Komission Kertomus - Komission Kahdeskymmenes vuosikertomus Euroopan parlamentille polkumyynnin ja tukien vastaisista yhteisön toimista - Yleiskatsaus kolmansien maiden polkumyyntitapausten, tukien vastaisten tapausten ja suojatoimenpidetapausten seurannasta (2001) /* KOM/2002/0484 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS - KOMISSION KAHDESKYMMENES VUOSIKERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE POLKUMYYNNIN JA TUKIEN VASTAISISTA YHTEISÖN TOIMISTA - YLEISKATSAUS KOLMANSIEN MAIDEN POLKUMYYNTITAPAUSTEN, TUKIEN VASTAISTEN TAPAUSTEN JA SUOJATOIMENPIDETAPAUSTEN SEURANNASTA (2001) KOMISSION KERTOMUS - KOMISSION KAHDESKYMMENES VUOSIKERTOMUS [1] EUROOPAN PARLAMENTILLE POLKUMYYNNIN JA TUKIEN VASTAISISTA YHTEISÖN TOIMISTA - YLEISKATSAUS KOLMANSIEN MAIDEN POLKUMYYNTITAPAUSTEN, TUKIEN VASTAISTEN TAPAUSTEN JA SUOJATOIMENPIDETAPAUSTEN SEURANNASTA (2001) [1] Aiemmat kertomukset: KOM(83)519 lopullinen/2; KOM(84)721 lopullinen; KOM(86)308 lopullinen; KOM(87)178; KOM(88)92 lopullinen; KOM(89)106; KOM(90)229 lopullinen; SEC(91)92 lopullinen; SEC(91)974 lopullinen; SEC(92)716 lopullinen; KOM(93)516 lopullinen; KOM(95)16 lopullinen; KOM(95)309 lopullinen; KOM(96)146 lopullinen; KOM(97)428 lopullinen, KOM(98)482 lopullinen, KOM(1999)411 lopullinen, KOM(2000)440 lopullinen ja KOM(2001)571 lopullinen (20. vuosikertomus parlamentille, vuosi 2001) SISÄLLYSLUETTELO Päämäärä ja tavoitteet 1. Yleiskatsaus lainsäädäntöön ja peruskäsitteisiin 1.1 Polkumyynnin ja tukien vastainen lainsäädäntö 1.1.1 Sovellettava lainsäädäntö 1.1.1.1 Kansainvälinen kehys 1.1.1.2 Yhteisön lainsäädäntö 1.1.2 Mitä polkumyynti on ja mitä ovat tasoitustullien asettamiseen johtavat tuet - tullien käyttöönottoa koskevat merkittävän vahingon edellytykset 1.1.2.1 Polkumyynti ja tuet 1.1.2.2 Merkittävä vahinko ja syy-yhteys 1.1.2.3 Yhteisön etu 1.1.3 Menettely 1.1.4 Polkumyyntiä ja tukia käsittelevät komission yksiköt 1.2 Suojatoimenpiteet 1.2.1 Oikeuskehys 1.3 Yhteisön lainsäädäntöön vuonna 2001 tehdyt muutokset 2. Yleiskatsaus polkumyyntiä ja tukia koskevista tutkimuksista ja toimenpiteistä 2.1 Uudet tutkimukset 2.2 Uudelleentarkastelut 3. Yleiskatsaus vuonna 2001 voimassa olleista toimenpiteistä 3.1 Uudet tutkimukset 3.1.1 Menettelyn aloittaminen 3.1.2 Väliaikaiset toimenpiteet 3.1.3 Lopulliset toimenpiteet 3.1.3.1 Yleiskatsaus 3.1.3.2 Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (kronologisessa järjestyksessä) 3.1.4 Ilman toimenpiteitä päätetyt tutkimukset 3.1.4.1 Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (kronologisessa järjestyksessä) 3.2 Uudelleentarkastelut 3.2.1 Toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut 3.2.1.1 Aloitetut menettelyt 3.2.1.2 Tarkastelut, jotka päättyivät tulli(e)n vahvistamiseen 3.2.1.3 Loppuun saatetut tarkastelut 3.2.2 Välivaiheen tarkastelut 3.2.3 Muut välivaiheen tarkastelut 3.2.4 Uuden viejän tarkastelut 3.2.5 Absorptiotutkimukset 3.2.6 Kiertämistä koskevat tutkimukset 3.3 Suojatoimenpiteet 4. Sitoumusten valvonta 5. Palautukset 6. Tuomioistuinten suorittamat tarkastelut: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökset 6.1 Katsaus tuomioistuinten suorittamiin tarkasteluihin vuonna 2001 6.2 Vireillä olevat asiat 6.3 Uudet asiat 6.4 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamat tuomiot 6.4.1 Kaasukäyttöiset, kertatäyttöiset taskusytyttimet muun muassa Japanista 6.4.2 Ferropii Egyptistä ja Puolasta 6.4.3 Ruostumattomasta teräksestä valmistetut tangot Intiasta 6.5 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökset 6.5.1 Ferropii Kiinasta, Kazakstanista, Venäjältä ja Ukrainasta 6.6 Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamat tuomiot 6.6.1 Muutoksenhaku ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asioissa T-159 ja 160/94 18.12.1997 antamaan tuomioon 6.6.2 Ennakkoratkaisu: Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saattama ennakkoratkaisukysymys - Asiassa C-245/95 annetun tuomion soveltaminen 7. Yhteisöstä tai sen jäsenvaltioista peräisin olevaa tuontia koskevat kolmansien maiden polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset 7.1 Yhteisöön tai sen jäsenvaltioihin kohdistetut polkumyynnin vastaiset tapaukset 7.1.1 Yleiskatsaus 7.1.2 Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 7.1.2.1 Vähän rikastettu uraani Ranskasta, Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta 7.1.2.2 Kuumavalssatut terästuotteet Alankomaista 7.1.2.3 Ruostumattomasta teräksestä valmistetut tangot Ranskasta, Saksasta, Italiasta, Luxemburgista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta 7.1.2.4 Rakenneteräspalkit Saksasta, Italiasta, Luxemburgista ja Espanjasta 7.1.2.5 Yhteisöstä peräisin olevat kylmävalssatut levyt ruostumattomasta teräksestä 7.1.2.6 Vehnäjauhot yhteisöstä 7.1.2.7 Polyvinyylikloridi Belgiasta, Saksasta, Suomesta, Kreikasta, Italiasta ja Alankomaista 7.2 Yhteisöön tai sen jäsenvaltioihin kohdistetut tukien vastaiset tapaukset 7.2.1 Yleiskatsaus 7.2.2 Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 7.2.2.1 Vähän rikastettu uraani Ranskasta, Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta 7.2.2.2 Ruostumattomasta teräksestä valmistetut tangot Italiasta 7.2.2.3 Säilykepersikat Kreikasta 7.2.2.4 Säilyketomaatit Italiasta 8. Suojatoimenpidetapaukset, jotka koskevat yhteisöä 8.1 Yleiskatsaus 8.2 Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 8.2.1 Terästuonti 8.2.2 Säilykepersikat 8.2.3 Lelut 8.2.4 Teräsputket 8.2.5 Tekstiilit 8.2.6 Kaliumnitraatti 8.2.7 Makeiset 8.2.8 Palonkestävät aineet (magnesium) 9. toiminta maailman kauppajärjestössä (WTO) 9.1 Riitojenratkaisumenettelyt polkumyyntiin, tukiin ja suojatoimenpiteisiin liittyvissä asioissa 9.1.1 Yhteenveto WTO:n riitojenratkaisumenettelystä 9.1.2 Yhteisön vireille panemat riitojenratkaisumenettelyt 9.1.2.1 Yhdysvallat - yksityistämismenettely (tasoitustullit) 9.1.2.2 Yhdysvallat - Saksasta tuotuja ruostumattomasta hiiliteräksestä valmistettuja lattaterästuotteita koskevat tasoitustoimenpiteet 9.1.2.3 Yhdysvallat - polkumyynnin ja tukien vastainen laki 9.1.2.4 Argentiina - keraamiset lattialaatat 9.1.2.5 Yhdysvallat - teräksen tuonti 9.1.2.6 Argentiina - säilykepersikat 9.1.3 Kolmansien maiden Euroopan yhteisöä vastaan vireille panemat riitojenratkaisumenettelyt 9.1.3.1 Intia - puuvillan tyyppisten vuodevaatteiden tuontiin sovellettavat polkumyyntitullit 9.1.3.2 Brasilia - tempervalurautaisten putkien liitos- ja muita osia koskevat polkumyyntitullit 9.2 Muut WTO-toimet 10. Päätelmät LIITELUETTELO LIITTEET: YHTEENVETO LIITE A // Vireille pannut uudet tutkimukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE B // Aloitetut uudet tutkimukset A. Vireille pannut uudet tutkimukset tuotealoittain vuosina 1997-2000 (31. joulukuuta) B. Vireille pannut uudet tutkimukset vientimaittain vuosina 1997-2000 (31. joulukuuta) LIITE C // Uudet tutkimukset, jotka on saatettu päätökseen ottamalla käyttöön väliaikaiset tullit ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE D // Uudet tutkimukset, jotka on saatettu päätökseen ottamalla käyttöön lopulliset tullit ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE E // Uudet tutkimukset, jotka on päätetty ilman toimenpiteitä ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE F // Vireille pannut tai päätökseen saatetut toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE G // Vireille pannut tai päätökseen saatetut välivaiheen tarkastelut ajanjaksolla 1. Tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE H // Muut tarkastelut ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE I // Uudet viejän tarkastelut, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. Tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE J // Absorptiotutkimukset, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. Tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE K // Toimenpiteiden kiertämistä koskevat tutkimukset, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE L // Nopeutetut (tukien vastaiset) tarkastelut, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE M // Hyväksytyt tai kumotut sitoumukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE N // Toimenpiteet, joiden voimassaolo päättyi ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE O // Lopulliset polkumyyntitoimenpiteet, jotka olivat voimassa 31.12.2001 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE P // Lopulliset tukien vastaiset toimenpiteet, jotka olivat voimassa 31.12.2001 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE Q // Sitoumukset, jotka olivat voimassa 31.12.2001 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE R // Polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset, jotka olivat vireillä 31.12.01 A. Uudet tutkimukset (tuotteittain) B. Tarkastelut (tuotteittain) C. Maittain (uudet tutkimukset ja tarkastelut) LIITE S // Palautukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2001 LIITE T // Oikeustapaukset A. Oikeustapaukset, jotka olivat vireillä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 31.12.2001 B. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vuonna 2001 annetut tuomiot ja määräykset LIITE U // Yhteisöstä tai sen jäsenvaltioista peräisin olevaa tuontia koskevat kolmansien maiden polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset LIITE V // Kolmansien maiden suojatoimenpiteet vuonna 2001 Päämäärä ja tavoitteet Tämä kertomus annetaan Euroopan parlamentille sen polkumyynnin vastaisista yhteisön toimista 16. joulukuuta 1981 antaman päätöslauselman [2] ja Euroopan parlamentin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön [3] johdosta. [2] EYVL C 11, 18.1.1982, s. 37 [3] PE 141.178/lopullinen, 30.11.1990, esittelijä Gijs de Vries Kertomuksessa esitetään yhteenveto yleisessä politiikassa tapahtuneesta kehityksestä. Aiemmista vuosista poiketen kertomuksessa ei kuitenkaan enää esitetä selvitystä jokaisesta yksittäisestä tapauksesta. Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä jo kertaalleen julkaistujen tietojen toistamisen välttämiseksi päätettiin esittää kertomuksessa ainoastaan yleiskatsaus tutkimuksista sekä olennaiset tiedot, kuten käyttöön otetut tullit. Toisaalta erityistä huomiota edellyttävät tapaukset käsitellään yksityiskohtaisemmin. Kertomus keskittyy näin ollen enemmän tosiseikkoihin, se on tiiviimpi ja siinä esitetään vuoden merkittävät tapahtumat. Yksityiskohtaisemmat tiedot kaikista tapauksista esitetään liitteissä, joten kertomuksen sisältö on mielekäs ja riittävä antamaan selkeän kuvan toiminnasta vuonna 2001. Uuden lyhyemmän rakenteen ansiosta myös Euroopan unionin laajentumisen aiheuttamiin käytännön haasteisiin, kuten käännöstöihin, on helpompi vastata. Edellisen vuoden tavoin kertomuksessa esitetään katsaus kaupan suojelukeinoihin liittyvistä oikeustapauksista. Kertomuksessa esitetään myös katsaus kolmansien maiden käyttöön ottamista polkumyynnin ja tukien vastaisista toimenpiteistä, suojatoimenpiteistä sekä Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisumenettelyn mukaisista yhteisöä koskevista toimista. Vuonna 2001 vireille pantujen tutkimusten ja käyttöön otettujen toimenpiteiden määrässä palattiin normaalille tasolle verrattuna vuosiin 1999 ja 2000. Viimeksi mainittuina vuosina vireille pantuja tutkimuksia ja käyttöön otettuja väliaikaisia tai lopullisia toimenpiteitä oli ennätysmäisen paljon. Vuonna 2001 yhteisön jäsenvaltioista peräisin olevaan tuontiin kohdistui yhteensä 25 kymmenen eri maan aloittamaa polkumyyntitutkimusta ja tukien vastaista tutkimusta. Useissa näistä tapauksista komissio antoi tukensa yhteisön yrityksille ja osallistui kolmansien maiden tutkimustahojen sekä Maailman kauppajärjestön toimintaan. Kertomuksen liitteissä olevissa taulukoissa toimet esitetään helposti luettavassa muodossa. Kertomus on myös kansalaisten saatavilla. Vuoden 2000 kertomusta julkaistiin noin 500 kappaletta. (Internet-osoite: http://europa.eu.int/comm/trade/policy/dumping/reports.htm) 1. Yleiskatsaus lainsäädäntöön ja peruskäsitteisiin 1.1. Polkumyynnin ja tukien vastainen lainsäädäntö 1.1.1. Sovellettava lainsäädäntö 1.1.1.1. Kansainvälinen kehys Kansainvälisellä tasolla sellaiset epäoikeudenmukaiset kauppakäytännöt kuten polkumyynti tai tukien myöntäminen määriteltiin uhaksi avoimille markkinoille jo vuonna 1947, jolloin ensimmäinen GATT-sopimus allekirjoitettiin. Sopimukseen sisältyi erityismääräyksiä, joiden nojalla GATTin jäsenet saattoivat toteuttaa näiden käytäntöjen vastaisia toimia silloin, kun niistä aiheutui merkittävää vahinkoa GATTin jäsenen tuotannonalalle. Tämän jälkeen on tehty paljon työtä kaupan suojelukeinoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi. Viimeisimmän, WTO:n perustamiseen sekä polkumyyntiä ja tukia koskevien yksityiskohtaisten sopimusten laatimiseen johtaneen GATTin neuvottelukierroksen (niin kutsutun Uruguayn kierroksen) aikana keskityttiin erityisesti niihin menettelytapoihin ja vahinkoihin liittyviin ehtoihin, joiden on täytyttävä ennen kuin suojatoimenpiteitä voidaan toteuttaa. Yhteisö osallistui aktiivisesti näiden ehtojen asettamisesta käytyihin neuvotteluihin ja on sisällyttänyt ne omaan lainsäädäntöönsä. 1.1.1.2. Yhteisön lainsäädäntö Polkumyynnin ja tukien vastaiset yhteisön säännökset annettiin alun perin vuonna 1968, ja niitä on sen jälkeen muutettu useita kertoja. Nykyiset perussäädökset (EY ja EHTY), jotka muodostavat polkumyyntitutkimusten ja tukien vastaisten yhteisön tutkimusten oikeusperustan, tulivat voimaan maaliskuussa 1996 ja huhtikuussa 1998. Ne vastaavat GATTin/WTO:n neuvottelujen yhteydessä tehtyjä polkumyyntiä ja tukia koskevia sopimuksia. Perussäädöksiä ovat: -neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta [4] [4] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2238/2000 (EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2) -neuvoston asetus (EY) N:o 2026/97, annettu 6 päivänä lokakuuta 1997, muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta [5] [5] EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1 -komission päätös N:o 2277/96/EHTY, tehty 28 päivänä marraskuuta 1996, polkumyynnillä muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta [6] [6] EYVL L 308, 29.11.1996, s. 11, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä N:o 435/2001/EHTY (EYVL L 63, 3.3.2001, s. 14) -komission päätös N:o 1889/98/EHTY, tehty 3 päivänä syyskuuta 1998, muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta [7] [7] EYVL L 245, 4.9.1998, s. 3 Näihin asetuksiin ja päätöksiin viitataan termeillä "perusasetus/perusasetukset". Yhteisön lainsäädäntöön sisältyy useita säännöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevia yhteisön sääntöjä sovelletaan tasapuolisesti kaikkiin osapuoliin. Näitä ovat "yhteisön edun tarkastelu" ja "alhaisemman tullin sääntö", jotka ylittävät WTO:n vaatimukset. Yhteisön edun tarkastelu vastaa yleisen edun lauseketta, ja siinä todetaan, että toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan, jos ne eivät ole ristiriidassa yhteisön kokonaisedun kanssa. Tämä edellyttää, että arvioidaan kaikki asiaan liittyvät taloudelliset edut, mukaan luettuina kotimaisen tuotannonalan, käyttäjien, kuluttajien ja välittäjien edut. Alhaisemman tullin sääntö edellyttää, että yhteisön käyttöön ottamat tullit ovat polkumyynti- tai tukimarginaalia alhaisempia, jos alhaisempi tulli riittää korjaamaan yhteisön tuotannonalalle koituneen vahingon. 1.1.2. Mitä polkumyynti on ja mitä ovat tasoitustullien asettamiseen johtavat tuet - tullien käyttöönottoa koskevat merkittävän vahingon edellytykset 1.1.2.1. Polkumyynti ja tuet Polkumyynti määritellään perinteisesti kansallisten markkinoiden väliseksi hintasyrjinnäksi tai myymiseksi alle tuotantohintojen. Yhteisön polkumyyntilainsäädännössä polkumyynniksi määritellään tuotteen myyminen yhteisössä "normaaliarvoa" alhaisemmalla hinnalla. "Normaaliarvo" on tavallisesti todellinen myyntihinta viejämaan kotimarkkinoilla. Näin ollen maa myy polkumyyntihintaan, jos sen kotimarkkinahinnat ovat vientihintoja korkeammat (hintasyrjintä). Jos kotimarkkinoiden myynti ei ole riittävän edustavaa esimerkiksi siksi, että myynti on ollut vähäistä, normaaliarvo voidaan määrittää muulla tavoin, esimerkiksi kotimarkkinoiden muiden tuottajien myyntihintojen tai tuotantokustannusten perusteella. Jälkimmäisessä tapauksessa yritys myy polkumyyntihintaan, jos sen vientihinnat ovat tuotantokustannuksia alhaisemmat. Useimmissa tapauksissa, joissa polkumyyntiä esiintyy useammin kuin satunnaisesti, vallitsee tietty markkinoiden eriytyminen. Tämä eriytyminen voi johtua muun muassa valtion sääntelystä tai kuluttajien valinnoista. Tämän ansiosta viejät ovat ainakin jossain määrin suojassa kansainväliseltä kilpailulta kotimarkkinoillaan. Tuilla voi olla samanlaisia vaikutuksia kuin myynnillä polkumyyntihintaan. Tuet ovat valtion myöntämää suoraa rahallista tukea, joka hyödyttää tuottajia tai viejiä (esimerkiksi avustukset, vapautukset veroista ja tulleista, edulliset lainat markkinakorkoa alhaisemmilla koroilla tai vienninedistämisjärjestelmät). Kaikkien tukien tarkoituksena on, että viejät voivat myydä yhteisössä alhaisin hinnoin. 1.1.2.2. Merkittävä vahinko ja syy-yhteys Tällaisia epäoikeudenmukaisten kauppakäytäntöjen vastaisia toimenpiteitä ei voida toteuttaa yksinomaan sillä perusteella, että yritykset tuovat tuotteitaan yhteisöön polkumyyntihinnoin tai tuetuin hinnoin. Toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan, jos vienti aiheuttaa merkittävää vahinkoa yhteisön tuottajille, jotka eivät pysty kilpailemaan tuojien kanssa tasa-arvoisesti. Tyypillisiä vahingon indikaattoreita ovat muun muassa polkumyynnillä tapahtuvan ja/tai tuetun tuonnin määrän kasvu tietyn ajanjakson kuluessa ja yhteisön tuotannonalan myyntihintoja alhaisemmat tuontihinnat. Seurauksena yhteisön tuotannonalalla joudutaan vähentämään tuotantomääriä ja alentamaan myyntihintoja. Näin tuotannonalan markkinaosuus pienenee, sille aiheutuu tappioita tai työntekijöitä joudutaan irtisanomaan. Äärimmäisissä tapauksissa viejät saattavat pyrkiä syrjäyttämään elinkelpoiset yhteisön tuottajat käyttämällä saalistushinnoittelustrategiaa. Vahinkoa koskeva analyysi edellyttää joka tapauksessa, että kaikki oleelliset tekijät otetaan huomioon ennen kuin päätetään, onko yhteisön tuotannonalalle todella aiheutunut merkittävää vahinkoa. Toinen ehto toimenpiteiden käyttöön ottamiselle on syy-yhteyden osoittaminen, eli on osoitettava, että vahinko on aiheutunut polkumyynnistä tai tukemisesta. Tämä ehto täyttyy, jos yhteisön tuotannonalaan kohdistuva vahinko tapahtuu samaan aikaan kun polkumyynnillä tapahtuva tai tuettu tuonti lisääntyy. On tärkeää huomata, että polkumyynnillä tapahtuva tai tuettu tuonti ei välttämättä ole vahingon ainoa syy. 1.1.2.3. Yhteisön etu Lopuksi on osoitettava, että toimenpiteiden soveltaminen ei ole ristiriidassa yhteisön edun kanssa. Tältä osin on otettava huomioon kaikkien sellaisten asianmukaisten taloudellisten toimijoiden edut, joiden toimintaan tutkimuksen tuloksilla saattaa olla vaikutuksia. 1.1.3. Menettely Tutkimukset toteutetaan perusasetusten menettelytapasäännösten mukaisesti. Näillä säännöksillä varmistetaan avoin, oikeudenmukainen ja objektiivinen menettely myöntämällä asianomaisille osapuolille huomattavat menettelyyn liittyvät oikeudet. Tutkimuksen tulokset julkaistaan lisäksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja yhteisön velvollisuutena on perustella tässä julkaisussa päätöksensä. Lisäksi varmistetaan, että jokaisesta tapauksesta päätetään tosiasioiden perusteella, ja komissio päättää tapauksen epäröimättä, jos edellytykset toimenpiteiden käyttöön ottamiseksi eivät täyty. Vaikka jokaisessa tutkimuksessa tutkitaan erilaisia tuotteita ja eri maita, kaikissa tapauksissa noudatetaan samoja menettelytapasääntöjä. Joitakin etuuskohtelusääntöjä kuitenkin sovelletaan Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja Turkkiin. Uuteen tapaukseen sovellettavat säännöt esitetään tiivistetysti jäljempänä. Menettelyn aloittaminen Yleensä tapauksen käsittely alkaa perustellulla valituksella, jonka antaa valituksen kohteena olevaa tai vastaavaa tuotetta valmistava yhteisön tuotannonala. Vastaanotettuaan valituksen komissio arvioi, sisältääkö valitus riittävästi näyttöä tapauksen vireille panemiseksi. Tapauksen tutkiminen aloitetaan julkaisemalla vireille panoa koskeva ilmoitus Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Ilmoituksessa kaikkia asianomaisia osapuolia sekä käyttäjiä ja tarvittaessa kuluttajajärjestöjä pyydetään osallistumaan menettelyihin ja toimimaan yhteistyössä. Viejämaiden ja yhteisön tuottajille, välittäjille (erityisesti maahantuojille) ja muille asianomaisille osapuolille, kuten käyttäjille, lähetetään yksityiskohtaiset kyselylomakkeet. Osapuolille myös ilmoitetaan, että ne voivat esittää pyynnön tulla kuulluksi ja pyytää lupaa tutustua muihin kuin luottamuksellisiin asiakirjoihin asiansa puolustamiseksi. Tutkimuksista väliaikaisiin toimenpiteisiin Kun kyselylomakkeiden vastaukset on vastaanotettu, komission virkamiehet tekevät tarkastuskäyntejä yhteistyössä toimivien osapuolten toimitiloihin. Näiden tarkastuskäyntien tärkeimpänä tarkoituksena on varmistaa kyselylomakkeissa annettujen tietojen luotettavuus. Varmennettuja tietoja käytetään polkumyyntimarginaalin, vahinkotekijöiden, etenkin hinnan alittavuusmarginaalin ja vahingon poistavan tason laskemiseksi ja määrittämiseksi. Nämä laskelmat edellyttävät usein tuhansien liiketoimien käsittelyä ja tuotantokustannusten monimutkaista analysointia. Näiden laskelmien tulokset ja muut toteamukset kootaan valmisteluasiakirjaan, ja sen perusteella päätetään väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta tai menettelyjen päättämisestä sen jälkeen, kun jäsenvaltioita on kuultu neuvoa-antavassa komiteassa. Kummassakin tapauksessa päätöksen tekee komissio. Tutkimuksista lopullisiin toimenpiteisiin Kun väliaikaisten tullien käyttöönotosta annettu komission asetus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, asiaa koskevat täydelliset tiedot toimitetaan niitä pyytäneille asianomaisille osapuolille, jotta ne voivat tarkistaa komission laskelmat ja esittää huomautuksensa. Huomautukset voidaan esittää myös kuulemisen yhteydessä. Komissio ottaa nämä väliaikaisia toimenpiteitä koskevat ehdotukset ja huomautukset huomioon valmistellessaan toista, lopullista valmisteluasiakirjaansa. Lopullisen ilmoituksen ja jäsenvaltioiden neuvottelujen jälkeen komissio tekee toisen valmisteluasiakirjan perusteella neuvostolle ehdotuksen siitä, vahvistetaanko väliaikaiset toimenpiteet ja otetaanko lopulliset toimenpiteet käyttöön. Toinen vaihtoehto on, että komissio hyväksyy viejien tekemät sitoumukset vähimmäishintojen noudattamisesta. Jälkimmäisessä tapauksessa tulleja ei yleensä sovelleta sellaisiin yrityksiin, joiden sitoumukset on hyväksytty. Neuvosto päättää komission ehdotuksen hyväksymisestä yksinkertaisella enemmistöllä, toisin sanoen niin, että vähintään kahdeksan jäsenvaltion on puollettava ehdotusta. Asetus, jossa säädetään lopullisten tullien käyttöönotosta ja väliaikaisten tullien kantamisesta, julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Toteamusten perusteella tapaus saatetaan päättää myös ilman toimenpiteitä. Tällöinkin sovelletaan edellä mainittua menettelyä (ilmoittaminen, huomautukset, kuuleminen, valmisteluasiakirja). Tapaus päätetään yleensä komission antamalla päätöksellä, kun jäsenvaltioita on kuultu. Aikataulu Edellä kuvattuun menettelyyn sovelletaan tiukkoja, säädöksissä vahvistettuja aikarajoja. Niiden mukaisesti päätös väliaikaisten tullien käyttöönotosta on tehtävä yhdeksän kuukauden kuluessa menettelyn aloittamisesta, ja tutkimuksen kokonaiskesto on enintään 15 kuukautta (tuetun tuonnin osalta vastaava aikaraja on 13 kuukautta). Tästä aiheutuu huomattavia aikarajoitteita, kun otetaan huomioon muun muassa sisäiset neuvottelut sekä välttämättömyys julkaista asetukset ja päätökset kaikilla yhteisön kielillä samanaikaisesti. Polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteet ovat tavallisesti voimassa viisi vuotta, ja ne voivat sisältää tulleja tai viejien kanssa sovittuja sitoumuksia. Toimenpiteet koskevat kokonaisia maita, mutta yksilöllistä kohtelua eli yrityskohtaista tullia voidaan soveltaa sellaisiin viejiin, jotka ovat toimineet yhteistyössä tutkimuksen aikana. Viisivuotiskauden aikana asianomaiset osapuolet voivat tietyin edellytyksin pyytää toimenpiteiden uudelleentarkastelua tai maksettujen polkumyyntitullien palauttamista. Toimenpiteet voidaan myös keskeyttää tietyin edellytyksin määräajaksi. Perusasetuksissa säädetään hallinnollisista tarkasteluista ja erotetaan toisistaan välivaiheen tarkastelut, uuden viejän tarkastelut ja toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut. Tarkastelut aloitetaan yleensä vain riittävien todisteiden perusteella, eivätkä ne tavallisesti kestä 12:ta kuukautta pidempään. Toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun tarkoituksena on selvittää, johtaako toimenpiteiden päättyminen polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai uusiutumiseen. Viisivuotiskauden aikana komissio voi suorittaa myös välivaiheen tarkastelun. Tässä menettelyssä komissio tutkii, ovatko tukiin/polkumyyntiin ja aiheutuneeseen vahinkoon liittyvät olosuhteet muuttuneet merkittävästi ja saavutetaanko voimassa olevilla toimenpiteillä halutut tulokset vahingon korjaamiseksi. Lopuksi perusasetuksissa säädetään vielä tarkasteluista, joiden avulla kunkin vientimaan uusille viejille voidaan määritellä yksilölliset vientimarginaalit. Tuomioistuinten suorittamat tarkastelut Kuulemiset ja muita kuin luottamuksellisia asiakirjoja koskeva tutustumisoikeus sekä muut menettelyyn liittyvät osapuolten oikeudet otetaan täysimääräisesti huomioon menettelyn ajan, ja tämän lisäksi on olemassa mahdollisuus tuomioistuimen suorittamaan tarkasteluun oikeuksien moitteettoman noudattamisen varmistamiseksi. Polkumyynti- ja tukitapausten uudelleentarkastelua koskeva toimivalta kuuluu Luxemburgissa toimiville ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle ja yhteisöjen tuomioistuimelle. Lisäksi WTO:n jäsenvaltiot voivat turvautua myös WTO:n riitojenratkaisumenettelyyn. 1.1.4. Polkumyyntiä ja tukia käsittelevät komission yksiköt Vuonna 2001 polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset kuuluivat edelleen ulkoisesta kauppapolitiikasta vastaavan pääosaston linjojen B ja C vastuualueeseen muiden tehtävien ohella. Pääosaston linja C käsitteli tutkimuksissa polkumyyntiä ja tukia ja linja B puolestaan vahinkokysymyksiä ja yhteisön etua. Lisäksi linjan B yksikkö 1 vastasi molempien linjojen politiikkaan liittyvistä kysymyksistä ja linjan C yksikkö 1 valvoi kolmansien maiden polkumyynnin ja tukien vastaisia toimia ja suojatoimenpiteitä. Huhtikuussa 2002 toteutettiin organisaatiouudistus, jonka jälkeen kaikki kauppapoliittiset puolustusvälineet kuuluvat yhden linjan alaisuuteen. 1.2. Suojatoimenpiteet 1.2.1. Oikeuskehys Tuonnin vapauttamisen periaatteesta määrättiin vuoden 1947 GATT-sopimuksessa ja se vahvistettiin vuoden 1994 WTO:n sopimuksissa. Koska suojatoimenpiteissä on kysymys tariffimyönnytyksen yksipuolisesta peruuttamisesta tai suspendoimisesta tai muiden aiemmin sovittujen kaupan vapauttamista koskevien velvoitteiden noudattamatta jättämisestä, niitä on pidettävä poikkeuksena tästä periaatteesta. Vuoden 1947 GATT-sopimuksessa ja WTO-sopimuksissa määrättiin tiukat edellytykset tämän "purkuehdon" soveltamiselle. Vuoden 1994 GATT-sopimuksen XIX artiklassa ja WTO:n suojalausekesopimuksessa määrätään noudatettavista säännöistä ja perusteista, minkä lisäksi niillä perustettiin WTO:n suojalausekekomitean alaisuuteen monenkeskinen valvontajärjestelmä. WTO:n säännöissä suojatoimenpiteiden katsotaan olevan luonteeltaan väliaikaisia suojautumiskeinoja, ja niitä sovelletaan toimenpiteen alaisen tuotteen koko tuontiin alkuperästä riippumatta [8]. [8] Muiden kuin WTO:n jäsenten osalta suojatoimenpiteet voivat kuitenkin olla valikoivia ja niitä voidaan soveltaa vain tietystä maasta peräisin oleviin tuotteisiin Ne voidaan ottaa käyttöön vasta laajan tutkimuksen jälkeen, jossa todistetaan a) ennakoimattomien tapahtumien aiheuttama b) tuonnin kasvu, c) kotimaisille tuottajille aiheutunut vakava vahinko ja d) tuonnin ja vahingon välinen syy-yhteys. Ennen kuin toimenpiteet voidaan ottaa yhteisössä käyttöön, niitä on analysoitava kaikkien asianosaisten kannalta eli on tutkittava niiden vaikutukset sekä tuottajiin, käyttäjiin että kuluttajiin. Nämä periaatteet sisältyvät asiaa koskeviin yhteisön asetuksiin [9] sekä säännökseen, jonka mukaisesti suojatoimenpiteitä voidaan soveltaa ainoastaan, kun se on yhteisön edun mukaista. [9] Neuvoston asetukset (EY) N:o 3285/94 tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä, N:o 519/94 tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja N:o 517/94 tiettyjen kolmansien maiden tekstiilituotteiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä 1.3. Yhteisön lainsäädäntöön vuonna 2001 tehdyt muutokset Neuvosto antoi vuonna 2000 asetuksen (EY) N:o 2238/2000 [10] muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen (EY) N:o 384/96 muuttamisesta. Muutoksella pyrittiin [10] EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2 -jatkamaan Venäjän ja Kiinan polkumyyntitapauksiin vuodesta 1998 lähtien sovellettua erityistä markkinatalousmenettelyä [11], jos markkinatalousolosuhteiden voidaan osoittaa vallinneen; [11] Neuvoston asetus (EY) N:o 905/98 (EYVL L 128, 30.4.1998) -laajentamaan markkinatalousmenettelyn soveltaminen Ukrainaan, Vietnamiin ja Kazakstaniin; -laajentamaan menettely koskemaan muita kuin markkinatalousmaita heti, kun niistä tulee WTO:n jäseniä. Saattaakseen sekä EY- että EHTY-säännökset yhdenmukaisiksi tältä osin komissio teki 2.3.2001 päätöksen N:o 435/2000/EHTY [12] polkumyynnillä muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta tehdyn päätöksen N:o 2277/96/EHTY muuttamisesta. [12] EYVL L 63, 3.3.2001, s. 14 Lisäksi yhteisö on antanut lainsäädäntöä voidakseen tarvittaessa mukauttaa polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä WTO:n paneelin päätösten johdosta. Neuvosto antoi tämän mukaisesti 23.7.2001 asetuksen (EY) N:o 1515/2001 toimenpiteistä, joita yhteisö voi toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin johdosta [13]. Asetukseen sisältyy erityisiä säännöksiä, jotta yhteisö voisi tarpeen mukaan saattaa asetuksen (EY) N:o 384/96 tai asetuksen (EY) N:o 2026/97 nojalla toteutetun toimenpiteen yhdenmukaiseksi WTO:n riitojenratkaisuelimen (DSB) hyväksymään raporttiin sisältyvien suositusten ja ratkaisujen kanssa. Näiden säännösten mukaan yhteisöjen toimielimet voivat: [13] EYVL L 201, 26.7.2001, s. 10 -kumota, keskeyttää tai muuttaa toimenpiteitä tarkastelun jälkeen tai ilman tarkastelua, ja/tai -antaa niiden osalta muita erityisiä olosuhteissa aiheellisiksi katsottuja toimenpiteitä. DSB:n hyväksymään raporttiin sisältyvien oikeudellisten tulkintojen huomioon ottamiseksi edellä esitettyjä säännöksiä voidaan tarvittaessa soveltaa myös muihin kuin riidanalaisiin toimenpiteisiin. 2. Yleiskatsaus polkumyyntiä ja tukia koskevista tutkimuksista ja toimenpiteistä 2.1. Uudet tutkimukset Euroopan yhteisössä oli voimassa vuoden 2001 lopulla polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä 175 [14] ja tasoitustoimenpiteitä 16. Polkumyyntitoimenpiteet koskivat 68:aa tuotetta ja 36:tta maata (katso liite O), ja tasoitustoimenpiteet koskivat 11:tä tuotetta ja 8:aa maata (katso liite P). Toimenpiteistä valtaosa oli tulleja, mutta useissa tapauksissa hyväksyttiin myös sitoumuksia. [14] Toimenpiteet on laskettu tuotteittain ja maittain Kaikista vuoden 2001 lopussa voimassa olevista toimenpiteistä 34 koski Kiinaa, 20 Intiaa, 11 Korean tasavaltaa, 11 Venäjää, 9 Indonesiaa ja 8 Japania. Muihin kuin markkinatalousmaihin sovellettiin 11:tä toimenpidettä, joista kahdeksan koski Ukrainaa ja kolme Valko-Venäjää. Toimenpiteistä 24 koski yhtä tai useampaa kymmenestä Keski- ja Itä-Euroopan maasta [15]. [15] Nämä maat ovat Romania, Bulgaria, Slovakia, Tsekki, Slovenia, Unkari, Puola, Latvia, Liettua ja Viro Jotta polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden vaikutuksista saisi todenmukaisemman käsityksen, on tarkasteltava kyseisillä tuotteilla käydyn kaupan määrää, joka vaihtelee huomattavasti tuotealoittain. Kaupan määrät ovat usein suurimmat silloin, kun kysymyksessä ovat kalliit huipputekniikkatuotteet, kuten elektroniikkatuotteet. On kuitenkin huomattava, että vuonna 2001 polkumyynnin tai tukien vastaiset toimenpiteet koskivat vain 0,5:tä prosenttia [16] yhteisöön suuntautuvan tuonnin kokonaismäärästä. [16] Lähde: Comext TAULUKKO 1 Polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevat uudet tutkimukset ajanjaksolla 1.1.1997-31.12.2001 [17] [17] Useampaa kuin yhtä maata koskevan tapauksen aloittaminen lasketaan kunkin asianomaisen maan osalta erillisinä tutkimuksina/menettelyinä >TAULUKON PAIKKA> 2.2. Uudelleentarkastelut Perusasetuksen mukaisesti polkumyynnin vastaisiin toimenpiteisiin sekä hintasitoumuksiin voidaan soveltaa viittä erilaista uudelleentarkastelua: toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua (11 artiklan 2 kohta), välivaiheen tarkastelua (11 artiklan 3 kohta), uuden viejän tarkastelua (11 artiklan 4 kohta), absorptiotutkimuksia (12 artikla) ja kiertämistä koskevaa tutkimusta (13 artikla). Perusasetuksen mukaisesti myös tukien vastaisiin toimenpiteisiin voidaan soveltaa viittä erilaista uudelleentarkastelua: toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua (18 artikla), välivaiheen tarkastelua (19 artikla), absorptiotutkimuksia (19 artiklan 3 kohta), nopeutettua uudelleentarkastelua (20 artikla) ja kiertämistä koskevia tutkimuksia (23 artikla). Nämä uudelleentarkastelut muodostavat edelleen merkittävän osan komission polkumyyntiyksiköiden työstä. Vuosina 1997-2000 aloitettiin yhteensä 161 uudelleentarkastelua. Näiden uudelleentarkastelujen osuus kaikista tutkimuksista oli lähes 42 prosenttia. Vuonna 2001 aloitettiin 29 uudelleentarkastelua. Näistä 12 oli toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua, 14 välivaiheen tarkastelua, 2 uuden viejän tarkastelua ja 1 kiertämistä koskeva tarkastelu. Yksityiskohtaiset tiedot ja tulokset vuoden 2001 uudelleentarkasteluista esitetään liitteissä F-L. Tilastotiedot vuosilta 1997-2001 esitetään taulukossa 2. TAULUKKO 2 Polkumyyntitutkimusten ja tuettua tuontia koskevien tutkimusten uudelleentarkastelut ajanjaksolla 1.1.1997-31.12.2001 [18] [18] Useampaa kuin yhtä maata koskevan tapauksen aloittaminen lasketaan kunkin asianomaisen maan osalta erillisinä tutkimuksina/menettelyinä >TAULUKON PAIKKA> Tarkastelujen tarkemmat yksityiskohdat on esitetty luvussa 3.2. 3. Yleiskatsaus vuonna 2001 voimassa olleista toimenpiteistä 3.1. Uudet tutkimukset 3.1.1. Menettelyn aloittaminen Vuonna 2001 aloitettiin 33 tutkimusta. Niistä kuusi koski tuettua tuontia. Tutkimukset koskivat kymmentä eri tuotetta, jotka olivat peräisin 19 eri maasta. Yksityiskohtaiset tiedot tutkimuksista esitetään liitteessä A. Tutkimukset koskivat useimmin Intiaa (kahdeksan uutta tutkimusta) ja Indonesiaa (kolme uutta tutkimusta). Tuotteiden kannalta katsottuna tutkimukset koskivat useimmin rauta- ja teräsalaa. Vuoteen 2000 (31 uutta tutkimusta) verrattuna uusien tutkimusten määrä osoittaa, että nyt palattiin takaisin 1990-luvun normaaleihin lukemiin. Viiden vuoden aikana (1997-2001) aloitettiin yhteensä 224 tutkimusta 40 maasta peräisin olevasta tuonnista. Tutkimuksia tehtiin etenkin rauta- ja terästeollisuuden alalla (16 tutkimusta), kemianteollisuuden ja sen liitännäistuotteiden alalla (5 tutkimusta) sekä tekstiilituotteiden ja vastaavien tuotteiden alalla (5 tutkimusta). Erittely tuotealoittain on esitetty liitteessä B(A). Ajanjaksolla 1997-2001 suuri osa tutkimuksista koski Intiaa (31 tutkimusta), Kiinaa (25 tutkimusta), Koreaa (22 tutkimusta) ja Taiwania (17 tutkimusta). Viimeisten viiden vuoden aikana aloitetut tutkimukset on esitetty vientimaittain liitteessä B(B). Seuraavassa luettelossa esitetään vuonna 2001 aloitetut tutkimukset aakkosjärjestyksessä. Siinä esitetään myös valituksen tekijät. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä A. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 3.1.2. Väliaikaiset toimenpiteet Vuonna 2001 väliaikaisia tulleja otettiin käyttöön 18 menettelyssä, ja menettelyt koskivat 16:tta eri maata. Taulukosta 1 (katso kohta 2.1) nähdään, että vuonna 2000 tapauksia oli 48 ja vuonna 1999 niitä oli 17. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä tapaukset, joissa otettiin käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä vuonna 2001. Siinä esitetään myös käyttöön otetut toimenpiteet. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä C. >TAULUKON PAIKKA> 3.1.3. Lopulliset toimenpiteet 3.1.3.1. Yleiskatsaus Vuonna 2001 lopulliset tullit otettiin käyttöön 12 tapauksessa, jotka koskivat tuontia 10:stä eri maasta ja kattoivat 6 eri tuotetta. Kiinan kansantasavallan ja Venäjän osalta pantiin molemmissa vireille kaksi tutkimusta. Puolan, Ukrainan, Tsekin tasavallan, Thaimaan, Turkin, Intian, Korean ja Japanin osalta pantiin kussakin vireille yksi tutkimus. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä tapaukset, joissa otettiin käyttöön lopullisia toimenpiteitä vuonna 2001. Siinä esitetään myös käyttöön otetut toimenpiteet. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä D. Liitteessä D esitetään myös lisätietoja tuonnin ja kulutuksen määristä. >TAULUKON PAIKKA> 3.1.3.2. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (kronologisessa järjestyksessä) 1. Alumiinifolio Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä Alumiinifolion (tunnetaan yleisesti nimellä kotitalousfolio) kokonaiskulutuksen määrä yhteisössä tutkimusajanjakson aikana oli 86 117 tonnia ja arvo 191 miljoonaa euroa. Kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli 35 miljoonaa euroa. Tapaus ei ollut selkeä, sillä yhdeksän kuukauden tutkimusajanjakson jälkeenkään komissio ei ollut vielä valmis tekemään asiassa päätöstä. Tiettyjä polkumyyntiin ja syy-yhteyteen liittyviä seikkoja oli edelleen tutkittava ennen kuin päätös voitiin tehdä. Neuvosto otti kuitenkin lopulta käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet 17.5.2001. Näiden kahden maan osalta käyttöön otetut tullit eivät poikenneet paljon toisistaan; 15,0 prosenttia Kiinalle ja 14,9 prosenttia Venäjälle. Tullit kuitenkin määritettiin eri perusteilla. Sovellettaessa alhaisemman tullin sääntöä [19] Kiinalle määritetty tulli perustui vahingon tasoon, kun taas Venäjälle määritetty tulli perustui polkumyynnin tasoon. Saatuaan tiedoksi tutkimuksen tulokset venäläinen vientiä harjoittava tuottaja tarjoutui nostamaan vientihintojaan polkumyynnin ylittävälle tasolle ja tarjoutui tekemään tästä sitoumuksen. Komissio hyväksyi sitoumuksen, eikä tämän vientiä harjoittavan tuottajan alumiinifoliolle määritetty tullia. [19] Alhaisemman tullin säännön mukaan tullit asetetaan joko polkumyyntimarginaalin tai vahingon korvaavan marginaalin mukaan sen marginaalin perusteella, joka oli alhaisempi On huomattava, että tämä oli ensimmäinen kerta, kun venäläiselle tuottajalle myönnettiin markkinatalouskohtelu, mikä tarkoittaa, että normaaliarvon määrittämisen perustana käytettiin kotimaan hintoja ja kustannuksia. Kiinalaisen tuottajan markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö hylättiin, koska kyseinen yritys ei toiminut markkinatalousolosuhteissa. Tämän tuottajan osalta normaaliarvo oli määritettävä vertailumaan, tässä tapauksessa Yhdysvaltojen, hintojen perusteella. Tutkimus osoitti myös, että kaksi tapahtumaa osui täsmälleen samalle ajanjaksolle (1996-1999). Näistä maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus nousi 18 prosenttia (1 prosentista 19 prosenttiin) samalla kun yhteisön markkinaosuus vastaavasti pieneni 17 prosenttia. Tämä oli selvästi havaittavissa yhteisön tuotannonalan heikkenemisenä, sillä sen tuotanto ja myynti väheni kahdeksan prosenttia. Samanaikaisesti hinnat laskivat voimakkaasti (14 prosenttia), mikä puolestaan aiheutti 7 prosentin lisätappion. Näin ollen pääteltiin, että yhteisön tuotannonala kärsi merkittävää vahinkoa, jonka aiheutti polkumyynnillä tapahtuva tuonti. Koska pakottavia syitä olla toteuttamatta kyseisen tuonnin vastaisia toimia ei ollut, neuvosto hyväksyi komission ehdotuksen lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta. Komissio puolestaan hyväksyi ainoan venäläisen tuottajan hintasitoumuksen. 2. Integroidut elektroniset pienoisloistelamput Kiinan kansantasavallasta Neuvosto otti käyttöön 19.7.2001 lopulliset polkumyyntitoimenpiteet polkumyyntimarginaalien perusteella lukuun ottamatta yhtä tuottajaa (Philips & Yaming), jonka osalta vahinkomarginaali oli matalampi. Käyttöön otetut tullit vaihtelivat 0:sta 59,5 prosenttiin. Koko maata koskeva tulli oli 66,1 prosenttia. Taloudellinen etu oli tässä tapauksessa pitkälti keskitasoa, yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla oli 123 miljoonaa kappaletta, ja sen arvo oli noin 555 miljoonaa euroa. Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli noin 69 miljoonaa euroa. Menettelyyn liittyi kuitenkin useita erityisen mielenkiintoisia näkökohtia. Ensinnäkin lopullisia tulleja varten polkumyyntimarginaalit laskettiin uudelleen, jotta voitiin ottaa huomioon ne WTO:n paneelin esittämät päätelmät ja valituselimen esittämät suositukset, jotka koskivat Intian tekemää valitusta yhteisöstä peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodevaatteiden viennistä, vaikka Kiina ei ole WTO:n jäsen. Suositusten mukaan "nollaamista" ei enää saa käyttää määritettäessä tuotteille keskimääräistä polkumyyntimarginaalia. Tämän vuoksi tullien perustana olleita polkumyyntimarginaaleja laskettiin 1-2 prosenttia. Toinen kiistanalainen seikka oli Meksikon valitseminen vertailumaaksi, sillä vertailumaan yhteistyössä toimiva yritys oli etuyhteydessä polkumyynnistä valituksen esittäneeseen yritykseen. Myös komissio pyrki välttämään turvautumista Meksikoon. Perusasetuksen nojalla komissiolla ei kuitenkaan ollut muuta mahdollisuutta, sillä yksikään niistä lukuisista yrityksistä ympäri maailmaa, joihin otettiin yhteyttä, ei suostunut yhteistyöhön. Vaihtoehtoista vertailumaata ei siis ollut käytettävissä. Tapaus oli kiistanalainen myös, koska useat osapuolet väittivät, että polkumyyntitullit olisivat kokonaisuudessaan yhteisön edun vastaisia. Ne perustelivat kantaansa sillä, että tuontitulli johtaisi energiansäästölamppujen hinnankorotuksiin, mikä olisi vastoin yhteisön energiansäästöpolitiikkaa. Asia tutkittiin erityisen huolellisesti. Tutkimuksen tulosten perusteella katsottiin olevan epätodennäköistä, että integroitujen elektronisten pienoisloistelamppujen hinta nousisi merkittävästi toimenpiteiden käyttöön oton johdosta. Arviointi perustui siihen, että joillekin Kiinan vientiä harjoittaville tuottajille ei otettu käyttöön tulleja, tai tullit olivat vähäisiä (kuten Kiinan suurimmalle viejälle käyttöön otettu tulli), että tuojat olivat nostaneet hintoja huomattavasti ja koska oli saatavilla muita kolmansien maiden hankintalähteitä, joihin ei sovelleta tulleja. Arvioinnissa päädyttiin myös siihen, etteivät toimenpiteet ole yhteisön energiansäästöpolitiikan vastaisia eikä voida olettaa, että yhteisön tuotannonala joutuu kantamaan yhteisön energia- ja ympäristöpolitiikasta aiheutuvat kustannukset epäoikeudenmukaisten kauppakäytäntöjen vuoksi. 3. Napavaihteilla varustetut polkupyörän navat Japanista Neuvosto otti käyttöön lopulliset polkumyyntitullit 26.10.2001. Menettely aloitettiin heinäkuussa 2000 sen jälkeen, kun SRAM Deutschland GmbH (SRAM) oli tehnyt asiasta valituksen. SRAM tuottaa pääosan yhteisössä tuotetuista napavaihteilla varustetuista polkupyörän navoista. Tapaukseen liittyi useita erityislaatuisia piirteitä. Se koski ainoastaan kahta osapuolta, joista toinen oli yhteisössä toimiva pk-yritys, joka tuottaa (lähes pelkästään) napavaihteilla varustettuja polkupyörän napoja, ja toinen kansainvälisesti tunnettu japanilainen toimija (Shimano), joka napavaihteilla varustettujen polkupyörän napojen lisäksi markkinoi monia muita polkupyörän osia ja polkupyörätarvikkeita. Lehtitietojen mukaan Shimano on käyttänyt 1-2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria tapaukseen liittyvään lobbaukseen. Polkumyynti Japanin ainoalle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettiin polkumyyntimarginaaliksi 36,6 prosenttia. Vahinko ja syy-yhteys Tutkimuksessa todettiin, että yhteisön tuotannonalan hinnat olivat laskeneet tutkimusajanjakson aikana, ja että polkumyynnillä Japanista tapahtuva tuonti oli alittanut yhteisön tuotannonalan hinnat. Mielenkiintoista oli se, että luettelohintojen perusteella hinnat vaihtelivat vain vähän, kun SRAM:n ja Shimanon tosiasialliset ja tarkistetut hinnat (alennukset ym. huomioon otettuina) alittivat hinnat paljon selvemmin. Tuonti Japanista yhteisön markkinoille oli lisääntynyt merkittävästi useiden vuosien ajan, ja samaan aikaan yhteisön tuotannonalan tärkeimmät vahingon indikaattorit (kannattavuus, markkinaosuus jne.) olivat laskeneet. Suuntaus oli erityisen ilmeinen vuodesta 1998 tutkimusajanjakson alkuun. Kyseisenä aikana yhteisön kulutus laski yhden prosentin, mutta tuonti Japanista kasvoi 43 prosenttia. Samaan aikaan yhteisön tuotannonalaan kohdistui hintapaineita, jotka johtivat taloudellisiin menetyksiin. Yhteisön etu Toinen mielenkiintoinen piirre tässä tapauksessa oli se, että monet polkupyörän tuottajat, maahantuojat ja erikoisliikkeet esittivät komissiolle vastalauseensa mahdollisista tulleista. Komission yksiköt toteuttivat tutkimuksia useissa (mutta harvemmissa kuin kaikissa sitä toivoneissa) yrityksissä, jotka toimivat yhteistyössä tutkimuksessa. Itse asiassa tullin yleinen varmennettu vaikutus, eli noin 0,5 prosentin lisäys yhteisön polkupyörienvalmistajien kustannuksissa, oli paljon pienempi kuin yritykset olivat arvioineet. Toinen tässä yhteydessä tarkasteltu tekijä oli kilpailu. Useat osapuolet esittivät huolensa siitä, että tullit johtaisivat SRAM:n määräävään markkina-asemaan yhteisön markkinoilla. Koska Shimanolla on vahva asema yhteisön markkinoilla (39 prosenttia) ja merkittävä osuus myös muilla polkupyöriin liittyvillä aloilla ja koska tulli oli suhteellisen vähäinen, pääteltiin, että tullit pikemminkin olivat omiaan takaamaan tosiasiallisen kilpailun yhteisön markkinoilla, koska niiden ansiosta SRAM pystyy kilpailemaan tasavertaisesti Shimanon kanssa. Komissio seuraa kuitenkin edelleen markkinoiden kehitystä voidakseen toimia heti, jos ilmenee merkkejä kilpailun vääristymisestä tulevaisuudessa. Toimenpiteet Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevien päätelmien perusteella otettiin käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Vahinkomarginaaliksi määritettiin 11,3 prosenttia. 3.1.4. Ilman toimenpiteitä päätetyt tutkimukset Asiaa koskevien perusasetusten säännösten mukaisesti tutkimukset voidaan päättää ilman toimenpiteitä, jos valitus peruutetaan tai jos suojatoimet eivät ole tarpeellisia (toisin sanoen jos polkumyyntiä tai tukia ei ole, jos niistä ei aiheudu vahinkoa tai jos toimenpiteet eivät ole yhteisön edun mukaisia). Vuonna 2001 päätettiin 12 uutta menettelyä ilman toimenpiteitä. Vuonna 2000 vastaava määrä oli 32 ja vuonna 1999 se oli 22. Luettelo vuonna 2001 ilman toimenpiteitä päätetyistä tutkimuksista esitetään seuraavassa aakkosjärjestyksessä. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä E. >TAULUKON PAIKKA> 3.1.4.1. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista (kronologisessa järjestyksessä) 1. Teräsköydet ja -kaapelit Korean tasavallasta ja Malesiasta Tsekin tasavallasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Venäjältä, Thaimaasta ja Turkista peräisin olevia teräsköysiä ja -kaapeleita koskeva menettely aloitettiin 5.5.2000 sen jälkeen, kun Liaison Committee of European Union Wire Rope Industries (EWRIS) teki asiasta valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Korean tasavaltaa ja Malesiaa koskeva menettely päätettiin 4.8.2001, koska polkumyyntimarginaalien todettiin olevan alle vähimmäistason. 2. Väritelevisiovastaanottimet Turkista Menettely aloitettiin 15.7.2000. Tärkein kysymys oli alkuperän määritteleminen. Väritelevisiot sisältävät tavallisesti muista maista kuin valmiin tuotteen valmistus- tai kokoonpanomaasta peräisin olevia osia, minkä vuoksi väritelevisioiden voidaan katsoa olevan peräisin muusta kuin niiden valmistus- tai kokoonpanomaasta. Yhteisön vakiintuneen käytännön mukaan polkumyyntitutkimukseen sisällytettiin Turkista vietyjen väritelevisioiden alkuperää koskeva tarkastelu. Tässä tapauksessa todettiin, että väritelevisioiden alkuperä riippui pitkälti katodisädekuvaputken (värikuvaputken) alkuperästä. Alkuperää koskevassa tarkastelussa todettiin vastaavasti, että Turkista tutkimusajanjakson aikana viedyt väritelevisiovastaanottimet eivät olleet peräisin Turkista. Tämän vuoksi menettely päätettiin ilman toimenpiteitä 13.10.2001 julkaistulla päätöksellä. 3.2. Uudelleentarkastelut 3.2.1. Toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa ja 18 artiklassa säädetään, että polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo päättyy viisi vuotta niiden käyttöön ottamisen jälkeen, ellei toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu osoita, että ne olisi pidettävä voimassa alkuperäisessä muodossaan. Vuonna 2001 kahdeksan toimenpiteen annettiin raueta automaattisesti. Näitä toimenpiteitä koskevat viitteet sisältyvät liitteeseen N. Sen jälkeen, kun toimenpiteiden päättymistä koskeva perusasetuksen säännös tuli voimaan vuonna 1985, yhteensä 313 toimenpiteen on annettu raueta automaattisesti. 3.2.1.1. Aloitetut menettelyt Vuonna 2001 aloitettiin 12 toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua. Seuraavassa luettelossa esitetään vuonna 2001 aloitetut tarkastelut aakkosjärjestyksessä. Siinä esitetään myös valituksen tekijät. Kannattaa huomata, että jotkin toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut suoritetaan samanaikaisesti välivaiheen tarkastelun kanssa, jolloin tullitariffeja on mahdollista tarvittaessa muuttaa. Tällaiset tarkastelut on merkitty tähdellä. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä F. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 3.2.1.2. Tarkastelut, jotka päättyivät tulli(e)n vahvistamiseen Vuonna 2001 aloitetuista toimenpiteiden päättymistä koskevasta tarkastelusta kuusi päättyi tullin vahvistamiseen. Kannattaa huomata, että jotkin toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut suoritetaan samanaikaisesti välivaiheen tarkastelun kanssa, jolloin tullitariffeja on mahdollista tarvittaessa muuttaa. Tällaiset tarkastelut on merkitty tähdellä. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä vuonna 2001 päätetyt tarkastelut, jotka päättyivät tullien vahvistamiseen. Siinä esitetään myös tutkimustulokset. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä F. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Kaksi toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua saatettiin loppuun elektronisten vaakojen osalta. Ensimmäinen, Japania koskeva tarkastelu, aloitettiin muutamaa kuukautta ennen toista, Singaporea koskevaa tarkastelua. 1. Elektroniset vaa'at Japanista Toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu, joka koski alun perin huhtikuussa 1993 käyttöön otettuja toimenpiteitä, aloitettiin huhtikuussa 1998. Neuvosto päätteli 9.3.2001, että toimenpiteet, toisin sanoen arvon mukaan asetetut 15,3-31,6 prosentin tullit, on säilytettävä nykyisessä muodossaan. Komission käytettävissä olevat tiedot sekä vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyön vähäisyys (komission kyselyyn saamat vastaukset kattoivat vain 4 prosenttia tutkimusajanjakson aikaisesta viennistä) viittaavat selkeästi siihen, että kyseinen tuonti jatkuisi tulevaisuudessakin polkumyyntihinnoin ja yhä suurempina määrinä, jos toimenpiteet kumottaisiin, sillä Japanissa oli käyttämätöntä tuotantokapasiteettia. Yhteisön tuotannonala hyötyi tilapäisesti euron käyttöönotosta, joka lisäsi myyntiä, minkä johdosta vaakavarastoa oli uusittava. Tuotto nousi korkeaksi, mutta tämän katsotaan olevan tilapäistä. Hyvistä tuloksista huolimatta markkinaosuus pieneni. Koska toimenpiteiden päättyminen johtaisi todennäköisesti siihen, että Japani toisi yhteisöön suuret määrät vaakoja, katsottiin, että tästä koituisi uutta vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. 2. Elektroniset vaa'at Singaporesta Toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu, joka koski alun perin lokakuussa 1993 käyttöön otettuja toimenpiteitä, aloitettiin lokakuussa 1998. Neuvosto päätteli 9.3.2001, että toimenpiteet, toisin sanoen arvon mukaan asetetut 15,4 prosentin tulli yhteistyössä toimineelle yritykselle ja 31 prosentin tulli kaikille muille, oli säilytettävä nykyisessä muodossaan. Yksi yritys, joka vastaa 70 prosentista Singaporen viennistä, toimi yhteistyössä tutkimuksessa. Tutkimuksessa todettiin, että kyseisen yrityksen viennissä yhteisöön oli edelleen havaittavissa merkittävää polkumyyntiä (12 prosenttia). Tällaisen polkumyynnin jatkuminen tulevaisuudessa on todennäköistä, sillä yhteisön markkinat ovat suuret ja houkuttelevat. Hinnat ovat yhteisön markkinoilla hieman korkeammat kuin muilla markkinoilla, joille singaporelainen viejä myi tuotteitaan. Nämä olosuhteet huomioon ottaen katsottiin olevan todennäköistä, että toimenpiteiden päättyminen johtaisi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kasvuun. Yhteisön tuotannonalan katsottiin olevan samassa tilanteessa kuin Japania koskevassa tutkimuksessa. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kasvua pidettiin todennäköisenä, joten katsottiin, että yhteisön tuotannonalalle aiheutuva vahinko uusiutuisi, jos toimenpiteet päättyisivät. Lisätietoja molemmista tutkimuksista esitetään jäljempänä. 3.2.1.3. Loppuun saatetut tarkastelut Seuraavat toimenpiteiden päättymistä koskevat tarkastelut, jotka koskivat kuutta maata, päätettiin vuonna 2001 ilman toimenpiteiden jatkamista: Ferropii Brasiliasta, Kiinan kansantasavallasta, Kazakstanista, Venäjältä, Ukrainasta ja Venezuelasta Toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu aloitettiin 9.12.1998. Se koski joulukuussa 1993 käyttöön otettuja lopullisia toimenpiteitä näiden maiden osalta. Toimenpiteet lakkautettiin 23.3.2001. Kiinan kansantasavallassa, Kazakstanissa, Venäjällä ja Ukrainassa todettiin olevan ylimääräistä tuotantokapasiteettia, joten oli todennäköistä, että toimenpiteiden päättyminen johtaisi polkumyynnillä yhteisöön tapahtuvan tuonnin kasvuun. Brasiliassa ja Venezuelassa toimivien yritysten rakenneuudistusten ja niiden markkinoilla tapahtuneiden muutosten vuoksi vahingollisen polkumyynnin uusiutuminen oli epätodennäköistä. Yhteisön tuotannonalan ferropiin yksikköhinnat olivat nousseet vuodesta 1994 vuoteen 1996, mutta vuonna 1998 hintojen aleneminen alkoi pienentää marginaaleja. Vaikka kysyntä lisääntyi yhteisössä tutkimusajanjakson aikana terästeollisuuden kehityksen ansiosta, se katettiin pääosin yhä suuremmalla tuonnilla kolmansista maista. Yhteisön tuotannonalan oli laskettava hintoja vuodesta 1997 vuoden 1998 loppuun pyrkiessään säilyttämään markkinaosuutensa, joka tästä huolimatta pieneni hieman. Tämän vuoksi todettiin, että jos toimenpiteet päättyisivät, Kiinan kansantasavallasta, Kazakstanista, Venäjältä tai Ukrainasta voitaisiin tuoda polkumyynnillä merkittäviä määriä tuotteita yhteisön markkinoille, ja tästä seuraisi vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Ferropiin tuontia koskevat polkumyyntitoimenpiteet olivat kuitenkin olleet käytössä jo kauan (Venezuelasta peräisin olevan tuonnin osalta vuodesta 1983, Kazakstanista, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan tuonnin osalta vuodesta 1987), mutta yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni edelleen. Vuodesta 1987 tuotannon taso oli laskenut noin 50 prosenttia ja markkinaosuus oli laskenut yli 30 prosentista 17 prosenttiin. Vaikka toimenpiteet olivat lähes lakkauttaneet tuonnin kyseisistä maista vuoden 1993 jälkeen, yhteisön tuotannonala oli edelleen menettänyt markkinaosuuksiaan muista kolmansista maista, erityisesti Norjasta, peräisin olevalle tuonnille. Tämän vuoksi todettiin, ettei yhteisön tuotannonala ollut pystynyt hyötymään riittävällä tavalla käytössä olleista toimenpiteistä eikä korkeamman jalostusasteen teollisuutta ollut enää syytä rasittaa perusteettomasti. 3.2.2. Välivaiheen tarkastelut Perusasetusten 11 artiklan 3 kohdassa ja 19 artiklassa säädetään toimenpiteiden tarkastelusta niiden voimassaoloaikana komission aloitteesta, jäsenvaltion pyynnöstä tai, jos lopullisen toimenpiteen käyttöön ottamisesta on kulunut vähintään yksi vuosi, viejän, tuojan tai yhteisön tuottajien riittävästi perustellun pyynnön johdosta. Tutkimuksissa selvitetään muun muassa, ovatko polkumyyntiin ja vahinkoon johtaneet olosuhteet muuttuneet oleellisesti. Tarkastelut voidaan rajoittaa joko polkumyynnin/tuen tai vahingon tarkasteluun. Vuonna 2001 aloitettiin 14 välivaiheen tarkastelua, kuusi tarkastelua päättyi tullin vahvistamiseen tai muuttamiseen ja yksi tarkastelu päätettiin. Seuraavassa luettelossa esitetään aakkosjärjestyksessä vuonna 2001 päätetyt tarkastelut. Siinä esitetään myös tutkimustulokset. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä G. >TAULUKON PAIKKA> 3.2.3. Muut välivaiheen tarkastelut Vuonna 2001 saatettiin päätökseen myös useita muita tarkasteluja, jotka eivät kuulu perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan tai 19 artiklan alaan tai joiden tarkastelun aloittamisesta ei julkaistu ilmoitusta virallisessa lehdessä. Ne koskivat erityisesti: -tutkimuksia, jotka suoritettiin ja päätettiin alkuperäisten toimenpiteiden käyttöönotosta annetun asetuksen erityissäännösten mukaisesti soveltaen otantamenetelmää (televisiokamerajärjestelmät, lohi, puiset kaksipohjaiset kuormalavat, kovalevy) -toimenpiteiden muuttamista ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antaman tuomion perusteella (käsilaukut) -tutkimuksia, jotka suoritettiin sellaisten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettujen kanteiden vuoksi, joissa pyrittiin kumoamaan asetus lopullisen tullin käyttöön ottamisesta (polyesterista valmistetut synteettikuidut) -tutkimuksia, jotka suoritettiin WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymien valituselimen raportin ja paneelin raportin perusteella (vuodevaatteet). Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä H. 3.2.4. Uuden viejän tarkastelut Polkumyyntitoimenpiteiden osalta perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan nojalla voidaan suorittaa tarkastelu (uusien tuottajien tai uusien viejien tarkastelu) yksilöllisten polkumyyntimarginaalien määrittämiseksi sellaisille kyseisen viejämaan uusille viejille, jotka eivät vieneet tuotetta tutkimusajanjakson aikana. Näiden osapuolten on osoitettava, että ne ovat todellisia uusia viejiä eli että ne eivät ole etuyhteydessä sellaisiin viejämaan viejiin tai tuottajiin, joiden tuotteeseen sovelletaan polkumyyntitoimenpiteitä, ja että ne ovat tosiasiallisesti aloittaneet viennin yhteisöön tutkimusajanjakson jälkeen tai että niillä on peruuttamaton sopimusvelvoite suuren tuotemäärän viennistä yhteisöön. Kun uutta viejää koskeva tarkastelu aloitetaan, tullit kumotaan sen osalta, joskin kyseinen tuonti on kirjattava perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti, jotta polkumyyntitullit voidaan kantaa taannehtivasti tarkastelun aloittamispäivästä, jos tarkastelussa todetaan kyseisen viejän harjoittavan polkumyyntiä. Tukien vastaisten toimenpiteiden osalta perusasetuksen 20 artiklassa säädetään tarkastelusta (nopeutettu tarkastelu), joka voidaan suorittaa yksilöllisen tasoitustullin käyttöön ottamiseksi. Viejä, joka on alkuperäisessä tutkimuksessa jätetty tutkimatta muusta syystä kuin yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ja jonka vientiin sovelletaan lopullista tasoitustullia, voi pyytää nopeutettua uudelleentarkastelua. Vuonna 2001 aloitettiin kaksi uuden viejän tarkastelua. Nopeutettuja tarkasteluja ei aloitettu. Komissio suoritti ensimmäisen tällaisen tarkastelun vuonna 1990, minkä jälkeen niitä on pantu vireille yhteensä 34. Loppuun saatetut tutkimukset koskivat yhtä uuden viejän tarkastelua (tullin vahvistaminen tai muuttaminen) sekä kolmea nopeutettua tarkastelua (yhden tullin vahvistaminen tai muuttaminen sekä kaksi päätettyä tarkastelua). Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteissä I ja L. 3.2.5. Absorptiotutkimukset Mahdollisuus absorptiotutkimuksiin sisältyy perusasetusten 12 artiklaan ja 19 artiklan 3 kohtaan. Absorptiotutkimukset koskevat tilanteita, joissa viejät suoraan tai välillisesti ottavat kantaakseen tullista aiheutuvat kustannukset ja näin lisäävät polkumyyntimarginaalia, jolloin jälleenmyyntihinnat eivät muutu riittävästi. Vuonna 2001 ei aloitettu yhtään absorptiotutkimusta, mutta yksi päättyi tullin korottamiseen. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä J. 3.2.6. Kiertämistä koskevat tutkimukset Perusasetusten 13 ja 23 artiklalla otettiin käyttöön mahdollisuus aloittaa tutkimukset uudelleen, jos esitetään todisteita, jotka osoittavat, että polkumyyntitoimenpiteitä kierretään. Kiertäminen määritellään kolmansien maiden ja yhteisön välisen kaupan rakenteen muutokseksi, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolla ei ole riittävästi muita perusteita tai taloudellisia syitä kuin tullin käyttöön ottaminen. Tullit voidaan laajentaa koskemaan samankaltaisten tuotteiden tai näiden tuotteiden osien tuontia kolmannesta maasta, jos toimenpiteitä kierretään. Vuonna 2001 aloitettiin yksi uusi tutkimus. Lisätietoja on saatavilla virallisessa lehdessä, jota koskevat viitteet annetaan liitteessä K. 3.3. Suojatoimenpiteet Yhteisö on käyttänyt suojatoimenpiteitä hyvin harvoin, ja vuoden 1994 WTO-sopimuksen voimaantulon jälkeen yhtään toimenpidettä ei ole otettu käyttöön. Periaatteessa komissio katsoo, että suojatoimenpiteitä pitäisi käyttää vain poikkeustoimenpiteenä hätätapauksissa. Tämä on myös WTO:n riitojenratkaisuelimen kanta. Komissio olettaa yhteisön kauppakumppaneiden noudattavan yhtä tiukkaa lähestymistapaa. Kuitenkin yhä useammat maat ottavat käyttöön suojatoimenpiteitä, ja usein olosuhteissa, jotka eivät täysin täytä vuoden 1994 GATT-sopimuksen XIX artiklan ja WTO:n suojalausekesopimuksen määräyksiä ja muita WTO:n sääntöjä. Tämän seurauksena suojatoimenpiteisiin liittyvä komission toiminta on painottunut entistä enemmän yhteisön tuottajien vientietujen puolustamiseen tarvittaessa WTO:ssa (katso luku 9.1.2). Perinteisissä kauppajärjestelmissä komissio on kahdenvälisissä sopimuksissaan (Eurooppa-sopimukset, Välimeren maiden kanssa tehdyt sopimukset, vapaakauppasopimukset Etelä-Afrikan ja Meksikon kanssa jne.) sitoutunut ottamaan käyttöön erityisiä kumppaneiden välisiin tapauksiin sovellettavia suojalausekkeita. Näissä suojalausekkeissa asetetaan yleensä oikeuksia ja velvoitteita (varsinkin erityisiä ilmoitus- ja neuvottelumenetelmiä), joita sovelletaan WTO:n suojatoimenpidesääntöjen lisäksi. Komissio valvoo tarkasti kaikkia niitä tapauksia, joiden vireillepanijana olevan maan kanssa komissiolla on kaupan suosituimmuussopimus. 4. Sitoumusten valvonta Sitoumukset ovat yksi polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteiden muoto. Komissio hyväksyy ne, jos se on vakuuttunut siitä, että polkumyynnin tai tukien aiheuttama vahinko voidaan poistaa niiden avulla tehokkaasti. Tätä varten viejät tavallisesti sitoutuvat nostamaan hintojaan. Tarvittava hinnankorotus määritellään tutkimusten tulosten perusteella, ja se on suoraan sidoksissa havaitun polkumyynnin tai tuen tasoon tai tasoon, jolla vahinko saadaan poistettua, sen mukaan, kumpi on alhaisempi. Jotta komissio pystyisi valvomaan, että sitoumuksia noudatetaan, osapuolet ovat velvollisia toimittamaan komissiolle myyntiä koskevia kertomuksia säännöllisesti, tavallisesti neljännesvuosittain. Niiden on myös annettava komissiolle mahdolliset muut tarvittavat tiedot sekä mahdollisuus tietojen tarkistamiseen toimitiloissaan lyhyelläkin varoitusajalla. Sitoumuksen noudattamatta jättäminen tai peruuttaminen johtaa tullin käyttöönottoon. Vuoden 2001 alussa voimassa oli hyväksyttyjä sitoumuksia 266 yhtiöltä, ja ne kattoivat 19 tuotetta 21 eri maasta. Vuonna 2001 lopulliset polkumyynti- ja/tai tasoitustullit määrättiin kahdeksalle yhtiölle, koska ne olivat rikkoneet sitoumuksensa (viljelty merilohi Norjasta - kolme yritystä; puiset kaksipohjaiset kuormalavat Puolasta - viisi yritystä).. Lisäksi viisi yritystä peruutti vapaaehtoisesti sitoumuksensa (puiset kuormalavat Puolasta - yksi yritys; viljelty merilohi Norjasta - kolme yritystä; kovalevy Latviasta - yksi yritys). Kroatiasta peräisin olevia putkien liitososia (yksi yritys) sekä Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevaa muokkaamatonta magnesiumia (kolme yritystä) koskevien sitoumusten voimassaolo päättyi. Tarkastelun tulosten perusteella yhden yrityksen tekemää sitoumusta ei enää pidetty tarpeellisena (kertakäyttöiset taskusytyttimet Thaimaasta). Lisäksi hyväksyttiin kahdentoista yrityksen neljässä uudessa tapauksessa tekemät sitoumukset (teräsköydet ja kaapelit Tsekin tasavallasta, Turkista, Venäjältä ja Thaimaasta - viisi yritystä; urea Bulgariasta - yksi yritys; polyeteenitereftalaattikalvo Intiasta - viisi yritystä; alumiinifolio Venäjältä - yksi yritys). Tämän lisäksi hyväksyttiin kahdeksan uuden viejän sitoumukset vireillä olevissa tapauksissa (kasvatettu merilohi Norjasta - kaksi yritystä; puiset kuormalavat Puolasta - viisi yritystä; tietyt seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet Intiasta - yksi yritys). Vuoden 2001 lopussa voimassa olleiden sitoumusten kokonaismäärä on näin ollen 271. Edellä mainittuja sitoumuksia koskevat yksityiskohdat esitetään liitteessä M. Liitteessä Q esitetään katsaus kaikkiin voimassa oleviin sitoumuksiin. Koska sitoumusten määrä kasvaa jatkuvasti ja niiden luonne on monimutkainen, komissio on edelleen osoittanut lisävaroja sitoumusten valvontaan. Koska sitoumuksilla on oltava sama korjaava vaikutus kuin vaihtoehtoisesti olisi tulleilla, sitoumusten tarkastelun, mukauttamisen ja laatimisen on perustuttava sekä riskien että tehokkuuden arviointiin. Tämä on johtanut tilanteisiin, joissa sitoumuksia ei ole voitu hyväksyä. Esimerkkinä on tilanne, jossa viejä ei ole toiminut tutkimuksen aikana riittävästi yhteistyössä tai toimittanut täsmällisiä tietoja. Sitoumusta ei myöskään voida hyväksyä, jos yrityksen kauppakäytännöt antavat mahdollisuuden korvata samalle asiakkaalle yhteisössä myytävät tuotteet toisilla tuotteilla, joista kaikki eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan. Sen jälkeen kun sitoumukset on hyväksytty, yhteisön tuotannonalaan on oltava jatkuvassa yhteydessä, jotta saadaan tarvittavia tietoja sitoumusten vaikutuksista markkinoilla. Näin komissio voi keskittää valvontatoimensa tehokkaammin. 5. Palautukset Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 11 artiklan 8 kohdan mukaisesti tuoja voi pyytää kannettujen polkumyyntitullien palautusta, jos osoitetaan, että polkumyyntimarginaali, jonka perusteella tullit maksettiin, on poistettu tai sitä on alennettu voimassa olevaa tullia alhaisemmaksi. Komissio jatkoi käsittelemättä jääneiden palautushakemusten sekä uusien hakemusten käsittelyä. Hakemusten käsittelyssä komissio pyrki järjestämään tutkimukset siten, että se voisi parhaiten hyödyntää resurssejaan. Vuonna 2001 tehtiin yhteensä kolme päätöstä, jotka koskivat eri hakemuksia. Päätöksistä kahdessa kannettu tulli palautettiin osittain ja yhdessä päätöksessä hakemus hylättiin, koska hakija ei ollut esittänyt vaadittua näyttöä hakemuksensa tueksi. Neljän muun hakemuksen hakijat peruuttivat vapaaehtoisesti hakemuksensa, kun kävi ilmi, että vientiä harjoittavat tuottajat eivät aio toimia yhteistyössä. Vuoden lopussa seitsemän uuden palautushakemuksen tutkittavaksi ottamisen ja tosiseikkojen käsittely oli kesken. Vuoden aikana esitettiin myös seitsemän uutta palautushakemusta, joista kolmen tosiseikkojen käsittely aloitetaan lähiaikoina. Yksityiskohtaiset tiedot esitetään liitteessä S. 6. Tuomioistuinten suorittamat tarkastelut: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökset 6.1. Katsaus tuomioistuinten suorittamiin tarkasteluihin vuonna 2001 Vuonna 2001 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi neljä polkumyyntiä tai tuettua tuontia koskevaa tuomiota ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin kolme. Yhdessä teknisessä päätöksessä, jolla ei ollut vaikutusta käsiteltävänä olevaan asiaan tai yhteisön toimielinten toimintatapoihin, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että asiassa ollut tarpeen tehdä ratkaisua. 6.2. Vireillä olevat asiat Liitteessä T on luettelo Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vuoden 2001 lopussa edelleen vireillä olleista polkumyyntiä tai tuettua tuontia koskevista asioista (näistä 10 on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettuja kanteita ja kolme Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle jätettyjä valituksia). 6.3. Uudet asiat Vuonna 2001 pantiin vireille kuusi uutta asiaa (vuonna 1999 vastaava luku oli kuusi ja vuonna 2000 seitsemän). Näistä neljä oli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostettuja kanteita ja kaksi Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle jätettyjä valituksia. Uusien tapausten määrä on siis säilynyt vakaana viimeisten kolmen vuoden ajan. Vuonna 2001 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vireille pannut asiat koskivat erityisesti seuraavia aiheita: -markkinatalousaseman määritteleminen [20] [20] T-35/01, Shanghai Teraoka v. neuvosto, EYVL C 118, 21.4.2001, s. 41 -vahinkotekijöiden tutkiminen ja arviointi [21] [21] T-35/01, Shanghai Teraoka v. neuvosto, EYVL C 118, 21.4.2001, s. 41 -asianmukainen ilmoittaminen [22] [22] T-35/01, Shanghai Teraoka v. neuvosto, EYVL C 118, 21.4.2001, s. 41 -merkittävän vahingon määritteleminen [23] [23] T-35/01, Shanghai Teraoka v. neuvosto, EYVL C 118, 21.4.2001, s. 41 -yhteisön edun arviointi [24] [24] T-132/01, Euroalliages v. komissio, EYVL C 227, 11.8.2001, s. 32 -väliaikaisia toimenpiteitä koskeva pyyntö [25] [25] T-132/01 R, Euroalliages v. komissio -tarkastelun päättämistä ilman toimenpiteitä koskevan komission päätöksen kumoaminen [26] [26] T-132/01, Euroalliages v. komissio, EYVL C 227, 11.8.2001, s. 32 -vertailumaan tai -tuottajan valinta [27]. [27] T-255/01, Changzhou Hailong Electronics & Yankon v. neuvosto, EYVL C 3, 5.1.2002, s.37 6.4. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamat tuomiot Seuraavissa yhteenvedoissa esitetään ainoastaan tuomioiden pääkohdat sen sijaan, että niissä paneuduttaisiin kaikkiin tuomioissa käsiteltyihin seikkoihin. 6.4.1. Kaasukäyttöiset, kertatäyttöiset taskusytyttimet muun muassa Japanista -Asia T-82/99, BIC ym. v. neuvosto, tuomio 5.4.2001 (Kok. 2001, s. II-01241) Komissio toteutti lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta muiden muassa Japanista peräisin olevien kaasutäyttöisten kertakäyttöisten taskusytyttimien tuonnissa annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3433/91 osalta toimenpiteen päättymistä koskevan tarkastelun ja välivaiheen tarkastelun ja katsoi niiden perusteella, että yhteisön tuotannonala todennäköisesti kärsisi jälleen vahinkoa, jos toimenpiteiden annettaisiin päättyä. Neuvostossa ei kuitenkaan pystytty kokoamaan yksinkertaista enemmistöä komission kahden esityksen hyväksymiseksi. Jotta vältettäisiin tarkastelun perusteeton jatkuminen ja sellainen tilanne, jossa olemassa oleva polkumyynnin vastainen toimenpide säilyy voimassa määräämättömän ajan, komissio katsoi, että lopulliset toimenpiteet oli lakkautettava. Tämän vuoksi komissio teki neuvostolle ehdotuksen toimenpiteistä luopumiseksi. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen lopulta. Tämän jälkeen yhteisön tuotannonala vastusti asetusta ja väitti, ettei neuvosto ole perustellut toimenpiteiden lakkauttamista asianmukaisesti. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen. Tuomioistuimen mukaan toimielimen esittämät perustelut olivat selvät ja yksiselitteiset. Se muistutti, että perusteluissa ei tarvitse mennä kaikkiin asiaan liittyviin tosiasioihin ja lainkohtiin, koska kysymystä siitä, ovatko perustelut riittävän yksityiskohtaiset, on arvioitava sanamuodon lisäksi sisällön ja kaikkien asiaa koskevien oikeudellisten sääntöjen perusteella. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi myös, että kanteen kohteena oleva asetus osoittaa selvästi, että neuvosto ei ole omaksunut komission arviota toimenpiteen säilyttämisestä. 6.4.2. Ferropii Egyptistä ja Puolasta -Asia T-188/99, Euroalliages v. komissio,. tuomio 20.6.2001 (Kok. 2001, s. II-01757) Neuvosto otti käyttöön ferropiin tuontia Egyptistä ja Puolasta koskevat lopulliset toimenpiteet vuonna 1992. Komissio lopetti toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun ilman toimenpiteitä vuonna 1999. Päätös perustui siihen, ettei vahingon jatkuminen tai uusiutuminen ollut todennäköistä. Yhteisön tuotannonala (kantaja) nosti kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Kanne perustui pääosin perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan väitettyyn rikkomiseen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin muistutti, että toisin kuin kantaja väittää, perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa ei vaadita vahingon tosiasiallisen jatkumisen tai uusiutumisen osoittamista. Siinä missä uusiutumisen tai jatkumisen todennäköisyys on riittävä peruste, sen pelkkä mahdollisuus ei ole. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi myös, että asetuksen 11 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa määritellään edellytykset toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun aloittamiselle eikä edellytyksiä toimenpiteiden säilyttämiselle. Tuomioistuimen mukaan alakohdassa esitetyt kolme perustetta ovat vain esimerkkejä ja ne on katsottava vaihtoehtoisiksi eikä kumulatiivisiksi. Toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun edellytyksiä ei siis pidä sekoittaa toimenpiteiden säilyttämisen edellytyksiin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi myös, että edellä esitetyn ja perusasetuksen sekä WTO:n polkumyyntisopimuksen perusteella toimenpiteiden säilyttämistä viiden vuoden ajanjakson jälkeen säätelevät tiukat edellytykset ja että säilyttäminen edellyttää näyttöä polkumyynnin ja vahingon uusiutumisen todennäköisyydestä. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi komission tarkistaneen asianmukaisesti, että polkumyynti jatkui ja että vahinko oli poistettu. Komissio ei kuitenkaan voinut esittää näyttöä vahingollisen polkumyynnin todennäköisyydestä joko viejien tilanteen tai markkinatilanteen perusteella. Koska objektiivista näyttöä ei ollut, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että komissio oli perustellusti päättänyt olla säilyttämättä toimenpiteitä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oli lopuksi esitettävä kantansa tietojen käsittelystä tutkimusajanjakson jälkeen. Tämän osalta tuomioistuin muistutti, että tutkimusta koskevia perusasetuksen 6 artiklan säännöksiä, erityisesti sääntöä, jonka mukaan "tutkimusajanjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei tavallisesti oteta huomioon", sovelletaan myös toimenpiteiden päättymistä koskevaan tarkasteluun. Tuomioistuimen mukaan toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevissa tarkasteluissa 11 artiklan 2 kohdan kolmannessa kappaleessa esitetty viittaus "kaikki olennaiset ja asianmukaisesti asiakirjoilla osoitetut todisteet" koskee ainoastaan perusasetuksen 6 artiklan mukaisesti tutkimusajanjakson aikana kerättyä ja asianmukaisesti tarkistettua näyttöä. 6.4.3. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut tangot Intiasta -Asia T-58/99, Mukand ym. v. neuvosto, tuomio 19.9.2001 (Kok. 2001, s. II-02521) Neuvosto antoi vuonna 1998 asetuksen (EY) N:o 2450/98 lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Intiasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen tuonnissa. Komissio teki hallinnollisen menettelyn aikana kilpailun vastaista toimintaa koskevan tutkimuksen päättämistä koskevan päätöksen, jossa se totesi, että useat yhteisön ruostumattomasta teräksestä valmistettujen lattaterästuotteiden (ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen jalostettu tuote) tuottajat rikkoivat kilpailulainsäädäntöä muuttamalla ja soveltamalla yhdenmukaisella tavalla seostelisäjärjestelmän (perushinnan osatekijä) laskemisessa käytettyjä viitearvoja. Riidanalaisen asetuksen antamisen jälkeen komissio (kilpailuasioista vastaava pääosasto) aloitti uuden kilpailun vastaista toimintaa koskevan tutkimuksen yhdenmukaistetusta menettelytavasta, jollaista väitteen mukaan sovellettiin seostelisän osalta ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen markkinoilla. Kantajat nostivat kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ennen kuin heille annettiin tiedoksi edellä mainitun kilpailun vastaista toimintaa koskevan menettelyn tulokset, jotka osoittivat, että yhteisön tuottajat eivät olleet toimineet kilpailusääntöjen vastaisesti. Kantajat väittivät, ettei muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa eikä etenkään yhteisön tuotannonalan kilpailusääntöjen vastaista toimintaa itsessään voida pitää kyseisen tuonnin syynä. Ottaen huomioon päätöksen, jolla komissio päätti kilpailun vastaista toimintaa koskevan menettelyn, kantajat väittivät, että jo se, että yhteisön lattaterästuotteiden tuottajien kilpailusääntöjen vastainen käyttäytyminen oli vaikuttanut kantajiin, oli riittävä peruste sen toteamiseksi, että ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen hinta yhteisössä oli epäluotettava. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi riidanalaisen asetuksen niiltä osin kuin se koski kantajien tuontia. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että toimielimet olivat sivuuttaneet sen mahdollisuuden, että yhdenmukaistettu menettelytapa lattaterästuotteiden varhaisemmassa jalostusvaiheessa on voinut vaikuttaa hintojen luotettavuuteen ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen markkinoilla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätteli, että ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen hintaa yhteisössä oli keinotekoisesti nostettu yhteisön lattaterästuotteiden tuottajien kilpailulainsäädännön vastaisen käytännön epäsuoran vaikutuksen vuoksi. Jos toimielimet olisivat arvioineet ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen hintaa yhteisön markkinoilla asianmukaisesti, ne olisivat todenneet, että kyseisiä hintoja oli nostettu keinotekoisesti. 6.5. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökset 6.5.1. Ferropii Kiinasta, Kazakstanista, Venäjältä ja Ukrainasta -Asia T-132/01R, Euroalliages ym. v. komissio: määräykset 1.8.2001 ja 27.2.2002 ja asia C-404/01P (R) -muutoksenhaku 1.8.2001 annettuun määräykseen: määräys 14.12.2001. Lopulliset polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön useista maista peräisin olevan ferropiin tuonnissa vuosina 1993 ja 1994. Toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen komissio teki riidanalaisen päätöksen polkumyyntimenettelyn päättämisestä ilman toimenpiteitä Kiinasta, Kazakstanista, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan ferropiin tuonnissa. Komissio totesi, että tämä johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai uusiutumiseen, mutta katsoi, ettei toimenpiteiden säilyttäminen ollut yhteisön edun mukaista (katso myös luku 3.2.1.3). Euroalliages ym. nostivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa komissiota vastaan kanteen, jossa ne vaativat päätöksen kumoamista (asia T-132/01). Samanaikaisesti kantajat esittivät väliaikaisia toimenpiteitä koskevan pyynnön ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa (asia T-132/01R). Asiassa T-132/01R ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti tarkasteli ensin yhteisön tuotannonalan kärsimää vahinkoa ja määritteli merkittävän vahingon synonyymiksi vakavalle vahingolle. Asian erityiset piirteet huomioon ottaen presidentti totesi, että hakijoille aiheutunut vahinko ei välttämättä häviä pelkästään sillä, että riidanalainen päätös kumotaan. Presidentin mukaan riidanalaisessa päätöksessä on erityisiä piirteitä (vahingon ja polkumyynnin todennäköinen jatkuminen tai uusiutuminen), joiden vaikutus ei koske kaikkia päätöksiä, joilla päätetään polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tarkastelu. Koska hakijoille saattaa aiheutua vakavaa vahinkoa eikä ole varmaa, että se korvataan hakijoille myöhemmin yhteisön oletettuun vastuuseen vedoten, tästä epävarmuustekijästä seuraa tuomioistuimen presidentin mukaan päätelmä, jonka mukaan vahinkoon sisältyy myös korjaamaton tekijä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi tämän vuoksi että asia täyttää kiireellisyyden edellytykset ja että kyseisistä maista peräisin olevan ferropiin tuontiin on sovellettava kirjaamismenettelyä ilman tuojien asettamia vakuuksia. Komissio haki yhteisöjen tuomioistuimessa muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräykseen. Yhteisöjen tuomioistuimen presidentti katsoi määräyksessään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin määräys perustui siihen, että tämän kaltaisen päätöksen ja vahingon välillä ei ole syy-yhteyttä ja että yhteisö on vastuussa vahingosta EY 288 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetulla tavalla ainoastaan, kun vahinko on vakava. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan hakijoille mahdollisesti aiheutuva vahinko perustuu ilmeisen selvästi menettelyn päättämistä yhteisön edun mukaisesti koskevaan päätökseen. Toiseksi epävarmuus vahingonkorvauskanteen tuloksesta ei ole riittävä peruste sille, että vahinko katsotaan korjaamattomaksi. Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen presidentti kumosi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentin antaman määräyksen ja palautti asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti noudatti lopulta yhteisöjen tuomioistuimen presidentin 14.12.2001 määräyksessään esittämiä päätelmiä ja totesi, ettei vahingonkorvauskanteen tuloksen epävarmuutta voida katsoa korjaamattomaksi tekijäksi. Koska asia ei näin ollen ollut kiireellinen, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi lopullisesti väliaikaisia toimenpiteitä koskevan pyynnön. 6.6. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamat tuomiot 6.6.1. Muutoksenhaku ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asioissa T-159 ja 160/94 18.12.1997 antamaan tuomioon -Asiat C-76/98P ja 77/98P, Nutrasweet/Ajinomoto ja neuvosto, tuomio 3.5.2001 Lopulliset polkumyyntitullit Japanista ja Yhdysvalloista peräisin olevan aspartaamin tuonnissa otettiin käyttöön neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1391/91 kyseisenä ajankohtana voimassa olleen perusasetuksen (neuvoston asetus (ETY) N:o 2423/88) mukaisesti. Nutrasweet oli Yhdysvaltojen ainoa aspartaamin tuottaja, ja sillä oli käyttöpatentti aspartaamiin Yhdysvalloissa vuoteen 1991, toisin sanoen tutkimusajanjakson jälkeiseen aikaan. Ajinomoto oli puolestaan Japanin ainoa aspartaamin tuottaja. Se ei vienyt aspartaamia suoraan Euroopan yhteisöön vaan Yhdysvaltojen kautta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi 18.12.1997 Nutrasweetin ja Ajinomoton (valittajat) kanneperusteet. Katso myös komission kuudestoista kertomus Euroopan parlamentille (1997) -luku 11.4.2.4. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa valittajat väittivät, että silloin kun viejän kotimarkkinat on vientimarkkinoista poiketen suojattu patentilla, hinnat eivät ole vertailukelpoisia normaaliarvon määrittämiseen. Valittajien mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli myös tehnyt oikeudellisen virheen, kun se oli laiminlyönyt täysin velvollisuutensa käsitellä tuomiossaan yhteisön oikeuden perustavanlaatuista periaatetta eli oikeudenmukaista menettelyä, jonka mukaisesti viejillä on oikeus tulla kuulluiksi ennen väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamista. Yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi valituksen kokonaisuudessaan. Normaaliarvon määrittämisen osalta yhteisöjen tuomioistuin totesi, että perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdassa esitetystä periaatteesta, toisin sanoen normaaliarvon määrittämisestä tosiasiallisten hintojen perusteella, voidaan 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan poiketa vain, jos samankaltaista tuotetta ei myydä lainkaan tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä tai jos tällainen myynti ei mahdollista asianmukaista vertailua, toisin sanoen myynti ei ole riittävän edustavaa. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan edellä on esitetty tyhjentävästi ne tilanteet, joissa periaatteesta voidaan poiketa, ja ne liittyvät molemmat myynnin luonteeseen eivätkä tuotteen hintaan. Yhteisöjen tuomioistuimen näkemyksen mukaan hakijoiden tarkoituksena on lisätä tyhjentävästi lueteltuihin tilanteisiin tilanne, josta perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ei säädetä, toisin sanoen kotimarkkinoiden hintojen ja vientihintojen vertailtavuus. Viejän kotimarkkinoilla voimassa olevaa patenttisuojaa ei ole pidettävä sellaisena tekijänä, joka kuuluisi perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdassa esitettyjen kahden poikkeuksen soveltamisalaan. Puolustautumisoikeuksien loukkaamisen osalta yhteisöjen tuomioistuin totesi jälleen, että väliaikaisen asetuksen mahdollinen lainvastaisuus voi vaikuttaa väliaikaisen polkumyyntitullin kantamista koskevan lopullisen asetuksen lainmukaisuuteen vain siinä määrin kuin kyseinen lainvastaisuus heijastuu lopulliseen asetukseen. 6.6.2. Ennakkoratkaisu: Finanzgericht Düsseldorfin (Saksa) EY 234 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saattama ennakkoratkaisukysymys - Asiassa C-245/95 annetun tuomion soveltaminen -Asia C-239/99; Nachi Europe v. Hauptzollamt Krefeld, tuomio 15.2.2001 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi yhdistetyissä asioissa T-163/94 ja T-165/94 (NTN Corporation ja Koyo Seiko v. neuvosto) 2.5.1995 antamallaan tuomiolla asetuksen N:o 2849/92 [28] 1 artiklan siltä osin kuin sillä asetettiin polkumyyntitulli kantajille. Yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi komission muutoksenhaun. [28] Neuvoston asetus (ETY) N:o 2849/92, annettu 28 päivänä syyskuuta 1992, Japanista peräisin olevien kuulalaakerien, joiden suurin ulkohalkaisija on 30 millimetriä, tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin muuttamisesta Komissio teki päätelmät edellä mainituissa asioissa annetuista tuomioista ja julkaisi tiedonannon, jossa se ilmoittaa, että tuojat voivat pyytää lopullisten tulliensa palauttamista kansallisilta tulliviranomaisilta niiden tuotteiden osalta (kuulalaakerit), jotka on valmistanut jompikumpi kantajista (Koyo Seiko ja NTN). Saksalainen yritys toi emoyhtiönsä Japanissa valmistamia kuulalaakereita ja vaati Saksan viranomaiselta, että sen maksamat polkumyyntitullit palautetaan. Palautusvaatimus hylättiin, ja saksalainen yritys nosti kansallisessa tuomioistuimessa kanteen. Kansallinen tuomioistuin päätti lykätä asian ratkaisemista ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen. Yhteisöjen tuomioistuin palautti mieliin, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan säädökset, joilla otetaan käyttöön polkumyyntitulleja voivat koskea suoraan niissä yksilöityjä yrityksiä, vaikka säädökset olisivatkin luonteeltaan normatiivisia. Yhteisöjen tuomioistuin muistutti myös, että kumoavassa tuomiossa ei voida ylittää sitä, mitä kantaja on vaatinut. Tämän vuoksi yhteisöjen tuomioistuin päätteli, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli perustellusti kumonnut riidanalaisen asetuksen 1 artiklan ainoastaan siltä osin kuin siinä on otettu käyttöön kantajia koskeva polkumyyntitulli. Yhteisöjen tuomioistuin totesi lisäksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemää päätöstä, jota saksalainen yritys ei ole riitauttanut määrätyssä määräajassa, ei voida enää riitauttaa kansallisessa tuomioistuimessa. 7. Yhteisöstä tai sen jäsenvaltioista peräisin olevaa tuontia koskevat kolmansien maiden polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset Vuoden 2001 alussa 17 maassa oli käytössä yhteensä 117 polkumyynnin ja tukien vastaista toimenpidettä, jotka koskivat yhteisöstä ja/tai sen jäsenvaltioista peräisin olevaa tuontia. Vuonna 2001 otettiin käyttöön 15 uutta toimenpidettä. Vuoden 2001 lopussa oli vireillä 25 uutta tutkimusta. Komission nykyinen lähestymistapa näihin toimenpiteisiin on kannustava. Tietyissä tapauksissa kolmansien maiden viranomaisiin on otettu yhä useammin yhteyttä menettelyn eri vaiheissa ja WTO:n tasolla. Ongelmallista näissä tapauksissa on jatkuvasti se, että useat yhteisön tuottajat eivät toimi yhteistyössä tutkimuksissa, mistä on väistämättömänä seurauksena se, että toimenpiteitä tavallisesti otetaan käyttöön. Mikäli yhteistyöstä kieltäydytään, komission toimintamahdollisuudet tietysti heikkenevät, ja tästä syystä yksi komission tavoitteista onkin rohkaista yhteisön viejiä toimimaan tehokkaasti yhteistyössä kolmansien maiden tutkintaviranomaisten kanssa. Komissio on valmis auttamaan näihin tutkimuksiin osallistuvia jäsenvaltioita ja yrityksiä. Omien etujen valvominen toimimalla yhteistyössä ja hankkimalla tarvittaessa oikeusavustaja on kuitenkin nimenomaan yritysten tehtävä. 7.1. Yhteisöön tai sen jäsenvaltioihin kohdistetut polkumyynnin vastaiset tapaukset 7.1.1. Yleiskatsaus Seuraavassa taulukossa esitetään kolmansien maiden Euroopan yhteisöä tai sen jäsenvaltioita vastaan vuonna 2001 toteuttamat polkumyyntitoimenpiteet. Taulukossa esitetään tilanne vuoden alussa, sen aikana ja sen lopussa voimassa olevien toimenpiteiden ja aloitettujen tutkimusten osalta. Yksityiskohtaisemmat tiedot esitetään liitteen U osassa A. TAULUKKO 3 Yhteisöön tai sen jäsenvaltioihin kohdistetut polkumyyntitutkimukset vuonna 2001 >TAULUKON PAIKKA> Vuonna 2001 Saksa oli useimmin lopullisten polkumyynnin vastaisten menettelyjen kohteena (29 tapausta), seuraavina Ranska (28 tapausta) ja Italia (23 tapausta). Lisäksi 15 lopullista polkumyynnin vastaista toimenpidettä koski koko EU:ta. 7.1.2. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista Tässä luvussa käsitellään joitakin kolmansien maiden vuonna 2000 toteuttamia polkumyynnin vastaisia toimia, joihin on syytä kiinnittää erityistä huomiota. 7.1.2.1. Vähän rikastettu uraani Ranskasta, Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta Yhdysvallat aloitti joulukuussa 2000 hyvin kiistanalaisen polkumyyntimenettelyn Ranskasta, Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevan vähän rikastetun uraanin tuonnissa. Komissio katsoo, ettei tutkimusta olisi koskaan pitänyt aloittaa, sillä hakija (USEC) ei ole siinä asemassa, että se voisi esittää valituksen. Se on itse asiassa vain alihankkija, joka ei edes omista tuotetta. Tuotteen omistajat vastustavat tutkimusta. Komission lukuisista yhteydenotoista ja neuvotteluista huolimatta Yhdysvallat otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit (17,52 prosenttia Ranskasta ja 3,35 prosenttia Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevan tuonnin osalta). Hakijan aseman lisäksi komissio arvosteli väliaikaisia toimenpiteitä myös muilla perusteilla. Ranskan osalta polkumyynti näyttää olevan laskettu kahteen kertaan ja vastaavasti väliaikaiset tasoitustullit on asetettu sen mukaan. Toisaalta Yhdysvallat on todennut, että kahden valtionyhtiön välillä maksetut hinnat ovat olleet liian korkeita ja että ne näin olivat tukia. Polkumyyntitapauksessa Yhdysvallat kuitenkin laski kohtuullisen hinnan näiden kahden välillä suunnilleen samalle tasolle, toisin sanoen tasolle, jonka se katsoi sisältävän tukea. Molemmat päätelmät eivät voi olla oikein. Alustava vahinkoa koskeva väite oli myös heikosti perusteltu. Itse asiassa USEC:n kärsimä vahinko vaikuttaa perustuvan sen omaan tehottomuuteen ja Venäjältä peräisin olevan tuonnin vaikutukseen. Yhdysvaltojen tutkintaviranomaiset julkistivat 14.12.2001 lopulliset toteamukset. Ne totesivat polkumyyntimarginaalin olevan 19,57 prosenttia Ranskan osalta ja vähimmäistasoa Urenco-yhtiöitten osalta. Muuttamalla tuen laskemistapaa tutkintaviranomaiset olivat ilmeisesti poistaneet kahteen kertaan laskemisen ongelman, mutta polkumyyntimarginaali perustui selvästi keinotekoisesti korkeisiin sähkön hintoihin. Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission lopulliset (vahinkoa koskevat) toteamukset on tarkoitus antaa vuonna 2002. 7.1.2.2. Kuumavalssatut terästuotteet Alankomaista Yhdysvallat otti 3.5.2001 käyttöön väliaikaisen 2,44 prosentin polkumyyntitullin alankomaalaisen Corusin (aiemmin Hoogovens) edellä mainittujen tuotteiden tuonnin osalta. Määrittäessään polkumyyntimarginaalia Yhdysvallat käytti nollaamista, toisin sanoen se laski polkumyyntimarginaalit jokaisen mallin osalta ja nollasi kaikki yksittäisten mallien negatiiviset polkumyyntimarginaalit. Tämän perusteella se totesi painotetun keskimääräisen polkumyyntimarginaalin olevan 2,4 prosenttia. Ilman nollaamista polkumyyntiä ei olisi ollut ja tapaus olisi päätetty. Vaikuttaa siltä, että Yhdysvallat on soveltanut käytännössä samaa menetelmää kuin yhteisö Intiasta peräisin olevien vuodeliinavaatteiden tapauksessa. WTO:n valituselin totesi menetelmän WTO:n sääntöjen vastaiseksi, minkä vuoksi siitä luovuttiin. On tärkeää huomata, että sovellettu käytäntö koski järjestelmällistä nollaamista tuotekohtaisesti, eikä nollaamista tapauksissa, joissa vientihinnat vaihtelevat suuresti eri ostajien, alueiden ja ajanjaksojen osalta (keskittäminen). Viimeksi mainittu menettely vaikuttaa olevan polkumyyntisopimuksen 2 artiklan 4 kohdan 2 alakohdan mukaan sallittua. Yhdysvallat vahvisti toteamukset 15.9.2001 ja otti käyttöön 3,06 prosentin lopullisen tullin. Ilman nollaamista ei polkumyyntiä vieläkään olisi esiintynyt. Komission yksiköt tutkivat Yhdysvaltojen käytäntöä alalla ja saattavat myöhemmin viedä asian WTO:hon. 7.1.2.3. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut tangot Ranskasta, Saksasta, Italiasta, Luxemburgista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta Yhdysvallat aloitti 24.1.2001 ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen tuontia Ranskasta, Saksasta, Italiasta, Luxemburgista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta koskevan polkumyyntitutkimuksen. Yhdysvallat julkisti alustavan toteamuksen tapauksessa 26.7.2001 ja otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit. Tullit olivat 4,3-28,07 prosenttia Ranskan, 6,48-21,03 prosenttia Saksan, vähimmäismäärästä 33 prosenttiin Italian ja 6,85-123,77 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan osalta. Euroopan merkittävimmät ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen tuottajat eivät ole juurikaan kärsineet alustavista toteamuksista. Itse asiassa ranskalaiselle Ugine-yritykselle (Usinor Group) vahvistettu polkumyyntimarginaali on vain 4,30 prosenttia, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Alankomaissa toimivalle Corus-yhtiölle 6,85 prosenttia ja italialaiselle tuottajalle Valbrunalle vähimmäismäärä (1,85 prosenttia). Italialaisen Cogne-yrityksen (kyseisen tuotteen suurin tuottaja Italiassa) suhteellisen korkea polkumyyntimarginaali selittyy sillä, että yritys ei toiminut yhteistyössä Yhdysvaltojen tutkintaviranomaisten kanssa. Kolmelle neljästä saksalaisesta tuottajasta määritettiin suhteellisen korkea polkumyyntimarginaali (keskimäärin 17,07-21,03 prosenttia). Lisäksi Yhdysvallat määritti arvon mukaan lasketun alustavan 125,77 prosentin marginaalin Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivalle Firth Rixson Specialty Steel -yritykselle. Jäsenvaltioihin ja yrityksiin otettiin yhteyttä sen varmistamiseksi, etteivät Yhdysvaltojen tutkintaviranomaiset hylänneet muita perusteltuja väitteitä. Komission yksiköiden mielenkiinto kohdistui kuitenkin jälleen nollaamiseen, jota on kuvattu edellä kuumavalssattujen terästuotteiden tapauksen yhteydessä. Lopulliset toteamukset tässä tapauksessa on tarkoitus esittää vuonna 2002. 7.1.2.4. Rakenneteräspalkit Saksasta, Italiasta, Luxemburgista ja Espanjasta Yhdysvallat jätti 24.5.2001 valituksen, joka koski rakenneteräspalkkeja Saksasta, Italiasta, Luxemburgista ja Espanjasta. Yhdysvallat julkisti alustavan toteamuksen tapauksessa 19.12.2001 ja otti käyttöön väliaikaiset tullit (6,5-35,7 prosenttia Saksan ja 2,4 prosenttia Luxemburgin osalta). Saksasta ja Italiasta peräisin olevan tuonnin katsottiin olevan vähimmäistasoa. Vaikuttaa siltä, että vähimmäistason ylitys johtui Luxemburgin osalta yksinomaan nollauksesta. 7.1.2.5. Yhteisöstä peräisin olevat kylmävalssatut levyt ruostumattomasta teräksestä Intia otti 29.11.2001 käyttöön väliaikaiset 50-90 prosentin tullit yhteisöstä peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kylmävalssattujen levyjen tuonnissa. Tämä tapahtui itse asiassa vain kolmen kuukauden kuluttua tutkimuksen aloittamisesta. Toisin kuin yhteisö, Intia ottaa käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä suorittamatta ensin tarkastuskäyntejä. Ne toteutetaan vasta väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Ensimmäinen ongelma, jonka yhteisön viejät kohtaavat myydessään tuotteitaan Intiaan, on korkea tavanomainen tuontitariffi, jonka ne joutuvat maksamaan. Tässä tapauksessa tariffi oli noin 40 prosenttia. Tällaisille markkinoille myytäessä polkumyynnin välttäminen on lähes mahdotonta, sillä vientihinnan on oltava riittävän alhainen ottaen huomioon, että siihen lisätään 40 prosentin vientikulut. Polkumyyntitutkimuksessa on kuitenkin myös osoitettava, että vahinkoa on aiheutunut, ja Intian voi olla vaikeata noudattaa tutkimuksissaan tämän osalta kansainvälisiä sääntöjä. Verrattuna polkumyyntiä koskevaan tilanteeseen, jossa korkeista tuontitariffeista voi seurata polkumyyntiä, samojen tuontitariffien vuoksi vahinkoa on vaikea todeta. Esimerkiksi kyseisessä ruostumatonta terästä koskevassa tapauksessa todettiin hinnan alittavuus 40 prosentin tuontitariffeista huolimatta. Tämä tarkoittaa pakostakin sitä, että Intian kotimarkkinahintojen on oltava todella korkeat, mikä kyseenalaistaa markkinoiden tehokkuuden. Intia ei ole myöskään pyrkinyt tutkimuksissaan määrittämään, onko vahinko seurausta jostakin muusta tekijästä kuin tuonnista. Merkittävintä on kuitenkin se, ettei ole selkeää näyttöä siitä, että keskimäärin yli 50 prosentin ylimääräinen polkumyyntitulli on perusteltu vahingon poistamiseksi. Kyseessä on siis nykyisiin tuontihintoihin lisättävän 40 prosentin tavanomaisen tullin lisäksi kannettava 50 prosentin polkumyyntitulli. Komissio seuraa edelleen tapauksen kehittymistä. 7.1.2.6. Vehnäjauhot yhteisöstä Indonesia aloitti 22.3.2000 Australiasta, Arabiemiirikuntien liitosta ja Euroopan yhteisöstä peräisin olevan vehnäjauhon tuontia koskevan polkumyyntitutkimuksen. Tutkimus aloitettiin sen jälkeen kun Indonesian suurin vehnäjauhojen tuottaja oli tehnyt asiasta valituksen. Indonesian hallitus julkisti 22.6.2001 ilmoituksen, jossa esitettiin todennäköisten lopullisten toteamusten ehdot tässä tapauksessa. Väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön toteamusten mukaisesti, ja tullit olivat 21,3-35,93 prosenttia yhteisön osalta. Komissio ja eurooppalaisia viejiä edustava Euroflour seurasivat tapausta huolellisesti, sillä se oli monin tavoin kiistanalainen. Itse asiassa tärkein syy vehnäjauhojen tuonnin lisääntymiseen Indonesiassa oli Indonesian markkinoiden avautuminen tuonnille. Tämä puolestaan oli sitoumus, jonka Indonesia oli tehnyt vastineeksi Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) myöntämästä lainasta. Ennen tätä valituksen tehneellä indonesialaisella tuottajalla oli monopoli vehnäjauhojen myynnissä Indonesian markkinoille. Tämän vuoksi oli odotettavissa, että tuonti kasvaa ja hinnat laskevat. Markkinat avautuivat vuoden 1998 puolivälissä, vain muutamaa kuukautta ennen Indonesian viranomaisten tutkimusajanjaksona käyttämää ajanjaksoa, vuotta 1999. Viranomaiset vertailivat vuoden 1999 ensimmäisen puoliskon tapahtumia saman vuoden toisen puoliskon tapahtumiin. Yhteisön mukaan oli luonnollista, että tuonti kasvoi vuonna 1999, koska sääntely oli purettu vasta hieman aikaisemmin. Lisäksi valituksen tekijän voitot olivat yli 20 prosent