FI Euroopan unionin virallinen lehti C 29/5

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu muutoshakemuksen julkaiseminen

(2015/C 29/06)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

MUUTOSHAKEMUS

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

9 ARTIKLASSA TARKOITETTU MUUTOSHAKEMUS

”SAINT-NECTAIRE”

EY-nro: FR-PDO-0117-01091 – 3.12.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1. Eritelmän kohdat, joita muutos koskee

—

☐

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☐

2. Muutosten tyyppi

—

☐

—

☒

—

☐

—

☐

3. Muutokset

Kohta ”Tuotteen kuvaus”

Valvonnan helpottamiseksi tuotteen kuvausta tarkennetaan lisäämällä tietoja tuotteen keskeisistä ominaispiirteistä (juoksetettu maito sekä lämpökäsittelemätön, hapatettu ja suolattu juustomassa).

Saint-Nectaire-juuston vähimmäiskuiva-ainepitoisuus kypsytysvaiheen päättyessä pienennetään 52 prosentista 50 prosenttiin. Tässä on esiintynyt ajan mittaan suurta vaihtelua: erinäisten 1900-luvulla laadittujen asiakirjojen mukaan vaihteluväli on ollut 50–56 prosenttia. Haetun muutoksen tarkoituksena on juustomassan notkeuden ja pehmeyden varmistaminen tuotteen keskeisiin aistinvaraisiin ominaisuuksiin puuttumatta. Muutos on välttämätön juuston maatilatuotannon kannalta, sillä tiloilla juusto on valmistettava rasvapitoisuudeltaan vakioimattomasta raakatäysmaidosta ja yhdestä karjasta saatavan maidon koostumuksessa ja juuston valmistuksessa esiintyy äkillisiä vaihteluja lypsykerrasta toiseen.

Poistetaan määräys jatkokypsytystä varten myytävien kypsyttämättömien juustojen vähintään 48 prosentin kuiva-ainepitoisuudesta, sillä ratkaiseviksi on havaittu kypsyttämättömien juustojen hiestämisolosuhteet ennen kellarointia. Onnistuneen kypsytyksen edellytykset esitetään kohdassa ”Tuotantomenetelmä” (hiestämistä jatketaan vähintään 24 tuntia 6–10 °C:ssa).

Juuston halkaisijaa, paksuutta ja painoa koskevat likiarvot korvataan vähimmäis- ja/tai enimmäisarvoilla, jotta tuotteen määritelmä täsmentyisi ja valvonta helpottuisi. Ison Saint-Nectaire-juuston uusi kuvaus, ”lieriömäinen, kyljestään hieman kupertuva juusto, jonka halkaisija on 20–24 cm, paksuus 3,5–5,5 cm ja paino enintään 1,850 kg”, korvaakin kuvauksen ”litteä, sylinterimäinen juusto, jonka halkaisija on noin 21 cm, paksuus 5 cm ja paino noin 1,7 kiloa”. Pienen Saint-Nectaire-juuston kuvaukseen tehty täsmennys ”jonka halkaisija on 12–14 cm ja paksuus 3,5–4,5 cm” korvaa aiemmat tiedot ”jonka halkaisija on noin 13 cm ja paksuus 3,5 cm”, ja teksti ”paino enintään 0,650 kg” korvaa tekstin ”paino noin 600 grammaa”. Ison juuston kellariin viemisestä laskettava vähimmäiskypsytysaika pidennetään kolmesta viikosta 28 vuorokauteen. Lisäviikko tehostaa tuotteen aistinvaraisia ominaisuuksia. Pienen juuston vähimmäiskypsytysaika kellarissa pysyy ennallaan.

Kuoren kuvausta täsmennetään makuraadeilta kertyneen kokemuksen pohjalta. Virke ”kypsymisasteen mukaan homepintaa peittävät valkoisten, keltaisten tai punaisten homekukintojen muodostamat laikut” korvataan seuraavilla virkkeillä: ”Kuori on juuston molemmilla pinnoilla samanlainen, ja siinä näkyy tasaista homekasvustoa. Kypsymisasteen mukaan home on valkoista, ruskeata tai harmaata, ja sen alta voi näkyä kermansävyisestä oranssiin vaihteleva pohjaväri. Siinä voi esiintyä keltaisia ja/tai punaisia homekukintoja. Kuoreltaan yhtenäisen valkoisia, oranssisia tai mustia juustoja ei kelpuuteta.” Tällainen kuvaus jättää tilaa perinteisten kuorten koko kirjolle, mutta poikkeamilta vältytään silti.

Saint-Nectairen aistinvaraisten ominaisuuksien kuvausta tarkennetaan lisäämällä kuvailutermejä, jotka tuovat paremmin esiin tämän juuston moni-ilmeisen maun: ”Puhdas ja kevyen suolainen maku vivahtaa erilaisiin maitotuotteisiin (kermamainen, voimainen tai tuoreen maitomainen). Siinä on aistittavissa myös kypsytysolosuhteiden tuoma aromi (kellari, oljet, maaperä tai aluskasvillisuus), ja usein maun pyöristää hennon hasselpähkinäinen vivahde.”

Saint-Nectaire-juuston sallitut paloittelumuodot täsmennetään (sitä saa myydä paloina, joissa on ehdottomasti oltava mukana kuorta). Koska juustojen käyttötavat kehittyvät jatkuvasti, näillä tarkennuksilla vahvistetaan puitteet, joilla vältetään poikkeamat paloittelutavasta.

Kohta ”Alkuperätodisteet”

Tehdyt muutokset liittyvät alkuperänimitysten valvontajärjestelmän uudistukseen, jota kansallisen lainsäädännön muutokset edellyttävät. Muutoksiin sisältyy erityisesti toimintaselvitys, joka toimijoiden on toimitettava, ennen kuin heidän voidaan katsoa pystyvän noudattamaan hakemaansa tunnukseen liittyvän eritelmän vaatimuksia. Eritelmän valvonta hoidetaan valvontaelimen laatiman valvontasuunnitelman mukaisesti. Eritelmässä esitetään yksityiskohtaisemmat tiedot tuotteiden tunnistamisen ja seurannan edellyttämien selvitysten sisällöstä ja toimittamistavasta.

Niin ikään täsmennetään jäljitettävyyden seurannan ja tuotanto-olosuhteiden valvonnan edellyttämät asiakirjat ja rekisteröinnit sekä tuotteen ominaisuuksien valvontamenetelmät.

Saint-Nectaire-juustojen merkitsemisessä käytettävien tunnistelaattojen ominaisuuksia muutetaan seuraavasti:

— Mittoja muutetaan hiukan. Tilalla tuotetuissa juustoissa käytettävän soikean tunnistelaatan suurin halkaisija lyhenee 72 mm:stä 45 mm:iin ja pienin halkaisija 38 mm:stä 30 mm:iin. Meijerissä tuotettuihin juustoihin kiinnitettävän neliömäisen laatan sivu lyhenee 45 mm:stä 35 mm:iin.

— Merkintöjen sijaintia laatassa muutetaan.

— Lisätään juuston numero. Joka laatassa on nyt yksilöllinen tunnistenumero. Numerointi nollataan vuosittain juustojen jäljittämisen tehostamiseksi.

Eritelmässä mainitaan, että tuottajaryhmä jakaa tunnistelaattoja kaikille hyväksytyille tuottajille, mutta perii ne takaisin tuottajilta, joiden hyväksyminen lakkautetaan määräajaksi tai toistaiseksi. Alkuperänimityksen tunnistelaattoja jaetaan siis kaikille eritelmää noudattaville tuottajille.

Eritelmässä selostetaan Saint-Nectaire-juustojen jäljitettävyyttä juustoihin kiinnitettävien numeroitujen tunnistelaattojen avulla (rekisterien pitäminen).

Kohta ”Tuotantomenetelmä”

Lisätään eritelmän mukaiset karjan, lypsylehmien ja hiehojen määritelmät, jotta tiedettäisiin tarkalleen, mitä eläimiä eritelmässä vahvistetut tuotantovaatimukset koskevat, ja jotta valvontatoimet helpottuisivat. Tammikuun 1 päivänä 2015 voimaan tuleva vaatimus siitä, että Saint-Nectairen valmistusta varten maitoa tuottavien lypsylehmien on täytynyt syntyä ja kasvaa yhtenäisen asiakirjan 4 kohdassa määritellyllä alueella, luo edellytykset näiden eläinten paremmalle sopeutumiselle keskiylängölle ominaiseen ympäristöön, sen elinoloihin ja sen tarjoamaan ravintoon. Tämä on tärkeätä nimenomaan siksi, ettei jotain tiettyä karjarotua vaadita. Uuden määräyksen myötä on myös mahdollista kiinnittää erityishuomiota sellaisten eläinten valintaan, jotka eivät kanna taudinaiheuttajia. Se on tärkeätä tämän alkuperänimityksen kohdalla, sillä valmistuksessa käytetään osittain raakamaitoa. Vaatimuksesta, joka koskee lypsylehmien syntymistä ja kasvamista kyseisellä alueella, voidaan kuitenkin poiketa terveyssyistä tai tiettyjen alueella vähälukuisten rotujen kohdalla, joiden kysyntä voi ylittää tarjonnan (salers, ferrandaise, abondance, simmental française ja brune). Poikkeuksen myöntää toimivaltainen kansallinen viranomainen tapauskohtaisesti ja määräaikaisena. Mainittujen rotujen katsotaan nimittäin soveltuvan erityisen hyvin vuoristoalueille, joten ne täyttävät maantieteelliseen ympäristöön sopeutumista koskevan vaatimuksen. SAN-tuotetta ”Saint-Nectaire” valmistavalla tilalla niihin sovelletaan lisäksi erityisesti laiduntamisajan vähimmäiskeston osalta samoja tuotantovaatimuksia kuin muunrotuisiin lehmiin.

Maidontuotantoa koskevat vaatimukset esitetään yksityiskohtaisesti. Eritelmässä tarkennetaan esimerkiksi seuraavaa: pysyvän nurmen osuus tilan nurmialasta on vähintään 90 prosenttia; lypsylehmien perusravinto koostuu pelkästään yhtenäisen asiakirjan 4 kohdassa määritellyltä alueelta peräisin olevasta ruohosta; laiduntaminen on pakollista vähintään 140 vuorokautta vuodessa; ja täydennysravinnon osuus kokonaisannoksesta saa olla enintään 30 prosenttia. Näin vahvistetaan tuore- ja säilörehun keskeinen asema eläinten ravinnossa, mikä tiivistää maidon alkuperän ja juuston erityisominaisuuksien välistä kytköstä. Eläintiheys tilojen rehualoja kohden rajataan 1,4 eläinyksikköön hehtaarilta ja lannoitteiden lisäämistä säännellään (etenkin rajoittamalla typen lisääminen vuosittain 130 yksikköön hehtaarilta ja vahvistamalla orgaanisten lannoitteiden maahan muokkaamista koskevat vaatimukset), jotta voidaan edistää lehmien ruokintaa pysyvillä nurmilla, joilla on monipuolinen kasvisto. Käynyt rehu jätetään pois lypsylehmien ravinnosta 1 päivästä toukokuuta 2017 alkaen. Täydennysrehun hyväksytyistä raaka- ja lisäaineista laaditaan luettelo. Muuntogeeniset organismit kielletään ravinnon säilyttämiseksi perinteisenä.

Lypsykoneiden ja jäähdytyslaitteiden kunnossapitomenetelmistä ja valmistustilojen vähimmäisvarustuksesta säädetään tarkemmin. Maitoa saa säilyttää tilalla korkeintaan 48 tuntia (enintään neljä lypsykertaa), ja jos valmistuksessa käytetään raakamaitoa, enimmäissäilytysaika lyhenee 24 tuntiin (enintään kaksi lypsykertaa). Näiden määräysten tarkoituksena on estää maidon laadun heikkeneminen, mikä takaa juuston ominaispiirteiden pysyvyyden. Lisäksi maitolaatujen erillisellä keräyksellä ja säilytyksellä pyritään helpottamaan eritelmän noudattamisen valvontaa ja varmistamaan jäljitettävyys.

Maidon lämpökäsittely- ja vakiointimenetelmiä täsmennetään, jotta maidon käsittelyä edeltävistä käytännöistä olisi tarkemmat määräykset.

Juustojen käsittelyn ja lisäaineiden käytön sääntelemiseksi lisätään useita määräyksiä: maidon tiivistäminen poistamalla osittain vesi ennen hyytymistä kielletään; sallitut raaka-aineet, valmistuksen apuaineet ja lisäaineet luetellaan; maitoraaka-aineiden, keskeneräisten tuotteiden tai juustouman säilyttäminen miinusasteissa ja tuoreen ja kypsytettävän juuston säilytys suojakaasussa kielletään. Lisäksi uudet tekniikat, joista esimerkiksi mikrosuodatus, maidon osittainen tiivistäminen tai kypsyttämisessä käytetyt entsyymit liittyvät käsittelyyn ja lisäaineisiin, voivat vaikuttaa Saint-Nectaire-juuston ominaispiirteisiin. Erityisesti joidenkin entsyymien käyttö lisäaineena näyttäisi olevan ristiriidassa tämän juuston keskeisten ominaispiirteiden säilyttämisen kanssa. Eritelmässä onkin katsottu aiheelliseksi täsmentää maitoon ja juustojen valmistukseen liittyvät nykyiset käsittely- ja lisäainekäytännöt, jotta eritelmään sisältymättömät uudet käytännöt eivät vaikuttaisi haitallisesti Saint-Nectaire-juuston ominaisuuksiin.

Eritelmästä poistetaan seuraava virke: ”Maito, johon on lämpimänä lisätty juoksete, juoksetetaan puusaavissa (jonka nimi on baste tai gerle).” Maidon säilyttämis- ja juoksettamismenetelmät kuvataan toisaalla. Saint-Nectaire-juustoa tuotetaan sekä tiloilla että meijereissä. Meijerituotannossa maitoa ei oteta heti käyttöön, vaan se kylmävarastoidaan ennen keräystä, minkä jälkeen maito lämmitetään uudelleen juoksettamista varten. Juoksettaminen ei nykyään juuri koskaan tapahdu mainitunlaisissa puusaaveissa, vaan ruostumattomasta teräksestä valmistetuissa säiliöissä.

Saint-Nectairen valmistusvaiheita kuvataan yksityiskohtaisemmin. Valmistusvaiheiden sääntelemiseksi eritelmässä täsmennetään juoksetuslämpötilat, juoksetusaika, muottien mitat, puristusaika, hiestämisaika ja -lämpötila sekä puristuksesta kellarointiin kuluva aika. Tilatuotannon ja meijerituotannon ero piileekin juuri maidon käsittelyssä (meijerituotannossa sekoitetaan keskenään useamman karjan maitoa ja sitä säilytetään kylmässä, mutta tilatuotannossa yhden karjan maito otetaan käyttöön heti lypsyn jälkeen) ja käytetyissä materiaaleissa. Valmistusvaiheita koskevien vaatimusten avulla pidetään yllä juustojen laatua ja juustonvalmistajien osaamista.

Kypsytysvaiheen käsittelytavat kuvataan tarkemmin: juustot on pestävä ainakin kahdesti, ja niitä on hierottava ja käännettävä vähintään kerran viikossa. Kuorta ei saa nykyään käsitellä väriaineilla, sillä materiaalien kehittymisen myötä kypsymistä on helpompi hallita. Alun perin väriaineet koostuivat rautaoksidipitoisesta maa-aineksesta, jolla juustoja hierottiin haitallisen homekasvuston kehittymisen estämiseksi. Kellarin lämpötilaksi täsmennetään 6–12 °C ja suhteelliseksi kosteudeksi vähintään 90 prosenttia. Näin virallistetaan perinteiset kypsytyssäännöt juuri sellaisten juustojen tuottamiseksi, joiden kuori vastaa kohdassa ”Tuotteen kuvaus” esitettyä kuvausta. Lisäksi esitetään tarkemmat ohjeet kellareiden varustuksesta, kypsytysalustojen ja -välineiden puhtaanapidosta ja juustojen käsittelyaineista. Näiden käytäntöjen avulla saadaan säilytettyä Saint-Nectaire-juustolle suotuisat kypsytysedellytykset.

Valvonnan helpottamiseksi lisätään kypsyttämättömän juuston määritelmä. Lisäksi täsmennetään kypsyttämättömien juustojen jäädyttämistä koskevat edellytykset. Myös jäädytyksen enimmäiskesto (10 kuukautta), juustojen pakkaaminen jäädytyksen aikana, jäädytettyjen kypsyttämättömien juustojen merkinnät ja jäädytettyjen juustojen varastointitilojen varustus määritellään. Juustojen jäädyttämisajan alkaminen ja päättyminen täsmennetään seuraavasti: juustoja voidaan jäädyttää 1. huhtikuuta ja 31. heinäkuuta välisenä aikana, ja ne on poistettava jäädytyksestä ennen seuraavan vuoden 31. maaliskuuta. Jäädytys on keino varastoida juustoja, jotka on tuotettu lypsylehmien päästessä laitumelle syömään tuoretta ruohoa. Näin juustojen kypsytys saadaan jakaantumaan tasaisemmin koko vuodelle ja sitä voidaan lykätä korkeimman kysynnän kausiin (erityisesti joulukuulle). Käytännöllä ei ole vaikutusta Saint-Nectairen ominaispiirteisiin.

Kohta ”Merkinnät”

INAO-logon käyttövelvoite poistetaan kansallisen lainsäädännön muutosten myötä. Se korvataan Euroopan unionin SAN-tunnuksen käyttövelvoitteella.

Merkinnät, joita on mahdollista käyttää alkuperänimityksen yhteydessä lakisääteisistä merkinnöistä riippumatta, täsmennetään sallittujen merkintöjen luettelossa valvonnan helpottamiseksi ja merkintöjen luettavuuden parantamiseksi.

Merkinnöissä on mainittava valmistustyyppi kirjasinkoolla, joka on vähintään kaksi kolmannesta Saint-Nectaire-nimityksen kirjasinkoosta. Näin kuluttajan on helpompi tunnistaa tuote ja valvonta yksinkertaistuu.

Kohta ”Kansalliset vaatimukset”

Lisätään alkuperänimitysten kansallisen valvontajärjestelmän edellä mainitun uudistuksen mukainen taulukko, johon on koottu tärkeimmät eritelmän mukaisesti tarkastettavat seikat ja arviointimenetelmä.

Muu

— Valvonta:

Valvontaelinten yhteystiedot päivitetään.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (3)

”SAINT-NECTAIRE”

EY-nro: FR-PDO-0117-01091 – 3.12.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi

”Saint-Nectaire”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotetyyppi

Luokka 1.3 Juustot

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Saint-Nectaire on yksinomaan juoksetetusta lehmänmaidosta valmistettu, massaltaan lämpökäsittelemätön, puolikiinteä, puristettu, hapatettu ja suolattu juusto. Se sisältää täydellisen kuivaamisen jälkeen vähintään 45 grammaa rasvaa 100 grammassa juustoa. Kuiva-ainepitoisuuden on oltava vähintään 50 grammaa 100 grammassa kypsytettyä juustoa.

Saint-Nectaire on lieriömäinen, kyljestään hieman kupertuva juusto, jonka halkaisija on 20–24 cm, paksuus 3,5–5,5 cm ja paino enintään 1,850 kg. Vähimmäiskypsytysaika on 28 vuorokautta kellaroinnista.

Saint-Nectairea voidaan valmistaa myös pienikokoisempana juustona, jonka halkaisija on 12–14 cm, paksuus 3,5–4,5 cm ja paino enintään 0,650 kg. Tässä tapauksessa vähimmäiskypsytysaika on vain 21 vuorokautta kellaroinnista.

Notkea ja pehmeä juustomassa vetäytyy kasaan sormella painettaessa. Kuori on juuston molemmilla pinnoilla samanlainen, ja siinä näkyy tasaista homekasvustoa. Kypsymisasteen mukaan home on pinnaltaan valkoista, ruskeata tai harmaata, ja sen alta voi näkyä kermansävyisestä oranssiin vaihteleva pohjaväri. Siinä voi esiintyä keltaisia ja/tai punaisia homekukintoja. Kuoreltaan yhtenäisen valkoisia, oranssisia tai mustia juustoja ei kelpuuteta.

Puhdas ja kevyen suolainen maku vivahtaa erilaisiin maitotuotteisiin (kermamainen, voimainen tai tuoreen maitomainen). Siinä on aistittavissa myös kypsytysolosuhteiden tuoma aromi (kellari, oljet, maaperä tai aluskasvillisuus), ja usein maun pyöristää hennon hasselpähkinäinen vivahde.

”Saint-Nectaire”-alkuperänimityksellä suojattua juustoa saa myös myydä erikseen pakattuina palasina, joissa on oltava mukana nimitykselle ominaista kuorta.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

Tammikuun 1. päivästä 2015 alkaen vaaditaan, että lehmien, jotka kuuluvat Saint-Nectairen valmistukseen maitoa tuottavaan karjaan, on täytynyt syntyä ja kasvaa yhtenäisen asiakirjan 4 kohdassa määritellyllä alueella.

Toimivaltaisen viranomaisen (Institut national de l’origine et de la qualité) johtaja voi kuitenkin sallia poikkeuksen tähän määräykseen terveyssyistä taikka tiettyjen 4 kohdassa määritellyllä alueella vähälukuisten rotujen kohdalla, joiden kysyntä voi ylittää tarjonnan (salers, ferrandaise, abondance, simmental française ja brune), kun hän on ensin todennut kysynnän tarjontaa suuremmaksi.

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Lypsylehmien perusravinto koostuu pelkästään yhtenäisen asiakirjan 4 kohdassa määritellyltä alueelta peräisin olevasta ruohosta.

Laiduntaminen on pakollista lypsylehmille vähintään 140 vuorokautta vuodessa. Tuorerehuruokinta on tänä aikana täysin kiellettyä.

Muulloin kuin laiduntamiskautena kuivarehun muodossa (kuiva-ainepitoisuus yli 80 prosenttia) annetun heinän osuuden täytyy olla päivittäin vähintään 50 prosenttia kuiva-aineena ilmaistusta lypsylehmien perusannoksesta.

Käyneen rehun käyttäminen lypsylehmien ravintona on kielletty 1. toukokuuta 2017 alkaen. Ainoa sallittu säilörehu on kuiva-ainepitoisuudeltaan yli 80-prosenttisena kuivarehuna annettu heinä.

Täydennysrehun osuus kaikkien lypsylehmien kuiva-aineena ilmaistusta vuotuisesta kokonaisannoksesta on enintään 30 prosenttia.

Hiehojen perusannos koostuu yksinomaan ruohosta, josta vähintään 40 prosenttia on peräisin 4 kohdassa määritellyltä alueelta.

”Saint-Nectaire”-alkuperänimityksellä suojatun juuston tuotantoa varten hyväksytyn tilan lypsylehmien uudistamiseen tarkoitetut hiehot on tuotava tilalle ja niihin on alettava soveltaa samoja ruokintamääräyksiä kuin lypsylehmiin viimeistään kolme kuukautta ennen ensimmäistä laktaatiota.

Eläinten ruokinnassa sallitaan ainoastaan geneettisesti muuntelemattomat kasvituotteet, niiden sivutuotteet ja täydennysrehut. Muuntogeenisten kasvien istuttaminen on kiellettyä SAN-tuotteen ”Saint-Nectaire” valmistukseen tarkoitettua maitoa tuottavien tilojen kaikilla viljelyaloilla. Kielto koskee kaikkia kasvilajikkeita, joita on mahdollista käyttää tilan eläinten ruokintaan, sekä kaikkia lajikkeita, jotka voivat saastuttaa rehukasvit.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maidon tuotannon sekä juustojen valmistuksen ja kypsyttämisen on tapahduttava kyseisellä maantieteellisellä alueella.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

—

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

”Saint-Nectaire”-alkuperänimityksen piiriin kuuluvien juustojen päällysmerkinnöissä on oltava alkuperänimitys kirjasinkoolla, joka on vähintään kaksi kolmasosaa etiketissä olevien muiden merkintöjen suurimmasta kirjasinkoosta.

Päällysmerkinnöissä on oltava Euroopan unionin SAN-tunnus.

Riippumatta kaikkia juustoja koskevista lakisääteisistä merkinnöistä erilaisten luonnehdintojen tai muiden alkuperänimitykseen liittyvien merkintöjen käyttö etiketeissä, mainonnassa, kauppalaskuissa ja muissa kaupallisissa asiakirjoissa on kielletty lukuun ottamatta seuraavia:

— Kaupalliset tuotemerkit tai erityiset tavaramerkit.

— Merkinnät ”fabriqué avec du lait 100 % issu de la race Salers” (valmistettu salers-rodusta sataprosenttisesti saadusta maidosta), ”affiné en cave naturelle” (kypsytetty luonnonkellarissa), 28 vuorokauden vähimmäiskypsytysajasta poikkeava kypsytysaika, ”affiné sur paille” (kypsytetty oljilla), ”affiné à la ferme” (kypsytetty tilalla), ”affiné sur bois de sapin” (kypsytetty saksanpihtapuualustalla) ja ”affiné sur bois d’épicéa” (kypsytetty kuusipuualustalla). Kirjasinkoko saa joka tapauksessa olla enintään kaksi kolmasosaa ”Saint-Nectaire”-alkuperänimityksen kirjasinkoosta.

— Maininta ”fabriqué en laiterie” (valmistettu meijerissä) tai jokin muu tieto siitä, että juusto on peräisin meijeristä.

Juustojen merkinnöissä on täsmennettävä, onko ne valmistettu tilalla vai meijerissä.

Tieto siitä, onko juusto valmistettu tilalla vai meijerissä, on ilmoitettava kirjasinkoolla, joka on vähintään kaksi kolmasosaa ”Saint-Nectaire”-alkuperänimityksen kirjasinkoosta.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

”Saint-Nectaire”-alkuperänimityksen maantieteelliseen alueeseen kuuluu kuntia Cantalin ja Puy-de-Dômen departementeista.

Maidon tuotannon ja juustojen valmistuksen on tapahduttava alueella, joka vastaa 5.1 kohdassa mainittuja luontoon liittyviä ja inhimillisiä tekijöitä.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Luontoon liittyvät tekijät

”Saint-Nectaire”-alkuperänimityksen maantieteellinen alue sijaitsee maan keskiosassa, Ranskan keskusylängöllä.

Maidon tuotannolle ja juustojen valmistukselle on siellä aivan omanlaisensa olosuhteet yli 700 metrin korkeudessa.

Pääosin lännestä puhaltava tuuli tuo mukanaan merkittävää kosteutta tuliperäisen vuoriston länsirinteille, mutta kosteus on vähäisempää itärinteillä. Koska tuliperäinen maaperä on erittäin hedelmällistä, ruohopeitteisten rinteiden kasvillisuus on runsasta ja monipuolista. Kasveja ovat muun muassa kangasajuruoho, keltakatkero, karhunjuuri, siankärsämö ja apila (Trifolium alpinum). Rehutuotannon perustana ovat kukkakasvien peittämät pysyvät nurmet, joiden osuus tilojen nurmialasta on vähintään 90 prosenttia.

Inhimilliset tekijät

Saint-Nectaire-juustoa on valmistettu Monts Doren alueella vuosisatojen ajan. Juuston nimi ilmaantui ruoka-alan kirjallisuuteen 1600-luvulla. Tämän useissa alan teoksissa (erityisesti vuosina 1786 ja 1787) mainitun juuston tuotanto alkoi kehittyä 1800-luvulla ja jatkui 1900-luvulla pienillä vuoristotiloilla, joilla oli vain vähän karjaa. Valmistuksesta tuli alueen tilallisten erioikeus, ja sinne syntyi alan osaamista. Aiemmin tuottajat kypsyttivät juustonsa erittäin harvoin itse ja toivat ne yleensä kypsyttämättöminä myyntiin alueen lukuisille markkinoille. Puy-de-Dômen ja Cantalin departementeissa asuneet ammattitaitoiset juustojen kypsyttäjät, joilla oli tarvittavat tilat ja välineet sekä taitotieto, ostivat tuottajien juustot kypsytettäviksi kulutuskeskusten läheisyydessä. Perinne on jatkunut nykypäivään asti, mutta nyttemmin kypsyttämättömät juustot kerätään suoraan tuotantopaikoilta.

”Saint-Nectaire” tunnustettiin alkuperänimitykseksi Issoiren tuomioistuimen päätöksellä vuonna 1955.

Saint-Nectairen valmistukseen tarkoitettua maitoa tuottavien lypsylehmien ravinto perustuu kohdassa ”Luontoon liittyvät tekijät” mainittuun kasvillisuuteen. Niiden perusannos koostuu yksinomaan ruohosta, ja laiduntaminen on pakollista osan vuodesta. Täydennysruokinnan käyttöä on rajoitettu.

Kypsytysvaihe on myös tärkeä osa Saint-Nectairen valmistusta, ja kypsyttäjillä onkin merkittävää taitotietoa juustojen käsittelyssä. Kypsytysvaiheessa juustot pestään monta kertaa, ja niitä hierotaan ja käännetään säännöllisesti jotta kuori kehittyisi tasaisesti.

5.2 Tuotteen erityisyys

Saint-Nectaire on lämpökäsittelemättömästä juustomassasta puristettu lehmänmaitojuusto. Se on lieriömäinen, kyljestään hieman kupertuva juusto, jonka halkaisija on enintään 24 cm ja paksuus enintään 5,5 cm. Se onkin kooltaan melko pieni verrattuna muihin vuoristoalueilla tuotettaviin juustoihin. Saint-Nectairen kuorta peittää tasainen, väriltään valkoinen, ruskea tai harmaa homekasvusto, jossa voi olla keltaisia ja/tai punaisia kukintoja ja jonka alta voi näkyä kermansävyisestä oranssiin vaihteleva pohjaväri. Puhdas ja kevyen suolainen maku vivahtaa erilaisiin maitotuotteisiin (kermamainen, voimainen tai tuoreen maitomainen). Siinä on aistittavissa myös kypsytysolosuhteiden tuoma aromi (kellari, oljet, maaperä tai aluskasvillisuus), ja usein maun pyöristää hennon hasselpähkinäinen vivahde.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Maantieteellinen alue vastaa aluetta, jolla Saint-Nectairen eri valmistusvaiheet on aina toteutettu. Juustoon käytetyn maidon tuottaminen ja juuston valmistus edellyttävät tiettyjä tekijöitä, jotka ovat toisaalta laidunten korkeaan sijaintiin ja kasvillisuuteen liittyviä luonnontekijöitä ja toisaalta inhimillisiä tekijöitä.

Kyseisen alueen tuliperäinen maaperä suosii pysyviä nurmia, joilla kasvillisuus on runsasta ja hyväntuoksuista. Korkealla sijaitseva alue on vallitsevan länsituulen ansiosta runsassateinen, ja lähes jatkuvat sateet runsastavat nurmien kasvillisuutta. Kasvillisuuden monimuotoisuuden ansiosta kukat sisältävät monenlaisia aromaattisia yhdisteitä (kuten terpeenejä), jotka imeytyvät lehmiin niiden syödessä näiltä nurmilta korjattua rehua.

Saint-Nectairen valmistukseen liittyvän osaamisen ja kypsytyksen aikaisten käsittelytapojen ohella juuri näiden luonnontekijöiden ansiosta juuston maku vivahtaa erilaisiin maitotuotteisiin (kermamainen, voimainen tai tuoreen maitomainen). Siinä on aistittavissa myös kypsytysolosuhteiden tuoma aromi (kellari, oljet, maaperä tai aluskasvillisuus), ja usein maun pyöristää hennon hasselpähkinäinen vivahde.

Kypsyttäjien suosimat käsittelytavat ovat ratkaisevia harmaanvalkoisesta oranssinruskeaan vaihtelevan homekuoren kehittymisessä.

Saint-Nectairen koko puolestaan liittyy juuston omaan historiaan. Se sopi aikoinaan niin muutaman lehmän pientiloille kuin suuremmille tiloille, jotka halusivat saada hyödynnettyä melko pieneksi jääneen talvikauden maidontuotantonsa. Runsaampi kesäkauden tuotanto puolestaan käytettiin Fourme de Cantal -juuston valmistukseen.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 (4) 5 artiklan 7 kohta)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCSaintNectaire.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(4) Katso alaviite 3.