UNIONIN RAHOITUSKEHYS VUOSIKSI 2021–2017: PÄÄTÖSTEN AIKA

1.Tulosten aika

EU:n johtajat vahvistivat kesäkuussa tavoitteekseen päästä sopimukseen unionin tulevasta rahoituskehyksestä vuoden 2019 loppuun mennessä. Sen jälkeen työtä on tehty Suomen toimiessa neuvoston puheenjohtajana. Työssä on tullut selvästi esiin, että on aloja, joilla olemme samoilla linjoilla, sekä aloja, joilla tasapainoisen, kaikkien kannalta oikeudenmukaisen sopimuksen aikaansaaminen edellyttää kompromisseja.

Jos tulevasta rahoituskehyksestä päästään sopimukseen vuoden 2019 loppuun mennessä, unioni saa selkeän suunnan ja uutta päättäväisyyttä. Näin voidaan välttää viiveet ja esteet, jotka olisivat ainakin yhtä vakavia kuin kuluvan rahoituskauden alussa koetut; niiden vaikutukset havaittiin kaikissa jäsenvaltioissa vuosina 2014 ja 2015. Tämä tavoite on saavutettavissa, mutta siihen päästään vain vahvalla poliittisella johtajuudella ja päättäväisellä pyrkimyksellä löytää ratkaisuja Euroopan yleiseksi eduksi.

Lokakuussa kokoontuva Eurooppa-neuvosto tarjoaa EU:n johtajille tilaisuuden hahmotella tulevan kehyksen keskeiset muuttujat. Niitä ovat esimerkiksi talousarvion kokonaismäärä, toimintalohkojen keskinäinen tasapaino, talousarvion tuleva rahoittaminen sekä rahoitukseen liittyvät ehdot. Johtajien tehtävänä on löytää sopiva tasapaino, jossa yhdistyvät kunnianhimo ja realismi. Euroopan parlamentti kannattaa edelleen kunnianhimoista talousarviota, joten ratkaisussa olisi otettava huomioon sen kanta.

Komissio aikoo loppuun asti puolustaa unionin tarpeiden mukaisen nykyaikaisen, selkeän ja joustavan talousarvion toteuttamista. Toimielinten on aika yhdistää voimansa ja tarjota unionille menestymisen avaimet tulevaksi vuosikymmeneksi. Uusien ohjelmien alkuun on aikaa vain 14 kuukautta, ja tehtävää on vielä paljon. On tulosten aika.

2.Talousarvio tilanteen tasalla

Vuosien 2021–2027 rahoituskehyksessä on oltava tarvittavat resurssit Roomassa ja Sibiussa sovitun myönteisen toimintaohjelman edistämiseksi. Se tarjoaa ainutlaatuisen tilaisuuden muuttaa Eurooppa-neuvoston strategisessa ohjelmassa esitetyt ensisijaiset tavoitteet sekä komission seuraavaksi puheenjohtajaksi valitun Ursula von der Leyenin poliittiset suuntaviivat konkreettisiksi toimiksi. Tulevan rahoituskehyksen kokonaismäärän on vastattava unionin tavoitteita, mutta siinä on samalla otettava asianmukaisesti huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan eron vaikutukset talousarvioon. Komission ehdotuksen mukainen pitkän aikavälin talousarvio on määrältään 1,114 prosenttia suhteessa EU:n 27 jäsenvaltion bruttokansantuloon. Joidenkin mielestä enimmäisosuuden olisi oltava 1,00 prosenttia, kun taas toiset ovat tukeneet Euroopan parlamentin vaatimusta suuremmasta talousarviosta, jossa osuus olisi jopa 1,3 prosenttia. Näitä lukuja on tarpeen tarkastella asiayhteydessään. EU:n nykyinen, 28 jäsenvaltion pitkän aikavälin talousarvio on 1,03 prosenttia suhteessa EU28:n bruttokansantuloon, kun Euroopan kehitysrahasto lasketaan mukaan. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvien menojen poistaminen muuttaa osuutta kuitenkin siten, että se on 1,16 prosenttia suhteessa EU27:n bruttokansantuloon. Tämä on soveltuva vertailukohta. EU:n talousarvio suhteessa EU:n bruttokansantuloon (BKTL, %) Komission ehdottama osuus merkitsee jo nyt vähennystä nykytilanteeseen verrattuna. Näin vastataan realistisesti EU:n talousarvion merkittävän rahoittajan lähdön vaikutukseen, mutta annetaan uusille ja kehittyville painopistealoille tarpeellinen rahoitusruiske. Tämänkokoinen pitkän aikavälin talousarvio ei kasvattaisi jäsenvaltioiden maksuosuuksia merkittävästi ja kestämättömästi. Kansallisten rahoitusosuuksien kasvu noin kolmanneksella vuoden 2020 tasosta vuoteen 2027 mennessä aiheutuu lähinnä inflaatiosta ja reaalikasvusta, jotka johtavat vastaaviin lisäyksiin kansallisissa talousarvioissa näiden vuosien aikana. Loppuosa johtuu osittain Yhdistyneen kuningaskunnan erosta ja osittain lisääntyneistä investoinneista yhteisiin painopisteisiin, kuten tutkimukseen, digitaaliseen siirtymään, ilmastonmuutokseen, muuttoliikkeeseen, turvallisuuteen ja puolustukseen sekä unionin ulkoiseen toimintaan. Huomattavat lisäleikkaukset estäisivät unionia toimimasta tuloksellisesti painopistealoillaan ja vaikuttaisivat välittömästi alueille ja Euroopan maanviljelijöille, opiskelijoille ja tutkijoille osoitetun EU:n tuen määrään. Tämä poikkeaisi merkittävästi Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 2019 sopimasta strategisesta ohjelmasta. Eurooppa-neuvoston on siis kiireellisesti määriteltävä realistinen vaihteluväli EU:n talousarvion kokonaismäärälle. Merkittävällä poikkeamisella komission tasapainoisesta ehdotuksesta olisi todellisia seurauksia. Suurempi talousarvio mahdollistaisi sen, että unioni pystyisi saavuttamaan yhdessä enemmän, mutta kasvattaisi kansallisiin maksuosuuksiin kohdistuvaa painetta, vaikka EU:n talousarvion rahoittamisjärjestelmän uudistaminen komission ehdottamalla tavalla vähentäisi tätä vaikutusta. Toisaalta pienempi talousarvio vaikuttaisi haitallisesti unionin kykyyn toteuttaa strategista ohjelmaa ja unionin painopisteitä tuloksellisesti. Se haittaisi EU:n toimintapolitiikkojen nykyaikaistamista ja heikentäisi kykyä vastata kiireellisiin uusiin painopisteisiin.

3.Aiempaa oikeudenmukaisempi lähestymistapa EU:n talousarvion rahoittamiseen