–Sähköistä kaupankäyntiä koskeva direktiivi sisältää säännöksiä, joilla säännellään tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoamista valtioiden rajat ylittävästi. Siinä säädetään, että jäsenvaltiot eivät saa rajoittaa vapautta tarjota tietoyhteiskunnan palveluja toisesta jäsenvaltiosta, paitsi jos se on tarpeen yleisen edun, yleisen turvallisuuden taikka kansanterveyden tai kuluttajien, sijoittajat mukaan lukien, suojelun kannalta ja edellyttäen, että tällaiset rajoitukset ovat oikeasuhteisia näihin tavoitteisiin nähden ja että tiettyjä menettelyvaatimuksia noudatetaan.

–Palveludirektiivissä säädetään, että palveluntarjoajiin voidaan soveltaa markkinoille pääsyä koskevia vaatimuksia vain, jos ne ovat syrjimättömiä, perusteltuja yleiseen etuun liittyvistä pakottavista syistä ja oikeasuhteisia. Tässä yhteydessä Euroopan unionin tuomioistuin on korostanut saatavilla olevien tietojen ja analyysien merkitystä oikeasuhteisen päätöksenteon kannalta. Palveludirektiivissä edellytetään myös jäsenvaltioiden varmistavan, että palvelutoiminnan aloittamiseen sovellettavat menettelyt ja muodollisuudet (esim. rekisteröintijärjestelmät) ovat yksinkertaisia ja että ne voidaan suorittaa helposti etäältä ja sähköisesti asianomaisen keskitetyn asiointipisteen kautta ja asianomaisten viranomaisten kanssa.

–Digipalvelusäädöksessä vahvistetaan yhteiset vastuut verkkoyrityksille, jotka tarjoavat palveluja EU:ssa, mukaan lukien lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävät verkkoalustat. Digipalvelusäädöksessä vahvistetaan sisäänrakennettua noudattamista koskevat velvoitteet, joiden mukaan alustojen on suunniteltava ja järjestettävä verkkorajapintansa siten, että tietyt tiedot voidaan esittää (mutta ainoastaan sellaisten palveluntarjoajien osalta, joita voidaan pitää ’elinkeinonharjoittajina’) ja lainvastaiset ilmoitukset voidaan poistaa. Siinä ei edellytetä tietojen järjestelmällistä raportointia.

Ehdotuksella pyritään yhdenmukaistamaan ja virtaviivaistamaan lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja koskevien tietojen tuottamista ja jakamista koskeva kehys koko EU:ssa. Se pohjautuu useisiin muihin EU:n tason oikeudellisiin välineisiin ja on johdonmukainen niiden kanssa:

–erityiset välineet ja menettelyt, joilla varmistetaan, että tietojen jakaminen on turvallista, yleisen tietosuoja-asetuksen mukaista ja kustannustehokasta kaikkien osapuolten kannalta.

Ehdotuksen päätavoitteena on ratkaista nämä ongelmat yhdenmukaistamalla ja parantamalla kehystä, joka koskee lyhytaikaiseen vuokramajoitukseen liittyvien tietojen tuottamista ja jakamista kaikkialla Euroopan unionissa, sekä lisäämällä lyhytaikaiseen vuokramajoitukseen liittyvää avoimuutta. Ehdotuksella tarjotaan erityisesti seuraavat:

Viranomaisten lukuisat ja toisistaan poikkeavat tietopyynnöt aiheuttavat merkittävän rasitteen erityisesti alustoille, jotka toimivat valtioiden rajojen yli. Tämä heikentää niiden kykyä tarjota lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja kaikkialla sisämarkkinoilla. Viranomaisilla on myös vaikeuksia saada luotettavaa tietoa tehokkaasti, mikä puolestaan haittaa niiden pyrkimyksiä kehittää asianmukaisia ja oikeasuhteisia toimia lyhytaikaisen vuokramajoituksen kasvuun reagoimiseksi. Tietojen jakamiseen liittyvät vaikeudet johtuvat seuraavista tekijöistä:

Lyhytaikainen vuokramajoitus on yhä merkittävämpi osa matkailualaa. Sen osuus matkailumajoitusten kokonaistarjonnasta EU:ssa on lähes neljännes, ja osuuden kasvua on vauhdittanut verkkoalustojen perustaminen. Lyhytaikainen vuokramajoitus tarjoaa etuja ja mahdollisuuksia majoittujille, majoittajille ja koko matkailuekosysteemille, mutta se aiheuttaa myös huolta (erityisesti paikallisyhteisöille, jotka kärsivät liiallisista matkailuvirroista ja kohtuuhintaisten pitkäaikaisten asuntojen puutteesta). Tämän vuoksi lyhytaikaiseen vuokramajoitukseen kohdistuu yhä enemmän kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason sääntelyä. Viranomaiset ovat myös ryhtyneet toimiin lisätäkseen lyhytaikaisen vuokramajoituksen avoimuutta esimerkiksi ottamalla käyttöön majoittajia koskevia rekisteröintivaatimuksia (jolloin viranomaiset saavat tietää, mitkä majoittajat tarjoavat mitäkin vuokrakohteita) ja pyytämällä verkkoalustoja jakamaan tietoja majoittajista ja niiden toiminnasta.

Ehdotus on myös oikeasuhteinen, koska se antaa jäsenvaltioille ja viranomaisille jonkin verran joustovaraa paitsi rekisteröintijärjestelmien osalta (eli sen suhteen, otetaanko ne käyttöön ja millä tasolla) myös niiden lisätietojen osalta, joita kukin jäsenvaltio ja viranomainen voi pyytää majoittajilta (edellyttäen, että SEUT-sopimuksessa ja palveludirektiivissä vahvistettuja syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatteita noudatetaan). Näin varmistetaan, että jäsenvaltioiden ja paikallisviranomaisten tarpeet otetaan huomioon.

Ehdotuksella pyritään ensisijaisesti virtaviivaistamaan tietopyyntöjä kaikkialla EU:ssa, jotta lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien alustojen olisi helpompi vastata niihin. EU:n oikeusperusta ja kehys datan jakamiselle lyhytaikaista vuokramajoitusta tarjoavien alustojen ja viranomaisten välillä lisäävät oikeusvarmuutta ja varmistavat, että vaihdettavat tiedot ovat standardoituja ja yhteentoimivia. Jäsenvaltioiden ei tarvitse ottaa käyttöön majoittajia koskevia rekisteröintimenettelyjä, elleivät ne halua saada tietoja alustoilta. Kun rekisteröintijärjestelmä on käytössä, EU:n velvoitteilla, joiden mukaan viranomaisten on myönnettävä rekisteröintinumerot ja verkkoalustojen on annettava kaikille majoittajille mahdollisuus esittää ilmoituksia näillä rekisteröintinumeroilla, varmistetaan, että tämän vaatimuksen noudattamisen valvonta majoittajien osalta on helppoa. Rekisteröintijärjestelmällä helpotetaan myös näihin rekisteröintinumeroihin perustuvaa tietojen vaihtoa. EU:n yhteinen kehys tarjoaa siten kansallisen ja paikallisen tason viranomaisille tiedot, jotka ne tarvitsevat valvoakseen sääntöjen noudattamista ja hyväksyäkseen tietoon perustuvia poliittisia toimia EU:n lainsäädännön mukaisesti.

Alustojen tarjoamien lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen rajatylittävä luonne ja tietojen jakamista koskevien vaatimusten hajanaisuus merkitsevät sitä, että ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa tehokkaasti pelkästään jäsenvaltioiden toimilla. EU:n toimet ovat näin ollen ainoa tapa varmistaa, että luodaan yhdenmukainen kehys (rekisteröinnin kautta tapahtuvaa) tietojen tuottamista ja jakamista varten. Näin myös viranomaiset voivat suunnitella asianmukaisia ja oikeasuhteisia sääntöjä, jotka perustuvat lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja koskeviin luotettaviin tietoihin, ja verkkoalustat voivat toimia ja kasvaa sisämarkkinoilla ilman, että niiden on vastattava lukuisiin ja toisistaan poikkeaviin tietojen jakamista koskeviin pyyntöihin.

Jäsenvaltioissa käyttöön otetut erilaiset ja kohtuuttoman raskaat tietojen tuottamista ja jakamista koskevat kehykset haittaavat verkkoalustojen mahdollisuuksia toimia valtioiden rajat ylittävästi. Samalla nykyiset kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason toimet ovat usein liiallisia ja tehottomia, koska viranomaisten on yleensä vaikea saada tietoja alustoilta ja majoittajilta. Euroopan tason toimilla mahdollistetaan se, että eri puolilla EU:ta toimivat verkkoalustat voivat jakaa tietoja, ja varmistetaan, että vaihdetut tiedot ovat standardoituja ja yhteentoimivia. Rekisteröintijärjestelmiä koskevilla EU:n yhteisillä standardeilla varmistetaan, että rekisteröintimenettely on yksinkertainen, ja näin vähennetään osaltaan hajanaisuutta sekä verkkoalustoille ja majoittajille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta. EU:n yhteinen kehys tarjoaa valtakunnan- ja paikallistason viranomaisille avoimuuden tason, jota ne tarvitsevat valvoakseen sääntöjen noudattamista ja hyväksyäkseen tietoon perustuvia poliittisia toimia voimassa olevan EU:n lainsäädännön mukaisesti.

Ehdotuksen tavoitteena on luoda yhdenmukaistettu EU:n kehys lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja koskevien tietojen tuottamiselle ja jakamiselle. Välityspalveluihin sovellettavien sääntöjen lähentäminen on tarpeen, jotta vältetään toisistaan poikkeavien tietovaatimusten ja -pyyntöjen lisääntyminen sisämarkkinoilla, mikä haittaisi verkossa toimivien välityspalvelujen ja lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoamista valtioiden rajojen yli. Ehdotuksen mukaisella tietojen jakamista koskevalla kehyksellä odotetaan olevan myönteinen vaikutus majoittajien markkinoillepääsyyn, koska sillä autetaan vähentämään majoittajien rekisteröintivaatimuksiin liittyvää hallinnollista rasitetta. Tietojen jakamista koskeva kehys tarjoaa viranomaisille tietoja, joita ne tarvitsevat kehittääkseen ja pitääkseen yllä lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja koskevia sääntöjä (esim. säännöt, joilla rajoitetaan lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoamista tietyillä maantieteellisillä alueilla tai varmistetaan terveys- ja turvallisuusvaatimusten noudattaminen), jotka ovat asianmukaisia eivätkä rajoittavampia kuin on tarpeen yleisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi. SEUT-sopimuksen 114 artikla on näin ollen asianmukainen oikeusperusta lainsäädäntötoimille, jotka kattavat verkkoalustat sisämarkkinoilla ja joilla puututaan jäsenvaltioiden sääntelyn ja vaatimusten välisiin eroihin, jotka vaikuttavat verkkoalustojen sisämarkkinoiden toimintaan.

Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 114 artikla, jossa mahdollistetaan sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevien tarvittavien toimenpiteiden toteuttaminen jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämiseksi.

Kaikilla ehdotuksen mukaisilla toimilla pyritään korjaamaan aukkoja ja poistamaan jäljellä olevia epävarmuustekijöitä kohdennetusti, jotta voidaan helpottaa lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tasapainoista kehittämistä. Ehdotus on johdonmukainen kestävän kehityksen tavoitteiden (erityisesti kestävän kehityksen tavoitteen 11 – kestävät kaupungit ja yhteisöt) kanssa ja edistää niiden saavuttamista antamalla viranomaisille välineet ja tiedot, joiden avulla ne voivat säännellä lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen alaa oikeasuhteisesti ja kestävästi. Sillä tuetaan myös Euroopan tulevaisuutta käsittelevän konferenssin ehdotusta investoida matkailuun ja kulttuuriin perustuvaan talouteen, myös moniin pieniin matkakohteisiin Euroopassa. Sillä täydennetään kaikkia olemassa olevia oikeudellisia välineitä ja käytetään niitä pohjana, ja se on EU:n kilpailulainsäädännön, kansainvälisten kauppasitoumusten ja ehdotetun digitaalisen vuosikymmenen digitaalisia oikeuksia ja periaatteita koskevan eurooppalaisen julistuksen mukainen.

Ehdotus noudattelee komission päätavoitteita, eli sillä tuodaan EU digiaikakaudelle ja rakennetaan tulevaisuussuuntautunutta taloutta, joka palvelee ihmisten tarpeita.Se on myös osa EU:n pk-yritysstrategiaa, kun otetaan huomioon lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen alan monien pk-yritysten tarpeet, verkkoalustat mukaan lukien. Ehdotuksessa käsitellään myös matkailualan siirtymäpolkua käsittelevässä asiakirjassa ja EU:n kaupunkiagendassa esitettyjä kehotuksia laatia EU:n kehys, jolla lisätään avoimuutta lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen alalla.

–Yleistä tietosuoja-asetusta sovelletaan viranomaisten ja verkkoalustojen suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn (myös silloin, kun se on tarpeen rekisteröintinumeroiden antamiseksi ja rekisterin ylläpitämiseksi niitä varten) ja henkilötietojen vaihtoon verkkoalustojen (joilla on merkittävästi tietoja lyhytaikaiseen vuokramajoitukseen liittyvästä toiminnasta) ja viranomaisten välillä. Yleisessä tietosuoja-asetuksessa todetaan, että henkilötietoja voidaan käsitellä vain, jos käsittelylle on olemassa laillinen peruste (esim. käsittely on tarpeen lakisääteisen velvoitteen noudattamiseksi tai yleistä etua koskevan tehtävän suorittamiseksi). Tässä ehdotuksessa vahvistetaan perusteet henkilötietojen lailliselle käsittelylle, mikä on tarpeen lyhytaikaisten vuokramajoitusten alan avoimuuden lisäämiseksi, ja säädetään tietosuojatakeista sen varmistamiseksi, että yleistä tietosuoja-asetusta noudatetaan täysimääräisesti.

Ehdotuksen tukena on vaikutustenarviointiraportti (SWD(2022) 350), joka on laadittu parempaa sääntelyä koskevien komission suuntaviivojen mukaisesti. Sääntelyntarkastelulautakunta tarkasteli vaikutustenarviointiraporttia, minkä jälkeen sitä tarkistettiin niin, että siinä otettiin paremmin huomioon lautakunnan huomautukset ja parannusehdotukset: siinä selitetään paremmin, miten toisistaan poikkeavat tietopyynnöt luovat esteitä lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen toiminnalle, kasvulle ja laajentumiselle sisämarkkinoilla. EU:n toimien tarve ja niistä saatava lisäarvo selitetään nyt myös paremmin osoittamalla, että paikallisen, alueellisen tai kansallisen tason sääntöjen vuoksi verkkoalustat ovat haluttomia jakamaan tietoja, minkä vuoksi viranomaisten on vaikea saada luotettavia tietoja lyhytaikaisista vuokramajoituspalveluista. Tarkistettu vaikutustenarviointiraportti sai sen jälkeen lautakunnalta myönteisen lausunnon.

Viranomaiset vahvistivat tarvitsevansa sekä henkilötietoja että muita kuin henkilötietoja päätöksentekoa ja täytäntöönpanon valvontaa varten. Ne korostivat, että niillä on tällä hetkellä vaikeuksia saada näitä tietoja majoittajilta ja verkkoalustoilta erilaisista teknisistä ja oikeudellisista syistä. Majoittajat korostivat tarvetta lisätä verkkoalustojen vastuuta sen varmistamiseksi, että alustoilla esitetään vain lailliset ilmoitukset. Ne varoittivat ottamasta käyttöön majoittajia koskevia moninkertaisia rajoittavia sääntöjä paikallisella tasolla. Kiinteistönhoitajat (jotka ovat lähinnä pk-yrityksiä) ehdottivat, että lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja varten olisi oltava käytössä yksinkertaiset rekisteröintimenettelyt ja että käytettävissä olisi oltava kansallinen tietokanta lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoajien kartoittamiseksi. Verkkoalustat toivoivat, että tietojen jakamista koskevat pyynnöt olisivat oikeasuhteisia ja EU:n lainsäädännön, erityisesti yleisen tietosuoja-asetuksen, mukaisia. Pienemmät alustat painottivat, että uuden tietojen jakamista koskevan velvoitteen olisi pohjauduttava olemassa oleviin velvoitteisiin (esim. DAC7-direktiiviin ja digipalvelusäädökseen) ja siinä olisi korjattava jäljellä olevat aukot. Hotelli- ja ravintola-ala (lähinnä hotellit) kannatti majoittajien rekisteröintijärjestelmiä ja verkkoalustojen tietojen jakamisen lisäämistä. Alan edustajat kehottivat luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen ja perinteisten majoituspalvelujen tarjoajille.

Havaittuihin ongelmiin voidaan tämän vuoksi puuttua tehokkaasti vain lainsäädäntövälineellä. Asetus on suositeltava väline myös siksi, että sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa ja siinä asetetaan yksityisille osapuolille samantasoiset velvoitteet ja mahdollistetaan sääntöjen johdonmukainen soveltaminen lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen alalla, joka on luonnostaan rajat ylittävä. Näin myös otetaan huomioon sisämarkkinat ja ehkäistään niiden hajanaisuutta.

EU:n toimien rajoittaminen on mahdollista toimialan vapaaehtoisten toimien ja tiettyjen liitännäistoimenpiteiden edistämiseksi. Se ei todennäköisesti kuitenkaan olisi tehokasta, koska se perustuisi tuotannonalan omaan halukkuuteen muuttaa nykytilannetta. Aiemmat pehmeät lähestymistavat, kuten vuonna 2016 annettu yhteistyötaloutta koskeva tiedonanto ja vuoden 2018 toimintapoliittiset periaatteet, eivät ole johtaneet merkittäviin parannuksiin lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen alalla, ja useat sidosryhmät pitivät niitä riittämättöminä. Tätä osoittavat myös neuvoston ja parlamentin kehotukset lisätä oikeusvarmuutta ja avoimuutta samoin kuin kuulemis- ja vaikutustenarviointiprosessit, joissa tulivat esiin EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla tähän mennessä käytettyjen pehmeiden välineiden, kuten vapaaehtoisten sopimusten, rajoittuneisuus ja tehottomuus. Lisäksi henkilötietojen jakamisen edistämistä koskevat ehdotuksen tavoitteet edellyttävät yleisen tietosuoja-asetuksen sääntöjen mukaan oikeusperustaa ja suojatoimia.

Neljännessä luvussa vahvistetaan tiedottamista, seurantaa ja täytäntöönpanon valvontaa koskevat säännöt. 13 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden tiedonantovelvollisuuksista. 14 artiklassa edellytetään, että kukin jäsenvaltio nimeää viranomaisen, jonka tehtävänä on seurata tämän asetuksen moitteetonta ja johdonmukaista täytäntöönpanoa. 15 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava tämän asetuksen täytäntöönpanon valvonta ja säädettävä sovellettavista seuraamuksista, jos asetusta ei noudateta.

Kolmas luku koskee tietojen raportointia. 8 artiklassa vahvistetaan ehdot, joiden mukaan toimivaltaiset viranomaiset voivat saada lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäviltä verkkoalustoilta erityistä tietoa majoittajien toiminnasta, joka liittyy yhteen tai useampaan majoituskohteeseen, jota tarjotaan lyhytaikaista vuokramajoitusta varten. 9 artiklassa asetetaan lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäville verkkoalustoille velvoite siirtää toimintatiedot toimivaltaisille viranomaisille keskitetyn digitaalisen yhteyspisteen kautta. Jos lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävä verkkoalusta on pieni tai mikroyritys, sitä koskevat lievemmät raportointivelvoitteet. 10 artiklassa säädetään keskitetyn digitaalisen yhteyspisteen perustamisesta ja toiminnoista. 11 artiklalla perustetaan koordinointiryhmä tukemaan keskitettyjen digitaalisten yhteyspisteiden täytäntöönpanoa. 12 artiklassa selvennetään, mitkä viranomaiset voivat saada lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen keräämiä ja jakamia tietoja.

Toinen luku koskee majoittajien ja kiinteistöjen rekisteröintiä. 4 artiklassa säädetään menettelyvaatimuksista, joita on tältä osin noudatettava. Siinä säädetään, että ainoastaan viranomaiset, joilla on rekisteröintijärjestelmä, voivat vaatia verkkoalustoja raportoimaan säännöllisesti toimintatietoja, ja että kaikkien rekisteröintijärjestelmien on oltava asetuksen vaatimusten mukaisia. 5 artiklassa luetellaan tiedot, jotka majoittajien on annettava saadakseen rekisteröintinumeron. 6 artiklassa säädetään toimivaltaisten viranomaisten velvoitteista todentaa majoittajien toimittamat tiedot, pyytää lisätietoja majoittajilta ja keskeyttää rekisteröintinumeron voimassaolo. 7 artiklassa esitetään yksityiskohtaisesti lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja tarjoavien verkkoalustojen rooli verkkorajapinnan järjestämisessä siten, että voidaan varmistaa rekisteröintinumeroiden voimassaolo.

Ehdotuksella varmistetaan, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklassa taattu henkilötietojen suojaa koskeva perusoikeus turvataan. Ehdotuksen mukainen henkilötietojen käsittely on tarpeen ja oikeasuhteista edellä kuvattujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

(4)Olisi vahvistettava säännöt, joilla yhdenmukaistetaan verkkoalustojen välittämien lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoamista koskevia avoimuusvaatimuksia, mikäli jäsenvaltiot päättävät asettaa tällaisia avoimuusvaatimuksia. Sen vuoksi olisi säädettävä yhdenmukaistetuista säännöistä, joita sovelletaan rekisteröintijärjestelmiin ja tietojen jakamista koskeviin vaatimuksiin lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen osalta, jos jäsenvaltiot päättävät ottaa käyttöön tällaisia järjestelmiä tai vaatimuksia. Jotta yhdenmukaistaminen olisi tehokasta ja varmistettaisiin sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen, jäsenvaltiot eivät voi antaa lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen toimittamien tietojen saatavuutta koskevaa lainsäädäntöä tässä asetuksessa säädetyn erityisjärjestelmän ulkopuolella. Tämän tarkoituksena on varmistaa, että jäsenvaltiot eivät sääntele tietopyyntöjä ottamatta käyttöön tarvittavia rekisteröintijärjestelmiä, tietokantoja ja keskitettyä digitaalista yhteyspistettä, ja helpottaa oikeasuhteista, yksityisyyttä kunnioittavaa ja turvallista tietojen jakamista lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen kautta sisämarkkinoilla. Tällä asetuksella ei vaikuteta jäsenvaltioiden toimivaltaan hyväksyä ja pitää voimassa markkinoillepääsyä koskevia vaatimuksia, jotka liittyvät majoittajien tarjoamien lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoamiseen, mukaan lukien terveys- ja turvallisuusvaatimukset, vähimmäislaatuvaatimukset tai määrälliset rajoitukset, edellyttäen, että tällaiset vaatimukset ovat välttämättömiä ja oikeasuhteisia yleisen edun mukaisten tavoitteiden suojaamiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräysten ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY säännösten mukaisesti. Luotettavien ja yhdenmukaisten tietojen saatavuuden pitäisi tukea jäsenvaltioiden pyrkimyksiä laatia toimintapolitiikkaa ja säännöksiä, jotka ovat unionin oikeuden mukaisia. Kuten Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä käy selvästi ilmi, jäsenvaltioiden on perusteltava mahdolliset majoittajien markkinoillepääsyä koskevat rajoitukset tietojen ja näytön perusteella.

(1)Majoittajien tarjoamia lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja on ollut olemassa jo useita vuosia, ja ne ovat täydentäneet muita majoituspalveluja, kuten hotellien, hostellien ja bed and breakfast -paikkojen tarjoamia palveluja. Lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen määrä lisääntyy merkittävästi kaikkialla unionissa alustatalouden kasvun seurauksena. Lyhytaikaiset vuokramajoituspalvelut luovat monia mahdollisuuksia majoittujille, majoittajille ja koko matkailuekosysteemille, mutta niiden nopea kasvu on myös aiheuttanut huolta ja haasteita erityisesti paikallisyhteisöille ja viranomaisille. Yksi suurimmista haasteista on se, ettei lyhytaikaisista vuokramajoituspalveluista ole saatavilla luotettavia tietoja, kuten majoittajan henkilöllisyyttä tai palvelujen tarjoamispaikkaa ja kestoa, minkä vuoksi viranomaisten on vaikea arvioida lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen vaikutusta ja laatia ja panna täytäntöön asianmukaisia ja oikeasuhteisia poliittisia toimia.

sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

Viidennessä ja viimeisessä luvussa esitetään loppusäännökset. 16 artiklalla perustetaan asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 17 artiklalla lisätään asetuksella säännellyt hallinnolliset menettelyt asetuksen (EU) 2018/1724 liitteisiin I ja II muuttamalla kyseistä asetusta. 18 artiklassa esitetään asetuksen arviointi- ja uudelleentarkasteluprosessi. 19 artiklassa todetaan asetuksen voimaantulo- ja soveltamisajankohta.

(6)Tätä asetusta olisi sovellettava palveluihin, jotka koostuvat kalustetun majoituksen lyhytaikaisesta vuokraamisesta korvausta vastaan joko ammattimaisesti tai muutoin kuin ammattimaisesti. Lyhytaikaisen vuokramajoituksen kohteena voi olla esimerkiksi huone majoittajan vakituisessa asunnossa siten, että majoittaja on läsnä, majoittajan vakituinen tai vapaa-ajan asunto, jota vuokrataan rajoitetuksi määräksi päiviä vuodessa, tai yksi tai useampi kiinteistö, jonka majoittaja on ostanut sijoitustarkoituksessa ja jota on tarkoitus vuokrata koko vuoden ajan lyhytaikaisesti, yleensä alle vuodeksi. Kalustetun asunnon tarjoamista pysyvämpään käyttöön, yleensä vuodeksi tai pidemmäksi aikaa, ei pitäisi katsoa lyhytaikaiseksi tarjoamiseksi. Lyhytaikaiset vuokramajoituspalvelut eivät rajoitu matkailua tai virkistäytymistä varten vuokrattuihin majoituskohteisiin, vaan niihin olisi sisällyttävä lyhytaikainen oleskelu myös muuta tarkoitusta, kuten liiketoimintaa tai opiskelua, varten.

(7)Tässä asetuksessa vahvistettuja sääntöjä ei pitäisi soveltaa hotelleihin ja muihin vastaaviin majoitusliikkeisiin, mukaan lukien lomakeskushotellit, huoneistohotellit, hostellit tai motellit, koska niiden palveluihin sovelletaan jo olemassa olevia avoimuus- ja raportointivelvoitteita, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 692/2011. Leirintäalueilla tai asuntovaunu- ja matkailuvaunualueilla, kuten teltoissa, asuntovaunuissa tai matkailuvaunuissa, tarjottavien majoituspalvelujen ei myöskään pitäisi kuulua näiden sääntöjen soveltamisalaan, koska tällaista majoitusta on yleensä tarjolla erityisillä alueilla, kuten leirintäalueilla tai asuntovaunualueilla, eikä niillä ole asumiseen vastaavaa vaikutusta kuin lyhytaikaisilla vuokramajoituspalveluilla.

(8)Tässä asetuksessa vahvistettuja sääntöjä olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2022/2065 3 artiklan i alakohdassa tarkoitettuihin verkkoalustoihin, jotka antavat majoittujille mahdollisuuden tehdä etäsopimuksia majoittajien kanssa lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoamiseksi. Sen vuoksi verkkosivustot, jotka vain yhdistävät majoittajat ja majoittujat mutta joilla ei ole muuta roolia suorissa liiketoimissa, olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Verkkoalustat, jotka välittävät lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoamista maksutta (esimerkiksi asuntojen vaihtoa välittävät verkkoalustat), eivät kuulu näiden sääntöjen soveltamisalaan, koska soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan korvausta vastaan tarjottavat lyhytaikaiset vuokramajoituspalvelut.

(9)Rekisteröintimenettelyjen avulla toimivaltaiset viranomaiset voivat kerätä tietoja majoittajista ja majoituskohteista, jotka liittyvät lyhytaikaisiin vuokramajoituspalveluihin. Rekisteröintinumerolla, joka on vuokratun majoituskohteen yksilöllinen tunniste, olisi varmistettava, että alustojen keräämät ja jakamat tiedot voidaan asianmukaisesti osoittaa majoittajiin ja majoituskohteisiin. Sen vuoksi olisi oltava toimivaltaisten viranomaisten tehtävänä ottaa käyttöön tai ylläpitää majoittajien ja majoituskohteiden rekisteröintimenettelyjä joko kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla, jos ne haluavat saada tietoja lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen tarjoajilta.

(10)Sen varmistamiseksi, että toimivaltaiset viranomaiset saavat tarvitsemansa tiedot niin, ettei verkkoalustoille ja majoittajille aiheudu kohtuutonta rasitetta, on tarpeen säätää yhteisestä lähestymistavasta, jota sovelletaan rekisteröintimenettelyihin jäsenvaltioissa ja joka rajoittuu perustietoihin, joiden avulla majoituskohde ja majoittaja voidaan tunnistaa. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikkien asiaankuuluvien tietojen ja asiakirjojen toimittamisen jälkeen majoittajille ja majoituskohteille myönnetään rekisteröintinumero. Majoittajien olisi voitava tunnistautua ja todentaa henkilöllisyytensä sähköisen tunnistamisen menetelmillä, jotka on myönnetty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 910/2014 mukaisen ilmoitetun sähköisen tunnistamisen järjestelmän mukaisesti, jotta nämä rekisteröintimenettelyt voidaan saattaa päätökseen.

(11)Majoittajien olisi annettava tietoja itsestään ja lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja varten tarjoamistaan majoituskohteista sekä muita tarvittavia tietoja, jotta toimivaltaiset viranomaiset tietävät majoittajan henkilöllisyyden ja yhteystiedot sekä majoituskohteen sijainnin, tyypin (esim. talo, huoneisto, huone) ja ominaisuudet. Tällaisia tietoja tarvitaan majoittajien ja tarjottujen majoituskohteiden jäljitettävyyden varmistamiseksi. Majoituskohteen ominaisuuksien kuvauksessa olisi ilmoitettava, tarjotaanko majoituskohde kokonaan tai osittain ja käyttääkö majoittaja sitä asuintarkoituksiin vakituisena tai vapaa-ajan asuntona vai muihin tarkoituksiin. Majoittajien olisi myös annettava tietoa siitä, kuinka monta majoittujaa majoituskohteeseen enintään mahtuu.

(12)Jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia majoittajia toimittamaan lisätietoja ja -asiakirjoja, jotka osoittavat kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen vaatimusten, kuten terveyttä ja turvallisuutta sekä kuluttajansuojaa koskevien vaatimusten, noudattamisen. Jäsenvaltiot voivat erityisesti yhdenvertaisen saatavuuden ja osallisuuden varmistamiseksi vaatia majoittajia antamaan tietoja lyhytaikaisten vuokramajoituskohteiden esteettömyydestä vammaisten henkilöiden kannalta suhteessa kansallisiin tai paikallisiin esteettömyysvaatimuksiin. Tällaisten vaatimusten olisi kuitenkin oltava syrjimättömyys- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisia, eli niiden on oltava asianmukaisia ja tarpeellisia oikeutetun sääntelytavoitteen saavuttamiseksi, sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja direktiivin 2006/123/EY mukaisia. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi voitava asettaa majoittajille unionin lainsäädännön mukaisia tiedotusvaatimuksia seikoista, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, kuten oleskelu ilman korvausta, myös kun kyseessä olevat majoitusjärjestelyt koskevat haavoittuvassa asemassa olevia henkilöitä, kuten pakolaisia tai tilapäistä suojelua saavia henkilöitä.

(13)Jos majoittajan rekisteröintimenettelyn kautta toimittamat tiedot ja asiakirjat ovat voimassa rajoitetun ajan, esimerkiksi henkilöllisyysasiakirjan tai paloturvallisuuteen tai yleiseen turvallisuuteen liittyvän todistuksen tapauksessa, majoittajan olisi voitava päivittää tiedot tai asiakirjat. Jos majoittaja ei toimita päivitettyjä tietoja ja asiakirjoja, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava valtuudet keskeyttää rekisteröintinumeron voimassaolo, kunnes päivitetyt tiedot tai asiakirjat on toimitettu. Majoittajan toimittamat tiedot ja asiakirjat olisi säilytettävä koko rekisteröintinumeron voimassaoloajan ja enintään yhden vuoden ajan sen jälkeen, kun majoittaja on pyytänyt majoituskohteen poistamista rekisteristä, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat suorittaa tarvittavia tarkastuksia myös sen jälkeen, kun majoituskohde on poistettu rekisteristä.

(14)Toimivaltaisten viranomaisten olisi todennettava majoittajien rekisteröintimenettelyssä toimittamat tiedot ja asiakirjat vasta rekisteröintinumeron antamisen jälkeen. On aiheellista antaa majoittajille mahdollisuus kohtuullisen ajan kuluessa oikaista toimitetut tiedot ja asiakirjat, joita toimivaltainen viranomainen pitää puutteellisina tai epätarkkoina. Jos majoittaja ei oikaise tietoja ja asiakirjoja asetetussa määräajassa, toimivaltaisella viranomaisella olisi oltava valtuudet keskeyttää rekisteröintinumeron voimassaolo. Toimivaltaisella viranomaisella olisi oltava valtuudet keskeyttää rekisteröintinumeron voimassaolo myös silloin, kun se toteaa, että majoittajan toimittamien tietojen tai asiakirjojen aitoudesta ja voimassaolosta on ilmeisiä ja vakavia epäilyjä. Tällöin toimivaltaisten viranomaisten olisi ilmoitettava majoittajille aikeestaan keskeyttää rekisteröintinumeron voimassaolo ja syistä tähän. Majoittajilla olisi oltava mahdollisuus tulla kuulluksi ja tarvittaessa oikaista toimitettuja tietoja ja asiakirjoja kohtuullisen ajan kuluessa. Jos rekisteröintinumeron voimassaolo on keskeytetty, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava valtuudet määrätä lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävät verkkoalustat poistamaan ilman aiheetonta viivytystä kyseistä majoituskohdetta koskeva ilmoitus tai estämään pääsy siihen. Näiden määräysten olisi sisällettävä kaikki ilmoituksen tunnistamiseksi tarvittavat tiedot, mukaan lukien ilmoituksen yksilöllinen URL-osoite (Uniform Resource Locator).

(15)Jos sovelletaan rekisteröintimenettelyä, majoittajia olisi vaadittava toimittamaan lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäville verkkoalustoille rekisteröintinumeronsa, esittämään nämä numerot kutakin majoituskohdetta koskevassa ilmoituksessa ja antamaan majoittujille majoituskohteen rekisteröintinumeron. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että jos sovelletaan rekisteröintimenettelyä, toimivaltaiset viranomaiset voivat kansallisen lainsäädännön nojalla määrätä lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävät verkkoalustat poistamaan ilmoitukset, jotka liittyvät majoituskohteisiin, joita tarjotaan ilman rekisteröintinumeroa tai joiden rekisteröintinumero ei ole voimassa.

(16)Asetuksen (EU) 2022/2065 31 artiklassa vahvistetaan tietyt huolellisuusvaatimukset, joita sovelletaan sellaisten verkkoalustojen tarjoajiin, joiden kautta kuluttajat voivat tehdä etäsopimuksia elinkeinonharjoittajien kanssa. Näitä vaatimuksia sovelletaan lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäviin verkkoalustoihin sellaisten lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen osalta, joita tarjoavat elinkeinonharjoittajina pidettävät majoittajat. Lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen alalle on kuitenkin ominaista, että majoittajat ovat usein yksityishenkilöitä, jotka tarjoavat lyhytaikaisia vuokramajoituspalveluja satunnaisesti vertaisperiaatteella ja jotka eivät välttämättä täytä unionin oikeuden mukaisia edellytyksiä tullakseen luokitelluiksi elinkeinonharjoittajiksi. Sen vuoksi asetuksen (EU) 2022/2065 31 artiklassa tarkoitetun ”sisäänrakennetun noudattamisen” käsitteen ja tavoitteen mukaisesti ja jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat todentaa, noudatetaanko sovellettavia rekisteröintivelvoitteita, on aiheellista soveltaa sisäänrakennettua noudattamista koskevia erityisiä edellytyksiä lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen yhteydessä, mukaan lukien sellaisten majoittajien tarjoamat palvelut, joita ei unionin oikeuden mukaisesti pidetä elinkeinonharjoittajina. Lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen olisi varmistettava, että palveluja ei tarjota, jos rekisteröintinumeroa ei ole toimitettu sellaisissa tapauksissa, joissa majoittaja ilmoittaa, että tällaista rekisteröintinumeroa sovelletaan. Tämä ei saisi tarkoittaa sitä, että lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävät verkkoalustat velvoitettaisiin yleisesti seuraamaan majoittajien alustan kautta tarjoamia palveluja, eikä yleistä tiedonhankintavelvoitetta, jonka tarkoituksena olisi arvioida rekisteröintinumeron paikkansapitävyyttä ennen lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoamista koskevan ilmoituksen julkaisemista.

(17)Jos toimivaltaiset viranomaiset haluavat saada lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäviltä verkkoalustoilta tietoja majoittajien toiminnasta, niitä olisi vaadittava ottamaan käyttöön rekisteröintimenettely tai ylläpitämään sitä.

(18)Toimivaltaisten viranomaisten, jotka haluavat saada lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäviltä verkkoalustoilta tietoja majoittajien toiminnasta ja joilla on käytössä rekisteröintijärjestelmät, olisi voitava saada säännöllisesti toimintatietoja verkkoalustoilta. Mahdollisesti saatavat tiedot olisi yhdenmukaistettava täysin, ja niihin olisi sisällyttävä tiedot niiden öiden lukumäärästä, joina rekisteröity majoituskohde on ollut vuokrattuna, majoituskohteessa majoittuneiden henkilöiden määrästä yötä kohti sekä majoituskohteen rekisteröintinumerosta ja ilmoituksen URL-osoitteesta, jota tarvitaan helpottamaan majoittajan ja lyhytaikaiseen vuokramajoitukseen tarjotun majoituskohteen tunnistamista tapauksissa, joissa rekisteröintinumero puuttuu tai se on virheellinen. Toimintatietojen, rekisteröintinumeron ja majoituskohteen ilmoituksen URL-osoitteen ilmoittamista koskevan velvoitteen piiriin kuuluvat ainoastaan verkkoalustat, jotka ovat tosiasiallisesti helpottaneet majoittajien ja majoittujien välisiä suoria liiketoimia, sillä vain nämä alustat pystyvät keräämään tietoja esimerkiksi niiden öiden määrästä, joina majoituskohde on vuokrattu, ja niiden majoittujien määrästä, jotka olivat majoituskohteessa kunakin yönä. Jäsenvaltiot eivät saisi pitää voimassa tai ottaa käyttöön toimenpiteitä, joilla verkkoalustoja vaaditaan raportoimaan lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen tarjoajista ja niiden toiminnasta ja jotka poikkeavat tässä asetuksessa säädetyistä toimenpiteistä, ellei unionin lainsäädännössä toisin säädetä.

(19)Sen varmistamiseksi, että henkilötietojen käsittely on asianmukaista, merkityksellistä ja rajattu siihen, mikä on tarpeen niiden tarkoitusten kannalta, joita varten niitä käsitellään, lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäviä verkkoalustoja ei pitäisi vaatia ilmoittamaan lisätietoja majoittajien henkilöllisyydestä eikä majoituskohteista, koska toimivaltaiset viranomaiset ovat jo keränneet nämä tiedot majoittajiin sovellettavien rekisteröintimenettelyjen avulla.

(20)Ei pitäisi odottaa, että lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävät verkkoalustat, joita pidetään komission suosituksessa 2003/361/EY tarkoitettuina pieninä tai mikroyrityksinä, käyttävät laitteiden välisen viestinnän keinoja tiedonvaihtoon, edellyttäen että niillä oli edellisen vuosineljänneksen aikana kuukausittain keskimäärin alle 2 500 aktiivista majoittajaa unionissa. Antamalla tällaisille pienille lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäville verkkoalustoille mahdollisuus käyttää manuaalisia keinoja tietojen jakamiseen keskitetyn digitaalisen yhteyspisteen kanssa vähennetään niille säännösten noudattamisesta aiheutuvaa rasitetta ja otetaan huomioon niiden taloudelliset tai tekniset resurssit; samalla kuitenkin varmistetaan, että toimivaltaiset viranomaiset saavat asiaankuuluvat tiedot. Oletuksena on, että lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävillä verkkoalustoilla, jotka ovat suosituksessa 2003/361/EY tarkoitettuja pieniä tai mikroyrityksiä ja jotka saavuttavat tai ylittävät tämän kynnysarvon, on jo käytössä järjestelmät, joiden avulla voidaan noudattaa laitteiden välistä viestintää koskevia vaatimuksia.

(21)Lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävät verkkoalustat olisi velvoitettava täyttämään raportointivelvoitteet sellaisten lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen osalta, joita ne välittävät, ja sellaisten majoituskohteiden osalta, jotka sijaitsevat alueella, jolla on otettu käyttöön rekisteröintimenettely, edellyttäen että jäsenvaltio on perustanut keskitetyn digitaalisen yhteyspisteen. Näiden tietojen kerääminen ja jakaminen on tarpeen, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat seurata majoittajiin sovellettavien rekisteröintimenettelyjen noudattamista ja jäsenvaltiot voivat laatia ja panna täytäntöön asianmukaista ja oikeasuhteista toimintapolitiikkaa lyhytaikaisten vuokramajoituspalvelujen alalla.

Jotta lyhytaikaista vuokramajoitusta välittäviin verkkoalustoihin ei kohdistuisi toisistaan poikkeavia teknisiä vaatimuksia eikä niiltä edellytettäisi erilaisia yhteyspisteitä tietojen jakamiseksi jäsenvaltion sisällä, olisi perustettava kansallinen keskitetty digitaalinen yhteyspiste palveluväyläksi, jonka kautta tiedot siirretään sähköisesti lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen ja toimivaltaisten viranomaisten välillä oikea-aikaisten, luotettavien ja tehokkaiden tiedonjakoprosessien varmistamiseksi.

(23)Keskitettyjen digitaalisten yhteyspisteiden olisi helpotettava lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen mahdollisuutta tarkistaa satunnaisesti rekisteröintinumeron voimassaolo tai itse ilmoitettujen tietojen paikkansapitävyys, jotta voidaan vähentää tiedonsiirtoon liittyviä virheitä ja epäjohdonmukaisuuksia ja keventää säännösten noudattamisesta aiheutuvaa rasitetta. Vaikka keskitetty digitaalinen yhteyspiste ei vaadi rekisteröintinumeron varsinaista tallentamista, sen olisi mahdollistettava satunnaistarkastusten suorittaminen joko automaattisesti hyödyntämällä sovellusrajapintoja (API), joiden avulla rekisteröintinumero voidaan todentaa vertaamalla sitä rekisteröintimenettelyssä rekisteriin syötettyihin tietoihin jäsenvaltiossa, jolla on yhteys keskitettyyn digitaaliseen yhteyspisteeseen, tai manuaalisesti esimerkiksi siten, että syötetään rekisteröintinumero verkkorajapintaan ja saadaan vahvistus sen voimassaolosta. Lyhytaikaista vuokramajoitusta välittävien verkkoalustojen olisi voitava tehdä lisätarkastuksia keskitetyn digitaalisen yhteyspisteen kautta. Jäsenvaltioiden olisi valvottava edelleen rekisteröintivelvoitteiden noudattamista käytettävissään jo olevien välineiden avulla.

(24)Jotta voidaan varmistaa tietojenvaihtoa tukevien teknisten ratkaisujen yhdenmukaiset täytäntöönpanoedellytykset ja edistää kansallisten keskitettyjen digitaalisten yhteyspisteiden yhteentoimivuutta, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vahvistaa tarvittaessa sovellettavat standardit ja yhteentoimivuusvaatimukset. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.

(25)Olisi varmistettava jäsenvaltion eri rekisterien yhdenmukaisuus ja niiden yhteentoimivuus keskitetyn digitaalisen yhteyspisteen kanssa, jotta voidaan poistaa tietojen jakamisen semanttiset ja tekniset esteet ja varmistaa tehokkaammat ja toimivammat hallinnolliset menettelyt. Keskitettyjen digitaalisten yhteyspisteiden perustamisesta kansallisella tasolla vastaavien tahojen ja komission olisi helpotettava täytäntöönpanoa kansallisella tasolla ja yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä.