ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Unionin aluetunnuksen ”.eu” perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 733/2002 ja .eu-aluetunnuksen perustamista ja käyttöä koskevista yleisistä toimintasäännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 874/2004 REFIT-arviointiin liittyvä vaikutustenarviointi

Aloitteen on tarkoitus varmistaa .eu-aluetunnuksen vakaus ja ylläpidettävyys, jotta voidaan paremmin saavuttaa aluetunnukselle asetetut tavoitteet eli tukea rajatylittäviä verkkotoimintoja Euroopassa ja mahdollistaa eurooppalainen verkkoidentiteetti. Toimintapoliittiset erityistavoitteet (ET) ovat seuraavat: (ET 1) poistetaan vanhentuneet oikeudelliset/hallinnolliset vaatimukset; (ET 2) varmistetaan, että säännöissä otetaan huomioon tulevat tarpeet ja että ne mahdollistavat .eu-aluetunnuksen mukauttamisen ylätason verkkotunnusten markkinoiden ja dynaamisen digitaalisen toimintaympäristön nopeisiin muutoksiin, samalla kun mahdollistetaan .eu-aluetunnuksen käyttö välineenä, jolla edistetään EU:n prioriteetteja verkkoympäristössä; (ET 3) varmistetaan hallintorakenne, joka sekä vastaa tekniikan ja hallinnon parhaita käytäntöjä että palvelee EU:n yleistä etua; (ET 4) edistetään .eu-aluetunnuksen houkuttelevuutta.
Mitä toimenpiteellä on tarkoitus saada aikaan? Enintään 8 riviä

Toimenpiteen tarkoituksena on lujittaa entisestään tervettä kuluttajaympäristöä, mikä tukee talouskasvua, sillä kulutusmenojen osuus on 56 prosenttia suhteessa EU:n BKT:hen. Suunniteltujen toimenpiteiden pitäisi kysyntäpuolella vähentää kuluttajille aiheutuvia vahinkoja, lisätä luottamusta ja parantaa kuluttajien mahdollisuuksia tehdä oman osansa markkinoiden kehittämisessä. Tarjontapuolella toimenpiteillä pyritään varmistamaan reilu kilpailu ja yrittäjien oikeusvarmuus. Erityistavoitteina on: 1. parantaa EU:n kuluttajalainsäädännön noudattamista ja 2. nykyaikaistaa kuluttajansuojasääntöjä ja poistaa elinkeinonharjoittajilta tarpeettomia kustannuksia. Näillä tuetaan seuraavien yleisten tavoitteiden saavuttamista: 1. kuluttajansuojan korkean tason ja 2. sisämarkkinoiden sujuvuuden varmistaminen, mistä hyötyvät sekä kuluttajat että elinkeinonharjoittajat.
Tällä aloitteella pyritään ratkaisemaan ennen kaikkea seuraavat vapaaseen liikkuvuuteen ja sisäiseen turvallisuuteen vaikuttavat ongelmat: ·kansallisissa henkilökorteissa ja perheenjäsenille, jotka eivät ole EU:n kansalaisia, myönnetyissä oleskeluasiakirjoissa on turvallisuuspuutteita; ·julkiset ja yksityiset tahot eivät riittävässä määrin hyväksy henkilökortteja ja oleskeluasiakirjoja; ·kyseisiä asiakirjoja on hankala antaa, käsitellä ja hallinnoida. Ongelmien taustalla ovat lähinnä erot ja epäjohdonmukaisuudet, joita voidaan todeta henkilökorttien ja oleskeluasiakirjojen muodossa, mallissa ja asettelussa. Merkittäviä ongelmien syitä ovat myös puutteet, joita esiintyy näiden asiakirjojen käsittelyyn osallistuvien sidosryhmien koordinoinnissa, tietämyksessä ja koulutuksessa. Nämä ongelmat vaikeuttavat asiakirjan haltijan luotettavaa tunnistamista ja asiakirjojen aitouden todentamista. Ne myös lisäävät riskiä siitä, että asiakirjoja käytetään väärin tai että niitä hylätään virheellisesti (esimerkiksi rajanylityksissä, rekisteröitymisessä tai palveluihin pääsyssä). Kaikki nämä tekijät aiheuttavat merkittäviä rasitteita ja kustannuksia a) EU:n kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen, kun he matkustavat tai käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, b) viranomaisille, kuten rajavartiolaitoksille, ja c) julkisen ja yksityisen sektorin yhteisöille, kuten sosiaaliturvapalveluille, pankeille ja lentoyhtiöille.
Yhteisöverotuksella pyritään verottamaan liikevoittoa siellä, missä arvo muodostuu. Nykyiset kansainväliset veropuitteet on kuitenkin suunniteltu perinteistä taloutta varten. Niissä ei pystytä ottamaan huomioon digitaalitalouden uusia arvonmuodostustapoja, jotka edellyttävät aiempaa vähempää fyysistä läsnäoloa ja joissa käyttäjien osallisuudella ja aineettomilla hyödykkeillä on keskeinen asema. Tällä on vaikutuksia julkisiin talousarvioihin ja sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen. Tästä syystä yhä useammat jäsenvaltiot toteuttavat yksipuolisia toimenpiteitä, mikä uhkaa pirstaloida sisämarkkinoita.
Vaikutustenarviointi uudelleenlaadintaehdotuksesta, jonka aiheena on asetus hiilidioksidipäästönormien asettamisesta uusille henkilöautoille ja uusille kevyille hyötyajoneuvoille sekä asetusten (EY) N:o 443/2009 ja (EU) N:o 510/2011 kumoamisesta
Yleistavoitteita on kaksi: ·Lisätään turvallisuutta vähentämällä muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyvien petosten houkuttelevuutta järjestäytyneen rikollisuuden tulonlähteenä (vähentämällä rikoshyötyä ja lisäämällä petoksiin liittyviä riskejä). ·Tuetaan digitaalisia sisämarkkinoita lujittamalla kuluttajien ja yritysten luottamusta maksuvälineisiin sekä vähentämällä muihin maksuvälineisiin kuin käteisrahaan liittyvistä petoksista johtuvia välittömiä tappioita. Erityistavoitteita on kolme: ·Varmistetaan, että käytössä on selkeä, vahva ja teknologian suhteen neutraali toiminta/sääntelykehys. ·Poistetaan operatiiviset esteet, jotka vaikeuttavat tutkintaa ja syytteeseenpanoa. ·Tehostetaan ennaltaehkäisyä.
Työpaikalla tapahtuva altistuminen joillekin kemiallisille tekijöille saattaa aiheuttaa syöpää, joka on tärkein työperäisten kuolemantapausten syy EU:ssa. Joka tunti EU:n 28:ssa jäsenvaltiossa 7–12 ihmistä kuolee syöpään altistuttuaan syöpää aiheuttaville aineille työpaikalla. Jotta työntekijöitä suojeltaisiin tällaisilta riskeiltä, EU hyväksyi syöpäsairauden vaaraa tai perimän muutoksia aiheuttavia aineita koskevan direktiivin (jäljempänä karsinogeeni- ja mutageenidirektiivi). Siinä vahvistetaan toteutettavat toimet, joilla ehkäistään altistuminen karsinogeenisille kemiallisille tekijöille tai rajoitetaan sitä, ja asetetaan myös työperäisen altistumisen raja-arvot. Karsinogeeni- ja mutageenidirektiiviä on kuitenkin päivitettävä. Komissio on tehnyt tieteellisen ja taloudellisen arvioinnin 25:stä ensisijaisena pidetystä kemiallisesta tekijästä, joille altistuu EU:ssa noin 20 miljoonaa työntekijää. Niistä 13 tekijää käsiteltiin aiemmassa komission ehdotuksessa (COM(2016)248) ja siihen liittyvässä vaikutustenarvioinnissa (SWD(2016)152). Tämä täydentävä vaikutustenarviointi soveltaa samaa menetelmää jäljelle jääviin aineisiin.
EUROOPAN KOMISSIO

Bryssel30.1.2018

SWD(2017) 472 final/2

CORRIGENDUM :

Document SWD(2017) 472 final of 19.12.2017 is corrected in all language versions except EN.

The words "lawfully marketed in another Member State" were missing in the title.

The text shall read as follows:

KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA



TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA



Oheisasiakirja

ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi

toisessa jäsenvaltiossa laillisesti kaupan pidettyjen tavaroiden vastavuoroisesta tunnustamisesta

{COM(2017) 796 final}



{SWD(2017) 471 final}



{SWD(2017) 475 final}



{SWD(2017) 476 final}



{SWD(2017) 477 final}
Yleisen käännetyn verovelvollisuuden mekanismia soveltavissa jäsenvaltioissa toimivien yritysten on mukauduttava uusiin velvoitteisiin ja noudatettava niitä. Jos yritykset toimivat myös sellaisissa jäsenvaltioissa, jotka eivät sovella yleisen käännetyn verovelvollisuuden mekanismia, niiden on noudatettava tavanomaisia alv-sääntöjä. Yleisen käännetyn verovelvollisuuden mekanismia soveltavissa jäsenvaltioissa toimivien yritysten kassavirtatilanne on erilainen kuin muissa jäsenvaltioissa toimivien yritysten.
Sisämarkkinoiden yhdentyminen ei edelleenkään ole toteutunut monilla palvelualoilla. Näin on asian laita eritoten rakennuspalvelujen alalla ja monilla yrityspalvelujen aloilla. Ensinnäkin palveluntarjoajat kohtaavat hallinnollisia hankaluuksia laajentaessaan toimintaansa rajojen yli. Toiseksi palveludirektiivistä puuttuvat hyvin organisoidut yhteistyömekanismit. Kolmanneksi pk-yritysten on usein vaikeaa saada vaadittava vakuutusturva toiminnalleen toisissa jäsenvaltioissa. Sääntely-ympäristö eri jäsenvaltioissa poikkeaa lisäksi edelleen suuresti useiden yrityspalvelujen osalta. Näistä syistä vain harvat palveluntarjoajat tarjoavat palveluita valtioiden rajojen yli tai perustavat toissijaisen toimipaikan. Kilpailu näillä markkinoilla on edelleen vähäistä, mikä johtaa resurssien tehottomaan kohdentamiseen ja kuluttajien kannalta vähäiseen valinnanvaraan ja korkeisiin hintoihin. Tehottomasti toimivista yrityspalveluista aiheutuu merkittävien kerrannaisvaikutusten vuoksi lisäksi merkittävää haittaa EU:n teollisen talouden kilpailukyvylle. Palveludirektiivin täytäntöönpano jäsenvaltioissa on hidastunut viime vuosina – ja joissakin tapauksissa on jopa tullut takapakkia – eikä parannusta ole näkyvissä.
Voimassa oleva EU:n vientivalvontajärjestelmä ei ole täysin mukautunut pysyäkseen muuttuvien ja uusien turvallisuusriskien, teknologian ja tieteen nopean kehityksen ja kaupan ja talouden prosessien muutosten mukana. Nykyinen järjestelmä ei myöskään ota selkeästi huomioon verkkovalvontateknologian kaupan kasvua ja sen aiheuttamia riskejä kansainväliselle turvallisuudelle ja ihmisoikeuksille. Talouden näkökulmasta järjestelmä on hallinnollisesti raskas sekä toimialalle että viranomaisille, ja paikoin se on myös oikeudellisesti epäselvä. Lisäksi jäsenvaltioiden väliset tulkinta- ja soveltamiserot johtavat epäjohdonmukaiseen täytäntöönpanoon ja aiheuttavat kilpailun vääristymiä sisämarkkinoilla. Ongelma vaikuttaa erilaisiin talouden toimijoihin eri toimialoilla, pk-yritykset mukaan lukien. Turvallisuus- ja ihmisoikeusnäkökohta puolestaan koskee sekä yksittäisiä ryhmiä, kuten kolmansien maiden toisinajattelijoita tai aktivisteja, että koko EU:n väestöä.

Mitä toimenpiteellä on tarkoitus saada aikaan?

EU:n vientivalvontapolitiikan uudelleentarkastelun tavoitteena on tukea unionin yleisiä toimintapoliittisia tavoitteita Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti eli edistää rauhaa ja turvallisuutta sekä vapaata ja oikeudenmukaista kauppaa ja ihmisoikeuksien suojelua. Erityiset toimintapoliittiset tavoitteet ovat seuraavat: mukautuminen muuttuviin turvallisuusriskeihin ja -uhkiin, mukautuminen teknologian ja tieteen nopeaan kehitykseen, verkkovalvontateknologian viennin estäminen ihmisoikeusrikkomustarkoituksiin, kilpailun vääristymien ja hallinnollisten kustannusten vähentäminen sisämarkkinoilla, maailmanlaajuisten toimintaedellytysten tasapuolistaminen sekä valvonnan tehokkaan ja johdonmukaisen soveltamisen varmistaminen EU:ssa.
Arvioinnissa tuli esiin ongelmia, joihin olisi puututtava sen varmistamiseksi, että asetuksella saavutetaan halutut tulokset. Ongelmat liittyvät asetuksella käyttöön otettujen rajat ylittävien menettelyjen ennustettavuuteen ja tehokkuuteen vanhempien ja lasten etujen kannalta. Ongelmia aiheutuu myös siitä, että nykyinen säädösteksti on liian epätäsmällistä tai siinä on puutteita. Vanhempainvastuuta koskevissa asioissa, jotka liittyvät vanhemman tekemiin lapsikaappauksiin, rajojen yli tapahtuvaan lasten sijoittamiseen, päätösten tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon ja kansallisten viranomaisten (keskus- ja muiden viranomaisten) yhteistyöhön, esiintyy liiallisia ja aiheettomia viivästyksiä, jotka johtuvat siitä, miten nykyiset menettelyt on muotoiltu tai miten niitä sovelletaan. Päätöksiä ei usein panna täytäntöön lainkaan, tai täytäntöönpano tapahtuu vasta huomattavan pitkän ajan kuluttua. Keskusviranomaisten yhteistyö on kuvattu epätäsmällisesti, mikä on aiheuttanut viivästyksiä tai johtanut jopa siihen, että pyyntöjä ei ole täytetty, mikä on vahingoittanut lasten hyvinvointia. Nämä viivästykset ja puutteet vaikuttavat haitallisesti lapsen perusoikeuksiin ja murentavat jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta, joka on asetuksen sujuvan toiminnan edellytys. Avioliittoa koskevien asioiden osalta kansainvälisillä pariskunnilla ei ole mahdollisuutta valita itse, missä tuomioistuimessa heidän avioeronsa käsitellään. Jos puolisoilla ei ole yhteistä EU:n kansalaisuutta ja he asuvat EU:n ulkopuolisessa maassa, heidän pääsynsä EU:n tuomioistuimiin voi olla rajoitettu. Vaikka näitä ongelmia on pohdittu, niihin ei tässä vaiheessa ehdoteta ratkaisua.
Tämän vaikutustenarvioinnin tuloksena oleva parhaaksi arvioitu vaihtoehto on, että kaikkien EU:n monikansallisten yritysten ja EU:ssa toimivien EU:n ulkopuolisten monikansallisten yritysten, joiden konsolidoitu liikevaihto on vähintään 750 miljoonaa euroa, olisi laadittava pakollinen maakohtainen raportti. Tiedot olisi jaoteltava EU-maittain ja esitettävä kootusti muun maailman osalta. Ilmoitettavien tietojen tyyppeihin sisältyisivät maksetut tuloverot ja kertyneet tuloverot sekä muut taustatiedot: toiminnan luonne, liikevaihto, työntekijöiden määrä ja tulos ennen veroja. Tämä vaihtoehto voisi toimia myös esim. OECD:n BEPS-aloitteen, joka on pantu täytäntöön EU:ssa verojen kiertämisen estämistä koskevan paketin avulla, ja muiden kansainvälisten aloitteiden kanssa. Parhaaksi arvioitu vaihtoehto vastaa sidosryhmien sisämarkkinavääristymistä esittämään huoleen, vaarantamatta kuitenkaan EU:n kilpailukykyä sekä aiheuttamatta tarpeetonta hallinnollista rasitusta, ylimääräisiä veroristiriitoja tai kaksinkertaisen verotuksen riskiä.

Taloudellisten vaikutusten kannalta parhaasta vaihtoehdosta ei aiheudu merkittäviä kustannuksia eikä hallinnollista taakkaa, sillä hyvin suurten monikansallisten konsernien on toimitettava maakohtainen raportti veroviranomaisille äskettäisen hallinnollisesta yhteistyöstä annetun direktiivin tarkistuksen mukaisesti. Monikansalliset yritykset voisivat valmistella julkisen maakohtaisen raporttinsa mainittujen raporttien pohjalta. Tämän aloitteen mukaan kaikilla erittäin suurilla monikansallisilla yrityksillä on sama julkistamisvaatimus riippumatta siitä, ovatko ne sijoittuneet EU:hun vai kolmanteen maahan. Kansainvälisten yritysten kilpailukykyyn ei siksi vaikutettaisi. Ylimääräisten veroristiriitojen tai kaksinkertaisen verotuksen riski, joka aiheutuu siitä, että maakohtainen raportti on minkä tahansa veroviranomaisen vapaasti käytettävissä, on rajoittunut, koska verotiedot eriteltäisiin ainoastaan EU-maiden mukaan, ja EU:ssa on käytössä tehokkaammat riitojenratkaisumekanismit. Tällä aloitteella ei odoteta olevan kielteisiä ympäristö- tai sosiaalisia vaikutuksia.
Volkswagenin päästöihin liittyvä kriisi edellyttää moottoriajoneuvojen nykyisen tyyppihyväksyntäjärjestelmän perinpohjaista uudelleenarviointia, jotta voidaan puuttua niihin sääntelyheikkouksiin, joiden vuoksi ei pystytty havaitsemaan tätä laajamittaista epäpuhtauspäästöjä koskevien tyyppihyväksyntävaatimusten rikkomista. Se, että näin pääsi tapahtumaan, horjuttaa tyyppihyväksyntäjärjestelmän uskottavuutta. Rikkomuksen laajuus ja selvä luonne osoittavat, että siitä vastuussa olleet olivat hyvin luottavaisia sen suhteen, ettei petosta havaittaisi. Teko on vienyt uskon keskinäisen luottamuksen periaatteeseen, jonka varaan moottoriajoneuvoja koskeva sisämarkkinalainsäädäntö on rakennettu. Tyyppihyväksyntäjärjestelmää on nyt muutettava perusteellisesti, jotta tämä uskottavuusongelma voidaan ratkaista ja jotta saadaan palautettua yhteiskunnan luottamus ja tasapuoliset toimintaedellytykset sisämarkkinoilla.

Jäsenvaltiot vastaavat autoteollisuuden tuotteisiin liittyvän lainsäädännön täytäntöönpanosta ja sen valvonnasta alueellaan. VW-kriisin mittasuhteet ovat kuitenkin osoittaneet, etteivät jäsenvaltiot yksin pysty kansallisilla toimillaan havaitsemaan ja estämään merkittävien vaatimustenvastaisuusongelmien syntymistä sisämarkkinoilla. Olemassa on perusteltu tarve EU:n laajuiselle valvonnalle, jotta päästään yhdenmukaistettuun ja koordinoituun täytäntöönpanon valvontaan, joka perustuu yhteisesti sovellettaviin kriteereihin ja jota jäsenvaltiot soveltavat yhtenäisesti. Se on välttämätöntä, jotta toimintaedellytykset olisivat tasapuoliset koko EU:ssa. VW-kriisi on osoittanut, että jos jäsenvaltiot ryhtyisivät korjaaviin kansallisiin toimiin yksinään, on olemassa vaara, ettei ongelmiin puututa yhdenmukaisesti koko EU:ssa ja että moottoriajoneuvojen vapaalle liikkuvuudelle sisämarkkinoilla syntyy esteitä.
Aloitteen tarkoituksena on tarkastella yleisesti uudelleen Euroopan lentoturvallisuusjärjestelmää ja asetusta (EY) N:o 216/2008, joka on lentoturvallisuuden puiteasetus EU:ssa. Ongelmaan liittyy seuraavat neljä näkökohtaa: 1) turvallisuus – vaikka nykyinen järjestelmä onkin tähän asti taannut hyvän turvallisuustason, sillä ei ehkä pystytä takaamaan sitä, että onnettomuuksien määrä vähenisi edelleen liikenteen kasvuun (50 % seuraavien 20 vuoden aikana) suhteutettuna; 2) liiallinen sääntely – sääntelyjärjestelmä on hankala ja siitä aiheutuu liikaa kuluja; 3) markkinoiden kehitys – ilmailumarkkinat ja -teknologiat ovat viime vuosikymmenen aikana kehittyneet sääntelykehystä nopeammin (uusia liiketoimintamalleja, uutta teknologiaa); 4) valvonta – jäsenvaltioiden valmiuksissa valvoa lentoturvallisuuslainsäädännön tehokasta täytäntöönpanoa on merkittäviä eroja. Ongelman syitä ovat resurssien puute ja tehoton käyttö, aukot ja epäjohdonmukaisuudet sääntelyjärjestelmässä ja pääasiassa ohjaileva "yhden koon" asetus. Ongelmat vaikuttavat kaikkiin lentoturvallisuusjärjestelmän toimijoihin ja välillisesti myös matkustajiin.
FI    FI FI 
 
FI 1   FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 27.7.2009 
SEK(2009) 1062 lopullinen 
  
KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE 
Irakin kanssa tehtävää kauppa- ja yhteistyös opimusta koskeviin neuvotteluohjeisiin 
tehtävien muutoste n hyväksymisestä  
 
FI 2   FI 1. PERUSTELUT 
Neuvosto valtuutti 23. maaliskuuta 2006 komission neuvottelemaan kauppa- ja 
yhteistyösopimuksen Irakin kanssa ja antoi asiaa koskevat neuvotteluohjeet  
(asiakirja 6511/06 COMEM 23 WTO 38 RESTREINT UE).  
EU:n ja Irakin neuvottelujen seitsemäs ki erros pidettiin 25. ja 26. helmikuuta 2009 
Bagdadissa. Tuolloin sekä Irak että komi ssio sopivat vahvistavansa sopimusluonnoksen 
asemaa erityisesti perustamalla sä ännöllisesti ministeritasolla kokoontuvan 
yhteistyöneuvoston ja muuttamalla sopimuksen  nimen kauppa- ja yhteistyösopimuksesta 
kumppanuus- ja yhteistyösopimukseksi.  
Neuvosto kannatti tätä lähestymistapaa (MOG-työryhmä) ennen seitsemättä 
neuvottelukierrosta ja sen jälkeen. Komissio su osittelee sen vuoksi, että kyseiset muutokset 
otetaan huomioon neuvotteluohjeissa, ja keho ttaa neuvostoa hyväksymään ehdotetut 
muutokset.  
 
FI 3   FI 2. SUOSITUS 
Edellä sanottu huomioon ottaen komissio su osittelee, että neuvosto hyväksyy seuraavat 
muutokset neuvotteluohjeisiin: 
(1) Sopimuksen nimen muuttaminen 
• Sopimuksen nimi ”kauppa- ja yhteist yösopimus” muutetaan neuvotteluohjeissa 
”kumppanuus- ja yhteistyösopimukseksi”. 
(2) Yhteistyöneuvoston perustaminen  
• Lisätään D jakson (Institutionaaliset  määräykset, yleiset määräykset ja 
loppumääräykset) III osastoon uusi kohta:  
”Perustetaan yhteistyöneuvosto, joka va lvoo tämän sopimuksen täytäntöönpanoa. 
Yhteistyöneuvosto kokoontuu minist eritasolla. Se tarkastelee tähän sopimukseen liittyviä 
tärkeitä kysymyksiä.”  
• Muutetaan nykyinen D jakson 1 kohta yhteistyöneuvoston perustamisen 
huomioon ottamiseksi: 
1 kohta – uusi teksti  ”Perustetaan yhteistyökom itea yhteistyöneuvoston avustamiseksi sen tehtävien 
suorittamisessa.” 
2 kohta – ei muuteta.
Sitä sovelletaan sen tekopäivää seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä alkaen.

Tehty […].

Assosiaationeuvoston puolesta Puheenjohtaja

Euroopan yhteisön julistus

Tässä päätöksessä ei käsitellä alkuperäsääntöihin liittyviä ratkaisematta olevia kysymyksiä ja niihin liittyviä muita seikkoja.

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

1.Legal basis

Article 133 of the Treaty

2.Title of the measure

Proposal for an amendment to the definition of the concept of ‘originating products’ and methods of administrative co-operation set out in the protocols to the agreements between the EU and Bulgaria, Romania, Iceland, Norway, Switzerland, the Faroe Islands, Turkey, Algeria, Egypt, Israel, Jordan, Lebanon, Morocco, Tunisia and Palestinian Authority of the West Bank and Gaza Strip as well as the protocol on rules of origin attached to the European Economic Area Agreement.

3.Objective

To extend the system of pan-European cumulation of origin to the Mediterranean partners and to the Faroe Islands.

4.Financial implications

As the extension of the system of cumulation of origin to the Mediterranean partners and to the Faroe Islands is without any implication on the tariff concessions granted by the agreements, the proposal does not have any financial implications.

PÖYTÄKIRJA nro 4

’PERÄISIN OLEVIEN TUOTTEIDEN’ (ALKUPERÄTUOTTEIDEN) MÄÄRITTELYSTÄ JA HALLINNOLLISEN YHTEISTYÖN MENETELMISTÄ

SISÄLLYSLUETTELO

I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET

1 artikla Määritelmät
3 artikla

Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

Tehty […].

ETA:n sekakomitean puolesta Puheenjohtaja

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

1.Legal basis

Article 133 of the Treaty

2.Title of the measure

Proposal for an amendment to the definition of the concept of ‘originating products’ and methods of administrative co-operation set out in the protocols to the agreements between the EU and Bulgaria, Romania, Iceland, Norway, Switzerland, the Faroe Islands, Turkey, Algeria, Egypt, Israel, Jordan, Lebanon, Morocco, Tunisia and Palestinian Authority of the West Bank and Gaza Strip as well as the protocol on rules of origin attached to the European Economic Area Agreement.

3.Objective

To extend the system of pan-European cumulation of origin to the Mediterranean partners and to the Faroe Islands.

4.Financial implications

As the extension of the system of cumulation of origin to the Mediterranean partners and to the Faroe Islands is without any implication on the tariff concessions granted by the agreements, the proposal does not have any financial implications.

PÖYTÄKIRJA nro 4

ALKUPERÄSÄÄNNÖISTÄ



SISÄLLYSLUETTELO

I OSASTO YLEISET MÄÄRÄYKSET

1 artikla Määritelmät

II OSASTO ’ALKUPERÄTUOTTEIDEN’ MÄÄRITTELY