FI Euroopan unionin virallinen lehti C 158/46

Neuvoston perustelut: neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta (EU) N:o 5/2016 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS kumoamisesta

(2016/C 158/02)

I JOHDANTO

Komissio esitti 25. tammikuuta 2012 kattavan tietosuojapaketin, joka sisälsi seuraavat:

— ehdotus yleiseksi tietosuoja-asetukseksi, jolla on tarkoitus korvata vuoden 1955 tietosuojadirektiivi (entinen ensimmäinen pilari) (jäljempänä ”asetusehdotus”);

— edellä mainittu direktiivi yksilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten torjumista, tutkimista, selvittämistä ja syytteeseenpanoa tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (1); sillä on tarkoitus korvata vuoden 2008 tietosuojapuitepäätös (entinen kolmas pilari) (jäljempänä ”direktiiviehdotus”).

Euroopan parlamentti hyväksyi direktiiviehdotusta koskevan lausuntonsa maaliskuussa 2014 (2).

Neuvosto sopi yleisnäkemyksestä 9. lokakuuta 2015 (3) ja antoi puheenjohtajavaltiolle valtuudet aloittaa kolmikantaneuvottelut Euroopan parlamentin kanssa.

Euroopan parlamentti vahvisti 17. joulukuuta 2015 kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan tasolla ja neuvosto puolestaan 18. joulukuuta 2015 pysyvien edustajien komitean tasolla yhteisymmärryksen kolmikantaneuvotteluihin perustuvasta kompromissiehdotuksesta.

Neuvosto saavutti poliittisen yhteisymmärryksen direktiiviehdotuksesta istunnossaan 12. helmikuuta (4). Neuvosto vahvisti 8. huhtikuuta 2016 ensimmäisen käsittelyn kantansa. Kanta vastaa täysin direktiivin kompromissitekstiä, josta sovittiin epävirallisissa neuvotteluissa neuvoston ja Euroopan parlamentin kesken.

Alueiden komitea antoi asetuksesta lausunnon (EUVL C 391, 18.12.2012, s. 127).

Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu, ja hän antoi ensimmäisen lausunnon vuonna 2012 (EUVL C 192, 30.6.2012, s. 7) ja toisen lausunnon vuonna 2015 (EUVL C 301, 12.9.2015, s. 1–8).

Perusoikeusvirasto antoi lausunnon 1. lokakuuta 2012.

II EHDOTUKSEN TAVOITE

Direktiiviehdotuksen tavoitteena on varmistaa tehokas rikosasioissa tehtävä oikeudellinen yhteistyö ja poliisiyhteistyö, helpottaa henkilötietojen vaihtoa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kesken ja taata luonnollisten henkilöiden henkilötietojen korkeatasoinen ja johdonmukainen suoja. Toisin kuin neuvoston puitepäätös 2008/977/YOS, jonka direktiiviehdotus korvaa, direktiiviehdotus kattaa myös jäsenvaltion sisäisen henkilötietojen käsittelyn.

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artiklalla otetaan käyttöön uusi erityinen oikeusperusta henkilötietojen suojaamista koskevien sääntöjen hyväksymiselle. Tämä oikeusperusta soveltuu myös rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön alalla tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn.

III NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANNAN ERITTELY

A. Yleisiä huomioita

Direktiiviehdotus on osa tietosuojapakettia. Toinen ehdotuksista on edellä mainittu yleinen tietosuoja-asetus.

Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat käyneet epävirallisia neuvotteluja komission direktiiviehdotuksen pohjalta päästääkseen yhteisymmärrykseen silloin, kun neuvosto vahvistaa ensimmäisen käsittelyn kantansa. Direktiiviehdotusta koskevassa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu täysin huomioon neuvoston ja Euroopan parlamentin saavuttama kompromissi, joka saatiin aikaan Euroopan komission avustuksella. Tätä taustaa vasten viittaukset neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan on ymmärrettävä viittauksiksi kolmikantaneuvotteluissa saavutettuun kompromissiin.

Luonnollisten henkilöiden suojelu henkilötietojen käsittelyn yhteydessä on perusoikeus. Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan 1 kohdan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaan jokaisella on oikeus henkilötietojensa suojaan. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa vahvistetaan näin ollen periaatteet ja säännöt, jotka koskevat luonnollisten henkilöiden suojelua heidän henkilötietojensa käsittelyssä. Näissä periaatteissa ja säännöissä on otettava huomioon luonnollisten henkilöiden perusoikeudet ja -vapaudet, erityisesti oikeus henkilötietojen suojaan, riippumatta henkilön kansalaisuudesta tai asuinpaikasta.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa pidetään voimassa puitepäätöksen (5) ja komission ehdotuksen tavoitteet, joten esimerkiksi puitepäätöksen yhdenmukaistamisen vähimmäistason periaate on säilytetty. Direktiiviehdotuksessa olevia säännöksiä on selkeytetty ja täsmennetty useimpiin puitepäätöksen säännöksiin verrattuna. Erityisesti säännöksiä, jotka koskevat tietojen siirtämistä kolmansiin maihin tai kansainvälisille järjestöille, on kehitetty edelleen ja laajennettu.

Neuvosto muodosti yleisnäkemyksen asetusehdotuksesta kesäkuussa 2015 ja direktiiviehdotuksesta lokakuussa 2015.

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen uusi oikeusperusta, joka kattaa henkilötietojen suojelun, soveltuu kaikkiin politiikan aloihin, tämän kuitenkaan vaikuttamatta yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla annettaviin erityisiin sääntöihin. Lissabonin sopimukseen liitetyssä julistuksessa nro 21 kuitenkin todetaan, että erityissäännöt saattavat osoittautua tarpeellisiksi rikosoikeuden alalla tehtävän oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön aloilla. Näistä syistä ja ottaen huomioon, että direktiiviehdotus on osa tietosuojapakettia, neuvosto on pyrkinyt yhdenmukaistamaan monet direktiiviehdotuksessa olevista säännöksistä asetusehdotuksen tekstin mukaisiksi. Tämä koskee etenkin määritelmiä, periaatteita, lukua rekisterinpitäjästä ja henkilötietojen käsittelijästä, tietosuojan riittävyyttä koskevia päätöksiä ja lukua riippumattomista valvontaviranomaisista. Näitä tekstin osia ei näin ollen käsitellä laajemmin tässä asiakirjassa.

B. Keskeiset poliittiset kysymykset

1. Soveltamisala (aineellinen ja henkilöllinen)

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan direktiiviehdotuksen aineellisesta soveltamisalasta säädetään 1 artiklan 1 kohdassa. Se kattaa toimivaltaisten viranomaisten suorittaman henkilötietojen käsittelyn rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa, mukaan lukien yleiseen turvallisuuteen kohdistuvilta uhkilta suojelua ja tällaisten uhkien ehkäisyä varten. Tämä tarkoittaa, että direktiiviehdotusta sovelletaan myös jäsenvaltion sisäiseen henkilötietojen käsittelyyn, toisin kuin puitepäätöstä 2008/977/YOS.

Direktiivin soveltamisala on jätetty tietosuojapaketin toisen osan eli asetusehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle, joten säädösten soveltamisalat ovat toisensa poissulkevia. Asetusehdotus sisältää yleiset säännöt, kun taas direktiiviehdotus koskee rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön erityisalaa.

Poliisin ja muiden lainvalvontaviranomaisten työhön sisältyy myös vallan käyttö toteuttamalla pakkokeinoja, kuten mielenosoituksissa, suurissa urheilutapahtumissa ja mellakoissa toteutetut poliisin toimet. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa pyritään antamaan tällaisille viranomaisille, lähinnä poliisille, mahdollisuus käsitellä tietoja yhden ainoan välineen eli jäsenvaltion sen säädöksen nojalla, jolla direktiiviehdotus on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Kuitenkin silloin, kun poliisi käsittelee henkilötietoja tarkoituksiin, jotka eivät kuulu direktiiviehdotuksen soveltamisalaan, sovelletaan asetusehdotusta, kuten jäljempänä 7 kohdassa täsmennetään. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan on lisätty direktiiviehdotuksen soveltamisalaa selkeyttävä maininta ”yleiseen turvallisuuteen kohdistuvilta uhkilta suojelu ja tällaisten uhkien ehkäisy”.

Henkilöllistä soveltamisalaa on neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa laajennettu koskemaan sellaisten viranomaisten lisäksi, joiden toimivalta kattaa rikosten ennalta estämisen, tutkimisen, paljastamisen tai rikoksiin liittyvät syytetoimet tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanon, myös sellaisia elimiä tai yksiköitä, joille on jäsenvaltion lainsäädännössä annettu tehtäväksi käyttää julkista valtaa tai valtuuksia edellä mainittuihin tarkoituksiin. Tästä huolimatta ainoastaan viranomaiset saavat siirtää henkilötietoja kolmansiin maihin sijoittautuneille vastaanottajille, jotka ovat muita kuin toimivaltaisia viranomaisia direktiiviehdotuksen tarkoitusten kannalta.

2. Henkilötietoja koskevat periaatteet

a) avoimuus

Toisin kuin asetusehdotusta koskevassa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa, direktiiviehdotusta koskevassa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa avoimuutta ei ole otettu mukaan henkilötietojen käsittelyä koskeviin periaatteisiin, koska lainvalvonta-alalla avoimuus saattaisi vaarantaa käynnissä olevat tutkinnat. Avoimuus on tästä huolimatta otettu mukaan periaatteita käsittelevään johdanto-osan kappaleeseen, vaikkakin siinä tehdään selväksi, että peitetutkinnan tai videovalvonnan kaltaiset toimet voidaan sallia.

b) käsittelyn turvallisuus

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa todetaan lisäksi, että henkilötietoja olisi käsiteltävä tavalla, jolla varmistetaan henkilötietojen asianmukainen tietoturva muun muassa suojaamalla niitä luvattomalta ja laittomalta käsittelyltä sekä vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, tuhoutumiselta tai vahingoittumiselta. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa todetaan myös, että tähän tarkoitukseen olisi käytettävä asianmukaisia teknisiä tai organisatorisia toimenpiteitä. Teksti vastaa näiltä osin asetusehdotuksen tekstiä.

3. Myöhempi käsittely

a) yhteensopivuus

Kysymys tietojen myöhemmästä käsittelystä ja siitä, voiko sitä suorittaa ainoastaan sama vai myös eri rekisterinpitäjä, sekä kysymys tavoitteiden yhteensopivuudesta olivat aiheuttaneet ongelmia asetusehdotusta koskevissa keskusteluissa. Direktiiviehdotusta koskevassa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa päädyttiin siihen, että kaikkea käsittelyä 1 artiklan 1 kohdassa säädettyjä tarkoituksia varten olisi pidettävä sallittuna, jos rekisterinpitäjällä on ollut lupa käsitellä henkilötietoja tällaista tarkoitusta varten joko unionin tai jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti ja jos käsittely tätä muuta tarkoitusta varten on ollut tarpeellista ja oikeasuhteista unionin tai jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti.

b) käsittely muita tarkoituksia varten direktiiviehdotuksen soveltamisalalla

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan saman tai toisen rekisterinpitäjän suorittama tietojenkäsittely 1 artiklan 1 kohdassa säädettyjä muita tarkoituksia varten kuin niitä, joihin henkilötiedot kerättiin, on sallittava ainoastaan, jos rekisterinpitäjällä on lupa käsitellä tällaisia henkilötietoja tällaista tarkoitusta varten unionin tai jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti ja käsittely tätä muuta tarkoitusta varten on tarpeellista ja oikeasuhteista unionin tai jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti. Tämä mahdollistaa esimerkiksi sen, että syyttäjä voi käsitellä rikoksesta syyttämistä varten samoja henkilötietoja, joita poliisi on käsitellyt rikoksen paljastamista varten, edellyttäen että esimerkin molemmat tarkoitukset sisältyvät 1 artiklan 1 kohtaan.

4. Tallentamisen ja tarkistamisen aikarajat

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan on vahvistettava asianmukaiset määräajat henkilötietojen poistamista varten ja henkilötietoja koskevaa säännöllistä tarkistusta varten, jossa varmistetaan, että tietojen säilyttäminen on tarpeellista. Jo puitepäätöksessä oli määräaikoja koskeva säännös, ja neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa tällaisen säännöksen mukaan ottamista pidetään myönteisenä.

Säännös vahvistaa 4 artiklan mukaista periaatetta, jonka mukaan tietoja saa säilyttää ainoastaan niin kauan kuin se on tarpeen henkilötietojen käsittelytarkoitusten toteuttamista varten.

5. Rekisteröityjen ryhmät

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan jäsenvaltioiden on säädettävä, että rekisterinpitäjä erottaa ”tarvittaessa ja mahdollisuuksien mukaan” rekisteröityjen eri ryhmien henkilötiedot selvästi toisistaan. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa kuitenkin varmistetaan, että Euroopan unionin perusoikeuskirjassa taatun syyttömyysolettamaa koskevan oikeuden soveltamista ei estetä asettamalla rekisteröityjä eri ryhmiin, etenkään sellaisten henkilöiden ryhmään, joiden voidaan vakavin perustein uskoa syyllistyneen tai olevan syyllistymässä rikokseen.

6. Henkilötietojen käsittelyn lainmukaisuus

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan henkilötietojen käsittely on lainmukaista ainoastaan jos ja vain siltä osin kuin se on tarpeen toimivaltaisen viranomaisen tehtävän suorittamiseksi rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten, mukaan lukien yleiseen turvallisuuteen kohdistuvilta uhkilta suojelua ja tällaisten uhkien ehkäisyä varten, ja se perustuu unionin tai jäsenvaltion lainsäädäntöön. Johdanto-osan kappaleissa todetaan nimenomaisesti, että nämä toimet kattavat rekisteröidyn elintärkeiden etujen suojaamisen.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa määritellään ne asiat, joiden on oltava mukana jäsenvaltioiden tietosuojalainsäädännössä, kuten käsittelyn tavoitteet ja tarkoitukset.

7. Käsittelyä koskevat erityiset edellytykset

Pääsääntönä on, että henkilötietoja, joita toimivaltainen viranomainen on alun perin kerännyt direktiiviehdotuksen 1 artiklan 1 kohdan mukaisia tarkoituksia varten, saa käsitellä ainoastaan johonkin direktiiviehdotuksen tarkoituksista. Tällaisten viranomaisten direktiiviehdotuksen mukaisiin tarkoituksiin alun perin keräämiä henkilötietoja voidaan kuitenkin käsitellä asetusehdotuksen perusteella, jos tällainen käsittely sallitaan unionin tai jäsenvaltion lainsäädännössä, paitsi jos tietojen käsittely suoritetaan sellaisen toiminnan yhteydessä, joka ei kuulu unionin lainsäädännön soveltamisalaan. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa selvennetään myös kahta tapausta, joihin sovelletaan asetusehdotusta. Asetusta sovelletaan ensinnäkin tilanteessa, jossa toimivaltaisille viranomaisille annetaan jäsenvaltion lainsäädännössä muita tehtäviä kuin ne, jotka on mainittu 1 artiklan 1 kohdassa. Toiseksi asetusta sovelletaan myös käsiteltäessä henkilötietoja yleisen edun mukaisia arkistointitarkoituksia taikka tieteellisiä ja historiallisia tutkimustarkoituksia tai tilastollisia tarkoituksia varten, paitsi jos tietojen käsittely suoritetaan sellaisen toiminnan yhteydessä, joka ei kuulu unionin lainsäädännön soveltamisalaan.

8. Erityiset henkilötietoryhmät

Henkilötietoja, jotka ovat erityisen arkaluonteisia perusoikeuksien ja -vapauksien kannalta, olisi suojeltava erityisen tarkasti, koska niiden käsittelyn asiayhteys voisi aiheuttaa merkittäviä riskejä perusoikeuksille ja -vapauksille. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa sallitaan tällaisten tietojen käsittely, mutta ainoastaan kun se on ehdottoman välttämätöntä ja edellyttäen, että rekisteröidyn oikeuksia ja vapauksia koskevat asianmukaiset suojatoimet on toteutettu. Lisäksi tällainen käsittely on sallittua ainoastaan silloin, kun se sallitaan unionin tai jäsenvaltioiden lainsäädännössä rekisteröidyn elintärkeiden etujen suojaamiseksi tai kun se koskee tietoja, jotka rekisteröity on nimenomaisesti saattanut julkisiksi.

Koska direktiiviehdotus ja asetusehdotus ovat saman paketin osia, direktiiviehdotusta koskevassa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu henkilötietoryhmien luetteloon myös asetusehdotuksessa mainitut tietoryhmät, mukaan lukien ’biometriset tiedot’ ja ’seksuaalinen suuntautuminen’.

9. Automaattisesti tehtävät yksittäispäätökset, mukaan lukien profilointi

Direktiiviehdotuksessa vahvistetaan myös periaate, jonka mukaan päätös, joka perustuu pelkästään automaattiseen käsittelyyn, mukaan lukien profilointi, ja jolla on rekisteröityä koskevia kielteisiä oikeusvaikutuksia tai joka vaikuttaa häneen merkittävästi, on kiellettävä, paitsi jos tämä sallitaan unionin tai jäsenvaltioiden lainsäädännössä ja jos rekisteröidyn oikeuksia ja vapauksia koskevat asianmukaiset suojatoimet on toteutettu. Kyseisiin suojatoimiin on kuuluttava vähintään oikeus vaatia, että käsittelyyn osallistuu rekisterinpitäjän puolesta ihminen. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa todetaan selvästi, että pelkästään automaattiseen käsittelyyn perustuva päätös ei saa perustua 10 artiklassa tarkoitettuihin erityisiin henkilötietoryhmiin, paitsi jos on toteutettu asianmukaiset suojatoimet rekisteröidyn oikeuksien ja vapauksien sekä oikeutettujen etujen suojaamiseksi. Tekstissä myös todetaan nimenomaisesti, että profilointi, joka perustuu 10 artiklassa tarkoitettuihin erityisiin henkilötietoryhmiin ja johtaisi syrjintään, on kiellettävä.

10. Rekisteröityjen oikeudet

a) Viestintä rekisteröidylle

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan sisältyy rekisteröityjen oikeuksia koskevia säännöksiä. Jotta rekisteröity voisi käyttää oikeuksiaan, hänelle on annettava tieto siitä, että hänen henkilötietojaan käsitellään. Tämä tieto on annettava helposti ymmärrettävällä tavalla tiiviisti esitetyssä, helppotajuisessa ja helposti saatavilla olevassa muodossa ja kirjoitettava selkeällä ja yksinkertaisella kielellä. Toisin kuin asetusehdotuksessa, direktiiviehdotusta koskevassa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa ei edellytetä, että tällaiset tiedot annetaan avoimella tavalla. Direktiivin soveltamisalalla esimerkiksi tutkinnan tarkoitus voisi vaarantua, jos tiettyä tutkintatoimenpidettä koskevat tiedot annettaisiin rekisteröidylle tutkinnan varhaisessa vaiheessa.

b) Tiedot rekisteröidylle

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa määritellään, mitkä tiedot on aina annettava rekisteröidylle. Tällaisia tietoja ovat esimerkiksi rekisterinpitäjän henkilöllisyys ja yhteystiedot sekä käsittelyn tarkoitus. Tiedot voidaan asettaa saataville toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa määritellään myös, mitkä lisätiedot on annettava erityistapauksissa. Näihin kuuluvat oikeusperusta, tietojen säilytysaika ja vastaanottajaryhmät. Tietyissä olosuhteissa on mahdollista viivyttää tai rajoittaa lisätietojen antamista tai jättää lisätiedot kokonaan antamatta, esimerkiksi silloin kun rajoitus on demokraattisessa yhteiskunnassa välttämätön ja oikeasuhteinen toimenpide, jolla otetaan asianmukaisesti huomioon kyseisen luonnollisen henkilön perusoikeudet ja oikeutetut edut. Jäsenvaltioiden olisi voitava myös säätää lailla lisätietojen osalta, että tietyt henkilötietojen käsittelyn ryhmät voidaan vapauttaa ilmoittamisvelvollisuuksista.

c) Oikeus saada pääsy tietoihin

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa vahvistetaan oikeus saada pääsy henkilötietoihin sekä tämän oikeuden rajoitukset. Jäsenvaltioiden olisi voitava rajoittaa oikeutta saada pääsy tietoihin samoilla edellytyksillä, joilla lisätietojen antamista voidaan viivyttää tai rajoittaa tai tiedot voidaan jättää kokonaan antamatta. Jos oikeutta saada pääsy tietoihin on rajoitettu, jäsenvaltioiden on säädettävä, että rekisterinpitäjä ilmoittaa rekisteröidylle tällaisen rajoituksen perustelut, paitsi jos rajoituksen perusteluiden ilmoittaminen rekisteröidylle vaarantaisi toimenpiteen, kuten tutkinnan, tarkoituksen.

d) Henkilötietojen käsittelyn rajoittaminen erityistapauksissa

Jäsenvaltioiden on säädettävä, että rekisteröidyllä on oikeus henkilötietojensa oikaisemiseen, poistamiseen tai niiden käsittelyn rajoittamiseen. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa rekisteröidylle on lisätty mahdollisuus poistamisen sijaan rajoittaa henkilötietojensa käsittelyä kahdessa erityistapauksessa. Ensimmäinen näistä on tilanne, jossa rekisteröity kiistää tietojen oikeellisuuden eikä tietojen oikeellisuutta tai virheellisyyttä voida todentaa. Toinen tapauksista on tilanne, jossa henkilötietoja säilytetään todistelua varten. Vastaavassa johdanto-osan kappaleessa täsmennetään, että esimerkkejä jälkimmäisestä voivat olla tilanteet, joissa on perusteltua syytä uskoa, että rekisteröidyn oikeutetuille eduille voisi aiheutua haittaa. Jälkimmäisessä tilanteessa tietoja voidaan käsitellä ainoastaan siinä tarkoituksessa, joka esti niiden poistamisen.

11. Rekisteröidyn oikeuksien käyttö ja tarkistukset

Kun rekisteröityjen oikeuksia saada tietoja, saada pääsy tietoihin, oikaista tai poistaa tietoja tai rajoittaa tietojenkäsittelyä on rajoitettu, jäsenvaltioiden on hyväksyttävä toimenpiteitä, joiden mukaan rekisteröityjen oikeuksia pitäisi voida käyttää myös toimivaltaisen valvontaviranomaisen välityksellä.

12. Rekisterinpitäjä ja henkilötietojen käsittelijä

Toimivaltaiset viranomaiset soveltavat direktiiviehdotusta joko jäsenvaltion sisällä tai siirtäessään henkilötietoja EU:n jäsenvaltioiden välillä taikka siirtäessään henkilötietoja kolmansiin maihin tai kansainvälisille järjestöille. Toimivaltaisella viranomaisella tarkoitetaan julkisia viranomaisia ja kaikkia elimiä tai yksiköitä, joille on jäsenvaltion lainsäädännössä annettu tehtäväksi käyttää julkista valtaa tai julkisia valtuuksia. Direktiiviehdotusta soveltavat julkiset viranomaiset ja joissain tilanteissa yksityisoikeudelliset yhteisöt. Silloin kun tässä direktiiviehdotuksessa määritellyt toimivaltaiset viranomaiset käsittelevät henkilötietoja muihin kuin direktiivin mukaisiin tarkoituksiin, niiden on sovellettava asetusehdotusta. Tämän vuoksi neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa yhdenmukaistetaan jossain määrin direktiiviehdotuksen säännöksiä asetusehdotuksen säännösten mukaisiksi, kuten näiden perustelujen johdannossa on todettu.

Vastaavasti kuin asetusehdotuksessa, neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan rekisterinpitäjän on toteutettava asianmukaiset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet varmistaakseen ja voidakseen osoittaa käsittelyn vaatimustenmukaisuuden. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa mainitaan nimenomaisesti henkilötietojen käsittelijän velvollisuudet, kuten

— velvollisuus toimia ainoastaan rekisterinpitäjän ohjeiden mukaisesti,

— velvollisuus huolehtia siitä, että henkilötietojen käsittelyluvan saaneet henkilöt noudattavat salassapitovelvollisuutta,

— velvollisuus saattaa rekisterinpitäjän saataville kaikki tiedot, jotka osoittavat, että henkilötietojen käsittelijä noudattaa velvollisuuksiaan.

13. Kirjanpito käsittelytoimista

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa asetetaan henkilötietojen käsittelijälle vähemmän kirjanpitoon liittyviä velvollisuuksia, minkä vuoksi rekisterinpitäjän ja henkilötietojen käsittelijän velvollisuudet luetellaan kahdessa erillisessä kohdassa. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan rekisterinpitäjän tai henkilötietojen käsittelijän ei tarvitse pitää kirjaa kaikista yksittäisistä käsittelytoimista vaan ainoastaan käsittelytoimien ryhmistä. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan kyseisen kohdan muissa osissa rekisterinpitäjä velvoitetaan antamaan riittävästi tietoa kirjanpidon tarkoituksen täyttämiseksi. Rekisterinpitäjän on esimerkiksi annettava tiedot vastaanottajaryhmistä, joille henkilötietoja on luovutettu tai luovutetaan, kolmanteen maahan tai kansainväliselle järjestölle suoritettujen henkilötietojen siirtojen ryhmät tai mahdollisuuksien mukaan eri henkilötietoryhmien poistamisen suunnitellut määräajat. Rekisterinpitäjän on myös annettava tietoa profiloinnista, toisin kuin asetusehdotuksessa. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan henkilötietojen käsittelijän on pidettävä kirjaa ainoastaan esimerkiksi kunkin rekisterinpitäjän puolesta suoritettujen käsittelytoimien ryhmistä ja annettava mahdollisuuksien mukaan yleinen kuvaus teknisistä ja organisatorisista turvatoimista.

14. Lokitiedot

Lokitietojen säilyttäminen on tärkeää, jotta voidaan osoittaa tiettyjen automaattisissa tietojenkäsittelyjärjestelmissä suoritettavien käsittelytoimien – kuten tietojen keräämisen, hakemisen, luovuttamisen ja siirtämisen – aiheellisuus, toteutuspäivä ja -aika. Hakuja ja luovutuksia koskevien lokitietojen avulla voidaan myös tunnistaa henkilötietoja hakenut tai niitä luovuttanut henkilö sekä saada selville tietojen vastaanottajan henkilöllisyys. Kuten puitepäätöksessä, lokitietoja voidaan käyttää ainoastaan tietojenkäsittelyn lainmukaisuuden tarkistamiseen, omaehtoiseen valvontaan ja henkilötietojen eheyden ja turvallisuuden varmistamiseen. Direktiiviehdotuksessa on uutena asiana se, että lokitietoja voidaan käyttää myös rikosoikeudenkäyntiin. Automaattisten tietojenkäsittelyjärjestelmien saattaminen vaatimusten mukaisiksi on kuitenkin erittäin vaivalloista, aikaa vievää ja kallista. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa annetaan sen vuoksi poikkeuksellisesti pidentää määräaikaa direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä, jos normaalin määräajan noudattaminen ennen direktiiviehdotuksen voimaantuloa luotujen automaattisten tietojenkäsittelyjärjestelmien saamiseksi vaatimusten mukaisiksi aiheuttaisi suhteetonta vaivaa. Määräaikaa, joka koskee automaattisten tietojenkäsittelyjärjestelmien saattamista vaatimusten mukaisiksi, voidaan lisäksi poikkeustapauksissa pidentää tietyn ennen direktiiviehdotuksen voimaantuloa luodun automaattisen tietojenkäsittelyjärjestelmän osalta, jos kyseisen automaattisen tietojenkäsittelyjärjestelmän toiminnalle aiheutuisi muussa tapauksessa vakavia vaikeuksia.

15. Vaikutustenarviointi

Vaikka alkuperäisessä komission ehdotuksessa ei edellytetty lainkaan tietosuojaa koskevaa vaikutustenarviointia, sekä asetusehdotuksen tekstissä että direktiiviehdotusta koskevassa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on mukana vaikutustenarviointia koskeva artikla. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa asetetaan rekisterinpitäjälle velvoite toteuttaa vaikutustenarviointi. Vaikutustenarviointi on tehtävä ennen kuin rekisterinpitäjä käsittelee tietoja, jos käsittely todennäköisesti aiheuttaa suuren riskin luonnollisten henkilöiden oikeuksille ja vapauksille.

Direktiiviehdotuksessa määritellään tilanteet, joissa vaikutustenarviointi on pakollinen, vastaavasti kuin asetusehdotuksen tekstissä. Asiat, jotka vaikutustenarvioinnissa on oltava, on kuitenkin määritelty vähemmän yksityiskohtaisesti kuin asetusehdotuksessa. Vaikutustenarvioinnissa on esitettävä vähintään yleinen kuvaus suunnitelluista käsittelytoimista, arvio rekisteröidyn oikeuksiin ja vapauksiin kohdistuvista riskeistä sekä suojatoimet, turvatoimet ja -mekanismit, joilla varmistetaan henkilötietojen suoja ja osoitetaan, että direktiiviehdotuksen säännöksiä on noudatettu.

16. Tietosuojavastaava

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan jäsenvaltioiden on säädettävä, että rekisterinpitäjät nimittävät tietosuojavastaavan. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava vapauttaa tuomioistuimet ja muut oikeusviranomaiset tästä velvoitteesta niiden hoitaessa lainkäyttötehtäviään. Tietosuojavastaavan nimittämisen tarkoituksena on parantaa direktiiviehdotuksen noudattamista.

17. Tiedonsiirrot

Tiedonsiirtoja koskevat säännöt ovat tarpeen, jotta tietoja voidaan vaihtaa kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. Henkilötietojen siirtoja koskevien yleisten periaatteiden osalta neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on täydennetty komission ehdottamia edellytyksiä vaatimalla, että vastaanottava viranomainen on toimivaltainen 1 artiklan 1 kohdan mukaisten tarkoitusten suhteen ja että siirrettäessä tietoja tai asetettaessa niitä saataville toisesta jäsenvaltiosta kyseinen jäsenvaltio on antanut siirrolle ennakkolupansa. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa myös määritellään selkeästi, että tiedonsiirtoja koskevan luvun kaikkia säännöksiä on sovellettava sen varmistamiseksi, ettei direktiiviehdotuksessa taattua luonnollisten henkilöiden suojelun tasoa heikennetä.

Yleisiä periaatteita koskevassa artiklassa esitetään ensisijaisuusjärjestyksessä rekisterinpitäjien vaihtoehdot henkilötietojen siirtämiseksi. Vaihtoehdoista ensimmäinen on tietosuojan riittävyyttä koskeva päätös. Seuraavana ovat tiedonsiirrot, jotka edellyttävät asianmukaisia suojatoimia, ja sen jälkeen tiedonsiirrot, joiden osalta sovelletaan erityistilanteita koskevia poikkeuksia. Artiklassa tietosuojan riittävyyttä koskevista päätöksistä viitataan nyt ainoastaan itse direktiiviehdotuksen nojalla tehtyihin päätöksiin, ei enää asetuksen nojalla tehtyihin päätöksiin. Asiat, jotka komissio joutuu ottamaan huomioon arvioidessaan tietosuojan riittävyyttä direktiiviehdotuksen perusteella, ovat samat kuin asetusehdotuksessa.

Asianmukaisia suojatoimia soveltaen tehtyjä tiedonsiirtoja koskevassa artiklassa ja erityistilanteihin sovellettavia poikkeuksia koskevassa artiklassa edellytetään neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan mukaan, että tällaiset tiedonsiirrot on dokumentoitava ja asiakirjat on asetettava valvontaviranomaisen saataville. Artikloissa mainitaan myös asiat, jotka dokumentoinnissa on oltava mukana.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa lisätään tiedonsiirroille peruste, jonka mukaan toimivaltaiset viranomaiset, jos ne ovat julkisia viranomaisia (eivätkä muita elimiä tai yksiköitä, joille on jäsenvaltion lainsäädännössä annettu tehtäväksi käyttää julkista valtaa tai julkisia valtuuksia), voivat siirtää henkilötietoja kolmansissa maissa oleville vastaanottajille. Tämä mahdollisuus on poikkeus yleisestä periaatteesta, jonka mukaan henkilötietoja siirretään ainoastaan, jos kolmannen maan rekisterinpitäjä tai kansainvälinen järjestö on direktiiviehdotuksen 1 artiklan 1 kohdan tarkoitusten suhteen toimivaltainen viranomainen. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa sallitaan näin ollen edellä mainituille toimivaltaisille viranomaisille yksittäis- ja erityistapauksissa henkilötietojen siirtäminen suoraan vastaanottajille edellyttäen, että direktiivin muita säännöksiä noudatetaan ja että joukko tyhjentävästi lueteltuja edellytyksiä täyttyy, koska kansainväliset sopimukset eivät aina mahdollista ripeää vastausta, jollainen saattaa olla tarpeen. Kyseisiin edellytyksiin kuuluu, että tiedonsiirto on ehdottoman välttämätön, jotta siirron toteuttava toimivaltainen viranomainen voi suorittaa unionin tai jäsenvaltion lainsäädännössä säädetyt tehtävänsä 1 artiklan 1 kohdan vahvistettuja tarkoituksia varten; että siirron toteuttava toimivaltainen viranomainen katsoo, että kolmannen maan viranomaiselle, joka on toimivaltainen 1 artiklan 1 kohdan mukaisissa tarkoituksissa, tapahtuva siirto on tehoton tai epätarkoituksenmukainen erityisesti siitä syystä, että siirtoa ei voida tehdä hyvissä ajoin; ja että siirron toteuttava viranomainen ilmoittaa vastaanottajalle, mitä tiettyä tarkoitusta tai tiettyjä tarkoituksia varten henkilötietoja on käsiteltävä. Vastaavasti kuin suojatoimien ja erityistilanteita koskevien poikkeusten perusteella tehdyissä tiedonsiirroissa säännökseen on lisätty velvollisuus dokumentoida tiedonsiirto. Tällaiset tiedonsiirrot voivat olla erityisen hyödyllisiä silloin, kun on kiireellisesti tarpeen siirtää henkilötietoja sellaisen henkilön hengen pelastamiseksi, joka on vaarassa joutua rikoksen uhriksi, tai kun pyritään estämään rikoksen, mukaan lukien terroriteon, välitön tekeminen.

18. Valvontaviranomaiset

Direktiiviehdotuksen sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi valvontaviranomaiset vastaavat sekä direktiiviehdotuksen että asetusehdotuksen valvonnasta. Direktiiviehdotuksessa olevat valvontaviranomaisia koskevat säännöt on suureksi osaksi otettu asetusehdotuksen tekstistä. Jäsenvaltiot voivat säätää, että asetusehdotuksen mukaisesti perustetut valvontaviranomaiset valvovat myös direktiiviehdotusta. Direktiiviehdotuksen ulkopuolelle on kuitenkin suljettu direktiiviehdotuksessa määriteltyjen valvontaviranomaisten suorittama valvonta, joka kohdistuu käsittelytoimiin, joita tuomioistuimet suorittavat lainkäyttötehtäviensä yhteydessä. Jäsenvaltioiden olisi voitava sulkea pois direktiiviehdotuksessa määriteltyjen valvontaviranomaisten suorittama valvonta, joka kohdistuu käsittelytoimiin, joita muut riippumattomat oikeusviranomaiset suorittavat lainkäyttötehtäviensä yhteydessä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että tällaisissa elimissä tapahtuva käsittely olisi vapautettu valvonnasta. Vastaavaan johdanto-osan kappaleeseen on siksi lisätty maininta, jonka mukaan tuomioistuinten ja muiden riippumattomien oikeusviranomaisten suorittamia käsittelytoimia on valvottava riippumattomasti Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisesti.

19. Valvontaviranomaisten toimivaltuudet

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa esitetään, että valvontaviranomaisilla olisi jokaisessa jäsenvaltiossa oltava samat tehtävät ja tosiasialliset valtuudet, jotta ne voivat suorittaa tehtävänsä eli seurata tosiasiallisesti, luotettavasti ja johdonmukaisesti direktiiviehdotuksen noudattamista ja huolehtia sen täytäntöönpanosta kaikkialla unionissa.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa valvontaviranomaisten valtuudet, joista on säädettävä lailla, jaetaan kolmeen luokkaan: tehokkaisiin tutkintavaltuuksiin, korjaaviin toimivaltuuksiin ja neuvontavaltuuksiin. Lisäksi mainitaan valtuudet saattaa direktiiviehdotuksen perusteella hyväksyttyjen säännösten rikkomiset oikeusviranomaisten käsiteltäväksi.

20. Suhde aiemmin tehtyihin kansainvälisiin sopimuksiin

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa – vastaavasti kuin asetusehdotusta koskevassa neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa – esitetään, että kansainväliset sopimukset, joita jäsenvaltiot ovat tehneet ennen direktiiviehdotuksen voimaantuloa ja jotka ovat tuolloin sovelletun unionin lainsäädännön mukaisia, pysyvät voimassa, kunnes ne muutetaan, korvataan tai kumotaan. Kuten asetusehdotuksen osalta on todettu, sopimusten pitäminen voimassa varmistaa rekisterinpitäjien oikeusvarmuuden.

IV PÄÄTELMÄ

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu huomioon neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä käydyissä neuvotteluissa komission avustuksella aikaansaatu kompromissi. Hyväksymällä neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan ilman muutoksia Euroopan parlamentti vahvistaa yhdessä neuvoston kanssa sekä jäsenvaltion tasolla että rajat ylittävällä tasolla korkeatasoiset tietosuojavaatimukset, jotka mahdollistavat paremman yhteistyön lainvalvontaviranomaisten välillä.

(1) 5833/12.

(2) 7428/14.

(3) 12555/15.

(4) 5463/16.

(5) Neuvoston puitepäätös 2008/977/YOS, tehty 27 päivänä marraskuuta 2008, rikosasioissa tehtävässä poliisi- ja oikeudellisessa yhteistyössä käsiteltävien henkilötietojen suojaamisesta (EUVL L 350, 30.12.2008, s. 60).