•ir ir 
à ir EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 20 11.1996 
KOM(96) 576 lopull. 
Komission tiedonanto 
TULEVAISUUDEN ENERGIA: 
UUSIUTUVAT ENERGIALÄHTEET 
Yhteisön strategiaa koskeva vihreä kirja 

Sisällysluettelo 
Tiivistelmä 
1. Taustatietoja 
2. Uusiutuvien energialähteiden nykytilanne; uusiutuvien energialähteiden 
mahdollisuuksia on hyödynnetty epätasaisesti ja riittämättömästi Euroopan 
unionissa. 
3. Ennusteet uusiutuvien energialähteiden markkinoille pääsystä; uusiutuvilla 
energialähteillä saattaa olla suuri osuus EU: n lopullisessa energiankulutuksessa 
4. Uusiutuvien energialähteiden edut; uusiutuvat energialähteet myötävaikuttavat 
energiapoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen, työllisyyteen ja alueelliseen 
kehittämiseen. 
5. Käsiteltävät ongelmat; joukko esteitä haittaa uusiutuvien energialähteiden 
laajempaa käyttöä. 
6. Tie eteenpäin; uusiutuvia energialähteitä koskeva strategia. 
6.1 Kunnianhimoinen tavoite lisätä uusiutuvien energialähteiden osuutta 
6.2 Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön lujittaminen 
6.3 Yhteisön politiikkojen vahvistaminen 
6.3.1 Uusiutuvat energialähteet sisämarkkinakehyksessä 
6.3.2 Erityinen rahoitustuki uusiutuvien energialähteiden 
edistämistoimille 
6.3.3 Tutkimus, kehitys ja esittely 
6.3.4 Aluepolitiikka 
6.3.5 Maa-ja metsätalouspolitiikka 
6.3.6 Toimet ulkosuhteiden politiikan alalla 
6.4 Arviointi ja seuranta 
7. Seuraavat vaiheet 
Tiivistelmä 
Euroopan unionin nykyinen energiatilanne edellyttää kaikkien varojen tehokasta 
hallinnointia yhteisön tavoitteiden saavuttamiseksi. Hyvin tasapainotettu 
polttoainevalikoima, jossa kaikilla asianmukaisilla energialähteillä on oma sijansa, on 
välttämätön kestävän taloudellisen kasvun tukemiseksi. Uusiutuvia energialähteitä 
hyödynnetään nykyään epätasaisesti ja riittämättömästi Euroopan unionissa. Vaikka 
mahdollisuudet ovat merkittävät, uusiutuvien energialähteiden osuus on valitettavan pieni, 
alle kuusi prosenttia, unionin sisämaan koko bruttoenergiankulutuksesta. Euroopan 
unionin energiankulutuksen ennustetaan kasvavan tasaiseen tahtiin tulevaisuudessa. 
Uusiutuvien energialähteiden käytön merkittäväkin lisääntyminen, mitä tässä vihreässä 
kirjassa kannatetaan, ei riitä odotetun kysynnän tyydyttämiseen. Tämän vuoksi, jollei 
yhteisön onnistu saavuttaa huomattavasti suurempaa uusiutuvien energialähteiden osuutta 
energiataseessaan, on yhä vaikeampaa noudattaa ympäristönsuojelua koskevia 
kansainvälisiä sitoumuksia. Toiseksi, mikäli uusiutuvien energialähteiden osuuden 
lisäämisessä epäonnistutaan, sillä on kielteisiä vaikutuksia muihin tärkeisiin poliittisiin 
tavoitteisiin, erityisesti energiahuollon varmuuteen, taloudelliseen ja sosiaaliseen 
yhtenäisyyteen ja - ainakin keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä - taloudelliseen 
kilpailukykyyn. 
Tämä vihreä kirja on kaksivaiheisen lähestymistavan ensimmäinen vaihe uusiutuvien 
energialähteiden entistä laajemman käytön varmistamiseen tähtäävän strategian 
kehittämiseksi. Komission valkoisessa kirjassa "Euroopan unionin energiapolitiikka" 
suunniteltiin uusiutuvia energialähteitä koskevan strategian laatimista ja se sisällytettiin 
varta vasten mainitun asiakirjan liitteenä olleeseen suuntaa antavaan työohjelmaan. Tässä 
vihreässä kirjassa kuvaillaan nykytilannetta, uusiutuvien energialähteiden lisääntyneen 
käytön etuja yhteisön tavoitteisiin nähden ja määritetään sekä yhteisön että jäsenvaltioiden 
tasolla toteutettavan poliittisen strategian perusosat. Vihreässä kirjassa vahvistetaan 
strategista tavoitetta edistää uusiutuvia energialähteitä olennaisena osana 
energiapolitiikkaa ja eräitä muita politiikkoja ja asetetaan tavoite uusiutuvien 
energialähteiden Euroopan unionin energiataseeseen vaikuttavan osuuden 
kaksinkertaistamisesta vuoteen 2010 mennessä. 
Uusiutuvien energialähteiden hyödyntämistaso vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden 
välillä. Nämä vaihtelut johtuvat yhteisössä vallitsevista erilaisista maantieteellisistä ja 
ilmastollisista olosuhteista sekä eroavaisuuksista uusiutuvien energialähteiden tukemiseksi 
toteutetuissa toimintaohjelmissa. Teknologinen kehittyminen uusiutuvien energialähteiden 
alalla on viime vuosina ollut merkittävää ja monet teknologiat joko ovat tai ovat tulossa 
taloudellisesti toteuttamiskelpoiseksi varsinkin tietyillä yhteisön alueilla ja verrattuna 
muiden hajautettujen energiasovellusten talouksiin. Tästä huolimatta uusiutuvia 
energialähteitä koskevilla teknologioilla on vielä markkinoilla epäonnistumisten ja muiden 
esteiden takia vaikeuksia "päästä pinnalle" markkinointitermillä ilmaistuna. 
Uusiutuvia energialähteitä olisi aktiivisesti edistettävä useista syistä. Uusiutuvien 
energialähteiden kehittäminen kulkee käsi kädessä ympäristönsuojeluun ja energia-alan 
hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävän tavoitteen kanssa. Uusiutuvat 
energialähteet ovat kotimaisia energialähteitä ja ne voivat näin ollen myötävaikuttaa 
energian tuontiriippuvuuden vähentämiseen. Uusiutuvien energialähteiden kehittämisellä 
voidaan aktiivisesti edistää työpaikkojen luomista ja niiden käyttö on tärkeä osa alueellista 
kehittämistä, jonka tavoitteena on lisätä sosiaalista ja taloudellista yhtenäisyyttä yhteisön 
eri alueiden välille. Lisäksi energiankulutuksen odotettu kasvu monissa kolmansissa 
maissa, varsinkin Aasiassa ja Afrikassa joka voidaan suurelta osin tyydyttää käyttämällä 
uusiutuvia energialähteitä, tarjoaa huikean mielenkiintoisia liiketoimintamahdollisuuksia 
Euroopan unioniin sijoittautuneille teollisuusyrityksille, jotka ovat monilla aloilla 
maailman kärjessä uusiutuviin energialähteisiin liittyvien teknologioiden osalta. Lopuksi 
suuri yleisö kannattaa uusiutuvien energialähteiden kehittämistä enemmän kuin minkään 
muun energialähteen kehittämistä pääosin ympäristöön liittyvistä syistä. 
Tiettyjen uusiutuvien energialähteiden laajemman käytön varteenotettavana esteenä on 
nykyisen taloudellisen tilanteen vallitessa ollut niiden käyttökustannukset. Vaikka 
useimpien uusiutuvien energialähteiden kustannuskäyrä putoaakin nopeasti, perinteisiin 
polttoaineprosesseihin liittyviä kustannuksia korkeammat pääomakustannukset ovat 
monesti esteenä niiden käytölle. Tämä pitää paikkansa erityisesti siksi, että polttoaine-
ja energiakustannukset eivät tällä hetkellä kata kaikkia kustannuksia, mukaan lukien 
perinteisten ja fossiilisten polttoaineiden käytön aiheuttamasta ympäristövahingosta 
yhteiskunnalle johtuvat ulkoiset kustannukset. Toiseksi merkittävänä esteenä on, että 
uusiutuvia energialähteitä koskevat teknologiat, kuten monet muutkin innovatiiviset 
teknologiat, kärsivät siitä, että sijoittajat, hallitukset ja käyttäjät eivät luota niihin eivätkä 
tiedä riittävästi niiden teknisistä ja taloudellisista mahdollisuuksista ja vastustavat yleisesti 
muutoksia ja uusia ajatuksia. 
Näiden esteiden vastapainoksi tässä vihreässä kirjassa ehdotetaan seuraavan neljästä eri 
osasta koostuvan toimintastrategian toteuttamista: 
Ensinnäkin olisi pyrittävä selvästi kunnianhimoiseen mutta kuitenkin realistiseen 
uusiutuvien energialähteiden osuuksien lisäämiseen yhteisön energiataseessa yhteisön 
tasolla. Jos osuus kaksinkertaistettaisiin nykytasoon verrattuna vuoteen 2010 mennessä, 
se tarkoittaisi, että uusiutuvien energialähteiden osuus sisämaan 
bruttoenergiankulutuksesta olisi noin 12 prosenttia vuoteen 2010 mennessä. 
Kunnianhimoinen tavoite antaa tarpeelliset keinot päättäjien huomion kohdistamiseen 
kaikilla tasoilla ja se mahdollistaa jatkuvan edistymisen seurannan toimintaohjelmien 
korjaamiseksi tai mukauttamiseksi. 
Toiseksi on ehdotettu uusiutuvia energialähteitä koskevan yhteistyön vahvistamista 
jäsenvaltioiden välillä. Päämäärän saavuttamiseksi kansallisella tasolla on pantava 
täytäntöön vahvoja toimintaohjelmia ja pyrkimysten yhteensovittamista varten yhteisön 
tasolla tarvitaan menetelmä. Komission äskettäin esittämä ehdotus energiapoliittisesta 
yhteistyöstä hyväksyttyjen energiapoliitikan tavoitteiden pohjalta, joista yksi on 
uusiutuvien energialähteiden tehokas edistäminen, on tältä osin tärkeä väline. 
Kolmanneksi ehdotetaan, että yhteisö vahvistaisi toimintaohjelmiaan, jotka vaikuttavat 
uusiutuvien energialähteiden kehittämiseen. Perustamissopimusten määräykset ja 
sisämarkkinavaatimukset tarjoavat merkittäviä mahdollisuuksia uusiutuvien 
energialähteiden edistämiselle. Lisäksi, olettaen, että kustannukset ovat tällä hetkellä 
suurin este uusiutuvien energialähteiden laajemmalle käytölle, toimintaohjelman 
välineiden on käsiteltävä juuri tätä ongelmaa. Ulkoisten kustannusten sisällyttäminen 
hintoihin on tässä suhteessa avainkäsite, johon komissio edelleen on sitoutunut. 
Tukitoimia, joihin kuuluvat jatkuvat ja lujitetut toimintaohjelmat ja yhteisön tutkimukselle 
ja teknologiselle kehittämiselle annettava tuki, koulutustoimet, tietoisuuden 
kasvattaminen, pilottiohjelmat, jne., on jatkettava ja vahvistettava. 
Koska muiden kuin energia-alan toimintaohjelmilla, mukaan lukien ulkosuhteet, 
maatalous, aluepolitiikka, veropolitiikka, jne., on myös suuri vaikutus uusiutuvien 
energialähteiden kehittämisedellytyksiin, strategialle on oleellista, että nämä 
toimintaohjelmat helpottavat uusiutuvien energialähteiden kehittämistä. On myös tärkeää, 
että eri alojen päättäjien välistä yhteensovittamista parannetaan. 
Neljäntenä strategian osana on ehdotus edistyksen arvioinnin ja seurannan 
vahvistamisesta, jotta saavutettaisiin uusiutuvien energialähteiden markkinaosuutta 
koskevat tavoitteet. 
Tämän vihreän kirjan tavoitteena on kaksivaiheisen lähestymistavan ensimmäisenä 
vaiheena kannustaa kaikkien asianosaisten ja yhteisön toimielinten laaja-alaisia 
neuvotteluja ja keskusteluja. Tässä asiakirjassa asetetaan väljä toimintakehys mutta ei 
tehdä yksityiskohtaisia ehdotuksia. Niiden päätelmien pohjalta, joita komissio tekee laaja-
alaisten keskustelujen perusteella, laaditaan yksityiskohtaisempi yhteisön strategia 
toimintasuunnite!mineen vuoden 1997 puoliväliin mennessä. 
1. Taustatietoja 
Johdanto 
Energiapolitiikassa ei ole olemassa yksinkertaisia ratkaisuja eikä ole yhtä ainoata 
energialähdettä, jolla voitaisiin ratkaista kaikki ongelmat ja joka olisi rajaton, 
saastuttamaton ja halpa. 
Energiapolitiikka on ensimmäisestä 1970-luvulla tapahtuneesta öljykriisistä lähtien 
kasvanut vähitellen, vaihe vaiheelta. Energiapoliittiset painopistealueet ovat kehittyneet. 
Vuonna 1973 tärkeimpänä kysymyksenä oli energiahuollon varmuus ja talouksien 
suojaaminen hallitsemattomilta ulkoisilta energiaan liittyviltä kehityskuluilta. Entistä 
parempia energiaa koskevia suunnittelutekniikoita kehitettiin ja useita eri välineitä 
yhdistäviä laaja-alaisia energiapolitiikkoja ja -ohjelmia laadittiin. Toinen 1970-luvun 
loppupuolella tapahtunut öljykriisi oli muistutus siitä, että on pysyttävä valppaana 
energiahuollon varmuuden suhteen. 
Ympäristökysymykset nousivat etualalle 1980-luvulla. Happosateita tai kasvihuonekaasuja 
koskevat huolenaiheet saavuttivat huippunsa Riossa vuonna 1992 pidetyssä YK:n 
konferenssissa. Energian (pääasiassa öljyn) hintojen todella laskiessa ympäristölliset 
huolenaiheet kohdistuivat uusiin kysymyksiin. Tuli yleisesti hyväksytyksi, että nykyinen 
energiajärjestelmä, energian tuottamisesta sen lopulliseen hyödyntämiseen asti on suurelta 
osin ihmisten toiminnasta johtuvien ilmastonmuutosongelmien aiheuttaja ja että 
energiankulutus voi johtaa koko maailman ympäristön vahingoittumiseen, jota ei voida 
korjata. Kysymys miten suunnata energiajärjestelmät uudelleen mahdollisesti 
romahduttamatta taloutta tuli merkittäväksi haasteeksi ja on sitä edelleenkin. 
Talouslaman alkaessa 1980-luvun lopulla energia-alasta tuli lisääntyvään kilpailuun ja 
markkinoiden avautumiseen vastaavaa sisämarkkinoiden perustamista koskevan yhteisön 
strategian tärkeä osa. Vaikka energia-alan sisämarkkinoiden kehittämisprosessi on ollut 
pitkä ja vaikea, tähän mennessä on edistytty merkittävästi. Ministerineuvostossa päästiin 
sopimukseen sähköalan vapauttamisen ensimmäisestä vaiheesta ja kaasualan 
vapauttamisneuvottelut ovat täydessä käynnissä. Tämä johtaa huomattaviin muutoksiin 
Euroopan energiajärjestelmän suurten osien toimintatavassa. Se tuo markkinavoimat 
asteittain mukaan aloille, jotka ovat liian kauan olleet hallituksen valvonnassa ja 
perustuneet monopoleihin ja keskitettyyn suunnitteluun. Energia-ala tulee kuitenkin 
säilyttämään erityispiirteensä. Koska kyseessä on ala, joka on strategisen tärkeä talouden 
yleiselle hyvinvoinnille, tarpeellinen yleinen palvelu säilytetään. Muutoksen tuulet 
kuitenkin puhaltelevat jo. 
Euroopan unionilla ei ole ylitarjontaa halvoista, puhtaista ja luotettavista perinteisistä 
energiavaroista. Riippuvuus tuonnista on huomattava. Tämä ei merkitse kuitenkaan sitä, 
että yhteisöllä ei olisi juurikaan energiavaroja. Unionilla on melkoisia öljy-, hiili- ja 
maakaasuvarantoja ja huomattavat uusiutuvien energialähteiden käytön mahdollisuudet. 
Niillä on kaikilla vahvat ja heikot puolensa. On kuitenkin varmaa, että varoja on 
hallittava hyvin, jotta tuetaan kaikkia yhteisön tavoitteita. 
Uusiutuvat energialähteet, mukaan lukien erityisesti vesivoima, tuuli- ja aurinkoenergia 
(sekä lämpöenergiaa että sähköä auringonvalosta tuottava), biomassa ja geoterminen 
energia, ovat energiamuotoja, joita ei voida kuluttaa loppuun. Yhdyskuntajäte ja muu 
orgaaninen jäte luokitellaan yleensä uusiutuviksi energialähteiksi, vaikka ne ovatkin 
/ 
6 
loppuunkuliitettavissa. Lisäksi uusiutuvien energialähteiden luetteloon kuuluu joukko 
teknologioita, jotka ovat vielä kokeiluvaiheessa tai jotka on vielä todettava taloudellisesti 
toteuttamiskelpoisiksi. Tällaisia ovat aalloista, vuorovedestä ja korkealä m poti laisesta 
kuivasta kalliosta saatavaan energiaan liittyvät teknologiat. 
Vesivoimaenergia on yksi uusiutuvien energialähteiden perinteisistä muodoista ja sitä on 
hyödynnetty jo kauan. Laaja-alainen vesivoiman käyttö on menneinä aikoina ollut yleensä 
pienimuotoista käyttöä edullisempaa. Käytettävissä olleita suuria vesivoimalähteitä on 
näin ollen hyödynnetty laajalti. Pieniä vesivoimalähteitä (alle 10 MW laitosta kohden) on 
kuitenkin vielä saatavilla monilla yhteisön alueilla. 
Tuulienergia on valjastettu nykyaikaisin tuuliturbiinein sähkön tuottamista varten. 
Turbiineja voidaan käyttää yksittäin, pieninä ryhminä tai suurina ryhminä, jotka 
tunnetaan nimellä "tuulienergian tuotantoyksiköt". Viime vuosina tuuliturbiinien 
taloudellinen toteuttamiskelpoisuus on lisääntynyt merkittävästi. Toinen kehitysaskel, 
josta saattaa tulla tärkeä, on suuntaus kohti merellä sijaitsevien tuulienergian 
tuotantoyksiköiden kehittämistä. 
Aurinkoenergia saadaan suoraan auringon valosta ja lämmöstä. Se voidaan ottaa talteen 
rakennuksen muotoon ja rakenteeseen, lämmönkerääjien avulla tai se voidaan muuntaa 
suoraan sähköksi aurinkokennoilla. 
Biomassoihin kuuluu aineksia, jotka on joko varta vasten viljelty energiasatoina tai ne on 
johdettu maa- ja metsätalouden toimista, joita voidaan käyttää kiinteiden, nestemäisten 
tai kaasumaisten polttoaineiden valmistamiseen. Maataloudesta peräisin oleville jätteille 
voidaan suorittaa biologinen tai lämpökäsittely energian tuottamiseksi. Yhdyskuntajätteen 
käsittelyssä on noudatettava yleistä jätestrategiaa, jossa painopiste on jätteen syntymisen 
ennaltaehkäisemisessä ja kierrätyksessä. Jätteenpoltosta syntyneitä aineita -jätevirran 
koostumuksesta ja muista olosuhteista riippuen - voidaan pitää uusiutuvan energian 
lähteenä. 
Geotermisen energian saanti edellyttää lämmön johtamista maanpinnan alapuolelle 
vesipitoiseen maakerrokseen porattujen reikien kautta tai ruiskuttamalla kylmää vettä 
kuuman, kuivan kallion lävitse. Näin syntynyt kuuma vesi tuodaan jälleen maanpinnalle. 
Yhteisössä on sekä korkean että matalan entalpian energian tuotantopaikkoja. 
Uusiutuviin energialähteisiin liittyvä poliittinen yhteys 
Uusiutuvien energialähteiden edistäminen on ollut jo huomattavan kauan yhteisön 
energiapolitiikan keskeinen tavoite. Uusista energiapoliittisista tavoitteista vuodelle 1995 
ja jäsenvaltioiden politiikkojen lähentämisestä 16 päivänä syyskuuta 1986 annetussa 
neuvoston päätöslauselmassa1 asetetaan uusiutuvien energialähteiden edistäminen niiden 
alakohtaisten tavoitteiden joukkoon, joita on käytettävä suuntaa antavina yleisohjeina 
tarkasteltaessa jäsenvaltioiden energiapolitiikkojen lähentämistä ja yhtenäisyyttä. Tämä 
keskeinen tavoite vahvistettiin uusiutuvien energialähteiden käytön kehittämisestä 
yhteisössä 9 päivänä kesäkuuta 1988 annetussa neuvoston suosituksessa2. ALTENER-
ohjelman3 myötä neuvosto vahvisti ensimmäisen kerran erityisen rahoitusvälineen 
EYVL N:o C 241, 25.9.1986, s. 1. 
EYVL N:o L 160, 28.6.1988, s. 46. 
Uusiutuvien energialähteiden käytön edistämisestä yhteisössä 13 päivänä syyskuuta 1993 tehty 
uusiutuvien energialähteiden edistämiseen. Neuvosto asettaa ALTENER-päätöksen 
liitteessä tavoitteeksi, että uusiutuvia energialähteitä olisi lisättävä siten, että ne kattavat 
kahdeksan prosenttia EU: n jäsenvaltioiden koko energiantarpeesta vuoteen 2005 
mennessä.4 Euroopan parlamentti on omalta osaltaan jatkuvasti korostanut uusiutuvien 
energialähteiden asemaa. Aivan äskettäin Euroopan parlamentti5 puhui vahvasti sellaisen 
uusiutuvia energialähteitä koskevan yhteisön toimintasuunnitelman laatimisen puolesta, 
jonka tavoitteena olisi lisätä uusiutuvien energialähteiden osuutta EU:n ensisijaisten 
energialähteiden yhdistelmässä 15 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä6. 
Valkoisessa kirjassa "Euroopan unionin energiapolitiikka"7 komissio esitti nykyistä 
energiatilannetta koskevan laaja-alaisen analyysin perusteella näkemyksensä yhteisön 
energiapoliittisista tavoitteista ja niiden saavuttamiseksi sovellettavista välineistä. 
Energiapoliittisia tavoitteita on yksilöity kolme: parantunut kilpailukyky, energiahuollon 
varmuus ja ympäristönsuojelu. Uusiutuvien energialähteiden edistämistä pidetään muiden 
politiikkojen ohella yhtenä tärkeänä tekijänä näihin tavoitteisiin pyrittäessä. Kummassakin 
energiapolitiikkaa koskevasta komission vihreästä ja valkoisesta kirjasta annetussa 
neuvoston päätöslauselmassa8 korostetaan uusiutuvien energialähteiden merkitystä. 
On myös merkille pantavaa, että useat jäsenvaltiot ovat kansallisella tasolla asettaneet 
kunnianhimoisia päämääriä uusiutuvien energialähteiden osuudesta niiden energiataseissa 
ja edistävät uusiutuvia energialähteitä eri taloudellisin ja poliittisin kannustimin. Itse 
asiassa kaikilla jäsenvaltioilla joko on tai on ollut määrällisiä tavoitteita, jotka koskevat 
uusiutuvien energialähteiden kokonaisosuutta niiden energiataseesta tai yhden tai 
useamman uusiutuvan erityisenergialähteen osuutta. Alankomaiden hallitus pyrkii 
lisäämään uusiutuvilla energialähteillä tuotetun primäärienergian osuutta kymmeneen 
prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Tanskassa uusiutuvilla energialähteillä tuotetun 
energian määrällinen tavoite on 12 prosenttia vuoteen 2005 mennessä ja - pidemmällä 
aikavälillä - 35 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Espanjassa on asetettu vastaavasti 
1100 ktoen:n kokonaistavoite vuoteen 2020 mennessä, kun se Kreikassa on 1800 ktoe 
vuoteen 2005 mennessä. Ranskan hallitus on asettanut alakohtaisia erityistavoitteita, 
joihin kuuluu 1500 itsenäisen aurinkokennojärjestelmän rakentaminen vuoteen 2005 
mennessä ja viiden prosentin uusiutuvien energialähteiden osuus liikenteen käyttämistä 
polttoaineista myös vuoteen 2005 mennessä. Italia on asettanut tavoitteeksi 675 MW:n 
suuruisen uusiutuvista energialähteistä saatavan sähkön tuotantokyvyn vuoteen 2000 
mennessä Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan tavoitteen ollessa vastaavasti 241 MW 
vuoteen 1999 mennessä ja 1500 MW vuoteen 2000 mennessä. Saksa asetti vuonna 1990 
tavoitteeksi tuulienergian 100 MW:n lisätuotantokyvyn viiden vuoden aikana. Koska 
tavoite saavutettiin tämän ohjelman ensimmäisenä toimintavuonna, sitä nostettiin edelleen 
250 MW:iin ja se saavutettiin vuonna 1995. 
neuvoston päätös, EYVL N:o L 235, 18.9.1993, s. 41. 
4 ALTENER-ohjelman tavoitteet on laskettu EU:n tilastokeskuksen (EUROSTAT) käyttämän suoran 
fyysisen laskentatavan mukaisesti. Tämä poikkeaa muista tavoitteista, jotka on laskettu käyttämällä 
korvausperiaatetta: 220 TOE/GWh. 
5 Asiakirja P 215.788/fin, päätöslauselma uusiutuvia energialähteitä koskevaksi yhteisön 
toimintasuunnitelmaksi. 
6 Katso alaviite n:o 4. 
7 KOM(95) 682, 13.12.1995. 
Näitä päämääriä tukevat eri kansalliset politiikat, jotka vaihtelevat pääomatuesta, 
kiinteistä takaisinostohinnoista (kuten Saksan "stromeinspeis ngsgezetz)", 
verotuksellisista kannustimista ja kolmansien osapuolten rahoitustuesta 
lisämaksujärjestelyihin (kuten Yhdistyneen kuningaskunnan muita kuin fossiilisia 
polttoaineita koskeva velvoite (NFFO)) ja TTK-hankkeiden yleiseen tukemiseen. Eräät 
jäsenvaltiot rohkaisevat myös laitoksia ottamaan käyttöön uutta uusiutuvista 
energialähteistä saatavan energian tuotantokykyä energiantuotantolaitosten kanssa tehtävin 
vapaaehtoissopimuksin tai lainsäädännöllisin vaatimuksin, jotka velvoittavat 
energianjakelijat ostamaan tietyn määrän uusiutuvista energialähteistä saatavaa energiaa. 
Viennin tukijärjestelmiä on myös perustettu. Tämän vihreän kirjan puitteissa ei voida 
saada täydellistä kuvaa kaikista uusiutuvien energialähteiden tukemiseksi kansallisella 
tasolla toteutetuista pyrkimyksistä. Sitoumusten määrä kuitenkin vaihtelee merkittävästi 
jäsenvaltiosta toiseen. Kun eräät jäsenvaltiot ovat sisällyttäneet täysin uusiutuvia 
energialähteitä suosivat politiikat yleiseen energiapolitiikkaansa ja 
suunnittelukehykseensä, toiset eivät ole omaksuneet uusiutuvien energialähteiden käyttöä 
osaksi maailmanlaajuisten ympäristötavoitteiden saavuttamiseen tähtääviä strategioitaan. 
On tärkeää huomata, että näin suurella valikoimalla erilaisia kansallisia ohjelmia ja 
kannustimia, jotka kaiken lisäksi jatkuvasti muuttuvat uusien poliittisten 
painopistealueiden vuoksi, avoimuuden ja ennustettavuuden taso ei ole riittävä uusiutuviin 
energialähteisiin liittyvälle teollisuudelle, jotta se voisi täysin hyötyä yleisistä poliittisista 
kannustimista ja muodostaa pitkän aikavälin vakaita liiketoimintanäkymiä Euroopan 
unionissa. 
Muut teollistuneet maat, etenkin Yhdysvallat ja Japani, ovat myös laatineet laaja-alaisia 
politiikkoja uusiutuvien energialähteiden edistämiseksi. Yhdysvalloissa, missä uusiutuvien 
energialähteiden, lähinnä vesivoimalla tuotetun sähkön, osuus on 5,3 prosenttia energian 
kokonaiskysynnästä, uusiutuvan energian edistäminen alkoi jo varhaisessa vaiheessa ja 
sitä kannustettiin erityisesti julkisia laitoksia koskevasta sääntelypolitiikassa vuonna 1978 
annetulla lailla (Public Utilities Regulatory Policy Act (PURPA)), jossa energialaitokset 
velvoitetaan ostamaan energiansa itsenäisiltä tuottajilta mahdollisimman alhaisin 
kustannuksin. Vielä tuoreempaan ilmastonmuutosta koskevaan toimintasuunnitelmaan 
vuodelta 1993 sisältyi joukko uusiutuviin energialähteisiin liittyviä toimenpiteitä, joiden 
varsinainen painopiste oli tuulienergiaa, aurinkoenergiaa, biomassaa, geotermistä energiaa 
ja olemassa olevien vesivoimalla tuotettua sähköä koskevien hankkeiden 
ympäristöystävällistä parantamista koskevien ohjelmien markkinoimisessa. Hallitus on 
myös erityisen kiinnostunut liikenteen biopolttoaineista. Lisäksi energian tuotantoa ja 
hankintaa koskeva sääntely on ala, joka on parhaillaan nopeasti muuttumassa USA:n 
sähköntuotantoteollisuudessa. Integroitu varojen suunnittelu (IRP) edellyttää 
energialaitoksilta kaikkien vaihtoehtojen huomioon ottamista energiahankinnoissa, 
mukaan lukien energian kysynnän ohjaustoimenpiteet ja uusiutuvat energialähteet. Valtion 
tasolla on kuitenkin huomattavaa vaihtelua tehdyissä sitoumuksissa, Kalifornian ollessa 
tässä johdossa. Yhtenä esimerkkinä mainittakoon, että lisämaksuin rahoitettava 
uusiutuvista energialähteistä saatavan energian jakeluohjelma sisällytettiin sähköalan 
rakenneuudistusta koskevaan lakiehdotukseen, joka esitettiin aiemmin kuluvana vuonna 
Kaliforniassa. 
Uusiutuvia energialähteitä varten olevista rajoitetuista teknisistä mahdollisuuksista 
huolimatta Japani on asettanut kunnianhimoisen tavoitteen yli kaksinkertaistaa 
uusiutuvista energialähteistä saatava osuus nykyisestä 1,2 prosentista (1994) kolmeen 
prosenttiin koko energiakysynnästä vuoteen 2010 mennessä. Tutkimus- ja kehitystyötä 
tuetaan uuden auringonpaisteohjelman (New Sunshine Programme) puitteissa. 
Rahoituksellisten kannustimien, joihin kuuluu tukia, lisäksi myönnetään verohyvityksiä 
ja matalakorkoisia lainoja. Varsinkin Japani on keskittynyt aurinkokennosovellusten 
kehittämiseen, jonka päätavoitteena on kannustaa markkinoiden laajentumista ja siten 
hyötyä laaja-alaisesta tuotannosta. Tätä varten laadittiin 70 000 katonharjaa koskeva 
ohjelma. Lisäksi Japanin hallitus on aktiivisesti kannustanut teollisuutta käynnistämään 
aurinkokennojen valmistustoimintaa lähimaissa, missä on alhaiset palkkakustannukset, 
mikä yhdessä merkittävien T&K-ponnistusten kanssa on tehnyt Japanista maailman 
johtavan maan tällä teknologian alalla. 
Mitä tulee Euroopan yhteisöön, uusiutuvia energialähteitä koskevaa strategiaa tarvitaan 
monestakin syystä. Ennen kaikkea on selvää, että ilman yhtenäistä ja avointa 
toimintastrategiaa ja kunnianhimoista uusiutuvia energialähteitä koskevaa tavoitetta nämä 
energialähteet eivät vaikuta suurestikaan yhteisön energiataseeseen. Ilman selvää ja 
kattavaa strategiaa, jota oikeudellisesti sitovat toimenpiteet tukevat, niiden kehittämisen, 
mikä on varsin suotavaa jäljempänä yksilöidyistä syistä, riskit eivät ole enää yhtä suuria 
tai välittömiä. Tätä väittämää tuetaan edelleen tämän vihreän kirjan 3 luvussa, jossa 
esitetään joukko energiaskenaarioita ja kuvaillaan niiden vaikutuksia uusiutuviin 
energialähteisiin nähden. Pitkän aikavälin vakaa kehys uusiutuvien energialähteiden 
kehittämiselle, joka kattaa uusiutuviin energialähteisiin liittyvät poliittiset, 
lainsäädännölliset, hallinnolliset, taloudelliset ja markkinointinäkökohdat, on itse asiassa 
uusiutuvien energialähteiden kehittämisessä mukana olevien taloudellisten toimijoiden 
toiminnan ehdoton painopistealue.9 Lisäksi sisämarkkinoiden kehittyessä tarvitaan 
yhteisön laajuista uusiutuvia energialähteitä koskevaa strategiaa, jotta vältetään 
epätasapainotilanteet jäsenvaltioiden välillä tai energiamarkkinoiden vääristyminen. 
Viime vuosina on saavutettu merkittävää uusiutuvia energialähteitä koskeviin 
teknologioihin liittyvää teknologista edistystä. Kustannuskäyrät laskevat nopeasti ja monet 
uusiutuvat energialähteet ovat saavuttaneet taloudellisen toteuttamiskelpoisuuden tai ovat 
lähellä sitä tietyin edellytyksin. Eurooppa on suuressa määrin johtavassa asemassa 
maailmassa tällä alalla. Vahva kilpailuasema maailmanlaajuisilla markkinoilla voidaan 
säilyttää ja sitä voidaan edelleen kehittää ainoastaan, jos kotimarkkinat ovat merkittävät 
ja kasvussa. Selkeästi määritellyn strategian avulla säilytetään ja vahvistetaan Euroopan 
unionin teollisuuden asemaa tässä suhteessa. 
Uusiutuvien energialähteiden edistämispolitiikka edellyttää yleisiä aloitteita, jotka kattavat 
laajan valikoiman politiikoita, joihin kuuluu maatalous, ulkosuhteet, tutkimus ja 
teknologinen kehittäminen, mukaan lukien esittely, verotus sekä alue- ja 
ympäristöpolitiikat. Uusiutuvia energialähteitä koskevan strategian tärkeimpänä 
tavoitteena on varmistaa, että tarve edistää näitä energialähteitä otetaan huomioon uusissa 
toiminta-aloitteissa ja kaikkien näiden alojen olemassa olevien politiikkojen 
täytäntöönpanossa. Itse asiassa tarvitaan yleisesti hyväksytty strategia, jotta varmistetaan 
välttämätön yhteensovittaminen ja johdonmukaisuus näiden politiikkojen 
täytäntöönpanossa yhteisön, kansallisella ja paikallisella tasolla. 
Tämä vihreä kirja on ensimmäinen suuri askel kohti tällaisen strategian laatimista. Siinä 
asetetaan uusiin energialähteisiin liittyvät tavoitteet, yksilöidään uusiutuvien 
Tämä oli niiden pyöreän pöydän keskustelujen pääasiallinen anti, jotka käytiin eri markkinoiden 
toimijoiden kanssa Milanossa 17. - 19. kesäkuuta 1996 pidetyn konferenssin "Uusiutuvat 
energialähteet Euroopan sisämarkkinoilla" yhteydessä. 
10 
energialähteiden entistä laajemman käytön pääasialliset esteet ja kuvaillaan komission 
aikeet näiden esteiden voittamiseksi, jotta uusiutuvien energialähteiden o autta voidaan 
merkittävästi lisätä. Tämä vihreä kirja sisältää erityisen uusiutuviin energialähteisiin 
liittyvän poliittisen filosofian ja siinä esitetään alueet, joilla lisätoimia voitaisiin toteuttaa. 
Tiedonannon olisi etupäässä toimittava keskusteluasiakirjana, jonka pohjalta ja toisena 
askeleena voidaan vuoden 1997 puoliväliin mennessä kehittää täysin loppuunkehitelty 
strategia uusiutuvien energialähteiden osuuden lisäämistä yhteisön energiataseessa 
koskevine toimintasuunnitelmineen. 
11 
2. Uusiutuvien energialähteiden nykytilanne: uusiutuvien energialähteiden 
mahdollisuuksia on hyödynnetty epätasaisesti ja riittämättömästi Euroopan 
unionissa» 
Yhteisön strategian tarve johtuu siitä, että uusiutuvien energialähteiden osuus yhteisön 
energiataseesta on kaiken kaikkiaan edelleen pieni. On kuitenkin nähtävissä merkkejä 
siitä, että tämä on muuttumassa. Varoja koskevia näkökohtia ymmärretään paremmin, 
teknologiat parantuvat tasaista tahtia, asenteet niiden käyttöä kohtaan ovat muuttumassa 
ja uusiutuvia energialähteitä hyödyntävät valmistus-ja palveluteollisuus ovat kypsymässä. 
Uusiutuvilla energialähteillä on kuitenkin vieläkin vaikeuksia "päästä pinnalle" 
markkinointitermillä ilmaistuna. 
Taulukosta 1 käy ilmi uusiutuvien energialähteiden osuus sisämaan 
bruttoenergiankulutuksesta Euroopan unionissa ja jäsenvaltioissa. Taulukko on laadittu 
edellä annetun uusiutuvien energialähteiden määritelmän mukaisesti, eli mukaan lukien 
suuret vesivoimalaitokset ja jätteistä saatava energia. 
Taulukko 1. Uusiutuvien energialähteiden osuus sisämaan bruttokulutuksesta. 
I 1990 I 1994 
Itävalta 22,1 ~ 24,1 
Belgia 1,0 0,8 
Tanska 673 7^) 
Suomi ~ 18,9 19,3 
Ranska 6,4 7,2 
Saksa ~ 1,7 1,9 
Kreikka ~ 7,1 7,2 
Irlanti T~S T^l 
Italia ~~ 5,3 6,4 
Luxemburg 1,3 1,3 
Alankomaat 1,3 1,4 
Portugali 17,6 17,5 
Espanja 6,7 6,2 
Ruotsi ~ 24,7 24,0 
Yhdistynyt kuningas- ÏÏ^5 Ö^fj 
kunta 
Euroopan unioni 5,0 5,4 
Lähde: Eurostat 
Taulukosta ilmenee vuosien 1990 ja 1994 osuudet ja Euroopan unionin noin viiden 
prosentin suhteellinen vakaus. Taulukossa korostuvat myös melkoiset vaihtelut eri 
jäsenvaltioiden tilanteiden välillä. Liitteessä 1 esitetään nykyinen jakauma uusiutuvia 
energialähteitä kohden ja jäsenvaltioittain. Nykyinen uusiutuvien energialähteiden 
markkinaosuus on suunnilleen 65 Mtoe. Tämä edustaa ainoastaan 16 prosenttia 
uusiutuvien energialähteiden teknisistä mahdollisuuksista, joiden on arvioitu olevan noin 
400 Mtoe. Käyttämättömät tekniset mahdollisuudet ovat erityiset merkittävät biomassan, 
mukaan lukien energiasadot sekä tuuli- ja aurinkoenergia, kohdalla. 
12 
Suuret erot eri jäsenvaltioiden välillä voidaan osittain selittää luonnollisestikin erilaisilla 
maantieteellisillä ja ilmastollisilla olosuhteilla. Joillakin jäsenvaltioilla on suu. et vesivarat, 
joillakin niitä ei ole ollenkaan, kun taas eräillä on merkittäviä mahdollisuuksia kehittää 
tuulienergiaa rakentamattomilla alueilla, missä on suotuisat tuuliolosuhteet. Tällaiset 
tekijät voivat kuitenkin vain osittain selittää taulukosta 1 ilmenevät tilastolliset erot. 
Teollisella rakenteella ja erityisesti kansallisella tasolla toteutetuilla energia-alan 
ohjelmilla on myös merkittävä asema. Esimerkkinä uusiutuvia energialähteitä 
kannustavan myönteisen ohjelman tuloksista voidaan mainita, että 70 prosenttia asennetun 
tuulienergian kokonaistuotantokyvystä Euroopan unionissa sijaitsee Saksassa ja 
Tanskassa. 
Laaja-alainen vesivoimasta saatavan energian tuotanto hallitsee nykyistä uusiutuvien 
energialähteiden valikoimaa. Se on hyväksi todettu kehittynyt ja kustannuksiltaan 
kilpailukykyinen teknologia. Suurten vesivoimalaitosten kustannusten pienentäminen 
edelleen ei ole perusteltua. Pienten vesivoimalaitosten, eli tuotantokyvyltään alle 10 MW 
olevien laitosten, osuus EU:n vesivoimalla tuotetun energian tuotantokyvystä oli noin 
kolme prosenttia vuonna 1995. Pääomakustannukset ovat hyvin laitoskohtaisia ja ne ovat 
yleensä suuremmat tuotettua sähköyksikköä kohden kuin suurten vesivoimalaitosten 
kustannukset. Uusien rakennustekniikoiden ja valvontajärjestelmien odotetaan kuitenkin 
vähentävän pääomakustannuksia ja lisäävän käytettävissä olevia laitoksia. 
Biomassa kattaa metsä- ja maataloudesta, energiasadoista ja biopolttoaineista peräisin 
olevat jäämät. Metsäteollisuuden jäämät ovat tällä hetkellä tärkeimmät, koska niihin 
kuuluu erityisesti puulastut. Biomassajäämiä käytetään pääasiassa polttoaineena 
lämmityslaitoksissa ja sähköntuotanto metsäteollisuuden jäämistä on lähes yksinomaan 
rajoittunut suuriin teollisuuslaitoksiin. Kaiken kaikkiaan biomassakustannukset ovat 
vähentyneet huomattavasti, kuten jäljempänä 4.3 kohdassa osoitetaan, ja kustannusten 
oletetaan edelleen pienenevän biomassan tuotantoteknologian parannusten ansiosta. 
Energiasadoille ei ole vielä vakiintuneita markkinoita etupäässä siksi, että sadon 
kustannukset ovat suhteellisen suuret verrattuna suhteellisen alhaiseen 
tuotantotehokkuuteen. Sadon kasvattamiselle on kuitenkin varaa, ja yhdistettynä 
biomassan kaasutusjärjestelmiin se saattaa merkittävästi parantaa energiasatojen 
markkinanäkymiä. Biopolttoaineilla, lähinnä rypsin siemenöljyllä ja bioetanolilla, on 
pienet markkinat tietyissä jäsenvaltioissa, erityisesti Ranskassa ja jossain määrin 
Saksassa, Itävallassa ja Italiassa. Markkinat luodaan verokannustimin, koska 
biopolttoaineet eivät enää nykyisin ole kilpailukykyiset bensiiniin ja dieseliin verrattuna. 
Markkinoiden odotetaan kuitenkin hieman kasvavan niiden kustannusvähennysten 
tuloksena, jotka oletettavasti saadaan uusien tuotantomenetelmien ja edullisista 
selluloosasyöteöljyistä valmistettavien biopolttoaineiden tuotannon ansiosta. 
Tuulienergia on nykyisin joissakin jäsenvaltioissa nopeimmin kasvava sähköntuotannon 
energialähde. Tuuliturbiinikustannukset ovat laskeneet 30 prosentilla vuodesta 1990 ja 
vaikka yksikkökustannukset ovat hyvin riippuvaiset tuotantoyksikön tuulen nopeudesta, 
tuulienergia on yksi kustannuksiltaan kaikkein kilpailukykyisimmistä uusiutuvista 
energialähteistä kustannusten ollessa niinkin alhaiset kuin 0,05 ecua/kWh. Teknologinen 
jatkokehittäminen, kuten suurten turbiinien, keveiden pylväiden ja 
moninopeusgeneraattorien kehittäminen, sekä suurten merellä sijaitsevien tuotantolaitosten 
kehittäminen alentavat kustannuksia edelleen, mikä todennäköisesti johtaa EU:n 
tuulienergian tuotantokyvyn huomattavasti suurempaan hyödyntämiseen. 
13 
Auringonlämmöllä tapahtuva lämmitysteknologia on lähes täysin valmiiksi kehitetty. 
Tästä huolimatta suurtuotannosta sekä paremmista tuotanto- ja markkinointitekniikoista 
aiheutuvia kustannuksia on vielä varaa alentaa. Eräissä Välimeren alueen kolmansissa 
maissa, erityisesti Israelissa, tapahtunut kehitys osoittaa, että kustannusvähennykset ovat 
mahdollisia. Tällä hetkellä auringonlämmöllä tapahtuva lämmitys on kustannuksiltaan 
kilpailukykyistä verrattuna sähköiseen vesilämmitykseen varsinkin EU:n eteläisissä 
osissa. Sähkön tuotanto auringon valosta on arvostetuin uusiutuviin energialähteisiin 
liittyvä teknologia ja mitä tulee huipputeknologiaan, sitä voidaan verrata parhaimpaan 
tietoteknologiaan. Kustannukset ovat alentuneet jyrkästi, kuten jäljempänä 4.3 kohdassa 
esitetään, yli 25 prosentilla viiden viime vuoden aikana, mutta ne ovat vielä 
huomattavasti suuremmat kuin perinteisin polttoainein tuotetun sähkön kustannukset. 
Kennojen tehokkuuden odotetaan kuitenkin jatkuvasti kasvavan ja TTK, erityisesti 
ohutkalvoisten aurinkokennojen markkinoille saattaminen, saattaa johtaa siihen, että 
sähkön tuotanto auringon valosta saattaa tulla kilpailukykyiseksi keskipitkällä tai pitkällä 
aikavälillä. 
Jätteestä saatava energia on kasvava energianlähde. Jätteen uudelleenkäytön ja 
kierrätyksen parantumisen uskotaan vähentävän tulevaisuudessa käsiteltävän jätteen 
määrää. 
Geoterminen energia edustaa hyvin pientä osaa EU: n uusiutuvista energialähteistä 
saatavan energian tuotannossa. Sen käyttöä rajoittavat koeporausten ja laitteistojen 
asennuksen pääomakustannukset, vaikka uusien tekniikkojen avulla useiden onnistuneiden 
TTK-hankkeiden perusteella eräät näistä rajoitteista ovat voitettavissa. Vuorovesi- ja 
aaltoenergiaan liittyvät mahdollisuudet ovat merkittävät ja niitä tutkitaan jossain määrin. 
Näitä energialähteitä ei kuitenkaan todennäköisesti merkittävästi kehitetä 
lähitulevaisuudessa. 
Uusiutuvia energialähteitä on yritetty luokitella niiden mahdollisen taloudellisen panoksen 
ja tämän panoksen ajoituksen mukaan. Tämä onkin hyödyllistä soveliaimpien 
jatkokehityksen edellyttämien tukitoimenpiteiden löytämiseksi. Monet uusiutuvia 
energialähteitä koskevat teknologiat edellyttävät vain vähän tai ei ollenkaan T&K-
lisäpyrkimyksiä tullakseen kilpailukykyisiksi. Kuten tässä vihreässä kirjassa tullaan 
lähemmin osoittamaan, avain näiden teknologioiden suurempaan markkinaosuuteen on 
voittaa markkinoita koskevat esteet ja puutteet. Näiden teknologioiden, joihin kuuluu 
varsinkin passiivinen aurinkoenergia, biomassa, jäte, pienet vesiturbiinit ja 
rannikkotuuliturbiinit ja perinteinen geoterminen energia, osalta pääasiallisten poliittisten 
aloitteiden olisi oltava markkinoita luovia toimenpiteitä. Energian tuotanto 
auringonvalosta, merellä sijaitsevat tuulienergian tuotantoyksiköt ja energiasadot 
edellyttävät tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen liittyviä ja erityisesti 
esittelyvaiheeseen painottuneita lisätoimenpiteitä, kun taas ennemminkin perustutkimusta 
vaativia ovat vuorovesi-, aalto- ja kuumasta, kuivasta kalliosta saatava geoterminen 
energia. 
14 
3. Ennusteet uusiutuvien energialähteiden markkinoille pääsystä; uusiutuvilla 
energialähteillä saattaa olla suuri osuus EU:n lopullisessa energia n k; ut uksessa. 
Komission yksiköiden laatimassa tuoreimmassa pitkän aikavälin energiaennusteessa 
"Euroopan energia vuoteen 2020 asti"10 esitetään skenaarioihin perustuva lähestymistapa, 
joka kuvastaa energia-alalla tänä päivänä vallitsevaa epävarmuutta ja muutoksen tunnetta. 
Energia-alan tulevaisuutta seuraavien 25 vuoden ajaksi on hahmoteltu neljässä eri 
skenaariossa. "Euroopan energia vuoteen 2020 asti" -ennusteessa kuvaillaan 
vivahteikkaasti uusiutuvien energialähteiden erityistä edistämisen tarvetta. 
Toiminnallisista oletuksista riippuen uusiutuvien energialähteiden osuus vuoteen 2020 
mennessä voi olla niinkin paljon kuin 13,7 prosenttia tai niin vähän kuin 9,5 prosenttia11. 
"Perinteisen viisauden" skenaario tarkoittaa "liiketoimintaa tavalliseen tapaan" eli 
maailmaa, jossa talouskasvu asteittain heikentyy, koska väestömuutokset merkitsevät 
hitaampaa työvoiman kasvua. Tämä skenaario kattaa monet maailman sosiaali- ja 
talousongelmista. Tämän skenaarion mukainen energiapolitiikka on pirstoutunutta 
selvittämättömien, keskenään ristiriitaisten tavoitteiden ja ympäristöä koskevan 
lähestymistavan takia. Energian hinnat nousevat tasaisesti ja raakaöljyn hinta nousee 
reaalisesti 31 US An dollariin barrelilta vuonna 2020. Energian kysyntä jatkuu suhteessa 
nykyiseen toimintaan, jossa huolehditaan jonkin verran tehokkuuden lisäämisestä, mistä 
huolimatta kysyntä kasvaa lähes yhdellä prosentilla vuodessa. Tämän skenaarion mukaan 
uusiutuvien energialähteiden markkinoillepääsy on yleisesti ottaen heikkoa, minkä vuoksi 
uusiutuvien energialähteiden markkinaosuus on vain 7,7 prosenttia vuoteen 2010 
mennessä. 
"Taistelukenttä"-skenaarion mukaan maailma palaa eristäytyneisyyteen, geopoliittisiin 
mahtiryhmittymiin ja protektionismiin, mikä tekee taloudellisen yhdentymisen hyvin 
vaikeaksi. Maailmanlaajuistumista pidetään liian kunnianhimoisena ja geopoliittinen 
järjestelmä pirstoutuu osiin, joiden sisällä ja välillä on jännitystä ja kitkaa. Tämän 
skenaarion mukaiset energiapolitiikat tähtäävät tuontiriippuvuuden vähentämiseen, 
varovaisuusperiaatteet vallitsevat C02-huolenaiheiden suhteen ja ulkoisten kustannusten 
sisällyttäminen hintoihin saavutetaan ainoastaan liikenteen alalla. "Taistelukenttä" -
skenaarion mukaan ennustetaan hidasta kasvua erityisesti vuoden 2000 jälkeen ja jyrkkää 
nousua öljyn hinnoissa, jota jouduttaa öljynhintakriisi, minkä vuoksi maailmantalous 
joutuu syvään talouslamaan vuoteen 2005 mennessä. Tätä seuraa vuodesta 2010 vuoteen 
2020 jatkuva taloudellinen taantuma. 
Uusiutuvien energialähteiden osa on yleensä huonompi tämän kuin "perinteisen 
viisauden" skenaarion mukaan. Edes vuoteen 2005 mennessä nousevat öljyn hinnat eivät 
pysty myötävaikuttamaan uusiutuvien energialähteiden myönteiseen kehitykseen, 
erityisesti tätä seuraavan talouslaman vuoksi. "Taistelukenttä"-skenaarion mukaan 
uusiutuvien energialähteiden osuus on vuoteen 2010 mennessä vaatimaton 7,4 prosenttia 
sisämaan koko bruttoenergiankulutuksesta. 
10 Euroopan energia vuoteen 2020 asti, skenaarioperustainen lähestymistapa, Euroopan komissio 
1996. 
Uusiutuvien energialähteiden markkinaluvuilla ja tilastoilla on se heikkous, että käytössä on eri, 
varsinkin muuntoperusteisiin liittyviä, tilastointitapoja. Käytetystä tavasta riippuen voidaan saada 
hyvin erilaisia tuloksia. Tässä vihreässä kirjassa sovelletaan johdonmukaisesti Eurostatin tapaa, 
eli fyysistä muuntoperiaatetta. 
15 
"Hypermarket"-skenaariossa painopiste on markkinavoimissa, liberalismissa ja 
vapaakaupassa. Maailmanlaajuinen taloudellinen yhdentyminen vahvistuu ja jatkuu 
itsestään. Tämän skenaarion mukaan oletetaan, että liberalismi ja yksityistäminen antavat 
tuloksia ja että kilpailukykyinen markkinaympäristö edistää talouskasvua. 
Energiapolitiikoita ohjaa halu minimoida hallituksen valvonta ja maksimoida 
markkinoiden tehokas toiminta. Ulkoisia kustannuksia ei sisällytetä hintoihin ja 
kokonaisverotusta alennetaan jyrkästi. Ei ole yllättävää, että uusiutuvilla energialähteillä 
on suuria vaikeuksia saada entistä suurempia markkinaosuuksia. " Hypermarket" -
skenaariossa ennustetaan, että uusiutuvia energialähteitä on vuoteen 2010 mennessä 123 
Mtoe:n verran, mikä vastaa hieman yli 7,5 prosenttia sisämaan 
bruttoenergiankulutuksesta. 
Lopuksi "foorumi"-skenaariossa oletetaan, että maailmassa edetään kohti konsensusta ja 
kansainvälisiä yhteistoimintarakenteita, joilla on vahva asema yleisessä interventiossa. 
Maailmanlaajuinen yhdentyminen aiheuttaa uusia vaatimuksia yhteisille ja yleisille 
toimille ja lisää talouskasvua. Lisäksi oletetaan, että alv ja valmisteverot 
yhdenmukaistetaan ja että polttoaineverotus yhtäläistetään. "Foorumi" on näin ollen 
ekologisiin perusteisiin nojaava skenaario ja energiapolitiikkoihin vaikuttaa suurelta osin 
huoli ympäristöstä. Öljyn hinnat pysyvät heikon kysynnän vuoksi vakaina 16 USA:n 
dollarissa barrelilta vuoteen 2020 saakka. Kuitenkin odotetaan uusien ja entistä 
tehokkaampien energiateknologioiden näyttävää esiinmarssia, jota ohjaavat pääasiassa 
entistä tiukemmat ympäristönormit ja korkeammat ympäristöverot. "Foorumi"-
skenaariossa oletetaan myös, että ydinohjelmat elvytetään uudelleen ja että ydinvoiman 
osuudet sisämaan bruttoenergiankulutuksesta yli kaksinkertaistuvat vuoteen 2020 
mennessä "perinteisen viisauden" -skenaarioon verrattuna. 
Lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä uusiutuvien energialähteiden osuus on, vaikkakin 
vähemmässä määrin kuin edellä esitetyissä skenaarioissa, edelleen vähäinen EU:n 
energiapolttoainevalikoimasta. "Foorumi"-skenaarion mukaan uusiutuvien 
energialähteiden ennustetaan vuoteen 2010 mennessä tyydyttävän noin yhdeksän 
prosenttia sisämaan bruttoenergiantarpeesta, vaikka kasvun odotetaan jatkuvan koko 
vuoden 2020, jolloin uusiutuvista energialähteistä saatavan energian osuuden ennustetaan 
ylittävän 2020 Mtoe (eli 13,7 prosentin kasvu uusiutuvien energialähteiden osuudessa 
sisämaassa), mikä on enemmän kuin minkään muun perinteisen polttoaineen osuus 
yksittäin tarkasteltuna. 
Uusiutuvien energialähteiden markkinaosuuksia, joiden vuoteen 2010 mennessä 
ennustetaan olevan 7,4 - 9 prosenttia nykyiseen lähes kuuden prosentin osuuteen 
verrattuna, voidaan pitää ikävän alhaisina. Itse asiassa voidaan päätellä, että missään 
varainhoitovuoteen 2020 ulottuvissa skenaarioissa uusiutuvien energialähteiden 
markkinaosuuden ei arvioida olevan merkittävä vuoteen 2010 mennessä. Ainoastaan 
"foorumi"-skenaario johtaa merkittävään läpimurtoon, mutta tässä tapauksessa se 
tapahtuu hyvin myöhään ja se saadaan päätökseen vasta vuoden 2020 paikkeilla. On 
kuitenkin otettava huomioon, että vuoden 2020 skenaariot sisältävät ainoastaan 
rajoitetussa määrin erityistoimia uusiutuvista energialähteistä saatavan energian 
edistämiseksi, koska ne laadittiin etupäässä kuvaamaan koko energia-alalle 
maailmanlaajuisiin energiamarkkinoihin ja geopoliittisiin näkymiin liittyvistä eri 
oletuksista aiheutuvia seurauksia. 
Uusiutuvien energialähteiden alan toiminnallisten erityisaloitteiden mahdollisten 
vaikutusten kuvaamiseksi komissio on ALTENER-ohjelman puitteissa aloittanut TERES-
16 
tutkimuksen12. TERES II -tutkimus, joka julkaistaan piakkoin, perustuu komission 
tutkimuksessa "Euroopan energia vuoteen 2020 asti" kehittämään "perinte^en viisauden" 
-skenaarioon, mutta siinä mennään vieläkin pidemmälle lisäämällä uusiutuvia 
energialähteitä koskevia erityisiä oletuksia kolmen uuden skenaarion laatimiseksi. 
Energian kokonaiskysynnän lisäämistä ja nousevia öljynhintoja (31 USA:n dollariin 
barrelilta vuoteen 2020 mennessä) koskevat perimmäiset perusoletukset ovat kuitenkin 
samat kuin vuoteen 2020 ulottuvassa tutkimuksessa. 
Ensimmäinen näistä kolmesta lisäskenaariosta on nk. "teollisten politiikkojen" skenaario, 
joka perustuu Euroopan uusiutuvien energialähteiden alan teollisuuden esittämiin 
toimenpide-ehdotuksiin13. Näihin oletuksiin kuuluvat seuraavat kohdat: 
eräät uusiutuvista energialähteistä saatavan energian käyttöön liittyvät 
erityiskannustimet, mukaan lukien tuet ja kiinteät takaisinostohinnat; 
lisääntynyt T&K-toiminta, joka johtaa uusiutuvien energialähteiden vähentymiseen 
kymmenellä prosentilla; 
käytettävissä olevasta maa-alasta on varattu 12 prosenttia energiasadoille; 
perinteisten polttoaineiden ulkoisten kustannusten sisällyttäminen hintoihin 
biomassamarkkinoita varten. 
Näihin toimintaohjelmaa koskeviin olettamuksiin perustuva mallintaminen14 merkitsee, 
että uusiutuvien energialähteiden osuuden ennustetaan kattavan sisämaan 
bruttoenergiankulutuksesta 9,9 prosenttia vuoteen 2010 mennessä. Ulotettaessa ennuste 
koskemaan "teollisten politiikkojen" skenaarioon liittyviä oletuksia käy ilmi, että kasvu 
on huomattavasti hitaampaa vuodesta 2010 vuoteen 2020, mikä johtaa siihen, että 
uusiutuvista energialähteistä saatavan energian markkinaosuus on vuoteen 2020 mennessä 
11,4 prosenttia. Tästä voidaan tehdä se mielenkiintoinen päätelmä, että uusiutuvien 
energialähteiden alan teollisuuden ehdottamat politiikat ovat suurelta osin riittämättömät 
tämän teollisuudenalan itse asettamien tavoitteiden saavuttamiseksi. Tästä on 
poikkeuksena tuulienergia, joka nopean teknologisen edistyksen myötä kasvaa 
merkittävästi. 
Toinen TERES II:n mukainen skenaario on "exterNe sisällyttäminen", joka perustuu 
komission samannimiseen tutkimukseen ja jossa oletetaan, että kaikki perinteisten 
polttoaineprosessien ulkoiset kustannukset sisällytetään hintoihin. Tämän skenaarion 
mukaan kaikille uusiutuville energialähteille on ominaista kohtalainen kasvu, joka johtaa 
hieman suurempaan kokonaisosuuteen sisämaan bruttoenergiankulutuksesta kuin mitä 
edellisessä skenaariossa ennustettiin. Erityisesti tuulienergiaan, geotermiseen energiaan 
ja auringosta saatavaan lämpöenergiaan liittyvät teknologiat hyötyvät tämän skenaarion 
12 
13 
14 TERES, Lontoossa sijaitsevan ESD:n ja Euroopan komission (1994) laatima Euroopan uusiutuvia 
energialähteitä koskeva tutkimus ja TERES II (komissio julkaisee vuonna 1997). 
Erityisesti AEBIOM (European Biomass Association), EE WC (European Energy from Waste 
Council), ESHA (European Small Hydro Association), ESIF (European Solar Industry Federation) 
ja EWEA (European Wind Energy Association). 
TERES II -tutkimuksen yhteydessä laaditut ennusteet perustuvat yhteisön JOULE II -ohjelman 
puitteissa kehitettyyn markkinoille pääsyä koskevaan SAFIRE-malliin. 
17 
mukaan, kun uusiutuvista energialähteistä saatavan energian kokonaisosuuden arvellaan 
olevan 10,1 prosenttia. 
TliKliS II tutkimuksen yhteydessä kehitelty viimeinen skenaarioon "parhaan käytännön 
politiikat", jossa oletetaan, että tähän asti tehokkaimpia politiikkoja uusiutuvien 
energialähteiden käytön edistämisessä sovelletaan EU:n laajuisesti. Näihin politiikkoihin 
kuuluu pääasiassa: 
hallituksen ohjelmat, jotka ovat keskittyneet saattamaan uusiutuviin 
energialähteisiin liittyviä teknologioita markkinoille ja kehittämään parannettuja 
ohjelmia paikallista suunnittelua varten, 
kasvanut T&K-toiminta, joka johtaa kustannusten pienenemiseen 20 prosentilla, 
energiasadoille varatun maa-alan 25 prosentin kasvu ja tukien takaaminen vuoteen 
2000 asti 12 prosentille viljelykäytöstä poistetusta maasta 
perinteisten polttoaineprosessien ulkoisten kustannusten sisällyttäminen hintoihin 
(muistuttaa exterNe-skenaariota). 
"Parhaan käytännön politiikat" -skenaarion mukaan uusiutuvien energialähteiden 
markkinaosuus on voimakkaassa kasvussa edellisiin skenaarioihin verrattuna erityisesti 
auringonvalosta saatavan energian ja biopolttoaineiden osalta. Edistystä voidaan havaita 
varsinkin sähkömarkkinoilla. "Parhaan käytännön politiikat" -skenaarioon sisällytettyjen 
toimintaohjelmaa koskevien oletusten mukaan uusiutuvista energialähteistä saatava osuus 
kattaa sisämaan bruttokulutuksesta kaiken kaikkiaan 12,5 prosenttia vuoteen 2010 
mennessä. "Euroopan energia vuoteen 2020 asti" -tutkimuksen (foorumi-skenaario) 
sisältämään ekologiseen skenaarioon verrattuna se merkitsee huomattavasti suurempaa 
markkinaosuutta vuoteen 2010 mennessä. Skenaarioiden ulottamisesta vuoteen 2020 asti 
käy kuitenkin ilmi, että nämä molemmat skenaariot lähenevät toisiaan tätä vuotta 
lähestyttäessä. Foorumi-skenaariossa ennustetaan uusiutuvien energialähteiden 
markkinaosuuden olevan 220 Mtoe, mikä kattaa 13,7 prosenttia sisämaan 
bruttoenergiankulutuksesta. "Parhaan käytännön politiikat" -skenaariossa vastaava luku 
on 13,9 prosenttia. Tämä osoittaa sen, että "parhaan käytännön politiikat" -skenaarioon 
oletuksina sisällytetyt politiikat ovat "foorumi"-skenaariota tehokkaampia antaessaan 
uusiutuvien energialähteiden osuuden parantua nopeasti. "Foorumissa" osuus kasvaa 
edelleen vuoden 2010 jälkeenkin, kun taas "parhaan käytännön politiikat" -skenaarion 
mukaan suurin osa kaupallisesti käytettävissä olevista mahdollisuuksista markkinoille 
pääsemiseksi on jo käytetty loppuun. 
Lopuksi voidaan todeta, että eri skenaariot osoittavat selvästi sen, että uusiutuvat 
energialähteet voivat suuresti myötävaikuttaa Euroopan unionin energiantuotantoon. 
Toisaalta uusiutuvien energialähteiden osuus energialähdevalikoimassa on hyvin herkkä 
toimintaoletusten muutoksille. Jollei erityisiä kannustimia tarjota, on epätodenmukaista 
odottaa, että uusiutuvista energialähteistä saatavaan energiaan liittyvät laajat 
mahdollisuudet hyödynnetään ja että näillä on merkittävä osuus Euroopan 
energiataseessa. Tämä käy selvästi ilmi "perinteisen viisauden", "hypermarket"- ja 
"taistelukenttä"-skenaarioista. Ympäristönsuojelua kannattavien skenaarioiden, kuten 
"foorumi"-skenaarion "Euroopan energia vuoteen 2020 asti" sekä TERES II -
tutkimukseen kuuluvien "teolliset politiikat"- ja "exterNe"-skenaarioiden, mukaan 
uusiutuvat energialähteet alkavat vaikuttaa entistä enemmän energiataseeseen, mutta 
18 
jäävät kuitenkin alle tai - kuten "exterNe"-tapauksessa - juuri yli kymmenen prosentin 
rajan. Ainoastaan TERES Il-tutkimuksen puitteissa laaditun "parhaan käytännön 
politiikat" -skenaarion mukaan uusiutuvat energialähteet kehittyvät nopeasti ja saavuttavat 
yli 12 prosentin osuuden sisämaan bruttoenergiankulutuksesta vuoteen 2010 mennessä. 
Energian kokonaiskulutus kasvaa todennäköisesti merkittävästi Euroopan unionissa 
nykytilanteen ja vuoden 2010 välillä. "Euroopan energia vuoteen 2020 asti" -
tutkimuksessa oletetaan energiankysynnän kasvavan geopoliittisesta skenaariosta riippuen 
170 Mtoe - 296 Mtoe:n verran. Uusiutuvien energialähteiden 12 prosentin markkinaosuus 
vastaa uusiutuvista energialähteistä saatavan lisäenergian tuotannon noin 127 Mtoe:n 
suuruista kasvua vuoteen 2010 mennessä. 
4. Uusiutuvien energialähteiden edut; uusiutuvat energialähteet myötävaikuttavat 
energiapoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen, työllisyyteen ja alueelliseen 
kehittämiseen. 
Energian kulutuksen Euroopan unionissa, sellaisena kuin se on esitettynä edellisen luvun 
skenaarioissa, ennustetaan tulevaisuudessa kasvavan tasaista tahtia. Merkittäväkään 
uusiutuvien energialähteiden käytön kasvu ei riitä tyydyttämään ennakoitua kysyntää. 
Jollei yhteisö näin ollen onnistu saamaan huomattavasti suurempaa uusiutuvista 
energialähteistä saatavan energian osuutta energiataseessaan, ympäristönsuojelua 
koskevien kansainvälisten sitoumusten noudattaminen tulee yhä vaikeammaksi. Toiseksi, 
jos uusiutuvien energialähteiden osuuden lisäämisessä epäonnistutaan, sillä on kielteisiä 
vaikutuksia muihin tärkeisiin toimintapoliittisiin tavoitteisiin, erityisesti energiavarannon 
turvaamiseen, taloudelliseen ja sosiaaliseen yhtenäisyyteen ja ainakin keskipitkällä tai 
pitkällä aikavälillä taloudelliseen kilpailukykyyn. Uusiutuvien energialähteiden käytön 
lisääntymisellä on kattavan strategian ansiosta useita etuja energiasektorille ja itse 
talouteen. Tässä osassa luodaan yleiskatsaus siihen, miten uusiutuvien energialähteiden 
kehittäminen edistää yhteisön tavoitteiden saavuttamista, sellaisina kuin ne on määritelty 
perustamissopimuksessa ja siitä johdetuissa politiikoissa. 
4.1 Ympäristönäkökohdat 
Tärkeintä on, että viime vuosien kehitys on korostanut fossiilisten polttoaineiden käyttöön 
suoraan liittyviä ympäristöongelmia, erityisesti C02-päästöihin ja ilmaston muutokseen 
liittyviä ongelmia. Ydinenergian lisääntynyt käyttö edesauttaa vain vähän näiden 
ongelmien ratkaisemista, koska ainoastaan muutamat jäsenvaltiot ovat valinneet 
ydinvaihtoehdon. Nykyiset energiantuotantovaihtoehdot eivät ole yhdenmukaiset kestävän 
kehityksen pitkän aikavälin vaatimusten kanssa. Tarvitaan fossiilisten polttoaineiden 
käytön merkittävää rajoittamista sen varmistamiseksi, että yhteisö voi saavuttaa 
ilmastonmuutoksia koskevassa yleissopimuksessa asetetut C02-tavoitteet. Tämä on nyt 
laajalti tunnustettu, ei ainoastaan Yhdistyneiden Kansakuntien kansainvälisen 
ilmastonmuutosta käsittelevän paneelin (IPCC) jäsenten, vaan myös muiden 
kansainvälisten organisaatioiden, kuten IEA:n ja Maailman energianeuvoston (WEC), 
kansallisten hallitusten taholta, ja mikä ehkä on kaikkein tärkeintä, myös itse 
energiateollisuuden suuret osa-alat ovat sen tunnustaneet. 
Kaikki uusiutuvat energialähteet eivät ole kokonaan saasteettomia, mutta yleensä 
uusiutuvien energialähteiden käytöllä on se selvä etu, että C02-päästöjä ei synny.15 
15 Vesivoiman ja tuuli- ja aurinkoenergian käyttö ei aiheuta C02- tai muita kaasupäästöjä eikä 
19 
Lisäksi useimmat uusiutuvat energialähteet eivät aiheuta S02- tai NOx-päästöjä. 
Uusiutuvien energialähteiden edistäminen voisi myös auttaa Euroopan unionia 
saavuttamaan maaperän suojelua sekä ilman ja vesien pilaantumisen ehkäisemistä 
koskevat tavoitteensa. Yhtenäisen strategian tukena olisi oltava elinkaarianalyysi, jotta 
päästäisiin asiakirjoin tuettuihin päätelmiin yksittäisten uusiutuvien energialähteiden 
käytön lisääntymisestä saatavista ympäristöhyödyistä. Tällaisen pitkälle viedyn analyysin 
puuttuessakin on selvää, kuten edellisessä luvussa esitettiin, että uusiutuvat energialähteet 
ovat kestävän kehityksen kokonaisstrategian mukaiset. Erityisesti sen Rion 
yleiskokouksen tavoitteen osalta, joka koskee C02-päästöjen jäädyttämisestä vuoden 1990 
tasolle vuoteen 2000 mennessä, uusiutuvien energialähteiden entistä suurempi 
markkinaosuus ja muut toimintapoliittiset aloitteet, erityisesti energiansäästön alalla ovat 
äärimmäisen tärkeitä pysyvälle energiastrategialle. Lisäksi YK:n FCCC:n (Berliinin 
jälkeinen mandaatti) yhteydessä käytävien tämänhetkisten neuvottelujen tuloksena syntyvä 
sopimus tulevasta C02-päästöjen merkittävästä vähentämisestä muodostaa yhteisölle 
uuden velvoitteen. Uusiutuvien energialähteiden käytön lisääntyminen myötävaikuttaa 
näiden uusien velvoitteiden täyttämiseen. 
4.2 Energiahuollon varmuus 
Uusiutuvat energiavarat määritellään siten, että niitä ei voida kuluttaa loppuun. Kuten 
komission valkoisessa kirjassa "Euroopan unionin energiapolitiikka" huomautetaan, 
energiahuollon varmuutta koskeva tilanne ei tällä hetkellä ole suinkaan kriittinen. Vuoden 
1992 Persianlahden kriisi ja muut siihen liittyneet kriisit ovat osoittaneet, että yhteisön 
energiajärjestelmä on vankka ja se kestää pienet kriisit ja suhdannevaihteluongelmat. 
Tilanne ei kuitenkaan ehkä jatku tällaisena tulevaisuudessa, kun tullaan entistä 
riippuvaisemmiksi energian tuonnista. Euroopan unionin riippuvuus tuonnista on noin 50 
prosenttia, mutta se voi useimpien ennusteiden mukaan hyvin kasvaa 70 prosenttiin 25 
vuodessa. 
Tässä tilanteessa Euroopan unioni ei voi laiminlyödä sen omien energiavarojen 
kehittämistä. Uusiutuvat energialähteet ovat kaikki Euroopan unionissa saatavilla ja niiden 
tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntäminen saattaa myötävaikuttaa huomattavasti 
energiahuollon varmuuden parantamiseen. Lisäksi on tärkeää katsoa pidemmälle kuin 
vain yhteisön energiatarpeita ajatellen. Kaikki ennusteet osoittavat, että kehittyvän 
maailmanosan energiantarve kasvaa merkittävästi tulevaisuudessa varsinkin Aasiassa. 
Tämä saattaa todennäköisesti vaikuttaa energian maailmanmarkkinoihin eikä 
energiahuollon rajoitteita ja hinnankorotuksia voida sulkea pois laskuista. Uusiutuvilla 
energiavaroilla voidaan vähentää joitakin vientipolttoaineiden vaatimuksia. 
4.3 Kilpailukykyä koskevia näkemyksiä 
Uusiutuvien energiavarojen edistämiseksi on myös olemassa hyvät perusteet kolmanteen 
energiapoliittiseen avaintavoitteeseen nähden, joka on Euroopan teollisuuden yleisen 
kilpailukyvyn parantaminen. On syytä olettaa, että useimmat uusiutuvat energialähteet 
biomassan käyttökään synnytä C02~neUopäästöjä, jos kivihiili korvataan uusilla suljetun 
kiertoprosessin omaavilla laitoksilla. Jätteenpoltto aiheuttaa kuitenkin C02- ja muita päästöjä, 
mutta valvotussa poltossa ne voidaan minimoida, jos sovelletaan asianmukaisia päästöjä vähentäviä 
teknologioita. Tavoitteena, sellaisena kuin se on asetettuna yhteisön jätestrategiassa, on ylipäätään 
vähentää syntyvän jätteen määrääjä käyttää jätettä mahdollisimman ympäristöystävällisellä tavalla, 
mukaan lukien soveltuvin osin kierrätystarkoitukset. 
20 
ovat kilpailukykyisiä perinteisiin energialähteisiin verrattuna, erityisesti keskipitkällä tai 
pitkällä aikavälillä. Kuvasta 1 ilmenevät sähköntuotannossa käytettyjen eri uusiutuvia 
energialähteitä koskevien teknologioiden alentuvat kustannuskäyrät ja siinä vertaillaan 
näitä teknologioita ja perinteisiin energialähteisiin liittyviä teknologioita. 
Lyhenteiden selitykset: 
PV: Sähkön tuotanto auringonvalosta 
WE: Tuulienergia 
HY: Vesivoimalla tuotettu sähkö 
GE: Geoterminen energia 
BM: Biomassa 
5s 
ID 
O 
Ui RES power plants 
Production cost trendlines 
BM 
81 62 83 8 4 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 
Y e a r «î Donod ^na represent tbc min centralises! cJ 
wax <Joccntrali$cd conveatiocul power production 
cost. source: TERES il 
21 
Kuvan 1 kehityslinjat osoittavat alakohtaiset keskimääräiset kustannukset ja ne perustuvat 
kaupallisiin ja esittelyteknologioihin. Asennustiedoista otetaan huomioon suunnittelu-, 
valmistus-, kokoonpano- ja käyttöönottokustannukset ja saatu kokonaismäärä jaetaan 
asennetulla tuotantokyvyllä. Tuotantokustannukset perustuvat samaan periaatteeseen, 
mutta kustannukset jaetaan vuosittain laitoksen tuottamalla kWh-määrällä. 
Tuotantokustannustietoja verrataan TERES II -kertomuksessa esitettyihin tietoihin. 
Eräät teknologiat, erityisesti biomassa, pienet vesivoimalaitokset ja tuulienergia ovat tällä 
hetkellä kilpailukykyiset ja taloudellisesti kehittämiskelpoiset muihin hajautettuihin 
sovelluksiin verrattuna. Auringosta saatava energia, vaikka sille onkin ominaista nopea 
kustannusten lasku, on paljon riippuvaisempi suotuisista olosuhteista. Mitä tulee 
lämmöntuotantoon, auringonlämmöllä toimivat vedenlämmittimet ovat tällä hetkellä 
kilpailukykyiset monilla yhteisön alueilla. Tämän vuoksi jo taloudellisesti toteuttavissa 
olevia teknologioita uhkaa markkinoilla epäonnistuminen. Tätä, eli muiden kuin 
taloudellisten markkinaesteiden merkitystä, tutkitaan edelleen 4 luvussa. Uusiutuvien 
energialähteiden taloudellisen toteutettavuuden nopeasta parantumisesta huolimatta on 
itsestään selvää, että uusiutuviin energialähteisiin nykyisin liittyvät kustannukset joidenkin 
teknologioiden osalta on tärkein este uusiutuvien energialähteiden kehittämiselle. Näin 
on varsinkin uusiutuvien energialähteiden kilpaillessa hiilikäyttöisten tai ydinpolttoaineella 
toimivien suurten keskitettyjen voimalaitosten kanssa, jotka ovat vielä ehdottomasti 
yleisin sähköntuotantomenetelmä yhteisössä. Useat uusiutuvat energialähteet ovat näin 
ollen kilpailukykyiset tilanteessa, jossa perinteisten polttoaineiden hinnat kuvastavat 
kokonaiskustannuksia, ympäristöön liittyvät ulkoiset seikat mukaan lukien, tai milloin 
teknologinen jatkokehitys ja massamarkkinoille pääsy ovat pudottaneet hintoja. 
Komission valkoisessa kirjassa "Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys" vuodelta 199316 
esitetään, että puhtaat teknologiat ovat avain tulevaan taloudelliseen vaurauteen ja että 
nykyinen yleinen verotusjärjestelmä ei johda optimaaliseen varojen jakautumiseen. Tämän 
perusteella ja kun ulkoiset kustannukset todennäköisesti tulevaisuudessa sisällytetään 
hintoihin, uusiutuvat energialähteet saattavat merkittävästi edistää pysyvää ja 
kilpailukykyistä eurooppalaista energiajärjestelmää. Jo tällä hetkellä kannattaa panna 
merkille, että uusiutuvien energialähteiden ollessa Euroopan unionista saatavia 
energialähteitä, niihin eivät vaikuta tuontipolttoaineiden hinnanvaihtelut, joten niillä on 
vakauttava vaikutus energiakustannuksiin nähden. 
Toisena tärkeänä näkökohtana on Euroopan uusiutuviin energialähteisiin liittyvän 
teollisuuden mahdollinen kasvu. Useimmilla teknisillä aloilla Euroopan teollisuudella on 
parhaat mahdollisuudet hankkia markkinakasvun edellyttämät laitteet ja tekniset rahoitus-
ja suunnittelupalvelut. Eräät jäsenvaltiot ovat kuitenkin jo tällä hetkellä hyötyneet 
huomattavasti uusiutuviin energialähteisiin liittyvien teknologioiden viennistä, minkä 
ansiosta ne ovat kasvattaneet viennin kokonaistuloja. Esimerkkinä mainittakoon, että 
Euroopan tuuliturbiiniteollisuus tuottaa noin 75 prosenttia näiden teknologioiden 
kokonaiskysynnästä. Yleisesti ottaen uusiutuvista energialähteistä saatavan energian 
markkinamahdollisuudet tulevaa laajenemista ajatellen, erityisesti kehitysmaissa, ovat 
vaikuttavat ja niiden on arvioitu olevan yli 1 700 miljardia ecua vuoteen 2020 mennessä. 
Näin ollen tämä tarjoaa mielenkiintoiset vientiin liittyvät liiketoimintamahdollisuudet ja 
16 "Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys - Haasteet ja keinot 2000-luvulle siirryttäessä", Euroopan 
komissio, 1993. 
22 
Euroopan uusiutuviin energialähteisiin liittyvän teknologi teollisuuden 
laajentumismahdollisuudet. 
Komissio on jo kannattanut Euroopan uusiutuvista energialähteistä saatavan energian 
vientineuvoston perustamista, joka muodollisesti perustettiinkin aiemmin tänä vuonna, 
ja etsii muita uusiutuviin energialähteisiin liittyvän teknologian edistämiskeinoja. On 
kuitenkin selvää, että vientimarkkinoiden kehittämiseksi on välttämätöntä, että EU:n 
teollisuus kykenee laajentumaan kotimarkkinoillaan. 
4.4 Alueellinen kehittäminen, sosiaalinen ja taloudellinen yhtenäisyys ja työllisyys 
Uusiutuvien energialähteiden kehittämisellä saattaa myös olla myönteisiä ja 
kosketeltavissa olevia vaikutuksia alueelliseen kehittämiseen ja työllisyyteen. Uusiutuvat 
energiavarat määritellään paikallisiksi energiamuodoiksi ja uusiutuvien teknologioiden 
tuotantoja uusiutuvista energialähteistä saatavaa energiaa tuottavien laitosten käyttöönotto 
ovat monella tapaa infrastruktuurista riippumattomia. Lisäksi monilla vähemmän 
kehittyneillä alueilla on hyvät uusiutuvia energialähteitä koskevat mahdollisuudet. 
Uusiutuvien energialähteiden edistäminen on näin ollen tärkeä aluepolitiikan osatekijä ja 
sillä voidaan luoda työpaikkoja alueille, jotka muuten ovat vailla teollista kehittyneisyyttä 
ja kehitykselle tarpeellisia energialähdevarantoja. Tutkimusten mukaan uusiutuvien 
energialähteiden kehittäminen, toiminta ja huolto pyrkivät olemaan paljon 
työvoimapainotteisempaa kuin perinteisiin polttoaineisiin perustuvien teknologioiden 
kehittäminen. Uusiutuvien energialähteiden työllisyysvaikutukset ovat joidenkin 
tutkimusten mukaan noin viisinkertaiset fossiilisten polttoaineiden jatkokehittämisen 
työllisyysvaikutuksiin verrattuna. Lisäksi tämä ala luo työpaikkoja pääasiassa kaupunki-
ja taajama-alueiden ulkopuolella, missä työttömyysaste on usein korkea. 
Matkailuala tarjoaa erityisen hyvät mahdollisuudet uusiutuvien energialähteiden 
lisääntyneelle käytölle. Erityisesti niiden alueiden, jotka tarvitsevat matkailuteollisuutta, 
on suojeltava ympäristöään samalla kun matkailuteollisuuden - erityisesti massamatkailun 
osalta - ominaispiirteenä on lisääntynyt energiankysyntä varsinkin huippukausina. Lisäksi 
matkailu on kasvamassa sellaisilla eristyksissä olevilla alueilla kuin saarilla ja 
vuoristoseuduilla, missä polttoainetoimitukset ja verkkoyhteydet ovat kalliita tai 
ympäristöä ajatellen huonoja vaihtoehtoja. Sen vuoksi uusiutuvien energialähteiden käytön 
lisääntyminen voi kaiken kaikkiaan olla mielenkiintoinen vaihtoehto perinteiselle 
energiantuotannolle matkailualueilla. 
Uusiutuvista energialähteistä saatavaa energiaa koskeva teollisuus koostuu valtaosin 
pienistä ja keskisuurista yrityksistä (pk-yritykset). Koska on yleisesti tunnustettua, että 
pk-yritykset ovat tärkeitä uusien työmahdollisuuksien luojia Euroopan unionissa, tuleva 
teollinen kehittäminen riippuu suuresti nopeasti kasvavien yritysten jatkuvasta 
perustamisesta "uusilla" teollisuudenaloilla. Uusiutuvien energialähteiden ja niihin 
liittyvien teknologioiden käytön nopeuttamisen ja vahvistamisen olisi sen vuoksi oltava 
tärkeä tekijä yhteisön kokonaisstrategiassa, joka liittyy pk-yritysten tukemiseen, 
yrittäjyysaloitteisiin sekä työllisyyteen ja kasvuun, joka on hyväksi yhteisön teollisuudelle 
ja alueille. 
23 
4.5 Yleinen mielipide ja kuluttajavalinnat 
Euroopan unioni laatii säännöllisesti katsauksia yleisen mielipiteen kehittymisestä monilla 
eri aloilla. Mitä tulee energiaan, Eurobarometrin17 päätelmät ovat selvät. Uusiutuvia 
energiavaroja katsotaan suopeammin kuin mitään muita energialähteitä. 
Energia-alan vapautumisen ja kuluttajavalintojen tulolla osaksi jokapäiväistä elämää myös 
energia-alalla on joitakin vaikutuksia. Jos monilla asiakkailla on voimakkaita ympäristöön 
liittyviä preferenssejä, voi se olla kannustava lisätekijä uusiutuviin energialähteisiin 
perustuvan uuden tuotantokyvyn luomisessa. On harkittava tapoja piristää kuluttajien 
uusiutuvien energialähteiden kysyntää. 
5. Käsiteltävät ongelmat; joukko esteitä haittaa uusiutuvien energialähteiden laajempaa 
käyttöä. 
Uusiutuvien energialähteiden nopean ja laaja-alaisen kehittämisen esteitä on tarkasteltava 
muista tekijöistä erillään. Esteet ovat hyvin erityyppisiä ja ne on sellaisenaan selkeästi 
määriteltävä niiden toiminnallisten välineiden kehittämiseksi, joilla voidaan auttaa 
uusiutuvia energialähteitä voittamaan tällaiset esteet. Erityisenä huolenaiheena on 
ulkoisten kustannusten sisällyttäminen hintoihin. Toiseksi on olemassa monia muita 
rajoitteita, mukaan lukien rahoitukseen, sääntelyyn, teknisiin kysymyksiin, 
tiedonpuutteeseen, opetuksen ja koulutukseen, jne. liittyvät ongelmat. Uusiutuvien 
energialähteiden pienimuotoisen markkinoillepääsyn voidaan katsoa johtuvan suurelta osin 
poliittisen tahdon ja näiden esteiden poistamiskyvyn puutteesta. Pyrkimykset ovat usein 
olleet hajanaisia ja yhteensovittamattomia eivätkä ne ole yleensä johtaneet tilanteen 
merkittävään parantumiseen. Tämän vihreän kirjan tarkoituksena on löytää esteet, jotta 
saataisiin perusta uusiutuvien energialähteiden edistämiseen tähtäävälle yhtenäistetylle 
toiminnalle. 
5.1 Kustannusnäkökohdat 
Täysin esiteltyjen uusiutuvia energialähteitä koskevien teknologioiden kustannukset ovat 
parhaillaan nopeasti laskemassa kysynnän määrän kasvun ja teknologisen edistyksen 
myötä. Uusiutuvien energialähteiden laajemman markkinoillepääsyn tärkeimpänä esteenä 
on siitä huolimatta näiden energialähteiden käyttöön liittyvät kustannukset. Sen vuoksi 
uusiutuvien energialähteiden optimaalinen käyttöönotto riippuu ulkoisten kustannusten 
sisällyttämisestä hintoihin. Energian tuottajat ja kuluttajat eivät vastaa yhteiskunnalle ja 
ympäristölle aiheutuvista polttoainekierron ulkoisista kustannuksista. Tutkimusten 
mukaan18 uusiutuvilla energialähteillä olisi paljon suurempi markkinaosuus jopa otettaessa 
huomioon teknologioiden nykytila, jos esimerkiksi fossiiliset polttoaineet hinnoiteltaisiin 
siten, että ne kuvastaisivat ulkoisten tekijöiden kokonaiskustannuksia, erityisesti 
ympäristönsuojeluun liittyviä kustannuksia. 
Uusiutuviin energialähteisiin perustuvaan energiantuotantoon liittyvät ulkoiset 
kustannukset ovat yleensä merkittävästi pienemmät kuin perinteisen energian 
kustannukset. Sen vuoksi uusiutuvien energialähteiden kehittämiselle olisi huomattavaa 
etua, jos annettaisiin määräykset siitä, että energian hintojen olisi yleensä kuvastettava 
17 Euroopan komissio, Eurobarometri 39.1: Euroopan mielipide ja energia-asiat, syyskuu 1993. 
18 EXTERNE: JOULE-ohjelmaan kuuluva tutkimus energian ulkoisista kustannuksista. 
24 
tuotannon kokonaiskustannuksia, eli yleisellä energiaveroaloitteella, jonk;«. verolustasol 
kuvastaisivat polttoainekierron ulkoisia kustannuksia. Täten tämä ei ainoastaan johtaisi 
C02-päästöjen merkittävään vähenemiseen, kuten komission C02-strategiaan liittyvässä 
analyysissä osoitettiin, vaan myös uusiutuvien energialähteiden entistä huomattavasti 
suurempaan osuuteen, joka johtuu erityisesti takaisinmaksuajan lyhentämisestä perinteisiin 
energialähteisiin nähden. 
5.2 Tekniset ja muut esteet 
Kuten edellä 4.3 kohdassa esitettiin, uusiutuvat energialähteet ovat monissa tapauksissa 
taloudellisesti toteuttamiskelpoisia ja ne voivat kilpailla tehokkaasti perinteisten 
energiateknologioiden kanssa. Useiden markkinoilla epäonnistumisten vuoksi niillä ei 
yleensä vielä ole laajempaa vaikutusta. Nämä markkinoilla epäonnistumiset voidaan 
korjata ainoastaan eri toimintapoliittisia välineitä soveltamalla. Tässä kohdassa esitetään 
periaate, jonka mukaan markkinaesteet johtavat tällaisiin markkinoilla epäonnistumisiin. 
Energia-alan hankkeisiin, olivatpa ne sitten uuden tuotantokyvyn asentamista tai 
liikenneinfrastruktuurin rakentamista, liittyy yleensä korkeat investointikustannukset 
absoluuttisesti mitattuna. Vaikka tämä ei useinkaan pidä paikkaansa uusiutuviin 
energialähteisiin liittyvien teknologioiden kohdalla, jotka ovat usein pienimuotoisia 
hankkeita, niillä on vaikeutenaan rahoittajien kielteinen asenne. Lisäksi kunkin maksuerän 
pääomakustannukset ovat usein suuret käyttö- ja polttoainekustannuksiin verrattuna. 
Useinkaan ei ole riittävästi tunnustettu, että uusiutuviin energialähteisiin liittyvillä 
teknologioilla on alhaiset käyttökustannukset, mikä johtuu erityisesti alhaisista 
polttoainekustannuksista tai niiden puuttumisesta kokonaan. On olemassa merkkejä siitä, 
että asenteet ovat muuttumassa, mutta hankkeiden on täytettävä melko tiukat perusteet 
ennen varojen myöntämistä. Näin ollen vaikka oltaisiin tietoisia uusiutuviin 
energialähteisiin liittyvistä teknologioista ja niihin liittyvistä liiketoiminnallisista 
mahdollisuuksista, ongelmia syntyy rahoitusehdotusten yksityiskohtia tarkasteltaessa. 
Useimmille uusiutuvia energialähteitä koskeville hankkeille yhteisiä pääasiallisia 
rahoitusesteitä ovat pitkät takaisinmaksuajat nykyisellä hintatasolla. Ilman pitkän aikavälin 
skenaarioon liittyviä selkeitä näkemyksiä oman pääoman sijoittajat tai rahoituslaitokset 
eivät voi muodostaa hankkeista kuvaa pitkällä aikavälillä. Rahoituslaitosten, sijoittajien, 
laitehankkijöiden, kuluttajien, jne., havaitsemia vaaroja (sekä teknisiä että markkinoihin 
liittyviä) on usein yliarvioitu. Sen lisäksi, että monien uusiutuviin energialähteisiin 
liittyvien hankkeiden laajuus on usein monille rahoituslaitoksille liian pieni, monia 
muuten hyviä ja taloudellisesti toteuttavissa olevia uusiutuviin energialähteisiin liittyviä 
hankkeita ei ole viety suunnittelun jälkeistä vaihetta pidemmälle. 
Uusiutuviin energialähteisiin liittyvät tiedot, tietoisuus ja kokemukset ovat epätasaisesti 
jakautuneet koko EU:n alueella. Tämä vaikuttaa moniin ryhmiin toimintaohjelman 
laatijoista sijoittajiin. Kehittäjät, insinöörit, teknikot, asentajat, rahoittajat, sijoittajat, 
suunnittelijat, sähkölaitokset ja voimayhtiöt, jotka ovat kaikki tärkeitä tekijöitä uusiutuvia 
energialähteitä koskevassa päätöksenteossa, kärsivät yleensä uusiutuviin energialähteisiin 
liittyvien teknologioiden tarjoamia mahdollisuuksia koskevan tiedon puutteesta. 
Kansallisilla energiantuotantoyrityksillä ja varsinkin monopoleilla on usein kielteinen 
asenne uusiutuvia energialähteitä kohtaan, pääasiassa yleisen muutoksia vastustavan 
kannan takia. Energiantuotantoa koskevan keskitetyn lähestymistavan katsotaan olevan 
ristiriidassa uusiutuvien energialähteiden kehittämisen kanssa. 
25 
Keskitettyihin sähköverkkoihin liittyminen asettaa sekä teknisiä että taloudellisia 
ongelmia. Vaikka eräät niistä onkin ratkaistu, monet verkkoon liittymistä koskevat 
kysymykset ovat edelleen avoinna, mukaan lukien liikennöintimaksut ja vakiosopimukset 
verkkoyhteyspalveluja tarjoavia sähkölaitoksia varten. Joissakin maissa teollisuuden 
energiantuotannosta omaan käyttöön maksettu alhainen hinta johtaa oman pääoman 
sijoittajien pieniin voittoihin. Energiantuotantolaitokset eivät useinkaan tunnusta 
hajautettuun energiantuotantoon liittyviä alentuneita siirtotappioita siten, että verkkoon 
liittymistä helpotettaisiin tai hintoja alennettaisiin. 
Tiettyihin verkkoon liittyneitä uusiutuvia energialähteitä, erityisesti tuuli- ja 
aurinkoenergiaa, koskeva ongelma on energian tarjonnan vaihtelu yön ja päivän sekä 
vuodenaikojen välillä. Tämä ongelma edellyttää luovia ratkaisuja, jotka keskeytyneen 
tarjonnan vuoksi vaikuttavat markkinahintaan fossiilisilla polttoaineilla, vesivoimalla tai 
ydinvoimalla tuotettuun sähköön verrattuna. Tällaisiin ongelmiin on kuitenkin olemassa 
ratkaisuja, esimerkiksi telemaattiset sovellukset tai energianvarastointijärjestelmät. 
Teknisemmällä tasolla turvallisuuteen, valvontaan ja laite-erittelyihin liittyvät 
keskinäiskytkentävaatimukset saattavat myös osoittautua taakaksi uusiutuvien 
energialähteiden kehittäjille. 
Liikenteen alalla biopolttoaineet, kuten mitkä tahansa uudet polttoainetyypit, edellyttävät 
sopivaa infrastruktuuria laajemman vaikutuksen aikaansaamiseksi. Ajoneuvokannan 
infrastruktuuri on kuitenkin lähes kokonaan suunnattu kohti hiilivetyä, mikä vaikeuttaa 
sellaisten biopolttoaineiden kuin biodieselin markkinoimista. Yhteisön tasolla hiljattain 
käynnistetyt keskustelut puhtaammasta ajoneuvoteknologiasta antavat hyvän tilaisuuden 
arvioida edelleen, miten biopolttoaineiden markkinaesteet voidaan voittaa. Jokainen 
toimenpide on selvästikin arvioitava kustannustehokkuuteensa nähden C02-päästöjä 
vähennettäessä ja siinä on otettava huomioon vaikutukset muihin ilmaa pilaaviin 
päästöihin. 
Tekninen vaatimus, joka liittyy uusiutuviin energialähteisiin, joita ei ole liitetty verkkoon, 
aiheuttaa myös esteitä. Esimerkiksi rakennusmääräyksissä ei useinkaan oteta huomioon 
uusiutuvien energialähteiden asennusta koskevia erityisvaatimuksia. Lisäksi 
asianmukaisten standardien puuttuminen johtaa uusiutuvien energialähteiden asentamiseen 
liittyviin resursseja vaativiin ja kalliisiin menettelyihin. Tekniset standardit, jotka 
koskevat esimerkiksi sellaisten kulutushyödykkeiden toimintakykyä kuin auringonvalolla, 
geotermisesti tai vedellä tapahtuvaa lämmitystä, auttavat saavuttamaan massamarkkinoille 
välttämättömän yleisön luottamuksen. Biomassapolttoaineet ovat toinen esimerkki 
uusiutuvista energialähteistä, joilta puuttuu tällä hetkellä riittävät standardit. Joissakin 
tapauksissa yksittäiset jäsenvaltiot edellyttävät, että laitteet testataan kansallisesti ennen 
asennusta, mikä lisää merkittävästi teollisuuden kustannuksia ja vaatii pidemmän ajan 
uudentyyppisten teknologioiden markkinoille saattamiseksi. Tällaisten vaatimusten 
Euroopan laajuisen yhdenmukaistamisen puute luo usein vakavia esteitä uusiutuvia 
energialähteitä koskevien teknologioiden kaupalle. 
Vaikka useat uusiutuvat energialähteet ovat nyt kehittyneitä, innovatiivisia ja erittäin 
tehokkaita, joitakin teknologioita on vielä kehitettävä tai esiteltävä kokonaan. 
Esimerkkeinä mainittakoon yhdistettyjen prosessien biomassan kaasutuksen esittely ja 
tuuliturbiinit, jotka sijaitsevat paikoilla, missä tuulen nopeus on hyvin alhainen19. 
19 Uusiutuvan energian jatkohyödyntämisen teknologiset esteet on esitetty useissa tutkimuksissa, jotka 
26 
Koska uusiutuvaa energiaa koskevat hankkeet ovat usein sijoittautuneet lähellä 
energialähteitä oleville alueille, missä energiahankkeet eivät ole yleisiä, hankkeet 
saattavat kohdata vastustusta paikallisten asukkaiden taholta ympäristöön liittyvien 
huolenaiheiden vuoksi. Vaikka useimpien uusiutuvien energialähteiden 
ympäristövaikutukset ovat paljon lievemmät kuin perinteisten polttoaineprosessien, 
paikalliset kysymykset ohittavat joskus yleiset ympäristöhyödyt. Vaikka tunnustetaankin, 
että varsinkin tuuliturbiineilla saattaa olla joitakin kielteisiä ympäristövaikutuksia äänen 
ja ulkonäön osalta, teknisiä sovelluksia kehitetään parhaillaan ja yleisesti ottaen 
myönteiset ympäristöä koskevat seuraukset, jotka johtuvat fossiilisiin polttoaineisiin 
perustuvan energiantuotannon välttämisestä, olisi otettava huomioon näitä kysymyksiä 
käsiteltäessä. 
Nykyistä epävakaata ja ennalta-arvaamatonta uusiutuvien energialähteiden ja eri, usein 
nopeasti muuttuvista, kansallisista edistämisohjelmista johtuvien teknologioiden 
kehittämis-ja hyödyntämiskehystä, joka ei ole avoin, on pidettävä vakavana markkinoille 
pääsyn esteenä jatkossa. On muistutettu, että tämä - kuten useimmat tässä luvussa 
kuvaillut esteet - voidaan ratkaista ainoastaan luomalla vakaa yhteisön laajuinen kehys 
uusiutuville energialähteille. 
6. Tie eteenpäin; uusiutuvia energialähteitä koskeva strategia. 
Hyvin määritellyt tavoitteet ovat tärkeitä minkä tahansa toimintapoliittisen strategian 
kehittämisessä. Ilman selvää määrittelyä halutun määränpään suunnasta ja nopeudesta 
sinne pääsemiseksi on lähes mahdotonta mitata onnistumista ja mukauttaa tarvittavat 
toimintapoliittiset toimenpiteet. Toisaalta tavoitteiden on oltava realistisia ja 
saavutettavissa ja, mikä tärkeintä, niitä ei pitäisi käyttää tekosyynä sille, että mitään ei 
tehdä. Tavoitteilla, joihin ei liity niiden saavuttamiseksi määriteltyjä toimintaohjelmia, 
ei ole mitään arvoa. 
Yhteisön kunnianhimoinen mutta saavutettavissa oleva tavoite voisi auttaa tarvittavien 
toimintapoliittisten toimenpiteiden kohdentamisessa ja antaa tarvittavan poliittisen viestin. 
Tällaista tavoitetta varten on olemassa eri vaihtoehtoja, joihin kuuluu uusiutuvien 
energialähteiden markkinoillepääsyn merkittävä parantuminen, joka aikaansaadaan 
kaksinkertaistamalla uusiutuvilla energialähteillä tuotettavan energian osuus Euroopan 
unionin primäärienergiankulutuksessa vuoteen 2010 mennessä. Tämä edellyttäisi 
Euroopan unionilta ja jäsenvaltioilta tärkeiden toimenpiteiden toteuttamista uusiutuvien 
energialähteiden edistämiseksi siten, että niiden osuuden kasvu mainittuun vuoteen 
mennessä olisi 12 prosenttia sisämaan bruttoenergiankulutuksesta. 
On selvää, että yhteisön tasolla uusiutuvien energialähteiden tuki ja edistäminen monilla 
toimintapoliittisilla alueilla on perusedellytys laajemmalle markkinoillepääsylle. 
Merkittävää lisäystä uusiutuvien energialähteiden käytössä ei voida saavuttaa ainoastaan 
yhteisön tasoisella toiminnalla. Teollisuudella, käyttäjillä ja jäsenvaltioilla on tärkeä 
asema ja niiden on kannettava vastuunsa tehokkaiden toimintaohjelmien täytäntöönpanosta 
kansallisella tasolla. Toissijaisuusperiaate antaa tässä suhteessa hyvät yleiset suuntaviivat. 
Monia tarvittavia toimintapoliittisia toimenpiteitä on kehitettävä kansallisella tasolla. 
Teknologisen kehittämisen kansallisia ohjelmia on vahvistettava, opetus- ja 
on laadittu Thermie-konferenssiin "Kohti energiateknologian laajempaa käyttöä: markkinoita 
hyödyttävät kilpailua edeltävät toimet", Bryssel, 10. - 11. lokakuuta 1996. 
27 
koulutustoimintaa on lisättävä, tiedotuskampanjoita ja tietoisuuden lisäämistä kansallisella 
ja alueellisella tasolla on edelleen kehitettävä, jne. 
Tässä yhteydessä komission ehdotuksella hyväksyttyjä energiapoliittisia tavoitteita 
koskevasta yhteistyöstä on tärkeä asema. Koska uusiutuvien energialähteiden lisääntynyt 
käyttö on erityisesti mainittu energiapoliittisena tavoitteena, asetettavaa kehystä voidaan 
käyttää hyödyllisenä menetelmänä varmistettaessa jäsenvaltioiden tämän alan 
toimintapolitiikkojen yhdenmukaisuuden lisääntyminen. 
On kuitenkin olemassa useita toimintaohjelmia, joita voidaan varsin tehokkaasti soveltaa 
yhteisön tasolla. Tämän vihreän kirjan perusteella laadittavan yhteisön strategian ja 
uusiutuvia energialähteitä koskevasta laajemmasta keskustelusta tehtävien päätelmien olisi 
vahvistettava, mitkä ovat tärkeimmät tekijät tässä suhteessa. On välttämätöntä, että 
strategian lisäksi on määritelty erityistoimet ja että strategiassa mennään aiemmin tehtyjä 
väljiä sitoumuksia pidemmälle. Tämä alustava keskusteluasiakirja, kuten on osoitettu, ei 
sisällä täydellistä luetteloa täsmällisesti määritellyistä toimista. Siinä määritellään 
kuitenkin EU:n laajuisesti tarvittavat toimintapolitiikat sen varmistamiseksi, että yhteisö 
täyttää velvollisuutensa, jotka koskevat kestävää kehitystä ja tarkemmin sanottuna 
uusiutuvien energialähteiden kehittämistä ja hyödyntämistä. 
6.1 Kunnianhimoinen tavoite lisätä uusiutuvien energialähteiden osuutta 
Uusiutuvien energialähteiden osuutta koskeva päämäärä voi olla hyvä toimintapoliittinen 
väline ja se voi tarjota yleisen toimintalinjan. Useimmat jäsenvaltiot ovat, kuten 1 luvussa 
on osoitettu, asettaneet enemmän tai vähemmän erityisiä määrällisiä päämääriä 
kansallisella tasolla ja yhteisö, silloin kun siihen kuului 12 jäsenvaltiota, oli vahvistanut 
uusiutuvien energialähteiden osuudeksi kahdeksan prosenttia vuoteen 2005 mennessä. 
Kysymyksenä on, olisiko asetettava uusi ohjeellinen yhteisön tavoite vuodelle 2010, ja 
jos, niin millä tasolla. Olisi oltava selvää, että yhteisön päämäärä ei tarkoita sitä, että 
jokaisen jäsenvaltion olisi saavutettava tietyn prosentin suuruinen uusiutuvien 
energialähteiden markkinaosuus, vaan pikemminkin, että koko yhteisön olisi pyrittävä 
saavuttamaan tietty markkinaosuus tiettyyn määräaikaan, esimerkiksi vuoteen 2010, 
mennessä. Jäsenvaltioiden väliset luonnolliset erot uusiutuvien energialähteiden käytössä 
todennäköisesti pysyvätkin, vaikka uusiutuvia energialähteitä koskeva erityistavoite voisi 
kannustaa kaikkia jäsenvaltioita ponnistelemaan erityisesti käytettävissä olevien 
mahdollisuuksien hyödyntämisen lisäämiseksi. Tässä mielessä uusiutuvien 
energialähteiden markkinoillepääsyä koskeva tavoite poikkeaa C02-tavoitteista, joita 
jäsenvaltiot ja yhteisö ovat sitoutuneet noudattamaan ilmastonmuutosta koskevan, kutakin 
yksittäistä jäsenvaltiota sitovan puitesopimuksen yhteydessä. Tästä huolimatta tavoite 
uusiutuvien energialähteiden käytön lisäämisestä merkittävästi voisi olla tärkeä väline 
C02-päästöjen jäädyttämispäämäärän saavuttamiseksi muiden toimenpiteiden, kuten 
energiansäästön, ohella. 
Komissio kerää näkemyksiä siitä, miten asettaa nykyistä vuoteen 2005 ulottuvaa 
päämäärää pidemmälle ulottuva ohjeellinen päämäärä uusiutuvilla energialähteillä 
tuotettavan energian osuudelle sisämaan bruttoenergiankulutuksesta olettaen, että 
kunnianhimoinen mutta todenperäinen vuoteen 2010 ulottuva päämäärä osoittautuisi 
hyödylliseksi politiikan kannustamiseksi ja keskittäisi päättäjien huomion. Näkemykset 
muista tavoista antaa poliittisia merkkejä ja kannustimia uusiutuvien energialähteiden 
edistämistoimille olisivat myös tervetulleita, samoin kuin näkemykset siitä, mitä 
virstanpylväitä voitaisiin käyttää saavutetun edistyksen seuraamiseen. Kuten edellä 4 
luvussa on esitetty, komissio uskoo, että uusiutuvien energialähteiden edut 
28 
energiapolitiikalle, ympäristönsuojelulle, työllisyydelle ja alueelliselle kehitykselle ja 
yhtenäisyydelle oikeuttavat tärkeän toimintaa edistävän pyrkimyksen lisät uusiutuvien 
energialähteiden markkinaosuutta merkittävästi seuraavat 15 vuotta kattavalla 
keskipitkällä aikavälillä. 
Kysymyksenä on, mikä voi olla merkittävä lisäys, minkä tyyppiset toimenpiteet olisivat 
tarpeen ja mitkä ovat toiminnan seuraukset, jotka liittyvät C02- ja muiden päästöjen 
vähentämiseen, energiahuollon varmuuteen, taloudellisiin vaikutuksiin ja työllisyyteen. 
On tarkasteltava myös vaihtoehtokustannukset huomioon ottavien eri toimenpiteiden 
kustannustehokkuutta ja sitä, mitkä ovat ennustetut teknologiset kehityskulut tällä nopeasti 
kehittyvällä alalla. 
Harkittaessa mikä voi muodostaa yhtenäistetyn toimintapoliittisen pyrkimyksen tuloksen, 
on tärkeää tietää miten uusiutuvien energialähteiden tilanne saattaa kehittyä, jos mitään 
erityispyrkimyksiä ei suoriteta. "Euroopan energia vuoteen 2020 asti" -tutkimuksen 
yhteydessä kehitetyistä ja edellä 3 luvussa kuvaillusta neljästä skenaariosta kolmessa 
("perinteinen viisaus", "taistelukenttä" ja "hypermarket") ei ole pyritty edistämään 
uusiutuvia energialähteitä, ja niiden osuuden voidaan odottaa kasvavan 1,5 prosenttia 15 
vuoden aikana vuoteen 2010 mennessä (noin 0,1 prosenttia vuodessa). Mainitussa 
tutkimuksessa luonnostellun neljännen skenaarion ("foorumi") mukaan, joka on enemmän 
suuntautunut yleisiin ympäristöpoliittisiin toimenpiteisiin, lukuun ottamatta kuitenkaan 
uusiutuvien energialähteiden edistämistä koskevia erityistoimenpiteitä, uusiutuvien 
energialähteiden osuuden voidaan olettaa kasvavan 3-5 prosenttia. 
TERRES II -tutkimuksen yhteydessä kehitettyjen skenaarioiden, joiden lähtökohtana on 
"perinteinen viisaus" mutta joissa oletetaan, että tiettyjä uusiutuvien energialähteiden 
kehittämistä tukevia toimintapoliittisia toimenpiteitä ("teolliset politiikat" -skenaario) tai 
perinteisten polttoaineiden ulkoisten kustannusten hintoihin sisällyttämiseen (ExterNe-
sisällyttäminen) perustuvaan komission malliin liittyen ehdotettuja toimenpiteitä 
toteutetaan, uusiutuvien energialähteiden osuuden ennustetaan olevan kymmenen 
prosentin paikkeilla vuonna 2010. Kolmannen skenaarion ("parhaan käytännön politiikat") 
mukaan, jossa ehdotetaan, että tähän mennessä uusiutuvien energialähteiden 
edistämisessä tehokkaimmiksi havaitut politiikat yhdistetään ja niitä sovelletaan EU:n 
laajuisesti, uusiutuvien energialähteiden osuuden voidaan kuitenkin ennustaa kasvavan 
12,5 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. 
Vielä toisen lähestymistavan mukaan, jossa yhdistetään useiden tutkimusten tulokset20, 
voidaan ajatella, että vähimmäisponnistusten skenaariossa osuus on 7 prosenttia vuoteen 
2010 mennessä, keskimääräisillä ponnistuksilla 9 prosenttia ja enimmäisponnistuksilla 16 
prosenttia. 
Komissio tutkii parhaillaan kaikkien niiden eri toimenpiteiden vaikutuksia, joita on ehkä 
toteutettava eri skenaarioiden mukaisesti osana tulevan uusiutuvia energialähteitä 
koskevan toimintasuunnitelman valmistelua, ja se ottaisi mielellään vastaan näkemyksiä 
edellä 3 luvussa kuvailtujen toimenpiteiden toteutettavuuden toivottavuudesta ja 
tehokkuudesta vihreään kirjaan liittyvän kuulemisprosessin yhteydessä. 
20 PO XII:n laatima yhteenveto PRIMES-, SAFIRE-, TERRES-, ENERGY 2020-tutkimuksesta ja 
Yhdysvaltojen tekemistä tutkimuksista. 
29 
Edellä 4 luvussa esitetyistä syistä komissio uskoo, että tässä uusiutuvien energialähteiden 
kehittämisen kriittisessä vaiheessa tarvitaan merkittäviä toimintaa kannustavia 
ponnistuksia mitattavissa olevien tulosten aikaansaamiseksi. Jo edellä kuvailtua taustaa 
vasten uusiutuvien energialähteiden osuuden kaksinkertaistaminen, mikä merkitsisi, että 
uusiutuvilla energialähteillä tuotetun energian osuus sisämaan bruttoenergiankulutuksesta 
olisi noin 12 prosenttia vuoteen 2010 mennessä, olisi kunnianhimoinen, mutta realistinen 
tavoite21. 
Koska uusiutuvien energialähteiden nykyinen noin kuuden prosentin suuruinen osuus 
sisältää suuret vesivoimalaitokset, joiden jatkohyödyntämismahdollisuudet Euroopan 
unionissa ovat ympäristösyistä sangen rajalliset, uusiutuvista energialähteistä saatavan 
energian määrän nykytason kaksinkertaistaminen vaatisi huomattavia lisäyksiä muiden 
uusiutuvien energialähteiden käytössä. Tämän vihreän kirjan 3 luvussa esitetyt skenaariot 
osoittavat tämän selvästi ja niiden mukaan tarvitaan kunnianhimoisia toimintapoliittisia 
toimenpiteitä uusiutuvien energialähteiden osuuden lisäämiseksi huomattavissa määrin. 
Tämän vaikutuksia analysoidaan TERRES II -tutkimuksen yhteydessä, erityisesti sellaisiin 
muuttujiin nähden kuin C02-päästöt, energiahuollon varmuus ja työllisyys. C02-päästöjen 
osalta "parhaan käytännön politiikka" -skenaariossa, jossa uusiutuvien energialähteiden 
osuuden arvioidaan olevan 12,5 prosenttia, ennustetaan C02-päästöjen vähenevän 386 000 
tonnia vuodessa vuoteen 2010 mennessä. Tämä luku on saatu edellä esitettyä SAFIRE-
mallia käyttämällä. Energiahuollon varmuuden osalta uusiutuvien energialähteiden 
nykyisen markkinoillepääsyn osuuden kaksinkertaistaminen johtaisi noin 20 prosentin 
suuruiseen tuontienergiariippuvuuden vähenemiseen nykytilanteeseen verrattuna. 
Työllisyysvaikutusten osalta SAFIRE-mallin mukaan ennustetaan työllisyyden hyötyvän 
uusiutuvien energialähteiden markkinoillepääsystä, kun otetaan huomioon uusiutuviin 
energialähteisiin liittyvän rakentamisen, asennuksen, toiminnan ja huollon luoma suora 
työllisyys, mistä vähennetään perinteisen energiasektorin syrjäytetyt työntekijät. Tämä 
tutkimus osoitti, että uusiutuvien energialähteiden nykyisen osuuden 
kaksinkertaistamisella olisi myönteiset nettovaikutukset työllisyyteen, ja se loisi yli 500 
000 työpaikkaa yhteisöön. Tämä luku vaikuttaa optimistiselta, mutta se kannattaa panna 
merkille, ja siihen sisältyy niillä aloilla epäsuorasti syntynyt nettotyöllisyys, jotka 
toimivat uusiutuvien energialähteiden alan hankkijoina. Lukuun ei kuitenkaan sisälly koko 
taloudelle aiheutuneet vaikutukset eikä Euroopan unionin teollisuuden odotetun 
vientimarkkina-aseman vahvistumisen seurauksena syntynyt työllisyys. Tämän vuoksi on 
aihetta olettaa, että työllisyyden nettohyödyt olisivat vieläkin merkittävämpiä. Kannattaa 
myös huomata, että suuri osa uusista työpaikoista syntyisi maaseutualueilla. 
Uusiutuvien energialähteiden yleistä markkinoillepääsyn tavoitetta koskevien näkemysten 
lisäksi komissio on myös kiinnostunut mielipiteistä, jotka liittyvät yksittäisten 
energialähteiden välitavoitteiden asettamiseen, samoin kuin sellaisten eri alojen kuin 
sähkön-ja lämmöntuotannon osuutta koskeviin välitavoitteisiin. Tavoitteista puhuttaessa 
olisi varottava rajoittamasta joustavuutta ja varmistettava, että tehokkuus on maksimoitu 
käyttämällä kustannustehokkaimpia saatavilla olevia uusiutuvia energianlähteitä. Tämä 
21 On tärkeää huomata, että Eurostatin menetelmän perusteella laskettu 12 prosentin 
markkinoillepääsyn osuus vastaa absoluuttisesti 15 prosentin markkinoillepääsyn osuutta nk. 
korvausperiaatteen mukaisesti laskettuna (220 toe/Gwh). Euroopan parlamentin ehdottama tavoite, 
vaikkei sitä ole selvästi mainittukaan sen äskettäisessä päätöslauselmassa, näyttää perustuvan 
Madridin julistuksen yhteydessä esitettyyn, korvausperiaatteen mukaan laskettuun 15 prosentin 
tavoitteeseen. 
30 
on erityisen tärkeää, koska nopean ja pitkälti ennalta-arvaamattoman teknologisen 
kehityksen vuoksi kustannuskäyrät ja suhteellinen hyöty todennäköisesti muuLuvat. Myös 
taloudelliset olot voivat merkittävästi muuttua ja vaikuttaa mahdollisuuteen saavuttaa 
tavoitteet. Lisäksi yhteisö on laajenemassa. Unionin jäsenyyttä hakeneilla Keski- ja Itä-
Euroopan mailla ei yleensä ole hyvin kehittynyttä uusiutuvien energialähteiden alaa, 
vaikka mahdollisuudet siihen ovat huomattavat. Laajentuneessa unionissa saattaa sen 
vuoksi olla vaikeampaa saavuttaa yhteisön tavoitteet. 
Jos yhteisön strategiassa ehdotetaan ohjeellista tavoitetta joustavuuden edistämiseksi, 
voitaisiin laatia kolmivuotinen tarkistusmenettely, joka tilanteen huolelliseen tarkkailuun 
ja arviointiin perustuvana voisi tarjota mahdollisuuden mukauttaa tavoitteita ja niiden 
saavuttamiseksi laadittuja politiikkoja. Joka tapauksessa olisi oltava selvää, että kaikki 
mahdolliset tavoite-ehdotukset olisivat tavoitteita, joihin olisi pyrittävä eivätkä tavoitteita, 
jotka olisivat oikeudellisesti voimaan saatettavissa. 
6.2 Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön lujittaminen 
Edellä mainitun määrällisen tavoitteen saavuttaminen edellyttää jäsenvaltioiden 
täysipainoista sitoutumista kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Juuri 
jäsenvaltioidenhan on toteutettava suurin osa konkreettisista toimenpiteistä samalla 
noudattaen täysin toissijaisuusperiaatetta. Tässä yhteydessä yhteisö voi saada aikaan 
lisäarvoa rohkaisemalla jäsenvaltioiden välistä tämän alan yhteistyötä. Tehokas yhteistyö 
yhteisön tasolla on sen vuoksi tarpeen, koska sillä autetaan varmistamaan se, että 
kansalliset energiapolitiikat myötävaikuttavat edellä mainitun uusiutuvia energialähteitä 
koskevan määrällisen tavoitteen saavuttamiseen. 
Vihreästä kirjasta "Euroopan unionin energiapolitiikka" 23 päivänä marraskuuta 1995 
antamassaan päätöslauselmassa22 neuvosto mainitsi uusiutuvien energialähteiden 
edistämisen olevan yhteinen energiatavoite sekä ympäristönsuojelua että 
tuontienergiariippuvuuden vähentämistä ajatellen. Neuvosto korosti, että Euroopan 
unionin energiapolitiikat olisi suunnattava tarkemmin tätä päämäärää kohti. 
Lisäksi valkoisesta kirjasta "Euroopan unionin energiapolitiikka" 7 päivänä toukokuuta 
1996 antamassaan päätöslauselmassa23 neuvosto kehotti komissiota toteuttamaan yhteisön 
ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyöprosessin sen varmistamiseksi, että yhteisön ja 
kansalliset energiapolitiikat ovat yhdenmukaiset sovittujen yhteisten energiapolitiikkojen 
kanssa. 
Edellä mainittujen neuvoston päätöslauselmien mukaisesti komissio teki 4 päivänä 
lokakuuta 1996 ehdotuksen neuvoston päätökseksi sovittuja yhteisön energiatavoitteita 
koskevan yhteistyön järjestämisestä24. Päätösluonnoksessa yksilöidään uusiutuvien 
energialähteiden edistäminen yhdeksi sovituista yhteisistä energiatavoitteista ja 
kannatetaan tukitoimenpiteitä sekä yhteisön että kansallisella tasolla, kun tavoitteena on, 
että tällä polttoaineella on merkittävä osuus yhteisön primäärienergian tuotannosta 
vuoteen 2010 mennessä. 
22 EYVL N:o C 327, s. 3, 7.12.1995. 
23 EYVL N:o C. 
24 EYVL N:o C. 
31 
Komission mielestä tämä päätös, sitten kun neuvosto on sen vahvistanut, antaa 
asianmukaisen kehyksen jäsenvaltioiden välisen tehokkaan yhteistyön helpottamiseksi 
uusiutuvien energialähteiden alalla varsinkin niiden erityistoimenpiteiden vuoksi, joita on 
ehdotettu parhaimpien käytäntöjen kannustamiseksi ja yhteistyöpainotteisen energia-
analyysia koskevan lähestymistavan ja asiaan kuuluvien kokemusten vaihtamisen 
edistämiseksi. Kuten edellä on esitelty, uusiutuvista energialähteistä saatavan energian 
markkinoillepääsyn nykytasolle ja energialähteiden edistämiseksi kansallisella tasolla 
sovelletuille politiikoille on tunnusomaista hyvin suuret erot. Näin ollen herää kysymys, 
onko jäsenvaltioiden välille luotava entistä tiiviimpi uusiutuvia energialähteitä koskeva 
yhteistyö vai ei, jotta kansalliset aloitteet yhdenmukaistettaisiin. Jos tähän on tarvetta, 
olisi määriteltävä tällaisen uusiutuvia energialähteitä koskevan entistä tiiviimmän 
yhteistyön ehdot. 
6.3 Yhteisön politiikkojen vahvistaminen 
Monien eri alojen yhteisön politiikoilla on vaikutuksia uusiutuvien energialähteiden 
kehittämiseen ja hyödyntämiseen. Strategian tehokkaassa täytäntöönpanossa on siten 
nojauduttava useiden yhteisön toimivaltaan kuuluvien alojen toimintapoliittisiin toimiin, 
joissa kaikissa olisi sopivalla tavalla otettava huomioon tarve edistää uusiutuvia 
energialähteitä. Sen varmistamiseksi, että tämä tehdään yhtenäisellä ja tehokkaalla 
tavalla, yhteensovittamista on yhteisön tasolla ja komissiossa parannettava. Mitä tulee 
komissioon, sisäistä yhteensovittamista parannettaisiin perustamalla uusiutuvien 
energialähteiden edistämistä käsittelevä komission yksiköiden välinen 
työryhmä.Yhteensovittamisen parantaminen komissiossa on Euroopan parlamentin 
äskettäisen uusiutuvia energialähteitä koskevan päätöslauselman tärkein kohta. Siihen ja 
muihin toimiin on ryhdyttävä sen varmistamiseksi, että kaikissa yhteisön politiikoissa 
otetaan aiheellisella tavalla huomioon tavoite lisätä uusiutuvien energialähteiden asemaa 
ja että politiikat pannaan täytäntöön yhteensovitetulla ja yhtenäisellä tavalla. Jäljempänä 
on esitetty komission nykyinen mielipide niistä eri tekijöistä, joiden on kuuluttava 
strategiaan, ja kehitettävästä toimintasuunnitelmasta. 
6.3.1 Uusiutuvat energialähteet sisämarkkinakehyksessä 
Energia-alan sisämarkkinoiden luominen on yhteisön tärkein painopistealue. Se 
muodostaa olennaisen osan yhteisön pyrkimyksistä luoda entistä vahvempi ja 
kilpailukykyisempi teollinen perusta vastauksena markkinoiden laajentumiselle ja 
kovemmalle kansainväliselle kilpailulle. 
Sähköalan sisämarkkinoiden luomisesta käydyt pitkät ja vaikeat neuvottelut huipentuivat 
heinäkuussa 1996 sähköalan sisämarkkinoista annettua direktiiviä koskevan yhteisen 
kannan25 vahvistamisen myötä. Direktiivin pääsisältönä on helpottaa niiden 
perusperiaatteiden soveltamista sähköalalla, jotka ovat tärkeitä perustamissopimukseen 
sisältyvälle taloudelliselle toiminnalle, eli tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle, palvelujen 
vapaalle tarjoamiselle, sijoittautumisoikeudelle ja kilpailulle, joka ei ole vääristynyttä. 
Uusiutuvat energialähteet ovat polttoaineina tärkeitä sähköalalle. Mahdollisuudet ovat 
kaikkea muuta kuin loppuunkulutetut, ja vesivoimalla, tuulienergialla, biomassalla ja 
vähemmässä määrin auringonvalosta saatavalla energialla on merkittävä asema. Koska 
25 EYVL N:o L. 
32 
sisämarkkinat eivät vielä ole täysin toiminnassa, on vaikeata ennakoida, mikä 
sisämarkkinoiden vaikutus tulee olemaan uusiutuvien energialähteiden hy' iyntämiselle. 
Sellaisista maista, joissa markkinoiden vapautuminen on jo huomattavassa määrin 
toteutunut, kuin USA, saadut kokemukset antavat aihetta kuitenkin olettaa, että 
uusiutuvilla energialähteillä on edelleenkin tärkeä asema ja niitä voidaan kehittää 
edelleen, jos, soveltuvia markkinoihin perustuvia välineitä otetaan käyttöön. 
Uuden tuotantokyvyn rakentamista koskevat direktiivin säännökset, jotka takaavat, että 
uusi tuotantokyky asennetaan puolueettomien ja avoimien perusteiden, jotka eivät ole 
syrjiviä, mukaisesti, vaikuttavat selvästikin myönteisesti uusiutuviin energialähteisiin. 
Tämä vahvistetaan direktiivissä, jossa lupien myöntämisperusteiden luetteloinnin ohella 
viitataan erityisesti ympäristönsuojeluun ja primääristen energialähteiden käyttöön. 
Lisäksi direktiivin energiansiirtoa koskevissa säännöksissä nimenomaan varmistetaan, että 
jäsenvaltiot voivat vaatia järjestelmäoperaattoria asettamaan tietyt laitteistot etusijalle, 
mukaan lukien uusiutuvia energialähteitä käyttävät sähköntuotantolaitteistot. Komission 
ehdotus yhtenäistettyä varojen suunnittelua (IRP) koskevaksi direktiiviksi, josta 
parhaillaan neuvotellaan neuvostossa, on tärkeä keino uusiutuvien energialähteiden 
aseman edistämiseksi yhteisössä. Yhdysvalloista saadut kokemukset osoittavat, että 
yhtenäistetty varojen suunnittelu on ensiarvoisen tärkeää sähköntuotannolle. IRP on 
lisäksi merkittävä väline sähkölaitosten erittäin tärkeän aktiivisen osallistumisen 
varmistamiseksi uusiutuvia energialähteitä koskevien teknologioiden edistämisessä. 
Ottaen huomioon monien uusiutuvien energialähteiden alan toimijoiden kohtaamat 
nykyiset vaikeudet on tarpeen seurata tarkasti niitä ehtoja, joiden mukaan uusiutuville 
energialähteille myönnetään pääsy verkkoon. Komissio, sähköalan sisämarkkinoiden 
toiminnan yleisenä valvojana, kiinnittää erityistä huomiota tähän näkökohtaan ja 
soveltuvin osin ehdottaa toimenpiteitä, joilla voidaan varmistaa, että uusiutuvia 
energialähteitä ei syrjitä energiantuotannossa, ja tarvittaessa esittää toimenpiteitä 
uusiutuvien energialähteiden laajemman käytön edistämiseen tarkoitettuja toimenpiteitä. 
Kuten johdannossa on osoitettu, energia-alan sisämarkkinoiden luominen tuo mukanaan 
suuria muutoksia energiamarkkinoiden toimintaan. Sen vuoksi vihreä kirja tarjoaa 
ihanteellisen mahdollisuuden piristää keskusteluja siitä, miten tämä vaikuttaa uusiutuvien 
energialähteiden markkinoillepääsyyn. Komissio ottaa erityisen mielellään vihreästä 
kirjasta käytävien neuvottelujen yhteydessä vastaan näkemyksiä siitä, miten uusiutuvat 
energialähteet voivat säilyttää asianmukaisen asemansa energia-alan sisämarkkinoilla. 
Komissio on tässä vaiheessa yksilöinyt joukon toimenpiteitä, joita voidaan tarkastella 
tässä yhteydessä. Ne esitetään ja niitä käsitellään tässä kohdassa. 
Uusiutuvien energialähteiden käyttöä koskeva pistejärjestelmä 
Vaikka toimintapoliittiset sääntelytoimenpiteet on energiamarkkinoiden kilpailun 
kiristyessä vähitellen lopetettava ja korvattava enemmän markkinoihin suuntautuneilla 
toimenpiteillä, on epätodennäköistä, että verotuksellisilla välineillä ainakaan lyhyellä tai 
keskipitkällä aikavälillä varmistettaisiin se, että yhteisö voisi merkittävästi lisätä 
uusiutuvien energialähteiden osuuksiaan vuoteen 2010 mennessä. Voitaisiin harkita 
ajatusta, että uusiutuvien energialähteiden on vastattava tietystä prosenttiosuudesta 
jäsenvaltioiden sähkövaatimuksia, jotka koskevat jokaista yksittäistä sähköalan 
vähittäiskauppiasta, jolla on "Uusiutuvien energialähteiden käyttöä koskeva 
pistejärjestelmän" kautta vaihdettavia henkilökohtaisia velvoitteita. Tällainen järjestelmä, 
joka muistuttaisi suurelta osin vaihdettaville C02-luville ehdotettua järjestelmää, voisi 
palvella kaksitahoista tavoitetta, jos se otettaisiin käyttöön Euroopan unionin laajuisesti. 
33 
Ensinnäkin se edistäisi uusiutuvia energialähteitä ja toiseksi se estäisi yksittäisten 
jäsenvaltioiden käyttöönottamista samankaltaisista toimenpiteistä johtuvat markkinoiden 
vääristymät. Uusiutuvia energialähteitä koskevaan pistejärjestelmään voitaisiin soveltuvin 
osin ja, jos sen katsotaan olevan yhdenmukainen nykyisten ja tulevien EU:n laajuisten 
sähkönverotusjärjestelmien kanssa, yhdistää sähkön lisämaksumekanismi, joka olisi 
samanlainen kuin Yhdistyneen kansakunnan muita kuin fossiilisia polttoaineita koskeva 
velvoite. Vielä on kuitenkin ratkaisemattomia kysymyksiä, jotka on selvitettävä, jos 
tällainen järjestelmä otettaisiin käyttöön EU:n tasolla. Nämä koskevat erityisesti 
käytännön ja hallinnollisia näkökohtia ja kysymyksiä, jotka liittyvät rikkomuksiin, jotka 
määrätään, jollei velvoitteita noudateta. 
Jos näihin asioihin voidaan löytää toimivat ratkaisut, joustavalla uusiutuvia energialähteitä 
koskevalla pistejärjestelmällä, jonka täytäntöönpano perustuu markkinoihin, voisi olla 
merkittävä asema varmistettaessa uusiutuvia energialähteitä koskevien toimintapoliittisten 
päämäärien saavuttaminen mahdollisimman pienin kustannuksin. Koskiessaan kaikkia 
sähkölaitoksia sen tulisi olla kilpailullisesti neutraali. Tärkeintä on, että se pakottaisi 
sähkölaitokset maksimoimaan tarvittavien uusiutuvien energialähteiden arvon niiden 
kilpailuasemalle aiheutuvien vaikutusten minimoimiseksi. Ne käyttäisivät teknologisia 
sovelluksia, joilla on suurin arvo ja ne käyttäisivät varojaan ja luovuuttaan uusiutuvien 
energialähteiden kustannusten alentamiseksi. Lyhyesti sanottuna, myönteiset 
markkinavoimat saatettaisiin toimimaan uusiutuvien energialähteiden alalla. Komissio 
olisi kiinnostunut kuulemaan näkemyksiä tällaisen järjestelmän toivottavuudesta ja 
toteutuskelpoisuudesta. 
Kustannusten sisällyttäminen hintoihin ja verotuksen yhdenmukaistaminen 
Verotuksen yhdenmukaistaminen voi olla tärkeää varmistettaessa, että sisämarkkinat 
toimivat oikein. Se on lisäksi ratkaisevan tärkeä uusiutuvien energialähteiden entistä 
nopeammalle esiintulolle. Komissio sitoutuu edelleen periaatteeseen, jonka mukaan 
kustannukset sisällytetään hintoihin, sellaisena kuin se on esitettynä kasvua, kilpailukykyä 
ja työllisyyttä koskevassa valkoisessa kirjassa. Ulkoisten kustannusten sisällyttäminen 
hintoihin, kuten tämän vihreän kirjan 3 luvussa on osoitettu, on erittäin tärkeää ottaen 
huomioon uusiutuviin energialähteisiin liittyvät nykyiset kustannusrajoitteet. Kuten edellä 
esitettiin ja kuten lukemattomissa analyyseissä on todettu, tehokas politiikka ulkoisten 
kustannusten sisällyttämiseksi hintoihin, erityisesti ympäristön pilaantumiseen"liittyen, on 
tarpeen sen varmistamiseksi, että uusiutuvilla energialähteillä on merkittävä osuus 
yhteisön energiataseessa. 
Yhteisössä on tällä hetkellä käytössä kivennäisöljyjen osalta 
vähimmäisvalmisteverojärjestelmä. Jäsenvaltioiden soveltamien tasojen välillä on 
kuitenkin vielä suuria vaihteluja. Lisäksi järjestelmä koskee ainoastaan kivennäisöljyjä 
eikä muita energialähteitä. Neuvoston tasoisen kaikki energiatuotteet kattavaa C02-
energiaveroa koskevan sopimuksen puuttuessa komissio viimeistelee parhaillaan 
ECOFIN-neuvoston 11 päivänä maaliskuuta 1996 antaman kehotuksen perusteella uutta 
ehdotusta ottaa käyttöön uusi verotusjärjestelmä kaikkien energiatuotteiden verotusta 
varten. 
Mitä tulee auringosta, tuulesta, vuorovedestä ja vesivoimasta peräisin olevaan, 
geotermiseen ja biomassasta muunnettuun energiaan, komissio aikoo sisällyttää tähän 
ehdotukseen määräyksen alennettujen verojen tai verovapautuksen soveltamisesta. Tämä 
on tärkein kannustin uusiutuvien energialähteiden kehittämiselle ja sellaisten taloudellisen 
34 
strategian olennainen osa, jolla pyritään vahvistamaan uusiutuvien energialähteiden 
markkinoillepääsyä. 
Mitä tulee sähkö-alaan, jolla on erityisen hyvät mahdollisuudet hyödyntää uusiutuvia 
energialähteitä, uudistetun verotusjärjestelmän tulisi kannustaa energiateollisuuden 
saastuttavimpia osia edistämään sähköntuotantoalan teknologista kehittämistä. Tehokkaan 
kannustimen muodostamiseksi uusiutuvien energialähteiden kehittämiselle ja 
hyödyntämiselle ehdotetaan, että uusiutuvat energialähteet olisi jätettävä sähköveron 
ulkopuolelle. Koska loppukulutuksessa on kuitenkin vaikeata tehdä ero uusiutuvista 
energialähteistä tuotetun sähkön ja ydin- tai fossiilisilla polttoaineilla tuotetun sähkön 
välillä, olisi tärkeää luoda järjestelmä, jonka mukaan uusiutuvista energialähteistä sähköä 
tuottavat saavat veronpalautuksia. 
Komissio teki vuonna 1992 ehdotuksen26 maa- ja metsätaloudesta peräisin olevien 
moottoripolttoaineiden alennetuista valmisteveroista. Jos tämä ehdotus hyväksytään, 
jäsenvaltiot voisivat edistää biopolttoaineiden käyttöä ajoneuvojen polttoaineina, jolloin 
ne voisivat kilpailla suoraan perinteisten polttoaineiden kanssa. Tästä ehdotuksesta ei 
kuitenkaan päästy yksimielisyyteen neuvostossa. Komissio harkitsee parhaillaan keinoja 
varmistaa tämän kysymyksen vieminen eteenpäin, pitäen mielessä uudet 'yleiset 
energiatuotteiden verotusta koskevat ehdotukset, joita se parhaillaan valmistelee. 
Komissio tunnustaa, että uusiutuvien energialähteiden edistämiseen liittyvät 
verotukselliset näkökohdat saattavat kaiken kaikkiaan edellyttää lisäpohdintaa, ja komissio 
aikookin kehittää tätä koskevia suunnitelmiaan erityisesti energiatuotteiden verotusta 
koskevien ehdotustensa hyväksymiseen liittyvien kehityskulkujen sekä muun muassa tätä 
vihreätä kirjaa koskevien reaktioiden perusteella. 
Valtion tuki 
Jäsenvaltiot tarjoavat nykyisin vaihtelevissa määrin rahoitustukea uusiutuville 
energialähteille monin eri tavoin. Kansallisten tutkimus-ja esittelyohjelmien lisäksi näihin 
toimenpiteisiin kuuluvat verotukselliset kannustimet, suorat tuet, matalakorkoiset lainat, 
uusiutuvien energialähteiden alalla aktiivisesti toimiville pienille ja keskisuurille 
yrityksille suunnattu kehitystuki, valtion takaamat matalakorkoiset lainat, jne. Aina kun 
on kyseessä valtion tuki, komissiolle on ilmoitettava siitä ja toimenpiteelleen saatava 
lupa, jos jokin EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan poikkeuksen edellytyksistä 
täyttyy. Komission ohjenuorana, joka sisältyy yhteisön ympäristönsuojeluun 
myönnettävää valtiontukea koskeviin yleisiin suuntaviivoihin27, uusiutuville 
energialähteille myönnettävää tukea arvioitaessa on, että tällaisten 
ympäristötoimenpiteiden hyödyt ovat suuremmat kuin kilpailuun kohdistuvat vääristävät 
vaikutukset. Uusiutuvien energialähteiden alan tutkimus- ja kehitystyölle myönnettävää 
valtion tukea koskevat yhteisön tutkimus- ja kehitystyölle myönnettävää valtion tukea 
koskevien yleisten suuntaviivojen sisältämät säännöt28. Uusiutuvien energialähteiden 
osalta yhteisön ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevissa yleisissä 
suuntaviivoissa määrätään, että soveltuvissa tapauksissa uusiutuvien energialähteiden 
kehittämiseen myönnettävä investointituki, "erityisen tärkeää painopistealuetta yhteisössä" 
26 COM(92) 36. 
27 EYVL N:o C 72, 10.3.1994, s. 3. 
28 EYVL N:o C 45, 17.2.1996. 
35 
ajatellen, voidaan hyväksyä myös silloin, kun suuntaviivojen sisältämät yleistasot 
ylittyvät. 
Yhteisön yleisten suuntaviivojen tarkoituksena on varmistaa komission valtion tukea 
koskevien perustamissopimuksen määräysten soveltaminen avoimellajajohdonmukaisella 
tavalla, kun kyseessä ovat jäsenvaltioiden uusiutuvien energialähteiden alalla käyttämät 
välineet. 
Viime vuosina komissio on käsitellyt yhä useampia uusiutuvia energialähteitä koskevia 
valtiontukitapauksia. Kuten valkoisessa kirjassa "Euroopan unionin energiapolitiikka" 
ennustettiin, komissio harkitsee nykyisten yleisten suuntaviivojen tarkistamisen 
yhteydessä tarvitaanko uusiutuvia energialähteitä ja niiden energiapoliittista tavoiteosuutta 
varten sopivia mukautuksia. Ympäristönsuojelua koskevien yhteisön yleisten 
suuntaviivojen tulevaa jälleentarkastelua varten olisi otettava huomioon tältä alalta saadut 
kokemukset. 
Lisäksi komissio on käsitellyt tapauksia, joissa jäsenvaltion lainsäädäntö edellyttää 
energianjakelijaa hankkimaan velvoitteen (joka on sidottu kiinteän hinnan mekanismiin) 
uusiutuvin energialähtein tuotettua sähköä varten. Tällaisten tapausten arvioinnin 
tärkeimpänä tekijänä on päätellä, kuvastaako hintamekanismi säästettyjä kustannuksia, 
sellaisena kuin niitä tarkoitetaan uusiutuvien energialähteiden hyödyntämisen 
kehittämisestä 9 päivänä kesäkuuta 1988 annetussa neuvoston suosituksessa. 
Standardointi 
Standardointi on sisämarkkinoihin liittyvä erillinen kysymys. Uusiutuvia energialähteitä 
koskevat vähimmäisstandardivaatimukset ovat tärkeitä edistäessään luottamusta näiden 
teknologioiden suorituskykyyn. Standardointi on sisällytetty ALTENER-ohjelman 
soveltamisalaan. Standardien kehittämistoimet on kuitenkin suunnattu uudelleen niiden 
alkuperäisestä tarkoituksesta luoda yhteisön laajuiset direktiivit, jotka koskevat 
standardien kehittämisstrategiaa sellaisten organisaatioiden kuin CEN ja CENELEC 
kautta. Tämän uudelleensuuntaamisen syynä oli ensinnäkin asettaa uusiutuvia 
energialähteitä koskevat standardit lujasti yhteisön yleiseen standardointikehykseen ja 
toiseksi energiatehokkuusstandardeja koskevien direktiivien kehittämisestä saadut 
kokemukset, mikä on osoittautunut hyvin työlääksi prosessiksi. 
Uusiutuvia energialähteitä koskevat Euroopan laajuiset standardit palvelevat kahtalaista 
tarkoitusta: uusien teknologioiden käyttöönoton helpottaminen sisämarkkinoilla ja 
luottamuksen edistäminen näitä teknologioita kohtaan. Toinen näkökohta on erityisen 
merkityksellinen uusiutuvien energialähteiden alalla. Uusiutuvia energialähteitä koskevia 
standardeja valmistellaan parhaillaan. Ne liittyvät erityisesti auringon lämmöstä, 
auringonvalosta ja tuulesta saatavan energian sekä biodieselin kehittämiseen. Komissio 
aikoo nopeuttaa tätä työtä ja antaa CEN:ille ja CENELEC:ille kattavat valtuudet kaikkein 
yleisimmin markkinoituja uusiutuvia teknologioita varten. Valtuudet keskittyvät teknistä 
luotettavuutta ja taloudellista suorituskykyä koskeviin perusteisiin. Uusiutuvia 
energialähteitä koskevien tiukkojen standardien asettaminen auttaa varsinkin pieniä ja 
keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä) markkinoimaan uusiutuvia energialähteitä koskevia 
teknologioita ja standardien asettamiselta vaaditaan näin ollen sen varmistamista, että 
nämä energialähteet voidaan ottaa täysin osaksi energia-alan sisämarkkinoita. 
36 
6.3.2 Erityinen rahoitustuki uusiutuvien energialähteiden edistämistoimille 
Neuvosto vahvisti ALTENER-ohjelman vuonna 1993 edistääkseen varsinkin uusiutuvia 
energialähteitä. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun neuvosto tunnusti erityisen tarpeen 
lisätä yhteisön tasoisia pyrkimyksiä auttaa uusiutuvien energialähteiden markkinoille 
pääsyä. Päätös tehtiin olennaisena osana yhteisön hiilidioksidin vähentämisstrategiaa, 
jolloin se osoitti selvästi uusiutuvien energialähteiden tärkeän aseman ilmastonmuutoksen 
ja hiilidioksidipäästöjen torjunnassa. 
ALTENER-ohjelman on suunniteltu täyttävän teknisen kehittämisen/esittelyn ja 
markkinoiden hyödyntämisen välisen aukon. Siinä keskitytään eritoten valmiuksien 
kasvattamiseen, tiedonvälitykseen, koulutukseen ja standardien kehittämiseen. 
ALTENER-ohjelmalle myönnettiin suhteellisen vaatimaton 40 miljoonan ecun suuruinen 
ohjeellinen talousarvio ajalle 1993 - 1997. Ohjelmasta saadaan eritasoista rahoitusta sen 
eri osille, osuuksien vaihdellessa 30 prosentista 100 prosenttiin tutkimusten ja teknisten 
arviointien osalta. 
Vuodesta 1993 tähän päivään asti ALTENER-ohjelman yhteydessä on toteutettu yhteensä 
213 eri toimenpidekokonaisuutta. Vuonna 1996 suoritetussa itsenäisessä arvioinnissa29 
päätellään, että ohjelma on ollut tärkeä keino keskittää huomio uusiutuvien 
energialähteiden kehittämiseen erityisesti joissakin jäsenvaltioissa, missä ei ole kattavia 
uusiutuvia energialähteitä koskevia ohjelmia. ALTENER-ohjelmalla on siten onnistuttu 
tukemaan jäsenvaltioiden toimia ja edistämään yhteisön päämäärän käsitettä. Arvioinnissa 
päätellään kuitenkin myös, että ohjelmaa rahoitetaan liian vähän, jotta se vastaisi yhteisön 
uusiutuvista energialähteistä saatavan energian kehittämisen tavoitteita. 
Samansuuntaisessa erillisessä ehdotuksessa uudistuvien energialähteiden edistämistä 
koskevaksi erityisohjelmaksi (ALTENER II) ehdotetaan, että yhteisö vahvistaisi 
edistämispolitiikkaansa ja varmistaisi, että nämä toimet ovat yhdenmukaiset energia-alan 
sisämarkkinoiden vaatimusten kanssa. Kuten kokemukset osoittavat, jopa tapauksissa, 
missä uusiutuvia energialähteitä koskevat teknologiat ovat saavuttaneet teknisesti 
hyväksyttävän tason, markkinoille pääsyn osuus ei ole vieläkään riittävä, joten yhteisön 
on perustellusti tuettava pilottitoimia, tietojärjestelmiä, koulutustoimintaa, jne. Lisäksi 
näyttää olevan erityistä tarvetta entistä laaja-alaisemmille toimille tietoisuuden 
kehittämisen alalla sekä energian tarjonnassa että sen kysynnässä. 
On ehdotettu, että ALTENER II- ohjelmaan otettaisiin mukaan esittelyn ja markkinoille 
saattamisen välistä siirtymävaihetta tukevia toimia. Tässä suhteessa on täytettävänä 
todellinen aukko jäsenvaltioiden edistämistoimista ja rakennerahastoista tietyille alueille 
myönnetystä rahoitustuesta huolimatta. ALTENER II -ohjelmaan liittyvät entistä 
voimallisemmat toimet voisivat auttaa luomaan uusiutuviin energialähteisiin liittyvän 
teollisuuden kilpailukykyiset markkinat ja siten vähentämään kustannuksia ja luomaan 
uusia työpaikkoja tällä alalla. Tällainen yhteisön tasoinen toiminta suunnattaisiin tietyille 
hyvin määritellyille aloille, kuten auringonvaloa keräävät katot, urheilu-, matkailu- ja 
terveydenhuoltorakennusten lämmitys auringonlämmöllä, aktiivinen ja passiivinen 
aurinkolämmitys, biometaanin tuotanto kiinteästä luonnossa hajoavasta 
yhdyskuntajätteestä ja itsenäiset tuotantoyksiköt. Yhteisön tuki olisi mahdollisimman 
Anderssonin, Del Rion, Janssenin ja McKeoghin Euroopan komissiolle laatima kertomus 
"ALTENER-ohjelman arviointi (1993- 1997) ja ehdotukset tulevaisuutta varten", Bryssel, 1996. 
37 
vähäinen markkinoiden vääristymisen välttämiseksi ja se olisi laskettu siten, että säästetyt 
ulkoiset kustannukset otettaisiin huomioon. Markkinoillepääsyn aste olisi otettava 
huomioon sen varmistamiseksi, että minkäänlainen tuki ei johda markkinoiden tai kaupan 
vääristymiin. ALTENER II -ohjelma voisi tällä tavoin olla keino perustaa yhteisön 
laajuiset markkinat, joita - kun samalla otetaan huomioon, että uusiutuvat energialähteet 
ovat paikallisia varoja - tarvitaan Euroopan teollisuuden saattamisessa entistä 
kilpailukykyisemmäksi. Tämä on tärkeä perusedellytys, jotta Euroopan teollisuus voi 
kilpailla tällä alalla maailmanlaajuisesti. On ehdotettu, että vahvistettu ALTENER II -
ohjelma hyväksytään tärkeäksi uusiutuvien energialähteiden edistämisen välineeksi. 
Lisäksi on tarkasteltava lähemmin, miten uusiutuviin energialähteisiin tehtyjä 
investointeja voidaan lisätä yhteisön rahoitusvälineitä, erityisesti mahdollisia voimassa 
oleviin yhteisön rahoitusmekanismeihin olennaisesti kuuluvia tai muita rahoituslähteitä 
käyttämällä. On ehdotettu, että uusiutuvia energialähteitä koskevien hankkeiden tulisi 
voida entistä paljon enemmän hyötyä Euroopan investointipankin (EIP), Euroopan 
jälleenrakennus- ja kehittämispankin (EBRD) ja muiden kansainvälisten rahoituslaitosten 
myöntämästä rahoituksesta. 
6.3.3 Tutkimus, kehitys ja esittely 
Tutkimus-ja kehitystyö ja esittelytoiminta on toimintapoliittinen alue, jolla yhteisön tuella 
voi olla merkittävä vaikutus, joten yhteisön pyrkimyksiä on vahvistettava. Koska 
useimmat uusiutuvia energialähteitä koskevat teknologiat ovat innovatiivisia, lukuun 
ottamatta suuria vesivoimalaitoksia, pyrkimykset on kohdistettava uusiutuvien 
energialähteiden kustannustehokkuuden, teknisen suorituskyvyn ja luotettavuuden 
parantamiseksi tutkimus- ja kehitystyöllä ja esittelytoiminnalla. JOULE-THERMIE -
ohjelman, joka kattaa muun energian kuin ydinenergia-alan sekä perinteisen T&K:n että 
esittelytoiminnan, talousarviosta aiotaan varata huomattava osuus, eli 45 prosenttia, 
uusiutuvien energialähteiden kehittämiseen ja edistämiseen tähtäävien toimien tukemiseen. 
JOULE-THERMIE -ohjelmalla on 1030 miljoonan ecun suuruinen ohjeellinen talousarvio 
nelivuotiskaudeksi 1995 — 1998. Vuonna 1995 julkaistun JOULE-tarjouspyynnön 
tuloksena hyväksyttiin 93 uusiutuvien energialähteiden alan T&K-hanketta rahoitettaviksi 
yhteensä noin 80 miljoonan ecun suuruisella summalla. Vuoden 1996 THERMIE-
tarjouspyyntö johti 41 uusiutuvien energialähteiden alan esittelyhankkeen valintaan ja 
rahoitettaviksi yhteensä 35,3 miljoonalla eculla. Liitännäistoimenpiteiden; varsinkin 
tulosten levittämisen, osalta vuonna 1996 tuettiin 48 tämän alan hanketta rahoitustuen 
ollessa yhteensä 17,7 miljoonaa ecua. 
JOULE-ja THERMIE-ohjelmien osalta yhteisön talousarviosta myönnettävän tuen määrä 
voi kattaa enintään 50 prosenttia T&K-hankkeiden tukeen oikeutetuista kustannuksista ja 
40 prosenttia esittelyhankkeiden tukeen oikeutetuista kustannuksista. Tämä merkitsee sitä, 
että hankkeet, joihin liittyy huomattavia rahoituksellisia ja teknisiä riskejä, voidaan panna 
täytäntöön JOULE-THERMIE -ohjelman avulla. 
Muuhun kuin ihmisten tai eläinten kulutettavaksi tarkoitetun, uusiutuvasta raaka-aineesta 
saatavan energian tuotantoa koskeva TTK-toiminta on ajanjakson 1995 — 1998 kattavan 
FAIR-erityisohjelman ensisijainen tavoite. Tutkimuspyrkimykset keskittyvät satojen 
muiden kuin elintarvikkeiden sovelluksiin sekä maatalouden ja jalostusjäämien 
kierrätykseen maatilatasolla. Näille toimille varattu kokonaistalousarvio on 52 miljoonaa 
ecua. Tutkimus kattaa suuren määrän eri satoja ja tuotantolaitoksia. Tähän asti suoritetut 
tutkimukset osoittavat, että maa-ja metsätalouden biomassasta valmistettujen muiden kuin 
38 
elintarvikkeiden kehittäminen tarjoaa mielenkiintoisia näkymiä maaseutualueiden 
kehittämiselle. Olisi mietittävä, miten tämän ohjelman seuranta olisi toteutettava. 
Yhteisön olemassa olevien muuta energiaa kuin ydinenergiaa koskevien tutkimus-, 
kehitys-ja esittelyohjelmien yhteydessä uusiutuvat energialähteet ovat etusijalla. JOULE-
ja THERM IE-ohj el mat ovat siten edistäneet merkittävästi uusiutuvien energialähteiden 
kehittymistä yhteisössä. Tämä pätee myös joihinkin jäsenvaltioihin, jotka asianmukaista 
rahoitusta jakaessaan toteuttavat tulevaisuuteen suuntautunutta tutkimus- ja 
kehityspolitiikkaa. On kuitenkin huolestuttavaa, että yleisesti ottaen energia-alan TTK-
työn rahoitus taantuu tai vähenee sekä yksityisellä sektorilla teollisen rakenneuudistuksen 
seurauksena että julkisella sektorilla hallituksen taakkana olevien kasvavien 
verotuksellisten pakotteiden seurauksena. Vaikka kaikki jäsenvaltiot tukevatkin 
uusiutuvien energialähteiden teknologista kehittämistä, niiden sitoumusten välillä on hyvin 
suuria eroja, joihin jäsenvaltiot ovat tällä alalla valmiit ryhtymään30. Sen vuoksi 
ehdotetaankin, että uusiutuvien energialähteiden alan teknologista kehittämistä koskevia 
yhteisön ohjelmia vahvistetaan. Ottaen huomioon uusiutuvia energialähteitä koskevien 
teknologioiden kriittisen nykyvaiheen on erityisen tärkeää asettaa osana strategiaa selkeät 
tavoitteet viidettä puiteohjelmaa varten. 
Uusiutuva energialähde sinällään, sellaisena kuin sitä nykyään käytetään, on harvoin 
riittävä. Energiahuollon varmuuden takaamiseksi on yhdistettävä useita eri 
energialähteitä. Telemaattisilla järjestelmillä ja palveluilla saattaa olla tärkeä asema 
uusiutuvista energialähteistä saatavan energian tarjonnan optimoinnissa seuraamalla 
automaattisesti ja jatkuvasti tuotantomuuttujia ja mukauttamalla niitä. Lisäksi 
telemaattisilla sovelluksilla voidaan tukea energiankulutuksen optimointia ja mukauttaa 
tuotanto kulutusmallin mukaisesti. Telemaattisten sovellusten ja teknologioiden käytöstä 
voi tulla ratkaiseva tekijä osoitettaessa uusiutuvien energialähteiden käytön 
elinkelpoisuus. Olisi harkittava, miten tällaisia telemaattisia sovelluksia ja palveluja 
voidaan tukea tulevissa yhteisön tietoyhteiskunnan sovelluksiin liittyvissä TTK-toimissa 
uusiutuvia energialähteitä koskevien teknologioiden edistämiseksi. 
Nykyisen taloudellisen tilanteen vallitessa julkisissa menoissa on huomattavia rajoituksia 
yhteisössä ja jäsenvaltioissa. On välttämätöntä, että käytettävissä oleva rahoitus käytetään 
parhaimmalla mahdollisella tavalla ja että uusiutuvia energialähteitä koskeviin 
teknologioihin liittyvien TTK-toimien tuki on riittävä takaamaan sen tehokkuuden. 
Komissio harkitsee näin ollen uudelleen eri energia-alojen tutkimukseen myönnettyä 
rahoitusta, myös ydin- ja muun energian tutkimuksen nykyistä rahoituksen jakautumista. 
Tunnustaessaan teknologisesti vähemmän kehittyneiden uusiutuvien energialähteiden 
edelleen kehittämiselle oleellisen tutkimustyön tarpeen komissio on vakuuttunut, että 
avain suurempaan uusiutuvien energialähteiden markkinaosuuteen on teknologisen 
prosessin loppupäässä, eli markkinoilletulovaiheessa. Komissio kiinnittää tämän alueen 
välineiden toteutuksessa erityistä huomiota tähän näkökohtaan. 
30 IEA:lta äskettäin saadut tiedot osoittavat, että vuonna 1995 hallituksen osuus uusiutuvia 
energialähteitä koskevan T&K-työn rahoituksesta, kun se mitataan osuutena energia-alan T&K:n 
saamasta kokonaisrahoituksesta, vaihtelee alle yhdestä prosentista (Ranska) 46 prosenttiin 
(Espanja). Absoluuttisesti mitattuna on myös olemassa samanlaisia suuria vaihteluja. IEA-maiden 
IEA-energiapolitiikat. Katsaus vuodelta 1996, Pariisi, 1996. 
39 
Yhteenvetona todettakoon, ellä tätä vihreätä kirjaa koskevissa neuvotteluissa tutkimukseen 
ja teknologiseen kehittämiseen liittyvä tärkein kysymys on uusiutuvien energialähteiden 
alan asianmukaisten TTK-painopistealueiden määrittäminen erityisesti ottaen huomioon 
parhaimman mahdollisen uusiutuvan energian osuuden varmistamisen yhteisön 
energiataseessa ja Euroopan uusiutuviin energialähteisiin liittyvän teollisuuden aseman 
vahvistamisen edistämisen maailmanlaajuisilla markkinoilla. 
6.3.4 Aluepolitiikka 
Tasapainoinen ja kestävä taloudellinen kehitys on myös yksi niistä yhteisön 
päätavoitteista, joihin uusiutuvilla energialähteillä voidaan vaikuttaa. Ottaen huomioon 
energian merkityksen talousjärjestelmän yleiselle suorituskyvylle, energialla on tärkeä osa 
yhteisön politiikassa alueellisen kehityksen alalla. Uusiutuvat energialähteet sijaitsevat 
usein yhteisön syrjäisillä ja harvaanasutuilla alueilla. Näiden energialähteiden 
edistäminen, erityisesti reuna-alueilla, saaristoalueilla ja maaseudulla, on erityisen 
houkuttelevaa, kuten on käynyt ilmi esimerkiksi VALOREN-ohjelman yhteydessä. 
Yhteisön rakennerahastoista voidaan myöntää avustettavien alueiden uusiutuvia 
energialähteitä koskevaa taloudellista tukea tavoite l:n mukaisille epäsuotuisille alueille 
kunkin kyseessä olevan jäsenvaltion painopistealueiden ja strategisten tavoitteiden 
mukaisesti. Rakennerahastoista on myönnetty taloudellista tukea uusiutuvien 
energialähteiden käyttömahdollisuuksien hyödyntämiseksi käytännöllisesti katsoen kaikille 
kyseessä oleville alueille. Esimerkiksi Portugalissa on tuettu kokonaistuotantokyvyltään 
korkeintaan 170 MW olevien pienten vesivoimalaitosten ja tuuliturbiinien kehittämistä. 
Tämä vastaa noin 1,7 prosentin osuutta sähkön kokonaiskulutuksesta Portugalissa. 
Ottaen huomioon erityiset hyödyt, joita saavutetaan kehittämällä uusiutuvia 
energialähteitä vähemmän kehittyneillä alueilla yhteisössä ja tällaisen kehityksen 
myönteinen vaikutus pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yritykset), komissio ehdottaa, 
että näitä näkökohtia painotetaan toteutettaessa erityisesti alueellista kehittämistä ja pk-
yritysten kannustamista koskevia yleisiä politiikkoja. Asianmukaista tukea olisi annettava 
myös energiasuunnittelusta ja ohjelmointitoiminnoista vastaavien paikallisten rakenteiden 
luomista ja vahvistamisia varten. ALTENER-ohjclmalla on jo myötävaikutettu 
uusiutuvien energialähteiden kehittämiseen vähemmän kehittyneillä alueilla. JOULE-
THERMIE -ohjelmassa painotetaan tätä näkökohtaa sekä pk-yritysten roolia. Lisäksi 
komissio on tukenut alueellisia ja paikallisia energianhuolto-ohjelmia, mukaan lukien 
paikallisten ja alueellisten energiavi rastojen perustaminen, pilottiohjelmalla 
"Energiaohjelmointi alueellisella ja paikallisella tasolla" ("Energy Programming at 
Regional and Local Level"). Tulevaisuudessa näitä toimia jatketaan SAVE H-ohj el massa. 
Komissio harkitsee vihreän kirjan saaman vastaanoton perusteella, miten uusiutuviin 
energialähteisiin liittyviä ongelmia käsitellään syrjäisillä alueilla sekä alueilla, joilla 
uusiutuvien energialähteiden kehittäminen on sopiva tapa edistää taloudellisia toimia ja 
työpaikkojen syntymistä. Kuten edellä 4.4 kohdassa on osoitettu, pk-yrityksillä on tärkeä 
osa uusiutuvien energialähteiden edistämisessä ja komissio kiinnittää tämän vuoksi 
erityistä huomiota pk-yritysten kohtaamiin erityisongelmiin tällä alueella. Ottaen lisäksi 
huomioon tärkeät näkökohdat, jotka liittyvät uusiutuvien energialähteiden käyttöön 
matkailuteollisuudessa, komissio harkitsee tapoja, joiden avulla uusiutuvien 
energialähteiden käyttöä voidaan lisätä alueilla, joilla on paljon matkailuun liittyviä 
toimia, mukaan lukien se, miten passiivisia ja aktiivisia aurinkoenergiajärjestelmiä 
voidaan edistää matkailukohteissa. 
40 
6.3.5 Maa- ja metsätalouspolitiikka 
Maa- ja metsätaloussektoreilla uusiutuvien energialähteiden tuotanto merkitsee 
maanviljelijöille huomattavia mahdollisia lisätuloja sekä C02-päästöjen 
vähennysmahdollisuuksia energiasatojen viljelyn johdosta. Lisäksi uusiutuvat 
energialähteet merkitsevät uusia työllistämismahdollisuuksia maaseudulla31. 
Huolimatta siitä, että yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) välineet on pääasiallisesti 
suunnattu ruuan saannin turvaamiseen, uusiutuvien energialähteiden tuotantoa ja 
kehittämistä tuetaan tällä hetkellä useilla toimilla. Maataloustuotteiden jalostamista ja 
kaupan pitämistä tuetaan neuvoston asetuksen (ETY) N: o 866/90 mukaisesti 
yhteisrahoitteisten investointihankkeiden muodossa kyseessä olevien jäsenvaltioiden 
kanssa. Vaikka tämä järjestelmä koskee yleensä liitteessä II lueteltuja tuotteita, on 
öljykasvit/biodiesel-ketju lisätty. 
Lämmöntuotantoon liittyvät investoinnit (esimerkiksi biomassaa käyttävät lämpövoimalat) 
eivät kuulu järjestelmään, koska "lämpöä" ei ole luokiteltu liitteessä II ja koska niistä 
voisi aiheutua valvontaongelmia. Uusiutuvia energialähteitä koskeviin hankkeisiin liittyviä 
investointeja voidaan lisäksi tehdä maaseudun kehittämistä koskevan politiikan yhteydessä 
(kuten edellisessä kohdassa on esitetty). Yhteisön tutkimusta, kehitystä ja esittelyä 
koskevaan puiteohjelmaan sisältyy useita maataloussektorin T&K-toimia ja niitä myös 
tuetaan aktiivisesti, kuten on kuvailtu 6.3 kohdassa. 
Lisäksi viljelykäytöstä poistetun maan käyttämistä muiden kuin elintarvikkeiden 
tuottamiseen koskevassa järjestelmässä säilytetään maanviljelijän oikeus saada korvausta, 
mikäli maata, joka muutoin on poistettu viljelykäytöstä, käytetään tuottamaan raaka-
aineita muiden kuin elintarvikkeiden, mukaan lukien energian, tuotantoon. Järjestelmässä 
on kaksi rajoittavaa tekijää. Toisaalta viljelykäytöstä poistettavan maan pakollinen määrä 
riippuu leipäviljan kysynnästä ja tarjonnasta, mikä merkitsee, että määrä voi muuttua. 
Toisaalta viljelyskäytöstä poistetulla maalla viljeltävistä öljykasveista saatavien 
sivutuotteiden määrä on rajattu Blair House -sopimuksella miljoonaan 
soijajauhoekvivalenttitonniin vuodessa rehu/elintarvikemarkkinoilla. Vuoden 1995 
sadosta, joka perustui siihen, että 12 prosenttia viljelymaasta on poistettu viljelykäytöstä, 
saatiin noin 950 000 tonnia näitä sivutuotteita. Mitään strategiaa raaka-aineiden 
tuottamiseksi energiantuotantoa varten ei kuitenkaan ole olemassa. Olemme sen vaikean 
tilanteen edessä, että esimerkiksi biopolttoaineeseen liittyvän raaka-aineen määrä on 
riippuvainen elintarvikesektorin markkinatilanteesta. Mikäli elintarvikesektorin tarjonta 
on niukkaa, viljelykäytöstä poistetun maan määrää vähennetään ja samalla vähennetään 
biopolttoaineiden raaka-aineiden määrää huomattavasti. Biopolttoaineteollisuus edellyttää 
Euroopan parlamentissa 6 päivänä toukokuuta 1996 järjestetyssä kuulemistilaisuudessa saatujen 
arvioiden mukaan työllistämismahdollisuudet nousevat viisitoistakertaisiksi kiinteän 
kustannussuunnitelman mukaan, mikäli energiantuotantoon käytettäisiin puuta öljyn tai kaasun 
sijaan. Tämä merkitsee mahdollisuutta luoda jopa 160 000 uutta työpaikkaa EU:n alueelle, vaikka 
biomassa edustaisi viittä prosenttia energian kokonaistuotannosta. Lisäksi Euroopan parlamentin 
maatalous-ja maaseudun kehittämisvaliokunta hyväksyi energiapolitiikkaa käsittelevän komission 
valkoisen kirjan yhteydessä yksimielisesti lausunnon, jossa korostetaan uusiutuvien 
energialähteiden, erityisesti biomassan, merkitystä energiapolitiikassa. Komitean mielestä 
biomassan osuus Euroopan unionin energiavaatimuksista voisi olla 10 prosenttia vuoteen 2010 
mennessä ja noin 20 prosenttia vuoteen 2025 mennessä. Komitea nostaa esille biomassan 
lisääntyneen käytön myönteiset vaikutukset ja erityisesti myönteiset tulovaikutukset maatalousalalla 
sekä kuvailee, miten tällä alueella tapahtuvan kehityksen avulla voidaan vähentää maatalousalan 
tukien tarvetta. 
41 
kuitenkin raaka-aineen saannin turvaamista pitkällä aikavälillä, jotta pitkän aikavälin 
investoinnit olisivat mahdollisia. Tämä korostaa selvästi niitä rajoituksia, joita 
viljelykäytöstä poistetun maan käyttämiseen bioenergian raaka-aineen saannin perusteena 
liittyy. 
Alan taloudelliseen tukeen liittyviä muita esteitä ovat G ATT-sääntöjen asettamat 
rajoitukset, jos maa- tai metsätalouden raaka-aineiden tukeminen johtaisi 
maailmanmarkkinatason alittaviin hintoihin. Lisäksi hehtaaripalkkion taso, joka 
tarvittaisiin biopolttoaineiden saattamiseksi kilpailukykyisiksi fossiilisten polttoaineiden 
kanssa, rasittaisi maatalousbudjettia huomattavasti. Tämänhetkisissä taloudellisissa, 
teknisissä ja poliittisissa olosuhteissa (esimerkiksi, fossiilisten polttoaineiden hinnat, 
verohelpotukset, energia- ja ympäristölainsäädäntö), maanviljelijöiden ansioita olisi 
tuettava noin 30 prosentilla yli yleisen öljykasveihin liittyvän järjestelmän mukaisen 
määrän, jotta biopolttoaineen raaka-aineeksi tarkoitetut öljykasvit olisivat kilpailukykyisiä 
ruoaksi tai rehuksi tarkoitettujen öljykasvien kanssa. Tämä merkitsisi muutaman miljardin 
ecun suuruista lisävarojen tarvetta budjettiin koko EU:n alueella. Lopuksi Blair House -
sopimuksella rajoitetaan biopolttoaineiden tuotantoa viljelykäytöstä poistetulla maalla 
kasvatetuista öljykasveista, koska ei voida realistisesti odottaa, että sivutuotteille asetettua 
miljoonan soijajauhoekvivalenttitonnin rajaa nostetaan. 
Erityisistä esteistä huolimatta voidaan toteuttaa toimia, joilla edistetään uusiutuvia 
energialähteitä maataloussektorilla. Nestemäisten biopolttoaineiden osalta kysymykset 
liittyvät mahdollisuuteen ottaa käyttöön politiikka, jolla taataan viljelykäytöstä poistetusta 
maasta riippumaton raaka-aineen tuotanto. Energiasadoille taattavan vähimmäisalueen 
käsittelyn yhteydessä olisi lisäksi käsiteltävä maanviljelijöiden niiden tulonmenetysten 
korvaamista, jotka aiheutuvat tällaisten kasvien viljelemisestä elintarvikkeiden tuotantoon 
tarkoitettujen kasvien sijaan. Lisäksi olisi harkittava, miten biopolttoaineista saadaan 
kilpailukykyisiä fossiilisten polttoaineiden kanssa, jos neuvosto estää jatkossakin 
biopolttoaineiden vapauttamisen valmisteveroista ja jos biopolttoaineiden 
vähimmäismäärän käyttöönottoa ei edellytetä tietyiltä erityismarkkinoilta. 
Biomassan osalta olisi erityisesti harkittava, vaaditaanko tukiohjelmien, esimerkiksi 
neuvoston asetuksen (ETY) N:o 866/90 muuttamista, jotta biomassa voitaisiin käyttää 
lämmöntuotantoon, ja onko viljelyskäytöstä poistetusta maasta riippumattomien muiksi 
kuin elintarvikkeiksi tarkoitettujen raaka-aineiden erityisen tukijärjestelmän perustaminen 
otollista. 
Jos ei oteta huomioon verotusta, maatalous edustaa selkeästi uudistuvien energialähteiden 
edistämisen avainaluetta. Kansainväliset sitoumukset, kuten GATT-sopimus yleensä, 
erityisesti Blair House -sopimuksen rajoitteet ja Rion yleissopimus on otettava huomioon. 
Komissio harkitsee vihreän kirjan perusteella, miten uusiutuvien energialähteiden 
merkitys maatalouspolitiikalle ja alueelliselle kehittymiselle voidaan ottaa edelleen 
huomioon maatalouspolitiikoissa. Avainkysymys, jota on käsiteltävä, on se, kuinka 
elintarvikealan ja muiden alojen ristiriitaiset tavoitteet voidaan paremmin hallita. 
6.3.6 Toimet ulkosuhteiden politiikan alalla 
Uusiutuvien energialähteiden EU:n ulkopuolista ulottuvuutta ei saa jättää huomiotta. 
Uusiutuvilla energialähteillä on maailmanlaajuisesti paljon suurempi merkitys kuin vain 
yhteisön alueella, koska yli 20 prosenttia maailman energiantarpeesta tyydytetään 
uusiutuvilla energialähteillä. Tämä johtuu kuitenkin perinteisen polttopuun runsaasta 
42 
käytöstä useissa kehitysmaissa. Tämä ei saisi kuitenkaan siirtää huomiota pois siitä 
tosiasiasta, että maailman useissa eri osissa on laajoja mahdollisuuksia muiden 
uusiutuvien energialähteiden hyväksikäyttöön. Useissa tapauksissa uusiutuvien 
energialähteiden kehittämisellä voidaan parantaa niiden miljoonien ihmisten elämänlaatua, 
jotka elävät alueilla, joilta puuttuvat energian saatavuuden mahdollistamat nykyaikaiset 
mukavuudet. Esimerkiksi Kiinassa elää tällä hetkellä 120 miljoonaa ihmistä ilman sähköä. 
Myös 20 miljoonalla venäläisellä on sama tilanne. 
Ulkosuhteista on tulossa yhä tärkeämpi osa Euroopan unionin tehtäväkenttää. Unioni on 
läsnä maailman kaikissa osissa ja sillä on toiminnassa useita suuria yhteistyö- ja 
avustusohjelmia Keski- ja Itä-Euroopassa, entisen Neuvostoliiton itsenäisissä valtioissa, 
Afrikassa, Välimeren alueella, Latinalaisessa Amerikassa ja Etelä-Amerikassa sekä 
Aasiassa. Näiden ohjelmien energiaosuus on huomattava ja vaikka uusiutuvat 
energialähteet eivät ehkä olekaan ainoa painopistealue, kotimaisten ja uusiutuvien 
energialähteiden kehittäminen voi edistää taloudellista ja sosiaalista vaurautta sekä 
yhteenkuuluvuutta. 
Yhteisön SYNERGY-ohjelman, joka kattaa energiayhteistyön kolmansien maiden kanssa, 
yhtenä painopistealueena on uusiutuvien energialähteiden edistäminen tietyillä alueilla. 
Ohjelman avulla on esimerkiksi tuettu Elblangissa, Puolassa sijaitsevaa uusiutuvan 
energian keskusta, joka pyrkii edistämään uusiutuvia energialähteitä koko Itämeren 
alueella. Komissio on myös osallistunut vuonna 1993 UNESCOn alaisuudessa aloitettuun 
Maailman aurinkoenergiahuippukokoushankkeeseen (World Solar Summit Process). Tämä 
hanke huipentui 16. - 17. syyskuuta Hararessa järjestettyyn aurinkoenergiaa 
käsitelleeseen huippukokoukseen. Huippukokouksessa hyväksyttiin poliittinen julistus ja 
käynnistettiin aurinkoenergiaohjelma vuosille 1996 - 2005. Ohjelman avulla olisi 
toteutettava yleisesti kiinnostavia strategisia hankkeita, erityisesti koulutukseen ja muihin 
keskeisiin aiheisiin liittyviä hankkeita. 
Energia-ala on erityisen tärkeä Keski-ja Itä-Euroopan maiden sekä entisen Neuvostoliiton 
itsenäisten valtioiden ja Mongolian yleiselle taloudelliselle kehitykselle. Tämä heijastuu 
energia-alan osuudessa PHARE- ja TACIS-ohjelmissa, joiden avulla avustetaan näitä 
maita niiden uudistusprosessissa. Uusiutuvien energialähteiden edistäminen ei ole ollut 
aikaisemmin keskeistä, koska yhteistyömaat eivät ole asettaneet uusiutuvan energian 
edistämistä etusijalle fossiilisten polttoaineiden saatavuuteen verrattuna ja kosTka energia-
alan uudistamisessa kokonaisuudessaan on kohdattu vaikeuksia. 
Komissio korostaa uusiutuvien energialähteiden merkitystä ja komission 
kumppanuusmaidensa kanssa luomien suhteiden merkitystä Eurooppa-sopimusten ja 
kumppanuus- ja yhteistyösopimusten yhteydessä, joissa korostetaan kestävän kehityksen 
ja sen muihin politiikkoihin yhdentämisen merkitystä. Joitakin uusiutuviin 
energialähteisiin liittyviä pieniä hankkeita on jo tuettu ja on ehdotettu, että PHAREn 
vuoden 1997 Multicountry-ohjelman avulla tuetaan suurta uusiutuviin energialähteisiin 
liittyvää hanketta. Tietyt maat, mukaan lukien Itämeren valtiot, Bulgaria ja Jugoslavian 
entinen tasavalta Makedonia, ovat myös ottaneet käyttöön erityisiä avustuksia koskevia 
vaatimuksia kansallisten ohjelmiensa yhteydessä. 
Kun otetaan huomioon, että Keski- ja Itä-Euroopan maiden tietyillä alueilla on runsaasti 
uusiutuvia energialähteitä ja että uusiutuvat energialähteet voivat erityisesti 
maaseutualueilla vahvistaa alueellista kehitystä, komissio tunnustaa sen, että uusiutuvat 
energialähteet vaativat lisähuomiota. 
43 
Sen seurauksena, että HU:n ja sen ulkopuolisten Välimeren maiden paremman 
yhteistyökehyksen, mukaan lukien energia-alan yhteistyö, luominen on yhä suuremmassa 
määrin poliittinen painopistealue, on aiheellista tutkia yksityiskohtaisemmin, miten 
uusiutuvat energialähteet voisivat myötävaikuttaa tämän alueen energian saannin 
tarpeisiin. Yleisesti ottaen uusiutuvat energialähteet ovat runsaita ja niiden 
mahdollisuuksia, erityisesti aurinko ja tuulienergiaa ei tällä hetkellä käytetä täysin 
hyödyksi. Energia alan jatkuvan Euro Välimeri yhteistyön yhteydessä soveltuvien 
yhteistyö- ja avustusvälineiden, kuten MEDA-ohjelman ja Euro-Välimeri -foorumin, 
avulla on painopistealueena käsiteltävä uusiutuviin energialähteisiin liittyvän tulevan 
yhteistyön mahdollisuuksia Välimeren alueella. 
Kehitysmaissa erityisesti uusiutuvilla energialähteillä on tärkeä asema taloudellisen ja 
kestävän kasvun kiihdyttämisessä. Uusiutuvia energialähteitä koskevat teknologiat 
soveltuvat hyvin kehitysmaiden syrjäisille alueille, joita ei usein ole kytketty 
sähköverkkoon. Lisäksi meteorologiset olosuhteet useissa kehitysmaissa suosivat 
uusiutuvia energialähteitä, erityisesti aurinkoenergian sovellutuksia. 
Lisääntyvä energiankulutus kehitysmaissa vaikuttaa voimakkaasti maapallon ilmasto-
olosuhteiden heikentymiseen. Vaikka korkean tulotason maat ovat tällä hetkellä edelleen 
suurimpia energiankuluttajia, seuraavan vuosisadan puoliväliin mennessä tällä hetkellä 
kehitysmaihin kuuluvat maat käyttävät suurimman osan maailman kaupallisesti tuotetusta 
energiasta. Useissa kehitysmaissa on vaikea päästä ympäristötavoitteisiin lisäämällä 
saastumisen valvontaan liittyviä laitteita sellaiseen energiateknologiaan, jonka 
alkuperäisessä suunnittelussa ei ole otettu ympäristöongelmia huomioon. Uusiutuviin 
energialähteisiin liittyvien teknologioiden käyttö voi olla hyödyllistä tällaisissa tilanteissa, 
koska ne ovat suuressa määrin jo sellaisenaan puhtaita, eikä saastumisen valvontaan 
liittyviä laitteita tarvita. 
Tämän vuoksi on valmistettava, ellä uusiutuville energialähteille annetaan riittävästi 
huomiota toteutettaessa yhteisön ohjelmia Iällä alalla. Useita olemassaolevia 
yhteistyövälineitä voidaan käyttää hyväksi, mukaan lukien erityisesti taloudellisen ja 
teknisen avun välineet, taloudellisen yhteistyön välineet, kuten eurooppalaisten ja 
paikallisten yritysten väliset investoinnit, tukimuodot ja yhteistyö sekä tieteellisen ja 
teknologiayhteistyön välineet. 
Lisäksi uusiutuviin energialähteisiin liittyvien teknologioiden kysyntä kasvaa pääasiassa 
kehitysmaiden markkinoilla. Erityisesti sähkömarkkinoiden uskotaan muuttuvan 
voimakkaasti kilpaileviksi "ostajien markkinoiksi", joilla useilla teollistuneiden maiden 
myyjillä on suuri riski joutua marginaaliseen asemaan, mikäli soveltuvia teknologioita 
ei kehitetä ja saateta markkinoille vapaaseen kilpailuun perustuen. Uusiutuvat 
energialähteet edustavat suurta mahdollisuutta harjoittaa EU:n ja kolmansien maiden 
välistä yhteiseen etuun perustuvaa taloudellista yhteistyötä. EU voi saada suoria ja 
epäsuoria taloudellisia hyötyjä ja kolmannet maat voivat hyötyä kiihtyvästä kestävästä 
kehityksestä. Ilmastonmuutosta koskevassa puitesopimuksessa otetaan käyttöön 
toimenpiteiden yhteistoteutus sopimuspuolten kesken päästötavoitteiden saavuttamiseksi. 
Tämän järjestelmän laajempi käyttö voisi lisätä uusiutuviin energialähteisiin liittyvän 
teknologian siirtoa kehitysmaihin ja siten luoda uusia vientimahdollisuuksia EU:n 
teollisuudelle. 
44 
Myös tässä suhteessa tarkkaan määriteltyjä kunnianhimoinen uusiutuvia energialähteitä 
koskeva strategia on välttämätön. EU:n teollisuuden olisi voitava kilpailla strategian 
avulla menestyksellisesti maailmanlaajuisilla markkinoilla. 
Ottaen huomioon sen tärkeän aseman, joka uusiutuvilla energialähteillä voi olla yhteisön 
ulkosuhteiden politiikassa, komissio harkitsee edelleen tämän vihreän kirjan pohjalta 
käytävän keskustelun perusteella, miten yhteisö voi varmistaa, että mahdollisuuksia 
kehittää uusiutuvia energialähteitä kolmansissa maissa korostetaan riittävästi yhteisön 
nykyisissä ja tulevissa yhteistyövälineissä. 
6.4 Arviointi ja seuranta 
Yhteisön tilastoja käsittelevä elin (Eurostat) on ottanut käyttöön järjestelmän, jonka avulla 
tilastoja kootaan säännöllisesti EU:n alueella. Näiden tietojen perusteella voidaan arvioida 
ALTENER-ohjelman määrällisen tavoitteen saavuttamista. Järjestelmä perustuu tietojen 
kokoamista ja niiden syöttämistä energiataseisiin koskevaan menetelmään. Näitä keskeisiä 
toimia on jatkettava, jotta edistymistä kohti yhteisön strategian tavoitteita voidaan seurata. 
Tiettyihin uusiutuviin energialähteisiin liittyvät tilastolliset tiedot perustuvat arvioihin, 
kun taas toisiin lähteisiin perustuvat tiedot voidaan mitata viimeistä kilowattituntia 
myöten. Asuinalueiden aurinko- ja tuulienergiat ovat esimerkkejä uusiutuvista 
energialähteistä, joissa tilastojen on tällä hetkellä perustuttava arvioihin. Koska tilastoja 
kuitenkin tuotetaan jatkuvasti, määrällinen seuranta on mahdollista. Tilastojen laatua 
voidaan kuitenkin parantaa kenttätutkimuksilla ja selvityksillä. 
Lisäksi on aihetta parantaa yhteisön eri ohjelmissa tehtävien uusiutuviin energialähteisiin 
liittyvien toimien yhteensovittamista ja tietojen keräämistä. Yksi ehdotuksista on, että 
komissio tutkii mahdollisuuksia luoda tietokanta, johon voidaan kirjata kaikki uusiutuville 
energialähteille annetut yhteisön tuet. Tietokantaan voitaisiin rekisteröidä 
valtionapusääntöjen mukaisesti komissiolle tehtyjen ilmoitusten lisäksi myös perustettavan 
ilmoitusjärjestelmän mukaisesti kansallisella tasolla tehdyt toimet. Tällä tavalla 
politiikkoja, jotka vaikuttavat uusiutuviin energialähteisiin ja kehitykseen kohti 
uusiutuvien energialähteiden osuuden kasvattamista, voitaisiin seurata luotettavasti ja 
tehokkaasti. 
7. Seuraavat vaiheet 
Tämä vihreä kirja on ensimmäinen vaihe uusiutuvia energialähteitä koskevan strategian 
valmistelussa. Sen tarkoituksena on käynnistää keskustelu siitä, mitkä ovat 
kiireellisimmät ja tärkeimmät toimenpiteet, jotka olisi toteutettava yhteisön ja 
jäsenvaltioiden tasolla, sekä siitä, mikä olisi näiden erityistoimien luonne. Komissio 
pyytää näin ollen kaikkia kiinnostuneita tahoja edistämään prosessia toimittamalla tätä 
vihreää kirjaa koskevat huomionsa ja sen pohjalta esiin nousseet kysymykset komissiolle 
vuoden 1997 maaliskuun loppuun mennessä. Näiden huomioiden ja jäsenvaltioiden, 
yhteisön toimielinten ja kiinnostuneiden tahojen kanssa käytävien keskustelujen pohjalta 
komissio laatii ja julkaisee vuoden 1997 puoliväliin mennessä valkoisen kirjan yhteisön 
uusiutuvia energialähteitä koskevasta strategiasta sekä toimintaohjelman. 
45 
Liite 1 
Uusiutuvaa energiaa koskevat pätiindikaattorit Euroopan unionissa 
UEL: n osuus 
sisämaan 
kokonaiskulutuk­
sesta (%) 
Koko vesivoiman 
tuotantokyky 
(MWe) 
Tuulienergian 
tuotantokyky 
(MWe) 
Aurinkokennojen 
tuotantokyky (kWp) 
Tuotantokyky, 
geot., sähkö 
(MWe) 
Sähköntuotanto, 
kaikki UEL (GWh) 
josta (%): 
Vesivoima 
Tuulienergia 
Aurinkokennot 
Geoterminen 
energia 
Biomassa 
Biopolttoaineiden 
tuotanto (ktoe) 
Lähde Eurostat EUR 12 
1991 
3,7 
57303 
645,5 
8726 
530 
174364 
92,8 
0,6 
0,0 
1,8 
4,8 
ei tietoja EUR 12 
1994 
3,9 
57932 
1626,7 
29143 
509 
205613 
91,5 
1,6 
0,0 
1,6 
5,3 
257,6 EUR 15 
1991 
5,2* 
87303 
652,5 
ei tietoja 
ei tietoja 
290513 
91,7 
0,4 
ei tietoja 
ei tietoja 
6,8 
ei tietoja EUR 15 
1994 
5,4 
88331 
1671,7 
ei tietoja 
ei tietoja 
324232 
91,1 
1,1 
ei tietoja 
ei tietoja 
6,8 
ei tietoja 
* 1992 
UEL = uusiutuvat energialähteet 
46 
A 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO BELGIASSA 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B 
B Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m1) 
36.4 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky(kWp) 
48 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
112.7 
4.7 
45.0 
63.0 
5.2 
0.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
rMWtM 
8.3 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
1608200 
7865 Polttoaineku 
tutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
0.0 
5307.1 
7384.0 
0.0 
0.0 
2461.3 
296.5 
24.0 
92.5 
0.0 
311.9 
15580.8 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) 
40.0 
0.0 
37.2 UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
343.1 
11.8 
143.5 
187.8 
8.6 
0.1 
0.0 
455.0 
58.8 
2.0 
1.8 
0.0 
517.6 
869.4 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
1235 
42 
517 
676 
31 
37 
0 
0 
53 
5307 
7384 
0 
0 
2461 
297 
24 
93 
0 
312 
15581 
17234 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
29.5 
1.0 
12.3 
16.1 
0.7 
0.9 
0.0 
0.0 
1.3 
126.8 
176.4 
0.0 
0.0 
58.8 
7.1 
0.6 
2.2 
0.0 
7.4 
372.1 
411.6 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
36.6 
53.3 
181.4 
7384.0 
0.0 
0.0 
2171.1 
0.0 
77.7 
274.7 
10088.9 
10178.8 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.9 
0.0 
0.0 
1.3 
4.3 
176.4 
0.0 
0.0 
51.9 
0.0 
0.0 
1.9 
0.0 
6.6 
241.0 
0.0 
0.0 
243.1 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
7384.0 Primââri-
eoergian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
10SS5 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
50294 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
72236 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO TANSKASSA 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk 
Dk Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
. 1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen iämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m») 
124.0 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky(kWp) 
0 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
8.3 
4.4 
3.9 
0.0 
532.0 
0.0 
72.0 
3.5 
6.9 
8.9 
0.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
fMWthï 
7.0 
693.0 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
19060.0 
15414.0 
8032.0 
4247.0 
2179.0 
0.0 
163.0 
641.0 
557.0 
30.0 
50323.0 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) 
62.0 
184.0 
109.0 
2.0 UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
32.6 
16.8 
15.8 
0.0 
1137.0 
0.0 
0.0 
525.0 
189.0 
13.0 
38.0 
27.0 
0.0 
792.0 
1934.6 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
117 
60 
57 
0 
4093 
185 
0 
0 
45 
19060 
15414 
8032 
4247 
2179 
0 
101 
641 
557 
30 
50261 
54702 UEL 
primään-
energian-
tuotanto 
(ktoe) 
2.8 
1.4 
1.4 
0.0 
97.8 
4.4 
0.0 
0.0 
1.1 
455.2 
368.1 
191.8 
101.4 
52.0 
0.0 
2.4 
15.3 
13.3 
0.7 
1200.4 
1306.5 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
185.0 
45.0 
13687.0 
15414.0 
7079.0 
4247.0 
1088.0 
56.0 
322.0 
357.0 
28.0 
42278.0 
42508.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
4.4 
0.0 
0.0 
1.1 
326.9 
368.1 
169.1 
101.4 
26.0 
0.0 
1.3 
7.7 
8.5 
0.7 
1009.7 
0.0 
0.0 
1015.2 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
100.0 
15414.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
14832 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
20136 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
40096 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO SAKSASSA 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m*) 
1146.4 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky(kWp) 
10446 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
4310.0 
417.0 
934.0 
2959.0 
643.0 
0.0 
499.0 
79.0 
6.9 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
fMWtM 
20.0 
1400.0 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
28000 Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
43393.0 
91612.0 
10658.0 
22335.0 
1120.0 
13669.0 
95.0 
172.3 
181934.3 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
19599.3 
1611.6 
5335.9 
12651.8 
1428.0 
4.3 
0.0 
2611.7 
414.8 
523.9 
45.3 
6.1 
13.4 
3615.2 
24640.7 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
70557 
5802 
19209 
45546 
5141 
1510 
15 
0 
360 
44616 
91612 
0 
10658 
22335 
1120 
0 
13669 
95 
172 
183157 
261861 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
1685.2 
138.6 
458.8 
1087.8 
122.8 
36.1 
0.4 
0.0 
8.6 
1065.6 
2188.0 
0.0 
254.5 
533.4 
26.7 
0.0 
326.5 
2.3 
4.1 
4374.4 
6254.1 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
1510.0 
360.0 
17056.0 
91612.0 
0.0 
10658.0 
6040.0 
56.0 
3149.0 
42.6 
128613.6 
130483.6 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
36.1 
0.0 
0.0 
8.6 
407.4 
2188.0 
0.0 
254.5 
144.3 
0.0 
1.3 
75.2 
0.0 
1.0 
3071.7 
0.0 
0.0 
3116.4 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
1007.0 
91612.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
141094 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
333991 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
528229 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO KREIKASSA -T 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr 
Gr Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(lOOOm1) 
1900.0 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky(kWp) 
235 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
2525.7 
2.7 
39.0 
2484.0 
26.9 
2.0 
0.0 
0.5 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
CMWtM 
27.2 
1.4 
2.1 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
293418 
4500 
0 Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
0.0 
53510.0 
0.0 
4912.0 
68.0 
0.0 
0.0 
1.4 
30.1 
58521.5 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
2605.3 
7.5 
96.6 
2501.2 
37.4 
0.2 
0.0 
0.0 
1.4 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
1.4 
2644.3 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
9379 
27 
34S 
9004J 
135 
4104 
1 
0 
173 
0 
53510 
0 
4912 
68 
0 
0 
0 
1 
30 
58522 
72313 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
224.0 
0.6 
8.3 
215.1 
3.2 
98.0 
0.0 
0.0 
4.1 
0.0 
1278.0 
0.0 
117.3j 
1.6 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.7 
1397.7 
1727.1 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
4104.0 
173.4 
0.0 
53510.0 
0.0 
4912.0 
31.7 
0.0 
0.0 
1.4 
0.0 
58455.1 
62732.5 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
98.0 
0.0 
0.0 
4.1 
0.0 
1278.0 
0.0 
117.3 
0.8 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
1396.1 
0.0 
0.0 
1498.3 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
4104.0 
53510.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
9669 Sisämaan j Sähkön 
kokonais- } kokocais-
kulutus ! kul-jtja 
(ktoe) 1 [G'A: 
i 
! 
1 
! 
1 
I i 
24129( 
40* U , 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO ESPANJASSA ij\ 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
(lähde: Eur Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
ostat) Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maali lähetteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m1) 
309.3 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky(kWp) 
1204 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
12636.0 
191.0 
1051.0 
11394.0 
74.9 
0.0 
40.3 
182.6 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
fxrwth) Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
652800 
7008060 
3351787 
2101980 Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
4849.0 
88024.0 
0.0 
42100.0 
26379.2 
0.0 
389.6 
0.0 
34.3 
518.1 
162294.2 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
24351.1 
649.4 
2745.5 
20956.2 
175.2 
2.0 
0.0 
230.0 
489.8 
34.3 
0.0 
0.0 
0.0 
754.1 
25282.4 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
87664 
2338 
9884 
75442 
631 
1005 
7 
0 
273 
4849 
88024 
0 
42100 
26379 
0 
390 
0 
34 
518 
162294 
251874 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
2093.7 
55.8 
236.1 
1801.8 
15.1 
24.0 
0.2 
0.0 
6.5 
115.8 
2102.3 
0.0 
1005.5 
630.0 
0.0 
9.3 
0.0 
0.8 
12.4 
3876.1 
6015.6 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
1005.0 
160.2 
88024.0 
0.0 
42100.0 
0.0 
0.0 
34.3 
518.1 
130836.6 
131841.6 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
24.0 
0.0 
0.0 
0.0 
3.8 
2102.3 
0.0 
1005.5 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.8 
12.4 
3124.8 
0.0 
0.0 
3148.8 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
88024.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
32234 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
97400 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
161600 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO RANSKASSA 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F 
F Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m1) 
374.0 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWP) 
42 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
20773.0 
433.0 
1510.0 
18830.0 
3.4 
4.7 
185.0 
216.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
rywtM Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
27825 
102607 Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
0.0 
33670.0 
299411.0 
378.0 
59500.0 
4952.0 
4104.3 
888.0 
412.0 
0.0 
0.0 
399211.0 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
79036.0 
1872.0j 
6457.0 
70707.0 
9.0 
0.0 
0.0 
551.0 
692.0 
119.0 
22.0 
0.0 
0.0 
1384.0 
80429.0 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
284530 
6739 
23245 
254545 
32 
587 
0 
0 
5070 
33670 
299411 
378 
59500 
4952 
4104 
888 
412 
0 
0 
399211 
693534 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
6795.5 
161.0 
555.2 
6079.4 
0.8 
14.0 
0.0 
0.0 
121.1 
804.2 
7151.0 
9.0 
1421.1 
118.3 
98.0 
21.2 
9.8 
0.0 
0.0 
9534.5 
16564.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
587.0 
4500.0 
19573.0 
299411.0 
321.3 
59500.0 
1560.0 
400.0 
0.0 
0.0 
0.0 
380765.3 
385852.3 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
14.0 
0.0 
0.0 
107.5 
467.5 
7151.0 
7.7 
1421.1 
37.3 
0.0 
9.6 
0.0 
0.0 
0.0 
9094.0 
0.0 
0.0 
9215.5 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
487.0 
299411.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
120680 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
228535 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
476337 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO IRLANNISSA 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl 
Irl Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maauialietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m1) 
2.5 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWp) 
56 Asennetun 
sähköcner 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
230.0 
5.6 
23.0 
200.0 
6.5 
0.0 
0.0 
0.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
rivtwtM 
0.3 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
102 Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
0.0 
0.0 
1735.0 
0.0 
4963.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
103.7 
6801.7 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) 
23.0 UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
851.0 
22.0 
65.0 
742.0 
18.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
869.0 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
3064 
79 
234 
2671 
65 
4 
0 
0 
2 
0 
1735 
0 
4963 
0 
0 
0 
0 
0 
104 
6802 
9936 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
73.2 
1.9 
5.6 
63.8 
1.5 
0.1 
0.0 
0.0 
0.1 
0.0 
41.4 
0.0 
118.5 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
2.5 
162.4 
237.3 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
4.2 
2.1 
0.0 
1735.0 
0.0 
4963.0 
0.0 
0.0 
0.0 
80.6 
6778.6 
6784.9 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.1 
0.0 
0.0 
0.1 
0.0 
41.4 
0.0 
118.5 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
1.9 
161.9 
0.0 
0.0 
162.0 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
4.2 
1735.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
3628 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
10968 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
17105 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO ITALIASSA 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It 
It Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m1) 
180.0 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWp) 
14690 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
12864.0 
371.0 
1585.0 
10908.0 
21.0 
496.0 
74.0 
104.0 
7.2 
1.2 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
rMWrhï 
682.0 
9.0 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
0 Poltto aineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
87866.0 
11100.0 
94300.0 
0.0 
39600.0 
2840.0 
5265.0 
293.0 
30.0 
75.0 
30.0 
153533.0 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) 
0.0 UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
44665.0 
1633.0 
7184.0 
35847.0 
6.3 
11.1 
3417.0 
189.0 
60.4 
24.3 
2.4 
6.3 
2.5 
284.9 
48378.0 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
160794 
5879 
25862 
129049 
23 
300 
40 
87866 
8916 
11100 
94300 
0 
39600 
2840 
5265 
293 
30 
75 
30 
153533 
411472 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
3840.3 
140.4 
617.7 
3082.1 
0.5 
7.2 
1.0 
2098.5 
212.9 
265.1 
2252.2 
0.0 
945.8 
67.8 
125.7 
7.0 
0.7 
1.8 
0.7 
3666.9 
9827.4 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
300 
8916.0 
1540.0 
94300.0 
0.0 
39600.0 
1227.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
136667.0 
145883.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
7.2 
0.0 
0.0 
212.9 
36.8 
2252.2 
0.0 
945.8 
29.3 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
3264.1 
0.0 
0.0 
3484.2 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
200.0 
94300.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
31240 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
154104 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
231498 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO LUXMBOURGISSA is. 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L 
L Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(lOOOm1) 
0.3 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWp) 
7 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
27.4 
0.6 
26.8 
0.0 
0.0 
0.0 
9.5 
0.0 
0.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
(MWff,) 
0.0 
0.0 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
131676 
64884 Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
0.0 
1017.0 
644.6 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
34.3 
0.0 
0.0 
1695.9 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) 
16.5 UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
86.1 
3.1 
83.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
50.2 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
50.2 
136.3 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
310 
II 
299 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1017 
645 
0 
0 
0 
0 
0 
34 
0 
0 
1696 
2006 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
7.4 
0.3 
7.1 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
24.3 
15.4 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.8 
0.0 
0.0 
40.5 
47.9 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
0.4 
0.0 
0.0 
644.6 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
1.4 
0.0 
0.0 
646.0 
646.4 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
15.4 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
15.4 
0.0 
0.0 
15.4 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
0.4 
644.6 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
51 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
3755 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
1190 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO ALANKOMAISSA 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto vhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m2) 
142.1 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWP) 
1999^ Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
37.0 
0.2 
36.8 
0.0 
157.0 
0.0 
189.0 
0.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
rMWtM 
0.0 
0.0 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
2580000 Poltto aineku 
iutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
0.0 
19786.0 
13400.0 
0.0 
1400.0 
0.0 
0.0 
2036.0 
1908.0 
0.0 
544.0 
39074.0 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) 
629.0 
511.0 
509.0 UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
100.0 
1.0 
99.0 
0.0 
238.0 
2.3 
0.0 
1208.0 
0.0 
120.0 
104.0 
0.0 
1.5 
1433.5 
1773.8 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
360 
4 
356 
0 
857 
118 
8 
0 
0 
19786 
13400 
0 
1400 
0 
0 
2036 
1908 
0 
544 
39074 
40417 UEL 
primaari-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
8.6 
0.1 
8.5 
0.0 
20.5 
2.8 
0.2 
0.0 
0.0 
472.6 
320.0 
0.0 
33.4 
0.0 
0.0 
48.6 
45.6 
0.0 
13.0 
933.2 
965.3 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
118.0 
0.0 
1288.0 
13400.0 
0.0 
1400.0 
143.0 
809.0 
0.0 
29.0 
17069.0 
17187.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
2.8 
0.0 
0.0 
0.0 
30.8 
320.0 
0.0 
33.4 
0.0 
0.0 
3.4 
19.3 
0.0 
0.7 
407.7 
0.0 
0.0 
410.5 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
51.0 
13400.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
66262 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
70741 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
79677 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO ITÄVALLASSA ^ 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maaulalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia vhteensä 
Sähköntuotanto vhteensä 
Lämmöntuotanto vhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m1) Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky(kWP) Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky(MWc) 
11274.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
CMWtM Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
35706 
2871.0 
38577.0 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
128542 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
130154 
258696 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
3070.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
3108.5 
6179 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
8810 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
26062 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
54645 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO PORTUGALISSA U 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p 
p Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m1) 
194.0 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWP) 
120 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
3982.0 
29.3 
205.6 
3747.5 
8.3 
5.8 
0.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
/•MWIM 
0.0 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) 
0 Polttoa ineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
185.0 
0.0 
61340.0 
0.0 
24829.0 
7063.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
113.0 
93345.0 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) 
0.0 UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
10704.7 
52.7 
528.1 
10124.9 
17.0 
0.5 
33.4 
0.0 
933.0 
0.0 
0.0 
0.0 
1.3 
933.0 
11689.9 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
38537 
190 
1901 
36450 
61 
607 
2 
185 
42 
0 
61340 
0 
24829 
7063 
0 
0 
0 
0 
113 
93345 
132779 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
920.4 
4.5 
45.4 
870.5 
1.5 
14.5 
0.0 
4.4 
1.0 
0.0 
1465.0 
0.0 
593.0 
168.7 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
2.7 
2229.4 
3171.2 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
607.0 
42.0 
0.0 
61340.0 
0.0 
3359.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
92.0 
64791.0 
65440.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
14.5 
0.0 
0.0 
1.0 
0.0 
1465.0 
0.0 
80.2 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
2.2 
1547.4 
0.0 
0.0 
1562.9 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
406.7 
61340.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
3259 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
19024 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
31380 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO SUOMESSA 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN 
FIN Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(lOOOm*) Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWp) Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
2736.0 
27.0 
278.0 
2431.0 
5.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
rMW»M Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
11837 
102.0 
1061.0 
10674.0 
7.0 
6740.0 
18584.0 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
42613 
367 
3820 
38426 
25 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
189934 
232547.2 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
1017.8 
8.8 
91.2 
917.8 
0.6 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
4536.3 
5554.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
12721 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
30356 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
65546 
(lähde: Eurostat) 
*s& 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO RUOTSISSA 
s 
S 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s 
s Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, h/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
I iimmöntuoutnlo yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m1) Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWp) Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
16448.0 
45.0 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
CMWtM Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
0.0 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
59039 
72 
1693.0 
60804.0 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
212540 
259 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
275775 
4SS575 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
5076.2 
0.0 
0.0 
0.0 
6.2 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
6586.5 
11668.8 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
30813 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
48550 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
142850 
(lähde: Eurostat) 
UUSIUTUVISTA ENERGIALÄHTEISTÄ SAATAVAN ENERGIAN TUOTANTO ISO-BRITANNIASSA ^ 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK Vuosi 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994j 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 
1994 Uusiutuvat energialähteet 
Vesivoima, kaikki 
Vesivoima -1 MW 
Vesivoima 1-10 MW 
Vesivoima 10+ MW 
Tuulienergia 
Aurinkopaneelit 
Aurinkoenergia 
Geoterminen sähkö 
Geoterminen lämpö 
Kiinteä yhdyskuntajäte 
Puu, ri/pito 
Kaukolämpö 
Teollisuuden puun käyttö 
Voimalaitokset 
Biopolttoaineet 
Kaatopaikkakaasut 
Puhdistamoliete 
Maatilalietteet 
Maatalous- ja elintarviketeollisuus 
Biomassa yhteensä 
Primäärienergia yhteensä 
Sähköntuotanto yhteensä 
Lämmöntuotanto yhteensä Kerääjien 
pinta-ala 
(1000m2) 
y 
286.3 Aurinko­
energian 
tuotantoky 
ky (kWP) 
0 Asennetun 
sähköener 
gian 
tuotantoky 
ky (MWe) 
1463.6 
29.3 
0.0 
1434.3 
148.5 
?.0 
112.0 
0.0 
91.4 Asennetun 
lämpöener 
gian 
tuotantoky 
ky 
AMWthï 
2.2 
49.9 
0.0 Polttoaine­
kulutus 
(tonneina) Polttoaineku 
lutus/ 
Lämmön 
osuus 
(mtoe) 
0.0 
14412.0 
7290.0 
0.0 
4166.0 
0.0 
0.0 
7400.0 
6820.0 
15.0 
0.0 
40103.0 Oman 
käytön 
kulutus 
(mtoe) UEL 
Sähkön­
tuotanto 
(GWh) 
5076.0 
141.0 
0.0 
4935.0 
337.0 
0.0 
0.0 
716.5 
0.0 
517.0 
360.8 
0.4 
0.0 
1594.7 
7007.3 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(mtoe) 
18274 
508 
0 
17766 
1213 
266 
0 
0 
35 
14412 
7290 
0 
4166 
0 
0 
7400 
6820 
15 
0 
40103 
59891 UEL 
primääri-
energian­
tuotanto 
(ktoe) 
436.4 
12.1 
0.0 
424.3 
29.0 
6.4 
0.0 
0.0 
0.8 
344.2 
174.1 
0.0 
99.5 
0.0 
0.0 
176.7 
162.9 
0.4 
0.0 
957.8 
1430.4 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(mtoe) 
266.0 
34.7 
1927.0 
7290.0 
0.0 
4166.0 
0.0 
792.0 
2181.0 
9.0 
0.0 
16365.0 
16665.7 UEL 
lämmön­
tuotanto 
(ktoe) 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
0.0 
6.4 
0.0 
0.0 
0.8 
46.0 
174.1 
0.0 
99.5 
0.0 
0.0 
18.9 
52.1 
0.2 
0.0 
390.9 
0.0 
0.0 
398.0 UEL 
lämpö 
kotitalous­
käyttöön 
(mtoe) 
152.0 
7290.0 Primääri-
energian 
kokonais­
tuotanto 
(ktoe) 
239134 Sisämaan 
kokonais­
kulutus 
(ktoe) 
219612 Sähkön 
kokonais­
kulutus 
(GWh) 
325046 
(lähde: Eurostat) 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 576 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 12 
Luettelonumero : CB-CO-96-605-FI-C 
ISBN 92-78-11809-5 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg