[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 29.9.2010 KOM(2010) 522 lopullinen 2010/0276 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o …/…, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 muuttamisesta PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Maailmanlaajuinen talous- ja finanssikriisi on tuonut korostetusti esiin tarpeen lisätä talouspolitiikan koordinointia ja valvontaa talous- ja rahaliitossa (EMU). Koordinoinnissa ja valvonnassa nykyisin käytettyjen välineiden ja menetelmien ansiosta EU onnistui selviytymään myrskystä, jota yksikään jäsenvaltio ei olisi voinut voittaa yksinään. Euroopan unionin toimielimet ja jäsenvaltiot reagoivat nopeasti, ja ne jatkavat yhteistyötään, jotta toivuttaisiin kriisistä, jonka vertaista elinaikanamme ei ole nähty. Äskettäiset kokemukset ovat myös osoittaneet, millaisia aukkoja ja heikkouksia nykyisessä koordinointijärjestelmässä ja voimassa olevissa valvontamenettelyissä yhä on. Laajalti ollaan yhtä mieltä siitä, että EMU-kehystä olisi kiireesti tiukennettava, jotta julkisen talouden kiintopisteeksi saataisiin makrotalouden vakaus ja julkisen talouden kestävyys, jotka ovat ennakkoedellytys tuottavuuden ja työllisyyden pysyvälle kasvulle. Kriisi on täydellisesti muuttanut vuoteen 2007 saakka vallinneiden suotuisten talous- ja rahoitusedellytysten suunnan ja osoittanut jälleen kerran, ettei hyvinä aikoina kertyneitä odottamattomia tuloja ole säästetty riittävässä määrin luomaan liikkumavaraa huonojen aikojen koittaessa. Useimmissa jäsenvaltioissa tarvitaan hyvin tuntuvia vakauttamistoimia, jotta julkinen velka saataisiin taas lasku-uralle. Tämän tavoitteen tekee entistäkin kiireellisemmäksi se, että yhteiskunnat ja taloudet joutuvat Euroopassa selviämään väestön ikääntymisen vaikutuksista, mikä lisää työvoiman tarjontaan ja julkisen sektorin talousarvioihin kohdistuvia paineita. Velkatason alentaminen on hyvin tärkeää useimmille maille, sillä velka vaikuttaa kielteisesti taloudellisiin kannustimiin ja kasvuun, kun verot ja riskipreemiot nousevat. Finanssipolitiikan koordinoinnissa ja valvonnassa keskeinen väline on vakaus- ja kasvusopimus, jolla talousarviota koskevaa kurinalaisuutta koskevat perussopimuksen määräykset pannaan täytäntöön. Vakaus- ja kasvusopimuksen lujittaminen on tärkeää sekä yhteisesti sovitun koordinoidun finanssipoliittisen irtaantumisstrategian uskottavuuden lisäämiseksi että aiempien virheiden toiston välttämiseksi. Nyt tehtävillä ehdotuksilla pyritään lujittamaan vakaus- ja kasvusopimusta seuraavin keinoin: i) kehitetään sopimuksen säännöksiä kokemusten, ennen kaikkea kriisin, perusteella, ii) sisällytetään siihen tehokkaammat täytäntöönpanon valvontavälineet ja iii) täydennetään sen säännöksiä kansallisten finanssipolitiikan kehysten osalta. Nämä ehdotukset ovat osa talouden ohjausjärjestelmän laajempaa uudistusta Eurooppa 2020 -strategian suojissa. Niihin sisältyvät ehdotukset makrotalouden epätasapainon korjaamiseksi valvontaa lujittamalla, mukaan lukien varoitus- ja seuraamusjärjestelmät. Talouspolitiikan koordinoinnin eri osatekijät, myös rakenneuudistusten seuranta, sisällytetään uuteen seurantajaksoon eli EU-ohjausjaksoon, jossa yhdistyvät vakaus- ja kasvusopimuksen ja talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen nykyiset menettelyt, mukaan lukien vakaus- ja lähentymisohjelmien sekä kansallisten uudistusohjelmien samanaikainen esittäminen. 2. ERI OSAPUOLTEN KANSSA KÄYDYN LAUSUNTOKIERROKSEN TULOKSET Komissio hahmotteli nyt tehtäviä ehdotuksia kahdessa tiedonannossa, jotka ovat ”Talouspolitiikan koordinoinnin tehostaminen” (12.5.2010) ja ”Talouspolitiikan koordinoinnin tehostaminen vakautta, kasvua ja työpaikkoja varten – välineet vahvempaan EU:n talouden ohjausjärjestelmään” (30.6.2010). Valitsemalla keinoksi muodollisen tiedonannon komissio halusi osoittaa, että se on sitoutunut jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin ja kaikkien sidosryhmien kanssa harjoitettavaan vuoropuheluun samaan aikaan kun se esittää konkreettisia toimintaehdotuksia. Eurooppa-neuvosto sopi kesäkuussa 2010, että talouspolitiikkojemme koordinointia olisi pikaisesti vahvistettava. Sopimus sisälsi ensimmäiset linjaukset vakaus- ja kasvusopimusta ja julkisen talouden valvontaa varten. Erityisesti Eurooppa-neuvosto sopi seuraavista: i) vahvistetaan vakaus- ja kasvusopimuksen sekä ennalta ehkäisevää että korjaavaa osiota, mukaan lukien seuraamukset ja euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden erityistilanteen asianmukainen huomioon ottaminen; ii) kiinnitetään julkisen talouden valvonnassa paljon enemmän huomiota velkatasoihin ja -kehitykseen sekä kokonaiskestävyyteen; iii) varmistetaan, että kaikilla jäsenvaltioilla on kansalliset budjettisäännöt ja keskipitkän aikavälin talousarviokehykset, jotka ovat vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia; iv) varmistetaan tilastotietojen laatu. Eurooppa-neuvosto pyysi talouden ohjaustyöryhmää, jonka perustettiin maaliskuussa 2010 ja jonka puheenjohtajana toimii Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, ja komissiota kehittämään näitä suuntaviivoja nopeasti edelleen ja saamaan ne toimiviksi. Komission ja työryhmän välille kehkeytyi rakentava yhteistyösuhde. Komissio antoi oman työpanoksensa työryhmän toimintaan edellä mainittujen tiedonantojen välityksellä ja tapauskohtaisesti. 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT Vakaus- ja kasvusopimuksen oikeusperusta vahvistetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 121 ja 126 artiklassa. Vakaus- ja kasvusopimus koostuu seuraavista: neuvoston asetus (EY) N:o 1466/97, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta (niin sanottu ennalta ehkäisevä osio), neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97, annettu 7 päivänä heinäkuuta 1997, liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä (niin sanottu korjaava osio) ja Eurooppa-neuvoston päätöslauselma vakaus- ja kasvusopimuksesta, annettu 17 päivänä kesäkuuta 1997. Mainittuja asetuksia muutettiin vuonna 2005 asetuksilla (EY) N:o 1055/2005 ja (EY) N:o 1056/2005 sekä täydennettiin neuvoston vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20. maaliskuuta 2005 antamalla kertomuksella. Näillä ehdotuksilla asetuksia (EY) N:o 1466/97 ja (EY) N:o 1467/97 on tarkoitus muuttaa uudestaan. Uusia täytäntöönpanon valvontavälineitä ehdotetaan euroalueen julkisen talouden valvonnan tehokkaasta täytäntöönpanosta annettavassa uudessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa, joka perustuu perussopimuksen 136 artiklaan yhdessä sen 121 artiklan 6 kohdan kanssa. Jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista annetaan uusi neuvoston direktiivi, joka perustuu 126 artiklan 14 kohtaan. Direktiivin tarkoituksena on tarkentaa kansallisten viranomaisten velvoitteet noudattaa perussopimusten pöytäkirjassa N:o 12 (liiallisia alijäämiä koskeva menettely) olevan 3 artiklan määräyksiä. Vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevän osion tarkoituksena on varmistaa, että jäsenvaltiot harjoittavat varovaista finanssipolitiikkaa. Varovaisen finanssipolitiikan ansiosta ei tarvita tiukempia koordinointimuotoja, joita muuten tarvittaisiin, jotta vältettäisiin julkisen talouden kestävyyden vaarantuminen ja siitä koko EMUlle mahdollisesti aiheutuvat negatiiviset seuraukset. Sen vuoksi jäsenvaltioiden on esitettävä joko vakaus- tai lähentymisohjelma, jossa ne hahmottelevat suunnitelmansa julkistalouden keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi. Tavoitteet määritellään rakenteellisesti prosenttiosuutena suhteessa BKT:hen (eli suhdannekorjattuna ja ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä), ja ne eriytetään maittain. Tavoitteissa pyritään lähellä tasapainoa olevaan rahoitusasemaan, ja niissä otetaan huomioon julkisen velan määrä ja väestön ikääntymisestä aiheutuvat vastuut. Niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät ole saavuttaneet keskipitkän aikavälin tavoitettaan, odotetaan lähestyvän sitä vuosittain rakenteellisesti 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Edistyminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitteita on kuitenkin yleensä ollut riittämätöntä, mikä on jättänyt julkisen talouden hyvin alttiiksi talouden laskusuhdanteille. Rakenteellinen rahoitusasema on lisäksi käytännössä osoittautunut julkisen talouden perusrahoitusaseman riittämättömäksi mittariksi, sillä talouden suhdannevaiheen reaaliaikainen arvioiminen on ollut vaikeaa eikä huomioon ole riittävässä määrin otettu odottamattomia tuloja ja tulovajeita, jotka eivät suoraan liity taloudelliseen suhdanteeseen (erityisesti kehitys asunto- ja finanssimarkkinoilla). Joissakin maissa julkisyhteisöjen rahoitusasema oli ennen kriisiä näennäisen moitteettomassa kunnossa, mikä kuitenkin kätki sen seikan, että menojen rahoituksessa oltiin hyvin riippuvaisia odottamattomista tuloista. Kun odottamattomat tulot katosivat, seurauksena oli julkisen talouden alijäämien huima kasvu. Nyt ehdotettavassa ennalta ehkäisevän osion uudistuksessa säilytetään ennallaan nykyiset keskipitkän aikavälin tavoitteet ja vaatimus, jonka mukaan lähentymistä on vuosittain tapahduttava 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jotta edellä esitetyt puutteet kuitenkin voitaisiin korjata ja tavoitteista saataisiin toteutuskelpoisia, käyttöön otetaan uusi varovaisen finanssipolitiikan periaate. Kyseinen periaate merkitsee, ettei menojen vuotuinen kasvu saisi ylittää BKT:n varovaista keskipitkän aikavälin kasvuvauhtia, paitsi jos keskipitkän aikavälin tavoite on jo reilusti ylitetty tai jos menojen kasvu, joka ylittää BKT:n varovaisen keskipitkän aikavälin kasvuvauhdin, korvataan tulopuolen harkinnanvaraisilla toimenpiteillä. Jollei keskipitkän aikavälin tavoitetta ole vielä saavutettu, menojen vuotuisen kasvun pitäisi selvästi alittaa BKT:n varovainen keskipitkän aikavälin kasvuvauhti. Keskeisenä tavoitteena on varmistaa, ettei odottamattomia tuloja tuhlata vaan ne suunnataan velan vähentämiseen. Tämä uusi periaate tarjoaa vertailuarvon, jonka perusteella vakaus- ja lähentymisohjelmissa esitettyjä julkisen talouden suunnitelmia voidaan tutkia. Jos jäsenvaltiot eivät noudata menojen sovittua kasvuvauhtia yhdessä säädettyjen tulopuolen toimenpiteiden kanssa, komissio voi antaa niille varoituksen, ja jos tilanne toistuu ja/tai on erityisen vakava, neuvosto voi antaa niille perussopimuksen 121 artiklan mukaisen suosituksen korjaavista toimista. Tällaista ennalta ehkäisevän osion mukaista suositusta tuettaisiin nyt ensimmäistä kertaa ja ainoastaan euroalueen maiden osalta perussopimuksen 136 artiklan mukaisella täytäntöönpanon valvontamekanismilla. Kyseessä olisi korollinen talletus, jonka suuruus on 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Korollisen talletuksen määräämiseen ryhdytään soveltamaan käänteisen äänestyksen järjestelmää: suosituksen antamisen jälkeen olisi tehtävä talletus, jos komissio niin ehdottaa ja jollei neuvosto määräenemmistöllä päätä toisin kymmenen päivän kuluessa. Neuvosto voisi pienentää vaaditun talletuksen määrää ainoastaan yksimielisesti tai komission ehdotuksesta ja asianomaisen jäsenvaltion perustellusta pyynnöstä. Talletus vapautetaan korkoineen sen jälkeen, kun neuvosto on varmistunut siitä, että sen vaatimiseen johtanut tilanne on päättynyt. Vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavan osion tarkoituksena on välttää finanssipolitiikan vakavia virheitä, jotka saattaisivat vaarantaa julkisen talouden kestävyyden ja mahdollisesti EMUn. Tämä merkitsee, että jäsenvaltioiden velvollisuutena on välttää julkisen talouden liiallisia alijäämiä. Liiallisen alijäämän määrittelyssä käytetään numeerisia raja-arvoja alijäämälle (3 % suhteessa BKT:hen) ja velalle (60 % suhteessa BKT:hen tai riittävä raja-arvon lähestyminen). Liiallisia alijäämiä koskevalla menettelyllä täytäntöönpannaan liiallista alijäämää koskeva kielto. Siinä säädetään vaiheittaisista toimista, joihin euroalueen maiden osalta sisältyy mahdollisten rahallisten seuraamusten määrääminen. Liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä on sovellettu asiaa koskevien säännösten mukaisesti. Menettelyä on sovellettu usein, myös finanssikriisin luomassa poikkeuksellisessa tilanteessa, niin, että on voitu vastata odotuksiin kriisin hallitusta ratkaisemisesta. Joitakin puutteita on kuitenkin tullut ilmi. Vaikka alijäämää ja velkaa koskevat perusteet ovat periaatteessa yhdenvertaisessa asemassa ja alituiseen korkeana pysyttelevä velkataso on otaksuttavasti suurempi uhka julkisen talouden kestävyydelle kuin satunnainen liiallinen alijäämä, liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä on käytännössä lähes yksinomaan keskitytty alijäämän 3 prosentin raja-arvoon suhteessa BKT:hen ja velka on tähän saakka jäänyt vähemmälle huomiolle. Tämä johtuu siitä, että velan raja-arvo ei ole luonteeltaan niin yksiselitteinen kuin alijäämän raja-arvo. Velan riittävän pienenemisen käsite on muun muassa monitulkintainen, ja muuttujat, joihin hallitus ei voi vaikuttaa, erityisesti inflaatio, vaikuttavat velkasuhteeseen enemmän. Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn tukena on periaatteessa vahva täytäntöönpanon valvontamekanismi, sillä rahallisia seuraamuksia voidaan – ja pitäisi – määrätä, jos liiallinen alijäämä jää yhtämittaisesti korjaamatta. Tällaiset seuraamukset tulevat todennäköisesti liian myöhäisessä vaiheessa menettelyä, jotta niillä tehokkaasti ehkäistäisiin vakavia finanssipolitiikan virheitä. Syynä on erityisesti se, että asianomaisen jäsenvaltion taloudellinen tilanne on saattanut huonontua niin paljon, että uhkakuva siitä, että sakko todella toteutuu, jää heikoksi juuri sillä hetkellä, kun sen pitäisi olla todellinen. Äskettäinen kriisi on lisäksi korostanut, että korjaamisen aikataulussa ja sopeutuksen profiilissa on ehkä otettava huomioon koko EMUn laajuiset näkökohdat, jotta velvoitteella korjata liiallinen alijäämä voidaan vastata odotuksiin sen suhteen, että julkinen talous säilyy vakavaraisena. Jotta nämä puutteet saataisiin korjattua, korjaavaan osioon ehdotetaan seuraavia keskeisiä uudistuksia. Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn velkaperuste saadaan toimimaan erityisesti ottamalla käyttöön numeerinen vertailuarvo sen arvioimiseksi, pieneneekö velkasuhde riittävästi kohti 60 prosentin raja-arvoa suhteessa BKT:hen. Erityisesti, jos velkasuhde ylittää 60 prosenttia suhteessa BKT:hen olevan viitearvon, sen katsotaan pienenevän riittävästi, jos ero 60 prosenttia suhteessa BKT:hen olevaan viitearvoon on pienentynyt kolmen edellisen vuoden aikana kahdeskymmenesosan vuosittain. Jos tätä numeerista vertailuarvoa ei noudateta, seurauksena ei kuitenkaan välttämättä ole se, että asianomaisen maan osalta käynnistettäisiin liiallisia alijäämiä koskeva menettely, sillä kyseisessä päätöksessä olisi otettava huomioon kaikki tekijät, joilla on merkitystä erityisesti velkakehitystä arvioitaessa. Näitä ovat esimerkiksi se, hankaloittaako hyvin hidas nimelliskasvu velan vähenemistä, ja riskitekijät, jotka liittyvät velkarakenteeseen, yksityisen sektorin velkaantuneisuuteen ja väestön ikääntymisestä aiheutuviin epäsuoriin vastuisiin. Koska velkaperuste korostuu, merkitykselliset tekijät olisi otettava aiempaa suuremmassa määrin huomioon, jos alijäämäperuste ei täyty mutta jäsenvaltion velan määrä on alle 60 prosenttia suhteessa BKT:hen olevan viitearvon. Siihen, miten merkitykselliset tekijät otetaan huomioon määriteltäessä liiallisen alijäämän olemassaoloa, ehdotetaan siis joustavampaa lähestymistapaa, joka voisi hyödyttää myös niitä jäsenvaltioita, jotka uudistavat eläkejärjestelmiään, pidempään kuin nykyisin säädetty viiden vuoden siirtymäaika. Vakaus- ja kasvusopimus sisältää eläkejärjestelmien uudistuksia koskevia erityisiä säännöksiä, joita sovelletaan alijäämäperusteeseen. Nyt ne ulotetaan myös velkaperusteeseen. Velkaperusteen noudattamisen arviointiin ruvetaan myös soveltamaan viiden vuoden siirtymäaikaa tällaisista uudistuksista aiheutuvien nettokustannusten ottamiseksi huomioon. Kun liiallisia alijäämiä koskeva menettely käynnistetään ja kun se kumotaan, huomiota olisi samoin kiinnitettävä aiemmin toteutettujen eläkejärjestelmien uudistusten osittaiseen tai täydelliseen peruuttamiseen. Täytäntöönpanon valvontaa lujitetaan ottamalla käyttöön euroalueen jäsenvaltioiden osalta uusia rahallisia seuraamuksia, jotka määrättäisiin paljon aiempaa aikaisemmin vaiheittaista lähestymistapaa soveltaen. Jos jonkin jäsenvaltion osalta päätetään käynnistää liiallisia alijäämiä koskeva menettely, asianomaiselta jäsenvaltiolta eritoten vaadittaisiin koroton talletus, jonka suuruus olisi 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kyseinen talletus muutettaisiin sakoksi, jos alijäämän korjaamiseksi alun perin annettua suositusta ei noudateta. Määrä on sama kuin seuraamusten kiinteä osa, josta jo nyt säädetään liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn viimeisessä vaiheessa. Sillä on myös yhteys EU:n talousarvioon, mikä helpottanee suunniteltua siirtymistä EU:n talousarvioon perustuvaan täytäntöönpanon valvontajärjestelmään, jota hahmotellaan edellä mainitussa, 30. kesäkuuta 2010 annetussa komission tiedonannossa. Jos sääntöjen noudattamattomuus jatkuisi, sakkoa korotettaisiin, kuten vakaus- ja kasvusopimuksen nykyisissä säännöksissä jo säädetään. Jotta harkintavalta täytäntöönpanon valvonnassa vähenisi, seuraamusten määräämiseen liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn peräkkäisissä vaiheissa ehdotetaan käänteisen äänestyksen järjestelmää. Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn kussakin vaiheessa komissio eritoten antaa ehdotuksen asiaankuuluvasta seuraamuksesta, ja ehdotus katsotaan hyväksytyksi, jollei neuvosto määräenemmistöllä päätä toisin kymmenen päivän kuluessa. Neuvosto voisi pienentää vaadittua korotonta talletusta tai sakkoa tai peruuttaa sen yksimielisesti tai komission ehdotuksesta, jonka pohjautuu poikkeukselliseen taloudelliseen tilanteeseen tai asianomaisen jäsenvaltion esittämään perusteltuun pyyntöön. Lisäksi selkeytetään perusteita, joilla arvioidaan suositusten noudattamista kussakin vaiheessa, mukaan lukien mahdollisuus pidentää määräaikoja liiallisen alijämän korjaamiseksi. Tämä tehdään korostamalla nimenomaisesti niitä julkisen talouden muuttujia, joiden voidaan olettaa olevan valtiovallan suorassa valvonnassa, varsinkin menoja, samaan tapaan kuin ennalta ehkäisevää osiota varten on ehdotettu. Sen lisäksi, että määräaikoja voidaan pidentää kunkin maan tilanteen vuoksi, niitä voitaisiin pidentää myös yleisen talouskriisin takia. Jotta julkista taloutta koskevan EMUn koordinointikehyksen täytäntöönpanon valvonta olisi tehokasta, tarvitaan myös muita kuin EU:n tasolla vahvistettuja säännöksiä. Finanssipolitiikka on EU:ssa luonteeltaan hajautettua, ja kansallista omavastuullisuutta EU:n säännöistä tarvitaan yleisesti. Näistä syistä on olennaisen tärkeää, että julkista taloutta koskevan EMUn koordinointikehyksen tavoitteet otetaan huomioon kansallisissa julkisen talouden kehyksissä. Kansallinen julkisen talouden kehys on kokonaisuus, joka muodostaa kansallisen julkisen talouden ohjausjärjestelmän perustan. Toisin sanoen se on kullekin maalle ominainen institutionaalinen rakenne, johon finanssipoliittinen päätöksenteko kansallisella tasolla perustuu. Tähän sisältyy julkisen sektorin tilinpito, tilastot, käytänteet ennusteiden laatimiseksi, numeeriset finanssipoliittiset säännöt, budjettimenettelyt, jotka kattavat kaikki budjettiprosessin vaiheet, ja erityisesti julkisen talouden keskipitkän aikavälin kehykset, sekä julkisen talouden suhteet kaikilla julkisyhteisöjen alasektoreilla. Vaikka jäsenvaltioiden erityiset tarpeet ja mieltymykset onkin otettava huomioon, on kuitenkin monia tekijöitä, jotka ovat tarpeen varmistamaan vähimmäislaatu ja johdonmukaisuus julkista taloutta koskevan EMU-kehyksen kanssa. Nämä seikat kuuluvat kansallisista julkisen talouden kehyksistä annettavan direktiivin soveltamisalaan. Kyseistä direktiiviä ehdotetaan vakaus- ja kasvusopimuksen uudistuksen täydentämiseksi. Tällaiset seikat ensinnäkin vaativat, että kaikkein ensisijaisimmat kansallisten julkisen talouden kehysten osatekijät eli tilinpito, tilastoseikat ja ennusteiden laatimiseen liittyvät käytänteet, ovat eurooppalaisten vähimmäisvaatimusten mukaisia, jotta edistettäisiin avoimuutta ja helpotettaisiin finanssipolitiikan kehityksen seurantaa. Julkisen talouden kansallisiin kehyksiin on lisäksi sisällytettävä finanssipolitiikan monivuotinen suunnittelu, jotta varmistettaisiin EU:n tasolla vahvistettujen keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttaminen. Jäsenvaltioilla on lisäksi oltava käytössään numeeriset finanssipoliittiset säännöt, jotka edistävät alijäämää ja velkaa koskevien raja-arvojen noudattamista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että näitä näkökohtia sovelletaan kaikkiin julkisyhteisöjen alasektoreihin. Kansallisten viranomaisten on lisäksi varmistettava budjettiprosessin läpinäkyvyys esittämällä yksityiskohtaiset tiedot nykyisistä talousarvion ulkopuolisista varoista, verotuesta ja vastuusitoumuksista. 2010/0276 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o …/… liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 14 kohdan toisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun säädösehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[1], ottaa huomioon Euroopan keskuspankin (EKP) lausunnon, noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo seuraavaa: (1) Perussopimuksessa määrätään jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen sovittamista yhteen unionissa. Tämän olisi merkittävä seuraavien johtavien periaatteiden noudattamista: vakaa hintataso, terve julkistalous ja rahatalous sekä kestävä maksutase. (2) Vakaus- ja kasvusopimuksen muodostivat alun perin julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja koordinoinnin tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1466/97[2], liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1467/97[3] ja vakaus- ja kasvusopimuksesta 17 päivänä kesäkuuta 1997 annettu Eurooppa-neuvoston päätöslauselma[4]. Vuonna 2005 asetusta (EY) N:o 1466/97 muutettiin asetuksella (EY) N:o 1055/2005 ja asetusta (EY) N:o 1467/97 asetuksella (EY) N:o 1056/2005. Lisäksi neuvosto antoi 20 päivänä maaliskuuta 2005 kertomuksen vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta. (3) Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä sekä saavuttamaan rahoitusvakauden tukema ja uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu. (4) Talouden ohjausjärjestelmän yhteistä kehystä, julkisen talouden valvonta mukaan luettuna, on parannettava ottaen huomioon, että jäsenvaltioiden taloudet ovat Euroopan unionissa ja varsinkin euroalueella hyvin pitkälle yhdentyneet. (5) Talousarvion kurinalaisuutta koskevia sääntöjä olisi vahvistettava erityisesti kiinnittämällä enemmän huomiota velkatasoon ja -kehitykseen sekä kokonaiskestävyyteen. (6) Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpano soveltaen sekä alijäämää että velkaa koskevia perusteita edellyttää numeerisen vertailuarvon määrittämistä sen arvioimiseksi, pieneneekö julkinen velka suhteessa bruttokansantuotteeseen riittävästi ja lähestyykö se riittävän nopeasti viitearvoa. (7) Liiallisen alijäämän olemassaolon toteaminen soveltaen velkaperustetta ja sitä edeltäneet vaiheet eivät saisi perustua yksinomaan numeerisen vertailuarvon noudattamatta jättämiseen vaan huomioon olisi aina otettava kaikki perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisessa komission kertomuksessa mainitut merkitykselliset tekijät. (8) Todettaessa, että liiallinen alijäämä on olemassa soveltaen alijäämäperustetta, ja sitä edeltävissä vaiheissa on otettava huomioon kaikki perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisessa kertomuksessa mainitut merkitykselliset tekijät, jos julkinen velka suhteessa bruttokansantuotteeseen ei ylitä viitearvoa. (9) Perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisessa komission kertomuksessa olisi tarkasteltava asianmukaisesti kansallisen finanssipolitiikan kehyksen laatua, sillä tämä kehys on tärkeässä asemassa julkisen talouden vakauttamisessa ja sen kestävyyden lisäämisessä. (10) Liiallisen alijäämän korjaamista koskevien neuvoston suositusten ja vaatimusten noudattamista seurattaessa on tarpeen varmistaa, että niissä täsmennetään vuotuiset julkisen talouden tavoitteet, jotka vastaavat tarvittavaa suhdannekorjattua julkisen talouden parannusta ilman kertaluonteisia ja väliaikaisia toimenpiteitä. (11) Toimien tuloksellisuuden arvioinnissa on hyödyllistä ottaa vertailukohdaksi julkisen talouden menotavoitteiden noudattaminen yhdistettynä suunniteltujen tulopuolen erityistoimenpiteiden toteuttamiseen. (12) Arvioitaessa tarvetta pidentää määräaikaa liiallisen alijämän korjaamiseksi olisi kiinnitettävä erityistä huomiota vakaviin yleisiin laskusuhdanteisiin. (13) On aiheellista tehostaa perussopimuksen 126 artiklan 11 kohdassa tarkoitettujen rahallisten seuraamusten soveltamista, jotta seuraamukset olisivat riittäviä kannustamaan 126 artiklan 9 kohdan mukaisten vaatimusten noudattamiseen. (14) Jotta varmistettaisiin, että osallistuvat jäsenvaltiot noudattavat unionin luomaa finanssipolitiikan valvontakehystä, käyttöön olisi perussopimuksen 136 artiklan perusteella otettava sääntöihin perustuvia seuraamuksia, joilla varmistetaan vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen noudattamisen varmistavat oikeudenmukaiset, oikea-aikaiset ja tehokkaat valvontamekanismit. (15) Asetuksen (EY) N:o 1467/97 sisältämissä viittauksissa olisi otettava huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen uusi artiklanumerointi ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 3625/93 korvaaminen Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamisesta 25 päivänä toukokuuta 2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 479/2009[5]. (16) Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1467/97 olisi muutettava, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 1467/97 seuraavasti: 1. Korvataan 1 artikla seuraavasti: ” 1 artikla 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan säännökset, joilla nopeutetaan ja selkeytetään liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä julkistalouden liiallisten alijäämien estämiseksi ja alijäämien korjaamisen nopeuttamiseksi silloin, kun niitä esiintyy, ja kun talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudattamista tarkastellaan julkistalouden alijäämää ja julkista velkaa koskevilla perusteilla. 2. Tässä asetuksessa ’osallistuvilla jäsenvaltiolla’ tarkoitetaan niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro.” 2. Muutetaan 2 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti: '1. Julkistalouden viitearvon ylittävää alijäämää voidaan pitää perussopimuksen 126 artiklan 2 kohdan a alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisesti poikkeuksellisena, jos se johtuu epätavallisesta tapahtumasta, joka ei ole kyseisen jäsenvaltion hallittavissa ja jolla on suuri vaikutus julkisyhteisöjen rahoitusasemaan, tai jos se johtuu vakavasta taloudellisesta taantumasta.” b) Lisätään 1a kohta seuraavasti: ”1 a. Kun julkinen velka suhteessa bruttokansantuotteeseen (BKT) ylittää viitearvon, sen katsotaan perussopimuksen 126 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti pienenevän riittävästi ja lähestyvän riittävän nopeasti viitearvoa, jos ero suhteessa viitearvoon on pienentynyt kolmen edellisen vuoden aikana kahdeskymmenesosan vuosittain. Kolmen vuoden ajan alkaen [tämän asetuksen voimaantulopäivä – lisätään myöhemmin] huomioon otetaan indikaattoria sovellettaessa sen taannehtiva luonne.” c) Korvataan 3 kohta seuraavasti: ”3. Laatiessaan perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaista kertomusta komissio ottaa huomioon kaikki mainitussa artiklassa tarkoitetut merkitykselliset tekijät. Kertomuksessa käsitellään asianmukaisesti keskipitkän aikavälin taloudellisessa tilanteessa tapahtunutta kehitystä (erityisesti potentiaalinen kasvu, vallitseva suhdannetilanne, inflaatio ja liiallinen makrotalouden epätasapaino) sekä keskipitkän aikavälin julkistalouden rahoitusasemassa tapahtunutta kehitystä (erityisesti julkistalouden vakauttamispyrkimykset hyvinä aikoina, julkiset investoinnit, unionin yhteisen kasvustrategian mukaisten politiikkojen toteuttaminen sekä yleinen julkisen talouden laatu ja erityisesti jäsenvaltioiden julkisen talouden kehyksiä koskevista vaatimuksista […] annetun neuvoston direktiivin noudattaminen). Kertomuksessa analysoidaan tarvittaessa myös keskipitkän aikavälin velka-aseman kehitystä (erityisesti kertomuksessa käsitellään asianmukaisesti riskitekijöitä, myös laina-aikaa ja sitä, missä valuutassa velka on, virta–varanto-korjauseriä, kertyneitä ylijäämiä ja muita valtion varoja; takuita, varsinkin kun ne liittyvät finanssialaan; väestön ikääntymisestä aiheutuvia eksplisiittisiä ja implisiittisiä vastuita ja yksityisen velan määrää siinä määrin kuin se voi aiheuttaa julkishallinnolle implisiittisiä vastuita). Komissio ottaa asianmukaisesti huomioon myös muut tekijät, joita kyseinen jäsenvaltio pitää merkityksellisinä arvioitaessa kokonaisvaltaisesti ja laadullisesti viitearvon ylitystä ja jotka jäsenvaltio on esittänyt komissiolle ja neuvostolle. Tässä yhteydessä tarkastellaan erityisesti kansainvälisen solidaarisuuden edistämiseen tai unionin poliittisten tavoitteiden, rahoitusvakaus mukaan luettuna, saavuttamiseen tarkoitettuja rahoitusosuuksia.” d) Korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Komissio ja neuvosto tekevät kaikista merkityksellisistä tekijöistä tasapainoisen yleisarvioinnin, jossa otetaan erityisesti huomioon niiden vaikutus alijäämä- ja/tai velkaperusteiden noudattamisen arviointiin raskauttavina tai lieventävinä tekijöinä. Kun noudattamista arvioidaan velkaperusteella ja jos julkinen velka suhteessa bruttokansantuotteeseen ylittää viitearvon, nämä tekijät otetaan huomioon perussopimuksen 126 artiklan 4, 5 ja 6 kohdassa tarkoitetuissa liiallisen alijäämän olemassaolosta tehtävää päätöstä edeltävissä vaiheissa vain, jos yleisperiaatteen molemmat osatekijät – se, että julkistalouden alijäämän on pysyttävä lähellä viitearvoa ja viitearvon ylittämisen on oltava väliaikaista, jotta merkitykselliset tekijät voidaan ottaa huomioon – täyttyvät täysin.” e) Korvataan 7 kohta seuraavasti: ”7. Jos alijäämän viitearvon ylittäminen tai perussopimuksen 126 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisten velkaperusteeseen liittyvien vaatimusten rikkominen jossakin jäsenvaltiossa johtuu eläkeuudistuksesta, jolla otetaan käyttöön monipilarinen, pakollisen täysin rahastoivan pilarin sisältämä järjestelmä, komissio ja neuvosto tarkastelevat myös eläkeuudistuksesta julkisesti hallinnoituun pilariin aiheutuvia kustannuksia arvioidessaan liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn alijäämä- ja velkaluvuissa tapahtunutta kehitystä. Jos velkasuhde ylittää viitearvon, uudistuskustannukset otetaan huomioon vain, jos alijäämä pysyy lähellä viitearvoa. Tässä tarkoituksessa uudistuksen nettokustannuksia, sellaisina kuin ne näkyvät alijäämä- ja velkakehityksessä, tarkastellaan viiden vuoden ajan alkaen tällaisen uudistuksen voimaantulopäivästä soveltaen lineaarista vähennysasteikkoa. Lisäksi uudistuksen voimaantulopäivästä riippumatta sen nettokustannuksia, sellaisina kuin ne näkyvät velkakehityksessä, tarkastellaan viiden vuoden siirtymäkauden ajan alkaen [tämän asetuksen voimaantulopäivä] soveltaen samaa lineaarista vähennysasteikkoa. Näin lasketut nettokustannukset otetaan huomioon myös silloin, kun neuvosto päättää perussopimuksen 126 artiklan 12 kohdan mukaisesti kumota perussopimuksen 126 artiklan 6–9 ja 11 kohdan mukaiset päätöksensä tai jotkin niistä, jos alijäämä on supistunut merkittävästi ja jatkuvasti ja saavuttanut lähellä viitearvoa olevan tason ja, kun velkaperustevaatimukset eivät täyty, jos velka on saatu kääntymään laskuun. Lisäksi huomiota olisi kiinnitettävä edellä mainittujen eläkejärjestelmien uudistusten osittaisesta tai täydellisestä peruuttamisesta johtuvaan nettokustannusten pienenemiseen.” 3. Muutetaan 3 artikla seuraavasti: a) Korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2. Komissio ottaa 1 kohdassa tarkoitetun lausunnon huomioon ja todetessaan, että liiallinen alijäämä on olemassa, antaa lausunnon ja tekee ehdotuksen neuvostolle perussopimuksen 126 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti.” b) Korvataan 3 kohdassa oleva viittaus asetuksen (EY) N:o 3605/93 4 artiklan 2 ja 3 kohtaan viittauksella asetuksen (EY) N:o 479/2009 3 artiklan 2 ja 3 kohtaan. c) Korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti annetussa neuvoston suosituksessa vahvistetaan enintään kuuden kuukauden määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia. Neuvoston suosituksessa vahvistetaan myös määräaika liiallisen alijäämän korjaamiseksi; korjaaminen olisi saatettava päätökseen liiallisen alijäämän toteamista seuraavana vuonna, ellei ole olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja. Neuvosto kehottaa suosituksessaan jäsenvaltiota saavuttamaan vuotuiset julkistalouden tavoitteet, jotka suosituksen perustana olevan ennusteen mukaan johtavat jäsenvaltion suhdannekorjatun rahoitusaseman, kertaluonteiset ja väliaikaiset toimenpiteet pois lukien, vuotuiseen vähimmäisparannukseen, jonka vertailuarvona on 0,5 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen, jotta voidaan varmistaa liiallisen alijäämän korjaaminen suosituksessa asetetussa määräajassa.” d) Lisätään 4 a kohta seuraavasti: ”4 a. Asianomaisen jäsenvaltion on 4 kohdassa säädetyn kuuden kuukauden määräajan kuluessa raportoitava komissiolle ja neuvostolle perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen neuvoston suosituksen perusteella toteutetuista toimista. Selvityksessä on esitettävä perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaista neuvoston suositusta vastaavat julkisia menoja ja tulopuolen harkinnanvaraisia toimenpiteitä koskevat tavoitteet, tiedot toteutetuista toimenpiteistä ja tavoitteiden saavuttamiseksi suunniteltujen toimenpiteiden luonne. Selvitys on julkistettava.” e) Korvataan 5 kohta seuraavasti: ”5. Jos on toteutettu tuloksellisia toimia perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen mukaisesti ja odottamattomat haitalliset taloudelliset tapahtumat vaikuttavat erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen suosituksen antamisen jälkeen, neuvosto voi komission suosituksesta päättää antaa perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen tarkistetun suosituksen. Tarkistetussa suosituksessa, jossa otetaan huomioon tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut merkitykselliset tekijät, voidaan pidentää liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettua määräaikaa pääsääntöisesti yhdellä vuodella. Neuvosto arvioi suositukseensa sisältyvien talousennusteiden perusteella, ovatko odottamattomat haitalliset taloudelliset tapahtumat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen. Neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta antaa perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen tarkistetun suosituksen, jos talous joutuu vakavaan yleiseen taantumaan.” 4. Korvataan 4 artiklan 2 kohta seuraavasti: ”2. ”Kun neuvosto harkitsee, onko sen perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti antamien suositusten johdosta toteutettu tuloksellisia toimia, se tekee päätöksensä kyseisen jäsenvaltion tämän asetuksen 3 artiklan 4 a kohdan mukaisesti toimittaman selvityksen ja muiden kyseisen jäsenvaltion hallituksen julkistamien päätösten perusteella.” 5. Muutetaan 5 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: ”1. Perussopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukainen neuvoston päätös, jossa osallistuvaa jäsenvaltiota vaaditaan toteuttamaan alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, on tehtävä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on 126 artiklan 8 kohdan mukaisesti todennut, ettei tuloksellisia toimia ole toteutettu. Neuvosto pyytää vaatimuksessaan jäsenvaltiota saavuttamaan vuotuiset julkisen talouden tavoitteet, jotka vaatimuksen perustana olevan ennusteen mukaan johtavat jäsenvaltion suhdannekorjatun rahoitusaseman, kertaluonteiset ja väliaikaiset toimenpiteet pois lukien, vuotuiseen vähimmäisparannukseen, jonka vertailuarvona on 0,5 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen, jotta voidaan varmistaa liiallisen alijäämän korjaaminen vaatimuksessa asetetussa määräajassa. Neuvosto esittää myös, millaisin toimenpitein nämä tavoitteet voidaan saavuttaa.” b) Lisätään 1 a kohta seuraavasti: ”1 a. Kun neuvosto on esittänyt perussopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukaisen vaatimuksen, kyseisen jäsenvaltion on raportoitava komissiolle ja neuvostolle neuvoston vaatimuksen perusteella toteutetuista toimista. Selvityksessä on esitettävä julkisia menoja ja tulopuolen harkinnanvaraisia toimenpiteitä koskevat tavoitteet ja tiedot erityisten neuvoston suositusten perusteella toteutetuista toimista, jotta neuvosto voi tarvittaessa tehdä tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdan mukaisen päätöksen. Selvitys on julkistettava.” c) Korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2. Jos on toteutettu tuloksellisia toimia perussopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukaisen vaatimuksen mukaisesti ja odottamattomat haitalliset taloudelliset tapahtumat vaikuttavat erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen vaatimuksen esittämisen jälkeen, neuvosto voi komission suosituksesta päättää esittää perussopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukaisen tarkistetun vaatimuksen. Tarkistetussa vaatimuksessa, jossa otetaan huomioon tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut merkitykselliset tekijät, voidaan pidentää liiallisen alijäämän korjaamiselle asetettua määräaikaa pääsääntöisesti yhdellä vuodella. Neuvosto arvioi vaatimukseensa sisältyvien taloudellisten ennusteiden perusteella, ovatko odottamattomat haitalliset taloudelliset tapahtumat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkisen talouteen. Neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta esittää perussopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukaisen tarkistetun vaatimuksen, jos talous joutuu vakavaan yleiseen taantumaan.” 6. Korvataan 6 artikla seuraavasti: ”6 artikla 1. Kun neuvosto harkitsee, onko sen perussopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukaisesti esittämän vaatimuksen johdosta toteutettu tuloksellisia toimia, se tekee päätöksensä kyseisen jäsenvaltion tämän asetuksen 5 artiklan 1 a kohdan mukaisesti toimittaman selvityksen ja muiden kyseisen jäsenvaltion hallituksen julkistamien päätösten perusteella.” 2. Jos edellytykset perussopimuksen 126 artiklan 11 kohdan soveltamiseksi täyttyvät, neuvosto määrää seuraamukset 126 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Tällaiset päätökset on tehtävä neljän kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on 126 artiklan 9 kohdan mukaisesti päättänyt vaatia kyseistä osallistuvaa jäsenvaltiota toteuttamaan toimenpiteitä.” 7. Korvataan 7 artiklassa oleva viittaus asetuksen (EY) N:o 3605/93 4 artiklan 2 ja 3 kohtaan viittauksella asetuksen (EY) N:o 479/2009 3 artiklan 2 ja 3 kohtaan. 8. Korvataan 8 artikla seuraavasti: ” 8 artikla Neuvosto tekee perussopimuksen 126 artiklan 11 kohdan mukaisen päätöksen seuraamusten tehostamisesta kahden kuukauden kuluessa asetuksella (EY) N:o 479/2009 säädetyistä tietojen toimittamispäivistä. Neuvosto tekee perussopimuksen 126 artiklan 12 kohdan mukaisen päätöksen joidenkin tai kaikkien päätöstensä kumoamisesta mahdollisimman pian ja joka tapauksessa kahden kuukauden kuluessa asetuksella (EY) N:o 479/2009 säädetyistä tietojen toimittamispäivistä.” 9. Korvataan 9 artiklan 3 kohdassa oleva viittaus 6 artiklaan viittauksella 6 artiklan 2 kohtaan. 10. Muutetaan 10 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohdan johdantovirke seuraavasti: ”1. Komissio ja neuvosto seuraavat säännöllisesti toimia,” b) Korvataan 3 kohdassa oleva viittaus asetukseen (EY) N:o 3605/93 viittauksella asetukseen (EY) N:o 479/2009. 11. Korvataan 11 artikla seuraavasti: ” 11 artikla Jos neuvosto päättää määrätä osallistuvalle jäsenvaltiolle seuraamuksia perussopimuksen 126 artiklan 11 kohdan mukaisesti, jäsenvaltiolta vaaditaan pääsääntöisesti sakko. Neuvosto voi päättää toteuttaa tämän sakon lisäksi perussopimuksen 126 artiklan 11 kohdassa määrättyjä muita toimenpiteitä.” 12. Korvataan 12 artikla seuraavasti: ” 12 artikla 1. Sakko koostuu kiinteästä osasta, joka on 0,2 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen, sekä muuttuvasta osasta. Muuttuva osa on yksi kymmenesosa erosta, joka on prosenttiosuutena suhteessa bruttokansantuotteeseen ilmaistun edellisvuoden alijäämän ja joko julkistalouden alijäämän viitearvon tai, jos talousarviota koskevaa kurinalaisuutta on jätetty noudattamatta myös velkaperusteen osalta, kyseisen vuoden tavoitteeksi perussopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukaisessa vaatimuksessa asetetun prosenttiosuutena suhteessa bruttokansantuotteeseen ilmaistun julkistalouden rahoitusaseman välillä. 2. Jokaisena seuraavana vuonna siihen asti, kunnes päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta on kumottu, neuvosto arvioi, onko kyseinen osallistuva jäsenvaltio toteuttanut tuloksellisia toimia perussopimuksen 126 artiklan 9 kohdan mukaisen vaatimuksen noudattamiseksi. Tässä vuosiarvioinnissa neuvosto päättää perussopimuksen 126 artiklan 11 kohdan mukaisesti seuraamusten tehostamisesta, jollei kyseinen osallistuva jäsenvaltio ole noudattanut neuvoston vaatimusta. Jos tehdään päätös lisäsakon määräämisestä, se on laskettava samalla tavoin kuin 1 artiklassa tarkoitettu sakon muuttuva osa. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen yksittäisten sakkojen enimmäismäärä on 0,5 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen.” 13. Kumotaan 13 artikla ja korvataan 15 artiklassa oleva viittaus 13 artiklaan viittauksella 12 artiklaan. 14. Korvataan 16 artikla seuraavasti: ”16 artikla Tämän asetuksen 12 artiklassa tarkoitetut sakot ovat perussopimuksen 311 artiklassa tarkoitettuja muita tuloja, ja ne jaetaan niiden osallistuvien jäsenvaltioiden kesken, joilla ei ole perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan mukaisesti määriteltyä liiallista alijäämää ja joihin ei sovelleta asetuksessa (EU) N:o […/…] tarkoitettua liiallista epätasapainoa koskevaa menettelyä, sen mukaan, mikä jäsenvaltioiden osuus on asianomaisten jäsenvaltioiden yhteenlasketusta bruttokansantulosta (BKTL).” 15. Korvataan kaikki viittaukset 104 artiklaan koko asetuksessa viittauksilla perussopimuksen 126 artiklaan. 16. Korvataan liitteessä olevan 2 kohdan sarakkeessa I olevat viittaukset neuvoston asetuksen (EY) N:o 3605/93 4 artiklan 2 ja 3 kohtaan viittauksilla asetuksen (EY) N:o 479/2009 3 artiklan 2 ja 3 kohtaan. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Neuvoston puolesta Puheenjohtaja SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1. PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1. Ehdotuksen/aloitteen nimi Neuvoston asetus liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 1.2. Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB) [6] Talous- ja rahoitusasiat 1.3. Ehdotuksen/aloitteen luonne ( Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen . ( Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen[7] . ( Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen . ( Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen . 1.4. Tavoitteet 1.4.1. Komission monivuotinen strateginen tavoite (monivuotiset strategiset tavoitteet), jonka (joiden) saavuttamista ehdotus/aloite tukee Edistetään kasvua, työpaikkojen luomista ja kestävää kehitystä EU:ssa 1.4.2. Erityistavoite (erityistavoitteet) sekä toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Erityistavoitteet : Nro 1 ja 3 - Varmistetaan politiikan tehokas koordinointi ja yleinen johdonmukaisuus, kun kehitetään EU:n vastatoimia talouskriisille ja samalla pyritään saavuttamaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet, luomaan kestävää kasvua sekä lisäämään jäsenvaltioiden kasvupotentiaalia ja EU:n kilpailukykyä. - Edistetään jäsenvaltioiden pyrkimyksiä saavuttaa julkisyhteisöjen terve rahoitusasema ja julkisen talouden kestävyys ja korkealaatuisuus kasvun edistäjänä. Toiminto (toiminnot) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä Talous- ja rahaliitto 1.4.3. Odotettavissa olevat tulokset ja vaikutukset Selvitys siitä, miten ehdotuksella/aloitteella on tarkoitus vaikuttaa edunsaajien/kohderyhmän tilanteeseen Komission tiedonannossa KOM(2010) 367 korostettiin, että EU tarvitsee hyvin määritellyn politiikan, jolla i) tuetaan talouden elpymistä, ii) saatetaan julkinen taloudenpito takaisin terveelle perustalle ja iii) edistetään aktiivisesti kestävää kasvua ja työllisyyttä. Vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavan osion muodostavaan asetukseen ehdotetaan nyt muutosta, joka on osa edellä mainitussa tiedonannossa ilmoitettuja lainsäädäntöehdotuksia. Muutosten tarkoituksena on lujittaa talouspolitiikan koordinointia. Jäsenvaltioiden finanssipolitiikan taloudellisen seurannan toteutusta on erityisesti tehostettava tarkoituksenmukaisilla kannustimilla ja seuraamuksilla sekä kiinnittämällä aiempaa enemmän huomiota julkiseen velkaan ja julkisen talouden kestävyyteen. 1.4.4. Tulos- ja vaikutusindikaattorit Selvitys siitä, millaisin indikaattorein ehdotuksen/aloitteen toteuttamista seurataan Komission yleisenä tavoitteena on edistää kasvua, työpaikkojen luomista ja kestävää kehitystä EU:ssa. Tämän tavoitteen saavuttamista mitataan seuraavilla vaikutuksia kuvaavilla indikaattoreilla: - missä määrin julkisten talouksien toteutumat jäsenvaltioissa vastaavat vakaus- ja kasvusopimusta, - potentiaalinen kasvu / tuotos. Edellä mainitun erityistavoitteen nro 3 saavuttamista mitataan seuraavilla tulosindikaattoreilla: millaisella prosenttiosuudella jäsenvaltiot ovat toteuttaneet vakaus- ja kasvusopimukseen liittyen annetut yksittäiset komission suositukset (edellyttää neuvoston hyväksyntää). 1.5. Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.1. Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Lainsäädäntöehdotus on osa toimenpiteitä, joista komissio ilmoitti 30. kesäkuuta 2010 annetussa tiedonannossa (2010) 367. Kyseisessä tiedonannossa kehitetään edelleen 12. toukokuuta 2010 annetussa komission tiedonannossa KOM(2010) 250 esitettyjä ajatuksia, ja se perustuu Eurooppa-neuvostossa 17. kesäkuuta 2010 sovittuihin linjauksiin. 1.5.2. EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo Jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen koordinoiminen on keskeinen osa EU:n toimivaltaa, kuten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen VIII osastosta (talous- ja rahapolitiikka) ilmenee. 1.5.3. Vastaavista toimista saadut kokemukset Kokemus on osoittanut, että talouspolitiikan koordinointia on lujitettava ja että erityisesti vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevää ja korjaavaa osiota on tiukennettava. 1.5.4. Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Lainsäädäntöehdotus muodostaa yhden osan kattavaa talousuudistuspakettia, joka esiteltiin 30. kesäkuuta 2010 annetussa tiedonannossa KOM(2010) 367. 1.6. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto ( Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto on rajattu . - ( Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa [PP/KK]VVVV ja päättyy [PP/KK]VVVV. - ( Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna VVVV ja päättyvät vuonna VVVV. ( Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kestoa ei ole rajattu . - Käynnistysvaihe alkaa vuonna VVVV ja päättyy vuonna VVVV, - minkä jälkeen toteutus täydessä laajuudessa. 1.7. Hallinnointitapa (hallinnointitavat) [8] ( komissio hallinnoi suoraan keskitetysti ( epäsuora keskitetty hallinnointi , jossa täytäntöönpanotehtävät on siirretty - ( toimeenpanovirastoille - ( yhteisöjen perustamille elimille[9] - ( kansallisille julkisoikeudellisille elimille tai julkisen palvelun tehtäviä hoitaville elimille - ( henkilöille, joille on annettu tehtäväksi toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston mukaisia erityistoimia ja jotka nimetään varainhoitoasetuksen 49 artiklan mukaisessa perussäädöksessä ( hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ( hajautettu hallinnointi yhteistyössä kolmansien maiden kanssa ( hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa ( tarkennettava ) Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, huomautuksille varatussa kohdassa olisi annettava lisätietoja. Huomautukset 2. HALLINNOINTI 2.1. Seuranta- ja raportointisäännöt Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset Ei ole 2.2. Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.2.1. Todetut riskit Ei ole 2.2.2. Valvontamenetelmä(t) Ei ole 2.3. Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut torjunta- ja suojatoimenpiteet Ei ole 3. EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1. Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat Lainsäädäntöehdotus ei edellytä uusia henkilö- tai rahoitusresursseja. - Talousarviossa jo olevat budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä . Moniv. rahoituskehyksen otsake | Budjettikohta | Määrärahalaji | Rahoitusosuudet | Numero [Nimi………………………...……….] | JM/EI-JM ([10]) | EFTA-mailta[11] | ehdokas–mailta[12] | kolmansilta mailta | varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet | [XX.YY.YY.YY] | JM/EI-JM | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | - Uudet perustettaviksi esitetyt budjettikohdat: Ei ole. Monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeiden ja budjettikohtien mukaisessa järjestyksessä . Moniv. rahoitus-kehyksen otsake | Budjettikohta | Määrärahalaji | Rahoitusosuudet | Numero [Nimi………………………...……….] | JM/EI-JM | EFTA-mailta | ehdokas–mailta | kolmansilta mailta | varainhoitoasetuksen 18 artiklan 1 kohdan aa alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet | [XX.YY.YY.YY] | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | 3.2. Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1. Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake: | Numero | [Nimi ………………………………………...……….] | milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) - 3.2.3.2. Henkilöresurssien arvioitu tarve - ( Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja. - ( Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti: arvio kokonaislukuina (tai enintään yhden desimaalin tarkkuudella) Vuosi n | Vuosi n + 1 | Vuosi n + 2 | Vuosi n + 3 | …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) | ( Henkilöstötaulukkoon sisältyvät virat/toimet (virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt) | XX 01 01 01 (päätoimipaikka ja komission edustustot) | XX 01 01 02 (lähetystöt) | XX 01 05 01 (epäsuora tutkimustoiminta) | 10 01 05 01 (suora tutkimustoiminta) | ( Ulkopuolinen henkilöstö (kokoaikaiseksi muutettuna)[20] | XX 01 02 01 (kokonaismäärärahoista katettavat sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) | XX 01 02 02 (lähetystöjen sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö, nuoremmat asiantuntijat ja kansalliset asiantuntijat) | 10 01 05 02 (suora tutkimustoiminta: sopimussuhteiset toimihenkilöt, vuokrahenkilöstö ja kansalliset asiantuntijat) | Muu budjettikohta (mikä?) | YHTEENSÄ | XX viittaa kyseessä olevaan toimintalohkoon eli talousarvion osastoon. Henkilöresurssien tarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetulla pääosaston henkilöstöllä ja/tai pääosastossa toteutettujen henkilöstön uudelleenjärjestelyjen tuloksena saadulla henkilöstöllä sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka toimea hallinnoiva pääosasto voi saada käyttöönsä vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. Kuvaus henkilöstön tehtävistä: Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt | Ulkopuolinen henkilöstö | 3.2.4. Yhteensopivuus nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen kanssa - ( Ehdotus/aloite on nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen mukainen. - ( Ehdotus/aloite edellyttää rahoituskehyksen asianomaisen otsakkeen rahoitussuunnitelman muuttamista. Selvitys rahoitussuunnitelmaan tarvittavista muutoksista, mainittava myös kyseeseen tulevat budjettikohdat ja määrät - ( Ehdotus/aloite edellyttää joustovälineen varojen käyttöön ottamista tai monivuotisen rahoituskehyksen tarkistamista[23]. Selvitys tarvittavista toimenpiteistä, mainittava myös kyseeseen tulevat rahoituskehyksen otsakkeet, budjettikohdat ja määrät 3.2.5. Ulkopuolisten tahojen osallistuminen rahoitukseen - ( Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen ei osallistu ulkopuolisia tahoja. - ( Ehdotuksen/aloitteen rahoittamiseen osallistuu ulkopuolisia tahoja seuraavasti (arvio): määrärahat, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Vuosi n | Vuosi n + 1 | Vuosi n + 2 | Vuosi n + 3 | …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) | Yhteensä | Vuosi n | Vuosi n + 1 | Vuosi n + 2 | Vuosi n + 3 | …ja näitä seuraavat vuodet (ilmoitetaan kaikki vuodet, joille ehdotuksen/aloitteen vaikutukset ulottuvat, ks. kohta 1.6) | Momentti …………. | | | | | | | | | |Vastaava(t) menopuolen budjettikohta (budjettikohdat) käyttötarkoitukseensa sidottujen sekalaisten tulojen tapauksessa: Selvitys tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskentamenetelmästä [1] EUVL C , , s. . [2] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. [3] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6. [4] EYVL C 236, 2.8.1997, s. 1. [5] EUVL L 145, 10.6.2009, s. 1. [6] ABM: toimintoperusteinen johtaminen; ABB: toimintoperusteinen budjetointi. [7] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 49 artiklan 6 kohdan a ja b alakohdassa. [8] Kuvaukset eri hallinnointitavoista ja viittaukset varainhoitoasetukseen ovat saatavilla budjettipääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [9] Sellaisina kuin nämä on määritelty varainhoitoasetuksen 185 artiklassa. [10] JM = jaksotetut määrärahat; EI-JM = jaksottamattomat määrärahat. [11] EFTA: Euroopan vapaakauppaliitto. [12] Ehdokasmaat ja soveltuvin osin Länsi-Balkanin mahdolliset ehdokasmaat. [13] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [14] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora tutkimustoiminta. [15] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [16] Tuotokset ovat tuloksena olevia tuotteita ja palveluita (esim. rahoitettujen opiskelijavaihtojen määrä tai rakennetut tiekilometrit). [17] Kuten kuvattu kohdassa 1.4.2. ”Erityistavoite/-tavoitteet…”. [18] Vuosi n on ehdotuksen/aloitteen toteutuksen aloitusvuosi. [19] Tekninen ja/tai hallinnollinen apu sekä EU:n ohjelmien ja/tai toimien toteuttamiseen liittyvät tukimenot (entiset BA-budjettikohdat), epäsuora ja suora tutkimustoiminta. [20] CA= sopimussuhteiset toimihenkilöt; INT= vuokrahenkilöstö (” Intérimaire”) ; JED= ” Jeune Expert en Délégation” (nuoremmat asiantuntijat lähetystöissä); LA= paikalliset toimihenkilöt; SNE = kansalliset asiantuntijat. [21] Toimintamäärärahoista katettavan ulkopuolisen henkilöstön enimmäismäärä (entiset BA-budjettikohdat). [22] Etenkin rakennerahastot, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (maaseuturahasto) ja Euroopan kalatalousrahasto. [23] Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta. [24] Perinteiset omat varat (tulli- ja sokerimaksut) on ilmoitettava nettomääräisinä eli bruttomäärästä on vähennettävä kantokuluja vastaava 25 prosentin osuus.