P6_TA(2006)0205
Sääntely-ympäristön yksinkertaistamisstrategia
Euroopan parlamentin päätöslauselma sääntely-ympäristön yksinkertaistamisstrategiasta
(2006/2006(INI))
Euroopan parlamentti, joka
—ottaa huomioon 26. lokakuuta 2000 antamansa päätöslauselman komission kertomuksista Eurooppa-
neuvostolle: ”Säädöskäytännön parantaminen 1998 —yhteinen vastuu” ja”Säädöskäytännön paranta-
minen 1999” (1),
—ottaa huomioon 29. marraskuuta 2001 antamansa päätöslauselman komission valkoisesta kirjasta eu-
rooppalaisesta hallintotavasta (2),
—ottaa huomioon 8. huhtikuuta 2003 antamansa päätöslauselman komission kertomuksesta Eurooppa-
neuvostolle ”Säädöskäytännön parantaminen 2000” ja komission kertomuksesta Eurooppa-neuvostolle
”Säädöskäytännön parantaminen 2001” (3),
—ottaa huomioon 26. helmikuuta 2004 antamansa päätöslauselman komission kertomuksesta ”Parempi
säädöskäytäntö 2002” (4),
—ottaa huomioon 9. maaliskuuta 2004 antamansa päätöslauselman komission tiedonannoista, jotka
koskevat yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista (5),
—ottaa huomioon 20. huhtikuuta 2004 antamansa päätöslauselman yhteisön lainsäädännön ja kuulemis-
menettelyjen vaikutuksen arvioinnista (6),
—ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,
—ottaa huomioon oikeudellisen valiokunnan mietinnön ja perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden
valiokunnan, talous- ja raha-asioiden valiokunnan sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeidenturvallisuuden valiokunnan lausunnot (A6-0080/2006),
A. katsoo, että sääntely-ympäristön yksinkertaistaminen ja nykyisen ja tulevan lainsäädännön selkeyden,
tehokkuuden ja laadun takaaminen ovat perusedellytyksiä pyrittäessä parempaan säädöskäytäntöön, jokaon kasvun ja työllisyyden lisäämisen yleistavoitteen kannalta yksi Euroopan unionin ensisijaisistatoimista,
B. palauttaa mieleen paremmasta lainsäädännöstä toimielinten välillä 16. joulukuuta 2003 tehdyn sopi-
muksen (
7) mukaiset velvoitteet ja tavoitteet, etenkin ne, jotka liittyvät yhteisön lainsäädännön yksinker-
taistamiseen ja sen määrän vähentämiseen sekä yhteisön lainsäädännön vaikutuksiin jäsenvaltioissa,
C. ottaa huomioon, että komissio toteaa 25. lokakuuta 2005 antamassaan tiedonannossa ”Yhteisön
Lissabon-ohjelman toteuttaminen: strategia sääntely-ympäristön yksinkertaistamiseksi” (KOM(2005)0535)
aivan oikeutetusti, että yksinkertaistaminen ei niinkään ole kodifioinnista, uudelleenlaatimisesta taikumoamisesta erillinen lainsäädäntötekninen väline vaan kokonaisvaltainen toimenpide, joka käsittääedellä mainitut välineet ja jonka tarkoituksena on tehdä yhteisön normeista ja kansallisista normeistahelpommin sovellettavia ja näin ollen kustannuksiltaan alhaisempia,
D. katsoo, että tämä toimenpide on komissiolle, neuvostolle ja Euroopan parlamentille yksi keino pyrittäessä
saavuttamaan Lissabonin strategian tavoitteet,7.12.2006 C 297 E/136 Euroopan unionin virallinen lehti
Tiistai, 16. toukokuuta 2006FI
(1) EYVL C 197, 12.7.2001, s. 433.
(2) EYVL C 153 E, 27.6.2002, s. 314.
(3) EUVL C 64 E, 12.3.2004, s. 135.
(4) EUVL C 98 E, 23.4.2004, s. 155.
(5) EUVL C 102 E, 28.4.2004, s. 512.
(6) EUVL C 104 E, 30.4.2004, s. 146.
(7) EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.
E. katsoo, että tällaisessa toimenpiteessä tarvitaan alan tiivistä yhteistyötä paitsi unionin toimielinten välillä
myös toimielinten ja kansallisten viranomaisten välillä,
F. palauttaa mieleen komission, neuvoston ja parlamentin viime vuosien ponnistelut lainsäädännön yksin-
kertaistamista koskevien välineiden soveltamisen toteuttamiseksi, määrittämiseksi ja parantamiseksi,
G. katsoo, että yksinkertaistamisaloitteet, joihin on ryhdytty helmikuussa 2003 käynnistyneen toisen yksin-
kertaistamisohjelman yhteydessä sen jälkeen, kun komissio antoi 11. helmikuuta 2003 tiedonannon”Yhteisön säännöstön päivittäminen ja yksinkertaistaminen” (KOM(2003)0071), ovat olleet luonteeltaan
ja laajuudeltaan toisistaan hyvin poikkeavia vaihdellen direktiivien yksittäisistä tarkistuksista kokonaisensektorin normatiiviseen uudelleenjärjestelyyn, mikä tekee menettelytapoja koskevan lähestymistavanyhdenmukaistamisesta vaikeaa,
H. palauttaa mieleen kodifioinnista 20. joulukuuta 1994 (
1) ja uudelleenlaadinnasta 28. marraskuuta
2001 (2) tehtyjen toimielinten välisten sopimusten soveltamisesta saadut kokemukset ja pitää näitä väli-
neitä yhteisön säännöstön yksinkertaistamisen kannalta olennaisen tärkeinä,
I. palauttaa mieleen, että uudelleenlaadinnasta tehdyn toimielinten välisen sopimuksen voimaantulon
jälkeen on esitetty vain 12 uudelleenlaadintaehdotusta, joista kaksi on julkaistu, kaksi on peruttu jakahdeksan on vielä käsiteltävänä, ja palauttaa myös mieleen, että vaikka on arviolta 2 400 säädösryhmää,joita kodifiointi voisi koskea, tähän mennessä Euroopan parlamentille on tehty vain 49 kodifiointiehdo-tusta,
J. ottaa huomioon, että edellä mainitussa komission tiedonannossa vuodelta 2005 esitetty muokattava
yksinkertaistamisohjelma (liite II) sisältää kolmekymmentä ehdotusta, joiden määrittäminen ei olehelppoa, koska ne koskevat yleisellä tasolla ”tarkistamista”, ”nykyaikaistamista”, ”yksinkertaistamista” ja
muuta vastaavaa,
1. kannattaa voimakkaasti unionin sääntely-ympäristön yksinkertaistamista sekä pyrkimystä varmistaa
sääntely-ympäristön olevan tarkoituksenmukainen, yksinkertainen ja tehokas; korostaa kuitenkin, että
tällaisen prosessin on perustuttava seuraaviin ehtoihin:
a) Euroopan parlamentin täysipainoinen osallistuminen sekä yksinkertaistamisesta käytävään toimielinten
väliseen keskusteluun että ”yksinkertaistamismenettelyn” kohteena olevan lainsäädännön hyväksymiseen
toisena lainsäätäjänä;
b) kaikkien sidosryhmien —eli jäsenvaltioiden ja liike-elämän lisäksi myös kansalaisjärjestöjen —avoin ja
laaja kuuleminen;
c) lainsäädäntöprosessin yleisen avoimuuden lisääminen erityisesti tekemällä neuvoston keskusteluista jul-
kisia, kun neuvosto toimii lainsäätäjänä;
2. rohkaisee komissiota antamaan säädöskäytännön parantamista koskevan toimielintenvälisen sopi-
muksen tarjoamissa puitteissa hyvin kohdennettuja, huolellisesti pohdittuja säädöksiä, joiden vaikutus onennakoitavissa, mikä antaa paremmat edellytykset lisätä kasvua ja työllisyyttä vähentämällä turhia hallinto-
menoja ja -menettelyitä, poistamalla muunneltavuutta ja innovaatiota haittaavat esteet ja yleisesti takaamalla
oikeusvarmuuden;
3. on tyytyväinen edellä mainittuun komission tiedonantoon vuodelta 2005, sitoumukseen esittää
säädösten yksinkertaistamisohjelma ja kyseisen ohjelman toteuttamiseen liittyvien menetelmien ja tavoit-teiden määrittelyyn;
4. on tyytyväinen siihen, että komissio aikoo toteuttaa merkittäviä yksinkertaistamisaloitteita vuotuisissa
lainsäädäntöohjelmissaan, ja siihen, että komissio on ilmoittanut antavansa yhteisön talouden eri osa-alueitakoskevia täydentäviä tiedonantoja; korostaa, että jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö on tärkeää, jottapystytään yksilöimään, mitä lainsäädäntöä olisi yksinkertaistettava;7.12.2006 C 297 E/137 Euroopan unionin virallinen lehti
Tiistai, 16. toukokuuta 2006FI
(1) EUVL C 102, 4.4.1996, s. 2.
(2) EUVL C 77, 28.3.2002, s. 1.
5. pitää myönteisenä aikomusta pienentää pk-yrityksille koituvaa tarpeetonta taakkaa ja vahvistaa infor-
maatioteknologian käyttöä; katsoo, että unionin sääntely-ympäristön yhtenä tavoitteena pitäisi olla lainsää-
dännön yksinkertaistaminen ja tehostaminen ja näin ollen sen muuttaminen ”käyttäjäystävällisemmäksi”;
6. katsoo, ettei yksinkertaistamisen pitäisi missään tapauksessa johtaa nykyisen lainsäädännön mukaisen
vaatimustason laskemiseen; varoittaa kuitenkin tekemästä kyseessä olevan lainsäädännön hyödyistä ja kustan-nuksista liian kapea-alaista ja pelkästään taloudellisiin ja hallinnollisiin seikkoihin perustuvaa analyysia;katsoo vakaasti, että kaikissa arvioinneissa, joiden tavoitteena on yksinkertaistaminen, on otettava huomioon
yhtä lailla taloudelliset ja sosiaaliset kuin ympäristöön ja terveyteenkin liittyvät näkökohdat eikä niitä pitäisi
tarkastella vain lyhyellä aikavälillä;
7. pyytää komissiota antamaan ensisijaisen aseman asetusten yksinkertaistamiselle; katsoo, että direktiivejä
olisi yksinkertaistettava ainoastaan poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, joissadirektiivit eivät käsittele hyvin arkaluontoisia asioita eivätkä ne ole seurausta vaikeista kompromisseista,kuten esimerkiksi EY:n yhtiöoikeuden tapauksessa;
8. toteaa, että vuodesta 2003 lähtien toteutettujen yksinkertaistamisaloitteiden onnistumisaste ei ole ollut
huono ja että menettelyjen keskimääräinen kesto ei ole liioiteltu käsiteltävän aihepiirin moninaisuus
huomioon ottaen; huomauttaa kuitenkin, että tämän ajankohdan jälkeen käynnistettyjen yksinkertaistamisa-loitteiden määrä on ollut hyvin vähäinen ja että yhteisön säännöstön määrän rajoittamista koskevat alkupe-räiset tavoitteet ovat vielä kaukana;
9. katsoo, että merkityksensä menettäneiden tai vanhentuneiden säädösten kumoaminen on ensisijainen
vaatimus, joka komission tulee viipymättä toteuttaa; katsoo, että näistä syistä tapahtuvan yhteisön säädöksenkumoamisen yhteydessä olisi kuitenkin annettava uusi yhteisön säädös, jotta estettäisiin jäsenvaltioita anta-
masta säädöksiä asioissa, joita koskeva sääntely on purettu yhteisön tasolla;
10. korostaa, että jos joillakin aloilla on ”ylisääntelyä”, se johtuu suurelta osin jäsenvaltioiden lainsäädän-
nöllisistä toimista, ja katsoo näin ollen, että jos yhteisön säännöksiä kumotaan, on myös vastaavat kansallisetsäännökset kumottava;
11. ehdottaa, että komissio valvoisi jatkuvasti kansallista lainsäädäntöä, joka jäisi voimaan alkuperäisen
yhteisön lainsäädännön kumoamisen jälkeen; katsoo, että komission olisi syytä lisätä asianomaisiin ehdotuk-siinsa tätä asiaa koskevat tarkistuslausekkeet;
12. katsoo, että kodifiointi ja uudelleenlaadinta ovat yhteisön säännöstön yksinkertaistamisen tärkeimmät
välineet, ja kannustaa näiden välineiden laajempaan käyttöön; ottaa huomioon, että uudelleenlaadintaa onkäytetty rajoitetusti, mikä johtuu sekä komission vähäisestä mielenkiinnosta sitä kohtaan että siitä, että Eu-roopan parlamentin työjärjestystä ei ole riittävästi mukautettu toimielinten väliseen sopimukseen;
13. kannattaa yhteisön säännöstön kodifiointia, mutta suhtautuu epäilevästi sen täydelliseen uudelleen
laatimiseen, koska se saattaa johtaa erilaisiin tulkintoihin EU:n toimielimissä, ja varoittaa, että yksinkertaista-misen ei pitäisi johtaa yhteisön säännöstön uudelleen laatimiseen demokraattisen valvonnan ulottumatto-
missa;
14. on tyytyväinen tähänastisiin yhteisön lainsäädännön kodifioinnissa saavutettuihin tuloksiin ja toivoo,
että komission toimivaltaiset yksiköt laatisivat uusia, kunnianhimoisempia kodifiointiehdotuksia myös sellai-silta aloilta, jotka eivät tähän mennessä ole olleet ehdotusten kohteina, kuten erityisesti yhtiöoikeus, teollis-ja tekijänoikeudet sekä kuluttajansuoja;
15. katsoo, että jos toimielimet tahtovat todella yksinkertaistaa lainsäädäntöä ja käyttää tähän tarkoituk-
seen uudelleenlaadintaa, uudelleenlaadinnasta toimielinten välillä tehtyä sopimusta olisi sovellettava
tiukemmin;
16. ymmärtää, että uudelleenlaadinnan tehokkuuden varmistamiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston
on periaatteessa pidätyttävä kodifioitujen osuuksien muuttamisesta; katsoo, että jos toimielimet tahtovattodella yksinkertaistaa lainsäädäntöä ja käyttää tähän tarkoitukseen uudelleenlaadintaa, kodifioituihin tekstio-suuksiin tulisi säännönmukaisesti soveltaa kodifioinnista tehdyn toimielinten välisen sopimuksen määräyksiä;pitää kuitenkin tarkoituksenmukaisena poikkeusmenettelyä kodifioidun osuuden muuttamiseksi, kun muut-
taminen on tarpeen välttämättömistä syistä, jotka koskevat johdonmukaisuutta tai yhteyttä muutettavaan
osuuteen;7.12.2006 C 297 E/138 Euroopan unionin virallinen lehti
Tiistai, 16. toukokuuta 2006FI
17. katsoo, että toimielimet voivat harkita, olisiko aiheellista perustaa kodifioinnin ja uudelleenlaadinnan
rinnalle kolmas toimintatapa yhteisön säädösten yksinkertaistamisen helpottamiseksi; katsoo kuitenkin, että
tällä hetkellä tapauksissa, joissa komissio on tehnyt yleisiä yksinkertaistamisehdotuksia, joita ei voida luoki-tella kumoamiseksi, kodifioinniksi tai uudelleenlaatimiseksi, Euroopan parlamentti ei voi toimia muutoinkuin tavanomaisen menettelyn mukaisesti ja että näissä tapauksissa ei ole mahdollista soveltaa paremmastalainsäädännöstä tehdyn toimielintenvälisen sopimuksen 36 kohtaa;
18. katsoo, että uudelleenlaadinnasta tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa olisi selvästi määrättävä
menettely, jota noudatettaisiin siinä tapauksessa, että kodifioituja osia olisi tarpeen muuttaa lainsäädän-
töprosessin kuluessa;
19. pyytää komissiota esittämään viipymättä, edellä esitetyt suuntaviivat huomioon ottaen, ehdotuksen
unionin lainsäädännön laatua sääntelevien toimielinten välisten sopimusten uudelleenlaadintaa varten;
20. ilmoittaa olevansa valmis lisäämään ponnisteluja, joihin kolmen toimielimen on yhdessä ryhdyttävä
yksinkertaistamisprosessin vauhdittamiseksi;
21. sitoutuu osaltaan harkitsemaan omien sisäisten lainsäädäntömenettelyjen ja lainsäädäntöteknisten väli-
neiden parantamista yksinkertaistamisprosessin vauhdittamiseksi, primaarioikeudessa vahvistettuja menette-
lyjä, tässä tapauksessa nimenomaisesti EY:n perustamissopimusta samalla noudattaen;
22. antaa perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan tehtäväksi arvioida työjärjestykseen
tehtäviä muutoksia, joita uudelleenlaadintaa koskevan toimielinten välisen sopimuksen tehokas voimaansaat-taminen edellyttää, ottaen myös huomioon, että työjärjestyksen mukaisiin yksinkertaistettuihin menettelyihinolisi turvauduttava useammin;
23. korostaa, että perinteisten säädösten on säilyttävä jatkossakin tavanomaisina keinoina saavuttaa perus-
tamissopimuksissa määritellyt politiikan tavoitteet, ja katsoo, että vaihtoehtoisten sääntelymenetelmien, kutenyhteissääntelyn ja itsesääntelyn, käyttö voi täydentää hyödyllisellä tavalla olemassa olevia sääntelytoimenpi-
teitä, kun niillä saadaan aikaan parannuksia, jotka ovat vastaavia tai laajempia kuin lainsäädännöllä aikaan-
saatavat parannukset; korostaa, että vaihtoehtoisia sääntelymenetelmiä on käytettävä parempaa lainsäädäntöäkoskevan toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti; muistuttaa, että komissiolla on velvollisuus määrittääehdot ja rajat, joita osapuolten on tässä yhteydessä noudatettava, ja että yhteis- ja itsesääntelyyn voiturvautua, jos se tehdään komission valvonnassa ja ottaen huomioon, että parlamentilla on oikeus vastustaa
kyseistä käytäntöä;
24. pyytää komissiota antamaan selvityksen siitä, kuinka hyvin yhteisön nykyinen standardointikäytäntö
(yhteissääntelyn muotona) täyttää paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen jaEY:n perustamissopimuksen 6 artiklan vaatimukset;
25. katsoo, että standardoinnin käytön vaarana on avoimuuden ja tilivelvollisuuden väheneminen, kun
vaaleilla valitut edustajat suljetaan päätöksenteon ulkopuolelle ja kun kansalaisjärjestöillä ja muilla sidosryh-millä ei ole yhtäläisiä osallistumisoikeuksia; katsoo siksi, että standardoinnin muodossa tapahtuvaa yhteis-sääntelyä pitäisi käyttää vain puhtaasti teknisten yhdenmukaistamistoimenpiteiden kohdalla;
26. on yllättynyt siitä, että lainsäädäntövallan siirtämistä koskevan nykyisen järjestelmän (komitologiajär-
jestelmä) uudistaminen mainitaan edellä mainitussa komission tiedonannossa vuodelta 2005 vain lyhyesti 3d kohdan lopussa, vaikka tällaisella uudistuksella voitaisiin edesauttaa huomattavasti yhteisön johdetunoikeuden yksinkertaistamista antaen komissiolle mahdollisuus hyväksyä soveltamismääräyksiä nopeampiamenettelyjä käyttäen;
27. katsoo, että lainsäätäjä voisi edistää yksinkertaistamista myös sopimalla siitä, että säädöksistä tehdään
vähemmän yksityiskohtaisia ja että komission käyttämien täytäntöönpanotoimien kirjo olisi laajempi,
kunhan huolehditaan siitä, että lainsäätäjä pystyy valvomaan tehokkaasti näiden täytäntöönpanotoimien
sisältöä;7.12.2006 C 297 E/139 Euroopan unionin virallinen lehti
Tiistai, 16. toukokuuta 2006FI
28. toistaa, että komission täytäntöönpanovaltaan turvautuminen (”komitologia”) edellyttää 28. kesäkuuta
1999 tehdyn päätöksen 1999/468/EY (1), jossa vahvistetaan menettelyt komissiolle siirrettyä täytäntöönpa-
novaltaa käytettäessä, täydellistä tarkistamista, jotta voidaan varmistaa
a) että menettely on aikaisempaa avoimempi,
b) että täytäntöönpanovallan siirtäminen komissiolle rajataan vain muihin kuin keskeisiin toimiin tai täytän-
töönpanotoimiin ja että se edellyttää vallansiirron tavoitteen, sisällön, soveltamisalan ja keston selväämäärittämistä mukaan luettuna soveltuvilta osin päättymislausekkeet (ns. sunset clause),
c) että Euroopan parlamentin ja neuvoston toimivaltuudet ovat muodollisesti tasapainossa tällaisia toimenpi-
teitä tarkasteltaessa, ottamalla käyttöön sopivia takaisinottomekanismeja;
29. panee merkille komission muokattavassa yksinkertaistamisohjelmassa esitetyn toimenpideluettelon ja
aikoo tehdä aktiivisesti yhteistyötä kyseisten säädösten yksinkertaistamista koskevan tavoitteen saavuttami-seksi, jos mahdollista, osana tulevaa lainsäädäntöprosessia;
30. odottaa, että komission lukuisat uudelleenlaatimista ja tarkistamista koskevat ehdotukset auttavat
parantamaan unionin taloudellista ja sosiaalista kehitystä osana kestävän kehityksen politiikkaa sekä kansa-
laisten terveyden suojelun tasoa ja heidän elinympäristönsä laatua perustamissopimuksen 2 artiklassa määri-teltyjen tavoitteiden mukaisesti;
31. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenval-
tioiden ja ehdokasvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.
(1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.
P6_TA(2006)0206
Vireillä olevien lainsäädäntöehdotusten seulonnan tulokset
Euroopan parlamentin päätöslauselma vireillä olevien lainsäädäntöehdotusten seulonnan tuloksista
(2005/2214(INI))
Euroopan parlamentti, joka
—ottaa huomioon komission 27. syyskuuta 2005 päivätyn tiedonannon neuvostolle ja Euroopan parla-
mentille vireillä olevien lakiehdotusten seulonnan tuloksista (KOM(2005)0462),
—ottaa huomioon parlamentin puhemiehen 23. tammikuuta 2006 päivätyn kirjeen komission puheenjoh-
tajalle (1),
—ottaa huomioon komission puheenjohtajan 8. maaliskuuta 2006 päivätyn kirjeen Euroopan parlamentin
puhemiehelle,
—ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,
—ottaa huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietinnön ja oikeudel-
listen asioiden valiokunnan lausunnon (A6-0143/2006),
A. ottaa huomioon, että komissio ilmoitti edellä mainitussa tiedonannossaan aikovansa peruuttaa 68 ehdo-
tusta, joiden ei katsota olevan yhdenmukaisia Lissabonin tavoitteiden tai paremman sääntelyn periaat-teiden kanssa, ja teettävänsä joillekin ehdotuksille taloudellisen vaikutustenarvioinnin ja tarvittaessa
muuttavansa niitä,7.12.2006 C 297 E/140 Euroopan unionin virallinen lehti
Tiistai, 16. toukokuuta 2006FI
(1) Ref. Pres-A-Courrier D(2006)300689).