EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 17.6.2016 COM(2016) 401 final 2016/0187(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) yleissopimusalueella sovellettavista hoito-, säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 1936/2001, (EY) N:o 1984/2003 ja (EY) N:o 520/2007 muuttamisesta



PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA • Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Ehdotuksen tarkoituksena on sisällyttää EU:n lainsäädäntöön Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) hyväksymät säilyttämis-, valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteet. EU on ICCAT:n sopimuspuoli. ICCAT on alueellinen kalastuksenhoitojärjestö, joka vastaa ICCAT-lajien hoidosta Atlantin valtamerellä ja viereisillä merillä. ICCAT hyväksyy vuosittain uusia säilyttämis-, valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteitä. Tämä EU:n lainsäädäntöön sisällyttämistä koskeva ehdotus liittyy ICCAT:n vuoden 2008 jälkeen hyväksymiin toimenpiteisiin, lukuun ottamatta tonnikalan monivuotista elvytyssuunnitelmaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä. Kyseiseen elvytyssuunnitelmaan sovelletaan erillistä EU:n lainsäädäntöön sisällyttämistä koskevaa menettelyä. ICCAT:lla on valtuudet hyväksyä pakollisia päätöksiä (”suosituksia”) vastuualueeseensa kuuluvien kalastusten säilyttämisen ja hoidon osalta. Kyseiset oikeustoimet on osoitettu ennen kaikkea ICCAT:n sopimuspuolille, mutta ne sisältävät myös toimijoita (esimerkiksi aluksen päällikköä) koskevia velvoitteita. ICCAT:n suositukset tulevat voimaan kuuden kuukauden kuluttua niiden hyväksymisestä, ja ne sitovat sopimuspuolia. EU:n tapauksessa ne on saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä sikäli kuin niitä ei vielä kateta EU:n lainsäädännöllä. • Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Säilyttämistä ja täytäntöönpanoa koskevat ICCAT:n suositukset on viimeksi sisällytetty EU:n lainsäädäntöön seuraavilla säädöksillä: neuvoston asetus (EY) N:o 1936/2001, annettu 27 päivänä syyskuuta 2001, eräiden laajasti vaeltavien kalakantojen pyyntiin sovellettavien valvontatoimenpiteiden vahvistamisesta, neuvoston asetus (EY) N:o 520/2007, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007, eräiden laajalti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 973/2001 kumoamisesta; Itä-Atlantilla ja Välimerellä sovellettavasta tonnikalan monivuotista elvytyssuunnitelmasta annettu neuvoston asetus (EY) N:o 302/2009. Vuoden 2008 jälkeen hyväksytyissä ICCAT:n suosituksissa tehdään muutoksia useisiin aiemmin hyväksyttyihin suosituksiin ja vahvistetaan useita uusia määräyksiä. Lisäksi asianomainen EU:n lainsäädäntö on kehittynyt tuntuvasti sen jälkeen, kun suositukset viimeksi saatettiin EU:n lainsäädäntöön, sillä on hyväksytty neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009 yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008 laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013 yhteisestä kalastuspolitiikasta. Selkeyden vuoksi kumotaan edellä tarkoitetut osat neuvoston asetuksesta (EY) N:o 1936/2001 ja neuvoston asetuksesta (EY) N:o 520/2007, jotta voidaan ottaa huomioon useat vuoden 2008 jälkeen tehdyt muutokset. ICCAT:n päättämät EU:n kalastusmahdollisuudet eivät kuulu tämän ehdotuksen soveltamisalaan, kun otetaan huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 43 artiklan 3 kohta, jonka mukaan neuvoston toimivaltaan kuuluu hyväksyä hintojen, maksujen, tukien ja määrällisten rajoitusten vahvistamiseen sekä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet. • Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Ei sovelleta. 2. OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE • Oikeusperusta Ehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 43 artiklan 2 kohtaan, sillä siinä säädetään yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden toteuttamisessa tarvittavista säännöksistä. • Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta tässä yhteydessä, sillä ehdotus liittyy meren elollisten luonnonvarojen kestävään hyödyntämiseen, hoitoon ja säilyttämiseen osana yhteisen kalastuspolitiikan ulkoista näkökohtaa. • Suhteellisuusperiaate Valitulla vaihtoehdolla varmistetaan ICCAT:n velvoitteiden täytäntöönpano EU:ssa ylittämättä sitä, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi. • Toimintatavan valinta

Koska asetus on sellaisenaan sovellettava ja jäsenvaltioita sitova, sillä edistetään ehdotettujen sääntöjen yhdenmukaista soveltamista koko unionissa siten, että luodaan tasavertaiset toimintaedellytykset kaikille ICCAT-yleissopimusalueella kalastustoimintaa harjoittaville EU:n toimijoille. 3. JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET • Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Ei sovelleta. • Sidosryhmien kuuleminen Ehdotuksen tavoitteena on jo olemassa olevien, sopimuspuolia sitovien ICCAT:n suositusten saattaminen EU:n lainsäädäntöön. Sekä jäsenvaltioiden asiantuntijoita että sidosryhmiä kuullaan valmisteltaessa ICCAT:n kokouksia, joissa kyseiset suositukset hyväksytään, sekä ICCAT:n vuosikokousten aikaisissa neuvotteluissa. Sen vuoksi sidosryhmien kuulemista ei katsottu tarpeelliseksi tämän saattamista osaksi lainsäädäntöä koskevan asetuksen osalta. • Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Ei sovelleta. • Vaikutustenarviointi Koska ei määritellä uusia politiikan näkökohtia, tämän lainsäädäntöaloitteen osalta ei ole aiheellista tehdä vaikutustenarviointia. Tämä aloite koskee sovellettavia kansainvälisiä velvoitteita, jotka sitovat jo EU:ta ja joiden osalta ei tarvita vaikutustenarviointia. • Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Ei sovelleta. • Perusoikeudet Ei sovelleta. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ei sovelleta. 5. LISÄTIEDOT • Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Ei sovelleta. • Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)

Ei sovelleta. • Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Asetuksen I osasto sisältää yleisiä säännöksiä, kuten kohde ja soveltamisala, tavoite ja määritelmät. Kaikkein tärkeintä on todeta, että tätä asetusta sovelletaan ICCAT-yleissopimusalueella kalastaviin unionin aluksiin, tai jälleenlaivausten ollessa kyseessä ICCAT-yleissopimusalueen ulkopuolisiin alueisiin niiden lajien osalta, jotka on pyydetty ICCAT-yleissopimusalueella. Asetuksen II osasto sisältää ICCAT:n hoitotoimenpiteet jaoteltuina 7 lukuun lajikohtaisesti: 1 luku koskee trooppisia tonnikaloja; 2 luku koskee Pohjois-Atlantin valkotonnikalaa; 3 luku koskee miekkakalaa (Atlantin miekkakalaa ja Välimeren miekkakalaa); 4 luku koskee sini- ja valkomarliinia; 5 luku koskee haita; 6 luku koskee merilintuja (sivusaaliina) ja 7 luku kilpikonnia (sivusaaliina). Asetuksen III osasto sisältää yhteiset valvonta- ja seurantatoimenpiteet: 1 luku koskee suurista aluksista laadittua ICCAT:n rekisteriä; 2 luvussa vahvistetaan rahtaamiseen liittyvät säännökset; 3 luku koskee saaliiden valvontaa ja erityisesti kiintiöiden ja vähimmäiskokoa koskevien vaatimusten noudattamista, näytteenottoa saalista ja pyyntiponnistusilmoituksia; 4 luvussa vahvistetaan jälleenlaivaukseen liittyvät säännökset ja 5 luvussa tieteellisiin tarkkailijaohjelmiin liittyvät säännökset; 6 luvussa vahvistetaan nimettyjä satamia, yhteyspisteitä ja satamatarkastuksia koskeviin ilmoitusvelvoitteisiin liittyvät säännökset; 7 luku koskee täytäntöönpanon valvontaa ja erityisesti väitettyjä rikkomuksia, sääntöjen noudattamatta jättämisiä ja ICCAT:n luonnosta LIS-luettelosta. Asetuksen IV osasto sisältää loppusäännökset, kuten vuosiraportti, tietojen luottamuksellisuus, muutoksiin sovellettava menettely, siirretyn säädösvallan käyttäminen sekä voimassa olevan EU-lainsäädännön täytäntöönpano ja muuttaminen. 2016/0187 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) yleissopimusalueella sovellettavista hoito-, säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 1936/2001, (EY) N:o 1984/2003 ja (EY) N:o 520/2007 muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteena on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti turvata meren elollisten luonnonvarojen hyödyntäminen niin, että edistetään ekologista, taloudellista ja sosiaalista kestävyyttä pitkällä aikavälillä. (2)Euroopan unioni on hyväksynyt neuvoston päätöksellä 98/392/EY Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen, joka sisältää muun muassa meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja hoitoa koskevia periaatteita ja sääntöjä. Euroopan unioni osallistuu kansainvälisillä vesillä toteutettaviin ponnistuksiin kalakantojen säilyttämiseksi osana laajempia kansainvälisiä velvoitteitaan. (3)Neuvoston päätöksen 86/238/ETY nojalla Euroopan unionista tuli Atlantin tonnikalojen suojelua koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’ICCAT-yleissopimus’, sopimuspuoli 14 päivänä marraskuuta 1997.

(4)ICCAT-yleissopimuksessa määrätään tonnikalan ja sen lähilajien säilyttämisen ja hoidon alueellisen yhteistyön puitteista Atlantin valtamerellä ja viereisillä merillä perustamalla Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio, jäljempänä ’ICCAT’. (5)ICCAT:lla on valtuudet hyväksyä pakollisia, sopimuspuolia sitovia päätöksiä (”suosituksia”) vastuualueeseensa kuuluvien kalastusten säilyttämisen ja hoidon osalta. Kyseiset oikeustoimet on osoitettu ennen kaikkea ICCAT:n sopimuspuolille, mutta ne sisältävät myös yksityisiä toimijoita (esimerkiksi alusten päälliköitä) koskevia velvoitteita. ICCAT:n suositukset tulevat voimaan kuuden kuukauden kuluttua niiden hyväksymisestä, ja EU:n ollessa kyseessä ne on sisällytettävä Euroopan unionin lainsäädäntöön. (6)ICCAT:n säilyttämis- ja täytäntöönpanotoimenpiteet on viimeksi pantu täytäntöön neuvoston asetuksella (EY) N:o 1936/2001 ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 520/2007. (7)ICCAT:n suositus tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä on pantu täytäntöön neuvoston asetuksella (EY) N:o 302/2009. Tämä asetus ei kata tuonkaltaista monivuotista elvytyssuunnitelmaa. (8)ICCAT:n päättämät kalastusmahdollisuudet eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, sillä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaan neuvosto hyväksyy hintojen, maksujen, tukien ja määrällisten rajoitusten vahvistamiseen sekä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet. (9)Vuoden 2008 jälkeen hyväksytyissä ICCAT:n suosituksissa tehdään muutoksia useisiin tuota ennen hyväksyttyihin suosituksiin ja vahvistetaan useita uusia määräyksiä. (10)Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteiden tarkistamisen osalta ICCAT:n suositusten tulevien sitovien muutosten sisällyttämiseksi nopeasti unionin lainsäädäntöön. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (11)Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen säännösten yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (12)YKP:n noudattamisen varmistamiseksi on hyväksytty EU:n lainsäädäntöä valvonta-, tarkastus- ja täytäntöönpanojärjestelmän perustamiseksi. Kyseinen järjestelmä sisältää laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän (LIS) toiminnan torjunnan. (13)Erityisesti neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 vahvistetaan unionin valvonta-, tarkastus- ja täytäntöönpanojärjestelmä, jossa sovelletaan kokonaisvaltaista ja yhdennettyä lähestymistapaa yhteisen kalastuspolitiikan kaikkien sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi. Komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 404/2011 säädetään asetuksen (EY) N:o 1224/2009 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1005/2008 vahvistetaan yhteisön järjestelmä laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi. Kyseisillä asetuksilla pannaan jo täytäntöön useita ICCAT:n suosituksiin sisältyviä määräyksiä. Tämän vuoksi ei ole tarpeen sisällyttää kyseisiä määräyksiä tähän asetukseen. (14)Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa otetaan käyttöön purkamisvelvoite, jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015 pienten ja suurten pelagisten lajien kalastukseen, teollisiin tarkoituksiin harjoitettavaan kalastukseen sekä lohenkalastukseen Itämerellä. Mainitun asetuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaan purkamisvelvoite ei kuitenkaan rajoita unionin kansainvälisiä velvoitteita, kuten ICCAT:n suosituksista johtuvia velvoitteita. Samaisella säännöksellä komissiolle siirretään valta hyväksyä delegoituja säädöksiä, joilla pannaan täytäntöön tällaiset kansainväliset velvoitteet unionin lainsäädännössä, mukaan lukien erityisesti poikkeukset purkamisvelvoitteesta. Näin ollen saaliiden poisheittäminen joissakin pienten ja suurten pelagisten lajien kalastuksissa ja teollisiin tarkoituksiin harjoitettavissa kalastuksissa sallitaan joissakin komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 2015/98 säädetyissä tilanteissa. (15)Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1984/2003 vahvistetaan miekkakalaa ja isosilmätonnikalaa koskevat tilastointiasiakirjaohjelmat ICCAT:n asianomaisten määräysten mukaisesti. Koska ICCAT on hyväksynyt tilastointiohjelmia koskevia uusia määräyksiä merellä tehtävän jälleenlaivauksen osalta, on aiheellista muuttaa asetusta (EY) N:o 1984/2003 kyseisten määräysten sisällyttämiseksi unionin lainsäädäntöön. (16)Useita ICCAT:n suosituksia on muutettu tai ne on kumottu viime vuosina. Näin ollen on selkeyden, yksinkertaisuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi aiheellista muuttaa neuvoston asetuksia (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 520/2007, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I osasto

Yleiset säännökset 1 artikla

Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) hoitamien laajasti vaeltavien kalalajien pyyntiin liittyvät hoito-, säilyttämis- ja valvontasäännökset. 2 artikla

Soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan a)unionin kalastusaluksiin ja virkistyskalastusta harjoittaviin unionin aluksiin, jotka toimivat ICCAT-yleissopimusalueella ja, jälleenlaivausten tapauksessa, myös ICCAT-yleissopimusalueen ulkopuolella, jos ne jälleenlaivaavat mainitulla alueella pyydettyjä lajeja;

b)kolmansien maiden aluksiin, jotka tarkastetaan jäsenvaltioiden satamissa ja joilla kuljetetaan ICCAT-lajeja tai kyseisistä lajeista peräisin olevia kalatuotteita, joita ei ole aiemmin purettu aluksesta tai jälleenlaivattu satamissa. 3 artikla

Suhde unionin muihin säädöksiin Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta niiden säännösten soveltamista, jotka vahvistetaan a)asetuksessa XXXX/2016 [uusi kalastuslupa-asetus]; b)asetuksessa YYYY/2016 [tonnikalaan liittyvä, saattamista osaksi lainsäädäntöä koskeva asetus]. 4 artikla

Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1)’ICCAT-lajeilla’ liitteessä I lueteltuja lajeja; 2)’trooppisella tonnikalalla’ isosilmätonnikalaa, keltaevätonnikalaa ja boniittia; 3)’kalastusaluksella’ aluksia, jotka on varustettu meren elollisten luonnonvarojen kaupallista hyödyntämistä varten tai tonnikalarysällä, 4)’pyyntialuksella’ alusta, jota käytetään meren elollisten luonnonvarojen pyyntitarkoituksessa; 5)’unionin kalastusaluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta; 6)’kalastusluvalla’ unionin kalastusalukselle myönnettyä lupaa, jonka nojalla se voi harjoittaa määrätyin edellytyksin tiettyä kalastustoimintaa määrättynä aikana, tietyllä alueella tai tietyn kalastuksen osalta; 7)’erityiskalastusluvalla’ unionin kalastusalukselle myönnettyä lupaa, jonka nojalla se voi harjoittaa määrätyin edellytyksin tiettyä kalastustoimintaa tietyin pyydyksin määrättynä aikana, tietyllä alueella ja tietyn kalastuksen osalta; 8)’jälleenlaivauksella’ kaikkien tai joidenkin aluksella olevien kalastustuotteiden purkamista toiseen alukseen; 9)’virkistyskalastuksella’ ei-kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin; 10)’tehtävän I tiedoilla’ ICCAT:n teoksessa ”Field manual for statistics and sampling Atlantic tunas and tuna-like fish” tehtäväksi I määrittelemiä tietoja; 11)’tehtävän II tiedoilla’ ICCAT:n teoksessa ”Field manual for statistics and sampling Atlantic tunas and tuna-like fish” tehtäväksi II määrittelemiä tietoja; 12)’sopimuspuolilla’ ICCAT-yleissopimuksen sopimuspuolia ja yhteistyötä tekeviä muita kuin sopimuspuolia, yhteisöjä tai kalastusyhteisöjä; 13)’ICCAT-yleissopimusalueella’ Atlantin valtameren ja lähimerien kaikkia vesiä;

14)’kestävää kalastusta koskevalla kumppanuussopimuksella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 37 alakohdassa määriteltyä kansainvälistä sopimusta; 15)’aluksen pituudella’ keulan etummaisesta kohdasta perän takimmaiseen kohtaan suorana linjana mitattua etäisyyttä; 16)’suurilla pelagisilla pitkäsiima-aluksilla’ suurimmalta pituudeltaan yli 24 metrin pituisia pelagisia pitkäsiima-aluksia; 17)’suurilla kalastusaluksilla’ suurimmalta pituudeltaan yli 20 metrin pituisia kalastusaluksia; 18)’suurista kalastusaluksista laaditulla ICCAT:n rekisterillä’ ICCAT:n sihteeristön ylläpitämää luetteloa suurista kalastusaluksista, joilla on lupa kalastaa kohdennetusti ICCAT-lajeja ICCAT-yleissopimusalueella; 19)’tukialuksella’ alusta, joka on pyyntialuksen tukena tai joka helpottaa kalastustoimintaa, avustaa siinä tai valmistelee sitä ja jolla ei ole toimintakuntoisia pyydyksiä; 20)’rahtialuksella’ tukialusta, joka harjoittaa jälleenlaivausta ja vastaanottaa ICCAT-lajeja suurelta pelagiselta pitkäsiima-alukselta; 21)’rahtialuksista laaditulla ICCAT:n rekisterillä’ ICCAT:n sihteeristön ylläpitämää luetteloa aluksista, joilla on lupa vastaanottaa jälleenlaivauksia merellä suurilta pelagisilta pitkäsiima-aluksilta ICCAT-yleissopimusalueella; 22)’trooppisia tonnikaloja luvan nojalla pyytävistä aluksista laaditulla ICCAT:n rekisterillä’ ICCAT:n sihteeristön ylläpitämää luetteloa suurista kalastusaluksista, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa, jalostaa tai purkaa aluksesta trooppisia tonnikaloja ICCAT-yleissopimusalueella; 23)’kalojen yhteenkokoamiseen käytettävillä välineillä’, jäljempänä ’FAD-välineet’, merenpinnalla kelluvia välineitä, joilla pyritään houkuttelemaan kaloja; 24)’LIS-kalastuksella’ laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastustoimintaa; 25)’ICCAT:n LIS-luettelolla’ luetteloa muiden kuin sopimuspuolten lipun alla purjehtivista aluksista, joiden ICCAT katsoo harjoittavan LIS-kalastusta; 26)’pitkäsiimalla’ pyydystä, joka käsittää siiman, jonka tapseihin on kiinnitetty useita koukkuja, joiden koko ja välit vaihtelevat kohdelajin mukaan; 27)’kurenuotalla’ saartopyydystä, jonka pohja kurotaan umpeen verkon pohjassa olevalla kurevaijerilla, joka kulkee pohjaköyden kanssa renkaiden läpi ja jonka avulla verkko voidaan kuroa umpeen; 28)’koukulla’ taivutettua, teroitettua teräslangan palaa. II OSASTO

TIETTYJÄ LAJEJA KOSKEVAT HOITO-, SÄILYTTÄMIS- JA VALVONTATOIMENPITEET I luku

Trooppiset tonnikalat 5 artikla

Isosilmätonnikalan kohdennettua kalastusta harjoittavien suurten pyyntialusten lukumäärää koskevat rajoitukset ICCAT-yleissopimusalueella isosilmätonnikalaa kohdennetusti kalastavien suurten unionin pyyntialusten lukumäärä ja kokonaisbruttovetoisuus (GT) määritellään a)ICCAT-yleissopimusalueella vuosina 1991–1992 isosilmätonnikalaa kohdennetusti kalastaneiden unionin pyyntialusten keskimääräisenä lukumääränä ja bruttovetoisuutena (GT); ja

b)isosilmätonnikalaa vuonna 2005 kohdennetusti kalastaneiden unionin pyyntialusten lukumäärää koskevan rajoituksen perusteella, sellaisena kuin lukumäärä on ilmoitettu ICCAT:lle 30 päivänä kesäkuuta 2005. 6 artikla

Suurten trooppista tonnikalaa kalastavien pyyntialusten ja tukialusten erityisluvat 1.Jäsenvaltioiden on myönnettävä asetuksessa XXXX/2016 [uusi kalastuslupa-asetus] vahvistettujen säännösten mukaisesti luvat lippunsa alle purjehtiville suurille pyyntialuksille, jotka saavat kalastaa trooppisia tonnikaloja ICCAT-yleissopimusalueella. 2.Jäsenvaltioiden on myönnettävä luvat lippunsa alle purjehtiville aluksille, joita käytetään 1 kohdassa tarkoitettujen alusten tukena. 7 artikla

Trooppisia tonnikalojen luvan nojalla pyytävistä aluksista laadittu ICCAT:n rekisteri 1.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä ja viimeistään 30 päivän kuluessa kaikista tapahtumista, jotka edellyttävät lisäystä trooppisia tonnikaloja luvan nojalla pyytävistä aluksista laadittuun ICCAT:n rekisteriin, rekisteristä poistoa tai rekisterin muutosta. Komissio toimittaa kyseiset tiedot viipymättä ja viimeistään 45 päivän kuluessa tapahtumapäivästä ICCAT:n sihteeristöön. 2.Isosilmätonnikalaa kohdennetusti ICCAT-yleissopimusalueella kalastavat alukset voidaan korvata ainoastaan aluksilla, joiden kalastuskapasiteetti on vastaava tai pienempi. 3.Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, suuret kalastusalukset, joita ei ole merkitty trooppisia tonnikaloja luvan nojalla pyytävistä aluksista laadittuun ICCAT:n rekisteriin, eivät saa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa, siirtää tai jalostaa trooppisia tonnikaloja ICCAT-yleissopimusalueella. 8 artikla

Luettelo aluksista, jotka tiettynä vuonna pyytävät trooppisia tonnikaloja Jäsenvaltioiden on viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta toimitettava komissiolle luettelo lippunsa alla purjehtivista luvan saaneista aluksista, jotka ovat pyytäneet trooppisia tonnikaloja ICCAT-yleissopimusalueella edellisenä kalenterivuonna. Komissio ilmoittaa ICCAT:lle jäsenvaltioilta saadut luettelot viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta. 9 artikla

FAD-välineitä koskevat hoitosuunnitelmat 1.Jäsenvaltioiden, joilla on FAD-välineiden avulla kalastavia kurenuotta-aluksia ja vapapyydyksiä käyttäviä aluksia, on viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä tammikuuta toimitettava komissiolle hoitosuunnitelmat, jotka koskevat tällaisten yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden käyttöä niiden lipun alla purjehtivilla aluksilla. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä heinäkuuta. 2.FAD-välineitä koskevan hoitosuunnitelman tavoitteena on a)parantaa tietämystä FAD-välineiden ominaisuuksista, poijujen ominaisuuksista, FAD-välineiden avulla kalastamisesta, mukaan lukien pyyntiponnistus, sekä vaikutuksista, joita kohdistuu kohdelajeihin ja muihin lajeihin; b)hallinnoida FAD-välineiden ja lähettimien käyttöä, poistamista ja mahdollista katoamista tehokkaasti; c)vähentää ja rajoittaa FAD-välineiden ja tällaisten välineiden avulla kalastamisen vaikutuksia ekosysteemiin, mukaan lukien kohdistamalla tarpeen mukaan toimia kalastuskuolevuuden eri osatekijöihin (esimerkiksi FAD-välineiden lukumäärä, myös kurenuotta-alusten tällaisten välineiden avulla tekemien vetokertojen määrä, kalastuskapasiteetti, tukialusten määrä). 3.Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen hoitosuunnitelmien on sisällettävä liitteessä II esitetyt tiedot. 4.Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin niiden lipun alla purjehtiva, FAD-välineiden avulla trooppisia tonnikaloja kalastava kurenuotta-alus käyttää kullakin hetkellä enintään 500:aa aktiivista mittauspoijua. 10 artikla

FAD-välineitä koskevat vaatimukset 1.FAD-välineiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:

a)FAD-välineen pintarakenne ei joko saa olla minkään materiaalin peitossa tai saa olla ainoastaan sellaisen materiaalin peitossa, joka aiheuttaa vain pienen riskin muiden kuin kohdelajien jäämisestä kiinni; b)pinnan alapuolisten osien on oltava yksinomaan materiaalista, johon muut kuin kohdelajit eivät jää kiinni. 2.FAD-välineitä suunniteltaessa etusijalle olisi asetettava biohajoavat materiaalit niin, että tavoitteena on muiden kuin biohajoavien FAD-välineiden poistaminen vähitellen käytöstä vuoteen 2018 mennessä. 3.Jäsenvaltioiden on vuosittain raportoitava komissiolle 70 artiklassa tarkoitetussa vuosiraportissa toimista, joita on toteutettu 1 ja 2 kohdan noudattamisen varmistamiseksi. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön. 11 artikla

Tiedot, jotka alukset toimittavat FAD-välineistä 1.Unionin kurenuotta-alusten ja vapapyydyksiä käyttävien pyyntialusten ja unionin tukialusten on kerättävä ja ilmoitettava FAD-välineiden kustakin käyttöönotosta seuraavat tiedot: a)sijainti; b)päivämäärä; c)FAD-välineen tyyppi (ankkuroitu FAD-väline, kelluva keinotekoinen FAD-väline); d)FAD-välineen tunniste (eli FAD-välineessä oleva merkintä tai lähettimen tunniste, poijun tyyppi – esimerkiksi pelkkä poiju taikka poiju, jossa on mukana kaikuluotain) tai muut mahdolliset tiedot, joiden avulla välineen omistaja voidaan tunnistaa; e)FAD-välineiden suunnitteluominaisuudet (kelluvan osan ja pinnanalaisen osan mitat ja materiaali sekä kiinnijäämiseen johtavat pinnanalaisen osan ominaisuudet). 2.Unionin kurenuotta-alusten ja vapapyydyksiä käyttävien pyyntialusten ja unionin tukialusten on kerättävä ja ilmoitettava kustakin FAD-välineiden luona käynnistä, riippumatta siitä, johtaako se vetokertaan, seuraavat tiedot: a)käynnin luonne (kokeminen, poistaminen, elektronisia laitteita koskevat toimet); b)sijainti; c)päivämäärä; d)FAD-välineen tyyppi (ankkuroitu FAD-väline, kelluva luonnollinen FAD-väline; kelluva keinotekoinen FAD-väline); e)FAD-välineen tunniste (eli FAD-välineessä oleva merkintä tai lähettimen tunniste taikka muut mahdolliset tiedot, joiden avulla välineen omistaja voidaan tunnistaa); f)jos käyntiä seuraa vetokerta, vetokerran tuloksena saatu saalis ja sivusaalis, niin aluksella pidetty kuin elävänä tai kuolleena pois heitetty. 3.Unionin kurenuotta-alusten ja vapapyydyksiä käyttävien pyyntialusten on kerättävä ja ilmoitettava FAD-välineen kustakin katoamisesta seuraavat tiedot: a) viimeinen kirjattu sijainti;

b)viimeisen kirjatun sijainnin päivämäärä; c)FAD-välineen tunniste (eli FAD-välineessä oleva merkintä tai lähettimen tunniste) tai muut mahdolliset tiedot, joiden avulla välineen omistaja voidaan tunnistaa. 4.Unionin kalastusalusten on neljännesvuosittain päivitettävä luetteloa FAD-välineistä, ja luettelon on sisällettävä ainakin liitteessä III esitetyt tiedot. 12 artikla

Tiedot, jotka jäsenvaltiot toimittavat FAD-välineistä Jäsenvaltioiden on ilmoitettava vuosittain komissiolle 15 päivää ennen ICCAT:n kunkin vuoden osalta asettamaa määräpäivää ICCAT:n sihteeristöön toimitettavaksi a)neljännesvuosittain tosiasiallisesti käytettyjen FAD-välineiden lukumäärä tyyppikohtaisesti ja mainiten, onko välineen yhteydessä käytetty lähetintä/poijua; b)neljännesvuosittain tosiasiallisesti käytettyjen lähettimien/poijujen lukumäärä ja tyyppi (esimerkiksi radio, kaikuluotaimen kera); c)kunkin aluksen seuraamien aktiivisten lähettimien/poijujen keskimäärä neljännesvuosittain; d)kadonneiden aktiivisten FAD-välineiden keskimäärä neljännesvuosittain; e) kunkin tukialuksen merellä viettämien päivien lukumäärä (jaoteltuna ruudukkoa (1°), kuukautta ja lippuvaltiota kohti). 13 artikla

Kalastuspäiväkirjat Jäsenvaltioiden on varmistettava, että a)paperille laaditut ja sähköiset kalastuspäiväkirjat sekä, tapauksen mukaan, FAD-välineistä laaditut lokikirjat kerätään pikaisesti ja annetaan unionin tutkijoiden käyttöön; b)49 artiklan mukaisesti komissiolle toimitetut tehtävän II tiedot sisältävät tapauksen mukaan kalastuspäiväkirjasta tai FAD-välineistä laaditusta lokikirjasta kootut tiedot. 14 artikla

Nuorten yksilöiden suojelemiseen liittyvä alueellinen tai ajallinen pyyntikielto 1.Kielletään trooppisten tonnikalojen kohdennettu kalastus ja tällaisen kalastuksen tukitoimet, jos kalastetaan välineillä, jotka voivat vaikuttaa kalaparvien kokoontumiseen yhteen, mukaan lukien FAD-välineet, a)kunkin vuoden 1 päivästä tammikuuta 28 päivään helmikuuta, ja b)seuraavasti rajatulla alueella: –pohjoinen raja leveyspiiri 5° pohjoista leveyttä –eteläinen raja leveyspiiri 4° eteläistä leveyttä

–läntinen raja pituuspiiri 20° läntistä pituutta –itäinen raja Afrikan rannikko. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kielto sisältää seuraavat: a)kaikkien kelluvien esineiden laskeminen riippumatta siitä, onko niissä poijuja vai ei; b)kalastaminen keinotekoisten esineiden ympärillä, alla tai niiden avulla, mukaan lukien alukset; c)kalastaminen luonnollisten esineiden ympärillä, alla tai niiden avulla; d)kelluvien esineiden hinaaminen alueen sisäpuolelta alueen ulkopuolelle. 3.Kunkin jäsenvaltion, joka kalastaa alueellisen tai ajallisen pyyntikiellon maantieteellisellä alueella, on a)toteutettava aiheelliset toimet sen varmistamiseksi, että kaikilla sen lipun alla purjehtivilla aluksilla, myös tukialuksilla, on tarkkailija, kun ne harjoittavat kalastustoimintaa 1 kohdassa tarkoitetun alueellisen tai ajallisen pyyntikiellon aikana. Tarkkailijaohjelman on oltava liitteessä IV vahvistettujen vaatimusten mukainen; b)toimitettava a alakohdassa tarkoitettujen tarkkailijoiden keräämät tiedot viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta komissiolle, joka toimittaa ne ICCAT:lle viimeistään 31 päivänä heinäkuuta; c)toteutettava aiheelliset toimet sellaisten lippunsa alla purjehtivien kalastusalusten osalta, jotka eivät noudata 1 kohdassa tarkoitettua alueellista tai ajallista pyyntikieltoa; d)raportoitava komissiolle 70 artiklassa tarkoitetussa vuosiraportissaan siitä, miten se on noudattanut alueellista tai ajallista pyyntikieltoa. 15 artikla

Trooppisten tonnikalojen pyynti tietyillä Portugalin vesillä Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, on kiellettyä pitää aluksella mitään määrää trooppisia tonnikaloja, jotka on pyydetty kurenuotilla Portugalin suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä ICES-suuralueella X pohjoiseen pisteestä 36°30′ N tai CECAF-alueilla pohjoiseen pisteestä 31° N ja itään pisteestä 17°30′ W, taikka kalastaa kyseisiä lajeja kohdennetusti mainituilla pyydyksillä kyseisillä alueilla. 16 artikla

LIS-toimintojen havaitseminen Jos ICCAT:n pääsihteeri ilmoittaa komissiolle, että unionin kalastusalukset ovat mahdollisesti rikkoneet 7 artiklan 3 kohtaa ja 14 artiklan 1 ja 2 kohtaa, komissio ilmoittaa asiasta viipymättä lippujäsenvaltiolle. Lippujäsenvaltion on tutkittava tilanne välittömästä ja, jos alus kalastaa sellaisten esineiden avulla, jotka voivat vaikuttaa kalaparvien kokoontumiseen yhteen, mukaan lukien FAD-välineet, sen on pyydettävä alusta lopettamaan kalastus ja tarvittaessa poistumaan alueelta viipymättä. Lippujäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava komissiolle tekemänsä tutkinnan tuloksista ja vastaavista toteutetuista toimenpiteistä. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen rannikkovaltiolle ja ICCAT:n pääsihteerille. II luku

Pohjois-Atlantin valkotonnikala 17 artikla

Alusten lukumäärää koskevat rajoitukset Pohjois-Atlantin valkotonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kohdennetusti kalastavien unionin pyyntialusten enimmäismäärä määritellään Pohjois-Atlantin valkotonnikalaa kohdelajina vuosina 1993–1995 kalastaneiden unionin pyyntialusten keskimääräksi. III luku

Miekkakala

1 jakso

Atlantin miekkakala 18 artikla

Pohjois-Atlantin miekkakalan hoitosuunnitelmat Pohjois-Atlantin miekkakalaa kalastavien jäsenvaltioiden on toimitettava hoitosuunnitelmansa komissiolle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä elokuuta. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä syyskuuta. 19 artikla

Atlantin miekkakalan vähimmäiskoko 1.Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, on kiellettyä kalastaa kohdennetusti, pitää aluksella tai jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida, asettaa näytille tai saattaa myyntiin, myydä tai pitää kaupan miekkakalaa, jonka elopaino on alle 25 kilogrammaa tai, vaihtoehtoisesti, jonka pituus alaleuan kärjestä pyrstön loveen on alle 125 senttimetriä. 2.Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, sellaisen miekkakalan tahattomista saaliista, jonka elopaino on alle 25 kilogrammaa tai jonka pituus alaleuan kärjestä pyrstön loveen on alle 125 senttimetriä, voidaan säilyttää aluksella, jälleenlaivata, siirtää, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida, myydä, asettaa näytille taikka saattaa myyntiin enintään 15 prosenttia. 3.Edellä 2 kohdassa tarkoitettu 15 prosentin sallittu poikkeama lasketaan miekkakalojen lukumääränä aluksen koko miekkakalasaaliista kutakin purkamista kohti. 2 jakso

Välimeren miekkakala 20 artikla

Alukset, joilla on lupa kalastaa Välimeren miekkakalaa kohdennetusti 1.Jäsenvaltioiden on myönnettävä luvat Välimeren miekkakalan kohdennettuun kalastukseen asetuksessa XXXX/2016 [uusi kalastuslupa-asetus] vahvistettujen säännösten mukaisesti. 2.Jäsenvaltioiden on viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä tammikuuta toimitettava sähköisesti ja ICCAT:n laatimissa tietojen toimittamista koskevissa ohjeissa olevan mallin mukaisesti a)luettelo kaikista lippunsa alla purjehtivista unionin pyyntialuksista, joilla on lupa kalastaa kohdennetusti Välimeren miekkakalaa; b)luettelo kaikista unionin aluksista, joilla on lupa kalastaa kohdennetusti Välimeren miekkakalaa virkistyskalastuksen yhteydessä. 3.Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään 15 päivänä tammikuuta. 4.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä ja viimeistään 30 päivän kuluessa kaikista lisäyksistä, poistoista ja muutoksista, jotka tehdään luetteloihin unionin pyyntialuksista ja virkistyskalastusta harjoittavista aluksista, joilla on lupa kalastaa kohdennetusti miekkakalaa Välimerellä. Komissio toimittaa kyseiset tiedot viipymättä ja viimeistään 45 päivän kuluessa lisäyksen, poiston ja muutoksen päivämäärästä ICCAT:n sihteeristöön. 21 artikla

Sivusaalis Unionin pyyntialukset, joita ei ole merkitty 20 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun luetteloon, eivät saa pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa, jalostaa tai purkaa aluksesta miekkakalaa yli viittä prosenttia aluksella olevasta kokonaissaaliista painona ja/tai kappalemääränä ilmaistuna. 22 artikla

Erityiskalastuslupa 1.Unionin pyyntialuksilla, jotka on sisällytetty 20 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaiseen luvan saaneiden alusten luetteloon ja jotka käyttävät harppuunoita tai pitkäsiimaa, on oltava erityiskalastuslupa. 2.Jäsenvaltioiden on viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta toimitettava komissiolle sähköisesti luettelo edellisen vuoden aikana myönnetyistä erityiskalastusluvista. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään 31 päivänä heinäkuuta.

23 artikla

Kalastuskieltokaudet 1.Välimeren miekkakalaa ei saa pyytää (kohdelajina eikä sivusaaliina), pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta 1 päivän ja 31 päivän maaliskuuta välisellä ajanjaksolla eikä 1 päivän lokakuuta ja 30 päivän marraskuuta välisellä ajanjaksolla. 2.Jäsenvaltioiden on seurattava kalastuskiellon tehokkuutta ja toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä elokuuta kaikki merkitykselliset tiedot tarkoituksenmukaisista tarkastuksista ja valvonnoista, jotka on tehty 1 kohdan noudattamisen varmistamiseksi. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään kaksi kuukautta ennen ICCAT:n vuosikokousta. 24 artikla

Välimeren miekkakalan vähimmäiskoko 1.Ainoastaan kokonaisia miekkakaloja, joista ei ole poistettu mitään ulkoisia osia, sekä ilman kiduksia olevia ja suolistettuja yksilöitä saa pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta ja kuljettaa. 2.On kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida tai asettaa näytille tai saattaa myyntiin Välimeren miekkakalaa, jonka pituus alaleuan kärjestä pyrstön loveen on alle 90 senttimetriä tai, vaihtoehtoisesti, jonka elopaino alle 10 kilogrammaa tai jonka paino kidukset poistettuina ja suolistettuna on alle 9 kilogrammaa tai jonka paino täysin perattuna (kidukset poistettuina, suolistettuna, evät poistettuina, osa päästä poistettuna) on alle 7,5 kilogrammaa. 3.Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, tahattomasti saaliksi saatua miekkakalaa, jonka koko alittaa kyseisessä kohdassa vahvistetun vähimmäiskoon, voi pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida tai asettaa näytille taikka saattaa myyntiin, jos miekkakalaa ei ole yli viittä prosenttia aluksella olevasta miekkakalan kokonaissaaliista painona tai kappalemääränä ilmaistuna aluksesta purkamista kohti. 25 artikla

Pyydysten tekniset eritelmät Välimeren miekkakalan kohdennettuun kalastukseen luvan saaneita aluksia varten 1.Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 12 artiklassa säädetään, miekkakalaa kohdennetusti kalastavalta alukselta voidaan laskea tai tällaisella aluksella säilyttää enintään 2 800 koukkua. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetun enimmäismäärän lisäksi aluksella voi olla kahta päivää pidempiä kalastusmatkoja varten toinen sarja käyttöön valmiita koukkuja edellyttäen, että sarja on asianmukaisesti sidottuna ja varastoituna alemmille kansille niin, ettei se ole heti käyttövalmis. 3.Koukun koko ei saa olla alle 7 senttimetriä. 4.Pelagisten pitkäsiimojen pituus ei saa olla yli 30 meripeninkulmaa (55,56 kilometriä). 26 artikla

Välimeren miekkakalaa koskevat ilmoitusvelvoitteet 1.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta unionin pyyntialuksista, joilla oli lupa harjoittaa miekkakalan kohdennettua pelagista pitkäsiimakalastusta tai harppuunakalastusta Välimerellä edellisenä vuonna, seuraavat tiedot: a)pyyntialusta koskevat tiedot: i)aluksen nimi (jos aluksella ei ole nimeä, on annettava rekisterinumero ilman maan nimikirjaimia); ii)komission asetuksen (EY) N:o 26/2004 liitteessä I määritetty yhteisön alusrekisterinumero (CFR-numero); iii)ICCAT:n luettelonumero; b)kalastustoimintaa koskevat tiedot, jotka perustuvat otokseen tai koko laivastoon: i)aluksen kalastuskausi/-kaudet ja aluksen kalastuspäivien vuotuinen kokonaismäärä kohdelajeittain ja alueittain;

ii)ICCAT:n tilastoruutuina ilmoitetut maantieteelliset alueet, joilla alus on harjoittanut kalastustoimintaa, kohdelajeittain ja alueittain; iii)aluksen tyyppi kohdelajeittain ja alueittain; iv)aluksen käyttämien koukkujen määrä kohdelajeittain ja alueittain; v)aluksen käyttämien pitkäsiimayksiköiden määrä kohdelajeittain ja alueittain; vi)aluksen käyttämien kaikkien pitkäsiimayksiköiden kokonaispituus kohdelajeittain ja alueittain; c)saalista koskevat tiedot mahdollisimman tarkasti ajallisesti ja alueellisesti: i)saaliiden koko ja mahdollisuuksien mukaan ikäjakaumat, ii)saaliit ja saaliiden koostumukset aluskohtaisesti, ja iii)pyyntiponnistus (kalastuspäivien aluskohtainen keskimäärä, koukkujen aluskohtainen keskimäärä, pitkäsiimayksiköiden aluskohtainen keskimäärä, pitkäsiimojen aluskohtainen keskimääräinen kokonaispituus). 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on esitettävä ICCAT:n vaatimassa muodossa. 3.Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta. IV luku

Atlantin sini- ja valkomarliini 27 artikla

Elävänä pyydetyn sini- ja valkomarliinin vapauttaminen 1.Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten, jotka lähestyvät kiintiötään, on päästettävä takaisin mereen kaikki sinimarliinit (Makaira nigricans) ja valkomarliinit (Tetrapturus albidus), jotka ovat alukselle nostamisen hetkellä elossa. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet varmistaakseen, että sini- ja valkomarliinit päästetään takaisin mereen tavalla, jolla maksimoidaan niiden selviytymisen. 3.Jäsenvaltioiden on pyrittävä lisäämään monofiiliperukkeiden käyttöä leikarissa, jotta elävät sini- ja valkomarliinit voidaan päästää helposti takaisin mereen. 28 artikla

Sini- ja valkomarliinin purkaminen aluksesta, jos kalastusmahdollisuudet on käytetty loppuun Jos jäsenvaltio on käyttänyt kiintiön loppuun, sen on varmistettava, että sini- ja valkomarliineja, jotka olivat kuolleita, kun ne tuotiin aluksen viereen, ei myydä eikä pidetä kaupan. 29 artikla

Sini- ja valkomarliinin virkistyskalastus 1.Kaikkien jäsenvaltioiden, joiden alukset harjoittavat sini- ja valkomarliinin virkistyskalastusta, on säilytettävä sini- ja valkomarliinin kilpailukalastuksen aluksesta purkamisissa tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuus viidessä prosentissa.

2.Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, sinimarliinia, jonka pituus alaleuan kärjestä pyrstön loveen on alle 251 senttimetriä, on kiellettyä pyytää, pitää aluksella tai jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida, asettaa näytille tai saattaa myyntiin, myydä tai pitää kaupan. 3.Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, valkomarliinia, jonka pituus alaleuan kärjestä pyrstön loveen on alle 168 senttimetriä, on kiellettyä pyytää, pitää aluksella tai jälleenlaivata, purkaa aluksesta, kuljettaa, varastoida, asettaa näytille tai saattaa myyntiin, myydä tai pitää kaupan. 4.On kiellettyä myydä tai saattaa myyntiin virkistyskalastuksessa saaliiksi saadun sini- tai valkomarliinin osia tai kokonaisia ruhoja. V luku

Hait 30 artikla

Yleiset säännökset 1.Kalastuksissa, joissa hait eivät ole kohdelajina, tahattomasti saaliiksi saadut elävät hait, joita ei käytetä ruoaksi tai osaelantoon, on päästettävä takaisin mereen. 2.Jäsenvaltioiden on harjoitettava ICCAT-yleissopimusalueella pyydettyjen hailajien tutkimusta, jotta voidaan parantaa pyydysten valikoivuutta, havaita mahdollisia haiden kasvualueita ja tapauksen mukaan harkita alueellisia tai ajallisia pyyntikieltoja ja muita toimenpiteitä. Tällaisen tutkimuksen on tuotettava tietoa keskeisistä biologisista ja ekologisista muuttujista, elinkaaresta ja käyttäytymispiirteistä sekä mahdollisista kutu-, poikas- ja kasvualueista. 31 artikla

Sillihait (Lamna nasus) 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta sillihain osia tai kokonaisia ruhoja. 2.Unionin pyyntialusten on heti päästettävä takaisin mereen ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saadut vahingoittumattomat sillihait, kun ne tuodaan aluksen viereen. 32 artikla

Isosilmäkettuhait (Alopias superciliosus) 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saatujen isosilmäkettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja. 2.Unionin pyyntialusten on heti päästettävä takaisin mereen ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saadut vahingoittumattomat isosilmäkettuhait, kun ne tuodaan aluksen viereen. 33 artikla

Makrillihait (Isurus oxyrinchus) Jäsenvaltioiden on pyrittävä vähentämään kalastuskuolevuutta Pohjois-Atlantin makrillihain kohdennetussa kalastuksessa ja vuosittain ilmoitettava edistymisestä komissiolle 70 artiklassa tarkoitetussa vuosiraportissa. 34 artikla

Valkopilkkahait (Carcharhinus longimanus) 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saatujen valkopilkkahaiden osia tai kokonaisia ruhoja. 2.Unionin pyyntialusten on heti päästettävä takaisin mereen ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saadut vahingoittumattomat valkopilkkahait, kun ne tuodaan aluksen viereen. 35 artikla

Vasarahait 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saatujen Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna Tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja.

2.Unionin pyyntialusten on heti päästettävä takaisin mereen ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saadut vahingoittumattomat vasarahait, kun ne tuodaan aluksen viereen. 36 artikla

Haukkahait (Carcharhinus falciformis) 1.On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saatujen haukkahaiden osia tai kokonaisia ruhoja. 2.Unionin pyyntialusten on heti päästettävä takaisin mereen ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saadut vahingoittumattomat haukkahait viimeistään ennen kuin saalis laitetaan kalansäilytysruumaan, kun otetaan asianmukaisesti huomioon miehistön jäsenten turvallisuus. 3.ICCAT:n alaisuuteen kuuluvaa kalastusta harjoittavien unionin kurenuotta-alusten on toteutettava lisätoimenpiteitä nostaakseen tahattomasti saaliiksi saatujen haukkahaiden eloonjäämisastetta. Jäsenvaltioiden on vuosittain ilmoitettava edistymisestä komissiolle 70 artiklassa tarkoitetussa vuosiraportissa. 37 artikla

Tieteellisten tarkkailijoiden ja muiden valtuutettujen henkilöiden tekemä näytteenotto hailajeista 1.Poiketen siitä, että on kiellettyä pitää aluksella sillihaita, isosilmäkettuhaita, valkopilkkahaita, (Sphyrnidae-heimoon kuuluvia) vasarahaita, lukuun ottamatta nuijahaita (Sphyrna tiburo), ja haukkahaita, kuten 31, 32, 34, 35 ja 36 artiklassa säädetään, sallitaan se, että tieteelliset tarkkailijat tai henkilöt, jotka sopimuspuoli on valtuuttanut keräämään biologisia näytteitä, keräävät biologisia näytteitä kaupallisten kalastustoimien aikana seuraavin edellytyksin: a)biologiset näytteet kerätään ainoastaan eläimistä, jotka ovat kuolleina alukselle nostettaessa; b)biologiset näytteet otetaan osana tutkimushanketta, josta on ilmoitettu ICCAT:n pysyvälle tutkimus- ja tilastokomitealle ja jonka laatimisessa on otettu huomioon kyseisen komitean suosittamat tutkimustyön painopisteet; c)biologiset näytteet pidetään aluksella purkamis- tai jälleenlaivaussatamaan saakka; ja d)lippujäsenvaltion tai, jos kyseessä ovat rahdatut alukset, rahtaajana toimivan sopimuspuolen ja lippujäsenvaltion myöntämän luvan on oltava kaikkien tämän artiklan mukaisesti kerättyjen näytteiden mukana lopulliseen purkamissatamaan saakka. Tällaisia näytteitä ja muita hainäytteiden osia ei saa pitää kaupan eikä myydä. 2.Edellä 1 kohdassa tarkoitetut biologiset näytteet voivat sisältää varsinkin selkänikamia, kudosta, lisääntymiselimiä, mahoja, nahkanäytteitä, spiraalisuolia, leukaperiä, kokonaisia kaloja tai luurankoja taksonomisiin tutkimuksiin ja eläimistökokoelmiin. 3.Näytteenottokausi voidaan aloittaa vasta, kun asianomainen jäsenvaltio on myöntänyt siihen luvan. VI luku

Merilinnut 38 artikla

Merilintuja koskevat lievennystoimenpiteet leveyspiirien 20° eteläistä leveyttä ja 25° eteläistä leveyttä välillä 1.Kaikkien alusten, jotka kalastavat leveyspiirien 20° eteläistä leveyttä ja 25° eteläistä leveyttä välillä, on pidettävä aluksella ja käytettävä lintujenkarkotussiimoja (tori-siimoja) ja tori-mastoja, jotka täyttävät liitteessä V vahvistetut vaatimukset ja täydentävät ohjeet. 2.Tori-siimat on asetettava paikoilleen aina ennen pitkäsiimojen veteen laskemista. 3.Jos lintuja on runsaasti tai jos ne ovat hyvin aktiivisia, on käytettävä toista tori-mastoa ja tori-siimaa. 4.Kaikilla aluksilla on oltava tori-siimoille varasiimat, joiden on oltava aina käyttövalmiina. 5.Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia ei sovelleta miekkakalaa kohdennetusti kalastaviin pitkäsiima-aluksiin, jotka käyttävät monofilamentista valmistettua pitkäsiimapyydystä, edellyttäen että kaikkia seuraavia edellytyksiä noudatetaan:

a)pitkäsiimat lasketaan yöllä, joka määritellään nauttisen ilta- ja aamuhämärän väliseksi ajaksi, sellaisena kuin nauttinen ilta- ja aamuhämärä on ilmoitettu Nautical Almanac -kalenterissa kulloisenkin kalastuspaikan maantieteelliselle sijainnille; b)käytetään vähintään 60-grammaista leikaripainoa, joka on sijoitettu korkeintaan kolmen metrin päähän koukusta, jotta uppoamissyvyys olisi optimaalinen; c)tätä poikkeusta soveltavien alusten lippujäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle niistä tieteellisistä havainnoista, jotka saadaan kyseisten alusten tarkkailijaohjelmasta. 39 artikla

Merilintuja koskevat lievennystoimenpiteet leveyspiirin 25° eteläistä leveyttä eteläpuolella Pitkäsiima-alusten on käytettävä vähintään kahta seuraavista lieventämistoimenpiteistä liitteessä V vahvistettujen vaatimusten ja täydentävien ohjeiden mukaisesti: a)yölaskut mahdollisimman vähäisellä kannen valaistuksella; b)lintujenkarkotussiimat (tori-siimat); c)painojen asettaminen siimoihin. 40 artikla

Merilintuja koskevat ilmoitusvelvoitteet 1.Pitkäsiima-alusten on kerättävä ja toimitettava lippujäsenvaltiolle tiedot lintujen kanssa kosketuksiin joutumisesta, mukaan lukien tahattomat saaliit. Jäsenvaltioiden on toimitettava nämä tiedot komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä edelleen ICCAT:n sihteeristöön. 2.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle siitä, miten ne ovat panneet 38 ja 39 artiklassa vahvistetut toimenpiteet täytäntöön, ja miten ne ovat edistyneet merilintujen tahattoman pyynnin vähentämistä koskevan EU:n toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa. VII luku

Kilpikonnat 41 artikla

Kilpikonnia koskevat yleiset säännökset 1.Kurenuotta-alusten on vältettävä saartamasta merikilpikonnia, ja niiden on päästettävä saarroksiin joutuneet ja kiinni jääneet merikilpikonnat, mukaan lukien FAD-välineisiin takertuneet, mereen. Niiden on ilmoitettava lippujäsenvaltiolleen kurenuotta-alusten tai FAD-välineiden joutumisesta kosketuksiin merikilpikonnien kanssa. 2.Pelagisten pitkäsiima-alusten on kuljetettava mukanaan ja käytettävä turvalliseen käsittelyyn, pyydyksistä irrottamiseen ja mereen takaisin päästämiseen tarkoitettuja välineitä, joiden avulla merikilpikonnat voidaan päästää takaisin mereen niin, että maksimoidaan niiden eloonjäämisen todennäköisyys. 3.Kalastajien on pelagisilla pitkäsiima-aluksilla käytettävä 2 kohdassa täsmennettyjä välineitä liitteen VI mukaisesti maksimoidakseen merikilpikonnien eloonjäämisen todennäköisyyden. 4.Jäsenvaltioiden on koulutettava näitä kalastajia turvallisen käsittelyn ja mereen takaisin päästämisen tekniikoissa. 42 artikla

Kilpikonnia koskevat ilmoitusvelvoitteet 1.Jäsenvaltioiden on kerättävä ja toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta pyydystyypeittäin tiedot niiden laivastojen joutumisesta kosketuksiin merikilpikonnien kanssa ICCAT:n alaisuuteen kuuluvissa kalastuksissa. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään 31 päivänä heinäkuuta. Näihin tietoihin on sisällyttävä a)saalismäärät, pyydysten ominaisuudet, ajat ja sijainnit, kohdelajit ja kohtelu (eli onko heitetty pois kuolleena vai päästetty takaisin mereen elävänä);

b)merikilpikonnien kanssa kosketuksiin joutumiset lajeittain; ja c)koukkuun tai verkkoon kiinni jäämisen luonne (mukaan lukien FAD-välineet), syötin tyyppi, koukun koko ja tyyppi sekä eläimen koko. 2.Jäsenvaltioiden on vuosittain raportoitava komissiolle 70 artiklassa tarkoitetussa vuosiraportissa 41 artiklan täytäntöönpanosta ja muista merkityksellisistä toimista, jotka on toteutettu ICCAT:n alaisuuteen kuuluvissa kalastuksissa merikilpikonnien kuolevuuden vähentämistä kalastustoimissa koskevien FAO:n ohjeiden ”Guidelines to Reduce Sea Turtle Mortality in Fishing Operations” panemiseksi täytäntöön. III OSASTO

YHTEISET VALVONTATOIMENPITEET I luku

Luvat 43 artikla

Suurista kalastusaluksista laadittu ICCAT:n rekisteri 1.Jäsenvaltioiden on myönnettävä luvat lippunsa alla purjehtiville suurille kalastusaluksille, jotka saavat kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta ICCAT-lajeja ICCAT-yleissopimusalueella asetuksessa XXXX/2016 [uusi kalastuslupa-asetus] vahvistettujen säännösten mukaisesti. 2.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luvanmyöntämishetkellä luettelo 1 kohdan mukaisesti luvan saaneista suurista kalastusaluksista. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä ICCAT:n sihteeristöön tietojen sisällyttämiseksi suurista kalastusaluksista laadittuun ICCAT:n rekisteriin. 3.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä ja viimeistään 30 päivän kuluessa kaikista tapahtumista, jotka edellyttävät lisäystä suurista kalastusaluksista laadittuun ICCAT:n rekisteriin, rekisteristä poistoa tai rekisterin muutosta. Komissio toimittaa kyseiset tiedot viimeistään 45 päivän kuluessa tapahtumapäivästä ICCAT:n sihteeristöön. 4.Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, suuret kalastusalukset, joita ei ole merkitty suurista kalastusaluksista laadittuun ICCAT:n rekisteriin, eivät saa kalastaa kohdennetusti, pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta ICCAT-yleissopimusalueelta peräisin olevia ICCAT-lajeja. II luku

Rahtaaminen 44 artikla

Soveltamisala Tätä lukua sovelletaan unionin pyyntialusten ja sopimuspuolten tekemiin muihin rahtaamisjärjestelyihin kuin aluksen rahtaamiseen ilman miehistöä, kun mukana olevat unionin pyyntialukset eivät vaihda lippua, jonka alla ne purjehtivat. 45 artikla

Yleiset säännökset 1.Unionin pyyntialukset saavat osallistua sopimuspuolen tekemiin rahtausjärjestelyihin ainoastaan rahdattuina aluksina, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a)rahdatuilla aluksilla on rahtaajana toimivan sopimuspuolen myöntämä kalastuslupa eivätkä ne ole ICCAT:n LIS-luettelossa; b)rahdatut alukset saavat kalastaa ainoastaan yhden rahtausjärjestelyn nojalla samanaikaisesti; c)rahdattujen alusten saamat saaliit saa purkaa yksinomaan rahtaajana toimivan sopimuspuolen satamissa, paitsi jos rahtausjärjestelyssä toisin määrätään; d)rahtausyrityksen tulee olla laillisesti sijoittautunut rahtaajana toimivaan sopimuspuoleen. 2.Rahtaajana toimivan sopimuspuolen on annettava asianmukainen ennakkolupa kaikkiin merellä tehtäviin jälleenlaivauksiin, ja jälleenlaivaukset on tehtävä IV luvussa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

46 artikla

Ilmoitus 1.Kun rahtausjärjestely tehdään, lippujäsenvaltion on toimitettava komissiolle suostumuksensa rahtausjärjestelyyn. 2.Jos komissio ei ole vaatinut 15 kalenteripäivän kuluessa siitä, kun 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettu sille, lisätietoja, rahdattu alus voi aloittaa kalastustoimintansa. 3.Lippujäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä kunkin rahtauksen päättymisestä. 4.Komissio toimittaa 1 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot viipymättä edelleen ICCAT:n pääsihteerille. III luku

Saaliiden valvonta 47 artikla

Kiintiöiden ja vähimmäiskokoa koskevien vaatimusten noudattaminen 1.Jäsenvaltioiden on viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta toimitettava komissiolle tiedot edellisenä vuonna saaduista kiintiönalaisten ICCAT-lajien saaliista ja vähimmäiskokojen noudattamisesta. 2.Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä syyskuuta. 48 artikla

Näytteenotto saaliista 1.Näytteenotto saaliista tietämyksen lisäämiseksi asianomaisten ICCAT-lajien biologiasta ja lajien arvioinnissa tarvittavien parametrien arvioimiseksi on tehtävä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 199/2008 ja komission päätöksessä 2010/93/EU vahvistettujen säännösten mukaisesti ja noudattaen teoksessa ”Field manual for statistics and sampling Atlantic tunas and tuna-like fishes” (Kolmas painos, ICCAT, 1990) esitettyjä vaatimuksia. 2.Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä tässä artiklassa tarkoitettua saalista tehtävää näytteenottoa koskevien yksityiskohtaisten vaatimusten osalta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 74 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 49 artikla

Saalis- ja pyyntiponnistusilmoitukset 1.Jollei komissio toisin säädä ICCAT:n asettamien vuotuisten määräaikojen noudattamiseksi, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta seuraavat tiedot (tehtävän I tiedot): a)tiedot laivastonsa ominaispiirteistä edellisenä vuonna; b)arviot ICCAT-lajien vuotuisista nimellisistä saalista (myös tiedot sivusaaliista ja poisheitoista) edelliseltä vuodelta. 2.Jollei komissio toisin säädä ICCAT:n asettamien vuotuisten määräaikojen noudattamiseksi, jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta seuraavat tiedot (tehtävän II tiedot): a)tiedot edellisen vuoden saaliista ja pyyntiponnistuksesta ajallisesti ja alueellisesti eriteltyinä; kyseisten tietojen on sisällettävä arviot poisheitoista ja mereen takaisin päästämisestä, ja niissä on mainittava, missä tilassa kalat olivat (kuollut vai elävä); b)jäsenvaltioilla mahdollisesti olevat tiedot virkistyskalastuksessa edellisenä vuonna saaduista saaliista. 3.Komissio toimittaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot viipymättä edelleen ICCAT:lle.

4.Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä tässä artiklassa tarkoitettuja tehtävien I ja II tietoja koskevien yksityiskohtaisten vaatimusten osalta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 74 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. IV luku

Jälleenlaivaus 50 artikla

Soveltamisala 1.Tätä lukua sovelletaan seuraaviin jälleenlaivaustoimiin: a)jälleenlaivaustoimet, jotka toteutetaan ICCAT-yleissopimusalueella ja joiden kohteena ovat ICCAT-lajit ja yhdessä niiden kanssa saaliiksi saadut muut lajit; ja b)jälleenlaivaustoimet, jotka toteutetaan ICCAT-yleissopimusalueen ulkopuolella ja joiden kohteena ovat ICCAT-yleissopimusalueella saaliiksi saadut ICCAT-lajit ja yhdessä niiden kanssa saaliiksi saadut muut lajit. 2.Poiketen siitä, mitä 1 kohdan b alakohdassa säädetään, tätä lukua ei sovelleta ICCAT-yleisopimusalueella pyydetyn kalan jälleenlaivauksiin merellä ICCAT-yleisopimusalueen ulkopuolella, jos tällaisiin jälleenlaivauksiin sovelletaan jonkin toisen alueellisen tonnikalan kalastuksenhoitojärjestön jälleenlaivausohjelmaa. 3.Tätä lukua ei sovelleta harppuuna-aluksiin, jotka harjoittavat tuoreen miekkakalan jälleenlaivausta merellä. 51 artikla

Jälleenlaivaus satamassa 1.Kaikki jälleenlaivaustoimet on suoritettava satamassa, lukuun ottamatta suurten pelagisten pitkäsiima-alusten 52–59 artiklan mukaisesti suorittamia jälleenlaivaustoimia. 2.Unionin kalastusalusten on noudatettava liitteessä VII vahvistettuja velvoitteita, kun ne tekevät jälleenlaivauksia satamassa. 3.Tämän artiklan soveltaminen ei rajoita asetuksen (EY) N:o 1224/2009 17–22 artiklan eikä asetuksen (EY) N:o 1005/2008 4, 6, 7 ja 8 artiklan soveltamista. 52 artikla

Jälleenlaivaus merellä Suurten pelagisten pitkäsiima-alusten jälleenlaivaustoimet merellä on tehtävä 53–59 artiklan mukaisesti. 53 artikla

Rahtialuksista laadittu ICCAT:n rekisteri 1.Jäsenvaltioiden on myönnettävä asetuksessa XXXX/2016 [uusi kalastuslupa-asetus] vahvistettujen säännösten mukaisesti luvat rahtialuksille, jotka saavat jälleenlaivata merellä suurista pelagisista pitkäsiima-aluksista ICCAT-yleissopimusalueella. 2.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luvanmyöntämishetkellä luettelo 1 kohdan mukaisesti luvan saaneista rahtialuksista. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä ICCAT:n sihteeristöön tietojen sisällyttämiseksi rahtialuksista laadittuun ICCAT:n rekisteriin. 3.Lippujäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista lisäyksistä rahtialuksista laadittuun ICCAT:n rekisteriin, rekisteristä poistoista ja rekisterin muutoksista. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä ICCAT:n sihteeristöön. 4.Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten on vastattava ICCAT:n sihteeristön laatimaa mallia ja ulkoasua, ja niiden on sisällettävä seuraavat tiedot: –aluksen nimi ja rekisterinumero,

–(mahdollinen) ICCAT-rekisterinumero, –IMO-numero, –(mahdolliset) aiemmat nimet, –(mahdollinen) lippuvaltio, –(mahdolliset) tiedot aiemmista poistoista muista rekistereistä, –kansainvälinen radiokutsutunnus, –alusten tyyppi, pituus, bruttovetoisuus (GRT) ja kuljetuskapasiteetti, –omistajan/omistajien ja aluksen käyttäjän/käyttäjien nimi ja osoite, –ajanjakso, jona jälleenlaivaus sallitaan. 5.Edellä 52 tarkoitettu jälleenlaivaus merellä voidaan tehdä ainoastaan rahtialuksiin, jotka on merkitty rahtialuksista laadittuun ICCAT:n rekisteriin. 54 artikla

Suuret pelagiset pitkäsiima-alukset, joilla on lupa jälleenlaivata ICCAT-yleissopimusalueella 1.Jäsenvaltioiden on myönnettävä asetuksen XXXX/2016 [uusi kalastuslupa-asetus] 5 artiklassa vahvistettujen säännösten mukaisesti luvat sellaisille lippunsa alle purjehtiville suurille pelagisille pitkäsiima-aluksille, jotka saavat jälleenlaivata merellä. 2.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luvanmyöntämishetkellä luettelo 1 kohdan mukaisesti luvan saaneista, lippunsa alla purjehtivista suurista pelagisista pitkäsiima-aluksista. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä ICCAT:n sihteeristöön. 3.Lippujäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista lisäyksistä niiden luetteloon suurista pelagisista pitkäsiima-aluksista, joilla on lupa jälleenlaivauksiin merellä, luettelosta poistoista ja luettelon muutoksista. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä ICCAT:n sihteeristöön. 4.Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten on vastattava ICCAT:n sihteeristön laatimaa mallia ja ulkoasua, ja niiden on sisällettävä seuraavat tiedot: –aluksen nimi ja rekisterinumero, –ICCAT-rekisterinumero, –ajanjakso, jona jälleenlaivaus merellä sallitaan, –niiden rahtialusten lippuvaltiot, nimet ja rekisterinumerot, joita suuret pelagiset pitkäsiima-alukset saavat käyttää. 55 artikla

Merellä tehtävän jälleenlaivauksen ennakkoluvat

1.Jälleenlaivauksiin, joita suuret pelagiset pitkäsiima-alukset tekevät sopimuspuolen lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, tarvitaan sopimuspuolen myöntämä ennakkolupa. Kyseisen luvan alkuperäiskappale tai jäljennös on säilytettävä aluksella ja esitettävä ICCAT:n alueelliselle tarkkailijalle pyydettäessä. 2.Suuret pelagiset pitkäsiima-alukset eivät saa jälleenlaivata merellä, jos ne eivät ole saaneet ennakkolupaa lippujäsenvaltioltaan. Kyseisen luvan alkuperäiskappale tai jäljennös on säilytettävä aluksella ja esitettävä ICCAT:n alueelliselle tarkkailijalle pyydettäessä. 3.Edellä 1 ja 2 kohdassa mainittujen ennakkolupien saamiseksi suurten pelagisten pitkäsiima-alusten päällikön tai omistajan on ilmoitettava seuraavat tiedot lippujäsenvaltionsa viranomaisille ja rannikkosopimusvaltiolle vähintään 24 tuntia ennen suunniteltua jälleenlaivausta: a)kyseisen suuren pelagisen pitkäsiima-aluksen nimi ja numero luettelossa, jonka ICCAT on laatinut suurista pelagisista pitkäsiima-aluksista, joilla on lupa jälleenlaivata merellä; b)rahtialuksen nimi ja numero luettelossa, jonka ICCAT on laatinut rahtialuksista; c)tuotteet, jotka on tarkoitus jälleenlaivata merellä lajikohtaisesti, jos laji on tiedossa, ja mahdollisuuksien mukaan kantakohtaisesti; d)jälleenlaivattavat ICCAT-lajien määrät mahdollisuuksien mukaan kantakohtaisesti; e)niiden jälleenlaivattavien muiden lajien määrät, jotka on pyydetty ICCAT-lajien yhteydessä, lajikohtaisesti, jos laji on tiedossa; f)jälleenlaivauksen päivämäärä ja sijainti; g)saaliin maantieteellinen pyyntialue lajikohtaisesti ja tapauksen mukaan kantakohtaisesti noudattaen ICCAT-tilastoalueita. 56 artikla

ICCAT-jälleenlaivausilmoitus 1.Suurten pelagisten pitkäsiima-alusten päällikön tai omistajan on täytettävä ja toimitettava lippujäsenvaltiolleen ja rannikkosopimusvaltiolle 15 päivän kuluessa jälleenlaivauksesta ICCAT-jälleenlaivausilmoitus. 2.Saaliin vastaanottavan rahtialuksen päällikön on 24 tunnin kuluessa jälleenlaivauksen päättymisestä täytettävä ja toimitettava ICCAT:n sihteeristöön, suuren pelagisen pitkäsiima-aluksen lippusopimusvaltiolle ja omalle lippujäsenvaltiolleen ICCAT-jälleenlaivausilmoitus sekä oma numeronsa rahtialuksista laaditussa ICCAT:n rekisterissä. 3.Saaliin vastaanottavan rahtialuksen päällikön on 48 tuntia ennen aluksesta purkamista toimitettava sen valtion toimivaltaisille viranomaisille, jossa purkaminen tapahtuu, ICCAT-jälleenlaivausilmoitus sekä oma numeronsa rahtialuksista laaditussa ICCAT:n rekisterissä. 4.Kaikkien ICCAT-lajien ja mahdollisten kyseisten lajien yhteydessä pyydettyjen muiden lajien, jotka tuodaan sopimuspuolen alueelle joko jalostamattomina tai aluksella tehdyn jalostuksen jälkeen ja jotka jälleenlaivataan merellä, mukana on oltava ICCAT-jälleenlaivausilmoitus siihen saakka, kun ensimmäinen myynti tapahtuu. 57 artikla

ICCAT:n alueellinen tarkkailijaohjelma merellä tehtäviä jälleenlaivauksia varten 1.Kaikkien jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikilla merellä jälleenlaivaavilla rahtialuksilla on ICCAT-tarkkailija merellä tehtäviä jälleenlaivauksia koskevan ICCAT:n alueellisen tarkkailijaohjelman mukaisesti, kuten liitteessä VIII vahvistetaan. 2.ICCAT:n tarkkailijan tehtävänä on todentaa tämän luvun noudattaminen ja erityisesti se, vastaavatko jälleenlaivatut määrät saalista, joka on ilmoitettu ICCAT-jälleenlaivausilmoituksessa, ja saalista, joka on kirjattu aluksen kalastuspäiväkirjaan. 3.Alukset eivät saa aloittaa eivätkä jatkaa jälleenlaivausta ICCAT-sopimusalueella ilman, että aluksella olisi ICCAT:n alueellinen tarkkailija, lukuun ottamatta ylivoimaisia esteitä, joista on ilmoitettava asianmukaisesti ICCAT:n sihteeristöön. 58 artikla

Ilmoitusvelvoitteet

1.Edellisenä vuonna jälleenlaivauksia tehneiden suurten pelagisten pitkäsiima-alusten lippujäsenvaltion ja jälleenlaivauksia vastaanottaneiden rahtialusten lippujäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä elokuuta a)edellisenä vuonna jälleenlaivattujen ICCAT-lajien saalismäärät lajikohtaisesti ja mahdollisuuksien mukaan kantakohtaisesti; b)niiden edellisenä vuonna jälleenlaivattujen muiden lajien määrät, jotka pyydettiin ICCAT-lajien yhteydessä, lajikohtaisesti, jos laji on tiedossa; c)luettelo suurista pelagisista pitkäsiima-aluksista, jotka jälleenlaivasivat edellisenä vuonna; d)kattava raportti, jossa arvioidaan niiden raporttien sisältöä ja päätelmiä, jotka ovat laatineet sellaisille rahtialuksille nimetyt tarkkailijat, jotka ovat vastaanottaneet jälleenlaivauksia suurilta pelagisilta pitkäsiima-aluksilta. 2.Komissio toimittaa 1 kohdan nojalla saadut tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä syyskuuta. 59 artikla

Ilmoitettujen tietojen johdonmukaisuus Jälleenlaivauksia merellä tekevän suuren pelagisen pitkäsiima-aluksen lippujäsenvaltion on tarkasteltava tämän asetuksen mukaisesti saatuja tietoja määrittääkseen, ovatko kunkin aluksen ilmoitetut saaliit, jälleenlaivaukset ja aluksesta purkamiset keskenään johdonmukaiset, myös tarpeen mukaan yhteistyössä purkamisvaltion kanssa. Tämä todentaminen on tehtävä varmistaen se, että alukselle koituu mahdollisimman vähän häiriötä ja vaivaa ja että vältytään kalan laadun heikkenemiseltä. V luku

Tieteelliset tarkkailijaohjelmat 60 artikla

Kansallisten tieteellisten tarkkailijaohjelmien laatiminen 1.Jäsenvaltioiden on laadittava kansalliset tieteelliset tarkkailijaohjelmat, joilla varmistetaan seuraavat: a)tarkkailijakattavuus on vähintään 5 prosenttia pyyntiponnistuksesta kussakin pelagisessa pitkäsiima-, kurenuotta- ja vapapyydyskalastuksessa; b)rahdattujen alusten osalta, poiketen siitä mitä a alakohdassa säädetään, tarkkailijakattavuus on vähintään 10 prosenttia pyyntiponnistuksesta kussakin pelagisessa pitkäsiima-, kurenuotta- ja vapapyydyskalastuksessa; c)laivaston toiminnan edustava ajallinen ja paikallinen kattavuus sen varmistamiseksi, että kerätään riittävät ja asianmukaiset tiedot, ottaen huomioon laivastojen ja kalastusten erityispiirteet; d)tiedonkeruu kaikista kalastustoimien näkökohdista, mukaan lukien saaliista, siten kuin 62 artiklan 1 kohdassa täsmennetään. 2.Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettu tarkkailijakattavuus lasketaan seuraavasti: a)vetokertojen tai kalastusmatkojen lukumäärä kurenuottakalastuksessa; b)kalastuspäivien, vetokertojen tai kalastusmatkojen lukumäärä pelagisessa pitkäsiimakalastuksessa; tai c)kalastuspäivien lukumäärä vapapyydyskalastuksessa. 3.Poiketen siitä, mitä 1 kohdan a alakohdassa säädetään, jos alle 15 metrin pituisten alusten osalta on olemassa poikkeuksellinen turvallisuusriski, joka estää tarkkailijan ottamisen alukselle, jäsenvaltio voi soveltaa vaihtoehtoista lähestymistapaa tieteelliseen seurantaan. Kyseisessä vaihtoehtoisessa lähestymistavassa on varmistettava 1 kohdan a alakohdassa täsmennettyä kattavuutta vastaava kattavuus ja vastaava tiedonkeruu. Asianomaisen jäsenvaltion on esiteltävä lähestymistavan yksityiskohdat komissiolle.

4.Komissio esittelee lähestymistavan yksityiskohdat ICCAT:n pysyvälle tutkimus- ja tilastokomitealle arviointia varten. Tämän säännöksen nojalla käyttöön otetuille vaihtoehtoisille lähestymistavoille on saatava ICCAT:n komission hyväksyntä ICCAT:n vuosikokouksessa ennen täytäntöönpanoa. 61 artikla

Tieteellisten tarkkailijoiden pätevyys Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkkailijat ovat käyneet vaaditun koulutuksen ja heidät on hyväksytty ennen tehtäviensä aloittamista. Tarkkailijoilla on oltava seuraavat pätevyys: a)riittävät tiedot ja kokemus lajien tunnistamiseksi ja tietojen keräämiseksi eri pyydysmalleista; b)riittävät tiedot ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä; c)kyky tehdä ja kirjata ohjelmassa kerättävät tiedot täsmällisesti; d)kyky kerätä biologisia näytteitä; e)tarkkailija ei saa olla tarkkailtavan aluksen miehistön jäsen; ja f)tarkkailija ei saa olla tarkkaillussa kalastuksessa mukana olevasta kalastusaluksesta vastaavan yrityksen työntekijä. 62 artikla

Tieteellisten tarkkailijoiden velvollisuudet 1.Jäsenvaltioiden on erityisesti edellytettävä, että tarkkailijat a)kirjaavat kalastustoimet ja raportoivat niistä; tässä yhteydessä on annettava vähintään seuraavat tiedot: i) tiedot saaliiksi saatujen kohdelajien, sivusaaliiden ja poisheittojen kokonaismääristä (mukaan lukien hait, merikilpikonnat, merinisäkkäät ja merilinnut), kokorakenne, kohtelu (eli pidetty aluksella, heitetty pois kuolleena, päästetty takaisin mereen elävänä) sekä biologiset näytteet elinkaaritutkimuksia varten (esimerkiksi sukupuolirauhaset, otoliitit, selkärangat, suomut); ii) tiedot kalastustoimista, mukaan lukien pyyntialue pituus- ja leveyskoordinaatein, tiedot pyyntiponnistuksesta (esimerkiksi vetokertojen ja koukkujen lukumäärä), kunkin kalastustoimen päivämäärä, mukaan lukien tapauksen mukaan kalastustoiminnan aloitus- ja lopetusajankohta; b)havainnoivat ja kirjaavat sivusaaliiden vähentämistoimenpiteet ja muut asiaan liittyvät tiedot; c)tekevät mahdollisesti ehdotuksia siitä, miten heidän mielestään säilyttämistoimenpiteitä ja tieteellistä tarkkailua voitaisiin tehostaa. 2.Jäsenvaltioiden on varmistettava luotettavien tiedonkeruuprotokollien käyttö, mukaan lukien tarpeen mukaan valokuvauksen tai kameroiden käyttö. 3.Alusten päälliköiden on varmistettava, että tarkkailija pystyy tutustumaan alukseen ja sen toimintoihin tarkoituksenmukaisella tavalla tehtäviensä tehokkaaksi suorittamiseksi. 63 artikla

Kerättyjen tietojen toimittaminen Jäsenvaltioiden on viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta toimitettava komissiolle tiedot, jotka on kerätty niiden tarkkailijaohjelmissa. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta.

VI luku

Kolmansien maiden alusten tarkastaminen jäsenvaltioiden satamissa 64 artikla

Nimettyjä satamia ja yhteyspisteitä koskevat ilmoitusvelvoitteet 1.Jäsenvaltioiden, jotka haluavat antaa pääsyn satamiinsa kolmansien maiden kalastusaluksille, joilla on aluksella ICCAT-lajeja tai kyseisistä lajeista peräisin olevia kalatuotteita, joita ei ole aiemmin purettu aluksesta tai jälleenlaivattu satamissa, on a)nimettävä satamat, joihin kolmannen maan kalastusalukset voivat pyytää pääsyä, asetuksen (EY) N:o 1005/2008 5 artiklan mukaisesti; b)nimettävä yhteyspiste ennakkoilmoitusten vastaanottamiseksi asetuksen (EY) N:o 1005/2008 6 artiklan mukaisesti; c)nimettävä yhteyspiste satamatarkastusraporttien toimittamiseksi 65 artiklan mukaisesti. 2.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nimettyjen satamien ja nimettyjen yhteyspisteiden muutoksista vähintään 30 päivää ennen kyseisten muutosten voimaantuloa. Komissio ilmoittaa kyseiset tiedot ICCAT:n sihteeristöön viimeistään 14 päivää ennen muutosten voimaantuloa. 65 artikla

Satamatarkastuksia koskevat ilmoitusvelvoitteet 1.Tarkastuksen tehneen jäsenvaltion on toimitettava jäljennös asetuksen (EY) N:o 1005/2008 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta satamatarkastusraportista komissiolle 10 päivän kuluessa tarkastuksen päättymispäivästä. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön 14 päivän kuluessa tarkastuksen päättymispäivästä. 2.Jos satamatarkastusraporttia ei voida lähettää 10 päivän kuluessa, tarkastuksen tehneen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle 10 päivän kuluessa viivästyksen syistä ja siitä, milloin raportti toimitetaan. 3.Jos tarkastuksen aikana kerätyt tiedot antavat virkamiehelle todisteita siitä, että kolmannen maan alus on rikkonut ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1005/2008 11 artiklaa. VII luku

Täytäntöönpanon valvonta 66 artikla

Jäsenvaltioiden ilmoittamat väitetyt rikkomukset 1.Asetuksen (EY) N:o 1005/2008 48 artiklan 4 kohdassa vahvistettujen vaatimusten lisäksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle mahdolliset dokumentoidut tiedot, jotka viittaavat siihen, että sopimuspuoli on mahdollisesti rikkonut ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, vähintään 140 päivää ennen ICCAT:n vuosikokousta. Komissio tarkastelee näitä tietoja ja tarpeen mukaan lähettää ne edelleen ICCAT:n sihteeristöön vähintään 120 päivää ennen ICCAT:n vuosikokousta. 2.Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo pyyntialuksista, jotka ovat pituudeltaan vähintään 12 metriä, jalostusaluksista, hinausaluksista, jälleenlaivaavista aluksista ja tukialuksista, joiden väitetään harjoittaneen LIS-kalastustoimintaa ICCAT-yleissopimusalueella kuluvana tai edellisenä vuonna, liittäen mukaan todisteet oletetusta LIS-kalastustoiminnasta. Kyseinen luettelo on toimitettava vähintään 140 päivää ennen ICCAT:n vuosikokousta. Komissio tarkastelee kyseisiä tietoja ja, jos tiedot ovat riittävän dokumentoituja, toimittaa ne edelleen ICCAT:n sihteeristöön vähintään 120 päivää ennen ICCAT:n vuosikokousta ICCAT:n luonnoksen laatimiseksi LIS-luettelosta. 67 artikla

LIS-luettelon luonnos Jäsenvaltioiden on seurattava tarkkaan aluksia, jotka on sisällytetty ICCAT:n pääsihteerin jakamaan ICCAT:n luonnokseen LIS-luettelosta määrittääkseen kyseisten alusten harjoittamat toiminnot sekä mahdolliset nimen, lippujäsenvaltion tai rekisteröityjen omistajien muutokset. 68 artikla

ICCAT:n pääsihteerin ilmoittamat väitetyt sääntöjen noudattamatta jättämiset 1.Jos komissio saa ICCAT:n pääsihteeriltä tietoja, jotka viittaavat siihen, että jäsenvaltio olisi jättänyt säännöt noudattamatta, komissio välittää kyseiset tiedot asianomaiselle jäsenvaltiolle viipymättä. 2.Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle väitettyjen sääntöjenvastaisuuksien tutkinnassa tehdyt havainnot ja tiedot mahdollisista toimista, jotka on toteutettu kyseisten ongelmien ratkaisemiseksi, viimeistään 45 päivää ennen ICCAT:n vuosikokousta. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n pääsihteerille viimeistään 30 päivää ennen ICCAT:n vuosikokousta.

69 artikla

Sopimuspuolen ilmoittamat väitetyt rikkomukset 1.Jäsenvaltioiden on nimettävä yhteyspisteet satamatarkastusraporttien vastaanottamiseksi sopimuspuolilta. 2.Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle mahdollisista muutoksista 1 kohdassa tarkoitettuihin yhteyspisteisiin vähintään 30 päivää ennen kuin tällaiset muutokset tulevat voimaan. Komissio ilmoittaa kyseiset tiedot ICCAT:n sihteeristöön viimeistään 14 päivää ennen muutosten voimaantuloa. 3.Jos jäsenvaltion nimeämä yhteyspiste saa sopimuspuolelta satamatarkastusraportin, jossa esitetään todisteet siitä, että kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtiva kalastusalus on rikkonut ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä, jäsenvaltion on viipymättä tutkittava rikkomus ja ilmoitettava komissiolle 160 päivän kuluessa tällaisesta ilmoituksesta tutkinnan tilanteesta ja mahdollisista toteutetuista täytäntöönpanotoimista. 4.Jos lippujäsenvaltio ei pysty noudattamaan 1 kohdassa tarkoitettua määräaikaa, sen on ilmoitettava komissiolle viivästykset syistä ja siitä, milloin tilanneraportti toimitetaan. 5.Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen ICCAT:n sihteeristöön 180 päivän kuluessa tarkastusraportin vastaanottamisesta ja sisällyttää 70 artiklassa tarkoitettuun vuosiraporttiin tiedot tekemiensä tutkintojen tilanteesta ja lippujäsenvaltion toteuttamista mahdollista täytäntöönpanotoimista. IV OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET 70 artikla

Vuosiraportti 1.Jäsenvaltioiden on viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä kesäkuuta toimitettava komissiolle edellistä vuotta käsittelevä vuosiraportti, joka sisältää tiedot kalastuksesta, tutkimustoiminnasta, tilastoista, kalastuksenhoidosta, tarkastustoiminnasta ja tapauksen mukaan mahdolliset lisätiedot. 2.Vuosiraportin on sisällettävä tiedot toimista, jotka on toteutettu sivusaaliiden ja poisheittojen vähentämiseksi, ja asiaan liittyvistä tämän alan mahdollisista tutkimuksista. 3.Komission on koottava saadut tiedot yhteen ja toimitettava ne viipymättä edelleen ICCAT:lle. 4.Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä tässä artiklassa tarkoitetun vuotuisen raportoinnin mallia koskevien yksityiskohtaisten vaatimusten osalta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 74 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 71 artikla

Luottamuksellisuus Tietojen keruu ja vaihtaminen tämän asetuksen mukaisesti on tehtävä noudattaen luottamuksellisuutta koskevia sovellettavia sääntöjä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 112 ja 113 artiklan nojalla. 72 artikla

Muutoksiin sovellettava menettely Jotta voimassa olevien ICCAT:n suositusten muutokset voidaan panna täytäntöön unionin lainsäädännössä, komissiolle siirretään valta antaa 73 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan seuraavia: a)tämän asetuksen liitteet II–VIII; b)määräajat, jotka vahvistetaan 7 artiklan 1 kohdassa, 8 artiklassa, 9 artiklan 1 kohdassa, 10 artiklan 2 kohdassa, 14 artiklan 1 ja 3 kohdassa, 18 artiklassa, 20 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa, 22 artiklan 2 kohdassa, 23 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 26 artiklan 1 ja 3 kohdassa, 40 artiklan 1 kohdassa, 42 artiklan 1 kohdassa, 43 artiklan 3 kohdassa, 46 artiklan 2 kohdassa, 47 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 49 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 55 artiklan 3 kohdassa, 56 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa, 58 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 63 artiklassa, 64 artiklan 2 kohdassa, 65 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 66 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 68 artiklan 2 kohdassa, 69 artiklan 2, 3 ja 5 kohdassa sekä 70 artiklan 1 kohdassa; c)alue, joka vahvistetaan 14 artiklan 1 kohdan b alakohdassa; d)vähimmäiskoot, jotka vahvistetaan 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 24 artiklan 2 kohdassa sekä 29 artiklan 2 ja 3 kohdassa;

e)sallitut poikkeamat, jotka vahvistetaan 19 artiklan 2 ja 3 kohdassa, 21 artiklassa ja 24 artiklan 3 kohdassa; f)koukkujen ja pitkäsiimojen tekniset eritelmät, jotka vahvistetaan 25 artiklassa ja 38 artiklan 5 kohdan b alakohdassa; g)tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuus, joka vahvistetaan 29 artiklan 1 kohdassa sekä 60 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa; h)niiden tietojen tyyppi, joista säädetään 11 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa, 12 artiklassa, 20 artiklan 2 kohdassa, 26 artiklan 1 kohdassa, 42 artiklan 1 kohdassa, 49 artiklan 1 ja 2 kohdassa, 53 artiklan 4 kohdassa, 54 artiklan 4 kohdassa, 55 artiklan 3 kohdassa sekä 58 artiklan 1 kohdassa; i)mittauspoijujen enimmäismäärä, josta säädetään 9 artiklan 4 kohdassa. 73 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1.Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2.Siirretään komissiolle tämän asetuksen voimaantulopäivästä alkaen määräämättömäksi ajaksi valta antaa 72 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. 3.Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 72 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4.Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5.Edellä olevan 72 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 74 artikla

Täytäntöönpano 1.Komissiota avustaa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 47 artiklalla perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2.Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 75 artikla

Asetuksen (EY) N:o 1936/2001 muuttaminen Poistetaan asetuksesta (EY) N:o 1936/2001 4, 5, 6, 6 a, 7, 8 a, 8 b, 8 c, 9, 9 a, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18 ja 19 artikla. 76 artikla

Asetuksen (EY) N:o 1984/2003 muuttaminen Muutetaan asetus (EY) N:o 1984/2003 seuraavasti: a)Lisätään 3 artiklaan g ja h alakohta seuraavasti: ”g) ”suurilla kalastusaluksilla” suurimmalta pituudeltaan vähintään 20 metrin pituisia kalastusaluksia;