Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Vuonna 1996 otettiin käyttöön lopullinen 43,5 prosentin polkumyyntitulli Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa. Vuonna 1997 toimenpiteitä laajennettiin koskemaan Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikuitufilamenttitouvien tuontia, jolla kierrettiin alkuperäisiä toimenpiteitä. Komissio vastaanotti kaksi pyyntöä kyseisiä toimenpiteitä koskevista tarkasteluista (välivaiheen tarkastelu ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu). Ottaen huomioon kyseisten kahden menettelyn osittaisen ajallisen päällekkäisyyden ne sulautettiin yhdeksi tutkimukseksi.

Tutkimuksesta kävi ilmi, että valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja jatkoi polyesterikatkokuitujen polkumyyntiä, vaikkakin alhaisemmalla tasolla (21 prosenttia) kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Yhteisön tuotannonala on lisäksi edelleen haavoittuvassa tilassa. Se menetti markkinaosuuttaan ja myyntihintojen ja voittojen taso ei ole tyydyttävä. Ottaen huomioon sen, että Valko-Venäjällä on merkittävää ylimääräistä tuotantokapasiteettia, vahingollisen polkumyynnin toistuminen on todennäköistä, jos polkumyyntitoimenpiteitä ei oteta käyttöön. Ei todettu olevan olemassa syitä, joiden vuoksi toimenpiteiden jatkaminen olisi yhteisön etujen vastaista. Tämän vuoksi ehdotetaan lopullisen polkumyyntitullin jatkamista Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen ja polyesterikuitufilamenttitouvien tuonnissa, ja tullin puolittamista 43,5 prosentista 21 prosenttiin.

Jäsenvaltioita kuultiin 25 päivänä heinäkuuta 2002: kymmenen jäsenvaltiota kannatti ehdotusta ja viisi jäsenvaltiota (Tanska, Suomi, Alankomaat, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) vastusti ehdotusta.

Tämän vuoksi ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan asetusehdotuksen.

Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 [1], jäljempänä 'perusasetus', ja erityisesti sen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 13 artiklan,

[1] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000, (EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2)

ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

1. Aiemmat tutkimukset

(1) Heinäkuussa 1996 otettiin käyttöön neuvoston asetuksella N:o 1490/96 [2] lopullinen polkumyyntitulli Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa. Vuonna 1997 toimenpiteitä laajennettiin neuvoston asetuksella N:o 2513/97 [3] koskemaan Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikuitufilamenttitouvien tuontia, jolla kierrettiin alkuperäisiä toimenpiteitä.

[2] EYVL L 189, 30.7.1996, s. 13

[3] EYVL L 346, 17.12.1997, s. 1

2. Muita maita koskevat tutkimukset

(2) Lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä sovelletaan tällä hetkellä Taiwanista (neuvoston asetus (EY) N:o 1728/99 [4]), Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta (neuvoston asetus (EY) N:o 1522/2000 [5]) ja Etelä-Koreasta ja Intiasta (neuvoston asetus (EY) N:o 2852/2000 [6]) peräisin olevien teksturoitujen polyesterikatkokuitujen tuonnissa.

[4] EYVL L 204, 4.8.1999, s. 3

[5] EYVL L 175, 14.7.2000, s. 10

[6] EYVL L 332, 28.12.2000, s. 17

(3) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 902/2001 [7] otettiin käyttöön lopulliset tasoitustullit Australiasta ja Indonesiasta peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa.

[7] EYVL L 127, 9.5.2001, s. 20

3. Nykyinen tutkimus

3.1 Välivaiheen tarkastelua ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua koskevat pyynnöt

(4) Lokakuussa 1999 komissio vastaanotti pyynnön panna vireille voimassa olevien lopullisten polkumyyntitullien välivaiheen tarkastelu (neuvoston asetus (EY) N:o 1490/96) Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen yhteisöön tuonnin osalta. Kyseistä pyyntöä seurasi pyyntö 27 päivänä huhtikuuta 2001 toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireille panemisesta.

(5) Välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön jätti Valko-Venäjän ainoa viejä Khimvolokno Industrial Group VSV Trading Co., jäljempänä 'Khimvolokno'. Välivaiheen tarkastelua koskeva pyyntö perustui hakijan toimittamaan alustavaan näyttöön siitä, että olosuhteet, muun muassa vertailumaan kotimarkkinahinnat, joiden perusteella toimenpiteet otettiin käyttöön, ovat muuttuneet ja että muutokset ovat pysyviä.

(6) Pyynnön toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevasta tarkastelusta jätti International Rayon and Synthetic Fibres Committee, jäljempänä 'CIRFS', edustaen yhteisön tuottajia, joiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön koko polyesterikatkokuitujen tuotannosta. Pyyntöä perusteltiin sillä, että toimenpiteiden päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen.

3.2. Tutkimusten vireillepanoa koskevat ilmoitukset

(7) Komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi ja kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella [8], jäljempänä 'tutkimuksen vireillepanoa koskeva ilmoitus', Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen yhteisöön tuontia koskevan tutkimuksen vireille panosta perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla ja rajoitti tutkimuksen polkumyynnin tarkasteluun.

[8] EYVL C 352, 8.12.2000, s. 6

(8) Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä [9] julkaistulla ilmoituksella Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen yhteisöön tuontia koskevan tutkimuksen vireille panosta perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan nojalla.

[9] EYVL C 211, 28.7.2001, s. 51

3.3 Tutkimusajanjakso

(9) Polkumyyntiä koskeva tutkimusajanjakso välivaiheen tarkastelun osalta kattaa 1 päivän lokakuuta 1999 ja 30 päivän syyskuuta 2000 välisen ajanjakson, jäljempänä 'välivaiheen tutkimusajanjakso'. Polkumyyntiä koskeva tutkimusajanjakso toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun osalta kattaa 1 päivän heinäkuuta 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2001 välisen ajanjakson, jäljempänä 'toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tutkimusajanjakso'. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa sovellettu ajanjakso yhteisön tuotannonalan tilanteen arvioimiseksi kattoi 1 päivän tammikuuta 1997 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson lopun välisen ajanjakson, jäljempänä 'tarkastelujakso'.

Ottaen huomioon välivaiheen tutkimusajanjakson ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson osittaisen päällekkäisyyden hallinnollisista syistä katsottiin aiheelliseksi sulauttaa kyseiset kaksi tutkimusta yhdeksi tutkimukseksi.

4. Tutkimuksen osapuolet

(10) Komissio ilmoitti virallisesti tarkastelujen vireillepanosta pyynnön esittäneelle valkovenäläiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle, CIRFS:lle ja pyynnön esittäneille yhteisön tuottajille, vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, viejämaan viranomaisille ja niiden edustajille, yhteisön käyttäjille ja yhdistyksille, joita asian tiedettiin koskevan. Osapuolille, joita asia suoraan koski, annettiin mahdollisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi tarkastelun aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa.

(11) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan ja sai vastaukset neljältä pyynnön esittäneeltä yhteisön tuottajalta, ainoalta vientiä harjoittavalta valkovenäläiseltä tuottajalta, yhdeltä vertailumaan Puolan tuottajalta ja kahdelta tuojalta.

(12) Valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja, pyynnön esittäneet yhteisön tuottajat, yhteisön käyttäjät ja tuojat esittivät kantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä määräajan kuluessa pyytäneet ja ilmoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

(13) Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen ja yhteisön edun määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa:

a) Yhteisön tuottajat

- Wellman International Ltd, Co Meath, Irlanti, - Trevira GmbH & Co, Frankfurt am Main, Saksa, - Trevira Fibras, S.A., Portalegre, Portugali, - Montefibre SpA, Milano, Italia

b) Yhteisössä toimiva riippumaton tuoja

- Barnett Europe, Aachen, Saksa

c) Vertailumaan tuottaja

- Elana S.A., Torun, Puola

B TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

1. Tarkasteltavana oleva tuote

(14) Tarkasteltavana oleva tuote on karstaamattomat, kampaamattomat tai muuten kehruuta varten käsittelemättömät polyesteriä olevat synteettikatkokuidut, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 5503 20 00. Niistä käytetään yleisesti nimitystä polyesterikatkokuidut. Muistutetaan mieliin, että toimenpiteiden kiertämisen johdosta niitä laajennettiin koskemaan CN-koodiin 5501 20 00 kuuluvia polyesterifilamenttitouveja, jotka muutetaan yhteisössä polyesterikatkokuiduiksi.

(15) Tuotetta käytetään perusaineena tekstiilituotteiden valmistuksen eri vaiheissa. Yhteisössä kulutettavat polyesterikatkokuidut käytetään joko kehruuseen eli tekstiilien tuotannossa käytettävän filamentin valmistukseen, jolloin niihin voidaan yhdistää myös muita kuituja kuten puuvillaa tai villaa, tai kuitukangastarkoituksiin (nk. non-woven) esimerkiksi täyteaineena (täytekuitu) eli tiettyjen tekstiilituotteiden kuten tyynyjen, auton istuinten ja takkien pehmusteina tai toppauksina.

(16) Tuotetta myydään eri tuotelajeina, jotka voidaan erottaa toisistaan erilaisten ominaisuuksien perusteella (esimerkiksi paksuus, pituus, vetolujuus, kutistuvuus, kiilto ja silikonikäsittely), tuoteryhmäjaon perusteella (esimerkiksi tavalliset, ontot ja kierteiset kuidut sekä kaksikomponenttikuidut) taikka jonkin erityisominaisuuden perusteella (esimerkiksi väri, merkki, kolmiomaisuus).

(17) Eri tuotelajeja pidetään tässä tutkimuksessa yhtenä tuotteena, koska niiden fyysisissä perusominaisuuksissa ei ole merkittäviä eroja, vaikka myytävien polyesterikatkokuitujen käyttötarkoitukset ja laatu saattavatkin vaihdella. Eri lajien välillä ei ole selviä rajoja, sillä toisiaan lähellä olevat lajit ovat osittain päällekkäiset ja näin ollen kilpailevat keskenään.

(18) Kuten tapahtui aiemmissa polyesterikatkokuituja koskevissa polkumyyntitutkimuksissa, tietyt osapuolet, erityisesti käyttäjäteollisuus, väittivät, että erittely olisi tehtävä sen mukaisesti, käytetäänkö polyesterikatkokuituja kehruuseen tai ei, koska hinnat ovat näissä kahdessa käyttötarkoituksessa täysin erilaiset. Ne ehdottivat, että polyesterikatkokuitujen CN-koodi olisi jaettava kolmeen tai neljään alakoodiin denierin (paksuus) perusteella ja että yhteisössä tuotettujen polyesterikatkokuitujen ja yhteisöön tuotujen polyesterikatkokuitujen välinen vertailu olisi tehtävä erikseen kunkin alakoodin osalta.

(19) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2852/2000 [10] johdanto-osan 9 kappaleessa osoitettiin, että eri polyesterikatkokuitutyyppien välillä todettiin olevan huomattavaa päällekkäisyyttä niiden välisen korvattavuuden ja kilpailun osalta. Tämä päätelmä vahvistettiin tässä tutkimuksessa. Vahvistettiin myös, että eri polyesterikatkokuitutyyppien fyysisten tuoteominaisuuksien ja tuotteen käyttötarkoituksen välillä ei ole yhteyttä. Tämän vuoksi tuote-erittely ei ole mahdollista tähän mennessä käytettäviin tietoihin perustuen. Lisäksi olisi muistutettava mieliin, että laboratoriotutkimuksessa ei voida mitenkään määritellä polyesterikatkokuitujen lopullista käyttötarkoitusta.

[10] EYVL L 332, 28.12.2000, s. 17

(20) Tässä tapauksessa olisi myös korostettava, että mikään osapuoli ei esittänyt vakuuttavia väitteitä tai perusteita polyesterikatkokuitujen uudelleen luokittelemiseksi alakoodeihin. Kuten edellä mainittiin tuotteen lopullista käyttötarkoitusta ei välttämättä määritellä tuotteen fyysisten ominaisuuksien perusteella ja paksuus (denier) on ainoastaan yksi tuotteen omaisuuksista.

(21) Edellä esitettyjen tosiseikkojen ja huomioiden perusteella vahvistetaan, että useita polyesterikatkokuitutyyppejä pidetään yhtenä ja samana tuotteena tässä menettelyssä.

2. Samankaltainen tuote

(22) Alkuperäisessä tutkimuksessa eli neuvoston asetuksen N:o 1490/96 [11] johdanto-osan 6 kappaleessa pääteltiin, että sekä yhteisön tuotannonalan yhteisössä tuottamat ja myymät että vertailumaan markkinoilla tuotetut ja myydyt polyesterikatkokuidut olivat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla samanlaisia kuin Valko-Venäjältä yhteisöön tuodut polyesterikatkokuidut. Valko-Venäjältä yhteisöön tuotujen polyesterikatkokuitujen ja pyynnön esittäneiden yhteisön tuottajien tuottamien ja yhteisön markkinoilla myymien polyesterikatkokuitujen fyysisissä perusominaisuuksissa ei todellakaan ole eroja. Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen ja vertailumaassa tuotettujen ja myytyjen polyesterikatkokuitujen perusominaisuudet ja käyttötarkoitus ovat samanlaiset. Uusia väitteitä ei esitetty kyseisistä päätelmistä poikkeamiseksi, minkä vuoksi kyseiset päätelmät vahvistetaan.

[11] EYVL L 189, 30.7.1996, s. 13

C. POLKUMYYNNIN JATKUMINEN JA TODENNÄKÖINEN JATKUMINEN TAI TOISTUMINEN

1. Välivaiheen tarkastelu

1.1. Vertailumaa

(23) Koska Valko-Venäjä ei ole markkinatalousmaa perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan tarkoittamassa merkityksessä, normaaliarvon oli perustuttava sopivasta kolmannesta markkinatalousmaasta, jossa tuotetta tuotettiin ja markkinoitiin, saatuihin tietoihin. Välivaiheen tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa komissio ehdotti Taiwania sopivaksi vertailumaaksi, koska välivaiheen tarkastelua koskeva pyyntö perustui muun muassa siihen, että vertailumaan Taiwanin kotimarkkinahinnat, joita käytettiin normaaliarvon määrittämiseksi aiemmissa tutkimuksissa, olivat laskeneet huomattavasti.

(24) Kyselylomakkeet lähetettiin tiedossa oleville tuotteen tuottajille Taiwanissa, mutta huolimatta komission huomattavista ponnisteluista tuottajat eivät toimineet yhteistyössä. Komissio otti yhteyttä muihin tuotteen tiedossa oleviin tuottajiin kuudessa muussa markkinatalousmaassa. Ainoastaan yksi tuottaja Puolassa oli valmis toimimaan täysin yhteistyössä ja antoi tarvittavat tiedot, jotka myöhemmin tarkistettiin.

(25) Puolalaisen yhteistyössä toimineen yrityksen antamista tiedoista käy ilmi, että Puola on sopiva vertailumaa seuraavista syistä:

- valmistusprosessit ja raaka-aineiden saanti olivat suurelta osin Puolassa ja Valko-Venäjällä samanlaiset,

- puolalainen tuottaja tuotti ja myi tuotetta huomattavia määriä,

- huolimatta siitä, että Puolassa oli ainoastaan yksi tuotteen tuottaja ja huolimatta tuotteen useista maista peräisin olevan tuonnin tuontitulleista, Puolan kyseisen tuotteen kotimarkkinoilla vallitsivat tavanomaiset kilpailuehdot ja suuria määriä tuotetta, johon ei sovellettu tuontitulleja, tuotiin eri alkuperämaista.

1.2. Normaaliarvo

(26) Kuten edellä todettiin, normaaliarvon määrityksessä käytettiin tietoja, joiden paikkansapitävyys oli tarkistettu tutkimuksessa täysin yhteistyössä toimineen puolalaisen yrityksen toimitiloissa.

(27) Ensiksi tutkittiin, oliko puolalaisen tuottajan polyesterikatkokuitujen ja polyesterikuitufilamenttitouvien kokonaismyynti riittävän suurta muodostaakseen luotettavan perustan normaaliarvon määrittämiselle. Koska tuottaja myi suuria määriä kotimarkkinoillaan, pääteltiin, että asia oli näin.

(28) Myöhemmin tutkittiin, voitaisiinko Puolassa tuotettuja ja myytyjä polyesterikatkokuituja ja polyesterikuitufilamenttitouveja pitää samanlaisina kuin valkovenäläisen viejän yhteisöön vietäväksi myymät polyesterikatkokuidut ja polyesterikuitufilamenttitouvit tai suoraan niihin verrattavissa. Koska kunkin tyypin kemialliset ja fyysiset omaisuudet ovat samat, puolalaisten ja valkovenäläisten tuotteiden katsottiin olevan verrattavissa.

(29) Puolalaisen tuottajan Puolan markkinoilla myymän kunkin tuotetyypin osalta määritettiin, oliko sen myynti Puolan markkinoilla riittävän suurta muodostaakseen luotettavan perustan normaaliarvon määrittämiselle. Myynnin todettiin olevan riittävän suuri.

(30) Lopulta tutkittiin kyseessä olevan tyypin kannattavan myynnin osuutta tarkastelemalla, voidaanko puolalaisen tuottajan tuotteen myynnin Puolan markkinoilla katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä.

(31) Tapauksissa, joissa tuotetyypin kannattava myynti oli vähintään 80 prosenttia koko myynnin määrästä, normaaliarvon perusteena käytettiin kotimarkkinoiden todellista myyntihintaa, joka laskettiin määrittämällä kaiken tutkimusajanjakson (välivaiheen tutkimusajanjakso tai toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tutkimusajanjakso) aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu tyyppikohtainen keskiarvo riippumatta siitä, oliko kaikki myynti kannattavaa vai ei. Tapauksissa, joissa kannattavan myynnin määrä oli alle 80 prosenttia mutta vähintään 10 prosenttia kokonaismyynnin määrästä kunkin tyypin osalta, normaaliarvon perusteena käytettiin todellista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä ainoastaan kannattavan myynnin hintojen painotettu keskiarvo.

(32) Tapauksissa, joissa minkä tahansa tuotetyypin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia kokonaismyynnin määrästä, kyseisen tyypin myynti katsottiin riittämättömäksi, eikä kotimarkkinoiden hinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon perustaksi.

(33) Niiden tyyppien osalta, joiden normaaliarvoa ei voitu perustaa kotimarkkinoiden hintoihin, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tämä tehtiin lisäämällä puolalaisen tuottajan kunkin tyypin valmistuskustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja voittoa. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja voiton määrät perustuivat puolalaisen tuottajan samankaltaisen tuotteen tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneeseen myyntiin.

1.3. Vientihinta

(34) Ainoa valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja Khimvolokno väitti vieneensä huomattavia määriä tuotetta yhteisöön välivaiheen tutkimusajanjakson aikana. Kyseinen vienti myytiin kuitenkin tosiasiassa vaihdantakauppaehdoin yhdelle etuyhteydettömälle yritykselle yhteisössä Sveitsissä olevan kauppayhtiön kautta, joka otti myynnistä pienen marginaalin. Loput myytiin kolmelle muulle etuyhteydettömälle kauppiaalle yhteisössä. Vaihdantakauppajärjestelyin sovittuja hintoja pidetään tavallisesti epäluotettavina. Sellaisissa tapauksissa vientihinta on määritettävä ensimmäisen luotettavalla hinnalla tapahtuneen myynnin perusteella perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Tässä tapauksessa vientihinta voitiin tosiasiassa määrittää tarkastelemalla vientitapahtumia Khimvoloknosta sveitsiläiselle kauppayhtiölle ja edelleen etuyhteydettömälle yhteisön yritykselle. Yhteisöön suuntautuvan viennin hinta voitiin todellakin määrittää vähentämällä sveitsiläisen välittäjäyrityksen marginaali etuyhteydettömältä yhteisön yritykseltä veloitetusta hinnasta. Kyseinen hinta vastasi tällöin Khimvoloknon sveitsiläiseltä yritykseltä veloittamaa hintaa ja sitä voitiin pitää perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisena vientihintana.

(35) Sekä sveitsiläinen välittäjäyritys että etuyhteydetön yritys yhteisössä toimivat yhteistyössä menettelyssä ja vastasivat komission lähettämään kyselylomakkeeseen. Yhteisön etuyhteydettömän yrityksen toimitiloissa tehty tarkastuskäynti on osoittanut, että kaikki kyseisen yrityksen tutkimusajanjakson aikana ostamat määrät oli tarkoitettu yhteisön ulkopuolisille markkinoille, pääasiassa Yhdysvaltoihin, eikä niitä tosiasiassa tuotu yhteisöön. Eurostatin mukaan Valko-Venäjältä peräisin olevia polyesterikatkokuituja tai polyesterikuitufilamenttitouveja ei tuotu yhteisöön välivaiheen tutkimusajanjakson aikana. Tämän vuoksi päätellään, että loppuja Khimvoloknon yhteisöön myydyiksi ilmoittamista määristä ei myöskään tuotu yhteisöön. Olisi kuitenkin huomattava, että Khimvolokno oli ilmeisesti hyvässä uskossa ilmoittanut kyseisen myynnin vienniksi yhteisöön eikä ollut tietoinen siitä, että kyseisiä tuotteita ei tosiasiassa tuotu yhteisöön.

(36) Edellä sanotun vuoksi ja koska yhteisöön ei tosiasiassa suuntautunut mitään vientiä, Khimvoloknon myynnille yhteisöön välivaiheen tutkimusajanjakson aikana ei pystytty määrittämään vientihintaa.

(37) Näyttää kuitenkin siltä, että jos valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja tosiasiassa vei tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön, se olisi tapahtunut hinnoilla, joiden johdosta polkumyyntimarginaali olisi pienempi kuin voimassa oleva 43,5 prosentin tulli. Khimvoloknon yhteisöön välivaiheen tutkimusajanjakson aikana väitetysti vietäviksi ilmoittamien määrien hinnat osoittavat todellakin polkumyyntimarginaalin olevan huomattavasti pienempi kuin voimassa oleva tulli. Lisäksi saksalaisen tuojan huhtikuun 1997 ja lokakuun 1997 välisenä aikana ennen välivaiheen tutkimusajanjaksoa tuonnistaan maksamien polkumyyntitullien palauttamista koskevat pyynnöt ovat myös osoittaneet, että ajanjakson aikana tosiasiassa harjoitettu polkumyynti oli vähemmän kuin puolet tosiasiassa sovelletuista tulleista.

(38) Tämän vuoksi päätettiin käyttää välivaiheen tutkimusajanjakson aikana yhteisöön viedyksi väitetyn tuotteen hintoja yhteisöön suuntautuvan myynnin vientihinnan määrittämisen perustana, koska kyseiset hinnat edustavat tässä erityistapauksessa kaikkein luotettavimpia tietoja ja ne osoittavat, että polkumyyntiä koskevat olosuhteet ovat muuttuneet huomattavasti kuten perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa edellytettiin.

(39) Koska Valko-Venäjää ei pidetä markkinatalousmaana, koko maalle on tavanmukaisesti määritettävä yksi vientihinta. Koska Khimvolokno on ainoa tiedossa oleva vientiä harjoittava valkovenäläisen tuotteen tuottaja, kyseisen yrityksen viennin katsotaan edustavan Valko-Venäjän koko vientiä yhteisöön ja siten yrityksen antamia tietoja käytettiin Valko-Venäjältä peräisin olevan tuotteen vientihinnan määrittämiseksi.

1.4. Vertailu

(40) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja vientihinnan välillä hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tarkoituksenmukaiset oikaisut tehtiin kaikissa tapauksissa, joissa niiden todettiin olevan perusteltuja, tarkkoja ja näytöllä tuettuja, kuten silloin, kun kyseessä olivat kuljetus- ja luottokustannukset.

1.5. Polkumyyntimarginaali

(41) Polkumyyntimarginaali määritettiin vertaamalla tuotetyyppikohtaista normaaliarvon painotettua keskiarvoa tuotetyyppikohtaiseen vientihinnan painotettuun keskiarvoon. Tässä tapauksessa kyseinen menetelmä osoittaa harjoitetun polkumyynnin täyden laajuuden. Välivaiheen tutkimusajanjakson aikana vahvistettu polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-nettohinnasta vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana on 21,0 prosenttia.

1.6. Tarkastelun kohteena olevien toimenpiteiden muuttaminen

(42) Perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti tullit eivät saisi ylittää määritettyä polkumyyntimarginaalia vaan sen olisi oltava tätä marginaalia alhaisempi, jos alhaisempi tulli riittäisi poistamaan yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon. Ottaen huomioon sen, että tämä tarkastelu rajoittuu polkumyyntinäkökohtien tutkimiseen, käyttöön otettujen tullien taso ei saisi olla korkeampi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa todetut vahinkomarginaalit.

(43) Koska alkuperäisessä tutkimuksessa todettu vahingon taso on korkeampi kuin tässä tarkastelussa todettu polkumyyntimarginaali, tullit olisi vahvistettava todetun polkumyyntimarginaalin tasolle eli 21 prosenttiin.

2. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu

2.1. Vertailumaa

(44) Johdanto-osan 23-25 kappaleissa esitetyistä syistä Puolaa käytettiin myös sopivana kolmantena markkinatalousmaana normaaliarvon määrittämiseksi toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua varten.

2.2. Normaaliarvo

(45) Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua varten normaaliarvo määritettiin samoin perustein kuin välivaiheen tarkastelussa, kuten edellä johdanto-osan 26-33 kappaleissa selitetään.

2.3. Vientihinta

(46) Ainoa valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja Khimvolokno väitti vieneensä huomattavia määriä tuotetta yhteisöön toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana.

(47) Yhteisön etuyhteydettömän yrityksen, joka väitetysti toi suurimman osan valkovenäläisestä tuotteesta, toimitiloissa tehty tarkastuskäynti on osoittanut, että mitään kyseisen yrityksen ostamista määristä ei tosiasiassa tuotu yhteisöön toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana. Kuitenkin Eurostatin tietojen mukaan alle 10 tonnia polyesterikuitufilamenttitouveja eli vähemmän kuin 1 prosentti vientiä harjoittavan tuottajan ilmoittamasta määrästä tuotiin yhteisöön toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana.

(48) Kyseiset alle 10 tonnia voitiin tunnistaa pyynnön esittäjän vientitapahtumaksi yhdelle yhteisön riippumattomalle tuojalle. Kyseisen liiketapahtuman vientihintaa käytettiin yhteisöön suuntautuvan viennin hintana perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti.

(49) Koska Valko-Venäjää ei pidetä markkinatalousmaana, koko maalle määritetään tavanmukaisesti yksi vientihinta. Koska Khimvolokno on ainoa tiedossa oleva vientiä harjoittava valkovenäläisen tuotteen tuottaja, kyseisen yrityksen viennin katsotaan edustavan Valko-Venäjän koko vientiä yhteisöön ja siten annettuja tietoja käytettiin Valko-Venäjältä peräisin olevan tuotteen vientihinnan määrittämiseksi.

2.4. Vertailu

(50) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja vientihinnan välillä hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tarkoituksenmukaiset oikaisut tehtiin kaikissa tapauksissa, joissa niiden todettiin olevan perusteltuja, tarkkoja ja näytöllä tuettuja. Näin tapahtui silloin, kun kyseessä olivat kuljetus- ja luottokustannukset.

2.5. Polkumyyntimarginaali

(51) Polkumyyntimarginaali määritettiin vertaamalla tuotetyyppikohtaista normaaliarvon painotettua keskiarvoa tuotetyyppikohtaiseen vientihinnan painotettuun keskiarvoon. Kyseinen menetelmä osoittaa harjoitetun polkumyynnin täyden laajuuden. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana vahvistettu polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-nettohinnasta vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana on 6,2 prosenttia.

2.6. Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys

(52) Seuraavaksi tutkittiin, olisiko polkumyynnin toistuminen merkittävinä määrinä todennäköistä, jos kyseessä olevat toimenpiteet kumotaan. Tässä suhteessa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua koskeva pyyntö perustui pääasiassa siihen, että Valko-Venäjän vienti kolmansiin maihin tapahtui polkumyyntihinnoilla ja vientiä harjoittavalla tuottajalla oli merkittävää ylikapasiteettia.

(53) Tutkimus vahvisti edellä esitetyt väitteet. Erityisesti todettiin, että

- kolmansiin maihin suuntautuneen viennin hinnat, jotka olivat vertailumaan normaaliarvoja alhaisemmat, johtivat huomattavaan polkumyyntiin, ja

- ainoalla vientiä harjoittavalla tuottajalla on merkittävä määrä käyttämätöntä kapasiteettia.

(54) Pyynnön esittäneen vientiä harjoittavan tuottajan myynti kolmansiin maihin koostuu

- myynnistä yhteisöön, jota ei todettu tosiasiassa tuodun yhteisöön. Kyseisen viennin polkumyyntimarginaali todettiin johdanto-osan 40-46 kappaleessa kuvattua menetelmää soveltamalla huomattavaksi eli noin 20 prosentiksi ilmaistuna prosentteina CIF-nettohinnasta vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana.

- kolmansiin maihin, erityisesti viidelle tärkeimmälle yhteisön ulkopuoliselle vientimarkkinalle, suuntautuvaksi ilmoitetusta vientimyynnistä. Kyseinen myynti tapahtuu hinnoilla, jotka eivät huomattavasti eroa yhteisöön suuntautuvaksi väitetyn viennin hinnoista, ja joka myös tapahtuu polkumyyntihinnoilla lukuun ottamatta myyntiä Turkkiin, joka soveltaa polkumyyntitoimenpiteitä Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa

(55) Tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen osalta tutkimuksesta kävi ilmi, että yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja käytti vähemmän kuin 60 prosenttia tuotantokapasiteetistaan toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana.

(56) Voidaan siten päätellä, että polkumyynnin toistuminen merkittävinä määrinä on todennäköistä, jos polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo päättyy.

D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ

(57) Pyyntö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevasta tarkastelusta esitettiin yhteisön kolmestatoista tunnetusta polyesterikatkokuitujen tuottajista seitsemän puolesta. Kaksi pyynnön esittänyttä tuottajaa ei vastannut komission kyselylomakkeeseen, minkä vuoksi niitä ei pidetty osana yhteisön tuotannonalaa. Kolmas pyynnön esittänyt tuottaja ei antanut pyydettyjä tietoja pidennetyn määräajan kuluessa, minkä vuoksi myöskään sitä ei pidetä osana yhteisön tuotannonalaa.

(58) Loput neljä pyynnön esittänyttä yhteisön tuottajaa vastasivat komission kyselylomakkeeseen ja toimivat yhteistyössä tutkimuksessa. Koska ne edustavat yli 52 prosenttia polyesterikatkokuitujen tuotannosta yhteisössä, ne muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan.

E. YHTEISÖN POLYESTERIKATKOKUITUMARKKINAT

1. Yhteisön kulutus

(59) Yhteisön polyesterikatkokuitujen kulutus määritettiin yhteisön tuotannonalan ja yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle jäävien pyynnön esittäneiden tuottajien tosiasiallisiin myyntimääriin, arvioon muiden yhteisön tuottajien myynnistä ja Eurostatin tietoihin kaikista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin määrästä. Olisi huomattava, että tämän tutkimuksen aikana julkaistuja (neuvoston asetus (EY) N:o 2852/2000 [12]) vuosien 1997-1998 kulutuslukuja muutettiin hieman, sillä tietyt luvut saatettiin ajan tasalle. Nämä vähäiset korjaukset eivät vaikuttaneet asetuksen päätelmiin.

[12] EYVL L 332, 28.12.2000, s. 17

(60) Edellä sanotun perusteella yhteisön kulutus kehittyi tarkastelujaksolla seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

(61) Kokonaiskulutuksen määrä kasvoi 16 prosenttia tarkastelujakson aikana. Kulutus kasvoi eniten vuosina 1997-1998, noin 524 000 tonnista 599 000 tonniin. Kulutushuippu saavutettiin vuonna 1999, jolloin se oli noin 649 000 tonnia, minkä jälkeen se laski 607 000 tonniin toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana.

2. Polyesterikatkokuitujen tuonti Valko-Venäjältä

Alustava huomautus

(62) Kuten johdanto-osan 47 kappaleessa mainittiin, toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana Valko-Venäjältä yhteisöön suuntautunut vientimäärä todettiin vähäpätöiseksi.

Määrä ja markkinaosuus

(63) Vuonna 1996 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden johdosta tuonnin määrä tarkastelujaksolla oli rajallinen. Toimenpiteiden kiertämisen ansiosta valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja pystyi viemään yli 9 000 tonnia polyesterikuitufilamenttitouveja yhteisöön vuonna 1997, mutta edellä johdanto-osan 1 kappaleessa mainitun kiertämistä koskevan tutkimuksen ja tullien soveltamisalan laajentamisen jälkeen määrät laskivat ja ainoastaan vähäpätöisiä määriä polyesterikatkokuituja tuotiin yhteisöön Valko-Venäjältä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana.

Vientiä harjoittavan tuottajan hintakäyttäytyminen

(64) Koska Valko-Venäjältä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana tuodut vientimäärät olivat vähäpätöiset, hinnan alittavuuden marginaaleja ei tässä tapauksessa ei määritetty. Kuitenkin huomattiin, että Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen keskimääräinen hinta oli huomattavasti alle yhteisön tuotannonalan veloittaman keskimääräisen hinnan. Samoin Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen vientihinnat muihin kolmansiin maihin olivat myös alle yhteisön tuotannonalan hintojen.

(65) On siten selvää, että jos valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja olisi vienyt polyesterikatkokuituja yhteisön markkinoille toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana, se olisi tapahtunut korkeilla hinnan alittavuuden marginaaleilla.

3. Tuonti muista kolmansista maista

(66) Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana polyesterikatkokuituja tuotiin yhteisöön eniten Korean tasavallasta, toiseksi eniten Taiwanista ja kolmanneksi eniten Yhdysvalloista; kyseisistä maista peräisin oleva tuonti kattaa noin 70 prosenttia kokonaistuonnista tai 25,4 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta. Muista kolmansista maista toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana peräisin oleva kokonaistuonti kattoi noin 36,3 prosenttia yhteisön kulutuksesta ja se kehittyi seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

(67) Polyesterikatkokuitujen tuonti kaikista muista kolmansista maista kasvoi noin 153 000 tonnista vuonna 1997 220 000 tonniin tutkimusajanjakson aikana eli 44 prosenttia. Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että tuonti kasvoi jyrkästi 72 prosentilla vuosina 1997-1999 ja sen jälkeen laski toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tutkimusajanjaksoon asti 16 prosentilla. Tämä lasku tapahtui samanaikaisesti kuin tiettyjä edellä johdanto-osan 2 ja 3 kappaleessa mainittuja kolmansia maita koskevien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto vuonna 2000.

(68) Muista kolmansista maista tuotujen polyesterikatkokuitujen hinnat nousivat vuoden 1997 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana huolimatta hintojen laskusta vuosina 1998-1999. Muista kolmansista maista peräisin olevien polyesterikatkokuitujen keskimääräinen hinta oli 12 prosenttia korkeampi toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana kuin vuonna 1997. Tuontitullit ja polkumyyntitullit asianmukaisesti ottaen keskimääräinen tuontihinta jäi kuitenkin hieman alle yhteisön tuotannonalan hinnan.

>TAULUKON PAIKKA>

4. Yhteisön tuotannonalan tilanne

Alustava huomautus

(69) Muistutetaan mieliin, että yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen kehityksen tutkiminen kattoi vuoden 1997 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson lopun eli kesäkuun 2001 välisen ajanjakson. Kuten edellä johdanto-osan 2 ja 3 kappaleessa mainittiin vuonna 2000 otettiin käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet Australiasta, Intiasta, Indonesiasta, Etelä-Koreasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevassa tuonnissa ja ne olivat siten voimassa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana. Kyseinen tilanne on erittäin merkitsevä jäljempänä kuvatun kehityssuunnan ymmärtämiseksi.

Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

(70) Yhteisön tuotannonalan tuotanto kehittyi seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

(71) Yhteisön tuotannonalan tuotanto lisääntyi ainoastaan 1 prosenttia tarkastelujakson aikana. Vuonna 1997 yhteisön tuotannonala tuotti 213 000 tonnia polyesterikatkokuituja, minkä jälkeen tuotanto hieman laski seuraavina vuosina. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana tuotantomäärä kasvoi hieman 214 000 tonniin. Lukua on verrattava siihen, että yhteisön kulutus kasvoi samana aikana 16 prosenttia.

(72) Tutkimuksesta kävi samanaikaisesti ilmi, että tuotantokapasiteetti laski vuosina 1997-1998. Kapasiteetin kokonaislasku tapahtui pääasiassa vuonna 1998, kun se laski 264 000 tonnista vuonna 1997 247 000 tonniin. Tämä selittää sen, miksi kapasiteetin korkeampi käyttöaste saavutettiin vuoden 1997 jälkeen. Vuonna 1999 yhteisön tuotannonala sai takaisin osan kapasiteettiaan (254 000 tonnia) ja kapasiteetti oli yhteensä 256 000 tonnia toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana. Tutkimuksesta kävi ilmi, että useimpien yhteisön tuotannonalan määritelmään kuuluvien tuottajien pyrkimyksenä oli mahdollisuuksien mukaan mieluummin lakkauttaa tiettyjä polyesterikatkokuitujen tuotantolinjoja tai -laitoksia tai muuttaa ne muiden kuin tässä tutkimuksessa tarkasteltujen kannattavampien tuotteiden tuotantoon sopiviksi linjoiksi. Yksi yhteisön tuottaja päätti kuitenkin rakentaa uuden tuotantokapasiteetin. Tämä päätös tehtiin yhteisön asiakkaiden polyesterikatkokuitujen määriä ja tyyppejä koskevien vaatimusten huomioon ottamiseksi paremmin ja se selittää kapasiteetissa tapahtuneen nousun vuoden 1998 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana.

Varastot

(73) Tutkimuksesta ilmeni, että toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson lopulla (kesäkuussa 2001) polyesterikatkokuitujen varastot olivat 25 000 tonnia ja ne olivat 24 prosenttia korkeammat kuin vuoden 1997 joulukuussa (20 000 tonnia). Tutkimuksesta kävi kuitenkin ilmi, että varastot ovat kesäkuun lopulla perinteisesti korkeammat kuin verovuoden lopussa eli joulukuussa. Tämä johtuu siitä, että ennen heinä-elokuuta, jolloin koneet poistetaan käytöstä huoltoa ja ylläpitoa varten, yhteisön tuotannonalan on tuotettava varastoon asiakkaidensa palvelemiseksi. Vuoden 2000 lopun vastaavasta luvusta kävi ilmi, että varastot olivat kasvaneet 4 prosenttia vuoteen 1997 verrattuna.

Myynnin määrä, markkinaosuus ja markkinoiden kasvu

>TAULUKON PAIKKA>

(74) Yhteisön tuotannonala pystyi lisäämään myyntimääräänsä kotimarkkinoillaan 4 prosentilla, mutta se menetti vastaavan määrän myyntiään vientimarkkinoilla tarkastelujaksolla. Tämä vastaa päätelmää vakaista tuotantomääristä ja varastoista saman ajanjakson aikana.

(75) Yhteisön tuotannonalan myynti oli suurelta osin vakaata vuoteen 2000 saakka ja sen jälkeen se nousi 3 prosentilla vuoden 2000 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tämä nousu tapahtui samanaikaisesti kuin polkumyyntitullin käyttöönotto tietyistä kolmansista maista peräisin olevassa tuonnissa. On aiheellista panna merkille, että myyntimäärien suuntaus poikkesi yhteisön kulutuksen suuntauksesta kuten edellä johdanto-osan 59 ja 61 kappaleesta käy ilmi. Se on vastakohtainen kulutukselle, joka kasvoi vuosina 1997-1999 (+24 prosenttia) ja laski (-7,0 prosenttia) vuoden 2000 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana.

(76) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus laski kuitenkin 37,8 prosentista vuonna 1997 33,4 prosenttiin toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana. Se laski tasaisesti vuosina 1997-1999 ja menetys oli yli 7 prosenttiyksikköä. Sen jälkeen kun polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön vuonna 2000, markkinaosuus kasvoi 2,8 prosenttiyksiköllä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana. Yhteisön tuotannonalalle aiheutunut markkinaosuuden kokonaismenetys oli kuitenkin niinkin korkea kuin 4,4 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Kyseinen markkinaosuuden lasku vastaa edellä johdanto-osan 59, 61, 74 ja 75 kappaleessa tehtyjä päätelmiä.

(77) Tutkimuksesta ilmeni, että yhteisön tuotannonala ei hyötynyt markkinoiden kasvusta tarkastelujaksolla. Huolimatta 16 prosentin kasvusta kulutuksessa vuosina 1997-1999 yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuttaan yli 7 prosenttiyksikköä. Kulutus laski 6 prosenttia edellä johdanto-osan 2 ja 3 kappaleessa mainittujen polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen vuoden 2000 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana, mutta yhteisön tuotannonala lisäsi myyntimääräänsä 3 prosentilla ja markkinaosuuttaan 2,8 prosenttiyksiköllä. Tilanteen paranemisesta huolimatta yhteisön tuotannonalan tarkastelujaksolla kokema kasvu oli erittäin negatiivista verrattuna kulutuksen kasvuun.

Hintakehitys ja tuotantokustannukset

>TAULUKON PAIKKA>

(78) Yllä olevasta taulukosta käy ilmi, että tarkastelujaksolla yhteisön tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat tonnilta yhteisön markkinoiden etuyhteydettömille asiakkaille nousivat keskimäärin 10 prosentilla. Vuosina 1997-1999 keskimääräiset hinnat laskivat 12 prosentilla. Myöhemmin vuonna 2000 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana hinnat nousivat merkittävästi. Tutkimuksesta ilmeni kuitenkin, että myyntihinnan nousu oli yhteydessä kustannusten nousuun, kuten jäljempänä selitetään. Yhteisön tuotannonala väitti, että hintojen epätyydyttävä kehitys kustannuksiin verrattuna johtui yhteisön markkinoiden vahvasta hintakilpailusta erityisesti ennen polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa vuonna 2000.

(79) Tutkimuksesta kävi ilmi, että yhteisön polyesterikatkokuitumarkkinat ovat alttiita hintavaihteluille ja kuten johdanto-osan 68 kappaleessa esitetään, tuotujen polyesterikatkokuitujen hinnat jäivät yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmiksi huolimatta vastaavasta suhteellisesta hintojen noususta.

(80) Tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan tuottamien polyesterikatkokuitujen keskimääräiset myyntikustannukset tonnilta kasvoivat 23 prosenttia. Vuosina 1997-1999 tuotantokustannukset olivat suurelta osin vakaat. Ne kuitenkin nousivat 23 prosenttia vuoden 1999 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tutkimus osoitti, että tuotantokustannusten huomattava kasvu liittyy tiettyjen raaka-aineiden, kuten paraksyleenin ja eteeniglykolin, hintavaihteluihin, joihin öljyn hinta vaikutti suoraan.

Kannattavuus ja kassavirta

>TAULUKON PAIKKA>

(81) Olisi huomattava, että yksi yhteisön tuotannonalan määritelmään kuuluva tuottaja aloitti toimintansa vuonna 1998 eikä kannattavuustietoja vuodelta 1997 ollut saatavissa. Tästä syystä kannattavuuden ja kassavirran tarkastelu kattaa ajanjakson vuodesta 1998 toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tutkimusajanjaksoon. Olisi kuitenkin huomattava, että tarkastelujakson osalta saatavissa olevien tietojen perusteella todetut suuntaukset vastaavat edellä olevasta taulukosta nähtäviä suuntauksia.

(82) Yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli erittäin hyvä vuonna 1998. Kannattavuuden taso saavutettiin erityisesti siksi, koska kyseisenä vuonna raakaöljyn hinta oli poikkeuksellisen alhainen. Myöhemmin kannattavuus huononi, koska öljyn hinnan ja sen vuoksi tuotantokustannusten nousua ei voitu korvata suhteellisella myyntihintojen nousulla. Tästä huolimatta vuonna 2000 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana saavutettu kannattavuus oli huomattava ottaen huomioon tuotantokustannusten merkittävän nousun (enimmillään 20 prosenttia). Tämä osoittaa, että yhteisön tuotannonala pystyi kontrolloimaan kustannuksiaan voittojen vakiinnuttamiseksi noin 5 prosenttiin.

(83) Kassavirta seurasi samanlaista suuntausta kuin kannattavuus vuodesta 1998 toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tutkimusajanjaksoon. Polyesterikatkokuituihin liittyvillä liiketoimilla saadun käteisen määrä laski 44 prosenttia tarkastelujaksolla eli 44,5 miljoonasta eurosta vuonna 1998 24,8 miljoonaan euroon toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämä liittyy pääasiassa saman ajanjakson aikana todettuun kannattavuuden laskuun.

Pääoman saanti

(84) Ottaen huomioon tässä tarkastelussa ja erityisesti jäljempänä johdanto-osan 89 kappaleessa kuvatun yhteisön polyesterikatkokuitumarkkinoiden vaikean tilanteen useimmilla yhteisön tuotannonalan määritelmään kuuluvilla yrityksillä oli vaikeuksia saada tarvittava pääoma investointiensa ja rakenneuudistuksensa rahoittamiseen. Voittojen väheneminen vuosina 1999-2000 esti useimpia kyseisistä yrityksistä jatkamasta investointiohjelmiaan, jotka useimmat olivat aloittaneet vuonna 1998. Kuten jäljempänä johdanto-osan 88 kappaleessa mainitaan ainoastaan yksi yhteisön tuottaja pystyi saamaan pääomaa ja otti riskin saattaa loppuun suunnittelemansa investoinnit tarkastelujaksolla.

Työllisyys ja tuottavuus

>TAULUKON PAIKKA>

(85) Polyesterikatkokuitujen tuotannossa työskentelevien työntekijöiden lukumäärä laski kokonaisuudessa 3 prosenttia, mikä kuvastaa yhteisön tuotannonalan harjoittamaa rationalisointia ja rakenneuudistusta. Työllisyys väheni huomattavasti 7 prosenttia vuonna 1998, mutta yhteisön tuotannonala alkoi palkata työntekijöitä uudelleen vuonna 1999.

(86) Edellä johdanto-osan 70 kappaleessa esitetyn polyesterikatkokuitujen tuotantomäärien kehityksen huomioon ottaen yhteisön tuotannonalan tuottavuus parani tarkastelujaksolla.

Investoinnit ja sijoitetun pääoman tuotto

(87) Kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi, tarkasteltavana olevaan tuotteeseen tehdyt investoinnit lisääntyivät huomattavasti tarkastelujaksolla:

>TAULUKON PAIKKA>

(88) Investointien taso oli erittäin alhainen vuonna 1997, mutta se nousi huomattavasti vuonna 1998, joka oli tuotannonalalle hyvä vuosi ja kannusti joitain tuottajia investoimaan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Kuten edellä johdanto-osan 82 kappaleessa ja jäljempänä johdanto-osan 89 kappaleessa on mainittu yhteisön tuotannonalan kannattavuus ja tarkasteltavana olevan tuotteen markkinatilanne kuitenkin huononivat seuraavina vuosina. Tämä selittää sen, miksi investoinnit eivät kasvaneet vuonna 1999 ja laskivat jälleen jyrkästi vuonna 2000. Investoinnit palautuivat entiselle tasolleen huomattavassa määrin toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevalla tutkimusajanjaksolla erityisesti siksi, koska yksi yhteisön tuotannonalan määritelmään kuuluvista yhteisön tuottajista otti riskin investointiohjelmansa loppuun saattamiseksi. Olisi korostettava kuitenkin, että investointien taso toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 6 prosenttia yhteisön tuotannonalan kokonaisliikevaihdosta.

(89) Tässä suhteessa olisi huomattava, että useiden vuosien ajan yhteisön markkinoilla on ollut tietyistä kolmansista maista peräisin olevaa polkumyynnillä tapahtunutta tuontia ja tuonnin uhkaa. Öljyn hinnan vaihtelut tarkastelujaksolla lisäsivät polyesterikatkokuituja tuottavien, ostavien ja käyttävien toimijoiden vaikeuksia; erityisiä vaikeuksia oli yhteisön tuotannonalalla, joka ei tiennyt voisiko se alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin takia heijastaa raaka-aineen hinnan nousun myyntihintoihinsa kohtuullisessa määrässä. Yhteisön tuotannonalan investointikäyttäytymiseen on ehkä myös vaikuttanut markkinoilla useita vuosia vallinnut epävarmuus. ]

(90) Sijoitetun pääoman tuotto noudatti samaa suuntausta kuin kannattavuus.

Polkumyyntimarginaalin suuruus, elpyminen aiemmasta polkumyynnistä ja toimenpiteiden kiertäminen

(91) Yhteisön tuotannonalan tilanne on parantunut tietyssä määrin polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tarkastelujaksolla, mutta tuotannonala ei ole täysin elpynyt tietyistä kolmansista maista, mukaan luettuna Valko-Venäjältä, peräisin olevasta aiemmasta polkumyynnistä eikä toimenpiteiden kiertämisestä vuonna 1997 Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnin osalta. Tästä osoituksena on pääasiassa yhteisön tuotannonalan epätyydyttävä taloudellinen tilanne erityisesti vuosina 1998 ja 1999. Huolimatta kulutuksen huomattavasta kasvusta kyseisinä vuosina, tuotanto, tuotantokapasiteetti, investoinnit, markkinaosuus, myyntihinnat ja voitot vähenivät.

(92) Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruuden vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla ei pidetä merkityksellisenä tekijänä tässä tutkimuksessa, sillä vuonna 1997 käyttöön otetut polkumyyntitullit ja myöhemmät kiertämistä estävät toimenpiteet ovat käytännössä lopettaneet tuonnin Valko-Venäjältä.

5. Yhteisön tuotannonalan tilannetta koskeva päätelmä

(93) Kuten edellä johdanto-osan 69 kappaleessa mainittiin, yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne olisi nähtävä tarkastelujaksolla meneillään olevien polkumyyntitutkimusten ja vuonna 2000 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden valossa.

(94) Tarkastelujaksolla yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi hieman 1 prosentilla. Kapasiteetin käyttöaste ja tuottavuus paranivat, mikä johtui tuotantokapasiteetin ja työllisyyden laskusta.

(95) Tutkimuksesta ilmeni myös, että tarkastelujaksolla, ja erityisesti vuoteen 2000 saakka, yhteisön markkinat kehittyivät määrällisesti myönteisesti. Kulutus väheni toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevalla tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2000, mutta kokonaisuutena katsoen se kasvoi 16 prosenttia tarkastelujaksolla. Yhteisön tuotannonala ei kuitenkaan pystynyt täysin osallistumaan kyseiseen markkinoiden kasvuun. Päinvastoin se menetti markkinaosuuttaan 3 prosenttiyksikköä huolimatta lisääntyneestä myyntimäärästä.

(96) Vienti Valko-Venäjältä käytännöllisesti katsoen loppui tarkastelujaksolla, mutta kuten yritys kiertää toimenpiteet osoittaa, yhteisön markkinat ovat kyseiselle tuonnille erittäin houkuttelevat. Edellä johdanto-osan 54 kappaleessa esitetyn johdosta on selvää, että Valko-Venäjältä kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hinnat ovat paljon alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan keskimääräinen hinta. Olisi myös muistutettava mieliin, että vuoteen 2000 saakka yhteisön polyesterikatkokuitumarkkinoilla oli alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtunutta tuontia, jonka vuoksi myyntihinnat laskivat 12 prosenttia huolimatta lisääntyneistä kustannuksista.

(97) Vuoden 2000 ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana yhteisön polyesterikatkokuitujen myyntihinnat ja tuotantokustannukset nousivat. Se, että hinnat nousivat paljon hitaammin kuin kustannukset, johti väheneviin voittoihin. Tämän seurauksena yhteisön tuotannonalan pääoman saanti vaikeutui huomattavasti. Yhteisön tuotannonalalla oli jo ennestään vaikeuksia toimia vaikeissa markkinaolosuhteissa tarkastelujaksolla. Tutkimusajanjaksolla saavutettu kannattavuus ja kassavirta eivät riittäneet ylläpitämään niiden välivaiheen investointeja.

(98) Edellä sanotun ja erityisesti markkinaosuuden vähenemisen ja myyntihintojen ja voittojen epätyydyttävän tason perusteella katsotaan, että yhteisön tuotannonala on yhä haavoittuvassa tilassa.

F. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

(99) Muistutetaan mieliin, että edellä johdanto-osan 56 kappaleessa päätellään, että Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen polkumyynnillä yhteisöön tapahtuva tuonti todennäköisesti toistuu huomattavassa määrin.

(100) Edellä johdanto-osan 98 kappaleessa pääteltiin myös, että yhteisön tuotannonala oli yhä haavoittuva toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana.

(101) Lisäksi muistutetaan mieliin, että toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana tuontia Valko-Venäjältä yhteisöön ei käytännössä ollut lainkaan. Tämä on päinvastainen alkuperäisen tapauksen tutkimusajanjakson aikana vallinneeseen tilanteeseen, jolloin 32 000 tonnia polyesterikatkokuituja tuotiin alhaiseen hintaan polkumyynnillä Valko-Venäjältä yhteisön markkinoille. Samaan aikaan yhteisön tuotannonala menetti 4 prosenttia myyntimäärästään ja 5,6 prosenttiyksikköä markkinaosuudestaan ja sen tuotantokustannukset nousivat huomattavasti. Tämän seurauksena kannattavuus oli erittäin negatiivinen ja 25 prosenttia polyesterikatkokuitualalla työskentelevistä työntekijöistä lomautettiin.

(102) Yhteisön polyesterikatkokuitumarkkinat ovat erittäin houkuttelevat vientiä harjoittaville tuottajille ja usean heistä todettiin harjoittavan polkumyyntiä markkinaosuutensa lisäämiseksi. Tässä tutkimuksessa on osoitettu, että vuonna 2000 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden jälkeen yhteisön markkinoiden tilanne on parantunut. Katsotaan, että jos Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa sovellettavien toimenpiteiden voimassaolon annetaan päättyä, kyseinen tuonti keskeyttää todennäköisesti yhteisön markkinoilla todetun myönteisen kehityksen ja valtaa lisää jo ennestään vaarassa olevaa yhteisön tuotannonalan markkinaosuutta.

(103) Kuten edellä johdanto-osan 64 ja 65 kappaleessa esitetään, näyttää siltä, että vaikka valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja todennäköisesti nostaa vientihintojaan ja siten alentaa polkumyynnin tasoa, veloitetut hinnat ovat silti polkumyyntihintoja ja alittavat yhteisön tuotannonalan hinnat. On selvää, että markkinaosuuden takaisin saamiseksi vientiä harjoittavan tuottajan on alitettava yhteisön tuotannonalan hinnat.

(104) Ottaen huomioon, kuten johdanto-osan 78 kappaleessa esitettiin, että yhteisön markkinat ovat alttiit hintavaihteluille, yhteisön tuotannonala ei kyseisissä olosuhteissa pystyisi kilpailemaan Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa. Valko-Venäjällä käytettävissä olevan kapasiteetin määrä ja vientiä harjoittavan tuottajan todennäköisesti harjoittama hinnan alittavuus vahingoittavat erittäin suurella todennäköisyydellä merkittävästi yhteisön tuotannonalaa. Valko-Venäjältä alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vuoksi yhteisön tuotannonalalla ei katsota olevan muuta mahdollisuutta kuin joko alentaa hintojaan ja säilyttää näin markkinaosuutensa tai säilyttää hinnat ja menettää markkinaosuuttaan. Molemmilla toimilla on vakavat seuraukset yhteisön tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen ja erityisesti sen kannattavuuteen, sijoitetun pääoman tuottoon, kassavirtaan ja pääoman saantiin.

(105) Tämä olisi erityisen vahingollista yhteisön tuotannonalalle, joka pystyi selviytymään ja uudistamaan rakenteitaan huolimatta tietystä polkumyynnistä, joka kuitenkin oli vähäisempää kuin jos tämänhetkisten toimenpiteiden voimassaolo päättyisi, ja öljyn hinnan suurista vaihteluista. Yhteisön tuotannonala on saattamassa päätökseen rakenneuudistustaan ja se on modernisoinut tuotantolinjojaan ja lopettanut kannattamattomia linjoja. On siten selvää, että yhteisön tuotannonalalla on vähän mahdollisuuksia käsitellä uutta, äkillistä, alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia ja seurauksena olisi merkittävän vahingon toistuminen.

(106) Edellä mainittujen päätelmien johdosta päätellään, että Valko-Venäjältä peräisin olevaa tuontia koskevien toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti yhteisön tuotannonalalle Valko-Venäjältä peräisin olevasta tuonnista aiheutuvaan merkittävän vahingon toistumiseen.

G. YHTEISÖN ETU

1. Yleisiä huomioita

(107) Tutkittiin myös, olisiko Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden säilyttäminen yhteisön edun vastaista. Koska todettiin, että vahingollisen polkumyynnin toistuminen on todennäköistä, tutkimuksessa selvitettiin myös, oliko olemassa mitään yli kaiken muun käyviä etuja toimenpiteiden voimassaolon jatkamista vastaan, sekä otettiin huomioon tullien aiemmat vaikutukset kaikkiin kyseeseen tuleviin, erityisesti käyttäjien ja tuojien/kauppiaiden etuihin.

(108) Yhteisön edun huomioon ottamiseksi tässä tapauksessa tietoja pyydettiin kaikilta asianomaisilta osapuolilta, joita asian joko tiedettiin koskevan tai jotka ilmoittautuivat. Komissio lähetti kyselylomakkeet yhteisön tuotannonalalle, yhdeksälle muulle yhteisön tuottajalle, kymmenelle tuojalle/kauppiaalle (joista yksi on sijoittautunut yhteisön ulkopuolelle, mutta joka toimittaa tavaroita yhteisöön sijoittautuneelle kauppiaalle), jotka eivät ole etuyhteydessä valkovenäläiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, kolmelle tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjälle ja kolmelle käyttäjien järjestölle.

(109) Komission kyselylomakkeeseen vastasivat yhteisön tuotannonalan lisäksi edellä mainittu yhteisön ulkopuolelle sijoittautunut tuoja, yksi kauppias ja yksi yhteisön tuotannonalan määritelmään kuulumaton tuottaja. Mikään käyttäjistä tai käyttäjäjärjestöistä ei vastannut kyselylomakkeeseen, vaikka kaksi järjestöä toimitti yleisen kannanoton.

(110) On muistettava, että toimenpiteiden käyttöönoton ei edellisissä tutkimuksissa katsottu olevan yhteisön edun vastaista.

2. Yhteisön tuotannonalan etu

(111) Useiden vuosien ajan yhteisön tuotannonala on kärsinyt alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtuvasta polyesterikatkokuitujen tuonnista, joka on aiheuttanut tilanteen, jossa tavanomaisten kuitujen myynti ei ole ollut kannattavaa. Vaikka yhteisön tuotannonala on kehittänyt edelleen suuremman lisäarvon omaavia polyesterikatkokuitutuotteita, kuten kaksikomponenttikuituja, kolmiomaisia kuituja, värjättyjä kuituja, erityisominaisuuksin varustettuja kuituja kuten palosuojattuja kuituja sekä merkkikuituja, tällaisten kuitujen osuus kokonaismyynnistä on melko rajoitettua. Polyesterikatkokuitukauppaa käydään siis ensi sijassa tavanomaisilla kuiduilla, joita käytetään sekä kudottujen kankaiden että kuitukankaiden sovelluksiin. Kyseiset segmentit joutuvat kilpailemaan suoraan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa.

(112) Tämän vuoksi on selvää, että yhteisön tuotannonalan on myös tuotettava polyesterikatkokuitujen koko tuotesarjaa liiketoimintansa säilyttämiseksi. Asiakkaat vaativat kaikkien kuitujen saatavuutta toimitusten turvaamiseksi. Tästä syystä yhteisön tuotannonala ei ole valmis tai ei pysty lopettamaan tavanomaisten polyesterikatkokuitujen tuotantoa.

(113) Kuten edellä johdanto-osan 85 kappaleessa esitetään, yhteisön tuotannonala on rationalisoimalla pystynyt parantamaan kapasiteetin käyttöastettaan ja tuottavuuttaan. Samaan aikaan rakenneuudistuksen ja erikoistumisen myötä kannattavuus on säilynyt myönteisenä viime vuosina, vaikkakin se on yhä epätyydyttävällä tasolla. Olisi myös mainittava, että yhteisön tuotannonalan osuus yhteisön markkinoiden toimituksista on noin 33 prosenttia.

(114) Ottaen huomioon edellä kuvatun tilanteen, katsotaan, että jos Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa ei sovellettaisi polkumyyntitoimenpiteitä, yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko todennäköisesti toistuisi. On siten todennäköistä, että sen taloudellinen tilanne huononisi huomattavasti ja olisi olemassa realistinen mahdollisuus, että työllisyys laskisi yhä edelleen ja tuotantolaitoksia suljettaisiin.

3. Tuojien/kauppiaiden etu

(115) Kuten edellä johdanto-osan 64 kappaleessa mainittiin, Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonti oli melkein olematonta toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana. Tutkimuksesta on käynyt ilmi, että ainoastaan yksi yhteisöön sijoittautunut kauppias osti kolmannen maan tuojan kautta suuria määriä Valko-Venäjältä peräisin olevia polyesterikatkokuituja, mutta kyseiset määrät jälleenvietiin välittömästi yhteisön ulkopuolelle. Tutkimuksesta ilmeni, että yhteisöön sijoittautunut kauppias löysi Valko-Venäjältä peräisin oleville polyesterikatkokuiduilleen vaihtoehtoisia markkinoita ja se löysi myös vaihtoehtoisia tuontilähteitä.

(116) Edellä sanottu ja kahdeksan muun kyselylomakkeen saaneen tuojan/kauppiaan kieltäytyminen yhteistyöstä osoittaa, että Valko-Venäjältä peräisin olevassa tuonnissa sovellettavilla toimenpiteillä ei todennäköisesti ollut huomattavaa vaikutusta yhteisön tuojien/kauppiaiden tilanteeseen.

4. Käyttäjien etu

(117) Mikään käyttäjä tai käyttäjäjärjestö ei vastannut yhteisön edun arvioimiseksi tarkoitettuun kyselylomakkeeseen. Kaksi järjestöä toimitti kuitenkin kannanoton, joista toinen sisälsi kehruuteollisuudessa toimivien käyttäjien näkökannat ja toinen toimitettiin kuitukangasteollisuudessa ja pääasiassa täyteainesovelluksissa toimivien käyttäjien puolesta.

(118) Molemmat järjestöt ilmoittivat olevansa Valko-Venäjältä peräisin olevassa tuonnissa sovellettavien polkumyyntitullien säilyttämistä vastaan, sillä niiden mielestä toimenpiteiden rankaisuluonne on käytännössä aiheuttanut yhden hankintalähteen sulkeutumisen yhteisön käyttäjiltä. Lisäksi väitettiin, että koska yhteisön tuotannonala ei tuota kaikkia polyesterikatkokuitutyyppejä tai niitä ei tuoteta riittävästi, yhteisön käyttäjille aiheutui vahinkoa, sillä niiden valmiit tuotteet joutuivat kilpailemaan yhä enemmän kolmansista maista peräisin olevan tuonnin kanssa. Samaan aikaan käyttäjien kilpailukyky heikkeni korkeiden raaka-ainekustannusten takia. Tätä väitettä korostettiin erityisesti lankaa tuottavassa kehruuteollisuudessa.

(119) Kaikkien polyesterikatkokuitutyyppien saatavuuden osalta tutkimus on vahvistanut, että tuotantovälineiden muuttaminen sopiviksi tuottamaan yhdestä polyesterikatkokuitutyypistä toista tyyppiä vaatii ainoastaan pieniä muutoksia kuten kehruusuulakkeen vaihtamista. Myös käyttäjäjärjestöt esittivät kyseisen huomion aiempien tutkimusten aikana. Tutkimuksesta kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan määritelmään kuuluvilla tuottajilla on tekniset valmiudet tuottaa kaiken tyyppisiä polyesterikatkokuituja. Yhteisön tuotannonala väitti, että se ei kyennyt toimittamaan polyesterikatkokuituja mahdollisten ostajien ilmoittamilla alhaisilla hinnoilla.

(120) Tutkimuksesta on käynyt lisäksi ilmi, että Valko-Venäjältä peräisin olevassa tuonnissa sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden päättäminen todella johtaisi todennäköisesti suuriin markkinahäiriöihin ja saattaisi johtaa yhteisön tuotantolaitosten sulkemiseen. Tämä ei ole käyttäjäteollisuuden pitkän aikavälin etujen mukaista, sillä se ostaa yli 33 prosenttia polyesterikatkokuiduistaan yhteisön tuotannonalalta, koska jotkut sen vaatimuksista koskevat joitakin erityistyyppejä, joita ei ole saatavissa kolmansista maista.

(121) Koska käyttäjät kieltäytyivät yhteistyöstä, ei ole ollut mahdollista laskea tarkasti ehdotettujen toimenpiteiden, tai nykyisten toimenpiteiden, mahdollista vaikutusta nykyiseen tutkimukseen. Kuten edellä johdanto-osan 63 kappaleessa mainittiin, ainoastaan vähäpätöisiä määriä polyesterikatkokuituja tuotiin yhteisöön Valko-Venäjältä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimusajanjakson aikana.

(122) Katsotaan myös, että Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa alunperin käyttöön otettu tulli oli vahvistettu tasolle, joka poistaisi tuonnin aiheuttaman vahingollisen polkumyynnin. Yhteisön markkinat eivät olleet kyseisen viennin osalta suljetut, mutta on erittäin todennäköistä, että valkovenäläinen vientiä harjoittava tuottaja löysi houkuttelevampia markkinoita erityisesti Yhdysvalloissa ja Venäjällä. Ottaen huomioon ehdotetun polkumyyntitullin alennetun tason on erittäin todennäköistä, että Valko-Venäjältä peräisin oleva tuonti muuttuisi houkuttelevammaksi joillekin yhteisön käyttäjille verrattuna muihin hankintalähteisiin. Tämä johtaisi niiden kustannusten alenemiseen.

(123) Edellä sanotun perusteella katsotaan, että koska ehdotetut toimenpiteet estävät Valko-Venäjältä peräisin olevan polkumyynnillä suurina määrinä tapahtuvan tuonnin toistumisen aiheuttamat vakavat häiriöt, ne todennäköisesti lisäävät kilpailua yhteisön markkinoilla.

5. Päätelmät

(124) Edellä esitetyt syyt huomioon ottaen pääteltiin, ettei ole yhteisön edun kannalta pakottavia syitä olla jatkamatta toimenpiteiden voimassaoloa.

H. TULLIT

(125) Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun päätelmien perusteella ja perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet olisi säilytettävä.

(126) Koska polyesterikatkokuitujen osalta voimassa olevaa polkumyyntitullia on laajennettu neuvoston asetuksella (EY) N:o 2513/97 koskemaan myös Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikuitufilamenttitouvien tuontia, kyseiset toimenpiteet olisi myös säilytettävä.

(127) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella voimassa olevien toimenpiteiden taso aiotaan muuttaa. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolet voivat esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta. Huomautuksia, jotka antaisivat aihetta muuttaa edellä mainittuja päätelmiä, ei ole esitetty.

(128) Edellä esitetystä seuraa, että välivaiheen tarkastelun päätelmien (katso edellä johdanto-osan 42-43 kappale) perusteella ja perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti asetuksella (EY) N:o 1490/96 käyttöön otettuja ja asetuksella (EY) N:o 2513/1997 laajennettuja polkumyyntitulleja olisi alennettava välivaiheen tutkimusajanjaksolla välivaiheen tarkastelussa määriteltyyn 21,0 prosenttiin ilmaistuna prosentteina vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnasta. Kyseistä tullia olisi sovellettava sekä Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen että polyesterikuitufilamenttitouvien tuontiin,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli CN-koodiin 5503 20 00 kuuluvien Valko-Venäjältä peräisin olevien karstaamattomien, kampaamattomien tai muuten kehruuta varten käsittelemättömien polyesteriä olevien synteettikatkokuitujen tuonnissa.

2. Lopullista polkumyyntitullia laajennetaan koskemaan CN-koodiin 5501 20 00 kuuluvien Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikuitufilamenttitouvien tuontia tämän artiklan 3 kohdassa säädetyn tullin määrän mukaisesti.

3. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa kuvattujen tuotteiden lopullinen polkumyyntitulli on 21,0 prosenttia.

2 artikla

Ellei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä ... päivänä ... kuuta.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja