/* KOM/2011/0736 lopullinen */ KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE varainhoitovuotta 2009 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta (tiivistelmä)





JOHDANTO Tämä on komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle varainhoitovuotta 2009 koskevien vastuuvapauden myöntämispäätösten seurannasta[1] Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 319 artiklan 3 kohdan, varainhoitoasetuksen 147 artiklan ja Euroopan kehitysrahaston (EKR) varainhoitoasetuksen 119 artiklan 5 kohdan nojalla. Kertomuksessa esitetään yhteenveto komission vastauksista Euroopan parlamentin ja neuvoston tärkeimpiin pyyntöihin, ja siihen liittyy kaksi komission yksiköiden valmisteluasiakirjaa, jotka sisältävät komission vastaukset erikseen kuhunkin parlamentin ja neuvoston esittämään pyyntöön (yhteensä 298 pyyntöä). Komission yksiköiden valmisteluasiakirjoissa viitataan kunkin pyynnön kohdalla asianmukaisiin kohtiin joko Euroopan parlamentin tai neuvoston asiakirjassa. Komissio on todennut vastuuvapautta koskeviin Euroopan parlamentin päätöslauselmiin sisältyvän yhteensä 213 Euroopan parlamentin sille osoittamaa pyyntöä[2]. Komissio suostuu 89 pyynnön osalta toteuttamaan parlamentin esittämät toimenpiteet. 112 pyynnön osalta edellytetyt toimenpiteet on jo toteutettu tai aloitettu, vaikka eräissä tapauksissa niiden tuloksia on vielä arvioitava. Voimassa olevasta oikeudellisesta kehyksestä tai komission institutionaalisista oikeuksista johtuen komissio ei voi hyväksyä 12:ta pyyntöä[3]. Komissio on todennut, että neuvosto on suosituksessaan Euroopan parlamentille osoittanut sille 85 pyyntöä[4]. Komissio suostuu 43 pyynnön osalta toteuttamaan neuvoston esittämät toimenpiteet, ja 42 pyynnön osalta edellytetyt toimenpiteet on jo toteutettu tai aloitettu, vaikka eräissä tapauksissa niiden tuloksia on vielä arvioitava. Joukossa ei ole pyyntöjä, joita komissio ei voi hyväksyä voimassa olevasta oikeudellisesta kehyksestä tai komission institutionaalisista oikeuksista johtuen. TIIVISTELMÄ KOMISSION VASTAUKSISTA EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ESITTÄMIIN PYYNTÖIHIN, JOTKA KOSKEVAT VUODEN 2009 VASTUUVAPAUDEN MYÖNTÄMISTÄ ENSISIJAISET TOIMET Euroopan parlamentti painotti päätöslauselmassaan erityisesti seitsemää ensisijaista tointa, jotka ovat luonteeltaan institutionaalisia ja organisatorisia. Näistä pyynnöistä on käyty laajaa keskustelua vastuuvapausmenettelyn aikana, ja komissiolla on ollut mahdollisuus esittää näkemyksensä talousarvion valvontavaliokunnan jäsenten ja erityisesti vuoden 2009 vastuuvapaudesta vastaavan esittelijän kanssa käydyssä yhteydenpidossa. Näiden keskustelujen aikana kävi ilmi komission vahva sitoutuminen näiden huolenaiheiden korjaamiseen. Nykyisen vastuuvapausmenettelyn uudistaminen Vastuuvapausmenettelyyn ja erityisesti siihen liittyviin määräaikoihin sovellettavat säännöt määritellään varainhoitoasetuksessa. Käynnissä olevaa varainhoitoasetuksen tarkistamista koskevissa keskusteluissa käsitellään myös menettelyn kokonaiskeston lyhentämistä. Komissio on jo kehottanut vastuuvapauden myöntäjää, neuvostoa ja Euroopan tilintarkastustuomioistuinta perustamaan työryhmän käsittelemään yksityiskohtaisemmin vastuuvapausmenettelyn kattavaa uudistusta. Tavoitteena olisi laatia tiiviimpi aikataulu, jossa toimielimille jäisi kuitenkin riittävästi aikaa valmistella ja esittää omat lausuntonsa. Työryhmän päätelmistä keskustelemiseksi voitaisiin järjestää kokous. Kansalliset hallinnointia koskevat ilmoitukset Jotta jäsenvaltioiden vastuuvelvollisuutta voidaan lisätä SEUT-sopimuksen 317 artiklan mukaisesti, komissio sisällytti ehdotukseensa varainhoitoasetuksen (56 artiklan) kolmivuotistarkistukseksi vaatimuksen, jonka mukaan jäsenvaltioiden vastuullisten elinten pitäisi esittää vuosittain hallinnolliset vahvistuslausumat, jotka kattavat kaikki yhteisen hallinnoinnin piiriin kuuluvat varat[5]. Tällaista lähestymistapaa sovelletaan menestyksellisesti jo maatalouden alalla. Tällaisten hallinnollisten vahvistuslausumien avulla komissio saisi huomattavaa lisävarmuutta EU:n varojen käytöstä jäsenvaltioissa. Komissio katsoo, että riippumattoman tarkastajan tarkastamat hallinnolliset vahvistuslausumat soveltuvat paremmin varmuuden saamiseen jäsenvaltioilta kuin nykyiset kansalliset vahvistuslausumat ja että ne tehostaisivat yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa talousarvion täytäntöönpanon alalla. Komissio aikoo arvioida näiden hallinnollisten vahvistuslausumien tuomaa lisäarvoa kohtuullisen täytäntöönpanoajan kuluttua ja saattaa harkita ehdotusta poliittisen tuen osoittamisesta raportointi- ja vastuuvelvollisuusprosessille sekä johdon antamille vahvistuslausumille. Komission hallintorakenteen loppuunsaattaminen Komissio antaa talousarvion toteutuksen tehtäväksi pääjohtajille ja toimialajohtajille, jotka vastaavat varojen moitteettomasta ja tehokkaasta hoidosta sekä tehokkaiden valvontajärjestelmien käytöstä yksiköissään. He raportoivat saavuttamistaan tuloksista vuotuisessa toimintakertomuksessa, joka sisältää allekirjoitetun vahvistuslausuman rahoitustoimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. Varmuus saadaan tarkastelemalla tosiseikkoja puolueettomasti, jotta voidaan esittää perusteellinen arvio riskinhallinta-, valvonta- ja hallintomenettelyjen tehokkuudesta. Tarkastelusta vastaavat johtajat, joiden tehtävänä on seurata jatkuvasti sisäisten valvontajärjestelmien toimintaa, sekä sisäiset ja ulkoiset tarkastajat. Vuotuiset toimintakertomukset ovat pääjohtajien tärkein keino raportoida vastuuvelvollisuudestaan komissaareille. Komission näkemyksen mukaan pääjohtajille annettua hallintovastuuta ei pitäisi heikentää lisäämällä järjestelyyn vaatimusta komission jäsenten tai puheenjohtajan allekirjoituksista. Vuotuisten toimintakertomusten pysyviä laadintaohjeita on kuitenkin päivitetty siten, että nyt pääjohtaja vahvistaa selkeästi, että hänen toimintakertomuksensa ja vahvistuslausumansa tärkeimmät osatekijät, mukaan lukien suunnitellut varaumat, on saatettu hänen pääosastostaan vastaavan komission jäsenen tietoon. Kaikki pääjohtajat noudattivat näitä pysyviä ohjeita vuonna 2011 laatiessaan vuotta 2010 koskevia vuotuisia toimintakertomuksia. Lisäksi komission kokouksessa 23. helmikuuta 2011 komission jäsenten huomio kiinnitettiin siihen, että pääosastojen ja komission jäsenten on tärkeää käydä vuoropuhelua vuotuisen toimintakertomuksen luonnoksesta ja varaumista pysyvien ohjeiden sekä kabinettien ja yksiköiden välisiä suhteita koskevien työjärjestelyjen mukaisesti. Maksujen keskeyttäminen ja jäädyttäminen järjestelmällisesti Koheesiorahastot toimivat kaudella 2007–2013 asetuksessa (EY) N:o 1083/2006[6] vahvistetun kehyksen mukaisesti. Asetukseen sisältyy oikeusperusta maksujen määräajan kulumisen keskeyttämiselle operationaalisella tasolla enintään kuudeksi kuukaudeksi (91 artikla) pääjohtajan päätöksellä, mikä on ensimmäinen vaihe, kun komissio päättää maksujen jäädyttämisestä (92 artikla). Maksujen määräajan kulumisen keskeyttäminen on joustavampi väline saada jäsenvaltiot korjaamaan heikkouksia, sillä tämä toimenpide on välitön eikä edellytä komission muodollista päätöstä. Huolehtiakseen tämän välineen järjestelmällisemmästä käytöstä komissio on toteuttanut useita toimia, esimerkiksi työllisyys-, sosiaali- ja osallisuusasioiden pääosaston, aluepolitiikan pääosaston ja monien kansallisten tarkastusviranomaisten käyttämät yhteiset suuntaviivat, joihin sisältyvät tärkeimmät vaatimukset hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkuuden arvioimiseksi jäsenvaltioissa. Yksiköt ovat raportoineet kaikista maksujen keskeyttämistä ja jäädyttämistä koskevista päätöksistä vuotuisissa toimintakertomuksissa. Maksujen keskeyttämistä ja jäädyttämistä koskevaa järjestelmällistä politiikkaa on kuvattu talousarvion valvontavaliokunnalle esitetyissä esimerkeissä[7]. Ne osoittavat selvästi, että komissio noudattaa järjestelmällisesti ja keskeytyksettä maksujen keskeyttämiseen ja jäädyttämiseen johtavien menettelyllisten ja oikeudellisten toimien toteutusjärjestystä. Komissio katsoo oikaisukirjeiden ja kirjeiden, joilla ilmoitetaan rahoitusoikaisuista, kopioiden lähettämisestä asianomaisten jäsenvaltioiden parlamenteille ja ylimmille tilintarkastuselimille, että on näiden elinten asia hankkia itse tiedot kansallisilta hallinnointi- ja valvontaviranomaisilta. Oikaisumekanismien parantaminen Jo usean vuoden ajan on tarvittaessa määrätty rahoitusoikaisuja, parannettu jäsenvaltioiden rahoitusoikaisuista ja takaisinperinnästä esittämien tietojen laatua ja komissio on pyrkinyt edistämään parhaiden käytänteiden käyttöä, jotta jäsenvaltioilla ja EU:lla olisi käytettävissään entistä tehokkaampi takaisinperintämekanismi. Yhteistä hallinnointia hoitavat komission yksiköt ovat vuodesta 2007 lähtien raportoineet vuotuisessa toimintakertomuksessaan rahoitusoikaisuista ja esittäneet ne selkeästi jäsenvaltioittain, ohjelmakausittain ja rahastoittain jaoteltuina. Tilinpäätöksen liitetietoa 6 täydennettiin yhtä lailla yksityiskohtaisilla tiedoilla rahoitusoikaisujen täytäntöönpanosta. Komissio korostaa, että koheesiopolitiikan alalla pannaan täytäntöön kaikki sellaiset määrät, jotka jäsenvaltiot ovat hyväksyneet rahoitusoikaisuiksi. Ellei komissiolla ole riittävää varmuutta siitä, että kaikki korjaukset on todella toteutettu, se keskeyttää päättämismenettelyn ja pyytää kyseistä jäsenvaltiota toteuttamaan asianmukaisia toimia. Komission yksiköt toteuttavat parhaillaan jäsenvaltioiden takaisinperintäjärjestelmiin kohdistuvaa erityistarkastusta[8] saadakseen varmuuden vuotuisissa takaisinperintää ja hankkeiden peruutuksia koskevissa lausumissa esitettyjen tietojen laadusta. Tämän tarkastuksen ensimmäisistä tuloksista odotetaan raportoitavan vuotta 2011 koskevissa vuotuisissa toimintakertomuksissa. Komissio on toimittanut parlamentin valiokunnalle yksityiskohtaiset tiedot kaikista maksujen keskeyttämistä ja jäädyttämistä sekä rahoitusoikaisuja koskevista päätöksistä ja täyttänyt kaikki tietopyynnöt[9]. Erityisesti maatalouden alalla, missä aiheettomasti maksettuja määriä havaitaan tai voidaan havaita sääntöjenmukaisuutta koskevien tarkastusmenettelyjen seurauksena, jäsenvaltioiden on toteutettava havaintojen johdosta lopullisiin edunsaajiin kohdistuvia takaisinperintätoimia. Silloinkin, kun tämä ei ole mahdollista, koska rahoitusoikaisut liittyvät vain puutteisiin jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä, rahoitusoikaisut ovat kuitenkin tärkeä keino parantaa näitä järjestelmiä ja näin ollen estää tai havaita ja periä takaisin lopullisille edunsaajille suoritetut sääntöjenvastaiset maksut. Sääntöjenmukaisuutta koskevat tarkastukset edistävät sen vuoksi tapahtumien laillisuutta ja asianmukaisuutta lopullisten edunsaajien tasolla. Nykyisessä sääntelykehyksessä rahoitusoikaisuja pidetään toimenpiteinä, joiden tarkoituksena on palauttaa menojen asianmukaisuus ja suojata EU:n talousarviota. Mahdollisuus keskeyttää maksujen määräajan kuluminen ja määrätä rahoitusoikaisuja toimii myös kannustimena jäsenvaltioille parantaa hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä sekä toteuttaa tarvittavat rahoitusoikaisut itse. Seuraavan sukupolven ohjelmia koskeviin ehdotuksiin[10] sisältyy säännöksiä, joiden tavoitteena on velvoittaa jäsenvaltiot perimään rahoitusoikaisut lopullisilta edunsaajilta aina kun mahdollista. Lisäksi niissä ehdotetaan komissiolle uutta mahdollisuutta peruuttaa kaikki tai osa EU:n talousarvion rahoitusosuudesta tietylle ohjelmalle ja suorittaa takaisinperintä jäsenvaltiolta. Tavoitteena on mahdollistaa se, että komissio voi sulkea EU-rahoituksen ulkopuolelle kaikki sellaiset menot, jotka eivät ole sovellettavan unionin ja kansallisen lainsäädännön mukaisia. Tämä koskisi myös tapauksia, joissa joko komissio tai Euroopan tilintarkastustuomioistuin on havainnut puutteita jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä. Toiminnan arvioija Komissio aikoo esittää SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukaisen ensimmäisen arviointikertomuksen ennen vuoden 2011 loppua. Komissio käyttää vakiintuneita työskentelytapojaan kertomuksen julkistamisessa ja toimittamisessa Euroopan parlamentille ja huomauttaa, että komission sisäinen tarkastus käyttää omaa riippumatonta valtaansa suunnitellessaan tarkastustoimintaansa. Uusi varainkäyttöä koskeva ajattelutapa Kuten tiedonannossa Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio[11] esitetään, komissio tekee yhteistyötä lainsäädäntävallan käyttäjän kanssa varmistaakseen, että yksinkertaistamisen, moitteettoman varainhoidon ja vastuuvelvollisuuden periaatteet sisällytetään täysimääräisesti tulevaan suunnittelutoimintaan. Tähän liittyen komissio on jo ehdottanut yksinkertaistamistoimenpiteitä varainhoitoasetuksen ehdotetun tarkistamisen yhteydessä. Komissio antaa yksinkertaistamisesta oman tiedonannon vuoden 2011 lopulla, kun se on esittänyt kaikki alakohtaiset ehdotuksensa. Komissio katsoo, että yleinen tarkastuslausuma jokaisesta monivuotisesta rahoituskehyksestä ei toisi lisäarvoa olemassa olevaan vuotuiseen hallintorakenteeseen, jonka yhteydessä käytössä on jo täysimittainen ja sovittu varainkäyttöä koskeva vastuuvelvollisuusprosessi. Jälkitarkastusten tarkoituksena on havaita ja korjata virheet, joita ei ole havaittu maksuhetkellä. Monivuotisten ohjelmien osalta komissio seuraa korjausten jälkeen, toisin sanoen tarkastuskierroksen lopussa, tuloksena olevaa jäännösvirheiden määrää. Eräät tutkimusalan pääosastot ovat määritelleet sisäisen valvontatavoitteensa monivuotisen, jäännösvirheiden määrää koskevan kriteerin avulla. Myös koheesiopolitiikan alalla komissio aikoo laatia jäännösvirheiden määrää koskevan analyysin EAKR:n ohjelmakauden 2000–2006 osalta vuonna 2012 suoritettavien tarkastusten pohjalta ja ilmoittaa tuloksista sen jälkeen. YLEISET HAVAINNOT Tilit Komissio on luonut vankan kirjanpitojärjestelmän, joka on viimeisten kolmen vuoden aikana tuottanut myönteisen lausuman tilien luotettavuudesta. Komissio jatkaa menetelmiensä kehittämistä, esimerkiksi kirjanpidon laatua parantavalla hankkeellaan, käsitelläkseen tilintarkastustuomioistuimen esittämät huomautukset ja vähentääkseen virheellisten tietojen riskiä entisestään. Se, että nettovaroja kuvaava luku on negatiivinen, on seurausta suoriteperusteisen kirjanpidon soveltamisesta toimielimeen, jota rahoitetaan vuotuisella talousarviolla. Vastuut (kuten eläkkeet ja Euroopan maatalouden tukirahastosta erääntyvät määrät) merkitään kirjanpitoon, kun taas EU:n kirjanpitosääntöjen mukaan vakuudet (kuten jäsenvaltioiden antamat vakuudet vastuiden kattamiseksi vuotuisten talousarvioiden määrärahoilla) eivät vastaa saatavien määritelmää eikä niitä sen vuoksi merkitä kirjanpitoon sellaisenaan, vaan ne esitetään tilinpäätöksen liitetiedoissa. EU:n tilinpitostandardit ovat kansainvälisten standardien mukaisia. Näistä standardeista poikkeaminen johtaisi siihen, että tilintarkastustuomioistuin esittäisi tileistä varaumia. Mahdollisuutta perustaa eläkerahasto analysoitiin perusteellisesti vuonna 2004, jolloin valittiin nykyinen ratkaisu, joka sisällytettiin henkilöstösääntöihin. Laillisuus ja asianmukaisuus Komissio katsoo, että nykyisellä lainsäädännöllä on lujitettu jäsenvaltioiden vastuuvelvollisuutta ja niiden komissiolle tarjoamaa varmuutta luomalla hallinnointi- ja valvontajärjestelmien ennakkohyväksyntämenettely ja perustamalla ohjelmien tarkastusviranomaisia. Myös voimassa olevat rakennerahastoasetukset antavat komissiolle välineet harjoittaa valvontarooliaan siinä tapauksessa, että jäsenvaltiot eivät noudata velvoitteitaan. Komission ehdotuksessa varainhoitoasetuksen kolmivuotistarkistukseksi edellytetään vuotuisia hallinnollisia vahvistuslausumia sekä niistä annettavaa riippumatonta tarkastuslausumaa. Tarkastuselin noudattaa kansainvälisiä standardeja ja komission hyväksymiä menetelmiä, komissio kohdistaa siihen tarkastuksia, ja Euroopan tilintarkastustuomioistuin valvoo sen toimintaa myöhemmässä vaiheessa. Jäsenvaltioiden vastuu ja avoimuus Komission yksiköt esittävät vuotuisissa toimintakertomuksissaan arvionsa jäsenvaltioiden hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä ja ottavat huomioon tiedot, joita jäsenvaltiot ovat toimittaneet (muun muassa vuotuisissa tarkastuskertomuksissa ja vuotuisissa yhteenvedoissa) antaessaan hallinnollisia vahvistuslausumiaan. Päätös tehdä vuotuisista yhteenvedoista julkisia on kuitenkin voimassa olevan asiakirjoihin tutustumista koskevan lainsäädännön mukaan kyseisten jäsenvaltioiden asia, sillä ne ovat näiden asiakirjojen laatijoita. Vuotuisissa toimintakertomuksissa esitetään laajat vuotta 2010 koskevat tiedot jäsenvaltioittain, politiikanaloittain ja ohjelmakausittain. Komissio esittää yhteenvetokertomuksessa toimenpiteet, joita se pitää tarpeellisina havaittujen merkittävien heikkouksien korjaamiseksi. OLAFin ja rakennerahastoasioita hoitavien pääosastojen välistä yhteistyötä on tehostettu[12], ja asiaan liittyvää strategia-asiakirjaa arvioidaan kaksi kertaa vuodessa. Tavoitteena on lujittaa petosriskin arviointia, tarjota jäsenvaltiolle enemmän ohjeistusta petosten torjunnan ja havaitsemisen alalla sekä kohottaa petoksia koskevan tietämyksen tasoa komission yksiköissä ja jäsenvaltioissa. Hyväksyttävä virheriski Valmisteltaessa uutta alakohtaista lainsäädäntöä vuosiksi 2014–2020 komissio aikoo sisällyttää säädösehdotuksiin liitettyihin rahoitusselvityksiin valvontajärjestelmän rakenteen kuvauksen, arvion tarkastusten kustannuksista ja eduista sekä sääntöjen noudattamatta jättämisestä aiheutuvan odotettavissa olevan riskin. Hyväksyttävän virheriskin käsitteen on tarkoitus toimia hallinnollisena välineenä tarkastusten tehokkuuden mittaamiseksi. Komissio soveltaa kuitenkin nollatoleranssia kaikkiin tapauksiin, joissa on kyse puutteellisesta hallinnosta tai petoksista. Komission sisäisen tarkastuksen toimiala Osana vuoden 2011 tarkastusohjelmaansa sisäisen tarkastuksen toimiala on kehittänyt käytäntöään suorittaa tietty määrä toiminnantarkastuksia, joissa keskitytään tehokkuuteen, vaikuttavuuteen ja EU:n varojen käytön taloudellisuuteen. Komissio hyväksyy sen, että sisäisen tarkastuksen toimialaa kehotetaan kehittämään näitä näkökohtia entisestään sen tulevissa tarkastusohjelmissa. Yhtenäinen tarkastusmalli Komission kehys vastaa tilintarkastustuomioistuimen vaatimusta, jonka mukaan järjestelmien ”pitäisi perustua valvontamenettelyiden ketjuun, jossa jokaiselle tasolle on määritetty erityiset tavoitteet, joiden yhteydessä otetaan huomioon muiden suorittama työ”. Käytössä olevilla rakenteilla tähdätään tarpeettoman päällekkäisyyden välttämiseen eikä niissä aseteta kyseenalaiseksi tilintarkastustuomioistuimen tehtävää ulkopuolisena tarkastajana eikä myöskään muiden sisäisen valvontakehyksen ulkopuolella olevien elinten kuten kansallisille parlamenteille raportoivien ylimpien tarkastuselinten riippumattomuutta. Seurattavuus Komissio katsoo täyttävänsä seurattavuuden vaatimukset, jotka on määritelty varainhoitoasetuksen 30 artiklassa, eikä unionin tuomioistuin ole asettanut varainhoitoasetuksen pätevyyttä kyseenalaiseksi. Komissio aikoo kuitenkin analysoida unionin tuomioistuimen asiaan liittyvät tuomiot[13] ja ehdottaa lainsäädäntävallan käyttäjälle tarpeellisiksi katsottuja säännöksiä edellytetyn seurattavuuden tason säilyttämiseksi. Komissio katsoo, ettei yhteenvetokertomus ole oikea väline raportoida siitä, millaisia seurantatoimenpiteitä jäsenvaltiot toteuttavat noudattaakseen velvoitettaan julkaista ajallaan tietoja edunsaajista. Tällainen seuranta olisi parasta liittää pääosastojen laatimiin vuotuisiin toimintakertomuksiin. Henkilöstösäännöt Komissio pani vuonna 2011 merkille henkilöstösääntöjen muuttamisesta esitetyn ehdotusluonnoksen, jolla pyritään tasapainottamaan tehostamisen välttämätön tarve ja olosuhteet, joissa toimielimet pystyvät toteuttamaan politiikkaansa. Ehdotuksella täydennetään EU:n hallinnon vuonna 2004 toteutettua uudistusta. Nämä ehdotusluonnokset ovat perusta henkilöstön edustajien kanssa käytäville keskusteluille. Komission muodollinen ehdotus on tarkoitus esittää neuvostolle ja parlamentille ennen vuoden 2011 loppua. ERITYISET HAVAINNOT Maatalous ja luonnonvarat Komissio katsoo, että virheiden osuuden vähentymistä maatalouden alalla voidaan pitää jo jatkuvana kehityssuuntauksena. Näin ollen virhetaso, joka on viime vuosina ollut 2 prosentin tuntumassa, vahvistaa aikaisempien vuosien myönteisen kokonaisarvion. Komissio aikoo luonnollisestikin jatkaa toimiaan maatalousmenojen virhetason alentamiseksi alle olennaisuusrajan, erityisesti keskittämällä toimet menoaloille, joilla virheitä esiintyy eniten, kuten eräissä maaseudun kehittämistoimenpiteissä. Komissio toimii jatkuvasti yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kehittääkseen edelleen yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toimintaa sekä siihen kuuluvan peltolohkorekisterin luotettavuutta. Maksatusvuodesta 2010 lähtien jäsenvaltioiden edellytetään suorittavan peltolohkorekisteriä koskevan vuotuisen laatuarvioinnin ja ilmoittamaan sen tuloksista. Tätä käytäntöä sovellettiin ensimmäisen kerran vuonna 2010, ja se on osoittautunut jäsenvaltioiden kannalta hyödylliseksi huomiota tarvitsevien alueiden havaitsemisessa. Kaikkia jäljelle jääneitä heikkouksia seurataan sääntöjenmukaisuutta koskevilla tarkastusmenettelyillä EU:n taloudellisten etujen suojaamiseksi. Uudistaessaan yhteistä maatalouspolitiikkaa vuoden 2013 jälkeiseksi ajaksi komissio jatkaa pyrkimyksiään hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi ja politiikan yksinkertaistamiseksi[14]. Myös aktiiviviljelijän määrittelyä koskevaa kysymystä tarkastellaan tässä yhteydessä. Vuoden 2011 vastuuvapauden myöntämismenettelyn osalta komissio ehdottaa kolmikantakokouksia Euroopan tilintarkastustuomioistuimen ja kansallisten viranomaisten kanssa myös maatalouden ja luonnonvarojen alalla silloin, kun niiden voidaan odottaa helpottavan yksittäisten vastuuvapauden myöntämismenettelyyn liittyvien tapausten käsittelyä. Koheesiopolitiikka Koheesiopolitiikan alaan kuuluvia monivuotisia ohjelmia valvotaan eri tasoilla useiden vuosien ajanjakson aikana. Vuositasolla tehdyssä virhetason arvioinnissa, joka perustuu tiettyyn varainhoitovuoteen liittyviin maksuihin, voi kuitenkin ilmetä korkeampia virhetasoja, koska kaikkia valvonnan tasoja ei ole vielä toteutettu. Komissio aikoo jatkaa valvontatehtävänsä asianmukaista hoitamista huolehtimalla siitä, että jäsenvaltiot korjaavat hallinnointi- ja valvontajärjestelmissä havaitut heikkoudet ja myös keskeyttämällä maksuja tai jäädyttämällä ne sekä tekemällä rahoitusoikaisuja, jos tämä on tarpeen. Komissio käyttää toimintansa perustana tarkastusviranomaisten antamia vuotuisia tarkastuslausumia ja omaa tarkastustoimintaansa. Komission tarkastukset keskitetään riskialttiisiin ohjelmiin. Vuotuiset toimintakertomukset ja Euroopan parlamentille toimitetut luvut osoittavat, että suurin osa heikkouksista liittyy muutamaan jäsenvaltioon. Komission suosituksen mukaisesti ja sen annettua hyväksyntänsä jäsenvaltiot laativat kansallisia korjaavia toimintasuunnitelmia, joiden tarkoituksena on parantaa järjestelmien tehokkuutta ja korjata kyseisten ohjelmien ja jäsenvaltioiden alhaisen suoriutumistason syitä. Julkisia hankintamenettelyjä koskevien sääntöjen puutteelliseen soveltamiseen liittyvät sääntöjenvastaisuudet ovat koskeneet erityisesti aluepolitiikan alaa. Komissio toteuttaa toimia havaittujen vaikeuksien voittamiseksi ja on sisämarkkinoiden toimenpidepaketin yhteydessä sitoutunut esittämään ehdotuksia direktiivien tarkistamisesta vuoteen 2012 mennessä. Eräs tärkeimmistä tavoitteista tässä yhteydessä on yksinkertaistaminen. Sidosryhmille annetaan mahdollisuus osallistua tähän prosessiin. Komissio on panostanut merkittävästi etukäteen kauteen 2007–2013 jäsenvaltioille annetun ohjeistuksen, koulutuksen ja tuen muodossa. Se jatkaa näitä pyrkimyksiä, ja parhaita käytänteitä vaihdetaan. Jäsenvaltioille annetaan myös teknisen avun rahoitusta niiden hallinnollisten valmiuksien kehittämiseksi. Komissio kehottaa jäsenvaltioita osoittamaan jo nyt, että ne ovat sitoutuneet parantamaan vastuuvelvollisuutta, vahvistamalla tarvittaessa valvontatoimia ja erityisesti hallintoviranomaisten suorittamia tarkastuksia ennen menojen todentamista komissiolle sekä noudattamalla komission antamia, vuotuisia yhteenvetoja koskevia ohjeita, jotta yhteenvedoista olisi enemmän hyötyä varmuuden hankkimisessa. Vaikka vuotuisia yhteenvetoja koskeva oikeusperusta ei edellytä yleisen vahvistuslausuman antamista, komissio kannustaa kaikkia jäsenvaltioita seuraamaan niiden jäsenvaltioiden esimerkkiä, jotka vuonna 2010 sisällyttivät yhteenvetoihinsa vahvistuslausuman. Komissio on myös esittänyt yksityiskohtaisesti toimenpiteet, jotka se on toteuttanut suuren riskin aloilla ja ohjelmissa vuosina 2010 ja 2011 ja joita se ehdottaa tulevassa lainsäädäntökehyksessä vastauksena Euroopan tilintarkastustuomioistuimen havaitsemiin sekä sen omissa tarkastuksissa havaittuihin virheisiin[15]. Tutkimus, energia, liikenne, talous- ja rahoitusasiat, koulutus ja kansalaisuus Tukikelpoisia kustannuksia koskevat säännöt ovat monimutkaiset, ja tarkastuksissa onkin todettu, että sääntöjen erilaiset tulkinnat ovat aiheuttaneet useimmat havaituista virheistä. Ehdotettujen tulevien yksinkertaistamistoimenpiteiden vaikutus ilmenee pääasiassa seuraavassa puiteohjelmassa. Odotettaessa näiden ehdotusten täytäntöönpanoa komissio on seitsemännen puiteohjelman osalta puuttunut monimutkaisten tukikelpoisuussääntöjen aiheuttamiin ongelmiin antamalla 24. tammikuuta 2011 päätöksen[16] kolmesta toimenpiteestä, joilla voitaisiin yksinkertaistaa puiteohjelman täytäntöönpanoa ja jotka liittyvät myös pk-yrityksille osoitettavaan tutkimusrahoitukseen. Edunsaajien keskimääräisten henkilöstökulujen käyttöä on voimassa olevan oikeudellisen kehyksen yhteydessä helpotettu. Käyttöön otettujen yksinkertaistamistoimien odotetaan edelleen vähentävän virheiden määrää. Valmisteltaessa seuraavan rahoitusohjelman sääntöjä otetaan huomioon kustannuslaskentamenetelmien ennakkotarkastuksista saadut kokemukset. Komissio on laatinut valvontastrategian, jonka tarkoituksena on varmistaa menojen laillisuus ja asianmukaisuus monen vuoden ajalta, jotta huomattaisiin mahdolliset virheet, joita ei ole onnistuttu havaitsemaan ennen maksun suorittamista. Tähän päästään jälkitarkastuksin ja perimällä tarkasti takaisin kaikki tarkastetuille edunsaajille liikaa maksetut, liikasuorituksiksi todetut määrät, myös sopimuksista, joita ei ole tarkastettu, aina kun ekstrapolaatiomenettely on tarkoituksenmukainen ja sovellettavissa. Lisäksi 15. joulukuuta 2009 annetulla tiedonannolla, joka koskee takaisinperintäprosessin yksinkertaistamista tarkastusstrategian täytäntöönpanon yhteydessä, edistetään maksamatta olevien takaisinperittävien määrien parempaa hallinnointia ja selkeytetään henkilöstökuluihin liittyvien verojen tai maksujen tukikelpoisuuskriteerejä, jotka ovat johtaneet virheisiin. Komissio on arvioinut myös seitsemättä puiteohjelmaa toteuttamaan joulukuussa 2010 perustettujen yhteisön elinten vastuuvelvollisuuden ja organisaatiorakenteen. Koulutuksen hallintaa voidaan yksinkertaistaa merkittävästi uudella Education Europe -ohjelmalla, sillä sen myötä poistetaan alaohjelmat, vähennetään toimien kokonaismäärää ja lisätään kiinteiden määrien käyttöä. Yhteisön ulkopuolelle suunnattu tuki sekä kehitys- ja laajentumisasiat, mukaan lukien Euroopan kehitysrahasto Laajentumisen osalta komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin, jotka koskevat tilintarkastustuomioistuimen tärkeimpiä havaintoja ennakkotarkastuksista. Se myös tekee yhteistyötä (mahdollisten) ehdokasmaiden kanssa hallinnointi- ja valvontajärjestelmien parantamiseksi sekä sen varmistamiseksi, että niiden käytänteet ovat unionin standardien mukaisia. Komissio on laatinut johdonmukaisen ohjekokonaisuuden opastukseksi hallinnoinnin siirtoprosessissa. Komissio pyrkii edelleen antamaan apua institutionaalisen tiedon alalla. Voidaan katsoa, että korruption, eturistiriitojen ja muiden huonojen käytänteiden torjumisessa on saavutettu tasaista edistystä, mutta niitä on silti edelleen pidettävä ongelmana. Oikeudellinen kehys on saatu vähitellen otettua käyttöön ja uudistetut instituutiot ja järjestelmät ovat tulossa toimintavalmiiksi. Poliittisen vastuuvelvollisuuden kulttuuri on saamassa jalansijaa edunsaajamaissa äskettäin toteutettujen oikeudellisten aloitteiden myötä. Komissio lisää humanitaarisen avun hankintakeskusten käytön seurantaa ja käynnisti helmikuussa 2011 työryhmän arvioimaan humanitaarisen avun alan ehdotuksia. Se yhtenäistää ja tehostaa arviointiprosessin dokumentointia, ja päätelmät hyväksytään ja pannaan täytäntöön 1. tammikuuta 2012 lähtien. Ulkosuhteiden pääosaston seuraaja – ulkopolitiikan välineiden hallinto – on lujittanut jälkitarkastusmenetelmäänsä toimintamenojen osalta, ja sitä kehitetään edelleen saatujen kokemusten pohjalta koko vuoden 2011 ajan. Ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen otetaan ensisijaisten asioiden joukkoon. Euroopan kehitysrahaston suhteen komissio jatkaa laajaa raportointia budjettituen piiriin kuuluvien toimintojensa toteuttamisessa saavutetuista tuloksista ja kohdatuista ongelmista. Menojen laaja uudelleenarviointi Komissio toteutti vuoden 2012 talousarvion valmistelun yhteydessä laajan meno-ohjelmien tarkastelun yksilöidäkseen uudelleenkohdentamiseen soveltuvia aloja. Sen tuloksena komissio ehdotti huomattavia liikkumavaroja suhteessa eri menokattoihin uusien poliittisten painopisteiden huomioon ottamiseksi. Komissiolle erillisvirastoista esitetyt pyynnöt Erillisvirastoja koskevassa toimielinten välisessä työryhmässä käytävissä keskusteluissa pyritään parantamaan erillisvirastojen tehokkuutta ja vaikuttavuutta kokonaisuudessaan ja tehostamaan yleistä hallintorakennetta erillisvirastojen sisällä sekä suhteessa EU-toimielimiin. Työryhmän työn on tarkoitus valmistua vuoden 2011 loppuun mennessä. Komissio esittää Euroopan poliisiakatemian (CEPOL) mahdollista yhdistämistä Europoliin koskevan vaikutustenarviointinsa tulokset vuoden 2012 kuluessa työryhmässä sovittujen, yhdistymistä koskevien periaatteiden mukaisesti. * * * [1] Yleisen talousarvion toteuttamista vuonna 2009 koskeva vastuuvapauden myöntämispäätös, komissiolle myönnettävään vastuuvapauteen liittyvät Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset sekä EKR:n ja erillisvirastojen toimintaa vuonna 2009 koskevat vastuuvapauden myöntämispäätökset. [2] Asiakirjat P7_TA(2011)0194 ja P7_TA(2011)0195, saatavilla internet-osoitteessa http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2011-0194+0+DOC+XML+V0//FI [3] Ks. pyynnöt 1, 18, 25, 71, 82, 86, 117, 156, 175, 179, 192 ja 206. [4] Asiakirjojen viitteet 5891/11 ADD 1 ja 2, 5892/11 ADD 1, 5893/11 ADD 1, 5469/11 ja 5894/11 ADD 1, julkaistu osoitteessa http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/editoDisplay.do?language=FI&body=CONT&id=2 . [5] Talousarvion valvontavaliokunnalle lähetettiin helmikuussa 2011 valmisteluasiakirja, jossa esitettiin analyysi varmuuden hankintaan liittyvästä prosessista yhteisen hallinnoinnin yhteydessä, neljän jäsenvaltion antamien kansallisten lausumien arviointi sekä ohjeita siitä, millä tavoin varmuuden hankintaan liittyvälle prosessille voitaisiin saada lisäarvoa. [6] Asetus (EY) N:o 1083/2006, annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta. [7] Ks. 2. toukokuuta 2011 lähetetty aluepolitiikan pääosaston muistio, joka koskee rahoitusoikaisuja, takaisinperintää, maksujen keskeyttämisiä ja jäädyttämisiä ( DG REGIO memorandum on financial corrections and recoveries, interruptions and suspensions) sekä 18. maaliskuuta 2011 lähetetyn muistion liite 3, jossa esitetään luettelo EAKR:n/koheesiorahaston ja ESR:n yhteydessä toteutetuista maksujen keskeyttämisistä ja jäädyttämisistä. [8] Tarkastuskäynnit aloitettiin syyskuussa 2011. [9] Ks. alaviite 7. [10] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kaikkia rakennerahastoja koskevista yhteisistä säännöksistä (KOM(2011) 615). [11] KOM(2011) 500. [12] Heinäkuussa 2010 hyväksytyn päivitetyn yhteisen petostentorjuntastrategian mukaisesti. [13] Asiat C-92/09 ja C-93/09. [14] Ks. neuvoston suosituksia koskeva yksityiskohtainen vastaus nro 15 liitteenä olevassa komission valmisteluasiakirjassa. [15] SEC(2011) 1179 lopullinen, 6.10.2011. [16] K(2011) 174 lopullinen, 24.1.2011.