Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Yhtenäismarkkinat vuonna 1995 - Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille"



Virallinen lehti nro C 212 , 22/07/1996 s. 0040



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Yhtenäismarkkinat vuonna 1995 Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille" (96/C 212/10) Komissio päätti 1. maaliskuuta 1996 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Yhtenäismarkkinat vuonna 1995 Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille". Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 8. toukokuuta 1996. Esittelijänä oli Bruno Vever ja apulaisesittelijänä Flavio Pasotti. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 336. täysistunnossaan (toukokuun 29. päivän kokouksessa) enemmistön äänin seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 87 ääntä puolesta, 7 vastaan, ja 6 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komitea on iloinen siitä, että Euroopan komissio esitti kolmannen vuosikertomuksensa "Yhtenäismarkkinat vuonna 1995" jo helmikuussa. Määräajan aientaminen onnistui aktiivisen seurannan ansiosta, jota komissio harjoittaa Euroopan unionille oleellisen tärkeällä alueella, yhtenäismarkkinoilla. 1.2. Kolmas vuosikertomus tarjoaa runsaasti tietoa tilanteen kehittymisestä ja vuonna 1995 seuratuista toimintalinjoista. Kertomus ei sisällä kuitenkaan ennakkotietoa yhtenäismarkkinoiden vaikutuksia koskevista päätöksistä ja suuntalinjojen täydennyksistä, joita komissio tulee ehdottamaan vuoden 1996 kuluessa erityiskertomuksen muodossa. Komitea toivookin, että komitean kolmatta vuosikertomusta koskevat havainnot auttavat komissiota sen valmistellessa erityiskertomustaan. 1.3. Komitean mielestä ajanjakso 1996 1999 tarjoaa kolme tilaisuutta uudelle yritykselle saattaa yhtenäismarkkinaprosessi päätökseen: hallitustenvälisen konferenssin käynnissä olevat neuvottelut, Euroopan talous- ja rahaliiton viimeisen vaiheen valmistelu ja viimeiset vuodet ennen unionin uutta laajentumista. Vastaava tilaisuus ei tule toistumaan. Ellei tilaisuutta käytetä nyt hyväksi ratkaisevien edistysaskelten ottamiseksi, yhtenäismarkkinoiden valmiiksi saattamisen seuraava tavoite on auttamatta vaarassa, mikä ei voisi olla vaikuttamatta kielteisesti myös EMUn toteuttamiseen. 1.4. Komitea aikoo ottaa yhtenäismarkkinoiden valmiiksi saattamisen mukaan myös työllisyystilanteen ratkaisevan parantamisen tärkeimpiin tavoitteisiin, sillä yhtenäismarkkinoiden myötä lisääntyvä kilpailukyky ja talouskasvu vaikuttavat varmasti työllisyystilanteen kehittymiseen, kunhan käyttöön otetaan kaikki rakenteelliset ja makrototaloudelliset keinot. Komitea toivoo tätä tavoitetta silmällä pitäen, että: valmisteltavana olevassa työllisyyden luottamussopimuksessa viitattaisiin toistaiseksi riittämättömästi hyödynnettyihin yhtenäismarkkinoiden mahdollisuuksiin ja että sopimukseen lisättäisiin sen kaikkien osapuolten sitoutuminen yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen vauhdittamiseen, kyseinen luottamussopimus ottaa huomioon yhteiskunnallisen ulottuvuuden ja innostaa siten aikaisempaa tehokkaampaan rakennepolitiikkaan kannustaen jäsenvaltioita niiden taistelussa työttömyyttä vastaan ja taaten, että yhtenäismarkkinoita lopullisesti toteutettaessa otetaan täysin huomioon Euroopan työllisyyden edistämiseksi tarvittavat yhteiskunnalliset sovellutukset. 2. Yleiskatsaus 2.1. Komission kolmas vuosikertomus sisältää edelliseen kertomukseen verrattuna uusia asioita: kertomus kiinnostaa yhä useampia jäsenvaltioita unionin laajennuttua vuoden 1995 alussa 12 jäsenvaltiosta 15 jäsenvaltioon, uusin kertomus on esitetty edellisvuotisen kertomuksen täsmennettyjen ja täydennettyjen toimintalinjojen mukaan. Vuoden 1994 kertomuksessa keskityttiin kahteen pääosaan "täydennettävää" ja "toimeenpantavaa". Vuonna 1995 kertomukseen lisättiin neljä muuta toimintalinjaa: yhteys talous- ja rahaliittoon, kansalaisten rooli, muutoksiin sopeutuminen ja tulevan unionin laajentumisen valmistelu. Komitea on tyytyväinen, että komissio on ottanut aiempaa paremmin huomioon komitean marraskuussa 1995 antaman toista vuosikertomusta koskevan lausunnon huolenaiheet. 2.2. Komitea ilmaisi edellisessä lausunnossaan pääasiallisena huolenaiheena tehokkuuden puuttumisen yhtenäismarkkinaprosessin päätökseen saattamisessa. Vuonna 1995 saavutetusta tavoitteiden mukaisesta kehityksestä huolimatta lukijalle jää kolmannesta vuosikertomuksesta yleisvaikutelmaksi tarmokkuuden puute. Komissio tunnustaa, että tehtävää on vielä paljon ja erittelee mm. seuraavat tarpeet: kansalaisten ja yritysten yhtenäismarkkinoiden valmiiksi saattaminen, kaasu-, sähkö- ja televiestintäalan vapauttaminen, tietoyhteiskuntaan sopeutuminen, Euroopan laajuisten verkkojen luomisen vauhdittaminen sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden (KIE-maat) auttaminen niiden valmistautuessa yhtenäismarkkinoille siirtymiseen. Komissio korostaa myös lainsäädäntötyön tavoitetta; vähemmän lakeja, lisää tehokkuutta. 2.3. Komitea korostaa, että yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen vauhdittamisen syyt ovat vuonna 1996 entistä ajankohtaisemmat, mutta tähdentää samalla, että yhteismarkkinoiden toteuttamisen vaikutuksista ja esiintyvien ongelmien luonteesta on laadittava tarkka arvio. 2.3.1. Direktiivien soveltamisessa saavutetusta kehityksestä huolimatta komitea toteaa, että yhtenäismarkkinoiden loppuun saattaminen on yhä kesken ja polkee paikallaan. Komitea korostaa uudelleen jo edellistä vuosikertomusta 1994 koskevassa lausunnossa esittämäänsä seikkaa, että oleelliset asiakirjat ovat myöhässä, ehkä jopa jäädytettyinä. Sitä paitsi monet jäsenvaltiot jatkavat uusien kansallisten sääntöjen hyväksymistä huolehtimatta sen enempää niiden vaikutuksista yhtenäismarkkinoiden toimintaan. 2.3.2. Komitea on huolissaan yhtenäismarkkinoiden toteutumisen jatkuvasta vajavaisuudesta, joka estää vastaamasta yhtenäismarkkinoiden toteutumiselle asetettuihin odotuksiin. Yhtenäismarkkinoiden optimoinnin puuttuminen sekä toisaalta edelliseen selvästi liittyvä kansainvälisen kilpailukyvyn rakenteellisten esteiden ylläpitäminen selittävät pääosin sen, että Euroopan unioni ei ole vielä onnistunut saavuttamaan talouskasvua ja korkean työttömyysasteen pienentymistä, etenkään unionin suuriin kansainvälisiin kilpailijoihin nähden. 2.3.3. Komitea toteaa myös, että yhtenäismarkkinat tulevat pysymään rahatalouden häiriöille alttiina, etenkin eurooppalaisten valuuttojen vaihdossa viime vuosina riittämättömästä taloudellisesta lähentymisestä johtuvien huomattavien tasauserojen vuoksi, joita dollarin aliarviointi kiihdytti. Komitea pelkää eritoten rahatalouden jännitteiden kärjistymistä EMUn viimeiseen vaiheeseen siirtymistä edeltävänä ajanjaksona. Kärjistymisellä saattaa olla ei-toivottuja taloudellisia ja psykologisia vaikutuksia yhtenäismarkkinoihin ellei taloudellista ja rahataloudellista lähenemistä edistäviä erityistoimia toteuteta. 2.3.4. Komitea toivoo pikaisesti vastauksia yhtenäismarkkinoiden tulevaisuuden selkiyttämiseksi: vastauksia kansalaisille, jotka saattavat tehdä kielteisen johtopäätöksen nykyisen korkean työttömyysasteen ja yhtenäismarkkinoiden toteutumisen välille. Yhtenäismarkkinoista puhuttaessa ei ole korostettu riittävästi sitä, että vuonna 1992 yhtenäismarkkinoiden toteutuminen oli vain osittainen, ja kaiken lisäksi toteutumista on vaivannut heikentynyt tahti, mikä taas on estänyt yhtenäismarkkinoiden positiivisten vaikutusten syntymisen. Vastauksia on annettava työllisyydestä, sosiaalisesta kehityksestä, julkisista velvollisuuksista, kilpailupolitiikan eri näkökohdista, koulutuksen laadusta sekä tutkimus- ja kehittämistoimista; vastaus taloudellisille toimijoille, jotka kärsivät selkeyden ja tiedon puutteesta yhtenäismarkkinoiden nopean loppuun saattamisen eduista, mikä vahingoittaa vaihdon, sijoitusten ja yritysstrategioiden kehittymistä; vastaus työmarkkinaosapuolille, joilla on tehtävä teollisuuden tehokkuuden ja järjestäytymisen parantamisessa sekä tuotantoprosessin kehittämisessä; vastaus jäsenvaltioille verotuksen yhtenäistämisestä Euroopan unionissa. Montin raportin mukaan ilman yhteisiä toimia jäsenvaltiot menettävät osan tehokkuudestaan tällä alalla etenkin talouden ja pääomien liikkumisen maailmanlaajuistumisen takia; vastaus kolmansille maille EU:n ja sen ulkopuolisten maiden ja alueiden välisten vapaakauppa-alueiden lisääntymisen vuoksi. On tarpeen arvioida näiden sopimusten alakohtaisia vaikutuksia teollisuuden ja kaupan alaan kokonaisuudessaan, jotta voidaan ryhtyä pohdintoihin kolmansia maita koskevan todellisen kauppastrategian laatimiseksi. 2.4. Komitea muistuttaa, että se ilmaisi selvästi marraskuussa 1995 antamassaan toista vuosikertomusta koskevassa lausunnossaan kannattavansa yhtenäismarkkinoiden elvyttämisohjelmaa luottamuksen palauttamiseksi. Elvyttäminen vaatisi jäsenvaltioilta poliittisen sitoutumisen uudistamista yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen vauhdittamiseksi, enemmistöpäätöksiin siirtymistä sekä tarkan aikataulun asettamista tästä hetkestä vuoden 1999 loppuun toteutettavien välttämättömien toimien hyväksymiselle. Tämä tärkeysjärjestyksen kärjessä oleva asia vaikuttaa entistä tärkeämmältä Euroopan unionin perustamissopimusta tarkistamaan kokoontuneen hallitustenvälisen konferenssin (HVK) neuvottelujen alettua. 2.5. Komissio on tähän mennessä antanut suosituksesta vain epäsuoran ja epätäydellisen kantansa: komissio ehdottaa kolmannessa vuosikertomuksessa yhtäältä joitakin strategisia suuntalinjoja yhtenäismarkkinoiden toteutumisen täydentämiseksi ja lujittamiseksi sijoittamatta niitä mihinkään todelliseen aikatauluun, toisaalta komissio kannattaa helmikuun 28. päivän hallitustenvälistä konferenssia koskevassa lausunnossaan yleistä määräenemmistöpäätöksiin siirtymistä. Tämä vaikuttaisi yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen kaikkiin osa-alueisiin, lisäksi komissio suosittaa hallitustenvälistä konferenssia koskevassa lausunnossaan yhteisön toimivallan laajentamista siirtymällä enemmistöpäätöksiin monissa henkilöiden vapaaseen liikkumiseen liittyvissä kysymyksissä. Enemmistöpäätösmahdollisuudella olisi varmasti myönteisiä vaikutuksia yhtenäismarkkinoiden avainalueeseen. 2.6. Komitea esittää uudelleen toivomuksensa siitä, että hallitustenvälinen konferenssi tutkisi mahdollisuudet: laajentaa määräenemmistöpäätökset yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen kannalta mielenkiintoisille yhteisön toimivallan aloille. Määräenemmistöäänestyksen pitäisi olla pakollinen silloin, kun on kyse yhtenäismarkkinoiden toteutumisen esteistä. Tämä tarkoittaa sitä, että sosiaalipöytäkirjasta on tultava uusien perussopimusten olennainen osa, laajentaa yhteisön toimivaltaa siirtymällä määräenemmistöpäätöksiin henkilöiden vapaan liikkumisen lisäksi myös tullihallintojen yhteistyön alalla. 2.7. Komitea kehottaa komissiota täsmentämään seuraavia seikkoja yhtenäismarkkinoiden vaikutuksia koskevassa kertomuksessa, jonka komissio julkaisee vuoden 1996 jälkimmäisellä puolivuotisjaksolla: jäljelläolevien toimien hyväksymisaikataulu ottaen huomioon EMUn toteutumisen kannalta keskeisen vaiheen, vuoden 1999, toimien hyväksymismenetelmä ongelmaryhmittäin. Komitea esittää aiheesta suosituksensa tämän asiakirjan kohdassa 3.1.2. 3. Havaintoja vuoden 1995 kuudesta toimintalinjasta Komissio aloittaa kolmannen vuosikertomuksensa ilmoittamalla kuusi toimintalinjaa, jotka ovat ohjailleet sen toimintaa vuonna 1995. Komissio esitti ne sellaisina myös Madridissa joulukuussa 1995 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle, joka suhtautui esitykseen hyväksyvästi. Kolmas vuosikertomus voidaan kokonaisuudessaan selittää näiden hallitsevien kuuden suuntalinjan mukaan. Komitea lausunto seurailee näin ollen samaa rakennetta. 3.1. Yhtenäismarkkinoiden täydentäminen 3.1.1. Komitea toivoo, että komissio esittää tulevien kertomuksien yhdessä luvussa täydellisen luettelon todellisten yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen esteenä olevista puuttuvista toimista. 3.1.2. Komitea on tietoinen näiden toimien määrästä ja moninaisuudesta. Tästä syystä komitea kehottaa komissiota erottelemaan suuret ongelmaryhmät, jotta se voisi ratkaista ongelmat tehokkaammin tulevina vuosina. 3.1.3. Komission olisi ensisijaisesti korostettava keskeisiä toimia, joiden hyväksymättä jääminen on johtunut pääasiassa suurista vaikeuksista tai mahdottomuudesta päästä tällä hetkellä vaadittavaan yksimielisyyteen. Tämän pitäisi riittää yksimielisyyssäännön tarkistamisen perusteluksi. 3.1.3.1. Ensimmäisen ryhmän pääongelmat ovat moninaiset. Näistä mainittakoon mm. eurooppalainen yrityslaki, yritysfuusioiden säännöt, kaksoisverotuksen poistaminen, lopullinen ALV- ja valmisteverojärjestelmä, henkilöiden vapaa liikkuvuus sekä ulkorajojen tulliyhteistyön lujittaminen. Lisäksi yhteisöpatentin voimaanastuminen vaatii myös yksimielisyyttä, sikäli kun se on nykyään suojattu vain kansainvälisen sopimuksen lakipuitteilla. 3.1.3.2. Komitea toivoo, että määräenemmistöpäätöksillä saataisiin hyväksyttyä mahdollisimman monet yhtenäismarkkinoiden toteuttamiselle tarpeelliset päätökset vuoteen 1999 mennessä tai ennen EMUn toteuttamista, ja viimeistään ennen unionin mahdollista laajentumista. 3.1.3.3. Komitea tunnustaa yksimielisen päätöksenteon tärkeyden arkaluontoisimmilla alueilla, kuten verotuksen alalla, mutta pitää määräenemmistöpäätöstä (jota voitaisiin soveltaa arkaluontoisimmissa kysymyksissä) loppujen lopuksi parempana kuin päättämättömyyttä, joka on haitallista yhtenäismarkkinoille. On nimittäin erittäin tärkeää ratkaista kaikki ongelmat lähitulevaisuudessa. 3.1.3.4. Verotuksen alalla on puututtava ripeästi jäsenvaltioiden kannanottoihin, joissa valitellaan kaksoisverotuksen poistamisesta aiheutuvia tulonmenetyksiä. Tällainen kanta ei ole sen hyväksyttävämpi kuin yhteisön sisäisten tullimaksujen ylläpitäminen talousarvioon vedoten. Euroopan komission tulisi siis esittää arvio taloudellisista haitoista, joita verotuksen riittämätön yhdenmukaistaminen aiheuttaa yhtenäismarkkinoiden toiminnan avainalueilla. 3.1.4. Komission tulisi seuraavaksi painottaa muita yhtä kiireellisiä ongelmia, joiden itsepintaisuus ei tällä kertaa johdu yksimielisyyden vaatimuksesta, vaan jatkuvista vaikeuksista löytää yhteisötasolla yhteinen suhtautumistapa erilaisiin kansallisiin hallintonäkemyksiin. 3.1.4.1. Komitea toivoo perustavaa myönteistä suunnanmuutosta näillä aloilla vuoteen 1999 mennessä, joskin monien pitkäaikaisten töiden mallikas loppuun saattaminen vaatii lisää aikaa. Tavoitteena on voimasuhteiden muutos lopullisen lähentymisen aikaan saamiseksi yhteisötasolla. Tämä edellyttää mm.: eurooppalaisten teknisten standardien lisäämistä, jotta yritykset voisivat välttyä standardien vaatimalta kaksin- tai jopa kolminkertaiselta tuotannolta ja sen aiheuttamilta kustannuksilta sekä vaikuttaa ratkaisevasti kansainvälisiin standardeihin, - ryhtymistä viipymättä toimiin keskinäisen tunnustamisen periaatteen soveltamiseksi niin yhdenmukaistamisdirektiivillä säädellyillä kuin muilla sääntelemättömillä mahdollisilla esteiden alueilla lisäämällä paikallisille hallintotoimihenkilöille tiedottamista ja kouluttamalla heidät soveltamaan tunnustamista käytännössä. Teknisten esteiden osalta komitea muistuttaa edellisestä lausunnostaan, jossa se käsitteli valtuutettujen keskusten merkitystä paikallistasolla. Keskukset tarjoaisivat toimijoille mahdollisuuden tarkastuksiin sopivan matkan päässä sijaitsevissa keskuksissa. Tavoitteesta ollaan kuitenkin vielä hyvin kaukana, tuoteturvallisuuden olennaisten osien toteutumisen valvomista jäsenvaltioissa, mm. CE-merkinnän luotettavuus ja markkinoiden valvonnan tehokkuus (), hiljattain perustetun yhteisön yhdenmukaistamisviraston (tavaramerkit) toiminnan kehittämistä, monopolien ja asianomaisten sektorien omaleimaisuuden parempaa huomioon ottamista yleisessä vapauttamispolitiikassa komitean esittämien suositusten mukaisesti, Euroopan laajuisten ensisijaisten verkkojen perustamisessa esiintyneiden viivästymisten päättymistä yhtenäismarkkinoiden toimivuuden ansiosta. 3.1.4.2. Komitea toivoo myös, että komissio avaa mieluummin keskustelun keinoista välttää jäsenvaltioissa esiintyvän sääntöjen kasvavan erilaisuuden kuin etsii vasta jälkikäteen niihin ratkaisuja lisäämällä yhdenmukaistamisyrityksiä mitä moninaisimmilla aloilla. Tätä suoraan yhtenäismarkkinoiden toimintaan liittyvää kysymystä käsitellään seuraavaksi. 3.2. Yhtenäismarkkinoiden saattaminen toimiviksi 3.2.1. Komissio toteaa, että vuoden 1995 lopussa jäsenvaltiot olivat ilmoitustensa mukaan toteuttaneet kansallisella tasolla 93,4 % lainsäädännön siirroista ja sovellutuksista. Tämä keskiarvo sisältää kuitenkin vaihtelevia lukemia valtioista riippuen. Uudet jäsenvaltiot sijoittuvat muihin jäsenvaltioihin nähden samansuuntaisesti, mikä on hyvä tulos. 3.2.2. Lainsäädännön siirtämistä koskevat pääasialliset ongelmat ilmenevät vakuutusten, julkisten hankintojen, uuteen teknologiaan liittyvien palvelujen, henkisen pääoman ja teollisuuden alalla. 3.2.3. Jäsenvaltioiden väliseen hallinnolliseen yhteistyöhön yhtenäismarkkinasääntöjen soveltamisessa voidaan olla tyytyväisiä. Komitea korostaa eritoten tullialan yhteistyön tärkeyttä, sikäli kun ulkorajojen tarkastusmenettelyn yhdenmukaisuus on ehtona koko yhtenäismarkkinoiden yhteenkuuluvuudelle. Komitea painottaa voimakkaasti tarvetta liittää talous- ja yhteiskuntaelämän toimijat suoraan jäsenvaltioiden väliseen yhteistyöhön. Heidän tehtäväänsä pitäisi korostaa ja selkiyttää entisestään komission kertomuksessa. 3.2.4. Komitea muistuttaa, että tällä hetkellä on vain vähän keinoja kentällä toimijoiden yhtenäismarkkinoiden arkipäivässä kohtaamien esteiden pikaiseksi purkamiseksi. Perustamissopimukseen kirjatut kannemenettelyt, mm. komissiolle jätettävät kanteet, ovat suhteellisen helppoja toteuttaa, mutta ratkaisun saamiseen vaadittava aika on aivan liian pitkä. Liikkumisvapautta unionissa hoitavien virkamiesten olisi kyettävä tarjoamaan toimijoiden konkreettisiin käytännön ongelmiin nopeita ratkaisuja tuottavia menetelmiä. 3.2.5. Komitea tukee komission määrittämiä suuntalinjoja voimassa olevista rangaistustoimista rikkomustapauksissa. Komitea kehottaa komissiota laatimaan lähitulevaisuudessa kertomuksen eri jäsenvaltioissa vallitsevasta todellisesta tilanteesta. 3.2.6. Komitea on hyvin huolissaan teknisten säännösten jatkuvasta lisääntymisestä kansallisella tasolla ja tavasta pyrkiä korjaamaan näin syntyvä tilanne. Yhtenäismarkkinoiden perustamisesta huolimatta direktiivin 83/189/ETY menettelyn mukaisesti laaditut kansalliset ilmoitukset ovat lisääntyneet vuoden 1992 kokonaismäärästä 362 vuoden 1995 määrään 438. Nämä ilmoitukset näyttävät saavan entistä vähemmän aikaan yhteisön reaktioita eli havaintoja, seikkaperäisiä lausuntoja ja ennen kaikkea direktiiviaikeita, joita esitettiin 43 vuonna 1992 ja 6 vuonna 1995. Kehityskulku on huolestuttavaa, vaikka komission kertomuksesta esiintuleva ero voidaan selittää erilaisilla tai satunnaisilla tekijöillä. Komissiokin tunnustaa sen, että kansalliset säännöt herättävät kysymyksiä niiden vaikutuksista yhtenäismarkkinoihin ja saattavat asettaa yhtenäismarkkinat kyseenalaisiksi. Komitea vaatii siis komissiota tekemään viipymättä aloitteen siitä, että Eurooppaa vaivaavasta kansallisen liikasääntelyn huolestuttavasta ja yhä enenevässä määrin hallitsevasta suuntauksesta laaditaan yleisselvitys. Ilmiötä ei käsitelty säännösten keventämiseen ja yksinkertaistamiseen tähtäävien hiljattaisten suunnittelutoimien yhteydessä; käsittely olisi aloitettava viipymättä liikasääntelystä yhtenäismarkkinoiden toimivuudelle ja uskottavuudelle aiheutuvien haittojen vuoksi. Selvityksen jälkeen yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden on sovittava nopeasti ongelmien poistamisen edellyttämistä toimista. 3.2.7. Julkisista tuista ja niiden vaikutuksista yhtenäismarkkinoiden kilpailuehtoihin komitea hyväksyy täysin komission toukokuussa 1995 tiedonannossaan ilmaiseman aikeen hyödyntää kaiken valtansa valvoakseen tehokkaasti tukia. Komitea toivoo, että samaa valvontaa sovellettaisiin myös yhteisön itsensä myöntämiin tukiin, jotka ovat huomattavasti kehittyneet viime vuosina ja saattavat myös aiheuttaa kilpailun häiriöitä valtiontukien tapaan. 3.2.8. Komitea tähdentää pk- ja käsiteollisuusyritysten hyväksi toteutettavia toimia, joiden tarkoituksena on yritysten pääseminen osallisiksi yhtenäismarkkinoiden eduista. Kysymys on ennen kaikkea tiedonsaantia ja yhteistyötä edistävistä mekanismeista. 3.3. Yhtenäismarkkinat talous- ja rahaliiton peruskiveksi 3.3.1. Komitea painottaa rahatalouden häiriöiden merkitystä yhtenäismarkkinoiden yhteenkuuluvuudelle. Komissio käyttää aiheesta keskusteltaessa liikaa konditionaalimuotoa, vaikka ongelmat ovat jo olemassa ja tarkastettavissa. Vuodesta 1992 lähtien eri jäsenvaltioiden välisten vaihtokurssien erot ovat olleet jopa 20 30 prosenttiyksikköä, mikä saa aikaan kauppavaihdon, sijoitusten, kasvun, työllisyyden ja ylikansallisten tulojen vakauden häiriöitä, mukaan lukien sosiaaliturvamaksut. 3.3.2. Komitea korostaa, että sen ehdotus yhtenäismarkkinoiden oleellisten osien päätökseen saattamiseksi vuonna 1999 voitaisiin toteuttaa samanaikaisesti talous- ja rahaliiton toteuttamisen kanssa, mikä muodostaisi yhtenäismarkkinoiden keskeisen vaiheen. Komitea esittää uudelleen tukevansa talous- ja rahaliittoa varsinkin siitä syystä, että pelkästään yhteinen valuutta voisi taata yhtenäismarkkinoiden kilpailulle, sijoituksille ja kauppavaihdolle tasa-arvoiset ja avoimet puitteet. 3.3.3. Komitea on täysin samaa mieltä komission mainitsemasta tarpeesta vahvistaa budjettikuria ja taloudellista lähentymistä rahatalouden häiriöiden korjaamiseksi sekä talous- ja rahaliiton viimeiseen vaiheeseen siirtymisen valmistelemiseksi. Komitea toivoo kuitenkin, että tätä tarvetta syvennettäisiin ja konkretisoitaisiin. EMUn viimeiseen vaiheeseen vuonna 1999 siirtyvien jäsenvaltioiden ja sen ulkopuolelle jättäytyvien valtioiden välille ei saa päästää syntymään yhtenäismarkkinoiden koheesion kannalta kielteisiä vaikutuksia hallitsemattoman euro- ja ei-euroalueen rinnakkaiselosta johtuen. Väliaikaiset talous- ja rahaliiton ydinjoukon rajat eivät saa aiheuttaa säröä yhtenäismarkkinoihin. Tulee siis tehdä kaikki voitava, jotta: mahdollisimman moni jäsenvaltio siirtyisi ensimmäisten joukossa talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen, yhteiseen valuuttaan osallistuvien jäsenvaltioiden välistä vakaussopimusta täydennettäisiin määräyksellä, jolla taataan taloudellinen ja rahataloudellinen lähentyminen muiden jäsenvaltioiden kanssa, mikä taas auttaa muita jäsenvaltioita seuraamaan ydinjoukkoa mahdollisimman pian. 3.3.4. Komitea korostaa lopuksi, että talous- ja rahaliiton viimeinen vaihe avaa jäsenvaltioiden välille uusia yhteistyöalueita ja entistä tehokkaamman yhdenmukaistamisen mahdollisuuksia mm. budjetin, verotuksen, veronkaltaisten maksujen ja sosiaalipolitiikan aloilla. Yhteisellä valuutalla toimivan Euroopan unionin talous- ja yhteiskuntaelämän lähentymisellä tulee todennäköisesti olemaan suoria myönteisiä vaikutuksia yhtenäismarkkinoiden yhdentymiseen. Myönteisiä vaikutuksia tulee pohtia aikanaan. 3.4. Yhtenäismarkkinoiden takaaminen kansalaisille 3.4.1. Komitea painottaa uudelleen, miten tärkeää on siirtää todellisuuteen Euroopan unionin useita kertoja esittämä tavoite kansalaisten ja unionin lähentämisestä. Komitea katsoo komission tavoin, että "sosiaalipolitiikka on edelleen olennainen tekijä sisämarkkinoiden toteutumisen kannalta", mutta valittaa, että sosiaalinen ulottuvuus on jäänyt liian vähälle huomiolle komission raportissa. Kysymys ei ole pelkästään tiedottamisesta, vaan konkreettisista asioista, jotka tekevät unionin relevantiksi kansalaisille. Komitea ilmaisee niin ikään, kuinka tärkeänä se pitää kuluttajansuojan ja ympäristönsuojelun huomioon ottamista yhtenäismarkkinoita toteutettaessa. Komitea viittaa asiasta annettuihin useisiin lausuntoihin. Se syventää pohdintojaan mutkikkaasta suhteesta, joka vallitsee tavaroiden ja palveluiden vapaan liikkumisen ja kansalaisten oikeutetusti korkean turvallisuusvaatimuksen välillä. 3.4.2. Jotta kansalaisista kasvaisi todellisia sisämarkkinoiden toimijoita, kansalaisyhteiskunnasta ja sen yhteiskunnallis-taloudellisista toimijoista olisi aloitettava vastavuoroisuuteen perustuva järjestelmällinen tiedottaminen ja turvattava asianmukainen tiedonsaanti kentälle Eurooppaa koskevista asioista (eurotiedotuskeskukset, yhteiskunnalliset ja kuluttajaneuvonnalliset europalvelupisteet jne.). Kansalaisille tiedottaminen vaatii mittavia ja tehokkaita tiedotusmenetelmiä, joiden rakenteiden tulee olla asianomaisten tahojen yhteisö-, kansallisella ja aluetasolla laatimia. Aluetaso on mukana siksi, että eurooppalaisen politiikan alueelliset vaikutukset ovat merkittäviä ja nykyään vielä vähän huomioonotettuja. Unionin ammatillis-yhteiskunnallisia tahoja edustava talous- ja sosiaalikomitea voi tässä tarkoituksessa olla jatkuvassa yhteydessä kansalaisiin ja välittää heidän mielipiteitään. Komitea on järjestänyt viime vuosina useita kansalaisten Eurooppaa edistäviä kuulemistilaisuuksia ja konferensseja, joissa on otettu huomioon myös yhtenäismarkkinat kaikkine osa-alueineen. Toimintaa voitaisiin rikastuttaa alueellisilta talous- ja sosiaalineuvostoilta tai vastaavilta elimiltä koko Euroopan unionin alueella saatavalla tiedolla. 3.4.3. Komitea esittää edellä mainittuun perustuen uudelleen suosituksensa yhtenäismarkkinoiden tarkkailuelinten perustamisesta jäsenvaltioihin, pääasiassa alue- ja valtionraja-alueiden tasolla. Tarkkailuelinten tavoitteena olisi kentän talous- ja yhteiskuntaelämän tahojen kokoaminen. Näiden tarkkailuelinten etuoikeutettu keskustelukumppani, komitea, lujittaisi tarkkailuelimensä avulla yhteydenpitotehtäväänsä muiden eurooppalaisiin toimielimiin nähden yhtenäismarkkinoiden päivittäisestä käytännöstä. 3.4.4. Komitea tukee komission "kansalaiset ensin" -ehdotusta, jonka komissio on päättänyt toteuttaa yhtenäismarkkinoiden täydentämiseksi. Toiminnan tarkoituksena on saattaa kansalaiset entistä tietoisemmiksi Euroopan rakentamisesta arkipäivän elämässään. Komitea tähdentää erityisesti Simone Veil'n johtaman, komission aloitteesta muodostetun korkean tason työryhmän merkittäviä aikaansaannoksia, ja toivoo saavansa osallistua kyseisiin pohdintoihin. 3.4.5. Komitea korostaa kaikkien kentällä toimijoiden voimakkaasti tuntemaa tarvetta saada selvennys yhtenäismarkkinoiden tavoitteesta. Komission olisi aika täsmentää, mikä on "tyydyttävien markkinoiden tilanne" täydellisten yhtenäismarkkinoiden puuttuessa ottaen huomioon unionin peräkkäiset ja tulevat laajentumiset, jatkuvat kansalliset tekniset lakiesitykset (442 tiedonantoa vuonna 1995), läheisyysperiaatekeskustelu ja pohdinnat yhteisön lainsäädännön keventämisestä. Tällaisilla markkinoilla olisi eritoten tarkennettava täyden yhdenmukaistamisen alue, keskinäisen tunnustamisen alue ja erilaisuudet salliva alue, johon toimijoiden tulee sopeutua. On myös syytä täsmentää keinot, joilla saavutetut yhtenäismarkkinat pidetään hyvässä toimintakunnossa. 3.4.6. Tässä yhteydessä komitea panee merkille komission aikomuksen julkaista kymmenen opaskirjasta eri toiminta-alueilta. Komitea kehottaa komissiota valvomaan käytännön perusopaskirjan laatimista etenkin yhtenäismarkkinoille pääsystä. Tämä opas voisi toimia tiedotuksen lähtökohtana. Perusopas ja sitä täydentävät opaskirjat pitäisi liittää toisiinsa kansalaisten ja yritysten (etenkin pk-yritysten) huolenaiheiden mukaan ja niiden tulisi antaa mahdollisimman konkreettinen kuva yhtenäismarkkinoiden tarjoamista vapauksista ja mahdollisuuksista. Komitean liittäminen tämän helposti saatavan ja luettavan opaskirjan suunnitteluun voisi olla hyödyllistä. 3.4.7. Komitea tukee yleensä ottaen komission lähestymistapaa "vähemmän lakeja, lisää tehokkuutta", mutta esittää kuitenkin kaksi huomiota. 3.4.7.1. Yhtäältä yhtenäismarkkinoiden talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoita, eurooppalaisten säädösten pääasiallisia soveltajia, edustava komitea toivoo voivansa osallistua komission ehdotusten läheisyysperiaatteen mukaisuuden ennakkovalvontaan. 3.4.7.2. Toisaalta komitea muistuttaa uusia valvomattomia kansallisia sääntöjä koskevasta aiemmasta havainnostaan (kohta 3.2.6), jolla voitaisiin perustella todellinen selvityksen ja konkreettisten ehdotusten tekemistä tähän asti laiminlyödystä eurooppalaisten säädösten keventämisestä. 3.5. Yhtenäismarkkinoiden mukauttaminen teknologisiin ja muihin muutoksiin 3.5.1. Komitea hyväksyy komission näkemyksen siitä, että yhdenmukaisten säädöspuitteiden hyväksyminen on tarpeen tietoyhteiskunnan alalla. Täten voitaisiin helpottaa yhtenäismarkkinoita tukevan verkoston suunnittelua. Komitea on mielissään alalla vuonna 1995 toteutetuista ja yhä jatkuvista toimista. 3.5.2. Komitea korostaa lisäksi Euroopan laajuisten verkkojen perusrakenteiden kehittämisen viivästymisiä, etenkin niitä, jotka Essenin huippukokous julisti tärkeimmiksi. Viivästymiset voidaan parhaiten selittää rahoitusongelmilla, jotka johtuivat tarpeesta pienentää julkistalouden alijäämää. Komitea toivoo, että uusia innovatiivisia keinoja löydettäisiin verkkojen toteuttamisen vauhdittamiseksi, esim.: turvautuminen entistä useammin julkisen ja yksityisen sektorin yhteisrahoitukseen sopimuksittain määriteltävissä tapauksissa, suurten verkostojen politiikan johdonmukaisuuden lisääminen lähentymisen tavoitteeseen pyrkien, yhteisön talousarvion ylimääräisten tai käyttämättömien alamomenttien hyödyntäminen, kuten komissio hiljattain ehdotti. 3.6. Yhtenäismarkkinoiden valmistelu laajentumiseen 3.6.1. Komitea on tietoinen kaksoishaasteesta, joka syntyy suunnitelmasta laajentaa yhtenäismarkkinat Keski- ja Itä-Euroopan maihin (KIE-maat): KIE-maiden haastetta tullaan käsittelemään lähitulevaisuudessa talous- ja sosiaalikomitean lausunnossa komission valkoisesta kirjasta, laajentuneiden yhtenäismarkkinoiden hallintoa koskeva haaste; hallinnossa pitäisi pystyä ottamaan huomioon yhtenäismarkkinoihin osallistujien lisääntyvä erilaisuus. 3.6.2. Komitea on tyytyväinen yhtenäismarkkinoiden ja KIE-maiden välisen kauppavaihdon huomattavaan kehittymiseen, joka toimii jo nyt useimmilla aloilla ilman tullimaksuja ja määrärajoituksia. Komitea toivoo keskinäisen avautumisen jatkuvan aina tulevaan laajentumiseen asti. Komitea odottaa, että komissio pyrkii säilyttämään yhtenäismarkkinoiden yhteenkuuluvuuden mm. käyttämällä vaikutusvaltaansa yhteisön kilpailusääntöjen käyttöönottamisen aikaansaamiseksi KIEmaissa ja päästäkseen asteittain yhteisymmärrykseen KIE-maiden kanssa yhteisestä ulkomaankauppapolitiikasta kolmansiin maihin nähden. 3.6.3. Lopuksi komitea korostaa, että: Euroopan unionin on tulevaa laajentumista silmällä pitäen liitettävä yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen ulottuvuus talouteen, teollisuuteen ja sosiaalialaan, mutta myös lisättävä näille aloille myönnettävien tukien avoimuutta ja tehokkuutta uusien jäsenvaltioiden Euroopan yhteisöön liittymisen hyväksi, Euroopan unionin jäsenvaltioiden tulee voida luottaa siihen, että jäsenyyteen pyrkivät maat aloittavat lainsäädäntönsä tms. sopeuttamisen sisämarkkinanormistoon odottamatta jäsenyysneuvottelujen aloittamista ja pitäen tavoitteena ko. normiston täydellistä soveltamista liittymisen yhteydessä, komitean suositus yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisesta olennaisin osin vuoteen 1999 mennessä on perusteltavissa myös tällä uuden laajentumisen näkökulmalla. Kyseinen tavoite tekisi näet mahdolliseksi yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen viidentoista jäsenvaltion kesken ja takaisi, että tulevat jäsenvaltiot toimivat saavutetun perinnön pohjalta. 4. Yhteenveto 4.1. Komitea panee merkille vuonna 1995 yhtenäismarkkinoiden kannalta mielenkiintoisten päätösten hyväksymisessä ja direktiivien soveltamisessa saavutetun kehityksen. Komitea toteaa kuitenkin, että: kehitys ei korvaa jatkuvia puutteita kokonaisvaltaisen optimoinnin, kansainvälisen kilpailukyvyn, talouskasvun, työpaikkojen luomisen, rahatalouden vakauden, kansalaisille ja taloudellisille toimijoille jaettavan tiedon selkeyden aloilla, se on huolissaan jäsenvaltioiden lisääntyvän kansallisen sääntelyn mahdollisista vaikutuksista yhtenäismarkkinoiden toimivuuteen, se aikoo lähinnä sisämarkkinoiden tarkkailuelimen ominaisuudessa tutkia komission raportissa liian vähälle huomiolle jätettyjä tärkeitä asiakokonaisuuksia, jotka liittyvät etenkin työllisyyspolitiikkaan, pk-yrityksiin, kuluttajansuojaan ja ympäristönsuojeluun. 4.2. Komitea vetoaa päättäväiseen toimintaan seuraavien kolmen vuoden ajan yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen elvyttämiseksi. Käytettävinä keinoina komitea mainitsee hallitustenvälisen konferenssin, talous- ja rahaliiton toteuttamisen ja uutta laajentumista edeltävät viimeiset vuodet. 4.3. Komitea vaatii erityishuomiota yhtenäismarkkinoiden loppuun saattamisen välityksellä tapahtuvalle työllisyystilanteen parantamiselle, mikä kohenee varsinkin kilpailukyvyn ja talouskasvun lisääntyessä ottaen huomioon vaadittavat rakenteelliset ja yhteiskunnalliset jatkotoimet. 4.4. Komitea toivoo, että hallitustenvälinen konferenssi tutkii mahdollisuutta laajentaa määräenemmistöpäätökset kaikkiin yhtenäismarkkinoiden toiminnalle esteitä luoviin kysymyksiin ja laajentaa yhteisön toimivaltaa henkilöiden vapaaseen liikkumiseen ja tulliyhteistyöhän. 4.5. Komitea kehottaa komissiota täsmentämään viimeisten vaadittavien toimien toteuttamisaikataulun kertomuksessaan, jonka se aikoo julkaista vuoden 1996 jälkipuoliskolla yhtenäismarkkinoiden vaikutuksista. Aikataulun tulisi sijoittua talous- ja rahaliiton toteuttamisen merkittävimmälle hetkelle 1999 ja sisältää velvoite yhteisötason lähentymisestä kansallisten hallintojen käytäntöihin nähden, vaikka jotkin pitkän aikavälin hankkeet saattavatkin vaatia lisää aikaa. 4.6. Rikkomuksista seuraavien tehokkaiden rankaisutoimien osalta komitea kannattaa komission esittämiä suuntaviivoja. Se ehdottaa lisäksi, että komissio laatisi lähitulevaisuudessa totuudenmukaisen raportin jäsenvaltioissa vallitsevasta tilanteesta. 4.7. Komitea kannattaa komission lähestymistapaa "paremmasta lainsäädännöstä" ja toivoo pääsevänsä siihen mukaan läheisyysperiaatteen noudattamisen ennakkovalvonnan muodossa. Komitea korostaa myös jäsenvaltioiden osuutta eurooppalaisen lainsäädännön keventämisessä. Komitean mielestä pohdintaryhmän pitäisi syventää tätä tähän mennessä käsittelemättä jätettyä näkökohtaa ja tutkia keinoja ratkaista inflaation ja eurooppalaisten säännösten kirjavuuden kaksoisongelma. 4.8. Komitea hyväksyy komission ilmoittaman sellaisten kansallisten tukien valvonnan lisääntymisestä, jotka saattavat vaikuttaa yhtenäismarkkinoiden toimintaan, ja suosittelee myös vastaavaa valvontaa yhteisön tuille. 4.9. Komitea korostaa tarvetta välttää kaikki jäsenvaltioiden väliset rahatalouden aiheuttamat säröt yhtenäismarkkinoilla, mukaan lukien vain joidenkin jäsenvaltioiden siirtyminen talous- ja rahaliiton viimeiseen vaiheeseen vuonna 1999. Taloudellisen ja rahataloudellisen lähentymismekanismin tulisi taata, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot noudattavat sääntöjä ja päätyvät lopulta talous- ja rahaliittoon. 4.10. Komitea korostaa lopuksi tarvetta selkeyttää yhtenäismarkkinoiden lopullista järjestelmää ja ylläpitoa "tyydyttävien markkinoiden tilanteessa" (yhdenmukaistaminen, keskinäinen tunnustaminen, erot jne.). Komitea toivoo voivansa osallistua kansalaisia varten suunnatun selkeän opaskirjan suunnitteluun ja esittää uudelleen suosituksensa siitä, että jäsenvaltioissa edistettäisiin sisämarkkinoiden tarkkailuelinten perustamista, etenkin alue- ja valtionraja-alueiden tasolla. Bryssel, 29. toukokuuta 1996. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Carlos FERRER () EYVL N:o C 212, 22. 7. 1996, s. 7; kohdat 4.2.4, 6.3.4, 6.7 ja 6.8.