Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2021/C 282/05)

Tämä tiedonanto julkaistaan 17. lokakuuta 2018 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti (1)

YHTENÄISEN ASIAKIRJAN MUUTTAMISTA KOSKEVAN VAKIOMUUTOKSEN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Cérons”

PDO-FR-A0668-AM02

Tiedonannon päivämäärä: 28. huhtikuuta 2021

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Viittaus viralliseen koodiin

Maantieteellisen alueen osalta on lisätty viittaus viralliseen geokoodiin. Tämä lisäys ei muuta aluetta millään tavalla.

Yhtenäisen asiakirjan 6 kohtaa on näin ollen muutettu.

2. Kasvatustapa

Pienennetään VI kohdan 1 alakohdan a alakohdassa köynnösten välistä etäisyyttä siten, että vähimmäisetäisyys pienenee 0,90 metristä 0,85 metriin.

Tarkoituksena on yhdenmukaistaa alkuperänimitystä ”Cérons” koskevat säännöt sellaisten muiden nimitysten tuote-eritelmiin sisältyvien sääntöjen kanssa, joiden maantieteelliseen alueeseen kuuluu Céronsin maantieteellinen alue. Koska vähimmäisetäisyyttä pienennetään, tällä ei ole vaikutusta istutustiheyteen, joka on yli 5 000 köynnöstä hehtaaria kohden.

Muutetaan yhtenäisen asiakirjan 5.1 kohtaa.

3. Maatalouden ympäristömääräykset

— Lisätään 1 luvun VI kohdan 1 alakohdan e alakohtaan seuraava virke: ”Kuolleet köynnökset on poistettava viljelylohkoilta; kuolleiden köynnösten kaikenlainen varastoiminen viljelylohkoilla on kielletty.”

— Lisätään 1 luvun VI kohtaan seuraava 2 alakohta: ”2. Muut viljelykäytännöt Rikkakasvien kokonaisvaltainen kemiallinen hävittäminen viljelylohkoilta on kielletty. Kunkin toimijan tulee laskea ja kirjata oma käsittelytiheyslukunsa (indice de fréquence de traitement, IFT).”

Käsittelytiheysluvun laskeminen on otettu käyttöön siksi, että tarkoituksena on saada toimijat kiinnittämään entistä enemmän huomiota siihen, millaisia kasvinsuojelukäytäntöjä heillä on ja miten he käyttävät kasvinsuojeluaineita, ja lisätä heidän tietämystään näistä seikoista.

Rikkakasvien kokonaisvaltaisen kemiallisen hävittämisen kieltämisellä pyritään vähentämään rikkakasvien torjunta-aineiden käyttöä, minkä uskotaan vahvistavan viininviljelymaiden suojelua ja tukevan niiden luontaisia toimintoja (hedelmällisyys, biologinen monimuotoisuus, biologinen puhdistus). Näin ylläpidetään osaltaan viinien laatua ja autenttisuutta.

Näiden muutosten tarkoituksena on vähentää kasvinsuojeluaineiden käyttöä ja ottaa aiempaa paremmin huomioon yhteiskunnallinen kysyntä.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

4. Viinien kypsytysajan lyhentäminen

Viinien kypsytysaikaa lyhennetään kolmella kuukaudella, jolloin viinien kypsytys päättyy 15. tammikuuta (eikä 15. huhtikuuta).

Tämän muutoksen seurauksena myös kuluttajamarkkinoille saattamisen päivämäärää muutetaan, sillä se aikaistuu kolmella kuukaudella.

Kypsytysaikaa lyhentämällä saadaan synnytettyä raikkaita ja hedelmäisiä viinejä, joilla vastataan markkinoiden kehitykseen ja kuluttajien odotuksiin vaarantamatta kuitenkaan asianomaisten viinien ominaislaatua. Viinejä valmistetaan enenevässä määrin ilman tynnyrikypsytystä; ne kypsytetään sammiossa, ja kypsytysvaiheen kestoa voidaan lyhentää huomattavasti viinien raikkaiden ja hedelmäisten ominaisuuksien säilyttämiseksi.

Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

5. Liikkuminen valtuutettujen varastonpitäjien kesken

Poistetaan 1 luvun IX kohdan 5 alakohdan b alakohta, joka koskee päivämäärää, jolloin viinit lasketaan liikkeelle valtuutettujen varastonpitäjien välillä.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

6. Yhteys alkuperään

Seuraava yhteyttä koskeva teksti: ”Näiden viinien käyminen on hidasta. Se tapahtuu usein tynnyreissä. Viinejä kypsytetään vähintään satovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 15. päivään saakka.” korvataan seuraavalla tekstillä: ”Nämä viinit käyvät tynnyrissä tai sammiossa tavoitellun tuoteprofiilin mukaan. Hyvin konsentroituneiden viinien käyminen voi olla hidasta.”

Näin voidaan ottaa huomioon käytäntöjen viimeaikainen kehitys ja tuote-eritelmään sisällytetty kypsytysajan muutos.

Muutetaan yhtenäisen asiakirjan 8 kohtaa.

7. Viittaus valvontaelimeen

Valvontaelintä koskevan viittauksen sanamuotoa on tarkistettu sen yhdenmukaistamiseksi muita nimityksiä koskevien tuote-eritelmien kanssa. Muutos on puhtaasti toimituksellinen.

Tämä muutos ei ole edellyttänyt yhtenäisen asiakirjan muuttamista.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Nimi/nimet

Cérons

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viinin/viinien kuvaus

Lyhyt kirjallinen kuvaus

Kyseiset viinit ovat kuohumattomia valkoviinejä, joissa on käymiskykyisiä sokereita.

Viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 14,5 tilavuusprosenttia, ja niiden todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 12 tilavuusprosenttia. Väkevöinnin jälkeen viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla enintään 21 tilavuusprosenttia.

Pakkausvaiheessa käymiskykyisten sokereiden (glukoosi ja fruktoosi) pitoisuus viineissä on vähintään 45 grammaa litrassa.

Kussakin kaupan pidettävässä viinierässä haihtuvien happojen pitoisuus on enintään 25 milliekvivalenttia litrassa tai 1,5 grammaa litrassa etikkahappona ilmaistuna (1,225 grammaa litrassa rikkihappona ilmaistuna).

Kokonaishappopitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat unionin sääntelyn mukaisia. Viinit valmistetaan pääasiassa Sauternais’n alueen alkuperäislajikkeesta Sémillon B sekä lajikkeista Sauvignon B ja Muscadelle B. Nämä lajikkeet soveltuvat erityisen hyvin Botrytis-jalohomeen kasvattamiseen ja parhaiden väkevien viinien tuotantoon. Botrytis cinerea -jalohome käynnistää biokemiallisia muutoksia rypäleiden aromiyhdisteissä ja sokeripitoisuudessa, mikä antaa viineihin huomattavaa makeutta ja moniulotteisia aromeja, jotka tuovat toisinaan mieleen sitrushedelmät, hunajan ja akaasian.

Cérons-viinit ovat erittäin aromaattisia, hienovaraisia, hedelmäisiä ja raikkaita, ja niissä on tiettyä eloisuutta. Niiden suutuntuma on sopivan täyteläinen ja hyvin pehmeä.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

5. Viininvalmistusmenetelmät

5.1. Erityiset viininvalmistusmenetelmät

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Väkevöinnin jälkeen viinien kokonaisalkoholipitoisuus saa olla enintään 21 tilavuusprosenttia.

Edellä esitetyn määräyksen lisäksi viinien on viininvalmistusmenetelmien osalta täytettävä unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) säädetyt velvoitteet.

Viljelykäytäntö

Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 5 000 köynnöstä hehtaaria kohden. Köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 2 metriä, ja samalla rivillä olevien köynnösten välisen etäisyyden on oltava vähintään 0,85 metriä.

Viiniköynnökset on leikattava 1. toukokuuta mennessä. Viiniköynnökset leikataan seuraavilla tekniikoilla siten, että kuhunkin köynnökseen jää enintään 12 silmua: yksinkertainen, kaksinkertainen tai sekamuotoinen Guyot-leikkaus, leikkaus Bordeaux’n seudun tapaan, kaksipuolinen Royat-leikkaus, viuhkaleikkaus.

Viinit valmistetaan ylikypsinä korjatuista, Botrytis-jalohomeen peittämistä ja/tai köynnöksessä kuivaneista rypäleistä. Viinien valmistuksessa käytetään yksinomaan rypäleitä, jotka korjataan käsin peräkkäisillä poimintakerroilla.

5.2. Enimmäistuotokset

44 hehtolitraa hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Viinirypäleet korjataan ja viiniytetään ja viinit valmistetaan ja kypsytetään seuraavien Gironden departementin kuntien alueella (26. helmikuuta 2020 voimassa ollut virallinen geokoodi): Cérons, Illats ja Podensac.

7. Pääasiallinen rypälelajike / pääasialliset rypälelajikkeet

Muscadelle B

Sauvignon B – Sauvignon blanc

Sauvignon gris G – Fié gris

Sémillon B

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Tarkistetun alkuperänimityksen ”Cérons” maantieteellinen alue sisältyy nimityksen ”Graves” maantieteelliseen alueeseen. Céronsin tasanko sijaitsee 35 kilometriä Bordeaux’n yläpuolella. Sen erottaa Barsacista pieni Garonnejoen sivujoki Saint-Cricq. Maantieteelliseen alueeseen kuuluu kolme Gironden departementin kuntaa (Cérons, Illats ja Podensac) Garonnejoen vasemmalla rannalla.

Céronsin alueella, kuten koko Gravesin alueella, on hyvin pitkä geologinen kehityshistoria. Alueen kalkkikivi- ja merkelisavisubstraatti juontuu tertiäärikaudella karbonoituneista meressä syntyneistä sedimenteistä. Tämän pohjakerrostuman päälle on sittemmin vaiheittain kasautunut kerrostumia, joiden sisältämät maa-ainekset liittyvät läheisesti Garonnejoen syntyyn, sen uoman muutoksiin ja kvartäärikauden peräkkäisiin jääkausiin. Eroosiolla, mannerlaattojen liikkeillä ja monimutkaisilla ilmastonvaihteluilla on myös ollut oma vaikutuksensa alueen geologiaan.

Cérons-nimityksen piiriin kuuluu näin ollen hyvin erilaisia maaperätyyppejä: pohjoisessa maaperä on Graves-nimitykselle tyypillistä soravaltaista maa-ainesta, kun taas etelässä maaperä on Barsac-nimitykselle tyypillistä Astéries-kalkkikivipohjan päällä lepäävää kalkkikivipitoista savimaata. Tietyt maaperätyypit kuuluvat kuitenkin vain tämän nimityksen piiriin. Ne ovat muodostuneet residuaalisista soraharjanteista enemmän tai vähemmän hiekkaiselle kalkkikivipitoiselle savimaapohjalle. Niiden välissä on yleensä hiekkapitoisia altaita. Näitä harjanteita tavataan vanhan Cironjoen ja Saint-Cricq-joen vasemmalla rannalla.

Barsacin vieressä sijaitsevan Céronsin erityisluonne johtuu ennen muuta sen erityisestä ilmastosta ja mesoilmastosta: valtameri, Garonnejoki ja lähistöllä levittäytyvä Gironden valtava nummimetsä synnyttävät viininviljelyn kannalta edullisen lämpötiloja tasoittavan vaikutuksen. Leudot ja kosteat talvet ja kohtalaisen lämpimät kesät mahdollistavat valkoisille rypäleille hyvin sopivan hidastahtisen kypsymisen. Syksyllä Garonnen ja sen sivujokien yhtymäkohdassa syntyy viinitarhat peittäviä aamu-usvia. Ne hälvenevät iltapäiväauringon paisteessa ja luonnollisen ilman vaihtumisen ja tuulenvireen myötä. Tämä kuivattaa jo entuudestaan hyvin kypsiä rypäleitä ja edistää niiden konsentroitumista. Näissä erityisissä ilmasto-olosuhteissa rypäleen pinnalla alkaa kasvaa pienikokoista Botrytis cinerea -sientä. Sokeripitoisuuden kohoaminen ja aromien voimistuminen sekä alkuperäisten aineiden synteesi, jotka antavat viineille niiden erityislaadun, perustuvat tähän sienen ja rypäleen symbioosiin, josta käytetään nimitystä ”jalohome”.

Céronsin viinitarhojen peittämässä maisemassa katse kiinnittyy muutamiin vanhoihin myllyihin. Siellä täällä pilkottaa kalkkikivestä rakennettuja kyliä. Alue levittäytyy joen ja akaasia- ja mäntymetsän välisessä maastossa. Nummihiekka, ns. Sable des Landes (kvartäärikauden tuuliperäinen hiekka), peittää kaikkia läntisiä ja soraharjanteiden välisiä muodostelmia. Alueella on edelleen merkkejä vanhoista kivi- ja soralouhoksista. Osa louhoksista on yhä toiminnassa.

Cérons on samaa etymologista juurta kuin Cironjoki, joka ennen muinoin laski Céronsissa Garonnejokeen. Latinan kielen Sirione on ainoa nimi, joka alueelta mainitaan Antoninuksen kartassa, keisari Caracallan (211–217) aikaisessa maantiekartassa ja Peutingerin tiekartassa (200-luvulta). Se, että alueella oli laskuveden aikaan käytettävissä oleva kahluupaikka, saattaa selittää paikan mainitsemisen sotajoukkojen ja kauppiaiden välietappina.

Vaikka alueella on todettu olleen viinitarhoja jo keskiajalta lähtien, vasta hollantilaisten kanssa 1500-luvun lopussa ja etenkin 1600-luvulla käyty kauppa suuntasi alueen tuotantoa makeisiin jäännössokereita sisältäviin valkoviineihin. Kun viininviljelyalue kuului Barsacin kuninkaalliseen hallintoalueeseen (Prévôté Royale de Barsac), se kasvoi vähitellen aina vain merkittävämmäksi ja sen viinejä alettiin kuljettaa Barsacissa sijainneen hallintoalueen sataman kautta.

Nimityksillä ”Sauternes” ja ”Barsac” valmistettujen viinien tuotannossa kehittynyttä taitotietoa, jossa rypälelajikkeiden valintaan kiinnitettiin erityistä huomiota ja rypäleet poimittiin vaiheittain ylikypsästä tai Botrytis-jalohomeen peittämästä sadosta, alettiin soveltaa 1600-luvun lopussa ja 1700-luvulla myös Céronsin alueella.

Erittäin kypsät rypäleet peittyvät Botrytis-kasvustolla, joka rikkoo ja heikentää rypäleiden pintakerrosta. Kivisestä maaperästä heijastuva aurinko kuivaa lempeästi rypäleet, joista tulee ruskeita ja ryppyisiä ja joihin konsentroituu sokereita ja aromeja. Sadonkorjaajat poimivat sitten nämä ”paahtuneet” rypäleet yksitellen köynnös kerrallaan: tämä on ensimmäinen – hyvin valikoiva – poimintakerta. Sitä seuraa vielä kaksi tai kolme poimintakertaa (tai enemmän). Kertojen määrä riippuu sienen kasvua ja rypäleiden konsentroitumista suosivista ilmastonvaihteluista. Sato korjataan yksinomaan käsin. Puristetun rypälemehun käyminen on hyvin hidasta. Väkevyys johtaa käymisen luonnolliseen pysähtymiseen, vaikka viineissä onkin vielä käymättömiä sokereita, siinä vaiheessa, kun alkoholipitoisuus on niin suuri, että hiivat kuolevat.

Nimitys ”Cérons” tunnustettiin 30. syyskuuta 1936 annetulla asetuksella, jossa vahvistettiin paikalliset käytännöt: 6 artikla – Viinit on valmistettava ylikypsytetyistä (jalohometta kehittäneistä) rypäleistä, jotka on korjattu peräkkäisillä poimintakerroilla.

Cérons-nimityksen viinien tuotantoon rajattu pinta-ala on 2 089 hehtaaria, mutta nykyään enää vain parikymmentä tuottajaa ilmoittaa viljelevänsä viiniä 30–80 hehtaarin suuruisella alueella (luvut vaihtelevat satovuosittain). Sato korjataan paljon myöhemmin kuin muissa Gironden viinitarhoissa. Sadonkorjuu alkaa harvoin ennen lokakuuta ja kestää usein marraskuuhun asti. Tänä aikana Atlantilta syksyisin saapuvat matalapaineet voivat synnyttää kosteita sääjaksoja, jotka voivat vaarantaa rypäleiden konsentroitumisen ja Botrytis-jalohomeen kasvun, mikä selittää tähän nimitykseen oikeutettujen viinien tuotantomäärien vaihtelut. Cérons-viinien tuottajat voivat valmistaa tällä alueella myös Graves-nimitykseen oikeutettuja kuivia valkoviinejä ja punaviinejä sekä merkintään ”supérieur” oikeutettuja Graves-viinejä. Viimeksi kuluneiden 50 vuoden aikana tällä viininviljelyalueella onkin siirrytty tuottamaan pääasiassa punaviinejä: vielä 50 vuotta sitten tuotannosta 95 prosenttia oli valkoviinejä, nykyään vain 40 prosenttia.

Cérons-viinit ovat jäännössokereita sisältäviä kuohumattomia valkoviinejä.

Viinit valmistetaan pääasiassa Sauternais’n alueen alkuperäislajikkeesta Sémillon B sekä lajikkeista Sauvignon B ja Muscadelle B. Nämä lajikkeet soveltuvat erityisen hyvin Botrytis-jalohomeen kasvattamiseen ja parhaiden väkevien viinien tuotantoon. Botrytis cinerea -jalohome käynnistää biokemiallisia muutoksia rypäleiden aromiyhdisteissä ja sokeripitoisuudessa, mikä antaa viineihin huomattavaa makeutta ja moniulotteisia aromeja, jotka tuovat toisinaan mieleen sitrushedelmät, hunajan ja akaasian.

Cérons-viinit ovat erittäin aromaattisia, hienovaraisia, hedelmäisiä ja raikkaita, ja niissä on tiettyä eloisuutta. Niiden suutuntuma on sopivan täyteläinen ja hyvin pehmeä.

Tuotantoalueeseen ei lueta mukaan alueita, joiden pohjamaa on paksua savea, tai alueita, joilla on tasainen tuuliperäinen hiekkapeite (Landesin nummihiekka), sillä näillä alueilla maaperä on erittäin hydromorfista ja niillä kasvaa yleensä metsää. Tuotantoalueen ulkopuolelle jätetään myös nykyiset lietemaat (Garonnen tulvamaat). Muut maa-alueet soveltuvat Cérons-viinien tuotantoon, vaikka ne ovatkin keskenään erilaisia. Tämä maaperän monimuotoisuus tuo viinien aromeihin moniulotteisuutta.

Vaikka viinitarhojen perustamisessa noudatetaankin samoja sääntöjä kuin Graves-viinien tuotannossa, sadon käsittelytavoilla on keskeinen merkitys näiden väkevien viinien valmistuksessa. Tuotokset ovat hyvin pieniä, enintään 40 hehtolitraa hehtaaria kohden, sillä viinit valmistetaan ylikypsinä korjatuista, Botrytis-jalohometta muodostaneista ja/tai köynnöksessä kuivatetuista rypäleistä. Tämän lisäksi leikkauksessa viiniköynnöksiin jätettävien silmujen määrä saa olla enintään 12 silmua köynnöstä kohden, ja keskimääräiseksi viljelylohkokohtaiseksi enimmäistuotokseksi ennen ylikypsytystä on määritetty 8 000 kilogrammaa hehtaarilla eli enintään 12 rypäleterttua köynnöstä kohden. Viinit valmistetaan yksinomaan rypäleistä, jotka on korjattu käsin peräkkäisillä poimintakerroilla. Nämä hyvin konsentroituneet rypäleet on puristettava hitaasti ja varovaisesti. Jatkuvatoimisten ruuvipuristimien käyttö on kielletty. Tämän ylikypsyyden seurauksena viinien keskimääräinen luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 14,5 tilavuusprosenttia.

Nämä viinit käyvät tynnyrissä tai sammiossa tavoitellun tuoteprofiilin mukaan. Hyvin konsentroituneiden viinien käyminen voi olla hidasta.

Cérons-viinit ovat vakiinnuttaneet maineensa jo varhain. Viinikauppias Paguierre totesi vuonna 1828 ilmestyneessä englanninkielisessä teoksessa, että näiden viinien ”tunnuspiirteitä ovat suloinen eloisuus, runsas maku, luonteikkuus ja täyteläinen pehmeys”. Pierre Célestin kirjoittaa Cérons-nimityksestä vuonna 1932 ilmestyneessä teoksessaan Les Appellations d’Origine Bordelaises seuraavaa: ”Tämän yli satavuotisen alkuperänimityksen viljelyalueen rajoja ei ole koskaan kyseenalaistettu. Siksi sen rajoja ei ole pitänyt vahvistaa yhdessäkään oikeuden päätöksessä.”

Nykyään, vaikka on mahdollisuus tuottaa toiseen merkittävään Bordeaux’n alueen nimitykseen (Graves) oikeutettuja viinejä, muutamat tuottajat pitävät tätä tuotantoa elossa. Nämä viinit ovat usein hyvin laadukkaita, sillä ne valmistetaan huolellisesti valikoiduista ylikypsytetyistä rypäleistä, jotka kasvatetaan laatuviinien tuotantoon poikkeuksellisen hyvin soveltuvilla maa-alueilla.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue muodostuu tarkistettuun alkuperänimitykseen ”Cérons” oikeutettujen viinien viiniyttämistä, valmistusta ja kypsytystä koskevan poikkeuksen mukaisesti seuraavista Gironden departementin kunnista (26. helmikuuta 2020 voimassa ollut virallinen geokoodi): Arbanats, Barsac, Béguey, Cadillac, Gabarnac, Haux, Ladaux, Landiras, Langoiran, Loupiac, Monprimblanc, Portets, Preignac, Pujols-sur-Ciron, Rions, Saint-Selve, Sainte-Croix-du-Mont, Toulenne, Villenave-de-Rions ja Virelade.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää suurempi maantieteellinen yksikkö merkinnällä ”Vin de Bordeaux” tai ”Grand Vin de Bordeaux”. Suurempi maantieteellinen yksikkö voidaan kirjoittaa kirjaimin, jotka ovat korkeudeltaan ja leveydeltään enintään kaksi kolmasosaa niistä kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Linkki tuote-eritelmään

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-93e93fda-2aa5-49a1-85e4-b0bb4dcbfc88

(1) EYVL L 9, 11.1.2019, s. 2.