ASETUKSEN (ETY) N:o 1601/92 30 ARTIKLAN MUKAINEN KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - Kertomus vuosilta 1992-1998 POSEICAN-ohjelman täytäntöönpanon edistymisestä (komission esittämät) JOHDANTO 1. Kanariansaarten sosiaalistaloudellinen tilanne 1.1. Yleistietoja 1.2. Tietoja maataloudesta 2. POSEICAN-ohjelman maatalousosan puiteasetuksen täytäntöönpano 2.1. Erityinen hankintajärjestelmä 2.2. Kanariansaarten maataloustuotantotuet 2.2.1. Kotieläintuotanto 2.2.2. Kasvintuotanto 2.3. Muita toimenpiteitä 2.4. Talousarviota koskevia tietoja 2.5. Rakenteisiin liittyvät poikkeustoimenpiteet 2.6. Eläinten terveyttä koskevat toimenpiteet 2.7. Neuvoston sallimat kansalliset toimenpiteet 3. EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavat toimenpiteet 4. Päätelmät LIITE 1 Erityinen hankintajärjestelmä - Suoritukset LIITE 2 Paikallisille maataloustuotteille tarkoitettujen erityistukien kehitys LIITE 3 Rakenteisiin liittyvät poikkeustoimenpiteet LIITE 4 EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavat toimenpiteet JOHDANTO 1. Perustamissopimuksia sovelletaan Espanjan liittymisestä Euroopan yhteisöihin tehdyn asiakirjan 25 artiklan nojalla Kanariansaariin, lukuun ottamatta tullialuetta, verotusta, yhteistä kauppapolitiikkaa, YMP:aa ja yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevia määräyksiä. 2. Perustamissopimuksia ja yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan Kanariansaariin 26 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1911/91 [1] nojalla täysimääräisesti alueen taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen varmistamiseksi, edellä sanotun kuitenkaan estämättä sellaisten erityistoimenpiteiden soveltamista, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon Kanariansaarten syrjäisestä sijainnista, saariluonteesta sekä taloudellisesta järjestelmästä ja verotuksellisesta historiasta johtuvat pakottavat seikat. [1] EYVL L 191, 29.6.1991, s. 1. 3. Kanariansaarten yhteisöön liittymisen yhteydessä perustettiin 26 päivänä kesäkuuta 1991 [2] tehdyllä neuvoston päätöksellä 91/314/ETY Kanariansaarten syrjäisestä sijainnista ja saariluonteesta johtuvat erityisvaihtoehdot huomioon ottava ohjelma (POSEICAN). Ohjelman tarkoituksena on ottaa yhteisön politiikan soveltamisessa huomioon Kanariansaarten saariluonteesta ja erittäin syrjäisestä sijainnista, suppeasta pinta-alasta, pinnanmuodostuksesta ja vaikeista ilmasto-olosuhteista johtuvat erityispiirteet ja puutteet, tiettyjä tuotteita koskeva taloudellinen riippuvuus ja kapea-alaiset ja hajanaiset paikalliset markkinat, jotka asettavat erityiset edellytykset saarten taloudelliselle ja sosiaaliselle elämälle. [2] EYVL L 171, 29.6.1991, s. 5. 4. Tätä tarkoitusta varten neuvosto antoi 15 päivänä kesäkuuta 1992 puiteasetuksen [3] tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityistoimenpiteistä Kanariansaarten hyväksi; toimenpiteet on pantu täytäntöön lukuisilla soveltamista koskevilla komission asetuksilla. [3] Neuvoston asetus (ETY) N:o 1601/92, EYVL L 173, 27.6.1992, s. 13. 5. POSEICAN-ohjelmaan sovellettava lähestymistapa vahvistetaan Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen liitetyssä yhteisessä julistuksessa yhteisön syrjäisimmistä alueista. Amsterdamin sopimuksessa otettiin käyttöön uusi määräys, 299 artiklan 2 kohta, jota sovelletaan erittäin syrjäisiin alueisiin ja jossa yhteisölle annetaan kyseisiin alueisiin sovellettava erityiskehys. Amsterdamin sopimus tuli voimaan 1 päivänä toukokuuta 1999. 6. Lisäksi yhteisössä on kiinnitetty erityistä huomiota perinteiseen banaanialaan ja toteutettu erityisiä rakenteellisia toimenpiteitä, annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 404/93 (banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä) ja sen soveltamista koskevat komission asetukset. 7. Maataloutta koskevan puiteasetuksen 30 artiklan 1 kohdassa säädetään, että komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kertomuksen POSEICAN-ohjelman maataloutta koskevan osa-alueen toimenpiteiden täytäntöönpanosta ja liittää siihen tarvittaessa ehdotukset mukautustoimenpiteiksi, jotka tuntuisivat olevan tarpeen ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi. Saman asetuksen 30 artiklan 2 kohdassa säädetään, että järjestelmän kolmannen soveltamisvuoden päättyessä komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle Kanariansaarten taloudellista tilannetta koskevan yleisen kertomuksen, josta ilmenee kyseisen asetuksen mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden vaikutus. 8. Edellä mainittuja kertomuksia ei ole voitu esittää, joten käsillä olevalla kertomuksella on tarkoitus täyttää kyseisessä säännöksessä asetetut vaatimukset. Kertomus koskee ohjelmakautta 1992-1998, jonka kuluessa toteutettiin tärkeimmät POSEICAN-ohjelmaan perustuvat erityiset toimenpiteet. 9. Kahdeksan soveltamisvuoden jälkeen on syytä laatia toimenpidekohtainen kokonaistase kunkin säännöksen toteuttamisesta ja käytöstä. Espanjan viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle kertomuksia kyseisen ohjelman täytäntöönpanosta ja esittäneet pyyntöjä neuvoston asetuksen muuttamiseksi. Komissio valtuutti varainhoitovuoden SEM 2000 yhteydessä ulkopuolisen asiantuntijan laatiman arviointikertomuksen POSEICAN-ohjelman maataloutta koskevasta osasta. Arviossa tarkasteltiin ohjelmassa määrättyjen tavoitteiden toteuttamista ja mahdollisesti käyttöönotettavia parannuksia. Tarkasteltavana olevassa kertomuksessa esitetäänkin asetuksessa (ETY) N:o 1601/92 säädettyjen toimenpiteiden toteuttamista koskevan tase. Siinä otetaan huomioon saatu kokemus ja toteutettujen toimenpiteiden vaikutukset. 1. Kanariansaarten sosiaalistaloudellinen tilanne 1.1. Yleistietoja Kanariansaaret sijaitsevat Atlantin valtameressä. Niiden asema on 27 asteen ja 29 asteen välillä pohjoista leveyttä, 115 kilometrin päässä Afrikan rannikosta ja yli 1000 kilometrin päässä Euroopan mantereesta. Tulivuoriperäisten saarten pinta-ala on 7 500 km , ja se muodostuu kahdeksasta asutusta saaresta (joista suurin on Teneriffa - 2 036 km ) sekä muutamasta pienestä saaresta. Saariston kaukaisimpien saarten välinen etäisyys on noin 500 kilometriä. Kuvattaessa Kanariansaaria mainittakoon niiden Eurooppaan nähden syrjäisen sijainnin, pienen koon ja alueen hajanaisuuden lisäksi seuraavat seikat: -hyvin epätasainen vuoristo (Teneriffalla on Espanjan korkein vuorenhuippu, Teide-tulivuori, jonka korkeus on 3 717 metriä), -suuri väestöntiheys - keskimäärin 215 as./km . Väestönkasvu on nopeampaa kuin Espanjassa keskimäärin, -luonnonvarojen puute ja täydellinen riippuvuus ulkopuolelta toimitettavasta energianhuollosta, -vesivarojen puute: vähemmän kuin 180 m³ makeaa vettä asukasta kohti vuodessa, minkä vuoksi on toteutettava suolanpoisto merivedestä, jotta vedenkysyntä voitaisiin tyydyttää. Veden hinta on Kanariansaarilla kaksinkertainen verrattuna keskimääräiseen hintaan muualla Espanjassa. -BKT (bruttokansantuote) asukasta kohti on vähemmän kuin 75 prosenttia yhteisön keskimääräisestä BKT:sta, -korkea työttömyysaste, lähes 22 prosenttia; Saariston talous on hyvin riippuvainen ulkopuolisesta alueesta ja pitkälle erikoistunut palvelualoihin, erityisesti matkailuun (11 miljoonaa matkailijaa vuonna 1998). Jäljempänä esitettävästä taulukosta käy ilmi aktiivisen väestön jakauma ja toimialakohtainen taloudellinen merkitys: >TAULUKON PAIKKA> Matkailutoiminnasta on tullut talouden tukipilari, jonka 1960-luvulle asti muodosti raaka-ainetuotanto. Teollisuudessa tärkeimmällä sijalla ovat rakennusteollisuus ja infrastruktuuria koskevat työt, jotka liittyvät hyvin läheisesti matkailuun; teollisuusalue koostuu pääasiallisesti pienistä ja keskisuurista yrityksistä, joiden tuotanto on suunnattu paikallisille markkinoille. Kehittynein teollisuuden ala perustuu maatalouteen. Alueen kauppatase on selvästi alijäämäinen: (pääasiallisesti banaanien, tomaattien, kalastustuotteiden ja tupakan) vienti kattaa vain 23,7 prosenttia tuonnista. Kauppavirta keskittyy Euroopan unioniin, jonne suuntautuu 82,3 prosenttia viennistä ja josta on peräisin 78,8 prosenttia tuonnista. 1.2. Tietoja maataloudesta Maataloudesta saa elantonsa Kanariansaarten taloudessa vain kahdeksan prosenttia aktiiviväestöstä ja seitsemän prosenttia saarten yrityksistä. Maatalouden asema on kuitenkin merkittävä tietyillä saarilla sekä maiseman ja maaseudun säilyttämisessä. Viljelypinta-ala on vain 6,5 prosenttia saarten alueesta. Hyödyllisestä maatalousalueesta on pula, joka johtuu vuoristosta ja taajamakehityksestä. Lisäksi suojellun maaseutuympäristön verkko on huomattava. Se kattaa 42 prosenttia koko alueesta. Karjankasvatuksen osuus maatalouden lopputuotannosta on lähes 20 prosenttia. Kanariansaarten maatalous suuntautuu kasvinviljelyyn (80 prosenttia maatalouden lopputuotannosta). Metsätaloustuotanto on taloudellisesti katsoen heikkoa. Jäljempänä esitettävästä taulukosta käyvät ilmi tärkeimmät tuotannonalat suuruusjärjestyksessä, joka perustuu niiden osuuteen saariston maatalouden lopputuotannosta: >TAULUKON PAIKKA> * Tuotanto ei kuulu POSEICAN-ohjelman soveltamisalaan. Lähde: Kanariansaarten hallitus; Consejería de Agricultura, Pesca y Alimentación. Alan ominaispiirteitä ovat: -korostetusti kahdenlaisesta maataloudesta osa suuntautuu vientiin, edustaa 75 prosenttia maatalouden lopputuotannosta ja käyttää parhaimpia teknologisia varoja, vesivaroja ja mikroilmaston varoja (rannikkotasankojen kastelumaat). Osa taas toimii paikallisten markkinoiden hankkijana, eikä se ole kovinkaan innovatiivinen ja on sijoittautunut vaikeimmille alueille (saarten keskiosan alueet, joiden korkeus vaihtelee 300 metristä 900 metriin); -monipuolistumisen vähäisyys: kahden päävientituotteen - tomaatin ja banaanin -osuus saarten kokonaistuotannosta on 50 prosenttia. Niiden viljely ei kuulu POSEICAN-ohjelman soveltamisalaan. Keskiosan viljelykasveista kahden - viiniköynnöksen ja perunan - osuus saariston viljelyalasta on 40 prosenttia. Edellä mainittujen neljän kasvin viljelyyn käytetään 70 prosenttia viljellystä kokonaispinta-alasta. Niillä on erittäin merkittävä ympäristö- ja sosiaalinen vaikutus. -kova kilpailu maan (ja veden) käytöstä matkailualan kanssa - matkailu on saarten tärkein taloudellinen toimiala - ja maaseudun kaupungistuminen, jota jouduttaa eurooppalaista keskitasoa voimakkaampi väestönkasvu erittäin rajatulla alueella, -maatilojen pieni koko ja korostettu tehoviljely: 92 prosentilla maatiloista on vähemmän kuin viisi hehtaaria viljelymaata. Vaikeapääsyisen vuoristoalueen vuoksi käytössä on pengerviljely, johon liittyy kuljetus- ja koneistusvaikeuksia. -tarjonta on hajallaan eikä siinä käytetä yhteensovittamista, -riippuvuus tuonnista sekä tarvikkeiden (lannoitteiden, siementen, pakkausten jne.) toimituksissa että tuotteiden menekissä, sillä seutu on kaukana hankintapisteistä ja markkinoista, -paikalliset markkinat ovat hajanaiset ja heikot (kaksi miljoonaa kuluttajaa, kun matkailu lasketaan mukaan) [4]; markkina-alueen maat (Marokko, Mauritania ja Senegal) ovat pikemminkin kilpailijoita kuin kauppakumppaneita, [4] 1,62 miljoonaa asukasta ja 10 miljoonaa matkailijaa vuodessa. Matkailijoiden määrä on laskettu kertomalla henkilöekvivalentti vuodessa keskimääräisellä lomapäivien määrällä (ISTAC 96), joka on jaettu 365 päivällä. Näin on saatu luku: kaksi miljoonaa paikallista kuluttajaa. -useimmat tuotteet eivät ole kilpailukykyisiä tuotannon syrjäisen sijainnin ja erityisten edellytysten vuoksi, -Kanariansaarten talous on luonteeltaan avointa: tuonnilla on erittäin tärkeä merkitys paikalliselle kulutukselle ja maatalouden elintarviketeollisuudelle, josta suurin osa käyttää tuontiraaka-aineita ja jolla on hyvin vähäiset yhteydet paikallisiin tuottajiin. 2. POSEICAN-ohjelman maatalousosan puiteasetuksen täytäntöönpano 2.1. Erityinen hankintajärjestelmä YMP:n täysimääräinen soveltaminen Kanariansaarilla perustuu erityisen hankintajärjestelmän voimaantuloon (asetuksen (ETY) N:o 1601/92 I osasto). Erityisen hankintajärjestelmän tavoitteena on varmistaa alueen hankinnat ja estää maataloustuotteiden hankinnan ylihinnat, jotka johtuvat alueen saaristoasemasta ja syrjäisestä sijainnista. Järjestelmän kuvaus: Kultakin markkinointivuodelta laaditaan tavanomaiselle kulutukselle ja/tai alueella toteutettavalle jalostukselle tärkeimpien maataloustuotteiden hankintatase Kanariansaarten markkinoiden tarpeiden perusteella ja ottaen huomioon paikallinen tuotanto. Erityiseen hankintajärjestelmään oikeutettujen tuotteiden määrää tarkistetaan määräajoin saarten tarpeiden perusteella. Jalostus- ja pakkausteollisuuden tarpeiden arvioinnin perusteella paikallisille markkinoille tarkoitetuille tai perinteisesti muualle yhteisöön lähetettäville tuotteille voidaan laatia erilliset arvioidut taseet. POSEICAN-ohjelman tavoitteena on alentaa lopulliselle kuluttajalle tarkoitettuja hintoja hankintalähteiden kilpailuttamisella. Tavoitteen tehokkaaksi toteuttamiseksi EU:n ulkopuolisista maista lähtöisin olevat tuontituotteet vapautetaan tulleista ja samat yhteisön tuotteet voidaan toimittaa kyseistä vapauttamista vastaavin edellytyksin. Erityistä huomiota kiinnitetään ohjelman taloudellisiin vaikutuksiin, erityisesti myönnettyjen etujen siirtoon lopulliselle kuluttajalle. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvia tuotteita ei saa jälleenviedä eikä jälleenlähettää muihin yhteisön osiin. Kieltoa ei kuitenkaan sovelleta, jos tuotteet jalostetaan saarilla, sellaisiin tuotteisiin, jotka jälleenlähetetään tai jälleenviedään perinteisesti ja määritellyissä rajoissa. Tällaisessa tapauksessa ei myönnetä korvausta. Toteamukset ja analyysit: Erityisen hankintajärjestelmän toimivuudesta ohjelmakausien 1992/93 ja 1997/98 välisenä aikana voidaan tehdä tiettyjä päätelmiä ja analyysejä. Liitteeseen 1 on koottu tärkeimmät tilastotiedot hyväksyttyjen taseiden täytäntöönpanosta. Erityisen hankintajärjestelmän merkitystä kuvaa sen osuus menoista. Osuus on pysynyt 85 prosentin yläpuolella POSEICAN-ohjelman maatalousosan kokonaisbudjetin täytäntöönpanosta. Erityisen hankintajärjestelmän tarkoituksena on vastata Kanariansaarten väestön kulutustarpeisiin toimittamalla suoraan kulutukseen tarkoitettuja maatalouden lopputuotteita ja tarjota väline tuotanto- ja jalostustoiminnan kehittämiselle paikallisella maatalous- ja maatalouden teollisuusalalla. Järjestelmän tarkoituksena on maataloustuotannon ja paikallisen jalostusteollisuuden säilyttäminen ja kehittäminen alentamalla tarvike- ja raaka-ainekustannuksia. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluukin siitoseläinten ja muiden maatalouden tuotantopanosten toimittaminen. Järjestelmään kuuluu siemenperunan, lisääntymiseen tarkoitettujen kananpoikien, siitosmunien, puhdasrotuisten siitoskanien sekä puhdasrotuisten siitosnautojen ja -sikojen toimittamistuki. Näiden toimenpiteiden tarkoituksena on vahvistaa eri alojen toimintaa tai käynnistää se paikallisen tuotannon tehostamiseksi, alentaa tuotantokustannuksia ja nostaa heikon omahankinnan tasoa. Toimenpiteiden täytäntöönpanoaste on vaihdellut. Kanien, sikojen ja siemenperunan käyttöaste on ollut korkea. Lisääntymiseen tarkoitettuja kananpoikia ja siitosmunia on käytetty hyvin heikosti. Siipikarjan valinnalla ja lisääntymisellä ei ole perinteitä Kanariansaarilla, mistä ehkä johtuu, ettei tarkoitukseen varatun tuen määrä ole toistaiseksi ollut riittävän houkutteleva. Siitosnautojen käyttö oli aluksi riittävää, mutta se on vähentynyt kaiken aikaa. Tämä johtuu ehkä tietyistä vaikeuksista nauta-alan kehittämisessä. Käyttö on kuitenkin laajentunut vuodesta 1995, joten voitaisiin olettaa tämän tuotantosuunnan elpyvän. Koska paikallinen raakatupakan tuotanto on hyvin heikkoa, (CN-koodiin 2401 kuuluvan) raakatupakan ja (CN-koodiin 2402 ja 2403 kuuluvan) osittain valmistetun tupakan tuonnissa Kanariansaarille on otettu käyttöön tullimaksujen vapauttamisjärjestely 20 000 tonnin suuruisen riivityn raakatupakan kiintiön rajoissa. Järjestelmän toiminnan kolmena ensimmäisenä vuotena ilmeni tiettyjä vaikeuksia; erityisesti tiettyjen taseiden varausten ja tarpeiden välillä oli eroja. Nämä häiriöt johtuivat tilastotietojen puutteellisuudesta (niissä ei ollut otettu huomioon tiettyä muun Espanjan ja Kanariansaarten välistä kauppaa), alussa esiintyneestä hallinnollisesta monimuotoisuudesta sekä kulutustottumusten määrällisistä ja laadullisista vaihteluista. Häiriöt korjattiin vuonna 1994 komission asetuksella (EY) N:o 2790/94 [5], jolla muutettiin soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. [5] Komissio asetus (EY) N:o 2790/94, EYVL L 296, 17.11.1994, s. 23, komission asetuksen (ETY) N:o 1695/92, EYVL L 179, 1.7.1992, s. 1. (sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (ETY) N:o 2596/93, EYVL L 238, 23.9.1993, s. 24) muuttamisesta. Käyttöön otettiin erityiset (tuonti-, vapautus- ja tuki-) todistusten antamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt menettelyn helpottamiseksi ja nopeuttamiseksi, erityisesti poistamalla yleinen velvoite antaa vakuus etukäteen ja asettamalla sen sijaan todistuksille kuljetusten tarpeisiin rajoitettu voimassaoloaika; todistuksen myöntämistä varten on esitettävä ostolasku sekä lasku meritse tapahtuneesta kuljetuksesta; todistuksessa tarkoitetun toimituksen toteuttaminen lyhyessä määräajassa on osoitettava eikä kyseisen asiakirjan haltijalle annettujen oikeuksia ja velvollisuuksia saa siirtää. Lisäksi on perustettu toimijarekisteri, joka oikeuttaa saamaan järjestelmän edut yhteisön lainsäädännössä sekä kansallisissa ja alueellisissa lainsäädännöissä asetettuja velvoitteita noudattamalla (erityisesti järjestelmän etujen vaikutusten siirtymistä). Jos toimija jättää noudattamatta rekisteröinnin yhteydessä tekemiään sitoumuksia, sovelletaan seuraamuksia (rajoittamatta kuitenkaan kansallisessa tai alueellisessa lainsäädännössä säädettyjen seuraamusten soveltamista). Asetuksessa määritetään ne jalostettujen tuotteiden määrät, jotka voidaan viedä tai lähettää perinteisesti Kanariansaarilta. Espanjan toimivaltaiset viranomaiset ovat antaneet tiettyjä soveltamista koskevia säädöksiä ja perustaneet seurantakomitean, joka on vastuussa järjestelmän moitteettomasta hallinnoinnista, jossa käytetään tullipalvelut ja muun hallinnon yhdistävää tietojärjestelmää, jonka avulla tieto taseiden suorituksista saadaan reaaliajassa. Espanjan viranomaiset toimittavat kuukausittain tiedot, joiden perusteella komissio voi seurata ja mukauttaa taseet saarten tarpeisiin. Toimenpiteiden tuloksia ja saatua kokemusta tarkasteltaessa havaitaan, että järjestelmän hallinnointiedellytykset ovat selvästi parantuneet ja taseet tietyssä määrin vakiintuneet. Asetuksessa (ETY) N:o 1601/92 säädetään myös erityisen hankintajärjestelmän perusteella toteutettavasta tilapäisestä hankinnasta, joka koskee seuraavia kolmea tuotetta: (CN-koodiin 0203 kuuluvaa) sianlihaa, tuoretta tai jäähdytettyä, (CN-koodiin 1601 ja 1602 kuuluvia) lihasta valmistettuja tuotteita ja saarilla lihotettavaksi tai ihmisravinnoksi tarkoitettuja nautaeläimiä. Järjestelmän neljän ensimmäisen soveltamisvuoden päätyttyä on esitettävä arviointikertomus ja liitettävä siihen tarvittaessa aiheelliset ehdotukset. Espanjan viranomaiset eivät enää ensimmäisen markkinointivuoden jälkeen ole soveltaneet tuoreeseen tai jäähdytettyyn sianlihaan erityistä hankintajärjestelmää, sillä paikallinen tuotanto pystyy tyydyttämään sisäisen kysynnän. Toimenpiteen soveltaminen muihin kyseisiin tuotteisiin (lihotettavaksi tarkoitettuihin nautaeläimiin ja lihasäilykkeisiin) päättyi kesäkuussa 1996 ilman, että paikallinen tuotanto olisi kehittynyt niin pitkälle, että sillä voitaisiin varmistaa paikalliset hankinnat. Neuvosto jatkoi toimenpiteen soveltamista siirtymäkauden ajan 30 päivään kesäkuuta 1997 [6], kunnes arvioinnin päätelmät saadaan ja toimenpiteen soveltamisen äkkinäisen keskeyttämisen välttämiseksi. [6] Neuvoston asetus (EY) N:o 2348/96, EYVL L 320, 11.12.1996, s. 1. YMP:n uudistamisen yhteydessä toteutettiin muutoksia. Yhteisö on sitoutunut viimeisimpiin GATT-sopimuksiin (Uruguayn kierros), ja maailmanhinnat ja yhteisönhinnat ovat asteittain lähentyneet toisiaan samalla, kun tiettyjä tuotteita koskevat yhtenäiset tukitoimenpiteet erityisesti vientiin sovellettavien hintojen perusteella toteutettavien yhteisön tuotteiden hankintojen yhteydessä ovat vähentyneet. Ohjelmakautena 1995/96 rekisteröitiin tukitason selkeä aleneminen, jopa tuen poistuminen tietyiltä viljoilta, erityisesti vehnältä. Kehitys on aiheuttanut huolestumista siitä, miten voidaan estää lisäkustannusten muodostuminen ja siten vähentää tuotantokustannuksia. Komissio on pyrkinyt nykyisen säännöstön rajoissa hallitsemaan kansainvälisessä ympäristössä tapahtuneiden muutosten vaikutuksia. Se on ottanut käyttöön SEM 2000 yhteydessä ulkoiset arviot, joilla on tarkoitus tarkastella erityisen hankintajärjestelmän soveltamisessa ilmenneitä tosiasiallisia vaikeuksia ja valmistella neuvostolle ja Euroopan parlamentille tarkoitettuja komission kertomuksia kyseisten järjestelmien täytäntöönpanosta. Edellä mainitusta ulkoisesta arviointikertomuksesta käy ilmi, että nykyisillä menetelmillä, joilla on myös vastattava järjestelmän tavoitteeseen kilpailuttaa eri hankintalähteet (yhteisön ulkopuoliset maat ja EY), tuotetaan tietyissä tapauksissa ylisuuria korvauksia verrattuna syrjäiseen sijaintiin ja saariluonteeseen liittyviin ylisuuriin kustannuksiin, kun taas toisissa tapauksissa korvaukset jäävät ylisuuria kustannuksia huomattavasti alhaisemmiksi. Järjestelmän vaikutuksista on todettava, että tarkasteltaessa kuluttajahintojen vaihtelua erityisen hankintajärjestelmän voimaantuloa edeltävästä kaudesta vuoteen 1997 voidaan havaita, että järjestelmän ansiosta vaihtelu säilyi samanlaisena (jopa vähäisempänä) kuin muualla Espanjassa. Kuluttajahintaindeksin kasvu on vähäisempi Kanariansaarilla kuin muualla Espanjassa. Tämä pätee sekä yleiseen että elintarvikkeiden kuluttajahintaindeksiin. Useimmat tuotteet, joiden hinnat ovat nousseet eniten, eivät kuulu erityisen hankintajärjestelmän soveltamisalaan. Inflatorisia vaikutuksia ei ole syntynyt, koska saaret ovat liittyneet täysimääräisesti yhteisöön. Tällä indikaattorilla voidaan arvioida edun lopulliselle kuluttajalle siirtämisestä aiheutuvia myönteisiä vaikutuksia. 2.2. Kanariansaarten maataloustuotantotuet POSEICAN-ohjelmassa määrätään, että maataloustuotannolle myönnetään tuotanto-, jalostamis- ja kaupanpitämistukea, perinteisen toiminnan säilyttämiseksi ja vahvistamiseksi tai tuotannon monimuotoisuuden kehittämiseksi. Tätä tukea täydennetään tietyissä tapauksissa erityisen hankintajärjestelmän tarvikkeita koskevilla tukitoimenpiteillä. 2.2.1. Kotieläintuotanto Asetuksessa säädetään tiettyjä aloja, karjankasvatusta ja erityisesti naudanliha-alaa koskevista tukitoimenpiteistä, joiden tarkoituksena on edistää Kanariansaarten perinteisestä karjankasvatuksesta saatavien tuotteiden kehittämistä saarten kulutuksen tarpeiden rajoissa (jotka arvioidaan määräaikaisten taseiden yhteydessä). Näihin toimenpiteisiin kuuluu, puhdasrotuisten siitoseläinten ja edellä mainittujen paikalla lihotettavaksi tarkoitettujen nautaeläinten hankintojen lisäksi, urospuolisten nautaeläinten lihottamisesta ja emolehmien pidosta maksettavien palkkioiden 48,3 euron suuruisen lisäosan myöntäminen (10 artikla). Kyseisten tukitoimenpiteiden vaikutukset ovat olleet suhteellisia. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 2 taulukossa 1. Järkevä selitys saadaan, kun tarkastellaan saarilla hallitsevaa sekatiloihin perustuvaa nautakarjankasvatusta, jossa tärkeimmällä sijalla on maidontuotanto (jota täydennetään lihantuotannolla), ja suppeaa pinta-alaa. Saarten hyödyllinen maatalouspinta-ala on kaiken kaikkiaan vain 25 prosenttia kokonaispinta-alasta ja laiduntamiseen käytetty osuus on hyvin pieni; useimmilla tiloilla ei ole käytössään riittävästi rehunviljelypinta-alaa, joka taas on edellytyksenä emolehmien pitämisen kehittymiselle. Nautaeläinpalkkioiden myöntämisen edellytyksenä on tietty tiheys (2 nautayksikköä hehtaarilla). Tiheysvaatimuksen soveltaminen Kanariansaariin vähentää huomattavasti perustukeen oikeutettujen kotieläinten määrää ja näin ollen POSEICAN-ohjelmaan perustuvien lisätukien määrää. Tämä rajoittaa POSEICAN-ohjelmaan kuuluvien naudanlihaan erikoistuneen tuotannon kehittämistä suosivien toimenpiteiden edunsaajina olevien karjankasvattajien määrää. Lisäksi emolehmien kasvatuksessa on otettava huomioon ongelmat, jotka liittyvät henkilökohtaisen tuotantotuen menetykseen kansallisen varannon hyväksi ja palkkion soveltamisalaan kuuluvan rodun määrittämiseen (lypsylehmärodut on suljettu pois). Liitteen 2 taulukossa 2 esitetään yhteenveto naudanliha-alan kehityksestä saarilla. Ensimmäisestä taseesta käy ilmi seuraavaa: -nautaeläinten kokonaismäärä on laskenut vuodesta 1989, vaikka karjan määrän voidaan todeta yleisesti nousseen vuodesta 1995 kauden 1991/92 tasolle, -lehmien kokonaismäärä vähenee, mikä johtuu lypsykarjan määrän voimakkaasta laskusta. Lypsykarjan rakennetta on uudistettu. Puhdasrotuisten siitoseläinten käyttö on suosinut maitoalan tehostumista, joka on lisännyt tuottoa ja jonka avulla maidontuotanto on pystytty säilyttämään (ks. seuraava kohta, 11 artikla), -emolehmien määrä on nyt 1/5 lehmien kokonaismäärästä ja se on kaksinkertaistunut tarkasteltavana olevana kautena, mutta sillä ei kuitenkaan kokonaan ole pystytty korvamaan lypsylehmien määrän vähenemistä, -erityisesti yli 12 kuukautta vanhojen urospuolisten nautaeläinten määrä on vähentynyt vuodesta 1989; asiantilan voidaan kuitenkin havaita parantuneen vuodesta 1995. Korostettakoon, että sellaisten urospuolisten nautaeläinten määrä, joista maksetaan palkkio, kasvoi 16 prosentista vuonna 1993 keskimäärin 34 prosenttiin vuosina 1996/97, -teurastettujen kotieläinten määrä (ja paikallisten teurastamojen toiminta) väheni merkittävästi; tämä pätee paikallista alkuperää oleviin eläimiin että paikalla lihotettavaksi tarkoitettuihin tuontieläimiin. Tältä osin on korostettava lihotettavaksi tarkoitettujen urospuolisten kotieläinten hankintataseen heikkoa käyttöä, -kulutuksen vaihtelu on suosinut tuoretta lihaa; paikallinen tuotanto ei kuitenkaan hyödy tästä suuntauksen muutoksesta, sillä sen osuus on vähentynyt puolella, -paikallinen lihantuotanto on voimakkaan laskun jälkeen vakiintunut viimeksi kuluneina viitenä vuotena noin 2 700 tonniin: tilanne johtuu tuotannon perustana olevan lypsykarjan määrän vähenemisestä, lihotettavaksi tarkoitettujen urospuolisten nautaeläinten hankinnan heikosta käytöstä ja 10 artiklassa säädettyihin tukitoimenpiteisiin liittyvistä seikoista. Meijereille maksetaan paikallisesti tuotettujen tuoreiden maitotuotteiden kulutustukea. Tuen nykyinen määrä on maatalouden valuuttamuutosten jälkeen 8,34 euroa 100 kilogrammalta. Komissio voi mukauttaa sitä edellä mainittujen tuotteiden säännöllisen myynnin varmistamiseksi paikallisilla markkinoilla (11 artikla). Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 2 taulukossa 3. Toimenpiteen vaikutukset ovat olleet myönteisiä, vaikka se aluksi rajoitettiin koskemaan tiettyjä tuotteita, joita olivat raakamaito, täysmaito, pastöroitu maito, kerma, täysmaidosta valmistettu jogurtti, tuorejuusto (ks. komission asetuksen (ETY) N:o 2235/92 liite I [7]). Espanjan viranomaiset pyysivät kuitenkin uusien kulutustottumusten (erityisesti rasvattomien tuotteiden ja iskukuumennetun maidon suosion) perusteella toimenpiteen ulottamista koskemaan kaikkea meijereihin toimitettua lehmänmaitoa siitä valmistettavasta tuotteesta riippumatta. Asetuksen (ETY) N:o 2235/92 liitettä muutettiin edellä esitettyyn suuntaan 30 päivänä kesäkuuta 1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1400/98 [8]. [7] EYVL L 218, 1.8.1992, s. 105. [8] EYVL L 187, 1.7.1998, s. 54. Palkkiot myönnetään lampaan- ja vuohenlihan alalla (13 artikla) neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3013/89 [9] 5 artiklan mukaisesti maksettavien palkkioiden lisäosina. Palkkion lisäosaa mukautetaan markkinointivuosittain (vuonna 1998 lisäosan suuruus oli 5,163 euroa päältä). [9] EYVL L 289, 7.10.1989, s. 1. Toimenpiteen merkitys on suuri, kun otetaan huomioon kiinnostus saarten erityisiin maatalouden ilmastollisiin ominaispiirteisiin hyvin sopeutuneen alan kehittämiseen. Tämä pätee erityisesti vuohenkasvatukseen. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 2 taulukossa 4. 2.2.2. Kasvintuotanto Hedelmien, vihannesten, kukkien ja elävien kasvien alalla, lukuun ottamatta ihmisravinnoksi tarkoitetun banaanin, tomaatin ja perunan viljelyä, myönnetään hehtaaritukea tuottajille, jotka toteuttavat tuotannon kehittämistä ja/tai monipuolistamista ja/tai laadun parantamista koskevaa aloiteohjelmaa. Tuki on enintään 500 euroa hehtaarilta, jos jäsenvaltion virallinen rahoitusosuus on vähintään 300 euroa hehtaarilta ja tuottajien osuus on vähintään 200 euroa hehtaarilta. Lisäksi kyseisten aloitteiden on kuuluttava vähintään kolmessa vuodessa toteutettaviin ohjelmiin (15 artikla). Soveltamismenettelyt ovat osoittautuneet hallinnollisesti raskaiksi eikä tuen rakenteilla ja määrillä ole ollut toivottua innostavaa vaikutusta: vuonna 1993 tehtiin yhdeksän hakemusta, jotka koskivat yhteensä 8,08 hehtaarin suuruista pinta-alaa; seuraavina vuosina ei vastaanotettu yhtään hakemusta. Edellä mainittuihin tuotteisiin kuuluvien ja saarilla korjattujen trooppisten tuotteiden kaupan pitämisen edistämiseksi maksetaan tukea, kun tuottajien tai niiden yhteenliittymien ja muualle yhteisöön sijoittautuneiden toimijoiden välillä tehdään markkinointivuosisopimuksia (16 artikla). Kyseinen tuki maksetaan tuotanto- ja vuosikohtaisesti 10 000 tonnille; tuki on 10 prosenttia määräpaikka-alueelle toimitetun kaupan pidetyn tuotannon arvosta (osuus on 13 prosenttia, jos kyseessä ovat tuottajien ja toimijoiden yhteisyritykset). Toimenpiteen tase esitetään liitteen 2 taulukossa 5. Tuottajat suhtautuivat myönteisesti toimenpiteeseen. Yhteisö osallistuu Kanariansaarilla jalostettavien, erityisesti trooppisten hedelmien ja vihannesten alaan liittyvän erittelevän ja tulevaisuudennäkymiä koskevan taloudellisen tutkimuksen rahoitukseen (17 artikla). Tutkimuksen olisi autettava löytämään alalla esiintyvät pullonkaulat ja annettava perusta alan kehittämiselle. Tutkimusta ei ole vielä tehty ja se olisikin ulotettava koskemaan tuoreita hedelmiä ja vihanneksia. Viininviljelyalalla myönnetään kiinteää hehtaaritukea sellaisten viiniköynnösten viljelyn ylläpitämiseen, joista tuotetaan tma-laatuviinejä (19 artikla). Sellaisten viinitilojen säilyttäminen, jotka kattavat 10 prosenttia saarten laajimmasta viljelyalasta, on taloudellisesti ja ympäristön kannalta välttämätöntä, kun otetaan huomioon, että viiniköynnökset istutetaan kuiville alueille ja erityisen eroosioalttiille maille. Toimenpide on kehittynyt liitteen 2 taulukossa 6. Viljelijät näyttävät suosineet toimenpidettä, sillä hehtaarimäärä ja tuensaajina olleiden viljelijöiden määrä on kasvanut. Lisäksi alkuperänimitysten määrä nousi kyseisenä kautena yhdestä yhdeksään. Tukea olisi maksettava ainoastaan tuottajaryhmittymille markkinointivuodesta 1997/98 alkaen ja sen määrä on maatalouden valuuttamukautusten jälkeen 476,76 euroa hehtaarilta [10]. [10] Asetus (EY) N:o 2537/95, EYVL L 260, 31.10.1995, s. 10. Koska tuottajaryhmittymiä ei ole, on otettu käyttöön komission tilapäinen lupa maksaa tukea yksittäisille tuottajille komission sääntelyneuvostoille (Consejos reguladores). Perunanviljely on myös erittäin tärkeä perinteinen viljelyala Kanariansaarilla taloudellisen merkityksensä ja sosiaalisen ulottuvuutensa vuoksi: noin 10 000 maataloustuottajaa viljelee keskimäärin 0,7 hehtaaria. Viljelyala sijaitsee saarten keskikorkeilla alueilla. Korkeat tuotantohinnat johtuvat vuoristosta ja tilojen pienestä koosta (pengerviljely) sekä tarvikkeiden ja kasteluveden korkeista hinnoista. POSEICAN-ohjelmassa osoitetut menetelmät kyseisen toiminnan säilyttämiseksi jakautuvat kolmentyyppisiin toimenpiteisiin: -kiinteään hehtaaritukeen - 596 euroa hehtaarilta - joka maksetaan enintään 12 000 hehtaarin pinta-alasta vuodessa (20 artikla), -siemenperunoiden toimittamiseen erityisen hankintajärjestelmän yhteydessä tuotantokustannusten alentamiseksi (3 artiklan liite), -ihmisravinnoksi tarkoitettujen perunoiden toimitusten rajoittamiseen aikoina, jolloin paikallinen tuotanto saatetaan markkinoille (21 artikla). Rajoituksen täytäntöönpanosta säädetään asetuksessa (ETY) N:o 1601/92 vähenevästi kymmenen markkinointivuoden ajan vuoden 2001 loppuun asti. Viimeisimpien GATT-sopimusten (Uruguayn kierros) mukaan toimenpidettä ei saa jatkaa 31.12.1998 jälkeen [11]; näin ollen toimenpiteen soveltamiskautta on lyhennetty kolmella markkinointivuodella. [11] Komission asetus (EY) N:o 984/96, EYVL L 131, 1.6.1996, s. 51. Hehtaarituki on kehittynyt liitteen 2 taulukossa 7. Viljelijät näyttävät suosineen toimenpidettä, vaikka tuen kohteena ollut pinta-ala on pienempi kuin viljelyala (noin 7 000 hehtaaria) ja pienempi kuin suurin tukikelpoinen pinta-ala. Kyseinen toimenpide ja tuki siementen hankkimiselle erityisen hankintajärjestelmän yhteydessä eivät riitä korjaamaan paikallisen tuotannon kilpailukyvyn puutetta. 21 artiklassa annettavan suojan poistuminen vaarantaa tämän kilpailukyvyltään heikon, mutta taloudellisesti, sosiaalisesti ja ympäristön kannalta erittäin tärkeän tuotannon. Espanjan viranomaiset pyysivät paikallisessa tilanteessa ilmenneiden vakavien vaikeuksien vuoksi komissiolta lupaa saada soveltaa suojalauseketta vuonna 1999, joka oli ensimmäinen vuosi, jona 21 artiklaa ei sovellettu. Pyynnössä ilmaistiin halu rajoittaa viime vuoteen asti elokuussa, syyskuussa ja lokakuussa 1999 voimassa olleen rajoituksen tapaan ihmisravinnoksi tarkoitettujen Kanariansaarille lähetettyjen perunoiden toimituksia liittymisasiakirjan 379 artiklassa määrätyn suojalausekkeen perusteella. Suojalauseketta sovellettiin Kanariansaariin asetuksen (EY) N:o 1911/91 11 artiklan nojalla 31 päivään joulukuuta 1999. Tällainen vain yhteisön sisäiseen kauppaan rajoitettu toimenpide olisi voinut vääristää kaupankäyntiä ja olla suhteeton nykyisten käytettävissä olevien tietojen perusteella. Ongelma ratkaistiin antamalla suojatoimenpiteiden perustamisesta asetus Kanariansaarten ihmisravinnoksi tarkoitettujen perunoiden markkinatilanteen kehittymisen seuraamiseksi läheltä, jotta voitaisiin säätää sitovammista toimenpiteistä, jos vaikea tilanne jatkuisi ja saarille olisi toimitettava suuria määriä ihmisravinnoksi tarkoitettuja perunoita. Tässä yhteydessä hyväksyttiin perunantoimitustodistusten antamista koskeva menetelmä, joka oli samantapainen kuin viime vuonna voimassa ollut perunoita koskeva menetelmä. Samalla Espanjan viranomaiset velvoitettiin toimittamaan komissiolle tietoja viikoittain. Komissio antoi asetuksen 27 päivänä elokuuta 1999. Kanariansaarille erityisen kotoperäisten mustien mehiläisten tuottaman laatuhunajan tuotantoon myönnetään tukea. Yhden markkinointivuoden tuki on 20 euroa tuotantoon käytettävältä pesältä, ja sitä maksetaan mehiläishoitajien yhdistyksille 5000 pesän rajoissa (24 artikla). Toimenpide on hyödynnetty kokonaisuudessaan ja sitä on käytetty mustien mehiläisten kannan säilyttämiseen. Mustat mehiläiset olivat ennen POSEICAN-ohjelman voimaantuloa vaarassa tulla syrjäytetyiksi, kun saarille tuotiin tuottavampia rotuja, jotka tosin olivat alttiimpia taudeille. Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 2 taulukossa 8. 2.3. Muita toimenpiteitä POSEICAN-ohjelmassa ja neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1601/92 annettiin myös tiettyjä poikkeuksia YMP:aan paikallisen tuotannon säilyttämiseksi. Poikkeukset koskivat seuraavia seikkoja: -asianmukaisen kiintiön käyttöönottoa maitoalalla paikallisen tuotannon kohtuullisen kehityksen varmistamiseksi, -poikkeusta tislaamisvelvollisuuteen viinialalla ja vapaaehtoisen tislaamisen sekä raivauspalkkion soveltamatta jättämistä ( 18 artikla), -vilja-alalla ei kanneta yhteisvastuumaksua (25 artikla) (huom. Nykyään kyseistä maksua ei enää kanneta lainkaan yhteisön alueella). Toisaalta neuvoston asetuksessa 136/66/ETY säädettyä oliiviöljyn kulutustukea maksetaan yrityksille, jotka pakkaavat Kanariansaarilla muualla yhteisössä tuotettua oliiviöljyä (22 artikla). Tukea ei enää sovelleta oliiviöljyn yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen [12] jälkeen, joten tuki olisi poistettava asetuksesta. [12] Neuvoston asetus (EY) N:o 1638/98, EYVL L 210, 28.7.1998, s. 32. Kanariansaarille erittäin syrjäisinä alueina ominaisten jalostettujen tai jalostamattomien maatalouden laatutuotteiden tuntemuksen ja kulutuksen parantamiseksi POSEI-ohjelmissa määrätään graafisen tunnuksen käyttöönottamisesta (26 artikla). Komissio julisti tunnuksesta kilpailun joulukuussa 1993. Tunnuskuvio valittiin vuonna 1994, minkä jälkeen komissio rahoitti uuden tarjouskilpailun tunnuskuvion markkinointikampanjan järjestämisestä sen tunnetuksi tekemiseksi, merkityksen selittämiseksi ja käytöstä aiheutuvan hyödyn osoittamiseksi. Tunnuskuvion käytön edellytyksistä säädetään komission asetuksessa (EY) N:o 1418/96 [13]. [13] EYVL L 182, 23.7.1996, s. 9. Kanariansaarten toimivaltaiset viranomaiset ovat jo hyväksyneet saarten ensimmäiset tuotteet, joilla on oikeus käyttää kyseistä tunnuskuviota. Kyseessä ovat banaanit, tomaatit, vihreät pavut, kurkut, viini ja rommi. Toimivaltaiset viranomaiset tutkivat parhaillaan muiden tuotteiden edellytyksiä (näitä ovat hunaja, juusto, Gofio, viikunat, hillot, mantelit...). 2.4. Talousarviota koskevia tietoja POSEICAN-ohjelman maatalousosan rahoittamista varten yhteisön talousarvion EMOTR:n tukiosaston osastoon perustettiin erityiset budjettikohdat, joiden ennakot ja toteuttaminen esitetään liitteen 2 taulukossa 9. EMOTR:n tukiosaston vastuulle kuuluviin menoihin on lisättävä yhteisön talousarvioon ottamatta jääneet varat, jotka perustuvat erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien EU:n ulkopuolisten maiden tuotteiden vapauttamiseen tullimaksuista. POSEICAN-ohjelman kokonaiskustannuksista esitetään yhteenveto liitteen 2 taulukossa 10. Edellä esitetyistä tiedoista voidaan todeta seuraavaa: -erityisen hankintajärjestelmän osuus kokonaiskustannuksista kyseisenä kautena on keskimäärin noin 87 prosenttia ja maataloustuotantoa koskevien toimenpiteiden osuus noin 13 prosenttia, -vuonna 1992 perustettu järjestelmä on vakiintunut. Sen kokonaiskustannukset olivat kyseisenä kautena keskimäärin noin 30 000 miljoonaa pesetaa, eli 183 miljoonaa euroa, -EMOTR:n tukiosaston talousarvioon kirjatut määrärahat ovat aina olleet suuremmat kuin tosiasiallisesti toteutetut menot. Ero on osoitus vaikeudesta hyväksyä maataloustuotantotukea käynnistettäessä ja sen vaikutusten voimistuessa paikallisia tarpeita vastaavat taseet. Käsiteltävänä olevassa vaiheessa kaikki toimenpiteet olivat jo vakiinnuttaneet toteuttamisvauhtinsa, -EMOTR:n tukiosastosta maksetut menot vähenevät jatkuvasti. Tämä johtuu pääasiassa erityisesti kasvintuotantoa koskevaan erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien menojen laskusta (ks. edellä 2.1 kohta: analyysi erityisen hankintajärjestelmän toimivuudesta), -vastaavasti voidaan todeta tullimaksuista vapauttamista koskevaan momenttiin kuuluvien menojen lisääntyneen. Ne kuuluvat yhteisön talousarviossa saamatta jääviin varoihin. 2.5. Rakenteisiin liittyvät poikkeustoimenpiteet Tässä yhteydessä on syytä mainita neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2328/91, josta on tullut maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annettu asetus (EY) N:o 950/97, soveltamiseksi säädetyt poikkeukset (27 art.). POSEICAN-ohjelman rakenteellisia poikkeuksia koskeva 27 artikla poistettiin uudessa asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 säädetyn joustavuuden mukaisen rahastojen uudistuksen yhteydessä. Kyseisen maaseudun kehittämistä koskevan asetuksen 53:nnessa perustelukappaleessa viitataan kyllä kyseisten alueiden erityisiin tarpeisiin, mutta asetuksen säädösosassa ei anneta asiaa koskevia välineitä. Joustavuutta, mukautuksia tai poikkeuksia koskevia hakemuksia ja asiaan liittyviä ratkaisuja on tutkittava ohjelmakauteen liittyvän tarkastelun yhteydessä. 2.6. Eläinten terveyttä koskevat toimenpiteet Asetuksen (ETY) N:o 1601/92 28 artiklassa säädetään direktiivien 72/462/ETY ja 90/675/ETY muuttamisesta. Komissio saattoi säädettyjen poikkeusten perusteella poiketa 31 päivään joulukuuta 1994 asti lihantuontiin liittyvistä terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista säännöistä. Komissio teki Espanjan viranomaisten pyynnöstä päätöksen 93/78/ETY, jonka nojalla lihaa voitiin poikkeusjärjestelmän perusteella tuoda paraguaylaisesta teurastamosta; päätös kumottiin 14 päivänä huhtikuuta 1993 tehdyllä päätöksellä 93/249/ETY. Edellä mainituilla poikkeuksilla ei ole enää merkitystä, joten ne olisi kumottava. 2.7. Neuvoston sallimat kansalliset toimenpiteet Espanjalla on oikeus myöntää aluetukea Kanariansaarten raakatupakan tuotannolle. Kyseisen tuen määrä on enintään aikaisemmin Kanariansaarille maksetun tuen ja asetuksella (ETY) N:o 727/70, josta on tullut neuvoston asetus (ETY) N:o 2075/92, perustetun yhteisön palkkion välisen erotuksen suuruinen. Aluetukea myönnetään saarilla perinteisesti tuotettujen määrien rajoissa (23 artikla). Toimenpiteen kehitys esitetään liitteen 2 taulukossa 11. Tuotanto koskee ainoastaan vähäistä määrää Palman saarelle sijoittautuneita viljelijöitä (ainoa tuotantoalue). Se on taantunut ja sillä on viljelijöiden henkilökohtaisen kiintiöjärjestelmän soveltamista koskeviin yksityiskohtaisiin sääntöihin liittyviä vaikeuksia. Kutakin vuotta koskevan tuen maksaminen perustuu teollisuudelle viimeisintä satoa edeltävinä kolmena vuotena keskimäärin myytyihin määriin [14]. [14] Asetus (ETY) N:o 2075/92, EYVL L 215, 30.7.1992, s. 70. 3. EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavat toimenpiteet Näiden toimenpiteiden rahoitus ei liity käsiteltävänä olevaan kertomukseen, mutta niitä kuvataan suppeasti tässä liitteessä, jotta annettaisiin yhtenäinen kuva yhteisön Kanariansaarten maatalousalan hyväksi toteuttamista toimista. 4. Päätelmät POSEI-ohjelman maatalousosa on tärkeä, innovatiivinen ja paikallisiin erikoispiirteisiin mukautettu. Yleensä voidaan todeta, että kyseisillä toimenpiteillä on onnistuttu parantamaan tiettyjä tuotantokustannuksista aiheutuneita velvoitteita. Toimenpiteillä on täydennetty YMP:n kautta saatavaa tukea ja siten parannettu paikallisen tuotannon laatua ja määrää. Kun otetaan huomioon tiettyjen toimenpiteiden toteuttamisessa todetut vaikeudet ja Espanjan viranomaisten komissiolle tekemistä hakemuksista tehdyt analyysit sekä POSEICAN-ohjelman maatalous-osaa koskevan ulkoisen arviointikertomuksen päätelmät, on syytä tehdä tiettyjä mukautuksia. Osa muutoksista kuuluu komission toimivaltaan, osa taas edellyttää neuvoston toimivaltaan kuuluvan POSEICAN-ohjelman maatalousosaa koskevan puiteasetuksen mukauttamista. Komissio aikoo esittää käsiteltävänä olevan kertomuksen perusteella ehdotuksen asetukseksi, joka perustuu seuraaviin kolmenlaiseen lähestymistapaan: -erityisen hankintajärjestelmän mukauttamiseen, joka koskee erityisesti sen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden luetteloa, jossa olisi otettava huomioon todettujen tarpeiden kehitys ja huomioitava entistä paremmin kyseisen alueen ylisuuret hankintahinnat, -kokemuksen perusteella paikalliseen todellisuuteen huonosti soveltuviksi todettujen toimenpiteiden muuttamiseen houkuttelevammiksi ja tehokkaammiksi, -uusien toimenpiteiden toteuttamiseen siten, että niissä otettaisiin POSEICAN-ohjelman tavoitteita noudattaen huomioon paikalliset erityispiirteet ja tarpeet. LIITE 1 Erityinen hankintajärjestelmä - Suoritukset Hyväksyttyjen taseiden suoritus markkinointivuosittain (Lähde: Ministerio de Economía y Hacienda - Subdirección General de Comercio Exterior de Productos Agroalimentarios - Madrid) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> CD = suorakulutus CI = teollisuuskulutus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> CD = suorakulutus CI = teollisuuskulutus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> CD = suorakulutus CI = teollisuuskulutus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> CD = suorakulutus CI = teollisuuskulutus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> CD = suorakulutus CI = teollisuuskulutus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> CD = suorakulutus CI = teollisuuskulutus LIITE 2 Paikallisille maataloustuotteille tarkoitettujen erityistukien kehitys Tässä liitteessä esitetyt tilastotiedot on saatu, jollei toisin mainita, Kanariansaarten hallitukselta; Consejeria de Agricultura, Pesca y Alimentación" Taulukko 1 Tilinpäätös 10 artiklan toteuttamisesta: urospuolisten nautaeläinten lihottamisesta ja emolehmien pidosta maksettu lisätuki >TAULUKON PAIKKA> * (kahtena ensimmäisenä markkinointivuotena emolehmiksi katsottiin lypsylehmärotuiset, lihasonneilla astutetut tai siemennetyt lehmät). Taulukko 2 Naudanliha-alan kehitys Kanarian saarilla >TAULUKON PAIKKA> * (kahtena ensimmäisenä markkinointivuotena emolehmiksi katsottiin lypsylehmärotuiset, lihasonneilla astutetut tai siemennetyt lehmät). Taulukko 3 Asetuksen 11 artiklan toteuttamisen kehitys: tuki ihmisravinnoksi tarkoitetuille maitotuotteille >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 4 Asetuksen 13 artiklan toteuttamisen kehitys: lampaan- ja vuohenlihan - palkkioiden lisäosina >TAULUKON PAIKKA> * Heinä - joulukuu Taulukko 5 Tilinpäätös 16 artiklan toteuttamisesta: trooppisten tuotteiden kaupan pitämisen edistämiseksi >TAULUKON PAIKKA> *Koskee kaikkia kyseisiä tuotteita. Taulukko 6 Asetuksen 19 artiklan toteuttamisen kehitys: viiniköynnösten viljelyn ylläpitämiseen, joista tuotetaan tma-laatuviinejä >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 7 Asetuksen 20 artiklan toteuttamisen kehitys: hehtaaritukeen-perunat >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 8 Asetuksen 20 artiklan toteuttamisen kehitys: Kanariansaarille erityisen laatuhunajan tuotantoon myönnetään tukea >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 9 POSEICAN maatalousosan rahoittamista koskevien budjettikohtien arviot ja toteuttaminen (miljoonina euroina) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: EMOTR:n tukiosasto Taulukko 10 POSEICAN-ohjelman tuen määrä viideltä markkinointivuodelta (pesetoina) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: IDOM-UPM Kanariansaarten hallituksen maatalousministeriön toimittamien tietojen perusteella. Taulukko 11 Asetuksen 23 artiklan toteuttamisen kehitys: aluetukea Kanariansaarten raakatupakan tuotannolle >TAULUKON PAIKKA> LIITE 3 Rakenteisiin liittyvät poikkeustoimenpiteet Tässä yhteydessä on syytä mainita neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2328/91, josta on tullut maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annettu asetus (EY) N:o 950/97 [15], soveltamiseksi säädetyt poikkeukset (27 art.), joista voidaan todeta seuraavaa: [15] Neuvoston asetus (ETY) N:o 2328/91, EYVL L 218, 6.8.1991 s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 950/97, EYVL L 142, 2.6.1997 s. 1. -maatilojen investointitukien myöntämisedellytyksiä sekä sian-, naudan- ja siipikarjan kasvatuksen suosimisen edellytyksiä on lievennetty samalla, kun valvotaan niiden yhteensoveltuvuutta eläinten hyvinvoinnin ja ympäristön suojelun vaatimusten kanssa ja edellyttäen, että tuotanto on tarkoitettu saarten sisämarkkinoille, -lehmät, joiden maito on tarkoitettu paikallisille markkinoille, voidaan ottaa huomioon laskettaessa hyvitystä, joka on ulotettu koskemaan alueen kaikkea kasvinviljelyä ja jota voidaan myöntää viljelijöille, joiden viljelyala tällä alueella on vähintään yksi hehtaari. STAR-komitean 17 päivänä joulukuuta 1992 ja 25 päivänä helmikuuta 1998 antamien lausuntojen sekä komission myönteisten päätösten, jälkeen asetuksen (ETY) N:o 1601/92 27 artiklan 1-5 kohdassa käyttöönotetut poikkeukset on saatettu osaksi Kanariansaarten itsehallintoyhteisön oikeusjärjestystä. Kyseisessä 27 artiklassa säädetään mahdollisuudesta hakea poikkeusta maa- ja metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta annettuun asetukseen (EY) N:o 951/97 (entinen asetus (ETY) N:o 866/90) [16] sekä alan investointien valintaperusteisiin, joista on säädetty komission päätöksessä 94/173/EY. [16] Neuvoston asetus (ETY) N:o 866/90, 29.3.1990, sellaisena kuin se on korvattu neuvoston asetuksella (EY) N:o 951/97, EYVL L 142, 2.6.1997, s. 22. Espanjan viranomaiset käyttivät annettua mahdollisuutta ja tekivät seuraavat perustellut poikkeushakemukset, jotka koskivat välttämättömiä tuotteita: lihaa (lihotukseen tarkoitettuja nautoja, naudanlihaa ja sianlihaa), siipikarjaa, maitoa ja maitotuotteita sekä jalostettuja hedelmiä ja vihanneksia: -kyseisen asetuksen 13 artiklaan, jotta investoijat, jotka pitävät kaupan tai jalostavat EU:n ulkopuolisista maista lähtöisin olevia maataloustuotteita, voisivat hyötyä asetuksen (EY) N:o 951/97 nojalla toteutetuista yhteistoimista, ja -saman asetuksen 12 artiklaan, jossa säädetään tuen myöntämisedellytyksistä, jotta perustuottajat saisivat asianmukaisen ja kestävän osan investoinneista johtuvista taloudellisista eduista. Useimmiten paikallisille maataloustuotteille löydetään markkinat ja niiden tuotantoa pystytään kehittämään poikkeukseen perustuvilla jalostusvälineillä, joiden kannattavuutta ei voitaisi taata nykyään käytettävissä olevalla paikallisella tuotannolla. Lisäksi toimivaltaiset viranomaiset sitoutuvat valvomaan, ettei tukea saavilla investoinneilla ole kielteisiä vaikutuksia paikallisen tuotannon kehittämistoimenpiteisiin. Valintaperusteisiin (päätös 94/173/EY) sovellettavat poikkeukset koskevat maitoa ja maitotuotteita, siipikarjaa ja viiniä sekä jäähdytettyjen tai jäädytettyjen tuotteiden kylmävarastoja Kanariansaarten syrjäisimmillä saarilla. Kaikki kyseiset poikkeukset ovat yhteneväisiä ja liittyvät hyvin Kanariansaarten maataloustuotannon kehittämiseksi suunniteltuihin toimiin sekä POSEICAN-ohjelmaan perustuviin kyseisen tuotannon markkinoita koskeviin hankintatoimenpiteisiin. Niissä otetaan hankintajärjestelmän yhteydessä huomioon paikallisen kulutuksen tarpeet vahingoittamatta edellä mainittua kehitystä. POSEICAN-ohjelman rakenteellisia poikkeuksia koskeva 27 artikla poistettiin uudessa asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 säädetyn joustavuuden mukaisen rahastojen uudistuksen yhteydessä. Kyseisen maaseudun kehittämistä koskevan asetuksen 53:nnessa perustelukappaleessa viitataan kyllä kyseisten alueiden erityisiin tarpeisiin, mutta asetuksen säädösosassa ei anneta asiaa koskevia välineitä. Joustavuutta, mukautuksia tai poikkeuksia koskevia hakemuksia ja asiaan liittyviä ratkaisuja on tutkittava ohjelmakauteen liittyvän tarkastelun yhteydessä. LIITE 4 EMOTR:n ohjausosastosta rahoitettavat toimenpiteet Näiden toimenpiteiden rahoitus ei liity käsiteltävänä olevaan kertomukseen, mutta niitä kuvataan suppeasti tässä kappaleessa, jotta annettaisiin yhtenäinen kuva yhteisön Kanariansaarten maatalousalan hyväksi toteuttamista toimista. Ohjelmakausi 1989-1993 Koska banaaniala on taloudellisesti ja sosiaalisesti Kanariansaarille tärkeä ala, jonka tuotannon osuus saarten maatalouden lopputuotannosta on 25 prosenttia, POSEICAN-ohjelman IV osaston 9 kohdassa vahvistetaan tuotanto- ja kaupanpitämisedellytysten parantamiseksi rakenteelliset tukitoimenpiteet alan hyväksi ennen WTO:n banaaneja koskevan päätöksen hyväksymistä. Yhteisön tukea myönnetään rakennerahastojen tuen täydentämiseksi tuotantokaudelle 1989-1993 sekä täydentämään yhteisön ja kansallisia markkinatoimenpiteitä. Tuen määrä oli 9 miljoonaa euroa vuonna 1992 ja 12 miljoonaa euroa vuonna 1993. Seuraavat toimenpiteet on toteutettu: -kastelujärjestelmien parantaminen, joka koski 2 421 hehtaaria, -palstojen ja valmistuslaitosten välisten liikenneyhteyksien infrastruktuuri (16,5 km), -banaanin laatua koskeva tuotannonmuutos (559 ha), -tuotantorakenteiden parantaminen (498 maatilalla), -kaupan tehostaminen ja tekninen tuki (3,5 milj. euroa). Ohjelmakausi 1994-1999 Banaania koskevat rakenteelliset toimenpiteet liitettiin WTO:n banaaneja koskevan päätöksen [17] nojalla yhteisön tukikehykseen ohjelmakaudella 1994-1999. Yhteisön tukikehyksen perusteella EMOTR:n ohjausosastosta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/93 [18] nojalla maksettava tuki toteutetaan seuraavin tukimuodoin (miljoonaa euroa): [17] Asetus (ETY) N:o 404/93, EYVL L 47 25.2.1993, s. 1. [18] EYVL L 193, 31.7.1993, s. 5. -2 aihekokonaisuus, talousalueen kehittäminen: 38,6, -4 aihekokonaisuus, maatalous ja maaseudun kehittäminen: 92,73, -yhteisöaloite REGIS II: 12,0, -LEADER II -yhteisöaloitteen kokonaistuki: 5,5. Ohjelmakausi 2000-2006 Maaseudun kehittämistoimenpiteisiin sovelletaan ohjelmakautena 2000-2006 rakennerahastoista annettua uutta säännöstöä, erityisesti neuvoston asetuksella (EY) N:o 1257/1999 säädettyä EMOTR:n tukiosuutta. Kanariansaaret kuuluvat tavoitteeseen 1 ja niihin sovelletaan rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999 [19] mukaista aluesuunnittelua.