EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 20.7.2016 COM(2016) 482 final 2016/0231(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 joustavaa energiaunionia varten ja Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi sekä järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SWD(2016) 247 final}

{SWD(2016) 248 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Eurooppa-neuvosto hyväksyi lokakuussa 2014 vuoteen 2030 ulottuvat ilmasto- ja energiapolitiikan puitteet. Puitteissa vahvistetaan Euroopan unionin (EU) itselleen asettama sitova tavoite vähentää kasvihuonekaasupäästöjä vuoteen 2030 mennessä koko talouden laajuisesti vähintään 40 prosenttia vuoteen 1990 verrattuna. Kaikkien alojen olisi annettava panoksensa näiden päästövähennysten saavuttamiseksi. Eurooppa-neuvosto vahvisti, että tavoite on koko Euroopan unionin yhteinen ja se toteutetaan mahdollisimman kustannustehokkaasti siten, että vuoteen 2030 mennessä päästöt vähenevät päästökauppajärjestelmään kuuluvilla aloilla 43 prosenttia ja muilla kuin päästökauppajärjestelmään kuuluvilla aloilla 30 prosenttia vuoden 2005 tasoihin verrattuna. Nykyisin toteutettavilla politiikoilla kasvihuonekaasupäästöjen ei odoteta vähenevän riittävästi, jotta olisi mahdollista saavuttaa Euroopan unionin tavoitteena oleva 40 prosentin vähennys kasvihuonekaasupäästöissä vuoteen 2030 mennessä vuoden 1990 tasoon verrattuna ja varsinkin päästökauppajärjestelmään kuulumattomia aloja koskeva 30 prosentin vähennystavoite vuoteen 2005 verrattuna. Jos kehitys jatkuu nykyisenlaisena ja jos tämänhetkiset oikeudellisesti sitovat tavoitteet ja muun muassa energiatehokkuuteen yleensä, rakennusten energiatehokkuuteen, maantieajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen, uusiutuviin energialähteisiin, kaatopaikkoihin, kiertotalouteen tai fluorattuihin kasvihuonekaasuihin liittyvät politiikat pannaan täysimittaisesti täytäntöön, taakanjakopäätöksen kattamien päästöjen ennakoidaan vähenevän vuoteen 2030 mennessä vain suunnilleen 24 prosenttia vuoden 2005 tasoihin verrattuna. Sen vuoksi tarvitaan kansalliset vähennystavoitteet, jotka tarjoavat kannustimen päästövähennyksiä nopeuttavien uusien politiikkojen laatimiseen. Tässä ehdotuksessa määritellään kansalliset tavoitteet, jotka vastaavat oikeudenmukaisella tavalla EU:n laajuista 30 prosentin vähennystä päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla vuoteen 2030 mennessä verrattuna vuoteen 2005, ja samalla siinä varmistetaan kustannustehokkuus, kuten Eurooppa-neuvosto on vahvistanut. Jäsenvaltioita koskevat tavoitteet EU:n kokonaisvähennyksen saavuttamiseksi vuoteen 2030 mennessä vaihtelevat 0 prosentista -40 prosenttiin vuoden 2005 tasoihin verrattuna. Tämän asetuksen mukaisilla vähennyksillä eistetään parannuksia erityisesti rakennusalalla, maataloudessa, jätehuollossa ja liikenteen alalla. Tällä ehdotuksella pannaan täytäntöön myös Pariisin ilmastosopimuksen mukaiset EU:n velvoitteet. Komissio antoi 10. kesäkuuta 2016 ehdotuksen, jonka mukaan EU:n olisi ratifioitava Pariisin sopimus. Ehdotusta edelsi komission arvio Pariisin sopimuksesta. Pariisin sopimus hyväksyttiin joulukuussa 2015 pidetyssä ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) osapuolten 21. konferenssissa. Sopimuksen mukaisena pitkän aikavälin tavoitteena on rajoittaa maapallon keskilämpötilan nousu alle 2 °C:een esiteolliseen tasoon verrattuna ja jatkaa toimia nousun pitämiseksi alle 1,5 °C:ssa. Osana kaikilta teollisuusmailta edellytettäviä vähennyksiä EU on asettaut ilmastotavoitteekseen vähentää kasvihuonekaasupäästöjä vuoteen 2050 mennessä 80–95 prosenttia vuoden 1990 tasoon verrattuna. Tavoite perustuu hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) tieteellisiin havaintoihin. Euroopan unioni ja kaikki muut sopimuspuolet ovat velvollisia ilmoittamaan kansallisesti määritellyt panoksensa viiden vuoden välein. Panoksista päätetään sopimuksen mukaisen, vuonna 2023 ja sen jälkeen viiden vuoden välein tehtävän maailmanlaajuisen tilannekatsauksen perusteella. Jotta EU voisi tavoittaa pitkän aikavälin tavoitteensa vähentää päästöjä vähintään 80 prosenttia vuoteen 2050 mennessä, on jatkettava etenemistä vähähiiliseen talouteen siirtymisessä. Siirtyminen edellyttää muutoksia yritysten ja sijoittajien toimintatavoissa ja kannustinten luomista kaikilla politiikan aloilla. On tärkeää huomata, että siirtyminen tarjoaa Euroopan unionille mahdollisuuksia luoda työpaikkoja ja kasvua. Se edistää investointeja uusiutuviin energialähteisiin ja niihin liittyvää innovointia, mikä edistää EU:n tavoitetta nousta maailmanlaajuiseen johtoasemaan uusiutuvan energian alalla. Tämä puolestaan kiihdyttää esimerkiksi energiatehokkuutta lisäävien, EU:ssa tuotettujen tavaroiden ja palvelujen markkinoiden kasvua. Puhtaaseen energiaan siirtymiseksi olisi otettava käyttöön lisää politiikkoja ja toimia, joilla jäsenvaltioiden päästöjä voidaan vähentää. Paikallis- ja alueviranomaisia, kaupunkeja ja paikallisia ja alueellisia organisaatioita olisi kannustettava voimakkaasti toimintaan. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava keskushallinnon ja paikallisviranomaisten välinen yhteistyö eri tasoilla. Ilmastopolitiikkaa koskevan vankan toimintakehyksen täytäntöönpano on keskeinen tekijä luotaessa joustavaa energiaunionia, jossa noudatetaan tulevaisuuteen suuntautuvaa ilmastonmuutospolitiikkaa. Siihen pääseminen edellyttää kunnianhimoisten ilmastotoimien jatkamista myös päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla sekä edistymistä kaikilla energiaunionin osa-alueilla, jotta kaikille eurooppalaisille voidaan turvata varma, kestävä, kilpailukykyinen ja kohtuuhintainen energiansaanti. Norja ja Islanti ovat ilmaisseet aikovansa osallistua unionin ja sen jäsenvaltioiden yhteisiin toimiin. Norjan ja Islannin mahdollisen osallistumisen ehdot vahvistetaan asiaan liittyvässä lainsäädännössä. Norja on ilmoittanut selkeästi, että vuosina 2021–2030 se aikoo osallistua täysimääräisesti vähentämistoimiin päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla. Koska jäsenvaltioiden tavoitteet vaihtelevat 0 prosentista -40 prosenttiin asukasta kohti lasketun bruttokansantuotteen (BKT) perusteella, Norjan lukumääräiseksi vähennystavoitteeksi asetettaisiin arviolta 40 prosenttia alle vuoden 2005 tason, ja joustomekanismit ovat Norjan ja Islannin käytettävissä jäsenvaltioiden tapaan. Lopulliset tavoitteet määritetään vasta sitten, kun ehdotus hyväksytään. Tämä nyt tehtävä ehdotus ei vaikuta siihen, miten Norja ja Islanti osallistuvat yhteisiin toimiin. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Tämä ehdotus jatkaa yleisesti ottaen samalla linjalla kuin taakanjakopäätöksessä vahvistetut, päästökauppajärjestelmään kuulumattomia aloja koskevat voimassa olevat säännökset. Eurooppa-neuvosto kehotti nimenomaisesti jatkamaan nykyistä toimintapoliittista rakennetta ja antoi ohjeistusta tietyistä vuosina 2021–2030 käsiteltävistä kysymyksistä, muun muassa kansallisten vähennystavoitteiden asettamisesta. Peruslähtökohtana kansallisten vähennystavoitteiden asettamiselle on – voimassa olevan taakanjakopäätöksen lähestymistavan ja Eurooppa-neuvoston lokakuussa 2014 antamien ohjeiden mukaisesti – asukaskohtainen suhteellinen BKT. Niiden jäsenvaltioiden, joissa BKT asukasta kohti ylittää EU:n keskiarvon, tavoitteita mukautetaan huomioiden kyseisen ryhmän kustannustehokkuus. Tällaisessa lähestymistavassa otetaan tasapainoisesti huomioon Eurooppa-neuvoston vahvistamat oikeudenmukaisuus- ja kustannusnäkökohdat. Jotta saataisiin aikaan todellisia lisätoimia maankäyttöön perustuvilla aloilla, muun muassa maataloudessa, ja varmistettaisiin luotettava tilinpito ja yleisten ympäristötavoitteiden tinkimättömyys, tähän ehdotukseen on sisällytetty uusi jousto. Se antaa mahdollisuuden maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden (LULUCF) tietyistä tilinpitoluokista peräisin olevien nettopoistumien rajalliseen käyttöön tarvittaessa, kun lasketaan jäsenvaltioiden vähennystavoitteiden toteutumista taakanjakopäätöksen mukaisilla aloilla, varmistaen samalla, ettei LULUCF-aloilla päädytä negatiiviseen tulokseen. Tämä vastaa Eurooppa-neuvoston antama ohjeistusta, jossa todetaan, että maatalous- ja maankäyttöalalla hillitsemispotentiaali on pienempi ja että on tärkeää tarkastella parhaita tapoja optimoida tämän alan osallistuminen kasvihuonekaasupäästöjen hillitsemiseen ja sidontaan muun muassa metsittämistoimilla. Ehdotukseen on sisällytetty Eurooppa-neuvoston ohjeiden mukaisesti toinenkin uusi jousto niille jäsenvaltioille, joiden kansalliset päästövähennystavoitteet ylittävät merkittävästi sekä EU:n keskiarvon että niiden kustannusvaikuttavan vähennyspotentiaalin, sekä jäsenvaltioille, jotka eivät jakaneet päästöoikeuksia maksutta teollisuuslaitoksille vuonna 2013. Tämä jousto tarjoaa asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuuden helpottaa taakanjakopäätöksen mukaisten velvoitteidensa toteuttamista mitätöimällä EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvia oikeuksia. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Täydentäviä lainsäädäntöehdotuksia on tarkoitus tehdä myöhemmin vuoden 2016 kuluessa helpottamaan Eurooppa-neuvoston sopimien tavoitteiden saavuttamista. Tavoitteiden mukaan EU:ssa käytetystä energiasta 27 prosenttia olisi vuoteen 2030 mennessä oltava uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta olisi parannettava vuoteen 2030 mennessä vähintään 27 prosenttia. (Tavoitteita tarkastellaan uudelleen viimeistään vuonna 2020 pitäen mielessä, että pyrkimyksenä on päästä EU:n tasolla 30 prosenttiin). Näiden ehdotusten odotetaan helpottavan ilmastotavoitteiden saavuttamista päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla, erityisesti rakennusalalla. Lisäksi liikenteen hiilipäästöjen vähentämistä koskevassa komission tiedonannossa käsitellään toimenpiteitä, joilla kasvihuonekaasupäästöjä voidaan edelleen vähentää liikenteessä.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ilmastonmuutos on valtioiden rajat ylittävä ongelma, jota ei voida ratkaista pelkästään kansallisella tai paikallisella toiminnalla. Ilmastotoimet on koordinoitava EU:n ja mikäli mahdollista maailmanlaajuisella tasolla. EU:n toimet ovat perusteltuja toissijaisuusperiaatteen nojalla. Euroopan unioni on vuodesta 1992 alkaen pyrkinyt kehittämään yhteisiä ratkaisuja ja edistämään maailmanlaajuisia toimia ilmastonmuutoksen torjumiseksi. EU:n tason toimet ovat ennen kaikkea kustannustehokas tapa saavuttaa vuodeksi 2030 asetetut ja pidemmän aikavälin päästövähennystavoitteet ja samalla varmistaa oikeudenmukaisuus ja ympäristötavoitteiden toteutuminen. SEUT-sopimuksen 191–193 artiklassa vahvistetaan ja määritetään EU:n toimivalta ilmastonmuutoksen alalla. Tämän ehdotuksen oikeusperustana on SEUT-sopimuksen 192 artikla. SEUT-sopimuksen 191 artiklan ja 192 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan unioni edistää muun muassa seuraavien tavoitteiden saavuttamista: ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen; sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maailmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen. Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Tämä asetusehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska se ei ylitä sitä, mikä on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi; tavoitteina on panna vuosia 2021–2030 koskeva EU:n kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoite täytäntöön kustannustehokkaalla tavalla ja varmistaa samalla oikeudenmukaisuus ja ympäristötavoitteiden tinkimättömyys. Eurooppa-neuvosto on sopinut kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisestä EU:ssa koko talouden laajuisesti vähintään 40 prosentilla vuoden 1990 tasoon verrattuna. Tämä ehdotus kattaa yli puolet kyseisistä kasvihuonekaasupäästöistä, ja ehdotuksen tavoite voidaan saavuttaa parhaiten asetuksen avulla. Sillä voidaan saavuttaa huomattavia yhteisvaikutuksia seurantajärjestelmäasetuksen kanssa. Niin jäsenvaltioille kuin Euroopan ympäristökeskukselle asetetaan vaatimuksia, joilla edistetään tarvittavien kansallisten päästövähennysten saavuttamista. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Ennen tämän ehdotuksen antamista tehtiin taakanjakopäätöksen arviointi vuonna 2015 kyseisen päätöksen 14 artiklan mukaisesti, jossa edellytetään, että komissio laatii kertomuksen taakanjakopäätöksen täytäntöönpanon arvioinnista viimeistään 31. lokakuuta 2016. Taakanjakopäätöksen täytäntöönpano on vielä varhaisessa vaiheessa, mutta sen mukaisten sitoumusten voidaan katsoa olleen vaikuttavia ainakin osittain sellaisten uusien kansallisten politiikkojen ja toimien lisäämisessä, joilla edistetään kasvihuonekaasupäästöjen todellisia vähennyksiä taakanjakopäätöksen soveltamisalalla. Tätä vaikutusta on vahvistanut se, että sen yhteydessä, osana vuoden 2020 toimenpidepakettia, käynnistettiin useita muita ilmastoa ja energiaa koskevia EU:n politiikkoja, jotka koskevat erityisesti energiatehokkuutta ja uusiutuvan energian käyttöä. Useilla taakanjakopäätökseen kuuluvilla aloilla, muun maussa rakentamisessa, liikenteessä, maataloudessa ja jätehuollossa, tähän mennessä saavutetuista päästövähennyksistä huomattavan osan voidaan katsoa olevan sellaisten tekijöiden – esimerkiksi teknologisten muutosten – ansiota, joihin vaikuttavat 2020-pakettiin perustuvat poliittiset toimenpiteet. EU:n laajuisten ja kansallisten ilmasto- ja energiapolitiikkojen lisäksi kasvihuonekaasupäästöihin ovat vaikuttaneet talouskriisi ja taloudellisen toiminnan kasvu joissakin maissa. Kaiken kaikkiaan taakanjakopäätös on lisännyt jäsenvaltioiden aktiivisuutta tarkastella uusia toimia, joilla ne voisivat vähentää päästöjään eri toimialoilla, sekä parhaita tapoja suunnitella ne. Taakanjakopäätöksen todettiin aiheuttaneen jäsenvaltioille vain vähän hallinnollista lisärasitetta, mutta hallintokustannusten vähentämiseen saattaa olla mahdollisuuksia. Komissiolle seurantajärjestelmästä ja vaatimustenmukaisuustarkastuksista aiheutuvat hallinnolliset kustannukset ovat noin 650 000 euroa vuodessa, ja vuotuiset kustannukset kaikissa 28 jäsenvaltiossa yhteensä ovat arviolta 500 000 euroa vuodessa. •Sidosryhmien kuuleminen Euroopan komissio järjesti julkisen kuulemisen jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään Euroopan unionin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumuksen täyttämiseksi vuoteen 2030 mennessä. Kuuleminen oli täydennystä komission vihreää kirjaa ”Ilmasto- ja energiapolitiikan puitteet vuoteen 2030” koskevalle kuulemiselle, joka järjestettiin vuonna 2013 ja oli yleisölle täysin avoin. Kuulemisessa keskityttiin nykyisten joustovälineiden parantamiseen, raportointiin ja vaatimustenmukaisuuteen, kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoitteiden asettamista koskevaan lähestymistapaan ja rajalliseen kertaluontoiseen joustoon päästökauppajärjestelmän ja taakanjakopäätöksen välillä. Siinä käsiteltiin myös EU:n laajuisia täydentäviä toimia vähentämistavoitteiden saavuttamiseksi sekä valmiuksien kehittämistä ja muuta tukea täytäntöönpanolle kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Komissio vastaanotti 114 virallista vastausta jäsenvaltioiden useilta erilaisilta sidosryhmiltä. Lisäksi Euroopan komissio kuuli jäsenvaltioita neljässä vuonna 2015 järjestetyssä ilmastonmuutoskomitean työryhmien kokouksessa. Näissä kuulemisissa käsiteltiin eri vaihtoehtoja taakanjakopäätökseen sisältyvien nykyisten joustomekanismien tehostamiseksi vuoden 2020 jälkeen sekä raportoinnin ja vaatimustenmukaisuuden hallintaa. Yhteenveto sidosryhmien kuulemisesta esitetään tähän ehdotukseen liittyvän vaikutusten arvioinnin liitteessä 8.2. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Tulevien vaikutusten määrällinen arviointi EU:ssa pohjautuu vuotta 2030 koskevaa puite-ehdotusta varten tehtyyn analyysiin ja täydentää sitä sekä ajantasaistaa analyysin tiettyjen taakanjakoasetusta koskevien seikkojen osalta. Komissio teetti Ateenan kansallisella teknillisellä korkeakoululla (IIASA) ja EuroCarella ajantasaistetun viiteskenaarion, ja sen perusteella toimintavaihtoehdot kvantifioitiin. Energiajärjestelmän ja hiilidioksidipäästöjen mallintaminen perustuu PRIMES-malliin. Muiden kasvihuonekaasupäästöjen kuin hiilidioksidipäästöjen mallintaminen perustuu GAINS-malliin. Maatalouden muiden kuin hiilidioksidipäästöjen mallintaminen perustuu CAPRI-mallintamiskehykseen. Julkisessa kuulemisessa saatuihin vastauksiin sisältyvää sidosryhmien asiantuntemusta sekä jäsenvaltioiden vuonna 2015 seurantajärjestelmäasetuksen nojalla toimittamia kansallisten kasvihuonekaasujen päästöennusteita on käytetty lisätietolähteinä täydentämään tätä analyysiä.

Ulkopuolisten konsulttien ryhmä teki vuonna 2015 komissiolle tutkimuksen taakanjakopäätöksen täytäntöönpanon arvioimiseksi. •Vaikutustenarviointi Tähän ehdotukseen liittyvä vaikutusten arviointi täydentää vuoden 2030 ilmasto- ja energiapolitiikan puitteita tukevissa vuoden 2014 vaikutustenarvioinneissa tehtyä analyysiä. Kyseisen analyysin pohjalta asetettiin tavoitteeksi vähentää kasvihuonekaasupäästöjä vähintään 40 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2030 mennessä ja hajautettiin päästöjen vähentämistavoite siten, että se on 30 prosenttia päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla ja 43 prosenttia päästökauppajärjestelmään kuuluvilla aloilla vuoteen 2030 mennessä verrattuna vuoden 2005 tasoihin. Vaikutusten arvioinnissa tarkasteltiin vaihtoehtoja vähennyksen toteuttamiseksi päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla, LULUCF-sektoria lukuun ottamatta, nykyisen taakanjakopäätöksen ja Eurooppa-neuvoston antamien ohjeiden pohjalta. Vaikutusten arvioinnissa arvioidaan ehdotuksen vaikutuksia oikeudenmukaisuuteen, kustannustehokkuuteen ja ympäristötavoitteiden toteutumiseen. Siinä tarkastellaan uudelleen menettelyä, jossa tavoitteet asetetaan asukaskohtaisen BKT:n perusteella, mikä varmistaa oikeudenmukaisuuden, ja ajantasaistetaan sitä vuoden 2013 tietojen perusteella. Siinä myös arvioidaan, missä määrin tavoitteita voitaisiin mukauttaa niiden jäsenvaltioiden ryhmässä, joiden BKT asukasta kohti on keskiarvoa korkeampi, ja mille jäsenvaltioille tavoitteiden saavuttaminen kustannustehokkaasti voi olla erityisen hankalaa. Lähtökohta lineaariselle etenemiselle kohti tavoitteiden saavuttamista olisi määritettävä nykyisen taakanjakopäätöksen mukaisen menetelmän kaltaisella eli äskettäisiin päästöihin perustuvalla menetelmällä, sillä sitä pidetään ympäristötavoitteiden toteuttamisen kannalta hyvänä ja hallinnollisesti toteuttamiskelpoisena. Vaikutusten arviointi osoittaa, että päästökauppajärjestelmään kuuluvilta aloilta ja LULUCF-sektorilta saatavien uusien joustojen on oltava rajoitettuja sen varmistamiseksi, että päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla toteutetaan edelleen todellisia lisätoimia pitkän aikavälin päästövähennystavoitteiden mukaisesti. Kumpikin jousto tekee kuitenkin mahdolliseksi jäsenvaltioiden erityisten olosuhteiden huomioon ottamisen. Kertaluontoisen jouston osalta kyse on tyypillisesti kustannustehokkuuteen liittyvistä huolenaiheista niissä jäsenvaltioissa, joilla on korkeimmat tavoitteet. LULUCF-sektorilla ovat kyseessä huolenaiheet, jotka liittyvät muiden kuin hiilidioksidipäästöjen rajalliseen hillitsemispotentiaaliin maatalousalalla, millä on erittäin suuri merkitys niille jäsenvaltioille, joissa maatalouden päästöjen osuus on suuri. Olemassa olevia joustoja ei ole testattu, ja niissä on paljon mahdollisuuksia vähentää kustannuksia ja saavuttaa kustannustehokkuutta. Niiden mahdollisessa tehostamisessa on otettava huomioon potentiaaliset hallinnolliset vaikutukset. Hallinnolliset kustannukset niin jäsenvaltioiden kuin Euroopan komission osalta ovat tällä hetkellä vähäiset, ja ne vähenevät entisestään, kun siirrytään viiden vuoden välein tehtäviin vaatimustenmukaisuuden tarkastuksiin. Ehdotetun politiikan vaikutukset kohdistuvat pääasiassa kansallisiin viranomaisiin. Yrityksille, pk-yrityksille ja mikroyrityksille ei aiheudu välittömiä raportointivelvoitteita tai muita hallinnollisia seurauksia. Kansallisten ja EU:n päästövähennystoimenpiteiden luonteesta ja soveltamisalasta riippuen niiden vaikutukset kohdistuvat eri sidosryhmiin, kuten yrityksiin ja kuluttajiin. Tällaisia erityisiä vaikutuksia on arvioitava kunkin toimintapoliittisen ehdotuksen yhteydessä. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Komission vakaasti ajaman paremman sääntelyn tavoitteen mukaisesti ehdotus on valmisteltu kattavasti, ja se perustuu avoimuuteen ja sidosryhmien jatkuvaan osallistumiseen Ehdotuksen mukaan vaatimustenmukaisuus kunkin vuoden osalta tarkastetaan joka viides vuosi, joten siitä aiheutuva hallinnollinen taakka ja vaatimustenmukaisuuden hallinnoinnista johtuvat kustannukset alenevat sekä jäsenvaltion että komission osalta. Kun säilytetään nykyinen vuotuinen raportointijärjestelmä mutta siirrytään viiden vuoden välein tehtäviin vaatimustenmukaisuuden tarkastuksiin, kokonaiskustannukset koko sitoumuskauden 2021–2030 aikana komissiolle ja jäsenvaltioille yhteensä ovat arviolta 60–70 prosenttia sellaisen järjestelmän hallinnollisista kustannuksista, jossa vaatimustenmukaisuus tarkastetaan vuosittain, ja jotka ovat noin 1 150 000 euroa vuodessa. Nykyiseen lainsäädäntöön ei sisälly välittömiä raportointivelvoitteita pienille ja keskisuurille yrityksille tai muille yrityksille. Ehdotus ei muuttaisi tätä tilannetta. •Perusoikeudet Koska ehdotettu politiikka on suunnattu pääasiassa jäsenvaltioille institutionaalisina toimijoina, se on perusoikeuskirjan mukainen. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Välilliset vaikutukset jäsenvaltioiden talousarvioihin riippuvat niiden valitsemista kansallisista politiikoista ja toimista kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi sekä muista hillitsemistoimista tämän aloitteen kattamilla aloilla. Ehdotus tavoitteiden asettamisesta kansallisella tasolla vähentää kustannusvaikutuksia alemman tulotason jäsenvaltioissa verrattuna ehdotukseen, jossa tavoitteet perustuisivat yksinomaan kustannustehokkuuteen. Ehdotuksessa esitetään suurempaa joustavuutta sen varmistamiseksi, että korkean tulotason jäsenvaltioille aiheutuvat kustannukset pysyvät rajallisina. Ehdotuksen mukaan vuotuista raportointia jatketaan, mutta vaatimustenmukaisuutta koskevia tarkastuksia harvennetaan. Tämä vähentää jäsenvaltioille aiheutuvia hallinnollisia kustannuksia. Ehdotuksen vaikutukset unionin talousarvioon ovat hyvin vähäiset. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt Avoin, säännöllinen raportointi jäsenvaltioiden velvoitteista yhdessä vaatimustenmukaisuutta koskevien tehokkaiden tarkastusten kanssa ovat olennaisia tekijöitä, joilla voidaan varmistaa edistyminen EU:n pitkän aikavälin päästövähennyssitoumusten toteuttamisessa. Edistymisen seuranta ja vaatimustenmukaisuuden arviointi perustuvat edelleen kattavaan seuranta-, raportointi- ja todentamiskehykseen, josta ehdotuksessa säädetään muuttamalla asiaa koskevia seurantajärjestelmäasetuksen artikloja. Kattava raportointi ja arviointi, sellaisina kuin ne määritellään nykyisessä taakanjakopäätöksessä, pidetään ennallaan tässä ehdotuksessa; ainoana erona on, että ne on nyt liitetty kokonaan seurantajärjestelmäasetuksen asiaa koskeviin säännöksiin. Ne on tarkoitus liittää myös energiaunionin hallintojärjestelmään, jota koskeva komission ehdotus on komission työohjelman mukaan määrä esittää vuoden 2016 loppuun mennessä, ja kyseisen ehdotuksen yhteydessä niitä saatetaan virtaviivaistaa entisestään.

Tässä ehdotuksessa säädetään, että jos komission vuosittain suorittaman arvioinnin perusteella jäsenvaltion edistyminen poikkeaa sen vuotuisista päästökiintiöistä, sen on esitettävä toimintasuunnitelma sen varmistamiseksi, että kyseinen jäsenvaltio täyttää velvoitteensa. Tällainen toimintasuunnitelma olisi otettava huomioon kyseisen jäsenvaltion yhdennetyssä kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa, ja siitä tulee osa hallintajärjestelmää, joka on määrä esittää energiaunionin hallintoa koskevassa tulevassa säädösehdotuksessa. Jäsenvaltioita koskeva velvoite laatia tällaiset yhdennetyt kansalliset energia- ja ilmastosuunnitelmat on tarkoitus sisällyttää kyseiseen säädösehdotukseen. Lisäksi energiaunionin hallintoa koskevan tulevan säädösehdotuksen mukaisissa yhdennetyissä kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa olisi viitattava tämän asetuksen nojalla asetettuihin vuotuisiin sitoviin kansallisiin päästörajoihin. Jäsenvaltioita koskee edelleen velvoite noudattaa vuotuisia rajoja ja jatkaa lineaarista etenemistä kohti tavoitetta vuosina 2021–2030, vaikka jäsenvaltioiden kasvihuonekaasupäästöjen inventaarioiden kattava arviointi ja varsinaiset vaatimustenmukaisuuden tarkastukset suoritetaankin viiden vuoden välein eikä vuosittain. Komissio suorittaa kaksi vaatimustenmukaisuuden tarkastusta, ensimmäisen vuonna 2027 (koskee vuosia 2021–2025) ja toisen vuonna 2032 (koskee vuosia 2026–2030). Tämä antaa mahdollisuuden ottaa huomioon metsitettyyn maahan, hoidettuun viljelymaahan ja hoidettuihin niittyihin liittyvistä, asetuksen [ ] nojalla toteutettavista toimista mahdollisesti saatava osuus. Sen varmistamiseksi, että vaatimustenmukaisuuden arviointi perustuu virheettömiin tietoihin, komissio tarkastaa edelleen jäsenvaltioiden vuosittain toimittamat kasvihuonekaasupäästöjen inventaariot. Tämän asetuksen toimivuutta tarkastellaan uudelleen viimeistään 28. helmikuuta 2024 ja sen jälkeen viiden vuoden välein. Uudelleenarvioinnissa tarkastellaan tämän asetuksen yleistä toimivuutta, kuten joustoa, jonka ansiosta osia vuotuisista päästökiintiöistä voidaan siirtää jäsenvaltioiden välillä, mikä on tärkeää kustannustehokkuuden varmistamiseksi. Uudelleentarkastelun pohjaksi voidaan saada tietoa myös Pariisin sopimuksen mukaisesta maailmanlaajuisesta tilannekatsauksesta. Sen lisäksi, että suoritetaan vaatimustenmukaisuuden tarkastuksia, joilla on oikeudellisesti sitovia vaikutuksia, edistymistä vuodeksi 2030 asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa seurataan vuosittain annettavassa edistymiskertomuksessa, jonka komissio julkaisee seurantajärjestelmäasetuksen 21 artiklan mukaisesti. Tuloksia hyödynnetään edelleen eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä, ja ne sisällytetään energiaunionin tilaa koskevaan katsaukseen. Edistymisen seurannan kautta saadaan varhaisessa vaiheessa varoitus, jos jäsenvaltiot ovat jääneet jälkeen velvoitteidensa noudattamisessa, ja seuranta kannustaa tarvittavien toimien toteuttamiseen. Nykyiset jäsenvaltioiden raportointivaatimukset jatkuvat, eli niiden on toimitettava joka toinen vuosi kertomus politiikoista ja toimista, joita ne panevat täytäntöön tämän ehdotuksen mukaisiin velvoitteisiinsa ja tavoitteisiinsa liittyen, sekä päästöennusteistaan.



• Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset 1 artikla – Kohde Tässä artiklassa selitetään, että asetuksessa säädetään jäsenvaltioiden vähimmäisosuudesta päästövähennyksiin vuosina 2021–2030 sekä säännöistä vuotuisten päästökiintiöiden määrittämiseksi ja edistymisen arvioimiseksi. 2 artikla – Soveltamisala Tässä artiklassa määritellään asetuksen soveltamisala. Siinä selvennetään, että tämä asetus koskee päästöjä seuraavista hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) lähdeluokista: energia, teollisuuden prosessit ja tuotteiden käyttö, maatalous ja jätteet. Tässä asetuksessa ei käsitellä EU:n päästökauppajärjestelmän eikä asetuksen [ ] kattamien alojen päästöjä. 3 artikla – Määritelmät Tässä artiklassa määritellään, mitä kasvihuonekaasuja termi ’kasvihuonekaasupäästöt’ kattaa. 4 artikla – Vuotuiset päästötasot kaudella 2021–2030 Tässä artiklassa säädetään jäsenvaltioiden vuoden 2030 päästörajoista, jotka vahvistetaan liitteessä I, ja päästöjen tason määrittämisestä vuosiksi 2021–2030. Vuotuisiin sitoviin päästörajoihin perustuvaa lähestymistapaa, josta säädetään taakanjakopäätöksessä, jatketaan. Vuotuiset päästötasot määritetään lineaarisen edistymisen pohjalta siten, että lähtökohtana ovat tuoreimpiin tarkistettuihin kasvihuonekaasupäästöjä koskeviin tietoihin perustuvat vuosien 2016–2018 keskimääräiset päästöt. Kunkin jäsenvaltion vuotuiset päästökiintiöt hiilidioksidiekvivalentteina asianomaisen kauden kullekin vuodelle vahvistetaan täytäntöönpanosäädöksessä. 5 artikla – Joustovälineet vuotuisten rajojen saavuttamiseksi Tässä artiklassa säädetään joustosta, jota jäsenvaltiot voivat käyttää vuotuisten rajojensa saavuttamiseksi, kuten ajallisesta joustosta, joka perustuu vuotuisten päästökiintiöiden tallettamiseen ja lainaamiseen sitoumuskauden aikana, sekä vuotuisten päästökiintiöiden siirtoihin perustuvasta jäsenvaltioiden välisestä joustosta. 6 artikla – Tiettyjen jäsenvaltioiden joustomahdollisuudet EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien vähentämisen jälkeen Otetaan käyttöön uusi jousto, joka mahdollistaa päästökauppajärjestelmän mukaisten oikeuksien mitätöinnin tiettyyn vahvistettuun rajaan asti. Joustoon oikeutetut jäsenvaltiot päättävät ennen vuotta 2020, haluavatko ne käyttää tätä joustoa, ja täsmälliset määrät vahvistetaan vuotuisista päästökiintiöistä annettavassa täytäntöönpanosäädöksessä. Joustoa voivat käyttää liitteessä II luetellut jäsenvaltiot. Täytäntöönpanosäädöksessä, josta säädetään 4 artiklassa, määritellään myös oikeuksien enimmäismäärä, jonka jäsenvaltio voi halutessaan mitätöidä ja joka otetaan huomioon tarkastettaessa sen päästörajojen noudattamista. Artikla 7 – Maasta, jolta metsät on hävitetty, metsitetystä maasta, hoidetusta viljelymaasta ja hoidetuista niityistä peräisin olevien nettopoistumien lisäkäyttö 280 miljoonaan asti Perustetaan uusi jousto, joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden käyttää tarvittaessa rajoitetun määrän asetuksen [ ] mukaisia nettopoistumia tietyin edellytyksin. Kutakin jäsenvaltiota koskevat rajat hiilidioksidiekvivalentteina luetellaan liitteessä III.

8 artikla – Korjaavat toimenpiteet Jos komission vuotuisen arvioinnin perusteella jäsenvaltion edistyminen poikkeaa sen vuotuisesta päästökiintiöstä, sen on laadittava lisätoimenpiteitä sisältävä toimintasuunnitelma, jota sen on toteutettava varmistaakseen velvoitteidensa täyttyminen. 9 artikla – Vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen Vaatimustenmukaisuuden tarkastusta ja korjaavia toimenpiteitä koskevat säännökset, jotka vahvistetaan taakanjakopäätöksessä, pysyvät voimassa sillä muutoksella, että vaatimustenmukaisuuden tarkastus toteutetaan vain joka viides vuosi kunkin edeltävään jaksoon sisältyvän vuoden osalta. Jos jäsenvaltion todetaan jättäneen noudattamatta vuotuisia päästökiintiöitään jonakin kauteen sisältyvänä vuonna, sovelletaan korjaavia toimia siten, että seuraavan vuoden päästöihin lisätään liiallisia päästöjä vastaava määrä hiilidioksidiekvivalenttitonneina kerrottuna kertoimella 1,08. Oikeus siirtää vuotuisia päästökiintiöitä keskeytetään siihen asti, kunnes jäsenvaltio on palannut vaatimustenmukaiselle tasolle. 10 artikla – Mukautukset EU:n laajuisen vuotta 2030 koskevan päästövähennystavoitteen johdonmukaisuuden varmistamiseksi EU:n päästökauppajärjestelmän soveltamisalaan mahdollisesti tehtävät muutokset (esimerkiksi muuttamalla EU:n päästökauppajärjestelmään kuuluvien laitosten tai lähteiden lukumäärää) on otettava huomioon mukauttamalla tätä asetusta vastaavasti. Artiklaan sisällytetään taakanjakopäätöksen mukainen säännös, jossa selitetään, miten tällaiset mukautukset tehdään. Lisäksi siinä säädetään EU:n päästökauppajärjestelmää koskevan direktiivin 24 a artiklan mukaisesti syntyvien hyvitysten käytöstä, eli taakanjakopäätöksessä säädetty joustomahdollisuus pysyy entisellään. Siinä käsitellään myös niiden jäsenvaltioiden erityistilannetta, joilla on taakanjakopäätöksessä tarkoitetut positiiviset rajat ja kasvavat päästökiintiöt vuosina 2017–2020. 11 artikla – Rekisteri Tällä artiklalla jatketaan taakanjakopäätöksen nykyisenlaista soveltamista rekisterejä koskevan asetuksen puitteissa ja mukautetaan sitä tämän asetuksen mukaisesti. Se on tarpeen, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen mukaisia tapahtumia koskeva tarkka tilinpito ja välttää kaksinkertainen laskenta. 12 artikla – Siirretyn säädösvallan käyttäminen Ehdotuksessa annetaan komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä asianmukaisten menettelyjen mukaisesti. 13 artikla – Komiteamenettely Tämä on sama komiteamenettely kuin taakanjakopäätöstä varten vahvistettu menettely, jossa käytetään ilmastonmuutoskomiteaa. 14 artikla – Uudelleentarkastelu Kaikkia asetuksen osia tarkastellaan uudelleen vuonna 2024 ja sen jälkeen viiden vuoden välein, jotta voidaan määrittää, ovatko ne edelleen tarkoituksenmukaisia. 15 artikla – Asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttaminen Seurantajärjestelmäasetusta muutetaan, jotta voidaan varmistaa taakanjakopäätökseen nykyisin sovellettavien raportointivaatimusten säilyttäminen kyseisen asetuksen puitteissa. Jäsenvaltioiden on raportoitava kasvihuonekaasupäästöistään vuosittain, ja niillä on edelleen velvollisuus ilmoittaa joka toinen vuosi ennusteensa sekä tavoitteiden noudattamiseksi täytäntöönpanemansa politiikat ja toimet. Jotta voitaisiin lisätä avoimuutta ja helpottaa jäsenvaltioiden välisiä siirtoja, jäsenvaltioiden on ilmoitettava myös määrät, jotka ne aikovat ostaa tai myydä 5 artiklan mukaisesti. Komissio aikoo seurata jäsenvaltioiden edistymistä päästörajojen suhteen sisällyttämällä vuotuiseen ilmastotoimia koskevaan edistymisraporttiin arvioinnin siitä, onko jäsenvaltioiden edistyminen riittävää, jotta ne pystyvät täyttämään tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa. 2016/0231 (COD) Ehdotus

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 joustavaa energiaunionia varten ja Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi sekä järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, (1)Lokakuun 23–24 päivänä 2014 kokoontuneen, vuoteen 2030 ulottuvia ilmasto- ja energiapolitiikan puitteita käsitelleen Eurooppa-neuvoston päätelmissä hyväksytään sitovaksi tavoitteeksi vähentää EU:n kasvihuonekaasupäästöjä vuoteen 2030 mennessä koko talouden laajuisesti vähintään 40 prosenttia vuoden 1990 tasoihin verrattuna. Maaliskuussa 2016 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti tavoitteen. Ympäristöneuvosto hyväksyi 6 päivänä maaliskuuta 2015 pidetyssä kokouksessaan virallisesti tämän unionin ja sen jäsenvaltioiden sitoumuksen niiden suunniteltuna kansallisesti määriteltynä panoksena. (2)Eurooppa-neuvoston lokakuussa 2014 antamissa päätelmissä todettiin, että unionin olisi pyrittävä saavuttamaan tavoite yhteistoimin mahdollisimman kustannustehokkaasti siten, että päästöjä vähennetään vuoteen 2030 mennessä vuoden 2005 tasosta päästökauppajärjestelmän kattamilla aloilla 43 prosentilla ja EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolisilla aloilla 30 prosentilla; kunkin maan osuus vähennyksistä olisi suhteutettava sen BKT:hen asukasta kohti. Kaikkien talouden alojen olisi annettava panoksensa näiden päästövähennysten saavuttamiseen ja taakka olisi jaettava kaikkien jäsenvaltioiden kesken noudattaen tasapuolisesti oikeudenmukaisuuden ja solidaarisuuden näkökohtia siten, että jos jäsenvaltioiden BKT asukasta kohti on yli unionin keskiarvon, niiden kansallisia tavoitteita olisi suhteutettava niin, että niissä heijastuu kustannustehokkuus oikeudenmukaisella ja tasapainoisella tavalla. Näiden kasvihuonekaasupäästöjen vähennysten pitäisi parantaa Euroopan talouden tuloksellisuutta ja sen piirissä tapahtuvaa innovointia ja erityisesti saada aikaan parannuksia etenkin rakennusten, maatalouden, jätehuollon ja liikenteen aloilla siltä osin kuin ne kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan. (3)Komissio esitti 10 päivänä kesäkuuta 2016 ehdotuksen, jonka mukaan EU:n olisi ratifioitava Pariisin sopimus. Tällä lainsäädäntöehdotuksella pannaan täytäntöön osa Pariisin sopimuksen mukaisista EU:n sitoumuksista. Unionin sitoumus koko talouden laajuisiin päästövähennyksiin vahvistettiin unionin ja sen jäsenvaltioiden suunnitellussa kansallisesti määriteltävässä panoksessa, joka toimitettiin ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen sihteeristölle (UNFCCC) 6 päivänä maaliskuuta 2015. (4)Pariisin sopimuksella korvataan vuoden 1997 Kioton pöytäkirjan nojalla valittu lähestymistapa, sillä kyseinen pöytäkirja ei ole enää voimassa vuoden 2020 jälkeen. (5)Siirtymä puhtaaseen energiaan edellyttää muutoksia sijoittajien toimintatavoissa ja kannustimia kaikilla politiikan aloilla. Yksi unionin tärkeimmistä tavoitteista on luoda selviytymiskykyinen energiaunioni, jossa turvataan varma, kestävä, kilpailukykyinen ja kohtuuhintainen energiansaanti kaikille eurooppalaisille. Jotta tavoite voidaan saavuttaa, on jatkettava kunnianhimoisia ilmastotoimenpiteitä tässä asetuksessa säädetyn mukaisesti ja edistyttävä muilla energiaunionin alueilla joustavaa energiaunionia ja tulevaisuuteen suuntautuvaa ilmastonmuutospolitiikkaa koskevan puitestrategian mukaisesti. (6)Tätä asetusta sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla määritettyihin päästöihin, jotka ovat peräisin hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, jäljempänä ’IPCC’, lähdeluokista energia, teollisuuden prosessit ja tuotteiden käyttö, maatalous ja jätteet, lukuun ottamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY liitteessä I luetelluista toiminnoista aiheutuvia päästöjä. Maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin EU:n ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin annetun asetuksen [ ] soveltamisalaan kuuluvat toiminnot eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan. (7)Kansallisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa sekä kansallisissa ja unionin rekistereissä tällä hetkellä raportoitavat tiedot eivät ole riittäviä, jotta jäsenvaltioiden tasolla voitaisiin määrittää siviili-ilmailun kansallisen tason hiilidioksidipäästöt, jotka eivät kuulu direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan. Hyväksyessään raportointivelvollisuuksia unionin ei pitäisi asettaa jäsenvaltioille ja pienille ja keskisuurille yrityksille, jäljempänä ’pk-yritykset’, rasitteita, jotka ovat tavoitteisiin nähden kohtuuttomia. Direktiivin 2003/87/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävien lentojen hiilidioksidipäästöt ovat hyvin pieni osa kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjä, ja raportointijärjestelmän perustaminen näitä päästöjä varten aiheuttaisi kohtuuttomasti työtä, kun otetaan huomioon direktiiviin 2003/87/EY perustuvat, ilmailualaa laajemmin koskevat vaatimukset. Tämän vuoksi hiilidioksidipäästöjä IPCC:n lähdeluokasta ”1.A.3.A siviili-ilmailu” olisi pidettävä nollana tätä asetusta sovellettaessa. (8)Kunkin jäsenvaltion osuus vuoteen 2030 mennessä tehtävistä vähennyksistä olisi määritettävä suhteessa asianomaisen jäsenvaltion tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvien, tarkistettujen kasvihuonekaasupäästöjen tasoon vuonna 2005 lukuun ottamatta sellaisten laitosten todennettuja päästöjä, jotka olivat toiminnassa vuonna 2005 mutta jotka otettiin unionin päästökauppajärjestelmään vasta vuoden 2005 jälkeen. Vuotuiset päästökiintiöt kaudella 2021–2030 olisi määritettävä jäsenvaltioiden toimittamien ja komission tarkistamien tietojen perusteella. (9)Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 406/2009/EY mukaista sitovia vuotuisia kansallisia rajoja koskevaa lähestymistapaa pitäisi soveltaa jatkossakin kaudella 2021–2030 siten, että etenemisen lasketa aloitetaan vuodesta 2020 perustuen kauden 2016–2018 kasvihuonekaasupäästöjen keskiarvoon ja päätetään vuoteen 2030 kunkin jäsenvaltion osalta. Niiden jäsenvaltioiden vuoden 2021 kiintiöitä mukautetaan, joilla on sekä päätöksessä 406/2009/EY tarkoitettu positiivinen raja että päätösten 2013/162/EU ja 2013/634/EU mukaiset kasvavat vuotuiset päästökiintiöt kaudella 2017–2020. Mukautuksen tarkoituksena on suurempien päästömahdollisuuksien huomioon ottaminen kyseisinä vuosina. Eurooppa-neuvosto tuli siihen tulokseen, että olemassa olevien joustovälineiden saatavuutta ja käyttöä EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolisilla aloilla olisi lisättävä merkittävästi, jotta voidaan taata unionin yhteisten pyrkimysten kustannustehokkuus ja asukaskohtaisten päästöjen lähentyminen vuoteen 2030 mennessä. (10)Luodaan uusi kertaluontoinen joustomekanismi, jolla helpotetaan niiden jäsenvaltioiden tavoitteiden saavuttamista, joiden kansalliset vähennystavoitteet ylittävät merkittävästi niin unionin keskiarvon kuin niiden kustannustehokkaan vähennyspotentiaalin, ja toisaalta niiden jäsenvaltioiden tavoitteiden saavuttamista, jotka eivät vuonna 2013 jakaneet maksutta päästöoikeuksia teollisuuslaitoksille (ks. vaikutustenarviointi).

(11)On olemassa useita unionin toimenpiteitä, jotka parantavat jäsenvaltioiden valmiuksia ilmastositoumustensa täyttämiseen, ja ne ovat ratkaisevassa asemassa tarvittavien päästövähennysten toteutumiseksi tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Tällaisia toimenpiteitä ovat muun muassa fluorattuja kasvihuonekaasuja, maantieajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä, rakennusten energiatehokkuutta, uusiutuvia energialähteitä, energiatehokkuutta ja kiertotaloutta koskevat säädökset sekä ilmastoinvestointeihin liittyvät unionin rahoitusvälineet. (12)Maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin EU:n ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin annetussa asetuksessa [ ] vahvistetaan maankäyttöön, maankäytön muutokseen ja metsätalouteen, jäljempänä ’LULUCF’, liittyviä kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia koskevat tilinpitosäännöt. Vaikka tämän asetuksen mukaisesti kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksillä aikaan saataviin ympäristövaikutuksiin vaikuttaa se, että huomioon otetaan enintään maasta, jolta metsä on hävitetty, metsitetystä maasta, hoidetusta viljelymaasta ja hoidetuista niityistä, sellaisina kuin ne on määritelty asetuksessa [ ], peräisin olevien nettopoistumien ja nettopäästöjen kokonaissummaa vastaava määrä, asetukseen olisi sisällytettävä näitä poistoja vastaava, määrältään enintään 280 miljoonan hiilidioksidiekvivalenttitonnin jousto, joka jaetaan jäsenvaltioiden kesken liitteessä III esitetyn mukaisesti, lisämahdollisuutena, jota jäsenvaltiot voivat tarvittaessa hyödyntää sitoumustensa noudattamiseksi. Jos annetaan LULUCF-asetuksen 8 artiklan 6 kohdan nojalla delegoitu säädös metsäalan viitetasojen päivittämiseksi kansallisten metsätalouden tilinpitosuunnitelmien perusteella, komissiolle olisi 7 artiklan mukaisesti siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä sen huomioon ottamiseksi, että hoidettua metsämaata koskevan tilinpitoluokan panos vaikuttaa mainitussa artiklassa säädettyyn joustomahdollisuuteen. Ennen tällaisen delegoidun asetuksen hyväksymistä komission olisi arvioitava hoidetun metsämaan tilinpidon luotettavuutta saatavilla olevien tietojen perusteella ja erityisesti ennakoidun ja tosiasiallisen korjuuasteen keskinäistä vastaavuutta. Tässä asetuksessa olisi myös sallittava mahdollisuus vuotuisten päästökiintiöyksiköiden vapaaehtoiseen poistoon, jotta kyseiset määrät voidaan ottaa huomioon arvioitaessa sitä, noudattavatko jäsenvaltiot asetuksen [ ] vaatimuksia. (13)Jotta kasvihuonekaasupäästöjen ja muiden tietojen, jotka ovat tarpeen jäsenvaltioiden vuotuisten päästökiintiötavoitteiden saavuttamisen arvioimiseksi, raportointi ja todentaminen olisi tehokasta, avointa ja kustannustehokasta, tässä asetuksessa säädetyt vuotuista raportointia ja arviointia koskevat vaatimukset sisällytetään asetuksen (EU) N:o 525/2013 asianmukaisiin artikloihin. Kyseistä asetusta olisi näin ollen muutettava vastaavasti. Siihen tehtävillä muutoksilla olisi myös varmistettava, että jäsenvaltioiden edistymistä vähennystavoitteiden saavuttamisessa arvioidaan jatkossakin vuosittain ja arvioinnissa otetaan huomioon unionin politiikoissa ja toimissa tapahtunut kehitys ja jäsenvaltioiden toimittamat tiedot. Arviointi sisältää joka toinen vuosi myös ennusteen siitä, miten unioni edistyy vähentämissitoumustensa noudattamisessa ja jäsenvaltiot velvoitteidensa täyttämisessä. Vähennysten soveltaminen olisi kuitenkin otettava huomioon vain viiden vuoden välein, jotta asetuksen [ ] mukainen maasta, jolta metsä on hävitetty, metsitetystä maasta, hoidetusta viljelymaasta ja hoidetuista niityistä peräisin oleva mahdollinen osuus voidaan huomioida. Tämä ei kuitenkaan vaikuta komission velvollisuuteen varmistaa, että jäsenvaltiot noudattavat tästä asetuksesta johtuvia velvoitteitaan, eikä komission valtaan käynnistää rikkomusmenettelyjä tätä varten. (14)Vähennysten kokonaismäärän yleisen kustannustehokkuuden parantamiseksi jäsenvaltioiden olisi saatava siirtää osa vuotuisesta päästökiintiöstään toisille jäsenvaltioille. Näiden siirtojen avoimuus olisi varmistettava, ja ne voidaan toteuttaa molemmille sopivalla tavalla, mukaan lukien huutokaupalla, asiamiesperusteisesti toimivia markkinavälittäjiä käyttämällä tai kahdenvälisin järjestelyin. (15)Euroopan ympäristökeskus pyrkii tukemaan kestävää kehitystä ja edistämään Euroopan ympäristön tilan merkittävää ja mitattavissa olevaa parantamista tarjoamalla oikea-aikaista, kohdennettua, merkityksellistä ja luotettavaa tietoa päätöksentekijöille, julkisille laitoksille ja yleisölle. Euroopan ympäristökeskuksen olisi avustettava komissiota vuosittaisen työohjelmansa mukaisesti. (16)Jotta voitaisiin säätää tämän asetuksen mukaisten tapahtumien asianmukaisesta tilinpidosta, mukaan lukien joustomahdollisuuksien käyttö ja vaatimustenmukaisuustarkastusten soveltaminen, komissiolle olisi siirrettävä valta antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä 11 artiklan osalta. Tarvittavat säännökset olisi koottava yhteen säädökseen, jossa yhdistyvät direktiivin 2003/87/EY, asetuksen (EU) N:o 525/2013, asetuksen [ ] ja tämän asetuksen mukaiset tilinpitosäännökset. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, on erityisen tärkeää, että Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille ja että Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä. (17)Jotta varmistettaisiin yhdenmukaiset edellytykset jäsenvaltioiden vuotuisten päästörajojen määrittämisen perustana olevan 4 artiklan täytäntöönpanolle, täytäntöönpanovalta olisi siirrettävä komissiolle. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. (18)Tämä asetus ei saisi estää tiukempia kansallisia tavoitteita. (19)Jos soveltamisalaan tehdään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11, 24, 24 a ja 27 artiklan mukaisia mukautuksia, olisi vastaavasti mukautettava niiden kasvihuonekaasupäästöjen enimmäismäärää, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan. Näin ollen jos jäsenvaltiot sisällyttävät tästä asetuksesta johtuviin tavoitteisiinsa lisäpäästöjä, jotka ovat peräisin direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan aiemmin kuuluneista laitoksista, niiden olisi otettava käyttöön lisäpolitiikkoja ja -toimia tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla kyseisten päästöjen vähentämiseksi. (20)Tätä asetusta olisi sen yleisen toimivuuden arvioimiseksi tarkasteltava uudelleen vuonna 2024 ja sen jälkeen viiden vuoden välein. Tarkastelussa olisi otettava huomioon muuttuvat kansalliset olosuhteet ja Pariisin sopimusta koskevan maailmalaajuisen tilannekatsauksen tulokset. (21)Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan niiden laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan velvoitteet niistä vähimmäisosuuksista, joilla jäsenvaltioiden on osallistuttava unionin sitoumukseen vähentää kasvihuonekaasupäästöjä kaudella 2021–2030, sekä säännöt vuotuisten päästökiintiöiden määrittämiseksi ja sen arvioimiseksi, kuinka jäsenvaltiot etenevät vähimmäisosuuksia koskevien tavoitteidensa saavuttamisessa. 2 artikla Soveltamisala 1.Tätä asetusta sovelletaan hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, jäljempänä ’IPCC’, lähdeluokista energia, teollisuuden prosessit ja tuotteiden käyttö, maatalous ja jätteet peräisin oleviin asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla määriteltyihin kasvihuonekaasupäästöihin, lukuun ottamatta direktiivin 2003/87/EY liitteessä I luetelluista toiminnoista aiheutuvia päästöjä. 2.Tätä asetusta ei sovelleta asetuksen [ ] [LULUCF] kohdealaan kuuluviin kasvihuonekaasujen päästöihin ja poistumiin.

3.Tässä asetuksessa hiilidioksidipäästöjä IPCC:n lähdeluokasta ”1.A.3.A siviili-ilmailu” pidetään nollana. 3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan 1.’kasvihuonekaasupäästöillä’ hiilidioksidin (CO2), metaanin (CH4), typpioksiduulin (N2O), fluorattujen hiilivetyjen (HFC-yhdisteet), perfluorattujen hiilivetyjen (PFC-yhdisteet), typpitrifluoridin (NF3) ja rikkiheksafluoridin (SF6) hiilidioksidiekvivalenttitonneina ilmoitettuja päästöjä, jotka on määritetty asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla ja jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan; 2.’vuotuisilla päästökiintiöillä’ kunakin vuonna sallittujen kasvihuonekaasupäästöjen enimmäismäärää kaudella 2021–2030 4 artiklan 3 kohdan ja 10 artiklan mukaisesti. 4 artikla Vuotuiset päästötasot kaudella 2021–2030 1.Kunkin jäsenvaltion on vuoteen 2030 mennessä vähennettävä kasvihuonekaasupäästöjään vähintään kyseiselle jäsenvaltiolle 3 kohdan nojalla määritetyllä, tämän asetuksen liitteessä I asetetulla prosenttimäärällä suhteessa sen päästöihin vuonna 2005. 2. Jollei 5, 6 ja 7 artiklan joustomahdollisuuksista ja 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista mukautuksista muuta johdu ja ottaen huomioon mahdolliset päätöksen N:o 406/2009/EY 7 artiklan soveltamisen seurauksena saatavat vähennykset, jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että sen vuotuiset kasvihuonekaasupäästöt vuosina 2021–2029 eivät ylitä tasoa, joka on määritelty lineaarisen etenemisen pohjalta alkaen vuodesta 2020 perustuen sen keskimääräisiin kasvihuonekaasupäästöihin vuosina 2016, 2017 ja 2018 3 kohdan mukaisesti ja päättyen vuonna 2030 kyseiselle jäsenvaltiolle tämän asetuksen liitteessä I määritettyyn rajaan. 3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jossa vahvistetaan vuotuiset päästökiintiöt kaudelle 2021–2030 hiilidioksidiekvivalenttitonneina 1 ja 2 kohdassa esitetyn mukaisesti. Kyseistä täytäntöönpanosäädöstä varten komissio tarkastelee perusteellisesti jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan mukaisesti toimittamia uusimpia kansallisia inventaariotietoja vuoden 2005 ja vuosien 2016–2018 osalta. 4.Kyseisessä täytäntöönpanosäädöksessä ilmoitetaan myös jäsenvaltioiden 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittamien prosenttiosuuksien perusteella määrät, jotka voidaan ottaa huomioon vaatimusten noudattamisen tarkastamiseksi 9 artiklan mukaisesti vuosina 2021–2030. Jos kaikkien jäsenvaltioiden määrät lasketaan yhteen ja summa on suurempi kuin 100 miljoonaa, yksittäisten jäsenvaltioiden määriä pienennetään suhteutetusti siten, että kokonaissumma ei ylity. 5.Kyseinen täytäntöönpanosäädös hyväksytään 13 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 5 artikla Joustovälineet vuotuisten rajojen saavuttamiseksi 1.Jäsenvaltiot voivat käyttää tämän artiklan 2–6 kohdassa ja 6 ja 7 artiklassa vahvistettuja joustomahdollisuuksia. 2.Vuosina 2021–2029 jäsenvaltio voi ottaa lainaksi määrän, joka on enintään viisi prosenttia sen seuraavan vuoden päästökiintiöstä. 3Jos jäsenvaltion tietyn vuoden kasvihuonekaasupäästöt ovat sen kyseisen vuoden päästökiintiötä pienemmät, se voi tässä artiklassa ja 6 artiklassa tarkoitettujen joustomahdollisuuksien käytön huomioon ottaen tallettaa seuraavia vuosia varten, aina vuoteen 2030 asti, kyseisen yli jääneen osan vuotuisesta päästökiintiöstään. 4.Jäsenvaltio voi siirtää enintään viisi prosenttia tietyn vuoden vuotuisesta päästökiintiöstään toiselle jäsenvaltiolle. Vastaanottava jäsenvaltio voi käyttää tämän määrän 9 artiklassa tarkoitetun vaatimustenmukaisuusvelvoitteensa täyttämiseen kyseisenä vuonna tai seuraavina vuosina vuoteen 2030 asti.

5.Jäsenvaltio voi siirtää toisille jäsenvaltioille sen osan tietyn vuoden päästökiintiöstään, joka ylittää sen kasvihuonekaasupäästöt kyseisenä vuonna, ottaen huomioon 2–4 kohdan ja 6 artiklan mukaisten joustomahdollisuuksien käytön. Vastaanottava jäsenvaltio voi käyttää tämän määrän 9 artiklassa tarkoitetun vaatimustenmukaisuusvelvoitteensa täyttämiseen kyseisenä vuonna tai seuraavina vuosina vuoteen 2030 asti. 6.Jäsenvaltiot voivat ilman mitään määrällistä rajoitusta ja kaksinkertaisen laskennan välttäen käyttää 9 artiklan mukaisten vaatimustenmukaisuusvelvoitteidensa täyttämiseen hyvityksiä, jotka ovat peräisin direktiivin 2003/87/EY 24 a artiklan 1 kohdan mukaisesti myönnetyistä hankkeista. 6 artikla Tiettyjen jäsenvaltioiden joustomahdollisuudet EU:n päästökauppajärjestelmän päästöoikeuksien vähentämisen jälkeen 1.Tämän asetuksen liitteessä II luetellaan ne jäsenvaltiot, joilla on tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi mahdollisuus tehdä rajallinen päästöoikeuksien mitätöinti; mitätöintien yhteenlaskettu määrä voi olla enintään 100 miljoonaa EU:n päästökauppajärjestelmän mukaista päästöoikeutta sellaisena kuin se määritellään direktiivin 2003/87/EY 3 artiklan a alakohdassa. 2.Liitteessä II lueteltujen jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2019, aikovatko ne 9 artiklan vaatimusten noudattamiseksi hyödyntää päästöoikeuksien rajoitettua mitätöintimahdollisuutta kyseiselle jäsenvaltiolle liitteessä II vahvistettuun prosenttimäärään. 3.Direktiivin 2003/87/EY 20 artiklan mukaisesti nimetyn keskusvalvojan, jäljempänä ’keskusvalvoja’, on jäsenvaltion pyynnöstä otettava huomioon 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu määrä arvioitaessa kyseisen jäsenvaltion 9 artiklan mukaisten vaatimusten täyttymistä. Kymmenys 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti määritetystä oikeuksien määrästä mitätöidään direktiivin 2003/87/EY 12 artiklan 4 kohdan mukaisesti kauden 2021–2030 jokaiselta vuodelta. 7 artikla Maasta, jolta metsä on hävitetty, metsitetystä maasta, hoidetusta viljelymaasta ja hoidetuista niityistä peräisin olevien nettopoistumien lisäkäyttö 280 miljoonaan asti 1.Jos jäsenvaltion päästöt ylittävät sen tietyn vuoden vuotuiset päästökiintiöt, asetuksen [ ] [LULUCF] 2 artiklassa tarkoitetun maan, jolta metsä on hävitetty, metsitetyn maan, hoidetun viljelymaan ja hoidettujen niittyjen tilinpitoluokista yhteensä peräisin olevien nettopoistumien ja nettopäästöjen kokonaissummaa vastaava määrä voidaan ottaa huomioon tämän asetuksen 9 artiklan vaatimusten täyttämiseksi kyseisen vuoden osalta edellyttäen, että a) kauden 2021–2030 kaikilta vuosilta kyseisen jäsenvaltion osalta huomioon otettu kumulatiivinen määrä ei ylitä liitteessä III kyseiselle jäsenvaltiolle asetettua tasoa; b) kyseinen määrä ylittää asetuksen [ ] [LULUCF] 4 artiklassa kyseiselle jäsenvaltiolle asetetut vaatimukset; c) kyseisen jäsenvaltion muilta jäsenvaltioilta asetuksen [ ] [LULUCF] nojalla vastaanottamien nettopoistumien määrä ei ole suurempi kuin sen muille jäsenvaltioille siirtämien nettopoistumien määrä; ja d) jäsenvaltio noudattaa asetuksessa [ ] [LULUCF] vahvistettuja vaatimuksia. 2. Jos asetuksen [LULUCF] 8 artiklan 6 kohdan mukainen metsäalan viitetasojen päivittämistä kansallisten metsätalouden tilinpitosuunnitelmien perusteella koskeva delegoitu säädös hyväksytään, komissiolle siirretään tämän asetuksen 12 artiklan mukaisesti valta hyväksyä delegoitu säädös tämän artiklan 1 kohdan muuttamiseksi siten, että voidaan ottaa huomioon hoidettua metsämaata koskevan tilinpitoluokan vaikutus. 8 artikla Korjaavat toimenpiteet 1.Jos asetuksen (EU) N:o 525/2013 21 artiklan mukaisesti arvioidun jäsenvaltion edistyminen ei ole ollut riittävää, sen on kolmen kuukauden kuluessa toimitettava komissiolle toimintasuunnitelma, joka sisältää a) toimet, jotka jäsenvaltio toteuttaa 4 artiklan mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi, kansallisten politiikkojen ja toimien ja unionin toimien täytäntöönpanon avulla;

b) näiden toimien toteuttamisaikataulun, joka mahdollistaa täytäntöönpanon vuosittaisen edistymisen arvioinnin. 2. Euroopan ympäristökeskus avustaa komissiota toimintasuunnitelmien arvioinnissa vuosittaisen työohjelmansa mukaisesti. 9 artikla Vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen 1.Jos jäsenvaltion tarkistetut kasvihuonekaasupäästöt ylittävät vuosina 2027 ja 2032 sen vuotuisen päästökiintiön minkä tahansa vuoden osalta kyseessä olevana kautena tämän artiklan 2 kohdan sekä 5 ja 7 artiklan nojalla käytettyjen joustomahdollisuuksien mukaisesti, sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a)jäsenvaltion seuraavan vuoden päästölukuun lisätään näitä ylimääräisiä päästöjä vastaava määrä hiilidioksidiekvivalenttitonneina kerrottuna kertoimella 1,08 11 artiklan nojalla hyväksyttyjen toimenpiteiden mukaisesti; ja b)jäsenvaltiota kielletään väliaikaisesti siirtämästä vuotuisen päästökiintiönsä osia muille jäsenvaltioille, kunnes se täyttää tämän asetuksen vaatimukset. Keskusvalvojan on merkittävä kielto 11 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin. 2. Jos jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöt joko kaudella 2021–2025 tai kaudella 2026–2030 ylittävät asetuksen [ ] mukaisesti sen kasvihuonekaasujen poistot, jotka on määritetty mainitun asetuksen 12 artiklan mukaisesti, kyseisen jäsenvaltion vuotuisista päästöoikeuksista vähennetään asianomaisten vuosien osalta näitä ylimääräisiä päästöjä vastaava määrä hiilidioksidiekvivalenttitonneina. 10 artikla Mukautukset 1.Tämän asetuksen 4 artiklassa tarkoitettuja vuotuisia kiintiöitä mukautetaan kunkin jäsenvaltion osalta, jotta niissä voitaisiin huomioida a) mukautukset direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan nojalla myönnettyjen kasvihuonekaasujen päästökiintiöiden määrään sen seurauksena, että mainitun direktiivin soveltamisalaan kuuluvia lähteitä on muutettu; b) mukautukset direktiivin 2003/87/EY 24 artiklan nojalla myönnettyjen päästökiintiöiden tai direktiivin 2003/87/EY 24 a artiklan nojalla myönnettyjen hyvitysten määrään ottaen huomioon jäsenvaltioiden päästövähennykset; ja c) mukautukset sellaisten kasvihuonekaasupäästöjen päästökiintiöiden määrään, jotka aiheutuvat direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan mukaisesti EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle jätetyistä laitoksista ajalta, jolloin ne ovat olleet järjestelmän ulkopuolella. 2.Tämän asetuksen liitteeseen IV sisältyvä määrä lisätään kyseisen liitteen mukaiseen kunkin jäsenvaltion vuoden 2021 kiintiöön. 3.Komissio julkaisee näiden mukautusten tuloksena saadut määrät. 11 artikla Rekisteri 1.Komissio varmistaa tämän asetuksen mukaisen tarkan tilinpidon siten, että asetuksen (EU) N:o 525/2013 10 artiklalla perustettuun unionin rekisteriin kirjataan mm. vuotuiset päästökiintiöt sekä tämän asetuksen 4–7 artiklan mukaisesti käytetyt joustomahdollisuudet, 9 artiklan vaatimusten täyttämistä koskevat tiedot ja 10 artiklan mukaiset soveltamisalan muutokset. Keskusvalvojan on tarkistettava automaattisesti jokainen tämän asetuksen mukainen tapahtuma ja tarvittaessa estettävä tapahtumia varmistaakseen, ettei sääntöjenvastaisuuksia esiinny. Yleisöllä on oltava pääsy näihin tietoihin. 2.Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tämän asetuksen 12 artiklan mukaisesti 1 kohdan täytäntöönpanemiseksi.

12 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2. Siirretään komissiolle tämän asetuksen voimaantulosta alkaen määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohdassa ja 11 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 7 artiklan 2 kohdassa ja 11 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4.Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. 5. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 6. Edellä olevan 7 artiklan 2 kohdan ja 11 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 13 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 525/2013 perustettu ilmastonmuutoskomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 14 artikla Uudelleentarkastelu Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2024 ja sen jälkeen joka viides vuosi kertomuksen tämän asetuksen toiminnasta, siitä, miten asetus edistää EU:n tavoitetta kasvihuonekaasujen vähentämisestä vuoteen 2030 mennessä ja siitä, miten asetus edistää Pariisin sopimuksen tavoitteita, sekä tekee tarvittaessa ehdotuksia. 15 artikla Asetuksen (EU) N:o 525/2013 muuttaminen Muutetaan asetus (EU) N:o 525/2013 seuraavasti: 1. Muutetaan 7 artiklan 1 kohta seuraavasti: a) Lisätään aa kohta seuraavasti:

”aa)vuodesta 2023 alkaen ihmisen toiminnan aiheuttamat, sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 annetun asetuksen [taakanjakoasetus] 2 artiklassa tarkoitetut kasvihuonekaasupäästönsä vuodelta X-2 UNFCCC:n raportointivaatimusten mukaisesti;” 2.Korvataan 7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti: ”Jäsenvaltioiden on vuosittaisissa kertomuksissaan ilmoitettava komissiolle aikomuksistaan käyttää sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 annetun asetuksen [taakanjakoasetus] 5 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuja joustomahdollisuuksia”. 3.Lisätään 13 artiklan 1 kohdan c alakohtaan viii alakohta seuraavasti: ”viii)vuodesta 2023 alkaen tiedot kansallisista politiikoista ja toimista, jotka on toteutettu sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 annetun asetuksen [taakanjakoasetus] mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi, sekä tiedot suunnitelluista kansallisista lisäpolitiikoista ja -toimista, joilla pyritään rajoittamaan kasvihuonekaasupäästöjä enemmän kuin jäsenvaltion mainitun asetuksen mukaiset velvoitteet edellyttävät.” 4.Lisätään 14 artiklan 1 kohtaan f alakohta seuraavasti: ”f)vuodesta 2023 alkaen ennusteet kasvihuonekaasujen kokonaismäärästä sekä erilliset arviot direktiivin 2003/87/EY ja sitovista vuotuisista kasvihuonekaasujen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 annetun asetuksen [taakanjakoasetus] soveltamisalaan kuuluvista päästölähteistä peräisin olevista ennakoiduista kasvihuonekaasupäästöistä.” 5. Lisätään 21 artiklan 1 kohtaan c alakohta seuraavasti: ”c) sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 annetun asetuksen [taakanjakoasetus] 4 artiklassa asetetut velvoitteet. Arvioinnissa otetaan huomioon unionin politiikoissa ja toimissa tapahtunut kehitys sekä jäsenvaltioiden toimittamat tiedot. Arviointi sisältää joka toinen vuosi myös ennusteen siitä, miten unioni edistyy vähentämissitoumuksensa noudattamisessa ja jäsenvaltiot tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa täyttämisessä.” 6. Lisätään 21 artiklaan 4 kohta seuraavasti: ”Komissio voi myöntää lausuntoja toimintasuunnitelmista, joita jäsenvaltiot ovat toimittaneet sitovista vuotuisista kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 annetun asetuksen [taakanjakoasetus] 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.” 16 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS

1.PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2.Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) 1.3.Ehdotuksen/aloitteen luonne 1.4.Tavoite (Tavoitteet) 1.5.Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.6.Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto 1.7.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat) 2.HALLINNOINTI 2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt 2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2.Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin 3.2.2.Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin 3.2.3.Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.4.Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa 3.2.5.Ulkopuolisten tahojen rahoitusosuudet

3.3.Arvioidut vaikutukset tuloihin SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1.PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus sitovista vuotuisista kasvihuonekaasujen vähennyksistä jäsenvaltioissa vuosina 2021–2030 joustavaa energiaunionia varten ja Pariisin sopimuksen sitoumusten täyttämiseksi 1.2.Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) Toimintalohko: Ilmastotoimet Toiminto toimintoperusteisessa budjetointijärjestelmässä: Ilmastotoimet unionin ja kansainvälisellä tasolla (ABB-koodi 34 02 01) 1.3.Ehdotuksen/aloitteen luonne ◻ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen ◻ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen X Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen ◻ Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen 1.4.Tavoite (Tavoitteet) 1.4.1.Komission monivuotinen strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista ehdotus/aloite tukee Ehdotus on osa lainsäädäntöä, jolla pannaan täytäntöön Eurooppa-neuvoston lokakuussa 2014 sopima ilmasto- ja energiapaketti, jotta saavutettaisiin vuoteen 2030 mennessä EU:n tavoite kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisestä ainakin 40 prosentilla vuoteen 1990 verrattuna kustannustehokkaasti ja lisäksi rajoitettaisiin osaltaan ilmaston lämpenemistä. Ehdotus on yksi komission kymmenestä poliittisesta prioriteetista ja tärkeä osa energiaunionia koskevia strategiakehyksiä. 1.4.2.Erityistavoite (-tavoitteet) ja toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Erityistavoite 1 Seurata jäsenvaltioiden ehdotuksen mukaisten päästövähennystavoitteiden saavuttamista ja tehdä vaatimustenmukaisuuden tarkastuksia, jotta päästäisiin EU:n laajuiseen tavoitteeseen, joka vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 30 prosenttia EU:n päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla vuoteen 2005 verrattuna, oikeudenmukaisella, kustannustehokkaalla ja ympäristötavoitteiden loukkaamattomuuden varmistavalla tavalla.

Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Ilmastotoimet 1.4.3.Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen Ehdotuksella edistetään EU:n laajuista tavoitetta, joka vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 30 prosenttia EU:n päästökauppajärjestelmään kuulumattomilla aloilla vuoteen 2005 verrattuna. Ehdotuksessa asetetaan päästökauppajärjestelmän ulkopuoliset tavoitteet pääasiassa asukaskohtaisen BKT:n perusteella. Näin vastataan jäsenvaltioiden ensisijaiseen huoleen oikeudenmukaisuudesta. Kasvihuonekaasupäästötavoite voidaan saavuttaa kustannustehokkaasti korkean tulotason jäsenvaltioita varten suunnitelluilla tavoitemukautuksilla sekä olemassa olevia ja uusia joustomahdollisuuksia parantamalla. Ympäristötavoitteiden loukkaamattomuuden varmistamiseksi tavoitteiden vuoden 2021 lähtöpiste on asetettava aiempien päästöjen perusteella ja joustomahdollisuuksia on rajoitettava. Näin pyritään välttämään se, että EU jäisi kansainvälisestä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoitteestaan vähintään 40 prosenttia vuoteen 2030 mennessä vuoden 1990 tasoihin verrattuna. Vaatimustenmukaisuuden tarkastuksia suositellaan harvennettaviksi (viiden vuoden välein nykyisten vuosittaisten tarkastusten sijasta). Tämä keventää sekä jäsenvaltioiden että komission hallinnollista taakkaa. Yrityksille, pk-yrityksille ja mikroyrityksille ei tule minkäänlaisia suoria raportointivelvoitteita tai hallinnollisia seuraamuksia. Ehdotus on osoitettu jäsenvaltioille, jotka ovat institutionaalisia toimijoita. Koska ehdotettu politiikka on pantava täytäntöön kansallisella tasolla, se vaikuttaa eniten kansallisiin viranomaisiin. Jäsenvaltioiden täytäntöönpanemien kansallisten toimenpiteiden luonteesta ja laajuudesta riippuu, miten ne vaikuttavat asianomaisten alojen sidosryhmiin. Muu vaikutukset riippuvat siitä, millaiset kansalliset politiikat ja toimenpiteet kussakin maassa valitaan. 1.4.4.Tulos- ja vaikutusindikaattorit Selvitys siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan Indikaattori 1: Päästökauppajärjestelmään kuulumattomien kasvihuonekaasupäästöjen vähennysten taso EU:ssa Indikaattori 2: Päästövähennysten taso jäsenvaltioissa. 1.5.Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1.Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Jäsenvaltioiden on saavutettava kansalliset päästövähennystavoitteensa vuoteen 2030 mennessä. Niiden on pantava täytäntöön politiikat, toimenpiteet ja oikeudelliset ja hallinnolliset määräykset, jotka tarvitaan kansallisella tasolla ehdotuksen vaatimusten noudattamiseksi. Komissio laatii asiaa koskevat täytäntöönpanotoimet vuoden 2020 jälkeiselle ajalle. 1.5.2.EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo Ilmastonmuutos on valtioiden rajat ylittävä ongelma. Koska yksittäisten jäsenvaltioiden toimin ei voida riittävällä tavalla saavuttaa ehdotetun toiminnan tavoitetta, tarvitaan ilmastotoimien koordinointia EU:n ja mikäli mahdollista maailmanlaajuisella tasolla, ja EU:n toimet ovat perusteltuja toissijaisuuden perusteella. EU ja sen jäsenvaltiot osallistuvat yhteisesti Pariisin sopimuksen täytäntöönpanoon. Yhteisen toiminnan avulla EU voi puuttua sekä tasapuolisuuteen että tehokkuuteen liittyviin kysymyksiin ja saavuttaa samalla kunnianhimoisen ympäristötavoitteen. SEUT-sopimuksen 191–193 artiklassa vahvistetaan EU:n toimivalta ilmastonmuutoksen alalla. 1.5.3.Vastaavista toimista saadut kokemukset Vaikka nykyisen taakanjakopäätöksen täytäntöönpano on vasta alkuvaiheessa, jäsenvaltioiden velvoitteiden voidaan katsoa olleen tehokkaita, koska ne ovat ainakin osittain saaneet aikaan uusia kansallisia politiikkoja ja toimenpiteitä, joilla edistetään kasvihuonekaasupäästöjen tehokasta vähentämistä taakanjakopäätöksen soveltamisalalla. Vaikutusta ovat voimistaneet muut yhtä aikaa sen kanssa osana vuoden 2020 toimenpidepakettia käynnistetyt EU:n ilmasto- ja energiapolitiikat, joita ovat erityisesti energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevat toimenpiteet. Monilla taakanjakopäätöksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla (mm. rakennukset, liikenne, maatalous ja jätehuolto) merkittävä osa tähänastisista päästövähennyksistä johtuu teknologian muutosten kaltaisista tekijöistä, joihin vuoden 2020 toimenpidepaketista johtuvat poliittiset toimet vaikuttavat. Yleisesti ottaen taakanjakopäätös on saanut aikaan sen, että jäsenvaltiot yhä aktiivisemmin harkitsevat uusia toimenpiteitä päästöjen vähentämiseksi näillä aloilla, kuten myös parhaita tapoja toimenpiteiden suunnittelemiseksi. Taakanjakopäätöksen on todettu lisäävän jonkin verran hallinnollista taakkaa jäsenvaltioiden tasolla, vaikka EU:n tasolla mahdollisuuksia hallinnollisten kustannusten alentamiseksi saattaa olla.

1.5.4.Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Ehdotus on jatkumo nykyiselle päästökauppajärjestelmään kuulumattomiin aloihin sovellettavalle EU:n taakanjakomekanismille ja erottamaton osa vuoteen 2030 ulottuvia ilmasto- ja energiapuitteita sekä joustavaa energiaunionia ja tulevaisuuteen suuntautuvaa ilmastonmuutospolitiikkaa koskevaa puitestrategiaa. Se eritoten edistää energiaunionin neljättä ulottuvuutta vauhdittamalla talouden irtautumista hiilestä. Se on johdonmukainen muiden energiaunionipaketin osien kanssa, joita ovat esimerkiksi energiatehokkuuspaketti, jonka erityiskohteena on rakennusten energiatehokkuus, uusiutuvan energian paketti, ja aloite liikennealan hiilivapaaksi saattamiseksi. Jäsenvaltiot ovat vastuussa politiikkojen ja toimenpiteiden täytäntöönpanosta velvoitteidensa täyttämiseksi; joillakin näistä velvoitteista odotetaan edistettävän EU:n sitoumuksia uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden osalta. 1.6.Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto X Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto on rajattu. –◻ Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa vuonna 2021 ja päättyy vuonna 2030 –◻ Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2019 ja päättyvät vuonna 2031. ◻ Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa ei ole rajattu. Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna VVVV, minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa. 1.7.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat) X Suora hallinnointi, jonka komissio toteuttaa käyttämällä –◻ yksiköitään, myös unionin edustustoissa olevaa henkilöstöään –◻ toimeenpanovirastoja ◻ hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ◻ välillinen hallinnointi, jossa täytäntöönpanotehtäviä on siirretty –◻ kolmansille maille tai niiden nimeämille elimille –◻ kansainvälisille järjestöille ja niiden erityisjärjestöille (tarkennettava) –◻ Euroopan investointipankille tai Euroopan investointirahastolle

–◻ varainhoitoasetuksen 208 ja 209 artiklassa tarkoitetuille elimille –◻ julkisoikeudellisille yhteisöille –◻ sellaisille julkisen palvelun tehtäviä hoitaville yksityisoikeudellisille elimille, jotka antavat riittävät rahoitustakuut –◻ sellaisille jäsenvaltion yksityisoikeuden mukaisille elimille, joille on annettu tehtäväksi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden täytäntöönpano ja jotka antavat riittävät rahoitustakuut –◻ henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa SEU-sopimuksen V osaston mukaisia yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan erityistoimia ja jotka nimetään asiaa koskevassa perussäädöksessä. –Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava lisätietoja. Huomautukset: Ehdotus on jatkumo nykyiselle päätökselle 406/2009/EU (taakanjakopäätös); jäsenvaltioiden seuranta- ja raportointivaatimukset ja komission hallintotehtävät pysyvät ennallaan. Euroopan ympäristökeskus avustaa edelleen komissiota kun seurataan jäsenvaltioiden edistymistä ehdotuksen mukaisten velvoitteiden noudattamisessa. 2.HALLINNOINTI 2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset. Edistymisen seuranta ja vaatimustenmukaisuuden arviointi perustuu olemassa oleviin kattaviin seuranta-, raportointi- ja todentamispuitteisiin, joista säädetään osittain taakanjakopäätöksessä ja osittain seurantajärjestelmäasetuksessa (asetus (EU) N:o 525/2013) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä. Ehdotuksessa säilytetään taakanjakopäätöksessä määritelty vankka raportointien ja vaatimustenmukaisuuden tarkastusten sykli. Jäsenvaltioiden on edelleen noudatettava vuotuisia päästörajoja ja lineaarisuutta vuosina 2021–2030, vaikka varsinainen vaatimustenmukaisuuden tarkastus tehdään vuotuisen tarkastuksen sijasta joka viides vuosi. Komissio tarkistaa edelleen jäsenvaltioiden toimittamat kasvihuonekaasuinventaariot sen varmistamiseksi, että vaatimustenmukaisuuden arviointi perustuu paikkansapitäviin tietoihin. Euroopan ympäristökeskus jatkaa toimitettujen tietojen avoimuuden, tarkkuuden, johdonmukaisuuden, vertailtavuuden ja täydellisyyden valvonnan koordinointia. Jäsenvaltioilla on edelleenkin velvollisuus raportoida joka toinen vuosi politiikoista ja toimenpiteistä, jotka ne ovat panneet täytäntöön tämän ehdotuksen mukaisten velvoitteiden noudattamiseksi ja tavoitteiden saavuttamiseksi, kuten myös päästöennusteistaan. 2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.2.1.Todetut riskit Jäsenvaltiot eivät ilmoita lainkaan tai eivät ilmoita määräajassa vuotuisista kasvihuonekaasupäästöistään. 2.2.2.Tiedot käyttöön otetusta sisäisen valvonnan järjestelmästä. Koska jäsenvaltioiden kasvihuonekaasupäästöjä varten on jo olemassa vakiintuneet vuotuiset raportointijärjestelmät, joista säädetään seurantajärjestelmäasetuksessa, käytössä on menettelyt sen varmistamiseksi, että päästöraportit saapuvat ajoissa ja että jäsenvaltio, joka ei täytä raportointivelvoitteitaan, voi saada apua. 2.2.3.Arvio tarkastusten kustannustehokkuudesta ja odotettavissa olevasta virheriskin tasosta.

Virheriskiä ei ole. 2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet Sen seuraaminen, miten jäsenvaltiot edistyvät tämän ehdotuksen mukaisten sitoumusten saavuttamisessa, perustuu vakiintuneeseen laadunvalvontajärjestelmään ja kasvihuonekaasupäästöjen vuosiraporttien tarkistamiseen. Näin varmistetaan, että mahdolliset puutteet tai sääntöjenvastaisuudet raportoiduissa päästötiedoissa käsitellään ja korjataan ajoissa vaatimustenmukaisuuden tarkastusta varten. 3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Monivuotisen rahoituskehyksen otsake Budjettikohta Määrärahalaji Rahoitusosuudet JM/EI-JM EFTA-mailta ehdokasmailta kolmansilta mailta varainhoitoasetuksen 21 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet 2 34.02.01 JM EI EI EI EI 2 07.02.06 JM KYLLÄ KYLLÄ KYLLÄ EI 5 34.01 % EI-JM EI EI EI EI Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat: Ei sovelleta Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä Monivuotisen rahoituskehyksen otsake Budjettikohta Määrärahalaji Rahoitusosuudet Numero [Otsake………………………………………] JM/EI-JM EFTA-mailta ehdokasmailta kolmansilta mailta varainhoitoasetuksen 21 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet [XX.YY.YY.YY] KYLLÄ/EI KYLLÄ/EI KYLLÄ/EI KYLLÄ/EI 3.2.Arvioidut vaikutukset menoihin ] 3.2.1.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen

otsake Numero Kestävä kasvu: Luonnonvarat PO: CLIMA Vuosi 2017 Vuosi 2018 Vuosi 2019 Vuosi 2020 YHTEENSÄ • Toimintamäärärahat 34 02 01 Sitoumukset (1) 0,900 0,900 Maksut (2) 0,540 0,360 0,900 07 02 06 Sitoumukset (1 a) 0,200 0,200 0,400 Maksut (2a) 0,200 0,200 0,400 Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat Budjettikohdan numero (3) CLIMA-pääosaston määrärahat YHTEENSÄ

Sitoumukset =1+1a +3 1,100 0,200 1,300 Maksut =2+2a +3 0,740 0,560 1,300









•Toimintamäärärahat YHTEENSÄ Sitoumukset (4) 1,100 0,200 1,300 Maksut (5) 0,740 0,560 1,300 •Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ (6) Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 2 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ Sitoumukset =4+ 6 1,100 0,200 1,300 Maksut =5+ 6 0,740 0,560 1,300 Jos ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia useampaan otsakkeeseen: •Toimintamäärärahat YHTEENSÄ Sitoumukset (4) Maksut (5) •Tiettyjen ohjelmien määrärahoista katettavat hallintomäärärahat YHTEENSÄ (6) Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–4 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ

(Viitemäärä) Sitoumukset =4+ 6 1,100 0,200 1,300 Maksut =5+ 6 0,740 0,560 1,300 Ehdotetut toimenpiteet toteutetaan käyttäen LIFE-ohjelman ja vähäisessä määrin Euroopan ympäristöviraston määrärahoja, kuten vuosien 2014–2020 monivuotisessa rahoituskehyksessä sovittiin.







Monivuotisen rahoituskehyksen

otsake 5 ”Hallintomenot” milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Vuosi 2017 Vuosi 2018 Vuosi 2019 Vuosi 2020 YHTEENSÄ PO: CLIMA •Henkilöresurssit 0,402 0,402 0,606 0,606 2,016 •Muut hallintomenot 0,015 0,015 0,030 CLIMA-pääosasto YHTEENSÄ Määrärahat 0,402 0,402 0,621 0,621 2,046 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) 0,402 0,402 0,621 0,621 2,046 milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Vuosi 2017 Vuosi 2018 Vuosi 2019 Vuosi 2020 YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN 1–5 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ

Sitoumukset 0,402 0,402 1,721 0,821 3,346 Maksut 0,402 0,402 1,361 1,181 3,346 3.2.2.Arvioidut vaikutukset toimintamäärärahoihin ◻ Ehdotus/aloite ei edellytä toimintamäärärahoja. X Ehdotus/aloite edellyttää toimintamäärärahoja seuraavasti: Maksusitoumusmäärärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Tavoitteet ja tuotokset ⇩ Vuosi 2017 Vuosi 2018 Vuosi 2019 Vuosi 2020 YHTEENSÄ TUOTOKSET Tyyppi Keskimäär. kustannukset lkm Kustannus lkm Kustannus lkm Kustannus lkm Kustannus lkm Kustannus lkm Kustannus lkm Kustannus Lukumäärä yhteensä Kustannukset yhteensä ERITYISTAVOITE 1 - Tuotos Palvelusopimus 0.900 1 0,900 1 0,900 - Tuotos IT:n kehittäminen 0.200 1 0,200 1 0,200 2 0,400 - Tuotos Välisumma erityistavoite 1 2 1,100 1 0,200 5 3.100 ERITYISTAVOITE 2 - Tuotos Välisumma erityistavoite 2 KUSTANNUKSET YHTEENSÄ 2 1,100 1 0,200 3 1,300 3.2.3.Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.3.1.Yhteenveto ◻ Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja.

X Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti: milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Vuosi 2017 Vuosi 2018 Vuosi 2019 Vuosi 2020 YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5

Henkilöresurssit 0,402 0,402 0,606 0,606 2,016 Muut hallintomenot 0,015 0,015 0,030 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 5, välisumma 0,402 0,402 0,621 0,621 2,046 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät

Henkilöresurssit Muut hallintomenot







Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 5 sisältymättömät, välisumma YHTEENSÄ 0,402 0,402 0,621 0,621 2,046 Henkilöresursseja ja muita hallinnollisia menoja koskeva määrärahatarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetuilla pääosaston määrärahoilla ja/tai pääosastossa toteutettujen uudelleenjärjestelyjen tuloksena saaduilla määrärahoilla sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. 3.2.3.2.Henkilöresurssien arvioitu tarve ◻ Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja. X Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti: Arvio kokoaikaiseksi henkilöstöksi muutettuna Vuosi 2017 Vuosi 2018 Vuosi 2019 Vuosi 2020 •Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) 34 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot EU:ssa) 3 3 4 4 XX 01 01 02 (edustustot EU:n ulkopuolella) XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) • Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna) 34 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö) 1 1 XX 01 02 02 (sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat, vuokrahenkilöstö ja nuoremmat asiantuntijat EU:n ulkopuolisissa edustustoissa) XX 01 04 yy - päätoimipaikassa - EU:n ulkopuolisissa edustustoissa XX 01 05 02 (epäsuora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö) 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat ja vuokrahenkilöstö) Muu budjettikohta (mikä?) YHTEENSÄ 3 3 5 5 34 viittaa kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon. Henkilöresurssien tarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Kuvaus henkilöstön tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt Koska ehdotus on jatkumo nykyiselle taakanjakopäätökselle, hallinnointia jatkaa CLIMA-pääosaston nykyinen virkamiesryhmä. Vuodesta 2019 alkaen tarvitaan ylimääräinen virkamies antamaan käyttäjätukea jäsenvaltioiden edustajille sekä kehittämään ja hallinnoimaan nykyisen unionin rekisterin (monitahoinen ja olennaisen tärkeä järjestelmä) taakanjakopäästöstä koskevaa osiota. Ulkopuolinen henkilöstö Tarvitaan sopimussuhteinen toimihenkilö tukemaan nykyisen ja uuden taakanjakopäätöksen välistä siirtymistä ja päällekkäistä vaihetta vuosina 2019–2020 sekä avustamaan uuden aloitteen aloitusvaiheessa. 3.2.4.Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa

X Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukainen. ◻ Ehdotus/aloite edellyttää monivuotisen rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen rahoitussuunnitelman muuttamista. Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät ◻ Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista. Selvitys tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös kyseeseen tulevat rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät 3.2.5.Ulkopuolisten tahojen rahoitusosuudet X Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja. Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio): määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Vuosi N Vuosi N+1 Vuosi N+2 Vuosi N+3 ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) Yhteensä Rahoitukseen osallistuva taho Yhteisrahoituksella katettavat määrärahat YHTEENSÄ 3.3.Arvioidut vaikutukset tuloihin X Ehdotuksella/aloitteella ei ole vaikutuksia tuloihin. ◻ Ehdotuksella/aloitteella on vaikutuksia tuloihin seuraavasti: –◻ vaikutukset omiin varoihin –◻ vaikutukset sekalaisiin tuloihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Tulopuolen budjettikohta: Käytettävissä olevat määrärahat kuluvana varainhoitovuonna Ehdotuksen/aloitteen vaikutus Vuosi N Vuosi N+1 Vuosi N+2 Vuosi N+3 ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) Momentti ….