FI Euroopan unionin virallinen lehti C 114/57

Alueiden komitean lausunto aiheesta ”EU:n tulevan satamapolitiikan puitteet”

2014/C 114/11

I POLIITTISET SUOSITUKSET

ALUEIDEN KOMITEA

Poliittiset suositukset

1. toteaa, että koska EU:n satamat työllistävät nykyään suoraan tai epäsuorasti kolme miljoonaa henkeä ja koska satamissa käsiteltävän tavaramäärän arvioidaan lisääntyvän 50 prosenttia vuoteen 2030 mennessä, alueiden komitea on tyytyväinen siihen, että Euroopan komissio perustaa ehdotuksensa seuraaviin painopisteisiin: — Keskitetään ehdotetut toimet 319 satamaan, jotka kuuluvat Euroopan laajuiseen verkkoon, ja jätetään jäsenvaltioiden päätettäväksi soveltaa ehdotettua asetusta muihin satamiin. — Ajanmukaistetaan satamapalvelut ja houkutellaan investointeja satamiin varmistamalla vapaa pääsy markkinoille ja lisäämällä satamapalvelujen rahoituksen avoimuutta sekä antamalla satamaviranomaisille huomattava määrä itsemääräämisoikeutta. — Tukeudutaan 19. kesäkuuta 2013 käynnistetyn ja satamia käsitelleen Euroopan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun tuloksiin. — Varmistetaan satamien ympäristöjohtamisen entistä suurempi johdonmukaisuus. — Varmistetaan yhdenmukaisuus EU:n sinisen vyöhykkeen pilottihankkeen kanssa. Pilottihankkeella pyritään osaltaan kehittämään merikuljetusten sisämarkkinoita toisen sisämarkkinoiden toimenpidepaketin mukaisesti.

2. epäilee kuitenkin, soveltaako Euroopan komissio satamapolitiikkaan kokonaisvaltaista lähestymistapaa, sillä ”satamapaketissa” ei viitata Eurooppa 2020 -strategiaan eikä ”sinisen kasvun” aloitteeseen, eikä siinä mainita myöskään satamiin merkittävästi liittyvien, meriliikenteessä käytettävän polttoaineen uusia rikkipitoisuusrajoja käsittelevien säädösten tarkistusta eikä sitä ole sovitettu yhteen satama-alaan sovellettavien valtiontukien suuntaviivojen tarkistuksen kanssa.

Menetelmä

3. panee merkille, että Euroopan komissio on tehnyt poliittisesti rohkean päätöksen ja esittänyt ehdotuksen asetukseksi, jonka edellyttämät tietyt säädösparametrit, kuten ehdotus direktiiviksi käyttöoikeussopimuksista, ehdotus Euroopan laajuista liikenneverkkoa koskevaksi asetukseksi tai ehdotus asetukseksi kolmansien maiden tavaroiden ja palvelujen pääsystä unionin sisämarkkinoille julkisten hankintojen alalla (COM(2012) 124), ovat vielä hyväksymättä, ja näin ollen edelleen ”liikkuvia maaleja”.

4. toteaa, että Euroopan komissio on vuodesta 2011 järjestänyt tiiviitä sidosryhmien konsultaatioita. Komitea pahoittelee kuitenkin sitä, ettei alueiden komiteaa eikä paikallis- ja alueviranomaisia edustavia järjestöjä ole otettu suoraan mukaan kuulemismenettelyihin. Komitea on pettynyt myös siitä syystä, että huolimatta komission äskettäin antamasta valmisteluasiakirjasta alueellisten vaikutusten arviointimenetelmistä (1) alueellista ulottuvuutta ei ole nimenomaisesti käsitelty vaikutuksenarvioinnissa. Tämä on sitäkin valitettavampaa, kun otetaan huomioon eurooppalaisen satamapolitiikan haasteet alueellisen yhteenkuuluvuuden yhteydessä. Kyseisiä haasteita kärjistää parhaillaan konttikuljetusten yleistyminen kuljetusmuotona ja suurimpien satamien taustalla olevien sisämaa-alueiden ruuhkautumisen uhka.

5. painottaa tarvetta ottaa huomioon EU:n satamien moninaisuus, joka johtuu maantieteellisestä sijainnista, erityyppisestä taloudellisesta toiminnasta, erilaisista satamien sääntelyjärjestelmistä sekä erilaisista kansallisista satamapolitiikan puitteista. Komitea muistuttaa tässä yhteydessä, että satamapakettia sovelletaan unionin suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi annetun päätöksen N:o 661/2010/EU mukaisesti (12 artiklan 2 kohta) merisatamiin, jotka kuuluvat seuraavasti määriteltyihin A-, B- tai C-luokkiin: — ”A: kansainvälisesti merkittävät merisatamat: satamat, joiden vuosittaisen liikenteen kokonaismäärä on vähintään 1,5 miljoonaa tonnia tai 200 000 matkustajaa ja joista on yhteys Euroopan laajuisen liikenneverkon maaliikenneosiin, paitsi jos tämä on mahdotonta, ja joilla näin ollen on keskeinen merkitys kansainvälisten merikuljetusten ohjaamisessa; — B: unionin tasolla merkittävät merisatamat (– –); näiden satamien vuosittaisen liikenteen kokonaismäärä on vähintään 0,5 miljoonaa tonnia tai 100 000–199 999 matkustajaa, ja niistä on yhteys Euroopan laajuisen liikenneverkon maaliikenneosiin, paitsi jos tämä on mahdotonta, ja niissä on lyhyen matkan merikuljetuksissa tarvittava uudelleenlastauslaitteisto; — C: alueelliset satamat; nämä satamat (– –) sĳaitsevat saaristoalueilla taikka syrjäisillä tai erittäin syrjäisillä alueilla ja luovat meriliikenneyhteyden näiden alueiden välille tai näiden alueiden ja unionin keskusalueiden välille.”

6. on tyytyväinen siihen, että satama-alalla toimivat työmarkkinaosapuolet ovat perustaneet EU:n tasolla työmarkkinaosapuolten neuvottelukomitean, ja muistuttaa, että on tärkeää kannustaa työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua kansallisella ja paikallisella tasolla välineenä, jonka avulla voidaan parantaa elin- ja työoloja sekä edistää alan kilpailukykyä.

Oikeusperusta, toissijaisuusperiaate- ja suhteellisuusperiaate

7. kannattaa Euroopan komission perusteluja oikeusperustan valinnassa (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 100 artiklan 2 kohta) ja toissijaisuusperiaatteen noudattamista, kuten esitetään ehdotetun asetuksen perusteluissa (kohta 3.3). Suhteellisuusperiaatteen osalta alueiden komitea ei kuitenkaan ole vakuuttunut siitä, että asetus on direktiivin sijaan – kuten Euroopan komission aiemmissa ehdotuksissa tai asiaan liittyvässä lainsäädännössä (etenkin käyttöoikeussopimusten kohdalla) – asianmukainen valinta. Olisi ristiriitaista valita asetuksen kaltainen oikeudellinen väline, jota on sovellettava kokonaisuudessaan sellaisenaan, ja tunnustaa samalla satamainfrastruktuurin kehittämiseen osallistuvien jäsenvaltioiden, alueiden ja kuntien viranomaisten keskeinen rooli. Lisäksi direktiivissä voitaisiin ottaa paremmin huomioon EU:n satamien monimuotoisuus.

Rakennerahastot ja valtiontuet

8. korostaa, että EU on vuodesta 2000 asettanut rakenne- ja koheesiorahastojen kautta käyttöön 6,2 miljardia euroa merisatamien infrastruktuurien rakentamisen osarahoitusta varten. Lisäksi vuosina 2007–2012 satamia varten myönnettiin Euroopan laajuisten verkkojen määrärahoista neljä prosenttia (eli 244,6 miljoonaa euroa).

9. kiinnittää huomiota Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen nro 4/2012 ”Rakennerahastojen ja koheesiorahaston käyttö merisatamien liikenneinfrastruktuurien osarahoittamiseen” (2). Komitea korostaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, että on ”asetettava tulevalla kaudella merisatamainfrastruktuureja koskevan koheesiorahaston tuen ehdoksi se, että asianomaisilla alueilla on kaikkia alueen satamia varten kattava pitkän aikavälin kehittämisstrategia, joka on laadittu tarvearvioinnin perusteella”.

10. suhtautuu myönteisesti Euroopan komission vahvistukseen (3), että yleishyödyllisiä palveluja varten myönnettävää valtiontukea, mukaan luettuna EAKR:n rahoitus, ei oteta huomioon alueellisen tuen enimmäisintensiteettejä koskevassa laskelmassa, jos 20. joulukuuta 2011 annetun päätöksen ehdot täyttyvät (4).

11. muistuttaa, että on tärkeää, että selkiytetään valtiontukijärjestelmän soveltamista infrastruktuureihin ottaen huomioon tulkintaongelmat unionin yleisen tuomioistuimen 24. maaliskuuta 2011 antamassa tuomiossa asiassa Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt (T-443/08) ja Mitteldeutsche Flughafen AG ja Flughafen Leipzig-Halle GmbH (T-445/08) vastaan Euroopan komissio. Tämä on viivästyttänyt huomattavasti noin 200:n rakennerahastoista rahoitettavan infrastruktuurihankkeen ennakkotarkastusta.

12. pahoittelee, ettei Euroopan komissio ole sisällyttänyt satamapakettiin suoraan ehdotuksia, joilla selvennettäisiin tuen käsitettä infrastruktuurin rahoittamisen osalta myös satama-alalla (toimi 5). Euroopan komissio lähetti sen sijaan vain kaikkien jäsenvaltioiden pysyville edustustoille 3. heinäkuuta 2013 kyselylomakkeen satamien toiminnasta ja verotuksesta. Komitea kehottaakin Euroopan komissiota ottamaan lähikuukausina käyttöön aiempaa osallistavamman lähestymistavan ja ottamaan paikallis- ja alueviranomaiset alueiden komitean kautta mukaan yleisesti perusrakenteisiin ja erityisesti satamiin sovellettavien valtiontukisääntöjen tarkistamiseen. Tämä pätee etenkin satamainfrastruktuureihin sovellettavien poikkeussääntöjen laadintaan todennäköisesti vuoden 2013 loppuun mennessä.

Säädösehdotus

13. suosittelee, että ruoppaus, kiinnittäminen, luotsaus ja hinaus suljetaan asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, sillä kyseiset palvelut ovat yleishyödyllisten palvelujen tavoitteiden (turvallisuus, varotoimet ja ympäristönsuojelu) mukaisia. Komitea kehottaa komissiota poistamaan satamien vastaanottolaitteiden osalta ristiriitaisuudet nykyisiin direktiiveihin nähden tai selventämään rajoituksia tässä yhteydessä. Direktiivissä 2000/59 säädetään jo satamien vastaanottolaitteita koskevista edellytyksistä ja vaatimuksista. Etenkin 8 artiklan säännökset ovat ristiriidassa kaikkien jätehuoltopalvelujen tarjoajien vapaan markkinoille pääsyn kanssa. Jos satamanpitäjä valitsee yksittäisiä satamien vastaanottolaitteita ja sisällyttää ne kyseisessä direktiivissä vaadittuun maksujärjestelmään, sovelletaan direktiivin 2004/17 hankintasääntöjä.

14. pahoittelee, ettei 2 artiklassa ”Määritelmät” määritellä ”toimivaltaista viranomaista”, vaikka sillä on merkittävä rooli 8 ja 9 artiklassa.

15. pahoittelee, ettei paikallis- ja alueviranomaisten roolia tunnusteta riittävästi, kun ajatellaan voimassa olevaa lainsäädäntöä tai satamapalvelujen tarjoamisen vähimmäisvaatimusten asettamista (4 artiklan 2 kohdan d alakohta, 4 artiklan 4 alakohta, 6 artiklan 4 alakohta).

16. pohtii 8 artiklassa määriteltyjen julkisen palvelun velvoitteen piiriin kuuluvien vastuualojen laajentamista edelleen siten, että ne sisältävät alueelliseen koheesioon liittyviä erityiskriteereitä, kuten syrjäseutujen tai saarten ja syrjäisimpien alueiden liikenneyhteyksien parantaminen.

17. ihmettelee 7 artiklassa säädetyn, satamapalvelujen tarjoajien lukumäärän rajoittamismenettelyn yhteydessä, miksi komissio säätää 10 artiklassa vain mahdollisuudesta eikä velvoitteesta myöntää vakiintuneen satamapalvelujen tarjoajan aiemmin palkkaamalle henkilökunnalle oikeudet, joihin nämä olisivat olleet oikeutettuja, jos kyseessä olisi ollut direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu siirto.

18. ilmaisee epäilevänsä, että etenkin 12 artiklassa säädetyt vaatimukset satamaviranomaisille julkisen rahoituksen saamista koskevasta yksityiskohtaisesta tiedotuksesta sekä velvoite pitää kunkin satamapalvelutoimen kirjanpito erillään ovat suhteettomia, etenkin kun ajatellaan satamien sijainnista riippuvia hyvin erilaisia kustannusrakenteita.

19. kehottaa Euroopan komissiota määrittelemään tarkemmin, mitä tarkoitetaan 14 artiklan 5 kohdassa säädetyillä ”yhteisillä maksuperiaatteilla”, sillä kaikki Euroopan komissiolle siirretty valta antaa delegoituja säädöksiä olisi muotoiltava mahdollisimman tarkasti.

20. asettaa kyseenalaiseksi asetuksen soveltamisen seurannasta ja valvonnasta vastaavan riippumattoman valvontaelimen perustamisesta aiheutuvan lisäarvon (johdanto-osa 19 kappale ja 17 artikla). Tällaisesta elimestä saattaa aiheutua lisää byrokratiaa satamien kehittämisen suunnitteluun, ja se voi myös vaikuttaa jäsenvaltioiden talousarvioihin.

21. ilmaisee myös epäilevänsä, tarvitaanko asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon helpottamiseksi riippumattomien valvontaelinten välistä yhteistyötä, sillä asetusta sovelletaan määritelmänsä mukaisesti joka tapauksessa sellaisenaan (18 artikla).

II MUUTOSEHDOTUKSET

Muutosehdotus 1

Otsikko

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI satamapalvelujen markkinoille pääsyn puitteista ja satamien rahoituksen avoimuudesta Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI ASETUKSEKSI satamapalvelujen markkinoille pääsyn puitteista ja satamien rahoituksen avoimuudesta

Perustelu

Alueiden komitea ei ole vakuuttunut siitä, että asetus on direktiivin sijaan – kuten Euroopan komission aiemmissa ehdotuksissa tai asiaan liittyvässä lainsäädännössä (etenkin käyttöoikeussopimusten kohdalla) – asianmukainen valinta. Lisäksi direktiivissä voitaisiin ottaa paremmin huomioon EU:n satamien monimuotoisuus.

Muutosehdotus 2

Johdanto-osan 4 kappale

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Valtaosa unionin meriliikenteestä kulkee Euroopan laajuisen liikenneverkon merisatamien kautta. Jotta tämän asetuksen tavoite saavutettaisiin oikeasuhteisella tavalla luomatta tarpeettomia rasitteita muille satamille, tätä asetusta olisi sovellettava Euroopan laajuisen liikenneverkon satamiin, joista jokaisella on merkittävä asema Euroopan liikennejärjestelmässä joko sen vuoksi, että siellä käsitellään yli 0,1 prosenttia koko EU:n tavara- tai henkilöliikenteestä, tai koska se parantaa saarten tai syrjäseutualueiden alueellisia liikenneyhteyksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden mahdollisuutta päättää soveltaa tätä asetusta myös muihin satamiin. Avomerellä suoritettavat luotsauspalvelut eivät suoranaisesti vaikuta satamien tehokkuuteen, koska niitä ei käytetä satamaan saavuttaessa ja sieltä poistuttaessa, eivätkä ne sen vuoksi kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan. Valtaosa unionin meriliikenteestä kulkee Euroopan laajuisen liikenneverkon merisatamien kautta. Jotta tämän direktiivin asetuksen tavoite saavutettaisiin oikeasuhteisella tavalla luomatta tarpeettomia rasitteita muille satamille, tätä direktiiviä asetusta olisi sovellettava Euroopan laajuisen liikenneverkon satamiin, joista jokaisella on merkittävä asema Euroopan liikennejärjestelmässä joko sen vuoksi, että siellä käsitellään yli 0,1 prosenttia koko EU:n tavara- tai henkilöliikenteestä, tai koska se parantaa saarten, tai syrjäseutualueiden tai syrjäisimpien alueiden alueellisia liikenneyhteyksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden mahdollisuutta päättää soveltaa tätä direktiiviä asetusta myös muihin satamiin. Yleishyödyllisiin palveluihin liittyvät Avomerellä suoritettavat luotsaus meritekniset palvelut eivät suoranaisesti vaikuta satamien tehokkuuteen, koska niitä ei käytetä satamaan saavuttaessa ja sieltä poistuttaessa, eivätkä ne sen vuoksi kuulu tämän direktiivin asetuksen soveltamisalaan.

Perustelu

Muutosehdotus liittyy 1 artiklaan (soveltamisala) tehtyyn muutosehdotukseen.

Muutosehdotus 3

Johdanto-osan 19 kappale

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus varmistaa satamapalveluja tarjoavien yritysten henkilöstön riittävä sosiaaliturvan taso. Tämä asetus ei vaikuta jäsenvaltioiden sosiaali- ja työlainsäädännön soveltamiseen. Kun satamapalvelujen tarjoajien lukumäärää rajoitetaan, jos satamapalvelusopimuksen tekeminen voi johtaa satamapalvelun tarjoajan vaihtumiseen, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava velvoittaa valittu palvelun tarjoaja soveltamaan työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltion lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY säännöksiä. Jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus varmistaa satamapalveluja tarjoavien yritysten henkilöstön riittävä sosiaaliturvan taso. Tämä direktiivi asetus ei vaikuta jäsenvaltioiden sosiaali- ja työlainsäädännön soveltamiseen. Kun satamapalvelujen tarjoajien lukumäärää rajoitetaan, jos satamapalvelusopimuksen tekeminen voi johtaa satamapalvelun tarjoajan vaihtumiseen, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava velvoittaa valittu palvelun tarjoaja soveltaa soveltamaan työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltion lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 2001/23/EY säännöksiä.

Perustelu

Muutosehdotus liittyy 10 artiklan 2 kohtaan tehtyyn muutosehdotukseen.

Muutosehdotus 4

Johdanto-osan 29 kappale

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Tämän asetuksen eräiden muiden kuin olennaisten kohtien täydentämiseksi ja muuttamiseksi ja erityisesti ympäristömaksujen yhdenmukaisen soveltamisen edistämiseksi, ympäristömaksujen unionin laajuisen johdonmukaisuuden lujittamiseksi ja lähimerenkulun edistämiseen liittyvien yhteisten maksuperiaatteiden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia säädöksiä alusten, polttoaineiden ja sellaisten toimintatyyppien yhteisestä luokittelusta, joiden perusteella infrastruktuurimaksut voivat vaihdella, sekä infrastruktuurimaksun yhteisistä maksuperiaatteista. (…) Tämän direktiivin asetuksen eräiden muiden kuin olennaisten kohtien täydentämiseksi ja muuttamiseksi ja erityisesti ympäristömaksujen yhdenmukaisen soveltamisen edistämiseksi, ympäristömaksujen unionin laajuisen johdonmukaisuuden lujittamiseksi ja lähimerenkulun edistämiseen liittyvien yhteisten maksuperiaatteiden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia säädöksiä alusten, polttoaineiden ja sellaisten toimintatyyppien yhteisestä luokittelusta, joiden perusteella infrastruktuurimaksut voivat vaihdella, sekä infrastruktuurimaksun yhteisistä maksuperiaatteista. (…)

Perustelu

Muutosehdotus liittyy 14 artiklan 5 kohtaan tehtyyn muutosehdotukseen. Alusten, polttoaineiden ja toimintatyyppien yhteisen luokittelun osalta komitea yhtyy komission kantaan. Ainoastaan satamahallinto voi päättää satamamaksujen vaihtelusta.

Muutosehdotus 5

1 artikla – Aihe ja soveltamisala

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan (a) selkeät puitteet pääsylle satamapalvelujen markkinoille; (b) rahoituksen avoimuutta koskevat yhteiset säännöt ja hallintoelinten tai satamapalvelujen tarjoajien soveltamat maksut. 1. Tässä direktiivissä asetuksessa vahvistetaan (i) selkeät puitteet pääsylle satamapalvelujen markkinoille; (j) rahoituksen avoimuutta koskevat yhteiset säännöt ja hallintoelinten tai satamapalvelujen tarjoajien soveltamat maksut. 2. Tätä asetusta sovelletaan joko satama-alueella taikka satamaan tai satamasta johtavilla vesiväylillä tapahtuvaan seuraavien satamapalveluluokkien tarjoamiseen: (a) tankkaus; (b) lastin käsittely; (c) ruoppaus; (d) kiinnitys; (e) matkustajapalvelut; (f) satamien vastaanottolaitteet; (g) luotsaus; ja (h) hinaus. 2. Tätä direktiiviä asetusta sovelletaan joko satama-alueella taikka satamaan tai satamasta johtavilla vesiväylillä tapahtuvaan seuraavien satamapalveluluokkien tarjoamiseen: (a) tankkaus; (b) lastin käsittely; (c) ruoppaus; (d) kiinnitys; (e) (c) matkustajapalvelut; (f) (d) satamien vastaanottolaitteet; (g) luotsaus; ja (h) hinaus. 3. Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin asetuksen XXX [TEN-T-suuntaviivoja koskeva asetus] liitteessä I määriteltyihin Euroopan laajuisen liikenneverkon merisatamiin. 3. Tätä direktiiviä asetusta sovelletaan kaikkiin asetuksen XXX [TEN-T-suuntaviivoja koskeva asetus] liitteessä I määriteltyihin Euroopan laajuisen liikenneverkon merisatamiin. 4. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tätä asetusta myös muihin merisatamiin. Kun jäsenvaltiot päättävät soveltaa tätä asetusta muihin merisatamiin, niiden on ilmoitettava päätöksestään komissiolle. 4. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tätä direktiiviä asetusta myös muihin merisatamiin. Kun jäsenvaltiot päättävät soveltaa tätä direktiiviä asetusta muihin merisatamiin, niiden on ilmoitettava päätöksestään komissiolle.

Perustelu

— Luotsaus, hinaus sekä kiinnitys ja irrotus ovat yleishyödyllisiä satamapalveluja (tavoitteena meriturvallisuuden säilyttäminen ja ympäristönsuojelu), jotka ovat tiukasti säänneltyjä jäsenvaltioissa, eikä niihin voida soveltaa markkinalähtöistä lähestymistapaa.

— Ruoppauspalveluiden sisällyttäminen asetukseen tarkoittaa puuttumista satamien omaisuuteen, sillä valtaosa satamista tuskin enää voisi huoltaa väyliään ja altaitaan omin voimin. Lisäksi ruoppaus asianomaisilla satama-alueilla on verrattavissa laitureiden ja sulkujen huoltotoimiin, muttei kuitenkaan muihin satamapalveluihin, jotka liittyvät välittömästi laivan satamaan tuloon ja jotka laskutetaan yksittäin jokaiselta satamassa käynniltä.

Muutosehdotus 6

2 artikla, lisätään uusi kohta 2 a – Määritelmät

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus ”toimivaltaisella viranomaisella” jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden viranomaista tai viranomaisten ryhmittymää, jolla on valtuudet toimia satamapalvelujen alalla tietyllä maantieteellisellä alueella, tai muuta elintä, jolle on annettu tällaiset valtuudet;

Perustelu

Termiä ”toimivaltainen viranomainen” käytetään rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista annetussa asetuksessa (EY) N:o 1370/2007, jossa se määritellään seuraavasti: ”jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden viranomaista tai viranomaisten ryhmittymää, jolla on valtuudet toimia julkisen henkilöliikenteen alalla tietyllä maantieteellisellä alueella, tai muuta elintä, jolle on annettu tällaiset valtuudet” (2 artiklan b kohta). Määritelmä edistäisi osaltaan EU:n säädöstekstien johdonmukaisuutta ja parantaisi sääntelyn avoimuutta, sillä näin käytettäisiin yhtenäistä määritelmää, jota ei ole rajattu matkustajapalveluihin.

Muutosehdotus 7

2 artiklan 14 kohta – Määritelmät

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus ”julkisen palvelun velvoitteella” vaatimusta, joka on määritelty tai määrätty sellaisten yleishyödyllisten satamapalvelujen varmistamiseksi, joita toimija ei omien taloudellisten etujensa vuoksi ottaisi hoitaakseen tai ei hoitaisi samassa laajuudessa tai samoin ehdoin; ”julkisen palvelun velvoitteella” vaatimusta, jonka toimivaltainen viranomainen on määritellyt tai määrännyt joka on määritelty tai määrätty sellaisten yleishyödyllisten satamapalvelujen varmistamiseksi, joita toimija ei omien taloudellisten etujensa vuoksi ottaisi hoitaakseen tai ei hoitaisi samassa laajuudessa tai samoin ehdoin ilman korvausta;

Perustelu

Muutosehdotus heijastaa etenkin johdanto-osan 16 kappaletta, jossa todetaan seuraavaa: ”Tässä asetuksessa ei estetä toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuutta myöntää korvaus julkisen palvelun velvoitteen suorittamisesta, jos tämä on sovellettavien valtiontukisääntöjen mukaista.”

Muutosehdotus 8

2 artiklan 15 kohta – Määritelmät

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus ”lähimerenkululla” lastin ja matkustajien kuljettamista meriteitse maantieteellisessä Euroopassa sijaitsevien satamien välillä tai näiden satamien ja sellaisissa Euroopan ulkopuolisissa maissa sijaitsevien satamien välillä, joilla on rantaviivaa Eurooppaan rajautuvissa sisämerissä; ”lähimerenkululla” lastin ja matkustajien kuljettamista meriteitse maantieteellisessä Euroopassa sijaitsevien satamien välillä tai näiden satamien ja sellaisissa Euroopan ulkopuolisissa maissa sijaitsevien satamien välillä, joilla on rantaviivaa Eurooppaan rajautuvissa sisämerissä tai syrjäisimpien alueiden tapauksessa niiden maantieteellisessä läheisyydessä sijaitsevien maiden satamien välillä;

Perustelu

Ei ole perusteltua rajata läheisyyden käsitettä EU:hun. Käsite on ulotettava koskemaan EU:n koko aluetta maantieteellisestä sijainnista riippumatta erityisesti, kun kyse on syrjäisimmistä alueista, missä EU edistää strategiaa, jolla vahvistetaan niiden integroitumista maantieteelliseen lähiympäristöönsä.

Muutosehdotus 9

2 artiklan16 kohta – Määritelmät

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus ”merisatamalla” maa- ja vesialuetta, jolla on tehty sellaisia töitä ja joka on varustettu siten, että kyseisellä alueella voidaan pääasiallisesti ottaa vastaan aluksia, lastata ja purkaa ne, varastoida tavaroita, vastaanottaa ja toimittaa tavaroita sekä ottaa aluksiin matkustajia ja laskea matkustajia maihin, sekä kaikkea muuta liikenteenharjoittajien satama-alueella tarvitsemaa infrastruktuuria; ”merisatamalla” maa- ja vesialuetta, jolla on tehty sellaisia töitä ja joka on varustettu siten, että kyseisellä alueella voidaan pääasiallisesti ottaa vastaan aluksia, lastata ja purkaa ne, varastoida tavaroita, vastaanottaa ja toimittaa tavaroita sekä ottaa aluksiin matkustajia ja laskea matkustajia maihin, sekä kaikkea muuta liikenteenharjoittajien satama-alueella tarvitsemaa infrastruktuuria;

Perustelu

Ehdotetaan, että poistetaan merisataman määritelmän viimeinen osa. Tämä osa on uusi aiemmin ehdotettuihin määritelmiin verrattuna, mutta käsitettä ”satama-alue” ei ole määritelty. Tämä saattaa johtaa epäselvyyksiin paikallis- ja alueviranomaisten käyttöön asettaman, sataman ja sen sisämaan välisen liikenneinfrastruktuurin osalta.

Muutosehdotus 10

2 artiklan 16 kohta (uusi kohta) – Määritelmät

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus ”meriteknisillä palveluilla” yleishyödyllisiä satamapalveluja, joiden tavoitteena on meriturvallisuuden säilyttäminen ja ympäristönsuojelu, kuten kiinnitys ja irrotus, luotsaus ja hinaus;

Perustelu

Seurausta 2 ja 18 artiklaan tehdyistä muutosehdotuksista.

Muutosehdotus 11

II Luku – Otsikko

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus II LUKU – Markkinoille pääsy II LUKU – Markkinoille pääsy Satamapalvelujen tarjoamista ja käyttömahdollisuuksia koskevat periaatteet

Perustelu

Nykyisen otsikon perusteella näyttää siltä, että komission tavoitteena on liberalisointi, vaikka luvussa itse asiassa käsitellään satamapalveluiden – jotka välttämättä eivät ole markkinoille avoimia – tarjoamiselle asetettavia vaatimuksia.

Muutosehdotus 12

4 artikla – Satamapalvelun tarjoamisen vähimmäisvaatimukset

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus 1. Sataman hallinnointielin voi edellyttää, että satamapalvelujen tarjoajien on noudatettava vähimmäisvaatimuksia asianomaisen satamapalvelun suorittamiseksi. 1. Sataman hallinnointielin voi asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa neuvoteltuaan edellyttää, että satamapalvelujen tarjoajien on noudatettava vähimmäisvaatimuksia asianomaisen satamapalvelun suorittamiseksi. noudattaminen. (…) 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut vähimmäisvaatimukset voivat soveltuvin osin koskea ainoastaan seuraavia: (...) d) paikallisten, kansallisten, unionin ja kansainvälisten ympäristövaatimusten noudattaminen. (…) 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut vähimmäisvaatimukset voivat soveltuvin osin koskea ainoastaan seuraavia: (...) d) paikallisten, alueellisten, kansallisten, unionin ja kansainvälisten ympäristövaatimusten 4. Jos vähimmäisvaatimuksiin kuuluu erityinen paikallistuntemus tai paikallisiin olosuhteisiin tutustuminen, sataman hallinnointielimen on varmistettava, että asiaankuuluvaa koulutusta on saatavilla avoimin ja syrjimättömin ehdoin, paitsi jos asianomainen jäsenvaltio varmistaa tällaisen koulutustarjonnan asianmukaisen saatavuuden. 4. Jos vähimmäisvaatimuksiin kuuluu erityinen paikallistuntemus tai paikallisiin olosuhteisiin tutustuminen, sataman hallinnointielimen on varmistettava, että asiaankuuluvaa koulutusta on saatavilla avoimin ja syrjimättömin ehdoin, paitsi jos asianomainen toimivaltainen viranomainen jäsenvaltio varmistaa tällaisen koulutustarjonnan asianmukaisen saatavuuden.

Perustelu

Muutosehdotuksella pyritään vahvistamaan paikallis- ja alueviranomaisten roolin tunnustamista, kun ajatellaan voimassa olevaa lainsäädäntöä tai satamapalvelujen tarjoamista koskevien vähimmäisvaatimusten asettamista.

Muutosehdotus 13

6 artiklan 4 kohta – Satamapalvelujen tarjoajien lukumäärän rajoittaminen

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Kun sataman hallinnointielin tarjoaa satamapalveluja itse tai sellaisen oikeudellisesti erillisen elimen kautta, jossa se käyttää määräysvaltaa suoraan tai välillisesti, jäsenvaltio voi uskoa satamapalvelujen tarjoajien lukumäärää rajoittavan päätöksen tekemisen sataman hallinnointielimestä riippumattomalle viranomaiselle. Jos jäsenvaltio ei usko satamapalvelujen tarjoajien lukumäärää rajoittavan päätöksen tekemistä tällaiselle viranomaiselle, palvelujen tarjoajia on oltava vähintään kaksi. Kun sataman hallinnointielin tarjoaa satamapalveluja itse tai sellaisen oikeudellisesti erillisen elimen kautta, jossa se käyttää määräysvaltaa suoraan tai välillisesti, asianomainen toimivaltainen viranomainen jäsenvaltio voi uskoa satamapalvelujen tarjoajien lukumäärää rajoittavan päätöksen tekemisen sataman hallinnointielimestä riippumattomalle viranomaiselle. Sataman hallinnointielimen on todistettava, että markkinatilanne mahdollistaa rajoituksen. Rajoituksen on oltava määräaikainen. Jos jäsenvaltio ei usko satamapalvelujen tarjoajien lukumäärää rajoittavan päätöksen tekemistä tällaiselle viranomaiselle, palvelujen tarjoajia on oltava vähintään kaksi.

Muutosehdotus 14

7 artikla

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus 1. Satamapalvelujen tarjoajien 6 artiklan mukaisessa lukumäärän rajoittamisessa on noudatettava valintamenettelyä, jonka on oltava avoin kaikille asianomaisille osapuolille, syrjimätön ja läpinäkyvä. 1. Satamapalvelujen tarjoajien 6 artiklan mukaisessa lukumäärän rajoittamisessa on noudatettava valintamenettelyä, jonka on oltava avoin kaikille asianomaisille osapuolille, syrjimätön ja läpinäkyvä. 2. Jos satamapalvelun arvioitu arvo ylittää 3 kohdassa määritellyn kynnysarvon, [käyttöoikeussopimusten tekemisestä] annetussa direktiivissä …/… säädettyjä käyttöoikeuden myöntämismenettelyä, menettelyllisiä takeita ja enimmäiskestoa sovelletaan. 2. Jos satamapalvelun arvioitu arvo ylittää 3 kohdassa määritellyn kynnysarvon, [käyttöoikeussopimusten tekemisestä] annetussa direktiivissä …/… säädettyjä käyttöoikeuden myöntämismenettelyä, menettelyllisiä takeita ja enimmäiskestoa sovelletaan. 3. [Käyttöoikeussopimusten tekemisestä] annetun direktiivin …/… asiaankuuluvia ja sovellettavia säännöksiä sovelletaan satamapalvelun kynnysarvoon ja satamapalvelun arvon määrittämismenetelmään. 3. [Käyttöoikeussopimusten tekemisestä] annetun direktiivin …/… asiaankuuluvia ja sovellettavia säännöksiä sovelletaan satamapalvelun kynnysarvoon ja satamapalvelun arvon määrittämismenetelmään. 4. Valitun tarjoajan tai valittujen tarjoajien ja sataman hallinnointielimen on tehtävä satamapalvelusopimus. 4. Valitun tarjoajan tai valittujen tarjoajien ja sataman hallinnointielimen on tehtävä satamapalvelusopimus. 5. Tämän asetuksen soveltamiseksi satamapalvelusopimuksen määräyksiin sen voimassaoloaikana tehtävää, [käyttöoikeussopimusten tekemisestä] annetussa direktiivissä …/… tarkoitettua merkittävää muutosta on pidettävä uuden satamapalvelusopimuksen tekemisenä, joka edellyttää uutta 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. 5. Tämän asetuksen soveltamiseksi satamapalvelusopimuksen määräyksiin sen voimassaoloaikana tehtävää, [käyttöoikeussopimusten tekemisestä] annetussa direktiivissä …/… tarkoitettua merkittävää muutosta on pidettävä uuden satamapalvelusopimuksen tekemisenä, joka edellyttää uutta 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. 6. Tämän artiklan 1–5 kohtaa ei sovelleta 9 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa. 6.3. Tämän artiklan 1–5 ja 2 kohtaa ei sovelleta 9 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa. 7. Tämä asetus ei rajoita [käyttöoikeussopimusten tekemisestä] annetun direktiivin …/…[1], [yleishyödyllisistä laitoksista] annetun direktiivin …/…[2] ja [julkisista hankinnoista] annetun direktiivin …/…[3] soveltamista. 7.4. Tämä asetus ei rajoita [käyttöoikeussopimusten tekemisestä] annetun direktiivin …/…[1], [yleishyödyllisistä laitoksista] annetun direktiivin …/…[2] ja [julkisista hankinnoista] annetun direktiivin …/…[3] soveltamista. 4.a Satamapalvelusopimusten voimassaoloaika suhteutetaan tehtyihin investointeihin.

Muutosehdotus 15

8 artikla – Julkisen palvelun velvoitteet

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus 1. Jäsenvaltiot voivat päättää asettaa satamapalveluihin liittyviä julkisen palvelun velvoitteita satamapalvelujen tarjoajille seuraavien varmistamiseksi: a) palvelu on saatavilla tauotta koko päivän, yön, viikon ja vuoden ajan; b) palvelu on kaikkien käyttäjien saatavilla; c) palvelu on kohtuuhintainen tietyille käyttäjäluokille. 1. Jäsenvaltiot Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää asettaa satamapalveluihin liittyviä julkisen palvelun velvoitteita satamapalvelujen tarjoajille seuraavien varmistamiseksi: a) palvelu on saatavilla tauotta koko päivän, yön, viikon ja vuoden ajan; b) palvelu on kaikkien käyttäjien saatavilla; c) palvelu on kohtuuhintainen tietyille käyttäjäluokille. d) alueelliseen koheesioon liittyvät kriteerit, kuten syrjäseutujen, saarten ja syrjäisimpien alueiden liikenneyhteyksien parantaminen, täyttyvät. e) erityiset vaatimukset, joilla on mm. turvallisuuteen tai ympäristöön liittyvät perusteet ja joita satamapalveluiden tarjoaja ei voi täyttää taloudelliset näkökohdat huomioon ottaen, täyttyvät. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut velvoitteet on määriteltävä selkeästi, avoimesti, syrjimättömästi ja varmennettavasti, ja niillä on taattava tasapuolinen pääsy kaikille unioniin sijoittautuneille satamapalvelujen tarjoajille. 3. Jäsenvaltioiden on nimettävät alueensa toimivaltaiset viranomaiset, jotka asettavat tällaisia julkisen palvelun velvoitteita. Sataman hallinnointielin voi olla toimivaltainen viranomainen. (…) 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut velvoitteet on määriteltävä selkeästi, avoimesti, syrjimättömästi ja varmennettavasti, ja niillä on taattava tasapuolinen pääsy kaikille unioniin sijoittautuneille satamapalvelujen tarjoajille. 3. Jäsenvaltioiden on nimettävät alueensa toimivaltaiset viranomaiset, jotka asettavat tällaisia julkisen palvelun velvoitteita. Sataman hallinnointielin voi olla toimivaltainen viranomainen, jos se on julkinen elin. (…)

Perustelu

— Ehdotetaan, että julkisen palvelun velvoitteita täydennetään alueelliseen koheesioon liittyvillä kriteereillä, kuten ehdotetun asetuksen perusteluissa esitetään (ks. kohdan 1.4 loppuosa). Lisäksi tulisi ottaa huomioon kriteerit, jotka ovat erityisen tärkeitä satamatoiminnan turvaamisen ja ympäristön kannalta, mutta jotka eivät kuitenkaan ole taloudellisesti kannattavia.

— Koska sataman hallinnointielin voi olla yksityinen elin ja saada julkista rahoitusta, olisi 8 artiklan 3 kohdassa säädetty mahdollisuus, että kyseinen elin voi olla toimivaltainen viranomainen, joka asettaa julkisen palvelun velvoitteita, rajoitettava julkisiin hallinnointielimiin.

Muutosehdotus 16

9 artikla – Sataman oma toimija

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus 1. Edellä 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyissä tapauksissa toimivaltainen viranomainen voi päättää tarjota itse julkisen palvelun velvoitteen alaisen satamapalvelun tai asettaa tällaisia velvoitteita suoraan oikeudellisesti erilliselle elimelle, jossa se käyttää määräysvaltaa samalla tavalla kuin omissa osastoissaan. Tällaisessa tapauksessa satamapalvelujen tarjoajaa on pidettävä tässä asetuksessa sataman omana toimijana. (…) 1. Edellä 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyissä tapauksissa toimivaltainen viranomainen voi päättää tarjota satamapalvelun itse julkisen palvelun velvoitteen alaisen satamapalvelun tai asettaa tällaisia velvoitteita suoraan oikeudellisesti erilliselle elimelle oikeudellisesti erillisen elimen toimesta, jossa se käyttää määräysvaltaa samalla tavalla kuin omissa osastoissaan. Tällaisessa tapauksessa satamapalvelujen tarjoajaa on pidettävä tässä direktiivissä asetuksessa sataman omana toimijana. (…) 4. Jos toimivaltainen viranomainen päättää soveltaa 1 kohtaa kaikissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa merisatamissa, sen on ilmoitettava tästä komissiolle. (…) 4. Jos toimivaltainen viranomainen päättää soveltaa 1 kohtaa kaikissa tämän direktiivin asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa merisatamissa, sen on ilmoitettava tästä komissiolle. (…)

Perustelu

On kyseenalaista, rajoitetaanko tilanne, jossa satamapalvelujen tarjoajaa on pidettävä ”sisäisenä toimijana”, vain julkisen palvelun velvoitteen alaisiin satamapalveluihin. Sataman hallinnointielin (joka voi olla yksityinen elin) saattaa puhtaasti kaupallisista syistä päättää tarjota palvelun itse ilman, että palvelu on erityisesti määritelty julkiseksi palveluksi.

Muutosehdotus 17

10 artiklan 2 kohta – Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Kun satamapalvelujen tarjoaja ei ole vakiintunut satamapalvelujen tarjoaja, sataman hallinnointielimet voivat vaatia 7 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen nimitettyä satamapalvelujen tarjoajaa myöntämään vakiintuneen satamapalvelujen tarjoajan aiemmin palkkaamalle henkilökunnalle oikeudet, joihin se olisi ollut oikeutettu, jos kyseessä olisi ollut direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu siirto, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen ja unionin lainsäädännön, mukaan lukien työmarkkinaosapuolten väliset työehtosopimukset, soveltamista. Kun satamapalvelujen tarjoaja ei ole vakiintunut satamapalvelujen tarjoaja, sataman hallinnointielimet vaativat voivat vaatia 7 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen nimitettyä satamapalvelujen tarjoajaa myöntämään vakiintuneen satamapalvelujen tarjoajan aiemmin palkkaamalle henkilökunnalle oikeudet, joihin se olisi ollut oikeutettu, jos kyseessä olisi ollut direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu siirto, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen ja unionin lainsäädännön, mukaan lukien työmarkkinaosapuolten väliset työehtosopimukset, soveltamista.

Perustelu

Ei ole ymmärrettävää, miksi komissio säätää vain mahdollisuudesta eikä velvoitteesta myöntää vakiintuneen satamapalvelujen tarjoajan aiemmin palkkaamalle henkilökunnalle oikeudet, joihin nämä olisivat olleet oikeutettuja, jos kyseessä olisi ollut direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu siirto.

Muutosehdotus 18

10 artiklan 3 kohta – Työntekijöiden oikeuksien turvaaminen

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Kun sataman hallinnointielimet vaativat satamapalvelujen tarjoajia noudattamaan asiaankuuluvien satamapalvelujen tarjonnassa tiettyjä sosiaalisia normeja, tarjouskilpailuasiakirjoissa ja satamapalvelusopimuksissa on lueteltava asianomainen henkilökunta ja annettava avoimesti yksityiskohdat sen sopimukseen perustuvista oikeuksista sekä edellytyksistä, joilla työntekijöiden katsotaan olevan yhteydessä satamapalveluihin. Kun sataman hallinnointielimet vaativat satamapalvelujen tarjoajia noudattamaan asiaankuuluvien satamapalvelujen tarjonnassa tiettyjä sosiaalisia normeja, tarjouskilpailuasiakirjoissa ja satamapalvelusopimuksissa on lueteltava asianomainen henkilökunta ja ilmoitettava sellaisten sopimukseen perustuvien henkilökunnan oikeuksien sekä edellytysten tilasta annettava avoimesti yksityiskohdat sen sopimukseen perustuvista oikeuksista sekä edellytyksistä, joilla työntekijöiden katsotaan olevan yhteydessä satamapalveluihin.

Perustelu

Jos julkaistaan ”avoimesti yksityiskohdat henkilökunnan sopimukseen perustuvista oikeuksista”, saatetaan loukata henkilötietojen suojaa.

Muutosehdotus 19

12 artiklan 2 kohta – Taloudellisten suhteiden avoimuus

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Jos julkista rahoitusta saavan sataman hallinnointielin tarjoaa satamapalvelut itse, sen on pidettävä kunkin satamapalvelutoimen kirjanpito erillään sen muiden toimien kirjanpidosta, jotta a) kaikki tulot ja menot on sidottu tai kohdennettu oikein johdonmukaisesti sovellettavia ja puolueettomasti perusteltuja kustannuslaskentaperiaatteita noudattaen; b) kustannuslaskentaperiaatteet, joiden mukaisesti kirjanpidot pidetään erillään, on ilmaistu selkeästi. Jos julkista rahoitusta saavan sataman hallinnointielin tarjoaa satamapalvelut itse, sen on pidettävä kunkin satamapalvelutoimen kirjanpito erillään sen muiden toimien kirjanpidosta, jotta voidaan valvoa kieltoa siirtää yhdelle toiminta—alalle myönnettyjä julkisia varoja toiselle alalle sekä valvoa infrastruktuurimaksuista saatavien tulojen ja muusta kaupallisesta toiminnasta aiheutuvan ylijäämän käyttöä. a) kaikki tulot ja menot on sidottu tai kohdennettu oikein johdonmukaisesti sovellettavia ja puolueettomasti perusteltuja kustannuslaskentaperiaatteita noudattaen; b) kustannuslaskentaperiaatteet, joiden mukaisesti kirjanpidot pidetään erillään, on ilmaistu selkeästi.

Perustelu

Ehdotetaan, että yksinkertaistetaan yhtenäisen eurooppalaisen rautatiealueen toteuttamisesta annetun direktiivin 2012/34 EU 6 artiklaan perustuvia kirjanpitovelvoitteita.

Muutosehdotus 20

14 artiklan 4 kohta

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus 4. Satamainfrastruktuurimaksut voivat vaihdella säännöllisiä käyttäjiä koskevien kaupallisten käytänteiden mukaisesti tai satamainfrastruktuurin tehokkaamman käytön tai lähimerenkulun taikka kuljetusten korkeatasoisen ympäristö-, energia- ja hiilitehokkuuden edistämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista. Tällaisessa vaihtelussa käytettävien arviointiperusteiden on oltava tarkoituksenmukaisia, puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä, ja siinä on otettava huomioon kilpailusäännöt asianmukaisella tavalla. Vaihtelun on oltava erityisesti kaikkien asiaankuuluvien satamapalvelujen käyttäjien saatavilla tasapuolisesti. 4. Satamainfrastruktuurimaksut voivat vaihdella säännöllisiä käyttäjiä koskevien kaupallisten käytänteiden mukaisesti tai satamainfrastruktuurin tehokkaamman käytön tai lähimerenkulun taikka kuljetusten korkeatasoisen ympäristö-, energia- ja hiilitehokkuuden edistämiseksi tai alueellisesta koheesiosta, kuten syrjäisimpien alueiden kulkuyhteyksistä, johtuvista syistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista. Tällaisessa vaihtelussa käytettävien arviointiperusteiden on oltava tarkoituksenmukaisia, puolueettomia, avoimia ja syrjimättömiä, ja siinä on otettava huomioon kilpailusäännöt asianmukaisella tavalla. Vaihtelun on oltava erityisesti kaikkien asiaankuuluvien satamapalvelujen käyttäjien saatavilla tasapuolisesti.

Perustelu

Muutosehdotuksen tarkoituksena on, että säädöksessä hyväksytään myös muunlaiset hinnoitteluperusteet, joissa otetaan huomioon syrjäisimpien alueiden huonot kulkuyhteydet sekä ylimääräisten kuljetuskustannusten kompensoimisen tarve, jotta kaikille käyttäjille taataan yhdenvertaiset olosuhteet, kuten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa määrätään.

Muutosehdotus 21

14 artikla – Satamainfrastruktuurimaksut

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus (…) 5. Siirretään komissiolle valta antaa tarvittaessa 21 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen delegoituja säädöksiä alusten, polttoaineiden ja sellaisten toimintatyyppien yhteisestä luokittelusta, joiden perusteella infrastruktuurimaksut voivat vaihdella, sekä satamainfrastruktuurimaksujen yhteisistä maksuperiaatteista. (…) 7. Sataman hallinnointielimen on pyynnöstä annettava toimivaltaisen riippumattoman valvontaelimen ja komission saataville 4 kohdassa tarkoitetut tiedot sekä yksityiskohtaiset kustannukset ja tulot, joiden perusteella satamainfrastruktuurimaksujen rakenne ja taso määritetään, sekä satamainfrastruktuurimaksujen asettamisessa käytettävä metodiikka sellaisten laitteiden ja palvelujen osalta, joita nämä satamamaksut koskevat. (…) 5. Siirretään komissiolle valta antaa tarvittaessa 21 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen delegoituja säädöksiä alusten, polttoaineiden ja sellaisten toimintatyyppien yhteisestä luokittelusta, joiden perusteella infrastruktuurimaksut voivat vaihdella, sekä satamainfrastruktuurimaksujen yhteisistä maksuperiaatteista. (…) 7. Sataman hallinnointielimen on pyynnöstä annettava toimivaltaisen riippumattoman valvontaelimen ja komission saataville 4 kohdassa tarkoitetut tiedot sekä yksityiskohtaiset kustannukset ja tulot, joiden perusteella satamainfrastruktuurimaksujen rakenne ja taso määritetään, sekä satamainfrastruktuurimaksujen asettamisessa käytettävä metodiikka sellaisten laitteiden ja palvelujen osalta, joita nämä satamamaksut koskevat.

Perustelu

Kyseiset periaatteet (maksu-/hinnoitteluperiaatteet kuuluvat kilpailun piiriin) eivät saa rajoittaa satamien hallinnointielinten kaupallista vapautta. Lisäksi Euroopan komission valtuudet antaa delegoituja säädöksiä olisi pidettävä mahdollisimman tarkkoina ja rajoitettuina.

Muutosehdotus 22

17 artikla

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Riippumaton valvontaelin 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että riippumaton valvontaelin seuraa ja valvoo tämän asetuksen soveltamista kaikissa tämän asetuksen soveltamisalueen kuuluvissa merisatamissa kaikkien jäsenvaltioiden alueella. 2. Riippumattoman valvontaelimen on oltava oikeudellisesti erillinen ja toiminnallisesti riippumaton sataman hallinnointielimestä tai satamapalvelujen tarjoajista. Niiden jäsenvaltioiden, joilla on omistusosuuksia tai päätäntävaltaa satamissa tai satamien hallintoelimissä, on varmistettava, että tämän asetuksen seuranta ja valvonta sekä omistajuuteen tai päätäntävaltaan liittyvä toiminta erotetaan tehokkaasti ja rakenteellisesti täysin toisistaan. Riippumattoman valvontaelimen on käytettävä toimivaltaansa puolueettomasti ja avoimesti liiketoiminnan harjoittamisen vapautta asianmukaisella tavalla kunnioittaen. 3. Riippumattoman valvontaelimen on käsiteltävä osapuolen, jolla on asiassa oikeutettu etu, tekemät kantelut ja sen käsiteltäviksi saatetut riita-asiat tämän asetuksen soveltamiseen liittyvissä kysymyksissä. 4. Jos eri jäsenvaltioihin sijoittautuneiden osapuolten välille syntyy riitaa, sen satamajäsenvaltion riippumaton valvontaelin, jossa riidan oletetaan saaneen alkunsa, on toimivaltainen ratkaisemaan tällaisen riita-asian. 5. Riippumattomalla valvontaelimellä on oikeus vaatia satamien hallinnointielimiä, satamapalvelujen tarjoajia ja sataman käyttäjiä toimittamaan tämän asetuksen soveltamisen seuraamiseksi ja valvomiseksi tarvittavat tiedot. 6. Riippumaton valvontaelin voi antaa lausuntoja jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä kaikista tämän asetuksen soveltamiseen liittyvistä kysymyksistä. 7. Riippumaton valvontaelin voi kuulla asianomaisen sataman käyttäjien neuvoa-antavaa komiteaa kanteluja tai riita-asioita käsitellessään. 8. Riippumattoman valvontaelimen päätökset ovat sitovia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeudellista valvontaa. 9. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle riippumattoman valvontaelinten tunnistetiedot viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2015, ja ilmoitettava sille tämän jälkeen kaikista niihin tehdyistä muutoksista. Komissio julkaisee verkkosivullaan riippumattomien valvontaelinten luettelon, jonka se pitää ajan tasalla. Riippumaton valvontaelin 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että riippumaton valvontaelin seuraa ja valvoo tämän asetuksen soveltamista kaikissa tämän asetuksen soveltamisalueen kuuluvissa merisatamissa kaikkien jäsenvaltioiden alueella. 2. Riippumattoman valvontaelimen on oltava oikeudellisesti erillinen ja toiminnallisesti riippumaton sataman hallinnointielimestä tai satamapalvelujen tarjoajista. Niiden jäsenvaltioiden, joilla on omistusosuuksia tai päätäntävaltaa satamissa tai satamien hallintoelimissä, on varmistettava, että tämän asetuksen seuranta ja valvonta sekä omistajuuteen tai päätäntävaltaan liittyvä toiminta erotetaan tehokkaasti ja rakenteellisesti täysin toisistaan. Riippumattoman valvontaelimen on käytettävä toimivaltaansa puolueettomasti ja avoimesti liiketoiminnan harjoittamisen vapautta asianmukaisella tavalla kunnioittaen. 3. Riippumattoman valvontaelimen on käsiteltävä osapuolen, jolla on asiassa oikeutettu etu, tekemät kantelut ja sen käsiteltäviksi saatetut riita-asiat tämän asetuksen soveltamiseen liittyvissä kysymyksissä. 4. Jos eri jäsenvaltioihin sijoittautuneiden osapuolten välille syntyy riitaa, sen satamajäsenvaltion riippumaton valvontaelin, jossa riidan oletetaan saaneen alkunsa, on toimivaltainen ratkaisemaan tällaisen riita-asian. 5. Riippumattomalla valvontaelimellä on oikeus vaatia satamien hallinnointielimiä, satamapalvelujen tarjoajia ja sataman käyttäjiä toimittamaan tämän asetuksen soveltamisen seuraamiseksi ja valvomiseksi tarvittavat tiedot. 6. Riippumaton valvontaelin voi antaa lausuntoja jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä kaikista tämän asetuksen soveltamiseen liittyvistä kysymyksistä. 7. Riippumaton valvontaelin voi kuulla asianomaisen sataman käyttäjien neuvoa-antavaa komiteaa kanteluja tai riita-asioita käsitellessään. 8. Riippumattoman valvontaelimen päätökset ovat sitovia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeudellista valvontaa. 9. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle riippumattoman valvontaelinten tunnistetiedot viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2015, ja ilmoitettava sille tämän jälkeen kaikista niihin tehdyistä muutoksista. Komissio julkaisee verkkosivullaan riippumattomien valvontaelinten luettelon, jonka se pitää ajan tasalla.

Perustelu

Asetuksen soveltamisen seurannasta ja valvonnasta vastaavasta riippumattomasta valvontaelimestä (tai sen perustamisesta) aiheutuva lisäarvo on kyseenalainen. Nykyiset toimivaltaiset (myös paikallis- ja aluetason) viranomaiset voivat huolehtia tällaisesta valvonnasta. Lisäksi ehdotettua asetusta on määritelmänsä mukaisesti ”sovellettava kokonaisuudessaan sellaisenaan”, eikä näin ollen tarvita toimia sen yhtenäisen soveltamisen helpottamiseksi. 19 artiklassa säädetään joka tapauksessa muutoksenhausta.

Muutosehdotus 23

18 artikla – Riippumattomien valvontaelinten välinen yhteistyö

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus Riippumattomien valvontaelinten välinen yhteistyö 1. Riippumattomien valvontaelinten on vaihdettava työtään, päätöksentekoperiaatteitaan ja käytänteitään koskevia tietoja tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon helpottamiseksi. Tämän vuoksi niiden on osallistuttava yhteistyöverkostoon, joka kokoontuu säännöllisin väliajoin ja vähintään kerran vuodessa. Komissio osallistuu verkoston työhön ja koordinoi ja tukee sitä. 2. Riippumattomien valvontaelinten on tehtävä tiivistä yhteistyötä keskinäisen avun antamiseksi tehtävissään, kuten tutkimusten tekeminen kanteluissa ja riita-asioissa, jotka koskevat eri jäsenvaltioissa sijaitsevia satamia. Tätä varten riippumattoman valvontaelimen on perustellusta pyynnöstä annettava toiselle tällaiselle elimelle tarvittavat tiedot, jotta kyseinen elin voi täyttää tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että riippumattomat valvontaelimet antavat perustellusta pyynnöstä komissiolle sen tehtäviensä hoitamiseksi tarvitsemat tiedot. Komission pyytämien tietojen on oltava oikeasuhteisia näiden tehtävien suorittamiseen nähden. 4. Kun riippumaton valvontaelin katsoo, että liikesalaisuuksia koskevien unionin tai kansallisten sääntöjen mukaisesti tiedot ovat luottamuksellisia, toisen kansallisen valvontaelimen ja komission on varmistettava tällainen luottamuksellisuus. Tällaisia tietoja voidaan käyttää ainoastaan pyynnössä esitettyä tarkoitusta varten. 5. Riippumattomien valvontaelinten kokemukseen ja 1 kohdassa tarkoitetun verkoston toimintaan perustuen ja jotta tehokas yhteistyö voitaisiin varmistaa, komissio voi laatia yhteiset periaatteet riippumattomien valvontaelinten välistä tiedonvaihtoa koskeville asianmukaisille järjestelyille. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Riippumattomien valvontaelinten välinen yhteistyö 1. Riippumattomien valvontaelinten on vaihdettava työtään, päätöksentekoperiaatteitaan ja käytänteitään koskevia tietoja tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon helpottamiseksi. Tämän vuoksi niiden on osallistuttava yhteistyöverkostoon, joka kokoontuu säännöllisin väliajoin ja vähintään kerran vuodessa. Komissio osallistuu verkoston työhön ja koordinoi ja tukee sitä. 2. Riippumattomien valvontaelinten on tehtävä tiivistä yhteistyötä keskinäisen avun antamiseksi tehtävissään, kuten tutkimusten tekeminen kanteluissa ja riita-asioissa, jotka koskevat eri jäsenvaltioissa sijaitsevia satamia. Tätä varten riippumattoman valvontaelimen on perustellusta pyynnöstä annettava toiselle tällaiselle elimelle tarvittavat tiedot, jotta kyseinen elin voi täyttää tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että riippumattomat valvontaelimet antavat perustellusta pyynnöstä komissiolle sen tehtäviensä hoitamiseksi tarvitsemat tiedot. Komission pyytämien tietojen on oltava oikeasuhteisia näiden tehtävien suorittamiseen nähden. 4. Kun riippumaton valvontaelin katsoo, että liikesalaisuuksia koskevien unionin tai kansallisten sääntöjen mukaisesti tiedot ovat luottamuksellisia, toisen kansallisen valvontaelimen ja komission on varmistettava tällainen luottamuksellisuus. Tällaisia tietoja voidaan käyttää ainoastaan pyynnössä esitettyä tarkoitusta varten. 5. Riippumattomien valvontaelinten kokemukseen ja 1 kohdassa tarkoitetun verkoston toimintaan perustuen ja jotta tehokas yhteistyö voitaisiin varmistaa, komissio voi laatia yhteiset periaatteet riippumattomien valvontaelinten välistä tiedonvaihtoa koskeville asianmukaisille järjestelyille. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Perustelu

Poistamista perustellaan samalla tavoin kuin 17 artiklaan tehtyä muutosehdotusta: On epäselvää, miksi tarvitaan riippumattomien valvontaviranomaisten yhteistyötä. Tämä on vieläkin epäselvempää, jos ajatellaan komission päätöstä valita ehdotettavaksi säädökseksi asetus, jota on määritelmänsä mukaisesti ”sovellettava kokonaisuudessaan sellaisenaan”. Tämän olisi myös estettävä se, että jäsenvaltioille ja komissiolle aiheutuu ylimääräisiä hallinnollisia rasitteita, eikä näin ollen tarvita toimia asetuksen yhtenäisen soveltamisen helpottamiseksi. 19 artiklassa säädetään joka tapauksessa muutoksenhausta.

Muutosehdotus 24

19 artikla – Muutoksenhaku

Komission ehdotus AK:n muutosehdotus 1. Kaikilla osapuolilla, joilla on asiassa oikeutettu etu, on oltava oikeus hakea muutosta toimivaltaisten viranomaisten, sataman hallinnointielimen tai riippumattoman valvontaelimen tämän asetuksen nojalla tekemiin päätöksiin tai toteuttamiin yksittäisiin toimenpiteisiin asianomaisista osapuolista riippumattomassa muutoksenhakuelimessä. Tämä muutoksenhakuelin voi olla tuomioistuin. 1. Kaikilla osapuolilla, joilla on asiassa oikeutettu etu, on oltava oikeus hakea muutosta toimivaltaisten viranomaisten, sataman hallinnointielimen tai riippumattoman valvontaelimen tämän asetuksen nojalla tekemiin päätöksiin tai toteuttamiin yksittäisiin toimenpiteisiin asianomaisista osapuolista riippumattomassa muutoksenhakuelimessä. Tämä muutoksenhakuelin voi olla tuomioistuin. 2. Jollei 1 kohdassa tarkoitettu muutoksenhakuelin ole luonteeltaan oikeuslaitos, sen on annettava päätöksilleen kirjalliset perustelut. Myös kansallinen tuomioistuin valvoo sen tekemien päätösten laillisuutta. 2. Jollei 1 kohdassa tarkoitettu muutoksenhakuelin ole luonteeltaan oikeuslaitos, sen on annettava päätöksilleen kirjalliset perustelut. Myös kansallinen tuomioistuin valvoo sen tekemien päätösten laillisuutta.

Perustelu

Seurausta 17 ja 18 artiklaan tehdyistä muutosehdotuksista.

Bryssel 28. marraskuuta 2013 Alueiden komitean puheenjohtaja Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

(1) SWD(2013) 3 final, http://ec.europa.eu/governance/impact/key_docs/docs/cswd_ati_en.pdf

(2) http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/14050775.PDF

(3) Guide to the application of the EU rules on state aid, public procurement and the internal market to SGEI, SWD(2013)53, 15.2.2013.

(4) Joulukuun 20. päivänä 2011 hyväksytyn päätöksen mukaisesti, joka koskee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamista julkisen palvelun velvoitteesta maksettavina korvauksina myönnettävään valtiontukeen tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille.