Muutettu ehdotus: neuvoston direktiivi oikeudesta perheen yhdistämiseen (komission EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla esittämä) /* KOM/2000/0624 lopull. - CNS 99/0258 */



Virallinen lehti nro 062 E , 27/02/2001 s. 0099 - 0111



Muutettu ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI oikeudesta perheen yhdistämiseen (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT 1. Taustaa Komissio hyväksyi 1. joulukuuta 1999 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi oikeudesta perheen yhdistämiseen (KOM(1999) 638 lopullinen - 1999/0258 (CNS)). Säädösesitys perustuu EY:n perustamissopimuksen 63 artiklaan, ja sen tarkoituksena on luoda oikeus perheen yhdistämiseen niille kolmansien maiden kansalaisille, jotka oleskelevat laillisesti jonkin jäsenvaltion alueella. Direktiiviehdotuksessa vahvistetaan edellytykset, joiden täyttyessä tämän oikeuden perusteella voidaan myöntää oikeus maahantuloon ja oleskeluun perheenjäsenille, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia. Ehdotus on toimitettu neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle. Neuvosto esitti talous- ja sosiaalikomitealle kuulemispyynnön 10. helmikuuta 2000, ja komitea antoi lausuntonsa 25. toukokuuta 2000 [1]. Neuvosto esitti kuulemispyynnön Euroopan parlamentille 11. helmikuuta 2000 EY:n perustamissopimuksen 67 artiklan mukaisesti. Ehdotuksen sisällön käsittely uskottiin parlamentissa kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle, minkä lisäksi pyydettiin lausunto oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnalta. Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta tutki ensin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan 17. huhtikuuta 2000 hyväksymän lausunnon ja antoi mietintönsä 13. heinäkuuta 2000. Euroopan parlamentti hyväksyi ehdotusta koskevan lausuntonsa [2] 6. syyskuuta 2000 pidetyssä täysistunnossa. Lausunnossaan parlamentti hyväksyy komission esityksen tietyin tarkistuksin ja kehottaa komissiota esittämään tällä perusteella muutetun ehdotuksen EY:n perustamissopimuksen 250 artiklan 2 kohdan nojalla. [1] EYVL C, s. . [2] EYVL C, s. . 2. Muutettu ehdotus Euroopan parlamentti kannattaa komission ehdotuksen yleistä lähestymistapaa ja keskeisiä suuntaviivoja, erityisesti perheen yhdistämistä koskevan oikeuden luomista EU:n alueella jo oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille. Parlamentti teki ehdotukseen 17 tarkistusta. Komissio voi hyväksyä niistä valtaosan joko sellaisinaan tai osittain, ja tietyissä tapauksissa sillä edellytyksellä, että niiden sanamuotoa muutetaan. Tarkistukset noudattavat komission lähestymistapaa ja täydentävät ehdotusta arvokkaalla tavalla. Eräässä tarkistuksessa esitetään ehdotuksen soveltamisalan supistamista. Siinä suljetaan toissijaista suojelua saavat henkilöt ehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle ja esitetään, että olisi mahdollisimman pian annettava näiden henkilöiden vastaanottoa ja oleskelua koskeva säädösehdotus. Komissio hyväksyy tämän tarkistuksen, ja se on muuttanut tähän liittyvien artiklojen sisältöä vastaavasti. Komissio katsoo, että näillä henkilöillä on oltava oikeus perheen yhdistämiseen ja että he ovat suojelun tarpeessa. Se myöntää kuitenkin, että toissijaisen suojelun käsitteen epäyhtenäinen tulkinta yhteisön tasolla muodostaa esteen, jonka vuoksi tähän ryhmään kuuluvia henkilöitä ei voida käsitellä tässä ehdotuksessa. Tampereella 15.- 16. lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto korostaa päätelmissään, että "[pakolaisasemaa] olisi myös täydennettävä toissijaista suojelua koskevilla toimenpiteillä, joiden avulla tällaista suojelua tarvitsevalle henkilölle myönnetään asianmukainen asema". Tätä varten komission maaliskuussa 2000 esittämässä ja neuvoston vahvistamassa tulostaulussa esitetään, että ennen vuotta 2004 on hyväksyttävä ehdotus toissijaista suojelua saavien henkilöiden asemasta. Komissio aikookin esittää ensi vuonna tätä koskevan ehdotuksen, jossa voidaan käsitellä myös tähän ryhmään kuuluvien kolmansien maiden kansalaisten oikeutta perheen yhdistämiseen. 2.1. Tarkistukset, jotka voidaan hyväksyä kokonaan tai osittain 2.1.1. Johdanto-osan kappaleet Johdanto-osan 1 kappale (uusi): tämä uusi johdanto-osan kappale perustuu tarkistukseen nro 1, ja komission ehdotus asetetaan siinä osaksi vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen asteittaista luomista. Johdanto-osan 2 kappale (entinen johdanto-osan 1 kappale): alkuperäistä sanamuotoa on muutettu tarkistuksen nro 2 mukaisesti niin, että siinä siteerataan EY:n perustamissopimuksen 63 artiklan 3 kohdan a alakohta kokonaisuudessaan. Johdanto-osan 5 kappale (uusi): komissio mainitsee tässä uudessa johdanto-osan kappaleessa tarkistuksen nro 3 sisällön perusteella tarpeen saada käyttöön tilasto- ym. tietoja, joiden perusteella muuttovirtoja voidaan arvioida. Johdanto-osan 8 kappale (entinen johdanto-osan 6 kappale): tarkistuksen nro 4 mukaisesti alkuperäisessä sanamuodossa todetaan, että perheen yhdistäminen edistää sosiaalisen ja kulttuurisen vakauden muodostumista; kotoutumisen määritelmää ei ole otettu mukaan uuteen sanamuotoon, koska aihe ei kuulu tämän ehdotuksen tavoitteisiin. Johdanto-osan 11 kappale (uusi): Komissio on lisännyt johdanto-osaan tämän uuden kappaleen ottaakseen huomioon tarkistuksen nro 19, joka koskee toissijaista suojelua saavien henkilöiden sulkemista ehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle ja jossa vaaditaan näiden henkilöiden vastaanottamista koskevan direktiivin hyväksymistä. Johdanto-osan 14 kappale (entinen johdanto-osan 11 kappale): tätä johdanto-osan kappaletta on muutettu tarkistuksen nro 5 mukaisesti; tarkoituksena on täsmentää ylenevää polvea olevien sukulaisten ja täysi-ikäisten lasten riippuvuussuhdetta perheen yhdistämistä hakevaan henkilöön. Johdanto-osan 15 kappale (entinen johdanto-osan 12 kappale): tätä johdanto-osan kappaletta on muutettu, jotta voidaan ottaa huomioon tarkistus nro 6; siinä täsmennetään, että jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten on voitava soveltaa menettelyjä tehokkaasti ja että menettelyjen on oltava avoimia ja taattava asianomaisille henkilöille riittävä oikeusvarmuus. Johdanto-osan 17 kappale (entinen johdanto-osan 14 kappale): sanamuotoa on parannettu tarkistuksen nro 8 mukaisesti siten, että korostetaan menettelyjen väärinkäytön estämistä. 2.1.2. Artiklat 2 artiklan c alakohta, 3 artiklan 2 kohdan c alakohta, 5 artiklan 4 kohta, 7 artiklan 4 kohta, 9 artiklan 3 kohta ja 10 artiklan 2 kohta: Tarkistuksen nro 19 mukaisesti toissijaista suojelua saavat henkilöt on suljettu ehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Komissio laatii näitä henkilöitä koskevan uuden ehdotuksen, jossa käsitellään myös oikeutta perheen yhdistämiseen ja joka hyväksytään tulostaulun mukaan ennen vuotta 2004. 7 artiklan 1 kohta, 8 artikla ja 11 artiklan 1 kohta Näihin artikloihin tehdyt muutokset perustuvat tarkistuksiin nro 10 (toinen osa), 11 (ensimmäinen osa) ja 15. Niissä täsmennetään alkuperäisen ehdotuksen hengessä, että perheenyhdistämistä hakeva henkilö voi esittää samanaikaisesti useita hakemuksia, jotka koskevat useita eri perheenjäseniä. 9 artiklan 1 kohdan a alakohta Muutoksella pyritään tarkistuksen nro 12 mukaisesti selkeyttämään lausetta, joka koskee asunnon laatua. Artiklaa on muutettu myös siten, että asunnon arviointia varten säädetään objektiivinen ja täsmällinen peruste; tämä on tarkistuksen sisällön mukaista, sillä siinä vaaditaan, että arvioinnin on tapahduttava objektiivisten ja todennettavissa olevien perusteiden mukaan. 9 artiklan 1 kohdan c alakohta Alkuperäisen ehdotuksen lausetta, joka koskee perheen yhdistämistä hakevan henkilön varojen riittävyyttä, on selkeytetty tarkistuksen nro 13 mukaisesti. 12 artiklan 2 kohta Tarkistuksessa nro 16 ehdotetaan poistettavaksi kielto antaa myös hakijan ylenevää polvea oleville sukulaisille ja 5 artiklan 1 kohdan e alakohdassa määritellyille täysi-ikäisille lapsille oikeus työssäkäyntiin ja ammatilliseen koulutukseen. Koska kyseiset henkilöt ovat maahantulon yhteydessä riippuvaisia hakijasta, komissio ei ole ottanut huomioon tarkistusta kokonaisuudessaan, vaan on muuttanut tekstiä joustavammaksi, niin että jäsenvaltiot voivat myöntää näille henkilöille kyseiset oikeudet. 2.2. Tarkistukset, joita komissio ei voi hyväksyä Tarkistus nro 9 Komissio ei voi hyväksyä tätä tarkistusta, joka koskee ns. stand still -lausekkeen käyttöönottoa ja jossa sallittaisiin direktiivin määräyksiä suotuisampien toimenpiteiden säilyttäminen; se ei olisi kansallisten lainsäädäntöjen lähentämistä koskevan tavoitteen mukaista. Ehdotukseen sisältyy jo eräitä säännöksiä, jotka mahdollistavat huomattavan joustavuuden. Tarkistukset 11 (toinen osa) ja 28 Komissio on samaa mieltä tarkistuksen sisällön tarpeellisuudesta, mutta velvollisuus perustella hylkäävät päätökset niiden sisällöstä riippumatta mainitaan jo 7 artiklan 3 kohdassa, ja vaatimuksen toistaminen tässä säännöksessä aiheuttaisi turhaa päällekkäisyyttä. Tarkistus nro 25 Tässä tarkistuksessa laajennetaan riippuvuussuhteen käsitettä ylenevää polvea olevien sukulaisten osalta. Komissio ei voi hyväksyä tarkistusta, koska se toivoo, että ylenevää polvea olevien sukulaisten maahantuloa perheenyhdistämisen nojalla säädellään tiukasti. Tarkistus 50 (toinen osa) Uusittavan oleskeluluvan myöntäminen takaa tietyn oikeusvarmuuden niille perheenjäsenille, joille on myönnetty maahantulo-oikeus; tämän velvoitteen poistaminen heikentäisi heidän asemaansa. 1999/0258 (CNS) Muutettu ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI oikeudesta perheen yhdistämiseen EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 63 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [3], [3] EYVL C, s. . ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [4], [4] EYVL C, s. . ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [5], [5] EYVL C, s. . sekä katsoo seuraavaa: Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen asteittaista käyttöönottoa varten Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määrätään yhtäältä henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevien toimien toteuttamisesta ja ulkorajoilla tehtäviä tarkastuksia, turvapaikkaa ja maahanmuuttoa koskevista rinnakkaistoimenpiteistä, ja toisaalta sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, jotka koskevat turvapaikkaa, maahanmuuttoa ja kolmansien maiden kansalaisten oikeuksia. (2) Perustamissopimuksen 63 artiklan 3 kohdan mukaan neuvosto toteuttaa maahanmuuttopolitiikkaa koskevat toimenpiteet. Kyseisen artiklan a alakohdassa määrätään erityisesti, että neuvosto toteuttaa toimenpiteet, jotka liittyvät maahantuloa ja oleskelua koskeviin edellytyksiin sekä menettelyihin pitkäaikaisten viisumien ja oleskelulupien myöntämisessä jäsenvaltioissa, mukaan lukien perheen yhdistäminen. (3) Perheen yhdistämistä koskevat toimenpiteet on hyväksyttävä perheen suojelua ja perhe-elämän kunnioittamista koskevan velvoitteen mukaisesti, joka on kirjattu useisiin kansainvälisen oikeuden säädöksiin, muun muassa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn yleissopimukseen, joka on allekirjoitettu Roomassa 4 päivänä marraskuuta 1950. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdan mukaan Euroopan unioni pitää arvossa perusoikeuksia sellaisina kuin ne taataan kyseisessä yleissopimuksessa. (4) Eurooppa-neuvosto vahvisti Tampereen erityiskokouksessaan 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 tarpeen lähentää kolmansista maista peräisin oleviin henkilöihin sovellettavaa, maahantuloa ja maassa oleskelua koskevaa jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä yhteisen arvion pohjalta, joka perustuu Euroopan unionin talouden ja väestörakenteen kehitykseen sekä lähtömaiden tilanteeseen. Tätä varten Eurooppa-neuvosto pyysi neuvostoa tekemään asiasta pikaisesti päätöksiä komission ehdotusten pohjalta. Näissä päätöksissä oli otettava huomioon paitsi kunkin jäsenvaltion vastaanottovalmiudet myös niiden historialliset ja kulttuurisiteet lähtömaihin. (5) Jotta muuttovirtojen laajuutta voidaan arvioida ja valmistautua neuvoston toimenpiteiden hyväksymiseen, on tärkeää, että komissiolla on käytettävissään tilasto- ym. tietoja kuhunkin jäsenvaltioon laillisesti muuttaneista kolmansien maiden kansalaisista, erityisesti myönnettyjen oleskelulupien määrästä ja luonteesta sekä niiden voimassaoloajasta; jäsenvaltioiden on tätä varten toimitettava komissiolle tarvittavat tiedot säännöllisesti ja nopeasti. (6) Eurooppa-neuvosto vahvisti Tampereen erityiskokouksessaan, että Euroopan unionin on varmistettava jäsenvaltioidensa alueella laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeudenmukainen kohtelu ja että heille olisi pyrittävä tehokkaamman integraatiopolitiikan avulla takaamaan Euroopan unionin kansalaisten oikeuksiin ja velvollisuuksiin verrattavissa olevat oikeudet ja velvollisuudet. (7) Neuvoston ja komission 3 päivänä joulukuuta 1998 laatimassa toiminta-suunnitelmassa [6] määrätään, että kahden vuoden kuluessa Amsterdamin sopimuksen voimaantulosta olisi annettava laillisten maahanmuuttajien oikeudellista asemaa koskeva säädös ja viiden vuoden kuluessa säädös maahantulon edellytyksistä sekä menettelyistä pitkäaikaisten viisumien ja oleskelulupien myöntämiseksi jäsenvaltioissa, mukaan lukien perheen yhdistäminen. [6] Toimintasuunnitelma parhaista tavoista panna täytäntöön Amsterdamin sopimuksen määräykset vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta, EYVL C 19, 23.1.1999, s. 1. (8) Perheen yhdistäminen on tarpeen, jotta perhe-elämä olisi mahdollista. se edistää sellaisen sosiaalisen ja kulttuurisen vakauden muodostumista, joka helpottaa kolmansien maiden kansalaisten kotoutumista jäsenvaltioissa. Se myös lujittaa taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, mikä on yhteisön perustavoitteita, kuten Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 2 artiklassa ja 3 artiklan 1 kohdan k alakohdassa todetaan. (9) Perheen suojelun ja perhe-elämän ylläpitämisen tai luomisen varmistamiseksi olisi säädettävä jäsenvaltioiden tunnustamasta oikeudesta perheen yhdistämiseen. Olisi vahvistettava tämän oikeuden aineelliset edellytykset yhteisten perusteiden mukaisesti. (10) Pakolaisten tilanne vaatii erityistä huomiota niiden syiden vuoksi, jotka ovat pakottaneet heidät pakenemaan kotimaastaan ja jotka estävät heitä viettämästä siellä perhe-elämää. Tämän vuoksi olisi säädettävä tavanomaista suotuisammista edellytyksistä heidän oikeudelleen perheen yhdistämiseen. (11) Toissijaista suojelua saavien henkilöiden oikeus perheen yhdistämiseen ei kuulu tämän direktiivin tavoitteisiin; on mahdollisimman pian annettava direktiivi vaatimuksista, jotka koskevat tähän ryhmään kuuluvien henkilöiden vastaanottamista, ja käsiteltävä samalla myös heidän oikeuttaan perheen yhdistämiseen. (12) Jotta voitaisiin estää unionin kansalaisten eriarvoinen kohtelu sen perusteella, ovatko he käyttäneet vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan vai eivät, on tarpeen säätää, että kotijäsenvaltiossaan asuvien unionin kansalaisten perheiden yhdistämistä säännellään vapaata liikkuvuutta koskevien yhteisön oikeuden sääntöjen nojalla. (13) Perheen yhdistäminen koskee ydinperheen jäseniä eli aviopuolisoa ja alaikäisiä lapsia. jos jossakin jäsenvaltiossa avopuolisot rinnastetaan aviopuolisoihin, on tasavertaisen kohtelun periaatteen mukaisesti säädettävä, että perheen yhdistäminen voi koskea myös avopuolisoa. (14) Perheen yhdistämisen on koskettava myös täysi-ikäisiä lapsia ja ylenevää polvea olevia sukulaisia, jos nämä eivät henkilökohtaisen tilanteensa vuoksi voi merkittävistä objektiivisista syistä elää kunnollisissa oloissa ja itsenäisesti erossa perheenjäsenestään, joka on jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleva kolmannen maan kansalainen. (15) On laadittava menettelysäännöt, jotka säätelevät perheen yhdistämistä koskevien hakemusten tutkimista sekä perheenjäsenten maahanmuuttoa ja maassa oleskelua. Näitä menettelyjä on voitava soveltaa tehokkaasti jäsenvaltioiden hallintojen keskimääräiseen työtaakkaan nähden, niiden on oltava avoimia ja tasapuolisia, jotta niiden avulla voidaan taata kyseisille henkilöille asianmukainen oikeusvarmuuden taso. (16) On edistettävä perheenjäsenten kotoutumista. Tätä varten heille on myönnettävä perheen yhdistämistä hakeneesta henkilöstä riippumaton asema sen jälkeen kun he ovat oleskelleet jäsenvaltiossa tietyn ajanjakson. Heillä on oltava oikeus opiskeluun, työssäkäyntiin ja ammatilliseen koulutukseen. (17) On toteutettava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia toimenpiteitä, jotta voidaan estää perheen yhdistämistä koskevien sääntöjen ja menettelyjen rikkominen ja rangaista tällaisesta rikkomisesta. (18) EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistettujen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti suunnitellun toiminnan tavoitetta, joka on kolmansien maiden kansalaisia koskevan ja yhteisten sääntöjen mukaan toteutettavan perheen yhdistämiseen tähtäävän oikeuden luominen, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden tasolla, ja se voidaan siten suunnitellun toiminnan vaikutukset ja laajuus huomioon ottaen paremmin saavuttaa yhteisön tasolla. Tässä direktiivissä säädetään ainoastaan tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarvittavista vähimmäissäännöistä eikä siinä mennä pidemmälle kuin on tämän vuoksi tarpeen, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: I luku Yleiset säännökset 1 artikla Tämän direktiivin tavoitteena on luoda perheen yhdistämistä koskeva oikeus, jota sovelletaan jäsenvaltioissa laillisesti oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin ja niihin unionin kansalaisiin, jotka eivät käytä vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan. Tätä oikeutta sovelletaan tässä direktiivissä vahvistettujen edellytysten mukaisesti. 2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: (a) 'kolmannen maan kansalaisella' henkilöitä, jotka eivät ole Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja Euroopan unionin kansalaisia, (b) 'pakolaisella' sellaisia kolmansien maiden kansalaisia tai valtiottomia henkilöitä, joille on myönnetty 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyssä pakolaisten oikeusasemaa koskevassa yleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna New Yorkissa 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä pöytäkirjalla, tarkoitettu pakolaisasema, (c) 'perheen yhdistämistä hakevalla henkilöllä' jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevaa kolmannen maan kansalaista tai unionin kansalaista, joka pyytää perheensä yhdistämistä, (d) 'perheen yhdistämisellä' unionin kansalaisen tai jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen perheenjäsenten maahantuloa ja oleskelua jäsenvaltiossa perheyhteyden luomista tai ylläpitämistä varten siitä riippumatta, onko perheside syntynyt jo ennen jäsenvaltiossa oleskelevan perheenjäsenen maahantuloa vai vasta sen jälkeen, (e) 'oleskeluluvalla' jäsenvaltion viranomaisten myöntämää jäsenvaltion lainsäädännön mukaista lupaa, jonka perusteella kolmannen maan kansalaisella on oikeus oleskella kyseisen jäsenvaltion alueella, turvapaikkahakemuksen käsittelyä varten myönnettävää väliaikaista oleskelulupaa lukuun ottamatta. 3 artikla 1. Tätä direktiiviä sovelletaan, kun perheen yhdistämistä hakeva henkilö on (a) jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleva kolmannen maan kansalainen, jolla on kyseisen jäsenvaltion vähintään vuodeksi myöntämä oleskelulupa, (b) pakolainen, oleskeluluvan voimassaoloajasta riippumatta, (c) Euroopan unionin kansalainen, joka ei käytä vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan, jos perheen yhdistämistä hakevan henkilön perheenjäsenet ovat kolmannen maan kansalaisia, heidän oikeudellisesta asemastaan riippumatta. 2. Tätä direktiiviä ei sovelleta, kun perheen yhdistämistä hakeva henkilö on (a) kolmannen maan kansalainen, joka on hakenut pakolaisaseman tunnustamista ja jonka hakemuksesta ei ole vielä tehty lopullista päätöstä, (b) kolmannen maan kansalainen, jolle on myönnetty oikeus oleskella jäsenvaltiossa tilapäisen suojelun perusteella tai joka on hakenut oleskelulupaa tällä perusteella ja odottaa asemaansa koskevaa päätöstä, (c) kolmannen maan kansalainen, jolle on myönnetty oikeus oleskella jäsenvaltiossa toissijaisen suojelun perusteella kansainvälisten velvoitteiden, kansallisen lainsäädännön tai jäsenvaltioiden käytännön mukaisesti, tai joka on hakenut oleskelulupaa tällä perusteella ja odottaa asemaansa koskevaa päätöstä. 3. Tätä direktiiviä ei sovelleta niiden unionin kansalaisten perheenjäseniin, jotka käyttävät henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan. 4. Tämä direktiivi ei estä soveltamasta suotuisampia säännöksiä, joita voi sisältyä (a) kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin, joita yhteisö tai yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat tehneet kolmansien maiden kanssa ja jotka ovat tulleet voimaan ennen tämän direktiivin voimaantuloa, (b) 18 päivänä lokakuuta 1961 tehtyyn Euroopan sosiaaliseen peruskirjaan ja 24 päivänä marraskuuta 1977 tehtyyn siirtotyöläisten asemaa koskevaan eurooppalaiseen yleissopimukseen. 4 artikla Tästä direktiivistä poiketen säännellään sellaisen kotijäsenvaltiossaan asuvan unionin kansalaisen, joka ei ole käyttänyt henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevaa oikeuttaan, kolmannen jäsenvaltion kansalaisia olevien perheenjäsenten perheenyhdistämistä soveltuvin osin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 [7] 10, 11 ja 12 artiklan ja liitteessä lueteltujen muiden yhteisön oikeuteen kuuluvien säännösten mukaisesti. [7] EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2. II luku Perheenjäsenet 5 artikla 1. Jollei IV luvussa tarkoitetuista edellytyksistä muuta johdu, jäsenvaltiot sallivat tämän direktiivin nojalla seuraavien perheenjäsenten maahantulon ja maassa oleskelun: (a) perheen yhdistämistä hakevan henkilön aviopuoliso tai avopuoliso, jolla on jatkuva suhde perheen yhdistämistä hakevaan henkilöön, jos asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä avopuolisot rinnastetaan aviopuolisoihin, (b) perheen yhdistämistä hakevan henkilön ja hänen aviopuolisonsa tai avopuolisonsa alaikäiset lapset, mukaan luettuina asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen päätöksen tai tämän viranomaisen tunnustaman päätöksen mukaisesti adoptoidut lapset, (c) alaikäiset lapset, mukaan luettuina perheen yhdistämistä hakevan henkilön tai hänen aviopuolisonsa tai avopuolisonsa adoptoimat lapset, jos jompikumpi heistä on näiden huoltaja ja lapset ovat hänen huollettavanaan; jos kyseessä on yhteishuoltajuus, tarvitaan myös toisen vanhemman suostumus, (d) perheen yhdistämistä hakevan henkilön tai hänen aviopuolisonsa tai avopuolisonsa ylenevää sukupolvea olevat sukulaiset, jos nämä ovat heidän huollettavanaan eikä näillä ole lähtömaassa muita sukulaisia tukenaan, (e) perheen yhdistämistä hakevan henkilön tai hänen aviopuolisonsa tai avopuolisonsa täysi-ikäiset naimattomat lapset, jotka eivät terveydentilansa vuoksi voi itse huolehtia toimeentulostaan. 2. Jos kyseessä on moniavioinen avioliitto ja perheen yhdistämistä hakevalla henkilöllä on jo luonaan jäsenvaltiossa yksi puoliso, kyseinen jäsenvaltio ei anna lupaa toisen aviopuolison eikä tämän lasten maahantuloon ja oleskeluun; toisen puolison lasten maahantulo ja maassa oleskelu voidaan sallia ainoastaan, jos tämä on lapsen tärkeämmän edun vuoksi välttämätöntä. 3. Edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen alaikäisten lasten on oltava nuorempia kuin kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä määritelty täysi-ikäisyyden raja; he eivät saa olla naimisissa. 4. Kun perheen yhdistämistä hakeva henkilö on pakolainen, jäsenvaltiot helpottavat muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen perheenjäsenten maahantuloa, jos nämä ovat perheen yhdistämistä hakevan henkilön huollettavina. 5. Ne kolmansien maiden kansalaiset, jotka oleskelevat jäsenvaltiossa opintojen vuoksi, eivät voi saada luokseen 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja ylenevää polvea olevia sukulaisia. 6 artikla Jos pakolainen on ilman huoltajaa tuleva alaikäinen lapsi, jäsenvaltiot voivat (a) sallia perheen yhdistämisen perusteella hänen ylenevää polvea olevien sukulaistensa maahantulon ja maassa oleskelun 5 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyjä edellytyksiä soveltamatta, (b) sallia perheen yhdistämisen perusteella muiden kuin 5 artiklassa tarkoitettujen perheenjäsenten maahantulon ja maassa oleskelun, kun kyseisellä alaikäisellä lapsella ei ole ylenevää polvea olevia sukulaisia tai jos heitä ei voida jäljittää. III luku Hakemuksen tekeminen ja tutkiminen 7 artikla 1. Voidakseen käyttää oikeuttaan perheen yhdistämiseen on perheen yhdistämistä hakevan henkilön esitettävä yhden tai useamman perheenjäsenensä maahantuloa ja oleskelua koskeva hakemus sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa hän asuu. Hakemukseen liitetään todistusasiakirjat, joista käy ilmi sukulaisuussuhde sekä 5 ja 8 artiklassa sekä tarvittaessa 9 ja 10 artiklassa säädettyjen edellytysten täyttyminen. Hakemus on esitettävä ennen kuin kyseiset perheenjäsenet ovat tulleet asianomaisen jäsenvaltion alueelle. 2. Erityistapauksissa tai humanitaarisista syistä voi asianomainen jäsenvaltio 1 kohdasta poiketen tutkia myös hakemuksen, joka on tehty sen jälkeen kun perheenjäsenet ovat jo tulleet kyseisen jäsenvaltion alueelle. 3. Kun hakemus on tutkittu, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat tekemästään päätöksestä perheen yhdistämistä hakevalle henkilölle kirjallisesti viimeistään kuuden kuukauden kuluttua. Hylkäävä päätös on perusteltava asianmukaisesti. 4. Jos perheen yhdistämistä hakeva henkilö on pakolainen eikä hän voi esittää perhesuhteita koskevia todistusasiakirjoja, jäsenvaltiot ottavat huomioon myös muita todistelukeinoja sukulaisuussuhteen todistamiseksi. Todistusasiakirjojen puuttuminen ei yksinään riitä perusteluksi hakemuksen hylkäämiseen. 5. Hakemusta tutkiessaan jäsenvaltiot ottavat asianmukaisesti huomioon alaikäisen lapsen edun. IV luku Perheen yhdistämisen aineelliset edellytykset 8 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat evätä perheenjäsenten maahantulon ja oleskelun yleiseen järjestykseen, turvallisuuteen ja kansanterveyteen liittyvistä syistä. 2. Yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen liittyvät syiden on perustuttava yksinomaan asianomaisen perheenjäsenen omaan käytökseen. 3. Sairauden tai vamman ilmeneminen oleskeluluvan myöntämisen jälkeen ei yksinään voi olla perusteena sille, että asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen hylkää oleskeluluvan uusimista koskevan hakemuksen tai tekee maasta karkottamista koskevan päätöksen. 9 artikla 1. Jäsenvaltio voi pyytää perheen yhdistämistä hakevalta henkilöltä perheen yhdistämistä koskevan hakemuksen jättämisen yhteydessä todisteita siitä, että hänellä on (a) asunto, joka on vähintään samankokoinen kuin sosiaalisin perustein myönnettävä asunto ja vastaa asianomaisessa jäsenvaltiossa voimassa olevia yleisiä turvallisuus- ja terveysvaatimuksia, (b) sairausvakuutus, joka kattaa sekä perheen yhdistämistä hakeva henkilön että hänen perheenjäsentensä kaikki riskit asianomaisessa jäsenvaltiossa, (c) vakaat tulot ja varat, jotka ylittävät tai ovat vähintään yhtä suuret kuin asianomaisessa jäsenvaltiossa sosiaaliavustuksen myöntämiselle asetettu tuloraja. Kun ensimmäistä alakohtaa ei voida soveltaa, tulojen ja varojen on oltava vähintään yhtä suuret kuin asianomaisen jäsenvaltion sosiaaliturvan mukaan maksettava vähimmäiseläke 2. Jäsenvaltiot saavat vahvistaa 1 kohdassa säädetyt asuntoa, sairausvakuutusta sekä tuloja ja varoja koskevat edellytykset ainoastaan voidakseen varmistaa, että perheen yhdistämistä hakeva henkilö pystyy huolehtimaan luoksensa tulevien perheenjäsenten elatuksesta hakematta lisätukea julkisista varoista. Näiden edellytysten soveltaminen ei saa aiheuttaa syrjivää kohtelua jäsenvaltion kansalaisten ja kolmansien maiden kansalaisten välillä. 3. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta, jos perheen yhdistämistä hakeva henkilö on pakolainen. 10 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että perheen yhdistämistä hakeva henkilö on asunut laillisesti niiden alueella tietyn ajanjakson, jonka pituus voi olla enintään yksi vuosi, ennen kuin hän voi hakea perheensä yhdistämistä. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta, jos perheen yhdistämistä hakeva henkilö on pakolainen. V luku Perheenjäsenten maahantulo ja maassa oleskelu 11 artikla 1. Asianomainen jäsenvaltio antaa luvan yhden tai useamman perheenjäsenen maahantuloon heti kun perheen yhdistämisen nojalla tehty maahantulohakemus on hyväksytty. Jäsenvaltiot edistävät kaikin tavoin tällaisten henkilöiden vaadittujen viisumien saamista, kauttakulkuviisumit mukaan luettuina. Nämä viisumit ovat maksuttomia. 2. Asianomainen jäsenvaltio myöntää perheenjäsenille oleskeluluvan, jonka voimassaoloa voidaan jatkaa ja joka on voimassa yhtä kauan kuin perheen yhdistämistä hakevan henkilön oleskelulupa. Jos perheen yhdistämistä hakevalla henkilöllä on pysyvä tai rajoittamattomaksi ajaksi myönnetty oleskelulupa, jäsenvaltiot voivat rajoittaa perheenjäsenten ensimmäisen oleskeluluvan voimassaoloajan yhteen vuoteen. 12 artikla 1. Perheen yhdistämistä hakevan henkilön perheenjäsenillä on unionin kansalaisten kanssa tasavertaiset oikeudet (a) koulutukseen (b) palkkatyön tekemiseen tai itsenäiseen ammatin harjoittamiseen (c) ammatilliseen ohjaukseen, ammatilliseen koulutukseen ja täydennyskoulutukseen sekä uudelleenkoulutukseen. 2. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa 5 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitettujen ylenevää polvea olevien sukulaisten ja täysi-ikäisten lasten oikeutta palkkatyön tekemiseen tai itsenäiseen ammatin harjoittamiseen. 13 artikla 1. Aviopuolisolla tai avopuolisolla ja täysi-ikäisyyden saavuttaneella lapsella on viimeistään neljän vuoden maassa oleskelun jälkeen, jos perhesuhteet ovat säilyneet, oikeus omaan oleskelulupaan, joka ei ole sidoksissa perheen yhdistämistä hakeneeseen henkilöön. 2. Jäsenvaltiot voivat myöntää 5 artiklan 1 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitetuille ylenevää polvea oleville sukulaisille ja täysi-ikäisille lapsille oman oleskeluluvan. 3. Perheen yhdistämistä varten maahan tulleet henkilöt, jotka ovat asuneet siellä vähintään vuoden ajan, voivat leskeyden, avioeron, asumuseron taikka ylenevää tai alenevaa polvea olevien sukulaisten kuoleman yhteydessä hakea omaa oleskelulupaa. Jäsenvaltiot hyväksyvät tällaiset hakemukset, jos erityisen vaikea tilanne sitä edellyttää. VI luku Seuraamukset ja muutoksenhaku 14 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat hylätä perheen yhdistämistä varten tehdyn maahantuloa ja oleskelua koskevan hakemuksen ja peruuttaa perheenjäsenten oleskeluluvan tai kieltäytyä uusimasta sitä, jos käy ilmi, (a) että heidän maahantuloa ja/tai oleskelua koskeva lupansa on myönnetty väärennettyjen asiakirjojen tai petoksen perusteella tai (b) että avioliitto on solmittu tai adoptio toteutettu yksinomaan sitä varten, että asianomainen henkilö voisi tulla jäsenvaltioon tai oleskella siellä. 2. Jäsenvaltiot suorittavat tapauskohtaisia tarkastuksia, jos siihen on olemassa perusteltu syy. 15 artikla Päättäessään oleskeluluvan peruuttamisesta tai uusimatta jättämisestä tai perheen yhdistämistä hakevan henkilön tai hänen perheenjäsentensä karkottamisesta jäsenvaltiot ottavat asianmukaisesti huomioon perhesiteiden luonteen ja kiinteyden ja jäsenvaltiossa oleskelun keston sekä perheeseen liittyvät, kulttuuriset ja sosiaaliset siteet lähtömaahan. 16 artikla Jos perheen yhdistämistä koskeva hakemus hylätään tai jos kyseessä on oleskeluluvan peruuttaminen tai maastapoistamispäätös, on perheen yhdistämistä hakevalla henkilöllä ja hänen perheenjäsenillään oikeus hakea päätökseen muutosta oikeusteitse kyseisessä jäsenvaltiossa. 17 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista, ja niiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava tiedoksi komissiolle nämä säännökset viimeistään 19 artiklassa mainittuna päivänä ja niiden muutokset viipymättä. VII luku Loppusäännökset 18 artikla Komissio toimittaa viimeistään kahden vuoden kuluttua 19 artiklassa säädetyn määräajan päättymisestä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa ja tekee tarvittaessa ehdotuksia sen muuttamisesta. 19 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 20 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 21 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Neuvoston direktiivi 64/221/ETY, annettu 25 päivänä helmikuuta 1964, ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta [8]. [8] EYVL 56, 4.4.1964, s. 850/64. Neuvoston direktiivi 68/360/ETY, annettu 15 päivänä lokakuuta 1968, jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta [9]. [9] EYVL L 257, 19.10.1968, s. 13. Komission asetus (ETY) N:o 1251/70, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1970, työntekijöiden oikeudesta jäädä jäsenvaltion alueelle työskenneltyään siinä valtiossa [10]. [10] EYVL L 142, 30.6.1970, s. 24. Neuvoston direktiivi 73/148/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1973, sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen liittyvää jäsenvaltioiden kansalaisten liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta [11]. [11] EYVL L 172, 28.6.1973, s. 14. Neuvoston direktiivi 75/34/ETY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1974, jäsenvaltion kansalaisten oikeudesta jäädä toisen jäsenvaltion alueelle toimittuaan siellä itsenäisinä ammatinharjoittajina [12]. [12] EYVL L 14, 20.1.1975, s. 10. Neuvoston direktiivi 90/364/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, oleskeluoikeudesta [13]. [13] EYVL L 180, 13.7.1990, s. 26. Neuvoston direktiivi 90/365/ETY, annettu 28 päivänä kesäkuuta 1990, ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten ammatinharjoittajien oleskeluoikeudesta [14]. [14] EYVL L 180, 13.7.1990, s. 28. Neuvoston direktiivi 93/96/ETY, annettu 29 päivänä lokakuuta 1993, opiskelijoiden oleskeluoikeudesta [15].