Virallinen lehti nro C 175 , 21/06/1999 s. 0296



A4-0102/99 Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: EU:n talous euron saapuessa: kasvun, työllisyyden ja vakauden edistäminen (taloutta koskeva vuosikertomus 1999) (KOM(99)0007 - C4-0043/99) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon KOM(99)0007 - C4-0043/99, - ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 103 ja 104 c artiklan, - ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 ((EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.)), - ottaa huomioon liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 ((EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.)), - ottaa huomioon Amsterdamissa 17. kesäkuuta 1997 hyväksytyn Eurooppa-neuvoston päätöslauselman vakaus- ja kasvusopimuksesta ((EYVL C 236, 2.8.1997, s. 1. )), - ottaa huomioon Amsterdamissa 16. kesäkuuta 1997 hyväksytyn Eurooppa-neuvoston päätöslauselman kasvusta ja työllisyydestä ((EYVL C 236, 2.8.1997, s. 3.)), - ottaa huomioon puheenjohtajavaltion Luxemburgissa 20. ja 21. marraskuuta 1997 kokoontuneessa ylimääräisessä huippukokouksessa esittämät päätelmät, - ottaa huomioon 1. joulukuuta 1997 kokoontuneen ECOFIN-neuvoston päätelmät veropolitiikasta, - ottaa huomioon 12. ja 13. joulukuuta 1997 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätöslauselman jäsenvaltioiden talouspolitiikan yhteensovittamisesta talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa sekä EY:n perustamissopimuksen 109 ja 109 b artiklasta, - ottaa huomioon 3. joulukuuta 1998 antamansa päätöslauselman maailman raha- ja talouskriiseistä ja niiden vaikutuksista Euroopan unionin talouteen ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 12.)), - ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston 12. joulukuuta 1998 Wienissä hyväksymät päätelmät työllisyydestä, kasvusta ja vakaudesta sekä erityisesti eurooppalaisen työllisyyssopimuksen laatimisesta, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnon (A4-0102/99), A. katsoo, että komission taloudellinen kertomus on välttämätön panos keskusteluun, joka on aloitettava jäsenvaltioiden ja yhteisön talous- ja työllisyyspolitiikkojen laajoja suuntaviivoja koskevista poliittisista valinnoista ja jossa Euroopan parlamentilla unionin kansoja edustamaan valittuna edustajakokouksena on erityinen vastuutehtävä, B. katsoo, että talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alettua euroalueen 11 jäsenvaltiota ovat vastedes sitoutuneet uuteen tiiviimpään eurooppalaiseen yhteistyöprosessiin, joka vaatii hankalaa totuttautumisvaihetta, joka muodostaa haasteen Euroopan unionin taloudelliselle ja sosiaaliselle tulevaisuudelle sekä rahaliiton moitteettomalle toiminnalle, C. katsoo kuitenkin, että komissio ei ole pystynyt lisäämään vuotuisen taloudellisen kertomuksensa käyttökelpoisuutta sisällyttämällä siihen vaihtoehtoisia kasvuskenaarioita Euroopan taloutta varten, kuten parlamentti oli pyytänyt 30. huhtikuuta 1998 taloutta koskevasta vuosikertomuksesta 1998 antamassaan päätöslauselmassa ((EYVL C 152, 18.5.1998, s. 72.)), D. ottaa huomioon, että rahapolitiikkaa ohjataan koko euroalueen ehdoilla eikä tiettyjen valtioiden erityisehdoilla, ja katsoo, että yhteisön talousarvio ei ole riittävä suhdanteiden säätelyä varten, joten jäsenvaltioiden talouspolitiikat ja niiden yhteensovittaminen ovat tärkeitä Euroopan talousstrategialle, E. ottaa huomioon, että komission mukaan voidaan katsoa, että maailmantaloudesta 20 prosenttia on taantumassa ja 10 prosenttia lähellä taantumaa, F. katsoo, että EMU lujittaa alueen suojaa ulkopuolisia rahoituskriisejä ja turbulensseja vastaan, mutta ei poista kokonaan ulkoisten kriisien vaikutusta, etenkin mitä tulee Euroopan unioniin kokonaisuudessaan; ottaa huomioon, että Euroopan unioni kärsii edelleen kielteisistä seurauksista, jotka koskevat ulkomaista kysyntää, taloudellisesti nouseviin maihin sitoutuneiden pankkilaitosten lisääntynyttä epävakaisuutta ja yritysjohtajien luottamuksen puuttumista, G. ottaa huomioon, että nämä ulkoiset kriisit vaikuttavat Euroopan unionin jäsenvaltioihin eri tavalla sen mukaan, kuinka riippuvaisia ne ovat eniten kriisistä kärsivistä maista, H. ottaa huomioon, että Euroopan taloudella on edelleen kestävät taloudelliset perustat: investointien korkea tuotto, historiallisen alhainen inflaatio ja korkokanta sekä tervehtynyt talousarviotilanne, I. ottaa huomioon, että maissa, joissa julkisten investointien määrä on korkea, on yleensä alhaisin budjettivaje, J. ottaa huomioon, että Euroopan unionin vuodesta 1998 jatkuneesta kasvusta huolimatta työttömyysaste ei ole laskenut riittävästi, mikä on selvä merkki siitä, että puhtaasti kasvukeskeiseen politiikkaan on lisättävä uusia poliittisia toimenpiteitä, ja että Euroopan talous näyttää tottuneen toimimaan puutteellisella työllisyysasteella, K. katsoo, että työttömyyden vähentäminen edellyttää runsaasti työpaikkoja luovaa kasvua, L. ottaa huomioon, että huomattava ja kestävä työttömyyden vähentäminen riippuu huomattavista rakenneuudistuksista talous- ja työllisyyspolitiikan koordinoinnin alalla, jotka ovat erilaisia kunkin jäsenvaltion tilanteen mukaan, ja että työttömyyden vähentämisen on pysyttävä keskeisenä tavoitteena Euroopan talouspolitiikan suuntaviivoissa, M. katsoo, että huomattava ja kestävä työttömyyden vähentäminen on mahdollista ainoastaan voimakkaan ja kestävän kasvun kautta, kuten ilmenee komission arvioista, joissa osoitetaan, että sellainen kasvu, joka toteutui Yhdysvalloissa vuosina 1991 - 1998, olisi voinut johtaa 10 miljoonan lisätyöpaikan luomiseen Euroopan unionissa, N. ottaa huomioon, että synergia, johon pyritään vastedes talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ja työllisyyden päälinjauksen välillä, voi olla tehokas strategia siltä osin kuin tuottavien ja pysyvien työpaikkojen luominen asetetaan etusijalle, O. ottaa myös huomioon, että yhtenäisvaluutan käyttöönotto vaikuttaa moninaisesti rahoitus-, hyödyke-, palvelu- ja työmarkkinoihin, joten sen pitäisi johtaa rakenneuudistusten nopeutumiseen, P. ottaa huomioon, että Cardiff I- ja Cardiff II -nimiset rakennepolitiikkaa koskevat komission kertomukset, jotka eivät ole vielä käytettävissä, otetaan huomioon vasta seuraavassa päätöslauselmassa talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista; Maailman rahoituksellisen ja taloudellisen tilanteen kehitys 1. Ilmaisee huolestuneisuutensa maailman taloudellisen tilanteen kehityksestä ja siihen liittyvistä rahoitusriskinäkymistä sekä vaikeudesta ennustaa niiden laajuutta; 2. Katsoo erityisesti, että Aasia selviytyy hitaasti lähes kaksi vuotta jatkuneesta kriisistä, koska kansalliset viranomaiset eivät saata päättäväisesti loppuun välttämättömiä rakenneuudistuksia, ja että komission mukaan Venäjän talouskriisi ilmenee todennäköisesti uutena BKT:n 10 prosentin laskuna ja hyperinflaation uhkana; 3. Ilmaisee huolestuneisuutensa Brasilian jatkuvasta rahoituskriisistä ja vaarasta, että se leviää koko Latinalaisen-Amerikan maiden ryhmittymään, jopa Pohjois-Amerikan talouteen, ja ihmettelee, että viimeksi mainituttua uhkaa ei ole analysoitu perusteellisemmin; 4. Ilmaisee toisaalta tyytyväisyytensä siihen, että voimakas talouskasvu jatkuu todennäköisesti Keski- ja Itä-Euroopan maissa samalla kun niiden perustekijät paranevat huomattavasti ja kaupan integraatio Euroopan unionin kanssa lisääntyy; 5. Katsoo, että tämän kehityksen on kannustettava unionia tukemaan näiden maiden ponnisteluja ja jatkamaan liittymisneuvotteluja tuloksellisesti; 6. Palauttaa mieleen, että kansainvälinen rahoituskriisi edellyttää erityistä tarkkaavaisuutta vakauden valvonnassa, jotta varsinkin luottotarjonnan supistuminen («credit crunch») olisi ennustettavissa, ja pyytää sen vuoksi jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia tekemään tiivistä yhteistyötä pankkitoiminnan valvonnan alalla; 7. Ilmaisee huolestuneisuutensa taipumuksesta yliarvostaa arvopaperipörssejä, erityisesti New Yorkin pörssiä, ja tähän liittyvään hintojen vaihteluun sisältyvästä riskistä, joka yhdistettynä siihen vaaraan, että kuluttajien nykyiset kulutustottumukset Yhdysvalloissa muuttuvat, nostaa esiin mahdollisuuden osakehintojen romahtamisesta, joka vetää reaalitalouden syvään maailmanlaajuiseen taantumaan; 8. Vaatii, että yhteisen rahan käyttöönoton yhteydessä luodaan finanssi-, raha- ja työmarkkinapolitiikasta vastaavien tahojen välinen unionin uusi poliittisen yhteistyön kulttuuri, jotta voidaan tehostaa EU:n päätöksentekoa ja turvata työllisyys, kasvu ja talouden vakaus; korostaa, että maailmanlaajuisen kehityksen riskien aiheuttamista mukautumiskustannuksista on vastattava koordinoidun makrotaloudellisen strategian puitteissa yhteisesti; Unionin taloudellinen tilanne ja ennusteet 9. Katsoo, että vaikka euroalue muodostaa vastedes täysivaltaisen rahayhteisön, jäsenvaltioiden talouksien lähentyminen ei ole riittävää yhtenäisen talousliiton muodostamiseksi; katsoo siksi, että Euroopan unionin tilanteen analysointi liian laajana kokonaisuutena voi peittää jäsenvaltioiden vastakkaisia taloudellisia ja sosiaalisia realiteetteja; 10. Korostaa, että EU:n toimielimille on välttämättä annettava komission vuotuisen taloudellisen kertomuksen lisäksi tunnustettujen eurooppalaisten taloustutkimuslaitosten laatimia Euroopan unionin tilannetta käsitteleviä vuosikertomuksia; 11. Korostaa erityisesti, että jäsenvaltioissa esiintyy edelleen niille ominaisia instituutioita, rakenteita, markkinoiden ominaispiirteitä ja säännöksiä huolimatta yhtenäismarkkinoiden toteuttamisessa saavutetusta kehityksestä; 12. Toteaa, että Euroopan on itse saatava taloutensa työpaikkoja luovaan kasvuun asianmukaisen talousarvio- ja rahapolitiikan sekä palkkojen kehityksen yhdistelmällä; 13. Katsoo, että vaikka kansainvälisen rahoituskriisin seuraukset ovat huolestuttavia, huomiotta ei kuitenkaan saa jättää kotimaisten taloudellisten tekijöiden vaikutusta, etenkään yrittäjien luottamuksen kehittymistä, joka voisi vaikuttaa tuottavien investointien tasoon, eikä yksityisten investointien pitkäaikaista pysähtyneisyyttä, joka jatkuu siitä huolimatta, että investointien tuottavuus yltää ennenkuulumattomalle tasolle sitten 1960-luvun ja jopa sitä korkeammalle; 14. Pitää välttämättömänä, että hyväksytään laajalti automaattisten vakauttajien vaikutukset ja pienennetään rakenteellista budjettivajetta vakaan finanssipolitiikan keinoin, jos talouskehitys hidastuu voimakkaasti, mutta ei kuitenkaan pidä suhdanteisiin vaikuttavaa lyhyen ajan talouspolitiikkaa sopivana ratkaisuna, koska lisävakauttaminen pahentaa suhdanteiden heikentymistendenssiä; 15. Korostaa, että rahapolitiikan luomat toimintaolosuhteet ovat makrotaloudellisen strategian kannalta erittäin tärkeitä; pitää kasvua edistävää rahapolitiikkaa välttämättömänä kansainvälisen talouskehityksen suhdanteille aiheuttamien uhkien vuoksi; 16. Yhtyy komission ja 18. tammikuuta 1999 kokoontuneen ECOFIN-neuvoston ilmaisemaan huoleen siitä, että erityisesti euroalueen mailla pitäisi olla käytössään parempi tilastointijärjestelmä taloudellisen tilanteen, talousarviotilanteen ja sosiaalialan tilanteen kehityksen seuraamiseksi neljännesvuosittain; 17. Toivoo tätä varten, että analysointiin tarvittavia komission samoin kuin parlamentin voimavaroja ja kapasiteettia vahvistetaan, jotta niiden panosta taloudellisiin keskusteluihin ja ehdotuksiin voitaisiin lisätä; 18. Olisi todellakin halunnut saada käyttöönsä tarkempia ja syvällisempiä analyysejä keskipitkän aikavälin näkymistä maittain, aloittain tai alueittain, jotta olisi ollut mahdollista osoittaa jäsenvaltioiden keskinäinen riippuvuus Euroopan talouden dynamiikan parempaa kartoittamista varten; 19. Panee tyytyväisenä merkille, että euron käyttöönotto luo Euroopan pääomamarkkinat, jotka nopeuttavat näiden markkinoiden välttämätöntä uudistusta ja parantavat yritysten rahoituksen saantia; tätä varten on toteutettava merkittäviä uudistuksia kasvun ja työllisyyden hyväksi; 20. Olisi myös halunnut saada käyttöönsä analyysejä euroalueen ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden lähentymisprosessista sekä niiden rahapolitiikasta; 21. Ilmaisee huolestuneisuutensa nykyisistä ja vuodelle 1999 ennustetuista julkistalouden alijäämistä, jotka ovat joko 2 prosenttia BKT:sta tai enemmän kolmessa taloudellisesti merkittävimmässä euroalueen maassa - Saksassa, Ranskassa ja Italiassa; toteaa, että kriisitilanteessa olisi mahdollista, että näillä mailla ei olisi käytettävissään riittävää talousarvion liikkumavaraa taloudellisen toiminnan tukemiseksi, millä olisi vakavia seurauksia niiden kumppaneille, ottaen huomioon niiden taloudellisen painoarvon euroalueella; 22. Edellyttää Eurooppa-neuvostolta järkeviin makrotaloudellisiin periaatteisiin perustuvaa politiikkaa, jolla yhdistetään vakaa valuutta ja todellinen talousarvion vakiinnuttaminen ja varmistetaan tarpeellinen riittävä ostovoima; Talouspolitiikan tehtävät 23. Palauttaa mieleen, että vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on talousarvion tasapainon saavuttaminen keskipitkällä aikavälillä, ja katsoo sen vuoksi, että julkistalouden alijäämien vähentämistä on jatkettava veroja ja kustannuksia nostamatta ja viimeksi mainittuja olisi mahdollisuuksien mukaan alennettava; on yhtä mieltä komission ilmaisemasta näkemyksestä, että viime vuosina tapahtunut julkisten investointimenojen lasku on käännettävä päinvastaiseksi; kehottaa komissiota tässä suhteessa täyttämään kaikilta osin EY:n perustamissopimuksen 104 c artiklan 3 kohdan mukaisen velvoitteensa arvioidessaan jäsenvaltioiden vakaus- ja lähentymisohjelmia; 24. Tunnustaa kuitenkin, että on välttämätöntä edistää julkisia investointeja pitämällä huolta siitä, että ne ovat taloudellisesti kannattavia ja yhteiskunnallisesti perusteltuja; palauttaa mieleen, että on tärkeää investoida inhimilliseen pääomaan, toisin sanoen opetukseen ja koulutukseen, sekä yhteisön sisäiseen infrastruktuuriin; muistuttaa tässä yhteydessä rakennerahastojen ja Euroopan laajuisten verkkojen tärkeydestä; 25. Korostaa, että olisi hyödyllistä tehdä analyysi, jonka seurauksena julkiset investoinnit määriteltäisiin yhdenmukaisesti ja yhtenäisesti koko Euroopan unionissa; 26. Painottaa, että julkisten investointien kasvu voi johtaa julkisten menojen uudelleenjärjestelyyn, jotta budjettivajetta voidaan samanaikaisesti vähentää; 27. Pyytää komissiota sisällyttämään esitykseensä talousarviotilanteesta tutkimuksen julkistalouden alijäämien ja julkisten investointimenojen vertailusta, kuten se tekisi EY:n perustamissopimuksen 104 c artiklan 3 kohdan mukaisessa kertomuksessa, sekä tutkimuksen kaikista muista merkityksellisistä tekijöistä, mukaan lukien analyysin alijäämien lisääntymisen ja julkisten investointien vähenemisen välisestä dynamiikasta ja niiden välisistä syysuhteista; 28. Pitää yksityisiä investointeja liian vähäisinä ja kehottaa yksityistä sektoria toteuttamaan tuotantoinvestointeja ja hankkeita julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyönä ja siten lisäämään työllisyyttä Euroopassa, koska olosuhteet ovat edulliset (esimerkiksi investointien tuottavuus on suuri, voitot korkeita, inflaatiovauhti vähäinen ja korkotaso matala); 29. Kehottaa jäsenvaltioita pyrkimään siihen, että pannaan täytäntöön konkreettinen eurooppalainen työllisyyssopimus, joka sisältää esikuva-analyysin työllisyyspolitiikkoja varten; 30. Vaatii yritys-, pääoma- ja energiaverotuksen nykyistä parempaa ja järjestelmällistä koordinointia, jotta työn verotusta vihdoinkin voidaan lieventää; 31. Olisi toivonut, että kertomuksessa olisi käsitelty laajemmin talouspolitiikkojen lisääntynyttä keskinäistä riippuvuutta, joka on seurausta euron käyttöönotosta, ja että siihen kiinnitettäisiin enemmän huomiota komission analyyseissä; 32. Panee tyytyväisenä merkille, että komissio yhdistää analyysissään työmarkkinauudistuksen hyödyke- ja palvelumarkkinoiden sekä rahoitusmarkkinoiden uudistukseen; 33. Tunnustaa, että hyödyke- ja palvelumarkkinoiden kilpailukykyistä toimintaa voidaan tehostaa lisäämällä hintojen joustavuutta, nykyaikaistamalla säännöksiä, edistämällä yrittäjähenkeä ja harjoittamalla tarkoituksenmukaista kilpailupolitiikkaa; 34. Pyytää komissiota ottamaan suuremmassa määrin huomioon, että yritysten on kyettävä sopeutumaan paremmin tekniikan rakennemuutoksen vaatimuksiin, ja että tällöin on varmistettava vähimmäisstandardit eurooppalaiselle ja kansalliselle tiedottamiselle ja kuulemiselle; 35. Katsoo, että uusiutumattomien luonnonvarojen kulutuksen vähentäminen, uusien palveluiden kehittäminen ja kolmas järjestelmä tarjoavat huomattavia mahdollisuuksia lisätyöpaikkojen luomiseen tietoyhteiskunnan ja uusien teknologioiden kehittämisen puitteissa; 36. Pitää uusien yritysten tukemista ja riskipääoman ja uusien rahoitustapojen käyttöön asettamista erityisesti pk-yrityksille sopivana tapana lisätä työllisyyttä huomattavasti; 37. Pahoittelee Euroopan pankki- ja rahoituslaitosten toimintaa pankkikulujen suhteen euroalueella 1. tammikuuta 1999 alkaen; tällainen toiminta vähentää yhtenäisvaluutan käyttöönotosta saatavaa hyötyä ja heikentää kansalaisten luottamusta euroon; pyytää siis komissiota toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet, tarvittaessa myös lainsäädäntötoimet, tämän tilanteen korjaamiseksi; 38. Kehottaa työmarkkinaosapuolia käymään palkkaneuvotteluja ottamalla huomioon ennustettavissa olevat tuottavuudesta saatavat hyödyt parhaiden mahdollisten edellytysten luomiseksi työpaikkojen luomiselle; 39. Edellyttää aktiivisempaa työmarkkinapolitiikkaa, joka mahdollistaa töitä hakevien työvoimakoulutuksen tai ammattitaidon kohentamisen; 40. Toistaa pyyntönsä elinikäisen oppimisen käsitteen toteuttamisesta, jolla vastattaisiin työmarkkinoiden tuleviin haasteisiin ja parannettaisiin iäkkäiden työntekijöiden mahdollisuuksia; 41. Kehottaa jäsenvaltioita ja Euroopan unionia koordinoimaan riittäviä toimia sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevien väestöryhmien uudelleensopeutumisen helpottamiseksi; 42. Vaatii, että taloudellisen vuosikertomuksen ja neljännesvuosittaisten tiedonantojen yhteydessä seurataan työn yksikkökustannusten kehitystä jatkuvasti ja laajasti, jotta voidaan ryhtyä toimiin, jos esiintyy väärään suuntaan kulkevaa kehitystä, joka estää asianmukaisen, tasapainoisen politiikan keinojen yhdistelmän käytön; 43. Kiinnittää uudelleen huomiota tarpeeseen vähentää vähäisemmän ammattipätevyyden omaavien työntekijöiden työstä aiheutuvia kustannuksia soveltamalla kaikkialla Euroopan unionissa alennettua alv-prosenttia työvoimavaltaisiin palveluihin työllisyyden ja kasvun edistämiseksi vaarantamatta kuitenkaan sosiaaliturvajärjestelmien rahoitusta, samalla kun varmistetaan näiden työntekijöiden ammattipätevyyttä ja tuottavuutta edistävä tarkoituksenmukainen koulutuspolitiikka; 44. Odottaa sen vuoksi, että jäsenvaltiot, Euroopan unioni ja yksityinen sektori investoivat koulutukseen, ammatilliseen koulutukseen ja täydentävään koulutukseen sekä tutkimukseen ja kehitystyöhön kilpailukyvyn parantamiseksi maailmanmarkkinoilla; 45. Tukee jäsenvaltioiden sitoutumista verotuksen parempaan yhteensovittamiseen, jolla voidaan vähentää talouden vääristymiä ja täydentää yhtenäismarkkinoiden toimintaa; 46. Katsoo, että rahapolitiikka on mukautettu nykyiseen Euroopan ja maailman taloudelliseen tilanteeseen, mutta sitä olisi tarvittaessa tarkistettava siinä tapauksessa, että euroalueen taloudellinen tilanne heikkenee huomattavasti tai jos alueella ilmenee deflaation uhka; 47. Katsoo myös, että yhdistettäessä politiikkoja onnistuneesti ja varmistettaessa samalla hintojen vakaus rahapolitiikka on sitä suotuisampaa kasvulle ja työllisyydelle mitä asianmukaisempaa on palkkojen ja talousarvion kehitys; 48. Korostaa, että on tarpeen analysoida euroalueen eri maiden rahapolitiikan siirtymämekanismeja ja ottaa ne huomioon talouspolitiikan toteuttamisessa; 49. Palauttaa mieleen, että on tehtävä kaksoisanalyysi euroalueen ja Euroopan unionin talouspolitiikkojen laajojen suuntaviivojen optimoimiseksi ja on sen vuoksi aloitettava virallisten tai epävirallisten institutionaalisten puitteiden tarkastelu, joilla tähän tarpeeseen voidaan vastata; katsoo joka tapauksessa olevan aiheellista yhdistää talouspolitiikan laajat suuntaviivat ja työllisyyden päälinjaus; 50. Toistaa edellä mainitun, 30. huhtikuuta 1998 antamansa päätöslauselman yhteydessä esittämänsä ehdotuksen tarvittaessa ekonometrisiin välineisiin perustuvan skenaarioanalyysin käyttämisestä, jotta riskejä ja tarkoituksenmukaisia toimia voidaan ennakoida paremmin siinä tapauksessa, että ennusteet osoittautuvat vääriksi suhdanteiden muuttuessa; 51. Katsoo, että maailman taloudellisen tilanteen epävarmuustekijöiden vuoksi komission olisi tutkittava sekä menettelyn että asiasisällön kannalta sellaisen kriisinhoitomekanismin käyttöönottoa, jonka avulla erityisesti euroalueella voitaisiin reagoida nopeasti ja koordinoidusti talouskasvun voimakkaaseen hidastumiseen ja talouskriisin vaaraan; 52. Odottaa komission perustavan suosituksensa talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi vakaus- ja lähentymisohjelmien kriittiseen ja kaunistelemattomaan analyysiin, johon liittyy maakohtaisia suosituksia, ja muistuttaa tässä yhteydessä komissiota EY:n perustamissopimuksen 103 artiklan 3 kohdan mukaan sille kuuluvista vastuutehtävistä; 53. Pahoittelee vuoden 1999 työllisyyttä koskevien suuntaviivojen virallisen hyväksymisen viivästymistä ja pyytää komissiota tiedottamaan parlamentille muutoksista, joita neuvosto tekee 1. joulukuuta 1998 laajennetulle neuvostolle esitettyyn luonnokseen; 54. Kehottaa komissiota pitämään huolta siitä, että talouspolitiikan laajat suuntaviivat on koordinoitu työllisyysstrategian kanssa; 55. Pyytää, että neuvosto ja komissio poistavat talous- ja työllisyyspolitiikan demokratiavajeen toimielinten välisellä sopimuksella, joka mahdollistaa Euroopan parlamentin osallistumisen rajoituksitta talouspolitiikan perusratkaisuja ja yleislinjoja koskevaan päätöksentekoon; 56. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden parlamenteille.