Alueiden komitean lausunto laajentumisen institutionaalisista näkökohdista "Paikallis- ja aluehallinto Euroopan sydämessä"



Virallinen lehti nro C 374 , 23/12/1999 s. 0015 - 0024



Alueiden komitean lausunto laajentumisen institutionaalisista näkökohdista "Paikallis- ja aluehallinto Euroopan sydämessä" (1999/C 374/05) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon työvaliokuntansa 15. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan nojalla tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa sen laatiminen institutionaalisten asiain valiokunnan tehtäväksi, ottaa huomioon institutionaalisten asiain valiokunnan heinäkuun 6. päivänä 1999 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 52/99 rev. 2, jonka esittelijät olivat Paul Hanningfield ja Marian Louppen-Laurant, hyväksyi 15. ja 16. syyskuuta 1999 pitämässään 30. täysistunnossa (syyskuun 15. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Johdanto Tuleva uusien jäsenmaiden liittyminen merkitsee unionin historian mittavinta laajentumiskierrosta sekä uusien jäsenvaltioiden lukumäärän että väestölisäyksen puolesta. Yleisesti tunnustetaan, että neljä vuosikymmentä sitten kuuden valtion muodostamaa talousliitoa varten luodut rakenteet eivät enää sovellu 15:n, saati 20:n tai jopa useamman valtion muodostamalle unionille. Viimeaikaiset tapahtumat ovat selvästi osoittaneet, että Euroopan unionin toimielinten ja hallinnon perusteellinen tarkistaminen sekä demokratian ja avoimuuden lisääminen ovat pikaisesti tarpeen. Lisäksi nykyisen unionin muodostama "kudos" on paljon tiiviimpi kuin 40 vuotta sitten. Unioni ei ole enää pelkkä pääkaupunkien liitto, vaan siitä on tullut myös alueiden ja kuntien Eurooppa. AK:n perustaminen on tästä paras mahdollinen osoitus. Alueita ja kaupunkeja voidaan pitää unionin olennaisina osina ja niillä on ratkaiseva rooli Euroopan unionin jatkuvassa kehitysprosessissa. Seuraavan hallitustenvälisen konferenssin tuloksena on oltava demokraattinen, hajautettu ja tehokas Euroopan unioni, jonka toimielimillä on kyky palvella yli 500 miljoonan Euroopan kansalaisen tarpeita 21. vuosisadalla. Koska on todennäköistä, että EU laajenee entisestään, on selvästi syytä tarkastella uudelleen EU:n eri elinten, myös AK:n, rooleja. 1.1. Tässä lausunnossa tarkastellaan laajentumisen institutionaalisia näkökohtia alueiden komitean (AK) osalta. Asiakirjassa käsitellään kahta pääalaa: - laajentumisen suorat vaikutukset AK:n toimintaan ja - AK:n rooli ja toiminta suhteessa Euroopan unionin muihin elimiin. 1.1.1. Lausunto on lähinnä työasiakirja, koska Euroopan unionin laajentuminen on kehittyvä prosessi, eikä tällä hetkellä vielä tiedetä laajenemisen tarkkoja yksityiskohtia ja aikataulua. 1.1.2. Alueiden komitea olettaa, että AK:n saattaa olla tarpeen antaa jatkolausunto siinä vaiheessa, kun tiedetään tarkemmin, milloin ja miten EU laajenee. 1.1.3. Alueiden komitealla on keskeinen rooli läheisyysperiaatteen edistäjänä Euroopan unionissa. 2. AK ja laajentuminen - nykytilanne 2.1. Alue- ja paikallishallinnoilla on jo pitkään ollut yhteyksiä Euroopan unionin ulkopuolisiin maihin. AK on myös ottanut johtotehtävän yhteydenpidossa paikallis- ja alueviranomaisiin valtioissa, jotka ovat ilmaisseet kiinnostuksensa liittyä EU:hun sen eri ohjelmien kautta. 2.1.1. AK on jo perustanut "yhteysryhmän", jonka tavoitteena on käynnistää vuoropuhelu AK:n ja KIE-maiden sekä Kyproksen paikallis- ja alueviranomaisten välillä. Yhteysryhmä, jonka AK:n työvaliokunta perusti 13. toukokuuta 1998, on pitänyt kokouksia ja konferensseja jäsenyyttä hakeneissa maissa, ja marraskuussa 1999 on tarkoitus järjestää laaja konferenssi, jossa tarkastellaan yhteysryhmän tekemiä havaintoja. 2.1.2. AK:n tekemän työn rinnalla Euroopan unionin muut toimielimet ovat käyneet jo jonkin aikaa vuoropuhelua jäsenyyttä hakeneiden maiden kanssa. Myös EU:n yksittäisillä jäsenvaltioilla on ollut kahdenkeskisiä yhteyksiä näihin maihin. 2.1.3. Alueiden komitean mielestä myös AK:n roolin vahvistaminen entisestään olisi paikallaan toimielinten sopeutuessa laajentuneeseen EU:hun. Myös EU:n muita toimielimiä tulisi vastaavasti muuttaa, jotta tehtävien ja suhteiden tulevat muutokset voitaisiin ottaa huomioon jäsenmäärän kasvaessa ja Euroopan unionin integroituessa yhä enemmän. Tärkeimpänä AK pitää kuitenkin, että EU korostaa jatkossakin voimakkaasti läheisyysperiaatetta, ja tämän johdosta AK:n panoksen päätöksentekoprosessissa tulisi kasvaa ja sillä tulisi olla valtaa valvoa tämän periaatteen noudattamista. 2.1.4. Komissio hyväksyi 25. maaliskuuta 1998 päätökset yhteisön liittymiskumppanuudesta kymmenen sen jäsenyyttä hakeneen Keski- ja Itä-Euroopan maan kanssa. Alueiden komitea katsoo, että AK:n tulisi osallistua näihin liittymiskumppanuuksiin, jotta jäsenyyttä hakeneissa maissa voitaisiin kehittää alue- ja paikallisdemokratiaa sekä vahvistaa läheisyysperiaatetta. 3. Laajentumisen suorat vaikutukset AK:n toimintaan Tässä jaksossa korostetaan tärkeimpiä sisäisiä uudistuksia, joihin AK:n tulisi ryhtyä, ennen kuin EU laajenee jälleen. 3.1. AK:n jäsenmäärä 3.1.1. AK perustettiin Maastrichtin sopimuksella 189 jäsentä käsittäväksi elimeksi, jonka koko ja rakenne lainattiin talous- ja sosiaalikomitealta. Jäsenmäärä kasvoi myöhemmin 222:een, kun EU:n jäsenvaltioiden määrä lisääntyi 12:sta 15:een. EU:n laajentuminen edelleen saattaisi edellyttää myös AK:n jäsenmäärän kasvattamista. Jäsenvaltioiden valtuuskuntien nykyiset koot esitetään liitteessä 1. 3.2. Laajentuminen ja toimielinten koko 3.2.1. Amsterdamin sopimuksessa Euroopan parlamentin koko rajoitetaan 700 jäseneen. Komission koosta keskustellaan edelleen. 3.3. Laajentuminen ja AK:n koko Alueiden komitea katsoo AK:lla olevan useita vaihtoehtoja. 3.3.1. Ensimmäinen vaihtoehto on, että tilanne säilyy ennallaan ja AK:n jäsenmäärä pysyy 222:ssa. Kunkin jäsenvaltion valtuuskunnan kokoa pienennettäisiin, jotta uusille jäsenvaltioille saadaan paikkoja. Jäsenvaltioiden valtuuskuntien koko pienenisi näin kunkin laajennusvaiheen yhteydessä. 3.3.2. Toisen vaihtoehdon mukaan AK:n annettaisiin kasvaa, ja uusien kansallisten valtuuskuntien koot vastaisivat nykyisten valtuuskuntien kokoja. Jäsenyyttä hakeneiden maiden valtuuskunnat vastaisivat näin kooltaan muiden jäsenvaltioiden valtuuskuntia (katso liite 2). Kokonaisjäsenmääräksi muodostuisi tällöin 351. 3.3.3. Kolmas vaihtoehto tarkoittaisi järjestelmän perusteellista uudistamista ja sitä muutettaisiin niin, että valtuuskuntien koko suhteutettaisiin Euroopan parlamentin mallin mukaisesti nykyistä tarkemmin väestömäärään. Näin laskettuna jäseniä olisi kaikkiaan 206 tai 318 (katso liite 3). 3.3.4. Alueiden komitean mielestä jäsenten kokonaismäärää kasvattamalla EU:hun liittyville uusille jäsenvaltioille taattaisiin mahdollisuus varmistaa sekä alue- että paikallishallinnon riittävä edustus komiteassa. 3.3.5. Alueiden komitea ehdottaa AK:n enimmäiskooksi noin 350:aa jäsentä. Näin jäsenvaltioiden valtuuskuntien koko, alue- ja paikallishallinnon edustus ja kunkin jäsenvaltion edustajien maantieteellinen jakauma olisi kohtuullinen. On erityisesti huolehdittava siitä, että mainittu asianmukainen edustus ja maantieteellinen jakauma toteutuvat myös pienempien maakohtaisten valtuuskuntien piirissä. 3.3.6. Alueiden komitea on laatinut kaksi hahmotelmaa siitä, miten AK:n koko voisi kasvaa ennakoitujen kahden laajennuskierroksen yhteydessä. Hahmotelmilla pyritään antamaan kuvaa laajentumisen vaikutuksista AK:n kokonaisjäsenmäärään (katso liite 4). 3.4. Jäsenyys AK:ssa ja komitean kokoonpano 3.4.1. AK:n jäsenten nimittämismenetelmät olisi arvioitava uudestaan. Nykyiset nimittämiskäytännöt vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen. Uusien jäsenvaltioiden liittymistä ajatellen tästä tärkeästä asiasta olisi alueiden komitean mielestä käytävä perusteellista keskustelua, jotta siitä voitaisiin muodostaa kanta seuraavaa hallitustenvälistä konferenssia varten. Jäsenyyttä hakeneet maat tulee kutsua osallistumaan keskusteluun. 3.4.2. EU:n jäsenyyttä hakevissa maissa on suuri määrä erilaisia rakenteita, ja AK:ssa tarpeelliseksi katsottujen uudistusten tulisi varmistaa sekä alue- että paikallisviranomaisten osallistuminen. 3.4.3. AK:n kokoonpano määritellään sen roolin ja tehtävien mukaan. AK:n luodessa rooliaan Euroopan unionin poliittisena elimenä ja alueellistumisen, hallinnon hajauttamisen ja alue- ja paikallisviranomaisten autonomian lisääntyessä jäsenvaltioissa keskustelu AK:n jäsenyydestä ja kokoonpanosta on pidettävä käynnissä. Keskustelussa on otettava huomioon tulevien jäsenvaltioiden rakenne ja seurattava tarkasti keskustelua institutionaalisista muutoksista EU:ssa. 3.4.4. AK esitti jo vuoden 1996 hallitustenväliselle konferenssille antamassaan lausunnossa (esittelijä Jordi Pujol(1)) vaatimuksen, että sen jäsenten poliittinen mandaatti ja oikeutus määritetään tarkasti, ja että heidät nimitetään edustamiensa yhteisöjen esityksestä. HVK ei vastannut myönteisesti tähän vaatimukseen. Alueiden komitea toistaa nyt vaatimuksensa siitä, että jäsenillä on oltava poliittinen mandaatti. 3.4.5. Jos perussopimuksia muutetaan tai Euroopan unionille laaditaan perustuslaki ja jos unionissa edetään kohti suurempaa yhdenmukaisuutta, AK:n on muodostettava ja selvennettävä omaa rooliaan ja kantaansa. Komitea haluaa, että EU:n jäsenyyttä hakeneet valtiot voivat osallistua tiivisti kyseiseen keskusteluun. 3.4.6. Nimittämismenetelmien uudistuksissa on otettava huomioon yhtäläiset mahdollisuudet. 3.4.7. Esittelijät ehdottavat, että kun selviää, mikä tai mitkä maat liittyvät seuraavina EU:hun, kyseisille maille myönnetään "tarkkailijan" asema. Tarkkailijoille taattaisiin oikeus lähettää edustajat AK:n kokouksiin. Siten niillä olisi mahdollisuus seurata AK:n työskentelyä. 3.5. Operationaaliset ja organisatoriset kysymykset 3.5.1. Muutokset AK:ssa synnyttäisivät tietenkin lukuisia operationaalisia kysymyksiä. 3.5.2. Olisi tarkasteltava valiokuntien sisäisiä rakenteita, määrää ja kokoa, työvaliokunnan kokoa ja kokoonpanoa, henkilöstön kokoonpanoa sekä muita sisäisiä järjestelyjä. Näitä kysymyksiä käsitellään parhaillaan työjärjestysvaliokunnassa. 3.5.3. Alueiden komitea suosittelee, että kun laajenemisen seuraavan vaiheen eteneminen ja aikataulu alkavat olla selvillä, AK:n sihteeristö varmistaa toimenpiteillään, että AK:n työvaliokunnalle tiedotetaan laajenemisen budjettivaikutuksista mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. On laadittava keskipitkän aikavälin suunnitelma, jossa otetaan huomioon laajentumisen mahdolliset vaikutukset. 3.5.4. AK:n on muiden toimielinten tapaan tehtävä päätös kielikysymyksessä. Käännös- ja tulkkaustoiminta on nykyään suunniteltu 11 kieltä varten. Kysymystä tulee tutkia toimielinten välisen yhteistyön puitteissa eri alueilla puhutut kielet huomioon ottaen. 3.5.5. Mahdollisuutta kielikursseihin, vaihto-ohjelmiin ja yhteistoimintaan tulisi harkita sekä jäsenten että hallinnon osalta. Tällaiset toimet takaavat sulavan liittymisprosessin ja niiden avulla viestintä toimielimissä ja niiden välillä paranee. 4. AK ja sen rooli ja identiteetti suhteessa muihin EU-elimiin Tässä jaksossa käsitellään toimielinten välisiin näkökohtiin liittyviä vaikutuksia, joita laajentumisella on AK:hon. 4.1.1. EU:n laajentumisen seurauksena eräitä EU:n toimintatapoihin liittyviä tärkeitä kysymyksiä tarkasteltaisiin uudelleen. Laajentuessaan EU:n olisi harkittava useita seikkoja kuten äänten painotusta neuvostossa, komission roolia ja rakennetta jne. Tässä jaksossa keskitytään muutamiin avainkysymyksiin, jotka liittyvät AK:n rooliin EU:n muiden toimielinten joukossa. 4.1.2. Alueiden komitea katsoo, että nyt kun uusi laajentumiskierros lähestyy ja unionin institutionaalisia rakenteita ollaan uudistamassa, AK:n roolia ja asemaa olisi vahvistettava ja komitean tulisi voida vaikuttaa entistä voimakkaammin EU:n toimintalinjoihin ja päätöksentekoprosesseihin. Päätöksiä tehdään nykyään useilla politiikan aloilla yhä enenevässä määrin valtiotasoa alempana, ja alue- ja paikallishallinnon merkitys ja vaikutus kasvavat EU:ssa. Tämän tulee näkyä AK:n roolissa. 4.1.3. Seuraavaa HVK:a ajatellen AK:lla soisi olevan tulevaisuudessa entistä tärkeämpi tehtävä useilla aloilla. 5. Toimivalta-alat 5.1. Laajenemisen lähestyminen tarjoaa tilaisuuden harkita ja arvioida uudelleen niitä politiikan aloja, joista AK:ta on nykyisten säännösten mukaan kuultava. Uusien valtioiden liittyminen unioniin on selvä peruste siihen, että AK:n toimivaltaa vahvistetaan useilla, uusille jäsenvaltioille erityisen merkittävillä aloilla. 5.2. Alueiden komitea on sitä mieltä, että koska alue- ja paikallishallinnolla on yhä merkittävämpi tehtävä yhteiskunnan turvallisuuteen liittyvissä asioissa, tämä ala olisi lisättävä komitean toimivallan piiriin seuraavassa HVK:ssa. Alue- ja paikallisviranomaiset joutuvat yhä enemmän tekemisiin rikollisuuden ja muiden yhteiskunnan turvallisuuteen liittyvien kysymysten kanssa. Vastausten löytäminen näihin turvallisuuskysymyksiin on usein ongelma, joka voidaan ratkaista työskentelemällä paikallisyhteisöissä, jotta löydetään juuri kyseisen alueen tai seudun ongelmiin sopiva ratkaisu. Alueiden komitea toteaa lisäksi, että paikallis- ja alueviranomaiset osallistuvat yhä voimakkaammin useiden muiden alojen toimintaan, näitä ovat esim. energia, tietotekniikka ja pk-yritykset. 5.3. Perustamissopimuksessa esitetyt laajat "kaiken kattavat" ehdot antavat AK:lle mahdollisuuden tulla kuulluksi tulevaisuudessa kehkeytyvillä uusilla politiikan aloilla, joita ei aina ole helppo määritellä. Laajentuminen tuo EU-politiikkaan mukaan uusia ja vielä tuntemattomia asioita ja näkökohtia, joten joustava mahdollisuus kuulla AK:aa useilla eri politiikan aloilla tulisi säilyttää. 6. AK ja EU:n päätöksentekoprosessi 6.1. Sopimuksessa Euroopan unionista määritellään tapaukset, joissa AK:lla on oikeus antaa lausunto EU:n lainsäädäntöehdotuksesta sen edetessä komission ehdotuksesta ministerineuvoston hyväksymäksi. Jatkuvan alueellistumis- ja hallinnon hajauttamisprosessin sekä valtion ja alue- ja paikallisviranomaisten välisten suhteiden muuttumisen (sekä EU:ssa että muualla) kannalta olisi oikeutettua vahvistaa AK:n asemaa EU:n lainsäädäntöprosessissa. Tässä yhteydessä AK haluaa toistaa lausunnossaan CdR 136/95 (esittelijä Jordi Pujol) esittämänsä vaatimuksen, että AK:lle myönnetään varsinaisen toimielimen asema EU:ssa. Lisäksi jos komissio tai neuvosto päättää olla noudattamatta AK:n suosituksia, päätös tulisi perustella. 6.2. Alueiden komitea tukee AK:n ja EU:n toimielinten välisen yhteistyön lisäämistä. AK:n asiakirjassa "Alueiden komitean tärkeimmät poliittiset tavoitteet", joka hyväksyttiin 18. marraskuuta 1998, yhteyksien tiivistämistä komission, (Euroopan parlamentin valiokuntien), esittelijöiden, poliittisten ryhmien ja jäsenvaltioiden valtuuskuntien tasolla pidetään keskeisinä välineinä toimielinten välisen yhteistyön parantamisessa. Erityistapauksissa kyseeseen voisivat tulla toimielinten väliset tilapäiset työryhmät. 7. AK ja EU:n muut toimielimet Vaikka laajentuminen ei ole ainut peruste uudistaa unionin rakenteet perin juurin, on varmaa, että ellei mikään muutu, nykyiset perustukset romahtavat laajentuneen unionin painon alla. Ensimmäiset säröt ovat jo näkyvissä. Tulevassa HVK:ssa saatetaan päätyä muutoksiin Euroopan unionin työskentelytavoissa ja rakenteissa. Kokouksessa saatetaan jopa päättää mahdollisen perustuslain laatimisesta Euroopan unionille. Vallanjako tulee epäilemättä olemaan keskeinen keskustelunaihe. Euroopan unionin uutta rakennetta muodostettaessa on otettava huomioon Euroopan alueiden ja kuntien tärkeä rooli ja niiden toimivaltuudet. Mainitunlaisessa hallinnoltaan hajautetussa Euroopassa AK:lla on tärkeä tehtävä, ja suhteet muihin toimielimiin on määriteltävä selkeästi. 8. Päätelmät 8.1. Liittyminen Euroopan unioniin edellyttää, että jäsenyyttä hakeneet maat hyväksyvät läheisyysperiaatteen. Näin ollen komitea pitää tärkeänä, että alue- ja paikallisdemokratiaa vahvistetaan hakijamaissa, jotta laajentunut Euroopan unioni toimisi mahdollisimman lähellä kansalaisia. Komitea kehottaakin Euroopan unionia tukemaan tämänsuuntaista kehitystä kyseisten maiden liittymistä edeltävässä strategiassa. 8.2. Koko Alueiden komitea katsoo, että unionin laajentuminen edellyttää AK:n koon kasvattamista. Komitea pitää noin 350:aa jäsentä sopivana enimmäismääränä ja aikoo tutkia useita malleja riittävän edustuksen takaamiseksi. 8.3. Kokoonpano Alueiden komitea katsoo, että unionin laajentumisen vuoksi ja tulevaa hallitustenvälistä konferenssia ajatellen jäsenten nimittämisperiaatteet olisi arvioitava uudestaan. AK:n kokoonpanosta ja jäsenmäärästä käytävään keskusteluun on kutsuttava jäsenyyttä hakeneiden maiden edustajia. 8.4. AK toistaa Pujol-raportissa esittämänsä vaatimukset, että sen jäsenten poliittinen mandaatti ja oikeutus määritetään uudessa perussopimuksessa. 8.5. Ensimmäiselle liittymiskierrokselle hyväksyttyjen jäsenyyttä hakeneiden maiden tulee saada tarkkailijan asema, jotta niillä on mahdollisuus lähettää edustaja AK:n kokouksiin. 8.6. Uusissa AK:n jäseniä ehdotettaessa on otettava huomioon yhtäläiset mahdollisuudet. 8.7. Operationaaliset ja organisatoriset kysymykset On kehitettävä mahdollisimman pikaisesti budjetti- ja organisaatiokysymyksiä koskeva keskipitkän aikavälin strategia. Strategiassa on otettava huomioon: - AK:n yksiköiden koko ja kokoonpano (työvaliokunta, valiokunnat jne.) - budjettivaikutukset - valmisteleva toiminta kuten kielikurssit - käännös ja tulkkaus. 8.8. AK ja päätöksentekoprosessi Alueiden komitea vaatii roolinsa vahvistamista EU:n lainsäädännön kehittämisprosessissa. Olisi myös laajennettava niitä politiikan aloja, joista AK:ta on kuultava, ja AK:n toimivaltuuksien piiriin nykyisin kuuluvat alat olisi määrättävä tarkemmin perussopimuksissa. Mahdollisuus tulla kuulluksi muilla aloilla olisi säilytettävä. 8.9. Alueiden komitea toistaa Pujol-raportissa esittämänsä suosituksen, että AK:lle tulisi myöntää toimielimen asema. Lisäksi komissiota ja neuvostoa olisi vaadittava perustelemaan päätöksensä, jos ja kun ne päättävät olla noudattamatta AK:n suosituksia. 8.10. AK:n asema EU:n toimielinjärjestelmässä AK aikoo lisätä yhteistyötä EU:n muiden toimielinten kanssa erityisesti laajentumista ja hallitustenvälistä konferenssia valmisteltaessa. Yksi käytännöllinen yhteistyömuoto olisi Euroopan parlamentin kanssa perustettavat sekakomiteat. Esittelijät ehdottavatkin, että AK:n sihteeristö ryhtyy toimiin, jotta tällaiset kokoukset voitaisiin aloittaa mahdollisimman pian. AK tulee myös jatkamaan oman roolinsa ja asemansa määrittämistä ja korostamista erityisesti Euroopan integraation jatkoa ajatellen. 8.11. Alueiden komitean on jatkettava ja laajennettava apuaan maille, jotka pyrkivät liittymään Euroopan unioniin. AK:n tulisi antaa tukea ja apua ja jakaa informaatiota työskennellen EU:n muiden toimielinten rinnalla. Jäsenyyttä hakeneiden maiden alue- ja paikallisviranomaiset on kutsuttava osallistumaan laajenemisprosessiin heti alusta alkaen. Tätä varten perustetaan sekakomiteoita, joissa keskustellaan alueyhteisöjä koskevista kysymyksistä. Bryssel 15. syyskuuta 1999. Alueiden komitean puheenjohtaja Manfred DAMMEYER (1) CdR 136/95 fin - EYVL C 100, 2.4.1996, s. 1. LIITE I alueiden komitean lausuntoon Jäsenvaltioiden valtuuskuntien nykyiset koot AK:ssa >TAULUKON PAIKKA> AK:n nykyinen kokonaisjäsenmäärä on 222. LIITE II alueiden komitean lausuntoon Jäsenyyttä hakeneiden maiden valtuuskuntien koot voimassa olevien säännösten mukaisesti laskettuna, nykyisten valtuuskuntien kokojakaumaan suhteuttaen. Valtioiden väkiluku - kesäkuun 1998 arviot >TAULUKON PAIKKA> Nämä ovat valtuuskuntien arvioidut koot jäsenyyttä hakeneiden maiden kokonaisväkiluvun perusteella laskettuina. Jos näitä lukuja käytettäisiin, AK:n kokonaisjäsenmääräksi muodostuisi 351. LIITE III alueiden komitean lausuntoon Valtuuskuntien uudet koot Euroopan parlamentin soveltamaa laskukaavaa käyttäen. >TAULUKON PAIKKA> Tässä taulukosta ilmenee AK:n jäsenmäärä, jos jäsenvaltioiden valtuuskuntien koko lasketaan siten, että yhden jäsenen edustama väestömäärä on kaksin- tai kolminkertainen EU:n nykyisistä jäsenvaltioista valittujen Euroopan parlamentin jäsenten edustamaan väestömäärään nähden. Vaihtoehto 1: EP:n jäsenten edustama väestömäärä x 2 Vaihtoehto 2: EP:n jäsenten edustama väestömäärä x 3 LIITE IV alueiden komitean lausuntoon Tästä liitteestä ilmenee, miten paljon AK:n jäsenmäärä kasvaisi, jos EU laajenisi kahdessa vaiheessa. Esitys on tässä vaiheessa luonnollisesti melko spekulatiivinen, sillä jäsenyyttä hakeneiden valtioiden olosuhteet saattavat muuttua. Muutamien vaihtoehtojen esittäminen saattaisi olla AK:n jäsenille avuksi näiden pohtiessa AK:n kokoon liittyviä kysymyksiä. >TAULUKON PAIKKA> Näin AK:n kokonaisjäsenmäärä olisi: 222 + 69 = 291. >TAULUKON PAIKKA> Näin AK:n kokonaisjäsenmäärä olisi: 222 + 129 (60 + 69) = 351. LIITE V alueiden komitean lausuntoon Ensimmäisen laajentumiskierroksen jäsenvaltioehdokkaiden sisäinen organisaatio >TAULUKON PAIKKA>