Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2021/C 22/09)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

YHTENÄISEN ASIAKIRJAN MUUTTAMISTA KOSKEVAN VAKIOMUUTOKSEN TIEDOKSI ANTAMINEN

”COTEAUX DU GIENNOIS”

PDO-FR-A0394-AM01

Tiedonannon päivämäärä: 5.11.2020

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Viittaus viralliseen geokoodiin

Tuote-eritelmään on lisätty viittaus maantieteellisen alueen ja sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevan alueen viralliseen geokoodiin. Kyseessä on toimituksellinen täsmennys, joka ei muuta millään tavalla näitä kahta aluetta.

Yhtenäisen asiakirjan 6 ja 9 kohtaa on tämän vuoksi muutettu.

2. Leikkaussäännöt

Pinot noir -lajikkeen osalta tuote-eritelmässä otetaan käyttöön matalaleikkaus (goblet- tai viuhkaleikkaus), jossa kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 12 silmua ja kannukset leikataan niin, että niihin jää enintään kaksi silmua. Matalaleikkauksella leikattavan Gamay N -lajikkeen osalta otetaan yleisesti käyttöön leikkaustapa, jossa kannuksiin jätetään enintään kaksi silmua.

Goblet-muotoisen matalaleikkauksen hyväksyminen Pinot noir -lajikkeen yhteydessä muiden jo hyväksyttyjen menetelmien lisäksi antaa mahdollisuuden hallita tuotoksia aiempaa paremmin erityisesti tästä lajikkeesta aiemmin istutettujen voimakaskasvuisten kloonien osalta. Viininviljelijöiden teknisestä osaamisesta on vankka näyttö. Tämän leikkaustavan pitäisi parantaa rypäleiden ja näin ollen viinien laatua. Sen avulla voidaan myös vähentää tuotantokustannuksia, joita aiheutuu Guyot-leikkaustavalle välttämättömistä karsimisista ja kesäleikkauksista.

Näin ollen lajikkeiden Pinot noir ja Gamay leikkaussäännöt ovat vastedes täysin samanlaiset sen seurauksena, että matalaleikkaus (goblet- tai viuhkaleikkaus) otetaan yleisesti käyttöön, jolloin kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 12 silmua ja kannukset leikataan niin, että niihin jää enintään kaksi silmua. Nämä enimmäisrajat luovat edellytykset nimityksellä varustettujen puna- ja roseeviinien laadun säilyttämiselle.

Yhtenäisen asiakirjan 5 kohtaa on tämän vuoksi muutettu.

3. Rypäleiden kypsyys

Rypäleiden sokeripitoisuutta ja luonnollista vähimmäisalkoholipitoisuutta on lisätty.

Kuivien vuosien lisääntyminen sekä sadon laatua parantavien viljelykäytäntöjen (karsiminen, ylimääräisten versojen poisto, lehtien hävittäminen, rypäleterttujen harventaminen) parantuminen johtavat siihen, että rypäleiden sokeripitoisuus nousee.

Yhtenäisen asiakirjan 3 kohtaa on tämän vuoksi muutettu.

4. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

Yhteenlaskettu enimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina väkevöinnin jälkeen nostetaan 12,5 prosentista 13 prosenttiin.

Useina satovuosina vallinneiden sääolojen ja kypsymisolosuhteiden perusteella tämä enimmäispitoisuuden lisäys ei ole omiaan lisäämään väkevöimistä, jota käytetään yhä vastaisuudessa vain erityistilanteissa kosteina ja kylminä vuosina ja erittäin kuivina vuosina. Tämän lisäyksen ansiosta viininviljelijöiden työstä tulee myös teknisesti vaivattomampaa.

Yhtenäisen asiakirjan 3 ja 4 kohtaa on tämän vuoksi muutettu.

5. Kastelu

Kastelukielto poistetaan.

Voimassa olevassa kansallisessa lainsäädännössä kielletään kastelu 1. toukokuuta alkaen sadonkorjuuseen saakka. Viiniköynnöksiä voidaan vastedes kastella sadonkorjuun jälkeen ja ennen toukokuun 1. päivää tarpeen mukaan. Tämä koskee ennen muuta nuoria istutuksia.

Tämä muutos ei ole aiheuttanut muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

6. Liikkuminen valtuutettujen varastonpitäjien kesken

Poistetaan 1 luvun IX kohdan 5 alakohdan b alakohta, joka koskee päivämäärää, jolloin viini lasketaan liikkeelle valtuutettujen varastonpitäjien välillä.

Tämä muutos ei ole aiheuttanut muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

7. Siirtymätoimenpiteet

Päättyneet siirtymätoimenpiteet on poistettu tuote-eritelmästä. Tämä muutos ei ole aiheuttanut muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

8. Tärkeimmät tarkastettavat kohdat

Tärkeimpiä tarkastettavia kohtia on tarkistettu niiden arviointimenetelmien yksinkertaistamiseksi.

Tämä muutos ei ole aiheuttanut muutoksia yhtenäiseen asiakirjaan.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Coteaux du Giennois

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viinin/viinien kuvaus

Viinit ovat kuohumattomia valko-, puna- ja roseeviinejä, joiden pääasialliset analyyttiset ominaisuudet ovat seuraavat:

— Luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina: 10,5 %.

— Kaupan pidettäväksi valmiissa pakkaamattomissa tai pakatuissa erissä käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on valko- ja roseeviinien osalta enintään 4 grammaa litrassa ja punaviinien osalta enintään 2,5 grammaa litrassa.

— Viinien kokonaisalkoholipitoisuus on väkevöinnin jälkeen enintään 13 tilavuusprosenttia.

— Kaupan pidettäviksi valmiiden pakkaamattomien tai pakattujen punaviinierien omenahappopitoisuus on enintään 0,3 grammaa litrassa.

Haihtuvien happojen pitoisuus, kokonaishappopitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia.

Valkoviinit ovat kuivia, ja niissä on mineraalisuutta ja raikkautta. Niissä on useimmiten kvittenin ja valkoisten kukkien aromeja.

Roseeviinit ovat herkkiä ja hienovaraisia. Niiden suutuntumassa on usein ensimmäisenä hiukan pippurimaisia vivahteita, kun taas niiden jälkimaussa vivahteet ovat hedelmäisiä ja aromeissa on aistittavissa kypsiä hedelmiä ja viinitarhapersikkaa.

Punaviineissä yhdistyvät hienostuneisuus ja hedelmäisyys. Niissä on usein sekoittuneena pienten punaisten ja tummien hedelmien aromeja sekä mausteisia vivahteita.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%): Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%): Vähimmäishappopitoisuus: Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra): Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra):

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Viininvalmistukseen tarkoitettujen hiilten käyttö yksinään tai valmisteissa olevina sekoituksina on kiellettyä roseeviinien valmistuksessa. Korjatun rypälesadon kaikenlainen lämpökäsittely yli 40 °C:ssa on kiellettyä, mikäli sitä seuraa nestemäisten ja kiinteiden aineiden välitön erottaminen. Puunpalasten käyttö on kielletty. Punaviinien osalta vettä poistavat väkevöintimenetelmät ovat sallittuja, ja osittaisen väkevöinnin enimmäisasteeksi suhteessa käytettyihin määriin asetetaan 10 prosenttia. Viinien kokonaisalkoholipitoisuus on väkevöinnin jälkeen enintään 13 tilavuusprosenttia.

Edellä esitetyn määräyksen lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

Viljelykäytäntö

a) Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 5 700 köynnöstä hehtaarilla. Köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 1,40 metriä, ja samalla rivillä olevien köynnösten välisen etäisyyden on oltava 0,80–1,25 metriä.

b) Viiniköynnökset leikataan seuraavilla tekniikoilla: Sauvignon B – Pinot noir N: – joko yksinkertainen Guyot-leikkaus, jolloin kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 10 silmua, joista enintään kahdeksan silmua jätetään satoversoon, ja köynnökseen jätetään yksi tai kaksi kannusta, joihin jätetään enintään kaksi silmua, – tai matalaleikkaus (Royat-leikkaus tai Pinot noir N -lajikkeella goblet- tai viuhkaleikkaus), jolloin kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 12 silmua ja kannuksiin jätetään enintään kaksi silmua. Gamay N: – joko yksinkertainen Guyot-leikkaus, jolloin kuhunkin köynnökseen jätetään enintään kahdeksan silmua, joista enintään kuusi silmua jätetään satoversoon, ja köynnökseen jätetään yksi tai kaksi kannusta, joihin jätetään enintään kaksi silmua, – tai matalaleikkaus (Royat-, goblet- tai viuhkaleikkaus), jolloin kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 10 silmua ja kannuksiin jätetään enintään kaksi silmua.

Royat-kasvatustavan käyttöönotto rajataan enintään neljään vuoteen. Tänä aikana sallitaan yksin- tai kaksinkertainen Guyot-leikkaus. Satoversossa on enintään kahdeksan silmua. Royat-kasvatustavan viljelylohkoilla voidaan vuosittain uusia enintään 20 prosenttia olemassa olevista köynnöksistä. – matalaleikkaus (goblet- tai viuhkaleikkaus), kuhunkin köynnökseen jätetään enintään 10 silmua ja kannukset leikataan niin, että niihin jää enintään kaksi silmua.

b. Enimmäistuotokset

Valkoviinit

75 hehtolitraa/ha

Puna- ja roseeviinit

69 hehtolitraa/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

Viinirypäleiden korjuu ja viiniytys sekä viinien valmistus ja kypsytys suoritetaan seuraavien kuntien alueella (luettelo on laadittu vuoden 2019 virallisen geokoodin perusteella): – Loiret’n departementti: Beaulieu-sur-Loire, Bonny-sur-Loire, Briare, Gien, Ousson-sur-Loire ja Thou. – Nièvren departementti: Alligny-Cosne, La Celle-sur-Loire, Cosne-Cours-sur-Loire, Myennes, Neuvy-sur-Loire, Pougny, Saint-Loup ja Saint-Père.

7. Pääasiallinen rypälelajike (pääasialliset rypälelajikkeet)

Gamay N

Pinot noir N

Sauvignon B – Sauvignon blanc

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

”Yhteys maantieteelliseen alueeseen”

Maantieteellinen alue rajoittuu idässä Morvanin vuoriylänköihin ja Puisayen kukkuloihin ja lännessä ja lounaassa Sancerrois’n kukkuloihin. Alueen pohjois-eteläsuuntainen pituus on jotakuinkin 45 kilometriä: Alue alkaa Gienistä ja kulkee kapean kukkulajonon lounaan puoleisilla rinteillä Loirea myötäillen Cosne-Cours-sur-Loireen saakka. Sieltä alue jatkuu kukkuloiden etelän ja kaakon puoleisilla rinteillä Loiren eräiden sivujokien partaalla Cosne-Cours-sur-Loiren itäpuolella. Rypäleiden tuotantoon tarkasti rajatut viljelylohkot keskittyvät Loirea ja sen sivujokia paikallisesti reunustavien tasankojen kukkuloille ja reunamille. Maaperä, jossa voi paikallisesti esiintyä huomattavan paljon karkeaa maa-ainesta topografisen sijainnin mukaan, on kehittynyt myöhäisjurakauden (Kimmeridge- ja Portland-vaiheen) kalkkikivikerroksille, Cenomanum- ja Turonia-vaiheen liitukivimuodostelmille tai eoseenikauden limnisille kalkkikivimuodostelmille. Alueen ilmastossa kohtaavat valtameri-ilmaston ja mannerilmaston vaikutukset. Loire toimii lämmönsäätelijänä, kuten myös laaksot, jotka vetävät kylmän ilman alas kukkuloiden rinteiltä. Alhainen noin 650 millimetrin vuotuinen sademäärä selittyy föhn-ilmiöllä, joka johtuu 434 metriin kohoavien Sancerrois’n kukkuloiden läheisyydestä. Näin ollen 180–250 metrin korkeudessa kasvavat viiniköynnökset ovat suojassa kosteilta länsituulilta.

Kuvaus yhteyden kannalta merkityksellisistä inhimillisistä tekijöistä

Cosne-Cours-sur-Loiresta on löydetty 100-luvulta peräisin olevia rypäleiden siemeniä, mikä todistaa, että viininviljelyä on harjoitettu jo muinaisina aikoina Loiren laakson tällä alueella, jolla sijaitsee myös useita muita tunnettuja viininviljelyalueita. Keskiaikaiset asiakirjat vahvistavat niin ikään, että alueella on myös myöhemmin valmistettu laadukkaita viinejä, sillä asiakirjoista selviää, että Giennois’n viinejä on hankittu Kaarle VI:n hoviin. Auxerren kreivi rakennutti 1200-luvulla Cosne-Cours-sur-Loiren linnan, johon kuului iso viinitarha, jonka sato viiniytettiin suurissa kellareissa. Alueelle rakennettiin myös lukuisia luostareita, jotka edistivät niin ikään merkittävästi tämän viininviljelyalueen syntyä. Rochen sistersiläisluostari Myennesissä ja Temppeliherrain ritarikunta ovat eritoten vaikuttaneet ratkaisevasti tähän kehitykseen.

Loiren, Briaren kanavan ja myöhemmin Loiren sivukanavan vesiväylät mahdollistivat jo hyvin varhain viinien kuljetuksen pääkaupunkiin. Vesiväylien ansiosta tämä viininviljelyalue pääsi kukoistamaan ja vakiinnuttamaan maineensa. Vuonna 1827 J. NEE de la ROCHELLE totesi teoksessaan ”Mémoires pour servir à l’histoire du Nivernais et Dionzais”, että ”viiniköynnös kasvaa melko hyvin Cosnen hiukan syrjäisemmillä kukkuloilla” ja että ”– – [Cosnessa kaupataan myös viinejä, puutavaraa – –]. Sen satama on suuri ja sen laivasto on vilkas.” Juuri ennen viinikirvakriisin puhkeamista vuonna 1890 oli laskettu, että Gienin piirikunnassa oli 2 300 hehtaaria viiniköynnöksiä ja Cosne-Cours-sur-Loiren kantonissa 1 500 hehtaaria. Viinikirvakriisin aikana syntyi luontaisesti viinialan etujärjestöjä (Syndicat anti-phylloxérique de Gien perustettiin vuonna 1886 ja Syndicat anti-phylloxérique de Cosne-Cours-sur-Loire vuonna 1888), ja niiden ensimmäisenä tavoitteena oli alueen viinitarhojen pelastaminen. Nämä rakenteet valjastettiin myöhemmin työhön näiden viinien tunnettuuden edistämiseksi.

Giennois’n viinien maine vakiintui pääosin toisen maailmansodan jälkeen rypälelajikkeiden Gamay N ja Pinot noir N sekoituksesta valmistettujen punaviinien ja rypälelajikkeesta Sauvignon B valmistettujen valkoviinien tuotannon ansiosta. Ensimmäinen maantieteellinen alue, johon kuului kuusi Loiret’n departementin kuntaa, myös Gienin kunta, muodosti alkuperänimityksen ”Vin délimité de qualité supérieure” maantieteellisen alueen, joka sai hyväksynnän vuonna 1954. Alueeseen lisättiin vuosina 1964 ja 1966 kahdeksan Nièvren departementin kuntaa, jotka olivat siihen saakka käyttäneet tavanomaista nimitystä ”Cosne-sur-Loire”. Tälle viininviljelyalueelle myönnettiin vuonna 1998 tarkistettu alkuperänimitys.

Vuonna 2010 viininviljelyalueen pinta-ala oli 195 hehtaaria, alueella toimi 40 viininviljelijää ja tuotantomäärä oli noin 8 000 hehtolitraa. Tuotannosta 50 prosenttia on valkoviinejä, 30 prosenttia punaviinejä ja loput 20 prosenttia roseeviinejä.

”Tuotteen kuvaus ja syy- ja seuraussuhteet”

Valkoviinit ovat kuivia, ja niissä on mineraalisuutta ja raikkautta. Niissä on useimmiten kvittenin ja valkoisten kukkien aromeja. Roseeviinit ovat herkkiä ja hienovaraisia. Niiden suutuntumassa on usein ensimmäisenä hiukan pippurimaisia vivahteita, kun taas niiden jälkimaussa vivahteet ovat hedelmäisiä ja aromeissa on aistittavissa kypsiä hedelmiä ja viinitarhapersikkaa. Punaviineissä yhdistyvät hienostuneisuus ja hedelmäisyys. Niissä on usein sekoittuneena pienten punaisten ja tummien hedelmien aromeja sekä mausteisia vivahteita.

Kuuluisa viiniköynnösopin tuntija Louis Levadoux totesi vuonna 1973 seuraavaa: ”Tässä tapauksessa ei ole olemassa vain yhtä huomioon otettavaa luontoon liittyvää tekijää vaan joukko kumuloituvia suotuisia tekijöitä, jotka perustuvat ennen muuta maankuoren rakenteeseen ja paikallisiin topografisiin piirteisiin. [– –] Coteaux du Giennois -alue muodostuu siis itä-länsisuuntaisesta kukkulajonosta, jonka etelän, kaakon ja lounaan puoleisilla reunoilla sekä läntisellä jyrkänteellä voidaan kasvattaa ja on aina kasvatettu viiniköynnöksiä, joista tuotetaan laatuviinejä.” Tämä toteamus ilmentää hyvin maantieteellisen alueen suotuisia maantieteellisiä ja ilmastollisia olosuhteita. Aurinkoiset rinteet ja niiden kalkki- tai piipitoinen maaperä sekä erityinen ilmasto, joka liittyy Loire-joen kuivattavaan vaikutukseen ja maantieteellisen alueen länsipuolisten Sancerrois’n kukkuloiden synnyttämään föhn-ilmiöön, mahdollistavat viiniköynnösten varhaisen kehittymisen ja satojen erittäin hyvän kypsymisen.

Rypäleiden korjuuseen rajattuun viljelyalueeseen sisällytetään paikallisten perinteiden mukaisesti vain ne viljelylohkot, joiden maaperälle on luonteenomaista hyvä lämpökäyttäytyminen. Näin viiniköynnösten viljelyyn valitut viljelylohkot sekä viininviljelijäyhteisössä sukupolvien kuluessa muotoutuneiden tuotantoperinteiden sopeutuminen alueen olosuhteisiin ja niiden jatkuva vaaliminen selittävät Coteaux du Giennois -viinien laadun ja omaleimaisuuden. Alueen kukkuloiden pääosin eteläisille rinteille hyvin tiheästi istutettujen lajikkeiden Gamay N ja Pinot N sekoituksessa rypäleet pääsevät täysiin oikeuksiinsa, mikä antaa mahdollisuuden omintakeisen, hedelmäisen ja pirteän punaviinin valmistamiseen.

Sauvignon B -lajikkeen potentiaali pääsee täysipainoisesti esiin näillä kukkuloilla, lajikkeen kypsyysasteet pysyvät samankaltaisina vuodesta toiseen, ja lajike antaa edellytykset raikkaiden ja omaperäisten viinien valmistamiseen. Nämä viimeksi mainitut viinit ovat nykyään nimityksellä varustettujen viinien kärkijoukossa, ja vuonna 2010 näitä viinejä oli peräti puolet alueella tuotetuista viineistä.

Useiden vuosikymmenten aikana toteutetut yhteisponnistukset omaleimaisten viinien tuotannon kehittämiseksi tuottavat hedelmää, mikä näkyy tämän viininviljelyalueen tuotannon jatkuvana tasaisena kasvuna, ja vähitellen alue saa vakiinnutettua oman erityislaatunsa naapurialueiden vahvojen ja tunnettujen viininviljelyalueiden rinnalla.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue koostuu viiniyttämistä, viinien valmistusta ja niiden kypsytystä koskevan poikkeuksen mukaisesti seuraavista kunnista (luettelo on laadittu vuoden 2019 virallisen geokoodin perusteella): – Cherin departementti: Bannay, Bué, Crézancy-en-Sancerre, Jalognes, Menetou-Râtel, Ménétréol-sous-Sancerre, Montigny, Neuvy-Deux-Clochers, Saint-Satur, Sainte-Gemme-en-Sancerrois, Sancerre, Sury-en-Vaux, Thauvenay, Veaugues, Verdigny ja Vinon. – Loiret’n departementti: Saint-Brisson-sur-Loire. – Nièvren departementti: Bulcy, Garchy, Mesves-sur-Loire, Pouilly-sur-Loire, Saint-Andelain, Saint-Laurent-l’Abbaye, Saint-Martin-sur-Nohain ja Tracy-sur-Loire. – Yonnen departementti: Lavau.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

a) Kaikki vapaaehtoiset merkinnät kirjoitetaan etiketteihin kirjaimin, joiden koko saa olla sekä korkeudeltaan että leveydeltään enintään kaksinkertainen verrattuna kirjainkokoon, jolla tarkistettu alkuperänimitys on kirjoitettu.

b) Maantieteellisen nimityksen ”Val de Loire” kirjainten koko saa olla sekä korkeudeltaan että leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa kirjainkoosta, jolla tarkistettu alkuperänimitys on kirjoitettu.

c) Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi seuraavin edellytyksin: – kyseessä on kiinteistörekisteriin kirjattu paikka, – paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa.

Linkki eritelmään

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-969d4bf1-b8ce-4792-af8b-8fd3b96dda75

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.