Bryssel 21.04.2005

KOM(2005) 150 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

EY:n talouspolitiikkoja käsittelevän tutkinnan perustaminen euroaluetta käsittelevän tutkimuksen rinnalle OECD:n talous- ja kehityskatsauskomiteaan

Asian kuvaus

Australian, Japanin, Kanadan, Korean, Meksikon ja Yhdysvaltojen (APEC) OECD-suurlähettiläät ovat pyytäneet laajentamaan OECD:n talous- ja kehityskatsauskomitean suorittamia euroaluetutkintoja siten, että ne kattaisivat sellaiset yhteisön politiikat, jotka vaikuttavat EU:n talouden suorituskykyyn. Komissio ehdottaa tässä tiedonannossa joitakin näkökohtia suurlähettiläiden pyyntöön annettavaa vastausta varten. Komission näkemyksen mukaan APECin kirjeeseen olisi vastattava myönteisesti toteamalla, että EY voisi hyväksyä euroaluetta käsittelevän tutkimuksen ohella suoritettavan erillisen ”EU-25-arvioinnin”[1] edellyttäen, että arvioinnissa otetaan asianmukaisesti huomioon EY:n erityispiirteet ja että arvioinnista on hyötyä järjestelmiemme kannalta.

EY ja arviointi OECD:n talous- ja kehityskatsauskomiteassa

OECD:n jäsenten talouden tutkinta OECD:n talous- ja kehityskatsauskomiteassa (Economic and Development Review Committee, EDRC) on olennainen osa OECD:n vertaisarviointi- ja talousseurantajärjestelmää.

Talous- ja kehityskatsauskomitean suorittamien arviointien päätavoitteina on 1) arvioida, miten viranomaiset voivat parantaa talouden suorituskykyä ja 2) kannustaa arviointiin osallistuvia talouksia lujittamaan toimintalinjojaan talouden tehokkuuden lisäämiseksi ja kasvun edistämiseksi. Arvioinnin perusteella esitetään virallisia suosituksia, jotka eivät sido jäsenmaita. Suositukset ovat kuitenkin hyödyllisiä poliittisen ohjauksen kannalta, ja niiden toteuttamista voidaan seurata myöhemmin tehtävissä arvioinneissa. Kukin OECD:n jäsenmaa arvioidaan 12–18 kuukauden väliajoin (euroalue 12 kuukauden välein).

Yhteisön politiikoista ei ole toistaiseksi tehty varsinaisia arviointeja talous- ja kehityskatsauskomiteassa. Euroalueen talouden erityispiirteiden vuoksi komitea on tehnyt vuodesta 2001 alkaen alueesta vuotuisen erityisarvioinnin. Arviointi painottuu lähinnä raha- ja valuuttakurssipolitiikkaan. Muita makrotalous- ja rakennepolitiikkoja (esimerkiksi kilpailu- ja ympäristöpolitiikkaa vuonna 2003) käsitellään sikäli kun ne vaikuttavat talouskehitykseen koko euroalueella.

Kaikista OECD:hen kuuluvista EY:n jäsenvaltioista tehdään nykyisin erilliset tutkinnat talous- ja kehityskatsauskomiteassa. Niissä käsitellään usein yhteisön laajuisia politiikkoja (yksittäiseen jäsenvaltioon kohdistuvien vaikutusten vuoksi), mutta käsittely on hajanaista ja kertautuvaa. Komitean suorittamissa arvioinneissa EY:n edustajalla on harvoin mahdollisuus kommentoida kunnolla kyseisiä politiikkoja ottaen huomioon niiden EY:n laajuinen luonne. Liitteessä 1 on yksityiskohtainen kuvaus komitean arviointiprosessista, myös euroalueen osalta.

Tilanne on epätyydyttävä sekä EY:n jäsenvaltioiden että muiden OECD:n jäsenten kannalta.

APECin pyyntö

APECin OECD-suurlähettiläät pyysivät EY:n pysyvälle edustajalle OECD:ssä osoitetussa, 2. lokakuuta 2003 päivätyssä kirjeessä (ks. liite 2) laajentamaan OECD:n talous- ja kehityskatsauskomitean suorittamia euroaluetta käsitteleviä tutkintoja siten, että ne kattaisivat vastaisuudessa ”kaikki EY:n politiikat ja EU:n laajuiset politiikat yleensä”. Pyynnön päätavoitteena on mahdollistaa EY:n arviointi yhtenä kokonaisuutena, jotta EY:tä kohdeltaisiin samalla tavalla kuin muita OECD:n jäseniä, joiden talouspolitiikat ovat kaikilta osin tutkinnan kohteina. Kirjeestä keskusteltiin komission ja jäsenvaltioiden kesken Pariisissa, ja useimmat jäsenvaltiot olivat käydyissä keskusteluissa myönteisen vastauksen kannalla. Kirjettä on käsitelty myös talous- ja rahoituskomiteassa Brysselissä. Komissio katsoo, että EY:n olisi vastattava myöntävästi tähän pyyntöön ja hyväksyttävä ”EU-25-arvioinnin” suorittaminen edellyttäen, että tietyt ehdot täyttyvät.

Komissio ehdottaa, että EY hyväksyy seuraavat toimintalinjat: 1) Otetaan käyttöön erillinen EU-25-arviointi niille EY:n rakenne- ja sektoripolitiikoille, jotka vaikuttavat 25 jäsenvaltion EU:n talouteen. 2) Nykyistä euroalueen arviointia jatketaan, ja se rajataan makrotalouspolitiikan kysymyksiin. Nämä kaksi hanketta olisivat erillisiä: 1) euroaluetta käsittelevä arviointi koskee 12:ta jäsenvaltiota (kaikki OECD:n jäseniä), kun taas EU-25-arviointi kattaisi kaikki jäsenvaltiot (vain osa OECD:n jäseniä), ja 2) edustamistavat olisivat erilaisia. APEC-maiden kannalta tällä lienee vain vähän tai tuskin lainkaan vaikutusta, sillä kyseisten maiden vaatimus laajasta arvioinnista täytettäisiin.

Lisäksi komissio katsoo, että kaikki talous- ja kehityskatsauskomiteassa suoritettavat kattavat arvioinnit olisi suunniteltava ja muokattava huolellisesti ja asianmukaisesti, jotta niissä otettaisiin oikealla tavalla huomioon EY:n sekä kyseisten politiikkojen oikeudellinen, institutionaalinen ja poliittinen erityisluonne.

EU-25-arvioinnin edut

EU-25-arvioinnilla saavutettaisiin muun muassa seuraavia etuja:

- Arviointi vahvistaisi EY:n profiilia ja näkyvyyttä yhtenäisenä ja itsenäisenä talousalueena, toisi EY:n toimivallan kattavammin ja tarkemmin esiin sekä antaisi EY:n edustukselle selkeästi määritellyn ja tunnustetun roolin talous- ja kehityskatsauskomiteassa.

- Arviointi korostaisi EY:n avoimuutta ja läpinäkyvyyttä, myös siinä mielessä, että EY asetettaisiin rakentavan ja perustellun arvostelun kohteeksi.

- Yhteisön laajuisia politiikkoja käsiteltäisiin arvioinnin ansiosta yhtenäisellä foorumilla sen sijaan, että niitä tarkasteltaisiin varsin hajanaisesti ja kertautuvasti kaikissa erillisissä jäsenvaltiokohtaisissa EDRC-arvioinneissa.

- Arvioinnin avulla voitaisiin korjata muiden OECD:n jäsenten ja/tai OECD:n sihteeristön piirissä vallitsevia väärinkäsityksiä tietyistä EY:n politiikoista (ja niiden osatekijöistä).

- EY voisi arvioinnin ansiosta esittää oikeutettua arvostelua talous- ja kehityskatsauskomiteassa arvioitavista muiden OECD:n jäsenten politiikoista ilman että sitä syytettäisiin vastaavan tarkastelun ulkopuolella olemisesta.

- Arviointi olisi käytännön esimerkki nykyisen komission korostamasta lähestymistavasta, jonka mukaan on tärkeää kartoittaa keinoja ja toimintalinjoja taloutemme suoritus- ja kilpailukyvyn lisäämiseksi.

EU-25-arvioinnissa käytettävät menettelyt

EU-25-arviointia luotaessa olisi otettava huomioon EY:n erityisasema ylikansallisena organisaationa sekä ennen kaikkea EY:n ja jäsenvaltioiden välinen toimivaltajako, EY:n ulkoista edustusta koskevat säännöt sekä EY:n asema OECD:ssä .

Monet talous- ja kehityskatsauskomiteassa tarkasteltavat politiikat kuuluisivat yksinomaisen toimivallan piiriin (esimerkiksi kauppa, maatalous ja kalastus) ja muut jaetun toimivallan piiriin (esimerkiksi ympäristö). Tässä yhteydessä on muistutettava, että EY ei ole OECD:n jäsen vaan sillä on ”täysvaltaisen osallistujan” asema OECD:ssä. Komissio osallistuu täysimääräisesti tärkeimpiin elimiin ja lisäelimiin EY:n edustajana (taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöä koskevan konvention lisäpöytäkirjan 2 kohta). Ainoastaan euroaluetta koskevassa EDRC-arvioinnissa euroaluetta edustaa komission, puheenjohtajavaltion ja EKP:n yhteinen valtuuskunta. Euroalueen arviointi ja EU-25-arviointi vaatisivat huomattavaa koordinointia eri tasoilla, ja siksi arvioinnit olisi tehtävä vuorovuosina, toisin sanoen kahden vuoden välein[2].

On myös otettava asianmukaisesti huomioon ne oikeudelliset ongelmat ja poliittiset vaikutukset, jotka aiheutuvat siitä, että kuusi EY:n jäsenvaltiota ei kuulu OECD:hen. Talous- ja kehityskatsauskomiteassa suoritettava EU-25-arviointi koskisi yhteisön laajuisia politiikkoja kaikkien 25 jäsenvaltion osalta. Kuusi EY:n (uusista) jäsenvaltioista ei kuitenkaan ole nykyisin OECD:n jäseniä[3]. EDRC tarkastelisi toisin sanoen politiikkoja, jotka on suunniteltu kaikkia 25:ttä maata varten ja joita sovelletaan kaikkiin 25 maahan, mutta merkittävä osa kyseisistä jäsenvaltioista ei olisi edustettuna kyseisessä tarkastelussa. Komissio katsoo, että näille kuudelle jäsenvaltiolle olisi annettava tapauskohtaisen tarkkailijan asema talous- ja kehityskatsauskomiteassa.

On selvää, että varsinaisena tavoitteena on kattava arviointi, mutta EU-25-arvioinnin olisi siitä huolimatta pysyttävä laajuudeltaan hallinnassa ja kohtuullisena. EDRC-arviointeja halutaan luonnollisesti laajentaa, sillä talouspolitiikkojen sekä niihin liittyvien politiikkojen väliset suhteet ovat käymässä yhä monimutkaisemmiksi kaikissa OECD-maissa. On kuitenkin varmistettava se, että EU-25-arvioinnissa käsiteltäisiin vain sellaisia yhteisön laajuisia politiikkoja, jotka ovat talous- ja kehityskatsauskomitean tavoitteiden kannalta välittömästi relevantteja. EU-25-arvioinnin myötä olisi lisäksi poistettava yhteisön laajuisten politiikkojen suunnitteluun ja sisältöön kohdistuvat välittömät arvioinnit jäsenvaltiokohtaisista arvioinneista. EU-25-arviointi ei myöskään saisi olla päällekkäinen euroaluetta koskevan arvioinnin kanssa (toisin sanoen EU-25-arviointi ei sisältäisi EMU-kysymyksiä). Siihen ei pitäisi sisällyttää myöskään niitä politiikan aloja, joita koskevat arvioinnit on jo käynnissä muissa OECD:n alaisissa elimissä tai itse talous- ja kehityskatsauskomiteassa.

EU-25-arviointeja varten on laadittava tarkempi toimeksianto ja säännöstö yhdessä OECD:n sihteeristön ja muiden OECD:n jäsenten kanssa.

Edellä olevat näkökohdat huomioon ottaen olisi edettävä seuraavasti:

- Komissio neuvottelisi kaikkien EU-25-arviointien ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä OECD:n sihteeristön ja muiden OECD:n jäsenten kanssa (ja huolehtisi asianmukaisesta koordinoinnista jäsenvaltioiden kanssa).

- EY:n edustus talous- ja kehityskatsauskomitean arvioinneissa järjestettäisiin siten, että komission olisi EY:n ulkoista edustusta koskevien sääntöjen mukaisesti määrä toimia EY:n edustajana EU-25-arvioinneissa. Tuolloin edellytettäisiin asianmukaista koordinointia jäsenvaltioiden kanssa.

- Talous- ja kehityskatsauskomitean muiden tutkintakohteiden tavoin myös 25 jäsenvaltion EU:ta tarkasteltaisiin OECD:n sihteeristön laatiman kirjallisen katsauksen/raportin pohjalta. Tutkinnan aikana komissio esittäisi lyhyen alustuksen ja toisi OECD:n sihteeristön katsausluonnoksesta esiin mahdollisia kohtia, joista se on eri mieltä (koordinoituaan tiiviisti jäsenvaltioiden kanssa). Kaikilla OECD:n jäsenillä olisi sitten tilaisuus esittää suullisia kysymyksiä tutkinnan kohteelle. Puheenjohtaja esittäisi tarkastelun jälkeen tärkeimmät päätelmät pääasiallisista käsitellyistä kysymyksistä ja käsittelytuloksista. Päätelmien hyväksymiseksi tarvittaisiin komitean yksimielinen päätös. Sen jälkeen puheenjohtaja ohjaisi katsauksen ja siihen sisältyvien virallisten suositusten (mahdollista) uudelleenlaadintaa.

- Koska arviointi koskee yhteisön laajuisia politiikkoja, muiden OECD:n jäsenten olisi hyväksyttävä se, että EY:n aseman pitäisi mahdollistaa tasavertainen kohtelu verrattuna talous- ja kehityskatsauskomitean arviointien muihin tutkintakohteisiin. Voitaisiin harkita useita mahdollisuuksia. Komissiolle voitaisiin antaa ”tapauskohtainen” oikeus äänestää EY:n puolesta talous- ja kehityskatsauskomiteassa. Komissio voitaisiin valita komiteaan täysivaltaisena jäsenenä (kuten on jo poikkeuksellisesti menetelty OECD:n kehitysapukomitean tapauksessa). Tuolloin yhteisö saisi äänioikeuden. Muussa tapauksessa olisi huolehdittava siitä, että neuvoston puheenjohtajana toimivalla EU:n jäsenvaltiolla on oikeus äänestää EY:n puolesta komiteassa sen jälkeen kun asiassa on koordinoitu komission kanssa. Komissio käy läpi eri vaihtoehdot OECD:n sihteeristön, muiden OECD:n jäsenten ja EY:n jäsenvaltioiden kanssa.

Päätelmät

Komissio katsoo edellä esitettyjen näkökohtien pohjalta, että EU-25-arviointi toisi EY:lle kiistattomia etuja , jotka ovat selvästi suurempia kuin mahdolliset haitat, kuten työmäärän kasvu tietyissä komission yksiköissä sekä koordinointitarve. Siksi komissio pyytää EY:tä hyväksymään seuraavat ehdotukset:

- Otetaan käyttöön erillinen EU-25-arviointi niille EY:n rakenne- ja sektoripolitiikoille, jotka vaikuttavat 25 jäsenvaltion EU:n talouteen.

- Nykyistä euroalueen arviointia jatketaan, ja se rajataan EMU-kysymyksiin sekä makrotalouspolitiikan kysymyksiin. EU-25-arviointien ja euroalueen arviointien välillä ei olisi päällekkäisyyksiä.

Hyväksyntä edellyttäisi kuitenkin useita välttämättömiä takeita : kaikkien EU-25-arviointien toimeksiannosta ja yksityiskohtaisista säännöistä olisi neuvoteltava asianmukaisesti, EY:n sui generis -luonne olisi otettava asiaankuuluvalla tavalla huomioon, niille jäsenvaltioille, jotka eivät tällä hetkellä ole OECD:n jäseniä, olisi taattava samanlainen kohtelu jne. Käytännössä tämä tarkoittaisi ennen kaikkea seuraavaa:

- Niille EY:n kuudelle jäsenvaltiolle, jotka eivät nykyisin kuulu OECD:hen, myönnettäisiin tarkkailijan asema OECD:ssä.

- EU-25-arvioinnin myötä olisi samanaikaisesti poistettava yhteisön laajuisten politiikkojen suunnitteluun ja sisältöön kohdistuvat välittömät arvioinnit jäsenvaltiokohtaisista arvioinneista.

- Euroalueen arviointi ja EU-25-arviointi vaatisivat huomattavaa koordinointia eri tasoilla, ja siksi arvioinnit olisi tehtävä vuorovuosina, toisin sanoen kahden vuoden välein.

- Komissiolla olisi selvät valtuudet neuvotella kaikkien EU-25-arviointien eritelmistä ja yksityiskohtaisista säännöistä OECD:n sihteeristön ja muiden OECD:n jäsenten kanssa (ja komissio huolehtisi asianmukaisesta koordinoinnista jäsenvaltioiden kanssa).

- Komissio toimii EY:n ulkoista edustusta koskevien sääntöjen mukaisesti EY:n edustajana EU-25-arvioinneissa. Tuolloin edellytetään tiivistä koordinointia jäsenvaltioiden kanssa.

- EU-25-arvioinnin käsittelyssä noudatettava menettely vastaa mallia, jota sovelletaan euroaluetta koskevassa arvioinnissa, ja edellyttää komitean yksimielisyyttä.

- Euroopan yhteisölle olisi annettava asema, joka mahdollistaa EY:n tasavertaisen kohtelun verrattuna muihin tutkintakohteisiin, joilla on veto-oikeus talous- ja kehityskatsauskomiteassa.

Jos neuvosto hyväksyy edellä olevat ehdotukset, Euroopan komission pysyvä OECD-edustusto, jolle APECin kirje oli osoitettu, lähettää APECin suurlähettiläille myönteisen vastauksen, jossa kuitenkin korostetaan edellä esitettyjä edellytyksiä ja yksityiskohtaisia sääntöjä.

OECD:n sihteeristön, talous- ja kehityskatsauskomitean puheenjohtajan ja muiden OECD:n jäsenten kanssa laaditaan tältä pohjalta EU-25-arviointeja koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joissa käsitellään muun muassa arviointien sisältöä, aikaväliä, OECD:hen kuulumattomien EY:n jäsenvaltioiden oikeuksia sekä muita näkökohtia.

Liitteet : 2

1) Taustatietoja OECD:n talous- ja kehityskatsauskomitean suorittamista arvioinneista

2) APECin kirje

LIITE 1

Taustatietoja OECD:n talous- ja kehityskatsauskomitean suorittamista arvioinneista

1. Talous- ja kehityskatsauskomitean suorittamien arviointien luonne

OECD:n talous- ja kehityskatsauskomitea (Economic and Development Review Committee, EDRC) suorittaa jäsentensä talouspolitiikkoja koskevia vertaisarviointeja. Komitea on olennainen osa OECD:n maakohtaista talousseurantaa. Komitea kokoontuu keskimäärin kaksikymmentä kertaa vuodessa tarkastelemaan perusteellisesti OECD:n jäsenmaiden talouspolitiikkaa OECD:n sihteeristön esittämän maaraportin pohjalta. Jotta osapuolten väliset suhteet olisivat tiiviit ja vakaat, komitea koostuu pysyvistä edustajista (talousalan asiantuntijoista, jotka toimivat maittensa pysyvissä edustustoissa OECD:ssä). Komissio – talouden ja rahoituksen pääosasto – lähettää tapauskohtaisesti edustajia, jotka osallistuvat maatutkintaan yhdessä komission pysyvän EDRC-edustajan kanssa.

Talous- ja kehityskatsauskomitean vertaisarviointiprosessi on ainutlaatuinen. Vaikka komitean maaraportit laaditaan OECD:n sihteeristössä (lähinnä talousosastolla), niiden allekirjoittajina ovat kaikki 30 jäsenmaata, maaraportin kohteena oleva maa mukaan luettuna, sekä komissio. Siksi raportit ovat tuloksia OECD:n jäsenmaiden sekä komission yksimielisyydestä, ja ne annetaan komitean vastuulla – ei OECD:n sihteeristön vastuulla, kuten yleensä useimmat OECD:n maakatsaukset. Komitean menettelyissä edellytetään, että tarkastelun kohteena olevan maan on sitouduttava raportin sisältöön ja että kyseisellä maalla on moraalinen velvollisuus ottaa käyttöön toimenpiteitä raportissa selostettujen kysymysten ratkaisemiseksi. EU:n 25 jäsenvaltiosta 19[4] on nykyisin OECD:n talous- ja kehityskatsauskomitean jäseniä ja säännöllisin väliajoin komitean tutkinnan kohteina.

Talous- ja kehityskatsauskomitea on myös tehnyt vuodesta 2001 alkaen vuotuisen erityisarvioinnin euroalueesta. Talous- ja rahoituskomitea hyväksyi kyseisen arvioinnin teon, ja arvioinnin sisältöä selvennettiin talous- ja rahoituskomitean puheenjohtajan sekä OECD:n talousosaston päällikön välisellä kirjeenvaihdolla vuonna 2000. Arvioinnin aiheellisuutta perusteltiin euroalueen talouden erityispiirteillä: yhteisellä raha- ja vaihtokurssipolitiikalla ja finanssipolitiikan koordinoinnilla sekä sillä, että arviointi tarjoaisi hyödyllistä tietoa EMUn toimivuudesta. OECD ja EU:n jäsenvaltiot sopivat euroalueen luonteen vuoksi, että arvioinnit painottuvat ” lähinnä raha- ja valuuttakurssipolitiikkaan ja että muita makrotalous- ja rakennepolitiikkoja käsitellään sikäli kun ne vaikuttavat talouskehitykseen koko euroalueella” . Tämän sisältömäärityksen ansiosta on mahdollista arvioida sellaisia rakennepolitiikkaan liittyviä näkökohtia, jotka ovat erityisen tärkeitä talouden suorituskyvylle EMUssa. Esimerkkeinä voidaan mainita hyödyke- ja tuotannontekijämarkkinat sekä sosiaaliturvajärjestelmien tehokkuus. Lisäksi arviointiin kuuluu aina syventävä osio, jossa on mahdollista analysoida sen aiheeksi valittua taloudellista teemaa perusteellisesti. Komissio, EKP ja euroalueen puheenjohtajavaltio ovat vastuuviranomaisia, jotka edustavat euroaluetta näissä tutkinnoissa OECD:ssä. Koordinointi on hoidettava hyvin, jotta taataan toimiva ja yhtenäinen edustus.

2. Euroaluetta koskevista tutkimuksista saatu kokemus

Vuoden 2004 tutkimus on neljäs euroaluetta koskeva tutkimus. Tutkimukset sisältävät yleisluonteisia lukuja, joissa tarkastellaan raha-, budjetti- ja rakennepolitiikkoja, sekä ”rakenteellisen” luvun, jossa käsitellään perusteellisemmin tiettyä yhteisön politiikkaa. Viime vuonna aiheena oli kilpailupolitiikka.

Talouden ja rahoituksen pääosasto huolehtii koko tutkimushankkeen ajan tiiviistä koordinoinnista tutkimukseen liittyvien muiden komission yksiköiden kanssa. OECD:n sihteeristö aloittaa tutkimusluonnoksen laadinnan tekemällä käyntejä komissioon. Rahoituksen ja talouden pääosasto pyytää muilta yksiköiltä lausunnot OECD:n kyselyyn annettavista vastauksista ja kutsuu niiden edustajat kokouksiin. Työllisyyden, sosiaali- ja tasa-arvoasioiden pääosasto, sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto, maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosasto ja verotuksen ja tulliliiton pääosasto kytketään monesti tällä tavoin mukaan prosessiin alusta alkaen. Muut asiaankuuluvat komission yksiköt osallistuvat sen mukaan, mikä on kyseisen vuoden erityisaihe.

Kun OECD:n sihteeristö on laatinut tutkimusluonnoksen, rahoituksen ja talouden pääosasto ottaa jälleen yhteyttä muihin komission yksiköihin ja pyytää niitä esittämään kommentteja ja mahdollisesti laatimaan muutoksia luonnokseen. Kyseisten yksiköiden näkemykset otetaan huomioon myös talouden ja rahoituksen pääosaston laatimassa luonnoksessa euroalueen valtuuskunnan alustukseksi. Tässä vaiheessa talouden ja rahoituksen pääosasto koordinoi myös jäsenvaltioiden (talous- ja rahoituskomitean kautta) esittämiä muutoksia tutkimus- ja alustusluonnoksiin.

Pariisissa järjestettävään talous- ja kehityskatsauskomitean tutkintakokoukseen samoin kuin myöhempiin laadintatilaisuuksiin kutsutaan ne komission yksiköt, joita käsiteltävä erityisaihe koskee. Näiden kokousten jälkeen talouden ja rahoituksen pääosasto koordinoi toimintaa muiden komission yksiköiden, euroryhmän puheenjohtajiston sekä EKP:n kanssa tutkimuksen valmistumisvaiheessa, kunnes komitea on vahvistanut ja hyväksynyt tekstin.

Tähänastinen kokemus on osoittanut, että eri näkökantojen koordinointi voi olla varsin raskas tehtävä. Vuonna 2003 hanke käynnistyi tammikuussa, jolloin aloitettiin valmistelut OECD:n sihteeristön komissioon suuntautuvia käyntejä varten. Hanke päättyi vasta heinäkuun lopulla lähinnä siksi, että oli tiettyjä vaikeuksia sopia kilpailupolitiikkaa koskevan erityisluvun lopullisesta tekstistä.

Kaiken kaikkiaan voidaan todeta, että euroaluetta koskeva OECD:n tutkimus nykyisessä muodossaan aiheuttaa jo melko suuret koordinointikustannukset. Koordinointitehtävät lisääntyvät tietenkin, kun kaikki yhteisön politiikat otetaan mukaan tutkimukseen. Se, miten suuresta lisäyksestä olisi kyse, riippuu sovellettavasta lähestymistavasta. Mitä yksityiskohtaisempi ja pitempi OECD:n analyysi on, sitä enemmän tarvitaan koordinointia ja sitä suurempi on prosessin viivästymisen vaara.

3. Talous- ja kehityskatsauskomitean arviointiin soveltuvat politiikat

Talouden suorituskykyyn vaikuttavat politiikat voidaan jaotella neljään pääryhmään: 1) makrotalouspolitiikat, 2) yhteiset politiikat, kuten kauppa- ja maatalouspolitiikka, 3) markkinoiden toiminnan parantamiseen tähtäävät rakennepolitiikat ja 4) tavoitteiltaan laaja-alaiset rakennepolitiikat, jotka saattavat vaikuttaa merkittävästi talouteen (ympäristöpolitiikka jne.) EU:ssa sovelletaan jossain määrin talouspoliittista koordinointia kohdissa 1 ja 3 mainittuihin politiikkoihin ja paljon vähemmän kohdassa 4 mainittuihin politiikkoihin. Tämä ei koske yhteisiä politiikkoja.

a. Makrotalouspolitiikat

Makrotalouspolitiikkaan kuuluvia (raha- ja finanssipoliittisia ja vaihtokurssipolitiikkaan liittyviä) kysymyksiä analysoidaan jo euroalueen puitteissa. Analyysejä varten on luotu toimivia koordinointijärjestelmiä, joissa kyseiset politiikat otetaan säännöllisesti keskustelujen ja arviointien kohteeksi euroalueen sisällä (talous- ja rahoituskomiteaan kuuluvassa euroryhmän työryhmässä samoin kuin euroryhmässä).

b. Yhteiset politiikat

Yksinomaisen toimivallan piiriin kuuluvia kysymyksiä, esimerkiksi kauppa-, maatalous-, kalastus- ja kilpailupolitiikkoja ja muita yhteisiä politiikkoja, käsitellään jo osittain jäsenvaltioiden kansallisissa EDRC-arvioinneissa samaan tapaan kuin muidenkin OECD:n jäsenten, kuten Yhdysvaltojen, tapauksessa. OECD:n jäsenet eivät ole avoimesti kyseenalaistaneet kyseisten politiikanalojen mahdollisia vaikutuksia talouksiensa suorituskykyyn eivätkä sitä, että kyseiset alat on otettu talous- ja kehityskatsauskomitean arviointien kohteeksi. Esimerkiksi komitean suorittamassa Yhdysvaltoja käsittelevässä viimeaikaisessa arvioinnissa oli kauppaa koskeva osio.

Yhteisistä politiikoista keskustellaan ja niistä tehdään analyysejä usein myös muissa OECD:n osissa: esimerkkeinä voidaan mainita kauppapolitiikkaan kohdistuva sääntelyuudistus, maatalouskysymyksiä käsittelevä maatalouskomitea, ja kilpailupolitiikkaa käsittelevä kilpailukomitea. Lisäksi yhteisiä politiikkoja käsitellään vertaisarvioinneissa.

c. Markkinoiden toiminnan parantamiseen tähtäävät rakennepolitiikat

Talous- ja kehityskatsauskomiteassa suoritettujen euroaluetta koskevien edellisten arviointien yhteydessä on jo käyty melko yleistä keskustelua varsinkin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kohteina olevista rakenneuudistuspolitiikoista, kuten työ-, hyödyke- ja pääomamarkkinoiden uudistuksista, sekä kyseisten politiikkojen kytkeytymisestä talouskehitykseen. Silloin kun näiden politiikkojen välittömänä tavoitteena on parantaa markkinoiden toimintaa, on selvää, että niillä on mahdollisesti suuria vaikutuksia yleiseen talouskehitykseen. Laaja-alainen rakennepolitiikkakeskustelu voisi olla aiheellista näissä rajoissa. Ongelmia ilmaantuu kuitenkin silloin, jos politiikkoja koskeva keskustelu menee paljon pitemmälle ja käy paljon yksityiskohtaisemmaksi kuin politiikkojen makrotaloudellisten vaikutusten perusteella olisi oikeutettua. Näin on monesti tapahtunut, kun euroaluetta on arvioitu talous- ja kehityskatsauskomiteassa. Tällaisia tilanteita ei pitäisi päästää syntymään.

d. Muut, tavoitteiltaan laaja-alaiset rakennepolitiikat

OECD kehittyy ja muuttuu, ja siksi on vaikeaa taata ennalta, että EU:n politiikkoja koskevassa talous- ja kehityskatsauskomitean arvioinnissa rajoitutaan tiettyihin ennalta sovittuihin rakennepolitiikkoihin. Toisin sanoen jos komitean arviointeja laajennetaan ottamalla niihin mukaan EU:n laajuisia politiikkoja entistä yleisemmin, päädytään mahdollisesti tarkastelemaan jaetun toimivallan piiriin kuuluvia politiikkoja tai sellaisia politiikkoja, joita ei tähän mennessä ole käsitelty OECD:n jäsenmaiden EDRC-arvioinneissa[5].

Olisi toivottavaa, että EU:n laajuisen arvioinnin sisältöä ja ehtoja sovittaessa pyrittäisiin mahdollisuuksien mukaan määrittämään ennalta, mitä tavoitteiltaan laaja-alaisia rakennepolitiikkoja on tarkoitus tarkastella.

LIITE 2

APECin suurlähettiläiden kirje

2. lokakuuta 2003

Suurlähettiläs John Maddison

Euroopan komission pysyvä edustusto OECD:ssä

Arvoisa suurlähettiläs

EY:N POLITIIKKOJEN KÄSITTELY EDRC:SSÄ

Pyytäisimme Teitä EY:n edustajana OECD:ssä välittämään puolestamme erään kysymyksen asianomaisille Euroopan yhteisön viranomaisille.

Kanadan vuonna 1998 tekemän ehdotuksen jälkeen talous- ja kehityskatsauskomitea (Economic and Development Review Committee, EDRC) on suorittanut kolme virallista arviointia euroalueesta. OECD:n vertaisarviointiprosessien avulla onkin pystytty rakentavasti tukemaan meneillään olevia euroalueen politiikkoihin kohdistuvia talousuudistuksia. Kyseisissä arvioinneissa ei ole kuitenkaan ollut mahdollista käsitellä riittävästi eräitä politiikkoja, jotka ovat tärkeitä Euroopan talouden suorituskyvyn kannalta. Kyseessä olevia politiikkoja ei myöskään käsitellä tarpeeksi yksittäisissä Euroopan maita koskevissa raporteissa. Tämä pätee joihinkin yhteisiin politiikkoihin, joita toteutetaan EY:n tasolla, samoin kuin eräisiin direktiiveihin, jotka annetaan EY:n tasolla mutta pannaan täytäntöön jäsenvaltioissa.

EU-maita ei toisin sanoen kohdella EDRC:n tutkinnoissa samalla tavalla kuin EU:n ulkopuolisia maita, joiden talouspolitiikat ovat kaikilta osin tutkinnan kohteina. Tämä tilanne heikentää EDRC:n arviointien hyödyllisyyttä ja vahingoittaa nähdäksemme OECD:n mainetta.

Katsomme, että tilanne olisi ratkaistava ennen vuoden 2004 tutkintaa. Pyytäisimme Teitä ottamaan tämän kysymyksen esille asianomaisten viranomaisten kanssa, jotta voitaisiin taata, että euroaluetta käsitteleviä OECD:n tutkintoja laajennetaan siten, että ne kattaisivat vastaisuudessa kaikki EY:n politiikat ja EU:n laajuiset politiikat yleensä. Tutkintoja laajentamalla varmistettaisiin, että kaikkia talouspolitiikan lohkoja Euroopassa tarkastellaan asianmukaisesti ja samalla tavalla kuin EU:n ulkopuolisten maiden kohdalla.

Yksittäisiä EY:n politiikanaloja voidaan tarkastella eri komiteoissa (esimerkiksi kauppakomiteassa, maatalouskomiteassa ja kilpailukomiteassa), mikä pätee kaikkiin maihin. On kuitenkin otettava huomioon, että vain EDRC mahdollistaa kattavan arvioinnin kaikista kysymyksistä vertaisarviointiprosessissa, jossa käydään läpi eri politiikanalojen vuorovaikutukset ja jossa on mahdollisuus tehdä kokonaisarviointi talouden suorituskyvystä ja politiikasta.

Järkevien arviointien ja johdonmukaisten suositusten laatimiseksi on saatava kokonaiskuva politiikkojen vuorovaikutuksista. Tämä pätee kiistatta rakenteellisten puitteiden ja makrotalouspoliittisten instrumenttien välisiin vuorovaikutuksiin.

Olemme tietoisia institutionaalisista vaikeuksista, joita tällaiseen EU:n talouspolitiikkojen kattavaan käsittelyyn kytkeytyy. Katsomme kuitenkin, että meidän olisi institutionaalisista näkökohdista huolimatta pidettävä kiinni samanlaisen käsittelyn, tietojenvaihdon sekä rakentavan vertaisarvioinnin tavoitteista, jotka ovat keskeisiä OECD:n toiminnassa.

Toivomme saavamme mahdollisimman pian vastauksenne tähän yhä tärkeämmäksi käyvään kysymykseen.

Kunnioittavasti

Ian Forsyth Australian suurlähettiläs OECD:ssä | Jocelyne Bourgon Kanadan suurlähettiläs OECD:ssä |

Seiichiro Noboru Japanin suurlähettiläs OECD:ssä | Kyung-tae Lee Korean suurlähettiläs OECD:ssä |

Carlos Flores Alcocer Meksikon suurlähettiläs OECD:ssä | Adrian Macey Uuden-Seelannin suurlähettiläs OECD:ssä |

Robert Smolik Yhdysvaltojen edustusto OECD:ssä |

cc: Kaikki OECD-suurlähettiläätOECD:n pääsihteeri Donald JohnstonOECD:n talousosaston päällikkö Jean-Philippe CotisOECD:n talous- ja kehityskatsauskomitean puheenjohtaja Niels Thygesen

[1] Arvioinnissa käsiteltäisiin ainoastaan yhteisön politiikkoja, mutta poliittisista syistä pidetään tarkoituksenmukaisena käyttää termiä ”EU-arviointi”, sillä EY:n/EU:n ulkopuolella käytetään yhä enemmän EU-viittausta puhuttaessa EY:stä/EU:sta .

[2] Euroalueen ja 25 jäsenvaltion EU:n välisten erojen vuoksi samoin kuin arviointien erilaisten sisältöpainotusten vuoksi olisi kaikkien osapuolten kannalta parasta suorittaa kaksi erillistä arviointia. APEC-maiden kannalta tällä lienee vain vähän tai tuskin lainkaan vaikutusta, sillä kyseisten maiden vaatimus laajasta arvioinnista täytettäisiin.

[3] Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Slovenia ja Viro.

[4] Seuraavat EU:n jäsenvaltiot eivät nykyisin ole OECD:n jäseniä: Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Slovenia ja Viro.

[5] Esimerkiksi kansainvälistä sijoitustoimintaa koskevaan julistukseen kuuluvaa kansallisen kohtelun instrumenttia (ei oikeudellisesti sitova) ja pääomaliikkeiden ja palvelumaksujen OECD-säännöstöjä (oikeudellisesti sitovia) koskevissa arvioinneissa EU:n jäsenvaltioiden politiikkoja tarkastellaan kansallisella ja unionin tasolla, sillä EU:n politiikat ovat jäsenvaltioiden politiikkojen perusta.