Ehdotus neuvoston päätökseksi energia-alan toimien monivuotisesta puiteohjelmasta (1998-2002) /* KOM/97/0550 lopull. - CNS 97/0302 */



Virallinen lehti nro C 046 , 11/02/1998 s. 0007



Ehdotus neuvoston päätökseksi energia-alan toimien monivuotisesta puiteohjelmasta (1998-2002) ja siihen liittyvistä toimenpiteistä (98/C 46/08) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(97) 550 lopull. - 97/0302(CNS) (Komission esittämä 3 päivänä joulukuuta 1997) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon, sekä katsoo, että komissio esitti 13 päivänä joulukuuta 1995 antamassaan valkoisessa kirjassa Euroopan unionin energiapolitiikka (1) neuvostolle näkemyksensä tulevasta energiapolitiikasta yhteisössä, komissio esitti . . . 1997 antamassaan valkoisessa kirjassa neuvostolle näkemyksensä uusia teknologioita korostavan yhteisön strategian sekä uusiutuvia energialähteitä koskevan, vuoteen 2010 ulottuvan toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta ja seurannasta, neuvosto hyväksyi 16 päivänä joulukuuta 1996 (2) SAVE II -ohjelman, jolla pyritään pienentämään CO2-päästöjä vahvistamalla energiatehokkuuteen liittyviä aloitteita yhteisössä, neuvosto ja Euroopan parlamentti tekivät 26 päivänä huhtikuuta 1994 päätöksen Euroopan yhteisön neljännestä puiteohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimien osalta (1994- 1998) (3) sekä päätöksen Euroopan atomienergiayhteisöä koskevasta yhteisön tutkimus- ja koulutustoiminnan puiteohjelmasta (4); komissio teki 30 päivänä huhtikuuta 1997 ehdotuksen viidennestä TTK-puiteohjelmasta (5), komissio hyväksyi ja antoi neuvostolle 14 päivänä toukokuuta 1997 tiedonannon ilmaston muutoksiin liittyvistä energianäkökohdista (6), puhtaamman tekniikan käyttö edistää osaltaan niiden tavoitteiden toteutumista, jotka sisältyvät yhteisön strategiaan happamoitumisen estämiseksi (7), energia-alalla on keskeinen merkitys yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta, energiansaannin riippuvuus yhteisön ulkopuolisista tuottajista kasvaa yhteisössä lähivuosina merkittävästi, energian hintataso on erityisen tärkeä eurooppalaisten yritysten kilpailukyvyn kannalta, kansalaisten elämänlaadun kannalta on tärkeää valvoa energian tuotannon ja kulutuksen kehityksen yhteensovittamista ympäristönsuojelun tavoitteiden kanssa, on erityisesti tärkeää vähentää CO2-päästöjä, ulkoisiin hankintamarkkinoihin liittyvän poliittisen epävarmuuden vuoksi yhteisön täytyy luoda yhtenäinen ja tehokas energiapolitiikka, jossa otetaan huomioon talouden keskipitkän ja pitkän aikavälin kehitysnäkymät, tätä tarkoitusta varten on keskitettävä energiapolitiikkaan liittyvät toimet tiettyjen ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseen, ottaen huomioon yhteisöön kohdistuvat strategiset haasteet energiapoliittisten tavoitteiden on erityisesti liityttävä toimitusvarmuuteen, energiamarkkinoiden yhdentämiseen, eurooppalaisten yritysten kilpailukyvyn vahvistamiseen sekä kestävään taloudelliseen kehitykseen, jossa otetaan huomioon myös ympäristönsuojelun vaatimukset, näiden päämäärien toteuttaminen tasapainoisesti edellyttää erityisen huomion kiinnittämistä kaikkien energiaan liittyvien toimien avoimuuteen, yhtenäisyyteen ja koordinointiin, neuvosto korosti tätä tarvetta 8 päivänä heinäkuuta 1996 tekemässään, edellä mainittua valkoista kirjaa Euroopan unionin energiapolitiikka koskevassa päätöksessä (8), energia-alan kansainvälisen yhteistyön edistämistä koskevan ohjelman (9) hyväksymisen yhteydessä neuvosto piti tarpeellisena, että komissio laatii tiedonannon kaikista yhteisön energiaan liittyvistä ohjelmista, minkä jälkeen voitaisiin tehdä ehdotus energia-alan puiteohjelmasta, komission laatimasta tiedonannosta Kokonaiskatsaus energiapolitiikkaan ja energia-alan toimiin (10) kävi ilmi, että yhteisössä on käynnissä lukuisia energia-alan toimia, mutta näitä toimia toteutetaan hajanaisesti joko itse energiapolitiikkaan kuuluvissa eri ohjelmissa tai yhteisön eri politiikkojen yhteydessä, on tärkeää huolehtia budjettivarojen hallinnosta, yhteensovittamisesta ja optimaalisesta käytöstä, vain aidosti yhtenäisen lähestymistavan avulla voidaan ottaa riittävästi huomioon kaikki ratkaistaviin ongelmiin liittyvät näkökohdat, tätä yhdenmukaisuutta ja koordinointia painottavaa lähestymistapaa on sovellettava niin energiapolitiikan alalla kuin muihinkin yhteisön politiikkoihin sisältyviin energiaan liittyviin tekijöihin, tätä varten on määriteltävä ja käynnistettävä monivuotinen puiteohjelma yhteisön energiapolitiikkaan liittyville toimille, tämä puiteohjelma on toteutettava horisontaalisten toimien ja aihepiirikohtaisten ohjelmien avulla, horisontaalisiin toimiin kuuluvat markkinaennusteet ja -analyysit ja kansainvälinen energia-alan yhteistyö, aihepiirikohtaiset ohjelmat koskevat uusiutuvien energialähteiden käytön edistämistä ja näitä energialähteitä suosivan strategian käyttöönottoa yhteisössä, energiatehokkuuden edistämistä, kiinteiden polttoaineiden alan elvyttämistä ja ydinenergian käyttöturvallisuutta, TTK-puiteohjelmaan liittyvien energia-alan toimien asiayhteyden ja erityisrakenteiden vuoksi säilytetään nykyiset rakenteet ja täytäntöönpanomenettelyt tämän puiteohjelman menettelytapojen mukaisina, mutta yhteistyötä ja koordinointia muiden rakenteiden kanssa on vahvistettava, edellä mainitut toimet tai ohjelmat on tarvittaessa pantava täytäntöön yksittäisillä toimenpiteillä, jotka tarpeen vaatiessa korvaavat tällä hetkellä voimassa olevat säädökset, yhdenmukaisuuden lisäämisen periaate edellyttää yhden ainoan neuvoa-antavan komitean perustamista koko puiteohjelmaa ja siihen kuuluvia toimenpiteitä varten, koska käsiteltävät kysymykset ovat monenlaisia ja teknisesti monimutkaisia, on komitean samoin kuin komissionkin varmistettava, että soveltuvia asiantuntijoita käytetään apuna tarpeen mukaan, komitea avustaa komissiota varmistamaan mahdollisimman suuren avoimuuden ja parhaan mahdollisen tiedonkulun eri tahojen välillä sekä valvomaan yhteisön eri politiikkojen yhteydessä toteutettavien energia-alan toimenpiteiden yhtenäisyyden vahvistamista, riippumattomien asiantuntijoiden on toimien järjestelmällisen ja säännöllisen arvioinnin lisäksi arvioitava puiteohjelman puolivälissä energia-alan puiteohjelmaa ja sen erityisohjelmia, toimien keskittäminen toimitusvarmuutta, kilpailukykyä ja ympäristönsuojelua koskevan kolmen ensisijaisen tavoitteen saavuttamiseen helpottaa voimavarojen aiempaa avoimempaa ja tehokkaampaa hyödyntämistä, poliittiset valinnat ja tavoitteiden asettaminen tärkeysjärjestykseen saattavat johtaa lisärahoitukseen, erityisesti uusiutuvia energialähteitä (ALTENER-ohjelma) ja energiatehokkuutta (SAVE-ohjelma) koskevien ensisijaisten alojen rahoitusta voidaan joutua harkitsemaan uudelleen seuraavien rahoitusnäkymien laatimisen yhteydessä, perustamissopimuksen 3 b artiklassa määriteltyjen toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti edellä selostetut energiapolitiikan ensisijaiset tavoitteet sekä energia-alan toimien vahvistaminen ja koordinointi niin itse energiapolitiikan alalla kuin muiden yhteisön politiikkojen yhteydessä on niiden luonteen takia pyrittävä saavuttamaan yhteisön tasolla, ja tässä päätöksessä rajoitutaan näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeellisiin vähimmäisvaatimuksiin, ja perustamissopimus ei tarjoa tämän energiapolitiikan kaikkien osatekijöiden koordinointiin tähtäävän päätöksen hyväksymiseksi muita kuin 235 artiklassa tarkoitettuja toimivaltuuksia; erityisohjelmat, joiden avulla tämä puiteohjelma toteutetaan, hyväksytään niiden tavoitteiden kannalta sopivimman oikeusperustan pohjalta; tämä koskee erityisesti erityisohjelmia, joiden tavoitteena on perustamissopimuksen 130 r artiklassa tarkoitettu luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. Perustetaan yhteisön energia-alan toimien monivuotinen puiteohjelma, jäljempänä "puiteohjelma", ajanjaksolle 1998-2002. 2. Puiteohjelman avulla pyritään ensinnäkin toteuttamaan seuraavat ensisijaiset tavoitteet: - energian toimitusvarmuus, - kilpailukyky, - energiamarkkinoiden kehityksen ja ympäristönsuojelun tavoitteiden yhteensovittaminen. 3. Puiteohjelmalla pyritään myös vahvistamaan kaikkien energiapolitiikkaan kuuluvien yhteisön energia-alan toimien avoimuutta, yhtenäisyyttä ja koordinointia sekä niveltämään ne tehokkaasti muiden yhteisön politiikkojen puitteissa toteutettuihin toimiin. 2 artikla 1. Ilman että tällä olisi vaikutusta tutkimuspolitiikkaan tai Euroopan laajuisiin verkkoihin kuuluviin energia-alan toimenpiteisiin, puiteohjelma toteutetaan seuraavien kuuden horisontaalisen tai aihepiirikohtaisen erityisohjelman avulla: a) ohjelman kehittäminen yhdessä jäsenvaltioiden kanssa markkinoiden kehityksen ja suuntausten säännölliseen seurantaan, jotta energiapolitiikkaa koskevat päätökset voitaisiin tehdä yhteisen analyysin pohjalta; b) energia-alan kansainvälisen yhteistyön vahvistaminen puiteohjelman soveltamisalan rajoissa yhtäältä energialähteiden monipuolistamiseksi ja toisaalta kansainvälisten markkinoiden avoimuuden ja vakauden lisäämiseksi, etenkin kaasun ja bensiinin osalta; c) uusien ja uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen ja uusiutuvia energialähteitä koskevan, vuoteen 2010 ulottuvan yhteisön strategian ja toimintasuunnitelman laatiminen; d) energiavoimavarojen järkevän ja tehokkaan käytön edistäminen; e) myötävaikuttaminen hiilialan elvyttämiseen käyttämällä ympäristöä säästävää tekniikkaa; f) ydinenergian käyttöturvallisuuden vahvistaminen. 2. Kunkin erityisohjelman kesto on sama kuin tämän puiteohjelman soveltamisaika, ja kussakin ohjelmassa päätetään, miten se toteutetaan. 3. Puiteohjelman täytäntöönpano voi sen soveltamisalueen rajoissa johtaa täydentäviin ohjelmiin ja yhteisön osallistumiseen useamman jäsenvaltion toteuttamiin ohjelmiin. Se voi myös johtaa yhteistyöhön kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa. 3 artikla 1. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien asettamissa rajoissa. 2. Yhteisön osallistumiseen puiteohjelman rahoitukseen sovelletaan Euroopan yhteisöjen yleiseen tulo- ja menoarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännöksiä. 4 artikla 1. Komission tehtävänä on puiteohjelman toteuttaminen ja kuhunkin erityisohjelmaan liittyviin toimiin ja toimenpiteisiin sovellettavien suuntaviivojen määritteleminen. 2. Komissiota avustaa puiteohjelman osalta neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 5 artikla 1. Komissio tarkastelee vuosittain puiteohjelman ja sen erityisohjelmien toteutumisen edistymistä. Se arvioi puiteohjelman yleistä täytäntöönpanoa ja tehokkuutta samoin kuin sitä, miten puiteohjelma osaltaan edistää yhteisön politiikan tavoitteiden toteutumista. Se arvioi myös sitä, vastaavatko tavoitteet, tärkeysjärjestys ja rahoitusvarat yhä tilanteen kehitystä. Tarpeen vaatiessa komissio tekee ehdotuksia puiteohjelman ja/tai erityisohjelmien mukauttamiseksi tai täydentämiseksi. 2. Puiteohjelman kolmannen soveltamisvuoden aikana, ja joka tapauksessa ennen seuraavaa puiteohjelmaa koskevien ehdotusten esittämistä, komissio pyytää riippumattomilta asiantuntijoilta kokonaisarviota puiteohjelmaan liittyvien toimien toteuttamisesta. Tämän arvioinnin tulokset esitetään yhdessä komission huomautusten kanssa Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle. 3. Komissio valitsee edellisissä kohdissa tarkoitetut riippumattomat asiantuntijat tasapuolisesti. 6 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. (1) KOM(95) 682, 13.12.1995. (2) Neuvoston päätös 96/737/EY (EYVL L 335, 24.12.1996, s. 50). (3) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 1110/94/EY (EYVL L 126, 18.5.1994, s. 1). (4) Neuvoston päätös 268/94/Euratom (EYVL L 115, 6.5.1994, s. 31). (5) KOM(97) 142 lopullinen. (6) KOM(97) 196 lopullinen. (7) KOM(97) 88 lopullinen, 12.3.1997. (8) EYVL C 224, 1.8.1996, s. 1. (9) Neuvoston asetus (EY) N:o 701/97 (EYVL L 104, 22.4.1997, s. 1). (10) KOM(97) 167 lopullinen, 23.4.1997.