KOMISSION TIEDONANTO - Euroopan unionin toiminta tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla - Vuosikertomus 2000

SISÄLLYSLUETTELO

1. Tiivistelmä

2 Euroopan tutkimuspolitiikan uusi suunta

3 Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta

3.1 Haaste

3.2 Toimintatavat ja toiminnan välineet

3.3 Keskustelut ja toimia koskevat suuntaviivat

4 Yhteisön tutkimus vuonna 1999

4.1 Viidennen puiteohjelman käynnistäminen

4.2 Avaintoiminnot

4.3 Yleiset TTK-toimet ja tutkimusinfrastruktuurin tukeminen

4.4 Assosioituneiden maiden osallistuminen ja kansainvälinen yhteistyö

4.5 Tutkijoiden liikkuvuus Euroopassa

4.6 Naiset yhteisön tutkimustyössä

4.7 Yhteisön tutkimustoimintaan liittyvät eettiset näkökohdat

4.8 Yhteisön tutkimuksen seuranta

4.9 Puiteohjelman toteutus

5 Yhteisön tutkimustoiminnan vaikutukset

5.1 Monikansalliset yhteistyöverkot

5.2 Pk-yritysten mahdollisuudet osallistua tutkimustoimintaan

5.3 Vaikutus kilpailukykyyn, työllisyyteen ja elämänlaatuun

5.4 Vaikutus Euroopan taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen

5.5 Kansallisten ja yhteisön politiikkojen yhteensovittaminen

6 Tulevaisuudennäkymät

6.1. Eurooppalaisen tutkimusalueen luominen

6.2. Viidennen puiteohjelman toteuttaminen

6.3. Yhteisön tulevan tutkimustoiminnan valmistelu

LIITTEET

VUOSIKERTOMUKSEN OIKEUSPERUSTA [1]

[1] Euratomin puiteohjelmaan sovelletaan vastaavaa oikeusperustaa (Euratomin perustamissopimuksen 11 artikla, päätöksen 1999/64/Euratom 5 artiklan 4 kohta sekä päätöksen 1999/66/Euratom 14 artiklan 1 kohta).

Euroopan yhteisön perustamissopimus, 173 artikla:

Jokaisen vuoden alussa komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen. Kertomuksessa annetaan tiedot edellisen vuoden toiminnasta tutkimuksessa ja teknologisessa kehittämisessä sekä tulosten levittämisessä sekä kuluvan vuoden työohjelmasta.

Viidettä TTK-puiteohjelmaa koskeva päätös (182/1999/EY, EYVL L 26, 1.2.1999), 5 artikla:

Komissio tiedottaa säännöllisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleisestä edistymisestä puiteohjelman ja erityisohjelmien täytäntöönpanossa.

Osallistumista koskevia sääntöjä koskeva päätös (1999/65/EY, EYVL L 26, 1.2.1999), 24 artikla:

Vuosikertomuksessa, jonka komissio lähettää perustamissopimuksen 173 artiklan mukaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle, annetaan tiedot tämän päätöksen täytäntöönpanosta.

TÄYDENTÄVÄT TIETOLÄHTEET

*Seurantaa koskevat vuosikertomukset (säännöllinen ja jatkuva tarkastelu): julkaistaan vuosittain puiteohjelmasta ja kaikista erityisohjelmista, ja niissä esitetään riippumaton yhteenveto ohjelmien täytäntöönpanon edistymisestä ja laadusta.

*Viisivuotisarviointia koskevat kertomukset: julkaistaan puiteohjelmasta ja kaikista erityisohjelmista joka neljäs vuosi, ja niissä esitetään takautuva arvio Euroopan unionin TTK-ohjelmien merkittävyydestä, tehokkuudesta, tuloksista ja vaikutuksista.

*Eurooppalainen raportti tieteellisistä ja teknologisista indikaattoreista: sisältää eurooppalaisten ja kansallisten TTK-toimien ja niiden maailmanlaajuisen kontekstin esittelyjä sekä niitä koskevia tilastoja ja perusteellisia analyysejä.

*Tutkimus ja kehittäminen: vuositilastot (Eurostat): julkaistaan vuosittain; sisältävät kansainvälisesti vertailukelpoisia tilastoja t&k-budjettimäärärahoista, t&k-menoista, t&k-henkilöstöstä ja jäsenvaltioissa myönnetyistä patenteista eriteltyinä alueellisesti.

*Ehdokasmaiden sekä Venäjän federaation t&k- ja innovaatiotilastot (Eurostat).

*Talousarviota koskevat komission vuosittaiset asiakirjat: alustava talousarvioesitys, talousarvio, konsolidoitu tilinpäätös ja tase.

*Yhteisön TTK-ohjelmien yhteydessä julkaistut tutkimukset ja analyysit, joissa käsitellään niiden kattamia TTK-aloja koskevia erityiskysymyksiä.

Suurin osa näistä asiakirjoista on saatavilla tai tilattavissa seuraavilta komission Internet-sivuilta:

*Komission yleinen EUROPA-palvelin: http://europa.eu.int

*CORDIS-palvelin, josta löytyy tietoa puiteohjelmasta: http://www.cordis.lu

*Komission tutkimuksen pääosaston sivusto: http://europa.eu.int/comm/dgs/research

*Eurostatin sivusto: http://europa.eu.int/comm/dgs/eurostat

*Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) sivusto: http://www.jrc.org

Näillä sivuilla on kattavat tiedot Euroopan unionin tutkimuspolitiikasta. TTK-puiteohjelmalle omistetusta CORDISin sivustosta ja tutkimuksen pääosaston sivuilta löytyvät kaikki viiteasiakirjat, julkaistut ehdotuspyynnöt sekä runsaasti muuta tietoa komission avoimuus- ja tiedotuspolitiikkaa vastaavalla tavalla.

1. Tiivistelmä

Tämä vuosikertomus Euroopan unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla käsittelee jaksoa, jonka aikana unionissa tapahtui runsaasti uudistuksia.

Euroopan parlamentin vaihtuminen ja uuden komission ryhtyminen tehtäväänsä ovat saaneet aikaan perustavanlaatuisia muutoksia, joiden myötä Euroopan unionin tutkimuspolitiikan luonne on muuttunut aiempaa poliittisemmaksi ja kunnianhimoisemmaksi. Muun muassa tutkimusasioista vastaavat ministerit ovat vahvistaneet kannanotoissaan tätä suuntausta.

Komissio antoi 18. tammikuuta 2000 tiedonannon Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta, jonka lähtökohtana on, että Euroopan unionin tärkeimmät kilpailijat panostavat tutkimukseen unionia huomattavasti enemmän ja että panostuksen ero kasvaa jatkuvasti. Tämän vuoksi komissio kehottaa yhdistämään politiikkojen ja välineiden voimavarat kaikilla tasoilla. Se määrittää tiedonannossa ensisijaiset tavoitteet, jotta voitaisiin luoda inhimillisten, aineellisten ja taloudellisten voimavarojen kannalta yhtenäinen eurooppalainen tutkimusalue, joka olisi kansainvälisesti houkutteleva ja vastaisi yhteiskunnan tarpeita. Komission linjaukset ovat herättäneet runsaasti kiinnostusta eri tahoilla. Tiedonanto on saanut Euroopan parlamentin tuen ja sitä käsiteltiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa, joka loi sen ajatusten toteuttamiselle perustan esittämällä täytäntöönpanoa koskevia suuntaviivoja ja asettamalla aikataulun.

Yhteisön varsinaisten tutkimustoimien kannalta merkittävintä on ollut viidennen TTK-puiteohjelman käynnistäminen. Tutkijat ja tutkimustietojen käyttäjät ovat voineet vaikuttaa puiteohjelman painopisteiden valintaan ja tarkistamiseen 21:ssä neuvoa-antavassa asiantuntijaryhmässä, joissa käsitellään ohjelmia ja avaintoimintoja. Ensimmäiset ehdotuspyynnöt julkaistiin maaliskuussa 1999, ja vuoden aikana on vastaanotettu yli 16 000 ehdotusta. Ehdotusten suuri määrä on rohkaisevaa, varsinkin kun niistä suuri osa on liittymistä valmistelevassa vaiheessa olevista valtioista, jotka ovat assosioituneet puiteohjelmaan. Aihepiirikohtaisten ohjelmien resursseista 85 prosenttia on keskitetty avaintoimintoihin, joiden avulla on voitu käynnistää laajoja tutkimuskumppanuuksia (yhteisön rahoitus keskimäärin 1,7 miljoonaa euroa) ja saatu aikaan merkittävää synergiaa hankkeiden välillä. Yleiset TTK-toimet ja infrastruktuurien tukeminen ovat myös luoneet laajoja hankkeita. Myös tutkijoiden liikkuvuuden tukemista on vahvistettu. Toimissa on kiinnitetty erityisesti huomiota naisten osallistumiseen, eettisten perusperiaatteiden noudattamiseen, yhtenäisyyden tarpeeseen sekä tarkkaan hallintoon ja osallistumisen helppouteen.

Yhteisön tutkimuksen vaikutus on sidoksissa monikansallisiin verkkoihin, joissa on mukana yrityksiä, korkeakoulututkijoita ja tutkimuskeskuksia, sekä monille pk-yrityksille tarjottuihin mahdollisuuksiin osallistua eurooppalaiseen tutkimukseen (22 % osallistumisista). Vaikutusta vahvistaa se, että viidennessä puiteohjelmassa tarkastellaan myös yhteiskunnallisia ja taloudellisia kysymyksiä sekä epäsuorien toimien että Yhteisen tutkimuskeskuksen toimien osana. Yhteisön tutkimustoimilla on myös myönteinen vaikutus Euroopan yhteenkuuluvuuteen. Lisäksi puiteohjelman avulla varmistetaan yhdenmukaisuus tiettyjen Euroopassa tehdyn TTK-työn alojen välillä. Näitä toimia, joilla pyritään yhdenmukaistamaan kansallisia ja eurooppalaisia politiikkoja, voitaisiin myös edelleen lisätä.

Vastaisuudessa on tarkoituksena toteuttaa huomattavia toimenpiteitä eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseksi käytännössä. Viidennen puiteohjelman panos tähän hankkeeseen on yksi puiteohjelman väliseurannassa tarkasteltavista seikoista. Pidemmän aikavälin suunnittelua varten komissio hyväksyy syksyllä myös strategisen tiedonannon, jossa esitetään alustavat suuntaviivat yhteisön tutkimukselle vuoden 2002 jälkeen.

2. Euroopan tutkimuspolitiikan uusi suunta

Vuosi 1999 oli Euroopan unionin toimielimille suurten muutosten aikaa. Euroopan parlamentin vaalit ja uuden komission nimittäminen saivat aikaan suuria muutoksia, jotka vaikuttivat mm. eurooppalaiseen tutkimuspolitiikkaan.

Uusi Euroopan parlamentti ilmoitti aikovansa seurata tarkkaavaisesti yhteisön ohjelmien, myös tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelman, täytäntöönpanoa, ja nimitti esittelijät kunkin budjettikohdan seuraamiseksi. Samaan aikaan Euroopan parlamentti on järjestänyt uudestaan erityisvaliokuntansa. Tutkimusta koskevia kysymyksiä käsitellään nyt uudessa teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Tarkoituksena on asettaa eurooppalainen tutkimus laajempaan yhteyteen osaksi politiikkaa, jonka avulla pyritään parantamaan Euroopan kilpailu- ja innovointikykyä ja luomaan uusia työpaikkoja. Komissio on säännöllisesti tiedottanut parlamentille viidennen puiteohjelman toteuttamisesta.

Uusi komissio on komissaari Busquinin aloitteesta lisännyt uuden ulottuvuuden tutkimusta ja innovaatiota koskevaan yhteisön politiikkaan: tavoitteena on saada käyttöön unionin tieteelliset ja tekniset resurssit entistä johdonmukaisemmalla tavalla, jotta voidaan edistää kestävää kasvua ja työllisyyttä sekä yhteiskunnallisia tavoitteita.

Näitä kysymyksiä on jo alettu käsitellä vuonna 1999. Saksa järjesti puheenjohtajakautensa aikana 20. toukokuuta 1999 pidetyn tutkimusasioiden neuvoston yhteydessä tilaisuuden, jossa tutkimusasioista vastaavat ministerit käsittelivät tutkimuksen tulevaisuutta yhdessä ansioituneiden tutkijoiden kanssa. Näissä keskusteluissa oltiin laajalti yksimielisiä siitä, että on tarpeen kehittää tutkimuspolitiikkojen ja tutkimusorganisaatioiden koordinointia ja synergiaa Euroopassa. Tämän jälkeen jäsenvaltioiden edustajat tarkastelivat tieteen ja tekniikan tutkimuskomiteassa [2] (CREST) tulevan eurooppalaisen tutkimuspolitiikan mahdollisuuksia ja haasteita. He muistuttivat erityisesti tutkimuksen koordinoinnin merkityksestä Euroopassa ja tarkastelivat keinoja sen parantamiseksi.

[2] Tieteen ja tekniikan tutkimuskomitea on neuvoston ja komission alaisuudessa toimiva neuvoa-antava komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja.

3. Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta

Uusi komissio teki tehtävään astuttuaan aloitteen ja antoi tutkimukselle ja teknologiselle kehittämiselle uudenlaisen poliittisen ulottuvuuden asettaessaan tavoitteeksi todellisen eurooppalaisen tutkimusalueen luomisen. Komissio antoi 18. tammikuuta 2000 tiedonannon Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta, jossa käsitellään tähän yhtenäisempään alueeseen liittyviä kysymyksiä ja sen mahdollisia toteutustapoja; tarkoituksena oli käynnistää laaja keskustelu aiheesta [3].

[3] Euroopan komissio, Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta, KOM(2000)6, 18. tammikuuta 2000. Tiedonanto on Internet-osoitteessa europa.eu.int/comm/research/area.html.

3.1. Haaste

Tiedonannon Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta lähtökohtana on, että Euroopassa on huomattavaa tieteellistä osaamista mutta ero Euroopan unionin ja sen tärkeimpien kumppanien tieteellisen ja teknisen panostuksen välillä kasvaa huolestuttavassa määrin. Euroopan unioni käyttää tutkimukseen vain 1,9 prosenttia BKT:sta, kun tutkimusmenojen osuus Yhdysvalloissa on 2,7 prosenttia ja Japanissa 3,1 prosenttia. Inhimillisten voimavarojen osalta ero on sitäkin silmiinpistävämpi: tutkijoiden osuus yrityksissä työskentelevien määrästä on Euroopassa vain 2,4 promillea, kun vastaava osuus Yhdysvalloissa on 5,9 promillea ja Japanissa 6,3 promillea. Tämä ero johtuu ennen kaikkea yksityisen sektorin tutkimusrahoituksesta. Tämän vuoksi eurooppalainen tutkimus ja innovaatiotoiminta jäävät jälkeen, vaikka niiden merkitys kilpailukyvyn ja työllisyyden kannalta on juuri nyt suurempi kuin koskaan osaamiselle rakentuvan yhteiskunnan kehittyessä maailmanlaajuisella tasolla.

Lisäksi jäsenvaltioiden ja yhteisön tutkimuspolitiikkaa harjoitetaan samanaikaisesti ilman todellista koordinointia. Tämä aiheuttaa jäykkyyttä ja tehottomuutta resurssien jakamisessa unionin tasolla, mikä taas lisää Euroopan jälkeenjääneisyyttä. Tämän vuoksi Euroopan unionin on edistettävä yhteisen strategian luomista eurooppalaista tutkimusta varten. Se ei enää voi tyytyä hallinnoimaan tutkimuksen puiteohjelmaa irrallisena kokonaisuutena.

Tiedonannossa perätään politiikasta ja tutkimuksesta vastaavien yhteistä panostusta kaikilla tasoilla Euroopassa. Julkisia ja yksityisiä resursseja on hyödynnettävä tutkimuksessa paremmin. Lisäksi tarvitaan yhteisiä poliittisia toimenpiteitä yhtenäisyyden varmistamiseksi Euroopassa. Erilaisilla aloitteilla voidaan toki onnistuneesti tukea Euroopan eri maiden välisiä tutkijavaihtoja ja tutkimuskumppanuuksia, erityisesti TTK-puiteohjelmassa, mutta yleiseurooppalaisten tutkimushankkeiden tukeminen ei yksistään riitä luomaan dynaamista yhteistä toimintaa. Tämän vuoksi tiedonannossa avataan keskustelu toimintatavoista ja toiminnan välineistä alueellisella, kansallisella ja eurooppalaisella tasolla.

3.2. Toimintatavat ja toiminnan välineet

Tiedonannossa määritetään seitsemän painopistealuetta, joilla yhteiset toimet ovat tarpeen. Vastuu ehdotetuista toimista kuuluu kaikille toimijoille: ennen kaikkea jäsenvaltioille ja julkisen sektorin kaikille tasoille, mutta myös yksityiselle sektorille sekä Euroopan unionille, jolla on oltava merkittävä rooli kansallisten ja paikallisten aloitteiden edistämisessä ja tukemisessa sekä toteuttamisessa silloin, kun eurooppalaiset toimet ovat perusteltuja. Eurooppalainen tutkimusalue perustuu siis toissijaisuuden ja eurooppalaisen lisäarvon periaatteille. Keskustelua halutaan herättää seuraavista aiheista:

*Aineellisten voimavarojen ja infrastruktuurien optimoiminen Euroopan tasolla. Tämän tärkeän tavoitteen saavuttamiseksi tiedonannossa esitetään, että on kartoitettava ja verkotettava eurooppalaiset osaamiskeskukset, määritettävä tutkimusinfrastruktuureja koskeva eurooppalainen toimintamalli ja kehitettävä sähköisiä verkkoja siten, että eurooppalaiset tutkijat voivat hyödyntää niitä nykyistä paremmin.

*Nykyistä yhtenäisempi julkisten välineiden ja varojen käyttö. Tiedonannon mukaan olisi avattava kansalliset ja eurooppalaiset ohjelmat muista maista tuleville osanottajille ja koordinoitava niitä paremmin sekä lujitettava suhteita eurooppalaista tieteellistä ja teknistä yhteistyötä tekevien järjestöjen välillä.

*Yksityisen investointitoiminnan vauhdittaminen. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tiedonannossa ehdotetaan, että tehostetaan tutkimukseen suunnatun epäsuoran tuen välineiden käyttöä, kehitetään tehokkaita teollis- ja tekijänoikeutta suojaavia välineitä erityisesti yhteisön patentin avulla ja selvitetään, millä uusilla tavoilla voitaisiin edistää yritysten perustamista ja riskipääoman sijoittamista.

*Tieteellistä ja teknistä referenssiaineistoa koskeva yhteinen järjestelmä politiikan täytäntöönpanoa varten. Komissio katsoo, että tutkimustoimien olisi paremmin vastattava kansalaisten ja päätöksentekijöiden tarpeita ja että tutkimustiedot olisi validoitava luotettavan ja hyväksytyn järjestelmän avulla. Komission mielestä referenssiaineistoa koskevan järjestelmän olisi perustuttava erityisesti sen Yhteisen tutkimuskeskuksen ja kansallisten tutkimuskeskusten varaan.

*Tutkijavoimavarojen lisääminen ja tutkijoiden liikkuvuuden edistäminen. Tiedonannon mukaan on edistettävä tutkijoiden liikkuvuutta Euroopassa, erityisesti eri maiden sekä akateemisen maailman ja yritysten välillä. Tärkeätä on myös eurooppalaisen ulottuvuuden liittäminen tutkijoiden urakehitykseen. Tiedonannossa korostetaan myös toimintaohjelman "Naiset ja tiede" merkittävää roolia naisten lukumäärän kasvattamiseksi tutkimuksessa. Niin ikään tiedonannossa suositellaan kauaskantoisia toimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään tutkimuksen ja tieteellisen uran kiinnostavuutta nuorten kannalta.

*Dynaaminen, avoin ja tutkijoiden ja investoijien kannalta houkutteleva Eurooppa. Tiedonannossa erotetaan kolme toimenpidekokonaisuutta: alueiden roolin vahvistaminen eurooppalaisessa tutkimuksessa, Länsi-Euroopan ja Itä-Euroopan tiedeyhteisöjen integroiminen ja Euroopan tekeminen houkuttelevaksi muiden maiden tutkijoille.

*Yhteiset arvot. Tiedonannon mukaan tähän tavoitteeseen on pyrittävä kahdella tavalla: on tarkasteltava tieteellis-yhteiskunnallisia kysymyksiä niiden eurooppalaisen ulottuvuuden valossa ja muodostettava tieteen ja teknologian etiikkaan liittyviä kysymyksiä koskeva yhteinen näkemys.

3.3. Keskustelut ja toimia koskevat suuntaviivat

Tiedonanto Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta on herättänyt kaikissa toimielimissä ja kaikilla tahoilla suurta mielenkiintoa.

Euroopan parlamentti antoi 18. toukokuuta 2000 päätöslauselman [4], jossa se ilmaisi pitävänsä tiedonantoa myönteisenä. Se painotti tutkimuksen merkitystä kilpailukyvyn, työllisyyden ja hyvinvoinnin kannalta. Se kehotti komissiota ja jäsenvaltioita luomaan koordinoidun tutkimuspolitiikan, jotta voitaisiin luoda tutkimuksen ja ennen kaikkea tutkijoiden kannalta houkutteleva eurooppalainen alue.

[4] Euroopan parlamentin päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta. Parlamentin Internet-sivu: http://www.europarl.eu.int/

Talous- ja sosiaalikomitea antoi 24. toukokuuta 2000 yksityiskohtaisen lausunnon, jossa tuetaan tiedonannolla käynnistettyä prosessia, erityisesti julkisen ja yksityisen tutkimuksen välisen vuorovaikutuksen kehittämistä sekä tieteen aseman ja tieteellisen uran kiinnostavuuden parantamista yhteiskunnassa. Myös alueiden komitea ilmaisi tukensa eurooppalaiselle tutkimusalueen luomiselle 12. huhtikuuta 2000 antamassaan lausunnossa, jossa muistutetaan paikallisten ja alueellisten yhteisöjen tärkeästä roolista tieteellisessä koulutuksessa ja tutkimuksen tukemisessa.

Tutkimuksesta vastaavat ministerit keskustelivat tiedonannossa esitetyistä suuntaviivoista epävirallisessa kokouksessaan 6. maaliskuuta 2000 sekä sitä seuraavana päivänä tilaisuudessa, joka järjestettiin yhdessä Nobel-palkinnolla palkittujen tutkijoiden ja Euroopan tiedeyhteisön ansioituneiden edustajien kanssa.

Portugalin puheenjohtajakauden aikana 23. ja 24. maaliskuuta 2000 kokoontuneessa ylimääräisessä Lissabonin Eurooppa-neuvostossa TTK-politiikka asetettiin entistä tärkeämmälle sijalle valtioiden ja hallitusten päämiesten asialistalla. Euroopan tutkimus- ja innovointialueen perustamista pidettiin tärkeänä osana strategiaa, jolla unionista saadaan "maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta" [5]. Valtioiden ja hallitusten päämiehet hyväksyivät siten tiedonannon tavoitteet ja arvioivat, että "kansallisella ja unionin tasolla toteutettava tutkimustoiminta on integroitava ja koordinoitava paremmin". Erityisesti he kehottivat neuvostoa ja komissiota tekemään tarvittavat aloitteet seuraavilla osa-alueilla, tarvittaessa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa:

[5] Puheenjohtajan päätelmät, Lissabonin Eurooppa-neuvosto, 23.-24. maaliskuuta 2000. Neuvoston Internet-sivu: http://ue.eu.int/

-kansallisten ja yhteisten tutkimusohjelmien verkottaminen vapaaehtoiselta pohjalta

-yksityisille tutkimusinvestoinneille, T&K-kumppanuuksille ja huipputeknologiayritysten perustamiselle suotuisan ympäristön edistäminen

-avoimen koordinointimenetelmän kehittäminen kansallisten tutkimus- ja kehityspolitiikkojen arviointia varten ("benchmarking")

-Euroopan laajuisen erittäin nopean sähköisen tietoliikenneverkon luominen tieteellistä viestintää varten

-tutkijoiden vapaan liikkuvuuden alueen luominen Eurooppaan ja sen tekeminen maailmanlaajuisesti houkuttelevaksi

-yhteisön patentin käyttöönotto siten, että patenttisuojan hankkiminen on yksinkertaista, tehokasta ja edullista.

Eurooppa-neuvoston omaksuman linjan ja sen antamien täytäntöönpanoa ja aikataulua koskevien ohjeiden perusteella komissio on voinut laatia konkreettisempia toimintasuunnitelmia. Tässä yhteydessä komissio on ottanut huomioon tiedonannon perusteella käydyn laajan keskustelun, johon osallistuivat unionin neuvoa-antavat elimet sekä tiedeyhteisö ja muut asianomaiset tahot, erityisesti yritykset ja niiden etujärjestöt.

Komission aloitteesta syntyneen keskustelun aikana esitettiin lukuisia kannanottoja, joiden rakentavan luonteen ja laadukkuuden ansiosta voitiin täydentää esitettyjä linjauksia. Alle viidessä kuukaudessa saatiin yli 400 kommenttia kaikista unionin jäsenvaltioista (ja lisäksi assosioituneista ja kolmansista maista) ja kaikentyyppisiltä organisaatioilta: suurilta yrityksiltä ja pk-yrityksiltä, tutkimuskeskuksilta, korkeakouluilta, järjestöiltä jne. Keskusteluun osallistui huomattavalla panoksella kolmisenkymmentä ansioitunutta eurooppalaista tutkijaa (Nobel-palkinnon tai Fields-mitalin saajaa), joiden neuvoa komissaari Busquin oli pyytänyt. Lisäksi komissiolle osoitettiin huomattava määrä erillisiä kommentteja erityisesti komission Internet-sivulle luodun avoimen foorumin kautta. Komission sivuilla on julkaistu säännöllisesti tiivistelmät saaduista kommenteista sekä komissaarin vastaukset niihin [6].

[6] Internet-sivu: europa.eu.int/comm/research

Lisäksi näitä asioita pohdittiin koko vuoden 1999 ajan lähes 200 asiantuntijan voimin Futures-hankkeessa, jota koordinoi Yhteisen tutkimuskeskuksen tekniikan tulevaisuudentutkimuksen laitos [7]. Nämä pohdinnat vahvistivat sen, että vahva integraatio tutkimuksen ja tietämyksen alalla on ratkaisevan tärkeää Euroopan tulevaisuudelle.

[7] Futures-hankkeen Internet-sivu: futures.jrc.es

Toukokuun 3. päivänä 2000 kokoontui korkeakoulu- ja yritysmaailmaa edustava korkean tason työryhmä, joka esitti huomioita ja teki ehdotuksia tiedonannossa esitettyjen tavoitteiden panemisesta täytäntöön. Tätä kokousta edelsi näkemysten vaihto tulevaisuudessa perustettavan, keskeisiä tieteellisiä ja teknisiä asioita käsittelevän neuvoa-antavan elimen mahdollisesta kokoonpanosta.

Näiden keskustelujen perusteella ehdotettiin ensimmäisiä konkreettisia toimia. Ministerineuvosto antoi niille pääosin tukensa päätöslauselmassaan 15. kesäkuuta 2000. Tässä päätöslauselmassa esitetään aloitteet, joita jäsenvaltiot pitävät olennaisina Lissabonin Eurooppa-neuvoston linjausten täytäntöönpanemiseksi. Näin on luotu pohja eurooppalaisen tutkimusalueen luomiselle vähitellen muotoutuvien Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden yhteisten aloitteiden perusteella (ks. kohta 6.1).

4. Yhteisön tutkimus vuonna 1999

4.1. Viidennen puiteohjelman käynnistäminen

Sen jälkeen, kun puiteohjelma [8] hyväksyttiin joulukuussa 1998 ja erityisohjelmat tammikuussa 1999, komission yksiköt suorittivat tarvittavat järjestelyt, jotta ensimmäiset tutkimustoimet voitiin käynnistää mahdollisimman nopeasti. Painopisteet vuotta 1999 voitiin määrittää nopeasti yhdessä tiedeyhteisön, teollisuuden ja tutkimustulosten käyttäjien kanssa, koska tukena oli 21 ohjelmien ja avaintoimintojen yhteydessä toimivaa neuvoa-antavaa asiantuntijaryhmää. Kussakin erityisohjelmassa hyväksyttiin ja julkaistiin yksityiskohtainen työohjelma ja hakijoille tarkoitettu tietopaketti. Lisäksi koko puiteohjelmaa varten laadittiin yhteiset välineet, kuten arviointiopas. Myös Yhteinen tutkimuskeskus hyväksyi ja otti nopeasti käyttöön työohjelman, joka vastasi puiteohjelmassa määritettyjä uusia painopisteitä. Painopisteet keskittyivät muiden kuin ydinenergiaan liittyvien toimien osalta kolmeen strategiseen teemaan: kansalaisten palveleminen, kestävän kehityksen edistäminen ja Euroopan kilpailukyvyn tukeminen. Helmikuussa 1999 järjestettiin Essenissä avajaistapahtuma, jossa oli yli 5 000 osallistujaa.

[8] Ilmaisulla "puiteohjelma" tai "TTK-puiteohjelma" viitataan tässä, jollei toisin mainita, sekä Euroopan yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä tarkoittavia toimia koskevan puiteohjelman että tutkimus- ja koulutustoimintaa koskevan Euroopan atomienergiayhteisön puiteohjelman muodostamaan kokonaisuuteen.

Kaiken tämän ansiosta ensimmäiset ehdotuspyynnöt voitiin julkaista maaliskuussa 1999 ja näiden pyyntöjen johdosta saatujen ehdotusten arviointi aloitettiin kesällä riippumattomien asiantuntija-arvioijien avulla. Vuoden 1999 aikana, alle seitsemän kuukautta ensimmäisen ehdotuspyynnön määräajan päättymisen jälkeen, oli allekirjoitettu yli 1 000 sopimusta. Vuoden 2000 maaliskuun loppuun mennessä oli allekirjoitettu yli 3 500 vuoden 1999 talousarviosta rahoitettavaa sopimusta. Kaiken kaikkiaan vuonna 1999 saatiin yli 16 000 hanke-ehdotusta, joissa oli mukana yli 90 000 osallistujaa. Tiedeyhteisö ja teollisuus osoittivat siis runsaasti kiinnostusta puiteohjelmaa ja sen uutta lähestymistapaa kohtaan.

4.2. Avaintoiminnot

Yksi viidennen puiteohjelman tärkeimmistä uudistuksista on ollut se, että suuri osa tutkimustoimista on ryhmitelty 23 monialaiseen avaintoimintoon, joiden tarkoituksena on vastata kansalaisten ja yhteiskunnan ensisijaisiin tarpeisiin. Näiden avaintoimintojen perusperiaatteita ovat ongelmanratkaisun painottaminen tutkimushankkeissa ja toimien keskittäminen joko laajentamalla yksittäisiä hankkeita tai yhdistämällä hankkeita kokonaisuuksiksi, joita koordinoidaan joko virallisesti hankeryhmissä (klustereissa) tai epävirallisesti.

Aihepiirikohtaisissa ohjelmissa allekirjoitettuihin sopimuksiin myönnetyistä varoista 85 prosenttia on osoitettu avaintoimintoihin [9]. Sopimusten rahoitusarvo on kaksinkertaistunut verrattuna edellisen puiteohjelman vastaaviin sopimuksiin. Avaintoiminnoissa on käynnistetty noin tuhat TTK-hanketta, ja yhteisön rahoitusosuus hankkeissa on keskimäärin yli 1,7 miljoonaa euroa. Tämän kertomuksen laatimiseen mennessä oli allekirjoitettu varsin vähän demonstraatiohanketta koskevia sopimuksia; sitä vastoin on käynnistetty 41 yhdistettyä hanketta (T&K- ja demonstraatiohanketta), joissa yhteisön rahoitusosuus on keskimäärin yli kolme miljoonaa euroa. Nämä määrät ovat erittäin merkittäviä, koska yhteisön rahoitusosuus on enimmillään 50 prosenttia hankkeiden kokonaiskustannuksista tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen osalta ja 35 prosenttia demonstraatiotoiminnan osalta. Lisäksi näiden T&K- ja demonstraatiohankkeiden toteuttamiseksi muodostetuilla konsortioilla on merkittäviä verkottumisvaikutuksia, koska niihin osallistuu keskimäärin yli seitsemän kumppania hanketta kohti.

[9] Tiedot allekirjoitetuista sopimuksista koskevat kaikkia vuoden 1999 talousarviosta maksettavia vuoden 2000 maaliskuun loppuun mennessä allekirjoitettuja sopimuksia; sopimuksia on 3 500 ja yhteisön rahoituksen kokonaismäärä on 3 300 miljoonaa euroa.

Virallisia hankeryhmiä (klustereita) on perustettu oma-aloitteisesti tai komission yksikköjen aloitteesta suhteellisen vähän. Joillakin aloilla tätä mahdollisuutta on kuitenkin hyödynnetty merkittävästi, kuten avaintoiminnossa "Tartuntatautien hallinta". Myös joissain avaintoiminnoissa on niputettu hankkeita yhteen aihepiirikohtaisiksi verkoiksi. Rahoitetut hankkeet ovat lisäksi vastanneet hyvin avaintoimintojen tavoitteita, mikä on luonut merkittävää synergiaa tavoitteiden saavuttamisen kannalta. Hyväksyttäessä erityisohjelman työohjelmia vuodeksi 2000 on otettu huomioon vuoden 1999 hankkeet siten, että hankkeet täydentävät toisiaan mahdollisimman hyvin ja varmistetaan tavoitteiden johdonmukaisuus.

4.3. Yleiset TTK-toimet ja tutkimusinfrastruktuurin tukeminen

Yleiset TTK-toimet, jotka on tarkoitettu pitkäaikaisia ensisijaisia tutkimustoimia varten, täydentävät ratkaisevalla tavalla avaintoimintoja, ja niistä saadaan hyötyä hyvin laaja-alaisesti. Näiden toimien osalta oli käynnistetty vuoden 2000 maaliskuun loppuun mennessä yli 200 tutkimushanketta, joissa yhteisön rahoitusosuus on keskimäärin 1,5 miljoonaa euroa. Unionin rahoittamat hankkeet ovat siis entistä laajempia myös tämäntyyppisissä toimissa. Osallistujien määrä vastaa avaintoiminnoissa toteutettujen hankkeiden osallistujamääriä.

Puiteohjelmasta voidaan myöntää tukea myös tutkimusinfrastruktuureille pääasiassa infrastruktuurien käyttömahdollisuuksien lisäämiseksi ja niiden verkottumisen edistämiseksi Euroopan tasolla. Tämä tuki täydentää siten tutkimusinfrastruktuureille myönnettävää kansallista tukea, ja rahoituksen määrä on siihen verrattuna vähäinen, mutta siitä saatava lisäarvo voi olla merkittävä. Huomattavaa osaa tutkimusinfrastruktuurien tuesta hallinnoidaan laaja-alaisesti tutkijavoimavaroja koskevassa ohjelmassa. Infrastruktuurien tukihankkeiden osalta oli allekirjoitettu noin 150 sopimusta vuoden 2000 maaliskuun loppuun mennessä, ja myönnetty keskimääräinen rahoitusmäärä oli 800 000 euroa hanketta kohti ja noin 300 000 euroa osallistuvaa organisaatiota kohti.

4.4. Puiteohjelmaan assosioituneiden maiden osallistuminen ja kansainvälinen yhteistyö

Unionin seuraava laajentuminen sekä talouden ja tietämyksen maailmanlaajuistuminen selittävät osaltaan sen, että kansainvälistä yhteistyötä pidetään tutkimuksessa entistä tärkeämpänä. Kansainvälinen yhteistyö toteutetaan viidennessä puiteohjelmassa kahdella tavalla, toisaalta ohjelmassa "Yhteisön tutkimuksen kansainvälisen aseman vahvistaminen" ja toisaalta mahdollistamalla kolmansien maiden osallistuminen muihin erityisohjelmiin. Useiden maiden osallistumista on helpotettu tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevilla yhteistyösopimuksilla (joilla vastavuoroisesti avataan näissä maissa toteutettavat tutkimusohjelmat eurooppalaisille osapuolille) sekä sopimuksilla assosioitumisesta puiteohjelmaan. Sopimusten perusteella näiden maiden tutkijat voivat osallistua kaikkiin erityisohjelmiin ja saada yhteisön rahoitusta vastineeksi siitä, että kyseiset maat osallistuvat tietyllä osuudella puiteohjelman rahoitukseen. Toteutettavat toimet vaihtelevat yleensä kyseisten maaryhmien tavoitteiden mukaisesti.

Liittymistä valmistelevassa vaiheessa olevat valtiot

Kymmenen liittymistä valmistelevassa vaiheessa olevan Keski- ja Itä-Euroopan maan sekä Kyproksen assosioituminen puiteohjelmaan tuli voimaan 1. lokakuuta 1999. (Tämän jälkeen myös Malta on hakenut assosioitumista.) Näillä 11 assosioituneella maalla oli jo aiemmin säännöllistä poliittista yhteistyötä komission kanssa, ja niiden organisaatiot ovat voineet osallistua ehdotuspyyntöihin puiteohjelmien käynnistämisestä lähtien. Tulokset ovat rohkaisevia paitsi osallistujamäärän kannalta myös ajatellen sen toiminnan kokonaismäärää, johon maat osallistuvat. Vuoden 2000 loppuun mennessä osallistumisten määrä oli lähes 400, eli 3,4 prosenttia osallistumisten kokonaismäärästä. Tämä on rohkaisevaa kun kyseessä on ensimmäinen vuosi, jona nämä maat ovat voineet osallistua assosioituneina puiteohjelmaan - varsinkin kun maat voivat hyötyä tutkimuksesta ja tieteellisestä kehittämisestä tätä osuutta huomattavasti merkittävämmässä määrin ja osallistua korkeatasoisiin eurooppalaisiin tutkimusverkkoihin. Eurooppalaisissa TTK-hankkeissa luoduissa kahdenvälisissä yhteistyösuhteissa seitsemässä prosentissa onkin mukana assosioituneesta maasta tuleva kumppani. Yhteisön tutkimuksen kansainvälisen aseman vahvistamista koskevassa ohjelmassa on luotu liitännäistoimenpiteitä kyseisten maiden osallistumisen tukemiseksi sekä niiden "osaamiskeskusten" kehittämisen tukemiseksi.

Muut puiteohjelmaan assosioituneet maat

Norja, Islanti, Liechtenstein ja Israel olivat assosioituneet jo neljänteen puiteohjelmaan, ja niiden assosiaatiota jatkettiin viidennen puiteohjelman ajaksi. Ensimmäisenä vuonna nämä maat osallistuivat puiteohjelman hankkeisiin yhteensä noin 330 kertaa. Lisäksi allekirjoitettiin assosiaatiosopimus Sveitsin kanssa 23. kesäkuuta 1999; sopimuksen on määrä tulla voimaan vuonna 2001.

Muut kuin liittymistä valmistelevassa vaiheessa olevat Keski- ja Itä-Euroopan valtiot; uudet itsenäiset valtiot

Venäjän kanssa on neuvoteltu tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva sopimus, joka parafoitiin ja toimitettiin neuvoston ja parlamentin käsiteltäväksi. Neuvosto ei ole kuitenkaan allekirjoittanut sopimusta, ja sen tekemistä on parlamentin kannan mukaisesti lykätty poliittisista syistä. Myös Ukraina on pyytänyt neuvotteluja tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevasta sopimuksesta, minkä johdosta tehtiin ensimmäinen tutustumiskäynti joulukuussa 1999. Lisäksi yhteisö rahoittaa puiteohjelmasta suurelta osin INTASin (uusien itsenäisten valtioiden tiedemiesten yhteistyötä edistävän kansainvälisen järjestön) toiminnan. Tähän liittyen vuonna 1999 ehdotettiin 202 uutta hanketta, jotka kattavat suuren määrän aloja ja maita, COPERNICUS-hankkeiden lisäksi.

Välimeren alueen kumppanimaat

Erityissuhteiden luominen tämän maaryhmän kanssa on yksi viidennen puiteohjelman uutuuksista. Pääasiallisena tavoitteena on edistää pitkäaikaista kestävää kehitystä Välimeren ympärillä Euro-Välimeri -kumppanuuden ja vapaakauppa-alueen muodostamistavoitteiden mukaisesti. Lähestymistapana on toiminnan keskittäminen viiteen alueen kannalta strategisesti tärkeään painopistealueeseen, jotka eivät kokonaisuudessaan sisälly viidennen puiteohjelman aihepiirikohtaisiin ohjelmiin eikä INCO-DC-ohjelmaan: yhteiskunnan ja talouden nykyaikaistamiseen, alueellisten vesivarojen kestävään hoitamiseen, kulttuuriperinnön säilyttämiseen ja käyttöön, terveyden edistämiseen ja ympäristön kestävyyteen aluetasolla.

Kehitysmaat

On jatkettu ponnisteluja, jotta voitaisiin parantaa kahdenvälistä koordinointia kansallisten aloitteiden välillä sekä niiden ja yhteisön aloitteiden välillä. TTK-toimista sekä kehitysyhteistyöstä vastaavat komission yksiköt ovat yhdessä pohtineet sitä, miten tutkimusta ja teknologista kehittämistä voitaisiin parhaiten käyttää kehityksen tukemiseen. Lisäksi on käynnistetty kaksi merkittävää koordinointihanketta, joista toinen koskee trooppisia metsiä ja toinen monivuotisia trooppisia öljykasveja. Muissa toimissa käsitellään kehitysmaiden kannalta strategisia aiheita, kuten malarian vastaisen rokotteen kehittämistä ja kehitystä tukevaa maataloutta. Viimeksi mainitulla alalla komissio osallistuu jatkuvasti maatalouden tutkimusta käsittelevän kansainvälisen neuvoa-antavan ryhmän (CGIAR) toimintaan.

Nousevan talouden maat ja teollisuusmaat Venäjää ja Ukrainaa lukuun ottamatta

Yhdysvaltojen kanssa allekirjoitetun tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevan yhteistyösopimuksen perusteella voitiin sopia täytäntöönpanojärjestelyistä metrologian ja materiaalien alalla. Lisäksi tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskevaa sopimusta Etelä-Afrikan kanssa jatkettiin viidennen puiteohjelman ajaksi, ja tieteellistä ja teknologista yhteistyötä koskeva yhteistyösopimus Kiinan kanssa tuli voimaan 14. joulukuuta 1999. Argentiinan kanssa tehtiin vastaava sopimus. Yhteisö myötävaikutti myös maanosien välisiin suhteisiin antamalla merkittävän panoksen Pekingissä 14.- 15. lokakuuta 1999 pidettyyn tiede- ja teknologiaministerien ASEM-kokoukseen (Asia-Europe Meeting). Lisäksi yhteisön käynnisti Rio de Janeirossa 19. kesäkuuta 1999 pidetyn huippukokouksen tieteellisen ja teknisen seurannan.

Koordinointi

Lujittaakseen koordinointia ja synergiaa erilaisten Euroopassa toteutettavan tieteellisen ja teknologisen yhteistyön muotojen välillä komissio jatkoi tukeaan COST-aloitteelle ja toimi hankkeen tieteellisenä sihteeristönä. COSTiin liittyi neljä uutta maata (Bulgaria, Kypros, Latvia ja Liettua), ja siihen kuuluu tällä hetkellä 32 eurooppalaista maata. EUREKA-ohjelmalla on ollut edelleen merkittävä rooli erityisesti tieteellisissä suhteissa Itä- ja Keski-Euroopan maiden kanssa. Liettua hyväksyttiin EUREKAn jäseneksi ministerikokouksessa, joka pidettiin Istanbulissa Turkin toimiessa järjestön puheenjohtajana (1999), ja Latviasta ja Kroatiasta sekä Israelista tuli jäseniä Hannoverissa Saksan parhaillaan kuluvan puheenjohtajuuskauden aikana pidetyssä kokouksessa.

4.5. Tutkijoiden liikkuvuus Euroopassa

Tutkijoiden liikkuvuutta koskevia suoria tukitoimia on vahvistettu merkittävästi viidennessä puiteohjelmassa tutkijavoimavarojen lisäämistä koskevan ohjelman kautta. On otettu käyttöön "vierailuapurahojen" järjestelmä, jossa yhteisön valitsemat organisaatiot valitsevat itse stipendiaattinsa, joiden isäntälaitoksena ne toimivat. Näitä uudentyyppisiä apurahoja on voitu hakea yritysten vierailuapurahoina (220 stipendiaattia vuonna 1999), apurahoina, joilla tuetaan tutkijoiden paluuta muita heikommassa asemassa oleville yhteisön alueille (yli 130 stipendiaattia), sekä apurahoina, joiden turvin korkeatasoiset koulutuskeskukset voivat ottaa vastaan tohtorintutkintoa valmistelevia tutkijoita (vuonna tällaisiksi koulutuskeskuksiksi valittiin yli 200 organisaatiota). Yhteensä yli 3 000 stipendiaattia on hyötynyt vuonna 1999 rahoitetuista Marie Curie -apurahoista. Lisäksi rahoitusta päätettiin vuonna 1999 myöntää 167 tutkijankoulutusverkolle. Nämä yhdistävät yli 1 300 tutkimusryhmää, jotka ottavat vastaan lähes 4 000 nuorta tutkijaa.

4.6. Naiset yhteisön tutkimustyössä

Komissio antoi 17. helmikuuta 1999 tiedonannon Naiset ja tiede - Naiset mukaan rikastuttamaan Euroopan tutkimustoimintaa [10]. Tiedonannossa komissio valittaa naisten aliedustettua asemaa tieteellisessä tutkimuksessa, sillä Euroopan tutkimuksen kannalta tämä on puute, jota ei voida hyväksyä. Samalla se on myös osoitus naisten epätasa-arvoisesta kohtelusta. Tiedonannossa luodaan perusta toimintasuunnitelmalle, jolla on kaksi tavoitetta: keskustelun ja kokemusten vaihdon edistäminen jäsenvaltioiden välillä sekä naisten tekemän tutkimuksen, naisten aseman hyväksi tehdyn tutkimuksen sekä naisia koskevan tutkimuksen edistäminen viidennessä puiteohjelmassa.

[10] KOM (1999)76 lopullinen. Tämä samoin kuin kaikki muut tässä jaksossa mainitut asiakirjat ovat saatavilla Naiset ja tiede -Internet-sivuilla osoitteessa: www.cordis.lu/improving/src/hp_women.htm

Neuvosto antoi 20. toukokuuta 1999 päätöslauselman, jossa se tuki tätä lähestymistapaa ja pyysi jäsenvaltioita osallistumaan aktiivisesti komission ehdottamaan vuoropuheluun sekä parantamaan naisten asemaa tutkimustoiminnassa kansallisella tasolla. Myös Euroopan parlamentti tuki komission tiedonantoa 3. helmikuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa naisista ja tieteestä.

Edistääkseen naisten osallistumista jäsenvaltioissa ja puiteohjelmaan assosioituneissa valtioissa komissio kutsui vuonna 1999 koolle naisten tutkimusverkkojen edustajat ja esitti naisia ja tiedettä käsittelevän kansallisten virkamiesten ryhmän perustamista. Rinnakkain tämän kanssa 12 naispuolisen tutkijan ryhmä antoi marraskuussa 1999 komission toimeksiannosta laatimansa raportin, jossa kartoitetaan naisten asemaa eurooppalaisessa tutkimuksessa ja annetaan suosituksia. Naisia kannustetaan osallistumaan viidenteen puiteohjelmaan kaikilla tasoilla, ja erityisesti pyritään edistämään heidän osallistumistaan arviointipaneelien työhön (ensimmäiset arvioinnit suorittaneissa paneeleissa naisten osuus oli 25 %). Lisäksi erityisohjelmissa on käynnistetty tutkimuksia vuoden 2000 puolivälissä, ja sukupuoleen liittyviä tutkimuksia rahoitetaan sosioekonomisen tietopohjan parantamista koskevasta avaintoiminnosta.

4.7. Yhteisön tutkimustoimintaan liittyvät eettiset näkökohdat

Viidennestä puiteohjelmasta tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä määrätään, että kaikessa toiminnassa on kunnioitettava eettisiä perusperiaatteita. Luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevä eurooppalainen työryhmä on antanut tälle periaatejulistukselle konkreettisen muodon suosituksessaan nro 10 Viidenteen puiteohjelmaan liittyvät eettiset näkökohdat. Suosituksessa korostetaan erityisesti komission valppautta ohjelmien toteuttamisessa.

Elämänlaatua ja luonnonvarojen hoitamista koskevasta ohjelmasta tehdyssä neuvoston päätöksessä määritellään eettiset rajat, joiden puitteissa yhteisön rahoittaman tutkimustoiminnan on tapahduttava. Tämä merkitsee sitä, että tietyntyyppinen tutkimus jätetään ohjelman ulkopuolelle, eläinten käyttöä rajoitetaan, ohjelmaan sisällytetään bioetiikan tutkimusta sekä tutkimusaloja, jotka hyödyttävät kaikkein haavoittuvinta väestönosaa, ja ohjelmaa varten määritellyt toimintasäännöt yhdenmukaistetaan kansainvälisten sääntöjen kanssa.

Komission yksiköt ovat muuntaneet nämä vaatimukset konkreettisiksi toimenpiteiksi. Tutkijoita kehotetaan ottamaan tarkasti huomioon hankkeisiinsa liittyvät eettiset näkökohdat heti hankkeiden ehdottamisesta lähtien. Lisäksi eettisiä näkökohtia käsitellään tutkimushankkeiden tieteellisessä arvioinnissa, ja biotieteiden alan hankkeille, joihin liittyy erityisiä eettisiä ongelmia, tehdään eettinen erityistarkastus. Tämä koskee varsinkin tutkimuksia, joihin liittyy kliinisiä kokeita, muilla kädellisillä kuin ihmisillä suoritettavia kokeita tai ihmisalkioiden käyttöä. Monien alojen asiantuntijoista koostuva paneeli, joka noudattaa toiminnassaan moniarvoisuuden periaatetta, on kunkin vuonna 1999 julkaistun ehdotuspyynnön yhteydessä tehnyt eettisen tarkastuksen joillekin kymmenille arkaluontoisille ehdotuksille. Kyseisten hakijoiden kanssa on tämän jälkeen pyritty sopimaan yhteisymmärryksessä sovellettavasta lähestymistavasta. Myös sopimusneuvottelut antavat mahdollisuuden varmistaa, että tutkijat ovat saaneet työnsä suorittamiseen kaikki kansallisella tasolla vaadittavat luvat.

Lainsäädännöllisten näkökohtien ohella on tärkeää korostaa sitä pedagogista ja kannustavaa tehtävää, jota komissio voi toteuttaa puiteohjelman kautta tutkijoiden tietoisuuden lisäämiseksi tieteen eettisestä ulottuvuudesta.

4.8. Yhteisön tutkimuksen seuranta

Riippumattomista asiantuntijoista koostuvat arviointipaneelit suorittivat puiteohjelman ja sen erityisohjelmien vuoden 1999 seurannan ohjelmia koskevissa päätöksissä säädettyjen vaatimusten mukaisesti. Puiteohjelman seurantapaneelin arvion mukaan komission yksiköt hoitivat hyvin siirtymisen neljännestä puiteohjelmasta ohjelmarakenteeltaan, tavoitteiltaan ja menettelyiltään erilaiseen viidenteen puiteohjelmaan huolimatta puiteohjelmapäätösten myöhäisen hyväksymisen aiheuttamista aikapaineista ja suurista työmääristä. Paneeli piti hyvänä myös monien tarpeellisten uudistusten ja innovatiivisten ratkaisujen käyttöönottoa. Näihin lukeutuu muun muassa selkeä ehdotusten arviointijärjestelmä, jonka käyttö on nyt vakiintunut koko puiteohjelmassa.

Toisaalta paneeli katsoi, että puiteohjelmalla on jo nyt edessään merkittäviä kehittämishaasteita. Päällimmäisinä parannuksia edellyttävinä osa-alueina se toi esiin ohjelman hallinnon, inhimillisiä voimavaroja koskevan politiikan sekä ohjelman tutkimusvaikutukset. Paneeli esitti useita toimintaa koskevia suosituksia, joista useimmat liittyivät nimenomaan näihin kysymyksiin. Yleisesti ottaen se suositteli, että:

-ehdotuspyynnöstä hankesopimuksen tekemiseen ulottuvan vaiheen hallintoa olisi parannettava,

-olisi laadittava tehokas inhimillisiä voimavaroja koskeva politiikka, joka kattaisi koko puiteohjelman,

-tutkimusvaikutukset sekä viidennessä puiteohjelmassa käytettäviä vaikutusten arviointimekanismeja olisi tehostettava.

Paneeli katsoi myös, että sukupuolinäkökulma olisi tiedostettava entistä voimakkaammin, erityisesti käyttämällä asianmukaisia sukupuolen huomioon ottavia tietojenkeruumenetelmiä ja edistämällä naispuolisten arvioijien hakeutumista ehdotusten arvioijien listalle, josta ylläpidetään tietokantaa. Niin ikään paneeli korosti, että suuren yleisön tietoisuus tieteestä ja teknologiasta on erittäin tärkeää, ja suositteli, että jokaisen käynnissä olevan ohjelman johtajan olisi laadittava asiaa koskevia toimenpiteitä, jotka yhdistettäisiin yleiseksi toimintamalliksi koko puiteohjelman tasolla.

Komissio on ilmoittanut suhtautuvansa myönteisesti paneelin suosituksiin ja ryhtynyt jo toimenpiteisiin niiden panemiseksi täytäntöön.

4.9. Puiteohjelman toteutus

Komissio on puiteohjelmia hallinnoidessaan aina soveltanut tiettyjä, nyt jo yleisesti tunnettuja perusperiaatteita:

-kaikille potentiaalisille osallistujille taataan yhtäläiset mahdollisuudet osallistua ohjelmiin ja ehdotukset käsitellään tasavertaisesti

-ehdotusten valinta perustuu niiden laadukkuuteen

-valintaperusteet ja -menettelyt ovat avoimia ja puolueettomia

-menettelyjen laatu ja nopeus tasapainotetaan keskenään ja julkisia varoja hoidetaan tarkasti ja huolellisesti.

Näitä periaatteita on sovellettu myös viidettä puiteohjelma käynnistettäessä sekä sen ensimmäisen toimintavuoden aikana. Lisäksi on erityisesti pyritty lisäämään toiminnan yhtenäisyyttä kaikissa erityisohjelmissa. Tärkeimpiä ja näkyvimpiä tuloksia tästä työstä ovat sisäisten toimintatapojen muutosten lisäksi:

-yhteinen arviointimenettelyjä koskeva opas, jota noudatetaan kaikissa erityisohjelmissa

-uudet vakiosopimukset kaikkia erityisohjelmissa käytettäviä toteutustapoja varten

-Euroopan tutkimuksen ja innovaatiotoiminnan verkkosivuston CORDISin [11] uudistaminen kaikilta osin ja laajentaminen koskemaan kaikkia erityisohjelmia

[11] www.cordis.lu

-hakijoiden oppaat

-jatkuvasti voimassa oleva hakemuspyyntö hakemusten saamiseksi asiantuntijoilta, jotka voivat toimia ehdotusten arvioijina, sekä yhteinen asiantuntija-arvioijien tietokanta

-yhteinen järjestely ehdotusten vastaanottamista, tietojen koodaamista ja arviointia varten ja siihen liittyvä ulkopuolisen palveluntarjoajan hallinnollinen tuki

-ehdotusten arvioinnin jälkeisen menettelyn tarkistaminen; tarkistetun menettelyn ansiosta sopimusneuvottelut hyväksyttyjen ehdotusten hankekumppanien kanssa voidaan aloittaa nopeammin.

Viidennen puiteohjelman hallinnointiin sen käynnistämisvaiheessa vaikutti kaikkein merkittävimmin se, että puiteohjelmaa ja erityisohjelmia koskevien päätösten myöhäisen ajankohdan, TTK-yhteisön odotusten ja kunkin ohjelman edellyttämän vuoden 1999 budjetin vahvistamisen vuoksi puiteohjelma jouduttiin käynnistämään "kertarysäyksellä". Tämän vuoksi useimpien ensimmäisten ehdotuspyyntöjen määräajat umpeutuivat hyvin lyhyen ajan sisällä kesä- ja heinäkuussa 1999. Tilanne johti ongelmiin joissakin toiminnoissa, eivätkä ensimmäisten arviointirupeamien työolosuhteet olleet optimaaliset kyseisten kahden kuukauden aikana. Kuten edellä todettiin, näistä alkuvaiheen ongelmista huolimatta vuonna 1999 käsiteltiin 16 000 ja arvioitiin 12 000 ehdotusta, ja komissio pystyi tekemään sopimukset hyväksyttyjen hakijoiden kanssa aikataulun mukaisesti.

Kuten ennalta odotettiin, arviointien jälkeisiin menettelyihin tehdyt muutokset saivat aikaan sen, että sopimusneuvottelut hyväksyttyjen hakijoiden kanssa kyettiin aloittamaan keskimäärin kaksi kuukautta aiemmin kuin neljännessä puiteohjelmassa. Sen sijaan ilmoitusten lähettäminen niille hakijoille, joiden ehdotuksia ei hyväksytty, ei valitettavasti sujunut vuonna 1999 niin ripeästi kuin oli suunniteltu. Tämä seikka oli yksi niistä komission havaitsemista ohjelman hallinnointiin liittyvistä ongelmista, joiden vuoksi vuoden 2000 alussa perustettiin eri yksikköjen välinen ryhmä parantamaan ja yksinkertaistamaan TTK-ohjelmien hallinnointia. Ryhmän päätelmiä pannaan parhaillaan täytäntöön (ks. kohta 6.2.).

5. Yhteisön tutkimustoiminnan vaikutukset

5.1. Monikansalliset yhteistyöverkot

Puiteohjelmalla on sen alusta lähtien ollut Euroopassa tärkeä verkkoja luova vaikutus, koska puiteohjelman periaatteiden mukaan rahoitusta annetaan lähinnä monikansallisille tutkimuskonsortioille. Tutkimushankkeiden kasvanut koko viidennessä puiteohjelmassa (keskimäärin seitsemän kumppania hanketta kohden) korostaa tätä "virtuaalisen liikkuvuuden" vaikutusta, joka edistää myös tutkijoiden "oikeaa" liikkuvuutta. Vuoden 2000 maaliskuuhun mennessä (vuoden 1999 talousarvion turvin) aloitetuissa 1 500:ssa t&k- ja demonstraatiohankkeessa on luotu yli 36 000 yhteistyösuhdetta, joista yli 30 000 on monikansallisia.

5.2. Pk-yritysten mahdollisuudet osallistua tutkimustoimintaan

Komissio on hyväksynyt viidettä puiteohjelmaa varten pienten ja keskisuurten yritysten yhdenmukaistetun määritelmän, jota sovelletaan vastedes kaikessa unionin toiminnassa. Määritelmän mukaan pk-yritysten työntekijöiden enimmäismäärä on 249 eikä 499, kuten edellisessä puiteohjelmassa. Pk-yritysten mahdollisuuksia osallistua puiteohjelmaan on parannettu myös perustamalla keskitetty palvelupiste pk-yrityksiä varten. Tätä palvelupistettä, joka käsitteli yli 7 000 tietopyyntöä vuonna 1999, tukee jäsenvaltioissa ja puiteohjelmaan assosioituneissa valtioissa kansallisten yhteyspisteiden verkko. Lisäksi pk-yrityksille tarkoitetut erityistoimenpiteet on laajennettu koko puiteohjelman (EY) laajuisiksi. Kyseessä ovat aiempaan tapaan esiselvitystuet, joiden avulla kaksi pk-yritystä voi laatia tutkimusehdotuksen, sekä tutkimusyhteistyösopimukset ("CRAFT"), joiden avulla useat pk-yritykset voivat teettää tutkimuksia kolmansilla osapuolilla.

Näiden uusien toimintatapojen ansiosta vuoden 2000 maaliskuun lopussa (vuoden 1999 talousarvio) aihepiirikohtaisten ohjelmien (EY) osallistujista 22 prosenttia oli pk-yrityksiä. Vastaavasti myönnetty rahoitus ylittää selvästi Euroopan parlamentin edellyttämän 10 prosentin vähimmäismäärän, sillä sen osuus on 18,5 prosenttia kokonaisrahoituksesta.

Vuonna 1999 etenkin erityistoimenpiteitä koskevien ehdotusten määrä kasvoi 20 prosenttia edellisen puiteohjelman ensimmäiseen vuoteen verrattuna: ohjelman ensimmäisenä vuonna vastaanotettiin lähes 850 esiselvitystukea koskevaa ehdotusta ja 150 tutkimusyhteistyöehdotusta. Lähes 40 prosenttia näistä hankkeista on hyväksytty, ja niiden ansiosta yli 1 000 pk-yritystä voi osallistua - monissa tapauksissa ensimmäistä kertaa - kansainväliseen tutkimushankkeeseen. Lähes 80 prosentissa tapauksista kyse on alle 50 työntekijän yrityksistä.

Erityistoimenpiteiden käyttöä lisätään voimakkaasti elämänlaatua ja luonnonvarojen hoitamista koskevassa ohjelmassa, minkä pitäisi ajan mittaan kasvattaa voimakkaasti myös pk-yritysten osallistumista tähän ohjelmaan. Pk-yritysten osallistumista puiteohjelmaan edistetään myös käynnistämällä noin 20 talous- ja teknologiatietoon liittyvää tointa. Näiden toimien avulla pk-yrityksiä autetaan tunnistamaan taloudellisia ja teknologisia kehityssuuntauksia eri aloilla, joita ovat esimerkiksi nahkateollisuus, biomassa, sähköinen kaupankäynti, ilmailu- ja avaruusteollisuus ja nanoteknologia. Tämän jälkeen niitä autetaan laatimaan yhteisiä tutkimushankkeita.

5.3. Vaikutus kilpailukykyyn, työllisyyteen ja elämänlaatuun

Tutkimuksen vaikutuksista talouteen ja yhteiskuntaan on tehty lukuisia selvityksiä sekä yhteisön tasolla että yleisemmin [12]. Yksi näiden selvitysten tärkeimmistä tuloksista on se, että tämä vaikutus on kiistaton - innovaatioita tuottava TTK-toiminta on kasvun moottori monilla talouden aloilla ja olennainen osatekijä yhteiskunnan muutoksessa. Tutkimuksista käy kuitenkin myös ilmi, että tätä vaikutusta on erittäin vaikea mitata tarkasti, koska tutkimustoiminnan vaikutukset ovat laajalti hajautuneita.

[12] Katso eräiden tällaisten yhteisön tasolla vuosina 1998-1999 tehtyjen selvitysten esittely vuoden 1999 vuosikertomuksessa (KOM(1999)284 lopullinen/2).

Erityisesti eurooppalaisen tutkimuksen osalta voidaan korostaa eräitä tekijöitä, jotka luovat viidenteen puiteohjelmaan erityistä lisäarvoa. Ensinnäkin yritykset muodostavat kolmasosan kaikista aihepiirikohtaisten ohjelmien osallistujista sekä osallistujien lukumäärän (32,5 %) että rahoituksen kannalta (34 %) tarkasteltuna: tämä taloudellisten toimijoiden voimakas osallistuminen on hyvä osoitus siitä, että yhteisön tutkimustoiminta vastaa niiden tiettyihin tarpeisiin. Muut osallistujat ovat lähinnä tutkimuskeskuksia ja korkeakouluja, joista kummankin ryhmän osuus on noin 30 prosenttia. Puiteohjelman merkitys on siinä, että osallistuminen tapahtuu kumppanuussuhteiden kautta, ja useimmiten kumppanit edustavat näitä eri ryhmiä. Yhteisön tutkimustoiminta edistää siis merkittävästi sellaisten eri yhteiskunnan alojen yhteistyötä, jotka eivät välttämättä muuten olisi tekemisissä keskenään: yritysmaailman, akateemisen tutkimuksen ja tutkimuskeskusten. Puiteohjelma muodostaa kohtaamispaikan myös julkiselle ja yksityiselle tutkimustoiminnalle, joiden molempien osuus on lähes yhtä suuri. Aihepiirikohtaisissa ohjelmissa yksityisen sektorin osuus on hieman suurempi, eli 53 prosenttia osallistujista ja 55 prosenttia rahoituksesta.

Viidennessä puiteohjelmassa omaksutun uuden lähestymistavan on määrä tehostaa entisestään unionin rahoittaman TTK-toiminnan taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia. Avaintoimintoja on suunnattu kohti merkittäviä sosioekonomisia haasteita, mikä tarkoittaa käytännössä sitä, että kuhunkin TTK-hankkeeseen liittyy "teknologian käyttöönottosuunnitelma". Lisäksi hankkeiden arvioinnissa on otettu käyttöön sosioekonomiseen merkityksen liittyvät arviointiperusteet ja aihepiirikohtaisiin ohjelmiin on perustettu "innovaatioyksiköitä". Lisäksi vuonna 1999 laadittiin aihepiirikohtaisten ohjelmien työohjelmat, joita tarkistettiin vuonna 2000. Työohjelmat laadittiin kuhunkin avaintoimintoon liittyvien neuvoa-antavien asiantuntijaryhmien lausuntojen perusteella. Tutkimustulosten käyttäjät olivat hyvin edustettuina näissä ryhmissä. Myös unionin eri alojen politiikasta vastaavat ja tutkimustoiminnasta kiinnostuneet komission yksiköt ovat esittäneet kantansa työohjelmien tarkistamisen yhteydessä.

Innovaation edistämistä ja pk-yritysten osallistumisen kannustamista koskeva ohjelma vahvistaa yhteisön tutkimustoiminnan vaikutuksia. Ensinnäkin ohjelma tarjoaa puitteet, joissa pk-yrityksiin ja innovaatioihin liittyviä toimia voidaan koordinoida. Lisäksi se tarjoaa palveluja innovatiivisille yrityksille ja varsinkin puiteohjelmaan osallistuville pk-yrityksille. Tällaisia palveluja tarjoaa muun muassa pk-yrityksiä palveleva neuvontapiste, teollis- ja tekijänoikeuksien neuvontapiste (IPR-Helpdesk), innovaatiorahoituksen neuvontapiste (LIFT-Helpdesk) sekä innovaatiokeskusten verkko. Toisaalta ohjelmassa toteutetaan pilottihankkeita innovaatioiden ja teknologian siirron edistämiseksi. Yksi tällainen hanke on yhteistyössä Euroopan investointirahaston ja Euroopan investointipankin kanssa toteutettava ohjelma, jolla edistetään alkuvaiheen investointeja innovatiivisiin yrityksiin (I-TEC, "Innovation and Technology Equity Capital). Lisäksi ohjelmaan kuuluva Innovaatiotoiminnan tulostaulu -hanke tarjoaa viiteaineistoa, jonka pohjalta päätöksentekijät voivat pohtia, analysoida ja käynnistää innovaatiopolitiikkaan liittyviä aloitteita sekä EU:n tasolla että kansallisesti, esimerkiksi, Komission tiedonanto "Innovaatiot osaamiselle rakentuvassa taloudessa" [13].

[13] KOM(2000)567, 20.09.2000

Myös komission Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) toteuttamalla TTK-työllä on tärkeä asema yhteisön eri alojen politiikan toteuttamisessa ja laajemmin ottaen tieteen ja teknologian vertailukohtana Euroopan tasolla. YTK käynnisti vuonna 1999 joukon uudelleenjärjestelyjä, joiden tarkoituksena on parantaa sen eri toimintojen välistä synergiaa sosioekonomisten vaikutusten kannalta tärkeissä aihepiireissä. Näitä ovat sähköinen kaupankäynti, päästöt ja niiden vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön, maailmanlaajuinen ilmastonmuutos, elintarvikkeet, maaseutuympäristö ja ydinturvallisuuden alalla reaktorien ikääntyminen.

5.4. Vaikutus Euroopan taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen

Yhteenkuuluvuuden kannalta puiteohjelma täydentää rakennepolitiikkaa TTK-toiminnan alalla. Rakennerahastoista vuosiksi 2000-2006 annetuissa asetuksissa, jotka hyväksyttiin vuonna 1999, vahvistetaan näiden rahastojen asema etenkin innovaatioiden edistämisessä ja uusien tekniikoiden käyttöönotossa, alueellista kehitystä tukevan TTK-kapasiteetin vahvistamisessa sekä tutkimusinfrastruktuurien ja tutkijavoimavarojen tukemisessa.

Niin sanottujen koheesiomaiden (Kreikka, Espanja, Irlanti ja Portugali) osallistumista puiteohjelmaan koskeva analyysi osoittaa, että ohjelmalla on myönteinen vaikutus muita heikommassa asemassa olevien alueiden kannalta. Näissä maissa toimii vain 7,8 prosenttia Euroopan unionin T&K-alan henkilöstöstä, mutta niiden osuus unionin jäsenvaltioiden osallistumisesta puiteohjelmaan on 14,5 prosenttia (31. maaliskuuta 2000 mennessä tehdyt sopimukset). Näistä maista tulevien kumppaneiden tehtävät ovat myös kaikkea muuta kuin toissijaisia, sillä 13 prosenttia hankkeiden koordinoijista on näistä maista. Rahoituksen osalta suhde on vieläkin suotuisampi koheesiomaille: niiden osuus puiteohjelman rahoituksesta on 10,7 prosenttia, eli kaksi ja puoli kertaa enemmän kuin niiden osuus unionin kaikista T&K-menoista (4,2 %). Lisäksi eurooppalaisten TTK-kumppanuussuhteiden luonteen takia kumppaneiden saama suora rahoitus vastaa vain murto-osaa siitä TTK-toiminnan määrästä, joihin niillä on mahdollisuus osallistua. Jos esimerkiksi ajatellaan pääsyä eurooppalaisiin tutkimusverkkoihin, 25 prosentissa puiteohjelman ensimmäisen vuoden aikana luoduista yhteistyösuhteista yksi osapuoli on koheesiomaista.

Lisäksi puiteohjelma on myötävaikuttanut alueellisten innovaatiostrategioiden määrittelyyn, teknologiansiirtoon ja alueiden verkottumiseen. Tähän on päästy innovaatio- ja pk-yritysohjelmassa rahoitettavin toimin yhteistyössä aluepolitiikasta vastaavien komission yksiköiden kanssa.

5.5. Kansallisten ja yhteisön politiikkojen yhteensovittaminen

Yksi yhteisön tutkimuskumppanuuksien seuraus on ollut se, että ne yhdenmukaistavat Euroopan tiettyjen tutkimusalojen toimintaa. On ollut havaittavissa, että useat jäsenvaltioiden ja puiteohjelmaan assosioituneiden valtioiden TTK-organisaatiot pyrkivät järjestämään tiettyjä tutkimustoimintojaan puiteohjelman kanssa yhdenmukaisella tavalla. Tämä edistää toimintojen keskinäistä yhteensopivuutta ja siten yhteistyötä ja synergiavaikutusten aikaansaamista myös unionin rahoittamien hankkeiden ulkopuolella.

Puiteohjelmaan sisältyy myös toimia, joiden tarkoituksena on nimenomaan tutkimustoiminnan koordinointi unionissa. Tällaisia toimia ovat "aihepiirikohtaiset verkot" ja "koordinoiva toiminta". Vuonna 1999 aihepiirikohtaisten verkkojen osalta rahoitettiin 250:tä ja koordinoivan toiminnan osalta noin 30:tä tointa, eli näiden toimintatapojen hyödyntäminen on ollut varsin merkittävää, joskin sitä pitää kuitenkin vielä tehostaa. Koordinoinnin parantamiseksi erityisohjelmien tasolla on toteutettu täydentäviä toimenpiteitä. Esimerkiksi elämänlaatua ja luonnonvarojen hoitamista koskevan ohjelman hallintokomitea on perustanut työryhmän, jonka tehtävänä on kartoittaa koordinointimahdollisuuksia eräillä biotieteiden aloilla.

Tätä kehitystä seuraa ja edistää CREST, jäsenvaltioiden edustajista koostuva neuvoa-antava elin, jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. CREST perusti vuonna 1999 kolme Euroopan tutkimuspolitiikan tulevia mahdollisuuksia ja haasteita käsittelevää työryhmää, joista yksi keskittyy TTK-toimintaan liittyvien politiikkojen koordinointiin. Komission yksiköt ovat tukeneet työryhmän työtä antamalla sille tietoja. Työryhmän raportissa analysoidaan ja selkiytetään koordinoinnin käsitettä, siihen liittyviä toimijoita, sen puitteita sekä sen tiellä mahdollisesti olevia esteitä. Raportti on toimitettu komissiolle, joka käyttää sen päätelmiä hyväkseen toteuttaakseen eurooppalaisen tutkimusalueen koordinointiin liittyviä toimia, kehittääkseen viidennen puiteohjelman toteuttamista ja pohtiakseen yhteisön tutkimustoiminnan suuntaa vuoden 2002 jälkeen (ks. luku 6).

6. Tulevaisuudennäkymät

6.1. Eurooppalaisen tutkimusalueen luominen

Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmien ja 15. kesäkuuta 2000 kokoontuneen ministerineuvoston toiveiden mukaisesti komissio ja jäsenvaltiot ovat sitoutuneet toteuttamaan nopeasti merkittäviä toimenpiteitä eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseksi. Toimenpiteiden onnistuminen riippuu sekä jäsenvaltioiden että komission aktiivisesta osallistumisesta. Näillä toimenpiteillä pyritään erityisesti:

*kehittämään avoin koordinointimenetelmä, joka perustuu TTK-politiikan ja -toiminnan vertailevaan seurantaan tiettyjen indikaattoreiden perusteella ("benchmarking"). Näiden indikaattoreiden ja menettelytavan laadinnasta vastaa komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.

*edistämään kansallisten ja yhteisten tutkimusohjelmien verkottumista vapaaehtoiselta pohjalta. Tärkeitä keinoja tämän tavoitteen saavuttamiseksi ovat keskinäisen tiedotuksen parantaminen ja kansallisten ohjelmien asteittainen avaaminen. Unioni tukee tällaista kehitystä ja tutkii mahdollisuuksia toteuttaa kannustavia toimenpiteitä yhteisön tasolla.

*kartoittamaan tieteen ja tekniikan taso unionissa. Komissio esittää tänä vuonna tavoitteet ja menettelytavan tämän kartoituksen toteuttamiseksi tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.

*luomaan erittäin suurikapasiteettinen eurooppalainen tietoliikenneverkko, joka yhdistää kansalliset tutkimusverkot; tämä toteutetaan erityisesti Euroopan investointipankin tuella.

*analysoimaan tutkijoiden liikkuvuuden esteitä Euroopassa ja käynnistämään tarvittavat uudistukset niiden poistamiseksi. Tätä varten aiotaan perustaa kansallisten asiantuntijoiden työryhmä, jonka tehtävänä tutkia tilannetta ja ehdottaa tarvittavia toimia.

*edistämään innovaatioita ja uusia teknologiayrityksiä tukevia aloitteita erityisesti Euroopan investointipankin avustuksella. Myös näitä aiheita koskevaa tietojenvaihtoa parannetaan perustamalla "innovaatiotoiminnan tulostaulu".

*ottamaan käyttöön yhteisön patentti komission esittämien uusien ehdotusten perusteella.

*seuraamaan TTK-politiikkojen kehitystä Euroopassa ja eurooppalaisen tutkimusalueen perustamisessa saavutettua edistystä. Tämä seuranta voi tapahtua esimerkiksi siten, että komissio laatii säännöllisesti raportteja Euroopan tutkimuksen tilasta.

Lisäksi komissio ehdottaa piakkoin toimia, jotka liittyvät eurooppalaisen tutkimusalueen muihin ulottuvuuksiin. Näitä ovat muun muassa tieteen vertailujärjestelmän luominen poliittisen päätöksenteon tueksi, tutkimustoiminnan alueellinen ulottuvuus ja eurooppalaisen tutkimusalueen maailmanlaajuinen ulottuvuus, tieteellisen ja teknisen toiminnan suhde yhteiskuntaan sekä tutkimukseen liittyvät eettiset näkökohdat. Eurooppalaisen tutkimusalueen tavoitteet otetaan jatkossa huomioon EU:n tutkimusalan tukitoimissa.

6.2. Viidennen puiteohjelman toteuttaminen

Komission yksiköt analysoivat parhaillaan puiteohjelman toteuttamisesta tähän mennessä saatuja kokemuksia, jotta puiteohjelmasta voitaisiin kehittää yhtäältä helppokäyttöisempi ja käyttäjäystävällisempi väline tutkimusalan toimijoille ja toisaalta väline, joka edistää parhaalla mahdollisella tavalla eurooppalaisen tutkimusalueen luomista.

Analyysissään komission yksiköt tukeutuvat omiin selvityksiinsä (mukaan lukien osallistujien tyytyväisyyttä koskevat kyselyt), seurantapaneelien vuoden 1999 raportteihin sekä korkean tason asiantuntijoiden päätelmiin - kyseiset asiantuntijat tekivät vuoden 2000 ensimmäisellä puoliskolla arvioinnin yhteisön tutkimuksesta viiden viime vuoden aikana. Puiteohjelman hallinnoinnin osalta vuoden 2000 alussa tutkimuksesta vastaavan komissaarin aloitteesta perustettu komission sisäinen yksiköiden välinen työryhmä ehdotti huomattavaa yksinkertaistamista etenkin hakijoille suunnatussa tiedotuksessa, sopimusten valmisteluasiakirjoissa sekä arvioijien tietokantaan merkinnän menettelyissä ja lomakkeissa. Neuvostolle ja Euroopan parlamentille on tiedotettu säännöllisesti tästä kehityksestä.

Komissio ottaa tämän analyysin päätelmät huomioon arvioinnissa, jonka se tekee puiteohjelman toteuttamisen puolivälissä ja johon sisältyvät viidennen puiteohjelman kehittämisen suuntaviivat vuosille 2001-2002.

6.3. Yhteisön tulevan tutkimustoiminnan valmistelu

Nämä analyysit ja arvioinnit ovat vaikuttaneet myös vuoden 2002 jälkeistä tutkimustoimintaa koskeviin alustaviin suuntaviivoihin, jotka on esitetty tiedonannossa Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen: EU:n tutkimustoimien suuntaviivat (2000-2006) [14]. Puiteohjelmaa pyritään kehittämään erityisesti siihen suuntaan, että se toimisi eurooppalaisen tutkimusalueen luomista edistävänä välineenä yhteisvaikutteisesti muiden välineiden kanssa.

[14] KOM(2000) 612, 4.10.2000.

Tiedonannon tavoitteena on syvällisen keskustelun herättäminen Euroopan parlamentissa, neuvostossa, Euroopan unionin neuvoa-antavissa elimissä sekä kaikkien niiden toimijoiden keskuudessa, joita asia koskee. Komissio laatii näiden keskustelujen pohjalta seuraavaa puiteohjelmaa koskevia virallisia ehdotuksia, jotka se esittää vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen aikana. Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteispäätösmenettely voi siten alkaa ajoissa, jotta uusi puiteohjelma voitaisiin hyväksyä hyvissä ajoin ennen vuoden 2002 loppua. Tämä takaisi yhteisön TTK-toimien jatkuvuuden samalla kuin niitä uudistetaan.

LIITE 1 ERITYISOHJELMIEN TOIMET SISÄLLYS

Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen 26

Käyttäjäystävällinen tietoyhteiskunta 39

Kilpailukykyinen ja kestävä kasvu 50

Energia, ympäristö ja kestävä kehitys 60

Yhteisön tutkimuksen kansainvälisen aseman vahvistaminen 71

Innovaatioiden edistäminen ja pk-yritysten osallistumisen rohkaiseminen 76

Tutkijavoimavarojen lisääminen ja sosioekonomisen tietopohjan laajentaminen 82

Yhteinen tutkimuskeskus 87

Ydinenergia 90

Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen

>TAULUKON PAIKKA>

Erityisohjelma Elämänlaatu ja luonnonvarojen hoitaminen käynnistettiin menestyksekkäästi vuonna 1999 julkaisemalla laaja ehdotuspyyntö 6. maaliskuuta 1999. Saatujen ehdotusten määrä ja laatu on kaiken kaikkiaan ollut hyvin tyydyttävä, ja erityisesti yksityinen sektori on saatu hyvin mukaan ohjelmaan. Uusi "ongelmalähtöinen" lähestymistapa on tuottanut kiinnostavia ehdotuksia ja joitain merkittäviä hankeryhmiä eli "klustereita", joihin on koottu yhteen useita TTK-ehdotuksia yhteisen tavoitteen ympärille. Myös ohjelman sosioekonominen painotus on huomioitu useissa ehdotuksissa, joskin joillain osa-alueilla on vielä jääty tavoitteista tässä suhteessa. Yksiköiden välinen päällikköryhmä on onnistuneesti kyennyt suuntaamaan ohjelman toimia politiikan tarpeiden mukaan. Kutakin avaintoimintoa varten on perustettu "pientyöryhmiä" antamaan neuvoja käytännön toiminnasta, ja ehdotusten tekijöiden ja arvioijien käyttöön on laadittu muistioita siitä, miten TTK-ehdotusten avulla voidaan tukea EU:n politiikkaa.

Vuoden 1998 seurantapaneelien suositusten täytäntöönpano

Vuoden 1998 seurantapaneelien suositukset keskittyivät ohjelmissa FAIR, BIOTECH 2 ja BIOMED 2 pääasiassa strategisiin kysymyksiin (merkittävyys ja yhteydet tutkimuspolitiikkaan, tulosten levitys ja hyödyntäminen), erityistoimintoihin (QuickScanin tarjoaminen patenttien uutuusarvon selvittämiseen ja Medlinen tarjoaminen ehdotusten arvioijille) ja 4. puiteohjelman hankkeiden seurantaan. Elämänlaatu-ohjelman ensimmäisen vaiheen toteuttamisen vuonna 1999 aiheuttamasta työtaakasta huolimatta ohjelman hallinto on reagoinut suosituksiin tai on parhaillaan reagoimassa niihin. Hankkeiden seurantamenettelyjä on määrä edelleen parantaa vuonna 2000.

Vuoden 1999 seurantapaneelin tärkeimmät suositukset

Vuoden 2000 seurantapaneeli antoi kiittävää palautetta ohjelman hallinnon laadusta ja ohjelman käynnistämisestä onnistuneesti siitä huolimatta, että aikaa oli niukalti ja työtaakka raskas. Paneeli antoi erityisesti seuraavat suositukset: hakijoiden tietopakettia tulisi selventää; arviointimenettelyn muuttamista tulisi kokeilla siten, että arvioijat saavat ehdotusten nimettömät osat luettavakseen jo ennen arviointikokouksia; sidosryhmille ja asiantuntijoille pitäisi tähdentää aktiivisemmin sosioekonomisten näkökohtien huomioon ottamista tutkimuksessa; ja ehdotusten tekijöille tulisi antaa parempaa palautetta heidän hankkeidensa arvioinnista. Lisäksi paneeli ehdotti, että kaikista hankkeista pitäisi tehdä virallinen välivaiheen tarkastelu ulkopuolista asiantuntemusta käyttäen. Näitä suosituksia ollaan parhaillaan huolellisesti harkitsemassa, ja joitakin ollaan jo toteuttamassa.

Elämänlaatu-ohjelman komitea kokoontui kahdeksan kertaa vuonna 1999 seuraten ja tukien tiiviisti ohjelman toimia (jäsenvaltioiden valtuuskunnat olivat tätä ennen kokoontuneet kahdesti epävirallisena keskusteluryhmänä valmistellakseen työohjelmaa). Kaikki assosioituneet maat osallistuvat kokouksiin tarkkailijoina. Syksyn 1999 kokouksissa keskusteltiin ohjelman päivittämisestä ja lopulta hyväksyttiin päivitetty versio. Vuonna 2000 ohjelmakomitea seuraa edelleen työohjelman päivitystä ja antaa lausuntonsa valituksi tulleiden hankkeiden rahoituksesta. Lisäksi se seuraa arviointimenettelyn hienosäätöä. Se on myös perustanut tilapäistyöryhmiä, joiden tehtävänä on arvioida 4. ja 5. puiteohjelman biotiedeohjelmien vaikutuksia ja tutkia EY:n ja kansallisen toiminnan välisiä synergiamahdollisuuksia.

Elämänlaatu-ohjelmalla on viisi erityisalojen neuvonantajaryhmää, joiden työ kattaa ohjelman kaikki kuusi avaintoimintoa. Lisäksi vuonna 1999 perustettiin kaksi korkean tason asiantuntijaryhmää neuvomaan komissiota yleisluonteisiin toimiin liittyvissä strategisissa kysymyksissä. Erityisalojen neuvonantajaryhmät kokoontuivat kolmesti vuonna 1999 ja korkean tason asiantuntijaryhmät kerran. Lisäksi päätettiin, että näiden ryhmien kokousten ohella on monissa tapauksissa syytä järjestää kohdennettuja työryhmätapaamisia, joiden avulla voidaan tiivistää suhteita tutkimusyhteisön ja sidosryhmien välillä ja jotka keskittävät neuvontansa erityiskysymyksiin. Näissä tapaamisissa käsiteltiin seuraavia aiheita: ikääntyminen, bioyrittäjyys, antibioottiresistenssi ja geneettisesti muunnettujen organismien tutkimuksen näköalat. Lisäksi järjestettiin erityisalojen neuvonantajaryhmien puheenjohtajien ja varapuheenjohtajien sekakokouksia, joiden oli määrä keskustella ryhmille yhteisistä asioista, varmistaa erityisalojen neuvonantajaryhmien ja korkean tason asiantuntijaryhmien välinen koordinointi, huolehtia ohjelman sisäisestä johdonmukaisuudesta sekä taata laaja strateginen näkemys.

Erityisalojen asiantuntijaryhmien neuvoilla on ollut merkittävä vaikutus työohjelman päivitykseen vuodeksi 2000 [15]. Kuten vuonna 1999, työohjelma päivitetään jatkossakin ennen kutakin uutta ehdotuspyyntöä komission yksiköiden, erityisalojen asiantuntijaryhmien ja ohjelmakomitean antaman panostuksen pohjalta. Päivityksessä otetaan huomioon viimeisin tieteellinen ja yhteiskunnallinen kehitys sekä ohjelman ensimmäisten ehdotuspyyntöjen tulokset.

[15] Julkaistu Internetissä osoitteessa http://europa.eu.int/comm/dg12/fp5/eag.html

Avaintoiminto 1: Ravinto, ravitsemus ja terveys

Toimet vuonna 1999

Avaintoiminnon ensimmäinen ehdotuspyyntö julkaistiin 6. maaliskuuta 1999, ja sen määräajat olivat 1. kesäkuuta ja 15. marraskuuta 1999. Ensimmäiseen määräaikaan mennessä jätettiin 190 ehdotusta yhteisrahoitteisiksi toimiksi. Näistä arvioitiin 180 ehdotusta, joiden katsottiin täyttävän hakuperusteet. Rahoitettaviksi valittiin 39 ehdotusta, joita varten yhteisön rahoitusosuus oli 65,7 miljoonaa euroa.

Tämän ensimmäisen ehdotuspyynnön perusteella valitut ehdotukset ilmentävät hyvin avaintoiminnon tieteellisiä painopisteitä. Ne ovat monialaisia ja edistävät avaintoiminnon tavoitteita. Näinä tavoitteina on tarjota Euroopan kuluttajille terveellisiä, turvallisia ja korkealaatuisia tuotteita ja kohentaa Euroopan yritysten kilpailukykyä. Yritykset ovat ensimmäisen ehdotuspyynnön perusteella valituissa ehdotuksissa tyydyttävästi edustettuina 67 prosentin osuudella (niiden hankkeiden osuus, joissa on vähintään yhtenä kumppanina yritys).

Ravitsemuksen alalla valittiin rahoitettavaksi kahdeksan hanketta, joiden välittömänä tavoitteena on tutkia elintarvikkeiden ainesosien, ruokavaliotottumusten ja optimaalisen terveyden välisiin yhteyksiin vaikuttavia tekijöitä (antioksidantit ja paksusuolisyöpä, kalsium ja osteoporoosi jne.). Elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyy seitsemän hanketta, joiden tavoitteena on kehittää menetelmiä haitallisten aineiden (esim. hormonien ja patogeenien) osoittamiseksi. Viisi hanketta liittyy erityisesti elintarvikkeiden turvallisuusnäkökohtiin ja geneettisesti muunnettujen organismien jäljitettävyyteen.

Lisäksi avaintoiminnossa valittiin rahoitettavaksi 34 esiselvitystukihanketta ja kuusi tutkimusyhteistyöhanketta osana pk-yrityksille suunnattua tukea. Rahoitus myönnettiin myös kymmenelle liitännäistoimenpiteelle, joista useimmat liittyvät keskeisiä aiheita käsittelevien konferenssien järjestämiseen. Näitä konferensseja on ollut esim. Valencessa 28.- 29. lokakuuta 1999 järjestetty kansainvälinen kongressi Improved Traditional Foods for the Next Century. Tutkijoiden koulutuksen ja liikkuvuuden tukemiseksi myönnettiin 18 henkilökohtaista apurahaa ja kolme vierailuapurahaa yrityksiin sekä rahoitusta viidelle koulutuskeskukselle.

Esimerkkejä vuonna 1999 käynnistetyistä hankkeista

Erään kolmesta yhteisrahoitteisesta hankkeesta muodostuvan klusterin tutkimusaiheena on keliakia ja sen geneettiset tekijät EU:n väestössä. Klusterin tutkimustyö keskittyy Euroopan väestössä yleisimmin esiintyvään elintarvikeintoleranssiin, ja sillä on näin ollen keskeistä merkitystä kansanterveyden kannalta. Hankkeessa on tarkoitus kehittää yksinkertainen diagnoosimenetelmä, jotta keliakian levinneisyys voitaisiin arvioida paremmin EU:n tasolla, selvittää sen geneettiset tekijät ja tutkia sen patogeneesiä immunogian viimeaikaisten tutkimustulosten pohjalta.

Toisen, hankkeiden valinnan jälkeen muodostetun klusterin tavoitteena on estää ja vähentää mykotoksiinien ilmenemistä soveltamalla HACCP-menetelmää (riskianalyysi ja kriittisten pisteiden hallinta). Mykotoksiineja voi muodostaa viljan ja hedelmien kaltaisissa elintarvikkeissa esiintyvä home, ja ne voivat siirtyä ravintoketjussa maitoon. Ne ovat karsinogeenisia, mutageenisiä ja teratogeenisiä hyvin vähäisinäkin pitoisuuksina ja voivat aiheuttaa syöpää ja maksa- ja munuaissairauksia. Tutkimukset keskittyvät viljakasvien prosessointiin ennen sadonkorjuuta ja sen jälkeen (torjuntamenetelmät ja dekontaminaatiomahdollisuudet biologisin keinoin). Okratoksiini A:sta ja Fusarium-homeen toksiineista saatuja tuloksia käytetään hankkeessa yleisenä mallina luonnon toksiineille ja haitallisille aineille.

Toimet vuonna 2000

Eri ehdotuspyyntöihin saatujen ehdotusten arviointia ja valintaa jatketaan, minkä lisäksi avaintoiminnossa aiotaan tarkistaa työohjelma vuodeksi 2001. Tätä varten suunnitellaan kahta kokousta erityisalojen neuvonantajaryhmän kanssa, ja joistain aiheista aiotaan järjestää seminaareja. Neuvonantajaryhmän jäsenten käyttöön on lisäksi kehitetty www-sivu helpottamaan tiedonvaihtoa.

Avaintoiminto 2: Tartuntatautien hallinta

Toimet vuonna 1999

Avaintoiminnon päätavoitteena on kehittää uusia ja aiempaa parempia rokotteita, laatia hoito- ja ehkäisystrategioita sekä toteuttaa tartuntatauteihin liittyviä kansanterveyskäytäntöjä varten tarvittavia tutkimuksia. Vuoden 1999 kesäkuun määräaikaan mennessä ehdotuksia otettiin vastaan pelkästään osa-alueella 2.1 (rokotteiden kehittäminen). Valittavia hankkeita varten varattiin alustavasti 64 miljoonan euron budjetti. Ehdotuspyyntöön saatiin kaiken kaikkiaan laadukkaita ja tavoitteisiin soveltuvia ehdotuksia, joissa oli ymmärretty avaintoiminnon ongelmalähtöinen lähestymistapa. Ehdotukset kattoivat kaikki rokotetutkimuksen alat, kuten ihmisille tarkoitetut rokotteet, useita tauteja vastaan suunnatut rokotteet, eläinrokotteet ja vesiviljelmärokotteet.

Saaduista 110 ehdotuksesta valittiin rahoitettavaksi 34. Yritysten osallistumisaste oli rohkaisevan korkea, ja lähes 80 prosentissa valituista hankkeista oli mukana yritys (vähintään yksi hankkeen kumppaneista yritys). Rahoitettavien hankkeiden vaikutusten odotetaan olevan erityisen merkityksellisiä ihmisrokotteiden toimintalinjassa, jossa neljä klusteria keskittyy kehittämään rokotteita eräitä sosiaalisesti ja taloudellisesti merkittäviä tartuntatauteja (AIDS:ia, hepatiitti C:tä, tuberkuloosia ja malariaa) vastaan. Lisäksi yksi innovatiiviseen huipputeknologiaan perustuva hanke keskittyy RS-viruksiin, ja muissa hankkeissa kehitetään rokotteita meningokokkien, Shigella-bakteerien ja hantavirusten aiheuttamiin tartuntoihin. Useita tauteja vastaan suunnattujen rokotteiden toimintalinjaan sisältyy mm. limakalvoimmunisaatiota tutkiva klusteri, jossa pyritään parantamaan rokoteantigeenien muodostumista limakalvoissa, sekä yksi hanke, jonka tavoitteena on optimoida rokotteita kolmea merkittävää ihmisen varhaisiän sairautta (keuhkokuumetta, hinkuyskää ja RS-virussairauksia) vastaan. Eläinrokotteisiin liittyy mm. kaksi PMWS-tautiin (post-weaning multisystemic wasting syndrome) keskittyvää hanketta. PMWS on hiljattain havaittu sioissa esiintyvä sairaus, josta koituu suuria taloudellisia menetyksiä. Vesiviljelmärokotteiden toimintalinjassa rahoitettavien hankkeiden päämääränä on korvata nykyisin käytettyjä rokotteiden adjuvantteja vähemmän haitallisilla valmisteilla, mistä on potentiaalisia hyötyjä koko eläinlääketieteen alalle.

Esimerkkejä vuonna 1999 käynnistetyistä hankkeista

EuroVac-klusterin päätavoitteena on luoda eurooppalainen koerokote HI-virusta vastaan. Tutkimus kohdistuu (etupäässä eurooppalaiseen) alatyyppiin B ja (nopeimmin leviävään) alatyyppiin C. EuroVac-klusteriin kuuluu useita tiiviisti toisiinsa yhteydessä olevia osia: koordinointi (päätöksenteko), tuotanto (koerokotteiden testaus) ja kehittämistyö (kliiniset tutkimukset ihmisillä ja kädellisillä). Komissio on investoinut 8,8 miljoonaa euroa tähän kokonaiskustannuksiltaan 17,8 miljoonan euron hankkeeseen.

Yli viisi miljoonaa eurooppalaista on saanut hepatiitti C -tartunnan. Tällä hetkellä ongelma on vakavampi kuin AIDS, ja sen vaikutus tulee näkyviin entistä selkeämmin vuosien 2010 ja 2020 välillä. Ensimmäistä kertaa 20 tunnustettua laboratoriota, joista kaksi on kaupallista, ovat yhdistäneet voimansa Euroopan tasolla kehittääkseen rokotteen hepatiitti C:tä vastaan. Tässä klusterissa, jonka kokonaisrahoitus on 7,3 miljoonaa euroa, yhdistyvät sellaiset tutkimusalueet kuin geenitekniikka, immunologia, rokotteet, molekyylibiologia, kemia, rakennebiologia ja kliininen kokemus, jotta voitaisiin luoda rakenne uudenlaiselle tieteelliselle tutkimukselle.

Toimet vuonna 2000

Hoito- ja ehkäisystrategioiden ja kansanterveyden toimintalinjoihin jätettiin 15. marraskuuta 1999 mennessä 330 ehdotusta, jotka arvioidaan ja joista tehdään valinta vuonna 2000. Lisäksi aiotaan järjestää useita työryhmätapaamisia työohjelmaan liittyvistä aiheista sekä arvioida lokakuun 2000 määräaikaan mennessä saadut uudet ehdotukset.

Avaintoiminto 3: Solutehdas

Toimet vuonna 1999

Solutehdas-avaintoiminnon ensimmäinen ehdotuspyyntö julkaistiin 6. maaliskuuta 1999. Siinä asetettiin kaksi määräaikaa (1.6.1999 ja 15.11.1999) ehdotuksille, jotka saattoivat koskea TTK-hankkeita, aihepiirikohtaisia verkkoja ja koordinoivaa toimintaa. Muuntyyppisiä toimia eli liitännäistoimenpiteitä, apurahoja, pk-yritysten esiselvitystukea ja tutkimusyhteistyötä koskevia ehdotuksia saattoi sen sijaan jättää milloin tahansa vuoden 1999 aikana. Niille oli asetettu koontipäiviä, joiden jälkeen siihen mennessä saadut ehdotukset arvioitiin.

Ensimmäiseen määräpäivään mennessä saatiin peräti 399 TTK-hanke-ehdotusta. Ehdotuspyyntö kattoi ensimmäisen määräpäivän osalta noin 65 % avaintoiminnon tutkimustoimintalinjoista. Arvioinnin jälkeen 41 ehdotusta valittiin rahoitettavaksi siten, että EY:n keskimääräinen rahoitusosuus oli vähän vajaat 2 miljoonaa euroa/hanke. Monilla näistä ehdotuksista odotetaan olevan välitön vaikutus teollisuuden kilpailukykyyn, sillä miltei 100 prosentissa niistä on mukana yritys (vähintään yhtenä hankkeen kumppanina). Useissa tapauksissa konsortiossa on mukana useampi kuin yksi yritys.

Tuettavat hankkeet liittyvät moniin eri osa-alueisiin, joissa "solutehdas" on ongelman ytimessä. Osa valituista ehdotuksista liittyy solutehtaiden terveysnäkökohtiin, kuten uusiin keinoihin hoitaa rappeutumis- ja lihassairauksia, neurologisia sairauksia, syöpää ja geneettisiä häiriöitä. Muissa hankkeissa tutkitaan uudenlaisia käsitteitä uusien antibioottien tuotantoa varten sekä innovatiivisia ideoita käyttää kasveja ja sieniä solutehtaana tuottamaan hoidon kannalta merkittäviä molekyylejä. Lisäksi joillakin hankkeilla puututaan yhteiskunnallisesti ja poliittisesti merkittäviin lääketeollisuuden ongelmiin esim. kehittämällä nopeita kontrolli menetelmiä, joiden tavoitteena on vähentää toksikologisissa testeissä käytettävien eläinten määrää hyödyntämällä in vitro -testausta. Osalla hankkeista puututaan myös ympäristö näkökohtiin, kuten käsittelyyn uusin biokatalysaattorein/entsyymein, rikkaruohomyrkkyjen biologiseen hajottamiseen, jätteensyöjäkasveihin, raskasmetallien dekontaminaatioon ja biologiseen hyötyosuuteen. Lisäksi solutehtaiden tuotteita ja prosesseja käsittelevässä toimintalinjassa tuettavat ehdotukset voivat merkittävästi myötävaikuttaa elintarvikkeiden, maatalouden raaka-aineiden jalostuksen ja hienokemikaalien laatuun. Tuettavina on myös hankkeita, joiden tuloksista on hyötyä erityisen laaja-alaisesti. Näiden hankkeiden tutkimusaiheisiin kuuluvat esim. ekspressiojärjestelmien seurantaan käytettävät sähköiset DNA-sirut, joilla on laajoja sovellusmahdollisuuksia useilla teollisuussektoreilla.

Toiseen määräaikaan mennessä jätettiin 117 ehdotusta, jotka arvioitiin joulukuussa 1999 ja tammikuussa 2000.

Esimerkkejä vuonna 1999 käynnistetyistä hankkeista

Napanuoran verisolujen kantasolujen transplantaatio voi muodostaa tehokkaan hoidon useille mahdollisesti tuhoisille sairauksille, kuten leukemialle, mikä näyttäisi tarjoavan kiinnostavia vaihtoehtoja tavanomaisemmille luuytimensiirroille. Hankkeesta vastaava eurooppalainen verkko organisoi tarvittaviin tekniikoihin liittyvän asiantuntemuksen siirron eurooppalaisissa kliinisen tutkimuksen keskuksissa, jotta näitä tekniikoita voitaisiin parantaa, arvioida, standardoida ja lopulta soveltaa. Hankkeen ansiosta voidaan tehdä euroopanlaajuinen arviointi siitä, mitkä ovat tämäntyyppisen kantasolutransplantaation vaikutukset potilaiden selviytymiseen. Tulokset johtavat myös uusien suunnitelmien laatimiseen geenejä ja napanuoran verisolujen kantasoluja hyödyntäviä hoitoja varten, mistä voi olla tuntuvaa hyötyä pitkällä aikavälillä.

Rokotteiden tuotannosta syntyvä jätevesi on elohopeaa sisältävien orgaanisten aineiden saastuttamaa. Näitä aineita käytetään prosessissa desinfiointiaineena (tiomersaali). Yhdessä hankkeessa kehitetään uutta tekniikkaa tämäntyyppisen veden käsittelemiseksi: kyseessä on bioteknologia, jonka avulla tiomersaali voidaan ekstrahoida valikoivasti jätevedestä käyttämällä ioninvaihtoon uudentyyppisiä ei-huokoisia kalvoja. Toisessa vaiheessa tiomersaali hajotetaan metalliseksi elohopeaksi tehokkailla mikro-organismeilla, jotka ovat hankkeessa geneettisellä muuntamisella tuotettuja kantoja. Hankkeessa kehitetään "biologisen eristämisen" käsitteeseen perustuva koelaitteisto, joka mahdollistaa jatkuvaluonteisen toiminnan ja tuotetun metallisen elohopean talteenoton. Hankkeella on näin ollen seuraavat kolme tavoitetta:

-toksisen jäteveden puhdistaminen

-geneettisesti muunnettujen organismien käyttö tiukkoja turvallisuussääntöjä noudattaen

-prosessin soveltaminen teollisissa olosuhteissa.

Toimet vuonna 2000

Jätettyjen ehdotusten arvioinnin ja valinnan lisäksi painopiste on ohjelman välivaiheen tarkastelussa ja työohjelman strategisessa analyysissä, johon liittyy sen tarkistaminen vuodeksi 2001. Tätä varten suunnitellaan säännöllistä yhteydenpitoa Elämänlaatu-ohjelman komitean ja Solutehdas-avaintoimintoa käsittelevän ulkopuolisen neuvonantajaryhmän välillä. Täytäntöönpanon osalta meneillään on erityistoimia, joilla edistetään aiemmissa ja nykyisessä puiteohjelmassa saatujen, "solutehtaaseen" liittyvien tulosten hyödyntämistä teollisuudessa ja julkisella sektorilla.

Avaintoiminto 4: Ympäristö ja terveys

Toimet vuonna 1999

Avaintoiminnon päämääränä on arvioida ympäristötekijöihin liittyviä terveysriskejä ja vähentää niistä johtuvia terveysvaikutuksia (kuten allergioita). Sen perimmäisenä tavoitteena on tukea terveyteen ja ympäristöön liittyvää päätöksentekoa ja helpottaa yleisön informointia terveydestä ja ympäristöstä.

Vuoden 1999 ehdotuspyyntöön saatiin 162 ehdotusta, mikä osoittaa, että tieteellisellä yhteisöllä on suuria odotuksia tällä innovatiivisella tutkimusalalla. Arvioinnin jälkeen valittiin rahoitettavaksi 25 ehdotusta vuonna 1999 siten, että EU:n rahoitusosuus on 35,95 miljoonaa euroa. Valitut hankkeet kattavat hyvin työohjelman eri osa-alueet ja lupailevat konkreettisia tuloksia kansanterveydelle ja ympäristöpolitiikalle. Ne tuovat välittömän panoksen riskianalyysiin ja riskinarviointiin sekä työterveyden ja -turvallisuuden kohentamiseen ja uusiin ennaltaehkäiseviin lähestymistapoihin. Niissä tuotetaan uutta tutkimustietoa myös sääntelyaloitteiden tueksi. Valituilla hankkeilla on useissa tapauksissa keskeisiä vaikutuksia yritysmaailman kannalta (mm. potentiaalisesti merkittäviä spin off -yrityksiä).

Viidessä hankkeessa tutkitaan sähkömagneettisen säteilyn mahdollisia terveysvaikutuksia. Joissain hankkeissa tarkastellaan kemikaaleille (palonestoaineille, asbestin korvaaville aineille, torjunta-aineille, dioksiineille ja muille hormonaalisille haitta-aineille) altistumiseen liittyviä turvallisuusnäkökohtia ja toksisuutta. Neljällä ehdotuksella puututaan allergian aiheuttamaan kasvavaan kansanterveysongelmaan. Ilman pilaantumiseen liittyy kolme hanketta, joissa kehitetään uutta kvantitatiivista ja mekanistista tietoa ilman pilaantuminen vaikutuksista sekä uusia biologisia merkkiaineita. Muut hankkeet liittyvät UV-altistukseen sekä melusaasteesta aiheutuviin terveysvaikutuksiin.

Lisäksi tässä avaintoiminnossa rahoitettiin kahta liitännäistoimenpidettä ja myönnettiin kaksi apurahaa vuonna 1999.

Esimerkkejä vuonna 1999 käynnistetyistä hankkeista

Eräs hanke on eurooppalainen ennakoiva tutkimus, jonka aiheena on ympäristö, allergiat ja keuhkot ja johon osallistuu 21 tutkimusryhmää 13 eri maasta. Tutkimuksessa kerätään yksityiskohtaista tietoa yli 10 000 nuoresta henkilöstä. Hankkeen tavoitteena on määritellä ja ennustaa allergioiden, allergisten sairauksien ja keuhkoihin liittyvien ongelmien ilmaantuvuus sekä arvioida näiden ympäristöstä johtuvien ongelmien riskit ja tiettyjen tekijöiden, kuten steroidien, vaikutus. Tutkimuksen tulosten pohjalta pitäisi voida parantaa näiden terveysongelmien ehkäisyä sekä niistä kärsivien potilaiden elämänlaatua. Niillä on myös keskeinen merkitys politiikalle, jonka tähtäimessä on torjua ilman pilaantumista.

Matkapuhelinten lisääntyvä käyttö ja huoli tähän käyttöön mahdollisesti liittyvistä terveysvaikutuksista on lähtökohtana hankkeelle, jossa pyritään määrittämään, lisääkö matkapuhelinten käyttö syöpäriskiä. Hankkeessa tehdään monikeskustutkimuksia, joissa keskitytään tavallisimpiin kasvaimiin, kuten aivokasvaimiin ja sylkirauhasen ja kuulohermon kasvaimiin. Lääketieteellistä informaatiota ja yksityiskohtaista tietoa matkapuhelinten käytöstä kerätään 30-59-vuotiailta henkilöiltä 13 maassa, mm. Seitsemässä jäsenvaltiossa ja kahdessa assosioituneessa maassa. Tutkimuksen biotilastollisen laadun ja epidemiologisen arvon optimoimiseksi tutkimusryhmät kaikissa 13 maassa käyttävät samaa tutkimussuunnitelmaa, ja data-analyysiä koordinoi CIRC (Lyonissa toimiva kansainvälinen syöpätutkimuskeskus).

Toimet vuonna 2000

Vuonna 2000 arvioidaan 15. maaliskuuta 2000 mennessä jätetyt ehdotukset ja tehdään lopullinen päätös niiden valinnasta. Lisäksi vuodeksi 2000 suunnitellaan useita työryhmätapaamisia ja seminaareja työohjelmaan liittyvistä aiheista (sähkömagneettiset kentät, allergia, sosioekonomiset näkökohdat).

Avaintoiminto 5: Kestävä maa-, kala- ja metsätalous sekä integroitu maaseudun kehittäminen, mukaan luettuina vuoristoalueet

Toimet vuonna 1999

Avaintoiminnon ensimmäinen ehdotuspyyntö julkaistiin 6. maaliskuuta 1999, ja sen määräajat olivat 8. kesäkuuta 1999 ja 15. marraskuuta 1999. Ensimmäiseen määräaikaan mennessä saattoi jättää ehdotuksia vain noin puoleen avaintoiminnon tutkimusaloista. Ehdotuksia saatiin 301, joista valittiin arvioinnin perusteella rahoitettavaksi 71 (neljä varalistalle). Yhteisön kokonaisrahoitus näissä hankkeissa on 94,5 miljoonaa euroa. Valitut hankkeet vastaavat avaintoiminnon tärkeimpiä tavoitteita ja painopisteitä, sillä useimmat niistä ovat luonteeltaan integroituja ja monialaisia.

Tälle ensimmäiselle ehdotuspyynnölle oli leimaa-antavana huomattavan korkea yksityisen sektorin osallistumisaste, ei pelkästään maatalouden raaka-aineita jalostavassa teollisuudessa (teollisuus edustettuna 100 prosentissa hankkeista) vaan myös maatalouden alkutuotantoon keskittyvissä hankkeissa, joissa teollisuuden osallistumisaste on tuntuvasti noussut aiempiin yhteisön ohjelmiin verrattuna. Avaintoiminto kiinnosti erityisesti myös pk-yrityksiä, joiden osuus valituiksi tulleiden hankkeiden yrityskumppaneista on noin puolet.

Valituilla ehdotuksilla on erityinen merkitys yhteisen maatalouspolitiikan tukemisen kannalta. Kalatalouden ja vesiviljelyn tutkimuksen alalla valitut 14 hanketta edistävät yhteisen kalatalouspolitiikan eri näkökohtia ja erityisesti kalavarojen hallintaa. Alalla Yhteisen kalatalouspolitiikan seuranta ja toteuttaminen - joka oli nyt ensimmäistä kertaa mukana tässä ohjelmassa - saatujen ehdotusten määrä oli rohkaiseva, joskin vain yksi ehdotus voitiin lopulta valita rahoitettavaksi. Alalla Yhteisen kalatalouspolitiikan sosiaalinen ja taloudellinen perusta saatiin sekä määrältään että laadultaan hyvin tyydyttäviä ehdotuksia, joista hyväksyttiin rahoitettavaksi 50 %.

Esimerkkejä vuonna 1999 käynnistetyistä hankkeista

Hankkeella, jonka aiheena on peltoviljelmien sairauksien havaitsemiseen käytettävän optisen järjestelmän kehittäminen torjunta-aineiden käytön vähentämiseksi kohdennetun käytön kautta, pyritään tekemään ympäristöä terveellisemmäksi vähentämällä käytettävien torjunta-aineiden määriä. Hankkeessa kehitetään reaaliaikaisesti toimiva kaukohavainnointijärjestelmä, joka pystyy havaitsemaan viljelmissä esiintyvät taudit aikaisessa vaiheessa. Tämän ansiosta tauteihin voidaan puuttua mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, kun ne ovat edelleen havaittavissa vain kohdittain viljelmissä, jolloin tarvittavat torjunta-ainemäärät ovat paljon pienempiä.

Toinen hanke liittyy kasvua edistävien antibioottien käyttöön eläinrehussa. Näiden aineiden käyttö on kielletty EU:ssa niiden ihmisen terveydelle aiheuttamien riskien vuoksi. Yhteisössä tällä hetkellä käytettävät analyysimenetelmät perustuvat ei-spesifisiin mikrobiologisiin testeihin, jotka ovat herkkiä tiettyjen elintarvikeainesosien aiheuttamille häiriöille eivätkä siksi kovin tehokkaita. Hankkeen tavoitteet ovat kahdenlaiset:

-Hankkeessa pyritään kehittämään nykyistä luotettavampia, erittäin spesifejä ja vähemmän ulkoisille vaikutuksille herkkiä immuunimääritystestejä.

-Lisäksi pyritään kehittämään testitulosten vahvistukseen käytettäviä tekniikoita käyttämällä massaspektrometriaa, jotta kukin antibiootti voitaisiin tunnistaa ja kvantifioida tarkasti.

Koska hankkeessa on mukana loppukäyttäjiä ja päätöksentekijöitä ja koska testit suoritetaan yhteistyössä vertailulaboratorioiden kanssa, kehitettyjen menetelmien ja niiden tehokkuus voidaan verifioida.

Toimet vuonna 2000

Jätettyjen ehdotusten arviointia ja valintaa jatketaan, minkä lisäksi keskitytään työohjelman tarkistamiseen vuodeksi 2001. Tätä varten vuoden 2000 helmikuun ja huhtikuun välisenä aikana järjestettiin kolme seminaaria erityisalojen neuvonantajaryhmän jäsenten kanssa. Seminaarien aiheina olivat Kestävän ja kilpailukykyisen maatalouden kehittäminen Euroopassa, Metsätalouden tutkimus ja Maaseutualueiden kehittäminen.

Avaintoiminto 6: Ikääntyvä väestö ja toimintakyvyn rajoitukset

Toimet vuonna 1999

Vuoden 1999 tärkeimpänä tehtävänä oli avaintoiminnon ensimmäinen ehdotuspyyntö. Ehdotuspyyntöön saatiin yhteensä 211 hakuehdot täyttävää ehdotusta, joissa haettiin EU:n rahoitusta yhteensä 363 miljoonan euron edestä. Arvioinnin jälkeen valittiin rahoitettavaksi 29 ehdotusta, joissa EU:n rahoitusosuus on arviolta 41 miljoonaa euroa. Näistä 16 ehdotusta keskittyi ikään liittyviin sairauksiin ja terveysongelmiin, 6 ehdotusta terveeseen ikääntymiseen vaikuttaviin tekijöihin, 3 ehdotusta terveys- ja sosiaalihuoltopalveluihin, 3 ehdotusta demografiaan ja epidemiologiaan ja yksi ehdotus selviytymiseen vanhuusiän toimintakyvyn vähenemisestä. Kuusi hanketta keskittyy Alzheimerin taudin ja samantapaisten dementioiden etiologiaan ja uusiin hoitomuotoihin. Muissa hankkeissa tutkimuskohteena on terveydenhuoltopalvelujen organisaation ja tarjoamisen parantaminen, liikkuvuuden parantaminen kodin ulkopuolella, potilaiden osallistumiseen tähtäävät keinot ikääntyneiden yleislääketiedepalvelujen parantamiseksi jne. Lisäksi avaintoiminnossa rahoitettiin kolmea liitännäistoimenpidettä, ja siinä myönnettiin 18 apurahaa.

Avaintoiminnossa on ponnisteltu sen eteen, että kaikki sidosryhmät saataisiin mukaan määrittämään painopisteitä ja toteuttamaan avaintoimintoa. Tämän vuoksi eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen kanssa järjestettiin joulukuussa 1999 työryhmätapaaminen, jossa vaihdettiin mielipiteitä ja mietittiin, millä tavoin ne voivat aktiivisesti osallistua tutkimustoimiin.

Esimerkkejä vuonna 1999 käynnistetyistä hankkeista

GENTLE/S-hankkeessa keskitytään "robotisoidun" fysioterapian kehittämiseen sydänkohtauksesta toipuville ikääntyneille henkilöille. Hankkeessa mukana olevat 12 eurooppalaista organisaatiota eivät tutki koneavusteisia hoitotapoja pelkästään tieteellisestä ja teknisestä näkökulmasta vaan myös siltä kannalta, miten potilaat ja lääkärit hyväksyvät ne. Lisäksi hankkeessa arvioidaan terveydenhoitokustannusten hallinnan mahdollisia vaikutuksia pitkällä aikavälillä. Suunniteltua hoitoa tarjottaisiin potilaan kotona, ja sieltä olisi yhteys lääketieteelliseen tutkimuskeskukseen, mikä mahdollistaa tiiviin vuorovaikutuksen. Robotti kykenee esim. informoimaan keskusta potilaan tilan kehityksestä ja mukautumaan siihen. Hankkeen merkitys on suuri, koska sydän- ja verisuonitauteihin liittyviä kohtauksia tapahtuu vuosittain 700 000 eurooppalaiselle, joista kaksi kolmasosaa on yli 65-vuotiaita. Lisäksi toipuminen on hidasta, raskasta ja usein kivuliasta.

Ikääntyneiden dementian tärkein syy eli Alzheimerin tauti aiheuttaa eurooppalaiselle yhteiskunnalle, perheille ja hoitajille yhä kasvavia lääketieteellisiä, sosiaalisia ja taloudellisia kustannuksia. Tästä taudista ja siihen liittyvistä dementioista kärsii 5 prosenttia 65-70-vuotiaista ja 20 prosenttia yli 85-vuotiaista. Tauti heikentää asteittain kognitiivisia ja älyllisiä toimintoja. Siihen ei tällä hetkellä ole tehokasta hoitoa eikä keinoa estää tai viivästyttää sen ilmaantumista. Valitussa hankkeessa on mukana seitsemän kumppania kuudesta eurooppalaisesta maasta, ja sen tavoitteena on määritellä uusia hoitostrategioita taudin kehityksen estämiseksi tai hidastamiseksi. Viimeaikaiset tutkimustulokset näyttävät tukevan ns. tulehdusteoriaa, jonka mukaan Alzheimerin tautiin liittyvien hermovaurioiden osasyynä ovat paikalliset tulehdusreaktiot. Konsortion tekemään hanke-ehdotukseen sisältyykin tämän hypoteesin arviointi ja tulehdusalueiden tunnistaminen, jotta tulehdusten ja hermorappeumien välinen syy-yhteys voitaisiin selvittää. Tulehdusalueiden tunnistamisen pitäisi johtaa farmakologisten hoitostrategioiden validointiin ja sen jälkeen testaukseen. Se, että hankkeessa on mukana kumppani lääketeollisuudesta, osoittaa, että hanke on tärkeä ja sillä on paljon potentiaalia.

Toimet vuonna 2000

Vuoden 2000 tärkein toimi on avaintoiminnon toinen ehdotuspyyntö (määräaika 15. maaliskuuta 2000). Työohjelma on kohdennettu entistä selkeämmin ikääntyneiden terveydenhoitoon sekä tutkimukseen, jota sosiaali- ja terveyspolitiikka tarvitsee selviytyäkseen odotetuista merkittävistä demografisista muutoksista. Lisäksi työohjelman painotuksena on, että on tärkeää tuoda yhteen tutkimussektori ja terveyden- ja sosiaalihuoltosektorit sekä ikääntyneiden ja heidän hoitajiensa edustajat.

Lisäksi yhteistyössä erityisalan neuvonantajaryhmän kanssa järjestetään useita esiselvitykseen liittyviä työryhmätapaamisia kysymyksistä, jotka ovat tärkeitä ikääntyvälle väestölle. Työryhmätapaamiset järjestetään sitä varten, että eurooppalaiset tutkimustoimet biologian, biolääketieteen, psykologian, taloustieteen ja yhteiskunnallisten tieteiden aloilla voidaan yhdistää ja integroida nostamalla ikääntymiseen liittyvät ongelmat ensisijaiseksi aiheeksi ensiluokkaisessa monitieteisessä tutkimuksessa.

Yleisluonteiset TTK-toimet

Toimet vuonna 1999

Ensimmäiseen määräaikaan (1. kesäkuuta 1999) mennessä jätettiin yhteensä 387 ehdotusta ja toiseen määräaikaan (15. marraskuuta 1999) mennessä 551 ehdotusta. Kun ensimmäiseen määräaikaan mennessä saadut ehdotuksen oli arvioitu ja kun niistä oli neuvoteltu, niistä valittiin rahoitettavaksi 64 eli yhteensä 17,3 %. Keskimääräinen rahoitus oli 1,66 miljoonaa euroa/hanke.

Alue 7 - Sairaudet: Valitut hankkeet kattavat hyvin työohjelman eri tutkimusaiheet. Ne liittyvät syöpätutkimukseen (9 ehdotusta), sydän- ja verisuonisairauksien tutkimukseen (6 ehdotusta), diabetekseen (2 ehdotusta), tulehdus-/immuunitauteihin (4 ehdotusta) ja harvinaistauteihin, kuten myopatiaan (3 ehdotusta). Jotkin valituista hankkeista ovat monialaisia, sillä niissä arvioidaan useille sairauksille yhteisiä perusmekanismeja. Ehdotuksissa on kaiken kaikkiaan kyetty hyvin yhdentämään perus- ja kliininen tutkimus kullakin alalla.

Alue 8 - Genomit: Rahoitettavaksi valittiin 18 hanketta, joissa on mukana yhteensä 155 kumppania: ehdotuksista kolme liittyy kasvien (Arabidopsis) genomin toiminnalliseen tutkimukseen, kaksi mikrobien (Listeria, Bacillus subtilis) genomin tutkimukseen ja kolmetoista ihmisen genomin tutkimukseen / lääketieteelliseen genomitutkimukseen ja genomimetodologian kehittämiseen. Hankkeissa tarkasteltavia lääketieteellisiä kysymyksiä ovat haiman kehitys ja diabetes, autismi, lisääntymiselinten kehitys, syöpä, immuniteetti ja perinnöllinen kuurous. Kaikkiin hankkeisiin sisältyy tulosten levitystä. Keskipitkällä aikavälillä on odotettavissa tuloksia ja sovelluksia esim. hankkeesta, jossa aiheena on genomin toiminnallinen tutkimus mikrobi-infektioiden ja mitokondriomyopatioiden diagnoosia ja hoitoa varten.

Alue 9 - Neurotieteet: Rahoitettavaksi valittiin 12 ehdotusta. Solujen tiedonvälityksen alalla saadut ehdotukset liittyvät mm. neurologialle uusia ja arvokkaita työkaluja tarjoavien uusien tekniikoiden kehittämiseen, soveltamiseen ja kaupallisiin hyödyntämissuunnitelmiin. Kahdessa hankkeessa tarkastellaan neurotieteessä tärkeää kysymystä eli kuolemaan ja eloonjääntiin liittyvää signaalinvälitystä hermosoluissa. Lisäksi hankkeita on valittu neuroinformatiikan alalla. Yhden hankkeen tavoitteena on kehittää hermoston kuvantamista koskeva tietokanta, jota pidetään innovatiivisena ja täysin kilpailukykyisenä Yhdysvaltojen rahoittamien hermoston kuvatietokantojen kanssa.

Alue 10 - Kansanterveystutkimus - huumausaineiden väärinkäyttö: Rahoitettavaksi valittiin kolme hanketta, joiden tavoitteena on kehittää hoitoja (laitonta) huumausaineiden (kokaiinin, heroiinin ja yleensä opioidien) väärinkäyttöä varten. Näistä yksi on reseptoritason tutkimushanke ja kaksi liittyy terveydenhoidon talouteen sekä ennaltaehkäisyyn.

Alue 11 - Toimintakyvyn vajavuudet: Ainoassa rahoitettavaksi valitussa hankkeessa tarkastellaan mielenterveyshäiriöistä johtuvia toimintakyvyn vajavuuksia ja niistä aiheutuvaa rasitusta Euroopassa. Siinä estimoidaan mielenterveyshäiriöiden esiintyvyys ja riskitekijät, arvioidaan niiden vaikutus toiminnanvajauksiin sekä evaluoidaan mielenterveyspalvelujen laatu neljässä Euroopan maassa.

Alue 12 - Bioetiikka