EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukainen tiedoksianto yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteistä poikkeavasta kansallisesta säädöksestä

(N:o 2001-NOTIF95.4-SV-1)

(2002/C 23/05)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

1. Ruotsin kuningaskunta ilmoitti 7. joulukuuta 2001 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissiolle, että sen mukaan on tarpeen pitää voimassa kansallisia säädöksiä, jotka poikkeavat lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1975 annetun neuvoston direktiivin 76/116/ETY(1) säännöksistä, sellaisena kuin mainittu direktiivi on viimeksi muutettuna 22. joulukuuta 1998 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/97/EY(2) kadmiumia sisältävien lannoitteiden markkinoille saattamisen osalta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa.

2. Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdassa määrätään, että jos sen jälkeen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä 30 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle.

3. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.

4. Kansallisella lainsäädännöllä on Ruotsin kuningaskunnan alueella kielletty sellaisten tullinimikkeistön nimikkeisiin 2510 , 2809 , 2835 , 3103 ja 3105 kuuluvien lannoitteiden markkinointi ja kuljetus, joihin sisältyy kadmiumia enemmän kuin 100 grammaa fosforitonnia kohden. Tämä arvo mainitaan kemiallisten tuotteiden käsittelyn, maahantuonnin ja viennin kieltämistä (...) tietyissä tapauksissa koskevan asetuksen 1998:944 3 artiklan kolmannessa luetelmakohdassa.

5. Jo Ruotsin kuningaskuntaa koskevassa liittymisasiakirjassa vuodelta 1994 myönnettiin Ruotsille tilapäinen poikkeus edellä mainittujen kansallisten säännösten tilapäistä voimassa pitämistä varten. Liittymisasiakirjan 112 artiklassa ja liitteessä XII olevassa 4 kohdassa säädetään, että direktiivin 76/116/ETY 7 artiklaa ei lannoitteiden kadmiumpitoisuuden osalta sovelleta Ruotsin kuningaskuntaan ennen 1. päivää tammikuuta 1999.

6. Direktiiviä 76/116/ETY on tämän jälkeen kadmiumia sisältävien lannoitteiden markkinoille saattamisen osalta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa muutettu direktiivillä 98/97/EY, jonka mukaisesti Ruotsin kuningaskunta voi kieltää alueellaan sellaisten lannoitteiden markkinoille saattamisen, jotka sisältävät kadmiumia enemmän kun liittymispäivänä voimassa olleessa kansallisessa lainsäädännössä säädettiin. Tätä poikkeusta sovellettiin 1. päivästä tammikuuta 1999 31. päivään joulukuuta 2001.

7. Komissio antoi 14. syyskuuta 2001 ehdotuksen lannoitteita koskevaksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi(3), jossa säädetään muun muassa edellä mainitun poikkeuksen jatkamisesta. Tämän ehdotuksen 33 artiklan mukaisesti Ruotsi voi 31. päivään joulukuuta 2004 asti kieltää alueellaan sellaisten EY:n lannoitteiden markkinoille saattamisen, jotka sisältävät kadmiumia pitoisuuksina, jotka ylittävät sen, mistä liittymispäivänä voimassa olleessa kansallisessa lainsäädännössä oli säädetty. Mainitun artiklan toisessa kohdassa säädetään, että kuultuaan jäsenvaltiota ja sidosryhmiä komissio selvittää viimeistään 30. kesäkuuta 2002 mennessä, tarvitaanko lannoitteiden kadmiumpitoisuutta koskevia yhteisön tasoisia säännöksiä.

8. Ruotsi perustelee pyyntöään kansanterveys- ja ympäristösyillä. Pyyntönsä tueksi Ruotsi viittaa riskinarviointiraportin "Assessment of risks to health and the environment in Sweden from cadmium in fertilizers" päätelmiin. Kansallinen kemiallisten aineiden tarkastusvirasto julkaisi raportin 4. lokakuuta 2000, ja se on syyskuusta 2001 saatavilla komission www-sivustolta osoitteesta:

http://europa.eu.int/comm/enterprise/chemicals/fertilizers/riskassest/reports.htm

9. Ruotsi katsoo, että jos nykytasoa enemmän kadmiumia sisältävät lannoitteet hyväksyttäisiin, seurauksena olisi maaperän kadmiumpitoisuuksien merkittävä kasvu, ja että maaperän kadmiumpitoisuuden nousu aiheuttaisi maaperän eliöille toksisia vaikutuksia ja että myös maatalousalueiden vesistöissä saattaisi ilmetä kohtuuttoman suuria kadmiumpitoisuuksia.

Ruotsin viranomaisten mukaan riskinarviointi osoittaa, että nykytasoa enemmän kadmiumia sisältävien lannoitteiden salliminen johtaisi ravinnon kautta saatavan kadmiumin määrän merkittävään kasvuun. Turvamarginaali nykyisen altistuksen ja WHO:n tilapäisen hyväksyttävän viikkoannoksen ("provisional tolerable weekly intake") välillä on erittäin pieni. Tietyissä ryhmissä, joissa riski on suuri, turvamarginaalia ei ole lainkaan. Tällainen ryhmä ovat esim. naiset, joiden rautavarannot ovat vähäiset. Kadmiumin saanti ravinnosta suurina määrinä voikin johtaa siihen, että nykyistä useammat kärsisivät munuaisten toiminnan heikentymisestä ja että osteoporoosi lisääntyisi.

10. Edellä esitetyn pohjalta Ruotsin kuningaskunta katsoo tarpeelliseksi säilyttää edellä mainitut kansalliset säännökset voimassa myös 31. päivän joulukuuta 2001 jälkeen ja vähintään siihen asti, kunnes yhteisö on päättänyt tarvittavista toimista lannoitteissa olevan kadmiumin osalta.

11. Ruotsin antamaa ilmoitusta koskevat mahdolliset huomautukset, jotka toimitetaan komissiolle yli viidentoista päivän kuluttua tämän ilmoituksen julkaisemisesta, voidaan jättää ottamatta huomioon.

12. Lisätietoja Ruotsin kuningaskunnan esittämästä pyynnöstä: Mats Wiberg Jordbruksdepartementet S - 103 33 Stockholm puh. (46-8) 405 10 00 faksi (46-8) 20 64 96 sähköposti: registrator@agriculture.ministry.se

Yhteyshenkilö Euroopan komissiossa: Philippe Brunerie Euroopan komissio Yritystoiminnan pääosasto (ENTR)

Yksikkö E3 "kemialliset aineet"

AN88 4/40

B - 1049 Bruxelles/Brussel puh. (32-2) 295 21 99 faksi (32-2) 295 02 81 sähköposti: philippe.brunerie@cec.eu.int

(1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201.

(2) EYVL L 18, 23.1.1999, s. 60.

(3) KOM(2001) 508 lopullinen.