ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.4

EU:n jäsenvaltiot ja Euroopan komissio esittivät huhtikuussa 2003 IMO:lle tilaston (3), josta käy ilmi, että marraskuussa 2002 oli käytössä noin 660 luokkaan 2 (vähintään 20 000 dwt) kuuluvaa yksirunkoista öljysäiliöalusta. Niistä 160 oli nk. supertankkereita (very large crude carrier [VLCC] ja ultralarge crude carrier [ULCC], vähintään 200 000 dwt:n säiliöaluksia), jotka pääasiassa liikennöivät raakaöljykuljetuksissa Persianlahden alueelta Yhdysvaltoihin ja Japaniin. Öljysäiliöaluksia voidaan poistaa käytöstä useista eri syistä minä ajankohtana tahansa. Vuoden 2006 loppuun mennessä on mainittuja supertankkereita liikenteessä enimmilläänkin alle 50, ja vuoteen 2010 päättyvän käytöstäpoistamisaikataulun mukaisesti niiden lukumäärä supistuu vuosittain. Epäselviksi jäävät kuitenkin yhä ne taloudelliset ja sosiaaliset intressit, jotka mahdollisesti vaikuttavat edellä mainittuun EU:n jäsenvaltioon, joka on ilmoittanut haluavansa soveltaa poikkeusta. Vieläkään ei ole käytettävissä kyseisen maan laivarekisteriin perustuvia tarkkoja tietoja siitä, mitä aluksia asia mahdollisesti koskee, joten ollaan arvailujen varassa, mikä on ETSK:n arvolle sopimatonta. Esitettyjen yleisluontoisten viitteiden mukaan asia koskisi kaiken kaikkiaan 23:a alusta ja 300–400:aa merenkulkijaa, jotka ovat kyseisen maan kansalaisia. Väitteen paikkansapitävyys ylimalkaan on epävarma, ja vaikka se olisikin tosi, ei ”ulosliputtaminen” ole tässä yhteydessä ensisijainen vaara, vaan valpas laivanisäntä tai aluksen omistaja etsii soveltuvia toimintamahdollisuuksia muiden öljytuotteiden kuljetuksista, joiden osalta markkinatilanne on yhtä suotuisa.
3.2.4

Viestintä on keskitettyä ja EU-keskeistä. Viestintää harjoitetaan pääasiassa EU:n tasolla eurooppalaisten toimijoiden, toimielinten ja sellaisten henkilöiden välillä, jotka jo tuntevat unionin. Viestinnässä käytetään myös välineitä — kuten Internetiin perustuvia kuulemisia — joiden avulla voidaan saavuttaa vain tietyt kansalaisryhmät. Kaikkien kansalaisten tavoittamiseksi viestintätoimia on kehitettävä siten, että niihin nivotaan mukaan muitakin toimijoita EU:n toimielinten ja unionin jo tuntevien henkilöiden lisäksi. Keskusteluja on hajautettava jäsenvaltio-, alue- ja paikallistasolle, ja niihin on kutsuttava mukaan kyseisillä tasoilla toimivia päätöksentekijöitä sekä viestimiä (jotka on tietyissä tapauksissa ensin saatava vakuuttuneiksi asiasta).
1.4

EGR:n rahoittamien erityistoimien on sovittava yhteen kaikkien asianosaisten sidosryhmien yhteisen suunnittelun kanssa. EGR:n ei tulisi toimia aloilla, joilla jäsenvaltioilla on yksinomainen toimivalta. On tehtävä selväksi, että rahaston tarkoituksena on tarjota erityisiä työllistymismahdollisuuksia äkillisesti hankaliin taloudellisiin olosuhteisiin joutuneille henkilöille.
1.4

Komitea katsoo, että jäsenvaltioilla on merkittävä vastuu varmistettaessa, että EU:n toimet saatetaan asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pannaan täytäntöön. Komitea myöntää, että toimielinten välinen sopimus paremmasta lainsäädännöstä (2) antaa jäsenvaltioille toimintasäännöt, joiden avulla voidaan parantaa EY-direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä niiden soveltamista. On tärkeää, että prosessin tuloksena kansallisella tasolla on sääntelykehys, joka on yritysten, työntekijöiden, kuluttajien ja kaikkien kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kannalta sisällöltään mahdollisimman tasapainoinen ja samalla mahdollisimman yksinkertainen.
5.1.7

Teemakohtaisen strategian kunniaksi on sanottava, että siinä on otettu huomioon usein unohdetut alat, kuten maatalous ja merenkulku. On kuitenkin yllättävää, ettei siinä ole käsitelty ilmakuljetuksia nousun ja laskeutumisen aiheuttamien päästöjen osalta. Täytäntöönpanossa on varauduttava poliittisiin vaikeuksiin. Esimerkiksi laivoista peräisin olevien SO2- ja NOx-päästöjen vähentäminen edellyttää pitkiä ja vaikeita kansainvälisiä neuvotteluja. On myös valvottava, etteivät tavoitteiden saavuttamisessa joillain aloilla ilmenevät ongelmat (esimerkiksi maataloudessa typen ja ammoniakin osalta) kasvata paineita helpommin tunnistettavissa kohteissa, esimerkiksi teollisuusalueilla.
3.3

ETSK on jo aiemmin kehottanut toteuttamaan edellä mainitun aloitteen ja ilmaissut kannattavansa sitä periaatteessa. Komitea muistuttaa kuitenkin, että vain harvoilla pk-yrityksillä on aikomus laajentaa toimintaansa kotivaltionsa rajojen ulkopuolelle. Kokeilua ei myöskään voida toteuttaa kuin muutamassa yrityksessä, jotka joko sijaintinsa tai toiminta-ajatuksensa perusteella ovat strategisesti kiinnostuneet harjoittamaan toimintaansa ulkomailla. Vaikka ETSK on asiasta komission kanssa periaatteessa yhtä mieltä, komitea toivoo komission selkiyttävän seuraavia seikkoja: — Suunnilleen kuinka moni pk-yritys on lähitulevaisuudessa potentiaalisesti kiinnostunut toteuttamaan tässä tarkoitetun, yhtiöveropohjan laskentaan liittyvän järjestelyn? — Millainen taloudellinen painoarvo kyseisillä yrityksillä on EU:ssa? — Millä toimialoilla on eniten kyseisiä yrityksiä?
1.4.1

Ensinnäkin on selkiytettävä ja lisättävä komission mahdollisuutta koordinoida ja valvoa alueviranomaisia, joiden tehtävänä on arvioida toimivaltaansa kuuluvalle meriympäristölle asetettuja tavoitteita ja siihen sovellettavia toimenpiteitä sekä laatia asiaan liittyvät tavoiteohjelmat. Kaikilla rannikkoalueilla on pyrittävä toteuttamaan samantapaisia toimia tasapuolisesti, sillä on hyvä pitää mielessä, että meret ja valtameret ylittävät valtakunnanrajoja. Koordinoimalla toimet keskitetysti voitaisiin puuttua jopa unionin vaikutuspiiriin kuuluvien kolmansien maiden toimintaan, erityisesti sellaisten maiden toimiin, joiden kanssa unioni on kansainvälisessä sopimussuhteessa.
3.7.6

Lopuksi komitea huomauttaa, että asetusehdotuksen perusteluissa ei ole ainuttakaan mainintaa järjestelmän kustannuksista tai kustannusten ja mahdollisen hyödyn suhteesta. Kaikilla maksupalvelujen tarjoajilla ei ole säännösten noudattamisen edellyttämiä rakenteita, ja niillekin, joilla on, aiheutuu lisäkustannuksia ja järjestelyihin liittyvää vaivaa. Lisätyöstä aiheutuvat kustannukset tulisivat väistämättä maksujärjestelmien kaikkien käyttäjien maksettaviksi. Se voidaan hyväksyä vain, jos on osoitettavissa, että uudesta asetuksesta on konkreettista hyötyä.
2.2.6

Euroopan parlamentin päätöslauselmaa on kritisoitu mm. siitä, että siinä on keskitytty ainoastaan edustuksen määrään ja jätetty huomioimatta laadulliset näkökohdat sellaisten organisaatioiden päätöksenteossa, joissa naisilla saattaa olla merkittävämpi rooli kuin virallinen edustus antaa ymmärtää. ETSK on yhtä mieltä laadullisten näkökohtien tärkeydestä, mutta on päättänyt olla puuttumatta asiaan seikkaperäisesti. Komitea on kuitenkin ottanut huomioon naisten edustuksen toimintaperiaatteiden valmistelurakenteissa. Päätöksenteon laadullisiin näkökohtiin tulisi kiinnittää enemmän huomiota talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmissä ja niiden eurooppalaisissa liitoissa sekä myös Euroopan parlamentissa ja komissiossa.
3.5.3

Viimeinen komission esittämistä kysymyksistä liittyy markkinoiden kannalta ratkaisevan tärkeään ongelmaan ja koskee sitä, olisiko asuntoluottojen myöntämisen oltava välttämättä luottolaitosten yksinoikeus vai voisivatko — ja jos voivat, niin millä ehdoin — tällaista toimintaa harjoittaa myös laitokset, jotka eivät ota vastaan talletuksia tai takaisin maksettavia varoja eivätkä sen vuoksi kuulu EU:n luottolaitoksia koskevan määritelmän tai vakavaraisuussääntöjen piiriin. Ensikäden huomiona ETSK toteaa, että kiinteistömarkkinoista vastaavien viranomaisten valvonnan lisäksi myös kaikkein alalla toimivien rahoituslaitosten tehokas valvonta on vakaiden ja vahvojen markkinoiden edellytys. Kuluttajansuojan huomioon ottamiseksi on luotu vakavaraisuutta koskevat säännöt, ja kaikkia uusia ehdotuksia on tarkasteltava tästä näkökulmasta.
2.1

Suomelle myönnettiin vuonna 2000 poikkeus, jonka mukaan se saa 31. joulukuuta 2005 asti rajoittaa yhteisöön kuulumattomista maista tulevien yksityishenkilöiden henkilökohtaiseen käyttöön tuoman oluen tuontimäärän enintään kuuteen litraan. Syynä tähän on erityisesti se, että Suomella on yhteinen raja Venäjän kanssa, jossa alkoholi on paljon halvempaa. Jos alkoholin tuontiin sovellettaisiin tavanomaisia hintaan perustuvia rajoituksia, yksityishenkilöt voisivat tuoda maahan noin 200 litraa olutta.
2.2

Komitea on nimenomaan vaatinut, että jäsenvaltioita kannustettaisiin luomaan konsultatiivisia menettelyitä ohjelman aihealueista, jotta käyttäjien, asiantuntijoiden ja verkkotalouden ehdotukset ja tarpeet otettaisiin entistä paremmin huomioon. Tämä on toivottavaa myös eEuropen jatkona toimivan puiteohjelman kohdalla, sillä tässäkin tapauksessa työmarkkinaosapuolia on kuultava perusteellisesti tietoyhteiskuntaan liittyvistä koulutus- ja työllisyyskysymyksistä.
1.1

Komissio on antanut asetusehdotuksen, joka koskee liikuntarajoitteisten henkilöiden oikeuksia lentoliikenteessä ja jonka tavoitteena on taata vammaisille ja liikuntarajoitteisille henkilöille lentoliikenteessä samat oikeudet kuin muulla väestöllä on.
2.4.2

Lissabonin strategian ajankohtaista puoliväliarviointia sekä ohjelman sisällöllistä laajuutta ajatellen ETSK asettaa vakavasti kyseenalaiseksi komission pyrkimyksen säilyttää Progress-ohjelman kattamien politiikan alojen rahoitus muuttumattomana. Progress-ohjelmaa koskevan komission ehdotuksen perustelujen 2 kohdan kolmannessa alakohdassa puhutaan ”kohtuullisesta rahoituksesta”, joka on määrä asettaa käyttöön sosiaalipoliittisen ohjelman tukemiseksi. Komitea ei lainkaan ymmärrä perusteluja, koska se on jo useaan otteeseen huomauttanut, että rahoitusnäkymissä on otettava huomioon ”EU:n talousarvion lissabonisointi”. On joka tapauksessa tehtävä selväksi, että sekä Euroopan työllisyysstrategian että sosiaalipoliittisen ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi varmistetaan asianmukainen rahoitus (9). Näin ollen ETSK on vahvasti sitä mieltä, että Progress-ohjelmalle on varattava riittävät määrärahat.
2.8.4

Lisäksi on helpotettava sellaisten maahanmuuttajien vapaaehtoista paluuta alkuperämaahan, jotka ammattitaidoltaan tai yritystoiminnassa tarvittavilta taidoiltaan voivat myötävaikuttaa kehitykseen. Tässä mielessä olisi tärkeää parantaa mahdollisuuksia palata väliaikaisesti alkuperämaahan; direktiivi pitkään oleskelleiden kolmansien maiden kansalaisten oikeuksista ne jo tarjoaa. Kun asukas, joka on kolmannen maan kansalainen, haluaa palata kotimaahansa ammattia tai investointia koskevan suunnitelman vuoksi, hänen ei pidä menettää oleskeluoikeuttaan. Niin sanottu osaamiskierto alkuperämaiden ja unionin jäsenvaltioiden välillä on mahdollista ainoastaan, mikäli unioni laatii joustavan lainsäädännön.
Baselin pankkivalvontakomitea määrittelee operationaalisen riskin epäsuoraksi tai suoraksi tappioriskiksi, joka on seurausta puutteellisista tai muuten epäonnistuneista toimijan sisäisistä prosesseista tai järjestelmistä, toimijan palveluksessa olevan henkilön vilpillisestä menettelystä tai ulkopuolisista tapahtumista. Baselin sääntöjen mukainen operationaaliseen riskiin liittyvä pääomavaatimus tulee sovellettavaksi ensimmäistä kertaa, ja rahoituslaitosten on tämän vuoksi kehitettävä täysin uudet operationaalisen riskin laskemismenetelmät. Kuten edellä on mainittu, operationaalisen riskin laskemiseksi on olemassa eri vaihtoehtoja. Edistyneen laskentamenetelmän soveltaminen edellyttää, että pankkien on kehitettävä sisäiset laskentamallit, jotka toimivaltaisen viranomaisen on hyväksyttävä. Eurooppalaiset rahoituslaitokset ovat tehneet suuria investointeja näiden järjestelmien kehittämiseksi konsernitasolla, jolloin operationaalisen riskin laskumenetelmät on sovitettu niille liiketoiminta-alueille, joilla kukin rahoituslaitos toimii.
5.1.1

Komitea on tyytyväinen siihen, että 2 artiklassa rahaston tarkoitus kytketään selkeästi yhteisön ensisijaisiin tavoitteisiin ja ennen kaikkea Lissabonin strategiaan. Komitea on myös hyvillään, että tuki keskitetään selväpiirteisiin temaattisiin toimintalinjoihin. Uudelleen muokatut Lissabonin tavoitteet — pitkäkestoisen kasvun voimistaminen kaikkein epäedullisimmassa asemassa olevilla alueilla ja kilpailukyvyn vahvistaminen kaikkialla Euroopan unionissa — on omaksuttava myös kunkin uuden toimintaohjelman tavoitteiksi. Niinpä ehdotetussa asetuksessa määritetään joukko toimintoja, jotka voidaan sisällyttää tietyntyyppisin ohjelmiin, jotka vastaavat kulloisenkin alueen olosuhteita ja jotka samalla hyödyttävät yhteisön yleistavoitteita eli lisäävät kasvua ja vahvistavat kilpailukykyä. EU:n suuntaviivoja sekä kansallisia strategioita laadittaessa tulee kiinnittää huomiota Lissabonin uudistetun strategian toteuttamiseen. Myös työmarkkinaosapuolien tulee olla tiiviisti mukana kyseisiä asiakirjoja laadittaessa. Antamassaan lausunnossa (10) komitea on katsonut, että asuntojen kunnostaminen ja kustannuksiltaan kohtuullisten asuntojen järjestäminen avaintehtävissä toimiville työntekijöille on olennainen osa ympäristön uudistamistyötä ja että kyseisellä seikalla on erityisrooli paitsi kaupunki- myös maaseutupolitiikassa. Niinpä komitea on pettynyt, koska asumiseen liittyvät menot on 7 artiklassa nimenomaisesti rajattu tuen ulkopuolelle. Komitea mielestä tulisi sallia paitsi varainkäyttö sellaisiin asumisen menoihin, jotka liittyvät elvyttämiseen ja kehittämiseen, myös sellainen asumiseen kohdistuva varainkäyttö, joka muodostaa osan vanhojen kaupunki- ja teollisuusalueiden kunnostamiseen tähtäävistä ohjelmista.
2.8

ETSK on useissa yhteyksissä viitannut siihen, että ainutlaatuisen eurooppalaisen luonnonperinnön säilyttäminen edellyttää luonnonsuojelun ja maatalouden aitoa kumppanuutta. Tähän liittyen on tärkeää, että viljelijät ottavat huomioon luonnonsuojelusta annetut ohjeet ja toimivat niiden mukaan ja että viranomaiset ja luonnonsuojelijat suhtautuvat viljelijöihin kentällä aitoina kumppaneina. Tässä yhteydessä rahoitukseen liittyvien kysymysten selvittäminen on ratkaisevan tärkeää.
1.5

Direktiivin 2000/53/ETY, joka tunnetaan myös ”ELV-direktiivinä” (End of Life Vehicles), hyväksymistä edelsi laaja keskustelu, ja sitä kohtaan on osoitettu perusteltuakin kritiikkiä, kuten myös ETSK:n aiheesta aikanaan antama lausunto osoittaa. (2) On kuitenkin myönnettävä, että mainittu direktiivi on nopeuttanut huomattavasti, vaikkei aina vaivattomasti, jäsenvaltioiden jo alulle panemaa myönteistä kehitystä, jota on monesti edistetty yhteistyössä autonvalmistajien ja romutusalan toimijoiden kanssa.
5.2

Triklooribentseeni on keinotekoisesti valmistettu kemikaali, jota ei esiinny luonnossa muualla kuin kloorattujen aromaattisten yhdisteiden hajoamisen yhteydessä. Triklooribentseenillä on kolme eri isomeeriä riippuen siitä, missä kohdassa kuuden hiiliatomin rengasta klooriatomit sijaitsevat. Kullakin niistä on (hieman) erilaiset fysikaaliset ja biokemialliset ominaisuudet, jotka näkyvät esimerkiksi toisistaan poikkeavina LD 50 -arvoina. Jokaisella niistä on myös omat erilliset CAS- ja EINECS-numeronsa. Sen lisäksi sekä CAS-rekisterissä että Euroopassa kaupallisessa käytössä olevien kemiallisten aineiden luettelossa (Einecs) triklooribentseeni on myös omana yleisenä nimikkeenä. Kaikkia isomeerejä on kaupallisesti saatavilla Yhdysvalloissa ja muualla. 1,3,5-triklooribentseeniä ei tiettävästi enää valmisteta Euroopassa. Yksityiskohtaiset luettelotiedot käyvät ilmi seuraavasta taulukosta (9): EINECS-numero 201-757-1 204-428-0 203-686-6 234-413-4 CAS-numero 87-61-6 120-82-1 108-70-3 12002-48-1 Isomeeri 1,2,3- 1,2,4- 1,3,5- - Olomuoto valkoisia hiutaleita kirkas neste valkoisia hiutaleita kirkas neste Sulamispiste °C 52–55 17 63–65 - LD 50 -arvo rotalla suun kautta annettuna mg/kg 1830 756 800 - YK-numero 2811 2321 2811 -
3.6

Avun liiallista sidonnaisuutta on pidetty yksimielisesti yhtenä kehitysyhteistyön vallalla olevan mallin rajoituksena, joka on vähentänyt yhteistyön tehokkuutta ja uskottavuutta, kun etusija on annettu avunantajien tuotteille ja palveluille. Avun sidonnaisuuksien purkaminen ei ole päämäärä sinänsä, vaan se on ymmärrettävä välineenä ja keinona aikaansaada aiempaa suurempi vaikutus alhaisemmin kustannuksin. Olennaista on edunsaajamaiden entistä aktiivisempi osallistuminen, jotta ne ryhtyvät itse kehittämään omaa maataan ja edistävät kansalaisyhteiskunnan sekä työntekijöiden ja työnantajien järjestöjen osallistumista prosessiin.
2.6

EU:n osarahoitusta on jatkettava entiseen tapaan, ja EU:n laajentumisen sekä tulevien tarpeiden vuoksi budjettimäärärahoja on lisättävä. Järjestelmän avulla voidaan täten osaltaan vaikuttaa eri tuotealojen sisämarkkinoiden luomiseen ja yhdentämiseen ottamalla huomioon tuotteiden vaihtelevuus ja gastronominen monimuotoisuus. Euroopan ammattialajärjestöjen on siis toteutettava entistä suuremmassa määrin sellaisia tiedotuskampanjoita, joissa valistetaan tuotteiden laadusta ja EU:n kuluttajien erilaisista mieltymyksistä. EU:n ulkopuolisilla markkinoilla vientituista on luovuttava vähitellen ja samanaikaisesti on asetettava etusijalle sellaiset tehokkaat ohjelmat, joiden toteuttamiseksi on olemassa reaalisia mahdollisuuksia.
1.4

Alueelliset neuvoa-antavat toimikunnat perustetaan kalastajien sekä muiden alan toimijoiden aloitteesta. Niiden on toimitettava perustamista koskeva anomus asianomaisille jäsenvaltioille ja komissiolle. Alueellisen neuvoa-antavan toimikunnan yleiskokous nimittää toimeenpanevan komitean, jossa on 12—18 jäsentä. Kummassakin elimessä kaksi kolmasosaa jäsenistä on kalatalousalan edustajia ja muut muiden ryhmien edustajia, joilla on yhteiseen kalastuspolitiikkaan liittyviä intressejä. Toimikuntiin voidaan kutsua tarkkailijoita, kuten tutkijoita; sellaisten jäsenvaltioiden edustajia, jotka eivät kuulu kyseessä olevaan alueelliseen neuvoa-antavaan toimikuntaan; sellaisten kolmansien maiden edustajia, joilla on intressejä kyseessä olevalla alueella, tai neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean edustajia. Myös kansallisten viranomaisten edustajat voivat osallistua kokouksiin tarkkailijoina.
2.1

Slovenian tasavalta on pyytänyt komissiolta asetuksen muuttamista siten, että Slovenia voi jatkaa nykyisen järjestelmänsä soveltamista 1. heinäkuuta 2007 asti ylikuormitusongelmien hallintaan yhteenliitännöissä Itävallan ja Italian rajoilla. Tällä hetkellä Slovenia jakaa puolet näiden kahden yhteenliitännän käytettävissä olevasta kokonaiskapasiteetista soveltaen nykyistä järjestelmää. Siirtoverkonhaltijoiden välisen sopimuksen mukaan toisen puoliskon jakaa Italian/Itävallan verkonhaltija. Slovenian nykyisessä järjestelmässä on periaatteena, että jos kapasiteetin kokonaiskysyntä ylittää käytettävissä olevan kapasiteetin (ylikuormitus), kapasiteetti jaetaan hakijoille suhteellisuusperustetta noudattaen. Kapasiteetti jaetaan ilmaiseksi. Tällaista järjestelmää ei voida pitää asetuksen mukaisena syrjimättömänä, markkinaehtoisena ratkaisuna. Poikkeusjärjestelyä perustellaan sillä, että Slovenian teollisuuden rakennemuutosta ei vielä ole saatu päätökseen ja että Slovenian sähköntuotannon sopeuttaminen uusiin markkinaolosuhteiseen on edelleen käynnissä (ympäristönsuojeluun tehtävät investoinnit aiheuttavat korkeita kustannuksia).
1.1

Komission ehdotus direktiiviksi rajatylittävistä sulautumisista on pitkään odottanut käsittelyn jatkamista. Laajemmin ottaen myös muiden niin kutsuttuja yhtiöoikeusdirektiivejä koskevien säädösehdotusten käsittely on ollut keskeytyksissä. Nyt on tehty ehdotus kymmenenneksi yhtiöitä koskevaksi direktiiviksi. Sen ohella käsittelyn jatkamista ovat odottaneet myös ehdotukset osakeyhtiöiden hallinto- ja edustuselimistä annettavaksi viidenneksi direktiiviksi ja sääntömääräisen toimipaikan siirtämisestä annettavaksi neljänneksitoista direktiiviksi. Näitä ehdotuksia ei vieläkään ole julkaistu. Kaikissa tapauksissa on kuitenkin ollut merkittävää se, että on ollut vaikeaa päästä yksimielisyyteen työntekijöiden oikeudesta saada tietoa kyseisistä taloudellisista prosesseista ja olla niissä edustettuina, minkä vuoksi säädöksiä on pitänyt muuttaa.
2.2

Joulukuussa 2002 neuvosto antoi perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanoa (1) koskevan asetuksen (EY) N:o 1/2003, jonka on tarkoitus korvata vanha, vuodesta 1962 voimassa ollut kilpailunrajoituksia koskeva täytäntöönpanoasetus N:o 17. Uusien, vanhan järjestelmän perusteellisesti uudistavien sääntöjen on määrä tulla voimaan 1. toukokuuta 2004, jolloin unioni laajentuu.
7.3

Kun lisäksi otetaan huomioon väliarviointiraportissa esitetyt suositukset eContent-ohjelman jatko-ohjelman profiilista (16) ja etenkin siitä, että kaikille tuettaville hankkeille on asetettava kaksi yleisvaatimusta: kaupallistaminen (on suosittava hankkeita, joilla on korkea markkinapotentiaali ja jotka selvästi herättävät kiinnostusta tulevissa käyttäjäryhmissä) ja eurooppalaistaminen (hankkeiden tulisi herättää laajalti kiinnostusta eurooppalaisissa yrityksissä ja yksityiskäyttäjissä sekä samalla vahvistaa Euroopan kulttuurista moninaisuutta), ETSK katsoo, että suunnitelluissa arviointitoimissa sekä päätösehdotuksen 5 artiklan 3 kohdassa mainitussa arviointiraportissa on tarkasteltava mahdollisuuksien mukaan tuettujen hankkeiden käyttäjien tyytyväisyyden tasoa.
2.2

Komitea on samaa mieltä siitä, että on tarpeen perustaa tuomioistuin, jolla on yksinomainen toimivalta soveltaa yhdenmukaisia sääntöjä ja luoda yhdenmukaista oikeuskäytäntöä, jotta yhteisöpatenttioikeutta sovellettaisiin oikeudenmukaisesti yhteisön alueella syntyviin riitoihin. Tällainen ratkaisu luo asianosaisille perustellut takeet oikeusvarmuudesta. Suullisessa istunnossa asianosaisella on myös oikeus käyttää omaa äidinkieltään.
1.4

Valkoisessa kirjassa esitetty Reach-järjestelmä (Registration, Evaluation and Authorisation of Chemicals) on tarkoitettu sekä olemassa oleviin aineisiin että uusiin aineisiin sovellettavaksi yhdenmukaiseksi lainsäädäntökehykseksi. Vaarallisia aineita koskevan järjestelmän kolme peruspilaria ovat rekisteröinti, arviointi ja lupamenettely. Päätavoitteena on taata ihmisten terveyden ja ympäristönsuojelun korkea taso. Tavoitteen saavuttamiseksi vastuu asianmukaisten tietojen toimittamisesta ja alustavasta riskienarvioinnista on tarkoitus siirtää kemikaaleja valmistaville ja maahantuoville yrityksille ja erityistapauksissa jatkokäyttäjille. Järjestelmää on tarkoitus soveltaa tarkan aikataulun mukaisesti siten, että etusijalla ovat tuotteet, joihin liittyy erityisiä ongelmia, ja aineet, joiden tuotantomäärät ovat suuret.
2.3

Koska tarkastusten tiheys on nykyisin hyvin erilainen eri jäsenvaltioissa, komitea kannattaa ehdotusta, jonka mukaan jokaisessa jäsenvaltiossa tulee tarkastaa vähintään kolme prosenttia ajopäivistä. Komitea on tietoinen siitä, että tämä vähimmäismäärä voi olla raskas taakka monien maiden ja erityisesti uusien jäsenvaltioiden hallintokoneistoille. Komitea muistuttaa myös, että tarkistuksia ja niiden tuloksia koskevien komission kaksivuotisraporttien mukaan monilla nykyisillä jäsenvaltioilla kului pitkä aika, ennen kuin ne ryhtyivät noudattamaan nykyisiä tarkastusten vähimmäisvaatimuksia. Komitea katsoo näin ollen, että uusien sääntöjen toteutukseen on liitettävä jäsenvaltioiden tarkastuskoneiston kapasiteettia koskevia lisävaatimuksia, mm. jotta voitaisiin välttää jäljempänä, kohdassa 2.4, mainittu riski. Komitea pitää tässä yhteydessä tervetulleena digitaalisen piirturin käyttöönottoa, jota se pitää pätevänä apukeinona ehdotetun säännöksen toimeenpanossa. Koska käytännössä vaikuttaa kuitenkin lähes mahdottomalta, että laitteet saataisiin käyttöön kaikkialla asianomaisessa säädöksessä (1) mainittuun määräaikaan (5. elokuuta) mennessä, komitea kehottaa Euroopan komissiota kiirehtimään selkeiden siirtymäsääntöjen ehdottamista, jotta voitaisiin välttää epäoikeudenmukaiset tarkastukset ja jäsenvaltioiden väliset tulkintaerot ja jotta liikennesektori osaisi ryhtyä tarvittaviin toimiin. Komission jäsenen Loyola de Palacion jäsenvaltioille osoittama asiaa koskeva kirje on sinänsä täysin selvä mutta oikeudellisesti tarkasteltuna riittämätön.