it * EUROOPAN YHTRISÖJRN KOMISSIO 
Bryssel, 25 02 1998 
K0M(I998) 101 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
TELEYLEISPALVELU EUROOPAN UNIONISSA 
ENSIMMÄINEN SEURANTAKERTOMI5S 

TIIVISTELMÄ 
Ensimmäinen 
teleyleispalvelun 
seurantakerlomus Tämä tiedonanto on ensimmäinen teleyleispalvelua koskeva 
seurantakerlomus, ja ajoittuu ajankohtaan, jolloin televiestinnän 
täydellinen vapauttaminen koko Euroopan unionissa on käynnistymässä. 
Kertomus on jatkoa maaliskuussa 1996 julkaistulle katsaukselle, jossa 
tarkasteltiin ensimmäistä kertaa järjestelmällisesti telepalvelujen 
indikaattoreita Euroopan unionissa. Lisäksi se on vastaus Euroopan 
parlamentin esittämään pyyntöön, jossa komissiota pyydetään laatimaan 
säännöllisesti kertomuksia yleispalvelun tilasta Euroopan unionissa. 
Vuonna 1996 julkaistussa katsauksessa vertailtiin useita telealan 
indikaattoreita, esimerkiksi matkaviestinpalvelujen kehittymistä. Tässä 
kertomuksessa tarkastellaan lisäksi ensimmäistä kertaa (alan nopean 
kehityksen ansiosta) Internetin käyttöä julkisella ja yksityisellä sektorilla. 
Tarkastelu perustuu kansallisten sääntelyviranomaisten toimittamiin 
tietoihin. 
Telealan kilpailulla 
suora vaikutus kasvuun, 
työpaikkoihin, 
kilpailukykyyn 
Palvelutaso ja 
palvelujen laatu 
paranevat ja hinnat 
alenevat jatkuvasti 
Enemmän 
huomiota muita 
heikommassa 
asemassa olevien 
kuluttajien 
tarpeisiin Euroopan unionissa noudatettu lähestymistapa täyteen kilpailuun 
siirtymisessä osoittaa, että teleala on voitu avata tavalla joka vaikuttaa 
suoraan kasvuun, työpaikkojen syntyyn ja koko talouden 
kilpailukykyyn, mutta turvaa samalla kansalaisten edut ja edistää niitä 
kaikkialla unionin alueella. Tämä johtopäätös voidaan tehdä tässä 
tiedonannossa kuvatusta yleispalvelun tason parantumisesta. 
Seurantakertomus vahvistaa, että jo vuoden 1996 kertomuksessa todetut 
palvelutason ja laadun vähittäinen paraneminen sekä hintojen aleneminen 
jatkuvat edelleen. Vailla puhelinta olevien talouksien määrä on vähentynyt 
entisestään, ja samoin ovat kaventuneet eri jäsenvaltioiden 
liittymätiheyksien väliset erot (katso kuva 1). Kakkosliittymicn kysyntä on 
kasvanut, ja käytössä olevien liittymien liikenne on lisääntynyt Internetin 
käytön yleistyessä. Lisäksi tietokoneita on hankittu huomattavasti entistä 
enemmän kotikäyttöön. 
Samaan aikaan kun Internetin ja matkaviestinten käyttö lisääntyy 
voimakkaasti, kansalliset sääntelyviranomaiset ovat alkaneet kiinnittää 
entistä enemmän huomiota pienituloisten ja muita heikommassa asemassa 
olevien kuluttajien tarpeisiin. Nykyisin toteutetaankin entistä enemmän 
toimia, joilla pyritään varmistamaan, että asiakkaat voivat saada palvelua, 
valita hintapakettinsa, valvoa kulujaan ja maksaa laskunsa entistä 
enemmän juuri heidän erityistarpeitaan vastaavilla tavoilla. 
Tiedot ilman 
puhelinta olevista 
vielä puutteellisia 
Seurantatietojen 
saatavuutta 
parannettava Seurantatiedot (esimerkiksi vailla puhelinta olevista talouksista) ovat 
kuitenkin puutteellisia, mikä viittaa siihen, että joissakin jäsenvaltioissa ei 
toteuteta riittäviä toimenpiteitä vailla puhelinta olevien talouksien 
kartoittamiseksi ja sen selvittämiseksi, mistä palvelujen hankkimatta 
jättäminen johtuu. Euroopan unionissa on edelleen arviolta (> miljoonaa 
kotitaloutta ilman puhelinta. Komissio pyrkii yhdessä jäsenvaltioiden ja 
kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa parantamaan telealan kehityksen 
tehokkaaseen seurantaan tarvittavien tietojen saatavuutta. 
Kuluttajat yleisesti 
ottaen 
parammassa 
asemassa Tariffeista ja palvelujen kohtuuhintaisuudesta saatujen tietojen perusteella 
voidaan todeta, että useimmat kuluttajat ovat nyt tosiasiallisesti aiempaa 
paremmassa asemassa, joskaan tämä ci aina pidä paikkaansa telepalvelujen 
pienkäyttäjien kohdalla (silloin kun kiinteiden maksujen osuus on säilynyt 
samana tai hintojen lisääntyneen kustannuslähtöisyyden vuoksi kasvanut) 
tai silloin kun enimmäishintojen sääntely on ollut vähäistä (ks. kuva 
vuoden 1997 käyttäjähinnoista). Nykyisin ollaan kuitenkin yhä enemmän 
ottamassa käyttöön erityisiä "pienkäyttötariffeja", jotta kuluttajille koituvat 
hyödyt voitaisiin jakaa laajemmalle kuluttajajoukolle. 
Jäsenvaltiot ovat yleensä turvautuneet vähittäismyyntihintojen 
yksityiskohtaiseen sääntelyyn tai hintakattojärjestelmiin siirtääkseen 
hyödyt kuluttajille. Joissakin jäsenvaltioissa hintojen sääntelystä ollaan 
kuitenkin luopumassa tai sitä ollaan vähentämässä tosiasiallisen kilpailun 
ja valinnan mahdollisuuksien lisääntymisen myötä. Näin sääntelyssä 
voidaan keskittyä sellaisiin asiakkaisiin tai palveluihin, joiden osalta sitä 
tarvitaan kaikkein eniten. 
Euroopan unionin 
lainsäädäntö turvaa 
yleispalvelun ja 
parantaa kuluttajien 
oikeuksia 
Hintojen 
uudelleenpainottuminen 
tukee viime kädessä 
tietoyhteiskunnan 
kehittymistä Luodessaan kehystä televiestinnän täydelliselle vapauttamiselle vuoden 
1998 alusia Euroopan unioni on antanut säännöksiä, joiden tarkoituksena 
on sekä turvata yleispalvelu että parantaa samanaikaisesti kuluttajien 
oikeuksia. Euroopan unionin lainsäädännön mukaan kansallisten 
sääntelyviranomaisten on ryhdyttävä toimiin, jos palvelun taso on 
riittämätön. Lisäksi lainsäädäntö mahdollistaa taloudellisesti 
kannattamattomasta yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvien 
kustannusten jakamisen (kilpailusääntöjen mukaisesti) yleispalvelusta 
vastaavien sekä muiden yleisen verkon operaattorien ja palveluntarjoajien 
kesken. Käytännössä useimmat jäsenvaltiot eivät ole tässä vaiheessa 
katsoneet tarpeelliseksi luoda erityisiä järjestelmiä 
yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvien kustannusten 
jakamiseksi. 
Pidemmällä aikavälillä tapahtuva tariffien painottaminen uudelleen siten, 
että siirrytään käyttöön perustuvista maksuista kiinteisiin maksuihin (ja 
päästään samalla eroon vanhoista hintavääristymistä), tukee viime kädessä 
tietoyhteiskunnan kehittymistä. Alhaisemmat käyttömaksut ja lisääntyvä 
kiinteiden maksujen käyttö vilkastuttavat tietopalvelujen kysyntää. Lisäksi 
käyttöön perustuvien ja kiinteiden maksujen uudenlainen painottuminen 
mahdollistaa tehokkaamman kilpailun asiakasliittymistä. Tämä koituu 
-3 
'Tässä vaiheessa ei 
tarvetta muuttaa 
lainsäädäntöä 
Seurantaa on kuitenkin 
jatkettava 
Kansallisten 
sääntelyviranomaisten 
olisi kannustettava 
kaikkia operaattoreita 
myöntämään kouluille 
erikoishintoja... 
...kuitenkin 
kilpailusääntöjä 
rikkomatta 
On tärkeää, että kaikki 
kansalliset 
sääntelyviranomaiset 
hankkivat ja julkistavat 
tarkkoja ja ajantasaisia 
tietoja käyttäjien 
tilanteesta 
Yleispalvelun 
uudelleentarkastelu 
vuoden 1999 
katsauksen yhteydessä viime kädessä hyödyksi käyttäjille, jotka voivat valita tietopalvelun 
hankkimisessa käyttämänsä teknisen välineen eri vaihtoehdoista. 
Näin varhaisessa vaiheessa kehityksessä kohti telealan täydellistä 
vapautumisia Euroopan unionissa on komission mielestä liian aikaista 
harkita muutoksia yleispalvelun perustana olevaan lainsäädäntöön. 
Sääntelykehyksen tehokas täytäntöönpano (kilpailun varmistaminen 
telealalla ja kuluttajien etujen turvaaminen sääntelyn avulla) parantaa 
asiakaspalvelua, lisää valintamahdollisuuksia ja alentaa hintoja. 
Toisaalta kilpailun ja valintamahdollisuuksien lisääntymisen mukanaan 
tuomat hyödyt olisi saatava kaikkien kansalaisten ulottuville. Komissio 
aikookin jatkaa Euroopan unionissa tapahtuvan kehityksen seuraamista. 
Tässä kertomuksessa todetaan koulujen Internct-yhtcyksicn lärkcys, ja 
komissio pyytääkin kansallisia sääntelyviranomaisia kannustamaan 
uusia operaattoreita myöntämään kouluille erityishintoja (heti 
kilpailun synnyttyä ja edellyttämällä valtakunnallista palvelua). Lisäksi 
viranomaisia pyydetään rohkaisemaan vakiintuneita tai määräävässä 
asemassa olevia operaattoreita myöntämään kouluille erityistariffeja. 
Tähän liittyen on tarkasti määriteltävä, mitä 'koululla' tarkoitetaan, 
arvioitava koulujen tarpeet yhteistyössä koulutuslaitosten kanssa, 
osoitettava sallitut hinnoittelurajat ja järjestettävä esimerkiksi 
yhteenliittäminen niin, että voidaan soveltaa kiinteitä vuosimaksuja. 
Erityishinnat eivät kuitenkaan saa vääristää kilpailua ja kansallisten 
sääntelyviranomaisten olisikin tällaisia hintoja hyväksyessään erityisesti 
varmistettava, etteivät operaattorit käytä määräävää asemaansa väärin 
esimerkiksi soveltamalla kohtuuttoman alhaisia hintoja. 
Komissio pitää tärkeänä, että kaikkien yhteisön jäsenvaltioiden tilannetta 
voidaan arvioida ja vertailla jatkuvasti. Tätä silmällä pitäen on tärkeää, että 
kaikki kansalliset sääntelyviranomaiset hankkivat ja julkistavat 
tarkkoja ja ajantasaisia tietoja telepalvelujen käyttäjien asemasta. 
Tällaiset tiedot olisi oltava muun muassa vailla puhelinta olevien 
talouksien määrästä, vähätuloisten ja vammaisten käyttäjien asemasta, 
tilanteesta alueellisella tasolla sekä - Internetin lisääntyvään käyttöön 
liittyen - tilanteesta kouluissa, sairaaloissa ja kirjastoissa. Tiedot olisi 
toimitettava komissiolle säännöllisesti. 
Komissio tarkastelee teleyleispalvelua Euroopan unionissa uudelleen 
jälleen vuoden 1999 loppuun mennessä suoritettavan Euroopan unionin 
telelainsäädännön arvioinnin yhteydessä. Valmistautuessaan tähän 
arviointiin, johon liittyy myös julkinen kuuleminen, komissio pyrkiii 
parhaansa mukaan korjaamaan nykyisissä seurantatiedoissa ilmenevät 
puutteet. 
Kuva 1. Liittymätiheys 
15EU:n jäsenvaltiossa 
+— Ruotsi 
•—Tanska 
•&— Luxemburg 
*— Ranska 
Ä— Suomi 
•— Saksa 
H—Alankomaat 
—Yhd. kuningask. 
— Kreikka 
-O— Itävalta 
O— Belgia 
•Ù— Italia 
H— Espanja 
M— Portugali 
O— Irlanti 
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 
Lähteet: komission tutkimukset 1990-94, kansalliset sääntelyviranomaiset 
1995-96. 
Ku va 2: Pien- ja keskivertokäyttäjähinnat 1997 (ecua) 
(Lähde: Eu rod a ta Foundationin hintako rit ecuiksi muutettuina - katso liitteen II 
kaaviot)1 
Käyttäjäryhmät 1997 (vuosikustannukset ecuina) 
600 
B minimi 
• pienkäytt. 
• keskiverto 
1 Yllä olevassa taulukossa esitettyjen lukujen vertailuun eri jäsenvaltioiden välillä on suhtauduttava 
varauksella. Samaa kolmea käyttäjäprofiilia sovellettiin kaikkiin 15 jäsenvaltioon, vaikka 
käyttötottumukset vaihtelevat alueittain ja maittain. Ostovoiman erojen mukaista korjausta ei ole tehty, 
eikä ole otettu huomioon, että vaihtokurssit voivat tiettynä ajankohtana poiketa ylös- tai alaspäin pitkän 
aikavälin kehityssuunnasta. Lukuihin sisältyy arvonlisävero, joka vaihtelee jäsenvaltioittain. Luvut 
sisältävät myös kertaluonteiset asennusmaksut ja mahdolliset puhelunmuodostusmaksut. Käyttäjäprofiilit 
kuvaavat pien- ja keskivertokäyttäjiä, joten niihin sisältyy hyvin vähän ulkomaanpuheluita (alle 4 
prosenttia), mutta paljon paikallis- ja kaukopuheluja. Numerointialueiden suhteelliset koot vaihtelevat 
kuitenkin huomattavasti maittain (kuten myös maiden koko), mitä ei ole otettu huomioon, koska kaikkiin 
jäsenvaltioihin siis sovelletaan samoja käyttäjäprofiileja. Lisäksi liittymien (liittymävuokra), paikallis-, 
kauko- ja ulkomaanpuheluiden hinnat ovat monessa jäsenvaltiossa epätasapainossa, ja epäsuhta voi 
vaihdella merkittävästikin jäsenvaltioittain. Epäsuhdan turvin yritysasiakkaiden tuottamia tuloja saatetaan 
käyttää tukemaan kotitalouksia. Myös operaattorien saama tuotto pääomalle vaihtelee jäsenvaltioittain. 
On myös syytä huomata, että näissä käyttäjäprofiileissa ei oteta huomioon mahdollisia erikoisalennuksia, 
joskin Ranskan, Italian, Alankomaiden, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan minimikäyttäjäprofiilin 
mukaisissa kustannuksissa on otettu huomioon erityisten picnkäyttötariffien vaikutus. Liitteessä II on 
tarkempaa tietoa picnkäyttäjähinnoista. 
é 
SISÄLLYSLUETTELO 
I JOHDANTO 8 
ll'liiLliPALVIîlAIJIîNSAAN'riiLYNNYKYTILANNIi 10 
1. Yleispalvelun nykyinen laajuus Euroopan unionissa 10 
2. Oikeudenmukainen ja todellinen kilpailu televiestintäalalla 10 
III TELEPALVELUJEN TÄMÄNHETKINEN TILANNE Il 
1. Niiden talouksien määrä, joissa on puhelin, sekä muita telepalveluihin 
liittyviä määrällisiä ja laadullisia indikaattoreita 11 
2. Peruspuhelinpalvelujen hintojen kehitys 14 
3. Kohtuuhintaisuus, kustannusten valvonta ja asiakkaiden tarpeet: 
erityistariffit ja muut asiakkaita hyödyttävät sääntelytoimenpiteet 15 
IV YLEISPALVELUN KUSTANNUKSET JA ERI MAIDEN 
LÄHESTYMISTAVAT YLEISPALVELUN RAHOITTAMISEEN 20 
V TOIMINTAPERIAATTEISIIN JA -TAPOIHIN LIITTYVIÄ KYSYMYKSIÄ 22 
1. Telepalvelujen tarjoaminen 22 
2. Kohtuuhintaisuus ja laatu 23 
3. Yleispalvelun laajuus 23 
4. Yleispalvelun rahoitusjärjestelmien toiminta 24 
5. Kehittyneet palvelut ja niiden julkiseen käyttöön liittyvät kysymykset 25 
VI PÄÄTELMÄT 27 
LIITE I: SEURANTATUTKIMUS TELEPALVELUISTA EUROOPAN 
UNIONISSA 
LIITE II: PUHELINTARIFFIEN KOHTUUHINTAISUUS JA KEHITYS 
KULUTTAJARYHMITTÄ1N 
LIITE III SEURANTATUTKIMUS INTERNETIN KÄYTÖSTÄ JA 
INTERNET-YHTEYKSISTÄ 
LIITE IV JÄSENVALTIOILLE ESITETTY KYSELY 
-7-
I JOHDANTO 
Mahdollisuus käyttää kohtuuhintaisia telepalveluja on keskeisen tärkeä seikka jokaisen 
Euroopan unionin kansalaisen kannalta. Teleyleispalvelu2 on hyvin konkreettinen 
esimerkki siitä, miten tärkeinä yleishyödyllisiä palveluja pidetään Euroopassa ja 
minkälainen asema näillä palveluilla on eurooppalaisessa yhteiskuntakäsityksessä3. 
Lähestymistavalla, jota Euroopan unionissa on sovellettu valmistauduttaessa siirtymään 
telemarkkinoiden täysimittaiseen kilpailuun, on voitu avata televiestintäala kilpailulle 
siten, että on yhtäältä vaikutettu koko talouteen edistämällä kasvua, luomalla 
työpaikkoja ja parantamalla kilpailukykyä ja toisaalta turvattu kansalaisten edut ja 
edistetty niitä kaikkialla unionissa. Juuri tästä on perimmältään kysymys tässä 
tiedonannossa kuvattavassa yleispalvelun tason paranemisessa. 
Euroopan unionin televiestinnän täydellinen vapauttaminen on tuomassa merkittävää 
parannusta siihen, miten puhelinyhtiöt ottavat huomioon asiakkaidensa tarpeet. Lisäksi se 
kasvattaa tarjolla olevien palvelujen ja hintapakettien valikoimaa. Niin ikään se johtaa 
vähitellen siihen, että kaikenlaiset palvelut voidaan toimittaa kohtuullisilla 
kustannuksilla, mikä on erittäin tärkeää kaikkien käyttäjien ja Euroopan talouselämän 
kannalta. 
Tämä tiedonanto on ensimmäinen teleyleispalvelua koskeva seurantakertomus ja ajoittuu 
ajankohtaan, jolloin televiestinnän täydellinen vapauttaminen Euroopan unionissa on 
juuri käynnistymässä. Kertomus on jatkoa maaliskuussa 19% julkaistulle katsaukselle, 
jossa kartoitettiin ensimmäistä kertaa järjestelmällisesti telepalvelujen indikaattoreita 
Euroopan unionissa. Lisäksi se on vastaus Euroopan parlamentin esittämään pyyntöön, 
jossa komissiota pyydetään laatimaan säännöllisesti kertomuksia yleispalvelun tilasta 
Euroopan unionissa4. Siinä tarkastellaan myös ensimmäistä kertaa Internetin käyttöä 
yksityisellä ja julkisella sektorilla kansallisten sääntelyviranomaisten antamien tietojen 
perusteella. Niin ikään tarkastellaan lyhyesti, voitaisiinko kehittää sääntelyä, jonka avulla 
mahdollistettaisiin kouluille yleinen pääsy Internetiin. 
Euroopan unioni toteuttaa tällä alalla edelleen monitahoista politiikkaa. Se pyrkii yhtäältä 
takaamaan peruspuhelinpalvelut ja saamaan ne kaikkien käyttöön sekä edistämään 
hintojen laskua ja laadun ja palvelujen parantumista sekä toisaalta varmistamaan 
oikeudenmukaisen ja todellisen kilpailun kehittymisen. Kilpailun lisäämisen tavoitteena 
on paitsi parantaa nykyistä palvelutasoa ja lisätä valinnan mahdollisuuksia myös edistää 
innovaatioita ja kehittää uusia, käyttäjien tarpeita vastaavia palveluja. Eri tavoitteet 
täydentävät toisiaan. Näin ollen yleispalvelun takaaminen merkitsee keinoa saattaa 
2 'Yleispalvelu' määritellään yhteisön lainsäädännössä "määrätyn laatuisten palvelujen 
vähimmäisvalikoimaksi, joka on kaikkien käyttäjien saatavilla riippumatta heidän maantieteellisestä 
sijainnistaan ja erityisten kansallisten ehtojen perusteella kohtuulliseen hintaan". 
^ Komission tiedonanto - Yleishyödylliset palvelut Euroopassa, KOM(96) 443. 
4 Beresin mietintö teleyleispalvelusta täysin vapautetun ympäristön näkökulmasta,. 21.11.1996, EP 
218.932. 
markkinahyödyt kaikkien ulottuville eikä aidon kilpailun estämistä tai innovaatioita 
synnyttävien markkinamekanismien korvaamista. 
Telepalvelujen käyttö ci enää nykyään ole riippuvaisia yhdestä kotona tai yrityksen 
tiloissa olevasta kiinteästä langallisesta puhelinliittymästä. Joissakin jäsenvaltioissa 
käytetään nykyisin langattomia tekniikoita kiinteän teleyhteyden vaihtoehtoisena 
toteuttamistapana. Toisissa puolestaan palveluja toimittavat kaapelitelevisioyhtiöt tai ne 
hoidetaan satelliittiyhteyden välityksellä. Suunnitteilla ovat jo matkaviestinnän seuraavan 
sukupolven järjestelmät, jotka parantavat huomattavasti langattomia sähköposti- ja 
Internet-yhteyksiä sekä langattomia yhteyksiä muihin tieto-ja multimediapalveluihin. 
Valinnanvaran lisääntymisen ja uusien jännittävien mahdollisuuksien vastapainoksi 
täyteen maailmanlaajuiseen kilpailuun tähtäävän sääntelyn yhtenä kulmakivenä on ollut 
yleispalvelun takaaminen. 
Euroopan unionissa annetaan nykyisin yleispalvelua koskevilla säännöksillä oikeudelliset 
takeet siitä, että kaikkien käyttäjien saatavilla ovat asuinpaikasta riippumatta 
tietyntasoiset ja kohtuuhintaiset peruspalvelut. Nämä säännökset ovat lähtökohtana 
kilpailulähtöiselle palvelun laadun ja hintojen kehittämiselle. 
Yleispalvelu on muuttuva ja kehittyvä käsite5. Yleispalvelun laajuus saattaa muuttua 
käyttäjien tarpeiden, yhteiskunnan ja talouden ensisijaisten tavoitteiden sekä tekniikan 
muutosten mukaan. Yleispalvelun tarjoamista olisikin näin ollen seurattava sekä sen 
varmistamiseksi, että kuluttajat saavat heille kullakin hetkellä oikeutetusti 
kuuluvan palvelun, että tulevaisuudessa tarpeen olevien palvelun laajuuden 
muutosten arvioimiseksi. 
Selkeästi määritelty yleispalvelun käsite on kuitenkin tarpeen, kun otetaan huomioon 
käsilleen mahdollinen kehittyminen eritoten tietoyhteiskunnassa, koska sen avulla 
ehkäistään sellaista vaarallista kehitystä, jossa markkinavoimat sulkevat omavaltaisesti 
tiettyjä käyttäjäryhmiä tai tietyillä alueilla asuvia käyttäjiä uusien palvelujen 
ulkopuolelle. Toisaalta niissä tapauksissa, joissa markkinat selvästi tarjoavat määrätyn 
laatuisia palveluja kohtuuhintaan, erityiset säännöt eivät välttämättä ole tarpeen. 
Tiedonannon osassa II selostetaan televiestinnän ja yleispalvelun sääntelyn tämänhetkistä 
tilannetta. Osassa III tarkastellaan yleispalvelun laajuuteen, tasoon ja laatuun liittyviä 
perusi ndikaattorci ta. Lisäksi siinä arvioidaan telepalvelujen hinnoissa ja 
kohtuuhintaisuudessa tapahtunutta kehitystä. Osassa IV kartoitetaan yleispalvelun 
arvioituja kustannuksia eri jäsenvaltioissa sekä eri lähestymistapoja, joilla on pyritty 
takaamaan palvelulle riittävä rahoitus kilpailuoloissa. Osassa V otetaan esille 
kartoituksen herättämiä toimintaperiaatteisiin ja -tapoihin liittyviä kysymyksiä, ja osassa 
VI esitetään päätelmät. 
5 Komission tiedonannossa Yleishyödylliset palvelut Euroopassa (KOM(96) 443, kohta 29) todetaan, 
että "yleispalvelun käsite on kuitenkin joustava siltä osin kuin sen sisältöä kehitetään vähitellen 
rakenteellisten ja teknisten erityispiirteiden ja kullekin alalle ominaisten tarpeiden mukaisesti". 
9-
Komission tässä tiedonannossa esittämät tiedot perustuvat vastauksiin, jotka saatiin 
jäsenvaltioille vuoden 1997 jälkipuoliskolla lähetettyyn kyselyyn, sekä komission omaan 
analyysiin ja vertailuihin aiemman, 13. maaliskuuta 1996 annettuun tiedonantoon6 
sisältyneen kartoituksen tietojen kanssa. 
II TELEPALVELUJEN SÄÄNTELYN NYKYTILANNE 
1. Yleispalvelun nykyinen laajuus Euroopan unionissa 
Yleispalveluvelvoitteiden nykyinen laajuus on määritetty yhteisön tasolla direktiivissä 
97/33/EY (jäljempänä "yhteenliittämisdircktiivi"). Tässä direktiivissä on määritetty 
niiden palvelujen enimmäislaajuus, joiden kustannukset voidaan jakaa markkinoiden 
muiden toimijoiden kanssa yhteisön tasolla määritettyjen periaatteiden mukaisesti silloin, 
kun kustannukset muodostavat kohtuuttoman rasitteen yleispalveluvelvoitteen 
hoitamisesta vastaavalle operaattorille tai operaattoreille. 
Jäsenvaltioilla on oikeus asettaa teleyhtiöille muitakin velvoitteita ja järjestää niiden 
rahoitus yhteisön lainsäädännön mukaisesti7, mutta tällaisessa tapauksessa muita 
markkinoiden toimijoita ei voida vaatia osallistumaan aiheutuviin kustannuksiin. 
Yhteisön tasolla määritetyt palvelut ovat: liittäminen yleiseen kiinteään puhelinverkkoon 
puhelin-, telekopio-, ja datasiirtoyhteyttä varten sekä operaattorituki, hätäpalvelut, 
puhclinluctlclopalvelut (mukaan lukien puhelinluettelojen tarjoaminen), yleisöpuhelimet 
ja tarvittaessa erityispalvelut ja/tai -laitteet vammaisille tai henkilöille, joilla on 
erityistarpeita. 
Yhteenliittämisdirektiivin sisältämän, yleispalvelun rahoittamiseen liittyvän määrittelyn 
lisäksi nk. puhelintoimintadirektiivissä (avoimen verkon tarjoamisen (ONP) 
soveltamisesta pientaajuuspuheviestitykseen annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston 
direktiivi 95/62/EY), määritetään yksityiskohtaisesti se palvelun taso, joka käyttäjän olisi 
saatava. Kyseistä direktiiviä, joka annettiin alun perin vuonna 1995, on hiljattain 
tarkistettu telemarkkinoiden täydellisiä vapauttamista silmällä pitäen, ja neuvosto ja 
Euroopan parlamentti hyväksyivät lopulliset muutokset joulukuussa 1997. Yksi 
tärkeimmistä puhelintoimintadirektiivin sisältämistä seikoista on vaatimus, jonka mukaan 
jäsenvaltioiden on taattava yleispalvelun tarjoaminen kohtuulliseen hintaan. 
2. Oikeudenmukainen ja todellinen kilpailu televiestintäalalla 
Yksimielisyys siitä, millainen käyttäjille taatun yleispalvelun tason on oltava Euroopan 
unionissa, on erittäin tärkeää pyrittäessä varmistamaan, että markkinaolosuhteet ovat 
samankaltaiset eri jäsenvaltioissa. Vaikka yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä 
aiheutuvat kustannukset vaihtelevatkin eri maissa, voidaan sillä, että perusyleispalvelu 
ft Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden 
komitealle: Teleyleispalvelu täysin vapautetun ympäristön näkökulmasta, KOM(96) 73. 
1 Katso komission tiedonanto Yleishyödylliset palvelut Euroopassa (KOM(96) 443), kohta 30. 
10-
käsittää kaikissa jäsenvaltioissa samat palvelut, varmistaa, etteivät asianmukaisesti luodut 
korvausjärjestelmät muodosta sisämarkkinoiden esteitä*. 
Kuten edellä todettiin, yhteisön sääntelykehys sisältää mekanismin, jolla 
yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvat nettokustannukset voidaan jakaa tiettyjen 
muiden markkinatoimijoiden kanssa, jos kansallinen sääntelyviranomainen katsoo näiden 
kustannusten muodostavan kohtuuttoman rasitteen9. Rahoitus voi tapahtua joko 
kansallisen yleispalvelurahaston kautta tai suorina maksuina, jotka yleispalvelun tarjoaja 
saa muilta, oman verkkonsa yleispalvelun tarjoajan verkkoon liittäviltä operaattoreilta. 
Osassa IV on katsaus yleispalvelun rahoituksen toteutukseen eri maissa. 
Huomionarvoista on, että yhdeksän 15:stä jäsenvaltiosta ei ole luonut tai aio tässä 
vaiheessa luoda aktiivisesti toimivaa yleispalvelurahastoa. 
Lopuksi todettakoon, että yhteisön kehyksessä ei oleteta, että kussakin jäsenvaltiossa 
toimii ainoastaan yksi yleispalvelun tarjoaja. Päinvastoin komissio katsoo, että muita 
operaattoreita olisi kannustettava ottamaan hoitaakseen yleispalveluun liittyviä 
velvoitteita. 
III TELEPALVELUJEN TÄMÄNHETKINEN TILANNE 
I. Niiden talouksien määrä, joissa on puhelin, sekä muita telepalveluihin 
liittyviä määrällisiä ja laadullisia indikaattoreita 
Tarkasteltaessa, miten liittymien määrä 100 asukasta kohti on kehittynyt koko yhteisössä 
(ks. kuva 1 ), voidaan todeta, että kasvu jatkuu vakaana lähes kaikissa jäsenvaltioissa. 
Korkein liittymätiheys EU-maista on Ruotsissa, jossa on 68 liittymää 100 asukasta kohti 
(tämä taso saavutettiin jo vuonna 1990), ja Ruotsi on ainoa maa, jossa liittymätiheys 
ylittää Yhdysvaltojen tiheyden. Vähiten liittymiä vuonna 1996 oli puolestaan Irlannissa 
(36,0 liittymää 100 asukasta kohti), Portugalissa (37,5) ja Espanjassa (38,9)l() (ks. liitteen 
I taulukot 1 ja 2). Liittymien määrän suhteellinen kasvu on ollut nopeinta Portugalissa, 
Espanjassa ja Irlannissa, joiden alueeseen kuuluvat monet yhteisön vähemmän 
kehittyneistä alueista. 
x Pelkät yleispalvelun kustannusten erot eivät sinänsä muodosta sisämarkkinoiden esteitä. Toisaalta 
tietyn jäsenvaltion yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvien kustannusten kohtuuttoman 
korkea taso verrattuna puhelintoiminnan markkinoiden kokonaisliikevaihtoon - voi hyvinkin 
muodostaa esteen uusille markkinatulokkaille. Samoin esteitä voivat olla sellaiset 
kustannustenarviointi- ja rahoitusmenctelmät, jotka suosivat vakiintunutta operaattoria tai jotka eivät 
riittävästi kannusta tätä parantamaan toimintansa tehokkuutta. 
() Yhteenliittämisdirektiivin 5 artikla. Yleispalvelun kustannusten määrittämiseen ja niiden 
rahoitusmekanismcihin liittyvistä tulkinnoista lisää komission * icdonannossa teleyleispalvelun 
kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevien kansallisten järjestelmien arviointiperusteista ja 
jäsenvaltioille annettavista järjestelmien toimintaa koskevista pääperiaatteista, KOM(96) 608. 
27.11.1996. 
10 "Liittymien määrä 100 asukasta kohti" on yleispalvelun kannalta huono indikaattori, koska se korreloi 
käänteisesti talouksien keskimääräisen koon kanssa, joka vaihtelee yhteisössä huomattavasti. 
11 
Niiden talouksien määrä, joilla on käytössään puhelinpalvelu, on vähittäisessä 
kasvussa 
Kartoituksen tulosten perusteella niiden talouksien määrä, joilla on käytössään 
puhelinpalvelu, on lisääntynyt hitaasti mutta jatkuvasti vuodesta 1995. Kasvu on ollut 
suurinta niissä maissa, joissa kasvunvaraa on eniten. Portugalissa puhelinpalvelun 
omaavien talouksien osuus on vuosina 1994 1997 kasvanut 74,8 prosentista 89,7 
prosenttiin ja Irlannissa 71 prosentista 78 prosenttiin, (ks. liitteen I taulukot 1 ja 2)11 
Eräs huolestuttava seikka on kuitenkin se, että useissa maissa (Belgia, Tanska, 
Kreikka, Luxemburg, Itävalta, Suomi ja Ruotsi) ei ole saatavilla tätä keskeistä 
indikaattoria koskevaa ajantasaista tietoa12. Tämä perustietojen puute todettiin jo 
vuonna 1996 annetussa yleispalvelua koskevassa tiedonannossa, mikä merkitsee sitä, 
etteivät jäsenvaltiot ole juurikaan edistyneet tämän yleispalveluun liittyvän 
näkökohdan seurannassa. Komissio tekee näiden ja muiden tässä vaiheessa 
puuttuvien tai puutteellisten tietojen osalta parhaansa hankkiakseen tarkempaa 
tietoa vuoden 1999 alkuun mennessä uutta katsausta varten13. 
Toinen olennainen seikka on, että todellisesta edistymisestä huolimatta niiden talouksien 
määrä, joi/la on käytössään puhelinpalvelu, ei vielä noussut Saksassa, Espanjassa, 
Irlannissa, Italiassa ja Portugalissa yli 90 prosentin. 
Kiinteän verkon kehityksen osalta voidaan nostaa esille myös eräitä muita piirteitä, jotka 
kuvastavat uusien palvelujen ja Internetin lisääntynyttä vaikutusta sekä niitä 
hinnoillelutoimcnpitcitä, joita operaattorit ovat kehityksen johdosta toteuttaneet ja jotka 
samalla edistävät tätä kehitystä. Ensinnäkin niiden talouksien määrä, joilla on kaksi tai 
useampia puhelinliittymiä on lisääntynyt selvästi.14 Tämä viittaa siihen, että ainakin osaa 
näistä liittymistä käytetään tietokoneen tai telekopiolaitteen liittämiseksi 
puhelinverkkoon. Lisäksi jotkut kaapeliyhtiöt tarjoavat nykyisin Internet-yhteyttä ja 
monet operaattorit kokeilevat DSL-tekniikoita parantaakseen liittymien siirtonopeuksia. 
Puhelintiheyden lisääntymisen myötä myös yleisen kiinteän puhelinverkon välityksellä 
tarjotun palvelun laatu on yleensä parantunut 
11 Tilastotietoihin "yksityisliittymien määrästä 100 taloutta kohti" on suhtauduttava varauksellisesti, 
koska nykyään yhä useammassa taloudessa on enemmän kuin yksi puhelinliittymä. Tämä ilmiö voi 
johtaa "todellisen" tiheyden yliarviointiin. 
X) I.isäksi Portugalin luku näyttää perustuvan vanhaan tietoon kotitalouksista. 
'* Maaliskuussa 1996 annetussa tiedonannossa yleispalvelusta (KOM(96) 73) todettiin, että 
ensimmäisessä seurantakertomuksessa tarkasteltaisiin tiettyjä indikaattoreita. Näistä kaikista ei 
kuitenkaan tässä vaiheessa ole saatu kerättyä tietoa (esim. etätyöskentelyn yleisyys, online-
tietopalvelun käyttömahdollisuuden omaavien sairaaloiden osuus, epäsuotuisiin ja harvaan asuttuihin 
alueisiin liittyvät tekijät). Jäsenvaltioita tullaan pyytämään lähettämään kyseiset tiedot komissiolle. 
14 Yksi keino laskea niiden talouksien määrä, joilla on enemmän kuin yksi puhelinliittymä, olisi 
määrittää sataa taloutta kohti lasketun teoreettisen liittymien määrän (jossa kakkosliittymän 
mahdollisuutta ei ole otettu huomioon) ja kiinteään verkkoon todellisuudessa liitettyjen talouksien 
prosenttimäärän välinen erotus . 
12 
Kartoituksen perusteella ci synny täysin yksiselitteistä kuvaa parannuksista 
puhelinliittymän toimitusajoissa ja vikojen korjausajoissa (taulukot 3 ja 4). 
Erityisen rohkaisevaa on, oi lii Kavallan ja Kreikan aiemmista pitkistä puhelinliittymän 
loimilusajoista on suurella osin päästy eroon vuoden 1995 jälkeen. Lisäksi kaikki 
jäsenvaltio! oval nyi määrittänee! ainakin vakiintuneelle operaattorille tavoiteajat, ja näitä 
lavoileaikoja on monissa maissa tiukennettu edellisen selvityksen jälkeen. 
Korjausten osalta kaikki jäsenvaltiot ovat joko ottaneet käyttöön "viankorjausten 
tavoiteajat" tai tiukentaneet aiempia lavoiteaikojaan vuoden 1995 jälkeen. 
Myös maksullisten yleisöpuhelinten määrä on lisääntynyt 
Vaikka maksulliset yleisöpuhelimet ovatkin kotitalouksien kiinteiden puhelinyhteyksien 
lisääntymisen ja matkaviestinpalvelujen kasvun myötä menettämässä merkitystään 
kotipuhelimen korvaajina, kartoituksesta käy ilmi, että yleisöpuhelinten määrä on 
lisääntynyt seitsemässä jäsenvaltiossa (Kreikka, Espanja, Irlanti, Luxemburg, 
Alankomaat, Portugali, Yhdistynyt kuningaskunta) (taulukko 2). 
Taulukosta 5 käy ilmi, että toimivien maksullisten yleisöpuhelinten osuus kasvoi 
Luxemburgissa, Irlannissa ja Alankomaissa, pysyi entisellään Tanskassa ja Itävallassa ja 
laski selvästi Ruotsissa sekä hieman Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 
Muista maista ci ollut saatavilla tietoja. 
Matkaviestinpalvelujen voimakas kasvu jatkuu, mutta kasvussa on alueellisia eroja 
Matkaviestinnän kasvu on jatkunut erittäin voimakkaana. Euroopassa on tällä hetkellä yli 
45 miljoonaa matkapuhelimen käyttäjää, ja näistä yli 30 miljoonaa käyttää digitaalisia 
matkapuhelinjärjestelmiä. Ainakin viidessä jäsenvaltioissa kahden (900 MHz:n 
taajuusaluetta käyttävän) GSM-operaattori n kanssa kilpailee kolmas (ja paikoin myös 
neljäs) matkaviestinjärjestelmä, jossa käytetään 1800 MHz:n alueen taajuuksia, ja 
useimmissa muissa jäsenvaltioissa on parhaillaan käynnissä DCS 1800 -operaattoreiden 
toimi lupamenettely. Joissakin jäsenvaltioissa uusien matkapuhelinliittymien tilausten 
vuotuinen määrä ylittää jo uusien kiinteiden liittymien määrän15. 
Matkapuhelinten kokonaistiheys on korkein Pohjoismaissa (Tanska 24,9 %, Ruotsi 28 % 
ja Suomi 29,3 %, ks. taulukko 2). Tiheyden suuria vaihteluja muissa jäsenvaltioissa 
(tiheys on alhaisin Ranskassa, 4,2 %) tasoittaa nopea kasvu niissä maissa, joissa 
matkapuhelimia on suhteessa vähiten. 
Internetin ja muiden kehittyneiden palvelujen yleistyminen 
Internetin ja kehittyneiden palvelujen käyttö on Euroopassa lisääntynyt jopa 
matkaviestinnän huimaa kasvua nopeammin. Lähtötaso on kuitenkin alhainen ja 
kchitysvaraa on paljon. Komissio on lisäksi huolissaan jäsenvaltioiden välisistä 
15 Tukeakseen kolmannen sukupolven matkaviestinnän kehitystä komissio antoi 11. helmikuuta 1998 
ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi matkaviestinnän ja langattoman 
viestinnän (UMTS) koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä. 
13 
huomattavista eroista Internetin kehityksessä. Kyseiset palvelut eivät kuulu yleispalvelun 
alaan, joskin peruspuhelinpalvelujen määritelmällä taataan, että kuluttajat voivat 
puhelinyhteyden kautta saada kaikki Intcrnct-palvclut hankkimalla liittymän 
teleoperaattorilta tai Intcrnet-palveluntarjoajalta. Kehittyneiden palvelujen nykyisiä 
käyttömahdollisuuksia ja käytön mahdollisia esteitä käsitellään tarkemmin liitteessä III. 
2. Peruspuhelinpalvelujen hintojen kehitys 
Reaalihintojen ja kohtuuhintaisuuden kehittyminen 
Tässä kohdassa tarkastellaan puolueettomia arvioita eri käyttäjäryhmien tariffien 
kehityksestä. Näitä käyttäjäryhmiä on selostettu tarkemmin liitteessä II. Tilaajan 
puhelinpalvelusta maksama reaalihinta muodostuu puhelimen käytöstä ja siihen 
liittyvistä paikallispuhelujen, alueellisten puhelujen, kotimaan kaukopuhelujen ja 
ulkomaanpuhelujen tariffeista sekä toistuvasta kiinteästä vuokrasta ja kertamaksuna 
suoritettavasta puhelinliittymän asennusmaksusta10. Peruspuhelinpalvelujen hintoja ja 
kohtuuhintaisuutta seurattaessa olisikin otettava huomion kaikki nämä kustannustekijät. 
Puhelinylcispalvelun hintojen ja kohtuuhintaisuuden seurannan tulokset17 kunkin 15 
EU:n jäsenvaltion osalta on esitetty liitteessä II. Liitteen käyrädiagrammit kuvaavat 
reaalihintojen18 kehittymistä vuodesta 1990 vuoden 1997 puoliväliin kolmen 
yksityiskäyttäjien tyypin osalta19. Kuvassa 2 esitetään näiden kolmen käyttäjätyypin 
kustannukset ecuina vuonna 1997. 
Puhelinpalvelujen hinnat vaihtelevat 15 EU:n jäsenvaltiossa, koska tariffien 
tarkistamisprosessi on eri maissa eri vaiheessa. Myös eri maiden kilpailuympäristössä ja 
elinkustannuksissa on eroja, mikä sekin näkyy todellisissa veloitettavissa hinnoissa. 
Kilpailun aiheuttama paine on tähän mennessä kohdistunut enimmäkseen 
ulkomaanpuhelujen maksuihin. Tariffeja on alennettu ja tarkistettu sekä sääntelystä 
johtuvista että kilpailuun liittyvistä syistä. Merkittävä kehityssuuntaus on käyttöön 
"' Puhelimesta aiheutuvia kustannuksia koskevaan laskelmaan olisi lisättävä kertamaksuna suoriteltavaan 
liittymiin asennusmaksuun perustuva vuotuinen poistoarvo, jotta saataisiin selville todelliset 
puhelimen käytöstä aiheutuvat kokonaiskustannukset. 
17 Monitoring Developments in Pricing and Ajjordahility oj Universal Service in Voice Telephony within 
the European Union. Eurodata Foundationin komissiolle laatima puolueeton tutkimus. 
IK Reaalihinnat ovat nimellishintoja, joihin on tehty inflaatiokorjaus käyttämällä indeksiä, joka vastaa 
kuluttajahintojen nousua tiettyyn vertailuvuoteen nähden. Tutkimuksessa on käytetty vertailuvuotena 
vuolla 1990, ja indeksit on lueteltu liitteessä 11. 
'^ Nämä kolme hintakoria vastaavat kolmen eri kuluttajatyypin puhelimenkäyttöä: keskivertokäyttäjä 
("50 %:n käyttäjä", jonka puhelimenkäytöstä aiheutuvat kulut ovat keskimääräistä tasoa), pienkäyttäjä 
("25 %:n käyttäjä", jonka kulut sijoittuvat alimpaan neljännekseen) ja minimikäyttäjä ("10 prosentin 
käyttäjä", jonka kulut sijoittuvat alimpaan kymmenykseen). Nämä kolme koria tai käyttäjäprofiilia on 
määritelty, jotta saataisiin selville hintakehityksen vaihtelut eri tyyppisessä käytössä ja erityisesti 
vähävaraisten kuluttajien osalta. Niiden avulla voidaan myös tarkastella tarjolla olevien erityisten 
pienkäyttötariffien vaikutuksia. Korit kattavat kiinteät maksut sekä edustavan määrän kotimaan- ja 
ulkomaanpuheluja. 
14 
perustuvien tariffien jatkuva lasku, jonka vaikutuksia tosin osittain vähentää kiinteiden 
maksujen, erityisesti kuukausivuokrien, nousu. Taulukosta 8 käy ilmi, että suurimmat 
tariffien laskut ovat vuosina 1995-1997 tapahtuneet ulkomaan-ja kaukopuheluissa. 
Paikallispalvelujen osalta (reaali)hinnat laskivat kyseisen ajanjakson aikana eniten 
Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 
Peruspuhelinpalvelun kokonaisreaalikustannusten yleinen kehitys20 
Olennainen tariffimuutosten vaikutusta kuluttajiin kuvaava indikaattori on hintakehitys, 
jossa on otettu huomioon inflaation vaikutus. 
Kehityssuuntaus on useimmissa jäsenvaltioissa se, ttVk "50 %:n 
(keskiverto)käyttäjien" kokonaisrcaalikustannukset ovat laskeneet. Alankomaissa ja 
Ruotsissa, missä absoluuttinen hintataso oli jo aiemmin alhainen muihin jäsenvaltioihin 
verrattuina, kokonaiskustannukset ovat kuitenkin hieman nousseet viimeksi kuluneiden 
kolmen tai neljän vuoden aikana. 
Vähän ja erittäin vähän puhelinpalveluja käyttävien "25 %:n käyttäjien" ja "10 prosentin 
käyttäjien" kokonaisreaalikustannusten kehitys ei ole ollut normaalitariffien osalta täysin 
yhdenmukaista. Kokonaisreaalikustannukset ovat laskeneet Itävallassa, Tanskassa, 
Suomessa, Kreikassa, Irlannissa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta 
Ranskassa ja Ruotsissa normaalitariffien mukaiset kokonaisrcaalikustannukset ovat 
nousseet. Muissa maissa näiden kuluttajaryhmien reaali tari flit ovat viimeksi tarkasteltuna 
ajanjaksona joko pysyneet entisellä tasolla tai nousseet hieman kaikkein vähiten 
puhelinpalveluja käyttävän ryhmän osalta. 
Joissakin jäsenvaltioissa on otettu käyttöön puhelinpalvelujen pienkäyttäjiä 
hyödyttäviä "pienkäyttötariffeja " 
Useiden jäsenvaltioiden (Itävallan, Ranskan, Italian, Alankomaiden, Portugalin, 
Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan) operaattorit tarjoavat nykyisin erityisiä 
järjestelmällisesti sovellettavia tariffipakctteja käyttäjille, jotka soittavat 
suhteellisen vähän puheluja. Nämä erityistariffit koskevat yksityistalouden ensimmäistä 
puhelinliittymää ja niiden tarkoituksena on poistaa niitä mahdollisia haittoja, joita 
siirtyminen käyttöön perustuvista tariffeista kiinteisiin maksuihin voi aiheuttaa 
pienkuluttajille. 
3. Kohtuuhintaisuus, kustannusten valvonta ja asiakkaiden tarpeet: 
erityistariffit ja muut asiakkaita hyödyttävät säänteh toimenpiteet 
Tariffien tarkistukset eivät ole hidastaneet puhelintiheyden kasvua. 
Kohtuuhintaisuudessa ei ole kysymys pelkästään hinnoista ja niiden kehittymisestä 
vaan myös mahdollisuudesta seurata ja valvoa kuluja sekä käyttää sellaisia tariffi- ja 
laskutusperusteita, jotka vastaavat parhaiten asiakkaiden tarpeita. 
20 Kokonaisreaalikustannusten kehitys kuvaa, kuinka palvelujen hinnat tai kuluttajien kustannukset ovat 
kehittyneet suhteessa inflaatioon tai yleiseen kuluttajahintojen muutokseen - ks. alaviite 8. 
15-
Hintojen tarkistukset jatkuvat Euroopan unionissa (ks. liitteen I taulukot 7 ja 8). Joissakin 
maissa (Yhdistynyt kuningaskunta, Ruotsi, Suomi ja Tanska) ne ovat seurausta aikaisesta 
markkinoiden vapauttamisesta, joissakin taas valmistautumisesta markkinoiden 
täydelliseen vapauttamiseen 1. tammikuuta 1998 lähtien ja joissakin (Kreikka, Irlanti, 
Luxemburg, Portugali, Espanja) valmistautumisesta myöhemmin toteutettavaan 
vapauttamiseen21. 
Niiden yksityisten kuluttajien ja muiden käyttäjien osalta, jotka soittavat pääasiassa 
korkeimman tariffin mukaan veloitettavia paikallispuheluja, mahdolliset vuokra- tai 
paikallispuhelumaksujen korotukset on toteutettava varovasti, jotta ei vaikutettaisi 
haitallisesti puhelinpalvelun yleiseen kohtuuhintaisuuteen. Komissio yksilöi mahdollisia 
haittavaikutuksia jo maaliskuussa 1996 antamassaan tiedonannossa, ja muutetun 
puhelintoimintadirektiivin22 3 artiklan 1 kohdassa kannatetaan nimenomaisesti 
hintakattojen tai muiden järjestelmien käyttöä siihen saakka kunnes kilpailu pitää 
tehokkaasti hinnat kurissa. 
Käytännössä kohtuuhintaisuus turvataan useimmissa jäsenvaltioissa soveltamalla 
hintakattoja23, jotka koskevat joitakin tai kaikkia yleispalvelun tarjoajien tariffeja ja 
joiden tarkoituksena on hillitä maksujen muutosvauhtia. Taulukossa 9 (liite I) on 
tarkempia tietoja tällä hetkellä voimassa olevista hintakatoista. 
Kaikkiaan yhdeksän jäsenvaltiota ilmoittaa keskimääräisten puhelinmaksujen laskeneen 
tosiasiallisesti 5 20 prosenttia vuoden 1995 jälkeen (liitteen I taulukot 7 ja 8). 
Rcaalilariffit ovat annettujen tietojen perusteella laskeneet kokonaisuutena katsoen eniten 
Ranskassa, Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, vaikkakin eri maiden tiedot 
koskevat jossain määrin eri ajanjaksoja. 
Eräs huolestuttava seikka on kuitenkin se, että kuusi jäsenvaltiota ei ole kyennyt 
esittämään tariffien yleistä muutosta koskevia lukuja. 
Hintojen tarkistamisen osalta yleisin kehityssuuntaus on ollut liittymävuokrien nousu, 
jonka vastapainoksi kuitenkin kaukopuhelujen ja erityisesti ulkomaanpuhelujen tariffit 
ovat laskeneet tuntuvasti (liitteen I taulukko 8). Kaikkein eniten ulkomaanpuhelujen ja 
kaukopuhelujen maksut ovat laskeneet niissä maissa, joissa kilpailu on jo alkanut ja 
joissa hintakattojen avulla tapahtuva sääntely mahdollistaa merkittävät tariffien 
tarkistukset tai edellyttää niitä. 
Tariffien tarkistukset olisi toteutettava nopeasti 
21 Pidemmät siirtymäkaudet on myönnetty seuraaville jäsenvaltioille: Luxemburg (heinäkuu 1998), 
Espanja (joulukuu 1998, Irlanti ja Portugali (tammikuu 2000) ja Kreikka (tammikuu 2001). 
22 Lopullinen teksti hyväksyttiin joulukuussa 1997, mutta direktiiviä ei ole vielä annettu virallisesti. 
23 Kreikassa, Luxemburgissa ja Suomessa ei saatujen tietojen mukaan tällä hetkellä käytetä tai olla 
ottamassa käyttöön puhelintoiminnan kuluttajahintoja säänteleviä hintakattoja. 
-16 
Komissio panee merkille saavutetun edistymisen, mutta katsoo, että hintojen tarkistukset 
voidaan ja pitäisi toteuttaa nopeasti, jotta vältettäisiin keinotekoisesti korkeina pidettävät 
ja järjestelmällisesti vääristyneet hinnat, joilla tuetaan yleispalvelua.24 
Tämä on tärkeää, koska kaukopuhelujen ja ulkomaanpuhelujen hinnat tulevat laskemaan 
vielä huomattavasti entisestään I. tammikuuta 1998 jälkeen, kun markkinoiden 
vapauttaminen antaa operaattoreille mahdollisuuden välittää puheluja yhteisön alueella 
siten, että niiltä voidaan periä ainoastaan kustannusperusteisia yhteenliittämismaksuja. 
Tariffien tarkistamisesta ja uudelleenjärjestelystä koituu lopulta merkittäviä etuja kaikille 
käyttäjille, kun palvelujen käyttö lisääntyy koko unionissa ja kilpailu on entistä 
tehokkaampaa. Pienkäyttötariffien kehittäminen ja niiden vaikutukset osoittavat, että 
hinnoittelun tarkistusten epäsuotuisat lyhyen aikavälin vaikutukset ovat korjattavissa ja 
että kaikki kuluttajat voivat päästä osallisiksi saavutettavista hyödyistä. 
Telepalvelujen kohtuuhintaisuus 
Palvelujen kohtuuhintaisuutta koskeva vaatimus on keskeisen tärkeä tekijä 
teleyleispalvelun kannalta. Kaikkiaan 11 jäsenvaltiossa sovelletaan nykyisin 
oikeudellista velvoitetta tai toimilupaehtoihin liittyvää määräystä, jonka mukaan 
yleispalvelu on tarjottava kohtuulliseen hintaan. Näin ollen niissä on jo ennakoitu 
muutettuun puhelintoimintadirektiiviin sisältyvä oikeudellinen velvoite25. Toisaalta 
selvityksestä käy kuitenkin ilmi, että hyvin harvojen jäsenvaltioiden lainsäädännössä tai 
toimiluvissa on täsmennetty, miten kohtuuhintaisuutta mitataan. 
Kansallisten kohtuuhintaisuuden mittausperusteiden puuttuminen saattaa aiheuttaa 
ongelmia esimerkiksi siinä tapauksessa, että käyttäjät kyseenalaistavat yleispalvelun 
hinnat tai palvelutason. Toisaalta kohtuuhintaisuus olisikin ehkä nähtävä keinona 
varmistaa, että hinnat eivät estä ihmisten liittymistä verkkoon tai saa heitä luopumaan 
verkon palveluista. Tällaisessa tapauksessa voi olla, ettei täsmällistä määrittelyä tarvita, 
vaan asiakkaiden yleisyyden tyytyväisyyden arvioimiseksi saattaa riittää, että seurataan 
kokonaisliheyttä sekä asiakasliittymien lopettamisien ja uudelleenavaamisten määrääjä 
niissä mahdollisesti ilmeneviä säännönmukaisuuksia. 
Nykyisin on tarjolla entistä suurempi valikoima tariffeja ja maksutapoja, joissa 
otetaan huomioon sosiaaliset y m. näkökohdat 
Kohtuuhintaisuudessa ei ole kysymys ainoastaan maksetuista hinnoista. Siihen kuuluu 
myös mahdollisuus valita erilaisista hintapaketeista, joissa kiinteitä ja erilaisia käytön 
mukaan vaihtelevia maksuja on yhdistelty eri tavoin. Lisäksi siihen sisältyy mahdollisuus 
valita, miten ja milloin maksut suoritetaan sekä asiakkaiden mahdollisuus seurata ja 
valvoa omia kulujaan (esim. erissä maksettavat liittymän avausmaksut; kuukausilaskutus 
kahden kuukauden välein tai neljännesvuosittain suoritettavan laskutuksen sijaan; 
24 Monissa jäsenvaltioissa tarkistukset on jo suoritettu. Tilannetta arvioidaan komission kolmannessa 
raportissa televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta, KOM (98).... 
25 Direktiivi 97/.../LY avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta puhelintoimintaan ja 
teleyleispalvelusta kilpailuympäristössä. 
17 
asiakkaiden maksamien takuusummien korvaaminen tietyillä luottorajoilla; mahdollisuus 
puhclunestoon, jolla estetään lisämaksullisten tai kalliimpien palvelujen käyttö; 
mahdollisuus saada eritelty lasku tai kulujen erittely). 
Liitteen I taulukossa 10 on selvitetty, missä jäsenvaltioissa on tähän mennessä otettu 
käyttöön erityisiä pienkäyttölariffeja, joiden avulla puhelinpalvelu voidaan tarjota 
kohtuullisempaan hintaan ja saada entistä paremmin kaikkien käyttäjien saataville. 
Erityistoimenpiteet, joiden avulla kuluttaja voi helpommin valvoa puhelinpalvelun 
kuluja 
Järjestelyt, joilla autetaan kuluttajia valvomaan käyttämänsä puhelinpalvelun aiheuttamia 
kuluja, voivat olla esimerkiksi seuraavanlaisia: i) eritellyt laskut, ii) yleinen tai 
valintainen puhelujen esto, jolla estetään perus- tai lisämaksullisten palvelujen käyttö, iii) 
ennalta asetettu puhelinpalvelun kustannuskatto, iv) laskujen ennakkomaksut. 
Vain harvoissa jäsenvaltioissa on niiden antamien tietojen perusteella (liitteen I 
taulukko 12A) käytössä muita erityisjärjestelyjä kuin eritelty laskutus. Laskujen 
cnnakkomaksujärjestelmä on joko käytössä tai suunnitteilla Ranskassa, Luxemburgissa 
sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Suomessa asiakkailla on mahdollisuus valita 
vaihtoehto, jossa liittymämaksu on alhaisempi ja vuokrana perittävät toistuvaismaksut 
vastaavasti korkeampia. Espanjassa on käytössä järjestelmä, jossa puolet ensimmäisen 
liittymän liittämiskustannuksista voidaan maksaa kolmessa yhtä suuressa erässä kolmen 
ensimmäisen puhelinlaskun yhteydessä. 
Yhdistynyt kuningaskunta näyttää kuitenkin olevan tällä hetkellä ainoa jäsenvaltio, jossa 
on tarjolla tai suunnitteilla erittäin laaja valikoima mahdollisuuksia, joiden avulla 
kuluttajat voivat valvoa omia puhelinkulujaan. Lisäksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
on käytössä nk. "yksityistalouksien rajoitetun palvelun järjestelmä" (Residential Limited 
Service Scheme), jonka avulla kotitaloudet voivat hankkia käyttöönsä erittäin huokean 
puhelinpalvelun. Järjestelmän mukaisessa palvelussa käyttäjä voi ainoastaan ottaa 
vastaan puheluja tai soittaa hätäpuheluja tai puheluja asiakaspalveluun ja 
korjauspalveluun. 
Joidenkin jäsenvaltioiden kansalliset sääntelyviranomaiset ovat alkaneet julkaista tietoja 
kuluttajien verkkoyhteyksien katkaisemisesta tai uudelleenavaamisesta. Toimenpiteen 
taustalla on huomion kiinnittyminen laskujen maksamatta jättämisten aiheuttamiin 
verkkoyhteyksien katkaisemisiin. 
Verkkoyhteyden katkaisemiseen on kolme pääsyytä: 1) tilaajan muuttaminen toiseen 
osoitteeseen, 2) laskujen maksamiseen liittyvät ongelmat ja 3) tilaajan päätös hankkia 
palvelut toisesta verkosta. Kolmas syy on sidoksissa siihen, missä määrin paikallisia 
kilpailevia operaattoreita on olemassa. 
Tarve lisätä joustavuutta verkkoyhteyden katkaisutapauksissa on jo otettu huomioon 
muutetussa puhelintoimintadirektiivissä, jonka mukaan jäsenvaltioiden on vahvistettava 
toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että käyttäjille on, lukuun ottamatta tapauksia, joissa 
on kyse vilpillisestä toiminnasta tai jatkuvasta laskujen maksun myöhästymisestä tai 
maksamatta jättämisestä, tarjolla "pehmeä" verkkoyhteyden katkaisu (eli he voivat soittaa 
ja vastaanottaa tietyn ajan puheluja veloituksetta). Saatujen vastausten perusteella 
- 18-
"pehmeä katkaisu" on käytössä neljässä jäsenvaltioissa, Belgiassa, Ranskassa, Italiassa ja 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 
Kuluttajat ovat saamassa vahvemman aseman käyttämiään palveluja koskevassa 
päätöksenteossa 
Kaikissa jäsenvaltioissa Kreikkaa26, Irlantia, Italiaa, Luxemburgia ja Itävaltaa (katso 
liitteen I taulukko 6) lukuun ottamatta on otettu käyttöön erityisiä järjestelmiä, joiden 
avulla kuluttajat sekä tiettyjen käyttäjäryhmien, kuten vammaisten, etuja ajavat ryhmät 
saadaan mukaan telepalveluja koskevaan päätöksentekoon. Nämä järjestelmät 
täydentävät monissa tapauksissa yleisempiä kuulemisjärjestelmiä, joiden avulla yleisö 
voi esittää näkemyksensä keskeisistä sääntelyyn liittyvistä kysymyksistä. 
Kaikissa jäsenvaltioissa on nykyisin järjestelmiä kuluttajien valitusten käsittelyä varten 
Kaikissa jäsenmaissa on nykyisin käytössä erityisiä menettelyjä kuluttajien valitusten 
käsittelyä varten. Useimmissa tapauksissa päävastuu on asianomaisella operaattorilla, 
mutta myös kansallisella sääntelyviranomaisella on oma tehtävänsä osana sen yleistä 
lehlävää markkinoiden valvojana tai sellaisissa tapauksissa, joissa asiaa ei kyetä muuten 
ratkaisemaan. Näitä menettelyjä on selostettu tarkemmin taulukossa 6A. Taulukossa 6B 
on puolestaan lueteltu kansalliset valituksia käsittelevät elimet ja niiden osoitteet. 
Merkillepanon arvoinen seikka on, että joissakin jäsenvaltioissa on vielä erillinen 
valitusmenettely, jota käyttäen on mahdollista valittaa valituselimen päätöksistä, joskin 
usein tavanomaisten hallinto-oikeudellisten menettelyjen mukaisesti. Kuluttaja-asioissa 
tehdyt päätökset annetaan useimmissa jäsenvaltioissa tiedoksi ainoastaan asianosaisille, 
jos nämä sitä pyytävät, tai julkaistaan asianomaisen viranomaisen vuosikertomuksessa. 
Tavanomaisten valitusten käsittely on kaikissa jäsenvaltioissa ilmaista27. 
Kuluttajat ilmaisevat tyytymättömyytensä entistä herkemmin 
Useimmissa jäsenvaltioissa tehdään nykyisin tilastoja käsiteltyjen valitusten määrästä28. 
Huolimalta palvelun laadun paranemisesta valitusten kokonaismäärä on yleisesti ottaen 
nousussa (Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta). Tämä kuvastaa 
todennäköisesti sitä, että telemarkkinoiden vapauttamisen lähestyessä ollaan entistä 
paremmin selvillä käytettävissä olevista menettelyistä. 
2() Kreikassa on suunniteltu kuluttajien osallistumisen mahdollistavan järjestelmän lisäämistä maan 
lainsäädäntöön, mutta tätä koskevia säädöksiä ei ole vielä pantu täytäntöön. 
27 Itävalta ei ole ilmoittanut, peritäänkö maassa maksu tai korvaus kuluttajien valitusten käsittelystä. 
28 Italia, Luxemburg, Portugali ja Ruotsi eivät ilmoittaneet valitusten määriä vastauksessaan komission 
syyskuussa 1997 lähettämään kyselyyn. 
- 19-
IV YLEISPALVELUN KUSTANNUKSET JA ERI MAIDEN 
LÄHESTYMISTAVAT YLEISPALVELUN RAHOITTAMISEEN 
Yhteisön lainsäädännössä on määritetty yksityiskohtainen kehys29, jonka avulla voidaan 
yksilöidä yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvat kustannukset sekä varmistaa 
yleispalvelun riittävä rahoitus sen jälkeen, kun markkinat on avattu kilpailulle. Lisäksi 
komissio antoi marraskuussa 1996 yleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta 
koskevan tiedonannon30, jotta voitaisiin kehittää paras mahdollinen käytäntö tämän alan 
toimenpiteitä varten. 
Useimmissa jäsenvaltioissa on vuoden 1998 kansallisten kehysten täytäntöönpanon 
yhteydessä tehty kustannuslaskelmia sekä selvitetty rahoitusta. 
Monissa jäsenvaltioissa on epätietoisuutta yleispalvelun arvioiduista kustannuksista 
Taulukosta 14 käy ilmi, että neljä jäsenvaltiota on esittänyt arvion yleispalvelun 
nettokustannuksista. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kansallinen sääntelyviranomainen 
on teettänyt puolueettoman arvioinnin, jonka mukaan nettokustannukset vastaavat 0,8-
1,6 prosenttia British Telecomin (BT) liikevaihdosta. Muut arviot, jossa on suhteutettu 
nettokustannukset liikevaihtoon, on saatu Espanjasta (2,1 3,7 prosenttia), Ranskasta (5,5 
prosenttia) ja Alankomaista (5,5 prosenttia). 
Komissio ymmärtää, että erot yleispalvelun nettokustannuksissa ovat mahdollisia, mutta 
pitää ongelmallisina arvioiden eroavuuksia varsinkin niissä tapauksissa, joissa ci ole 
suoritettu puoleetonta arviointia. 
Yhdeksän 15 jäsenvaltiosta katsoo, etteivät ne tarvitse erityisjärjestelyjä yleispalvelun 
rahoittamiseksi avatessaan markkinansa täydelle kilpailulle 
29 Komission direktiivi 96/19/LY, annettu 13 päivänä maaliskuuta 1996, täydellisen kilpailun 
toteuttamista televiestintämarkkinoilla pohjustavan direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta, KYVL L 
74, 22.3.1996, sekä Lumopa n parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/33/RY, annettu 30 päivänä 
kesäkuilla 1997, televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) 
periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi, IiYVL L 199/32, 26.7.1997. 
10 Komission tiedonanto teleyleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevien kansallisten 
järjestelmien arviointiperusteista ja jäsenvaltioille annettavista järjestelmien toimintaa koskevista 
pääperiaatteista, KOM(96) 608 lopullinen. 
On syytä ottaa tarkemmin esille kolme kehykseen liittyvää seikkaa. Ensinnäkin laskelmiin voidaan 
sisällyttää ainoastaan kustannukset, jotka aiheutuvat yhteisön tason määrittelyn mukaisten 
yleispalveluvelvoitteiden hoitamisesta, ja kustannuksiin on mahdollista saada tukiosuuksia muilta 
ainoastaan näiden velvoitteiden hoitamisen nettokustannusten osalta. Kaikkien laskelmien on oltava 
kansallisen säääntelyviranomaisen tarkistettavissa. Toiseksi jäsenvaltioiden tehtävänä on arvioida 
esitettyjen nettokustannuslaskelmien perusteella, muodostavatko kyseiset kustannukset kohtuuttoman 
rasitteen asianomaiselle organisaatiolle. Järjestelmää, jolla kustannuksia jaetaan eri 
markkinatoimijoiden kesken, voidaan soveltaa ainoastaan silloin, kun tällainen arvio on tehty, 
Kolmanneksi yhteisön kehyksen perusteella on mahdollista soveltaa kahta järjestelmää kustannusten 
kattamiseksi muutoin kuin suoraan kyseisen valtion budjettivaroista. Toinen näistä on kansallinen 
yleispalvelurahastoja toinen järjestelmä, jossa muut markkinatoimijat maksavat lisämaksuja. 
20-
Komissiosta panee merkille, että yhdeksän jäsenvaltiota (Itävalta, Belgia, Tanska, Suomi, 
Saksa, Luxemburg, Alankomaat, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) on päättänyt tässä 
vaiheessa, että niiden kansalliset markkinat voidaan avata kilpailulle ilman, että 
ylcispalvelukustannuksia olisi jaettava muiden markkinatoimijoiden kanssa. Joissakin 
tapauksissa jäsenvaltiot ovat arvioineet, että yleispalvelusta aiheutuvat kustannukset eivät 
muodosta kohtuutonta rasitetta palvelusta vastaavalle operaattorille tai operaattoreille, ja 
joissakin taas, että tarvittavan rahaston hallinnoinnin kustannukset olisivat suhteessa liian 
korkeat. Itävallassa, Belgiassa, Saksassa ja Luxemburgissa on kuitenkin jo voimassa 
säännöksiä, jotka mahdollistavat kansallisen yleispalvelurahaston käyttöönoton siinä 
tapauksessa, että yleispalvelun kustannukset osoittautuvat korkeiksi. 
Muut jäsenvaltiot (lukuun ottamatta Kreikkaa, jonka lainsäädäntöä ei ole vielä tältä osin 
kehitelty kovin pitkälle) ovat päätyneet kansallisen yleispalvelurahaston käyttöön31. 
Niissä maissa, joille on myönnetty poikkeus, tällaiset toimenpiteet saadaan kuitenkin 
ottaa käyttöön vasta, kun markkinat on saatu täydellisesti vapautetuiksi. 
Joissakin jäsenvaltioissa on myös otettu käyttöön nk. "liittymistä aiheutuvien tappioiden" 
korvausjärjestelmiä, vaikka tällaiset kustannukset eivät kuulukaan 
yleispalvclukustannuksiin. Esimerkiksi Ranskassa on käytössä tilapäinen lisämaksu, 
jonka avulla pyritään korvaamaan liittymistä aiheutuvat tappiot32. Tällä tarkoitetaan niitä 
tuloja, jotka vakiintunut operaattori "menettää" sen takia, että sääntelyllä on rajoitettu sen 
mahdollisuuksia tarkistaa tariffejaan. On tärkeää, että liittymistä aiheutuvat tappiot 
määritetään liittymäinfrastruktuurin arvon taloudellisen arvioinnin perusteella. 
Tiettyjä televiestintään liittyviä tukimuotoja ei voida sisällyttää yleispalvelurahastoon, 
vaan ne on maksettava valtion varoista 
Minkään sellaisten velvoitteiden hoitamista, jotka eivät kuulu yhteisön lainsäädännössä 
määritellyn yleispalvelun piiriin, kuten crikoispäätclaittciden antamista vammaisten 
käyttöön, ei voida rahoittaa muilla markkinatoimijoilta perittävillä pakollisilla maksuilla. 
Sen sijaan tällaisia palveluja on mahdollista rahoittaa valtion varoista. Normaalien 
julkistettujen picnkäyttötariffien nettokustannuksia voidaan kuitenkin rahoittaa 
käyttämällä yleispalvelurahastoja edellyttäen, että rahastoja hallinnoidaan 
asianmukaisesti ia avoimesti. 
31 Ranskassa on kuitenkin päätetty käyttää vuoteen 2000 saakka myös lisämaksujärjestelmää. 
32 Maksu peritään yhteenliittämisestä vastaaville operaattoreille maksettavana lisämaksuna. Yhteisön 
lainsäädännössä säädetään jo selkeästi, että tällaisia kustannuksia ei lueta yleispalveluvelvoitteen 
hoitamisesta aiheutuviin kustannuksiin. Siinä tapauksessa että niihin liittyviä maksuja peritään, niiden 
olisi oltava tilapäisiä ja ne on pidettävä erillään sekä yleispalvelumaksuista että 
yhteenliittämismaksuista. 
21 
V TOIMINTAPERIAATTEISIIN JA -TAPOIHIN LIITTYVIÄ 
KYSYMYKSIÄ 
1. Telepalvelujen tarjoaminen 
Kiinteiden puhelinliittymien määrä on kasvanut Euroopan unionissa yli 190 miljoonaan, 
ja jäsenvaltioiden väliset liittymätiheyden erot pienenevät edelleen. Joissakin 
jäsenvaltioissa kiinteiden liittymien tilaajien määrän kasvu on hidastunut 
matkapuhelinten käytön lisääntyessä, joskin vastapainoksi kakkosliittymicn kysyntä on 
lisääntynyt. Matkapuhelinliittymien tilaajia on tällä hetkellä Euroopan unionissa noin 45 
miljoonaa, ja kokonaismäärä kasvaa edelleen noin 50 prosenttia vuodessa. 
Euroopan unionissa on kuitenkin edelleen arviolta kuusi miljoonaa taloutta, joilla ei ole 
käytössään puhelinpalvelua. Täsmällistä lukumäärää on mahdoton esittää, koska useissa 
jäsenvaltioissa ei kartoiteta tai koota tätä koskevia tietoja. Tietojen puuttuminen ei ole 
yllättävää niissä maissa, joissa puhelimia on käytössä runsaasti. Sen sijaan on ilmeisiä, 
että niissä tapauksissa, joissa puhelimen saatavuus ja käyttö eivät vielä yllä lähellekään 
kattavaa tasoa, jäsenmaiden kansallisten sääntelyviranomaisten olisi ehdottomasti 
koottava alaa koskevaa tietoa ja seurattava tilannetta. 
Komissio pitää myönteisinä kansallisten sääntelyviranomaisten pyrkimyksiä kiinnittää 
huomiota vähätuloisten ja muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien 
erityistarpeisiin jo ennen muutetun puhelintoimintadirektiivin sisältämien vaatimusten 
voimaantuloa. Joissakin jäsenvaltioissa pyritään nykyisin entistä ponnekkaammin siihen, 
että asiakkaat voivat saada haluamansa palvelun, valita tariffipaketin, valvoa kulujaan ja 
maksaa laskunsa tavalla, joka vastaa entistä paremmin heidän omia tarpeitaan. 
Muutamassa jäsenvaltiossa on nykyisin saatavilla yleispalvelusta vastaavan operaattorin 
tarjoama palvelu, jonka avulla puhelinkuluja voidaan rajoittaa etukäteen, ja useimmissa 
jäsenvaltioissa on jo mahdollista estää tietyntyyppiset (tavanomaista kalliimmat) 
puhelut. Noin kolmanneksessa jäsenvaltioista on otettu käyttöön 
picnkäyttötariffijärjcstelmiä, joissa yksityiskuluttajillc on tarjolla puhelinpalvelu, jonka 
kuukausittaiset kiinteät vuokrat ovat tavallisia alhaisempia". Yleisesti ottaen komissio 
katsoo, etlä puhelintiheyttä ja puhelimen käyttöä voidaan parhaiten lisätä soveltamalla 
yhdistelmää, jossa kilpailu ja yhteisön lainsäädännössä säädetyt suojatoimenpiteet 
täydentävät toisiaan. 
Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi huolehdittava siitä, että ne kykenevät 
tarvittaessa määrittämään niiden kotitalouksien määrän, joilla ei ole käytössään 
peruspuhelinpalvelua, sekä seuraamaan tämän määrän kehitystä. Niiltä osin kuin 
palvelun tilaamatta jättäminen ei ole tarkoituksellista, olisi kehitettävä yhteisön 
lainsäädännön mukaisesti pienkäyttäjätariffeja ja muita vastaavanlaisia 
järjestelmiä, joiden avulla voidaan tarjota kohtuuhintainen puhelinpalvelu. 
33 Mainittakoon, että "pienkäyttötariffijärjestelmät", joissa liittymän kytkentämaksut ja liittymän vuokra 
ovat alhaisempia mutta puhelumaksut vastaavasti korkeampia, voivat olla taloudellisesti kannattavia 
(ts. niistä saadut tulot voivat ylittää niistä aiheutuvat kustannukset), eikä niitä näin ollen voida ottaa 
huomioon yleispalvelun nettokustannuksissa. 
-22 
Tällaisten järjestelmien on kuitenkin oltava kaikilta osin kilpailusääntöjen 
mukaisia. 
2. Kohtuuhintaisuus ja laatu 
Kohtuuhintaisuuteen liittyy useita eri näkökohtia, kuten hintojen tasoja rakenne, hintojen 
muuttuminen ajan myötä sekä käyttäjien mahdollisuus seurata, valvoa ja halutessaan 
myös kontrolloida ennakolla kulujaan. Lisäksi toimivilla hintakatto-järjestelmillä ja 
pienkäyttötariffeilla (jota eivät vääristä kilpailua) voidaan varmistaa, että hyödyt siirtyvät 
kaikille kuluttajille myös teknisten muutosten ja markkinoiden vapauttamisen vuoksi 
toteutettavan hintojentarkistusprosessin aikana. 
Liitteen II analyysista, jossa on tarkasteltu eri kuluttajaryhmien maksamien hintojen 
kehittymisiä vuosina 1990 1997, kiiy ilmi, että puhelinpalvelujen rcaalikulullajahinnal 
ovat useimpien kuluttajien osalta laskeneet. Hintojen lasku ci kuitenkaan ole kaikissa 
tapauksissa koskenut puhelinta vähän käyttäviä tilaajia (koska kiinteät maksut 
muodostavat suuren osan heidän kuluistaan). Hinnat eivät myöskään ole välttämättä 
laskeneet, jos enimmäishintojen sääntely ei ole ollut kovin tiukkaa. 
Muutetun puhelintoimintadirektiivin lopullisessa versiossa selkiytetään toimintatapoja 
säätämällä, että kohtuuhintaisuutta koskevat säännöt ja perusteet annetaan julki 
kansallisella tasolla kuluttajien ja käyttäjien kuulemisen jälkeen. Lisäksi komission on 
laadittava kertomuksia tariffien kehittymisestä. Direktiivissä säädetään myös 
menettelyistä, joilla kansalliset sääntelyviranomaiset voivat valvoa puhelinpalvelujen 
laatua ja ryhtyä käyttäjiä ja kuluttajia kuultuaan tarvittaessa korjaaviin toimenpiteisiin 
operaattoreiden toimintaa parantaakseen. 
Komissio huolehtii siitä, että kohtuuhintaisuutta, palvelun laatua ja 
kuluttajansuojaa koskevat muutetun puhelintoimintadirektiivin säännökset 
pannaan täytäntöön, sekä jatkaa tariffien kehityksen ja palvelun laadun 
analysointia ja kehitystä koskevien kertomusten laatimista. 
3. Yleispalvelun laajuus 
Televiestintäalan täyden kilpailun käynnistäminen Euroopan unionissa vuoden 1998 
alusta lähtien on merkinnyt sitä, että on yhtäältä säädetty lainsäädäntöä, jolla on taattu 
yleispalvelun tarjoaminen ja lisätty sitä koskevia säännöksiä, mutta pyritty samalla 
varmistamaan, etteivät mitkään kansalliset tukitoimet vääristä todellista kilpailua. 
Euroopan unionin yleispalvelun laajuudesta sekä yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta 
aiheutuvien kustannusten rahoituksesta on säädetty yhteisön lainsäädännössä, erityisesti 
puhelintoimintadirektiivissä ja yhteenliittämisdirektiivissä. 
Komission tiedonannossa Yleishyödylliset palvelut Euroopassa (KOM(96) 443) todetaan, 
että "yleispalvelun käsite on kuitenkin joustava siltä osin kuin sen sisältöä kehitetään 
vähitellen rakenteellisten ja teknisten erityispiirteiden ja kullekin alalle ominaisten 
tarpeiden mukaisesti". Telealalla todennäköisesti markkinavoimat määräävät 
-23-
tulevaisuudessa yleispalvelun perustana olevien uusien palvelujen ja tekniikoiden 
kehittämisestä, käyttöönotosta ja yleistymisestä. Päällimmäisenä poliittisena tavoitteena 
on oltava, että uudet palvelut ja tekniikat saadaan hyödyttämään koko Euroopan unionia. 
Myös televiestintäalan tehokkaan kilpailun takaaminen on erittäin tärkeää, koska kilpailu 
on keskeinen tekijä palvelun laadun parantamisen, puhelintiheyden lisäämisen ja hintojen 
laskun kannalta. 
Yleispalvelu on keino saada markkinoiden kehityksen myötä koituvat hyödyt kaikkien 
käyttäjien ulottuville riippumatta käyttäjien asuinpaikasta tai yhteiskunnallisesta ja 
taloudellisesta asemasta. Komissio on todennut yleispalvelun olevan olennainen 
solidaarisuuteen ja ihmisten yhdenvertaisuuteen vaikuttava tekijä. Tällainen 
sääntclynäkökulma on valittu osittain siksi, että vältyttäisiin tilanteilta, joissa 
markkinatulokkaat harjoittavat tehottomia tai markkinoita vääristäviä käytäntöjä. Lisäksi 
tarkoituksena on varmistaa, että kaikilla unionin kansalaisilla on mahdollisuus käyttää 
tiettyjä korkealaatuisia palveluja sellaisilla hinnoilla, joihin heillä on varaa. 
Yleispalvelussa ei kuitenkaan ole kysymys siitä, että pyrittäisiin edistämään tiettyjä 
tekniikoita tai määrittämään etukäteen, mitkä palvelut taataan yleisesti. Televiestintäalan 
kaupalliset kehityssuuntaukset eivät etenkään nopeasti kasvavalla matkaviestinpalvelujen 
alalla tue yhtenäisten ja pakollisten palvelutyyppistandardien määrittämistä, vaan kehitys 
kulkee kohti entistä laajempaa palvelumahdollisuuksien ja -pakettien valikoimaa, josta 
kuluttajat voivat itse valita haluamansa vaihtoehdon. 
Koska Euroopan unionissa toteutettava telemarkkinoiden täydellinen 
vapauttaminen on vasta alkuvaiheessa, komissio katsoo, että saatavilla olevien 
tietojen perusteella on ennenaikaista harkita muutoksia yleispalvelun (mukaan 
lukien sen laajuus ja rahoitus) perustana olevaan lainsäädäntöön, koska näin 
saatettaisiin vaarantaa sääntelykehyksen vakaus. Komissio huolehtii kuitenkin siitä, 
että muutetun puhelintoimintadirektiivin säännökset pannaan täytäntöön 
mahdollisimman pian. Näillä säännöksillä taataan kohtuuhintainen palvelu sekä 
useita tähän liittyviä seikkoja, ja ne ylittävät nykyisen palvelutason useissa 
jäsenvaltioissa. 
4. Yleispalvelun rahoitusjärjestelmien toiminta 
Jäsenvaltioilta ci vaadita sellaisten kansallisten järjestelmien käyttöönottoa, joilla 
yleispalvelun tarjoamisesta aiheutuvia rasitteita voidaan jakaa eri markkinatoimijoiden 
kesken. Niissä tapauksissa, joissa tällaisia järjestelmiä käytetään, niiden on kuitenkin 
oltava yhteisön lainsäädännön, erityisesti komission direktiivin 96/19/EY ja direktiivin 
97/33/EY (yhteenliittämisdirektiivi), mukaisia. 
Komissio panee merkille, että kaikki jäsenvaltiot ovat selvittäneet tai ovat parhaillaan 
selvittämässä, miten yleispalvelun tarjoaminen voidaan taata, kun Euroopan unionin 
televiestintämarkkinat vapautetaan täydellisesti. Muutamat maat ovat arvioineet hyvin 
yksityiskohtaisesti ne mahdolliset nettokustannukset, jotka koituvat yleispalvelusta 
vastaavalle operaattorille yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta. 
Kaksi jäsenvaltiota, Ranska ja Italia, ovat päättäneet perustaa kansallisen 
yleispalvelurahaston, jonka toiminta alkaa vuoden 1998 alusta. Tämän lisäksi Ranska 
-24-
käyttää vuoteen 2000 asti lisämaksujärjestelmää (yhtcenliittämismaksuihin lisätty 
maksu), jolla katetaan myös liittymistä aiheutuvat tappiot. Ranskan osalta komissio 
loleaa, että luodussa järjestelmässä peritään maksuja myös markkinoiden vapauttamista 
edeltävällä vuodelta. Niissä maissa, joille on myönnetty markkinoiden täydellisen 
vapauttamisen aloittamista koskeva poikkeus (Espanja, Irlanti, Portugali ja Kreikka), 
yleispalvelurahasto saadaan ottaa käyttöön vasta, kun täydellinen vapauttaminen on 
toteutettu. 
Komissio pitää huolestuttavana sitä mahdollisuutta, että yleispalveluvelvoitteen 
hoitamisen nettokustannukset voidaan arvioida liian korkeiksi, mikä taas saattaa johtaa 
kilpailun vääristymiseen. Yleisesti ottaen yleispalvelun rahoitusjärjestelmää voidaan 
käyttää, jotta voitaisiin saada tuloja yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvien 
nettokustannusten kattamiseksi sellaisessa tapauksessa, että yleispalvelun tarjoava 
vakiintunut operaattori joutuisi epäedulliseen kilpailuasemaan, jos sen olisi vastattava 
näistä kustannuksista yksin. Syrjimättömyysperiaatteen mukainen toiminta edellyttää 
tällaisessa tapauksessa, että yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvat 
nettokustannukset on katettava perimällä maksuja niin laajalla alan toimijoiden joukolta 
kuin EU:n lainsäädäntö sallii. Tällaisiksi toimijoiksi määritetään 
yhtecnliittämisdircktiivissä "muut yleisiä televerkkoja ylläpitävät ja/tai yleisesti saatavilla 
olevia puhcensiirlopalvcluja tarjoavat organisaatiot". 
Komissio jatkaa yleispalvelun kustannusten kattamiseksi luotujen kansallisten 
järjestelmien tutkimista tavoitteenaan varmistaa, että ne ovat yhteisön 
lainsäädännön mukaisia. 
5. Kehittyneet palvelut ja niiden julkiseen käyttöön liittyvät kysymykset 
Kehittyneiden palveluiden markkinoiden kasvu ja alan innovaatioiden aikaansaaminen 
edellyttävät, että nykyiset operaattorit, joilla on parhaat valmiudet toimittaa tällaisia 
palveluja (ja jotka hyötyvät suoraan teleliikenteen lisääntymisestä), sekä uudet 
opcraalloril ja erityiset Interncl-palvclunlarjoajat, jotka ovat infrastruktuurin ja palvelujen 
osalta riippuvaisia vakiintuneista operaattoreista, kilpailevat jatkuvasti terveesti 
keskenään. 
Aidon kilpailun kehittyessä Euroopan unionissa sekä paikallisten että kaukopalvelujen 
valikoima kasvaa, mikä puolestaan vauhdittanee edelleen kasvua ja kehitystä. Joissakin 
tapauksissa kannustimena vuorovaikutteisten palvelujen tarjoamiselle yksityisasiakkaille 
toimivat kokonaan uudet tekijät. Kun esimerkiksi siirtyminen digitaalisiin 
televisiolähetyksiin pääsee vauhtiin (standardeja ja ehdollisen pääsyn palveluja koskevan 
EU:n lainsäädännön tukemana), perinteisten televisiopalvelujen rinnalle kehittyy 
todennäköisesti uusia vuorovaikutteisia palveluja. 
Samalla kun kehittyneiden palvelujen ja Internetin käyttö yrityksissä ja 
yksityistalouksissa lisääntyy eri puolilla Euroopan unionia, herää kysymyksiä siitä, miten 
näitä palveluja voitaisiin kehittää ja käyttää hyväksi erilaisissa julkisissa yhteyksissä. 
Missä määrin esimerkiksi valtiot ja julkiset viranomaiset käyttävät uusia palveluja ja 
mahdollisuuksia ja edistävät niitä? Onko suurella yleisöllä mahdollisuus käyttää 
25 
palveluita ja laitteita yleisissä kirjastoissa tai muissa julkisissa paikoissa? Osataanko 
uutta teknologiaa ja uusia palveluita käyttää tehokkaasti hyväksi koulutuksessa? 
On syytä korostaa, että teollisuuden ja kaupan (sekä itse teleyritysten) etujen kannalta on 
erittäin tärkeää, että niin yksityisasiakkaat kuin yrityksetkin ottavat käyttöön uudet 
palvelut. Erityisesti Internet mutta myös interaktiivinen televisio tulevat olemaan 
kanavia, joiden välityksellä mainostetaan, myydään ja toimitetaan muita palveluja 
(pankki-, rahoitus- ja vakuutuspalveluja, uutis- ja tietopalveluja, vähittäiskaupan 
palveluja, pelejä, tietokoneohjelmia jne.). 
Erittäin tärkeä osa-alue on koulutus. Tässä tiedonannossa korostuu jälleen se, että 
koulutuksen osalta nousee esille suuri määrä erilaisia kysymyksiä, joista televiestintä on 
vain yksi. Muita tärkeitä osa-alueita ovat koulujen ja oppilaitosten laitteiden hankkiminen 
ja uudenaikaistaminen, opettajien koulutus ja heille annettava tuki sekä oppisisältöjen 
kehittäminen ja koulutusverkkojen hyödyntäminen. 
Yhteisön ohjelmista luetaan jo "Oppiminen tietoyhteiskunnassa" -toimintasuunnitelman 
puitteissa monia eri aloitteita ja tukijärjestelyjä, ja ohjelmia kehitetään edelleen. 
Paikallisyhteisössä tarjottava tietoverkkojen yleinen käyttömahdollisuus saattaa olla 
erityisen tärkeää heikommassa asemassa oleville alueille tai käyttäjille, joiden ulottuville 
kehittyneet palvelut saattaisivat pelkästään markkinavoimien ohjaamassa tilanteessa tulla 
myöhemmin kuin muille. Komissio seuraa jatkossakin tämän alan kehitystä, koska 
kansalaisten yhteiseen käyttöön tarkoitetut liittymät voivat kohtuullisella aikavälillä olla 
keino tarjota yksityishenkilöille ja kansalaisjärjestöille yhteys moniin kehittyneisiin 
palveluihin ja tietolähteisiin. 
Tämän alan erityisten televiestintään liittyvien tarpeiden osalta komissio esittää 
seuraavan ehdotuksen, joka perustuu tämän tiedonannon liitteessä III olevaan 
selvitykseen ja analyysiin. 
Komissio: 
- pyrkii televiestintäalan täydellisen vapauttamisen yhteydessä siihen, että koulut 
voisivat saada Internet-yhteydet ja käyttää niitä erityisillä tariffeilla. Tähän pyritään 
erityisesti julkistamalla ja selkiyttämällä Euroopassa tarjolla olevia eri tariffeja siten, 
että edistetään alan hyvien menettelytapojen kehittämistä ja niiden leviämistä. Lisäksi 
perustetaan Weh-sivusto, jolla annetaan ajantasaista tietoa unionin eri osissa tarjolla 
olevista erityistariffeista. 
kehottaa kansallisia sääntelyviranomaisia luomaan kannustimia uusia 
operaattoreille, jotta nämä tarjoaisivat erityistariffeja kouluille (tähän pitäisi ryhtyä 
heti, kun uusia kilpailijoita ilmenee, ja ilman, että uusilta operaattoreilta edellytetään 
maanlaajuista palvelua), sekä toteuttamaan lisäksi tarvittavat toimet, joilla 
kannustetaan vakiintuneita tai määräävässä markkina-asemassa olevia operaattoreita 
myöntämään erityistariffeja kouluille tai annetaan niille siihen mahdollisuudet. Tähän 
liittyy 'koulujen' tarkka määrittely, koulujen tarpeiden arviointi yhteistyössä 
koulutuslaitosten kanssa, sallittavien hinnoittelurajojen määrittely sekä tarpeen 
mukaan esimerkiksi yhteenliittämisjärj estelyjä koskevat toimet, joiden avulla saadaan 
käyttöön kiinteät vuosimaksut. Sovellettavat erityistariffit eivät kuitenkaan saa 
-26-
vääristää kilpailua, ja kansallisten sääntelyviranomaisten on tällaisia tariffeja 
hyväksyessään erityisesti huolehdittava siitä, että operaattorit eivät käytä väärin 
määräävää markkina-asemaansa esimerkiksi ryöstöhinnoittelun avulla. 
- seuraa edelleen, miten tariffit vaikuttavat koulujen, oppilaitosten ja kirjastojen 
Internet-yhteyksien käyttöönottoon ja käyttöön. 
VI PÄÄTELMÄT 
Tässä seurantakertomuksessa luodaan katsaus tilanteeseen, jossa televiestintää ollaan 
kokonaisuudessaan vapauttamassa useimmissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. 
Kertomus vahvistaa, että vuonna 1996 julkaistussa tiedonannossa todetut palvelun tason 
ja laadun vähittäinen paraneminen sekä hintojen aleneminen jatkuvat edelleen. Vailla 
puhelinta olevien talouksien määrä on vähentynyt entisestään, ja samoin ovat 
kaventuneet eri jäsenvaltioiden liittymätiheyksien väliset erot. Kakkosliittymien 
kysyntä on kasvanut, ja käytössä olevien liittymien liikenne on lisääntynyt Internetin 
käytön yleistyessä. 
Lisäksi matkaviestinten käyttäjien määrä kasvaa edelleen Euroopan unionissa 
voimakkaasti erityisesti niillä alueilla, joille on syntynyt aitoa operaattorien välistä 
kilpailua - mikä on yleensä edellyttänyt sitä, että vähintään kolme palveluntarjoajaa on 
käynnistänyt oman palvelunsa. Matkaviestinpalvelu muodostaakin jo useissa 
jäsenvaltioissa laajan levinneisyytensä sekä tarjolla olevien hintapakettien ansiosta osalle 
käyttäjistä vaihtoehdon perinteisille kiinteille puhelinpalveluille ja tarjoaa lisäksi uusia 
palvelumuotoja. 
Samaan aikaan kun Internetin ja matkaviestinten käyttö lisääntyy voimakkaasti, 
kansalliset sääntelyviranomaiset ovat alkaneet kiinnittää entistä enemmän huomiota 
pienituloisten ja muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien tarpeisiin. Nykyisin 
toteutetaankin entistä enemmän toimia, joilla pyritään varmistamaan, että asiakkaat 
voivat saada palvelua, valita hintapakcttinsa, valvoa kulujaan ja maksaa laskunsa entistä 
enemmän juuri heidän erityistarpeitaan vastaavilla tavoilla. Seurantatiedot (esimerkiksi 
vailla puhelinta olevista talouksista) ovat kuitenkin puutteellisia, mikä viittaa siihen, että 
joissakin jäsenvaltioissa ei toteuteta riittäviä toimenpiteitä vailla puhelinta olevien 
talouksien kartoittamiseksi ja sen selvittämiseksi, mistä palvelujen hankkimatta 
jättäminen johtuu. 
Tariffeista ja palvelujen kohtuuhintaisuudesta saatujen tietojen perusteella voidaan 
kuitenkin todeta, että hinnat ovat yleisesti ottaen laskeneet vuoden 1990 jälkeen ja 
kuluttajat ovat nyt tosiasiallisesti aiempaa paremmassa asemansa huolimatta joissakin 
jäsenvaltioissa viime vuosina toteutetuista mittavista tariffien tarkistuksista, joiden 
tarkoituksena on ollut valmistautua markkinoiden vapauttamiseen. Telepalvelujen 
keskivertokäyttäjät ovat yleensä hyötyneet kehityksestä enemmän kuin pienkäyttäjät, 
koska kiinteiden maksujen osuus on säilynyt samana tai kasvanut. Nykyisin ollaan 
kuitenkin yhä enemmän ottamassa käyttöön erityisiä "pienkäyttötariffeja", jolta 
kuluttajille koituvat hyödyt voitaisiin jakaa entistä laajemmalle kuluttajajoukolle. 
27 
Luodessaan kehystä televiestintäalan täydelliselle vapauttamiselle vuoden 1998 alusta 
Euroopan unioni on antanut säännöksiä, joiden tarkoituksena on sekä turvata 
yleispalvelu että parantaa samanaikaisesti kuluttajien oikeuksia. Euroopan unionin 
lainsäädännössä taataan tietty palvelujen ja laadun taso sekä mahdollistetaan 
taloudellisesti kannattamattomasta yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvien 
kustannusten jakaminen (kilpailusääntöjen mukaisesti) yleispalvelusta vastaavien sekä 
muiden julkisten operaattorien ja palveluntarjoajien kesken. Käytännössä useimmat 
jäsenvaltiot eivät ole tässä vaiheessa katsoneet tarpeelliseksi luoda erityisiä järjestelmiä 
yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta aiheutuvien kustannusten jakamiseksi. 
Yleisesti ottaen yleispalveluun liittyvän televiestintäpolitiikan (ja sääntelyn) tavoitteena 
olisi pidemmällä aikavälillä oltava oikeanlaisen tasapainon löytäminen todellisen 
(innovaatioita edistävän, valinnan mahdollisuuksia lisäävän ja erityisesti asiakkaiden 
tarpeita vastaavia palveluja ja hintoja luovan) kilpailun ja kaikkia asiakkaita hyödyttävän 
toiminnan välille. Mitkään toimenpiteet, joilla pyritään vastaamaan tiettyjen asiakkaiden 
erityistarpeisiin, eivät saa vääristää kilpailua ja sen kehittymistä. 
Kilpailusta koituvat hyödyt ja valintamahdollisuudet olisi saatava kaikkien kansalaisten 
ulottuville riippumatta heidän tulotasostaan tai asuinpaikastaan. Komissio aikookin jatkaa 
pyrkimyksiään parantaa kehityksen seurantaa koko Euroopan unionissa. Tämän 
seurannan kohteena on muun muassa muutettuun puhelintoimintadirektiiviin 
sisällytettyjen kuluttajansuojasäännösten täytäntöönpano. Lisäksi komissio tarkastelee 
teleyleispalvelua Euroopan unionissa uudelleen jälleen vuoden 1999 loppuun mennessä 
suoriteltavan Euroopan unionin lelelainsäädännön arvioinnin yhteydessä. 
Kehitystä seuratessaan komissio keskittyy olennaisimpina pidettyihin osa-alueisiin, kuten 
vailla puhelinpalvelua olevien talouksien määrään, palvelujen kohtuuhintaisuuteen ja 
siihen liittyviin kuluttajansuojakysymyksiin, vähätuloisten ja vammaisten käyttäjien 
asemaan, tilanteeseen alueellisella tasolla sekä - Internetin käytön kasvuun liittyen -
koulujen ja kirjastojen tilanteeseen. 
-28-
LIITTEET 
i<? 
SISÄLLYS 
LIITTEET 1 
LIITE I 2 
TAULUKKO I: PUHELINTIHEYS EUROOPAN UNIONISSA 3 
TAULUKKO 2: KIINTEIDEN PUHELINTEN JA MATKAPI UIKUN TEN urn YMÄTIIIEYS 4 
TAULUKKO 3: VERKKOON LIITTÄMISEN TAVOITEAIAT JA TOIMITUSAJAT 5 
TAI II UKKO 4 : Vi ANKORJ AI IKSEN TA VOITEAJ AT, KOR JAI IS AJAT JA ANNETT AV AT KORVAUKSET 6 
TAULUKKO5: TOIMIVIEN MAKSULLISIEN YLEISÖPUHELINTEN KESKIMÄÄRÄINEN PROSENTTIOSUUS VUONNA 1996....8 
TAULUKKO 6A: ASIAKASVAUTUKSET JA KULUTTAJANSUOJA 9 
TAULUKKO 6B: KUIJJITAI A VALITUSELINTEN NIMET JA OSOITTEET 14 
TAULUKKO 7: TARIFFIEN KOKONAISMUUTOKSKT PROSENTTEINA 16 
TAULUKKO8: SELVITYS VIIME VUOSIEN TARIFFIMUUTOKSISTA 17 
TAULUKKOA: VÄHITTÄISHINTOJEN SÄÄNTELY, HINTAKATOT JA TARIITIEN KOHTUUHINTAISUUDEN VAATIMUS 19 
TAULUKKO K): EIUTYISTAIUITITJAPIENKÄYTTÖTARIEEIT 22 
TAULUKKO II: Yi.Kisi,Ai.via.iis,rAVASi'AAViEN()iM-:RAAi"ix)Rir:NKRiTYisTARiiTivia.V()rrrKKT 25 
TAULUKKO I2A: ERITYISTOIMENPITEET, JOILLA AUTETAAN KULUTTAJIA VALVOMAAN KULUJAAN -OSA A 27 
TAULUKKO I2B: ERITYISTOIMENPITEET, JOILLA AUTETAAN KULUITAJIA VALVOMAAN KULUJAAN -OSA B 29 
TAULUKKO 13: YLEISKATSAUS YLEISPALVELUN RAHOITUSJÄRJESTELMIIN 31 
TAULUKKO 14: YU:ISPALVELUVELVOIÏTEITA KOSKEVAT KUSTANNUSARVIOT EUROOPAN UNIONIN JÄSENVALTIOISSA33 
LIITE II 34 
PERUSPUI IKUNPAI.VKLUN I IIN TOJEN JA KOI ITI UUIINTAISUUDEN KEHITYS 35 
ITÄVALTA: PERUSTARIFFI 37 
BELGIA: PERUSTARIFFI 38 
TANSKA: PERUSTARIFFI 39 
SUOMI: PERUSTARIEEI 40 
RANSKA: PERUSTARIEEI 41 
RANSKA: PIENKÄYTTÖTARIEEI 42 
SAKSA: PERUSTARIEEI 43 
KREIKKA: PERUSTARIEEI 44 
IRLANTI: PERUSTARIEEI 45 
ITALIA: PERUSTARIEEI 46 
ITALIA: PIENKÄYTTÖTARIEEI 47 
LUXEMMUKG: PERUSTARIEEI 48 
ALANKOMAAT: PEKUSTARIKEI 49 
ALANKOMAAT: PIENKÄYTTÖTARIEEI 50 
PORTUGALI: PERUSTARIEEI 51 
ESPANJA: PERUSTARIEEI 52 
RUOTSI: PERUSTARIFFI 53 
RUOTSI (TELIA): PIENKÄYTTÖTARIEEI 54 
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA (BT): PERUSTARIFFI 55 
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA (BT): PIENKÄYTTÖTARIEEI 56 
LUTEIN 57 
KEHITTYNEIDEN PALVELUJEN KÄYTTÖMAHDOLLISUUDET 58 
KEHITTYNEIDEN PALVELUJEN KÄYTTÖ INTERNET MUKAAN LUKIEN 58 
INTERNETIN KÄYTTÖ KOULUISSA JA TELEVIESTINTÄPOLITIIKKA 58 
TAULUKKO 1: INTERNETIN KÄYTÖN LEVINNEISYYS ASIAKASRYHMITTÄIN 61 
TAULUKKO 2: INTERNETIN KASVUA KUVAAVAT INDIKAATTORIT 62 
TAULUKKO 3: KOULUJEN INTERNET-YHTEYDET 63 
TAULUKKO 4: ERITYISJÄRJESTELYT JULKISESTI KÄYTETTÄVISSÄ OLEVIEN INTERNET-YHTEYKSIEN EDISTÄMISEKSI.66 
LIITE IV 68 
JÄSENVALTIOILLE ESITETTY KYSELY 68 
- 1 
LIITE I 
Seurantatutkimus telepalveluista Euroopan unionissa 
2-
Taulukko 1: Puhelintiheys Euroopan unionissa 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
iiiiis 
llllillf 
llllll.. 
lllilll 
wiiitf 
llllll: 
•Ef^--
F 
IRJL 
:lilJll::: 
:W8ilfil> 
^mmB 
fills 
:HS^ 
•mwm 
stiliB: 
:W9m^ Niiden taloiiksicn prosenttiosuus, joissa on 
puhelin1 
1994 
ci tietoja 
ci tietoja 
89,0 
ei tietoja 
ei tietoja 
96,4 
71,0 
ei tietoja 
ei tietoja 
96,5 
ci tietoja 
74,8 
97,0 7 
98,7 
91,1 '2 1995 
ci tietoja 
ei tietoja 
87,1 
ei tietoja 
85,8 
96,2 
74,0 
87,0 
ei tietoja 
96,5 
ei tietoja 
86,3 
95,0 8 
ei tietoja 
93,0 1996 
ei tietoja 
ci tietoja 
89,3 
ei tietoja 
87,5 
96,2 
78,0 -1 
87,9 
ei tietoja 
96,5 
ei tietoja 
89,7 5 
ei tietoja 
ci tietoja 
96,0 YksityisUittyrrttert lukuMM 1 OO'SiSttttli-:. 
1994' * '." \m. I^lfi^fifr 
92 
106 
93 
96 
89 
111 
75 
99 
105 
122,9 
ei tictoja 
64 
104 
119,6 ll 
99 93,5 
ci tictoja 
ei tictoja 
ei tictoja 
93 
100,1 
74 
90,6 
112 
125,9 
ei tictoja 
67,7 
93 9 
119,5 
91,913 95,3 
ei tietoja 
ei tictoja 
ci tictoja 
95 
100,4 
78 
91,4 
115 
123,4 
ci tictoja 
70,6 6 
92 10 
119,3 
94,3 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
II 
12 
13 Niiden talouksien osuus, joissa on puhelin, saadaan periaatteessa selville kyselytutkimuksella, kun taas tieto 
yksityisliittymicn lukumaarasta' 100 taloutta kohti saadaan näiden kahden tilastotiedon (yksityisliittymicn määrä 
ja talouksien määrä) välisenä suhdelukuna. Joka tapauksessa niiden talouksien prosenttimäärä, joissa on puhelin, 
ja yksityisliittymicn lukumäärä 100 taloutta kohti voivat poiketa toisistaan useasta syystä: yhdessä taloudessa voi 
olla useita puhelinliittymiä, useat taloudet voivat käyttää samaa liittymää, edelliseen lukuun on voitu laskea 
mukaan joitakin matkapuhelinliittymiä, joita ci ole otettu huomioon jälkimmäisessä, kotitaloudet voidaan 
määritellä eri tavoin tai voi tapahtua mittausvirheitä, jotka johtuvat otantavirheistä ja vastaamatta jättämisestä. 
Virallisissa tilastoissa ci ole eroteltu yksityisiä ja yritysliittymiä. 
1997: 81 %, tilastot perustuvat Telecom Eircannin antamiin tietoihin. 
Vuosien 1994, 1995 ja 1996 luvut perustuvat kotitalouksien määrään vuonna 1991. 
Vuoden 1997 ensimmäinen puolivuotiskausi: 90,9 %. 
Vuoden 1997 ensimmäinen puolivuotiskausi: 71,8 %. 
Arvio. 
Lukuun sisältyvät matkapuhelimet ja kiinteät puhelimet. 
Lukuun eivät sisälly matkapuhelimet (jotkut luopuvat kiinteästä puhelinliittymästä ja hankkivat tilalle 
matkapuhelimen). 
Lukuun eivät sisälly matkapuhelimet. 
Telian antama lukii kotitalouksien liittymistä 100 taloutta kohti. 
Tieto koskee maaliskuuta 1995 (lähde: Yhdistyneen kuningaskunnan kotitalouksien kulutustutkimus). 
Yksityisliittymicn lukumäärä 100 kotitaloutta kohti poikkeaa useasta syystä niiden kotitalouksien 
prosenttiosuudesta, joissa on puhelin: yhdessä kotitaloudessa voi olla useita puhelinliittymiä, useat taloudet voivat 
käyttää samaa liittymää, kotitaloudet voidaan määritellä eri tavoin tai voi tapahtua mittausvirheitä, jotka johtuvat 
otantavirheistä ja vastaamatta jättämisestä. 
-3 
Taulukko 2: Kiinteiden puhelinten ja matkapuhelinten liittymätiheys 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
B 
DK14 
||>lillill 
llllllll 
Wlfwff 
mmm 
JRL 
I 
L 
NL 
A 22 
P 
FIN 
S 
UK 
EU:n 
keski-
arvo Liittyrnat 100 henkiloa kohti 
1994 
45,0 
60,0 
48,0 
48,0 
38,0 
55,0 
35,0 
43,0 
55,0 
51,0 
47,0 
35,0 
55,0 
68,0 
49,0 
48,8 1995 
45,7 
61,0 
51,3 
49,4 
38,5 
55,6 
34,0 
43,6 
55,8 
52,0 
47,0 
36,1 
54,7 
68,0 
49,6 
49,5 1996 
46,5 
61,6 
53,8 
50,7 
38,9 
'« 56,5 
2» 36,0 
44,3 
59,0 
52,3 
47,0 
24 37,5 
54,7 
68,0 
51,7 
50,6 Matkapuhelinliittymat 100 
henkil6a kohti 
1994 
1,2 
9,7 
3,0 
1,4 
1,0 
1,4 
1,7 
3,9 
3,2 
2,0 
3,5 
1,8 
13,3 
16,0 
6,1 
4,6 1995 
2,3 
15,6 
15 4,6 
ci tietoja 
2,4 
2,2 
3,5 
ci tictoja 
6,5 
ci tictoja 
23 4,8 
3,4 
20,4 
22,0 
29 92 
8,1 1996 
4,7 
24,9 
16 6,9 
17 5,3 
7,6 
19 4,2 
7,0 
ci tictoja 
11,0 
9,0 
7,4 
25 6,6 
27 29,3 
28 28,0 
11,6 
11,7 Maksulliset ylcisopuhelimct 
'-'kS 
1,5 
1,6 
2,1 
3,5 
1,4 
.3,5 
1,8 
6,8 
0,9 
0,7 
4,3 
3,3 
4,6 
3,7 
2,1 
2,8 $%®$k 
1,5 
1,5 
2,0 
3,9 
1,8 
3,4 
1,7 
6,7 
1,0 
0,8 
3,8 
3,3 
4,9 
ci tictoja 
2,2 
2,8 wiS 
1,5 
1,5 
2,0 
4,0 
1,9 
3,5 
21 1,8 
6,7 
1,1 
0,9 
3,8 
26 3,5 
4,9 
ci tictoja 
2,4 
2,8 
'4 Liittymiä ja yleisöpuhelimia koskevia tietoja on saatu ainoastaan Tele Danmarkilta. 
15 1995: analoginen 0,8 ja digitaalinen 3,8. 
16 1996: analoginen 0,7 ja digitaalinen 6,2. 
17 Maaliskuu 1997: 5,84. 
18 Kesäkuu 1997:56,7. 
19 Kesäkuu 1997: 6,1 % (95 % digitaaliliittymän tilaajia). 
20 1997: 37. 
21 1997: 1.99. 
22 Liittymät ilman ISDN.ää. 
21 1995: digitaalinen 1,2 ja analoginen 3,6; 1996: digitaalinen: 3.8 ja analoginen 3,6; 1997: digitaalinen 6,8 ja 
analoginen 3,4. 
24 Vuoden 1997 ensimmäinen puolisko: 38,0. 
25 Vuoden 1997 ensimmäinen puolisko: 8,9. 
26 Vuoden 1997 ensimmäinen puolisko: 3,6. 
27 1997: 33. 
28 1997: 33 % lokakuussa 1997. 
29 1995: digitaalinen 2.4 ja analoginen 6,8; 1996: digitaalinen 5,8 ja analoginen 5,7. 
-4-
Taulukko 3: Verkkoon liittämisen tavoiteajat ja toimitusajat 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
B 
:xs 
iBIIISl 
EL 
E 
F 
IRL 
1 
L 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK Titxlot julkaistaan 
kyllä 
ei 
kyllä 
kyllä 
ci 
ci tietoja 
ei 
kyllä 
ei tietoja 
kyllä 
ei 
kvllä 
ei tietoja 
ei 
kyllä Toimitusaikatavoitc 
1995: 80 % 5 työpäivän kuluessa 
1996: 90 % 5 työpäivän kuluessa 
95 % asiakkaan kanssa sovittuna 
asennuspäivänä 
loput 5 % 10 päivän kuluessa 
80 % 4 viikossa (20 työpäivää) 
viikon kuluessa (vuonna 2003) 
30 päivän kuluessa 
5 työpäivän kuluessa 
(vuoden 1998 loppuun mennessä) 
11 vuorokauden kuluessa 
uudet liittymät: K) päivän kuluessa-10 
20 työpäivän kuluessa 
(vuoden 1998 tavoite) 
kuukauden kuluessa 
7 päivän kuluessa 
1,6 kuukauden kuluessa 
1996: keskimäärin 5 päivän kuluessa 
17 päivän kuluessa 
BT:n tavoite: 
yksityisasiakkaille 8 työpäivän kuluessa 
yritysasiakkaille 6 työpäivän kuluessa -rj :.;ToteutunM't6inlitu^Blliil? 
1995: 95 % 5 työpäivän kuluessa 
1996: 97 % 5 työpäivän kuluessa 
96 % tavoiteajassa 
vuoden 1996 ensimmäinen puolisko: 
10 työpäivän kuluessa: 77,4% 
15 työpäivän kuluessa: 82,5 % 
20 työpäivän kuluessa: 85,5 % 
Vuoden 1996 toinen puolisko: 
10 työpäivän kuluessa: 78,5 % 
15 työpäivän kuluessa: 81,4 % 
20 työpäivän kuluessa: 83,3 % 
92 % keskuksista alle 17 päivässä 
1995: 3,3 päivän kuluessa 
1996: 3,3 päivän kuluessa 
1995: 7 päivän kuluessa 
1996: 6,5 päivän kuluessa 
11 vuorokauden kuluessa 
1995: 98,7 % tavoiteajassa 
1996: 97,8% tavoiteajassa 
69 % 30 päivän kuluessa 
98 % 3 kuukauden kuluessa 
2 % yli 3 kuukautta 
97 % tavoiteajassa, 
91 % 10 päivän kuluessa 
K) päivän kuluessa 
0,3 kuukauden kuluessa 
1996: keskimäärin 3,8 päivän kuluessa 
99 % tavoiteajassa 
BT:n toteutuneet toimitusajat: 
yksityisasiakkaille 76,3 % tavoite­
ajassa 
yritysasiakkaille 70,3 % tavoiteajassa 
•1() Uusi tavoite asetettiin vuonna 1997. Edellinen tavoite oli 60 päivän kuluessa. 
-5- , 
Taulukko 4: Viankorjauksen tavoiteajat, korjausajat ja annettavat korvaukset 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa 
B 
DK 
0:,;;,. 
HR 
E 
F 
IRL 
1 
^IIIIIIJI 
NL Vikojcn korjausajat 
^^'Sfcvoite-:/ 
1995: 76% ennen 
seuraavan työpäivän 
päättymistä 
1996: 80% ennen 
seuraavan työpäivän 
päättymistä 
24 tunnin kuluessa 
3 työpäivää 
2 työpäivää 
(1.7.1995 alkaen) 
24 tuntia 
(1.7.1998 alkaen) 
95 % seuraavana 
työpäivänä (vuonna 
2003) 
15 tunnin kuluessa 
1995: 92% samana 
päivänä tai ennen 
seuraavaa työpäivää 
tavanomaisissa 
tapauksissa 
1996: kuten vuonna 
1995 
18 tuntia 
2 työpäivän kuluessa 
vuoden 1998 tavoite: 16 
työtunnin kuluessa 
5 työpäivän kuluessa Toteutuneet korjausajat 
ci tietoja 
25 tunnin kuluessa •*' 
vuoden 1995 ensimmäinen 
puolivuotiskausi: 85,53 % 
tavoiteajassa 
vuoden 1996 ensimmäinen 
puolivuotiskausi: 90,06 % 
tavoiteajassa 
vuoden 1996 toinen 
puolivuotiskausi: 83,5 % 
tavoiteajassa 
65 % seuraavana työpäivänä 
1995: 8,33 tuntia 
1996: 9,10 tuntia 
1995:88,3% 
1996:88,7% 
18,6 tuntia 
1995: 67,4 % samana päivänä, 
97,9 % 2 päivän kuluessa 
1996: 60,4 % samana päivänä, 
95,4 % kahden päivän kuluessa 
93,7 % samana päivänä, 
100 % 10 päivän kuluessa 
99 % tavoiteajassa, 
98 % 2 työpäivän kuluessa Korvauksets \ >>^jt 
ci tietoja 
Tele Danmark alentaa kyseisen jakson 
tilausmaksua vastaavassa suhteessa, 
jos maksu on yli 25 Tanskan 
kruunua. 
Alle 48 tunnin viipeet: 25 Saksan 
markan hyvitys. 
Yli 48 tunnin viipeet: 50 Saksan 
markan hyvitys. 
ei tietoja 
Vastaava kuukausivuokran hyvitys, 
jos korjausaika on yli 6 päivää. 
ei tietoja 
ei tietoja 
Vikailmoituksesta laskien toisen työ­
päivän jälkeen kuukausittaisen tilaus­
maksun hyvitys jokaiselta 2 päivän 
jaksolta, jonka viallisen linjan korjaus 
viivästyy. 
Vuokramaksun hyvitys, jos palvelu-
katkos kestää yli 5 päivää sen jälkeen, 
kun vikailmoitus on tehty 
operaattorille. 
Jos korjausta ei tehdä tavoiteajassa, 
kuukausivuokra palautetaan kork. 
kahdesti 
11 Luku vastaa suoritettujen korjausten määrää kerrottuna kaikkien ilmoitettujen vikojen keskimääräisellä 
korjausajalla. 
Taulukko 4 (jatkoa) 
Maa 
A 
P 
FIN 
-:$m§m 
UK^|. Vikojcn korjausajat 
Tavoite 
työpäivän kuluessa 
85 % 2 työpäivän 
kuluessa 
1996: 
78 % työpäivän kuluessa 
55 % 8 työtunnin 
kuluessa 
100 % 2 työpäivän 
kuluessa 
yritysasiakkaat: BT:n 
tavoiteaika on 5 työ­
tunnin kuluessa 
yksityisasiakkaat: BT:n 
tavoiteaika on 9 työ­
tunnin kuluessa Toteutuneet korjausajat 
93 % 24 tunnin kuluessa 
80,5 % 2 työpäivän kuluessa 
1996: 
75,5 % työpäivän kuluessa 
75-80 % ensimmäisen 
tavoitteen mukaan 
92-95 % toisen tavoitteen 
mukaan 
yritysasiakkaat: BT korjasi 
88,8 %:ssa tapauksista vian 5 
työtunnin kuluessa tai sovitun 
korjauskäynnin yhteydessä 
yksityisasiakkaat: BT korjasi 
79,8 %:ssa tapauksista vian 9 
työtunnin kuluessa tai sovitun 
korjauskäynnin yhteydessä ei tietoja 
Kuukausittaisen tilausmaksun hyvitys 
niiden päivien osalta, joiden aikana 
palvelu on ollut keskeytynyt, jos 
keskeytys kestää yli 48 tuntia. 
Pcruskuukausimaksun hyvitys, jos 
yhteys on epäkunnossa yli 48 tuntia 
saman kuukauden aikana. 
Kolmen kuukauden ilmainen liittymä, 
jos korjausta ei ole tehty 5 päivän 
kuluessa. Kuuden kuukauden 
ilmainen liittymä, jos korjausta ei ole 
tehty 10 päivän kuluessa. 
BT:n yritysasiakkaat saavat joko 25 
punnan hyvityksen palvelukatkoksesta 
tai täyden korvauksen enintään 5 000 
puntaan asti, jos asiakas voi näyttää 
toteen tosiasiallisen taloudellisen 
menetyksen. Joillakin muilla yhtiöillä 
on samanlaisia järjestelmiä. 
Yksityisasiakkaat saavat joko vuokra­
maksuihin perustuvan korvauksen 
palvelukatkoksesta tai täyden kor­
vauksen enintään 1 000 puntaan asti, 
jos he voivat näyttää toteen tosiasial­
lisen taloudellisen menetyksen. 
12 Korjausaikoja koskevat luvut ovat ajanjaksolla lokakuu 1996 - maaliskuu 1997. Edellisten kuuden kuukauden 
luvut ovat seuraavat: yksityisasiakkaat 85.7 % ja yritysasiakkaat 89,8 %. Muiden kuin yleispalvelua tarjoavien 
teleyritysten vastaavat tiedot on esitelty P-E Internationalin julkaisussa Telecommunications Companies -
( \miparahle performance indicators. 
1 -
Taulukko 5: Toimivien maksullisten yleisöpuhelinten keskimääräinen 
prosenttiosuus vuonna 19% 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa Toimivien maksullisten yleisdputetmtoi 
keskimaarainefl pro$enttto$ttU$,, 
I99433 1996 
B ci tictoja ci tictoja 
DK 92 % (kolikko) 95 % 
97 % (kortti) 
D ci tictoja ei tietoja 
EL 95% ci tictoja 
E ei tietoja 98,5% 
F ei tictoja 99,5% 
IRL yli 93 % 94 %34 
I ei tietoja ei tietoja 
L yli 93% yli 98% 
NL 95 % 96 % 
A 97 % 97 % 
P 99,9% 99,8% 
FIN ci tietoja ci tictoja 
S 98 % 94 % 
UK • 94,6% 94,3 %35 
33 Kansalliset sääntelyviranomaiset toimittivat tämän sarakkeen tiedot syksyllä 1995. Tiedot ovat tuoreimpia tuolloin 
käytettävissä olleita tietoja (yleensä vuodelta 1994). 
34 Toimivien maksullisten yleisöpuhelinten tavoiteosuus on 95 %. 
35 Luku koskee ajanjaksoa lokakuu 1996 - maaliskuu 1997. Edellisten kuuden kuukauden luku oli 95,3 %. 
-8-
Taulukko 6A: Asiakasvalitukset ja kuluttajansuoja 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa 
B 
DK 
D 
EL 
V-•*'"*? , 
• tiz-.'tC /' 
'-; "'' " 
,,', „ ^',f"j y,,,,^ 
'•• f%%%•.#?, Onko kuluttajien valituksia 
varten olemassa riippumaton 
elin? 
Kvllä. televiestintää käsittelevä 
kuluttaja-asiamies. 
Kvllä: 
(i) kansallinen televiestintä-
virasttTTelestvrelsen" 
(ii) televiestinnän kuluttaja-
lautakunta toimii valitus­
lautakuntana. 
Kyllä, posti-ja teleministeriö 
sekä liittopäivien vetoo-
muskomitea. 
Kyllä, kansallinen televiestintä-
komitea. Veloitetaanko 
kuluttajien 
valitusten 
käsittelystä? 
ei veloitusta 
TelestA relsenin 
käsittelemistä ku­
luttajien valituk­
sista ei veloiteta. 
Valituslautakun­
nalle osoitetuista 
valituksista 
veloitetaan 150 
Tanskan kruunua. 
ei veloitusta 
ei veloitusta Milloin kuluttajat voivat 
turvautua valitus-
menettelyihin? 
Ei menettehtapoihin liittyviä 
rajoituksia. 
Kun yleispalveluvelvoitteen 
hoitamisesta vastaavat 
palveluntarjoajat eivät 
noudata toimitusehtoja, 
mukaan lukien tilausehdot ja 
kuluttajansuojaa koskevat 
säännöt. 
Kaikissa kuluttajien valitus-
tapauksissa. 
Toistaiseksi ei ole erityis­
menettelyjä. Komitea käsit­
telee kaikki valitukset, joita 
ei ole ratkaistu palveluntar­
joajan kanssa. Vuosinal995-
1996 kasiteliyt 
valitukset 
1995:2 155 
1996:4 459 
1995: n. 200 
1996: n. 1 000 
1996: 601 (valitusta 
ja vetoomusta) 
1995: alle 10 Julkaistaanko kuluttajien 
valituksia kasittelevan 
riippumattoman elimen 
kannanotot? 
Kuluttaja-asiamiehen 
toimisto julkaisee vuotui-
sen toirrtintakertomuksen. 
Televiestinnan kuluttaja-
lautakunnan on julkaistava 
vleisen edun kannalta mer-
kittavat paatokset. 
Ei toistaiseksi, mutta 
julkaisemista suunnitel-
laan. 
Komitean paatokset ilmoi-
tetaan asianosaisille. Kuluttajien s^ikunismahdollisoudet 
televiestintapolitfikkaan 
Kuluttajajarjestot ovat edustertuina 
televiestinnan alan neuvoa-
antavassa komiteassa. 
Kuluttajat ovat edustettuina: 
(i) televiestinnan alan kansallisessa 
neuvoa-anta\assa neuvostossa 
(ii) televiestinnan kuluttaja-
lautakunnassa. 
Julkisia kuulemisia ja keskusteluja 
jarjestetaan esim. lupa-asioista ja 
tariffisaantelvsta. 
Laissa N:o 2246/94 saadetaan 
liikenne-ja teleministerin neuvoa-
antavasta komiteasta, joka koostuu 
kayttajien ja muiden asianomaisten 
tahojen edustajista. Komiteaa ei ole 
viela perustettu. 
-9 
Maa 
E 
V-', ' 
F 
-»•, ',' 
'i 
!%$s,s Ay,'',' J 
&&£&•.;. 
W$$$$l* Onko kuluttajien valmiksia 
varten olemassa riippumaton 
elin? 
Kyllä, kuluttajat voivat pyytää 
kuluttaja-asioiden välityslauta­
kuntia (jotka kuuluvat kansalli­
seen kuluttaja\irastoon) sovit­
telemaan telepalveluja koskevia 
erimielisyyksiä tai toimittaa 
valituksensa Telefönica de 
Espanan toimintaa valvoville 
valtion edustajille (Delegacion 
del Gobiorno en Telefönica de 
Espana S.A.) 
Kyllä, kuluttajat voivat valittaa 
kuluttajajärjestöihin ja seuraa­
viin elimiin: Institut National de 
Ia Consommation (INC), 
Direction Generale de la 
concurrence, de la 
consommation et de la 
repression de fraudes 
(DGCCRF), Autorite de 
regulation des telecom-
munications (ART), Direction 
des Postes et 
Telecommunications ja 
Mediateur de la Republique. Veloitetaanko 
kuluttajien 
valitusten 
käsitteestä 
ei veloitusta 
DGCCRF: 
ei veloitusta. 
Kuluttajajärjestöt: 
ei tietoja. 
ART: 
ei veloitusta. 
Mediateur: 
ei veloitusta. Taulukko 6A 
Milloin kuluttajat voivat 
turvautua valitus-
raenetteryihin? 
Kuluttajat voivat valittaa 
kuluttaja-asioiden välity stuo-
mioistuimeen sen jälkeen. 
kun ovat Niittäneet ratkaista 
erimielisyyden operaattorin 
kanssa. 
Vain ne erimielisyydet, joita 
ei voida ratkaista 
paikallisella tasolla. 
käsitellään DGCCRF:ssa. 
Kuluttajajärjestöt toimivat 
yleensä vain jäsentensä 
puolesta. Mediateur voi 
puuttua asiaan, jos muut 
oikeudelliset keinot eivät 
auta. Qatkoa) 
Vuosiiia 1995-
1996 kaatellyt 
valitukset 
Kuluttaja-asioiden 
vality slautakunnat: 
1995: 1 434 
1996: 1 275 
Delegacion del 
Gobiorno en 
Telefonica de 
Espana S.A: 
1995:4 918 
1996:6 583 
DGCCRF: 
100-250 tapausta 
Miodessa 
Mediateur: 
30 tapausta 
vuodessa 
Direction des 
Postes et Tele­
communications: 
40 valitusta Juikaistaanko kuluttajien 
valituksia kasittde\5n 
riippumattoman elimen 
kannanotot? 
Paatokset ilmoitetaan \ ain 
asianosaisille. 
Vaikka kuluttajajarjestot. 
Mediateur de la 
Republique, DGCCRF ja 
ART julkaisevat 
vuosikertomukset. erityista 
kuluttajien valituksia 
koskevaa julkaisua ei ole. Kuluttajien vaikutusmahdollisuudet 
tetoiestintapolitiikkaan 
Kayttajat ja kuluttajat voivat olla 
jasenina tele\iestinnan neuvoa-
antavassa new ostossa, joka antaa 
lausuntoja tele\iestintapolitiikasta 
ja tekee alaa koskevia tutkimuksia. 
Kuluttajan etuja ajavat Commission 
Consultative des Radio-
communications (CCR) ja 
Commission Consultative des 
Reseaux Service de Tele­
communications (CCRST). Niiden 
paatelmat kasittelee elin nimelta 
Commission Superieure du Service 
Public des Postes et 
Telecommunications. France 
Telecomin on otettava kuluttajat 
mukaan tariffeja ja yleispalveluun 
liittyvia palveluja koskeviin 
neuvotteluihin. 
10 
Maa 
1RL 
Mfr..:;$ 
fl|ll|l|| 
iBlllllliiil 
^fcftlli^ 
^(0B§i$0 
^fci^Bl 
wM«$M^M%0%3Si Onko kuluttajien valituksia 
varten olemassa riippumaton 
elin? 
Kvllä: 
(i) Office of the Ombudsman 
Oculuttaja-asiamiehen toi­
misto) 
(ii) Office of the Director of 
Telecommunications 
Regulation (kansallinen 
tele\iestinnän 
sääntelyviranomainen). 
Kyllä, 31.7.1997 annetun lain 
N:o 249 mukaan perustettava 
tele\iestinnästä vastaava 
viranomainen on toimivaltainen 
kuluttajavalitusasioissa. 
Kyllä, kuluttajat voivat valittaa 
viestintäasioiden ministeriöön, 
jota avustaa riippumaton elin 
nimeltä Institut 
Luxembourgeois des 
Telecommunications. Veloitetaanko 
kuluttajien 
.valitusten 
käsittelystä? 
ei veloitusta 
ei veloitusta 
ei veloitusta Taulukko 6A 
Milloin kuluttajat voivat 
turvautua valitus-
menettehihin? 
Kuluttaja-asiamies voi tutkia 
Telecom Eireannia koskevat 
kuluttajien valitukset, jos 
muut valitustiet on kävtettv. 
Office of the Director of 
Telecommunications 
Regulation tutkii 
palveluntarjoajien tekemät 
valitukset alaa koskevan 
EU:n lainsäädännön 
mukaisesti. 
ei tietoja 
Mitkään rajoitukset eivät 
koske tähän elimeen 
valittamista. (jatkoa) 
Vuosina 1995-
1996 kasitellvt 
valitukset 
Kuluttaja-asiamies: 
1995: 260 
1996:258 
Kansallinen saante-
lv\iranomainen 
1995: ei tietoja (en-
nen Miotta 1996 
palveluntarjoajia 
koskevat erimieli-
syydet ratkaistiin 
epavirallisesti ja ta-
pauskohtaisesti). 
1996: 10 
ei tietoja 
ei tietoja Julkaistaanko kuluttajien 
valituksia kasittelevan 
riippumattoman elimen 
kannanotot? 
Tutkimustulokset julkais-
taan kuluttaja-asiamiehen 
vuosikertomuksessa. Kan-
sallisen saantelwiranomai-
sen tutkimien valitusten 
tulokset ilmoitetaan asian-
osaisille ja tanittaessa 
Euroopan komissiolle. 
ei 
ei tietoja Kuluttajien vaikiitusmahdollisuudet 
televiestintapolitiikkaan 
Yleinen televiestintapolitiikka 
kuuluu valtion vritvstoiminnasta 
vastaavan ministerin toimivaltaan. 
ja kannanotot toimitetaan handle. 
Jarjestetaan julkinen kuuleminen. 
ei tietoja 
-11-
Taulukko 6A (jatkoa) 
Maa 
NL 
A 
*^-:Mk Onko kuluttajien valituksia 
varten olemassa riippumaton 
elin? 
Kyllä. Stichting Geschil-
lencommissies Consumen-
tenzaken. Geschillencommissie 
Telecommunicatie en Post 
Työntekijöiden etuja ajavan 
Arbeitskammerin yhteydessä 
toimii vapaaehtoisuuteen 
perustuva kuluttajavalitus­
lautakunta. 1.11.1997 alkaen 
kuluttajien valituksista on 
vastannut Televiestinnän 
valvontalaitos fkansallinen 
säänteryviranoma: n en). 
Kyllä, 1CP (Institute das 
Comunicacöes de Portugil) 
käsittelee kuluttajien valituksia. 
Valituksia voi myös tehdä 
kuluttajajärjestöille, joita ovat 
esimerkiksi Instituto do 
Consumidor, DECO, UGC ja 
FENACOOP. Veloitetaanko 
kuluttajien 
valitusten 
kasittervstS? 
ei veloitusta 
ei tietoja 
ei veloitusta Milloin kuluttajat voivat 
turvautua 
valitnsinenettelyihin? 
Jos kuluttaja ja PTT Telecom 
eivät pääse yksimielisyyteen, 
kuluttaja voi valittaa 
seuraavan elimeen: Stichting 
Geschillencommissies 
Consumentenzaken. 
Geschillencommissie 
Telecommunicatie en Post 
Valituslautakunnalla on 
toimivalta käsitellä laskutuk­
seen liittyvät valitukset. 
ICP voi käsitellä kuluttajien -
valituksia, mutta ne voidaan 
saattaa myös tuomioistuinten 
tai välity stuomioistuinten 
kasiteltä\iksi yleisen lainsää­
dännön nojalla. Viwsina 1995-
1996 kasitellyt 
valitukset 
1995: 44 
1996: 49 
1995 (4. vuosinel-
jannes): 30 
1996: 91 
ei tietoja Julkaistaanko kuluttajien 
v^iriiksia kasittelevaii 
riippumattoman elimen 
kannanotot? 
Yhteenveto valitusmaarista 
ja ilmoitukset paatdksista 
julkaistaan PTT:n \-uotui-
sessa toimiluvan mukaises-
sa selonteossa ja Stichting 
Geschillencommissies 
Consumentenzaken. 
Geschillencom. Tel. en 
Postin vuosikertomuksessa. 
Paatosten ja kannanottojen 
julkaisua varten ei ole vi-
rallista menettelya. 
ei julkaista Kuluttajien >-aikutusmahdollisuudet 
teieviestmtapolitiikkaan 
Kansallinen kuluttajajarjesto 
(Consumentenbond) on edustettuna 
OPT.ssa (posti- ja telelaitoksen 
elin, joka koostuu \ altion. kaikkien 
alan toimijoiden. kuluttaja- ja kayt-
tajajarjestojen seka tyonantajien ja 
alan etujarjestojen edustajista). 
Uuden lainsaadannon laatimiseen 
liittyy julkinen kuulemismenettely. 
Muita menettelyja. joiden kautta 
kayttajia ja kuluttajia edustavat 
ryhmat voisivat vaikuttaa. ei ole 
kaytossa. 
Lakiasetuksen 24/96 mukaan 
kuluttajajarjestdja on kuultava 
useiden eri alojen hinnoista, ja yksi 
aloista on tele\iestinta. ICP.lla on 
neuvoa-antava neuvosto, joka 
koostuu usean eri mimsterion ja 
Instituto do Consumidorin edusta­
jista. 
12 
Taulukko 6A (jatkoa) 
Maa 
FIN 
S 
UK Onko kuluttajien valituksia 
varten olemassa riippumaton 
elin? 
Kuluttajien valitukset käsittelee 
Telehallintokeskus (THK). 
Kuluttajien valitukset käsittelee 
Ruotsin kuluttajavirasto (entinen 
kuluttajapolitiikkaa käsittelevä 
kansallinen lautakunta). Se 
suojaa kuluttajia vilpilliseltä 
markkinoinnilta ja hyvän 
liiketavan rikkomiselta. 
Yksittäisiä kuluttajien valituksia 
käsittelevät myös paikalliset 
kuluttajaneuvontatoimistot tai 
kansallinen kuluttajavalitus­
lautakunta. PTS vastaa PTS:n ja 
Ruotsin kuluttajaviraston 
vhteistvön koordinoinnista. 
Kuluttajat voivat valittaa 
palveluista ja laitteista 
OFTELille ja sen alaisille 
neuvoa-antaville komiteoille 
(National Advisory Committees 
on Telecommunications, ACT). Veloitetaanko 
kuluttajien vali­
tusten 
kasittelvsta? 
ei veloitusta 
Ei veloitusta, 
mutta asiakkaan 
kannalta 
kyseessä olevan 
rahasumman on 
ylitettävä 250 tai 
500 Ruotsin 
kruunua asiasta 
riippuen. 
ei veloitusta Miiloin kuluttajat voivat 
turvautua valitus-
menettelyihin? 
Kuluttajat voivat valittaa 
telehallintokeskukseen 
kaikissa tapauksissa, joissa he 
eivät ole tyytyväisiä yleisen 
verkon operaattoriin kunhan 
asia kuuluu telemarkkinalain 
piiriin. 
ei tietoja 
Kuluttajia kannustetaan 
sehittämään erimielisyytensä 
ja ongelmansa ensisijaisesti 
palvelun toimittajan kanssa. 
Jos tämä ei tuota tulosta, asia 
voidaan saattaa OFTELin tai 
jonkin ACT: n käsiteltäväksi. Vuosina 1995-
1996kasiteflyt 
valitukset 
50 (useimmat 
valitukset koski-
vat puhelinlas-
kun suuruutta) 
ei tietoja 
199536: 
38 300 
1996: 
36 050 Julkaistaanko kuluttajien 
valituksia kSsittelevan 
riippumattoman eiimen 
kannanotot? 
Niita ei julkaista, mutta ne 
annetaan julki pyydettaes-
sa. 
Ruotsin kuluttajavirasto ei 
julkaise paatoksiaan. 
Kansallinen kuluttaja-
valituslautakunta julkaisee 
suosituksensa, jos ne ovat 
merkittavia yieisen edun 
kannalta. 
Tarkeimpia toimia 
selostetaan OFTELin 
\-uosikertomuksessa ja 
toisinaan "OFTEL News"-
julkaisussa. Kuluttajien vaikutasmahdollisuudet 
tdeviestmta^Iinfldkaaii 
Kuluttajien etujarjestot seka niita 
kayttajia edustavat jarjestot. joilla on 
erityistarpeita, N oi\ at antaa 
lausuntonsa lainsaadantoa 
laadittaessa. Lisaksi kayttajajarjestdt 
voivat telexiestintaan liittyvissa 
kysymy ksissa kaanty a 
saantelyviranomaisen puoleen. 
Erityisjarjestot edustavat \ammaisia. 
Lisaksi PTS rahoittaa tietotekniikan 
standardointia kasittele\an 
tyoryhman (ETSIn jasen) toimintaa. 
Tele\iestintapolitiikkaa koske\iin 
paatoksiin liittyy julkinen 
kuulemismenettely. 
ACT:t ajavat kuluttajien etuja 
televiestintaalalla ja antavat neu\oja 
Director General of Tele­
communications -viranomaiselle. 
1 i 
i 
36 Vuosien 1995 ja 1996 luvut koskevat kuluttajien OFTELille tekemiä valituksia ja -tiedusteluja. 
-13-
Taulukko 6B: Kuluttajavalituselinten nimet ja osoitteet 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa ••Kansallise*..^ 
I i *iimmm*»mMMMMmMHMMtHmmMmmmmift0*mtifit!m*mt9mij0im 
_ puh., faksi, www Nimi jaosoite . '*.'--"'"'\-'•' -.*;&.'? 
B p. (+32) 2 2230O0O Ombudsman Telecommunications 
f. (* 32)2 2198659 Place des Barricades I 
lOOOBruxcllcs 
DK p. +45 3543 0333 Tclcstyrciscn 
WSIml, f- +45 3543 1434 Holstcinsgade 63 
|||||l||ll|;||||: sahkop. tst@tst.dk DK-2100 Kobcnhavn 
'IllllllillPI^ http://www.tst.dk 
"^§Rffm:: p. 0228 14-0 Federal Ministry for Post and Telecommunications (BMPT) 
f. 0228 14-88 72 Hcinrich-von-Stcphan-Str. 1 
53105 Bonn 
EL p (f30) I 6805040 National Telecommunications Commission 
f. (+30) I 6805049 Kifissias 60 
15125 Maroussi 
•:•:-; Athens, Greece 
E p. ci tictoja Las Juntas arbitralcs dc Consumo 
f. ci tictoja (osoitcticdot puuttuvat) 
p. ci tictoja Delegation del Gobicrno en Telefonica dc Espana, S.A. 
f. ci tictoja (osoitcticdot puuttuvat) 
F p. 0143103000 Authoritc dc regulation des telecommunications (ART) 
20, avenue Segur 
75354 Paris 07 SP 
JBBSfSK p. 01 45 66 20 20 Institut National dc la Consommation (INC) 
f. 01 45 67 05 03 80, rue Lccourbc 75732 
Paris Ccdcx 15 
IRL p. (+353) 16785222 Office of the Ombudsman 
f. (+353) 16610570 52 St Stephen's Green 
sahkop. ombudmanfrt) Dublin 2 
ombudsman.irlgov.ic 
http://www.iiigov.ic/ 
ombudsman 
I p. ci tictoja ci tictoja (uudessa tclcviestintiilaissa saadetaan riippumat-
f. ci tictoja toman kuluttajavalitusclimcn pcrustamisesta) 
L p. ci tictoja Institut Luxcmbourgcois des Telecommunications 
^_ f. ei tictoja (osoitcticdot puuttuvat) 
NL p. (+31) 70 3105310 Stichting Gcschillcncommissics Consumcnzakcn 
f. (+31) 70 3658814 Geschillencommisie Tclccommunicatic en Post 
Surinamstraat 24 
llljlljllljl: 2585 GJ DEN HAAG 
||l|i f ci tictoja ei tictoja (uudessa televiestintalaissa saadetaan 
riippumattoman kuluttajavalitusclimen pcrustamisesta) 
14 
Taulukko 6B (jatkoa) 
I •*• ;.• n i}. ;MlMi;M,mi,;iifti^iii,il<li,ir»l}iimytt^Uwiiiqii 
Puh., faksi, www ' ' Nimijaosottier ''-^mT-^m^^M 
P p. 01721 1000 Institute das Comunicacocs de Portugal 
f. 01 721 10 02 Avaa Jose Malhoa No 12 
http://www.icp.pt 1070 Lisboa 
p. 01 354 4025 Institute) do Consumidor 
f. 01 314 24 10 Praca Duquc dc Saldanha, 31, 3°, 
1000 Lisboa 
p. 01 357 39 08 Associacao Portugucsa para Defesa do Consumidor 
.IfiifeS f. 01 357 78 51 Ava Defensors dc Chaves, 22 -1°, 
1000 Lisboa 
p. 01 395 76 76 UGC - Uniao Gcral dos Consumidocs 
Rua dc Buenos Aires, II c/v, 1200 Lisboa 
p. 01 814 69 69 Federacao Nacional das Coopcrativas de Consumo, 
f. 01 814 69 90 Rua da Guinc, 8 - R/C Dt°, 1170 Lisboa 
FIN p. +(358) 9 69661 Telchallintokcskus 
f. +(358) 9 6966410 Vattuniemenkatu 8 A, PL 53 
http://www.thk.fi F1N-0021I Helsinki 
S p. (+46) 8 783 1700 National Board for Consumer Complaints 
f. (+46) 8 783 1701 Klarabcrgsgatan 35 
:':'••.,•• http://www.arn.se Box 174, S-101 23 Stockholm 
UK- p. 0171 6348888 OFTEL, Consumer Representations 
f. 0171 6348845 50 Ludgate Hill 
sahkoposti: London LC4M 7JJ 
crs.ollcl(<7!gtnct. gov.uk 
http://www/opcn.gov.uk/ 
II : : oftcl/oftelhm.htm 
p. 01232 244113 Northern Ireland Advisory Committee on Telecommunications 
WiMr^y f 01232 247024 7lh floor, Chamber of Commerce House, 22 Great Victoria Str. 
Belfast BT2 7QA 
8SiIIS-!l.; P 0131 244 5576 Scottish Advisory Committee on Telecommunications 
IllllllilllSilffl^l. f. 0131 244 5696 2 Grccnside Lane, Edingbourgh EH1 3AH 
Welsh Advisory Committee on Telecommunications 
p. 01222 374028 Welsh Advisory Committee on Telecommunications 
f. 01222 668536 Caradog House, St Andrews Place 
I I Cardiff CFI 3BE 
15 
Taulukko 7: Tariffien kokonaismuutokset prosentteina 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 37 
Tarifficnkokonaismuutoksetprosentteina <; '"^vc ^> 
Maa 
B 
DK 
D 
EL 
E 
F 
IRL 
I 
L 
NL40 
A 
P 
FIN 
.S>.,,'::,',-:, 
\m:mm Nimellinen 
muutos (%) 
+4% 
-2,1 % 
ci tietoja 
1995:+14,5% 
1996:+ 5.6% 
1997: +4,5% 
ei lieloja 
Kok.intiul -16,4% 
Yksit. -8,8 % 
-7% 
-6,9 % 
ci lieloja 
Yksityiset +10% 
Yrilvksct -7,5% 
0,0 %41 
0,0 % 
-4% 
-3,2 % 
-13,4% Rcaalirnuutos 
(%) 
ci tietoja 
-6,3 % 
-19,9% 38 
ci tietoja 
ei lieloja 
Kok. niiuit-19% 
Yksit.-11,6% 
-12% 
-16,7% 
ci lieloja 
ci tietoja 
ci tietoja 
-5,6 % 
-6 % 
-4,7 % 
-20,8 % Kuluttajahinta» 
indeksin muutos 
1995: 1,4% 
1996:2,4% 
+4,2 % 
ci tietoja 
1995:9,27% 
1996:8,50% 
1995:4.33% 
1996:3.21 % 
1997:2.1 %39 
1995: 1,7% 
1996: 1,9% 
1997: 1,3 % 
+2,5 % 
+ 11,7% 
ci tietoja 
+ 1,03% 
ci tietoja 
1995:4,5% 
1996:3,5% 
1997: 2,3 %42 
1,53 %41 
1,5 %44 
+9,4 %45 1 , M^/; vJ^V 
1995-9/1997 
1/1995-1/1997 
1995-1996 
1995-1997 
1995-1997 
1/1995-10/1997 
4/1995-3/1997 
1995-1997 
ci tietoja 
1995-1996 
1995-1997 
1995-1997 
1995-1997 
1/1996-9/1997 
1994/95-1996/97 
17 Vaslankscl oval petaisin kansallisilla sääntelyviranomaisilta, ja tarkasteluajanjaksot on mainittu. Liitteessä II 
esilelään jokaisen jäsenvaltion osalla kolmea kuluttajaryhmää koskeva hintakehitys vuosina 1990-1997. 
38 Ulkomaanpuhelujen tariffi muutokset eivät sisälly lukuun. 
19 Arvio. 
40 Alankomaat alkoi periä arvonlisäveroa telepalveluista vuonna 1996. 
41 Uusi lariffijärjcstcliuä tuli voimaan 1.11.1997. 
42 1997: arvio. 
43 Kuluttajahintaindeksi- 1/1995: 110,9ja 1/1997: 112,6 
44 Kuluttajahintaindeksi nousi 0,5 % vuonna 1996 ja sen arvioidaan nousevan 1,0 % vuonna 1997. 
45 Vähittäishintaindeksin kehitys - kesäkuu 1994: 144,0; heinäkuu 1997: 157,5. 
- 16-
Taulukko 8: Selvitys viime vuosien tariffimuutoksista 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Tariffimuutokset vuosina 1995-1997 
(nimeHiset ja reaaliset) 
Maa 
B 
DK 
D46 
EL 
E 
F 
IRL Jakso 
1995-9/1997 
1/1995-1/1997 
1995-1996 
1995-1997 
1995-1997 
1/1995-10/1997 
4/1995-3/1997 Kokonaismuut-
OS :.'; 
Nim. +4 % 
Nim. -2.1 % 
Reaal. -6.3% 
Reaal. -19.9 
%47 
Nimellisesti: 
1995:+14.5% 
1996: +5.6 % 
1997:+4.5% 
ei tietoja 
Nim. -16,4% 
Reaal. -19% 
Nim. -7 % 
Reaal. -12 % Asennus 
Nim. 0 % 
Nim. 0.0 % 
Reaal. -4.2 % 
Reaal. +33.5 % 
Nim. -44.4 % 
Ensimmäinen liit­
tymä: nim. 0.0 % 
Kakkosliittymä: 
nim. 43% 
ei tietoja 
Nim. 0 % 
Reaal. -5% Vuokra 
Nim. 
+20 % (suuret alueet) 
+ 18% (keskik. alueet) 
+17% (pienet alueet) 
Nim. 0.0 % 
Reaal. -4.2 % 
Reaal. +5.95 
Nim. +27.6 % 
Nim. 0.0 % 
Yks.: nim. +51.1% 
reaal. +46,4 % 
Yritys: nim. +40.1% 
reaal. +35,7 % 
Nim. 0 % 
Reaal. -5% Paikallis-
puhelut 
Nim. +12% 
Nim. 0. 0% 
Reaal. -4.2% 
Reaal. -6.05 % 
Nim. 27.3 % 
Nim. 0.0% 
Nim. -2 % 
Reaal. -5,1 % 
Nim. 0 % 
Reaal. -5 % Ahieelltset 
puhelut 
Alueiden valinen 
a: nim. -68 % 
Alueiden valinen 
b: nim.-18% 
Nim. 0,0 % 
Reaal. -4.2 
Reaal. -4,8 % 
Nimellisesti: 
1995: +8,5 % 
1996: +3,5 % 
1997: -1.78 % 
Nim. 0,0% 
Nim. -28,9 % 
Reaal.-31,1% 
Nim. 0 % 
Reaal. -5 % Kotimaan 
kaukopuhelut 
ei tietoja 
Nim. 0,0 % 
Reaal. -4.2 % 
Reaal. -25, 8% 
Nimellisesti: 
1995: +8,5% 
1996: +3,5% 
1997: -1.78% 
Nim. -8,7 % 
Nim. -46,9 % 
Reaal. -48,5 % 
Nim. -16 % 
Reaal. -21% IHkomaanpuhelu 
Ranska: 
nim.-10% 
USA: nim. -17% 
Yhd.kuningask.: 
nim. -10 % 
Nim. -6.8% 
Reaal. -10.8 % 
Reaal. -19,47% 
Nimellisesti: 
1995: +5% 
1996: +1.5 % 
EU: 
nim. -24% 
USA: 
nim. -38 % 
Nim. -47,7 % 
Reaal. -49,3 % 
alaviite:48 
Nim. -21 % 
Reaal. -26% 
46 Näitä ei voida suoraan verrata nimellishintojen muutoksiin, koska Deutsche Telekom vahvisti uudet tariffialueet 1.1.1996. 
47 Ulkomaanpuhelujen tariffimuutokset eivät sisälly lukuun. 
48 Pohjois-Amerikkaan soitettujen puhelujen tariffit - nimellinen muutos -63.3 % ja reaalinen muutos - 64,7 %. 
-17 
Taulukko 8 (jatkoa) 
Tariffimuutokset vuosina 1995-1997 
(nimelliset ja reaaliset) 
Maa 
I 
L 
NL 
A50 
P 
HN Jakso 
1995-1997 
1995-1997 
muutos 1.1.199649 
ei tietoja 
1995-199751 
1995-1997 
1/1996-9/1996 
1994/95-1996/97 Kokonais-
muutos 
Nim. -6.9 % 
Reaal. -16.7% 
ei tietoja 
Yksityiset: 
nim. +10 % 
Yritykset: 
nim. -7.5 % 
ei tietoja 
Nim. 0.0 % 
Reaal. -5,6 % 
Nim. -4 % 
Reaal. -6 % 
Nim. -3,2 % 
Reaal. -4,7% 
Nim. -13,4 % 
Reaal. -20,8 % Asennus 
Nim. 0,0 % 
Nim. 0.0 % 
ei tietoja 
ei tietoja 
Nim. +9,3 % 
Reaal. +3,2 % 
Nim. 0 % 
Reaal. -2 % 
Nim. -48,6 % 
Reaal. -49,3% 
Yks. nim. - 0,6 % 
reaal. -9,1 % 
Yrit. nim.-11,3% 
reaal. -18,9 % Vuokra 
Nim. + 29,7 % (yks.) 
Nim. + 47.7 % (yritys) 
Nim. +27,3 % 
ei tietoja 
ei tietoja 
Nim. +18,4 % 
Reaal. +11.8% 
Nim.+2% 
Reaal. +1 % 
Nim. -2,4 % 
Reaal. -3,9 % 
Yks. nim.+12,4% 
reaal. +2,8% 
Yrit. nim. +9,7 % 
reaal. +0,3% Paikaiiis-
puhelut 
Nim. -6,2 % 
ks. kotimaan 
kaukopuhelut 
ei tietoja 
ei uetoja 
Nim.+17,6% 
Reaal. +11,0 
% 
Nim. -10 % 
Reaal.-11% 
Nim. +37,1 % 
Reaal. +35,2 % 
Nim. -9 % 
Reaal. -16,8 % Alueelliset 
puhelut 
Nim. -22.7 % 
ks. kotimaan 
kaukopuhelut 
ei tietoja 
ei tietoja 
Nim.+11,9% 
Reaal. +5.6 % 
ei tietoja 
Nim. +1,5 % 
Reaal. +0,0 % 
Nim.-10,1% 
Reaal. -17,8% Kotimaan 
kaukopuhelut 
Nim.-22.7% 
1996: 
ruuhka-aika: 
nim. 0.0 % 
halpa: nim. 0.0 % 
vd: nim. -50 % 
ei tietoja 
ei tietoja 
Nim.-11.8% 
Reaal. -16.7% 
Nim. -7 % 
Reaal. -8 % 
Nim. -32,5 % 
Reaal. -33,5 % 
Nim.-31,9% 
Reaal. -37,7% Ulkomaanpuhelut 
Nim.-11% 
1996: 
nim. - 10 %:sta 
- 45 %:iin 
ei tietoja 
ei tietoja 
Eurooppaan: 
nim.-18,7% 
reaal. -23,2 % 
Euroopan ulkopuo-
lelle: nim. -15,5 % 
reaal. -20.2 % 
Nim. -15 % 
Reaal. -16 % 
Nim.-21,8% 
Reaal. -23,0 % 
Nim. -21,8 % 
Reaal. -28,5% 
49 
50 
51 Kaikki tariffit muuttuivat sen jälkeen kun arvonlisävero otettiin käyttöön 1.1.1996. Muutos oli +10 % (yksityiset käyttäjät) ja -7,5 % (yrityskäyttäjät). Reaalisia muutoksia 
koskevia tietoja ei ole käytettävissä. 
Uusi tariffijärjestelmä tuli voimaan 1.11.1997. 
Vuoden 1997 ennakoidut hintamuutokset on otettu mukaan tariffimuutoksia koskeviin lukuihin. 
18 
Taulukko 9: Vähittäishintojen sääntely, hintakatot ja tariffien kohtuuhintaisuuden vaatimus 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa 
B 
DK 
D 
EL 
E 
F ,, 
''••,'• '¥•/% yi,* Vahittaishintojen hintakatot 
Belgacomin kanssa tehtyyn sopimukseen sisältyy \ leispah elukoria koskeva 
hintakatto. Vuodesta 1998 alkaen yksityisasiakkaita koskeva hinnankorotus saa olla 
enintään vähittäishintaindeksi - 1 %. 
Tele Danmarkin enimmäishintojen sääntely 1.1.97-31.12.97 kattoi kaksi yhtiön 
keskeistä palvelualaa: 
i) peruspuhelinpalvelujen hintakatto: nettohintaindeksi -3 %. 
ii) tiettyjä erityishintoja koskeva hintakatto: nettohintaindeksi -1 %. 
Hintakattojärjestelmä on tarkoitus ottaa käyttöön 1.1.1998. 
1.1.1997- 31.12.1997 OTE:n tariffien painotettu keskimääräinen korotus ei saa 
ylittää kuluttajahintaindeksin prosenttimuutosta yli 3 %:lla. Vuosina 1998-2000 
tariffien on vastattava palvelujen tarjonnan kustannuksia ja niissä on vältettävä 
ristikkäistukia. 
Hintakatto perustuu alan kustannuksiin, tuottavuuteen ja kuluttajahintaindeksiin. 
France Telecomin kanssa tehtyyn sopimukseen sisältyy kaksi hintakattoa: 
1) peraspuhelintoiminnan hintakatto (1995: kul.hintaind. - 4,5 %, 1996: 
kul.hintaind. - 5,5 %, 1997: kul.hintaind. - 6 %, 1998: kul.hintaind. - 6,5 %) 
2) kiinteiden johtojen hintakatto: kul.hintaind. - 10 % (vuotuinen keskiarvo, tariffit 
eivät saa milloinkaan ylittää kul.hintaindeksiä yli 2 %:lla) 
Uusi hintakatto: (1998-1999: kul.hintaind. - 9 %, 1999- 2000: -4,5 %) 
Ennen vuotta 1997 televiestintäalasta vastaavan ministerin oli hyväksyttävä puhelin­
maksujen korotukset. Nykyisin Telecom Eireannin tariffeihin sovelletaan 
hintakattoa, jonka perusteella kokonaishintojen on laskettava seuraavasti: 
kul.hintaind. - 6 % vuosittain, kunnes hintoja tarkastellaan uudelleen kahden tai 
kolmen vuoden kuluttua. Kohtuuhintaisuuden vaatimus 
Kyllä 
Ei 
Yleispalveluvelvoitetta koskeva 
asetus (Telekommunikations 
Universaldienstleistungs-
\ erordnung) sisältää kohtuu­
hintaisuuden vaatimuksen. 
Ei 
Kyllä 
Kohtuuhintaisuuden vaatimus 
sisältyy 26.7.1996 annettuun 
televiestintälakiin. 
Kyllä, aiemmin monopoli­
asemassa olleen telepalvelujen 
tarjoajan hinnankorotuksia 
valvotaan. Miten kohtuuhintaisuutta mitataan? 
Kohtuuhintaisuus tarkoittaa, että ny­
kyiset tariffit eivät ylitä hintakattoa, 
joka on vähittäishintaindeksi - 1 %. 
Ei erityisiä mittausperusteita. 
Kohtuuhintaisuutta mitataan keski-
vertotalouksien (muualla kuin yli 100 
000 asukkaan kaupungeissa) 
käyttämien telepalvelujen 
reaalihintojen mukaan. 
ei tietoja 
Ei erityisiä mittausperusteita. 
Kohtuuhintaisuutta mitataan 
vertailemalla erilaisia käyttäjäryhmiä 
ja kansainvälisiä normeja. 
Ei erityisiä mittausperusteita. 
-19-
Taulukko 9 (jatkoa) 
Maa Vähittäishintojen hintakatot Kohtuuhintaisuuden vaatimus Miten kohtuuhintaisuutta 
mitataan? 
Hintakattoja ei toistaiseksi ole. On suunniteltu, että ne voitaisiin sisällyttää 
vakiintuneen operaattorin kanssa lähitulevaisuudessa tehtävään sopimukseen. 
Lisäksi 31.7.1997 annetussa laissa nro 249 säädetään tariffimuutosten katosta 
vuoteen 1999 asti. Uudessa televiestintälaissa 
säädetään, että yleispalvelun on 
oltava kohtuuhintaista. Ei erityisiä mittausperusteita. 
ei tietoja ei tietoja ei tietoja 
w& PTT.llä on kaksi hintakattojärjestelmää: 
1) "kokonaiskori", johon sisältyy laaja valikoima palveluja, kuten 
puhelinpalvelut, teleksit, sähkeet ja matkapuhelut 
2) pienkäyttäjäkori: peruspuhelinpalvelut ja matkapuhelinpalvelut yksityisille ja 
pienille yritysasiakkaille. 
PTT voi korottaa tariffeja kuluttajahintaindeksin kuluvan ja seuraavan vuoden 
arvioidun nousun mukaan. Erityistilanteissa PTT voi pyytää liikenneministeriä 
sallimaan hintakaton ylityksen enintään 3 %:lla kummankin korin osalta, jos PTT 
ei onnistu tarkistamaan tariffeja hintakattojen rajoissa. Ei Ei erityisiä mittausperusteita. 
PTA:n uusien tariffien h\yäks\misehtoihin sisaltw hintakatto. Uuden televiestintälain 24 
pykälässä on 
kohtuuhintaisuuden vaatimus. Hinta on kohtuullinen, jos 
1.1.1998 voimassa ollut hintataso 
ei vlitv. 
ICP:n ja Portugal Telecomin tekemässä hintoja koskevassa yleissopimuksessa 
määritetään, että kiinteiden puhelinten palveluhintojen painotettu keskimääräinen 
muutos saa olla nimellisesti enintään 3 % vuonna 1995 ja kuluttajahintaindeksi -
2 % vuosina 1996 ja 1997. 
Asennuksen, tilausmaksujen ja eri puhelutyyppien hinnankorotus saa olla 
enintään 7,5 % vuonna 1995 ja kuluttajahintaindeksi + 6 % vuosina 1996 ja 
1997. 
Uusi hintayleissopimus vuosiksi 1998-2000 tehtiin äskettäin (kiinteitä puhelimia 
koskevien palvelujen nimellinen hinnankorotus: enintään kuluttajahintaindeksi - 4 
%; kokonaiskori ulkomaanpuheluja lukuun ottamatta: kuluttajahintaindeksi - 2 
%)• Portugal Telecomilla on 
toimilupansa perusteella oltava 
kohtuulliset hinnat. Hintojen on oltava kustannuksiin 
suhteutettuja ja syrjimättömiä. 
-20 
Taulukko 9 (Jatkoa) 
Maa 
FIN 
S 
UK Vamttaishintojen hintakatot 
Ei hintakattoja. 
Tarkistetun televiestintälain (tuli voimaan 1.7.1997) mukaan Ruotsin 
markkinoiden määräävässä markkina-asemassa olevan operaattorin on 
noudatettava hintakattosääntelyä, joka koskee peruspuhelinpalvelun 
liittymävuokraa. Hintakatto merkitsee sitä, että \iiokraliittymien 
hintoja voi muuttaa vain nettohintaindeksillä mitattavan yleisen 
hintakehityksen mukaisesti. Hintakattoa sovelletaan myös 
lisämaksuihin, kuten aloitusmaksuun sekä liittymän siirrosta ja 
liittymän muuttamisesta perittäviin maksuihin. 
BT voi korottaa yleistä puhelinverkkoa (PSTN) koskevan korin52 
hintoja enintään seuraavasti: 
1.8.1993-31.7.1997: vähittäishintaindeksi - 7,5 % 
1.8.1997-31.7.2001: vähittäishintaindeksi - 4,5 % Kohtuuhintaisuuden vaabmus 
Telemarkkinalain 1 pykälän mukaan 
hintojen on oltava edullisia. 
Tällä hetkellä Telia on ainoa 
operaattori, jonka on tarjottava 
yleispalvelua. Yleispalvelun 
tarjoamisesta määrätään Telian 
toimiluvassa. 
Perustelepah elujen kohtuuhintaisuus 
on edelleen yksi OFTELin tavoitteista 
(tämä vahvistetaan myös 
yleispalvelua koskevassa julkilausu­
massa). Kohtuuhintaisuus 
varmistetaan BT:n voimassa olevilla 
lupaehdoilla, jotka ovat OFTELin 
sääntöjen mukaiset. Tilannetta saattaa 
parantaa entisestään käyttöön 
otettava uusi yksityistalouksien 
rajoitetun palvelun järjestelmä 
(Residential Limited Service 
Scheme). Miten kohtuuhintaisuutta mitataan? 
Ei erityisiä mittausperusteita. 
Televiestintälaissa on kolme perustetta: 
1) Kohtuuhintaisuus olisi määritettävä 
kuluttajan näkökulmasta. 2) Palvelun 
kustannukset on otettava huomioon. Jos 
kustannukset alenevat teknisen kehityk­
sen myötä, tämä on otettava huomioon 
käy ttäj ätariffeissa. 
3) Hintojen on perustuttava keskimääräi­
siin mntoihin, vaikka ne voivat vaihdella 
alueellisten tekijöiden ja 
markkinasegmenttien mukaan. 
Ei erityisiä mittausperusteita, mutta 
puhelinten hintakehitys, yksityisliittyTnien 
tiheys ja markkinatutkimukset on otettu 
huomioon. 
52 Koriin sisältyvät esimerkiksi yksityisten ja yritysten luttymäviiokrat, pienkäyttötariffit, liittämismaksut, liittymän siirtämisestä perittävät maksut, sekä paikallispuhelut, 
alueelliset puhelut, kotimaan kaukopuhelut ja ulkomaanpuhelut ohivalintana. 
-21-
DCXIil - IRAI - IT ri, îS/yo/Uwuiului.Vsuo ^t.N) 
Taulukko 10: Erityistariffit ja pien käyttö tarif fit 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa Vammaisille asiakkaille tarkoitetut järjestelyt Pienituloisille käyttäjille tarkoitetut järjestelyt Tariffien tarkistamisen 
vaikutusta Leventävät 
järjesteht 
B Noin 370 000 vammaiselle ja vanhukselle on myönnetty sosiaalisin 
perustein määräytyvät puhelintaksat (70 % alennus liittämismaksuista. Sosiaalisen perustein määräytyviä puhelintaksoja 
voidaan soveltaa myös pienituloisiin käyttäjiin. ei ole 
puheluaikaa 2 kuukaudessa) 
asetuksen mukaisesti. yleispalvelua koskevan kuninkaallisen 
DK Heikkokuuloisille käyttäjille on oma tekstipuhelinpalvelu, johon kuuluvat 
erityiset päätelaitteet. Heikkonäköiset ja sokeat käyttäjät saavat 
luettelopalvelut alennetuin tariffein. ei ole ei ole 
D ei tietoja ei tietoja ei tietoja 
EL Sokeita tilaajia varten on otettu käyttöön alennetut erityistaksat. Heille 
myönnetään ensimmäisen liittymän osalta 150 laskentayksikköä ilmaista 
puheluaikaa kuukaudessa. Lisäksi lentokentille, rautie- ja linja-
autoasemille sekä sairaaloihin on asennettu erityistarpeita varten 
suunniteltuja maksullisia yleisöpuhelimia. Myös OTE.n toimiluvassa 
määrätään, että vähintään 0,5 % maksullisista yleisöpuhelimista on 
oltava erityistarpeita varten suunniteltuja. ei ole ei tietoja 
•—* >«iiiijiw«tfupih Erityisessä "sosiaalisin perustein myönnettävässä liittymässä" 
vammaisille ja yli 64-vuotiaille annetaan 95 % alennus 
kuukausimaksuista ja 70 % alennus liittämismaksusta (jos heidän tulonsa 
eivät ylitä määriteltyä rajaa). ei tietoja ei tietoja 
Y>':%K, Vammaisille ollaan kehittämässä erityistariffia. Tällaisia tariffeja 
soveltavat operaattorit voivat vähentää erityistariffin nettokustannukset 
rahoitusosuudestaan yleispalvelurahastossa. France Telecomilla on 
ilmaiset luettelopalvelut sokeille ja se myöntää joistakin palveluista 50 % 
alennuksen sotainvalideille. Lisäksi sillä on erityistarpeisiin suunniteltuja 
maksullisia yleisöpuhelimia. Kuurot voivat saada veloituksetta 
erityislaitteita. Yli 65-vuotiaiden ei tarvitse maksaa liittamismaksuja Pienituloisille käyttäjille ollaan kehittämässä 
erityistariffia. Tällaisia tariffeja soveltavat 
operaattorit voivat vähentää erityistariffin 
nettokustannukset rahoitusosuudestaan yleispalvelu­
rahastossa. France Télécom tarjoaa joillekin 
käyttäjille (esim. Työttömyyskorvausta saaville) 
tietyt paikallispalvelut ilmaiseksi. Tariffien tarkistamiseen liittyvä 
automaattinen alennus annetaan 
yli miljoonalle yksityis­
asiakkaalle. Toista järjestelyä 
(consommation modérée) 
sovelletaan yli 3 miljoonaan 
yksityiskäyttäjään. 
Ei ole. Sosiaaliministeriö kuitenkin vastaa liittymävuokrasta ja maksuista 
tiettyyn rajaan asti. ei ole ei ole 
22 
Taulukko 10 (jatkoa) 
Maa Vammaisille asiakkaille tarkoitetut järjestelyt Pienituloisille käyttäjille tarkoitetut järjestelyt Tariffien tarkistamisen 
vaikutusta lieventävät järjestelyt 
ei tietoja Voimassa on erityinen pienkäyttötariffi (liittymä-
vuokra: - -50 %; alhaiset tariffit vähäistä käyttöä 
varten). ei tietoja 
ei ole ei ole ei ole 
NL PTT Telecom tarjoaa veloituksetta numerotiedustelupalvelun 
heikkonäköisille, ja heikkokuuloisten on mahdollista saada (tuloista 
riippuen) ilmainen tekstipuhelin. ei ole ei ole 
Vammaisten ei tarvitse maksaa liittymän peruskuukausimaksua, ja he 
saavat käyttää puhelinta ilmaiseksi yhden tunnin paikallispuhelumaksua 
vastaavan määrän kuukaudessa. Pienituloisten käyttäjien, opiskelijoiden ja eläkkeen­
saajien ei tarvitse maksaa liittymän peruskuukau­
simaksua. ja he saavat käyttää puhelinta ilmaiseksi 
yhden tunnin paikallispuhelumaksua vastaavan 
määrän kuukaudessa. ei tietoja 
Operaattorien on myönnettävä vahvistimilla, erityisillä 
soitonilmaisulaitteilla ja muilla samankaltaisilla laitteilla varustettuja 
puhelimia henkilöille, joilla on erityistarpeita. Eläkkeensaajille, joiden kuukausitulot ovat 
kansallista vähimmäistuloa pienemmät, myönnetään 
erityisiä tariffialennuksia (60 % alennus liittymä-
vuokrista ja vähintään 25 laskentayksikköä 
puheluaikaa ilmaiseksi kuukaudessa). Uudessa 
hintayieissopimuksessa on otettu käyttöön 
pienkäyttötariffit käyttäjille, joiden puhelumäärä ei 
ylitä määritelty ä rajaa. ei tietoja 
FIN Ei erityisiä tariffijärjestelyjä. Valtio rahoittaa vammaisten erityispalvelut. ei ole ei ole 
Näkövammaiset voivat tehdä veloituksetta numerotiedusteluja. PTS 
maksaa palvelun. Telia tarjoaa edelleen Telia Mini-palvelua (pienkäyt-
töliittymä), vaikka tätä koskeva velvoite poistettiin 
1.7.1997 alkaen. ei tietoja 
mm Ilmainen viankorjauspalvelu asiakkaille, joille puhelin on elintärkeä yh­
teydenpitoväline. Tarkoituksena on turvata kiirey sjärjestyksessä etusijalle 
asetettu palvelu vian sattuessa. Kuuroille ja puhevammaisille on tarjolla 
typetalk-palvelu (joka BT.n on toimilupansa perusteella rahoitettava). 
Tekstipuhelimen käyttäjiä varten on käytössä alennusjärjestely, koska 
tekstipuhelimella soitetut puhelut kestävät tavallisia puheluja kauemmin. 
Kiinteiden yhteysliitäntöjen ilmainen muuntaminen: ulkopuolisesta avusta 
riippuvaisten asiakkaiden vanhojen yhteysliitäntöjen tilalle voidaan 
vaihtaa nykyaikaiset pistokeliitännät, joilla saadaan yhteys aluehälytys-Erissä suoritettava liittymämaksu: liittymän 
avaamisesta perittävä maksu jaetaan viiteen 
neljännesvuosittaiseen erään. 
Puhelumäärät: uusia asiakkaita pyydetään sopimaan 
puhelukustannusten enimmäismäärä, mikä poistaa 
pitkälti vakuuksien tarpeen. 
Pienkäyttötariffit. jos käyttäjän puhelinlasku on pie­
ni, voidaan antaa enintään 61 % alennus liittymä-
vuokrasta. ei ole 
23 
BlfelllB keskuksiin ja joihin voidaan kytkea kayttajaystavallisemmat puhelimet. 
Kaikki vhtiot taijoavat ihnaisen numerotiedustelun nakovammaisille 
asiakkaille ja muille, joiden on fyysisesti mahdotonta kayttaa pamettua 
puhelinluetteloa. 
24 
Taulukko 11: Yleispalvelusta vastaavien operaattorien erityistariffi velvoitteet 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa Operaattori(e)n velvoite soveltaa yhdenmukaisia hintoja koko maassa Erityistariffijarjestehihin liittyvia uusia vaatiinuksia koskevat 
suunmtelmat 
B Belgacomin hintojen oltava yhdenmukaiset vuoden 1997 loppuun saakka. Hallitus ei aio Suunnitelmien mukaan \ ahimmaistuloilla elavat henkilot 
sailyttaa velvoitetta vuoden 1997 jalkeen. saisivat 25 yksikkoa puheluaikaa ilmaiseksi kuukaudessa. 
DK Tele Danmarkin, joka on virallinen y leispalvelun tarjoaja, on tarjottava yhtalaisin ehdom ja Parhaillaan valmistellaan yksityiskohtaisempaa saantelya, 
etukateen vahvistetuin enimmaishinnoin (i) puhelinpalv eluv erkko. (ii) ISDN-verkko ja ISDN- joka koskee yieispalveluvelvoitteen laajuutta. mukaan lukien 
palvelut, (iii) kiinteat johdot, joiden nopeus on enintaan 2 megabittia sekunnissa, ja (iv) v ammaisille tarkoitettujen erityispalvelujen hmtajarjestelyt. 
erityispalvelut vammaisille kayttajille, jotka niita haluavat. 
D ei tietoja ei tietoja 
EL Tallaista velvoitetta ei ole. OTE kayttaa kuitenkin samoja puhelintoiminnan hintaperusteita ei tietoja 
(mukaan lukien perusmaksut) kaikkialla Kreikassa. 
E ei tietoja ei tietoja 
F France Telecomin toimiluvan 3 artiklassa todetaan, etta tariffisyrjintaa ei saa esiintya Yleispalveluvelvoitteeseen liittyvia erityistariffijarjestelyja 
maantieteellisin perustein, jolleivat poikkeukselliset liitantav aikeudet joidenkin kayttajien (pienkayttotariffit) kehitetaan parhaillaan. 
kohdalla oikeuta maantieteellisiin tariffieroihin. 
IRL ei tietoja ei ole 
I Operaattoreilla on yhdenmukaiset hinnat kaikkialla maassa. ei ole 
L ; --.', r ei tietoja ei tietoja 
NJUc/''-•' . Televiestintaa koskevista yieisista maaravksista annetun asetuksen mukaan kaikkien eiole 
"-*/'';'/%%?-• lakisaateisten telepalvelujen tariffien ja toimitusehtojen on oltava yhdenmukaisia kaikkialla 
"••/, ffijgMt-. Alankomaissa. 
SlM^S • PTT Telecomin on taattava kaikille tilaajille/liittymaa haluaville julkisten puhelinverkkojen ja 
2^501? peruspuhelinpalvelujen kayttomahdoUisuus. Samankaltainen jarjestelma koskee kiinteita 
1^^^ johtoja. * I 
-25 
Taulukko 11 (jatkoa) 
Maa Operaattori(e)n velvoite soveltaa yhdertrrrukaisia hintoja koko maassa Erityistariffijarjestelyihin liittyvia uusia vaatimuksiakoskevat 
suunnitelmat • "••- ------
A Koko maassa sovelletaan v ammaisten ja pienituloisten erityistariffiiarjestelyja. Yrity sasiakkaiden erityistariffit tulivat voimaan 1.11.1997. 
P Toimilupasopimuksessa maarattyja palveluja koskevia v oimassaolevia tariffijarjestelyja ei ole 
sov elletaan yhdenmukaisesti. 
FIN Hintojen yhdenmukaisuutta koskevaa velvoitetta ei ole. Saantelyviranomainen voi kuitenkin ei ole 
puuttua asiaan, jos hinnat eivat ole kohtuullisia. 
S Tarkistetun televiestintalain mukaan maantieteelliset hintavaihtelut sallitaan rajoitetusti. ei ole 
Toimiluvan haltijoiden olisi tarjottava puhelinpalv elu samankaltaisin ehdoin kaikille sita 
haluaville. Tama merkitsee sita, etta erilaisille asiakasryhmiHe tai eri markkinaolosuhteissa 
oleville samankaltaisille asiakasryhmiHe tarjotut palvelut ja my onnetyt hinnat voivat vaihdella. 
Yhdenmukaiset hinnat johtavat keskimaaraisesti korkeampiin hintoihin, jos hintoja ei saa 
alentaa niilla alueilla tai lohkoilla, joilla kilpailu on kovaa. 
UK BT:n tariffien on yhtion toimiluvan 17 artiklan mukaan vastattava maantieteelhsta keskiarvoa. BT:lle ollaan asettamassa uutta y ksityistalouksien rajoitetun 
Oftel tutkii parhaillaan, voitaisiinko tasta periaatteesta poiketa kehittyneiden palvelujen (ei palvelun jarjestelmaa (Residential Limited Service Scheme) 
kuitenkaan yleispalveluvelvoitteen kattamien palvelujen) osalta. BT:lle asetetut velvoitteet koskevaa velvoitetta. Tassa jarjestelmassa tarjotaan suppea 
'j-'syll' edellyttavat lisaksi, etta se tarjoaa pienkayttotariffijarjestelmaa, jossa annetaan alennusta palveluvalikoima erittain edullisilla hinnoilla (ks- my6s 
*£%£?•*- liittyTnavuokrasta asiakkaille, joiden puhelinlaskut ovat pienet. taulukko 12). 
26 
Taulukko 12A: Erityistoimenpiteet, joilla autetaan kuluttajia valvomaan kulujaan - osa A 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa 
B 
DK 
D 
EL 
E 
F 
'--:, '•, 
$&-•:'.? 
'l¥st^: Jarjesteiyt joilla autetaan 
asiakkaita hankkimaan puhelin 
ei tietoja 
ei ole 
ei tietoja 
Aika, joka kuluu ensimmäisen 
liittymän saamiseen OTElta, 
Ivhenee vähitellen vhteen viikkoon 
vuoteen 2003 mennessä. 
50 % ensimmäisen liittymän 
avaamismaksusta voi maksaa 
kolmessa vhtä suuressa erässä 
kolmen ensimmäisen (kahden 
kuukauden) laskun yhteydessä. 
France Telecom tarjoaa 
asiakkailleen mahdollisuuden valita 
puhelinpalvelujen käyttö­
mahdollisuuksia koskevat ehdot. 
ei tietoja 
ei tietoja Jarjesteiyt, joilla autetaan 
asiakkaita valvomaan puhelin­
kulujaan 
ei tietoja 
Asiakkaille on tarjolla online-
vhtevs omiin voimassa oleviin 
laskutustietoihinsa, jotka 
päivitetään 24 tunnin välein. 
Asiakkaat voivat estää lähtevän 
puhelinliikenteensä, kun se ylittää 
tietvn kvnnv smäärän. 
ei tietoja 
ei tietoja 
ei tietoja 
Asiakkaat voivat saada suoran 
vhtevden voimassa oleviin 
laskutustietoihin. 
ei tietoja 
ei tietoja Onko tarjolla maksujen 
"lykkäy^järjestelyjä"? 
ei 
Operaattoreilla ei velvoitteita 
ei tietoja 
Ei sääntelvvn liittvviä 
velvoitteita (ko. järjestelyt 
suurimmassa osassa 
tapauksista tarjolla 
pyydettäessä). 
50 % ensimmäisen liittvmän 
avaamismaksuista voi maksaa 
kolmessa vhtä suuressa erässä 
kolmen ensimmäisen (kahden 
kuukauden) laskun 
vhtevdessä. 
Asennusmaksut sisältyvät 
käyttäjän ensimmäiseen 
laskuun liittymisen saamisen 
jälkeen. 
ei tietoja 
ei tietoja Onko joitalon asiakkaita 
koskevista vakuus-
vaatimuksista luovuttu? 
ei 
Ei saantelwn liittwia 
v elvoitteita. 
ei tietoja 
Ei saantelwn liittwia 
v elvoitteita (saantona on, 
etta vakuuksia ei vaadita, 
paitsi jos laskuja on 
aiemmin jatetty 
maksamatta). 
Ei vakuusvaatimuksia 
paitsi tapauksissa, joissa 
laskuja on aiemmin 
jatetty maksamatta. 
Ei 
ei tietoja 
kvlla Onko asiakkaiden 
kaytettavissa laskujen 
"ennaidcomaksujarjesteh'*'? 
ei tietoja 
Ei saantelwn liittwia 
v eh oitteita. 
ei tietoja 
ei 
ei 
Vuonna 1998 France 
Telecomilta voi ostaa ennak-
koon maksettavia kortteja 
vksitvishittvmia varten. 
ei tietoja 
kvlla 
27-
Maa 
L 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK 
'-'*', *"*/. 
'$'/„ ' ' 
,''<"^ 
55/ iiii, v'wB&gkf'''' J 
i '-\ '• ? '^ Järjestelyt, joilla autetaan 
asiakkaita hankkimaan puhelin 
ei tietoja 
PTT:n on tarjottav a luettelo­
palveluja ja operaattoritukea. 
ei ole 
ei tietoja 
Joissakin liittymissä on pienempi 
asennusmaksu, mutta suurempi 
kiinteä vuosittainen maksu. 
ei ole 
Yksityistalouksien rajoitetun 
palvelun järjestelmällä 
(Residential Limited Service 
Scheme) kannustetaan puhelit-
tomia talouksia liittymään 
puhelinverkkoon. Asiakkaat voi­
vat vastaanottaa puheluita ja soit­
taa hätäpalvelunumeroihin, vian-
korjaus-ja asiakaspalveluihin. 
Liittämismaksu on 9,99 puntaa. Taulukko 12A (jatkoa) 
Järjestelyt, joilla autetaan asiakkaita 
valvomaan puhelinkulujaan 
ei tietoja 
ei tietoja 
Digitaaliseen keskukseen kytketyt 
käyttäjät saav at kirjallisen varoituk­
sen, jos puhelumaksut ovat saa­
vuttaneet määritetyn rajan. Oletus­
arvo on 10 000 sillinkiä, mutta sitä 
voidaan pyydettäessä muuttaa. 
Asiakkaat voivat myös pyytää 
tariffitietoja. 
ei tietoja 
ei tietoja 
Ei sääntelvvn liittyviä velvoitteita. 
Osana yleispalvelun takaamiseen 
tähtäävää uutta järjestelmää BT.lla 
on tarkoitus ottaa käyttöön uusi 
palvelu, jossa asiakkaat voivat 
määrätä etukäteen rahamäärän, 
jonka he käyttävät puheluihinsa. Onko tarjolla maksujen 
"lykkäysjärjestehjä^ 
Ei maksujen lykkäystä, jos on 
kyse ensimmäisestä 
liittvmästä. 
ei 
Ei. Jos ensimmäinen liittvmä 
maksaa vii 5 000 sillinkiä. 
liittämismaksu on maksettava 
etukäteen. 
ei tietoja 
ei tietoja 
Ei sääntelvvn liittyviä 
velvoitteita. 
Erissä suoritettava liittämis­
maksu: ensimmäisen liittymän 
avaamismaksu jaetaan viiteen 
neljännesvuosittaiseen erään. 
BT ei veloita kävtössä olevan 
liittymän siirrosta, joten liit­
tämismaksu on tällaisessa 
tapauksessa 9,99 puntaa. Onko joitakm asiakkaita 
koskevista vakuus-
vaatimuksista luovuttu? 
Vakuusv aatimuksista 
voidaan tapauskohtaisesti 
luopua pyynnosta. 
Vakuuksia ei vaadita. 
Yleisia vakuus-
vaatimuksia ei ole. Jos on 
hwin todennakoista. etta 
laskuja jatetaan 
maksamatta. PTA v oi 
vaatia vakuutta. 
Operaattori voi pyytaa 
vakuutta, mutta kaytan-
nossa oikeutta ei kavteta. 
ei tietoja 
Ei saantelwn liittwia 
velvoitteita. 
Puhelumaarat: 
uusia asiakkaita 
pyydetaan sopimaan 
puhelukustannusten 
emmmaismaara, mika 
poistaa pitkalti 
vakuuksien tarpeen. Onko asiakkaiden 
kaytettavissa laskujen 
~eimakkomaksujarjestelyw? 
Laskut v oidaan tapaus­
kohtaisesti maksaa pyynnosta 
etukateen 
ei 
Kolmen kuukauden 
liittvTnavuokra on maksettava 
etukateen. 
ei tietoja 
\rain liittyman kiinteat 
kuukausimaksut voi maksaa 
etukateen. 
Ei saantelwn liittwia 
velvoitteita. 
BT on ilmoittanut ottavansa 
y leispalvelun takaamiseen 
liittyvan uuden jarjestelyn 
vhtevdessa kavttoon uuden 
palvelun, jossa asiakkaat 
voivat maarittaa etukateen 
rahamaaran, jonka he 
kayttavat puheluihinsa. 
28-
Maa 
B 
DK 
D 
EL 
E 
F 
1RL 
*/jyr/.'' J • , Taulukko 12B 
Tarjotaanko asiakkaille 
"valinnaista puhelunestoa'' kulujen 
rajoittamista varten? 
Valinnaisen puheluneston saa lisä­
maksullisiin palveluihin. 
Kyllä, operaattorien on tarjottava 
valinnainen puhelunesto. 
ei tietoja 
Kaukopuheluiden esto on 
mahdollinen digitaalisten keskusten 
osalta. 
Valinnaisen puheluneston saa lisä­
maksullisiin palveluihin. 
Valinnaisen puheluneston saa 
koodilla (acces selective 
modulable) tai automaattisella 
estolla. 
Tiettyjen lisämaksullisten 
palvelujen käyttö edellyttää omaa 
tunnusta (PIN-koodia). 
Niiden asiakkaiden saatavilla, 
joiden puhelin on kytketty 
digitaaliseen keskukseen. : Erityistoimenpiteet, joilla autetaan kuluttajia valvomaan kulujaan - osa B 
(Lahde: jasenvaltioiden vastaukset komission kysetyyn vuonna 1997) 
Onko tarjolla puheluerittely tai muita keinoja 
kulujen seuraamiseksi? 
Ulkomaanpuhelut eritellään automaattisesti, ja 
erittelyn saa my ös kotimaanpuheluihin. 
Kyllä, puheluerittely sisältyy palvelun hintaan, ja 
se toimitetaan pyydettäessä. 
ei tietoja 
Puheluerittelyn saa pyynnöstä kaikissa 
tapauksissa, joissa käytössä on digitaalinen 
keskus. Erittelyssä on mm. tiedot kaikista 
kaukopuheluista. 
Puheluerittelyn saa vuoden 1997 lopusta lähtien 
(paikallispuhelujen osalta ainoastaan pyynnöstä) 
Yli 74 sentiimin puheluista on toimitettu 
v eloituksetta puheluerittely pyydettäessä vuoden 
1997 syyskuusta alkaen. 
Puheluerittely alueellisista puheluista, kotimaan 
kaukopuheluista tai ulkomaanpuheluista on 
yleensä saatavilla maksua vastaan. 
ei tietoja Operaattorien velvoite tarjota Hpehmeä 
verkkoyhteyden katkaisu" 
Yksityisasiakkaiden osalta voidaan 
soveltaa pehmeää verkkoyhteyden 
katkaisua, jos laskua ei ole maksettu. 
ei ole 
ei tietoja 
Ei ole. Voimassa olevan lainsäädännön 
mukaan verkkoyhteyden voi katkaista 
lopullisesti aikaisintaan 30 päivän 
kuluttua siitä, kun käyttäjälle on lähetetty-
asiasta kirjallinen ilmoitus. 
Ei. Telefönica de Espana S.A. voi 
kuitenkin katkaista verkkoyhteyden 
pehmeästi. 
Pehmeä verkkoyhteyden katkaisu on 
mahdollinen. Jos laskua ei ole maksettu, 
France Telecom ehdottaa maksuaika­
taulua ja estää lähtevät puhelut (paitsi 
ilmaispalvelupuhelut tai puhelut hätä­
numeroihin). 
ei ole 
Pehmeä verkkoyhteyden katkaisu on 
mahdollinen (vain puhelut hätänumeroihin 
sallitaan). Jarjestehja koskevien tietojen 
jn!k^i<nnra»tmnik«*f 
ei ole 
Operaanorien on asiakkaiden 
pyynnosta ilmoitettav a 
palveluita koskevat ehdot 
tilauksen vhtevdessa. 
ei tietoja 
Palv eluntarjoajan on 
julkaistava kaikki tilausehdot 
ja tariffit v oimassa olevan 
lainsaadannon mukaisesti. 
Ehtojen on oltava julkisesti 
kayttajien saatavilla. 
Tietojen antaminen ylla 
mainituista jarjestelyista on 
pakollista. 
ei tietoja 
Tiedot jarjestelyista julkaistaan 
virallisessa lehdessa ja 
puhelinluettelossa. 
29-
Maa 
L 
NL 
A 
-
P 
FIN 
s 
JJK;... . 
,: """''"''"-, 
P&%;,^'' 
t%/}%%'iif/'L 
%^^m$ 
^^^» Tarjotaanko asiakkaille 
'Valinnaista puhelunestoa~ kulujen 
rajoittamista varten? 
Valinnaisen puheluneston saa 
ulkomaanpuheluihin, puheluihin 
tiettyihin numeroihin tai kaikkiin 
puheluihin, joista veloitetaan. 
Valinnaisen puheluneston lisä­
maksullisiin palveluihin saa 
veloituksetta. 
Digitaaliseen keskukseen kytketyt 
käyttäjät voivat saada v alinnaisen 
puheluneston, joka koskee soittoja 
tietyille alueille. 
Valinnaisen puheluneston saa 
veloituksetta nauhoitettuihin tieto-
tai viihdepuhelinpalveluihin. 
Saatavilla ovat liittvmäkohtainen 
rajoitus ja valinnainen puhelun-
esto. 
Saatavilla on valinnainen 
puhelunesto lisämaksullisiin 
palveluihin. 
Useimmat BT:n asiakkaat voivat 
saada puheluneston lisämaksua 
vastaan, ja kaikki BT:n asiakkaat 
voivat estää lähtevät puhelut ja 
puhelut lisämaksullisiin palve­
luihin. Muut yhtiöt tarjoavat 
samankaltaisia palveluja. Taulukko 12B (jatkoa) 
Onko tarjolla puheluerittely tai muita keinoja 
kulujen seuraamiseksi? 
Puheluerittely toimitetaan pyydettäessä, ja se 
edellyttää kuukausivuokran maksamista. 
Asiakas v oi saada puheluerittelyn, mutta v ain 
tilauksesta: tilauksen vhtevdessä asiakas voi 
ilmoittaa, kuinka y ksityiskohtaisen erittelyn hän 
haluaa. 
Digitaaliseen keskukseen kytketyt käyttäjät 
saav at puheluerittelyn lisämaksua vastaan. 
Puheluerittelvn saa v eloituksetta. 
Operaattorin on eriteltävä puhelut veloituksetta. 
ja jos lasku ylittää 150 markkaa, erittely on 
toimitettava ilman eri pyyntöä. 
Puheluterittely toimitetaan pyydettäessä ja 
veloituksetta. 
Kaikki BT:n asiakkaat saavat puheluerittelyn 
veloituksetta. Täydellinen erittely toimitetaan 
pyydettäessä, joskin useimpien asiakkaiden 
mielestä 40 penceä kalliimpien puheluiden 
erittely riittää. Muut yritykset tarjoavat 
samankaltaisia palveluja. Operaattorien velvoite tarjota "pehmeä 
verkkoyirteyden katkaisu" 
ei tietoja 
ei ole 
Operaattorin on lähetettävä maksu­
muistutus, jonka uusi maksuaika on 
vähintään kaksi viikkoa. PTA rajoittaa 
aluksi ainoastaan lähteviä puheluita. 
"Pehmeää verkkovhtevden katkaisemista" 
koskev a velvoite sisältvv yleisestä 
puhelinpalvelusta annettuun uuteen 
asetukseen. 
ei ole 
ei ole 
BT ja useimmat muut teleyhtiöt ottavat 
OFTELin kanssa kävmiensä neuvot­
telujen tuloksena piakkoin käyttöön 
järjestelyn, jossa pelkästään lähtevät 
puhelut estetään. Järjestelystä on sovittu 
vapaaehtoisesti. Jarjestelyja koskevien tietojen 
juJkaisuvaatimukset 
ei tietoja 
Operaattorien on julkaistava kaikki 
tarpeelliset tiedot yieisissa 
ehdoissaan 
ei tietoja 
Seka erityistariffeista etta pien-
kavttdtariffeista on saadettv alaa 
koskevassa lainsaadannossa. 
Operaattorien toimitusehdot on 
julkaistav a kirjallisina ja niiden on 
oltava yieison saatavilla veloituk­
setta. 
eiole 
Yksityiskohtaiset tiedot julkaistaan 
kuluttajaoppaissa seka puhelin-
palvelujen ehdot sisaltavissa 
oppaissa ja yhtioiden muissa 
julkaisuissa. 
30-
Maa 
B 
DK 
D 
EL 
E 
F Otetaanko vuonna 1998 käyttöön 
yleispalvelun rahoitusjärjestelmä? 
ei 
Ei suunnitelmia, sillä vakiintunut 
operaattori ei ole toistaiseksi 
ilmoittanut, että sille aiheutuisi 
yleispalveluvelvoitteen 
hoitamisesta nettokustannuksia. 
kyllä 
Yleispalvelun määrittelyä, laajuut­
ta ja kustannuksia koskevan tutki­
muksen odotetaan valmistuvan 
ennen huhtikuuta 1998. 
Telemarkkinakomitea päättää, 
aiheutuuko yleispalveluvelvoit­
teesta haittaa yleispalvelua 
tarjoavalle operaattorille 
kilpailutilanteessa. 
kyllä Taulukko 13: Yleiskatsaus yleispalvelun rahoitusjarjestelmiin 
(Lahde: jasenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Jos järjestelmä otetaan käyttöön vuonna 1998, 
millaisena^ se toteutetaan? 
ei tietoja 
ei tietoja 
Televiestintälaissa (tuli voimaan 1.8.1996) säädetään, 
että y leispalv elua tarjoav at toimiluvan haltijat saav at 
korv auksen yieispalv elun tarjoamisesta aiheutuvista 
tappioista. Korvaus v astaa kansallista yleispalvelu­
rahastoa. 
ei tietoja 
ei tietoja 
Kansallinen yleispalvelurahasto perustettiin vuonna 
1997. Lisäksi maantieteellisesti kattavan palvelun 
tarjonnasta aiheutuvat nettokustannukset korvataan 
yhteenliittämisestä perittävillä lisämaksuilla^** enintään 
31.12.2000 saakka. Onko olemassa järjestelmä, jota et tällä hetkellä käytetä? 
Vuodeksi 1998 on suunnitteilla yleispalvelurahasto, mutta se otetaan käy­
västä vuonna 2000. 
ei 
Yleispalvelun rahoitusjärjestelmä ("Ausgleichsmechanismus") voimaan 
1.1.1998. Yleispalveluvelvoite koskee operaattoreita kuitenkin vain, jos 
y leispalv elun todetaan olevan vapaan kilpailun v allitessa puutteellista. 
NTC pohtii tehdy ssä tutkimuksessa esitettyjen suositusten perusteella, mii 
ja millä tavoin yleispalvelun rahoitusjärjestelmä olisi syytä ottaa maassa 
käyttöön. 
Televiestintälaissa säädetään kansallisesta yleispalvelurahastosta, mutta 
maassa käytetään myös yhteenliittämisestä perittäviin hsämaksuihin 
perustuvaa järjestelmää, kunnes rahasto on perustettu. 
Yleispalvelun rahoitusjärjestelmä on jo otettu käyttöön. 
53 (i) kansallisena yleispalvelurahastona tai (ii) hsämaksujärjestelmänä tai (iii) suoraan valtiontukeen perustuvana järjestelmänä. 
54 Ylimääräinen lisämaksujärjestelmä vastaa nk. liittymistä aiheutuvien tappioiden korvausta, joka on erotettava yleispalveluvelvoitetta koskevista korvauksista 
31-
Taulukko 13 (jatkoa) 
Maa Otetaanko vuonna 1998 käyttöön 
yleispalvelun rahoitusjärjestelmä'7 Jos järjestelmä otetaan käyttöön vuonna 1998, 
millaisena55 se toteutetaan? Onko olemassa järjestelmä, jota ei tällä hetkellä käytetä? 
IRL Yleispalvelun rahoitusjärjestelmiä 
otetaan käyttöön aikaisintaan 
1.1.2000 alkaen (telemarkkinoiden 
vapauttamisen ajankohta) ei tietoja Yleispalv eluvelvoitteen aiheuttamasta mahdollisesta epäoikeu­
denmukaisesta rasitteesta keskustellaan, kun yhteenliittämisestä 
annettu direktiivi 97/33/EY on saatettu osaksi kansallista 
lainsäädäntöä. 
I kvllä ei tietoja ei 
-1^ ei ei tietoja 2.3.1997 säädetyllä televiestintälailla perustettiin yleispalv elu-
järjestelmä, mutta periaatteita ja menetelmiä ei ole määritelty. 
ML ei ei tietoja Mitään järjestelmää ei ole perustettu tähän mennessä. Yleispal­
velua koskeva menettely sisälKtettäneen lainsäädäntöön. 
Ei. mutta vuoden 1997 
televiestintälaissa säädetään 
yleispalvelun 
rahoitusjärjestelmästä. Kaikkien puhelinmarkkinoiden toimijoiden, joiden 
tulot ovat yli 250 miljoonaa sillinkiä, on osallistuttava 
korvauksiin oman markkinaosuutensa mukaisesti. 
Korvausten hallinnoinnista vastaa kansallinen 
sääntelyviranomainen. Järjestelmä tulee voimaan v ain, jos kansalliset sääntely­
viranomaiset hyväksyvät korvauspyynnön. Jos yleispalvelun 
tarjoajan markkinaosuus on yli 80 %, korvauksia ei voi vaatia. 
ei tietoja ei tietoja Asetuksen/lain N:o 40/95 mukaan toimiluvan haltijan on erikseen 
näytettävä toteen yleispalveluv elvoitteen hoitamisesta aiheutuvat 
kustannukset ja toimitettava tiedot hyväksymistä varten komitealle, 
johon kuuluu mm. ICP:n ja toimiluvan haltijan edustajia ja jonka 
on tehtävä päätös 30 päivän kuluessa. Jos komitea hyväksyy 
kustannukset, aloitetaan laskentakäytännön kattava 
tarkastusseuranta. Jos komitea ei hyväksy kustannuksia, aloitetaan 
neuvottelut muiden operaattorien kanssa, jotta saadaan selville, 
voiko joku muu operaattori tehdä edullisemman tarjouksen 
samantasoisen yleispalvelun hoitamisesta. 
<&&&$& ei ei ei 
ei ei tietoja Jos yleispalveluvelvoitteen kustannusten erityisrahoitus on 
tulevaisuudessa tarpeen, Ruotsi soveltaa rahastomallia. 
ei ei tietoja OFTEL on ehdottanut, että perustettaisiin työryhmä laatimaan 
suunnitelma yleispalvelun rahoitusjärjestelmästä. 
55 (i) kansallisena yleispalvelurahastona tai (ii) lisämaksujärjestelmänä tai (iii) suoraan valtiontukeen perustuvana järjestelmänä. 
-32-
Taulukko 14: Yleispalveluvelvoitteita koskevat kustannusarviot 
Euroopan unionin jäsenvaltioissa 
(Ulule: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa Mitka" ovat (yhtcisoii lainsaadannossA mflaritellysta) yleispalveluvelvoitteesta aiheutuvat arvioidut 
nettomaaraisct kokonaiskustannukset kansallisella tasolla? 
_^___ Absoluuttisosti Proscntteina puhelintoiminnan IJikevathdosta %. 
^„^ c' virallisia arvioita ei virallisia arvioita 
sill^BSIllI c' tictoja ei tietoja 
l^plllllili Deutsche Telekom ei tahan mennessa ole Deutsche Telekom ei tahan mennessa ole antanut 
I^^^iiill antanut yleispalvcluvclvoittcisiin liittyvia yleispalveluvelvoitteisiin liittyvia lukuja. 
;MKIl81l lukuja. 
^^Sfi'W^ Cl tietoja ei tietoja 
T&fflP* 32-55 miljardia pesctaa 2,1-3,7 % (Telefonica do Espanan liikevaihdosta) 
F W 4 X29 miljardia frangia vuodcksi 1997 5,5 % (kiintean puhelintoiminnan tuloista vuonna 
6, 043 miljardia frangia vuodcksi 1998 1997)56 
IRL ei tietoja ei tietoja 
I Ei virallisia arvioita tahan mennessa. Ei virallisia arvioita tahan mennessa. 
L ei tictoja ci tictoja 
:^ffi||li;||l|i||| 377 miljoonaa guldenia (vuonna 1995) 5,5 % koko liikevaihdosta (vuonna 1995) 
Hllllllliil ei tietoja ei tietoja 
'^^^f-w'-;^W- Tyoryhma arvioi yleispalveluvclvoitteen ci tictoja 
[ hoitaniiscsta aiheutuvat ncttokustannuksct. 
FIN Ylcispalvelusta aiheutuvia ncltokustan- Yleispalvelusta aiheutuvia ncttokustannuksia ci ole 
nuksia ci ole laskcttu, sillii yksikaan laskcttu, silla yksikaan opcraattori ci ole vaatinut 
opcraattori ci ole vaatinut rahoitusjarjestclya. 
rahoitus jarjcstelya. 
S PTS tarkastclec parhaillaan ylcispalvclu- PTS tarkastclec parhaillaan ylcispalvclu-
vclvoiltccsta aiheutuvista kustannuksista vclvoittccsta aiheutuvista kustannuksista laadittuja 
laadittuja tutkimuksia (yhden on tchnyt tutkimuksia (yhden on tchnyt Telia ja yhden 
Telia ja yhden konsulttiryhma). konsulttiryhma). 
UK Kun hyotyja ci otcta huomioon, Vastaa 0,8-1,6 % BT:n kotimaan liikevaihdosta 
kustannustcn arvioidaan olevan 40-80 tilikaudclla 1996/97. 
miljoonaa puntaa. Hyodyt huomioon ottacn 
ncttokustannustcn arvioidaan kuitenkin 
olevan vahaisia. 
56 Tietyille knytlnjnryluiiillc tarkoiteltuja erityistariffeja ci ole otettu huomioon. 
33-
LIITE II 
PuhelintarilTien kohtuuhintaisuus ja kehitys 
kuluttajaryhmittäin 
(perustuu Eurodata Foundationin tekemään riippumattomaan 
tutkimukseen) 
34 
Peruspuhelinpalvelun hintojen ja kohtuuhintaisuuden kehitys 
(perustuu Eurodata Foundationin tekemään riippumattomaan tutkimukseen) 
Johdanto 
Tilaajan puhelinpalvelusta maksama todellinen hinta riippuu puhelimen käytöstä ja siihen liittyvistä 
paikallispuhelujen, alueellisten puhelujen, kotimaan kaukopuhelujen ja ulkomaanpuhelujen tariffeista 
sekä toistuvasta kiinteästä vuokrasta ja kertaluonteisesta puhelinliittymän asennus- ja 
liittämismaksusta57. Peruspuhelinpalvelun hintojen ja kohtuuhintaisuuden seurannassa olisikin 
otettava huomioon kaikki nämä tekijät. 
Tämä liite sisältää graafiset esitykset kehityksestä kaikissa EU.n 15 jäsenvaltiossa. Käyrädiagrammien 
avulla58 voidaan seurata peruspuhelinpalvelun hintakehitystä ja kohtuuhintaisuutta erilaisten 
käyttäjäryhmien osalta. Kolmen erilaisen kuluttajaryhmän käyttötottumusten kuvaamiseksi on 
määritelty kolme käyttäjäprofiilia, jotka ovat keskiverlokäyttäjä ("50 %:n käyttäjä", jonka 
puhelinkulut vastaavat keskitason käyttöä), pienkäyttäjä ("25 %:n käyttäjä", jonka puhelinkulut 
vastaavat käytön määrän osalta alimpaan kvartiiliin kuuluvien käyttäjien kulutusta) sekä 
minimikäyltäjä ("10 %:n käyttäjä", jonka puhclinkustannuksct vastaavat alimpaan dcsiiliin kuuluvien 
käyttäjien kulutusta). Nämä kolme "koria" cli käyttäjäprofiilia on määritelty, jotta eri käyttäjäryhmiä 
koskevia hinnanvaihteluja voitaisiin tutkia erityisesti vähävaraisten kuluttajien osalta. Niiden avulla 
tarkastellaan myös tarjolla olevien erityisten picnkäyttötarifficn vaikutuksia. Korit kattavat sekä 
kiinteät maksut että edustavan määrän kotimaan- ja ulkomaanpuheluja. Korien koko perustuu 
puhelujen lukumäärään, kun taas puhelimen käytön profiili on määrittyy sen mukaan, miten puhelut 
jakaantuvat puhelun kohteen sijainnin, vuorokaudenajan ja ajanjakson sekä puhelun keston mukaan. 
Kokonaiskustannukset ovat kehittyneet eri tavalla kunkin kolmen käyttäjäryhmän osalta. 
Minimikäyttäjä (10 %:n käyttäjä) soittaa vähän, joten kustannukset muodostuvat ensisijaisesti 
kiinteistä maksuista. Keskivcrtokäyttäjällä (50 %:n käyttäjällä) puhelimen käytöstä aiheutuvien 
maksujen osuus kokonaiskustannuksista on paljon suurempi. Pienkäyttäjän (25 %:n käyttäjän) 
käyttömaksut sijoittuvat näiden kahden käyttäjäryhmän väliin. 
Käyttäjäprofiileja koskevien laskentaperusteiden määrittelyt59 
Graafiset esitykset kattavat vuodet 1990 sekä 1993 1997. Kunkin vuoden tariffina on käytetty vuoden 
alun tariffia lukuun ottamalta vuotta l(W7, jonka osalta on käytetty vuoden puolivälin (syyskuu) 
tariffia 
Graafisissa esityksissä käytetyt tariffit ovat yksityiskäyttäjien tariffeja, ja kaikki maksut ja 
kustannukset on ilmoitettu kansallisessa valuutassa. Kustannuksiin sisältyy arvonlisävero (alv) silloin, 
kun se on tarkoituksenmukaista. Kertaluonteista asennusmaksua vastaavat poistot on jaksotettu 
viidelle vuodelle. Koreihin sisältyvät kaikki puhelunmuodostus- ja vähimmäismaksut. 
Inflaatioprosentti on laskettu käyttäen indeksiä, jonka perusvuosi on 1990. Taulukossa 1 on esitetty 
dcflaatiokertoimct, joilla nimellistariffikorcja on korjattu kansallisten kuluttajahintojen muutosten 
huomioon ottamiseksi. 
57 Jotta puhelimen käytön kokonaiskustannuksista saataisiin todenmukainen kuva, puhelimesta aiheutuvia 
kustannuksia koskevaan laskelmaan olisi lisättävä kertamaksuna suoritettavaan liittymän asennusmaksuun 
perustuva vuotuinen poistoarvo. 
58 Käyrät perustuvat Lontoossa toimivan Eurodala Foundationin komissiolle tekemään tutkimukseen. 
59 Kolmen käyttäjäprofiilin laadinnassa on käytetty seuraavia tietolähteitä: (i) OECD:n hintakoria kansallisen 
yleisen puhelinverkon (PSTN) osalta, (ii) OFTELin vuonna 19% tekemää tutkimusta keskivertokäyttäjän 
laskutuksesta, (iii) Ruotsissa vuonna 1997 tehtyä tutkimusta puhelimen käytöstä, (iv) Yhdistyneen 
kuningaskunnan Low Cost Unitista saatuja tietoja, (v) Alankomaista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja 
Kreikasta saatuja muita tietoja. 
35 
Reaalihintojen kehityksen seurannassa käytetyt hintojen deflaatiokertoimet 
Euroopan unionin 15 jäsenvaltiossa m 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 
100 104,2 
102,5 
103,8 
119,8 
106,4 
103,2 
103,0 
104,7 
102,8 
103,2 
103,0 
112,1 
105,6 
101,4 
104,6 106,6 
104,5 
108,0 
137,7 
113,2 
105,7 
105,7 
110,6 
108,3 
106,4 
107,0 
122,3 
109,9 
103,7 
109,8 110,0 
105,1 
113,1 
155,8 
119,5 
108,0 
107,6 
116,5 
110,7 
108,7 
110,5 
130,4 
114,6 
110,1 
113,4 113,3 
106,9 
116,2 
175,0 
125,3 
110,3 
110,6 
121,9 
113,3 
110,7 
114,1 
137,0 
116,2 
112,8 
116.4 115,3 
109,0 
118,4 
189,9 
131,1 
112,1 
112,9 
129,0 
114,1 
113,4 
115,9 
142,7 
116,5 
115,5 
119,5 117,9 
111,4 
120,5 
206,1 
135,5 
114,1 
114,1 
134,6 
115,6 
114,9 
118,7 
147,4 
118,3 
118,0 
122,5 119,9 
113,6 
123,1 
218,6 
138,5 
116,5 
115,8 
138,5 
117,5 
117,3 
121,0 
150,7 
119,9 
119,1 
125,4 
60 Hintojen deflaatiokertoimet perustuvat yksityisen kulutuksen hintaindekseihin kussakin Euroopan unionin 
jäsenvaltiossa (lähde: Eurostat). 
36 
Itävalta; perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset kflyttfljnntaksut kansallisessa valuutassa arvonlMvero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 9000.00 
8000.00 
7000.00 
6000.00 
5000.00 
4000.00 
3000.00 
2000.00 
1000.00 •Kiinteät 
• Yhteensä 
0.00 4— 
1990 1— 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
37 
Belgia: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttömaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10%) 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 14000.00 
12000.00T 
10000.00 
8000.00+ 
6000.00 
4000.00 
2000.00 
0.00 
1990 1991 i t i t- 1 — 1 
1992 1993 1994 1995 1996 1997 
38 
Tanska: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Mini mi käyttäjä 
(10 %) 
1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 2000.00 
1800.00 
1600.00 
1400.00 
1200.00 
1000.00 
800.00 
600.00 
400.00 
200.00 
0.00 
1990 -Kiintettt 
-Yhtaansfl 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 3000.00 -I 
2500.00-
2000.00 
1500.00 
1000.00 
500.00 
0.00 i 
1990 -• 
1991 i 
1992 e. 
» 
-•• •-» 
1993 t 
1994 — f— 
1995 •* 
-•- •+ — 
1996 —•— Kiintettt 
—•— Yhteensfl 
, 
1997 
39 
Suomi: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset kflyttfljflmaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 1000.00-r 
900,00 
800,00 
700,00 
600.00 + 
500.00 
400.00 
300,00 
200.00 
100,00 
0,00 
1990 •Kiinteät 
•Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 --I 
1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 1400.00 
1200.00 
1000.00 
800.00 
600.00 
400.00 
200.00 
0.00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 1800.00 
1600.00 
1400.00 
1200.00 
1000.00 
800.00 
600.00 
400.00 
200.00 
0.00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
40 
Ranska: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10%) -Kiinteät 
-Yhteensä 
1994 —^ -+— 
1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 1400 00 
1200.00 
1000.00+ 
800.00 
600.00 
400.00 
200.00 
0.00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 2000.00 
1800.00 
1600.00 
1400.00+ 
1200.00 
1000.00 
800.00 
600.00 
400.00 
200.00 
0.00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
41 
Ranska: pien käyttö tariffi « 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Mini mi käyttäjä 
(10%) 
1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
1992 1994 1995 1996 1997 
r>l Abonnement Modéré -lariffijärjcslclma on tarkoiteltu käyttäjille, joiden kuukausilaskut ovat alle 204 frangia. 
France Telecomilla on myös automaattinen järjestelmä* käyttäjille, joiden puhclinkustannuksct ovat alle 9, 23 
frangia kahdessa kuukaudessa. Tiimiin ansiosta kiinteä maksu (vuokra) on alhaisempi. 
42 
Saksa: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Mini mi käyttäjä 
(10 %) 350,00 T 
300,00 f 
250,00 
200.00 
150,00 
100,00 
50.00 
0,00 
1990 • Kiinteät 
-Yhteenstl 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 450.00 
400.00t 
350.00 
300.00 
250.00 
200.00 
150.00 
100.00 
50.00 
0.00 
1990 • Kiinteät 
•Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 700.00 
600.00 
500.00 
400.00 
300.00 
200.00 
100.00 
0.00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
43 
Kreikka: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 
0.00 
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
44 
Irlanti: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 200.00 
180,00 
160,00 
140.00 
120,00 
100,00 
80,00 
60,00 
40,00 
20.00 
0,00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 250.00 i 
200.00 
150.00' 
100.00 
50.00 
0.00 
19 30 t t 
1991 1992 •«-^^_ 
t 
1993 """""*""•• 
i 
1994 i 
1995 - - i -
1996 ——• -•—Kiinteat 
-A—Yhteensa 
i 
1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 400.00 
350.00' 
300.00 
250.00 
200.00 
150.00' 
100.00 
50.00 ' 
U.UU r 
1990 1991 1992 "•-—-—. 
1993 —* 
.—^ 
1994 » 
1995 • 
1996 —•— Kiinteat 
-*—Yhteensft 
• 
1997 
45 
Italia: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 250000i 
200000. 
150000 
100000 
50000 
0 
1990 . , 
1991 —.,.__. . 
1992 —i 
1993 • t- - -
1994 ... —,-
1995 1996 -•—Kiinteflt 
-A-Yhteensa 
1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 350000 
300000 
250000 
200000 
150000 
100000 
50000 
O 
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 600000T 
500000 
400000 
300000 
200000 
100000 
O 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
46 
Italia: picnkäyttötariffi « 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10%) 250000 
200000 
150000 
100000 
50000 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
62 Järjestelmä otettiin käyttöön vuonna I994. Siinä on nykyään kaksi maksukynnystä: jos laskentayksikköjä on 
alle 50 kuukaudessa, yksikköhinta on 50 liiraa (+ alv). Jos taas yksikköjä on 50-1 K) kuukaudessa, 
yksikköhinta on 346 liiraa ( » alv). Tämän kynnyksen yläpuolella yksikköhinta on I27 liiraa (+ alv). 
Uillymävuokra on alennettu X 300 liiraan kuukaudessa. 
47 
Luxemburg: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
inimikayttaja 
(10 %) 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 6000.00 
5000.00 
4000.00 
3000.00 
2000.00 
1000.00 
0.00 
1990 t 
1991 •••»-• 
1992 • - i 
1993 * 
* 
1994 • i — 
199S - • 
1996 -e-KHnteat 
-*—Yhteensfl 
— i 
1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 9000.00 
8000.00 
7000.00 
6000.00 
5000.00 
4000.00 
3000.00 
2000.00 
1000.00 
0.00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
t - —t—• -—- -• 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
46 
Alankomaat: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 400.00 -, 
350,00 
250,00 
200,00 
150,00 
100,00 
50,00 
0.00 i 
1990 f 
1991 t 
1992 *— 
-1 
1993 —-—* 
• 
i 
1994 • - t - ---
1995 i— -
1996 -•— Kiinteftt 
-A— Yhteensa 
1 
1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 600.00 
500.00 
400.00 
300.00 
200.00 
100.00 
0.00 
1990 -»i—•—Kiinteät 
-*-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
49 
Alankomaat: pienkäyttötariffi « 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 400,00 
350,00 
300.001 
250.00 
200.00 
150.00 
100.00 
50.00 
0,00 
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 600,00 
500.00 
400,00 
300,00« 
200,00 
100,00 
0,00 » 
1990 i 
1991 • 
1992 . *—— 
• —* • ~ 
i i 
1993 1994 er-"""*" 
i 
1995 ) 
1996 -•—KiinteM 
-*—Yhteensa 
i 
1997 
63 BclBudget-järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1997. Siinä asiakas voi saada alennetun liittymavuokran sillä 
edellytyksellä, että hän maksaa kotimaan kaukopuheluista ja ulkomaanpuheluista perustariffeihin (BelBasis) 
verrattuna kolminkertaisen hinnan. 
50 
Portugali: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaanlukien) multaan foltiertV **?- '^ -' 
Mini mi käyttäjä 
(10%) 25000.00 
20000,00 
15000.00 
10000.00 
5000,00 
1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 -•—Kiinteat 
-*— Yhteensa 
1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
§8888 
10000.00 
5000.00 
0.00 
19 90 i 
1991 i 
1992 £ . 
. + 
1 
1993 -t- -
i 
1994 • •""" 
i 
1995 —- * — 
1996 -•— Kiinteat 
-*— Yhteensa 
i 
1997 
Keskiverto-
kayttaja 
(50 %) 60000.001 
50000.00 
40000.00 
30000.00 
20000.00; 
10000.00 
0.00 
19 •-• 
90 1 
1991 t 
1992 * 
* 
1 
1993 «r—_^__ 
* 
e .—~+ 
1 • 1 • -
1994 1995 *—. 
i 
1996 —. 
1 
19S —•—Kiinteat 
-*- Yhteensa 
7 
51 
Espanja: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuuta^a arvonlisävero mukaaai lui J *&&* VgC;-.' Sk^-^ 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 35000.00 
30000.00 
25000.00 
20000.00 
15000.00. 
10000.00 
5000.00 
0.00 i 
1990 i 
1991 i 
1992 * ' 
i 
1993 i 
1994 i 
1995 i 
1996 . -•—KiinteM I 
-*-Yhteensa | 
i 
1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 35000.00 
30000.00, 
25000.00 
20000.00 
15000.00 
10000.00 
5000.00 
0.00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 — i i 
1996 1997 
52 
Ruotsi: perustariffi 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 1800.00 
1600,00 
1400,00 
1200,00 
1000,00; 
800,00 
600,00 
400,00 
200,00 
0,00 
19 90 i 
1991 1992 i 
1993 i 
1994 1995 1996 -•—Kiinteat 
-A—Yhteensa 
i 
1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 
53 
Ruotsi (Telia): pienkäyttötariffi « 
Reaalihintojen kehitys 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) 
Minimikäyttäjä 
(10%) 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
64 Telia Mini on palvelu asiakkaille, joiden puhelumaksut ovat alle 100 kruunua neljännesvuosittain. Siinä 
neljännesvuosittainen liittymävuokra on 100 kruunua tavanomaista vuokraa pienempi, mutta puhelumaksut 
ovat kaksinkertaisia. 
54 
Yhdistynyt kuningaskunta (BT): perustariffi 
Reaalihintojen kehitys ; 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) . J' .;• ;'' ' C 
Minimikäyttäjä 
(10%) 140,00 
120,00 
100.00 
80.00 
60.00 
40.00 
20.00 
0.00 
1990 -Kiinteät 
-Yhteensä 
1991 1992 ,— 
1993 1994 1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
1990 -Kllnleal 
-Yhteensä 
1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 
Keskiverto-
käyttäjä 
(50 %) 
sâWtaÉâattsVÉiMttfSÉVaBHi 
55 
Yhdistynyt kuningaskunta (BT): pien käyttö tariffi «f a 
Reaalihintojen kehitys "SÄV^ 
(vuosittaiset käyttäjämaksut kansallisessa valuutassa arvonlisävero mukaan lukien) *^^,^ 
Minimikäyttäjä 
(10 %) 
1992 1994 1995 1996 1997 
Pienkäyttäjä 
(25 %) 
65 "Picnkäyttötariflljärjestclinä" ("Low User" scheme) otettiin käyttöön vuonna 1996, ja se korvasi käytännössä 
Supportline-vaihtochdon. Pienkäyttötariflijärjestelmässä liittymävuokraa alennetaan, kun käyttö jää alle tietyn 
kynnysarvon. Alennus on suurempi kuin käyttömaksu, jonka perusteella se on laskettu. Tämä selittää sen, että 
ylemmässä käyrästössä kokonaiskäyttökustannukset ovat pienemmät kuin kiinteät kustannukset. 
56 
LIITE III 
Seurantatutkimus Internetin käytöstä 
ja Internet-yhteyksistä 
57 
KEHITTYNEIDEN PALVELUJEN KÄYTTÖMAHDOLLISUUDET 
Kehittyneiden palvelujen käyttö Internet mukaan lukien 
Tärkein kehityssuuntaus vuoden 1996 maaliskuun tiedonannon jälkeen on ollut Internetin käytön 
erittäin voimakas lisääntyminen. Internet-palvelinten määrä Euroopan maissa kasvoi vuonna 1997 
noin viiteen miljoonaan66, mikä merkitsi noin 50 prosentin vuosikasvua. Käyttäjien kokonaismäärää 
on vaikea seurata muuten kuin kyselytutkimuksilla. Jäsenvaltioilta saadut vastaukset komission 
kyselyyn esitetään liitteen III taulukossa 1 niiltä osin kuin tietoja on ollut saatavilla. 
Myös kehittyneiden palvelujen (esimerkiksi sähköposti, dataliikenne, tiedostojen siirto, 
multimediayhteydet jne.) todellisesta käytöstä on vaikea antaa selkeää kuvaa. Useimmissa tapauksissa 
kuluttaja tai käyttäjä määrittelee itse tarvitsemansa palvelut päätclaitteistonsa kautta sen sijaan, että 
hänelle tarjottaisiin tiettyä palvelua. Komission selvityksistä käy kuitenkin ilmi, että World Wide 
Webin käyttö muodostaa nykyään yli puolet Euroopan Internet-palveluntarjoajien kautta kulkevasta 
luternot-liikenteestä ja sähköpostin osuus yhä noin neljännes. 
Koska tilaajista tai käyttäjistä ci ole systemaattista ja vertailukelpoista tietoa. Internetiin liittyvien 
palvelujen tasoa ja kehitysvauhtia kuvaavat parhaiten seuraavat indikaattorit: henkilökohtaisten 
tietokoneiden käytön levinneisyys ja käyttö sekä työpaikoilla että kotona, Internet-palvelinten määrän 
kasvu ja yleisön saatavilla olevien Web-sivujcn määrä. Indikaattoreita koskevat luvut esitetään liitteen 
III taulukossa 2. Näyttää siltä, että Euroopan unionissa esiintyy mclko suuria vaihteluita erityisesti 
Intcrnct-palvciimiin ja Web-sivuihin liittyvien indikaattorien osalta. 
Internetin kehitykseen ja käyttöön liittyy yritysten ja yksityisten kuluttajien kannalta monia mahdollisia 
esteitä. Vuokrattujen kiinteiden johtojen tai omien kiinteiden järjestelmien korkean hinnan takia 
yritysten liittyminen Internetiin on kallista ja Intcrnct-palveluntarjoajillc aiheutuu korkeita 
kustannuksia verkkojensa kehittämisestä ja kustannuksiin nähden tehokkaiden palvelujen 
tarjoamisesta. Samoin valintaiseen puhelinyhteyteen perustuvien palvelujen käyttökustannukset voivat 
kaikottaa yksityisiä kuluttajia, ellei edullisia Internetin käyttöpakctteja ole saatavilla. Toisaalta 
televiestintäalan kilpailu voi vähentää näitä esteitä tai poistaa ne sekä edistää kehitystä. Esimerkiksi 
se, että kaapeliyhtiöt voivat tarjota In te met-yhteyksiä kilpailukykyisillä hinnoilla, aiheuttaa 
hintapaineita ja mahdollistaa kiinteiden tariffien soveltamisen. 
Internetin käyttö kouluissa ja televiestintäpolitiikka 
Noin 15-60 prosentissa kouluista näyttäisi olevan nykyään Internet-yhteys (tiheys vaihtelee 
koulutyypin ja jäsenvaltion mukaan), ja määrän arvioidaan kasvavan nopeasti. Tarkemmat tiedot 
esitetään liitteen III taulukoissa 3 ja 4. 
Koulujen Intemet-yhteyksien parantamiseen ja käyttöön liittyy monia eri kysymyksiä. Jäsenvaltioissa 
on tehty aloitteita ja käynnistetty toimia, jotka koskevat Intemet-yhteyksien saamista, viestinnän 
kustannuksia, laitteita, koulutusta ja pedagogisia kysymyksiä sekä opetussisältöjen kehittämistä. 
Monia eri hankkeita on jo saatu alkuun, ja niitä kehitetään edelleen yhteisön tasolla "Oppiminen 
tietoyhteiskunnassa" -toimintasuunnitelman yhteydessä. 
Televiestintään liittyvien tarpeiden osalta näyttää siltä, että (jotkut) koulut eivät halua hankkia 
Internet-yhteyttä ja käyttää sitä taikka laajentaa nykyistä käyttöä tai hankkia tehokkaampia yhteyksiä 
koska hinnat ovat korkeat ja menojen ennakointiin ja seurantaan liittyy ongelmia (käyttömaksuja on 
66 Tähän kokonaismäärään sisältyy noin 10 prosenttia yleisistä, .com-lopputunnuksella varustetuista 
palvelimista, joiden arvioidaan sijaitsevan Euroopan unionissa. 
58 
vaikea ottaa huomioon talousarviossa). Tästä syystä julkisilla toimilla olisi pyrittävä varmistamaan, 
että koulujen Internct-yhteyksicn määrä ja käyttöaste kasvavat edelleen ja että tätä kehitystä haittaavat 
esteet voidaan poistaa. 
Koulujen nykyisinä vaihtoehtoina Intemet-yhteyksissä ovat valintaiset PSTN-yhteydet, valintaiset 
ISDN-yhteydet (tai 64 kbit/s:n kerrannaiset) tai kiinteät yhteydet (64 kbit/s ja enemmän), mukaan 
lukien yleisten Frame Relay -palvelujen tarjoamat mahdollisuudet. Tulevaisuudessa vaihtoehtojen 
määrä kasvaa käytettävissä olevien tekniikoiden myötä. 
Kiinteä yhteys antaa kouluille mahdollisuuden arvioida kiinteät vuosittaiset kustannukset. Eri 
jäsenvaltioiden hinnoissa on kuitenkin edelleen huomattavia eroja. Vuosittaiset hinnat voivat vaihdella 
alle 5 000 ecusta jopa viisinkertaiseen määrään, jos mukaan lasketaan kaikki tarvittaviin laitteisiin ja 
Internet-palveluntarjoajiin liittyvät kustannukset. 
Intcrnet-yhteys PSTN:n tai ISDN:n kautta voi olla edullisempi vaihtoehto. Kun kuitenkin 
käyttökustannukset lasketaan mukaan (koulut käyttävät Internetiä yleensä sellaiseen aikaan, jolloin 
tariffit ovat korkeimmillaan), vuotuiset kustannukset (Internet-palveluntarjoajiin liittyvät maksut 
mukaan lukien) voivat nousta jopa 8 000 ecuun. 
Kaikeksi onneksi asiaan vaikuttavia tekijöitä on muitakin. PSTN- tai ISDN-liittymä, joka on käytössä 
kymmenen tuntia päivässä, ci aiheuta yhtä suuria tai vastaavia kustannuksia kuin tyypillisen 
valintaista puhelinliikennettä käsittelevän verkon tariffien mukaisista kiinteistä ja käyttöön 
perustuvista kustannustekijöistä kertyisi yhteensä. Lisäksi jos koulut määriteltäisiin erityisiksi 
käyttäjäryhmiksi ja jos ne maksaisivat ainoastaan hinnan, joka kattaisi pitkän aikavälin 
lisäkustannukset (ja tietyn tuoton), kannattava tariffi voisi olla paljon alhaisempi. 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa tapahtunut kehitys antaa osviittaa siitä, millaisiin kustannus- ja 
hintatasoihin päästään, kun sääntelyviranomaiset sallivat erityistariffipakctit tai kun niitä otetaan 
käyttöön operaattorien välisen kilpailun myötä. Jotta johtava operaattori BT voisi tarjota erityisen 
kiinteän tariffipakctin kouluille, kansallinen sääntelyviranomainen Oftel on määrännyt kustannustason, 
jota alemmaksi BT ci saa hinnoitella palvelujaan. Tämän seurauksena BT on vuoden 1997 lokakuusta 
lähtien soveltanut uusia kiinteitä alennettuja tariffeja kouluihin67. Samaan aikaan Yhdistyneen 
kuningaskunnan kaapeliyhtiöt ovat vastanneet haasteeseen tarjoamalla kouluille Intcrnct-yhteyksiä ja 
Internetin käyttöä vielä alhaisemmin tariffein 68. 
On vaikea arvioida, millaisia vastaavat lisäkustannuspcrustcisct tariffit (tai tariffit, jotka 
muodostuisivat vakiintuneiden ja uusien paikallisten operaattorien keskinäisessä kilpailussa) voisivat 
olla muissa jäsenvaltioissa. Kustannukset riippuvat tilaajaliittymän kustannuksista sekä välitys- ja 
siirtokustannuksista, ja ensin mainitut kustannukset voivat vaihdella merkittävästi. Ne voivat olla joko 
alhaisempia tai korkeampia kun keskimäärin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. On kuitenkin 
mahdollista, että kouluille voitaisiin tarjoja kustannusperusteisia tariffeja, joissa kiinteä hinta PSTN-
yhtcydcstä ja sen käytöstä olisi enintään I 000 ecua vuodessa sekä ISDN-yhteydestä ja sen käytöstä 
I 500 ecua vuodessa, cli noin viidennes nykyisistä hinnoista useimmissa unionin jäsenvaltioissa. 
67 Jos koulut käyttävät BT:tä myös Internet-palvcluntarjoajana , ne maksavat vuosittain 445 puntaa (670 ecua) 
PSTN-yhtcydesta ja sen käytöstä sekit 790 puntaa (1 185 ecua) ISDN-yhlcydcstä ja sen käytöstä. Jos koulut 
käyttävät muuta tai erillistä Intcrnct-palvcluntarjoajaa, ne maksavat BT:lle 300 punnan vuosimaksun PSTN-
yhtcydcsta ja käytöstä (puhelun aloittaminen) ja 500 puntaa ISDN-yhteydestä ja käytöstä (puhelun 
aloittaminen). 
68 Kiinteä tariffi Intcrnct-yhtcydclle ja sen käytölle 64 kbit/s ISDN-liittymän kautta on 600 puntaa (900 ecua) 
vuodessa, kun taas PSTN-yhteyden ja sen käytön tariffi perustuu koulun kokoon (oppilaiden määrä). Alle 250 
oppilaan koulut maksavat vuodessa 100 puntaa (150 ecua) yhteydestä ja rajoittamattomasta käytöstä, 251-500 
oppilaan koulut maksavat 250 puntaa ja yli 500 oppilaan koulut maksavat kiinteän hinnan 500 puntaa (750 
ecua) vuodessa. 
59 
Tämä osoittaa, että televiestintäalan aito kilpailu parantaa huomattavasti koulujen asemaa. Kilpailu 
alentaa hintoja ja johtaa palvelujen tarjoamiseen kiinteillä hinnoilla. Jos hinnat putoaisivat 
viidennekseen, kaikki koulut voisivat saada saada Internetin käyttömahdollisuuden ja ne koulut, joilla 
on jo Intcrnct-yhtcys, voisivat parantaa yhteyksiään. 
Koska kilpailu on monissa jäsenvaltioissa vasta alkamassa, on pohdittava, miten koulujen 
televiestintää koskevat erityisvaatimukset voidaan täyttää. Ratkaisu jakautuu kolmeen osaan. 
Ensinnäkin koulujen on alusta alkaen hyödynnettävä tehokkaasti kilpailua ja sen tuomia etuja. Koulut 
muodostavat Internet-yhteyksiä ajatellen erityisen käyttäjäryhmän. Niille voidaan tarjota erityisiä 
(alennettuja) tariffeja, joissa otetaan huomioon koulujen erityistarpeet ja jotka ovat kaupallisesti 
kannattavia eivätkä vääristä televiestintäalan kilpailun toteuttamista koko Euroopan unionissa. 
Erityisesti olisi sallittava uusien kilpailijoiden pääsy markkinoille, ja niitä olisi kannustettava 
tarjoamaan kouluille erityistariffeja niiden palvelujen kattavuudesta riippumatta. 
Toiseksi kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi kannustaa vakiintuneita tai määräävässä markkina-
asemassa olevia operaattoreja tarjoamaan erityisiä kiinteitä vuositariffeja kouluille, kunnes kilpailu on 
tehokasta. Tähän liittyy tiettyjä käytännön toimenpiteitä, kuten asiakasryhmän täsmällinen 
määritteleminen ja sen varmistaminen, etteivät operaattorit käytä väärin määräävää asemaansa. 
Kolmanneksi, kun jäsenvaltiot toteuttavat muita rahoitustoimenpiteitä koulujen ja muiden tukemiseksi 
(esimerkiksi investoivat uusiin verkkoihin tai antavat muuta rahoitustukea), niiden olisi varmistettava, 
että kilpailun kehittymistä (joka on välttämätöntä hintojen alentamiseksi ja innovatiivisten ratkaisujen 
kannustamiseksi) ci vaaranneta. 
60 
aulukko 1: Internetin käytön levinneisyys asiakas ry limittäin 
1 Maa 
I B 
1 DK 
I D 1 EL 1 E 
I F74 
IRI, 
1 
L 
NL 
A 
P 
KIN 
S 
UK Yriryskayttajat 
Yhteensä arviolta 300 000 
käyttäjää (käyttäjä-
tyypcittäin eriteltyä lukua 
ci ole saatavana) 
48 %:lla69 yrityksistä, 
joissa on enemmän kuin 5 
työntekijää, on Internet­
yhteys 
ci tietoja 
17 000 
ci tietoja 
1 KO 000 
ei tietoja 
ei tietoja 
1 30075 
ei tietoja 
Internetin käyttäjiä on 
yhteensä noin 450 000, 
joista 200 000 on yrityksiä 
240 000 
250 000-300 (MM)77 
noin 714 (MM) työntekijällä 
65 000 yrityksessä on 
Intcrnct-yhtcys 78 
35 %79 Kayttajat kouluissa ja oppilaitoksissa 
100 %.lla keskiasteen oppilaitoksista on 
Internct-yhtcys 
63 %:lla70 perusasteen kouluista on 
sähköinen yhteys koulun ulkopuolelle 
4 000 000-10 000 00072 
44 000 
306 00O73 
90 000 
ci tietoja 
ci tietoja 
ei tietoja 
ei tietoja 
112 000 yliopistoissa, 
noin 1 000 kouluissa 
204 000 
ci tietoja 
ci tietoja 
ci tietoja • Ykjatyis^yttaj#t,vV.; = 
ei tietoja 
12 %:lla71 kotitalouksista I 
on Internet-yhteys I 
ci tietoja 
14 000 
ci tietoja 
180 000 
ci tietoja 
ci tietoja 
ei tietoja 
ei tietoja 
noin 150 000 
(4,8 %:ssa kotitalouksista) 
120 00076 
ci tietoja 
noin 800 000 kotitalou­
dessa (19% kokonais­
määrästä) oli Internet­
yhteys joulukuussa 1997 
7%80 
69 Vuoden 1997 tutkimustiedot. 
70 Vuoden 1996 tutkimustiedot. 
71 Elokuun 1997 tutkimustiedot. 
72 Käyttäjien kokonaismäärä (Saksan tutkimusverkon käyttäjiä on 3 miljoonaa, 2,2 miljoonaa käyttää 
online-palveluita kuten T-onlinc-, AOL-, ja Compuserve-palvelua). 
73 Käyttäjien kokonaismäärä. 
74 Yhteyksien kokonaismäärä, joiden lisäksi kyberkahviloilla ja muilla yksityisillä tahoilla on 60 000 
yhteyttä. Vuoden 1997 lopussa Internetin käyttäjien määräksi arvioidaan yksi miljoona. 
Henkilökohtainen tietokone (PC) on 20 %:ssa talouksista. 
Käyttäjien kokonaismäärä. 
78 000 käyttäjällä on yhteys muualla. 
Internetin käyttäjien kokonaismäärä. 
78 Tilausten kokonaismäärä vuoden 1997 toukokuussa. Internct-yhtcys on kaikkiaan miljoonalla 
ruotsalaisella. 
79 Lähde: NOP-tutkimusryhmän Spectrum ICT.llc vuonna 1997 tekemä yritystutkimus. 
80 Lähde: NOP-tutkimusryhmän Spectrum lCTJIe vuonna 1997 tekemä yritystutkimus. 75 
76 
77 
61 
Taulukko 2: Internetin kasvua kuvaavat indikaattorit 
(Lähde: Databank Consultingin tekemä curobaromctrikyselytutkimus) 
1 Maa 
B 
I)K 
D 
EL 
E 
F 
1RL 
I 
L 
NL 
A 
P 
FIN 
« 
UK 
EU:n 
keski-
arvo PC:idcnosuus 
Yritykset 
Lähde: Eurobarom< 
32,4 
66,1 
40,3 
22,1 
31,9 
38,2 
31,7 
41,4 
47,2 
71,0 
52.8 
20,9 
56,2 
69,8 
52,0 
42,3 PC: iden osuus 
Yksiryiset 
2tri, helmikuu 1997 
25,3 
49,6 
26,8 
14,1 
24,1 
19,6 
21,1 
25,4 
36,1 
53,5 
28,1 
13.9 
33,8 
47,8 
38,3 
28,3 Intcrnct-palvclimct 1 000 
asukasta kohti 
(heinakuu 1997) 1000 asukasta kohti 
(heinakuu 1997, arvio) 
Lähde: Databank Consulting, 1997 
8.4 
25.9 
10,7 
1,9 
3,1 
5,0 
9,1 
3,7 
9,1 
21,9 
10.8 
1,8 
65,4 
32.0 
14,9 
10,0 70.6 
113,0 
61,9 
21,4 
23,0 
34,4 
64,0 
50,0 
115,4 
100,2 
72,0 
35,8 
283,1 
201,8 
86,9 
62,7 1 
62 
Taulukko 3: Koulujen Internet-yhteydet 
(Lähde: Jäsenmaiden vastukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
Maa 
B 
DK 
D 
EL 
E Koulujen ja oppilaitosten maara 
(perusaste, keskiaste seka muut) 
2 500 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua, 
260 korkeammanasteen 
oppilaitosta 
2 326 alemman ja ylemmän 
perusasteen koulua 
384 keskiasteen koulua 
169 jatko-oppilaitosta 
44 625 
5437 alemman perusasteen 
koulua 
3380 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua (sis. 
sekä gymnasio- että 
(yfe/o-koulut) 
luvuista puuttuvat yksityis­
koulut, joita on vain muutamia 
32 130 alemman perusasteen 
koulua 
8 710 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua Hiiden koulujen ja oppilaitosten 
osuus, joilla on Internet-yhteys 
ei tietoja 
63 % alemman ja ylemmän 
perusasteen kouluista 
100 % keskiasteen kouluista 
100 % jatko-oppilaitoksista 
15% 
40 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua (käyttöoikeuden 
järjestivät yksityiset tahot) 
Kaikilla yliopistoilla on Internet­
yhteys (24 yliopistolla 32:sta on 2 
Mbs:n-yhteydet vuoden 1997 
marraskuussa kaikkien yliopistojen 
verkoissa pitäisi olla 2 Mbs.n-yhteys. 
20 % alemman perusasteen 
kouluista 
68 % ylemmän perusasteen ja keski­
asteen kouluista Mahdolliset tavoitteet ja aikatanlut Internet-yhteyden saamiseksi kouhiihin 
ei tietoja 
Sektornetin (Pohjoismainen tutkimusverkko) infrastruktuuri on käytettävissä; ja 
Internet-yhteyttä ollaan perustamassa kaikkiin oppilaitoksiin. 
Vuoteen 2000 mennessä 10 000 koululla pitäisi olla Internet-yhteys. Deutsche 
Telekom ja opetusministeriö rahoittavat laitteet, yhteenliittämismaksut ja 
yleiskustannukset. 
Opetus-ja uskontoministeriö on perustanut kuusi kansallista kokeiluohjelmaa 
yhteisön tukikehyksen II tuella Internet-yhteyden edistämiseksi ylemmän 
perusasteen ja keskiasteen kouluissa. Vuoteen 1999 mennessä kouluja, joissa on 
Internet-yhteys. arvioidaan olevan yli 1 000. 
Tavoitteena on, että vuoteen 2001 mennessä kaikissa kouluissa on Internet­
yhteys. 
63 
Maa 
F 
IRL 
1 1 l |L 
INL Koulujen ja oppilaitosten määrä 
(perusaste» keskiaste sekä muut) 
60 233 alemman perusasteen 
koulua 
11212 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua 
3 317 alemman perusasteen 
koulua 
768 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua 
ei tietoja 
ei tietoja 
8 290 alemman perusasteen 
koulua 
720 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua 
143 aikuiskoulutusta 
tarjoavaa koulua 
59 ylempää 
ammattikoulutusta 
tarjoavaa koulua 
26 yliopistoa Taulukko 2 
Niiden koulujen ja oppilaitosten 
osuus, joilla on. Internet-yhteys 
Melkein kaikilla ylemmän 
perusasteen ja keskiasteen kouluilla 
ja 1 500 julkisella alemman 
perusasteen koululla on Internet­
yhteys Renaterin kautta (Reseau 
national pour la Technologie, 
1'Enseignement et la Recherche). 
Lisäksi noin 1 000 koululla on yhteys 
Renaterista riippumatta. 
6 % alemman perusasteen kouluista 
55 % ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen kouluista 
ei tietoja 
Kouluilla on yhteys 
opetusministeriön palvelimeen. 
ei tietoja • (Jatkoa): Koulujen Internet-yhteydet 
Mahdolliset tavoitteet ja aikatauln Tnternet-yhteyden saamiseksi kouluihin 
Vuoteen 2000 mennessä kaikilla ylemmän perusasteen ja keskiasteen kouluilla ja 
hy\in monella alemman perusasteen koululla pitäisi olla yhteydet 
multimediaverkkoihin ja Internet-yhteys. Tätä tavoitetta määritellään parhaillaan 
uudelleen. 
Tavoitteena on, että vuoteen 2000 mennessä kaikilla kouluilla on Internet-yhteys. 
ei tietoja 
ei tietoja 
Kaksi tavoitetta: 
1) kansallinen sähköinen tietoverkko (EDU-net) joka yhdistää koulut, museot, 
julkiset kirjastot, kunnat, kultuurikeskukset ja muut julkiset laitokset 
2) paikalliset sähköiset tietoverkot kouluja varten, neuvontapalvelut, 
multimedia-PC:t (mukaan lukien hallinto). 
Päämääränä on saada 1 henkilökohtainen tietokone 10 oppilasta kohti (koulut) ja 
1 henkilökohtainen tietokone 3 oppilasta kohti (ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulutus). Opetus-, kulttuuri-ja tiedeasioista vastaavan ministeriön 
hanke sisältyy "täytäntöönpanosuunnitelmaan", joka toteutetaan neljässä 
vaiheessa vuoteen 2001 mennessä. 
64 
Taulukko 3 (jatkoa) : Koulujen Internet-yhteydet 
Maa 
A 
P 
FIN 
S 
UK Koulujen ja oppilaitosten maara 
(perusaste, keskiaste seka muut) 
koulut yht, 6216 
5 388 esikoulua 
12 066 alemman perusasteen koulua 
1 860 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua 
272 korkea-asteen koulutusta 
antavaa oppilaitosta 
285 muuta oppilaitosta 
3 500 koulua 
4 936 alemman ja ylemmän 
perusasteen sekä 
keskiasteen koulua 
Valtion koulut82: 
23 426 alemman perusasteen koulua 
462 ylemmän perusasteen ja 
keskiasteen koulua 
1 458 erityiskoulua 
87 tuki-ja erityisopetusyksikköa 
Koulut iotka eivät saa tukea: 
2 545 koulua 
Jatkokoulutusta antavat ODDi-
laitokset: 533 Niiden koulujen ja oppilaitosten 
osuus, joilla Internet-yhteys 
976 koulua eli 16 % 
yhteydet pääasiassa puhelin-
vhtevksiä 
ei tietoja 
60% kouluista 
100 % korkeakouluista 
17 %81 (1995) 
17-20 % MahdoUiset tavoitteet ja aikatauhi Internet-yhteyden saamisrtrsi kouhrihin 
ei tietoja 
Portugalin ministerineuvoston hiljattain hyväksymässä Portugalin 
tietoyhteiskuntaa koskevassa vihreässä kirjassa on tavoite, jonka mukaan 
vuoteen 2000 mennessä kaikilla alemman ja ylemmän perusasteen sekä 
keskiasteen kouluilla koululla on Internet-yhteys. 
ei tietoja 
Hallitus on asettanut kouluja ja tietotekniikkaa koskevia laajamittaisia 
kansallisia tavoitteita. Oppilailla on oltava käytössään henkilökohtaisia 
tietokoneita, ohjelmistoja ja verkkoja. Kykyä käyttää ja hyödyntää 
tietotekniikkaa pidetään erittäin tärkeänä. Yksityiskohtaisemmat tavoitteet 
asetetaan kuntien tasolla. 
BT on luvannut tarjota kaikille kouluille BT:n nopean Internet-y-hteyden 
vuoden 2000 loppuun mennessä. Lisäksi maan hallitus on esittänyt tiettyjä 
tavoitteita, joista kuullaan eri tahoja. 
81 Elokuun 1997 tutkimustiedot 
82 Kouluja koskevat luvut ovat vuosilta 1995-19% ja jatkokoulutusta tarjoavia oppilaitoksia koskevat luvut vuosilta 1997-1998 
65 
Taulukko 4: Krityisjärjcstelyt julkisesti käytettävissä olevien Internet­
yhteyksien edistämiseksi 
(Lähde: jäsenvaltioiden vastaukset komission kyselyyn vuonna 1997) 
9WMMMWMMMMW» Erityistariffi, joka sisältää alennetut ISDN-hinnat, on tarkoitus 
ottaa käyttöön lähitulevaisuudessa säänneltv 
m Sektornct (Pohjoismainen tutkimusverkko) on valtion rahoittama 
infrastruktuuri, jonka puitteissa tarjotaan siirtopalvcluita ja 
Intcrnct-yhteyksiä. Yhteyden tilaaminen ja käyttö ovat kouluille ja 
muille oppilaitoksille ilmaisia, lukuun ottamatta koulun fyysistä 
liittämistä lähimpään Scktomct-palvclupistccsccn. Operaattorit 
eivät tavanomaisten tarjousten lisäksi tällä hetkellä tarjoa kouluille 
ja kirjastoille crityistarifTijärjcstclyjä yhteyksien saamiseksi 
Internct-palveluntarjoajiin. ci sääntelyä 
m 
is />' Ei erityistariffeja. Deutsche Telekom ja muut tukijat antavat 
taloudellista tukea koulujen yhteyksien luomiseen, 
käyttökustannusten kattamiseen ja laitehankintoihin. 
ei tietoja Asiaa koskevaa sääntelyä ei 
toistaiseksi ole. Aiheesta keskus­
tellaan tekeillä olevan yleis­
palvelua koskevan tutkimuksen 
yhteydessä. 
ei tietoja ei tietoja 
Ç'/fi,'";' 
MWttMWMjMIWM 
IRL France Telecom suunnittelee erityistariffien tarjoamista kouluille, 
mutta niitä ei ole vielä julkistettu. Myös muut operaattorit 
kehittävät erityisjärjestelyjä kouluja varten. ei sääntelyä 
Yhteys Internetiin on vapautettu palvelu, ja lntcrnct-palvelun 
tarjoajat määräävät ehdot kaupallisin perustein. ci sääntelyä 
ci erityisjärjestelyjä 
t%*. 
NL' ks. taulukko 18 ci tietoja 
WNMMWMWMPHM 
'4 '&&&~; Opetus- ja kulttuuriministeriö ja eräs Internetin palveluntarjoaja 
(NETVVAY) ovat tehneet sopimuksen, jonka perusteella kaikille 
kouluille tarjotaan ilmainen Intcrnct-yhteys ja sen käyttö (PSTN-
yhteyksien kautta, joista koulujen on maksettava). ci sääntelyä 
«MNMWM)M««W»« Unique Access Number, AccessNET ja NETLINE 
Nämä järjestelmät tarjoavat suoran yhteyden Internet-
palveluntarjoajiin, kaksi jälkimmäistä alennetuin puheluhinnoin. 
ei erityisjärjestelyjä ei tietoja 
Taulukko 4 (jatkoa) Erityisjärjestelyt julkisesti käytettävissä 
olevien Internet-yhteyksien edistämiseksi 
Maa Yksityiskohtaiset tiedot kansallisen tasoo'^tyi^^ès^Jyis^ joitpa ' 
v//v7' ' *'-''' ïntemet-yhteys' 
^ v< 
-^i 'v'.-* Talousarvioesityksessä vuodeksi 1997 Ruotsin kuninkaalliselle 
kirjastolle on annettu tehtäväksi tietotekniikkaan perustuvan 
kansallisen kirjastojärjestelmän kehittäminen ja ylläpitäminen. 
Lisäksi varoja on osoitettu SUNETin, Ruotsin yliopistojen ja 
muiden korkeakoulujen yhteisen tietokoneverkon, parantamiseen ja 
laajentamiseen. Lisäksi valtio tukee kirjastoja, jotka haluavat lisätä 
tietotekniikan käyttöä. ci tietoja 
VK Hallitus kuulee parhaillaan eri tahoja toimenpiteistä, jotka liittyvät 
National Grid for Learning (kansallinen oppimisverkko) -hank­
keeseen. 
Vuonna ll>95 käynnistettiin Yhdistyneen kuningaskunnan yleisten 
kirjastojen ensimmäinen Internct-hankc EARL (Electronic Access to 
Resources in and through Libraries). Hankkeeseen kuuluu nykyään 
115 yhteistyökumppania. Tarkoituksena on saattaa Internet 
kaikkien kirjastojen käyttäjien ulottuville ja tarjota hankkeessa 
mukana oleville Intcmct-yhteydet sekä tieto- ja kehityspalveluja. 
Kaapeliyhtiöt myöntävät kouluille erityishintoja Intcrnct-yhtcydcn 
hankkimiseksi. Myös 6T suunnittelee myöntävänsä kouluille 
erityistariffin Internet-yhteyttä varten. Kouluille tarkoitettuja 
tariffeja koskevaa sääntelyä entyis-
ci ole. 
67 
LIITE IV 
Jäsenvaltioille esitetty kysely 
68 
EU:n televiestintäalan ylelspalvelulndikaattorefta Ja niihin liittyviä näkökohtia KO 
A - TELEPALVELUJEN NYKYTILANNE 
h Niiden talouksien prosenttiosuus, joissa on puhelin, ja tärkeimpien Mefmhelufmiih'eJ^^S^^ 
Aikaisempi taulukko AI 
I.a Täydentäkää taulukkoon A1 vuosien 1995 ja 1996 lopun tiedot. 
Aikaisempi taulukko A2 
l.h Täydentäkää taulukkoon A 2 vuosien 1995 ja 1996 lopun tiedot. Merkitkää 
matkapuhelinliittymien osalta liittymien kokonaismäärä ja, mikäli mahdollista, eritelkää 
digitaalisten ja analogisien lii Kymien määrä. 
Antakaa molemmissa tapauksessa myös tuoreemmat luvut (vttodelta 1997), jos ne ovat 
saatavissa. Ilmoittakaa lisäksi vastauksessa, kerätäänkö maassanne tietoja 
tuloryhmittäin/sosiaaliryhmittäin/alueittain. 
Aikaisemmat taulukot A3, A4 ja A5 
2. a Merkitkää taulukoihin ajantasaistetut tiedot vuoden 1996 lopulta. Erotelkaa 
viankorjausaikojen osalta kotitalouksia ja yritysasiakkaita koskevat tiedot. 
2.h Erotelkaa taulukossa A5 kolikoilla ja kortilla (tai kummallakin) toimivat maksulliset 
yleisöpuhelimet. 
2.c Ilmoittakaa ne perusteet, joita on käytetty määritettäessä vikojen korjausaikoja ja 
yleisöpuhelinten toimivuutta koskevat luvut. 
2.d Ilmoittakaa, mitä muita palvelujen laatutavoitteita maassanne on asetettu (muut kuin 
taulukkojen A3, 4 ja 5 indikaattorit) ja missä määrin tavoitteet on saavutettu. 
$ Asiakkaiden valitukset ja palaute /: "' * KP'''V?.^S 
3.a Onko kuluttajien valituksia varten olemassa riippumaton elin? Mitkä ovat sen yhteystiedot 
(nimi, osoite, puhelin-ja telekopionumerot, sähköposti-ja www-osoite)? 
3.b Milloin kuluttajat voivat turvautua valitusmenettelyyn ja veloitetaanko siitä? 
69 
.?.(' Ilmoittakaa (jos mahdollista), kuinka monta televiestintään liittyvää kulut tajavalitusta 
kyseinen elin (tai kansallinen sääntelyviranomainen) käsitteli vuosina 1995 ja 1996. 
3.d Julkaistaanko riippumattomien elinten kulutlajavalituslen käsittelyn tulokset? Jos 
julkaistaan, millä edellytyksillä ja missä muodossa? 
3. e Kuvailkaa, miten kuluttajat tai erityistarpeita omaavia käyttäjiä edustavat ryhmät voivat 
osallistua televiestintäpoliliikkaa koskevaan päätöksentekoon maassanne. 
B - HINNAT, KOHTUUHINTAISUUS, ERITYISTOIMENPITEET JA LIITTYMÄN LOPETUS 
Kilpailupaineet ja tekniset muutokset johtavat hintojen laskemiseen ja siihen, että tariffit 
perustuvat yhä enemmän kustannuksiin. Samalla on tärkeää, että kaikki kuluttajat voivat hyötyä 
paremmista palveluista ja alemmista hinnoista. 
X Yleiset tariffien muutokset ja tarkistukset : , ' :.- \yU^\lMM^^^^m 'e, ,%^t',^„mM^^n^*wm?% 
Aikaisemmat taulukot A8 ja A9 
(Huom. Muutamat taulukon A9 luvut eroavat hieman luvuista, jotka on julkaistu tiedonannossa. Tämä 
johtuu siitä, että julkaistussa taulukossa havaitut virheet on korjattu). 
La Saattakaa ajan tasalle aikaisemmassa taulukossa AS olleet tiedot antamalla nimelliset (ja 
reaaliset, jos saatavissa) kokonaismuutosta vastaavat prosenttiluvut vuosilta 1995-1997. 
l.h Ilmoittakaa kaikkien aikaisemman taulukon A9 palveluryhmien nimellishintojen 
prosentuaaliset muutokset vuosina 1995-1997. 
l.c Ilmoittakaa kansallisen kuluttajahintaindeksin muutos kohdissa la ja Ib mainittuna 
ajanjaksona. 
I.d Antakaa tiedot keskeis(l)en operaatloh(e)n tarjoamia vähittäispalveluja koskevista 
hintakatoista, joita sovelletaan parhaillaan tai jotka ollaan ottamassa käyttöön 
markkinoiden täydellisen vapauttamisen yhteydessä. 
l.e Sisältyykö maanne lainsäädäntöön vaatimus, jonka mukaan yleis/xilvelu on tarjottava 
kohtuuhintaisin tariffein? Jos sisältyy, kuinka kohtuuhintaisuutta mitataan? Jos 
kohtuuhintaisuuden mittausta varten on olemassa erityiset perusteet, miten ne on 
määritetty? 
£&ft»tf- Ja pieMH^taHffit 
Aikaisempi taulukko AIO 
2.a Merkitkää taulukkoon AIO ajantasaiset tiedot tietyille asiakasryhmille tarkoitetuista 
erilyistariffijärjeslelyistä. 
2.h Onko maassanne käytössä seuraavia järjestelyjä (ehtelkää tiedot): 
i) järjestelyt, joilla on erityiset sosiaalisin perustein asetetut tavoitteet (vammaisille 
asiakkaille tarkoitetut järjestelyt) 
70 
ii) pienituloisille yms. tarkoitetut järjestelyt tai 
ii) järjestelyt, joilla lievennetään tarkistettujen tariffien vaikutuksia joihinkin 
asiakkaisiin? 
2.c Velvoitetaanko operaattori(t) soveltamaan yhdenmukaisia hintoja koko maassa? Mitä 
palveluja velvoitteet koskevat? 
2.d Suunnitellaanko parhaillaan erityistariffijärjestelyjä koskevia lisä- tai uusia vaatimuksia? 
3 Toimenpiteet asiakkaiden auttamiseksi a^'iols^;j'otiiMÏMtWtKiliS^^K^^S 
3.a Ilmoittakaa kaikki (nykyiset tai suunnitellut) toimenpiteet tai järjestelyt, joilla pyritään: 
(i) saamaan puhelinpalvelun hankkiminen helpommaksi asiakkaalle ja 
(ii) seuraamaan ja ehkäisemään asiakkaan kuluja. 
Ilmoittakaa vastauksessanne ovatko seuraavat palvelut saatavilla: 
3. h Ensimmäisen liittymän liittämismaksujen lykkääminen 
3.c Mahdollisista vakuusvaatimuksista luopuminen 
3.d Uiskujen maksaminen etukäteen 
3.e Kulujen ehkäiseminen liittymäkohtaisella tai valinnaisella puhelunestolla (esimerkiksi 
lisämaksullisten palvelujen osalta) 
3.f Menojen seuraaminen puheluerittelyn avulla tai muilla keinoin. Ilmoittakaa, minkälaisista 
puheluista erittely on mahdollista saada: pelkästään ulkomaanpuheluista ja kotimaan 
kaukopuheluista, kaikista lisämaksullisista palveluista, myös \mikallispuheluista? 
3.g Onko operaattori velvoitettu tarjoamaan "pehmeää verkkoyhteyden katkaisua" (esimerkiksi 
siten, että asiakkaalle tarjotaan ensimmäisen laskujen maksamatta jättämisen jälkeen 
mahdollisuutta lähtevien puhelujen estoon, multa viimekätisenä pakotteena on edelleen 
verkkoyhteyden katkaiseminen kokonaan)? 
3. h Vaaditaanko kysymyksissä 2 ja 3 mainittuja järjestelyjä tai toimenpiteitä koskevien tietojen 
julkaisemisia? 
71 
4 Verkkoyhteyden katkaisut ja uudelleenavaamiset ''•-:^^èS&^à^k^^^, 
Komissio haluaisi tietää, kuinka paljon yksityisasiakkaiden peruspuhelinpalvelujen 
verkkoyhteyksiä on katkaistu ja mistä syystä. 
4.a Antakaa yksityiskohtaiset tiedot vuosilta 1995 ja 1996: 
(i) yksityisasiakkaiden verkkoyhteyden katkaisujen määrästä 
(ii) yksityisasiakkaiden verkkoyhteyksien uudelleenavaamisten määrästä. 
Ilmoittakaa myös mistä tieto on saatuja sekä verkkoyhteyden katkaisemisen syyt (asiakkaan 
aloitteesta vai yhteyden tarjoajan toteuttamana pakkotoimena). Jos verkkoyhteys on 
katkaistu asiakkaan aloitteesta, onko kyse muutosta, puhelinpalvelun käytön lopettamisesta 
vai siirtymisestä käyttämään toisen operaattorin palvelua? 
4. h Onko nämä tiedot julkaistu ? 
C - YLEISPALVELUN RAHOITUSJÄRJESTELMÄT 
Telemarkkinoiden täydellinen vapauttaminen Euroopan unionissa vuoden 1998 alusta merkitsee 
sitä, että joissakin jäsenvaltioissa otetaan käyttöön yleispalvelun rahoitusjärjestelmät. 
Rahoitusjärjestelmien käyttöönotto edellyttää, että lasketaan yleispalveluvelvoitteesta aiheutuvat 
nettokustannukset. Lisäksi on luotava keinot siirtojen toteuttamiseksi operaattorien ja 
palveluntarjoajien välillä, jotta voidaan suorittaa korvaus niille, joille yleispalveluvelvoitteen 
hoitaminen muodostaa selvän rasitteen. 
1, Yleispalvelun rahoitusjärjestelmät - ,* ' ' \<<^WMWÊÊÊÊÈËI$ 
l.a Otetaanko yleispalvelun rahoitusjärjestelmä käyttöön vuonna 1998? 
I. h Onko maassanne jo olemassa järjestelmä, jota ei kuitenkaan tässä vaiheessa käytetä? 
l.c Jos yleispalvelun rahoitusjärjestelmä otetaan käyttöön vuonna 1998, toteutetaanko se 
kansiillisena yleispalvelurahastona, lisämaksujärjestelmänä vai valtion suorana 
tukijärjestelmänä ? 
%, ^Amot>feîspalvejlu»kustan»,M)«sista,^;^ ,XÄ,^ÄV^^^fe-Ä^/Ä^HS 
2.a Riippumatta siitä, otetaanko rahoitusjärjestelmä käyttöön vuonna 1998, mitkä ovat 
(yhteisön lainsäädännössä määritellystä) yleispalveluvelvoitteesta aiheutuvat 
nettomääräiset kokonaiskustannukset maassanne? Ilmoittakaa absoluuttiset kustannukset ja 
kustannusten prosenttiosuus puhelintoiminnan liikevaihdosta. 
2.b Ilmoittakaa lyhyesti, mitä menetelmiä ja periaatteita nettokustannusten määrittämisessä on 
käytetty. 
72 
D INTERNETIN KÄYTTÖ JA INTERNET-YHTEYDET 
Yksityisten kuluttajien ja yritysten Internetin käyttö on kahden viime vuoden aikana lisääntynyt 
erittäin voimakkaasti. Yleisesti näyttää siltä, että tilaajien määrä on lisääntynyt jopa nopeammin 
kuin matkapuhelinalalla. Samalla paineet Internet-yhteyksien saamiseksi käyttöön julkisissa 
yhteyksissä, kuten kouluissa ja kirjastoissa, ovat kasvaneet. Yhdysvalloissa tätä kysymystä on 
tarkasteltu rinnan yleiseen peruspuhelinpalveluun liittyvien kysymysten kanssa. 
Euroopan unionissa käytävää keskustelua haittaa se, että yksityisten kuluttajien tai julkisten 
laitosten nykyisestä Internetin käytöstä on vähän tietoa. 
Jotta tilanteesta saataisiin parempi kuva ja jotta asiasta voitaisiin tiedottaa neuvostolle ja 
Euroopan parlamentille, komissio pyytää vastauksia seuraaviin kysymyksiin: 
Ï, Yksityinen Internetin käyttö , ; \^r - < S?,^älI;'t^lt-;3^^K8 
1. Antakaa tuoreimmat luvut aktiivisista Internetin käyttäjistä maassanne. Jos mahdollista, 
eritelkää: 
(i) yritykset 
(ii) oppilaitokset 
(iii) yksityinen käyttö. 
2 Julkisesti käytettävissä olevat Internet-yhteydet . 1 * ; ;3!: SS^M/M& 
Julkisesti käytettävissä olevat yhteydet - koulut 
2.a Kuinka monta huilua maassanne on? Ilmoittakaa (jos mahdollista) koulujen 
kokonaislukumäärä ja eritelkää perusasteen ja keskiasteen koulujen sekä jatkokoulutusta 
antavien oppilaitosten määrä. 
2. b Kuinka suuressa osassa kouluista ja oppilaitoksista on nykyään Internet-yhteys? 
2.c Onko Internet-yhteyden ja/tai uusien palvelujen perustamiseksi kouluihin asetettu 
tavoitteita? Millainen on tavoiteaikataulu? 
Julkisesti käytettävissä olevat yhteydet - kirjastot 
2.d Kuinka monta kirjastoa maassanne on? Sisältyvätkö lukuun yleiset kirjastot, jotka toimivat 
koulujen tai muiden oppilaitosten yhteydessä? 
Kuinka monta yleisiä kirjastoa toimii perusasteen ja keskiasteen koulujen yhteydessä? 
Kuinka suuressa osassa kustakin kirjastotyypistä on 1 niemet-yhteys? 
Huomautus: Eritelkää (jos mahdollista) kirjastojen ja koulujen osalta millaisesta 
yhteydestä on kyse (esimerkiksi puhelinliittymä, ISDN, X.25, Frame Relay, erillinen kiinteä 
johto). 
73 
2. e Onko Iniemet-yhteyden ja/lai uusien palvelujen perustamiseksi kirjastoihin asetettu 
tavoitteita? Millainen on tavoiteaikataulu? 
Erityisjärjestelyt julkisesti käytettävissä olevien Internet-yhteyksien edistämiseksi 
2.f Ilmoittakaa kansalliset erityisjärjestelyt, joilla taataan kokonaan tai osittain, että kouluilla 
ja kirjastoilla on kohtuuhintainen Internet-yhteys. 
Antakaa yksityiskohtaiset tiedot erityistariffeista, jotka ovat koulujen tai kirjastojen 
saatavilla Internet-yhteyttä varten. Perustuvatko tariffit kiinteisiin hintoihin? 
2.g Ovatko erityistariffit lakisääteisiä vai määräytyvätkö ne kaupallisesti? 
Muut tavat, joilla tuetaan julkisesti käytettävissä olevia Internet-yhteyksiä 
2.h Antakaa yksityiskohtaiset tiedot muista käyttöön otetuista järjestelyistä, joiden 
tarkoituksena on lisätä kansalaisten tai yritysten mahdollisuuksia päästä käyttämään 
Internet-yhteyttä muiden julkisten laitosten välityksellä. 
74 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 101 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 15 16 17 10 
Luettelonumero : CB-CO-98-121-FI-C 
ISBN 92-78-31667-9 
lùuoopnn yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg