EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 04.12.1997 
KOM(97) 620 lopull. 
KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE 
JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa 
sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 
2078/92 soveltamisesta 

Johdanto 
Kaikki maanviljely vaikuttaa maaseudun ympäristöön. Perinteinen eurooppalainen maisema ja luonnon 
monimuotoisuus ovat pitkälti peräisin monien vuosisatojen ajan jatkuneesta maataloustuotannosta. Yhtä 
tärkeää on maatalouden vaikutus maaseutuyhteisön säilymiseen. Jos maaseutuympäristön kehityksen 
halutaan jatkuvan elinvoimaisena on maanviljelyala asetettava keskeiseen asemaan, koska se on 
maaseutualueilla merkittävä taloudellisen toiminnan muotoja tärkein maankäyttötapa. 
Maanviljelytoiminnasta on usein suoranaista hyötyä ympäristölle joko sen vuoksi, että se säilyttää 
maaseutuympäristöä tai sen vuoksi, että se suojelee erityisesti isojen laidunalueiden arvokkaita ja usein 
uhanalaisia puoliksi luonnontilassa olevia elinympäristöjä. Kaikki maanviljely ei kuitenkaan vaikuta 
ympäristöön myönteisesti ja tietyn tyyppinen maatalous, erityisesti viime vuosikymmeninä 
käyttöönotetut voimaperäiset tuotantomenetelmät, ovat aiheuttaneet maaperän huonontumista, 
saastumista, liiallista vedenkulutusta ja luonnon monimuotoisuuden häviämistä. 
Ympäristön kannalta suotuisia maatalousmenetelmiä voidaan tietyssä määrin edistää hyvän 
maatalouskäytännön avulla, ja niiden tukena voi tarvittaessa olla lainsäädännöllisiä rajoituksia. Osana 
hyväksyttävää käytäntöä maanviljelijät saattavat kuitenkin taloudellisista paineista johtuen joutua 
käyttämään voimaperäisiä menetelmiä hyvälaatuisen maan osalta, jättämään peltojen reuna-alueita 
käyttämättä tai käyttämään muita viljelymenetelmiä, jolka vähentävät ympäristön kannalta myönteisiä 
vaikutuksia. Harvat maanviljelijät pystyvät jatkamaan tai ottamaan käyttöön ympäristölle edullisia 
menetelmiä, jos ne johtavat tulojen alenemiseen. Tämän vuoksi on kannatettu jo kauan julkisista 
varoista myönnettäviä maksuja maanviljelijöille, joille aiheutuu kustannuksia ja tulonmenetyksiä 
ympäristölle suotuisia menetelmiä koskevista sopimuksista. 
Maatalouden ympäristöasioita koskevassa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2078/92 säädetään 
ohjelmista, joilla rohkaistaan maanviljelijöitä ottamaan käyttöön ympäristöön edullisesti vaikuttavia 
menetelmiä. Tunnustamalla tämänkaltaisen toiminnan kustannukset, ohjelmien tarkoituksena on myös 
turvata niiden maanviljelijöiden tulotaso, jotka käyttävät ympäristöä suojelevia menetelmiä. 
Maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen myötä yhteistä maatalouspolitiikkaa alettiin uudistaa 
toukokuun 1992 jälkeen, jolloin sovittiin lukuisten tärkeimpien markkinajärjestelyjen muutoksista. 
Maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen 10 artiklassa säädetään, että komissio laatii kolmen 
vuoden kuluttua kertomuksen asetuksen soveltamisesta ja toimittaa sen neuvostolle ja parlamentille. 
Vaikka osa ensimmäisistä ohjelmista tuli voimaan vuonna 1993, suurin osa hyväksyttiin vasta vuonna 
1994 ja jotkut, erityisesti kolmessa uudessa jäsenvaltiossa toteutettavat ohjelmat, vasta vuonna 1995. 
Tämän kertomuksen ensimmäisessä osassa selostetaan maatalouden ympäristöasioita koskevan 
asetuksen toimintaperiaatteet. Toisessa osassa esitellään sen yhteensopivuus yhteisen 
maatalouspolitiikan ja muiden yhteisön politiikan välineiden kanssa. Kolmannessa osassa esitetään 
yhteenveto asetuksen täytäntöönpanosta vuoteen 1997 mennessä. Viimeisessä osassa tehdään joitakin 
johtopäätöksiä tähän astisen täytäntöönpanon perusteella ja annetaan suosituksia, joissa on otettu 
huomioon Agenda 2000 -asiakirjassa maatalouden ympäristöohjelmille annettu entistä suurempi 
painoarvo. Tämä kertomus ei kuitenkaan ole virallinen arvio eikä sen tarkoituksena ole antaa 
yksityiskohtaista selvitystä erilaisten maatalouden ympäristöohjelmien vaikutuksista. 
Sisällysluettelo 
1. MAATALOUDEN YMPÄRISTÖÄ KOSKEVAN ASETUKSEN 
SOVELTAMINEN 4 
1.1 Yhteisen maatalouspolitiikan uudistus ja maatalouden 
ympäristöasioita koskeva asetus 4 
1.2 Maatalouden ympäristöohjelmiin liittyvät toimenpiteet 4 
1.3 Palkkion määrä ja yhteisön rahoitustuki 5 
1.4 Tarjouskilpailu 6 
1.5 Ympäristöä hyödyttävät infrastruktuuriin liittyvät työt 6 
1.6 Valtiontuet 6 
1.7 Maanviljelijöiden velvollisuudet 6 
1.8 Hyväksymismenettely 7 
1.9 Soveltamista koskevat säännöt 7 
1.10 Maatalouden ympäristöohjelmat 8 
2. EUROOPAN YHTEISÖN POLITIIKAN VIITEKEHYS 11 
2.1 Vuorovaikutus yhteisten markkinajärjestelyjen kanssa 11 
2.2 Rakennepolitiikka, yhteenkuuluvuus ja työllisyys 12 
2.3 Kansainväliset sopimukset 13 
2.4 Ympäristöpolitiikka 14 
2.5 Geneettiset resurssit ja tutkimus 15 
2.6 Eläinten hyvinvointi ja metsästys 15 
3. OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANO VUOTEEN 1997 ASTI 16 
3.1 Ensimmäinen vaihe: ohjelmien hyväksyminen 16 
3.2 Alustavat talousarviot ja EMOTR:n määräykset 16 
3.3 Ohjelmien yhteenlaskettu talousarvio 17 
3.4 Täytäntöönpanoa koskevat tiedot 19 
3.5 Komission suorittama seuranta, arviointi ja valvonta 20 
3.6 Toimenpiteiden arviointi luokittain 22 
3.7 Ohjelmien hoidon ja hallinnoinnin kehitys 25 
4. PÄÄTELMÄT 29 
4.1 Tärkeimmät avoinna olevat kysymykset 29 
4.2 Pohdintoja mahdollisista muutoksista 33 
4.3 Tulevaisuuden näkymät 36 
LIITE : Ohjelman hyväksymistä ja muuttamista koskevat päätökset 38 
-3 
1. MAATALOUDEN YMPÄRISTÖÄ KOSKEVAN 
ASETUKSEN SOVELTAMINEN 
1.1 Yhteisen maatalouspolitiikan uudistus ja maatalouden ympäristöasioita 
koskeva asetus 
Ministerineuvostossa päästiin toukokuussa 1992 sopimukseen useiden yhteisen 
maatalouspolitiikan (YMP) tärkeimpien markkinajärjestelyjen uudistamisesta. Näihin 
kuuluivat peltokasvit, naudanliha, lampaanliha, maito ja maitotuotteet sekä tupakka. 
Uudistusten tarkoituksena oli tuotannon saattaminen markkinoiden todellisen 
kehityksen tasolle, talousarviovarojen tehokkaampi käyttö, maanviljelijöiden 
rohkaiseminen käyttämään ympäristöä suojelevia tuotantomenetelmiä sekä 
korkealaatuisten elintarvikkeiden riittävän saannin varmistaminen alhaisemmilla 
kuluttajahinnoilla1 . Markkinajärjestelyjen uudistamisen lisäksi otettiin käyttöön kolme 
uudistuksia tukevaa toimenpidettä: maatalouden ympäristöohjelmat, metsänhoito ja 
varhaiseläke. Maatalouden ympäristöasioita koskevassa asetuksessa2 säädetään 
tukijärjestelmästä, jolla on kolme päätavoitetta3: yhteisten markkinajärjestelyjen 
muutosten täydentäminen, yhteisön maatalous- ja ympäristöpolitiikan tavoitteiden 
saavuttamisen edistäminen sekä kohtuullisen tulotason turvaaminen maanviljelijöille, jotka 
käyttävät ympäristölle suotuisia menetelmiä. 
1.2 Maatalouden ympäristöohjelmiin liittyvät toimenpiteet 
Asetuksen 1 artiklassa säädetään seitsemästä erityistavoitteesta, jotka maatalouden 
ympäristöohjelmiin liittyvillä toimenpiteillä pyritään saavuttamaan (taulukko 1.1). 
Näiden tavoitteiden saavuttamista tehostetaan asetuksen (ETY) N:o 2078/92 2 ja 6 
Taulukko 1.1: Maatalouden ympäristötoimenpiteiden erityistavoitteet, 1 artiklan a-g kohdat 
(a) maatalouden ympäristöhaittoja vähentävän maataloustuotannon suosiminen, 
(b) tuotannon ja kasvatuksen laajaperäistäminen ja maatalousmaiden muuttaminen laajaperäisesi! viljellyiksi 
laitumiksi, 
(c) ympäristön, maaseutuympäristön, maisemaa luonnonvarojen, maaperän ja geneettisen monimuotoisuuden 
suojelu ja parantaminen, 
(d) viljelemättömien maatalous-ja metsämaiden hoito, 
(e) pitkäaikaisen käytöstä poistamisen kannustaminen ympäristöllisistä syistä, 
(f) maankäytön suunnittelu julkiseen käyttöön, ja 
(g) maanviljelijöiden perehdyttäminen ja kouluttaminen. 
artiklassa säädettyjen maankäytön suunnittelua koskevien toimenpiteiden (taulukko 
1.2) sekä koulutus- ja esittelyhankkeiden avulla. Koulutustoimenpiteet, jotka ovat 
jäsenvaltioille vapaaehtoisia, olisi kohdistettava ympäristölle suotuisaan maa- ja 
Komission lehdistötiedote 21.5.1992 
Neuvoston asetus (ETY) N:o 2078/92, annettu 30 päivänä heinäkuuta 1992, sellaisena kuin se on 
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2772/95. 
idem. 1 artikla 
-4-
metsätaloustoimintaan4. Lisätoimenpiteitä voidaan toteuttaa erityisesti kurssien, 
harjoittelujaksojen ja esittelyhankkeiden järjestämiseksi5. 
Taulukko 1.2: Maatalouden ympäristöasioita ja maankäytön suunnittelua koskevat toimenpiteet, 2 
artiklan 1 kohdan a-g alakohta. 
(a) vähäisiä tuotantopanoksia käyttävä viljelyjä luonnonmukainen viljely: lannoitteiden ja torjunta-aineiden 
käytön merkittävä vähentäminen, käytön säilyttäminen jo vähennetyllä tasolla, luonnonmukaisten 
viljelymenetelmien käyttöön ottaminen tai käyttäminen edelleen, 
kasvin-ja rehuntuotannon laajaperäistäminen: kasvintuotannon, rehuntuotanto mukaan lukien, 
laajaperäistämiseen siirtyminen (muilla tavoin kuin edellä a alakohdassa esitetyin menetelmin), 
laajaperäisten tuotantomenetelmien ylläpitäminen tai maatalousmaiden muuttaminen laajaperäisesti 
viljellyiksi laitumiksi, 
karjantuotannon laajaperäistäminen: nautojen ja lampaiden pääluvun pienentäminen rehuntuotannossa 
olevaa pinta-alayksikköä kohti, 
(d) muut ympäristönsuojeluun liittyvät tuotantomenetelmät: muiden ympäristönsuojelun ja luonnonvarojen 
suojelun sekä maaseutuympäristön ja maiseman säilyttämisen kanssa sopusointuisten tuotantomenetelmien 
käyttäminen tai uhanalaista paikallista rotua olevien eläinten kasvattaminen, 
(e) viljelemättömän maan hoito: viljelemättömän maatalous- ja metsämaan säilyttäminen hyväkuntoisena, 
(f) pitkäaikainen käytöstä poistaminen: käytöstä poistamisen edistäminen vähintään 20 vuodeksi ympäristön 
käyttöön liittyvistä syistä, erityisesti biotooppien suojelualueiden tai luonnonpuistojen perustamiseksi tai 
vesien suojelemiseksi, ja 
(g) julkinen käyttö: ulkoilijoiden mahdollisuus liikkua yksityisillä maatalousmailla. (b) 
(c) 
1.3 Palkkion määrä ja yhteisön rahoitustuki 
Ohjelmia koskevat maksut lasketaan maanv 
perusteella6. Palkkiot perustuvat 
aiheutuneisiin kustannuksiin ja 
tulonmenetyksiin, joista vähennetään 
kaikki mahdolliset lisätulot tai ohjelmiin 
osallistumisesta syntyneet säästöt. 
Lisäksi voidaan tarpeen mukaan ottaa 
käyttöön kannustavuuteen perustuva 
palkkio: kannustavuus on määriteltävä 
objektiivisten perusteiden mukaisesti ja 
siitä maksettava palkkio saa tavallisesti 
olla enintään 20 prosenttia 
nettotulonmenetyksistä ja 
kustannuksista7. Näin ollen palkkiota 
olisi pidettävä korvauksena yhteisen 
edun ja ympäristön hyväksi 
toteutetuista toimista aiheutuneista 
kustannuksista eikä varsinaisena tukena 
taloudellisessa mielessä. 
Yhteisön varoista yhteisrahoitettavien 
palkkioiden enimmäismääristä 
säädetään asetuksessa8. Nämä määrät, iljelijän tekemien sitoumusten 
idem. 2 artiklan 2 kohta 
idem. 6 artikla 
idem. 5 artikla 
Asetus (EY) N:o 746/96, 9 artikla 
Asetus (ETY) N:o 2078/92, 4 ja 6 artikla laulukko 1.3: EMOTR:n yhteisrahoittaman palkkion 
enimmäismäärät. 
kustannusluokka alkuperäiset vuoden 
immäismdärät 1996 
(ecua/ha) tnimmdismd 
arat 
(ecua/ha) 
yksivuotiset viljelmät, joiden 
hehtaarikohtainen palkkio myönnetään 150 181,1 
näitä viljelmiä koskeviin yhteisiin 
markkinajärjestelyihin liittyvien 
asetusten nojalla 
muut yksivuotiset viljelmät ja laitumet 250 301,9 
yksivuotiset viljelmät ja laitumet, jos 
viljelijä on tehnyt samanaikaisesti yhden 350 422,6 
tai useamman 2 artiklan 1 kohdan a Ui b 
alakohdassa säädetyn sopimuksen sekä 2 
artiklan 1 kohdan d alakohdassa 
säädetyn sopimuksen 
tuotannosta poistettu naudan Ui lampaan 210 poistettua 53,6 poistettua 
nauta yksikkö NY:» kohti NY:» kohti 
uhanalaisen rodun nauUyksikkö 100 kasvatettua 120,8 
NY:» kohti kasvatettua 
NY.» kohti 
erikoistuneet oi ii vi vi helmat 400 483 
sitrushedelmät 1000 1208 
muut monivuotiset viljelmät ja 700 845,3 
viiniköynnökset 
viljelemättömän maan hoito 250 301,9 
paikallisiin oloihin sopeutuneiden 
uhanalaisten hyötykasvien viljely ja 250 301,9 
lisääminen 
käytöstä poistaminen 600 724,5 
kursseista aiheutuneet kusUnnukset 2500 kumuja 3019fam*ja 
| 1 hwlcilot kohti | hcnfcilolkohti 
-3 
joita muutettiin marraskuussa 1995 valuuttakurssien vaihtelun takia9, esitetään 
taulukossa 1.3. Yhteisön rahoitus on peräisin EMOTR:n10 tukiosastosta ja sen 
määrä on tavoitteen 1 kohdealueilla 75 prosenttia ja muualla 50 prosenttia. Loput 25 
tai 50 prosenttia rahoituksesta tulee jäsenvaltiolta. 
1.4 Tarjouskilpailu 
Useiden asiasta kiinnostuneiden osapuolten kesken on neuvoteltu mahdollisuudesta 
järjestää tarjouskilpailu maatalouden ympäristöohjelmia koskevista sopimuksista. 
Maatalouden ympäristöasioita koskevassa asetuksessa ei kielletä tällaista menettelyä 
edellyttäen, että tuen myöntämisedellytyksiä noudatetaan. Tätä varten palkkiolle olisi 
asetettava yläraja, jotta tarjouskilpailumenettely ei johtaisi ympäristöohjelmiin 
liittyvistä toimenpiteistä maksettavien palkkioiden enimmäismäärän ylittämiseen. 
1.5 Ympäristöä hyödyttävät infrastruktuuriin liittyvät työt 
Infrastruktuuriin liittyvät työt tai investoinnit eivät sisälly maatalouden 
ympäristöohjelmien yhteisrahoitettavaan osuuteen. Tällaisia toimia voidaan tukea 
asianmukaisen rakennerahaston ohjelmien yksityiskohtaisten sääntöjen ja edellytysten 
mukaisesti. Erityisesti infrastruktuuriin liittyviin töihin joiden avulla tehdään 
ympäristöä hyödyttäviä parannuksia, voidaan myöntää tukea investointitukia 
koskevan asetuksen11 mukaisesti ja yhteisö voi osallistua niiden rahoitukseen. 
1.6 Valtiontuet 
Edellä mainittujen yhteisön varoista yhteisrahoitettavien toimenpiteiden lisäksi 
jäsenvaltiot voivat toteuttaa valtiontuella rahoitettavia maatalouden ympänstönlioitoa 
koskevia toimenpiteitä, joiden edellytykset poikkeavat asetuksessa säädetyistä 
edellytyksistä tai joiden määrä ylittää yhteisön varoista yhteisrahoitettavien12 
toimenpiteiden enimmäistason. Valtiontukien on noudatettava asetuksen tavoitteita ja 
Rooman sopimuksen 92 - 94 artiklan valtiontukia koskevia määräyksiä, joissa 
edellytetään muun muassa, että tuet ilmoitetaan komissiolle, joka hyväksyy ne. 
Valtion myöntämiin pääomatukiin sovelletaan investointitukia koskevan asetuksen 
säännöksiä. 
1.7 Maanviljelijöiden velvollisuudet 
Mikään niistä toimenpiteistä, joista palkkioita tällä hetkellä maksetaan, ei velvoita 
maanviljelijöitä, vaikka ohjelmien täytäntöönpano jäsenvaltioiden tasolla onkin 
pakollista. Maanviljelijät voivat valita, haluavatko he jatkaa tavanomaista 
maanviljely ään vai sitoutuvatko he noudattamaan maatalouden ympäristöohjelmiin 
liittyviä edellytyksiä ja rajoituksia. Niiden viljelijöiden kohdalla, jotka sitoutuvat 
noudattamaan ohjelmaa, velvoitteiden noudattamista on valvottava ohjelmasta 
9 Asetus (EY) N:o 2772/95, EYVL N:o L 288, 1.12.1995, s. 35, sellaisena kuin se on oikaistuna 11 
päivänä lokakuuta 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 1962/96, EYVL No L 259, 12.10.1996, s.7 
10 EMOTR: Euroopan maatalouden ohjaus-ja tukirahasto 
11 Neuvoston asetus (EY) N:o 950/97, annettu 20 päivänä toukokuuta 1997, maatalouden rakenteiden 
tehokkuuden parantamisesta, EYVL N:o L 142, 2.6.1997, s. 1 
12 Asetus (ETY) N:o 2078/92, 10 artikla 
-6-
sovitun ajanjakson ajan, jonka on oltava vähintään viisi vuotta. Pitkäaikaisen käytöstä 
poistamisen osalta sitoumuksen keston vähimmäisaika on 20 vuotta. Maanviljelijät 
voivat luopua ohjelman noudattamisesta aikaisemmin ainoastaan erityistapauksissa, 
kuten ylivoimaisen esteen vuoksi tai jos muusta syystä ei enää ole järkevää edellyttää 
ohjelman jatkamista. 
Asetuksessa säädetään myös pakollisista toimenpiteistä, joiden avulla yhteisön 
ympäristöä koskevat velvoitteet pannaan täytäntöön13. Tätä säännöstä ei kuitenkaan 
ole sovellettu kertaakaan eikä komission tietoon ole tullut tapauksia, joissa 
pakollisten toimenpiteiden tukeminen olisi ollut perusteltua. 
1.8 Hyväksymismenettely 
Jokainen jäsenvaltio valmistelee ja antaa komission hyväksyttäväksi yhden tai 
useamman ohjelmaehdotuksen. Ohjelmaehdotukseen on sisällyttävä muun muassa 
alueen maantieteellinen kuvaus ja kuvaus siellä harjoitettavasta 
maataloustuotannosta, kuvaus esitetyistä tavoitteista, tuen myöntämisedellytykset 
sekä arvio kustannuksista14. Komissio tutkii ohjelmaehdotuksen varmistaakseen, että 
se on yhdenmukainen maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen kanssa sekä 
voimassa olevien maatalousohjelmien, markkinajärjestelyjen ja muiden yhteisön 
politiikkojen kanssa. Jäsenvaltiot ilmoittavat myös asianmukaisista kansallisista 
hallintomääräyksistä ja esittävät komissiolle riittävät tiedot siitä, että kustannusarviot, 
varainhoidon valvontamenetelmät sekä hallinto ovat asianmukaisia. Komissio 
hyväksyy ohjelmat niin sanotun hallintokomiteamenettelyn mukaisesti, johon sisältyy 
jäsenvaltioiden kuuleminen maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisen 
hallintokomiteassa15, jossa käsitellään ohjelman ja päätösluonnoksen esittelevä 
komission valmisteluasiakirja. 
1.9 Soveltamista koskevat säännöt 
Komissio on hyväksynyt kaksi yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä koskevaa 
asetusta. Niistä ensimmäisessä, joka hyväksyttiin vuonna 1994, säädetään 
varainhoidon seurannasta16. Toinen soveltamista koskeva vuonna 1996 hyväksytty 
komission asetus17 käsittelee useampia soveltamista koskevia asioita ja sisältää myös 
vuonna 1994 hyväksytyn asetuksen. Tässä jälkimmäisessä soveltamista koskevassa 
asetuksessa selvennetään erityisesti jäsenvaltioiden velvollisuudet vaikutusten 
seurannan, arvioinnin, tarkastusten, seuraamusten, sopimusten muuttamisen ja 
päällekkäisten maksujen välttämisen osalta. Asetuksessa säädetään myös komission 
hyväksymismenettelystä laajaperäisen viljelyn, pituusyksiköiden muuntamisen, 
13 idem. 4 artikla 5 kohta 
14 idem. 3 artikla 
15 STAR: Maatalouden rakenteita ja maaseudun kehittämistä käsittelevä hallintokomitea 
16 Komission asetus (EY) N:o 1405/94, EYVL N:o L 154, 21.6.1994, s. 12 
17 Komission asetus (EY) N.o 746/96, EYVL N:o L 102, 25.4.1996, s. 19, sellaisena kuin se on 
muutettuna 6 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla komission asetuksella (EY) N.o 435/97, EYVL 
N:oL67, 7.3.1997, s.2 
-7-
viljelemättömän maan, ympäristöllisistä syistä toteutettavan viljelykäytöstä 
poistamisen, kurssien ja esittelyhankkeiden sekä palkkioiden laskemisen osalta18. 
1.10 Maatalouden ympäristöohjelmat 
1.10.1 A luekohtainen ja kansallinen täytäntöönpano 
Ohjelmat olisi periaatteessa pantava täytäntöön alueohjelmien avulla 
jäsenvaltioiden kaikilla alueilla19. Ohjelmat voivat sisältää kaikki tukijärjestelmän 
mukaiset maan käyttöön liittyvät toimenpiteet, jollei ole riittäviä perusteita rajoittaa 
ohjelmia koskemaan toimenpiteitä, joissa alueen tietyt erityispiirteet on otettu 
huomioon. Lisäksi jokaisen alueohjelman on kuvastettava ympäristön tilanteiden, 
luonnonolojen ja maatalouden rakenteiden monimuotoisuutta sekä tärkeimpiä 
tuotantoaloja. Ohjelmien on myös noudatettava yhteisön ympäristöpolitiikkaa. 
Alueohjelmia voidaan lisäksi täydentää kansallisten tukiohjelmien avulla, joita 
voidaan soveltaa kaikkialla (horisontaalisesti) ja joissa toteutetaan yhtä tai 
useampaa toimenpidettä. Jäsenvaltiot erottelevat eri tavalla aluekohtaiset ja 
kansalliset ohjelmat. 
Kesäkuuhun 1997 mennessä komissio oli hyväksynyt 127 ohjelmaa. Lisäksi 
suurinta osaa niistä oli muutettu, joitakin useampaan kertaan. Yhteensä komissio 
on tehnyt 265 hyväksymistä tai muuttamista koskevaa päätöstä. Ohjelmat esitetään 
liitteessä lihavoituina. Muutokset on merkitty sanalla 'muutos'. Hyväksytyt 
ohjelmat ovat hyvin erityyppisiä, minkä vuoksi eri jäsenvaltioiden ohjelmien 
vertailu on mahdollista ainoastaan rajallisesti, koska vertailevaan arviointiin 
tarvittavat välineet eivät ole käytettävissä. 
1.10.2 Täytäntöönpanon monimuotoisuus 
Jokaisessa jäsenvaltiossa ohjelmat on valmisteltu kansallisella tai alueellisella ja 
paikallisella tasolla riippuen hallinnon hajautuksen asteesta sekä alueen ympäristön 
monimuotoisuudesta. Ohjelmissa painotettavat ympäristötavoitteet vaihtelevat 
suuresti eri jäsenvaltioiden välillä maanviljelijöiden ympäristötietoisuuden sekä 
jäsenvaltioiden ympäristön erityispiirteiden ja tarpeiden mukaisesti. Sellaisia 
ohjelmia, joiden sisältämiä toimenpiteitä voidaan toteuttaa koko jäsenvaltion 
alueella, on Suomessa, Kreikassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Alankomaissa, 
Portugalissa ja Ruotsissa. Lähestulkoon kaikissa muissa jäsenvaltioissa 
noudatettavat ohjelmat sisältävät toimenpiteitä, joita voidaan toteuttaa sekä koko 
jäsenvaltiossa että alueellisesti (Itävalta, Belgia, Tanska, Ranska, Espanja ja 
Yhdistynyt kuningaskunta). Saksassa ja Italiassa melkein kaikki ohjelmat ovat 
aluekohtaisia. Kuitenkin monien niin kansallisten kuin alueellistenkin ohjelmien 
sisältämät toimenpiteet tai osa niistä koskevat tiettyä ympäristöaluetta ja niiden 
tarkoituksena on erityisten paikallisten tavoitteiden saavuttaminen. Komissio ei ole 
saanut ainuttakaan ohjelmaehdotusta, joka kattaisi kahden sellaisen jäsenvaltion 
18 
19 Asetuksen hyväksymistä koskevat ongelmat ja perustelut on esitetty maatalouden rakenteiden ja 
maaseudun kehittämisen hallinlokomitcallc esitetyssä valmisteluasiakirjassa VI/8670/95, joka toimi 
asetusluonnoksen laatimisia edeltäneen keskustelun perustana. 
Asetus (ETY) N:o 2078/92, 3 artikla 
8-
alueet, joiden maatalouden ympäristöolot olisivat samankaltaiset rajan molemmin 
puolin. 
Jäsenvaltiot ovat myös yhdistelleet ohjelmissaan eri tavoin maatalouden 
ympäristöasioita koskevan asetuksen mukaisia toimenpiteitä. Ainoastaan harvan 
jäsenvaltion ohjelmaan sisältyvät toimenpiteet vastaavat täysin maatalouden 
ympäristöasioita koskevan asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa säädettyjä 
toimenpiteitä. Muissa ohjelmissa on kuitenkin kehitetty toimenpiteitä, joihin 
asetuksen 2 artiklan 1 kohdan eri alakohtia on sisällytetty sen sijaan, että niitä olisi 
toteutettu erillisinä toimenpiteinä. Jäsenvaltioiden ohjelmiin sisältyy yhteensä yli 
2 200 erillistä toimenpidettä. 
1.10.3 Jäsenvaltioiden ohjelmien sisältämien toimenpiteiden yleinen luokittelu 
Euroopan unionin alueella toteutettavien ohjelmien vertailemiseksi ne voidaan 
jakaa keskenään samankaltaisiin luokkiin. Maatalouden ympäristöasioita koskevan 
asetuksen 2 ja 6 artiklassa esitetyt toimenpiteet jakautuvat kolmeen yleiseen 
luokkaan: ympäristölle suotuisa maataloustuotanto, maan käyttö muuhun kuin 
tuotantoon sekä koulutus- ja esittelyhankkeet. Nämä luokat on esitetty taulukossa 
1.4. 
Kaikissa jäsenvaltioissa Alankomaita 
lukuunottamatta maatalouden 
ympäristöohjelmissa painotetaan 
ensimmäiseen luokkaan kuuluvia Taulukko 1.4: Maatalouden 
ympäristötoimenpiteiden 
luokittelu. 
(b) 
(c) viljely, johon tehdään ympäristön 
kannalta edullisia parannuksia, 
mutta joka ei ole luonnonmukaista 
käytössä olevien muiden kuin 
voimaperäisten menetelmien 
jatkaminen 
2. toimenpiteitä: yli 80 prosenttia EU:n alueen 
ohjelmakustannuksista käytetään 
ympäristölle suotuisan maataloustuotannon 
tukemiseen. Jotta näitä ohjelmia 
pystyttäisiin paremmin vertailemaan, tämä 
luokka on jaettu vielä alaluokkiin 
ympäristöä koskevien velvoitteiden 
sitovuuden ja tyypin mukaan. Taulukossa 
1.5 esitetään maaliskuuhun 1996 mennessä 
hyväksyttyjen ohjelmien tietoihin 
perustuvat ohjelmien kustannusosuuksien 
jakautuminen keskimäärin. Kuviossa 1.5 
esitetään kustannusten jakautuminen 
jäsenvaltioiden talousarvioissa, ja siitä 
nähdään täytäntöönpanon painottuminen Euroopan unionin alueella. Esimerkiksi 
Alankomaissa toimenpiteet on keskitetty esittelyhankkeisiin ja valistuksen 
lisäämiseen tarkoitettuihin hankkeisiin. Monissa jäsenvaltioissa, kuten Suomessa, 
Ranskassa, Luxemburgissa, Portugalissa, Ruotsissa ja joissakin Saksan 
osavaltioissa, toteutetaan merkittäviä toimenpiteitä, joiden avulla nykyisiä 
laajaperäisiä toimia pyritään ylläpitämään, kun taas Kreikan ohjelmiin tällaisia 
toimenpiteitä ei sisälly. Toimenpiteiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa vuoteen 
1997 asti käsitellään STAR-komitealle annettavassa valmisteluasiakirjassa. Ympäristölle suotuisa maataloustuotanto 
(a) luonnonmukainen viljely 
maan käyttö muuhun kuin tuotantoon 
(käytöstä poistaminen 20 vuodeksi, 
viljelemättömän maan hoito, ympäristön 
erityispiirteiden säilyttäminen, julkinen 
käyttö jne.) 
3. Koulutus-ja esittelyhankkeet 
Toimenpidetyyppi / % rahoituksesta 
1(a) luonnonmukainen viljely 
1(b) viljely ymparistöparannuksin 
1(c) vähemmän voimaperäisten 
Järjestelmien ylläpitäminen 
2 maan käyttö muuhun kuin tuotantoon 
3 koulutus ja esittelyhankkeet 
yhteensä B 
20% 
58% 
5% 
14% 
3% 
100% Ok 
24% 
46% 
16% 
14% 
0% 
100% D 
1% 
56% 
21% 
21% 
1% 
100% El 
14% 
35% 
0% 
50% 
0% 
100% E 
4% 
35% 
15% 
42% 
4% 
100% F 
3% 
15% 
79% 
3% 
1% 
100% Irl 
2% 
49% 
21% 
24% 
4% 
100% I 
23% 
43% 
22% 
10% 
2% 
100% NL 
2% 
32% 
0% 
0% 
66% 
100% L 
1% 
39% 
56% 
3% 
0% 
100% Os 
17% 
59% 
21% 
3% 
0% 
100% P 
4% 
18% 
68% 
6% 
4% 
100% Fin 
5% 
42% 
42% 
7% 
5% 
100% S 
15% 
6% 
71% 
1% 
7% 
100% UK 
2% 
53% 
30% 
14% 
0% 
100% EU-15 
8% 
41% 
35% 
14% 
3% 
100% 
Taulukko 1.6: Budjetoitujen varojen arvioitu käyttöosuus kussakin Jäsenvaltiossa (vuoden 1BS8 ohjelmat) tolmenpldetyypelttlln 
Tolmenpldetyyppi 
• 1(a) kiomonmukataan >*JaV 
|ni(b)v»>» 
ywpâriiWlptftHnuhitii 
01(c)muidankuln 
vdmaparllmn jm—Idmleii 
yUpatminvi 
a S koukitut ia atktelylMnkkaad 
- 10 
2. EUROOPAN YHTEISÖN POLITIIKAN VIITEKEHYS 
Seuraavissa jaksoissa kerrotaan, miten maatalouden ympäristöohjelmat liittyvät muihin 
YMP:n toimenpiteisiin ja yhteisön politiikkaan laajasti tarkasteltuna sekä miten 
ympäristötavoitteet muodostavat osan koko YMP:a. 
2.1 Vuorovaikutus yhteisten markkinajärjestelyjen kanssa 
Vaikka rakenneohjelmiin on jo monta vuotta sisältynyt ympäristötoimenpiteitä, 
maatalouden ympäristöohjelmat liittyvät kuitenkin läheisesti YMP:n 
markkinajärjestelyihin ja erityisesti niiden vuonna 1992 tehtyyn uudistukseen. Maksut 
hoitaa EMOTR.n tukiosasto ja ohjelma on kaikille jäsenvaltioille pakollinen. 
Maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen yksi nimenomaisista tavoitteista 
on täydentää YMP:n uudistuksia ja edistää niiden toteutumista. 
Markkinajärjestelyjen osana myönteiset ympäristövaikutukset ovat useilla aloilla 
selvemmin näkyvillä tukijärjestelmien muutosten ja ympäristöolojen parantamisesta 
myönnettävien palkkioiden ansiosta. Sikäli, kun markkinajärjestelyt lisäävät 
tuotantoa, ne voivat kannustaa viljelijöitä ympäristöä rasittaviin käytäntöihin. Hyvä 
esimerkki tästä ovat säilörehuille maksettavat tuet ja muut palkkiot, jotka vähentävät 
kiinnostusta laajamittaiseen laiduntamiseen. Näitä seikkoja on käsitelty komission 
julkaisemassa kertomuksessa 'Maatalous ja ympäristö'20, jossa korostetaan, että 
kestävässä tuotantojärjestelmässä ympäristöön liittyvät kustannukset ja hyödyt on 
otettava kokonaisuudessaan huomioon kaikissa talouden tehokkuutta käsittelevissä 
arvioissa. Viimeisimmät uudistukset on toteutettu hedelmä- ja vihannesalan 
markkinajärjestelyissä ja niiden mukaan tuottajien ryhmittymien on otettava käyttöön 
ympäristöystävällisiä tuotantotapoja21, joiden osalta on viitattu erityisesti maatalouden 
ympäristöasioita koskevassa asetuksessa säädettyihin tavoitteisiin (taulukko 1.1). Nämä 
toimenpiteet saattavat vaikuttaa markkina-alaan siten, että asetuksen (ETY) N:o 2078/92 
mukaisten maatalouden ympäristöohjelmien täytäntöönpano vähenee. Komissio pyrkii 
varmistamaan hedelmä- ja vihannesalan toimenpiteiden ja asianmukaisten maatalouden 
ympäristötoimenpiteiden yhdenmukaisuuden kansallisella tasolla. Se pyrkii myös 
varmistamaan, että ympäristötoimista maksettavia julkisia maksuja koskevia 
yleisperiaatteita noudatetaan. 
Maaseudun ympäristöä koskevat sopimukset lisäävät kuluttajien kyseiseen tuotantoalaan 
kohdistamaa arvostusta. Maanviljelijät voivat saada niihin myös markkinatukea. Näin 
ollen maatalouden ympäristötoimenpiteet voivat edistää markkinajärjestelyin tuetun 
tuotannon ympäristövaikutusten parantumista. Tämä vaikutus on erityisen suuri silloin, 
kun sopimus kattaa tilan koko tuotannon. 
20 'Maatalous ja ympäristö', A. Cammarata, YMP Working Notes Series, Euroopan komissio, 
Luxemburg, 1997, ISBN 92-827-3942-2 
21 Neuvoston asetus (ETY) N:o 2200/96, anneltu 28 päivänä lokakuuta 1996, hedelmä-ja vihannesalan 
yhteisestä markkinajärjestelystä, EYVL N:o L 297, 21.11.1996, s. 1, 15 artiklan 4 kohta 
- 11 -
2.2 Rakennepolitiikka, yhteenkuuluvuus ja työllisyys 
Rakenteellisten ohjelmien ja toimenpiteiden (tavoitteiden 1, 5b ja 6 alueelliset ohjelmat, 
tavoitteeseen 5a liittyvät toimenpiteet sekä LEADER-hankkeet ja -verkostot) vaikutus 
ympäristötavoitteiden saavuttamiseen on esitetty kertomuksessa 'Maatalous ja 
ympäristö'22. Alunperin tavoitteeseen 5a sisältyi joitakin maatalouden 
ympäristötoimenpiteitä, kuten palkkiot ympäristösyistä toteutettavasta laajaperäistämisestä 
tai pitkäaikaisesta käytöstä poistamisesta. Nämä on nyt korvattu maatalouden 
ympäristöasioita koskevassa asetuksessa säädetyillä vastaavilla toimenpiteillä. 
Tavoitteeseen 5a liittyvistä jatkuvista tukitoimenpiteistä kahdella on kuitenkin vaikutusta 
sekä maatalouteen että ympäristöön. Ensimmäinen on vuoristojen ja muiden epäsuotuisten 
alueiden maanviljelijöille myönnetyt tuet luonnonympäristöstä maataloudelle aiheutuvien 
pysyvien haittojen korvaamiseksi (tasaushyvitys). Toinen on tuki luonnonympäristön 
parantamiseksi tehtäville investoinneille. 
Tasaushyvityksen avulla on tarkoitus tukea maataloutta epäsuotuisilla alueilla, joilla 
maaseutuympäristön suojelu on tärkeää, korvaamalla luonnonympäristöstä 
maataloustuotannolle aiheutuvat haitat. Suuri osa epäsuotuisista maatalousalueista kuuluu 
niihin, joilla toteutetaan ympäristölle suotuisia maatalousmenetelmiä, jotka eivät ole 
voimaperäisiä. 
Investointiohjelmat voidaan jaotella sen mukaan miten hyvin ne vastaavat maatalouden 
ympäristöohjelmien pääoman tarpeita. Joissakin tapauksissa maatalouden 
ympäristötoimenpiteiden onnistuminen riippuu pääoman sijoituksesta, toisissa tapauksissa 
taas on vaikea tehdä ero pääomasijoitusten ja maatalouden ympäristöasioita koskevan 
asetuksen mukaisten tukikelpoisten toimien välille. 
Tavoitteen 5a toimenpiteiden sekä tavoitteiden 1 ja 6 ohjelmien mukaiset investointituet 
kattavat paljon laajemman alan kuin maatalouden ympäristöohjelmat, ja näiden 
erityyppisten ohjelmien yhteensovittaminen saattaa joskus olla vaikeaa. Maatalouden 
kehittämisohjelmien ja maatalouden ympäristöohjelmien hyväksyntään ja 
täytäntöönpanoon liittyy lukuisia menettelyjä, ajankohtia ja edellytyksiä, jotka osaltaan 
heikentävät pääomatukien ja maatalouden ympäristötukien yhteensovittamista. Yleensä 
alueelliset ohjelmat tavoite 5b mukaan lukien sisältävät maatalouden ympäristötoimia, 
erityisesti luonnonalueiden ja perinteisten maisemien suojeluun tarkoitettuja toimenpiteitä. 
Rakennerahastojen käytännön mukaisesti komission maatalouden ympäristöohjelmille 
myöntämä tuki on kehityksessä jälkeen jääneiden tavoite 1-alueiden osalta (EMOTR:n 
osuus rahoituksesta 75 %) korkeampi kuin muiden alueiden osalta (EMOTR:n osuus 
rahoituksesta 50 %). Ohjelmien yhteenkuuluvuuta lisäävän vaikutuksen osalta alustavat 
tiedot osoittavat, että tavoite 1-alueiden ulkopuolella olevat maanviljelijät toteuttavat 
laajoja ohjelmia, mikä saattaa olla osoitus siitä, että tavoite 1-alueiden viranomaisilla on 
vaikeuksia ohjelmien toteuttamisessa tai kansallisen 25 prosentin rahoitusosuuden 
suorittamisessa. 
22 Ks. alaviite 20 
- 12 
Alueiden komitea23 on ilmaissut huolensa siitä, että koska maatalouden 
ympäristöohjelmilla tuetaan tehoviljelyn vähentämistä, tämä voi vähentää työllisyyttä. Tätä 
käsitystä eivät kuitenkaan tue tehdyt arviot, joiden mukaan ohjelmilla joko ei ole 
vaikutusta työllisyyteen tai sitten vaikutus on myönteinen. Näin on erityisesti sellaisilla 
alueilla, joilla sopimukset edellyttävät maatalousmaan käytön parempaa suunnittelua. 
2.3 Kansainväliset sopimukset 
Maaseudun ympäristöä koskevan asetuksen täytäntöönpanon avulla edistetään EU: n Rion 
ympäristökokouksessa vuonna 1992 sovittuja Agenda 21-sitoumuksia. Biologista 
monimuotoisuutta koskevassa yleissopimuksessa edellytetään, että allekirjoittaneet 
osapuolet laativat kansallisia ohjelmia luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseksi ja sen 
kestäväksi hyödyntämiseksi. 
Vuonna 1992 tehtyjen uudistusten seurauksena YMP:n välineet, joihin myös 
liitännäistoimenpiteet sisältyvät, kattavat osan vuonna 1993 solmitun Uruguayn kierroksen 
sopimuksen mukaisista yhteisön sitoumuksista. Tämän sopimuksen mukaisesti yhteisö 
sitoutuu rajoittamaan tuotokseen perustuvien tukien kokonaismäärää. Ympäristöä 
koskevat maksut ovat green box -luokituksen mukaisia ja niillä ei ole määrällisiä 
rajoituksia. 
Ympäristöä hyödyttävä maatalous oli Helsingissä vuonna 1996 pidetyn OECD:n 
seminaarin24 aiheena. Useat Euroopan unionin jäsenvaltiot esittelivät maatalouden 
ympäristöohjelmansa maakohtaisina tapaustutkimuksina. Euroopan komissio esitti kaksi 
yhteisön näkökulmasta esitettyä asiakirjaa25, joista toinen käsitteli asetuksen toimivuutta ja 
toinen, joka oli riippumattomien asiantuntijoiden laatima, Euroopan luonnon 
monimuotoisuuden riippuvuutta suureksi osaksi tiettyjen laajaperäisen viljelyn 
menetelmien jatkamisesta. Seminaarin päätöstilaisuudessa osanottajat olivat samaa mieltä 
siitä, että maataloustoiminnalla on sekä myönteisiä että haitallisia ympäristövaikutuksia, ja 
että politiikan tavoitteena on oltava haitallisten vaikutusten vähentäminen ja myönteisten 
vaikutusten lisääminen. Siellä todettiin myös, että maatalouden ympäristötavoitteita 
maiseman säilyttämien mukaan lukien tuskin pystytään saavuttamaan ainoastaan 
maatalouspolitiikan uudistusten avulla, vaan siihen vaaditaan erityisiä ympäristöpoliittisia 
toimenpiteitä. Mikään yksittäinen politiikka ei ole riittävä, ja siksi tavoitteiden 
saavuttamiseksi onkin erilaisia menetelmiä, kuten vapaaehtoinen osallistuminen, 
tutkimustulosten levittäminen, koulutus ja ammatillinen koulutus, lainsäädännölliset 
toimenpiteet tai maanviljelijöille osoitettavat rahalliset kannustuspalkkiot ja 
vetäytymispalkkiot. Lisäksi seminaarissa todettiin, että koska ympäristöhyödyt ainakin 
toistaiseksi ovat riippuvaisia maatalouden jatkumisesta, niin mahdollisuudet vapauttaa tuki 
täydellisesti tuotannosta ovat rajalliset. Maanviljelijöille olisi kuitenkin maksettava 
ainoastaan sellaisesta ympäristöä hyödyttävästä toiminnasta, jota ei pystytä hyödyntämään 
markkinoilla, ja vain silloin kun toiminta ylittää vertailutason, kuten kyseisen alueen yleisen 
hyvän maanviljelyskäytännön tason. Seminaarin päätelmien mukaan myös politiikan 
23 Alueiden komitean lausunto YMP:n uudistusten alueellisista vaikutuksista, CdR 17/96, 19.2.1996, 
s.7 
24 OECD.n kestävän maatalouden ympäristöhyötyjä käsitellyt seminaari, joka pidettiin Helsingissä 10. -
13. syyskuuta 1996. 
25 OECD:COM/AGR/ENV/EPOC/596/112 
-13-
välineiden olisi oltava avoimia ja ne on kohdistettava ja suunniteltava tiettyjä 
ympäristöoloja varten. Niiden asianmukaista ja tehokasta täytäntöönpanoa on valvottava 
ja ne on arvioitava suhteessa määriteltyihin tavoitteisiin. 
2.4 Ympäristöpolitiikka 
Maatalouden ympäristöohjelmat ja -toimenpiteet kuvastavat hyvin yhteisön viidennen 
ympäristöalan toimintaohjelman26 maataloutta koskevia tavoitteita, joihin sisältyy 
kestävien viljelymenetelmien edistäminen. Komission laatimassa, viidennen ympäristöalan 
toimintaohjelman toteutumista käsittelevässä välikertomuksessa27 korostetaan tarvetta 
sisällyttää ympäristönäkökohdat yleiseen maatalouspolitiikkaan28. Maatalouden 
ympäristöohjelmien osalta kertomuksessa todetaan, että olisi luotava arviointimenetelmä 
ja että olisi harkittava toimenpiteiden soveltamisalan laajentamista ja niiden tehokasta 
täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. 
Luonnonvaraisten lintujen ja niiden elinympäristöjen suojelua koskevan direktiivin29 
mukaisesti otettiin käyttöön tiettyjen lintulajien suojelutoimenpiteitä, joita olivat 
esimerkiksi erityisten suojelualueiden perustaminen. Elinympäristöjä koskevan direktiivin 
mukaisesti jäsenvaltiot osoittavat luonnon monimuotoisuuden kannalta merkittäviä alueita, 
jotka yhdessä muodostavat Eurooppaan yhtenäisen ekologisen NATURA 2000 -verkoston. 
Niissä elinympäristöissä, joihin kuuluu perinteisesti viljeltyä ympäristöä, voidaan toteuttaa 
muun muassa sellaisia maatalouden ympäristötoimenpiteitä kuin torjunta-aineiden ja 
lannoitteiden käytön vähentämistä, peltojen reuna-alueiden käytöstä poistamista ja 
maataloustoiminnan vuorottelua. Lisäksi ympäristösyistä toteutettavan maan 
viljelykäytöstä poistamisen avulla voidaan luoda luonnonmukaisia asuinpaikkoja, 
esimerkiksi kosteikkoja. Nitraatteja koskevan direktiivin30 mukaisesti jäsenvaltiot 
määrittävät vesinäytteiden tulosten perusteella herkät alueet ja laativat pakollisia 
toimintaohjelmia, joihin yleensä sisältyy maataloustoiminnan rajoituksia31. Lisäksi 
edistetään hyvän maatalouskäytännön sääntöjen noudattamista. Monissa jäsenvaltioissa on 
osana maatalouden ympäristöohjelmia pantu täytäntöön lisätoimenpiteitä huuhtoutumisen 
vaikutusten vähentämiseksi esimerkiksi kastelemalla maaperää, muuttamalla viljeltyjä 
maita laitumiksi ja vähentämällä nitraattipitoisten lannoitteiden käyttöä tai lopettamalla 
niiden käyttö kokonaan. 
Komissio on tehnyt ehdotuksen laajaksi vesiä koskevaksi puitedirektiiviksi32, jossa 
yhdistyisivät kaikki vesipolitiikan eri näkökohdat ja jonka tarkoituksena olisi sovittaa 
26 KOM (92)23, 27.3.1992 
27 KOM(95)624 lopullinen, 10.1.1996. The Commission proposal for a European Parliament and 
Council Decision on the progress report commits the Community to a policy of further integration of 
environmental requirements into agriculture policy. 
28 Rooman sopimuksen 130 r artiklassa määrätään, että ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset on 
sisällytettävä yhteisön muun politiikan määrittelyyn ja toteuttamiseen. 
29 Direktiivi 79/409/ETY, annettu 2 päivänä huhtikuuta 1979, EYVL N:o L 103 2.5.1979, s.l. Tämän 
direktiivin ohjelma on sisällytetty laajempaan direktiiviin 92/43/ETY, anneltu 21 päivänä toukokuuta 
1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta, EYVL N:o L 206 
22.7.1992, s.7 
Direktiivi 91/676/ETY, anneltu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta 
peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumisella, EYVL N:o L 375 31.12.1991, s.l 
Erityisesti lannoitteiden käyttö on rajoitettu 170 kilogrammaan nitraatteja hehtaaria kohti. 
KOM(96)59 lopullinen, 21.2.1996, 'Euroopan yhteisön vcsipolitiikka' 
- 14-
yhteen jokien valuma-alueilla toteutettavat toimenpiteet. Monissa maatalouden 
ympäristöohjelmissa on veden laatua koskevat seikat jo otettu huomioon. 
2.5 Geneettiset resurssit ja tutkimus 
Ohjelmiin sisältyy toimenpiteitä uhanalaisten paikallista rotua olevien eläinten 
kasvattamiseksi, maatalouden kasvien geneettisten resurssien suojelemiseksi sekä kasvi- ja 
eläinlajien luonnon monimuotoisuuden edistämiseksi. Yhteisön neljänteen tutkimusta 
koskevaan puiteohjelmaan (1994 - 1998) sisältyvän maatalouden ja kalastuksen 
tutkimusohjelman (FAIR) soveltamisalaan kuuluu maatalouden ja ympäristön välinen 
vuorovaikutus33. Maatalouden ympäristöohjelmien ja muiden asiaankuuluvien 
tutkimusohjelmien avulla tuettuja geneettisiä resursseja sekä muita yhteisön rahoittamia 
tutkimuksia esitellään STAR-komitealle esitettävässä valmisteluasiakirjassa. 
2.6 Eläinten hyvinvointi ja metsästys 
Maatalouden ympäristöohjelmilla ei voida tukea toimintaa, joka olisi ristiriidassa yhteisön 
eläinten hyvinvointia koskevien standardien kanssa. Ensimmäisten täytäntöönpanovuosien 
aikana ei ongelma-alueita kuitenkaan ole tullut esille, ja komissio liittää kaikkiin 
maatalouden ympäristöohjelmien hyväksyntää koskeviin päätöksiin edellytyksen, jonka 
mukaan ohjelmien hyväksyntä ei rajoita yhteisön eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen 
soveltamista. Luonnonvaraisen eläimistön osalta tukia ei myönnetä ohjelmille, jotka on 
tarkoitettu erityisesti metsästys- ja ampumisalueiden kehittämiseen. 
33 Kohta 4.1.2, vuoden 1996 toimintaohjelma, maatalouden ja kalastuksen tutkimusohjelma 
-15-
Taulukko 3.1: EMOTR.n 
talousarvion kehitys alustavan 3. OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANO VUOTEEN 1997 
ASTI 
3.1 Ensimmäinen vaihe: ohjelmien hyväksyminen 
Maaseudun ympäristöä koskevassa asetuksessa asetettiin heinäkuu 1993 määräajaksi, 
johon mennessä ohjelmat oli toimitettava komissiolle hyväksymistä varten. Suurin osa 
ohjelmista toimitettiin tähän ajankohtaan mennessä tai pian sen jälkeen, ja vuoden 1993 
loppuun mennessä komissio oli tarkastanut kaikki jätetyt ohjelmat. Suurimmassa osassa 
tapauksia ohjelman sisältöä ja kustannusarviota oli muutettava vastaamaan paremmin 
maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen säännöksiä. Alkuperäisenä 
määräaikana jätetyistä ohjelmista vain 16 hyväksyttiin vuonna 1993, mutta vuonna 1994 
hyväksyttiin 83 ohjelmaa ja ohjelman muutosta sekä vuonna 1995 59. Vuoden 1996 
loppuun mennessä maatalouden ympäristöohjelmat oli pantu täytäntöön kaikissa muissa 
jäsenvaltioissa paitsi Luxemburgissa, jossa täytäntöönpano myöhästyi huomattavasti. 
3.2 Alustavat talousarviot ja EMOTR:n määräykset 
Ensimmäiset arviot ohjelmien viiden ensimmäisen vuoden menoista (1993 - 1997) olivat 
erittäin suuret, 2,5 kertaa suuremmat kuin komission tekemät arviot vuonna 1991, jolloin 
maatalouden ympäristöasioita koskeva asetus 
hyväksyttiin. Jäsenvaltioiden kanssa käytyjen 
ensimmäisten neuvottelujen jälkeen ja kun 
ohjelmia hyväksyttiin ja pantiin täytäntöön, 
näitä määriä kuitenkin tarkistettiin ja 
pienennettiin, kuten taulukosta 3.1 käy ilmi. 
Uusien jäsenvaltioiden osalta määrät kirjattiin 
liittymissopimuksen julkilausumaan, ja niiden 
kokonaismäärä jaksolle 1995 - 1997 oli 1 529 
miljoonaa ecua. Taulukossa 3.2 a verrataan 
arvioita hyväksyttyihin ohjelmiin varattujen 
määrien ja todennäköisen tuloksen kanssa. 
Huomattavimmat vajeet koskevat sellaisia 
jäsenvaltioita ja alueita, kuten tietyt Italian, 
Espanjan ja Kreikan alueet, joissa maatalouden 
ympäristöohjelmat ovat uusi asia. Sen sijaan sellaisissa jäsenvaltioissa, kuten Itävallassa, 
Suomessa, Saksassa ja Ranskassa, joissa on aikaisempaa kokemusta ohjelmien 
suunnittelusta, ohjelmat on pantu nopeasti täytäntöön. Kustannusarviossa oli vajetta 12 
jäsenvaltion yhteisön osalta joka vuosi vuoteen 1996 asti (taulukko 3.2 b). Vuonna 1995 
jäi 15 jäsenvaltion yhteisön talousarviosta huomattava osa käyttämättä uusien 
jäsenvaltioiden myöhäisen ohjelmien täytäntöönpanon takia. Ensimmäiset maksut näille 
jäsenvaltioille suoritettiin vasta vuonna 1996, jolloin Itävallan ja Suomen 
kaksivuotisjakson kustannukset otettiin talousarvioon, ja jolloin menot olivat jonkin verran 
suuremmat kuin talousarvio. Vuonna 1997 myönnettiin kaksivuotinen rahoitus Italian 
ohjelmille, ja viimeisimpien arvioiden mukaan 15 jäsenvaltiota koskeva talousarvio 
ylittynee noin 350 miljoonalla eculla. Arvio vuosiksi 1993-97 (12 miljoonaa ecua 
jäsenvaltiota) 
Komission arvio, joulukuu 1991 2 256 
Ensimmäiset ohjelmia koskevat 5 830 
ennusteet, joulukuu 1993 
Tarkistetut ennusteet, heinäkuu 3 670 
1994 
Hyväksyttyjen ohjelmien 3 915 
kustannukset, lokakuu 1995 
Todennäköinen tulos (vuoden 2 455 
1997 luvut arvioitu) 
16 
JiMfV 
vaKio 
B 
Dk 
D 
El 
E 
F 
Iri 
I 
L 
NL 
P 
UK EMOTR:n osuus mil), ecu 
Hyväksytyt 
ohjelma-
talousarviot 
m. 
"ÔT-
Fin 
S 
EU 3 (4) AklSt. 
teJ.arvfc<1) 
25 
56 
1050 
120 
400 
690 
210 
650 
7 
71 
151 
192 
3622 
525 
405 
495 16 
30 
966 
22 
399 
626 
144 
511 
6 
55 
150 
111 
716 
403 
223 
Taulukko 3.2(a) (1) pariutuu 
(2) Joulukuu Totautunut 
Totautunut * hyvik-
1993-97 *- tytyiiU 
mH). acua arvlo talcus-
(3) arvioista 
3 
19 
916 
11 
125 
509 
163 
432 
4 
25 
146 
96 12* 16* 
34* 63* 
87* 93* 
9* 49* 
31* 31* 
74* 81* 
78* 113* 
66* 85* 
60* 78* 
35* 46* 
96* 99* 
51* 68* 
69S 80S 
606 154* 113* 
399 99* 99* 
126 25* 57* 
93* 99% 
75H D Ôl F Fil I P H E S UK Dk NL El 
Kuvlo 3.2(a) 
mil], »eut '»S3 1»M 
EU15til.i/v 
Eimtotaut 
Eimtiljw. 
EU12tot«ut 1MJ 
1391 , 1193 
1557 
jäsenvaltioiden arvioihin 
1996 (3) arvlo 1997 (4) 1995-97. Taulukko 3.2(b) 
Kuvlo 3.2(b) 
3.3 Ohjelmien yhteenlaskettu talousarvio 
Maatalouden ympäristöohjelmat ovat yhteisön yhteisrahoittamia (EMOTR:n tukiosasto) 
siten, että tavoite 1-alueilla rahoitetaan 75 prosenttia ja muilla alueilla 50 prosenttia. 
Loppuosan yhteisrahoitettavien ohjelmien kustannuksista maksaa jäsenvaltio tai kyseinen 
alue. Taulukossa 3.3 esitetään ohjelmien kokonaiskustannukset maittain (vuoden 1997 
luvut ovat arvioita) sekä yhteisön ja jäsenvaltion rahoitusosuudet vuoteen 1997 asti. 
Viiden jäsenvaltion osalta rahoitusosuus on 86 prosenttia, mikä vastaa kaikkein laajimpia 
toteutettuja ohjelmia. 
YhtaisrahoHattavat kustannukset yhteensä 
1993-97 ImllJ. acua) 
Jäsen­
valtio 
B 
Dk 
O 
a 
E 
F 
Irt 
I 
NL 
L 
ÔS 
Fm 
S 
EU15 Toteutunut 
EMOTR jäsenvaltiot Yhteen* 
3 
19 
918 
11 
125 
509 
163 
432 
25 
4 
146 
96 
399 
126 
3787 3 
19 
376 
4 
42 
509 
54 
282 
24 
4 
49 
94 
399 798 
126 252 
2458 6244 jTaulukko 3.3 : Jäsenvaltioiden Ja EMOTR:n maksuosuudet (yhtsltrahottattavat kustannukset) 1993-97 (arvio) 
EMOTR:n menojen kehitys esitetään taulukossa 3.4. Taulukosta käy ilmi, että Saksan, 
Espanjan, Ranskan, Portugalin ja Yhdistyneen kuningaskunnan ohjelmat pantiin 
täytäntöön suhteellisen nopeasti. Useimpien jäsenvaltioiden kohdalla kesti kuitenkin kaksi 
vuotta tai enemmän, ennen kuin ohjelmat oli pantu täytäntöön. Uusien ohjelmien 
kehittelyä ei vieläkään ole saatu päätökseen. Tanskassa ohjelmat suunniteltiin ja aloitettiin 
uudestaan vuonna 1997, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Kreikassa ja Ruotsissa 
merkittäviä uusia ohjelmia kehitetään parhaillaan tai niiden toteuttaminen on juuri 
aloitettu. 
17-
Jäsen­
valtio 
B 
Ok 
D 
El 
E 
F 
I rl 
I 
L 
NL 
Ôs 
P 
Fin 
S 
EU 15 EMOTR • manojen kehitys 
vain EMOTR - osuus : milj. ecua 
1993 
37 
8 
67 
J2_ 
123 1994 1995 1996 
2 
123 
231 3 
223 
16 
106 
19 
54 
39 
_2P_ 2 
6 
232 
2 
33 
119 
43 
42 
8 
541 
40 
257 
43 
26 
485 1391 1997 
304 
10 
54 
144 
100 
336 
4 
12 
264 
58 
143 
83 
36 
1556 Yhteensä 
vuoteen 
1997 asti 
3 
19 
918 
11 
125 
509 
163 
432 
4 
25 
805 
148 
399 
126 
98 
3786 milj. ecua 
NtokaTT 
Jäsenvaltio 
Taulukko 3.4 Kuvio 3.4 
Lähes kaikkien jäsenvaltioiden osalta vuodet 1996 ja 1997 olivat ensimmäiset kokonaiset 
täytäntöönpanovuodet. Vuoden 1997 arvioidut kustannukset on esitetty taulukossa 3.5, 
joka osoittaa varsin suurta täytäntöönpanoastetta lähes kaikissa jäsenvaltioissa. 
Taulukossa 3.5 esitetään EMOTR:n tukiosaston maatalouden ympäristöohjelmista 
aiheutuneiden kokonaismenojen määrät. Lukuja vertailemalla voidaan todeta, että 
keskimäärin 3,6 prosenttia kaikista tukiosaston menoista on aiheutunut näistä ohjelmista. 
Osuus on selvästi suurempi uusien jäsenvaltioiden osalta, joiden osuus vaihtelee Ruotsin 7 
prosentin osuuden ja Itävallan 22 prosentin osuuden välillä. 
Vhtaisraholtsttavat menot yhteensä 
1997 (mill, ecua) 
B 
Dk 
O 
B 
E 
F 
bl 
I 
L 
NL 
ös 
P 
Fin 
S 
UK Jisen-
vaRlo 
2 
9 
304 
10 
54 
144 
100 
336 
4 
12 
265 
58 
143 
63 
36 1 
9 
124 
3 
18 
144 
33 
224 
4 
11 
244 
19 
143 
63 
34 3 
17 
426 
13 
72 
287 
134 
560 
9 
23 
509 
77 
285 
166 
70 Aset. 2078/92 mukaiset menot yhteensä 1997 
(EMOTR • jäsenvaltioiden osuudet) 
A 207OT2 
H EMOTR 
0* 
0* 
4* 
0* 
1* 
1* 
3* 
1* rsas 
L 
NL 
ös 
P 
Rn 
S 
UK 
EU15 A M7M1 
«EMOTR 
0* 
1* 
22* 
6* 
20* 
7* 
1* 
3.6* 
Kuvio 3.5(a) Taulukko 3.5(b) ja Kuvio 3.5(b) 
Siitä huolimatta, että luvut ovat joidenkin jäsenvaltioiden osalta korkeat, maatalouden 
ympäristöohjelmien kustannusten osuus on 1,6-1,8 prosenttia Euroopan unionin 
kokonaistalousarviosta, kuten taulukosta 3.6 havaitaan. 
Miljardia ecua 
EY:n talousarvio yhteensä 
josta EMOTR (tukiosêsto) 
josta maatalouden ympäristötuki 
UêëUbuden ympirittOukén %-
osuus kokonaistaloussrvtosta 
Taulukko 3.6 Toteutunut 
1993 1994 1995 1996 
67,760 65,929 73,555 85,094 
34,590 32,970 34,503 39,108 
123 231 485 1,391 
0.18% 0.35% 0.66% 1.63% Arxto 
1997 
87,651 
41,233 
1,557 
1.78% A. 2078/92 
2* 
i^b^a^aH^^^^M 
Vuoden 1996 talousarvion jakautuminen 
18-
3.4 Täytäntöönpanoa koskevat tiedot 
Varainhoitovuoden 1997 puolivälissä maanviljelijöiden kanssa oli allekirjoitettu 1,35 
miljoonaa sopimusta, mikä vastaa 17 prosenttia kaikista Euroopan unionin maataloudessa 
toimivista pienyrityksistä ja alalla työskentelevistä henkilöistä. Taulukossa 3.7 esitetään 
sopimusten jakautuminen jäsenvaltioittain. Itävallassa ohjelmat käsittävät lähes 70 
prosenttia kaikista maatalousalalla työskentelevistä henkilöistä. Suomessa, Saksassa ja 
Ruotsissa tämä osuus on noin 50 prosenttia. 
I f-fc—iu,» j MaatatouaaJaJa 
Jäsenvaltio „„,!?"" työskenteleviä yhteenet 
m**'* (ASEU1996) 
w» % 
B 1242 102 1% 
Dk 8193 114 7% 
D 554 836 1197 46% 
EP 1839 780 0% 
E 29599 1119 3% 
F 177696 1080 16% 
Irt 23 856 140 17% 
r 63 841 1489 4% 
L 1922 6 32% 
NL 5854 243 2% 
Öi~ 180 000 267 67% 
P 126 479 507 25% 
Fin 91509 156 59% 
S 68 969 124 56% 
UK 21 482 533 4% 
EU16 ' 1366 316 I 7867 17% 
* tiedot vuodoll» 1995; - tiedot vuodetta 1996; 
Taulukko 3.7 Osallistujamääri 16.4.1997 Tuen aaajat 
Jäsenvaltio 
Kuvio 3,7 
Sopimukset kattavat 22,3 miljoonan hehtaarin alan, mikä vastaa 17 prosenttia käytetystä 
maatalousmaasta. Laajimmat ohjelmat toteutettiin Itävallassa, Luxembourgissa ja 
Suomessa (yli 70 prosenttia käytetystä maatalousmaasta). Saksassa ja Ruotsissa tämä 
osuus oli yli 30 prosenttia (taulukko 3.8) Hehtaarikohtainen palkkio oli keskimäärin 117 
Figure 3.8(e) Jäsenvaltio 
Jäsenvaltio 
B 
Dk 
D 
El* 
E 
F 
Iri 
I** 
L 
NL 
Ös 
P 
Fin 
S 
UK 
EU1S Yhteisrahoi-
tettavat 
menot 
yhteensä 
1997, arvio 
milj, ecua 
3 
17 
428 
13 
72 
287 
134 
560 
9 
23 
509 
77 
285 
166 
70 
2682 Toteutu­
misaste 
15.4.1997 
(alakohtai­
set palkkiot) 
1000 ha ecua/ha Maksu/ha 
keskim 
2078 
17 
94 
6353 
12 
532 
5725 
801 
977 
97 
31 
2500 
606 
2000 
1561 
J32i_ 84 
186 
89 
n/a 
81 
42 
147 
n/a 
90 
260 
140 
137 
124 
156 
55 
22628 117 !•« A. u. Arv oitu % Käytetty ,. . : , ' osuus (Aset 
::S 2078^92 
maa (1996) mukajnen) 
1000 ha % 1366 
2 715 
17 344 
5 741 
25 092 
30277 
4 444 
17294 
127 
1 981 
3 449 
3 981 
2605 
3 438 
15 852 1% 
3% 
37% 
0% 
2% 
19% 
18% 
6% 
76% 
2% 
72% 
15% 
77% 
45% 
8% 
138 706 17% Palkkio keskimäärin 
Jäsenvaltio 
Table 3.8 * data 1995; " data 1996. Figure 3.8(b) 
-19 
34 
35 ecua hehtaarilta, ja suurin osa palkkioista sijoittui välille 60-150 ecua hehtaarilta (kuvio 
3.8 b). Kreikan ja Italian tiedot eivät ole käytettävissä. 
Tarkemmat tiedot jäsenvaltioissa toteutetusta täytäntöönpanosta esitetään 
valmisteluasiakirjassa, joka komission on tarkoitus antaa STAR-komitealle. Esitettyjen 
suuntaa antavien tietojen perusteella voidaan todeta, että jotkut jäsenvaltiot hyödyntävät 
merkittävällä tavalla asetuksen tarjoamia mahdollisuuksia, kun taas toisissa jäsenvaltioissa 
täytäntöönpano on vasta alkuvaiheessa tai se on rajoittunut tietyille alueille. Alhainen 
täytäntöönpanoaste voi olla osoitus jäsenvaltioiden tai alueiden vaikeuksista toteuttaa 
rahoituksen kansallinen osuus. Samankaltainen tilanne vallitsee jäsenvaltioissa myös 
niiden ohjelmien osalta, joita on hallinnoitu alueellisella tasolla. 
3.5 Komission suorittama seuranta, arviointi ja valvonta 
Maankäytön suunnittelua koskevien toimenpiteiden vaikutukset voidaan jakaa kolmeen 
luokkaan maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen kolmen tavoitteen 
mukaisesti. Nämä kolme luokkaa ovat: vaikutukset ympäristöön, vaikutukset 
maataloustuotantoon sekä vaikutukset yhteiskuntaan ja talouteen. Julkista käyttöä sekä 
koulutus- ja esittelyhankkeita koskevat toimenpiteet on arvioitava eri tavoin. Komissio 
laati vuonna 1995 seurantaa ja arviointia käsittelevän oppaan, jossa on eritelty kaikki 
arvioitavat alueet ja joka esitettiin valmisteluasiakirjan34 muodossa jäsenvaltioiden 
edustajille STAR-komiteassa. Asiakirjassa luetellaan kaikki tekijät, jotka on otettava 
huomioon arviointia suunniteltaessa ja esitetään perusperiaatteet, joita ovat muun muassa 
kaavoitustietojen laatiminen. 
Soveltamista koskevan asetuksen, jossa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta valvoa 
ja arvioida ohjelmia35, hyväksymisen jälkeen komissio on saanut yksityiskohtaiset tiedot 
seuranta- ja arviointistrategioista kaikilta jäsenvaltioilta Luxemburgia ja Portugalia 
lukuunottamatta. Lokakuuhun 1997 mennessä olijoitakin ohjelmia lukuun ottamatta saatu 
viralliset arviointikertomukset Itävallalta, Suomelta, Ranskalta, Saksalta, Kreikalta, 
Italialta, Alankomailta, Espanjalta, Ruotsilta ja Yhdistyneeltä kuningaskunnalta. Suurin 
osa arviointikertomuksista täyttää laajasti ottaen komission vuonna 1995 laatimat 
edellytyksiä. Tulokset esitetään yksityiskohtaisemmin STAR-komitealle myöhemmin 
annettavassa valmisteluasiakirjassa, johon liitetään myös osoitteet, joista kertomukset voi 
tilata. Osa tärkeimmistä päätelmistä esitellään kuitenkin jäljempänä ja niissä on otettu 
huomioon se, että melkein kaikkien ohjelmien arviointi on vasta alkuvaiheessa. 
Erot ohjelmien täytäntöönpanossa johtuvat eri tekijöistä, joihin kuuluvat käytössä olevat 
maatalouden ympäristöpolitiikat, toimenpiteiden toteutettavuuden arviointi, alueelliset ja 
paikalliset maatalous- ja ympäristöolosuhteet sekä talousarvion rajoitukset ja niiden 
perusteella tehdyt kansalliset valinnat. Kertomusten perusteella voidaan tehdä päätelmä, 
jonka mukaan palkkioiden tasot riippuvat toimenpiteen kohdistamisen onnistumisesta, 
kyseisen maatalousalan tehokkuudesta, esiintyneiden vaikeuksien määrästä, odotetun tai 
toivotun aktiivisen osallistumisen tasosta, ulkoisista edellytyksistä, 
Valmisteluasiakirja VI/3872/97, joka vahvistaa aikaisempia valmisteluasiakirjoja 
Komission asetus (EY) N:o 746/96, 16 artikla 
-20 
tuotantokustannuksista, alueen ensisijaisista tavoitteista sekä kansallisten 
rahoitusosuuksien saatavuudesta. 
Ohjelman soveltamisen tehokkuuden osalta on osoittautunut, että aikaisemmalla 
hallinnollisella kokemuksella sekä tarpeellisen tiedon saamisella on ratkaiseva 
merkitys ohjelmien onnistumisessa. Ohjelmien toteutusvauhti muistuttaa 
innovaatioiden yhteydessä esiintynyttä klassista tapahtumaketjua: ne jotka tekevät 
innovaatioita panevat ne myös nopeasti täytäntöön ja saavuttavat joissakin 
tapauksissa edistyneemmän enemmistön tason. Tämä ei ole yllättävää, sillä 
useimmissa tapauksissa maatalouden ympäristöohjelmissa edellytetään maanviljelijän 
tekevän teknisiä innovaatioita. Tiedotus ja koulutus ovat tärkeydestään huolimatta 
saaneet jäsenvaltioilta vain hyvin vähän huomiota, lukuun ottamatta joitakin 
huomattavia poikkeuksia, kuten Alankomaat ja vähäisemmässä määrin myös Ruotsi. 
Yhteisten markkinajärjestelyjen ja muiden järjestelyjen, kuten maatalouden 
metsäohjelmien, vaikutukset maanviljelijän tuloihin saattavat rajoittaa täytäntöönpanoa 
ratkaisevasti, jos maanviljelijät eivät ole vakuuttuneita siitä, että maatalouden 
ympäristöohjelmista maksettavat palkkiot riittävät korvaamaan heidän menetyksensä. 
Tämä koskee erityisesti peltokasveista maksettavia korvauksia sekä naudan- ja 
lampaanliha-alan järjestelyjen mukaisia maksuja, jotka perustuvat pääluvun mukaiseen 
maksuun ja edistävät yhteisen markkinajärjestelyn rajoitusten mukaista tuotantoa. 
Maatalouden ympäristöohjelmiin vaikuttaa haitallisesti myös maanviljelijöiden 
huolestuminen siitä, että he menettävät nykyisten viljeltyjen maiden osalta mahdollisuudet 
maksuihin, jos otetaan käyttöön uusi vertailualue tai täysin vapautetut maksujärjestelmät. 
Maidontuotannon osalta maatalouden ympäristöohjelmien käyttöönottoa rajoittaa 
epävarmuus uudenlaisten kiintiöiden tulevaisuudesta. Uusien ohjelmien osalta on joillakin 
alueilla järjestetty tarjouskilpailuja metsänistutusohjelmista. 
Arviointikertomuksissa korostetaan myös tieteellisen arvioinnin vaikeuksia ja 
kustannuksia, kaavoitustietojen puutteita sekä indikaattorien käyttöön liittyviä vaikeuksia. 
Indikaattorien kehittämisen hyväksi komissio toimii Euroopan unionissa ja muissa 
kansainvälisissä keskustelufoorumeissa, erityisesti OECD:ssä. Indikaattoreja koskeva työ 
kattaa useita aloja, joihin sisältyvät erityisesti seuraavat kuusi asiaa: ravinteiden päästö 
vesiin ja ekosysteemeihin, kasvinsuojeluaineiden päästö vesiin ja ekosysteemeihin, 
ilmastomuutosten ja maapallon ilmakehän lämpenemisen vaikutukset, luonnonvaraisten 
kasvistojen ja eläimistöjen luonnon monimuotoisuuden huonontuminen, 
maanviljelymaiseman muutokset sekä geneettisten resurssien kehittäminen (kesyt eläimet 
ja kasvilajit). 
Maatalouden ympäristöohjelmien täytäntöönpanon ja arvioinnin seuraamiseksi komissio 
järjestää säännöllisiä kahdenvälisiä tapaamisia jäsenvaltioiden kanssa. Tällä tavoin 
komissio on saanut ajoissa tietoa ohjelmien etenemisestä, täytäntöönpanossa esiintyneistä 
ongelmista sekä ohjelmiin tehdyistä lukuisista muutoksista, joita jäsenvaltiot jättivät 
tarkastettavaksi pian hyväksymisen jälkeen. 
-21 
3.6 Toimenpiteiden arviointi luokittain36 
3.6.1 Ympäristölle suotuisa maataloustuotanto 
(1) luonnonmukainen viljely 
Joissakin jäsenvaltioissa luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden kysyntä on viime 
vuosien aikana kasvanut huomattavasti. Ympäristöhyödyt ovat erityisen suuret 
sellaisilla alueilla, joissa on siirrytty tavanomaisesta viljelystä luonnonmukaiseen 
viljelyyn esimerkiksi luopumalla torjunta-aineista. Eri puolilla Euroopan unionia on 
vakiintuneita järjestöjä, jotka valvovat luonnonmukaisesti viljeleviä tiloja, 
ylläpitävät standardeja ja edistävät luonnonmukaista tuotantoa yhdenmukaisesti 
neuvoston luonnonmukaisia tuotantotapoja koskevan asetuksen säännösten 
kanssa37. 
Arviointikertomuksissa tuodaan esille havaitut maaperälle ja veden laadulle sekä 
luonnon monimuotoisuudelle koituvat ympäristöhyödyt. Kannattavuus riippuu 
markkinoiden mahdollisuuksista ja palkkioiden suuruudesta. Luonnonmukaisten 
tuotteiden markkinoiden epävakaisuudesta johtuen on vaikea ennakoida vaikutusta 
tulotasoon. Komission tarkoituksena on esittää STAR-komitealle luonnonmukaista 
viljelyä tukeva valmisteluasiakirja. 
(2) viljely, johon tehdään ympäristön kannalta edullisia parannuksia, mutta 
joka ei ole luonnonmukaista 
Jäsenvaltioiden ohjelmista tuettaviin maataloustuotannon mukautuksiin kuuluu 
voimaperäisten menetelmien vähentäminen, maataloustoiminnan tarkasti määrätty 
vuorottelu, peltojen reunakaistaleiden ruiskuttamatta jättäminen, ruohon kylvämisen 
vähentäminen, eläintiheyden väljentäminen, alavien maiden jaksottainen kasteluttaminen 
jne. Näillä ja samankaltaisilla menetelmillä voidaan vähentää ympäristöön kohdistuvaa 
rasitusta huomattavasti, ja oikein käytettynä niiden avulla voidaan saada aikaiseksi 
luonnon monimuotoisuuden lisääntymistä sekä torjunta-aineiden käytön vähenemistä ja 
ravinnehukan pienentymistä. Tämäntyyppiset menetelmät saattavat vaatia lisätyövoimaa 
ja johtaa tuotantotason alenemiseen. Yhdistetyt viljelymenetelmät, edellyttäen että 
niissä käytetään vain vähän kemikaaleja, ovat laajalti käytössä ja niitä tuetaan 
maatalouden ympäristöohjelmien kautta. Kuten luonnonmukaisen viljelynkin osalta, 
tuotannon ja standardien valvomiseksi perustetaan parhaillaan järjestöjä. Yhteisten 
standardien puute ja sen seurauksena tapahtunut tuotemerkkien nopea lisääntyminen on 
kuitenkin johtanut epävarmuuteen kuluttajien ja muidenkin keskuudessa. 
Arviointikertomuksissa korostetaan myös eri ohjelmien mukaisesti toteutettujen 
toimenpiteiden runsautta. Ympäristöhyödyt esitellään veden laadun, eroosion 
vähenemisen ja bioottisten resurssien säilyttämisen osalta sekä maaseudun 
ympäristön säilymisen ja erityisesti monivuotisten viljelmien osalta. Veden laadun 
seuranta on osoittautunut vaikeaksi, sillä myönteisten vaikutusten syntymiseen 
saattaa kulua useita vuosia. Näin ollen asianmukaisia ohjelmia on jatkettava 
36 Kohdassa 1.10 esitetyt luokat 
37 Neuvoston asetus (ETY) N:o 2092/91, maataloustuotteiden luonnonmukaisista tuotantotavoista ja 
siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa, EYVL N:o L 198, 22.7.1991, 
s.l 
-22-
kymmenien vuosien ajan, jotta niillä saataisiin aikaan tuloksia. Usein on myös 
mahdotonta osoittaa ympäristöhyötyjä yksittäisen viljelijän toiminnan ansioksi. 
Joillakin alueilla, joissa on hedelmällinen maaperä tai tilaa kohti on useita 
nautayksikköjä, tuotantoa rajoittavia ympäristölle suotuisia toimenpiteitä on pantu 
täytäntöön varsin vähän. Tällaisilla alueilla ympäristöuhat saattavat olla vakavia ja 
nykyisten näkemysten toimivuus voidaankin asettaa kyseenalaiseksi. 
Maankäytön suunnittelua herkillä alueilla koskevien sopimusten tarkoituksena oli 
luonnon monimuotoisuuden edistäminen, ja niiden avulla onkin saatu aikaan 
erittäin myönteisiä tuloksia. Niiden käyttöönottoaste on ollut korkea sellaisilla 
alueilla, joille viranomaiset ovat pystyneet kohdistamaan edistämiseen ja 
tiedottamiseen tarkoitettua toimintaa, ja joilla sopimuksen teko ei ole edellyttänyt 
suurta muutosta käytettyihin tuotantomenetelmiin. Jos maataloustuotannossa on 
tehtävä suuria muutoksia ja maanviljelijän on lisäksi toimittava aktiivisesti 
maaseutuympäristön vaalijana, saattaa palkkion suuruus olla ratkaiseva tekijä 
täytäntöönpanoasteen kannalta. 
Ohjelmilla tuntuisi olevan selvästi myönteinen vaikutus geneettisten resurssien 
säilyttämiseen, vaikka se ei näykään markkinataseessa. Geneettisen eroosion 
uhkaamien hyötykasvien suojelemiseksi toteutettavat toimet eivät ole edenneet 
riittävän pitkälle, jotta niiden perusteella voitaisiin tehdä päätelmiä. 
(3) käytössä olevien muiden kuin voimaperäisten menetelmien jatkaminen 
Ympäristön hyväksi tehtävät sitoumukset voivat olla suhteellisen lieviä, ja niihin voi 
kuulua perinteisten viljelymenetelmien jatkaminen, maiseman säilyttäminen, 
voimaperäisten menetelmien vähäinen käyttö, eläintiheyden väljentäminen sekä 
laidunten osalta kyntämisen tai maaperän luonnollisten piirteiden muuttamisen 
kieltäminen. Hehtaarilta maksettava palkkio on vastaavasti pieni, ja se kuvastaa 
laajaperäisen tuotannon luonnetta. Epäsuotuisilla alueilla, joilla maanviljelijöiltä 
edellytetään erityisiä ponnisteluja maanviljelyn jatkamiseksi ja joilla perinteiset, muut 
kuin voimaperäiset menetelmät ovat välttämättömiä ympäristön suojelun jatkamiseksi ja 
luonnon kannalta arvokkaiden paikkojen säilyttämiseksi, tämänkaltaiset toimenpiteet 
saattavat kuitenkin olla toimiva väline maaseutuympäristön ja perinteisen 
viljelymaiseman säilyttämiseksi38. 
Arviointikertomukset osoittavat, että laaja-alaisten laitumien lisäämiseksi ja 
ylläpitämiseksi toteutetuilla toimenpiteillä on useissa maissa ollut selviä 
ympäristövaikutuksia, koska niiden avulla on estetty voimaperäisten menetelmien 
käyttöä tai maan vajaakäyttöä tai viljelemättä jättämistä. Vaikutukset perustuvat 
tavallisesti nautayksiköiden ja maa-alueen välisen suhdeluvun sekä typpilannoitteiden 
käytön rajoittamiseen. Ympäristöhyötyihin kuuluvat myös eroosion väheneminen, 
maalaismaiseman säilyttäminen ja bioottisten resurssien suojeleminen. Muilla kuin 
voimaperäisillä toimenpiteillä on enemmän vaikutusta markkinoiden vakauteen silloin 
kun on kyseessä maatalousmaiden muuttaminen laajaperäisesi viljellyiksi laidunmaiksi. 
Joissakin jäsenvaltioissa on arvioitu tuotannon pienenevän jonkin verran. 
Toimenpiteiden pitäisi hyödyttää yhteiskuntaa ympäristöä suojelemalla, eli 
maanviljelijän olisi tuotettava muutakin kuin taloudellista hyötyä. 
38 Esimerkiksi rakennerahastojen tavoitteen 5a mukaiset tasaushyvitykset, ks.kohta 2.2 
-23 -
3.6.2 Maan käyttö muuhun kuin tuotantoon (viljelemättömän maan hoito, 
ympäristöllisistä syistä toteutettava käytöstä poistaminen, maiseman 
erityispiirteiden säilyttäminen, julkinen käyttö) 
Toimenpiteet, joiden avulla edistetään elinympäristöjen ja biotooppien säilyttämistä 
tai palauttamista, merkitsevät tavallisesti huomattavaa tuotannon pienentymistä tai 
täydellistä keskeytymistä. Maanviljelijän tekemän sopimuksen yksityiskohtaisista 
säännöistä riippuen maa saattaa kuitenkin vaatia suhteellisen paljon työtä. On hyvin 
epätodennäköistä, että tällaisia elinympäristöjä luotaisiin ilman julkista maanostoa 
tai maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen mukaisesti laadittuja 
sopimuksia. Myös niiltä maanviljelijöiltä vaaditaan suuria ponnistuksia, jotka 
sitoutuvat puhdistamaan viljelemättömän maan pensaikoista, jotta vältyttäisiin 
tulipalon vaaroilta, tai jotka ylläpitävät kiviaitoja, pengerryksiä, pensasaitoja, 
lampia, kaivoja tai sellaisia maalaismaiseman erityispiirteitä, joita on suojeltava 
eroosiota vastaan. Vähintään 20 vuoden käytöstä poistamisen osalta kaikki 
maataloustoiminta on tavallisesti kiellettyä. Kuitenkin silloin kun epätoivotun 
aluskasvillisuuden säännöstely on tarkkaan määritelty, suositeltavin menetelmä 
aluskasvillisuuden säännöstelyksi on pitää ruohoa syöviä eläimiä alueella muutaman 
päivän ajan. Menetelmän toteuttamista on valvottava tarkasti. Julkista käyttöä 
edistäviä ohjelmia on kehitetty vain muutama39. Eräässä tapauksessa maanviljelijät 
odottivat, että korvaus laskettaisiin aiheutuneen häiriön mukaisesti, erityisesti jos 
maat sijaitsivat lähellä taajamia. Maanviljelijöiden mielestä tulonmenetyksiin ja 
aiheutuneisiin kustannuksiin perustuvat laskelmat eivät aina ole soveltuvimpia 
laskumenetelmiä. 
Arviointikertomuksista käy ilmi, että pitkäaikainen käytöstä poistaminen on yleensä 
keskittynyt tietyille alueille ja sen avulla halutaan saavuttaa tiettyjä luonnonsuojelua 
koskevia tavoitteita. Toimenpiteen mahdollista täytäntöönpanoa saattaa rajoittaa 
20 vuoden aikaraja. Koska toimenpide voi ympäristönsuojelun kannalta olla hyvin 
merkittävä, olisi tärkeää pohtia miten osallistumistasoa voitaisiin nostaa. 
Jäsenvaltioiden aikaisempien kokemusten tarkastelu tuntuisi osoittavan, että 20 
vuoden pituisen sopimuksen joustamattomuus on toimenpiteen täytäntöönpanosta 
päätettäessä ratkaiseva ja huomattavasti tärkeämpi tekijä kuin palkkion suuruus. 
Moniin tarkasteltuihin menetelmiin sisältyi indeksiin sidottuja palkkioita tai sitten 
maanviljelijän oli mahdollista sanoutua sopimuksesta irti viiden vuoden kuluttua 
Viljelemättömän maatalous- ja metsämaan hoitoon liittyvien toimenpiteiden 
arviointi osoittaa, että nämä toimenpiteet saattavat vaikuttaa myönteisesti 
ympäristön suojeluun (eroosion ja maiseman kannalta), ja turvata maanviljelijän 
aseman näiden tehtävien hoitajana. Näillä toimenpiteillä ei ole vaikutusta 
markkinoiden vakauteen. Palkkion on oltava niin suuri, että se kattaa 
maanviljelijälle aiheutuneet kustannukset. 
39 Joidenkin jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön sisältyy yleinen oikeus maatalousmaan 
julkiseen käyttöön. 
24 
3.6.3 Koulutus- ja esittelyhankkeet 
Koulutusta tarjotaan eri tasoilla. Yksittäisille maanviljelijöille tarkoitetut kurssit 
keskittyvät kansallisiin ohjelmiin sisältyviin toimenpiteisiin sekä 
ympäristönsuojeluun ja maiseman säilyttämiseen liittyviin erityiskysymyksiin. 
Koulutusta annetaan joissakin tapauksissa myös asiantuntijoille, jotka laativat tiloja 
koskevia suunnitelmia, neuvovat viljelijöitä tai kouluttavat muita. Esittelyhankkeet 
liittyvät yleensä läheisesti kansallisiin maatalouden ympäristöohjelmiin ja 
keskittyvät asianmukaisten tuotantomenetelmien, tiedon ja teknologian 
edistämiseen. 
3.6.4 Yhdistetyt ja koko tilaa koskevat suunnitelmat 
Vain harvojen jäsenvaltioiden ohjelmissa on valittu kokonaisuuden huomioon 
ottava näkökulma toimenpiteiden täytäntöönpanemisessa. Yksi mahdollisuus 
esimerkiksi on, että tilan kaikki eri tekijät arvioidaan ja tämän perusteella sovitaan 
toimenpiteistä, joihin sisältyvät tuotantomenetelmät, elinympäristöjen luominen, 
maiseman erityispiirteiden säilyttäminen ja maanviljelijöiden koulutus. Tällaisten 
ohjelmien onnistuminen riippuu suunnitelman laadusta ja asiantuntijoiden antamista 
ohjeista. Erään koko tilaa koskevien sopimusten perusteella tehdyn väliarvioinnin 
päätelmissä todetaan, että kaikkien maatalouden ympäristöasioita koskevien 
sopimusten olisi perustuttava koko tilaan sovellettaviin sitoumuksiin. 
3.7 Ohjelmien hoidon ja hallinnoinnin kehitys 
3.7.1 Täytäntöönpanoaste 
Monien ohjelmien, ei kuitenkaan läheskään kaikkien, osalta täytäntöönpanoaste on 
ollut huomattavasti alkuperäisiä arvioita alhaisempi. Komissio on löytänyt tähän 
kuusi pääasiallista syytä, jotka esitetään taulukossa 3.9. 
Taulukko 3.9: Syyt alhaiseen täytäntöön panoastcesecn. 
(a) Ohjelmien alkuvaiheen vaikeudet ja niistä aiheutuneet viivästymiset ovat saattaneet lannistaa jotkut 
maanviljelijät. Suurin osa ohjelmista on hyväksytty ja ne ovat parhaillaan käynnissä, mistä 
maanviljelijät näkevät, että ohjelmat ovat vakiintuneet ja niiden suomat mahdollisuudet ovat hyvin 
varteenotettavia. 
(b) Joidenkin jäsenvaltioiden komissiolle esittämät arviot ovat saattaneet olla liian optimistisia. 
(c) Tulonmenetyksistä ja kustannuksista maksettavien korvauksien taso saattaa joidenkin 
maanviljelijöiden mielestä olla riittämätön ja/tai joistakin toimenpiteistä maksettavat 
kannustuspalkkiot saattavat tuntua liian pieniltä. 
(d) Soveltuvan kansallisen tai alueellisen rahoituksen puute. 
(e) Maanviljelijöiden haluttomuus sitoutua viisivuotisiin tai pidempiin sopimuksiin. 
(f) Asianmukaisen mainonnan puute ja ohjelmien riittämätön edistäminen. 
Vain harvoissa jäsenvaltioissa ja harvoilla alueilla täytäntöönpanon taso on ollut 
erittäin korkea, mutta joissakin tapauksissa täytäntöönpano on jopa ylittänyt 
ohjelmalle varatun kustannusarvion. Erot alhaisen ja korkean täytäntöönpanotason 
välillä ovat johtaneet yleiseen eri jäsenvaltioiden ja eri alueiden väliseen 
epätasapainoon. Komissio on pyrkinyt edistämään täytäntöönpanoa niissä 
jäsenvaltioissa, joissa taso ei ole riittävä, sekä rajoittamaan sovitun rahoituksen 
ylärajan ylittäviä kustannuksia. 
25-
3.7.2 Maan hallintaoikeus 
Erityisiä ongelmia on esiintynyt vuokratun maan sekä perinteisen 
maanhallintajärjestelmän, kuten yhteiskäytössä olevan maan tai sellaisten 
uudistettavien vuokrasopimusten alaisten maiden osalta, jotka voidaan sanoa 
muodollisesti irti vuoden varoitusajalla. Vuokratun maan osalta vuokranantajan on 
varmistettava, että sopimukset voidaan panna täytäntöön vuokra-ajan kuluessa. 
Joitakin toimenpiteitä ja ohjelmia on kuitenkin jouduttu keskeyttämään sellaisten 
maanviljelijöiden osalta, jotka eivät ole pystyneet täyttämään tuen 
myöntämisedellytyksiä maanhallintaan liittyvien järjestelyjen takia. 
3.7.3 Valvontamenetelmät ja seuraamukset 
Maatalouden ympäristöohjelmiin sisältyvien sitoumusten täytäntöönpanon 
tarkastaminen on osoittautunut hankalaksi. Useat ympäristölle suotuisan 
maankäytön toimenpiteet edellyttävät eri aikoina vuotta toteutettavia toimia. Toisin 
kuin markkinajärjestelyjen valvonta, jossa yksi tilalle tehtävä tarkastuskäynti on 
riittävä, maatalouden ympäristöohjelmat saattavat vaatia useampia käyntejä, jotta 
kaikkien sitoumusten noudattaminen voidaan varmistaa. Niiltä osin kuin se vain on 
ollut mahdollista, ohjelmien valvonnassa ja aiheettomasti suoritettujen maksujen 
seuraamusten osalta on noudatettu yhdennettyä tarkastus- ja 
valvontajärjestelmää40. 
3.7.4 Palkkioiden maksaminen ja yhteisrahoituksen enimmäismäärät 
Palkkiot maksetaan periaatteessa tulonmenetyksen, aiheutuneiden kustannusten ja 
kannustuksen tarpeen perusteella sopimuksista, jotka ylittävät 
vähimmäisedellytykset. Näin ollen palkkioita ei voida pitää varsinaisena tulona 
mutta ei myöskään tukena. Komissio pyrkii takaamaan sen, että palkkiot pysyvät 
asetettujen rajojen sisällä, jotta ne noudattaisivat maatalouden ympäristöasioita 
koskevan asetuksen säännöksiä, ja jotta ohjelmat säilyttäisivät green box -
asemansa. Asetuksessa säädetään maksettavien palkkioiden enimmäismäärät maan 
käyttötavan mukaan41. Kuitenkin sekatuotantoon suuntautuneiden tilojen, 
menetelmien vuorottelua harjoittavien tilojen tai sellaisten tilojen osalta, joiden 
ympäristö sisältää erilaisia erityispiirteitä, eri enimmäismäärien soveltaminen eri 
viljelyalueisiin saattaa olla sekavaa. 
3.7.5 Laajaperäistäminen 
Joidenkin ohjelmien toimenpiteet, joiden tarkoituksena on lisätä laajaperäistämistä 
maksamalla palkkiot poistettujen nautayksikköjen lukumäärän perusteella, eivät ole 
yhtä onnistuneita kuin vastaavantyyppiset karjan poistamiseen tarkoitetut 
toimenpiteet, joista palkkio maksetaan hehtaarikoon mukaan ympäristölle 
edullisesta karjanhoidosta. Erityinen ongelma poistettujen nautayksiköiden 
mukaisesti maksettavien palkkioiden osalta on se, että erillisiä maankäytön 
40 Asetus (EY) N:o 746/96, 19 ja 20 artikla 
41 Asetus (ETY) N:o 2078/92, 4 artikla 
-26 
suunnittelutoimenpiteitä ei oteta huomioon tai palkkioiden enimmäismäärä vähenee 
puoleen42. 
3.7.6 Maisemalliset ja historialliset erityispiirteet 
Useat jäsenvaltiot ovat liittäneet ohjelmiinsa ehdotuksia sellaisten maatalouden 
erityispiirteiden kuten pengerrysten, pensasaitojen, kiviaitojen, lampien, yksittäisten 
puiden ja muiden vastaavanlaisten asioiden säilyttämisestä, niiden tekemisestä tai 
istuttamisesta. Perusteluina ovat olleet kauneusarvot (erityisesti ulkoiset tekijät), 
luonnon monimuotoisuuden edistäminen, vanhojen rajaviivojen säilyttäminen ja 
kulttuuriperintö. Komissio on hyväksynyt, että näiden piirteiden säilyttäminen 
sisällytetään yhteisrahoitettuihin ohjelmiin, usein lisätoimenpiteinä pääasiallisille 
maatalousmaan käytön suunnittelua koskeville toimenpiteille tai sillä edellytyksellä, 
että maanviljelijät toimivat vierekkäisillä viljelyalueilla hyvän maatalouskäytännön 
mukaisesti. Arkeologisia alueita ei tavallisesti ole otettu huomioon, koska niitä ei 
ole voitu perustella riittävästi ympäristöllisillä syillä. Joidenkin historiallisten 
jäänteiden, erityisesti maavallien, voidaan kuitenkin katsoa olevan osa maisemaa ja 
niiden suojeleminen vaatii muutoksia tai rajoituksia maataloustoimintaan. 
3.7.7 Uhanalaiset rodut ja kasvilajit 
Uhanalaisten eläinrotujen kasvattamista tukevien ohjelmien hyväksymistä varten 
komissio on laatinut luettelon hyväksyttävistä hevos-, nauta-, lammas- ja 
vuohiroduista43. Lisäksi on laadittu tuen myöntämisen vähimmäisedellytykset. 
Edellytysten kehittämistä ja toimenpiteiden laajentamista muihin rotuihin on 
kuitenkin esitetty. Jotkut jäsenvaltiot ovat myös ehdottaneet uhanalaisten 
kasvilajien tukemista, ja komissio onkin hyväksynyt toimenpiteitä, joilla pyritään 
paikallisten, selvästi uhanalaisten kasvilajien suojelemiseen. 
3.7.8 Käytöstä poistaminen 20 vuodeksi ja viljelemättömän maan hoito 
Maanviljelijöiden keskuudessa 20 vuoden käytöstä poistaminen ei ole ollut 
suosittua, vaikka joidenkin ympäristötavoitteiden saavuttaminen edellyttää 20:tä 
vuotta. Jotkut jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön viisivuotisen käytöstä 
poistamisen vetoamalla muihin asetuksessa säädettyihin toimenpiteisiin tai 
yhdistämällä toimenpiteitä markkinajärjestelyjen mukaiseen käytöstä poistamisen 
mahdollisuuteen. Markkinoista johtuvista syistä toteutettavaa käytöstä poistamista 
ei kuitenkaan voida soveltaa laitumiin eivätkä käyttöolosuhteet ole ympäristön 
edun kannalta parhaimmat mahdolliset. 
Joissakin olosuhteissa viljelemättömän maan hoidosta voi vastata muu kuin 
maanviljelijä44. Viljelemättömän metsämaan osalta komissio on pyrkinyt estämään 
toimenpiteen käyttämisen silloin, kun vastuu hoidosta kuuluu paikalliselle 
viranomaiselle tai kun maanomistaja pystyy itse vastaamaan metsämaan hoidosta. 
42 idem. 4 artikla 3 kohta 
43 Maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisiä käsittelevälle hallintokomitealle annettavat 
valmisteluasiakirjat VI/5104/92 ja VI/3879/94 
44 Asetus 2078/92, 5 artiklan 1 kohdan c alakohta ja asetus 746/96, 6 artikla 
-27 
3.7.9 Koulutus-ja esittelyhankkeet 
Suurin osa jäsenvaltioista on toteuttanut maanviljelijöiden koulutusta tai 
esittelyhankkeita koskevia ohjelmia tai toimenpiteitä. Koska monet maatalouden 
ympäristöasioita koskevat sopimukset edellyttävät uusien tekniikoiden 
käyttöönottoa tai monimutkaisten ympäristötoimien ja tasapainoisten 
tuotantojärjestelmien ymmärtämistä, jäsenvaltioille vapaaehtoisten 
koulutustoimenpiteiden voidaan ajatella olevan välttämättömiä joidenkin ohjelmien 
onnistumiselle. Komission tarkoituksena on antaa STAR-komitealle koulutus- ja 
esittelyhankkeita koskeva valmisteluasiakirja. 
3.7.10 Toimenpiteet, joihin ei liity palkkioita 
Monien toimenpiteiden voidaan ajatella edistävän maatalouden ympänstöasioita 
hyödyttäviä tekniikoita, vaikka niistä ei maksetakaan palkkioita ja vaikka niiden 
toteuttamisesta saattaakin aiheutua kustannuksia. Esimerkkeinä näistä 
toimenpiteistä ovat maatilojen toiminnan ja paikallisten alueiden suunnittelu, 
tietojen antaminen maatilan ympäristöstä sekä luonnonhistoriasta, itsenäisen 
toiminnan kehittämiseen tarkoitettujen ryhmien perustaminen jne. 
Ympäristötoimista ja maatalousjärjestelmistä on saatavilla valtavat määrät tietoa. 
Maanviljelijöiden tiedonsaannin varmistaminen ja tietämyksen kartuttaminen 
edellyttää kuitenkin paljon monipuolisempia toimia kuin pelkästään hyvän 
maanviljelyskäytännön tiivistävien kirjasten julkaisemista. Uusi teknologia luo 
mahdollisuuden tiedon jakamiseen ja tarpeellisen koulutuksen antamiseen 
maanviljelijöille, jotta he pystyvät hoitamaan ympäristöään tehokkaasti ja 
ymmärtämään siihen liittyviä menetelmiä. 
-28-
4. PÄÄTELMÄT 
4.1 Tärkeimmät avoinna olevat kysymykset 
4.1.1 Perustelut nykyisten kattavien järjestelmien tuille 
Olemassa olevia kattavia järjestelmiä tukevien maatalouden 
ympäristötoimenpiteiden kohdalla ympäristövaikutusten laajuutta on tarkasteltava 
jatkuvasti. Toimenpiteet olisi keskitettävä alueille, joilla maatalous on joutunut 
kohtaamaan todellisia vaikeuksia perinteisten, ympäristön kannalta suotuisien 
viljelymenetelmien kannattavuuden laskun seurauksena ja joilla viljelemättä 
jättäminen tai laidunten hoidon vähentäminen (tai joissakin tapauksissa 
voimaperäisyyden vähentäminen) olisi taloudellisesti looginen ratkaisu. 
Marginaalisilla maatalousalueilla, joilla ympäristölle aiheutuu uhkaa pyrkimyksistä 
luopua laidunten hoidosta tai vähentää sitä, nämä taloudelliset tosiasiat on otettava 
huomioon kustannuksia laskettaessa. Näillä alueilla on pakottavia 
ympäristöperusteluja tietyn tyyppisen laajaperäisen maatalouden jatkamiselle, mikä 
korostaa näiden viljelymuotojen tulevaisuuden turvaavien asianmukaisten 
toimenpiteiden merkitystä. Toisilla alueilla on myös osoitettava, että palkkioita 
saavat viljelijät todella ponnistelevat ympäristön hyväksi, ja tarvittaessa on myös 
harkittava toimenpiteiden vahvistamista sen jälkeen, kun tilanteesta on saatu 
riippumaton arvio. 
Vähimmäisvaatimukset hyväksyttävälle maatalouskäytännölle, jota viljelijöiden on 
noudatettava ilman erityisiä palkkioita, eivät ole yhtenäisiä eri puolilla Euroopan 
unionia. Ne vaihtelevat jäsenvaltioittain ja alueittain maatalouden kehitystason sekä 
paikallisten, yhteiskunnallisten, taloudellisten ja ympäristöön liittyvien tekijöiden 
mukaan. Hyvä maatalouskäytäntö ei ole pysyväisluontoinen käsite samankaan 
alueen sisällä, vaan se kehittyy ajan kuluessa. Joissakin jäsenvaltioissa hyvän 
maatalouskäytännön sääntöjen noudattaminen on pakollista, toisissa se on 
vapaaehtoista. Kun maataloutta koskevat vaatimukset kehittyvät, samalla pitäisi 
kehittyä myös maatalouden ympäristöohjelmiin sisältyvien toimenpiteiden, joiden 
on tarkoitus ulottua vähimmäisvaatimusten noudattamista pidemmälle. Kuitenkin 
niiden tason on oltava kyseisellä alueella vallitsevat olosuhteet huomioon ottaen 
toteuttamiskelpoinen. 
Tulonmenetysten suhteen laskelmien on perustuttava kohtuulliseen tuloon, joka 
maanviljelijältä jää saamatta toimenpiteen seurauksena. Laskelmiin ei saa sisällyttää 
tuotantomenetelmiä tai maankäyttöä, joita maanviljelijä ei todennäköisesti olisi 
toteuttanut. 
4.1.2 Kohdentaminen 
Jotkut ympäristön kannalta erittäin hyödylliset maatalouden ympäristötoimenpiteet 
edellyttävät, että viljelijät luopuvat huomattavasta osasta tulojaan, esimerkiksi 
luopumalla kokonaan tuottavasta viljelystä tietyillä maapalstoilla. Tästä seuraa, 
että julkisen varainhoidon tavanomaiset rajoitukset huomioon ottaen tällaiset 
toimenpiteet on parempi kohdentaa pienille alueille (ja rahoittaa kokonaan) kuin 
-29 
tarjota niitä liian laajalti sillä seurauksella, että palkkiot ovat liian alhaisia tai 
toimenpidettä ei yksinkertaisesti pystytä toteuttamaan varojen puutteen vuoksi. 
Maatalouden ympäristötoimenpiteitä olisi tarjottava alueille vain, jos 
toimenpiteiden kohteena olevat ympäristöolosuhteet ovat yhteisiä koko alueelle. 
Erittäin yksityiskohtaisten, tiettyyn maatyyppiin ja maanviljelysperinteeseen 
liittyvien velvoitteiden on ehdottomasti oltava erittäin rajoitettuja maantieteelliseltä 
sovellusalaltaan. Toimenpiteet, joita sovelletaan yhdenmukaisesti kokonaisella 
alueella tai jäsenvaltiossa tai jopa useissa jäsenvaltioissa, voivat kattaa ainoastaan 
suuremmalle alueelle yhteisiä ympäristöolosuhteita tai tavoitteita. 
4.1.3 Alueellistuminen ja vastuu 
Maatalouden ympäristöohjelmien muotoileminen, toteuttaminen ja arviointi olisi 
säilytettävä edelleen pääasiassa kansallisten tai alueellisten viranomaisten vastuulla. 
Niillä on tarvittavaa tietoa, aineistoja, voimavaroja ja sitoutumista, joiden avulla 
luoda ohjelmia, jotka parhaiten sopivat paikallisiin olosuhteisiin ja jotka saavat 
taakseen paikallisen tuen. Ohjelmien kehittämisessä, toteutuksessa ja arvioinnissa 
olisi kuultava laajasti paikallisen tai alueellisen tason eri toimijoita ympäristö- ja 
maatalousjärjestöt mukaan lukien. Tällaisen menettelyn avulla toimenpiteet olisi 
mahdollista kohdentaa alueellisiin painopistealueisiin, jollaisia voivat olla 
esimerkiksi tarve vähentää ravinteiden huuhtoutumista, säilyttää NATURA 2000 -
ohjelmassa osoitetut luonnolliset elinympäristöt tai suojella alueita tulipaloilta tai 
eroosiovaaralta. 
Olisi kuitenkin syytä huomata, että hallinnollisiin yksiköihin perustuva alueellinen 
lähestymistapa ei aina johda ympäristömaantieteen kannalta katsottuna 
tarkoituksenmukaisiin ratkaisuihin. Esimerkiksi kun jokin tietty maatalouden 
ympäri stötarve ylittää alueelliset rajat, kuten tarve vähentää nitraattien 
kulkeutumista yhteen ja samaan vesistöön, olisi erittäin perusteltua rohkaista 
alueellisia viranomaisia tekemään läheistä yhteistyötä ja esittämään yhdenmukaisia 
tai ainakin yhteensopivia toimenpiteitä, joilla puututaan yhteiseen ongelmaan. 
Lisäksi on olemassa tietyn tyyppisiä toimenpiteitä, esimerkiksi käytössä oleville 
muille kuin voimaperäisille järjestelmille maksettava perustuki tai lähes 
samanlaisille luonnonmukaisille tuotantojärjestelmille maksettavat palkkiot, joissa 
alueellisia eroja olisi vaikea perustella ja alueellinen lähestymistapa saattaisi johtaa 
epätyydyttävään lopputulokseen. Näihin toimenpiteisiin soveltuu paremmin 
kansallinen tai ylikansallinen lähestymistapa. 
4.1.4 Tarjouskilpailu 
Vaikka ehdotuksia sopimusten tekemisestä tarjouspyyntöjen perusteella ei vielä ole 
tehty, muutamat jäsenvaltiot ovat ilmaisseet kiinnostuksensa tämänkaltaiseen 
menettelyyn.. Tarjouskilpailu tuskin toisi lisäarvoa suhteessa tiettyihin maatalouden 
ympäristövelvoitteisiin, etenkään silloin kun sopimukset olisi muotoiltava kunkin 
viljelijän kanssa erikseen. Soveltuvien toimenpiteiden osalta tarjouskilpailuttaminen 
kuitenkin antaisi mahdollisuuden maatalouden ympäristömenojen 
järkiperäisempään hyväksymiseen. 
30 
4.1.5 Erilaiset rahoituslähteet 
Tällä hetkellä yhteisö tukee viljelijöiden toteutettaviaksi tarkoitettuja 
ympäristötoimia maatalouden ympäristöohjelmien lisäksi myös metsänhoito- ja 
varhaiseläkeohjelmien, tavoiteohjelmien 1, 6 ja 5b, LEADER-ohjelman, 
tavoitteen 5a mukaisten investointien, ja joissakin tapauksissa 
markkinajärjestelyjen kautta. Lisäksi jäsenvaltiot, joilla on kansallisia varoja 
käytettävissään, pystyvät toteuttamaan laajoja valtion tukitoimenpiteiden 
järjestelmiä ja yhteisrahoitettavia toimenpiteitä täydentäviä toimia. Nämä erilaiset 
rahoituslähteet on yhteensovitettava huolella, mikäli halutaan välttää 
epäjohdonmukaiset ratkaisut tulevaisuudessa. AGENDA 2000 -asiakirja sisältää 
ehdotuksia kaikkien toimenpiteiden järkiperäistämiseksi yhtenäisiksi alueellisiksi 
ohjelmiksi, joissa olisi oleellista varmistaa, että ympäristötavoitteet on selkeästi 
määritelty ja niistä pidetään kiinni eikä niitä vesitetä ohjelmointimenettelyn 
kuluessa. 
AGENDA 2000 -asiakirja ehdotetaan myös, että tasaushyvitysjärjestelmän 
kehittämisestä tulisi perustyöväline muiden kuin voimaperäisten viljelyjärjestelmien 
ylläpitämiseen ja edistämiseen. Tasaushyvitykset muodostavat perustan 
heikommista viljelyolosuhteista kärsivien maanviljelijöiden tukemiselle. 
4.1.6 Horisontaalinen soveltaminen 
AGENDA 2000 -asiakirja ehdotetaan maatalouden ympäristöohjelmien soveltamisen 
jatkamista jäsenvaltioiden koko alueella. Tavoitteiden 1 ja 2 uusilla kohdealueilla 
ohjelmat säilytetään entisellään yhdessä alueellisten ohjelmien muiden osien kanssa. 
Näiden alueiden ulkopuolella maatalouden ympäristöohjelmat tulevat 
muodostamaan osan samaa lainsäädännöllistä kehystä kuin muu 
maaseutupolitiikka. Silloin kun maatalouden ympäristötoimien kattama alue ylittää 
alueelliset rajat, ohjelmiin perustuvaa menettelyä on noudatettava eri alueilla. 
4.1.7 Rahoitus 
AGENDA 2000 -asiakirjassa annetaan suuntaa antavaksi arvioksi kolmen 
täydentävän toimenpiteen menojen suuruudesta 2,8 miljardia ecua vuoteen 2000 
mennessä. Menojen kasvun odotetaan tulevan niistä jäsenvaltioista, joissa ohjelman 
toteuttaminen on tähän asti ollut heikkoa, sekä ohjelmakehityksestä koko EU:ssa. 
Koska nämä menot kuuluvat ja tulevat AGENDA 2000 -asiakirjanmukaan 
jatkossakin kuulumaan EMOTR: n tukiosastolle, täsmälliset tulevaisuuden 
menoarviot ovat välttämättömiä. Komissio on aikaisemmin saanut joitakin erityisen 
positiivisia menoarvioita, jotka ovat vaikeuttaneet talousarvion laatimista. 
Komissio pyrkiikin jatkossa parantamaan ennustusmenetelmiä kaikin 
käytettävissään olevin keinoin. 
4.1.8 Vuorovaikutus markkinajärjestelyjen kanssa 
Vaikka monet markkinajärjestelyt sisältävätkin maatalouden 
ympäristötoimenpiteitä tai ympäristökäytäntöihin liittyviä ehtoja, taloudelliset 
paineet tehostaa ja maksimoida tuloja ovat edelleen huomattavia. Siirtymisellä 
sellaisiin markkinajärjestelyihin, jotka vähentäisivät ympäristöön kohdistuvia 
31 
paineita, tulee todennäköisesti olemaan enemmän yleistä vaikutusta ympäristön 
kannalta kuin maatalouden ympäristötoimenpiteillä, joita tavallisesti sovelletaan 
rajoitetulla alueella. Siellä missä tällaiset muutokset vaikuttavat maatalouden 
ympäristöohjelmien toimintaan, ohjelmat on mukautettava muuttuneisiin 
taloudellisiin olosuhteisiin. 
4.1.9 Arviointi ja seuranta 
Euroopan unionilta puuttuu riittävää perusaineistoa sen viljelysmaiden ympäristön 
tilasta. Maatalouden ympäristöohjelmia sovellettaessa on pyrittävä ponnistelemaan 
erityisesti tarvittavan seurannan toteuttamiseksi. Tämän työn kustannukset voivat 
olla huomattavia, ja monet seikat puhuvatkin sen puolesta, että osa yhteisön 
varoista kannattaisi antaa käytettäväksi arviointiin ja seurantaan. 
4.1.10 Selkeät tavoitteet 
Maatalouden ympäristöasioita koskeva asetus olisi säilyttävä jatkossakin 
maaseutuympäristön laadun parantamisen ja ylläpitämisen välineenä. Suora 
tulotuki olisi erotettava selkeästi maatalouden ympäristötoimenpiteisiin 
tarkoitetusta tuesta, jonka ensisijaisena tehtävänä on saada aikaan hyötyä 
ympäristölle maksamalla korvauksia viljelijöille, jotka käyttävät hallussaan olevia 
tuotannontekijöitä tähän tarkoitukseen. Yleisten tavoitteiden lisäksi ohjelmien 
sisällä on määriteltävä yksityiskohtaisia tavoitteita, joiden avulla parannetaan 
avoimuutta ja jotka muodostavat perustan luotettaville arviointistrategioille. Näin 
ollen tavoite 'veden laadun turvaaminen' olisi tarkennettava yksityiskohtaisemmiksi 
nitraatti- ja fosfaattitasojen alentamista koskeviksi tavoitteiksi; Viljelysluonnon 
säilyttäminen' olisi ilmaistava ilmoittamalla yksityiskohtaisesti kasvi- ja hyönteislajit 
ja muu eläimistö, joita on tarkoitus suojella. 
4.1.11 Viisivuotiset sopimukset 
Maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskeva vähimmäisvelvoite on viisi vuotta, 
tai pitkäaikaista viljelykäytöstä poistamista koskevissa sopimuksissa 20 vuotta. 
Komissio on omaksunut joustavan lähestymistavan ja hyväksynyt hankkeiden 
ennenaikaisen lopettamisen ylivoimaiseen esteeseen liittyvistä syistä sekä muissa 
kohtuullisiksi katsottavissa olosuhteissa tilan siirtyessä uudelle omistajalle. 
Periaatteena olisi edelleen pidettävä sitä, että viisi vuotta on maatalouden 
ympäristötoimenpiteiden tosimielessä tapahtuvan soveltamisen vähimmäiskesto. 
Sopimuskauden lopussa on olemassa vaara, että viljelijä päättää olla uudistamatta 
sopimusta ja siirtyä tuottavampiin viljelymenetelmiin. Joissakin tapauksissa tämä 
saattaa johtaa sopimuskauden aikana kehitettyjen tai säilytettyjen ympäristöarvojen 
huomattavaan menetykseen. Poikkeustapauksissa saattaa olla perusteltua käyttää 
pakollisia kansallisia toimenpiteitä ympäristön suojeluun. Vapaaehtoisuuteen 
perustuva järjestelmä, kuten maatalouden ympäristöohjelmat, ei kuitenkaan ole 
sopiva väline pakollisten toimenpiteiden toteuttamiseen, ja tämä merkittävä 
rajoitus toimenpiteiden tehokkuuden suhteen onkin syytä tunnustaa. 
-32 
4.1.12 Koko tilaa koskeva ohjelma 
Monissa ohjelmissa voimassa oleva käytäntö, jossaohjelmaan osallistuvien 
maanviljelijöiden edellytetään tekevän koko tilaa koskeva sopimus, on monessakin 
suhteessa suositeltava. Vähimmäisedellytys on, että sopimuksen tehneen viljelijän 
ei pitäisi pystyä tekemään tyhjäksi maatilansa jossakin osassa saavutettuja 
ympäristöhyötyjä lisäämällä tehotuotantoa toisessa osassa. 
4.2 Pohdintoja mahdollisista muutoksista 
Edellä käsiteltyjen kysymysten ja ohjelmien toteutuksessa tapahtuneen kehityksen 
perusteella maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevasta asetuksesta on tuotu 
esiin useita kohtia mahdollisia muutoksia varten. Vaikka AGENDA 2000 -asiakirjan 
esiin nostattamia ehdotuksia koskevia pohdintoja ei ole aivan vielä saatu loppuun, 
nämä kysymykset on kuitenkin esitelty Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 
4.2.1 Ympäristötoimenpiteiden eri tyyppien jaottelu 
AGENDA 2000 -asiakirjassa esitetään mahdollisuuksia kehittää tasaushyvityksiä 
enemmän ympäristöön kohdistuvaksi välineeksi, joka täydentäisi maatalouden 
ympäristöohjelmien osana toteutettuja toimenpiteitä. Maatalouden 
ympäristösäännöksissä olisi siten korostettava - kuten AGENDA 2000 -
asiakirjassaehdotetaan - ympäristöpalveluja, jotka edellyttävät viljelijältä 
ylimääräisiä ponnisteluja. Tällaisia olisivat esimerkiksi luonnonmukainen viljely, 
puolittain luonnontilassa olevien luontotyyppien, perinteisten hedelmätarhojen ja 
pensasaitojen säilyttäminen, alppialueiden karjanhoidon jatkaminen, kosteikkojen 
säilyttäminen ja muut kauaskantoiset toimenpiteet Euroopan unionin eri alueilla. 
Lisäksi AGENDA 2000 -asiakirjassa todetaan, että vahvaa sitoutumista tarvitaan 
silloin, kun toimenpide - kuten esimerkiksi suojavyöhykkeiden perustaminen -
johtaa merkittäviin satotappioihin. 
Täsmällisempää lainsäädännöllistä kehystä tarvitaan muihin toimenpiteisiin kuin 
maankäytön suunnitteluun. Julkista käyttöä edistävät hankkeet, esittelytilat ja 
koulutuksen järjestäminen kaipaavat erityisiä rahoitusjärjestelyjä ja 
kelpoisuusvaatimuksia. 
4.2.2 Infrastruktuuriin liittyvät lyöt ja muut investoinnit 
Yhtenäisyyden vuoksi kaikkien maatalouden ympäristöohjelmien, joihin 
maanviljelijän on mahdollista sitoutua, pitäisi kattaa kaikki tarvittavat maatalouden 
ympäristötoimenpiteet, kuten infrastruktuuriin liittyvät työt ja jalostusinvestoinnit. 
Tämänhetkinen tilanne, jossa näitä ei useinkaan ole yhteensovitettu maatalouden 
ympäristöohjelmien kanssa, kaipaa parannusta. Monissa ohjelmissa ympäristösyistä 
tehtäviin pääomahankintoihin myönnetään valtion tukea ja ne hyväksytään erillään 
maatalouden ympäristöohjelmista investointitukia koskevan asetuksen mukaisesti. 
4.2.3 Yhteisrahoitettavat palkkiot 
Palkkioiden laskeminen on sidottava tiukasti menetettyyn tuloon ja verrattava sitä 
maatalouskäytännön vertailutasoon, aiheutuneisiin kustannuksiin ja 
kannustavuuteen. Erityisesti peruspalkkioiden on perustuttava näihin periaatteisiin 
-33-
ohjelman tavoitteiden sekä maanviljelijöihin kyseisillä alueilla kohdistuvien 
ympäristövaatimusten ja -olosuhteiden puitteissa. Palkkion määrän on oltava 
oikeassa suhteessa vaihtoehtoisesta maankäytöstä saataviin tuloihin, kaikki 
markkinoihin liittyvät palkkiot tai muut mahdolliset tulonlähteet mukaan lukien. 
Yhteisrahoitettavien palkkioiden järjestelmän tarkistaminen saattaisi olla aiheellista. 
4.2.4 EMOTR:n yhteisrahoi tusosuuksien mukauttaminen 
Komissiolle on useasti suositeltu yhteisrahoituksen määrien korottamista tai 
maksuosuuksien mukauttamista ohjelmien tai toimenpiteiden ympäristövaikutusten 
mukaan. Mahdollisuus lisätä yhteisrahoitusosuuksia tuodaan esille AGENDA 2000 -
asiakirjassa ohjelmien vahvistamisen yhteydessä. Mahdolliset yhteisrahoituksen 
lisäykset olisi yhdistettävä parempaan kohdentamiseen ja tavoitteiden asettamiseen 
sekä tehokkaaseen seurantaan ja arviointiin. 
4.2.5 Karjakoon pienentäminen 
Asetuksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia karjankasvatuksen 
laajaperäistämiseen liittyviä toimenpiteitä olisi tarkasteltava uudelleen ja 
mahdollisesti kehitettävä täsmälliseksi toimenpiteeksi, joka kohdistuisi 
laajaperäiseen karjankasvatukseen ja erityisesti muiden kuin voimaperäisten 
laidunjärjestelmien hoitoon. 
4.2.6 Maisemalliset ja historialliset ominaispiirteet 
Tuen myöntämistä tuottamattomille maisematekijöille erillään maatalousmaan 
tuottavalle osalle annetuista tuista on vaikea perustella. Kuitenkin kulttuurilliset ja 
historialliset, erityisesti luonnon monimuotoisuuteen liittyvät maisemapiirteet, jotka 
liittyvät oleellisena osana maataloustoimintaan, olisi sisällytettävä maatalouden 
ympäristöasioita koskevan asetuksen soveltamisalaan. 
4.2.7 Pitkäaikainen viljelykäytöstä poistaminen 
Kahdeksikymmeneksi vuodeksi tehtävää viljelykäytöstä poistamista koskevaa 
sopimusta olisi tarkasteltava uudelleen, jotta nähtäisiin voisiko lyhyempi määräaika 
olla perusteltu. Karjan rajoitettuun laiduntamiseen rikkakasvien ja 
aluskasvillisuuden kurissa pitämistä varten olisi liitettävä selkeät valvontaperusteet. 
Vaihtoehtoisia, ympäristön kannalta suotuisampia maankäyttömahdollisuuksia, 
esimerkiksi järvien kunnostusta ja julkista käyttöä, olisi tutkittava. Julkisia 
maanhankintaohjelmia, jotka saattavat olla välttämättömiä ympäristöarvojen 
säilyttämiseksi, ei kuitenkaan pitäisi sisällyttää maatalouden ympäristöohjelmien 
piiriin. 
4.2.8 Koulutustoimenpiteiden edistäminen 
Jäsenvaltioita olisi rohkaistava tarjoamaan koulutusta osana maatalouden 
ympäristöohjelmia. Koulutuksesta, joka tällä hetkellä oh jäsenvaltioille 
vapaaehtoista, voisi tulla yksi lukuisista jäsenvaltioille pakollisista toimenpiteistä. 
34 
4.2.9 Toimenpiteet, joihin ei liity palkkioita 
Yhtenäisessä ohjelmasuunnittelussa maatalouden ympäristötoimenpiteet olisi 
liitettävä tiiviisti toimenpiteisiin, joista ei makseta palkkiota ja jotka on tarkoitettu 
saavuttamaan samoja päämääriä, kuten tietoisuuden lisääminen, tekniset 
ympäristöarvioinnit, keskipitkän ja pitkän aikavälin suunnittelu ja viljelijöiden 
auttaminen ymmärtämään maansa ympäristömahdollisuuksia. 
4.2.10 Seurannan ja arvioinnin rahoitus 
Komissio suhtautuu ymmärtäväisesti näkemykseen, jonka mukaan yhteisön 
osallistuminen tieteellisen seurannan ja arvioinnin kustannuksiin saattaisi olla 
perusteltua. Kustannukset tulevat vaihtelemaan ohjelman luonteen ja koon 
mukaan, mutta varoja on myönnettävä riittävästi, jotta pystytään tuottamaan 
käyttökelpoista ja perinpohjaista aineistoa. 
4.2.11 Ympäristön kannalta suotuisan maatalouden valvontaelin 
Maatalouden ja ympäristön vuorovaikutukseen yleisesti ja maatalouden 
ympäristöohjelmien vaikutukseen erityisesti kohdistuu jo nyt huomattava määrä 
tutkimusta. Samaan aikaan ratkaisematta on kuitenkin kysymyksiä joidenkin 
ohjelmien ja lähestymistapojen vaikutuksista ympäristöön ja maatalouteen sekä 
niiden sosiaalis-taloudellisista vaikutuksista, ja näihin tutkimusta tullaankin 
tulevaisuudessa keskittämään. Jotta olisi mahdollista seurata ja tarvittaessa 
yhteensovittaa toimintaa ja ennen kaikkea tuoda varhaiset tulokset ja analyysit 
komission, jäsenvaltioiden ja asianomaisten kansalaisjärjestöjen tietoon, 
valvontaelimen perustaminen saattaisi olla perusteltua. Tällaisen elimen tehtävänä 
voisi olla helpottaa tutkimustulosten siirtoa eri puolille Euroopan unionia, tuoda 
esiin erityisen onnistuneita toimenpiteitä ja ohjelmia, osallistua maatalouden 
ympäristöprosesseja kuvaavien mittareiden kehittämiseen, tunnistaa alueita, joilla 
tutkimuksessa on aukkoja, ja auttaa varmistamaan komissiolle toimitettavien 
maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevien tietojen vertailukelpoisuus. 
Maatalouden ympäristönäkökohdat huomioon ottava lähestymistapa on jo viidessä 
vuodessa kehittynyt yhteisen maatalouspolitiikan uudistusten lisänä esitellystä 
keksinnöstä keskeiseksi osaksi yhteisön tulevaa maatalous- ja maaseutupolitiikkaa. 
Jo yksin tästä syystä paikkansa pitävän ja tarkoituksenmukaisen tutkimusaineiston 
hankkiminen Euroopan tasolla on välttämätöntä. 
4.2.12 Yhteenveto komission aloitteista 
Komissio aikoo laatia valmisteluasiakirjoja ja esitellä ne STAR-komitealle. Niiden 
on tarkoitus kattaa seuraavat maatalouden ympäristöohjelmien täytäntöönpanon 
yksityiskohdat: 
täytäntöönpano jäsenvaltioissa; 
tuki luonnonmukaiselle viljelylle; 
tuki geneettisten resurssien ylläpitämiseen; 
arviointitutkimukset ja yhteisön rahoittamat selvitykset ja tutkimukset; 
35 
koulutus ja esittelyhankkeet. 
Komissio kannustaa jäsenvaltioita edelleen: 
käyttämään parhaalla mahdollisella tavalla olemassa olevia mahdollisuuksia 
maatalouden ympäristöohjelmien yhdistämiseen rakennerahasto-ohjelmien kanssa; 
kehittämään palkkiojärjestelmää täydentäviä ohjelmia, joilla jaetaan tietoa 
viljelijöille; 
toteuttamaan aikataulustaan jäljessä olevat ohjelmat täysimääräisesti; 
valvomaan ja arvioimaan ohjelmia ja kehittämään niitä arviointien tulosten pohjalta. 
Komissio harkitsee tekevänsä useita ehdotuksia asetuksen (ETY) N:o 2078/92 
säännösten muuttamiseksi, mukaan lukien: 
parannettu lainsäädännöllinen kehys muille kuin maankäyttöön liittyville 
toimenpiteille; 
yhteisrahoitettavien palkkioiden enimmäismäärän tarkistaminen; 
karjan pääluvun vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden tarkistaminen siten, että 
keskitytään muuhun kuin voimaperäiseen laidunten hoitoon; 
pääomasijoitusten sekä maatalousmaan maisemallisten ja historiallisten 
erityispiirteiden sisällyttämistä ohjelmiin koskevien perusteiden tarkistaminen; 
ympäristöllisistä syistä toteutettavaa viljelykäytöstä poistamista koskevien 
toimenpiteiden tarkistaminen; 
mahdollisuus tarjota yhteisrahoitusta valvonta- ja arviointikustannuksiin yhteisön 
varoista; 
yhteisön yhteisrahoitusosuuden uudelleen arviointi; 
kaikki sellaiset muutokset, joita saattaa seurata mainittujen työasiakirjojen esittelyä 
seuraavista keskusteluista. 
Lisäksi komissio esittää AGENDA 2000 -asiakirjan yhteydessä ehdotuksen 
maatalouden ympäristötoimenpiteiden vahvistamisesta alueellisissa ja 
seutukohtaisissa ohjelmissa. Lopuksi komissio aikoo tutkia tapoja ja keinoja sekä 
olemassa olevia puitteita ympäristön kannalta suotuisan maatalouden 
valvontaelimen perustamista varten. 
4.3 Tulevaisuuden näkymät 
Maanviljelijöiden roolin tunnustaminen ympäristön suojelijoina ja maaseudun 
hoitajina on nykyään vakiintunut osa yhteisön politiikkaa. Kyse on aktiivisesta 
maaseututaloudesta, jossa viljelijät, sen lisäksi että heillä on velvollisuutensa ruoan 
tuottajina, ottavat 'maaseutuyrittäjän' roolin, johon kuuluu palvelujen tuottaminen 
paikallisyhteisölle, mukaan lukien ympäristöön liittyvien julkishyödykkeiden 
tarjoaminen. Maatalouden ympäristöohjelman kaltaisten toimintatapojen 
menestyksellinen toteuttaminen muodostaa olennaisen osan Euroopan unionin 
AGENDA 21-sitoumuksista. 
-36 
Lähitulevaisuudessa hintatukipolitiikkaan kohdistuvat paineet tulevat 
todennäköisesti jatkumaan, mikä on seurausta kansainvälisestä 
kaupankäyntiympäristöstä ja tarpeesta säilyttää Euroopan kilpailukyky 
maailmanmarkkinoilla. Ilman erityisiä maatalouden ympäristötoimenpiteitä 
Euroopan ainutlaatuinen maanviljelysperintö, satojen vuosien kestävän 
maanviljelyn tulos, joutuisi vakavasti uhatuksi tuotannon jatkuvan tehostamisen tai 
viljelymaista luopumisen seurauksena. Sama pätee Euroopan unionin 
ulkopuolellakin, ja maatalouden ympäristöasioita koskeva asetus on saanut 
osakseen huomattavaa kiinnostusta Keski- ja Itä-Euroopan maissa, joissa 
samankaltaisia ohjelmia on kehitteillä ainakin kahdessa maassa. Molemmilla 
puolilla Eurooppaa tiettyjen muiden kuin voimaperäisten viljelyjärjestelmien 
yhdistäminen laajaan biologiseen monimuotoisuuteen osoittaa, että 
ympäristöhyödyt voidaan erottaa tuotannosta ainoastaan jossain määrin. 
AGENDA 2000 vahvistaa maatalouden ympäristöohjelmien aseman uuden 
maaseudun kehittämispolitiikan sisällä. Tätä välinettä on vahvistettava sekä 
ohjelmien laadun että rahoituksen suhteen. Lisäksi joidenkin nykyisten 
maatalouden ympäristöohjelmien kattamia toimia täydennetään 
tasaushyvitysjärjestelmällä, joka on kehitetty perusvälineeksi muun kuin 
voimaperäisen maatalouden tukemiseen. 
AGENDA 2000 -asiakirjan sisältämät ehdotukset, jotka ovat saman suuntaisia 
vuonna 1992 laadittujen yhteisen maatalouspolitiikan uudistusten sekä komission 
Madridissa vuonna 1995 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle esittelemän 
itälaajentumista koskevan ohjelmajulistuksen kanssa, johtaisivat siihen, että 
maataloudelle maksettava tuki erotettaisiin entistä selvemmin tuotannosta ja 
keskitettäisiin välittömiin kustannuksiin, maaseutupalveluista aiheutuvat maksut 
mukaan lukien. Tämäntyyppiset kustannukset ovat suurelle yleisölle huomattavasti 
näkyvämpiä kuin hintatukimekanismit, ja mikäli niitä maksetaan maatalouden 
ympäristöohjelmien mukaisten ympäristöpalvelujen tuottamisesta, ihmiset haluavat 
olla varmoja siitä, että kustannukset ovat perusteltuja. Jos maatalouden 
ympäristötoimenpiteiden rahoittamista jatketaan julkisista varoista, ja etenkin kun 
niistä on tarkoitus tulla taloudellisesti entistä merkittävämpiä kaikkialla EU.ssa, on 
ehdottomasti kyettävä osoittamaan, että ohjelmilla on todellisia 
ympäristövaikutuksia. Näistä syistä toimenpiteiden arviointi on edelleen etusijalla, 
jotta pystytään tarjoamaan luotettavaa aineistoa, jonka pohjalta on mahdollista 
arvioida ohjelmien tehokkuutta ja vaikutusta. 
-37 
Ohjelman hyväksymistä ja muuttamista koskevat päätökset Liite 
JV 
B 
0 
0 
D 
D 
D 
0 
D 
D 
D 
0 
D 
0 
D 
0 
0 
D 
D 
0 
D 
0 
D 
D 
D 
0 
0 
0 
0 
0 ' 
D 
0 
0 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
D 
0 
D 
D 
D 
D 
Ok 
Ok 
Ok 
Dk 
Ok 
Dk 
Dk 
~ Dk " 
Dk 
" Dk 
Dk 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
E 
El" 
El 
& 
El Ohjelma ('muutos' < muutotpa*»*) 
Maatalouden ympSrietöohjelma 
Baden-Wurttemberg 1 
BadwvWûrttemberg I muutot 1 
BadervWOrttemt*rg I muutos 2 
BadervVVurttemberg I muutot 3 
Baden-Wurttemberg 1 
Baijeri IKulap 
Baijeri IKulap muutos 1 
Baijeri I Kutap muutos 2 
Baijeri 1 sopimukset 
Baijeri muutot. 
Berliini 
Boriini muutos 1 
Brandenburg 1 
Brandenburg 1 muutos 1 
Brandenburg 1 
Brandenburg II muutos 1 
Bremen 
Bremen muutos 1 
Sachsenln vapaavaltio 
Sschsanin vapaavaltio muutos 1 
Sachsenln vapaavaltio muutos 2 
Hampuri 
Hampuri muutos 1 
Heseen 
Hessen muutos 1 
Mecklenburg Vorpommern 
Mecklenburg Vorpommern muutos 1 
Meddenburg-Vorpommem muutos 2 
MecMenburg-Vorpommern muutos 3 
Kanaelllnen kehyeohjelme 
Kansalnen kehysohjelma muutos 1 
Kansalnen kehysohjelma muutos 2 
Kansalnen kehysohjelma muutos 3 
Kansalnen kehysohjelma muutos 4 
Niedersachsen 1 
Niederaechsen 1 
Niedersachsen II muutos 1 
Nordrhein-Westfalen 
Nordrhein-Westfalen muutos 1 
Nordrhein-Westfalen muutos 2 
NordrheiivWestralen muutos 3 
Rhelnland-Pfalz 1 
Rheinlend-Pfalzl 
Rheinland-Pfalz muutos 1 
Rheinland-Pfalz muutos 2 
Saarland 
Saarland muutos 1 
Sachsen-Anhalt 
Sachsen-Anhalt muutos 1 
Sachsen Anhalt muutos 2 
Schleewig-Holstain 
SchlesM4g-Holstein muutos 1 
Thtjringen 
ThOrlngen muutos 1 
Amternes 
Amtemes muutos 1 (korjaus) 
Amternes muutos 2 (746) (ks. ympäristö 
Amtemes muutos 3 (kt ympäristön kam 
Ympirietön kannalta euotulee maatl. 
YmparlstöyelavSlllnan Ja 
Ymparlstöyst. Ja luonnonmuk. muutos 1 
Ymparlstöyst. ja luonnonmuk. muutos 2 
Ymparlstöyst. Ja luonnonmuk muutos 3 
Kureseja / eeittelyhenkkelta 
Luonnonmukainen viljely (ke. 
Maatalouden ympäristöohjelma 
Maatalouden ympäristöohjelma muutos 1 
Medidas Horizontales 
Meddas Horizontales muutos 1 (ks. 
Castllla y Leon 
CasWa y Leon muutos 1 (ks. Casttla La 
Cassia y Leon muutos 2 (ks. Mt.ymp ohj 
Caatllla La Manche 
Cassia La Manche muutos t (myös 
CasHa La Manche muutos 2 (ks. Maata-
Pala Vaeco 
Luonnonmukainen maatalous 
Pitkäaikainen kaytöetapoisto 
Uhanalaleet lajit 
Thesnalia —rar-1 
työasiakJrJ. 
94.4841 
93.6830 
96.3774 
96.8692 
97.3825 
95.8965 
93.6805 
95.6261 
96.6147 
95.6279 
96.8284 
94.7680 
96.8286 
93.7436 
96.8272 
94.8086 
96.3886 
94.8088 
96.8700 
93.6825 
95.6679 
96.9161 
94.7684 
96.8715 
93.6883 
97.3763 
94.7695 
96.3885 
96.9163 
97.5213 
94.3815 
none 
95.6178 
96.6194 
96.8696 
93.9926 
95.3777 
97.5197 
94.4840 
96.3758 
96.6227 
96.8694 
93.9928 
96.3827 
96.8698 
96.8999 
94.7682 
96.8274 
94.7207 
96.6182 
96.9165 
94.7206 
97.3760 
93.6872 
95.8980 
96.3783 
none 
-
-
97.3758 
943787 
96.6179 
96.8985 
-
96.7484 
-
94.8064 
96.9178 
94.4879 
-
93.6874 
-
-
92.6734 
none 
-
95.8831 
95.6114 
96.3785 
91.3823 
95 6116 STAR 
25.07.94 
29.09.93 
26.03.96 
27.11.96 
21.03.97 
27.02.96 
22.07.93 
26.10.95 
24.07.96 
23.11.95 
29.10.96 
23.11.94 
29.10.96 
29.09.93 
29.10.96 
23.11.94 
24.07.96 
23.11.94 
27.11.96 
22.07.93 
13.12.95 
17.12.98 
23.11.94 
27.11.96 
29.09.93 
25.02.97 
23.11.94 
26.01.96 
17.1296 
27705.97 
27.0994 
23.11.94 
27.09.95 
24.07.96 
27.11.96 
27.09.94 
22.02.95 
27.05.97 
27.09.94 
26.01.96 
29.10.1996 
27.11.96 
27.04.94 
29.05.96 
27.11.96 
17.12.96 
22.02.95 
29.10.96 
27.09.94 
24.07.96 
17.12.96 
27.08.94 
28.01.97 
29.09.93 
26.01.96 
27.02.96 
none 
-
-
27.03.97 
08.03.94 
24.07.96 
17.1296 
-
27.1196 
-
13.12.94 
17.12.96 
27.09 94 
-. 
22.07.93 
-
-
27.02.93 
2403 94 
-
22 02 95 
29 06 95 
29.05 96 
2103.97 
29 06 95 Paatos n:o 
94.2937 
93.2841 
96.0731 
96,3865 
97,0702 
96.0506 
93 2539 
95.3101 
96.2126 
96.0003 
96.2885 
95.3805 
96.3858 
93.2840 
96.3869 
95.0023 
96.2130 
95.3806 
96.3861 
93.2538 
96.0223 
96,4216 
95.0021 
96,3862 
93.2984 
97.0701 
95.0022 
96.2120 
96.4217 
97.1254 " 
94.2599 ~ 
94.3034 
95 2062 
96.2132 
96.4212 
94.2597 
96.0132 
97.1243 
94.2598 
96.0224 
96.2862 
9v,09vD 
93.1309 
96.1140 
96,2886 
97.0138 
96.0131 
96.2891 
94.2596 
96.2131 
96,4218 
94.2595 
97.0136 
93.2985 
96.0006 
96.0730 
96.1569 
-
-
97.0700 
94.0967 
96.2122 
97 0122 
-
96.3970 
-
95.0018 
97.0135 
94.2589 
-
93.2463 
-
-
93 0686 
94 0548 
-
95.0123 
95.1391 
96.1144 
97.0551 
95 1392 Päätös pvm 
17.11.1994 
19.10.1993 
16,4,1996 
30.12.1996 
15.4.1997 
26.3.199S 
22.9.1993 
15.12.1995 
16.8.1996 
12.1.1996 
> 19.12.1996 
11.1.1995 
30.12.1996 
19.10.1993 
30.12.1996 
20.2.1995 
14.8.1996 
11.1.1995 
30.12.1996 
22.9.1993 
27.2.1996 
30.12.1996 
20.2.1995 
30.12.1996 
4.11.1993 
2.4.1997 
20.2.1995 
7.8.1996 
3012.1996 
186.1997 
10.10. Ï994~ 
22.12.1994 
9.11.1995 
14.8.1996 
30.12.1996 
10.10.1994 
313.1995 
5.6.1997 
11.10.1994 
28.3.1996 
6.12.1996 
30.12.1996 
17.6.1996 
12.7.1996 
19.12.1996 
19.2.1997 
31.3.1996 
20.12.1996 
11.10.1994 
14.8.1996 
30.12.1996 
11.10.1994 
18.2.1997 
5.11.1993 
5.2.1996 
16.4.1996 
8.7.1996 
28.1.1997 
24.3.1997 
24.3.1997 
26.4.1994 
14.81996 
28.1 1997 
24.3.1997 
30.12.1996 
243.1997 
191.1995 
18.2.1997" 
11 10.1994 
19.1.1995 
16 9.1993 
25.5.1994 
19.1.1995 
293.1993 
25 5.1994 
19.1.1995 
23.1995 
26 7.1995 
19.7.1996 
28.4.1997 
26.7.1995" JV 
_?.... 
._!_ 
-j-
~T~ 
_L_ 
___. Ohjelma (•muutos" » muutospäätös) 
Yleinen kehys 
Yleinen kehys muutos 2 (myös PH muuto 
Yleinen kehys muutos 3 
Yleinen kehys muutos 4 
Yleinen kehys muutos 5 
Yleinen kehys muutos 6 
Yleinen kehys muutos 7 
PH - Laldunpalkklo 
PH muutos 1 
PH muutos 2 (ks YI. kehys muutos 2) 
Alsece 
Alsace muutos 1 
Aquitaine 
Aquitaine muutos 1 
Aquitaine muutos 2 
Aquitaine muutos 3 
Auvergne / 
Auvergne muutos 1 
Auvergne muutos 2 
Basse Normandie 
Basse Normandie muutos 1 
Basse Normande muutos 2 
Bourgogne 
Bourgogne muutos 1 
Bourgogne muutos 2 
Bretagne 
Bretagne muutos 1 
Centre 
Centre muutos 1 
Centre muutos 2 
Champagne Ardenne 
Champagne Ardenne muutos 1 
Korslks 
Korsika muutos 1 
Franche Comté 
Franche Comté muutos 1 
Franche Comté muutos 2 
Franche Comté muutos 3 (myös: HN 2. 
Franche Comté muutos 4 
Guadeloupe 
Guadeloupe muutos 1 
Haute Normandie 
Haute Normande muutos 1 
Haute Normandie muutos 2 (ks. FC 
Ile de France 
Ile de France muutos 1 
Ile de France muutos 2 
Languedoc Roussillon 
Languedoc Rousslton muutos 1 
Limousin 
Limousin muutos 1 
Limousin muutos 2 (ks. FC muutos 3) 
Lorraine 
Lorraine muutos 1 
Midi Pyrénées 
Midi Pyrénées muutos 1 
Midi Pyrénées muutos 2 
Nord Pas de Calaia 
Nord Pas de Celais muutos 1 
Nord Pas de Calais muutos 2 
Nord Pas de Celais muutos 3 
Pays de la Loire 
Pays de la Loire muutos 1 
Pays de la Loire muutos 2 
Pays de la Loire muutos 3 
Picardie 
Picardie muutot 1 
Picarde muutos 2 
Picardie muutos 3 
Poitou Charentes 
Poitou Charentes muutos 1 
Provence Alpea Côte d'Azur 
Provence Alpes Cote d'Azur muutos 1 
Provence Alpes Cote d'Azur muutos 2 
Réunion 
Rhône Alpee 
Rhône Alpes muutos 1 
Rhône Alpes muutos 2 
Rhône Alpes muutos 3 
Rhône Alpes muutos 4 —STW 
tyoaattorj. 
94.3799 
94.7651 
94.8082 
98.6206 
96.6151 
96.8977 
drvevs 
93.6844 
94 3829 
-
94.3839 
966232 
94.4882 
94.6340 
96.6161 
87.3850 
94.7201 
95.3849 
97.3818 
94.3900 
96.6111 
968993 
94.4752 
95.3851 
98.8705 
94.4880 
95.3863 
94 7655 
95 8992 
96.8300 
94.7203 
95.3855 
94.8076 
96.3823 
94.3841 
94.8095 
95.6109 
95.6243 
96.8266 
94.8076 
95.8994 
94.3898 
95.6236 
-
94.4884 
95.6185 
96.8991 
94.4899 
95.6294 
94.7659 
95.6155 
-
94.3843 
95.3857 
94.4754 
94.8342 
95.6106 
94 3896 
94.8091 
95 3859 
968268 
94 4825 
95.6104 
95.8990 
96.8672 
94 3846 
95.3861 
95.8998 
96.8270 
94 7657 
95.6187 
94.8074 
95.6189 
96.6995 
94.8081 
94 3847 
-
94.8093 
95.6191 
96.8995 STAR 
23.02.94 
27.08.94 
23.11.94 
24.07.96 
2407.98 
17.12.96 
28.01.97 
22.07.93 
25.04.94 
-
24.03.94 
20.07.95 
27.09.94 
13.12.94 
27.09.95 
21.03.87 
27.09.94 
31.05.95 
21.03.97 
27.04.94 
20.07.95 
17.12.96 
27 04.94 
31.05.96 
27.11.96 
27.09.94 
31.06.95 
26.10.94 
13.12.95 
27.11.96 
27.09.94 
3105.96 
23.11.94 
26.03.96 
24.03.94 
23.11.94 
20.07.96 
27.09.95 
29.10.96 
23.11.94 
13.12.95 
27.04.94 
20.07.96 
-
25.06.94 
27.09.95 
17.12.96 
27.09.94 
23.11.96 
26.10.94 
20.07.95 
-
24.03.94 
31.05.95 
23.06.94 
13.12.94 
20.07.95 
27.04 94 
23.11.94 
31.06.96 
29.10.96 
23.06.94 
20.07.95 
13.12.96 
27.11.96 
24.03.94 
31.05.95 
13.12.96 
29.1096 
26.10.94 
27.09.95 
23.11.94 
23.11.95 
17.12.96 
23.11.94 
27.04.94 
23.06.94 
23.11.94 
L_ 23.11.95 
17.12.96 Paatos rco 
94.0646 
94.2593 
84.2943 
98.2603 
98.3863 
97.0129 
97.1240 
93.2464 
94.0544 
-
94.1274 
95.1398 
94.2496 
96.0016 
96 2058 
97.0707 
94.2591 
95.1315 
97.0722 
94.1277 
95.1671 
97 0081 
94.1278 
95.1316 
97.0126 
94.2495 
95.1317 
94 2605 
95.3446 
97.0124 
94.2692 
95.1316 
94.2940 
98.0729 
94.0819 
94.2946 
95.1672 
95.2061 
96.3653 
94.2941 
95.3446 
94.1276 
95.1673 
-
94.2487 
95.2059 
97.0128 
94.2590 
95.3107 
94.2607 
95.1674 
-
94.0820 
95.1319 
94.1876 
95.0017 
95.1675 
94.1275 
94 2944 
951320 
98 3854 
94 1879 
96.1397 
85.3447 
97.0125 
94.0821 
951321 
95 3448 
96.3855 
94.2606 
95.2060 
94.2939 
95.3108 
96.3851 
94.2942 
94.0822 
94.1880 
94.2945 
95.3109 
97.0060 Paatùspvm 
29.4.1894 
13.10.1994 
6.12.1994 
3.10.1996 
30.12.1996 
10.2.1997 
28.5.1997 
16.9.1993 
29.4.1884 
13.10.1884 
21.61994 
17.8.1985 
6.10.1884 
16.1.1885 
24.10.1885 
16.4.1887 
13.10.1884 
7.7.1886 
16.4.1997 
21.6.1994 
17.8.1995 
20.1.1997 
21.6.1994 
7.7.1986 
10.2.1887 
7.10.1884 
7.7.1885 
8.11.1884 
20.12.1886 
10.2.1887 
1310"l884 
'" 7.7.1986 " 
6121994 
10.4,1986 
27.5.1884 
6.12.1884 
17.8.1886 
6.11.1885 
13.1.1887 
6.12.1884 
20.12.1995 
21.6.1884 
17.8.1886 
6.11.1886 
6.10.1884 
24.10.1886 
10.2.1997 
13.10.1984 
18.12.1885 
8.11.1884 
17.8.1886 
6.11.1885 
27.8.1884 
7.7.1886 
3.8.1894 
16.1.1996 
17.8.1985 
216.1884 
6.12.1884 
7.7.1896 
13.1 1887 
3.8.1884 
" Î7.8"i886~ 
20.12.1886 
10.2.1887 
27.5.1884 
7.7.1886 
20.12.1885 
13.1.1897 
8.11.1994 
24.10.1986 
6.12.1994 
19.12.1995 
13.1.1897 
6.12.1984 
27.5.1884 
3.8.1884 
6.12.1884 
18.12.1885 
20.1.1187 
3r 
Ohjelman hyväksymistä ja muuttamista koskevat päätökset Liite 
JV 
Iri 
in 
iri 
Iri 
__!_ 
—j— 
L 
L 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
NL 
OS 
"ÖS ' 
bs 
OS 
osT Ohjeina Cmuutos' » muutospäätös) 
REPS 
Reps muutos 1 
Reps muutos 2 
Reps muutos 3 
Fitosanitarl 
Formazlone 
Formazione muutos 1 
Abruzzo 
Abruzzo muutos 1 
Baailicata 
Bssllcata muutos 1 
Bolzano 
Bolzano 
Calabria 
Campania 
Emllla-Romagna 
EmUa-Romagna muutos 1 
Emllla-Romagna muutos 2 
Frlull-Venezle Giulia 
Frlirt-Venezia Quia muutos 1 
Lazio 
Lazio muutos 1 
Liguria 
Liguria muutos 1 
Lombardia 
Lombardia muutos 1 
Marche 
Marche muutos 1 
Mölise 
Molse muutos 1 
Plemonte 
Remonte muutos 1 
Puglla 
Sardinia 
Sardinia muutos 1 
Sardinia muutos 2 
Sisilia 
Sisiia muutos 1 
Sisilia muutos 2 
Toscana 
Toscana muutos 1 
Toscana muutos 2 
Trento 
Trente muutos 1 
Umbrla 
Umbria muutos 1 
Umbrla muutos 2 
Valla d'Aosta 
Vale d'Aosta muutos 1 
Vale d'Aosta muutos 2 
Veneto 
veneto muutos 1 
Maatalouden ympäristötoimenpiteet 
Luonnontilaisten aluaiden säilyttäm. 
HS: Hoitosopimukset 
HS muutos 1 
HS muutos 2 
HS muutos 2 (myös: osa I muutos 3, 
Osa 1 (Luonnonmukainen viljely, 
Ose 1 muutos 1 
Osa I muutos 2 
Osa I muutos 3 (ks. HS muutos 2) 
Osa 1 (esittelyhankkeet) 
Osa II muutos 1 (ks. HS muutos 2) 
Osa • (härkien kaavatukaen 
Osa III muutos 1 (ks. HS muutos 2) 
Niederöeterrelch 
Niederösterreich muutos 1 
ÔPUL 
ÖPUL muutos 1 
Stalermark ""STAR' 
työasiakirj. 
93.9906 
95.6174 
96.6156 
97.3861 
96.8690 
95.3781 
96.8279 
94.7669 
97.3814 
94.4776 
97.3788 
93.6895 
94.3830 
95.3844 
96.8686 
94.4834 
96.8961 
97.5182 
93.1475 
97.3810 
94.7661 
96.8965 
94.3869 
96.8959 
94.3854 
97.3768 
94.4848 
96.6204 
94.7673 
97.3816 
94.8069 
97.3770 
95.6209 
94.7671 
95.3820 
96.8963 
94.7228 
95.6253 
96.8969 
94.4892 
94.7693 
96.8971 
94.7226 
96.8955 
93 9850 
96.3762 
97.8967 
93.1471 
96 8688 
97.3767 
93.1473 
96.8957 
95.3807 
96.6234 
93.6825 
none 
94.8337 
96.8713 
94.3830 
96.6149 
96.7492 
-
94.4643 
-
96.3852 
•-
95.6176 
96.8707 
95.3840 
96.6236 
95.8677 STAR 
27.01.94 
27.09.95 
26.06.96 
27.05.97 
27.11.96 
22.02.95 
29.10.97 
26.1094 
25.02.97 
23.06.97 
28.01.97 
29.9.1993 
26.05.94 
31.05 95 
28.01.97 
27.09.94 
17.12.96 
23.04.97 
27.04.94 
25.02.97 
26.10 94 
17.12.96 
25.07.94 
17.12.96 
26.05.94 
28.01.97 
27.09.94 
24.07.96 
26.10.94 
25.02.97 
23.1194 
28.01.97 
27.09 95 
23.11.94 
30.03 95 
17.12.96 
27.09.94 
13.12.95 
17.12.96 
27.09.94 
26.10.94 
17.1296 
27.09.94 
17.12.96 
27.01.94 
26.01.96 
1712.96 
25.07.94 
27.11.96 
28.01.97 
23.02.94 
17.12.96 
27.04.95 
25.09.96 
26 05.93 
08.03.94 
22.02.95 
27.11.96 
24.03.94 
25.07 94 
29.10.96 
-
25.07.94 
-
24.04.96 
-
23.11.95 
27.11.96 
27 04.95 
25.09.96 
13.12 95 Päätös no 
94.0549 
95.2057 
96.1146 
97.1244 
96.3864 
95.0125 
96.2878 
95.3039 
97.0554 
94.2491 
97.0133 
93.3014 
94.0830 
95.1314 
97.0141 
94.2492 
97.0093 
97.1783 
94.0825 
97.0729 
94.2949 
97.0095 
942488 
97.0092 
94.0826 
97.0131 
94.2604 
96.2133 
95.3040 
97.0553 
94.2950 
97.0132 
95 2216 
95.0024 
95 0619 
97.0094 
94.2494 
96.0008 
97.0097 
94.2600 
95.0020 
97.0098 
94.2594 
97.0090 
94.1272 
96.0505 
97.0096 
94 2493 
97.0130 
97.0552 
94.0818 
97.0091 
95 0616 
96.2615 
93 2826 
94.0547 
95.0124 
96.3857 
94.0543 
96.2127 
96 2875 
-
94.1882 
-
96.0740 
'_95.3TÔ2~ 
96 3860 
95.0620 
96 2604 
96 0011 Päätös pvm 
29.4.1994 
19.10.1995 
19.7.1996 
4.6.1997 
30.12.1996 
153.1995 
25,11.1996 
10.1.1995 
17.3.1997 
6.10.1994 
11.2.1997 
4.11.1993 
15.6.1994 
19.7.1995 
5.3.1997 
6.10.1994 
29.1.1997 
7.7.1997 
3.6.1994 
20.5.1997 
9.12.1994 
29.1.1997 
5.10.1994 
29.1.1997 
86.1994 
11.2.1997 
13.10.1994 
26.8.1996 
10.1.1995 
17.3.1997 
13.12.1994 
12.21997 
1411.1995 
15.2.1995 
6.7.1995 
291.1997 
10.10.1994 
30.1.1996 
29.1.1997 
10.10.1994 
25.1.1995 
29.1.1997 
11.10.1994 
29.1.1997 
24.6.1994 
22.3.1996 
29.1.1007 
10.10.1994 
11.2.1997 
17.3.1997 
19.5.1994 
29.1.1997 
155.1995 
11,10,1996 
15.10.1993 
29.4.1994 
8.3.1995 
20.12.1996 
29.4.1994 
14.8.1996 
22.11.1996 
20.12.1996 
17.8.1994 
20.12.1996 
8.5.1996 
20.12~1996 
11.12.1995 
30.12.1996 
7.6.1995 
7.10.1996 
5.21996 JV 
P 
P 
P 
P 
P 
Fin 
Fin 
S 
S 
S 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
"vit" 
UK 
UK 
UK 
UK" 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
UK 
"UK 
UK 
UK" 
"UK" 
UK 
UK 
UK 
UK Ohjelma Cmuutos' = muutospäätös) 
Azorit 
Manner-Portugali 
Manner-Portugal muutos 1 
Marner-Portugal muutos2 
Madeira 
Ahvenanmae 
Suomi 
Ympäriatöohjelme 
Ympäristöohjelma muutos 1 
Monivuotinen käytöstäpoisto 
Englanti-Cty. Steward 
Engtantl-Cty. Steward muutos 1 
Englantt-Cty. Steward muutos 2 
Englanï-Cty. Steward muutos 3 
Englanti-ESA Access 
Engtant-ESA Access muut. 1(ks. ESA yh 
Englanti-ESA 1 
Englanti-ESA 1 muutos 1 (myös II, Skota 
Endanti-ESA I muutos 2 
Englant-ESAI muutos 3 
Englanti-ESA 1 muutos 4 (myös II muutos 
Engtant-ESA 1 muutos 5 (ks. E-ESA yhd. 
Englanti-ESA 1 
Englanti-ESA II muutos 1 (ks. I muutos 1) 
Englanti-ESA II muutos 2 (myös III, muut 
Engtantt-ESA II muutos 3 (ks. I, muutos 4 
Englanti-ESA II muutos 4 (ks. E-ESA yhd. 
Englsnti-ESA • 
Englanti-ESA III muutos 1 (ks. II muutos 2 
Engtant-ESA III muutos 2 (ks. 1 muutos 4 
Englanti-ESA III muutos 3 (ks. E-ESA yhd 
Englanti-ESA IV 
Engtant-ESA IV muutos 1 
Engtant-ESA IV muutos 2 (ks. E-ESA yh 
Englanti-ESA yhdlst. (myös ESA, 
Englantl-Habilat 
Engtant-Habitat muutos 1 
Engtant-Habitat muutos 2 
Englanti-NSAI 
Engtant-NSA I muutos 1 (myös II muutos 
Englanti-NSAI 
Engtant-NSA II muutos 1 (ks. I muutos 1) 
Pohjols-Irlsnti-Access 
PohJola-Jrlanti-ESA 
Pohjois-Irlantl-Habitat 
Skotlanti-CPS (myös Sk.Hab muut 1 
Skotlanti-ESA Accese 
Skotlanti-ESA I 
Skotans-ESA I muutos 1 (ks. Eng. ESA 
Skotlanti-ESA I muutos 2 
Skotlanti-ESA 1 
Skotlanti-ESA II muutos 1 (myös III, muut. 
Skotlanti-ESA II muutos 2 (ks. E.ESA I 
Skotlanti-ESA M 
Skotlanti-ESA III muutos 1 (ks. II muutos 
Skotlanti-Habltat 
SkottanS-Habitat muutos 1 (ks. Scot-CP 
UK-Access, E.S.W 
UK-Access. E.S.Wmuutos 1 (ks. Scot-
UK-Moorland 
UK-Moorland muutos 1 
UK-Moorland muutos 2 (ks Skotant-CP 
UK-Luonnonmukainen viljely 
WiU«-ESA 1 
Wales-ESA 1 muutos 1 (ks. W-ESA yhd+ 
Wil»i-ESA 1 
Wales-ESA II muutos 1 (ks. W-ESA yhd. 
Walea-ESA yhdlat. (myös 1 muutos 
Wales-Habitat 
Wales-Tir Cymen 
Wales-Tir Cymen muutos 1 - SIAH 
tyOuMdrl 
94.3883 
84.3801 
85.6159 
96.8257 
94.4819 
95.8967 
95.6139 
85.3884 
86.8711 
87.5243 
84.4864 
86.3806 
96.8981 
97.3784 
939948 
-
93.6879 
none 
94.8102 
96.3806 
96.6979 
-
93.7440 
-
95.6205 
-
-
93.6819 
-
-
• 
94.3804 
86.6145 
-
97.3828 
94.4766 
86.3805 
86.8983 
94.3885 
96.3825 
95.3867 
-
95.6145 
94.3810 
94.0000 
96.7486 
94.4859 
93.6881 
-
95.6208 
93.7438 
96.6145 
-
94.3806 
-
94.4852 
-
94.4862 
-
94.8062 
96.6180 
-
94.4764 
94.3808 
-
94.7675 
-
97.3780 
94.4854 
94.4660 
97.3829 STAR 
27.04.94 
23.02.94 
20.07.96 
17.12.96 
23.06.94 
13.12.95 
27.09.95 
20.07.96 
27.11.96 
24.06.97 
25.07.94 
03.05.96 
17.12.86 
28.01.97 
26.0194 
-
29.0393 
24.03.94 
23.1194 
26.03.96 
17.12.96 
-
29.09.93 
-
27.09.95 
-
-
29.09 93 
-
-
-
23.02.94 
26.06.96 
-
21.03.97 
27.04.94 
26.03.96 
17.12.96 
23.06.94 
26.03.96 
31.05.95 
-
20.07.95 
24.03.94 
17.04.13 
29.10.96 
26.07.94 
29.09.93 
-
27.09.95 
29.09.93 
26.06.96 
-
23.02.94 
-
26.07.94 
-
26.07.94 
-
23.11.94 
25.09.96 
-
26.05.94 
26.05.94 
-
27.10.94 
-
28.01.97 
26.07.94 
27.09.94 
21.03.97 Paatos rto 
94.0824 
94.0546 
85.1676 
87.0137 
84.1881 
86.0005 
95.2056 
95.1393 
96.4210 
97.1258 
94.1883 
96.0738 
97.0084 
97.0699 
94 0551 
-
93.2836 
94 0552 
94.2852 
86.0737 
87.0083 
-
83.2834 
-
95.2054 
-
-
93.2827 
-
-
-
94.0563 
96.1145 
-
97.0704 
94.1874 
96.0736 
97.0085 
94.1877 
96.0735 
95.0623 
-
95.1678 
94.1271 
94.2486 
97.0089 
94.2484 
932835 
-
95.2055 
93 2842 
96.1149 
-
94.0554 
-
94.2485 
-
94.2483 
-
94.2951 
96.2601 
-
94.1875 
94.1876 
-
94.2608 
-
97.5570 
94.2487 
94.2489 
97.0723 Paatos pvm 
3.6.1994 
29.4.1994 
17.8.1995 
18.2.1997 
11.8.1994 
5.2.1996 
10.10.1995 
17.6.1996 
30.12.1996 
17.7.1997 
28.9.1994 
3.5.1996 
23.1.1997 
2.4.1997 
6.5.1994 
16.04.1997 
18.10.1993 
18.5.1994 
9.121994 
3.5.1996 
23.1.1997 
16.04.1997 
18.10.1993 
18.5.1994 
4.12.1995 
23.1.1997 
16.4.1997 
15.10.1993 
4?Î21995 
23.1.1997 
16.4.1997 
6.5.1994 
19.7.1996 
16.4.1997 
16.4.1997 
15.7.1994 
3.5.1996 
23.1.1997 
20.7.1994 
3.5.1996 
22.6.1995 
3.5.1996 
17.8.1995 
9.6.1994 
28.9.1994 
23.1.1997 
28.9.1994 
18.10.1993 
18.05.1994 
4.12.1995 
19.10.1993 
31.7.1996 
23.1.1997 
6.5.1994 
31.7.1996 
28.9.1994 
23.1.1997 
28.9.1994 
23.1.1997 
9.12.1994 
27.9.1996 
23.1.1997 
19.7.1994 
19.7.1994 
02.04.1997 
6.11.1994 
02.04.1997 
02.04.1997 
28.9.1994 
7.10.1994 
16.4.1997 
.39 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 620 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 14 15 17 
Luettelonumero : CB-CO-97-640-FI-C 
ISBN 92-78-28031-3 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
4 rO