/* KOM/2011/0052 lopull. */ KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE Vastaus asiantuntijaryhmän tekemään seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman väliarviointiin sekä asiantuntijaryhmän tekemään riskinjakorahoitusvälineen väliarviointiin





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 9.2.2011 KOM(2011) 52 lopullinen KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE Vastaus asiantuntijaryhmän tekemään seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman väliarviointiin sekä asiantuntijaryhmän tekemään riskinjakorahoitusvälineen väliarviointiin KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE Vastaus asiantuntijaryhmän tekemään seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman väliarviointiin sekä asiantuntijaryhmän tekemään riskinjakorahoitusvälineen väliarviointiin 1. TAUSTA Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013) 18 päivänä joulukuuta 2006 tehdyn päätöksen N:o 1982/2006/EY[1] 7 artiklan 2 kohta muodostaa oikeusperustan, jonka mukaan puiteohjelmasta on tehtävä viimeistään vuonna 2010 riippumattomien asiantuntijoiden avustuksella väliarviointi, joka perustuu konkreettisiin tuloksiin. Kyseisen kohdan mukaan arvioinnissa tarkastellaan käynnissä olevien tutkimustoimien laatua sekä toteutuksen ja hallinnoinnin laadukkuutta ja edistymistä asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa. Arvioinnissa voitiin käyttää hyväksi eräitä muita arvioita, kuten tieto- ja viestintäteknologian aihealueesta tehtyä väliarviointia[2]. Väliarvioinnin tekijöiksi nimitettiin tehtävänmäärityksestä tehdyn komission päätöksen[3] perusteella 10 asiantuntijan ryhmä, jonka puheenjohtajaksi tuli Ruotsin ympäristö-, maatalous- ja aluesuunnittelutieteiden tutkimusneuvoston pääjohtaja Rolf Annerberg. Arviointiraportti annettiin 12. marraskuuta 2010. Se on saatavilla verkossa[4]. Päätöksen N:o 1982/2006/EY[5] ja erityisohjelmia ”Yhteistyö”[6] ja ”Valmiudet”[7] koskevien päätösten mukaisesti vuoden 2010 loppuun mennessä on tehtävä riippumattoman asiantuntijaryhmän arviointi myös riskinjakorahoitusvälineen täytäntöönpanosta. Komission on esitettävä riskinjakorahoitusvälineen väliarvioinnin tulokset kertomuksen muodossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille, jotka voivat kertomuksen perusteella päättää riskinjakorahoitusvälineeseen ajanjaksolle 2001–2013 varatun EU-rahoituksen toisen erän (enintään 500 miljoonaa euroa) vapauttamisesta[8]. Kuudesta jäsenestä muodostettu riippumaton asiantuntijaryhmä, jonka puheenjohtajana toimi entinen Euroopan parlamentin jäsen Erika Mann, antoi raporttinsa 1. elokuuta 2010. Se on saatavilla verkossa[9]. Tämä tiedonanto on vastaus edellä mainituissa arvioinneissa esitettyihin suosituksiin[10], ja siinä kerrotaan, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä tai mitä toimia se on jo toteuttanut, sekä mainitaan, jos selkeitä tai välittömiä ratkaisuja ei ole löydettävissä. On selvää, että komissio ei voi yksin tarttua moniin arviointiraportissa esiin otettuihin kysymyksiin, varsinkaan niihin, jotka koskevat puiteohjelmien rakennetta ja sisältöä ja niiden täytäntöönpanoon liittyviä varainhoitosääntöjä. Tässä tarvitaan muitakin toimijoita, kuten jäsenvaltiot, neuvosto ja Euroopan parlamentti, joiden on tehtävä yhteistyötä. 2. Vastaukset seitsemännen puiteohjelman väliarvioinnissa esitettyihin suosituksiin 2.1. Tutkimusperustaa olisi yhdennettävä, jotta voidaan edistyä eurooppalaista tutkimusaluetta (ERA) ja innovaatiounionia koskevien tavoitteiden saavuttamisessa Vaikka sekä julkisen että yksityisen tutkimuksen alalla on paljon jo saavutettukin, kuten yhteiset teknologia-aloitteet, ERA-NET-verkostot, 185 artiklan mukaiset toimet, Marie Curie -koulutustoiminnan yhteisrahoitusmekanismit ja viimeksi yhteisen ohjelmasuunnittelun käynnistäminen, tutkimuksen hajanaisuuden vähentämiseksi ja kriittisen massan rakentamiseksi on vielä tehtävä töitä. EU:n tutkimusohjelmissa on tulevaisuudessa keskityttävä selkeämmin tieteen, teknologiajohtajuuden ja teollisuuden kilpailukyvyn kannalta keskeisiin kysymyksiin sekä laajoihin yhteiskunnallisiin haasteisiin. Tästä on saatavilla moninaisia hyötyjä, kuten tavoitteenasettelun yhtenäistyminen, paremmat valmiudet houkutella investointeja yksityiseltä sektorilta, eurooppalaisen lisäarvon lisääntyminen ja vaikutusten arviointiperustan lujittuminen. Tällaista lähestymistapaa on tarpeen kehittää eurooppalaisen tutkimusalueen puitteissa siten, että etsitään aloja, joilta on löydettävissä yhteisiä tai yhteneviä etuja sekä sovitetaan entistä paremmin yhteen tutkimusvalmiuksia. Innovaatiounionialoitteessa esitetään, miten älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevat Eurooppa 2020 -tavoitteet voidaan saavuttaa käyttämällä hyväksi strategista ja integroitua lähestymistapaa tutkimuksessa ja innovoinnissa. Tulossa olevalla EU:n tutkimus- ja innovointirahoituksen yhteisiä strategisia puitteita käsittelevällä vihreällä kirjalla aloitetaan laaja julkinen keskustelu siitä, mitä keskeisiä kysymyksiä tulevaisuuden ohjelmissa on syytä ottaa huomioon. 2.2. Olisi kehitettävä ja toteutettava laadukkaita tutkimusinfrastruktuureja Komissio myöntää, että infrastruktuurin rahoitusta voidaan parantaa sovittamalla puiteohjelmaa yhteen Euroopan investointipankin ja rakennerahastojen rahoituksen kanssa. Seitsemännen puiteohjelman tuki uusille tutkimusinfrastruktuureille kohdistetaan Euroopan tutkimusinfrastruktuurien strategiafoorumin ESFRI:n etenemissuunnitelmassa määriteltyjen hankkeiden valmisteluun. Osasta näitä hankkeita on todettu löytyvän synergiamahdollisuuksia koheesiopolitiikan kanssa, ja niistä on tiedotettu hankkeiden toteuttajille. Komissio on vakuuttunut siitä, että synergia tuottaa tuloksia ennen seitsemännen puiteohjelman päättymistä. Integroiviin toimiin (I3) myönnetään tukea myös seitsemännen puiteohjelman viimeisinä vuosina. Yksi mahdollisuus, jota on syytä harkita, on tutkimusinfrastruktuureihin liittyvän koulutuksen lisääminen ”Ihmiset”-ohjelmassa. Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti kaikkiin infrastruktuurihankkeisiin voitaisiin sisällyttää innovaatiokokonaisuus, sillä se edistäisi teollisuuden osallistumista. Vuoden 2012 työohjelmassa korostetaan aikaisempaa selvemmin, että myös Euroopan unionin ulkopuolisten maiden tutkijoilla on mahdollisuus käyttää hyväksi Euroopan tutkimusinfrastruktuureja. Sähköisen infrastruktuurin kehittäminen auttaa luomaan koko Euroopan kattavia yhteyksiä tutkijoiden, välineiden, tietoaineistojen ja laskentakapasiteetin välille ja siten luomaan eräänlaisen verkotetun eurooppalaisen tutkimusalueen. Tällainen kehittäminen on olennainen osa Euroopan digitaalistrategiaa koskevaa lippulaiva-aloitetta, ja sitä jatketaan seitsemännen puiteohjelman toisella puoliskolla. Se koskee myös laskenta- ja dataintensiivisen tutkimuksen tarvitsemia verkkopalveluja, GÉANT-verkon parantamista ja PRACE-supertietokoneinfrastruktuurin jatkokehittämistä[11]. 2.3. Rahoitus on tarpeen säilyttää vähintään nykyisellä tasolla Eurooppa 2020 -strategiassa tunnustetaan hyvin selvästi, että tutkimus ja innovaatiot ovat yhteiskunnan kehittymisen ja taloudellisen hyvinvoinnin keskeisiä edistäjiä. Jotta olisi mahdollista saavuttaa strategian tavoitteet sekä kohdata niin EU:n keskeiset haasteet kuin myös massiivisia investointeja tutkimukseen, kehittämiseen ja innovointiin suunnittelevien EU:n kilpailijoiden taholta tuleva haaste, tarvitaan uskottavan tasoista rahoitusta tutkimukseen ja kehittämiseen. Talousarvion kokonaistarkastelun yhteydessä ehdotettu yhteinen strategiakehys turvaa EU:n tutkimus- ja innovointirahoituksen käytön tehostamisen parantamalla toiminnan EU-lisäarvoa, tekemällä siitä tuloshakuisempaa ja auttamalla löytämään uusia julkisia ja yksityisiä rahoituslähteitä. 2.4. Tarvitaan selkeää innovaatiostrategiaa Komissio on samaa mieltä suosituksesta, joka on yhteneväinen Eurooppa 2020 -strategiaan liittyvässä innovaatiounionia koskevassa tiedonannossa esitettyjen suuntaviivojen kanssa. Puiteohjelman rahoituksessa on viime vuosina pyritty ottamaan paremmin huomioon teollisuuden teknologiatarpeet kannustamalla eurooppalaisten teknologiayhteisöjen perustamiseen sekä tukemalla yhteisiä teknologia-aloitteita ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia. Tämä on auttanut kokonaisia toimialoja keskittämään toimintaansa yhteisten tutkimusstrategioiden mukaiseksi. Kuten innovaatiounionialoitteessa painotetaan, tätä olisi edistettävä myös EU:n tulevissa ohjelmissa samoin kuin tietämyksen siirtämistäkin. Lisäksi olisi käynnistettävä eurooppalaisia innovaatiokumppanuuksia toimien lähentämiseksi kysyntäpuolen toimenpiteisiin (kuten standardien laatiminen, julkiset hankinnat ja sääntelykehykset). Vaikka innovaatiounionin sitoumuksia päästään toteuttamaan toden teolla vasta seuraavan vaiheen rahoitusohjelmissa, komissio on jo ryhtynyt toimiin nykyisen puiteohjelman innovaatiovaikutusten lisäämiseksi. Se on tavoitteena seitsemännen puiteohjelman jäljellä olevissa työohjelmissa ja saavutettavissa esimerkiksi rahoittamalla hankkeita, joilla tutkimustuloksia tuodaan lähemmäs markkinoita (esimerkiksi demonstrointihankkeet), sekä korostamalla ehdotusten arvioinnissa innovaatiovaikutuksia. Lisäksi lisätään rahoitusta pk-yrityksiä koskeviin hankkeisiin ja aiheisiin, jotka kiinnostavat pk-yrityksiä tai organisaatioita, jotka osallistuvat puiteohjelmaan ensimmäistä kertaa. 2.5. Yksinkertaistamisessa pitäisi ottaa kvanttihyppy Komissio myöntää, että yksinkertaistamista on jatkettava. Tutkimuspuiteohjelmien täytäntöönpanon yksinkertaistamista koskevassa komission tiedonannossa[12] esitetään eräitä lyhyen ja pitkän aikavälin mahdollisia vaihtoehtoja, jotka ovat herättäneet EU:n toimielimissä vilkasta keskustelua. Seitsemännen puiteohjelman sääntöjen suhteen kaivataan kipeästi vakautta ja jatkuvuutta, mutta toisaalta ollaan varsin yhtä mieltä siitä, että olisi edistyttävä nopeasti seuraavilla kolmella osa-alueella, joilla seitsemännessä puiteohjelmassa on jo nyt hyviä onnistumismahdollisuuksia: - Keskimääräisiin henkilöstökustannuksiin perustuvien kustannuslaskentatapojen hyväksyttävyyskriteerien uudelleen määrittely siten, että poistetaan kriteerit, jotka koskevat hyväksyttäviä poikkeamia henkilöstöluokan keskimääräisten kustannusten ja hankkeen todellisten yksittäisten henkilökustannusten välillä. Tämä mahdollistaisi sen, että edunsaajien, erityisesti teollisuuden, yleisesti käyttämät keskimääräisiin henkilöstökustannuksiin perustuvat kustannuslaskentatavat, myös kustannuspaikkaperusteiset menetelmät, voitaisiin hyväksyä. - Mahdollisuus korvata pk-yritysten omistajille ja luonnollisille henkilöille, jotka eivät saa kirjanpitoon merkittyä palkkaa, heidän puiteohjelmahankkeen hyväksi tekemänsä työ kiinteämääräisellä summalla, joka perustuu ”Ihmiset”-erityisohjelman Marie Curie -apurahamaksuihin. - Tutkimuspuiteohjelmien täytäntöönpanoon osallistuvien komission pääosastojen välisen selvityskomitean perustaminen tutkimusavustuksia koskevien sääntöjen ja menettelyjen tulkinnan ja soveltamisen yhdenmukaistamiseksi. Komissio hyväksyi 24. tammikuuta 2011 tarvittavat täytäntöönpanopäätökset edellä tarkoitettujen yksinkertaistamistoimenpiteiden toteuttamiseksi viipymättä ja jo myönnettyjen seitsemännen puiteohjelman avustusten osalta takautuvasti. Ennakkorahoituksen korkotuottoa koskevaa kysymystä käsitellään varainhoitoasetuksen tarkistamista koskevassa komission ehdotuksessa KOM(2010) 815. Komission ehdottama varainhoitoasetuksen tarkistaminen on välttämätöntä myös tutkimuksen ja innovoinnin seuraavissa ohjelmissa tarvittavan radikaalin yksinkertaistamisen (”kvanttihypyn”) kannalta. 2.6. Seitsemännen puiteohjelman ja tulevien ohjelmien rahoitustoimenpiteiden valikoimassa olisi muutettava tutkimusta koskevien alhaalta ylös- ja ylhäältä alas -lähestymistapojen välistä painotusta. Seitsemännen puiteohjelman monissa osissa tutkimukseen sovelletaan jo alhaalta ylös -lähestymistapaa. Tällaisia ovat esimerkiksi tutkijoiden koulutusta ja liikkuvuutta koskevat Marie Curie -toimet sekä Euroopan tutkimusneuvoston toimet uutta luotaavassa tutkimuksessa. Merkittäviä ovat myös tuleviin ja nouseviin teknologioihin liittyvät toimet, joissa tuetaan tieto- ja viestintäteknologian monialaista kartoittavaa tutkimustoimintaa yhdistämällä ylhäältä alas -lähestymistapaan perustuvia temaattisia ehdotuspyyntöjä alhaalta ylöspäin -ajatukseen perustuviin avoimiin ehdotuspyyntöihin. Alhaalta ylös -rahoituksen lisääntyminen jatkuu, koska komissio esittää seitsemännen puiteohjelman viimeisinä vuosina uusia haasteisiin perustuvia avoimia ehdotuspyyntöjä. Lisäksi innovaatiounionin myötä on sitouduttu lujittamaan Euroopan tutkimusneuvoston roolia, ja kysymystä alhaalta ylös- ja ylhäältä alas -lähestymistavoista tullaan käsittelemään paljon seuraavaa puiteohjelmaa koskevassa periaatekeskustelussa. Puiteohjelmalle kokonaisuutena on kuitenkin tärkeintä varmistaa oikea tasapaino näiden kahden lähestymistavan välillä. Edellä (2.1 ja 2.4. kohdassa) käsiteltiin suuriin haasteisiin keskittyviä tulevia toimia. Niiden yhteydessä on syytä muistaa, että niissä voidaan onnistua vain, jos hankkeille ja tutkijoille annetaan riittävästi mahdollisuuksia oivaltamiseen ja luovuuteen. Komissio ilmaisee jälleen tukensa osaamiskolmiomallille ja muistuttaa, että myös Euroopan teknologiainstituutti edistää merkittävästi koulutuksen osa-aluetta. Tärkeitä ovat myös innovaatiounionia koskevassa tiedonannossa esitetyt korkeakoulujen ja yritysten foorumi ja osaamisyhteenliittymät sekä tutkijoiden innovointitaitojen kehittäminen, johon Marie Curie -toimilla pyritään. 2.7. Uusien välineiden kehittämisessä olisi pidettävä taukoa Seitsemäs puiteohjelma toteutetaan loppuun nykyisellä oikeusperustalla ja nykyisillä välineillä. Komissio tutkii kuitenkin nykyistä välinevalikoimaa määritelläkseen aloja, joilla on yksinkertaistamismahdollisuuksia, mahdollisia päällekkäisyyksiä tai puutteita. Lisäksi olisi harkittava uusia keinoja kuten palkintoja tai innovatiivisia hankintamenettelyjä. Tätä työtä tuetaan monin tavoin, esimerkiksi käsittelemällä asiaa eurooppalaisen tutkimusalueen komiteassa sekä tulevassa kumppanuustiedonannossa. Tulokset otetaan huomioon seuraavaa puiteohjelmaa koskevissa komission ehdotuksissa. EU:n talousarvion paras mahdollinen käyttö edellyttää rahoituksen eurooppalaisen lisäarvon, vaikuttavuuden ja vipuvaikutusten lisäämistä. Jo aikaisemmin mainittujen yhteisten strategisten puitteiden tavoitteena on varmistaa, että kaikella EU:n tutkimus- ja innovaatiorahoituksella on yhteiset päämäärät ja yhteinen strategia. Tämän saavuttamiseksi tarvitaan johdonmukaista ja toimivaa välinevalikoimaa. 2.8. Naisten osallistumista seitsemänteen puiteohjelmaan olisi lisättävä ohjelman viimeisinä vuosina Komissio pitää tätä kysymystä hyvin tärkeänä, mutta toteaa, että puiteohjelma on vain pieni osa kaikkea Euroopan tutkimustoimintaa, joten sillä ei voida ratkaista kaikkia ongelmia. Todellinen edistys edellyttää yhteistä lähestymistapaa, jolle on saatavissa rahoittajien ja tutkijoiden tuki eurooppalaisen tutkimusalueen kaikissa osissa. Komissio on valmis omaksumaan vetovastuun tämän päämäärän tavoittelussa. Nykyisten toimien – erityisesti 40 prosentin tavoite, seuranta, tunnetuksi tekeminen ja Marie Curie -toimien menestys – lisäksi ehdotetaan uusia. Komissio - huolehtii siitä, että tavoitteena olevaa naisten 40 prosentin osuutta kaikissa arviointikomiteoissa ja neuvoa-antavissa komiteoissa noudatetaan, sekä tavoittelee jäsenvaltioiden tukea tämän tavoitteen saavuttamiseksi myös ohjelmakomiteoissa; - käynnistää jäsenvaltioiden ja tutkimuslaitosten tuella uusia analyyseja, joiden tarkoituksena on selvittää vuoden 2011 loppuun mennessä, mitkä kulttuuritekijät ja tilanteet vaikuttavat naispuolisten tutkijoiden osallistumiseen ja millä keinoin niihin voidaan vaikuttaa; - lisää seurantaa hankkeen kaikissa vaiheissa; - lisää uran uudelleen aloittamista tukevan paneelin merkitystä Marie Curie -toimissa; paneeli on tarkoitettu auttamaan niitä, jotka haluavat palata tutkijan uralle tauon, esimerkiksi äitiysloman, jälkeen. 2.9. Olisi pyrittävä edistämään aliedustettujen jäsenvaltioiden suurempaa osallistumista parantamalla rakennerahastojen ja puiteohjelman välisiä yhteyksiä Yksi esimerkki jo tapahtuneesta edistyksestä on synergia-asiantuntijoiden ryhmä SEG (Synergies Expert Group), jonka tehtävä on edistää seitsemännen puiteohjelman, rakennerahastojen ja kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman yhteisvaikutusta. Ryhmään kuuluu jäseniä yliopistoista sekä politiikan ja käytännön toiminnan parista ja myös osaamiskolmion koulutuskulmasta. Sillä on neuvoa-antava rooli sekä nykyisellä (2011–2013) että tulevalla ohjelmakaudella ja se neuvoo myös seitsemännen puiteohjelman tulevissa alueellisissa toimissa. SEG hyödyntää työssään eurooppalaisen tutkimusalueen komitean äskettäin tekemää synergia-analyysia. Eurooppa 2020 -lippulaivahankkeet innovaatiounioni ja Euroopan digitaalistrategia vaikuttavat merkittävästi EU:n politiikan ja toiminnan – myös tutkimuksen, innovoinnin ja koheesiorahoituksen – yhteensovittamiseen. Rakennerahastoista on tarkoitus tukea valmiuksien kehittämistä, esimerkiksi tutkimusinfrastruktuureja ja toimia, joilla edistetään nopeiden internet-yhteyksien saamista kaikkialle Eurooppaan, mikä laajentaisi EU:n tutkimus- ja innovaatioperustaa ja loisi valmiuksia osaamisyhteiskunnalle. 2.10. Seitsemättä puiteohjelmaa on tarpeen avata kansainväliselle yhteistyölle Seitsemäs puiteohjelma on jo nyt hyvin avoin kansainväliselle yhteistyölle: siinä on osallistujia yli 160 maasta. Rahoituksen ja osallistujien kokonaismäärän suhteen tällainen yhteistyö on kuitenkin melko vähäistä, erityisesti tutkimuksen alalla johtavien ja nousevien maiden kanssa. Tässä on kyse vakavasta tilaisuuden menettämisestä, johon on puututtava. Nykyisistä aloitteista, kuten EU:n kahdenvälisistä tiede- ja teknologiasopimuksista ja koordinoiduista ehdotuspyynnöistä, saatujen kokemusten perusteella tarvitaan kiireesti strategisempaa lähestymistapaa. Tätä varten komissio tekee kansainvälisen yhteistyön strategiastaan perusteellisen tarkastelun ja raportoi siitä vuoden 2011 loppuun mennessä. Tarkoituksena on tutkia, miten voidaan saavuttaa kriittinen massa ja erikoistuminen Euroopan tarpeiden ja suhteellisten etujen aloilla, ottaen huomioon edellä (2.1 kohdassa) tarkoitettu ehdotus keskittymisestä tulevaisuudessa suuriin haasteisiin. Tässä yhteydessä on myös välttämätöntä määritellä paremmin jäsenvaltioiden ja puiteohjelman yhteiset ja yksittäiset roolit sekä keinot, esimerkiksi kansainvälisen tiede- ja teknologiayhteistyön strateginen foorumi, yhteistä etua koskevien alojen ja lähestymistapojen määrittelemiseksi. 3. TULEVAISUUDENNÄKYMÄT Raportin viimeisessä luvussa seitsemännen puiteohjelman väliarvioinnin tehnyt asiantuntijaryhmä tarkastelee havaintojensa merkitystä tulevien rahoitusohjelmien päämäärien ja toteutuksen kannalta. Asiantuntijaryhmä korostaa, että jatkossa on tarpeen tukea Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanoa, mukaan lukien innovaatiounionin ja muiden lippulaiva-aloitteiden kunnianhimoisten tavoitteiden saavuttamista. Asiantuntijaryhmä katsoo huippuosaamisen, kilpailukyvyn ja yhteiskunnallisten tavoitteiden olevan keskeisiä seuraavan puiteohjelman tutkimusstrategiassa ja tavoitteenasettelussa. Tämä vastaa hyvin innovaatiounionin laajoja suuntaviivoja. Tämän arvioinnin tulokset vaikuttavat suoraan tulevaisuuden tutkimuspolitiikkaan. Ne otetaan huomioon erityisesti tulossa olevassa komission vihreässä kirjassa, jonka on tarkoitus ilmestyä alkuvuodesta 2011. Sillä käynnistetään laaja julkinen keskustelu tulevaisuuden tutkimus- ja innovaatiorahoituksen ohjelmien keskeisistä kysymyksistä. 4. Riskinjakorahoitusväline 4.1. Riskinjakorahoitusväline ja sen väliarvioinnin tausta Riskinjakorahoitusväline kehitettiin EU:n neuvoston pyydettyä joulukuussa 2005 Euroopan komissiota ja Euroopan investointipankkia ehdottamaan tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin lisäinvestointien tukemiseksi ajanjaksolla 2007–2013 rahoitusvälinettä, johon sisältyisi riskinjakoelementtejä. Riskinjakorahoitusvälineen tavoitteena on hankkia noin 10 miljardin euron arvosta lainoja tutkimus-, kehittämis- ja innovointitoimiin, joita toteuttavilla yksityisillä yrityksillä tai julkisilla laitoksilla on tavallista korkeampi riskiprofiili. Euroopan investointipankin (EIP) ja/tai sen rahoituksen välittäjien mahdollisten luottotappioiden kattamiseksi riskinjakorahoitusvälineeseen kootaan enintään kaksi miljardia euroa (enintään yksi miljardi seitsemännestä puiteohjelmasta ja enintään yksi miljardi EIP:n omista varoista). Seitsemännen puiteohjelman liitteen II mukaisesti EU:n rahoitusosuus jaetaan kahteen osaan: 500 miljoonaa euroa vuosina 2007–2020 ja mahdollisesti toiset 500 miljoonaa euroa vuosina 2011–2013, väliarvioinnin tuloksista riippuen. 4.2. Riskinjakorahoitusvälineen väliarviointi Väliarviointia varten nimitetty riippumattomien asiantuntijoiden ryhmä totesi vuoden 2010 alkupuolella tekemästään työstä laaditussa raportissa[13], että riskinjakorahoitusväline näyttää olevan innovatiivinen ja vastasyklinen kysyntään perustuva rahoitusväline, joka on onnistuneesti tuotu mukaan Euroopan unionin tutkimusrahoitukseen ja joka on auttanut ratkaisevasti tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin rahoituksen laajentamisessa. Asiantuntijaryhmä korosti, että riskinjakorahoitusvälineellä on saavutettu EU:n laajuisesti hyvin merkittäviä, jopa alkuperäiset odotukset ylittäviä tuloksia[14]. Lisäksi ryhmä totesi, että riskinjakorahoitusvälineen toteutus on hoidettu tehokkaasti ja että EIP ja komissio ovat saaneet sen ansiosta valtavasti tietoa tällaisen uuden yhteisen rahoitusvälineen hallinnosta sekä kokemusta ja kannustusta siitä, mitä voidaan saavuttaa yhdistämällä järkevästi EU:n talousarvion riskipääomaa ja EIP:n rahoitusresursseja ja asiantuntemusta. Koska riskinjakorahoitusvälinettä voidaan pitää onnistuneena mallina, jota on syytä kehittää edelleen ja tehostaa, riippumaton asiantuntijaryhmä antoi 10 suositusta, jotka voidaan ryhmitellä seuraavasti: - Nykyinen ohjelmakausi 2011–2013: - Riskinjakorahoitusvälineeseen varattu enintään 500 miljoonan euron EU:n rahoitusosuus vapautettava välittömästi seitsemännen puiteohjelman oikeusperustassa säädetyin edellytyksin – (Suositus 1) ; - Enintään 500 miljoonan euron EU:n lisäosuus riskinjakorahoitusvälineeseen vuosina 2011–2013; varat tähän otetaan seitsemännen puiteohjelman erityisohjelmasta ”Yhteistyö” ja/tai muista kuin seitsemännen puiteohjelman lähteistä – (Suositus 5) ; - EU:n rahoitusosuus saatava vastaamaan kysynnän tasoa vuoden 2013 loppuun mennessä – (Suositus 7) ; - Eräiden jo tuettujen kohderyhmien (erityisesti pk-yritykset ja tutkimusinfrastruktuurit) osalta voitaisiin aikaansaada parannuksia erityisillä lähestymistavoilla ja riskinjaon muuttamisella – (Suositukset 2, 3 ja 4) ; - Seuraava ohjelmakausi vuoden 2013 jälkeen: - Riskinjakorahoitusvälinettä on syytä jatkaa ja laajentaa (uudistettu riskinjakorahoitusväline) ja osoittaa siihen EU-rahoitusta vähintään viisi miljardia euroa – (Suositukset 7, 9 ja 10) ; - EU:n nykyisiä ja tulevia rahoitusvälineitä on aihetta järkeistää jossakin määrin (toimien päällekkäisyyksien välttämiseksi ja synergioiden turvaamiseksi) – (Suositus 6) ; - Säännöllinen seuranta olisi varmistettava – (Suositus 8) . 4.3. Komission vastaus Komissio panee tyytyväisenä merkille riippumattoman asiantuntijaryhmän yksityiskohtaisen ja perusteellisen analyysin. Koska riskinjakorahoitusvälineen positiivinen väliarvio on ennakkoedellytys sille, että toinen 500 miljoonan euron rahoitusosuus seitsemännestä puiteohjelmasta ajanjaksolle 2011–2013 voidaan vapauttaa, komissio toteaa, että sekä riskinjakorahoitusvälineen arvioinut väliarviointiryhmä (suositus 1) että seitsemännen puiteohjelman arvioinut asiantuntijaryhmä suosittavat selvästi rahoitusosuuden vapauttamista. Vuoden 2011 EU:n talousarviosta äänestettäessä neuvosto ja Euroopan parlamentti antoivat jo periaatteessa suostumuksensa toisen rahoituserän vapauttamiselle (250 miljoonaa euroa vuonna 2011). Komissio pyytää niiltä kuitenkin vielä myöhemmin 2011 virallista vastausta koko ajanjaksosta (2011–2013), jos ne pitävät sitä aiheellisena. Komissio on asiantuntijaryhmän suositusten 2, 3 ja 4 osalta täysin samaa mieltä siitä, että riskinjakorahoitusvälineessä nykyisin aliedustettuina olevat ryhmät (pk-yritykset, korkeakoulut ja tutkimusorganisaatiot sekä tutkimusinfrastruktuurit) on otettava paremmin huomioon. Komissio käy jo EIP:n kanssa teknisiä neuvotteluja löytääkseen konkreettisia ratkaisuja ja uusia lähestymistapoja siihen, miten nämä tavoitteet voidaan saavuttaa. Erityisesti kiinnitetään huomiota riskinjaon muutoksiin, portfoliomalleihin, riskitasojen korottamiseen ja oman pääoman ehtoisen rahoituksen käyttöönottoon. Tämä johtaa komission ja Euroopan investointipankin riskinjakorahoitusvälineen toteutusta koskevan sopimuksen muuttamiseen jo vuoden 2011 alkupuoliskolla. Komissio on tyytyväinen asiantuntijaryhmän suosituksiin seuraavaksi ohjelmakaudeksi (vuoden 2013 jälkeen). Se toteaa suositusten vastaavan innovaatiounionin[15] tavoitteita, jotka koskevat rahoituksen saatavuuden parantamista, yksityisen rahoituksen lisäämistä ja rahoitussuunnittelun laajempaa hyödyntämistä innovoinnin tukemiseksi[16]. Parhaillaan analysoidaan sitä, miten riskinjakorahoitusvälineen laajentaminen voidaan käytännössä rahoittaa siten, että voidaan lisätä riskinjakoa sekä T&K- että innovaatiohankkeissa, ja miten EU voi rahoittaa ja tukea uusia kunnianhimoisia tavoitteita (kuten SET-suunnitelmaa), mukaan luettuina Eurooppa 2020 -lippulaiva-aloitteet, kuten digitaalistrategia tai resurssitehokas Eurooppa. Komissio ja EIP-ryhmä pohtivat parhaillaan rahoitusvälineiden tehokasta, tuloksellista ja järkiperäistä käyttöä monialaisesta näkökulmasta erityisesti tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin saralla. Komissio on lisäksi samaa mieltä asiantuntijaryhmän suosituksesta, joka koskee riskinjakorahoitusvälineen toteuttamisen säännöllistä seurantaa, ja ryhtyy tämän asian osalta konkreettisiin toimiin vuoden 2011 aikana. [1] EUVL L 412, 30.12.2006, s.1. [2] ”Catalysing European Competitiveness in a Globalising World” – paneeliraportti seitsemännen puiteohjelman tieto- ja viestintäteknologian aihealueen väliarvioinnista. Muita asian kannalta merkityksellisiä arvioita tieto- ja viestintäteknologian alalla ovat yhteisten teknologiahankkeiden ARTEMIS ja ENIAC väliarvioinnit sekä tietotekniikka-avusteista asumista koskevan yhteisen ohjelman väliarviointi, http://ec.europa.eu/dgs/information_society/evaluation/rtd/index_en.htm . [3] C/2009/8412-1. [4] http://ec.europa.eu/research/evaluations. [5] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 1982/2006/EY - 18.12.2006 - liite II. [6] Neuvoston päätös 2006/971/EY - 19.12.2006 - liite III. [7] Neuvoston päätös 2006/974/EY - 19.12.2006 - liite III. [8] Päätöksen N:o 1982/2006/EY liite II, s. 38. [9] http://ec.europa.eu/research/evaluations. [10] Seuraavassa mainitaan vain kunkin suosituksen otsikko. Koko teksti löytyy asianomaisista arviointiraporteista. [11] http://ec.europa.eu/information_society/digital-agenda/index_en.htm. [12] KOM(2010) 187, 29.4.2010. [13] Erika Mann (puheenjohtaja) ja Luc Soete (esittelijä) esittivät asiantuntijaryhmän raportin Euroopan parlamentin teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle (ITRE), neuvoston tutkimustyöryhmälle ja asianomaisille seitsemännen puiteohjelman ohjelmakomiteoille. [14] Vuoden 2009 loppuun mennessä riskinjakorahoitusvälineen lainoja oli hyväksytty 6,3 miljardia euroa ja tuettu yhteensä 16,2 miljardin investointeja tutkimukseen, kehittämiseen, demonstrointiin ja innovointiin eli saavutettu merkittävä 15-kertainen vipuvaikutus (EU:n ja EIP:n budjettivarat suhteessa kaikkiin tuettuihin investointeihin tutkimukseen, kehittämiseen ja innovointiin); Riskinjakorahoitusvälineen hankkeita toteutetaan 18:ssa jäsenvaltiossa ja kahdessa assosioituneessa maassa. Rahoitusvälineen luvut syyskuuhun 2010 mennessä ovat 8,1 miljardia euroa hyväksyttyjä lainoja 82 hankkeeseen ja 5,3 miljardia euroa allekirjoitettuja lainoja 54 hankkeeseen. [15] KOM(2010) 546, 6.10.2010. [16] Tätä korostetaan myös tiedonannossa ”Aluepolitiikan panos Eurooppa 2020 -strategian mukaisessa älykkäässä kasvussa”, KOM(2010) 553, 6.10.2010.