EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 26.11.2015 COM(2015) 701 final 2015/0263(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS rakenneuudistusten tukiohjelman perustamisesta kaudeksi 2017–2020 ja asetusten (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 1305/2013 muuttamisesta {SWD(2015) 750 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Vakaa sääntely- ja institutionaalinen ympäristö sekä sujuvasti toimiva talous ovat keskeisen tärkeitä, jotta voidaan parantaa kilpailukykyä, kannustaa investointeja, edistää työpaikkojen luomista, kohentaa elintasoa ja saada aikaan kestävää kasvua kaikissa unionin jäsenvaltiossa. Monien unionin jäsenvaltioiden talouksissa on toteutettu tai toteutetaan edelleen sopeutusprosesseja jo aiemmin muodostuneiden makrotalouden epätasapainotilojen korjaamiseksi. Monien haasteina on myös alhainen potentiaalinen kasvu. Tämä tilanne on usein seurausta kyseisten talouksien viivästyneistä ja riittämättömistä rakenneuudistuksista. Unioni on asettanut rakenneuudistusten toteuttamisen yhdeksi poliittisista painopisteistään, jotta elpyminen saadaan kestävälle uralle, vapautetaan kasvupotentiaalia mukautumiskyvyn lisäämiseksi ja tuetaan lähentymisprosessia. Uudistusten on oltava hyvin suunniteltuja ja säänneltyjä, ja niiden täytäntöönpanon on oltava tehokasta. Uudistusten onnistuminen edellyttää muutakin kuin tarvittavan lainsäädännön hyväksymistä. Se edellyttää tehokasta täytäntöönpanoa, mikä merkitsee, että julkishallinnon rakenteellisiin ongelmiin (kuten henkilöstön pätevyys, liikkuvuus, kannustimet ja työskentelyprosessien muutokset) sekä taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin haasteisiin on puututtava. Uudistusten tuottaminen hyötyjen konkretisoituminen voi viedä jonkin aikaa. Tämän vuoksi nopea ja tehokas täytäntöönpano on olennaisen tärkeää niin kriisistä kärsivien kuin rakenteellisesti heikkojenkin talouksien tilanteessa. Teknisen tuen antaminen on ollut ratkaisevan tärkeää Kyproksen ja Kreikan taloudellisen sopeutuksen tukemisessa (Kypros-tukiryhmän, SGGY, ja Kreikka-työryhmän, TFGR, avulla). Lähes kaikki politiikan alat kattavan teknisen tuen antamisesta Kyprokselle ja Kreikalle saadut kokemukset ovat tarjonneet tulevaisuutta varten hyödyllistä tietoa teknisen tuen antamisesta mahdollisesti jokaiselle jäsenvaltiolle. Tämän vuoksi tarkoituksena on ulottaa tekninen tuki kaikkiin sitä pyytäviin jäsenvaltioihin rakenneuudistusten tukipalvelun avulla (Structural Reform Support Service, SRSS). Jäsenvaltiot voivatkin hyötyä tuesta niihin haasteisiin vastaamisessa, jotka liittyvät institutionaalisten, rakenteellisten ja hallinnollisten uudistusten suunnitteluun ja täytäntöönpanoon. Haasteet voivat johtua esimerkiksi heikoista hallinnollisista ja institutionaalisista valmiuksista ja siitä, ettei unionin lainsäädäntöä ole sovellettu ja pantu täytäntöön asianmukaisesti. Unionin säännöstön täytäntöönpanon kehittäminen on myös yksi komission painopisteistä. Komissio onkin todennut, että sen on tehtävä ”jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä sen selvittämiseksi, miten EU:n lainsäädännön noudattaminen voidaan parhaiten varmistaa kansallisella tasolla”. Jäsenvaltioiden kanssa on tarpeen tehdä yhteistyötä myös niiden puutteiden osalta, joita on havaittu talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annettujen maakohtaisten suositusten mukaisten uudistusten toteuttamisessa. Näistä syistä on tarpeen ottaa käyttöön rakenneuudistusten tukiohjelma (Structural Reform Support Programme, SRSP). Sen tavoitteena on vahvistaa jäsenvaltioiden kokonaisvalmiuksia valmistella ja täytäntöönpanna kasvua nopeuttavia institutionaalisia, rakenteellisia ja hallinnollisia uudistuksia, myös avustamalla unionin rahastojen tehokkaassa ja tuloksellisessa käytössä, jos kyseiset jäsenvaltiot pyytävät unionin tukea tätä varten. Komissio antaa ohjelmasta tukea jäsenvaltion pyynnöstä. Tukea annetaan i) uudistusten täytäntöönpanemiseksi talouden ohjausprosessien, erityisesti talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annettujen maakohtaisten suositusten mukaisesti, ja/tai muiden unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien toimien yhteydessä; ii) uudistuksiin, jotka liittyvät unionin rahoitustukea saavien jäsenvaltioiden taloudellisten sopeutusohjelmien täytäntöönpanoon, ja iii) uudistuksiin, joita jäsenvaltiot toteuttavat omasta aloitteestaan kestävien investointien ja kasvun aikaansaamiseksi sekä työpaikkojen luomiseksi. Tuki uudistuksille – myös unionin rahastojen (kuten yhteisistä säännöksistä annetussa asetuksessa määritellyt Euroopan rakenne- ja investointirahastot eli ERI-rahastot, vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahasto (FEAD) sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja rajavalvontarahastot) tehokkaan ja tuloksellisen käytön avustaminen – kohdistuu tiettyihin politiikan aloihin. Näitä ovat erityisesti julkinen varainhoito, talousarviomenettely, velanhoito ja tulojen hallinnointi, instituutioiden uudistaminen sekä tehokas ja palvelukeskeinen julkishallinto, oikeusvaltioperiaatteen toteuttaminen, oikeusjärjestelmän uudistaminen ja petosten, korruption ja rahanpesun torjunta, liiketoimintaympäristö, yksityissektorin kehittäminen, rahoituksen saatavuus, investoinnit, finanssialan politiikat, yksityistämisprosessit, kauppa ja suorat ulkomaiset sijoitukset, kilpailu, julkiset hankinnat, kestävä toimialakohtainen kehitys ja tuki innovoinnille, koulutus, työmarkkinapolitiikka, sosiaalinen osallisuus, sosiaaliturvajärjestelmät, kansanterveys ja terveydenhuoltojärjestelmät, turvapaikka-, muuttoliike- ja rajapolitiikka sekä maatalousalan politiikat ja maaseutualueiden kestävä kehitys. •Johdonmukaisuus suhteessa tällä politiikan alalla voimassa oleviin politiikkaa koskeviin säännöksiin Tällä ohjelmalla on tarkoitus täydentää valmiuksien kehittämisen ja teknisen tuen nykyisiä resursseja, joita on saatavilla monivuotisen rahoituskehyksen mukaisten unionin muiden rahoitusohjelmien sekä teknisen tuen ja muiden unionin varoilla rahoitettujen toimien kautta. Monissa unionin ohjelmissa tarjotaankin mahdollisuus antaa jäsenvaltioille teknistä tukea tiettyjen politiikkatoimien toteuttamiseksi määrätyillä aloilla. Erityistavoitteestaan ja toimialastaan riippuen ohjelmat on suunniteltu edistämään suotuisten olosuhteiden syntyä talouskasvulle sekä sosiaaliturvalle ja ympäristönsuojelulle ja niiden kehittämiselle. Näistä ohjelmista myönnetylle tuelle on ominaista tietty temaattinen painotus, ja niillä edistetään kyseisten ohjelmien erityistavoitteiden saavuttamista. Tässä ehdotetulla ohjelmalla pyritään tarjoamaan lisäarvoa ja täydentämään nykyisten tukitoimenpiteiden hyviä tuloksia siten, että siinä keskitytään sellaisiin tuen osa-alueisiin, jotka liittyvät enemmän neuvonnan ja asiantuntemuksen tarjoamiseen paikalla. Toisin sanoen sen avulla tuetaan tukea pyytävien jäsenvaltioiden kansallisia viranomaisia (mahdollisesti paikalle sijoitettujen asiantuntijoiden avulla) koko prosessin ajan tai sen määrätyissä vaiheissa tai osissa. Lähtökohtana olisivat kiireellisimmät maakohtaiset tarpeet, joista komissio ja kyseinen jäsenvaltio sopivat yhdessä. Unionin tukea tehostettaisiin näin kokonaisvaltaisella lähestymistavalla, joka kattaisi yhden järjestelyn piirissä koordinoidut unionin politiikat laaja-alaisemmin. Se myös sisältäisi pyydettäessä komission ja kansallisten asiantuntijoiden paikalla tarjoamaa räätälöityä teknistä tukea. Tällä täydentävällä tuella olisi seuraavat erityispiirteet: a) valmius tarjota yhden järjestelyn perusteella teknistä ja rahoitustukea kaikille jäsenvaltioille laaja-alaisissa julkisen politiikan uudistuksissa, ja b) mahdollisuus tarjota paikalla toimivaa pysyvää henkilöstöä, jos asianomainen jäsenvaltio sitä pyytää ja jos niin sovitaan jäsenvaltion kanssa. Tämä vastaa käytäntöä joissakin kansainvälisissä organisaatioissa, kuten kansainvälisissä rahoituslaitoksissa. Ne ovat jo useiden vuosien ajan sisällyttäneet toimintansa kohdemaiden tukemiseen teknisen tuen niin lainatoimintansa kuin muunkin toimintansa yhteydessä.

Ehdotetulla ohjelmalla tekniseen tukeen sovelletaan entistä horisontaalisempaa lähestymistapaa. Ohjelmasta annettu tuki olisi monialaista ja samalla keskityttäisiin kyseisen maan kiireellisimpiin uudistustarpeisiin, jotka on todettu makrotalouden valvonnan yhteydessä tai jotka johtuvat unionin säännöstön täytäntöönpanon puutteista/tehottomuudesta. Ohjelma tarjoaisi lisäarvoa tuelle, jota myönnetään monista unionin alakohtaisista ohjelmista ja unionin rahastojen toimien perusteella, sillä se tarjoaisi makrotason maakohtaisen lähestymistavan ja tukisi samalla jäsenvaltioiden tärkeimpiä rakenneuudistuksia unionin keskeisten poliittisten tavoitteiden mukaisesti. Tämän ohjelman mukaisten toimien lisäarvo muihin unionin välineisiin verrattuna varmistetaan erityisesti siten, että päätöksessä antaa tukea sitä pyytävälle jäsenvaltiolle otetaan asianmukaisesti huomioon unionin rahastoista tai muista unionin ohjelmista kyseisessä jäsenvaltioissa jo rahoitetut käynnissä olevat toimet ja toimenpiteet. Komissiolla ja tukea saavilla jäsenvaltiolla on omat vastuualueensa. Ne edistävät synergiaa ja varmistavat tehokkaan koordinoinnin tämän ohjelman ja unionin muiden ohjelmien ja välineiden välillä ja erityisesti unionin rahastoista rahoitettujen toimenpiteiden kanssa. Ne toteuttavat tarvittavat toimenpiteet johdonmukaisuuden varmistamiseksi ja välttävät tästä ohjelmasta tuettujen toimien ja muiden unionin ohjelmien mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden välistä päällekkäisyyttä ohjelmasuunnittelu- ja täytäntöönpanovaiheissa. Erityisesti komissio aikoo lujittaa sisäisten työskentelyjärjestelyjensä koordinointia perustamalla koordinointimekanismin, johon osallistuu edustajia niistä yksiköistä, joita asia eniten koskee, jotta varmistetaan, että unionin ohjelmista ja rahastoista myönnetty tuki on johdonmukaista ja vältetään päällekkäisyyksiä. •Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteena on luoda kaikkiin jäsenvaltioihin älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun edellytykset. Talouskasvu on keskeistä työttömyyden vähentämiseksi, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden parantamiseksi ja elintason kohentamiseksi. Unioni on asettanut rakenneuudistusten toteuttamisen yhdeksi poliittisista painopisteistään, jotta elpyminen saadaan kestävälle uralle, vapautetaan kasvupotentiaalia mukautumiskyvyn lisäämiseksi ja tuetaan lähentymisprosessia. Uudistusprosessit ovat monimutkaisia ja usein kalliita. Ne edellyttävät asiantuntemusta monilta aloilta samanaikaisesti ja niillä voi olla rajojen yli ulottuvia vaikutuksia. Unionin tuella edistettäisiin valmiuksia toteuttaa sellaisia laaja-alaisia kasvua edistäviä uudistuksia kaikissa jäsenvaltioissa, jotka vaikuttaisivat koko unioniin. Ohjelma on tarkoitus toteuttaa tiiviissä yhteistyössä asianomaisten kansallisten viranomaisten kanssa. Sillä vahvistettaisiin aktiivisesti näiden jäsenvaltioiden hallintovalmiuksia, jotta ne voisivat uudistaa instituutioita, hallintoa sekä talous- ja sosiaalisektoria yksinkertaisten, tehokkaiden ja modernien rakenteiden luomiseksi kansalaisten ja yritysten käyttöön. Ohjelma mahdollistaisi myös sellaisen teknisen tuen antamisen, joka on keskeistä sisämarkkinoiden uusien tärkeiden osa-alueiden (myös digitaalisten sisämarkkinoiden) onnistuneelle toteuttamiselle. Esimerkiksi pääomamarkkinaunionia koskevassa toimintasuunnitelmassa ehdotetaan teknisen tuen myöntämistä pääomamarkkinoiden kehittämiseen. Tämä ohjelma tarjoaisi tarvittavan kehyksen ja rahoituksen tällaiselle tuelle. 2.OIKEUSPERUSTA SEKÄ TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ehdotus perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 175 artiklan kolmanteen kohtaan sekä 197 artiklan 2 kohtaan. SEUT-sopimuksen 175 artiklan kolmannessa kohdassa määrätään, että jos rahastojen ulkopuoliset erityistoimet osoittautuvat tarpeellisiksi, Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat päättää niistä tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin muussa politiikassa päätettyjen toimenpiteiden soveltamista. SEUT-sopimuksen 197 artiklan 2 kohdassa määrätään, että unioni voi tukea jäsenvaltioiden ponnisteluja parantaa hallinnollista valmiuttaan panna unionin oikeus täytäntöön. Tähän toimintaan voi erityisesti kuulua tietojenvaihdon ja virkamiesvaihdon helpottaminen sekä koulutusohjelmien tukeminen. Jäsenvaltio ei ole velvollinen ottamaan vastaan tällaista tukea. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla tätä varten tarvittavista toimenpiteistä, jotka eivät käsitä jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamista. Nämä 175 artiklan kolmannen kohdan ja 197 artiklan 2 kohdan määräykset mahdollistavat yhdessä kokonaisvaltaisen lähestymistavan soveltamisen unionin ohjelmaan, jolla tuetaan jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten valmiuksia ja pyrkimyksiä laatia ja täytäntöönpanna kasvua edistäviä uudistuksia (institutionaalisia uudistuksia, myös ohjauksen osalta, sekä rakenteellisia ja/tai hallinnollisia uudistuksia), joilla edistetään kestävää kehitystä ja innovointia. Samalla tehdään unionin rahastojen käytöstä tehokkaampaa ja tuloksellisempaa. Lisäksi 121 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot pitävät talouspolitiikkansa koordinointia yhteistä etua koskevana asiana. Tällä ohjelmalla voidaan 175 ja 197 artiklan nojalla vaikuttaa ratkaisevasti seuraaviin tavoitteisiin: i) jäsenvaltioiden hallinnollisten valmiuksien lujittaminen unionin lainsäädännön tehokkaan täytäntöönpanon edistämiseksi jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten hallinnollisen yhteistyön avulla; ja ii) unionin taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen ERI-rahastoista toteutettavien toimien lisäksi; tämä koordinoitu toiminta myötävaikuttaisi viime kädessä iii) talouspolitiikan koordinoinnin parantamiseen jäsenvaltioissa. •Toissijaisuusperiaate (muun kuin yksinomaisen toimivallan osalta) Ehdotetun ohjelman mukaisten toimien rahoittamisessa noudatetaan eurooppalaisen lisäarvon periaatetta ja toissijaisuusperiaatetta. Unionin talousarviosta myönnettävä rahoitus keskitetään toimiin, joiden tavoitteita jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa yksin (välttämättömyyskriteeri) ja joissa unionin toiminta voi tuoda lisäarvoa verrattuna jäsenvaltioiden yksinään toteuttamiin toimiin.

Unioni on jäsenvaltioita paremmassa asemassa kartoittamaan, ottamaan käyttöön ja koordinoimaan parasta saatavilla olevaa asiantuntemusta (oli kyse sitten EU:n toimielinten yksiköistä tai muista maista tai kansainvälisistä organisaatioista) sekä edistämään parhaiden toimintatapojen vaihtoa (sekä varmistamaan sen yhdenmukaisen levittämisen koko unioniin) kohdennettujen kasvua edistävien uudistusten täytäntöönpanon tukemiseksi jäsenvaltioissa. Asiantuntemuksen saattaminen käyttöön unionin toimin olisi myös tehokkaampaa, sillä se tarjoaisi mittakaava- ja kattavuusetuja muodostamalla unionin laajuisen foorumin hyvien toimintatapojen esittämistä ja jakamista varten. Tähän liittyvät toimet olisi toteutettava jäsenvaltioiden toimien rinnalla, ja niiden tulisi täydentää muita ohjelmia ja politiikkoja kansallisella, unionin ja kansainvälisellä tasolla. Käytännössä tämä toteutettaisiin lähinnä tukemalla hankkeita, joilla avustettaisiin paikan päällä (mahdollisesti paikalle sijoitettujen asiantuntijoiden avulla) kansallisten viranomaisten uudistustoimia uudistusprosessin määrätyissä vaiheissa tai osissa. Erityisesti tuki kohdennettaisiin toimenpiteisiin, jotka eivät ole vielä muiden unionin ohjelmien tai unionin rahastojen tukitoimenpiteiden kohteena, tai kansallisiin aloitteisiin. Ohjelman mukaisten toimien olisi erityisesti mahdollistettava sellaisten ratkaisujen kehittäminen ja täytäntöönpano, jotka kohdistuvat kansallisiin haasteisiin mutta joilla on mahdollisesti vaikutuksia rajat ylittävällä ja unionin tasolla. Niiden olisi edistettävä hyvien toimintatapojen jakamista ja autettava rakentamaan verkosto saatavilla olevasta asiantuntemuksesta. Ohjelman hankkeilla vaikutettaisiin myös tukea saavien jäsenvaltioiden ja komission keskinäisen luottamuksen edistämiseen edelleen. Ehdotettu ohjelma on asianmukaisin keino tukea kasvua edistäviä uudistuksia täytäntöönpanevia jäsenvaltioita paikalla, sillä unioni on jäsenvaltioita paremmassa asemassa kartoittamaan, ottamaan käyttöön ja koordinoimaan parasta saatavilla olevaa asiantuntemusta ja tarjoamaan koordinoidun lähestymistavan tekniseen tukeen sitä pyytäville jäsenvaltioille. •Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan tasolla. Jäsenvaltiolle annettavan tuen on perustuttava kyseisen jäsenvaltion itsensä esittämään pyyntöön. Tuen kattamasta alasta sovittaisiin yhdessä komission ja kyseisen jäsenvaltion kesken. 3.KREIKKA-TYÖRYHMÄN TOIMINNAN ARVIOINNIN TULOKSET JA EHDOTETUN OHJELMAN ENNAKKOARVIOINTI •Kreikka-työryhmän (TFGR) arviointi Komission yksiköiden (joita koordinoi Kreikka-työryhmä) Kreikalle tarjoamasta teknisestä tuesta, jonka tarkoituksena oli tukea talouden sopeutusohjelman täytäntöönpanoa, on tehty arviointi. Arvioinnin suoritti riippumaton konsulttiyritys heinäkuussa 2014. Kyseisessä arvioinnissa tarkasteltiin kansallisille viranomaisille tarjottua teknistä tukea kahdella keskeisellä alalla eli vero- ja keskushallinnon uudistuksen yhteydessä. Arviointi perustui yli 40 haastatteluun, joissa osallisina olivat keskeiset tekniset tuen tarjoajat ja vastaanottajat, myös Kreikan poliittinen johto, ylimmän johdon, keskijohdon ja alemman tason työntekijöiden edustajat sekä muut osallistuneet jäsenvaltiot ja kansainväliset organisaatiot. Tässä arvioinnissa pääteltiin yleisellä tasolla, että Kreikka-työryhmän tarjoama ja koordinoima tekninen tuki edisti uudistusohjelman täytäntöönpanoa Kreikassa vero- ja keskushallinnon aloilla kaudella 2011–2013. Päätelmä perustui tarjotun tuen tehokkuuden, tuloksellisuuden, merkittävyyden ja kestävyyden arviointiin. Sen vahvistivat useimpien osallistuneiden sidosryhmien edustajien vastaukset, joissa todettiin, että ilman Kreikka-työryhmän teknistä tukea uudistuksia ei olisi saatu toteutettua käytännössä. Raportissa todetaan seuraavaa teknisen tuen tulevaisuudesta: Teknistä tukea ei pitäisi tarjota vain silloin kun EU-maa on kriisissä. Sen tulisi olla normaali toimintatapa EU:ssa. Euroopan komissio voi työskennellä jäsenvaltioiden kanssa perustaakseen pysyvän järjestelyn, jolla on oma talousarvionsa, mahdollistaakseen yhteistyön ja asiantuntemuksen vaihdon jäsenvaltioiden välillä ja koordinoidakseen teknisen tuen tarjoamista kaikille jäsenvaltioille. Näin voidaan jakaa ja ottaa käyttöön parhaita toimintatapoja. Saadun palautteen perustella on erittäin tärkeää, että vaihdon kohteena eivät ole pelkästään parhaita toimintatapoja koskevat ideat vaan myös niiden täytäntöönpanokeinot. Ehdotetun ohjelman myötä teknisen tuen antamista voitaisiin lisätä. Sen tavoitteena olisi mahdollistaa se, että unioni voisi tehdä jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten kanssa käytännön yhteistyötä ja tarjota paikalla teknistä tukea niiden toimiin kasvua edistävien rakenneuudistusten suunnittelemiseksi ja täytäntöönpanemiseksi myös muissa kuin unionin rahoitustukea saavissa ja talouden sopeutusohjelman kohteena olevissa maissa. •Rakenneuudistusten tukiohjelman ennakkoarviointi Komission yksiköt tekivät ehdotettua ohjelmaa koskevan ennakkoarvioinnin vuoden 2015 jälkipuoliskolla. Ennakkoarviointi tukee komission ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rakenneuudistusten tukiohjelman perustamisesta kaudelle 2017–2020. Ennakkoarviointi kattaa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (varainhoitoasetus) 30 artiklan 4 kohdan mukaiset vaatimukset.

•Asiantuntijatiedon kokoaminen ja käyttö Kreikka-työryhmän vero- ja keskushallinnon uudistuksen aloilla tarjoaman teknisen tuen arviointia käytettiin ulkoisena asiantuntijatietoja, joka tukee tätä ehdotusta. Myös aikaisemman teknisen tuen antamiseen Kreikalle ja Kyprokselle osallistuneiden jäsenvaltioiden esittämä palaute on otettu huomioon. •Toimintavaihtoehtojen arviointi Komissio on arvioinut kahta toimintavaihtoehtoa tähän ehdotukseen liittyvässä ennakkoarvioinnissa: perusskenaariota, jossa nykytilanteeseen ei tehdä muutoksia, ja toista toimintavaihtoehtoa, jossa erillinen rahoitusohjelma otetaan käyttöön. Perusskenaariossa teknistä tukea tarjottaisiin jatkossakin: a) monien unionin rahoitusohjelmien kautta (avoimia kaikille jäsenvaltioille) tietyillä politiikan aloilla ja osana monivuotista rahoituskehystä, ja b) ”laaja-alaisena” teknisenä tukena (ts. maakohtaisiin tarpeisiin räätälöity tuki, joka kattaa useita julkisen politiikan aloja ja jota tarjotaan kattavasti ja maakohtaisen kokonaisvaltaisen vision mukaan), joka on yhdistetty uudistusten täytäntöönpanoon talouden sopeutusohjelman kohteena olevissa jäsenvaltioissa, jotka saavat unionin rahoitustukea (tällä hetkellä Kreikka ja Kypros). Tällaista tukea tarjottaisiin asianomaisen unionin ohjelman tavoitteiden mukaisesti ja – laaja-alaisen teknisen tuen osalta – rahoitusvaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden osalta asetuksen (EU) N:o 1303/2013 erityissäännöksiä noudattaen. Toisessa toimintavaihtoehdossa otetaan käyttöön erillinen rahoitusohjelma, rakenneuudistusten tukiohjelma. Teknistä tukea annetaan tällöin jäsenvaltioiden pyynnöstä mahdollisesti kaikkien jäsenvaltioiden tukemiseen kasvua edistävien uudistusten täytäntöönpanossa talouden ohjausprosessien, erityisesti talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annettujen maakohtaisten suositusten mukaisesti, ja/tai muiden unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien toimien yhteydessä sekä avustamaan aloitteissa, joita jäsenvaltiot toteuttavat oma-aloitteisesti kestävien investointien ja kasvun aikaansaamiseksi sekä työpaikkojen luomiseksi. Ohjelman perusteella voitaisiin myös jatkaa tuen antamista jäsenvaltioille, jotka saavat unionin rahoitustukea talouden sopeutusohjelman perusteella. Ennakkoarvioinnin perusteella tämä toinen skenaario on parhaana pidetty toimintavaihtoehto, koska se mahdollistaa tuen antamisen organisoidulla ja järjestelmällisellä tavalla kaikille jäsenvaltioille. •Sääntelyn tila ja yksinkertaistaminen Tämä ehdotus ei liity sääntelyn toimivuuteen ja yksinkertaistamiseen, eikä se aiheuta noudattamiskuluja pk-yrityksille tai muille sidosryhmille. •Perusoikeudet Ehdotuksella voi olla myönteisiä vaikutuksia unionin perusoikeuksien kunnioittamiseen ja kehittämiseen, jos jäsenvaltiot pyytävät ja saavat teknistä tukea niihin liittyvillä aloilla. Teknisen tuen antaminen esimerkiksi muuttoliikkeen, työmarkkinoiden ja sosiaaliturvan, terveydenhuollon, koulutuksen, ympäristön, omistusoikeuksien, julkishallinnon ja oikeusjärjestelmän kaltaisilla aloilla voi tukea unionin perusoikeuksia kuten ihmisarvoa, vapauksia, tasa-arvoa, yhteisvastuuta, kansalaisten oikeuksia ja lainkäyttöä. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Rahoituspuitteet rakenneuudistusten tukiohjelman toteuttamiseksi 1. tammikuuta 2017 – 31. joulukuuta 2020 ovat 142 800 000 euroa (käyvät hinnat) neljän vuoden ajalle. Asiaa koskevat tarvittavat lisätiedot on esitetty rahoitusselvityksessä. 5.MUUT ASIAT

•Täytäntöönpanosuunnitelmat sekä seuranta-, arviointi- ja raportointijärjestelyt Ohjelman erityistavoitteiden saavuttamista seurataan ja arvioidaan useiden teknisen tuen toimiin liittyvien indikaattoreiden perusteella. Indikaattoreihin sisältyvät seuraavat: tukea saaneiden kansallisten viranomaisten lukumäärä ja tyyppi, tuen antajien lukumäärä ja tyyppi, toteutettujen tukikelpoisten toimien lukumäärä ja tyyppi (kuten asiantuntijoiden antaminen käyttöön, koulutustoimet, seminaarit jne.), poliittisten aloitteiden lukumäärä (kuten toimintasuunnitelmat, etenemissuunnitelmat, suuntaviivat, suositukset suositeltu/hyväksytty lainsäädäntö). Näitä kvantitatiivisia tietoja kerätään maakohtaisten suositusten osalta, unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvistä toimista, talouden sopeutusohjelmista ja jäsenvaltioiden oma-aloitteisesti käynnistämistä uudistuksista. Odotettuja tuloksia koskevien indikaattoreiden lähtökohtana ovat toimenpiteet, jotka tukea saavat jäsenvaltiot ovat ohjelman mukaisten tukitoimien perusteella toteuttaneet. Nämä tiedot eritellään maakohtaisten suositusten, unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien toimien, talouden sopeutusohjelmien ja jäsenvaltioiden oma-aloitteisten uudistusten mukaan. Lisäksi tukea saavilta kansallisilta viranomaisilta saatua palautetta sekä muilta tuen antajilta saatua palautetta tuen vaikutuksista ja/tai tuloksista toimintalohkoittain ja jäsenvaltioittain on tarkoitus käyttää odotettujen tulosten kvalitatiivisena mittarina. Keskeisenä indikaattorina toimivat myös kyseisten sidosryhmien käsitykset ohjelman vaikutuksista uudistusten aikaansaamiseen. Asianmukaisia kvantitatiivisia tai empiirisiä tietoja käytetään myös arviointiin, jos tällaisia tietoja on saatavilla. Edellä mainittuja indikaattoreita voitaisiin käyttää saatavilla olevien tietojen mukaan. Komissio voisi mukauttaa niitä tarvittaessa ohjelman edetessä sille siirretyn säädösvallan perusteella. •Yksityiskohtainen selvitys ehdotuksen erityissäännöksistä Ohjelman yleistavoitteena on edistää jäsenvaltioiden uudistuksia antamalla kansallisille viranomaisille tukea toimenpiteisiin instituutioiden, ohjausjärjestelmän, hallinnon sekä talous- ja sosiaalisektorin uudistamiseen, jotta voidaan vastata taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin haasteisiin. Toimenpiteiden tavoitteena on lisätä kilpailukykyä, kasvua, työpaikkoja ja investointeja erityisesti talouden ohjausprosessien yhteydessä, myös avustamalla unionin rahastojen tehokasta ja tuloksellista käyttöä (4 artikla). Ohjelman erityistavoitteina on tukea kansallisten viranomaisten aloitteita, joilla niiden uudistukset suunnitellaan painopisteiden mukaan, parannetaan niiden valmiuksia suunnitella, laatia ja toteuttaa uudistuspolitiikkoja ja -strategioita ja noudattaa yhdennettyä lähestymistapaa, jolla varmistetaan tavoitteiden ja keinojen johdonmukaisuus eri toimialoilla, tuetaan niiden pyrkimyksiä määritellä ja toteuttaa asianmukaisia prosesseja ja menetelmiä ja autetaan niitä parantamaan henkilöstöhallinnon tehokkuutta ja tuloksellisuutta. Edellä mainittu tuki liittyy tiettyihin politiikan aloihin. Niitä ovat mm. julkinen varainhoito, talousarviomenettely, velanhoito ja tulojen hallinnointi, instituutioiden uudistaminen sekä tehokas ja palvelukeskeinen julkishallinto, oikeusvaltioperiaatteen toteuttaminen, oikeusjärjestelmän uudistaminen ja petosten, korruption ja rahanpesun torjunta, liiketoimintaympäristö, yksityissektorin kehittäminen, rahoituksen saatavuus, investoinnit, finanssialan politiikat, yksityistämisprosessit, kauppa ja suorat ulkomaiset sijoitukset, kilpailu, julkiset hankinnat, toimialakohtainen kestävä kehitys ja innovoinnin tuki, koulutus, työmarkkinapolitiikka, sosiaalinen osallisuus, sosiaaliturvajärjestelmät, kansanterveys ja terveydenhuoltojärjestelmät, turvapaikka-, muuttoliike- ja rajapolitiikka sekä maatalousalan politiikat ja maaseutualueiden kestävä kehitys (5 artikla). Ohjelmasta rahoitettuja toimityyppejä voivat olla esimerkiksi seminaarit, konferenssit ja työpajat, työvierailut, selvitykset, tutkimus, analyysit ja mielipidemittaukset, arvioinnit ja vaikutustenarvioinnit, hankkeiden valmistelu, toteutus ja arviointi, tietoteknisten valmiuksien kehittäminen, poliittiseen neuvonantoon, politiikan muuttamiseen sekä oikeudellisiin, institutionaalisiin, rakenteellisiin ja/tai hallinnollisiin uudistuksiin liittyvä asiantuntemus ja (paikalla toimivien) asiantuntijoiden tarjoaminen käyttöön, operatiivisen tuen organisointi paikalla esimerkiksi turvapaikka-, muuttoliike- ja rajavalvonta-asioissa (6 artikla). Nämä toimet voivat liittyä uudistusprosessin eri vaiheisiin. Komissio ja kyseiset jäsenvaltiot varmistavat tämän ohjelman mukaisesti toteutettujen toimien johdonmukaisuuden, täydentävyyden ja synergian niiden toimien kanssa, jotka toteutetaan muiden unionin välineiden perusteella kyseisessä jäsenvaltiossa, erityisesti unionin rahastoista rahoitettujen toimenpiteiden kanssa (13 artikla). Samojen menojen päällekkäinen rahoittaminen estetään (11 artikla). Tämän ohjelman mukaista tukea koskevan pyynnön esittää jäsenvaltio, joka haluaa saada tällaista tukea. Pyyntö voidaan esittää talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjaksoon sisältyvässä yhteydenpidossa, kuitenkin viimeistään 31. lokakuuta kunakin kalenterivuonna. Tukea voidaan pyytää seuraaviin tarkoituksiin: a) uudistusten täytäntöönpanoon osana talouden ohjausprosesseja, erityisesti talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annettujen maakohtaisten suositusten mukaisesti, tai muiden unionin lainsäädäntöön liittyvien toimien täytäntöönpanoon, b) unionin rahoitustukea nykyisistä välineistä saavien jäsenvaltioiden talouden sopeutusohjelmiin liittyvien uudistusten täytäntöönpanoon ja c) jäsenvaltioiden oma-aloitteisesti käynnistämien sellaisten uudistusten täytäntöönpanoon, joilla pyritään kestäviin investointeihin ja kasvuun sekä luomaan työpaikkoja. Komissio ottaa huomioon läpinäkyvyyden, tasapuolisen kohtelun ja moitteettoman varainhoidon periaatteet. Se tarkastelee jäsenvaltion esittämää pyyntöä ottamalla huomioon kiireellisyyden, havaittujen ongelmien laajuuden ja vakavuuden, tukitarpeet politiikan aloittain, sosioekonomisten indikaattoreiden analyysin ja kyseisen jäsenvaltion yleiset hallinnolliset valmiudet. Tämän perusteella ja huomioiden unionin rahastoista tai muista unionin ohjelmista rahoitetut käynnissä olevat toimet ja toimenpiteet komissio kartoittaa tiiviissä yhteistyössä kyseisen jäsenvaltion kanssa annettavan tuen painopistealat, soveltamisalan sekä kokonaisrahoitusosuuden. Tätä asetusta sovellettaessa komissio ottaa käyttöön monivuotisia työohjelmia, joissa vahvistetaan tuella tavoiteltavat poliittiset tavoitteet ja odotetut tulokset sekä rahoituksen painopisteet kyseisillä politiikan aloilla. Monivuotisia työohjelmia eritellään yksityiskohtaisemmin täytäntöönpanoa koskevissa vuotuisissa työohjelmissa, jotka vahvistetaan antamalla täytäntöönpanopäätöksiä (12 artikla). Rahoituspuitteet ohjelman toteuttamiseen ovat enintään 142 800 000 euroa (9 artikla). Tämä vähennetään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 ja asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaisen komission aloitteesta annettavan teknisen tuen varoista ja kohdennetaan asianmukaisesti ohjelman soveltamisalan ja tavoitteiden mukaiseen käyttöön. Tätä varten ehdotetaan, että asetuksen (EU) N:o 1303/2013 91 artiklan 3 kohtaa ja asetuksen (EU) N:o 1305/2013 51 artiklan 1 kohtaa muutetaan (17 ja 18 artikla). Lisäksi ohjelma voi saada lisävaroja myös jäsenvaltioiden aloitteesta annettavan teknisen tuen määrärahoista osoitettavien vapaaehtoisten rahoitusosuuksien kautta. Tämän vuoksi ehdotetaan, että asetuksen (EU) N:o 1303/2013 25 artiklaa muutetaan, jotta kaikki jäsenvaltiot (eivätkä pelkästään tilapäisistä rahoitusvaikeuksista kärsivät jäsenvaltiot, kuten nykyisin) voisivat osallistua ohjelman rahoituspuitteisiin. Tämä voidaan toteuttaa siirtämällä osa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 59 artiklan mukaisesti saatavilla olevista jäsenvaltion aloitteesta annettavan teknisen tuen varoista (17 artikla). Näitä lisävaroja voidaan käyttää tukemaan toimia, joilla edistetään unionin älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategiaa yksinomaan tukea saavissa jäsenvaltioissa (10 artikla). 2015/0263 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS rakenneuudistusten tukiohjelman perustamisesta kaudeksi 2017–2020 ja asetusten (EU) N:o 1303/2013 ja (EU) N:o 1305/2013 muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan kolmannen kohdan ja 197 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 9 artiklan mukaan unioni ottaa politiikkansa ja toimintansa määrittelyssä ja toteuttamisessa huomioon korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen, sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoiseen koulutukseen ja ihmisten terveyden korkeatasoiseen suojeluun liittyvät vaatimukset. Lisäksi kuten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 11 artiklassa todetaan, ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset on sisällytettävä unionin politiikkoihin kestävän kehityksen edistämiseksi. (2)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 120 ja 121 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot harjoittavat talouspolitiikkaansa niin, että ne myötävaikuttavat unionin tavoitteiden toteuttamiseen neuvoston laatimat laajat suuntaviivat huomioon ottaen. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden talouspolitiikan koordinointi on yhteistä etua koskeva asia. (3)Monissa unionin jäsenvaltioissa on toteutettu tai toteutetaan edelleen sopeutusprosesseja aikaisemmin muodostuneiden makrotalouden epätasapainojen korjaamiseksi, ja monien haasteena on alhainen potentiaalinen kasvu. Unioni on asettanut rakenneuudistusten toteuttamisen yhdeksi poliittisista painopisteistään, jotta elpyminen saadaan kestävälle uralle, vapautetaan kasvupotentiaalia sopeutuskyvyn lisäämiseksi ja tuetaan lähentymisprosessia. (4)Uudistukset ovat ominaisuuksiensa vuoksi monimutkaisia prosesseja, jotka edellyttävät erityisasiantuntemuksen ja -taitojen kattavaa kokonaisuutta. Rakenneuudistusten toteuttaminen monilla julkisen politikan aloilla on haastavaa, koska niistä saatavien etujen konkretisoituminen vie usein aikaa. Tämän vuoksi riittävän aikaisin toteutettu ja tehokas suunnittelu ja täytäntöönpano ovat olennaisen tärkeitä niin kriisistä kärsivien kuin rakenteellisesti heikkojenkin talouksien tilanteessa. Unionin teknisenä tukena antama apu on ollut tässä suhteessa ratkaisevan tärkeää Kyproksen ja Kreikan taloudellisen sopeutuksen edistämisessä viime vuosina. (5)Jäsenvaltiot voivat hyötyä tuesta niihin haasteisiin vastaamisessa, jotka liittyvät rakenneuudistusten suunnitteluun ja täytäntöönpanoon. Nämä haasteet voivat johtua monista tekijöistä, joita ovat muun muassa heikot hallinnolliset ja institutionaaliset valmiudet tai unionin lainsäädännön soveltamisen ja täytäntöönpanon puutteellisuus. (6)Unionilla on pitkäaikaista kokemusta erityistuen antamisesta kansallisille hallintoviranomaisille tai muille jäsenvaltioiden viranomaisille valmiuksien kehittämiseksi ja vastaavista toimista tietyillä toimialoilla (esimerkiksi verotus, tulliasiat ja tuki pienille ja keskisuurille yrityksille) ja koheesiopolitiikan täytäntöönpanon osalta. Sitä kokemusta, jota unioni on saanut avustaessaan kansallisia viranomaisia uudistusten toteuttamisessa, olisi käytettävä parantamaan unionin kykyä tarjota tukea jäsenvaltioille. Kokonaisvaltaista ja yhdennettyä toimintaa tarvitaankin sellaisten jäsenvaltioiden tukemiseksi, jotka ovat toteuttamassa kasvua edistäviä uudistuksia ja pyytävät unionia auttamaan siinä. (7)Näistä syistä olisi tarpeen ottaa käyttöön rakenneuudistusten tukiohjelma, jäljempänä ’ohjelma’, jonka tavoitteena on lisätä jäsenvaltioiden valmiuksia laatia ja täytäntöönpanna kasvua vauhdittavia hallinnollisia ja rakenteellisia uudistuksia, myös avustamalla unionin rahastojen tehokkaassa ja tuloksellisessa käytössä. Ohjelman tarkoituksena on edistää yhteisiä tavoitteita, jotka koskevat talouden elpymistä, työpaikkojen luomista, Euroopan kilpailukyvyn kohentamista ja reaalitalouteen tehtävien investointien vauhdittamista. (8)Komission olisi annettava tämän ohjelman mukaista tukea jäsenvaltion pyynnöstä talousarvion ja verotuksen, julkishallinnon, institutionaalisten ja hallinnollisten uudistusten, oikeusjärjestelmän, petosten, korruption ja rahanpesun torjunnan, liiketoimintaympäristön, yksityissektorin kehittämisen, investointien, kilpailun, julkisten hankintojen, yksityistämisprosessien, rahoituksen saatavuuden, kaupan, kestävän kehityksen, innovaatioiden, koulutuksen, työvoimapolitiikan, kansanterveyden, turvapaikka-asioiden, muuttoliikepolitiikan, maatalouden ja maaseudun kehittämisen sekä finanssialan politiikkojen kaltaisilla aloilla. (9)Jäsenvaltioiden olisi voitava pyytää komissiolta tämän ohjelman mukaista tukea sellaisten uudistusten toteuttamiseen, jotka liittyvät talouden ohjausprosesseihin, erityisesti talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annettuihin maakohtaisiin suosituksiin, muihin unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa koskeviin toimiin ja taloudellisten sopeutusohjelmien täytäntöönpanoon. Niiden olisi voitava pyytää tukea myös oma-aloitteisiin uudistuksiin, joilla tähdätään kestäviin investointeihin ja kasvuun sekä työpaikkojen luomiseen. (10)Tukea pyytävän jäsenvaltion kanssa, myös talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä, käytävän vuoropuhelun lisäksi komission olisi arvioitava pyyntö läpinäkyvyyden, tasapuolisen kohtelun ja moitteettoman varainhoidon periaatteiden perusteella ja otettava annettavan tuen osalta huomioon kiireellisyys, havaittujen ongelmien laajuus ja vakavuus, tukitarpeet kohteeksi suunniteltua politiikan alaa kohden, sosioekonomisten indikaattoreiden analyysi ja kyseisen jäsenvaltion yleiset hallinnolliset valmiudet. Komission olisi lisäksi kartoitettava tiiviissä yhteistyössä kyseisen jäsenvaltion kanssa painopistealat, tukitoimenpiteiden soveltamisala ja kokonaisrahoitusosuus tällaista tukea varten siten, että otetaan huomioon unionin rahastoista tai muista unionin ohjelmista rahoitetut käynnissä olevat toimet ja toimenpiteet. (11)Komission tiedonannoissa ”EU:n talousarvion kokonaistarkastelu” ja ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio” korostetaan, että on tärkeä keskittyä selkeästi eurooppalaista lisäarvoa tarjoavien toimien rahoittamiseen eli toimiin, joissa unionin panos voi tuoda lisäarvoa jäsenvaltioiden omiin toimiin verrattuna. Näistä syistä tämän ohjelman mukaisilla tukitoimilla olisi varmistettava täydentävyys ja synergia muiden ohjelmien ja politiikkojen kanssa kansallisella, unionin ja kansainvälisellä tasolla. Tämän ohjelman mukaisten toimien olisi mahdollistettava sellaisten ratkaisujen kehittäminen ja toteuttaminen, joilla puututaan rajat ylittäviä vaikutuksia aiheuttaviin kansallisiin haasteisiin tai unionin laajuisiin haasteisiin, ja johdettava unionin lainsäädännön yhtenäiseen ja johdonmukaiseen täytäntöönpanoon. Lisäksi niiden olisi lisättävä edelleen luottamusta ja edistettävä yhteistyötä komission kanssa ja jäsenvaltioiden kesken. Unioni on myös jäsenvaltioita paremmassa asemassa tarjoamaan foorumin niin vertaisryhmien hyvien toimintatapojen esittämiselle ja jakamiselle kuin asiantuntemuksen tarjoamiselle käyttöön. (12)Ohjelman rahoituspuitteet olisi vahvistettava neljän vuoden kaudeksi, jotta sen kesto saatetaan vastaamaan neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 säädettyä monivuotista rahoituskehystä. (13)Ohjelman rahoituspuitteiden olisi koostuttava varoista, jotka vähennetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaisista komission aloitteesta annettavan teknisen tuen määrärahoista. Jotta tällainen vähennys on mahdollista tehdä, on tarpeen muuttaa kyseisiä asetuksia. (14)Tukea pyytävien jäsenvaltioiden olisi voitava osallistua ohjelman rahoituspuitteisiin lisävaroin. Tällä hetkellä asetuksella (EU) N:o 1303/2013 rajoitetaan mahdollisuutta siirtää jäsenvaltion aloitteesta annettavalle tekniselle tuelle osoitettuja varoja niille jäsenvaltioille, joilla on tilapäisiä talousarviovaikeuksia. Asetusta (EU) N:o 1303/2013 olisi sen vuoksi muutettava, jotta kaikki jäsenvaltiot voivat osallistua ohjelman rahoitukseen. Unionin talousarvioon siirretyt varat olisi käytettävä tukemaan toimia, jotka edistävät älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua tai rahastokohtaisia tavoitteita kyseisessä jäsenvaltiossa.

(15)Tämä asetus olisi pantava täytäntöön Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti. Komission olisi vahvistettava monivuotiset työohjelmat, joissa asetetaan poliittiset tavoitteet, odotetut tulokset ja rahoituksen painopisteet kyseisillä politiikan aloilla. Näitä seikkoja olisi tarkasteltava yksityiskohtaisemmin vuotuisissa työohjelmissa, jotka vahvistetaan täytäntöönpanosäädöksillä. (16)Kun otetaan huomioon rakenteellisia, institutionaalisia ja hallinnollisia uudistuksia suunnittelevien ja täytäntöönpanevien jäsenvaltioiden toimien tukemisen tärkeys, on tarpeen hyväksyä yhteisrahoitusosuus, joka on 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, jotta ohjelman tavoitteet voidaan saavuttaa ja samalla varmistaa yhteisrahoituksen ja yleishyödyllisyyden periaatteiden noudattaminen. (17)Odottamattomissa ja asianmukaisesti perustelluissa kiireellisissä tapauksissa, jotka edellyttävät välittömiä toimia, kuten taloudessa oleva vakava häiriö tai merkittävät olosuhteet, jotka vaikuttavat vakavasti jäsenvaltion taloudelliseen tai sosiaaliseen tilaan ja joihin se ei voi vaikuttaa, komission olisi jäsenvaltion pyynnöstä voitava vahvistaa rajattua osaa vuotuisesta työohjelmasta koskevia erityistoimenpiteitä ohjelman tavoitteiden mukaisille tukikelpoisille toimille, jotta kansallisia viranomaisia voidaan tukea kiireellisten tarpeiden täyttämisessä. (18)Jotta varmistetaan varojen tehokas ja johdonmukainen kohdentaminen unionin talousarviosta ja moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattaminen, tämän ohjelman mukaisten toimien olisi täydennettävä käynnissä olevia unionin ohjelmia ja ne olisi toteutettava niiden lisäksi siten, että vältetään päällekkäisen rahoituksen myöntäminen samoja menoja varten. Komission ja kyseisen jäsenvaltion olisi omien vastuualueidensa mukaisesti huolehdittava tehokkaasta koordinoinnista unionin ja jäsenvaltion tasolla kaikissa prosessin vaiheissa, jotta varmistetaan johdonmukaisuus, täydentävyys ja synergia niiden kyseisessä jäsenvaltiossa toteutettavien toimien rahoituslähteiden kanssa, joilla on läheiset yhteydet tähän ohjelmaan, erityisesti unionin rahastoista kyseisissä jäsenvaltioissa rahoitettujen toimenpiteiden kanssa. (19)Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin seuraamukset. (20)Ohjelman arvioinnin helpottamiseksi olisi perustettava alusta lähtien käytettävä ohjelmalla saavutettujen tulosten seurantakehys. Olisi toteutettava väliarviointi, jossa tarkastellaan ohjelman tavoitteiden saavuttamista sekä ohjelman tuloksellisuutta ja lisäarvoa Euroopan tasolla. Loppuarvioinnissa olisi tarkasteltava lisäksi ohjelman pitkäaikaisia vaikutuksia ja vaikutusten kestävyyttä. Arviointien olisi perustuttava indikaattoreihin, joilla mitataan ohjelman vaikutuksia. (21)Jotta voidaan muuttaa luetteloa indikaattoreista, joilla mitataan ohjelman tavoitteiden saavuttamista ohjelman täytäntöönpanosta saatujen kokemusten perusteella, komissiolle olisi siirrettävä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan nojalla toimivalta antaa delegoituja säädöksiä luettelon muuttamisesta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (22)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano monivuotisten ja vuotuisten työohjelmien hyväksymisen osalta, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. (23)Koska tämän asetuksen tavoitteena on edistää institutionaalisia, hallinnollisia ja rakenteellisia uudistuksia jäsenvaltioissa tarjoamalla kansallisille viranomaisille tukea toimenpiteisiin, joilla tähdätään instituutioiden, ohjausjärjestelmän, hallinnon sekä talous- ja sosiaalisektorin uudistamiseen, myös auttamalla unionin rahastojen tehokkaassa ja tuloksellisessa käytössä, jäsenvaltiot eivät voi yksin saavuttaa riittävällä tavalla sen tavoitteita, vaan ne voidaan tavoitteiden laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Tämän vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tuon tavoitteen saavuttamiseksi, sillä tuen soveltamisalasta on tarkoitus sopia yhdessä kyseisen jäsenvaltion kanssa. (24)Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla

Ohjelman perustaminen ja kesto Tällä asetuksella perustetaan rakenneuudistusten tukiohjelma, jäljempänä ’ohjelma’, 1 päivänä tammikuuta 2017 alkavaksi ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyväksi kaudeksi. 2 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1.’tukea saavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka saa tämän ohjelman mukaista unionin tukea; 2.’unionin rahastoilla’ asetuksen (EU) N:o 1303/2013 1 artiklassa tarkoitettuja Euroopan rakenne- ja investointirahastoja, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 223/2014 perustettua vähävaraisimmille suunnattua eurooppalaisen avun rahastoa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 516/2014 perustettua turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 513/2014 osana sisäisen turvallisuuden rahastoa perustettua poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälinettä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 515/2014 osana sisäisen turvallisuuden rahastoa perustettua ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä. 3 artikla

Eurooppalainen lisäarvo 1.Ohjelmasta rahoitetaan toimia, joilla on eurooppalaista lisäarvoa. Tätä varten komissio varmistaa, että rahoitettaviksi valitut toimet ovat omiaan tuottamaan tuloksia, joilla on eurooppalaista lisäarvoa, ja valvoo, että eurooppalainen lisäarvo todella saavutetaan.

2.Ohjelman toiminnalla ja toimilla varmistetaan eurooppalainen lisäarvo erityisesti siten, että: (a)kehitetään ja täytäntöönpannaan ratkaisuja, joilla puututaan kansallisiin haasteisiin, joilla on vaikutuksia rajat ylittäviin tai unionin laajuisiin haasteisiin; (b)huolehditaan täydentävyydestä ja synergiasta muiden unionin ohjelmien ja politiikkojen kanssa kansallisella, unionin ja kansainvälisellä tasolla; (c)edistetään unionin lainsäädännön yhtenäistä ja johdonmukaista täytäntöönpanoa; (d)edistetään hyvien toimintatapojen jakamista ja unioninlaajuisen asiantuntijafoorumin ja -verkoston perustamista; (e)lisätään tukea saavien jäsenvaltioiden ja komission keskinäistä luottamusta ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. 4 artikla

Yleistavoite Ohjelman yleistavoitteena on edistää jäsenvaltioiden institutionaalisia, hallinnollisia ja rakenteellisia uudistuksia antamalla kansallisille viranomaisille tukea taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin vastaaviin toimenpiteisiin, joilla uudistetaan instituutioita, ohjausjärjestelmää, hallintoa sekä talous- ja sosiaalisektoria ja joiden tavoitteena on parantaa kilpailukykyä, nopeuttaa kasvua sekä lisätä työpaikkoja ja investointeja, erityisesti talouden ohjausprosessien yhteydessä, myös avustamalla unionin rahastojen tehokasta ja tuloksellista käyttöä. 5 artikla

Ohjelman erityistavoitteet ja soveltamisala 1.Edellä 4 artiklassa vahvistetun yleistavoitteen saavuttamiseksi ohjelmalla on seuraavat erityistavoitteet: (a)auttaa kansallisia viranomaisia aloitteissa uudistusten suunnittelemiseksi painopisteiden mukaan, kun otetaan huomioon alkuperäiset olosuhteet ja odotetut sosioekonomiset vaikutukset; (b)parantaa kansallisten viranomaisten valmiutta suunnitella, laatia ja toteuttaa uudistuspolitiikkoja ja -strategioita ja noudattaa yhdennettyä lähestymistapaa, jolla varmistetaan tavoitteiden ja keinojen johdonmukaisuus eri toimialoilla; (c)tukea kansallisten viranomaisten toimia asianmukaisten prosessien ja menetelmien määrittämiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, kun otetaan huomioon hyvät toimintatavat ja muista samanlaisessa tilanteessa olevista maista saadut kokemukset; (d)auttaa kansallisia viranomaisia lisäämään henkilöstöhallinnon tehokkuutta ja tuloksellisuutta, tarvittaessa määrittelemällä selkeät vastuualueet ja parantamalla ammattitaitoa ja -pätevyyttä. Nämä tavoitteet pyritään saavuttamaan tiiviissä yhteistyössä tukea saavien jäsenvaltioiden kanssa. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen erityistavoitteiden on liityttävä kilpailukykyä, kasvua, työllisyyttä ja investointeja koskeviin politiikan aloihin, joista voidaan mainita erityisesti seuraavat: (a)julkinen varainhoito, talousarviomenettely, velanhoito ja tulojen hallinnointi; (b)instituutioiden uudistaminen sekä tehokas ja palvelukeskeinen julkishallinto, oikeusvaltioperiaatteen toteuttaminen, oikeusjärjestelmän uudistaminen ja petosten, korruption ja rahanpesun torjunnan lujittaminen; (c)liiketoimintaympäristö, yksityissektorin kehittäminen, investoinnit, yksityistämisprosessit, kauppa ja suorat ulkomaiset sijoitukset, kilpailu ja julkiset hankinnat, toimialakohtainen kestävä kehitys ja innovoinnin tuki; (d)koulutus, työmarkkinapolitiikka, sosiaalinen osallisuus, sosiaaliturvajärjestelmät, kansanterveys ja terveydenhuoltojärjestelmät, turvapaikka-, muuttoliike- ja rajapolitiikat;

(e)maatalousalan politiikat ja maaseutualueiden kestävä kehitys. (f)finanssialan politiikat ja rahoituksen saatavuus. 6 artikla

Tukikelpoiset toimet Edellä 4 ja 5 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ohjelmasta voidaan rahoittaa erityisesti seuraavantyyppisiä toimia: (a)asiantuntemusta, joka liittyy poliittiseen neuvonantoon, politiikan muuttamiseen sekä oikeudellisiin, institutionaalisiin, rakenteellisiin ja hallinnollisiin uudistuksiin; (b)asiantuntijan (asiantuntijoiden) (myös paikalla toimivien asiantuntijoiden) antaminen käyttöön lyhyeksi tai pitkäksi ajaksi suorittamaan tehtäviä tietyillä aloilla tai hoitamaan operatiivisia toimia, lisäksi tarvittaessa tulkkaus-, kääntämis- ja yhteistyötukea, hallinnollista tukea, infrastruktuureja ja laitteistoja; (c)institutionaalisten, hallinnollisten tai toimialakohtaisten valmiuksien lisääminen ja siihen liittyvät tukitoimet, joita ovat muun muassa: (i)seminaarit, konferenssit ja työpajat; (ii)työvierailut kyseisiin jäsenvaltioihin tai kolmanteen maahan, jotta virkamiehet voivat hankkia tai lisätä kyseisiä asioita koskevaa asiantuntemustaan tai tietojaan; (iii)koulutustoimet ja verkko- tai muun koulutusmateriaalin kehittäminen tukemaan tarvittavaa ammattitaitoa ja -pätevyyttä, joka liittyy kyseisiin uudistuksiin; (d)tietojen ja tilastojen kerääminen; yhteisten menetelmien ja tarvittaessa indikaattoreiden tai vertailuarvojen kehittäminen; (e)paikallisen operatiivisen tuen organisointi turvapaikka-asioiden, muuttoliikkeen ja rajavalvonnan kaltaisilla aloilla; (f)tietoteknisten valmiuksien kehittäminen: kyseisten uudistusten täytäntöönpanon edellyttämien tietotekniikkainfrastruktuurin ja sovellusten kehittäminen, ylläpito, käyttö ja laadunvalvonta; (g)tutkimukset, selvitykset, analyysit ja mielipidemittaukset; arvioinnit ja vaikutustenarvioinnit; oppaiden, raporttien ja koulutusmateriaalin laatiminen ja julkaiseminen; (h)tiedotushankkeet; oppiminen, yhteistyö, toimet tiedon lisäämiseksi ja levittämiseksi ja hyvien toimintatapojen vaihto; tiedotus- ja valistuskampanjoiden ja -tapahtumien järjestäminen, myös yritysviestintä; (i)ohjelmaan liittyvän tiedon ja sen tulosten levittämiseen tarkoitetun aineiston kokoaminen ja julkaiseminen; tieto- ja viestintäteknologiaa hyödyntävien tietojärjestelmien ja -välineiden kehittäminen, käyttö ja ylläpito; (j)kaikki muut toimet, joilla tuetaan 4 ja 5 artiklassa säädettyjä yleis- ja erityistavoitteita. 7 artikla

Tuen pyytäminen 1.Jäsenvaltion, joka toivoo saavansa tukea tästä ohjelmasta, on esitettävä komissiolle tukipyyntö, jossa määritellään ohjelman 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun soveltamisalan mukaiset politiikan alat ja painopisteet. Pyyntö on esitettävä viimeistään 31 päivänä lokakuuta kunakin kalenterivuonna.

2.Komissio ottaa huomioon läpinäkyvyyden, tasapuolisen kohtelun ja moitteettoman varainhoidon periaatteet ja lisäksi jäsenvaltion kanssa muun muassa talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä, käydyn vuoropuhelun, ja se tarkastelee 1 kohdassa tarkoitettua tukipyyntöä kiireellisyyden, havaittujen ongelmien laajuuden ja vakavuuden, politiikan aloittain esiintyvien tukitarpeiden, sosioekonomisten indikaattoreiden analyysin ja kyseisen jäsenvaltion yleisten hallinnollisten valmiuksien perusteella. Ottaen huomioon unionin rahastoista tai muista unionin ohjelmista rahoitetut käynnissä olevat toimet ja toimenpiteet komissio kartoittaa tiiviissä yhteistyössä kyseisen jäsenvaltion kanssa tuen painopistealat, tukitoimenpiteiden soveltamisalan ja tällaista tukea koskevan kokonaisrahoitusosuuden. 3.Tukipyyntö voidaan esittää seuraavia tarkoituksia varten: (a)talouden ohjausprosessien, erityisesti talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä annettujen maakohtaisten suositusten, mukaisten uudistusten tai muiden unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien toimien täytäntöönpano; (b)unionin rahoitustukea, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 472/2013 mukaisesti euroalueen osalta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 mukaisesti euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden osalta, nykyisistä välineistä saavien jäsenvaltioiden talouden sopeutusohjelmien täytäntöönpano; (c)jäsenvaltioiden omasta aloitteestaan käynnistämien uudistusten täytäntöönpano, erityisesti kestävien investointien, kasvun ja työpaikkojen luomisen edistämiseksi. 8 artikla

Tuen organisointi 1.Komissio voi määritellä tuen, jota on tarkoitus antaa tukea saavalle jäsenvaltiolle, yhteistyössä toisten jäsenvaltioiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa. 2.Tukea saava jäsenvaltio voi komission kanssa koordinoiden sopia kumppanuuksista yhden tai useamman toisen jäsenvaltion kanssa, jotka toimivat uudistuskumppaneina tietyillä uudistuksen osa-alueilla. Uudistuskumppani auttaa komission kanssa koordinoiden strategian ja uudistuksen etenemissuunnitelmien laatimisessa, korkeatasoisen tuen suunnittelussa tai strategian ja hankkeiden täytäntöönpanon valvonnassa. 9 artikla

Rahoituspuitteet 1.Rahoituspuitteet ohjelman toteuttamiseksi ovat enintään 142 800 000 euroa. 2.Ohjelman määrärahoilla voidaan myös kattaa menoja, jotka liittyvät ohjelman hallinnon ja sen tavoitteiden saavuttamisen edellyttämään valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimintaan, erityisesti tutkimuksiin, asiantuntijoiden kokouksiin, tiedotus- ja viestintätoimintaan, mukaan luettuna unionin poliittisista painopisteistä tiedottaminen, kun ne liittyvät tämän asetuksen yleistavoitteisiin, tietojenkäsittelyyn ja tiedonvaihtoon keskittyviin tietotekniikan verkkoihin liittyvät kulut sekä kaikki muut sellaisen teknisen ja hallinnollisen tuen kulut, joita komissiolle aiheutuu ohjelman hallinnoinnin yhteydessä. 3.Budjettivallan käyttäjä hyväksyy kutakin varainhoitovuotta varten käytettävissä olevat määrärahat asetuksella (EU, Euratom) N:o 1311/2013 vahvistetun monivuotisen rahoituskehyksen asettamissa rajoissa. 10 artikla

Muut rahoitusosuudet ohjelman talousarvioon 1.Edellä 9 artiklassa tarkoitettujen rahoituspuitteiden lisäksi ohjelmaa voidaan rahoittaa jäsenvaltioiden lisärahoitusosuuksilla. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lisärahoitusosuudet voivat muodostua asetuksen (EU) N:o 1303/2013 59 artiklassa tarkoitetulle jäsenvaltioiden aloitteesta annettavalle tekniselle tuelle osoitetuista ja kyseisen asetuksen 25 artiklan mukaisesti siirretyistä varoista koostuvista rahoitusosuuksista. 3.Näitä 1 kohdassa tarkoitettuja lisärahoitusosuuksia käytetään tukemaan toimia, joilla edistetään unionin älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategian toteuttamista. Tukea saavan jäsenvaltion 2 kohdan mukaisesti osoittama rahoitusosuus käytetään yksinomaan kyseisessä jäsenvaltiossa. 11 artikla

Ei päällekkäistä rahoitusta Tämän asetuksen nojalla rahoitettavat toimet voivat saada tukea muista unionin talousarviosta rahoitetuista unionin ohjelmista, välineistä tai rahastoista, jos kyseinen tuki ei kata samoja kustannuseriä. 12 artikla

Ohjelman toteuttaminen 1.Komissio toteuttaa ohjelman asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.

2.Ohjelman toimenpiteet voi toteuttaa joko komissio suoraan tai muut yhteisöt ja henkilöt kuin jäsenvaltiot voivat toteuttaa ne välillisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan mukaisesti. Unionin rahoitustuki tämän asetuksen 6 artiklassa tarkoitetuille toimille voidaan antaa seuraavissa muodoissa: (a)avustukset (myös avustukset jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille); (b)julkiset hankintasopimukset; (c)ulkopuolisista asiantuntijoista johtuvien kustannusten korvaaminen; (d)rahoitusosuudet erityisrahastoihin; (e)välillisen hallinnoinnin avulla toteutetut toimet. 3.Avustukset voidaan antaa jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille, Euroopan investointipankkiryhmälle, kansainvälisille organisaatioille, julkisille ja/tai yksityisille elimille ja yhteisöille, jotka on perustettu lain mukaisesti jossakin seuraavista: (a)jäsenvaltiot; (b)Euroopan talousalueeseen kuuluvat Euroopan vapaakauppaliiton maat ETA-sopimuksen ehtojen mukaisesti. Avustuksiin sovellettava yhteisrahoitusosuus on enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, tämän kuitenkaan rajoittamatta yhteisrahoituksen ja yleishyödyllisyyden periaatteiden noudattamista. 4.Tukea voivat antaa myös yksittäiset asiantuntijat, joita voidaan kutsua edistämään ohjelman mukaan järjestettyjä valikoituja toimia aina kun se on tarpeen 5 artiklassa tarkoitettujen erityistavoitteiden saavuttamiseksi. 5.Jotta ohjelma voidaan toteuttaa, komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä monivuotiset työohjelmat. Monivuotisissa työohjelmissa vahvistetaan suunnitellun tuen poliittiset tavoitteet ja odotetut tulokset sekä rahoituksen painopisteet kyseisillä politiikan aloilla. Monivuotisia työohjelmia täsmennetään edelleen täytäntöönpanosäädöksillä vahvistettavissa vuotuisissa työohjelmissa, joissa määritellään niiden toteuttamisen edellyttämät toimenpiteet ja kaikki asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 vaaditut muut seikat. 6.Resurssien oikea-aikaisen saatavuuden varmistamiseksi vuotuisessa työohjelmassa voidaan mainita, että välittömiä toimia edellyttävissä ennakoimattomissa ja asianmukaisesti perustelluissa kiireellisissä tapauksissa, mukaan lukien taloudessa oleva vakava häiriö tai merkittävät olosuhteet, jotka vaikuttavat vakavasti taloudellisiin tai sosiaalisiin olosuhteisiin jäsenvaltiossa ja johon se ei voi vaikuttaa, komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä hyväksyä erityisiä toimenpiteitä tässä asetuksessa määriteltyjen tavoitteiden ja toimien mukaisesti, jotta se voi tukea kansallisia viranomaisia kiireellisiin tarpeisiin vastaamisessa. Tällaiset erityistoimenpiteet voivat kattaa vain rajoitetun osuuden vuotuisesta työohjelmasta, eikä niihin ei sovelleta 7 artiklassa säädettyjä edellytyksiä. 13 artikla

Koordinointi ja täydentävyys Komissio ja tukea saavat jäsenvaltiot edistävät omien vastuualueidensa mukaisesti synergiaa ja varmistavat tehokkaan koordinoinnin tämän ohjelman ja unionin muiden ohjelmien ja välineiden välillä ja erityisesti unionin rahastoista rahoitettujen toimenpiteiden kanssa. Tässä tarkoituksessa niiden on: (a)varmistettava eri välineiden täydentävyys ja synergia unionin ja kansallisella tasolla, erityisesti suhteessa unionin rahastoista rahoitettaviin toimiin, sekä suunnittelu- että täytäntöönpanovaiheessa; (b)optimoitava koordinointimekanismeja päällekkäisyyksien välttämiseksi; (c)varmistettava täytäntöönpanosta vastaavien tahojen tiivis yhteistyö unionin ja kansallisella tasolla, jotta tukitoimet ovat yhtenäisiä ja tarkoituksenmukaisia. Kyseisiä monivuotisia ja vuotuisia työohjelmia voidaan käyttää koordinointikehyksenä, jos on tarkoitus tukea jotakin 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua alaa. 14 artikla

Unionin taloudellisten etujen suojaaminen

1.Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja ennalta ehkäiseviä seuraamuksia. 2.Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän asetuksen mukaisesti rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi suorittaa paikan päällä tarkastuksia ja todentamisia, jotka kohdistuvat talouden toimijoihin, joita tällainen rahoitus välittömästi tai välillisesti koskee, neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 säädettyjen menettelyjen mukaisesti selvittääkseen, liittykö avustussopimukseen tai avustuspäätökseen tai unionin rahoitusta koskevaan sopimukseen petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa, joka vaikuttaa unionin taloudellisiin etuihin. Tämän asetuksen täytäntöönpanosta seurauksena olevissa kansainvälisten organisaatioiden kanssa tehdyissä yhteistyösopimuksissa, avustussopimuksissa, avustuspäätöksissä ja sopimuksissa on nimenomaisesti annettava komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia sekä paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia. 15 artikla

Seuranta ja arviointi 1.Komissio seuraa ohjelmasta rahoitettujen toimien täytäntöönpanoa ja mittaa 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen erityistavoitteiden saavuttamista liitteessä esitettyjen indikaattoreiden perusteella. Komissio valtuutetaan antamaan 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä esitetyn indikaattoreiden luettelon muuttamista. 2.Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle väliarviointikertomuksen vuoden 2019 puoliväliin mennessä ja jälkiarviointikertomuksen joulukuun 2021 loppuun mennessä. 3.Väliarviointikertomus sisältää tietoja ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta, resurssien käytön tehokkuudesta ja ohjelman eurooppalaisesta lisäarvosta ja arvioinnin siitä, onko rahoitusta ohjelman soveltamisaloilla muutettava tai jatkettava vuoden 2020 jälkeen. Siinä käsitellään myös kaikkien tavoitteiden ja toimien jatkuvaa merkityksellisyyttä. Jälkiarviointikertomus sisältää tiedot ohjelman pidemmän aikavälin vaikutuksista. 16 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2.Siirretään komissiolle 1 päivänä tammikuuta 2017 neljän vuoden ajaksi 15 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 15 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Edellä 15 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei vastusta sitä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen tämän määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne vastusta sitä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 17 artikla

Muutokset asetukseen (EU) N:o 1303/2013 Muutetaan asetus (EU) N:o 1303/2013 seuraavasti: 1. Muutetaan 25 artikla seuraavasti: (a) Korvataan otsikko seuraavasti: ”Jäsenvaltioiden teknisen tuen hallinto”;

(b) Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/XXX(*) 10 artiklan mukaisesti esitetystä jäsenvaltion pyynnöstä osa tämän asetuksen 59 artiklassa säädetyistä, rahastokohtaisten sääntöjen mukaisesti kohdennetuista varoista voidaan yhteisymmärryksessä komission kanssa siirtää komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen kyseistä jäsenvaltiota koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi 58 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan l alakohdan mukaisesti suoran tai välillisen hallinnon avulla. (*) EUVL […]”; (c) Korvataan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”Jäsenvaltion on pyydettävä 1 kohdassa tarkoitettua siirtoa kalenterivuodeksi viimeistään 31 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jona siirto on määrä tehdä. Pyynnön mukana on oltava ehdotus yhden tai useamman sellaisen ohjelman muuttamiseksi, josta siirto on määrä tehdä. Vastaavat muutokset on tehtävä 30 artiklan 2 kohdan mukaisesti kumppanuussopimukseen, jossa on esitettävä komissiolle kunakin vuonna siirrettävä kokonaismäärä.”; (d) Lisätään 4 kohta seuraavasti: ”4. Jäsenvaltion 1 kohdan mukaisesti siirtämiin varoihin sovelletaan 136 artiklassa tarkoitettua vapauttamista koskevaa sääntöä.”; 2. Korvataan 58 artiklan1 kohdan kolmannen alakohdan l alakohta seuraavasti: ”l) asetuksen (EU) 2015/XXX mukaisesti rahoitetut toimet, joilla edistetään älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvun tähtäävän unionin strategian toteuttamista.”; 3. Korvataan 91 artiklan 3 kohta seuraavasti: ”3. Kokonaismäärärahoista 0,35 prosenttia kohdennetaan komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen sen jälkeen, kun niistä on vähennetty 92 artiklan 6 kohdassa tarkoitetulle Verkkojen Eurooppa -välineelle annettava tuki ja 92 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu vähävaraisimmille annettava apu, ja niistä enintään 112 233 000 euroa kohdennetaan rakenneuudistusten tukiohjelmaan käytettäväksi kyseisen ohjelman soveltamisalan ja tavoitteiden mukaisesti.”. 18 artikla

Muutos asetukseen (EU) N:o 1305/2013 Korvataan asetuksen (EU) N:o 1305/2013 51 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: ”Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 6 artiklan mukaisesti maaseuturahaston vuotuisista määrärahoista voidaan käyttää komission aloitteesta ja/tai komission lukuun enintään 0,25 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1303/2013 58 artiklassa tarkoitettujen tehtävien rahoitukseen, mukaan lukien 52 artiklassa tarkoitetun eurooppalaisen maaseudun kehittämisverkoston ja 53 artiklassa tarkoitetun eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden verkoston perustamis- ja toimintakustannukset, ja niistä enintään 30 567 000 euroa kohdennetaan rakenneuudistusten tukiohjelmaan käytettäväksi kyseisen ohjelman soveltamisalan ja tavoitteiden mukaisesti.” 19 artikla

Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja

SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1.PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus rakenneuudistusten tukiohjelman perustamisesta kaudeksi 2017–2020 1.2.Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) Toimintalohko: Komission politiikkojen koordinointi ja oikeudellinen tuki Toimintoperusteisen budjetointijärjestelmän mukainen toiminto: Rakenneuudistusten tukiohjelma Yksityiskohtainen selvitys toimintoperusteisen budjetointijärjestelmän mukaisista toiminnoista on 3.2 kohdassa. Toimintalohko: Työllisyys, sosiaaliasiat ja osallisuus Toimintalohko: Alue- ja kaupunkipolitiikka Toimintalohko: Maatalous ja maaseudun kehittäminen Toimintalohko: Muuttoliike- ja turvapaikka-asiat 1.3.Ehdotuksen/aloitteen luonne ◻Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen. ⌧Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen. ◻Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen. ◻Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen 1.4.Tavoite (Tavoitteet) 1.4.1.Komission monivuotinen strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista ehdotus/aloite tukee Ohjelman yleistavoitteena on edistää jäsenvaltioiden institutionaalisia, hallinnollisia ja rakenteellisia uudistuksia antamalla kansallisille viranomaisille tukea taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin haasteisiin vastaaviin toimenpiteisiin, joilla uudistetaan instituutioita, ohjausjärjestelmää, hallintoa sekä talous- ja sosiaalisektoria ja joiden tavoitteena on lisätä kilpailukykyä, kasvua, työpaikkoja ja investointeja, erityisesti talouden ohjausprosessien yhteydessä, myös avustamalla unionin rahastojen tehokasta ja tuloksellista käyttöä.

Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Ohjelman erityistavoitteet ovat seuraavat: Erityistavoite 1 Auttaa kansallisia viranomaisia suunnittelemaan uudistukset painopisteiden mukaisesti, kun otetaan huomioon alkuperäiset olosuhteet ja odotetut sosioekonomiset vaikutukset. Erityistavoite 2 Parantaa kansallisten viranomaisten valmiutta suunnitella, laatia ja toteuttaa uudistuspolitiikkoja ja -strategioita ja noudattaa yhdennettyä lähestymistapaa, jolla varmistetaan tavoitteiden ja keinojen johdonmukaisuus eri toimialoilla. Erityistavoite 3 Tukea kansallisten viranomaisten toimia asianmukaisten prosessien ja menetelmien määrittämiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, kun otetaan huomioon hyvät toimintatavat ja muista samanlaisessa tilanteessa olevista maista saadut kokemukset. Erityistavoite 4 Auttaa kansallisia viranomaisia lisäämään henkilöstöhallinnon tehokkuutta ja tuloksellisuutta tarvittaessa määrittelemällä selkeät vastuualueet ja parantamalla ammattitaitoa ja –pätevyyttä. Nämä tavoitteet pyritään saavuttamaan tiiviissä yhteistyössä tukea saavien jäsenvaltioiden kanssa. Tuki uudistuksille – myös unionin rahastojen (kuten yhteisistä säännöksistä annetussa asetuksessa määritellyt Euroopan rakenne- ja investointirahastot eli ERI-rahastot, vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahasto (FEAD) sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja rajavalvontarahastot) tehokkaan ja tuloksellisen käytön avustaminen – kohdistuu tiettyihin politiikan aloihin. Näitä ovat erityisesti julkinen varainhoito, talousarviomenettely, velanhoito ja tulojen hallinnointi, instituutioiden uudistaminen sekä tehokas ja palvelukeskeinen julkishallinto, oikeusvaltioperiaatteen toteuttaminen, oikeusjärjestelmän uudistaminen ja petosten, korruption ja rahanpesun torjunta, liiketoimintaympäristö, yksityissektorin kehittäminen, rahoituksen saatavuus, investoinnit, finanssialan politiikat, yksityistämisprosessit, kauppa ja suorat ulkomaiset sijoitukset, kilpailu, julkiset hankinnat, toimialakohtainen kestävä kehitys ja tuki innovoinnille, koulutus, työmarkkinapolitiikka, sosiaalinen osallisuus, sosiaaliturvajärjestelmät, kansanterveys ja terveydenhuoltojärjestelmät, turvapaikka-, muuttoliike- ja rajapolitiikka sekä maatalousalan politiikat ja maaseutualueiden kestävä kehitys. Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä REGIO, EMPL, MARE, AGRI, TAXUD, JUST, HOME, GROW, MARKT, RTD, CNECT, COMP.



1.4.2.Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen. Jäsenvaltioiden hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen instituutioiden, hallinnon ja talous- ja sosiaalisektorin uudistamiseksi, myös unionin rahastojen tehokkaan ja tuloksellisen käytön avulla, jotta käyttöön saataisiin yksinkertaiset, tehokkaat ja nykyaikaiset järjestelyt, jotka palvelisivat kansalaisia ja yrityksiä.

• jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten paremmat valmiudet havaita taloudellisia ja rakenteellisia puutteita ja korjata niitä; • jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten paremmat taidot ja valmiudet laatia, suunnitella ja täytäntöönpanna uudistuspolitiikkoja painopisteiden mukaisesti; • jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten paremmat valmiudet noudattaa kokonaisvaltaista lähestymistapaa eri politiikan aloilla toteutettavissa uudistuksissa samalla kun varmistetaan tavoitteiden ja keinojen välinen johdonmukaisuus; • jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten paremmat valmiudet määritellä kansallisen tason prosesseja ja menetelmiä, jotta voidaan tukea uudistusten suunnittelua, hallinnointia ja täytäntöönpanoa hyvien toimintatapojen ja kokemusten vaihdon seurauksena; • jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten henkilöstöhallinnon kasvanut tehokkuus ja tuloksellisuus lisäämällä ammatillista tietämystä, taitoja ja kykyä sopeutua muutokseen; • paremmat viestintäkanavat komission, jäsenvaltioiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa, jotta voidaan kehittää uudistusten viestintä- ja koordinointitoimia; ja • jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten paremmat valmiudet varmistaa talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson ja talouden sopeutusohjelmien yhteydessä suositeltujen uudistusten ja jäsenvaltion oma-aloitteisten uudistusten eteneminen sekä varmistaa unionin lainsäädännön yhtenäinen ja johdonmukainen täytäntöönpano. Odotetut tulokset ovat hyvin pitkälti maa- ja hankesidonnaisia, ja niiden saavuttaminen vaihtelee politiikan alan ja annetun tuen kattavuuden perusteella. Lisäksi tulosten odotetaan perustuvan ohjelman mukaisten tukitoimien seurauksena toimintalohkoittain ja jäsenvaltioittain täytäntöönpantuihin toimenpiteisiin. 1.4.3.Tulos- ja vaikutusindikaattorit Selvitys siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan. Erityistavoitteiden saavuttamista mitataan indikaattorien perusteella. Niitä käytetään saatavilla olevien tietojen mukaan (ml. asianmukaiset kvantitatiiviset ja empiiriset tiedot) ja komissio voi mukauttaa niitä ohjelman aikana tarvittaessa asetuksen 15 artiklan mukaisesti. Indikaattoreita ovat seuraavat: a) ohjelmasta tukea saavien kansallisten viranomaisten lukumäärä ja tyyppi, hallintoyksiköt ja muut julkiset yhteisöt kuten kansalliset ministeriöt tai sääntelyviranomaiset kussakin tukea saavassa jäsenvaltiossa; b) tuen tarjoajien lukumäärä ja tyyppi, kuten viranomaiset, julkisoikeudelliset laitokset ja yksityisoikeudet elimet, joilla on julkisen palvelun tehtävä, kansainväliset organisaatiot, eriteltynä erityistavoitteittain, toimintalohkoittain ja tukea saavien jäsenvaltioiden mukaan; c) toteutettujen 6 artiklan mukaan tukikelpoisten toimien lukumäärä ja tyyppi, kuten esimerkiksi asiantuntijoiden tarjoaminen käyttöön, koulutus ja seminaarit, eriteltynä seuraavien perusteella: i. maakohtaiset suositukset ja aiheelliset toimet, jotka liittyvät unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon, talouden sopeutusohjelmiin ja jäsenvaltioiden oma-aloitteisiin uudistuksiin; ii. erityistavoite, toimintalohko ja tukea saava jäsenvaltio; iii. tuen tarjoajat, kuten viranomaiset, julkisoikeudelliset elimet ja yksityisoikeudet elimet, joilla on julkisen palvelun tehtäviä, kansainväliset organisaatiot, iv. tuensaajat tukea saavassa jäsenvaltiossa, kuten kansalliset viranomaiset; d) ohjelman mukaisiin toimiin perustuvien poliittisten ja oikeudellisten järjestelyjen lukumäärä ja tyyppi, kuten poliittiset yhteisymmärryspöytäkirjat tai aiesopimukset, sopimukset, joista on sovittu komission, uudistuskumppaneiden (tapauksen mukaan) ja tuen antajien kanssa, eriteltynä erityistavoitteittain, toimintalohkoittain ja tukea saavan jäsenvaltion mukaan; e) ohjelmasta tuettuihin toimiin perustuvien poliittisten aloitteiden lukumäärä (esim. toimintasuunnitelmat, etenemissuunnitelmat, suuntaviivat, suositukset, suositeltu lainsäädäntö) erityistavoitetta, toimintalohkoa ja tukea saavaa jäsenvaltiota kohden;

f) ohjelman mukaisten tukitoimien perusteella täytäntöönpantujen toimenpiteiden lukumäärä toimintalohkoittain ja tukea saavaa jäsenvaltiota kohden, eriteltynä maakohtaisen suosituksen tai unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien toimien, talouden sopeutusohjelmien ja jäsenvaltion oma-aloitteisten uudistusten mukaan; g) ohjelman mukaista tukea saaneilta kansallisilta viranomaisilta, hallintoyksiköiltä ja muilta julkisilta yhteisöiltä sekä (jos käytettävissä) muilta sidosryhmiltä/osallistujilta saatu palaute ohjelmaan perustuvien toimien tuloksista ja/tai vaikutuksista erityistavoitteittain, toimintalohkoittain ja tukea saavaa jäsenvaltiota kohden; lisäksi esitetään kvantitatiivisia tai empiirisiä tietoja, jos niitä on saatavilla; h) tuen antajien palaute sen tuen tuloksista ja/tai vaikutuksesta, jota ne ovat antaneet ohjelman perusteella erityistavoitteen osalta tai politikan alalla, joilla ne ovat toimineet, eriteltynä tukea saavan jäsenvaltion mukaan; lisäksi esitetään kvantitatiivisia tai empiirisiä tietoja, jos niitä on saatavilla; i) kyseisten sidosryhmien näkemykset siitä, miten ohjelmalla on edistetty uudistuksen toteuttamista erityistavoitteittain, toimintalohkoittain, tukea saavaa jäsenvaltiota kohden; lisäksi esitetään kvantitatiivisia tai empiirisiä tietoja, jos niitä on saatavilla. 1.5.Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1.Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Vakaa sääntely- ja institutionaalinen ympäristö sekä sujuvasti toimiva talous ovat keskeisen tärkeitä, jotta voidaan parantaa kilpailukykyä, kannustaa investointeja, edistää työpaikkojen luomista, kohentaa elintasoa ja saada aikaa kestävää kasvua koko unionissa. Monien unionin jäsenvaltioiden talouksissa on toteutettu tai toteutetaan edelleen sopeutusprosesseja jo aiemmin muodostuneiden makrotalouden epätasapainotilojen korjaamiseksi. Monien haasteena on myös alhainen potentiaalinen kasvu. Tämä tilanne on usein seurausta kyseisten talouksien viivästyneistä ja riittämättömistä rakenneuudistuksista. Unioni on asettanut rakenneuudistusten toteuttamisen yhdeksi poliittisista painopisteistään, jotta elpyminen saadaan kestävälle uralle, vapautetaan kasvupotentiaalia sopeutuskyvyn lisäämiseksi ja tuetaan lähentymisprosessia. Uudistusten on oltava hyvin suunniteltuja ja säänneltyjä, ja niiden täytäntöönpanon on oltava tehokasta. Uudistusten onnistuminen edellyttää muutakin kuin tarvittavan lainsäädännön hyväksymistä. Se edellyttää tehokasta täytäntöönpanoa, mikä merkitsee, että julkishallinnon rakenteellisiin ongelmiin (kuten henkilöstön pätevyys, liikkuvuus, kannustimet ja työskentelyprosessien muutokset) sekä taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin on puututtava. Uudistusten tuottamien hyötyjen konkretisoituminen voi viedä jonkin aikaa. Tämän vuoksi riittävän ajoissa toteutettu ja tehokas täytäntöönpano on olennaisen tärkeää niin kriisistä kärsivien kuin rakenteellisesti heikkojenkin talouksien tilanteessa. Unionin säännöstön täytäntöönpanon kehittäminen on myös yksi komission painopisteistä. Komissio onkin todennut, että sen on tehtävä ”jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä sen selvittämiseksi, miten EU:n lainsäädännön noudattaminen voidaan parhaiten varmistaa kansallisella tasolla”. Tästä ohjelmasta annettavan tuen tulisi siis olla jokaisen EU:n 28 jäsenvaltion käytettävissä. 1.5.2.EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo Unioni on jäsenvaltioita paremmassa asemassa kartoittamaan, ottamaan käyttöön ja koordinoimaan parasta saatavilla olevaa asiantuntemusta (oli kyse sitten EU:n toimielinten yksiköistä tai muista maista tai kansainvälisistä organisaatioista) sekä edistämään parhaiden toimintatapojen vaihtoa (sekä varmistamaan sen yhdenmukaisen levittämisen koko unioniin) kohdennettujen kasvua edistävien uudistusten täytäntöönpanon tukemiseksi jäsenvaltioissa. Asiantuntemuksen saattaminen käyttöön unionin toimin olisi myös tehokkaampaa, sillä se tarjoaisi mittakaava- ja kattavuusetuja muodostamalla unionin laajuisen foorumin hyvien toimintatapojen esittämistä ja jakamista varten. Tähän liittyvät toimet olisi toteutettava jäsenvaltioiden toimien rinnalla, ja niiden tulisi täydentää muita ohjelmia ja politiikkoja kansallisella, unionin ja kansainvälisellä tasolla. Käytännössä tämä toteutettaisiin lähinnä tarjoamalla tukea hankkeille, jotka edistäisivät paikalla (mahdollisesti paikalle sijoitettujen asiantuntijoiden avulla) kansallisten viranomaisten uudistuspyrkimyksiä uudistusprosessin määrätyissä vaiheissa tai osissa. Erityisesti tuki kohdennettaisiin toimenpiteisiin, jotka eivät ole vielä muiden unionin ohjelmien tai unionin rahastojen tukitoimenpiteiden kohteena, tai kansallisiin aloitteisiin. Ohjelman mukaisten toimien olisi erityisesti mahdollistettava sellaisten ratkaisujen kehittäminen ja täytäntöönpano, jotka kohdistuvat kansallisiin haasteisiin mutta joilla on mahdollisesti vaikutuksia rajat ylittävällä ja unionin tasolla. Niiden olisi edistettävä hyvien toimintatapojen jakamista ja autettava rakentamaan verkosto saatavilla olevasta asiantuntemuksesta. Ohjelman hankkeilla vaikutettaisiin myös tukea saavien jäsenvaltioiden ja komission keskinäisen luottamuksen edistämiseen edelleen. Ehdotettu ohjelma on asianmukaisin keino tukea kasvua edistäviä uudistuksia täytäntöönpanevia jäsenvaltioita paikalla, sillä unioni on jäsenvaltioita paremmassa asemassa osoittamaan, sijoittamaan ja koordinoimaan parasta saatavilla olevaa asiantuntemusta ja tarjoamaan koordinoidun lähestymistavan tekniseen tukeen sitä pyytäville jäsenvaltioille. Tämän ohjelman käyttöönottoon liittyvä eurooppalainen lisäarvo on esitetty seuraavassa: • Tämän ohjelman mukaisilla toimilla varmistettaisiin täydentävyys ja synergia muiden ohjelmien ja politiikkojen kanssa kansallisella, unionin ja kansainvälisellä tasolla, niillä edistettäisiin edelleen keskinäistä luottamusta ja yhteistyötä tukea saavien jäsenvaltioiden ja komission välillä ja varmistettaisiin unionin lainsäädännön yhtenäinen ja johdonmukainen täytäntöönpano. Lisäksi tämän ohjelman toimien avulla voitaisiin kehittää ja toteuttaa ratkaisuja, joilla puututaan kansallisiin haasteisiin ja joilla on samalla myönteinen vaikutus rajat ylittävällä ja/tai koko unionin tasolla. Tämä aloite auttaisi vahvistamaan jäsenvaltioiden talouspolitiikan ja alakohtaisten politiikkojen koordinointia ja edistäisi unionin lainsäädännön parempaa täytäntöönpanoa. Lisäksi ohjelmalla tuettaisiin jäsenvaltioiden ja komission ”yhteisöllisyyttä” unionin lainsäädännön ja politiikan tehokkaassa täytäntöönpanossa: tämä johtuu myös siitä, että tietyn politiikkatoimen/uudistuksen toteuttamiseen tietyssä maassa voi olla selkeää hyötyä kokemuksista yhdessä tai useammassa toisessa maassa, jotka ovat toteuttaneet vastaavanlaisia politiikkatoimia tai uudistuksia (vastaavasti myös saatuja uusia kokemuksia voidaan hyödyntää). • Jäsenvaltioille annettaisiin tukea koordinoidulla tavalla kaikilla toimintalohkoilla. Kansallisten viranomaisten toimia, joilla parannetaan niiden valmiutta suunnitella, laatia ja toteuttaa uudistuspolitiikkoja ja -strategioita, toteutettaisiin soveltamalla kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jolla varmistetaan tavoitteiden ja keinojen välinen johdonmukaisuus eri toimialoilla.

Tämän ohjelman mukaisten toimien lisäarvo muihin unionin välineisiin verrattuna varmistetaan erityisesti siten, että päätöksessä antaa tukea sitä pyytävälle jäsenvaltiolle otetaan asianmukaisesti huomioon unionin rahastoista tai muista unionin ohjelmista kyseisessä jäsenvaltioissa jo rahoitetut käynnissä olevat toimet ja toimenpiteet. Jotta voidaan parhaiten hallinnoida teknistä tukea koskevat pyynnöt ja saavuttaa teknisen tuen toimien välinen johdonmukaisuus ja synergia, tässä ohjelmassa noudatetaan samankaltaista kokonaisvaltaista lähestymistapaa kuin Kreikan ja Kyproksen tapauksessa. Niiden osalta teknistä tukea eri toimialoille koordinoi komissio (Kreikka-työryhmän ja Kypros-tukiryhmän kautta) ja jäsenvaltiotasolla työskentelyä koordinoi kansallisten viranomaisten erityisyksikkö (eli SGCO Kreikassa ja DGEPCD Kyproksessa). • Jäsenvaltioille annettavaa tukea tehostaisi foorumi, jota käytettäisiin parhaiden toimintatapojen jakamiseen ja vahvistamiseen jäsenvaltioiden ja kansainvälisten organisaatioiden kesken. Unioni on yksittäistä jäsenvaltiota paremmassa asemassa kartoittamaan parhaita toimintatapoja. Tämä varmistaisi myös tehokkuusedut, jotka liittyvät nopeasti käyttöön saatavaan asiantuntemukseen ja parhaiden toimintatapojen jakamiseen asiantuntijaryhmässä, joka voitaisiin aktivoida helposti ja nopeasti tarjoamaan tukea jäsenvaltion pyynnöstä. • Ohjelmalla voitaisiin saavuttaa mittakaava- ja kattavuusetuja. Jäsenvaltioilla on usein samankaltaisia haasteita ja niiden on ratkaistava samankaltaisia käytännön ongelmia, jotka liittyvät uudistusten täytäntöönpanoon. Unionin toimilla voidaan välttää toiminnan päällekkäisyyttä, edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä koordinointia kansainvälisten organisaatioiden kanssa. 1.5.3.Vastaavista toimista saadut kokemukset Teknisen tuen antamisesta Kyprokselle ja Kreikalle saadut kokemukset, jotka kattavat lähes kaikki julkisen politiikan alat, ovat tarjonneet jatkoa varten hyödyllistä tietoa teknisen tuen antamisesta mahdollisesti jokaiselle jäsenvaltiolle. Teknisen tuen antaminen on ollut ratkaisevan tärkeää Kyproksen ja Kreikan talouden sopeutuksen tukemisessa (Kypros-tukiryhmän, SGGY, ja Kreikka-työryhmän, TFGR, avulla). Havaittuaan uudistusten tuesta saatavan lisäarvon Kreikka ja Kypros (eli kaksi maata, joilla on oikeus tekniseen tukeen Kreikka-työryhmän ja Kypros-tukiryhmän kautta) pyysivät ja saivat teknistä tukea laajalti eri politiikan aloilla, myös aloilla, jotka eivät kuulu talouden sopeutusohjelman piiriin. Suunnitellun rakenneuudistusten tukiohjelman perusteella tämäntyyppinen ”laaja-alainen” tekninen tuki olisi kaikkien jäsenvaltioiden saatavilla riippumatta siitä, ovatko ne ”ohjelmamaita”. Kreikka-työryhmän Kreikalle antamasta teknisestä tuesta on tehty riippumaton ulkopuolinen arviointi. Siinä pääteltiin, että tekninen tuki edisti uudistusohjelman täytäntöönpanoa Kreikassa arvioinnin kohteena olevilla aloilla, eli vero- ja keskushallinnon uudistamista kaudella 2011–2013. Tämän vuoksi tarkoituksena on ulottaa tekninen tuki kaikkiin jäsenvaltioihin rakenneuudistusten tukipalvelun avulla. Jäsenvaltioiden rakenne- ja hallintouudistusten suunnittelu ja täytäntöönpano voi olla haasteellista. Tämä voi johtua esimerkiksi heikoista hallinnollisista ja institutionaalisista valmiuksista ja siitä, ettei unionin lainsäädäntöä ole sovellettu ja pantu täytäntöön asianmukaisesti. Ehdotetun rakenneuudistusten tukiohjelman on näiden kokemusten perusteella tarkoitus laajentaa teknistä tukea siten, että se olisi pyynnöstä kaikkien jäsenvaltioiden saatavilla. Erityisesti komissio antaisi pyydettäessä teknistä tukea. 1.5.4.Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Tällä ohjelmalla on tarkoitus täydentää valmiuksien kehittämisen ja teknisen tuen nykyisiä resursseja, joita on saatavilla monivuotisen rahoituskehyksen mukaisten unionin muiden rahoitusohjelmien sekä teknisen tuen ja muiden unionin varoilla rahoitettujen toimien kautta. Ohjelma tarjoaisi lisäarvoa tuelle, jota myönnetään monista unionin alakohtaisista ohjelmista ja unionin rahastojen toimien perusteella, sillä se tarjoaisi makrotason maakohtaisen lähestymistavan ja tukisi samalla jäsenvaltioiden tärkeimpiä rakenneuudistuksia unionin keskeisten poliittisten tavoitteiden mukaisesti. Lisäksi komissio varmistaisi sisäisten työjärjestelyjensä tarvittavan koordinoinnin, erityisesti työohjelman (työohjelmien) hyväksymiseen tähtäävän prosessin aikana. Komission asianomaiset yksiköt työskentelisivät yhdessä sen varmistamiseksi, että rakenneuudistusten tukiohjelman työohjelmassa (työohjelmissa) toteutettaviksi ehdotetut toimet todellakin ovat toisiaan täydentäviä eivätkä ole päällekkäisiä muiden unionin ohjelmien ja muiden rahastojen (myös unionin rahastot, erityisesti Euroopan rakenne- ja investointirahastot) toimien kanssa. Kuten edellä todettiin, tuen antamista jäsenvaltioille koskevassa päätöksessä otettaisiin muun muassa huomioon unionin rahastoista tai unionin ohjelmista rahoitetut nykyiset toimet ja toimenpiteet. Monissa unionin ohjelmissa tarjotaankin mahdollisuus antaa jäsenvaltioille teknistä tukea tiettyjen politiikkatoimien toteuttamiseksi määrätyillä aloilla. Erityistavoitteestaan ja toimialastaan riippuen ohjelmat on suunniteltu edistämään suotuisten olosuhteiden syntyä talouskasvulle sekä sosiaaliturvalle ja ympäristönsuojelulle ja niiden kehittämiselle. Näistä ohjelmista myönnetylle tuelle on ominaista tietty temaattinen painotus, ja niillä edistetään kyseisten ohjelmien erityistavoitteiden saavuttamista. Eurooppa 2020 -strategian tavoitteena on luoda kaikkiin jäsenvaltioihin älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun edellytykset. Talouskasvu on keskeistä työttömyyden vähentämiseksi, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden parantamiseksi ja elintason kohentamiseksi. Unioni on asettanut rakenneuudistusten toteuttamisen yhdeksi poliittisista painopisteistään, jotta elpyminen saadaan kestävälle uralle, vapautetaan kasvupotentiaalia sopeutuskyvyn lisäämiseksi ja tuetaan lähentymisprosessia. Uudistusprosessit ovat monimutkaisia ja usein kalliita. Ne edellyttävät asiantuntemusta monilta aloilta samanaikaisesti ja niillä voi olla rajojen yli ulottuvia vaikutuksia. Unionin tuella edistettäisiin valmiuksia toteuttaa sellaisia laaja-alaisia kasvua edistäviä uudistuksia kaikissa jäsenvaltioissa, jotka vaikuttaisivat koko unioniin. Ohjelma on tarkoitus toteuttaa tiiviissä yhteistyössä kyseisten kansallisten viranomaisten kanssa. Sillä tehostettaisiin aktiivisesti näiden jäsenvaltioiden hallinnollisia valmiuksia, jotta ne voisivat uudistaa instituutioita, hallintoa sekä talous- ja sosiaalisektoria yksinkertaisempien, tehokkaiden ja modernien rakenteiden luomiseksi kansalaisten ja yritysten käyttöön. Ohjelma mahdollistaisi myös sellaisen teknisen tuen antamiseen, joka on keskeistä sisämarkkinoiden uusien tärkeiden osa-alueiden (myös digitaalisten sisämarkkinoiden) onnistuneelle toteuttamiselle. Esimerkiksi pääomamarkkinaunionia koskevassa toimintasuunnitelmassa ehdotetaan teknisen tuen antamista pääomamarkkinoiden kehittämiseen. Tämä ohjelma tarjoaisi tarvittavan kehyksen ja rahoituksen tällaiselle tuelle. Suhteellisuusperiaate

Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan tasolla. Tästä on osoituksena ensinnäkin se, että jäsenvaltion kansallisille viranomaisille annettavan tuen on perustuttava jäsenvaltion itsensä esittämään pyyntöön, ja toiseksi se, että tuen soveltamisalasta olisi sovittava yhdessä komission ja asianomaisen jäsenvaltion kesken. 1.6.Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto ⌧ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto on rajattu. –⌧ Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2017 ja päättyy 31.12.2020. –⌧ Rahoitusvaikutusten kesto alkaa 1.1.2017 ja jatkuu 31.12.2020 asti ja siitä eteenpäin. ◻ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa ei ole rajattu. –Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna VVVV, –minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa. 1.7.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat) ⌧Suora hallinnointi, jonka komissio toteuttaa käyttämällä –⌧yksiköitään, myös unionin edustustoissa olevaa henkilöstöään –◻toimeenpanovirastoja ◻Hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ⌧Välillinen hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty: –◻kolmansille maille tai niiden nimeämille elimille –⌧kansainvälisille järjestöille ja niiden erityisjärjestöille (tarkennettava) –⌧Euroopan investointipankille tai Euroopan investointirahastolle –◻varainhoitoasetuksen 208 ja 209 artiklassa tarkoitetuille elimille –⌧julkisoikeudellisille yhteisöille –⌧sellaisille julkisen palvelun tehtäviä hoitaville yksityisoikeudellisille elimille, jotka antavat riittävät rahoitustakuut

–⌧sellaisille jäsenvaltion yksityisoikeuden mukaisille elimille, joille on annettu tehtäväksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden täytäntöönpano ja jotka antavat riittävät rahoitustakuut –◻henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa SEU-sopimuksen V osaston mukaisia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan erityistoimia ja jotka nimetään asiaa koskevassa perussäädöksessä. –Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava lisätietoja. 2.HALLINNOINTI 2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset. Ehdotus sisältää seurantaa ja arviointia koskevia velvoitteita. Erityistavoitteiden saavuttamista seurataan ehdotuksessa mainittujen indikaattorien perusteella. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle väliarviointikertomuksen vuoden 2019 puoliväliin mennessä ja jälkiarviointikertomuksen joulukuun 2021 loppuun mennessä. Väliarviointikertomuksessa tarkastellaan ohjelman tavoitteiden saavuttamista, resurssien käytön tehokkuutta ja ohjelman eurooppalaista lisäarvoa. Siinä myös arvioidaan, onko rahoitusta ohjelman soveltamisaloilla muutettava tai jatkettava vuoden 2020 jälkeen. Siinä käsitellään myös kaikkien tavoitteiden ja toimien jatkuvaa merkityksellisyyttä. Jälkiarviointikertomus sisältää tiedot ohjelman pidemmän aikavälin vaikutuksista. 2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.2.1.Todetut riskit Ohjelman voi toteuttaa joko komissio suoraan tai yhteisöt ja muut henkilöt kuin jäsenvaltiot voivat toteuttaa sen välillisesti varainhoitoasetuksen 60 artiklan mukaisesti. Unionin rahoitustukea voidaan antaa erityisesti seuraavissa muodoissa: i. avustukset (myös jäsenvaltioiden kansallisille viranomaisille); ii. julkiset hankintasopimukset; iii. ulkopuolisista asiantuntijoista johtuvien kustannusten korvaaminen; iv. rahoitusosuudet erityisrahastoihin; v. välillisen hallinnoinnin avulla toteutetut toimet. Avustuksiin sovellettava yhteisrahoitusosuus on enintään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, tämän kuitenkaan rajoittamatta yhteisrahoituksen ja yleishyödyllisyyden periaatteiden noudattamista. Vastaavanlaisia täytäntöönpanotoimenpiteitä sisältäviä ohjelmia koskevissa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen ja komission jälkitarkastuksissa havaitut pääasialliset riskit ovat seuraavat:

- riski siitä, että valitut hankkeet ovat huonolaatuisia ja että niiden tekninen toteutus on puutteellista, mikä heikentää ohjelmien vaikutuksia; syynä puutteelliset valintamenettelyt, asiantuntemuksen puute tai riittämätön seuranta; - riski siitä, että myönnetyt varat käytetään tehottomasti tai epätaloudellisesti: * avustusten tapauksessa tukikelpoisuussääntöjen soveltaminen voisi johtaa riskiin väärin ilmoitetuista kustannuksista; * julkisten hankintojen tapauksessa tarjouksissa ja tarjouseritelmissä olevat virheet, joita ei havaita, tai epätäsmällisyydet, joita ei korjata, saattavat johtaa sopimuksen huonoon toteutukseen; * riskit, jotka liittyvät (kansainvälisten rahoitusvälittäjien ja lopullisten edunsaajien) tukikelpoisuuteen, sopimusten vaatimustenmukaisuuteen (komission vaatimusten siirtäminen osaksi sopimusasiakirjoja), prosessin vaatimustenmukaisuuteen (komission määräämiä prosesseja ei noudateta) ja tuloksellisuuteen (ennalta määritettyjä tavoitteita ei saavuteta). Voimassa olevat puitesopimukset kansainvälisten organisaatioiden kanssa ja seitsemässä pilarissa arvioidut jäsenvaltioiden virastot tarjoavat kuitenkin vakaan oikeudellisen kehyksen, joka sisältää ennakko- ja jälkivalvontaa sekä varainhoitoasetuksen ja soveltamissääntöjen vaatimusten mukaisen arviointijärjestelmän. - komission maineeseen kohdistuva riski, jos paljastuu petoksia tai rikollista toimintaa. 2.2.2.Tiedot käyttöön otetusta sisäisen valvonnan järjestelmästä Tulevaa ohjelmaa varten suunniteltu valvontajärjestelmä koostuu seuraavista osista: operatiivisten toimien valvonta, josta vastaa operatiivinen hallinnointiyksikkö, ennakkovalvonta (varainhoidon tarkastus), josta vastaa keskustason talousarviokirjanpitoyksikkö, sekä avustusten jälkitarkastukset ja/tai auditointi. Ohjelman hallinnointiyksikkö voisi suorittaa kaikille rahoitustoimille ennakkotarkastuksen ja talousarviokirjanpitoyksikkö varainhoidon tarkastuksen (alhaisen riskin ennakkorahoitusta lukuun ottamatta). Avustusten osalta täytäntöönpanokertomusten lisäksi tilinpäätökset tarkastetaan perusteellisesti ja samalla arvioidaan sekä taloudellisia että operatiivisia tuloksia: tarvittaessa riskiarvioinnin perusteella pyydetään täydentäviä tietoja ja tositteita. Kaikkiin avoimiin ja rajoitettuihin hankintamenettelyihin ja kaikkiin neuvottelumenettelyihin, joiden arvo on yli 60 000 euroa, sovelletaan sisäisiä tarkastuksia ennen kuin rahoituspäätös tehdään. Jälkitarkastusten yhteydessä pyritään havaitsemaan mahdollisimman runsaasti poikkeamia aiheettomien maksujen takaisinperimiseksi. Tämän strategian mukaisesti tarkastukset suoritetaan otokselle hankkeita, jotka valitaan lähes yksinomaan riskianalyysin perusteella. 2.2.3.Arvio tarkastusten kustannustehokkuudesta ja odotettavissa olevasta virheriskin tasosta Noin 70 prosenttia ohjelman hallinnointiin osallistuvasta henkilöstöstä suorittaa valvontatehtäviä niiden laajassa merkityksessä (tuensaajien/toimeksisaajien valinnasta tarkastustulosten täytäntöönpanoon). Lisäksi tietyt ulkoiset tarkastukset voitaisiin rahoittaa hallinnollisen tuen määrärahoista. Kun ohjelmien lukumäärää supistetaan ja sovelletaan yhdenmukaisia sääntöjä ja menettelyjä, myös virheriski pienenee. Lisäksi kaikki uuden varainhoitoasetuksen mukaisesti käytettävissä olevat yksinkertaistamisvälineet luovat vakaammat puitteet eri toimien täytäntöönpanolle. 2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet. Ohjelman osalta otetaan käyttöön eri toimenpiteitä petosten ja sääntöjenvastaisuuksien torjumiseksi. Ehdotuksen 14 artiklaan on lisätty säännös Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta. Komission petostentorjuntastrategia kattaa koko menosyklin. Sen mukaisesti täytäntöönpanosta vastaava yksikkö laatii näitä menoja varten erityisen petostentorjuntaa koskevan toimintasuunnitelman, jossa otetaan huomioon toteutettavien toimenpiteiden oikeasuhteisuus ja kustannustehokkuus. Tämä toiminta perustuu petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemisen tehokkailla tarkastuksilla. Jos petoksia tai sääntöjenvastaisuuksia ilmenee, aiheettomasti maksetut määrät peritään takaisin ja tarvittaessa määrätään tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia.

Petostentorjunnan toimintaohjelmassa kuvataan ennakko- ja jälkitarkastukset ns. punaisiin lippuihin perustuvan järjestelmän pohjalta. Siinä täsmennetään menettelyt, joita henkilöstön on noudatettava, kun petoksia tai sääntöjenvastaisuuksia ilmenee. Siinä annetaan myös tietoa työjärjestelyistä OLAFin kanssa. 3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budj