KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE julkista taloutta koskevien tilastotietojen laadun parantamisesta

1. Johdanto

Liiallisia alijäämiä koskeva menettely otettiin käyttöön Maastrichtin sopimuksessa vuonna 1992 ja sitä on käytetty vuodesta 1994, jolloin talous- ja rahaliiton toinen vaihe alkoi, johdetun oikeuden (neuvoston asetus (EY) N:o 3605/93 [1]) antamisen jälkeen. Sen menettelyvaiheet ja määrälliset kriteerit kuvataan perustamissopimuksen 104 artiklassa (entinen 104 c artikla) ja perustamissopimukseen liitetyssä liiallisen alijäämän menettelyä koskevassa pöytäkirjassa.

[1] EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7.

Vuonna 1997 liiallisen alijäämän menettelyä selkeytettiin ja vahvistettiin liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1467/97 [2], joka on toinen niistä kahdesta säädöksestä, jotka muodostavat vakaus- ja kasvusopimuksen. Toinen on 17 päivänä kesäkuuta 1997 annettu Eurooppa-neuvoston päätöslauselma [3]. Liiallisen alijäämän menettely ja vakaus- ja kasvusopimus ovat olleet merkittäviä kannustimia EU:n jäsenvaltioiden julkisten talouksien rahoitusaseman parantamisessa ja olennaisen tärkeitä finanssipolitiikan koordinaation kannalta EU:ssa ja EMUssa.

[2] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.

[3] EYVL C 236, 2.8.1997, s. 1.

EU:n talouspolitiikassa budjettikurin noudattamista tarkastellaan kahden määrällisen kriteerin perusteella, jotka koskevat julkisen talouden alijäämää ja velkaa. Tilastotietojen laatu onkin ratkaisevan tärkeä seikka, kun halutaan varmistaa, että sovittu finanssipolitiikan valvonta ja finanssipolitiikan tehokas koordinaatio toteutetaan onnistuneesti. Jo Maastrichtin sopimuksen laatijat ottivat huomioon tilastotietoja koskevat näkökohdat. Pöytäkirjan mukaan jäsenvaltiot laativat tilastot objektiivisten sääntöjen mukaisesti - "alijäämä tarkoittaa Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä tarkoitettua nettorahoitustarvetta" [4] - ja "komissio toimittaa tilastotiedot". Perustamissopimuksen laatijat halusivat näin varmistaa, että julkista taloutta koskevat tilastotiedot olisivat korkealaatuisia ja vertailukelpoisia eri maiden välillä.

[4] Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä on sittemmin korvattu Euroopan kansantalouden tilinpidon ja aluetilinpidon järjestelmällä (EKT95).

Se, että komissio toimittaa tilastotiedot, tarkoittaa, että komissio toimii tilastoviranomaisena tällä alalla jäsenvaltioiden julkisen talouden rahoitusaseman valvontaan ja finanssipolitiikan koordinaatioon liittyvien muiden velvollisuuksiensa lisäksi. Koska komissio ei kuitenkaan suoraan kerää tietoja kustakin jäsenvaltiosta, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3605/93 säädettiin raportointimenettelystä, jonka mukaan kukin jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle alijäämä- ja velkatasonsa ja muut niihin liittyvät tiedot kaksi kertaa vuodessa. Komissio arvioi näiden tietojen laatua ja erityisesti sitä, kuinka niiden laadinnassa on otettu huomioon tilinpitosäännöt, ennen kuin ne julkistetaan virallisesti.

Jäsenvaltiot ovat edistyneet merkittävästi julkista taloutta koskevien tietojen laadinnassa ja raportoinnissa. Myös komissio on edistynyt tilinpitosääntöjen yhdenmukaistamisessa ja selkeyttämisessä ja niiden soveltamisen tarkastamisessa jäsenvaltioissa. Vaikka edistystä on tapahtunutkin, järjestelmää voidaan parantaa, sillä kokemus on osoittanut heikkouksia niiden tilastotietojen luotettavuudessa, läpinäkyvyydessä ja ajoituksessa. Nämä heikkoudet voivat vaikuttaa haitallisesti EU:n talouspolitiikan puitteisiin. Samalla kun talouspolitiikan koordinaatiomekanismeja vahvistetaan [5], on myös tarpeen tehdä mukautuksia julkista taloutta koskevien tilastotietojen laadun parantamiseksi.

[5] Ks. komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle finanssipolitiikan koordinaation vahvistamisesta, KOM(2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.

Myös niitä käytäntöjä, joita sekä komissio että Eurostat komission puolesta noudattavat tilinpitosääntöjen tulkinnassa ja niiden täytäntöönpanon tarkistamisessa, on selvennettävä, yksinkertaistettava ja ne on selitettävä paremmin kaikille osapuolille.

Komissio katsoo, että kaikkien osapuolten (jäsenvaltiot ja komissio) vahva sitoutuminen parhaan käytännön sääntöihin on merkittävä keino parantaa julkista taloutta koskevien tietojen laatua, luotettavuutta ja läpinäkyvyyttä. Parhaan käytännön sääntöjen piiriin olisi kuuluttava: (i) jäsenvaltioiden tietojen laadinta ja raportointi - myös vahva sitoutuminen tilinpitosääntöjen tiukkaan noudattamiseen, jotta voidaan varmistaa raportoitujen lukujen johdonmukaisuus muiden tietojen kanssa ja raportoinnin läpinäkyvyys; (ii) menettely teknisten ongelmien ratkaisemiseksi ja (iii) raportoitujen lukujen ja komission antamien tietojen arviointi. Komissio on laatinut ehdotuksen parhaan käytännön säännöiksi ja pyytää neuvostoa hyväksymään säännöt mahdollisimmat pian.

2. Maastrichtin jälkeen jatkuvaa edistystä

Liiallisen alijäämän menettely ja vakaus- ja kasvusopimus ovat lisänneet huomattavasti julkisen talouden merkitystä jäsenvaltioissa ja EU:ssa käytävissä poliittisissa keskusteluissa. Ne ovat myös parantaneet julkisen talouden tilinpidon laatua. Finanssipolitiikkaa koskevat keskustelut kaikissa jäsenvaltioissa keskittyvät nyt EKT95:n mukaiseen kansatalouden tilinpitoon. Aiemmin keskityttiin muihin alijäämän määritelmiin, jotka ovat kapea-alaisempia, vähemmän relevantteja taloudellisen analyysin kannalta ja joita ei ole yhdenmukaistettu kaikissa maissa.

Tärkeä edistysaskel otettiin, kun kaikki jäsenvaltiot päättivät käyttää julkisen talouden tilinpidossaan EKT95-järjestelmää entisen EKT79-järjestelmän sijaan. EKT95 on ollut finanssipolitiikan valvonnassa sovellettava tilinpitojärjestelmä koko EU:ssa vuodesta 2000. EKT95 on nykyaikainen kansantalouden tilinpitojärjestelmä, jolla on vakaa perusta oikeudellisesti velvoittavassa asetuksessa [6]. Aikaisemmat tilinpitojärjestelmät perustuivat pelkälle hallinnolliselle asiakirjalle.

[6] Neuvoston asetus (EY) N:o 2223/96 (EYVL L 310, 30.11.1996, s. 1).

Lisäksi äskettäin on annettu johdettua oikeutta julkisen talouden neljännesvuosittaisten tilien laatimisesta [7]. Vaikka liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpano tapahtuu virallisesti vuotuisten tietojen perusteella, neljännesvuosittaiset julkisen talouden tilit ovat arvokas väline julkisen talouden muutosten seurantaan jäsenvaltioissa, EU:ssa ja talous- ja rahaliitossa.

[7] Julkisen talouden neljännesvuosittaisten tilien laatimista säännellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 täytäntöönpanosta julkisen rahoituksen lyhyen aikavälin tilastojen osalta annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 264/2000 (EYVL L 29, 4.2.2000, s. 4) ja muita kuin rahoitustilejä koskevasta julkisyhteisöjen neljännesvuositilinpidosta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1221/2002 (EYVL L 179, 9.7.2002, s. 1).

Julkista taloutta koskevat tilastotiedot, jotka muodostavat perustan finanssipolitiikan valvonnalle, ovat nyt luotettavampia, kattavampia, läpinäkyvämpiä, yksityiskohtaisempia ja julkaistaan ajantasaisempina kuin Maastrichtin sopimuksen laatimisen ja allekirjoittamisen aikaan. Lisäksi Eurostatin koordinoidut toimet tilinpitosääntöjen yhdenmukaistamiseksi ja niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi ovat mahdollistaneet sen, että jäsenvaltioiden julkiset taloudet ovat paremmin vertailtavissa kuin ennen.

3. Julkista taloutta koskevien tilastotietojen laatuun ja ajantasaisuuteen liittyvät ongelmat

Jo lähes vuosikymmenen jatkuneesta edistymisestä huolimatta voidaan vielä todeta monia puutteita menettelyissä, joita jäsenvaltiot soveltavat laatiessaan ja raportoidessaan julkista taloutta koskevia tilastotietoja. Nämä puutteet voivat estää finanssipolitiikan valvontamekanismien oikea-aikaisen ja tehokkaan käytön.

Monissa maissa julkisen talouden tilinpito ei ole vielä niin luotettavaa kuin sen pitäisi olla ja tilinpitoon tehdään laajoja korjauksia. Äskettäisistä tapahtumista esimerkiksi Portugalin vuoden 2001 liiallinen alijäämä havaittiin vasta vuoden 2002 loppupuolella ja muidenkin jäsenvaltioiden alijäämien ja julkisen velan tasoa on jouduttu korjaamaan huomattavasti ylöspäin. Epäluotettavat tilastotiedot voivat johtaa vääränlaisiin toimintalinjavetoihin kansallisella ja EU:n tasolla, tehottomaan talouspolitiikan koordinointiin ja kyseenalaistaa menettelyjen ja instituutioiden uskottavuuden.

Monissa maissa julkisen talouden tilit eivät ole myöskään riittävän läpinäkyviä. Esimerkiksi monissa maissa julkisen talouden alijäämää ja julkisen velan tason muutosta ei ole helppo yhteensovittaa muihin indikaattoreihin kuten julkisen talouden alasektoreiden kassaperusteiseen rahoitusasemaan. Lisäksi jäsenvaltioiden toimittamat tiedot julkisen talouden alijäämän ja velkatason välisestä siirtymästä eivät ole riittävän yksityiskohtaisia. Tilinpidon läpinäkymättömyys on esteenä asianmukaisen teknisen arvioinnin tekemiselle siitä, ovatko raportoidut luvut tilinpitosääntöjen mukaisia. Eräiden jäsenvaltioiden osalta on lisäksi esiintynyt toistuvia ongelmia julkista taloutta koskevien tietojen toimittamisessa, varsinkin määräajan noudattamisessa [8] ja jopa raportointitaulukoiden tietojen täydellisyydessä.

[8] Vaikka useimmat jäsenvaltiot noudattivat tyydyttävästi vuoden 2002 toiselle raportoinnille asetettua määräaikaa 1. syyskuuta, Ranska ja Irlanti raportoivat 10 päivää, Saksa 24 päivää ja Luxemburg 37 päivää myöhässä.

Näiden epäkohtien merkitys lisääntyy laajentumisen myötä. Ehdokasmaiden tilastojärjestelmät ovat yleensä heikommin kehittyneet kuin nykyisten jäsenvaltioiden. Vaikka ehdokasmaat ovat selkeästi edistyneet julkista taloutta koskevien tilastotietojen alueella, tuntuvia lisäponnistuksia tarvitaan vielä.

Riippumatta komission roolista tilastoviranomaisena, kukin jäsenvaltio vastaa pääasiassa itse julkisen talouden tilinpitonsa laadusta. Tässä yhteydessä on todettava, että eräillä kansallisilla tilastolaitoksilla on niukat resurssit käytettävänään julkisen talouden tilien laatimiseen ja myös poliittiset paineet saattavat vaikuttaa niihin. Lisäksi eräissä maissa valtiovarainministeriö laatii raportointitaulukot ja kansallisilla tilastolaitoksilla on suhteellisen vähäinen osuus prosessissa. Tämä saattaa olla huolestuttavaa, sillä tuotetut tilastotiedot muodostavat perustan kunkin maan finanssipolitiikan tulosten arvioinnille.

Kokemukset ovat myös osoittaneet, että monien maiden raportoimat kuluvan vuoden ennakoidut tiedot ovat usein vanhentuneita ennusteita. Tämän vuoksi ne eivät ennusta luotettavasti julkisen talouden tulosta ja niillä on suhteellisen vähän arvoa finanssipolitiikan valvonnan kannalta.

4. Komission rooli tilastoviranomaisena

Komissio toimii tilastoviranomaisena liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn ja vakaus- ja kasvusopimuksen osalta. Se arvioi jäsenvaltioiden raportoimien tietojen laadun ja antaa sen jälkeen tilastotiedot, joita on käytettävä liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn ja vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanossa. Lisäksi sen on tulkittava tilinpitosääntöjä aina kun esiintyy epävarmuutta julkisen talouden transaktioiden luokittelusta ja siitä, miten tällaiset transaktiot vaikuttavat julkisen talouden alijäämään ja velkatasoon.

Komission organisaatiossa Eurostat vastaa raportoitujen tilitietojen tarkastelusta ja tilinpitosääntöjen tulkitsemisesta. Delegoimalla nämä tehtävät Eurostatille komissio pyrkii siihen, että tilinpitoon ja tilastoihin liittyvien kysymysten käsittelystä vastaa riippumaton, puolueeton ja teknisesti asiantunteva elin objektiivisia kriteerejä noudattaen. Eurostatin riippumattomuutta ja sen teknisiä valmiuksia täydentää sitä avustava raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitea. Komitea koostuu kansallisten tilastolaitosten ja jäsenvaltioiden keskuspankkien tilastotieteilijöistä ja kansantalouden tilinpidon asiantuntijoista sekä komission ja EKP:n edustajista.

Komissio on toiminut tilastoviranomaisena vuodesta 1994 alkaen ja kokemukset ovat karttuneet vuosien kuluessa. On kuitenkin edelleen mahdollista selventää, keventää ja etenkin nopeuttaa menettelyä, jotta voitaisiin lisätä toiminnan tehokkuutta, tarkoituksenmukaisuutta ja läpinäkyvyyttä. On lisäksi tärkeää selvittää tilinpito-ongelmien ratkaisemisen eri vaiheet ja selventää komission tilintarkastusvaltuuksia. On myös erittäin tärkeää, että jäsenvaltiot ja kansalaiset tuntevat ja ymmärtävät komission roolin tilastoviranomaisena ja tämän tehtävän hoitamiseksi käyttöön otetut menettelyt.

5. Päätelmät

Jäsenvaltioiden ja komission toiminnan ansiosta vuodesta 1994 on edistytty huomattavasti julkista taloutta koskevissa tilastoissa. EKT95:n mukainen julkisen talouden tilinpito on nyt luotettavampaa, kattavampaa, läpinäkyvämpää, yksityiskohtaisempaa ja ajantasaisempaa kuin luotaessa liiallisen alijäämän menettelyä. Julkista taloutta koskevissa tilastoissa on kuitenkin edelleen joitakin merkittäviä puutteita, vaikka tilastot muodostavat pääasiallisen lähtökohdan finanssipolitiikan valvontamekanismeille EU:ssa. Nämä heikkoudet voivat vaikuttaa haitallisesti EU:n talouspolitiikan puitteisiin. Samalla kun talouspolitiikan koordinointimekanismeja vahvistetaan, on myös tarpeen parantaa julkista taloutta koskevien tilastotietojen laatua.

Julkista taloutta koskevien tilastotietojen laadun parantaminen edellyttää kaikkien osapuolten panostusta ja vahvaa sitoutumista. Komissio uskoo, että tilastotietojen luotettavuutta parantaisi sekä jäsenvaltioiden että komission noudattamien menettelyjen selventäminen ja keventäminen. Selventäminen ja keventäminen olisi toteutettava sopimalla parhaan käytännön säännöistä, joita kaikki osapuolet sitoutuvat noudattamaan.

Tämän tiedonannon liitteenä on komission ehdotus parhaan käytännön säännöksi. Komissio pyytää Ecofin-neuvoston hyväksymään säännöt mahdollisimman pian ennen seuraavaa liiallisten alijäämien menettelyä koskevaa raportointia 1. maaliskuuta 2003.

LIITE

Parhaan käytännön säännöt sovellettaviksi jäsenvaltioiden laatiessa ja raportoidessa tietoja ja komission toimittaessa tietoja liiallisen alijäämän menettelyssä

1. Tavoitteet

Tässä asiakirjassa vahvistetaan liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn osalta parhaan käytännön säännöt, joita jäsenvaltiot soveltavat laatiessaan ja raportoidessaan julkisen talouden alijäämää ja velkatasoa koskevia tietoja ja joita komissio soveltaa tietoja toimittaessaan.

Säännöissä selvennetään ja kevennetään liiallisen alijäämän menettelyyn liittyviä tietojenkäsittelyohjeita ja menettelyjä. Säännöissä ei muuteta voimassa olevissa säädöksissä vahvistettuja määritelmiä, määräaikoja tai velvoitteita.

2. Oikeusperusta ja menettely

Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen liitteenä olevassa pöytäkirjassa liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä määrätään, että "komissio toimittaa tilastotiedot, joita käytetään tämän pöytäkirjan soveltamiseksi" (4 artikla). Tämän perusteella komissio hoitaa tilastoviranomaisen tehtäviä.

Koska komissio ei laadi suoraan julkista taloutta koskevia tietoja jäsenvaltioissa, sen on luotettava kansallisten viranomaisten laatimiin ja raportoimiin tietoihin. Raportointimenettelyä säännellään asetuksella 3605/93 [9], sellaisena kuin se on muutettuna [10].

[9] EYVL L 332, 31.12.1993, s. 7.

[10] Neuvoston asetus (EY) N:o 475/2000 (EYVL L 58, 3.3.2000, s. 1), ja komission asetus (EY) N:o 351/2002 (EYVL L 55, 26.2.2002, s. 23).

Jäsenvaltioiden julkista taloutta koskevien tietojen raportointi komissiolle tapahtuu siten, että ne toimittavat raportointitaulukot kahdesti vuodessa eli ennen 1. maaliskuuta ja ennen 1. syyskuuta. Taulukoissa esitetään kuluvan vuoden (ennakoidut tiedot) ja neljän aikaisemman vuoden tiedot (toteutuneet tiedot).

Tietojen toimittamista varten komissio arvioi raportoitujen alijäämä- ja velkatietojen laadun, varmentaa tai muuttaa raportoidut luvut ja julkaisee toteutuneet tiedot. Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto Eurostat on tietojen laadun arvioimisesta ja liiallisten alijäämien menettelyn täytäntöönpanossa käytettävien tilastotietojen toimittamisesta vastaava komission yksikkö. Komissio julkaisee myös omat talousennusteensa, jotka koskevat julkisen talouden alijäämää ja velkatasoa kuluvana vuonna ja tulevina vuosina.

3. Julkista taloutta koskevien tietojen laatiminen ja raportointi

Julkisen talouden alijäämiä ja velkaa sekä näihin liittyviä tilastotietoja koskeva raportointi on jokaisen jäsenvaltion velvollisuus. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot vastaavat sisäisistä menettelyistään tietojen toimittamiseksi komissiolle.

Vaikka järjestelyt instituutiotasolla poikkeavatkin jäsenvaltioissa toisistaan, paras käytäntö on, että kansalliset tilastokeskukset laativat toteutuneet tiedot. Kansalliset keskuspankit ovat myös osallistuneet tähän prosessiin, etenkin toteutunutta julkisen talouden velkaa koskevien tietojen laatimisen osalta, koska niillä on laajaa kokemusta rahoitustilinpidosta.

Laatiessaan julkisen talouden tilejä tilastokeskukset nojautuvat pääasiassa valtiovarainministeriöiltä ja muilta keskushallinnon yksiköiltä, alue- ja paikallisviranomaisilta ja sosiaaliturvaviranomaisilta saamiinsa tietoihin. Hallitukset toimittavat tarvittavat resurssit, tiedot ja muun avun, jotta transaktiot voidaan luokitella asianmukaisesti ja tilit saadaan laadittua aikataulussa.

Jotta komissio voi arvioida tietojen laatua, kansalliset tilastokeskukset toimittavat komissiolle yksityiskohtaiset luettelot menettelyistä ja perustilastoista, joita on käytetty toteutuneiden tietojen laatimisessa. Luettelo on ajantasaistettava säännöllisesti.

Jäsenvaltioiden raportoimat, kuluvaa vuotta koskevat ennakoidut tiedot ovat yleensä valtiovarainministeriöiden laatimia. Niissä otetaan huomioon viimeaikaisimmat finanssipoliittiset päätökset, talouden tilanteen muutokset ja tulevaisuudennäkymät. Paras käytäntö on, että ennakoidut tiedot laaditaan juuri ennen raportointimääräaikaa, jotta voidaan välttää vanhentuneiden ennusteiden toimittaminen. Ennakoidut tiedot on laadittava samaa metodologista perustaa noudattaen kuin toteutuneet tiedot ja sarjojen on oltava katkeamattomia.

Jäsenvaltioiden on noudatettava tiukasti raportointimääräaikoja (raportointi ennen 1. maaliskuuta ja ennen 1. syyskuuta jokaisena vuonna). Jos jokin valtio ei pysty noudattamaan näitä määräaikoja poikkeuksellisista ja ennakoimattomista syistä, sen olisi ilmoitettava komissiolle välittömästi viivästyksen syy ja ilmoitettava arvioitu raportointipäivä.

Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle, mitkä kansalliset instituutiot vastaavat liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvästä raportoinnista. Näiden instituutioiden olisi allekirjoitettava raportointitaulukot. Periaatteessa komission kansallisena yhteysviranomaisena tilinpito- ja metodologiakysymyksissä pitäisi olla maan kansallinen tilastokeskus.

4. Tilinpitosääntöjen noudattaminen, johdonmukaisuus muiden tietojen kanssa ja tietojen korjaukset

Perustamissopimuksen pöytäkirjassa liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä määrätään, että liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä käytettävät tilastotiedot laaditaan Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän mukaisesti. Nykyisin voimassa oleva versio tilinpitojärjestelmästä on Euroopan kansantalouden tilinpidon ja aluetilinpidon järjestelmä (EKT95) [11].

[11] Neuvoston asetus (EY) N:o 2223/96 (EYVL L 310, 30.11.1996, s. 1).

Kansalliset tilastokeskukset ovat vastanneet kansantalouden tilinpidosta (ja julkisen talouden tilinpidosta) jo vuosia. Niillä on riittävä asiantuntemus kansantalouden tilinpidon sääntöjen asianmukaiseen soveltamiseen. Tästä syystä niistä on tullut EKT95:n mukaisten tilinpitosääntöjen soveltamisen valvojia jäsenvaltioissa. Kansalliset keskuspankit ovat myös osallistuneet rahoitustilinpidon laatimiseen.

Kun julkista taloutta koskevia tilastotietoja laaditaan ja raportoidaan, kansallisten tilastoviranomaisten olisi toimittava täysin riippumattomalta tieteelliseltä perustalta ja noudatettava tiukasti tilinpitosääntöjä. Tilinpitosäännöt on määritelty muutetussa asetuksessa 3605/93, muutetussa asetuksessa 2223/96 (EKT95-asetus) [12] ja EKT95-käsikirjassa (ESA95 Manual on Government Deficit and Debt), johon on koottu Eurostatin tulkinnat tilinpitosäännöistä.

[12] Neuvoston asetusta (EY) N:o 2223/96 on muutettu moneen kertaan. Julkista taloutta koskevien tietojen kannalta merkityksellisimmät muutokset ovat seuraavat: neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 täytäntöönpanosta julkisyhteisöjen menojen ja tulojen osalta annettu komission asetus (EY) N:o 1500/2000 (EYVL L 172, 12.7.2000, s. 3); Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2516/2000 (EYVL L 290, 17.11.2000, s. 1); veroja ja sosiaaliturvamaksuja koskeva komission asetus (EY) N:o 995/2001 (EYVL L 139, 23.5.2001, s. 3) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 muuttamisesta swap- ja korkotermiinijärjestelyjen alaisten maksujen uudelleenluokittelemiseksi annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2558/2001 (EYVL L 344, 28.12.2001, s. 1).

Raportoitujen tietojen olisi oltava johdonmukaisia komissiolle (Eurostatille) muissa yhteyksissä toimitettujen muiden tilastotietojen kanssa [13]. Näillä muilla tilastotiedoilla tarkoitetaan etenkin EKT95-tietojen lähettämisohjelman mukaan toimitettuja tietoja (neuvoston asetuksen 2223/96 liite B), kun otetaan huomioon liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä annetut erityissäännöt [14]. Velkatietojen on oltava linjassa julkisyhteisöjen rahoitustaseiden kanssa, jotka jäsenvaltiot ovat laatineet ja toimittaneet EKT95-tietojen lähettämisohjelman mukaan. Samalla on otettava huomioon asetuksessa 3605/93 vahvistetut erityiset määrittely- ja arvostussäännöt.

[13] Jos muussa yhteydessä julkaistut julkisen talouden tilit poikkeavat komissiolle ilmoitetuista, ero on selitettävä.

[14] EKT95:n liite V lisättiin tilinpitojärjestelmään asetuksella 2558/2001. Liitteen mukaan swap-sopimuksiin perustuvia varoja käsitellään eri tavoin liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä.

Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn raportoinnissa on aina käytettävä tuoreimpia tietoja. Jos julkisen talouden tileihin (ennakoidut tai toteutuneet tiedot) tehdään huomattavia korjauksia sen jälkeen kun raportointitaulukot on lähetetty komissiolle, paras käytäntö on, että kansalliset viranomaiset toimittavat korjatut tiedot komissiolle [15].

[15] Neuvosto totesi 22. marraskuuta 1993 (lausuma 8) antaessaan asetusta 3605/93 seuraavaa: "In the interval between the reporting referred in Article 4(1) [i.e., the 1 March and 1 September reporting], the Member States undertake to inform the Commission of any major changes in the deficit and debt figures already reported." (4 artiklan l kohdassa tarkoitetun raportoinnin [eli 1.3. ja 1.9. tapahtuva raportointi] välisenä aikana jäsenvaltioiden on sitouduttava ilmoittamaan komissiolle kaikista merkittävistä muutoksista jo ilmoitettuihin alijäämä- ja velkatietoihin).

5. Raportoinnin läpinäkyvyys

Johdonmukaisuuden ja läpinäkyvyyden varmistamiseksi asetuksessa 3605/93 edellytetään jäsenvaltioita toimittamaan tiedot, jotka selittävät siirtymää julkisen talouden tilinpidon alijäämän määritelmän mukaisen valtion rahoitusaseman - yleensä kassaperusteinen rahoitusasema - ja EKT95:n mukaisen julkisen talouden alijäämän/ylijäämän välillä sekä julkisen talouden alijäämän/ylijäämän ja julkisen talouden velan muutosten välillä (ns. varanto/virta-korjauserät).

Käytännössä monet maat ovat toimittaneet tietoja julkisen talouden tilinpidon mukaisen alijäämän ja EKT95:n mukaisen alijäämän/ylijäämän välisestä siirtymästä ainoastaan valtion talouden osalta. Varanto/virta -korjauserät on yleensä annettu koko julkisen talouden tasolla.

Kokemusten perusteella yksityiskohtaisemmat taulukot ovat tarpeen, jotta raportoituja tietoja voidaan seurata ja analysoida asianmukaisesti. Paras käytäntö on, että jäsenvaltiot toimittavat tiedot, jotka selittävät kassaperusteisten rahoitusasemien ja EKT95:n mukaisen julkisen talouden alijäämän välisen siirtymän jokaisen julkisen talouden alasektorin osalta kunakin raportointivuonna. Lisäksi varanto/virta -korjauserät olisi ilmoitettava alasektoreittain ja niitä olisi täydennettävä tärkeimpiä transaktioita koskevilla lisätiedoilla (kuten yksityistäminen, pääomasijoitukset julkisiin yrityksiin, julkisyhteisöjen vastuulle siirtyneet velat, verorästit jne.) jokaisena raportointivuonna. Tämän vuoksi komissio esittää korjatut raportointitaulukot.

Olennaisista korjauksista ennakkoilmoituksissa raportoituihin toteutuneisiin tietoihin olisi tiedotettava. Korjaukset voivat johtua saaduista paremmista tiedoista, yksiköiden tai transaktioiden luokittelussa tapahtuneista muutoksista, tietolähteiden paranemisesta, estimointimenetelmien muutoksista tai muista syistä. Tarvittaessa on tarkistettava myös menettelyjä ja perustilastoja koskevaa luetteloa.

6. Teknisten ongelmien ratkaiseminen

EKT95-säännöt eivät aina ohjaa täsmällisesti julkisen talouden transaktioiden kirjaamista. Tämä johtuu kunkin maan erityispiirteistä, sillä eri maat soveltavat samaa tilinpitojärjestelmää toisistaan poikkeavin institutionaalisin järjestelyin, monentyyppisistä julkisen talouden toimista jokaisena vuonna ja yhä monimutkaisemmista julkisen talouden transaktioista. Jos tietyn julkisen talouden transaktion oikeasta tilinpitokäsittelystä on epävarmuutta, kansantalouden tilinpitojärjestelmän yleisperiaatteissa on annettu neuvoja tätä varten.

Jos valtio suunnittelee tiettyä tointa tai transaktioita, jonka tilinpitokäsittelyn ja julkisen talouden alijäämään ja velkaan aiheutuvasta vaikutusta on epävarmuutta, on syytä kysyä neuvoa maan kansalliselta tilastokeskukselta. Myös kansallisen keskuspankin tilastoyksiköltä voidaan kysyä mielipidettä. Paras käytäntö on järjestää virallisia ja säännöllisiä konsultointitilaisuuksia kansallisella tasolla - esim. perustamalla kolmikantainen asiantuntijakomitea - mikä helpottaisi tilastotieteilijöiden ja poliitikkojen välistä rakentavaa vuorovaikutusta. Jotta voidaan välttää epäselvyyttä poliittisessa päätöksentekoprosessissa, nämä konsultointitilaisuudet olisi pidettävä ennen kuin jokin toimenpide vahvistetaan tai toteutetaan.

Jos kansallinen tilastokeskus ei pysty ratkaisemaan asiaa, sen on esitettävä Eurostatille virallinen pyyntö päättää asiasta. Eurostat neuvottelee muiden komission yksiköiden kanssa, tarvittaessa EKP:n tilastoinnin pääosaston ja muiden asiantuntijoiden kanssa. Se antaa viipymättä neuvoja kyseessä olevan julkisen talouden transaktion kirjaamisesta EKT95-tileihin. Paras käytäntö on, että virallinen ratkaisupyyntö esitetään Eurostatille niin hyvissä ajoin, että voidaan varmistaa, että kaikkiin tilinpitokysymyksiin on löytynyt ratkaisu raportointiajankohtaan mennessä 1. maaliskuuta ja 1. syyskuuta. Eurostatin virallista päätöstä pyytävien jäsenvaltioiden on toimitettava kaikki tarvittavat tiedot, jotta päätös voidaan tehdä viipymättä.

Erityisen monimutkaisissa tai yleisesti kiinnostavissa kysymyksissä Eurostat voi konsultoida raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomiteaa [16] ennen päätöksen tekoa [17]. Hakiessaan Eurostatilta ratkaisua tilinpitosääntöjen tulkintaan jäsenvaltiot voivat pyytää, että raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomiteaa konsultoidaan ennen Eurostatin päätöstä. Kaikkien jäsenvaltioiden on annettava Eurostatille ja raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitealle tiedot, jotka ovat tarpeen päätettäessä yleisesti kiinnostavista tilinpitokysymyksistä.

[16] Komitea perustettiin neuvoston päätöksellä 91/115/ETY (EYVL L 59, 6.3.1991, s. 19), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston päätöksellä 96/174/EY (EYVL L 51, 1.3.1996, s. 48). Komitea on vahvistanut työjärjestyksen, jota se noudattaa liiallisia alijäämiä koskevaan menettelyyn liittyvässä konsultoinnissa.

[17] Neuvoston totesi 28. helmikuuta 2000 (lausuma 11/00) antaessaan asetusta liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 3605/93 muuttamisesta seuraavaa: "Neuvosto on tyytyväinen laajamittaiseen työhön, jota Eurostat yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa on viime vuosina tehnyt menettelyn mukaan, johon osallistuu raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitea sekä muita neuvoa-antavia ryhmiä, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn yhteydessä käytettyjen julkista taloutta koskevien tietojen vertailtavuuteen liittyvien menetelmäkysymysten ratkaisemiseksi. Neuvosto kehottaa Eurostatia jatkamaan tätä työtä yhdessä kansallisten viranomaisten kanssa kaikkien teknisten vaikeuksien voittamiseksi, joita asetuksen 3605/93 muuttaminen ja EKT-95:een siirtyminen saattaa aiheuttaa."

Raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitea on neuvoa-antava komitea, jonka lausunnot eivät sido Eurostatia. Eurostat ottaa kuitenkin huolellisesti huomioon komitean antamat lausunnot. Komitean jäsenten ja erityisesti Eurostatin mielipiteiden lähtökohtana ovat korkeatasoiset luotettavuusvaatimukset ja tieteellinen riippumattomuus ja ne perustuvat yksinomaan teknisiin kriteereihin.

Eurostatin lopullinen päätös - joka sisältää tarvittaessa raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitean lausunnon - olisi annettava mahdollisimman pian, mutta viimeistään kuuden viikon kuluttua jäsenvaltion esittämästä pyynnöstä.

Eurostat voi myös oma-aloitteisesti konsultoida raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomiteaa ja tehdä päätöksiä julkisen talouden rahoitustoimia koskevista kysymyksistä. Myös raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitea voi antaa oma-aloitteisesti lausuntoja.

Kaikki jäsenvaltioille osoitetut Eurostatin lausunnot ja tilinpitoa koskevat päätökset annetaan tiedoksi raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitealle. Lisäksi yleisesti kiinnostavia kysymyksiä koskevat päätökset julkistetaan [18] ja kerätään EKT95-käsikirjaan (ESA95 Manual on Government Deficit and Debt) [19]. Näin niistä muodostuu osa EKT95:n yhteisesti hyväksyttyä tulkintaa. Jäsenvaltiot sitoutuvat noudattamaan Eurostatin päätöksiä tietojen vertailukelpoisuuden varmistamiseksi.

[18] Raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitean lausunnot julkistetaan samanaikaisesti.

[19] Käsikirjaa ajantasaisestaan säännöllisesti.

Eurostatin päätösten yhteydessä jäsenvaltioita voidaan vaatia korjaamaan takautuvasti julkisen talouden alijäämää ja velkaa koskevat sarjat aina kun se on tarpeen, jotta voidaan varmistaa tietojen vertailukelpoisuus eri maiden ja eri vuosien välillä.

7. Komission toimittamat tiedot liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä

Komission yksiköistä Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto Eurostat vastaa komission puolesta toteutuneiden tilastotietojen toimittamisesta liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanoa varten. Eurostat antaa tiedot arvioituaan raportoitujen tietojen laadun. Eurostat noudattaa puolueettomuutta, luotettavuutta, tieteellistä riippumattomuutta ja avoimuutta [20].

[20] Ks. perustamissopimuksen 285 artiklan 2 kohta ja yhteisön tilastoista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 322/97 10 artikla (EYVL L 52, 22.2.1997, s. 1).

Eurostat arvioi raportoidut tiedot tarkastamalla tilinpitosääntöjen noudattamisen sekä tietojen täydellisyyden, todentuntuisuuden ja johdonmukaisuuden. Arviointi perustuu komissiolle toimitettuihin taulukoihin, muihin raportoituihin tietoihin, luetteloon menettelyistä ja perustilastoista ja säännölliseen yhteydenpitoon kansallisten tilastokeskusten kanssa. Jäsenvaltioiden olisi annettava viipymättä Eurostatin käyttöön kaikki tässä arvioinnissa tarvittavat tiedot.

Eurostat julkaisee jäsenvaltioiden toteutuneet alijäämä- ja velkatiedot kahden viikon kuluessa virallisesta raportointipäivästä. Jos jokin jäsenvaltio ei toimita tietoja ajallaan, Eurostat ei voi tästä syystä viivästyttää julkaisemista. Eurostat voi myös julkaista aikaisempia vuosia koskevat raportointitaulukot [21].

[21] Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa jäsenvaltioit voivat pyytää komissiota pitämään luottamuksellisena tietoja, jotka on toimitettu raportoinnin, arvioinnin tai varmentamismenettelyn yhteydessä, sekä tiettyä transaktioita koskevaan raportointiin liittyvän konsultoinnin aikana.

Komissio ei julkaise kuluvalta vuodelta raportoituja ennakoituja tietoja, sillä se laatii omat ennusteensa. Komissio tiedottaa kuitenkin talous- ja rahoituskomitealle raportoinnin tärkeimmistä tuloksista ja myös kuluvaa vuotta koskevista ennakoiduista tiedoista. Komissio jakaa lisäksi kaikkien jäsenvaltioiden raportointitaulukoita instituutioille, jotka vastaavat raportoinnista kansallisella tasolla.

Eurostat voi esittää julkisesti raportoituja tietoja koskevia varauksia. Tällaiset varaukset esitetään, kun Eurostat julkaisee raportoidut alijäämä- ja velkatiedot. Mahdollisuuksien ja tarpeen mukaan Eurostat saattaa muuttaa raportoituja tietoja. Tällöin Eurostat ilmoittaa ennakolta kyseiselle jäsenvaltiolle ja talous- ja rahoituskomitean puheenjohtajalle varausten syistä ja tavasta, jota noudattaen se aikoo tiedottaa asiasta. Jos ongelma ratkaistaan myöhemmin, Eurostat peruuttaa julkisesti varauksensa.

Eurostatilla on oikeus tarkastaa säännöllisesti jokaisen jäsenvaltion EKT95:n mukaiset julkisen talouden tilit. Tilintarkastukset koskevat vain toteutuneita tietoja. Eurostat voi pyytää muita komission yksiköitä, EKP:n tilastoinnin pääosastoa sekä raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitean edustajia avustamaan näissä tilintarkastuksissa. Tilintarkastukset koskevat sekä tilinpitosääntöjen soveltamista että perustietojen laatimista ja arviointia. .

Tilintarkastuspäätelmät annetaan tiedoksi raha-, rahoitus- ja maksutasetilastokomitealle ja julkistetaan.