jätetilastoista annetun asetuksen (EY) N:o 2150/2002 mukaisesti laadituista tilastoista ja niiden laadusta

Asetukseen perustuvia tietoja käytetään myös seurattaessa EU:n edistymistä kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa. Komissio (Eurostat) tuottaa vuosittain kertomuksen, jonka liitteenä on verkosta löytyvä tietopaketti. Tässä raportoinnissa käytetään kestävän kehityksen tavoitteen 12 mukaisia indikaattoreita kiertomateriaalien käyttöaste ja jätteiden syntyminen lukuun ottamatta merkittäviä mineraalijätemääriä.

Toimintapolitiikkoja, kuten kiertotaloutta, koskevissa tilastoissa käytetään lähteenä asetuksen mukaisesti kerättyjä tietoja. Komissio hyväksyi maaliskuussa 2020 kiertotaloutta koskevan toimintasuunnitelman, johon sisältyy toimenpiteitä, joilla seurataan EU:n edistymistä kohti kiertotaloutta. Tätä varten komissio on kehittänyt kymmenen indikaattoria sisältävän seurantakehyksen, jonka avulla poliittiset päättäjät ja kansalaiset saavat helposti käyttöönsä asiaankuuluvat tiedot. Komissio (Eurostat) julkaisee tämän seurantakehyksen tietoja ja pitää sitä yllä. Kehyksen indikaattorit jätteen synty, elintarvikejäte, kierrätysaste, tietyt jätevirrat ja kiertomateriaalien käyttöaste tuotetaan asetuksen nojalla kerättävien tietojen avulla tai saadaan suoraan näistä tiedoista.

Asetusta on sen antamisen jälkeen muutettu useita kertoja. Syyskuussa 2010 siihen tehtiin komission asetuksella (EU) N:o 849/2010 tekninen päivitys, jonka tarkoituksena oli pääasiassa muuttaa jätevirtojen luokitusta (EWC-Stat) ja määrittää hyödyntämistoimet ”kierrätys” ja ”maantäyttö”.

Asetuksessa (liitteessä I olevassa 7 jaksossa) jäsenvaltioita vaaditaan toimittamaan tietojen mukana tilastoja koskeva laatuselvitys. Näissä selvityksissä jäsenvaltioiden tulee kuvailla Euroopan tilastojärjestelmässä yleisesti käytettyjä laatutekijöitä, jotka on vahvistettu jätetilastojen laadusta annetussa asetuksessa (EY) N:o 1445/2005.

Asetuksessa säädetään, mitkä tilastotiedot on toimitettava ja mitkä ovat näiden tietojen laatuvaatimukset. Määritelmät vahvistetaan jätteistä annetussa direktiivissä 2008/98/EY (jätepuitedirektiivi). Jäsenvaltiot voivat itse valita jätetilastojen laatimisessa käyttämänsä menetelmän. Näin ollen ne voivat käyttää nykyisiä tiedonkeruujärjestelmiään, mikä minimoi asetuksen noudattamisesta aiheutuvan hallinnollisen rasituksen. Asetuksessa säädetään perustilastoista eli tiedoista, jotka on kerätty suoraan tai hallinnollisten lähteiden kautta mutta joita ei ole johdettu muista tilastoista.

Tämä kertomus koskee vuonna 2018 tuotettua ja käsiteltyä jätettä koskevien tietojen laatua. Nämä tiedot kerättiin vuonna 2020. Tätä kirjoitettaessa vuoden 2022 tiedonkeruun tulokset eivät ole vielä saatavilla. Asetuksen mukaisesti joka toinen vuosi (parillisina vuosina) on kerättävä tietoja, jotka koskevat

Jätetilastoista 25. marraskuuta 2002 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2150/2002, jäljempänä ’asetus’, luodaan puitteet jätetilastojen tuottamiselle Euroopan unionissa. Asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että komissio antaa joka kolmas vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen asetuksen täytäntöönpanosta (lukuun ottamatta ensimmäistä kertomusta, joka oli toimitettava viiden vuoden kuluessa asetuksen voimaantulosta). Edelliset kertomukset on julkaistu vuosina 2008, 2011, 2014, 2016 ja 2020.

jätetilastoista annetun asetuksen (EY) N:o 2150/2002 mukaisesti laadituista tilastoista ja niiden laadusta

Toisessa vaiheessa tehdään perusteellisempi validointi. Siinä tietoja analysoidaan yksityiskohtaisemmin (esim. toimialoittain ja jäteluokittain) sekä vertaillaan malleja ja kehitystä eri maissa. Tämän perusteellisen validoinnin tarkoituksena on sekä havaita epäjohdonmukaisuudet että parantaa tietojen laatua pitkällä aikavälillä. Validoinnissa tehdään muun muassa seuraavat tarkastukset:

Ensimmäisessä vaiheessa komissio (Eurostat) tekee kahden kuukauden sisällä tiedoille ja laatuselvityksille pika-arvioinnin. Tässä vaiheessa tietojen validoinnissa keskitytään lähinnä uusien tietojen sisäiseen johdonmukaisuuteen ja ajan kuluessa tapahtuneeseen kehitykseen. Analyysi tehdään erittäin aggregoidulla tasolla. Tarkoituksena on havaita merkittävät katkokset aikasarjoissa ja varmistaa, että tiedot ovat kelvollisia julkaistaviksi. Tämän jälkeen komissio (Eurostat) lähettää jäsenvaltioille erilliset arviointikertomukset. Näissä arviointikertomuksissa voidaan pyytää tarvittaessa selvityksiä ja/tai tietojen tarkistuksia. Komissio (Eurostat) julkaisee validoidut tiedot.

Ensimmäiset asetuksen mukaiset tiedot kerättiin vuonna 2004. Sen jälkeen komissio (Eurostat) on perustanut tehokkaan, kaksivaiheisen laadunvalvontajärjestelmän, jonka avulla jäsenvaltioilta saatavat tiedot tarkistetaan.

Jotkin maat ilmoittavat luottamuksellisia tietoja, joita komissio (Eurostat) ei saa julkaista. Tällöin sovelletaan toissijaisen luottamuksellisuuden periaatetta, jonka mukaan muitakaan tietoja ei julkaista, jotta kukaan ei voi johtaa tai päätellä niistä salassapidettäviä kansallisia tietoja. Vähentääkseen sellaisten tietojen osuutta, joita ei voida julkaista toissijaisen luottamuksellisuuden vuoksi, komissio (Eurostat) on lopettanut useiden tilastollisten aggregaattien, kuten eläin- ja kasviperäisiä jätteitä koskevien aggregaattien, julkaisemisen.

Vastaavaa parannusta on havaittavissa myös jätteenkäsittelyä koskevissa tiedoissa. Viitevuodelta 2018 ilmoitettiin vain kuusi puuttuvaa jätteenkäsittelyä koskevaa arvoa, kun viitevuodelta 2010 puuttui 263 arvoa.

·verrataan maassa syntyvien jätteiden määrää edellisvuosien tietoihin toimialoittain

·verrataan toimialakohtaisia tietoja eri maiden välillä

·verrataan maassa syntyneiden ja käsiteltyjen jätteiden määrää jäteluokittain

·tarkastetaan tiedot suhteessa jätetietoihin, jotka on ilmoitettava muiden raportointivelvoitteiden perusteella – tällainen velvoite on esimerkiksi muun jätelainsäädännön mukainen vaatimustenmukaisuuden seuranta.

Tuloksia verrataan i) maiden laaturaportteihin, ii) ensimmäisen arviointivaiheen palautteeseen ja iii) muihin käytettävissä oleviin asiakirjoihin (kuten aikaisempien vuosien raportointiasiakirjoihin). Sen jälkeen tuloksista keskustellaan ilmoittaneen jäsenvaltion kanssa.

6.Kattavuus

Tietojen kattavuus

Jäsenvaltioiden on laadittava jätteen syntymistä koskevat tilastot kaikilta talouden toimialoilta ja kotitalouksista. Tilastoissa on otettava huomioon hyödyntämis- ja loppukäsittelytoimista syntyvä jäte, jota kutsutaan uusiojätteeksi. Tilastoissa on otettava huomioon myös pienyrityksissä (alle 10 työntekijää) syntynyt jäte, vaikka asetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti nämä yritykset tulisikin mahdollisuuksien mukaan vapauttaa tutkimuksista, jolleivät ne tuota merkittävää määrää jätettä. Jos pienyrityksiä ei kartoiteta, tiedot joko kerätään hallinnollisista lähteistä tai estimoidaan.

Jätteenkäsittelyä ja jätteenkäsittelylaitoksia koskevat tilastot on laadittava kaikista käsittelytoiminnan harjoittajista. Joillakin suurilla yrityksillä on omia jätteenkäsittelylaitoksiaan, ja myös niiden tiedot on raportoitava.

Vuotta 2018 koskevien tilastotietojen validoinnissa tehtiin kaksi tärkeää havaintoa:

·Jotkin maat eivät vielä pysty toteuttamaan maantäyttö-käsittelyluokkaan liittyvää raportointia ja ilmoittavat tietojen puuttuvan. Jotkut käyttävät maantäyttöluokkaa kaatopaikalle sijoittamista koskevassa raportoinnissa antaen kuvan, että kaatopaikalle sijoitetaan vähemmän jätettä ja että hyödyntäminen on yleisempää kuin todellisuudessa. Tämä ongelma havaittiin validointivaiheessa. Komissio (Eurostat) kehotti asianomaisia jäsenmaita parantamaan tilannetta, jotta ne voisivat raportoida täysin virheettömiä tietoja.

·Jäteluokan ”Terveydenhoidossa syntyvät ja biologiset jätteet” osalta vaarallisten ja vaarattomien jätteiden erottaminen toisistaan riippuu kansallisesta lainsäädännöstä. Esimerkiksi ihmisjäännösten tai lääkkeiden kohtelussa on eroavaisuuksia, joita ei voida arvioida kunnolla. Tämä vaikeuttaa jäsenvaltioiden välistä vertailtavuutta tämän jäteluokan osalta.

Jaottelu toimialoittain

Validointitulokset osoittavat, että toimialoittain tehtävä jaottelu on riittävän tarkkaa. Jaottelussa tapahtuneet virheet ovat harvinaisia. Nämä harvinaiset tapaukset havaitaan yleensä validointivaiheessa ja voidaan näin ollen selittää tai korjata. Poikkeuksen muodostavat käytöstä poistetut ajoneuvot. Kotitaloudet ja pienyritykset eivät useinkaan poista käytöstä poistettuja ajoneuvojaan rekisteristä itse, vaan tämän tekee autokorjaamo tai autokauppias. Siten poisto rekisteröidään muuhun kuin auton haltijan toimialaluokkaan (NACE Rev. 2). Tämän osalta ilmoitetut tiedot paranevat hyvin hitaasti, sillä useimmat jäsenvaltiot käyttävät käytöstä poistettujen ajoneuvojen kohdalla lähteenään hallinnollisia tietoja.

Jäteluokat

Asetuksessa vahvistetaan komissiolle (Eurostat) tehtävässä raportoinnissa käytettävät jäteluokat. Raportoinnissa on noudatettava eurooppalaista jätteiden tilastonimikkeistöä (EWC-Stat). Asetuksessa ei kuitenkaan säädetä, että kansallisessa tiedonkeruussa olisi käytettävä tiettyä luokittelua.

Useimmat jäsenvaltiot keräävät tiedot 839 jätetyyppiä kattavan Euroopan jäteluettelon mukaisesti. Komission asetuksessa (EU) N:o 849/2010 esitetään vastaavuustaulukko Euroopan jäteluettelon ja EWC-Stat-luokituksen koodien välillä. Käyttämällä yleisesti näitä kahta luokitusta varmistetaan hyvä vertailukelpoisuus ainakin asetuksen edellyttämällä aggregoidulla tasolla. Komissio (Eurostat) katsoo, että luokitteluvirheiden kokonaisvaikutus tietojen tarkkuuteen on vähäinen. Jos luokitteluvirheillä on merkittäviä vaikutuksia, ne havaitaan ensimmäisen validoinnin aikana ja korjataan välittömästi. Yksi tällainen virhe tapahtui vuonna 2014. Vuosina 2016 ja 2018 tällaisia virheitä ei havaittu.