Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta: ”Verotusmenettelyt hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2020/C 364/03)

Esittelijä: Krister ANDERSSON

Komitean täysistunnon päätös 20.2.2020 Oikeusperusta työjärjestyksen 32 artiklan 2 kohta Vastaava jaosto talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus Hyväksyminen erityisjaostossa 24.6.2020 Hyväksyminen täysistunnossa 16.7.2020 Täysistunnon numero 553 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 209/1/6

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK katsoo, että on perusteltua laatia EU:n yhtenäiset säännöt ilmaston lämpenemisen torjumiseksi ja aloittaa niiden pohjalta kansainväliset keskustelut muiden kaupparyhmittymien kanssa.

1.2 Tähän mennessä käydyissä keskusteluissa on keskitytty sääntelyyn ja ympäristöveroihin, erityisesti veroihin, joiden tavoitteena on vähentää päästöjä. ETSK katsoo, että ilmaston lämpenemiseen on puututtava maailmanlaajuisella, kattavalla ja symmetrisellä tavalla, jossa otetaan huomioon ilmakehän hiilidioksidipitoisuus.

1.3 Komissio on hiilen vähentämistä koskevassa työssään keskittynyt erityisesti päästökauppajärjestelmään. ETSK katsoo, että tulevaisuudessa voisi olla hyödyllistä ja tarpeellista suunnitella myös uusia verotustoimenpiteitä, joilla voidaan täydentää nykyistä päästökauppajärjestelmää ja kansallisia hiiliveroja, jotta saadaan aikaan tehokas ja symmetrinen poliittinen kehys hiilidioksidipäästöjen lisääntymisen torjumiseksi.

1.4 ETSK antaa kiitosta komission lähestymistavasta, koska se vaikuttaa hyvältä keinolta tehostaa hiilen hinnoittelua kaikilla talouden aloilla. Tällainen väline olisi sovitettava yhteen muiden lisävälineiden kanssa, mukaan lukien EU:n sisämarkkinoiden verotusta koskeva uusi lähestymistapa johdonmukaisessa poliittisessa kehyksessä, sekä muiden vastaavien välineiden kanssa, joita on ryhdytty soveltamaan muilla lainkäyttöalueilla kaikkialla maailmassa.

1.5 ETSK kannustaa Euroopan komissiota toteuttamaan konkreettisia aloitteita vastaavanlaisten hiiliverojen käyttöönottamiseksi jäsenvaltioissa, jotta pyrkimykset hiilidioksiditason tehokkaaseen alentamiseen voidaan yhdenmukaistaa. Ihanteellisen lopputuloksen olisi luotava yhdenmukaiset olosuhteet kaikkialla EU:n sisämarkkinoilla verotettavien päästöjen tai vähennysten sekä erityisten verotusmenetelmien ja -asteiden osalta, jotta vaikutus ilmakehän hiilidioksidipitoisuuteen olisi yhtäläinen.

1.6 ETSK uskoo, että vaikka uusia veroja ja lisätoimenpiteitä otetaan käyttöön, ilmaston lämpeneminen todennäköisesti jatkuu, ellei jo tuotettua hiilidioksidia voida poistaa ilmakehästä.

1.7 ETSK kannustaa kehittämään hiilidioksidin talteenottoon ja varastointiin (CCS) sekä hiilidioksidin talteenottoon ja hyödyntämiseen (CCU) liittyviä teknologioita sekä EU:n tasolla että kansallisesti, koska ne tukevat hiilidioksidipäästöjen vaikutusten vähentämistä koskevaa tavoitetta ja yleisemmin sekä YK:n edistämiä kestävän kehityksen tavoitteita että Pariisin ilmastosopimuksen tavoitteita.

1.8 Jäsenvaltioiden olisi erityisesti otettava käyttöön kattava ja symmetrinen ympäristöveropolitiikka, joka koskee hiilidioksidin vaikutusta ilmaston lämpenemiseen. On otettava käyttöön sekä positiivisia että negatiivisia veroja. Hiilidioksidiveroista saadut tulot pitäisi mieluiten käyttää hiilidioksidipäästöjen vähentämistekniikkoja varten myönnettävien kannustimien rahoittamiseen paikallisesti, alueellisesti ja valtakunnallisesti.

1.9 ETSK kehottaa kiinnittämään huomiota myös muihin hiilen vähentämistä koskeviin poliittisiin välineisiin. Niitä ovat esimerkiksi uudet teknologiat ja maankäytön menetelmät, joita olisi edistettävä ja tuettava sekä EU:n tasolla että kansallisesti. Ennen kaikkea metsät poistavat hiilidioksidia luonnostaan, ja puut ovat erityisen hyviä varastoimaan ilmakehästä poistamaansa hiiltä yhteyttämisen avulla. Metsien laajentamisella, ennallistamisella ja asianmukaisella hoitamisella voidaan hyödyntää fotosynteesin voimaa hiilidioksidin torjunnassa.

1.10 Metsätaloustuotteiden myyntiä verotetaan omistajan tuloina, mutta olisi otettava huomioon, että puiden istuttaminen ja metsien kasvu vähentävät ilmakehän hiilidioksidipitoisuutta, ja siksi niihin olisi kannustettava negatiivisen hiilidioksidiveron avulla ilmaston lämpenemistä koskevassa symmetrisessä verotuksessa. Tämä olisi tärkeä toimenpide ilmastotavoitteiden saavuttamisen kannalta.

1.11 ETSK korostaa, että tehokkaat toimenpiteet on toteutettava tavalla, joka on kaikkien kannalta sosiaalisesti hyväksyttävä.

2. Yleistä

2.1 Ilmaston lämpeneminen on kaikkien yhteinen huolenaihe, ja valtiot etsivät tehokkaita menetelmiä maapallon lämpötilan nousun rajoittamiseksi. Ilmaston lämpenemiseen vaikuttavat useat tekijät, mutta hiilidioksidipäästöillä (CO 2 ) on erityisen tärkeä rooli.

2.2 Hiilidioksidi on yleisin ihmisen toiminnasta syntyvä kasvihuonekaasu, ja siitä johtuu 64 prosenttia ihmisen aiheuttamasta ilmaston lämpenemisestä ( 1 ) . Ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuus on kasvanut huomattavasti usean vuosikymmenen ajan, ja se on nyt 40 prosenttia suurempi kuin ennen teollistumisen alkua.

2.3 Maapallon pinnan keskilämpötila on noussut 0,9 celsiusastetta 1800-luvun lopun jälkeen ( 2 ) . Muutos on johtunut hiilidioksidin ja muiden ihmisen tuottamien päästöjen lisääntymisestä ilmakehässä, mikä monien tutkijoiden mukaan on aiheuttanut maapallon lämpötilan yleisen nousun.

2.4 Ihmisen toiminta muuttaa hiilen kiertoa sekä lisäämällä hiilidioksidia ilmakehään – mikä vaikuttaa luonnollisten hiilinielujen, kuten metsien, kykyyn poistaa hiilidioksidia ilmakehästä – että heikentämällä maaperän kykyä varastoida hiiltä. Ihmisen pääasiallinen hiilidioksidia tuottava toiminta on fossiilisten polttoaineiden – hiilen, maakaasun ja öljyn – polttaminen energia- ja liikennealalla, ja seuraavaksi merkittävimpiä ovat tietyt teolliset prosessit ja maankäyttö.

2.5 Aasia on tällä hetkellä maailman suurin alueellinen päästöjen aiheuttaja, sillä sen osuus maailman päästöistä on 53 prosenttia. Kiinan osuus on 10 miljardia tonnia (eli yli neljännes koko maailman kokonaispäästöistä), ja Pohjois-Amerikka on puolestaan toiseksi suurin päästöjen aiheuttaja (18 prosenttia koko maailman päästöistä), ja Eurooppa seuraa heti sen perässä 17 prosentin osuudellaan ( 3 )

2.6 Hiilidioksidipäästöjen vaikutuksista maapallon lämpötilaan ja ilmastonmuutokseen on tulossa yhä merkityksellisempiä yleisen mielipiteen, kansalaisyhteiskunnan ja poliittisten puolueiden näkökulmasta sekä EU:n tasolla että kansallisesti.

2.7 Euroopan komissio puolestaan oli asettanut ilmastonmuutoksen vastaisten konkreettisten aloitteiden, kuten Euroopan vihreän kehityksen ohjelman ( 4 ) , kehittämisen ensisijaiseksi painopisteeksi poliittisella asialistallaan, ennen kuin se joutui keskittymään covid-19-viruksen aiheuttamaan hätätilanteeseen vuoden 2020 ensimmäisten kuukausien aikana.

2.8 Euroopan vihreän kehityksen ohjelma ( 5 ) on uuden Euroopan komission poliittisen asialistan kulmakivi. Sen tarkoituksena on vastata tehokkaasti ajankohtaisiin ympäristöä koskeviin haasteisiin, ja se muodostaa kasvustrategian, jolla pyritään saavuttamaan EU:ssa kasvihuonekaasujen nettopäästöjen nollataso vuoteen 2050 mennessä.

2.9 Euroopan vihreän kehityksen ohjelma kattaa EU:n talouden tärkeimmät alat, joihin kuuluvat liikenne, energia, maatalous, rakennusala ja tietyt teollisuudenalat, kuten teräs- ja sementtiteollisuus, tieto- ja viestintäteknologia sekä tekstiili- ja kemianteollisuus. Komissio valmistelee parhaillaan ensimmäistä ”eurooppalaista ilmastolakia” sekä täydentäviä erityisiä strategioita ja investointeja vihreän talouskasvun edistämiseksi. Oikeudenmukaisen siirtymän rahasto on tärkeä, mutta se saattaa tarvita lisäresursseja ( 6 )

3. Mahdolliset poliittiset välineet hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi (7)

3.1 Monet toiminnot voivat aiheuttaa pilaantumista, joka vaikuttaa muihin talouden toimijoihin. Näitä vaikutuksia ei ehkä oteta huomioon tehtäessä päätöksiä niiden toteuttamisesta. Näin ollen toimintaa harjoitetaan ottamatta huomioon sen aiheuttamia ulkoisvaikutuksia. Toisin sanoen toiminnan todellisia yhteiskunnallisia kustannuksia ei oteta huomioon. Ympäristön pilaantumisen yhteiskunnalliset kustannukset on tärkeää ottaa huomioon päätöksiä tehtäessä. Tämä voidaan tehdä määräämällä toiminnalle vero. Siten ulkoisvaikutukset sisällytetään päätökseen ja saastuttamista vähennetään sen aiheuttamien kustannusten mukaisesti.

3.2 Toiminta voi kuitenkin myös vähentää ympäristön pilaantumista kokonaisuudessaan ja saada aikaan positiivisen ulkoisvaikutuksen. Tällaiseen toimintaan olisi kannustettava, jotta se lisääntyisi niin, että hyödyt korvataan täysimääräisesti. Tätä varten voidaan ottaa käyttöön tuki tai negatiivinen vero.

3.3 Koska hiilidioksidipäästöjen vaikutus on maailmanlaajuinen, saastuttamisen vastaavista negatiivisista vaikutuksista maksettavan hinnan olisi oltava kaikkialla sama. Vasta silloin vero on kustannustehokas. Siksi tarvitaan maailmanlaajuinen toimintamalli ( 8 )

3.4 On kuitenkin vaikea arvioida tarkasti, kuinka paljon hiilidioksidia mikin toiminta tuottaa, eikä ole olemassa maailmanmarkkinoita, joilla hiilidioksidia tuottavalle toiminnalle voitaisiin määrätä yhtenäinen vero. Sen vuoksi maiden on täytynyt turvautua erillisiin toimenpiteisiin. On tärkeää laajentaa näitä toimenpiteitä laajemmille alueille ja saastuttavampaan toimintaan.

3.5 ETSK katsoo, että on perusteltua laatia EU:n yhtenäiset säännöt ja aloittaa niiden pohjalta kansainväliset keskustelut muiden kaupparyhmittymien kanssa.

3.6 Kaupan harjoittamiseen oikeuttavien lupien käyttö EU:ssa ja muualla on yksi keino määrätä yhdenmukainen hinta tuotettua hiilidioksiditonnia kohti.

3.7 Tähän mennessä käydyissä keskusteluissa on kuitenkin keskitytty sääntelyyn ja ympäristöveroihin, erityisesti veroihin, joiden tavoitteena on vähentää päästöjä. ETSK katsoo, että ilmaston lämpenemiseen on puututtava kattavalla ja symmetrisellä tavalla, jossa otetaan huomioon ilmakehän nykyinen hiilidioksidipitoisuus.

3.8 Koska ilmaston lämpenemistä voidaan torjua vähentämällä hiilidioksidin pitoisuutta ilmakehässä, on yhtä hyödyllistä vähentää tietty määrä hiilidioksidipäästöjä kuin poistaa sama määrä hiilidioksidia ilmakehästä. Sen vuoksi hiilidioksidipitoisuuden lisäämistä ja alentamista olisi käsiteltävä symmetrisesti. Tämä tarkoittaa, että hiilidioksidin lisäämisestä ilmakehään (saastuttaminen) olisi aiheuduttava ylimääräisiä kustannuksia (vero), kun taas hiilidioksidipitoisuutta alentaville toimille olisi myönnettävä tukea (negatiivinen vero).

3.9 Tähän mennessä on kuitenkin keskitytty lähes yksinomaan uusien päästöjen ehkäisemiseen. Vaikka uusia veroja ja lisätoimenpiteitä otetaan käyttöön, ilmaston lämpeneminen todennäköisesti jatkuu, ellei jo tuotettua hiilidioksidia voida poistaa ilmakehästä. Siksi ETSK katsoo, että jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön symmetrisiä toimenpiteitä.

3.10 Hiilidioksidipäästöveron ja ilmakehän hiilidioksidipitoisuuden alentamista koskevan negatiivisen veron tarkoituksena on vaikuttaa käyttäytymiseen ja johtaa siihen, että ilmaston lämpenemisen ulkoisvaikutukset otetaan huomioon hinnoittelussa. Vero tai tuki vaikuttaa kuitenkin tuotanto- ja työllistymismahdollisuuksiin kaikilla talouden aloilla. Lähtökohtaisesti ei ole selvää, että positiivisen ja negatiivisen veroasteen olisi oltava yhtä suuri ( 9 )

3.11 On äärimmäisen tärkeää yhdenmukaistaa erilaiset kannustimet kestävällä pohjalla olevien investointien edistämiseksi ottaen huomioon niihin liittyvät positiiviset ulkoisvaikutukset. Vähähiilisyyden vertailuarvoja varten tarkoitetun yhdenmukaistetun menetelmän tulee ohjata muiden vaikutusten laskemista.

3.12 Jotta siirtyminen hiilettömään talouteen olisi taloudellisesti vakaampaa ja poliittisesti uskottavampaa, olisi ryhdyttävä mahdollisimman pian toimiin, joilla vähennetään suoria ja välillisiä tukia suuria ympäristökustannuksia aiheuttavalle fossiilisten polttoaineiden alalle.

3.13 Koska Euroopan vihreän kehityksen ohjelman rahoitustarpeet ovat hyvin suuret ja EU:n yhteiset budjettivarat melko rajalliset, yksityisellä sektorilla on merkittävä rooli. Tämä on otettava huomioon sovittaessa monivuotisesta rahoituskehyksestä. Hiilidioksidiverojen tarkoituksena on kuitenkin ensisijaisesti muuttaa kotitalouksien, yritysten ja julkisyhteisöjen käyttäytymistä eikä toimia tulonlähteenä. ETSK korostaa, että tehokkaat toimenpiteet on toteutettava tavalla, joka on kaikkien kannalta sosiaalisesti hyväksyttävä.

4. Päästökauppajärjestelmät

4.1 Eräs mahdollinen poliittinen väline hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi on Euroopan päästökauppajärjestelmä (ETS) ( 10 ) . Se toimii päästökattoihin ja päästöoikeuksien kauppaan nojaavan periaatteen mukaisesti. Tällaisen periaatteen mukaisesti tiettyjen kasvihuonekaasujen kokonaismäärälle, jonka järjestelmän alaiset laitokset voivat tuottaa, asetetaan yläraja. Ylärajaa lasketaan ajan mittaan, jolloin päästöjen kokonaismäärä pienenee. Järjestelmän piiriin kuuluvat yritykset saavat tai ostavat päästökaton rajoissa päästöoikeuksia, joilla ne voivat tarpeen mukaan käydä kauppaa ( 11 )

4.2 Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta annetun tiedonannon COM(2019) 640 mukaan komissio aikoo tarkastella uudelleen useita asiaankuuluvia ilmastoon liittyviä poliittisia välineitä kesäkuuhun 2021 mennessä kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi ( 12 ) . Tämä käsittää nykyisen päästökauppajärjestelmän, johon sisältyy mahdollinen järjestelmän laajentaminen uusille aloille, sekä lisätoimet, jotka koskevat i) jäsenvaltioiden tavoitteita vähentää päästöjä päästökauppajärjestelmän ulkopuolisilla aloilla, ii) maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta annettua asetusta.

4.3 ETSK antaa kiitosta komission lähestymistavasta, koska se vaikuttaa hyvältä tavalta tehostaa hiilen hinnoittelua kaikilla talouden aloilla. Tällainen väline olisi sovitettava yhteen muiden lisävälineiden kanssa, mukaan lukien EU:n sisämarkkinoiden verotusta koskeva uusi lähestymistapa johdonmukaisessa poliittisessa kehyksessä, sekä muiden vastaavien välineiden kanssa, joita on ryhdytty soveltamaan muilla lainkäyttöalueilla kaikkialla maailmassa.

4.4 Kansainvälisestä näkökulmasta päästökauppajärjestelmien määrä on lisääntynyt eri puolilla maailmaa. EU:n päästökauppajärjestelmän (EU ETS) lisäksi Kanadassa, Kiinassa, Japanissa, Uudessa-Seelannissa, Etelä-Koreassa, Sveitsissä ja Yhdysvalloissa on jo toiminnassa tai kehitteillä kansallisia tai alueellisia järjestelmiä.

4.5 ETSK suhtautuu myönteisesti alueellisiin aloitteisiin, joilla pyritään vähentämään hiilidioksidia merkittävästi, ja pitää niitä välttämättöminä toimina, jotta hiilidioksidipäästöjen aiheuttamaan ilmastonmuutokseen voidaan vastata tehokkaasti. ETSK kannustaa tältä osin Euroopan komissiota jatkamaan ja kehittämään työtään, jotta Euroopasta tulisi johtava alue tällä alalla.

5. Hiilidioksidipäästöverot

5.1 Toinen mahdollinen poliittinen väline on hiiliverot. Niillä pystytään vähentämään päästöjä pääasiassa kahdella tavalla: i) hiilipohjaisten polttoaineiden ja sähkön kustannusten nostaminen, ii) yritysten motivoiminen siirtymään tästä syystä puhtaaseen energiaan, kuten vesi-, aurinko- tai tuulienergiaan.

5.2 Jos hiiliverot on suunniteltu oikein, ne ovat yhdenmukaisia ”saastuttaja maksaa” -periaatteen kanssa, jonka mukaan saastuttajan on vastattava saastumisen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden kustannuksista yhteiskunnalle aiheutuneiden vahinkojen laajuuden mukaisesti, kuten YK:n Rion julistuksessa ( 13 ) (1992) ja ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta annetussa direktiivissä 2004/35/EY ( 14 ) todetaan.

5.3 Komissio on hiilen vähentämistä koskevassa työssään keskittynyt erityisesti päästökauppajärjestelmään. ETSK katsoo, että tulevaisuudessa voisi olla hyödyllistä ja tarpeellista suunnitella myös uusia verotustoimenpiteitä, joilla voidaan täydentää nykyistä päästökauppajärjestelmää ja kansallisia hiiliveroja, jotta saadaan aikaan tehokas ja symmetrinen poliittinen kehys hiilidioksidipäästöjen lisääntymisen torjumiseksi. Toiminnan koordinointi maailmanlaajuisesti on ensiarvoisen tärkeää, kuten Kansainvälinen valuuttarahasto IMF ( 15 ) on asianmukaisesti selittänyt.

5.4 Euroopassa useat maat ovat ottaneet käyttöön energiaveroja tai osittain hiilipitoisuuteen perustuvia energiaveroja. Näitä maita ovat Ruotsi, Tanska, Suomi, Alankomaat, Norja, Slovenia, Sveitsi ja Yhdistynyt kuningaskunta ( 16 )

5.5 Ruotsissa on korkein hiilivero eli 112,08 euroa hiilidioksidipäästötonnilta, mikä on vähentänyt sen päästöjä 23 prosenttia viimeisten 25 vuoden aikana. Hiilivero otettiin käyttöön Ruotsissa vuonna 1991 siten, että se oli 250 kruunua (23 euroa) tuotettua fossiilista hiilidioksiditonnia kohti, ja sitä on nostettu vähitellen niin, että se on 1 190 kruunua (110 euroa) vuonna 2020; kyseessä on edelleen yksi Ruotsin ilmastopolitiikan kulmakivistä ( 17 )

5.6 Ruotsin hiilivero kannustaa vähentämään energiankulutusta, parantamaan energiatehokkuutta ja lisäämään vaihtoehtoisten uusiutuvan energian lähteiden käyttöä. Kun verotasoa on nostettu vähitellen, asianomaisille osapuolille on annettu aikaa sopeutua, mikä on lisännyt veronkorotusten poliittista hyväksyntää ajan mittaan.

5.7 Ruotsin kokemukset ovat kaiken kaikkiaan osoittaneet, että päästöjä on mahdollista vähentää, vaikka se edellyttäisi talouden merkittävää muutosta. Vuosina 1990–2017 Ruotsin BKT kasvoi 78 prosenttia, kun taas kotimaisten kasvihuonekaasujen päästöt vähenivät 26 prosenttia, minkä vuoksi Ruotsi on kahdeksas maa maailmanlaajuisessa kilpailukykyindeksissä.

5.8 Suomi otti käyttöön hiiliveron vuonna 1990 maailman ensimmäisenä maana. Vero perustui alun perin vain lämmön- ja sähköntuotannon hiilipitoisuuteen. Sitä on laajennettu sittemmin niin hiilipäästöjen kuin energian verotukseen ja siihen on sisällytetty myös liikenteen polttoaineet.

5.9 Tanska otti vuonna 1992 käyttöön hiiliveron, joka kattoi kaiken fossiilisten polttoaineiden (maakaasu, raakaöljy ja hiili) kulutuksen. Norjassa jopa 55 prosenttia kaikista päästöistä kuuluu hiiliveron piiriin, ja kotimainen päästökauppajärjestelmä kattaa jäljelle jäävät päästöt ( 18 )

5.10 ETSK kannustaa Euroopan komissiota toteuttamaan konkreettisia aloitteita vastaavanlaisten hiiliverojen käyttöönottamiseksi jäsenvaltioissa, jotta pyrkimykset hiilidioksiditason tehokkaaseen alentamiseen pystytään yhdenmukaistamaan. Ihanteellisena lopputuloksena olisivat yhdenmukaiset ehdot kaikkialla EU:n sisämarkkinoilla verotettavien päästöjen tai vähennysten sekä erityisten verotusmenetelmien ja -asteiden osalta, jotta vaikutus ilmakehän hiilidioksidipitoisuuteen olisi yhtäläinen. Tällainen lopputulos saattaa kuitenkin vaatia aikaa maakohtaisista tarpeista johtuen.

5.11 Samanlaisten hiilidioksidiverojen käyttöönotolla jäsenvaltioissa olisi pyrittävä vaikuttamaan kauppakumppaneihin, jotta ne toteuttaisivat vastaavia toimia. Näin olisi mahdollista laajentaa toimia maailmanlaajuisesti ja rajoittaa Euroopan kilpailukykyyn kohdistuvaa vaikutusta. Monimutkaisten korvaussääntöjen välttämiseksi tarvitaan kattava ratkaisu.

5.12 Jos verot suunnitellaan oikein, ne voisivat lisäksi edistää talouskasvua muun muassa synnyttämällä tuotannollisia investointeja uuteen teknologiaan. Tämä koskee erityisesti ilmakehän hiilidioksidipitoisuuden alentamiseen tarkoitettujen teknologioiden kehittämistä.

6. CCS- ja CCU-teknologiat

6.1 Yksi mahdollinen poliittinen väline on ilmakehän hiilidioksiditasoja madaltavien tekniikoiden käyttö. Tällaisia tekniikoita tarvitaan todennäköisesti päästökauppajärjestelmän ja hiilidioksidiverojen lisäksi. Tarvitaan symmetrinen lähestymistapa. Ilmakehässä jo olevaa hiilidioksidia vähentävät toimet ovat yhtä hyödyllisiä ilmaston lämpenemisen rajoittamisen kannalta kuin hiilidioksidipäästöjä tuottavan toiminnan vähentäminen.

6.2 Hiilidioksidin talteenotto ja varastointi (CCS) ja hiilidioksidin talteenotto ja hyödyntäminen (CCU) ovat kaksi keskeistä hiilidioksidipitoisuuden alentamiseen tähtäävää tekniikkaa ( 19 ) . Molemmilla tekniikoilla poistetaan ilmakehästä hiilidioksidia, joka tiivistetään ja kuljetetaan varastopaikkaan. Niihin liittyy merkittävää potentiaalia hillitä ilmastonmuutosta ( 20 ) . Myös muita teknologioita on olemassa, ja lähitulevaisuudessa niitä on odotettavissa vielä paljon enemmän.

6.3 CCS- ja CCU-menetelmien välinen ero on talteenotetun hiilidioksidin lopullisessa sijoituspaikassa. Hiilidioksidin talteenotossa ja varastoinnissa (CCS) talteenotettu hiilidioksidi siirretään sopivaan paikkaan pitkäaikaista varastointia varten, kun taas hiilidioksidin talteenotossa ja hyödyntämisessä (CCU) talteenotettu hiilidioksidi muunnetaan kaupallisiksi tuotteiksi.

6.4 CCU tarkoittaa hiilidioksidin talteenottoa ja käyttöä raaka-aineena mineraalien, kemiallisten rakenneosien, synteettisten polttoaineiden ja rakennusmateriaalien tuotannossa. Sen avulla hiilidioksidipäästöjä voidaan rajoittaa kierrättämällä hiilidioksidia tuotteiksi, sitomalla hiilidioksidia pysyvästi rakennusmateriaaleihin, kuten betoniin, sekä kierrättämällä hiilidioksidia suoraan ilmasta tehtävällä talteenotolla. Se voi myös tarjota vaihtoehtoja sähkön varastointiin synteettisen metaanin tuotannon kautta.

6.5 EU on luonut sääntelykehyksen tämän uuden teknologian kaupallistamiseksi ja tukemiseksi, vaikka talteenoton ja varastoinnin kustannukset ovat edelleen merkittävä haittatekijä. Tällä hetkellä talteenotto on prosessin kallein osa.

6.6 Nykyään suurimmat CCS- ja CCU-laitokset ovat Yhdysvalloissa.

6.7 Euroopassa Norja on käyttänyt CCS- ja CCU-tekniikoita vuodesta 1996 lähtien ( 21 ) . Maakaasun tuotannosta useassa erillisessä laitoksessa on otettu talteen ja varastoitu miljoonia tonneja hiilidioksidia vuodessa asianmukaisiin paikkoihin. Tämä on ollut tähän mennessä menestyksekkäin eurooppalainen kokemus hiilidioksidin talteenotosta ja varastoinnista. Viime vuosina Ruotsissa, Alankomaissa, Belgiassa, Ranskassa ja Irlannissa on kehitetty muita CCS- ja CCU-teknologian muotoja ( 22 )

6.8 ETSK kannustaa kehittämään hiilidioksidin talteenottoon ja varastointiin sekä hiilidioksidin talteenottoon ja hyödyntämiseen liittyviä teknologioita sekä EU:n tasolla että kansallisesti, koska ne tukevat hiilidioksidipäästöjen vaikutusten vähentämistä koskevaa tavoitetta ja yleisemmin sekä YK:n edistämiä kestävän kehityksen tavoitteita että Pariisin ilmastosopimuksen tavoitteita.

6.9 CCS- ja CCU-teknologioita on edistettävä, jotta ilmaston lämpenemistä voitaisiin vähentää tuloksekkaasti ja kustannustehokkaasti ( 23 ) . Erityisesti valtioiden budjettipolitiikan olisi oltava ratkaisevassa asemassa tällaisten teknologioiden käytön tehostamisessa niin, että edistetään julkisia investointeja ja verokannustimien luomista. Euroopan komissio harkitsee asiaan liittyvien valtiontukea koskevien suuntaviivojen tarkistamista, mukaan lukien ympäristönsuojelulle ja energia-alalle annetut suuntaviivat, joita muutetaan vuoteen 2021 mennessä jouston lisäämiseksi jäsenvaltioille.

6.10 Jäsenvaltioiden olisi erityisesti otettava käyttöön kattava ja symmetrinen ympäristöveropolitiikka, joka koskee hiilidioksidin vaikutusta ilmaston lämpenemiseen. On otettava käyttöön veroasteiltaan sekä positiivisia että negatiivisia veroja. Hiilidioksidiveroista saadut tulot voitaisiin käyttää mieluiten hiilidioksidipäästöjen vähentämistekniikkoja varten tarkoitettujen kannustimien rahoittamiseen.

6.11 CCS- ja CCU-teknologioita koskevaan tutkimukseen osoitettuja EU:n varoja voitaisiin lisätä ja kohdistaa strategisesti parempien ja konkreettisempien tulosten aikaansaamiseksi hiilidioksidin talteenottoon ja varastointiin liittyvien vaihtoehtojen osalta.

7. Muut välineet päästöjen vähentämiseksi

7.1 ETSK kehottaa lisäksi kiinnittämään huomiota myös muihin hiilen vähentämistä koskeviin toimintapoliittisiin välineisiin. Niitä ovat esimerkiksi uudet teknologiat ja maankäytön menetelmät, joita olisi edistettävä ja tuettava sekä EU:n tasolla että kansallisesti. Ennen kaikkea metsät poistavat hiilidioksidia luonnostaan, ja puut ovat erityisen hyviä varastoimaan ilmakehästä poistamaansa hiiltä yhteyttämisen avulla. Metsien laajentamisella, ennallistamisella ja asianmukaisella hoitamisella voidaan hyödyntää fotosynteesin voimaa hiilidioksidin torjunnassa.

7.2 Metsätuotteiden myyntiä verotetaan omistajan tuloina, mutta olisi otettava huomioon, että puiden istuttaminen ja metsien kasvu vähentävät ilmakehän hiilidioksidipitoisuutta, ja siksi niihin olisi kannustettava negatiivisen hiilidioksidiveron avulla ilmaston lämpenemistä koskevassa symmetrisessä verotuksessa. Tämä olisi tärkeä toimenpide ilmastotavoitteiden saavuttamisen kannalta.

7.3 Lisäksi maaperä varastoi luonnollisella tavalla hiiltä. Yhteisen maatalouspolitiikan viimeisimmässä uudistuksessa otettiin käyttöön eräitä viherryttämistoimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään Euroopan maatalouden vaikutusta vihreään kasvuun Euroopassa. Tällaisia toimenpiteitä olisi edistettävä siltä osin kuin ne ovat sopusoinnussa elintarviketuotannon kasvavan tarpeen ja ympäristötavoitteiden saavuttamisen kanssa. Kiertotalous voi myös tarjota lisää mahdollisuuksia ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttamiseen.

Bryssel 16. heinäkuuta 2020. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Luca JAHIER

(1) Ilmastonmuutoksen syyt, Euroopan komissio (Energia, ilmastonmuutos ja ympäristö): https://ec.europa.eu/clima/change/causes_fi

(2) Global Climate Change, NASA – https://climate.nasa.gov/evidence/

(3) Global Carbon Project, hiilidioksidipäästöt: http://www.globalcarbonatlas.org/en/CO2-emissions

(4) Ks. komission tiedonanto Euroopan vihreän kehityksen ohjelma – Euroopasta ensimmäinen ilmastoneutraali maanosa

(5) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta Euroopan vihreän kehityksen investointiohjelma (valmisteilla) ja ETSK:n lausunto (EUVL C 282, 20.8.2019, s. 51).

(6) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta Oikeudenmukaisen siirtymän rahasto ja muutokset yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen (EUVL C 311, 18.9.2020, s. 55).

(7) Ks. maailmanlaajuisia toimia koskeva UNEP:n vuoden 2019 raportti Emissions Gap Report

(8) Jos aidosti globaalia ratkaisua ei löydetä, ongelmana on se, miten kolmansista maista peräisin olevia tuotteita on käsiteltävä, ja rajaverojärjestelyn tarve ja siitä koituvat seuraukset aktualisoituvat.

(9) Voidaan väittää, että hiilidioksidipitoisuuden alentamista koskevan tonnikohtaisen tuen olisi oltava hiilidioksidipäästöihin sovellettavaa veroastetta korkeampi, koska hiilidioksidipäästöjä aiheuttavan toiminnan vähentäminen aiheuttaa todennäköisesti sitkeää työttömyyttä. Lisäksi on todennäköisesti helpompaa saada suuren yleisön tuki talouden rakennemuutokselle, joka johtaa uuden teknologian kehittämiseen, kuin nykyisten tuotantomenetelmien karsimiselle.

(10) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistaminen” (EUVL C 71, 24.2.2016, s. 57).

(11) Päästökauppajärjestelmä ja lupien hinnoittelu ovat herättäneet paljon keskustelua. Lupien määrä ja talouden suhdannekierto vaikuttavat yleensä voimakkaasti lupien hintaan. Covid-19-kriisin jälkimainingeissa nykyinen taloustilanne johtaa todennäköisesti myös uusiin keskusteluihin päästökauppajärjestelmästä.

(12) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta Euroopan vihreän kehityksen investointiohjelma (EUVL C 311, 18.9.2020, s. 63).

(13) Report of The United Nations Conference on Environment and Development.

(14) EUVL L 143, 30.4.2004, s. 56.

(15) IMF:n ilmastonmuutoksen hillintää koskeva Fiscal Monitor -julkaisu How to Mitigate Climate Change (2019), jonka mukaan erilaisilla poliittisilla välineillä on hyvät ja huonot puolensa, mutta ilmastokriisi on kiireellinen ja olemassaoloa uhkaava asia, minkä vuoksi keskeisten sidosryhmien olisi toteuttava kaikki asianmukaiset poliittiset toimenpiteet. Valtiovarainministerit voivat vastata tähän kriisiin hiiliverojen tai vastaavien toimien avulla, tekemällä ilmastonmuutoksen hillinnästä hyväksyttävämpää täydentävillä vero- tai menotoimenpiteillä, varmistamalla riittävät määrärahat puhtaaseen tekniikkaan tehtäviin investointeihin ja koordinoimalla strategioita kansainvälisesti (s. IX).

(16) Hiilipäästöverojen käyttöönottoon tai korottamiseen liittyy usein vaikeita kompromisseja. Verot aiheuttavat tarpeen uudistaa tuotantotekniikoita ja liikennevälineitä. Se voi johtaa työttömyyteen tietyillä aloilla ja tarpeeseen siirtyä muuntyyppiseen työhön. Niille, joita asia koskee, yhteiskunnalliset kustannukset voivat olla korkeat. Mailla on erilaisia mahdollisuuksia tarjota sosiaalista suojelua, ja tämä on otettava huomioon, jotta toteuttaminen olisi sosiaalisesti hyväksyttävää.

(17) Ruotsin hiilivero, Ruotsin valtioneuvoston kanslia – https://www.government.se/government-policy/taxes-and-tariffs/swedens-carbon-tax/

(18) Putting a Price on Carbon with a Tax, Maailmanpankkiryhmä – https://www.worldbank.org/content/dam/Worldbank/document/SDN/ background-note_carbon-tax.pdf

(19) The potential for CCS and CCU in Europe, Euroopan komissio – https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/iogp_-_report_-_ccs_ccu.pdf

(20) Ks. ETSK:n lausunto (EUVL C 341, 21.11.2013, s. 82).

(21) Carbon capture and storage, Norjan öljyvirasto – https://www.norskpetroleum.no/en/environment-and-technology/carbon-capture-and-storage/

(22) How European CO2 Transport and Storage Infrastructure can enable an Innovative Industrial Transition, Euroopan parlamentti – https://zeroemissionsplatform.eu/wp-content/uploads/ZEP-Conference-Presentations.pdf

(23) Eräs Ruotsin hallituksen valiokunnista totesi vuonna 2020, että Ruotsista voisi tulla hiilineutraali vuoteen 2045 mennessä, jos hiilidioksidiveroista saatavat tulot käytetään ilmakehässä olevan hiilidioksidin poistamisen tukemiseen. Positiivinen ja negatiivinen vero olisivat veroasteiltaan yhtä suuria. Ks. SOU 2020:4, Ruotsin valtion julkiset tutkimukset.

(24) Tätä seikkaa korostetaan Euroopan komission julkaisussa Public Procurement for a Circular Economy, lokakuu 2017, https://ec.europa.eu/environment/gpp/circular_procurement_en.htm. Maailmanpankki on myös korostanut julkisia hankintoja koskevien sääntöjen merkitystä omissa hankinnoissaan, https://www.worldbank.org/en/about/corporate-procurement/vendors.

(25) EUVL L 94, 28.3.2014, s. 65.

(26) EUVL L 94, 28.3.2014, s. 243.

(27) EUVL L 94, 28.3.2014, s. 1.