[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 10.11.2005

KOM(2005) 554 lopullinen

KOMISSION KERTOMUS

komiteoiden työskentelystä vuonna 2004{SEK(2005) 1420}

1. YLEISIÄ HUOMIOITA KOMITEAMENETTELYN JÄRJESTELMÄSTÄ

Tässä kertomuksessa käsitellään komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden toimintaa vuonna 2004. Se sisältää johdanto-osan, läpileikkauksen komiteoiden toimista sekä liitteen[1], jossa on tarkkoja tilastotietoja yksittäisistä komiteamenettelyyn osallistuvista komiteoista esitettyinä komission eri yksiköiden mukaisessa järjestyksessä. Liitteessä on myös kommentteja komiteoiden lukumäärää koskevista muutoksista ja tiettyihin toimenpide-ehdotuksiin liittyneistä erityistapahtumista kuten kielteisistä lausunnoista, Euroopan parlamentin tarkasteluoikeuden perusteella hyväksymistä päätöslauselmista (ks. myös 1.2 kohta jäljempänä) ja neuvoston käsittelyyn saattamiset (ks. myös 1.3 kohta jäljempänä).

1.1 Komiteamenettelyyn osallistuvat komiteat ja niiden institutionaalinen tausta

a) Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden asema toimielinrakenteessa

Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden tarkoituksena on avustaa komissiota lainsäätäjän eli neuvoston ja Euroopan parlamentin sille antaman täytäntöönpanovallan käyttämisessä. Komiteamenettelyyn osallistuvilla komiteoilla on seuraavat kolme ominaispiirrettä.

Ensinnäkin lainsäätäjä (neuvosto ja Euroopan parlamentti) perusti komiteat niiden perustamissäädöksen antamishetkellä sovellettujen ”lainsäädäntömenettelyjen” mukaisesti eli Maastrichtin sopimuksen jälkeen yhteispäätösmenettelyllä. Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden oikeusperusta on näin ollen niin sanotussa ”perussäädöksessä”.

Toiseksi kyseisten komiteoiden rakenne ja työskentelytavat ovat monessa suhteessa yhtenäiset. Komission edustaja johtaa puhetta jäsenvaltioiden edustajista koostuvissa komiteoissa, eikä komiteoihin kuulu muita jäseniä. Komiteat noudattavat perussäädöksessä säädettyjä menettelyjä neuvoston komitologiapäätöksen 1999/468/EY[2] mukaisesti.

Kolmanneksi komiteat – saatuaan komissiolta perussäädöksen mukaisia täytäntöönpanotoimia koskevat ehdotukset – käyttävät lausunnonanto-oikeuttaan ja toimivat asiassa tätä tarkoitusta varten säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä, hallintomenettelyä tai sääntelymenettelyä noudattaen.

Neuvoston päätöksen 1999/468/EY 2 artiklan mukaan hallintomenettelyä olisi noudatettava päätettäessä hallintotoimenpiteistä, esimerkiksi sellaisista, jotka liittyvät yhteisen maatalous- ja kalastuspolitiikan soveltamiseen tai budjettivaikutuksiltaan huomattavien ohjelmien toteuttamiseen (2 artiklan a alakohta). Sääntelymenettely on tarkoitettu laajakantoisiin toimenpiteisiin, joilla sovelletaan perussäädösten keskeisiä säännöksiä, mukaan luettuina ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden tai turvallisuuden suojeluun liittyvät toimenpiteet, sekä perussäädöksen ”teknisten” elementtien päivitykseen (2 artiklan b alakohta). Neuvoa-antavaa menettelyä noudatetaan aina, kun sen katsotaan olevan soveltuvin menettely.

Hallintomenettelyssä (neuvoston päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 2 kohta) ja sääntelymenettelyssä (neuvoston päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 2 kohta) myönteisen tai kielteisen lausunnon antamiseen tarvitaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa määritetty määräenemmistö komitean jäsenten ääniä[3]. EY:n perustamissopimuksen viimeisimmän muutoksen voimaantulosta 1. marraskuuta 2004[4] lähtien on noudatettu 205 artiklan 2 kohdassa määritettyä uutta järjestelmää. Siinä määrätään, että määräenemmistöön tarvitaan ”kaksinkertainen enemmistö” eli a) vähintään 232 ääntä yhteensä 321 äänestä sekä b) enemmistö 25 jäsenvaltiosta.

Komissio toteaa, ettei komiteamenettelyjen yhteydessä sovelleta perustamissopimuksen 205 artiklan 4 kohdassa vahvistettuja lisäperusteita, joilla kuka tahansa neuvoston jäsenistä voi pyytää sen tarkistamista, että asiakirjan puolesta äänestävät jäsenvaltiot edustavat vähintään 62:ta prosenttia unionin koko väestöstä, koska neuvoston päätöksessä 1999/468/EY viitataan ainoastaan 205 artiklan 2 kohtaan.

Komissio on itse perustanut muita komiteoita ja ryhmiä avustamaan sitä aloiteoikeuden käyttämisessä taikka seuranta-, koordinointi- tai yhteistyötehtävien hoitamisessa jäsenvaltioiden kanssa. Näitä neuvoa-antavia elimiä (joita on useita satoja) ei käsitellä tässä kertomuksessa, ja ne on pidettävä erillään komiteamenettelyyn osallistuvista komiteoista.

b) Komiteamenettely ja avoimuus: komitea-asiakirjojen rekisteri ja arkisto

Päätöksen 1999/468/EY 7 artiklassa sekä neuvoston ja komission kyseisestä säädöksestä antamissa lausumissa (erityisesti lausumissa nro 4 ja 5) otetaan käyttöön toimia, joilla lisätään komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden työn avoimuutta .

Päätöksen 1999/468/EY 7 artiklan 5 kohdassa säädetään, että komission on perustettava rekisteri Euroopan parlamentille komiteamenettelyjen osana lähetettyjen asiakirjojen viitetiedoista . Rekisteri on ollut käytössä joulukuusta 2003[5].

Neuvoston päätöksestä 1999/468/EY antamansa lausuman nro 5 mukaisesti komissio laajensi vielä avoimuuden lisäämiseksi rekisterin soveltamisalaa ottamalla käyttöön arkiston , jonka avulla yleisö voi tutustua moniin Euroopan parlamentille lähetettyihin asiakirjoihin 3. joulukuuta 2001 voimaan tulleen asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi annetun parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001[6] mukaisesti. Rekisterin tarkoituksena on osoittaa, onko jotakin asiakirjaa olemassa , ja asiakirjat löytyvät arkistosta ladattavassa muodossa.

Rekisterin ja arkiston sisältöä määrittää asiakirjojen tavanomainen pakollinen toimittaminen. Rekisterissä ja arkistossa ovat:

- esityslistat, yhteenvedot pöytäkirjoista ja äänestystulokset kaikista komiteakokouksista,

- komiteoille toimitetut ehdotukset perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen annettujen säädösten täytäntöönpanotoimiksi (yhteispäätösmenettely; ks. neuvoston päätöksen 1999/468/EY 7 artiklan 3 kohta).

Edellä mainittujen tavanomaisten asiakirjatoimitusten lisäksi rekisterissä ja arkistossa on seuraavanlaisia asiakirjoja, joita komission yksiköt ovat lähettäneet Euroopan parlamentille sen erityisestä pyynnöstä tai erityisjärjestelyjen osana:

- Erityiset toimenpide-ehdotukset, jotka eivät kuulu yhteispäätösmenettelyn soveltamisalaan mutta joilla on erityinen merkitys Euroopan parlamentille, lähetetään tiedoksi asiaa käsittelevän parlamentin valiokunnan pyynnöstä sen sitoumuksen mukaan, jonka komissio antoi Euroopan parlamentin ja komission välillä tehdyllä sopimuksella menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (ks. sopimuksen 2 kohta) [7] .

- Euroopan parlamentti voi pyytää saada tutustua komiteakokousten pöytäkirjoihin[8].

- Yksiköt lähettävät nykyisin vapaaehtoispohjalta myös muita saateasiakirjoja kuten valmisteluasiakirjoja, epävirallisia asiakirjoja tai tiedotusaineistoa komission yksiköiltä, jäsenvaltioilta ja/tai kolmansilta osapuolilta[9].

Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden kokouksista vastaavat komission yksiköt siirtävät kaikki asiakirjat rekisteriin ja arkistoon hajautetusti, jonka jälkeen komission pääsihteeristö lähettää ne keskitetysti johonkin Euroopan parlamentin keskeiseen yksikköön, joka taasen toimittaa ne eri valiokunnille. Asiakirjojen viitetiedot eivät näy, jos ne luokitellaan ”arkaluonteisiksi” asetuksen (EY) N:o 1049/2001 9 artiklan merkityksessä.

”Avoimuusasetuksella” (EY) N:o 1049/2001 suojellaan EU:n toimielinten päätöksentekoprosessia, johon komiteamenettelyt kuuluvat 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Komissio on sittemmin päättänyt, miten se aikoo hyödyntää tätä oikeudellista suojaa: ehdotukset täytäntöönpanotoimenpiteiksi on tavallisesti asetettava julkisesti saataville sen jälkeen, kun niistä on äänestetty komiteassa[10] . Välitöntä saataville asettamista voidaan viivyttää vain asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa määritellyissä poikkeustapauksissa siihen asti, kun kollegio on lopullisesti hyväksynyt toimenpiteet. Lopullisen hyväksymisen jälkeen toimenpiteet ovat saatavilla tavanomaisista tietokannoista ja komission rekistereistä (komission kokouspöytäkirjat, ks. komission asiakirjarekisteri).

1.2 Euroopan parlamentin tiedonsaanti ja tarkasteluoikeus

Komissiolla on velvollisuus tiedottaa Euroopan parlamentille komiteoiden työstä ja lähettää sille kaikki täytäntöönpanotoimenpide-ehdotukset, jotka on tehty perustamissopimuksen 251 artiklan (yhteispäätösmenettelyllä annetut säädökset) mukaisesti annetun perussäädöksen nojalla, jotta Euroopan parlamentti voi käyttää päätöksen 1999/468/EY 8 artiklassa sille annettua tarkasteluoikeutta.

Euroopan parlamentti ja komissio tekivät helmikuussa 2000 sopimuksen[11] neuvoston päätöksen 1999/468/EY toteuttamisen edellyttämistä menettelyistä . Sopimuksen tavoitteena oli erityisesti säädellä komission velvoitteiden täytäntöönpanomenettelyjä.

Sopimuksessa määrätään, että parlamentilla on – hätätilanteita lukuun ottamatta – neuvoston päätöksen 1999/468/EY 8 artiklan nojalla aikaa yksi kuukausi siitä, kun se on vastaanottanut ”lopullisen” ehdotuksen täytäntöönpanotoimenpiteeksi[12], antaa täysistunnossa perusteltu päätöslauselma säädöksestä, joka on hyväksytty yhteispäätösmenettelyssä, jos se katsoo, että lopullinen ehdotus ylittää perussäädöksessä[13] säädetyn täytäntöönpanovallan.

Käytännössä komission yksiköt laittavat täytäntöönpanotoimenpide-ehdotukset rekisteriin samaan aikaan kun ne lähettävät ne jäsenvaltioille komiteakokousten valmistelua varten. Jos äänestys tapahtuu kirjallisella menettelyllä (ilman komitean kokousta) komitean työjärjestyksen mukaisesti, menettely on sama. Kun äänestys on ohi, komission yksikkö täyttää vuoden 2004 puolivälistä voimassa olleiden ohjeiden mukaan äänestyslomakkeen, josta näkyy tiettyä täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta koskeneen äänestyksen kokonaistulos. Yksikkö ilmoittaa myös, muutettiinko täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta komitean käsittelyssä vai ei.

Jos täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta muutettiin, se laitetaan rekisteriin toistamiseen yhdessä äänestyslomakkeen kanssa ja lähetetään Euroopan parlamentille. Näin parlamentille ja suurelle yleisölle, joka komiteamenettelyn tässä vaiheessa tavallisesti saa suoraan tarkastella ehdotettua toimenpidettä, ilmoitetaan selkeästi, että täytäntöönpanotoimenpidettä koskeva ehdotus on ”lopullinen”. Jos täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta ei muuteta, rekisteriin laitetaan vain äänestyslomake, joka toimitetaan Euroopan parlamentille. Tällöin lopullisena versiona pidetään rekisteriin alun perin laitettua täytäntöönpanotoimenpide-ehdotusta.

On syytä mainita, että vuonna 2004 samoin kuin vuonna 2003 Euroopan parlamentti ei katsonut aiheelliseksi hyväksyä yhtään päätöslauselmaa neuvoston päätöksen 1999/468/EY 8 artiklan nojalla.

Tukeutumatta muodollisesti mainittuun säännökseen Euroopan parlamentti hyväksyi päätöslauselman[14] yhdestä komission asetusluonnoksesta[15], joka koski eläinten ruokintaa , pyytäen komissiota tarkistamaan toimenpideluonnoksen soveltamisalaa, joka parlamentin mielestä ylitti lainsäädännön komissiolle antaman toimivallan. Ehdotusta muutettiin parlamentin suositusten mukaisesti ennen kuin se jätettiin komitean äänestykseen, jonka jälkeen komissio hyväksyi sen[16].

1.3 Neuvoston käsiteltäväksi saatetut asiat

Neuvoston käsiteltäväksi vuonna 2004 saatettiin 17 asiaa. Neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti toimenpide-ehdotukset on saatettava neuvoston käsiteltäväksi, jos komissio ei saa taakseen tarvittavaa enemmistöä täytäntöönpanotoimenpide-ehdotuksen vahvistamiseksi sääntelymenettelyssä tai määräenemmistö vastustaa sitä hallintomenettelyssä. Kaikki 17 tapausta, jotka saatettiin neuvoston käsittelyyn vuonna 2004, koskivat kolmea politiikan alaa: ympäristö (12), terveys- ja kuluttajansuoja-asiat (4) sekä verotus ja tulliliitto. Vaikka osuus onkin vain noin 0,5 prosenttia kaikista komission hallinto- ja sääntelymenettelyillä hyväksymistä täytäntöönpanotoimenpiteistä, se on kuitenkin absoluuttisesti mitattuna suurin osuus sen jälkeen, kun säännöllinen raportointi aloitettiin vuonna 2000 (ja keskittynyt selvästi ympäristöalalle). Komiteoissa löydetään yleisesti laaja konsensus, mutta valtuuskuntien lukumäärän lisääntyminen komiteoissa (25 jäsenvaltiota laajentumisen jälkeen) saattaa nykyisin joskus vaikeuttaa puoltavaan lausuntoon tarvittavan määräenemmistön syntymistä (ainakin yhdellä politiikan alalla). Toinen syy tähän voi olla ympäristöalan täytäntöönpanotoimenpiteiden arkaluonteisuus (esim. GMO-tuotteet).

1.4 Muut tapahtumat

Neuvosto tarkastelee edelleen komission ehdotusta[17] tarkistetusta sääntelymenettelystä toimenpiteissä, jotka ovat laajakantoisia tai joilla mukautetaan perussäädösten tiettyjä yhteispäätösmenettelyllä (perustamissopimuksen 251 artikla) hyväksyttyjä näkökohtia.

Ehdotettu uusi menettely asettaa Euroopan parlamentin ja neuvoston tasavertaiseen asemaan komission täytäntöönpanovallan valvonnassa. Euroopan parlamentti antoi 2. syyskuuta 2003 laajan kannatuksen[18] komission ehdotukselle ehdottaen vain joitakin teknisiä muutoksia. Komissio esitti 22. huhtikuuta 2004 muutetun ehdotuksen[19], jossa otetaan huomioon kaikki Euroopan parlamentin esittämät muutokset ja selkiytetään uutta menettelyä. Komission täytäntöönpanovalta on tarkoitus järjestää uudelleen sopimuksessa Euroopan perustuslaista [20]. Perustuslain mukaan komissio voi antaa ”säädösvallan siirron nojalla annettavia” asetuksia, joilla täydennetään tai muutetaan Eurooppalakien ”muita kuin olennaisia” osia parlamentin ja neuvoston valvonnan alaisena. Parlamentti ja neuvosto voivat peruuttaa säädösvallan siirron tai vastustaa sen nojalla annettua asetusehdotusta. Säädösvallan siirron nojalla annettavat asetukset ja komission jäsenvaltioiden valvonnassa antamat täytäntöönpanoasetukset on syytä erottaa toisistaan[21]. Hallitusten ja valtionpäämiesten julistuksessa perustuslain ratifioinnista kesäkuussa 2005 järjestetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa määrätään vuoden 2006 puoliväliin jatkuvasta pohdinta-ajasta.

Kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisessä komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden työhön Euroopan unionin laajennuttua 1. toukokuuta 2004 ei ole ollut merkittäviä ongelmia. Liittymispäivään asti niillä oli aktiivinen tarkkailija-asema , joka myönnettiin niille 25. helmikuuta 2003 tehdyllä komission päätöksellä[22] (joka tuli voimaan liittymissopimuksen allekirjoittamista seuraavasta päivästä 16. huhtikuuta 2003)[23]. Sopimuksen mukaan liittymässä olevien maiden edustajat kutsuttiin useimpiin komiteamenettelyyn osallistuviin komiteoihin. Tarkkailijat voivat ilmaista näkemyksensä kokouksissa keskusteltavista asioista, mutta heillä ei ole oikeutta osallistua äänestyksiin ehdotuksista täytäntöönpanotoimenpiteiksi. Liittymisen jälkeen ”vanhojen” ja ”uusien” jäsenvaltioiden oikeudet ja velvollisuudet ovat olleet täysin samat.

Joulukuussa 2004 saatiin liittymisneuvottelut päätökseen Bulgarian ja Romanian kanssa, ja liittymissopimus allekirjoitettiin 25. huhtikuuta 2005. Liittymistä edeltävänä aikana, samoin kuin edellä kuvattiin kymmenen uuden jäsenvaltion tilannetta, Bulgarialle ja Romanialle on myönnetty aktiivinen tarkkailija-asema 26. huhtikuuta 2005 alkaen, ja ne voivat osallistua komiteoiden kokouksiin[24].

Jäljellä olevien ehdokasvaltioiden, Turkin ja Kroatian, osallistuminen järjestettiin edelleen komission neuvostolle antaman tiedonannon ”Ehdokasmaiden osallistuminen yhteisön ohjelmiin, komiteoihin ja virastojen toimintaan”[25] sekä komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antaman tiedonannon ”Länsi-Balkanin maiden yhteisön ohjelmiin ja virastojen toimintaan osallistumiseen liittyvät valmistelut”[26] mukaisesti.

2. LÄPILEIKKAUS TOIMISTA

2.1 Komiteoiden lukumäärä ja menettelyt

On tärkeä tehdä ero komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden ja komission itsensä perustamien erityisten ”asiantuntijaryhmien” välillä. Viimeksi mainitut ovat mukana toimintalinjojen valmistelussa ja toteuttamisessa, kun taas komiteamenettelyyn osallistuvat komiteat liittyvät säädösten täytäntöönpanoon. Tässä kertomuksessa käsitellään ainoastaan komiteamenettelyyn osallistuvia komiteoita. Komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden lukumäärä on laskettu toiminta-aloittain (taulukko I) 31.12.2004 vallinneen tilanteen mukaan. Edellisen vuoden luvut (tilanne 31.12.2003) on ilmoitettu vertailun mahdollistamiseksi.

TAULUKKO I - Komiteoiden kokonaislukumäärä

Politiikanala | 2003 | 2004 |

Yritystoiminta (ENTR) | 33 | 30 |

Työllisyys ja sosiaaliasiat (EMPL) | 8 | 6 |

Maatalous (AGRI) | 30 | 30 |

Liikenne / Energia / Euroopan laajuiset verkot (TREN) | 45 | 40 |

Ympäristö (ENV) | 35 | 35 |

Tutkimus (RTD) | 2 | 3 |

Tietoyhteiskunta (INFSO) | 13 | 10 |

Kalastus (FISH) | 3 | 3 |

Sisämarkkinat (MARKT) | 12 | 11 |

Aluepolitiikka (REGIO) | 2 | 2 |

Verotus ja tulliliitto (TAXUD) | 9 | 10 |

Koulutus ja kulttuuri (EAC) | 7 | 9 |

Terveys- ja kuluttaja-asiat (SANCO) | 13 | 13 |

Oikeus- ja sisäasiat (JAI) | 7 | 10 |

Ulkosuhteet (RELEX) | 3 | 3 |

Kauppa (TRADE) | 13 | 11 |

Laajentuminen (ELARG) | 2 | 2 |

EuropeAid (AIDCO)( | 8 | 9 |

Humanitaarinen apu (ECHO) | 1 | 1 |

Tilastot (ESTAT) | 7 | 7 |

Talousarvio (BUDG) | 2 | 2 |

Petostentorjunta (OLAF) | 1 | 1 |

YHTEENSÄ | 256 | 248 |

Luvuista käy ilmi komiteamenettelyjen merkittävyys eri politiikanalojen toiminnassa. Eniten komiteoita on edelleen seuraavilla aloilla: liikenne/energia (40), ympäristö (35), maatalous (30) ja yritystoiminta (30). Kaikkiaan 248 komiteasta 136 eli selvästi yli puolet liittyy näihin politiikanaloihin. Komissio pyrkimykset komiteoiden lukumäärän kasvun rajoittamiseen ovat tuottaneet tulosta. Komiteoita oli vuoden 2004 lopussa jopa vähemmän kuin vuonna 2003. Vaikka lainsäätäjä on perustanut uusia komiteoita joillakin politiikanaloilla, joilla toiminta on lisääntynyt (mm. oikeus- ja sisäasiat sekä koulutus ja kulttuuri), muilla politiikanaloilla komiteoiden määrä on vähentynyt oikeudellisen kehyksen uudelleenjärjestelyn ansiosta (erityisesti liikenne ja energia). Yksityiskohtaisia tietoja perustetuista, lakkautetuista ja yhdistetyistä komiteoista on liitteenä olevan alakohtaisen taulukon huomautuksissa.

Komiteamenettelyyn osallistuvat komiteat on luokiteltu sen menettelytyypin mukaan, jonka perusteella ne toimivat (neuvoa-antava menettely, hallintomenettely, sääntelymenettely ja suojamenettely – ks. taulukko II ). Vuosi 2004 oli ensimmäinen vuosi, jona ”yhdenmukaistamisasetuksia”[27] sovellettiin täysimääräisesti, joten vuoden 1987 komiteamenettelyjä (IIa ja IIb, IIIa ja IIIb) vastaavat variantit eivät enää päde. Koska joissakin komiteoissa noudatetaan monenlaisia menettelyjä (neuvoa-antavasta menettelystä sääntelymenettelyyn ja suojamenettelyyn), ne on lueteltu erillään muista komiteoista, jotka toimivat yhtä menettelyä noudattaen.

TAULUKKO II – Komiteoiden lukumäärä menettelyittäin (2004)

Menettelytyyppi | Useampaa menettelyä noudattaen toimivia komiteoita |

Neuvoa-antava* | Hallinto | Sääntely | Suoja |

ENTR | 6 | 5 | 16 | - | 3 |

EMPL | 1 | - | 2 | - | 3 |

AGRI | - | 24 | 4 | - | 3 |

TREN | 7 | 2 | 24 | - | 7 |

ENV | 3 | 5 | 23 | - | 4 |

RTD | - | 2 | - | - | 1 |

INFSO | - | 3 | 3 | - | 4 |

FISH | - | 1 | - | - | 2 |

MARKT | 2 | 2 | 7 | - | - |

REGIO | - | 1 | - | - | 1 |

TAXUD | 1 | 4 | 3 | - | 2 |

EAC | 1 | - | - | - | 8 |

SANCO | 2 | - | 6 | - | 5 |

JAI | 4 | - | 1 | - | 5 |

RELEX | 1 | 1 | - | - | 1 |

TRADE | 2 | 3 | 1 | 2 | 3 |

ELARG | - | 1 | - | 1 | - |

AIDCO | - | 7 | 2 | - | - |

ECHO | - | - | - | - | 1 |

ESTAT | - | 4 | 1 | - | 2 |

BUDG | 1 | - | 1 | - | - |

OLAF | - | - | 1 | - | - |

YHTEENSÄ | 31 | 64 | 95 | 3 | 55 |

Luvut osoittavat, että noin 40 prosenttia komiteoista (95 komiteaa 248:sta) toimii pelkästään sääntelymenettelyä noudattaen, ja vähemmän komiteoita toimii pelkästään hallintomenettelyä noudattaen (64). Erittely politiikanalan mukaan osoittaa, että kolmentyyppisen menettelyn käyttö vaihtelee eri politiikanaloilla. Joillakin politiikanaloilla yksi menettelytyyppi voidaan kuitenkin todeta selvästi muita yleisemmäksi: esimerkiksi ympäristö- sekä liikenne/energia-alalla suuri osa komiteoista on sääntelykomiteoita, kun taas maatalousalalla suuri osa komiteoista on hallintokomiteoita.

2.2 Kokousten lukumäärä

Komiteoiden lukumäärä ei ole ainoa tapa mitata komiteamenettelyn vireyttä. Kokousten lukumäärä vuonna 2004 on osoitus työskentelyn yleisestä intensiivisyydestä aloittain ja yksittäisissä komiteoissa ( taulukko III ).

TAULUKKO III – Kokousten lukumäärä

2003 | 2004 | 2003 | 2004 |

ENTR | 59 | 54 | EAC | 23 | 28 |

EMPL | 17 | 10 | SANCO | 101 | 111 |

AGRI | 322 | 344 | JAI | 21 | 26 |

TREN | 44 | 51 | RELEX | 5 | 5 |

ENV | 54 | 64 | TRADE | 32 | 21 |

RTD | 50 | 58 | ELARG | 8 | 6 |

INFSO | 31 | 31 | AIDCO | 35 | 38 |

FISH | 25 | 22 | ECHO | 10 | 11 |

MARKT | 38 | 40 | ESTAT | 17 | 15 |

REGIO | 12 | 11 | BUDG | 6 | 6 |

TAXUD | 113 | 108 | OLAF | 1 | 2 |

Kuten vuonna 2003, eniten kokouksia oli maatalouden pääosastossa (344 kokousta), koska eri maatalousmarkkinoiden hallinta edellyttää kokousten pitämistä usein. Seuraavana tulee terveys- ja kuluttajansuoja-asiat (111 kokousta), verotus ja tulliliitto (108 kokousta) sekä jotkin muut alat kuten yritystoiminta, ympäristö ja tutkimus, joissa kokousmäärät vaihtelevat 54:stä 64:een.

2.3 Lausuntojen ja täytäntöönpanotoimenpiteiden lukumäärä

Edellisen kertomuksen tapaan tässä kertomuksessa esitetään komiteoiden antamien virallisten lausuntojen [28] ja niitä seuranneiden, komission hyväksymien täytäntöönpanotoimenpiteiden (= säädökset sekä hallinnolliset ja rahoituspäätökset) yhteismäärät. Luvut kuvaavat siten komiteoiden työn konkreettista ”tuotosta” ( taulukko IV ). Komiteat antoivat vuonna 2004 yhteensä 2 777 lausuntoa (2 981 vuonna 2003), ja komissio hyväksyi 2 625 täytäntöönpanotoimenpidettä (2 768 vuonna 2003).

TAULUKKO IV – Lausuntojen ja täytäntöönpanotoimenpiteiden LUKUMÄÄRÄ (2004)

Lausunnot | Täytäntöönpanotoimenpiteet | Lausunnot | Täytäntöönpanotoimenpiteet |

ENTR | 89 | 59 | EAC | 128 | 115 |

EMPL | 6 | 0 | SANCO | 370 | 352 |

AGRI | 1 279 | 1 279 | JAI | 53 | 31 |

TREN | 38 | 36 | RELEX | 2 | 2 |

ENV | 42 | 40 | TRADE | 45 | 44 |

RTD | 185 | 185 | ELARG | 90 | 89 |

INFSO | 35 | 34 | AIDCO | 183 | 182 |

FISH | 29 | 26 | ECHO | 52 | 52 |

MARKT | 13 | 12 | ESTAT | 51 | 12 |

REGIO | 29 | 26 | BUDG | 2 | 2 |

TAXUD | 55 | 47 | OLAF | 1 | 0 |

Joillakin politiikanaloilla hyväksyttyjen täytäntöönpanotoimenpiteiden suuri määrä - maatalous (1 279), terveys- ja kuluttajansuoja-asiat (352), tutkimus (185), EuropeAid (182) sekä koulutus ja kulttuuri (115) - kuvastaa komissiolle komiteamenettelyjen kautta jaetun työn määrää[29]

[1] Liite esitetään erillisenä komission yksiköiden valmisteluasiakirjana.

[2] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

[3] Neuvoa-antavassa menettelyssä annettavaan lausuntoon riittää yksinkertainen enemmistö sellaisena kuin se on määritetty perustamissopimuksessa.

[4] Sellaisena kuin se on muutettuna kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisasiakirjalla (EUVL L 236, 23.9.2003, s. 33).

[5] Katso Internet-sivustolta http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=en. Rekisterissä on asiakirjat vuoden 2003 alusta.

[6] EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.

[7] EYVL L 256, 10.10.2000, s.11.

[8] Ks. sopimuksen 2 kohta.

[9] Nykyinen käytäntö saattaa jatkua rekisterin aloitettua toimintansa: kukin yksikkö voi päättää, mitä saateasiakirjoja ne lähettävät Euroopan parlamentille. Tällä hetkellä tällaisia asiakirjoja kuitenkin käsitellään toimintaohjeissa rekisterin ja arkiston lataamiseksi samoin kuin niihin pakollisesti toimitettavia asiakirjoja.

[10] Komiteoissa äänestetään säännönmukaisessa kokouksessa tai kirjallista menettelyä noudattaen komitean työjärjestyksestä riippuen.

[11] EYVL L 256, 10.10.2000, s. 19. Sopimus korvaa tietyt aiemmat sopimukset: vuoden 1988 Plumb/Delors-sopimus, vuoden 1996 Samland/Williamson-sopimus ja vuoden 1994 ”modus vivendi”.

[12] Ehdotukset lähetetään ennen komitean kokousta ja uudelleen kokouksen jälkeen, jos toimenpide-ehdotukseen on tehty huomattavia muutoksia.

[13] Perussäännöksen täytyy olla neuvoston ja Euroopan parlamentin yhteispäätösmenettelyllä hyväksytty (perustamissopimuksen 251 artikla).

[14] Päätöslauselma 43/2004, hyväksytty 28.10.2004 (EUVL C 174E, 14.7.2005, s. 63).

[15] Komission asetusluonnos tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteen IV muuttamisesta, annettu elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean käsiteltäväksi 12.10.2004.

[16] Komission asetus (EY) N:o 1292/2005 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteen IV muuttamisesta eläinten ruokinnan osalta (EUVL L 205, 6.8.2005, s. 3).

[17] Ehdotus neuvoston päätökseksi menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä tehdyn päätöksen 1999/468/EY muuttamisesta (KOM(2002) 719 lopullinen, hyväksytty 11.12.2002).

[18] Richard Corbettin mietintöön perustuva päätöslauselma, hyväksytty 2.9.2003 (P5-TA(2003)0352).

[19] KOM(2004) 324 lopullinen, päivätty 22.4.2004.

[20] Eurooppa-neuvoston kokouksessa 20.6.2003 esitetty ehdotus sopimukseksi Euroopan perustuslaista, I-35 artikla ja I-36 artikla.

[21] Konsolidoitu versio luonnoksesta sopimukseksi Euroopan perustuslaista on julkaistu Euroopan unionin virallisen lehden numerossa C 310, 16.12.2004, s. 1–465.

[22] Komission asiakirja C(2003) 341.

[23] KOHTI LAAJENTUNUTTA UNIONIA, Strategia-asiakirja ja Euroopan unionin kertomus kunkin ehdokasmaan edistymisestä liittymisvalmisteluissa (9.10.2002), KOM(2002) 700 lopullinen, ks. kohta 3.3 (s. 25).

[24] Komission päätöksen C (2005) 874, tehty 23.3.2005, 7 artikla.

[25] KOM(1999) 710 lopullinen (20.12.1999).

[26] KOM(2003) 748 lopullinen (3.12.2003).

( AIDCO-kohdassa lukuihin ei sisälly Euroopan kehitysrahastokomitea, joka ei osallistu komiteamenettelyihin.

[27] Neuvoston asetukset (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1) ja (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36), annettu 14 päivänä huhtikuuta 2003, kuulemismenettelyä (määräenemmistö/yksimielisyys) noudattaen annetuissa neuvoston säädöksissä säädetyn täytäntöönpanovallan käytössä komissiota avustavia komiteoita koskevien säännösten mukauttamisesta päätökseen 1999/468/EY, sekä neuvoston asetus (EY) N:o 1105/2003, annettu 26 päivänä toukokuuta 2003, rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä annetun asetuksen (EY) N:o 1260/1999 muuttamisesta (hyväksyntämenettely) (EUVL L 158, 27.6.2003, s. 3) ja Euroopan Parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1882/2003, annettu 29 päivänä syyskuuta 2003, EY:n perustamissopimuksen 251 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisissa säädöksissä säädetyn täytäntöönpanovallan käytössä komissiota avustavia komiteoita koskevien sääntöjen mukauttamisesta neuvoston päätökseen 1999/468/EY (yhteispäätösmenettely) (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

[28] Sisältää muodollisen äänestyksen jälkeen sääntely-, hallinto- ja neuvoa-antavissa menettelyissä virallisen äänestyksen jälkeen annetut myönteiset ja kielteiset lausunnot.

[29] On kuitenkin huomattava, että pelkästään hyväksyttyjen säädösten määrä ei sinänsä osoita tehtyjen päätösten merkitystä politiikan, talouden tai rahoituksen kannalta.