[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |

Bryssel 9.4.2010

KOM(2010)134 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

palveludirektiivissä (2006/123/EY) edellytetyn keskinäisen avunannon täytäntöönpanosta vastaavien virkamiesten koulutuksesta ja henkilövaihdosta

SEK(2010)395

KOMISSION KERTOMUS

palveludirektiivissä (2006/123/EY) edellytetyn keskinäisen avunannon täytäntöönpanosta vastaavien virkamiesten koulutuksesta ja henkilövaihdosta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

1. Johdanto

Hallinnollinen yhteistyö on tärkeä ja innovatiivinen osa palveludirektiiviä[1]. Kaikkien jäsenvaltioiden[2] valtion-, alue- ja paikallisviranomaisten on annettava toisilleen apua suoraan valtioiden rajojen yli moninkertaisten tarkastusten välttämiseksi ja palveluntarjoajien tehokkaan valvonnan varmistamiseksi (28−36 artikla).

Sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmä (IMI) tukee viranomaisia tässä tehtävässä. IMI on tietotekniikkapohjainen tietojenvaihtoverkko, jonka komissio on kehittänyt läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Sitä käyttämällä viranomaiset saavat yhteyden muiden maiden vastaaviin viranomaisiin ja voivat vaihtaa tietoja keskenään omalla äidinkielellään esikäännettyjen kysymysten ja vastausten avulla. Ongelmatapauksissa voi kääntyä IMI-koordinaattorien puoleen. IMI-järjestelmää käytetään tällä hetkellä ammattipätevyyden tunnustamista koskevan direktiivin[3] ja palveludirektiivin yhteydessä.

Palveludirektiivin 34 artiklan 2 kohdassa jäsenvaltioita vaaditaan yhteistyössä komission kanssa helpottamaan hallinnollisesta yhteistyöstä vastaavien viranomaisten koulutusta ja henkilövaihtoa.

Direktiivin 34 artiklan 3 kohdan mukaan komissio ” arvioi, tarvitaanko henkilövaihdon ja koulutuksen järjestämistä varten monivuotinen ohjelma ”.

Arviointi, jonka tulokset esitetään tässä kertomuksessa, perustuu monista eri lähteistä eli muun muassa kaikille IMI:n käyttäjille ja IMI-koordinaattoreille suunnatuista kyselyistä ja IMI-kouluttajien antamasta palautteesta saatuihin tietoihin[4].

2. Tarvearviointi

IMI:n käyttäjiltä, koordinaattoreilta ja kouluttajilta saadusta palautteesta voidaan tehdä kahdeksan keskeistä johtopäätöstä:

1. IMI on helppokäyttöinen, mutta koulutus on silti tarpeen.

2. Koulutus palveludirektiivin oikeudellisista ja käytännön seurauksista on haastavampaa kuin IMI:n tekninen käyttökoulutus.

3. Yleistä kieli- ja tietotekniikkakoulutusta tarjotaan työpaikkakoulutuksen osana, eikä se ole välttämätöntä hallinnollisen yhteistyön kannalta.

4. Käyttäjät toivovat, että koulutus järjestetään paikallisesti.

5. Koulutuskustannuksia suurempi ongelma on pätevien kouluttajien puute.

6. Komission laatima apumateriaali on erittäin tervetullut, mutta sitä ei tunneta riittävän hyvin.

7. Päävastuu koulutuksen järjestämisestä on jäsenvaltioilla, mutta myös komission olisi osallistuttava siihen.

8. Virkamiesvaihto voisi olla erittäin hyödyllistä.

3. Toteutettavien toimenpiteiden tavoitteet

Tarvearvioinnin perusteella toteutettavien toimenpiteiden yleisenä tavoitteena olisi oltava sen varmistaminen, että IMI:n käyttäjillä on tarvittavat tiedot ja taidot, joiden avulla IMI-verkkoa voidaan hyödyntää tehokkaasti. Koulutusta olisikin järjestettävä käyttäjien lähellä ja mahdollisimman yhdenmukaisesti koko EU:ssa. IMI-koordinaattoreilla on keskeinen rooli koulutuksen järjestämisessä, ja heitä pitäisi tukea tässä tehtävässä. Koulutuksen sisällöllisiä tavoitteita ei vielä tässä vaiheessa pystytä määrittelemään, sillä tarpeet todennäköisesti muuttuvat ajan kuluessa[5].

Apumateriaalin tuntemusta ja käyttöä pitäisi lisätä. Tämä pätee erityisesti itseopiskeluaineistoon.

IMI:n käyttäjät katsovat, että muiden maiden virkamiesten tapaaminen ja kokemusten vaihtaminen voisi olla erittäin hyödyllistä. Yhdeksi tavoitteeksi voitaisiinkin asettaa virkamiesvaihtojen edistäminen ja tukeminen.

4. Toimintavaihtoehtojen vertailu

Komissio voi säilyttää nykyisen tilanteen ja jatkaa jäsenvaltioiden avustamista tähänastiseen tapaan. Toimintaan ollaan hyvin tyytyväisiä. Se ei kuitenkaan kata kaikkia ongelmia, joihin koulutuksesta ja tiedon levittämisestä vastaavat tahot törmäävät: niitä ovat henkilöresurssien riittämättömyys, koulutuksen pitämiseen tarvittavan asiantuntemuksen puute ja esimiesten tuen puute.

Komissio voisi muokata ja laajentaa nykyistä toimintaansa jäsenvaltioiden tarpeiden mukaan. Komissio voisi esimerkiksi auttaa järjestämään konferensseja, joihin osallistuisi virkamiehiä useista jäsenvaltioista. Se voisi saattaa yhteen virkamiesvaihdosta kiinnostuneita jäsenvaltioita ja antaa niille neuvoja. Komissio voisi myös kiinnittää enemmän huomioita joidenkin koordinaattoreiden esittämiin toiveisiin muun muassa apumateriaalin kääntämisestä ja järjestelmän ensisijaisista kehittämistarpeista.

Komissio voisi hankkia lisäresursseja ja laatia monivuotisen ohjelman , jossa koulutus- ja tiedonlevitystoiminta olisi selvästi nykyistä laajempaa. Siihen voisi sisältyä esimerkiksi ulkopuolisten asiantuntijoiden antamaa järjestelmällistä koulutusta kaikissa jäsenvaltioissa, ammattitukea kansainvälisten konferenssien järjestämiseen sekä keskitetty virkamiesvaihtojärjestelmä. Rahoituksen ja henkilöresurssien tarve riippuisi tällaisten toimintojen määrästä ja laajuudesta. Tässä vaiheessa ei kuitenkaan tiedetä varmasti, kattavatko monivuotisen ohjelman hyödyt siitä aiheutuvat huomattavat kustannukset, sillä jäsenvaltioiden keskipitkän ja pitkän aikavälin tarpeita ei vielä ole määritelty.

Toinen vaihtoehtoinen lähestymistapa, joka voitaisiin toteuttaa heti, olisi joustava suhtautuminen ilmaantuviin tarpeisiin. Se ei ehkä saavuttaisi suurta IMI:n käyttäjäjoukkoa yhtä tehokkaasti ja johdonmukaisesti kuin monivuotinen ohjelma, eikä sillä pystyttäisi ratkaisemaan kaikkia koordinaattorien huolenaiheita, mutta se tarjoaisi joustavaa tukea eikä sulkisi pois sitä mahdollisuutta, että resursseja lisätään myöhemmin.

5. Päätelmät

Tarvearvioinnin tulokset viittaavat kaiken kaikkiaan siihen, ettei monivuotisen koulutus- ja virkamiesvaihto-ohjelman aloittamiselle ole tässä vaiheessa riittäviä perusteluja. Ohjelma olisi ennenaikainen, sillä palveludirektiivissä edellytetty yhteistyö on vasta alkanut. Komissio ja IMI-koordinaattorit tarvitsevat enemmän kokemusta voidakseen määritellä keskipitkän ja pitkän aikavälin koulutustarpeet ja mahdollisen virkamiesvaihdon tarpeen.

Komissio jatkaa tällä välin tähänastista erittäin menestyksekästä työtään eli tukee jäsenvaltioita hallinnollisen yhteistyön omaksumisessa ja kouluttaa IMI:n käyttäjiä. Toimintaa voitaisiin kuitenkin mukauttaa ja laajentaa joustavasti sitä mukaa, kun jäsenvaltiot sitä pyytävät. Tämä edellyttää, että jäsenvaltiot ja erityisesti IMI-kooordinaattorit tiedostavat keskeisen roolinsa tiedon levittäjinä ja virkamiesten kouluttajina sekä hyödyntävät komission tukea ja osoittavat riittävät määrärahat ja henkilöresurssit näihin tehtäviin.

Komissio seuraa jäsenvaltioissa tapahtuvaa kehitystä ja arvioi monivuotisen ohjelman tarvetta uudelleen sen perusteella, millaisia kokemuksia saadaan palveluja koskevan IMI-moduulin ensimmäisestä pakollisesta käyttövuodesta. Komissio raportoi tilanteesta IMI:ä käsittelevässä vuoden 2010 vuosikertomuksessa, joka on määrä julkaista helmikuussa 2011. Komissio aikoo myös välittää tarvittavat tilastotiedot säännöllisin väliajoin jäsenvaltioille, jotta ne voivat toimittaa omat arvionsa vuosikertomusta varten.[6]

[1] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, palveluista sisämarkkinoilla (EUVL L 376, 27.12. 2006, s. 36).

[2] ’Jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan tässä asiakirjassa EU:n 27:ää jäsenvaltiota ja Euroopan talousalueeseen (ETA) kuuluvia kolmea EFTA-maata eli Norjaa, Islantia ja Liechtensteiniä.

[3] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY, annettu 7 päivänä syyskuuta 2005, ammattipätevyyden tunnustamisesta (EUVL L 255, 30.9.2005, s. 22).

[4] Tarkempi selostus arvioinnista ja sen tuloksista esitetään tähän kertomukseen liittyvässä valmisteluasiakirjassa.

[5] Kyselyt tehtiin ajankohtana, jolloin palveludirektiivin kansallista täytäntöönpanolainsäädäntöä ei vielä ollut kaikissa jäsenvaltioissa hyväksytty ja/tai oikeudellista koulutusta ei vielä ollut annettu.

[6])*Aæó02fhEF^¹¯°íÍóstáýa‹GHyŽ Tarkempia tietoja seuranta- ja arviointijärjestelyistä on tähän kertomukseen liittyvässä valmisteluasiakirjassa.