Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Egyptistä, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien tai muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa, menettelyn päättämisestä Iranista, Libyasta ja Unkarista peräisin olevan kyseisen tuonnin osalta, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen muun muassa Bulgariasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien tai muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa tehdyn komission päätöksen N:o 283/2000/EHTY muuttamisesta ja maksettavan polkumyyntitullin määräämisestä kun suojatoimenpiteiden lisätulli on määrätty maksettavaksi

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Komissio pani 20. joulukuuta 2001 vireille Egyptistä, Iranista, Libyasta, Slovakiasta, Turkista ja Unkarista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen kelojen, jäljempänä 'kuumavalssatut kelat', tuontia koskevan polkumyyntitutkimuksen. Samana päivänä julkaistiin myös ilmoitus Bulgariasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnissa helmikuussa 2000 käyttöön otettujen lopullisten polkumyyntitullien tarkastelun vireillepanosta.

Tutkimuksen monimutkaisuuden vuoksi väliaikaisia toimenpiteitä ei otettu käyttöön ensiksi mainitussa menettelyssä. Molempien tutkimusten tulokset yhdistettiin myöhemmin yhdeksi asetukseksi, jolla otettiin käyttöön lopulliset toimenpiteet Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnissa ja päätettiin Irania, Libyaa ja Unkaria koskeva menettely. Unkarista peräisin olevan tuonnin ei todettu aiheuttaneen merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle ja Iranista ja Libyasta peräisin olevan tuonnin todettiin olevan yhteisön kuumavalssattujen kelojen kulutukseen verrattuna vähimmäistasoa eli alle 1 prosentin raja-arvon.

Molempien tutkimusten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaikille asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus tehdä huomautuksia kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluksi.

Huomattavaa polkumyyntiä todettiin esiintyvän kaikkien bulgarialaisten, egyptiläisten, eteläafrikkalaisten, slovakialaisten ja turkkilaisten vientiä harjoittavien tuottajien tapauksessa lukuun ottamatta yhtä eteläafrikkalaista yritystä, joka ei harjoittanut vientiä tutkimusajanjaksolla. Viimeksi mainitun yrityksen osalta vahvistettiin, että vahingollinen polkumyynti tulisi todennäköisesti toistumaan, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta, joten kyseiselle yritykselle vahvistettu alkuperäinen polkumyyntitulli katsottiin tarkoituksenmukaiseksi säilyttää. Muiden bulgarialaisten ja eteläafrikkalaisten yritysten osalta polkumyyntitason todettiin olevan korkeampi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa ja kyseisellä olosuhteiden muutoksella katsottiin olevan pysyvä vaikutus, minkä johdosta voitiin päätellä, että polkumyyntitulleissa olisi otettava huomioon polkumyynnin todettua korkeampi taso.

Katsottiin, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui tuotantomäärien ja kapasiteetin käyttöasteen pienenemisestä, vapailla markkinoilla tapahtuvan myynnin ja sen hintojen laskusta, markkinaosuuden pienenemisestä, tuotantokustannusten kasvusta, toiminnan tappiollisuudesta ja kassavirran negatiivisuudesta tutkimusajanjakson aikana sekä työllisyyden heikkenemisestä. Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista alhaiseen hintaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrän ja markkinaosuuden kehityksellä ja niiden hintoja alentavalla vaikutuksella todettiin olleen merkittäviä kielteisiä seuraamuksia yhteisön tuotannonalalle. Muitakin tekijöitä tutkittiin ja tässä yhteydessä kulutuksen kehityksen ja kuumavalssattujen kelojen kaupan suhdannevaihtelujen todettiin vaikuttaneen yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syntymiseen, mutta ne eivät kuitenkaan poistaneet vahingon ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välistä aitoa ja huomattavaa syy-yhteyttä.

Egyptistä, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevassa tuonnissa käyttöön otettavat polkumyyntitoimenpiteet ja Bulgariasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevassa tuonnissa sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon jatkaminen aiheuttaa todennäköisesti taloudellisia tappioita tietyille yhteisön kauppiaille ja käyttäjille, elleivät ne joko muuta ostostrategiaansa tai nosta myyntihintojaan. Näiden tietyille kauppiaille ja käyttäjille aiheutuvien kustannusten ei kuitenkaan katsota muodostavan pakottavaa syytä olla ottamatta käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä.

Viitaten päätelmiin siitä, että polkumyyntimarginaalit ovat korkeampia kuin nykyisin voimassa olevien Bulgariaa ja Etelä-Afrikkaa koskevien toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneessa tutkimuksessa todetut marginaalit, päätellään, että yhteisön tuotannonalalle vahinkoa aiheuttava tilanne pahenisi, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta tai jos niitä jatkettaisiin nykyisellä tasolla.

Vientiä harjoittavat tuottajat [Bulgariassa, Egyptissä, Etelä-Afrikassa, Slovakiassa ja Turkissa] tarjosivat sitoumuksia ja ne hyväksyttiin.

Kuumavalssattuja keloja koskevien rinnakkaisten suojatoimenpiteiden osalta on annettu neuvoston asetus koskien toimenpiteitä, joita yhteisö voi toimeenpanna polkumyynti tai tukien vastaisten toimenpiteiden ja suojatoimenpiteiden yhteisvaikutuksesta. Tässä tapauksessa katsotaan, että edellä mainittujen polkumyyntitullien ja suojatoimenpiteiden yhteisvaikutus voi johtaa suurempiin seurauksiin kuin mihin yhteisön kaupan suojaamista koskeva politiikka pyrkii. Komission pitää tämän johdosta ehdottaa, että neuvosto muuttaa käytettävää polkumyyntitullin tasoa vastaavasti silloin kun suojatoimenpiteiden tulli on määrätty maksettavaksi.

Ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan asetusehdotuksen.

Ehdotus NEUVOSTON ASETUS lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Egyptistä, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien tai muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa, menettelyn päättämisestä Iranista, Libyasta ja Unkarista peräisin olevan kyseisen tuonnin osalta, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen muun muassa Bulgariasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien tai muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa tehdyn komission päätöksen N:o 283/2000/EHTY muuttamisesta ja maksettavan polkumyyntitullin määräämisestä kun suojatoimenpiteiden lisätulli on määrätty maksettavaksi

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 [1], jäljempänä 'perusasetus' , ja erityisesti sen 9 artiklan ja 11 artiklan 3 kohdan,

[1] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002 (EYVL L 305, 7.11.2002, s.1).

ottaa huomioon komission päätösten N:o 2277/96/EHTY ja N:o 1889/98/EHTY nojalla käyttöön otettuja polkumyynnin ja tukien vastaisia toimenpiteitä sekä kyseisten päätösten mukaisia, vireillä olevia polkumyynnin ja tukien vastaisia tutkimuksia, valituksia ja hakemuksia koskevista siirtymäkauden säännöksistä 3 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 963/2002 [2]

[2] EYVL L 149, 7.6.2002, s. 3.

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o joka mahdollistaa Asetuksen .../2003,

ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

1. Oikeusperusta

(1) Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustamissopimuksen, jäljempänä 'EHTY-sopimus', voimassaolo päättyi 23 päivänä heinäkuuta 2002. Nykyisin EHTY-sopimuksen soveltamisalaan kuuluneet tuotteet kuuluvat 24 päivästä heinäkuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 963/2002 mukaisesti kaikkiin kyseisenä päivänä vireillä olleisiin polkumyyntitutkimuksiin sovelletaan sen vuoksi perusasetuksen säännöksiä.

2. Voimassa olevat toimenpiteet

(2) Helmikuussa 2000 komissio otti päätöksellä N:o 283/2000/EHTY [3] käyttöön lopulliset polkumyyntitullit tiettyjen Bulgariasta, Etelä-Afrikasta, Intiasta, Jugoslavian liittotasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa.

[3] EYVL L 31, 5.2.2000, s. 15, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä N:o 1043/2002/EHTY (EYVL L 157, 15.6.2002, s. 45).

(3) Edellä mainitun tutkimuksen kohteena olleille bulgarialaisille ja eteläafrikkalaisille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettujen lopullisten polkumyyntitullien taso prosentteina CIF-arvosta yhteisön rajalla ilmaistuna oli seuraava:

- Bulgaria Kremikovtzi Corporation, Sofia, Botunetz // 7,5 %

Kaikki muut yritykset // 7,5 %

- Etelä-Afrikka Iscor, Ltd. Pretoria, ja Saldanha Steel (PTY) Ltd., Saldanha // 5,2 %

Highveld Steel and Vanadium Corporation Ltd., Witbank // 37,8 %

Kaikki muut yritykset // 37,8 %

(4) Samalla päätöksellä komissio hyväksyi myös ainoan tiedossa olevan bulgarialaisen vientiä harjoittavan tuottajan vähimmäishintasitoumuksen ja kahdesta tiedossa olevasta eteläafrikkalaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta toisen eli Highveldin sitoumuksen.

3. Nykyiset tutkimukset

(5) Päätöksen 2277/96/EHTY [4], jäljempänä 'EHTY-päätös', 5 artiklan mukaisesti komissio julkaisi 20 päivänä joulukuuta 2001 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä [5] ilmoituksen tiettyjen Egyptistä, Iranista, Libyasta, Slovakiasta, Turkista ja Unkarista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden, jäljempänä 'kuumavalssatut kelat', tuontia yhteisöön koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta, jäljempänä 'menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus'.

[4] EYVL L 308, 29.11.1996, s. 11, päätös sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä N:o 1000/1999 (EYVL L 122, 12.5.1999, s. 35).

[5] EYVL C 364, 20.12.2001, s. 5.

(6) EHTY-päätöksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio julkaisi 20 päivänä joulukuuta 2001 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä [6] ilmoituksen komission päätöksellä 283/2000/EHTY, sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä N:o 1043/2002/EHTY, Bulgariasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnissa käyttöön otettujen lopullisten polkumyyntitullien ja sitoumusten tarkastelun vireillepanosta.

[6] EYVL C 364, 20.12.2001, s. 8.

(7) Tutkimusten vireillepano on seurausta valituksesta ja tarkastelua koskevasta pyynnöstä, jotka Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustava Eurofer (European Confederation of Iron and Steel Industries), jäljempänä 'valituksen tekijä', esitti marraskuussa 2001 niiden tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan kuumavalssattujen kelojen koko tuotannosta yhteisössä. Valitukseen sisältyi alustava näyttö Egyptistä, Iranista, Libyasta, Slovakiasta, Turkista ja Unkarista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta. Tarkastelua koskevaan pyyntöön sisältyi alustava näyttö polkumyynnin jatkumisesta ja siitä, että voimassaolevat Bulgariasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevaa tuontia koskevat toimenpiteet eivät olleet riittävät polkumyynnin vahingollisten vaikutusten poistamiseksi. Valitukseen ja tarkastelua koskevaan pyyntöön sisältyvää näyttöä pidettiin riittävänä molempien polkumyyntitutkimusten vireille panemiseksi. Hallinnollisista syistä tutkimukset yhdistettiin.

(8) Komissio ilmoitti tutkimusten vireillepanosta virallisesti valituksen tehneille yhteisön tuottajille sekä muille tiedossa oleville yhteisön tuottajille, vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille, yhteisön käyttäjille ja tavaran toimittajille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä viejämaiden edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi.

(9) Useat vientiä harjoittavat tuottajat sekä valituksen tekijä ja muut yhteisön tuottajat, tuojat ja käyttäjät esittivät kantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja ilmoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

(10) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka olivat ilmoittautuneet tutkimusten vireillepanoa koskevissa ilmoituksissa asetetuissa määräajoissa. Vastaukset saatiin yhdeksältä valituksen tehneeltä yhteisön tuottajalta, seitsemältä muulta yhteisön tuottajalta, yhdeksältä vientiä harjoittavalta tuottajalta ja yhdeltätoista kyseisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevalta tuojalta, kahdelta etuyhteydettömältä tuojalta, neljältä etuyhteydettömältä tuojalta/käyttäjältä ja yhdeltä käyttäjältä yhteisössä.

(11) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuneen vahingon ja yhteisön edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Lisäksi komissio suoritti Bulgariasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevan asianomaisen tuotteen tuonnissa käyttöön otettujen lopullisten polkumyyntitullien välivaiheen tarkastelun yhteydessä tutkimuksen siitä, oliko vahingollisen polkumyynnin jatkuminen/toistuminen todennäköistä, jos polkumyyntitoimenpiteitä muutetaan tai niiden annetaan raueta eli toisin sanoen, voitaisiinko muuttuneita olosuhteita kohtuudella pitää pysyvinä. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:

a) Vientiä harjoittavat tuottajat

- Bulgaria

Kremikovtzi Corporation, Sofia, Botunetz

- Egypti

Alexandria National Steel and Iron Company, Alexandria

- Unkari

DUNAFERR SteelWorks Company Limited, Dunaujvaros DUNAFERR Kereskedöház Kft.(Trading House), Budapest DWA Hideghengermü Kft., Dunaujvaros

- Iran

Mobarakeh Steel Company, Esfahan

- Libya

Libyan Iron and Steel Company (Lisco), Misurata

- Slovakia

U.S. Steel Kosice, Kosice

- Etelä-Afrikka

Highveld Steel and Vanadium Corporation Ltd., Witbank Iscor Ltd., Pretoria, ja Saldanha Steel (PTY) Ltd., Saldanha

- Turkki

Ere/li Demir ve Celik Fabrikalari T.A.n, Zonguldak Borçelik Celik Sanayii Ticaret A.S., Bursa

b) Yhteisön tuottajat

- Aceralia Corporacion Siderurgica, Madrid, Espanja

- Corus Straal B.V., Ijmuiden, Alankomaat

- Corus U.K., Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta

- ILVA Spa, Genova, Italia

- Salzgitter Flachstahl GmbH, Salzgitter, Saksa

- Sidmar N.V., Gent, Belgia

- Stahlwerke Bremen GmbH, Bremen, Saksa

- Thyssen Krupp Stahl AG, Duisburg, Saksa

c) Yhteisössä toimiva etuyhteydetön tuoja

- Stemcor Europe Limited, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta

d) Yhteisössä toimiva etuyhteydetön tuoja/käyttäjä

- Marcegaglia S.p.A, Gazoldo Ippoliti, Italia

e) Etuyhteydessä olevat tuojat yhteisössä

- US Steel Kosice Germany GmbH, Düsseldorf, Saksa

f) Etuyhteydessä olevat tuojat yhteisön ulkopuolella

- Kremikovtzi Trade EOOD, Sofia, Bulgaria

- Mac Steel International South Africa, Johannesburg, Etelä-Afrikka

(12) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisen ajanjakson, jäljempänä 'tutkimusajanjakso'. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 1998 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä 'tarkastelujakso' . Näitä ajanjaksoja käytettiin myös tarkastelua koskevassa tutkimuksessa.

(13) Koska tämä tutkimus oli monimutkainen, perusasetuksen 5 artiklan mukaisesti aloitetussa menettelyssä ei otettu käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä.

(14) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella

i) lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa Egyptistä, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnissa,

ii) Iranista, Libyasta ja Unkarista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuontia koskevan menettelyn päättämistä,

iii) lopullisten polkumyyntitullien käyttöönotosta muun muassa Bulgariasta ja Etelä-Afrikasta peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnissa ja tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien sitoumusten hyväksymisestä tehdyn komission päätöksen 283/2000/EHTY muuttamista.

Perusasetuksen säännösten mukaisesti osapuolille asetettiin määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta.

(15) Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa.

4. Nykyisten tutkimusten vireillepano

(16) On väitetty, että Venäjältä peräisin olevan tuonnin jättäminen valituksen ulkopuolelle on syrjintää ja rikkoo perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa. Tältä osin on huomattava, että kyseisen maan osalta ei ole tehty valitusta, eikä polkumyynnistä ja vahingosta ei ole saatu sellaista alustavaa näyttöä, joka oikeuttaisi panemaan vireille niitä koskevan polkumyyntitutkimuksen. Tutkimuksen kuluessa ei myöskään ole saatu näyttöä siitä, että tämän kolmannen maan viennissä esiintyisi vahingollisia polkumyyntikäytäntöjä, joten syrjintää koskeva väite on perusteeton.

5. Muut tutkimukset ja voimassa olevat toimenpiteet

(17) Komissio otti 28 päivänä syyskuuta 2002 asetuksella (EY) N:o 1694/2002 [7] käyttöön lopulliset suojatoimenpiteet tiettyjen terästuotteiden tuonnissa; kuumavalssatut kelat muodostavat yhden kyseisten terästuotteiden tuoteryhmän. Edellä mainitun asetuksen perusteella kuumavalssatut kelat kuuluvat nykyisin tariffikiintiöjärjestelmään, jossa kiintiöt ylittävistä tuontimääristä maksetaan suojatullia.

[7] EYVL L 261, 28.9.2002, s. 1.

(18) Johdanto-osan 2 kappaleessa mainittujen komission päätösten perusteella sovelletaan Intiasta, Jugoslavian liittotasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnissa tällä hetkellä polkumyyntitoimenpiteitä, jotka eivät ole tarkastelua koskevan tutkimuksen kohteena.

(19) Lopulliset tasoitustullit otettiin käyttöön Intiasta ja Taiwanista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnissa 4 päivänä helmikuuta 2000 tehdyllä komission päätöksellä N:o 284/2000/EHTY [8]. Samalla päätöksellä komissio hyväksyi tiettyjen intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien tarjoamat sitoumukset.

[8] EYVL L 31, 5.2.2000, s. 44.

B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

1. Tarkasteltavana oleva tuote

(20) Asianomaisen tuotteen määritelmä vastaa johdanto-osan 2 kappaleessa mainittua, tarkastelua koskevassa tutkimuksessa käytettyä määritelmää.

(21) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, kelatut, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmisteet. Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90, 7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10 ja 7208 39 90.

(22) Kuumavalssatut kelat voidaan luokitella niiden viimeistelyn mukaan: mustia keloja voidaan pitää perustuotteena, kun taas peitatut kelat pintakäsitellään peittaamiseksi kutsutulla menetelmällä. Näiden kahden päätyypin ero näkyy CN-koodeissa (koodit 7208 25 00, 7208 26 00 ja 7208 27 00 tarkoittavat peitattuja keloja).

(23) Tutkimuksesta kävi ilmi, että molempia kuumavalssattujen kelojen päätyyppejä tuodaan tutkimuksen kohteena olevista viejämaista, jäljempänä 'asianomaiset maat', mutta mustat kelat muodostavat tuonnin pääosan kuten voidaan todeta edellä mainitusta aiemmasta tarkastelua koskevasta tutkimuksesta. Vaikka kukin CN-koodi koskee pääasiassa paksuuden ja pintakäsittelyn perusteella eriteltävissä olevaa kuumavalssatun kelan tyyppiä, kaikkien kelojen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen kelojen eri tyypit muodostavat näin ollen yhden ainoan tuotteen, joka luokitellaan edellä johdanto-osan 21 kappaleessa mainittuihin CN-koodeihin.

2. Samankaltainen tuote

(24) Samoin kuin kohdassa (2) mainitussa tarkastelussa oli päätelty todettiin, että asianomaisista maista yhteisöön tuotujen kuumavalssattujen kelojen ja yhteisön tuotannonalan tuottamien kuumavalssattujen kelojen fyysisissä ja teknisissä perusominaisuuksissa ja käyttötarkoituksessa ei ollut eroja. Lisäksi todettiin, että asianomaisissa maissa tuotetut ja niistä Euroopan yhteisöön viedyt kuumavalssatut kelat eivät eronneet kyseisten maiden kotimarkkinoilla myydyistä kuumavalssatuista keloista. Tästä syystä pääteltiin, että sekä yhteisön tuotannonalan tuottamat ja yhteisön markkinoilla myymät että asianomaisten maiden kotimarkkinoilla tuotetut ja myydyt kuumavalssatut kelat olivat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla samanlaisia kuin asianomaisista maista yhteisöön tuodut kuumavalssatut kelat.

C. POLKUMYYNTI

1. Yleiset menetelmät

(25) Jäljempänä esitettyjä menetelmiä on sovellettu kaikkiin tämän menettelyn kohteena oleviin maihin. Näin ollen polkumyyntiä koskevat päätelmät esitetään siten, että kunkin asianomaisen viejämaan osalta esitetään ainoastaan kyseistä maata erityisesti koskevat tiedot.

Normaaliarvo

(26) Normaaliarvon määrittämiseksi komissio tutki ensin, oliko kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kuumavalssattujen kelojen kotimarkkinoiden kokonaismyynti ollut edustavaa asianomaisen tuottajan vastaavaan yhteisöön suuntautuvaan kokonaisvientimyyntiin verrattuna. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan edustavaa, mikäli kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli vähintään viisi prosenttia sen yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä.

(27) Komissio yksilöi tämän jälkeen ne tuotetyypit, joita myyvät kotimarkkinoilla yritykset, joiden myynti kotimarkkinoilla on edustavaa, ja jotka ovat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myytävät tyypit tai suoraan verrattavissa niihin. Tuotetyyppejä pidettiin suoraan verrattavissa olevina silloin, kun ne olivat melkein samanlaisia, mutta niissä oli joitakin pieniä fyysisiä eroja kuten pituus tai leveys.

(28) Komissio tutki vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoillaan myymien ja yhteisöön vietäväksi myydyn tuotetyypin kanssa suoraan vertailukelpoiseksi todettujen tuotetyyppien osalta, oliko niiden kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tietyn tuotetyypin kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan riittävän edustava, jos kyseisen tyypin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä tutkimusajanjakson aikana oli vähintään viisi prosenttia yhteisöön viedyn vastaavan tuotetyypin kokonaismyynnistä.

(29) Perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti tutkittiin myös, voitiinko kunkin tyypin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, määrittämällä, kuinka suuri osuus kyseisen tyypin kaikesta riippumattomille asiakkaille suuntautuvasta myynnistä oli ollut kannattavaa. Kun vähintään määritettyjen tuotantokustannusten tasoisilla nettomyyntihinnoilla myyty määrä oli vähintään 80 prosenttia kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen tuotetyypin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perusteena käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä tutkimusajanjakson aikaisen kotimarkkinoiden kokonaismyynnin hintojen painotettu keskiarvo riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa. Tapauksissa, joissa kuumavalssattujen kelojen kannattavan myynnin määrä oli alle 80 prosenttia mutta vähintään kymmenen prosenttia kokonaismyynnin määrästä, normaaliarvon perusteena käytettiin todellista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä ainoastaan kannattavan myynnin hintojen painotettu keskiarvo.

(30) Tapauksissa, joissa tuotetyypin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia kokonaismyynnin määrästä, kyseisen tyypin myynti katsottiin riittämättömäksi, eikä kotimarkkinahinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon perustaksi.

(31) Kun vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tyypin kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämiseen, oli sovellettava toista menetelmää. Näin tapahtui Bulgarian, Egyptin, Slovakian ja Turkin osalta. Tältä osin perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että toisen tuottajan asianomaisesta tuotteesta kotimarkkinoilla veloittamia hintoja voidaan käyttää. Bulgariassa, Slovakiassa ja Turkissa oli kuitenkin ainoastaan yksi vientiä harjoittava tuottaja ja Egyptissä ainoastaan yksi vientiä harjoittavista tuottajista toimi yhteistyössä tässä menettelyssä. Sen vuoksi kyseisissä maissa olevien muiden kuumavalssattujen kelojen tuottajien myyntihinnoista kotimarkkinoilla ei ollut saatavissa tietoja. Joka tapauksessa katsottiin, että asianomaisen tuotteen lukuisat eri tyypit, jotka määriteltiin erityisesti teräslaatujen, leveyden, pituuden, nauhan käsittelyn ja nauhan kuvioinnin perusteella, olisivat merkinneet lukuisia oikaisuja, jotka olisi pitänyt tehdä arvioiden perusteella, jos muiden tuottajien kyseisistä tyypeistä veloittamia hintoja olisi käytetty normaaliarvon määrittämisessä. Sen vuoksi normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä vientiin myytyjen tyyppien tuotantokustannuksiin kohtuullinen osuus myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä kotimarkkinoilla saavutettu kohtuullinen voittomarginaali.

(32) Tämän vuoksi komissio tutki, olivatko kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle aiheutuneita myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä sen kotimarkkinoilla saamaa voittoa koskevat tiedot luotettavia.

(33) Tosiasiallisia kotimaan myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia käytettiin, jos asianomaisen yrityksen kotimarkkinamyynnin määrää voitiin pitää edustavana. Kotimarkkinoiden voittomarginaali määritettiin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen kotimarkkinamyynnin perusteella. Kaikissa niissä tapauksissa, joissa kyseiset ehdot eivät täyttyneet, komissio tutki, voitaisiinko käyttää muita viejiä tai tuottajia koskevia tietoja. Kuten edellä mainittiin, Bulgariassa, Slovakiassa ja Turkissa oli ainoastaan yksi vientiä harjoittava tuottaja ja Egyptin osalta ainoastaan yksi kahdesta tiedossa olevasta vientiä harjoittavasta tuottajasta toimi yhteistyössä näissä tutkimuksissa. Etelä-Afrikan osalta ainoastaan kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa toimi yhteistyössä ja sen vuoksi toista yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa koskevia tietoja ei voitu käyttää voiton määrittämiseksi toisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, koska yhdestä lähteestä peräisin olevia tietoja ei voida pitää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohdan mukaisena painotettuna keskiarvona. Sen vuoksi aina kun se oli mahdollista, komissio käytti asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan normaaliarvoa muodostettaessa perustana perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti samaan yleiseen tuoteluokkaan sovellettavissa olevaa myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton määrää. Kaikissa muissa tapauksissa myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti eli muun hyväksyttävän menetelmän perusteella.

(34) Tapauksissa, joissa vientiä harjoittava tuottaja oli sijoittautunut maahan, jonka inflaatioaste oli huomattava, normaaliarvo määritettiin kuukausittain, jotta vertailu vientihintaan olisi mahdollisimman tasapuolinen.

Vientihinta

(35) Kaikissa tapauksissa, joissa kuumavalssattuja keloja vietiin yhteisön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti, toisin sanoen tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.

(36) Kuitenkin tapauksissa, joissa vientimyynti tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan kautta, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti asianmukaisesti oikaistuna kaikenlaisten tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kustannusten sekä etuyhteydessä olevan tuojan kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton huomioon ottamiseksi. Tältä osin käytettiin etuyhteydessä olevan tuojan omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia. Voittomarginaali määritettiin yhteistyössä toimineilta etuyhteydettömiltä tuojilta saatujen tietojen perusteella.

Vertailu

(37) Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon, oikaisujen muodossa, hintojen vertailtavuuteen vaikuttavat eroavuudet perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Asianmukaiset oikaisut tehtiin kaikissa niissä tapauksissa, joissa ne katsottiin perustelluiksi, oikeellisiksi ja todennetun näytön tukemiksi.

Tutkittujen yritysten polkumyyntimarginaali

(38) Painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tuotetyypeittäin kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vientihintojen painotettuun keskiarvoon.

Jäännöspolkumyyntimarginaali

(39) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten jäännöspolkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.

(40) Niiden maiden osalta, joiden ilmoitettu vientimäärän taso oli lähellä Eurostatin toimittamia tietoja, katsottiin, että koko maata koskeva yhteistyön taso oli korkea. Näissä tapauksissa ei ollut syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi kieltäytynyt yhteistyöstä. Sen vuoksi jäännöspolkumyyntimarginaali päätettiin vahvistaa yhteistyössä toimineelle yritykselle määritetyn korkeimman polkumyyntimarginaalin suuruiseksi, jotta mahdollisten toimenpiteiden tehokkuus voitiin varmistaa.

(41) Niiden maiden osalta, joiden yhteistyössä toimimisen aste oli alhainen, eli yhteistyössä toimineiden yritysten ilmoitettu vientimäärän taso oli alle 80 prosenttia Eurostatin kirjaamista tuontimääristä, jäännöspolkumyyntimarginaali määritettiin sellaisen määrällisesti edustavan yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin perusteella, jonka osalta polkumyynti oli suurinta. Tätä menetelmää pidettiin tarpeellisena, koska haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen ja koska ei ollut viitteitä siitä, että jokin yhteistyöhön osallistumaton osapuoli olisi harjoittanut polkumyyntiä alhaisemmalla tasolla.

2. Bulgaria

(42) Ainoa tiedossa oleva vientiä harjoittava tuottaja vastasi kyselyyn. Osa kotimarkkinamyynnistä myytiin etuyhteydessä olevalle yritykselle, joka jälleenmyi asianomaisen tuotteen kotimarkkinoilla. Asianomaisen tuotteen jälleenmyyntiä ensimmäisille riippumattomille asiakkaille ja tuotteen jälleenmyyntikustannuksia koskevat tiedot kerättiin ja todennettiin paikan päällä tehdyillä tarkastuksilla.

Normaaliarvo

(43) Koska kuumavalssattujen kelojen kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa verrattuna asianomaisen tuotteen yhteisöön suuntautuvaan vientiin ja koska Bulgariassa ei ollut muita tiedossa olevia kuumavalssattujen kelojen tuottajia, normaaliarvo oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

(44) Myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton osalta tutkittiin, voitiinko ne määrittää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti eli saman yleisen tuoteluokan tuotantoon ja myyntiin sovellettavissa olevien tosiasiallisten määrien perusteella. Koska kyseisiä tietoja ei ollut saatavilla, komissio määritti myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voiton muulla hyväksyttävällä perusteella perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti. Muiden luotettavampien tietojen puuttuessa katsottiin, että yhteisön tuotannonalan pyynnössään antamat tiedot muodostivat hyväksyttävimmän perusteen, joten niitä käytettiin. Joka tapauksessa tämä lähestymistapa oli asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan kannalta parhain.

Vientihinta

(45) Vientimyynti tapahtui suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille ja sen vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. On huomattava, että kyseiset hinnat olivat voimassa olevan vähimmäishintasitoumuksen mukaisia.

Vertailu

(46) Oikaisuja tehtiin maakuljetuskustannusten ja pankkikustannusten erojen mukaisesti.

Polkumyyntimarginaali

(47) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta huolimatta siitä, että viejä noudatti vähimmäishintasitoumusta. Polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla on seuraava: Kremikovtzi Corporation, Sofia, Botunetz, ja Kremikovtzi Trade EOOD, Sofia, Botunetz: 8,6 %

(48) Yhteistyössä toimimisen aste Bulgarian osalta osoittautui korkeaksi, ja jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin sama kuin yhteistyössä toimineen yrityksen polkumyyntimarginaali eli 8,6 prosenttia.

3. Egypti

(49) Yksi vientiä harjoittava tuottaja vastasi kyselyyn. Osa kotimarkkinamyynnistä myytiin etuyhteydessä olevalle yritykselle, joka jälleenmyi asianomaisen tuotteen kotimarkkinoilla.

Normaaliarvo

(50) Melkein puolet kotimarkkinamyynnistä tapahtui tavanomaisessa kaupankäynnissä ja normaaliarvo määritettiin sen vuoksi kotimarkkinoiden myyntihinnan perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Muiden yhteisöön vietyjen tuotetyyppien osalta, joiden kotimarkkinamyynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä tai niiden tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunut myynti ei ollut riittävää, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

(51) Normaaliarvo muodostettiin tutkimuksessa määritettyjen kunkin tuotetyypin kotimarkkinamyynnin tuotantokustannusten sekä myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten perusteella eli käytettiin tuotetyyppikohtaisia kustannuksia. Voittomarginaali määritettiin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen kotimarkkinamyynnin perusteella perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

(52) Etuyhteydessä olevan yrityksen kautta kotimarkkinoilla tapahtuneen myynnin osalta normaaliarvo määritettiin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta veloitetun jälleenmyyntihinnan perusteella. Sen määrittämiseksi, tapahtuiko kyseinen myynti tavanomaisessa kaupankäynnissä, paikan päällä tapahtuneen tarkastuksen aikana määritetyt etuyhteydessä olevan yrityksen myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset lisättiin vientiä harjoittavan tuottajan ilmoittamiin asianomaisten tuotetyyppien tuotantokustannuksiin.

Vientihinta

(53) Vientimyynti tapahtui suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille ja sen vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti.

Vertailu

(54) Oikaisuja tehtiin hintojen alennusten, maakuljetusten, merikuljetuskustannusten, pankkimaksujen sekä pakkaus- ja luottokustannusten mukaisesti.

(55) Yhteisöön suuntautuvaa vientimyyntiä koskevia pankkimaksuja oli korjattava raportoinnissa tapahtuneen laskuvirheen vuoksi paikan päällä tehdyn tarkastuksen tulosten perusteella. Kullekin vientimyyntitapahtumalle annettua remburssia koskevia kustannuksia ei myöskään ilmoitettu ja ne oli lisättävä paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa todettujen tosiasiallisten lukujen perusteella.

(56) Yritys pyysi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaisesti oikaisua myös niiden tuontitullien huomioon ottamiseksi, jotka maksettiin kotimarkkinoiden kulutukseen tarkoitetun asianomaisen tuotteen tuotannossa käytetyistä raaka-aineista, mutta joita ei kannettu tai jotka palautettiin yhteisöön viedyn tuotteen osalta. Vietyä levyvalmistetonnia kohti, kuumavalssatut kelat mukaan lukien, palautettiin tietty määrä, mutta kuumavalssattujen kelojen vientiin liittyvän palautuksen määrää ei voitu laskea. Lisäksi ei ollut näyttöä siitä, että viedyn tuotteen osalta palautetut tullit sisältyivät normaaliarvoon. Näin ollen väite oli hylättävä.

Polkumyyntimarginaali

(57) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla on seuraava: Alexandria National Steel & Iron Company, Eldekheila, Alexandria: 34,4 %

(58) Yhteistyössä toimimisen aste Egyptin osalta todettiin alhaiseksi. Jäännöspolkumyyntimarginaali määritettiin tämän vuoksi yhteisöön suurimmilla polkumyyntimarginaaleilla vietyjen, 10 prosenttia koko vientimyynnin määrästä tutkimusajanjaksolla edustaneiden tuotetyyppien polkumyyntimarginaalien painotetun keskiarvon perusteella. Jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 58,4 prosenttia.

4. Iran, Libya ja Unkari

(59) Jäljempänä johdanto-osan 130 ja 186 kappaleessa esitetyistä syistä menettely päätettiin Iranista, Libyasta ja Unkarista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnin osalta. On huomattava, että ainoalle unkarilaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle normaaliarvon ja vientihintojen vertailun jälkeen määritetty polkumyyntimarginaali oli noin 20 prosenttia.

5. Slovakia

(60) Ainoa tiedossa oleva vientiä harjoittava tuottaja ja neljä siihen etuyhteydessä olevaa tuojaa vastasivat kyselyyn.

Normaaliarvo

(61) Vientiä harjoittavan tuottajan kuumavalssattujen kelojen kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa verrattuna sen kuumavalssattujen kelojen vientiin, minkä vuoksi normaaliarvoa ei voitu määrittää kotimarkkinahintojen perusteella. Koska Slovakiassa ei ollut muita tiedossa olevia kuumavalssattujen kelojen tuottajia, normaaliarvoa ei voitu määrittää muiden myyjien tai tuottajien hintojen perusteella.

(62) Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että vaikka kotimarkkinamyynti oli alle perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun raja-arvon, se oli kuitenkin riittävän suurta normaaliarvon määrittämiseksi. Olisi huomattava, että kotimarkkinamyynti oli huomattavasti alle 5 prosentin raja-arvon, minkä lisäksi yrityksen myymät tosiasialliset määrät olivat melko vähäiset.

(63) Tämän johdosta normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti käytettiin niitä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa, joita sovellettiin saman yleisen tuoteluokan eli kuumavalssattujen levyvalmisteiden (kelojen, levyjen ja nauhojen) tuotantoon ja myyntiin kyseisen slovakialaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Kuumavalssattuja levyvalmisteita myytiin kotimarkkinoilla huomattavia määriä.

(64) Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komission käyttämiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksiin sekä voittoon vaikuttivat samaan yleiseen tuoteluokkaan, jota käytettiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton määrittämiseksi, kuuluvasta yhdestä tietystä tuotteesta saadut suuret voitot. Vientiä harjoittava tuottaja vaati perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukaista fyysisten erojen mukaisesti tehtävää oikaisua, joka vastaisi kohtuullista arviota kelojen ja kyseisen kalliimman tuotteen välisen eron markkina-arvosta. Vaihtoehtoisesti olisi myönnettävä oikaisu muiden tekijöiden mukaisesti perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä.

(65) On huomattava, että perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti ja kuten edellä johdanto-osan 61 kappaleessa todettiin, tässä tapauksessa asianomaisen tuotteen myyntiä koskevia tietoja ei voitu käyttää normaaliarvon muodostamisessa, minkä vuoksi käytettiin saman yleisen tuoteluokan myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Yleiseen tuoteluokkaan kuuluu useita tuotteita, joiden tosiasialliset myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto muodostavat keskiarvon ja siten yksittäiset arvot voivat olla saatua keskiarvoa alhaisemmat tai korkeammat. Lisäksi viejän väite on kehäpäätelmä: koska asianomaisen tuotteen myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa ei voitu käyttää, koska ne eivät olleet edustavia, ei myöskään ole mahdollista perustaa oikaisua kyseisiin epäluotettaviin tietoihin.

(66) Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohta koskee hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavia eroja asianomaisen tuotteen vientihinnan ja normaaliarvon välillä. Väitetty voittomarginaalien ero samankaltaisen tuotteen ja yhden samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvan tuotteen välillä ei ole perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti merkityksellinen. Koska kuumavalssattuja keloja (asianomainen tuote) ja muita samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvia tuotteita ei vertailtu keskenään, oikaisu ei ole tarpeen. Lisäksi samaan yleiseen tuoteluokkaan kuuluvien tuotteiden väliset fyysiset erot heijastuvat kustannuksissa ja hinnoissa. Käyttämällä kunkin tuotteen tosiasiallisia kustannuksia ja hintoja komissio on ottanut asianmukaisesti huomioon kaikki kyseiset erot.

Vientihinta

(67) Noin 50 prosenttia vientimyynnistä suuntautui suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille ja vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti, toisin sanoen tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella. Jäljelle jäänyt vientimyynti tapahtui yhteisöön sijoittautuneiden neljän etuyhteydessä olevan tuojan kautta.

(68) Kun vientimyynti tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan kautta, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti.

(69) Koska jäljellä oleva vientimyynti oli edustava perusta polkumyynnin määrittämiselle, komissio katsoi tarkoituksenmukaiseksi jättää ottamatta huomioon vientiä harjoittavan tuottajan myynnin etuyhteydessä olevalle loppukäyttäjälle; kyseinen myynti edusti 10 prosenttia viedystä määrästä eikä näitä tuotteita jälleenmyyty siinä kunnossa kuin missä ne olivat tuotaessa.

Vertailu

(70) Oikaisuja tehtiin fyysisissä ominaisuuksissa, kaupan portaassa, palkkioissa, kuljetus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannuksissa, vakuutus-, pakkaus- ja luottokustannuksissa sekä pankkimaksuissa olevien erojen osalta.

(71) Yritys ei pystynyt määrittämään vaatimansa fyysisten erojen mukaisen oikaisun määrää. Koska muita luotettavampia tietoja ei ollut saatavissa, oikaisu laskettiin kotimarkkinoilla myytyjen ensiluokkaisten ja muiden kuin ensiluokkaisten tuotteiden hintojen eron perusteella.

(72) Kaupan portaan mukaisen oikaisun osalta vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kotimarkkinoilla asianomaista tuotetta myytiin yksinomaan loppukäyttäjille, mutta ainoastaan noin puolet viedystä määrästä myytiin kyseiselle asiakasluokalle ja loput jakelijoille. Lisäksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen toiminta vaihteli asiakasluokan mukaan, koska se tarjosi teknistä apua ja kaupan jälkeisiä palveluita käyttäjille, mutta jakelijoille kyseisiä palveluita ei tarjottu.

(73) Tutkiessaan edellä esitettyä väitettä komissio katsoi, että vientimyynti etuyhteydessä oleville yhteisön tuojille jälleenmyytiin myöhemmin riippumattomille loppukäyttäjille ja jakelijoille. Tässä tapauksessa vientihinta muodostettiin edellä johdanto-osan 36 kappaleessa esitetyn mukaisesti. Vientihinnan muodostamisen jälkeistä kaupan porrasta ei kuitenkaan ollut mahdollista määrittää tarkasti. Sen vuoksi päätettiin, että vertailussa ei käytetä kyseisiä määriä. Katsottiin, että suora vientimyynti etuyhteydettömille jakelijoille ja loppukäyttäjille, joka muodostaa enemmän kuin puolet kyseessä olevasta vientimyynnistä, heijastaa kohtuullisesti kokonaispolkumyyntimarginaalia. Joka tapauksessa yrityksen vaatiman oikaisun myöntämisellä ei olisi vaikutusta käyttöön otettuun lopulliseen tulliin.

(74) Riippumattomille jakelijoille tapahtuvan suoran vientimyynnin osalta vaadittu oikaisu katsottiin perustelluksi. Koska vientiä harjoittava tuottaja ei myynyt kyseiselle kaupan portaalle kotimarkkinoilla ja koska sen pyynnöstä tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukainen oikaisu, joka määritettiin 10 prosentiksi saman yleisen tuoteluokan tuotannon ja myynnin bruttomarginaalista (myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitto) yhteisön toimielinten vakiintuneen käytännön mukaisesti.

Polkumyyntimarginaali

(75) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla on seuraava: U.S. Steel Kosice, s.r.o., Kosice, Slovakia: 25,8 %

(76) Yhteistyössä toimimisen aste Slovakian osalta oli korkea, ja jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin sama kuin yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaali eli 25,8 prosenttia.

6. Etelä-Afrikka

(77) Molemmat tiedossa olevat eteläafrikkalaiset vientiä harjoittavat tuottajat vastasivat kyselyyn.

(78) Toinen vientiä harjoittava tuottaja on ryhmä etuyhteydessä olevia yrityksiä, joista kaksi tuottaa asianomaista tuotetta; molemmat myivät kuumavalssattuja keloja kotimarkkinoilla ja veivät niitä yhteisöön. Lisäksi yritysryhmään kuuluu kolme etuyhteydessä olevaa yhteisön tuojaa ja yksi eteläafrikkalainen etuyhteydessä oleva yritys, jotka olivat osallisina asianomaisen tuotteen viennissä. Kaikki etuyhteydessä olevat yritykset vastasivat kyselylomakkeeseen. Kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettiin yksilöllinen polkumyyntimarginaali, sillä sitä pidettiin yhtenä taloudellisena yksikkönä.

(79) Toisen vientiä harjoittavan tuottajan sitoumus oli hyväksytty alkuperäisen tutkimuksen aikana. Todettiin, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei vienyt asianomaista tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana. Sen vuoksi ei voitu määrittää nykyistä tutkimusajanjaksoa koskevaa polkumyyntimarginaalia. Tutkittiin kuitenkin, olisiko polkumyynnin toistuminen todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta (ks. jäljempänä johdanto-osan 226-233 kappale).

Normaaliarvo

(80) Yritysryhmään kuuluvien kahden tuottajan normaaliarvo määritettiin erikseen, sillä molemmat myivät asianomaista tuotetta kotimarkkinoilla tutkimusajanjakson aikana.

(81) Kyseisistä tuottajista toisen kotimarkkinamyynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä ja normaaliarvo muodostettiin sen vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Normaaliarvon laskemisessa käytettiin ilmoitettuja tuotantokustannuksia ja tosiasiallisia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia.

(82) Kohtuullisen voittomäärän osalta tutkittiin ensin, voitaisiinko se määrittää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti. Koska yritys ei tuottanut tai myynyt tuotteita samasta yleisestä tuoteluokasta, kuin mihin asianomainen tuote kuului, komissio määritteli voittomarginaalin muulla hyväksyttävällä perusteella perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti. Muiden luotettavampien tietojen puuttuessa katsottiin, että yhteisön tuotannonalan pyynnössään antamat tiedot muodostivat hyväksyttävimmän perusteen, joten niitä käytettiin.

(83) Kyseisen yritysryhmän toisen tuottajan kotimarkkinamyynnistä melkein 90 prosenttia tapahtui tavanomaisessa kaupankäynnissä ja normaaliarvo määritettiin sen vuoksi kotimarkkinoiden myyntihinnan perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Niiden yhteisöön vietyjen tuotetyyppien osalta, joiden kotimarkkinamyynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä tai niiden tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunut myynti ei ollut riittävää, asianomaisen yhteisöön myydyn tuotetyypin normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tältä osin käytettiin yrityksen omia asianomaisen tuotteen tuotantokustannuksia, myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa koskevia tietoja.

(84) Normaaliarvoa ei määritetty toisen eteläafrikkalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, joka ei vienyt asianomaista tuotetta tutkimusajanjakson aikana.

Vientihinta

(85) Vientihintaa ei voitu määrittää sen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, joka ei vienyt asianomaista tuotetta tutkimusajanjakson aikana.

(86) Samaan yritysryhmään kuuluvien kahden tuottajan vientimyynnin osalta vientihinnat määritettiin erikseen kullekin tuottajalle, sillä molemmat veivät asianomaista tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana.

(87) Kyseisistä tuottajista toisen koko vientimyynti yhteisöön suuntautui suoraan riippumattomille asiakkaille ja sen vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti.

(88) Kaiken etuyhteydessä olevan yrityksen kautta tapahtuneen vientimyynnin vientihinta oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti.

(89) Tältä osin väitettiin, että yhden etuyhteydessä olevan tuojan kautta tapahtuneessa myynnissä riippumattomille asiakkaille oli kyse pelkästään eteläafrikkalaisen etuyhteydessä olevan yrityksen myynnistä ja sen vuoksi vientihintaa ei olisi muodostettava laskennallisesti, vaan se olisi määritettävä maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Päinvastoin kuin väitettiin, tutkimuksessa paljastui kuitenkin, että kaikkien etuyhteydessä olevien yhteisön tuojien, mukaan lukien nyt kyseessä olevan, tehtävänä oli markkinoida tuotetta. Sen vuoksi on selvää, että etuyhteydessä oleva tuoja myi asianomaista tuotetta yhteisössä ja kuumavalssattujen kelojen tuonnista ja jälleenmyynnistä yhteisössä tuojalle aiheutuneet kustannukset oli vähennettävä vientihinnasta perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Eteläafrikkalaisen vientiä harjoittavan tuottajan ja siihen etuyhteydessä olevan yhteisön tuojan väliset hinnat olivat ryhmän sisäisiä siirtohintoja; niitä oli sen vuoksi pidettävä epäluotettavina. Sen vuoksi etuyhteydessä olevien tuojien kautta tapahtuneen myynnin vientihinta oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti.

Vertailu

(90) Oikaisuja tehtiin palkkioissa, kuljetus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannuksissa, vakuutus-, pakkaus- ja luottokustannuksissa sekä pankkimaksuissa olevien erojen osalta.

(91) Vientiä harjoittava tuottaja vaati, että tuotannon käynnistämiskustannukset olisi otettava huomioon, minkä vuoksi tutkimusajanjakson tuotantokustannukset olisi perustettava vuoden 2001 loppua tai vuoden 2002 alkua koskeviin tietoihin. Paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa kävi kuitenkin ilmi, että tuotanto myyntiä varten alkoi jo vuonna 1999 ja kapasiteetin käyttöaste vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana oli merkittävä, toisin sanoen yrityksen tuotanto kävi melkein täydellä kapasiteetilla. Yrityksen sisäisessä kirjanpidossa kaikkia tuotantokustannuksia on käsitelty osana normaalia kustannusten kirjanpitoa heinäkuusta 1999 lähtien. Sen vuoksi vaatimusta tutkimusajanjakson aikaisten toiminnan käynnistämiskustannusten huomioon ottamisesta ei voitu hyväksyä.

Polkumyyntimarginaali

(92) Yksi yksilöllinen polkumyyntimarginaali määritettiin yhdelle eteläafrikkalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle eli mainitulle yritysryhmälle, johon kuului muun muassa kaksi etuyhteydessä olevaa tuottajaa, koska se oli ainoa, joka harjoitti vientimyyntiä.

(93) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Polkumyyntimarginaali laskettiin yritysryhmän kunkin tuottajan todetun polkumyynnin kokonaismäärän perusteella. Polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina yritysryhmän CIF-kokonaistuontihinnasta yhteisön rajalla on seuraava: Iscor Steel, Saldanha Steel, Macsteel International South Africa (Pty) Ltd ja Macsteel International UK Ltd: 85,1 %

(94) Kuten edellä johdanto-osan 79 kappaleessa mainitaan, yksi eteläafrikkalainen vientiä harjoittava tuottaja ei vienyt asianomaista tuotetta tutkimusajanjakson aikana. Tälle yritykselle ei voitu sen vuoksi määrittää uutta polkumyyntimarginaalia.

(95) Yhteistyössä toimimisen aste oli Etelä-Afrikan osalta korkea, ja toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 85,1 prosenttia eli sama marginaali kuin sille yhteistyössä toimineelle yritykselle, jolle oli määritetty korkein polkumyyntimarginaali.

7. Turkki

(96) Ainoa tiedossa oleva turkkilainen vientiä harjoittava tuottaja vastasi kyselyyn. Tällä vientiä harjoittavalla tuottajalla oli yksi etuyhteydessä oleva asiakas, joka käytti ostettuja määriä pääasiassa raaka-aineena jatkojalostuksessa, mutta joka myös jälleenmyi asianomaista tuotetta vähäisiä määriä sekä kotimarkkinoilla että yhteisöön tutkimusajanjakson aikana. Molemmissa tapauksissa jälleenmyydyt määrät olivat alle 1 prosentti vientiä harjoittavan tuottajan kokonaismyynnistä. Sen vuoksi katsottiin, että vientiä harjoittavan tuottajan suoraan kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille ja yhteisöön myymä määrä oli riittävän edustava. Etuyhteydessä olevan asiakkaan kautta tapahtunut myynti päätettiin tämän vuoksi jättää ottamatta huomioon.

Normaaliarvo

(97) Koska inflaatioaste Turkissa oli tutkimusajanjaksolla huomattavaa, normaaliarvo määritettiin kuukausittain inflaation mahdollisesti aiheuttamien vääristymien vähentämiseksi

(98) Noin kolmasosa kotimarkkinamyynnistä tapahtui tavanomaisessa kaupankäynnissä ja normaaliarvo kyseisen myynnin osalta määritettiin sen vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(99) Jäljelle jääneen kotimarkkinamyynnin osalta normaaliarvo oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

(100) Yritys kohdisti tuotantokustannukset myytyjen kuumavalssattujen kelojen eri tyypeille tilastokertoimen perusteella, jossa otettiin huomioon tuotteen leveys, paksuus ja teräksen laatu. Kyseistä kohdentamismenetelmää ei kuitenkaan koskaan ollut käytetty yrityksen kirjanpitojärjestelmässä; sitä ehdotettiin ainoastaan tässä menettelyssä. Yrityksen kustannusten laskujärjestelmässä tuotantokustannukset kirjattiin tyyppikohtaisesti (tuoteryhmittäin). Ei voitu vahvistaa, oliko kustannusten kohdentaminen tilastokertoimen perusteella tarkempaa kuin tuoteryhmiin perustuva kohdentamismenetelmä. Tämän vuoksi katsottiin asianmukaisemmaksi käyttää yrityksen kirjanpidossaan käyttämää kohdentamismenetelmää eli kuukausittaisia tuoteryhmäkohtaisia tuotantokustannuksia. Myös yritys hyväksyi tämän lähestymistavan.

(101) Niiden tuoteryhmien tuotantokustannukset, joiden osalta vientiä harjoittava tuottaja ei antanut tiettyä kuukautta koskevia kustannustietoja, määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella eli korkeimpien minkä tahansa tuoteryhmän osalta samassa kuussa todettujen kustannusten perusteella. Yritys kiisti kyseisen lähestymistavan oikeellisuuden. Yritys antoi kuitenkin ristiriitaisia tietoja tuotanto- ja myyntimääristä eikä antanut mitään näyttöä siitä, että komission käyttämä menetelmä oli kohtuuton. Tämän vuoksi komission käyttämä lähestymistapa katsottiin asianmukaisimmaksi.

(102) Normaaliarvo muodostettiin tuotantokustannusten perusteella lisäämällä niihin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Kotimarkkinoiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia käytettiin paikan päällä suoritetussa tarkastuksessa todetun mukaisesti eli tuoteryhmäkohtaisesti (tuotetyypeittäin). Voittomarginaali määritettiin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen kotimarkkinamyynnin perusteella perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantokappaleen mukaisesti.

Vientihinta

(103) Yrityksen Yhdysvaltain dollareina ilmoittama vientimyynti muutettiin ensin Turkin liiroiksi komission yksiköiden antamien kuukausittaisten valuuttakurssien perusteella. Koska Turkin liiran arvo laski jyrkästi tutkimusajanjakson aikana, Turkin keskuspankin paikan päällä antamien päivittäisten valuuttakurssien käyttöä pidettiin parempana.

(104) Vientimyynti määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti.

Vertailu

(105) Oikaisuja on tehty luottokustannusten, lykkääntyneiden hyvitysten sekä käsittely-, lastaus- ja pakkauskustannusten erojen mukaisesti.

(106) Normaaliarvoon vaadittiin oikaisua luottokustannusten erojen mukaisesti. Tutkimuksessa paljastui kuitenkin, että asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ei ollut aiheutunut kyseisiä luottokustannuksia. Vaikka yritys myönsi maksun lykkäystä, luottokustannukset tulivat kuitenkin asiakkaan eikä yrityksen maksettaviksi. Järjestelmän todettiin toimivan seuraavasti: Asiakas laski liikkeelle joukkovelkakirjan, jonka arvo oli sama kuin laskun. Joukkovelkakirjan erääntymispäivänä vientiä harjoittava tuottaja lunasti myyntihintaa vastaavan määrän lisättynä korolla. Tässä tutkimuksessa on vertailtu kuitenkin ainoastaan myyntihintaa vastaavaa määrää ilman korkoa. Tämän vuoksi oikaisu ei ollut perusteltu. Vientiä harjoittava tuottaja vastusti kyseisiä päätelmiä, mutta ei voinut antaa niitä kyseenalaistavaa näyttöä. Näin ollen väite oli hylättävä.

(107) Vientiä harjoittava tuottaja ilmoitti myös yhteisöön suuntautuneen vientimyynnin luottokustannukset, jotka voitiin todentaa ja jotka näin ollen vähennettiin vientihinnasta polkumyyntimarginaalia määritettäessä. Päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja kuitenkin väitti, että kyseisiä kustannuksia ei pitäisi ottaa huomioon, koska ne eivät vaikuta myyntihintojen määrittämiseen. Tämän uuden väitteen tueksi ei löytynyt mitään näyttöä ja se oli sen vuoksi hylättävä.

(108) Kotimarkkinoiden lykättyjen hyvitysten mukaisen oikaisun osalta yritys antoi ristiriitaisia tietoja. Kaikkien annettujen tietojen ja selitysten tarkastelun jälkeen oli pääteltävä, että suoraa yhteyttä myönnettyjen hyvitysten ja asianomaisen tuotteen tutkimusajanjakson aikaisen myynnin välillä ei ollut mahdollista todeta. Näyttöä ei myöskään esitetty tosiasiassa maksetuista kyseiseen myyntiin liittyvistä hyvityksistä. Yritys antoi itse asiassa tietoja koko tuoteluokan (kuumavalssatut tuotteet), johon asianomainen tuote kuuluu, myyntiin liittyvistä hyvitysten lykkäyksistä, mutta kuumavalssattujen kelojen kotimarkkinamyyntiin tutkimusajanjaksolla liittyviä hyvitysten määriä ei voitu tarkemmin määritellä. Näin ollen väite oli hylättävä.

(109) Yritys ei ilmoittanut asianomaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin ja vientimyynnin käsittely- ja lastauskustannuksia, vaikka sitä pyydettiin niin tekemään kyselylomakkeessa. Paikan päällä suoritetun tarkastuksen yhteydessä yritystä pyydettiin uudelleen antamaan tietoja kyseisistä kustannuksista, mutta niitä ei voitu kuitenkaan antaa.

(110) Koska luotettavampia tietoja ei ollut saatavissa, komission oli tehtävä laskelmansa asianmukaisista oikaisuista arvioiden perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Katsottiin tarkoituksenmukaisimmaksi määrittää asianomainen oikaisu saman menettelyn kohteena olevan egyptiläisen yrityksen todettujen ja todennettujen kustannusten perusteella. Egyptiläinen yritys muistutti olennaisten seikkojen osalta läheisesti turkkilaista yritystä; molemmat yritykset sijaitsevat rannikolla ja niillä on omat satamat. Täten määritellyt käsittely- ja lastauskustannukset vähennettiin normaaliarvosta ja vientihinnasta.

(111) Yritys vaati myös oikaisua kotimarkkinoilla myydyn tuotteen ja yhteisöön viedyn tuotteen välisten fyysisten ominaisuuksien erojen mukaisesti. Vaaditun oikaisun määrä perustui kyseisten tuotetyyppien tutkimusajanjakson aikaisten tuotantokustannusten väliseen vuosittaiseen keskimääräiseen eroon; tuotantokustannukset vaihtelivat tuotteen leveyden, paksuuden ja teräksen laadun mukaisesti. Kuten edellä mainittiin, kustannuksissa ei todettu kyseisiin tekijöihin liittyviä eroja.

(112) Yritys väitti myöhemmin, että fyysisten ominaisuuksien väliset erot olisi laskettava tutkimuksen aikana annettujen hintaluetteloiden perusteella. Ensiksi olisi huomattava, että kyseinen väite esitettiin menettelyn erittäin myöhäisessä vaiheessa ja tältä osin annetut tiedot olivat riittämättömiä eikä niitä voitu missään tapauksessa todentaa. Lopuksi olisi huomattava, että tässä tutkimuksessa komissio käytti yrityksen kirjanpidossa yksilöityjä tuoteryhmiä koskevia sisäisiä tuotekoodeja. Kyseisten tuotetyyppien todettiin olevan samanlaisia sekä kotimarkkinoilla että vientimarkkinoilla, mikä mahdollisti vertailun ilman useita oikaisuja.

Polkumyyntimarginaali

(113) Vientimyynti Euroopan yhteisöön tapahtui vapaasti aluksessa -periaatteella. Merikuljetus- ja vakuutuskustannukset määritettiin turkkilaisen vientiä harjoittavan tuottajan antamien tietojen perusteella.

(114) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla on seuraava: Ere/li Demir ve Celik Fabrikalari T.A.n, Zonguldak, Turkki: 11,5 %

(115) Koska yhteistyössä toimimisen aste oli Turkin osalta korkea, väliaikaiseksi jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin sama kuin yhteistyössä toimineen yrityksen polkumyyntimarginaali eli 11,5 prosenttia.

D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ

1. Yhteisön tuotanto

(116) Tutkimusajanjakson aikana kuumavalssattuja keloja valmistivat yhteisössä seuraavat yritykset:

- yhdeksän valituksen tehnyttä menettelyssä yhteistyössä toiminutta tuottajaa, joista yksi ei pystynyt antamaan kaikkia tässä tutkimuksessa vaadittuja tietoja;

- seitsemän tuottajaa, jotka eivät osallistuneet valitukseen ja jotka toimivat yhteistyössä menettelyssä ainoastaan osittain, mutta jotka antoivat komissiolle yleisiä tietoja; tuottajista kuusi tuki valitusta ja yksi ei ilmaissut kantaansa.

(117) Kaikkien kyseisten yritysten valmistamien kuumavalssattujen kelojen tuotanto muodostaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannon.

2. Yhteisön tuotannonalan määritelmä

(118) Kahdeksan valitusta tukeneen ja täysin yhteistyössä toimineen ja riittäviä tietoja antaneen yhteisön tuottajan tuotanto muodosti pääosan yhteisön koko kuumavalssattujen kelojen tuotannosta tutkimusajanjaksolla eli 60,2 prosenttia.

(119) Niiden todettiin ostavan asianomaisista tuotetta maista. Tutkimusajanjakson aikana ostot edustivat alle 0,4 prosenttia yhteisön tuotannonalan vapaille markkinoille tarkoitetusta omasta tuotannosta ja alle 0,15 prosenttia yhteisön tuotannonalan kokonaistuotannosta. Vastaavat prosenttimäärät yrityksen osalta, joka osti eniten asianomaisista maista, olivat 1,61 prosenttia ja 0,81 prosenttia. Eroa vapaille markkinoille tarkoitetun tuotannon ja kokonaistuotannon välillä tarkastellaan E jakson 1 kohdassa. (johdanto-osan 121-126 kappale).

(120) Ottaen huomioon sen, että edellä mainitun kahdeksan yhteisön tuottajan tuotanto muodostaa pääosan yhteisön kokonaistuotannosta ja että niiden ostot asianomaisista maista ovat vähäisiä, kyseisten tuottajien katsottiin muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä. Niihin viitataan jäljempänä ilmaisulla 'yhteisön tuotannonala'.

E. VAHINKO

1. Yhteisön markkinoiden määrittäminen

(121) Sen määrittämiseksi, aiheutuiko yhteisön tuotannonalalle vahinkoa, sekä kulutuksen ja useiden yhteisön tuotannonalan tilanteeseen liittyvien taloudellisten muuttujien määrittämiseksi tutkittiin, oliko yhteisön tuotannonalan asianomaisen tuotteen tuotannon myöhempi käyttötarkoitus otettava huomioon tarkastelussa ja missä määrin.

(122) Kuumavalssattuja keloja käytetään välituotteena muiden terästuotteiden (kuten leveät ja kapeat nauhat, kylmävalssatut tuotteet ja putket) valmistuksessa samassa terästehtaassa tai samassa yritysryhmässä tai ne myydään sellaisinaan etuyhteydessä olevalle tai etuyhteydettömälle kolmannelle osapuolelle. Ensiksi mainittua vaihtoehtoa kutsutaan kytkösmarkkinakäytöksi. Myynti kolmansille yrityksille voi tapahtua vapailla markkinoilla, mutta se voi tietyissä olosuhteissa olla myös kytkösmarkkinamyyntiä, nimittäin silloin, kun myynti ei tapahdu tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisesti tai kun asiakkaat eivät voi vapaasti valita toimittajaa.

(123) Tutkimuksessa käyttö kytkösmarkkinoilla määritettiin tapahtuvaksi silloin, kun tuotanto käytettiin tehtaassa tai yritysryhmässä jatkojalostukseen. Jos tuotanto käytettiin kytkösmarkkinoilla, sisäisistä siirroista ei tehty kauppalaskuja, myynti tapahtui siirtohinnoilla, jotka eivät olleet markkinaolosuhteiden mukaisia, tai myynti suuntautui yritykselle, joka ei voinut vapaasti valita toimittajaa. Tämän vuoksi kytkösmarkkinakäyttöä oli tarkasteltava tuotettujen määrien tasolla ja niiden kokonaistuotannosta edustaman osan perusteella. Kaiken muun myynnin katsottiin tapahtuneen vapailla markkinoilla.

(124) Mahdollisimman täydellisen kuvan saamiseksi yhteisön tuotannonalan tilanteesta kaikkiin kuumavalssattuja keloja koskeviin toimiin liittyvät tiedot analysoitiin ja määritettiin, oliko kuumavalssatut kelat tarkoitettu kytkösmarkkinoilla käytettäväksi vai vapaille markkinoille. Kuumavalssattujen kelojen tuonnin ei todettu suoraan vaikuttavan kytkösmarkkinoilla käytettäviksi tarkoitettuihin kuumavalssattuihin keloihin. Vapailla markkinoilla tapahtuvaan myyntiin tarkoitetun tuotannon todettiin sen sijaan kilpailevan suoraan kuumavalssattujen kelojen tuonnin kanssa, koska tämä myynti tapahtui tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, joissa toimittaja voitiin valita vapaasti. Tästä syystä huomio keskitettiin vapaisiin markkinoihin. Vapaiden markkinoiden myyntiä ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevat tiedot yhdistettiin perustelluissa tapauksissa, mutta analyysissä tarkasteltiin myös tarvittaessa ja silloin, kun se oli mahdollista, vapaiden markkinoiden toimituksia ja kytkösmarkkinakäyttöön tarkoitettuja toimituksia erikseen.

(125) Tutkimuksen perusteella todettiin, että tietyt yhteisön tuotannonalaan liittyvät taloudelliset muuttujat voidaan parhaiten ottaa huomioon tarkastelemalla koko toimintaa. Tuotantokapasiteetti, tuotanto (sekä käytettäväksi kytkösmarkkinoilla että myytäväksi vapailla markkinoilla), kapasiteetin käyttöaste, tuotantokustannukset, varastot, investoinnit, työllisyys ja tuottavuus riippuvat kaikista kuumavalssattuihin keloihin liittyvistä toimista riippumatta siitä, siirretäänkö kuumavalssattujen kelojen tuotanto jatkojalostettavaksi yritysryhmän sisällä tai myydäänkö se vapailla markkinoilla.

(126) Muita yhteisön tuotannonalaan liittyviä taloudellisia muuttujia tarkastellaan ja arvioidaan erityisesti vapailla markkinoilla vallitsevan tilanteen osalta, jossa markkinaolosuhteita voidaan mitata, liiketoimet tapahtuvat tavanomaisissa markkinaolosuhteissa ja toimittaja voidaan valita vapaasti; tarkasteltavana ovat erityisesti myyntimäärät ja myyntihinnat yhteisön markkinoilla sekä vientimäärät ja -hinnat. Tämän vuoksi kulutus ja markkinaosuudet määritettiin vapailla markkinoilla tapahtuneen myynnin ja tuonnin määrän perusteella.

2. Yhteisön kulutus

(127) Yhteisön kulutus määritettiin yhteisön tuotannonalan ja muiden yhteisön tuottajien yhteisön markkinoilla myymien kuumavalssattujen kelojen määrän ja Eurostat-tietojen sekä asianomaisista maista ja muista kolmansista maista peräisin olevia tuontimääriä koskevien kyselylomakevastausten perusteella.

>TAULUKON PAIKKA>

(128) Yhteisön kuumavalssattujen kelojen kulutus pysyi melkein vakaana tarkastelujakson aikana.

3. Kuumavalssattujen kelojen tuonti yhteisöön asianomaisista maista

(129) Komissio tutki, olisiko Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta, Turkista ja Unkarista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuontia arvioitava kumulatiivisesti peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kyseisessä artiklassa säädetään, että tuontia on tarkasteltava kumulatiivisesti, jos kustakin maasta tapahtuvan tuonnin suhteen osoitettu polkumyyntimarginaali on perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vähimmäistasoa suurempi, yhdestäkään maasta tapahtuvan tuonnin määrä ei ole vähäpätöinen ja tuotavien tuotteiden väliset kilpailuedellytykset ja tuotavien tuotteiden ja yhteisön samankaltaisen tuotteen väliset kilpailuedellytykset huomioon ottaen kyseinen arviointi on asianmukaista.

3.1. Vähäpätöinen tuonti

(130) Eurostat-tietojen ja kyselylomakevastausten perusteella Iranista ja Libyasta peräisin oleva tuonti oli alle perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdassa säädetyn 1 prosentin raja-arvon. Sen vuoksi menettely olisi päätettävä näiden kahden maan osalta. Tuonti otetaan kuitenkin huomioon syy-yhteyden tarkastelemisen yhteydessä muiden tekijöiden kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia selvitettäessä.

3.2. Tuonnin kumulatiivinen arviointi

(131) Egypti, Etelä-Afrikka, Slovakia ja Unkari vaativat, että niistä peräisin olevaa tuontia ei pitäisi kumuloida muista maista peräisin olevan tuonnin kanssa vaan että sen vaikutukset olisi arvioitava tässä menettelyssä erikseen muista asianomaisista maista.

3.2.1. Unkari

(132) Unkarilainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen tuotteiden tuonnin kehityksen vuosina 1998-2001 ja sen suhteellisen vakaan markkinaosuuden sekä tuonnin laskun hieman vähimmäistason yläpuolelle vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana pitäisi johtaa siihen, että tuontia ei sen osalta kumuloitaisi muiden asianomaisten maiden kanssa ja sen arviointi erikseen olisi mahdollista.

>TAULUKON PAIKKA>

(133) Unkarista peräisin oleva tuonti kasvoi 5 prosentilla vuosina 1998-2001, mutta sen markkinaosuus vaihteli 1 ja 1,2 prosentin välillä. Tutkimuksesta kävi myös ilmi, että Unkarista peräisin oleva tuonti, toisin kuin kaikki muu tuonti, laski vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 12 prosenttia, mikä johti markkinaosuuden vähenemiseen niin, että se oli vain hieman yli 1 prosentti. Lisäksi Unkarista peräisin olevan myynnin hinnat olivat useissa tapauksissa korkeimmat kaikkien toimijoiden (sekä yhteisön tuottajien että tuojien) hinnoista. Tämän perusteella katsotaan, että ne kilpailuolosuhteet, joissa Unkarista peräisin olevia kuumavalssattuja keloja myytiin yhteisön markkinoilla, olivat erilaiset kuin muiden asianomaisten toimijoiden, ja sen vuoksi niiden tuonnin vaikutusta oli arvioitava erikseen.

(134) Unkarista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnin kehitys erosi siten perusteellisesti muiden asianomaisten maiden kohdalla todetusta kehityksestä. Tämän vuoksi on perusteltua tarkastella Unkarista peräisin olevan tuonnin mahdollista vaikutusta erikseen. Näin ollen kyseinen väite hyväksyttiin.

3.2.2. Egypti

(135) Eurostat-lukujen perusteella egyptiläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen korkea keskimääräinen tuontihinta, joka pysyi vakaana vuosina 2000 ja 2001, erotti sen muista asianomaisista maista, minkä se väitti johtuvan hinnoittelupolitiikan erosta.

(136) Paikan päällä suoritetun tarkastuksen perusteella yhteistyössä toimineen egyptiläisen vientiä harjoittavan tuottajan todettiin harjoittaneen vientiä yhteisöön CIF-hinnalla, joka oli verrattavissa muiden tämän tutkimuksen kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien hintaan. Kyseinen suora vienti yhteisöön tutkimusajanjaksolla muodosti 76,5 prosenttia Eurostat-tietojen mukaisesta määrästä.

(137) Eurostat-lukuihin perustuvan korkean keskimääräisen tuontihinnan voitiin katsoa johtuvan erään Egyptistä peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen etuyhteydettömän kauppiaan harjoittaman tuonnin erityisistä toimitusehdoista. Kyseinen yhteisön kauppias toimitti Egyptistä peräisin olevia kuumavalssattuja keloja eräälle yhteisön merkittävälle kuumavalssattujen kelojen käyttäjälle ilman tulliselvitystä. Käyttäjä huolehti tulliselvityksestä itse ja ilmoitti tulliviranomaisille CIF-ostoarvon ja hinnan tonnilta, jotka vastasivat Eurostat-tietoja. Ilmoitettuun tuontiarvoon sisältyi sen vuoksi yhteisön kauppiaan, joka oli ensimmäinen kuumavalssattujen kelojen riippumaton ostaja yhteisössä, kauppamarginaali. Tämän vuoksi vahvistettiin yhteistyössä toimineen egyptiläisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloissa paikan päällä suoritetun tarkastuksen yhteydessä määritetyt luvut.

(138) Egyptistä peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuontimäärä kasvoi yhdeksänkertaisesti tarkastelujaksolla ja 66 prosenttia vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Sen markkinaosuus oli 1,52 prosenttia tutkimusajanjaksolla verrattuna 0,17 prosenttiin vuonna 1998 ja 0,88 prosenttiin vuonna 2000.

(139) Koska merkittäviä eroja kokonaishinnan, määrän tai markkinaosuuden kehityksessä muihin asianomaisiin maihin verrattuna ei voitu vahvistaa, väite, että Egyptistä peräisin olevan tuonnin vaikutuksia olisi tarkasteltava erikseen, hylättiin.

3.2.3. Etelä-Afrikka

(140) Eteläafrikkalainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kumulatiivinen arviointi Etelä-Afrikan kohdalla ei ole perusteltua, koska markkinaosuuden kehitys oli erilaista tarkastelujaksolla ja erityisesti koska Etelä-Afrikan markkinaosuus oli vähäpätöinen ja laskusuunnassa.

(141) Olisi huomattava, että tarkastelua koskevassa tutkimuksessa tutkitaan vahingollisen polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä ja että kysymys markkinaosuuksista on tässä suhteessa epäolennainen. Etelä-Afrikan markkinaosuuden yhteisön vapailla markkinoilla tutkimusajanjakson aikana tapahtuneesta myynnistä ei todettu olevan vähimmäistasoa. Vuosina 1998-2000 markkinaosuus laski alle vähimmäistason. Huolimatta polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta helmikuussa 2000 tuontimäärät kasvoivat kuitenkin enemmän kuin kolminkertaisesti eli niiden markkinaosuus oli 1,09 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Väitettyä laskevaa markkinaosuussuuntausta ei voitu sen vuoksi vahvistaa ja lisäksi Etelä-Afrikasta peräisin olevan tuonnin todettiin tapahtuneen tutkimusajanjaksolla polkumyynnillä. Lisäksi kilpailuedellytysten välillä ei väitetty olevan eroja eikä niitä myöskään todettu olevan olemassa.

(142) Tämän perusteella väite, että Etelä-Afrikasta peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnin vaikutuksia olisi tarkasteltava erikseen, hylättiin.

3.2.4. Slovakia

(143) Slovakialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen tuotteiden tuonti yhteisöön oli ainoastaan vähäpätöistä, jos sen kokonaismyynnistä yhteisöön vähennettiin yhteisön tuottajille suuntautunut myynti, ja että se myi eri jakelukanavien kautta ja käytti erilaista markkinointistrategiaa kuin muut asianomaiset tuojamaat.

(144) Yhteisön tuottajille suuntautuneen myynnin osalta olisi huomattava, että myynti, jonka huomiotta jättämistä slovakialainen vientiä harjoittava tuottaja pyysi, tapahtui polkumyyntihinnoilla vapailla markkinoilla. Sen vuoksi ei ole perusteltua jättää ottamatta kyseistä myyntiä huomioon tarkastelussa.

(145) Mitään perusteluja ei löydetty päätelmälle, että väitetyt erilaiset jakelukanavat ja markkinointistrategia olisivat johtaneet erilaisiin kilpailuolosuhteisiin muihin asianomaisiin maihin verrattuna.

(146) Tuonnin yleinen kehitys oli asianomaisten maiden yleisten suuntausten mukaista. Suhteellisen vakaan kauden 1998-2000 jälkeen Slovakiasta peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonti yli kaksinkertaistui vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, mikä aiheutti markkinaosuuden kasvun 1,24 prosenttiyksiköstä 2,83 prosenttiyksikköön, joka oli paljon yli vähimmäistason.

(147) Edellä mainittujen huomioiden perusteella väite, että Slovakiasta peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnin vaikutuksia olisi tarkasteltava erikseen, hylättiin.

3.2.5. Tuonnin kumulatiivista arviointia koskevat päätelmät

(148) Edellä mainituista syistä päätellään, että kaikki edellytykset Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin kumulaatiolle täyttyivät.

(149) Unkarin osalta tilanteen katsottiin olevan erilainen erityisesti tuonnin kehityksen osalta vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana sekä tutkimusajanjakson aikaisen hintatason osalta. Tuonnin kokonaismäärä pysyi suhteellisen vakaana tarkastelujaksolla ja se laski 12 prosenttia vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Lisäksi Unkarista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen merkittävimpien tuontityyppien hinnat olivat korkeimmat kaikkien yhteisön markkinoilla tutkimusajanjakson aikana kuumavalssattuja keloja myyneiden toimijoiden hinnoista. Tämän perusteella katsottiin, että tuontia kyseisestä maasta ei pitäisi kumuloida muista asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin kanssa.

3.3. Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin kumulatiivinen kehitys

>TAULUKON PAIKKA>

(150) Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin määrä kasvoi huomattavasti vuosina 1998-2001 eli 64 prosenttia. Vuosina 1999 ja 2000 tuonti oli vähäisempää kasvaen sitten kaikkein eniten eli 90 prosenttia vuosien 2000 ja 2001 välillä.

(151) Eurostat-tilastotiedoista käy ilmi, että Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin keskimääräinen hinta laski 2 prosenttia vuosina 1998-2001. Tilastoihin sisältyy kuitenkin edellä johdanto-osan 135-137 kappaleessa selostettu Egyptin korkeampi hintataso, joten keskimääräinen kumulatiivinen hintataso on tosiasiassa alhaisempi. Erityisesti vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana keskimääräinen tuontihinta laski yli 12 prosenttia.

(152) Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti vuosina 1998-2001 ja kyseinen kasvu oli erityisen suurta vuosien 2000 ja 2001 välillä, jolloin markkinaosuus melkein kaksinkertaistui.

3.4. Hinnan alittavuus

(153) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi komissio tarkasteli tutkimusajanjaksoa koskevia hintatietoja. Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat ovat nettohintoja, joista on vähennetty alennukset ja hyvitykset. Tarvittaessa näitä hintoja oikaistiin vapaasti lähettäjältä -tasolle eli vähentämällä yhteisön rahtikustannukset. Käytetyt tuontihinnat olivat myös nettohintoja, joista on vähennetty alennukset ja hyvitykset ja joita on tarvittaessa oikaistu CIF-hinnan tasolle yhteisön rajalla. Hintoja verrattiin samassa kaupan portaassa.

(154) Painotetut keskimääräiset hinnan alittavuuden marginaalit, ilmaistuina prosentteina yhteisön tuotannonalan myyntihinnoista, osoittavat, että slovakialainen vientiä harjoittava tuottaja alitti yhteisön tuotannonalan myyntihinnat tutkimusajanjakson aikana keskimäärin 3,7 prosentilla. Vientiä harjoittavien tuottajien todettiin lisäksi alittaneen tietyn tyyppisten kuumavalssattujen kelojen hinnat jopa 17,7 prosentilla.

(155) Lisäksi arvioitiin polkumyynnin hintoja alentavaa vaikutusta. Kyseinen vaikutus voitiin osoittaa sillä seikalla, että yhteisön tuotannonala menetti huomattavasti markkinaosuuttaan (-3,7 prosenttiyksikköä vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana) ja sen täytyi alentaa hintojaan huomattavasti (-10 prosenttia vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana), jottei se menettäisi enää tilauksia tutkimusajanjakson aikana. Tutkimusajanjaksolla yhteisön tuotannonalalle aiheutui kuitenkin huomattavia tappioita.

4. Yhteisön tuotannonalan tilanne

4.1. Koko kuumavalssattujen kelojen alaan liittyvien tekijöiden tarkastelu

4.1.1. Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

>TAULUKON PAIKKA>

(156) Yhteisön tuotannonalan tuotannolla ja tuotantokapasiteetilla tarkoitetaan tässä sekä kuumavalssattujen kelojen tuotantoa kytkösmarkkinoille että niiden tuotantoa vapaille markkinoille. Kokonaistuotanto väheni 8 prosenttia tarkastelujakson aikana, kun taas kapasiteetti pysyi suhteellisen vakaana lisääntyen yhdellä prosentilla, minkä seurauksena kapasiteetin käyttöaste aleni 86,5 prosentista 79 prosenttiin.

(157) Olisi huomattava, että tuotantolaitoksia voidaan käyttää myös tähän menettelyyn kuulumattomien tuotteiden (esim. seosteräksestä valmistettujen kelojen tai kapeiden nauhojen) tuotantoon. Kapasiteetin käyttöaste on tämän vuoksi määritelty niiden kapasiteettien perusteella, jotka oli virallisesti ilmoitettu komissiolle Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen puitteissa. Näissä teknisissä kapasiteeteissa on otettu huomioon lomat, asennusajat ja ajanjaksot, joiden aikana laitteita ei käytetä huoltotöiden vuoksi. Terästeollisuudessa on erittäin tärkeää säilyttää tuotantokapasiteetin käyttöaste korkeana.

(158) Tuotantokapasiteetti voidaan siis jakaa useiden tuotteiden kesken, mikä vähentää sen merkitystä vahinkoon vaikuttavana tekijänä kuumavalssattujen kelojen osalta. Kuumavalssattujen kelojen tuotantomäärien supistuminen vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä ja tätä vastaava vähennys kapasiteetin käyttöasteessa säilyttävät kuitenkin edelleen merkittävyytensä.

>TAULUKON PAIKKA>

(159) Vapaille markkinoille tarkoitettu tuotanto väheni kokonaisuutena katsoen 11 prosenttia vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä. Se pysyi suhteellisen vakaana vuosina 1998-2000 mutta laski sitten 10 prosenttia tutkimusajanjakson aikana.

(160) Kytkösmarkkinoille tarkoitettu tuotanto väheni puolestaan 6 prosenttia tarkastelujaksolla. Tarkemmin ottaen sen voidaan todeta kasvaneen 4 prosenttia vuosien 1998 ja 2000 välillä mutta vähentyneen sitten tutkimusajanjakson aikana 9 prosenttia.

(161) Kuumavalssattujen kelojen tuotanto kytkösmarkkinoita varten auttoi yhteisön tuotannonalaa ylläpitämään kapasiteetin käyttöastettaan. Kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden käyttöön tarkoitetun tuotannon suhteelliset osuudet pysyivät kuitenkin melko vakaina ja tuotantomäärät vähenivät merkittävästi molemmissa tapauksissa vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä.

4.1.2. Varastot

>TAULUKON PAIKKA>

(162) Yhteisön tuotannonalan tuottamien kuumavalssattujen kelojen varastoja koskevissa luvuissa on otettu huomioon sekä omaan käyttöön tarkoitetut että vapailla markkinoilla myytävät kelat. Käytännössä yritykset eivät jaottele varastojaan sen perusteella, onko tuotteet tarkoitettu kytkösmarkkinoille vai vapaille markkinoille. Kuumavalssattuja keloja tuotetaan pikemminkin joko etuyhteydettömän tai etuyhteydessä olevan asiakkaan vaatimusten mukaisesti taikka eniten käytettyjen tai myytyjen tuotetyyppien tapauksessa toimitettavaksi varastosta sisäiseen käyttöön tai vapaille markkinoille. Varastojen määrä suhteessa kokonaistuotantoon (tuotanto kytkösmarkkinoille ja vapaille markkinoille) pysyi suhteellisen vakaana vuosina 1998-2001.

4.1.3. Tuotantokustannukset ja palkat

>TAULUKON PAIKKA>

(163) Tuotantokustannusten kasvun voidaan katsoa johtuvan uusiin tuotantolinjoihin pääosin vuonna 2000 tehtyjä investointeja seuranneista lisäpoistoista ja pienemmästä tuotantomäärästä, jonka vuoksi tietyt yleiskustannukset kuten poistot oli jaettava pienemmälle tonnimäärälle, mikä nosti tuotetonnia kohti laskettuja yksikkökustannuksia.

(164) Keskimääräinen palkka työntekijää kohti nousi 2,5 prosenttia vuodessa vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä eli saman ajanjakson vuotuisen inflaation verran.

4.1.4. Investoinnit

>TAULUKON PAIKKA>

(165) Investoinnit ovat perinteiseen tapaan olleet merkittäviä ja kohdistuneet sekä koneiden ja laitteiden uusimiseen että jo mainittuihin uusiin tuotantolinjoihin. Viimeksi mainitut investoinnit tehtiin pääosin vuonna 2000 eli samaan aikaan, kun johdanto-osan 2 kappaleessa mainitun menettelyn seurauksena otettiin käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä, mikä viittaa siihen, että markkinaolosuhteiden uskottiin kehittyvän parempaan suuntaan.

4.1.5. Työllisyys ja tuottavuus

>TAULUKON PAIKKA>

(166) Tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon liittyvä työllisyys heikkeni tarkastelujaksolla 9 prosenttia vuotuisen vähennyksen ollessa merkittävintä (4 %) vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä.

(167) Tuottavuuden paraneminen vuodesta 1998 vuoteen 1999 johtui työntekijöiden määrän vähenemisestä. Tarkastelujakson merkittävin tuottavuuden kasvu tapahtui vuosien 1999 ja 2000 välillä ja oli seurausta sekä tuotannon kasvusta että työntekijämäärän vähenemisestä. Työntekijämäärä väheni edelleen vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä, mutta tämä ei riittänyt tasoittamaan tuotantomäärissä tapahtuneen laskun vaikutusta, mistä syystä tuottavuus taantui taas vuoden 1999 tasolle.

4.2. Vapaille markkinoille tarkoitettujen kuumavalssattujen kelojen tuotantoon liittyvien tekijöiden tarkastelu

4.2.1. Myynnin määrä, myyntihinta, markkinaosuus ja kasvu

>TAULUKON PAIKKA>

(168) Yhteisössä myyty tuotemäärä pysyi jokseenkin samana vuosina 1998-2000 mutta väheni sitten 10 prosenttia tutkimusajanjakson aikana.

(169) Keskimääräiset myyntihinnat laskivat 6 prosenttia vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä. Hinnat laskivat ensin erittäin tuntuvasti vuonna 1999, jolloin keskimääräinen hintataso oli 21 prosenttia alempi kuin vuonna 1998, ja nousivat sitten taas vuonna 2000 hieman vuoden 1998 tasoa korkeammiksi. Vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä hinnat kuitenkin taas laskivat 9 prosenttia.

(170) Yhteisön tuotannonala menetti vuosina 1998-2001 yhteensä 4,5 prosenttiyksikköä markkinaosuudestaan; vuositasolla suurin menetys tapahtui vuosien 2000 ja 2001 välillä, jolloin markkinaosuus pieneni 3,7 prosenttiyksiköllä.

4.2.2. Kotimarkkinahintoihin vaikuttavat tekijät

(171) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalan keskimääräinen myyntihinta oli tutkimusajanjaksolla hintojen laskun jälkeen suunnilleen samantasoinen kuin polkumyynnillä tuotujen kuumavalssattujen kelojen hinta. Tuotetyypeittäin tehdyssä tarkastelussa kuitenkin todettiin, että tarkastelun kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien veloittamat hinnat olivat joissakin tapauksissa merkittävästi alempia kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Tämä hinnan alittavuus yhdessä asianomaisista maista polkumyynnillä tuotujen tuotteiden määrän kasvun kanssa on varmastikin vaikuttanut yhteisön tuotannonalan kotimarkkinahintoihin. Kotimarkkinahintojen lasku vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä ajoittui juuri siihen ajankohtaan, jolloin polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntyi voimakkaasti painaen myyntihintoja yhteisön markkinoilla alaspäin.

4.2.3. Kannattavuus

>TAULUKON PAIKKA>

(172) Vaikka tuotantokustannukset nousivat vuonna 2000, yhteisön tuotannonala sai toimintansa jälleen kannattavaksi, koska myyntihinnat nousivat johdanto-osan 2 kappaleessa mainitun menettelyn seurauksena käyttöön otettujen polkumyyntitullien vaikutuksesta. Vuosien 2000 ja 2001 välillä keskihinnat laskivat 10 prosenttia ja tuotantokustannukset taas nousivat 9 prosenttia, mikä johti 9 prosentin tappioihin. Yhteisön tuotannonala kärsi tutkimusajanjakson aikana huomattavia tappioita juuri sen vuoksi, että myyntihinnat laskivat samalla, kun tuotantomäärät vähenivät, jolloin tuotantokustannukset tuotetonnia kohti muodostuivat aiempaa korkeammiksi.

4.2.4. Sijoitetun pääoman tuotto

(173) Investoinneista toimitetut tiedot koskevat tuotantokapasiteettia, jota käytetään sekä kytkösmarkkinoille että vapaille markkinoille tarkoitettuun tuotantoon. Tässä tutkimuksessa on kuitenkin tarkasteltu pelkästään vapailla markkinoilla tapahtuneen myynnin nettotulosta suhteessa kyseistä myyntiä teoreettisesti vastaavaan tuotantokapasiteetin osaan. Sijoitetun pääoman tuotto, joka laskettiin jakamalla vapailla markkinoilla tapahtuneen myynnin nettotulos kyseiseen myyntiin liittyvien investointien teoreettisella osuudella hankinta-arvosta, oli tutkimusajanjaksolla negatiivinen (-6,5 %), kun se vuonna 2000 oli ollut positiivinen (9,6 %).

4.2.5. Kassavirta ja pääoman saanti

(174) Yhteisön tuotannonalan kassavirta tutkimusajanjaksolla oli negatiivinen, mikä tarkoittaa sitä, että kassastamaksut olivat suuremmat kuin kassaanmaksut ja että taloudellinen tulos ei ollut riittävä poistojen, arvonalennusten ja varausten kattamiseksi. Investointien jatkumista ei sen vuoksi voitu taata ilman ulkopuolista lisärahoitusta.

(175) Tutkimusajanjakson negatiivinen tulos ei näyttänyt vaikuttaneen pääoman saantiin, koska vuoden 2000 taloudellinen tulos oli hyvä. Kuumavalssatut kelat muodostavat lisäksi vain osan teräsyritysten koko toiminnasta, joten ne eivät ole ainoa näiden yritysten yleiseen taloudelliseen tilanteeseen vaikuttava tekijä.

4.2.6. Polkumyynnin laajuus ja aikaisemman polkumyynnin ja tukien vastaisten toimenpiteiden vaikutus

(176) Kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinta, tosiasiallisten, merkittäviksi todettujen polkumyyntimarginaalien vaikutusta ei voida pitää vähäpätöisenä.

(177) Kun otetaan huomioon terästeollisuuden luonne ja kappaleiden (165) ja (243) sisällöt todetaan, että yhteisön teollisuus on yhä toipumassa aikaisemman polkumyynnin ja tuetun tuotannon negatiivisista vaikutuksista.

4.3. Käyttö kytkösmarkkinoilla

>TAULUKON PAIKKA>

(178) Osaa kytkösmarkkinakäyttöön liittyvistä tekijöistä tarkasteltiin asianomaisen tuotteen koko alaan liittyvän tarkastelun yhteydessä (tuotantokapasiteetti ja sen käyttö, tuotantokustannukset, varastot, investoinnit, työllisyys ja tuottavuus). Tietyistä edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntimäärät ja -hinnat sekä kannattavuus) saadut tiedot eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat vapaita markkinoita. Tutkimuksessa ei kuitenkaan saatu näyttöä siitä, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinoita kuin vapaita markkinoita varten. Siksi tässä tarkastelussa keskitytään kytkösmarkkinoille tarkoitettuun tuotantoon ja tutkitaan, onko se kehittynyt samalla tavoin kuin tuotanto vapaille markkinoille (ja kokonaismarkkinoille).

(179) Kytkösmarkkinoille tarkoitettu tuotanto lisääntyi yli miljoonalla tonnilla eli 4 prosenttia vuosina 1998-2000, minkä ansiosta yhteisön tuotannonalan kokonaistuotanto kasvoi, vaikka vapaille markkinoille tarkoitettu tuotanto pysyi lähes samalla tasolla. Vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä kytkösmarkkinakäyttö kuitenkin väheni 9,2 prosenttia eli hieman vähemmän kun vapaille markkinoille tarkoitettu tuotanto (lasku 10,5 prosenttia), mikä johti kokonaistuotannon vähenemiseen yli 4 miljoonalla tonnilla eli 9,6 prosentilla.

5. Vahinkoa koskevat päätelmät

(180) Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin määrä kasvoi tarkastelujaksolla 64 prosenttia. Sen markkinaosuus kasvoi 5,9 prosentista 9,8 prosenttiin ja keskimääräiset tuontihinnat laskivat 2 prosenttia.

(181) Markkinaosuuden ja tuontimäärien kasvu ja myyntihintojen lasku olivat erityisen merkittäviä vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuontimäärät lähes kaksinkertaistuivat kyseisenä aikana, markkinaosuus kasvoi 5 prosentista 9,8 prosenttiin ja tuontihinnat laskivat 12 prosenttia. Lisäksi todettiin, että tarkastelun kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien hinnat alittivat yhteisön tuotannonalan vapailla markkinoilla myymistä kuumavalssatuista keloista veloittamat hinnat jopa yli 10 prosentilla tuotetyypistä riippuen ja että tämä hinnan alittavuus painoi alaspäin kaikentyyppisten kuumavalssattujen kelojen hintoja.

(182) Vain kolme yhteisön tuotannonalan talouden tilaa kuvaavaa osoitinta, eli käyttöön otettu tuotantokapasiteetti, investoinnit ja tuottavuus, kehittyi kohtalaisen myönteisesti tarkastelujaksolla. Tutkimusajanjakson kielteinen kehitys oli seuraavanlainen: tuotannon määrä väheni 8 prosenttia, kapasiteetin käyttöaste laski 86,5 prosentista 79 prosenttiin, myynti vapailla markkinoilla yhteisössä pieneni määrällisesti tarkasteltuna 10 prosenttia, vastaavat myynnin keskihinnat laskivat 6 prosenttia, markkinaosuus pieneni 52,1 prosentista 47,6 prosenttiin, tuotantokustannukset kasvoivat 15 prosenttia, toiminnan kannattavuus yhteisössä heikkeni 10,6 prosentista -9 prosenttiin, työllisyys heikkeni 9 prosenttia ja kassavirta oli negatiivinen.

(183) Kun otetaan huomioon kaikki edellä mainitut tekijät ja erityisesti tuotanto- ja myyntimäärien väheneminen, hintojen lasku, markkinaosuuden menetys ja taloudelliset tappiot tutkimusajanjakson aikana, voidaan todeta, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa.

F. VAHINGON SYYT

1. Johdanto

(184) Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, onko Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta, Turkista ja Unkarista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi tutkittiin myös muita tiedossa olevia tekijöitä sen varmistamiseksi, että näistä yhteisön tuotannonalalle samaan aikaan mahdollisesti aiheutuneen vahingon ei katsottaisi johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.

2. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus

2.1. Unkari

(185) Unkarista peräisin olevan tuonnin todettiin lisääntyneen 5 prosenttia vuosina 1998-2001 mutta vähentyneen sitten 12 prosenttia vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (ks. johdanto-osan 148 kappale). Viimeksi mainitulla ajanjaksolla Unkarin markkinaosuus pieneni 1,19 prosentista 1,08 prosenttiin. Kyseinen ajanjakso on juuri se, jonka aikana yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkeni voimakkaasti niin, että 10 prosentin keskimääräinen voitto kääntyi keskimäärin 9 prosentin tappioksi. Unkarista peräisin olevien tuontituotteiden hinnat olivat kuitenkin useissa tapauksissa korkeammat kuin kaikkien muiden kuumavalssattuja keloja yhteisön markkinoilla tutkimusajanjaksona myyneiden toimijoiden, yhteisön tuotannonala mukaan lukien, soveltamat hinnat.

(186) Näin ollen pidetään epätodennäköisenä, että Unkarista peräisin oleva tuonti olisi erikseen tarkasteltuna vaikuttanut merkittävästi yhteisön tuotannonalalle tutkimusajanjakson aikana aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Tämän vuoksi menettely olisi päätettävä Unkarista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuonnin osalta; kyseisen tuonnin vaikutukset otetaan huomioon muista maista peräisin olevan tuonnin vaikutusten tarkastelun yhteydessä.

2.2. Tuonti muista asianomaisista maista

(187) Vaikka kuumavalssattujen kelojen kulutus yhteisössä pysyi vakaana tarkastelujaksolla, polkumyynnillä tapahtunut tuonti Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista kasvoi samalla jaksolla merkittävästi ollen 2,2 miljoonaa tonnia tutkimusajanjaksona, mikä tarkoittaa sitä, että kyseisen tuonnin markkinaosuus kasvoi 5,9 prosentista 9,8 prosenttiin tarkastelujakson aikana. Samanaikaisesti yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni 52,1 prosentista 47,6 prosenttiin.

(188) Tämä kehityssuuntaus oli vielä selvempi vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä. Yhteisön kulutus väheni 2,9 prosenttia, mutta samanaikaisesti polkumyynnillä tapahtuva tuonti Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista lähes kaksinkertaistui, mikä johti sen markkinaosuuden kasvamiseen 5 prosentista 9,8 prosenttiin. Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni samaan aikaan 51,3 prosentista 47,6 prosenttiin.

(189) Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin keskimääräiset hinnat eivät olleet ainakaan merkittävästi alempia kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Tuotetyyppikohtainen tarkastelu kuitenkin osoitti hinnan alittavuuden olleen joissakin tapauksissa jopa 17,7 prosenttia. Tämän alhaiseen hintaan tapahtuneen tuonnin vuoksi yhteisön tuotannonala ei voinut nostaa hintojaan ja sen lisääntyminen vahvisti lisäksi entisestään hintojen alentamispaineita yhteisön markkinoilla.

(190) Tältä osin on syytä huomata, että kuumavalssattujen kelojen markkinat yhteisössä ovat erittäin avoimet, koska kuumavalssatut kelat ovat perushyödykkeitä ja alan tärkeimmät toimijat tunnetaan yleisesti. Kuumavalssattujen kelojen myyjät tuntevat ostajien tarpeet ja ostajilla puolestaan on lähes päiväkohtaiset tiedot hintojen tasosta. Tämän seurauksena erityyppisten kuumavalssattujen kelojen satunnaisellakin alihinnoittelulla on merkittävä alentava vaikutus yleiseen hintatasoon.

(191) Tästä syystä päätellään, että Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista polkumyynnillä tuotujen halpojen tuotteiden määrän lisääntyminen yhteisön markkinoilla on johtanut hintatason alenemiseen ja että sillä on tämän vuoksi ollut merkittävä kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.

3. Muiden tekijöiden vaikutus

3.1. Kulutuksen kehittyminen

(192) Yhteisön kulutus oli koko tarkastelujakson jokseenkin samantasoista, lukuun ottamatta vuosia 1998 ja 2000, jolloin kulutus oli 2 prosenttia (vuosi 1998) ja 3 prosenttia (vuosi 2000) suurempi kuin vuonna 1999 ja tutkimusajanjaksona. Tavanomaisissa olosuhteissa eli jos polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia ei olisi esiintynyt, kulutuksen lasku vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä olisi vaikuttanut kaikkiin kuumavalssattuja keloja yhteisön markkinoilla myyviin toimijoihin jokseenkin samalla tavoin. Tutkimuksen mukaan näin ei kuitenkaan ollut. Polkumyynnillä tapahtuva tuonti kasvoi 90 prosenttia vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä, kun taas yhteisön tuotannonalan myynti vapailla markkinoilla väheni 10 prosenttia.

(193) Yhteisön kulutuksen väheneminen vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä on saattanut vaikuttaa yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon. Vallinneet olosuhteet huomioon ottaen on kuitenkin todennäköistä, että suurempi kulutus olisi pääosin katettu polkumyynnillä tapahtuvalla tuonnilla eikä yhteisön tuotannonalan tuotteilla. Kulutuksen lievä väheneminen tutkimusajanjakson aikana ei siten riitä selittämään yhteisön tuotannonalan vapailla markkinoilla tapahtuneen myynnin 10 prosentin vähennystä.

(194) Edellä esitettyjen seikkojen ja huomioiden perusteella katsotaan, että kulutuksen supistuminen ei ole voinut aiheuttaa merkittävää vahinkoa.

3.2. Kuumavalssattujen kelojen tuonti muista kolmansista maista

>TAULUKON PAIKKA>

(195) Kun tämän menettelyn piiriin kuuluvia maita ei oteta huomioon, vain Venäjältä peräisin olevan tuonnin osuus yhteisön kulutuksesta oli tutkimusajanjakson aikana selvästi vähimmäistason raja-arvoa eli yhtä prosenttia suurempi. Olisi huomattava, että Venäjältä peräisin olevaan tuontiin sovelletaan vapaaehtoista rajoittamissopimusta, jossa tuonnille vahvistetaan tietty enimmäismäärä. "Muilla kolmansilla mailla" tarkoitetaan tässä jaksossa kaikkia näiden tutkimusten alaan kuulumattomia maita (myös Irania, Libyaa ja Unkaria, koska menettely päätetään niiden osalta), ei kuitenkaan Venäjää, joka mainitaan erikseen.

(196) Tuonti Venäjältä kasvoi kaikkiaan 26 prosenttia vuosina 1998-2001. Se kasvoi erittäin voimakkaasti vuodesta 1998 vuoteen 2000, mutta väheni sitten noin kolmanneksella vuosien 2000 ja 2001 välillä. Muu tuonti väheni 29 prosenttia tarkastelujakson aikana. Molempien menettelyjen piiriin kuulumattomista kolmansista maista peräisin oleva tuonti väheni yhteensä 19 prosenttia tarkastelujakson aikana.

>TAULUKON PAIKKA>

(197) Kolmansista maista peräisin olevan tuonnin hinnat kehittyivät tarkastelujaksolla kokonaisuutena katsoen samalla tavoin kuin Bulgariasta, Egyptistä, Etelä-Afrikasta, Slovakiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin hinnat ja yhteisön tuotannonalan hinnat. Käytettävissä olevien tietojen mukaan Venäjältä peräisin olevien kelojen alhaiset hinnat johtuvat niiden vaihtelevasta ja huonosta laadusta, mikä selittää tämän perinteisen hintaeron suhteessa muihin tuontituotteisiin.

>TAULUKON PAIKKA>

(198) Venäjän markkinaosuus kasvoi tuontimäärien lisääntymisen seurauksena 28 prosenttia eli 0,72 prosenttiyksikköä vuosina 1998-2001. Markkinaosuus kasvoi vuoteen 2000 mennessä 2,26 prosenttiyksikköä mutta pieneni sitten vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä 1,54 prosenttiyksikköä. Muista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus pieneni 3,45 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Kokonaisuute