Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja: Koulutus - Ammattikoulutus - Tutkimus - Kansainvälisen liikkuvuuden esteet"



Virallinen lehti nro C 133 , 28/04/1997 s. 0042



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja: Koulutus Ammattikoulutus Tutkimus Kansainvälisen liikkuvuuden esteet" (97/C 133/15) Komissio päätti 7. lokakuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta "Vihreä kirja: Koulutus Ammattikoulutus Tutkimus Kansainvälisen liikkuvuuden esteet". Lausunnon valmistelusta vastannut sosiaali-, perhe-, koulutus- ja kulttuuriasiain jaosto hyväksyi lausuntonsa 13. helmikuuta 1997 (esittelijä: José Isaías Rodríguez García-Caro). Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 343. täysistunnossaan 26. helmikuuta 1997 seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 83 ääntä puolesta, 3 vastaan, ja 5 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Yhteisön koulutus-, ammattikoulutus- ja tutkimusohjelmien toteutuksen eri vaiheista kertyneen kokemuksen perusteella on ollut mahdollista todeta, että erityyppiset esteet, joita yhteisön kansalaiset kohtaavat halutessaan osallistua koulutukseen jossain toisessa jäsenvaltiossa, haittaavat pahasti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 126, 127 ja 130 g artiklassa mainittujen periaatteiden toteutusta. 1.2. Voimme todeta, että tavaroiden, pääoman ja palveluiden liikkuvuutta yhteisön alueella on helpotettu monin tavoin ja siihen kiinnitetään enemmän huomiota kuin itse kansalaisiin, joiden kuuluisi periaatteessa saada kaikki perustamissopimuksen 2 artiklassa yhteisölle asetetusta tehtävästä koituvat edut. 1.3. Unionin kansalaisuus, josta säädetään perustamissopimuksen 8 a artiklassa, antaa jäsenvaltioiden kansalaisille oikeuden liikkua ja oleskella vapaasti yhteisön alueella. Tätä perusoikeutta haittaa kuitenkin joukko hankaluuksia ja vaikeuksia, jotka estävät sellaisten kansalaisten liikkuvuutta, jotka haluavat käyttää hyväkseen kotijäsenvaltionsa ulkopuolella tarjottavia koulutusmahdollisuuksia. Itse asiassa kyseessä on osoitus hitaudesta, jolla sosiaaliset saavutukset etenevät yhteisössä. 1.4. Juuri koulutuksen, ammattikoulutuksen ja tutkimuksen yhteisöohjelmat saavat eniten kansalaisia liikkumaan eri valtioiden välillä. Tämän vuoksi ne tarjoavat oivan näköalan yhteisön kansalaisten vapaan liikkumis- ja oleskeluoikeuden tiellä oleviin esteisiin. 1.5. Komissio, jonka oikeutettuna tavoitteena on löytää parhaat ratkaisut kansalaisten liikkuvuutta yhteisön alueella koskeviin ongelmiin, esittää vihreän kirjan pohjaksi vireälle keskustelulle, jonka avulla voidaan löytää paitsi ongelmia myös ratkaisuja ihmisten koulutustarkoituksessa tapahtuvan liikkumisen esteisiin. On todettava, että ongelmien löytäminen ja ratkaisujen ehdottaminen on melko turhaa, jollei ole todellista halua ryhtyä päättäväisiin toimiin tilanteen muuttamiseksi ja muuttaa myös tarvittaessa lainsäädäntöä. Toteuttamiskelpoisten ratkaisujen löytäminen on kunkin toimivallan rajoissa neuvoston sekä jäsenvaltioiden tehtävä. Kansalaisten euroskeptisyyttä voidaan torjua osoittamalla, että heidän jokapäiväinen elämänsä ja tulevaisuudennäkymänsä ovat paremmat vahvassa ja yhtenäisessä Euroopassa, jossa inhimilliset ja sosiaaliset arvot saavat sen merkityksen, joka niille unionin perustamissopimuksen sisällön ja hengen mukaan kuuluu. 2. Vihreä kirja 2.1. Lausunnon aiheena olevaan asiakirjaan on koottu ennakkotapauksia, esteitä ja mahdollisia ratkaisuja pääasiassa sen kokemuksen perusteella, jota komissio on hankkinut toteuttaessaan lukuisia erilaisia koulutus-, ammattikoulutus- ja tutkimusohjelmia. Vihreässä kirjassa, jonka ei ole tarkoituskaan olla pikkutarkan tyhjentävä, vaaditaan yhteiskunnallisilta toimijoilta tässä tapauksessa paitsi periaatteellista kannanottoa myös osallistumista toiminta-alueisiin niin jo tunnistettujen kuin Euroopan unionin yhteiskunta- ja talouselämän näkökulmasta katsottaessa löytyvien esteiden poistamiseksi. 2.2. Kirjan ensimmäisessä osassa esitellään koulutukseen, ammattikoulutukseen tai tutkimukseen liittyvän liikkuvuuden tuomia etuja, joista komitea on samaa mieltä vihreän kirjan kanssa. Tällainen liikkuminen luo tärkeää tieto- ja kokemuspääomaa, joka edistää tulevien ja nykyistenkin työntekijöiden ammattipätevyyttä ja parantaa siten yhteisön työllisyysnäkymiä. 2.3. Vihreän kirjan toisessa osassa luetellaan ytimekkäästi ja ilmeikkäästi kirjan tekijöiden ohjelmista saamien kokemusten perusteella tärkeimpinä pitämät esteet. Kirjassa esitetyt lukuisat ongelmat voidaan jakaa kolmeen suureen ryhmään: 2.3.1. Oikeudellis-hallinnolliset esteet: oleskeluoikeuteen liittyvät ongelmat, opintojen tunnustamiseen, varmentamiseen ja hyväksymiseen liittyvät ongelmat, kansallisten apurahojen aluesidonnaisuus, hallinnolliset sekä opiskelijoiden ja oppilaiden alkuperäisen koulutuslaitoksen lukuvuoden rakenteesta johtuvat ongelmat. 2.3.2. Yhteiskunnallis-taloudelliset esteet: jäsenvaltioiden erilaisista verotusjärjestelmistä johtuvat esteet, sosiaaliturvaan liittyvät ongelmat. 2.3.3. Käytännön esteet: kieli- ja kulttuurivaikeudet, tiedon puute vastaanottajamaasta, nuorien kouluttamiseen halukkaiden yritysten vähyys, vastaanottajamaan jokapäiväiseen elämään liittyvät hankaluudet. 2.4. Lopuksi vihreässä kirjassa tehdään joukko toimenpide-ehdotuksia, joilla on määrä vastata kuhunkin kirjassa esitettyyn esteeseen. Nämä niin sanotut toiminta-alueet käsittävät oikeudellisia toimia, jotka ulottuvat voimassaolevien mutta kuolleeksi kirjaimeksi jääneiden direktiivien soveltamisesta jäsenvaltioissa aina uusien oikeudellisten yhdenmukaistamisvälineiden luomiseen. Nämä välineet olisivat suosituksia, joiden avulla voitaisiin kansallista itsemääräämisoikeutta kunnioittaen antaa suuntaviivoja kansalaisten tiellä olevien esteiden voittamiseksi. 3. Huomioita 3.1. Yleistä 3.1.1. Komitea kannattaa aloitteita, jotka suhtautuvat kriittisesti Euroopan yhdentymisen toteuttamistapaan. Vihreässä kirjassa tunnustetaan selkeästi puutteet, joita yhdentymisprosesissa on ollut jo hyvän aikaa, varsinkin ne, jotka koskettavat suoraan kansalaisia. On hyvä ja terveellinen asia, että Euroopan päättäjillä on riittävästi sosiaalista herkkyyttä ryhtyä toimiin todellisen henkilöiden liikkumisvapauden toteuttamiseksi ja kaikkien oikeudellisten ja byrokraattisten esteiden poistamiseksi. Jäsenvaltiotkaan eivät voi itsemääräämisoikeuteensa vedoten estää kansalaisten mahdollisuuksia käyttää parhaita yhteisön alueella tarjottavia koulutusmahdollisuuksia. Komitea suhtautuu myönteisesti tähän aloitteeseen ja on varma, että se voi osaltaan auttaa luomaan suotuisat olosuhteet paremmalle komission ja jäsenvaltioiden väliselle koordinaatiolle ja siten vähitellen poistamaan esteet kansalaisten liikkuvuudelta yhteisön alueella. 3.1.2. Perussopimuksissa mainitut aineelliset näkökohdat ovat edenneet inhimillisiä näkökohtia ripeämmin, ja tämä on suosinut sellaista lainsäädännön kehitystä, joka mahdollistaa tavaroiden ihmisiä helpomman liikkuvuuden yhteisössä. Komitean mielestä on tarpeen saavuttaa poliittinen sovitteluratkaisu, jonka avulla voidaan syventää todellisen kansalaisten Euroopan mallia. 3.1.3. Strategiselta kannalta on tarkoituksenmukaista, että kun yhteisön koulutus-, ammattikoulutus- ja tutkimusohjelmat ovat käyneet läpi useita kehitysvaiheita ja tarjoavat liikkuvuusmahdollisuuksia suurelle joukolle kansalaisia, yhteisössä ryhdytään etsimään ratkaisuja valtioiden välillä tapahtuvan liikkumisen esiin nostamiin ongelmiin. Toivomme ja haluamme, että nyt aloitettavan työn tuloksena syntyisi asiakirja, jonka pohjalta nykyiset esteet voidaan poistaa. Tässä yhteydessä komitea viittaa 10. heinäkuuta 1996 aiheesta "Valkoinen kirja koulutuksesta Opettaminen ja oppiminen / Kohti kognitiivista yhteiskuntaa" antamaansa lausuntoon, jossa liikkuvuus mainittiin yhtenä jatkuvan koulutuksen ja ammattikoulutuksen perusperiaatteena. 3.1.4. Komitea haluaa erityisesti korostaa vihreässä kirjassa esitettyjä näkökohtia, jotka liittyvät jäsenvaltioissa laillisesti oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin. Nämä törmäävät jäsenvaltioiden kansalaisia jatkuvasti haittaavien ongelmien lisäksi vielä muihin, ylimääräisiin vaikeuksiin. Kaikkia tällaisten henkilöiden nykyistä parempaan integrointiin tähtääviä toimia tulee edistää ja tukea unionin rasismin ja muukalaisvihan vastaisia ponnistelujen tehostamiseksi. Tämän vuoksi tuemme täysin toiminta-alueella 6 aloitettavia toimia tällaisten kansalaisten tilanteen parantamiseksi koulutusasioissa. 3.1.5. Voimavarojen käytön ja ponnistelujen tehostamiseksi komission tulisi mahdollisuuksien mukaan pyrkiä välttämään päällekkäisyyksiä kansalaisten liikkuvuuden esteiden tutkimuksessa ja analysoinnissa. Edellä esitetyn perusteella katsomme, että olisi ollut toivottavaa yhdistää komission perustama ja rouva Veilin johtama työntekijöiden ja yleensä henkilöiden liikkuvuuden esteitä tutkiva työryhmä sekä asiantuntijaryhmät, joita komissio perustaa etsimään ratkaisuja kouluttajien ja koulutettavien kansainväliseen liikkuvuuteen. Molemmissa tapauksissa yhteiskunta- ja talouselämän toimijoiden osallistuminen on tarpeen, sillä työelämä on yritysten ja työntekijöiden sekä taloudellisen ja yhteiskunnallisen toiminnan kautta aina mukana kaikessa koulutus-, ammattikoulutus- ja tutkimusohjelmien kautta tapahtuvassa liikkumisessa. Katsomme, että vihreä kirja "Koulutus Ammattikoulutus Tutkimus Kansainvälisen liikkuvuuden esteet" on itse asiassa uusi luku toiseen suureen vihreään kirjaan, jossa käsitellään kaikkia unionin kansalaisten liikkuvuuden esteitä liikkumisen syihin katsomatta. 3.1.6. Edellisen kohdan pohdiskelua jatkaaksemme katsomme, että talous- ja sosiaalikomitea yhteisön talous- ja yhteiskuntaelämän tahoja edustavana neuvoa-antavana elimenä tuntee hyvin työmarkkinoiden nuorille ja työttömille asettamat koulutusvaatimukset. Nuorten määritelmä vaihtelee huomattavasti yhteisöohjelmasta toiseen. Komitea uskoo, että käytännössä näistä eroista tulee liikkuvuuden esteitä, ja ehdottaa, että "nuorille" harkittaisiin joustavampaa määritelmää. Koulutuksen ensisijaisena tavoitteena on eri tasoillaan valmistaa nuoria kohtaamaan markkinoiden haasteet. Näin muodoin yhteisön koulutus-, ammattikoulutus- ja tutkimusohjelmat merkitsevät huomattavaa ponnistusta tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Tämän vuoksi komitean tulee talous- ja yhteiskuntaelämän tahojen oikeutettuna edustajana osallistua suorasti neuvotteluihin, jotka on aloitettu vihreän kirjan lopullisen version laatimiseksi, sillä tietyt ratkaisuehdotukset voisivat hyödyttää suoraan eurooppalaisten yritysten ei vain tulevia vaan myös nykyisiä työntekijöitä. 3.1.7. Katsomme, että on erittäin tärkeää löytää ratkaisuja ongelmiin, jotka vaikeuttavat työmarkkinoille siirtymään valmistautuvien liikkuvuutta. Näinä aikoina, kun työtä on niukasti ja sitä on vaikea saada, meidän on torjuttava aktiivisesti kaikki jäsenvaltioiden protektionistiset yritykset suojella kansallista työllisyyttään. Tämä ongelma, jota vihreässä kirjassa ei mainita, voi aiheuttaa yhteisön koulutusohjelmiin osallistuville ongelmia koulutusjakson lopussa. Komitea toteaa tässä yhteydessä, että monet jäsenvaltiot varaavat joitakin elleivät kaikkia julkisia virkoja omille kansalaisilleen. Komitea katsoo, että julkisen sektorin tulee koko yhteisön alueella olla avoin kaikille unionin kansalaisille. Komitea katsoo, että komission tulee korostaa tätä seikkaa ja mainita se vihreän kirjan lopullisessa versiossa. 3.2. Erityistä 3.2.1. Vihreässä kirjassa myönnetään, että kansalaisten liikkuvuutta haittaavien tekijöiden poistamiseen tähtääviä direktiivejä pannaan kansallisella tasolla puutteellisesti täytäntöön. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden tulee osallistua päättäväisesti kansalaisten liikkuvuuden esteiden poistamiseen. Jäsenvaltioiden hallitusten on viipymättä pantava toimeen yhteisön säätämä oikeudellinen kehys, joka helpottaa kansalaisten jokapäiväistä elämää. Komitea haluaa myös korostaa uudelleen, että tulisi laatia tutkijoita ja apurahan saajia koskevat säännöt, joiden avulla voitaisiin ratkaista pääasiassa verotukselliset ja sosiaaliset vaikeudet, jotka haittaavat liikkuvuutta valtioiden välillä. Komitea on kehottanut toistuvasti komissiota tekemään tätä koskevan ehdotuksen, joka kiihdyttäisi liikkuvuutta kaikissa muodoissaan, ts. sekä akateemisessa että työelämässä. Toistamme, että tällaista sääntöehdotusta tarvitaan. 3.2.2. Ennen yhteisön minkään koulutus-, ammattikoulutus- tai tutkimusohjelman käynnistämistä olisi ennakkotutkimuksin selvitettävä vaikeudet, joita ohjelmaan osallistuville henkilöille voi koitua ja jotka siten saattavat haitata itse ohjelmaa. Varsinkin kansalaisten, jotka harkitsevat johonkin tällaiseen ohjelmaan osallistumista, tulee olla tietoisia näistä vaikeuksista. Kansainvälistä liikkuvuutta edellyttävien ohjelmien tiedotuksessa on kerrottava mahdollisille hakijoille heitä koulutuksen aikana ja sen jälkeen odottavista ongelmista. Tätä tulee täydentää ratkaisuin, joita liikkuvuusohjelmaan osallistuvat itse tilanteen mukaan toteuttavat. Tämän vuoksi ehdotamme lisättävän käytettävissä olevan tiedon parantamista koskevaan toiminta-alueeseen 9, että kaikkien tämän alan yhteisöohjelmien yhteydessä tulee tiedottaa erikseen vaikeuksista, joihin koulutukseen osallistuvat saattavat sen aikana tai sen jälkeen törmätä, sekä mahdollisista ratkaisuista niihin. Emme saa unohtaa niitä yleisten hankaluuksien lisäksi tulevia vaikeuksia, joihin koulutustarkoituksessa liikkuvat vammaiset saattavat vammansa vuoksi törmätä. Komitea katsoo, että vihreän kirjan lopulliseen versioon tulee lisätä erityisesti tätä koskeva kohta. 3.2.3. Yleisesti ottaen jäsenvaltioissa tulee paitsi taata tiedon saatavuus myös varmistaa, että se kulkee tehokkaasti kansalaisille. Kaikilla on oikeus tietää, millaisia mahdollisuuksia heille on tarjolla. Komission velvollisuus on varmistaa, ettei tämäntyyppinen tieto jää vain niihin suppeisiin piireihin, joissa yhteisöstä tuleva tieto tavallisesti liikkuu. Meidän on vaikea luoda eurooppalaista tietoisuutta, ellemme tavoita kaikentyyppistä kansainvälistä koulutustoimintaa koskevalla tiedotuksellamme jäsenvaltioiden koko opetusyhteisöä sekä yhteiskunta- ja yrityselämää. On välttämätöntä luoda todellisia tietoverkkoja käyttäen kaikkia monimedian yhteiskunnalle tarjoamia mahdollisuuksia ja ulottaa ne unionin kaikkiin koulutuslaitoksiin ja yrityksiin. Ehdotamme, että toiminta-alueen 9 puitteissa luodaan järjestelmällinen tietoverkko kaikista yhteisön alueella tarjolla olevista koulutusmahdollisuuksista. 3.2.4. Ensimmäinen este, joka on ylitettävä haluttaessa osallistua oman maan rajojen ulkopuolella tarjottavaan koulutukseen, on kielellinen. Kukaan ei voi lähteä ulkomaille koulutus-, ammattikoulutus- tai yleensä akateemisessa tarkoituksessa osaamatta vastaanottajamaan kieltä. Muiden yhteisökielten oppiminen on välttämätöntä aivan lasten varhaisimmasta opetuksesta lähtien. Komitea on useasti ottanut kantaa tähän kysymykseen ja korostanut tarvetta tukea, edistää ja tehostaa kaikkia aloitteita unionin kielten osaamisen ja niiden käytön lisäämiseksi kansalaisten keskuudessa. Tässä yhteydessä on aihetta viitata komitean lausuntoihin aiheista "Vihreä kirja koulutuksen eurooppalaisesta ulottuvuudesta", "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön Sokrates-toimintaohjelman perustamisesta", "Leonardo-ohjelma", sekä äskettäin annettuun lausuntoon aiheesta "Valkoinen kirja koulutuksesta Opettaminen ja oppiminen Kohti kognitiivista yhteiskuntaa". Tämän vuoksi komitea toistaa eri koulutus-, ammattikoulutus- ja tutkimusohjelmista antamissaan lausunnoissa kielikysymyksistä esittämänsä mielipiteen: On välttämätöntä tukea toimia, joita komissio ja neuvosto hyväksyvät yhteisökielten opetuksen ja oppimisen edistämiseksi; paitsi että tämä parantaa ajan mittaan kansalaisten koulutusmahdollisuuksia, se myös lisää lähentymistä sekä kohentaa tietämystä Euroopan kulttuurisesta monimuotoisuudesta sekä kiihdyttää liikkuvuutta. 3.2.5. Nuorten ja aikuisten oppimista edistävissä ohjelmissa ei ole mieltä, ellemme ajattele tulevaisuutta. Ponnistukset tulee keskittää nuorimpiin oppilaisiin kehittämällä yhteisökielten opetusta koko yhteisön kouluissa, kunnioittaen kuitenkin mahdollisimman pitkälle oppilaiden vapautta valita opiskelemansa kielet. Tässä mielessä kunnioittaen jäsenvaltioiden vapautta päättää itse opetusasioista toiminta-alueeseen 8 tulisi lisätä, että jäsenvaltioiden tulisi päästä yhteisymmärrykseen siitä, että kansallisten opetusjärjestelmien tulee sisällyttää opetussuunnitelmiin vähintään kaksi yhteisökieltä, joiden tuntimäärä on riittävä niiden oppimisen tehon ja laadun kannalta. Samoin tulisi kehittää entistä laajempi nuorten oppilaiden vaihto-ohjelma kouluissa saatavan kieltenopetuksen täydentämiseksi. On myös tarpeen edistää kieltenopiskelua sellaisten aikuisten keskuudessa, joilla ei ole ollut mahdollisuutta oppia muita yhteisökieliä. Jatkuva koulutus voisi tarjota sopivan kehyksen tällaisten kansalaisten osallistumiselle kielikoulutuksen perus- ja jatko-ohjelmiin. 3.2.6. Pidämme toivottavana, että samalla kun yhteisökielten opetusta kouluissa edistetään, parannettaisiin myös oppilaiden mahdollisuuksia tutustua aiheisiin, jotka edistävät Euroopan rakentamista ja yhdentymistä. Tällainen on esim. pitkän aikavälin pyrkimys poistaa sellaisiakin esteitä, jotka eivät ole yhtä näkyviä ja aineellisia kuin vihreässä kirjassa esitetyt ja jotka liittyvät pikemmin henkilökohtaisiin ja kollektiivisiin asenteisiin kuin erilaisen lainsäädännön aiheuttamiin ongelmiin. Erilainen kulttuuri, uskonto, ajattelutapa, ihonväri, etninen tausta ja kaikki muu, joka tekee meistä erilaisia kuin vastaanottavan maan ihmiset, voivat olla ongelma, jota ei mainita vihreässä kirjassa, mutta jota muukalaisvihamielisesti värittyneet poliittiset liikkeet käyttävät ja ruokkivat saadakseen maansa väestön hylkimään muualta tulleita. Onneksi tämänkaltainen toiminta on keskuudessamme vähemmistönä, mutta paras tapa estää sen lisääntyminen ja saada se loppumaan on parantaa tietämystä muista kansoista, niiden kulttuureista, uskomuksista ja niitä meihin yhdistävistä seikoista. Uusi toiminta-alue olisi perustaa yhteisötasolla kaikkiin kouluihin uusi oppiaine, joka käsittelisi edellisessä kappaleessa esitettyjä näkökohtia ja olisi yhteinen kaikille yhteisön koululaisille. 3.2.7. Alkuperämaan ulkopuolella suoritettujen opintojen hyväksymisen ja tunnustamisen tulee olla edelleen yhteisön keskeisenä tavoitteena, jotta mahdollistetaan työntekijöiden ja työttömien pääsy kaikkiin yhteisön yrityksiin. Tätä periaatetta tulee voida laajentaa koskemaan myös ammattikoulutusta sekä kaikkea epävirallista opetusta. Sisämarkkinat ja työntekijöiden vapaa liikkuvuus eivät saa kärsiä siitä, että työntekijöiden ammattitaito joutuu kyseenalaiseksi oikeudellis-hallinnollisten, tutkintoihin ja ammattinimikkeisiin liittyvien kysymysten takia. Tässä yhteydessä haluamme muistuttaa Cedefopin panoksesta ammattikoulutuksen ja pätevyystodistusten tunnustamisen alalla. Katsomme, että tämä panos on syytä ottaa huomioon. On syytä korostaa myös Naric-verkon merkittävää roolia. Neuvoston ja komission tulee yhä jatkaa opintojen ja ammattinimikkeiden tunnustamista ja varmentamista haittaavien esteiden poistamista ja käyttää tarvittaessa kaikkia perussopimusten niille antamia mahdollisuuksia saada jäsenvaltiot noudattamaan yhteisön lainsäädäntöä. 3.2.8. Yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden vuoksi on välttämätöntä ryhtyä viipymättä ja ensisijaisesti tarpeellisiin toimiin, jotta huono-osaisimmatkin voivat käyttää vihreän kirjan käsittelemän alan yhteisöohjelmia hyväkseen. Varattomat nuoret sekä työttömät, joiden sosiaaliturva on huono tai olematon, lienevät kuten vihreässä kirjassa myönnetään se ryhmä jonka on vaikeinta osallistua kyseisiin ohjelmiin. Jos haluamme syventää kansalaisten Eurooppaa, meidän on lujitettava solidaarisuutta ja yhteiskunnan yhteisön kautta meille tarjoamien mahdollisuuksien yhtäläistä käyttöoikeutta. Kansainvälisen liikkuvuuden apurahojen tasajako on täysin epäoikeudenmukaista, ellei siinä oteta huomioon saajan sosioekonomisia oloja. Ehdotamme toiminta-alueen 7 suhteen, että ohjelmien tukia jaettaessa otetaan huomioon saajan tai hänen perheensä taloudellinen asema ja kansalliset erityispiirteet opiskelusosiaalisissa järjestelmissä. Näin ohjelmien tuet jaettaisiin tavalla, joka hyödyttäisi nykyistä paremmin huonoimmassa taloudellisessa asemassa olevia hakijoita. Bryssel, 26. helmikuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS