KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Oheisasiakirja Ehdotukseen neuvoston direktiiviksi ydinlaitosten ydinturvallisuutta koskevan yhteisön kehyksen perustamisesta annetun neuvoston direktiivin 2009/71/EURATOM muuttamisesta /* SWD/2013/0200 final */





KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Oheisasiakirja Ehdotukseen neuvoston direktiiviksi ydinlaitosten ydinturvallisuutta koskevan yhteisön kehyksen perustamisesta annetun neuvoston direktiivin 2009/71/EURATOM muuttamisesta 1. Johdanto Ydinenergian osuus on tällä hetkellä lähes 30 prosenttia kaikesta EU:n sähköntuotannosta ja noin kaksi kolmasosaa sen vähähiilisestä sähköstä. Ydinturvallisuudella on ensisijainen merkitys EU:lle ja sen asukkaille. Ydinonnettomuudesta koituvat kustannukset voivat olla niin suuret, että ne voivat horjuttaa valtiontalouksia. Sen vuoksi yhteiskunnalle ja taloudelle on ehdottoman tärkeää vähentää EU:n jäsenvaltiossa tapahtuvan ydinonnettomuuden riskiä soveltamalla korkeita ydinturvallisuusnormeja ja takaamalla laadukas turvallisuusvalvonta. Japanissa vuonna 2011 tapahtunut Fukushiman ydinonnettomuus kiinnitti uudelleen maailmanlaajuisen poliittisen huomion toimenpiteisiin, joita tarvitaan ydinturvallisuuden luotettavan tason varmistamiseksi. Eurooppa-neuvoston maaliskuussa 2011 antaman valtuutuksen[1] pohjalta Euroopan komissio yhdessä Euroopan ydinturvallisuusviranomaisten ryhmän (ENSREG) kanssa käynnisti EU:n laajuiset kattavat ydinvoimalaitosten riski- ja turvallisuusarvioinnit (stressitestit). Niiden tulokset toivat esiin eroja osallistuvien maiden ydinturvallisuuspolitiikoissa ja toimialan käytännöissä[2]. Eurooppa-neuvosto pyysi Euroopan komissiota tarkastelemaan voimassa olevaa ydinlaitosten turvallisuutta koskevaa lainsäädäntöä ja sääntelyä ja ehdottamaan tarvittavia parannuksia. Mahdollisissa säädösehdotuksissa olisi otettava huomioon stressitestien päätelmät ja Fukushiman ydinonnettomuudesta saadut kokemukset sekä avoimessa julkisessa kuulemisessa esitetyt kannanotot ja sidosryhmien näkemykset. Kuuleminen osoitti sidosryhmien suuren enemmistön kannattavan EU:n lainsäädäntökehyksen lujittamista. Tässä vaikutusarvioinnissa otetaan huomioon edellä mainitut tekijät ja tarkastellaan riittäväntasoisen ydinturvallisuuden varmistamiseen EU:ssa liittyvää haastetta. Siinä määritellään yleiset ja erityiset tavoitteet sille, miten voidaan paremmin ehkäistä ydinonnettomuuksien syntymistä ja lieventää niiden vaikutuksia. Siinä ehdotetaan ja analysoidaan eri toimintavaihtoehtoja, jotka vaihtelevat nykyisen tilanteen säilyttämisestä ennallaan perusteellisempiin uudistuksiin. Kukin vaihtoehto on arvioitu sen mukaan, mitkä ovat niiden arvioidut vaikutukset turvallisuuden, talouden, ympäristön ja yhteiskunnan kannalta. Valitussa toimintavaihtoehdossa muutetaan nykyistä neuvoston direktiiviä 2009/71/Euratom ydinlaitosten ydinturvallisuutta koskevan yhteisön kehyksen perustamisesta[3], jäljempänä ’ydinturvallisuusdirektiivi’, lujittamalla tämänhetkisiä ja ottamalla käyttöön uusia yleisiä ydinturvallisuusperiaatteita ja –vaatimuksia. Tätä täydennetään yhdenmukaistetuilla Euratomin ydinturvallisuutta koskevilla perusteilla ja menettelyillä, joiden avulla näiden periaatteiden ja vaatimusten täytäntöönpano voidaan todentaa kansallisella tasolla. Toimintavaihtoehdossa parannetaan valvontaviranomaisten riippumattomuutta sekä toimialan ja valvontaviranomaisten toimintaan liittyvää julkista avoimuutta. Osa toimintavaihtoehdon toimenpiteistä voidaan toteuttaa viipymättä, osa edellyttää teknistä kehitystyötä ja jäsenvaltioiden osallistumista siihen. 2. Ongelman määrittely Fukushiman Daiichin ydinvoimalaitoksessa vuonna 2011 tapahtunut onnettomuus aiheutti merkittävää taloudellista, yhteiskunnallista ja ympäristövahinkoa ja synnytti huolta mahdollisista väestöön kohdistuvista terveysvaikutuksista Japanissa. Vaikka onnettomuuden aiheutti maanjäristys ja sitä seurannut valtaisa tsumaniaalto, sen syiden tutkinta on paljastanut joukon ennakoitavissa olleita seikkoja, jotka osaltaan saivat aikaan katastrofaalisen vaikutuksen. Analyysi Fukushiman onnettomuudesta on paljastanut merkittäviä ja toistuvia teknisiä ongelmia ja jatkuvia institutionaalisia heikkouksia, jotka ovat verrattavissa ongelmiin, joita Three Mile Islandin ja Tšernobylin ydinonnettomuuksien jälkitutkinta toi esiin vuosikymmeniä sitten. Tämä viimeisin ydinonnettomuus jälleen kerran horjutti yleisön luottamusta ydinvoiman turvallisuuteen, samaan aikaan kuin ydinvoiman käytöstä keskustellaan mahdollisena vaihtoehtona vastata energian maailmanlaajuiseen kysyntään kestävällä tavalla. EU:ssa on 132 toiminnassa olevaa reaktoria, jotka muodostavat noin kolmanneksen maailman kaikista 437 toiminnassa olevasta ydinreaktorista. Monet EU:n ydinvoimaloista rakennettiin jo 30–40 vuotta sitten, ja niiden pohjana ollutta suunnittelua ja turvallisuusmääräyksiä on jatkuvasti ajantasaistettu sen jälkeen. Toukokuussa 2011 käynnistetyissä stressitesteissä arvioitiin nykyisten turvallisuusmarginaalien riittävyyttä erilaisten ennakoimattomien tapahtumien varalta. Niiden tulokset osoittavat kaikkien ydinvoimalaitosten vahvuudet ja heikkoudet ja muun muassa selkeän tarpeen ryhtyä useissa laitoksissa toimenpiteisiin kestävyyden lisäämiseksi erityyppisten sisäisten ja ulkoisten vaarojen varalta. Testit toivat myös esiin huomattavia eroja kansallisissa tavoissa tehdä arviointeja suunnitteluperusteet ylittävistä onnettomuuksista, mikä vaikeuttaa nykyisten turvallisuustasojen riittävää arviointia tai tekee sen mahdottomaksi. Esimerkiksi maanjäristysriskiä ei joissain tapauksissa ollut otettu huomioon alkuperäisissä suunnitteluperusteissa, vaan se lisättiin jälkikäteen ja/tai aliarvioituna. Sittemmin on kehitetty uusia seismisten vaarojen ja riskien arviointimenetelmiä, mutta kaikki toiminnanharjoittajat eivät ole arvioineet laitosalueeseen liittyviä vaaroja ja seismisiä riskejä uudelleen käyttämällä uusimpia menetelmiä, tietoja ja kriteerejä. 3. Keskeiset kysymykset Eri asiantuntemuksen lähteiden, kuten IAEA:n ja WENRAn aloitteiden ja EU:n stressitesteistä ja Fukushiman onnettomuuden selvityksistä saatujen tulosten pohjalta on määritelty keskeisiä osa-alueita ydinturvallisuuden parantamista varten. Ongelma-alueet koskevat teknisiä kysymyksiä (etenkin laitosten sijoituspaikan valintaa ja suunnittelua), turvallisuusvalvontaa, ydinturvallisuuden hallinnon näkökohtia (valvonnan riippumattomuus ja seurattavuus) sekä valmiusjärjestelyjä ja ‑toimintaa. • Tekniset kysymykset • Turvallisuusvalvontaa koskevat kysymykset • Valvonnan riippumattomuuteen liittyvät kysymykset • Avoimuutta koskevat kysymykset • Valmiusjärjestelyjä ja ‑toimintaa koskevat kysymykset Pääongelma-alueita ovat puutteet keskeisten turvallisuuskysymysten kattavassa ja selkeässä tunnistamisessa ja hallinnassa, tärkeiden turvallisuustoimenpiteiden puuttuminen sekä jäsenvaltioiden välinen epäjohdonmukaisuus ydinlaitosten riskien valvonnassa niiden rajatylittävästä luonteesta huolimatta. Voimassa olevassa Euratomin ydinturvallisuuslainsäädännössä, erityisesti ydinturvallisuusdirektiivissä, vahvistetaan oikeudellisesti sitova Euratomin kehys, joka perustuu kansainvälisesti tunnustettuihin yleisiin periaatteisiin ja velvoitteisiin. Direktiivin soveltamisala rajoittuu kuitenkin näihin yleisiin periaatteisiin. Sen keskeisin heikkous on se, ettei se tarjoa keinoja puuttua tarpeeksi yksityiskohtaisella tasolla Fukushiman ydinonnettomuuden esille tuomiin ja stressitestien aikana yksilöityihin teknisiin turvallisuuskysymyksiin. Direktiivin nykyiset säännökset eivät liioin näytä riittäviltä kansallisten valvontaviranomaisten riippumattomuuden takaamiseksi. Stressitestit ovat myös osoittaneet, että kaikkien ydinturvallisuudesta vastaavien osapuolten välisiä yhteistyö- ja koordinointimekanismeja (esim. vertaisarvioinnit) on syytä tehostaa. Avoimuutta koskevia nykyisen direktiivin säännöksiä olisi niin ikään lujitettava. Lisäksi olisi tarkasteltava kysymystä riittävistä laitosalueen valmiusjärjestelyistä ja ‑toiminnasta. Huolimatta merkityksestä, joka stressitesteillä on EU:n ydinvoimalaitosten turvallisuuden parantamisessa, niihin liittyy se heikkous, etteivät ne ole luonteeltaan sitovia. Vapaaehtoisena ja kertaluonteisena toimenpiteenä ne eivät takaa, että yksilöidyt toimenpiteet pannaan kaikilta osin täytäntöön ja saatetaan säännöllisesti ajan tasalle. IAEAn puitteissa on keskusteltu ja sovittu ydinturvallisuutta koskevista periaatteista, normeista ja kansainvälisistä sopimuksista[4]. Nämä turvallisuusnormit eivät kuitenkaan ole oikeudellisesti sitovia. Kansainväliset yleissopimukset puolestaan ovat oikeudellisesti sitovia mutta eivät täytäntöönpanokelpoisia. Euratomin lainsäädännön etuna ovat selkeät ja vahvat sanktiomekanismit sen kansalliseen lainsäädäntöön siirtämistä ja täytäntöönpanoa varten. Fukushiman tapahtumien jälkeen IAEA:n jäsenvaltiot tunnustavat yleisesti tarpeen parantaa kansainvälisen ydinturvallisuutta koskevan oikeudellisen kehyksen tehokkuutta, hallintoa ja täytäntöönpanokelpoisuutta. 4. Euratomin toimivalta, toissijaisuusperiaate ja suhteellisuusperiaate Lainsäädännön tarkistamisen olisi perustuttava nykyisen ydinturvallisuusdirektiivin lähestymistapaan ja tehostettava sitä. Oikeusperustana on edelleen Euratomin perustamissopimuksen 31 ja 32 artikla. Ehdotettavilla muutoksilla olisi pyrittävä vahvistamaan entisestään toimivaltaisten valvontaviranomaisten roolia ja riippumattomuutta, sillä on selvää, että vain vahvat valvontaviranomaiset, joilla on kaikki tarvittavat toimivaltuudet ja riippumattomuustakeet, voivat valvoa ja varmistaa, että ydinlaitosten toiminta on turvallista EU:ssa. Valvontaviranomaisia olisi kannustettava tiiviiseen yhteistyöhön ja tietojen jakamiseen ottaen huomioon mahdolliset ydinonnettomuuden rajatylittävät vaikutukset. Koska ydinonnettomuuden seuraukset ovat laajoja ja varsinkin koska julkinen tiedotus on välttämätöntä tällaisessa tilanteessa, avoimuutta koskeviin kysymyksiin on omaksuttava EU:n laajuinen lähestymistapa. Tällä tavoin voidaan varmistaa, että yleisö saa valtioiden rajoista riippumatta asianmukaiset tiedot kaikista merkityksellisistä ydinturvallisuusasioista, ja näin taata yhtäläinen avoimuus ja tiedotus kaikkialla EU:ssa. Euroopassa stressitestit ovat osoittaneet paitsi sen, että EU:n jäsenvaltioiden välillä on edelleen eroja keskeisten turvallisuuskysymysten kattavassa ja selkeässä tunnistamisessa, myös tuoneet esille suoranaisia puutteita. Tiukennettu Euratomin lainsäädäntö voisi sisältää joukon teknisiä säännöksiä, jotka ovat riittävän yksityiskohtaisia puitesäädöksen tarkoituksiin. Näillä säännöksillä olisi varmistettava yhteinen EU:n lähestymistapa ydinturvallisuuteen. Fukushiman onnettomuudesta saadut kokemukset ja stressitesteistä saatu arvokas tietämys ovat osoittaneet selvästi, että vahva ja läpinäkyvä seurantajärjestelmä (ml. vertaisarvioinnit) on välttämätön edellytys turvallisuusjärjestelmän tehokkaan ja jatkuvan täytäntöönpanon varmistamiselle. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti muutoksissa ei tulisi ylittää sitä, mikä on tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi. Kun lisäksi otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset tilanteet, sovellettavuuteen olisi omaksuttava joustava ja oikeasuhteinen lähestymistapa. Käyttöön olisi otettava mekanismi EU:n laajuisten teknisten perusteiden kehittämiseksi. Tässä olisi erityisesti otettava huomioon suhteellisuusperiaate ja hyödynnettävä täysin jäsenvaltioiden asiantuntijoiden osaamista ja käytännön kokemusta. 5. Tavoitteet Yleiset tavoitteet · Suojellaan työntekijöitä ja väestöä ydinlaitoksien ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta huolehtimalla asianmukaisista käyttöolosuhteista, onnettomuuksien ehkäisemisestä ja onnettomuuksien seurausten lieventämisestä. · Pidetään yllä ja edistetään ydinturvallisuuden ja sen valvomisen jatkuvaa parantamista Euratomin tasolla. Erityiset tavoitteet · Parannetaan jatkuvasti yleistä ydinturvallisuusarkkitehtuuria (esim. lujittamalla nykyisiä ja ottamalla käyttöön uusia yleisiä ydinturvallisuusperiaatteita ja ‑vaatimuksia). · Parannetaan jatkuvasti erityistä ydinturvallisuusarkkitehtuuria (esim. täydentämällä edellä mainittuja turvallisuusperiaatteita ja ‑vaatimuksia Euratomin ydinturvallisuutta koskevilla perusteilla). · Parannetaan jatkuvasti ydinturvallisuuden arviointimenetelmiä (esim. kannustamalla riskitietoisten menetelmien johdonmukaiseen ja kattavaan käyttöön päätöksenteon tukena). · Varmistetaan kaikkien ydinturvallisuudesta vastaavien osapuolten välinen yhteistyö ja koordinointi teknisissä kysymyksissä, muun muassa vertaisarviointien avulla. · Lujitetaan kansallisten valvontaviranomaisten roolia. · Lujitetaan kansallisten valvontaviranomaisten todellista riippumattomuutta. · Parannetaan ydinturvallisuuteen liittyvää avoimuutta. · Lujitetaan laitosalueen valmiusjärjestelyjä ja –toimintaa. 6. Toimintavaihtoehdot TOIMINTAVAIHTOEHTO 0 · Jätetään nykyinen Euratomin puitedirektiivi (ydinturvallisuusdirektiivi) ennalleen. · Käytetään Euroopan komission ja jäsenvaltioiden välistä nykyistä yhteistyömekanismia ENSREGin puitteissa pantaessa täytäntöön stressitesteihin perustuvia toimenpiteitä. TOIMINTAVAIHTOEHTO 1 · Annetaan lainsäädäntöä (oikeudellisesti sitova säädös) Euratomin tasolla. · Muutetaan ydinturvallisuusdirektiiviä lujittamalla nykyisiä yleisiä periaatteita ja vaatimuksia (esim. kansallisten valvontaviranomaisten roolia ja riippumattomuutta sekä avoimuutta) ja lisäämällä uusia (esim. laitosalueen valmiusjärjestelyt ja ‑toiminta sekä ydinlaitosten sijoituspaikan valinta, laitoksen suunnittelu, rakentaminen ja käyttö). · Käytetään Euroopan komission ja jäsenvaltioiden välistä nykyistä yhteistyömekanismia ENSREGin puitteissa pantaessa täytäntöön stressitesteihin perustuvia toimenpiteitä. TOIMINTAVAIHTOEHTO 2 VAIHTOEHTO 2.1 · Annetaan lainsäädäntöä (oikeudellisesti sitovia ja täsmentäviä oikeudellisesti ei-sitovia säädöksiä) Euratomin tasolla. · Muutetaan ydinturvallisuusdirektiiviä lujittamalla nykyisiä ja ottamalla käyttöön uusia yleisiä periaatteita ja vaatimuksia (toimintavaihtoehto 1) + lisätään direktiiviin valtuutus Euroopan komissiolle tukea näitä yleisiä periaatteita ja vaatimuksia laatimalla oikeudellisesti ei-sitovia Euratomin ydinturvallisuutta koskevia perusteita (komission suosituksia). · Nämä Euratomin ydinturvallisuutta koskevat perusteet laadittaisiin tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa. VAIHTOEHTO 2.2 · Annetaan lainsäädäntöä (oikeudellisesti sitova säädös ja täsmentäviä oikeudellisesti sitovia säädöksiä) Euratomin tasolla. · Muutetaan ydinturvallisuusdirektiiviä lujittamalla nykyisiä ja ottamalla käyttöön uusia yleisiä periaatteita ja vaatimuksia (toimintavaihtoehto 1) + lisätään direktiiviin valtuutus Euroopan komissiolle täsmentää yleiset periaatteet ja vaatimukset laatimalla oikeudellisesti sitovia Euratomin ydinturvallisuutta koskevia perusteita (komission asetuksia). · Nämä ydinturvallisuutta koskevat perusteet laadittaisiin tiiviissä yhteistyössä asiantuntijatyöryhmien, kuten ENSREGin, WENRAn ja Euroopan komission asiantuntijoiden kanssa. Ne hyväksyttäisiin sen jälkeen komitologiamenettelyssä, joka edellyttäisi kaikkien jäsenvaltioiden osallistumista. TOIMINTAVAIHTOEHTO 3 · Annetaan lainsäädäntöä (oikeudellisesti sitova säädös) Euratomin tasolla. · Perustetaan Euratomin ydinturvallisuussääntelyvirasto, joka hallinnoi ja kehittää eteenpäin Euratomin ydinturvallisuussäännöstöä (ks. toimintavaihtoehto 2) Euroopan komission valvonnassa tehtävänään – edistää korkeimpia yhteisiä normeja ydinvoiman turvallista tuotantoa varten EU:ssa; – avustaa Euroopan komissiota sen laatiessa yhdenmukaistettuja teknisiä ydinturvallisuutta koskevia vaatimuksia, normeja tai perusteita, jotka sisällytettäisiin ehdotuksiin uudeksi Euratomin ydinturvallisuuslainsäädännöksi; suorittaa tarkastuksia lainsäädännön moitteettoman täytäntöönpanon seuraamiseksi; kehittää Euratomin sertifiointijärjestelmä ydinlaitosten suunnittelunormeja varten; laatia yhtenäinen lupasisältö ja ‑menettely; osallistua toimintaan ydinonnettomuuksien tai häiriötilanteiden yhteydessä; antaa komissiolle lausuntoja ja suosituksia ydinturvallisuusasioista; kerätä ja analysoida tietoja ydinturvallisuuden parantamiseksi edelleen. 7. Vaikutusten arviointi Taulukko 1 – Toimintavaihtoehtojen vertailu niiden vaikutusten kannalta (tiivistelmä) Toiminta-vaihtoehto || Turvallisuus-vaikutukset || Toiminnan-harjoittajille säännösten noudattamisesta aiheutuva kustannus (reaktori-yksikköä kohti) || Jäsenvaltioille aiheutuva lainsäädäntö- ja hallinto-rasite (reaktori-yksikköä kohti vuodessa) || Ympäristö-vaikutukset || Työllisyys Euroopan ydinvoima-alalla || Energian saata-vuus 0 || Ei todennäköisesti vähennä riskejä || ~30–200 milj. € || ~3 milj. € ~1–4 milj. € || Ei todennäköisesti vähennä riskejä || ~500 000 henkeä || Suuri 1 || Vain joitain turvallisuushyötyjä || ~30–200 milj. € || £5 milj. € || Ei merkittävästi vähennä riskejä || ~500 000 + ~500 || Suuri 2 || Merkittäviä turvallisuushyötyjä ainakin osassa ydinvoima-laitoksista joissain jäsenvaltioissa || ≥ 200 milj. € || £5 milj. € || Merkittäviä parannuksia ainakin osassa ydinvoima-laitoksista joissain jäsenvaltioissa || ~500 000 + ~500 + ~500 || ~Suuri 3 || Merkittäviä turvallisuushyötyjä ainakin osassa ydinvoima-laitoksista joissain jäsenvaltioissa || ≥ 200 milj. € || £5 milj. € || Merkittäviä parannuksia ainakin osassa ydinvoima-laitoksista joissain jäsenvaltioissa || ~500 000 + ~ 500 + ~ 500 + ~ 250 || ~Suuri 8. Vaihtoehtojen vertailu Toimintavaihtoehdosta 1 koituu joitain myönteisiä vaikutuksia ydinturvallisuuteen, koska siinä lisättäisiin oikeudellisia sitovia ja täytäntöönpanokelpoisia sääntöjä (vaikkakin vain yleisten periaatteiden ja vaatimusten tasolla). Toimintavaihtoehdot 2 ja 3 sen sijaan todennäköisesti huomattavasti parantaisivat entisestään EU:n ydinvoimalaitosten turvallisuutta, koska niissä otettaisiin käyttöön Euratomin ydinturvallisuutta koskevat perusteet, jotka tarjoaisivat objektiiviset ja todennettavissa olevat viitearvot turvallisuudelle. Toimintavaihtoehtoihin 0 ja 1 verrattuna vaihtoehtojen 2 ja 3 lisäkustannukset olisivat ainakin noin 200 miljoonaa euroa reaktoriyksikköä kohti seuraavien 5–10 vuoden aikana, mitä voidaan pitää hyväksyttävänä, erityisesti ydinonnettomuudesta aiheutuviin kustannuksiin verrattuna. Toimintavaihtoehto 3, joka menee pisimmälle, edellyttäisi merkittäviä muutoksia komission organisaatiorakenteessa ja nykyisessä Euratomin turvallisuusarkkitehtuurissa. Koska se nykytilanteessa edellyttäisi suuria muutoksia jäsenvaltioiden turvallisuuskulttuuriin ja ‑arkkitehtuuriin, sitä ei voida pitää realistisena vaihtoehtona parantaa ydinturvallisuutta välittömästi. Toimintavaihtoehtoon 2 sisältyvät osavaihtoehdot 2.1 ja 2.2 käsittävät kumpikin kohdassa 5 selostetut tavoitteet. Vaihtoehto 2.2 olisi täysin sitovana tehokkain. Vaihtoehdon 2.1 etuna olisi kuitenkin se, että vaikka se velvoittaisi näiden yleisten periaatteiden ja vaatimusten täytäntöönpanoon, se sallisi jäsenvaltioille enemmän joustavuutta suositeltujen Euratomin ydinturvallisuusperusteiden noudattamisessa. Sen avulla voitaisiin saada kokemusta näiden perusteiden soveltamisesta käytännössä ja reagoida nopeammin uuteen tekniseen kehitykseen. Lisäksi vaiheittaista lähestymistapaa soveltaen voitaisiin saatujen kokemusten pohjalta muuttaa suositellut perusteet oikeudellisesti sitoviksi myöhemmässä vaiheessa. Valittavaksi suositellaan joko vaihtoehtoa 2.1 tai 2.2. [1] Eurooppa-neuvosto, EUCO 10/1/ 11. [2] Peer Review Report – Stress Tests performed on European nuclear power plants, 25.4.2012 (http://www.ensreg.eu/node/407). [3] EUVL L 172, 2.7.2009. [4] Erityisesti ydinturvallisuutta koskeva yleissopimus (INFCIRC/449, 5.7.1994).