PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

Nämä perustelut koskevat ehdotusta asetukseksi, jolla muutetaan vakautta ja rauhaa edistävän välineen perustamisesta 11 päivänä maaliskuuta 2014 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 230/2014.

Säädösehdotuksen tavoitteena on lisätä uusi artikla asetuksen (EU) N:o 230/2014 II osastoon, jotta unionin poikkeuksellisissa olosuhteissa annettavaa apua voidaan laajentaa käyttäväksi sotilaallisten toimijoiden valmiuksien kehittämiseen kumppanimaissa. Pyrkimyksenä on tällöin edistää kestävää kehitystä ja erityisesti saavuttaa tilanne, jossa yhteiskunnat ovat rauhanomaisia ja osallistavia.

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Turvallisuuden ja kehityksen välinen yhteys on tunnustettu sekä Euroopan tasolla että kansainvälisellä tasolla. Jo vuoden 2005 kehityspolitiikkaa koskevassa eurooppalaisessa konsensuksessa havaittiin tämä yhteys, joka on keskeinen, kun pyritään maksimoimaan EU:n ulkoisen toiminnan vaikuttavuutta. Kun kumppanimaiden turvallisuusjärjestelmiä tuetaan osana laajempaa uudistusprosessia, jossa pyritään tuottamaan tehokasta ja vastuullista turvallisuutta valtiolle ja yksityishenkilöille, tällä toiminnalla edistetään EU:n päämääriä eli osallistavaa ja kestävää kehitystä, valtiorakenteiden kehittämistä ja oikeusvaltioperiaatteen toteutumista. Inhimilliseen turvallisuuteen sovelletaan lähestymistapaa, joka on ihmiskeskeinen, monialainen ja kokonaisvaltainen ja jossa otetaan huomioon toimintaympäristö ja pyritään ongelmien ennaltaehkäisyyn. Tämä pätee erityisesti silloin, kun on selvää, että ilman turvallisuutta mahdollisuudet päästä niiden ihmisten avuksi, jotka ovat suurimmassa vaarassa jäädä konfliktin jalkoihin, ovat vähäiset eikä humanitaarinen apu tai kehitystyö ole todennäköisesti kovin tuloksellista.

Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen toimintaohjelmassa (Agenda 2030) ja sen kestävän kehityksen tavoitteessa 16, joka koskee rauhaa ja oikeudenmukaisuutta, korostetaan, että on tärkeää edistää rauhanomaisia ja osallistavia yhteiskuntia, taata kaikille pääsy oikeuspalveluiden piiriin sekä rakentaa tehokkaita ja vastuullisia instituutioita kaikilla tasoilla. Tavoitteessa 16 korostetaan tarvetta vahvistaa tärkeimpiä kansallisia instituutioita, myös kansainvälisen yhteistyön avulla, valmiuksien kehittämiseksi kaikilla tasoilla. Erityisesti hauraissa ja konfliktien koettelemissa valtioissa se, että investointien kanavoinnissa otetaan huomioon kehitysyhteistyön tuloksellisuuden periaatteet, auttaa puuttumaan konfliktien ja haurauden taustalla oleviin perussyihin. EU tukee hauraiden valtioiden tukemista koskevaa uutta sopimusta (”New Deal for Engagement in Fragile States”), jossa korostetaan turvallisuuden ja kehityksen välistä yhteyttä.

OECD:n kehitysapukomitea on tarkistanut raportointiohjeensa, jotka koskevat virallista kehitysapua rauhan ja turvallisuuden alalla, ja näissä ohjeissa on selkiytetty ja edelleen kehitetty kehitysapusääntöjen soveltamisalaa siltä osin kuin säännöt koskevat turvallisuusalaa. Ohjeissa pidetään voimassa useita turvalausekkeita, erityisesti se, että kehitysapu on pääosiltaan siviililuonteista, vaikkakin asevoimille annettua tukea voidaan pitää virallisena kehitysapuna poikkeuksellisissa ja selkeästi rajatuissa olosuhteissa.

Yhteisessä tiedonannossa ”Turvallisuuden ja kehityksen edistäminen valmiuksia kehittämällä” (JOIN(2015) 17 final) analysoitiin, miten voitaisiin parantaa EU:n tukea, jolla autetaan kumppaneita kohentamaan valmiuksiaan ja siten vakauttaan, turvallisuuttaan ja kehitystään. Tiedonannossa todettiin, että vaikka jo nyt tuetaan monia toimintoja, kuten siviilihallinnon ja turvallisuusjärjestelmään kohdistuvan siviilivalvonnan tehokkuutta, EU:n kyvyssä edistää kumppanien turvallisuusalan valmiuksia on puutteita. Yhteisessä tiedonannossa todetaan, että ”EU:n talousarvioon ei sisälly tällä hetkellä yhtään välinettä, josta voitaisiin kokonaisvaltaisesti rahoittaa kumppanimaiden turvallisuusalan valmiuksien ja erityisesti sotilaallisten valmiuksien kehittämistä.” Se, että kumppaneiden ratkaisevan tärkeitä operatiivisia tarpeita ei voida tyydyttää, estää olennaisten kehitystavoitteiden saavuttamista eli sitä, että lujitettaisiin rauhan ja inhimillisen turvallisuuden edellytyksiä. Kun parannetaan sotilaallisten toimijoiden suorituskykyä ja lujitetaan niiden valvontaa, voidaan edistää rauhaa, inhimillistä turvallisuutta ja vakautta ja siten kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamista erityisesti epävakaissa tilanteissa ja konfliktista toipuvissa maissa. Kyvyttömyys rahoittaa valmiuksien kehittämistä turvallisuusalalla, olipa kyse välineistöstä tai koulutuksesta, heikentää kumppanien kykyä päästä kehitystavoitteisiinsa. Ehdotuksen tavoitteena on i) parantaa kumppanimaiden valmiuksia ehkäistä ja hallita kriisejä itse; ii) parantaa unionin kehitystoimien tuloksellisuutta tekemällä yhteistyötä kaikkien turvallisuusalan toimijoiden, myös asevoimien kanssa ja kehittämällä EU:n avustuksella valmiuksia, joilla tuetaan turvallisuutta ja kehitystä, mahdollisimman ripeästi sekä joustavasti ja kokonaisvaltaisesti; ja iii) varmistaa, että oikeusvaltioperiaatetta kunnioitetaan, hyvää hallintotapaa noudatetaan ja asevoimien siviilivalvontaa tehostetaan kolmansissa maissa.

•Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa

Tämä aloite on sen pyrkimyksen mukainen, että kootaan yhteen EU:n välineitä, joilla pyritään vastaamaan merkittäviin haasteisiin. Tätä pyrkimystä selostetaan yhteisessä tiedonannossa ”EU:n kokonaisvaltainen lähestymistapa ulkoisiin konflikteihin ja kriiseihin” ja myöhemmin annetuissa neuvoston päätelmissä.

Unionin yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa sekä siviili- että sotilasalan tehtävät ja operaatiot (ja varsinkin koulutustehtävät), joita suoritetaan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan yhteydessä, ovat olennainen osa EU:n kokonaisvaltaista lähestymistapaa kriisinhallintaan kolmansissa maissa. Nämä tehtävät ja operaatiot vastaavat koulutuspilaria, jolla kehitetään sekä puolustus- että siviiliturvallisuushenkilöstön valmiuksia turvallisuuden ja kehityksen tukemiseksi.

Resurssit, joilla yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan sotilasoperaatiot toteutetaan, ovat peräisin osallistuvilta EU:n jäsenvaltioilta sekä Athene-järjestelmästä, jonka avulla hallinnoidaan kyseisten EU:n operaatioiden yhteisten kustannusten rahoitusta. Nämä kustannukset muodostuvat muun muassa esikunnan perustamis- ja toimintakustannuksista, infrastruktuurista, logistiikasta ja operaatiotuesta, mutta niihin ei sisälly kustannuksia, joita koituu tehtävän tai operaation tukemalle kumppanimaalle.

Unionin yleisen talousarvion ulkopuolella Euroopan kehitysrahasto tarjoaa taloudelliset resurssit, joiden avulla toteutetaan EU:n kehitysyhteistyöpolitiikkaa Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän kanssa Cotonoun kumppanuussopimuksen nojalla. Afrikan rauhanrahasto perustettiin vuonna 2003 Euroopan kehitysrahaston alaisuuteen, ja se on väline, jossa turvallisuuden ja kehityksen väliseen yhteyteen on kiinnitetty huomiota kaikkein eniten ja josta on tuettu myös sotilaallista toimintaa. Afrikan rauhanrahastoon liittyy kuitenkin joitakin rajoituksia, jotka koskevat erityisesti sen maantieteellistä kattavuutta, sillä se on yksinomaan alueellinen väline. Rajoitukset estävät tämän välineen laajamittaisen käytön kansallisella tasolla.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE

•Oikeusperusta

Tämän säädösehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 209 artiklan 1 kohta ja 212 artiklan 2 kohta.