FI Euroopan unionin virallinen lehti C 137/4

Kehotus huomautusten esittämiseen luonnoksesta komission asetukseksi, joka koskee Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamista vähämerkityksiseen tukeen

(2006/C 137/04)

Asianomaiset voivat esittää huomautuksensa kuukauden kuluessa tämän asetusluonnoksen julkaisemisesta. Huomautukset on lähetettävä osoitteeseen:

Euroopan komissio Kilpailun pääosasto Vähämerkityksistä tukea koskeva kuuleminen (HT 368) Valtiontukien kirjaamo B-1049 Bryssel Faksi (32-2) 296 12 42 S-posti: stateaidgreffe@ec.europa.eu

Luonnokseen voi tutustua myös verkkosivulla:

http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/overview/sar.html

Luonnos asetus euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan,

on julkaissut tämän asetuksen luonnoksen (2),

on kuullut neuvoa-antavaa valtiontukikomiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissiolle annetaan asetuksessa (EY) N:o 994/98 valtuudet vahvistaa asetuksella kynnys, jonka alle jäävien tukitoimenpiteiden ei katsota täyttävän kaikkia perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisia perusteita, jolloin näihin tukitoimenpiteisiin ei sovelleta perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrättyä ilmoitusmenettelyä.

(2) Komissio on soveltanut perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaa ja selkeyttänyt lukuisissa päätöksissä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen käsitettä. Komissio on myös esittänyt alun perin vähämerkityksistä tukea koskevassa tiedonannossaan (3) ja myöhemmin EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 69/2001 (4)vähämerkityksiseen tukeen sovellettavaa enimmäismäärää koskevat periaatteensa, joissa määritetään, milloin 87 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta. Vaikuttaa siltä, että asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella sekä inflaation ja bruttokansantuotteen kehityksen huomioon ottamiseksi eräitä asetuksessa vahvistettuja edellytyksiä on syytä muuttaa ja korvata asetus.

(3) Kun otetaan huomioon maatalouden, kalastuksen, vesiviljelyn ja liikenteen (5) aloilla sovellettavat erityiset säännöt ja riski, että kyseisillä aloilla pienetkin tukimäärät saattavat täyttää perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan perusteet, tätä asetusta on asianmukaista olla soveltamatta kyseisiin aloihin. Tätä asetusta olisi kuitenkin sovellettava maataloustuotteiden jalostukseen ja markkinoille saattamiseen tietyin edellytyksin, koska maataloustuotteiden ja muiden kuin maataloustuotteiden jalostuksessa ja markkinoille saattamisessa on yhtäläisyyksiä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että silloin kun yhteisö on päättänyt tiettyä maatalouden alaa koskevan yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönotosta, jäsenvaltioiden on pidätyttävä kaikista sellaisista toimenpiteistä, jotka saattaisivat vaarantaa tämän järjestelyn tai jolla siitä poikettaisiin. Tämän vuoksi tätä asetusta ei pitäisi soveltaa tukeen, jonka määrä vahvistetaan ostettujen tai markkinoille saatettujen tuotteiden hinnan tai määrän mukaan, eikä vähämerkityksiseen tukeen, johon liittyy velvoite jakaa tuki alkutuottajien kanssa.

(4) Tällä asetuksella ei pitäisi myöntää poikkeusta vientituelle tai tuelle, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella. Sitä ei myöskään pitäisi soveltaa tukeen, jolla rahoitetaan jakeluverkon perustamista ja toimintaa Euroopan yhteisön muissa jäsenvaltiossa. Vientitukea ei yleensä ole tuki messujen osallistumiskustannuksiin tai sellaisista selvityksistä tai konsulttipalveluista aiheutuviin kustannuksiin, joita tarvitaan uuden tai olemassa olevan tuotteen tuomiseksi uusille markkinoille.

(5) Komission kokemuksen perusteella voidaan todeta, että tuki, joka ei ylitä 200 000 euron enimmäismäärää kolmen vuoden jakson aikana, ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eikä vääristä tai uhkaa vääristää kilpailua, joten se ei kuulu perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tarkastelussa otetaan huomioon verovuodet, joita kyseisessä jäsenvaltiossa käytetään verotarkoituksiin. Kolmen vuoden jaksolla tilannetta olisi tarkasteltava jatkuvasti siten, että kyseisenä verovuonna sekä kahtena edeltävänä verovuonna myönnetyn vähämerkityksisen tuen kokonaismäärä määritetään aina uuden vähämerkityksisen tuen myöntämisen yhteydessä. Valtiollisten viranomaisten ja elinten myöntämä tuki olisi otettava huomioon myös silloin kun se on rahoitettu kokonaan tai osittain yhteisön varoista.

(6) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea koskevien periaatteiden mukaisesti vähämerkityksinen tuki olisi katsottava myönnetyksi sillä hetkellä, kun tuensaajalle myönnetään laillinen oikeus tukeen asiaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla. Vähämerkityksisen tuen sääntö ei rajoita yritysten oikeutta saada muuta komission hyväksymää tai ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan kuuluvaa valtiontukea.

(7) Avoimuuden, tasapuolisen kohtelun ja vähämerkityksiselle tuelle asetetun enimmäismäärän asianmukaisen soveltamisen kannalta jäsenvaltioiden olisi aiheellista soveltaa samaa laskentamenetelmää. Laskemisen helpottamiseksi ja nykyisen vähämerkityksistä tukea koskevan säännön soveltamiskäytännön mukaisesti olisi tarkoituksenmukaista muuntaa tukimäärät, jotka eivät ole raha-avustuksia, bruttoavustusekvivalentiksi. [Tehokkaan seurannan varmistamiseksi tätä asetusta olisi lisäksi sovellettava vain niihin tukitoimenpiteisiin, jotka ovat läpinäkyviä siten, että tuen arvon määrä on helposti määriteltävissä.] Muiden kuin avustusten tai useissa erissä maksettavien läpinäkyvien tukien avustusekvivalentin laskeminen edellyttää tuen myöntämishetkellä voimassa olevan markkinakoron käyttämistä. Jotta valtiontukisääntöjä sovellettaisiin yhdenmukaisesti, avoimesti ja yksinkertaisesti, tässä asetuksessa tarkoitettuina markkinakorkoina olisi pidettävä viitekorkoja. Viitekorkoina olisi käytettävä komission puolueettomien perusteiden pohjalta määräajoin vahvistamia korkoja, jotka julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä tai Internetissä.

(8) Komission velvollisuutena on varmistaa, että valtiontukisääntöjä noudatetaan ja että erityisesti vähämerkityksistä tukea koskevan säännön mukaisesti myönnetty tuki on sääntöjen mukaista. EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan yhteistyöperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden olisi edistettävä tämän tehtävän suorittamista ottamalla käyttöön tarvittava järjestelmä sen varmistamiseksi, ettei vähämerkityksistä tukea koskevan säännön perusteella yhdelle tuensaajalle myönnetyn tuen kokonaismäärä ylitä 200 000 euron enimmäismäärää kolmen vuoden ajanjaksolla. Tämän vuoksi olisi aiheellista, että myöntäessään vähämerkityksistä tukea jäsenvaltiot ilmoittavat yrityksille tuen vähämerkityksisestä luonteesta viittaamalla tähän asetukseen, saavat käyttöönsä täydelliset tiedot kolmen viime verovuoden aikana myönnetystä muusta vähämerkityksisestä tuesta ja tarkastavat huolellisesti, etteivät vähämerkityksiselle tuelle asetetut enimmäismäärät ylity uuden vähämerkityksisen tuen myötä. Vaihtoehtoisesti enimmäismäärän noudattaminen voidaan varmistaa myös keskusrekisterin avulla.

(9) Asetuksen (EY) N:o 69/2001 voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2006. Näin ollen tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2007 alkaen.

(10) Kun otetaan huomioon se, kuinka usein valtiontukipolitiikkaa on yleensä tarpeen tarkistaa, komission kokemuksen mukaan tämän asetuksen soveltamisaikaa olisi asianmukaista rajoittaa. Jos tämän asetuksen voimassaolo päättyy ilman että sitä jatketaan, jäsenvaltioilla olisi oltava tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluneita vähämerkityksisiä tukia koskeva kuuden kuukauden siirtymäkausi,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan yrityksille kaikilla aloilla myönnettävään tukeen, lukuun ottamatta

a) liikenteen alaa (6)

b) neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 (7) soveltamisalaan kuuluviin, kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin liittyvää toimintaa

c) EY:n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden alkutuotantoon (viljelyyn) liittyvää toimintaa

d) EY:n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden jalostuksessa ja markkinoille saattamisessa toimiville yrityksille myönnettävää tukea, jonka määrä vahvistetaan ostettujen tai markkinoille saatettavien tuotteiden hinnan tai määrän mukaan tai jonka edellytyksenä on tuen jakaminen kokonaan tai osittain alkutuottajien (viljelijöiden) kanssa

e) vientiin liittyvien toimien tukea eli tukea, joka liittyy välittömästi vientimääriin, ja tukea, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella

f) tukea, joka liittyy jakeluverkon perustamiseen ja toimintaan tai vientitoimintaan liittyviin muihin juokseviin kustannuksiin.

2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ’maataloustuotteella’ EY:n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita, lukuun ottamatta kalastustuotteita

b) ’maataloustuotteen jalostamisella’ maataloustuotteen käsittelyä niin, että myös käsittelyn tuloksena saatava tuote on maataloustuote

c) ’maataloustuotteen kaupan pitämisellä’ tavaran pitämistä tai esille panemista myyntiä varten, myytäväksi tarjoamista, toimittamista tai muulla tavoin markkinoille saattamista.

[3. Tätä asetusta sovelletaan ainoastaan avustuksiin ja muihin tukimuotoihin, joiden osalta on mahdollista laskea etukäteen täsmällisesti bruttoavustusekvivalentti prosenttiosuutena tukikelpoisista kustannuksista tarvitsematta tehdä riskinarviointia.

Lainoista, vakuuksista, riskipääomatoimenpiteistä ja pääomatuista koostuvaa tukea pidetään vähämerkityksisenä tukena ainoastaan, jos kyseisen toimenpiteen kokonaisarvo ei ylitä 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettua enimmäismäärää.]

2 artikla

Vähämerkityksinen tuki

1. Tukitoimenpiteiden ei katsota täyttävän kaikkia perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan perusteita eikä niihin näin ollen sovelleta perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusvelvollisuutta, jos ne täyttävät tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistetut edellytykset.

2. Yhdelle yritykselle myönnettävän vähämerkityksisen tuen kokonaismäärä ei saa olla yli 200 000 euroa minkään kolmen verovuoden jakson aikana. Tätä enimmäismäärää sovelletaan riippumatta tuen muodosta ja tarkoituksesta sekä siitä, rahoitetaanko jäsenvaltion myöntämä tuki kokonaan tai osittain yhteisön varoista. Tarkastelujakso määräytyy kyseisessä jäsenvaltiossa käytettyjen verovuosien perusteella.

Kun tukien yhteismäärä ylittää tämän enimmäismäärän, tätä asetusta ei voida soveltaa tukeen sen myöntämishetkellä tai myöhemmin edes sen osuuden osalta, joka ei ylitä enimmäismäärää.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä ilmaistaan rahamääräisenä. Kaikkien käytettävien lukujen on oltava bruttomääriä, toisin sanoen niistä ei vähennetä veroja tai muita maksuja. Jos tukea annetaan muussa muodossa kuin avustuksena, tuen määrä on tuen bruttoavustusekvivalentti.

Useassa erässä maksettava tuki diskontataan myöntämisajankohdan mukaiseen arvoon. Diskonttauksessa sekä laskettaessa bruttoavustusekvivalenttia on käytettävä korkona avustuksen myöntämisajankohtana sovellettua viitekorkoa.

3 artikla

Kasautuminen ja seuranta

1. Jos jäsenvaltio aikoo myöntää vähämerkityksistä tukea yritykselle, sen on ilmoitettava yritykselle kirjallisesti tuen määrästä (bruttoavustusekvivalentteina ilmaistuna) ja siitä, että tuki on luonteeltaan vähämerkityksistä. Sen on viitattava suoraan tähän asetukseen, mainittava sen nimi ja tiedot julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sen on myös saatava yritykseltä kirjallinen ilmoitus kahden edeltävän verovuoden ja kuluvan verovuoden aikana saadusta muusta vähämerkityksisestä tuesta [tai muusta valtiontuesta].

Jäsenvaltio voi myöntää uutta vähämerkityksistä tukea vasta tarkistettuaan, että tämä ei nosta kolmen vuoden jakson aikana saadun vähämerkityksisen tuen kokonaismäärää 2 artiklan 2 kohdassa vahvistettua enimmäismäärää suuremmaksi.

2. Jos jäsenvaltio on perustanut vähämerkityksisen tuen keskusrekisterin, jossa on täydelliset tiedot kaikesta jäsenvaltion viranomaisten myöntämästä vähämerkityksisestä tuesta, 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ei enää sovelleta siitä alkaen, kun rekisteri kattaa kolme verovuotta.

3. Jäsenvaltioiden on tallennettava ja koottava kaikki tämän asetuksen soveltamista koskevat tiedot. Näihin tallenteisiin on sisällyttävä kaikki tarvittavat tiedot sen osoittamiseksi, että tämän asetuksen edellytyksiä on noudatettu. Jäsenvaltioiden on säilytettävä yksittäistä vähämerkityksistä tukea koskevat tiedot kymmenen verovuoden ajan tuen myöntämispäivästä ja vähämerkityksisen tuen ohjelmia koskevat tiedot kymmenen vuoden ajan siitä päivästä, jolloin viimeinen yksittäinen tuki on myönnetty ohjelman perusteella. Jäsenvaltion on kirjallisesta pyynnöstä asianomaisen toimitettava komissiolle 20 työpäivän kuluessa tai pyynnössä mahdollisesti vahvistetun pidemmän ajan kuluessa kaikki tiedot, joita komissio pitää tarpeellisina sen arvioimiseksi, onko tämän asetuksen edellytyksiä noudatettu, erityisesti yksittäisen yrityksen saaman vähämerkityksisen tuen kokonaismäärän osalta.

4 artikla

Siirtymätoimenpiteet

1. Tätä asetusta sovelletaan ennen sen voimaantuloa myönnettyyn tukeen, jos tuki täyttää kaikki 1, 2 ja 3 artiklassa säädetyt edellytykset. Komissio tarkastelee tukia, jotka eivät täytä kyseisiä edellytyksiä, asiaa koskevien puitteiden, suuntaviivojen ja tiedonantojen mukaisesti.

2. Asetuksen (EY) N:o 69/2001 edellytykset täyttävien vähämerkityksisten tukien, jotka on myönnetty 2 päivän helmikuuta 2001 ja 30 päivän kesäkuuta 2007 välisenä aikana, ei katsota täyttävän kaikkia EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan perusteita, joten ne vapautetaan EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta.

3. Vähämerkityksistä tukea, joka täyttää tämän asetuksen edellytykset, voidaan panna täytäntöön kuuden kuukauden ajan asetuksen voimassaoloajan päätyttyä.

5 artikla

Voimaantulo ja voimassaoloaika

1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007 31 päivään joulukuuta 2013.

2. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä ... Komission puolesta ... Komission jäsen

(1) EYVL L 142, 14.5.1998, s. 1.

(2) EUVL C …

(3) EYVL C 68, 6.3.1996, s. 9.

(4) EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30.

(5) Tässä luonnosvaiheessa liikenteen ja kivihiiliteollisuuden osalta toistetaan selkeyden vuoksi asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisala. Tämä ei kuitenkaan määritä ennakolta niiden neuvottelujen tulosta, joita parhaillaan käydään vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen soveltamisesta näillä aloilla (2005/C 144/02).

(6) Tässä luonnosvaiheessa liikenteen ja kivihiiliteollisuuden osalta toistetaan selkeyden vuoksi asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisala. Tämä ei kuitenkaan määritä ennakolta niiden neuvottelujen tulosta, joita parhaillaan käydään vähämerkityksistä tukea koskevan asetuksen soveltamisesta näillä aloilla (2005/C 144/02).

(7) EYVL L 17, 21.1.2000, s. 22.