[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 17.10.2008

KOM(2008) 617 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

Afrikan ja EU:n kumppanuus vuosi Lissabonin jälkeen

{SEC(2008) 2603}

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

Afrikan ja EU:n kumppanuus vuosi Lissabonin jälkeen

1. JOHDANTO

EU:n ja Afrikan valtioiden ja hallitusten päämiehet hyväksyivät Lissabonissa joulukuussa 2007 pidetyssä toisessa huippukokouksessaan yhteisen Afrikka–EU-strategian, jossa yhteistyökumppanit sitoutuivat syventämään poliittisia suhteitaan ja ratkaisemaan yhdessä maailmanlaajuisia haasteita. Strategia on kunnianhimoinen pitkän aikavälin poliittinen asiakirja, joka merkitsee huomattavaa käännettä Afrikan ja EU:n suhteissa ja tarjoaa niille kattavat puitteet. Sitä täydennettiin vuosia 2008–2010 koskevalla toimintasuunnitelmalla, jossa esitellään käytännön toimia yhteisessä strategiassa hahmoteltujen politiikkojen osalta. Toimintasuunnitelma käsittää kahdeksan alakohtaista kumppanuutta, ja se on keskeinen toiminta-asiakirja Afrikan ja EU:n yhteistyölle ennen seuraavaa huippukokousta, joka pidetään Afrikassa vuonna 2010. Yhteinen strategia ja Euroopan naapuruuspolitiikan Afrikkaan liittyvät toimet täydentävät toisiaan ja vahvistavat osaltaan Afrikan ja EU:n suhteita.

Maanosien johtajat ilmoittivat, että vuodesta 2008 tulee täytäntöönpanon ja näkyvän edistyksen vuosi. Lisäksi he sopivat, että Euroopan komissio, neuvoston pääsihteeristö sekä Afrikan unionin (AU) komissio toimittavat vuosittain kertomuksen yhteisen strategian ja toimintasuunnitelman täytäntöönpanon edistymisestä. Osoittaakseen poliittista sitoutumistaan hankkeeseen Euroopan komissio päätti laatia tämän tiedonannon, jossa käsitellään asiassa saavutettua edistystä sekä tulevia haasteita.

Tällä tiedonannolla on kolme tavoitetta: 1) arvioidaan ensimmäisen täytäntöönpanovuoden aikana saavutettua edistystä, 2) määritellään tärkeimmät tulevat haasteet, joiden pohjalta voidaan käydä keskustelua kaikkien sidosryhmien eli EU:n jäsenvaltioiden ja toimielinten, Afrikan maiden ja instituutioiden, parlamenttien, kansalaisyhteiskunnan ja kansainvälisten kumppanien kesken, sekä 3) pohjustetaan yhteistä edistymiskertomusta, joka on tarkoitus esittää marraskuussa 2008 järjestettävässä ministeritroikan kokouksessa. Tiedonannossa esitellään yhteisen strategian poliittisten tavoitteiden osalta saavutettua edistymistä ja kahdeksan kumppanuuden täytäntöönpanoa. Päätelmissä luodaan katsaus tulevaisuuteen ja annetaan keskeiset suositukset siitä, miten täytäntöönpanoa voidaan parantaa ja nopeuttaa.

2. YHTEINEN STRATEGIA – POLIITTISET SUUNTAVIIVAT JA INSTITUTIONAALISET JÄRJESTELYT

Yhteisessä strategiassa ja toimintasuunnitelmassa esitellään Afrikan ja EU:n uuden strategisen kumppanuuden keskeiset periaatteet, tavoitteet ja osatekijät sekä viedään maanosien suhteet uudelle, entistä tasavertaisemmalle tasolle: vuoropuhelussa ja yhteistyössä on tarkoitus keskittyä muihinkin asioihin kuin vain kehitykseen, Afrikkaan ja instituutioihin. Ensimmäisen täytäntöönpanovuoden umpeutuessa edistystä on tapahtunut aloilla, jotka ulottuvat

- kehityksen ulkopuolelle: Afrikka on edelleen EU:n ulkopoliittisen asialistan kärjessä, mutta vuoropuhelu laajenee yhä useammin perinteisten kehityskysymysten ja kehitysyhteistyötahojen ulkopuolelle. Korkean tason yhteydet ovat tiivistyneet erityisesti rauhan ja turvallisuuden aloilla: EU:n poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean sekä AU:n rauhan ja turvallisuuden neuvoston troikkakokous järjestettiin lokakuussa sekä Afrikan ja EU:n puolustusministerien kokous marraskuussa 2008. Afrikka nähdään kuitenkin edelleen liian usein kehitysyhteistyön kohteena. Sen vuoksi on ponnisteltava kovemmin sen eteen, että myös kehitysyhteistyön ulkopuolella olevat sidosryhmät saataisiin mukaan poliittiseen toimintaan ja rahoitukseen;

- Afrikan ulkopuolelle: Myös tämän lohkon osalta alustavat tulokset ovat rohkaisevia mutta epätasaisia. Vaikka EU ja Afrikka käyvät yhä enemmän vuoropuhelua ja tekevät yhteistyötä maailmanlaajuisissa kysymyksissä, kuten rauhan ja turvallisuuden, ilmastonmuutoksen sekä energian ja elintarviketurvan alalla, keskustelut rajoittuvat kuitenkin usein Afrikkaan ja koskevat ilmastonmuutoksen vaikutusta Afrikkaan , energia- ja elintarviketurvatilannetta Afrikassa jne. Kummankin osapuolen on myös tehostettava yhteistyötä Yhdistyneissä Kansakunnissa (YK), muilla kansainvälisillä foorumeilla sekä monenvälisissä neuvotteluissa keskeisistä kysymyksistä, kuten kaupasta, ihmisoikeuksista tai ilmastonmuutoksesta. Lisäksi osapuolten olisi löydettävä yhteinen näkemys alueellisista ja maailmanlaajuisista poliittisista kysymyksistä ja tehtävä niiden osalta yhteistyötä;

- instituutioiden ulkopuolelle: Ihmiskeskeisen kumppanuuden keskeisiä oivalluksia on ollut ottaa laajalti mukaan kansalaisyhteiskuntaa, yksityistä sektoria ja akateemista maailmaa edustavia muita kuin perinteisiä toimijoita. Vaikka osallistumishalukkuutta löytyy, olisi osapuolten tehostettava toimia rahoituslähteiden löytämiseksi ja sellaisten käytännön työjärjestelyjen kehittämiseksi, jotka mahdollistavat muiden kuin institutionaalisten toimijoiden aktiivisen osallistumisen ja vuorovaikutuksen.

Syyskuun 16. päivänä 2008 kokoontunut ministeritroikka hyväksyi ensimmäisen kertomuksen yhteisen strategian ja toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta ja ilmaisi olevansa tyytyväinen tähänastiseen edistykseen. Lisäksi se hyväksyi useita käytännön suosituksia, jotka koskevat tulevia toimenpiteitä. EU on vahvistanut Lissabonissa sovittuja työjärjestelyjä useilla lisätoimenpiteillä. Afrikan ja EU:n temaattisten kumppanuuksien täytäntöönpanosta huolehtii EU:n osalta kahdeksan täytäntöönpanoryhmää, joissa ovat edustettuina eräät jäsenvaltiot, komissio ja neuvoston pääsihteeristö. Täytäntöönpanon koordinoinnista vastaa neuvoston Afrikka-työryhmä. EU kehottaa jäsenvaltioita osallistumaan suunniteltujen toimien rahoittamiseen. Euroopan komissio aikoo toteuttaa yhteisen strategian ja toimintasuunnitelman tueksi antamansa rahoitussitoumukset optimoimalla niiden rahoituslähteiden ja -välineiden käytön, jotka sisältyvät nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa EY:n talousarvioon sekä Euroopan kehitysrahastoon.

Afrikassa tärkein yhteistyökumppani on edelleen AU:n komissio. Useat Afrikan maat ja afrikkalaiset järjestöt ovat ilmaisseet kiinnostuksensa prosessia kohtaan. Toimintaan olisikin saatava kiireesti mukaan lisää toimijoita ja yhteistyökumppaneita, jotka hoitaisivat samanlaisia tehtäviä kuin EU:n täytäntöönpanoryhmät eli huolehtisivat kumppanuuksien täytäntöönpanosta ja koordinoinnista. Näitä toimijoita voisivat olla AU:n komission ohella alueelliset talousyhteisöt, Afrikan kehityspankki ja yksittäiset Afrikan maat.

Yhteistyöhön on jossain määrin ruvettu ottamaan mukaan myös kansainvälisiä kumppaneita, kuten Maailmanpankki, YK ja G8-maat. Toiminnassa on nyt aika siirtyä poliittisesta vuoropuhelusta käytännön yhteistyöhön kunkin kumppanuuden osalta.

EU:n toimielinten ja AU:n vastaavien elinten väliset yhteydet ovat lujittuneet huomattavasti vuonna 2008. Addis Abebassa on avattu EU:n edustusto Afrikan unioniin, ja edustuston päällikkö edustaa samanaikaisesti sekä Euroopan komissiota että neuvostoa. Lisäksi Euroopan komission ja AU:n komission vuoropuhelu ja yhteistyö tehostuu ja laajenee jatkuvasti, ja Euroopan parlamentti ja AU:n yleisafrikkalainen parlamentti ovat käynnistämässä keskinäistä kumppanuutta.

Viestintä ja kieli ovat olennaisia tekijöitä demokratian toteutumisen ja kansalaisten lisääntyvien osallistumismahdollisuuksien kannalta. Sen vuoksi sekä EU että AU tarvitsevat toimivaa yhteistyötä ja tehokkaita elimiä tiedotuksen, viestinnän ja kielten alalla.

Nämä tekijät edistävät toisen keskeisen tavoitteen saavuttamista eli Afrikan poliittiselle ja taloudelliselle integraatiolle annettavaa tukea sekä AU:n ja sen komission vahvistamista, jotta niistä kehittyy todellisia EU:n yhteistyökumppaneita.

3. KUMPPANUUDET

EU:n jäsenvaltioiden, komission sekä EU:n muiden toimielinten ja sidosryhmien aktiivinen osallistuminen on tukenut merkittävästi edistymistä kahdeksan kumppanuuden toteuttamisessa. Täytäntöönpanossa on otettu huomioon kansainväliset sitoumukset, jotka koskevat avun tehostamista, kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuutta ja työnjakoa sekä esimerkiksi sukupuolten tasa-arvon ja muiden vastaavien kysymysten valtavirtaistamista. Seuraavassa kuvataan tähänastista edistystä ja tulevia toimia keskeisillä aloilla. Tähän tiedonantoon liitetyssä komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa luodaan kattavampi katsaus kahdeksan temaattisen kumppanuuden tuloksiin ja keskeisiin tavoitteisiin.

3.1. Afrikan ja EU:n kumppanuus rauhan ja turvallisuuden aloilla

Rauha ja turvallisuus ovat keskeisiä tavoitteita Afrikan ja EU:n yhteistyössä. Keskeistä kumppanuudessa on politiikan, operatiivisten tavoitteiden ja rahoituksen vuorovaikutus. Vuoropuhelua rauhaan ja turvallisuuteen liittyvistä haasteista Afrikassa, Euroopassa ja koko maailmassa on tehostettava. Lisäksi afrikkalaisten johtajien on osoitettava poliittista tahtoa ja kehitettävä valmiudet vastata haasteisiin paitsi Afrikassa myös sen ulkopuolella. Yhteisessä strategiassa todetaan, että Afrikka tarvitsee tukea rauhaturvaoperaatioiden toteuttamisessa.

Poliittisissa ja teknisissä keskusteluissa on tänä vuonna käsitelty suurimpia poliittisia kriisejä Afrikassa, esimerkiksi Kenian, Zimbabwen ja Mauritanian tilannetta, rauhaan tähtääviä neuvotteluja ja toimenpiteitä Somaliassa, Darfurin kriisiä, AU:n johtamaa rauhanturvaoperaatiota Keski-Afrikan tasavallassa sekä EU:n sotilaallista ETPP-operaatiota Tšadissa. Erityistä huomiota on kiinnitetty myös taloudellisen ja teknisen avun lisäämiseen, jotta voidaan tehostaa AU:n valmiuksia suunnitella, toteuttaa ja hallinnoida rauhanturvaoperaatioita. Edistystä on tapahtunut Afrikan rauhanrahaston toisen vaiheen valmistelussa. Rahaston määrärahat ovat 300 miljoonaa euroa vuosina 2008–2010, ja sen soveltamisala on laajennettu kattamaan rauhaturvaoperaatioiden ja valmiuksien vahvistamisen lisäksi konfliktien ehkäisy ja konfliktien jälkeinen vakauttaminen.

EU:n täytäntöönpanoryhmä on alkanut laatia tavoitteita, joista on tarkoitus keskustella afrikkalaisten kumppanien kanssa mahdollisimman pian. Tavoitteisiin kuuluu muun muassa Afrikan valmiusjoukkojen vahvistaminen sotilas- ja siviilikoulutuksen avulla, ennakkovaroitusvalmiuksien tehostaminen sekä tiiviimpi yhteistyö terrorismin ja ampuma-aseiden laittoman kaupan torjumiseksi. Taloudellisella ja teknisellä tuella pyritään vahvistamaan AU:n valmiuksia suunnitella, toteuttaa ja hallinnoida rauhanturvaoperaatioita. YK:n puitteissa käynnistetään piakkoin neuvottelut kestävästä ja suunnitelmallisesta rahoituksesta Afrikan johtamille rauhanturvaoperaatioille. Kumppanuuden täytäntöönpanoa sen kolmella keskeisellä alalla on valittu koordinoimaan kuusi keskeistä toimijaa.

3.2. Afrikan ja EU:n kumppanuus demokraattisen hallintotavan ja ihmisoikeuksien aloilla

Kumppanuudella pyritään kehittämään yhteistä lähestymistapaa demokraattiseen hallintoon sekä edistämään ja lujittamaan yhteistä ihmisoikeusasialistaa ja tehostamaan yhteistyötä kaikkien afrikkalaisten ja eurooppalaisten ihmisoikeuksien suojelemiseksi ja edistämiseksi. Lisäksi kumppanuus käsittää kulttuurialan yhteistyön lujittamisen.

Afrikka ja EU ovat jo vuosia käyneet vuoropuhelua ja tehneet yhteistyötä demokraattisen hallintotavan ja ihmisoikeuksien aloilla EU:n ulkoisten toimien sekä kehitys- ja naapuruuspolitiikkojen ja -välineiden puitteissa. Hallinnollisten uudistusten tukemista ja ihmisoikeuksien ja vapauksien tehokasta suojelua ja edistämistä voidaan helpottaa maksimoimalla synergiaedut jo käynnissä olevien prosessien kanssa.

Demokraattisen hallintotavan tukemiseen on varattu 2,7 miljardin euron kannustinmäärärahat niitä maita varten, jotka laativat hallintotapaa koskevat toimintasuunnitelmat. Hankkeen tärkein tavoite on demokraattisen hallintotavan lujittaminen AKT-maissa vuoropuhelun ja kannustimien avulla. EU ja AU tekevät yhteistyötä tukeakseen Afrikan maiden pyrkimyksiä rakentaa omat demokraattiset järjestelmänsä ja panna täytäntöön kansalliset uudistussuunnitelmat sekä lisätä poliittista tahtoa niissä maissa, joissa demokraattiset prosessit ovat keskeytyneet tai viivästyneet.

AU ja EU ovat käynnistäneet paikallishallintoa koskevia keskusteluja, jotka tarjoavat lisämahdollisuuksia yhteistyöhön. EU kehottaa AU:ta osallistumaan keskustelujen pohjalta toteutettaviin jatkotoimiin, joita järjestetään erityisesti Strasbourgissa marraskuussa 2008 pidettävien EU:n kehitysyhteistyöpäivien jälkeen. Osapuolet aikovat käsitellä yhdessä myös tiedotusvälineiden asemaa ja moniarvoisuutta.

Kumppanuudella pyritään myös edistämään AU:n ja EU:n ihmisoikeusvuoropuhelun päätelmien täytäntöönpanoa. EU pyytää AU:ta määrittämään yhdessä keskeiset yhteistyöalueet kansainvälisillä foorumeilla sekä harkitsemaan yhteisiä aloitteita. Afrikassa ja EU:ssa toimivia kansalaisjärjestöjä on tarkoitus kehottaa käymään vastaavaa vuoropuhelua ja antamaan oman panoksensa yhteistyöhön.

Kumppanuudella edistetään myös yleisafrikkalaisen hallinnon ja ihmisoikeusjärjestelmän lujittamista. AU:n ja EU:n komissiot arvioivat tuloksia, joita valmiuksien kehittämiseen annettavalla tuella saavutetaan, ja pyrkivät yhdessä asettamaan ensisijaiset tavoitteet yhteistyön tehostamiselle tällä alalla. Erityisesti on tarkoitus lujittaa Afrikan vaaliapu- ja vaalitarkkailuvalmiuksia sekä parantaa vaalien jälkeisten kriisitilanteiden hallintaa.

Kulttuuriperinnön alalla tehtäviä toimia on tarkoitus ruveta kartoittamaan vuonna 2009. Kartoituksen pohjalta määritellään ensisijaiset tavoitteet.

Jotta saadaan mukaan mahdollisimman paljon toimijoita ja sidosryhmiä, AU ja EU käynnistävät vuonna 2009 foorumin demokraattisesta hallintotavasta ja ihmisoikeuksista käytävää vuoropuhelua varten.

3.3. Afrikan ja EU:n kumppanuus kaupan ja alueellisen yhdentymisen aloilla

Kumppanuuden ensisijainen tavoite on tukea Afrikan sosioekonomista ja poliittista yhdentymistä, nopeuttaa laajempien ja alueellisesti yhtenäisten markkinoiden luomista sekä parantaa ja tukea Afrikan infrastruktuuria ja palveluja. Keskeistä on poistaa sisäiset tulliesteet Afrikasta sekä vahvistaa kaikilla tasoilla viranomaisten, tuottajien ja viejien valmiuksia täyttää vientimarkkinoiden lainsäädännölliset vaatimukset. Komission äskettäin antamassa tiedonannossa kehitystä edistävästä AKT-maiden alueellisesta yhdentymisestä[1] käsitellään samoja kysymyksiä. Talouskumppanuussopimukset ovat edelleen keskeisellä sijalla ja muodostavat perustan tuelle, jota EU antaa Afrikan alueelliseen yhdentymiseen. Sopimuksilla on tarkoitus saavuttaa mahdollisimman laaja alueellinen kattavuus.

Lakien, asetusten, menettelyjen, sääntöjen ja standardien yhdenmukaistamista Afrikassa voitaisiin edistää tehokkaasti yleisafrikkalaisella tasolla, alueellisia toimia täydentäen. Eräs keskeinen tavoite voisi olla terveys- ja kasvinsuojelustandardit ja erityisesti niihin liittyvä inhimillisten valmiuksien kehittäminen ja tiedonvaihto koko mantereen tasolla. Euroopan komissio aikoo lähettää Afrikkaan korkean tason valtuuskunnan vuoden 2009 alkupuolella.

Afrikan ja EU:n infrastruktuurikumppanuus käynnistettiin vuonna 2007 ennen yhteisen strategian hyväksymistä. Kumppanuuden täytäntöönpano alkoi vuonna 2008. Infrastruktuurikumppanuuden tavoitteena on lisätä huomattavasti EU:n investointeja Afrikan infrastruktuuriin ja siten parantaa yhteyksiä Afrikassa. Kumppanuutta rahoitetaan useista välineistä: maa- ja alueohjelmat (kymmenes Euroopan kehitysrahasto), joista tuetaan alueellisia liikenne-, energia- ja viestintäkäytäviä, energia- ja vesialojen rahoitusvälineet ja infrastruktuurirahasto, joka mahdollistaa avustusten ja lainojen yhdistämisen. Infrastruktuurirahastolle myönnettiin yhdeksännestä Euroopan kehitysrahastosta (EKR) 108 miljoonaa euroa, ja lisää määrärahoja on luvassa kymmenennestä EKR:stä. Lisäksi yksitoista EU:n jäsenvaltiota on antanut infrastruktuurirahastoon yhteensä 38 miljoonaa euroa. Euroopan investointipankki ja muut avunantajat ovat ilmoittaneet myöntävänsä infrastruktuurirahastolle lainaa yli 250 miljoonan euron arvosta. Lisäksi on laadittu 10 miljoonan euron tukiohjelma, jolla autetaan AU:n komissiota muotoilemaan ja edistämään politiikkoja ja toimia Afrikan infrastruktuuriin liittyvien haasteiden ratkaisemiseksi.

3.4. Afrikan ja EU:n kumppanuus vuosituhannen kehitystavoitteiden alalla

Kumppanuudella on tarkoitus tehostaa mannertenvälistä poliittista vuoropuhelua, yhteistyötä ja yhteisiä hankkeita, joilla pyritään saavuttamaan kaikki vuosituhannen kehitystavoitteet kaikissa Afrikan maissa vuoteen 2015 mennessä. Kumppanuuden alalla on määritelty neljä keskeistä toimea:

- varmistetaan rahoituspohja ja politiikan perusta vuosituhattavoitteiden saavuttamiselle

- nopeutetaan elintarviketurvaa koskevien vuosituhattavoitteiden saavuttamista

- nopeutetaan terveyttä koskevien vuosituhattavoitteiden saavuttamista

- nopeutetaan koulutusta koskevien vuosituhattavoitteiden saavuttamista.

EU:n valtioiden ja hallitusten päämiehet vahvistivat uudelleen kesäkuussa 2008 noudattavansa aiempaa sitoumustaan lisätä julkista kehitysapua vuosina 2010 ja 2015. Samalla ne hyväksyivät vuosituhattavoitteita koskevan EU:n toimintaohjelman, jossa esitetään EU:n tuen kasvattamista useilla aloilla ja annetaan esimerkkejä toimista, joita EU:n olisi toteutettava julkista kehitysapua koskevien nykyisten sitoumusten puitteissa. Toimintaohjelma kattaa kaikki EU:n toimet, jotka koskevat kehitysmaakumppaneita ja kansainvälistä yhteisöä. Vaikka toimintaohjelma on maailmanlaajuinen, siinä määritellään selkeästi Afrikka ensisijaiseksi kohdealueeksi. Toimintaohjelma noudattaa samoja periaatteita kuin YK:n pääsihteerin perustama ohjausryhmä, jonka tehtävänä on nopeuttaa vuosituhattavoitteiden saavuttamista Afrikassa.

On tärkeä havaita, milloin maanosien välisellä toiminnalla saadaan lisäarvoa aiemmin käynnistettyihin aloitteisiin verrattuna. Samalla on pyrittävä luomaan yhteyksiä Afrikan ja EU:n tasolla tehtävän työn sekä valtioiden ja suppeampien alueiden tasolla tapahtuvien ja monenvälisten toimien välille. Maanosien tasolla EU:n toimintaohjelmaa voitaisiin käyttää politiikan välineenä seuraaviin tarkoituksiin: 1) tiedotetaan vuosituhattavoitteista ja kannustetaan afrikkalaisia tunnistamaan omat tarpeensa ja määrittämään omat keskeiset tavoitteensa, 2) tuetaan vuosituhattavoitteiden saavuttamisessa tapahtuvan edistyksen seurantaa koko maanosan tasolla, ja 3) laaditaan Afrikan ja EU:n yhteisiä, vuosituhattavoitteita koskevia kannanottoja suuria kansainvälisiä kokouksia varten. Maatasolla toimintaohjelmaa voidaan käyttää pohjana poliittiselle vuoropuhelulle, jonka tavoitteena on 1) määritellä vuosituhattavoitteisiin liittyvät kansalliset välietapit ja tavoitteet kunkin maan tarpeita vastaavasti sekä parantaa kansallisia tieto- ja seurantajärjestelmiä, 2) edistää vuosituhattavoitteiden sisällyttämistä kansallisiin kehitysstrategioihin ja 3) määrittää käytännön toimet ja tehokkaat menettelytavat, joilla voidaan nopeuttaa vuosituhattavoitteiden saavuttamista.

Talouden ja politiikan osalta edistymisen mittariksi voitaisiin asettaa lyhyellä aikavälillä muun muassa keskeisten välietappien ja toimien määrittäminen EU:n toimintaohjelman sekä YK:n pääsihteerin asettaman vuosituhattavoitteiden ohjausryhmän äskettäin antamien suositusten pohjalta. Elintarviketurvan osalta lyhyen aikavälin tavoitteeksi voidaan asettaa EY:n temaattisen elintarviketurvaohjelman, ehdotetun elintarvikkeita koskevan EU:n rahoitusvälineen sekä Afrikan maatalouden kokonaisvaltaisessa kehittämisohjelmassa hahmotellun Afrikan elintarviketurvakehyksen (kolmas pilari) välisten yhteyksien vahvistaminen. Erityisesti olisi keskityttävä maataloustutkimukseen, elintarviketurvaa koskeviin tietojärjestelmiin, elintarviketurvaan liittyvien riskien hallinnan parantamiseen sekä alueellisille ja koko maanosan kattaville maanviljelijäjärjestöille myönnettävään tukeen. EU:n toimintaohjelman myötä on mahdollista johdonmukaistaa toimia, jotka liittyvät terveydenhuollon ja koulutuksen rahoituksen lisäämiseen, terveydenhuoltoalan henkilöstökriisin ratkaisemiseen, koulutettujen opettajien määrän lisäämiseen ja koulutuksen laadun parantamiseen.

3.5. Afrikan ja EU:n kumppanuus energian alalla

Afrikalla ja Euroopalla on energia-alalla tärkeitä yhteisiä etuja ja samankaltaisia haasteita. Kumppanuudella on kolme tavoitetta: vahvistaa Afrikan ja EU:n vuoropuhelua energian saannista ja toimitusvarmuudesta, edistää energiapalvelujen saatavuutta sekä lisätä infrastruktuuri-investointeja ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä ja parantaa energian hyötysuhdetta.

Energia-asioista ja kehitysyhteistyöstä vastaavat Euroopan komission jäsenet tekivät syyskuussa 2008 Afrikkaan yhteisen vierailun, jonka aikana keskityttiin energiakysymyksiin. Vierailu AU:n komissioon ja kolmeen Afrikan maahan – Etiopiaan, Nigeriaan ja Burkina Fasoon – kuvastaa energiakysymyksen monenlaisia ulottuvuuksia ja energiapotentiaalia Afrikassa. Alueelliset näkökohdat olivat näkyvästi esillä vierailun aikana, sillä alueiden väliset yhteydet ovat paitsi elintärkeitä energian kannalta myös vakauttava tekijä alueellisiin talousyhteisöihin kuuluvien maiden välillä.

Vierailun aikana Euroopan komissio ja AU:n komissio pääsivät sopimukseen Afrikan ja EU:n energia-alan kumppanuuden täytäntöönpanon keskeisistä tavoitteista ja käytännön järjestelyistä. Lisäksi osapuolet allekirjoittivat yhteisen lausuman Afrikan ja EU:n energia-alan kumppanuuden täytäntöönpanosta. Kyseessä on ensimmäinen virallinen alakohtainen sopimus, joka on tehty Lissabonin huippukokouksen jälkeen, ja se sai myönteisen vastaanoton Euroopan komission ja AU:n komission kollegioiden kokouksessa 1. lokakuuta 2008 Brysselissä.

Kumppanuuden käytännön järjestelyt on saatu valmiiksi. EU:n täytäntöönpanoryhmä on kokoontunut jo monta kertaa, ja Afrikkaa edustava ydinryhmä on perustettu. Lisäksi epävirallinen yhteinen asiantuntijaryhmä kokoontuu ensimmäistä kertaa 15. ja 16. lokakuuta 2008 Addis Abebassa. Ensimmäinen energia-asioita koskeva Afrikan ja EU:n korkean tason kokous on tarkoitus järjestää vuonna 2009 samanaikaisesti energia-alan kumppanuusfoorumin kanssa, johon osallistuu sekä kansalaisyhteiskunnan että yksityisen sektorin edustajia.

Yhteisessä lausumassa sovittiin seuraavista keskeisistä aloista: alueellinen yhdentyminen ja energiainfrastruktuurin kehittäminen, yksityisen sektorin investoinneille suotuisan toimintaympäristön edistäminen, energiapalvelujen saatavuuden parantaminen, Afrikan uusiutuvien energiavarojen kartoittaminen kestävällä tavalla, energian hyötysuhteen parantaminen ja jätteiden vähentäminen. Näiden alojen pohjalta energia-asioita käsittelevä epävirallinen yhteinen asiantuntijaryhmä laatii toimintasuunnitelman tavoitteiden toteuttamista varten. Lisäksi eräiden Afrikan maiden tai alueiden kanssa käydään kahdenvälistä vuoropuhelua energiakysymyksistä.

Vuonna 2008 on tehty tai on tarkoitus tehdä sopimukset useista energia-hankkeista, joilla tuetaan energia-alan kumppanuuden täytäntöönpanoa. Hankkeet rahoitetaan käytettävissä olevista rahoitusvälineistä ja alakohtaisista ohjelmista, kuten energia-alan rahoitusvälineestä, Afrikan ja EU:n infrastruktuurikumppanuudesta ja infrastruktuurirahastosta, Euroopan kehitysrahaston kahdenvälisistä ja alueellisista ohjelmista sekä ”Ympäristö ja luonnonvarojen kestävä hallinta, energia mukaan luettuna” (ENRTP) -ohjelmasta.

3.6. Afrikan ja EU:n kumppanuus ilmastonmuutoksen alalla

Kumppanuus käsittää kaksi toisiinsa liittyvää ensisijaista toimea: 1) laaditaan yhteinen asialista, joka koskee ilmastonmuutokseen liittyviä politiikkoja ja yhteistyötä, ja 2) pyritään ratkaisemaan maaperän huonontumiseen ja kuivuuden lisääntymiseen liittyvät ongelmat.

Ensimmäinen keskeinen toimi koskee niitä Afrikan maita, jotka kuuluvat maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman[2] toimialaan. Ilmastonmuutosliittouma muodostaa puitteet AU:n ja EU:n poliittisen vuoropuhelun ja yhteistyön tehostamiselle ja on ensisijainen kanava kehittää Afrikan ja EU:n yhteistä näkemystä ilmastonmuutoksesta ja siihen mukautumisesta. Toinen osa tätä toimea on Afrikan ilmastotietojen kerääminen kehityksen tueksi[3]. Afrikan ilmastotietojen kerääminen liittyy läheisesti katastrofiriskien vähentämiseen, joka on yksi maailmanlaajuisen ilmastonmuutosliittouman keskeisistä toimialoista. Ensimmäisiin tavoitteisiin kuuluu Afrikan ja EU:n yhteinen poliittinen julistus ilmastonmuutoksesta ja maailmanlaajuisesta ilmastonmuutosliittoumasta[4]. Sillä luodaan pohjaa joulukuussa 2008 Ponzanissa järjestettävälle kokoukselle ilmastonmuutosta koskevasta YK:n puitesopimuksesta (samassa kokouksessa on tarkoitus antaa EU:n ja vähiten kehittyneiden maiden ja pienten saarikehitysvaltioiden yhteinen julistus). Afrikan ja EU:n yhteisen julistuksen taustalla ovat Afrikan ensisijaiset tavoitteet ilmaston alalla.[5]

Toinen keskeinen toimi on maaperän huonontumisen torjuminen Afrikassa. Keskeisellä sijalla on ”Saharan vihreä valli” -aloite, jolla voidaan yhdistää kestävää maankäyttöä edistävät toimet ja toimijat Afrikassa koko maanosan, valtioiden ja paikallisella tasolla. Kumppanuudella tuetaan esimerkiksi valmiuksien parantamista, kestävän maankäytön ja vesienhoidon valtavirtaistamista, paikallisyhteisöjen kehitystä ja voimauttamista sekä luonnonvarojen paikallista hallintaa. Alkuvaiheen tavoitteita ovat instituutioiden vaikutusten arviointia koskevan tutkimuksen loppuun saattaminen vuoden 2009 alussa sekä toimintasuunnitelman hyväksyminen AU:n komissiossa tammikuussa 2009.

Kummankin toimen toteuttamiseksi on määriteltävä keskeiset sidosryhmät, jotka voivat viedä prosessia eteenpäin. Tässä on tarkoitus hyödyntää EU:n tasolla käynnistettyä kartoitusta.

Lisäksi Euroopan komissio ja AU jatkavat laajamittaista vuoropuhelua ympäristöasioista, muun muassa monenvälisten ympäristösopimusten täytäntöönpanosta, katastrofiriskien vähentämisestä, ympäristönäkökulman sisällyttämisestä kehitysasioihin sekä toimien koordinoinnista keskeisten yleisafrikkalaisten kumppanien (AU:n komissio, Nepad-kumppanuusohjelma, Afrikan ympäristöministerien konferenssi, YK:n ympäristöohjelma UNEP) kanssa.

3.7. Afrikan ja EU:n kumppanuus muuttoliikkeen, liikkuvuuden ja työllisyyden aloilla

Kumppanuus perustuu Afrikan ja EU:n antamaan Tripolin julistukseen, ihmiskauppaa koskevaan Afrikan ja EU:n toimintasuunnitelmaan sekä työllisyyttä ja köyhyyden lievittämistä koskevaan Ouagadougoun julistukseen ja toimintasuunnitelmaan. Kumppanuus tarjoaa kokonaisvaltaisia ratkaisuja muuttoliikettä, liikkuvuutta ja työllisyyttä koskeviin kysymyksiin Afrikassa ja Euroopassa sekä maanosien välillä. Tavoitteena on luoda Afrikkaan uusia, hyviä työpaikkoja, edistää ihmisarvoista työtä koskevaa ohjelmaa sekä parantaa muuttovirtojen hallintaa.

Afrikka on jo käynnistänyt alueellisten talousyhteisöjen kanssa kuulemisen muuttoliikekysymyksistä. EU:n ja Afrikan korkean tason vuoropuhelua Länsi-Afrikan kautta kulkevasta muuttoreitistä on tarkoitus jatkaa Pariisissa marraskuussa 2008 järjestettävässä ministerikokouksessa, jossa käsitellään muuttoliikettä ja kehitystä.

Asianmukaisten politiikkojen määrittely ja täytäntöönpano edellyttää luotettavia tietoja ja arvioita. Euroopan komissio tukee edelleen muuttoliikkeiden seurantakeskusten verkoston perustamista Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan. Järjestelmällisen vuoropuhelun käynnistäminen Afrikan ulkopuolella olevien afrikkalaisyhteisöjen kanssa ja niiden roolin tukeminen Afrikan kehityksessä on tärkeää sekä EU:lle että AU:lle. Jälkimmäinen pitääkin afrikkalaista diasporaa Afrikan kuudentena alueena. Jossain vaiheessa on tarkoitus järjestää ensimmäinen afrikkalaista diasporaa käsittelevä huippukokous. Lisäksi EU suunnittelee useita aloitteita vahvistaakseen vuoropuheluaan afrikkalaisten maahanmuuttajayhteisöjen kanssa. Euroopan komissio panee merkille maastamuuttajien rahalähetysten kasvavan merkityksen useille Afrikan maille ja tukee rahalähetyksiä välittävän laitoksen perustamista Afrikkaan vuonna 2009. Laitos perustettaisiin yhteistyössä Maailmanpankin kanssa, ja se toimisi AU:n komission alaisuudessa.

Yhteistyöhön afrikkalaisten kumppanien kanssa kuuluu myös laittoman maahanmuuton, muuttajien salakuljetuksen sekä ihmiskaupan torjuntaa koskevan alueellisen vuoropuhelun ja yhteisen toiminnan edistäminen. Euroopan yhteisö tukee Maliin perustettua muuttoliikkeiden hallinta- ja tietokeskusta (CIGEM), jonka toiminnassa yhdistyvät muuttoliikekysymykset, liikkuvuus, työllisyys ja ammattikoulutus. Vastaavia aloitteita on aiemmin toteutettu Marokossa ja Tunisiassa, ja Afrikassa on kiinnostusta kehittää edelleen tätä aloitetta. Erasmus Mundus-, Tempus- ja Nyerere-ohjelmat tarjoavat mahdollisuuksia lisätä menestyvien afrikkalaisten opiskelijoiden liikkuvuutta Afrikassa ja Euroopassa. Lisäksi Youth in Action -nuorisotoimintaohjelmasta tuetaan nuorten liikkumista Euroopan ja Afrikan välillä.

3.8. Afrikan ja EU:n kumppanuus tieteen, tietoyhteiskunnan ja avaruuden aloilla

Kumppanuudella edistetään digitaalisen ja tieteellisen kuilun kaventamista, vahvistetaan Afrikan valmiuksia tieteen, tieto- ja viestintätekniikan sekä avaruustekniikan ja -sovellusten alalla ja tehostetaan niiden käyttöä keskeisinä keinoina vähentää köyhyyttä ja tukea kasvua ja sosioekonomista kehitystä. Kumppanuudella tuetaan Afrikan yhdistettyä tieteen ja teknologian toimintasuunnitelmaa sekä osaamistaloutta koskevaa Afrikan alueellista toimintasuunnitelmaa.

Kumppanuus tarjoaa erinomaisen mahdollisuuden edistää tieteen ja teknologian sekä tietoyhteiskunnan osuutta EU:n kehitysavussa ja Afrikan ja EU:n kumppanuudessa laajemminkin. Nyt on laadittava lyhyen aikavälin poliittiset tavoitteet ja kehitettävä yhteinen pitkän aikavälin näkemys.

AU:n komissio on ehdottanut 19 kärkihanketta, jotka toteutettaisiin tämän kumppanuuden puitteissa: hankkeista 12 liittyy tieteeseen ja teknologiaan, 5 tietoyhteiskuntaan ja 2 avaruuteen. Kuusi hanketta (kaksi kultakin keskeiseltä alalta) on luokiteltu kiireellisiksi sekä lähes täytäntöönpanokelpoisiksi. Asioista vastaavat AU:n komission ja Euroopan komission jäsenet ilmoittivat 1. lokakuuta 2008 antamassaan yhteisessä lausumassa, että kyseiset hankkeet muodostavat perustan kumppanuuden täytäntöönpanolle jatkossa.

Avaruusalalla EU ja AU ovat päättäneet tehdä yhteistyötä ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuista seurantaa koskevan EU:n Kopernikus-aloitteen puitteissa. Lisäksi osapuolet laativat parhaillaan luonnosta yhteiseksi toimintasuunnitelmaksi, joka on tarkoitus esitellä Afrikan ja EU:n seuraavassa huippukokouksessa Libyassa vuonna 2010. Yhteistyö käynnistettiin 4.–6. lokakuuta 2008 Accrassa, Ghanassa, järjestetyssä AU:n komission ja Euroopan komission epävirallisessa kokouksessa, jossa käsiteltiin ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuista seurantaa Afrikassa. AU:n komissio ja Euroopan komissio pyrkivät myös kartoittamaan keinoja maksimoida geospatiaalisen tieteen käyttö kestävän kehityksen hyväksi. Tarkoitus on keskittyä luonnonvaroihin, elintarviketurvaan, kriisinhallintaan ja uusiutuviin energialähteisiin sekä hyödyntää Addis Abebaan perustettua tilapäistä järjestelmää, joka perustuu EY:n yhteisen tutkimuskeskuksen tämänhetkisiin käytäntöihin.

4. PÄÄTELMÄT JA TULEVAT TOIMET

EU:n ja Afrikan johtajat korostivat Lissabonissa joulukuussa 2007 pidetyssä huippukokouksessa, että yhteisen strategian ja sen toimintasuunnitelman täytäntöönpanossa on edistyttävä nopeasti ja asetettava käytännön tavoitteet. Vuosi 2008 on ollut merkittävä Afrikan ja EU:n suhteiden kannalta: pitkäaikaista yhteistyötä on tiivistetty ja tärkeitä uusia poliittisia aloitteita on käynnistetty. Strategialla on hyvät edellytykset onnistua pitkällä aikavälillä, sillä se käsittää sekä innovatiivisen poliittisen lähestymistavan että tehokkaat työjärjestelyt. Kumpikin osapuoli on jo ruvennut toteuttamaan temaattisista kumppanuuksista koostuvaa pitkälle tähtäävää asialistaa. Tähän asti saavutettua edistystä on nopeutettava, laajennettava ja lujitettava. Syyskuun 16. päivänä 2008 kokoontunut troikka korosti aiheellisesti sitä, että kummankin osapuolen on tehostettava toimintaa, jotta kumppanuudella saavutetaan kaikki toivotut tulokset.

Seuraava tärkeä askel on yhteisten asiantuntijaryhmien perustaminen huolehtimaan kahdeksan temaattisen kumppanuuden täytäntöönpanosta ja koordinoinnista. Tämä edellyttää Afrikan osalta tehokkaita työjärjestelyjä sekä Afrikan maiden, AU:n komission ja muiden yleisafrikkalaisten elinten, alueellisten talousyhteisöjen ja muiden keskeisten sidosryhmien tehtävien, roolien ja velvollisuuksien selkeää määrittelyä. Parlamentit, kansalaisyhteiskunta, yksityinen sektori, monenväliset organisaatiot ja kansainväliset kumppanit on saatava mukaan täytäntöönpanoon. Lisäksi osapuolten olisi lisättävä toimintapolitiikkojen johdonmukaisuutta ja temaattisten kumppanuuksien keskinäistä täydentävyyttä sekä tehostettava viestintää ja tietojen jakamista, jotta sidosryhmät, kansalaiset, journalistit ja tutkijat voivat seurata kumppanuuden edistymistä ja sen avulla saavutettuja tuloksia.

Euroopan komissio ottaa huomioon AU:n komission kanssa kollegioiden kokouksessa 1. lokakuuta 2008 käydyt keskustelut ja antaa seuraavat suositukset, jotka keskittyvät kiireellisimpiin ja tärkeimpiin kysymyksiin:

1. Kumppanuus perustuu yhteistoimintaan. Sen vuoksi kummankin osapuolen täytäntöönpanoryhmien jäsenten on vahvistettava poliittista sitoumustaan prosessiin ja annettava käytännön panos (kuten taloudellisia tai henkilöresursseja tai teknistä asiantuntemusta) paitsi instituutioiden myös valtioiden tasolla.

2. EU:n täytäntöönpanoryhmien olisi saatettava päätökseen yhteistyöaloitteiden ja käytettävissä olevien resurssien perinpohjainen kartoitus ja laadittava täytäntöönpanosuunnitelma , joka käsittää ensisijaiset alat ja lyhyen aikavälin tavoitteet. Afrikan olisi lisättävä vastuunottoa yhteisestä strategiasta ja tehostettava osallistumistaan strategian täytäntöönpanoon sekä otettava nopeasti käyttöön tehokkaat sisäiset työjärjestelyt. Kummankin osapuolen asiantuntijoiden olisi yhdessä käynnistettävä toimintasuunnitelman ja sovittujen keskeisten hankkeiden täytäntöönpano ennen seuraavaa ministeritroikan kokousta , joka järjestetään marraskuussa 2008.

3. Alustavat keskustelut keskeisten, muiden kuin institutionaalisten toimijoiden , kuten kansalaisyhteiskunnan, akateemisen maailman ja yksityisen sektorin edustajien kanssa olisi käytävä ennen marraskuuta 2008, jotta toimijat voivat aktiivisesti osallistua yhteisen strategian täytäntöönpanoon ja seurantaan.

4. Osapuolten olisi jatkettava toimia Afrikan yhtenäisyyden tukemiseksi ja mukautettava vähitellen keskeiset politiikat sekä oikeudelliset ja rahoituspuitteet vastaamaan kumppanuuden tarpeita ja tavoitteita, jotta voidaan edistää koko Afrikan kattavia hankkeita sekä Pohjois-Afrikan ja Saharan eteläpuolisen Afrikan välistä yhteistyötä. Lisäksi institutionaalisia puitteita, kuten Afrikkaan liittyviä neuvoston työjärjestelyjä, olisi edelleen tehostettava tämän periaatteen mukaisesti.

5. Valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat hyväksyneet yhteisen strategian ja sen toimintasuunnitelman, ja sen takia niiden täytäntöönpano edellyttää yhteistä sitoumusta. Koordinointia olisi parannettava, jotta yhteinen strategia asetettaisiin ensisijaiseksi tavoitteeksi kaikissa ministeriöissä ja yksiköissä niin politiikan kuin rahoituksen osalta.

6. Eurooppalaisten ja afrikkalaisten toimijoiden olisi otettava yhteisen strategian periaatteet, tavoitteet ja ensisijaiset alat huomioon taloudellisen ja teknisen yhteistyön suunnittelussa sekä poliittisessa vuoropuhelussa ja tapaamisissa kolmansien osapuolten kanssa.

7. Eurooppalaisten ja afrikkalaisten toimijoiden olisi lisäksi vahvistettava sitoutumisensa yhteydenpidon, koordinoinnin ja yhteistyön tehostamiseen YK:ssa ja muissa kansainvälisissä elimissä sekä monenvälisissä neuvotteluissa ja otettava käyttöön tehokkaat kuulemis- ja koordinointijärjestelyt.

8. EU:n olisi lujitettava Afrikalle antamiaan poliittisia ja taloudellisia sitoumuksia . Nykyisestä vaikeasta taloustilanteesta huolimatta EU:n on huolehdittava siitä, että se toteuttaa ainakin puolet Afrikalle lupaamastaan julkisen kehitysavun korottamisesta vuosina 2010 ja 2015.

9. Afrikan on myös huolehdittava tarvittavasta johtajuudesta ja otettava vastuu strategian ja toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa varten antamiensa sitoumusten ja rahoituslupausten toteuttamisesta .

10. Käynnistetään järjestelmällinen vuoropuhelu Euroopan parlamentin ja yleisafrikkalaisen parlamentin kanssa , mukaan luettuna säännöllinen raportointi strategisen kumppanuuden edistymisestä.

Lisäksi kaikkien kahdeksan kumppanuuden täytäntöönpanossa olisi tähdennettävä viestintää , sillä onnistunut ja ihmiskeskeinen kumppanuus edellyttää avoimuutta prosessin saavutuksista ja siihen liittyvistä haasteista. Prosessia ja sen edistymistä olisi kuvattava yksinkertaisella ja selkeällä kielellä kirjallisesti, television ja radion välityksellä sekä internetissä.

[1] KOM(2008) xxx, 1.10.2008.

[2] Euroopan komissio käynnisti syyskuussa 2007 maailmanlaajuista ilmastonmuutosliittoumaa koskevan aloitteen Euroopan unionin ja niiden kehitysmaiden välille, joihin ilmastonmuutos vaikuttaa eniten. Erityisesti näihin kuuluvat vähiten kehittyneet maat ja pienet saarikehitysvaltiot. KOM(2007) 540, 18.9.2007; neuvoston päätelmät 15103/07; SEC(2008) 2319, 15.7.2008.

[3] ClimDev Africa -aloite on maailmanlaajuisen ilmastonseurantajärjestelmän, YK:n alaisen Afrikan talouskomission ja AU:n komission yhteishanke, jolla pyritään parantamaan päätöksentekijöiden mahdollisuuksia saada ilmastotietoja Afrikassa.

[4] Julistus annetaan mahdollisesti Afrikan ja EU:n ministeritroikan kokouksessa marraskuussa 2008.

[5] Ks. muun muassa kesäkuussa 2008 pidetyn Afrikan ympäristöministerien konferenssin tulokset.