Euroopan parlamentin päätöslauselma syrjäisimpien alueiden tiiviimmästä kumppanuudesta (2004/2253(INI))



Virallinen lehti nro 227 E , 21/09/2006 s. 0512 - 0519



P6_TC1-COD(2004)0065 Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 28. syyskuuta 2005, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/.../EY antamiseksi tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisestä tilintarkastuksesta sekä direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 44 artiklan 2 kohdan g alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [1], noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä [2], sekä katsovat seuraavaa: (1) Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetussa neljännessä neuvoston direktiivissä 78/660/ETY [3], konsolidoiduista tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetussa seitsemännessä neuvoston direktiivissä 83/349/ETY [4], pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annetussa neuvoston direktiivissä 86/635/ETY [5] sekä vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 19 päivänä joulukuuta 1991 annetussa neuvoston direktiivissä 91/674/ETY [6] vaaditaan, että yhden tai useamman henkilön, joka on hyväksytty tilintarkastajaksi, on tarkastettava tilinpäätös tai konsolidoitu tilinpäätös. (2) Lakisääteisistä tilintarkastuksista vastaavien henkilöiden hyväksymisestä säädetään lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksymisestä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 10 päivänä huhtikuuta 1984 annetussa kahdeksannessa neuvoston direktiivissä 84/253/ETY [7]. (3) Koska yhteisöllä ei ollut yhdenmukaista lähestymistapaa lakisääteiseen tilintarkastukseen, komissio ehdotti vuonna 1998 antamassaan tiedonannossa ("Lakisääteinen tilintarkastus Euroopan unionissa: tie eteenpäin" [8]) tilintarkastuskomitean perustamista suunnittelemaan jatkotoimia tiiviissä yhteistyössä tilintarkastusalan ja jäsenvaltioiden kanssa. (4) Komissio julkaisi kyseisen komitean työn pohjalta marraskuussa 2000 suosituksen lakisääteisen tilintarkastuksen laadunvarmistuksen vähimmäisvaatimuksista Euroopan unionissa [9] ja toukokuussa 2002 suosituksen tilintarkastajan riippumattomuuden perusperiaatteista EU:ssa [10]. (5) Tällä direktiivillä on tarkoitus pitkälti, joskaan ei kokonaisuudessaan, yhdenmukaistaa lakisääteistä tilintarkastusta koskevat vaatimukset. Lakisääteistä tilitarkastusta edellyttävät jäsenvaltiot voivat asettaa tiukempia vaatimuksia, ellei tässä direktiivissä toisin mainita. (6) Tämän direktiivin mukaista lakisääteisten tilintarkastajien pätevyyttä olisi pidettävä yleisesti tunnustettuna. Jäsenvaltioilla ei pitäisi olla enää mahdollisuutta vaatia, että äänten enemmistön on tilintarkastusyhteisössä oltava paikallisesti hyväksytyillä tilintarkastajilla tai että tilintarkastusyhteisön hallinto- tai johtoelimen jäsenten enemmistön on oltava paikallisesti hyväksyttyjä. (7) Lakisääteinen tilintarkastus edellyttää riittäviä tietoja muun muassa yhtiö- ja vero-oikeudesta sekä sosiaalilainsäädännöstä. Toisesta jäsenvaltiosta tulevan tilintarkastajan tietämyksen taso tulisi testata ennen kuin hänet voidaan hyväksyä. (8) Kolmansien etujen suojaamiseksi tiedot kaikista hyväksytyistä tilintarkastajista ja tilintarkastusyhteisöistä olisi kirjattava rekisteriin, joka on julkisesti nähtävissä ja sisältää perustiedot lakisääteisistä tilintarkastajista ja tilintarkastusyhteisöistä. (9) Lakisääteisten tilintarkastajien olisi noudatettava erittäin tiukkoja eettisiä normeja. Tämän vuoksi heidän pitäisi olla ammattietiikkaa koskevien vaatimusten alaisia. Kyseisten vaatimusten on katettava vähintään lakisääteisten tilintarkastajien yleisen edun mukainen tehtävä, rehellisyys ja objektiivisuus sekä ammatillinen pätevyys ja huolellisuus. Lakisääteisten tilintarkastajien yleisen edun mukainen tehtävä tarkoittaa sitä, että henkilöiden ja laitosten on yleisemminkin voitava luottaa heidän työnsä laatuun. Korkeatasoinen tilintarkastus edistää markkinoiden sääntöjenmukaista toimintaa parantamalla tilinpäätösten oikeellisuutta ja tehokkuutta. Komissio voi hyväksyä vähimmäisstandardeina ammattietiikkaa koskevat täytäntöönpanotoimenpiteet. Tässä yhteydessä voidaan ottaa huomioon IFAC:n eettisissä säännöissä (IFAC Code of Ethics) olevat periaatteet. (10) Lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen olisi kunnioitettava asiakkaidensa yksityisyyttä. Heidän pitäisi tämän vuoksi noudattaa luottamuksellisuutta ja salassapitovelvollisuutta koskevia tiukkoja sääntöjä, jotka eivät kuitenkaan saisi estäätämän direktiivin soveltamisen asianmukaista valvontaa. Luottamuksellisuutta koskevia sääntöjä olisi sovellettava myös lakisääteisiin tilintarkastajiin tai tilintarkastusyhteisöihin, jotka eivät enää osallistu tietyn tilintarkastustoimeksiannon suorittamiseen. (11) Tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen pitäisi toimia riippumattomasti suorittaessaan lakisääteistä tilintarkastusta. Ne voivat ilmoittaa tarkastettavalle yhteisölle tilintarkastuksen yhteydessä esiin nousevista seikoista, mutta niiden tulisi pidättäytyä tarkastettavan yhteisön sisäisistä päätöksentekoprosesseista. Jos tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö joutuu tilanteeseen, jossa niiden riippumattomuuteen kohdistuvat uhat ovat kyseisten uhkien lieventämiseksi sovellettujen varotoimien jälkeenkin liian merkittäviä, niiden olisi luovuttava tai pidätyttävä tilintarkastustoimeksiannosta. Tilintarkastajan riippumattomuuden vaarantavasta suhteesta tehtävä johtopäätös voi vaihdella riippuen siitä, onko kyseessä tilintarkastajan ja tarkastettavan yhteisön vai ketjun ja tarkastettavan yhteisön välinen suhde. Kun 2 artiklan 14 kohdan mukaisen osuuskunnan tai vastaavan direktiivin 86/635/ETY 45 artiklassa tarkoitetun yksikön edellytetään tai sallitaan kansallisten säännösten mukaan olevan voittoa tuottamattoman tilintarkastusyhteisön jäsen, objektiivinen, harkitseva ja asioihin perehtynyt osapuoli ei päättelisi, että jäsenyyteen pohjautuva suhde vaarantaa lakisääteisen tilintarkastajan riippumattomuuden edellyttäen, että kun tällainen tilintarkastusyhteisö suorittaa jonkin jäsenensä lakisääteisen tilintarkastuksen, riippumattomuuden periaatetta sovelletaan tilintarkastuksen suorittaviin tilintarkastajiin sekä sellaisiin henkilöihin, jotka voivat olla sellaisessa asemassa, että he voivat vaikuttaa lakisääteiseen tilintarkastukseen. Esimerkkeinä lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuteen kohdistuvista uhista voidaan mainita tarkastettavaan yhteisöön liittyvä välitön tai välillinen taloudellinen etu ja muiden oheispalvelujen tarjoaminen. Tarkastettavalta yhteisöltä vastaanotettujen tilintarkastuspalkkioiden määrä ja/tai niiden rakenne voi myös uhata lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuutta. Kyseisten uhkien lieventämiseksi tai poistamiseksi sovellettavia varotoimia ovat muun muassa kiellot, rajoitukset, muut ohjeet ja menettelytavat sekä tietojen ilmoittaminen. Lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen olisi kieltäydyttävä sellaisten muiden oheispalvelujen tarjoamisesta, jotka vaarantavat niiden riippumattomuuden. Komissio voi hyväksyä vähimmäisstandardeina riippumattomuutta koskevat täytäntöönpanotoimenpiteet. Komissio voi tässä yhteydessä ottaa huomioon tilintarkastajan riippumattomuuden perusperiaatteista EU:ssa 16 päivänä toukokuuta 2002 annetussa komission suosituksessa olevat periaatteet. Lakisääteisten tilintarkastajien riippumattomuuden määrittäminen edellyttää, että käsite "ketju", jossa tilintarkastajat toimivat, on selkeä. Siinä on otettava huomioon erilaiset olosuhteet, kuten tapaukset, jotka voidaan rakenteensa puolesta määritellä ketjuksi, koska tarkoituksena on jakaa voittoa tai kustannuksia; tämä voidaan myös osoittaa, jos lakisääteisillä tilintarkastajilla ja/tai tilintarkastusyhteisöillä on yhteisiä vakioasiakkaita. Ketjun olemassaolon osoittamista koskevia kriteereitä olisi arvioitava ja punnittava kaikkien tiedossa olevien todellisten olosuhteiden perusteella, kuten ottaen huomioon se, onko olemassa yhteisiä tavallisia asiakkaita. (12) Oman työn tarkastamisen tai oman edun tapauksessa olisi pikemminkin jäsenvaltion kuin lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön tehtävä, tarvittaessa lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuden suojaamiseksi, päättää, olisiko lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön luovuttava tai pidätyttävä tilintarkastustoimeksiannosta tilintarkastusasiakkaidensa suhteen. Tämä ei kuitenkaan saisi johtaa tilanteeseen, jossa jäsenvaltioilla on yleinen velvollisuus estää lakisääteisiä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä tarjoamasta oheispalveluja tilintarkastusasiakkailleen. Sen määrittämiseksi, onko lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön oman työn tarkastamisen tai oman edun tapauksessa asianmukaista olla suorittamatta lakisääteistä tilintarkastusta lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuden suojaamiseksi, olisi otettava huomioon muun muassa se, onko tarkastettava yleisen edun kannalta merkittävä yhteisö laskenut liikkeeseen sellaisia rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY [11]4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa tarkoitettuja siirtokelpoisia arvopapereita, jotka on hyväksytty kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla. (13) Olisi varmistettava yhteisön oikeuden edellyttämien tilintarkastusten yhdenmukainen korkea laatu. Lakisääteiset tilintarkastukset olisi tämän vuoksi suoritettava kansainvälisten tilintarkastusstandardien mukaisesti. Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [12]mukaisesti ja ottaen asianmukaisella tavalla huomioon komission Euroopan parlamentissa 5 päivänä helmikuuta 2002 antama julkilausuma rahoituspalveluja koskevan lainsäädännön täytäntöönpanosta. Tilintarkastusasioiden tekninen komitea tai työryhmä avustaa komissiota kansainvälisten tilintarkastusstandardien teknisen asianmukaisuuden arvioinnissa, johon myös jäsenvaltioiden julkisten valvontaelinten järjestelmän olisi osallistuttava. Mahdollisimman laajamittaisen yhdenmukaistamisen saavuttamiseksi jäsenvaltioiden pitäisi voida määrätä ylimääräisiä kansallisia tilintarkastusmenettelyjä tai -vaatimuksia vain siinä tapauksessa, että ne ovat tarpeen tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteisen tilintarkastuksen laajuuteen liittyvien kansallisten lakisääteisten erityisvaatimusten vuoksi, mikä tarkoittaa sitä, että kyseiset vaatimukset eivät sisälly hyväksyttyihin kansainvälisiin tilintarkastusstandardeihin. Jäsenvaltiot voisivat pitää kyseiset tilintarkastuksen lisämenettelyt voimassa siihen asti kun tilintarkastusmenettelyt tai -vaatimukset on hyväksytty myöhemmissä kansainvälisissä tilintarkastusstandardeissa. Jos hyväksyttyihin kansainvälisiin tilintarkastusstandardeihin kuitenkin kuuluu tilintarkastusmenettelyjä, joiden soveltaminen johtaisi ristiriitaan kansallisen lainsäädännön kanssa lakisääteisen tilintarkastuksen laajuuteen liittyvien erityisten kansallisten vaatimusten vuoksi, jäsenvaltiot voivat jättää soveltamatta kansainvälisten tilintarkastusstandardien kiistanalaista osaa niin kauan kuin se aiheuttaa ristiriitatilanteita, edellyttäen että 26 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovelletaan. Jäsenvaltioiden asettamien lisävaatimusten tai kansainvälisten tilintarkastusstandardien soveltamatta jättämisen olisi lisättävä yhtiöiden tilinpäätösten uskottavuutta ja oltava yleisen edun mukaista. Tämä edellyttää, että jäsenvaltiot voivat esimerkiksi vaatia tilintarkastajan lisäraportointia valvontaelimelle tai asettaa hallinnointi- ja ohjausjärjestelmiä koskeviin kansallisiin sääntöihin perustuvia muita raportointi- tai tilintarkastusvaatimuksia. (14) Jotta komissio voi soveltaa kansainvälistä tilintarkastusstandardia yhteisössä, sen olisi oltava kansainvälisesti hyväksytty ja laadittu täydessä yhteistyössä kaikkien asianomaisten tahojen kanssa avointa ja läpinäkyvää menettelyä noudattaen; standardin olisi myös lisättävä tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten uskottavuutta ja oltava Euroopan yleisen edun mukainen. Tarvetta hyväksyä kansainväliseen tilintarkastusstandardiin liittyvä lausunto osana kyseistä standardia olisi arvioitava tapauskohtaisesti komitologiamenettelyä noudattaen. Komission olisi varmistettava ennen soveltamisen aloittamista, että arvio kyseisten vaatimusten täyttämisestä on tehty, ja raportoitava arvioinnin tuloksista tilintarkastusalan sääntelykomitean jäsenille. (15) Konsolidoitujen tilinpäätösten osalta olisi määriteltävä selvästi konsernin osia tarkastavien lakisääteisten tilintarkastajien vastuualueet. Konsernin tilintarkastaja on kokonaisvastuussa tilintarkastuskertomuksesta. (16) Jotta voidaan parantaa samoja tilinpäätösstandardeja soveltavien yritysten tilinpäätösten vertailtavuutta ja lisätä yleistä luottamusta tilintarkastukseen, komissio voi päättää tilinpäätöksiä ja konsolidoituja tilinpäätöksiä koskevasta yhteisestä tilintarkastuskertomuksesta, joka laaditaan hyväksyttyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien mukaisesti, ellei yhteisön tasolla ole jo hyväksytty asianmukaista standardia kyseiselle kertomukselle. (17) Säännöllisillä tarkastuksilla voitaisiin varmistaa lakisääteisten tilintarkastusten yhdenmukainen korkea laatu. Lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin olisi sovellettava laadunvarmistusjärjestelmää, joka toimii riippumattomasti suhteessa valvonnan kohteena oleviin lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin. Soveltaessaan laadunvarmistusta koskevaa 29 artiklaa jäsenvaltiot voivat päättää, että jos yksittäisillä tilintarkastajilla on yhteinen laadunvarmistusohjepolitiikka, on tarkasteltava vain tilintarkastusyhteisöjä koskevia vaatimuksia. Jäsenvaltiot voivat organisoida laadunvarmistusjärjestelmän siten, että kustakin yksittäisestä tilintarkastajasta suoritetaan laaduntarkastus vähintään kuuden vuoden välein. Laadunvarmistusjärjestelmän rahoitukseen ei saisi kohdistua asiatonta vaikutusta. Komissiolla olisi oltava toimivalta hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä laadunvarmistusjärjestelmien organisointiin liittyvissä asioissa ja rahoituksen osalta tapauksissa, joissa yleinen luottamus laadunvarmistusjärjestelmiin on vakavasti vaarantunut. Jäsenvaltioita olisi kannustettava etsimään julkisen valvonnan järjestelmien avulla yhdennetty lähestymistapa laaduntarkastusten toteuttamiseen asianosaisten kannettaviksi tulevien tarpeettomien rasitteiden ehkäisemiseksi. (18) Tutkimuksilla ja asianmukaisilla seuraamuksilla voidaan ennaltaehkäistä lakisääteisten tilintarkastusten puutteellista suorittamista ja korjata havaitut virheet. (19) Jäsenvaltioiden olisi muodostettava lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä koskeva tehokas julkinen valvontajärjestelmä, joka perustuu kotivaltion valvontaan. Julkisen valvonnan sääntelyjärjestelyillä pitäisi voida järjestää jäsenvaltioiden tehokas valvontayhteistyö yhteisön tasolla. Julkisen valvontajärjestelmän johdossa on oltava lakisääteiseen tilintarkastukseen liittyvien alojen asiantuntijoita, jotka eivät toimi tilintarkastajina. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että tilintarkastajina toimivilla henkilöillä on vähemmistöedustus julkisen valvontajärjestelmän johdossa. Ensiksi mainitut henkilöt voivat olla asiantuntijoita, jotka eivät koskaan ole toimineet tilintarkastajina tai jotka ovat toimineet tilintarkastajina mutta lopettaneet myöhemmin kyseisen toiminnan. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi toimittava yhteistyössä aina kun se on tarpeen niiden suorittaessa hyväksymiensä lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen valvontaan liittyviä tehtäviä. Viranomaisten yhteistyö on tärkeässä asemassa pyrittäessä varmistamaan lakisääteisten tilintarkastusten yhdenmukainen korkea laatu yhteisössä. Vaikka onkin tarpeen varmistaa jäsenvaltioiden nimeämien toimivaltaisten viranomaisten välinen tehokas yhteistyö ja koordinointi Euroopan tasolla, yhden yhteistyöstä vastaavan elimen nimeäminen ei saa rajoittaa kunkin yksittäisen viranomaisen mahdollisuuksia tehdä suoraa yhteistyötä jäsenvaltioiden muiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. (20) Julkisen valvonnan periaatteita koskevan 32 artiklan 3 kohdan noudattamisen varmistamiseksi henkilöä, joka ei toimi tilintarkastajana, pidetään asiantuntijana lakisääteiseen tilintarkastukseen liittyvillä aloilla joko hänen ammattiosaamisensa vuoksi tai vähintään yhdessä 8 artiklassa luetelluista aihepiireistä hankkimansa asiantuntemuksen vuoksi. (21) Lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö olisi nimitettävä tarkastettavan yhteisön yhtiökokouksessa tai sen jäsenten kokouksessa. Tilintarkastajan riippumattomuuden turvaamiseksi erottamisen pitäisi olla mahdollista ainoastaan siinä tapauksessa, että erottamiseen on asianmukaiset perusteet, jotka ilmoitetaan julkisesta valvonnasta vastaavalle viranomaiselle tai viranomaisille. (22) Yleisen edun kannalta merkittävillä yhteisöillä on muita näkyvämpi asema ja niiden merkitys on talouselämän kannalta suurempi, joten niiden tilinpäätösten tai konsolidoitujen tilinpäätösten tarkastamiseen olisi sovellettava tiukempia vaatimuksia. (23) Tilintarkastuskomiteoilla ja tehokkaalla sisäisellä valvontajärjestelmällä voitaisiin pienentää taloudellisia, operatiivisia ja säännösten noudattamiseen liittyviä riskejä ja parantaa tilinpäätösraportoinnin laatua. Jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon 15 päivänä helmikuuta 2005 annetun komission suosituksen julkisesti noteerattujen yhtiöiden toimivaan johtoon kuulumattomien tai valvovien hallinto- tai valvontaelimen jäsenten tehtävistä sekä hallinto- tai valvontaelimen komiteoista [13], jossa esitetään, miten tarkastusvaliokunnat olisi perustettava ja miten niiden olisi toimittava. Jäsenvaltiot voivat päättää, että tilintarkastuskomitean tai vastaavia tehtäviä hoitavan elimen tehtävät uskotaan koko hallinto- tai valvontaelimelle. (24) Tilintarkastuskomitean 41 artiklan mukaisten tehtävien osalta lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei ole millään tavoin kyseisen komitean alainen. (25) Jäsenvaltiot voivat myös päättää vapauttaa tilintarkastuskomiteaa koskevasta vaatimuksesta sellaiset yhteisen edun kannalta merkittävät yhteisöt, jotka ovat yhteissijoitusyrityksiä, joiden siirtokelpoiset arvopaperit on hyväksytty kaupan kohteeksi säännellyillä markkinoilla. Tässä vaihtoehdossa otetaan huomioon se, että jos yhteissijoitusyritys toimii pelkästään varojen keskitettyä hankintaa varten, tilintarkastuskomitean käyttö ei aina ole asianmukaista. Tilinpäätösraportointi ja toimintaan liittyvät riskit eivät ole verrattavissa muiden yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilinpäätösraportointiin ja riskeihin. Lisäksi arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset (yhteissijoitusyritykset) ja niiden rahastoyhtiöt toimivat tiukasti määritellyssä sääntely-ympäristössä, ja niihin sovelletaan erityisiä hallinnointimekanismeja, kuten omaisuudenhoitajien harjoittamaa valvontaa. Niiden yhteissijoitusyritysten osalta, joita ei yhdenmukaisteta direktiivillä 85/611/ETY [14], mutta joihin sovelletaan vastaavia viimeksi mainitussa direktiivissä säädettyjä varotoimia, jäsenvaltioiden olisi voitava tässä nimenomaisessa tapauksessa säätää yhdenvertaisesta kohtelusta EU:n tasolla yhdenmukaistettujen yhteissijoitusyritysten kanssa. (26) Yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen tilintarkastajien riippumattomuuden vahvistamiseksi olisi kyseisten yhteisöjen tilintarkastajana toimivaa avainpartneria (tilintarkastajina toimivia avainpartnereita) vaihdettava säännöllisin välein. Vaihtamisen järjestämiseksi jäsenvaltioiden olisi vaadittava tarkastettavan yhteisön tilintarkastajana toimivan avainpartnerin (tilintarkastajina toimivien avainpartnereiden) vaihtamista, mutta sallittava samalla tilintarkastusyhteisön, johon avainpartneri on (avainpartnerit ovat) sidossuhteessa, jatkaa kyseisen yhteisön lakisääteisenä tilintarkastajana. Mikäli jäsenvaltio pitää asettamiensa tavoitteiden saavuttamisen kannalta sitä tarpeellisena, se voi vaihtoehtoisesti vaatia tilintarkastusyhteisön vaihtamista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 42 artiklan 2 kohdan soveltamista. (27) Pääomamarkkinoiden keskinäinen riippuvuus korostaa tarvetta varmistaa, että yhteisön pääomamarkkinoita koskeva kolmansien maiden tilintarkastajien tekemä työ on myös korkealaatuista. Kyseiset tilintarkastajat olisi rekisteröitävä, jotta heistä tulee laaduntarkastusten sekä tutkinta- ja seuraamusjärjestelmän alaisia. Vastavuoroisuuteen perustuvien poikkeusten pitäisi olla mahdollisia edellyttäen, että ne perustuvat komission ja jäsenvaltioiden yhteistyössä suorittamiin vastaavuustesteihin. Säännellyille markkinoille direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa tarkoitettuja siirtokelpoisia arvopapereita liikkeeseen laskeneen yhteisön tilintarkastuksen suorittaa joka tapauksessa aina tilintarkastaja, joka on joko rekisteröity jossain jäsenvaltiossa tai jota valvovat sen kolmannen valtion toimivaltaiset viranomaiset, josta tilintarkastaja on, mikäli komissio tai jäsenvaltio on tunnustanut kyseisen kolmannen maan täyttävän vastaavat EU:n vaatimukset valvonnan, laadunvarmistusjärjestelmien ja tutkinta- ja seuraamusjärjestelmien periaatteiden osalta ja mikäli kyseinen järjestely on vastavuoroinen. Jos jokin jäsenvaltio on arvioinut kolmannen maan laadunvarmistusjärjestelmän vastaavaksi, se ei merkitse, että muiden jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä kyseinen kansallinen vastaavuusarviointi tai että sillä olisi vaikutusta komission päätökseen. (28) Kansainvälisten konsernien tilintarkastukset ovat monimutkaisia, minkä vuoksi jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten olisi toimittava tiiviissä yhteistyössä. Jäsenvaltioiden olisi tämän vuoksi varmistettava, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset antavat toimivaltaisten kolmansien maiden viranomaisten käyttöön tilintarkastajan työpaperit ja muut asiakirjat. Jotta voidaan turvata asianomaisten osapuolten oikeudet ja samalla helpottaa kyseisten asiakirjojen saantia, jäsenvaltioiden olisi voitava myöntää toimivaltaisen kansallisen viranomaisen suostumuksella toimivaltaisille kolmansien maiden viranomaisille suora pääsy asiakirjoihin. Yksi keskeisistä perusteista asiakirjoihin pääsyn myöntämiseksi on se, täyttävätkö kolmansien maiden toimivaltaiset viranomaiset komission asianmukaisiksi ilmoittamat vaatimukset. Siihen asti kuin komissio on päättänyt asiasta, ja tämän vaikuttamatta komission päätökseen, jäsenvaltiot saavat arvioida vaatimusten asianmukaisuuden. (29) Tämän direktiivin 36 ja 47 artiklassa tarkoitetun tietojen toimittamisen olisi tapahduttava henkilötietojen siirtoa kolmansiin maihin koskevien sääntöjen mukaisesti, joista on säädetty yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY [15]. (30) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä päätöksen 1999/468/EY mukaisesti ja ottaen asianmukaisella tavalla huomioon komission Euroopan parlamentissa 5 päivänä helmikuuta 2002 antama julkilausuma rahoituspalveluja koskevan lainsäädännön täytäntöönpanosta. Tämän vuoksi olisi perustettava komitea avustamaan komissiota. (31) Euroopan parlamentilla olisi oltava tarkistuksia ja täytäntöönpanotoimia koskevan luonnoksen esittämisen jälkeen kolme kuukautta aikaa sen tarkasteluun ja mielipiteensä ilmaisemiseen. Kyseistä määräaikaa voidaan kuitenkin kiireellisissä ja perusteluissa tapauksissa lyhentää. Mikäli parlamentti antaa päätöslauselman mainitussa määräajassa, komission olisi tarkasteltava ehdotettuja toimia uudelleen. (32) Koska tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ovat päätöksen 1999/468/EY 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, ne olisi vahvistettava mainitun päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen. (33) EY:n perustamissopimuksen 5 artiklassa määrättyjen toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaisesti tässä direktiivissä säädetyt toimet, jotka edellyttävät yhtenäisten tilintarkastusstandardien soveltamista, koulutusvaatimusten ajanmukaistamista, ammattietiikan määrittelemistä sekä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen yhteistyön sekä niiden ja kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten välisen yhteistyön teknistä täytäntöönpanoa, olisivat tarpeen pyrittäessä edelleen parantamaan ja yhdenmukaistamaan lakisääteisten tilintarkastusten laatua yhteisössä ja helpottamaan yhteistyötä jäsenvaltioiden kesken sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä; näin lisättäisiin luottamusta lakisääteiseen tilintarkastukseen. (34) Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ja tarkastettavan yhteisön välisen suhteen läpinäkyvyyden lisäämiseksi direktiivejä 78/660/ETY ja 83/349/ETY olisi muutettava siten, että niissä vaaditaan tilintarkastuksesta maksetun palkkion ja tilintarkastuksen oheispalveluista maksettujen palkkioiden ilmoittamista tilinpäätöksen tai konsolidoidun tilinpäätöksen liitetiedoissa. (35) Direktiivi 84/253/ETY olisi kumottava, koska siinä ei säädetä tilintarkastusjärjestelmän asianmukaiset puitteet varmistavista tekijöistä, kuten julkisesta valvonnasta sekä kurinpito- ja laadunvarmistusjärjestelmistä, ja koska siinä ei säädetä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä sääntely-yhteistyötä koskevista erityisistä säännöistä. Oikeusvarmuuden säilyttämiseksi olisi kuitenkin selvästi ilmoitettava, että direktiivin 84/253/ETY mukaisesti hyväksyttyjä lakisääteisiä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä pidetään myös tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyinä lakisääteisinä tilintarkastajina ja tilintarkastusyhteisöinä. (36) Lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt ovat vastuussa työnsä tekemisestä asianmukaista huolellisuutta noudattaen, ja siksi niiden tulisi vastata taloudellisesta vahingosta, joka johtuu kyseisen huolellisuuden puuttumisesta. Tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen mahdollisuuteen turvautua ammatilliseen vastuuvakuutukseen voi kuitenkin vaikuttaa rajoittamattoman taloudellisen vastuuvelvollisuuden soveltaminen. Komissio aikoo tutkia näitä kysymyksiä ottaen huomioon sen, että jäsenvaltioiden vastuumenettelyt voivat poiketa toisistaan huomattavasti, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: I LUKU KOHDE JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Kohde Tässä direktiivissä määritetään säännöt, jotka koskevat lakisääteisten tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten tarkastuksia. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä sovelletaan seuraavia määritelmiä: 1) "lakisääteisellä tilintarkastuksella" tarkoitetaan tilinpäätösten tai konsolidoitujen tilinpäätösten tarkastuksia, joiden suorittamista edellytetään yhteisön lainsäädännössä; 2) "lakisääteisellä tilintarkastajalla" tarkoitetaan luonnollista henkilöä, jolle jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat tämän direktiivin mukaisesti antaneet luvan suorittaa lakisääteisiä tilintarkastuksia; 3) "tilintarkastusyhteisöllä" tarkoitetaan oikeussubjektia tai muuta yhteisöä, riippumatta sen oikeudellisesta muodosta, jolle jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat tämän direktiivin mukaisesti antaneet luvan suorittaa lakisääteisiä tilintarkastuksia; 4) "kolmannen maan tilintarkastusyksiköllä" tarkoitetaan yksikköä, joka suorittaa kolmannessa maassa perustetun yhtiön tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten tilintarkastuksia, riippumatta sen oikeudellisesta muodosta; 5) "kolmannen maan tilintarkastajalla" tarkoitetaan luonnollista henkilöä, joka suorittaa kolmannessa maassa perustetun yhtiön tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten tilintarkastuksia; 6) "konsernin tilintarkastajalla" tarkoitetaan lakisääteistä tilintarkastajaa (lakisääteisiä tilintarkastajia) tai tilintarkastusyhteisöä (tilintarkastusyhteisöjä), joka suorittaa (jotka suorittavat) konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteisen tilintarkastuksen; 7) "ketjulla" tarkoitetaan: - yhteistyöhön tarkoitettua suurempaa kokonaisuutta, johon lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö kuuluu, ja - suurempaa kokonaisuutta, joka on selkeästi tarkoitettu voittojen tai kustannusten jakamiseen tai jolla on yhteinen omistus, määräysvalta tai johto, yhteiset laadunvarmistusohjeet ja menettelytavat, yhteinen liiketoimintasuunnitelma tai joka käyttää yhteistä markkinointinimeä tai yhteisiä asiantuntijaresursseja; 8) "tilintarkastusyhteisön sidosyrityksellä" tarkoitetaan mitä tahansa yritystä, riippumatta sen oikeudellisesta muodosta, joka on yhteydessä tilintarkastusyhteisöön yhteisön omistuksen, määräysvallan tai johdon kautta; 9) "tilintarkastuskertomuksella" tarkoitetaan direktiivin 78/660/ETY 51 a artiklassa ja direktiivin 83/349/ETY 37 artiklassa mainittua lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön antamaa kertomusta; 10) "toimivaltaisilla viranomaisilla" tarkoitetaan laissa nimettyjä viranomaisia tai elimiä, jotka vastaavat lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen sääntelystä ja/tai valvonnasta tai niiden osa-alueista; viittaus "toimivaltaiseen viranomaiseen" tietyssä artiklassa tarkoittaa viittausta kyseisessä artiklassa tarkoitetuista tehtävistä vastaavaan viranomaiseen tai toimielimeen (vastaaviin toimielimiin); 11) "kansainvälisillä tilintarkastusstandardeilla" tarkoitetaan kansainvälisiä standardeja (International Standards on Auditing) ja niihin liittyviä lausuntoja ja standardeja, jos ne ovat merkityksellisiä lakisääteisen tilintarkastuksen kannalta; 12) "kansainvälisillä tilinpäätösstandardeilla" tarkoitetaan IASB:n (International Accounting Standards Board) antamia tai hyväksymiä IAS-standardeja (International Accounting Standards), IFRS-standardeja (International Financial Reporting Standards) ja niitä koskevia tulkintoja (SIC-IFRIC-tulkinnat), kyseisten standardien myöhempiä muutoksia ja niitä koskevia tulkintoja sekä tulevaisuudessa annettavia standardeja ja niitä koskevia tulkintoja; 13) "yleisen edun kannalta merkittävillä yhteisöillä"jäsenvaltion lainsäädännön alaisia yhteisöjä, joiden direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa tarkoitetut siirtokelpoiset arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi jonkin jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamista 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY [16]1 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettuja luottolaitoksia sekä direktiivin 91/674/ETY 2 artiklan 1 kohdan mukaisia vakuutusyrityksiä. Jäsenvaltiot voivat myös nimetä muita yhteisöjä yleisen edun kannalta merkittäviksi yhteisöiksi, esimerkiksi yhteisöjä, joilla on yleisen edun kannalta suuri merkitys niiden liiketoiminnan luonteen, yhteisön koon tai työntekijämäärän vuoksi; 14) "osuuskunnalla" tarkoitetaan eurooppaosuuskunnan (SCE) säännöistä 22 päivänä heinäkuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1435/2003 [17]1 artiklan mukaista eurooppaosuuskuntaa tai muuta osuuskuntaa, jonka lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamista edellytetään yhteisön lainsäädännössä, direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1 alakohdassa tarkoitettua luottolaitosta ja direktiivin 91/674/ETY 2 artiklan 1 kohdan mukaista vakuutusyritystä; 15) "henkilöllä, joka ei toimi tilintarkastajana", tarkoitetaan kaikkia luonnollisia henkilöitä, jotka vähintään kolmeen vuoteen ennen toimintaansa julkisen valvonnan järjestelmän johdossa eivät ole suorittaneet lakisääteisiä tilintarkastuksia, eivät ole olleet äänioikeutettuja tilintarkastusyhteisössä, eivät ole olleet tilintarkastusyhteisön hallinto- tai johtoelimen jäseniä eivätkä ole olleet tilintarkastusyhteisön palveluksessa tai muussa sidossuhteessa siihen; 16) "avainpartnerilla"("avainpartnereilla") tarkoitetaan a) lakisääteistä tilintarkastajaa, jonka (lakisääteisiä tilintarkastajia, jotka) tilintarkastusyhteisö on tiettyä tilintarkastustoimeksiantoa varten nimennyt ensisijaisesti vastuulliseksi suorittamaan lakisääteisen tilintarkastuksen tilintarkastusyhteisön puolesta; tai b) konsernitilintarkastuksen yhteydessä vähintään lakisääteistä tilintarkastajaa, jonka (lakisääteisiä tilintarkastajia, jotka) tilintarkastusyhteisö on nimennyt ensisijaisesti vastuulliseksi suorittamaan lakisääteisen tilintarkastuksen konsernin tasolla, ja lakisääteistä tilintarkastajaa, joka (lakisääteisiä tilintarkastajia, jotka) on nimetty ensisijaisesti vastuulliseksi merkittävien tytäryhtiöiden tasolla; tai c) lakisääteistä tilintarkastajaa, joka allekirjoittaa (lakisääteisiä tilintarkastajia, jotka allekirjoittavat) tilintarkastuskertomuksen. II LUKU HYVÄKSYMINEN, JATKUVA KOULUTUS JA VASTAVUOROINEN TUNNUSTAMINEN 3 artikla Tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen hyväksyminen 1. Lakisääteisiä tilintarkastuksia saavat suorittaa ainoastaan ne lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisöt, jotka on hyväksytty siinä jäsenvaltiossa, joka lakisääteistä tilintarkastusta edellyttää. 2. Jäsenvaltion on nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat vastuussa lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen hyväksymisestä. Toimivaltaisina viranomaisina voi olla ammattialajärjestöjä edellyttäen, että ne ovat tässä direktiivissä säädetyn julkisen valvontajärjestelmän alaisia. 3. Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä lakisääteiseksi tilintarkastajaksi ainoastaan luonnollisen henkilön, joka täyttää vähintään 4 ja 6–10 artiklassa säädetyt edellytykset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan soveltamista. 4. Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä tilintarkastusyhteisöiksi ainoastaan yhteisön, joka täyttää jäljempänä a–d alakohdassa säädetyt edellytykset. Jäsenvaltiot voivat määrätä vain c alakohtaan liittyviä lisäedellytyksiä. Tällaisten edellytysten on oltava oikeasuhteisia tavoitteisiin nähden ja niillä ei saa ylittää sitä, mikä on ehdottoman välttämätöntä. a) Lakisääteisiä tilintarkastuksia tilintarkastusyhteisön puolesta suorittavien luonnollisten henkilöiden on täytettävä vähintään 4 ja 6–12 artiklassa säädetyt edellytykset ja heidän on oltava hyväksyttyjä lakisääteisiä tilintarkastajia kyseisessä jäsenvaltiossa; b) Äänten enemmistön on oltava jossakin jäsenvaltiossa hyväksytyillä tilintarkastusyhteisöillä tai luonnollisilla henkilöillä, jotka täyttävät vähintään 4 ja 6–12 artiklassa säädetyt edellytykset; jäsenvaltiot voivat säätää, että kyseiset luonnolliset henkilöt on hyväksyttävä myös jossakin muussa jäsenvaltiossa. Osuuskuntien ja direktiivin 86/635/ETY 45 artiklassa tarkoitettujen vastaavien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen osalta jäsenvaltiot voivat vahvistaa äänioikeutta koskevia muita erityissäännöksiä; c) Yhteisön hallinto- tai johtoelimen jäsenten enemmistön, joka voi olla enintään 75 prosenttia, on oltava jossakin jäsenvaltiossa hyväksyttyjä tilintarkastusyhteisöjä tai luonnollisia henkilöitä, jotka täyttävät vähintään 4 ja 6–12 artiklassa säädetyt edellytykset; jäsenvaltiot voivat säätää, että kyseiset luonnolliset henkilöt on hyväksyttävä myös jossakin muussa jäsenvaltiossa; jos hallinto- tai johtoelimessä ei ole kuin kaksi jäsentä, toisen on täytettävä vähintään tässä kohdassa säädetyt edellytykset; d) Yhteisön on täytettävä 4 artiklassa säädetyt edellytykset. 4 artikla Hyvä maine Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa hyväksymisen ainoastaan hyvämaineisille luonnollisille henkilöille tai yhteisöille. 5 artikla Hyväksymisen peruuttaminen 1. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön hyväksyminen on peruutettava, jos kyseisen henkilön tai yhteisön hyvä maine on vakavasti vaarantunut. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säätää kohtuullisesta määräajasta hyvämaineisuutta koskevien vaatimusten täyttämiseksi. 2. Tilintarkastusyhteisön hyväksyminen on peruutettava, jos jokin 3 artiklan 4 kohdan b ja c alakohdassa säädetyistä edellytyksistä ei enää täyty. Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää kohtuullisen määräajan, jonka aikana edellytysten on jälleen täytyttävä. 3. Jos lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön hyväksyminen peruutetaan jostakin syystä, sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jossa hyväksyminen peruutetaan, on ilmoitettava peruuttamisesta ja sen syistä niiden jäsenvaltioiden asianmukaisille toimivaltaisille viranomaisille, joissa lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö on myös hyväksytty ja jotka on kirjattu ensin mainitun jäsenvaltion rekisteriin 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 6 artikla Koulutusvaatimukset Luonnollinen henkilö voidaan hyväksyä suorittamaan lakisääteistä tilintarkastusta sen jälkeen, kun hän on korkeakoulu- tai vastaavan kelpoisuuden saavutettuaan suorittanut teoreettisen opintokokonaisuuden ja vaadittavan käytännön harjoittelun sekä suorittanut hyväksytystikyseisen jäsenvaltion järjestämän tai tunnustaman ammattitutkinnon, joka on yliopiston loppututkinnon tai vastaavan tasoinen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan soveltamista. 7 artikla Ammatillinen tutkinto Edellä 6 artiklassa tarkoitetun ammatillisen tutkinnon on taattava riittävät teoreettiset tiedot lakisääteisen tilintarkastuksen kannalta merkityksellisillä aloilla sekä kyky soveltaa tietoja käytännössä. Ainakin osan tutkinnosta on oltava kirjallinen. 8 artikla Teoriakoe 1. Tutkintoon sisältyvän teoriakokeen tulee käsittää erityisesti seuraavat aihepiirit: a) yleinen kirjanpidon ja tuloslaskennan teoria ja periaatteet, b) tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten laadintaan liittyvät oikeudelliset vaatimukset ja normit, c) kansainväliset tilinpäätösstandardit, d) tilinpäätösanalyysi, e) kustannuslaskenta ja sisäinen laskentatoimi, f) riskinhallinta ja sisäinen valvonta, g) tilintarkastus ja ammattiosaaminen, h) lakisääteiseen tilintarkastukseen ja lakisääteisiin tilintarkastajiin liittyvät oikeudelliset vaatimukset ja ammatilliset normit, i) kansainväliset tilintarkastusstandardit, j) ammattietiikka ja riippumattomuus. 2. Tutkinnon on katettava myös vähintään seuraavat aihepiirit siltä osin kuin ne ovat merkityksellisiä tilintarkastuksen kannalta: a) yhtiöoikeus sekä johtamis- ja hallintojärjestelmät (corporate governance), b) maksukyvyttömyysmenettelyä ja muita vastaavia menettelyjä koskeva lainsäädäntö, c) vero-oikeus, d) siviili- ja kauppaoikeus, e) työlainsäädäntö sekä sosiaaliturvaa koskevat säännökset, f) tietotekniikka ja tietokonejärjestelmät, g) liiketalous, kansantalous ja rahoitus, h) matematiikka ja tilastotiede, i) yrityksen taloushallinnon perusperiaatteet. 3. Komissio voi 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti mukauttaa 1 kohdassa tarkoitettuun teoriakokeeseen sisällytettävien aihepiirien luetteloa. Komissio ottaa huomioon tilintarkastuksessa ja tilintarkastajien ammattialalla tapahtuvan kehityksen hyväksyessään näitä täytäntöönpanotoimenpiteitä. 9 artikla Poikkeukset 1. Jäsenvaltio voi 7 ja 8 artiklasta poiketen säätää, että henkilö, joka on suorittanut yliopistotutkinnon tai vastaavan tutkinnon tai jolla on yliopistossa suoritettu arvosana tai vastaava pätevyys yhdessä tai useammassa 8 artiklassa tarkoitetussa oppiaineessa, voidaan vapauttaa teoreettisen tiedon kokeesta niiden oppiaineiden osalta, jotka sisältyvät kyseiseen tutkintoon tai arvosanaan. 2. Jäsenvaltio voi 7 artiklasta poiketen säätää, että henkilö, jolla on yliopistossa suoritettu arvosana tai sitä vastaava pätevyys yhdessä tai useammassa 8 artiklassa tarkoitetussa oppiaineessa, voidaan vapauttaa teoreettisen tiedon soveltamistaidon kokeesta näiden oppiaineiden osalta, jos hän on suorittanut niissä käytännön harjoittelun, josta on osoituksena valtion tunnustama tutkinto tai todistus. 10 artikla Käytännön harjoittelu 1. Tutkintoon sisältyvän teoreettisen tiedon käytäntöön soveltamista koskevan valmiuden varmistamiseksi henkilön on suoritettava vähintään kolmen vuoden käytännön harjoittelu muun muassa tilinpäätösten, konsolidoitujen tilinpäätösten tai vastaavien taloushallintoon liittyvien laskelmien tarkastamisessa. Vähintään kaksi kolmasosaa käytännön harjoittelusta on suoritettava jonkin jäsenvaltiossa hyväksytyn lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön kanssa. 2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että koko käytännön harjoittelu suoritetaan sellaisten henkilöiden ohjauksessa, jotka voivat antaa riittävät takeet kyvystään järjestää käytännön harjoittelua. 11 artikla Pitkän käytännön kokemuksen tuoma pätevyys Jäsenvaltiot voivat hyväksyä lakisääteiseksi tilintarkastajaksi henkilön, joka ei täytä 6 artiklassa säädettyjä edellytyksiä, jos hän osoittaa, että a) hän on 15 vuoden ajan harjoittanut ammattimaisesti toimintaa, jossa hän on saanut riittävän kokemuksen rahoituksen, oikeustieteen ja laskentatoimen aloilta, ja suorittanut 7 artiklassa tarkoitetun ammattitutkinnon, tai b) että hän on seitsemän vuoden ajan harjoittanut ammattimaisesti toimintaa mainituilla aloilla sekä lisäksi suorittanut 10 artiklassa tarkoitetun käytännön harjoittelun ja 7 artiklassa tarkoitetun ammattitutkinnon. 12 artikla Käytännön harjoittelun ja teoreettisen koulutuksen yhdistäminen 1. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 8 artiklassa tarkoitettujen oppiaineiden teoreettisiin opintoihin käytetyt ajanjaksot lasketaan 11 artiklassa mainitun ammattimaisen toiminnan kestoon, jos tällaisista opinnoista on osoituksena valtion tunnustama tutkinto. Opintoihin käytetyn ajan tulee kuitenkin olla vähintään vuosi, eikä sitä saa vähentää ammattimaiseen toimintaan käytetystä ajasta enempää kuin neljä vuotta. 2. Ammattimaisen toiminnan sekä käytännön harjoittelun keston on oltava vähintään sama kuin teoreettisten opintojen ja 10 artiklanmukaan vaadittavan käytännön harjoittelun keston. 13 artikla Jatkuva koulutus Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteisten tilintarkastajien on osallistuttava asianmukaisiin jatkuvan koulutuksen ohjelmiin, joilla ylläpidetään teoreettisen tiedon, sekä ammatillisen osaamisen ja arvojen riittävää tasoa, ja että jatkuvan koulutuksen vaatimusten noudattamatta jättämiseen sovelletaan 30 artiklassa tarkoitettuja seuraamuksia. 14 artikla Toisten jäsenvaltioiden tilintarkastajien hyväksyminen Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on päätettävä menettelyistä, joilla hyväksytään toisissa jäsenvaltioissa hyväksytyt lakisääteiset tilintarkastajat. Näissä menettelyissä ei voida vaatia muuta kuin neuvoston direktiivin 89/48/ETY [18] 4 artiklan mukaisen kelpoisuuskokeen hyväksyttyä suorittamista. Kelpoisuuskokeessa, joka suoritetaan jollakin asianomaisen jäsenvaltion kielilainsäädännössä sallitulla kielellä, voidaan arvioida lakisääteisen tilintarkastajan tietämystä ainoastaan niistä kyseisen jäsenvaltion laeista ja muista säännöksistä, joilla on merkitystä lakisääteisen tilintarkastuksen kannalta. III LUKU REKISTERÖINTI 15 artikla Julkinen rekisteri 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt merkitään 16 ja 17 artiklan mukaisesti julkiseen rekisteriin. Poikkeustapauksissa jäsenvaltiot voivat poiketa tässä artiklassa ja 16 artiklassa asetetuista julkistamista koskevista vaatimuksista, mutta vain siinä määrin kuin on tarpeen kenen tahansa henkilön henkilökohtaiseen turvallisuuteen kohdistuvan välittömän ja merkittävän uhkan lieventämiseksi. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin lakisääteinen tilintarkastaja ja tilintarkastusyhteisö on merkitty julkiseen rekisteriin omalla numerollaan. Tiedot tallennetaan rekisteriin sähköisessä muodossa ja niiden on oltava julkisesti saatavilla sähköisessä muodossa. 3. Julkisen rekisterin on sisällettävä myös niiden toimivaltaisten viranomaisten nimet ja osoitteet, jotka ovat vastuussa 3 artiklassa tarkoitetusta hyväksymisestä, 29 artiklassa tarkoitetusta laadunvarmistuksesta, 30 artiklassa tarkoitetuista lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin kohdistettavasta tutkinnasta ja seuraamuksista sekä 32 artiklassa tarkoitetusta julkisesta valvonnasta. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu julkinen rekisteri on käytössä viimeistään ... []. 16 artikla Lakisääteisten tilintarkastajien rekisteröinti 1. Lakisääteisistä tilintarkastajista on kirjattava julkiseen rekisteriin vähintään seuraavat tiedot: a) nimi, osoite ja rekisteröintinumero; b) tarvittaessa sen tilintarkastusyhteisön nimi ja osoite, Internet-osoite ja rekisteröintinumero, jonka palveluksessa lakisääteinen tilintarkastaja on tai johon hän on sidossuhteessa partnerina tai muulla tavalla; c) kaikki muut rekisteröinnit lakisääteisenä tilintarkastajana muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisissa viranomaisissa ja tilintarkastajana kolmansissa maissa, mukaan lukien rekisteröintiviranomaisen (-viranomaisten) nimi (nimet) ja tarvittaessa rekisteröintinumero (-numerot). 2. Tämän direktiivin 45 artiklan mukaisesti rekisteröidyt kolmansien maiden tilintarkastusyhteisöt on selvästi rekisteröitävä sellaisina eikä tilintarkastusyhteisöinä. 17 artikla Tilintarkastusyhteisöjen rekisteröinti 1. Tilintarkastusyhteisöistä on kirjattava julkiseen rekisteriin vähintään seuraavat tiedot: a) nimi, osoite ja rekisteröintinumero; b) oikeudellinen muoto; c) yhteystiedot, ensisijaisen yhteyshenkilön nimi ja mahdollisen Internet-sivuston osoite; d) jäsenvaltiossa sijaitsevien toimipisteiden osoitteet; e) tilintarkastusyhteisön palveluksessa olevien tai siihen sidossuhteessa partnerina tai muulla tavalla olevien lakisääteisten tilintarkastajien nimet ja rekisteröintinumerot; f) kaikkien omistajien ja osakkeenomistajien nimet ja työosoitteet; g) kaikkien hallinto- tai johtoelimen jäsenten nimet ja työosoitteet; h) tieto mahdollisesta jäsenyydestä ketjussa ja luettelo jäsen- tai sidosyritysten nimistä ja osoitteista tai paikka, jossa kyseiset tiedot ovat julkisesti saatavilla; i) kaikki muut rekisteröinnit tilintarkastusyhteisönä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja tilintarkastusyksikköinä kolmansien maiden kanssa, mukaan lukien rekisteröintiviranomaisen (-viranomaisten) nimi (nimet) ja tarvittaessa rekisteröintinumero (-numerot). 2. Tämän direktiivin 45 artiklan mukaisesti rekisteröidyt kolmansien maiden tilintarkastusyhteisöt on selvästi rekisteröitävä sellaisina eikä tilintarkastusyhteisöinä. 18 artikla Rekisteritietojen päivittäminen Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt ilmoittavat viipymättä julkisen rekisterin ylläpidosta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille rekisterin sisältämiin tietoihin tulevista muutoksista. Ilmoituksen jälkeen rekisteritiedot on päivitettävä viipymättä. 19 artikla Vastuu rekisteritiedoista Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on allekirjoitettava tiedot, jotka toimitetaan asianmukaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle 16, 17 ja 18 artiklan mukaisesti. Jos toimivaltainen viranomainen määrää tietojen toimittamisesta sähköisesti, tämä voidaan toteuttaa esimerkiksisähköisiä allekirjoituksia koskevista yhteisön puitteista 13 päivänä joulukuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY [20] 2 artiklan 1 alakohdassa tarkoitetulla sähköisellä allekirjoituksella. 20 artikla Kieli 1. Tiedot merkitään julkiseen rekisteriin jollakin asianomaisen jäsenvaltion kielilainsäädännössä sallitulla kielellä. 2. Jäsenvaltiot voivat sallia, että tiedot merkitään julkiseen rekisteriin myös yhdellä tai useammalla muulla yhteisön virallisella kielellä. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että käännettyjen tietojen on oltava virallisia käännöksiä. Asianomaisen jäsenvaltion on kaikissa tapauksissa varmistettava, että rekisteristä käy ilmi se, onko kyseessä virallinen käännös. IV LUKU AMMATTIETIIKKA, RIIPPUMATTOMUUS JA SALASSAPITOVELVOLLISUUS 21 artikla Ammattietiikka 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikkiin lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sovelletaan ammattietiikkaa koskevia periaatteita. Näihin on vähintään sisällyttävä ammattietiikkaan kuuluva yleisen edun mukainen tehtävä, rehellisyys ja objektiivisuus sekä ammatillinen pätevyys ja huolellisuus. 2. Varmistaakseen luottamuksen tilintarkastukseen sekä 1 kohdan yhdenmukaisen soveltamisen komissio voi toteuttaa ammattietiikan periaatteita koskevia täytäntöönpanotoimenpiteitä 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 22 artikla Riippumattomuus ja puolueettomuus 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteinen tilintarkastaja ja/tai tilintarkastusyhteisö toimii lakisääteistä tilintarkastusta suorittaessaan itsenäisesti suhteessa tarkastettavaan yhteisöön eikä osallistu sen päätöksentekoon. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei suorita lakisääteistä tilintarkastusta, jos lakisääteisen tilintarkastajan, tilintarkastusyhteisön tai ketjun, myös muut oheispalvelut huomioon ottaen, sekä tarkastettavan yhteisön välillä on välitön tai välillinen taloudellinen, liike-, työ- tai muu sellainen suhde, jonka objektiivinen, harkitseva ja asioihin perehtynyt kolmas osapuoli voi päätellä vaarantavan lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuden. Jos lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuteen kohdistuu uhkia, esimerkiksi oman työn tarkastamisen, oman edun, asianajotoiminna, läheisyyden, luottamuksen tai painostuksen uhka, lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on sovellettava varotoimia kyseisten uhkien lieventämiseksi. Jos nämä uhat ovat sovellettuihin varotoimiin verrattuina niin merkittäviä, että riippumattomuus vaarantuu, lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ei saa suorittaa lakisääteistä tilintarkastusta. Jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että kun on kyse yleisen edun kannalta merkittäviä yhteisöjä koskevista lakisääteisistä tilintarkastuksista, lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö, tarvittaessa lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuden suojaamiseksi, ei suorita lakisääteistä tilintarkastusta oman työn tarkastamisen tai oman edun tapauksessa. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö kirjaa tilintarkastusasiakirjoihin kaikki riippumattomuuteensa kohdistuvat merkittävät uhkat sekä toimenpiteet kyseisten uhkien lieventämiseksi. 4. Komissio voi 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti varmistaakseen luottamuksen tilintarkastukseen sekä 1 ja 2 kohdan yhdenmukaisen soveltamisen hyväksyä periaatteisiin perustuvia täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotka koskevat a) edellä 3 kohdassa tarkoitettuja uhkia ja toimenpiteitä; b) tilanteita, joissa 3 kohdassa määritellyt uhat ovat niin merkittäviä, että lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuus vaarantuu; c) kysymystä siitä, voidaanko lakisääteisiä tarkistuksia suorittaa edellä 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuissa oman työn tarkastamista tai omaa etua koskevissa tapauksissa. 23 artikla Luottamuksellisuus ja salassapitovelvollisuus 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö saa käyttöönsä lakisääteistä tilintarkastusta suorittaessaan, suojataan riittävillä luottamuksellisuutta ja salassapitovelvollisuutta koskevilla säännöillä. 2. Lakisääteisiin tilintarkastajiin tai tilintarkastusyhteisöihin liittyvät luottamuksellisuutta ja salassapitovelvollisuutta koskevat säännöt eivät saa estää tämän direktiivin säännösten soveltamisen valvontaa. 3. Jos lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö korvataan toisella lakisääteisellä tilintarkastajalla tai tilintarkastusyhteisöllä, edellisen lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on annettava tulevalle lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle pääsy kaikkiin tarkastettavaa yhteisöä koskeviin olennaisiin tietoihin. 4. Lakisääteisestä tilintarkastajaa tai tilintarkastusyhteisöä, joka ei enää ole sitoutunut tiettyyn tilintarkastustoimeksiantoon, tai aikaisempaa lakisääteistä tilintarkastajaa tai tilintarkastusyhteisöä koskevat edelleen 1 ja 2 kohdan säännökset tämän tilintarkastustoimeksiannon osalta. 24 artikla Tilintarkastusyhteisöjen puolesta lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavien tilintarkastajien riippumattomuus ja puolueettomuus Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tilintarkastusyhteisön tai sen sidosyrityksen omistajat, osakkeenomistajat tai hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenet eivät osallistu lakisääteisen tilintarkastuksen suorittamiseen tavalla, joka vaarantaa tilintarkastusyhteisön puolesta lakisääteistä tilintarkastusta suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan riippumattomuuden ja puolueettomuuden. 25 artikla Tilintarkastuksesta maksettavat palkkiot Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianmukaisilla säännöillä varmistetaan se, että lakisääteisestä tilintarkastuksesta maksettavat palkkiot a) eivät määräydy osittain tai kokonaan tarkastettavalle yhteisölle tarjottavien oheispalvelujen perusteella; b) eivät voi perustua rajoittaviin ehtoihin. V LUKU TILINTARKASTUSSTANDARDIT JA RAPORTOINTI 26 artikla Tilintarkastusstandardit 1. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt suorittavat lakisääteiset tilintarkastukset komission 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti hyväksymiä kansainvälisiä tilintarkastusstandardeja noudattaen. Jäsenvaltiot saavat soveltaa kansallista tilintarkastusstandardia siihen saakka, kun komissio on hyväksynyt samaa asiaa koskevan kansainvälisen tilintarkastusstandardin. Hyväksytyt kansainväliset tilintarkastusstandardit on julkaistava kokonaisuudessaan kaikilla yhteisön virallisilla kielillä Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 2. Komissio voi päättää 48 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen kansainvälisten tilintarkastusstandardien soveltuvuudesta yhteisössä. Komissio hyväksyy kansainväliset tilintarkastusstandardit sovellettavaksi yhteisössä ainoastaan siinä tapauksessa, että a) ne ovat kansainvälisesti hyväksyttyjä ja ne on laadittu asianmukaisessa menettelyssä julkisen valvonnan alaisena ja läpinäkyvyyttä noudattaen; ja b) ne antavat osaltaan tilinpäätöksille ja konsolidoiduille tilinpäätöksille korkean tason uskottavuuden ja laadun direktiivin 78/660/ETY 2 artiklan 3 kohdassa ja direktiivin 83/349/ETY 16 artiklan 3 kohdassa säädettyjen periaatteiden mukaisesti; ja c) ne ovat Euroopan yleisen edun mukaisia. 3. Jäsenvaltiot voivat määrätä kansainvälisten tilintarkastusstandardien lisäksi ylimääräisiä tilintarkastusmenettelyjä tai -vaatimuksia taikka poikkeustapauksissa poistaa niistä tiettyjä osia vain siinä tapauksessa, että ne ovat tarpeen lakisääteisen tilintarkastuksen laajuuteen liittyvien kansallisten lakisääteisten erityisvaatimusten vuoksi. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseiset ylimääräiset tilintarkastusmenettelyt tai -vaatimukset ovat 2 kohdan b ja c alakohdassa vahvistettujen säännösten mukaiset, ja niiden on ilmoitettava niistä komissiolle ja jäsenvaltioille ennen niiden hyväksymistä. Kun on kyse poikkeustapauksesta, jossa jäsenvaltio poistaa kansainvälisestä tilintarkastusstandardista tiettyjä osia, sen on ilmoitettava erityiset lakisääteiset vaatimuksensa sekä niiden ylläpitämistä tukevat perustelut komissiolle ja muille jäsenvaltioille vähintään kuusi kuukautta ennen sen kansallista hyväksymistä, tai kun on kyse vaatimuksista, jotka olivat jo voimassa, kun kansainvälinen tilintarkastusstandardi hyväksyttiin, viimeistään kolmen kuukauden kuluessa kyseisen kansainvälisen tilintarkastusstandardin hyväksymisestä. 4. Jäsenvaltiot voivat asettaa tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteistä tilintarkastusta koskevia ylimääräisiä vaatimuksia kahden vuoden ajan 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanon määräajan päättymisestä. 27 artikla Konsolidoitujen tilinpäätösten lakisääteinen tilintarkastus Jäsenvaltioiden on varmistettava, että konsernin konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteisessä tilintarkastuksessa a) konsernin tilintarkastaja on täysimääräisesti vastuussa konsolidoidusta tilinpäätöksestä annettavasta tilintarkastuskertomuksesta; b) konsernin tilintarkastaja suorittaa tarkastuksen ja osoittaa asiakirjoilla tarkastaneensa kolmannen maan tilintarkastajan (tilintarkastajien), lakisääteisen tilintarkastajan (lakisääteisten tilintarkastajien), kolmannen maan tilintarkastusyksikön (tilintarkastusyksiköiden) tai tilintarkastusyhteisön (tilintarkastusyhteisöjen) konsernin tilintarkastusta varten suorittaman tilintarkastustyön. Konsernin tilintarkastajan säilyttämän dokumentaation on oltava riittävä, jotta asianomainen toimivaltainen viranomainen voi asianmukaisesti tarkastaa konsernin tilintarkastajan suorittaman työn; c) kun yritysryhmän osan tarkastaa (tarkastavat) sellaisen kolmannen maan tilintarkastaja (tilintarkastajat) tai tilintarkastusyksikkö (tilintarkastusyksiköt), joka ei ole tehnyt 47 artiklassa tarkoitettua yhteistyösopimusta, konsernin tilintarkastaja on vastuussa kolmannen maan tilintarkastajan (tilintarkastajien) tai tilintarkastusyksikön (tilintarkastusyksiköiden) suorittamaa tilintarkastustyötä koskevan dokumentaation, konsernin tilintarkastukseen liittyvät työpaperit mukaan lukien, asianmukaisesta toimittamisesta pyydettäessä julkisille valvontaviranomaisille. Kyseisen toimittamisen varmistamiseksi konsernin tilintarkastajan on säilytettävä itsellään jäljennökset kyseisestä dokumentaatiosta tai vaihtoehtoisesti sovittava kolmannen maan tilintarkastajan (tilintarkastajien) tai tilintarkastusyksikön (tilintarkastusyksiköiden) kanssa siitä, että hänellä on asianmukainen ja rajoittamaton mahdollisuus tutustua pyydettäessä asiakirjoihin, tai ryhdyttävä muihin asianmukaisiin toimiin. Mikäli oikeudelliset tai muut esteet tekevät mahdottomaksi tilintarkastajan työpapereiden siirtämisen kolmannesta maasta konsernin tilintarkastajalle, tämän säilyttämässä dokumentaatiossa on oltava todiste siitä, että hän on ryhtynyt asianmukaisiin menettelyihin saadakseen tilintarkastusdokumentaation käyttöönsä, ja jos on kyse muista kuin kansallisesta lainsäädännöstä johtuvista oikeudellisista esteistä, todiste kyseisen esteen olemassaolosta. 28 artikla Tarkastusraportointi 1. Kun tilintarkastusyhteisö suorittaa lakisääteisen tilintarkastuksen, tilintarkastusyhteisön puolesta tarkastuksen suorittavan lakisääteisen tilintarkastajan tai lakisääteisten tilintarkastajien on allekirjoitettava tilintarkastuskertomus. Poikkeustapauksissa jäsenvaltiot voivat säätää, että tätä allekirjoitusta ei tarvitse julkistaa, jos julkistaminen voi johtaa kenen tahansa henkilön henkilökohtaiseen turvallisuuteen kohdistuvaan välittömään ja merkittävään uhkaan. Joka tapauksessa kyseisen henkilön (kyseisten henkilöiden) nimen (nimien) on oltava asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten tiedossa. 2. Sen estämättä, mitä direktiivin 78/660/ETY 51 a artiklan 1 kohdassa säädetään, ja jos komissio ei ole hyväksynyt yhteistä vakiomuotoista tilintarkastuskertomusta 26 artiklan 1 kohdan mukaisesti, komissio voi 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti ja tilintarkastukseen kohdistuvan yleisen luottamuksen vahvistamiseksi päättää yhteisestä vakiomuotoisesta tilintarkastuskertomuksesta tilinpäätöksille ja konsolidoiduille tilinpäätöksille, jotka on laadittu hyväksyttyjä kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja noudattaen. VI LUKU LAADUNVARMISTUS 29 artikla Laadunvarmistusjärjestelmät 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sovelletaan laadunvarmistusjärjestelmää, joka täyttää ainakin seuraavat edellytykset: a) laadunvarmistusjärjestelmä on muodostettava tavalla, joka tekee siitä riippumattoman suhteessa valvonnan kohteena oleviin lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sekä VIII luvussa kuvatulla tavalla julkisen valvonnan alaisen; b) laadunvarmistusjärjestelmän rahoituksen on oltava turvattu, eivätkä lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisöt saa vaikuttaa siihen millään tavalla; c) laadunvarmistusjärjestelmälle on taattava riittävät resurssit; d) laaduntarkastuksia suorittavilla henkilöillä on oltava asianmukainen ammatillinen koulutus ja kokemus lakisääteisen tilintarkastuksen ja tilinpäätösraportoinnin alalla sekä laaduntarkastuksiin pätevöittävä erityiskoulutus; e) laaduntarkastustoimeksiantojen suorittajat on valittava puolueettomalla menettelyllä, joka on suunniteltu varmistamaan, että tarkastusten suorittajien ja tarkastusten kohteena olevien lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen välillä ei ole eturistiriitoja; f) laaduntarkastuksissa, joihin kuuluu valikoidun tilintarkastusaineiston asianmukainen tarkastaminen, on arvioitava voimassa olevien tilintarkastusstandardien ja riippumattomuutta koskevien vaatimusten noudattamista, käytettyjen resurssien määrää ja laatua, tilintarkastuspalkkioita sekä tilintarkastusyhteisön sisäistä laadunvalvontajärjestelmää; g) laaduntarkastuksen tuloksista on laadittava kertomus, joka sisältää laaduntarkastuksen perusteella tehdyt keskeiset päätelmät; h) laaduntarkastuksia on tehtävä vähintään kuuden vuoden välein; i) laadunvarmistusjärjestelmän tuottamat kokonaistulokset on julkistettava vuosittain; j) lakisääteisen tilitarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on noudatettava laaduntarkastuksen perusteella annettavia suosituksia kohtuullisen ajan kuluessa. Jos ensimmäisen alakohdan j alakohdassa tarkoitettuja suosituksia ei noudateta, lakisääteiseen tilintarkastajaan tai tilintarkastusyhteisöön sovelletaan tarvittaessa 30 artiklassa tarkoitettuja kurinpitoseuraamuksia tai muita seuraamuksia. 2. Komissio voi toteuttaa täytäntöönpanotoimenpiteitä48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen lisätäkseen yleistä luottamusta tilintarkastukseen sekä varmistaakseen 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja e–j alakohdan yhdenmukaisen soveltamisen. VII LUKU TUTKINTA JA SEURAAMUKSET 30 artikla Tutkinta- ja seuraamusjärjestelmät 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tehokkailla tutkinta- ja seuraamusjärjestelmillä havaitaan ja ennaltaehkäistään puutteellisesti suoritetut lakisääteiset tilintarkastukset sekä korjataan havaitut puutteet. 2. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin sovelletaan tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia, jos lakisääteistä tilintarkastusta ei ole suoritettu tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä hyväksyttyjen säännösten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden oikeutta soveltaa siviilioikeudellisia vastuujärjestelmiä. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteisiin tilintarkastajiin ja tilintarkastusyhteisöihin kohdistetut toimenpiteet ja seuraamukset julkistetaan asianmukaisella tavalla. Seuraamuksiin olisi sisällyttävä mahdollisuus peruuttaa hyväksyminen. 31 artikla Tilintarkastajien vastuu Komissio antaa ennen vuoden 2006 loppua kertomuksen nykyisten kansallisten vastuusäännösten vaikutuksista Euroopan pääomamarkkinoilla suoritettuihin lakisääteisiin tilintarkastuksiin sekä tilintarkastajia ja tilintarkastusyhteisöjä koskevista vakuutuskysymyksistä sekä objektiivisen arvion taloudellista vastuuta rajoittavista ehdoista. Komissio kuulee tarvittaessa asianosaisia julkisesti. Kyseisen kertomuksen päätelmien nojalla komissio antaa tarvittaessa suosituksia jäsenvaltioille. VIII LUKU JULKINEN VALVONTA JA JÄSENVALTIOIDEN VÄLISET SÄÄNTELYJÄRJESTELYT 32 artikla Julkisen valvonnan periaatteet 1. Jäsenvaltioiden on luotava lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen tehokas julkisen valvonnan järjestelmä, joka perustuu 2–7 kohdassa esitettyihin periaatteisiin. 2. Kaikkien lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen on oltava julkisen valvonnan alaisia. 3. Julkisen valvonnan järjestelmän johdossa on oltava lakisääteiseen tilintarkastukseen liittyvien alojen asiantuntijoita, jotka eivät toimi lakisääteisinä tilintarkastajina. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin sallia, että lakisääteisinä tilintarkastajina toimivilla henkilöillä on vähemmistöedustus julkisen valvontajärjestelmän johdossa. Julkisen valvontajärjestelmän johtoon osallistuvat henkilöt on valittava riippumattoman ja läpinäkyvän nimitysmenettelyn kautta. 4. Julkisen valvontajärjestelmän on oltava viime kädessä vastuussa a) lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen hyväksymisestä ja rekisteröinnistä, b) etiikkaa, tilintarkastusyhteisöjen sisäistä laadunvalvontaa ja tilintarkastusta koskevien normien antamisesta, ja c) jatkuvasta koulutuksesta, laadunvarmistuksesta sekä tutkinta- ja kurinpitojärjestelmistä. 5. Julkisen valvontajärjestelmän avulla on voitava tarvittaessa toteuttaa lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen toiminnan tutkintaa sekä ryhtyä asianmukaisiin toimenpiteisiin. 6. Julkisen valvontajärjestelmän on oltava läpinäkyvä. Läpinäkyvyyteen kuuluu muun muassa vuosittaisten työohjelmien ja toimintakertomusten julkistaminen. 7. Julkisen valvontajärjestelmän rahoituksen on oltava riittävä. Julkisen valvontajärjestelmän rahoituksen on oltava turvattu, eivätkä lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisöt saa millään tavalla vaikuttaa siihenasiattomasti. 33 artikla Julkisten valvontajärjestelmien välinen yhteistyö yhteisön tasolla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että julkisiin valvontajärjestelmiin sovellettavilla sääntelyjärjestelyillä taataan tehokas yhteisön tason yhteistyö jäsenvaltioiden toteuttamissa valvontatoimissa. Tätä varten jäsenvaltion on nimettävä taho, joka on nimenomaisesti vastuussa yhteistyön varmistamisesta. 34 artikla Jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelyjen vastavuoroinen tunnustaminen 1. Jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelyissä on noudatettava kotivaltion sääntelyn periaatetta ja periaatetta, jonka mukaan valvonnasta vastaa jäsenvaltio, joka on hyväksynyt lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön ja jonka alueella tarkastettavalla yhteisöllä on kaupparekisteriin merkitty toimipaikka. 2. Konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteistä tilintarkastusta edellyttävä jäsenvaltio ei saa asettaa lakisääteisen tilintarkastuksen osalta rekisteröintiä, laadunvarmistustarkastuksia, tilintarkastusstandardeja etiikkaa eikä riippumattomuutta koskevia lisävaatimuksia lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle, joka suorittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen tytäryhtiön lakisääteisen tilintarkastuksen. 3. Jos yhtiön arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi muun jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla kuin missä yhtiöllä on kaupparekisteriin merkitty toimipaikka, jäsenvaltio, jonka alueella arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi, ei saa asettaa lakisääteiseen tilintarkastuksen osalta rekisteröintiä, laadunvarmistustarkastuksia, tilintarkastusstandardeja, etiikkaa eikä riippumattomuutta koskevia lisävaatimuksia lakisääteiselle tilintarkastajalle tai tilintarkastusyhteisölle, joka suorittaa yhtiön tilinpäätöksen tai konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteisen tarkastuksen. 35 artikla Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen suorittamaan tässä direktiivissä säädettyjä tehtäviä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle niiden nimeämisestä. 2. Toimivaltaiset viranomaiset olisi järjestettävä siten, että eturistiriidat vältetään. 36 artikla Salassapitovelvollisuus ja jäsenvaltioiden välinen sääntely-yhteistyö 1. Jäsenvaltioiden hyväksymisestä, rekisteröinnistä, laadunvarmistuksesta, valvonnasta ja kurinpidosta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten on toimittava yhteistyössä aina kun se on tarpeen niiden suorittaessa niille tämän direktiivin nojalla kuuluvia tehtäviä. Jäsenvaltion hyväksymisestä, rekisteröinnistä, laadunvarmistuksesta, valvonnasta ja kurinpidosta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten on avustettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia. Toimivaltaisten viranomaisten on erityisesti vaihdettava tietoja ja tehtävä yhteistyötä lakisääteisten tilintarkastusten suorittamiseen liittyvässä tutkinnassa. 2. Salassapitovelvollisuutta sovelletaan kaikkiin toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa oleviin tai olleisiin henkilöihin. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvaa tietoa ei saa ilmaista toiselle henkilölle eikä viranomaiselle, ellei jäsenvaltion laeissa, asetuksissa tai hallinnollisissa määräyksissä toisin säädetä. 3. Edellä 2 kohta ei estä toimivaltaisia viranomaisia vaihtamasta luottamuksellisia tietoja. Näin vaihdettuja tietoja koskee salassapitovelvollisuus, jota sovelletaan toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa oleviin tai olleisiin henkilöihin. 4. Toimivaltaisten viranomaisten on pyynnöstä toimitettava viipymättä 1 kohdan mukaista tarkoitusta varten tarvittavat tiedot. Pyynnön saaneiden toimivaltaisten viranomaisten on tarvittaessa viipymättä toteutettava tarvittavat toimenpiteet kerätäkseen pyydetyt tiedot. Jos pyynnön saanut toimivaltainen viranomainen ei pysty luovuttamaan pyydettyjä tietoja viipymättä, sen on ilmoitettava pyynnön esittäneelle toimivaltaiselle viranomaiselle syyt tähän. Näin toimitettuja tietoja koskee salassapitovelvollisuus, jota sovelletaan tiedot vastaanottavien toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa oleviin tai sen palveluksessa aiemmin olleisiin henkilöihin. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kieltäytyä toimittamasta pyydettyjä tietoja, jos a) tietojen antaminen voisi vaikuttaa haitallisesti pyynnön saaneen jäsenvaltion täysivaltaisuuteen, turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen tai olla kansallisten turvallisuussääntöjen vastaista, b) pyynnössä tarkoitettuja tekoja ja lakisääteisiä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä koskeva oikeudenkäynti on jo pantu vireille pyynnön saaneessa valtiossa, tai c) toimivaltaiset viranomaiset ovat pyynnön saaneessa valtiossa jo antaneet näitä henkilöitä ja näitä tekoja koskevan lainvoimaisen tuomion. Edellä 1 kohdan nojalla tietoja saavilla viranomaisilla on oikeus käyttää saamiaan tietoja ainoastaan tässä direktiivissä tarkoitettujen tehtäviensä hoitamiseen sekä näiden tehtävien hoitamiseen nimenomaisesti liittyvän hallinto- tai oikeudenkäyntimenettelyn yhteydessä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta oikeudenkäyntiin liittyvien velvollisuuksien täyttämistä. 5. Jos toimivaltainen viranomainen on vakuuttunut, että tämän direktiivin säännösten vastaista toimintaa harjoitetaan tai on harjoitettu toisen jäsenvaltion alueella, sen on ilmoitettava tästä toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisimman tarkasti. Toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet. Sen on annettava asiasta ilmoittaneelle toimivaltaiselle viranomaiselle tieto lopputuloksesta ja mahdollisuuksien mukaisesti myös merkittävistä välivaiheista ennen tätä. 6. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi myös pyytää, että toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen suorittaa alueellaan tutkinnan. Se voi lisäksi pyytää, että sen oma henkilöstö saa olla läsnä kyseisen toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen henkilöstön suorittaessa tutkintaa. Tutkinta tapahtuu kuitenkin koko ajan sen jäsenvaltion kokonaisvalvonnassa, jonka alueella se suoritetaan. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kieltäytyä suorittamasta ensimmäisessä alakohdassa säädettyä tutkintaa tai sallimasta toisessa alakohdassa säädettyä toisen jäsenvaltion henkilöstön läsnäoloa sen henkilöstön suorittamien toimenpiteiden aikana, jos tällainen tutkinta voisi vaikuttaa haitallisesti pyynnön saaneen valtion täysivaltaisuuteen, turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen taikka jos pyynnön tarkoittamia toimia ja henkilöitä koskeva oikeudenkäynti on pantu vireille pyynnön saaneessa valtiossa tai jos pyynnön saaneen valtion toimivaltaiset viranomaiset ovat jo antaneet näitä henkilöitä ja näitä tekoja koskevan lainvoimaisen päätöksen. 7. Komissio voi 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti hyväksyä 2–4 kohdassa säädettyjä tietojenvaihtomenettelyjä koskevia täytäntöönpanotoimenpiteitä sekä kansainvälistä tutkintaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä helpottaakseen toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä. IX LUKU NIMITTÄMINEN, EROTTAMINEN JA TIETOJENVAIHTO 37 artikla Lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen nimeäminen 1. Lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö on valittava tarkastettavan yhteisön osakkeenomistajien tai jäsenten kokouksessa. 2. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä vaihtoehtoisia järjestelmiä tai sääntöjä lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön valitsemiseksi edellyttäen, että nämä järjestelmät tai säännöt on suunniteltu siten, että varmistetaan lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuus tarkastettavan yhteisön hallinto- tai johtoelimen jäsenistä. 38 artikla Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön erottaminen ja eroaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisöt voidaan erottaa ainoastaan asianmukaisin perustein; kirjanpitokäsittelyä tai tilintarkastusmenettelyjä koskevat mielipide-erot eivät ole asianmukaisia erottamisperusteita. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkastettava yhteisö ja lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö ilmoittavat julkisesta valvonnasta vastaavalle viranomaiselle tai vastaaville viranomaisille erottamisesta tai eroamisesta toimikauden aikana ja esittävätsille asianmukaiset perusteet. 39 artikla Soveltaminen yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöihin, joita ei ole julkisesti noteerattu Jäsenvaltiot voivat vapauttaa yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt, jotka eivät ole laskeneet liikkeeseen sellaisia siirtokelpoisia arvopapereita, jotka on hyväksytty kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdan mukaisesti, ja niiden lakisääteisen tilintarkastajan (lakisääteiset tilintarkastajat) tai tilintarkastusyhteisön (tilintarkastusyhteisöt) tässä luvussa olevasta yhdestä tai useammasta vaatimuksesta. X LUKU YLEISEN EDUN KANNALTA MERKITTÄVIEN YHTEISÖJEN LAKISÄÄTEISTÄ TILINTARKASTUSTA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET 40 artikla Läpinäkyvyysraportti 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittavat lakisääteiset tilintarkastajat tai tilintarkastusyhteisöt julkistavat Internet-sivustollaan vuosittain kolmen kuukauden kuluessa kunkin tilikauden loputtua avoimuusraportin, joka sisältää vähintään seuraavat tiedot: a) kuvaus tilintarkastusyhteisön oikeudellisesta rakenteesta ja omistussuhteista; b) jos tilintarkastusyhteisö kuuluu ketjuun, kuvaus ketjusta ja sen oikeudellisista ja rakenteellisista järjestelyistä; c) kuvaus tilintarkastusyhteisön hallintorakenteesta; d) kuvaus tilintarkastusyhteisön sisäisestä laadunvalvontajärjestelmästä sekä hallinto- tai johtoelimen lausunto sen toiminnan tehokkuudesta; e) tieto siitä, milloin 29 artiklassa tarkoitettulaaduntarkastus viimeksi suoritettiin; f) luettelo yleisen edun kannalta merkittävistä yhteisöistä, joiden lakisääteisen tilintarkastuksen tilintarkastusyhteisö on suorittanut viimeksi kuluneen vuoden aikana; g) lausunto tilintarkastusyhteisön soveltamista riippumattomuuskäytänteistä sekä tieto siitä, että riippumattomuutta koskevien säännösten noudattamista koskeva sisäinen tarkastus on suoritettu; h) lausunto 13 artiklassa tarkoitettua lakisääteisten tilintarkastajien jatkuvaa koulutusta koskevista tilintarkastusyhteisön toimintatavoista; i) taloudelliset tiedot, jotka osoittavat tilintarkastusyhteisön toiminnan laajuuden, kuten kokonaisliikevaihto jaoteltuna tilinpäätösten ja konsolidoitujen tilinpäätösten tarkastamisesta saatuihin palkkioihin sekä muista varmennuspalveluista, veroneuvontapalveluista ja tilintarkastuksen oheispalveluista saatuihin palkkioihin; j) tiedot partnereille maksettavien korvausten perusteista. Jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa olla soveltamatta ensimmäisen alakohdan f alakohdassa säädettyä vaatimusta siinä määrin kuin se on tarpeen kenen tahansa henkilön henkilökohtaiseen turvallisuuteen kohdistuvan välittömän ja merkittävän uhkan lieventämiseksi. 2. Lakisääteisen tilintarkastajan tai joissakin tapauksissa tilintarkastusyhteisön on allekirjoitettava avoimuusraportti. Tämä voidaan esimerkiksitoteuttaa direktiivin 1999/93/EY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla sähköisellä allekirjoituksella. 41 artikla Tilintarkastuskomitea 1. Yleisen edun kannalta merkittävillä yhteisöillä on oltava tilintarkastuskomitea. Jäsenvaltioiden on määritettävä, koostuuko tilintarkastuskomitea hallintoelimen jäsenistä, jotka eivät kuulu sen johtajistoon, ja/tai tarkastettavan yhteisön valvontaelimen jäsenistä ja/tai tarkastettavan yhteisön yhtiökokouksen nimittämistä jäsenistä. Tilintarkastuskomitean jäsenistä vähintään yhden on oltava riippumaton henkilö, jolla on asiantuntemusta laskentatoimen ja/tai tilintarkastuksen alalla. Jäsenvaltiot voivat sallia, että yleisen edun kannalta merkittävissä yhteisöissä, jotka täyttävät direktiivin 2003/71/EY [21]2 artiklan 1 kohdan f alakohdassa säädetyt vaatimukset, tilintarkastuskomitealle määrätyt tehtävät voidaan uskoa koko hallinto- tai valvontaelimelle, edellyttäen, että ainakin tapauksissa, joissa kyseisen toimielimen puheenjohtaja kuuluu johtajistoon, hän ei toimi tilintarkastuskomitean puheenjohtajana. 2. Rajoittamatta hallinto-, johto- tai valvontaelimen jäsenten tai tarkastettavan yhteisön yhtiökokouksessa valittavien muiden jäsenten vastuuta tilintarkastuskomitean on muun muassa a) tarkkailtava tilinpäätösraportoinnin prosessia; b) seurattava yrityksen sisäisen valvonnan, mahdollisen sisäisen tarkastuksen ja riskinhallintajärjestelmien tehokkuutta; c) seurattava tilinpäätöksen ja konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteistä tilintarkastusta; d) tarkkailtava lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuutta ja erityisesti oheispalvelujen tarjoamista tarkastettavalle yhteisölle. 3. Yleisen edun kannalta merkittävissä yhteisöissä lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön valitsemista koskevan hallinto- tai valvontaelimen ehdotuksen on perustuttava tilintarkastuskomitean suosittelemiin ehdokkaisiin. 4. Lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön on raportoitava tilintarkastuskomitealle lakisääteisen tilintarkastuksen yhteydessä havaituista keskeisistä seikoista, erityisesti olennaisista heikkouksista tilinpäätösraportoinnin prosessiin liittyvässä sisäisessä valvonnassa. 5. Jäsenvaltiot voivat sallia tai päättää, että 1–4 kohdan säännöksiä ei sovelleta yleisen edun kannalta merkittäviin yhteisöihin, joilla on tilintarkastuskomitean tehtäviä vastaavia tehtäviä suorittava elin, joka on perustettu ja joka toimii sen jäsenvaltion voimassa olevia säännöksiä noudattaen, johon tilintarkastuksen kohteena oleva yhteisö on rekisteröity. Tällöin yhteisön on ilmoitettava, mikä elin vastaa näistä tehtävistä ja millainen on sen kokoonpano. 6. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa tilintarkastuskomiteaa koskevista velvoitteista: a) yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt, jotka ovat direktiivin 83/349/ETY 1 artiklan määritelmän mukaisia tytäryhtiöitä, jos yhtiö noudattaa konsernitasolla 1–4 kohdan vaatimuksia; b) yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt, jotka ovat yhteissijoitusyrityksiä direktiivin 85/611/ETY 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yhteissijoitusyrityksiä; jäsenvaltiot voivat myös vapauttaa yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt, joiden ainoana tarkoituksena on yleisöltä hankittujen varojen yhteinen sijoittaminen, jotka toimivat riskin hajauttamisen periaatteella ja jotka eivät pyri saamaan niiden perustana olevien sijoitusten liikkeeseenlaskijoita oikeudelliseen tai hallinnolliseen määräysvaltaansa, edellyttäen että kyseisillä yhteissijoitusyrityksillä on toimilupa, että ne ovat toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa ja että niillä on omaisuudenhoitaja, jonka tehtävät vastaavat direktiivissä 85/611/ETY säädettyjä tehtäviä; c) yleisen edun kannalta merkittävät yhteisöt, joiden ainoana tarkoituksena on laskea liikkeelle omaisuusvakuudellisia arvopapereita, sellaisina kuin ne ovat määritettyinä direktiivin 2003/71/EY täytäntöönpanosta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 809/2004 [22]2 artiklan 5 kohdassa; kyseisissä tapauksissa jäsenvaltioiden on vaadittava yhteisöä julkistamaan ne syyt, joiden perusteella se ei pidä asianmukaisena sen enempää tilintarkastuskomiteaan kuin tilintarkastuskomitean tehtäviä suorittavaan hallinto- tai valvontaelimeen turvautumista; d) direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut luottolaitokset, joiden arvopapereita ei ole otettu minkään jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa tarkoitetussa mielessä ja jotka ovat jatkuvasti tai toistuvasti laskeneet liikkeelle vain velkapapereita, edellyttäen että kaikkien kyseisten velkapapereiden yhteenlaskettu nimellisarvo on alle 100000000 euroa ja että ne eivät ole julkistaneet direktiivin 2003/71/EY mukaista esitettä. 42 artikla Riippumattomuus 1. Edellä22 ja 24 artiklaan sisältyvien vaatimusten lisäksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisen tilintarkastuksen (tilintarkastukset) suorittava lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö: a) vahvistaa vuosittain kirjallisesti tilintarkastuskomitealle riippumattomuutensa tarkastettavasta yleisen edun kannalta merkittävästä yhteisöstä; b) ilmoittaa vuosittain tilintarkastuskomitealle kaikista tarkastettavalle yhteisölle toimittamistaan lisäpalveluista; ja c) neuvottelee tilintarkastuskomitean kanssa lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön riippumattomuuteen kohdistuvista uhista sekä kyseisten uhkien lieventämiseksi toteutetuista varotoimista, jotka lakisääteinen tilintarkastaja tai tilintarkastusyhteisö on kirjannut 22 artiklan 3 kohdan nojalla. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että avainpartneria (avainpartnereita) vaihdetaan lakisääteisessä tilintarkastuksessa vähintään seitsemän vuoden välein valitsemisajankohdasta ja hänen sallitaan osallistua tarkastettavan yhteisön tilintarkastukseen uudelleen aikaisintaan kahden vuoden kuluttua. 3. Tilintarkastusyhteisön puolesta lakisääteisen tilintarkastuksen suorittava lakisääteinen tilintarkastaja tai avainpartneri ei saa ottaa vastaan ylimmän johdon tehtäviä tarkastettavassa yhteisössä ennen kuin vähintään kaksi vuotta on kulunut siitä, kun hän luopui lakisääteisenä tilintarkastajana tai avainpartnerina suorittamastaan tilintarkastustoimeksiannosta. 43 artikla Laadunvarmistus Tämän direktiivin 29 artiklassa tarkoitettuja laadunvarmistustarkastuksia on kohdistettava vähintään kolmen vuoden välein yleisen edun kannalta merkittävien yhteisöjen lakisääteisiä tilintarkastuksia suorittaviin lakisääteisiin tilintarkastajiin tai tilintarkastusyhteisöihin. XI LUKU KANSAINVÄLISET NÄKÖKOHDAT 44 artikla Kolmansien maiden tilintarkastajien hyväksyminen 1. Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat vastavuoroisuutta noudattaen hyväksyä kolmannen maan tilintarkastajan lakisääteiseksi tilintarkastajaksi, jos henkilö osoittaa, että hän täyttää 4 ja 6—13 artiklassa asetettuja vaatimuksia vastaavat vaatimukset. 2. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on sovellettava 14 artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia ennen hyväksymisen myöntämistä edellä 1 kohdassa säädetyt vaatimukset täyttävälle kolmannen maan tilintarkastajalle. 45 artikla Kolmansien maiden tilintarkastajien ja tilintarkastusyksiköiden rekisteröinti ja valvonta 1. Jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on rekisteröitävä 15–17 artiklan mukaisesti kaikki kolmansien maiden tilintarkastajat ja tilintarkastusyksiköt, jotka laativat tilintarkastuskertomuksen sellaisen yrityksen tilinpäätöksestä tai konsolidoidusta tilinpäätöksestä, jonka kotipaikka on yhteisön ulkopuolella ja jonka siirtokelpoiset arvopaperit on otettu kyseisessä jäsenvaltiossa kaupankäynnin kohteeksi neuvoston direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa tarkoitetuilla jonkin jäsenvaltion säännellyillä markkinoilla, paitsi jos yhtiö laskee liikkeeseen ainoastaan direktiivin 2004/109/EY [23](avoimuus) 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja velkapapereita, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla ja joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 50000 euroa tai, jos on kyse jossakin muussa valuutassa arvostetuista velkapapereista, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 50000:tä euroa. 2. Sovelletaan, mitä 18 ja 19 artiklassa säädetään. 3. Jäsenvaltioiden on sovellettava rekisteröityihin kolmansien maiden tilintarkastajiin ja tilintarkastusyksiköihin valvonta-, laadunvarmistus-, tutkinta- ja seuraamusjärjestelmiään. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa rekisteröidyt kolmansien maiden tilintarkastajat ja tilintarkastusyksiköt laadunvarmistusjärjestelmäänsä koskevasta vaatimuksesta, jos toinen jäsenvaltio tai kolmannen maan laadunvarmistusjärjestelmä, joka on arvioitu vastaavaksi 46 artiklan mukaisesti, on jo suorittanut kolmannen maan tilintarkastajan tai tilintarkastusyksikön laaduntarkastuksen viimeisten kolmen vuoden kuluessa. 4. Kolmansien maiden tilintarkastajien tai tilintarkastusyksiköiden, joita ei ole rekisteröity jäsenvaltiossa, laatimilla 1 kohdassa tarkoitetuilla tilinpäätöstä tai konsolidoitua tilinpäätöstä koskevilla tilintarkastuskertomuksilla ei ole oikeusvaikutusta kyseisessä jäsenvaltiossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 46 artiklan soveltamista. 5. Jäsenvaltio saa rekisteröidä kolmansien maiden tilintarkastusyksiköt ainoastaan siinä tapauksessa, että a) ne täyttävät 3 artiklan 3 kohdan vaatimuksia vastaavat vaatimukset; b) kolmannen maan tilintarkastusyksikön hallinto- tai johtoelimen jäsenten enemmistö täyttää 4—10 artiklan vaatimuksia vastaavat vaatimukset; c) kolmannen maan tilintarkastusyksikön puolesta tilintarkastuksen suorittava kolmannen maan tilintarkastaja täyttää 4—10 artiklan vaatimuksia vastaavat vaatimukset; d) tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tilinpäätösten tai konsolidoitujen tilinpäätösten tarkastukset suoritetaan 26 artiklassa tarkoitettujen kansainvälisten tilintarkastusstandardien sekä 22, 24 ja 25 artiklassa säädettyjen vaatimusten tai niitä vastaavien standardien ja vaatimusten mukaisesti; e) ne julkistavat Internet-sivustollaan vuosittain avoimuusraportin, joka sisältää 40 artiklassa mainitut tiedot, tai noudattavat vastaavia julkistamista koskevia vaatimuksia. 6. Varmistaakseen 5 kohdan d alakohdan yhdenmukaisen soveltamisen komissio arvioi siinä tarkoitettua vastaavuutta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja päättää asiasta 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Niin kauan kuin komissio ei ole tehnyt asiasta päätöstä, jäsenvaltiot saavat arvioida 1 kohdassa tarkoitettua vastaavuutta. 46 artikla Vastaavuuteen perustuvat poikkeukset 1. Jäsenvaltiot voivat vastavuoroisuuteen perustuen poiketa 45 artiklan 1 ja 3 kohdassa asetetuista vaatimuksista tai muuttaa niitä ainoastaan siinä tapauksessa, että kyseisiin kolmansien maiden tilintarkastusyksiköihin tai kolmansien maiden tilintarkastajiin sovelletaan kolmannessa maassa julkisen valvonnan järjestelmää sekä laadunvarmistus-, tutkinta- ja seuraamusjärjestelmää, jotka täyttävät 29, 30 ja 31 artiklan mukaiset vaatimukset. 2. Varmistaakseen 1 kohdan yhdenmukaisen soveltamisen komissio arvioi siinä tarkoitettua vastaavuutta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja päättää asiasta 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat arvioida 1 kohdassa tarkoitettua vastaavuutta tai käyttää muiden jäsenvaltioiden tekemiä arvioita siihen saakka, kun komissio on tehnyt päätöksen asiasta. Jos komissio päättää, että 1 kohdassa tarkoitettu vastaavuutta koskeva vaatimus ei täyty, se voi antaa kyseisille tilintarkastusyksiköille luvan jatkaa tilintarkastustoimintaansa kyseisen jäsenvaltion vaatimusten mukaisesti asianmukaisen siirtymäkauden ajan. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle: a) edellä 2 kohdassa tarkoitettu vastaavuuden arviointinsa, ja b) kolmansien maiden julkisen valvonnan järjestelmien sekä laadunvarmistus-, tutkinta- ja seuraamusjärjestelmien kanssa tehtävän yhteistyön järjestelyjen pääkohdat 1 kohdan perusteella. 47 artikla Yhteistyö kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa 1. Jäsenvaltiot voivat sallia hyväksymiensä lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen hallussa olevien tilintarkastukseen liittyvien työpapereiden tai muiden asiakirjojen toimittamisen kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille, jos a) kyseiset tilintarkastajan työpaperit tai muut asiakirjat liittyvät sellaisten yritysten tilintarkastuksiin, jotka ovat laskeneet liikkeeseen arvopapereita kyseisessä kolmannessa maassa tai jotka ovat konsolidoituja tilinpäätöksiä kyseisessä kolmannessa maassa laativan konsernin osia; b) asiakirjat toimitetaan kotivaltion toimivaltaisten viranomaisten välityksellä kyseisen kolmannen maan toimivaltaisille viranomaisille niiden pyynnöstä; c) kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset täyttävät vaatimukset, jotka on todettu asianmukaisiksi 3 kohdan mukaisesti; d) kotivaltion ja kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten välillä on sovittu vastavuoroisuuteen perustuvista työskentelyjärjestelyistä; e) henkilötietojen siirtäminen kolmanteen maahan tapahtuu direktiivin 95/46/EY IV luvun mukaisesti. 2. Tämän artiklan 1 kohdan d alakohdassa sovituilla työskentelyjärjestelyillä on varmistettava, että a) toimivaltaiset viranomaiset perustelevat tilintarkastukseen liittyviä työpapereita ja muita asiakirjoja koskevan pyynnön; b) tiedot vastaanottaneiden kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten palveluksessa oleviin tai olleisiin henkilöihin sovelletaan salassapitoa koskevia velvoitteita; c) kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset saavat käyttää tilintarkastukseen liittyviä työpapereita ja muita asiakirjoja ainoastaan suorittaessaan 29, 30 ja 32 artiklan mukaisia vaatimuksia vastaavat vaatimukset täyttävään julkiseen valvontaan, laadunvarmistukseen ja tutkintaan liittyviä tehtäviään; d) jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat kieltäytyä toimittamasta kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten pyytämiä tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön hallussa olevia tilintarkastukseen liittyviä työpapereita tai muita asiakirjoja, jos kyseisten asiakirjojen toimittaminen vaikuttaisi haitallisesti yhteisön tai kyseisen jäsenvaltion täysivaltaisuuteen, turvallisuuteen tai yleiseen järjestykseen taikka jos kyseisen jäsenvaltion viranomaiset ovat jo panneet vireille pyynnössä tarkoitettuja tekoja ja henkilöitä koskevan oikeudenkäynnin. 3. Komissio päättää 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta asianmukaisuudesta 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen helpottaakseen toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä. Asianmukaisuuden arviointi toteutetaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja sen on perustuttava 36 artiklan mukaisiin vaatimuksiin tai keskeisiltä osiltaan vastaaviin toiminnallisiin järjestelyihin. Jäsenvaltioiden on toteutettava komission päätöksen noudattamisen edellyttämät toimet. 4. Poikkeustapauksissa jäsenvaltiot voivat 1 kohdan säännöksistä poiketen sallia, että niiden hyväksymät lakisääteiset tilintarkastajat ja tilintarkastusyhteisöt toimittavat tilintarkastukseen liittyviä työpapereita ja muita asiakirjoja suoraan kolmannen maan toimivaltaisille viranomaisille, jos a) toimivaltaiset viranomaiset ovat aloittaneet tutkinnan kyseisessä kolmannessa maassa; b) jos asiakirjojen toimittaminen ei ole ristiriidassa niiden velvoitteiden kanssa, joita lakisääteisten tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen on noudatettava toimittaessaan tilintarkastukseen liittyviä työpapereita ja muita asiakirjoja kotivaltionsa toimivaltaisille viranomaisille; c) kyseisen kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten kanssa on sovittu työskentelyjärjestelyistä, joita noudattaen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat saada vastavuoroisesti suoraan käyttöönsä tilintarkastukseen liittyviä työpapereita ja muita tilintarkastusyhteisöjen asiakirjoja; d) pyynnön esittävä kolmannen maan toimivaltainen viranomainen ilmoittaa lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön kotivaltion toimivaltaiselle viranomaiselle etukäteen jokaisesta suorasta tietopyynnöstä ja perustelee sen; e) edellä 2 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät. 5. Komissio voi tarkentaa 4 kohdassa tarkoitetut poikkeustapaukset 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen helpottaakseen yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten välillä ja varmistaakseen kyseisen kohdan yhdenmukaisen soveltamisen. 6. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot 1–4 kohdassa tarkoitetuista työskentelyjärjestelyistä. XII LUKU SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 48 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa jäsenvaltioiden edustajista koostuva tilintarkastusalan sääntelykomitea (jäljempänä "komitea"), jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 3. Kahden vuoden kuluttua direktiivin hyväksymisestä ja viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2008 keskeytetään tämän direktiivin niiden säännösten soveltaminen, jotka edellyttävät teknisten määräysten, tarkistusten ja päätösten hyväksymistä 2 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jo hyväksyttyjä täytäntöönpanotoimia ja lukuun ottamatta 26 artiklan säännöksiä. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat komission ehdotuksesta uudistaa kyseiset säännökset perustamissopimuksen 251 artiklan menettelyä noudattaen, ja siksi niiden on tarkasteltava kyseisiä säännöksiä ennen edellä mainitun määräajan umpeutumista. 4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 49 artikla Direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY muuttaminen 1. Muutetaan direktiiviä 78/660/ETY seuraavasti: a) Lisätään 43 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti: "15) erillisinä kaikki tilinpäätöksen lakisääteisestä tilintarkastuksesta lakisääteisen tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön tilikaudelta perimät palkkiot sekä kaikki muista varmennuspalveluista perityt palkkiot, kaikki veroneuvontapalveluista perityt palkkiot ja kaikki tilintarkastuksen oheispalveluista perityt palkkiot. Jäsenvaltiot voivat säätää, että tätä vaatimusta ei sovelleta, jos yhtiö sisältyy konsolidoituihin tileihin, joita edellytetään direktiivin 83/349/ETY 1 artiklan mukaisesti, jos tällaiset tiedot annetaan konsolidoituihin tileihin liittyvissä huomautuksissa." b) Korvataan 44 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Jäsenvaltiot voivat sallia, että 11 artiklassa tarkoitetut yhtiöt laativat lyhennetyt tilinpäätöksen liitetiedot sisällyttämättä 43 artiklan 1 kohdan 5—12 alakohdassa, 14 alakohdan a kohdassa ja 15 alakohdassa vaadittuja tietoja. Liitetiedoissa on kuitenkin ilmoitettava 43 artiklan 1 kohdan 6 alakohdassa luetellut tiedot kokonaisuudessaan kaikkien kyseessä olevien erien osalta." c) Korvataan 45 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Edellä 1 kohdan b alakohtaa sovelletaan myös 43 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin. Jäsenvaltiot voivat sallia 27 artiklassa tarkoitettujen yritysten jättävän 43 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa tarkoitetut tiedot ilmoittamatta. Jäsenvaltiot voivat myös sallia 27 artiklassa tarkoitettujen yritysten jättävän 43 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa tarkoitetut tiedot ilmoittamatta, jos tällaiset tiedot toimitetaan [8. yhtiöoikeusdirektiivin] 32 artiklassa tarkoitetulle julkiselle valvontajärjestelmälle tällaisen julkisen valvontajärjestelmän pyytäessä." 2. Lisätään direktiivin 83/349/ETY 34 artiklaan kohta seuraavasti: "16) erillisinä konsolidoidun tilinpäätöksen lakisääteisestä tilintarkastuksesta tilintarkastajan tai tilintarkastusyhteisön tilikaudelta perimät palkkiot sekä kaikki muista varmennuspalveluista perityt palkkiot, kaikki veroneuvontapalveluista perityt palkkiot ja kaikki tilintarkastuksen oheispalveluista perityt palkkiot." 50 artikla Direktiivin 84/253/ETY kumoaminen Kumotaan direktiivi 84/253/ETY 54 artiklassa tarkoitetusta päivästä. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin. 51 artikla Siirtymäsäännökset Lakisääteisiä tilintarkastajia tai tilintarkastusyhteisöjä, jotka jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet direktiivin 84/253/ETY mukaisesti ennen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen säännösten voimaantulopäivää, pidetään tämän direktiivin säännösten mukaisesti hyväksyttyinä lakisääteisinä tilintarkastajina tai tilintarkastusyhteisöinä. 52 artikla Vähimmäistason yhdenmukaistaminen Ellei tässä direktiivissä toisin säädetä, lakisääteistä tilintarkastusta vaativat jäsenvaltiot voivat asettaa tiukempia vaatimuksia. 53 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ... []mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 54 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 55 artikla Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille. Tehty … Euroopan parlamentin puolesta Puheenjohtaja Neuvoston puolesta Puhemies [1] EUVL C 157, 28.6.2005, s. 115. [2] Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 28. syyskuuta 2005. [3] EYVL L 222,14.8.1978, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/51/EY (EUVL L 178, 17.7.2003, s. 16). [4] EYVL L 193, 18.7.1983, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/51/EY. [5] EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/51/EY. [6] EYVL L 374, 31.12.1991, s. 7, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2003/51/EY. [7] EYVL L 126, 12.5.1984, s. 20. [8] EYVL C 143, 8.5.1998, s. 12. [9] EYVL L 91, 31.3.2001, s. 91. [10] EYVL L 191, 19.7.2002, s. 22. [11] EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1. [12] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. [13] EUVL L 52, 25.2.2005, s. 51. [14] Neuvoston direktiivi 85/611/ETY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta (EYVL L 375, 31.12.1985, s. 3), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopa