Ehdotus: neuvoston päätös luvan antamisesta Saksalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti /* KOM/2000/0397 lopull. */





Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti (komission esittämä) PERUSTELUT Kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [1] 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön vapautuksia valmisteverosta tai valmisteveron alennuksia tiettyihin erityispolitiikkoihin liittyvistä syistä. [1] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46). Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että uudessa 1. tammikuuta 2000 voimaan tulleessa ympäristöverouudistusta jatkavassa laissa polttoaineiden kivennäisöljyverotus eriytetään niiden rikkipitoisuuksien mukaan. Verotuksellisen etuuskohtelun tarkoituksena on nopeuttaa rikittömien polttoaineiden käyttöönottoa. Uuden lain mukaan kivennäisöljyveroa korotetaan 1. marraskuuta 2001 kolme Saksan penniä litraa kohti sellaisen bensiinin ja dieselpolttoaineen osalta, jonka rikkipitoisuus on suurempi kuin 50 miljoonasosaa. Tammikuun 1. päivästä 2003 tätä korkeampaa kivennäisöljyveroa on tarkoitus soveltaa polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on suurempi kuin 10 miljoonasosaa. Saksa pyytää tämän vuoksi lupaa soveltaa 1. marraskuuta 2001 ja 31. joulukuuta 2002 välisenä aikana kolme Saksan penniä pienempää kivennäisöljyveroa litralta sellaisiin polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 miljoonasosaa, kuin sellaisiin, joiden rikkipitoisuus on tätä suurempi, ja 1. tammikuuta 2003 alkaen tätä vähennettyä veroa polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa. Pyynnöstä on direktiivin 92/81/ETY säännösten mukaisesti ilmoitettu muille jäsenvaltioille. Komissio on jakanut ehdotuksen kahteen osaan ja tutkinut ne erikseen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, ehdotettujen erilaisten verojen vaikutuksia koskevien huolenaiheiden vuoksi. Komissio laati ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jossa sallitaan poikkeuksen soveltaminen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 miljoonasosaa, sekä neuvostolle tiedonannon, jossa lykättiin polttoaineita, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, koskevia ehdotettuja toimia. Neuvosto hyväksyi päätösehdotuksen ja salli eriytetyn veron soveltamisen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 miljoonasosaa, 1. marraskuuta 2001 ja 31. joulukuuta 2002 välisenä aikana. Neuvosto hyväksyi samalla komissio tiedonannon, jossa selvitettiin, että polttoaineita, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, koskevan asian tutkimiseen tarvitaan lisäaikaa. Komissio on selvittänyt polttoaineita, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, koskevat kysymykset ja kyseisille polttoaineille myönnettävää poikkeusta koskevat huolenaiheet ja katsoo, että Saksan viranomaisten pyytämä eriytetty vero ei ole yhteisön voimassa olevan lainsäädännön vastainen. Tämän mukaan on laadittu ehdotus neuvoston päätökseksi, jolla sallitaan eriytetty vero. Neuvoston päätöksellä sallitaan eriytetyn valmisteverokannan soveltaminen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, 1. tammikuuta 2003 ja 31. joulukuuta 2005 välisenä aikana. Direktiivissä 92/81/ETY säädetään, että komissio tarkastelee verovapautuksia ja veronalennuksia säännöllisesti. Jos komissio katsoo, ettei näitä verovapautuksia tai veronalennuksia enää voida soveltaa, koska ne vääristävät kilpailua tai sisämarkkinoiden toimintaa tai koska ne eivät ole yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan mukaisia, se tekee neuvostolle aiheelliset ehdotukset. Tämä päätös ei kuitenkaan rajoita Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti toteutettavien valtiontukia koskevien menettelyjen soveltamista [2]. [2] Komission päätös 15.2.2000. Valtiontukiasia N/575/99 - Saksa, "Ökosteuer". Näitä poikkeuksia on joka tapauksessa tarkasteltava uudelleen viimeistään 31. joulukuuta 2005, jolloin lupapäätöksen voimassaolo päättyy. Neuvosto arvioi tilannetta komission ehdotuksen perusteella ja päättää, onko lupa syytä peruuttaa vai olisiko sitä muutettava tai sen voimassaoloa pidennettävä. Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Saksalle soveltaa alennettua valmisteverokantaa tiettyihin erityistarkoituksiin käytettäviin kivennäisöljyihin direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/81/ETY [3] ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan, [3] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46). ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön kivennäisöljyjen osalta vapautuksia valmisteverosta tai valmisteveron alennuksia tiettyihin erityispolitiikkoihin liittyvistä syistä. (2) Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että uudessa 1 päivänä tammikuuta 2000 voimaan tulleessa ympäristöverouudistusta jatkavassa laissa eriytetään polttoaineiden kivennäisöljyverotus niiden rikkipitoisuuksien mukaan. (3) Uuden lain mukaan kivennäisöljyveroa korotetaan 1 päivänä marraskuuta 2001 kolme Saksan penniä litraa kohti sellaisen bensiinin ja dieselpolttoaineen osalta, jonka rikkipitoisuus on suurempi kuin 50 miljoonasosaa. Tammikuun 1 päivästä 2003 tätä korkeampaa kivennäisöljyveroa on tarkoitus soveltaa polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on suurempi kuin 10 miljoonasosaa. (4) Saksan viranomaiset pyysivät neuvostolta lupaa soveltaa eriytettyä valmisteverokantaa ja neuvosto salli Saksan ottaa käyttöön polttoaineita, joiden rikkipitoisuus on enintään 50 miljoonasosaa, koskevan eriytetyn valmisteverokannan 1. päivän marraskuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2002 väliseksi ajaksi. (5) Komissio ja jäsenvaltiot katsovat, että tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella mikään ei viittaa siihen, että eriytetyn valmisteverokannan soveltaminen polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, todennäköisesti aiheuttaisi kilpailun vääristymistä tai estäisi sisämarkkinoiden toimintaa. (6) Tämä päätös ei rajoita Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [4] 87 ja 88 artiklan mukaisesti toteutettavien valtiontukia koskevien menettelyjen soveltamista. [4] Komission päätös 15.2.2000. Valtiontukea koskeva tapaus N/575/99 - Saksa, "Ökosteuer". (7) Komissio tarkastelee säännöllisesti veronalennuksia ja verovapautuksia varmistaakseen, etteivät ne vääristä kilpailua tai sisämarkkinoiden toimintaa tai ole ristiriidassa yhteisön ympäristönsuojelupolitiikan kanssa. (8) Saksa on pyytänyt lupaa soveltaa tammikuun 1 päivästä 2003 kolme Saksan penniä pienempää kivennäisöljyveroa litralta sellaisiin polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, kuin sellaisiin, joiden rikkipitoisuus on tätä suurempi. (9) Neuvosto tarkastelee tätä päätöstä uudelleen komission ehdotuksen perusteella viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005, jolloin tällä päätöksellä annetun luvan voimassaolo päättyy, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Neuvoston direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti Saksalle annetaan lupa soveltaa 1 päivän tammikuuta 2003 ja 31 päivän joulukuuta 2005 välisenä aikana eriytettyä valmisteverokantaa polttoaineisiin, joiden rikkipitoisuus on enintään 10 miljoonasosaa, edellyttäen, että nämä eriytetyt verokannat ovat kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/82/ETY [5] säädettyjen velvoitteiden ja erityisesti sen 4 ja 5 artiklassa määriteltyjen valmisteveron vähimmäismäärien mukaisia. [5] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46). 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja