Tarkistetussa monivuotisessa rahoituskehyksessä ja siihen liittyvässä alakohtaisessa lainsäädännössä ehdotetaan uusia ja vahvistettuja välineitä covid-19-pandemian taloudellisten seurausten lieventämiseksi. Tässä ehdotuksessa kyseinen toimenpidepaketti eli REACT-EU integroidaan rakenne- ja koheesiorahastoihin sekä Euroopan strategisten investointien rahastoa (ESIR) ja InvestEU-ohjelmaa koskeviin muutettuihin ehdotuksiin [...]. Ehdotus on myös osa toimenpiteitä, joita on laadittu vallitsevaan covid-19-pandemiaan vastaamiseksi, kuten koronaviruksen vaikutusten lieventämistä koskeva investointialoite.

Koska tukivälineen käyttöön suunnataan rahoitusta ainoastaan rajattuna ajanjaksona, rahoitustuki ja jäsenvaltioiden tukivälineen puitteissa toteuttamat toimet olisi toteutettava etupainotteisesti vuoden 2024 loppuun mennessä. Sellaisen rahoitustuen osalta, jota ei makseta takaisin, vähintään 60 prosenttia kokonaismäärästä olisi sidottava vuoden 2022 loppuun mennessä. Sen vuoksi komission ja jäsenvaltioiden olisi käytettävä jäljellä olevat vuodet vuoden 2024 jälkeen monivuotisen rahoituskehyksen päättymiseen saakka asiaankuuluvien toimien täytäntöönpanon edistämiseen kentällä ja odotetun elpymisen saavuttamiseen asianomaisilla talouden aloilla ja sosiaalisektoreilla sekä palautumiskyvyn ja lähentymisen tukemiseen. Jos tukivälineen käyttöön on vielä sen jälkeen saatavilla rahoitusvaroja ja ne on unionin talousarviossa kohdennettu sille, komissio voisi järjestää myös lisäehdotuspyyntöjä.

Tukivälineen on määrä olla yksi Euroopan unionin elpymisvälineen keskeinen ohjelma osana tarkistettua monivuotista rahoituskehystä. Siitä myönnetään jäsenvaltioille niiden elpymis- ja palautumissuunnitelmien mukaisesti rahoitustukea, jota ei makseta takaisin, ja lainoja, joilla tuetaan julkisia investointeja ja uudistuksia. Näin parannetaan jäsenvaltioiden talouksien palautumiskykyä ja varautumista tulevaisuuteen. Lainoilla täydennetään tukea, jota ei makseta takaisin, ja niitä myönnetään lisäuudistuksiin ja -investointeihin, joita toteutetaan sellaisten uudistusten ja investointien lisäksi, jotka jo saavat rahoitustukea, jota ei makseta takaisin. Lainoihin sovelletaan unionin käytettävissä olevia pitkiä maturiteetteja ja alhaisia korkoja. Ne ovat näin ollen erityisen kiinnostavia ja hyödyllisiä sellaisten jäsenvaltioiden kannalta, joilla on suuremmat lainanottokustannukset. Sen varmistamiseksi, että varat kohdennetaan tarkasti välineen tavoitteen mukaisesti, tukivälineestä myönnettävä tuki, jota ei makseta takaisin, hyödyttää erityisesti maita, joissa tulotaso henkeä kohden on suhteessa alhaisempi ja työttömyysaste korkea. Näin otetaan huomioon näiden maiden suuret taloudelliset ja sosiaaliset haasteet.

Ehdotetun elpymis- ja palautumistukivälineen, jäljempänä ’tukiväline’, on määrä tarjota laajamittaista rahoitustukea julkisiin investointeihin ja uudistuksiin, joilla parannetaan jäsenvaltioiden talouksien palautumiskykyä ja varautumista tulevaisuuteen. Sillä on tarkoitus auttaa jäsenvaltioita vastaamaan taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin, jotka kriisin jälkeen ovat vielä ratkaisevampia eri aloilla, kuten sosiaali-, työllisyys-, osaamis-, koulutus-, tutkimus- ja innovointi- sekä terveydenhuoltoalalla mutta myös liiketoimintaympäristöön, julkishallintoon ja rahoitusalaan liittyvissä kysymyksissä. Lisäksi tukivälineellä on olennaisen tärkeä tehtävä varmistaa, että näissä investoinneissa ja uudistuksissa keskitytään vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen liittyviin haasteisiin ja investointitarpeisiin ja varmistetaan näin kestävä elpyminen. Investoiminen vihreään ja digitaaliseen teknologiaan, valmiuksiin ja prosesseihin, joilla pyritään tukemaan siirtymistä puhtaaseen energiaan ja parantamaan energiatehokkuutta talouden eri avainaloilla, auttaa luomaan työpaikkoja ja kestävää kasvua ja antaa unionille mahdollisuuden hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla edelläkävijän etua globaalissa kilpailussa kohti elpymistä. Se auttaa myös parantamaan unionin palautumiskykyä ja vähentämään sen riippuvuutta muista maista monipuolistamalla keskeisiä toimitusketjuja. On äärimmäisen tärkeää määrittää ja valmistella asiaan liittyvien hankkeiden jatkumoita talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson, jäljempänä ’EU-ohjausjakso’, yhteydessä esitettyjen painopisteiden mukaisesti.

Kun eristystoimenpiteitä lakkautetaan asteittain, kestävä elpyminen edellyttää strategista poliittista linjausta, jonka mukaan kriisin taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia lievennetään edistämällä talouden lähentymistä ja palautumiskykyä, millä helpotetaan pitkän aikavälin kestävää kasvua. Tähän sisältyy sekä vihreän siirtymän että digitaalisen muutoksen mahdollistaminen samalla kun varmistetaan unionin strateginen riippumattomuus. Aiemmat kokemukset ovat osoittaneet, että kriisien aikana investoinnit vähenevät usein jyrkästi. Tässä nimenomaisessa tilanteessa on kuitenkin olennaisen tärkeää tukea investointeja. Lisäksi tähän kriisiin liittyviin suuriin taloudellisiin ja sosiaalisiin haasteisiin vastaaminen on välttämätöntä, jotta voidaan estää tuotantokapasiteetin ja työllisyyden pysyvä heikkeneminen (ns. hystereesivaikutus) ja siten turvata taloudellinen ja sosiaalinen palautumiskyky. Kestävä ja palautumis- ja selviytymiskykyä tukeva elpyminen edellyttää myös puitteita, jotka edistävät oikeantyyppisiä investointeja ja uudistuksia. Ratkaisevan tärkeää on myös se, että jäsenvaltioiden käyttöön ottamissa elpymisstrategioissa otetaan asianmukaisesti huomioon vihreään siirtymään ja digitaaliseen muutokseen liittyvät haasteet ja tuetaan investointeja ja uudistuksia näillä kahdella keskeisellä alalla.

Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, koska siinä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi Euroopan tasolla. Ehdotetulla asetuksella perustettavan elpymis- ja palautumistukivälineen vapaaehtoinen luonne ja yhteistyön perustuminen yhteisymmärrykselle läpi koko prosessin muodostavat lisätakeen sille, että suhteellisuusperiaatetta noudatetaan ja että jäsenvaltioiden ja komission välille syntyy keskinäinen luottamus ja yhteistyö.

Elpymis- ja palautumistukivälineen perimmäisenä toimintalogiikkana on, että tukea annetaan asianomaisen jäsenvaltion vapaaehtoisesti esittämän pyynnön perusteella. Sen vuoksi kukin jäsenvaltio päättää kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla tarjolla olevien mahdollisuuksien perusteella, tarvitaanko unionin tason toimia. Talouden elpymiseen ja palautumiskykyyn liittyvien toimenpiteiden toteuttaminen on unionin edun mukaista.

Komissio on ehdottanut uutta SURE-tukivälinettä eurooppalaisten suojaamiseksi työttömyyden riskiltä. Sen tavoitteena on antaa jäsenvaltioille jopa 100 miljardia euroa taloudellista apua, jolla autetaan suojaamaan koronaviruspandemian vaikutuksista kärsiviä työpaikkoja ja työntekijöitä. Nämä lainat auttavat jäsenvaltioita selviytymään julkisten menojen äkillisestä kasvusta sen seurauksena, että ne ovat toteuttaneet toimia työllisyyden turvaamiseksi.

Seuratakseen tässä asetuksessa säädetyn välineen tuloksellisuutta tavoitteiden saavuttamisessa komissio on määrittänyt tietyt keskeiset tulosindikaattorit ja kerää säännöllisesti niitä koskevia tietoja. Lisää jäsenvaltioiden yksittäisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien tason indikaattoreita on määriteltävä yhteisymmärryksessä kunkin jäsenvaltion kanssa. Nämä indikaattorit koskevat asianmukaisia mikrotason tietoja, jotka on tarvittaessa koottava yhteen, ja muita merkityksellisiä tietoja. Rahoitusosuus maksetaan sen jälkeen, kun kyseisen jäsenvaltion kanssa sovitut välitavoitteet ja tavoitteet on saavutettu. Nämä merkitykselliset tiedot on sisällytettävä erityiseen seurantavälineeseen jaoteltuina jäsenvaltioittain ja toimenpidealoittain.

Lisäksi asetuksessa säädetään tiedottamisesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle (21 artikla) sekä kansalaisille (26 artikla) sekä täydentävyydestä (22 artikla), seurannasta (23 artikla), vuosikertomuksista (24 artikla) ja arvioinnista (25 artikla).

Tukivälineen tavoitteena on edistää unionin taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta parantamalla jäsenvaltioiden palautumis- ja sopeutumiskykyä, lieventämällä kriisin sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia sekä tukemalla vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta, joilla pyritään saavuttamaan ilmastoneutraali Eurooppa vuoteen 2050 mennessä. Näin voidaan myötävaikuttaa jäsenvaltioiden talouksien kasvupotentiaalin palauttamiseen covid-19-kriisin jälkeen ja edistää työpaikkojen syntyä ja kestävää kasvua. Tätä varten tukivälineestä annetaan jäsenvaltioille suoraa rahoitustukea uudistusten ja investointien välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttamiseksi (4 artikla). Asetuksessa vahvistetaan myös uudistusten ja investointien tukikelpoisuutta koskevat säännöt: jäsenvaltioiden olisi laadittava kansalliset elpymis- ja palautumissuunnitelmat, joissa esitetään uudistus- ja investointiohjelma seuraaviksi neljäksi vuodeksi. Näihin suunnitelmiin olisi sisällyttävä toimenpiteitä uudistusten toteuttamiseksi ja julkisia investointihankkeita johdonmukaisena kokonaisuutena. Suunnitelmien olisi oltava linjassa EU-ohjausjaksossa yksilöityjen haasteiden ja prioriteettien, kansallisten uudistusohjelmien, kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien, oikeudenmukaista siirtymää koskevien suunnitelmien sekä unionin rahastojen yhteydessä hyväksyttyjen kumppanuussopimusten ja toimenpideohjelmien kanssa. Niihin olisi sisällyttävä toimenpiteitä, joilla pyritään vastaamaan jäsenvaltioiden vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen suhteen kohtaamiin haasteisiin, ja siten edistämään kestävää elpymistä. Jos jäsenvaltio on vapautettu EU-ohjausjaksoon sisältyvästä seurannasta ja arvioinnista asetuksen (EU) N:o 472/2013 12 artiklan nojalla tai se on neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 mukaisen seurannan kohteena, tämän asetuksen säännöksiä olisi sovellettava asianomaiseen jäsenvaltioon suhteessa niihin haasteisiin ja painopisteisiin, jotka on yksilöity kyseisissä asetuksissa vahvistetuissa toimenpiteissä (14 artikla).

Jotta jäsenvaltiot saavat taustatietoa elpymis- ja palautumissuunnitelmien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, neuvosto voi keskustella EU-ohjausjakson yhteydessä elpymisen, palautumiskyvyn ja sopeutumiskyvyn tilasta unionissa. Tämän keskustelun olisi perustuttava EU-ohjausjakson yhteydessä saatavilla oleviin komission strategisiin ja analyyttisiin tietoihin sekä suunnitelmien täytäntöönpanoa aiempina vuosina koskeviin tietoihin, jos niitä on saatavilla (johdanto-osan 18 kappale).

Jäsenvaltiot voivat saada rahoitusosuuksia tukena, jota ei makseta takaisin. Jäsenvaltiokohtainen enimmäismäärä asetetaan määritetyn jakoperusteen perusteella (liite I). Määrät lasketaan väestömäärän sekä kunkin jäsenvaltion asukaskohtaisen käänteisen bruttokansantuotteen (BKT) ja suhteellisen työttömyysasteen perusteella (10 artikla). Määrärahat, jotka on tarkoitettu jäsenvaltioiden elpymis- ja palautumissuunnitelmia varten tukivälineestä annettavaan tukeen, jota ei makseta takaisin, asetetaan saataville 31. joulukuuta 2022 saakka. Tämän jälkeen komissio voi 31. joulukuuta 2024 saakka järjestää ehdotuspyyntöjä EU-ohjausjakson aikataulun mukaisesti, jos varoja on käytettävissä (11 artikla).

Sellaisen tuen lisäksi, jota ei tarvitse maksaa takaisin, jäsenvaltioilla on mahdollisuus hakea lainaa. Lainalla on tarkoitus rahoittaa lisäuudistuksia ja -investointeja. Lainahakemus voidaan esittää yhtä aikaa suunnitelman kanssa tai eri ajankohtana yhdessä tarkistetun suunnitelman kanssa (12 artikla). Kullekin jäsenvaltiolle myönnettävän lainan enimmäismäärä saa olla enintään 4,7 prosenttia maan bruttokansantulosta. Enimmäismäärän korottaminen on mahdollista poikkeuksellisissa olosuhteissa, jos varoja on käytettävissä. Kun komissio on tehnyt lainapäätöksen, se tekee lainasopimuksen asianomaisen jäsenvaltion kanssa (13 artikla).

Jäsenvaltioiden on toimitettava elpymis- ja palautumissuunnitelmat komissiolle viimeistään 30. huhtikuuta. Suunnitelman olisi oltava asianomaisen kansallisen uudistusohjelman liitteenä, mutta se voidaan toimittaa siitä erillään ja sitä aikaisemmin. Jäsenvaltiot voivat toimittaa suunnitelmaluonnoksen jo aikaisemmin yhdessä kansallisen talousarvioesityksen kanssa. Suunnitelmassa olisi esitettävä uudistukset ja investoinnit, joilla pyritään vastaamaan EU-ohjausjakson yhteydessä havaittuihin haasteisiin. Niissä olisi muun muassa selostettava, miten uudistukset ja investoinnit vahvistavat kyseisen jäsenvaltion kasvupotentiaalia ja taloudellista ja sosiaalista palautumiskykyä sekä myötävaikuttavat yhteenkuuluvuuden lisäämiseen. Suunnitelman olisi sisällettävä myös toimenpiteitä, joilla on merkitystä vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen kannalta. Lisäksi suunnitelmassa olisi esitettävä arvioidut kokonaiskustannukset sekä asianmukaiset välitavoitteet, tavoitteet ja alustava aikataulu uudistusten ja investointien toteuttamiselle. Ehdotettuun suunnitelmaan voisi tarvittaessa sisältyä lainahakemus lisäuudistuksia ja -investointeja varten (15 artikla). Suunnitelmaa voidaan muuttaa sen täytäntöönpanon aikana, jos se on objektiivisten olosuhteiden vuoksi perusteltua (18 artikla).

Komissio arvioi suunnitelmat läpinäkyvin perustein, joita ovat muun muassa seuraavat: odotetaanko suunnitelman vastaavan tuloksellisesti EU-ohjausjakson yhteydessä yksilöityihin haasteisiin, edistetäänkö sillä jäsenvaltion kasvupotentiaalin ja taloudellisen ja sosiaalisen palautumiskyvyn lujittumista sekä taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lisääntymistä; sisältääkö suunnitelma toimenpiteitä, joilla on merkitystä vihreän siirtymän ja digitaalisen muutoksen kannalta ja onko jäsenvaltion esittämä kustannusarvio kohtuullinen ja uskottava ja oikeassa suhteessa odotettuun talousvaikutukseen. Ehdotusten arvioimista varten luodaan luokitusjärjestelmä (liite II). Komissio arvioi tarvittaessa kyseisen jäsenvaltion esittämän lainahakemuksen myös sen perusteella, ovatko lisäuudistuksiin ja -investointeihin liittyvät korkeammat kustannukset uskottavat (16 artikla).

Arvioinnin jälkeen komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä päätöksen, jossa vahvistetaan jäsenvaltiolle kohdennettava rahoitusosuus (17 artikla) ja tarvittaessa lainan määrä. Jos arviointiperusteet täyttyvät tyydyttävästi, kyseiselle jäsenvaltiolle kohdennetaan varattu enimmäisrahoitusosuus tai suunnitelman kokonaiskustannusten määrä riippuen siitä, ovatko suunnitelman kustannukset suuremmat vai pienemmät kuin kyseiselle jäsenvaltiolle varattu enimmäisrahoitusosuus. Jos suunnitelma ei täytä arviointikriteerejä tyydyttävällä tavalla, jäsenvaltiolle ei myönnetä rahoitusta lainkaan.

Lainan määrä ei saa olla suurempi kuin elpymis- ja palautumissuunnitelman, sellaisena kuin se on tarvittaessa tarkistettuna, kokonaiskustannusten ja enimmäisrahoitusosuuden välinen erotus. Myös sille on asetettu kunkin tukikelpoisen jäsenvaltion osalta enimmäismäärä. Enimmäismäärää voidaan korottaa poikkeuksellisissa olosuhteissa käytettävissä olevien varojen puitteissa (12 artikla).

Lisäksi asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat maksuja ja muita rahoitukseen liittyviä seikkoja, kuten maksujen keskeyttämistä ja peruuttamista. Jäsenvaltio voi esittää maksupyynnön puolivuosittain. Rahoitusosuuden tai täydentävän lainatuen maksaminen olisi suoritettava erissä tavoitteiden ja välitavoitteiden saavuttamisen perusteella (19 artikla).

Asianomaisen jäsenvaltion on EU-ohjausjakson yhteydessä raportoitava neljännesvuosittain uudistussitoumusten toteuttamisessa saavutetusta edistyksestä, ja raportit on otettava asianmukaisesti huomioon kansallisissa uudistusohjelmissa. Lisäksi säädetään asianmukaisesta raportoinnista Euroopan parlamentille ja neuvostolle (20 artikla).

Komissiolle siirretään täytäntöönpanovaltaa elpymis- ja palautumissuunnitelmien hyväksymisen ja asiaankuuluvien välitavoitteiden ja tavoitteiden saavuttamisen perusteella tapahtuvan rahoitustuen maksamisen osalta komiteamenettelyä koskevan asetuksen tarkastelumenettelyn mukaisesti (27 artikla).

2020/0104 (COD)

Ehdotus

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS

elpymis- ja palautumistukivälineen perustamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 175 artiklan kolmannen kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,