/* KOM/2011/0039 lopull. - NLE 2011/0018 */ Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 367/2006 muuttamisesta





[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 4.2.2011 KOM(2011) 39 lopullinen 2011/0018 (NLE) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 367/2006 muuttamisesta PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus koskee muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11. kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009, jäljempänä ’perusasetus’, soveltamista Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon (PET-kalvon) tuontia koskevassa tukien vastaisessa menettelyssä. | Yleinen tausta Ehdotus perustuu perusasetuksen soveltamiseen ja tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyjä koskevien vaatimusten mukaisesti. | Voimassa olevat aiemmat toimenpiteet Neuvoston asetus (EY) N:o 367/2006 lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 806/2010. | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. | KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. | Asiantuntijatiedon käyttö | Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen. | Vaikutusten arviointi Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta se sisältää tyhjentävän luettelon arvioitavista edellytyksistä. | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Komissio pani 14. tammikuuta 2010 vireille osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka koski Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa sovellettavien tasoitustoimenpiteiden tukinäkökohtia. Tarkastelu pantiin vireille, koska pyynnön esittäjä, Intiassa toimiva vientiä harjoittava tuottaja, toimitti riittävästi alustavaa näyttöä siitä, että tukea koskevat olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet otettiin käyttöön, ovat muuttuneet ja että muutokset ovat pysyviä. Osittaisessa välivaiheen tarkastelussa vahvistui, että i) asianomaisen intialaisen tuottajan saaman tuen taso on laskenut ja ii) tutkittuja järjestelmiä koskevat säännöt ja järjestelmien tasoitustoimenpiteiden alaisuus eivät ole muuttuneet. Koska osoitettiin, että pyynnön esittäjä saa jatkossa tukea, jonka määrä on huomattavasti alempi kuin siihen tällä hetkellä sovellettava tasoitustulli, toimenpiteiden tasoa olisi korjattava vastaamaan uusia havaintoja. Olosuhteiden muutos todettiin pysyväksi. Sen vuoksi ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan ehdotuksen asetukseksi, jolla muutetaan asianomaiseen intialaiseen tuottajaan sovellettavaa tullitasoa 11 prosenttiin. Asetus olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään 14. huhtikuuta 2011. | Oikeusperusta Neuvoston asetus (EY) N:o 597/2009, annettu 11. kesäkuuta 2009, muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta, ja erityisesti sen 19 artikla ja 22 artikla. | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Toissijaisuusperiaatetta ei sen vuoksi sovelleta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, sillä toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa perusasetuksessa eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. Vaatimusta, jonka mukaan unionille, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. | Sääntelytavan valinta | Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston asetus. | Muut sääntelytavat eivät tule kyseeseen, sillä perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. | 2011/0018 (NLE) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 367/2006 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009[1], jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 19 ja 22 artiklan, ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY 1. Aiempi tutkimus ja voimassa olevat tasoitustoimenpiteet 2. Neuvosto otti joulukuussa 1999 asetuksella (EY) N:o 2597/1999[2] käyttöön lopullisen tasoitustullin tuotaessa Intiasta peräisin olevaa polyeteenitereftalaattikalvoa (PET-kalvoa), joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’. Toimenpiteet olivat tietyiltä nimeltä mainituilta viejiltä peräisin olevaan tuontiin sovellettava arvoon perustuva 3,8–19,1 prosentin tasoitustulli ja muilta yrityksiltä peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevassa tuonnissa sovellettava 19,1 prosentin jäännöstulli. Alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjakso kattoi 1 päivän lokakuuta 1997 ja 30 päivän syyskuuta 1998 välisen ajan. 3. Perusasetuksen 18 artiklan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen neuvosto antoi maaliskuussa 2006 asetuksen (EY) N:o 367/2006[3], jolla pidettiin voimassa asetuksella (EY) N:o 2597/1999 käyttöön otettu lopullinen tasoitustulli Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa. Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso kattoi 1 päivän lokakuuta 2003 ja 30 päivän syyskuuta 2004 välisen ajan. 4. Neuvosto muutti elokuussa 2006 asetuksella (EY) N:o 1288/2006[4] yhden intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006. 5. Neuvosto muutti syyskuussa 2007 asetuksella (EY) N:o 1124/2007[5] toisen intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006. 6. Neuvosto muutti tammikuussa 2009 asetuksella (EY) N:o 15/2009[6] komission omasta aloitteestaan vireillepaneman, viiden intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaa tukea koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen kyseisille yrityksille asetuksella (EY) N:o 367/2006 määrättyä lopullista tasoitustullia ja asetuksella (EY) N:o 1292/2007[7] määrättyjä lopullisia polkumyyntitulleja. 7. Neuvosto muutti syyskuussa 2010 asetuksella (EY) N:o 579/2010[8] intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006. 8. On huomattava, että Vacmet India Limited -yritykseen sovelletaan tällä hetkellä 19,1 prosentin suuruista tasoitustullia asetuksen (EY) N:o 367/2006, sellaisena kuin se on muutettuna, perusteella. 9. Voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet 10. On huomattava, että Vacmet India Limited -yritykseen sovelletaan 17,3 prosentin suuruista jäännöspolkumyyntitullia asetuksen (EY) N:o 1292/2007, sellaisena kuin se on muutettuna, perusteella. 11. Osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille paneminen 12. Komissio sai 7 päivänä elokuuta 2009 perusasetuksen 19 artiklan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön. Pyynnön esitti intialainen vientiä harjoittava tuottaja Vacmet India Limited, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, ja se rajoittui tuen tarkasteluun. Pyynnön esittäjä väitti pyynnössään, että olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet oli otettu käyttöön, olivat muuttuneet ja että muutokset olivat luonteeltaan pysyviä. Pyynnön esittäjä toimitti alustavaa näyttöä siitä, että tuen vaikutusten korjaaminen ei enää edellytä nykytasoisen toimenpiteen soveltamista. 13. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoa varten oli olemassa riittävä näyttö, mistä syystä se ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä 14 päivänä tammikuuta 2010 julkaistussa ilmoituksessa[9], jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, panevansa perusasetuksen 19 artiklan nojalla vireille osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoitettiin koskemaan tuen tarkastelua pyynnön esittäjän osalta. 14. Osittaista välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa arvioitiin myös, onko tarkastelun tulosten perusteella tarpeen muuttaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin tällä hetkellä sovellettavaa tullia niiden asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joita ei mainita erikseen asetuksen (EY) N:o 367/2006 2 artiklan 1 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa sovellettavaa tullia. 15. Komissio ilmoitti myös 14 päivänä tammikuuta 2010 Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella[10] panevansa vireille polkumyyntitoimenpiteitä koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoitettiin koskemaan polkumyynnin tarkastelua pyynnön esittäjän osalta. 16. Tutkimus 17. Tuen tasoa koskenut tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. 18. Komissio ilmoitti virallisesti osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan tutkimuksen vireillepanosta pyynnön esittäjälle, Intian viranomaisille ja unionin tuotannonalalle. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi. 19. Saadakseen tutkimuksen kannalta välttämättömät tiedot komissio lähetti kyselylomakkeen pyynnön esittäjälle. Kyselylomake lähetettiin myös Intian viranomaisille. 20. Pyynnön esittäjä toimi täysin yhteistyössä tutkimuksessa, mutta asiaan liittyvät Intian viranomaiset eivät palauttaneet kyselylomakevastausta annetussa määräajassa. Komissio hankki ja tarkisti kaikki tuen määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Pyynnön esittäjän tiloihin tehtiin tarkastuskäynti. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 21. Tarkasteltavana oleva tuote 22. Tässä tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönotosta annetussa asetuksessa (asetus (EY) N:o 367/2006, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna) määritelty tuote eli Intiasta peräisin oleva polyeteenitereftalaattikalvo (PET-kalvo), joka nykyisin luokitellaan CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90. 23. Samankaltainen tuote 24. Aiempien tutkimusten tapaan tässä tutkimuksessa todettiin, että Intiassa tuotetuilla ja unioniin viedyillä PET-kalvoilla sekä Intian kotimarkkinoilla tuotetuilla ja myydyillä PET-kalvoilla samoin kuin unionin tuottajien EU:ssa tuottamilla ja myymillä PET-kalvoilla on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset. 25. Tämän vuoksi näitä tuotteita pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina. C. TUETTU TUONTI 26. Johdanto Kansalliset järjestelmät 27. Komissio tutki pyynnön esittäjän ja unionin tuotannonalan toimittamien tietojen perusteella seuraavia järjestelmiä, joissa oli esitettyjen väitteiden mukaan myönnetty tukea: a) tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme); b) tuotantohyödykkeiden tuontia etuustullein koskeva järjestelmä (Export Promotion Capital Goods Scheme); c) ennakkohyväksyntäjärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, entinen Advance Licence Scheme); d) pääomatuet 28. Edellä a–c alakohdassa mainitut järjestelmät perustuvat 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Act 1992) nro 22/1992, jäljempänä ’ulkomaankauppalaki’. Ulkomaankauppalailla Intian viranomaiset valtuutetaan antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Nämä tiedonannot esitetään tiivistelmänä ulkomaankauppapolitiikkaa, jäljempänä ’FT-policy’, koskevissa asiakirjoissa, jotka kauppaministeriö julkaisee viiden vuoden välein ja joita päivitetään säännöllisesti. Tämän tapauksen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kannalta merkityksellisiä ovat kaksi ulkomaankauppapolitiikkaa käsittelevää asiakirjaa eli ”FT-policy 04–09” ja ”FT-policy 09–14”. Lisäksi Intian viranomaiset esittelevät ”FT-policy 04–09”- ja ”FT-policy 09–14” -asiakirjoja koskevia menettelyjä käsikirjassa ”Handbook of Procedures, Volume I”, jäljempänä ’HOP I 04–09’ ja ’HOP I 09–14’. Myös kyseinen menettelykäsikirja saatetaan ajan tasalle säännöllisesti. 29. Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset hallinnoivat d alakohdassa mainittua järjestelmää. 30. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS) a) Oikeusperusta 31. DEPBS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04–09 -asiakirjan ja FT-policy 09–14 -asiakirjan kohdassa 4.3 sekä HOP I 04–09 -käsikirjan ja HOP I 09–14 -käsikirjan luvussa 4. b) Tukikelpoisuus 32. Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät. c) DEPBS-järjestelmän käytännön toteutus 33. Viejä voi hakea DEPBS-hyvityksiä, jotka lasketaan prosenttiosuutena järjestelmän mukaisesti vietyjen tuotteiden arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset DEPBS-prosenttiosuudet useimmille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Osuudet on määritetty tuotantopanoksia ja myyntiä koskevien vakionormien (Standard Input/Output Norms, SION) perusteella, ja niissä otetaan huomioon tuonnin oletettu osuus vientituotteeseen käytetyistä tuotantopanoksista ja kyseisestä oletetusta tuonnista kannettu tulli riippumatta siitä, onko tuontitullit tosiasiallisesti maksettu vai ei. 34. Yrityksen on tämän järjestelmän eduista hyötyäkseen harjoitettava vientiä. Vientihetkellä viejän on ilmoitettava Intian viranomaisille, että vienti tapahtuu DEPBS-järjestelmän mukaisesti. Tavaroiden vientiä varten Intian tulliviranomaiset antavat lähetysmenettelyn aikana viennin lähetysasiakirjan. Asiakirjasta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Tässä vaiheessa viejä tietää, kuinka suuren edun se saa. Sen jälkeen kun tulliviranomaiset ovat antaneet kyseisen asiakirjan, Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa DEPBS-hyvityksen myöntämiseen. 35. Todettiin myös, että Intian kirjanpitonormien mukaisesti DEPBS-hyvitykset on vientivelvoitteen täytyttyä mahdollista kirjata tileihin suoriteperusteella tulona. Näitä hyvityksiä voidaan käyttää minkä tahansa tavaroiden – tuotantohyödykkeitä ja tuontirajoitusten alaan kuuluvia tavaroita lukuun ottamatta – myöhemmin tapahtuvan tuonnin tullien maksamiseen. Hyvityksiä käyttäen tuodut tavarat voidaan myydä kotimarkkinoilla (jolloin niihin sovelletaan liikevaihtoveroa) tai käyttää muutoin. DEPBS-hyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä ja voimassa 12 kuukauden ajan niiden myöntämisestä. 36. DEPBS-hyvitysten hakemukset tehdään sähköisesti, ja ne voivat kattaa rajoittamattoman määrän vientitapahtumia. Tiukkoja määräaikoja ei tosiasiallisesti sovelleta. DEPBS:in hallinnointiin käytettävä sähköinen järjestelmä ei automaattisesti sulje pois vientitapahtumia, joissa ei noudateta HOP I 04–09 ja 09–14 -käsikirjan luvussa 4.47 mainittuja hakumääräaikoja. Lisäksi HOP I 04–09 ja 09–14 -käsikirjan 9.3 kohdassa esitetään selvästi, että määräajan jälkeen jätetyt hakemukset voidaan aina hyväksyä pienen sakkomaksun (10 prosenttia hyvityksestä) suorittamista vastaan. 37. Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. d) DEPBS-järjestelmää koskevat päätelmät 38. DEPBS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. DEPBS-hyvityksissä on kyse Intian viranomaisten taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi DEPBS-hyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta. 39. Lisäksi DEPBS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista. 40. Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) edellytysten mukainen. Viejää ei velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotantoprosessissa, eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Käytössä ei myöskään ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i kohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada DEPBS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että kyseinen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada DEPBS-järjestelmän etuuksia. e) Tuen määrän laskeminen 41. Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan ja tätä järjestelmää varten neuvoston asetuksessa (EY) N:o 367/2006 vahvistetun laskentamenetelmän mukaisesti tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä laskettiin sen edun mukaan, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tässä yhteydessä katsottiin, että etu koituu vastaanottajalle sillä hetkellä, kun vientitapahtuma suoritetaan järjestelmän mukaisesti. Kyseisellä hetkellä Intian viranomaisten on siis luovuttava tulleista, ja tämä luopuminen on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea. Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa tuen myöntämiseen sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet viennin lähetysasiakirjan, josta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Edellä esitetyn perusteella on asianmukaista pitää DEPBS-järjestelmästä saatua etua järjestelmän mukaisista vientitapahtumista tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana hankittujen hyvitysten summana. 42. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin näin määritellyistä hyvityksistä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö, ja näin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kokonaisviennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. 43. Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 7,9 prosenttia. 44. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS) a) Oikeusperusta 45. EPCGS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04–09 -asiakirjan ja FT-policy 09–14 -asiakirjan luvussa 5 sekä HOP I 04–09 -käsikirjan ja HOP I 09–14 -käsikirjan luvussa 5. b) Tukikelpoisuus 46. Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin ja palveluntarjoajiin. c) Käytännön toteutus 47. Tiettyihin vientivelvoitteisiin sitoutunut yritys voi tuoda (uusia ja huhtikuusta 2003 myös käytettyjä, enintään kymmenen vuotta vanhoja) tuotantohyödykkeitä alennetulla tullilla. Intian viranomaiset antavat tätä varten pyynnöstä maksullisen EPCGS-lisenssin. Huhtikuusta 2000 lähtien järjestelmässä on sovellettu kaikkiin sen mukaisesti tuotuihin tuotantohyödykkeisiin alennettua 5 prosentin tuontitullia. 48. EPCGS-lisenssin haltija voi hankkia tuotantohyödykkeet myös kotimarkkinoilta. Tällöin tuotantohyödykkeiden kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi tuoda tullitta maahan kyseisten tuotantohyödykkeiden valmistuksessa tarvittavia aineksia. Vaihtoehtoisesti kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi saada vientiin rinnastettavassa toiminnassa saatavat edut toimittaessaan tuotantohyödykkeitä EPCGS-lisenssin haltijalle. 49. Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. d) EPCG-järjestelmää koskevat päätelmät 50. EPCGS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullinalennus on Intian viranomaisten taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi tullinalennuksesta koituu etua viejälle, koska tullien kantamatta jättäminen tuonnin yhteydessä lisää tämän maksuvalmiutta. 51. EPCGS-järjestelmä on myös oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, koska lisenssejä ei voi saada ilman sitoumusta viedä tuotteita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea. 52. Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen järjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa. e) Tuen määrän laskeminen 53. Tuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa kyseisellä teollisuudenalalla. Vakiintuneen käytännön mukaisesti näin laskettua tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle kohdennettua määrää on oikaistu lisäämällä siihen kyseisen ajanjakson korko, jotta se paremmin ilmentäisi ajan myötä saavutetun edun arvoa. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tästä määrästä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö. 54. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. 55. Järjestelmän perusteella tapahtuneen tuonnin osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että monia tuotuja tuotantopanoksia voitiin käyttää sekä tarkasteltavana olevan tuotteen että muiden tuotteiden tuotantoon. Joitakin tuotantopanoksia käytettiin kuitenkin tuotantoyksikössä, joka tuottaa yksinomaan PET-kalvoa. Sen vuoksi pyynnön esittäjän saaman edun laskemisessa näiden tuotantopanosten osalta käytettävä nimittäjä on tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihto eikä kokonaisviennin liikevaihto. 56. Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 2,4 prosenttia. 57. Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS) a) Oikeusperusta 58. Järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04–09 -asiakirjan ja FT-policy 09–14 -asiakirjan kohdassa 4.1.1–4.1.14 sekä HOP I 04–09 -käsikirjan ja HOP I 09–14 -käsikirjan luvussa 4.1–4.30. Järjestelmän nimi oli ennakkolisenssijärjestelmä (Advance Licence Scheme) aiemman tutkimuksen aikaan, joka johti tällä hetkellä voimassa olevan lopullisen tasoitustullin käyttöön ottoon neuvoston asetuksella (EY) N:o 367/2006. b) Tukikelpoisuus 59. AAS-järjestelmään kuuluu kuusi alajärjestelmää, joita kuvataan tarkemmin 50 kappaleessa. Kyseiset alajärjestelmät eroavat toisistaan muun muassa tukikelpoisuusvaatimusten suhteen. Valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin, voivat hakea tosiasiallisen maastaviennin AAS-tukea ja vuotuisten tarpeiden mukaista AAS-tukea. Lopulliselle viejälle tavaraa toimittavat valmistajaviejät voivat saada välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Pääurakoitsijat, jotka toimittavat tavaraa FT-policy 04–09 -asiakirjan 8.2 kohdassa mainituille vientiin rinnastettavaa toimintaa harjoittaville tahoille, kuten vientiin suuntautuneiden yksiköiden toimittajille, voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan AAS-tukea. Valmistajaviejille tavaraa toimittavat välitoimittajat voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan tukea ennakkoluovutusta sekä kotimaisia rembursseja ja vastarembursseja koskevien AAS-alajärjestelmistä. c) Käytännön toteutus 60. Ennakkolupia voidaan myöntää seuraavasti: i) Tosiasiallinen vienti: Tämä on alajärjestelmistä tärkein. Siinä voidaan tuoda tuotantopanoksia tullitta tietyn vientituotteen valmistukseen. Tosiasiallisella viennillä tarkoitetaan tässä yhteydessä sitä, että vientituote on vietävä Intian alueelta. Lisenssissä mainitaan tuonnin tullihelpotukset ja vientivelvoitteet sekä vientituotteen tyyppi. ii) Vuotuiset tarpeet: Vuotuisia tarpeita koskevia lupia ei ole liitetty tiettyyn vientituotteeseen, vaan laajempaan tuoteryhmään (esimerkiksi kemialliset tuotteet ja niihin liittyvät tuotteet). Lisenssinhaltija voi (aiemman viennin mukaan määräytyvään tiettyyn enimmäisarvoon saakka) tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita käytetään minkä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvan tuotteen valmistukseen. Se voi viedä mitä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvaa valmista tuotetta, jonka valmistukseen on käytetty kyseisiä tullitta tuotuja aineksia. iii) Välituotetoimitukset: Tämä alajärjestelmä kattaa tapaukset, joissa kaksi valmistajaa aikoo tuottaa yhtä vientituotetta jakamalla tuotantoprosessin keskenään. Valmistajaviejä, joka tuottaa välituotetta, voi tuoda tuotantopanosmateriaaleja tullitta ja saada tähän tarkoitukseen välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Lopullinen viejä saattaa valmistuksen loppuun, ja sillä on velvollisuus viedä valmis tuote. iv) Vientiin rinnastettava toiminta: Tässä alajärjestelmässä päähankkija voi tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita tarvitaan sellaisten tuotteiden valmistukseen, joita myydään vientitavaroihin rinnastettavina tuotteina FT-policy 04–09 -asiakirjan kohdan 8.2 alakohdissa b–f, g, i ja j mainituille asiakasryhmille. Vientiin rinnastettavalla toiminnalla tarkoitetaan sellaisia liiketoimia, joissa toimitetut tavarat eivät poistu maasta. Eräitä toimituksia pidetään vientiin rinnastettavina edellyttäen, että tavarat on valmistettu Intiassa, esimerkiksi tavaratoimituksia vientiin suuntautuneille yksiköille tai erityistalousalueille sijoittautuneille yrityksille. v) Ennakkoluovutusasiakirjat (ARO): Ennakkoluvan haltija, joka aikoo suoran tuonnin sijasta hankkia tuotantopanokset kotimarkkinoilta, voi halutessaan käyttää niiden hankkimiseen ARO-asiakirjoja. Tällöin ennakkoluvat vahvistetaan ARO-asiakirjoiksi ja siirretään kotimaiselle toimittajalle niissä eriteltyjen tuotantopanosten toimituksen yhteydessä. ARO-asiakirjat oikeuttavat kotimaisen toimittajan tiettyihin vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviin etuihin, joita selostetaan FT-policy 04–09 -asiakirjan 8.3 kohdassa (välitoimituksia / vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus). ARO-järjestelmässä verot ja tullit palautetaan tuotteen toimittajalle eikä lopulliselle viejälle tullinpalautusjärjestelmässä. Verot/tullit voidaan palauttaa sekä kotimarkkinoilta hankittuja että tuotuja tuotantopanoksia käytettäessä. vi) Kotimaiset remburssit ja vastaremburssit: Myös tämä alajärjestelmä koskee kotimarkkinatoimituksia ennakkoluvan haltijalle. Ennakkoluvan haltija voi pyytää pankilta kotimaisen remburssin avaamista kotimaisen toimittajan hyväksi. Pankki kirjaa lupaan suorassa tuonnissa ainoastaan sellaisten tavaroiden arvon ja määrän, jotka on hankittu kotimarkkinoilta tuonnin sijaan. Kotimainen toimittaja voi saada tiettyjä vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviä etuja, joita selostetaan FT-policy 04–09 -asiakirjan 8.3 kohdassa (välitoimituksia / vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus). 61. Pyynnön esittäjä sai tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla AAS-järjestelmästä etuja, jotka liittyivät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Pyynnön esittäjä käytti yhtä alajärjestelmää eli tosiasiallisen maastaviennin AAS-järjestelmää. Näin ollen ei ole tarpeen määrittää tasoitustoimenpiteiden soveltamisen mahdollisuutta muiden – käyttämättömien – alajärjestelmien suhteen. 62. Intian viranomaisten suorittamien tarkastusten helpottamiseksi ennakkohyväksynnän haltija on laissa velvoitettu tekemään määrämuotoinen, totuudenmukainen ja asianmukainen selvitys tullitta tuotujen / kotimarkkinoilta hankittujen tuotteiden kulutuksesta ja käytöstä (HOP I 04–09 -käsikirjan ja HOP I 09–14 -käsikirjan 4.26 ja 4.30 kohdat sekä lisäys 23) eli pitämään rekisteriä todellisesta kulutuksesta. Ulkopuolisen laillistetun tilintarkastajan / kustannusten ja töiden tarkastajan on varmennettava tämä rekisteri ja annettava todistus, jossa vahvistetaan, että määrätyt rekisterit ja niihin liittyvät tallenteet on tarkastettu ja että lisäyksen 23 mukaisesti toimitetut tiedot ovat kaikilta osin totuudenmukaiset ja asianmukaiset. 63. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana pyynnön esittäjän käyttämän alajärjestelmän (tosiasiallinen maastavienti) osalta Intian viranomaiset määräävät sekä tuonnin tullihelpotusten että vientivelvoitteiden määrästä ja arvosta, ja ne kirjataan lupaan. Lisäksi vienti- ja tuontihetkellä viranomaiset kirjaavat vastaavat tapahtumat lupaan. Intian viranomaiset päättävät tämän järjestelmän mukaisesti tapahtuvan tuonnin määrän niin sanottujen SION-vakionormien perusteella, jotka ovat olemassa useimmista tuotteista, myös tarkasteltavana olevasta tuotteesta. Tuodut tuotantopanokset eivät ole siirrettävissä, ja ne on käytettävä tietyn vientituotteen valmistamiseen. Vientivelvoite on täytettävä lisenssin antamisen jälkeen ennalta määrätyssä määräajassa (24 kuukauden määräaika, jota voidaan pidentää kahdesti kuudella kuukaudella). 64. Tässä välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa vahvistettiin, että Intian viranomaisten määräämiä tarkastusvaatimuksia ei noudatettu eikä testattu käytännössä. Pyynnön esittäjällä ei ollut käytössä järjestelmää, jolla voitaisiin todentaa, mitä tuotantopanoksia vientituotteen valmistukseen käytettiin ja missä määrin, kuten FT-policy-asiakirjan lisäyksessä 23 ja perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 kohdassa edellytetään. Tosiasiallisesta kulutuksesta ei itse asiassa ollut mitään kirjanpitoa. 65. Syksyllä 2005 voimaantulleita muutoksia FT-policy 04–09 -asiakirjan hallinnossa (kulutusrekisteri on lähetettävä Intian viranomaisille lunastusmenettelyn yhteydessä) ei ole vielä sovellettu pyynnön esittäjän tapauksessa. Näin ollen kyseisen määräyksen todellista täytäntöönpanoa ei voitu tässä vaiheessa todentaa. d) AAS-järjestelmää koskevat päätelmät 66. Vapautus tuontitulleista on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaista tukea eli Intian viranomaisten taloudellista tukea, josta on koitunut etua tutkitulle viejälle. 67. Lisäksi tosiasiallisen maastaviennin AAS-järjestelmä on selkeästi oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista. Yritys ei voi saada tukia tästä järjestelmästä ilman vientisitoumusta. 68. Tässä tapauksessa sovellettua alajärjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) edellytysten mukainen. Intian viranomaiset eivät soveltaneet tehokkaasti uutta tai vanhaa tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varmistaakseen, käytettiinkö tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 kohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta perusasetuksen liitteessä III olevan II kohdan 2 kohta). Tarkasteltavana olevan tuotteen SION-vakionormit eivät olleet riittävän tarkkoja. SION-vakionormeja ei voida itsessään pitää todellisen kulutuksen arviointiin soveltuvana tarkistusjärjestelmänä, koska Intian viranomaiset eivät voi kyseisten vakionormien perusteella arvioida riittävän tarkkaan sitä, millaisia tuotantopanosmääriä vientituotannossa on kulutettu. Intian viranomaiset eivät myöskään tehneet tosiasiallisesti käytettyihin tuotantopanoksiin perustuvaa lisätutkimusta, vaikka sellaista olisi tavallisesti vaadittava, kun käytössä ei ole tehokasta tarkastusjärjestelmää (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 5 kohta ja liitteessä III olevan II kohdan 3 kohta). 69. Kyseinen alajärjestelmä mahdollistaa siis tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton. e) Tuen määrän laskeminen 70. Koska sallittua tullinpalautusjärjestelmää tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmää ei sovelleta, tasoitustoimenpiteiden alainen etu on tuotantopanosten tuonnista yleensä kannettavien tuontitullien koko palautettu määrä. Tässä yhteydessä on syytä tuoda esiin, että perusasetuksessa ei säädetä ainoastaan liiallisesta tuontitullien palauttamisesta johtuvasta tasoitustoimenpiteiden käyttöönotosta. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja liitteessä I olevan i alakohdan mukaan liiallinen tullinpalautus voi oikeuttaa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton ainoastaan, jos perusasetuksen liitteen II ja III edellytykset täyttyvät. Kyseiset edellytykset eivät kuitenkaan täyttyneet tässä tapauksessa. Näin ollen, jos asianmukaista valvontamenettelyä ei näytetä toteen, edellä mainittua tullinpalautusjärjestelmiin sovellettavaa poikkeusta ei voida soveltaa, vaan sen sijaan sovelletaan tavanomaista sääntöä, jonka mukaan tasoitustullit määräytyvät maksamattomien tullien määrän (saamatta jääneen tulon) mukaan eikä oletetun liiallisen tullinpalautuksen mukaan. Kuten perusasetuksen liitteessä II olevassa II kohdassa ja liitteessä III olevassa II kohdassa säädetään, kyseisenlaisen liiallisen palautuksen laskeminen ei ole tutkijaviranomaisen tehtävä. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaan päinvastoin riittää, että tutkijaviranomainen toteaa, että on olemassa riittävä näyttö siitä, että tietty tarkastusjärjestelmä ei ole asianmukainen. 71. AAS-järjestelmää käyttäneen pyynnön esittäjän tuen määrä laskettiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla alajärjestelmän nojalla tuotujen raaka-aineiden kantamatta jääneiden tuontitullien (perustulli ja erityinen lisätulli) perusteella (osoittaja). Tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tuen määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos sitä koskeva pyyntö oli perusteltu. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. 72. Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,2 prosenttia. 73. Pääomatuet (CS) a) Oikeusperusta 74. Aiemmissa PET-kalvoa koskeneissa tutkimuksissa, myös siinä tutkimuksessa, jonka seurauksena asetuksella (EY) N:o 367/2006 otettiin käyttöön tällä hetkellä voimassa oleva lopullinen tasoitustulli, on tutkittu erilaisia Intian valtakunnallisia järjestelmiä, joissa on myönnetty kannustimia paikallisille yrityksille. Valtakunnallisista järjestelmistä käytetään yhteisesti nimitystä kannustinjärjestelmä, koska niihin voi liittyä erilaisia kannustimia. Aiemmassa tutkimuksessa vahvistettiin, että yrityksen oikeus järjestelmän mukaisiin etuihin on esitetty tukikelpoisuutta koskevassa todistuksessa. Yrityksille voitiin kuitenkin myöntää tilapäistukia, kuten pääomatukea, samoin kuin tässäkin tutkimuksessa. b) Tukikelpoisuus 75. Jotta yritys olisi tukikelpoinen, sen on investoitava osavaltion vähemmän kehittyneille alueille joko perustamalla sinne uusi tuotantolaitos tai tekemällä suuria pääomainvestointeja olemassa olevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi tai sen toiminnan monipuolistamiseksi. c) Käytännön toteutus 76. Kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella pyynnön esittäjä sai vuonna 2009 Uttar Pradeshin viranomaisilta merkittävän summan pääomatukea uusien tuotantolaitosten perustamista varten. Selityksen mukaan saatu pääomatuki liittyy uusien tuotantolaitosten perustamiseen eli pyynnön saajan investointikustannusten kattamiseen. Pyynnön esittäjän mukaan kyseessä on puhdas tuki, joka annetaan avustuksen muodossa pääomatilanteen parantamiseksi. 77. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että pyynnön esittäjä voi saada arvonlisäverosta ja valtakunnallisesta liikevaihtoverosta palautuksia Uttar Pradeshin veroviranomaisilta (Commercial Tax Department) aiemmin tehtyjen investointien perusteella. Tukikelpoisuustodistuksessa on katto palautuksille, joita yritys pystyy hakemaan. Yritys käytti järjestelmää neljän vuoden ajan. Osavaltioiden sisäisestä myynnistä maksetuista arvonlisäveroista ja osavaltioiden välisestä myynnistä maksetusta valtakunnallisesta liikevaihtoverosta haettiin kuukausittain palautuksia, myös tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. d) Päätelmä 78. Pääomatuki on suora varojen siirto eli avustus pyynnön esittäjälle. Se on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea. Se on Uttar Pradeshin osavaltion viranomaisten myöntämää rahoitustukea, josta koituu pyynnön esittäjälle suoraa etua. 79. Arvonlisäveron ja liikevaihtoveron palautus on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea. Palautus on Uttar Pradeshin osavaltion viranomaisten taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää osavaltion tuloja veroista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi veropalautuksesta koituu etua pyynnön esittäjälle, koska säästetty vero lisää tämän maksuvalmiutta. 80. Tuki ei ole oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen. Koska Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä, komissio ei kuitenkaan pystynyt tekemään selkeitä päätelmiä järjestelmän erityisyydestä, lain käytännön soveltamisesta eikä harkintavallasta, jota myöntävät viranomaiset käyttävät tehdessään päätöksiä hakemuksista. Ei siis voida varmuudella sanoa, täyttyvätkö 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan vaatimukset, koska ei voitu vahvistaa, soveltavatko Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset puolueettomia kriteereitä tai edellytyksiä tukea myöntäessään. Näin ollen vaikka osoitettiin, että järjestelmä ei ole erityinen oikeudellisesti, ei ole selvää, etteikö se olisi tosiasiallisesti erityinen. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti erityinen ja tasoitustoimenpiteiden alainen. e) Tuen määrän laskeminen 81. Uusien tuotantolaitosten perustamista varten saadun pääomatuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti pääomatuen perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa/käyttöikää kyseisellä teollisuudenalalla, koska tuki voidaan yhdistää käyttöomaisuuden hankintaan. Määrään on lisätty korko, jotta se vastaisi paremmin ajan myötä saavutetun edun koko arvoa. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin ja kotimaanmyynnin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. 82. Arvonlisäveron ja valtakunnallisen liikevaihtoveron palautuksen osalta tuen määrä laskettiin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana saatujen palautusten määrän perusteella. Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin ja kotimaanmyynnin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. 83. Edellä esitetyn perusteella pääomatukien osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,5 prosenttia. 84. TASOITUSTOIMENPITEIDEN KÄYTTÖÖNOTON MAHDOLLISTAVIEN TUKIEN MÄÄRÄ 85. Pyynnön esittäjään sovelletaan tällä hetkellä 19,1 prosentin suuruista tasoitustullia. 86. Nyt tehdyssä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna oli pyynnön esittäjän osalta 11,0 prosenttia seuraavassa esitetyn mukaisesti: JÄRJESTELMÄ→ | DEPBS(*) | EPCGS(*) | AAS(*) | CS | Yhteensä | YRITYS↓ | % | % | % | % | % | Vacmet India Limited | 7,9 | 2,4 | 0,2 | 0,5 | 11,0 | (*) Tähdellä merkityt tuet ovat vientitukia. 87. Edellä esitetty huomioon ottaen päätellään, että asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan saaman tuen taso on alentunut. 88. TASOITUSTOIMENPITEET 89. Tutkimuksessa tutkittiin myös, voitiinko olosuhteiden muutosta tutkittujen järjestelmien osalta pitää pysyvänä. 90. Tutkimuksessa vahvistettiin, että pyynnön esittäjän tukimäärä on laskenut selvästi alle siihen tällä hetkellä sovellettavan tullin. Tukitason aleneminen johtuu pääasiassa DEPBS-järjestelmästä saatavien etuuksien merkittävästä vähenemisestä. Edellä esitetyn perusteella vaikuttaa siltä, että pyynnön esittäjän jatkossakin saaman tuen määrä on alempi kuin se määrä, johon siihen tällä hetkellä sovellettava tasoitustulli perustuu. 91. Koska on osoitettu, että pyynnön esittäjä saa huomattavasti vähemmän tukea kuin aikaisemmin ja tuen määrä todennäköisesti pysyy alkuperäisessä tutkimuksessa määritettyä alhaisempana, toimenpiteen tasoa olisi muutettava vastaamaan uusia havaintoja. 92. Edellä esitetyn perusteella tasoitustulli olisi muutettava tässä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa todetun uuden tukitason mukaiseksi, koska alkuperäisessä tukien vastaisessa tutkimuksessa määritetty vahinkomarginaali on edelleen suurempi. 93. Asetuksen (EY) N:o 597/2009[11] 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuvan saman tilanteen korjaamiseksi. Koska pyynnön esittäjälle rinnakkaisessa polkumyyntiä koskevassa välivaiheen tarkastelussa vahvistettu polkumyyntitulli on 0 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, tällaisesta tilanteesta ei ole kuitenkaan tässä tapauksessa kysymys. 94. On huomattava, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa tällä hetkellä niihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joita ei mainita erikseen neuvoston asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa sovellettavan tullin osalta tutkittuja järjestelmiä koskevat säännöt ja järjestelmien tasoitustoimenpiteiden alaisuus eivät ole muuttuneet suhteessa aiempaan tutkimukseen. Kyseisten yritysten tuki- ja tullitasoja ei siis ole syytä laskea uudelleen. Tämän vuoksi kaikkiin muihin yrityksiin kuin pyynnön esittäjään sovellettava tulli säilyy muuttumattomana, 95. Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin ehdottaa pyynnön esittäjään sovellettavan tullin muuttamista, ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. 96. Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohdassa oleva taulukko lisäämällä siihen seuraava: Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, Intia | 11,0 | ”A992” | 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä […] päivänä […]kuuta […]. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93. [2] EYVL L 316, 10.12.1999, s. 1. [3] EUVL L 68, 8.3.2006, s. 15. [4] EUVL L 236, 31.8.2006, s. 1. [5] EUVL L 255, 29.9.2007, s. 1. [6] EUVL L 6, 10.1.2009, s. 1. [7] EUVL L 288, 6.11.2007, s. 1. [8] EUVL L 168, 2.7.2010, s. 1. [9] EUVL C 8, 14.1.2010, s. 29. [10] EUVL C 8, 14.11.2010, s. 27. [11] EUVL L 188, 18.7.2009, s. 93.