Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan Helsingin yleissopimuksen sopimuspuolten kahdeksannessa konferenssissa Euroopan unionin puolesta omaksuttavasta kannasta yleissopimuksen liitteen I muuttamista koskevaan ehdotukseen /* COM/2014/0652 final - 2014/0301 (NLE) */





Perustelut 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Euroopan unioni ja useimmat sen jäsenvaltiot ovat sopimuspuolia Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) yleissopimuksessa teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvista vaikutuksista[1]. Yleissopimusta sovelletaan teollisuusonnettomuuksien ennaltaehkäisyyn, torjuntavalmiuteen ja torjuntaan laitoksissa, joissa suoritetaan vaarallisia toimintoja, joista voi seurata valtioiden rajat ylittäviä vaikutuksia. Seveso II -direktiivi[2] on oikeudellinen väline yleissopimuksesta johtuvien Euroopan unionin velvoitteiden täyttämiseksi. Yleissopimuksen liitteessä I ja Seveso II -direktiivin liitteessä I luetellaan vaarallisten aineiden luokkia ja yksittäisiä vaarallisia aineita, joiden mukaan vaaralliset toiminnot määritellään. Seveso II -direktiivi korvataan kesäkuussa 2015 Seveso III -direktiivillä[3], jolla muun muassa muutetaan liitettä I. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI Teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan UNECE:n yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssi antoi vuonna 2012 pidetyssä seitsemännessä kokouksessaan yleissopimusta kehittävälle työryhmälle tehtäväksi laatia tarkistetun liitteen I yleissopimukseen, jotta se vastaisi Yhdistyneiden kansakuntien kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettua luokitus- ja merkintäjärjestelmää (GHS) ja jotta johdonmukaisuus Euroopan unionin lainsäädännön (eli Seveso III -direktiivin) kanssa säilyisi. Työryhmä sai valmiiksi yleissopimuksen liitteen I muuttamista koskevan ehdotuksen. Keskusteluun osallistui EU:n jäsenvaltioiden asiantuntijoita ja komissio. Yleissopimuksen puheenjohtajisto hyväksyi ehdotuksen heinäkuussa 2014 pidetyssä kokouksessaan, ja se toimitetaan hyväksyttäväksi sopimuspuolten konferenssin joulukuussa 2014 pidettävään kokoukseen. Koska yleissopimuksen liite I mukautetaan tällä ehdotuksella Seveso III -direktiiviin, ehdotuksella ei olisi minkäänlaisia ympäristöllisiä tai sosioekonomisia vaikutuksia EU:ssa. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Tekstiluonnoksessa yleissopimuksen liitteen I sisältö mukautetaan Seveso III -direktiivin liitteen I sisältöön. Tämän jälkeen se on täysin sopusoinnussa voimassa olevan Euroopan unionin lainsäädännön kanssa ja kaikki asiaa koskevat varaumat, joita Euroopan unioni on esittänyt nykyistä yleissopimuksen liitettä I kohtaan, voidaan poistaa, kunhan sopimuspuolten konferenssi on hyväksynyt ehdotetun muutoksen ja se on tullut voimaan. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotetulla päätöksellä ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. Edellä esitetyn perusteella Euroopan unionin olisi kannatettava tarkistetun liitteen I luonnoksen hyväksymistä teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan UNECE:n yleissopimuksen sopimuspuolten kahdeksannessa kokouksessa. 2014/0301 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan Helsingin yleissopimuksen sopimuspuolten kahdeksannessa konferenssissa Euroopan unionin puolesta omaksuttavasta kannasta yleissopimuksen liitteen I muuttamista koskevaan ehdotukseen EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 218 artiklan 9 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unioni on sopimuspuolena teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevassa UNECE:n yleissopimuksessa1, jäljempänä ’yleissopimus’. (2) Yleissopimuksen liite I sisältää vaarallisten aineiden luokkia ja nimettyjä vaarallisia aineita, joiden mukaan vaaralliset toiminnot määritellään. (3) Yleissopimuksen 26 artiklan 4 kappaleen mukaisesti liitteen I muutos tulee voimaan niiden sopimuspuolten osalta, jotka eivät ole ilmoittaneet vastustavansa sitä, kahdentoista kuukauden kuluessa päivästä, jona pääsihteeri on ilmoittanut sopimuspuolille muutoksen hyväksymisestä sopimuspuolten konferenssissa yhdeksän kymmenesosalla kokouksessa läsnä olevien sopimuspuolten annetuista äänistä edellyttäen, että on ainakin 16 sopimuspuolta, jotka eivät ole ilmoittaneet vastustavansa muutosta. (4) Liitteen I muuttamista koskevan ehdotuksen tekstistä sovittiin yleissopimusta kehittävässä työryhmässä, yleissopimuksen puheenjohtajisto vahvisti sen, ja se esitetään hyväksyttäväksi seuraavassa sopimuspuolten konferenssissa, joka pidetään Genevessä 3–5 päivänä joulukuuta 2014. (5) Liitteen I muuttaminen mukauttaisi sen kaikilta osin 4 päivänä heinäkuuta 2012 hyväksytyn Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/18/EU3 liitteeseen I. (6) Yleissopimuksen liitteen I muuttaminen olisi näin ollen hyväksyttävä. (7) Varauma, jonka Euroopan unioni esitti yleissopimuksen liitteen I ensimmäisen muuttamisen aikaan, perustui liitteen I ja EU:n voimassa olevan lainsäädännön välisiin nykyisiin ristiriitaisuuksiin, joita ei liitteen I muuttamisen jälkeen enää ole olemassa. Kyseinen varauma olisi poistettava yleissopimuksen liitteen I muutoksen tultua voimaan, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Euroopan unionin kantana kahdeksannessa yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssissa on kannattaa yleissopimuksen liitteen I ehdotettua muutosta sellaisena kuin se on tämän päätöksen liitteessä. 2 artikla Neuvoston puheenjohtajalla on lupa nimetä henkilö(t), jo(i)lla on valtuudet peruuttaa unionin puolesta neuvoston päätöksen 98/685/EY liitteeseen I sisältyvät loput varaumat, kun 1 artiklassa tarkoitettu yleissopimuksen liitteen I muutos tulee voimaan yleissopimuksen 26 artiklan 4 kappaleen mukaisesti. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] Neuvoston päätös 98/685/EY, tehty 23 päivänä maaliskuuta 1998, yleissopimuksen tekemisestä teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvista vaikutuksista (EYVL L 326, 3.12.1998, s. 5). [2] Neuvoston direktiivi 96/82/EY, annettu 9 päivänä joulukuuta 1996, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta (EYVL L 10, 14.1.1997, s. 13). [3] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/18/EU, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012, vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta sekä neuvoston direktiivin 96/82/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 197, 24.7.2012, s. 1). LIITE Lisäys ehdotukseen NEUVOSTON PÄÄTÖS teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan Helsingin yleissopimuksen sopimuspuolten kahdeksannessa konferenssissa Euroopan unionin puolesta omaksuttavasta kannasta yleissopimuksen liitteen I muuttamista koskevaan ehdotukseen Ehdotus teollisuusonnettomuuksien rajojen yli ulottuvia vaikutuksia koskevan UNECE:n yleissopimuksen liitteen I muuttamiseksi Yleissopimusta kehittävän työryhmän toimittama Sopimuspuolten konferenssi, Tunnustaa tarpeen ajantasaistaa yleissopimuksen liitteeseen I sisältyvät aineiden ja valmisteiden luokat sekä nimetyt aineet ja niiden raja-arvot Yhdistyneiden kansakuntien kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistetun luokitus- ja merkintäjärjestelmän (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) kriteerien käyttöön ottamiseksi ja yhdenmukaisuuden säilyttämiseksi asiaa koskevan EU:n lainsäädännön kanssa, Ottaa huomioon päätöksensä tarkistaa liitteessä I olevat vaaralliset aineet ja niiden määrät sekä päätöksensä 2004/4 yleissopimusta kehittävän työryhmän perustamisesta, Toteaa liitteen I muuttamiseksi tehdyn ehdotuksen, jonka työryhmä on laatinut perusteellisen tarkastelun perusteella (ks. kahden kokouksen pöytäkirjat: WGD3/3.–4. syyskuuta 2013 ja WGD4/28.–29. huhtikuuta 2014) ja jota puheenjohtajisto kannattaa, Muuttaa vaarallisia aineita koskevan yleissopimuksen liitettä I, jonka mukaan vaaralliset toiminnot määritellään jäljempänä esitetyllä tavalla. Yleissopimuksen liitteen I ehdotettu tarkistus Vaaralliset aineet, joiden mukaan määritellään vaaralliset toiminnot1 Jos II osassa nimetty aine tai seos sisältyy myös I osassa olevaan yhteen tai useampaan luokkaan, raja-arvona käytetään II osassa määritettyä arvoa. Vaarallisia toimintoja nimetessään sopimuspuolet ottavat huomioon vaarallisessa toiminnassa esiintyvien kaikkien vaarallisten aineiden tai vaarallisten aineiden, joita voidaan kohtuudella olettaa syntyvän toiminnan, myös varastossa harjoitettavan toiminnan, hallinnan menettämisen seurauksena, todelliset tai ennakoitavat vaaralliset ominaisuudet ja/tai määrät. 1. I osa Aineiden ja seosten luokat, joita ei ole erityisesti nimetty II osassa Yhdistyneiden kansakuntien kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu luokitus- ja merkintäjärjestelmän (GHS) mukainen luokka || Kynnysarvo (tonnia) || 1. Välitön myrkyllisyys, kategoria 1, kaikki altistumistiet2 || 20 2. Välitön myrkyllisyys: Kategoria 2, kaikki altistumistiet3 Kategoria 3, hengitysteiden kautta tapahtuva altistuminen4 || 200 3. Elinkohtainen myrkyllisyys STOT — kerta-altistuminen STOT, kategoria 15 || 200 4. Räjähteet — epästabiilit räjähteet tai räjähteet, jos aine, seos tai esine kuuluu GSH-kriteerien 2.1.2 luvun vaarallisuusluokkaan 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 tai 1.6, tai aineet tai seokset, joilla on räjähtäviä ominaisuuksia vaarallisten aineiden kuljetusta koskeviin YK:n suosituksiin liittyvän käsikirjan ”Manual of Tests and Criteria” (Kokeet ja kriteerit) I osassa esitetyn testisarjan 2 mukaan tai jotka eivät kuulu vaaraluokkiin "orgaaniset peroksidit" tai "itsereaktiiviset aineet ja seokset"6, 7 || 50 5. Räjähteet, jos aine, seos tai esine kuuluu GSH-kriteerien 2.1.2 luvun vaarallisuusluokkaan 1.48 || 200 6. Syttyvät kaasut, kategoria 1 tai 29 || 50 7. Aerosolit10, kategoria 1 tai 2, jotka sisältävät kategoriaan 1 tai 2 kuuluvia syttyviä kaasuja tai kategoriaan 1 kuuluvia syttyviä nesteitä || 500 (netto) 8. Aerosolit, kategoria 1 tai 2, jotka eivät sisällä kategoriaan 1 tai 2 kuuluvia syttyviä kaasuja tai kategoriaan 1 kuuluvia syttyviä nesteitä11 || 50 000 (netto) 9. Hapettavat kaasut, kategoria 112 || 200 10. Syttyvät nesteet: Syttyvät nesteet, kategoria 1, tai Syttyvät nesteet, kategoria 2 tai 3, joita säilytetään kiehumispistettään korkeammassa lämpötilassa13, tai Muut nesteet, joiden leimahduspiste on ≤ 60 °C ja joita säilytetään kiehumispistettään korkeammassa lämpötilassa 14 || 50 11. Syttyvät nesteet: Syttyvät nesteet, kategoria 2 tai 3, jotka tietyissä prosessiolosuhteissa, kuten korkeassa paineessa tai korkeassa lämpötilassa, voivat aiheuttaa teollisuusonnettomuuden vaaran 15, tai Muut nesteet, joiden leimahduspiste on ≤ 60 °C ja jotka tietyissä prosessiolosuhteissa, kuten korkeassa paineessa tai korkeassa lämpötilassa, voivat aiheuttaa teollisuusonnettomuuden vaaran || 200 12. Syttyvät nesteet, kategoria 2 tai 3, jotka eivät sisälly luokkaan 10 tai 1116 || 50 000 13. Itsereaktiiviset aineet ja seokset sekä orgaaniset peroksidit: Itsereaktiiviset aineet ja seokset, tyyppi A tai B tai Orgaaniset peroksidit, tyyppi A tai B17 || 50 14. Itsereaktiiviset aineet ja seokset sekä orgaaniset peroksidit: Itsereaktiiviset aineet ja seokset, tyyppi C, D, E tai F tai Orgaaniset peroksidit, tyyppi C, D, E tai F18 || 200 15. Pyroforiset nesteet ja kiinteät aineet, kategoria 1 || 200 16. Hapettavat nesteet ja kiinteät aineet, kategoria 1, 2 tai 3 || 200 17. Vesiympäristölle vaarallinen, kategoria välitön 1 tai krooninen 119 || 200 18. Vesiympäristölle vaarallinen, kategoria krooninen 220 || 500 19. Aineet ja seokset, jotka reagoivat kiivaasti veden kanssa, esimerkiksi asetyylikloridi, titaanitetrakloridi || 500 20. Aineet ja seokset, jotka veden kanssa kosketuksiin joutuessaan kehittävät syttyviä kaasuja, kategoria 121 || 500 21. Aineet ja seokset, jotka joutuessaan kosketuksiin veden tai kostean ilman kanssa kehittävät myrkyllisiä kaasuja (aineet ja seokset, jotka joutuessaan kosketuksiin veden tai kostean ilman kanssa kehittävät kaasuja, jotka on luokiteltu välittömästi myrkyllisiksi, kategoria 1, 2 tai 3, esimerkiksi alumiinifosfidi, fosforipentasulfidi) || 200 2. II osa Nimetyt aineet Aine || Raja-arvo (tonnia) || 1 a. Ammoniumnitraatti22 || 10 000 1 b. Ammoniumnitraatti23 || 5 000 1 c. Ammoniumnitraatti24 || 2 500 1 d. Ammoniumnitraatti25 || 50 2 a. Kaliumnitraatti26 || 10 000 2 b. Kaliumnitraatti27 || 5 000 3. Arseenipentoksidi, arseeni(V)happo ja/tai suolat || 2 4. Arseenitrioksidi, arseeni(III)happo ja/tai suolat || 0,1 5. Bromi || 100 6. Kloori || 25 7. Jauhemaiset nikkeliyhdisteet, jotka voivat joutua hengitysteihin: nikkelimonoksidi, nikkelidioksidi, nikkelisulfidi, trinikkelidisulfidi, dinikkelitrioksidi || 1 8. Etyleeni-imiini || 20 9. Fluori || 20 10. Formaldehydi (pitoisuus ≥ 90 %) || 50 11. Vety || 50 12. Kloorivety (nesteytetty kaasu) || 250 13. Lyijyalkyylit || 50 14. Syttyvät nesteytetyt kaasut, kategoria 1 tai 2 (mukaan lukien nestekaasu) ja maakaasu28 || 200 15. Asetyleeni || 50 16. Etyleenioksidi || 50 17. Propyleenioksidi || 50 18. Metanoli || 5 000 19. 4,4'-metyleeni-bis(2-kloorianiliini) ja/tai sen suolat, jauhemaisessa muodossa || 0,01 20. Metyyli-isosyanaatti || 0,15 21. Happi || 2 000 22. Tolueeni-di-isosyanaatti (2,4-tolueeni-di-isosyanaatti ja 2,6-tolueeni-di-isosyanaatti) || 100 23. Karbonyylidikloridi (fosgeeni) || 0,75 24. Arsiini (arseenitrihydridi) || 1 25. Fosfiini (fosforitrihydridi) || 1 26. Rikkidikloridi || 1 27. Rikkitrioksidi || 75 28. Polyklooridibentsofuraanit ja polyklooribentsodioksiinit (tetraklooridibentsodioksiini (TCDD) mukaan lukien) laskettuna TCDD:nä29 || 0,001 29. Seuraavat syöpää aiheuttavat aineet tai seokset, jotka sisältävät seuraavia syöpää aiheuttavia aineita yli 5 painoprosenttia: 4-aminobifenyyli ja/tai sen suolat, bentsotrikloridi, bentsidiini ja/tai sen suolat, bis-(kloorimetyyli)eetteri, kloorimetyyli-metyylieetteri, 1,2-dibromietaani, dietyylisulfaatti, dimetyylisulfaatti, dimetyylikarbamyylikloridi, 1,2-dibromi-3-klooripropaani, 1,2-dimetyylihydratsiini, dimetyylinitrosamiini, heksametyylifosforitriamidi, hydratsiini, 2-naftyyliamiini ja/tai sen suolat, 4-nitrodifenyyli ja 1,3-propaanisultoni || 2 30. Öljytuotteet ja vaihtoehtoiset polttoaineet: a) moottori- ja teollisuusbensiinit; b) petrolit (mukaan luettuina lentopetrolit); c) kaasuöljyt (mukaan luettuina dieselöljyt, kevyet lämmityspolttoöljyt ja kaasuöljyjakeet); d) raskaat polttoöljyt; e) vaihtoehtoiset polttoaineet, joita käytetään samoihin tarkoituksiin kuin a–d kohdassa tarkoitettuja tuotteita ja joiden syttyvyyttä ja ympäristölle aiheutuvia vaaroja koskevat ominaisuudet ovat samat kuin a–d kohdassa tarkoitettujen tuotteiden || 25 000 31. Vedetön ammoniakki || 200 32. Booritrifluoridi || 20 33. Rikkivety || 20 34. Piperidiini || 200 35. Bis(2-dimetyyliaminoetyyli)(metyyli)amiini || 200 36. 3-(2-etyyliheksyylioksi)propyyliamiini || 200 37. Natriumhypokloriittia sisältävät seokset, jotka on luokiteltu vesiympäristölle välittömästi vaarallisiksi kategoriaan 1 [H400] ja jotka sisältävät < 5 % aktiiviklooria ja joita ei ole luokiteltu mihinkään muuhun liitteessä I olevan 1 osan vaarakategoriaan.30 || 500 38. Propyyliamiini31 || 2 000 39. Tert-butyyliakrylaatti31 || 500 40. 2-metyyli-3-buteeninitriili31 || 2 000 41. Tetrahydro-3,5-dimetyyli-1,3,5-tiadiatsiini-2-tioni (datsometti)31 || 200 42. Metyyliakrylaatti31 || 2 000 43. Metyylipyridiini31 || 2 000 44. Bromi-3-klooripropaani31 || 2 000 Huomautukset: 1 Yhdistyneiden kansakuntien kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistetun luokitus- ja merkintäjärjestelmän (GHS) mukaiset kriteerit (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Sopimuspuolten olisi käytettävä näitä kriteerejä luokitellessaan aineita ja seoksia tämän liitteen I osan tarkoituksia varten, jollei kansallisessa lainsäädännössä ole hyväksytty muita oikeudellisesti sitovia kriteerejä. Seoksia käsitellään samalla tavalla kuin puhdasta ainetta edellyttäen, että niiden pitoisuudet pysyvät pitoisuusrajoissa, jotka on vahvistettu seosten ominaisuuksien perusteella GHS-kriteerien mukaisesti, ellei ole erityisesti annettu prosentuaalista koostumusta tai muuta määrittelyä. 2 GHS-järjestelmän 3.1.2 ja 3.1.3 lukujen kriteerien mukaisesti. 3 GHS-järjestelmän 3.1.2 ja 3.1.3 lukujen kriteerien mukaisesti. 4 Aineet, jotka kuuluvat välitöntä myrkyllisyyttä koskevaan kategoriaan 3 (altistuminen suun kautta), kuuluvat välitöntä myrkyllisyyttä koskevaan nimikkeeseen 2 niissä tapauksissa, joita ei voida luokitella välitöntä myrkyllisyyttä hengitysteiden kautta eikä välitöntä myrkyllisyyttä ihon kautta koskeviin kategorioihin esimerkiksi siitä syystä, että ei ole käytettävissä myrkyllisyyttä hengityksen ja ihon kautta koskevaa ratkaisevaa tietoa. 5 Aineet, jotka ovat aiheuttaneet merkittäviä myrkkyvaikutuksia ihmisille tai joiden oletetaan eläinkokeista saadun näytön perusteella voivan aiheuttaa merkittäviä myrkkyvaikutuksia ihmisille kerta-altistumisen seurauksena. Lisäohjeita annetaan GHS-järjestelmän 3 osassa olevassa kuvassa 3.8.1 ja taulukossa 3.8.1. 6 Aineiden ja seosten räjähtävien ominaisuuksien testaaminen on tarpeen ainoastaan, jos Kokeet ja kriteerit -käsikirjan lisäyksessä 6 olevan 3 osan mukaisessa seulontamenettelyssä havaitaan, että aineella tai seoksella on mahdollisesti räjähtäviä ominaisuuksia. 7 Vaaraluokka 'Räjähteet' sisältää räjähtävät esineet. Jos esineen sisältämän räjähtävän aineen tai seoksen määrä tunnetaan, kyseinen määrä otetaan huomioon tätä yleissopimusta sovellettaessa. Jos esineen sisältämän räjähtävän aineen tai seoksen määrää ei tunneta, tätä yleissopimusta sovellettaessa kohdellaan koko esinettä räjähtävänä. 8 Jos vaarallisuusluokkaan 1.4 kuuluvat räjähteet on purettu pakkauksista tai jos ne on pakattu uudestaan, ne on osoitettava nimikkeeseen 4 (Räjähteet), ellei vaaraluokan osoiteta edelleen vastaavan luokkaa 4.1 GHS-järjestelmän mukaisesti. 9 GHS-järjestelmän 2.2.2 luvun kriteerien mukaisesti. 10 Aerosolit luokitellaan GHS-järjestelmän 2.3 luvun kriteerien sekä vaarallisten aineiden kuljetusta koskeviin YK:n suosituksiin liittyvän Kokeet ja kriteerit -käsikirjan III osan 31 jaksossa tarkoitettujen kriteerien mukaisesti. 11 Jotta tätä nimikettä voitaisiin käyttää, on osoitettava, ettei aerosolipakkaus sisällä kategoriaan 1 tai 2 kuuluvaa syttyvää kaasua eikä kategoriaan 1 kuuluvaa syttyvää nestettä. 12 GHS-järjestelmän 2.4.2 luvun kriteerien mukaisesti. 13 GHS-järjestelmän 2.4.2 luvun kriteerien mukaisesti. 14 Nesteiden, joiden leimahduspiste on yli 35 °C, voidaan katsoa olevan syttymättömiä nesteitä joitakin sääntelytarkoituksia varten (esim. liikenne), jos Kokeet ja kriteerit -käsikirjan III osan 32 jaksossa esitetyssä palamisen ylläpitämistä koskevassa testissä L.2 on saatu negatiiviset tulokset. Tätä ei kuitenkaan voida soveltaa olosuhteissa, joissa esimerkiksi lämpötila on kohonnut tai paine kasvanut, joten tällaiset nesteet luokitellaan tähän nimikkeeseen. 15 GHS-järjestelmän 2.4.2 luvun kriteerien mukaisesti. 16 GHS-järjestelmän 2.4.2 luvun kriteerien mukaisesti. 17 GHS-järjestelmän 2.8.2 ja 2.15.2.2 lukujen kriteerien mukaisesti. 18 GHS-järjestelmän 2.8.2 ja 2.15.2.2 lukujen kriteerien mukaisesti. 19 GHS-järjestelmän 4.1.2 luvun kriteerien mukaisesti. 20 GHS-järjestelmän 4.1.2 luvun kriteerien mukaisesti. 21 GHS-järjestelmän 2.12.2 luvun kriteerien mukaisesti. 22 Ammoniumnitraatti (10 000): itsestään hajoavat lannoitteet. Tätä sovelletaan ammoniumnitraattipohjaisiin lannoitteisiin ja lannoiteseoksiin (lannoite tai lannoiteseos sisältää ammoniumnitraattia sekä fosfaattia ja/tai kaliumkarbonaattia), jotka kaukalokokeen mukaan ovat itsestään hajoavia (ks. Kokeet ja kriteerit -käsikirja, osa III, kohta 38.2) ja joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on a) 15,75 ja 24,5 painoprosentin välillä (ammoniumnitraatista laskettu 15,75 %:n painoprosentin typpipitoisuus vastaa 45 %:n ammoniumnitraattipitoisuutta ja 24,5 %:n typpipitoisuus vastaa 70 %:n ammoniumnitraattipitoisuutta) ja jotka joko sisältävät enintään 0,4 prosenttia palavia/orgaanisia aineita tai täyttävät asianmukaisen räjähtämättömyyskokeen vaatimukset (esim. neljän tuuman teräsputkikoe); b) enintään 15,75 painoprosenttia ja joiden sisältämää palavien aineiden määrää ei ole rajoitettu. 23 Ammoniumnitraatti (5 000): lannoitelaatu. Tätä sovelletaan yksiravinteisiin ammoniumnitraattilannoitteisiin sekä ammoniumnitraattipohjaisiin lannoitteisiin ja lannoiteseoksiin, joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on a) yli 24,5 painoprosenttia, lukuun ottamatta yksiravinteisia ammoniumnitraattilannoitteita sekä dolomiitin, kalkkikiven ja/tai kalsiumkarbonaatin seoksia, joiden puhtausaste on vähintään 90 %; b) yli 15,75 painoprosenttia ammoniumnitraatin ja ammoniumsulfaatin seosten osalta; c) yli 28 painoprosenttia (ammoniumnitraatista laskettu 28 painoprosentin typpipitoisuus vastaa 80 %:n ammoniumnitraattipitoisuutta) yksiravinteisten ammoniumnitraattilannoitteiden sekä dolomiitin, kalkkikiven ja/tai kalsiumkarbonaatin seosten, joiden puhtausaste on vähintään 90 %, osalta; d) jotka täyttävät asianmukaisen räjähtämättömyyskokeen vaatimukset (esim. neljän tuuman teräsputkikoe). 24 Ammoniumnitraatti (2 500): tekninen laatu. Tätä sovelletaan seuraaviin: a) ammoniumnitraatti ja ammoniumnitraattivalmisteet, joiden ammoniumnitraatista laskettu typpipitoisuus on i) 24,5 ja 28 painoprosentin välillä ja jotka sisältävät enintään 0,4 % palavia aineita; ii) yli 28 painoprosenttia ja jotka sisältävät enintään 0,2 % palavia aineita; b) ammoniumnitraatin vesiliuokset, joiden ammoniumnitraattipitoisuus on yli 80 painoprosenttia. 25 Ammoniumnitraatti (50): ”off-specs” -materiaali ja lannoitteet, jotka eivät täytä asianmukaisen räjähtämättömyyskokeen vaatimuksia (esim. neljän tuuman teräsputkikoe). Tätä sovelletaan seuraaviin: a) Valmistusprosessin aikana hylätty materiaali ja ammoniumnitraatti sekä ammoniumnitraattiseokset, yksiravinteiset ammoniumnitraattilannoitteet ja huomautuksissa 23 ja 24 tarkoitetut ammoniumnitraattipohjaiset lannoitteet ja lannoiteseokset, joita ollaan palauttamassa tai jotka on palautettu loppukäyttäjältä valmistajalle, väliaikaiseen varastoon tai jälleenkäsittelylaitokseen uusittaviksi, kierrätettäviksi tai käsiteltäviksi turvallista käyttöä varten, koska ne eivät enää täytä huomautusten 23 ja 24 vaatimuksia; b) Huomautuksissa 22 a ja 23 tarkoitetut lannoitteet, jotka eivät täytä asianmukaisen räjähtämättömyyskokeen vaatimuksia (esim. neljän tuuman teräsputkikoe). 26 Kaliumnitraatti (10 000): kaliumnitraattipohjaiset lannoiteseokset (mikrorakenteisessa tai rakeisessa muodossa), joilla on samat ominaisuudet kuin puhtaalla kaliumnitraatilla. 27 Kaliumnitraatti (5 000): kaliumnitraattipohjaiset lannoiteseokset (kidemuodossa), joilla on samat vaaralliset ominaisuudet kuin puhtaalla kaliumnitraatilla. 28 Jalostettu biokaasu: jalostettu biokaasu voidaan yleissopimuksen täytäntöönpanoa varten luokitella liitteessä I olevan 2 osan nimikkeeseen 14, jos sitä on käsitelty puhdistettuun ja jalostettuun biokaasuun sovellettavien vaatimusten mukaisesti, mikä takaa, että se vastaa laadultaan maakaasua, metaanipitoisuus mukaan lukien, ja jos siinä on enintään 1 % happea. 29 Polyklooridibentsofuraanit ja polyklooridibentsodioksiinit. Polyklooridibentsofuraanien ja polyklooridibentsodioksiinien määrät lasketaan käyttämällä seuraavia vuonna 2005 uudelleenarvioituja Maailman terveysjärjestön (WHO) ihmisille ja nisäkkäille haitallisille dioksiinien ja dioksiinin kaltaisille yhdisteille vahvistettuja toksisuusekvivalenttikertoimia: WHO 2005 TEF || || || 2,3,7,8-TCDD || 1 || 2,3,7,8-TCDF || 0 1,2,3,7,8-PeCDD || 1 || 2,3,4,7,8-PeCDF || 0 || || 1,2,3,7,8-PeCDF || 0 || || 1,2,3,6,7,8-HxCDF || 0 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD || 0 || 2,3,4,6,7,8-HxCDF || 0 OCDD || 0 || 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF || 0 || || 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF || 0 || || OCDF || 0 Lyhenteet: Hx = heksa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra. Lähde: Van den Berg et al, The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, No. 2, s. 223–241 (2006). 30 Edellyttäen, että seosta ei natriumhypokloriitin puuttuessa luokiteltaisi välittömästi vesiympäristölle vaaralliseksi kategoriaan 1. 31 Tapauksissa, joissa tämä vaarallinen aine kuuluu kategoriaan 10 Syttyvät nesteet tai kategoriaan 11 Syttyvät nesteet, yleissopimusta täytäntöönpantaessa sovelletaan alimpia vähimmäismääriä.