EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 14.11.1997 
KOM(97) 524 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
Yhteisön rakennepoliittiseen tavoitteen 2 
uudet alueelliset ohjelmat vuosiksi 1997-1999 
- tavoitteena työpaikkojen luominen 

SISÄLLYSLUETTELO 
I JOHDANTO 
Tiedonannon tarkoitus 
Kaksi erillistä ohjelmakautta 
H UUSIEN OHJELMIEN TAUSTAA 
Madridin epävirallinen ministerikokous 
Tukikelpoiset alueet 
Rahoitus 
Tavoitetta 2 koskevat suuntaviivat 
III OHJELMIEN SISÄLTÖ JA LAATU 
Viitekehys 
Neuvotteluista saatava lisäarvo 
Kehittämisen toimintalinjojen analyysi 
IV PÄÄTELMÄT 
LIITE 1 Varojen jakauma rahastoittain 
LIITE 2 Menoluokkien mukainen jakauma 
LIITE 3 Maakohtaiset katsaukset 
LIITE 4 Toivotut työllisyysvaikutukset 
LIITE 5 Alueelliset ja paikalliset työllisyyssopimukset 
a. 
L JOHDANTO 
Tiedonannon tarkoitus - katsaus tavoite 2 -ohjelmiin 
Vuoden 1997 alkupuoliskolla komissio hyväksyi 65 uutta yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa 
(YOA) sekä Espanjan taantuvia teollisuusalueita (tavoite 2) koskevan yhteisön 
tukikehyksen (YTK). Tässä tiedonannossa käsitellään tavoitteen 2 alueita koskevan 
yhteisön avustusohjelman toisen ohjelmakauden eli vuosien 1997—1999 keskeisiä 
tekijöitä. Se täydentää vuonna 1994 hyväksyttyä samanlaista asiakirjaa, jossa käsiteltiin 
tavoitteita 1 ja 2(1). Tässä asiakirjassa ei kuitenkaan käsitellä Itävallan ja Ruotsin 
yhtenäisiä ohjelma-asiakirjoja, koska kyseiset jäsenvaltiot valitsivat tavoitteelle 2 
viisivuotisen ohjelmakauden 1994—1999 ja niiden tavoite 2 -ohjelmat on lisäksi 
esitelty erillisessä, kaikki uudet jäsenvaltiot käsittävässä komission tiedonannossa(2). 
Tässä tiedonannossa esitetään edellä mainittujen asiakirjojen vertailun perusteella 
tiivistäen tuen toivottu vaikutus tukea saavien alueiden taloudelliseen kehitykseen 
erityisesti työllisyyden osalta ja ottaen huomioon muun muassa se, missä määrin 
komission antamat ohjeet tavoitteen 2 toimintalinjoista(3) on otettu huomioon. 
Tavoitteen 2 toimia koskevat suuntaviivat noudattavat unionin yleistä 
työllisyysstrategiaa, jota on viitoitettu esimerkiksi komission työllisyyttä koskevassa 
luottamussopimuksessa ja viimeksi kesäkuussa 1997 annetussa Amsterdamin 
päätöslauselmassa, jossa työttömyyden torjunta katsottiin ensisijaiseksi tavoitteeksi. 
Liitteessä 1 esitetään rahastojen (EAKR ja ESR) jakamat varat alueittain ja liitteessä 2 
menoluokkien mukainen jakauma. Liitteessä 3 esitetään tiivistäen jäsenvaltioiden 
ohjelma-asiakirjojen keskeinen sisältö, erityisesti niiden alueelliset kehittämisstrategiat, 
toimintalinjat ja toivotut vaikutukset. Liitteessä 4 arvioidaan yleisesti toivottuja 
työllisyyttä parantavia ja ylläpitäviä vaikutuksia (uusien ohjelmien arvioidaan luovan ja 
turvaavan yhteensä 880 000 nettotyöpaikkaa) Liitteessä 5 luetellaan tavoitteen 2 
alueilla toteutettavat alueelliset ja paikalliset työllisyyssopimukset. 
(1) KOM(95) 111 lopullinen, 29.3.1995, Yhteisön rakennepolitiikan tavoitteisiin 1 ja 2 liittyvät 
uudet alueohjelmat 
(2) Komission tiedonanto Euroopan unionin aluepolitiikan täytäntöönpanosta Itävallassa, 
Suomessa ja Ruotsissa. KOM(96) 316 lopullinen. 3.7.1996. 
(3) C(96)952 lopullinen, 29.4.1996, Selvitys toimenpiteistä' taantuvilla teollisuusalueilla 
(tavoite 2) toiselle ohjelmakaudelle 1997—1999 
Kaksi erillistä ohjelmakautta uusien painopisteiden huomioon ottaminen 
Yksinkertaistaakseen tavoitteen 2 uutta ohjelmakautta koskevien päätösten tekemistä 
komissio harkitsi kauden 1994—1996 ohjelma-asiakirjojen voimassaolon jatkamista 
vuoden 1999 loppuun. Tähän vaikuttivat erityisesti Venetsian epävirallisessa 
ministerikokouksessa 3. ja 4. toukokuuta 1996 esitetyt näkemykset tavoitetta 2 
koskevien toimenpiteiden jatkuvuuden suotavuudesta. Lopulta päätettiin kuitenkin 
jatkaa kahden erillisen tavoite 2 -ohjelmakauden pohjalta puiteasetuksen 9 artiklan 6 
kohdan mukaisesti. Myös komissio piti tätä toimintamallia parhaana tehokkaan 
taloudenhoidon kannalta, minkä lisäksi se tarjoaa parhaat mahdollisuudet parantaa 
ohjelmien laatua ja tehokkuutta tavoitetta 2 koskevien suuntaviivojen perusteella 
(tarkemmin jäljempänä) erityisesti työpaikkojen luomisen osalta. 
O. UUSIEN OHJELMIEN TAUSTAA 
Madridin epävirallinen ministerikokous alustavat keskustelut 
Vuonna 1993 tehtyihin rakennerahastojen sääntöjen tarkastuksiin sisältyi muutoksia, 
joilla luotiin tavoitteen 2 kohdealueiden valintaa koskeva, ensisijaisesti jäsenvaltioiden 
ja komission läheiseen yhteistyöhön perustuva toimintamalli. Toimintamalli edellytti 
pitkällisiä neuvotteluja, jotta päästiin yhteisymmärrykseen tukikelpoisten alueiden 
luettelosta ja kauden 1994—1996 tavoitetta 2 koskevista ohjelma-asiakirjoista. Tämän 
vuoksi keskustelut saatiin päätökseen vasta vuoden 1994 loppupuoliskolla. 
Huomattavat viivästykset johtuivat joidenkin jäsenvaltioiden mielestä siitä, että 
komissio ei ollut muotoillut riittävän selkeästi tavoitteen 2 toimintalinjoja. 
Tässä suhteessa vuoden 1995 lopulla Madridissa pidetty aluepolitiikasta ja alueellisesta 
kehittämisestä vastaavien ministereiden epävirallinen kokous tarjosi tilaisuuden 
keskustella alustavasti toisesta tavoite 2 -ohjelmakaudesta (1997—1999). Vaikka 
jäsenvaltiot kannattivatkin periaatteessa rakennerahastojen varojen tehokkaampaa 
keskittämistä kaikkein heikoimmille aloille, tuolloin sovittiin, että tärkein edellytys on 
tehokkaampi keskittyminen tietyille aloille erityisesti sellaisten toimenpiteiden osalta, 
jotka vaikuttavat lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä uusien työpaikkojen syntymiseen. 
Komissiota pyydettiin ilmoittamaan valitsemansa toimintalinjat mahdollisimman pian 
helpottaakseen jäsenvaltioissa toteutettavia valmistelutoimia. 
Tukikelpoiset alueet - kausien välinen jatkuvuus 
Verrattuna edelliseen ohjelmakauteen (1994—1996) tavoitteen 2 tukikelpoisten 
alueiden luettelo säilyi suurelta osin ennallaan lukuun ottamatta tiettyjä jäsenvaltioita 
koskevia vähäisiä muutoksia(4). Tavoitteen 2 mukaiseen tukeen oikeutetun väestön 
prosentuaalinen osuus pysyi kuitenkin ennallaan kunkin jäsenvaltion tasolla ja koko 
tavoitteen 2 tasolla: se oli 16,4 prosenttia Euroopan unionin koko väestöstä eli sama 
kuin vuosina 1994—1996. 
Rahoitus - käytössä enemmän varoja 
Vuosiksi 1997—1999 varattu rahoitus vastaa Edinburghin Eurooppa-neuvoston 
vuonna 1992 hyväksymää budjettilinjausta ja on noin 8,2 miljardia ecua (vuoden 1997 
hintatasolla). Tämä merkitsee 13,8 prosentin reaalista kasvua verrattuna edelliseen 
ohjelmakauteen 1994—1996. Alustavien arvioiden perusteella edelliseltä kaudelta 
siirretään noin 859 miljoonaa ecua käyttämättömiä varoja lisättäväksi rahoituksen 
kokonaismäärään. Kuten alla olevasta taulukosta käy ilmi, siirrettyjen varojen osuus 
kauden 1994—1996 rahoituksesta vaihtelee 23—26 prosentista [Suomi (1995-96), 
Italia, Luxemburg ja Alankomaat] 5—7 prosenttiin (Tanska, Saksa ja Yhdistynyt 
kuningaskunta), ja kaudella 1994—1996 käyttämättä jääneiden siirtovarojen 
keskimääräinen osuus rahoituksesta on noin 12 prosenttia. Näin ollen tavoitteen 2 
toisella ohjelmakaudella käytettävissä on yhteensä 9,148 miljardia ecua. 
JÄSENVALTIOT 
BELGIA 
TANSKA 
SAKSA 
ESPANJA 
RANSKA 
ITALIA 
LUXEMBURG 
ALANKOMAAT 
SUOMI 
YHDISTYNYT 
KUNINGASKUNTA 
YHTEENSÄ 1997-1999 
187,398 
65,539 
861,077 
1328,923 
2037,721 
798,000 
8,066 
361,975 
119,148 
2520,718 
8288,565 Siirto kaudelta 
1994-1996 
28,749 
2,693 
40,056 
156.123 
208,556 
169,745 
1.771 
80,144 
16,145 
155.059 
859,041 Siirron 
osuus % 
18% 
5% 
5% 
14% 
12% 
24% 
25% 
26% 
23% 
7% 
12% miljoonaa ecua 
YHTEENSÄ 
1997-1999 
(ml. siirto) 
216,147 
68,232 
901,133 
1485,046 
2246,280 
967,745 
9,837 
442,119 
135,293 
2675,777 
9147,609 
(4) Vertaa E Y VL N:o L 193, 3.8.1996, s. 54 
Tavoitetta 2 koskevat suuntaviivat tärkeimpänä tavoitteena uudet työpaikat 
Komission 30. huhtikuuta 1996 jäsenvaltioille toimittamassa selvityksessä tavoitteen 2 
ohjelmakauden 1997—1999 tärkeimmäksi tavoitteeksi asetettiin uusien työpaikkojen 
luominen erityisesti parantamalla tuotantorakenteita ja nostamalla työvoiman 
pätevyystasoa. Suuntaviivoissa korostettiin samoin, että teollisuuden kasvun ja 
kilpailukyvyn parantamiseksi tehtävien tuottavien sijoitusten keskittäminen edellytti 
sitä, että perusrakenteita koskevat rahoitusehdotukset oli perusteltava täsmällisesti 
alueellisen kehittämisen tarpeilla. Kyseisten investointien oli lisäksi nivouduttava ja 
vaikutettava suoraan kokonaisohjelman synergiaan ja tavoitteisiin, joihin kuuluu 
varsinkin nykyisten työpaikkojen turvaamisen ja uusien työpaikkojen luominen. 
Kokonaistavoitetta eli työllisyyden turvaamista ja edistämistä tuettiin neljällä erityisellä 
toimintalinjalla. 
- PK-yritysten kilpailukykyjä kehittäminen 
Keskeisenä tekijänä pidetään yritysten omia mahdollisuuksia, minkä vuoksi 
paikallisten yritysten tarpeet on analysoitava paremmin ja on vastattava 
esimerkiksi tietoyhteiskunnan ja kokonaisvaltaisen laatujohtamisen mukanaan 
tuomiin haasteisiin. Yritysten omien mahdollisuuksien lisäksi on kiinnitettävä 
huomiota paikallisten kehittämis- ja työllisyysaloitteiden avulla uusien 
työllistymiskeinojen kehittämiseen uusien tarpeiden täyttämiseksi riittävällä 
tavalla. Tältä osin pienyrittäjien tarpeisiin mukautettu erityiskoulutus sekä 
työntekijöiden taitojen mukauttaminen edistäisi PK-yritysten vakauttaja kasvua. 
laa Tutkimus ja kehittäminen, innovaatiot ja tulevaisuuden teknologi 
hallitseva työvoima 
Korkeakouluissa ja täydennyskoulutuskeskuksissa on jo yleisesti käytössä 
tutkimukseen ja kehittämiseen tarvittavia tiloja ja laitteita, joten on pyrittävä 
löytämään parhaat tavat hyödyntää olemassa olevia mahdollisuuksia sekä 
parantaa teollista yhteistyötä ja yhteisyritysten toimintaa. Tutkimustulosten 
soveltaminen käytäntöön ja teknologian siirto paikallisten yritysten käyttöön 
olivat myös rakennerahastojen rahoittamien tavoitteen 2 alueiden tutkimus- ja 
kehittämisinvestointien keskeisiä tavoitteita. Uusien ohjelmien avulla olisi 
tarjottava entistä enemmän teknisten innovaatioiden mukanaan tuomiin uusiin 
työmahdollisuuksiin liittyvää koulutusta pätevien työntekijöiden saatavuuden 
varmistamiseksi. 
6 
- Ympäristö ja kestävä kehitys 
Koska ympäristö ja alueellinen kehittäminen tunnustetaan toisiaan täydentäviksi 
toiminnan aloiksi, voidaan toteuttaa toimenpiteitä kahdella pääasiallisella alalla. 
Ensinnäkin pyritään ratkaisemaan teollisuuden aiheuttamia ympäristöhaittoja ja 
tekemään siten alueesta houkuttelevampi yritystoiminnan kannalta. Toiseksi 
käytetään hyväksi ekotuotteita sekä ympäristöystävällisiä palveluja ja tekniikkaa, 
mistä saadaan mahdollista kilpailuetua tulevaisuudessa. Ohjelmiin on myös 
sisällytettävä tarkoituksenmukaista ympäristökoulutusta ja —valistusta. 
- Yhdenvertaisuus 
Uusissa tavoite 2 -ohjelmissa voitaisiin edistää miesten ja naisten 
yhdenvertaisuutta toimenpiteillä, joilla pyritään sovittamaan yhteen perhe-elämä 
ja työelämä, lisäämään naisten työllistymismahdollisuuksia ja tarjoamaan 
etäopetusta ja muuta koulutusta. 
Edellä mainittujen ohjelman toimintalinjojen lisäksi kauden 1994—1996 tavoite 
2 -ohjelmia koskevassa arviossa esitettiin erilaisia tapoja, joilla 
rakennemuutossuunnitelmien ja ohjelma-asiakirjojen sisältöä ja laatua voitaisiin 
parantaa kaudella 1997—1999. Sen vuoksi suuntaviivoissa muistutettiin tarpeesta 
tehostaa kumppanuus- ja täydentävyysperiaatteiden soveltamista ja ottaa mukaan 
määrälliset vaikutuksen indikaattorit erityisesti uusien työpaikkojen osalta. 
m. OHJELMIEN SISÄLTÖ JA LAATU 
Tavoitteen 2 tukikelpoisten alueiden luettelo kaudella 1997-1999 vahvistettiin 
8. toukokuuta 1996, ja suurin osa jäsenvaltioiden rakennemuutossuunnitelmista 
toimitettiin komissiolle saman vuoden elo-syyskuussa asiaa koskevien säännösten 
mukaisesti. 
i) Viitekehys 
a) Aiemmat kokemukset 
Vaikka kaikkia kauden 1994—1996 ohjelmien arviointeja ei ollut saatu päätökseen 
uusia ohjelmia valmisteltaessa, tietyt uudet ohjelma-asiakirjat osoittivat, että edellisen 
ohjelmakauden kokemukset oli otettu huomioon ja sisällytetty uusien ohjelmien 
valmisteluun. Tämä koski erityisesti strategian taustaselvitystä, analysointia ja 
suunnittelua. Hyvänä esimerkkinä voidaan mainita Aquitainea (F) koskeva 
suunnitelma, jossa arvioijilla oli keskeinen asema suunniteltaessa strategia uudelleen 
selkeiden, hyvin perusteltujen tavoitteiden avulla ja vahvistettaessa ohjelmaan liittyvää 
synergiaa. Yleisesti suunnitelmat, jotka perustuivat osittain tai kokonaan edellisistä 
ohjelmista tehtyihin arvioihin tai niistä saatuihin kokemuksiin, olivat strategioiltaan 
selkeämpiä ja paremmin kohdennettuja. 
¥-
bjEnnakkoarviointi 
Puiteasetuksen 9 artiklan 9 kohdan mukaisesti ja suunnitelmien yleisen laadun ja 
tehokkuuden parantamiseksi myös kaikki suunnitelmat arvioitiin ennakolta. Arvioijat 
kiinnittivät huomiota erityisesti seuraaviin seikkoihin: 
- missä määrin komission suuntaviivoissa esitetyt toimintalinjat on otettu 
huomioon suunnitelmissa ja missä määrin ne on yhdennetty ehdotettuihin 
toimenpiteisiin, 
- kyseistä alaa koskevan analyysin laatu mukaan lukien jatkuvan kasvun esteiden 
kartoittaminen ja kehitysmahdollisuuksien kartoittaminen, 
- kussakin ohjelma-asiakirjassa esitetyn strategian arviointi erityisesti 
ilmoitettujen tavoitteiden ja niiden saavuttamiseen tarkoitettujen varojen 
johdonmukaisuuden osalta, 
- määrällisten osoittimien ja tavoitteiden tarkoituksenmukaisuus erityisesti 
alueelliseen BKT.hen, työllisyyteen ja ympäristöön kohdistuvien keskeisten 
vaikutusten osalta. Työpaikkojen luomisen kannalta oli tärkeää, missä määrin 
komission suuntaviivoja työllisyysvaikutusten arvioinnista(5) oli noudatettu 
varsinkin täydentävien laskelmien selkeyden ja avoimuuden osalta. 
- ympäristön kannalta keskeisiä asioita olivat kyseisen alueen ympäristöarvioinnin 
laatu, strategian ympäristövaikutukset ja jäsenvaltioiden esittämät asiaan 
liittyvät toimet. 
Mikäli arvioijat havaitsivat ensimmäisissä suunnitelmissa puutteita (tarkemmin 
jäljempänä), suunnitelmien sisältöä ja laatua pyrittiin tietenkin parantamaan ohjelma-
asiakirjoja koskevien neuvottelujen aikana. Tärkeimpiä huomioitavia asioita olivat 
seuraavat: 
i) Tavoitetta 2 koskevien suuntaviivojen noudattaminen 
Yleensä ehdotettuihin ohjelmiin sisältyivät suuntaviivoissa korostetut toiminnan alat, 
joskin niiden sisältö ja laatu suhteessa ehdotettuihin ohjelmiin vaihteli huomattavasti 
alueittain. Työllisyys oli edelleen kaikkien ohjelmien ydinaihe, vaikkakin arvioijat 
pitivät joidenkin ehdotettujen toimenpiteiden työpaikkoja luovia vaikutuksia liian 
vähäisinä tai epäsuorina. Tämän seurauksena neuvottelut johtivat joissakin tapauksissa 
muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa siihen, että varoja myönnettiin 
entistä enemmän toimenpiteisiin, joilla pystyttiin muita paremmin luomaan 
korkealaatuisia työpaikkoja alueilla. 
(5) Tekninen selvitys rakennerahastojen toimenpiteiden työllisyysvaikutusten ennakkoarvioinnista 
(saatavana englannin-, ranskan-ja saksankielisenä otsikolla "Counting the jobs - How to evaluate 
the employment effects of Structural Fund interventions" - PO XVI:n sarja "EVALUATION and 
Documents Nol", tammikuu 1997) 
Useimmissa suunnitelmissa suosittiin myös PK-yrityksiä ja niiden omia 
mahdollisuuksia toimia alueensa talouden käyttövoimana. Osa toimenpiteistä liittyi 
ympäristöön, mutta jotkut niistä keskittyivät liiaksi liikenneinfrastruktuurin ja 
-palvelujen parantamiseen ympäristön ja yleisen toimivuuden kannalta eikä niinkään 
ympäristötekniikkaan perustuviin yrittämisen mahdollisuuksiin. Tästä huolimatta on 
ilmeistä, että jälkimmäistä toimintaa harjoitetaan jossain määrin osana yleistä T&K-
toimintaa ja alakohtaista kehittämistä. Itse asiassa T&K:hon ja innovaatioihin 
liittyvää toimintaa pidettiin useissa ohjelmissa tärkeänä osana strategista toimintamallia, 
jolla pyrittiin kehittämään kilpailukykyisiä ja kestäviä paikallisia yrityksiä. 
Miesten ja naisten yhdenvertaisuuden periaatetta ei ollut aina otettu huomioon 
suunnitelmien alkuvaiheessa, vaikka kyseinen näkökulma oli voimistunut lopulta 
hyväksytyissä ohjelma-asiakirjoissa varsinkin verrattuna edelliseen ohjelmakauteen. 
(ii) SWOT-analyysit 
Suunnitelmat esitettiin yleensä hyvin ja niiden strategiat vastasivat taloudellista 
kehitystä. SWOT-analyyseja (Strengths, Weaknesses, Opportunities and Threats) 
käytettiin aikaisempaa järjestelmällisemmin, joskin parantamisen varaa oli edelleen, 
mukaan lukien menetelmien liittäminen strategioiden muuntamiseen toimintalinjoiksi ja 
toimenpiteiksi. Esimerkiksi Tanskan ohjelma-asiakirjaa koskevat neuvottelut johtivat 
siihen, että sosioekonomisen tilanteen analyysia laajennettiin huomattavasti ja saatettiin 
ajan tasalle alueiden oloja, tarpeita ja mahdollisuuksia koskevin tuorein tiedoin. 
(iii) Strategiset tavoitteet 
Strategiset toimintamallit vaihtelivat suuresti rakenteiltaan sekä maantieteellisiltä ja 
alakohtaisilta painotuksiltaan. Useimmissa tapauksissa oli havaittavissa selkeä 
strateginen jatkuvuus uusien ohjelmien ja edellisen kauden välillä. Strategiset 
tavoitteet ilmaistiin eri tavoin; työpaikkojen luominen oli suunnitelmissa useimmin 
mainittu tavoite. Yleistavoitteen ollessa taloudellinen kehitys joissakin ohjelmissa 
pyrittiin absoluuttisiin (tai suhteellisiin) parannuksiin työllisyyden, väestön ja tulojen 
kaltaisten sosioekonomisten perusteiden osalta. Muissa strategisissa kannanotoissa 
pidettiin tärkeänä rakennemuutosprosesseja, esimerkiksi monipuolistamista, 
uudenaikaistamista tai strategian ensisijaisia kohdealoja kuten PK-yrityksiä. 
<8> 
Lähes kaikissa suunnitelmissa esitettiin selkeät strategiset tavoitteet, mikä edisti 
strategisten kannanottojen kehittämistä edelleen. Yleensä suunnitelmissa esitettiin neljä 
tai viisi strategista tavoitetta, jotka eivät kuitenkaan välttämättä liittyneet ohjelman 
kokoon vaan ilmaisivat useimmiten ohjelman monimutkaisuutta tai kehittämiseen 
liittyviä seikkoja. Strategisina tavoitteina mainitaan esimerkiksi matkailun ja liikenteen 
kaltaisten erityisalojen kasvu, sijainnin ja T&K-välineiden kaltaisten tekijöiden 
hyväksikäyttö, pienyritysten perustaminen ja monipuolisen teollisen toiminnan 
edistäminen, kilpailukyvyn vahvistaminen ja lisääntynyt yrittäjyys. Joissakin 
suunnitelmissa korostettiin myös taloudellisen kehityksen laaja-alaisuutta kuten 
ympäristön kannalta kestävää kehitystä sekä miesten ja naisten yhdenvertaisuutta. 
Monissa suunnitelmissa käsiteltiin alakohtaisia tavoitteita (esimerkiksi Ranskan ja 
Italian suunnitelmat) tai "muutosvoimia" (Yhdistynyt kuningaskunta); 
Alankomaiden strategioissa puolestaan korostettiin tietoon perustuvien 
toimintamallien mahdollisuuksia uusien elinkeinojen kehittämiseksi. 
(iv) Toimenpiteiden kohdentaminen 
Yleensä toimenpiteet vastasivat suunnitelmien strategisia tavoitteita ja toimintalinjoja. 
Strategioissa keskityttiin usein monenlaisiin toimenpiteisiin eikä vain harvoihin 
taloudellisen uudistamisen osatekijöihin, vaikkakin täydentävyys ja synergiaedut olivat 
tällöin vaikeammin saavutettavissa. PK-yritykset ja niiden omat mahdollisuudet olivat 
lähes kaikkien suunnitelmien kohteina erityisesti Italiassa, jossa kyseiseen toimintaan 
varattiin yli 50 prosenttia kokonaisrahoituksesta. Vaikka koulutustoimien 
kohdentaminen ei ollut aina riittävän täsmällistä - johtuen henkilöresursseihin 
kohdistuvien toimenpiteiden laaja-alaisuudesta - edistystä voida havaita esimerkiksi 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa "työmarkkinoiden strategiset ryhmät" 
jakavat tietoa, jonka avulla ESR:n toimintalinjoja voidaan mukauttaa paikallisten 
työmarkkinoiden oloihin. Ympäristö oli yksi alueellisen kehittämisen keskeisistä aloita, 
vaikkakin sen asema pysyi kaiken kaikkiaan suhteellisen vähäisenä (5,2 prosentin osuus 
ympäristötoimiin suunnatusta tavoitteen 2 kokonaisrahoituksesta). On kuitenkin syytä 
korostaa, että erityistä huomiota kiinnitettiin tiettyjä ympäristönäkökohtia koskeviin 
suunnitelmiin. Esimerkiksi Etelä-Limburgissa (NL) suunnitelma keskittyi 
työpaikkojen ja ympäristön väliseen suhteeseen; Suomen suunnitelmassa esitettiin 
tärkeitä innovatiivisia ympäristötoimenpiteitä ja Tanskan ympäristötoimet yhdennettiin 
täydellisesti ohjelman muihin toimenpiteisiin. 
EAKR.n ja ESR:n toimenpiteiden yhdentäminen edistyi verrattuna edelliseen kauteen 
(1994—1996). Esimerkkejä hyvästä käytännöstä voidaan esittää useilta alueilta 
(Bremen, Toscana, eräät Alankomaiden alueet), joilla koulutuksen hallinnointia ja 
yhteensovittamista on parannettu paikallisella tasolla. 
AA 
(v) Määrälliset tavoitteet ja vaikutukset 
Yksi alkuperäissuunnitelmien suurimmista pettymyksistä oli se, että niissä ei esitetty 
määrällisiä tavoitteita ja tuotosodotuksia mukaan lukien työllisyysvaikutukset eikä 
myöskään perustietoja, vaikka sittemmin tältä osin on edistytty huomattavasti. 
Erityisenä esimerkkinä tästä voidaap mainita Ranskaa koskevat ohjelma-asiakirjat, 
joiden alkuperäisistä ehdotuksista puuttuvat tiedot toimitettiin esimerkiksi 
sosioekonomista analyysia, perusindikaattoreita ja ympäristöasioita koskevien 
neuvottelujen aikana. 
Jäsenvaltioille toimitettua työllisyysvaikutusten määrällistä arviointia koskevaa 
menetelmäkehystä (katso edellä) käytettiin yleensä kovin vähän. Merkittävänä 
poikkeuksena voidaan mainita muun muassa Aquitainea (F) koskeva ohjelma-
asiakirja, jossa oli noudatettu laajalti komission menetelmiä, jotka osoittautuivat 
seurannan ja arvioinnin kannalta tehokkaiksi. Kuten tässä tiedonannossa esitetään 
jäljempänä, kaiken kaikkiaan tavoitteeseen 2 kuuluvien toimenpiteiden ansiosta 
luotujen ja säilytettyjen työpaikkojen arvioinnissa edistyttiin kuitenkin huomattavasti 
verrattuna ohjelmakauteen 1994—1996. 
(vi) Ympäristöarvioinnit 
Useimmissa suunnitelmissa esitettiin strateginen ympäristöarviointi ja käsiteltiin erilaisia 
ympäristökysymyksiä. Määrällisiin osoittimiin olisi yleisesti kiinnitettävä enemmän 
huomiota, joskin eräissä suunnitelmissa esitettiin yksityiskohtaisia tietoja 
toimenpiteiden ympäristövaikutuksia erittelevän vakiomatriisin perusteella. Lisäksi 
toimenpiteiden ja ohjelman välisiä yhteyksiä olisi yleisesti parannettava, ja 
suunnitelmissa puhuttiin harvoin saastuttaja maksaa -periaatteesta tai sen 
konkreettisesta soveltamisesta. Tässä suhteessa hyvänä esimerkkinä voidaan mainita 
Suomen suunnitelma, jossa oli innovatiivisten ympäristötoimenpiteiden lisäksi 
esimerkillistä myös se, että siinä ehdotettiin ympäristövaikutusten ennakkoarviointia ja 
ympäristöviranomaisten osallistumista päätöksentekoon, seurantaan ja arviointiin. 
Ympäristöviranomaisten osallistuminen onkin yleisesti lisääntynyt, vaikkakin edellä 
kuvattujen kaltaiset puutteet korostavat, kuinka tärkeää heidän on osallistua 
suunnitteluvaiheeseen, jotta saadaan aikaan kestävän kehityksen kannalta tasapainoinen 
ja onnistunut suunnitelma. 
c) Kumppanuus- ja täydentävyysperiaatteiden noudattaminen 
Kumppanuus 
Useimpiin suunnitelmiin sisältyi velvoite varmistaa, että kumppanit sitoutuvat 
ohjelmaan ja vastaavat siitä täysimääräisesti, ja liittää tavoite 2 -ohjelmat osaksi muita 
kyseisten alueiden uudistamisaloitteita. Vaikkakaan talouselämän 
yhteistyökumppaneiden ja työmarkkinaosapuolten osuutta ei ollut aina selkeästi 
määritelty, kumppanijärjestöjä kuultiin esimerkiksi Länsi-Skotlannissa (UK) 
workshoppien, seminaarien ja kirjallisten kyselyjen avulla. 
M 
Täydentävyys 
Täydentävyysperiaatteen mukaisesti kunkin jäsenvaltion on pidettävä tietyn tavoitteen 
kohdealueen tukikelpoiset julkiset rakennemenot tai niitä vastaavat menot 
kokonaisuudessaan vähintään edellisen ohjelmakauden tasolla. Kunkin jäsenvaltion oli 
siis varmistettava, että kaikkien tavoite 2 -alueiden yhteenlasketut menot kaudella 
1997—1999 ovat vähintään kauden 1994—1996 suuruiset. 
Täydentävyyden toteaminen osoittautui kuitenkin hankalaksi joko tietojen keruuseen 
tai saatujen tietojen varmentamiseen liittyvien ongelmien vuoksi. Itse asiassa useimpiin 
tavoitetta 2 koskeviin uusiin ohjelma-asiakirjoihin oli tarpeen sisällyttää lauseke 
päätöksistä, joilla yhteisön maksusuorituksia ensimmäisen ennakkomaksun jälkeen 
lykättiin täydentävyysperiaatteen ennakkovarmennukseen asti. Tästä huolimatta 
Saksan ja Suomen ohjelma-asiakirjat, joissa täydentävyysperiaatteen noudattaminen 
voitiin todeta ennakolta, voitiin hyväksyä ilman kyseistä lauseketta. Yhdistyneen 
kuningaskunnan ja Tanskan tapauksessa lauseke voitiin poistaa lopullisista 
päätöksistä sen jälkeen kun vaatimukset oli periaatteessa täytetty komission alustavan 
hyväksynnän jälkeen. 
ii) Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Uusia ohjelma-asiakirjoja koskevat neuvottelut alkoivat loka-marraskuussa 1996 ja 
tarjosivat mahdollisuuden parantaa ohjelmien laatua ja tehokkuutta monin tavoin, 
erityisesti arvioinnin tulosten perusteella, mukaan lukien tavoitetta 2 koskevat 
suuntaviivat ja työpaikkojen luomisen ensisijaisuus. Useissa tapauksissa neuvottelut 
johtivatkin eniten uusia työpaikkoja lupaavien toimenpiteiden merkityksen 
korostumiseen. Toisinaan neuvottelut tarjosivat tilaisuuden harkita ohjelmia uudelleen 
aivan alusta. Neuvotteluista saadun lisäarvon keskeisistä osatekijöistä kerrotaan 
tarkemmin kunkin maakohtaisen katsauksen lopussa liitteessä 3. 
4L 
iii) Kehittämisen toimintalinjojen analyysi 
Menoluokat 
Seuraavassa esitetään hyväksytyn tavoite 2 -rahoituksen kokonaisanalyysi jaettuna 
neljään menoluokkaan (sekä tekniseen apuun), jotka esitetään oheisen liitteen 2 
taulukossa. Yhdennetyn toimintamallin mukaisesti sekä EAKR:n että ESR:n rahoitus 
on sisällytetty kuhunkin luokkaan. On syytä muistaa, että menojen jakaumaan liittyy 
tiettyjä luokitus- tai tulkintavaikeuksia, esimerkiksi "ympäristötoimenpiteiden" ja 
"uudistamistoimenpiteiden" määritteleminen. Kyseisten alojen päällekkäisyyttä ei voida 
täysin välttää. Analyysiin sisältyy ohjelma-asiakirjoissa esitettyjä esimerkkejä varsinkin 
niissä tapauksissa, jolloin rahoitusliitteiden tarkastelu osoittaa, että tietyn alueen 
tietyntyyppiseen toimintaan on käytetty huomattavia määriä; muitakin huomionarvoisia 
ja innovatiivisia esimerkkejä on otettu mukaan. Tässä yhteydessä erityistä huomiota 
kiinnitetään sopivien esimerkkien avulla siihen, missä määrin toimintalinjat ja 
toimenpiteet noudattavat tavoitetta 2 koskevia suuntaviivoja. 
Menoluokkien välinen kokonaisjakauma on seuraavanlainen: 
• Tuottava ympäristö - käsittää kaikenlaiset toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan 
teollisuuden ja yritysten (erityisesti PK-yritysten) kasvua ja kilpailukykyä ja 
taantuvan teollisuuden monipuolistamista esimerkiksi matkailualalle tai tukemaan 
perusrakenteita kehittämistarpeiden perusteella: 
47,4 % (45,2 % kaudella 1994-1996); 
Henkilöresurssit - lähinnä koulutustoimenpiteet ja työllisyystuki, joissa otetaan 
huomioon erityisesti työelämässä olevien henkilöiden tarve saada 
täydennyskoulutusta, kokemusta ja uusia taitoja voidakseen vastata alueen 
nykyiseen tai ennustettuun kysyntään. Tämä käsittää myös erityisesti tulevaisuuden 
työpaikkoihin liittyvän T&K-toiminnan. 
33,8 % (34,1 % kaudella 1994-1996); 
Suunnittelu ja uudistaminen - taantuneiden teollisuus- ja kaupunkialueiden 
kohentaminen ja suunnittelu mukaan lukien saastuneen maan parantaminen, paikalla 
tarvittavat perusrakenteet sekä tietyt välittömät ympäristötoimenpiteet: 
12,3 % (13,7 % kaudella 1994-1996); 
Ympäristö - ympäristönsuojeluun liittyvät toimenpiteet, joilla edistetään esimerkiksi 
"vihreää" matkailua, saastuttamatonta tekniikkaa, uusia tuotantomenetelmiä, 
teollisuusjätteiden ja jätevesien käsittelyä ja kierrätystä: 
5,2 % (5,7 % kaudella 1994-1996). 
Tekninen apu 1,3% 
Ai 
Luottojen jakauma rahastoittain 
Kuten edellä todettiin, uudet ohjelmat on luotu alueiden ja jäsenvaltioiden ehdottamien 
suunnitelmien perusteella. Näin ollen esitetyt toimenpiteet ovat seurausta kyseisten 
alueiden monimuotoisuuden ja eriävien vaatimusten perusteella määritellyistä 
alueellisista tarpeista. Vastaavasti toimenpiteisiin varattujen varojen osuus rahastoista 
ei perustu ennalta määrättyihin "kiintiöihin" vaan yhteisesti sovittuihin tarpeisiin ja 
toimintalinjoihin. Kaiken kaikkiaan ohjelma-asiakirjojen (ja yhteisön tukikehyksen) 
perusteella valittujen luottojen jakauma rahastojen välillä kaudelle 1997—99 (katso 
liite 1) on sama kuin edellisellä kaudella. 
EAKR: 77 % ja ESR: 23% 
Alankomaissa EAKR.n keskimääräinen osuus oli pienin (66 prosenttia) ja ESR:n 
vastaavasti suurin (34 prosenttia). Ranskassa EAKR:n keskimääräinen osuus oli 
suurin (82 prosenttia) ja ESR.n pienin (18 prosenttia). 
Toivotut työllisyysvaikutukset 
Määrällisten työllisyysvaikutusten esittäminen on lisääntynyt huomattavasti kauden 
1997—1999 ohjelma-asiakirjoissa. Yksityiskohtaiset arviot esitettiin 55 ohjelma-
asiakirjassa, joiden toimenpiteiden arvo vastaa noin 66 prosenttia EU: n 
kokonaisrahoituksesta. Useimmat näistä ohjelmista keskittyvät toimenpiteiden ansiosta 
luotuihin tai säilytettyihin työpaikkoihin. Yleensä niissä viilataan työpaikkojen 
bruttomäärään eikä niissä oteta huomioon työmarkkinavuotoa, syrjäytettyjä 
työpaikkoja tai muita välillisiä vaikutuksia. Huomionarvioisia poikkeuksia ovat 
Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan ohjelma-asiakirjat, joissa esitetään 
täsmällisiä arvioita työpaikkojen nettomääristä. 
Säilytettyjen työpaikkojen bruttomääriä koskevaa tietoa on koottu hyväksytyistä 
ohjelma-asiakirjoista lukuun ottamatta asiakirjoja, joissa esitetään vain 
kokonaisarvioita. Yleistulokset on esitetty liitteessä 4. Tiedot on luokiteltu uudelleen 
toimenpiteen pääasiallisen toimialan mukaan, jotta voitaisiin vertailla niiden suhteellista 
tehokkuutta yhden työpaikan keskimääräisten kustannusten perusteella. Näitä lukuja 
on kuitenkin syytä tulkita varovasti, koska monilla alueilla ei ole käytetty vakiintuneita 
menetelmiä (katso edellä) työllisyysvaikutuksia arvioitaessa. 
Näiden täsmennystä vaativien tietojen perusteella arvioidaan, että kaudella 1997—99 
tavoitteen 2 toimenpiteiden tuloksena odotetaan luotavan, säilyvän tai jaettavan 
uudelleen lähes 880 000 bruttotyöpaikkaa. Työpaikkojen määrä on viimeaikaisten 
arvioiden mukaan suunnilleen samaa luokka kuin kaudella 1989—1993 toteutetuissa 
ohjelmissa. Määräaikaisten työpaikkojen osuus kaikista työllisyysvaikutuksista oli 
suhteellisen pieni, toisin sanoen reilut 100 000 työpaikkaa seitsemässä jäsenvaltiossa. 
Kolme tärkeintä tukea saavaa jäsenvaltiota eli Ranska, Espanja ja Yhdistynyt 
kuningaskunta, jotka saavat 70 prosenttia tavoitteen 2 EU-rahoituksesta, tuottavat yli 
kaksi kolmasosaa bruttotyöpaikoista. 
ALf 
Julkisen rahoituksen työpaikkaa kohti on arvioitu olevan keskimäärin yli 13 800 ecua. 
Pelkästään EU-kustannukset eli EAKR- ja ESR-rahoitus ovat noin 6 100 ecua 
työpaikkaa kohti. Kustannusten suuruus vaihtelee huomattavasti EU.n alueella: 
Espanjassa keskimääräiset kustannukset ovat noin 4 400 ecua ja Tanskassa noin 24 
000 ecua. Tämä selittyy tavoitteen 2 strategioihin valittujen toimintalinjojen välisillä 
eroilla. Etenkin silloin kun infrastruktuuri-investoinnit ovat ensisijaisia, 
työllisyysvaikutukset näkyvät myöhemmin kuin muissa tapauksissa ja kustannukset 
työpaikkaa kohti ovat korkeammat kuin alueilla, joissa ensisijaiseksi on asetettu 
esimerkiksi PK-yrityksille annettava tuki, jonka vaikutukset ovat välittömämpiä. 
Tuottava ympäristö 
Tavoitetta 2 koskevissa suuntaviivoissa korostettiin tarvetta jatkaa pyrkimyksiä 
tuotantoalan alueellisen kilpailukyvyn parantamiseksi. Käänteisesti tuki-infrastruktuurin 
kustannukset (katso jäljempänä) oli perusteltava nimenomaan sillä, mikä merkitys 
rahoituksella oli tuotantoalan kehityksessä sekä työpaikkojen turvaamisessa ja 
luomisessa. Uusissa ohjelmissa tuotantoalalle on myönnetty 4 337 miljoonaa ecua eli 
47,4 prosenttia tavoitteen 2 kokonaismenoista kaudella 1997—1999 (45,2 prosenttia 
edellisellä kaudella). 
Teollisuus ja palvelut - kaikki lajit 
Noin 25 prosenttia tuottavaan ympäristöön myönnetystä kokonaisrahoituksesta (1088 
miljoonaa ecua) on varattu teollisuutta ja palveluja hyödyttäviin yleisinvestointeihin. 
Eniten tähän tarkoitukseen on käytetty varoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (564 
miljoonaa ecua), jossa 40 prosenttia maan rahoitusosuudesta on kohdennettu 
tuottavaan ympäristöön. Jäsenvaltioista Ranska (252 miljoonaa ecua) on myöntänyt 
toiseksi eniten varoja teollisuudelle ja palveluille. 
yvf 
Aluesuunnittelun ja -kehityksen toimintalinjat 
Koillis-Englaimissa (UK) kyseiset investoinnit (yhteensä 138,7 miljoonaa ecua eli 36 
prosenttia tavoitteen 2 kokonaismäärärahasta) keskittyvät strategisen alueellisen 
kehittämisen (toimintalinja 3) ja yhteisön taloudellisen kehittämisen (toimintalinja 4) 
toimenpiteisiin - jälkimmäisestä kerrotaan tarkemmin jäljempänä. Aikaisemman 
toimintalinjan mukaisilla toimilla pyritään sekä strategisten alueiden uudistamiseen että 
huomattavia työllisyysmahdollisuuksia omaavien alojen kehittämiseen. Toimintaan 
sisältyy kulttuurin ja matkailun kehittämispaketteja sekä tukea elinkeinoelämän ja 
työvoimatoimistojen toimien yhteensovittamiseen. Henkilöresurssien kehittämistäkään 
ei ole unohdettu - tarjolla on sekä koulutusta että muuta toimintaa kuten 
'"taitotarkastuksia" ja työmarkkinatutkimusta. 
Nykyisen teollisuustoiminnan tukeminen ja uusien toimintamuotojen kehittäminen 
Vaikka Rhône-Alpesin alueella (F) pyritään kehittämään uusia toimintamuotoja ja 
edistämään alueella harjoitettavia investointeja, alueen elinkeinostrategialla tuetaan 
lähinnä nykyistä teollisuutta. Tätä osoittaa ohjelma-asiakirjan toimintalinjalle 1 
(nykyisen toiminnan tukeminen ja uudistaminen) myönnetyn tuen suuruus, 50 
miljoonaa ecua, joka vastaa 33 prosenttia ohjelman kokonaisrahoituksesta. Kyseisen 
toimintalinjan toimiin sisältyvät yrityksille annettava välitön tuki (tuotantotekniikan 
parantaminen uudella teknologialla, laatujohtaminen, aineettomat investoinnit 
yritysstrategiaan, henkilöresurssien hallinnointi jne); uusien yritysten perustaminen 
(yleisten palvelujen järjestäminen, teknologian siirto, yrityshautomot); palvelualan 
kehit]täminen (uusien taitojen hankkiminen, taipeiden analysointi, tutkimuslaitosten ja 
korkeakoulujen tilojen ja laitteiden käyttömahdollisuus) ja henkilöresursseihin 
kohdistuvien investointien edistäminen ("taitotarkastukset", täsmäkoulutus jne.). 
PK-yritykset 
Kaiken kaikkiaan 16 prosenttia tavoitteen 2 rahoituksesta on kohdennettu PK-
yrityksille. Tavoitetta 2 koskevissa suuntaviivoissa ensisijaisena pidettiin PK-
yritysten kilpailukyvyn ja kansainvälistymisen vahvistamista mukaan lukien 
rahoituspalvelut ja teollinen yhteistyö parantamalla PK-yritysten hallintoa. Tämän 
lisäksi tärkeinä pidettiin kokonaisvaltaisen laatujohtamisen tarvetta sekä 
nykyaikaisen tieto- ja viestintätekniikan asemaa tietoyhteiskunnassa. 
AG 
PK-yritysten kilpailukyvyn vahvistaminen 
Ainoa Saksan ohjelma-asiakirjoihin sisältyvä nimenomaan PK-yrityksiin kohdistuva 
merkittävä ohjelma koskee Nordrhein-Westfalenin osavaltiota ja on suuruudeltaan 
47,7 miljoonaa ecua. Sen tavoitteisiin kuuluu PK-yritysten määrän lisääminen ja niiden 
valmentaminen maailmanlaajuiseen kilpailuun. Jälkimmäiseen tavoitteeseen pyritään 
lähinnä varmistamalla yritysten pääomarahoitus (mukaan lukien koronalennukset), 
kouluttamalla työntekijöitä ja ottamalla käyttöön uutta tekniikkaa. 
Tietoyhteiskuntaa koskeva valistus PK-yrityksissä 
Piemonten alueella (I) lähes neljännes ohjelman kokonaisrahoituksesta eli 71,2 
miljoonaa ecua varataan toimintalinjalle 3, joka koskee teknisten innovaatioiden 
levittämistä ja tietoyhteiskuntaa. Kyseessä ovat lähinnä yrityshautomot, jotka toimivat 
varsinkin teknologiakeskusten yhteydessä. Lisäksi toimintaan sisältyy PK-yrityksille 
suunnattua tietoyhteiskuntaa koskevaa tiedottamista ja neuvontaa. 
Paikalliset kehittämis- ja työllistämisaloitteet 
Tavoitetta 2 koskevissa suuntaviivoissa korostettiin neuvostolle osoitettua 
komission tiedonantoa(6), jossa käsiteltiin uusien työllistämiskeinojen kehittämistä 
täyttymättömien tarpeiden täyttämiseksi. 
Lähes kaikissa Yhdistyneen kuningaskunnan ohjelma-asiakirjoissa tämä 
maantieteellisesti eriytynyt toimintamalli sisältyy yhteisön taloudellisen kehittämisen 
toimintalinjoihin. Tavoitteena on keskittää resurssit tukikelpoisten alueiden kaikkein 
huonoimmassa asemassa oleviin ja syrjäytyneisiin yhteisöihin. Kaudella 1997—1999 
uutena kohdealueena on Thanet, ja Etelä-VValesin teollisuusalueella on vahvistettu 
entisiä toimia, joihin on sitouduttu. 
(6)KOM (95) 273, 13.6.1995, Paikallisten kehitys-ja työllistämisaloitteiden kannustamisstrategia 
Yhteisön taloudellinen kehittäminen 
Toimintalinja 5 eli yhteisön taloudellinen kehittäminen Yorkshiren ja Humbersiden 
alueella (UK) käsittää 25 prosenttia (99,7 miljoonaa ecua) alueen tavoitetta 2 
koskevasta talousarviosta. Toimintalinjan tavoitteena on kehittää kohdeyhteisöjen 
valmiuksia tukemalla taloudellista uudistumista ja ehkäistä alueen asukkaiden jäämistä 
taloudellisten mahdollisuuksien ulkopuolelle. Tämä tapahtuu kolmen pääasiallisen 
toimenpiteen muodossa: yhteisöjen omatoimisuuden tukeminen (Helping Communities 
to help themselves), työnsaannin edistäminen (Access to Work) ja yhteisöjen aktivointi 
(Qçfitjng Communities into Work). Toimenpiteisiin sisältyy yhteisössä tehtäviä 
tarkastuksia (mukaan lukien henkilöresurssit) ja alueellisten tarpeiden arviointia, 
yhteisön koulutus-, työllisyys- ja yritystoiminnan kehittämispalvelujen järjestämistä, 
syrjäseuduilta taajamiin ja kaupunkikeskuksiin suuntautuvien liikennepalvelujen 
parantamista ja teollisten kehittämisalueiden perustamista. ESR:n tukea on mahdollista 
saada toimiin, joilla edistetään yrittäjyyttä, uusien taitojen hankintaa ja taitojen 
laajentamista valtakunnalliselle tasolle sekä koulutukseen tai työllisyyteen liittyvää 
lasten tai muiden huollettavien hoitoon. 
Belgiassa Turnhoutin ohjelmaan on otettu uutena toimintalinjana paikallisen talouden 
kehittäminen. Paikallisiin kehittämis- ja työllistämisaloitteisiin sisältyy toimia, joilla 
vastataan paikallisiin tarpeisiin kulttuurin, ympäristön ja energiahuollon alalla. 
Limburgin vastaavilla toimintamalleilla pyritään luomaan 100 uutta työpaikkaa, joista 
ainakin puolet varattaisiin naisille. 
Alueelliset ja paikalliset työllisyyssopimukset 
Firenzessä kesäkuussa 1996 kokoontuneet valtioiden ja hallitusten päämiehet 
hyväksyivät komission suuntaviivat(7), joiden avulla pyritään vahvistamaan yhteisön 
rakenteellisten toimien vaikutusta työllisyyteen. Kuten komissiokin esitti työllisyyttä 
koskevassa luottamussopimuksessa, kokouksen osanottajat toivat erityisesti esille 
sopivalla alueellisella tasolla sovellettavan laaja-alaisen ja syvällisen 
kumppanuusperiaatteen tuomat edut toteutettaessa kyseisiä toimenpiteitä. Joulukuussa 
1996 Dublinissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti uudelleen kyseiset 
suuntaviivat työllisyyttä koskevassa julistuksessaan ja vaati noin 60 innovatiivisen 
pilottihankkeen nopeaa täytäntöönpanoa, jotta hankkeet voidaan muuntaa alueellisiksi 
ja paikallisiksi työllisyyssopimuksiksi, joiden ehdokasalueet ja -kaupungit kunkin 
jäsenvaltion kansalliset viranomaiset valitsevat Amsterdamin Eurooppa-neuvostolle 
esitetyn alueellisten työllisyyssopimusten täytäntöönpanoa koskevan komission 
väliraportin(8) mukaan kehitteillä on noin 90 sopimusehdotusta. Eurooppa-neuvosto oli 
erityisen tyytyväinen siihen, että jäsenvaltiot olivat vastanneet myönteisesti sen 
kehotukseen pilottihankkeiden ehdokkaita koskevien ehdotusten tekemiseksi. 
(7)KOM(96) 109 lopullinen, 20.3.1996, Yhteisön rakenteelliset loimet ja työllisyys 
(8) CSE(97) 3 lopullinen, 10.6.1997, Komission tiedonanto alueellisten työllisyyssopimusten 
täytäntöönpanon edi stymisestä 
AÎ 
Liitteessä 5 luetellaan 12 hanketta, jotka täyttävät tavoitteen 2 mukaiset 
työllisyyssopimuksen edellytykset, sekä tärkeimpiä sopimuskumppaneita koskevat 
yksityiskohdat ja väliaikaisen toimintasuunnitelman toimintalinjat. Taulukossa 
mainitaan lisäksi, koskevatko sopimukset pääasiallisesti tavoitteen 3 (Champagne-
Ardenne, Nord-Pas de Calais, Pays de la Loire, F) vai tavoitteen 4 (Bremen, D) 
mukaisia ESR-toimia. Abruzzia (1) koskevan sopimuksen luokitus osoittaa alueen 
siirtyneen tavoitteesta 1 tavoitteeseen 2 kuuluvaksi. 
Työllisyyssopimukset 
Nantesin esikaupunkia Saint-Herblainia (Pays de la Loire, F) koskevan alueellisen 
työllisyyssopimuksen tavoitteena on toimia aiempien onnistuneiden aloitteiden pohjalta 
ja luoda Samanlaista dynamiikkaa työpaikkojen luomiseksi. Taloudellista integraatiota 
koskevalla paikallisella suunnitelmalla pyrittiin alentamaan työttömyysastetta, joka oli 
noussut 17 prosenttiin lähinnä paikallisen teollisuuden (laivanrakennus, 
maataloustuotteet) taantumisen takia. Kaupunki palkkasi työttömiä järjestämään 
kulttuuri- ja urheilutapahtumia. Lisäksi yksityissektorilla luotiin työpaikkoja 
kodinhoitoavun, vanhustenhoidon ja jätteiden kierrätyksen alalla. Vuoden 1996 
loppuun mennessä suunnitelmasta oli hyötynyt yhteensä 352 työtöntä (joista 304 sai 
työpaikan ja 48 ammatillista koulutusta). Myös uuden sopimuksen piiriin kuuluu 
palkallisia viranomaisia, oppilaitoksia, järjestöjä ja yrityksiä, ja sen avulla pyritään 
löytämään uusia työllistymiskeinoja. 
Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa (D) kolme hiilikaivosaluetta, jotka kuuluvat 
lähes kokonaisuudessaan tavoitteen 2 ohjelma-alueisiin, liitetään yhteen kolmen 
sopimuksen verkostolla, jonka tavoitteena on uusien palvelujen kehittäminen taantuvan 
teollisuuden myötä menetettyjen työpaikkojen korvaamiseksi. Sopimuksen mukaiseen 
toimintasuunnitelmaan sisältyy innovaatioiden ja teknologian edistämistä sekä sijaintiin 
liittyvien tekijöiden parantamista. Sopimuspuolinaan osavaltion hallitus, kaupunkeja, 
yrityksiä, kauppakamareja, kaupan ja teollisuuden edustajia, korkeakouluja, 
tutkimuslaitoksia ja ammattiyhdistyksiä. 
Matkailu 
Kauden 1994—1996 tavoin Yhdistynyt kuningaskunta (211 miljoonaa ecua), 
Ranska (178 miljoonaa ecua) ja Italia (105 miljoonaa ecua) ovat varanneet eniten 
rahoitusta matkailualalle, jonka keskimääräinen osuus on 17 prosenttia tuotantoaloille 
myönnetyistä varoista. Vaikka matkailualalle myönnetään enemmän rahoitusta, sen 
prosentuaalinen kokonaisosuus on laskenut hieman verrattuna edelliseen kauteen. 
i% 
Alueen tuominen esille kansainvälisenä matkailukohteena 
Nord-Pas-De-Calais'ssa (F) jatketaan 18,288 miljoonan ecun turvin toimenpiteitä 
virkistys-, kulttuuri- ja urheilutilojen rakentamiseksi ja edellytysten luomiseksi alan 
yksityisille investoinneille. Yleistavoitteena on tehdä alueesta kansainvälinen 
matkailukohde varsinkin lähialueilta tuleville kävijöille (TGV-juna, kanaalitunneli, 
moottoritiet, lentokentät). Keskeisiin tavoitteisiin kuuluu kävijämäärän kasvattaminen 
miljoonalla henkilöllä ja yöpymisten lisääminen 150 000:11a. 
Etelâ-Walesin teollisuusalueen ohjelma-asiakirjassa tavoitteeksi on asetettu Cardiffin 
kehittäminen kansainväliseksi kaupunkimatkailukohteeksi, josta koko alue hyötyisi. 
Alueen matkailustrategian mukaisesti 23,094 miljoonan ecun määrärahalla (19 
prosenttia tuotantoaloille myönnetyistä varoista) rahoitetaan nykyisten 
matkailupalvelujen ja -kohteiden parantamista, valikoitujen strategisten 
johtohankkeiden kehittämistä ja markkjnointihankkeiden toteuttamista. 
Tuki-infrastruktuuri 
Kuten edellä todettiin, on pyritty luomaan tuki-infrastruktuuri, joka varmasti tukee 
tuotantoalan kehittämistä ja tarvitsee tässä nimenomaista oikeutusta. Tämän alan 
kokonaismenot ovat 1 210 miljoonaa ecua eli noin 28 prosenttia tuotantoaloille 
myönnetyistä varoista (13 prosenttia tavoitteen 2 kokonaismäärästä). Itse asiassa 
infrastruktuuriin varatun rahoituksen osuus aleni ohjelmaa koskevien neuvottelujen 
aikana; esimerkiksi Suomessa osuus laski 13 prosentista 10 prosenttiin talousarviosta, 
ja sovittiin, että selvitetään mahdollisuuksia saada lainaa Euroopan investointipankilta. 
Henkilöresurssit 
Tavoitteen 2 kokonaistalousarviosta on varattu hieman reilu kolmannes (3 092 
miljoonaa ecua) kaikenlaiseen henkilöresurssien kehittämiseen (mukaan lukien T&K-
toiminta), ja suurin osa rahoituksesta kohdistuu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja 
Ranskaan. Tavoitetta 2 koskevien suuntaviivojen toimintalinjoihin kuului PK-
yritysten omistajille ja johtajille annettava täsmäkoulutus ja ammatillisen koulutuksen 
mukauttaminen teknisiin ja organisatorisiin innovaatioihin. Toisaalta on tärkeää 
muistaa, että henkilöresurssien kehittäminen on laaja-alaista toimintaa, joka on 
olennainen tekijä kaikkien toimintalinjojen lujittamisessa. 
Sûo 
Johtamistaitojen kehittäminen 
Yhdistyneen kuningaskunnan suurimpaan ohjelmaan (West Midlands) yhdennetty 
Competitiveness Through People -kehittämiskampanja käsittää toimia, joilla kehitetään 
johtamistaitoja ja parannetaan PK-yritysten päällikköjen ja työnjohtajien taitoja, 
annetaan PK-yritysten työntekijöille ammatillista koulutusta ja täsmäkoulutusta ja 
pyritään vaikuttamaan PK-yrityksissä mahdollisesti vallitseviin näkemyksiin, joiden 
mukaan työntekijöiden taitojen kehittäminen olisi merkityksetöntä. 
Työpaikkoja luova koulutus 
Esimerkkinä pienemmistä ohjelmista Zuidoost-Brabantissa (NL) 33,8 miljoonaa ecua 
(31,5 prosenttia alueen tavoite 2 -määrärahoista) käytetään työssäkäyvien ja 
työttömien kouluttamiseen mukaan lukien matkailu-ja kaupunkien ympäristöhankkeet. 
Työmarkkinatoimiin kuuluvat työvoimakeskukset, joiden tarkoituksena on antaa 
työttömille mahdollisuus saada työkokemusta, helpottaa teknisen tietämyksen siirtoa ja 
säilyttää vanhempien (työttömien) työntekijöiden asiantuntemus. ESR tukee myös 
EAKR:n toimia tekemällä vapaaehtoistehtävistä "virallisia" ammatteja ja 
käynnistämällä uusia paikallisia työllisyysaloitteita (katso edellä) sosiaalihuollon alalla 
köyhillä seuduilla. 
Koulutustilat ja -välineet 
Koulutus tilojen ja -välineiden kokonaisrahoitus, 120 miljoonaa ecua, on alle yhden 
prosentin koko tavoitteen 2 talousarviosta. Kyseisiä menoeriä esiintyy lähinnä 
kahdeksassa Ranskan ohjelma-asiakirjassa, joista laajimmassa hankkeessa (Nord-Pas 
de Calais, 13,8 miljoonaa ecua) rakennetaan uusia ja korjataan entisiä tiloja ja 
hankitaan oppimateriaalia. 
Miesten ia naisten yhdenvertaisuus 
Verrattuna edelliseen ohjelmakauteen miesten ja naisten yhdenvertaisuuden periaate on 
voimakkaammin esillä kaikissa tavoite 2 -ohjelmissa kaudella 1997—1999, vaikkakin 
kyseinen toimintalinja ilmenee yleisesti laaja-alaisena tavoitteena eikä yksittäisten 
toimenpiteiden tasolla. ESR:n rahoittamissa toimissa miesten ja naisten 
yhdenvertaisuus huomioidaan useammin kuin EAKR.n rahoittamissa, tavallisesti 
"sukupuolineutraaleissa" toimissa. Ohjelmien taustatietoina esitetään tavallisesti 
sukupuolten mukaan eriteltyjä tilastoja. 
t* 
Enemmän työllistymismahdollisuuksia naisille 
Useissa Saksan ohjelmissa viitataan miesten ja naisten yhdenvertaisuuden 
edistämiseen ESR-toimien avulla. Naiset ovat usein kohderyhmänä näissä toimissa, 
joilla kehitetään henkilöresursseja koulutuksen, ammatillisen täydennyskoulutuksen ja 
uudelleenkoulutuksen avulla Nordrliein-VYestfalenin osavaltion ohjelmaan sisältyy 
kuitenkin erityinen naisia koskeva EAKR-toimi osana teknologian, innovaation ja 
tietotekniikan edistämistä. Toimenpiteen "Frau und Beruf (Nainen ja ammatti) 
tavoitteena on lisätä naisten työllistymismahdollisuuksia ja naisten johtamia yrityksiä. 
Tukea annetaan perustettaessa alueellisia keskuksia, jotka tarjoavat naisille esimerkiksi 
yhteistyössä PK-yritysten kanssa järjestettävää johtamiskoulutusta, auttavat naisia 
pääsemään takaisin työmarkkinoille ja parantamaan työolojaan sekä helpottamaan 
paluuta työelämään äitiysloman jälkeen. Lisäksi naisia rohkaistaan hakeutumaan 
perinteisesti miesvaltaisille aloille, esimerkiksi uuden teknologian pariin. 
Tutkimus ja tekninen kehitystyö 
Tavoitetta 2 koskevissa suuntaviivoissa ehdotettiin myös, että uusien ohjelmien olisi 
tarjottava entistä enemmän teknisten innovaatioiden mukanaan tuomiin 
työmahdollisuuksiin liittyvää koulutusta, jotta tulevaisuuden työpaikkoihin olisi 
saatavilla riittävästi päteviä työntekijöitä. Tekninen edistyminen (erityisesti T&K-
toiminnan kautta) sinänsä ei riittänyt takaamaan onnistuneita innovaatioita. Inhimilliset 
ja organisatoriset tekijät, varsinkin asiantuntemuksen ja pätevien työntekijöiden puute, 
olivat osoittautuneet Euroopan innovaatiojärjestelmien suurimmiksi heikkouksiksi. 
Samassa yhteydessä todettiin tarve hyödyntää nykyisiä T&K-toimia mahdollisimman 
tehokkaasti sekä parantaa teknologian siiiloa ja tutkimustulosten soveltamista 
käytäntöön. Kuten jäljempänä esitetyt esimerkit osoittavat, eräistä uusista ohjelma-
asiakirjoista käy ilmi, että paikalliset toimijat tuntevat entistä paremmin tehokkaan 
tutkimus-, kehitys-ja innovaatiojärjestelmän edellytykset. Edellytyksiin kuuluvat: 
toimenpiteet, joilla parannetaan alueiden kannalta tärkeiden alojen T&K-
valmiuksia edellyttäen, että alueilla on mahdollisuus kehittää kyseisiä aloja, 
toimenpiteet, joilla parannetaan strategisen suunnittelun valmiuksia 
mahdollisuuksien kartoittamiseksi sekä alueellisen kysynnän arvioimiseksi ja 
siihen vastaamiseksi, 
toimenpiteet, joilla kehitetään yrityksen sisäisiä sekä yritysten ja 
tutkimuskeskusten välisiä suhteita ja erityyppisiä verkostoja, 
toimenpiteet, joilla kehitetään strategisia johtamisvalmiuksia tekniikkojen 
tehokkaamman omaksumisen edistämiseksi yrityksissä ja eri toimialoilla, 
toimenpiteet, joilla edistetään tutkijoiden, teknisen henkilöstön ja johtajien 
liikkuvuutta parhaiden käytäntöjen oppimisen, soveltamisen ja 
täytäntöönpanon lisäämiseksi. 
»SL 
T&K-toiminnan ja innovaatioiden yhteenlasketut menot kasvoivat 77 prosenttia 691 
miljoonasta ecusta kaudella 1994—96 1226 miljoonaan ecuun kaudella 1997—99 
(osuus tavoitteen 2 kokonaisrahoituksesta kasvoi 10 prosentista 13 prosenttiin). Eniten 
tälle alalle investoivat Yhdistynyt kuningaskunta (327 miljoonaa ecua, 12 prosenttia 
maan tavoite 2 -kokonaisrahoituksesta) ja Ranska (322 miljoonaa ecua, 14 
prosenttia). Myös Suomen investoinnit olivat suhteellisen suuria. 
PK-yritysten innovaatioihin ja T&K-toimintaan tekemien investointien 
kannustaminen 
West Midlandsin (UK) alueella käytetään 85,6 miljoonaa ecua (19 prosenttia 
tavoitteen 2 kokonaisrahoituksesta) alueen innovaatioihin, teknologiaan sekä T&K-
toiminnan kehittämiseen. Tällä pyritään kannustamaan PK-yritysten osallistumista 
uuden teknologian kehittämiseen ja käyttöönottoon. Täytäntöönpano tapahtuu 
alueellisen innovaatiostrategian yhteydessä kolmen toimenpiteen avulla: innovatiivisten 
organisaatioiden luominen ja ylläpitäminen (Helping People to Create and Sustain 
Innovative Organisations) mukaan lukien innovaatioihin ja T&K-toimintaan liittyvät 
koulutustapahtumat, telematiikkaan liittyviä yrittämisen mahdollisuuksia esille tuovat 
toimet, esikuva-analyyseihin perustuvan asiantuntemuksen lisääminen parhaiden 
käytäntöjen kehittämisen helpottamiseksi, markkinoita ja teknologiaa koskevat visiot 
(Market and Technology Vision), joilla PK-yrityksiä kannustetaan tekemään 
pitkäaikaisia sijoituksia innovaatioihin, T&K-toimintaan ja teknologian siirtoon 
strategioinnin ja visioinnin perusteella, ja alueen henkisen pääoman hyödyntäminen ja 
kehittäminen (Exploitation and Development of Regional Intellectual Capital), jotta 
PK-yritykset saavat käyttöönsä innovaatioihin, T&K-toimintaan ja teknologian siirtoon 
tarvittavan infrastruktuurin, tiedot ja tukipohjan. 
Suunnitteluja uudistaminen 
Tavoitteeseen 2 kuuluvien teollisuus- ja kaupunkialueiden suunnitteluun ja 
uudistamiseen käytetään 1121 miljoonaa ecua eli noin 12 prosenttia tavoitteen 2 
kokonaisrahoituksesta. 
t\ 
Teollisuusalueet 
Suuret jäsenvaltiot käyttävät tälle toiminnan osa-alueelle 8—10 prosenttia tavoitteen 2 
määrärahoistaan; sen sijaan Saksassa käytetään 15 prosenttia, ensisijaisesti 
Nordrheîn-Westfalenin osavaltion 112,7 miljoonan ecun menoerän muodossa. 
Neljännes tavoitteen 2 määrärahoista kyseisellä alueella on varattu tähän 
toimintamuotoon, jonka tärkeimpiä toimenpiteitä ovat teollisen joutomaan 
uudistaminen ja rakennusten korjaaminen lähinnä PK-yritysten käyttöön. 
Toimenpiteiden seurauksena odotetaan syntyvän yli £4 000 työpaikkaa. 
Kaupunkialueet 
Ranska sijoittaa edelleen eniten tavoitteen 2 varoja kaupunkialueisiin: 207 miljoonaa 
ecua eli yhdeksän prosenttia kokonaisrahoituksestaan. Esimerkiksi Haute-
Normandien alueelle on varattu 14,8 miljoonaa ecua kaupunkiympäristön 
parantamiseen. Toimenpiteisiin sisältyy kaupunkialueiden saneerausta, julkisen 
liikenteen ja pyöräilyalueiden järjestämistä sekä kaikkein huonokuntoisimpien alueiden 
elämänlaadun kohottamiseen tähtääviä toimia sekä paikallisten yritysten ja palvelujen 
perustamista (katso paikalliset kehittämis- ja työllistämisaloitteet). 
Ympäristö 
Tavoitetta 2 koskevissa suuntaviivoissa käsiteltiin keinoja kestävän kehityksen 
saavuttamiseksi kahden laajemman aiheen yhteydessä. Ensinnäkin pyrittiin tekemään 
alueesta houkuttelevampi poistamalla teollisuuden aiheuttamia ympäristöhaittoja (katso 
'Suunnittelu ja uudistaminen' edellä) ja toiseksi käytettiin hyväksi ekotuotteita sekä 
ympäristöystävällisiä palveluja ja tekniikkaa. Jälkimmäiseen sisältyi 
ympäristökoulutuksen edistäminen, joka on kilpailuetuun myötävaikuttava tekijä. 
Ympäristötoimiin on varattu kaudelle 1997—99 yhteensä 479 miljoonaa ecua (397 
miljoonaa ecua kaudella 1994—96), joskin muihin tarkoituksiin kuten teollisuus- ja 
kaupunkialueiden uudistamiseen varatulla rahoituksella on myös omat vaikutuksensa 
ympäristöön. Yksi uusien ohjelmien ominaispiirteistä onkin ollut tapa, jolla ympäristö 
on yhdennetty laaia-alaisesti ohjelman muihin toimintalinjoihin. 
tot 
Ympäristön yhdentäminen muihin ohjehna-ahiliin 
Esimerkkinä ympäristönäkökohtien laaja-alaisesta yhdentämisestä mainittakoon 
Suomen ohjelma-asiakirja, jossa on muun muassa ehdotettu uudenlaisia asiantuntijoista 
koostuvia arviointiryhmiä, jotka arvioivat hankkeiden ympäristövaikutukset ennen 
päätöksentekoa. Tanskassa ympäristötoimet on yhdennetty täysin ohjelman muihin 
toimenpiteisiin. 
Investoinnit ympäristöteknologiaan 
Lukuun ottamatta kaupunkialueiden uudistamistoimien kustannuksia Toscanassa (I) 
tavoitteen 2 kokonaisrahoituksesta 18 prosenttia eli 28 miljoonaa ecua on varattu 
puhtaaseen teknologiaan investoivien yritysten rahoituskannustimiin. Tämä käsittää 
kierrätyksen, energian säästämisen sekä freonien ja hiilidioksidin määrää vähentävät 
innovatiiviset tuotantotekniikat. Tukea myönnetään myös teollisuusjätteen käsittelyyn 
ja kierrätykseen liittyvään infrastruktuuriin sekä riskialttiiden alueiden seurantaan ja 
valvontaan. Tavoitteena on saada toimintaan mukaan 30 yritystä ja parantaa 
teollisuusjätteen käsittelykapasiteettia 12 000 000 kuutiometrillä vuodessa. 
Berliinissä (D) käytetään 33,3 miljoonaa ecua liike-elämän ja teollisuuden piirissä 
toteutettaviin toimiin osana ympäristöohjelmaa ja tulevaisuuden ekologiaa koskevaa 
aloitetta. On arvioitu, että näillä toimilla vähennetään juomaveden kulutusta 54 000 
kuutiometriä ja jätevesien määrää 45 000 kuutiometriä vuodessa. Primaarienergian 
kulutusta vähentämällä (85 000 megawattituntia) säästetään vuodessa 6 000 tonnia 
raaka-aineita. 
Ohjelma-asiakirjoista neuvoteltaessa komissio vaati "ympäristöprofiilien" soveltamista, 
niin että kaikkiin suunnitelmiin oli sisällyttävä kyseisen alueen ympäristöä koskeva 
tilannearvio, suunnitelman strategioiden ja toimenpiteiden vaikutusten arviointi 
kestävän kehityksen kannalta sekä järjestelyt, joilla varmistetaan jäsenvaltioiden 
nimeämien ympäristöviranomaisten osallistuminen ohjelma-asiakirjojen valmisteluun ja 
täytäntöönpanoon. 
«r 
IV. PÄÄTELMÄT 
Komission koheesiokertomuksessa(y' todettiin, että tavoite 2 -alueiden on erityisen 
hankalaa selviytyä kansainvälisen kilpailun tuomista haasteista ja päästä osallisiksi 
unionin yleisestä vauraudesta mukaan lukien yhtenäismarkkinoiden luomat 
mahdollisuudet. Yhteisön tuen välittömänä tavoitteena oli ollut vähentää riippuvuutta 
vanhentuneista toimintamuodoista uudistamalla ja monipuolistamalla toimintaa, 
erityisesti kehittämällä omaehtoista yrityskulttuuria. 
Kauden 1997—99 uusissa tavoite 2 -ohjelmissa on enemmän kannustimia esimerkiksi 
investointeihin, joilla edistetään työvoimavaltaista kasvua ja kestävää kehitystä. 
Kehittämällä henkilöresursseja varmistetaan ammattitaitoisemman työvoiman 
saatavuus; tämä tapahtuu helpottamalla pääsyä mukautettuun, korkealaatuiseen 
koulutukseen, edistämällä yrittäjyyttä ja lisäämällä koulutus- ja 
työllistymisjärjestelmien, yritysten ja tutkimuksen välisiä yhteyksiä. Innovatiivisuuden 
lisäämiseksi on ollut myös tärkeää keskittyä enemmän suunnitelmiin, joiden tavoitteena 
on edistää tutkimus- ja kehitystoimintaa, teknologian siirtoa ja tutkimustulosten 
kehittämistä markkinakelpoisiksi tuotteiksi. Tällaiset suunnitelmat on yhdennettävä 
kaikilta osin alueen tai paikkakunnan elinkeinojärjestelmään ja tutkimus-, teknologia- ja 
innovaatiojärjestelmään. Paikallisen tuotannon ja palveluvalikoiman lisääminen myös 
kulttuuri-ja sosiaalialoilla on merkittävä uusien työpaikkojen lähde. 
Uudistaessaan rakennepolitiikkaansa seuraavaksi ohjelmakaudeksi unioni tunnustaa 
taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen uudistamiseen liittyvät jatkuvat ongelmat erityisesti 
vauraimmissa jäsenvaltioissa. Tämä ei koske ainoastaan taantuvia teollisuusalueita vaan 
myös elinkeinorakenteeltaan yksipuolisia, väestökatoa potevia maatalousalueita, 
vähäisen elinkeinotoiminnan ja korkean työttömyyden leimaamia kaupunkialueita sekä 
vaikeuksissa olevia kalastusalueita. Sen vuoksi tulevaisuudessa on omaksuttava 
yhdennetty toimintamalli, jota täydennetään paikallisilla toimenpiteillä yhteisön 
ohjelmien ja aloitteiden välisen synergian kehittämiseksi ja jossa otetaan huomioon 
erityisesti työttömyysaste, teollisen toiminnan tai maatalouden harjoittamisen aste ja 
sosiaalinen syrjäytyneisyys. 
Kauden 1997—99 uudet tavoite 2 -ohjelmat merkitsevät jo huomattavaa edistystä 
useilla edellä luetelluista aloista. Tässä tiedonannossa esitetään tiivistäen nykyisten 
ohjelmien keskeiset osatekijät ja toivotut vaikutukset ja tuodaan esille lisätoimenpiteitä 
edellyttävät alat; tiedonanto voinee osaltaan vaikuttaa taloudellista ja yhteiskunnallista 
uudistamista koskevaan toimintamalliin vuoden 1999 jälkeen. 
(9) KOM(96) 542 lopullinen, 6.11.%. Komission ensimmäinen kertomus taloudellisesta ja 
sosiaalisesta koheesiosta 
££ 
ANNEXE 1 
ANLAGE 1 
Breakdown by Funds and by regions of the Objective 2 CSFs and SPDs 1997-1999 
Répartition par Fonds et par régions des Docup et CCA objectif 2 1997-1999 
Aufgliederung nach Fonds und Ziel-2-Regionen der GFK und EPD 1997-1999 
Millions d'écus 
Belgique 
Aubange 
Limburg 
Meuse-Vesdre 
Turnhout 
Allemagne 
Bayern 
Bremen 
Hessen 
Niedersachsen 
Nordrhein-Westfalen 
Rheinland-Pfalz 
Saarland 
Schleswig-Holstein 
West-Berlin 
Danemark 
Lolland 
Nordjylland 
Espagne 
Aragon 
Baléares 
Catalufta 
La Rioja 
Madrid 
Navarra 
Pais Vasco 
France 
Alsace 
Aquitaine 
Auvergne 
Basse-Normandie 
Bretagne 
Bourgogne 
Centre 
Champagne-A rdennes 
Franche-Comté 
Haute-Normandie 
Languedoc-Roussillon 
Lorraine 
Midi-Pyrénées 
Nord-Pas-de-Calais 
Pays de la Loire 
Picardie 
Poitou-Charen tes 
Provence-Alpes-Côte d'Azur 
Rhône-Alpes FEDER 
173,1 
1,0 
51,0 
95,1 
26,0 
639,9 
13,7 
35,8 
26,5 
33,3 
336,0 
17,9 
41,6 
11,8 
123,3 
SU 
9,3 
43.4 
1132,4 
78,8 
12.6 
559,6 
15,7 
153,5 
20,4 
291,9 
1852,1 
17.2 
108,5 
69,4 
66.0 
101.6 
58,8 
32,1 
97.1 
47,7 
127,8 
85.1 
143.5 
43,0 
309.0 
130.5 
108,0 
51.4 
131.4 
124.0 FSE 
43,1 
o.o 
16.9 
19,3 
6,8 
261,2 
6,0 
19,3 
3,5 
16.6 
114,6 
9.6 
17.3 
6.3 
67.9 
15,5 
4.5 
11.0 
352,6 
29.7 
2.6 
150.1 
2.6 
58.8 
7.2 
101.7 
394,2 
4.8 
24,0 
12.9 
14.3 
16,7 
10,9 
5.9 
16,7 
8,5 
36.4 
13.8 
30.1 
10.0 
66.4 
32,0 
31.6 
11,4 
23.0 
24.9 TOTAL 
216,1 
1,0 
67,8 
114,4 
32,9 
901,1 
19,8 
55,1 
30,0 
49,9 
450,6 
27.6 
58,9 
18,1 
191,2 
68,2 
13,8 
54,4 
1485,0 
108,4 
15,2 
709,7 
18,4 
212,2 
27,6 
393,5 
2246,3 
21,9 
132,5 
82,3 
80,3 
118,3 
69,7 
38,0 
113,8 
56,2 
164,2 
98,9 
173,6 
53,0 
375.4 
162,5 
139,6 
62,9 
154,4 
148,9 
If 
Breakdown by Funds and by regions of the Objective 2 CSFs and SPDs 1997-1999 
Répartition par Fonds et par régions des Docup et CCA objectif 2 1997-1999 
Aufgliederung nach Fonds und Ziel-2-Regionen der GFK und EPD 1997-1999 
(suite) 
Millions d'écus 
Italie 
Emilia-Romagna 
Friuli-Venezia Giulia 
Lazio 
Liguria 
Lombardia 
Marche 
Piemonte 
Toscana 
Umbria 
Va He d'Aosta 
Veneto 
Luxembourg 
Pays-Bas 
A rnhem-Nijmegen 
Groningen-Zuidoost Drenthe 
Twente 
Zuid Limburg 
Zuidoost-Brabant 
Finlande 
Royaume-Uni 
Eastern Scotland 
East Midlands 
Gibraltar 
Greater London (East London and the Lee Valley) 
Industrial South Wales 
North East England 
North West England (Greater Manchester, Lancashire and Cheshire) 
Plymouth 
Thanet 
West Cumbria and Furness 
West Midlands 
Western Scotland 
Yorkshire and Humberside 
TOTAL 
Ventilation par Fonds FEDER 
782,7 
11,3 
28,0 
62,4 
92,5 
26.2 
27.7 
259.9 
128.9 
42,1 
13,2 
90,5 
8,0 
292,3 
51,9 
75,0 
50.8 
42.0 
72,5 
105,528 
2014,2 
110,7 
84,9 
4,8 
76,4 
200,8 
282,2 
289.8 
31.3 
18.5 
24.0 
333.5 
263.6 
293.5 
7053,0 
77,1% FSE 
185,1 
2.8 
11,2 
14.6 
37,0 
7,8 
3.3 
49,6 
30,0 
11.0 
0.3 
17.3 
1,8 
149,9 
24.9 
38.0 
28.6 
23.6 
34.8 
29,765 
à 
661,6 
29.2 
28.8 
1,2 
25.2 
53.6 
96.2 
115.0 
7.2 
3.9 
8.4 
114.7 
70.9 
107.2 
2094,6 
22,9% TOTAL 
967,7 
14.2 
39.2 
76,9 
129,5 
34,0 
31,0 
309,5 
158.9 
53.1 
13.5 
107.8 
9,8 
442,1 
76.8 
113.1 
79,4 
65,5 
107,3 
135,293 
2675,8 
139,9 
113,7 
6,1 
101,7 
254,4 
378,4 
404,9 
38,6 
22,4 
32,4 
448,2 
334,5 
400,7 
9147,6 
100,0% 
n 
LIITE 3 
BELGIA 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 15. huhtikuuta ja 24. heinäkuuta 1997 välisenä aikana neljä 
yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa (YOA), jotka koskivat Belgiassa sijaitsevia Limburgin, 
Turnhoutin, Aubangen ja Liègen alueita, jotka ovat oikeutettuja saamaan tavoite 2 
-tukea rakennerahastoista. 
Rahastoista saatava kokonaistuki (mukaan lukien ohjelmakaudelta 1994—1996 jääneet 
26 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät varat) on suuruudeltaan 216 miljoonaa 
ecua (EAKR 80 prosenttia, ESR 20 prosenttia) ja jakautuu seuraavasti: 
•i- miljoonaa ecua 
miljoonaa ecua J 
Limburg 67,8 Liège 114,4 
Turnhout 32,8 Aubange 1,0 
Alueelliset kehittämisstrategiat 
Sekä Limburgia että Turnhoutia koskevissa asiakirjoissa strateginen tavoite on 
sosioekonomisen kehittämisen avulla luoda uusia työpaikkoja kuitenkaan 
vahingoittamatta ympäristöä. Au hangelle suunnitellulla strategialla pyritään 
sulauttamaan hiljattain perustetut suuret liikeyritykset seudun taloudelliseen 
rakenteeseen, erityisesti tukemalla yritysten välisiä yhteyksiä alihankinnan, tutkimuksen 
ja kehityksen, logistiikan ja ulkoisten palveluiden kautta. Liègen ohjelma-asiakirjassa 
jatkuu ohjelmakauden 1994—1996 metalliteollisuuden rakennemuutoksen strategia, ja 
samalla tuetaan kasvumahdollisuuksia omaavia aloja kannustamalla sijoitustoimintaa, 
tutkimusta ja kehitystä sekä koulutusta. 
Kehittämisen toimintalinjat 
Limburgilla ja Turnhoutilla on kolme yhteistä toimintalinjaa, lisäksi Turnhoutissa 
paikallisen talouden kehittämisen toimintalinjaan sisältyvät myös paikalliset 
työllistämisaloitteet. 
• Teollisuus 
• Palveluala 
• Ympäristö 
• Paikallinen talous (Turnhout) 
fr 
Liègen kohdalla sovittiin seuraavista toimintalinjoista: 
• Dynaamisuus ja talouden monipuolistaminen 
• Teknologinen innovaatio 
• Seudun houkuttelevuus 
• Työllistämisen voimaperäistäminen sosiaalisen markkinatalouden avulla 
Aubangessa on ryhdytty toimiin PK-yritysten alueeseen sulauttamisen edistämiseksi 
yhden toimintalinjan avulla: 
Liiketoiminnan ja työllistämisen tukeminen tietoyhteiskunnan paremman tuntemisen 
avulla. 
Vaikutukset 
Limburgissa paikallisilla työllistämisaloitteilla pyritään luomaan 100 uutta työpaikkaa, 
joista puolet on tarkoitettu naisille. Muita tavoitteita ovat esimerkiksi koulutuspaikan 
tarjoaminen 13 625 henkilölle, 35 uuden yrityksen perustaminer joka vuosi sekä 40 
hehtaarin suuruisen maa-alueen uudistaminen taloudelliseen toimintaan soveltuvaksi. 
Turnhoutin ohjelma-asiakirjassa pyritään luomaan 5 800 uutta työpaikkaa, 5 000 
koulutuspaikkaa, 250 teknologisiin ja innovatiivisiin hankkeisiin suuntautuvaa PK-
yritystä, 16 000 m2 uusia PK-yrityksiä ja 130 hehtaaria maa-alueita 
teolliseen/kaupalliseen käyttöön. Aubangeen odotetaan syntyvän 50 ja Liègeen 5 000 
uutta työpaikkaa vuoden 1999 loppuun mennessä, ja samalla työttömyysasteen osalta 
tavoitetaan valtakunnallinen keskiarvo. 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Komission, Flanderin viranomaisten ja asianomaisten alueiden välillä käydyissä 
neuvotteluissa sovittiin Turnhoutin ja Limburgin kehittämisohjelmien 
vahvistamisesta seuraavien teemojen mukaisesti: 
- Yhdenvertaisuutta edistäviä toimia täsmennettiin, samoin tietoyhteiskunnan 
korostamista. Toiminnan keskittyminen seutujen pahimmin kärsineisiin alueisiin 
taattiin. 
- Infrastruktuurien tukemiseen käytettyä osuutta pienennettiin ja sen sijaan lisättiin 
yritystoiminnan (PK-yritykset) tukemiseen suunnattuja toimia. Esimerkiksi Fenix-
hankkeen talousarviota pienennettiin ja uudet työpaikat varattiin seudun asukkaille. 
Jäljellejääneiden infrastruktuureihin liittyvien toimien osalta oli myös osoitettava suora 
yhteys taloudelliseen toimintaan ja työpaikkojen luomiseen. 
- Työpaikkojen luomista suosivien toimien merkitystä korostettiin sisällyttämällä 
jokaiseen toimeen ryysinen osoitin sekä määräys, jonka mukaan jokaisen hankkeen 
työllistävä vaikutus olisi pystyttävä osoittamaan. Paikallistaloutta koskevassa 
3>fc> 
toimintalinjassa keskitytään hankkeisiin, joilla on paikallista vaikutusta, toisin kuin 
muissa toimintalinjoissa, joiden vaikutus on alueellinen. 
- Ympäristöraportointia, esimerkiksi seudun ympäristöprofiilia ja hankkeiden 
vaikutuksia ympäristöön käsittelevää vuotuista kertomusta koskevia ehtoja 
tiukennettiin. Ohjelmaan kuuluu erityisesti ympäristönäkökulmia koskeva toimintalinja. 
- Ohjelmasuunnittelua hiottiin, toisin sanoen saatiin aikaan parempi johdonmukaisuus 
sosioekonomisen analyysin sekä eri toimintalinjojen ja toimenpidekokonaisuuksien 
välillä, ja myös rahastojen välillä. 
Viimeksi mainittu seikka oli myös oleellinen osatekijä Liègen ja Aubangen 
kehittämisohjelmia koskevissa neuvotteluissa. Näillä seuduilla johdonmukaisuus 
saavutettiin pääasiassa: 
- vähentämällä selvästi toimien lukumäärää, jotta saataisiin aikaan parempi 
johdonmukaisuus toimenpidekokonaisuuksien ja YOA:n kokonaisstrategian välillä, 
- määrittelemällä valintaperusteet ottaen huomioon työllisyysvaikutus, 
- parantamalla eräiden toimenpiteiden täytäntöönpanoon liittyviä järjestelyjä, jotta 
tehostettaisiin niiden vaikutusta paikallisiin PK-yrityksiin, 
- suuntaamalla uudelleen tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen liittyviä 
toimenpidekokonaisuuksia korostamalla yritystoiminnan tarpeiden analysointia sekä 
hyödyntämällä tutkimusta ja levittämällä innovaatiota PK-yrityksiin. 
- kieltäytymällä hyväksymästä joitakin ehdotettuja investointeja infrastruktuureihin. 
3-i 
TANSKA 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 22. huhtikuuta 1997 kaksi yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa, jotka 
koskivat tanskalaisia Pohjois-Jyllaiinin ja Lollandin alueita, jotka ovat oikeutettuja 
saamaan tavoite 2 -tukea rakennerahastoista. Rahastoista saatava kokonaistuki, 
mukaan lukien edellisiltä ohjelmakausilta siirretyt 2,7 miljoonan ecun suuruiset 
käyttämättömät varat, on suuruudeltaan 68,23 miljoonaa ecua (EAKR 77 % ja ESR 
23 %) ja jakautuu seuraavasti: 
miljoonaa ecua 
Pohjois-Jyllanti 54,40 
Lolland 13,83 
Alueelliset kehittämisstrategiat 
Pohjois-Jyllantia koskevan ohjelma-asiakirjan strateginen kokonaistavoite on 
vahvistaa alueen liikeyritysten kasvuedellytyksiä ja siten yleisesti ottaen lisätä 
työpaikkoja tavoite 2 -alueella. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi luotu strategia on 
"kokonaisvaltaistaminen", toisin sanoen vahvistetaan , yritysttn kykyä kilpailla 
kansainvälisesti innovaation, monipuolistamisen, paremman osaamisen sekä 
koulutuksen ja perusrakenteiden vahvistamisen avulla. Lollandia koskeva strategia 
sisältää alueen tarjoamien mahdollisuuksien kehittämisen ja hyödyntämisen, sekä alueen 
ja toisaalta kansallisen ja taloudellisen ympäristön välisen vuorovaikutuksen 
kehittämisen. 
Kehittämisen toimintalinjat 
Pohjois-Jyllannin kohdalla strategia sisältää kaksi toimintalinjaa: 
• Tuotantoteollisuuden ja palveluelinkeinojen kokonaisvaltaistaminen 
• Matkailualan kokonaisvaltaistaminen 
Lollandissa pääasiallinen toimintalinja on 
Liiketoiminnan kehittäminen alueen tarjoamien mahdollisuuksien avulla 
M_ 
Vaikutukset 
Työpaikkojen luomiseen tai turvaamiseen liittyvien määrällisesti yksilöityjen 
tavoitteiden lisäksi (katso varsinainen teksti) ohjelman muita tavoitteita ovat: 
Pohjois-Jyllanti: 
- luoda 17 liikeyritystä 
- kasvattaa PK-yritysten liikevaihtoa 313 miljoonalla eculla 
- ottaa käyttöön uutta teknologiaa ja tuotantoprosesseja joka toisen ohjelma-
asiakirjan avulla 
- luoda uusia markkinoita 55 prosentissa hankkeista 
- tarjota koulutusta noin 4 800 ihmiselle 
Loi land: 
- tarjota koulutusta 600 ihmiselle 
- muita vaikutusten osoittimia kuten teknologian taso PK-yrityksissä, luotujen 
kontaktien lukumäärä tutkimus-ja kehitystoiminnassa, uusia markkinoita luovat 
PK-yritykset 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Kaksi Tanskan tavoitetta 2 koskevaa ohjelma-asiakirjaa kaudella 1997—1999 laadittiin 
tiiviissä yhteistyössä kyseisten alueiden, jäsenvaltioiden ja komission virkamiesten 
välillä. Asiasta neuvoteltiin Kööpenhaminassa marraskuussa 1996. Tapaamiseen 
osallistui molempien alueiden sekä jäsenvaltioiden ja komission edustajia. Tapaamiseen 
mennessä ohjelmakauden 1994—1996 puolivälin arviointi oli saatu lähes päätökseen, 
minkä ansiosta neuvottelun osallistujilla oli käytettävissään kyseisessä kertomuksessa 
annetut suositukset. 
Erityisesti voidaan korostaa seuraavia seikkoja: 
Aluetta koskevaa sosioekonomista analyysiä laajennettiin huomattavasti 
ja se saatettiin ajan tasalle alueen oloja, tarpeita ja mahdollisuuksia kuvaavien 
uusimpien lukujen mukaisesti. Lollandin osalta toimet johtivat uuden 
suunnitelman laatimiseen, jonka avulla voidaan vastata yksilöllisiin 
koulutustarpeisiin työttömyysuhan alaisten henkilöiden kohdalla. 
Lollandia koskevaan ohjelmaan tehtiin pieniä tarkistuksia, sen sijaan 
Pohjois-Jyllantia koskeva kokonaisstrategia muutettiin jo ennen neuvotteluja 
"teollistamisesta" "kokonaisvaltaistumiseksi". 
Pohjois-Jyllantia koskevan ohjelman rakennetta muutettiin ohjelman 
hallinnoinnin yksinkertaistamiseksi 
Yrityksille myönnettävää suoraa investointitukea vähennetään, ja sen 
sijaan painotetaan enemmän ohjelman kattamien yritysten toimintakehysten 
parantamista. 
Ammatillista koulutusta, suunnittelua, joustavaa 
ammattikoulutustarjontaa, työvuorotteluhankkeita ja aikuisille tarkoitettuja 
oppisopimushankkeita tuetaan. 
3»3 
Uusissa ohjelmissa investoinnit yhteiskunnan infrastruktuureihin on 
korvattu investoinneilla strategisiin rakenteisiin (esimerkiksi tutkimus- ja 
kehitystyörakenteiden sekä viestintää ja tiedottamista edistävien rakenteiden 
tukeminen). 
Vaikka Tanskan oikeusjärjestelmä jo sinänsä sisältää naisten ja miesten 
tasa-arvoisuuden ja yhdenvertaisuus kuuluu niihin laaja-alaisiin tavoitteisiin, 
joihin Tanskan viranomaiset ovat sitoutuneet, ohjelmat sisältävät erityisesti 
naisten ammattitaidon lisäämiseen keskittyviä toimia 
Erityistä huomiota kiinnitettiin määrällisiin osoittimiin, ja PHYSIN-
tieto-kantaan ajantasaistettuja tietoja toimittavaa järjestelmää tehostettiin. 
Seurantakomiteaan kuuluu nyt myös ympäristöviranomaisten edustajia. 
^>q 
SAKSA 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 7. toukokuuta 1997 yhdeksän yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa, jotka 
koskivat Saksassa sijaitsevia alueita Baijeri, Berliini, Bremen, Hessen, 
Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland ja Schleswig-
Holstein, jotka ovat oikeutettuja saamaan tavoite 2 -tukea rakennerahastoista. 
Rahastoista saatava kokonaistuki (mukaan lukien ohjelmakaudelta 1994—1996 
siirretyt 40 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät varat) on suuruudeltaan 901 
miljoonaa ecua (EAKR 71 % ja ESR 29 %) ja jakautuu seuraavasti: 
Baijeri 
Berliini 
Bremen 
Hessen 
Niedersachsen miljoonaa ecua 
19,8 
191,2 
55,1 
29,9 
49,9 miljoonaa 
ecua 
Nordrhein-Westfalen 
Rheinland-Pfalz 
Saarland 
Schleswig-Holstein 450,6 
27,6 
58,9 
18,0 
Alueelliset kehittämisstrategiat 
Baijerin osalta tärkein strateginen tavoite on edelleen vähentää riippuvuutta 
perinteisestä teollisuudesta monipuolistumalla ja keskittymällä kasvualoihin sekä 
suojaamalla alueen taloutta kriisitilanteilta. 
Berliinin strategiassa pyritään pysäyttämään teollisuuden taantumiskehitys sekä 
tasoittamaan eroja Itä- ja Länsi-Berliinin välillä. Länsi-Berliini toimii Itä-Berliinin ja 
ympäröivän alueen talouskasvun vauhdittajana. 
Bremenin strategiassa yhdistetään kaikki rakenteelliset kehittämistoimet; näin pyritään 
erityisesti monipuolistamaan alueen elinkeinorakennetta, vahvistamaan palvelu- ja 
matkailualaa sekä parantamaan sijaintiin liittyviä tekijöitä ympäristönsuojelu ja 
ympäristön parantaminen mukaan lukien. Hessenin omaksumassa toimintamallissa 
tuetaan liiketoimintaa ja PK-yrityksiä lailliset velvoitteet ylittävällä tavalla 
ympäristöinvestointien osalta. 
Niedersachsenin strategiassa tärkein tavoite on sama kuin ohjelmakaudella 1994— 
1996: ratkaista teollisuuden rakennemuutoksen aiheuttaman työpaikkojen vähenemisen 
ongelma. Nordrhein-Westlalenin strategisia tavoitteita ovat talouden ja 
ympäristönsuojelun liittäminen toisiinsa sekä pääsy merkittäväksi toimijaksi 
mediateollisuudessa. 
lr 
Rheinland-Pfalzissa tavoitteena on vahvistaa kasvua ja työllisyystilannetta ja samalla 
tehostaa liiketoiminnan kilpailukykyä yleisesti ottaen ja erityisesti PK-yritysten osalta. 
Saarlandin kehittämistavoitteita ovat liikenne- ja viestintätoiminnan tehostaminen sekä 
rajat ylittävän yhteistyön tehokkaampi hyödyntäminen (Saarland-Lorraine-
Luxemburg). Schleswig-Holsteinin strategia on aiempien toimintalinjojen mukainen ja 
sillä pyritään vähentämään Kielin rakenteellisia ongelmia, joiden syynä on 
laivanrakennusalan murros ja varusteluteollisuuden uudistaminen. 
Kehittämisen toimintalinjat 
Edellä mainittujen strategisten tavoitteiden saavuttamiseksi ohjelma-asiakirjoihin on 
yksilöity seuraavat toimintalinjat: 
• Teollisuuden (myös taideteollisuuden) monipuolistaminen ja uudenaikaistaminen 
(esim. Bremen ja Niedersachsen) 
• Taloudelliseen toimintaan liittyvä infrastruktuuri (esim. Baijeri, Berliini, 
Rheinland-Pfalz, Schleswig-Holstein) 
• Teknologinen kehitys ja innovaatio (esim. Berliini, Nordrhein-Westfalen, 
Rheinland-Pfalz, Saarland) 
• Henkilöresurssien kehittäminen, koulutus ja ammattitaidon lisääminen (kaikki 
ohjelma-asiakirjat) 
• Ympäristönsuojelu, joutomaan uudistaminen jne. (esim. Berliini, Bremen, 
Nordrhein-Westfalen, Saarland) 
Vaikutukset 
Kaikki yhtenäiset ohjelma-asiakirjat sisältävät ohjelmien vaikutusten ennakkoarvioinnit, 
mukaan lukien arviot työpaikkojen nettolisäyksestä tukikelpoisella alueella (katso 
varsinainen teksti) sekä useista muista määrällisesti yksilöitävistä fyysisistä ja 
taloudellisista tuloksista. Tällaisia ovat esimerkiksi 200 hehtaarin joutomaan 
uudistaminen Bremenissä, noin 100-200 työttömän kouluttaminen Hessenissä, raaka-
aineen kierrättäminen 6 000 tonnin vuosivauhdilla Berliinissä, 100 000 
maantiekuljetuksen siirtäminen vuosittain rautateille (Nordrhein-Westfalen) sekä 
teknologian siirtoa koskevat 3 000 neuvontapalvelua ja 50 seminaaria vuodessa 
(Saarland). 
36 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Keskustelu kauden 1997—1999 alueellisten kehittämisohjelmien muodostaja sisällöstä 
alkoi melko varhaisessa vaiheessa. Tavoite 2 -ohjelman seurantakomitean kokouksessa 
14. ja 15. toukokuuta 1996 käsiteltiin tärkeitä uusia suunnitelmia koskevia asioita 
kuten tavoite 2 -ohjelman poliittisia painopistealueita, rahoituksen kohdentamista 
yksittäisille osavaltioille sekä arviointivaatimuksia, jotta voitaisiin varmistaa niiden 
huomioiminen suunnitelmaa laadittaessa. Elokuussa 1996 jätetyt alueelliset 
kehittämissuunnitelmat noudattivat ennalta sovittua ja yhdenmukaista rakennetta, mikä 
helpotti jokaisesta yhdeksästä ohjelmasta tämän jälkeen käytyjä yksityiskohtaisia 
keskusteluja. Tämän ansiosta strategiset kokonaistavoitteet, toimintalinjat ja 
toimenpidekokonaisuudet ovat toisiinsa nähden yhtenäisiä. Lisäksi useimmissa uusissa 
ohjelma-asiakirjoissa ehdotetaan konkreettisia toimia hankkeiden tasolla. 
Vaikka edellisissä yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa omaksutun linjan jatkuminen on 
tyypillistä, kaikissa uusissa ohjelma-asiakirjoissa on keskitytty komission suuntaviivojen 
toimintalinjoihin. Neuvotteluissa päästiin seuraaviin tuloksiin, joissa näkyy selvää 
edistystä edelliseen ohjelmakauteen verrattuna: 
Kaikissa ohjelma-asiakirjoissa korostetaan työllistämiseen liittyviä 
tavoitteita. Näin ollen useissa ohjelmissa (Berlin, Nordrhein-Westfalen) on 
selvästi lisätty työllistämistukia verrattuna koulutukseen liittyviin toimiin. 
Edellisellä kaudella huonosti työllisyyttä edistäviksi osoittautuneita toimia ei 
jatkettu. 
Ympäristötoimet ja yhdenvertaisuus sisällytettiin toimintalinjoihin laaja-
alaisina tavoitteina ja mahdollisuuksien mukaan erityistoimina. 
PK-yrityksiä tukevia toimenpidekokonaisuuksia lisättiin ja kohdennettiin 
tarkemmin niiden tarpeita vastaaviksi (esim. tutkimus- ja kehitystyössä ja 
riskipääoman rahoittamisessa). 
EAKR:n ja ESR:n toimien välistä synergiaa tehostettiin. 
Tavoite 2 -ohjelman toimenpiteiden sekä tavoitteiden 3 ja 4 mukaisesti 
toteutettujen ohjelmien toimenpiteiden välillä pyrittiin yhdenmukaisuuteen ja 
täydentävyyteen. 
Suunnitelmiin sisällytettiin työllisyyssopimusten mukaiset nykyiset ja 
uudet toimenpidekokonaisuudet. 
Tavoitteiden määrällinen yksilöiminen on parantunut huomattavasti 
odotettavissa olevien tulosten osalta 
Paikallisen kehittämisen toimintalinja (uudet työllistämiskeinot) on 
toteutettu tarjoamalla koulutusta erilaisia palveluammatteja varten (liike-elämän 
palveluista sosiaalisiin palveluihin tai ympäristötoimintaan). 
5¥-
Taustaa ESPANJA 
Komissio hyväksyi 12. kesäkuuta 1997 Espanjan tukikelpoisia tavoite 2-alueita 
koskevan yhteisön tukikehyksen (YTK) kaudelle 1997—1999. YTK toteutetaan 
seitsemän alueellisen toimenpideohjelman ja yhden monialueisen ESR-
toimenpideohjelman avulla. 
Rakennerahastoista saatava kokonaistuki, mukaan lukien ohjelmakaudelta 1994—1996 
siirretyt 156 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät varat, on suuruudeltaan 1 485 
miljoonaa ecua (EAKR 76 % ja ESR 24 %) ja jakautuu seuraavasti: 
Aragön 
Baléares 
Cataluna miljoonaa ecua 
108,44 
15,19 
709,69 Madrid 
Navarra 
La Rioja 
Pais Vasco miljoonaa ecua 
212,23 
27,63 
18,35 
393,51 
Alueelliset kehittämisstrategiat 
Yhteisön tukikehyksen strategia on yhdenmukainen edellisen kauden (1994—1996) 
YTK:n kanssa siltä osin, että siinä keskitytään työpaikkojen luomiseen ja yritysten 
kilpailukyvyn lisäämiseen. 
Kehittämisen toimintalinjat 
Alueellisen kehittämisstrategian tavoitteiden saavuttamista tuetaan seuraavien 
toimintalinjojen avulla: 
Työllistämisen ja yritysten kilpailukyvyn tukeminen 
Ympäristönsuojelu ja ympäristön parantaminen 
T&K, teknologia ja innovaatio 
Taloudelliseen toimintaan liittyvän liikenteen kehittäminen 
Paikallinen ja kaupunkialueiden kehittäminen 
Vaikutukset 
Jokaiselle edellä mainitulle toimintalinjalle on kehitetty omat määrälliset osoittimensa, 
esimerkiksi yritysten lukumäärä 10 000 asukasta kohti (toimintalinja 1), uusilla laitteilla 
käsitellyn jätteen prosentuaalinen osuus (toimintalinja 2), tutkimuksen ja teknologisen 
kehittämisen prosentuaalinen työllistävyys verrattuna kokonaistyöllisyyteen 
(toimintalinja 3), tie- tai rataverkon tiheys (toimintalinja 4) ja työttömyyden 
keskimääräinen kesto (toimintalinja 5). 
18 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Komission selvityksen mukaisesti ja YTK: n luomiseen tähtäävien 
yhteistyöneuvottelujen tuloksena alkuperäiseen suunnitelmaan tehtiin seuraavat 
muutokset: 
Uudistamissuunnitelmaan verrattuna YTK:ssa osoitetaan enemmän 
rahoitustukea PK-yrityksille tuottavien investointien, pehmeiden toimien ja 
ammatillisen koulutuksen aloilla. 
EAKR:n rahoitusosuutta toimintalinjalla 3 (tutkimus, teknologia ja 
innovaatio) on lisätty. 
EAKR:n ja ESR:n yhdessä rahoittamia toimia on pystytty sovittamaan 
paremmin yhteen, ja lisäksi on voitu selvästi eriyttää ESR:n tavoite 2 
-ohjelmaan liittyvät toimenpiteet verrattuna tavoitteisiin 3 ja 4 liittyviin 
tukitoimiin. 
EU:n yhteisrahoituksen määrää toimintalinjalla 4 (taloudelliseen 
toimintaan liittyvä liikenne) on vähennetty verrattuna alkuperäiseen tasoon. 
ESR:n toimet toimintalinjalla 2 (ympäristönsuojelu) yksilöidään 
erikseen, mikä lisää merkittävästi ESR:n osallistumisen näkyvyyttä tällä alalla. 
^ 
RANSKA 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 24. maaliskuuta ja 4. elokuuta 1997 välisenä aikana Lorrainea 
lukuunottamatta 19 yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa, jotka koskivat Ranskassa sijaitsevia 
alueita, jotka ovat oikeutettuja saamaan tavoite 2 -tukea rakennerahastoista. 
Rahastoista saatava kokonaistuki (mukaan lukien ohjelmakaudelta 1994—1996 
siirretyt 208,6 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät varat lukuun ottamatta niitä 
39,4 miljoonaa ecua, joita ei ole vielä kohdennettu puolustusteollisuutta ja teknistä 
avunantoa rahoittavaan monialueiseen ohjelmaan) on suuruudeltaan 2 246 miljoonaa 
ecua (EAKR 82 % ja ESR 18 %) ja jakautuu seuraavasti: 
Alsace 
Auvergne 
Bretagne 
Centre 
Franche-Comté 
Languedoc-Roussillon 
Midi-Pyrénées 
Pays de la Loire 
Poitou-Charentes 
Provence-Alpes Côte d'Azur miljoonaa 
ecua 
21,9 
82,3 
118,3 
37,9 
56,2 
98,9 
52,9 
162,5 
62,9 
154.4 Aquitaine 132,5 
Basse-Normandie 80,3 
Bourgogne 69,7 
Champagne-Ardenne 113,8 
Haute-Normandie 164,2 
Lorraine 173,6 
Nord-Pas-de-Calais 375,4 
Picardie 139,6 
Rhône-Alpes 148,9 
Alueelliset kehittämisstrategiat 
Edellä mainittujen alueiden kokonaisstrategia noudattelee pitkälti ohjelmakauden 
1994—1996 tavoitteita, joita olivat työpaikkojen luominen ja niiden turvaaminen. 
Joistakin päällekkäisyyksistä huolimatta aluekohtaiset toimintamallit voidaan ryhmitellä 
seuraavasti tärkeimpien strategisten tavoitteiden mukaan. 
Yritysten perustamisen ja niiden kehittämisen tukeminen mukaan lukien PK-
yrityksille tarjottavat palvelut tiedonvälityksen ja viestinnän, rahoitusjärjestelyjen 
sekä vientimahdollisuuksien lisäämisen osalta (Basse-Normandie, Languedoc-
Roussillon, Nord-Pas-de-Calais). 
Monipuolistuminen perinteisiltä teollisuuden aloilta uusille taloudellisen 
toiminnan aloille, joka käsittää tutkimuksen ja teknologian siirron sekä paikallisen 
kehittämisen (Champagne-Ardenne), korkeatasoiset palvelut ja matkailun 
kehittämisen (Provence-Alpes-Côte d'Azur). 
Joillain alueilla tavoitteena on vahvistaa tai elvyttää teollisuuden 
työllisyysvaikutusta (Midi-Pyrénées) tai ylläpitää nykyistä teollisuutta samalla 
monipuolistuen uusille aloille (Rhône-Alpes) ja juurruttaa yrityksiä alueelle. 
up 
Omaehtoisen kehittämisen tärkeyttä korostetaan Bourgognen ja Centren 
ohjelma-asiakirjoissa. 
Alueen houkuttelevuuden lisääminen sekä liiketoiminnan ja taloudellisen 
ympäristön kehittäminen ovat etusijalla Auvergnessa ja Aquitainessa. 
Toimintalinjat 
Ohjelma-asiakirjoihin on sisällytetty seuraavat toimintalinjat: 
• Yritystoiminnan kehittämisen tukeminen 
• Alueen ja ympäristön parantaminen ja rakenteellinen uudistaminen 
• Tutkimus ja teknologian kehittäminen sekä innovaatio 
• Henkilöresurssien arvostaminen 
• Alueen houkuttelevuuden parantaminen 
Vaikutukset 
Yhtenäiset ohjelma-asiakirjat sisältävät arvioita tukikelpoiselle alueelle syntyvien 
työpaikkojen lukumäärästä (katso varsinainen teksti) sekä jokaista 
toimenpidekokonaisuutta koskevia tuloksellisuuden osoittimia ja määrällisiä tavoitteita. 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Lisäarvoa tuovat erityisesti seuraavat toimet: 
- Alkuperäisestä ehdotuksesta puuttuneiden tekijöiden lisääminen ohjelmaan. Tällaisia 
ovat sosioekonominen analyysi, perusosoittimet, ympäristöarviointi sekä 
tarveanalyysi, erityisesti kaupunkialueisiin liittyvissä ja puolustusteollisuutta 
koskevissa asioissa. 
- Koulutustarpeiden arvioinnin tehostaminen. 
- Edellisessä vaiheessa esillä ollutta T&K-toiminnan edistämistä on ylläpidetty ja 
vahvistettu sekä laadullisesti että rahoituksellisesti. 
- Resurssien mukauttaminen siten, että voidaan auttaa PK-yrityksiä torjumaan 
taantuvien alojen kuten puolustusteollisuuden haittavaikutuksia. 
- Yhteinen sopimus sellaisten infrastruktuuriehdotusten poistamisesta, jotka eivät ole 
komission tälle alalle asettamien suuntaviivojen mukaisia. 
^ 
- Alueellisten ja paikallisten työllisyyssopimusten mukaan ottaminen (esimerkiksi 
Pays de la Loire ja Nord-Pas-de-Calais) sekä sopimus Ranskan viranomaisten 
kanssa työllisyyssopimusten menettelyjen soveltamisesta muiden ehdotusten kohdalla 
(esim. Picardie ja Haute-Normandie) ohjelma-asiakirjojen täytäntöönpanon aikana. 
- Kaupunkialueisiin liittyviin ongelmiin kohdistuvien erityistoimien lisääminen. 
- Lisätietoa toimenpiteiden ympäristövaikutuksista, erityisesti taloudellisen ja 
satamatoiminnan kehittämisen yhteensopivuuden osalta (Haute-Normandie, Pays de 
la Loire) sekä elinympäristöjen säilyttämisestä (etenkin lintuja ja elinympäristöjä 
koskevat direktiivit). 
4^ 
ITALIA 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 7. toukokuuta 1997 ja 24. heinäkuuta 1997 välisenä aikana Italian 
tavoitteen 2 mukaisesti tukikelpoisia alueita koskevista yhdestätoista yhtenäisestä 
ohjelma-asiakirjasta (YOA) yhdeksän. Friulin ja Lazion ohjelma-asiakirjat on tarkoitus 
hyväksyä lokakuun alussa vuonna 1997. 
Rakennerahastoista saatava kokonaistuki (mukaan lukien ohjelmakaudelta 1994-1996 
siirretyt 170 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät varat) on suuruudeltaan 968 
miljoonaa ecua (EAKR 80 % ja ESR 20 %) ja jakautuu seuraavasti: 
Emilia-Romagna 
Friuli-Venezia-Giulia 
Lazio 
Liguria 
Lombardia 
Marche miljoonaa 
ecua 
14,2 
39,3 
76,9 
129,5 
34,0 
31,0 Pieinonte 
Toscana 
U in b ria 
Vallée d'Aosta 
Veneto 309,5 
159,0 
53,2 
13,5 
107,9 
Alueelliset kehittämisstrategiat 
Yleisesti ottaen strategioissa on ilmeistä jatkuvuus uusien ohjelmien ja edellisen 
1994—1996 ohjelmakauden välillä. Osittain strategiset tavoitteet on määritelty 
aikaisempaa paremmin (esim. Marche) tai kohdistettu tarkemmin maantieteellisesti 
(Lazio). 
Esimerkkejä yhteisistä strategisista tavoitteista ovat 
PK-yritvsten vahvistaminen ja uudenaikaistaminen sekä uusien yritysten 
luominen (esim. Fruili-Venezia-Giulia, Lazio, Liguria, Veneto, Marche, 
Piemonte, Toscana) 
Monipuolistuminen korkean teknologian tutkimukseen ja innovatiivisille aloille 
(esim Fruili-Venezia-Giulia, Liguria, Emilia-Romagna, Toscana) 
Ympäristön parantaminen ja alueen houkuttelevuuden lisääminen (kaikki alueet 
Vallée d'Aostaa lukuun ottamatta) 
henkilöresurssien kehittäminen ja ammattitaidon lisääminen (kaikki alueet) 
Emilia Romagnan erityinen strateginen tavoite on edistää yhteyksiä uuden tavoite 2 
-alueen Ferraran ja Reggio/Modenan välillä 
°b 
Kehittämisen toimintalinjat 
Italian yhtenäiset ohjelma-asiakirjat sisältävät seuraavat toimintalinjat: 
Nykyisten PK-yritysten vahvistaminen ja uusien yritysten perustamiseen 
kannustaminen 
Alueen nykyaikaistaminen ja kehittäminen 
Henkilöresurssien kehittäminen ja ammattitaidon lisääminen 
Ympäristön suojelu ja uudistaminen 
Matkailu ja kulttuuriperintö 
Tutkimus ja kehittäminen sekä tietoyhteiskunta 
Alueellinen työllisyyssopimus (Emilia Romagna) 
Yhdenvertaisuus 
Vaikutukset 
Uusien tai turvattujen työpaikkojen lukumääräisen arvion (katso varsinainen teksti) 
lisäksi muita toivottuja vaikutuksia ovat 
- tuki 1 700 PK-yritykselle (Toscana) 
- matkailijoiden hotelliyöpymisten lisääminen 200 000:11a (Umbria) 
- 450 000 m2 suuruisen joutomaan uudistaminen (Piemonte) 
- jätteenkäsittelykapasiteetin lisääminen 50 000-100 D00 tonnilla 
(Lombardia) 
- 120 opiskelijan kouluttaminen innovaatiotiedottajiksi (Lazio) 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Italian viranomaisten kanssa Roomassa 4. - 8. marraskuuta 1996 käytyjen, kaikkia 11 
ohjelma-asiakirjaa koskevien alkuneuvottelujen jälkeen käytiin erillisiä neuvotteluja 
jokaisen alueen kanssa. Näissä päästiin seuraaviin tuloksiin: 
- Ohjelma-asiakirjat on yksilöitävä tarkemmin jokaisen ohjelman strategioiden 
ja tavoitteiden kohdentamisen tehostamiseksi. 
- Rahoituksen tarkistaminen toimenpidekokonaisuuksittani. Erityisesti todettiin 
henkilöresurssitarpeiden ja teknologisen innovaation selvä aliarviointi. Tämän 
vuoksi sovittiin ESR-avun korottamisesta useimpien ohjelma-asiakirjojen 
kohdalla, jotta voitaisiin vähintään säilyttää edellisen kauden taso (keskimäärin 
20 %). Lisätukea myönnettiin tutkimukselle ja teknologiselle innovaatiolle. 
- Toimintalinjojen uudelleenjärjestely jokaisessa ohjelma-asiakirjassa ottaen 
erityisesti huomioon komission suuntaviivojen kanssa yhdenmukainen 
innovatiivisten tekijöiden (mukaan lukien tietoyhteiskunta, 
työllisyyssopimukset) käyttöönotto. 
- Yhteisesti rahoitettavaksi ehdotetut toimenpidekokonaisuudet tutkittiin 
yksityiskohtaisesti, etenkin niiden tukikelpoisuuden ja soveltuvuuden osalta. 
Italian viranomaiset ottivat yleisesti ottaen tyytyväisinä vastaan komission 
huomiot. 
i*k 
- Ympäristönäkökohtiin kiinnitettiin erityistä huomiota ympäristöprofiilien 
valmistelun parantamiseksi, osoittimien määrällisen yksilöinnin ja vaikutuksen 
tehostamiseksi sekä ympäristöviranomaisten osallistumisen lisäämiseksi 
ohjelma-asiakirjojen valmistelussa ja toteuttamisessa. 
- Täydentävyyden ongelmaa käsiteltiin ja valtiovarainministeriön edustajat 
lupautuivat esittämään lisätietoja kaudelle 1997—1999 laskettuna aiemmin 
käytetyn mallin mukaisesti, sekä esittämään tarkkoja tietoja vuosilta 1994— 
1995. 
- Komission ehdottamia suuntaviivoja seuraten kiinnitettiin erityistä huomiota 
yhdennetyn lähestymistavan soveltamiseeen kaikkien Italian yhtenäisten 
ohjelma-asiakirjojen suunnittelemisessa, jolloin voitaisiin todennäköisesti luoda 
uusia työpaikkoja varsinkin uusien työllistämiskeinojen avulla. Lisäksi useimpiin 
ohjelma-asiakirjoihin on sisällytetty työllistämistuki. 
(£<sr 
LUXEMBURG 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 15. huhtikuuta 1997 Luxemburgin suuriruhtinaskunnan tavoitteen 2 
mukaisesti tukikelpoisia Esch-sur Alzetten ja Capellen alueita koskevan yhtenäisen 
ohjelma-asiakirjan. Rahastoista saatava kokonaistuki (mukaan lukien ohjelmakaudelta 
1994—1996 siirretyt 1,771 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät varat) on 
suuruudeltaan 9,837 miljoonaa ecua (EAKR 81 % ja ESR 19 %). 
Alueellinen kehittämisstrategia 
Uudelle ohjelmakaudelle ehdotetulla strategialla pyritään edelleen monipuolistamaan 
alueen teollisuutta ja vähentämään sen perinteisesti voimakasta riippuvuutta 
terästeollisuudesta. Strategia käsittää uusien yritysten houkuttelemisen alueelle tuki-
infrastruktuuri mukaan lukien, sekä tuottavat investoinnit, ammatillisen koulutuksen, 
tutkimus- ja kehittämistoiminnan sekä teknologian siirron. Erityistä huomiota 
kiinnitetään ympäristön laadun parantamiseen 
Kehittämisen toimintalinjat 
Edellä kuvatun strategian noudattamiseksi hyväksyttiin viisi toimintalinjaa, joita yhteisö 
osarahoittaa. 
Innovaatio yrityksissä 
Kehityksen tukeminen sekä taloudellisten rakenteiden ja toiminnan 
monipuolistaminen 
Ympäristön suojeleminen ja parantaminen 
Alueellisen työllistämisen vakauttamisen ja kasvun tukeminen henkilöresursseja 
kehittävillä toimilla 
Tekninen avunanto 
Vaikutukset 
Ohjelma-asiakirjassa mainittuihin toivottuihin vaikutuksiin lukeutuu noin 700-900 
työpaikan luominen tai turvaaminen. Määrällisiä ympäristötavoitteita on asetettu myös 
kehittämisen toimintalinjalla 3: ympäristön suojeleminen ja parantaminen. 
U> 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Luxemburgin viranomaisten ehdotuksissa oli jo huomioitu komission tavoite 2 
-ohjelmia koskevat suuntaviivat. Lisäksi neuvotteluissa Luxemburgin viranomaisten 
kanssa päätettiin alkuperäisiin ehdotuksiin tehtävistä seuraavista muutoksista: 
Ehdotettujen toimenpidekokonaisuuksien lukumäärää pienennettiin 
strategian paremman johdonmukaisuuden takaamiseksi. 
Jokaisen toimenpidekokonaisuuden ja koko ohjelman osalta laadittiin 
hankkeiden valintaan liittyvät arviointiperusteet (työllistäminen huomioon 
ottaen) ja määrälliset tavoitteet; määrälliset tavoitteet koskivat sekä suorasti 
että epäsuorasti syntyvien työpaikkojen lukumäärää. Arvioidaan, että ohjelma-
asiakirjan sisältämien toimien seurauksena ohjelma-alueilla syntyy tai säilyy 
700-900 työpaikkaa. 
Laadittiin täytäntöönpanoa koskevia määräyksiä, jotta toimenpiteiden 
vaikutusta paikallisiin yrityksiin voitaisiin tehostaa. 
Toimintalinjalla 3 "Ympäristön suojeleminen ja parantaminen" 
määrättiin ympäristöosoittimista Joitakin ennalta ehkäiseviä 
toimenpidekokonaisuuksia tuettiin (esim. autojen kierrättäminen). 
Toimintalinjaa 4 "Alueellisen työllistämisen vakauttamisen ja kasvun 
tukeminen henkilöresursseja kehittävillä toimilla" tarkistettiin ja siinä viitataan 
suoraan yhdenvertaisuutta edistäviin toimiin, työllisyyssopimusten 
täytäntöönpanoon ja paikallisten palvelujen tukemiseen. 
Ehdotuksia investoinneista tiettyihin "raskaisiin" infrastruktuureihin ei 
hyväksytty. 
Uff-
ALANKOMAAT 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 26. toukokuuta 1997 viisi yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa, jotka 
koskivat Alankomaissa sijaitsevia alueita Arnhem-Nijmegen, Zuidoost Brabant, 
Zuid Limburg, Twente ja Groningen-Drenthe. 
Rakennerahastoista saatava kokonaistuki (mukaan lukien ohjelmakaudelta 1994—1996 
siirretyt 80 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät varat) on suuruudeltaan 442 
miljoonaa ecua (EAKR 66 % ja ESR 34 %) ja jakautuu seuraavasti. 
miljoonaa ecua miljoonaa ecua 
Arnhem-Nijmegen 77 Zuidoost Brabant 107 
Zuid Limburg 66 Twente 79 
Groningen-Drenthe 113 
Alueellinen kehittämisstrategia 
Alankomaiden kaikkien ohjelma-asiakirjojen strateginen kokonaistavoite on kestävä 
taloudellinen kehitys sekä uusien työpaikkojen luominen ja elämänlaadun parantaminen 
ympäristöä vahingoittamatta. 
Arnhem-Nijmegenin ohjelma-asiakirjassa korostetaan alueen strategista sijaintia 
merkittävien kuljetusreittien varrella. Zuidoost Brabantin strategiassa painotetaan 
PK-yrityskeskittymien ja uusien teknologioiden merkitystä. 
Kehittämisen toimintalinjat 
Strategisten tavoitteiden saavuttamiseksi ohjelma-asiakirjoissa keskitytään seuraaviin 
toimintalinjoihin: 
W 
Arnhem-Nijmegen 
• "Euro-kauppasatama'1 (kuljetus- ja jakelutoimintojen laajentaminen ja 
kaupalliset palvelut) 
• Teollisuus ja innovaatio 
• Matkailuja (taloudellinen) kaupunki-ilmapiiri. 
Zuid Limburg 
• Teollisuus ja siihen liittyvät palvelut 
• Liikenne ja logistiikka 
• Osaamisen kehittäminen ja siirto 
• Matkailu ja elinympäristö 
Groningen-Drenthe 
• Teollisuus, yrityspalvelut ja matkailu 
• Tuottava ympäristö ja kaupunkitalous 
Zuidoost Brabant 
• Teollisuusrakenteen vahvistaminen 
• Matkailu, elin-ja liiketoimintaympäristö 
Twente 
• Liikenne ja jakelu 
• Teollisuus 
• Matkailu 
Vaikutukset 
Tärkeimpiä toivottuja vaikutuksia ovat bruttoaluetuotteen kasvu Twentessa, Zuidoost 
Brabantissa ja Groningen-Drenthessä sekä yritysten voittomuutto alueelle (Twente 
ja Groningen-Drenthe). Arvioitujen uusien työpaikkojen lukumäärä vaihtelee 
11 400:sta (vakituisia ja määräaikaisia) Groningen-Drenthessä 2 000:een vakituiseen 
työpaikkaan Zuidoost-Brabantissa. Kaikissa ohjelma-asiakirjoissa on yksilöity 
koulutustavoitteet, jotka vaihtelevat 17 500 työssäkäyvän ja 9 500 työttömän 
kouluttamisesta Groningen-Drenthessä 3 330:n työssäkäyvän ja 2 220 työttömän 
kouluttamiseen Arnhem-Nijmegenissä 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Komission PO XVI esitteli kesäkuussa 1996 ohjelmakautta 1997—1999 koskevat 
komission suuntaviivat yhteisessä kokouksessa, johon osallistuivat PO XVI, kansalliset 
viranomaiset sekä Alankomaiden viiden tavoite 2 -alueen edustajia. Alankomaiden 
viranomaisten esitellessä komissiolle 23. syyskuuta 1996 viisi ohjelma-asiakirjaa monet 
komission esittämistä toimintalinjoista oli otettu huomioon, etenkin työllistäminen, 
yrityksiin suuntautuvat toimet ja tuottavat investoinnit. 
to 
Seuranneissa neuvotteluissa komissio korosti, että uudet suuntaviivat olisi otettava 
huomioon mahdollisimman konkreettisesti. Perusinfrastruktuurien tuen osuutta 
vähennettiin huomattavasti ja ne sallittiin ainoastaan jos ne olivat tuottoisia ja jos 
pystyttiin osoittamaan selvä ja suora yhteys taloudelliseen toimintaan ja työllistämiseen. 
Infrastruktuurien osuuden pienentäminen lisäsi yrityksiin (lähinnä PK-yrityksiin) 
suuntautuvien toimien sekä T&K-toimintaan kohdistettujen toimien osuutta. 
Taitojen kohentamiseen ja työvoiman ammatillisen koulutuksen 
mukauttamiseen keskityttiin voimakkaammin, mikä on johtanut 
henkilöresursseihin liittyvien toimenpidekokonaisuuksien lisääntymiseen uusissa 
ohjelmissa ja huonoimmassa asemassa oleville henkilöryhmille suunnattujen 
paikallisten työllistämisaloitteiden tukemiseen. 
Työpaikkoja luovien toimien tärkeyttä korostettiin sisällyttämällä 
ohjelmaan jokaista toimenpidekokonaisuutta koskeva fyysinen osoitin sekä 
määräys, jonka mukaan jokaisen hankkeen osalta on osoitettava 
työllisyysvaikutus. Lisäksi myönteinen muutos verrattuna ensimmäiseen 
ohjelmakauteen oli paikallisia työllistämisaloitteita koskevien toimien ottaminen 
käyttöön. 
Ympäristöraportoinnissa otettiin käyttöön tiukat ehdot kuten alueen 
ympäristöprofiili ja hankkeiden ympäristövaikutuksia käsittelevä 
vuosikertomus. 
Kautta 1994—1996 koskevien neuvottelujen aikana komissio tuki 
alueellisten teknologiasuunnitelmien laatimista. Nämä toteutetaan tavoitteen 2 
toisen ohjelmakauden aikana vuosina 1997—1999. 
Ohjelmien suunnittelua tarkennettiin, toisin sanoen pyrittiin parempaan 
johdonmukaisuuteen sosioekonomisen analyysin sekä toimintalinjojen ja 
toimenpidekokonaisuuksien välillä, ja toisaalta eri rahastojen välillä komission 
tukiessa EAKR:n ja ESR:n yhteisten hankkeiden käynnistämistä. Esimerkkinä 
jälkimmäisestä mainittakoon Groningen-Drenthen ohjelma, jossa Emmenissä 
sijaitsevaa eläintarhaa koskeva hanke hyväksyttiin sillä ehdolla, että siihen 
sisällytettiin ESR-koulutushankkeita Sekä Limburgin että Zuidoost 
Brabantin ohjelmissa on yhdistetty erityisiä henkilöresurssitoimia niiden 
alueellisen kehittämisen toimintalinjoihin ja uusiin työllistämiskeinoihin. 
S~£> 
SUOMI 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 24. huhtikuuta 1997 Suomen rakennerahastojen tavoitetta 2 
koskevan yhtenäisen ohjelma-asiakirjan (YO A) ohjelmakaudelle 1997—1999. 
Rakennerahastoista saatava kokonaistuki (mukaan lukien ohjelmakaudelta 1995—1996 
siirretyt 16,145 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät varat) on suuruudeltaan 
135,293 miljoonaa ecua (EAKR 78 % ja ESR 22 %) ja jakautuu seuraavasti. 
miljoonaa ecua 
Varsinais-Suomi 6,782 Kymenlaakso 14,465 
Satakunta 30,250 Itä-Uusimaa 1,579 
Päijät-Häme 27,473 Etelä-Karjala 17,146 
Keski-Suomi 24,758 Keski-Pohjanmaa 8,654 
Alueellinen kehittämisstrategia 
Ohjelmakaudella 1997—1999 kehittämisstrategia tavoite 2 -alueille kattaa 
työpaikkojen luomisen ja kehittämisen sekä elinkeinorakenteen 
monipuolistamisen 
yritysten kilpailukyvyn ja työvoiman osaamisen parantamisen 
kansainvälisen yhteistyön lisäämisen 
Työllistämisnäkökulman korostamiseksi työllistämisvaikutus on myös yksi ratkaisevista 
arviointiperusteista hankkeita valittaessa. 
Kehittämisen toimintalinjat 
Ohjelma sisältää kolme pääasiallista toimintalinjaa. 
• Yritystoiminnan lisääminen, kehittäminen ja kansainvälistäminen. 
• Osaamisen ja teknologian tason nostaminen. 
• Yhdyskuntarakenne, ympäristöjä matkailu. 
S'A 
Vaikutukset 
Uusien tai turvattavien työpaikkojen määrällisten tavoitteiden (katso varsinainen teksti) 
lisäksi ohjelman muita tavoitteita ovat: 
- 2 900 uuden PK-yrityksen perustaminen 
- 1 020 uuden, naisjohtoisen yrityksen perustaminen 
- 400 alihankinta-, yhteistyö- tai verkostosopimusta 
- työllistymismahdollisuuksien parantaminen kouluttamalla 8 300 henkilöä 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Ohjelman neuvottelu uudelleen (Suomen kohdalla vain kahden vuoden jälkeen) oli 
hyödyksi monella tapaa. Tavoite 2 -ohjelman toimintalinjoissa tämä näkyi seuraavasti: 
- työllisyysvaikutukset nostettiin etusijalle hankkeita valittaessa; 
valintaperustetta pyritään soveltamaan käytännössä entistä paremmin 
- muut tavoite 2 -ohjelman toimintalinjat (innovaatio, yhdenvertaisuus ja 
ympäristö) selkiytyivät ja ne asetettiin ratkaiseviksi arviointiperusteiksi 
hankkeita valittaessa 
- infrastruktuureille myönnettävän tuen osuus vähennettiin 13 
prosentista 10 prosenttiin talousarviosta; sovittiin mahdollisuuksien 
selvittämisestä lainarahoituksen saamiseksi EIP:Itä. 
Muita merkittäviä seikkoja ovat: 
- ohjelman suuntautuminen alhaalta ylöspäin 
- mahdollisuus yksinkertaistaa ohjelman rakennetta 
- kumppanuussääntöjen selventäminen päätöksenteossa 
- ylimääräisten ennakko-ja jälkiarviointien myötävaikutus 
- "kiellettyjen" aiheiden käsittely (esimerkiksi mahdollisuus siirtää varoja huonosti 
menestyviltä alueilta paremmin menestyville) 
- tarve yksinkertaistaa kansallisen rahoituksen budjettijärjestelyjä ja luoda 
mahdollisuuksia yrityksille suunnatuille innovatiivisille rahoituspaketeille kuten 
apurahan ja lainarahoituksen yhdistelmille sekä EIP:n myöntämille lainoille 
infrastruktuurin tukemiseen 
- valvontajärjestelmän osoittautuminen riittämättömäksi kun vanha ohjelma oli 
lopetettava 
- mahdollisuus alueiden välisiin hankkeisiin 
TL-
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 
Taustaa 
Komissio hyväksyi 3. huhtikuuta 1997 ja 11. heinäkuuta 1997 välisenä aikana 13 
yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa, jotka koskivat tavoitteen 2 tukikelpoisia alueita 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Rahastoista saatava kokonaistuki (mukaan lukien 
ohjelmakaudelta 1994—1996 siirretyt 155 miljoonan ecun suuruiset käyttämättömät 
varat) on suuruudeltaan 2 676 miljoonaa ecua (EAKR 75 % ja ESR 25 %) ja 
jakautuu seuraavasti: 
miljoonaa 
ecua 
Itä-Lontoo ja Lee Valley 101,7 Plymouth 38,6 
East Midlands 113,7 Thanet 22,4 
Itäinen Skotlanti 139,9 West Midlands 448,2 
Gibraltar 6,0 West Cumbria ja Furness 32,4 
Suur-Manchester, Lancashire, Cheshire 404,8 Läntinen Skotlanti 334,5 
Etelä-Walesin teollisuusalue 254,4 Yorkshire ja Humberside 400,7 
Koillis-Englanti 378,4 
Alueelliset kehittämisstrategiat 
Useissa tapauksissa alueen sosioekonominen tilanne ei ollut muuttunut oleellisesti ja 
näin ollen ohjelmien strategiset tavoitteet ja niihin sisältyvä näkemys oli sama kuin 
edellisellä ohjelmakaudella. Kuitenkin strategisen kehittämisen toimintalinjoihin on 
tehty muutoksia ohjelmakauteen 1994—1996 verrattuna seuraavasti: 
Strateginen alueellinen kehittäminen sisältää uuden kehittämisen toimintalinjan 
useimmilla tavoite 2 -alueilla. Näin vastataan tarpeeseen luoda yhtenäinen 
aluepohjainen toimintamalli, jossa keskitytään mahdollisuuksia omaaviin alueisiin ja 
jonka avulla tehdään merkittäviä investointeja alueen työllistämismahdollisuuksien 
kasvattamiseksi. Koillis-Englaunissa ohjelmakauden 1994—1996 painopiste on 
siirtynyt yritysten kehittämisestä ja sisäänpäin suuntautuvasta investoinnista 
strategiseen alueelliseen uudistamiseen. Tämä uusi toimintalinja tarjoaa suoran 
yhteyden yhteisön taloudelliseen kehittämiseen, koska se sisältää merkittäviä 
kehittämistoimia, joiden avulla voidaan optimoida työllistämis- ja 
koulutusmahdollisuuksia alueen kaikkein taantuneimpien yhteisöjen asukkaille. 
- Yhteisön taloudellinen kehittäminen 
Thanetissa on otettu käyttöön uusi kehittämisen toimintalinja yhteisön 
taloudellisen kehittämisen osalta (mukaan lukien paikallisen kapasiteetin lisääminen 
uudistamishankkeiden kehittämiseksi ja toteuttamiseksi) kun taas Etelä-Walesin 
teollisuusalueella nykyisiä paikallisia kehittämistoimia on vahvistettu, ja ne 
käsittävät tällä hetkellä selkeän painopistealueen. 
53 
Muita strategisia muutoksia ovat esimerkiksi painopisteen siirtyminen 
infrastruktuurista työllistämiseen, ehkä kaikkien selvimmin Gibraltarilla, jossa 
ohjelma ei enää keskity pelkästään infrastruktuuriin; täsmennetymmät PK-yrityksiin 
suuntautuvat toimenpidekokonaisuudet West Cumbriassa ja Furnessissa; 
matkailuun keskittyminen itäisessä Skotlannissa; strategisten tavoitteiden 
mukauttaminen työllistämisen edistämiseksi Itä-Lontoossa; keskittyminen 
sovellettuun tutkimukseen, teknologiseen kehittämiseen ja innovaatioon läntisessä 
Skotlannissa; katsaus matkailualan koulutuksen laatuun, vaikutuksiin ja 
painotuksiin itäisessä ja läntisessä Skotlannissa, ja paikallisten 
työnvälitystoimistojen perustaminen useilla ohjelma-alueilla. 
Kehittämisen toimintalinjat 
Edellä mainitut mukaan lukien Yhdistyneen kuningaskunnan yhtenäiset ohjelma-
asiakirjat sisältävät seuraavia toimintalinjoja: 
• toimet PK-yritysten tukemiseksi, mukaan lukien perustamistuki sekä PK-yritysten 
kasvun, kilpailukyvyn ja yrityslähtöisten mahdollisuuksien kehittäminen 
• tietopohjaiset teollisuudenalat, korkea teknologia, T&K sekä innovaatio 
• matkailu ja kulttuurin alat 
• strateginen alueellinen kehittäminen 
• yhteisön taloudellinen kehittäminen 
Toivotut vaikutukset 
Kaikissa ohjelma-asiakirjoissa on esitetty ennakkoarvioita ohjelmien vaikutuksista, 
mukaan lukien arvio ohjelma-alueen työpaikkojen nettolisäyksestä sekä useita 
määrällisesti yksilöityjä fyysisiä ja taloudellisia tuloksia. 
Neuvotteluista saatu lisäarvo 
Yhdistyneen kuningaskunnan yhtenäiset ohjelma-asiakirjat kaudelle 1997—1999 
syntyivät yksityiskohtaisten neuvottelujen tuloksena. Neuvotteluihin osallistui edustajia 
kaikilta ohjelma-alueilta, toisinaan kokouksiin osallistui jopa yli 200 henkilöä. 
Yhteisten neuvottelujen ansiosta kaikkiin ohjelma-asiakirjoihin sisältyy nyt 
huomattavasti parempi analyysi perinteisesti teollisten alueiden erityisistä 
sosioekonomisista oloista, tarpeista ja mahdollisuuksista. Alueita kannustettiin 
keskittämään kehittämisstrategiansa todellisiin toimintalinjoihin, sillä osa ohjelma-
asiakirjoista sisälsi vähemmän toimintalinjoja kuin ohjelmakaudella 1994—1996. Näin 
pystytään keskittymään voimakkaammin alueen todellisiin muutostekijöihin. Erityisesti 
voidaan korostaa seuraavia seikkoja: 
- Jokaisen toimintalinjan osana toteutettavien taloudellisten kehittämistoimien 
täsmällisempi määrittely, joka selventää paremmin jokaisen 
toimenpidekokonaisuuden soveltamisalaa ja toivottavia tuloksia. 
*v 
- "Pehmeiden" ja "kovien" toimenpidekokonaisuuksien yhdentäminen (EAKR) 
kunkin toimintalinjan osalta ottaen huomioon henkilöresurssien kehittäminen 
(ESR). Kaikissa uusissa ohjelma-asiakirjoissa toimintalinjoissa yhdistetään eri 
rakennerahastojen rahoittamia toimenpidekokonaisuuksia. 
- Vastuualueiden selkiyttäminen alueellisissa kumppanuussuhteissa kunkin 
toimintalinjan strategisen toteuttamisen osalta. 
- Enemmän rahoitusta kohdennettava sellaisiin toimenpidekokonaisuuksiin, 
joiden avulla voidaan luoda hyviä työpaikkoja alueille. EAKR:n tukea "kovalle" 
infrastruktuurille sen sijaan vähennetään 65 prosentista kauden 1994—1996 
Ohjelmissa arviolta 52 prosenttiin kaudella 1997—1999. 
- Selkeä vaatimus kumppaneille työmarkkinatiedotuksen parantamisesta, sekä 
työmarkkinoiden vastaanottavuudesta ESR:n hankkeiden ja ohjelman 
kehittämisen osalta, jonka seurauksena parannettaisiin mahdollisuuksia 
myönteiseen työllisyyskehitykseen. Tätä työtä valvoo jokaisella alueella uusi 
työmarkkinastrategiaryhmä, joka antaa keskeisiä kysymyksiä ja paikallisten 
työmarkkinoiden kehityssuuntia koskevia neuvoja sekä päättää ESR:n 
rahoituksen osalta erityisistä alueellisista, temaattisista ja laadullisista 
toimintalinjoista. Lisäksi tämä ryhmä edistää ESR:n hankkeiden yhdentämistä 
tavoitteiden 2 ja 3 kohdealueilla sekä ESR:n ja EAKR:n hankkeiden 
yhdentämistä jokaisella alueella 
Yksityiskohtaisempien Euroopan aluepolitiikkaan liittyvien suuntaviivojen kohdalla 
Yhdistyneen kuningaskunnan tavoite 2 -alueita koskevissa ohjelma-asiakirjoissa 
saavutettiin seuraavanlaisia parannuksia: 
- Jokaisessa ohjelma-asiakirjassa PK-yritysten kehittäminen on noussut 
erityiseksi toimintalinjaksi, johon kuuluvat paremmin määritellyt toimet 
yritysten perustamisen, kehittämisen ja kasvun tukemiseksi kaikissa vaiheissa 
sekä riskipääoman saannin helpottaminen alueellisesti. Tällä tavoin pystytään 
tehokkaammin keskittymään PK-yritysten tukemiseen kuin aikaisempien 
ohjelmien melko yleisluontoisen "yritystoiminnan kehittämisen" avulla. Kaiken 
kaikkiaan PK-yritysten kehittämiseen suunnataan nyt noin 30 prosenttia 
rakennerahastoista Yhdistyneen kuningaskunnan tavoite 2 -alueille 
myönnettävästä kokonaisrahoituksesta. 
- Erityistä huomiota on kiinnitetty toimintalinjan 'tutkimus ja teknologinen 
kehittäminen" optimaaliseen toteuttamiseen hyödyntämällä ohjelmissa 
edellisellä ohjelmakaudella tietyillä alueilla kokeillusta alueellisesta 
teknologiasuunnitelmasta opittuja asioita. Jokaiseen ohjelmaan sisältyy uusia 
toimia, joilla helpotetaan kyseisten alueiden tietoyhteiskunnan tarjoamien 
taloudellisten kehittämismahdollisuuksien toteuttamista. 
- Komission kannustamana alueet ovat selvästi kohentaneet jokaisessa tavoite 
2 -alueen ohjelma-asiakirjassa mainittua ympäristöprofiilia sekä selvittäneet 
tapoja, joilla ohjelmien ympäristövaikutuksia mitataan. 
- Alueet ovat vastanneet komission korostamaan yhdenvertaisuuden 
kehittämiseen monin tavoin. Kaikille ohjelma-asiakirjoille on yhteistä alueen 
työmarkkinaolojen parempi analysointi, josta sukupuolten väliset erot käyvät 
selvemmin ilmi kuin kauden 1994— 1996 selvityksistä. Jotkut ohjelma-asiakirjat 
sisältävät määrällisiä tavoitteita (esimerkiksi "naisten johtamien uusien PK-
yritysten prosentuaalinen osuus") tietyille toimille. Joissain asiakirjoissa 
ehdotetaan yhdenvertaisuutta käsittelevän neuvoa-antavan ryhmän perustamista 
osana ohjelman hallinnollisia järjestelyjä. 
a 
Toivottu työllistävä vaikutus jäsenvaltioissa 
- Tavoitteen 2 YOA:t (1997-99) -
LIITE 4 
Tilapäiset työpaikat 1 120 4.100 13.986 14.049 6.255 20.193 40.350 106.115 
Uudet tai turvatut työpaikat 14.457 2.348 114.224 93.500 15.780 147.459 116.359 570 43.762 341.873 874.552 
Julkiset kustannukset (yhteisö + kansalliset tahot) keskimäärin 
nettotyöpaikkaa kohti (ecua) 23.172 59.454 15.865 22.450 22.669 30.567 18.646 41.111 25.932 15.096 20.558 
^ 
*¥ EU:n keskimääräiset kustannukset nettotyöpaikkaa kohti (ecua) 10.259 29.060 7.640 11.116 8.510 13.244 7.318 17.258 10.103 6.992 9.158 
Keskimääräiset julkiset kustannukset nettotyöpaikkaa kohti1 
uusia työpaikkoja luovien toimien osalta (ecua) 16.177 51.006 11.181 9.159 16.811 15.698 21.842 17.484 13.305 13.847 
EU.n keskimääräiset kustannukset nettotyöpaikkaa kohti uusia 
työpaikkoja luovien toimien osalta (ecua) 7.226 24.251 5.466 4.475 7.196 6.065 7.107 6.521 6.219 6.154 
VIITTEET 
1 Tanskan, Suomen ja Luxemburgin kohdalla tilapäisten työpaikkojen lukumäärää ei ole arvioitu. 
2 Suomen kohdalla työpaikkoja koskevat tiedot eivät liity toimiin tai painopistealueisiin eikä niitä sen vuoksi ole sisällytetty kokonaislukuihin tai jatkoanalyyseihm. Lähde: 
Ohjelma-
asiakirjat 
kaudelle 
1997-1999 
Liite 5 
ALUEELLISIIN JA PAIKALLISIIN TYÖLLISYYSSOPIMUKSIIN LHTTYVAT HANKKEET (TAVOITE 2 -ALUEET) 
a Maa 
: 
Saksa 
Saksa 
Espanja 
Ranska Alue 
Bremen 
Nordrhein-Westfalen 
kolmen sopimuksen 
verkosto Ruhrin alueelle 
Cataluna: 
Vallès occidental 
Champagne-Ardenne : 
Pointe des Ardennes Tavoite 
4 + 2 
2 
2 
2 + 3 Asukasluku 
679 900 
3 376 000 
680 000 
35 000 Työttömyys­
aste 
15,6 % 
15,70 % 
13,70 % 
21% Tärkeimmät kumppanit 
Osavaltioiden hallitukset, 
valtionhallinnon yksiköt, kauppa- ja 
teollisuuskamari, yritykset, 
ammattiliitot, työntekijöiden 
järjestöt, pankit, PK-yritykset, 
kansalaisjärjestöt, oppilaitokset, 
tutkimus- ja tiedelaitokset 
Osavaltion hallitus, kaupungit, 
yritykset, kauppakamarit, teollisuus 
ja kauppa, korkeakoulut ja 
tutkimuslaitokset, ammattiliitot 
Alueen edustajat, ammattiliitot, 
yritykset, korkeakoulut, kauppa- ja 
teollisuuskamarit 
Työllistämiskomitea, kuntien väliset 
rakenteet, "paikallisuus"' Toimintasuunnitelman 
toimintalinjat (alustava]! 
Aineettomien kasvutekijöiden kuten 
osaamisen parantaminen, 
uudenlaisten toimintojen ja 
työpaikkojen luomisen tukeminen 
erityisesti PK-yrityksissä. 
Työaikojen uudelleenjärjestäminen, 
työnhakijoiden 
työhönpääsymahdollisuuksien 
parantaminen 
Innovaatiota ja teknologiaa teollisille 
alueille, uusien palveluiden 
kehittämisen esimerkkihanke, 
logistiikkaan erikoistuneen 
Niederrheinin alueen 
houkuttelevuuden lisääminen 
Määrällisten vaikutus- ja 
toimintatavoitteiden määritteleminen 
työllistämishankkeille; jokaisen 
ongelman osalta riittävän 
toimintatason määritteleminen sekä 
paikallisella että alueellisella tasolla; 
tiiviin yhteistyön varmistaminen 
rakennerahastojen seurantakomitean 
kanssa 
Uusien työllistämiskeinojen 
luominen matkailun ja vapaa-ajan, 
henkilökohtaisten palveluiden ja 
kulttuuriperinnön 
uudenaikaistamisen aloilla 
ALUEELLISIIN JA PAIKALLISIIN TYÖLLISYYSSOPIMUKSIIN LIITTYVÄT HANKKEET (TAVOITE 2 -ALUEET) 
Ranska 
Ranska 
Italia 
Italia Nord-Pas de Calais: 
Roubaix 
Pays de Loire: 
Saint-Herblain 
Abruzzi: 
Sangro Aventino 
Emilia/Toscana/Umbria: 
Keski-Apenniinit 2 + 3 
2 + 3 
lja2 
2 418 975 
64 000 
132 000 
335 000 17,7 % 
16,5 % 
10% 
11% Työllistämiskomitea ja paikalliset 
viranomaiset 
Paikalliset viranomaiset, koulutusta 
tarjoavat tahot, järjestöt, yritykset 
Maakunnat, kunnat, vuoristoyhteisöt, 
kauppakamarit, ammattiliitot, liike-
elämän järjestöt, kulttuurijärjestöt 
Paikallisten viranomaisten edustajat 
(\Tioristovhteisöt, maakunnat), 
kauppakamarit, järjestöt (maatalous, 
matkailu, teollisuus), ammattiliitot Uusien työllistämismahdollisuuksien 
kehittäminen suurten yritysten avulla 
osaamista parantamalla ja jakamalla 
työtä uudelleen. 
Yksilöllisten palvelujen kehittäminen 
jokapäiväiseen elämään, ympäristöön 
liittyvät työt, työn jakaminen, 
mikroyritykset ja "uudet ammatit": 
ainakin kymmenen merkittävää 
kokeilua jokaisen aihepiirin kohdalla 
PK-yritysten tuotantokapasiteetin 
nostaminen, etenkin 
koneenrakennuksen alalla; yrityksille 
tarjottavien palvelujen 
laajentaminen, 
matkailumahdollisuuksien 
kehittäminen, toiminnan 
laajentaminen henkilöpalvelualalla 
Yritystoiminnan kehittäminen, 
yhdennetyt 
matkailunedistämishankkeet, 
koulutus, teknologian siirto, 
historiallisen ja taiteellisen perinnön 
vahvistaminen, alkuteollisuuden 
tuotantoprosessien tehostaminen 
ALUEELLISIIN JA PAIKALLISIIN TYÖLLISYYSSOPIMUKSIIN LHTTYVAT HANKKEET (TAVOITE 2 -ALUEET) 
r Luxemburg 
Alankomaat 
Alankomaat 
Suomi Dudelange: CLE 
Limburg 
Noord-Brabant 
Lahti 2 
2 (tavoite­
aluetta 
laajempi) 
2 (tavoite­
aluetta 
laajempi) 
2 16 500 
1 130 000 
2 290 424 
197 707 4,00% 
12,5 % 
5,6 %• 
21,6% Kunta, kaupungin sosiaalitoimi, 
työvoima-, työllisyys- ja 
talousministeriöt, opetusministeriön 
ammatillisen koulutuksen yksikkö, 
työvoimaosasto, paikallinen 
teollisuus, kaupan ja käsityöalan 
liitto 
Työvoimakeskus, ammattiliitot, 
työnantajien järjestöt, kunnat, 
koulutuspalvelut 
Alueen edustajat, teollisuuden kaksi 
puolta 
Lahden kaupunki, paikalliset 
viranomaiset, järjestöt Ohjaus- ja tukitoimintojen 
perustaminen työllistämisaloitteita 
varten, opetusministeriön järjestämät 
kurssit, toimet naisten työhön paluun 
helpottamiseksi, työllisyysviikon 
järjestäminen, jaksotettu koulutus. 
Yhdennettyjen toimintamallien 
luominen yhteistyön avulla, 
työpaikkojen luominen ja 
työttömyyden vähentäminen 
Uusien työpaikkojen luominen 
pitkäaikaistyöttömille 
Koulujen tilojen ja voimavarojen 
käyttäminen työllisyyden 
lisäämiseksi, yrittäjien verkoston 
laajentaminen, työpaikkojen 
luominen avustavien palvelujen 
osalta kotimaassa, yhteistyön 
kehittäminen, kumppanuussuhteiden 
luominen ja yritystoiminnan 
kehittäminen 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 524 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 04 05 10 13 
Luettelonumero : CB-CO-97-539-FI-C 
ISBN 92-78-25971-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg