Virallinen lehti nro C 132 , 28/04/1997 s. 0106



A4-0113/97 Päätöslauselma komission tiedonannosta Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn esikuva- analyysista (KOM(96)0463 - C4-0622/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(96)0463 - C4-0622/96), - ottaa huomioon komission sisäisen työasiakirjan Euroopan laadunedistämispolitiikasta Euroopan kilpailukyvyn parantamiseksi (SEK(96)2000), - ottaa huomioon 9. maaliskuuta 1994 antamansa päätöslauselman kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä käsittelevästä valkoisesta kirjasta (KOM(93)0700) ((EYVL C 91, 28.3.94, s. 124)), - ottaa huomioon 19. syyskuuta 1996 antamansa lausunnon komission ehdotuksesta neuvoston päätökseksi kolmannesta monivuotisesta ohjelmasta pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yritykset) Euroopan unionissa (1997 - 2000) ((EYVL C 320, 28.10.96, s. 153)), - ottaa huomioon 29. kesäkuuta 1995 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta «Euroopan unionin teollisuuden kilpailukykypolitiikka» (KOM(94)0319) ((EYVL C 183, 17.7.95, s. 26)), - ottaa huomioon 14. marraskuuta 1996 pidetyn teollisuusasioita käsittelevän neuvoston päätelmät, - ottaa huomioon Dublinin Eurooppa-neuvoston johtopäätökset, - ottaa huomioon kilpailukykyä käsittelevän neuvoa-antavan ryhmän mietinnöt, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan 5. helmikuuta 1997 järjestämän kuulemistilaisuuden, johon osallistui myös ryhmä asiantuntijoita, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnon (A4-0113/97); A. katsoo, että esikuva-analyysi on sopiva menetelmä Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn puutteiden havaitsemiseksi, ja ottaa huomioon, että kyseinen menetelmä perustuu toisiaan vastaavien taloudellisten toimijoiden käytäntöjen, järjestelmien ja tulosten vertailuun; ottaa huomioon, että esikuva-analyysilla pyritään määrittelemään, miten yrityksissä on päästy parempiin käytäntöihin; tunnustaa, että kyseisen vertailun tuloksista ei voida vetää välittömiä johtopäätöksiä, koska niissä ei oteta huomioon Euroopan unionin koko sosiotaloudellista todellisuutta, B. katsoo, että esikuva-analyysi on menetelmä, jota jäsenvaltioiden on kehitettävä ja toteutettava toisiaan sekä komissiota kuullen, jotta useiden erilaisten mittarien vertailukelpoisuus ja johdonmukaisuus voidaan varmistaa, C. ottaa huomioon, että esikuva-analyysi on keino arvioida taloudellista suorituskykyä, ja se on katsottava välineeksi eikä sinänsä politiikaksi; D. ottaa huomioon, että esikuva-analyysin käytössä esiintyy eri tasoja ja että jos Euroopan teollisuuden kilpailukykytilanteesta halutaan tehdä esikuva- analyysi, se olisi tehtävä puite-ehdoista, jolloin analyysi eroaa teollisuudesta sinänsä, teollisuusalan osa-alueista tai niillä olevista yrityksistä tehtävistä analyyseista, E. ottaa huomioon, että yritykset ovat viime kädessä vastuussa kilpailukyvyn säilyttämisestä ja että julkishallinnon keskeisenä tehtävänä on tarjota asianmukaiset puitteet niiden toiminnan kehittämiselle sen varmistamiseksi, että yritysten toiminta on ekologisesti kestävän taloudellisen kehityksen mukaista, F. katsoo, että Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn parantamiseen tähtäävän esikuva-analyysin ja laadunedistämisen onnistuminen riippuu täysin kaikkien työmarkkinoiden osapuolien osallistumisesta, pienet ja keskisuuret yritykset mukaan lukien, G. katsoo, että kilpailukyky ei ole päämäärä sinänsä vaan keino, jolla saavutetaan korkeampi elintaso ja lisätään sosiaalista hyvinvointia; katsoo lisäksi, että sosiaalisen hyvinvoinnin lisääminen edellyttää korkeatasoista ympäristönsuojelua; ottaa huomioon, että kilpailukykyyn vaikuttavat rakenteelliset tekijät ovat keskeisen mielenkiinnon kohteena tämän päätöslauselman perustana olevassa komission tiedonannossa, H. katsoo, että EU:n teollisuuden kilpailuasema on huonontunut koko 1980-luvun ajan aina 1990-luvun alkuun saakka, jolloin se elpyi jonkin verran; tämä elpyminen johtui kuitenkin lamasta, joka vähensi tuontitavaroiden kysyntää ja aiheutti teknisluonteisen, väliaikaisen kauppataseen parantumisen, I. katsoo, että EU:n kaupan pienenemistä ei voida selittää yksinomaan kasvuerojen avulla, koska EU:n talouden kasvu vuosina 1980-1993 on ollut melkein tarkalleen sama kuin kaikissa OECD-maissa keskimäärin; panee myös merkille, että vaikka EU:n kaupan ylijäämien vähentyminen johtuu osaksi sellaisista makrotaloudellisesta tasapainottomuuksista kuin pääomavirtojen aiheuttama rahanarvon nousu, muitakin vaikuttavia tekijöitä on varmasti olemassa, J. katsoo, että EU on huomattavasti menettänyt asemiaan kehittyvien talouksien markkinoilla - erityisesti muiden Aasian tuottajamaiden kuin Japanin markkinoilla; EU on myös jatkuvasti menettänyt asemiaan Pohjois-Amerikan markkinoilla - sekä Aasian muiden maiden kuin Japanin että Latinalaisen Amerikan maiden tuottajille, K. katsoo, että maailmankaupan voimakkaimmin kasvavat alat ovat samalla kauppataseen perusteella EU:n huonoimmin menestyneitä aloja, mikä osoittaa, että EU on hitaasti lukkiutumassa vääräntyyppiseen erikoistumiseen, L. panee merkille, että vaikka EU on säilyttänyt asemansa kohtuullisen hyvänä lääke- ja lentokoneteollisuudessa ja on jonkin verran elpynyt tietokoneohjelmistojen alalla, sen korkean tekniikan teollisuuden markkina- asema on kaiken kaikkiaan huono; panee lisäksi merkille, että EU:n markkina- asema on vaihtelevassa määrin huonontunut myös sen teollisuustuotteiden viennin perinteisesti tärkeimmillä aloilla, M. katsoo, että teollisuuden kilpailukyky ei riipu vain teollisuuden tehokkuudesta vaan myös sen kaupallisista kyvyistä ja että ne riippuvat ulkomaankaupan institutionaalisista tukimekanismeista, joita on tarkasteltava edellä mainittujen puite-ehtojen osana, N. katsoo, että joillakin strategisina pidetyillä aloilla sääntelemätön pääsy Euroopan markkinoille voisi aiheuttaa vakavia markkinahäiriöitä, koska vastavuoroisia sopimuksia tärkeimpien Euroopan ulkopuolisten maiden kanssa ei ole, Infrastruktuurit ja palvelut O. ottaa huomioon, että EU:n teollisuusyrityksen kustannukset muodostuvat keskimääräisesti siten, että laite- ja tavarahankintojen osuus on 40 %, palveluiden oston osuus 20 %, työvoimakustannusten osuus 30 % ja rahoituskustannusten osuus 10 %, P. toteaa, että avainpalveluiden hinnat ovat korkeammat Euroopassa kuin sen tärkeimmissä kilpailijamaissa ja että muualla maailmassa tapahtunut edistys kaupan vapauttamisen alalla on lisännyt tätä eroa; toteaa, että huolimatta sisämarkkinoiden toteuttamisen myötä saavutetusta kehityksestä on edelleen olemassa aloja, joille pääsy on rajoitettua, nämä alat muodostavat lähes puolet EU:n bruttokansantulosta ja niiden joukossa ovat mm. julkiset työt, rakennusala, jakelu, liikenneverkot, energia-ala ja viestintä; katsoo, että valtion yritystuet, vaikka ne ovat joskus perusteltavissa strategisista syistä, ovat yksi syy taloudelliselle tehottomuudelle, joka uhkaa koko taloutta, Q. katsoo, että amerikkalaista työmarkkinamallia ei voida verrata yhteisön malliin, ottaen huomioon että Yhdysvaltojen ja Euroopan yhteisön sosiaaliturvajärjestelmät ovat hyvin erilaiset, ja että Yhdysvalloissa on paljon työntekijöitä, joilla ei ole pysyvää työpaikkaa, R. katsoo, että asianmukaisiin puitteisiin on lisättävä myös infrastruktuurien ja julkisten palveluiden tarjoaminen, joiden on myös SEU:ssa määrättyjen yhteenkuuluvuuden ja yhteisvastuun periaatteiden mukaisesti yllettävä yhtäläiselle vähimmäistasolle kaikissa jäsenvaltioissa; muistuttaa, että julkiset investoinnit infrastruktuureihin taloudellisesti heikoimmin kehittyneillä alueilla vähentävät kyseisten alueiden eroavuutta suhteessa kehittyneempiin alueisiin, Työmarkkinat, sosiaalilainsäädäntö, työntekijöiden ammatillinen koulutus S. toteaa, että EU:ssa työvoiman tuottavuus on huomattavasti alhaisemmalla tasolla kuin Yhdysvalloissa laskettuna prosentuaalisesti työikäisestä väestöstä, jolla on työpaikka (työllisyysaste), ja että tätä eroa ei voida selittää Euroopan inhimillisillä voimavaroilla, pääomien tai infrastruktuurien perusteella taikka sisämarkkinoidemme koon tai kehitysasteen pohjalta, T. on tietoinen siitä, että Euroopan sosiaalisen mallin säilyttämiseksi tarvitaan ehdottomasti korkeaa työllisyysastetta, ja katsoo, että sen aikaansaamiseksi sosiaaliturvajärjestelmissä on kiinnitettävä enemmän huomiota aktiivisiin työllisyyttä lisääviin toimiin (koulutus, liikkuvuus jne.) kuin työttömyyden seurausten lieventämiseen; ilmaisee jälleen vakaan tahtonsa säilyttää sosiaalinen suojelu ja sukupolvien välinen yhteisvastuu korkealla tasolla, U. katsoo, että työn verottaminen lisää kustannuksia uusien työntekijöiden palkkaamisen osalta ja voi estää uusien työntekijöiden palkkaamista; katsoo myös, että kaudella 1980 - 1994 työvoiman keskimääräinen verotus kasvoi 34 %:sta 40 %:iin, kun sen sijaan muiden tuotannontekijöiden keskimääräinen verotus laski 44 %:sta 35 %:iin; katsoo, että palkkataulukkojen alhaisimpia palkkoja verotetaan hyvin raskaasti verrattuna Yhdysvaltojen ja Japanin verotuskäytäntöihin, V. katsoo, että sekä maailmanlaajuinen että EU:n sisäinen maiden välinen kilpailu verotuksessa kansainvälisen liikkuvan pääoman houkuttelemiseksi ja suurten yhtiöiden veronkierto ovat johtaneet siihen, että työvoimaa verotetaan EU:ssa yhä enemmän koska se on vähiten liikkuva tuotannontekijä, W. katsoo, että sekä eurooppalaisille työntekijöille että Euroopan teollisuudelle olisi eduksi, jos ne yhdessä alkaisivat käyttää työllistettävyyden turvaamisen käsitettä työpaikkojen turvaamisen käsitteen sijasta; katsoo, että työmarkkinoiden mukauttaminen maailmantaloudessa vallitseviin olosuhteisiin, joissa elämme, olisi myönteinen tekijä siksi, että se edistäisi työvoiman liikkuvuutta, ja että työntekijöiden liikkuminen ei riipu ainoastaan työtä koskevista säännöistä vaan myös kiinteistömarkkinoiden tilanteesta, joka vaikeuttaa suuresti maantieteellistä liikkuvuutta, työntekijöiden koulutuksen puutteesta, joka on esteenä toiminnalliselle liikkuvuudelle, sekä yritysten eläkerahastoista, jotka lisäävät työpaikan vaihtamisesta aiheutuvia kustannuksia, X. katsoo, että työpaikkojen pysyvyys edistää investointeja inhimillisiin voimavaroihin ja kohottaa näin ollen työntekijöiden koulutustasoa ja että se tuntuu mielekkäämmältä kuin kustannusten lisääminen sellaisten työpaikkojen luomiseksi, jotka taloudellisen kasvun aikana pikemminkin estävät uusien työntekijöiden palkkaamista, Y. katsoo, että koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhtenäismarkkinoita ei ole ja että niiden olemassaolo auttaisi huomattavasti lisäämään työntekijöiden koulutusta ja liikkuvuutta, Pääomamarkkinat Z. katsoo, että pääoman liikkuvuuden vapauttamisessa saavutetuista edistysaskeleista huolimatta on edelleen olemassa rajoituksia, jotka vaikeuttavat tarvittavien pääomien keräämistä investointeja varten erityisesti innovatiivisten ja nopeasti kasvavien pk-yritysten osalta, AA. muistuttaa, että keskimääräiset pitkän aikavälin nimelliskorot ovat olleet EU:ssa vuodesta 1980 lähtien yhdestä kahteen prosenttiyksikköä korkeammalla tasolla kuin Yhdysvalloissa ja lähes neljä prosenttiyksikköä korkeammalla tasolla kuin Japanissa, Tutkimus ja teknologinen kehittäminen AB. ottaa huomioon Euroopan vähentyneet investoinnit tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen suhteessa vastaaviin lukuihin Yhdysvalloissa ja Japanissa ja kyseisten investointien ja talouden tuottavuuden välillä olevan suhteen; katsoo, että amerikkalainen verohelpotuksiin perustuva järjestelmä on osoittautunut tehokkaammaksi T& K-alan investointien edistäjäksi kuin eurooppalainen tukiin perustuva järjestelmä; katsoo lisäksi, että Euroopan teollisuuden kyky hyödyntää teknologisia keksintöjä on heikompi kuin pohjoisamerikkalaisen tai japanilaisen teollisuuden vastaava kyky, AC. katsoo, että EU:ssa innovaatioiden leviämisaste on alhaisempi kuin Yhdysvalloissa ja Japanissa ja että se estää T& K:hon suunnattujen investointien hyödyntämistä, AD. ottaa huomioon, että 90 prosenttia Euroopan teollisuudesta muodostuu pienistä ja keskisuurista yrityksistä ja että näillä yrityksillä ei useimmiten ole esikuva-analyysin vaatimia voimavaroja; Esikuva-analyysi ja kilpailukyky 1. Korostaa, että vaikka kilpailukyvyn esikuva-analyysi on osoittautunut toimivaksi yrityksissä, sitä on sovellettava julkisiin aloihin varovasti; uskoo, että esikuva-analyysi on yksinkertaisesti väline, jota olisi käytettävä kun pyritään toimimaan poliittisten prioriteettien mukaisesti; korostaa lisäksi, että vaikka teollisuuden kansainvälinen kilpailukyky on epäilemättä tärkeää Euroopan talouden tervehdyttämiselle, julkinen toiminta ei saa keskittyä yksinomaan siihen vaan myös palvelualoille on annettava riittävästi voimavaroja, sillä vaikka ne eivät yleensä joudukaan kilpailemaan kansainvälisesti, ne ovat tärkeitä työpaikkojen luomiselle; 2. Korostaa, että eräs lähtökohta Euroopan unionin taloudellisen suorituskyvyn ja kilpailukyvyn arvioimisessa on syntyvien työpaikkojen määrä, jolloin kaikkien tätä lukua kasvattavien tekijöiden yhteisvaikutus pitää ottaa mukaan esikuva-analyysitekniikkoihin; 3. On samaa mieltä komission kanssa siitä, että kilpailukyky on keino, jolla voidaan kohottaa elämän laatua ja sosiaalista hyvinvointia, mutta että se ei ole päämäärä sinänsä; pyytää komissiota tiedottamaan Euroopan parlamenttia kaikista esikuva-analyysiin liittyvistä asioista; 4. On komission kanssa samaa mieltä siitä, että elintaso on määriteltävä laajasti siten, että siihen kuuluu myös vaikeasti mitattavissa olevia asioita, kuten ympäristön suojelun korkea taso ja vähäinen rikollisuus, ja korostaa komission toteamusta, että bruttokansantuote kuvaa huonosti elintasoa; 5. Kannustaa alakohtaisia yritys- ja ammattiyhdistysjärjestöjä tekemään tutkimuksia esikuva-analyysistä, jonka avulla ne voivat saada selville toiminnassaan olevia puutteita suhteessa maailman johtaviin yrityksiin ja suhteessa toisiinsa; 6. Pitää tärkeänä sitä, että pk-yrityksiä varten luodaan tukijärjestelmiä, jos näiden Euroopan taloudellisessa järjestelmässä avainasemassa olevien yritysten toivotaan käyttävän esikuva-analyysiä kilpailukykynsä parantamiseen; 7. Kehottaa komissiota esittämään johtopäätöksiään siitä, miksi sellaiset eurooppalaiset teollisuudenalat kuin elintarvike-, juoma-, tupakka- ja huonekaluteollisuus ovat selvinneet teollisuuden lisäarvon tuottamisessa paremmin kuin vastaavat alat Yhdysvalloissa ja Japanissa; kehottaa komissiota tekemään samoin niiden EU:n jäsenvaltioiden suhteen, jotka uusien työpaikkojen luomisessa olivat Yhdysvaltoja ja Japania parempia; 8. Kehottaa komissiota välittömästi kuulemaan kaikkia työmarkkinaosapuolia, erityisesti ammattiyhdistyksiä ja pk-yrityksiä, koska esikuva-analyysi voi onnistua vain silloin kun kaikki osallistuvat; 9. Katsoo, että millään työllisyyden hyväksi toteutettavalla toimenpiteellä ei voi olla myönteisiä vaikutuksia ilman julkisten ja yksityisten investointien kasvua sellaisessa määrin, että sillä olisi merkittäviä vaikutuksia työttömyyden tämänhetkiseen tasoon; 10. Kehottaa komissiota pyytämään parlamenttia osallistumaan vuosittaisiin kolmen toimielimen tekemiin vierailuihin Japaniin ja Yhdysvaltoihin esikuva-analyysin arviointia varten; 11. Korostaa, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden tuloksen yleinen mittari on työpaikkojen luonnin nettoaste; kehottaa siksi neuvostoa harkitsemaan kaikkia siihen vaikuttavia puite-edellytyksiä ja etenkin koulutuksen, tutkimuksen ja kehityksen välistä suhdetta sekä riskipääoman saatavuutta; Infrastruktuurit ja palvelut 12. Huomauttaa, että kilpailukykyä käsittelevä neuvoa-antava Ciampi-ryhmä korosti julkisten investointien merkitystä Euroopan korkeatasoisen infrastruktuurin säilymiselle; huomauttaa lisäksi, että julkisten investointien suhde bruttokansantuotteeseen on jo pienentynyt huomattavasti 1980-luvulla - EU:n keskiarvo oli 1980-luvun alussa 3,5 prosenttia ja 1990-luvun alussa 2,5 prosenttia - ja on huolissaan siitä, että ehdotettu kasvu- ja vakaussopimus saattaa kiihdyttää tätä kehitystä; vaatii sen vuoksi, että esikuva-analyysia olisi käytettävä EU:n ja vastaavasti Yhdysvaltojen ja Japanin julkisten investointien vertailussa; pitää myönteisenä sitä, että on yritetty löytää uusia tapoja edistää julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyötä tällä alalla; kannattaa EU:n eri alueiden välisten kehityserojen pienentämistä investoimalla infrastruktuuriin; 13. Ilmaisee huolestuneisuutensa palvelualan tilanteesta EU:ssa verrattuna sen kilpailijoihin ja katsoo, että ilman päättäväistä toimintaa, jolla palvelujen hinnat saadaan alenemaan, Euroopan teollisuudella ei ole mahdollisuuksia onnistua kilpailussaan kansainvälisillä markkinoilla; 14. Kannattaa palvelualan vapauttamisen jatkamista, sillä vaikka vapauttaminen aiheuttaa lyhyellä aikavälillä kustannuksia, harkitusta vapauttamisesta pitkällä aikavälillä seuraavat edut voivat olla niitä paljon suurempia; pyytää näin ollen jäsenvaltioita ja komissiota tutkimaan mahdollisuuksia markkinoiden avautumiskehityksen nopeuttamiseksi niillä aloilla, joilla on vielä rajoituksia (palveluammatit, rahoituspalvelut, energia-ala, liikenne, televiestintä); avautumisen edellytyksenä on kuitenkin oltava velvollisuus taata kaikkien kansalaisten mahdollisuus käyttää laadukkaita palveluita kohtuulliseen hintaan ja ympäristön suojelun korkean ja yhdenmukaisen tason varmistaminen, jotta voitaisiin välttää näiden alojen «ympäristödumppaus»; Työmarkkinat, sosiaalilainsäädäntö, työntekijöiden ammatillinen koulutus 15. Katsoo, että Euroopan nykyisissä sosiaaliturvajärjestelmissä on tiettyä epätasapainoa sikäli, että ne keskittävät ponnistelunsa työttömyyden seurausten lieventämiseen (passiiviset keinot) sen sijaan, että ne pyrkisivät poistamaan työttömyyden syitä; arvioi, että sosiaaliturvajärjestelmien on tulevaisuudessa korostettava ensisijaisesti aktiivisia työllisyyttä lisääviä toimia (vuorottelutyö, koulutus, liikkuvuus jne.), jotta kyseisten järjestelmien säilyvyys voidaan tulevaisuudessa taata; 16. Korostaa, että esikuva-analyysia olisi käytettävä mittaamaan johtamistaitojen ja ammattikoulutuksen laatua Euroopan unionissa, koska eurooppalaisten ja vastaavasti yhdysvaltalaisten ja japanilaisten yritysten kustannuserot johtuvat usein toiminnallisesta tehottomuudesta; 17. Kehottaa komission «esikuva-analyysistä» vastaavaa pääosastoa kuulemaan pääosastoa V (Terveys ja turvallisuus) pitäen silmällä niiden «viitetyöpaikkojen» esikuva-analyysin todellisten hyötyjen tutkimista, joissa «parhaan terveyteen ja turvallisuuteen työpaikalla liittyvän käytännön» voidaan osoittaa olevan paitsi moraalisesti esimerkillinen myös taloudellisesti järkevä tehokkuuden ja tuottavuuden lisäämisen suhteen - ja näin ollen Euroopan teollisuuden kilpailukykyä kasvattava; 18. Huomauttaa, että keskimääräiset työvoimakustannukset ovat tällä hetkellä EU:ssa pienemmät kuin Japanissa ja että Ranskassa, joka on pahiten kärsinyt työttömyydestä ja markkinaosuuksien menetyksestä useilla teollisuuden aloilla, on suhteellisen alhaiset työvoimakustannukset; katsoo sen vuoksi, että vaikka EU on menettänyt markkinaosuuksia useilla teollisuuden aloilla, ei ole mitään näyttöä siitä, että markkinaosuuksien menetykset liittyisivät työvoimakustannuksiin; huomauttaa lisäksi, että palkkakehitystä olisi tarkasteltava sen perusteella, miten se vaikuttaa kysyntään ja tarjontaan; vaatii sen vuoksi, että teollisuuden kilpailukyvyn esikuva-analyysin olisi aina perustuttava kilpailukyvyn suppeaan määrittelyyn keskittymällä ainoastaan palkka- ja hintakilpailuun; 19. Kehottaa jäsenvaltioita sisällyttämään esikuva-analyysimenetelmiinsä eri tuotannontekijöiden verotuksen tason ja rakenteen, jotta saataisiin oikaistua nykyinen työllisen työvoiman korkea verotus ja jotta jäsenvaltiot saavuttaisivat jälleen mahdollisuuden verottaa yritysten voittoa, pääomatuloja ja omaisuutta sekä jotta verotusjärjestelmää voitaisiin suunnata kohti ekologista konversiota; painottaa myös tarvetta edetä koordinoidusti kohti välillisten työvoimakustannusten vähentämistä etenkin palkka-asteikon alapäässä; 20. Kehottaa jäsenvaltioita yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa ottamaan käyttöön esikuva-analyysimenetelmän työllisyys- ja ympäristöpolitiikoissaan sekä teollisuusaloilla kestävää kehitystä lujittavien parhaiden politiikkojen ja käytäntöjen valvonnan ja leviämisen nopeuttamiseksi; 21. Katsoo, että työn pysyvyys ja joustavuus ovat yhteensopivia ja hyvin toivottavia tavoitteita; pyytää ottamaan työmarkkinoiden osapuolet, erityisesti pk-yritykset, täysimääräisesti mukaan näiden tavoitteiden saavuttamiseen; 22. Pitää tarpeellisena sitä, että tutkintotodistusten ja ammatillisen pätevyyden tunnustamiseen sovelletaan vastaavia toimia kuin mitä käytetään sisämarkkinoilla liikkuviin tavaroihin; katsoo myös, että ympäristönormien noudattamisessa käytettävää laatutodistusjärjestelmää vastaavan järjestelmän käyttö ammatillisen koulutuksen alalla lisäisi koulutuksen laatua ja avoimuutta; 23. Kehottaa neuvostoa, komissiota ja jäsenvaltioita panemaan erityistä painoa sellaisten mittarien käyttöönotolle, joilla voidaan seurata tiiviisti ammattitaidon kehitystä, erityisesti uuteen teknologiaan liittyvää koulutusta, ja varmistaa, että ammattipätevyydet vastaavat markkinoiden vaatimuksia ja että elinikäisen oppimisen ohjelmilla annetaan tehokas panos työvoiman liikkuvuuteen käyttämällä täysipainoisesti hyödyksi Euroopan sosiaalirahastoa; Pääomamarkkinat 24. Pitää tarpeellisena alalla saavutetusta edistyksestä huolimatta etenemistä kohti pääoman todellisten sisämarkkinoiden toteutumista; tästä syystä tarvitaan toimia kiinnelainojen piirissä ja kiinteätuottoisten obligaatioiden markkinoilla; lisäksi on poistettava pääomatulojen verottamisessa vallitsevat erot, jotka vääristävät pääoman liikkumista jäsenvaltioiden välillä, ja pyrittävä vakuutusalan yhtenäismarkkinoiden täydelliseen toteuttamiseen; 25. Korostaa jälleen kerran talous- ja rahaliiton myönteisiä vaikutuksia EU:n kilpailukykyyn, kun rahanvaihtoon ja kurssiriskiltä suojautumiseen liittyvät kustannukset jäävät pois, suunnittelun ja kustannuslaskennan varmuus ja avoimuus lisääntyvät erityisesti pk-yritysten osalta ja rahoitusmarkkinat yhdentyvät; Tutkimus ja teknologinen kehittäminen 26. Pitää tarpeellisena luovien mekanismien käyttöönottoa tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen ohjattavien taloudellisten voimavarojen lisäämiseksi; 27. Kehottaa komissiota lisäksi soveltamaan esikuva-analyysiä julkisen sektorin politiikkoihin, jotka edistävät T& K-tulosten hyödyntämistä innovatiivisissa tuotteissa ja prosesseissa niin, että tavoitteena on tällä alalla tulevaisuudessa tarvittavia toimia koskevien johtopäätösten tekeminen jäsenvaltioissa ja EU-tasolla; 28. Pyytää yrityksiä ja jäsenvaltioita lisäämään rajat ylittävää yhteistyötä T& K:n alalla ja pyytää komissiota ehdottamaan keinoja Euroopan pienten ja keskisuurten yritysten yhteistyön lisäämiseksi tällä alalla; Tulevat toimenpiteet 29. Pyytää komissiota laatimaan mahdollisimman pian menettelyjä jatkuvaa esikuva- analyysia varten, mukaan lukien komission, jäsenvaltioiden ja teollisuuden ja ammattiyhdistysten edustajien yhteistyönä toteutettavat kokeiluhankkeet, jotta voidaan kartoittaa esikuva-analyysin ongelmat ja löytää yhtenäisiä menettelytapoja parhaiden käytäntöjen löytämiseksi ja luonnehtimiseksi; 30. Ehdottaa, että komissio tekisi järjestelyjä eri puolilla maailmaa, OECD- maissa, Euroopassa, eri maissa ja yrityksissä tehtyä esikuva-analyysia koskevan nykyisen tiedon vaihtamiseksi ja keräämiseksi, jotta olemassa olevaa esikuva-analyysiin liittyvää kokemusta voitaisiin käyttää hyväksi; o o o 31. Pyytää komissiota esittämään Euroopan parlamenttia kuultuaan työohjelman tulevaa esikuva-analyysia varten heti kun kokeiluhankkeiden tulokset ovat käytettävissä ja sen jälkeen antamaan vuosittain kertomuksen esikuva-analyysin edistymisestä (joka voidaan sisällyttää vuosittaiseen kilpailukykyä koskevaan kertomukseen) siten, että Euroopan parlamentin kuulemisen jälkeen kertomusta voitaisiin käsitellä neuvoston vuosittaisessa kilpailukykyä koskevassa keskustelussa; 32. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle sekä yrityksiä ja ammattiyhdistyksiä edustaville järjestöille.