Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ihmiskasvoinen WTO – ETSK:n ehdotukset"



Virallinen lehti nro C 133 , 06/06/2003 s. 0075 - 0087



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ihmiskasvoinen WTO - ETSK:n ehdotukset" (2003/C 133/16) Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 17. tammikuuta 2002 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta "Ihmiskasvoinen WTO". Asian valmistelusta vastannut "ulkosuhteet" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 12. maaliskuuta 2003. Esittelijä oli Dimitrios N. Dimitriadis. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. maaliskuuta 2003 pitämässään 398. täysistunnossa (maaliskuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 89 ääntä puolesta, 2 vastaan, ja 1 pidättyi äänestämästä. 1. Tiivistelmä 1.1. Vuosi Dohan ministerikokouksen jälkeen WTO etsii ratkaisuja maailmankaupan vapauttamisen aiheuttamiin vakaviin ongelmiin, jotka vaivaavat järjestön jäsenvaltioita ja niiden kansalaisia. Järjestö joutuu nyt tekemään päätöksiä, joiden yhteydessä sen tulee ottaa vakavasti huomioon maailmantalouden uudet olosuhteet (joihin vaikuttavat esim. kaupan vapauttamisen aiheuttamat ongelmat, ympäristöongelmat ja maatalouden rakennemuutokset) sekä kansainvälisen yhteisön kyvyttömyys ratkaista vaikeita humanitäärisiä ja sosiaalisia ongelmia (jotka liittyvät esim. sosiaaliseen epätasa-arvoon, köyhyyden lisääntymiseen ja vaarallisiin tauteihin). Päätöksiä tehdessään järjestöllä on käytettävissään kokemukset, jotka se on saanut tulleja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (General Agreement on Tariffs and Trade - GATT) vuosia kestäneistä neuvottelukierroksista sekä aikaisempien ministerikokousten (Singaporen, Geneven(1), Seattlen(2) ja Dohan ministerikokoukset) päätösten yleistavoitteista. 1.2. Dohassa järjestetyn neljännen ministerikokouksen jälkeen - kestävä kehitys nostettiin siellä keskeiseen asemaan kauppaneuvottuluissa - ja ennen Meksikon Cancúnissa järjestettävää viidettä ministerikokousta WTO:ta kehotetaan kiinnittämään erityistä huomiota järjestön vähiten kehittyneisiin jäsenvaltioihin. Tämä voi tapahtua siirtämällä niiden käyttöön voimavaroja ja taitotietoa, poistamalla esteet, jotka edelleen haittaavat niiden osallistumista järjestön sisäiseen toimintaan sekä sallimalla parlamentaarisen valvonnan aloittaminen WTO:ssa. Valvontaan tulisi yhdistää YK:n ja komission tarjoamien esimerkkien mukainen järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kuuleminen ja niille tiedottaminen. 1.3. Käsiteltävänä olevan WTO-aiheisen ETSK:n lausunnon tarkoituksena on täydentää komitean aikaisempia lausuntoja, jotka laadittiin ennen WTO:n kutakin ministerikokousta ja joissa käsiteltiin ennen kaikkea kauppaneuvotteluiden eri kierrosten asialistoja ja niiden yhteydessä esille otettuja teknisiä kysymyksiä. Lausunnon tarkoituksena on osallistua rakentavalla tavalla maailmanlaajuiseen vuoropuheluun sekä edistää komission tämänhetkisiä pyrkimyksiä, joiden tavoitteena on tehdä kyseisestä kansainvälisestä järjestöstä nykyistä ihmiskasvoisempi, jotta voidaan vastata kehitysmaiden sekä kansalaisyhteiskunnan toimijoiden esittämiin oikeutettuihin vaatimuksiin. Kyseiset tahot arvostelevat Maailman kauppajärjestöä herkkyyden, avoimuuden, sopeutumiskyvyn ja joustavuuden puutteesta. 1.4. Jotta edellä mainitut seikat voitaisiin ottaa järjestön toiminnassa nykyistä paremmin huomioon, ETSK ehdottaa seuraavaa: 1.4.1. WTO:lle tulee luoda parlamentaarinen ulottuvuus siitäkin huolimatta, että tällaisen ehdotuksen toteuttaminen on vaikeaa. Tavoitteena on laajentaa demokraattista vuoropuhelua ja varmistaa, että vaaleilla valituilla edustajilla on todellisia mahdollisuuksia vaikuttaa järjestön toimintaan. 1.4.2. WTO:n ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnon toimijoiden välillä tulee aloittaa institutionalisoitu vuoropuhelu. Tämä edellyttää kyseisten toimijoiden aseman vahvistamista ja tunnustamista sekä yhteydenpitoa koskevien erityisten järjestelmällisten toimintasääntöjen luomista. 1.4.3. WTO:n tulee aloittaa institutionalisoitu vuoropuhelu muiden kansainvälisten organisaatioiden (esim. YK, Maailmanpankki, IMF, OECD ja ILO) sekä kansainvälisten alueellisten organisaatioiden kanssa. Tavoitteena on koordinoida toimintaa entistä parempien tulosten saavuttamiseksi sekä torjua ohjelmien päällekkäisyyttä ja resurssien tuhlaamista. 1.4.4. Vähiten kehittyneiden maiden asemaa tulee jatkuvasti vahvistaa siirtämällä niiden käyttöön voimavaroja ja taitotietoa, jotta niillä olisi todelliset mahdollisuudet osallistua WTO:n toimintaan tavalla, joka tuottaa tuloksia. Vähiten kehittyneiden maiden välillä on huomattavia taloudellisia ja sosiaalisia eroja, joten niitä varten on luotava luokitus, joka erottaa ne tapauskohtaisesti toisistaan. 1.4.5. Kehitysmaille elintärkeisiin kysymyksiin tulee suhtautua erityisen varovaisesti silloin kun niillä on vaikutusta kauppapolitiikkaan ja ne kuuluvat WTO:n tavoitteiden piiriin. Tällaiset kysymykset liittyvät esim. köyhyyteen(3), sairauksiin, ympäristön tilaan tai maatalouteen. 1.5. ETSK korostaa, että on välittömästi luotava kaikkien maiden tasapainoiseen kehitykseen ja hyvinvointiin tähtäävä kansainvälinen strategia, jonka yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota ympäristökysymyksiin ja työehtoihin. 1.6. Lisäksi ETSK korostaa tarvetta luoda kansainvälinen kuluttajansuojastrategia. 2. Kansainvälinen taloudellinen tilanne - Talouden kasvu kehitysmaissa ja vähiten kehittyneissä maissa 2.1. Kauppaa ja muuta kansainvälistä toimintaa haitanneiden esteiden purkaminen on johtanut vaiheittain maailmankauppaa säätelevän uuden järjestyksen syntymiseen, millä on ollut merkittäviä myönteisiä ja kielteisiä vaikutuksia. Tämän kehityksen tärkeimpänä seurauksena on epäilemättä ollut kansantalouksien maailmankaupasta riippuvuuden lisääntyminen. Talouksien keskinäisen riippuvuuden sekä maailmankaupan kasvua vauhdittaneen uuden teknologian kehittymisen takia on erityisen välttämätöntä, että maailmankauppaa valvomassa on institutionalisoituja kansainvälisiä organisaatioita. Lisäksi kyseisten organisaatioiden on tehtävä tiiviistä yhteistyötä, jotta vältetään keskenään ristiriitaiset toiminnat ja strategiat erityisesti niillä alueilla, joiden talouden kehittyminen riippuu kansainvälisestä avusta tai kansainvälisten organisaatioiden ohjelmista. 2.2. Vapaakaupan lisääntyminen ja kauppavaihdon kasvu voivat hyödyttää pitkällä aikavälillä kaikkia maailman maita(4). Kansainvälisten organisaatioiden ja sääntöjen olemassaolo on kuitenkin välttämätöntä, jotta vältetään sääntelemättömän liberalisoinnin lyhytaikaiset haittavaikutukset heikoissa talouksissa sekä estetään yksipuolisten, kahdenvälisten tai monenkeskisten erillisjärjestelyjen syntyminen, jotka palauttavat tavaroiden ja palveluiden vapaata liikkumista haittaavia rajoja ja esteitä. Tätä tarkoitusta varten perustettiin vuosia kestäneiden kansainvälisten neuvotteluiden päätteeksi WTO, jonka toimintaan suuri enemmistö maailman valtioista osallistuu vapaaehtoisesti. 2.3. Hyvistä aikeista (YK:n millennium-huippukokous, YK:n järjestämä maailman elintarvikehuippukokous, YK:n kestävän kehityksen huippukokous) ja erilaisista kansainvälisistä aloitteista ja ohjelmista huolimatta viidesosa maailman ihmisistä elää köyhyysrajan (jona pidetään 1 dollaria päivässä) alapuolella(5), mikä osoittaa globaalin talouden voimatekijöiden edessä olevan haasteen valtavat mittasuhteet sekä tähän asti toteutettujen poliittisten toimien riittämättömyyden. Epätoivoiset elinolot, joissa suuri osa maapallon väestöstä elää(6), aiheuttavat ketjureaktion, jonka seuraukset eivät ole hallittavissa. 2.4. Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajien - kansalaisjärjestöt ja työmarkkinajärjestöt mukaan luettuina - kansainvälisten organisaatioiden kaikissa kokouksissa esittämät vastalauseet osoittavat, kuinka suunnattomia ongelmia epätasa-arvo ja köyhyys ovat kaikkialla maailmassa. Lähes kaikki kansainväliset organisaatiot ja etenkin WTO ovat alkaneet suhtautua vakavasti vaatimuksiin, joiden mukaan on muotoiltava uusi kansainvälinen strategia, jonka tavoitteina ovat kansakuntien tasapainoisen kehityksen ja vaurauden edistäminen sekä demokratian turvaaminen ja vahvistaminen maailmanlaajuisesti. Tämänhetkiset vaikeat taloudelliset ja sosiaaliset olot edellyttävät itse asiassa, että teollisuusmaat ja kehitysmaat tekevät yhteistyötä joko nykyisten kansainvälisten organisaatioiden puitteissa tai sellaisten puuttuessa perustamalla uusia organisaatioita. 2.5. Viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana toteutettu markkinoiden ja maailmankaupan vapauttaminen on tarjonnut eräille vähiten kehittyneille maille(7) ainutlaatuisen tilaisuuden lisätä kansalaistensa tuloja paljon nopeammin kuin edeltävien 50 vuoden aikana on ollut mahdollista(8). Kehitysmaiden vapaakaupasta saamaa hyötyä voidaan valaista muutaman tyypillisen esimerkin avulla. Kaupan esteiden poistaminen sekä teollisuusmaissa että vähiten kehittyneissä maissa tuo vuodesta 2002 lähtien 250-620 miljardin dollarin suuruisen vuosittaisen hyödyn, josta kolmasosa lisää vähiten kehittyneiden maiden tuloja(9). Lisäksi maataloustukien pienentäminen lisää tuloja maailmanlaajuisesti yli 128 miljardilla dollarilla vuosittain, mistä vähiten kehittyneiden maiden osuus on 30 miljardia. 2.6. 18 kehitysmaan muodostama ryhmä, johon kuuluvat muun muassa Bangladesh, Kiina, Intia, Ghana, Nepal, Uganda ja Vietnam, ovat kasvattaneet viennin osuutta bruttokansantuotteestaan nopeasti vuodesta 1980 lähtien. Useat tutkijat uskovat tämän johtuvan siitä, että kyseiset maat ovat avanneet markkinansa kansainväliselle kilpailulle(10), mutta asiasta on toisenlaisiakin näkemyksiä. 2.7. Kaikkein köyhimpien kehitysmaiden - köyhimmän viidenneksen - tulot ovat kasvaneet enemmän kuin loppujen 80 prosentin. Tämä kehitys on nähtävissä Itä-Aasiassa, jossa asuu yli kolmasosa kehitysmaiden väestöstä. Kyseinen alue on viimeisten 40 vuoden aikana muuttunut yhdestä maailman köyhimmistä alueista nykyisen kaltaiseksi dynaamiseksi toimijaksi. 2.8. Talouden indikaattoreiden kohentumisesta huolimatta kehitysmailla on vielä paljon tehtävää edessään. Toisaalta on kiistämätön tosiasia, että otettaessa vertailukohteeksi 5 % maailman rikkaimmista maista ja 5 % maailman köyhimmistä maista ja tarkasteltaessa niiden BKT:n välistä suhdetta havaitaan, että suhde oli GATT:n käynnistyttyä 1940-luvun lopulla 30:1, kun se nykyisin on 78:1. Erityisen selvästi tämä koskee sosiaaliasioita. Kehitysmaiden talouskasvu ei ole johtanut sosiaalisten olojen parantumiseen eikä demokratian ja kansalaisoikeuksien vakiintumiseen ja vahvistumiseen. Elinolojen, koulutustason ja odotettavissa olevan eliniän kehittymistä kuvaavat inhimillisen kehityksen indikaattorit (Human Development Indicators) ovat edelleen erittäin matalalla tasolla. 2.9. Kansainvälisen kauppa- ja talousjärjestelmän perusongelmia ovat useimpien kehitysmaiden talouksien jatkuva suora riippuvuus maataloustuotteiden kaupasta(11) sekä jalostettujen maataloustuotteiden vientiä kyseistä maista haittaavat merkittävät ongelmat. Tilanteella on välittömiä sosiaalisia vaikutuksia, sillä maailmanmarkkinahinnat vaihtelevat huomattavasti ja lisäksi maataloustuotteiden hinnat ovat alentuneet keskipitkällä aikavälillä(12). Ainakin 50 kehitysmaassa alkutuotannon tuotteiden viennistä saatavat tulot muodostavat kolmasosan vientituloista, ja 40 maassa osuus on 50 prosenttia(13). 2.10. EU pyrkii tosissaan ja merkittävällä tavalla edistämään kehitysmaiden ja vähiten kehittyneiden maiden integroitumista maailmantalouteen(14). EU:n ja AKT-maiden solmima Cotonoun sopimus (23.6.2000) on merkittävä aloite, joka yhdistää kaupan ja kehityksen. Samaan pyritään myös toimenpidepaketilla, jonka tarkoituksena on vapauttaa kaikkien muiden tuotteiden paitsi aseiden kauppaa siten, että kaikki vähiten kehittyneet maat voivat muutaman vuoden kuluttua viedä tuotteitaan tullivapaasti Eurooppaan aseita lukuun ottamatta. Unionin yleisen tullietuusjärjestelmän tarkistuksessa (2002-2004) korostetaan niin ikään kehitysmaiden tullitariffien alentamista samalla, kun otetaan käyttöön keskeisten työelämän perusnormien ja ympäristönsuojelun perusmääräysten noudattamista koskeva varsinainen aloituslauseke (johon sisältyvät myös seuraamusmääräykset). 2.11. EU käyttää hyväkseen kaikkia monenkeskisten kokousten tarjoamia mahdollisuuksia edistääkseen vähemmän kehittyneiden maiden jatkuvaa kehitystä. Monterreyssa Meksikossa 18.-22. maaliskuuta 2002 pidetty kehitysrahoitusta käsitellyt kansainvälinen konferenssi oli merkittävä askel oikeaan suuntaan, sillä EU ja Yhdysvallat sitoutuivat konferenssissa tukemaan kehitystä 30 miljardin dollarin suuruisella lisäsummalla vuodesta 2004 eteenpäin. Mainittu summa on suurin kehitysavun määrään tähän mennessä tehty lisäys. Kyseinen sitoumus merkitsi suurta haastetta Johannesburgissa elokuussa 2002 pidetylle kestävän kehityksen huippukokoukselle. Teollisuusmaita ei kuitenkaan saatu kokouksessa sitoutumaan selvästi pohjoisen ja etelän välisen kuilun kaventamiseen tähtäävien konkreettisten toimenpiteiden toteuttamiseen eikä kestävää kehitystä edistävien sääntöjen laatimiseen. 2.12. Maailmanlaajuinen kestävä kehitys edellyttää seuraavia asioita: kolmannen maailman maiden velkataakkaa tulee keventää (tai se tulee jopa poistaa)(15), työttömyyttä tulee vähentää, työelämän kansainvälisiä normeja tulee soveltaa objektiivisena tavoitteena, maailman ekosysteemin tilaan tulee kiinnittää erityistä huomiota ja kansanterveyttä tulee suojella. 2.13. Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi teollisuusmaiden, joilla on suurin vastuu asiassa, tulee a) avata markkinansa vähiten kehittyneiden maiden tuotteille, b) luovuttaa riittävästi resursseja ja taitotietoa kehitysmaiden käyttöön ja c) auttaa kansainvälisiä organisaatioita tiedostamaan ongelmat ja parantamaan hallintorakenteidensa edustuksellisuutta. Kehitysmaiden puolestaan tulee a) omaksua avoimuuden periaate, b) tehostaa hallintoaan, c) omaksua demokratian perusarvot, d) kitkeä sisäinen korruptionsa, e) turvata markkinoiden esteetön toiminta, f) ottaa käyttöön työelämän kansainväliset perussäännöt ja g) asettaa realistisia makrotaloudellisia tavoitteita. Kaupan vapauttaminen voi edistää vähiten kehittyneiden maiden talouskehitystä toivotulla tavalla(16) sillä edellytyksellä, että vahvat taloudet ryhtyvät nykyisin annettavaa vähäistä perinteistä talousapua mittavampiin konkreettisiin toimiin investoimalla välttämättömiin rakennemuutoksiin ja erityisesti infrastruktuurihankkeisiin. Kehitysmaiden tulee puolestaan parantaa valmiuksiaan toimia kilpailuympäristössä toteuttamalla ohjelmia, joilla tuetaan yrittäjyyttä ja pienten ja keskisuurten yritysten kehittämistä sekä varmistetaan, että kansainvälisen talousavun vastaanottamisen yhteydessä noudatetaan avoimuutta koskevia sääntöjä, jotta korruptiota voidaan vähentää. 2.14. WTO on monestakin syystä erittäin toimintakykyinen kansainvälinen organisaatio: - Sen tehtävänä on edistää kaupan vapauttamista. Lisäksi sen toiminta perustuu haluun säännellä maailmankauppaa kansainvälisesti nykyisessä globalisaation luomassa tilanteessa. - Se on rakenteeltaan hallitustenvälinen ja monikansallinen organisaatio. - Järjestön päätöksentekojärjestelmä on muihin kansainvälisiin organisaatioihin, kuten Kansainväliseen valuuttarahastoon tai Maailmanpankkiin, verrattuna erittäin demokraattinen: päätökset edellyttävät yksimielisyyttä(17) tai, jouduttaessa yksimielisyyden puuttuessa äänestämään, jäsenten suurta enemmistöä. - Järjestön suuri jäsenmäärä (144) sekä jäsenvaltioiden huomattavasti toisistaan poikkeavat taloudelliset ja sosiaaliset olot kattavat koko maailman kaikessa moninaisuudessaan. - Tämän rakenteensa turvin WTO voi ja sen täytyy kauppaneuvottelujen edistämisen ja kauppakiistojen ratkaisemisen ohessa a) tukea kehitysmaita, b) edistää oikeudenmukaista ja tasapuolista maailmanlaajuista työnjakoa sekä c) pyrkiä luomaan ympäristönsuojelua ja elintarvikkeiden turvallisuutta ja terveellisyyttä koskevat säännöt, jotka ovat kaikilta osin sen omassa toiminnassaan noudattamien sääntöjen ja tavoitteiden mukaisia. 2.15. Tähän mennessä toteutettu kaupan esteiden purkaminen ei ole hyödyttänyt suurinta osaa maailman väestöstä. Niinpä kansalaisjärjestöjen vastalauseet kansainvälisten organisaatioiden ja etenkin kaupan vapauttamista selvimmin edustavan Maailman kauppajärjestön toimintaa vastaan lisääntyvät jatkuvasti. Kaikkien tahojen ja etenkin kehitysmaiden ja vähiten kehittyneiden maiden hallitusten haasteena on hyödyntää kaupan ja kansainvälisten investointien tarjoamat mahdollisuudet nopeuttaa kehitystä ja vähentää köyhyyttä. 2.16. Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden institutionalisoituna ja tärkeimpänä edustajana EU:ssa ETSK osallistuu aktiivisesti maailmanlaajuiseen vuoropuheluun ja ottaa huomioon kaikki asiaa koskevat tämänhetkiset näkemykset. Tämän vuoksi komitea ehdottaa, että WTO:sta tulee tehdä nykyistä ihmiskasvoisempi. Kyseinen tarve johtuu ensinnäkin siitä, että nykyisessä globaalissa taloudessa kansainväliset kauppasopimukset vaikuttavat työoloihin, terveyteen ja ympäristöön, ja toiseksi siitä, että kaikki toimenpiteet tulisi toteuttaa yhteisymmärryksessä ja yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa sekä osallistumiseen perustuvaa menettelyä noudattaen. 3. Maailmankauppaa koskeva vuoropuhelu (Dohan kehitysohjelma) 3.1. Dohassa pidetyssä WTO:n neljännessä ministerikokouksessa esitetty kehitysohjelma (Doha Development Agenda) oli myönteinen askel maailmankaupan tulevan kehityksen kannalta ja loi tiettyjä uuteen neuvottelukierrokseen kohdistuvia odotuksia. Tammikuussa 2003 alkaneen ja vuoden 2005 tammikuuhun kestävän uuden neuvottelukierroksen päätavoitteet ovat a) kestävän kehityksen nostaminen keskeiseen asemaan kauppaneuvotteluissa(18), b) kehitysmaiden ja vähiten kehittyneiden maiden tukeminen ja c) kulkutautien torjunta vähiten kehittyneissä maissa. Päätös myöntää kehitysapua kehitysmaiden talouksien ja instituutioiden vahvistamiseen merkitsi itse asiassa jo voimassa olevien WTO:n sopimusten täytäntöönpanoa(19). Lisäksi teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaa TRIPS-sopimusta päätettiin alkaa soveltaa siten, ettei jäsenvaltioita estetä ryhtymästä kansanterveyden suojelun kannalta tarpeellisiin toimenpiteisiin (lääketuotteiden patentit). 3.2. Lokakuussa 2001 antamassaan Dohan ministerikokouksen valmistelua koskeneessa lausunnossa(20) ETSK esitti toivomuksen, että kehitysmaiden toiveet ja ongelmat otetaan Dohassa paremmin huomioon kuin Seattlen kokouksen yhteydessä tapahtui. ETSK tähdensi lausunnossaan, että sosiaalisista ongelmista ja ympäristökysymyksistä käytävä keskustelu on kohdannut vakavia esteitä siksi, että kehitysmaiden kiinnostus kohdistuu muihin aiheisiin, kuten täytäntöönpanoon, kehityskysymyksiin ja markkinoille pääsyyn. 3.3. Komission jäsenen Pascal Lamyn ja kansalaisyhteiskunnan edustajien 14. joulukuuta 2001 järjestetyn tapaamisen jälkeen julkaistussa tiedonannossa komissaari totesi, että työvoimakysymyksiin liittyviä ongelmia lukuun ottamatta tärkeimmät komission asettamista, Dohan ministerikokousta koskeneista tavoitteista oli saavutettu. Komissaari painotti muun muassa sitä, että Dohan kehitysohjelman (Doha Development Agenda) puitteissa tehtiin merkittävä päätös sitoutua teknisen avun (technical assistance) toimittamiseen kehitysmaille ja kehitysmaiden valmiuksien kehittämiseen (capacity building). Päätös toteutetaan Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan ja kehitysohjelmien puitteissa sekä täydessä yhteistyössä kaikkien rahoittajien (donors) kanssa, joita ovat esim. Maailmanpankki ja UNCTAD(21). 3.4. ETSK tukee komission pyrkimystä saada WTO:n yleisneuvosto perustamaan maailmanlaajuinen rahasto (Global Trust Fund) kehitysmaille annettavan teknisen avun hallinnointia varten. Tavoitteena on, että kehitysmaat voivat osallistua neuvotteluihin täyspainoisesti. 3.5. ETSK on erittäin huolestunut siitä, että Dohan kehitysohjelmaan sisältyvien kysymysten edistyminen on viivästynyt, ja kehottaa teollisuusmaita ja kehitysmaita saattamaan asian edellyttämät neuvottelut välittömästi päätökseen. 4. Kauppaneuvotteluiden sosiaalinen ulottuvuus 4.1. Työntekijöiden oikeudet 4.1.1. Työntekijöiden oikeuksien turvaamisesta keskusteltiin ensimmäistä kertaa Singaporen ministerikokouksessa(22). Kyseiset oikeudet vahvistettiin myös Dohan ministerikokouksessa(23) siitä huolimatta, että useat kehitysmaat suhtautuivat asiaan epäillen. 4.1.2. ETSK katsoo, että sosiaalisista oikeuksista käytävää maailmanlaajuista vuoropuhelua tulee ehdottomasti vauhdittaa, ja on pettynyt kehitysmaiden Dohan ministerikokouksessa osoittamaan vähentyneeseen kiinnostukseen ja kielteiseen suhtautumiseen asiaan. 4.1.3. ETSK katsoo, että sopivin elin ratkaisemaan työelämään liittyviä sosiaalisia ongelmia on Maailman työjärjestö ILO, kuten komitea on aiemminkin todennut aiheesta "Työntekijöiden oikeudet" antamassaan lausunnossa(24). WTO:n tulee edistää kyseisten ongelmien ratkaisemista kannustamalla rakentaviin toimiin ryhtymistä asiassa ja sisällyttämällä sääntöihinsä mahdollisuus riistää jäsenyyden tuomat edut niiltä jäsenvaltioilta, jotka eivät noudata työelämää koskevia kansainvälisiä normeja. 4.1.4. ETSK on tyytyväinen komission heinäkuussa 2001 aiheesta "Perustyönormien edistäminen ja työmarkkina- ja sosiaalipolitiikan ohjausjärjestelmän kehittäminen maailmanlaajuistumisen yhteydessä" antamaan tiedonantoon. 4.1.5. ETSK tukee vakaasti Kansainvälisen työjärjestön (ILO) toimintaa ja suhtautuu myönteisesti globalisaation sosiaalista ulottuvuutta käsittelevän maailmankomission perustamiseen. Komitea kehottaa WTO:ta osallistumaan merkittävällä panoksella kyseisen komission kanssa tehtävään yhteistyöhön. Maailmankomissio voi auttaa kansainvälistä yhteisöä ymmärtämään entistä paremmin globalisaation aiheuttamat monimutkaiset ongelmat työllisyyden ja sosiaalisen kehityksen aloilla. 4.1.6. ETSK ilmoittaa lisäksi olevansa valmis aloittamaan institutionalisoidun yhteistyön WTO:n, ILO:n ja kansallisten talous- ja sosiaalineuvostojen kanssa ajankohtaisten sosiaalisten kysymysten käsittelemiseksi. 4.1.7. ETSK painottaa, että kauppaneuvotteluiden uuden kierroksen yhteydessä on luotava työelämän keskeiset normit sekä edistettävä työsuojelua. Lisäksi komitea korostaa tarvetta ryhtyä toimenpiteisiin lapsityövoiman käytön torjumiseksi kehitysmaissa. 4.1.8. ETSK:n tavoitteena on aloittaa säännöllinen neuvonpito globalisaation sosiaalista ulottuvuutta käsittelevän ILO:n maailmankomission kanssa. Lisäksi komitea kehottaa WTO:ta kutsumaan ILO:n osallistumaan tarkkailijana sekä ministerikokousten että järjestön muiden elinten työskentelyyn(25). 4.2. Kauppa ja ympäristö 4.2.1. ETSK suhtautuu myönteisesti kaikkiin ympäristönsuojeluun tähtääviin kansainvälisiin toimiin ja on vahvasti sitä mieltä, että asiaa koskevia neuvotteluja ja ohjelmia tulee vauhdittaa ja tehostaa ja varauksellista suhtautumista asiaan vähentää, jotta saadaan aikaan mahdollisimman hyviä tuloksia. 4.2.2. ETSK kannattaa maailmankaupan kasvun sovittamista yhteen kestävän kehityksen tavoitteiden kanssa, sillä terve talouskehitys on yksi kestävän kehityksen peruselementeistä. Suurten ekologisten haasteiden ja maailmanlaajuisten ympäristömuutosten takia kansainvälisten järjestöjen on kiinnitettävä erityistä huomiota tämän tavoitteen saavuttamiseen. Asia on tullut entistäkin tärkeämmäksi ympäristönsuojelukysymyksissä Johannesburgin huippukokouksessa saavutetun edistyksen jälkeen. 4.2.3. ETSK on tyytyväinen siihen, että Dohan ministerikokouksen päätöslauselmassa(26) WTO:n jäsenvaltiot pääsivät yksimielisyyteen siitä, että järjestössä tulee keskustella niistä ympäristökysymyksistä, joihin kauppa vaikuttaa. Päätöslauselmaa seurannut keskustelu antoi mahdollisuuden tehdä tiettyjä alustavia johtopäätöksiä, joita tulee arvioida tulevaisuudessa, vaikka eri tahot esittävätkin asiasta erilaisia näkemyksiä. 4.3. Teollis- ja tekijänoikeudet ja kansanterveys 4.3.1. Pääasiassa vähiten kehittyneiden maiden sekä erityisesti Saharan eteläpuolisen Afrikan maiden väestöä jatkuvasti koettelevat vakavat tartuntataudit (kuten HI-virus/aids ja malaria) ovat yksi nykymaailman suurimmista häpeäpilkuista. Kyseiset taudit jakavat ihmiskunnan niihin, jotka kuuluvat perusterveydenhuollon piiriin, ja niihin, joille se ei ole taloudellisista syistä mahdollista(27). 4.3.2. ETSK - katsoo, että oikeus terveyspalveluihin on perustavaa laatua oleva ihmisoikeus - tähdentää, että ne maat, joissa ei tuoteta lääkkeitä, ovat huomattavasti huonommassa asemassa kuin lääkkeitä tuottavat maat - on tyytyväinen siihen, että Dohan ministerikokouksen antamassa julistuksessa(28) mainitaan erityisesti valtioiden oikeus suojella kansanterveyttä - on tyytyväinen teollis- ja tekijänoikeuksia käsittelevän TRIPS-neuvoston päätökseen (27.6.2002) pidentää vähiten kehittyneille maille myönnettyä teollisuus- ja tekijänoikeuksien suojaa koskevaa siirtymäaikaa vuoteen 2016 - katsoo, että on solmittava joustava kansainvälinen sopimus, joka kattaa täydellisesti tartuntatautien torjumiseen liittyvät vähiten kehittyneiden maiden tarpeet mutta samalla turvaa teollis- ja tekijänoikeudet siten, ettei välttämätön tutkimustoiminta ja teknologian kehitys pysähdy - painottaa, että erityisesti Maailman terveysjärjestön tulee olla vastuussa sellaisten sairauksien valvonnasta ja torjunnasta, jotka voivat kehittyä tartuntataudeiksi ja uhata suurten ihmisjoukkojen terveyttä - katsoo, että kansanterveyskysymykset liittyvät suoraan köyhyyden vähentämiseen ja että köyhyys on terveyskysymyksiin verrattavissa oleva keskeinen maailmanlaajuinen ongelma - kannattaa Euroopan parlamentin 12. helmikuuta 2003 antamaa päätöslauselmaa geneeristen lääkkeiden hyväksymisestä (p5-TA-PROV (2003) 0052, 12.2.2003) - katsoo, että lääketieteen uusien keksintöjen tulee olla helposti vähiten kehittyneiden maiden saatavilla. 4.3.3. ETSK tukee komission ponnisteluja, joiden tavoitteena on, että WTO:n jäsenvaltiot pääsevät mahdollisimman nopeasti yksimielisyyteen seuraavista asioista: a) Laaditaan lista niistä jäsenvaltioista, joilla on kansanterveyteen liittyvistä syistä oikeus poiketa teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien WTO:n sopimusten(29) velvoitteista. b) Täydennetään teollis- ja tekijänoikeuksia käsittelevän WTO:n Trips-sopimuksen 31 artiklan kohtaa f sisällyttämällä siihen lääkkeitä koskeva poikkeuslauseke. c) Määritetään, mitä lääkkeellä tarkoitetaan(30). 4.3.4. ETSK kehottaa kaikkia WTO:n jäsenvaltioita ja etenkin Yhdysvaltoja poistamaan välittömästi esteet, jotka haittaavat WTO:n Trips-sopimuksen 31 artiklan kohdan f muuttamisesta käytävien neuvotteluiden etenemistä, ja solmimaan asiasta kansainvälisen sopimuksen. 4.3.5. Sekä kansanterveyden suojelu että teollis- ja tekijänoikeuksien turvaaminen ovat erittäin tärkeitä kysymyksiä. ETSK ehdottaa asiasta seuraavaa: a) Laajennetaan mahdollisuutta jättää noudattamatta lääkepatentteja koskevia teollis- ja tekijänoikeuksia siten, että se on aidsin, hivin ja malarian lisäksi sallittua myös muiden vakavien tartuntatautien yhteydessä, kuten komissio ehdottaa, b) Laajennetaan vähiten kehittyneiden maiden listaa käsittämään nykyisten 49 maan sijasta 72 maata, mutta jätetään kuitenkin Kiina listan ulkopuolelle, sillä Kiina kykenee tuottamaan primaarisia lääkeaineita, c) Varmistetaan, etteivät hallitukset puutu lääkkeiden vientiin eikä sitä vaikeuteta poliittisin toimin, kun suurten ihmisjoukkojen terveys on vaarassa, d) Vähiten kehittyneiden maiden tulee ryhtyä tiukkoihin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, etteivät tartuntatautien torjuntaa varten alennettuun hintaan - joka ei sisällä teollis- ja tekijänoikeusmaksuja - ostetut lääkkeet palaudu laittomasti maailmanmarkkinoille, e) Järjestelmän toiminnan sekä perussopimusten tulkinnan tulee olla joustavaa, jotta tartuntatautien aiheuttamaa vaaraa voidaan tehokkaasti torjua. 4.4. Elintarvikkeiden tasapuolinen saatavuus maailmalla 4.4.1. ETSK painottaa, että on löydettävä maailmanlaajuinen tasapaino elintarvikkeiden jatkuvasti kasvavan kysynnän ja niiden erittäin epätasaisen jakaantumisen välillä(31). Lisäksi kansainvälisen yhteisön tulee päästä nykyistä laajempaan yksimielisyyteen maatalouteen liittyvistä keskeisistä kysymyksistä. 4.4.2. ETSK kannattaa maatalous- ja elintarvikejärjestö FAO:n näkemystä, jonka mukaan elintarvikkeiden jatkuvasti kasvava kysyntä voidaan tyydyttää tehostamalla vesivarojen hoitoa, lisäämällä satomääriä (more crops per drop) ja hyödyntämällä uusia vesivaroja(32). 5. Tarve ajanmukaistaa WTO:n toimintaa 5.1. WTO:n näkemykset järjestön toimintatavoista 5.1.1. WTO on muuttunut teknisten kauppaneuvotteluiden foorumista hallitustenväliseksi organisaatioksi, joka harjoittaa jäsenvaltioidensa kaupasta vastaavien ministerien välityksellä maailmanlaajuista kauppapolitiikkaa. Kauppasopimusten noudattamista valvotaan kauppapolitiikan tarkkailumekanismin (TPRM) ja järjestön tehokkaan riitojenratkaisumenettelyn avulla sekä turvautumalla tarvittaessa kauppasanktioihin. On siis täysin selvää, että WTO:n kansainvälisen toiminnan tulee olla täysin avointa. 5.1.2. WTO:n edustajat väittävät nykyään(33), että a) GATT-neuvotteluiden jälkeen avoimuus on lisääntynyt huomattavasti, että b) järjestöllä on toimivat verkkosivut, joiden kautta yleisöllä on mahdollisuus tutustua järjestön asiakirjoihin ja päätöksiin, että c) järjestämissään symposiumeissa järjestö käy todellista vuoropuhelua parlamenttien, kauppakamarien, ammattiliittojen ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa ja että d) järjestö on perustanut pitkän ja lyhyen aikavälin koulutusohjelmia(34) sekä alkanut järjestää "Geneven viikkoja", joihin kutsutaan puolen vuoden välein köyhimpien kehitysmaiden edustajia kuulemaan maailmankaupan kehityksestä sekä Dohan kehitysohjelmaan liittyvien neuvottelujen edistymisestä. Tilaisuuksien kaikki kustannukset maksetaan WTO:n talousarviosta. Ohjelman tarkoituksena on myös parantaa vähiten kehittyneiden maiden edustajien valmiuksia osallistua kauppaneuvotteluihin. WTO väittää lisäksi, että e) se toimii läheisessä yhteistyössä muiden kansainvälisten organisaatioiden kanssa vähiten kehittyneille maille suunnatun teknisen avun lisäämiseksi. Tähän pyritään esimerkiksi Integrated Framework (IF) -hankkeen avulla, johon osallistuvat Kansainvälinen valuuttarahasto, kansainvälisen kaupan keskus (International Trade Center), UNCTAD, UNDP, Maailmanpankki ja JITAP (Joint Integrated Technical Assistance Programme). Viimeksi mainittu ohjelma perustettiin helpottamaan köyhimpien kehitysmaiden osallistumista globaaleihin kauppaneuvotteluihin. Tästä huolimatta WTO:n hallinnossa myönnetään, että järjestön toiminnan demokraattisuutta on syytä lisätä ja kehitysmaiden täysmääräistä osallistumista järjestön toimintaan ja päätöksentekojärjestelmiin tukea. 5.2. Komission näkemykset WTO:n toimintatavoista 5.2.1. Komissio on perustanut komissaari Pascal Lamyn johdolla valmisteluryhmiä, joiden työskentelyyn on osallistunut talous- ja yhteiskuntaelämän sekä kansalaisjärjestöjen edustajia. Lisäksi komissio on tehnyt jo ennen Dohan ministerikokousta WTO:n menettely- ja toimintatapojen muuttamista koskevia konkreettisia ehdotuksia. Samalla komissio on painottanut jatkuvasti, että kehitysmaille on tarjottava nykyistä enemmän teknistä apua, jotta ne voivat kehittää valmiuksiaan osallistua järjestön menettelyihin. Komission mielestä tärkeimmät välitöntä ratkaisua vaativat kysymykset ovat avoimuuden lisääminen, tiedottamisen tehostaminen ja kehitysmaiden täyspainoisen osallistumisen tukeminen etenkin kun otetaan huomioon, että järjestön 144 jäsenvaltiosta sata kuuluu tähän ryhmään. Uuden neuvottelukierroksen alkaessa komissio ehdotti muun muassa, että WTO:n epävirallisia toimintatapoja ja mekanismeja muutetaan tulevaisuudessa seuraavalla tavalla: a) Järjestetään vuosittain WTO:n jäsenvaltioiden parlamentaaristen edustajien (parliamentarians of WTO members) ja yleisön avoin tapaaminen, jonka tarkoituksena on kiinnittää huomiota kauppajärjestelmään vaikuttaviin poliittisiin kysymyksiin. b) Kehitetään nykyistä parempia kuulemismenettelyjä, jotta päästään yksimielisyyteen avoimuuden ja osallistumisen kaltaisista kysymyksistä. Samalla tulee tietysti turvata järjestön toiminnan tehokkuus. c) Perustetaan suppea neuvoa-antava ryhmä, jolla ei ole oikeutta osallistua päätöksentekoon, vaan jonka tehtävänä on neuvoa tarvittaessa pääjohtajaa yleisneuvostolle annettaviin ajankohtaisiin suosituksiin liittyvissä kysymyksissä. ETSK on periaatteessa samaa mieltä komission näkemysten kanssa. Neuvoa-antavan ryhmän perustamista koskevan ehdotuksen osalta komitea kuitenkin katsoo, että ensin tulee määrittää ryhmän jäsenten valintaan sovellettavat kriteerit, jotta voidaan varmistaa, että valinta tapahtuu mahdollisimman moitteettomasti, tehokkaasti ja joustavasti. Tämän jälkeen elimen toimivaltuudet tulee määrittää mahdollisimman selkeästi ja täsmällisesti. 5.3. ETSK:n näkemykset WTO:n toimintatavoista 5.3.1. ETSK on tukenut merkittävällä panoksella komission pyrkimyksiä käynnistää järjestelmällinen vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa sekä unionin tasolla että kansainvälisissä yhteyksissä. Komitea on edistänyt kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kanssa käytävää vuoropuhelua esimerkiksi Välimeren alueen kumppanimaissa, AKT-maissa, Latinalaisen Amerikan maissa, Kiinassa ja Intiassa. ETSK kannattaa lämpimästi komission näkemyksiä ja on tyytyväinen ponnisteluihin sen puolesta, että WTO:sta tulisi nykyistä ihmiskasvoisempi ja että kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa aloitettaisiin todellinen järjestelmällinen vuoropuhelu. 5.3.2. Useiden "demokratiavajeesta" kärsivien vähiten kehittyneiden maiden ankarista vastalauseista huolimatta ETSK on esittänyt toistuvasti näkemyksen, jonka mukaan WTO:n toiminnan tulee olla nykyistä avoimempaa ja kansalaisyhteiskunnan toimijoiden tulee voida osallistua nykyistä aktiivisemmin järjestön työskentelyyn(35)(36). Komitea katsoo, että nyt on oikea aikaa muuttaa WTO:n toimintatapoja siten, että järjestö muuttuu nykyistä avoimemmaksi ja demokraattisemmaksi säilyttäen samalla hallitustenvälisen luonteensa. 5.3.3. Yksi tärkeimmistä yhteiskunnallis-ammatillisten toimijoiden ja valtiosta riippumattomien organisaatioiden esille ottamista kysymyksistä on WTO:n menettely- ja toimintatapojen sisäinen ja ulkoinen avoimuus. Edistyminen avoimuutta koskevissa kysymyksissä saattaisi lisätä tehokkuutta etenkin järjestön päätöksentekomenettelyjen osalta kaikkien WTO:n jäsenvaltioiden hyväksi. Niinpä ETSK hyväksyy seuraavat näkemykset: 5.3.3.1. WTO:n asiakirjojen ja arkistojen julkisuus 5.3.3.1.1. WTO:n toiminnan avoimuuteen kohdistuva arvostelu koskee etenkin järjestön asiakirjojen yleistä saatavuutta ja sitä, miten niitä levitetään ja julkaistaan. Yleisneuvosto teki äskettäin tärkeän päätöksen(37), jonka mukaan kaikki WTO:n asiakirjat ovat rajoituksetta yleisön saatavilla tiettyjä tapauksia lukuun ottamatta. Kyseisissä tapauksissa jokin valtio voi pyytää tietyn asiakirjan saatavuuden rajoittamista enintään 90 päivän ajaksi. 5.3.3.1.2. ETSK kannattaa yleisneuvoston päätöstä ja kehottaa sitä kiinnittämään jatkuvasti huomiota WTO:n byrokraattisten toimintojen avoimuuden lisäämiseen. 5.3.3.2. Kansalaisyhteiskunnan kuuleminen WTO:n työskentelyn yhteydessä (Consultation of Civil Society) - kansalaisjärjestöjen rooli 5.3.3.2.1. WTO:n toiminnan ulkoista avoimuutta(38) voidaan edistää etenkin kansallisella tasolla. Jäsenvaltioiden hallitusten ja kansalaisyhteiskunnan edustajien välinen vuoropuhelu WTO:n toimintaan liittyvistä kysymyksistä auttaisi pääsemään yhteisymmärrykseen ja lisäisi samalla muidenkin WTO:n päätösten vaikutuspiiriin kuuluvien tahojen tietoja järjestön toiminnasta. Näitä tahoja ovat esimerkiksi yrittäjät, työntekijöiden edustajat, kuluttajat, pörssi, tavarantuojat ja tavarantoimittajat. Tällainen tiedottaminen edistäisi entisestään globalisaatiota ja kaupan vapauttamista. Samalla hallituksilla olisi mahdollisuus saada merkittävää asiantuntija-apua asianomaisilta ryhmiltä ja organisaatioilta kuten jäsenvaltioiden kauppa- ja teollisuusjärjestöiltä. Vakavia ongelmia esiintyy epäilemättä tietyissä demokratiavajeesta kärsivissä vähiten kehittyneissä maissa, joissa kansalaisyhteiskunnan intressit ovat erittäin huonosti edustettuina, eikä yhteiskunnallisten toimijoiden ja hallituksista riippumattomien organisaatioiden välistä vuoropuhelua käytännössä esiinny. WTO:n tulisi noudattaa samanlaista menettelyä myös kansainvälisellä tasolla, kun se tekee yhteistyötä kansalaisyhteiskuntaa edustavien kansainvälisten toimijoiden kanssa. Järjestö voisi ottaa esimerkkiä vaikkapa komission ja kansalaisyhteiskunnan edustajien välisestä onnistuneesta yhteistyöstä, jota tehdään yhteisön tasolla WTO:hon liittyvien kysymysten käsittelyn yhteydessä. 5.3.3.2.2. WTO:n jäsenvaltiot ovat käyneet useita keskusteluja kansalaisjärjestöjen roolista. WTO on ilmoittanut toistuvasti, että ainoastaan kunkin maan virallinen hallitus edustaa kyseisen maan kaikkien kansalaisten etuja. Tämä rajoitus ei kuitenkaan estä WTO:n jäseniä pitämästä yllä suhteita kansalaisjärjestöjen edustajiin(39). Singaporessa 1996 pidettyyn ensimmäiseen ministerikokoukseen osallistui 108 kansalaisjärjestöjen edustajaa. Yli 600 kansalaisjärjestöjen edustajaa ilmoitti osallistuneensa Dohan kokoukseen. 5.3.3.2.3. ETSK kiinnittää huomiota kansalaisjärjestöjen - työmarkkinaosapuolet eli työnantaja- ja työntekijäjärjestöt eivät kuulu tähän joukkoon - erityisrooliin(40) poikkeuksellisen arkaluonteisten sosiaalisten kysymysten käsittelyn yhteydessä ja toteaa, että myös hallituksista riippumattomien tahojen tulee edustaa kansalaisten etuja. Ehdottomana edellytyksenä sille, että tällainen edustavuus on todellista ja tehokasta, on kuitenkin se, että merkittävä osa kansalaisista osallistuu edustajien valintaan, valinta tapahtuu demokraattisesti ja kyseisten järjestöjen varainkäyttö on avointa. 5.3.3.2.4. ETSK on määrittänyt aikaisemmissa lausunnoissaan(41) kansalaisjärjestöjä koskevat, yhteisön tasolla sovellettavat edustavuusperusteet. Komitea ehdottaa, että seuraavia kriteereitä voidaan soveltaa myös kansalaisjärjestöjen ja WTO:n suhteisiin: - Järjestön on oltava järjestäytynyt pysyvästi kansainvälisellä tasolla tai suuressa osassa maailmaa. - Järjestön on voitava hyödyntää välittömästi jäsentensä asiantuntemusta sekä taattava nopea ja rakentava konsultointi. - Järjestön on edustettava kansainvälisen yhteisön intressien mukaisia yleisiä asioita. - Järjestön on muodostuttava jäsenorganisaatioista, jotka tunnustetaan kulloisessakin jäsenvaltiossa edustamiensa intressien kannalta edustaviksi. - Järjestön on oltava läsnä suuressa osassa WTO:n jäsenvaltioita jäsenorganisaatioiden kautta. - Järjestön on oltava vastuuvelvollinen toimistaan jäsenilleen. - Järjestöllä on oltava mandaatti edustaa ja toimia kansainvälisellä tasolla. - Järjestön on oltava riippumaton eikä se saa ottaa vastaan määräyksiä ulkopuolisilta tahoilta. 5.3.3.2.5. Kansalaisyhteiskunnan edustajien ainoa virallinen tapa osallistua WTO:n päätöksentekoon on tähän asti ollut osallistuminen symposiumeihin eli ministerikokousten yhteydessä järjestettäviin kokouksiin, joissa WTO:ta edustavat jäsenvaltioiden valtuuttamat kauppa-attaseat. Kansalaisyhteiskunnan edustajien mielestä tällainen osallistuminen on marginaalista, sillä ministerikokouksia järjestetään harvoin ja lisäksi mahdollisuudet vaikuttaa WTO:n päivittäiseen työskentelyyn jäävät vähäisiksi. 5.3.3.2.6. ETSK kannattaa komission ja Euroopan parlamentin ehdotusta, jonka mukaan WTO:n tulee ottaa käyttöön yksityiskohtainen kuulemismenettely työmarkkinaosapuolten ja valtioista riippumattomien organisaatioiden kuulemista varten. Komitea on valmis avustamaan komissiota tämän tavoitteen saavuttamisessa. Lisäksi komitea ehdottaa erityisen käytännesäännöstön laatimista sen varmistamiseksi, että keskinäisellä vuoropuhelulla on vahva ja elinkelpoinen pohja ja sitä käydään uskottavissa institutionaalisissa puitteissa. 5.3.3.2.7. ETSK ehdottaa, että kansalaisyhteiskunnan toimijoille tarjotaan mahdollisuus osallistua WTO:n päivittäiseen työskentelyyn kutsumalla ne osallistumaan tarkkailijoina yleisneuvoston kokouksiin. 5.3.3.3. Parlamenttien ja kansalaisyhteiskunnan edustajien mahdollisuudet osallistua kuulemismenettelyihin ja kauppapoliittiseen maatutkintajärjestelmään (TPRM) 5.3.3.3.1. WTO:n perustamissopimuksen mukaan kauppapoliittisen maatutkinnan (TPRM)(42)(43) tarkoituksena on seurata, miten jäsenvaltiot noudattavat monenvälisten kauppasopimusten sääntöjä, määräyksiä ja velvoitteita, sekä pyrkiä edistämään sopimusten noudattamista. Lisäksi tarkoituksena on tarkkailla säännöllisin väliajoin jäsenvaltioiden kauppapolitiikkojen ja käytäntöjen vaikutusta jäsenvaltioiden talouksiin sekä monenväliseen kauppajärjestelmään. Erityisesti jäsenvaltioiden harjoittamien kauppapolitiikkojen vaikutusten sekä jäsenvaltioiden antamien, talouden lisäksi etenkin ympäristö- ja sosiaalisia kysymyksiä koskevien tietojen luotettavuuden arvioiminen on kuitenkin osoittautunut käytännössä erittäin vaikeaksi. 5.3.3.3.2. ETSK ehdottaa, että jäsenvaltioiden parlamenttien ja kansalaisyhteiskunnan edustajien osallistuminen ja kuuleminen tehdään pakolliseksi maatutkinnan puitteissa laadittavia kaupallisia, poliittisia ja kansallisia raportteja koskevien päätösten muotoilun yhteydessä ennen virallisten raporttien julkaisemista. 5.3.3.4. Neuvotteluiden edistymisestä tiedottaminen kansalaisyhteiskunnan edustajille 5.3.3.4.1. Kansalaisyhteiskunnan edustajille voidaan tiedottaa uuden neuvottelukierroksen edistymisestä jäsenvaltioissa ja aluetasolla sovellettavan erityismenettelyn avulla. Lisäksi kansalaisyhteiskunnan edustajat saavat luonnollisesti tietoa WTO:n sihteeristöltä, joka järjestää tarpeen mukaan säännöllisin väliajoin pidettäviä avoimia erityisseminaareja. 5.3.3.5. Talous- ja sosiaalineuvostojen rooli 5.3.3.5.1. WTO:n tulisi perustaa keskustelufoorumi, jonka toimintaan osallistuu suuri osa kansalaisyhteiskunnasta. Niissä maissa, joissa toimii talous- ja sosiaalineuvostoja, kyseiset neuvostot ovat erinomaisia potentiaalisia keskustelukumppaneita, joiden kanssa WTO voi kehittää säännöllistä yhteistyötä. 5.3.3.5.2. ETSK ehdottaa, että lisätään niiden maiden talous- ja sosiaalineuvostojen osallistumista WTO:n työskentelyyn, joissa sellainen on toiminnassa. Lisäksi vastaavia elimiä tulee perustaa niihin kehitysmaihin, jotka kärsivät vakavasta demokratiavajeesta ja joissa sosiaalinen vuoropuhelu on vähäistä. 5.3.3.5.3. ETSK ehdottaa, että komitea ryhtyy itse koordinoimaan talous- ja sosiaalineuvostojen osallistumista WTO:ta koskevien kysymysten käsittelyyn niissä maailman maissa, joissa kyseisiä elimiä on toiminnassa (esimerkiksi. Afrikan maiden sekä Kiinan talous- ja sosiaalineuvostot). Tämä voisi tapahtua laatimalla yhteisiä lausuntoja, jotka esitetään WTO:n ministerikokouksissa kansalaisyhteiskunnan edustajien kannanottoina. 5.3.3.6. Erityisen käytännesäännöstön luominen WTO:n ja kansalaisjärjestöjen yhteydenpitoa varten 5.3.3.6.1. Useimmissa kansainvälisissä järjestöissä kuten Yhdistyneissä kansakunnissa, Maailmanpankissa ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä OECD:ssä on käytössä jonkin verran toisistaan poikkeavia järjestelmiä kansalaisyhteiskunnan järjestöjen kanssa käytävää vuoropuhelua sekä keskinäistä tietojen vaihtoa varten. WTO väittää eroavansa muista organisaatioista siinä, että sen päätökset eivät ole ainoastaan sitovia, vaan järjestö voi toisinaan turvautua myös kauppasanktioiden kaltaisiin rangaistuksiin. Väite ei kuitenkaan pidä paikkaansa, sillä myös muissa organisaatioissa on käytössä vastaavanlaisia menettelyjä: ne laativat muun muassa sopimuksia, valvovat sopimusten noudattamista ja ratkaisevat riitoja. 5.3.3.6.2. ETSK vahvistaa aikaisemmissa lausunnoissaan(44) esittämät, käytännesäännöstöä koskevat perusperiaatteet. Käytännesäännöstö voisi sisältää mm. seuraavat asiat: - nimenomainen ilmoitus väkivallan kaikkien muotojen hylkäämisestä ja vastavuoroisen keskustelun edistämisestä - allekirjoittaneiden yhteiskunnallis-ammatillisten organisaatioiden ja valtiosta riippumattomien organisaatioiden sitoumukset noudattaa tiettyjä avoimuuden sääntöjä (tehtävä, osapuolet, organisaatio, rahoitus jne.) - WTO:n sihteeristön sitoumukset tämän yhteistoiminnan käytännön organisoinnista (tiedotus ja asiakirjojen saatavuus, kuuleminen, selvitykset, arviointi, foorumi Internetissä jne.), johon voisi kuulua muun muassa vuotuisen julkisen konferenssin järjestäminen - tietoyhteiskunnan ja valtiosta riippumattomien organisaatioiden edustajille esitetty kehotus osallistua tiedotuskampanjoihin ja tilanteiden ja haasteiden analysointiin sekä ottaa vastuuta WTO:n toiminnasta esimerkiksi tekemällä hyödyllisiä WTO:n toimintaa koskevia ehdotuksia sen elimille, tukea WTO:n sitoumusten ja ohjelmien toimeenpanoa, antaa hyödyllinen panoksensa WTO:n ryhmien toimintaan sekä osallistua suunnitelmien toteuttamisessa esiintyvien ongelmien tunnistamiseen ja ohjelmien edistymisen arviointiin - WTO:n jäsenvaltioille esitetty kehotus toteuttaa tällaisia yhteistoimintamenettelyjä kansalaisyhteiskunnan edustajien ja valtiosta riippumattomien organisaatioiden edustajien kanssa yhteisön tasolla. 5.3.3.7. Eräänlaisen parlamentaarisen edustajakokouksen perustaminen 5.3.3.7.1. Komission ja Euroopan parlamentin ehdotus, jonka mukaan kauppapolitiikan valvontaa varten tulisi ehkä perustaa parlamentaarinen valvontajärjestelmä, auttaisi lisäämään WTO:n avoimuutta, tehostamaan tiedotusta jäsenvaltioille sekä etenkin lisäämään järjestön toimintatapojen ja päätöksentekojärjestelmien demokraattisuutta. 5.3.3.7.2. Parlamentaarinen valvonta auttaisi lisäksi ymmärtämään nykyistä paremmin kauppapolitiikan vaikutukset kunkin yksittäisen jäsenvaltion talouteen ja yhteiskuntaan. 5.3.3.7.3. ETSK kannattaa parlamentaarisen valvonnan ulottamista koskemaan WTO:n toimintaa, vaikka ajatuksen toteuttaminen on vaikeaa, sillä ministerikokousten välillä tapahtuvaan yleisneuvoston työskentelyyn osallistuu jäsenvaltioista vain virkamiehiä eikä yhtään vaaleilla valittua edustajaa. Komitea kehottaa Euroopan unionia ja WTO:n sihteeristöä viemään asiaa eteenpäin. 5.3.3.8. Kansalaisyhteiskunnan edustajien osallistuminen riitojenratkaisumenettelyyn 5.3.3.8.1. Kansalaisyhteiskunnan edustajilla ei ole mahdollisuutta osallistua WTO:n riitojenratkaisuelimen (DSB) perustamien riitojenratkaisupaneelien (panels) kokouksiin eikä toisen asteen sovitteluelimenä toimivan valituselimen (Appellate Body) toimintaan. Kyseiset elimet noudattavat toiminnassaan periaatteessa kansainvälisen julkisoikeuden säännöksiä, eikä kansalaisyhteiskunnan toimijoiden mielestä ole mitään syytä, miksi ne eivät voisi tiedottaa kauppaneuvotteluiden yhteydessä ilmenevistä kiistoista ja niitä koskevista päätöksistä heti kun asianomaisille tahoille on tiedotettu asiasta. 5.3.3.8.2. Riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen 13 artiklassa sanotaan selvästi, että riitojenratkaisupaneelilla on oikeus pyytää tietoja tai teknisiä neuvoja keneltä tahansa sopivaksi katsomaltaan henkilöltä tai organisaatiolta ja ettei paneelille toimitettuja luottamuksellisia tietoja saa julkaista ilman tiedot luovuttaneen henkilön, organisaation tai viranomaisen nimenomaista suostumusta. Lisäksi paneelit voivat pyytää tietoja miltä tahansa asianomaiselta lähteeltä sekä kysyä asiantuntijoiden mielipidettä tietyistä asiaan liittyvistä kysymyksistä. Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajien panos on kuitenkin toistaiseksi jäänyt vaatimattomaksi. 5.3.3.8.3. ETSK kannattaa kansalaisyhteiskunnan edustajien osallistumista riitojenratkaisumenettelyyn neuvonantajina sellaisissa kysymyksissä, joiden ratkaisu edellyttää erityistä asiantuntemusta, kuten työelämään, ympäristöön ja terveyteen liittyvissä kysymyksissä. Tähän on kaksi syytä: a) Riitojenratkaisupaneelien ja toisen asteen valituselimen työskentelyyn osallistuvat henkilöt ovat tavallisesti kansainvälisen kauppaoikeuden tai muun vastaavan alan asiantuntijoita, b) Käsiteltävinä olevilla kauppasopimuksilla on usein suoria tai välillisiä sosiaalisia vaikutuksia: ne voivat esimerkiksi vaikuttaa jonkin valtion työllisyystilanteeseen, ympäristön tilaan, kansanterveyteen tai talouskasvuun. 5.3.3.8.4. ETSK kehottaa vähiten kehittyneitä maita muuttamaan varauksellista suhtautumistaan kansalaisyhteiskunnan edustajien osallistumiseen riitojenratkaisumenettelyyn sekä kannattaa komission näkemyksiä asiassa, sillä kansalaisyhteiskunnan edustajien osallistuminen lisää WTO:n avoimuutta ja demokraattista luonnetta. 5.4. Kehitysmaiden ja vähiten kehittyneiden maiden valmiuksien parantaminen, jotta ne voivat osallistua WTO:n institutionaalisiin menettelyihin 5.4.1. Useimmilla kehitysmailla ja vähiten kehittyneillä mailla on vähäiset tai olemattomat valmiudet osallistua WTO:n menettelyihin, ymmärtää kauppapolitiikan sisältöä ja vaikutuksia sekä perehtyä kansainvälisellä, alueellisella ja valtakunnallisella tasolla sovellettaviin sääntöihin. Komission huomattavasta taloudellisesta tuesta huolimatta niillä ei myöskään ole usein mahdollisuutta lähettää järjestelmällisesti edustajia WTO:n eri komiteoihin tai kokouksiin, joissa päätetään neuvotteluiden kannalta tärkeistä kysymyksistä, koska niillä ei ole sopivia tai riittävän päteviä edustajia eivätkä ne kykene maksamaan pysyvien edustustojen ylläpitämisestä tai valtuuskuntien lähettämisestä aiheutuvia kuluja. Myönteinen askel asiassa on ollut Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maiden edustustoimiston(45) perustaminen, jonka tehtävänä on tukea kyseisiä maita kansainvälisissä kauppaneuvotteluissa. 5.4.2. Dohan kehitysohjelmassa kiinnitetään erityishuomiota ongelmiin, jotka haittaavat vähiten kehittyneiden maiden osallistumista kansainvälisiin kauppaneuvotteluihin, sekä määritetään konkreettinen aikataulu kyseisten maiden tukemiseen tähtääville toimille(46). 5.4.3. ETSK suosittaa sen varmistamista, että kehitysmailla on käytettävissään riittävät taloudelliset ja henkilöresurssit, jotta ne voivat panna täytäntöön sopimusten edellyttämät järjestelyt. 5.4.4. ETSK korostaa, että määrärahojen, jotka WTO osoittaa teknisen avun ja koulutuksen tarjoamiseen vähiten kehittyneille maille yhteistyössä muiden kansainvälisten organisaatioiden ohjelmien kanssa, tulee olla nykyistä suuremmat ja luonteeltaan pysyvät, jotta kyseiset maat voivat osallistua WTO:n työhön tasa-arvoisina jäseninä. Samalla myönnettyjen varojen käyttöä tulee valvoa nykyistä tehokkaammin, jotta niitä ei tuhlata tai käytetä lahjontaan. 5.5. Jäsenvaltioiden täysipainoisen osallistumisen ja WTO:n toiminnan tehokkuuden yhteensovittaminen 5.5.1. Jäsenvaltioiden suuri määrä aiheuttaa huomattavia ongelmia, kun WTO:n virallisissa ja epävirallisissa institutionaalisissa elimissä pyritään täyttämään vaadittavaa osanottajamäärää ja läsnäoloa koskevat vaatimukset. ETSK ehdottaa, että supistettujen ministerikokousten järjestämisen ohella perustetaan elimiä, joiden toimintaan osallistuu rajoitettu ja hallittavissa oleva määrä jäsenvaltioita. Jäsenten valinnassa tulee soveltaa WTO:n tavoitteiden kannalta tarkoituksenmukaisia valinta- ja äänestysmenettelyjä loukkaamatta kuitenkaan demokratian perusperiaatetta, jonka mukaan kullakin jäsenellä on yksi ääni. 5.6. Institutionaalisen yhteistyön aloittaminen muiden kansainvälisten organisaatioiden kanssa 5.6.1. Nykyisessä globaalissa talouselämässä ja yhteiskunnassa on tärkeää ymmärtää, ettei kauppa ole erillinen ilmiö ja että kauppaneuvottelut sekä kansainvälisten organisaatioiden muut päätökset ja poliittiset toimet ovat keskinäisessä vuorovaikutuksessa. On välttämätöntä, että WTO tekee yhteistyötä muiden kansainvälisten organisaatioiden kanssa tehokkaan kansainvälisen yhteistyön puitteissa. 5.6.2. Muun muassa JITAP-ohjelman edistäminen sekä WTO:n ja UNCTAD:in yhteistyö kansainvälisen kaupan keskuksen (International Trade Centre, ITC) perustamiseksi ovat olleet hyödyllisiä kansainvälisiä aloitteita. Keskuksen tavoitteena on auttaa kehitysmaita ja siirtymätalouksia osallistumaan maailmankauppaan. Myös WTO:n yhteistyö Maailman terveysjärjestön(47), Kansainvälisen valuuttarahaston, Kansainvälisen teleliiton sekä Maailman henkisen omaisuuden järjestön kanssa(48) on osoittautunut erittäin hyödylliseksi. 5.7. Riitojenratkaisumenettelyn tarkistaminen 5.7.1. WTO myöntää, että vaikka riitojenratkaisumenettely (Dispute Settlement Understanding) onkin edistänyt jäsenvaltioiden välisten kauppariitojen ratkaisua merkittävällä tavalla, viimeisten kuuden vuoden aikana saatujen kokemusten perusteella näyttää siltä, että menettelyä on parannettava tietyiltä osin. Dohan ministerikokouksessa jäsenvaltiot sitoutuivat aloittamaan menettelyn tehostamista ja ajanmukaistamista koskevat neuvottelut. Neuvotteluiden takarajaksi sovittiin vuoden 2003 toukokuu. 5.7.2. Komissio on tehnyt menettelyn muuttamiseen tähtääviä konkreettisia aloitteita, jotka koskevat mm. pysyvien edustajien valitsemista riitojenratkaisupaneeleihin nykyisen tapauskohtaisen valinnan sijaan, täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä, menettelyn avoimuutta, neuvoa-antavan oikeuselimen päätöksenteon nopeuttamista sekä mahdollisuutta esittää huomioita väliintulijana (amicus curiae). 5.7.3. ETSK tukee näitä ehdotuksia mutta korostaa, että ollakseen oikeudenmukainen ja tehokas riitojenratkaisujärjestelmän tulee perustua seuraaviin periaatteisiin. Ensinnäkin jokaisen jäsenvaltion tulee olla tasavertainen lain edessä. Toiseksi, jäsenvaltioilla tulee olla välitön ja todellinen mahdollisuus turvautua riitojenratkaisumenettelyyn. Kolmanneksi järjestelmä on sisällytettävä kansainvälisen oikeuden piiriin. On kuitenkin erittäin epävarmaa, onko vähiten kehittyneillä mailla todellisia mahdollisuuksia käyttää hyväkseen WTO:n riitojenratkaisujärjestelmää sen nykyisessä muodossa. Tämä johtuu ensinnäkin siitä, että WTO:n eri sääntöjen ja sopimusten tulkitseminen ja soveltaminen muuttuu koko ajan entistä monimutkaisemmaksi ja vaikeammaksi. Tämän takia ETSK katsoo, että kyseisille maille tarjottavaa taloudellista tukea ja koulutustukea sekä taitotiedon siirtämistä niiden käyttöön tulee tehostaa ja laajentaa entisestään, jotta ne kykenevät analysoimaan, ymmärtämään ja soveltamaan oikealla tavalla WTO:n kaikkia sopimuksia. Toiseksi on syytä epäillä, onko kyseisillä mailla tällä hetkellä sääntöjen monimutkaisuuden ja menettelyjen nopean etenemisen takia todellisia mahdollisuuksia osallistua menettelyihin ja puolustaa etujaan riitojenratkaisupaneelien tai valituselimen työskentelyn yhteydessä. Tämän takia ETSK katsoo, että vuonna 2001 toimintansa aloittanut WTO-lakiapukeskus (Advisory Centre on WTO Law) on korjannut merkittävän puutteen. Keskuksen tarjoamat palvelut ovat jo alkaneet tuottaa konkreettisia tuloksia (ks. Perun ja EU:n välisen, sardiinin nimen käyttöä koskeneen kiistan ratkaisu). EU:n jäsenvaltiot ovat jo tukeneet lakiapukeskuksen perustamista huomattavalla tavalla. Myös muiden WTO:n jäsenvaltioiden tulee auttaa kehittämään ja vahvistamaan keskusta entisestään. 5.7.4. Vaikka WTO:n riitojenratkaisujärjestelmää onkin parannettu merkittävästi, se ei tue kehitysmaiden etuja riittävästi eikä mahdollista niiden riittävää osallistumista. Talouksiensa haavoittuvuuden takia kyseiset maat ovat erityistapauksia, mistä syystä ne eivät voi hyötyä järjestelmästä täysimääräisesti(49). Syyt, joiden takia kehitysmaat eivät voi osallistua riitojenratkaisumenettelyyn tai eivät käytä sitä, ovat seuraavat: a) Niissä ei ole käytössä ulkomaankauppaa säänteleviä sisäisiä järjestelmiä, joiden kautta hallitukset saisivat tarvittavia tietoja tai jotka pakottaisivat sääntöjä rikkovat hallitukset palaamaan ruotuun, b) WTO:n sääntöjen, sopimuksien ja mekanismien merkitystä ei ole ymmärretty valtioiden sisällä, c) Niiden julkishallinnossa ei ole riittävästi tietämystä tai asiantuntemusta, d) Poliittinen tahto puuttuu, e) Niillä ei ole varaa käyttää asiantuntijoita. 5.7.5. ETSK on huolestunut siitä, että useat WTO:n sopimukset eivät ole kovin täsmällisiä, minkä seurauksena ratkaisua kiistoihin on haettava riitojenratkaisumenettelyn kautta. Komitea kehottaakin asianomaisia osapuolia edistämään nykyistä selkeämpien sopimusten laatimista. 5.7.5.1. ETSK on myös huolestunut välittömistä ja vakavista seurauksista, joita eräät riidanratkaisutapaukset aiheuttavat yksityisille kolmansille osapuolille (erityisesti pk-yrityksille ja kuluttajille). Kun jokin WTO:n jäsen peruuttaa myönnettyjä oikeuksia, rangaistus ei kohdistu WTO-vastaisiin toimiin ryhtyneeseen valtioon tai sen elimiin vaan syyttömiin yrityksiin, jotka voivat peruutuksen seurauksena jopa kaatua. WTO-säännöstön puutteellisen välittömän oikeudellisen sovellettavuuden vuoksi näillä yrityksillä ei tällä hetkellä ole käytännössä oikeudellista mahdollisuutta saada korvauksia valtionsa tai valtioiden muodostaman yhteisön elimiltä, joiden oikeudelliset rikkomukset on siis selkeästi todistettu WTO:n riitojenratkaisumenettelyssä. Tämä on Euroopan unionissa vallitsevien oikeuspoliittisten periaatteiden vastaista. WTO:n riitojenratkaisumenettelyn saaman hyväksynnän ja sen oikeudellisen voiman lisäämiseksi komission tulisi yhteistyössä ministerineuvoston kanssa pyrkiä WTO:n puitteissa mutta myös yhteisön sisällä tämän puutteen pikaiseen korjaamiseen. 5.7.6. ETSK ehdottaa riitojenratkaisumenettelyn osalta seuraavaa: a) Lisätään vähiten kehittyneille maille suunnattua teknistä ja oikeudellista apua, b) Nopeutetaan menettelyjä ja lyhennetään erityisesti riitojen ratkaisuun kuluvaa aikaa erottamalla toisistaan taloudellisilta mittasuhteiltaan merkittävät ja vähemmän merkittävät (alle miljoona dollaria) tapaukset, Jälkimmäisten yhteydessä ei käytettäisi kaikkia mekanismeja, c) Vahvistetaan entisestään AKT-maiden Geneven toimistoa, jotta kyseisten maiden heikkouksiin voidaan puuttua tosissaan, d) Lisätään kansalaisyhteiskuntaa edustavien asiantuntijoiden osallistumista sopimusrikkomusten alustavasta tutkinnasta vastaavien riitojenratkaisupaneelien työskentelyyn. 5.8. Sanktiot 5.8.1. Viimeinen keino, johon WTO voi turvautua pyrkiessään varmistamaan monenvälisissä kauppaneuvotteluissa sovittujen sääntöjen ja menettelyjen noudattamisen, ovat sanktiot. Niihin turvaudutaan vain, kun kaikki riitojenratkaisumenettelyn tarjoamat mahdollisuudet on käytetty eikä rikkomusta ole saatu loppumaan. 5.8.2. Yhteen tai useampaan sopimusosapuoleen kohdistetut sanktiot vaikuttavat usein suureen joukkoon jäsenvaltioita ja vahingoittavat usein merkittävällä tavalla kolmansien osapuolten tai vähiten kehittyneiden maiden kauppaa. 5.8.3. On kuitenkin selvää, ettei kehitysmailla tai vähiten kehittyneillä mailla ole käytännössä mahdollisuuksia turvautua sanktioihin painostaakseen muita maita noudattamaan riitojenratkaisupaneelin, valituselimen tai riitojenratkaisuelimen (DSB) päätöksiä. Kaikki kyseiset maat ovat suoraan riippuvaisia viennistä, joten mahdollisuus turvautua sanktioihin ei ole niille toteuttamiskelpoinen vaihtoehtoinen ratkaisu. Tämän takia ETSK kannattaa komission ehdotusta, jonka mukaan kyseisille maille tarjottaisiin tietyin edellytyksin mahdollisuus vaatia suoria korvauksia tai muunlaisia korvaavia kauppaetuja kauppasanktioiden asettamisen sijaan. 5.8.4. ETSK on huolestunut siitä, että riitojenratkaisumenettelyyn turvaudutaan entistä useammin, ja katsoo, että kiistat tulisi ratkaista oikeudellisten toimien ja sanktioiden sijaan mieluummin kompromissiratkaisuja etsimällä. Komitea kehottaa WTO:n jäsenvaltioita käynnistämään perusteellisen vuoropuhelun sopimusten rikkojille langetettavista, järjestön perustamissopimuksiin pohjautuvista sanktioista sekä komission ehdottamasta, sanktioiden asettamista edeltävästä välivaiheen menettelystä. Kyseinen menettely antaisi sääntöjä rikkoneelle valtiolle mahdollisuuden ehdottaa ennen sanktioiden asettamista korvaaviin toimenpiteisiin ryhtymistä. Keskustelujen yhteydessä tulee selvittää kaikki tekijät, jotka tulee ottaa huomioon sanktioita käytettäessä (kuka niistä päättää, milloin ja miten sanktiot määrätään), jotta järjestelmän joustavuus ja avoimuus lisääntyisi. Bryssel 26. maaliskuuta 2003. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch (1) Euroopan parlamentin 18. kesäkuuta 1998 antama päätöslauselma Maailman kauppajärjestön (WTO) toisesta ministerikokouksesta. EYVL C 210, 6.7.1998. (2) Euroopan parlamentin 15. joulukuuta 1999 antama päätöslauselma Seattlessa pidetystä Maailman kauppajärjestön kolmannesta ministerikokouksesta. EYVL C 296, 18.10.2000. (3) Euroopan parlamentin päätöslauselma köyhyyden poistamisesta. P5-TA(2002) 0389. (4) a) Maailmanpankki arvioi, että kaikkien kaupan esteiden poistaminen lisäisi tuloja maailmanlaajuisesti 2,8 miljardilla Yhdysvaltain dollarilla ja vähentäisi köyhien määrää 320 miljoonalla vuoteen 2015 mennessä. b) Euroopan parlamentin mietintö aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille maailman kauppajärjestön vuosituhannen vaihteen kierrosta koskevasta Euroopan unionin lähestymistavasta". Α5-0062/1999, ΕYVL C 189, 7.7.2000. (5) World Bank - Annual Report 2002 - Chapter 1 - Meeting the Poverty Challenge: the World Bank's Goals and Strategies. (6) Euroopan parlamentin päätöslauselma köyhyyden poistamisesta. P5-TA(2002) 0389. (7) YK:n 49:stä vähiten kehittyneestä jäsenvaltiosta seuraavat 30 ovat WTO:n jäseniä: Angola, Bangladesh, Benin, Burkina Faso, Burundi, Keski-Afrikan tasavalta, Tsad, Djibouti, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Haiti, Lesotho, Madagaskar, Malawi, Malediivit, Mali, Mauritania, Mosambik, Myanmar, Nigeria, Ruanda, Sierra Leone, Senegal, Salomonin saaret, Tansania, Togo, Uganda, Zaire ja Sambia. WT/COMTD/LCD/W/26, 8. toukokuuta 2002. Seuraavan 9:n vielä vähemmän kehittyneen maan liittymisprosessi on kesken: Bhutan, Kambodza, Kap Verde, Laosin kansantasavalta, Nepal, Samoa, Sudan, Vanuatu ja Jemen. WT/COMTD/LCD/W/26, 8. toukokuuta 2002. (8) Euroopan parlamentin päätöslauselma kansainvälisen kaupan avautumisesta ja demokratiasta, A5-0331/2001, EYVL C 112 E, 9.5.2002. (9) a) WTO - Overview of Developments in the International Trading Environment. WT/TPR/OV/8, 15 Nov. 2002. b) IMF and World Bank, Market Access for Developing Country Exports, Selected Issues, 27. syyskuuta 2002, s. 5. (10) David Dollar, Aart Kraay, "Growth is Good for the Poor". Maailmanpankki. (11) Euroopan parlamentin mietintö aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille maailman kauppajärjestön vuosituhannen vaihteen kierrosta koskevasta Euroopan unionin lähestymistavasta". Α5-0062/1999, ΕYVL C 189, 7.7.2000. (12) WTO - Annual Report 2002, § 17. (13) UNCTAD, 2002 - The least-developed Countries Report 2002: Escaping the Poverty Trap, Part II, Chapter 3. Trade Part II, Chapter 3-4, UNCTAD, Geneva. (14) Trade Policy Review of the European Union 2002 - alk. s. 20 "Rigged Rules and double Standards-trade globalisation and the fight against poverty". Comments from the Commission, 17.4.2002. (15) A Genuine Development Agenda for the Doha round of WTO negotiations, Joint Statement, 28.1.2002, From: Save the children, (Oafod, Oxfam, Actionaid, Worldvision, Christian Aid, Fairtrade, Traidcraft § 14). (16) a) Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Kauppapolitiikka ja kehitys - Kehitysmaiden auttaminen hyötymään kaupasta. KOM(2002) 513 lopullinen, 18.9.2002. b) Euroopan unionin neuvosto: Kauppa ja kehitys: neuvoston päätelmät. 14514/02, 20.11.2002. (17) Marrakeshissa allekirjoitettu Maailman kauppajärjestön perustamissopimus, IX artiklan kohta 1. (18) Arvioidaan, että jos Dohan kehitysohjelman tavoitteet saavutetaan, vientikauppaan kohdistuvat tullimaksut sekä teollisuus- että kehitysmaissa alenevat vuosittain maailmanlaajuisesti 250-620 miljardilla dollarilla. Kehitysmaiden saaman hyödyn arvioidaan vaihtelevan kolmanneksesta puoleen tästä summasta. IMF and World Bank, market Access for Developing Country Export - Selected Issues, 27.9.2002, § 5. (19) Overview of Developments in the International Trading Environment, § 97. WT/TPR/OV/8, 15.11.2002. (20) EYVL C 36, 8.2.2002. (21) Communication - April 2000 / Council Conclusions - 10 November 2002. (22) Singaporen ministerikonferenssin antama julistus. (23) Dohan ministerikokouksen antama julistus, 8 artikla. WT/MIN(01)/DEC, 1.-20.11.2001. (24) EYVL C 260, 17.9.2001, s. 14. (25) Euroopan parlamentin mietintö aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille maailman kauppajärjestön vuosituhannen vaihteen kierrosta koskevasta Euroopan unionin lähestymistavasta". Α5-0062/1999. (26) Dohan ministerikokouksen päätöslauselma, 31-33 artiklat. WT/MIN(01)/DEC/1, 20.11.2001. (27) Yli 15 miljoonaa ihmistä kuolee vuosittain tartuntatauteihin ja 40 miljoonalla on HI-virus tai aids. Useimmilla heistä ei ole mahdollisuutta hankkia tarvittavia lääkkeitä, jotka voisivat pelastaa heidän henkensä tai pitkittää heidän elinaikaansa. Oxfam News. (28) Teollisuusoikeuksien suojaa ja kansanterveyttä koskeva julistus. WT/MIN(01)DEC/2, 20.11.2001. (29) WTO Trip's Agreement, Art. 31. (30) a) DG Trade: Contribution to the WTO: Communication from the European Committees and their Member States to the Trip's Council Relating to Paragraph 6 of the Doha Declaration on the Trip's Agreement and public Health, 18 June 2002. b) WTO Trip's Council. 16 December 2002 - Draft compromise decision (Perex Motta text). c) Komission jäsenen Pascal Lamyn kirje WTO:n jäsenvaltioiden ministereille. 7.1.2003 - 5/6. d) WTO Trip's Council , 4 March 2002. IP/C/W/339. e) WTO Committee on Trade and Development: The WTO Work Programme on Special and Differential Treatment - Communication from the European Committees. TN/CTD/W/26, 11 December 2002. f) WTO Committee on Trade and Development: Monitoring Mechanism for Special and Differential (S& D) Treatment Provisions - Joint Communication for the African Group in the WTO. TN/CTD/W/23, 11. December 2002. (31) Dohan ministerikokouksen antama julistus, 13 artikla. WT/MIN(01)/DEC/1, 20.11.2001. (32) FAO:n 26. Lähi-idän aluekonferenssi, 9.-13. maaliskuuta 2002. (33) Annual Report 2002. (34) a) WT/COMTD/W/89/Rev., 14.1.2002. b) WTO Training Institute, WTO Trade Policy Courses: A proposal for Expansion. (35) EYVL C 368, 20.12.1999. (36) EYVL C 36, 8.2.2002. (37) W.T.O - Procedures for the circulation and derestriction of WTO documents (14. toukokuuta 2002). WT/L/452, 16.5.2002. (38) G. Marceau and P. Pedersen, Is the WTO Open and Transparent? A discussion of the Relationship of the WTO with Non-Governmental Organisations and Civil Society's Claim for more Transparency and Public Participation, J.W.T, Vol. 33 No 1, pp 5-49 (1999). (39) WTO:n ja kansalaisjärjestöjen suhteita käsitellään yksityiskohtaisesti Marrakeshin sopimuksen V artiklan kohdassa 2 sekä yleisneuvoston 18. kesäkuuta 1996 antamissa ohjeissa (WT/L/162). (40) International Centre for Trade and Sustainable Development - ICTSD - Association Schemes and Other Arrangement for Public Participation in International Fora. (41) EYVL C 125, 27.5.2002. (42) WTO:n perustamissopimus, III artiklan kohta 4. (43) WTO:n perustamissopimus, III artikla, liite 3. (44) TSK:n lausunto aiheesta "WTO:n neljännen ministerikonferenssin valmistelu - TSK:n kanta", kohdat 3.9, 3.9.1, 3.9.2, 3.9.3, 3.9.4 ja 3.9.5, EYVL C 36, 8.2.2002. (45) EU rahoittaa kyseistä toimistoa 1,4 miljoonalla eurolla. (46) Dohan ministerikokouksen päätösasiakirja - Tukitoimet. WΤ/ΜΙΝ(01), 17.-20.11.2001. (47) WTO Agreements and Public Health, 20.8.2002. (48) WT/COMTD/W/102, 16.7.2002. (49) Enforcing Multilateral Commitments: Dispute Settlement and Developing Countries - B. Hoeckman - P. Mavroidis, 14.9.1999, The WTO/World Bank Conference on Developing Countries in a Millennium Round.