messuilla sekä kansainvälisillä Salical-messuilla Riojassa Espanjassa. Teknisen avun puutteesta huolimatta vuonna 2002 pyrittiin panostamaan esittelytoimiin eri maatalousmessuilla. Komissiolla oli tiedotuspisteet Berliinin Green Week- ja Pariisin Salon de l'Agriculture -messuilla sekä Salon Alimentariassa Barcelonassa, AGRIBEX-messuilla Brysselissä sekä Veronassa ja Hämeenlinnassa järjestetyillä messuilla. Uutuutena tiedotuspisteissä oli kansallisten ja paikallisten maanviljelijöiden sekä toimialakohtaisten järjestöjen vapaaehtoinen osallistuminen. Komission aineiston esittelyn lisäksi tarjolla oli myös aitoja näytteitä kyseisten maiden laadukkaista maataloustuotteista. Esimerkiksi Pariisissa järjestettiin oliiviöljyn maistajaisia ja annettiin maitotalous- ja lihatuotteisiin, hedelmiin ja kukkiin liittyvää tiedotusta yhdessä komission tiedotuspisteen toimintaan aktiivisesti ja palkatta osallistuvien ammatillisten järjestöjen edustajien kanssa. Tämäntyyppinen yhteistoiminta osoittaa selvästi, että asetuksen (EY) N:o 814/2000 mukaiset komission yleiset tiedotustoimet ja muiden maataloustuotteista tiedottamista koskevien asetusten mukaiset toimet täydentävät toisiaan. Toisena kumppaninamme oli maaseututietokeskusten verkko, jonka edustajat olivat komission henkilökunnan edustajien mukana antamassa tietoa tiedotuspisteessä. Komission tiedotuspisteen pystyttäminen maatalousmessuille pohjusti komission osallistumista useisiin muihin tiedotustoimiin sellaisten messujen yhteydessä, joissa lehdistö ja ammatilliset järjestöt olivat edustettuina. Julkaisut Julkaisuihin kuuluu kuukausitiedote, jota jaetaan sähköpostilistan kautta ja jonka jakeluun kuuluvat EU:n toimielimet ja kansainväliset elimet, kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset, sosiaalis-ammatilliset järjestöt ja erikoisalojen lehdistö. Julkaisuohjelma sisälsi useita erityisiä tietosivuja sellaisista aiheista kuin Agenda 2000, maatalouden piirissä toimivat naiset ja maatalouden komiteat sekä esitteen luonnonmukaisista tuotantomenetelmistä, joka ilmestyi kaikilla 11 EU-kielellä. Kertomuksia ja vihkosia julkaistiin KOM-tiedonantoina, joiden aiheina olivat kansainväliset ja maaseutuun liittyvät kysymykset. Valokuvakirja "A Panorama of Rural Development" tuotettiin jäsenvaltioiden suosiollisella avustuksella, sillä ne toimittivat kirjaan kuvamateriaalin. Tämä kirja on nyt saatavana ja se esitellään ministereille ja valtuuskuntien jäsenille epävirallisessa ministerineuvostossa ja toukokuussa Korfussa järjestettävässä maatalouden erityiskomiteassa. Useista KOM-tiedonannoista otetut jäljennökset kuvastavat näiden julkaisujen herättämää kiinnostusta ja suurta kysyntää. Viljelijöille, elintarviketeollisuudelle, kuluttajille, lehdistölle ja kansalaisyhteiskunnalle tarkoitetut päälausumat yhteisen maatalouspolitiikan väliarvioinnista ja laajentumiskysymyksistä on myös laadittu ja tarkistettu. EU:n WTO-kannasta tehtiin video sekä erityisiä julkaisuja lehdistöpakettiin, joka jaettiin lehtimiehille WTO:n kokouksessa Dohassa. Myös väliarvioinnista tehtiin video ja sitä päivitettiin komission syksyllä 2002 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksesta tekemien ehdotuksien huomioon ottamiseksi. Verkkosivut Suuri osa julkaisuihin sisältyvästä tiedosta on myös suuren yleisön saatavilla pääosaston verkkosivuilla, mikä on aikaa säästävä ja tehokas keino tiedottaa asioista niille, jotka haluavat lisätietoa YMP:sta sekä maatalous- ja ravintokysymyksistä yleensä. Sivuilla on linkkejä asianomaisille komission sivuille ja muille sivuille. Tutkimukset Tavallisella Eurobarometri-menetelmällä tehdyn kyselyn tarkoituksena oli tutkia, miten suuren yleisön tietoisuus maatalouspolitiikasta ja siihen liittyvistä kysymyksistä on kehittynyt. On sanottava, että tietoisuuden lisääntyminen on yleisesti ottaen vähäistä, mutta myös Eurobarometrin kysymyksiin YMP:n osalta saadut vastaukset osoittavat perustietojen olevan heikkoja. Vastaukset heijastivat yleisön huolestuneisuutta erilaisista elintarvikkeisiin liittyvistä peloista, jotka olivat leimallisia vuodelle 2001, ja vahvistivat sen, että laajimmalle leviävät viestit välittyvät television ja radion kautta. Valitettavasti ne ovat myös käytettävistä tiedotusvälineistä kalleimmat. Myös kaksi Flash-Eurobarometrikyselyä toteutettiin; niissä suurelta yleisöltä kysyttiin YMP:sta, WTO:sta, elintarvikkeiden turvallisuudesta ja muista maatalouspolitiikkaan liittyvistä aiheista. Näissä tutkimuksissa paljastunut yleinen tiedon puute näyttää vahvistavan tarvetta jatkaa tiedotuspolitiikkaa ja, jos mahdollista, tehostaa tiedotustoimien yleistä tasoa käytettävissä olevan rahoituksen ja tällaisen politiikan toteuttamiseen saatavilla olevan henkilökunnan asettamissa rajoissa. Yksi Eurobarometri-tutkimus toteutettiin hakijamaissa. Sen mukaan näissä maissa vallitseva käsitys yhteisestä maatalouspolitiikasta vaihtelee ymmärrettävästikin maasta toiseen ja kuvastaa jossain määrin myös maatalouden suurempaa tai pienempää merkitystä maiden taloudelle ja haastatelluille henkilöille. Liitteessä II esitetään kattavasti kaikkien vuosina 2000-2002 toteutettujen aloitteiden jakautuminen sekä vastaavat kulut. Maksetut määrät olivat seuraavat: 2000: 1 354 779 euroa; 2001: 650 594 euroa; 2002: 1 692 819,28 euroa. 3. Käytettyjen varojen suhde komission aloitteiden ja tukien välillä Kuten liitteestä III voidaan havaita, käytettyjen varojen suhde tukien ja komission toteuttamien tiedotustoimien välillä oli vastaavasti 50,83 prosenttia: 49,17 prosenttia vuonna 2000, 77,51 prosenttia: 22,49 prosenttia vuonna 2001 ja 52,17 prosenttia: 47,83 prosenttia vuonna 2002. Koko ajanjakson osalta kyseiset määrät olivat 5 488 406 euroa ja 3 698 192 euroa, jotka vastaavat 59,74 prosenttia tuista ja 40,26 prosenttia komission aloitteista. On pantava merkille, että vuonna 2000 käytetyt määrät olivat alunperin myönnettyjä alhaisemmat. Vuosien 2001 ja 2002 osalta käytetyt määrät eivät ole vielä lopullisia, koska tietyt toimet ovat vielä käynnissä. Samanlaisia eroja voidaan kuitenkin odottaa, koska tukien osalta kaikkia edunsaajien suorittamia maksuja ei voida pitää tukikelpoisina. Komission toimien osalta erot ovat pienempiä, mikä johtuu mahdollisimman suurten määrien sitomisesta. V. Päätelmät 1. Yhteisellä maatalouspolitiikalla on ensisijainen asema vastattaessa muuttuvaan maailmantilanteeseen sekä kansalaisten, kuluttajien ja veronmaksajien uusiin pyrkimyksiin ja toiveisiin. Komission tiedotuspolitiikan pitäisi kuvastaa näitä muutoksia ja sen olisi oltava väline, jolla kaikille asiasta kiinnostuneille osapuolille - maanviljelijöille, elintarviketeollisuudelle ja kaupalle - sekä koko kansalaisyhteiskunnalle tiedotetaan selkeästi maanviljelijöitä ja muita maaseudun toimijoita koskevista olemassa olevista mahdollisuuksista heidän elintasonsa parantamiseksi kunnioittamalla luontoa ja säilyttämällä maisemat tuleville sukupolville. Asetus (EY) N:o 814/2000 muodostaa vankan oikeusperustan näiden tehtävien toteuttamiselle. Sosiaalis-ammatillisten järjestöjen ja lehdistön ja suoraan komission aloitteesta toteutettujen toimien yhteenliittäminen luo hyvän käytännön perustan tasapainoiselle ja myönteiselle lähestymistavalle, jota voidaan kehittää ja välittää eteenpäin. Kolmen viime vuoden aikana rahoitettujen ja yhteisrahoitettujen toimien laadun osalta saatu kokemus näyttää olevan yleisesti myönteistä. Toimien vaikutusten arviointi tulevaisuudessa antaa asianmukaisen käsityksen politiikan arvosta. Rahoitustoimien esittämisjärjestelmää on parannettu vuosien mittaan siten, että siinä voidaan ottaa huomioon edunsaajien kokemukset ja kommentit. Suoraan hallinnointiin sisältyvät riskit ja tarve varmistaa, että EMOTR:n varat myönnetään tiettyjen tiukkojen, oikeudenmukaisten ja valvottavissa olevien menettelyjen mukaisesti, tarkoittavat kuitenkin sitä, että tietynasteista byrokratiaa ei voida välttää. Yhteisrahoitettavia toimia koskevien ehdotusten tasoa on nostettava siten, että entistä harvemmat toimet julistetaan tukikelvottomiksi. Tämä koskee pääasiassa näiden ehdotusten rahoitusta ja talousarviota koskevia kohtia ja varsinaisten toimien hyvää hallinnointia. Kaikkien sopimusten ja suoritusten on oltava uuden rahoitusasetuksen (EY) N:o 1605/2002 mukaisia. Yksityiskohtaisia sisäisiä sääntöjä on myös otettu käyttöön sen varmistamiseksi, että komission aloitteesta toteutetuille tiedotustoimille on myös riittävät perusteet ja että niiden vaikutus on mahdollisimman suuri. 2. Kokemus osoittaa, ettei tässä vaiheessa ole syytä muuttaa tiedotuspolitiikan kahta pilaria: kolmansien osapuolten ehdottamat yhteisrahoitettavat toimet (tuet) ja komission aloitteesta toteutettavat, sataprosenttisesti rahoitettavat toimet. Käytettyjen määrien jakautuminen näiden kahden pilarin välillä olisi pidettävä samalla tasolla. Euroopan viljelijöiden kattojärjestöt säilyvät tukipolitiikan pääasiallisina edunsaajina. Vaikka pienet ja keskisuuret perhemaatilayritykset eivät vielä ole täysin hyödyntäneet tämän politiikan etuja siten kuin aluksi toivottiin, on pyritty varmistamaan erityyppisten järjestöjen keskinäinen tasapaino entistä paremmin. Näitä pyrkimyksiä olisi jatkettava. Toimien luonteessa ei ole odotettavissa merkittävää muutosta. Tarve vahvistaa toimien mediasisältöä ottamalla huomioon kansalaisyhteiskunnan huolenaiheet ja tiedottajien 21. vuosisadalla kohtaamat haasteet tunnustetaan komission asetuksessa (EY) N:o 2208/2002, jossa esiintyy käsite "tiedotusvälineitä koskeva suunnitelma". Tämän kehityksen perusteella neuvoston asetuksessa olisi annettava mahdollisuus turvautua ulkopuoliseen tekniseen asiantuntija-apuun sekä tukien valinnassa että niiden seurannassa. Lisäksi olisi kiinnitettävä huomiota neuvostolle ja parlamentille määräajoin toimitettaviin kertomuksiin, joilla turvataan tiedotuspolitiikan täytäntöönpano. Olisi myös harkittava mahdollisuutta elvyttää tiedotuspolitiikkaa koskeva vuoropuhelu jäsenvaltioiden edustajien kanssa komission vuosittaisen toimintaohjelman yhteydessä. Lopuksi on todettava, että komission yksiköiden tulevaisuudessa toteuttama tarkastelu ja vaikutusten arviointi tarjoaa asianmukaista opastusta yleisen kustannus/hyötysuhteen parantamiseksi sekä niiden toimien tehostamiseksi, joita toteutetaan sekä tukien että komission omien aloitteiden osalta. Liitteet: SEK(2003) 506