EUROOPAN KOMISSIO Strasbourg 29.5.2018 COM(2018) 374 final 2018/0199(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan aluekehitysrahastosta ja ulkoisista rahoitusvälineistä tuettavaa Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitetta (Interreg) koskevista erityissäännöksistä {SEC(2018) 268 final}

{SWD(2018) 282 final}

{SWD(2018) 283 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA Komissio teki 2. toukokuuta 2018 ehdotuksen seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä vuosiksi 2021–2027. Kehyksen yksinkertaistaminen on määritelty keskeiseksi tavoitteeksi EU:n rahoituksen tulevaisuudesta annetussa pohdinta-asiakirjassa sekä nykyisen kehyksen jälkiarvioinnissa ja vuosien 2021–2027 kehystä koskevassa julkisessa kuulemisessa. Kokemus on osoittanut, että nykyiset säännöt ovat liian monimutkaiset ja hajanaiset, mikä aiheuttaa ohjelmien hallinnoijille ja lopullisille tuensaajille tarpeetonta rasitetta. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) osalta komissio ehdottaa merkittäviä toimia unionin ulkorajat ylittävän yhteistyön yksinkertaistamiseksi. Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa (SEUT-sopimus) erotetaan selkeästi toisistaan jäsenvaltioiden välinen alueellinen yhteistyö ja EU:n ulkopuolisten maiden kanssa tehtävä taloudellinen, tekninen ja rahoitusyhteistyö. Jäsenvaltioiden välinen alueellinen yhteistyö kuuluu (sisäisen) taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden piiriin (kolmannen osan (Unionin sisäiset politiikat ja toimet) XVIII osasto). Taloudellinen, tekninen ja rahoitusyhteistyö kolmansien maiden kanssa kuuluu viidennen osan (Unionin ulkoinen toiminta) III osaston (Yhteistyö kolmansien maiden kanssa ja humanitaarinen apu) 2 luvun ja kehitysyhteistyö sen 3 luvun piiriin sekä neljännen osan (Merentakaisten maiden ja alueiden assosiointi) piiriin. Tämän vuoksi ei ole oikeudellisesti mahdollista perustaa yhtä yhteistyörahastoa, joka koskisi yhteistyötä sekä EU:n sisällä että sen rajojen ulkopuolella. Rahastoja pyritään yksinkertaistamaan mahdollisimman pitkälle ja maksimoimaan niiden välinen synergia. Näin ollen asetuksissa unionin tulevista ulkoisista rahoitusvälineistä, jotka ovat ·IPA III: liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA III), ·NDICI: naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön väline (NDICI) ja ·MMA-ohjelma: neuvoston päätös merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta, jossa rahoitus vahvistetaan ohjelman muodossa (MMA-ohjelma), pyritään määrätietoisesti vahvistamaan selkeät säännöt, jotka koskevat niiden resursseista osan siirtämistä Interreg-ohjelmiin. Ne pannaan täytäntöön lähinnä Euroopan aluekehitysrahastosta ja ulkoisista rahoitusvälineistä tuettavaa Euroopan alueellinen yhteistyö tavoitetta (Interreg) koskevista erityissäännöksistä annetussa asetuksessa (Euroopan alueellinen yhteistyö tavoitetta (Interreg) koskeva asetus) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Täytäntöönpanosta huolehtivat Interreg-ohjelmasta vastaavat viranomaiset jäsenvaltioissa yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa. IPA III:n osalta Interreg-ohjelmiin kohdennettavan rahoitusosuuden suuruus määritetään Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan / Interreg-asetuksen 10 artiklan mukaisesti. Sitä sovelletaan rahoitusosuuden käyttöön. Tarvittaessa IPA III:sta voidaan rahoittaa myös valtioiden välisiä ja alueiden välisiä yhteistyöohjelmia tai -toimenpiteitä, jotka luodaan ja toteutetaan Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan / Interreg-asetuksen mukaisesti (IPA III -asetuksen 5 artiklan 4 ja 5 kohta). NDICI-välineen yhteydessä on tarkoitus toteuttaa maailmanlaajuisia, alueiden välisiä tai alueellisia toimenpiteitä, ja sen osalta komissio voi päättää asianomaisten suuntaa-antavien monivuotisten ohjelmien tai toimintasuunnitelmien tai toimenpiteiden mukaisesti laajentaa toimien soveltamisalaa kattamaan maita ja alueita, jotka eivät kuulu NDICI-asetuksen soveltamisalaan. Tavoitteena on varmistaa, että unionin rahoitus on johdonmukaista ja tuloksellista tai edistää alueellista tai alueiden välistä yhteistyötä. Komissio voi erityisesti sisällyttää tähän rahoitusta, jonka nimenomaisena tarkoituksena on auttaa kumppanimaita ja alueita lujittamaan yhteistyötään niiden naapureina sijaitsevien EU:n syrjäisimpien alueiden ja MMA-ohjelmaa koskevan päätöksen soveltamisalaan kuuluvien merentakaisten maiden ja alueiden kanssa. Tätä tarkoitusta varten NDICI:stä voidaan kohdentaa rahoitusta tarvittaessa ja MMA- ja/tai Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan / Interreg-asetuksen rahoituksen määrään sovellettavan vastavuoroisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden pohjalta toimiin, jotka toteuttaa kumppanimaa tai -alue tai mikä tahansa muu yhteisö tämän asetusehdotuksen mukaisesti tai maa, alue tai mikä tahansa yhteisö MMA-ohjelmaa koskevan päätöksen mukaisesti tai EU:n syrjäisimpiin alueisiin kuuluva alue yhteisten toimintaohjelmien mukaisesti, taikka alueiden välisen yhteistyön ohjelmiin tai toimenpiteisiin, jotka on perustettu ja toteutetaan Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan / Interreg-asetuksen mukaisesti (NDICI-asetuksen 33 artiklan 2 kohta ja MMA-päätöksen 87 artikla). Jotta mahdollistetaan yhdenmukaisuus EU:n muiden tämän alan politiikkatoimien kanssa, Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) toteutusta ja täytäntöönpanoa koskeviin sääntöihin sovelletaan mahdollisimman pitkälle yhteisiä säännöksiä koskevaa asetusta. Siinä vahvistetaan yhteiset säännökset, jotka koskevat kaikkia seitsemää yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin piiriin kuuluvaa EU:n tason rahastoa. Nämä rahastot ovat: ·koheesiorahasto ·Euroopan meri- ja kalatalousrahasto (EMKR) ·Euroopan aluekehitysrahasto (EAKR) ·Euroopan sosiaalirahasto plus (ESR+) ·turvapaikka- ja maahanmuuttorahasto (AMIF) ·rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusväline (BMVI)

·sisäisen turvallisuuden rahasto (ISF). Lainsäädännön rakenteen yksinkertaistamiseksi ja sovellettavien säännösten selkeyden varmistamiseksi yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa säädetään yhteisistä ja rahastokohtaisista säännöistä. Sama koskee myös asetusta, joka kattaa sekä EAKR:n että koheesiorahaston, kun niitä käytetään Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen mukaisesti, ja EAKR:n, kun sitä käytetään Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) mukaisesti. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) piiriin kuuluvilla ohjelmilla, joihin osallistuu useita jäsenvaltioita ja myös EU:n ulkopuolisia maita, on erityispiirteitä. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitetta (Interreg) koskevassa asetuksessa vahvistetaan sen vuoksi Interregiä koskevat säännöt sekä yhteisiä säännöksiä koskevaa asetusta että EAKR:ää ja koheesiorahastoa koskevaa asetusta varten. Lisäksi siinä annetaan erityissääntöjä Euroopan alueellisen yhteistyön / Interreg-tavoitteen piiriin kuuluvia ohjelmia (Interreg-ohjelmia) varten, joiden yhteydessä jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä EU:n ulkopuolisten maiden kanssa. Unionin ulkoisten rahoitusvälineiden yhteydessä määritetään selkeät säännöt, jotka koskevat Interregin kaikille osa-alueille suoritettavia siirtoja. Ohjelmakaudella 2014–2020 IPA:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmia hallinnoi jo alue- ja kaupunkipolitiikan pääosasto. IPA-asetukseen perustuneet täytäntöönpanosäännöt oli enimmäkseen mukautettu vastaamaan jäsenvaltioissa toteutettavia yhteistyöohjelmia koskevia Interreg-sääntöjä. ENI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmia hallinnoi naapuruuspolitiikan ja laajentumisneuvottelujen pääosasto. ENI-asetukseen perustuvat soveltamissäännöt poikkesivat Interreg-säännöistä useissa kohdin. Syrjäisimpiä alueita koskeva yhteistyö järjestettiin suurimmaksi osaksi hanketasolla, minkä lisäksi toteutettiin joitakin pilottitoimia, joissa Interreg-ohjelmasta vastaavat viranomaiset osallistuivat yhteistyötoimenpiteiden täytäntöönpanoon välillisen hallinnoinnin kautta. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE EU:n toiminnan oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 174 artikla: ”(U)nioni kehittää ja harjoittaa toimintaansa taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi. Unioni pyrkii erityisesti vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyttä.” EAKR:n tavoitteet määritellään SEUT-sopimuksen 176 artiklassa: ”Euroopan aluekehitysrahaston tarkoituksena on myötävaikuttaa keskeisimmän alueellisen epätasapainon poistamiseen unionissa osallistumalla kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden kehittämiseen ja rakenteelliseen mukauttamiseen sekä taantuvien teollisuusalueiden uudistamiseen.” SEUT-sopimuksen 174 artiklassa määrätään lisäksi, että erityistä huomiota kiinnitetään maaseutuun, teollisuuden muutosprosessissa oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin alueisiin. Näihin kuuluvat pohjoisimmat alueet, joiden väestöntiheys on erittäin alhainen, ja saaristo-, rajaseutu- ja vuoristoalueet. SEUT-sopimuksen 178 artikla on oikeusperusta, jonka nojalla voidaan hyväksyä EAKR:ää koskevia täytäntöönpanoasetuksia. EAKR on koheesiopolitiikan alan rahasto, josta tuetaan Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitetta (Interreg). Unionin ulkoisista rahoitusvälineistä myönnettävän tuen osalta SEUT-sopimuksen 212 artiklan 2 kohta on oikeusperusta taloudelliselle, tekniselle ja rahoitusyhteistyölle EU:n ulkopuolisten maiden kanssa, myös liittymisoikeuden piiriin kuuluvien maiden kanssa: ”1. Unioni tekee muiden kolmansien maiden kuin kehitysmaiden kanssa taloudellista, teknistä ja rahoitusyhteistyötä, mukaan lukien apu erityisesti rahoituksen alalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten muiden määräysten ja varsinkaan 208–211 artiklan määräysten soveltamista. Tähän kuuluvat toimet ovat unionin kehitysyhteistyöpolitiikan mukaisia, ja ne toteutetaan ottaen huomioon unionin ulkoisen toiminnan periaatteet ja tavoitteet. Unionin ja jäsenvaltioiden toimet täydentävät ja tukevat toisiaan. 2. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen 1 kohdan täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä.” Kehitysmaiden kanssa tehtävän yhteistyön oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 209 artiklan 1 kohta: ”1. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen kehitysyhteistyöpolitiikan toteuttamiseksi tarvittavat toimenpiteet, jotka voivat koskea kehitysmaiden kanssa toteutettavia monivuotisia yhteistyöohjelmia tai aihekohtaisia ohjelmia.” Lisäksi SEUT-sopimuksen 349 artiklassa määrätään, että on hyväksyttävä erityistoimenpiteitä, jotta voidaan ottaa huomioon syrjäisimpien alueiden rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne, jota vaikeuttavat erityispiirteet, jotka haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä. Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaate Vaikutustenarvioinnissa määritettiin useita syitä, joiden vuoksi EU:n toiminta tuo lisäarvoa kansallisiin toimiin. Tällaisia syitä ovat muun muassa seuraavat: ·EAKR:n ja koheesiorahaston rahoitus kattaa monissa maissa vähintään 50 prosenttia julkisista investoinneista – näillä jäsenvaltioilla ei muuten olisi taloudellisia edellytyksiä toteuttaa tällaisia investointeja. ·EU:n toiminnan seurauksena voi olla merkittäviä kansalliset ja alueelliset rajat ylittäviä heijastusvaikutuksia, esimerkiksi innovointiin ja pk-yrityksiin tehtäviin investointeihin. EU:n tasolla on tärkeä rooli sen varmistamisessa, että kyseiset heijastusvaikutukset realisoituvat ja että vältetään ali-investointeja. Lisäksi investoinnit on suunniteltava siten, että heijastusvaikutukset voidaan maksimoida. ·Useimmilla, myös kehittyneemmillä alueilla, älykkään erikoistumisen strategiat (RIS3) muodostavat investoinneille yhtenäisen strategisen kehyksen ja tuottavat runsaasti lisäarvoa. Ne ovat saaneet alkunsa EAKR:n tuen strategista ohjelmasuunnittelua koskevasta vaatimuksesta ja sitä vastavasta ennakkoedellytyksestä. Itse asiassa tällaisten strategioiden hyödyt ovat usein suurimmat kehittyneimmillä alueilla (erityisesti Pohjoismaissa, Itävallassa, Saksassa, Benelux-maissa ja Ranskassa). ·Se edistää EU:n prioriteettien saavuttamista. Tähän sisältyy työmarkkina-, liikenne-, ympäristö-, energia-, koulutus- ja sosiaalipolitiikkojen ja -ohjelmien rakenneuudistuksia sekä hallinnon nykyaikaistaminen. ·EAKR:n avulla saadaan aikaan konkreettisia tuloksia aloilla, joilla on ihmisille merkitystä – ”EU:n talousarvio auttaa saavuttamaan tuloksia kansalaisille tärkeissä asioissa”. Alueiden auttaminen globalisaation haasteeseen sopeutumisessa, 420 000 työpaikan luominen tukemalla 1,1:tä miljoonaa pk-yritystä vuosina 2014–2020, kaupunkiköyhyyden torjunta – kaikki nämä ovat ensisijaisen tärkeitä asioita Euroopan kansalaisille. On syytä huomata, että monet tuloksista ovat erityisen ilmeisiä koheesiomaiden ulkopuolella. Asetusehdotukseen sisältyvät toimintavaihtoehdot ovat oikeasuhteisia muun muassa seuraavista syistä:

·Euroopan komissio ei hallinnoi ohjelmia suoraan, vaan ne toteutetaan jäsenvaltioiden kanssa (yhteistyöhön perustuva hallinnointi). ·Yhdistetyt säännöt (asiaan liittyvä yhteisiä säännöksiä koskeva asetus ja tämä asetus) ovat huomattavasti yksinkertaisemmat ja yhtenäisemmät kuin edellisellä ohjelmakaudella. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Interreg 2007–2013 – jälkiarviointi Interreg-ohjelmista oli vuoden 2013 loppuun mennessä rahoitettu lähes 7 000:tta hanketta, jotka toteutettiin Eurooppa 2020 -strategian keskeisillä toimintapolitiikan aloilla. Hankkeet koskivat muun muassa taloudellisten klustereiden perustamista ja laajentamista sekä asiantuntijakeskusten, korkeakoulutuskeskusten, tutkimuskeskusten välisten yhteistyöverkostojen ja yrityksille ja startup-yrityksille suunnattujen rajatylittävien neuvontapalvelujen perustamista. Ympäristöalan hankkeita toteutettiin noin 1 300, ja ne koskivat luonnonvarojen yhteistä hallintaa, joka kattoi myös meri- ja jokialueet, yhteistyötä luonnonriskien torjumiseksi, ilmastonmuutokseen vastaamiseksi ja biologisen monimuotoisuuden säilyttämiseksi sekä pilottihankkeita, joilla kehitetään uusiutuvia energiamuotoja. Interreg-ohjelmilla oli osuutensa lukuisten parannusten toteutumisessa, esimerkiksi esteettömyyden, yhteisen koulutuksen sekä ympäristöriskeiltä ja ihmisen aiheuttamista riskeiltä suojautumisen alalla. Pk-yritysten kansainvälistyminen eteni, erityisesti rajaseuduilla. Lisäksi ohjelmilla edistettiin laajempien vaikutusten toteutumista erityisesti vähentämällä yhteistyötä jarruttavia esteitä (lähinnä kulttuuriset ja fyysiset esteet) ja parantamalla sosiaalista integroitumista. Jälkiarvioinnissa havaittiin myös seuraavia näkökohtia: 1.Interreg-ohjelmat olivat edelleen hyvin laajoja, ja usein niiden ensisijaisena tavoitteena oli kehittää yhteistyötä ja yhteyksiä. On tärkeää löytää asianmukainen tasapaino yhteistyön (joka pysyy Interregin keskeisenä osana) ja koheesiopolitiikan tavoitteita edistävien kokemusten hyödyntämisen välillä. 2.Vaikuttaa siltä, että tuettavia alueita määritettäessä on kiinnitetty melko vähäistä huomiota toiminnallisen alueen käsitteeseen. Se on kuitenkin keskeisen tärkeää tarkasteltaessa rajatylittävän ja valtioiden välisen yhteistyön potentiaalisia hyötyjä. 3.Useimmat ohjelmat ovat soveltaneet alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa päättäessään siitä, mitä hankkeita tuetaan. Tämä on vaikeuttanut johdonmukaisen strategian noudattamista kyseisten alueiden kehityksen ja sosioekonomisen ja alueellisen yhdentymisen edistämisessä, vaikka suurin osa yksittäisistä hankkeista edistikin näitä päämääriä. 4.Interreg-ohjelmien ja tavanomaisten ohjelmien välillä ei ollut juurikaan koordinointia. Tämän johdosta menetettiin mahdollisuuksia niiden keskinäiseen täydentävyyteen ja kehitykseen kohdistuvien vaikutusten lujittamiseen. Nämä heikkoudet korjataan ohjelmakautta 2014–2020 koskevissa asetuksissa. Erityisesti käytössä olisi oltava tuloskehys, jolla varmistetaan, että varat keskitetään tehokkaammin rajalliseen määrään toimintapolitiikan tavoitteita, että alusta asti sovelletaan selkeää toimintalogiikkaa ja että tulokset mitataan. Ohjelmakaudella 2021–2027 yhteistyötä pyritään lujittamaan entisestään. Tämä toteutetaan erityisesti seuraavin toimenpitein: 1.Interreg-ohjelmien rakennetta mukautetaan siten, että toiminnalliset alueet voidaan ottaa paremmin huomioon. Rajatylittäviä ohjelmia virtaviivaistetaan, jotta voidaan keskittää resursseja maarajoille, joilla on runsaasti rajatylittävää vuorovaikutusta. Merialueyhteistyötä lujitetaan siten, että uusissa merialueohjelmissa yhdistetään merialueiden ympärillä toteutettavan toiminnan rajatylittävä ja valtioiden välinen ulottuvuus. 2.Rajatylittävä yhteistyö sisällytetään toimintapoliittiseen työhön, jota hahmoteltiin äskettäin komission tiedonannossa Kasvun ja yhteenkuuluvuuden edistäminen EU:n raja-alueilla (raja-alueita koskeva tiedonanto). Ohjelmat keskitetään toimiin, joilla on suoraa merkitystä kansalaisille ja yrityksille raja-alueilla. 3.Lujitetaan valtioiden välisiä ja merialueita koskevia Interreg-yhteistyöohjelmia, jotka kattavat samat toiminnalliset alueet kuin nykyiset makroaluestrategiat. Sovitetaan rahoitus ja makroaluestrategian painopisteet yhteen entistä kattavammin. 4.Vahvistetaan alueiden välistä innovointia edistävää yhteistyötä, jota käsitellään komission tiedonannossa Innovoinnin tehostaminen Euroopan alueilla: sopeutumiskykyistä, osallistavaa ja kestävää kasvua koskevat strategiat. Tämä toteutetaan ehdottamalla uutta alueiden välistä välinettä, jonka tarkoituksena on auttaa älykkään erikoistumisen strategioiden (S3) parissa toimivia kerääntymään yhteen, jotta voidaan vauhdittaa innovointia ja tuoda Euroopan markkinoille innovatiivisia tuotteita ja prosesseja. 5.Yhteisiä säännöksiä koskevalla asetuksella ja EAKR-asetuksella edistetään Interreg-ohjelmien ja Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen ohjelmien tehokkaampaa keskinäistä koordinointia ja tuetaan sitä. Tämä toteutetaan varmistamalla, että yhteistyötoimet ovat hyvin edustettuina kyseisistä ohjelmista rahoitettavien toimintalinjojen joukossa. IPA-välineestä kaudella 2014–2020 saadut kokemukset IPA-välineellä edistetään aktiivisesti alueellista yhteistyötä esimerkiksi rajatylittävien ohjelmien, valtioiden välisten ja alueiden välisten yhteistyöohjelmien ja makroaluestrategioiden välityksellä. Sen lisäarvo on ilmeinen: sovittelu ja luottamuksen lisääminen Länsi-Balkanilla, maantieteellisten ja henkisten esteiden voittaminen ja hyvien naapuruussuhteiden kehittäminen – kaikki nämä ovat edelleen keskeisiä laajentumisprosessiin liittyviä näkökohtia, joita käsitellään ainoastaan EU:n ohjelmissa, ei muiden avunantajien kanssa.

Ohjelmakaudella 2007–2013 toteutettujen ENPI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmien jälkiarviointi Ohjelmakaudella 2007–2013 toteutettiin 13 ENPI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmaa. Ne kattoivat yhdeksän EU:n maarajaa, kolme merialuetta ja yhden merirajan ylityspaikan. Ohjelmiin kohdennetut rahoitusvarat koottiin ENPI:stä, EAKR:stä ja IPA:sta, ja ne olivat yhteensä 947,2 miljoonaa euroa. Osallistujamaiden ja/tai hankkeiden tuensaajien rahoitusosuuden myötä kokonaismääräraha oli 1,2 miljardia euroa. Ohjelmissa oli mukana 34 maata: 19 EU:n jäsenvaltiota ja 12 maata yhteensä 16:sta naapuruuspolitiikan kumppanimaasta sekä Norja, Turkki ja Venäjä. Ohjelmasta rahoitettiin ohjelmakauden aikana yhteensä 941:tä hanketta, joiden osalta sopimusten mukainen määrä oli 910 miljoonaa euroa (huhtikuussa 2017). Siitä 38 prosenttia ohjattiin talouskehitystä edistäviin hankkeisiin, 32 prosenttia ympäristöhankkeisiin, 19 prosenttia sosiaalisen kehityksen hankkeisiin ja 11 prosenttia turvallisuuskysymyksiin. Pääosa EU:n rahoituksesta (70 %) kanavoitiin ehdotuspyyntöjen välityksellä valittujen tavanomaisten hankkeiden kautta. Suurten infrastruktuurihankkeiden osuus sopimusten mukaisesta EU:n kokonaisrahoituksesta oli 22 prosenttia (noin 195 miljoonaa euroa). Strategisten hankkeiden osuus oli vähäinen (8 % sopimusten mukaisesta EU:n kokonaisrahoituksesta). Kaiken kaikkiaan hankkeista 867 oli tavanomaisia hankkeita, 51 suuria infrastruktuurihankkeita ja 23 strategisia hankkeita. Ehdotuspyyntöihin osallistuminen oli erittäin vilkasta (kaikkien ohjelmien osalta jätettiin yhteensä yli 7 000 hakemusta), mikä kertoo rajatylittävän yhteistyön houkuttelevuudesta sidosryhmien parissa tukikelpoisilla alueilla. Kaiken kaikkiaan ENPI:n rajatylittävään yhteistyöhön osallistui 36:sta eri maasta 4 569 organisaatiota, joista 2 106 oli kumppanimaista. Jälkiarvioinnissa kiitettiin rajatylittävän yhteistyön hankkeiden vaikuttavaa määrää ja monipuolisuutta sekä edelliseen ohjelmakauteen verrattuna vankkaa yhteistyöperustaa. Ohjelmasta vastaavien viranomaisten katsottiin olleen vakiintuneita ja tuensaajien kokeneempia. Samalla arvioinnissa todettiin kuitenkin, että ENPI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmien tuloksista ei ollut riittävää näyttöä. Lisäksi ohjelmien ja hankkeiden toteutuksessa esiintyi viivästyksiä ja ohjelman tavoitteet ja prioriteetit oli muotoiltu ehdotuspyynnöissä niin yleisesti, että se vähensi kokonaisvaikutusta. Jotkin näistä ongelmista on jo ratkaistu (täysin tai osittain) nykyisissä ohjelmakauden 2014–2020 ohjelmissa. Tulevan ohjelmakauden osalta suositellaan ohjelmien kohdentamisen ja vaikutuksen tehostamista, pyrkimistä suurempaan synergiaan muiden EU:n välineiden ja toimintapolitiikkojen kanssa, suurten infrastruktuurihankkeiden lisäarvon nostamista, ohjelmien tehostamista, tuloskehysten sekä seuranta- ja arviointikäytäntöjen parantamista ja ohjelmien teknisen avun ja tuen vahvistamista. ENI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmien väliarviointi (ohjelmakausi 2014–2020) ENI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmien väliarvioinnissa ohjelmakauden 2014–2020 osalta on todettu, että rajatylittävän yhteistyön strategia on edelleen tarkoituksenmukainen EU:n toimintakehyksen yhteydessä ja sillä voidaan vastata alueen kehityssuuntauksiin. Rajatylittävä yhteistyö nähdään EU:n rajan molemmin puolin kansalaisten, paikallisviranomaisten ja kansalaisyhteiskunnan välisen myönteisen yhteistoiminnan keskeisenä välineenä, myös tapauksissa, joissa laajemmat kahdenväliset suhteet saattavat olla haasteelliset. Vaikka ohjelman kehittäminen ja toteuttaminen on edennyt hitaammin kuin alun perin suunniteltiin, kumppanit ovat todenneet, että prosessi on parantunut edellisistä vuosista ja että sitoutuminen onnistuneiden ohjelmien toteuttamiseen on edelleen vahvaa. Sidosryhmien kuuleminen Julkinen verkkokuuleminen toteutettiin 10. tammikuuta – 9. maaliskuuta 2018. Kuuleminen kattoi koheesiopolitiikan, toisin sanoen EAKR:n, koheesiorahaston ja ESR:n sekä joitakin Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) näkökohtia. ·Tärkeimpien haasteiden osalta suurin osa (94 %) vastaajista piti alueellisten erojen kaventamista erittäin tärkeänä tai melko tärkeänä. Seuraavaksi tärkeimpiä haasteita katsottiin olevan ”työttömyyden vähentäminen, laadukkaiden työpaikkojen lisääminen ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen” ja ”sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen” (91 %). ·Tulosten mukaan parhaiten oli onnistuttu vastaamaan haasteeseen ”tutkimuksen ja innovoinnin edistäminen” (noin 61 %), ja toiseksi parhaiten haasteeseen ”alueellisen yhteistyön edistäminen”(59 %). ·Vastaajista 76 prosenttia katsoi, että rahastot tuottivat lisäarvoa suuressa tai melko suuressa määrin. Alle 2 prosentin mielestä ne eivät olleet tuottaneet lainkaan lisäarvoa. ·Tavoitteiden saavuttamisen esteistä ylivoimaisesti pahimpina pidettiin monimutkaisia menettelyjä (86 %). Seuraavaksi suurimpina esteinä pidettiin tilintarkastus- ja valvontavaatimuksia (68 %) ja ennakoimattomiin olosuhteisiin reagoimista haittaavaa joustamattomuutta (60 %). ·Yksinkertaistamisen edistämiseksi useimmiten valittu toimenpide oli ”sääntöjen karsiminen, selkeyttäminen ja lyhentäminen” (90 %). Seuraavaksi kannatetuimmat toimenpiteet olivat ”EU:n rahoitusvälineiden sääntöjen yhdenmukaistaminen” (79 %) ja ”enemmän joustoa resurssien kohdentamiseen sekä ohjelma-alueelle että sen sisällä” (76–77 %). Avoimiin kysymyksiin annetuissa vastauksissa vastaajat kannattivat kaiken kaikkiaan voimakkaasti seuraavia näkökohtia: ·Koheesiopolitiikka kaikkien alueiden hyväksi (vaikka painopisteenä pysyisivät edelleen vähemmän kehittyneet alueet) ·Toimintapoliittinen innovointi, mukaan lukien älykkään erikoistumisen strategiat ja älykkäät investoinnit yleisemminkin ·Temaattisen keskittämisen jatkaminen ja kehittäminen ·Keskittyminen paikallisiin haasteisiin (erityisesti kestävään kaupunkikehitykseen) ·Alueiden välinen yhteistyö, sekä yli rajojen että kaikkialla Euroopassa. Viimeksi mainittu osa-alue on olennaisen tärkeä älykkään erikoistuminen kannalta – huipputeknologian aloilla innovointi riippuu usein eri puolilla Eurooppaa toimivien klustereiden tai osaamiskeskittymien välisen yhteistyön piirissä tapahtuvasta vuorovaikutuksesta ja kerrannaisvaikutuksista.

Nämä näkökohdat otetaan huomioon tässä asetusehdotuksessa, jossa ·jatketaan toimia alueellisten erojen ja eri puolilla Eurooppaa sijaitsevien alueiden haasteiden käsittelemiseksi ·jatketaan ja tehostetaan temaattista keskittymistä älykkääseen kasvuun älykkään erikoistumisen strategioiden välityksellä sekä vähähiiliseen ja kestävään kehitykseen ·jatketaan alueiden välisen yhteistyön tukemista ja laajennetaan sitä älykkään erikoistumisen alalle sekä ·edistetään paikallista kehitystä integroitujen alueellisten ja paikallisten strategioiden pohjalta ja kannustetaan kestävään kaupunkikehitykseen sekä valmiuksien kehittämiseen tällä alalla. Lisäksi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus tarjoaa puitteet EAKR:n toimille, joilla pyritään ·yksinkertaistamaan rahastoon liittyviä monimutkaisia menettelyjä ·lisäämään joustavuutta uusiin haasteisiin reagoimiseksi sekä ·yhdenmukaistamaan asetuksen piiriin kuuluvia EU:n rahastoja koskevia sääntöjä. Vaikutustenarviointi Määrärahojen 7 prosentin supistumisen johdosta voidaan ryhtyä seuraaviin toimiin: ·Vaihtoehto 1: Supistetaan kehittyneemmille alueille kohdennettavaa rahoitusosuutta. ·Vaihtoehto 2: Keskeisille aloille kohdennettava tuki pidetään ennallaan (temaattinen keskittäminen), mutta sitä supistetaan muiden aiheiden osalta. Vaihtoehtoa 2 pidetään parempana muun muassa seuraavista syistä: ·Painopiste voidaan säilyttää edelleen aiheissa, jotka tuovat eniten EU:n tason lisäarvoa, kun arviointi viittaa siihen, että tietyllä toimintapolitiikalla on ollut suurin vaikutus. ·Monet suurimmista haasteista (globalisaatio ja talouden rakennemuutos, siirtyminen vähähiiliseen talouteen, ympäristöhaasteet, muuttoliike ja kaupunkiköyhyyden saarekkeet) vaikuttavat yhä enemmän myös moniin alueisiin kautta koko EU:n, myös kehittyneempiin alueisiin. EU:n investoinnit eivät ole pelkästään tarpeen vaan myös solidaarisuuden osoitus. ·Kriittisen massan ylläpitäminen – investoinnit kehittyneemmille alueille ovat henkeä kohti laskettuna vähäisiä jo nyt. ·Julkisessa kuulemisessa suurin osa sidosryhmistä tuki EAKR:n toimintaa kaikilla alueilla. Tämä lähestymistapa myös takaa koheesiopolitiikan rahastojen paremman näkyvyyden kaikissa jäsenvaltioissa. Yksinkertaistaminen Käytettävissä on näyttöä EAKR:ään liittyvistä huomattavista hallinnollisista kustannuksista. Hiljattain laaditussa tutkimuksessa niiden arvioitiin olevan EAKR:n osalta 3 prosenttia ohjelman keskimääräisistä kustannuksista. Tuensaajiin (myös pk-yrityksiin) kohdistuva hallinnollinen rasite on suurempi.

Suurin osa EAKR:ää koskevista yksinkertaistuksista luodaan yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa. Monia niistä on vaikea arvioida etukäteen rahoituksen määrän kannalta, mutta tutkimuksessa tehtiin seuraavat arviot: ·Lisäämällä yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä EAKR:n osalta (tai maksujen suorittamista ehtojen täyttymisen perusteella) hallinnollisia kokonaiskustannuksia voitaisiin vähentää huomattavasti, jopa 20–25 prosenttia, jos näitä vaihtoehtoja sovelletaan kautta linjan. ·Soveltamalla valvontaan ja tarkastuksiin tällaista oikeasuhteisempaa lähestymistapaa voitaisiin vähentää merkittävästi ”matalariskisten” ohjelmien tarkastusten määrää ja tarkastustaakkaa. Näin voitaisiin supistaa EAKR:n hallinnollisia kokonaiskustannuksia 2–3 prosenttia ja vaikutusten kohteena olevien ohjelmien kustannuksia vielä huomattavasti enemmän. Toinen merkittävä yksinkertaistamisen osatekijä on se, että tällä ehdotuksella yhdistettäisiin EAKR:stä ja unionin ulkoisista rahoitusvälineistä kohdennettava tuki, kuten edellä on esitetty. Sähköinen koheesio ja tietojen vaihto Ohjelmakaudella 2014–2020 edellytettiin sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän käyttöä tuensaajien ja hallintoviranomaisten välillä ja hallinnointi- ja valvontajärjestelmän eri viranomaisten välillä. Tämä asetusehdotus perustuu edellä esitettyyn, ja siinä kehitetään entisestään tiettyjä tiedonkeruuseen liittyviä näkökohtia. Kaikki täytäntöönpanon edistymisen seurannassa tarvittavat tiedot, mukaan lukien tiedot ohjelmien tuloksista ja tuloksellisuudesta, toimitetaan nyt sähköisesti kahden kuukauden välein. Tämä tarkoittaa sitä, että avoimen datan alustaa päivitetään lähes reaaliajassa. Myös tuensaajia ja toimia koskevat tiedot julkaistaan sähköisessä muodossa hallintoviranomaisen ylläpitämällä verkkosivulla. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia talousarvioon. EAKR:ää ja koheesiorahastoa koskevassa asetusehdotuksessa esitetään EAKR:n talousarviovaikutukset. EAKR on tämän ehdotuksen soveltamisalaan kuuluvien toimien perustana oleva rahasto. 5.TIIVISTELMÄ ASETUKSEN SISÄLLÖSTÄ Yhteisiä säännöksiä koskeva asetus kattaa suuren osan EAKR:n toteutuksesta ja täytäntöönpanosta. Tämä asetusehdotus olisi siksi nähtävä tätä taustaa vasten. Sen pääpaino on keskeisissä täytäntöönpano- ja yhteistyökysymyksissä, etenkin seuraavissa: ·viiden osa-alueen määrittely ja maantieteellinen kattavuus; ·erityiset Interreg-tavoitteet ja soveltamisala; ·yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaisten sääntöjen mukautukset, jotka koskevat ohjelmasuunnittelua, ohjelmasta vastaavia viranomaisia, hallinnointia ja valvontaa sekä varainhoitoa; sekä ·unionin ulkoisten rahoitusvälineiden integroiminen kokonaisuuteen. I luku –Yleiset säännökset (1–13 artikla) Kohde, soveltamisala ja Interreg-osa-alueet Tässä luvussa esitetään Euroopan alueellista yhteistyötä / Interregiä koskevan asetuksen kohde ja soveltamisala. Erityisesti siinä kuvataan viisi Interreg-osa-aluetta: rajatylittävä yhteistyö, valtioiden välinen yhteistyö ja merialueyhteistyö, syrjäisimpien alueiden yhteistyö, alueiden välinen yhteistyö ja uudet alueiden väliset innovointi-investoinnit. Maantieteellinen kattavuus Komissio toteutti yli kaksi vuotta kestäneen tutkimus- ja kuulemisprosessin, niin sanotun ”raja-alueita koskevan tarkastelun”. Sen yhteydessä koottu näyttö osoittaa, että raja-alueet menestyvät yleensä taloudellisesti heikommin kuin saman jäsenvaltion muut alueet. Raja-alueiden asukkailla on usein keskimääräistä heikommat mahdollisuudet julkisiin palveluihin, kuten sairaalahoitoon ja yliopisto-opintoihin. Sukkuloiminen erilaisten hallinnollisten ja oikeudellisten järjestelmien välillä on edelleen usein hankalaa ja kallista.

Komissio antoi raja-alueita koskevan tarkastelun jatkotoimena raja-aluetiedonannon, jossa ehdotetaan EU:n ja kansallisen, alueellisen ja paikallisen hallinnon toteutettavaksi konkreettisia toimenpiteitä. Näihin toimenpiteisiin kuuluu muun muassa ”rajatylittävän yhteistyön oikeudellisen ja rahoituskehyksen harkitseminen”. Tiedonannossa ehdotetaan sen selvittämistä, miten tulevilla rahoitusohjelmilla, kuten Interreg, voidaan auttaa entistä strategisemmin estämään ja poistamaan rajatylittäviä esteitä ja kehittämään rajatylittäviä julkisia palveluja. Näin ollen rajatylittävän yhteistyön osa-alue keskittyy maarajoihin, kun taas rajatylittävä yhteistyö merirajoilla sisällytetään laajennettuun valtioiden välisen yhteistyön ja merialueyhteistyön osa-alueeseen. Vuosia 2021–2027 koskevat ehdotukset heijastavat tätä sitoumusta kahdella tavalla sekä Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen että Euroopan alueellinen yhteistyö / Interreg -tavoitteen osalta. Ensinnäkin niissä nostetaan selvästi yhteistyötoimien näkyvyyttä ohjelmissa. Toiseksi niiden avulla rajatylittävät ohjelmat voidaan keskittää entistä täsmällisemmin institutionaaliseen yhteistyöhön, rajakysymysten ratkaisemiseen ja yhteisiin yleisen edun mukaisiin palveluihin investoimiseen. Määrärahat ja yhteisrahoitusosuudet Nämä säännökset koskevat sekä EAKR:n että unionin ulkoisten rahoitusvälineiden määrärahoja. Säännöksissä luodaan jäljelle jäävien varojen ”palautusmekanismi”, jota käytetään, jos ohjelmaa ei ole esitetty tai jos ulkoista Interreg-ohjelmaa koskevaa rahoitussopimusta ei ole allekirjoitettu. Erityisesti ulkoisen yhteistyön yhteisrahoitusosuuden olisi oltava suurempi kuin investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen kohdalla. II luku – Erityiset Interreg-tavoitteet ja temaattinen keskittäminen (14 ja 15 artikla) Ehdotuksessa otetaan huomioon Interregin erityispiirteet ja esitetään kaksi erityistä Interreg-tavoitetta: Interreg-ohjelmien hallinnoinnin parantaminen ja turvallisempi ja suojatumpi Eurooppa. Asetusehdotuksessa vahvistetaan myös täsmälliset temaattisen keskittämisen prosenttiosuudet. III luku – Ohjelmasuunnittelu (Interreg-ohjelmat – alueellinen kehitys – toimet ja pienhankerahastot - tekninen apu) (16–26 artikla) Tässä luvussa mukautetaan yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen sääntöjä Interreg-ohjelmia varten. Uutena piirteenä ovat pienhankerahastot, joiden avulla paikallisyhteisöt ja kansalaisyhteiskunta voivat käynnistää pieniä hankkeita käyttäen yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja. IV luku – Seuranta – arviointi – tiedotus ja viestintä (27–35 artikla) Tässäkin luvussa mukautetaan yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen sääntöjä Interreg-ohjelmia varten. Asetusehdotuksella pyritään varmistamaan tuloksellisuuden johdonmukainen seuranta, joten siinä säilytetään yhteiset tuotosindikaattorit ja hiotaan niitä edelleen sekä otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön myös yhteiset tulosindikaattorit. Tulosindikaattorien avulla avoimen datan alustalla voidaan raportoida tuloksista reaaliajassa ja verrata niitä ohjelmien ja jäsenvaltioiden välillä. Niitä voidaan käyttää myös tuloksellisuutta koskevien keskustelujen ja arviointien perustana. V luku – Tukikelpoisuus (36–43 artikla) Kunkin jäsenvaltion olisi vahvistettava tukikelpoisuutta koskevat säännöt mahdollisimman suurelta osin käyttäen EU:n sääntöjä mahdollisimman vähäisessä määrin. Tämä lähestymistapa ei kuitenkaan toimi Interreg-ohjelmissa, joiden kohdalla 2–27 kansallista säännöstöä voivat olla keskenään ristiriitaisia tai yhteensopimattomia. Sen vuoksi tässä luvussa esitetään tukikelpoisuuden osalta selkeä EU-tason sääntöjen, Interreg-ohjelmiin sovellettavien sääntöjen ja kansallisten sääntöjen hierarkia. Asetusehdotukseen on sisällytetty 4 päivänä maaliskuuta 2014 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 481/2014 mukaiset yksityiskohtaiset säännökset. VI luku - Interreg-ohjelman viranomaiset, hallinnointi ja valvonta (44–48 artikla) Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen sääntöjä, jotka koskevat ohjelmasta vastaavia viranomaisia, hallinnointia ja valvontaa, mukautetaan koskemaan Interreg-ohjelmia. Tämä vaikuttaa erityisesti tarkastusviranomaisen toimintaan ja yksinkertaistaa huomattavasti toimien tarkastusta. VII luku – Varainhoito, tilitykset ja rahoitusoikaisut (49 ja 50 artikla)

Interreg-ohjelmien olisi saatava nopeammin ja suurempia ennakkomaksuja kuin muiden koheesiopolitiikan ohjelmien, jotta tuensaajat, joilla ei useinkaan ole riittävästi omia varoja, pystyvät käynnistämään toimensa. Lisäksi takaisinperintäketju olisi määriteltävä yksityiskohtaisesti. VIII luku – Kolmansien maiden ja MMA:iden osallistuminen Interreg-ohjelmiin yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa (51–59 artikla) Lähtökohtana on, että sovelletaan tavanomaisia Euroopan alueellista yhteistyötä / Interregiä koskevia sääntöjä. Tietyt mukautukset ovat tarpeen, jotta voidaan ottaa huomioon, ettei EU:n lainsäädäntö sido EU:n ulkopuolisia maita eikä MMA:ita. Tämä vaikuttaa ohjelmasta vastaaviin viranomaisiin, hallinnointimenetelmiin, tukikelpoisuuteen, suuriin infrastruktuurihankkeisiin, julkisiin hankintoihin, varainhoitoon ja rahoitussopimusten tekemiseen. IX luku – Välillistä hallinnointia koskevat erityissäännöt (60 ja 61 artikla) Nämä säännöt kattavat alueiden väliset innovointi-investoinnit, ja ne voivat koskea syrjäisimpien alueiden välistä yhteistyötä. X luku — Loppusäännökset (62–65 artikla) Nämä säännökset kattavat säädösvallan siirron, komiteamenettelyn ja siirtymäsäännökset. LIITE Liitteessä esitetään Interreg-ohjelmien malli. 2018/0199 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan aluekehitysrahastosta ja ulkoisista rahoitusvälineistä tuettavaa Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitetta (Interreg) koskevista erityissäännöksistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 178 artiklan, 209 artiklan 1 kohdan, 212 artiklan 2 kohdan ja 349 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsovat seuraavaa: (1)Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 176 artiklassa määrätään, että Euroopan aluekehitysrahaston (’EAKR’) tarkoituksena on myötävaikuttaa keskeisimmän alueellisen epätasapainon poistamiseen unionissa. SEUT-sopimuksen kyseisen artiklan ja 174 artiklan toisen ja kolmannen kohdan mukaisesti EAKR:n tehtävänä on osaltaan vähentää alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyttä siten, että erityistä huomiota on kiinnitettävä tiettyihin alueluokkiin, joihin kuuluvat erityisesti rajaseutualueet. (2)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] vahvistetaan EAKR:lle ja eräille muille rahastoille yhteiset säännökset ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) [uusi EAKR-asetus] vahvistetaan EAKR:stä myönnettävän tuen erityistavoitteita ja soveltamisalaa koskevat säännökset. Nyt on tarpeen antaa erityissäännöksiä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteesta (Interreg), jonka mukaisesti yksi tai useampi jäsenvaltio tekee rajatylittävää yhteistyötä tehokkaan ohjelmasuunnittelun varmistamiseksi, mukaan lukien teknistä apua, seurantaa, arviointia, viestintää, tukikelpoisuutta, hallinnointia ja valvontaa sekä varainhoitoa koskevia säännöksiä. (3)Unionin alueen kaikkia tasoja koskevan tasapainoisen kehityksen tukemiseksi EAKR:stä olisi Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) mukaisesti tuettava rajatylittävää yhteistyötä, valtioiden välistä yhteistyötä, merialueyhteistyötä, syrjäisimpien alueiden yhteistyötä ja alueiden välistä yhteistyötä. (4)Rajatylittävän yhteistyön osa-alueella olisi pyrittävä ratkaisemaan rajaseuduilla yhteisesti havaittuja yhteisiä haasteita ja hyödyntämään käyttämätöntä kasvupotentiaalia raja-alueilla, kuten ilmenee komission tiedonannosta Kasvun ja yhteenkuuluvuuden edistäminen EU:n raja-alueilla (’raja-alueita koskeva tiedonanto’). Näin ollen rajatylittävän yhteistyön osa-alue olisi rajoitettava yhteistyöhön maarajoilla, ja rajatylittävä yhteistyö merirajoilla olisi sisällytettävä valtioiden väliseen osa-alueeseen. (5)Rajatylittävän yhteistyön osa-alueen olisi myös katettava yhteistyö yhden tai useamman jäsenvaltion ja yhden tai useamman unionin ulkopuolisen maan tai muun alueen välillä. Sisäisen ja ulkoisen rajatylittävän yhteistyön sisällyttämisen tähän asetukseen odotetaan johtavan sovellettavien säännösten yksinkertaistumiseen ja keventymiseen ohjelmasta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja unionin ulkopuolisten kumppaniviranomaisten ja tuensaajien näkökulmasta verrattuna ohjelmakauteen 2014–2020. (6)Valtioiden välistä yhteistyötä ja merialueyhteistyötä koskevalla osa-alueella olisi pyrittävä tehostamaan yhteistyötä toiminnalla, joka johtaa unionin koheesiopolitiikan toimintalinjoihin liittyvään yhdennettyyn alueelliseen kehittämiseen, ja siihen olisi sisällyttävä myös rajatylittävä merialueyhteistyö. Valtioiden välisen yhteistyön olisi katettava laajempia alueita unionin manneralueella, kun taas merialueyhteistyön olisi katettava merialueiden ympärillä olevat alueet, ja siihen olisi sisällytettävä ohjelmakauden 2014–2020 rajatylittävä yhteistyö merirajoilla. Olisi sallittava mahdollisimman suuri jousto, jotta aiempaa rajatylittävää merialueyhteistyötä voidaan jatkaa laajemmissa merialueyhteistyön puitteissa, erityisesti määrittelemällä sen piiriin kuuluva alue, yhteistyön erityistavoitteet, hankekumppanuutta koskevat vaatimukset sekä alaohjelmien ja erityisten ohjauskomiteoiden perustaminen. (7)Ottaen huomioon kokemukset, joita on saatu ohjelmakaudella 2014–2020 rajatylittävästä ja valtioiden välisestä yhteistyöstä syrjäisimmillä alueilla, joilla molempien osa-alueiden yhdistäminen yhteen ohjelmaan yhteistyöaluetta kohden ei ole saanut aikaan riittävää yksinkertaistamista ohjelmasta vastaavien viranomaisten ja tuensaajien kannalta, olisi perustettava erityinen syrjäisimpien alueiden osa-alue, jotta syrjäisimmät alueet voisivat tehdä yhteistyötä naapurimaidensa ja -alueidensa kanssa mahdollisimman vaikuttavalla ja yksinkertaisella tavalla. (8)Ottaen huomioon kokemukset, joita on saatu Interregin alueiden välisistä yhteistyöohjelmista, ja tällaisen yhteistyön puute Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen mukaisissa ohjelmissa ohjelmakaudella 2014–2020, alueiden välisen yhteistyön osa-alueella olisi keskityttävä erityisesti koheesiopolitiikan vaikuttavuuden lisäämiseen. Kyseinen osa-alue olisi sen vuoksi rajattava kahteen ohjelmaan, joista toinen mahdollistaa kaikenlaisen kokemuksen hankkimisen ja innovatiivisten lähestymistapojen ja valmiuksien kehittämisen molempien tavoitteiden mukaisissa ohjelmissa ja edistää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 nojalla perustettuja tai perustettavia eurooppalaisia alueellisen yhteistyön yhtymiä (’EAYY’) ja toinen parantaa kehitystrendien analysointia. Hankepohjainen yhteistyö koko unionissa olisi sisällytettävä uuteen alueiden välisiä innovointi-investointeja koskevaan osa-alueeseen, ja se olisi liitettävä läheisesti komission tiedonannon Innovoinnin tehostaminen Euroopan alueilla: sopeutumiskykyistä, osallistavaa ja kestävää kasvua koskevat strategiat täytäntöönpanoon, erityisesti temaattisten älykkään erikoistumisen alustojen tukemiseksi muun muassa energian, teollisuuden nykyaikaistamisen ja maatalouselintarvikkeiden aloilla. Toiminnallisiin kaupunkialueisiin tai kaupunkialueisiin kohdistettu yhdennetty alueellinen kehitys olisi keskitettävä Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen ohjelmiin ja yhteen liitännäisvälineeseen, ’eurooppalaiseen kaupunkialoitteeseen’. Molempien alueiden välistä yhteistyötä koskevaan osa-alueeseen kuuluvien ohjelmien olisi katettava koko unioni ja niiden olisi oltava avoinna kolmansien maiden osallistumiselle. (9)Tukikelpoisten alueiden määrittelemiseksi olisi vahvistettava objektiiviset perusteet. Tätä varten tukikelpoiset alueet ja unionin tason alueet olisi nimettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o1059/2003 mukaisen yhteisen alueluokitusjärjestelmän perusteella. (10)On aiheellista jatkaa tai tarvittaessa käynnistää yhteistyötä sen kaikissa ulottuvuuksissa unionin naapureina olevien kolmansien maiden kanssa, koska tällainen yhteistyö on tärkeä aluepoliittinen väline ja siitä todennäköisesti hyötyvät kolmansien maiden rajanaapureina sijaitsevat jäsenvaltioiden alueet. Tämän vuoksi EAKR:stä ja unionin ulkoisista rahoitusvälineistä (IPA, NDICI ja MMA-ohjelma) olisi tuettava rajatylittävään yhteistyöhön, valtioiden väliseen yhteistyöhön ja merialueyhteistyöhön, syrjäisimpien alueiden yhteistyöhön ja alueiden väliseen yhteistyöhön perustuvia ohjelmia. EAKR:stä ja unionin ulkoisista rahoitusvälineistä myönnettävän tuen olisi perustuttava vastavuoroisuuteen ja oikeasuhteisuuteen. IPA III:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmien ja NDICI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmien osalta EAKR:n tukea olisi kuitenkin täydennettävä vähintään vastaavalla määrällä IPA III:n ja NDICI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmista myönnettävää tukea noudattaen kuitenkin asianomaisessa säädöksessä vahvistettua enimmäismäärää, toisin sanoen enintään 3 prosenttia IPA III -välineen kokonaismäärärahoista ja enintään 4 prosenttia NDICI-asetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisen naapuruusalueita koskevan maantieteellisen ohjelman kokonaismäärärahoista. (11)IPA III -tuella olisi keskityttävä pääasiassa auttamaan IPA-tuensaajia vahvistamaan demokraattisia instituutioita ja oikeusvaltiota, uudistamaan oikeuslaitosta ja julkishallintoa, kunnioittamaan perusoikeuksia ja edistämään sukupuolten tasa-arvoa, suvaitsevaisuutta, sosiaalista osallisuutta ja syrjimättömyyttä. IPA-tuella olisi edelleen tuettava IPA-tuensaajien pyrkimyksiä edistää alueellista, makroalueellista ja rajatylittävää yhteistyötä sekä aluekehitystä, muun muassa panemalla täytäntöön unionin makroaluestrategioita. Lisäksi IPA-tuen olisi katettava turvallisuus, muuttoliike ja rajaturvallisuus, ja sen avulla olisi varmistettava kansainvälisen suojelun saatavuus, merkityksellisten tietojen jakaminen, rajavalvonnan tehostaminen sekä yhteisten toimenpiteiden toteuttaminen laittoman muuttoliikkeen ja siirtolaisten salakuljetuksen torjumiseksi. (12)NDICI-tuen osalta unionin olisi kehitettävä erityinen suhde naapurimaihin tavoitteena luoda unionin arvoihin perustuva alue, jolla vallitsee vauraus ja hyvä naapuruus ja jolle ovat ominaisia yhteistyöhön perustuvat läheiset ja rauhanomaiset suhteet. Tällä asetuksella ja NDICI-asetuksella olisi sen vuoksi tuettava asiaan liittyvien makroaluestrategioiden sisäisiä ja ulkoisia näkökohtia. Nämä aloitteet ovat strategisesti tärkeitä ja tarjoavat mielekkäät poliittiset puitteet suhteiden syventämiselle kumppanimaiden kanssa ja niiden välillä molemminpuolisen vastuuvelvollisuuden, jaetun omistajuuden ja vastuun periaatteiden pohjalta. (13)On tärkeää tarkastella jatkossakin neuvoston päätöksessä 2010/427/EU vahvistettua Euroopan ulkosuhdehallinnon ja komission roolia strategisen ohjelmasuunnittelun ja EAKR:stä ja NDICI:stä tuettujen Interreg-ohjelmien valmistelussa. (14)Unionin syrjäisimpiä alueita koskevan erityistilanteen vuoksi on tarpeen hyväksyä toimenpiteitä, jotka koskevat edellytyksiä, joiden täyttyessä kyseiset alueet voivat saada tukea rakennerahastoista. Tämän asetuksen tiettyjä säännöksiä olisi sen vuoksi mukautettava syrjäisimpien alueiden erityispiirteisiin, jotta yhteistyötä niiden naapureiden kanssa voitaisiin yksinkertaistaa ja edistää ottaen samalla huomioon komission tiedonanto Vahvempi ja uudistettu strateginen kumppanuus EU:n syrjäisimpien alueiden kanssa. (15)On tarpeen vahvistaa kullekin Interreg-osa-alueelle kohdennettavat määrärahat, mukaan lukien kunkin jäsenvaltion osuus rajatylittävän yhteistyön, valtioiden välisen yhteistyön ja merialueyhteistyön, syrjäisimpien alueiden yhteistyön ja alueiden välisen yhteistyön kokonaismäärärahoista sekä jäsenvaltioiden käytettävissä olevat mahdollisuudet joustoon näiden osa-alueiden välillä. Rajatylittävän yhteistyön osuutta olisi vähennettävä verrattuna ohjelmakauteen 2014–2020, kun taas valtioiden välisen yhteistyön ja merialueyhteistyön osuutta olisi lisättävä merialueyhteistyön yhdistämisen vuoksi, ja olisi luotava uusi syrjäisimpien alueiden yhteistyötä koskeva osa-alue. (16)Jotta EAKR:stä ja unionin ulkoisista rahoitusvälineistä myönnettävän tuen käyttö olisi mahdollisimman tehokasta, olisi luotava mekanismi, jonka avulla tällainen tuki voidaan palauttaa tapauksissa, joissa ulkoista yhteistyötä koskevia ohjelmia ei voida hyväksyä tai ne on keskeytettävä, mukaan lukien ohjelmat sellaisten kolmansien maiden kanssa, jotka eivät saa tukea mistään unionin rahoitusvälineestä. Tällä mekanismilla olisi pyrittävä optimoimaan ohjelmien toiminta ja koordinoimaan välineet mahdollisimman hyvin keskenään. (17)EAKR:n pitäisi edistää Interregin puitteissa koheesiopolitiikan tavoitteiden mukaisia erityistavoitteita. Eri temaattisiin tavoitteisiin liittyvien erityistavoitteiden luetteloa olisi kuitenkin mukautettava Interregin erityistarpeisiin säätämällä toimintapoliittiseen tavoitteeseen ”sosiaalisempi Eurooppa panemalla täytäntöön Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari” kuuluvista uusista erityistavoitteista ESR:n kaltaisten tukitoimien mahdollistamiseksi. (18)Ottaen huomioon Irlannin saarella vallitseva ainutlaatuinen ja erityinen tilanne ja jotta voitaisiin tukea pitkänperjantain sopimuksen mukaista pohjoisen ja etelän välistä yhteistyötä, uudella rajatylittävällä ’PEACE PLUS’ -ohjelmalla olisi jatkettava ja kehitettävä Pohjois-Irlannin ja Irlannin rajakreivikuntien välisten aikaisempien ohjelmien työtä. Ohjelman käytännön merkityksen vuoksi on tärkeää varmistaa, että kun ohjelmalla tuetaan rauhaa ja sovintoa, EAKR:n olisi myös osaltaan edistettävä asianomaisten alueiden sosiaalista, taloudellista ja alueellista vakautta, erityisesti toimenpiteillä, joilla edistetään yhteisöjen välistä yhteenkuuluvuutta. Ohjelman erityispiirteiden vuoksi sitä olisi hallinnoitava integroidusti siten, että Yhdistyneen kuningaskunnan rahoitusosuus sisällytetään ohjelmaan ulkoisina käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina. Lisäksi tiettyjä tässä asetuksessa olevia toimien valintaa koskevia sääntöjä ei saisi soveltaa kyseiseen ohjelmaan rauhaa ja sovintoa tukevien toimien osalta. (19)Tällä asetuksella olisi lisättävä kaksi erityistä Interreg-tavoitetta, joista toisella tuetaan institutionaalisten valmiuksien vahvistamista koskevaa tavoitetta ja lisätään siten oikeudellista ja hallinnollista yhteistyötä, erityisesti raja-alueita koskevan tiedonannon täytäntöönpanon yhteydessä, tehostetaan kansalaisten ja instituutioiden välistä yhteistyötä sekä makroalue- ja merialuestrategioiden kehittämistä ja koordinointia ja toisella puututaan erityisiin ulkoista yhteistyötä koskeviin ongelmiin, kuten turvallisuus, rajanylitysten hallinta ja muuttoliike.

(20)Suurin osa unionin tuesta olisi keskitettävä rajalliseen määrään toimintapoliittisia tavoitteita Interregin vaikutuksen maksimoimiseksi. (21)Interreg-ohjelmien valmistelua, hyväksymistä ja muuttamista sekä alueellista kehitystä, toimien valintaa, seurantaa ja arviointia, ohjelmasta vastaavia viranomaisia, toimien tarkastuksia sekä avoimuutta ja viestintää koskevia säännöksiä olisi mukautettava Interreg-ohjelmien erityispiirteisiin verrattuna asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] säännöksiin. (22)Olisi jatkettava ohjelmakaudella 2014–2020 vahvistettuja säännöksiä, jotka koskevat perusteita, joiden täyttyessä toimet katsotaan aidosti yhteisiksi toimiksi, kumppanuutta Interreg-toimissa ja johtavan kumppanin velvoitteita. Interreg-kumppaneiden olisi kuitenkin tehtävä yhteistyötä kaikilla neljällä osa-alueella (kehitys, toteutus, henkilöstö ja rahoitus), ja syrjäisimpien alueiden yhteistyön osalta kolmella neljästä, koska olisi oltava yksinkertaisempaa yhdistää EAKR:stä ja unionin ulkoisista rahoitusvälineistä myönnettävä tuki sekä ohjelmien että toimien tasolla. (23)On tarpeen selkeyttää sääntöjä, jotka koskevat pienhankerahastoja, joita on pantu täytäntöön koko Interreg-aloitteen ajan, mutta joihin ei ole koskaan sovellettu erityissäännöksiä. Kuten myös alueiden komitean lausunnossa aiheesta Ihmisten väliset ja pienimuotoiset hankkeet rajat ylittävän yhteistyön ohjelmissa todetaan, tällaisilla pienhankerahastoilla on merkittävä rooli luottamuksen rakentamisessa kansalaisten ja instituutioiden välille, ne tarjoavat eurooppalaista lisäarvoa ja edistävät merkittävästi rajatylittävän yhteistyön ohjelmien yleistä tavoitetta poistamalla rajaesteitä ja integroimalla raja-alueita ja niiden kansalaisia. Jotta voitaisiin tehdä pienhankkeiden rahoituksen hallinnoinnista yksinkertaisempaa lopullisille tuensaajille, jotka eivät usein ole tottuneet hakemaan unionin rahoitusta, yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen ja kertakorvausten käyttö olisi tehtävä pakolliseksi tietyn kynnysarvon alapuolella. (24)Koska osallistujia on useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta ja hallinnolliset kustannukset ovat sen vuoksi erityisesti valvonnan ja kääntämisen osalta suuremmat, teknisen avun menojen enimmäismäärän olisi oltava suurempi kuin Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteessa. Suurempien hallinnollisten kustannusten vastapainoksi jäsenvaltioita olisi kannustettava vähentämään mahdollisuuksien mukaan yhteisten hankkeiden täytäntöönpanoon liittyvää hallinnollista taakkaa. Lisäksi Interreg-ohjelmien, jotka saavat rajoitetusti unionin tukea, tai ulkoisten rajatylittävien yhteistyöohjelmien olisi tehokkaiden teknisen avun toimien riittävän rahoituksen varmistamiseksi saatava teknistä apua varten tietty vähimmäismäärä. (25)Paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 22 ja 23 kohdan nojalla rahastoja on arvioitava erityisten seurantavaatimusten mukaisesti kerättyjen tietojen perusteella välttäen kuitenkin ylisääntelyä ja varsinkin jäsenvaltioille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta. Näihin vaatimuksiin voidaan tarvittaessa sisällyttää mitattavissa olevia indikaattoreita, joiden perusteella kerätään näyttöä rahastojen käytännön vaikutuksista. (26)Ohjelmakaudella 2014-2020 saadun kokemuksen perusteella olisi jatkettava järjestelmää, jolla otettiin käyttöön selkeä menojen tukikelpoisuussääntöjä koskeva hierarkia, ja säilytettävä samalla periaate, jonka mukaan menojen tukikelpoisuussäännöt vahvistetaan unionin tasolla tai koko yhteistyöohjelmalle, jotta vältetään mahdolliset ristiriitaisuudet ja epäjohdonmukaisuudet eri asetusten sekä asetusten ja jäsenvaltioiden säännösten välillä. Yhden jäsenvaltion antamat lisäsäännöt, joita sovellettaisiin ainoastaan tuensaajiin kyseisessä jäsenvaltiossa, olisi rajattava ehdottomasti välttämättömään vähimmäismäärään. Tähän asetukseen olisi erityisesti sisällytettävä ohjelmakaudelle 2014–2020 annetut komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 481/2014 säännökset. (27)Jäsenvaltioita olisi kannustettava osoittamaan hallintoviranomaisen tehtävät EAYY:lle tai antamaan tällaiselle yhtymälle, kuten muille rajatylittäville oikeussubjekteille, vastuu alaohjelmien, integroitujen alueellisten investointien tai yhden tai useamman pienhankerahaston hallinnoinnista, tai nimettävä ne toimimaan ainoana kumppanina. (28)Jotta ohjelmakautta 2014–2020 varten luotua maksuketjua komissiolta todentamisviranomaisen kautta johtavalle kumppanille voitaisiin jatkaa, maksuketjua olisi jatkettava kirjanpitotoiminnossa. Unionin tuki olisi maksettava johtavalle kumppanille, paitsi jos se johtaa kaksinkertaisiin valuutanmuuntomaksuihin, joita aiheutuu johtavan kumppanin ja muiden kumppanien välillä tuen muuntamisesta euromääräiseksi ja sen jälkeen takaisin toiseen valuuttaan tai päinvastoin. (29)Asetuksen (EU, Euratom) [varainhoitoasetuksen koontiasetus] [63 artiklan 9 kohdan] mukaan alakohtaisissa säännöissä on otettava huomioon Euroopan alueellisen yhteistyön (Interreg) ohjelmien tarpeet erityisesti tarkastustoiminnon osalta. Vuotuista tarkastuslausuntoa, vuotuista valvontakertomusta ja toimien tarkastuksia koskevia säännöksiä olisi sen vuoksi yksinkertaistettava ja mukautettava niihin ohjelmiin, joihin osallistuu useampi kuin yksi jäsenvaltio. (30)Sääntöjen vastaisesti maksettujen summien takaisinperinnän osalta olisi päätettävä selkeästä rahoitusvastuuketjusta ainoasta kumppanista tai muista kumppaneista johtavan kumppanin ja hallintoviranomaisen kautta komissioon. Olisi säädettävä jäsenvaltioiden, kolmansien maiden, kumppanimaiden tai merentakaisten maiden ja alueiden (MMA:t) vastuusta silloin, kun takaisinperintä ainoalta kumppanilta, muilta kumppaneilta tai johtavalta kumppanilta ei onnistu, missä tapauksessa jäsenvaltio korvaa summan hallintoviranomaiselle. Näin ollen Interreg-ohjelmissa ei tuensaajien tasolla voi olla määriä, joita ei saada perittyä takaisin. On kuitenkin tarpeen selventää sellaista tilannetta koskevia sääntöjä, jossa jäsenvaltio, kolmas maa, kumppanimaa tai MMA ei korvaa summaa hallintoviranomaiselle. Myös johtavan kumppanin velvoitteita takaisinperinnän osalta olisi selkeytettävä. Erityisesti hallintoviranomaisen ei pitäisi voida velvoittaa johtavaa kumppania käynnistämään oikeudellista menettelyä toisessa maassa. (31)Jotta voidaan soveltaa enimmäkseen yhteisiä sääntöjä osallistuvissa jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa, kumppanimaissa tai MMA:issa, tätä asetusta olisi sovellettava myös kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden osallistumiseen, jollei tämän asetuksen tietyssä luvussa ole annettu erityisiä sääntöjä. Kolmansissa maissa, kumppanimaissa ja MMA:issa voi olla Interreg-ohjelmasta vastaavia viranomaisia vastaavat viranomaiset. Menojen tukikelpoisuuden alkamisen olisi kytkeydyttävä siihen, kun asianomainen kolmas maa, kumppanimaa tai MMA allekirjoittaa rahoitussopimuksen. Kolmannessa maassa, kumppanimaassa tai MMA:assa sijaitseville tuensaajille tehtävissä hankinnoissa olisi noudatettava ulkoisia hankintoja koskevia sääntöjä, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU, Euratom) [uusi varainhoitoasetuksen koontiasetus]. Olisi vahvistettava menettelyt, joilla tehdään rahoitussopimukset kunkin kolmannen maan, kumppanimaan tai MMA:n kanssa sekä sopimukset hallintoviranomaisen ja kunkin kolmannen maan, kumppanimaan tai MMA:n välillä unionin ulkoisesta rahoitusvälineestä annettavan tuen osalta tai kun kolmannesta maasta, kumppanimaasta tai MMA:sta siirretään Interreg-ohjelmaan lisärahoitusosuus, jossa ei ole kyse kansallisesta yhteisrahoituksesta. (32)Vaikka Interreg-ohjelmat, joihin osallistuu kolmansia maita, kumppanimaita tai MMA:ita, olisi toteutettava käyttämällä yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia, syrjäisimpien alueiden yhteistyö voidaan toteuttaa välillisellä hallinnoinnilla. Olisi annettava yksityiskohtaiset säännöt siitä, miten nämä ohjelmat toteutetaan kokonaisuudessaan tai osittain välillisellä hallinnoinnilla. (33)Menettelyjä olisi yksinkertaistettava ohjelmakaudella 2014–2020 Euroopan naapuruusvälineen rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa toteutetuista suurista infrastruktuurihankkeista saatujen kokemusten perusteella. Komissiolla olisi kuitenkin edelleen oltava tiettyjä oikeuksia tällaisten hankkeiden valinnassa. (34)Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta hyväksyä ja muuttaa Interreg-ohjelmien luetteloja ja luetteloa unionin tuen kokonaismäärästä kussakin Interreg-ohjelmassa sekä hyväksyä päätöksiä, joilla hyväksytään Interreg-ohjelmat ja niiden muutokset. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Vaikka nämä säädökset ovat luonteeltaan yleisiä, olisi käytettävä neuvoa-antavaa menettelyä koska säädöksillä säännökset pannaan täytäntöön ainoastaan teknisesti. (35)Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset Interreg-ohjelmien hyväksyntää ja muuttamista varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Ulkoisissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa olisi kuitenkin noudatettava soveltuvin osin asetusten (EU) [IPA III] ja [NDICI] nojalla vahvistettuja komiteamenettelyjä kyseisiä ohjelmia koskevan ensimmäisen hyväksymispäätöksen osalta. (36)Tämän asetuksen tiettyjen muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta antaa säädöksiä SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti Interreg-ohjelmien mallia koskevan liitteen muuttamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä. (37)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on jäsenvaltioiden välisen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden välisen yhteistyön edistäminen, vaan tavoite voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU

Yleiset säännökset

i jakso

Kohde, soveltamisala ja Interreg-osa-alueet 1 artikla

Kohde ja soveltamisala 1.Tässä asetuksessa vahvistetaan Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitetta (Interreg) koskevat säännöt, joiden tarkoituksena on edistää yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä unionin sisällä sekä jäsenvaltioiden ja rajanaapureina olevien kolmansien maiden, kumppanimaiden, muiden alueiden tai merentakaisten maiden ja alueiden, jäljempänä ’MMA:t’, välillä. 2.Tässä asetuksessa vahvistetaan myös säännökset, jotka ovat tarpeen tehokkaan ohjelmasuunnittelun varmistamiseksi muun muassa teknisen avun, seurannan, arvioinnin, viestinnän, tukikelpoisuuden, hallinnoinnin ja valvonnan sekä Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) tuettavan Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisten ohjelmien, jäljempänä ’Interreg-ohjelmat’, taloushallinnon osalta. 3.Liittymistä valmistelevasta tukivälineestä, jäljempänä ’IPA III’, naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineestä, jäljempänä ’NDICI’, ja kaikille MMA:ille kaudella 2021–2027 myönnettävää rahoitusta koskevasta, neuvoston päätöksellä (EU) XXX perustetusta ohjelmasta, jäljempänä ’MMA-ohjelma’, (kaikki kolme välinettä jäljempänä yhdessä ’unionin ulkoiset rahoitusvälineet’) Interreg-ohjelmiin osoitettavan tuen osalta tässä asetuksessa määritellään uusia erityistavoitteita ja kuinka kyseiset rahastot yhdistetään Interreg-ohjelmiin, kolmansien maiden, kumppanimaiden ja MMA:iden sekä niiden alueiden tukikelpoisuusperusteet ja tietyt erityiset täytäntöönpanosäännöt. 4.EAKR:stä ja unionin ulkoisista rahoitusvälineistä, jäljempänä yhdessä ’Interreg-rahastot’, Interreg-ohjelmiin myönnettävän tuen osalta tässä asetuksessa määritellään erityiset Interreg-tavoitteet sekä organisaatio, jäsenvaltioiden, kolmansien maiden, kumppanimaiden ja MMA:iden sekä niiden alueiden tukikelpoisuusperusteet, rahoitusvarat ja niiden jakoperusteet. 5.Interreg-ohjelmiin sovelletaan asetusta (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] ja asetusta (EU) [uusi EAKR-asetus], jollei mainituissa asetuksissa ja tässä asetuksessa erikseen toisin säädetä tai kun asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] säännöksiä voidaan soveltaa ainoastaan Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteeseen. 2 artikla

Määritelmät 1.Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 2 artiklassa olevia määritelmiä. Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä: 1)’IPA-tuensaajalla’ tarkoitetaan asetuksen (EU) [IPA III] liitteessä I lueteltua maata tai aluetta; 2)’kolmannella maalla’ tarkoitetaan maata, joka ei ole unionin jäsenvaltio ja joka ei saa tukea Interreg-rahastoista; 3)’kumppanimaalla’ tarkoitetaan IPA-tuensaajaa tai asetuksen (EU) [NDICI] liitteessä I lueteltua naapurialueita koskevaan maantieteelliseen alueeseen kuuluvaa maata tai aluetta ja Venäjän federaatiota, ja joka saa tukea unionin ulkoisista rahoitusvälineistä; 4)’rajatylittävällä oikeussubjektilla’ tarkoitetaan oikeussubjektia, joka on perustettu jonkin Interreg-ohjelmaan osallistuvan maan lainsäädännön mukaisesti edellyttäen, että sen perustajana ovat alueelliset viranomaiset tai muut elimet vähintään kahdesta osallistujamaasta. 2.Kun asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] säännöksissä viitataan ’jäsenvaltioon’, sillä tarkoitetaan tässä asetuksessa ’hallintoviranomaisen sijaintijäsenvaltiota’, ja kun sen säännöksissä viitataan ’kuhunkin jäsenvaltioon’ tai ’jäsenvaltioihin’, sillä tarkoitetaan ’tiettyyn Interreg-ohjelmaan osallistuvia jäsenvaltioita ja soveltuvin osin kolmansia maita, kumppanimaita ja MMA:ita’. Kun asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] säännöksissä viitataan kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa lueteltuihin ’rahastoihin’ tai ’EAKR:ään’, se kattaa myös unionin ulkoiset rahoitusvälineet. 3 artikla

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) osa-alueet Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) perusteella EAKR:stä ja soveltuvin osin unionin ulkoisista rahoitusvälineistä tuetaan seuraavia osa-alueita: 1)vierekkäisten alueiden välinen rajatylittävä yhteistyö, jolla edistetään yhdennettyä alueellista kehitystä (osa-alue 1): a)sisäinen rajatylittävä yhteistyö kahden tai useamman jäsenvaltion vierekkäisten maaraja-alueiden välillä tai vähintään yhden jäsenvaltion ja yhden tai useamman 4 artiklan 3 kohdassa luetellun kolmannen maan vierekkäisten maaraja-alueiden välillä; tai b)ulkoinen rajatylittävä yhteistyö vähintään yhden jäsenvaltion ja yhden tai useamman seuraavassa luetellun osapuolen vierekkäisten maaraja-alueiden välillä:

i)IPA-tuensaajat; tai ii)NDICI:stä tukea saavat kumppanimaat; tai iii)Venäjän federaatio, kun tarkoituksena on mahdollistaa sen osallistuminen myös NDICI:stä tuettuun rajatylittävään yhteistyöhön; 2)laajemmilla valtioiden rajat ylittävillä alueilla tai merialueilla toteutettava valtioiden välinen yhteistyö ja merialueyhteistyö, jossa on mukana kansallisia, alueellisia ja paikallisia ohjelmakumppaneita jäsenvaltioista, kolmansista maista ja kumppanimaista sekä Grönlannista ja jonka tavoitteena on parantaa alueellista yhdentymistä (osa-alue 2; kun tarkoitetaan ainoastaan valtioiden välistä yhteistyötä: osa-alue 2A; kun tarkoitetaan ainoastaan merialueyhteistyötä: osa-alue 2B); 3)syrjäisimpien alueiden keskinäinen yhteistyö ja niiden yhteistyö naapureina olevien kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden kanssa tai niistä useiden kanssa, kun yhteistyön tavoitteena on alueellisen yhdentymisen helpottaminen niiden naapurialueilla (osa-alue 3); 4)alueiden välinen yhteistyö, jonka tavoitteena on tehostaa koheesiopolitiikkaa (osa-alue 4) edistämällä a)kokemusten vaihtoa, innovatiivisia toimintatapoja ja valmiuksien kehittämistä seuraavilla aloilla: i)Interreg-ohjelmien toteuttaminen; ii)Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen ohjelmien toteuttaminen, erityisesti sellaisten alueiden välisten ja valtioiden välisten toimien osalta, joissa tuensaajia on vähintään yhdessä toisessa jäsenvaltiossa; iii)eurooppalaisten alueellisen yhteistyön yhtymien, jäljempänä ’EAYY’, perustaminen, toiminta ja käyttö; b)alueellisen yhteenkuuluvuuden tavoitteisiin liittyvien kehityssuuntausten analysointia; 5)alueiden väliset innovointi-investoinnit sellaisten alueiden välisten innovointihankkeiden kaupallistamisen ja laajentamisen kautta, jotka voivat edistää eurooppalaisten arvoketjujen kehittämistä (osa-alue 5). ii jakso

Maantieteellinen kattavuus 4 artikla

Rajatylittävän yhteistyön maantieteellinen kattavuus 1.Rajatylittävän yhteistyön osalta alueet, joita tuetaan EAKR:stä, ovat unionin NUTS 3 -tason alueet kaikilla sisäisillä ja ulkoisilla maarajoilla kolmansien maiden tai kumppanimaiden kanssa. 2.Merirajoilla olevia alueita, joilla on kiinteä yhteys meren yli, tuetaan myös rajatylittävän yhteistyön perusteella. 3.Sisäiset rajatylittävää yhteistyötä koskevat Interreg-ohjelmat voivat kattaa Norjan, Sveitsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan NUTS 3 -tason alueita vastaavat alueet sekä Liechtensteinin, Andorran ja Monacon. 4.Ulkoisen rajatylittävän yhteistyön osalta alueet, joita tuetaan IPA III- tai NDICI-välineestä, ovat asianomaisen kumppanimaan NUTS 3 -tason alueet tai, NUTS-luokituksen puuttuessa, jäsenvaltioiden ja kumppanimaiden kaikilla maarajoilla olevat vastaavat alueet, jotka ovat tukikelpoisia IPA III- tai NDICI-välineen perusteella. 5 artikla

Valtioiden välisen yhteistyön ja merialueyhteistyön maantieteellinen kattavuus 1.Valtioiden välisen yhteistyön ja merialueyhteistyön osalta alueet, joita tuetaan EAKR:stä, ovat unionin NUTS 2 -tason alueet, jotka kattavat vierekkäiset toiminnalliset alueet, ottaen tarvittaessa huomioon makroaluestrategiat tai merialuestrategiat.

2.Valtioiden välistä yhteistyötä ja merialueyhteistyötä koskevat Interreg-ohjelmat voivat kattaa a)alueita Islannissa, Norjassa, Sveitsissä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä Liechtensteinin, Andorran, Monacon ja San Marinon; b)Grönlannin; c)Färsaaret; d)IPA III- tai NDICI-välineen mukaisia kumppanimaiden alueita; riippumatta siitä, rahoitetaanko niitä EU:n talousarviosta vai ei. 3.Edellä 2 kohdassa lueteltujen alueiden, kolmansien maiden tai kumppanimaiden on oltava NUTS 2 -tason alueita tai, NUTS-luokituksen puuttuessa, vastaavia alueita. 6 artikla

Syrjäisimpien alueiden yhteistyön maantieteellinen kattavuus 1.Syrjäisimpien alueiden yhteistyön osalta kaikkia SEUT-sopimuksen 349 artiklan ensimmäisessä kohdassa lueteltuja alueita tuetaan EAKR:stä. 2.Syrjäisimpiä alueita koskevat Interreg-ohjelmat voivat kattaa NDICI:stä tukea saavia naapureina olevia kumppanimaita tai MMA-ohjelmasta tukea saavia MMA:ita tai molempia. 7 artikla

Alueiden välisen yhteistyön ja alueiden välisten innovointi-investointien maantieteellinen kattavuus 1.Kaikkien osa-alueeseen 4 kuuluvien Interreg-ohjelmien tai osa-alueeseen 5 kuuluvien alueiden välisten innovointi-investointien osalta unionin koko aluetta tuetaan EAKR:stä. 2.Osa-alueeseen kuuluvat 4 Interreg-ohjelmat voivat kattaa 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitettujen kolmansien maiden, kumppanimaiden, muiden alueiden tai MMA:iden koko alueen tai osan siitä riippumatta siitä, saavatko ne tukea unionin ulkoisista rahoitusvälineistä. 8 artikla

Luettelo tukea saavista Interreg-ohjelma-alueista 1.Komissio hyväksyy 4, 5 ja 6 artiklan soveltamiseksi täytäntöönpanosäädöksen, jossa vahvistetaan luettelo niistä Interreg-ohjelma-alueista, jotka saavat tukea, eriteltynä kunkin osa-alueen ja kunkin Interreg-ohjelman mukaan. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 63 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Ulkoiset rajatylittävät Interreg-ohjelmat merkitään luetteloon ’IPA III:n rajatylittävän yhteistyön Interreg-ohjelmina’ tai ’naapuruusalueita koskevan rajatylittävän yhteistyön Interreg-ohjelmina’. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettu täytäntöönpanosäädös sisältää myös luettelon niistä unionin NUTS 3 -tason alueista, jotka otetaan huomioon kohdennettaessa EAKR:stä määrärahoja rajatylittävälle yhteistyölle kaikilla sisärajoilla ja unionin ulkoisten rahoitusvälineiden soveltamisalaan kuuluvilla ulkorajoilla, sekä luettelon niistä NUTS 3 -tason alueista, jotka otetaan huomioon kohdennettaessa määrärahoja 9 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun osa-alueen 2B perusteella. 3.Kolmansien maiden tai kumppanimaiden alueet tai unionin ulkopuoliset alueet, jotka eivät saa tukea EAKR:stä tai unionin ulkoisesta rahoitusvälineestä, mainitaan myös 1 kohdassa tarkoitetussa luettelossa. iii jakso

Määrärahat ja yhteisrahoitusosuudet 9 artikla

EAKR:n Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) määrärahat

1.EAKR:n Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen (Interreg) määrärahat ovat 8 430 000 000 euroa EAKR:n, ESR+:n ja koheesiorahaston talousarviositoumuksiin ohjelmakaudella 2021–2027 käytettävissä olevista kokonaismäärärahoista, jotka esitetään asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 102 artiklan 1 kohdassa. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetut määrärahat kohdennetaan seuraavasti: a)52,7 prosenttia (eli yhteensä 4 440 000 000 euroa) rajatylittävälle yhteistyölle (osa-alue 1); b)31,4 prosenttia (eli yhteensä 2 649 900 000 euroa) valtioiden väliselle yhteistyölle ja merialueyhteistyölle (osa-alue 2); c)3,2 prosenttia (eli yhteensä 270 100 000 euroa) syrjäisimpien alueiden yhteistyölle (osa-alue 3); d)1,2 prosenttia (eli yhteensä 100 000 000 euroa) alueiden väliselle yhteistyölle (osa-alue 4); e)11,5 prosenttia (eli yhteensä 970 000 000 euroa) alueiden välisille innovointi-investoinneille (osa-alue 5). 3.Komissio ilmoittaa kullekin jäsenvaltiolle sen osuuden osa-alueiden 1, 2 ja 3 kokonaismäärärahoista vuosittain eriteltynä. Jäsenvaltioittain tehtävässä erittelyssä perusteena käytetään väestömäärää seuraavilla alueilla: a)NUTS 3 -tason alueet osa-alueen 1 osalta ja 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa täytäntöönpanosäädöksessä luetellut NUTS 3 -tason alueet osa-alueen 2B osalta; b)NUTS 2 -tason alueet osa-alueiden 2A ja 3 osalta. 4.Kukin jäsenvaltio voi siirtää enintään 15 prosenttia osa-alueiden 1, 2 ja 3 määrärahoista yhteen tai useampaan toiseen osa-alueeseen. 5.Kunkin jäsenvaltion on 3 kohdan mukaisesti ilmoitettujen määrien perusteella ilmoitettava komissiolle, onko se käyttänyt ja miten se on käyttänyt 4 kohdassa säädettyä siirtomahdollisuutta ja miten sen osuus on tämän seurauksena jakautunut niiden Interreg-ohjelmien kesken, joihin kyseinen jäsenvaltio osallistuu. 10 artikla

Useita rahastoja koskevat säännökset 1.Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jossa vahvistetaan EAKR:stä ja NDICI:stä tai IPA III:sta tukea saavia ulkoisia rajatylittäviä Interreg-ohjelmia koskeva monivuotinen strategia-asiakirja. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 63 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. EAKR:stä ja NDICI:stä tukea saavien Interreg-ohjelmien osalta kyseisessä täytäntöönpanosäädöksessä vahvistetaan asetuksen (EU) [DDICI] 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut seikat. 2.Komissio ja asianomaiset jäsenvaltiot vahvistavat EAKR:n rahoitusosuuden ulkoisiin rajatylittäviin Interreg-ohjelmiin, joita tuetaan myös rajatylittävään yhteistyöhön kohdennetuista IPA III:n määrärahoista tai rajatylittävään yhteistyöhön naapurialueita koskevalla maantieteellisellä alueella kohdennetuista NDICI:n määrärahoista. Kullekin jäsenvaltiolle vahvistettua EAKR:n rahoitusosuutta ei saa myöhemmin kohdentaa uudelleen asianomaisten jäsenvaltioiden kesken. 3.EAKR:stä myönnetään tukea yksittäisille ulkoisille rajatylittäville Interreg-ohjelmille edellyttäen, että IPA III:n ja NDICI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmista myönnetään tukea vastaava määrä asiaa koskevassa strategisessa ohjelma-asiakirjassa. Tähän vastaavuuteen sovelletaan IPA III -säädöksessä tai NDICI-säädöksessä vahvistettua enimmäismäärää. Jos IPA III- tai NDICI-välineen asiaa koskevan strategisen ohjelma-asiakirjan tarkistus johtaa vastaavan määrän pienentämiseen jäljellä olevien vuosien osalta, kukin asianomainen jäsenvaltio valitsee jonkin seuraavista vaihtoehdoista: a)pyytää 12 artiklan 3 kohdan mukaista järjestelyä;

b)jatkaa Interreg-ohjelmaa jäljellä olevalla EAKR:n ja IPA III:n tai NDICI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelman tuella; tai c)yhdistää vaihtoehdot a ja b. 4.EAKR:stä, IPA III:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmista tai NDICI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmista myönnettäviä tukia vastaavat vuotuiset määrärahat otetaan vuoden 2021 talousarviomenettelyssä asianmukaisiin budjettikohtiin. 5.Jos komissio on varannut erityisen määrärahan, jonka tarkoituksena on auttaa kumppanimaita ja -alueita asetuksen (EU) [NDICI] nojalla ja MMA:ita neuvoston päätöksen [MMA-ohjelmaa koskeva päätös] nojalla tai niitä molempia vahvistamaan yhteistyötään naapurialueina olevien unionin syrjäisimpien alueiden kanssa asetuksen (EU) [NDICI] 33 artiklan 2 kohdan tai [MMA-ohjelmaa koskevan päätöksen] 87 artiklan tai molempien mukaisesti, myös EAKR voi tarvittaessa osallistua tämän asetuksen mukaisesti ja vastavuoroisuuden ja suhteellisuuden periaatteita noudattaen NDICI:stä ja MMA-ohjelmasta tai molemmista myönnettävän rahoituksen suhteen, sellaisten toimien rahoitukseen, jotka kumppanimaa tai -alue taikka muu yhteisö on toteuttanut asetuksen (EU) [NDICI] nojalla, maa, alue tai muu yhteisö on toteuttanut [MMA-ohjelmaa koskevan päätöksen] nojalla tai unionin syrjäisimpiin alueisiin kuuluva alue on toteuttanut erityisesti yhden tai useamman osa-alueeseen 2, 3 tai 4 kuuluvan yhteisen Interreg-ohjelman tai 60 artiklassa tarkoitettujen, tämän asetuksen nojalla käyttöönotettujen ja täytäntöönpantujen yhteistyötoimenpiteiden mukaisesti. 11 artikla

Luettelo Interreg-ohjelmien määrärahoista 1.Komissio hyväksyy jäsenvaltioiden 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti toimittamien tietojen perusteella täytäntöönpanosäädöksen, jossa vahvistetaan luettelo kaikista Interreg-ohjelmista ja ilmoitetaan kunkin ohjelman osalta EAKR:stä myönnettävän tuen kokonaismäärä ja soveltuvin osin unionin ulkoisista rahoitusvälineistä myönnettävän tuen kokonaismäärä. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 63 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 2.Täytäntöönpanosäädöksessä on lisäksi luettelo 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti siirretyistä määristä jäsenvaltion ja unionin ulkoisen rahoitusvälineen mukaan jaoteltuna. 12 artikla

Määrärahojen palauttaminen ja keskeyttäminen 1.Vuosina 2022 ja 2023 EAKR:stä sellaisille ulkoisille rajatylittäville Interreg-ohjelmille myönnettävä vuotuinen rahoitusosuus, joiden osalta komissiolle ei ole toimitettu mainittujen vuosien 31 päivään maaliskuuta mennessä ohjelmaa ja jota ei ole kohdennettu uudelleen toiselle samaan ulkoisten rajatylittävien Interreg-ohjelmien luokkaan kuuluvalle ohjelmalle, kohdennetaan sellaisille sisäisille rajatylittäville Interreg-ohjelmille, joihin asianomainen jäsenvaltio osallistuu tai asianomaiset jäsenvaltiot osallistuvat. 2.Jos 31 päivänä maaliskuuta 2024 on vielä olemassa ulkoisia rajatylittäviä Interreg-ohjelmia, joita ei ole toimitettu komissiolle, 9 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu kyseisille ohjelmille jäljellä olevina vuosina aina vuoteen 2027 asti osoitettu EAKR:n koko rahoitusosuus, jota ei ole kohdennettu uudelleen toiseen rajatylittävään Interreg-ohjelmaan, jota tuetaan myös IPA III:n tai NDICI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmista, kohdennetaan sellaisiin sisäisiin rajatylittäviin Interreg-ohjelmiin, joihin asianomainen jäsenvaltio osallistuu tai asianomaiset jäsenvaltiot osallistuvat. 3.Komission hyväksymää ulkoista rajatylittävää Interreg-ohjelmaa ei jatketa tai kyseiselle ohjelmalle kohdennettuja varoja vähennetään sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti, erityisesti jos: a)yksikään asianomaisen Interreg-ohjelman piiriin kuuluvista kumppanimaista ei ole allekirjoittanut asiaa koskevaa rahoitussopimusta 57 artiklan mukaisesti vahvistetuissa määräajoissa; b)Interreg-ohjelmaa ei voida toteuttaa suunnitellulla tavalla osallistujamaiden välisissä suhteissa ilmenneiden ongelmien vuoksi. Tällaisissa tapauksissa 1 kohdassa tarkoitettu EAKR:n rahoitusosuus, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei ole vielä sidottu, tai vuotuisia eriä, jotka on sidottu ja vapautettu kokonaan tai osittain saman varainhoitovuoden aikana ja joita ei ole kohdennettu uudelleen toiselle ulkoiselle rajatylittävälle Interreg-ohjelmalle, jota tuetaan myös IPA III:n tai NDICI:n rajatylittävän yhteistyön ohjelmista, kohdennetaan sellaisille sisäisille rajatylittäville Interreg-ohjelmille, joihin asianomainen jäsenvaltio osallistuu tai asianomaiset jäsenvaltiot osallistuvat. 4.Komission jo hyväksymän osa-alueeseen 2 kuuluvan Interreg-ohjelman osalta kumppanimaan tai Grönlannin osallistuminen keskeytetään, jos jokin 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista tilanteista toteutuu. Osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin muiden osallistuvien kumppanimaiden on pyydettävä jotakin seuraavista: a)että Interreg-ohjelma keskeytetään kokonaan, erityisesti silloin, kun ohjelman keskeisiin yhteisiin kehityshaasteisiin ei pystytä vastaamaan ilman kyseisen kumppanimaan tai Grönlannin osallistumista; b)että kyseiseen Interreg-ohjelmaan kohdennettuja määrärahoja pienennetään sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti; c)että Interreg-ohjelmaa jatketaan ilman kyseisen kumppanimaan tai Grönlannin osallistumista. Jos Interreg-ohjelman määrärahoja pienennetään tämän kohdan toisen alakohdan b alakohdan mukaisesti, EAKR:n rahoitusosuus, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei ole vielä sidottu, kohdennetaan toiselle osa-alueeseen 2 kuuluvalle Interreg-ohjelmalle, johon yksi tai useampi asianomaisista jäsenvaltioista osallistuu, tai, jos jäsenvaltio osallistuu vain yhteen osa-alueeseen 2 kuuluvaan Interreg -ohjelmaan, yhdelle tai useammalle sisäiselle rajatylittävälle Interreg-ohjelmalle, johon kyseinen jäsenvaltio osallistuu.

5.Tämän artiklan mukaisesti pienennettyä IPA III:n, NDICI:n tai MMA-ohjelman rahoitusosuutta käytetään asetusten (EU) [IPA III] ja [NDICI] tai neuvoston päätöksen [MMA] mukaisesti. 6.Jos jokin kolmas maa tai kumppanimaa, joka osallistuu Interreg-ohjelman rahoitukseen kansallisilla varoilla, joissa ei ole kyse EAKR:stä tai unionin ulkoisesta rahoitusvälineestä peräisin olevan tuen kansallisesta yhteisrahoituksesta, ja joka on saanut 22 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun asiakirjan, vähentää tätä rahoitusta Interreg-ohjelman toteuttamisen aikana joko yleisesti tai jo valittujen yhteisten toimien osalta, osallistuvan jäsenvaltion tai osallistuvien jäsenvaltioiden on pyydettävä yhtä 4 kohdan toisessa alakohdassa esitetyistä vaihtoehdoista. 13 artikla

Yhteisrahoitusosuudet Kunkin Interreg-ohjelman yhteisrahoitusosuus on enintään 70 prosenttia, paitsi jos ulkoisten rajatylittävien tai osa-alueeseen 3 kuuluvien Interreg-ohjelmien osalta asetuksissa (EU) [IPA III] ja [NDICI] tai neuvoston päätöksessä (EU) [MMA-ohjelma] tai niiden nojalla annetuissa säädöksissä vahvistetaan korkeampi prosenttiosuus. II LUKU

Erityiset Interreg-tavoitteet ja temaattinen keskittäminen 14 artikla

Erityiset Interreg-tavoitteet 1.EAKR edistää asetuksen (EU) [uusi EAKR] 4 artiklassa vahvistetun soveltamisalansa puitteissa ja unionin ulkoiset rahoitusvälineet edistävät soveltuvin osin asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 4 artiklan 1 kohdassa esitettyjen toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamista Interreg-ohjelmiin kuuluvilla yhteisillä toimilla. 2.Rauhaa ja sovintoa tukevan PEACE PLUS -ohjelman osalta EAKR edistää toimintapoliittiseen tavoitteeseen 4 kuuluvana erityistavoitteena myös asianomaisten alueiden sosiaalista, taloudellista ja alueellista vakautta erityisesti toimilla, joilla edistetään yhteisöjen välistä yhteenkuuluvuutta. Kyseistä erityistavoitetta tuetaan erillisellä toimintalinjalla. 3.Asetuksen (EU) [uusi EAKR] 2 artiklassa vahvistettujen EAKR:n erityistavoitteiden lisäksi EAKR voi ja unionin ulkoiset rahoitusvälineet voivat soveltuvin osin edistää myös toimintapoliittiseen tavoitteeseen 4 kuuluvien erityistavoitteiden saavuttamista seuraavasti: a)parantamalla työmarkkinoiden tehokkuutta ja laadukkaiden työpaikkojen saatavuutta valtioiden rajojen yli; b)parantamalla yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen ja elinikäisen oppimisen saatavuutta ja laatua valtioiden rajojen yli tavoitteena parantaa rajojen yli tunnustettua koulutustasoa ja ammattitaidon tasoa; c)parantamalla laadukkaiden, kestävien ja kohtuuhintaisten terveydenhuollon palvelujen yhtäläistä ja oikea-aikaista saantia; d)parantamalla terveydenhuoltojärjestelmien ja pitkäaikaishoitopalvelujen saatavuutta, tehokkuutta ja kestävyyttä valtioiden rajojen yli; e)edistämällä sosiaalista osallisuutta ja torjumalla köyhyyttä, myös edistämällä yhtäläisiä mahdollisuuksia ja torjumalla syrjintää rajojen yli. 4.Osa-alueilla 1, 2 ja 3 EAKR voi ja soveltuvin osin unionin ulkoiset rahoitusvälineet voivat myös tukea Interreg-ohjelmien hallinnoinnin parantamista koskevaa erityistä Interreg-tavoitetta erityisesti seuraavien toimien avulla: a)osa-alueisiin 1 ja 2B kuuluvissa Interreg-ohjelmissa: i)parantamalla viranomaisten ja erityisesti tiettyä aluetta hallinnoivien viranomaisten ja sidosryhmien institutionaalisia valmiuksia; ii)tehostamalla julkishallintoa edistämällä oikeudellista ja hallinnollista yhteistyötä sekä kansalaisten ja instituutioiden välistä yhteistyötä erityisesti raja-alueiden oikeudellisten ja muiden esteiden poistamiseksi; b)osa-alueisiin 1, 2 ja 3 kuuluvissa Interreg-ohjelmissa: parantamalla viranomaisten ja sidosryhmien institutionaalisia valmiuksia panna täytäntöön makroaluestrategioita ja merialuestrategioita; c)ulkoisissa rajatylittävissä ja osa-alueisiin 2 ja 3 kuuluvissa Interreg-ohjelmissa, joita tuetaan Interreg-varoilla, a ja b alakohdan lisäksi: luomalla keskinäistä luottamusta, erityisesti edistämällä henkilötason yhteyksiin perustuvia toimia, edistämällä kestävää demokratiaa ja tukemalla kansalaisyhteiskunnan toimijoita sekä niiden roolia prosessien ja demokratiakehityksen uudistamisessa.

5.Ulkoisissa rajatylittävissä ja osa-alueisiin 2 ja 3 kuuluvissa Interreg-ohjelmissa EAKR edistää ja unionin ulkoiset rahoitusvälineet edistävät soveltuvin osin myös turvallisempaa ja suojatumpaa Eurooppaa koskevaa erityistä ulkoista Interreg-tavoitetta erityisesti rajanylitysten hallinnan sekä liikkuvuuden ja muuttoliikkeen hallinnan, maahanmuuttajien suojelu mukaan luettuna, aloilla toteutettavilla toimilla. 15 artikla

Temaattinen keskittäminen 1.Vähintään 60 prosenttia EAKR:stä ja soveltuvin osin unionin ulkoisista rahoitusvälineistä kullekin osa-alueisiin 1, 2 ja 3 kuuluvista Interreg-ohjelmista muiden toimintalinjojen kuin teknisen avun perusteella kohdennettavista määrärahoista on kohdennettava enintään kolmeen asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] [4 artiklan 1 kohdassa] säädettyyn toimintapoliittiseen tavoitteeseen. 2.Lisäksi 15 prosenttia EAKR:stä ja soveltuvin osin unionin ulkoisista rahoitusvälineistä kullekin osa-alueisiin 1, 2 ja 3 kuuluvista Interreg-ohjelmista muiden toimintalinjojen kuin teknisen avun perusteella kohdennettavista määrärahoista on kohdennettava Interreg-ohjelmien hallinnoinnin parantamista koskevaan erityiseen Interreg-tavoitteeseen tai turvallisempaa ja suojatumpaa Eurooppaa koskevaan erityiseen ulkoiseen Interreg-tavoitteeseen. 3.Jos osa-alueeseen 2A kuuluva Interreg-ohjelma tukee makroaluestrategiaa, kaikki EAKR:stä ja soveltuvin osin unionin ulkoisista rahoitusvälineistä muiden toimintalinjojen kuin ulkoisen avun perusteella kohdennettavat määrärahat on ohjelmoitava kyseisen strategian tavoitteisiin. 4.Jos osa-alueeseen 2B kuuluva Interreg-ohjelma tukee makroaluestrategiaa tai merialuestrategiaa, vähintään 70 prosenttia EAKR:stä ja soveltuvin osin unionin ulkoisista rahoitusvälineistä muiden toimintalinjojen kuin ulkoisen avun perusteella kohdennettavista kokonaismäärärahoista on kohdennettava kyseisen strategian tavoitteisiin. 5.Osa-alueeseen 4 kuuluvien Interreg-ohjelmien osalta kaikki EAKR:stä tai soveltuvin osin unionin ulkoisista rahoitusvälineistä muiden toimintalinjojen kuin teknisen avun perusteella kohdennettavat määrärahat on kohdennettava Interreg-ohjelmien hallinnoinnin parantamista koskevaan erityiseen Interreg-tavoitteeseen. III LUKU

Ohjelmasuunnittelu i jakso

Interreg-ohjelmien valmistelu, hyväksyminen ja muuttaminen 16 artikla

Interreg-ohjelmien valmistelu ja toimittaminen 1.Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoite (Interreg) toteutetaan Interreg-ohjelmien kautta yhteistyöhön perustuvalla hallinnoinnilla lukuun ottamatta osa-aluetta 3, joka voidaan toteuttaa kokonaisuudessaan tai osittain välillisesti hallinnoiden, sekä osa-aluetta 5, joka toteutetaan suoraan tai välillisesti hallinnoiden. 2.Osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden on valmisteltava liitteessä esitetyn mallin mukainen Interreg-ohjelma 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 väliseksi ajaksi. 3.Osallistuvien jäsenvaltioiden on valmisteltava Interreg-ohjelma yhteistyössä asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 6 artiklassa tarkoitettujen ohjelmakumppanien kanssa. Osallistuvien kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden on soveltuvin osin myös otettava mukaan kyseisessä artiklassa tarkoitettuja ohjelmakumppaneita vastaavat ohjelmakumppanit. 4.Tulevan hallintoviranomaisen sijaintijäsenvaltion on toimitettava komissiolle Interreg-ohjelma viimeistään [voimaantulopäivä + yhdeksän kuukautta] kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden puolesta. Tulevan hallintoviranomaisen sijaintijäsenvaltion on kuitenkin toimitettava unionin ulkoisista rahoitusvälineistä myönnettävää tukea sisältävä Interreg-ohjelma viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt asiaankuuluvan 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun strategisen ohjelma-asiakirjan, tai jos yhdessä tai useammassa unionin ulkoisen rahoitusvälineen perussäädöksessä niin edellytetään. 5.Ennen Interreg-ohjelman toimittamista komissiolle on siihen osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden vahvistettava kirjallisesti hyväksyvänsä Interreg-ohjelman sisällön. Tämä hyväksyntä sisältää myös kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden sitoumuksen tarvittavan yhteisrahoituksen järjestämiseen Interreg-ohjelman toteuttamiseksi ja soveltuvin osin sitoumuksen kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden rahoitusosuudesta. Kun kyseessä ovat Interreg-ohjelmat, joihin osallistuu syrjäisimpiä alueita sekä kolmansia maita, kumppanimaita tai MMA:ita, ensimmäisestä alakohdassa säädetystä poiketen asianomaisten jäsenvaltioiden on kuultava kyseessä olevia kolmansia maita, kumppanimaita tai MMA:ita ennen Interreg-ohjelmien toimittamista komissiolle. Tässä tapauksessa Interreg-ohjelmien sisältöä ja kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden mahdollista rahoitusosuutta koskevat hyväksynnät voidaan esittää kolmansien maiden, kumppanimaiden tai MMA:iden kanssa järjestettyjen neuvottelukokousten tai alueellisten yhteistyöjärjestöjen kokousten virallisesti hyväksytyissä pöytäkirjoissa. 6.Siirretään komissiolle 62 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitettä muiden kuin sen keskeisten osien mukauttamiseksi muutoksiin, joita tapahtuu ohjelmakauden aikana. 17 artikla

Interreg-ohjelmien sisältö

1.Kussakin Interreg-ohjelmassa on esitettävä yhteinen strategia, jonka mukaisesti ohjelmalla edistetään asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 4 artiklan 1 kohdassa asetettujen toimintapoliittisten tavoitteiden ja tämän asetuksen 14 artiklan 4 ja 5 kohdassa asetettujen eritysten Interreg-tavoitteiden saavuttamista ja sen tuloksista tiedotetaan. 2.Kukin Interreg-ohjelma koostuu toimintalinjoista. Kukin toimintalinja vastaa yhtä toimintapoliittista tavoitetta tai tapauksen mukaan joko yhtä erityistä Interreg-tavoitetta tai niitä molempia tai teknistä apua. Toimintalinja, joka vastaa yhtä toimintapoliittista tavoitetta tai tapauksen mukaan yhtä erityistä Interreg-tavoitetta tai niitä molempia, koostuu yhdestä tai useammasta erityistavoitteesta. Yhteen toimintapoliittiseen tavoitteeseen tai erityiseen Interreg-tavoitteeseen voi liittyä useampia toimintalinjoja. 3.Jotta voidaan tehostaa ohjelman toteuttamista ja suurentaa toimien mittakaavaa, asianomainen jäsenvaltio voi päättää asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja yhteisymmärryksessä komission kanssa siirtää Interreg-ohjelmiin enintään [x] prosenttia samalle alueelle Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen perusteella kohdennetuista EAKR:n määrärahoista. Siirretty määrä muodostaa erillisen toimintalinjan tai erilliset toimintalinjat. 4.Kussakin Interreg-ohjelmassa on esitettävä seuraavat: a)ohjelma-alue (mukaan luettuna sen kartta erillisenä asiakirjana); b)tärkeimpiä yhteisiä haasteita koskeva tiivistelmä, jossa otetaan huomioon seuraavat seikat: i)taloudelliset, sosiaaliset ja alueelliset erot; ii)yhteiset investointitarpeet ja täydentävyys muiden tukimuotojen kanssa; iii)aiemmat kokemukset; iv)makroaluestrategiat ja merialuestrategiat, jos ohjelma-alue kuuluu kokonaisuudessaan tai osittain yhden tai useamman strategian piiriin; c)valittujen toimintapoliittisten tavoitteiden ja erityisten Interreg-tavoitteiden, niitä vastaavien toimintalinjojen, erityistavoitteiden ja tukimuotojen perustelut, joissa on tarvittaessa käsiteltävä rajatylittävän infrastruktuurin puuttuvia yhteyksiä; d)erityistavoitteet kunkin toimintalinjan osalta teknistä apua lukuun ottamatta; e)kunkin erityistavoitteen osalta seuraavat: i)tavoitetta koskevien toimien tyypit, mukaan lukien luettelo suunnitelluista strategisesti tärkeistä toimista, sekä niiden odotettu vaikutus kyseisiin erityistavoitteisiin ja soveltuvin osin makroalue- ja merialuestrategioihin; ii)tuotos- ja tulosindikaattorit sekä vastaavat välitavoitteet ja tavoitteet; iii)pääasialliset kohderyhmät; iv)erityiset kohdealueet, mukaan lukien suunnitelmat käyttää yhdennettyjä alueellisia investointeja, yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä tai muita alueellisia välineitä; v)rahoitusvälineiden suunniteltu käyttö; vi)suunniteltujen määrärahojen alustava jakautuminen tukitoimityyppien mukaan;

f)teknisen avun toimintalinjan osalta suunniteltu käyttö asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] [30], [31] ja [32] artiklan mukaisesti sekä asiaankuuluvat tukitoimityypit; g)rahoitussuunnitelma, joka sisältää seuraavat taulukot (ilman erittelyä osallistuvan jäsenvaltion, kolmannen maan, kumppanimaan tai MMA:n mukaan, jollei toisin mainita): i)taulukko, jossa eritellään kokonaismäärärahat EAKR:n ja tarvittaessa kunkin unionin ulkoisen rahoitusvälineen osalta koko ohjelmakauden ja vuoden ajalta; ii)taulukko, jossa eritellään EAKR:n kokonaismäärärahat kunkin toimintalinjan osalta ja tarvittaessa kunkin ulkoisen rahoitusvälineen kokonaismäärärahat kunkin toimintalinjan osalta sekä kansallinen yhteisrahoitus ja tieto siitä, koostuuko kansallinen yhteisrahoitus julkisesta ja yksityisestä rahoituksesta; h)toimet, jotka on toteutettu sen varmistamiseksi, että asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] 6 artiklassa tarkoitetut asianomaiset ohjelmakumppanit osallistuvat Interreg-ohjelman valmisteluun, sekä näiden ohjelmakumppanien rooli ohjelman toteuttamisessa, seurannassa ja arvioinnissa; i)Interreg-ohjelman viestintää ja näkyvyyttä koskeva suunniteltu lähestymistapa, jossa määritellään tavoitteet, kohdeyleisöt, viestintäkanavat, näkyvyys sosiaalisessa mediassa, suunniteltu budjetti ja asiaankuuluvat seuranta- ja arviointi-indikaattorit; 5.Edellä 4 kohdassa tarkoitetut tiedot on annettava seuraavasti: a)edellä g alakohdassa tarkoitettujen taulukoiden osalta ja unionin ulkoisista rahoitusvälineistä saatavan tuen osalta kyseiset määrärahat on esitettävä seuraavasti: i)IPA III - ja NDICI-välineistä tuettujen ulkoisten rajatylittävien Interreg-ohjelmien (IPA III:n rajaylittävän yhteistyön ohjelmat tai naapuruusalueita koskevat rajatylittävän yhteistyön ohjelmat) osalta yhtenä summana, johon yhdistetään otsakkeiden [otsake 2 ’Yhteenkuuluvuus ja arvot’, alaotsake ’Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus’] ja [otsake 6 ’Naapurialueet ja maailma’] rahoitusosuudet; ii)IPA III- ja NDICI-välineistä tai MMA-ohjelmasta tuettujen osa-alueisiin 2 ja 4 kuuluvien Interreg-ohjelmien (’Interreg-rahastot’) osalta yhtenä summana, johon yhdistetään [otsakkeen 2] ja [otsakkeen 6] rahoitusosuudet, tai jaettuna rahoitusvälineittäin ’EAKR’, ’IPA III’, ’NDICI’ ja ’MMA-ohjelma’ ohjelmakumppaneiden valinnan mukaan; iii)MMA-ohjelmasta tuettujen osa-alueeseen 2 kuuluvien Interreg-ohjelmien osalta jaettuna rahoitusvälineittäin (’EAKR’ ja ’MMA-ohjelma Grönlanti’); iv)NDICI-välineestä ja MMA-ohjelmasta tuettujen osa-alueeseen 3 kuuluvien Interreg-ohjelmien osalta jaettuna rahoitusvälineittäin (’EAKR’, ’NDICI’ ja ’MMA-ohjelma’ tapauksen mukaan); b)edellä 4 kohdan g alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuun taulukkoon on sisällytettävä ainoastaan vuosia 2021–2025 koskevat määrät. 6.Edellä 4 kohdan e alakohdan vi alakohdan ja f alakohdan osalta tukitoimityyppien on perustuttava asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus] liitteessä [I] olevaan luetteloon. 7.Interreg-ohjelmassa on a)yksilöitävä hallintoviranomainen, tarkastusviranomainen ja elin, jolle komissio suorittaa maksut; b)vahvistettava yhteisen sihteeristön perustamista koskeva menettely; c)esitettävä jaottelu rahoitusvastuista osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden tai kumppanimaiden tai MMA:iden välillä hallintoviranomaisen tai komission mahdollisesti tekemien rahoitusoikaisujen varalta. 8.Hallintoviranomaisen on ilmoitettava komissiolle kaikki sellaiset 7 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tietoja koskevat muutokset, jotka eivät edellytä ohjelman muuttamista. 9.Poiketen siitä, mitä 4 kohdassa säädetään, osa-alueeseen 4 kuuluvien Interreg-ohjelmien sisältö on mukautettava kyseisten Interreg-ohjelmien erityisluonteen mukaan seuraavasti:

a)a alakohdassa tarkoitettuja tietoja ei tarvitse toimittaa; b)b ja h alakohdassa vaaditut tiedot on annettava lyhyenä yhteenvetona; c)jokaisesta muusta erityistavoitteesta muilla kuin teknisen avun toimintalinjoilla on annettava seuraavat tiedot: i)yhden tuensaajan määritelmä tai rajattu luettelo tuensaajista ja tuen myöntämismenettely; ii)erityistavoitteisiin liittyvät toimityypit ja niiden odotettu vaikutus erityistavoitteisiin; iii)tuotos- ja tulosindikaattorit sekä vastaavat välitavoitteet ja tavoitteet; iv)pääasialliset kohderyhmät; v)suunniteltujen määrärahojen alustava jakautuminen tukitoimityyppien mukaan; 18 artikla

Interreg-ohjelmien hyväksyminen 1.Komissio arvioi kutakin Interreg-ohjelmaa ja sen yhdenmukaisuutta asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus], asetuksen (EU) [uusi EAKR] ja tämän asetuksen kanssa ja, jos on kyse unionin ulkoisesta rahoitusvälineestä myönnettävästä tuesta ja tarvittaessa, sen yhdenmukaisuutta 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun monivuotisen strategia-asiakirjan tai yhtä tai useampaa kyseistä välinettä koskevan perussäädöksen mukaisen strategisen ohjelmasuunnittelun kehyksen kanssa. 2.Komissio voi esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun tulevan hallintoviranomaisen sijaintijäsenvaltio on toimittanut Interreg-ohjelman. 3.Osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden tai kumppanimaiden tai MMA:iden on tarkasteltava Interreg-ohjelmaa uudelleen ottaen huomioon komission esittämät huomautukset. 4.Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen kunkin Interreg-ohjelman hyväksymisestä viimeistään kuuden kuukauden kuluttua päivästä, jona tulevan hallintoviranomaisen sijaintijäsenvaltio on toimittanut ohjelman. 5.Ulkoisten rajatylittävien Interreg-ohjelmien osalta komissio tekee päätöksensä 4 kohdan mukaisesti kuultuaan IPA III -komiteaa asetuksen (EU) [IPA III] 16 artiklan mukaisesti ja naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön komiteaa asetuksen (EU) [NDICI] 36 artiklan mukaisesti. 19 artikla

Interreg-ohjelmien muuttaminen 1.Hallintoviranomaisen sijaintijäsenvaltio voi toimittaa Interreg-ohjelman muuttamista koskevan perustellun pyynnön sekä muutetun ohjelman, jossa esitetään kyseisen muutoksen odotettu vaikutus tavoitteiden saavuttamiseen. 2.Komissio arvioi muutoksen yhdenmukaisuuden asetuksen (EU) [uusi yhteisiä säännöksiä koskeva asetus], asetuksen (EU) [uusi EAKR] ja tämän asetuksen kanssa ja voi esittää huomautuksia kolmen kuukauden kuluessa muutetun ohjelman toimittamisesta. 3.Os