FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 25.03.2004 
KOM(2004) 200 lopullinen 
  
KOMISSION TIEDONANTO 
EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
Euroopan unionin pelastuspalveluvalmiuksien tehostamisesta 
 
 2    KOMISSION TIEDONANTO 
EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
Euroopan unionin pelastuspalveluvalmiuksien tehostamisesta 
  
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 
SISÄLLYS 
1. Johdanto .................................................................................................................... ... 3 
2. Taustaa ..................................................................................................................... .... 4 
2.1. Oikeudellisten puitteiden kehittäminen  pelastuspalvelualan yhteistyölle.................... 5 
2.2. Miten yhteisön mekanismi toimii tällä hetkellä........................................................... 6 3. Hätävalmiuksen tarkastelu ........................................................................................... 9 3.1. Tiedoissa olevat aukot.................................................................................................. 9 3.2. Koulutus ja yhteentoimivuuskysymykset .................................................................. 10 3.3. Parempi viestintä ja koordinointi ............................................................................... 11 3.4. Taloudelliset kysymykset........................................................................................... 14 4. Seuraavat vaiheet ....................................................................................................... 16 5. Päätelmät................................................................................................................... . 18 
 
 3    1. JOHDANTO  
Eurooppa on viime aikoina kärsinyt tavallista us eammin äärimmäisistä sääoloista. Keski- ja 
Itä-Euroopaa kesällä 2002 koetelleita tulvia seur asivat kesän 2003 helteet ja laajat metsäpalot 
Etelä-Euroopassa. Ankarat tulvat vaivasivat  Ranskaa joulukuussa 2 003. Kaikista näistä 
aiheutui vakavia yhteiskunnallis ia, taloudellisia ja ympärist övaikutuksia. Seurauksena oli 
ihmishenkien menetyksiä ja mittavia menoeri ä valtioiden budjetteihin. Samaan aikaan 
Euroopassa tapahtui useita maanjäristyksiä  ja ihmisen aiheuttamia suuronnettomuuksia1, 
jotkin niistä merellä, kuten Pr estige-säiliöaluksen öljyvuoto.  
Lisäksi hiljattainen tuhoisa te rrori-isku Espanjassa on tuonut kor ostetusti esiin, että Euroopan 
valmiuksia tarjota välitöntä apua katastrofitilanteissa on parannettava. Tämä antaisi konkreettisen osoituksen Eur oopan solidaarisuudesta.  
Kehitys on ollut samanlaista myös Eur oopan ulkopuolella. Luonnontuhoja koskevat tiedot 
osoittavat myös kansainvälisesti, että sekä tuho jen määrä että niiden taloudelliset vaikutukset 
ovat kasvaneet. Tilannetta ovat pahentaneet useat tekijät, kuten riskialttiiden alueiden kasvanut väestöntiheys ja epäsuotuisten sääolojen kielteiset vaikutukset. Tämä kehitys edellyttää, että hallitukset te hostavat ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä ja hätävalmiuksia. 
Euroopan yhteisö vastaa näihin haasteisiin er i mekanismien avulla riippuen hätätilanteen 
tyypistä. Kun katastrofi kohtaa  EU-maata tai EU:n ulkopuolista  maata, erityinen yhteisön 
mekanismi tarjoaa välitöntä apua. Mekanismin kautta paikalle toimitetaan pelastuspalveluyksiköitä niistä maista, jotka osallistuvat sen toimintaan. Euroopan yhteisön 
humanitaarisen avun toimisto ECHO tarjo aa apua sekä luonnontuhojen ja ihmisen 
aiheuttamien suuronnettomuuksien uhreille EU:n  ulkopuolisissa maissa. Apu toimitetaan 
yhteistyössä toteutuskumppanien kanssa (YK:n elimet, Punainen Risti ja kansalaisjärjestöt)
2.  
Lisäksi kun katastrofi tapaht uu Euroopan unionin ulkopuolella ja  sijoittuu Euroopan unionista 
tehdyn sopimuksen toisessa pilarissa tark oitetun kriisinhalli nnan yhteyteen (EU:n 
kriisinhallinta), neuvoston päätöksen 2001/792 j ohdanto-osan 12 kappaleen mukaan yhteisön 
mekanismia voidaan käyttää edistämään ja tuke maan tätä kriisinhallintaa. Sevillan Eurooppa-
neuvoston päätelmien johdosta neuvosto ja ko missio ovat sopineet säännöistä, joiden 
mukaisesti yhteisön mekanismia voidaan käyttä ä EU:n ulkopuolella tälla isen kriisinhallinnan 
yhteydessä3. Kun unionin ulkopolitiikan eri välinei den keskinäistä johdonmukaisuutta 
lisätään, EU voi vastata paremmin haasteisiin ja uhkiin, joita kartoitetaan muun muassa 
Eurooppa-neuvoston joulukuussa hyväksymässä Euroopan turvallisuusstrategiassa. Tämän 
myötä voidaan luoda tarkoituksenmukaiset krii sinhallintavalmiudet, joissa hyödynnetään sekä 
siviili- että sotilasresursseja. Samalla varmistetaan, että humanitaarista apua eivät edelleenkään sanele poliittiset näkökohdat. 
Hallitukset kaikkialla maailmassa jout uvat yhä enemmän tekemisiin myös uusien 
uhkatekijöiden kanssa. Näihin kuuluvat kemialliset, biologiset, säteily- ja ydinuhat sekä 
                                                
 
1 Tässä tiedonannossa ihmisen aiheuttamilla riskitekijöillä tarkoitetaan kaikkeen ihmisen toimintaan 
liittyviä riskitekijöitä, kuten teknologisia riskejä ja terroristiuhkia. 
2 Ks. myös humanitaarisesta avusta 20. kesäkuuta 1996 annettu neuvoston asetus (EY) 1257/96 (EYVL 
L 163, s. 1). 
3 Neuvoston ja komission 29. syyskuuta 2003 antama yhteinen julistus yhteisön 
pelastuspalvelumekanismin käytöstä Euroopan unioista tehdyn sopimuksen V osastossa tarkoitetussa 
kriisinhallinnassa. 
 
 4    terroriteot, jotka edellyttävät uusia ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä ja hätävalmiuksia 
nykyisten rinnalle. Komissio käynnisti vuonna 2002 uuden ohjelman helpottamaan 
jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään varautumaan kemiallisiin, biologisiin, säteily- ja ydinriskeihin ja terrorite koihin, havaitsemaan ne ja vähentämään niiden 
seurauksia EU:ssa. 
Hallituksilta odotetaan nopeaa toimintaa, kun laaj amittaiset tuhot iskevät. Useimmissa maissa 
toimii pelastuspalveluja, jotka tarjoavat välitöntä apua. Lisäksi kansainvälisessä yhteisössä vallitsee vanhastaan solidariteetti: eri maat lähettävät paikalle pelastusryhmiä
4 heti katastrofin 
tapahduttua. EU on viime vuosina tehostanut om aa pelastuspalveluyhteistyötään voidakseen 
vastata paremmin EU:n sisäisiin haasteisiin ja  tukea EU:n yhä merkitt ävämpää kansainvälistä 
roolia tällä alalla.  
Euroopan unioni perusti lisäksi solidaarisuusrahaston vuonna 20025. Rahasto tarjoaa 
taloudellista apua suuronnettomuuksien uhreiksi j outuneille ihmisille, alueille ja maille, jotta 
ne voisivat palata normaaleihin elinoloihin mahdollisimman nopeasti.  
Vaikka ensisijaisena tavoitteena on ihmisen aiheuttamien ja luonnonuhkien ennaltaehkäisy, 
tässä tiedonannossa tarkastellaan EU:n pela stuspalveluvalmiuksia ja ehdotetaan niihin 
tarvittaessa parannuksia. Siinä käsitellään EU:n sisällä ja  sen ulkopuolella tarjottavia 
pelastuspalveluja. Näiden tarp eet ovat usein samanlaisia, mu tta menettelyt poikkeavat, kun 
EU:n pelastuspalveluja joudutaan tarjoamaan unionin ulkopuolella. 
Vuoden 2004 kesäkuun puolivälissä järjestetään solidaarisuusraha stoa ja EU:n välitöntä 
katastrofiapua käsittelevä konferenssi “The So lidarity Fund and the EU immediate response to 
disasters”, jossa voidaan vaihtaa näkemyksiä  joistain tässä tiedonannossa käsitellyistä 
kysymyksistä. 
2. TAUSTAA  
Vaikka tuhon edellyttämistä välittömistä toimista vastaa ensisijaisesti se maa, jossa katastrofi 
tapahtuu, komission rooli pelast uspalveluasioissa on laajent unut 1990-luvun alusta lähtien. 
Jäsenvaltiot sopivat tarpeesta tehostaa pelastuspalvelualan yhteistyötä ja loivat sille 
toimintakehyksen ensimmäisellä asiaa koskevalla neuvoston päätöslauselmalla vuonna 1987. Yhteisön ensimmäinen pelastuspalveluala n toimintaohjelma hyväksyttiin vuonna 1997.  
                                                
 
4 Humanitaaristen järjestöjen antaman avun lisäksi. 
5 Neuvoston asetus (EY) N:o 2012/2002, annettu 11. marraskuuta 2002, Euroopan unionin 
solidaarisuusrahaston perustamisesta (EYVL L 311, s. 3). 
 
 5    Komissio aloitti EU:n pelastuspalvelustr ategian kehittämisen vuonna 2000, kun se ehdotti 
pelastuspalvelutoimia koskevaa yhteisön vahvis tettua mekanismia, joka täydentää yhteisön 
pelastuspalvelualan toimintaohjelmaa (2000-2004)6. Ehdotus johti neuvoston päätökseen 
2001/7927. Liittymässä olevat ja ehdokasmaat sekä ETA-maat osal listuvat yhteisön 
mekanismiin, minkä kautta void aan tehostaa yhteistyötä pelast uspalveluoperaatioissa. Tähän 
yhteistyöhön viitataan jäljempänä ”yhteisön mekanismina”. Vuoden 2003 lopussa komissio 
hyväksyi neuvoston päätöksen  2001/792 täytäntöönpanosäännöt. 
Yhteisön pelastuspalvelumekanismin ydin on 24 tuntia vuorokaudessa toimiva seuranta- ja 
tiedotuskeskus. Mekanismin tukena ovat erityi nen tietokanta, koulutus - ja työryhmäohjelmat 
sekä yhteinen hätäviestintä-  ja tietojärjestelmä.  
2.1. Oikeudellisten puitte iden kehittäminen pelastus palvelualan yhteistyölle 
Jos onnettomuuden laajuus ylitt ää kansallisten hätävalmiuks ien toimintakyvyn, elintärkeää 
lisäapua voidaan antaa lyhyellä varoitusajalla,  jos muut maat ovat halukkaita jakamaan 
asiantuntemuksensa ja välineistönsä. Jott a tämä sujuisi teh okkaasti, tarvitaan 
koordinointimekanismi. 
Useista katastrofeista viime vuosina saatu kokemus on johtanut vaatimuksiin 
pelastuspalveluvalmiuksien tehostamisesta EU:n tasolla. Euroopan parlamentti on hiljattain antanut päätöslauselman ja mietinnön, joissa se pyytää komissiota tark astelemaan uudelleen 
EU:n tason hätävalmiuksia
8. Näiden pyyntöjen tärkein yhteinen tekijä on vaatimus siitä, että 
apu pitäisi koordinoida tehokkaammin. Lisäksi Euroopan parlamentti on ehdottanut erityisten 
Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustamista9. 
                                                 
6 Neuvoston päätös 1999/847/EY, tehty 9. joulukuuta 1999, yhteisön pelastuspalvelun alan 
toimintaohjelman perustamisesta, EYVL L 327, 21.12.1999, s. 53. 
7 Neuvoston päätös 2001/792/EY, Euratom, tehty 23. lokakuuta 2001, yhteisön mekanismin 
perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pe lastuspalvelualan avustustoimissa, EYVL L 297, 
s. 7. 
8 Euroopan parlamentin päätöslauselma hellekesän seurauksista, 4. syyskuuta 2003 (P5_TA-PROV 
(2003) 0373); Eu roopan parlamentin mietintö  ”Meriturvallisuuden parantaminen öljyalus Prestigen 
onnettumuuden jälkeen” (2003/2066 (INI)). 
9 Hellekesän seurauksia koskevassa Euroopan parlam entin päätöslauselmassa to detaan seuraavaa (kohta 
11): 
 “Euroopan parlamentti on kiitollinen niiden monien jäsenvaltioiden ponnisteluista, jotka ovat antaneet 
tulipaloista kärsineiden Välimeren alueen valtioiden käytettäväksi inhimillisiä voimavaroja ja lisätarvikkeita; Euroopan parlamentti pyytää komi ssiota ja neuvostoa käsittelemään kiireellisesti 
kysymystä Euroopan pelastuspalvelujoukkojen perustamisesta”. 
 Euroopan parlamentin mietinnössä ”Meriturvallisuuden parantaminen öljyalus Prestigen 
onnettumuuden jälkeen” todetaan seuraavaa (22 kohta): 
 “Euroopan parlamentti pyytää, että komissio perustaa Euroopan unionin nimissä koordinointi- ja 
toimintajärjestelmän hätätilanteita varten, joka kanavoi EU:n tukea alusta lähtien”. 
 
 6    Myös Euroopan perustuslaki a koskevassa sopimusluonnoksessa  tuetaan jäsenvaltioiden 
yhteistyön tehostamista luonnonkata strofien tai ihmisen aiheuttamien suuronnettomuuksien 
varalta, sillä se sisältää oman artikla n pelastuspalvelusta  (III-184 artikla)10. Lisäksi 
perustuslakiluonnoksen I-42 artik lassa peräänkuulutetaan yhtei svastuuta jäsenvaltioiden 
välillä terrorihyökkäys ten ja luonnonkatast rofien tapauksessa11. Tämän ns. 
solidaarisuuslausekkeen myötä käytössä ovat kaikki pelastuspalveluvalmiudet, joilla 
kansalaisia ja demokraattisia instituutioita voidaan suojata erityisesti terroritekojen tapauksessa. Sillä mahdollistetaan erityisesti siviil i-, sotilas- ja oikeuskeinojen yhteiskäyttö 
yhteisvastuun hengessä unionin alueella.  
2.2. Miten yhteisön mekanismi toimii tällä hetkellä 
Suuronnettomuuden sattuessa jäsenvaltiot tai EU:n ulkopuoliset ma at voivat lähettää 
avunpyynnön Euroopan seuranta- ja tiedotuskes kukselle komissioon. Pyyntö toimitetaan 
sitten välittömästi kaikille järjestelmässä mukana oleville maille. Keskus kokoaa saadut 
vastaukset. Keskuksen työ perustuu komi ssion luomaan pysyvään yhteydenpitoverkkoon, 
jolla varmistetaan jatkuva yhteydenpito osalli stuvien maiden pelastuspalvelukeskuksiin ja 
helpotetaan tiedonvaihtoa.  
Maa, jossa katastrofi on tapahtunut, voi saad a verkon kautta keskitetysti tietoonsa kaiken 
erikoishenkilöstön ja muut voimavarat, jotka ovat saatavilla julkiselta ja yksityiseltä sektorilta. Pyynnön esittänyt maa saa jo tuntie n kuluessa kokonaiskäsityksen siitä, millaista 
apua on saatavilla. Seuranta- ja tiedotuskesk usta avustaa EU:n Yhteinen tutkimuskeskus 
(YTK), joka tarjoaa teknistä  tukea mallintamisen, satelliit tisovellusten ja kokonaisvaltaisen 
analyysin muodossa. Seuranta- ja tiedotuskeskus myös antaa kaik ille mukana oleville maille 
ajantasaista tietoa sitä mukaa kuin tilanne keh ittyy. Se voi myös lähettää asiantuntijoita ja 
                                                
 
10 Perustuslakiluonnoksen III-184 artikla kuuluu seuraavasti: 
 “1. Unioni kannustaa jäsenvaltioita keskinäiseen yhteistyöhön niiden järjestelmien tehostamiseksi, joilla 
on tarkoitus ennaltaehkäistä luonnonkatastrofeja tai ihmisen aiheuttamia suuronnettomuuksia unionin 
alueella ja suojautua niiltä. 
 Unionin toiminnalla pyritään: 
 a) tukemaan ja täydentämään jäsenvaltioiden kansallis en, alueellisen ja paikallisen tason toimintaa, joka 
koskee vaarojen ennaltaehkäisyä, jäsenvaltioiden pelastuspalvelualan toimijoiden valmistautumista sekä luonnonkatastrofien tai ihmisen aiheuttaminen suuronnettomuuksien yhteydessä toteutettavia toimia;  
 b) edistämään nopeaa ja tehokasta  operatiivista yhteistyötä kansa llisten pelastuspalveluviranomaisten 
välillä; 
 c) edistämään pelastuspalvelun alalla toteutettavien kansainvälisen tason toimien johdonmukaisuutta. 
 2. Eurooppalailla tai –puitelailla  vahvistetaan tarvittavat toimenpi teet, joilla myötävaikutetaan 
1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseen ja jotka eivät merkitse jäsenvaltioiden lakien ja 
asetusten yhdenmukaistamista.” 
11 I-42 artikla kuuluu seuraavasti: 
 “1. Unioni ja sen jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä ja yhteisvastuun hengessä, jos jäsenvaltiossa 
tapahtuu terrorihyökkäys tai luonnonkatastrofi tai ihmisen aiheuttama suuronnettomuus. Unioni ottaa 
käyttöön kaikki käytettävissään olevat välineet, mukaan lukien jäsenvaltioiden käyttöön asettamat sotilaalliset voimavarat 
 a) – torjuakseen terroriuhan jäsenvaltioiden alueella; 
 – suojellakseen demokraattisia instituutioita ja  siviiliväestöä mahdolliselta terrorihyökkäykseltä; 
 – antaakseen apua jäsenvaltiolle tämän alueella ja tämän poliittisten elinten pyynnöstä 
terrorihyökkäyksen tapahtuessa; 
 b) – antaakseen apua jäsenvaltiolle tämän alueella  ja tämän poliittisten elinten pyynnöstä katastrofin tai 
suuronnettomuuden tapahtuessa. 
 2. Tämän määräyksen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt on esitetty III-231 
artiklassa.” 
 
 7    yhteyshenkilöitä paikan päälle helpottamaan a vustusryhmien välistä yhtei styötä ja tarjota apua 
logistiikka-, kieli- ja muissa kysymyksissä.  
Prestigen haaksirikko 
Prestigen haaksirikko on selkeä esimerkki tapa uksesta, jossa katastrofin mittavuus ylittää 
kansallisen kapasiteetin ja jo ssa EU:n tasolla koordinoitu to iminta voi olla tehokasta.  
● Seuranta- ja tiedotuskeskus lähetti ka hdeksan eri avunpyyntöä , joiden johdosta 
kahdeksan järjestelmään osallistuvaa maata toimitti aluksia, lentokoneita, välineitä ja 
asiantuntijoita Espanjan, Portugalin ja Ranskan viranomaisten käyttöön.  
● Seuranta- ja tiedotuskeskus ja Yhtein en tutkimuskeskus hankkivat yhteistyössä 
Espanjan viranomaisten kanssa alueelta sa telliittikuvia avaruutta  ja suuronnettomuuksia 
koskevan peruskirjan (Charter ”Space & Major Disasters”) puitteissa. Kaikki kuvat 
analysoitiin Yhteisessä tutkimuskeskuksessa. 
● Komissio ehdotti Prestigen onnettomuuden jä lkeen Euroopan meriturvallisuusviraston 
toimintakentän laajentamista12 siten, että sen toiminta tukee yhteisön 
pelastuspalvelumekanismia. Lisäksi komissio järjesti vuosi onnettomuude n jälkeen Cataniassa 
Italiassa kokouksen, jossa tarkasteltiin onnettomuude sta saatuja kokemuksia. 
● EU:n solidaarisuusrahasto myönsi Espa njan viranomaisten pyynnöstä 8,626 miljoonaa 
euroa hätätoimiin. Lisäksi EIP myönsi kaksi lainaa (yhteensä 500 milj oonaa euroa) alueen 
taloudellisen elpymisen edistämiseksi.  
  
Portugalin metsäpalot 
Kesällä 2003 riehuneet Portugalin metsäpalot osoittivat vapaaehtoisavun rajoitukset 
tilanteessa, jossa useat naapurimaat kamppailiv at samaan aikaan omissa laajamittaisissa 
hätätilanteissa. Vaikka 21 maata ilmaisi selk eän poliittisen halunsa auttaa, Portugali sai 
lopulta apua vain Italialta (k aksi sammutuslentokonetta) ja Sa ksalta (kolme helikopteria). 
Suurin osa saatavilla olevista voimavaroista oli jo käytössä metsäpalojen torjunnassa muualla 
Välimeren alueella. 
Yhtenä tärkeänä kokemuksena olikin, et tä kun samantyyppinen katastrofi kohtaa 
samanaikaisesti useita maita, niiden on vaikea tarjota apua  naapureille.  
Seuranta- ja tiedotuskeskusta tuki Yhteinen tu tkimuskeskus, joka kokosi päivittäiset tiedot 
metsäpaloriskeistä ja laati pika isia arvioita vahingoista.  
  
Ranskan tulvat 
Etelä-Ranskan tulvien aikaan joulukuussa  2003 avustusoperaatio ihin tarvittiin 
suurikapasiteettisia pumppuja. Alle kolmessa t unnissa oli löydetty kaksi maata, joilla oli 
tarvittavat tekniset resurssit, ja myöhemmin vielä viisi muut a. Loppujen lopuksi neljä maata 
antoi apua (pumppuja, joiden kapasiteet ti on 1 872 000 m³/vuorokausi). Avun turvin 
hätätilanne voitiin hallita paremmin ja palata  nopeammin normaaleihin ol oihin tulva-alueilla. 
                                                 
12 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan meriturvallisuusviraston 
perustamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 muuttamisesta.  
 
 8    Hätätilanteesta saatu kokemus os oitti jälleen kerran tietokannan rittämättömyyden ja tarpeen 
huolehtia välineistön yhteentoimivuudesta. On tärk eää tietää heti, missä ta rvittava välineistö 
on, jotta se voitaisiin siirtää välittömästi toiseen kohteeseen.  
  
Marokon maanjäristys 
Marokossa tapahtui 24. helmikuuta 2004 vaka va maanjäristys. EU:n seuranta- ja 
tiedotuskeskus loi nopeasti yhteydet EU:n e dustustoon Marokossa ja Marokon edustustoon 
EU:ssa voidakseen arvioida paremmin tilanteen vakavuuden ja tarpeet. Keskus koordinoi 
toimintansa puheenjohtajamaan kanssa.  
Saman päivän iltana Marokon viranomaiset pyysivät Euroopalta apua. Seuranta- ja 
tiedotuskeskus lähetti välittömän avunpyynnön kaiki lle mekanismissa mukana oleville maille. 
Erityisesti pyydettiin etsintä- ja pelastusyksiköitä  ja generaattoreita. Samaan aikaan nimitettiin 
ranskalais-espanjalainen koordinointiryhmä, minkä yhteydessä konsultoitiin tiiviisti 
puheenjohtajamaata. Lisäksi luotiin välittö mästi yhteydet YK:n humanitaarisen avun 
koordinointiyksikköön OCHAan, jotta a pu voitaisiin koordinoida tehokkaasti 
onnettomuuspaikalla. 
Komissio teki ECHOn kautta kuuden kumppanin ka nssa kiireellisessä menettelyssä päätöksen 
myöntää 975 000 euroa maanjäristyksen uhrien auttamiseksi. ECHOn avun tavoitteena oli 
tyydyttää lääkintäapuun, juomaveteen, talous tarvikkeisiin, hygien iatuotteisiin ja 
hätäasumuksiin liittyvät perustarpeet. Tässä  operaatiossa ECHOn kumppaneina olivat 
Ranskan, Saksan ja Espanjan Punaiset Ristit sekä kolme eurooppalaista kansalaisjärjestöä: 
Asamblea de Cooperacion Por la Paz (Espanja ), CESVI-Cooperazione e Sviluppo (Italia) ja 
Movimiento para la Paz el Desarrollo y la Libertad (Espanja). 
Pelastuspalveluoperaatio kesti kolme päivää, ja siihen osa llistui yli 17 Euroopan maata. 
 
 9    3. HÄTÄVALMIUKSEN TARKASTELU  
Nykyisen järjestelmän käyttö va atii suhteellisen vähän henkilö stöä ja määrärahoja, mikä 
johtuu sen rakenteellisista ominaispiirteistä.  Oltuaan nyt toiminnassa kaksi vuotta yhteisön 
pelastuspalvelumekanismi on osoittanut olevansa hyödyksi järjestelmässä mukana oleville maille. Siitä on tulossa yhä tärkeämpi osa pelastuspalvelualan hätävalmiuksia EU:n tasolla. Siihen liittyy kuitenkin eräitä  kysymyksiä, jotka voivat aiheuttaa ongelmia tulevaisuudessa. 
Lisäksi kokemus on osoittanut nykyisen järjes telmän rajoitukset ja tuonut esiin joitakin 
seikkoja, jotka vaativat erityishuomiota. Ta rkasteltaviin kysymyksiin  kuuluvat muun muassa 
seuraavat: 
 – tiedoissa olevat aukot  – lisäkoulutustarve ja yhteentoimivuuskysymykset 
 – tarve parantaa viestintää ja koordinointia  – taloudelliset kysymykset EU :n sisällä ja ulkopuolella.  
3.1. Tiedoissa olevat aukot 
Kun yhteisön mekanismin kautta pyydetään apua , mukana olevat maat tarjoavat henkilöstöä 
ja välineistöä vapaaehtoispohjalta. Jotta oltais iin selvillä siitä, mitä hätävalmiuksia on 
olemassa – niin että tarvittav a apu voitaisiin sitten tarjot a nopeasti –, komissio on luonut 
tietokannan käytettäviss ä olevista hätävalmiuksista. Tiet okanta on nykyisellään vielä melko 
perusluonteinen ja sisältää tiet oa lähinnä pelastusyksiköistä. Esimerkiksi kun Ranska äskettäin 
tarvitsi suurikapasiteettisia pumppuja, vain yksi maa oli rekisteröinyt tietokantaan pelastusyksiköitä, joiden varusteiksi oli ilmoite ttu pumppuja. Pumppujen kapasiteettia ei ollut 
ilmoitettu. Avunpyyntöön saaduista vastauksista  kuitenkin kävi il mi, että kuudella 
järjestelmässä mukana olevalla maalla oli välineistöä, joka täytti tarvittavat tekniset 
vaatimukset.  
Varhainen kokemus on siis osoi ttanut, että tietokantaa on täyde nnettävä, jotta se sisältäisi 
kaikki tiedot hätävalmiuksista. Joidenkin ennalta laadittujen skenaarioiden perusteella 
tietokannan pitäisi tarjota välitön yleiskäsitys niistä yksiköistä ja varusteista, joita voitaisiin käyttää tarvittaessa. Skenaariot liittyvät kemiallisiin, biologisii n, säteily- ja ydinuhkiin sekä 
terroritekoihin. Vaikka välineist ön ja/tai henkilöstön saatavuus pitäisikin aina vahvistaa 
reaaliaikaisesti, mukana olevat maat ovat todenneet, että tällaisen tiedon saatavuus 
tietokannassa toimisi kimmokk eena yhteisön mekanismin käyttöön ja auttaisi niitä 
yksilöimään loputkin puutteet.  
Yleensä jäsenvaltiot ovat riittävän  varautuneita merkittävimpiin toistuviin katastrofeihin oman 
maan sisällä. Laajamittaiset katastrofit voivat kuitenkin ylittää kansallisten pelastuspalvelujen suorituskyvyn. Samalla tietyntyyppisten vaarojen  todennäköisyys on kasvanut ja esiin on 
noussut uusia vaaroja, joita ovat esimerkiksi kemia lliset, biologiset, säteily- ja ydinriskit sekä 
terroriuhat. Tämä asettaa suur ia vaatimuksia kansallisille pelastuspalveluille. Jäsenvaltiot 
tarvitsevat erikoisvälin eistöä useiden erityyppisten uhkien ja  riskien varalta. Ei ole kuitenkaan 
käytännöllistä eikä mahdollista, että kukin yks ittäinen jäsenvaltio varautuisi kaikkiin 
mahdollisiin tapauksiin.  
Jäsenvaltiot ovat jo sopineet omien hätävalmiu ksiensa täydentämisestä luomalla koordinoidun 
järjestelmän, jonka avulla asiantuntemusta ja  voimavaroja voidaan yhdistää katastrofien 
 
 10    edellyttämiä toimia varten. Tämä koordinoitu lähestymistapa toimii vain siinä tapauksessa, 
että järjestelmä voi tarjota kaiken tarvittavan ti edon siten, että kaikki mukana olevat maat ovat 
selvillä käytettävissä olevista hätävalmiu ksista. Tähän päästään parhaiten yhteisön 
mekanismin avulla. 
Tietokannan täydentämisen ja päivittämisen lis äksi on tarkasteltava kahta muuta kysymystä, 
nimittäin sotilaallisten voimavarojen käyttöä sekä tarjottavan avun kustannuksia: 
– Suuronnettomuuksiin liittyvissä pelastuspa lveluissa käytetään usein sotilas- tai 
kaksikäyttövälineistöä, kuten helikoptereita . Kemiallisten, biologisten, säteily- ja 
ydinuhkien ja terroriuhkien tapauksessa  tällainen välineistö on usein 
perusvälineistöä. Siksi on tärk eää sisällyttää se tietokantaan. 
– Hätätilanteen kehittyessä arvokasta ai kaa ei voida tuhl ata taloudellisiin 
kysymyksiin. Avun kustannusten määrittely ja hyväksyminen ovat osoittautuneet aikaa vieviksi. Ongelma voitaisiin ratkaist a siten, että tietokantaan sisällytetään 
tiedot esimerkiksi tarvittavaan väline istöön liittyvistä vakiokustannuksista.  
Tietokantaa tarkastellaan uude lleen ja mukana olevia ma ita pyydetään täydentämään 
tietoja, jotta avunpyyntöihin voitaisiin vasta  nopeammin ja tehokkaammin. Komissio 
aikoo ehdottaa tarvittaessa muutok sia neuvoston päätökseen 2001/792.  
3.2. Koulutus ja yhteentoimivuuskysymykset 
Koulutus 
Yhteisön mekanismin tehokas käyttö edellyttää  pätevää henkilöstöä, jolla on tarvittava 
kokemus, ja pelastusryhmiä, jotka ovat tott uneet työskentelemään yhdessä eurooppalaisissa 
toimintapuitteissa. Vuoden 2003 lopussa tiet okannassa oli tiedot yhteensä 6 737 henkilöstä 
monilta eri erikoisaloilta, joita ovat esimerki ksi etsintä- ja pelastustoimet, kemialliset, 
biologiset, säteily- ja ydinriskit, terrorismi , sanitointi ja logistiikkatuki. Voidakseen 
työskennellä tehokkaasti yhdessä op eratiivisten yksikköjen on t unnettava toisensa hyvin ja 
tunnettava tekniikat, joita niiden kolleg at käyttävät muissa jäsenvaltioissa.  
Komissio järjestää säännöllisesti koulutuskursseja ja  harjoituksia. Hiljatta in järjestettiin kolme 
harjoitusta ja kaksi seminaaria ke miallisiin, biologisiin, säteily- ja ydinriskeihin liittyen (EU:n 
rahoitus 1,5 miljoonaa euroa). Vuosina 2004 ja 2005 järjestetään viisi luonnonkatastrofeihin 
ja teknologisiin suuronnettomuuksiin liittyvää harjoitusta (EU:n rahoitus 1,56 miljoonaa 
euroa). Vuoden 2004 alkupuoliskolla järjestetään  ja evaluoidaan kymmenen koulutuskurssia, 
joihin osallistuu 220 asiantuntijaa (EU:n rahoitus 1,1 miljoonaa euroa). Suunnitteilla on 
lisäksi 14 kurssia vuosille 2004– 2005 ja yhteensä 330 osallistuj alle (EU:n rahoitus 1,7 
miljoonaa euroa). Komissio on myös käynnistänyt  asiantuntijavaihto-o hjelman, jossa voidaan 
jakaa kokemuksia ja parantaa yh teistyötä osallistujamaiden as iantuntijoiden välillä (EU:n 
rahoitus 0,8 miljoonaa euroa). 
Tämänhetkisten poliittisten päätösten mukaisesti  kehitettävä koulutus, harjoitukset ja muut 
yhteistyömuodot lisäävät EU:n  yhteisvastuun näkyvyyttä krii sitilanteissa ja tehostavat 
yhteistyötä. Yhteisen välineistön ja yhteisten tunnusten (esim. ta kit ja teltat) avulla voidaan 
helposti tunnistaa EU:n koordinoimien pela stusryhmien jäsenet osana kansallisista 
erikoisyksiköistä tilapäis esti koottuja Euroopan unionin pelastuspalvelujoukkoja. 
 
 11    Yhteentoimivuus 
Ulkomaille lähetettävät pelastuspalveluyksikö t toimivat yleensä it senäisesti ja tuovat 
mukanaan omat varusteet. Tulevaisuudessa tä llaisten yksiköiden p itäisi voida käyttää 
ulkomaista erityisvälineistöä, kunhan niille annetaan riittävä  koulutus. Yhteisön mekanismin 
puitteissa suunnitellut harjoitukset ja koulutuskur ssit ovat hyödyllisiä muun muassa siksi, että 
ne tuovat esiin viestintään ja teknisen välineistön yhteentoimivuuteen liittyviä käytännön vaikeuksia. Viestintä ja välinei stön yhteentoimivuus ovat ratkaise van tärkeitä, jotta voitaisiin 
taata nopeat toimet hätätilante essa. Lisäksi tarvitaan teknologi sta tutkimusta, jotta teknisen 
välineistön yhteentoimivuutta voitaisiin kehittää ja sitä kautta tehostaa toimintaa ja käyttäjien välistä koordinointia. 
Viimeaikainen kehityksen valo ssa ja erityisesti Eu roopan turvallisuus- ja  puolustuspolitiikan 
(ETPP) kehittyessä on tarkasteltu myös siviili- ja sotilasresurssien yhteentoimivuutta. Tähän 
liittyen on päätetty, että sotilastietokannan sisä ltö annetaan yhteisön mekanismin käyttöön. 
Tällä on erityinen merkitys kemiallisten, biolog isten, säteily- ja ydinuhkien sekä terroriuhkien 
kannalta. 
Komissio jatkaa koulutus- ja yhteisharjoitu sohjelman kehittämistä varmistaakseen, että 
eri maista tulevat pelastusyksiköt ja asiantuntijat voivat työskennellä yhdessä 
tehokkaasti käyttäen ul komaista välineistöä.  
Pelastusyksiköiden yhteisten tunnusten avull a voidaan helpommin tunnistaa tilapäisesti 
kootut EU-pelastuspalvelujouk ot ja tuoda näkyvämmin esil le Euroopan solidaarisuutta.  
3.3. Parempi viestintä ja koordinointi 
Jäsenvaltioiden rooli 
Järjestelmään osallistuvat maat alkavat yleensä hyödyntää yhteisön mekanismia vasta hyvin 
myöhäisessä vaiheessa, kun hätäti lanne on jo saavuttanut laaj at mittasuhteet. Yhteisön 
mekanismia koskevassa päätöksessä ei nykyisellään edellytetä, että jäsenvaltiot ilmoittavat 
katastrofista seuranta- ja tiedotuskeskukselle edes siinä tapauksessa, että onnettomuudella voi 
olla valtioiden rajat ylittäviä vaikutuksia. Kokemus on kuitenkin oso ittanut, että tiedon 
lähettäminen kaikille järjestelmässä mukana  oleville maille mahdollisimman varhaisessa 
vaiheessa antaa niille mahdollisuuden valmistautua avun tarjoamiseen siltä varalta, että sitä 
pyydetään. 
Koska seuranta- ja tiedotuskeskuksen käyttö  on tällä hetkellä tä ysin vapaaehtoista, 
järjestelmässä mukana olevat maat eivät aina  ilmoita keskukselle, kun apua tarjotaan kahden- 
tai monenväliseltä pohjalta. Ne kuitenkin tunnustav at, että on tärkeää tietää muiden maiden 
tarjoamasta avusta, jotta ne voisivat tarj ota oman apunsa mahdollisimman tehokkaasti. 
Paremmat yhteydet muihin verkkoihin  
Neuvoston päätöksessä säädetään jäsenvaltioiden pelastuspalvel uviranomaisten ja komission 
yksiköiden välisen yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän perustamisesta. Järjestelmä tulee käyttöön vuonna 2004 ja takaa, että jäse nvaltioiden keskenään vaihtama tieto on 
autenttista, luotettavaa ja luottamuksellista rutiinioloissa ja hätätilanteissa. Tämän 
järjestelmän joillakin osatekijöillä on erityinen merkitys tehostettaessa valmiuksia, joilla voidaan vastata kemiallisiin, bi ologisiin, säteily- ja ydinuhkiin sekä terroritekoihin. Tämä 
 
 12    viestintäjärjestelmä on määrä liittää yhteen muid en jo käytössä olevien verkkojen kanssa 
erityisesti säteilyyn ja te rveyteen liittyvien hätätilanteiden varalta. Yhteenliittämistä testataan 
ja validoidaan harjoituksin. 
Seuranta- ja tiedotuskeskus toimii myös yhteyskanavana muihin verkkoihin, jotka voivat olla 
mukana hätätilanteeseen liittyvissä  toimissa. Niitä ovat seuraavat: 
– Euroopan yhteisön säteilyhätätilanteita koskeva nopea tietojenvaihtojärjestelmä 
(ECURIE), joka mahdollistaa välittömät hälytykset ja tiedonvaihdon merkittävän 
säteily- tai ydinhätätilanteen tapauksessa, jä senvaltioiden lisäksi myös liittymässä 
olevissa maissa ja ehdokasmaissa. Tiedonvaihtojärjestelmään osallistuvilla mailla on velvollisuus ilmoittaa merkittävistä säteilyhätätilanteista komissiolle. 
– EWRS-varhaisvaroitus- ja  ennakkojärjestelmä, j oka on päätöksillä 2119/98/EY
13 ja 
2000/57/EY14 luotu tartuntatautien alan seuranta- ja reagointijärjest elmä. Se yhdistää 
komission ja kunkin jäsenvalti on kansalliset terveysvalvontaviranomaiset samoihin 
toimintapuitteisiin ja voi hyödyntää joissain jä senvaltioissa olevia erityistietokantoja. 
– Biologisia ja kemiallisia hyökkäyksiä ja uhkia koskeva nopea 
tietojenvaihtojärjestelmä RAS-BICHAT. Tämä järjestelmä mahdollistaa nopeat 
hälytykset ja tiedonvaihdon terveysturva komiteassa kokoontuvien  jäsenvaltioiden 
edustajien ja komission yksiköide n välillä sellaisissa tapauk sissa, joissa biologisia ja 
kemiallisia aineita levite tään tahallaan ympäristöön vahingon aiheuttamiseksi. 
Järjestelmä täydentää EWRS-järjestelm ää liittyen päätöksen 2119/98 vaatimukseen, 
joka koskee tartuntatautien seurannan ja va lvonnan järjestelmiä ja menettelyjä sekä 
toteutettavia torjuntatoimenpiteitä. 
– Näitä kahta viimeksi mainittua järjestelmää on hiljattain laajennettu siten, että ne 
kattavat liittymässä olevat maat, ehdoka smaat ja ETA-maat. Niitä lujitetaan 
kehittämällä MedISys-järjestelmää (Medi cal Intelligence System), jonka avulla 
jäljitys ja uhkien arviointi voidaan toteuttaa nopeasti.  
Operaatioiden koordinointi EU:n ulkopuolella  
Kun katastrofeja ja kriisejä tapahtuu Euroopa n unionin ulkopuolella, pelastuspalvelun lisäksi 
tarvitaan usein myös humanitaarista apua: 
– Pelastuspalveluja ovat t yypillisesti etsintä- ja pe lastustoimet, evakuointi, 
palonsammutus, lääketieteelli nen asiantuntemus ja välinei stö, kenttäsairaalat sekä 
muut erikoistoimet, kuten jäljitys, analyysi, mittaukset ja turvallisuus- ja puhdistustoimet, kun on kyse kemialli sesta, biologisesta, ydin-, tai 
säteilyhätätilanteesta. Pelastuspalveluj a tarjotaan vain asianomaisen valtion 
pyynnöstä, ja toimista päätetään EU:n puheenjohtajamaan kanssa.  
– Humanitaarinen apu on tarkoitettu ihmishenkien pelastamiseen ja kärsimyksen 
lieventämiseen luonnontuhojen ja ihmise n aiheuttamien suuronnettomuuksien 
jälkitilanteessa. Sitä ohjaavat humanitaariset periaatteet: humaanisuus, 
                                                
 
13 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2119/98/EY, tehty 24. syyskuuta 1998, tartuntatautien 
epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston perustamisesta yhteisöön (EYVL L 268, s. 1). 
14 Komission päätös tehty 22. joulukuuta 1999, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä 
N:o 2119/98/EY säädetystä varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmästä (EYVL L 21, s. 32). 
 
 13    puolueettomuus, tasapuolisuus ja rii ppumattomuus. Kaikki humanitaariset 
järjestöt ovat sitoutunee t noudattamaan näitä humanitaar isia perusperiaatteita. 
Tämä takaa niille vapaan  pääsyn uhrien luo ja to imii myös takeena niiden 
henkilökunnan fyysiselle turvallis uudelle. Näin ollen ECHO tarjoaa 
humanitaarisena elimenä ei-poliittista ja  syrjimätöntä humanitaarista hätäapua, 
joka on sovitettu vastaanottajien tarpeisi in, ja toimii apujärjestöjen, kuten YK:n 
elinten, Punaisen Ristin ja kansalaisjärjestöjen, kautta. ECHO tarjoaa toteutuskumppaneidensa kautta humanitaaris ta perusapua (ruokaa, hätäasumuksia, 
juomavettä, sanitointipalveluja, lääkkeitä jne.) ECHOn humanitaarinen apu tarjotaan suoraan riippumatta  siitä, pyytääkö katastrofi maa apua tai antaako se 
siihen suostumuksensa.  
– EU:n kriisinhallintaoper aatioiden yhteyde ssä EU:n ulkopuolisissa maissa 
toteutettavat pelastuspalveluoperaatiot edellyttävät omaa lähestymistapaa. Euroopan unionin yhteisen ulko- ja  turvallisuuspolitiikan yhteydessä 
toteutettavaan kriisinhallintaan viitat aan nimenomaisesti yhteisön mekanismia 
koskevassa päätöksessä, jonka johdanto- osan 12 kappaleessa todetaan, että 
”yhteisön mekanismia voitaisiin myöhemm in määriteltävin ed ellytyksin myös 
käyttää edistämään ja tukemaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V 
osastossa tarkoitettua kriisinhallintaa”. Kysymystä siitä, miten yhteisön mekanismia voidaan hyödyntää osana johdo nmukaista EU:n kr iisinhallintaa, 
käsitellään neuvoston ja komission 29. syyskuuta 2003 antamassa yhteisessä 
julistuksessa. Siinä määritellään säännöt si lle, miten yhteisön mekanismia voidaan 
käyttää kriisinhallinnan toimintakehykseen  sovitettuna siten, ettei vaaranneta 
mekanismin toimintaa tai sen itsenäisiä valmiuksia muissa tilanteissa. Yhteisön mekanismia ei ole toistaiseksi  käytetty tässä yhteydessä.  
Toimivan koordinoinnin varmistamiseksi on hahm oteltu joitain hätäapuskenaarioita, joihin 
liittyy kummankin tyyppisen avun tarjoamista
15. EU:n järjestelmän parantaminen voi tehostaa 
EU:n osallistumista YK:n johdolla  toteutettaviin  operaatioihin. 
EU:n jäsenvaltiot ovat jo tottuneet kansai nväliseen yhteistyöhön tapa uksissa, joissa niiltä 
pyydetään pelastuspalveluapua. Lisäksi monet jä senvaltiot antavat he nkilöresursseja ja 
materiaalisia voimavaroja YK:n UNDAC-jär jestelmän (UN Disaster Assessment and 
Coordination) käyttöön välittömi en hätätilanteiden varalta.  
Pelastuspalveluoperaatiot tapahtuva t harvoin erillään muista ope raatioista. Hätätilanteessa on 
kyse toisiaan täydentävistä humanitaarisista op eraatioista, jotka toteutetaan kansainvälisten 
humanitaaristen järjestöjen mandaatill a (esim. YK:n humanitaarisen avun 
koordinointiyksikkö OCHA, YK: n pakolaisasioiden pääva ltuutettu UNHCR, UNICEF 
(lastenapu) ja Punaisen Ristin kansainvälinen komitea (siviilien ja vankien suojelu)) ja IFRC:n ja Punaisen Ristin ta i Punaisen Puolikuun kansallist en yhdistysten alaisuudessa 
paikan päällä. Tässä yhteydessä  yhteisön mekanismia hyödynnet ään yhteistyössä kaikkien 
muiden kansainvälisten toimijo iden kanssa, jotta keskinäi nen täydentävyys voitaisiin 
varmistaa.  
                                                
 
15 Ks. ”Responding to Goteborg targets: civil protec tion capabilities in EU civilian crisis management”. 
Komission epävirallinen asiakirja pelastuspalvelun ja humanitaarisen avun vuorovaikutuksesta 
kriisitilanteissa, 3. toukokuuta 2002. 
 
 14    EU:n tulisi voida toimia tehokkaasti unionina, kun EU:n ul kopuoliset maat pyytävät siltä 
apua. Tämä lisäisi EU:n toime npiteiden näkyvyyttä kent ällä ja täydentäisi muita EU:n yhteisiä 
toimintaperiaatteita. Viimeksi sattuneessa ka tastrofitapauksessa Iran issa EU:n koordinointi 
paikan päällä osoittautui olennaiseksi tekijä ksi kansainvälisessä avu ssa. Hiljattainen kokemus 
on kuitenkin myös osoittanut, e ttä hätätilanteissa ta rvitaan parempia koor dinointimenettelyjä, 
joista on sovittava etukäteen, koska paikan päällä  hätätilanteessa ei ol e juurikaan aikaa eikä 
mahdollisuuksia päättää niistä.  
Iranin maanjäristys 
Iranissa tapahtui 26. joulukuuta 2003 viime vuosie n tuhoisin maanjäristys. Suurin osa Bamin 
kaupungista tuhoutui, ja yli 30 000 ihmistä kuoli. Yhteisön pelastuspalvelumekanismi oli jo 
samana iltapäivänä lähettänyt avaunpyynnön, nimennyt  EU:n koordinoijan paikalle ja ollut 
yhteydessä Iranin viranomaisiin ja kansainvälisiin järjestöihin. Kahdeksantoista järjestelmässä 
mukana olevaa maata vastasi avunpyyntöön, ja EU:n koordinoin tipiste oli to imintavalmis 
hyvin lyhyen ajan sisällä. Apu annettiin etsint ä- ja pelastusryhmie n, kenttäsairaaloiden, 
telttojen, välineistön ja el intarvikkeiden muodossa.  
Samalla ECHO toimi yhteistyössä tärkeimpien kumppaniensa, erityisesti IFRC:n, kanssa 
auttaakseen maanjäristystä seuranneiden vä littömien tarpeiden ar vioinnissa. ECHO teki 
28. joulukuuta erityisessä kiireellisessä me nettelyssä päätöksen myöntää 2,3 miljoonaa euroa 
humanitaarista apua, jolla vastattiin uhrie n välittömiin tarpeisiin. ECHO lähetti 29.-31. 
joulukuuta ja uudelleen 5.–8. tammikuuta Bamiin as iantuntijaryhmiä arvioimaan tilannetta ja 
koordinoimaan avustusyksiköitä paikan päällä.  
EU:n pelastuspalvelukoordinoijien ja avustusr yhmien edustajien välillä järjestettiin 11. 
helmikuuta kokous, jossa tarkasteltii n saatuja kokemuksia sitä silmällä pitäen, miten toimia ja 
koordinointia voidaan tehostaa tulevaisuudessa.  OCHA järjestää toisen vastaavan kokouksen 
14.–15. huhtikuuta.  
  
Kun jäsenvaltiot pyytävät kahden- tai monen välistä apua tai antavat apua toiselle 
maalle, seuranta- ja tiedotuskeskukselle pi täisi ilmoittaa tästä. Komissio aikoo ehdottaa 
neuvoston päätökseen muutoksi a, joilla varmistetaan, että ta rvittavat tiedot annetaan.  
Toiminnassa pyritään etsimään ja tehostamaa n tapoja, joilla pelastuspalvelutoimet ja 
humanitaarinen apu voivat täydentää toisiaan  EU:n tasolla ja kansainvälisesti. YK:n 
OCHA:n ja UNDAC:n kanssa toteutettavaa k oordinointia pitäisi selkeyttää ja sopia 
nopeasta, paikan päällä tapahtuvasta k oordinoinnista erityisesti hätätilanteen 
varhaisvaiheessa, jotta vältettäi siin toimien päällekkäisyys.  
3.4. Taloudelliset kysymykset 
Pelastupalveluoperaatioiden yhteydessä anne ttavaan EU:n taloudel liseen apuun liittyvät 
säännöt ja budjettimahdollisuudet vaihteleva t sen mukaan, onko kyse operaatioista EU:n 
sisällä vai sen ulkopuolella. 
EU:n sisällä  
Yhteisön mekanismin täytäntöönp anosääntöjen mukaan maa, joss a katastrofi tapahtuu, vastaa 
saamansa avun kustannuksista, ellei kyseisten maid en välillä ole erityistä sopimusta asiasta. 
 
 15    Esimerkiksi kesän 2003 metsäpalojen torjun ta aiheutti arviolta 3,2 miljoonan euron 
kustannukset (kokonaisvahinkojen yhteydessä, jotka o livat arviolta 2,1 m iljardia euroa) ja 
alustava kustannusarvio Etelä-Ranskan tulv ien yhteydessä annetusta avusta on miljoona 
euroa. EU:ssa (ja liittymässä olevissa maissa) suurin osa näistä kustannuksista koostuu välineistön ja pelastusyksiköiden siirron kusta nnuksista, koska jäsenva ltiot yleensä antavat 
itse välineistön ja pelastusyksiköt käyttöön maksu tta (tai käyttävät paik allista välineistöä, 
minkä vuoksi yhteentoimivuus on tärkeää).  
Solidaarisuusrahasto tarjoaa rahallista apua, jo tta katastrofien uhreiks i joutuneet ihmiset, 
alueet ja maat voisivat palata mahdollisimman normaaleihin elinoloihin. Apua voidaan antaa 
erikseen määritellyille edunsaajamaille, joina ovat jäsenvaltiot ja jäsenyysneuvotteluja käyvät 
maat. Rahaston ensisijaisena tarkoituksena on myöntää apua sellaisten suuronnettomuuksien 
(pääasiallisesti luonnontuhojen) tapauksessa, jo tka vaikuttavat vakavasti elinoloihin, 
ympäristöön tai talouteen yhdellä tai us eammalla alueella katastrofimaassa. 
Solidaarisuusrahastosta voidaan korvata olennaisista hätäoperaatioista aiheutuneita julkisia 
menoja. Tällaisia operaatioita ovat välittömiä tarpeita palvelevat operaatiot, kuten katastrofin torjunta, infrastruktuu rin palauttaminen toimintakuntoise ksi ja pelastuspalvelut. Tämä 
merkitsee, että pelastusyksikköjen ja välinei stön kuljetuksesta tai käytöstä aiheutuvat 
kustannukset ovat periaatteessa korvattaviss a solidaarisuusrahasto a koskevan asetuksen 
mukaisesti. 
Rahastosta voidaan maksaa vuodessa enintään  miljardi euroa. Asetuksen voimaantulon 
jälkeen on tehty 14 avunpyyntöä ja maksettu yhteensä 832,8 miljoonaa euroa. 
Johtuen hätätilanteiden määrän  kasvusta ja jäsenvaltioiden  budjettirajoituksista yhteisön 
mekanismin kautta tarjottavan avun kusta nnuksista voi tulla ongelma tulevaisuudessa, 
erityisesti jos EU:n solidaarisuusrahastosta myönnettävä tuki osoittautuu riittämättömäksi. 
Kuljetuskustannusten arvioidaan olevan 0,2–1 miljoonaa euroa riippuen kohteesta ja 
hätätilanteen tyypistä. Jos olet uksena on, että vuodessa tapaht uu 10 suuronnettomuutta, joista 
kukin aiheuttaa 0,6 miljoonan euron kuljetuskustannukset, vuosittaiset kustannukset olisivat noin 6 miljoonaa euroa. Jos EU:n rahoitusta a nnetaan käyttöön, sitä varten tarvitaan nopea 
päätöksentekomenettely. 
Kesän 2003 metsäpaloista saatu kokemus osoitti  puhtaasti vapaaehtoispohjaisen järjestelmän 
rajoitukset ja toi korostetusti esiin, että hätätilanteita varten tarvitaan nopeasti käyttöön otettava rahoituslähde. On syytä harkita, p itäisikö tällainen rahoituslähde, johon voi liittyä 
avun takaisinmaksu myöhemmässä  vaiheessa, ottaa käyttöön myös EU:ssa tapahtuvien 
katastrofien varalta. Tällaisen rahoituslähteen turvin jäsenvaltiot, joiden kansalliset hätävalmiudet eivät riitä katastrofin edessä, voivat helpommin ostaa apua ulkoa, jotta 
katastrofi saataisiin hallintaan mahdollisimman nopeasti. 
EU:n ulkopuolella 
Kuljetuskustannusten maksamiseen liittyvä kysymys nousee esille myös EU:n ulkopuolisissa 
operaatioissa. Joissain rajatuissa tapauksissa voi olla mahdollista käyttää humanitaariseen apuun tarkoitettuja varoja pelastuspalvelujen kuljetuskulujen maksam iseen. Humanitaarisen 
avun peruslähtökohdat ja säännöt ov at kuitenkin erilaiset, kuten ed ellä todetaan. On jo ollut 
tapauksia (esimerkiksi Algerian maanjäristyk sen yhteydessä), joissa  yhteisö ei voinut 
osallistua kuljetuskustannuksiin, koska käytettä vissä ei ollut sopivaa nopeaa rahoituslähdettä. 
 
 16    Iranin maanjäristyksen aikaan jotkin maat (Sl ovenia, Malta ja Unkari) pystyivät tarjomaan 
materiaalia ja välineistöä, mutta pyysivät yhteisön mekanismia huolehtimaan kuljetuksesta. 
Kuljetuksista huolehtiminen yhteisön mekanism in kautta olisi taannut kaiken avun 
toimittamisen paikalle nopeasti.  
EU:n ulkopuolelle suuntautuvien kuljetusten  kustannusarviot perustuvat aiempiin 
kokemuksiin (Algerian ja Iranin maanjärist ykset). Kun oletuksena on kolme tapausta 
vuodessa, vuosittaiset kustannukset olisivat noin 9 miljoonaa euroa. 
Komissio aikoo ehdottaa, että rahoitusta pitä isi olla saatavilla kriisien varhaisvaiheessa 
aiheutuviin kuljetus- ja muih in kustannuksiin EU:n sisä llä ja ulkopuolella. Tämä 
rahoitus aiotaan ottaa huomioon yksityiskohtai sissa ehdotuksissa, jotka komissio esittää 
10. helmikuuta 2004 julkaisemansa tiedon annon ”Politiikan haasteet ja 
rahoitusmahdollisuudet laajentuneessa  unionissa 2007–2013” jatkotoimenpiteinä.  
4. SEURAAVAT VAIHEET  
Saatujen kokemusten ja edellä esitetyn analyys in perusteella komissio katsoo, että on tullut 
aika täydentää nykyistä yhteisön mekanismia. Komissio aikoo e hdottaa tapoja, joilla voidaan 
puuttua esille tulleisiin tärkeimpiin ongelmii n. Ehdotettavien muutosten myötä EU voisi 
tehostaa pelastuspalveluvalmiuksiaan ja sitä kautta toimia tehokkaammin 
katastrofitapauksissa sekä kemiallisten, biologisten, säteily- ja ydinriskien ja terroritekojen tapauksessa EU:n sisällä ja ulkopuolella, myös kriisinhallintaoperaatioissa yhteisen ulko- ja 
turvallisuuspolitiikan yhteydessä. Komi ssio ehdottaa erityisesti seuraavaa: 
• Tiedoissa olevat aukot pitäisi täytt ää ja tietokanta päivittää siten, että 
järjestelmässä mukana olevien maiden kanssa määritellään saatavilla olevat 
hätävalmiudet (henkilöstö ja välineistö). Tätä varten on määriteltävä onnettomuustyypit, jotka todennäköisimm in johtavat yhteisön mekanismin 
käyttöön. Tietokannassa pitäis i olla tiedot muun muassa operaatioihin liittyvistä 
kustannuksista, mahdollisesta sotilasresurssien käytöstä jne. 
• Koulutus- ja yhteisharjoitusohjelman kehittämistä pitäisi jatkaa ja varmistaa sen 
avulla, että eri maista tulevat pelastusyks iköt ja asiantuntija t voivat työskennellä 
operaatioissa yhdessä tehokkaasti. Tässä yhteydessä pitäisi myös tarkastella 
yhteentoimivuuskysymyksiä ja tarvit taessa ehdottaa tapoja, joilla 
yhteentoimivuutta voidaan parantaa.  
• Mitä tulee EU:n ul kopuolella annettavaan apuun, p itäisi tarkastella eri maista 
tulevien yksiköiden välisiä koordinointimen ettelyjä ja varmistaa, että ne ovat 
selkeitä, että kaikki mukana olevat tuntevat ne edeltä käsin ja että niitä voidaan 
käyttää nopeasti kriisin tapahduttua. Li säksi pitäisi tarkastella toimivien 
yhteyksien luomista kaikkien asianosai sten välillä. Erityisesti on kyse YK:n 
elimistä (esim. OCHA), joilla on kansainvälinen koordinointimandaatti. 
• Mitä tulee yhteisön mekanismin käytt öön EU:n kriisinhall intaoperaatioissa 
yhteisen turvallisuuspolitiikan yhteydessä, komissio toimii yhteistyössä neuvoston kanssa varmistaakseen, e ttä 29. syyskuuta 2003 annettu yhteinen julistus pannaan 
käytännössä täytäntöön. Tämän myöt ä voidaan johdonmukaistaa unionin 
ulkopolitiikan eri välineiden käyttöä. Tämä on osa laajempaa toimintaa, jonka 
 
 17    avulla EU pyrkii vastaamaan paremmin haas teisiin ja uhkiin, joita kartoitetaan 
esimerkiksi Eurooppa-neuvoston j oulukuussa 2003 hyväksymässä Euroopan 
turvallisuusstrategiassa. Komissio on si toutunut luomaan tarkoituksenmukaiset 
kriisinhallintavalmiudet, joissa hyödynnetään sekä siviili- että sotilasresursseja. 
Samalla varmistetaan, että humanitaarisen avun tarjoamista eivät edelleenkään sanele poliittiset näkökohdat. Tulevalla Euroopan ulkoministerillä on tässä keskeinen asema.  
• EU:n koordinoimat pelastusyksiköt pitäis i varustaa yhteisi llä tunnuksilla ja 
välineistöllä, jotta EU:n koordinoimien yksi köiden jäsenet voitais iin paikan päällä 
helposti tunnistaa kans allisista yksiköistä tilap äisesti koottujen Euroopan 
pelastuspalvelujoukkojen jäseniksi. 
• Pitäisi huolehtia paremmasta informaatiosta, viestinnästä ja koor dinoinnista siten, 
että jäsenvaltiot velvoite taan ilmoittamaan seuranta - ja tiedotuskeskukselle 
suuronnettomuuden tapahtumisesta ja/tai siitä, pyytävätkö ne apua kahden- vai 
monenväliseltä pohjalta ta i vastaavatko ne tällaisi in avunpyyntöihin. Komissio 
aikoo ehdottaa virallisesti neuvost on päätöksen 2001/792 muuttamista 
sisällyttämällä siihen  kyseiset vaatimukset. 
• Tämänhetkisten taloudellisten rajoitusten osalta: 
– Pitäisi tarkastella uudelleen ja tarvittaessa laajentaa yhteisön 
mahdollisuuksia huolehtia kuljetuskustannuksista, joita liittyy avun tarjoamiseen EU:n sisällä. Tämä mahdollisuus voitaisiin sisällyttää vuoden 2006 jälkeisiin rahoitusnäkymiin lisäämällä yhteisön mekanismin 
nykyisiä määrärahoja, jos osoittautuu, että solidaarisuusrahaston täydennykseksi tarvitaan lisärahoitusl ähde. Jos katastrofitapauksia on 5–
10 vuodessa, vuosittaiset kustannuks et olisivat todennäköisesti 
6 miljoonan euron luokkaa. 
– Pitäisi tarkastella välittömän rahoituksen (”käteiskassavarojen”) 
toteutuskelpoisuutta tietyissä tapauksissa. Tällaisten varojen turvin jäsenvaltiot voisivat maksaa lisätoimenpite istä sellaisissa hätätilanteissa, 
joissa niiden omat välittömät taloudelliset valmiudet eivät riitä. Kyse 
olisi rahoituksesta, joka on maksetta va takaisin. Avun myöntäminen ei 
vaikuttaisi mahdollisiin myöhempiin päätöksiin, jotka koskevat kelpoisuutta solidaarisuusrahaston t ukeen. Kyseessä olisi arviolta 10 
miljoonaa euroa vuodessa. 
– Pitäisi luoda mahdollisuus huolehtia kuljetuskustannuksista, joita 
aiheutuu avun antamisesta EU:n ulkopuolisille maille. Tämä mahdollisuus voitaisiin sisällyttää vuoden 2006 jälkeisiin rahoitusnäkymiin. Tällä välin tapauks issa, joissa rahoitus ECHO:n 
budjetista ei ole mahdollista, voitai siin harkita tarvittaessa muiden 
rahoitusvälineiden käyttöä. Jos ol etetaan, että tapauksia on kolme 
vuodessa ja kustakin aiheutuu 3 miljoonan euron kustannukset, vuosittaiset kustannukset olisivat 9 miljoonaa euroa. 
• Vuoden 2004 kesäkuun puolivälissä järjestetä än solidaarisuusrahastoa ja EU:n 
välitöntä katastrofiapua käsittelevä konf erenssi “The Solidarity Fund and the EU 
 
 18    immediate response to disasters”, jossa voi daan vaihtaa näkemyksiä joistain tässä 
tiedonannossa käsitellyistä kysymyksistä. 
5. PÄÄTELMÄT  
Komissio pyytää neuvostoa ja Euroopan parlamen ttia tukemaan tässä tie donannossa esitettyjä 
suuntaviivoja ja ehdotuksia. 
 
 19    TALOUDELLISET VAIKUTUKSET JA  VAIKUTUKSET HENKILÖSTÖÖN  
1. Taloudelliset voimavarat 
• Komissio vastaa kuljetuskustannuksista, kun jäsenvaltio lähettää apua tai 
voimavaroja toiseen jäsenvaltioon – jos tämä on tarpeen ja jos EU:n 
solidaarisuusrahaston apu ei riitä – tai EU:n ulkopuoliseen maahan EU:n 
mekanismin puitteissa. Näiden kuljetu skustannusten arvioidaan vaihtelevan 
riippuen hätätilanteen tapaht umispaikasta ja tyypistä. 
○ EU:n sisällä: Jos oletuksena on 10 katastrofia/vuosi ja 0,6 miljoonaa 
euroa/katastrofi, vuosittaiset kusta nnukset olisivat noin 6 miljoonaa 
euroa. 
○ EU:n ulkopuolella: Jos oletuksena on 3 katastrofia/vuosi ja 3 miljoonaa 
euroa/katastrofi, vuosittaiset kusta nnukset olisivat noin 9 miljoonaa 
euroa. 
• Komissio vastaa katastrofiavun kustannuksista  EU:n sisällä, jotta jäsenvaltiot 
voivat maksaa lisätoimenpiteistä sellaisissa hätätilanteissa, joissa niiden omat 
välittömät taloudelliset valmiudet eivä t riitä. Aiemmilta vuosilta saatu kokemus 
on osoittanut, että tällaiset kustannukset  ovat 50 000 euroa – 2 miljoonaa euroa. 
Jos oletuksena on 10 katastrofia ja miljoona euroa/katastrofi, vuosittaiset kustannukset olisivat noin 10 miljoonaa euroa. Rahoitus pitäisi maksaa takaisin (tai vähennettävä mahdollisesta solidaarisuusrahaston tuesta, jota maa voi saada myöhemmässä vaiheessa). 
2. Henkilöstö 
Jotta tehokkaamman avun antamiseen tähtäävä tavoite saavutettaisii n, komissio tarvitsee 
lisähenkilöstöä lisät ehtävien hoitamiseksi. Alla olevasta taulukosta  käy ilmi lisähenkilöstö, 
joka olisi osoitettava pelastus palveluasioihin vuosiksi 2005–2006.  
Henkilöstö  Tehtävän kuvaus  
Toimen laji  
2005 2006 Yht. 
 
Virkamiehet 
tai 
väliaikaiset toimihenkilöt
 A 
B 
C 4 
1 
1 1 
1 
1 5 
2 
2 – nopeiden toimien varmistaminen hätätilanteissa: 
– lähetetään ilmoitukset välittömästi kaikille maille, kun onnettomuus 
tapahtuu 
– kootaan yhteen eri mailta saadut aputarjoukset ja muut tiedot ja 
lähetetään ne katastrofimaalle 
– autetaan katastrofimaaita hyödyntämään Euroopan apua 
mahdollisimman hyvin tekemällä yhteistyötä katastrofimaan 
viranomaisten kanssa 
– hätätilanteisiin valmistautuminen: 
– otetaan käyttöön nopea, uudenaikainen ja luotettava 
viestintäjärjestelmä EU:n mekanismiin osallistuvien maiden 
 
 20    hätäkeskusten välille  
– luodaan tietokanta saatavilla olevista voimavaroista ja pidetään 
sitä yllä ja laaditaan hätäapuskenaarioita 
– huolehditaan pelastuspalveluyksiköiden koulutuksesta ja 
harjoituksista ja kehitetään erityisiä koulutusvaatimuksia, jotta 
voitaisiin parantaa siv iili- ja sotilasresurssien  yhteentoimivuutta 
– luodaan tietokanta EU:n ulkopuolisissa maissa saatavilla olevista 
voimavaroista ja välineistöstä ja pidetään sitä yllä 
– tarvittavien lisämenojen suunn ittelu, hallinnointi ja valvonta 
– yhteyksien lujittaminen muihin (m yös kansainvälisiin) toimijoihin, 
instituutioihin ja elimiin 
– tiedotus- ja viestintästrategian edelleenkehittäminen.  
Yhteensä  6 3 9