Ehdotus neuvoston direktiiviksi tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuuden vähentämisestä ja direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta (97/C 190/07) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(97) 88 lopull. - 97/0105(SYN)

(Komission esittämä 20 päivänä toukokuuta 1997)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,

toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti,

sekä katsoo, että

1. perustamissopimuksen 130 r artiklaan sisältyviin periaatteisiin perustuvilla, yhteisön ympäristöä koskevissa toimintaohjelmissa ja erityisesti viidennessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa (1) vahvistetuilla yhteisön ympäristöpolitiikan tavoitteilla ja periaatteilla pyritään erityisesti varmistamaan kaikkien ihmisten tehokas suojelu rikkidioksidipäästöjen tunnetuilta terveysvaaroilta ja suojelemaan ympäristöä estämällä rikin kuormitus- ja pitoisuusrajojen ylitykset,

2. perustamissopimuksen 129 artiklassa määrätään, että terveyden suojelua koskevat vaatimukset kuuluvat osana yhteisön muuhun politiikkaan, ja perustamissopimuksen 3 artiklan o alakohdassa määrätään, että yhteisön on myötävaikutettava korkean terveyden suojelun tason saavuttamiseen,

3. rikkidioksidipäästöt vaikuttavat osaltaan merkittävästi happamoitumisongelmaan yhteisössä, ja rikkidioksidi vaikuttaa myös suoraan ihmisten terveyteen ja ympäristöön,

4. happamoituminen ja ilmakehän rikkidioksidi vahingoittavat herkkiä ekosysteemejä, vähentävät biodiversiteettiä ja ympäristön miellyttävyyttä sekä vaikuttavat kielteisesti viljakasvien tuotantoon ja metsien kasvuun; kaupungeissa happosade voi aiheuttaa huomattavaa vahinkoa rakennuksille ja arkkitehtuuriselle perinnölle; rikkidioksidisaaste voi myös vaikuttaa huomattavasti ihmisten terveyteen erityisesti hengitystiesairauksista kärsivissä väestöryhmissä,

5. happamoituminen on valtioiden rajat ylittävä ilmiö, joka vaatii niin yhteisön kuin myös kansallisia tai paikallisia ratkaisuja,

6. rikkidioksidipäästöt vaikuttavat hiukkasten muodostumiseen ilmakehässä,

7. yhteisö ja yksittäiset jäsenvaltiot ovat YK:n Euroopan talouskomission valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen osapuolia; tähän yleissopimukseen liittyvän rikkipäästöjen vähentämistä koskevan pöytäkirjan mukaan sopimuspuolten on vähennettävä huomattavasti rikkidioksidipäästöjä,

8. luonnostaan pieninä määrinä öljyssä ja kivihiilessä esiintyvästä rikistä on vuosikymmeniä tiedetty syntyvän huomattavasti "happosateita" aiheuttavia rikkidioksidipäästöjä, jotka ovat yksi tärkeimmistä monilla kaupunki- ja teollisuusalueilla esiintyvistä ilman pilaantumisen syistä,

9. komissio on äskettäin julkaissut kustannustehokasta strategiaa koskevan tiedonannon happamoitumisen torjumiseksi yhteisössä; tiettyjen nestemäisten polttoaineiden palamisesta peräisin olevien rikkidioksidipäästöjen vähentämisen todettiin olevan keskeinen osa tätä kustannustehokasta strategiaa,

10. perustamissopimuksen 3 b artiklassa tarkoitetun toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tavoitetta tiettyjen nestemäisten polttoaineiden palamisessa syntyvien rikkidioksidipäästöjen vähentämisestä ei voida saavuttaa tehokkaasti, jos jäsenvaltiot toimivat erikseen; erillinen toiminta ei takaa halutun tavoitteen saavuttamista, se on mahdollisesti haitallista ja aiheuttaa huomattavaa epävarmuutta kyseisillä polttoainemarkkinoilla; rikkidioksidipäästöjen vähentämiseksi koko yhteisön alueella on tehokkaampaa toimia yhteisön tasolla; tässä direktiivissä rajoitutaan vähimpään, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi;

11. yhteisön alueella pitäisi olla mahdollista käyttää kaasuöljyjä ja raskaita polttoöljyjä ainoastaan sillä edellytyksellä, että niiden rikkipitoisuus ei ylitä tiettyjä tällä direktiivillä vahvistettavia rajoja,

12. perustamisopimuksen 130 t artiklan mukaisesti tämä direktiivi ei estä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai toteuttamasta tiukempia suojelutoimenpiteitä; tällaisten toimenpiteiden on oltava sopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa ja niistä on ilmoitettava komissiolle,

13. ennen kuin jäsenvaltio ottaa käyttöön tiukempia suojelutoimenpiteitä, sen on ilmoitettava suunnitellut toimenpiteet komissiolle teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/189/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 96/139/EY (3), säädetyn menettelyn mukaisesti,

14. asetettaessa raskaan polttoöljyn rikkipitoisuuden rajaa on asianmukaista säätää poikkeuksista jäsenvaltioissa ja alueilla, joiden ympäristölliset olosuhteet sen sallivat,

15. asetettaessa raskaan polttoöljyn rikkipitoisuuden rajaa on asianmukaista varautua poikkeuksien myöntämiseen myös sen käyttämiselle polttolaitoksissa, jotka täyttävät tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan pääsevien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 24 päivänä marraskuuta 1988 annetussa neuvoston direktiivissä 88/609/ETY (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/66/EY (5), vahvistettuja päästörajoja koskevat vaatimukset; ottaen huomioon direktiiviin 88/609/ETY tehtävät muutokset uudelleentarkastelussa on myös tarpeen tarkastella ja tarvittaessa muuttaa tiettyjä tämän direktiivin säännöksiä,

16. tiettyjen nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetulla neuvoston direktiivillä 93/12/ETY (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, on vahvistettu kaasuöljyjen rikkipitoisuuden 0,2 prosentin raja-arvo; kyseistä raja-arvoa sovelletaan edelleen yleisesti,

17. Itävallalle ja Suomelle on Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan mukaisesti myönnetty liittymispäivästä poikkeus neljän vuoden ajaksi direktiivin 93/12/ETY kaasuöljyn rikkipitoisuutta koskevasta säännöksestä,

18. meriliikenteessä 0,2 prosentin raja-arvon käyttöönotto aluksissa käytettäviksi tarkoitettujen kaasuöljyjen rikkipitoisuuden osalta saattaa aiheuttaa teknisiä ja taloudellisia ongelmia Kreikalle kaikkialla sen alueella samoin kuin Espanjalle Kanariansaarilla; määräaikaisen poikkeuksen myöntäminen Kreikalle ja Kanariansaarille ei pitäisi vaikuttaa kielteisesti meriliikenteessä käytettäväksi tarkoitetun kaasuöljyn markkinoihin, koska Kreikasta ja Kanariansaarilta muihin jäsenvaltioihin vietävän meriliikenteessä käytettävän kaasuöljyn olisi täytettävä maahantuovassa jäsenvaltiossa voimassa olevat vaatimukset; Kreikalle ja Kanariansaarille myönnetään poikkeus meriliikenteessä käytetyn kaasuöljyn rikkipitoisuudelle asetettavasta 0,2 painoprosentin raja-arvosta,

19. komissio voi myöntää luvan soveltaa korkeampia raja-arvoja jäsenvaltion alueella, jos raakaöljyn tai raakaöljytuotteiden toimitus keskeytyy,

20. jäsenvaltioiden on otettava käyttöön asianmukaiset menetelmät direktiivin säännösten noudattamisen valvomiseksi ja komissiolle on toimitettava säännöllisesti kertomukset nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta, ja

21. selkeyden vuoksi olisi muutettava direktiiviä 93/12/ETY,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Tarkoitus ja soveltamisala

1. Tämän direktiivin tarkoituksena on tietyntyyppisten nestemäisten polttoaineiden palamisesta aiheutuvien rikkidioksidipäästöjen vähentäminen ja siten tällaisten ihmisille ja ympäristölle vahingollisten päästöjen vaikutusten vähentäminen.

2. Tiettyjen raakaöljystä saatavien nestemäisten polttoaineiden palamisesta aiheutuvien rikkidioksidipäästöjen vähentäminen on toteutettava vahvistamalla tällaisten polttoaineiden rikkipitoisuuden raja-arvot niiden käytön edellytyksenä yhteisön alueella.

Raakaöljystä saatavien tiettyjen nestemäisten polttoaineiden tässä direktiivissä vahvistettuja rikkipitoisuuden raja-arvoja ei kuitenkaan sovelleta

a) kolmannen maan ja jäsenvaltion rajan ylittävien alusten polttoainesäiliöissä oleviin polttoaineisiin,

b) ennen lopullista polttamista käsiteltäviksi tarkoitettuihin polttoaineisiin,

c) öljynjalostusteollisuudessa jalostettaviksi käytettäviin polttoaineisiin.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

1. "raskailla polttoöljyillä" mitä tahansa CN-koodeihin 2710 00 71 - 2710 00 78 kuuluvia raakaöljystä valmistettavaa nestemäistä polttoainetta tai mitä tahansa raakaöljystä valmistettavaa nestemäistä polttoainetta (lukuun ottamatta jäljempänä 2 alakohdassa määriteltyä kaasuöljyä), joka tislautuvuutensa perusteella luetaan polttoaineena käytettäviksi tarkoitettuihin raskaisiin öljyihin ja josta vähemmän kuin 65 tilavuusprosenttia (mukaan lukien hävikki) tislautuu 250 °C:ssa ASTM D86 -menetelmällä. Jos tislautuvuutta ei ole mahdollista määrittää ASTM D86 -menetelmällä, öljytuote luokitellaan niin ikään raskaisiin polttoöljyihin;

2. "kaasuöljyllä" mitä tahansa CN-koodiin 2710 00 69 kuuluvaa raakaöljystä valmistettavaa nestemäistä polttoainetta tai mitä tahansa raakaöljystä valmistettavaa nestemäistä polttoainetta, joka tislautuvuutensa perusteella luetaan polttoaineena käytettäviksi tarkoitettuihin keskitisleisiin ja josta vähintään 85 tilavuusprosenttia (mukaan lukien hävikki) tislautuu 350 °C:ssa ASTM D86 -menetelmällä. Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2 artiklan 2 kohdassa määritellyt dieselpolttoaineet jätetään tämän määritelmän ulkopuolelle;

3. "ASTM-menetelmällä" menetelmiä, jotka American Society for Testing and Materials on antanut raakaöljyn ja voiteluöljyjen standardimääritelmistä ja eritelmistä vuoden 1976 painoksessa.

3 artikla

Raskaan polttoöljyn rikkipitoisuuden enimmäismäärä

1. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei niiden aluella voi käyttää raskaita polttoöljyjä, joiden rikkipitoisuus on suurempi kuin 1,0 painoprosenttia.

2. Jos neuvoston direktiivillä 80/779/ETY (7) ja muissa asiaa koskevissa yhteisön säännöksissä vahvistettuja yhteisön ilman laatua koskevia standardeja noudatetaan rikkidioksidin osalta ja vaikutus valtioiden rajat ylittävään pilaantumiseen on hyvin vähäinen, jäsenvaltio voi myöntää koko alueellaan tai osalla sitä luvan käyttää raskaita polttoöljyjä, joiden rikkipitoisuus on 1,0 ja 2,5 painoprosentin välillä.

3. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta raskaisiin polttoöljyihin, joita käytetään sellaisissa suurissa nimellislämpöteholtaan vähintään 50 megawatin polttolaitoksissa, joiden katsotaan olevan uusia laitoksia direktiivin 88/609/ETY 2 artiklan 9 alakohdassa annetun määritelmän mukaisesti ja joissa noudatetaan kyseisen direktiivin 4 artiklassa ja liitteessä IV vahvistettuja rikkidioksidipäästörajoja.

Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta raskaisiin polttoöljyihin, joita käytetään muissa kuin mainituissa polttolaitoksissa, jos laitoksen rikkidioksidipäästöt ovat korkeintaan 1 700 mg SO2/Nm³.

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei mitään 1 kohdassa säädettyä rikkipitoisuudeltaan suurempaa raskasta polttoöljyä käyttävää polttolaitosta käytetä ilman toimivaltaisen viranomaisen myöntämää päästörajat erittelevää lupaa.

4. Edellä 3 kohdan säännöksiä tarkastellaan ja tarvittaessa muutetaan, jos direktiiviin 88/609/ETY mahdollisesti tehtävät muutokset sitä edellyttävät.

5. Jos jäsenvaltio käyttää 2 tai 3 kohdan mukaisia mahdollisuuksia, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ja yleisölle vähintään 12 kuukautta etukäteen. Komissiolle on toimitettava riittävät tiedot sen arvioimiseksi, noudatetaanko 2 tai 3 kohdassa mainittuja perusteita. Komissio toimittaa tiedon muille jäsenvaltioille. Komissio tutkii kuuden kuukauden kuluessa tiedon saatuaan ne toimenpiteet, joilla on määrä varmistaa tämän direktiivin sekä muun yhteisön lainsäädännön noudattaminen, ja komissio ilmoittaa päätöksensä jäsenvaltioille.

4 artikla

Kaasuöljyn enimmäisrikkipitoisuus

1. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, ettei niiden alueella eikä aluevesillä saa käyttää kaasuöljyjä, mukaan lukien meriliikenteessä käytettävät kaasuöljyt, joiden rikkipitoisuus on suurempi kuin 0,2 painoprosenttia.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, Espanja saa antaa Kanariansaarten osalta ja Kreikka koko sen alueen tai joidenkin sen osien osalta luvan käyttää meriliikenteessä kaasuöljyjä, joiden rikkipitoiuus on suurempi kuin 0,2 painoprosenttia.

5 artikla

Muutokset raakaöljyn toimituksissa

Jos jäsenvaltion on raakaöljyn tai öljytuotteiden toimituksissa tapahtuneen äkillisen muutoksen vuoksi vaikeata soveltaa 3 ja 4 artiklassa tarkoitettuja enimmäisrikkipitoisuuden raja-arvoja, jäsenvaltio ilmoittaa tästä komissiolle. Komissio voi antaa luvan korkeamman raja-arvon soveltamiseen kyseisen jäsenvaltion alueella enintään kuudeksi kuukaudeksi, ja sen on annettava päätöksensä tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille. Mikä tahansa jäsenvaltio voi kuukauden kuluessa saattaa asian neuvoston käsiteltäväksi. Neuvosto voi määräenemmistöllä kahden kuukauden kuluessa päättää toisin.

6 artikla

Näytteiden otto ja analyysi

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tarkastaakseen näytteillä, että käytetyt polttoaineet täyttävät 3 ja 4 artiklan vaatimukset rikkipitoisuuden määrästä. Näytteiden otto on aloitettava kuuden kuukauden kuluessa päivästä, jona vastaava polttoaineen enimmäisrikkipitoisuutta koskeva raja-arvo tulee voimaan. Näytteitä on otettava riittävän tiheään ja siten, että ne ovat tutkittavan polttoaineen osalta edustavia.

2. Rikkipitoisuuden määrittämiseen käytettäväksi vertailumenetelmäksi vahvistetaan:

a) raskaalle polttoöljylle ja laivoissa käytettävälle dieselöljylle ISO 8754:ssä (1992) määritelty menetelmä;

b) kaasuöljylle ISO 4260:ssä (1987) määritelty menetelmä.

Käytettyjen kaasuöljyjen rikkipitoisuuden todentamiseksi tehdyistä tutkimuksista saatujen tulosten tilastollinen tulkinta on suoritettava ISO 4259 -standardin (1992) mukaisesti.

7 artikla

Kertomukset ja tarkistaminen

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden kesäkuun 30 päivänä 6 artiklan mukaisesti suoritetun näytteenoton ja analyysien tulosten perusteella lyhyt kertomus tämän direktiivin toimialaan kuuluvien ja edellisen kalenterivuoden aikana sen alueella käytössä olleiden nestemäisten polttoaineiden rikkipitoisuudesta.

2. Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2003 muun ohessa 1 kohdan mukaisesti jätettyjen vuosikertomusten sekä ilman laadussa ja happamoitumisessa havaitun kehityksen perusteella kertomuksen neuvostolle. Komissio voi liittää tähän kertomukseen ehdotuksia tämän direktiivin ja erityisesti kullekin polttoaineluokalle vahvistettujen raja-arvojen muuttamiseksi sekä 3 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 4 artiklan 2 kohdan nojalla myönnettäviksi poikkeuksiksi.

8 artikla

Direktiivin 93/12/ETY muuttaminen

Muutetaan direktiivi 93/12/ETY seuraavasti:

1) Kumotaan 1 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 2 kohta.

2) Kumotaan 2 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta ja 3 kohta.

3) Kumotaan 3 ja 4 artikla.

Ensimmäistä kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999.

9 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää kesäkuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Jäsenvaltoiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 1999.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

10 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikki tarvittavat toimenpiteet. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä säännökset komissiolle ennen I päivää kesäkuuta 1998 ja kaikki niiden muutokset mahdollisimman pian.

11 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

12 artikla

Vastaanottajat

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

(1) EYVL N:o C 138, 17.5.1993, s. 5.

(2) EYVL N:o L 109, 26.4.1983, s. 8.

(3) EYVL N:o L 32, 10.2.1996, s. 31.

(4) EYVL N:o L 336, 7.12.1988, s. 1.

(5) EYVL N:o L 337, 24.12.1994, s. 83.

(6) EYVL N:o L 74, 27.3.1993, s. 81.

(7) EYVL N:o L 229, 30.8.1980, s. 30.