Ehdotus: neuvoston päätös, välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista tehdyn Haagin yleissopimuksen allekirjoittamisesta /* KOM/2003/0783 lopull. */





Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS, välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista tehdyn Haagin yleissopimuksen allekirjoittamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. Suurin osa rahoitusmarkkinoilla tarjottavista arvopapereista on nykyisin omaisuudenhoitajan, säilytysyhteisön tai selvitysjärjestelmän arvopaperitilillä sähköisessä muodossa arvo-osuutena. Järjestely perustaa omistusoikeuden, joka kohdistuu kyseisiin arvopapereihin tai jonka nojalla kyseiset arvopaperit voidaan toimittaa tai siirtää. Tämä on vaikeuttanut sen vakiintuneen lainvalintaperiaatteen soveltamista, jonka mukaan omaisuuden luovutukseen liittyviä omistusoikeusnäkökohtia säätelee sen paikan laki, jossa kyseinen omaisuus luovutusajankohtana sijaitsee (lex situs tai lex rei sitae), koska sähköisessä järjestelmässä säilytettävien arvopapereiden sijaintipaikan määrittäminen on usein vaikeaa. Tämä aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta esimerkiksi siitä, mitä lakia vakuuden antajien ja saajien olisi noudatettava vakuuteen liittyvien oikeuksien perustamisessa ja niiden julkivarmistuksessa. Erityisen hankalia ovat tilanteet, joissa vakuuksien hallinnasta vastaa eri maissa toimivista välittäjistä muodostuva ketju. Arvopapereita koskeva Haagin yleissopimus 2. Haagin konferenssi on maailmanlaajuinen hallitustenvälinen organisaatio, joka pyrkii asteittain yhdenmukaistamaan kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjä. Konferenssi aloitti toukokuussa 2000 työn yleissopimuksen laatimiseksi välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyvään omistusoikeuteen sovellettavasta laista. Tarkoituksena oli sopia yhtenäisestä kansainvälisestä järjestelmästä, jolla vähennetään edellä kuvatun kaltaista rajatylittäviin tilanteisiin liittyvää oikeudellista epävarmuutta. Konferenssi perusti syksyllä 2000 työryhmän, johon kuuluu konferenssiin osallistuvia valtioita edustavia asiantuntijoita ja alan järjestöjä. Työryhmä toimii yhteistyössä muiden kansainvälisten organisaatioiden, kuten UNCITRALin ja UNIDROIT'n, kanssa. Työryhmä on kokoontunut tammikuussa 2001 ja tammikuussa 2002. Euroopan komissio osallistui työryhmän kokouksiin tarkkailijana ja yleissopimusneuvottelujen päätösvaiheeseen yhteisön edustajana (ks. 14 kohta). 3. Välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista tehdyn Haagin yleissopimuksen, jäljempänä 'arvopapereita koskeva Haagin yleissopimus', lopullinen teksti hyväksyttiin Haagin konferenssin 19. diplomaattikokouksen päättyessä 13. joulukuuta 2002. Kaikki jäsenvaltiot ja seitsemän liittymistä valmistelevaa maata vahvistivat allekirjoittamalla päätösasiakirjan, että yleissopimuksen teksti oli neuvottelujen tuloksena syntynyt teksti. Yhteensä 53 valtiota, jotka ovat Haagin konferenssin jäseniä, on allekirjoittanut päätösasiakirjan (Yhdysvallat, Japani, Australia, Brasilia, Argentiina ja Venäjä mukaan luettuina). Komissio, joka ei ole Haagin konferenssin jäsen, ei allekirjoittanut päätösasiakirjaa. 4. Haagin yleissopimus on monenvälinen sopimus. Siinä vahvistettu oikeudellinen järjestely perustuu välittäjään ja tämän asiakkaaseen sovellettavan lain valintasääntöihin, jotka ovat muunnos PRIMA-periaatteesta (Place of the Relevant Intermediary Approach). Yleissopimuksen mukaan sovellettavaksi tulee kyseisen välittäjän kanssa tehdyssä tilisopimuksessa nimetty laki. Varmistukseksi tehdään lisäksi nk. "todellisuustesti", jonka tarkoituksena on varmistaa, että välittäjä tosiasiassa harjoittaa arvopapereita koskevaa liiketoimintaa kyseisellä lainkäyttöalueella, vaikka tämä liiketoiminta ei liittyisikään kyseiseen arvopaperitiliin. Syyt arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen täytäntöönpanoon 5. Allekirjoittaessaan päätösasiakirjan 13. joulukuuta 2002 jäsenvaltiot ilmaisivat tukevansa yleissopimuksessa omaksuttua lähestymistapaa ja osoittivat näin samalla olevansa valmiit hyväksymään tarvittavien muutosten tekemisen Euroopan unionin lainsäädäntöön. Tämä kanta vahvistettiin yksimielisesti 11. joulukuuta 2002 pidetyssä pysyvien edustajien komitean kokouksessa. 6. Useat voimassaolevat direktiivit sisältävät säännöksiä, joita on käytettävä määritettäessä arvopaperitiliin sovellettavaa lakia. Edellä mainituissa direktiiveissä on vahvistettu periaate, jonka mukaan arvopaperitiliin sovelletaan tilin sijaintipaikan lakia. Yleissopimuksessa omaksutun lähestymistavan ja yhteisön nykyisen lainsäädännön välillä on näin ollen ristiriita. 7. Arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen 18 artiklan mukaan taloudellista yhdentymistä edistävä alueellinen organisaatio, joka koostuu itsenäisistä valtioista ja jolla on toimivaltaa tietyissä yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, voi (Haagin konferenssin jäsenten ja muiden sopimusvaltioiden tapaan) allekirjoittaa tai hyväksyä yleissopimuksen taikka liittyä siihen. Taloudellista yhdentymistä edistävällä alueellisella organisaatiolla on tällöin sopimusvaltion oikeudet ja velvollisuudet siltä osin kuin sillä on toimivaltaa yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Euroopan unioni on katsottava arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen 18 artiklassa tarkoitetuksi taloudellista yhdentymistä edistäväksi alueelliseksi organisaatioksi. 8. Komissio katsoo, että arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen täytäntöönpanolla autetaan merkittävästi parantamaan pääoman vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla ja kaikkialla maailmassa, koska sillä poistetaan sovellettavan lain valintaan liittyvä epävarmuus ja mahdollistetaan näin arvopapereiden laaja-alaisempi kauppa sekä jäsenvaltioiden välillä että kansainvälisillä pääomamarkkinoilla. 9. Haagin konferenssissa uudesta yleissopimuksesta käydyt neuvottelut sekä Brysselissä vakuusdirektiiviehdotuksesta (2002/47/EY) käydyt neuvottelut ajoittuivat suureksi osaksi samalle ajanjaksolle. Ensin mainittujen neuvottelujen tulokset muodostivat perustan jälkimmäisille neuvotteluille, mikä käy ilmi neuvoston ja komission antamasta yhteisestä julkilausumasta, joka merkittiin 5. maaliskuuta 2002 pidetyn, vakuusdirektiiviä koskevan yhteisen kannan hyväksyneen neuvoston kokouksen pöytäkirjaan. 10. Koska vakuusdirektiivi on yksi rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmaan [1] sisältyvistä toimenpiteistä, arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen täytäntöönpanoa voidaan pitää myös rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman tavoitteiden saavuttamista edistävänä toimenpiteenä ja sen täytäntöönpanolle (allekirjoittamiselle ja ratifioinnille) voidaan näin ollen asettaa sama määräaika. [1] KOM(1999) 232 lopullinen, 11.5.1999. 11. Jäsenvaltioiden kanssa 19. toukokuuta 2003 ja 8. heinäkuuta 2003 pidetyissä arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen täytäntöönpanoa käsittelevissä kokouksissa todettiin yksimielisesti, että yleissopimus olisi allekirjoitettava ja ratifioitava viipymättä. 12. Haagin yleissopimuksen pikaiseen ratifiointiin on kehottanut myös G-30-ryhmä (toimintasuunnitelmassaan "Global Clearing and Settlement - A Plan of Action", Group of Thirty, julkaistu 23. tammikuuta 2003). Kyseisen toimintasuunnitelman suosituksessa nro 15 todetaan lainvalintasääntöjen osalta seuraavaa: Rahoitusalan valvonta- ja lainsäädäntöviranomaisten olisi varmistettava, että 13 päivänä joulukuuta 2002 tehty Haagin yleissopimus välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista allekirjoitetaan ja ratifioidaan kansallisella tasolla niin pian kuin tämä on kohtuudella mahdollista. Kaikkien asianomaisten valtioiden ratifioimalla Haagin yleissopimuksella taataan, että kansainvälisissä yhteyksissä voidaan selkeästi ja varmasti selvittää, mitä lakia sovelletaan määritettäessä, onko vakuuden saaja saanut julkivarmistetun oikeuden vakuutena käytettyihin arvopapereihin. 13. Arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen allekirjoittamisella annetaan näin ollen tärkeä poliittinen viesti kaikille asianomaisille tahoille ja etenkin rahoituspalvelualalle. Yleissopimuksen tarkoituksen toteutuminen voidaan varmistaa sillä, että yleissopimuksen allekirjoittavat paitsi Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot, myös mahdollisimman monet yhteisön ulkopuoliset Haagin konferenssissa jäseninä olevat maat, kuten Yhdysvallat. Menettely 14. Komissiolle annettiin 28. marraskuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä valtuudet osallistua Haagin konferenssissa käytäviin neuvotteluihin. 15. Allekirjoitettuaan arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen komissio tekee tarvittavat ehdotukset asianomaisten direktiivien, kuten vakuusdirektiivin ja selvityksen lopullisuutta koskevan direktiivin, muuttamiseksi. Samalla se tekee Euroopan parlamentin hyväksyntää edellyttävän ehdotuksen neuvoston päätökseksi arvopapereita koskevan Haagin yleissopimuksen ratifioimisesta tai siihen liittymisestä. Jos tilanne kehittyy suotuisasti, liittyminen arvopapereita koskevaan Haagin yleissopimukseen ja/tai sen ratifiointi voidaan toteuttaa vuoden 2004 loppuun mennessä tai vuoden 2005 alussa. Käytännön järjestelyt 16. Neuvostoa pyydetään antamaan puheenjohtajalleen valtuudet nimetä henkilö tai henkilöt, joilla on valtuudet allekirjoittaa yhteisön puolesta Haagin yleissopimus välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista. Ehdotus 17. Edellä esitetyn perusteella komissio kehottaa neuvostoa hyväksymään liitteenä olevan päätösluonnoksen. Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS, välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista tehdyn Haagin yleissopimuksen allekirjoittamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 47 artiklan 2 kohdan ja 95 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa, ottaa huomioon komission ehdotuksen [2], [2] EUVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: (1) Joulukuun 13 päivänä 2002 tehty Haagin yleissopimus välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista on kansainvälinen monenvälinen sopimus, jolla on tarkoitus maailmanlaajuisesti poistaa arvopapereiden rajatylittävään kauppaan liittyvä oikeudellinen epävarmuus. (2) Komissio on osallistunut kyseistä yleissopimusta koskeviin neuvotteluihin yhteisön edustajana. (3) Itsenäisten valtioiden perustamat taloudellista yhdentymistä edistävät alueelliset organisaatiot, joilla on toimivaltaa tietyissä kyseisen yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, voivat allekirjoittaa tai hyväksyä yleissopimuksen tai liittyä siihen. (4) Koska on hyväksytty useita yhteisön direktiivejä, jotka sisältävät arvopaperitiliin sovellettavaa lakia määritettäessä noudatettavia säännöksiä, jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivallan yhteisölle tietyissä yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. (5) Sen vuoksi Euroopan yhteisö voidaan yleissopimuksen mukaan katsoa taloudellista yhdentymistä edistäväksi alueelliseksi organisaatioksi. (6) Yhteisö ja kansainväliset rahoitusmarkkinat hyötyvät arvopapereiden rajatylittävään kauppaan sovellettavan lain valintaan liittyvän oikeudellisen epävarmuuden maailmanlaajuisesta poistamisesta. Yleissopimus olisi sen vuoksi allekirjoitettava yhteisön puolesta, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: Ainoa artikla Valtuutetaan neuvoston puheenjohtaja nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla tai joilla on valtuudet allekirjoittaa yhteisön puolesta Haagin yleissopimus välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista kyseisen yleissopimuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti edellyttäen, että kyseinen yleissopimus tehdään. Yleissopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteessä I. Allekirjoittamisajankohtana annetaan liitteessä II oleva toimivaltaa koskeva julistus yleissopimuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tehty Brysselissä [...] Neuvoston puolesta Neuvoston puheenjohtaja [...] LIITE I HAAGIN YLEISSOPIMUS VÄLITTÄJÄN HALLINNASSA OLEVIIN ARVOPAPEREIHIN LIITTYVIIN TIETTYIHIN OIKEUKSIIN SOVELLETTAVASTA LAISTA Tämän yleissopimuksen allekirjoittajavaltiot, ovat tietoisia siitä, että suurilla ja kasvavilla maailmanlaajuisilla rahoitusmarkkinoilla on kiireellinen käytännön tarve varmistaa oikeusvarmasti ja ennustettavasti, mitä lakia sovelletaan arvopapereihin, jotka nykyisin ovat yleensä selvitysjärjestelmien tai muiden välittäjien hallinnassa, ovat tietoisia siitä, että välittäjän hallinnassa olevia arvopapereita koskevien rajatylittävien oikeustoimien oikeudellista riskiä ja järjestelmäriskiä on tärkeä vähentää sekä niihin liittyviä kustannuksia pienentää, jotta kansainvälisiä pääomavirtoja ja pääomamarkkinoille pääsyä voidaan helpottaa, haluavat antaa välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin sovellettavaa lakia koskevat yhteiset määräykset, jotka ovat valtioille hyödyllisiä niiden talouden kehitystasosta riippumatta, katsovat, että PRIMA-periaate (Place of the Relevant Intermediary Approach), joka määräytyy välittäjän kanssa tehdyn tilisopimuksen perusteella, takaa tarvittavan oikeusvarmuuden ja ennustettavuuden, ovat tässä tarkoituksessa päättäneet tehdä yleissopimuksen ja sopineet seuraavista määräyksistä: I LUKU - MÄÄRITELMÄT JA SOVELTAMISALA 1 artikla Määritelmät ja tulkinta 1. Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan a) 'arvopapereilla' osakkeita, joukkovelkakirjalainoja tai muita rahoitusvälineitä taikka rahoitusvaroja (lukuun ottamatta rahaa) tai niihin kohdistuvia oikeuksia; b) 'arvopaperitilillä' välittäjän ylläpitämää tiliä, jolle arvopapereita koskevat hyvitys- ja veloitusmerkinnät tehdään; c) 'välittäjällä' henkilöä, joka liike- tai muussa säännönmukaisesti harjoittamassaan toiminnassa ylläpitää arvopaperitilejä muiden lukuun tai sekä muiden lukuun että omaan lukuunsa ja toimii kyseisessä ominaisuudessa; d) 'tilinhaltijalla' henkilöä, jonka nimissä välittäjä ylläpitää arvopaperitiliä; e) 'tilisopimuksella' asianomaisen välittäjän kanssa arvopaperitilistä tehtyä sopimusta; f) 'välittäjän hallinnassa olevilla arvopapereilla' tilinhaltijan oikeuksia, jotka perustuvat arvopapereita koskevan hyvitysmerkinnän tekemiseen arvopaperitilille; g) 'asianomaisella välittäjällä' välittäjää, joka ylläpitää arvopaperitiliä tilinhaltijan lukuun; h) 'luovutuksella' omistusoikeuden luovutusta ja esinevakuusoikeuden perustamista riippumatta siitä, siirtyykö arvopaperin hallinta vai ei; i) 'julkivarmistuksella' sellaisten toimenpiteiden suorittamista, jotka ovat tarpeen, jotta luovutus on tehokas suhteessa henkilöihin, jotka eivät ole kyseisen luovutuksen osapuolia; j) 'toimistolla' toimipaikkaa, jossa harjoitetaan mitä tahansa välittäjän toimintaa, lukuun ottamatta toimipaikkaa, joka on tarkoitettu ainoastaan tilapäiseksi, ja toimipaikkaa, joka on muun henkilön kuin välittäjän toimipaikka; k) 'maksukyvyttömyysmenettelyllä' kaikkia velkoja koskevaa oikeudellista tai hallinnollista menettelyä, jossa velallisen varat ja toiminta ovat tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa tai seurannassa velallisen toiminnan tervehdyttämiseksi tai velallisen omaisuuden rahaksi muuttamiseksi, väliaikainen menettely mukaan luettuna; l) 'selvittäjällä' henkilöä, joka on valtuutettu hallinnoimaan velallisen toiminnan tervehdyttämistä tai omaisuuden rahaksi muuttamista, mukaan luettuna henkilö, jonka valtuutus on väliaikainen, sekä velallinen, jolla säilyy määräysvalta omaisuuteensa (debtor-in-possession), jos tällainen määräysvallan säilyminen on maksukyvyttömyysmenettelyyn sovellettavan lain mukaan mahdollinen; m) 'moniosaisella valtiolla' valtiota, jossa kyseisen valtion kahdella tai useammalla alueellisella yksiköllä tai sekä valtiolla että sen yhdellä tai useammalla alueellisella yksiköllä on omat oikeussäännöksensä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista kysymyksistä; n) 'kirjallinen' tai 'kirjallisesti' tietoa (mukaan lukien telejärjestelmän avulla välitetty tieto), joka on paperilla tai muussa muodossa niin, että se voidaan jälkikäteen toisintaa; 2. Tämän yleissopimuksen sisältämät viittaukset välittäjän hallinnassa olevien arvopapereiden luovutukseen kattavat - a) arvopaperitilin luovutuksen; b) luovutuksen tilinhaltijan välittäjän hyväksi; c) välittäjän lakiin perustuvan pantti- tai pidätysoikeuden, joka turvaa tilinhaltijalta olevien arvopaperitilin ylläpitämisestä ja hoitamisesta syntyneiden saatavien suorittamista. 3. Henkilöä ei tätä yleissopimusta sovellettaessa pidetä välittäjänä ainoastaan sillä perusteella, että kyseinen henkilö - a) toimii arvopapereiden liikkeeseenlaskijan rekisteröinti- tai siirtoasiamiehenä; tai b) pitää omaa kirjanpitoa välittäjän ylläpitämille arvopaperitileille hyvitetyistä muiden henkilöiden arvopapereista ja toimii näiden muiden henkilöiden asiamiehenä tai muutoin puhtaasti hallinnollisessa ominaisuudessa. 4. Jollei 5 kohdasta muuta johdu, tätä yleissopimusta sovellettaessa välittäjänä pidetään sellaista henkilöä, joka ylläpitää arvopaperitiliä arvopaperikeskuksen ominaisuudessa tai ylläpitää muutoin sellaisia tilejä, joiden välillä arvopaperi voidaan siirtää. 5. Kun arvopapereita koskevat hyvitysmerkinnät tehdään arvopaperitileille, joita ylläpitää henkilö, joka hallinnoi kyseisten arvopapereiden hallinta- ja siirtojärjestelmää liikkeeseenlaskijan rekisterissä tai muussa sellaisessa rekisterissä, johon tehdyt merkinnät toimivat ensisijaisena osoituksena arvopaperin oikeudenhaltijan oikeuksista suhteessa liikkeeseenlaskijaan, sopimusvaltio, jonka lain mukaan arvopaperi on laskettu liikkeeseen, voi milloin tahansa antaa julistuksen, jonka mukaan kyseistä järjestelmää ylläpitävää henkilöä ei pidetä välittäjänä tätä yleissopimusta sovellettaessa. 2 artikla Yleissopimuksen ja sovellettavan lain soveltamisala 1. Tämä yleissopimus määrää lain, jota sovelletaan seuraaviin välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin kysymyksiin: a) arvopaperitilille tehdystä arvopapereita koskevasta hyvitysmerkinnästä johtuvien oikeuksien oikeudellinen luonne ja oikeusvaikutukset suhteessa välittäjään ja kolmansiin osapuoliin; b) välittäjän hallinnassa olevien arvopapereiden luovutuksen oikeudellinen luonne ja oikeusvaikutukset suhteessa välittäjään ja kolmansiin osapuoliin; c) mahdolliset edellytykset, jotka koskevat välittäjän hallinnassa olevien arvopapereiden luovutuksen julkivarmistusta; d) sen ratkaiseminen, väistyykö jonkin henkilön oikeus välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin suhteessa toisen henkilön oikeuteen vai onko sillä etusija toisen oikeuteen nähden; e) välittäjän mahdolliset velvollisuudet sellaista muuta henkilöä kuin tilinhaltijaa kohtaan, joka väittää, että hänellä on tilinhaltijan tai jonkun toisen henkilön oikeuden kanssa kilpaileva oikeus välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin; f) mahdolliset edellytykset, jotka koskevat välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin kohdistuvan oikeuden rahaksi muuttamista; g) sen ratkaiseminen, tuottaako välittäjän hallinnassa olevien arvopapereiden luovutus oikeuden osinkoihin taikka muuhun varojen jakoon tai tuottoon, tai lunastukseen, myyntiin taikka muihin suorituksiin. 2. Tämä yleissopimus määrää edellä 1 kohdassa eriteltyihin kysymyksiin sovellettavan lain siltä osin kuin kyseessä on välittäjän hallinnassa olevien arvopapereiden luovutus tai niihin kohdistuva oikeus, silloinkin, kun oikeudet, jotka johtuvat kyseisiä arvopapereita koskevan hyvitysmerkinnän tekemisestä arvopaperitilille, ovat 1 kohdan a alakohdan mukaan luonteeltaan sopimusoikeudellisia. 3. Jollei 2 kohdasta muuta johdu, tämä yleissopimus ei määrää lakia, jota sovelletaan a) oikeuksiin ja velvollisuuksiin, jotka johtuvat arvopaperitilille tehdystä arvopapereita koskevasta hyvitysmerkinnästä, siltä osin kuin kyseiset oikeudet tai velvollisuudet ovat puhtaasti sopimusperusteisia tai muutoin henkilökohtaisia; b) välittäjän hallinnassa olevien arvopapereiden luovutuksen osapuolten välisiin oikeuksiin ja velvollisuuksiin, jotka ovat sopimusperusteisia tai muutoin henkilökohtaisia; tai c) arvopapereiden liikkeeseenlaskijan tai liikkeeseenlaskijan rekisteröinti- tai siirtoasiamiehen oikeuksiin ja velvollisuuksiin suhteessa siihen henkilöön, jonka hallinnassa arvopaperit ovat, tai johonkin muuhun henkilöön. 3 artikla Kansainvälisyys Tätä yleissopimusta sovelletaan, kun on valittava, mitä lakia sovelletaan eri valtioiden laeista. II LUKU - SOVELLETTAVA LAKI 4 artikla Ensisijainen sääntö 1. Kaikkiin 2 artiklan 1 kohdassa eriteltyihin kysymyksiin sovelletaan sen valtion lakia, jota on tilisopimuksessa nimenomaisesti sovittu sovellettavaksi kyseiseen tilisopimukseen, jollei tilisopimuksessa ole nimenomaisesti määrätty, että kaikkiin edellä mainittuihin kysymyksiin sovelletaan jotakin muuta lakia. Tämän määräyksen mukaisesti valittua lakia sovelletaan ainoastaan silloin, kun asianomaisella välittäjällä on tilisopimuksen tekohetkellä kyseisessä valtiossa toimisto, joka a) yksin tai yhdessä asianomaisen välittäjän muiden toimistojen kanssa tai muiden henkilöiden kanssa, jotka toimivat asianomaisen välittäjän puolesta kyseisessä tai muussa valtiossa, i) huolehtii kirjausten tekemisestä arvopaperitileille tai valvoo sitä; ii) hallinnoi välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviä maksuja tai yhtiöoikeudellisia toimia; tai iii) harjoittaa muutoin liike- tai muuna säännönmukaisena toimintanaan arvopaperitilien ylläpitämistä; tai b) voidaan tilinumeron, pankin koodin tai muun erityisen tunnisteen perusteella yksilöidä arvopaperitilien ylläpitäjäksi kyseisessä jäsenvaltiossa. 2. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa toimiston ei katsota harjoittavan liike- tai muuna säännönmukaisena toimintanaan arvopaperitilien ylläpitämistä a) yksinomaan sillä perusteella, että siellä sijaitsee arvopaperitilien kirjanpitoon tai tietojenkäsittelyyn tarvittava tietotekniikka; b) yksinomaan sillä perusteella, että siellä sijaitsee tai sieltä hoidetaan tilinhaltijoille tarkoitettua puhelinpalvelujärjestelmää; c) yksinomaan sillä perusteella, että siellä hoidetaan arvopaperitileihin liittyvää postitusta tai säilytetään asiakirjoja tai arkistoja; tai d) jos se hoitaa ainoastaan edustus- tai hallintotehtäviä, jotka eivät liity arvopaperitilien avaamiseen tai ylläpitämiseen, ja jos sillä ei ole valtuutta tehdä sitovaa päätöstä tilisopimuksen tekemisestä. 3. Sovellettaessa tätä yleissopimusta tilanteeseen, jossa tilinhaltija luovuttaa tietyn välittäjän hallinnassa olevia arvopapereita kyseiselle välittäjälle siitä riippumatta, ylläpitääkö kyseinen välittäjä omissa nimissään olevaa arvopaperitiliä omassa rekisterissään, a) kyseinen välittäjä on asianomainen välittäjä; b) tilinhaltijan ja kyseisen välittäjän välinen tilisopimus on asianomainen tilisopimus; c) 5 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu arvopaperitili on se arvopaperitili, jolle arvopapereita koskevat hyvityskirjaukset oli tehty välittömästi ennen luovutusta. 5 artikla Toissijaiset säännöt 1. Jos sovellettava laki ei määräydy 4 artiklan mukaisesti, mutta kirjallisessa tilisopimuksessa mainitaan nimenomaisesti ja yksiselitteisesti, että asianomainen välittäjä on tehnyt tilisopimuksen tietyn toimiston kautta, kaikkiin 2 artiklan 1 kohdassa eriteltyihin kysymyksiin sovelletaan sen valtion tai moniosaisen valtion alueellisen yksikön lakia, jossa edellä mainittu toimisto sopimuksentekohetkellä sijaitsi, edellyttäen kuitenkin, että kyseinen toimisto tuolloin täytti 4 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä asetetun ehdon. Ratkaistaessa sitä, mainitaanko tilisopimuksessa nimenomaisesti ja yksiselitteisesti, että asianomainen välittäjä on tehnyt sopimuksen tietyn toimiston kautta, huomioon ei oteta: a) määräystä, jonka mukaan ilmoitukset tai muut asiakirjat on annettava tai voidaan antaa asianomaiselle välittäjälle tiedoksi kyseiseen toimistoon; b) määräystä, jonka mukaan oikeudenkäynti asianomaista välittäjää vastaan on aloitettava tai voidaan aloittaa tietyssä valtiossa tai moniosaisen valtion tietyssä alueellisessa yksikössä; c) määräystä, jonka mukaan asianomaisen välittäjän on toimitettava lausunto tai muu asiakirja tai se voi toimittaa lausunnon tai muun asiakirjan kyseisestä toimistosta; d) määräystä, jonka mukaan asianomaisen välittäjän on tuotettava palvelu tai se voi tuottaa palvelun kyseisestä toimistosta; e) määräystä, jonka mukaan asianomaisen välittäjän on suoritettava toimenpide taikka tehtävä tai se voi suorittaa toimenpiteen tai tehtävän kyseisessä toimistossa. 2. Jos sovellettava laki ei määräydy 1 kohdan mukaisesti, sovelletaan sen valtion tai moniosaisen valtion alueellisen yksikön lakia, jonka mukaan asianomainen välittäjä on perustettu tai muutoin muodostettu kirjallisen tilisopimuksen tekohetkellä tai tällaisen sopimuksen puuttuessa arvopaperitilin avaamisajankohtana; jos asianomainen välittäjä on kuitenkin perustettu tai muutoin muodostettu moniosaisen valtion lain mukaan eikä kyseisen valtion jonkin alueellisen yksikön lain mukaan, sovelletaan sen alueellisen yksikön lakia, jossa asianomaisella välittäjällä on kirjallisen tilisopimuksen tekohetkellä tai tällaisen sopimuksen puuttuessa arvopaperitilin avaamisajankohtana toimipaikka, tai jos asianomaisella välittäjällä on useampi kuin yksi toimipaikka, sovelletaan sen alueellisen yksikön lakia, jossa sillä on päätoimipaikka. 3. Jos sovellettava laki ei määräydy 1 eikä 2 kohdan nojalla, sovelletaan sen valtion tai moniosaisen valtion alueellisen yksikön lakia, jossa asianomaisella välittäjällä on kirjallisen tilisopimuksen tekohetkellä tai tällaisen sopimuksen puuttuessa arvopaperitilin avaamisajankohtana toimipaikka, tai jos asianomaisella välittäjällä on useampi kuin yksi toimipaikka, sovelletaan sen valtion tai moniosaisen valtion alueellisen yksikön lakia, jossa sillä on päätoimipaikka. 6 artikla Tekijät, joita ei oteta huomioon Tämän yleissopimuksen mukaista sovellettavaa lakia määritettäessä huomioon ei oteta: a) paikkaa, jossa arvopapereiden liikkeeseenlaskija on perustettu tai muutoin muodostettu tai jossa sen lakisääteinen tai sääntömääräinen kotipaikka, hallinnollinen keskus tai toimipaikka taikka päätoimipaikka sijaitsee; b) paikkaa, jossa arvopapereita koskevat tai niiden olemassaoloa todistavat asiakirjat sijaitsevat; c) paikkaa, jossa arvopapereiden liikkeeseenlaskija ylläpitää tai sen puolesta ylläpidetään rekisteriä arvopapereiden omistajista; tai d) paikkaa, jossa muu kuin asianomainen välittäjä sijaitsee. 7 artikla Oikeuksien suojaaminen sovellettavaa lakia vaihdettaessa 1. Tätä artiklaa sovelletaan, kun tämän yleissopimuksen mukaisesti sovellettavaa lakia vaihdetaan muuttamalla tilisopimusta. 2. Tässä artiklassa tarkoitetaan a) 'uudella lailla' tarkoitetaan lakia, jota sovelletaan tämän yleissopimuksen mukaisesti vaihtamisen jälkeen; b) 'vanhalla lailla' tarkoitetaan lakia, jota sovelletaan tämän yleissopimuksen mukaisesti ennen vaihtamista. 3. Jollei 4 kohdasta muuta johdu, uutta lakia sovelletaan kaikkiin 2 artiklan 1 kohdassa eriteltyihin kysymyksiin. 4. Lukuun ottamatta henkilöä, joka on suostunut lain vaihtamiseen, vanhaa lakia sovelletaan edelleen a) välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin kohdistuvan, ennen lain vaihtamista syntyneen oikeuden olemassaoloon ja ennen lain vaihtamista tehtyyn kyseisten arvopapereiden luovutuksen julkivarmistukseen; b) suhteessa välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin kohdistuvaan oikeuteen, joka on perustettu ennen lain vaihtamista i) tällaisen oikeuden oikeudelliseen luonteeseen ja oikeusvaikutuksiin suhteessa asianomaiseen välittäjään sekä suhteessa ennen lain vaihtamista toteutetun kyseisten arvopapereiden luovutuksen osapuoleen; ii) tällaisen oikeuden oikeudelliseen luonteeseen ja oikeusvaikutuksiin suhteessa henkilöön, jonka saatavasta arvopaperit ulosmitataan lain vaihtamisen jälkeen; iii) kaikkiin 2 artiklan 1 kohdassa eriteltyihin kysymyksiin suhteessa lain vaihtamisen jälkeen aloitetun maksukyvyttömyysmenettelyn selvittäjään; c) sellaisten osapuolten keskinäiseen etuoikeusjärjestykseen, joiden oikeudet on perustettu ennen lain vaihtamista. 5. Edellä 4 kohdan c alakohta ei estä uuden lain soveltamista sellaisen oikeuden etuoikeusasemaan, joka on perustettu vanhan lain mukaisesti mutta julkivarmistetaan uuden lain mukaisesti. 8 artikla Maksukyvyttömyys 1. Maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta huolimatta lakia, joka määräytyy tämän yleissopimuksen mukaisesti, sovelletaan kaikkiin 2 artiklan 1 kohdassa eriteltyihin kysymyksiin siltä osin kuin kyse on tapahtumasta, joka on sattunut ennen maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista. 2. Tämä yleissopimus ei vaikuta aineellisten tai menettelyllisten maksukyvyttömyyssäännösten soveltamiseen, mukaan lukien säännökset, jotka koskevat a) saatavien maksunsaantijärjestystä tai velkojia vahingoittavan oikeustoimen peräytystä; tai b) oikeuksien toteuttamista maksukyvyttömyysmenettelyn alettua. III LUKU - YLEISET MÄÄRÄYKSET 9 artikla Yleissopimuksen yleinen sovellettavuus Tämän yleissopimuksen mukaisesti määräytyvää lakia sovelletaan silloinkin, kun se on muun kuin sopimusvaltion laki. 10 artikla Lainvalintasääntöjen poissulkeminen (renvoi) Tässä yleissopimuksessa 'lailla' tarkoitetaan valtion voimassa olevia oikeussääntöjä lainvalintasääntöjä lukuun ottamatta. 11 artikla Oikeusjärjestyksen perusteet ja kansainvälisesti pakottavat säännökset 1. Tämän yleissopimuksen mukaan määräytyvää lakia voidaan olla soveltamatta ainoastaan, jos kyseisen lain soveltamisen vaikutukset olisivat selvästi vastoin tuomioistuinvaltion oikeusjärjestyksen perusteita. 2. Tämä yleissopimus ei estä soveltamasta sellaisia tuomioistuinvaltion lain säännöksiä, joita on sovellettava muutoin sovellettavasta laista riippumatta. 3. Tämä artikla ei salli sellaisten tuomioistuinvaltion lain säännösten soveltamista, joissa asetetaan julkivarmistusta tai kilpailevien oikeuksien etuoikeusjärjestystä koskevia vaatimuksia, jollei tuomioistuinvaltion laki määräydy sovellettavaksi laiksi tämän yleissopimuksen mukaisesti. 12 artikla Sovellettava laki moniosaisissa valtioissa 1. Jos tilinhaltija ja asianomainen välittäjä ovat sopineet moniosaisen valtion tietyn alueellisen yksikön laista a) edellä 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen ilmauksella 'valtio' viitataan alueelliseen yksikköön; b) edellä 4 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen ilmauksella 'kyseinen valtio' viitataan kyseiseen moniosaiseen valtioon. 2. Tätä yleissopimusta sovellettaessa a) moniosaisen valtion alueellisessa yksikössä voimassa oleva laki kattaa sekä kyseisen alueellisen yksikön lain että kyseisen moniosaisen valtion lain siltä osin kuin se tulee sovellettavaksi kyseisessä alueellisessa yksikössä; b) jos moniosaisen valtion alueellisessa yksikössä voimassa olevan lain mukaan kyseisen valtion toisen alueellisen yksikön lakia sovelletaan julkisella valvonnalla, kirjaamisella tai rekisteröinnillä toteutettavaan julkivarmistukseen, näihin kysymyksiin sovelletaan tämän toisen alueellisen yksikön lakia. 3. Moniosainen valtio voi tämän yleissopimuksen allekirjoittaessaan, ratifioidessaan tai hyväksyessään taikka siihen liittyessään antaa julistuksen, jonka mukaan silloin, kun 5 artiklan nojalla sovellettavaksi tulee kyseisen moniosaisen valtion tai jonkin sen alueellisen yksikön laki, kyseisessä moniosaisessa valtiossa voimassa olevat sisäiset lainvalintasäännöt määräävät sen, sovelletaanko kyseisen moniosaisen jäsenvaltion vai jonkin sen alueellisen yksikön aineellisen oikeuden säännöksiä. Tällaisen julistuksen antavan moniosaisen valtion on toimitettava tiedot kyseisten sisäisten lainvalintasääntöjen sisällöstä Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin sihteeristölle. 4. Moniosainen valtio voi milloin tahansa antaa julistuksen, jonka mukaan 4 artiklan nojalla sovellettavaksi määräytyvää jonkin alueellisen yksikön lakia sovelletaan vain, jos asianomaisella välittäjällä on kyseisessä alueellisessa yksikössä toimisto, joka täyttää 4 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä asetetun ehdon. Tällainen julistus ei millään tavoin vaikuta luovutuksiin, jotka on toteutettu ennen kyseisen julistuksen voimaantuloa. 13 artikla Yhdenmukainen tulkinta Tätä yleissopimusta tulkittaessa on otettava huomioon sen kansainvälinen luonne sekä pyrkimys yhdenmukaisuuteen sen soveltamisessa. 14 artikla Yleissopimuksen soveltamisen arviointi Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin pääsihteeri kutsuu säännöllisin väliajoin koolle erityiskomission, jonka tehtävänä on tarkastella tämän yleissopimuksen soveltamista käytännössä sekä arvioida, onko sen muuttaminen toivottavaa. IV LUKU - SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET 15 artikla Ennen yleissopimuksen voimaantuloa ja sen voimaantulon jälkeen perustettujen oikeuksien etusijajärjestys Tämän yleissopimuksen mukaan määräytyvä laki ratkaisee sopimusvaltiossa sen, väistyykö jonkin henkilön välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin kohdistuva oikeus, joka on perustettu tämän yleissopimuksen tultua voimaan kyseisen valtion osalta, suhteessa toisen henkilön oikeuteen, joka on perustettu ennen kuin tämä yleissopimus on tullut kyseisen valtion osalta voimaan, vai onko tällaisella oikeudella etusija suhteessa ennen yleissopimuksen voimaantuloa perustettuun oikeuteen. 16 artikla Ennen yleissopimuksen voimaantuloa tehdyt tilisopimukset ja arvopaperitilit 1. Tämän yleissopimuksen viittaukset tilisopimukseen kattavat tilisopimuksen, joka on tehty ennen kuin tämä yleissopimus on tullut voimaan 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tämän yleissopimuksen viittaukset arvopaperitiliin kattavat arvopaperitilin, joka on avattu ennen kuin tämä yleissopimus on tullut voimaan 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 2. Jollei tilisopimuksessa nimenomaisesti viitata tähän yleissopimukseen, sopimusvaltion tuomioistuinten on sovellettava 3 ja 4 kohtaa silloin, kun ne soveltavat 4 artiklan 1 kohtaa tilisopimuksiin, jotka on tehty ennen kuin tämä yleissopimus on tullut kyseisen valtion osalta voimaan 19 artiklan mukaisesti. Sopimusvaltio voi tämän yleissopimuksen allekirjoittaessaan, ratifioidessaan tai hyväksyessään taikka siihen liittyessään antaa julistuksen, jonka mukaan sen tuomioistuimet eivät sovella edellä mainittuja kohtia sellaisiin tilisopimuksiin, jotka on tehty sen jälkeen, kun tämä yleissopimus on tullut voimaan 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti, mutta ennen kuin se on tullut kyseisen valtion osalta voimaan 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jos sopimusvaltio on moniosainen valtio, se voi antaa kyseisen julistuksen minkä tahansa alueellisen yksikkönsä osalta. 3. Jos tilisopimukseen sovellettavan valtion lain mukaan nimenomaisesta tilisopimuksen ehdosta voi seurata, että johonkin 2 artiklan 1 kohdassa eriteltyyn kysymykseen sovelletaan tietyn valtion tai tietyn moniosaisen valtion alueellisen yksikön lakia, kyseistä lakia sovelletaan kaikkiin 2 artiklan 1 kohdassa eriteltyihin kysymyksiin edellyttäen kuitenkin, että asianomaisella välittäjällä on sopimuksen tekohetkellä ollut kyseisessä valtiossa 4 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä asetetun ehdon täyttävä toimisto. Sopimusvaltio voi tämän yleissopimuksen allekirjoittaessaan, ratifioidessaan tai hyväksyessään taikka siihen liittyessään antaa julistuksen, jonka mukaan sen tuomioistuimet eivät sovella tätä kohtaa sellaiseen tässä kohdassa tarkoitettuun tilisopimukseen, jossa sopijapuolet ovat nimenomaisesti sopineet, että arvopaperitiliä ylläpidetään toisessa valtiossa. Jos sopimusvaltio on moniosainen valtio, se voi antaa kyseisen julistuksen minkä tahansa alueellisen yksikkönsä osalta. 4. Jos tilisopimuksen sopijapuolet, lukuun ottamatta tilisopimuksia, joihin sovelletaan 3 kohtaa, ovat sopineet, että arvopaperitiliä ylläpidetään tietyssä valtiossa tai tietyn moniosaisen valtion alueellisessa yksikössä, kaikkiin 2 artiklan 1 kohdassa eriteltyihin kysymyksiin sovelletaan kyseisen valtion tai alueellisen yksikön lakia edellyttäen kuitenkin, että asianomaisella välittäjällä on sopimuksen tekohetkellä ollut kyseisessä valtiossa 4 artiklan 1 kohdan toisessa virkkeessä asetetun ehdon täyttävä toimisto. Tällainen sopimus voi olla nimenomainen tai se voi käydä ilmi sopimusehdoista niitä kokonaisuutena arvioitaessa tai tapaukseen liittyvistä olosuhteista. V LUKU - LOPPUMÄÄRÄYKSET 17 artikla Allekirjoittaminen, ratifiointi, hyväksyminen ja liittyminen 1. Tämä yleissopimus on avoinna allekirjoittamista varten kaikille valtioille. 2. Allekirjoittajavaltioiden on ratifioitava tai hyväksyttävä tämä yleissopimus. 3. Jokainen valtio, joka ei ole allekirjoittanut tätä yleissopimusta, voi milloin tahansa liittyä siihen. 4. Ratifiointi-, hyväksymis- tai liittymisasiakirjat on talletettava tämän yleissopimuksen tallettajana toimivan Alankomaiden kuningaskunnan ulkoasiainministeriön huostaan. 18 artikla Taloudellista yhdentymistä edistävät alueelliset organisaatiot 1. Itsenäisten valtioiden perustama taloudellista yhdentymistä edistävä alueellinen organisaatio, jolla on toimivaltaa tietyissä tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, voi myös allekirjoittaa tai hyväksyä tämän yleissopimuksen tai liittyä siihen. Taloudellista yhdentymistä edistävällä alueellisella organisaatiolla on tällöin sopimusvaltion oikeudet ja velvollisuudet siltä osin kuin sillä on toimivaltaa tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Kun sopimusvaltioiden määrällä on tässä yleissopimuksessa merkitystä, taloudellista yhdentymistä edistävää alueellista organisaatiota ei erikseen katsota sopimusvaltioksi niiden sen jäsenvaltioiden lisäksi, jotka ovat sopimusvaltioita. 2. Taloudellista yhdentymistä edistävän alueellisen organisaation on tämän yleissopimuksen allekirjoittaessaan tai hyväksyessään taikka siihen liittyessään ilmoitettava tallettajalle kirjallisesti niistä tämän yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvista kysymyksistä, joissa kyseisen organisaation jäsenvaltiot ovat siirtäneet sille toimivallan. Taloudellista yhdentymistä edistävän alueellisen organisaation on viipymättä ilmoitettava tallettajalle kirjallisesti kaikista muutoksista tämän kohdan mukaisessa ilmoituksessa annettuihin toimivallan jakoa koskeviin tietoihin sekä kaikista uusista toimivallan siirroista. 3. Kaikki tämän yleissopimuksen sisältämät viittaukset 'sopimusvaltioon' tai 'sopimusvaltioihin' koskevat myös taloudellista yhdentymistä edistäviä alueellisia organisaatioita, kun asiayhteys tätä edellyttää. 19 artikla Voimaantulo 1. Tämä yleissopimus tulee voimaan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun kolme kuukautta on kulunut kolmannen 17 artiklassa tarkoitetun ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymisasiakirjan tallettamisesta. 2. Tämän jälkeen yleissopimus tulee voimaan a) kunkin valtion tai 18 artiklassa tarkoitetun taloudellista yhdentymistä edistävän alueellisen organisaation osalta, joka ratifioi tai hyväksyy sen tai liittyy siihen myöhemmin, yleissopimus tulee voimaan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun kolme kuukautta on kulunut kyseisen valtion ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymisasiakirjan tallettamisesta. b) sellaisen alueellisen yksikön osalta, jota yleissopimus koskee 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti, kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun kolme kuukautta on kulunut kyseisessä artiklassa tarkoitetun julistuksen tiedoksiantamisesta. 20 artikla Moniosaiset valtiot 1. Moniosainen valtio voi tämän yleissopimuksen allekirjoittaessaan, ratifioidessaan tai hyväksyessään taikka siihen liittyessään antaa julistuksen, jonka mukaan yleissopimusta sovelletaan kaikkiin sen alueellisiin yksikköihin tai vain yhteen tai joihinkin niistä. 2. Kaikissa tämänkaltaisissa julistuksissa on nimenomaisesti mainittava ne alueelliset yksiköt, joihin yleissopimusta sovelletaan. 3. Jos valtio ei anna julistusta 1 kohdan nojalla, tätä yleissopimusta sovelletaan kyseisen valtion kaikkiin alueellisiin yksikköihin. 21 artikla Varaumat Tähän yleissopimukseen ei sallita varaumia. 22 artikla Julistukset Sovellettaessa 1 artiklan 5 kohtaa, 12 artiklan 3 ja 4 kohtaa, 16 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 20 artiklaa a) kaikki julistukset on annettava kirjallisesti tiedoksi tallettajalle; b) kaikki sopimusvaltiot voivat milloin tahansa muuttaa antamiaan julistuksia toimittamalla uuden julistuksen; c) kaikki sopimusvaltiot voivat milloin tahansa peruuttaa antamansa julistuksen; d) kaikki allekirjoittamisen, ratifioinnin, hyväksymisen tai liittymisen yhteydessä annetut julistukset tulevat voimaan sinä päivänä kun tämä yleissopimus tulee voimaan asianomaisen valtion osalta; kaikki tämän jälkeen annetut julistukset ja kaikki uudet julistukset tulevat voimaan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun kolme kuukautta on kulunut tallettajan 24 artiklan mukaisesti tekemän ilmoituksen antamisesta; e) julistuksen peruutus tulee voimaan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun kuusi kuukautta on kulunut tallettajan 24 artiklan mukaisesti tekemän ilmoituksen antamisesta. 23 artikla Irtisanominen 1. Sopimusvaltio voi irtisanoa tämän yleissopimuksen ilmoittamalla siitä tallettajalle kirjallisesti. Irtisanoutuminen voidaan rajoittaa koskemaan vain joitakin moniosaisen valtion alueellisia yksiköitä, joihin yleissopimusta sovelletaan. 2. Irtisanoutuminen tulee voimaan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun kaksitoista kuukautta on kulunut siitä, kun tallettaja on vastaanottanut ilmoituksen. Jos ilmoituksessa mainitaan tätä pidempi irtisanomisaika, irtisanoutuminen tulee voimaan tämän pidemmän ajanjakson kuluttua siitä, kun tallettaja on vastaanottanut ilmoituksen. 24 artikla Tallettajan ilmoitusvelvollisuus Tallettajan on ilmoitettava Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin jäsenille sekä kaikille muille valtioille ja taloudellista yhdentymistä edistäville alueellisille organisaatioille, jotka ovat 17 ja 18 artiklan mukaisesti allekirjoittaneet, ratifioineet tai hyväksyneet yleissopimuksen taikka liittyneet siihen, a) 17 ja 18 artiklassa tarkoitetuista allekirjoittamisista, ratifioinneista, hyväksymisistä ja liittymisistä; b) päivämäärästä, jona tämä yleissopimus tulee voimaan 19 artiklan mukaisesti; c) 22 artiklassa tarkoitetuista julistuksista ja niiden peruuttamisista; d) 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista ilmoituksista; e) 23 artiklassa tarkoitetuista irtisanomisista. Tämän vakuudeksi allekirjoittaneet, siihen asianmukaisesti valtuutettuina, ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen. Tehty Haagissa ...päivänä ...kuuta 20... englannin ja ranskan kielellä, molempien tekstien ollessa yhtä todistusvoimaiset, yhtenä kappaleena, joka talletetaan Alankomaiden kuningaskunnan hallituksen arkistoon ja josta oikeaksi todistettu jäljennös toimitetaan diplomaattista tietä kaikille valtioille, jotka olivat Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin jäseniä sen 19. istuntoa pidettäessä, sekä tämän yleissopimuksen valmisteluun mainitussa istunnossa osallistuneille valtioille. LIITE II Julistus Euroopan yhteisön toimivallasta välittäjän hallinnassa oleviin arvopapereihin liittyviin tiettyihin oikeuksiin sovellettavasta laista 13 päivänä joulukuuta 2002 tehdyn Haagin yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa 1. Haagin yleissopimuksen 18 artiklan 1 kohdassa määrätään, että taloudellista yhdentymistä edistävästä alueellisesta organisaatiosta, joka koostuu itsenäisistä valtioista ja jolla on toimivaltaa tietyissä yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, voi tulla sopimuksen osapuoli. 2. Euroopan yhteisön nykyiset jäsenvaltiot ovat Belgian kuningaskunta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Irlanti, Italian tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, Alankomaiden kuningaskunta, Itävallan tasavalta, Portugalin tasavalta, Suomen tasavalta, Ruotsin kuningaskunta sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. Toukokuun 1 päivästä 2004 Euroopan yhteisön jäsenvaltioita ovat lisäksi Kyproksen tasavalta, Tsekin tasavalta, Viron tasavalta, Unkarin tasavalta, Latvian tasavalta, Liettuan tasavalta, Maltan tasavalta, Puolan tasavalta, Slovakian tasavalta ja Slovenian tasavalta. 3. Tätä julistusta ei sovelleta niihin jäsenvaltioiden alueisiin, joihin ei sovelleta Euroopan yhteisön perustamissopimusta, eikä se vaikuta kyseisten jäsenvaltioiden yleissopimuksen perusteella näiden alueiden puolesta ja eduksi mahdollisesti antamiin säädöksiin tai lausuntoihin. 4. Euroopan yhteisöllä on EY:n perustamissopimuksen mukaan toimivalta hyväksyä yleisiä ja erityisiä toimenpiteitä eri aloilla noudatettavien sovellettavaa lakia koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi jäsenvaltioiden kesken. Yhteisö on jo käyttänyt tätä toimivaltaa yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa antamalla Euroopan yhteisön direktiivejä, kuten selvitysten lopullisuudesta [3] ja vakuuksista [4] annetut direktiivit, jotka sisältävät säännöksiä arvopaperitiliin sovellettavaa lakia määritettäessä noudatettavista säännöistä. Sitoumusten tekeminen yhteisön ulkopuolisten maiden tai toimivaltaisten organisaatioiden kanssa kuluu näin ollen tällä alalla yhteisön tehtäviin. [3] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/26/EY, annettu 19 päivänä toukokuuta 1998, selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä, EYVL L 166, 11.6.1998, s. 4. [4] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/47/EY, annettu 6 päivänä kesäkuuta 2002, rahoitusvakuusjärjestelyistä, EYVL L 168, 27.6.2002, s. 43. 5. Jäsenvaltioiden EY:n perustamissopimuksen nojalla yhteisölle siirtämän toimivallan käyttäminen kehittyy sen ominaisluonteen vuoksi jatkuvasti. Toimivaltaiset toimielimet voivat perustamissopimuksen puitteissa tehdä päätöksiä, joissa määritetään Euroopan yhteisön toimivallan laajuus. Euroopan yhteisö pidättää sen vuoksi oikeuden muuttaa tätä julistusta vastaavasti, ilman että tämä kuitenkaan on edellytyksenä Haagin yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluviin asioihin liittyvän yhteisön toimivallan käyttämiselle.