Alueiden komitean lausunto aiheesta Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle "Yhteenkuuluvuuden ja kilpailukyvyn lujittaminen tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja innovaatioiden avulla"

(1999/C 198/09)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta "Yhteenkuuluvuuden ja kilpailukyvyn lujittaminen tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja innovaatioiden avulla" KOM(1998) 275 lopull.,

ottaa huomioon komission 8. kesäkuuta 1998 tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 ja 18. marraskuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 c artiklan kolmannen kohdan nojalla tekemät päätökset antaa aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 5:n "Sosiaalipolitiikka - Kansanterveys - Kuluttajansuoja - Tutkimus - Matkailu" tehtäväksi,

ottaa huomioon vuotta 1998 koskevan vuosikertomuksen "Euroopan unionin toiminta tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla" KOM(1998) 439 lopull.,

ottaa huomioon ehdotukset neuvoston päätöksiksi erityisohjelmista, joilla pannaan täytäntöön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskeva Euroopan yhteisön viides puiteohjelma (1998-2002) - KOM(1998) 305 lopull.,

ottaa huomioon antamansa lausunnon aiheesta "Ensimmäinen Euroopan innovaatioita koskeva toimintasuunnitelma" CdR 68/97 fin(1),

ottaa huomioon antamansa lausunnon aiheesta "Ensimmäinen kertomus taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta 1996" CdR 76/97 fin,

ottaa huomioon antamansa lausunnon aiheesta "Ehdotus parlamentin ja neuvoston päätökseksi tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta viidennestä puiteohjelmasta (1998-2002)" CdR 158/97 fin(2),

ottaa huomioon valiokunta 5:n marraskuun 9. päivänä 1998 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 278/98 rev. 2, jonka esittelijät olivat Ulla Olander, Nicole Morichaud (valiokunta 6) ja Jan Tindemans (valiokunta 1),

hyväksyi 10.-11. maaliskuuta 1999 pitämässään 28. täysistunnossa (maaliskuun 11. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

1. Tausta

1.1. Tiedonannollaan komissio osoittaa haluavansa vahvistaa epäsuotuisten alueiden kilpailukykyä yksinkertaistamalla elinkeinoelämän T& K-toiminnan ja innovaation integroimista. Tavoitteena on, että yritykset panostaisivat enemmän T& K-toimintaan. Innovaatiot edellyttävät toteutuakseen laajaa tutkimusta vaikeuksista, joita yritykset kohtaavat pyrkiessään lisäämään T& K- ja innovaatiotoimintaansa.

1.2. Työpaikkoja luovat ensisijaisesti pienet ja keskisuuret yritykset, ja sen vuoksi niille tulee pyrkiä luomaan paikallis- ja aluetasolla mahdollisuudet käyttää nykytekniikkaa ja tehdä innovaatioita.

1.3. Paikallis- ja aluetason innovaatiokulttuurin luomiseen kuuluu mm. yhteyksien luominen pienten ja keskisuurten yritysten ja niiden toimialoihin liittyvän tiedeyhteisön välille. Alueiden komitea on samaa mieltä komission lähtökohdasta, jonka mukaan tietostrategiat sopeutetaan asianomaisten alueiden taloudelliseen kehitykseen. Samalla ne ovat osa laajempaa eurooppalaista ulottuvuutta jäsenvaltioiden T& K-järjestelmien välityksellä (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 h artiklan mukaisesti).

1.4. Alueiden komitean lausunnossa aiheesta "Ensimmäinen kertomus taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta 1996"(3) kehotettiin parantamaan rakennepolitiikan ja muiden koko yhteisöä koskevien politiikan alojen yhteensovittamista, jotta epäsuotuisille alueille voitaisiin laatia yhtenäisesti koordinoituja toimia.

1.5. Koheesiopolitiikan tavoitteena on tasoittaa alueiden välisiä kehityseroja ja edistää epäsuotuisten ja maaseutualueiden kehitystä. Koheesiopolitiikan tärkeimmät rahoitusvälineet ovat rakennerahastot, koheesiorahasto ja yhä enenevässä määrin EIP.

1.6. Koska T& K- ja innovaatiomahdollisuudet ovat voimakkaasti keskittyneet vauraille alueille, nämä hyötyvät eniten EU:n T& K- ja innovaatiopolitiikasta. Se saattaa lisätä jo valmiiksi vauraiden alueiden talouskasvua, kun taas epäsuotuisat alueet uhkaavat jäädä talouden ja tekniikan kehityksessä yhä enemmän jälkeen. Komission tiedonanto on haaste, jolla pyritään murtamaan tällainen malli huonossa asemassa olevien alueiden eduksi.

1.7. Tämän vuoksi alueiden komitea ilmaisee tyytyväisyytensä komission ehdotukseen luoda yhteiset, koordinoidut puitteet koheesiolle, kilpailukyvylle sekä T& K-toiminnalle ja innovaatiolle EU:n rakennerahastojen suuntaviivojen määrittämisen pohjaksi sekä vertailukohdan löytämiseksi arvioitaessa, miten T& K- ja innovaatiotoiminta on sisällytetty rakennerahastojen toimintaan.

1.8. Alueiden komitea arvostaa komission tavoitetta, jonka mukaan mahdollisimman monet tahot osallistuisivat ehdotusten laatimiseen rakennerahastojen suuntaviivoiksi vuosiksi 2000-2006. T& K- ja innovaatiopanokset auttavat osaltaan ratkaisemaan yhteiskunnallisia ongelmia. Uusien rakennerahasto-ohjelmien suuntaviivat on muotoiltava aiempaa selvemmin sellaisiksi, jotta ohjelmat vastaavat paikallisiin ja alueellisiin yhteiskunnallisiin tarpeisiin ja tukevat yhteisön politiikkaa. Keskustelun jatkaminen komission ja alueiden komitean välillä on erittäin tärkeää tulevien rakennerahasto-ohjelmien tarjoamien mahdollisuuksien toteuttamiseksi.

2. Yleistä

2.1. Alueiden komitea kannattaa komission peruslähtökohtaa, jonka mukaan koheesiopolitiikka olisi muutettava sellaiseksi, että sillä edistetään taloudellista toimintaa epäsuotuisilla alueilla.

2.2. Komitea painottaa paikallis- ja aluetason T& K-toiminnan ja innovaatioiden välistä yhteyttä, ja huomauttaa jo nyt, että kuntien ja alueiden kannalta tärkeimmät kannanotot koskevat uusien rakennerahasto-ohjelmien yksityiskohtia ja niiden muutoksia.

2.3. Kaikki tutkimukset osoittavat, että yhä kilpailupainotteisemmassa maailmassa tutkimus- ja kehittämistoiminta sekä innovaatiot ovat välttämättömiä kansainvälisen kilpailun tiukentuessa. Tutkijoiden sekä pk-yritysten ja teollisuuden väliset suhteet ovat äärimmäisen monitahoisia, ja niitä tulee yksinkertaistaa, jotta käyttöön otetuilla tukijärjestelmillä voidaan saada aikaan merkittäviä tuloksia. Erityisesti tulee kehittää tuotteiden ja tuotantoprosessien laatua muun muassa liittämällä yhteen yhteisön ohjelmat ja jäsenvaltioiden aloitteet siten, että huomioon otetaan ensisijaisesti puutteellisimmin kehittyneillä alueilla olevat yhteisöt.

2.4. Tutkimuspolitiikan alueellisen ulottuvuuden vahvistaminen on sopusoinnussa EU:n toimintalinjojen tehokkuuskriteerien kanssa. Entistä suuremman huomion keskittäminen epäsuotuisten alueiden kilpailukykyyn on puolestaan EU:n politiikan oikeudenmukaisuusperiaatteiden mukaista. Tästä huolimatta komission tiedonannosta saa sen käsityksen, että ehdotetuissa strategisissa puitteissa yhteenkuuluvuuden ja kilpailukyvyn lujittamiseksi tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja innovaatioiden avulla pyritään enemminkin tiukentamaan rakennerahastojen alueohjelmia kuin edistämään alueiden T& K-toimintaa ja innovaatioita. Ei ole myöskään vielä osoitettu, voidaanko epäsuotuisten alueiden mahdollisuuksia parantaa rahoituksen saamiseksi T& K-toimintaa koskevasta viidennestä puiteohjelmasta.

Muodollisuudet aiempiin puiteohjelmiin osallistumiseksi ovat olleet niin monimutkaisia ja aikaa vieviä, että ne ovat ennemminkin pelottaneet epäsuotuisat alueet pois hakijoiden joukosta kuin lisänneet kyseisten alueiden mahdollisuuksia osallistua T& K-toimintaan ja innovaatioihin. Hakemusten hyväksyminen on ollut usein kuin arpapeliä. Sama koskee Keski- ja Itä-Euroopan alueiden kanssa toteutettavia kumppanuushankkeita. Tilannetta pitää korjata yhteisön uusissa ohjelmissa.

2.5. Alueiden komitea korostaa, että useat asiakirjan analyyseistä ja johtopäätöksistä ovat merkityksellisiä myös alueille, jotka eivät tosin ole "kasvualueita", mutta eivät myöskään "epäsuotuisia alueita" termin suppeassa merkityksessä. Euroopan tuleva kehitys uhkaa jakaa Euroopan kahtia vahvoihin kasvualueisiin, jotka ovat hajautuneet maanosan eri puolille ja yleensä keskittyneet suurkaupunkialueiden ympärille, sekä muuhun Eurooppaan. Tällaisen jaon voi havaita selvästi jo nyt useissa yhteisöön kuuluvissa pitkälle kehittyneissä maissa.

2.6. T& K ja innovaatiot ovat elinkeinoelämän kilpailukyvyn kehittämisen perusta. Pienet ja keskisuuret yritykset voivat saada aikaan edistystä monilla eri aloilla. Ne voivat esim.

- uudenaikaistaa tuotantoa

- sopeutua uudenlaiseen, esim. ympäristönäkökohdat huomioon ottavaan kysyntään

- kehittää tekniikkaa markkinaosuuksien säilyttämiseksi jne.

2.7. Vaikka yritykset ovat T& K- ja innovaatiopanosten pääasiallinen kohderyhmä, T& K ja innovaatio ovat yhtä tärkeitä sellaisilla aloilla kuin ympäristö, terveys, perusrakenteet, energia ja aluesuunnittelu. Tämän vuoksi yhteisön, jäsenvaltioiden ohjelmat ja alueelliset/paikalliset ohjelmat tulee koordinoida EU:n toissijaisuusperiaatteiden mukaisesti. Päättävistä viranomaisista alue- ja paikallisviranomaiset ovat lähimpänä taloudellisia toimijoita ja tavallisia kansalaisia. T& K ja innovaatio kuuluvat myös yleensä alue- ja paikallisviranomaisten päätäntävaltaan. Innovaatioprosesseja voidaan lisäksi hyödyntää kaikilla niillä politiikan aloilla, jotka kuuluvat alue- ja paikallisviranomaisten päätäntävaltaan (yleissivistävä ja ammatillinen koulutus, ympäristö, aluesuunnittelu, paikallinen kehitystyö ja pienyritysten tukeminen).

2.8. Alueiden komitea panee merkille, että panostaminen EU:n T& K-ohjelmaan on ollut tuloksekasta esimerkiksi tiettyjen Pohjoismaiden alueiden sekä Irlannin, Portugalin, Espanjan ja Kreikan alueiden välisessä yhteistyössä. Tavoitteen 1 piiriin kuuluvilta alueilta oli vuonna 1997 osallistujia 47 prosentissa neljännestä puiteohjelmasta rahoitettavista hankkeista. Samana vuonna solmittiin 13463 yhteistyösuhdetta (kaikkiaan 56478:sta) Irlannin, Portugalin, Espanjan, Kreikan ja muiden maiden alueiden välillä.

2.9. Alueiden komitea katsoo, että T& K ja innovaatio tulee liittää osaksi alueellisia tuotantojärjestelmiä. Komitea yhtyy komission johtopäätökseen (13 kohta), jonka mukaan alueet, joilla on vaikeuksia vetää puoleensa runsaasti lisäarvoa tuottavia toimintoja, voivat saavuttaa erityisen hyviä tuloksia niveltämällä T& K- ja innovaatiostrategiansa taloudelliseen suunnitteluunsa.

2.10. Alueiden komitea korostaa myös, että T& K-toimintaa ja innovaatiota tukevien toimien liittämistä osaksi alueiden tuotantorakennetta ei saa nähdä yksipuolisesti "teknisenä" täytäntöönpanokysymyksenä. Kyseessä on enemmänkin tietämyksen ja tekniikan soveltaminen kuin niiden levittäminen. Erityisen tärkeää on vaikuttaa alueellisesti paikalliseen ja alueelliseen ajattelutapaan ja asenteisiin, jotka voivat kyseisillä alueilla usein aiheuttaa vahvaa uudenlaisen ajattelun ja muutosten vastustusta. Muutoksille kielteinen ympäristö voi aiheuttaa sen, että voimakkaatkaan panostukset eivät tuota toivottua tulosta.

2.11. Edelleen on tärkeää, että epäsuotuisten alueiden paikallis- ja alueviranomaiset panostavat voimakkaasti alueen infrastruktuurin ajanmukaistamiseen, samalla kun ne ryhtyvät konkreettisiin ponnistuksiin yritystoiminnan myönteisen kehityksen edistämiseksi. Tätä ei tule tehdä pelkästään infrastruktuuri-termin varsinaisessa merkityksessä (liikenneyhteydet, tietotekniikka jne.), vaan myös sellaisen "kulttuurisen" infrastruktuurin rakentamiseksi, joka täyttää hyvinkoulutetun, nuorehkon työvoiman alueen "elämäntyylille" asettamat vaatimukset.

2.12. Alueiden komitea korostaa mahdollisuutta ottaa Euroopan tiedekeskukset aktiivisesti ja määrätietoisesti mukaan yhteisön T& K- ja rakennerahasto-ohjelmiin. USA:han ja Japaniin verrattuna Eurooppa ei näytä vielä tarpeeksi kiinnittäneen huomiota tiedekeskuksiinsa, vaikka niiden lukumäärä on lisääntynyt runsaat 30 prosenttia viimeisten 3-4 vuoden aikana.

2.13. Kansainvälisellä yhteistyöllä yhdysvaltalaisten ja japanilaisten tiedekeskusten kanssa voi olla tiedekeskuksille hyvinkin suuri merkitys. Kansainvälisten konsortioiden (tai Euroopan taloudellisten etuyhtymien, ETEY:jen) perustamisella on ollut suuri merkitys pienten ja keskisuurten yritysten mahdollisuuksille osallistua EU:n T& K- ja innovaatio-ohjelmiin.

Erityistä

3. Tiedonannon tavoitteet

3.1. Koheesiopolitiikka on rakennesuuntautuneisuutensa vuoksi lähtökohdaltaan pitkän aikavälin politiikkaa. Parhaista käytännöistä ja menettelyistä T& K- ja innovaatiotoiminnan integroimiseksi alueiden elinkeinoelämään on saatavissa tietoja eurooppalaisesta tietokannasta, joka on nyt kaikkien alueiden käytettävissä.

3.2. Alueiden komitea ilmaisee tyytyväisyytensä komission pyrkimyksiin epäsuotuisten alueiden kilpailukyvyn parantamiseksi ja T& K-toiminnan sekä innovaation integroimiseksi alueiden elinkeinoelämään. Komissio haluaa osoittaa, että käyttämällä yhteisön välineitä toisiaan täydentävästi vaikutetaan suotuisasti koheesioon ja kilpailukykyyn. Komitea arvostaa myös sitä, että komissio osoittaa, miten yhteisön jäsenyyttä hakevat maat voivat hyötyä merkittävästi niistä paikallisista ja alueellisista kokemuksista, joita on kerätty EU:n tukiessa T& K-toimintaa ja innovaatiota epäsuotuisilla alueilla.

3.3. Viidennen puiteohjelman ohjelmakausi sijoittuu vuosiin 1998-2002 ja uuden rakennepolitiikan ohjelmakausi vuosiin 2000-2006. Se voi olla haitta, vaikka rakennerahastoja koskevan yleisasetuksen mukaan suunnitelmia voidaan muuttaa ajan mittaan. Lisäksi asetuksessa säädetään virallisesta arvioinnista ohjelmakauden puolivälissä. Tätä ei tule kuitenkaan käsittää valtakirjaksi, joka oikeuttaa muuttamaan T& K-toiminnalle ja innovaatioille laadittavia suuntaviivoja tai sääntelemään suunnitelmien mukauttamista.

3.4. Komission mukaan uusi tavoite 3 kattaa nykyisen tavoitteen 4 ja Adaptin tarjoamat mahdollisuudet. Tämän vuoksi on syytä korostaa, että tämänhetkisten ehdotusten mukaan tavoitetta 3 ei voida soveltaa tavoite 1- ja 2 -alueilla. Ehdotuksen mukaan uusi tavoite 3 koskee ainoastaan alueita, joihin sovelletaan siirtymäsäännöksiä, sekä tavoitteiden 1 ja 2 piiriin kuulumattomia alueita. Kahden jälkimmäisen alueryhmän alueviranomaisilla tulee siten olemaan vaikeuksia sovittaa yhteen valtakunnalliset tavoite 3 -suunnitelmat sekä T& K- ja innovaatiostrategian alueelliset tarpeet.

4. Katsaus aiempiin ja nykyisiin aloitteisiin

4.1. Rakennerahastot - aiemmat ja nykyiset toimet

4.1.1. Komissio osoittaa, että vauraimpien jäsenmaiden heikoimpienkin alueiden T& K-järjestelmät ovat kysyntäpainotteisempia kuin köyhimmissä jäsenmaissa. Jotta tutkimuksesta voidaan hyötyä, tarvitaan sekä yritysten että tutkijoiden yhteisiä panostuksia, joissa toimet suunnataan molemmille osapuolille sopeuttamalla tarjonta pk-yritysten tarpeisiin muun muassa valistustyön avulla. Ei ole tehokasta tukea pieniä ja keskisuuria yrityksiä piittaamatta siitä, mitä tapahtuu laboratorioissa ja tiedekeskuksissa, tai päinvastoin.

4.1.2. On paljon merkkejä siitä, että pohjoisen ja etelän väliset erot ovat kasvamassa tietotekniikan alalla. Pienyritysten täytyy lisätä osallistumistaan T& K-toimintaan ja innovaatioiden kehittämiseen, mitä viranomaiset voivat helpottaa esimerkiksi edistämällä sähköistä kaupankäyntiä. Alueiden komitea tähdentää, miten tärkeää on laatia yksittäiset hankkeet siten, että pienillä ja keskisuurilla yrityksillä on mahdollisuus osallistua niihin. Mitä suurempia hankkeet taloudellisesti ja sisällöllisesti ovat, sitä vaikeampaa pienten yritysten on osallistua niihin käytännöllisistä ja taloudellisista syistä.

4.1.3. Niissä toimissa, joita komissio päättää toteuttaa, on ensisijaisesti otettava huomioon tarve saada selkeää tietoa nykyistä helpommin. Sen vuoksi ne tulee keskitetysti koota aluetasolla luetteloiksi, jotka on mukautettu pienten ja keskisuurten yritysten ja teollisuuden tarpeisiin. Luetteloista tulee myös käydä ilmi organisaatiot, jotka toimivat T& K-toiminnan ja pk-yritysten välisinä yhteyspisteinä, mahdolliset tuet, nykyiset verkostot, joihin yritykset voivat liittyä, tutkijakoulutusmahdollisuudet sekä mahdollisuudet ottaa tutkijoita yritykseen. Monilla kunnilla ja alueilla on kokemuksia RIS- ja RITTS-hankkeiden luomista kasvumahdollisuuksista. RIS- ja RITTS-alueiden verkosto on koonnut suuren määrän kokemuksia, joita epäsuotuisat alueet voivat hyödyntää lisätäkseen pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista EU-ohjelmiin.

4.1.4. Rakennerahastojen ensimmäisessä vaiheessa EU tuki vain T& K-keskuksia ja -hankkeita. Toisessa vaiheessa EU:n kiinnostus tekniikan levittämistä ja innovaatiotoimia samoin kuin yliopistojen ja korkeakoulujen sekä elinkeinoelämän välisinä yhteistyöeliminä toimivia keskuksia kohtaan lisääntyi. EU:n tarkoituksena oli tuolloin auttaa elinkeinoelämää luomaan yhteyksiä yliopistojen ja korkeakoulujen T& K-resursseihin. EU:n T& K- ja innovaatiopolitiikan kolmannen vaiheen kynnyksellä ennen rakennerahastojen ohjelmakautta 2000-2006 päämääränä on laajentaa T& K-toiminnan ja innovaatioiden yhteyksiä mm. rahoitusjärjestelmiin ja huipputekniikkayrityksiin sekä henkilöstön ammattikoulutukseen.

4.1.5. Alueiden komitea korostaa, että pienyritysten ei voida katsoa olevan rakenteellisesti erillään suurista yrityksistä, joiden alihankkijoina ne usein toimivat. Siksi suuret yritykset kannattaa ottaa mukaan hankkeisiin, jotta uuden tekniikan käyttöönottoa pienissä ja keskisuurissa yrityksissä voitaisiin helpottaa ja tukea.

4.2. Tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskeva yhteisön puiteohjelma

4.2.1. Tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevaan yhteisön neljänteen puiteohjelmaan paneutuvassa selvityksessä komissio osoittaa, että Espanja ja Kreikka ovat edistyneet merkittävästi tietotekniikan sekä biolääketieteen ja terveyden aloilla, kun taas esimerkiksi teollisuus-, materiaali- ja bioteknologian aloilla on vielä parantamisen varaa. Neljännen puiteohjelman osalta suurimman hyödyn epäsuotuisille alueille ovat tuottaneet tarvehakuiset CRAFT-toimet, joilla tarkoitetaan pienyritysten hyväksi toteutettuja teknologian edistämistoimenpiteitä. Muita tehokkaita toimenpiteitä ovat varsinkin koulutus, tutkijoiden vapaa liikkuvuus, innovaatioiden edistäminen, tutkimustulosten levittäminen sekä tutkijaverkostot.

4.2.2. Alueiden komitea voi myös todeta tyytyväisenä, että komissio on päättänyt käydä vuoropuhelua muun muassa alueiden komitean kanssa EU:n viidettä puiteohjelmaa kehittäessään. Vuoropuhelu on osoittanut, että puiteohjelman lähtökohtana olevat haasteet ja mahdollisuudet ovat samoja paikallis- ja aluetasolla. Muun muassa on tärkeää selvittää suurten ja pienten kaupunkien ja maaseudun välistä yhteistyötä sekä pienyritysten edellytyksiä käyttää hyödykseen tutkimustuloksia. Alueiden komitea näkee myönteisenä teknologian tutkimusinstituutin (IPTS) perustamiseen Sevillaan. Instituutin päätehtävänä on kehittää tekniikkaa koskevia tulevaisuustutkimuksia ja tutkia teknologian, työllisyyden ja kilpailukyvyn välisiä yhteyksiä.

4.2.3. Vuonna 1997 yhteisön tutkimuspolitiikkaan tehtiin perusteellisia muutoksia, sillä Amsterdamin sopimuksella muutettiin tutkimusalan oikeusperustaa, ja Agenda 2000 -asiakirjalla vahvistettiin tutkimuksen, innovaation ja koulutuksen avainasema EU:ssa. Innovaatiota koskevan EU:n toimintaohjelman toteuttamisessa saavutettu edistys on saanut paikalliset ja alueelliset toimijat luomaan Eurooppaan yrittäjyyttä ja innovaatioita suosivaa ilmapiiriä. Myös joulukuussa 1997 julkaistussa T& K-osoittimia koskevassa kertomuksessa esitetään kokonaisvaltaisesta näkökulmasta valittua tietoa ja vertailevia analyysejä yhteisön ja jäsenvaltioiden tutkimustoiminnasta. Kertomus on toiminut paikallisten ja alueellisten T& K- ja innovaatiopainopisteiden määrittelyn pohjana.

5. Jäsenvaltioiden ja alueiden kilpailukyvyn ja koheesion kehittäminen

5.1. Alueiden komitea arvostaa sitä, että komissio osoittaa tavoitteen 2 piiriin kuuluvien alueiden voineen hyödyntää suurkaupunkien tarjoamia taloudellisia etuja ja maaseutu- ja rannikkoalueiden pystyneen hyödyntämään muita etuja. Tällöin ympäristötekniikka ja matkailu ovat olleet merkittävässä asemassa. Tietotekniikka- ja biotekniikkayritysten määrän voimakkaaseen lisäämiseen suuntautuneet tiedekeskukset ovat osaltaan edistäneet epäsuotuisten alueiden paikallista ja alueellista kehitystä kaupallistamalla yliopistojen ja T& K-toimintaan keskittyvien yritysten tutkimustuloksia. Alueiden komitean mielestä tällaiset esimerkit osoittavat, että on tärkeää korostaa niiden paikallisten ja alueellisten ryhmittymien merkitystä, jotka kehittävät täydentävää toimintaa tärkeissä T& K- ja innovaatiokeskittymissä. Näin voidaan saada paikalliset ja alueelliset toimijat huomaamaan, miten T& K-toiminnalle ja innovaatiolle annettava tuki voidaan liittää osaksi oman alueen tuotantorakennetta.

6. T& K-toiminnan ja innovaatioiden liittäminen osaksi alueiden talouskehitystä

6.1. T& K ja innovaatiot - yhteinen vastuu

6.1.1. Alueiden komitea yhtyy komission analyysiin, joka osoittaa, että paikallisten ja alueellisten elinten täytyy liittää T& K ja innovaatiot alueensa kehitysstrategiaan yhteisön alueiden välisten erojen kasvun pienentämiseksi. Innovaatiota koskevalla vihreällä kirjalla ja toimintasuunnitelmalla sekä Euroopan aluekehityssuunnitelmalla (ESDP) on huomattava merkitys T& K-toiminnan ja innovaation rakennetuen suuntaviivoille. Rakennerahastojen toimintastrategiaan kuuluu politiikan eri alojen yhdentäminen. On myös tarpeen koordinoida politiikan eri aloja alue- ja paikallistasolla.

6.1.2. ESDP-asiakirjassa (kesäkuulta 1997) ehdotetaan, että rakennetukea myönnettäisiin a) tietotekniikan saatavuuden parantamiseksi ja tietoisuuden lisäämiseksi tietoyhteiskunnan haasteista ja mahdollisista eduista alueilla, joilla tietoyhteiskunta ei ole vielä tunnettu käsite, b) tekniikkakeskusten perustamiseksi, korkeakouluopetuksen, sovelletun T& K-toiminnan, innovaatiokeskusten ja elinkeinoelämän välisten yhteyksien parantamiseksi kehityksessä jälkeen jääneillä alueilla, c) vähimmäistason saavuttamiseksi korkeakouluopetukseen pääsyssä ja tutkimus- ja innovaatiokeskusten palveluissa syrjäisillä tai harvaan asutuilla alueilla sekä d) yleissivistävän ja ammattikoulutuksen tason parantamiseksi osana yhtenäistä kehittämisstrategiaa alueilla, joilla taso on matala.

6.1.3. Uusia rakennerahastoja koskevia neuvotteluja käydään nyt ripeässä tahdissa. Tämän vuoksi alueiden komitea korostaa, että kunnat ja alueet tulee todella ottaa mukaan neuvotteluihin, jotta T& K- ja innovaatiopanokset saadaan liitettyä rakennerahastoihin ohjelmakaudeksi 2000-2006.

7. Kolme painopistealuetta

7.1. Innovaatioiden edistäminen

7.1.1. Alueiden komitea puoltaa koheesiopolitiikan muuttamista siten, että pienennetään yhteisön alueiden välisiä eroja tekniikan ja tietotekniikan alalla keskittämällä EU:n panostus uuden tekniikan ja tietotekniikkaratkaisujen kysyntähakuisiin järjestelmiin sekä edistämällä alueellisella ja paikallisella tasolla kokonaisvaltaiseen laatujohtamiseen tähtäävää toimintatapaa. Tutkimusinstituuttien ja pk-yritysten välistä yhteistyötä olisi kannustettava ja yhteisvaikutusta parannettava uusien yritysten perustamista sekä yritysten vakauttamista ja vahvistamista varten annettavien ja alueellisesti etusijalle asetettuihin T& K-keskittymiin kuuluvien tärkeiden yritysten kasvua edistävien yritystukien välillä. Tietotekniikan käyttöä paikallisyhteisöjen eri ryhmien hyväksi olisi edistettävä esimerkiksi yleisölle tiedottamisessa, koulutustavoitteiden edistämisessä ja sähköisen kaupankäynnin lisäämisessä. Alueiden komitea huomauttaa, että ohjelman päättyessä vuonna 1998 lähes 8000 pienyritystä osallistuu tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevaan neljänteen puiteohjelmaan. Runsaat 60 prosenttia näistä yrityksistä ei ole koskaan aiemmin osallistunut yhteisön eikä oman maansa T& K-ohjelmiin valtakunnallisella, alue- tai paikallistasolla.

7.2. Verkottumisen ja teollisuusyhteistyön kehittäminen

7.2.1. Alueiden komitea huomauttaa, että elinkeinoelämän ja korkeakoulujen välinen yhteistyö mainitaan Ruotsin korkeakoululaissa korkeakoulujen "kolmantena tehtävänä". Tällaisella yliopistojen ja yritysten alueellisten keskittymien välisellä yhteistoiminnalla tiedekeskuksissa on hyvin merkittävä rooli alueen tuotantojärjestelmässä. Tiedekeskuksissa tutkijat, yritykset, rahoittajat ja konsultit tekevät päivittäin tiivistä yhteistyötä, mikä on uusien työpaikkojen luomisen tärkeä edellytys tekniikka- ja tutkimuspainotteisissa yrityksissä. Tällaisesta tiedekeskusyhteistoiminnasta saatujen hyvien kokemusten levittämisen olisi oltava tärkeä osa T& K- sekä innovaatiotoimintaa uuden rakennerahastokauden aikana.

7.2.2. Eurooppa-neuvoston Amsterdamin ja Luxemburgin kokouksissa innovaatiopanosten rahoitukselle antaman vahvan tuen ansiosta EIP:n, Euroopan investointirahaston ja yhteisön resursseja on myönnetty innovatiivisten huipputeknologiayritysten käyttöön vuosina 1998-1999. Alueiden komitea korostaa, että ne täydentävät merkittävällä tavalla neljännessä puiteohjelmassa T& K-toimintaan osoitettuja resursseja. Alueiden komitea katsoo, että alue- ja paikallisviranomaiset edistävät osaltaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta tukemalla tietojen levittämistä T& K-toiminnasta ja innovaatioiden tuloksista niillä politiikan aloilla, jotka kuuluvat niiden päätäntävaltaan (koulutus, ympäristö, maankäyttö, paikallinen kehitystyö ja pienyritysten tukeminen). Rakennerahastojen olisi kannustettava alueiden välisten ja rajanylittävien yhteyksien luomiseen T& K-toiminnan ja elinkeinoelämän välille näiden alojen tietojen vaihtamiseksi ja levittämiseksi, jotka myös esitellään T& K-toiminnan viidennen puiteohjelman "avaintoimintakokonaisuuksina". Innovation Relay Centres -verkon on myös oltava maantieteellisesti tarpeeksi laaja niin, että sen toiminta pk-yritysten piirissä tehostuu. Sellaiset yhteisön verkostot kuin tekniikanvälityskeskukset, euroneuvontakeskukset ja yritysinnovaatiokeskukset (BIC, Business Innovation Center) voivat myös tukea epäsuotuisten alueiden pienyrityksiä.

7.3. Henkilöstöresurssien kehittäminen

7.3.1. Alueiden komitea korostaa tarvetta luoda opiskelijoille, tutkijaopiskelijoille ja kokeneille tutkijoille pk-yrityksissä mahdollisuuksia lopputöihin ja harjoitteluihin. Tähän olisi päästävä siten, että yhteisöaloitteiden rakennetuen avulla edistetään T& K:n ja korkeakoulujen välistä vaihtotoimintaa kehittyneillä ja epäsuotuisilla alueilla. Euroopan yhteisöjen yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) resursseilla olisi tuettava näitä pyrkimyksiä kohdentamalla pienyrityksiin suoria toimia epäsuotuisilla alueilla. Kansainvälisissä konsortioissa (ETEY:t) pienet ja keskisuuret yritykset voivat harjoittaa tutkimusta ja investoida jatko- ja täydennyskoulutukseen sekä pätevöitymiseen.

7.3.2. Neljäntenä puiteohjelmakautena vuosittain noin 6500 tutkijaa on saanut tukea tutkimusteitse tapahtuvaan koulutukseen, ja lisäksi noin 5600 tutkijaa vuosittain on saanut Marie Curie -apurahan avulla tilaisuuden päästä hyödyntämään yhteisön T& K-toiminnan tarjoamia mahdollisuuksia puiteohjelmasta myönnetyn rahoituksen kautta. Alueiden komitean mielestä on erittäin tärkeää, että yritykset, tutkijaopiskelijat ja tutkijat saisivat uusien rakennerahasto-ohjelmien avulla tällaisen mahdollisuuden epäsuotuisilla alueilla. Se edistäisi esimerkiksi tietotekniikan kehitystä sekä ammattikoulujen ja tiedekeskuksien osallistumista innovaatioprosessiin kunkin alueen tärkeimmissä T& K-yritysryhmittymissä.

8. Komission päätelmät

8.1. Alueiden komitea kannattaa komission tiedonannon 25 kohdassa lueteltuja neljää tavoitetta ja erityisesti läheisyysperiaatteen huomioon ottamista. Koska suurin osa ehdotetuista toimista toteutetaan kunnissa ja alueilla, on tärkeää antaa niille tarpeeksi aikaa ja mahdollisuuksia osallistua omaa aluettaan koskevien uusien rakennerahasto-ohjelmien suunnitteluun ennen uuden ohjelmakauden alkua 1. tammikuuta 2000.

8.2. Tiedekeskuksien väliselle kansainväliselle yhteistyölle tulisi alueiden komitean näkemyksen mukaan myöntää tukea rakennerahastoista. Olisi myös vahvistettava ja lisättävä mahdollisuuksia perustaa Cordis-tietopalvelun puitteissa tiedekeskuksia, korkeakouluja sekä yrityksiä käsittäviä T& K-keskittymiä koskevia alueellisia Internet-sivuja. Myös korkeakoulu- ja tutkijakoulutustasoista etäopiskeluverkoista olisi voitava saada tietoa Cordis-tietopalvelusta. On kuitenkin tärkeää huomata, että tulevaisuuden etäopiskelussa käytetään pääasiassa tietoverkkoihin tukeutuvia viestimiä, jotka mahdollistavat tietokoneitse suoran yhteyden koulutuksen järjestäjän ja "loppukäyttäjän" välillä silloin, kun se sopii käyttäjälle. Koulutuksen järjestäjät voivat olla missä päin maailmaa tahansa, ja vuorovaikutus voi siitä huolimatta jatkua häiriintymättä.

9. Alueiden komitean päätelmät

9.1. Alueiden komitea toteaa tyytyväisenä, että komissio aikoo käydä vuoropuhelua alueiden komitean kanssa uusista rakennerahasto-ohjelmista vuosiksi 2000-2006 luodessaan suuntaviivat koheesiolle ja kilpailukyvylle sekä T& K-toiminnalle ja innovaatiolle. Tämä osoittaa, että ne haasteet ja mahdollisuudet, jotka sisältyvät yhtenäisten puitteiden laatimiseen koheesiolle, kilpailukyvylle, T& K-toiminnalle ja innovaatiolle, ovat samoja kuin paikallis- ja aluetasolla.

9.2. Alueiden komitea on selvittänyt tarkasti yhteisön alueiden välisten erojen kasvua tekniikan ja tietotekniikan alalla. Komitea yhtyy komission kantaan, että on välttämätöntä parantaa viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden kykyä laatia strategiset kehykset T& K-toiminnan ja innovoinnin saattamiseksi osaksi taloustoimintaa. Kaikki tutkimukset osoittavat, että yhä kilpailupainotteisemmassa maailmassa tutkimus- ja kehittämistoiminta sekä innovaatiot ovat välttämättömiä kansainvälisessä kilpailussa selviytymiseksi. Alueiden komitea on tämän vuoksi tyytyväinen komission peruslähtökohtaan, jonka mukaan koheesiopolitiikkaa olisi muutettava.

9.3. Alueiden komitea kannattaa sinänsä T& K- ja innovaatiopolitiikan alueellisen ulottuvuuden todellista vahvistamista. Alueiden komitea katsoo, että parhaan mahdollisen tiedon antamiseksi alueellisille toimijoille T& K-toiminnasta ja innovaatiosta Euroopan tiedekeskuksille on tarjottava mahdollisuus osallistua yhteisön T& K- ja rakennerahasto-ohjelmiin. Tiedekeskusyhteistyötä myös USA:n ja Japanin kanssa tulee tukea. Monissa maissa yhteistoiminnan puute valtion rahoittamien tutkimusinstituuttien ja korkeakoulujen välillä sekä yritysten kanssa tehtävän yhteistyön puute on kehitystä hidastava epäkohta, joka voidaan korjata tiedekeskusyhteistyötä lisäämällä. Tutkijoiden sekä pk-yritysten ja teollisuuden väliset suhteet ovat äärimmäisen monitahoisia, ja niitä tulee yksinkertaistaa, jotta käyttöön otetuilla tukijärjestelmillä voidaan saada aikaan merkittäviä tuloksia.

9.4. Alueiden komitea on toiminut aktiivisesti tietotekniikan kehityksen ja elinikäisen oppimisen hyväksi. Tätä taustaa vasten sekä työn uudelleenorganisoinnista ja jäsenvaltioiden työllisyyssuunnitelmista annetun vihreän kirjan ja komission muiden julkaisujen perusteella komitea korostaa rakenteellisten toimien tarvetta yritysten ja instituutioiden auttamiseksi selviytymään vaikeuksista, joita sopeutuminen uusiin työn organisoinnin muotoihin niille aiheuttaa.

9.5. Alueiden komitea korostaa tarvetta kehittää suuntaviivoja pienille ja keskisuurille yrityksille ja laitoksille tarkoitettujen innovatiivisten ammattikoulutusohjelmien edistämiseksi. Komitea katsoo, että innovaatioprosessien arvioiminen ja yleisölle tunnetuksi tekeminen on yhdistettävä alueellisiin koulutusohjelmiin.

9.6. Kehittyneiden ja epäsuotuisten alueiden välisten erojen pienentämiseksi tekniikan ja tietotekniikan alalla T& K- ja innovaatiopolitiikka on voitava liittää osaksi alueiden tärkeimpiä T& K-ryhmittymiä ja tuotantojärjestelmiä. Tästä syystä alueiden komitea katsoo, että suuntaviivat T& K-toiminnan ja innovaation sisällyttämiseksi tuleviin rakenneohjelmiin tulee laatia siten, että pyritään luomaan vakaa, alhaalta ylöspäin etenevä toimintamenetelmä, jossa otetaan huomioon erityisesti pk-yritysten tarpeet eri alojen tuotantojärjestelmässä. Rakennerahastovälineiden ja viidennen T& K-toiminnan puiteohjelman avaintoimintojen väliset koordinointimahdollisuudet tulee selvittää suuntaviivoissa, ja mahdollisuudet kutsua paikallisia sekä alueellisia edustajia avaintoimintojen johtoryhmiin tulee tutkia.

Eräät Euroopan unionin alueet kehittävät parhaillaan pontevasti erittäin hyödyllistä järjestelmää, jonka ansiosta T& K-toimintaa ja innovaatiota koskeva tieto saadaan eri alojen (tutkijoiden, yritysten, kuntien jne.) ulottuville. AK:n mielestä yhteisön toimielinten olisi suhtauduttava myönteisesti kyseisiin tarmokkaisiin pyrkimyksiin, ja niiden olisi käynnistettävä tukitoimia alueille, jotka osoittavat toteuttavansa vastaavia toimia ja joilla on tarjota konkreettisia, tehokkaita ratkaisuja.

9.7. Alueiden komitea osallistuu mielellään prosessiin, jossa laaditaan suuntaviivat T& K-toiminnan ja innovaatioiden käyttöönotolle koheesiopolitiikassa ja uusissa rakennerahasto-ohjelmissa. Alueiden komitea katsoo, että paikallis- ja aluetasolla on välttämätöntä löytää toimintamuotoja, jotka antavat tutkijayhteisölle ja yrityksille selkeämmän käsityksen niiden yhteisistä eduista ja yhtymäkohdista, ja ottaa käyttöön välineitä, joiden avulla yritykset voivat hyödyntää tiedeyhteisön tarjoamaa osaamista. Tämä on ratkaiseva tekijä sellaisen kehityksen aikaansaamiseksi, joka mahdollistaa EU:n alueiden välisen koheesion ja EU:n kilpailukyvyn lisäämisen maailmanmarkkinoilla.

Bryssel 11. maaliskuuta 1999.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Manfred DAMMEYER

(1) EYVL C 244, 11.8.1997, s. 9.

(2) EYVL C 379, 15.12.1997, s. 26.

(3) CdR 76/97 fin - EYVL C 379, 15.12.1997, s. 34.