Alueiden komitean lausunto aiheista:

- "Ehdotus neuvoston päätökseksi ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen sitoumusten täyttämisestä yhteisesti",

- "Komission tiedonanto eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman ensimmäisen vaiheen toteuttamisesta", ja

- "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta"

(2002/C 192/14)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon ehdotuksen neuvoston päätökseksi ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen sitoumusten täyttämisestä yhteisesti (KOM(2001) 579 lopullinen), komission tiedonannon eurooppalaisen ilmastonmuutos-ohjelman ensimmäisen vaiheen toteuttamisesta (KOM(2001) 580 lopullinen) sekä ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta (KOM(2001) 581 lopullinen),

ottaa huomioon neuvoston 11. joulukuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 12. kesäkuuta 2001 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 4:n "maankäyttö, taajama-asiat, energia, ympäristö", nykyisen "kestävä kehitys" -valiokunnan, tehtäväksi,

ottaa huomioon puheenjohtajansa 11. maaliskuuta työjärjestyksen 40 artiklan 2 kohdan nojalla tekemän päätöksen nimetä Susanna Rahkonen (FIN, PSE) lausunnon yleisesittelijäksi,

ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta "Ilmastonmuutos ja energia", CdR 104/97 fin (annettu 18. syyskuuta 1997)(1),

ottaa huomioon ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen osapuolikonferenssin kolmannessa istunnossa (COP3) 1.-10. joulukuuta 1997 Kiotossa hyväksytyn kasvihuonekaasujen vähentämistä koskevan pöytäkirjan,

ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta "Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet - Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva valkoinen kirja", KOM(97) 599 lopullinen, CdR 57/98 fin (annettu 16. heinäkuuta 1998)(2),

ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta "Liikenne ja CO2-päästöt - Kohti yhteisön ratkaisumallia", CdR 230/98 fin (annettu 11. maaliskuuta 1999)(3),

ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta "Valmistautuminen Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon" CdR 295/1999 fin (annettu 18. marraskuuta 1999)(4),

ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta "Vihreä kirja kasvihuonekaasujen päästökaupasta Euroopan unionissa ja komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: EU:n politiikka ja toimenpiteet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi: kohti eurooppalaista ilmastonmuutosohjelmaa" CdR 189/2000 fin (annettu 21. syyskuuta 2000)(5),

ottaa huomioon aiemman lausuntonsa aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Kymmenen vuotta Rion konferenssin jälkeen: Valmistautuminen kestävän kehityksen huippukokoukseen vuonna 2002" CdR 37/2001 fin(6) (annettu 14. marraskuuta 2001),

hyväksyi 13. ja 14. maaliskuuta 2002 pitämässään 43. täysistunnossa (maaliskuun 14. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

Alueiden komitean näkemys ja suositukset

1. Ehdotus neuvoston päätökseksi ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen sitoumusten täyttämisestä yhteisesti(7)

1.1. Alueiden komitea tukee voimakkaasti Kioton pöytäkirjan ratifiointia jäsenmaissa ja neuvostossa sekä yhteisön sisäisen taakanjaon vahvistamista oikeudellisesti sitovaksi neuvoston ehdottamien aikataulutavoitteiden osalta ja tekstisisältöjen mukaisena.

1.2. Komitea toivoo, että ratifiointiprosessi saatetaan valmiiksi ja julkistettavaksi Johannesburgin Rio+10 -kokouksessa 2002. Tässä yhteydessä AK toistaa vielä myös komissiolle 14.11.2001 antamaansa lausuntoon(8) sisältyvät päätelmät Rio+10 -valmisteluista.

1.3. AK toteaa, että vaikka USA ei ratifioi Kioton pöytäkirjaa, on se sitoutunut Rion ilmastopuitesopimukseen. Kioton pöytäkirja ei edellytä kehitysmaiden päästövähennyksiä. Niissä kuitenkin päästöjen kasvupaine on huomattavan suuri. EY:n tulee osaltaan ennakkoluulottomasti edellyttää ja kannustaa USA:ta ja kaikkia muita Kioton pöytäkirjan ulkopuolisia maita aktiiviseen päästöjä vähentävään ilmastopolitiikkaan.

1.4. Komitean mielestä Kioton pöytäkirja on sellainen lähtökohta, joka mahdollistaa todellisten ja vielä haasteellisempien päästövähennystavoitteiden asettamisen. Niiden haku on käynnistettävä hyvissä ajoin jo ennen Kioton pöytäkirjakauden alkua.

2. Komission tiedonanto eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman ensimmäisen vaiheen toteuttamisesta(9)

2.1. Alueiden komitea toteaa, että sen 21. syyskuuta 2000 komissiolle Euroopan ilmastonmuutosohjelmasta antama lausunto koskien alueiden ja kuntien kanssa käytävää vuoropuhelua on komissiossa pääosin jäänyt ohjelmatyössä huomioimatta. Se näkyy myös sektorikohtaisten työryhmien kokoonpanossa.

2.2. Komitea tähdentää, että työryhmien erilaiset toimintatavat, aikataulut ja kokoonpanot näkyvät ehdotettujen toimenpiteiden valinnoissa ja vaikutusarvioinneissa.

2.3. AK toteaa pettyneenä, että ilmastonmuutoksen hidastamiseksi ehdotetussa ilmasto-ohjelmassa ei ole enää energiaverotuksen minimitason harmonisointia koskevaa ehdotusta, vaikka se luonteeltaan olisi vaikuttavimpia yhteisiin toimiin ja politiikkoihin sisältyviä toimia.

2.4. Komitea panee merkille sen, että ohjelmassa - tosin varovasti - ehdotetaan polttoaineiden verotuksen yhtenäistämistä kaupallisessa liikenteessä sekä biopolttoaineiden osuuden lisäämistä ja vapauttamista valmisteveroista. Myös kaupallisen siviili-ilmailun polttoaineiden verotuksen minimitasosta olisi voitava sopia.

2.5. Alueiden komitea kannattaa lämmön ml. kaukojäähdytyksen ja sähkön yhteistuotannon osuuden kaksinkertaistamista sekä biopolttoaineiden osuuden merkittävää lisäämistä liikennepolttoaineissa. Biopolttoaineisiin perustuvaan lämmön ja sähkön yhteistuotannon edistämiseen olisi kiinnitettävä huomiota.

2.6. AK:n mielestä yhteistuotannon edistämiseksi ja siihen siirtymiseksi paikallisille maankäytöstä ja kaavoituksesta vastaaville viranomaisille tulee antaa oikeus määrätä tarkoituksenmukaisimmasta lämmitystavasta.

2.7. Komitea pitää kasvihuonekaasuvähennysten aikaansaamiseksi valistus- ja vauhdittamiskampanjoita tärkeinä tietoisuuden ja kiinnostuksen herättäjinä ja hyvien käytäntöjen levittäjinä. Alueilla ja kunnilla voisi olla tässä yhteydessä paikallisina ja alueellisina ilmastonsuojelukampanjoiden ja energiansäästöaktiviteettien käynnistäjinä, itse energian käyttäjinä ja kansalaisia muutoinkin lähellä olevina toimijoina merkittävä rooli. SAVE-budjettiin nyt ehdotettu määräraha vaatii merkittävää lisäpanostusta samoin kuin maakohtaista lisärahoitusta. Uusiutuvien energialähteiden edistäminen tulisi voida yhdistää näihin kampanjoihin.

2.8. AK suhtautuu epäillen avoimilla kilpailuilla markkinoilla energiakysyntää ohjailevan direktiivin tarkoituksenmukaisuuteen. Jo nyt eräät energian myyjät vapailla sähkömarkkinoilla ovat tarjonneet säästäviä tuotteita kuten lamppuja tai rakennusten ja teollisuusprosessien energiakatselmuksia kuluttajille. Toiminnan idea on kompensoida vähentyvää energianmyyntiä uusilla tuotteilla ja palveluilla. Uusista markkinoilla tarjottavista palveluista ns. ESCO-toiminta on hyvä esimerkki uusista palvelumahdollisuuksista. Energianmyyjän yrityskuvan kannalta on niinikään hyödyllistä tarjota säästöä ja uusiutuvaa, vihreää energiaa asiakkailleen. AK haluaa kuitenkin kiinnittää huomiota siihen tosiseikkaan, että EU:n ympäristöpolitiikasta huolimatta energian kysyntä on kasvanut. Tällä alalla tarvitaan vielä lisäponnistuksia.

2.9. Komitea katsoo, että julkisia hankintoja energiaa ja ympäristöä säästävien tuotteiden sekä uusiutuvan energian suuntaan on edistettävä poistaen kilpailupoliittisia esteitä sekä yhteisön tasolla että kansallisilla tasoilla.

2.10. AK pitää huolestuttavana ja kestävän kehityksen vastaisena liikenneperäisten päästöjen arvioitua 50 %:n kasvua noin 15 vuodessa. Teiden ja taajamien ruuhkautuminen lisää paikallisia ilmansaasteita, jotka vaarantavat näin kansalaisten terveyttä ja viihtyvyyttä.

2.11. Komitea korostaa sitä, että kasvihuonekaasupäästöt ovat luonteeltaan ennen kaikkea paikallisia ja kaikkien toimijoiden panosta tarvitaan vähentämistyössä. Eri päästölähteiden painoarvo vaihtelee kunnittain ja alueittain. Myös valtioiden välillä päästöissä ja niiden syntysektoreissa on huomattavia eroja, jotka selittyvät maantieteellä, ilmasto-oloilla, elinkeinorakenteella tai jäsenmaissa harjoitetulla ympäristö- ja yhteiskuntapolitiikalla. Komission tarkastelukulmana on ollut sektorikohtaisuus ja hakea päästövähennyksiä lähinnä ns. suurimmista sektoreista ja kustannustehokkuuden nimissä. On olemassa vaara, että pienet toimijat tai pienet kasvihuonekaasulähteet unohdetaan keinovalikoimista päätettäessä.

2.12. AK kannattaa IPPC-direktiivin tarkistamista kasvihuonekaasupäästöjen osalta. Vaikka niillä ei olisi välitöntä vaikutusta paikalliseen ympäristöön, moraalinen vastuu päästökehityksestä ja ilmastonmuutoksen seurauksista nykyisille ja tuleville sukupolville vaatii varovaisuusperiaatetta. Usein valittu vähennystoimenpide, kuten energian käytön vähentäminen, parantaa välittömästi paikallista ilmanlaatua.

3. Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kasvihuonekaasujen päästöjen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta(10)

3.1. Komitea katsoo, että päästökauppajärjestelmän ja sen kokeilun tulee olla vapaaehtoista (niin kuin kauppa aina on) ja koskea oikeustoimikelpoisia juridisia oikeushenkilöitä: kuntia, osuuskuntia, osakeyhtiöitä tms. Näin ollen toimipaikkakohtaiseen lähestymiseen ei tarvitse mennä. AK:n mielestä myös EU:n jäseniksi hyväksytyt maat voisivat halutessaan osallistua päästökauppajärjestelmään.

3.2. AK katsoo, että jo kokeiluun mukaan tulevaksi tulee voida kelpuuttaa jokainen, joka luotettavasti kykenee osoittamaan omat kasvihuonekaasupäästönsä ja antaa luvan viranomaisen se myös selvittää ennen ja jälkeen kauppatapahtuman. Kansallisesti mukaan tulevien päästöjen osuus kokeiluvaiheessa voidaan rajoittaa esimerkiksi enintään puoleen maan kasvihuonekaasupäästöistä. Tämä on toteutettavissa esim. määräaikaan tapahtuvalla ilmoittautumismenettelyllä.

3.3. Päästöoikeudet tulisi ensimmäisen jaon yhteydessä myöntää maksutta.

3.4. Alueiden komitea toteaa, että kauppakelpoisten kaasujen lajin rajoittaminen vain merkittävimpään eli hiilidioksidiin ei ole tarkoituksenmukaista edes kokeiluvaiheessa. Komitean mielestä kaupan edustavuuden kannalta voi pikemminkin olla eduksi esim. jätehuollon metaanin tai liikenteen typpioksiduulin sisällyttäminen kaupan oleviin kaasuihin.

3.5. AK katsoo, että niin ehdotetut toimialarajoitukset kuin myös energia-alan kokorajoitukset rajoittavat tarpeettomasti päästökaupan potentiaalisten toimijoiden mahdollisuuksia. Komitea perustelee tätä sillä, että kansallisella tasolla yritykset voivat valita kulloinkin tarkoituksenmukaisimmat keinot kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi.

3.6. Komitea pitää lähtökohtana sitä, että päästökaupan valvonnasta huolehditaan sekä kansallisilla että EY-tasolla perustettavilla, mutta kevyehköillä instituutioilla esim. päästömarkkinakeskuksilla. Ne ovat perustettavissa esim. Kioton pöytäkirjan valvonnan yhteyteen.

3.7. Alueiden komitea on huolestunut siitä, että kaikkien nyt tarkasteltavina olleiden kolmen asiakirjan sisältö, valmistelutyö ja toimenpideratkaisut komissiossa ja kansallisissa toimissa suuntautuvat poikkeuksetta jäsenvaltioihin, suuriin päästösektoreihin sekä merkittävimpiin toimijoihin tai merkittävimpiin kasvihuonekaasulajeihin ja päästölukuihin. Millä keinoilla komissio aikoo jatkossa saada välttämättömiin päästövähennystoimiin mukaan pienet, paikalliset ja alueelliset toimijat, kunnat ja maakunnat, niiden pienet kaasumäärät tai erikoiset kaasut? Päästövähennystyöhön tarvitaan ja halutaan mukaan pitkällä tähtäimellä kaikki toimijat. Olisiko tehokkaan päästövähennystyön kohteeksi haettava myös pieniä toimijoita aina kansalaisia myöten? Näin voisi toimia alhaalta ylöspäin rakentuva terveillä eettisillä periaatteilla toimiva kansalaisyhteiskunta, joka eittämättä tarvitsee todellisia ja pitkävaikutteisia kasvihuonekaasujen päästöjen vähennyksiä turvatakseen olemassaolonsa, myös Kioton sopimuskauden jälkeen.

Bryssel 14. maaliskuuta 2002.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Albert Bore

(1) EYVL C 379, 15.12.1997, s. 11.

(2) EYVL C 315, 13.10.1998, s. 5.

(3) EYVL C 198, 14.7.1999, s. 3.

(4) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 81.

(5) EYVL C 22, 24.1.2001, s. 30.

(6) EYVL C 107, 3.5.2002, s. 9.

(7) KOM(2001) 579 lopullinen.

(8) CdR 37/2001 fin - EYVL C 107, 3.5.2002, s. 9.

(9) KOM(2001) 580 lopullinen.

(10) KOM(2001) 581 lopullinen.