EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 30.9.2020 SWD(2020) 318 final KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA Oikeusvaltiokertomus 2020













Luku: Oikeusvaltiotilanne Alankomaissa Oheisasiakirja KOMISSION TIEDONANTOON EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Oikeusvaltiokertomus 2020





Oikeusvaltiotilanne Euroopan unionissa {COM(2020) 580 final} - {SWD(2020) 300 final} - {SWD(2020) 301 final} - {SWD(2020) 302 final} - {SWD(2020) 303 final} - {SWD(2020) 304 final} - {SWD(2020) 305 final} - {SWD(2020) 306 final} - {SWD(2020) 307 final} - {SWD(2020) 308 final} - {SWD(2020) 309 final} - {SWD(2020) 310 final} - {SWD(2020) 311 final} - {SWD(2020) 312 final} - {SWD(2020) 313 final} - {SWD(2020) 314 final} - {SWD(2020) 315 final} - {SWD(2020) 316 final} - {SWD(2020) 317 final} - {SWD(2020) 319 final} - {SWD(2020) 320 final} - {SWD(2020) 321 final} - {SWD(2020) 322 final} - {SWD(2020) 323 final} - {SWD(2020) 324 final} - {SWD(2020) 325 final} - {SWD(2020) 326 final}



Tiivistelmä Alankomaiden oikeuslaitoksen riippumattomuuden katsotaan olevan erittäin hyvä, ja oikeudenkäytön laadun parantamiseen kiinnitetään erityistä huomiota. Oikeuslaitoksen riippumattomuuden vahvistamiseksi on käynnissä tai käsiteltävänä useita aloitteita, jotka koskevat muun muassa menettelyä asioiden jakamiseksi tuomioistuimille sekä tuomarineuvoston ja korkeimman oikeuden jäsenten nimittämismenettelyjä. Meneillään on useita oikeuslaitoksen laatuun liittyviä pienimuotoisia hankkeita, joilla pyritään edistämään oikeussuojan saatavuutta ja joita ollaan ottamassa käyttöön laajemmassa mittakaavassa. Suunnitteilla on myös oikeusapujärjestelmän uudistus, joka on herättänyt oikeusalan ammattilaisten keskuudessa keskustelua. Lisäksi oikeuslaitokselle on ominaista jatkuva korkea tehokkuustaso. Selvitysten mukaan Alankomaita pidetään yhtenä vähiten korruptoituneista maista EU:ssa ja maailmassa. Julkishallinnon integriteettikulttuuri on vahva. Korruption torjuntaan on oikeudellinen ja institutionaalinen kehys, ja käynnissä on useita aloitteita korruption paljastamista ja tutkimista sekä korruptiorikoksista syytteeseenpanoa koskevan kehyksen vahvistamiseksi erityisesti rahoitusalalla. Väärinkäytösten paljastajia koskevaa lakia tarkastellaan parhaillaan, mikä saattaa johtaa väärinkäytöspaljastuksia käsittelevän viranomaisen tehtävien tarkistamiseen. Integriteettijärjestelmässä on tiettyjä puutteita, jotka koskevat erityisesti ylimpiä virkamiehiä ja lainvalvontaviranomaisia, ja joitain huolenaiheita on esitetty lobbauksen, pyöröovi-ilmiöiden ja poliittisten puolueiden rahoituksen läpinäkyvyyden osalta, mutta näiden puutteiden korjaamiseksi on toteutettu toimia. Alankomailla on tiedotusvälineiden moniarvoisuuden suhteen pitkät perinteet ja vankka oikeudellinen ja institutionaalinen kehys. Riippumattomalla audiovisuaalialan sääntelyviranomaisella on tärkeä tehtävä varmistaa tiedotusvälineiden omistussuhteiden läpinäkyvyys. Viranomaiset edistävät osaltaan riippumatonta journalismia erityisesti myöntämällä avustuksia journalismin edistämisrahastolle. Toimittajien suojelun puitteet ovat kaiken kaikkiaan vankat. Journalismineuvostolla, joka on lehdistön itsesääntelyelin, on oikeus antaa lausuntoja journalistisia käytäntöjä koskevista kanteluista. Media-alan työntekijät, kuten toimittajat, valokuvaajat ja pilapiirtäjät, joutuvat toisinaan uhkausten kohteeksi verkossa ja sen ulkopuolella. Toimittajien suojelu on noussut viime vuosina etualalle, mikä on lisännyt journalistiliittojen, poliisin ja syyttäjälaitoksen välistä yhteistyötä. Tuore ”PersVeilig”-aloite, joka auttaa toimittajia raportoimaan uhkista ja käsittelemään niitä, on hyvä esimerkki. Hallitusjärjestelmän osien keskinäinen valvontajärjestelmä on vakiintunut, ja lainsäädäntöprosessi on osallistava. Vaikutustenarviointikehys ja sidosryhmien osallistuminen edistävät lainsäädäntöprosessin laatua ja avoimuutta, mihin sisältyy myös perustuslainmukaisuuden tarkistaminen. Useat riippumattomat viranomaiset, kuten ihmisoikeuksia valvova elin College voor de Rechten van de Mens ja kansallinen oikeusasiamies, osallistuvat perusoikeuksien turvaamiseen. Julkishallinto pyrkii käymään vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan kanssa ja tarjoamaan kansalaisille tietoa. Parlamentissa käytävät säännölliset keskustelut sekä eri viranomaisten aloitteet ja pohdinnat oikeusvaltioon liittyvistä aiheista edistävät osaltaan dynaamista oikeusvaltiokulttuuria.

I.Oikeuslaitos Oikeuslaitos koostuu 11 alioikeudesta, neljästä yleisestä muutoksenhakutuomioistuimesta ja kahdesta erityistuomioistuimesta , korkeimmasta hallinto-oikeudesta ja korkeimmasta oikeudesta. Riippumattomalla tuomarineuvostolla on keskeinen rooli oikeuslaitoksen riippumattomuuden turvaamisessa, ja sen tehtävänä on ylläpitää oikeusjärjestelmän laatua, muun muassa jakamalla varoja tuomioistuimille . Kansallinen tuomareiden valintalautakunta valitsee tuomariehdokkaat, minkä jälkeen toimeenpanovallan käyttäjät nimittävät tuomarit eliniäksi oikeusministerin ehdotuksesta . Syyttäjälaitos on oikeusministeriöstä erillään oleva laitos, mutta poliittinen vastuu siitä kuuluu ministerille. Asianajajaliitto on perustettu lailla. Se on valtionhallinnosta riippumaton, ja se rahoitetaan yksinomaan asianajajien vuosimaksuilla. Riippumattomuus Oikeuslaitoksen riippumattomuus käsitetään erittäin hyväksi, ja toimia oikeuslaitoksen riippumattomuuden vahvistamiseksi jatketaan. Käsitys oikeuslaitoksen riippumattomuuden tasosta on viime vuosina ollut jatkuvasti erittäin hyvä kansalaisten keskuudessa (77 prosenttia pitää sitä melko hyvänä tai erittäin hyvänä) ja yritysten keskuudessa (81 prosenttia pitää sitä melko hyvänä tai erittäin hyvänä) . Vaikka oikeuslaitoksen riippumattomuuden katsotaan olevan erittäin hyvä, on esitetty uusia aloitteita, joilla oikeuslaitoksen perinteisesti vahvaa riippumattomuutta edistetään edelleen. Niissä otetaan huomioon riippumattomien neuvoa-antavien elinten ja oikeuslaitoksen kanssa käydyn vuoropuhelun erityisasema. Oikeusasioiden jakamista koskevat uudet säännöt hyväksyttiin vuoden 2020 alussa. Tuomarineuvosto on hyväksynyt uudet oikeusasioiden jakamista koskevat säännöt yhteistyössä tuomioistuinten, syyttäjälaitoksen ja asianajajaliiton kanssa, ja niiden tarkoituksena on edistää avoimuutta asioiden jakamisessa tuomioistuimissa. Tuomioistuinten välinen toimivallan jako vahvistetaan laissa, mutta siinä ei säädetä asioiden jakamisesta. Sääntöjen mukaan asiat jaetaan pääsääntöisesti satunnaisesti tuomareiden kesken, ja kaikki poikkeukset tähän sääntöön julkistetaan tuomioistuinten laatimissa hallinnollisissa määräyksissä . Säännöissä myös todetaan, että jos asia siirretään toiselle tuomarille, asianosaisille ilmoitetaan tämän siirron syyt. Tuomioistuinten hallinto laatii kullekin lainkäyttöalueelle yksityiskohtaisemmat säännöt, jotka perustuvat uusiin asioiden jakamista koskeviin sääntöihin. Hallitus on ilmoittanut suunnitelmista muuttaa korkeimman oikeuden tuomareiden nimitysmenettelyä. Hallitus on ilmoittanut riippumattoman valtionkomitean vuonna 2018 antamien suositusten mukaisesti perustuslakimuutoksen valmistelusta korkeimman oikeuden tuomareiden nimitysmenettelyn muuttamiseksi. Nykyisen käytännön mukaan korkeimman oikeuden tuomareiden komitea laatii luettelon kuudesta ehdokkaasta ja toimittaa sen edustajainhuoneelle, joka valitsee ja asettaa kolme ehdokasta paremmuusjärjestykseen ja kutsuu ensimmäisellä sijalla olevan haastatteluun. Tämän jälkeen oikeusministeri ehdottaa valittua ehdokasta toimeenpanovallan käyttäjälle nimittämistä varten . Valtionkomitea suositteli, että perustetaan komitea, joka koostuu edustajainhuoneen nimeämästä parlamentin jäsenestä, korkeimman oikeuden presidentin nimeämästä korkeimman oikeuden jäsenestä sekä edustajainhuoneen ja korkeimman oikeuden yhdessä nimeämästä asiantuntijasta . Uuden komitean olisi tarkoitus vastata korkeimman oikeuden uusien tuomareiden nimeämisestä, mikä kuuluu tällä hetkellä edustajainhuoneen toimivaltaan. Nimitysehdotus toimitettaisiin toimeenpanovallan käyttäjälle nimitystä varten. Nimitysehdotus sitoisi toimeenpanovallan käyttäjää. Hallitus on laatinut ehdotuksen perustuslain tarkistamisesta tämän suosituksen täytäntöönpanemiseksi. Ehdotus julkaistiin joulukuusta 2019 maaliskuuhun 2020 suoritettavaa sidosryhmien verkkokuulemista varten. Suunnitellun uudistuksen tavoitteena on rajoittaa edelleen toimeenpanovallan ja lainsäädäntövallan käyttäjien rooleja korkeimman oikeuden tuomareiden nimittämisessä, mikä on Euroopan neuvoston suositusten mukaista . Tuomarineuvoston ja tuomioistuinten hallintoelinten jäsenten nimittämismenettelyjä pohditaan parhaillaan. Tuomarineuvostolla on keskeinen rooli oikeuslaitoksen riippumattomuuden turvaamisessa. Parhaillaan keskustellaan siitä, olisiko tuomareilla oltava suurempi vaikutusvalta tuomioistuinten hallintoelinten jäsenten ja tuomarineuvoston jäsenten nimittämisprosessiin. On perustettu työryhmä, johon kuuluu tuomarineuvosto ja tuomareita edustava yhdistys. Sen tehtävä on keskustella nimityksistä tuomioistuinten hallintoelimiin ja tuomarien osallistumisesta prosessiin. Tuomarineuvoston osalta oikeusturvasta vastaava ministeri on ilmoittanut lainsäädännöstä, jolla muutetaan tuomarineuvoston jäsenten nimitysmenettelyä . Tällä hetkellä ministeri ja tuomarineuvosto laativat yhdessä enintään kuuden henkilön luettelon avoinna olevan viran täyttämiseksi . Luettelo toimitetaan suosituskomitealle , joka laatii luettelon enintään kolmesta henkilöstä ja toimittaa sen ministerille. Ministeri nimeää tuomarineuvoston uuden jäsenen, jonka toimeenpanovallan käyttäjä nimittää kuudeksi vuodeksi . Ilmoitetulla lainsäädännöllä rajoitettaisiin ministerin roolia nimitysmenettelyssä, sillä ministeri ei enää nimittäisi suosituskomitean jäsentä eikä osallistuisi kuuden henkilön luettelon laatimiseen . Parlamentin esityksessä hallitusta kehotettiin myös pyytämään korkeimman hallinto-oikeuden lausunto mahdollisista puutteista oikeudellisessa kehyksessä, joka koskee tuomarineuvoston jäsenten ja tuomioistuinten hallintoelinten jäsenten nimittämistä, ja raportoimaan asiasta parlamentille. Ministeri pyysi helmikuussa 2020 korkeimmalta hallinto-oikeudelta tästä asiasta neuvoja. Tämän pohdinnan tavoitteena on rajoittaa entisestään toimeenpanovallan tai lainsäädäntövallan vaikutusta tuomarineuvoston jäsenten nimittämiseen, mikä on Euroopan neuvoston suositusten mukaista . Oikeusministerin toimivaltaan antaa syyttäjälaitokselle tapauskohtaisia ohjeita liittyy suojatoimia, eikä tätä oikeutta käytännössä käytetä. Oikeusministerillä on poliittinen vastuu syyttäjälaitoksesta, vaikka laitos ei ole osa ministeriötä . Syyttäjälaitos antaa ministerille säännöllisesti tietoja tärkeistä tapauksista, ja ministerillä on valtuudet antaa ohjeita syytteen nostamisesta tai syyttämättä jättämisestä tietyssä tapauksessa. Käytössä on tiettyjä oikeudellisia suojatoimia, joilla rajoitetaan mielivaltaisen puuttumisen mahdollisuutta: ministerillä on syyttäjäkollegiota kohtaan ilmoitusvelvollisuus, ja kirjallisesti esitettävät ohjeet ja kollegion näkemykset lisätään asiakirja-aineistoon. Syyttämättä jättämistä koskevista ohjeista olisi myös ilmoitettava edustajainhuoneelle ja senaatille samoin kuin syyttäjäkollegion näkemyksistä, mikäli tämä ei ole valtion etujen vastaista. Käytännössä tapauskohtaisia ohjeita ei ole Alankomaiden viranomaisten mukaan annettu vuosikymmeniin. Nämä suojatoimet yhdessä sen seikan kanssa, että oikeusministeri ei käytä oikeuttaan ohjeistaa syyttäjiä yksittäisissä tapauksissa, näyttävät vähentävän syyttäjälaitoksen riippumattomuuteen mahdollisesti kohdistuvia riskejä . Euroopan unionin tuomioistuimen äskettäisen eurooppalaista pidätysmääräystä koskevan oikeuskäytännön johdosta Alankomaat muutti vuonna 2019 eurooppalaisten pidätysmääräysten antamista koskevaa menettelyään . Laatu Oikeusapujärjestelmän uudistus on tarkoitus saada päätökseen vuoteen 2024 mennessä. Oikeusapujärjestelmä on monikerroksinen. Kansalaisille sähköisesti saatavilla olevien tietojen lisäksi on oikeudellisia neuvontakeskuksia, jotka tarjoavat maksutonta neuvontaa (”ensivaiheen neuvonta”) ja jotka voivat ohjata edelleen yksityisten asianajajien ja sovittelijoiden puoleen (”toisen vaiheen neuvonta”), joille oikeusapulautakunta maksaa kiinteän palkkion tapauksen mukaan. Kansalaiset voivat myös suoraan hakea tuettua asianajajan tai sovittelijan apua. Oikeusapu rahoitetaan pääasiassa julkisista varoista, ja noin 38 prosenttia kansalaisista täyttää oikeusavun myöntämisperusteet . Suunnitteilla olevalla oikeusapujärjestelmän uudistuksella pyritään kansalaisille suunnatun tiedotuksen tehostamiseen ja oikeudellisten neuvontakeskusten määrän lisäämiseen. Uudistuksessa on myös tarkoitus keskittyä enemmän tuomioistuinten ulkopuolisiin ratkaisuihin ja ottaa ”toisen vaiheen neuvontaan” mukaan uusia palveluntarjoajia, jotka eivät ole asianajajia tai sovittelijoita. Vaikka uudistuksen tavoitteena on räätälöidä oikeusapu kansalaisten tarpeisiin, sellaisen neuvoa-antavan elimen perustaminen, joka voi tarkistaa, mitkä tapaukset ovat oikeutettuja tuettuun oikeusapuun, voi vaikuttaa kielteisesti oikeussuojan saatavuuteen . Sidosryhmät, kuten asianajajaliitto ja syyttäjäviranomaisten ja tuomareiden yhdistys, ovat arvostelleet suunniteltua uudistusta ja korostaneet, että oikeussuojan saatavuus on turvattava . Lisäksi oikeusapujärjestelmään käytettävissä oleva rahoitus on herättänyt jonkin verran huolta . Oikeuslaitoksen digitalisoinnissa on edelleen parantamisen varaa. Oikeusjärjestelmää koskevia tietoja annetaan kattavasti verkossa kansalaisille, mutta sähköisten välineiden saatavuus asioiden vireille panemiseksi, haasteiden toimittamiseksi ja menettelyjen vaiheiden seuraamiseksi ei ole vielä riittävä . Kaikkien oikeusasteiden tuomioistuinten tuomioihin voi tutustua verkossa, mutta julkaisuaste on edelleen melko alhainen . Viranomaiset pyrkivät kuitenkin nostamaan sitä seuraavien kolmen vuoden aikana . Oikeusviranomaiset perustivat vuonna 2018 ohjelman, jolla oikeussuojan digitaalista saatavuutta parannettiin . Parhaillaan on käynnissä useita pienimuotoisia hankkeita, joilla pyritään edistämään oikeussuojan saatavuutta, ja niitä ollaan ottamassa käyttöön laajemmassa mittakaavassa. Yhteiskunnallisesti tehokkaan oikeudenkäytön ohjelma koostuu monista hankkeista, joilla oikeuslaitosta pyritään mukauttamaan kansalaisten tarpeisiin. Ohjelmassa käynnistetään monia paikallisia pilottihankkeita ja arvioidaan niitä, jotta oikeussuojan saatavuutta parantavia hankkeita voidaan laajentaa tuomioistuimiin kaikkialla Alankomaissa. Esimerkkeinä tällaisista hankkeista voidaan mainita ”naapurustotuomari”, joka auttaa ratkaisemaan riitoja varhaisessa vaiheessa, ja ”velka-asioiden tuomari”, joka käsittelee kaikki tietyn velallisen tapaukset samanaikaisesti yhdessä velkojen uudelleenjärjestelyssä. Viranomaiset pyrkivät luomaan suotuisan ympäristön oikeussuojan laadun ja saatavuuden jatkuvalle parantamiselle tarjoamalla puitteet lukuisille pienimuotoisille hankkeille, joita on tarkoitus testata, arvioida ja mahdollisesti laajentaa. Covid-19-pandemia on vaikuttanut oikeuslaitoksen toimintaan. Sidosryhmät ovat olleet jonkin verran huolissaan oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden tehokkaasta turvaamisesta ja oikeudenkäytön laadusta covid-19-pandemian aikana , ja käsittelyä odottavien rikosasioiden määrä on kasvanut merkittävästi kriisin vuoksi. Tämän suhteen syyttäjälaitos on ilmoittanut tuomioistuimia kuullen suunnitelmista käyttää enemmän toimivaltaansa päättää tietyistä rikosasioista . Tämä saattaisi vaikuttaa oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaan oikeuteen erityisesti, jos kansalaiset eivät saa riittävästi tietoa . Toisaalta digitaalisten välineiden käyttö oikeudenkäynneissä kasvoi covid-19-pandemian vuoksi, mukaan lukien suoratoistotekniikka ja oikeusistunnot verkon välityksellä. Tehokkuus

Oikeuslaitokselle on ominaista tasaisen korkea tehokkuus. Oikeuslaitoksen tehokkuus on pysynyt tasaisen korkeana viime vuosina . Käsittelyaika on lyhyt erityisesti ensimmäisen oikeusasteen siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa , ja tasainen noin 100 prosentin selvitysaste osoittaa, että oikeuslaitos pystyy käsittelemään käsittelyyn tulevien asioiden määrän tehokkaasti . Tätä tukee se, että siviili-, kauppa- ja hallinto-oikeudellisissa asioissa ei ole merkittävää ruuhkaa . Oikeudenkäytön tehokkuutta edistetään edelleen erilaisilla hankkeilla (kuten käsittelyaikojen muutoshankkeella ), joissa on kartoitettu mahdollisia keinoja oikeudenkäytön tehostamiseksi. Kilpailuoikeuden alalla tehokkuus on hyvä, kun taas sähköistä viestintää, kuluttajansuojaa ja rahanpesua koskevissa asioissa tuomioistuinkäsittelyn kesto on kohtalainen. Julkishallintoneuvosto (Raad voor het Openbaar Bestuur) korostaa kuitenkin, että oikeuslaitoksen työpaineeseen liittyy joitakin huolenaiheita . II.Korruptiontorjunnan kehys Korruption tutkimista ja siihen liittyviä syytetoimia koskeva toimivalta on jaettu useiden viranomaisten kesken. Poliisin sisäinen tutkintayksikkö tutkii valtionhallinnossa tapahtuneita väärinkäytöksiä. Verotiedustelu- ja -tutkintaosasto vastaa talousrikosten tutkinnasta, mukaan lukien ulkomainen ja kaupalliseen toimintaan liittyvä lahjonta. Kansallinen syyttäjänvirasto keskittyy virkamiesten kotimaiseen lahjontaan, ja vakavista petoksista, ympäristörikoksista ja omaisuuden menetetyksi tuomitsemisesta vastaava kansallinen syyttäjänvirasto on vastuussa ulkomaisen ja kaupalliseen toimintaan liittyvän lahjonnan tutkinnasta. Väärinkäytöspaljastuksia käsittelevä viranomainen antaa tukea ja neuvontaa henkilöille, jotka haluavat ilmoittaa työhön liittyvästä väärinkäytöksestä julkisella ja yksityisellä sektorilla. Uusilla aloitteilla pyritään vahvistamaan parlamentin jäseniin sovellettavia integriteettijärjestelmiä, ja puoluerahoitusta koskevaa lakia tarkistetaan parhaillaan. Transparency Internationalin viimeisimmässä korruptioindeksissä Alankomaat sai arvosanan 82/100, ja se oli Euroopan unionissa sijalla 4 ja maailmanlaajuisesti sijalla 8. Eurobarometri-tutkimukseen vastanneista alankomaalaisista 47 prosenttia oli sitä mieltä, että korruptio on levinnyt laajalle Alankomaissa (EU:n keskiarvo on 71 prosenttia), ja vain 4 prosenttia alankomaalaisista vastaajista katsoi, että korruptio vaikuttaa heidän päivittäiseen elämäänsä (EU:n keskiarvo on 26 prosenttia) . Vastaavasti vain 12 prosenttia yrityksistä pitää korruptiota ongelmana harjoittaessaan liiketoimintaa Alankomaissa (EU:n keskiarvo on 37 prosenttia). Lisäksi 53 prosenttia alankomaalaisista katsoo, että tuloksellisia syytetoimia on riittävästi korruptoituneiden käytäntöjen estämiseksi (EU:n keskiarvo 36 prosenttia), ja 38 prosenttia yrityksistä on sitä mieltä, että korkean virkamiehen lahjonnasta kiinni jääneitä henkilöitä ja yrityksiä rangaistaan asianmukaisesti (EU:n keskiarvo 31 prosenttia) . Korruption torjuntaan on olemassa kattava oikeudellinen kehys. Lahjontarikokset on säädetty rangaistaviksi rikoslaissa . Kaikki GRECOn suositukset, jotka koskevat syytteeseenpanoa, oli pantu täytäntöön vuoteen 2010 mennessä . Laki tarjoaa mahdollisuuden parlamentin jäsenten, ministerien ja valtiosihteerien rikosoikeudelliseen syytteeseenpanoon virka-asioihin liittyvistä rikoksista. Perustuslain 119 §:n mukaista erityismenettelyä sovelletaan, jos ministerit, parlamentin jäsenet ja valtiosihteerit rikkovat lakia virassa ollessaan. Se kattaa useita rikoksia, kuten lahjusten ottamisen ja virka-aseman väärinkäytön. Tällaisissa tilanteissa ministerit, parlamentin jäsenet ja valtiosihteerit voidaan haastaa oikeuteen ainoastaan joko hallituksen tai parlamentin päätöksellä, ja korkein oikeus käsittelee tällaiset tapaukset. GRECO suositteli vuonna 2018 sen varmistamista, että tämä menettely ei haittaa rikosoikeudellista prosessia korruptioon liittyvissä rikoksissa . Menettelyä tarkastelee parhaillaan asiaa käsittelevä komitea. Useat viranomaiset ovat vastuussa korruptiorikosten tutkinnasta ja syytteeseenpanosta. Poliisin sisäisestä tutkinnasta vastaava osasto tutkii valtionhallinnon sisällä tapahtuvaa rikollista toimintaa myös silloin, kun virkamiestä tai poliisia epäillään rikoksesta, kuten petoksesta tai lahjonnasta. Se toimii syyttäjäkollegion alaisuudessa. Verotiedustelu- ja tutkintaosasto on vero- ja tullihallinnon erikoistunut tutkintayksikkö, joka vastaa talousrikosten, myös ulkomaisen ja kaupalliseen toimintaan liittyvän lahjonnan, tutkinnasta. Syyttäjälaitosta johtaa syyttäjäkollegio, ja se vastaa rikosasioiden tutkinnasta ja syytteeseenpanosta. Kansallinen syyttäjänvirasto keskittyy järjestäytyneen rikollisuuden kansainvälisiin muotoihin ja virkamiesten kotimaiseen lahjontaan. Törkeistä petoksista, ympäristörikoksista ja omaisuuden menetetyksi tuomitsemisesta vastaava kansallinen syyttäjänvirasto on vastuussa petosten ja ympäristörikosten tutkinnasta, mukaan lukien kaupalliseen toimintaan liittyvä ja ulkomainen lahjonta. Väärinkäytöspaljastuksia käsittelevä viranomainen palvelee keskitetysti sekä julkista että yksityistä sektoria ja tarjoaa tukea ja neuvoja henkilöille, jotka haluavat ilmoittaa työhön liittyvistä väärinkäytöksistä. Tämä vuonna 2016 perustettu viranomainen voi myös tutkia rikoksia. Sen palvelut ovat luottamuksellisia ja maksuttomia. Viranomaisella oli kuitenkin joitakin ongelmia muun muassa pitkien tai tehottomien menettelyjen vuoksi ensimmäisten toimintavuosien aikana. Tämän kerrotaan johtuneen pääasiassa vanhoista ja monimutkaisista tapauksista, jotka viranomaiselle siirrettiin sen toiminnan alussa. Vuonna 2019 väärinkäytöspaljastuksia käsittelevä viranomainen alkoi käsitellä 331 neuvonpyyntöä, joista 27 arvioitiin todellisiksi väärinkäytösten paljastuksiksi, joihin liittyi perusteltu epäily väärinkäytöksestä . Eurobarometri-tutkimukseen vastanneista alankomaalaisista 57 prosenttia ilmoitti, etteivät he tiedä, mille taholle korruptiotapauksesta olisi ilmoitettava, jos he kokisivat tai todistaisivat tällaisen tilanteen, ja 49 prosenttia toi esiin, että he saattaisivat olla ilmoittamatta korruptiotapauksesta asianmukaisen suojelun puutteen vuoksi . Väärinkäytösten paljastajia koskevaa lakia tarkastellaan parhaillaan. Vaikka loppuraportti on jo annettu, täydentävä tutkimusraportti on tarkoitus julkaista syyskuussa. Tämä voi johtaa väärinkäytöspaljastuksia käsittelevän viranomaisen toimeksiannon tarkistamiseen. Useilla viimeaikaisilla aloitteilla pyritään parantamaan institutionaalisia valmiuksia torjua korruptiota. Syyttäjälaitoksen vuoden 2019 vuosikertomuksesta käy ilmi, että poliisin sisäisen tutkinnan osasto on suorittanut 61 tutkintaa julkishallinnon virkamiesten tekemistä korruptioon liittyvistä rikoksista. Osa tutkinnoista koski arkaluonteisten tietojen vuotamista ja yhteyksiä järjestäytyneisiin rikollisryhmiin . Viime vuosina on vahvistettu institutionaalisia valmiuksia torjua korruptiota. Hallitus on esimerkiksi lisännyt rahoitusta vuodesta 2016 lähtien, minkä ansiosta syyttäjänvirasto ja verotiedustelu- ja -tutkintaosasto on saanut vuodesta 2018 lähtien 20 miljoonan euron vuotuisen lisärahoituksen korruptiota ja rahanpesua koskeviin toimenpiteisiin. Tämän ansiosta verotiedustelu- ja -tutkintaosastoon perustettiin syyskuussa 2016 korruption torjuntaan erikoistunut keskus. Lisäksi vakavia petoksia, ympäristörikoksia ja omaisuuden menetetyksi tuomitsemista käsittelevään kansalliseen syyttäjänvirastoon perustettiin vuonna 2017 ”korruptioryhmä”, joka keskittyy tutkimaan ulkomaista lahjontaa ja kaupalliseen toimintaan liittyvää korruptiota. Marraskuussa 2019 hyväksytty säädös mahdollistaa virkamiesten lahjontaa koskevien varmentamattomien tietojen keräämisen keskusrekisteriin. Uuden rekisterin tarkoitus on pystyä tallentamaan poliisitietoja ja käyttämään niitä pidempään. Tämä antaa kansallisen poliisin sisäiselle tutkintayksikölle mahdollisuuden käyttää näitä tietoja myöhemmin tutkinnassa tai aloittaa uusia tutkimuksia useiden signaalien perusteella. Korruption torjunnan tehostamiseksi on otettu käyttöön innovatiivisia välineitä, kuten parhaita käytäntöjä edustava hanke, joka koskee ilmoittamista epäilyttävistä liiketoimista. Verotiedustelu- ja -tutkintaosaston korruptiontorjuntakeskus on ottanut käyttöön hankeperusteisen lähestymistavan, jossa vero-, pankki- ja kirjanpitotietoja sekä -tapahtumia vertaillaan toisiinsa niiden yhdessä tarjoamien vihjeiden ja toistuvien toimintamallien havaitsemiseksi. Esimerkkinä hyvästä käytännöstä voidaan mainita korruptiontorjuntakeskuksen ja rahanpesun selvittelykeskuksen yhteinen analyysi, jolla varmistetaan taitotiedon jakaminen ja korruptioon liittyvien epätavallisten liiketoimien tehokkaampi ja laajempi analysointi. Epäilyttäviä liiketoimia koskevien ilmoitusten tärkein lisäarvo on tietoisuuden lisääminen korruption eri muodoista ja piirteistä ja korruptioon viittaavista tekijöistä, jotta voidaan lisätä raporttien määrää ja parantaa niiden laatua ja siten parantaa koko raportointiketjun tehokkuutta ja vaikuttavuutta. Rahoitusalan integriteetin vahvistamiseksi on perustettu julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus. Vaikka havaittu korruptio on yleisesti ottaen vähäistä, rahoitusalaa pidetään korkean riskin alana . Rahoitusalan valvonta-, syytteeseenpano- tai tutkintatehtäviä hoitavien viranomaisten välisellä kumppanuudella pyritään toteuttamaan ennaltaehkäiseviä toimia alan integriteettiin kohdistuvien uhkien tunnistamiseksi ja torjumiseksi. Rahoitusalan asiantuntijakeskuksella on myös keskeinen rooli tiedon jakamisessa. Sen vuoden 2020 vuosisuunnitelmassa mainitaan korruptio painopistealueena ja siinä esitetään sellaisen hankkeen käynnistämistä, jolla pyritään nimenomaan tehostamaan korruption ehkäisemistä ja havaitsemista pankeissa . Integriteetti on keskeinen osa julkishallinnon kehystä. Virkamieslaissa säädetään julkishallintoa koskevista käytännesäännöistä ja varallisuuden julkistamista koskevista säännöistä. Virkamiesten integriteettiä koskevat säännöt sisältyvät integriteettiä koskeviin valtion käytännesääntöihin. Lisäksi käsittelyssä on uusi lakiehdotus, jolla edistetään hajautettujen, alueellisten tai paikallisten hallintoelinten jäsenten (jäsenehdokkaiden) integriteettiä. Integriteetin hallintaa käsittelevä osastojen välinen foorumi keskittyy koko hallintoalan integriteettipolitiikkaan, rikkomusten seurantaan ja rekisteröintiin sekä uusien julkishallinnon välineiden kehittämiseen. Integriteetin tutkinnan neuvoa-antava ryhmä on antanut vuodesta 2015 lähtien riippumatonta neuvontaa poliittisessa vastuussa oleville virkamiehille. Eurobarometri-tutkimukseen vastanneista 50 prosenttia on kuitenkin sitä mieltä, että lahjonta ja vallan väärinkäyttö henkilökohtaisen hyödyn saamiseksi ovat levinneet laajalle julkisia tarjouskilpailuja järjestävien virkamiesten keskuudessa, ja 55 prosenttia on sitä mieltä, että sama pätee myös rakennuslupia myöntäviin virkamiehiin. Paikallistasolla on otettu käyttöön innovatiivisia välineitä integriteetin edistämiseksi. Esimerkiksi integriteettitoimisto (joka on osa Amsterdamin kaupunginhallintoa) edistää integriteettiä paikallisella poliittisella ja hallinnollisella tasolla mutta myös suhteissa palveluntarjoajien ja yritysten kanssa. Tämä on hyvä käytäntö, etenkin kun otetaan huomioon, että sidosryhmien mukaan hajauttamisprosessia olisi arvioitava huolellisesti mahdollisten korruptioriskien valossa. Vaikka uusilla aloitteilla pyritään vahvistamaan parlamentin jäseniin sovellettavia integriteettijärjestelmiä, ylimpiin virkamiehiin liittyy edelleen huolenaiheita. Parlamentin molempia kamareita varten on otettu käyttöön uusia integriteettitoimenpiteitä. Vuonna 2019 senaatti hyväksyi jäsenilleen menettelysäännöt, joissa annetaan ohjeita yhteyksistä kolmansiin osapuoliin, myös lobbaajiin. Edustajainhuone hyväksyy lähiaikoina menettelysäännöt ja ottaa käyttöön ilmoitusvaatimuksia koskevan valvontajärjestelmän . Ylimpien virkamiesten integriteetin suhteen on havaittu tiettyjä puutteita. Tätä kysymystä on korostanut myös GRECO, joka suosittelee asianmukaisten ohjeiden antamista eturistiriitoihin ja integriteettiin liittyvissä asioissa ja sitä, että ylimmät virkamiehet ilmoittavat tapauskohtaisesti yksityisten etujen ja virallisten tehtävien välisistä ristiriidoista ja julkistavat säännöllisesti taloudelliset etunsa . Lainvalvontaviranomaisiin luotetaan korruption torjunnassa. Eurobarometri-kyselyyn vastanneista 60 prosenttia luottaa eniten poliisiin korruptiotapausten käsittelyssä . Kuitenkin 34 prosenttia vastaajista katsoo, että lahjonta ja vallan väärinkäyttö henkilökohtaisen hyödyn saamiseksi ovat levinneet laajalle poliisi- ja tulliviranomaisten keskuudessa . Vuonna 2017 tehty tutkimus osoittaa, että lainvalvontaviranomaisten lahjonnan ja muiden integriteettiloukkausten torjumiseksi voitaisiin tehdä enemmän . GRECO suositteli esimerkiksi, että lainvalvontaviranomaisten luotettavuus- ja taustaselvityksiä tehtäisiin säännöllisin väliajoin koko työuran ajan ja että luottamuksellisiin tietoihin pääsyä ja niiden käyttöä koskevaa valvontaa tehostettaisiin, jotta estetään luvaton pääsy tietoihin ja tietovuodot . Lakiehdotusta poliisien ja ulkoisten konsulttien taustaselvitysten laajentamisesta ennen nimittämistä ja työsuhteen aikana ei ole vielä hyväksytty. ”Pyöröovi-ilmiön” ehkäisemistä koskeviin sääntöihin sisältyy entisten johtavien virkamiesten lobbauskielto. Entiset ministerit ja valtiosihteerit eivät saa kahden vuoden ajan toimikautensa päättymisestä millään tavoin lobata entisen ministeriönsä työntekijöitä minkään yrityksen, puolijulkisen organisaation tai lobbausjärjestön puolesta. He eivät myöskään voi toimia välittäjinä tai asiamiehinä kaupallisissa yhteyksissä ministeriöön. Sidosryhmät huomauttavat kuitenkin, että ei ole olemassa yleisiä sääntöjä lobbaajien kanssa toimimisesta tai työsuhteen päättymisen jälkeisistä rajoituksista silloin, kun ylimmät virkamiehet hakevat työtä yksityiseltä sektorilta. Myös GRECO on korostanut tätä . Poliittisten puolueiden rahoitukselle on vain vähän rajoituksia, eikä niitä sovelleta paikallisiin puolueisiin tai kansallisten puolueiden paikallisosastoihin. Tämä herättää kysymyksiä tarpeesta rekisteröidä lahjoitukset ja valvoa niitä. Poliittisten puolueiden rahoituksesta käydään parhaillaan keskustelua, ja puoluerahoitusta koskevaa lakia tarkistetaan parhaillaan . Tarkistuksilla pyritään esimerkiksi lisäämään puolueille annettavien lahjoitusten läpinäkyvyyttä ja kieltämään lahjoitukset Euroopan talousalueen ulkopuolelta. On odotettavissa, että Euroopan talousalueelta tulevat lahjoitukset julkistetaan ilman minkäänlaista kynnysarvoa. Ilmoitettavien alankomaalaisten lahjoitusten kynnysarvo pysyisi edelleen 4 500 eurossa. Lain tarkistukseen ei sisälly sääntöjä poliittisten puolueiden paikallis- ja alueosastojen rahoituksesta. Joitakin näistä kysymyksistä tarkasteltiin myös puoluerahoituksen läpinäkyvyyttä koskevissa GRECOn raporteissa . Tätä varten valmistellaan uutta poliittisia puolueita koskevaa lakia. Lakiluonnoksen odotetaan sisältävän paikallisten puolueiden tai kansallisten puolueiden paikallisten osastojen rahoituksen läpinäkyvyyttä koskevat säännöt. Eurobarometri-tutkimukseen vastanneista alankomaalaisista 50 prosenttia ei pidä poliittisten puolueiden rahoitusta riittävän avoimena tai valvottuna, ja 43 prosenttia katsoo, että lahjonta ja vallan väärinkäyttö henkilökohtaisen hyödyn saamiseksi ovat levinneet laajalle poliittisten puolueiden keskuudessa . III.Tiedotusvälineiden moniarvoisuus Tiedotusvälineiden moniarvoisuutta koskeva oikeudellinen kehys perustuu tiettyihin perustuslaillisiin ja lainsäädännöllisiin takeisiin. Tiedonsaantioikeus on vahvistettu perustuslaissa, ja julkishallinnon avoimuudesta annetussa laissa säädetään yleisön oikeudesta tutustua viranomaisten hallussa oleviin hallinnollisiin asiakirjoihin. Riippumaton audiovisuaalisten tiedotusvälineiden sääntelyviranomainen varmistaa tiedotusvälineiden omistussuhteiden läpinäkyvyyden. Viranomaiset pyrkivät tehostamaan toimittajien turvaamista väkivallalta ja hyökkäyksiltä erityisesti asiasta vastaavan ohjausryhmän avulla . Audiovisuaalisten mediapalvelujen sääntelyviranomainen Commissariaat voor de Media (CvDM) on riippumaton hallintoviranomainen, joka on perustettu vuoden 2008 tiedotusvälinelailla julkisyhteisöksi, joka on oikeushenkilö. Viranomaisella on lakisääteinen velvollisuus julkistaa päätöksensä, ja sen katsotaan toimivan avoimesti . Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineen (Media Pluralism Monitor, MPM) arvion mukaan sen riippumattomuuteen liittyvä riski oli hyvin vähäinen vuosina 2018 ja 2019. Riippumattomista hallintoviranomaisista annetun puitelain mukaan opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeri nimittää mediapalvelujen sääntelyviranomaisen kollegiaalisen elimen johtajan ja jäsenet. Parlamentissa parhaillaan käsiteltävinä olevissa lakiesityksissä ehdotetaan tarkistuksia nimitysmenettelyyn: ministeri nimittäisi kollegiaalisen elimen johtajan ja jäsenet viranomaisen perustaman riippumattoman nimityskomitean yksimielisen lausunnon perusteella. Ministeri voisi poiketa tästä lausunnosta vain, jos menettelysääntöjä ei noudateta tai jos nimitys olisi lainvastainen. Virantoimituksesta pidättäminen ja irtisanominen olisi mahdollista ainoastaan tehtävään soveltumattomuuden tai epäpätevyyden vuoksi tai muista kyseiseen henkilöön liittyvistä pakottavista syistä. Tällainen riippumattomuuden takeiden vahvistaminen auttaa vähentämään tiedotusvälineiden moniarvoisuuteen kohdistuvaa riskiä . Lisäksi alan itsesääntelyelimellä journalismineuvostolla on oikeus antaa lausuntoja journalistisia käytäntöjä koskevista kanteluista. Neuvosto koostuu tasapuolisesti toimittajista ja muista jäsenistä, pääasiassa oikeudellisista asiantuntijoista, ja se toimii itsenäisesti. Koska ei ole olemassa tiedotusvälinekohtaisia säännöksiä, joilla varmistettaisiin omistustietojen julkistaminen yleisölle, yleisölle annetaan tietoa tiedotusvälineiden omistuksesta CvdM:n julkaiseman tiedotusvälineiden seurantakatsauksen kautta. Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineen mukaan tiedotusvälineiden omistussuhteiden läpinäkyvyyteen Alankomaissa kohdistuu keskitasoinen riski, koska ei ole olemassa tiedotusvälinekohtaisia säännöksiä, joissa edellytettäisiin omistustietojen julkistamista yleisölle. Käytännössä yleisölle annetaan tietoa tiedotusvälineiden omistuksesta CvdM:n vuosittain julkaisemassa tiedotusvälineiden seurantakatsauksessa . Lisäksi yleisö voi pientä maksua vastaan tutustua kauppakamarin asiakirjoihin saadakseen tarvittavat tiedot . Kuten sidosryhmät ovat todenneet , tämä läpinäkyvyys on sitäkin tärkeämpää, koska tiedotusvälineiden omistajuus on voimakkaasti keskittynyttä, etenkin lehdistön osalta. Mediapalvelujen sääntelyviranomainen seuraa rahoituksellisen ja taloudellisen markkinakehityksen ja omistajuuden vakiintumisen vaikutusta tiedotusvälineiden moniarvoisuuteen ja tiedonvälityksen riippumattomuuteen Alankomaissa. Valtionhallinto edistää osaltaan riippumatonta journalismia. Tukea annetaan mediapolitiikasta vastaavan opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeriön hallinnoiman journalismirahaston sekä syväjournalismin rahaston ja journalismin edistämisrahaston kautta . Oikeudesta saada tietoja säädetään laissa. Yleisön oikeudesta tutustua viranomaisten hallussa oleviin hallinnollisiin asiakirjoihin säädetään julkishallinnon avoimuudesta annetussa laissa. Laissa luetellut ehdottomat perusteet evätä oikeus tutustua asiakirjoihin herättää jonkin verran epäilyjä siitä, ovatko ne suhteellisuusperiaatteen ja tarpeellisuusperiaatteen mukaisia . Eräät sidosryhmät raportoivat, että viranomaisille osoitettuihin tiedonsaantipyyntöihin vastataan nopeasti eikä erityisiä ongelmia ole. Toimittajien edustajat suhtautuvat kuitenkin kriittisesti siihen, kuinka kauan viranomaisilta kestää vastata tietopyyntöihin. Jotkin viranomaiset noudattavat aktiivista avoimuuspolitiikkaa ja julkistavat oma-aloitteisesti tietoja toiminnastaan.

Toimittajien suojelemiseksi on käytössä kattavat puitteet. Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineen mukaan voimassa olevia rikosoikeudellisia ja siviilioikeudellisia rajoituksia, kuten kunnianloukkausta koskevaa vastuuta, ei käytännössä käytetä väärin eivätkä ne estä vilkasta julkista ajatuksenvaihtoa. Vuodesta 2014 lähtien jumalanpilkkaa ja vuodesta 2019 lähtien majesteettirikosta ei lasketa enää rikoksiksi. Sidosryhmät raportoivat, että media-alan työntekijät, kuten toimittajat, valokuvaajat ja pilapiirtäjät, joutuvat toisinaan uhkailun kohteeksi verkossa ja sen ulkopuolella. Toimittajiin kohdistuvia hyökkäyksiä ja väkivaltaa käsittelevä ohjausryhmä, johon kuuluvat syyttäjälaitos, poliisi, päätoimittajien yhdistys ja journalistiliitto, teki heinäkuussa 2018 sopimuksen toimittajien aseman vahvistamisesta väkivallalta ja hyökkäyksiltä . Tämä johti PersVeilig -aloitteeseen, jolla pyritään vähentämään toimittajiin kohdistuvia uhkia, väkivaltaa ja hyökkäyksiä. Vaikka PersVeilig-aloite ei suoranaisesti johdu journalismin suojelemista sekä toimittajien ja muiden media-alan toimijoiden turvallisuutta koskevasta Euroopan neuvoston suosituksesta, se on sen suuntaviivojen mukainen, ja tiedotusvälineiden alan asiantuntijat pitävät sitä hyvänä käytäntönä. Sidosryhmät raportoivat uudesta välineestä saaduista hyvistä kokemuksista ja suhtautuivat myönteisesti uuteen lähdesuojaa koskevaan lakiin, joka on ollut voimassa kaksi vuotta. Joitakin huolenaiheita liittyy heinäkuussa 2017 muutettuun kansalliseen turvallisuuspalvelulakiin. Lain nojalla kansalliset turvallisuuspalvelut voivat kerätä suuren määrän internet- ja puhelintietoja kansalaisilta tutkinnan tarpeita varten . Journalistiliitto on ilmaissut huolensa siitä, että tämä saattaa heikentää toimittajien lähdesuojaa . Euroopan neuvoston foorumi journalismin suojelun ja toimittajien turvallisuuden edistämiseksi julkaisi vuonna 2019 kaksi Alankomaita koskevaa varoitusta , jotka koskivat tv-toimittajaa, joka pidätettiin lyhyeksi aikaa, koska hän kieltäytyi paljastamasta lähdettä murhaoikeudenkäynnissä, sekä uutta lakia, jonka mukaan ”terroristiryhmien hallinnassa olevalle alueelle” matkustavien kansalaisten on pyydettävä lupa oikeusministeriöltä . Vastaavia varoituksia julkaistiin Mapping Media Freedom -alustalla . IV.Muut hallitusjärjestelmän osien keskinäiseen valvontaan liittyvät institutionaaliset kysymykset Alankomaissa on kaksikamarinen parlamentaarinen hallintojärjestelmä, joka mahdollistaa lainsäädäntöehdotusten perustuslainmukaisuuden ennakkovalvonnan. Parlamentin muodostavat senaatti ja edustajainhuone . Lakiehdotuksia voivat tehdä hallitus ja edustajainhuoneen jäsenet. Korkein hallinto-oikeus antaa neuvoa-antavia lausuntoja lainsäädäntöehdotuksista. Riippumattomilla viranomaisilla ja kansalaisyhteiskunnalla on tärkeä rooli keskinäisessä valvontajärjestelmässä. Vaikutusten arviointi ja sidosryhmien kuuleminen ovat lainsäädännön antamisen yhteydessä vakiintuneita käytäntöjä. Hallitus tai edustajainhuoneen jäsenet voivat tehdä lakiehdotuksen, minkä jälkeen se toimitetaan korkeimman hallinto-oikeuden neuvoa-antavalle jaostolle lausuntoa varten . Sitten edustajainhuone ja myöhemmin senaatti hyväksyvät ehdotuksen, minkä jälkeen kuningas ja asiasta vastaava ministeri vahvistavat sen. Ennen kuin lakiehdotukset toimitetaan parlamentille, ne analysoidaan vaikutustenarviointikehyksen avulla . Lainsäädännön valmisteluvaiheessa hallituksen käytäntönä on järjestää ehdotuksista vähintään neljän viikon julkinen verkkokuuleminen . Verkossa julkaistaan lyhyt tiivistelmä saaduista kommenteista ja siitä, miten ne on otettu huomioon . On huomattava, että tuomarineuvostoa kuullaan oikeudenkäyttöön liittyvistä uusista laeista. Tuomarineuvoston lausunnot hyväksytään sen jälkeen, kun tuomioistuimia on kuultu. Lisäksi pysyvillä neuvoa-antavilla neuvostoilla, kuten julkishallintoneuvostolla, on tehtäviä valvontajärjestelmässä, sillä ne antavat riippumattomia lausuntoja omasta aloitteestaan tai hallituksen tai parlamentin pyynnöstä. Oikeusperustan luomiseksi covid-19-pandemian torjuntatoimille on vireillä lakiehdotus. Hallitus esitti heinäkuussa 2020 parlamentille ehdotuksen covid-19-toimenpiteitä koskevaksi väliaikaiseksi laiksi. Lain tarkoituksena on luoda vankka oikeusperusta covid-19-pandemian torjuntaan tähtääville toimenpiteille, jotka on tähän asti usein hyväksytty poikkeusasetuksilla . Laissa annetaan myös parlamentille ja paikallistason edustuselimille enemmän valtuuksia valvoa tällaisia toimenpiteitä. Korkein hallinto-oikeus totesi toukokuussa 2020 antamassaan neuvoa-antavassa lausunnossa, että mitä kauemmin kriisitilanne kestää, sitä enemmän tarvitaan vankkaa oikeusperustaa tällaisille toimenpiteille . Lain odotetaan tulevan voimaan syksyllä 2020. Perusoikeuksien ja perustuslaillisten oikeuksien kunnioittaminen on varmistettu useilla tavoilla. Lainsäädäntöehdotuksiin liitetyissä perusteluissa käsitellään perustuslainmukaisuutta, ja virkamiehille on laadittu aiheesta käsikirjat. Korkein hallinto-oikeus tarkastelee lausunnoissaan myös säädösehdotusten perustuslainmukaisuutta. Sen jälkeen lakiehdotusten perustuslainmukaisuudesta keskustellaan parlamentissa, ja erityisesti senaatti käsittelee asiaa perusteellisesti. Koska keskitetty perustuslakituomioistuin puuttuu, yleiset tuomioistuimet voivat hajautetusti valvoa perustuslainmukaisuutta. Vaikka parlamentin säädöksiä ei voida tarkastella uudelleen suhteessa perustuslakiin, uudelleentarkastelu on mahdollista välittömästi sovellettavien sopimusten suhteen . Käytännössä tämä tarkoittaa, että kaikkia lakeja voidaan tarkastella uudelleen muun muassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan valossa. Riippumattomat viranomaiset osallistuvat perusoikeuksien turvaamiseen. Alankomaiden riippumattomia viranomaisia ovat muun muassa College voor de Rechten van de Mens, jonka tavoitteena on suojella ihmisoikeuksia sekä lisätä tietoisuutta ihmisoikeusnormeista ja edistää niiden noudattamista, ja oikeusasiamies. College on samalla riippumaton sukupuolten tasa-arvoa valvova elin, jolla on toimivalta seurata ja edistää yhdenvertaista kohtelua. Kansallisten ihmisoikeusinstituutioiden kansainvälinen verkosto (GANHRI) antoi sille A-statuksen YK:n Pariisin periaatteiden noudattamisen osalta. Muiden suositusten ohella GANHRI kannusti sitä muun muassa edistämään selkeän, läpinäkyvän ja osallistavan valinta- ja nimitysprosessin virallistamista. Oikeusasiamies on riippumaton perustuslakiin kirjattu virasto, jolla on toimivalta antaa ei-sitovia ratkaisuja viranomaisten konkreettisista toimista. Oikeusasiamies voi myös tutkia kansalaisten kanteluja, raportoida tutkimusten tuloksista ja antaa mahdollisesti suosituksia. Julkishallinto pyrkii käymään vuoropuhelua kansalaisyhteiskunnan kanssa ja tarjoamaan tietoa kansalaisille. Alankomailla katsotaan olevan avoin kansalaisyhteiskunnan toimintaympäristö . Hallitus otti vuonna 2019 käyttöön kansalaisjärjestöjen toimintakehystä koskevan politiikan, jolla se perusti kestävän kehityksen tavoitteiden mukaisia kumppanuuksia (esim. Power of Voices sekä naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskeva kumppanuus). Parlamentille on toimitettu säädösehdotus, jonka tarkoituksena on parantaa eri viranomaisten tekemien hallinnollisten päätösten saatavuutta keskitetysti portaaliin kautta. Portaali voi myös tarjota kohdennettuja ilmoituksia lainsäädännöstä tai hallinnollisista päätöksistä, jotka koskevat kansalaisen omaa tilannetta. Oikeusvaltioon liittyviin aiheisiin kiinnitetään politiikassa ja yhteiskunnassa suurta huomiota. Senaatti järjestää säännöllisiä periaatekeskusteluja oikeusvaltion tilasta , mikä tarjoaa senaatin jäsenille tilaisuuden keskustella ministerien kanssa ja tehdä päätöslauselmaesityksiä oikeusvaltioon liittyvistä aiheista . Esimerkiksi maaliskuussa 2020 senaatin jäsenet tekivät kahdeksan uutta esitystä, jotka liittyivät muun muassa oikeuslaitoksen resurssien itsenäiseen hallinnointiin. Senaatin käytäntöä on noudatettu edustajainhuoneessa. Edustajainhuoneen oikeus- ja turvallisuusasioiden valiokunta järjesti tammikuussa 2020 kokouksen, jossa tuomarit, juristit ja poliitikot keskustelivat oikeusvaltioperiaatteesta 21. vuosisadalla. Nämä aloitteet tarjoavat keskustelufoorumin oikeusvaltioon liittyville asioille ja lisäävät tietoisuutta niistä. Syyskuussa 2019 tapahtunutta lakimiehen murhaa korkean profiilin rikosasiassa pidettiin hyökkäyksenä oikeusvaltiota vastaan, minkä vuoksi hallitus ryhtyi lisätoimiin järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Se tarjosi myös lisärahoitusta paikallispoliitikkojen, tuomareiden, syyttäjien, poliisien, asianajajien ja toimittajien suojeluun . Monet julkisuutta saaneet tuomioistuinten päätökset ovat myös herättäneet poliittista keskustelua oikeuslaitoksen roolista suhteessa muihin valtionelimiin . Tämä on johtanut pohdintaan ja aloitteisiin, joilla edistetään edelleen oikeusvaltiokulttuuria. Julkishallintoneuvoston ja korkeimman hallinto-oikeuden viimeaikaisissa raporteissa tuodaan esiin, että oikeusvaltioperiaatteesta on syntynyt viime vuosina paljon keskustelua. Julkishallintoneuvosto suosittelee, että hallitus laatii oikeusvaltioperiaatetta koskevan toimintaohjelman, jolla edistetään oikeusvaltiokulttuuria . Korkein hallinto-oikeus on ilmoittanut aikovansa järjestää oikeusvaltiota koskevia keskusteluja helpottaakseen näkemysten vaihtoa oikeusvaltion kannalta keskeisessä asemassa olevien eri valtionelinten edustajien välillä. Liite I: Lähteet aakkosjärjestyksessä* * Luettelo oikeusvaltiota koskevaan vuosikertomukseen 2020 liittyvän kuulemisen yhteydessä toimitetuista asiakirjoista on saatavilla osoitteessa (komission verkkosivusto). Alankomaiden asianajajaliiton, Alankomaiden syyttäjäviranomaisten ja tuomareiden yhdistyksen, Alankomaiden sosiaalityön liiton ja RIBW Alliancen yhteinen julistus oikeusvaltion puolustamisesta. https://www.advocatenorde.nl/nieuws/gezamenlijke-verklaring-nova-nvvr-en-swn-sta-op-voor-de-rechtsstaat . Alankomaiden hallitus (2020), Alankomaiden antamat tiedot vuoden 2020 oikeusvaltioraporttiin. Alankomaiden hallitus, lehdistönvapauden turvaaminen. https://www.government.nl/topics/the-media-and-broadcasting/safeguarding-press-freedom . Alankomaiden hallitus, rahoitus tiedotusvälineille. https://www.government.nl/topics/the-media-and-broadcasting/funds-for-the-media . Alankomaiden hallitus, toimenpiteet rikollisuuden torjumiseksi. https://www.rijksoverheid.nl/onderwerpen/ondermijning/maatregelen-tegen-ondermijnende-criminaliteit . Alankomaiden ihmisoikeusjuristien komitea (2020), kirje koronatoimiin liittyvistä huolenaiheista rikosoikeuden alalla. https://njcm.nl/wp-content/uploads/2020/05/NJCM-brief-aan-minister-Grapperhaus-gewijzigde-aanhef.pdf . Alankomaiden kansallisen oikeusasiamiehen asiakirja (2020) tietojen asianmukaisesta toimittamisesta oikeussuojan saatavuuden perustana ja ongelmakohdista seuraamuksia ja hylkääviä päätöksiä koskevassa tiedonkulussa.

Alankomaiden korkein hallinto-oikeus (2019), vuoden 2019 vuosikertomus. Alankomaiden korkein hallinto-oikeus, neuvoa-antava lausunto 25.5.2020, W04.20.0139/I/Vo. Alankomaiden korkein hallinto-oikeus, tuomio 29.5.2019, typpeä koskeva toimintaohjelma, ECLI:NL:RVS:2019:1604. Alankomaiden korkein oikeus, tuomio 13. syyskuuta 2019, Urgenda, ECLI:NL:HR:2019:2007. Alankomaiden kuningaskunnan virallinen lehti (2019), 28. marraskuuta 2019 annettu asetus, jolla muutetaan poliisitietoja koskevaa asetusta, kun on kyse aihekohtaisesta tietojenkäsittelystä virkamiesten lahjonnan torjumiseksi, ja jolla muutetaan poliisitietoja koskevaa asetusta erityisten tutkintavaltuuksien osalta, kun on kyse aihekohtaisesta tietojenkäsittelystä ihmiskaupan torjumiseksi. Alankomaiden mediapalvelujen sääntelyviranomainen, Media monitor: tiedotusvälineiden keskittyminen. https://www.mediamonitor.nl/mediabedrijven/ . Alankomaiden parlamentaarista järjestelmää käsittelevän valtiokomitean loppuraportti (2018), Democracy and the rule of law in equilibrium. Civicus, Monitor tracking civic space: the Netherlands. https://monitor.civicus.org/country/netherlands/ . Edustajainhuoneen jäsenet Maarten Groothuizen ja Michiel n Nispen (2019), esitys oikeuslaitoksen organisointia koskevan lain mahdollisista heikkouksista. Euroopan audiovisuaalialan seurantakeskus (2019), IRIS Special 2019–1: The independence of media regulatory authorities in Europe. https://rm.coe.int/the-independence-of-media-regulatory-authorities-in-europe/168097e504 . Euroopan komissio (2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020), EU:n oikeusalan tulostaulu. Euroopan komissio (2020), kertomus eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyn neuvoston puitepäätöksen täytäntöönpanosta. Euroopan komissio, komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle sen arvioimisesta, missä määrin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet lahjonnan torjumisesta yksityisellä sektorilla 22 päivänä heinäkuuta 2003 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2003/568/YOS noudattamiseksi, COM(2019)355 final. Euroopan neuvosto, Platform to promote the protection of journalism and safety of journalists – the Netherlands. https://www.coe.int/en/web/media-freedom/all-alerts?p_p_id=sojdashboard_WAR_coesojportlet&p_p_lifecycle=0&p_p_col_id=column-4&p_p_col_count=1&_sojdashboard_WAR_coesojportlet_keywords=&_sojdashboard_WAR_coesojportlet_selectedStringFilters=year.2019&_sojdashboard_WAR_coesojportlet_selectedCategories=11709554 . Euroopan neuvosto: ministerikomitea (2000), Recommendation Rec(2000)19 of the Committee of Ministers to Member States on the role of public prosecution in the criminal justice system. Euroopan neuvosto: ministerikomitea (2010), Recommendation CM/Rec(2010)12 of the Committee of Ministers to member states on judges: independence, efficiency and responsibilities. Euroopan neuvosto: ministerikomitea (2016), Recommendation CM/Rec(2016)4 of the Committee of Ministers to member States on the protection of journalism and safety of journalists and other media actors. Euroopan neuvosto: ministerikomitea (2018), Recommendation CM/Rec(2018)1 of the Committee of Ministers to member States on media pluralism and transparency of media ownership. Euroopan tuomarineuvostojen verkosto (2013–2014), Development of minimum judicial standards IV: allocation of cases. Euroopan unionin neuvosto (2002), neuvoston puitepäätös, tehty 13. kesäkuuta 2002, eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä.

Euroopan unionin tuomioistuin, tuomio 19.11.2019, yhdistetyt asiat C-585/18, C-624/18 ja C-625/18. Euroopan unionin tuomioistuin, tuomio 27.5.2019, yhdistetyt asiat OG, C-508/18, ja PI, C-82/19 PPU. Euroopan unionin tuomioistuin, tuomio 9.7.2020, Land Hessen, C-272/19. Euroopan unionin tuomioistuin, vireillä oleva asia, Openbaar Ministerie (Faux en Écritures), C-510/19. Eurooppalaisten tuomareiden konsultatiivinen neuvosto (CCJE) (2016), CCJE Opinion No.19: The role of court presidents. European Centre for Press and Media Freedom, Mapping media Freedom: The Netherlands. https://mappingmediafreedom.org/country-profiles/netherlands/ . GRECO (2008), Third Evaluation Round – evaluation report on the Netherlands on Incriminations (ETS 173 ja 191, GPC 2). GRECO (2008), Third evaluation round – evaluation report on the Netherlands on transparency of party funding. GRECO (2010), Third evaluation round – compliance report on the Netherlands: Incriminations (ETS 173 ja 191, GPC 2), Transparency of Party Funding. GRECO (2012), Fourth evaluation round – evaluation report on the Netherlands on corruption prevention in respect of members of parliament, judges and prosecutors. GRECO (2012), Third evaluation round – second compliance report on the Netherlands transparency of party funding. GRECO (2015), Fourth evaluation round – compliance report on the Netherlands on corruption prevention in respect of members of parliament, judges and prosecutors. GRECO (2018), Fifth evaluation round – evaluation report on the Netherlands on preventing corruption and promoting integrity in central governments (top executive functions) and law enforcement agencies. Julkishallintoneuvosto lausunto (2020) oikeusvaltion vahvistamisesta ja moniarvoisen yhteiskunnan yhteyksistä ja suojelusta. Käsittelyaikoja käsittelevän ohjausryhmän loppuraportti (2019) käsittelyaikojen muutosta koskevasta hankkeesta. Lehdistönvapausyhdistysten vetoomus (2019), Dutch Senate: make a clear exemption for journalists. https://www.freepressunlimited.org/en/news/dutch-senate-make-a-clear-exemption-for-journalists . Maailman talousfoorumi (2013–2015), The global competitiveness report. OECD (2015), Alankomaat: vaiheen 3 raportin seuranta ja suositukset. Oikeus- ja turvallisuusministeri Ferdinand Grapperhaus (2020), vastaus edustajainhuoneen jäsenen Groothuizenin kysymykseen raportista, jonka mukaan oikeusministeriö on jättänyt yritykset pulaan korruptiotapauksissa. Oikeus- ja turvallisuusministeri Ferdinand Grapperhaus ja oikeusturvasta vastaava ministeri Stander Dekker (2020), vastaus edustajainhuoneen jäsenten Buitenwegin ja Van den Bergen kysymyksiin rikosoikeudesta covid-19-pandemian aikana.

Oikeus- ja turvallisuusministeri Ferdinand Grapperhaus ja oikeusturvasta vastaava ministeri Stander Dekker (2020), kirje edustajainhuoneelle ratkaisuhahmotelmasta rikosoikeusasioiden ruuhkan purkamiseksi. Oikeus- ja turvallisuusministeriö, politiikan ja sääntelyn integroitu arviointikehys. https://www.kcwj.nl/kennisbank/integraal-afwegingskader-voor-beleid-en-regelgeving . Oikeusturvasta vastaava ministeri Sander Dekker (17. syyskuuta 2019), kirje edustajainhuoneelle keinoista vankan oikeusjärjestelmän luomiseksi. Oikeusturvasta vastaava ministeri Sander Dekker (2020), vastaus edustajainhuoneen jäsenen Groothuizenin kysymyksiin tuomioiden algoritmisesta analyysistä. Oikeusvaltiota koskeva vuosikertomus 2020 – virtuaalinen maavierailu: Alankomaat. Professori Tarlach McGonagle (2018), Agreement of the Steering Group on Aggression and Violence against Journalists. https://www.ivir.nl/publicaties/download/Agreement-of-the-Steering-Group-on-Aggression-and-violence-against-journalists-EN-translation.pdf . Rahoitusalan asiantuntijakeskus (2019), rahoitusalan asiantuntijakeskuksen vuoden 2020 vuosisuunnitelma. Tax Justice Network (2020), vuoden 2020 rahoitussalaisuusindeksi. Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden ja vapauden keskus (2020), Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantaväline 2020. https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020. Tuomarineuvoston presidentti (2018), kirje oikeusturvasta vastaavalle ministerille oikeuslaitoksen digitalisoinnin jatkamisesta. Viestinnän pääosasto (2016–2020), eurobarometri: Kansalaisten käsitys kansallisten oikeusjärjestelmien riippumattomuudesta EU:ssa. Viestinnän pääosasto (2019), Flash-eurobarometri 482: Yritysten suhtautuminen korruptioon EU:ssa. Viestinnän pääosasto (2020), erityiseurobarometri 502: Korruptio. Väärinkäytöspaljastuksia käsittelevä virasto (2019), vuosikertomus 2019. YK:n ihmisoikeuskomitea (2019), International covenant on civil and political rights: concluding observations on the fifth periodic report of the Netherlands. Liite II: Maavierailu: Alankomaat Komission yksiköt järjestivät touko- ja kesäkuussa 2020 virtuaalisia tapaamisia seuraavien tahojen kanssa: ·Akateemiset asiantuntijat ·Alankomaiden asianajajaliitto ·Alankomaiden journalistiliitto

·Alankomaiden mediapalvelujen sääntelyviranomainen ·Alankomaiden syyttäjäviranomaisten ja tuomareiden yhdistys ·Julkishallintoneuvosto ·Oikeus- ja turvallisuusministeriö ·Sisäasioista ja kuningaskunnan sisäisistä suhteista vastaava ministeriö ·Talousrikosinstituutti ·Tuomarineuvosto ·Ulkoministeriö ·Väärinkäytöspaljastuksia käsittelevä virasto * Lisäksi komissio tapasi seuraavien organisaatioiden edustajia useissa horisontaalisissa tapaamisissa: ·Amnesty International ·Civil Liberties Union for Europe ·Civil Society Europe ·Conference of European Churches ·EuroCommerce ·European Center for Not-for-Profit Law ·European Centre for Press and Media Freedom ·European Civic Forum ·Free Press Unlimited