EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 30.04.1997 
KOM(97)162iopull. 
VUODEN 1995 KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
komission päätöksen 95/196/EY mukaisen Suomen pohjoisten alueiden maataloutta 
koskevan pitkäaikaisten kansallisten tukien järjestelmän soveltamisesta 

Komissio on esittänyt kertomuksen neuvostolle Itävallan tasavallan, Ruotsin 
kuningaskunnan ja Suomen tasavallan Euroopan unioniin liittymisestä tehdyn 
sopimuksen 143 artiklan 2 kohdan mukaisesti 
•X 
I. JOHDANTO ! JL 
1. Pohjoisten alueiden rajojen määrittäminen 2 
2. Vertailuaika 3 
3. Suomen pohjoisia alueita koskevan tukiohjelman kuvaus 3 
4. Pohjoisen tuen laskentatapa 4 
5. Arviointi 5 
6. Maatalouden tukeminen 6 
II. POHJOISTEN TUKIEN TÄYTÄNTÖÖNPANO VUONNA 1995 7 
1. Eläintuotanto 8 
aï Naudanliha 8 
b) Emolehmät 8 
cl Alle kuuden kuukauden ikäiset sonnit 8 
d) Teurastettavaksi tarkoitetut hiehot 9 
e) Uuhet ja vuohet 9 
f) Siat 10 
g) Siipikarja 11 
h)HSYQSei 12 
OEfiEQt 12 
j) Maito 13 
k) Maidon ja lihan kuljetustuki 14 
kl) Maidon kuljetustuki 14 
k2) Lihan kuljetustuki f 14 
2. Kasvituotanto 15 
1) Sokerijuurikkaat 15 
m) Tärkkelysperunat 15 
n) Viljat ja muut peltokasvit 16 
>l o-
ni) Ohra, kaura ja seosviljat 16 
n2) Muut viljat ja peltokasvit 17 
o) Vihannekset, kukat ja kasvit kasvihuoneissa 17 
oi) Vihannekset 18 
o2) Kukat ja kasvit 18 
p) Avomaavihannekset 18 
q)Qmsnat 19 
r) Puutarhatuotannon varastointituki 19 
s^ Hehtaarimaksu käytetystä maatalousmaasta 20 
3. Nuoret viljelijät 20 
4. Laitumet, kesannointi ja ruokaperunat 20 
5. Muut tuet 21 
HI. VUONNA 1995 MYÖNNETYT POHJOISET TUET 21 
IV. HEDELMIEN JA VIHANNESTEN HINTOJEN KEHITYS 21 
V. YHTEISÖN TUET..... 22 
VI. POHJOISTEN ALUEIDEN SOSIAALIS-TALOUDELLINEN KEHITYS 
VUONNA 1995 JA POHJOISTEN TUKIEN VAIKUTUS 23 
1. Pohjoisten alueiden taloudellinen kehitys 23 
2. Sosiaalis-taloudellinen tilanne ja suuntaukset 24 
3. Maatilojen nykytilanne ja kehitysnäkymät 25 
4. Pohjoisten tukien vaikutus 25 
VII. YMPÄRISTÖN SUOJELUUN JA MAASEUDUN SÄILYTTÄMISEEN 
MYÖNNETTYJEN TUKIEN VAIKUTUKSET 
(LHTTYMISSOPIMUKSEN 142 ARTIKLAN 3 KOHDAN KOLMAS 
ALAKOHTA) 25 
4 &-
VIII. YHDENNETTY HALLINTO- JA VALVONTAJÄRJESTELMÄ 
(IACS) 26 
IX. SUOMEN VIRANOMAISTEN ESITTÄMÄT PYYNNÖT 27 
1. Päätöksen 95/196/EY muuttamista koskevat pyynnöt 27 
2. Pääasiassa alueellisten tilastojen epätarkkuudesta ja puutteista 
johtuvat päätöksen 95/196/EY liitteiden II-VI teknisiä 
mukautuksia koskevat ehdotukset 28 
3. Muut pyynnöt 29 
X. KOMISSION PÄÄTÖKSEN 95/196/EY TÄYTÄNTÖÖNPANOA 
KOSKEVAT HALLINNOLLISET ASIAKIRJAT 29 
XI. PÄÄTELMÄT '. ...29 
LIITE 1 - Pohjoisten alueiden kartta 32 
LIITE 2- Osa-alueiden C1-C4 kartta 33 
LIITE 3- OsavyöhykkeidenPl-P5 kartta 34 
LIITE 4 - Pohjoiset alueet 35 
LIITE 5 - Pohjoiset tuet 36 
LIITE 6 - Pohjoisten alueiden tuen kehitys 37 
4-C 
I. Johdanto 
Itävallan tasavallan, Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen tasavallan Euroopan 
unioniin liittymisestä tehdyn sopimuksen 142 artiklan mukaisesti komissio antaa 
Suomelle luvan myöntää pitkäaikaisia kansallisia tukia sen varmistamiseksi, että 
maataloutta pidetään yllä erityisillä alueilla. Komissio määrittää kyseiset alueet ja ne 
käsittävät 62. leveyspiirin pohjoispuolella sijaitsevat maatalousalueet ja tietyt 
lähialueet, joilla vallitsevat vastaavanlaiset maatalouden harjoittamisen erityisen 
vaikeaksi tekevät ilmasto-olosuhteet. Alueita määrittäessään komissio ottaa 
huomioon erityisesti alhaisen väestötiheyden, käytetyn maatalousmaan osuuden 
kokonaispinta-alasta ja ihmisravinnoksi tarkoitettujen peltokasvien viljelyyn varatun 
maatalousmaan osuuden käytetystä viljelypinta-alasta. 
Nämä tuet voidaan eriyttää aluekohtaisesti ja ne voivat liittyä fyysisiin 
tuotannontelrijöihin ottaen huomioon yhteisten markkinajärjestelyjen aiheuttamat 
rajoitukset. Ne eivät saa olla yhteydessä tulevaan tuotantoon tai johtaa tuotannon 
kasvuun tai liittymistä edeltävänä vertailuaikana, jonka komissio vahvistaa, todetun 
kokonaistuen määrän kasvuun. 
Näitä tukia on myönnettävä erityisesti perinteisen alkutuotannon ja jalostuksen 
ylläpitämiseksi, maataloustuotteiden tuotannon, kaupan ja jalostuksen rakenteiden 
parantamiseksi, kyseisten tuotteiden markkinoille saattamisen helpottamiseksi ja 
ympäristön suojelun ja maaseudun säilyttämisen varmistamiseksi. 
Yhteisön laajentuminen Itävallalla, Ruotsilla ja Suomella edellyttää 
maataloustuotteiden hintojen mukauttamista viipymättä. Samanaikaisesti Suomella 
on lupa kyseisen hintojen mukauttamisen vaikutuksen vähentämiseksi myöntää 
yhteisen maatalouspolitiikan soveltamisalaan kuuluvien maataloustuotteiden 
tuottajille siirtymäkauden alenevia tukia. 
Lisäksi Suomella on mahdollisuus säilyttää kansalliset pitkäaikaiset tuet pohjoisilla 
alueilla. Kyseisistä tuista määrätään liittymisasiakirjan 142 artiklassa ja niitä on 
tarkasteltava mainitun artiklan eikä perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan 
perusteella. 
Suomen viranomaiset esittivät 26. lokakuuta 1994 ohjelman, jota on sittemmin 
täydennetty lisätiedoin ja mukautettu tietyiltä osin komission yksiköiden pyynnöstä. 
Ohjelman lopullinen versio esitettiin 20. tammikuuta 1995, ja se sisältää 
suunniteltujen tukien muodon ja tason sekä tukia myönnettäessä huomioon otettavat 
tuotannontekijät (ha, NY). 
4. toukokuuta 1995 tekemässään päätöksessä 95/196/EY1 komissio määritteli 
Suomen pohjoiset alueet ja vahvisti vertailuajan, jota käytetään todettaessa, että 
pohjoinen tuki ei johda maataloustuotannon tai kokonaistuen määrän kasvuun. 
Lisäksi se vahvisti sen maataloustuotannon tason, jonka ylittyessä tukia on 
vähennettävä. 
EYVL N:o L 126,9.6.1995, s. 35 
A dL 
1. Pohjoisten alueiden rajojen määrittäminen 
Neuvosto vahvisti 21. helmikuuta 1994 alueita määritettäessä käytettävien 
perusteiden tarkat arvot täydentäen Suomen pohjoisten erityisalueiden 
maatalouden pitkäaikaisista kansallisista tuista tekemäänsä periaatepäätöstä. 
Nämä arvot kirjattiin kokousasiakirjaan CONF. 5/94 (GENERAL). Kokous 
hyväksyi koko tekstin sellaisenaan. 
Suomen pohjoisia alueita määrittäessään komissio käytti seuraavia perusteita: 
kaikki 62. leveyspiirin pohjoispuolella sijaitsevat kunnat, 
eräät 62. leveyspiirin eteläpuolella sijaitsevat lähikunnat, joiden väestötiheys 
on enintään 10 asukasta neliökilometriä kohden, käytetyn maatalousmaan 
osuus kokonaispinta-alasta alle 10 prosenttia ja asetuksen (ETY) N:o 
1765/92 mukaisten ihmisravinnoksi tarkoitettujen peltokasvien viljelyyn 
varatun maatalousmaan osuus enintään 20 prosenttia. 
Pohjoisten alueiden rajoja määritettäessä on noudatettu samanlaista käytäntöä 
kuin yhteisön lainsäädännössä tarkoittuja epäsuotuisia alueita määritettäessä 
(direktiivi 75/268/ETY). 
Edellä kuvattujen perusteiden tarkastamisesta vastaavaksi hallinnolliseksi 
yksiköksi valittiin kunta. Jos kyseiset kolme perustetta eivät jossain kunnassa 
täyty samanaikaisesti, mutta kunnat sijaitsevat tällaisilla alueilla, kuntien voidaan 
tarvittaessa katsoa muodostavan yhtenäisen kokonaisuuden (kyseessä on kaksi 
kuntaa, joiden maatalousmaan osuus on 705 hehtaaria). 
Tarkastamisesta vastaaviksi alueellisiksi yksiköiksi valittiin poikkeuksellisesti 
Mikkelin ja Etelä-Karjalan maatalouspiirit (joiden käytetyn maatalousmaan 
osuus on yhteensä 74 419 hehtaaria) sekä Suomen maataloustukijärjestelmässä 
3-alueiksi määritellyt maatalousalueet. 3-alueiden määrittely perustui ennen 
hittymistä huomioon otettuun tilakokoon ja 31. joulukuuta 1993 noudatettuihin 
rajoituksiin; käytetyn maatalousmaan osuus on 13 646 hehtaaria. Tämän alueen, 
jonka läpi 62. leveyspiiri kulkee, poikkeuksellinen kohtelu perustuu erityisiin 
luonnonhaittoihin, sillä kyseisellä alueella sijaitsee paljon suuria järviä. Järvet 
kattavat yli 20 prosenttia Mikkelin ja Etelä-Karjalan alueiden kokonaispinta-
alasta. Maatalousmaan osuus kokonaispinta-alasta (järvet mukaan lukien) on 
ainoastaan 5 prosenttia. Alueen maatalousmaa onkin pirstaleista ja hajautunut 
laajoille metsä-ja järvialueille. 
Näiden alueiden tilanne on täysin ainutlaatuinen unionissa, ja niitä on ollut pakko 
käsitellä yhtenäisenä alueellisena kokonaisuutena. Näillä alueilla kynnysten 
noudattamista on tarkasteltava kokonaisuutena, sillä yksittäiset kunnat eivät voisi 
niitä noudattaa. 
Tällaista menettelyä on yleensä noudatettu sovellettaessa vuoristoalueiden ja 
muiden epäsuotuisten maatalousalueiden rajojen määrittämisestä annettua 
direktiiviä 72/268/ETY. Sen avulla on mahdollista helpottaa järjestelmän 
hallintoa, mutta ennen kaikkea huolehtia Suomen suurten järvien alueen 
erityistarpeiden täyttymisestä. 
Tällä tavalla määritetyn pohjoisen alueen käytetyn maatalousmaan pinta-ala on 1 
417 000 hehtaaria eli 55 prosenttia Suomen käytetystä maatalousmaasta yhteensä 
(katso kartta 1). Se jakautuu viiteen osa-alueeseen: Cl, C2, C2 pohjoinen, C3 ja 
C4 (katso kartta 2). Osa-alueet C3 ja C4 jakautuvat osa-vyöhykkeisiin Pl, P2, P3 
ja P4 (osa-alue C3) ja P4, P5 (osa-alue C4) (katso kartta 3), jotta nautojen, 
lampaiden ja maidon tuet voitaisiin erotella näillä osa-alueilla. 
Jako osa-alueisiin tekee mahdolliseksi maataloustuen mukauttamisen ottaen 
huomioon alueella harjoitetun maatalouden ominaispiirteet ja luonnonhaittojen 
vakavuuden. Tässä tarkoituksessa on sovellettu pääasiassa NIKULA-indeksiä 
(synteettinen maatalouteen liittyvä taloudellinen tunnusluku), jonka avulla kukin 
kunta voidaan luokitella johonkin osa-alueeseen tai osavyöhykkeeseen. 
Edellä kuvatulla tavalla määritetyt pohjoiset alueet esitetään tämän kertomuksen 
liitteessä (katso kartat ja taulukko 4). 
2. Vertailuaika 
Käytettävissä olevien kansallisten tilastojen perusteella maataloustuotannon ja 
ennen liittymistä sovelletun kokonaistuen vertailuajaksi on vahvistettu määrien 
osalta vuodet 1991-1993. Poikkeuksen muodostavat lehmänmaito ja naudat, 
joiden vertailuaika on vuosi 1992, jota on käytetty sekä Suomen maitokiintiön 
että vertailukarjan vahvistamisessa. Poikkeuksellinen on myös 
puutarhatuotantoala, jonka vertailuajaksi on otettu vuosi 1993 luotettavien 
tilastojen saatavuuden vuoksi. 
3. Suomen pohjoisia alueita koskevan tukiohjelman kuvaus 
Suomen viranomaisten 142 artiklan mukaisesti esittämään ohjelmaan kuuluu 
pitkäaikaisia tuotantotukia, joiden kohdalla noudatetaan komission päätöksen 
95/196/EY liitteissä lueteltuja rajoja. 
Ohjelma kattaa lukuisia tuotteita ja perustuu siihen, että Suomen liittyminen 
alentaa huomattavasti pohjoisten alueiden maataloustukien määrää. 
Monissa tapauksissa tuet on eriytetty aluekohtaisesti Suomessa vallitsevien 
olosuhteiden perusteella. 
Suomen viranomaiset ovat ilmoittaneet, missä muodossa ne aikovat myöntää 
tukea. Kaikkien kasvituotteiden (viljat ja muut peltokasvit, hedelmät ja 
vihannekset, tärkkelysperunat ja sokerijuurikkaat) ehdotettu tuki lasketaan 
hehtaaria kohden. Eläintuotannon tuki ilmoitetaan nautayksikköinä (NY) 
nautojen (hiehoja lukuun ottamatta), hevosten, uuhien, vuohien, sikojen ja 
siipikarjan osalta. Maidon tuki puolestaan ilmoitetaan kilogrammaa kohden ja 
porojen sekä hiehojen tuki eläintä kohden. 
Eläinten pääluvun nautayksiköksi muuntamisessa sovellettavat kertoimet ovat 
samat, joita noudatetaan 138-140 artiklan mukaisten tukien vahvistamisessa 
Suomessa komission hyväksymän päätöksen mukaisesti. 
Tukea myönnetään myös maatilan ja maidon ensimmäisen keräily- tai 
jalostuskeskuksen välisiä kuljetuksia varten tietyillä pohjoisilla alueilla (C4, C3 
ja C2 pohjoinen, lukuun ottamatta kuntia, jotka eivät kuulu rakennerahastojen 
tavoitteen 6 kohdealueisiin). Tällaiset tuet ilmoitetaan markkoina tonnia kohden 
(FIM/t, keskimääräinen kustannusarvio maitokuljetuksen osalta on 54 FIM/t ja 
lihakuljetuksen osalta 0,5 FIM/kg). Tuen määrän laskemisessa on otettu 
huomioon tilakohtainen meijeriin toimitettu keskimäärä, keskimääräinen 
tilatiheys meijerin keräilyalueella sekä tilojen ja meijerin keskimääräinen 
välimatka. 
Tukea maksetaan myös pohjoisilla alueilla tuotettujen hedelmien ja vihannesten 
varastoinnille. Yksikkönä on FIM/m3/vuosi. 
Nuorille viljelijöille (alle 40-vuotiaat) suunnattu kiinteä hehtaarituki koskee 
nurmialaa ja viljakasveja. Tuensaajien määräksi on arvioitu 19 000 henkeä. 
Lisäksi tukea saa laitumena tai kesantona pidetty ja ruokaperunoiden viljelyyn 
käytetty maatalousmaa. Samaa tukea myönnetään myös muille viljelykasveille, 
mutta se lasketaan erikseen kunkin viljelytyypin mukaan. 
Myös koltansaamelaisia2, porotalousalaa ja luontaiselinkeinoja tuetaan lainojen 
korkotuilla tai suorilla tuilla, joiden osuus on 45-75 prosenttia 
(koltansaamelaisten osalta 80-85 prosenttia) tietyistä pienimuotoisista tuottavista 
investoinneista ja maaseudun infrastruktuureista (tie- ja vesijohtoverkosto) 
aiheutuvista menoista. 
4. Pohjoisen tuen laskentatapa 
Ohjelmaan kuuluvien tukien taso arvioitiin siten, että vertailukauden aikaista 
tuotekohtaista kokonaistukea verrattiin liittymisen jälkeen sovellettuun tukeen. 
2 Etninen ryhmä (noin 800 henkeä), jotka ovat siirtyneet Petsamosta toisen maailmansodan jälkeen. 
4 
Laskettaessa vertailukauden aikaista kokonaistukea huomioon otettiin toisaalta 
Suomessa vuonna 1993 noudatettujen hintojen ja yhteisön hintojen välinen ero 
(välillinen tuki) ja toisaalta kansallisesta talousarviosta saman vuoden aikana 
rahoitettu suora tuki. 
Liittymisen jälkeen sovelletuksi tueksi katsottiin siirtymäkauden (1995-1999) 
aikaisten liittymisasiakirjan 138-140 artiklan mukaisten alenevien kansallisten 
tukien ja pohjoisten tukien lisäksi luonnonhaittakorvaukset, jäsenvaltion 
pohjoisten alueiden maanviljelijöille suunnittelemat maatalouden ympäristötuet 
ja yhteisten markkinajärjestelyjen (YMJ) perusteella myönnetyt tuet. 
Jos tukien muuttaminen johtaa ennen liittymistä sovelletun tuen ylittymiseen, 
sallittua pohjoista tukea mukautetaan seuraavasta kalenterivuodesta alkaen. 
Tukimäärät ilmoitetaan kansallisena valuuttana (arvo 1.1.1995) ja niitä voidaan 
mukauttaa vuosittain. Mukauttaminen edellyttää komission päätöksen 
muuttamista. 
Pohjoiset tuet (lukuun ottamatta maitoa, johon sovelletaan kiintiöjärjestelmää) 
eivät perustu tuotettuun määrään vaan motannontekijöihin päätöksen 95/196/EY 
liitteessä 4 lueteltujen alueellisten rajoitusten mukaisesti (katso liite 5). Tuen 
kehitys liittymistä ennen ja sen jälkeen esitetään liitteessä 6 olevassa kaaviossa. 
5. Arviointi 
Suomen viranomaiset osoittivat, että vertailukauden aikaisessa ja liittymisen 
jälkeen sovelletussa tuessa on olemassa tuotekohtainen ero. Komission yksiköt 
tarkastivat luvut läheisessä yhteistyössä Suomen viranomaisten kanssa. 
Tarkastukset kattoivat hintatason eron ja tuotantokustannusten alenemisen 
(sianliha, munat ja siipikarja). Ylikorvauksia ei todettu. 
Hedelmien ja vihannesten osalta arvioitiin, että vuoden 1995 hinnat saattaisivat 
osoittautua erilaisiksi kuin tukea arvioitaessa huomioon otetut hinnat. Kyseiset 
tuotteet kuuluvat järjestelmään, jonka avulla tuen tasoa voidaan mukauttaa 
varastointituki huomioon ottaen, jottei ylikorvauksia esiintyisi vuodesta 1996 
alkaen. Tällainen tarkistaminen on mahdollista myös hittymisasiakirjan 138-140 
artiklan mukaisten siirtymäkauden tukien kohdalla. 
Maito- ja lihakuljetuksille yhteisön syrjäisillä alueilla maksettavaa tukea voidaan 
pitää 142 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan mukaisena tuotteiden myyntiä 
helpottavana tukena ja tästä syystä hyväksyttävänä, 
Lihalle kilogrammaa kohden maksettava tuet "muunnettiin" 
nautayksikkökohtaiseksi (NY) tueksi. Lypsylehmille ja maidontuotantoon 
tarkoitetuille hiehoille maksettavat tuet muunnettiin myös tueksi maitokiloa 
kohden. Tästä syystä ne ovat hyväksyttäviä. Hyväksyttävinä voidaan pitää myös 
teurashiehojen tukia (tuki ilmoitetaan teurastettavien eläinten pääluvun mukaan 
ja maksetaan teurastuksen jälkeen) sekä siitostammojen, ponien (1-3 vuotta) ja 
suomenhevosten kasvatukseen tarkoitettuja tukia. 
Tuotannon kasvun välttämiseksi päätöksessä määrätään, että todettaessa tietyn 
tuotteen tuotannon ylittäneen vertailukauden aikaisen tuotannon kyseistä 
tuoteryhmää koskevia tukia alennetaan suhteellisesti seuraavana vuonna. Tätä 
lauseketta sovelletaan avomaanvihannesten tuotantoon, jos tuotanto ylittyy 
keskimäärin yli 10 prosentilla kahden peräkkäisen vuoden aikana. 
Tuotanto- ja tukimäärät esitetään tuote- ja osa-aluekohtaisesti, jotta vältettäisiin 
alakohtaiset tai osa-aluekohtaiset (tuet vaihtelevat osa-aluekohtaisesti) tuen 
yleiset alennukset, jos tuotannon ylittyminen vaikuttaa mahdolliselta. 
Tällä perusteella Suomen viranomaisten 142 artiklan mukaisesti esittämää 
pohjoisten tukien järjestelmää pidettiin kyseisen artiklan mukaisena. Komissio 
teki 4. toukokuuta 1995 päätöksen Suomen pohjoisten alueiden määrittämisestä, 
sallituista tuista, vertailuajasta sekä tuotannon ja kokonaistuen tasosta (päätös 
95/196/EY). 
6. Maatalouden tukeminen 
Suomen maatalouden toimintaympäristön suurimmat muutokset 
Suomen liittyminen Euroopan unioniin muutti huomattavasti sen maatalouden 
taloudellista toimintaympäristöä. Kansallinen maatalouspolitiikka muuttui 
täysin. EU:n yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) mukaisia markkinahintoja ja 
tukijärjestelmää ryhdyttiin soveltamaan viipymättä. Suomen maatalouden 
yhteiseen maatalouspolitiikkaan yhdentymisen helpottamiseksi sovellettiin 
liittymisasiakirjassa määrättyjä erityisjärjestelyjä. 
Liittymisen vaikutuksia voidaan tarkastella usealta eri kannalta. Maatilojen 
tasolla liittyminen vaikutti maanviljelijälle maksettaviin tuottajahintoihin sekä 
tiettyjen tuotantopanosten hintoihin ja tukijärjestelmään kokonaisuudessaan. 
Nämä tekijät vaikuttivat maatilojen kannattavuuteen ja tuloihin. 
Rajasuojan ja maataloustuotteiden säänneltyjen hintojen poistaminen alensivat 
markkinahintoja huomattavasti heti liittymisen jälkeen. 
Maataloustuotteiden markkinahintojen putoamisesta aiheutunut tulonmenetys 
korvautui osittain tuotantokustannusten laskulla. Loput tulonmenetykset 
korvattiin muilla tukimuodoilla. Aiemmin sovellettu kansallinen tuki korvattiin 
YMP:n tuella (markkinatuki, luonnonhaittakorvaukset ja maatalouden 
ympäristötoimenpiteet) ja liittymisasiakirjan 138-142 artiklan mukaisilla 
kansallisilla tuilla. 
Tuen alueellisen jaon mahdollistamiseksi Suomi jaettiin tukialueisiin. 
Eri alueiden tärkeimmät tukimuodot vuonna 1995 olivat seuraavat: 
Vyöhyke A: 
YMP:n mukaiset palkkiot ja tasausmaksut. 
Vyöhyke B: 
Vyöhykkeen A tukien lisäksi: 
Direktiivin 75/268/ETY ja asetuksen (ETY) N:o 2328/91 mukainen hyvitys. 
Vyöhykkeet C1-C4: 
Vyöhykkeen B tukien lisäksi: 
Liittymissopimuksen 142 artiklan mukaiset ja komission päätöksellä 
95/196/EY sallitut pitkäaikaiset kansalliset tuet maatalouselinkeinon 
säilyttämiseksi pohjoisilla alueilla. 
Koko maa. 
Edellä mainittujen tukien lisäksi: 
Liittymisasiakirjan 138, 139 ja 140 artiklan mukaiset ja komission 
päätöksellä 95/33/EY3 sallitut kansalliset tuet, joilla helpotetaan 
Suomen maatalouden ja puutarhatuotannon sopeutumista yhteisten 
markkinajärjestelyjen hintatasoon ja Suomen maatalouden yhdentymistä 
YMP:hen. 
YMP:n uudistuksen liitännäistoimenpiteet ja asetusten (ETY) N:o 
2078/924, 2079/925 ja 2081/926 mukainen tuki. 
Vuonna 1995 maataloutta ja puutarhatuotantoa tuettiin Suomessa yhteensä 12 
320 miljardilla markalla, josta 2,3 miljardia käytettiin varastojen korvaamiseen. 
Vuoden 1995 tuotantotukeen varatut 1 677 miljardia markkaa siirrettiin 
maksettaviksi vuonna 1996. 
II. Pohjoisten tukien täytäntöönpano vuonna 1995 
Pohjoisia tukia ei myönnetä yli 65-vuotiaille maanviljelijöille. 
3 EYVLN:oL6, 9.1.1996, s. 21 
4 EYVLRoL 215, 30.7.1992, s. 85 
5 EYVLN:oL 215, 30.7.1992, s. 91 
6 EYVL N:oL 208, 24.7.1992, s. 1 
1. Eläintuotanto 
a) Naudanliha 
Suomen nautakarjasta 73 prosenttia kasvatetaan pohjoisten alueiden 44 814 
tilalla, joiden eläintiheys on 1,25 NY/ha. 
Nautojen kokonaismäärä 
(NY) 
Naudanlihan 
tuotanto (t) Osa-alue 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana (1 ) 
1995(2) C1 
188.550 
151.586 
18.400 
14.142 C2 
316.700 
255.377 
31.700 
25.814 C2-pohJ. 
35.900 
28.673 
3.600 
2.715 C3 
56.550 
40.063 
5.600 
4.028 C4 
7.650 
5.550 
600 
446 Yhteensä 
605.350 
481.249 
59.000 
47.144 
(1 ) lukuun ottamatta lehmänlihaa (26 3001) 
(2) lehmänlihan tuotanto vuonna 1995: 23 2811 
Huomiot: 
Sekä eläinten lukumäärä että naudanlihan tuotantotaso olivat vuonna 1995 
alhaisemmat kuin vertailukauden aikana. Tämän perusteella voidaan todeta, 
että 142 artiklan edellytystä tuotannon säilymisestä tietyllä tasolla on 
noudatettu. 
b) Emolehmät 
Suomen emolehmistä 53 prosenttia kasvatetaan pohjoisten alueiden 2 189 
tilalla (57,7 prosenttia Suomen tiloista). 
Taulukko 2 
Tuotantoyksikkö 
(NY) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/NY) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu (1) 
Sallittu 
Maksettu (2)(3) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
6.550 
7.030 
100 
0,7' 
0,6 C2 
7.100 
7.229 
150 
1 ,1' 
1 ,o C2-pohj. 
650 
654 
600 
0,4' 
0,3 C3 
900 
538 
1.050 
0,9' 
0,5 C4 
150 
37 
2.150 
0,3 
0,1 Yhteensä 
15.350 
15.488 
3,4 
2.5 
(1) Tukia maksetaan kullekin tuottajalle myönnetyn tilakohtaisen kiintiön rajoissa. 100-prosenttlnen tuki maksetaan 
enintään 30 NY:lle. 31 - 50 NY:stä tukea alennetaan 25 %:lla. Yli 50 NY:sta tukea alennetaan 50 %:lla. 
Osa-alueilla C1 ja C2 tuki on rajoitettu 300 NY:öön, osa-alueilla C3 ja C4 se on rajoitettu vastaavasti 
200 ja 100 NY:öön tilaa kohden. 
(2) Valtioneuvoston paatos N:o 413/95,12 kohta 
(3) Tukea maksetaan vähintään 3 NY:lle. 
Huomiot: 
Tuen myöntämistä koskevien rajoitusten vuoksi tuen kokonaismäärä jäi 
sallittua alhaisemmaksi huolimatta eläinten lukumäärän hienoisesta kasvusta 
(0,9%). 
c) I kuuden kuukauden ikäiset sonnit 
73 prosenttia Suomen sonneista kasvatetaan pohjoisilla alueilla. 
Taulukko 3 
Tuotantoyksikkö 
(NY) 
Yksikkötuki 
(FIM/NY) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu (1) 
Sallittu 
Maksettu (4) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
36.000 
35.214 
650 
23,4' 
16,7 C2 
62.300 
58.764 
700 
43,6' 
33,4 C2-pohj: 
7.250 
6.370 
1.150 
8,3' 
6,0 C3 
11.100 
8.612 
2900-3400 (2) 
35,0' 
20,9 C4 
1.050 
1.153 
4500-6000 (3)' 
4,8 
3,1 Yhteensä 
117.700 
110.113 
115,1 
80,2 
(1) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95,12 Ja 13 kohta. 
(2) Osa-alueet P1 - P2:2 900 FIM/NY ( Josta 1 600 vuosittaista tukea Ja 1 300 tukea, Joka maksetaan kerran eläimen elinaikana) 
P3-P4:3 400 FIM/NY (Josta 1 600 vuosittaista tukea Ja 1 800 tukea, Joka maksetaan kerran eläimen elinaikana) 
(3) Osa-alue P4:4 500 FIM/NY (Josta 2 700 vuotuista tukea Ja 1 800 tukea. Joka maksetaan kerran eläimen elinaikana); P5:6 000 
FIM/NY (Josta 2 700 FIM vuotuista tukea Ja 3 300 tukea, Joka maksetaan kerran eläimen elinaikana) 
(4) Tukea maksetaan vähintään 3 NY:lle. 
Huomiot: 
Eläinten lukumäärä ja vuonna 1995 myönnetty tuki olivat sallittua 
enimmäismäärää alhaisemmat. 
d) Teurastettavaksi tarkoitetut hiehot 
72 prosenttia Suomen hiehoista kasvatetaan pohjoisilla alueilla. 
Taulukko 4 vuosi 1995 
Tuotantoyksikkö 
(eläintä) 
Yksikkötuki 
(FIM/eläin) (1) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Sallittu 
Kasvatettu 
Sallittu ja sovellettu 
(2) 
Sallittu 
Maksettu (3) Osa-alue 
C1 
17.390 
9.828 
460 
8,0 
4,52 C2 
30.020 
18.907 
470 
14 ,1 
8,89 C2-pohj. 
3.380 
2.105 
780 
2,6 
1 ,64 C3 
5.440 
3.304 
1.060 
5,8 
3,5 C4 
810 
391 
1.640 
1 ,3 
0,64 Yhteensä 
57.040 
34.535 
31 ,8 
19,19 
(1) Tuki myönnetään kerran eläimen elinaikana teurastuksen yhteydessä. 
(2) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95.13 kohta. 
(3) Tuki maksetaan vähintään 3 NY:lle. 
Huomiot: 
Teurastettujen eläinten lukumäärä ja vuoden 1995 kokonaistuen taso olivat 
vertailukauden vastaavia lukuja alhaisemmat. 
e) Uuhet ja vuohet 
57 prosenttia Suomen uuhista ja 41 prosenttia maan vuohista kasvatetaan 
pohjoisten alueiden 2 828 tilalla. 62 prosenttia Suomen lampaan- ja 
vuohenlihasta tuotetaan näillä tiloilla. 
Taulukko 5 
Tuotantoyksikkö 
(NY) 
Lampaan-ja 
vuohenlihan 
tuotanto (t) 
Yksikkötuki 
(FIM/NY) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
saanut tukea 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sovellettu keskimäärin 
1995(3) 
Sallittu 
Maksettu (5) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
1.650 
2.318 
1.860 
223 
303 
650 
621 
1 .1' 
1 ,2 C2 
1.810 
2.337 
1.899 
276 
407 
700 
691 
1 .3' 
1 ,3 C2-pohJ. 
460 
436 
331 
60 
57 
1.150 
1.130 
0,5' 
0,4 C3 
790 
629 
551 
111 
101 
3.100 (1V 
3.700 (1)' 
3.372(1) 
2,6* 
1 .8 C4 
300 
193 
164 
41 
23 
4.800 (2)' 
6.400 (2)' 
5.052 (2) 
1 .5' 
0,80 Yhteensä 
5.010 
5.913 
4.805 
711 
892 
7 
5,6' 
(1) Osa-alueet P1-P2:3 100 FIM/NY. P3-P4:3 700 FIM/NY 
(2) Osa-alueet P4:4 800 FIM/NY, P5:6 400 FIM/NY 
(3) Tukia maksetaan kullekin tuottajalle myönnetyn tilakohtaisen kiintiön rajoissa. 100-prosenttinen tuki maksetaan 
enintään 30 NY:De. 31 • SO NY:stä tukea alennetaan 25 %:lla. Yli 50 NY:stä tukea alennetaan 50 %:lla. 
Osa-alueilla C1 ja C2 tuki on rajoitettu 300 NY:öön, osa-alueilla C3 ja C4 se on rajoitettu vastaavasti 
200 ja 100 NY:öon «laa kohden. 
(4) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95,12 kohta. 
(5) Tuki maksetaan vähintään 1,5 NY:lle. 
Huomiot: 
Vuonna 1995 eläinten lukumäärä kasvoi noin 18 prosenttia ja lihantuotanto 
noin 25,5 prosenttia vertailukauden lukuihin verrattuna. Vaikka vuoden 
1995 aikana kasvatettujen eläinten lukumäärä nousi ja tuki oli rajoitettu 
tiettyyn nautayksikkömäärään, sallittu tukimäärä ei ylittynyt. 
Päätöksen 95/196/EY 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti tuotannon 
kasvu johtaa vuoden 1996 tuen alentamiseen suhteessa kyseiseen tuotannon 
kasvuun. 1,785 miljoonan markan vähennys on jaettava niiden alueiden 
kesken, joilla kasvu todettiin, jollei se korvaudu yhteisön tukien 
alenemisesta johtuvalla tuen kasvulla tai kansallisen valuutan revalvoinnilla. 
f) Siat 
42 prosenttia Suomen sioista kasvatetaan pohjoisilla alueilla. 
Taulukko 6 
Tuotantoyksikkö 
(NY) 
Sianlihan 
tuotanto (t) 
Yksikkötuki 
(FIM7NY) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Maksettu (2)(3) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
63.700 
74.570 
42.900 
40.673 
0 
0 
0 C2 
37.600 
43.138 
24.700 
23.897 
0 
0 
0 C2-pohj. 
2.100 
2.172 
1.300 
1.273 
590 
1.2' 
1 ,3 C3 
3.150 
2.569 
2.000 
1.420 
590 
1 ,9' 
1 ,3 C4 
40 
3 
6 
3 
900 
0,04' 
0,0 Yhteensä 
106.590 
122.452 
70.906(1) 
67.264 
3,1' 
2,5 
(1 ) Emakolden liha (3 1001) mukaan lukien. 
(2) Emakolden osalta 100-prosenttinen tuki maksetaan enintään 30 NY:lle. 31 - 50 NY:sta tukea alennetaan 25 %:lla. 
Yli 50 NY:sta tukea alennetaan 50 %:lla. Osa-alueilla C1 ja C2 tuki on rajoitettu 300 NY:öon. osa-alueilla C3 ja C4 se on rajoitettu 
vastaavasti 200 Ja 100 NY:o0n tilaa kohden. 
(3) Tuki maksetaan vähintään 3 NY:lte. 
10 
Huomiot: 
Vaikka kasvatettavien eläinten lukumäärä kasvoi 14,9 prosenttia, sianlihan 
tuotanto tai pohjoisen tuen taso eivät kasvaneet. Eläinten lukumäärä nousi, 
koska vuodesta 1995 alkaen eläinten ikään perustuva sikojen 
luokittelumenetelmä muutettiin niiden painoon perustuvaksi. Uuden 
järjestelmän mukaan alle 20 kilogrammaa painavat siat luokitellaan 
porsaiksi. Ennen vuotta 1995 porsaiksi katsottiin alle kolmen kuukauden 
ikäiset siat. Koska nautayksiköiden lukumäärä laskettiin muiden sikojen 
kuin porsaiden perusteella, NY:n kasvu johtuu tästä tilastollisesta 
muutoksesta. Tämä muutos ei vaikuta vertailumäärään. 
g) Siipikarja 
Suomen siipikarjasta 30,3 prosenttia kasvatetaan pohjoisilla alueilla, joilla 
O 1 nrncf»nttia ctmilrat-ianliViactci tuotetaan 30,1 prosenttia siipikarjanlihasta. 
Taulukko 7 
Tuotantoyksikkö 
(NY) 
Tuotanto (t) 
- munat 
-liha 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/NY) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
Toteutunut 1995 
Vertailukauden 
aikana 
Toteutunut 1995 
Sallittu 
Sovellettu 
Sallittu 
Maksettu (2) C1 
23.700 
20.559 
26.000 
14.513 
4.820 
10.148(1) 
0 
0 
0 ,0' 
0 C2 
7.700 
5.838 
8.000 
2.784 
1.140 
1.457(2) 
0 
0 
0,0' 
0 Osa-alue 
C2-pohj. 
850 
468 
1.000 
147 
10 
0 
590 
590 
0,5' 
0,3 C3 
355 
356 
1.000 
110 
20 
99 
900 
900 
0,3' 
0,201 C4 
5 
2 
2 
0 
1 
0 
1.900 
1.900 
0,01 
0,00 vuosi 1995 
Yhteensä 
32.610 
27.223 
36.002 
17.554 
5.991 
11.705 
0,8' 
0 ,5 
(1) Josta 9 5901 kananpojan tai broilerinlihaa ja 5581 muun siipikarjan lihaa. 
(2) Josta 1 4011 kananpoikia tai broilereita ja 561 muuta siipikarjaa. 
(3) 100-prosenttinen tuki maksetaan enintään 30 NY.IIe. 31-50 NY:stä tukea alennetaan 25 %:lla. Yli 50 NY:stä 
tukea alennetaan 50 %:lla. Osa-alueilla C1 ja C2 tuki on rajoitettu 300 NY:öön, osa-alueilla 
C3 ja C4 se on rajoitettu vastaavasti 200 ja 100 NY:öön tilaa kohden. 
(4) Valtioneuvoston päätös No 413/95,12 kohta. 
(5) Tuki maksetaan vähintään 3 NY:lle. 
Huomiot: 
Siipikarjanlihan tuotanto kasvoi merkittävästi vuonna 1995. Tästä syystä 
vuoden 1996 tukea on vähennettävä suhteessa kyseiseen ylitykseen. 
Suomen viranomaiset ovat esittäneet muutosta siipikarjanlihan ja munien 
sallittuun tuotantoon. Viranomaiset haluaisivat myös jakaa tuen kahteen 
luokkaan, jolloin toinen tuki koskisi munivia kanoja ja kananpoikia ja 
toinen broilereita sekä muuta siipikarjaa. Kyseiset muutokset eivät kasvata 
suunniteltua tukea (katso seuraava taulukko). Jos uudet luvut vahvistetaan, 
vuoden 1996 tukea on alennettava 23 prosentilla tuotannon ylittymisen 
vuoksi. 
11 
Taulukko 6 
Tuotantoyksikkö 
(NY) 
Tuotanto (t) 
- munat 
-liha 
Kokonaistuki (milj. FIM) 
päätös 
95/196/EY 
Kokonaistuki (milj. FIM) 
Suomen uusi 
ehdotus (3) Paatos 
95/196/ETY 
Uusi ehdotus 
Paatos 95/196/EY 
Uusi ehdotus 
PSfltös 957196/EY 
Uusi ehdotus 
1995 
1996 
1997 
1998 
1999 
2000 alkaen 
1995 
1996 
1997 
1998 
1999 
2000 alkaen a 
b 
a 
b 
a 
b 
a 
b 
a 
b 
a 
b vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
23.700 
23.700 (1) 
26.000 
16.950 
4.820 
8.335 
0,0 
0,0 
14,5 
29,1 
43,6 
58,1 
0 
0 
0 
0 
9,8 
4,7 
19,6 
9,4 
29,4 
14,2 
39,2 
18,9 C2 
7.700 
7.700 (2) 
8.000 
8.000 
1.140 
1.075 
0,0 
0,0 
4,8 
9,6 
14,4 
19,3 
0 
0 
0 
0 
3,9 
0,9 
7,9 
1 ,8 
11 ,8 
2,6 
15,8 
3,5 C2-pohj: 
850 
850 
1.000 
1.000 
10 
10 
0.5 
0,5 
1 .0 
1.5 
2.0 
2.5 
0,4 
0,1 
0,4 
0.1 
0.8 
0.2 
1 .2 
0,3 
1 ,6 
0,4 
2,0 
0.5 C3 
355 
355 
1.000 
1.000 
20 
20 
0,3 
0,3 
0,5 
0,8 
1 ,0 
1 ,2 
0,2 
0,1 
0,2 
0,1 
0,5 
0,04 
0,7 
0,06 
0,9 
0,07 
1 .1 
0.1 C4 
5 
5 
2 
2 
1 
1 
0.01 
0,01 
0,01 
0,02 
0,02 
0,02 
0.0 
0,0 
0,0 
0.0 
0.0 
0,003 
0,014 
0,003 
0,014 
0,004 
0,018 
0,002 Yhteen»* 
32.610 
32.610 
36.002 
26.952 
5.991 
9.441 
0,8 
0,8 
20,9 
41 ,0 
61 ,0 
81 ,1 
0,6 
0,2 
0 ,6 
0,2 
15,1 
5,8 
29,4 
11 ,5 
43,7 
17.3 
58 .1 
23,0 
(1 ) Josta: 16 000 NY munivat kanat, 6 400 NY kananpojat, broilerit ja 1 300 NY muu siipikarja. 
(2) Josta: 6 300 NY munivat kanat, 900 kananpojat, broilerit ja 500 muu siipikarja. 
(3) Ennen liittymistä pohjoisten alueiden munien kokonaistuki oli 109 milj. FIM. 
a « munivat kanat ja poikaset 
b • kananpojat, broilerit ja muu siipikarja 
h) HsYfisei 
Taulukko 9 vuosi 1995 
Tuotantoyksikkö 
(NY) Vertailukauden 
aikana 
1995 Osa-alue 
C1 
2.400 
3.511 C2 
2.800 
4.119 C2-pohj. 
340 
566 C3 
390 
446 C4 
70 
79 Yhteensä 
6.000 
8.721 
(1) Siitostammat, varsat (1-3- vuotta) ja suomenhevoset. 
Huomiot: 
Kyseistä alaa ei tueta vuosina 1995-1997. Vuodesta 1998 alkaen hevostukea 
maksetaan korkeintaan 20 yksikölle tuensaajaa kohden. Jos enimmäismäärä 
ylittyy vielä vuonna 1998, tukea lasketaan vuonna 1999. 
i) Eerot 
Poroja kasvatetaan ainoastaan pohjoisilla alueilla. 
12 
Taulukko 10 
Tuotantoyksikkö 
(eläintä) 
Tuotanto (t) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/NY) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittu 
Toteutunut 1995 
Sallittu 
Sovellettu (1) 
Sallittu 
Maksettu vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 C2 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 C2-pohj. 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 C3 
71.500 
64.581 
1.073 
879 
160 
140 
11 ,4' 
9,04 C4 
157.500 
143.559 
2.370 
1.941 
160 
140 
25,2' 
20,10 Yhteensä 
229.000 
208.140 
3.443 
2.820 
36,6' 
29,14 
(1 ) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95,13 a kohta. 
Huomiot: 
Vuonna 1995 eläinten lukumäärä ja tuotannon taso olivat alhaisemmat kuin 
vertailukauden aikana ja pohjoisen tuen kokonaismäärä oli sallittua tukea 
pienempi. 
j) Maito 
Suomen pohjoisilla alueilla toimii 26 870 maitotilaa (1992). Ne jakautuvat 
osa-alueittain seuraavasti: Cl=8617, C2 = 13 500, C2-pohjoinen = 1 696, 
C3 = 2 624 ja C4 = 433. Ne tuottavat 80 prosenttia Suomen maidosta. 
Taulukko 11 
Tuotantoyksikkö 
(NY) 
Toteutunut 
tuotanto (t) 
Yksikkötuki 1995 
(FIM/ka) 
Kokonaistuki 
1995 (mill. FIM) Vertailukauden 
aikana (1) 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Maksettu (7X8X9) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
96.600 
90.034 
524.000 
517.153 (2) 
0.171 
86,9* 
88,054 C2 
166.800 
156.542 
906.000 
903.369 (2) 
0,18" 
159 ,1' 
162 ,155 C2-pohj. 
18.800 
18.054 
102.000 
105.745 
0,29' 
29 ,6' 
30,596 C3 
30.200 
25.955 
164.000 
168.915 (3) 
0,47-0,72 (6) 
101 ,r 
109 ,288 C4 
4.500 
3.704 
24.000 
23.750 (4) 
0,99-1,51 (6) 
25,8' 
25,553 Yhtonsâ 
316.900 
294.289 
1.720.000(1) 
1.716.932(5) 
403J" 
415 ,646 
(1 ) Naita maan* voidaan tlydantU nuhin mftärtln asti, Jotka on myönnetty Suomen SLOM-kllntKMIe 
pUtetystt varakHntlosta NlttymlsatlaMrjan maâraysten mukaisesti. 
(2) Jotta 105,5 Ja 35.21 vuohenmaitoa osa-alueilla Cl Ja C2. 
(3) Josta ota-ahiekoraatsestl: C3P1 - 13 5801. C3P2 « 58 055, C3P3 - 05 525. C3P4 « 26 6061 
(4) Josta osa-aluekohtaisesti: C4P4 » 20 6431 Ja C4P6 - 3 615 L 
(5) Pohjoista tukea sai ainoastaan 1 715 5801 maltoa. Tukea ei maksettu 3 043 204 t:l(e 
yi 65-vuotlalden maanvHJeH|6Wen tuottamista tuotteista. 
(0) Yksikkötuki FIM/kg osa-akneka C3: P1 - 0.47. P2 - 0,57. P3 « 0,72 Ja osa-alueella C4: P4 - 0.09, P5 » 1,51. 
(7) Vuonna 1005 sovelettu yksikkötuki FIM/kg oi: osa-alueella C3: P1 - 0,459, P2 - 0.556. P3 - 0,704, 
P4 - 0,706 Ja osa-alueena C4: P4 - 0.068, P5 « 1,48. 
(8) Valtioneuvoston paatos N:o 413/05,6 kohta. 
(0) Jos tuottajakohtaiset maarat ovat suuremmat kuin 200 000 kg, tukea alennetaan 50 Vila. 
Huomiot: 
Myönnetty tuki ylitti sallitun kokonaistuen. Ylitysosuus (12,5 miljoonaa 
markkaa eli 3,1 %) on palautettava. Suomen valtioneuvosto muutti 19. 
syyskuuta 1996 valtioneuvoston päätöstä N:o 413/92 (muutokset 1006/95, 
1435/95 ja 225/96), jotta vuoden 1996 loka-joulukuussa maksettavasta 
pohjoisesta tuesta vähennettäisiin vuonna 1995 sallitun tuen ylitys. 
Päätöksen seurauksena kaikkien pohjoisten alueiden tukea vähennettiin 
0,0317 FIM/kg. 
Komission yksiköt käsittelevät parhaillaan Suomen viranomaisten pyyntöä, 
joka koskee: 
13 
a) tuen kokonaismäärän muuttamista (4,2 miljoonan markan korotus 
vuosina 1995 ja 1996). Tämä johtuu osa-alueen C3 kullakin 
vyöhykkeellä P1-P4 tuotettavan määrän tarkemmasta arvioinnista, joka 
muuttaa vyöhykkeillä tuotetun määrän jakautumista kasvattamatta 
kuitenkaan tuotannon enimmäismäärää; 
b) tuetun maitomäärän sekä osa-alueiden C1-C3 tuen kokonaismäärän 
korottamista vuosien 1995 ja 1996 SLOM-määrän huomioon 
ottamiseksi, ja 
c) sen lehmänmaitoa koskevan rajoituksen poistamista, jonka mukaan 
pohjoisen tuet rajoitetaan kullekin tuottajalle myönnetyn viitemäärän 
mukaisesti. 
k) Maidon ja lihan kuljetustuki 
kl) Maidon kuljetustuki 
Taulukko 12 
Tuotantoyksikkö 
(t) 
Yksikkötuki 
keskimäärin FIM/t 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittu 
Toteutunut 1995 
Sallittu 
Maksettu (1)(2) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
. 
-
-
-
-
-C2 
-
-
-
-
-C2-pohj. 
. n 
30.831 
n 64,56' 
n 0 C3 
. n . 
148.566 
n 38 ,22' 
n V C4 
n 
23.786 
n 51 ,62 
n 1 ,20 Yhteensä 
203.183 
43 ,79' 
13,5' 
8,90' 
(1 ) Valtionneuvoston paatos N:o 1373/95 
(*) Kainuun ja Lapin Ifianlt ja Koillismaan alue 
k2) Lihan kuljetustuki 
Taulukko 13 Vuoden 1995 kaikentyyppistä lihaa koskeva kuljetustuki (0,704 miljoonaa 
FIM, katso allaoleva taulukko) maksetaan Lapin läänissä vuonna 1996 jo 
ennen liittymistä sovelletun järjestelmän mukaisesti. Tätä tukea saava määrä 
on 1 832,6 tonnia. 
vuosi 1995 
Tuotteet 
Naudanliha 
Lampaanliha 
Sianliha 
Muu liha 
Sairaat eläimet 
(lukumäärä: 28) 
Yhteensä Määrä (kg) 
Alue 
C3P4ja 
C4P4 
1.483.271 
22.662 
229.573 
1.433 
1.736.939 C4P5 
92.866 
2.776 
95.642 Tuki (FIM) (1) 
Alue 
C3P4jaC4P4 
(0,35 FIM/kg) 
519.145 
7.932 
80.350 
501 
607.928 C4P5 
(0,8 FIM/kg) 
74.292 
2.220 
19.600 
96.112 Yhteensä 
Määrä 
(kg) 
1.576.137 
25.437 
7.832.587 Tuki 
FIM 
593.437 
10.152 
80.350 
501 
19.600 
704.040 
(1) Valtioneuvoston päätös N:o 1374/95 
14 
Huomiot: 
Sallittua enimmäismäärää on noudatettu kuljetustukien osalta. 
2. Kasvituotanto 
Osa-alueilla C2 ja C2-pohjoinen maksetaan 200 FIM/ha ja osa-alueilla C3 ja C4 
400 ja 800 FIM/ha suuruista pohjoisen tukea viljelytyypistä riippumatta. 
Eläkejärjestelmään kuuluvat maanviljelijät eivät saa tukia. 
Tuotekohtaisesti jaoteltuna tilanne on seuraavanlainen: 
1) Sokerijuurikkaat 
Pohjoisilla alueilla tuotetaan ainoastaan 8,3 prosenttia Suomen 
sokerijuurikkaista. 
Edellä mainitun yleisen tuen lisäksi sokerijuurikastuotannolle maksetaan 
500 FIM/ha suuruista tukea osa-alueilla Cl, C2 ja C2-pohjoinen. 
Taulukko 14 
Viljelty tuotantoyksikkö 
(ha) 
Sokerin­
tuotanto (t) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/ha) (1) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittu 
Toteutunut 1995 
Sallittu ja 
sovellettu 
Sallittu 
Maksettu (2) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
3.230 
3.358 
17.570 
11.689 
500 
1 ,6' 
1 ,60 C2 
520 
153 
2.270 
458 
500+200' 
0,4' 
0,10 C2-pohJ. 
0 
14 
0 
0 
500+200' 
0 ,0' 
0,00 C3 
0 
0 
0 
0 
0 
-
-C4 
0 
0 
0 
0 
0 
-
-Yhteensä 
3.750 
3.525 
19.840 
12.147 
2 ,0 
1 ,7 
(1) Valtioneuvoston paatos N:o 413/95,8 Ja 9 kohta. 
(2) Tukea myönnetään vähintään 3 ha:lle. 
Huomiot: 
Vuonna 1995 sekä tuotannon että tuen taso olivat alhaisemmat kuin 
vertailukauden aikana. 
m) Tärkkelysperunat 
Pohjoiset alueet tuottavat 61,4 prosenttia Suomen tärkkelysperunoista. 
Alueilla C2 ja C2-pohjoinen maksetun yleisen hehtaarituen lisäksi vuonna 
1995 maksettiin 400 FIM/ha suuruista tukea kaikilla osa-alueilla. 
15 
Taulukko 15 
Tuotantoyksikkö 
(ha) 
Tärkkelys-(1) 
tuotanto (t) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/ha) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Sallittu 
Viljelty 1995 
Sallittu 
Toteutunut 1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Sovellettu (2)(3) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
1.700 
4.229 
15.590 
23.182 
400 
1 ,v 
1 ,7 C2 
2.190 
1.830 
8.060 
8.836 
400+200' 
0,8' 
1 ,00 C2-pohJ. 
0 
0 
0 
0 
400+200 
0,0' 
0 C3 
0 
0 
0 
116 
. 
-
-C4 
0 
2 
0 
0 
-
-Yhteensä 
3.890 
6.059 
23.650 
32.134 
1 ,9' 
2,6 
(1) Perunatfirkkelysala kuuluu tuotantokiintiöjärjestelmään. 
(2) Valtioneuvoston paatos N:o 413/95,8 ja 9 kohta. 
(3) Tukea myönnetään vähintään 3 ha:lle. 
Huomiot: 
Neuvosto myönsi Suomelle 54 750 tonnin tärkkelyspeninakiintiön (asetus 
(EY) N:o 1863/95, 17.7.19957), josta 61,4 prosenttia tuotetaan pohjoisilla 
alueilla. Komissio valmistelee parhaillaan päätöksen 95/196/EY muutosta, 
jolla tärkkelystuotannon enimmäismääräksi vahvistetaan 33 560 tonnia, 
josta 24 160 tonnia koskee osa-aluetta Cl ja 9 400 tonnia osa-aluetta C2. 
Kokonaistuki kasvaa 3,1 miljoonaan markkaan. Tämä muutoksen 
seurauksena tuotannon tai tuen viitemäärät eivät ylity. 
n) Vh>t ja muut peltokasvit 
Pohjoisten vyöhykkeiden 58 120 tilaa (58 %) kattavat 51 prosenttia Suomen 
viljelymaista. 
Taulukko 16 vuosi 1995 
Viljelyala 
(ha) 
Tuotanto 
(t) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 Osa-alue 
C1 
286.780 
224.425 
900.400 
706.811 C2 
238.100 
176.344 
717.800 
521.480 C2-pohJ. 
20.720 
12.562 
52.500 
31.633 C3 
12.600 
7.752 
32.500 
19.696 C4 
100 
117 
0 
266 Yhteensä 
557.700 
421.200 
1.703.200 
1.279.886 
Viljelykasvien mukaisesti jaoteltuna tilanne on seuraavanlainen: 
nl) Ohra, kaura ja seosviljat 
Näiden tuotteiden viljelyalasta 46,6 prosenttia sijaitsee pohjoisilla alueilla. 
Tämä vastaa 44,2 prosenttia Suomen tuotannosta. Vuonna 1995 osa-alueilla 
C2/C2-pohjoinen, C3 ja C4 maksettiin pelkästään yleistä tukea, jonka määrä 
oli vastaavasti 200,400 ja 800 FIM/ha. 
EYVL N:o L 179,29.7.1995, s. 1 
16 
Taulukko17 
Viljelyala 
(ha) 
Toteutunut 
tuotanto (t) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/ha) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Maksettu (1)(2) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
248.000 
204.218 
809.400 
663.445 
0 
0,0' 
0,0 C2 
227.050 
171.521 
680.000 
510.946 
0+200' 
45,4' 
34,30' C2-pohj. 
19.900 
12.297 
52.000 
31.289 
0+200' 
4,0' 
2,46' C3 
12.600 
7.719 
32.000 
19.652 
0+400' 
5,0 
3 ,09 C4 
100 
115 
0 
266 
0+800' 
0,1' 
0,09 Yhteensä 
507.650 
395.870 
1.573.000 
1.225.598 
54,5' 
39,94' 
(1) Valtioneuvoston pflfltös N:o 413/95,9 kohta. 
'(2) Tukea myönnetään vähintään 3 ha:lle. 
Huomiot: 
Vuonna 1995 sekä tuotannon että tuen taso olivat alhaisemmat kuin 
vertailukauden aikana. 
n2) Muut viljat ja peltokasvit 
Vuonna 1995 osa-alueilla C2 ja C2-pohjoinen myönnettiin ainoastaan 200 
FIM/ha suuruista yleistä tukea. Pohjoisten alueiden tuotannon osuus on 7,5 
prosenttia Suomen tuotannosta. 
Taulukko 18 
Viljelyala 
(ha) 
Tuotanto 
(t) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/NY) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittu 
1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Sovellettu (1)(2) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
38.780 
20.207 
91.400 
43.366 
0 
0,0' 
0 C2 
10.450 
4.823 
37.800 
10.534 
0+200' 
2,1" 
0,97' C2-pohJ. 
820 
265 
500 
344 
0+200' 
0,1 
0,05 C3 
0 
33 
500 
44 
_ 
-
-C4 
0 
2 
0 
0 
_ 
-
-Yhteensä 
50.050 
25.330 
129.200 
54.288 
2,2' 
1 ,02' 
(1) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95.9 kohta. 
'(2) Tukea myönnetään vähintään 3 ha:lle. 
Huomiot: 
Vuonna 1995 sekä tuotannon että tuen taso olivat alhaisemmat kuin 
vertailukauden aikana. 
o) Vihannekset, kukat ja kasvit kasvihuoneissa 
Pohjoisten alueiden kasvihuonetuotanto edustaa 53,3 prosenttia kansallisesta 
tuotannosta. 
Tukea myönnetään pääasiassa tomaattien, kurkkujen, salaatin, tillin, 
persiljan, etikkakurkkujen, kaalin, paprikan, leikkokukkien, vihannesten ja 
lehtikasvien viljelyyn. Vuonna 1995 kyseiset kasvit saivat yksinomaan 
siirtymäkauden alenevia tukia. 
Tuoteluokittani jaoteltuna tilanne on seuraavanlainen: 
17 
oi) Vihannekset 
Taulukko 19 vuosi 1995 
Viljely-ala 
(ha) 
Toteutunut 
tuotanto (t) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/ha) 
Kokonaistuki 
milj. FIM Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Sovellettu (1) Osa-alue 
C1 
116 
121 ,4 
41.000 
25.190 
0 
0 
0 C2 
29 
25,9 
10.000 
4.739 
0 
0 
0 C2-pohj. 
1 ,1' 
1 .3 
400 
236 
0 
0 
0 C3 
1 .1' 
0,7 
400 
98 
0 
0 
0 C4 
0 .6' 
0,5 
200 
92 
0 
0 
0 Yhteensä 
148 
149 
52.000 
30.355 
0 
0 
0 
(1) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95,11 kohta. 
o2) Kukat ja kasvit 
Taulukko 20 vuosi 1995 
Viljelyala 
(ha) 
Toteutunut 
tuotanto (1) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/m*) 
Kokonaistuki 
milj. FIM Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana ja 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995(2) Osa-alue 
C1 
26,7' 
26,1 
O 
10,0 
0 
0 
0 C2 
20 
18.9 
n 
4,4 
0 
0 
0 C2-pohj. 
2,6' 
2 ,2 
n 
0.61 
0 
0 
0 C3 
5 ,2' 
4.2 
n 
0,9 
0 
0 
0 C4 Yhteensä 
0,6' 
0.6 
n 
0.0 
0 
0 
0 55 
52 
60 
16.08 
0 
0 
0 
(1) miljoonaa kappaletta 
(2) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95,11 kohta. 
Huomiot: 
Vuonna 1995 ei maksettu tukea. Tuotanto ei ylittynyt. 
p) Avomaavihannekset 
Pohjoisten alueiden 733 tilan tuotannon osuus on 24,5 prosenttia Suomen 
kokonaistuotannosta. 
Taulukko 21 
Viljelyala 
(ha) 
Tuotanto 
(t) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/ha) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Sovellettu (1) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
1.285 
1.402 ,6 
39.000 
39.908 
0 
0,0' C2 
678 
558 
20.000 
16.318 
0+200' 
0,1' C2-pohJ. 
52 
55.8 
1.600 
1.943 
0+200' 
0.0' C3 
68 
67 
2.000 
2.154 
0+400 
0,0' C4 
2 
1 
60 
52 
0+800 
0,0' Yhteensä 
2.085 
2.084 ,4 
62.660 
60.375 
0,2' 
(1 ) Valtioneuvoston pftBtos N:o 413/95,6 Ja 9 kohta. 
(2) Tukea myönnetään vähintään 1,5 ha:lle. 
18 
Huomiot: 
Tuotanto tai sallittu tuki eivät kasvaneet. 
Päätöksen 95/196/EY 4 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti Suomi 
toimitti komissiolle vuoden 1995 osalta hedelmien ja vihannesten 
kotimarkkinoilla todettuja tuottajahintoja koskevat tiedot, jotta komissio 
voisi tarkastella, onko päätöstä 95/196/EY syytä tarkistaa kyseisen 
päätöksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jos kokonaistuen todetaan olevan 
suurempi kuin vertailukaudella (katso V luku). 
q) Qmsnal 
Pohjoisilla vyöhykkeillä viljellään niukasti omenapuita (noin 10 hehtaaria). 
Viljelyalan osuus on 2,7 prosenttia ja tuottajia on 19. Tätä viljelyalaa ei ole 
liitetty muiden vihannesten ja hedelmien viljelyalaan, koska myönnetyn 
tuen taso on erilainen. 
Taulukko 22 
Viljelyala 
(ha) 
Tuotanto 
(t) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/ha) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Maksettu (1) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
5 
3,7 
50 
18 
0 
0 
0 C2 
5 
6,3 
50 
40 
0+200" 
0 ,001' 
0 ,001' C2-pohj. 
0 
0 
0 
0 
0+200' 
0 ,0... 
0 ,0002' C3 
0 
0 
0 
0 
. 
0 
0 C4 
0 
0 
0 
0 Yhteensä 
10 
10 
100 
58 
0 ,001' 
0 ,001' 
(1) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95.8 ja 9 kohta. 
Huomiot: 
Vuonna 1995 tuotannon tai tuen ei todettu kasvaneen. 
r) Puutarhatuotannon varastointituki 
Taulukko 23 
(1) keskimäärin 86 FIM/m» vuosi 19 
Varastoidut määrät 
(m») 1995 
Yksikkötuki 
1995 
FIM/mVvuoal 
Kokonaistuki 1995 
('milj. FIM) Lämpötilaa valvotaan 
Lämpötilaa el valvota 
Lämpötilaa valvotaan 
LimpUUaa ai valvota Sallittu ja 
sovellettu 
Sallittuja 
sovellettu 
Sallittu 
Maksettu Osa-alue 
C1 
120 
80 C2 
120 
80 C2-pohj. 
120 
80 C3 
120 
80 C4 
120 
80 Yhteensä 
51.398 
13.971 
120 
80 
15,0' 
5,65(1) 
Huomiot: 
Sallittua enimmäismäärää noudatettiin. 
19 
s) Hehtaarimaksu käytetystä maatalousmaasta (laitumet, kesannointi jne.) 
Taulukko 26 
Käytetty maatalousmaa 
yhteensä (ha) Sallittu 
Vilieltv vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
535.225 
459.098 C2 
646.388 
534.846 C2-pohJ. 
81.644 
55.091 C3 
134.138 
69.047 C4 
19.715 
8.905 Yhteensl 
1.417.140 
1.127.887 
Huomiot: 
Pinta-alan enimmäismäärää ja sallitun tuen tasoa ei ylitetty. 
3. Nuoret viljelijät 
Jotta nuoret jatkaisivat maatalouselinkeinon harjoittamista Suomen pohjoisilla 
alueilla, Suomen viranomaiset päättivät maksaa 200 FIM/ha suuruista tukea osa-
alueilla C1-C4. Nuorten viljelijöiden viljelyalaksi arvioitiin noin 400 000 
hehtaaria. Tukea maksetaan, jos viljellyn maatalousmaan pinta-ala on vähintään 
3 hehtaaria. Kesannointijärjestelmissä oleva maatalousmaa lasketaan viljellyksi. 
Taulukko 25 
Vertailu­
kausi 
Toteutunut 
1995 Yksikkötuki FIM/ha 
Kokonaistuki milj. FIM 
Viljelyala, (ha) 
Tilojen määrä 
Yksikkötuki FIM/ha(1) 
Kokonaistuki, (milj. FIM) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
200 
n 183.205 
8.292 
200 
36 ,64' C2 
200 
n 231.779 
9.945 
200 
46 ,36' C2-pohj. 
200 
n 22.567 
1.157 
200 
4,51' C3 
200 
n 30.124 
1.598 
200 
6,02 C4 
200 
C> 
3.461 
265 
200 
0 69 Yhteensä milj. 
80 
471.136 
21.257 
94 ,22' 
(1) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95,10 artikla. 
Vuonna 1995 nuorten viljelijöiden viljelyala oli 17,8 prosenttia sallittua 
enimmäismäärää suurempi. Tähän liittyi myös myönnetyn tuen kasvaminen 
suhteellisesti, minkä vuoksi Suomen viranomaiset pyysivät kyseistä 
toimenpidettä koskevan tuen korottamista 94 miljoonaan markkaan vuodessa 
takautuvasti vuodesta 1995 alkaen. 
Komissio tarkastelee kyseistä pyyntöä, joka ei johda mihinkään tuotteeseen 
ennen liittymistä sovelletun tuen ylittymiseen. Se voitaneen ottaa huomioon 
päätöksen 95/196/EY muuttamisesta tehtävässä päätöksessä. 
4. Laitumet, kesannointi ja ruokaperunat 
Laiduntamiseen, ruokaperunoiden tuotantoon tai kesannointiin käytettävälle 
maalle maksetaan pohjoisilla alueilla sovellettavaa yleistä tukea, jonka suuruus 
osa-alueilla C2 ja C2 pohjoinen on 200 FIM/ha, osa-alueella C3 400 FIM/ha ja 
osa-alueella C4 800 FIM/ha. 
20 
Taulukko 24 
Viljelyala 
(ha) 
Yksikkötuki 
1995 (FIM/ha) 
Kokonaistuki 
1995 (milj. FIM) Vertailukauden 
aikana 
1995 
Sallittu 
Sovellettu (1) 
Sallittu 
Sovellettu (2) vuosi 1995 
Osa-alue 
C1 
242.112 
226.069 
0 
0 
0 
0 C2 | 
404.846 
355.549 
200 
200 
81 ,1' 
66,7 C2-pohj. 
60.868 
42.387 
200 
200 
12 ,2' 
7 ,5 C3 
121.464 
61.126 
400 
400 
48,5 
23 ,2 C4 
19.612 
8.784 
800 
800 
15 ,7 
6,6 Yhteensä 
849.502 
693.915 
157 ,4' 
104 
(1) Valtioneuvoston päätös N:o 413/95, 8 kohta. 
(2) Tukea myönnetään vähintään 3 ha:lle. 
Huomiot: Tuen ja tuotannon sallittuja enimmäismääriä on noudatettu. 
5. Muut tuet 
Muita tukia maksetaan koltansaamelaisille, luontaiselinkeinolle ja 
porotaloudelle. Tukien suuruus on 22,7 miljoonaa markkaa vuodessa. Tällaisia 
tukia ei myönnetty vuonna 1995. 
III. Vuonna 1995 myönnetyt pohjoiset tuet 
Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto vuonna 1995 sovelletuista pohjoisen 
tuista. 
Taulukko 27 yhteenveto 
Tuote 
Eläintuotanto 
Emolehmät 
Sonnit 
Teurashiehot 
Uuhet-vuohet 
Siat 
Siipikarja 
Hevoset 
Porot 
Maito (1) 
Maidon ja lihan kuljetus (2) 
Yhteensä 1 
Kasvituotanto 
Sokerijuurikkaat 
Tärkkelysperunat (3) 
Ohra, kaura, seosviljat 
Muut viljat ja peltokasvit 
Vihannekset, kukat ja kasvit 
kasvihuoneissa 
Avomaavihannekset 
Omenat 
Varastointituki 
Maksu käytetyn maatalousmaan 
ha kohden (laitumet, kesannot jne.) 
Nuoret viljelijät (4) 
Muut tuet (5) 
Yhteensä 2 
YHTEENSÄ KAIKKIAAN Vuonna 1995 sovellettu pohjoinen tuki 
Osa-alue 
C1 
0,60 
16,7 
4,52 
1 ,20 
0 
0 
0 
0 
88,054 
0 
111 ,074 
1 ,60 
1 ,60 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
36 ,64 C2 
1 ,00 
33 ,4 
8,89 
1 ,3 
0 
0 
0 
0 
162,155 
0 
206 ,745 
0,1 
1 ,00 
34 ,3 
0 ,97 
0 
0 
0,001 
66,7 
46 ,36 C2-pohJ. 
0 ,30 
6,00 
1 ,64 
0,40 
1 ,3 
0 ,3 
0 
0 
30 ,596 
0 
40 ,536 
0 ,01 
0 
2 ,46 
0 ,05 
0 
0 
0 ,000 
7 ,5 
4 ,51 C3 
0 ,50 
20 ,90 
3,50 
1 ,80 
1 ,3 
0 ,20 
0 
9 ,04 
109 ,288 
8,3 
154 ,828 
3,09 
0 
0 
0 
23,2 
6,02 C4 
0 ,10 
3,10 
0 ,64 
0,80 
0 ,00 
0 ,00 
0 
20,1 
25 ,553 
1 ,30 
51 ,593 
0 ,09 
0 
0 
0 
6,6 
0,69 Yhteensä 
2,50 
80 ,10 
19,19 
5,6 
2 ,50 
0 ,50 
0 
29,14 
415 ,646 
9 ,6(3) 
564 ,776 
1 ,7 
2,6 
39 ,94 
1 ,02 
0 
0 
0 ,001 
5 ,65 
104 
94,22 
-249 ,131 
813 ,907 sheet 25 
milj. FIM 
Sallittu 
kokonaistuki 
3,4 
115,1 
31 ,8 
7 ,0 
3 ,1 
0,8 
0 
36 ,6 
403,1 
13,5 
614 ,4 
2 
1 ,9 
54,5 
2,2 
0 
0 
0 
0 ,001 
15 
157 ,4 
80 
22,7 
335,9 
950,3 
(1) 12,5 mii). FIM palautetaan. 
(2) Josta 0,7 miljoonaa lihankuljetuksiin. 
(3) Asetuksesta (ETY) N.o 1663/95 johtuva ylitys. 
(4) Ylitystä selvitetään. 
(5) Ei sovellettu vuonna 1995. 
IV. Hedelmien ja vihannesten hintojen kehitys 
Suomen viranomaiset ovat toimittaneet päätöksen 95/196/EY 4 artiklan 1 kohdan d 
alakohdan mukaisesti tiedot kotimarkkinoilla todettujen tuottajahintojen tasosta. 
Kyseisistä tiedoista käy ilmi, että vuoden 1995 hinnat olivat (noin 18,9 prosenttia) 
alhaisemmat kuin vertailukauden aikana todetut hinnat ja ettei kokonaistuki ole 
kasvanut vertailukauden aikaiseen tukeen verrattuna. 
21 
V. Yhteisön tuet 
Vuonna 1995 pohjoisilla alueilla sovelletut yhteisön tuet (markkinatuki, hyvitykset ja 
maatalouden ympäristötoimenpiteet, katso seuraava taulukko) eivät ylitä minkään 
tuoteluokan kohdalla päätöksen 95/196/EY liitteessä VI vahvistettuja tukia. 
Taulukko 28 
en m»]. FIM 
Yhteisin tuet 
MlM 
C1 
C2 
CZpohJ. 
C3 
C4 
rtit 
C1-Q4 
C1-C4 
C1-C4 1. ELÄINTUOTTEET 
Emolehmät 
Sennit 
VMeeoM 
Emolehmät 
Sonnit 
YM—naë 
Emolehmät 
Sonnit 
V»ft#M# 
Emolehmit 
Sonnit 
Emolehmflt 
Sonnit 
Virtyn** 
Emolehmflt 
Sonnit 
YMeensf 
Lypsylehmflt. muut naudat 
Yhtamai nattfat 
Uuhet, vuohet (4) 
Hevoset (5) 
VMeemff Markkinatuki (1) 
Aset.805/fJja3Mt/92 
Yhteensä 
milj. FIM 
4.93 
45 ,070 
50,927 
5.24 
87 .040 
93 ,432 
0,41 
9.130 
9 ,524 
0,34 
13,20 
13 ,692 
0.03 
1 .29 
1 ,325 
10,95 
155 ,61 
189 ,810 
6.95 
175 ,76 Luonnonhaittakorvaus (2) 
sflfldetty asetuksella 2321/91 
Yhteensfl 
mill. 
163 ,46 
282 ,83 
. 31 ,55 
44 ,31 
5 ,84 
527 ,99 
5.53 
533 .51 Maatalouden ymptrlstatelmenelteat 
sIMetty asetuksella 2978792 
Yhteensä 
milj. 
127 ,59 
220 ,779 
24 ,628 
34 ,569 
4 ,559 
412 ,145 
4.294 
416 ,44 Yhteensfl 
kaikkiaan 
mllj. FIM 
341 ,977 
597 ,041 
65 ,702 
92 ,501 
11 ,724 
1.108 ,94$ 
16 ,774 
f.f25 ,71 
(1) 199*: emolehmät 1 MS FM/elain (17S ecua/Main) 
»onnit: 680 FM/eNMn (120 ecuo/elaln) 
(2) 1 007 FIM/NY 
(3) «50 FIM/ha 
(4) uuhet, vuohet 24,2 eoua/eUHn 
(5) suomenhevoset 
22 
Yhteisön tuet 
Mue 
CI 
C2 
C2 
pohJoJ. 
CJ 
m. 
ci 
C2 
C1-C4 
C1-C4 
C1-C4 
C1-C4 
C1-C4 2. Kssvituottoet 
VrBabmwnv«altfka>vlt 
-Ohra, koura Ja teotvejat 
- Vehnl. mi», malaiohra Ja muut 
petktkatvt 
Yhteen»! 
• Ohca. kaura Ji teetvSjat 
- Vehnl, ruto. malaaahrala muut 
peRokatvk 
VMeertal 
-Ohra, kaura Ja eeoevsjot 
- Vehnl, rua. maUeohr» i» muut 
peltokasvi 
Vhteansf 
- Ohra, kaura Ja atotvSjat 
- Vehnl, rui», mataeohra Ja muut 
peltokasvi 
VMeenal 
- Ohra, kaura Ja seosvsjat 
• Vehnl, ruk, maiaaohra Ja muut 
pettokatvk 
Yhttnti 
MuufvrV»r>*asv« 
- Tärkkelysperunat 
-Tlrkketyaperunat 
SolutfluuriMuMt 
•omtnat 
- mttSeVntijit 
UuutvOhiyk—vn 
Yhtmn§al 
KAIKKIAAN YHTEINSA Markkinatuki 
Aset 1785/92 
Yhteensä 
ml«. 
177,6 
26,12 
203 ,62 
120,30 
6,26 
«25 ,55 
8,5 
0,20 
8,70 
5.20 
5,2 
311 ,50 
31 ,57 
343 ,07 
11 ,4 
4,7 
350,17 
634,93 Luonnonhaittakorvaus 
siedetty asetuksellaJ028/»1 
Yhteensd 
mllj. 
229 ,542 
172 ,302 
11 ,94 
7 .136 
420 ,92 
4.250 
1 ,843 
3.348 
2,000 
60,300 
402.768 
1.026 .276(6) Maatalouden ympäristötoimenpiteet 
»ladetty asetuksella 2078/82 
Yhteensä 
m»}. 
05 ,056 
54 ,269 
3 ,762 
2 ,240 
155 ,356 
3.324 
1 ,430 
2.771 
1 ,636 
«64 ,526 
680 ,067(7) Yhteensä 
kaikkiaan 
mllj. FIM 
52S ,218 
352 ,141 
24 ,402 
14 ,565 
919 ,346 
18.083 
7.082 
6,110 
3,737 
60.300 
«.016 ,466 
2.142 ,176 
(S) Josta SM.3S5 mr|. FIM JtoonvaKMa Ja 339,02 m% FM EMOTR:* 
(7) Joeta 290,63 ml|. FIM JtMnvaUoka Ja 290,62 mq. FIM EMOTfteta 
VI. Pohjoisten alueiden sosiaalis-taloudellinen kehitys vuonna 1995 ja pohjoisten 
tukien vaikutus 
1. Pohjoisten alueiden taloudellinen kehitys 
Pohjoisten alueiden taloudellista kehitystä ensimmäisen soveltamisvuoden 
aikana ei ole mahdollista arvioida. Tässä kertomuksessa tarkastellaankin 
pääasiassa tuotantolukuja ja vuonna 1995 maksetun tuen kokonaismäärää 
vertailukauden aikaisiin, pohjoisen tuesta tehdyssä päätöksessä vahvistettinhin 
tukiin verrattuna. 
Maatalousalan taloudellisista suuntauksista saa tarkemman kuvan, kun vuoden 
1995 tilastot, mukautusten tulokset sekä liittymisen jälkeen harjoitetun 
maatalouden ja puutarhaviljelyn seurannan anti julkaistaan. Tästä syystä maa- ja 
metsätalousministeriö otti vuonna 1994 käyttöön MATEUS-nimisen 
tutkimusohjelman. Yksi sen tärkeimmistä tehtävistä on antaa tietoja Euroopan 
unioniin liittymisestä seuranneista taloudellisista vaikutuksista. MATEUS-
ohjelman avulla tutkitaan muun muassa seuraavia seikkoja: 
EU:hun liittymisen vuoksi Suomen maatalouteen vuosina 1995-1997 
tehtävät mukautukset, 
hintakehityksen seuranta, puutarhaviljelyn tukijärjestelmän vaikutukset ja 
vuosina 1995-1996 tehdyt mukautukset, 
23 
maatalouden mukauttaminen YMPraan, 
hittymisen vaikutus maatalousalueisiin, joilla harjoitetaan tietynlaista 
tuotantoa, 
rehuntuotannon merkitys alueen syrjäisyys huomioon ottaen ja 
kehittämistoimet, 
maaseudun elinolojen kehittyminen, jollei EU:sta johtuvia mukautuksia 
otetaan huomioon, 
maanviljelijöiden osuus Suomen maatalouden ympäristöohjelmassa, 
viljelijöiden osallistumispäätökseen vaikuttaneet syyt ja näiden profiili, 
Suomen maatalouden ympäristöohjelman vaikutusten seuranta. 
2. Sosiaalis-taloudellinen tilanne ja suuntaukset 
Seuraava taulukko sisältää joitakin sosiaalis-taloudellisia osoittimia, jotka 
kuvaavat Suomen pohjoisten alueiden tilannetta ja niillä vallitsevia suuntauksia. 
Taulukko 29 
Osoitin 
Asukasluku 31.12.95 ( x 1000 asukasta) 
muutos 1970-95 ( x 1000 asukasta) 
arvioi 995-2030 ( x 1000 asukasta) 
asukastiheys 31.12.95 as/km2 
Nettomuutto 1993 ( x 1000 asukasta) 
Nettomuutto 1994 ( x 1000 asukasta) 
Nettomuutto 1995 ( x 1000 asukasta) 
Kuntien infrastruktuureista hyötyvän 
väestön osuus 
31.12.85% 
31.12.95% 
Yli 64-vuotiaan väestön osuus 
vuoden 1995 väestöön verrattuna (%) 
Työttömyystaso1995 (%) 
Maa- ja metsätalouden työllisyys: 
1980 
1993 
muutos (%) 
Muiden alojen työllisyys: 
1980 
1993 
muutos (%) Pohjoinen alue 
Koko alue 
2.031 
+ 65 
-87 
7 
-1 
-6 
-7 
66% 
71 % 
15% 
22% 
178.507 
102.086 
- 42 ,8% 
687.322 
576.759 
-14,6 Maaseutualue 
1.141 
-115 
-108 
5 
-2 
-7 
-9 
50% 
56% 
17% 
21 % 
159.815 
91.567 
- 42 ,7% 
339.260 
284.404 
-16 ,2 Suomi 
5.117 
+ 518 
-22 
15 
+ 8 
+ 3 
+ 3 
76% 
80% 
14% 
20% 
279.175 
162.181 
-41 ,9% 
1.942.964 
1.715.540 
-11 ,7 
24 
Pohjoisilta alueilta Suomen eteläosaan suuntautuva muuttoliike on jatkunut 
viime vuosina (-14 000 asukasta vuosina 1993-1995). Tällainen kehitys on ollut 
erityisen merkittävä maatalousvaltaisilla alueilla (-18 000 asukasta vuosina 1993-
1995). Tämän kehityssuuntauksen ennustetaan jatkuvan seuraavien 
vuosikymmenten ajan (-87 000 asukasta vuosina 1995-2030; kansalliset tilastot 
1995). Vuonna 1995 pohjoisten alueiden työttömyysastekin (22 %) oli maan 
keskiarvoa (20 %) suurempi. 
3. Maatilojen nykytilanne ja kehitysnäkymät 
Vuonna 1995 pohjoisilla alueilla oli 61 743 maatilaa (9 prosenttia vähemmän 
kuin edellisenä vuonna; katso taulukko 30). Tilaluku aleni eniten nautakarja- ja 
siipikarja-aloilla. 
Taulukko 30 
Pohjoisten alueiden 
tiiatyyppi: 
• lypsylehmät 
• naudat 
- siat 
• munat ja siipikarja 
• vilja 
• muut 
Yhteensä 
Suomen 
maatilat Tilojen lukumäärä 
1994 
26.155 
7.505 
3.085 
1.055 
12.007 
17.995 
67.802 
114.472 1995 
24.232 
6.569 
2.921 
923 
10.753 
16.345 
61.743 
104.555 Ero 94-95 
tiloja 
-1.923 
-936 
-164 
-132 
-1.254 
-1.650 
- 6.059 
-9.917 % 
-7,4 
-12 ,5 
-5 ,3 
-12 ,5 
-10 ,4 
-9,2 
•8 ,9 
-8,7 
On esitetty arvio, että vuoteen 2000 mennessä vähintään viiden hehtaarin 
suuruisista tiloista toimintansa lopettaa 25 prosenttia. 
4. Pohjoisten tukien vaikutus 
Perustuotanto on edelleen tärkeä pohjoisten alueiden työllisyydelle. Erityisen 
tärkeää on myös saada korvattua maataloudessa menetetyt työpaikat luomalla 
työpaikkoja muille talouselämän aloille. Pohjoisten alueiden kunnissa vuosina 
1980-1994 maatalousalalla menetetyistä työpaikoista ainoastaan 6 prosenttia 
voitiin korvata muilla aloilla syntyneillä työpaikoilla. Tämä osoittaa, että 
pohjoisen tuki (ja muut tuet) on erityisen tärkeä väestön säilyttämiseksi 
maaseudulla. Jos maatalouselinkeino ei säilyisi, alueelle olisi hyvin vaikeaa 
luoda vaihtoehtoisia työpaikkoj a. 
VII. Ympäristön suojeluun ja maaseudun säilyttämiseen myönnettyjen tukien 
vaikutukset (liittymissopimuksen 142 artiklan 3 kohdan kolmas alakohta) 
25 
Suomen pohjoisilla alueilla sekä muualla maassa sovelletaan ympäristönsuojelun 
vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista 
maatalouden tuotantomenetelmistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2078/92 mukaista 
maatalouden ympäristöohjelmaa. 
Liittymisasiakirjan 142 artiklan mukaisesti yksi pohjoisten alueiden tukien 
tavoitteista on ympäristön suojelu ja maaseudun säilyttäminen. Tämä on myös yksi 
Suomen maatalouspolitiikan päätavoitteista. Ennen EU:hun liittymistä tämän 
politiikan tavoitteena oli säilyttää sekä maataloustuotanto että väestö maaseudulla ja 
erityisesti maan pohjoisilla alueilla. Maataloustuet porrastettiin luonnonhaittojen 
vakavuuden mukaan. Liittymissopimuksen 142 artiklassa esitetyn politiikan 
tavoitteet ovat samat. Pohjoisten tukien tavoitteena on korvata lyhyestä 
kasvukaudesta ja alhaisesta tuotantotasosta johtuvat suuret tuotantokustannukset. 
Tuet porrastetaan kunkin alueen erityisedellytysten perusteella. Tukeen oikeutetut 
tuotannon enimmäismäärät on vahvistettu osa-aluekohtaisesti, jotta vältyttäisiin 
tuotannon siirtymiseltä enemmän tukea saaville alueille. Alueelliset enimmäismäärät 
ja kiintiöt estävät osa-alueiden tuotannon kasvun, sillä tukeen oikeuttamaton tuotanto 
on täysin kannattamatonta eivätkä tuet ole yhteydessä tuotantomäärään. 
Seuraavassa taulukossa annetaan yleiskatsaus Suomessa osa-alueittain viljellyistä 
pinta-aloista. 
Taulukko 31 
Osa-alue 
C4 
C3 
C2-pohjoinen 
C2 
C1 
yhteensä 1 
B 
A 
Yhteensä 2 
KAIKKIAAN YHTEENSÄ Tilojen 
lukumäärä 
720 
4.095 
3.116 
26.303 
23.886 
58.120 
29.715 
12.475 
42.190 
100.310 Viljely­
ala 
ha 
8.905 
69.047 
55.091 
534.846 
459.998 
1.127.887 
690.478 
380.138 
1.070.616 
2.198.504 ha/ 
tila 
12 ,37 
16 ,86 
17 ,68 
20 ,23 
19 ,26 
19 ,41 
23 ,24 
30 ,47 
25 ,38 
21 ,92 Osa-alueen 
pinta-ala 
km* 
71.393 
64.779 
24.290 
67.788 
48.866 
227.115 
47.071 
13.518 
60.589 
337.704 Viljelyalan 
osuus 
(%) 
0 ,1 
1 ,1 
2 ,3 
7 ,9 
9 ,4 
4 ,1 
14 ,7 
28 ,1 
17 ,7 
6 ,5 
Pohjoista tukea koskevat edellytykset ja rajoitukset estävät karjankasvatuksen 
muuttamisen tai kasvituotannon tehostamisen sellaiseen suuntaan, joka saataisi 
vaikuttaa ympäristöön tai maaseutuun epätoivottavalla tavalla. Yhteenvetona 
todettakoon, että pohjoinen tuki on tärkeää maaseudun ja luonnonympäristön 
säilymisen kannalta ja estää kohtuuttoman metsittämisen. 
VIII. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä (IACS) 
Kuten muidenkin maanviljelijöille maksettavien tukien osalta, pohjoisten tukien 
hallinnosta ja seurannasta huolehditaan Suomessa toimivan tietoverkon kautta. 
Tietoverkkoon kuuluu kansalliselle ja alueelliselle tasolle keskitetty järjestelmä sekä 
kunnalliselle tasolle hajautettu järjestelmä. 
26 
Hajautetun järjestelmän kautta saadaan tietoja maanviljelijöille maksettavista 
yleisimmistä tukimuodoista, joita ovat viljelyaloihin ja karjaan perustuvat kansalliset 
tuet, YMP:n tuet, tuet karjankasvatukselle (nautoja, emolehmiä sekä lampaita ja 
vuohia koskevat palkkiot), maatalouden ympäristötukien perustuki ja luonnonhaitta­
korvaukset. Keskitetyn järjestelmän kautta hallinnoidaan tiettyjä harvinaisempia 
tukijärjestelmiä, kuten maatalouden ympäristötuen lisätuki, metsittäminen, 
kuivarehut, pellava ja hamppu sekä rakennetuet. Maa- ja metsätalousministeriön 
keskusjärjestelmän avulla huolehditaan kirjanpidosta, tilastoinnista ja markkinoista. 
Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osajärjestelmien avulla varmistetaan 
tukien hallinnointi, muu kuin elintarviketuotanto (non food -tuotanto) sekä 
kiintiöiden hallinnointi ja seuranta. 
Maanviljelijät esittävät tukihakemukset 455 kuntaan perustetun hajautetun 
tietojärjestelmän välityksellä. Järjestelmä sisältää tietoja maatiloista ja sen avulla 
käsitellään tukihakemukset, lasketaan tuet ja siirretään tiedot keskusjärjestelmään, 
jonka avulla tehdään tarvittavat tarkastukset, valitaan tarkastettavat tuensaajat ja 
raportoidaan EU.lle. 
Vuonna 1995 kaikkiin tuotantotyyppeihin kohdistettiin yhteensä 11 527 tarkastusta 
(13,2 % tukihakemuksista). 65 prosenttia tarkastuksista suoritettiin pohjoisilla 
alueilla. Koko maan tarkastuksista 45,2 prosenttia koski kasvituotantoa. Kaikkia 
tukimuotoja tarkasteltaessa pohjoisilla alueilla todettiin sääntöjenvastaisuuksia ja 
määrättiin seuraamuksia 438 tapauksessa (4,9 % tarkastetuista tapauksista). 
IX. Suomen viranomaisten esittämät pyynnöt 
Suomen viranomaiset esittivät 5. joulukuuta 1995 ja 5. maaliskuuta 1996 pyyntöjä, 
joita täydennettiin tämän jälkeen 7., 15. ja 25. lokakuuta 1996 ja 19. marraskuuta 
1996. 
Kyseiset ehdotukset koskivat seuraavia seikkoja: 
1. Päätöksen 95/196/EY muuttamista koskevat pyynnöt 
(a) Päätöksen 95/196/EY 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun 
lehmänmaitoa koskevan pohjoisen tuen rajoittaminen asetuksen (ETY) N:o 
3950/928 4 artiklan mukaisesti myönnettyyn viitemäärään sen jälkeen, kun 
käyttämättä jääneet viitemäärät on jaettu uudelleen mainitun asetuksen 2 
artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti; 
(b) Maidon kokonaistuen korottaminen, koska osa-alueeseen C3 kuuluvien 
vyöhykkeiden P1-P4 välisestä jakautumisesta on esitetty tarkempi arvio; 
(c) Tukeen oikeutetun maitomäärän ja tuen kokonaismäärän korottaminen osa-
alueilla C1-C3, jotta vuosina 1995 ja 1996 myönnetty SLOM-määrä 
voitaisiin ottaa huomioon; 
EYVLN:oL 405,28.12.1992, s. 1 
27 
(d) Vertailukauden aikana tuotettujen siipikarjanlihan ja munien määrien 
muuttaminen sekä samaan aikaan todetun tuen kokonaismäärän 
mukauttaminen ja päätöksen 95/196/EY liitteiden muuttaminen siten, että 
toisaalta munien tuotantoon tarkoitetut kanat, nuoret kanat ja poikaset ja 
toisaalta kananpojat, broilerit ja muu siipikarja ovat erotettavissa toisistaan; 
(e) Varastointituen myöntäminen vuodesta 1997 alkaen metsämarjoille ja 
metsäsienille. Tuen enimmäismäärä: 2 miljoonaa markkaa vuodessa; 
(f) Nuoria viljelijöitä koskevan kokonaistuen korottaminen (94 miljoonaa 
markkaa vuodessa nykyisten 80 miljoonan markan sijaan); 
(g) Tärkkelysperunoiden määrän ja niitä koskevan pohjoisen tuen korottaminen, 
koska Suomelle myönnettyä perunatärkkelysmäärää on korotettu. 
2. Pääasiassa alueellisten tilastojen epätarkkuudesta ja puutteista johtuvat 
päätöksen 95/196/EY liitteiden II-VI teknisiä mukautuksia koskevat 
ehdotukset 
Näihin liittyy: 
- siipikarjanliha 
lehmänmaidon SLOM-kiintiö 
tärkkelysperunoiden tuotanto 
- maidontuotannon enimmäismäärä j a -tuki 
- nuorten vilj elij öiden tuki 
- maatalouden ympäristötuet tärkkelysperunoille ja sokerijuurikkaille 
- laitumeksi, ruokaperunoiden tuotantoon ja kesannointiin tarkoitettu pinta-ala 
- muita viljoja ja peltokasveja koskeva yksikkötuki vuodesta 2000 alkaen: 
800 markkaa hehtaaria kohden nykyisten 600 markan sijaan (lyöntivirheestä 
johtuva korjaus) 
päätöksen 95/196/EY liitteessä VI määrättyjen määrien mukauttaminen 
tärkkelysperunoita ja sokerijuurikasta koskevien yhteisön tukien osalta 
Suomen viranomaisten hyväksyttyä maatalouden ympäristöohjelman 
syksyllä 1995. 
28 
3. Muut pyynnöt 
Sallitun tuotannon enimmäismäärän ylittymisen vuoksi vuonna 1996 määrätyn 
uuhien ja vuonien tuen alennuksen soveltamatta jättäminen, sillä tämä vaikuttaisi 
epäsuotuisasti kyseisen alan tuotantoon ottaen huomioon lampaanlihan erittäin 
alhaiset hinnat Suomessa. Pyyntöä perustellaan sillä, että tukeen oikeutettujen 
eläinten lukumäärä on päätöksessä 95/196/EY vahvistettua rajaa pienempi ja että 
vuonna 1996 kansallisena valuuttana ilmoitetun yhteisön tuen alennus on 
suurempi kuin sallitun enimmäismäärän ylittymisestä johtuva alennus. 
X. Komission päätöksen 95/196/EY täytäntöönpanoa koskevat hallinnolliset 
asiakirjat 
1. Valtioneuvoston päätös N:o 413/95, tehty 23 päivänä maaliskuuta 1995, maa- ja 
puutarhatalouden harjoittajille maksettavasta pohjoisesta tuesta (sellaisena kuin 
se on muutettuna päätöksillä N:o 1006/96,1435/95 ja 225/96) 
2. Maa- ja metsätalousministeriön päätös N:o 31/96, tehty 18 päivänä tammikuuta 
1996, vuodelta 1995 maksettavan pinta-alalisän jakoyksikön suuruudesta 
3. Maa- ja metsätalousministeriön päätös N:o 32/96, tehty 24 päivänä tammikuuta 
1996, kananmunantuotannolle maksettavan tuotantotuen täytäntöönpanosta 
vuodelta 1995 
4. Valtioneuvoston päätös N:o 223/96, tehty 28 päivänä maaliskuuta 1996, 
emolehmien lisäpalkkiosta vuodelle 1995 
5. Valtioneuvoston päätös N:o 376/96, tehty 30 päivänä toukokuuta 1996, vuoden 
1995 puutarhatuotannon tuen jakoperusteista 
XI. Päätelmät 
Liittymisasiakirjan 142 artiklan mukaisesti komissio antoi 4. toukokuuta 1995 
tekemällään päätöksellä 95/196/EY Suomelle luvan myöntää pitkäaikaisia kansallisia 
tukia 62. leveyspiirin pohjoispuolella sijaitsevilla maatalousalueilla ja tietyillä 
lähialueilla, joilla vallitsevat vastaavanlaiset maatalouden harjoittamisen erityisen 
vaikeaksi tekevät ilmasto-olosuhteet. 
Päätöksessään komissio: 
(a) määritti alueiden rajat ottaen huomioon alhaisen väestötiheyden, käytetyn 
maatalousmaan osuuden kokonaispinta-alasta ja ihmisravinnoksi tarkoitettujen 
peltokasvien viljelyyn varatun maatalousmaan osuuden käytetystä viljelypinta-
alasta, ja 
29 
(b) vahvisti toisaalta yksikkötuet ja kokonaistukien enimmäismäärät ottaen 
huomioon ennen liittymistä EU:ssa ja Suomessa noudatettujen hintojen eron, 
liittymisasiakirjan 138 artiklan mukaisesti sallitut alenevat kansalliset tuet ja 
yhteisön tuet (markkinatuet, luonnonhaittakorvaus, maatalouden 
ympäristötoimenpiteet) ja toisaalta tuotantotason, jota ei saa ylittää, jottei 
sallittua tukitasoa alenneta suhteellisesti seuraavana vuonna. 
Tässä kertomuksessa on käsitelty myönnettyjä lupia ja saavutettuja tuloksia. 
Kertomus on laadittu Suomen viranomaisten liittymisasiakirjan 143 artiklan 2 
kohdan mukaisesti toimittamien tietojen perusteella ja se on tarkoitus esittää 
neuvostolle. Kertomuksen perusteella voidaan todeta seuraavaa: 
1. Useimpien pohjoista tukea saaneiden alojen osalta voidaan vahvistaa, ettei 
sallittua tuotannon tai tuen tasoa ylitetty vuonna 1995. 
- Tuotannon taso ylittyi seuraavilla aloilla: 
• hevoset, joille ei maksettu tukea vuonna 1995; 
• siipikarja, jonka osalta tuotannon todettiin ylittyneen ja vuonna 
1996 sallittuun tukeen on sovellettava vuoden 1995 ylitykseen 
suhteutettua alennusta; 
• uuhet ja vuohet, joiden osalta vuonna 1996 sallittuun tukeen ei 
sovelleta vuonna 1995 todettuun ylitykseen suhteutettua alennusta, 
koska tuotannon ylittymisestä johtuva tuen alennus korvautuu 
kansallisena valuuttana ilmoitettujen yhteisön tukien laskulla. 
- Maidon sallittu kokonaistuki ylittyi, vaikka sallittua kokonaistuotantoa 
ei ylitetty. Kyseinen ylitys johtuu siitä, että tiettyjen osa-alueen C3 osa-
vyöhykkeiden ja osa-alueiden C2 ja C2-pohjoinen tuotanto on ollut 
vahvistettua suurempi. Suomen viranomaiset ovat soveltaneet vuonna 
1996 myönnettyyn tukeen yleistä alennusta vuonna 1995 aiheettomasti 
maksettujen määrien takaisin saamiseksi. 
- Tärkkelysperunoiden sallittu tuotanto ja tuen enimmäismäärä ylitettiin 
perustellusti, koska neuvosto korotti Suomen perunatärkkelyskiintiötä 
(asetus (EY) N:o 1863/95). 
2. Lukuun ottamatta koltansaamelaisia, luontaiselinkeinoja ja porotaloutta 
koskevia tukia, vuonna 1995 sovellettiin kaikkia tukia. 
3. Vuonna 1995 vihannesten tuottajahinnat olivat Suomessa alhaisemmat kuin 
yhteisössä. Sen vuoksi kyseisten tuotteiden pohjoista tukea ei ole tarpeen 
vähentää. 
4. Tuotekohtaiset yhteisötuet (markkinatuet, luonnonhaittakorvaukset ja 
maatalouden ympäristötoimenpiteet) olivat alhaisemmat kuin sallittua 
pohjoista tukea vahvistettaessa huomioon otettu taso. Tästä syystä niiden 
soveltaminen ei johtanut ennen liittymistä sovelletun tuen ylittymiseen. 
30 
5. Jäsenvaltion suorittamat tarkastukset osoittavat, että tukea on sovellettu 
moitteettomasti. 
6. Myönnetyt tuet ovat tärkeitä ympäristön suojelun ja maaseudun 
säilyttämisen kannalta. Sen vuoksi ne ovat liittymisasiakirjan 142 artiklan 3 
kohdan kolmannen alakohdan mukaisia. 
Edellä sanotun perusteella voidaan todeta, että yleisesti ottaen Suomen 
viranomaiset ovat soveltaneet pohjoisista tuista tehtyä päätöstä 95/196/EY 
moitteettomasti. Niissä harvoissa tapauksissa, joissa tuotanto tai sallittu tuki on 
ylitetty, tukea on vähennettävä komission päätöksen mukaisesti. 
Suomen viranomaiset ovat esittäneet päätökseen 95/196/EY muutoksia, joita 
komissio tarkastelee parhaillaan. 
31 
KARTTA No 1 
iZ 
KARTTA No 2 
33 
KARTTA No 3 
Osa-aLueet C4 ja C3 
^H 
LIITE 4 
SUOMI - Pohjoinen alue -142 artikla 
IS* Lääni 
UUDENMAAN 
TURUN JA PORIN 
AHVENANMAAN 
HÄMEEN 
KYMEN 
MIKKELIN 
POHJOIS-KARJALAN 
KUOPION 
KESKI-SUOMEN 
VAASAN 
OULUN 
LAPIN 
SUOMI Kokonaispinta-
ala 
km2 
10.254 
22.355 
1.553 
20.699 
12.708 
19.887 
22.355 
20.028 
19.212 
26.985 
61.880 
99.854 
337.770 Maa-ala 
km2 
9.905 
19.958 
1.527 
19.230 
10.784 
16.346 
17.783 
16.509 
16.232 
26.018 
56.476 
93.058 
303.826 Väestö 
1990 
1.248.041 
694.407 
24.604 
715.340 
342.629 
208.225 
176.836 
256.781 
252.815 
457.557 
439.249 
200.694 
5.017.178 Tiheys 
h/km2 
126 
35 
16 
37 
32 
13 
10 
16 
16 
18 
8 
2 
17 Käytetty 
maatalousma 
a yhteensä 
1990 ha 
221.909 
479.533 
13.393 
308.304 
163.440 
122.286 
119.174 
169.550 
121.485 
452.403 
302.137 
75.330 
2 548.944 Tukikelpoinen käytetty maatalousmaa, josta 
ha 
yhteensä 
0 
21.690 
0 
35.722 
32.173 
98.138 
119.170 
169.550 
110.823 
452.403 
302.137 
75.330 
1 417.140 % yhteensä 
0,0% 
4,5% 
0,0% 
11,6% 
19,7% 
80,3% 
100,0% 
100,0% 
91,2% 
100,0% 
100,0% 
100,0% 
55,6% 62 pohjoinen 
13.981 
33.259 
55.382 
119.174 
169.550 
98.540 
452.403 
302.137 
75.330 
1.319.756 3 perustetta 
täyttyvät 
2.268 
6.346 
8.614 Erillään 
195 
510 
705 Yhtenäinen alue 
7.709 
32.173 
42.246 
5.937 
88.065 
LIITE 5 
Pohjoinen tuki 
(artikla 142) 
SUOMI 
-naudat: 
.emolehmät 
. sonnit > 6 kk 
. teurashiehot 
-maito 
- lampaat-vuohet 
-siat 
- siipikarja 
-hevoset 
-porot 
- maito- ja lihakuljetukset 
Yhteensä a 
i- viljat ja muut peltokasvit 
| . ohra,kaura ja seosviljat 
| . muut viljat ja peltokasvit 
jj- tärkkelysperunat 
I- sokerijuurikkaat 
B- kasvihuoneviljely 
E- avomaaviljely 
E- vihannesten varastointi 
1- hehtaarimaksu käytetystä 
•maatalousmaasta 
- nuoret viljelijät 
Yhteensä b 
- tuki koltansaamelaisille, luontais­
elinkeinoille ja porotaloudelle 
KAIKKIAAN YHTEENSÄ Vuosi (milj. FIM) 
1995 | 1996 
3 .4 
115 .1 
31 .8 
403 ,0 
7 ,0 
3 ,1 
0 ,8 
0 
36 ,6 
13 ,5 
614 ,4 
54 ,5 
2 ,2 
1 ,9 
2 ,0 
0 
0 .2 
15 ,0 
157 ,4 
80 ,0 
313 ,2 
22 ,7 
950 ,3 3 ,4 
115 ,1 
31 ,8 
403 ,0 
7 ,0 
3 ,1 
0 ,8 
0 
36 ,6 
13 ,5 
614 ,4 
54 ,5 
2 ,2 
1 ,9 
2 ,0 
0 
0 ,2 
15 ,0 
157 ,4 
80 ,0 
313 ,2 
22 ,7 
950 ,3 1997 
10 ,3 
166 ,9 
49 ,3 
597 ,9 
9 ,2 
68 ,8 
20 ,9 
0 
36 ,6 
13 ,5 
973 ,4 
54 ,3 
9 ,3 
2 ,5 
3 ,4 
9 ,2 
2 ,1 
15 ,0 
157 ,4 
80 ,0 
333 ,4 
22 ,7 
1.329 ,5 1998 
17 ,2 
220 ,5 
67 ,2 
793 ,0 
11 ,5 
134 ,5 
41 ,0 
4 ,8 
36 ,6 
13 ,5 
1.339 ,8 
54 ,5 
16 ,4 
3 ,1 
4 ,8 
51 ,4 
3 ,1 
15 ,0 
157 ,4 
80 ,0 
385 ,7 
22 ,7 
1.748 ,2 1999 
24 ,1 
274 ,1 
84 ,6 
987 ,9 
13 ,7 
200 ,1 
61 .0 
9 ,0 
36 ,6 
13 ,5 
1.704 ,6 
54 ,5 
23 ,5 
3 ,7 
6 ,2 
99 ,0 
3 ,9 
15 ,0 
157 ,4 
80 ,0 
445 ,3 
22 ,2 
2.172 ,6 >2000 
31 ,0 
326 ,4 
102 ,0 
1183 ,2 
16 ,0 
265 ,7 
81 ,1 
15 ,0 
36 ,6 
13 ,5 
2.070 ,5 
54 ,5 
30 ,9 
4 .3 
7 ,6 
146 ,8 
5 ,1 
15 ,0 
157 ,4 
80 ,0 
501 ,3 
22 ,2 
2.594 ,7 Vuosi (milj. ECU) 
1995 
0 ,54 
18 ,27 
5 ,05 
63 ,97 
1 ,11 
0 ,49 
0 ,13 
0 
5 ,81 
2 ,14 
97 ,5 
8 ,65 
0 ,35 
0 ,30 
0 ,32 
0 
0 ,03 
2 ,38 
24 ,98 
12 ,70 
49 ,71 
3 ,60 
150 ,84 1996 
0 ,54 
18 ,27 
5 ,05 
63 ,97 
1 ,11 
0 ,49 
0 ,13 
0 
5 ,81 
2 .14 
97 ,5 
8 ,65 
0 ,35 
0 ,30 
0 ,32 
0 
0 ,03 
2 ,38 
24 ,98 
12 ,70 
49 ,71 
3 ,60 
150 ,84 1997 
1 .63 
26 ,49 
7 ,83 
94 ,90 
1 ,46 
10 .92 
3 ,32 
0 
5 ,81 
2 ,14 
154 .50 
8 .65 
1 .48 
0 ,40 
0 ,54 
1 ,46 
0 ,33 
2 ,38 
24 ,98 
12 ,70 
52 ,92 
3 ,60 
211 ,03 1998 
2 ,73 
35 ,0 
10 ,67 
125 ,87 
1 ,83 
21 ,35 
6 ,51 
0 ,76 
5 ,81 
2 ,14 
212 ,67 
8 ,65 
2 ,60 
0 ,49 
0 ,76 
8 ,16 
0 ,49 
2 ,38 
24 ,98 
12 ,70 
61 ,22 
3 ,60 
277 ,49 1999 
3,83 
43 ,51 
13 ,43 
156 ,81 
2 ,17 
31 ,76 
9 ,68 
1 ,43 
5 ,81 
2 ,14 
270 ,57 
8 ,65 
3 ,73 
0 ,59 
0 ,98 
15 ,71 
0 ,62 
2 ,38 
24 ,98 
12 ,70 
70 ,68 
3 ,60 
344 ,86 >2000 
4 ,92 
51 ,81 
16 ,19 
187 ,81 
2 ,54 | 
42 ,17 
12 ,87 
2 ,38 
5,81 
2 ,14 
328 ,65 
8 ,65 | 
4 ,90 fl 
0 ,68 
1 ,21 
23 ,30 
0 ,81 
2 ,38 
24 ,98 
12 ,70 
79 ,57 
3 ,60 
411 ,86 
LIITE 6 
KUVIO 
Tuen kehitys Suomen pohjoisilla tukialueilla 
7000 
6000 
5000 
o 4000 4196 
3000 
2000 
1000 
Tuki 
viitekaudella jgjj flg3 J522 jgjj QSi B£3 ESI 
ES3 ESI £21 ES 
1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 >2002 B Hintatuki 
G Budjettitukj 
B Artiklojen 138-140 mukainen tuki 
S Artiklan 142 mukainen tuki 
• Markkinajärjestelmien ennakoitu tuki 
B Ennakoitu luonnonhaittakorvaus 
B Maatalouden ympäristötuen ennakoidut toimenpiteet 
(*) 1 vihreä ECU = 7,0207 FIM 
1 budjetti ECU = 5,8163 FIM 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 162 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 13 
Luettelonumero : CB-CO-97-150-FI-C 
ISBN 92-78-18357-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
3*