FI Bryssel KOM(2010) 748 2010/xxxx (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (Uudelleenlaadittu toisinto) {SEC(2010) 1547} {SEC(2010) 1548} PERUSTELUT 1. Ehdotuksen tausta 1.1. Yleinen tausta Tämä ehdotus on uudelleenlaadittu toisinto tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2001 annetusta neuvoston asetuksesta (EY) N:o 44/2001, jäljempänä ’Bryssel I -asetus’. Bryssel I -asetus antaa puitteet oikeudelliselle yhteistyölle siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa Euroopan unionissa. Asetusta sovelletaan hyvin monenlaisiin asioihin, sillä se kattaa paitsi sopimuksiin perustuvat myös sopimuksenulkoiset ja tekijänoikeusvaateet. Sen perusteella määritetään tuomioistuin, joka parhaiten soveltuu ratkaisemaan rajatylittävän riita-asian, ja varmistetaan toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion sujuva tunnustaminen ja täytäntöönpano. Asetuksella korvattiin vuonna 1968 silloisten jäsenvaltioiden kesken tehty Brysselin yleissopimus, jota oli sittemmin jouduttu muuttamaan useaan otteeseen unionin laajentumisten myötä. Asetusta sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa, ja erillisen kansainvälisen sopimuksen nojalla myös Tanskassa, johon sovelletaan oikeudellisen yhteistyön alalla Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen perustuvaa erityisjärjestelyä. Asetus tuli voimaan kahdeksan vuotta sitten, maaliskuussa 2002. Komissio on nyt tarkastellut asetuksen toimivuutta käytännössä ja pohtinut, millä tavoin sitä olisi tarpeen muuttaa. 1.2. Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Kaiken kaikkiaan asetuksen katsotaan toimivan hyvin. Sidosryhmien kuulemisen ja komission tilaamien oikeudellisten ja empiiristen tutkimusten perusteella kävi kuitenkin ilmi, että sen toimintaan liittyy eräitä puutteita, jotka olisi korjattava. Neljä tärkeintä ongelmaa ovat seuraavat: · Ns. eksekvatuurimenettely, jonka mukaisesti tuomio tunnustetaan ja pannaan täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa, muodostaa yhä esteen tuomioiden vapaalle liikkuvuudelle. Siitä aiheutuu osapuolille tarpeettomia kustannuksia ja viivytyksiä, minkä vuoksi yritykset ja kansalaiset eivät ole halukkaita hyödyntämään sisämarkkinoita täysimääräisesti. · Oikeussuojan saatavuuteen liittyy EU:ssa edelleen ongelmia silloin kun riita-asian vastaajan kotipaikka on EU:n ulkopuolella. Eräitä poikkeuksia lukuun ottamatta nykyistä asetusta sovelletaan vain jos vastaajan kotipaikka on EU:n alueella. Muissa tapauksissa toimivaltainen tuomioistuin määräytyy kansallisen lain nojalla. Kansallisten oikeussääntöjen erojen vuoksi oikeussuojan saatavuus EU:ssa vaihtelee niiden yritysten kannalta, joilla on yhteistyökumppaneita kolmansissa maissa: osa niistä voi hoitaa riita-asiansa helposti EU:ssa, osa taas ei voi sitä tehdä edes silloin kun toimivaltaa ei voida osoittaa millekään muulle tuomioistuimelle, joka pystyy takaamaan oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin. Jos riita-asiaa, jossa on mukana osapuolia EU:n ulkopuolelta, ei kansallisen lainsäädännön mukaan voida käsitellä jäsenvaltion tuomioistuimessa, ei myöskään voida taata, että asiaan sovelletaan esimerkiksi kuluttajia, työntekijöitä tai kauppaedustajia suojaavaa EU:n velvoittavaa lainsäädäntöä. · Oikeuspaikkasopimusten tehokkuutta on parannettava. Nyt asetuksessa säädetään, että osapuolten sopimuksella valitseman tuomioistuimen on keskeytettävä asian käsittely, jos asia on pantu vireille ensin toisessa tuomioistuimessa. Tämä sääntö antaa vilpillisessä mielessä toimiville osapuolille mahdollisuuden viivyttää riidan ratkaisua sovitussa tuomioistuimessa siten, että ne panevat asian vireille ensin sellaisessa tuomioistuimessa, jolla ei ole toimivaltaa. Tästä aiheutuu ylimääräisiä kustannuksia ja viivytyksiä, minkä lisäksi se heikentää oikeusvarmuutta ja riita-asioiden ratkaisemisen ennakoitavuutta, jotka ovat oikeuspaikkasopimusten tavoitteita. · Välimiesmenettelyn ja riita-asioiden välisiä yhteyksiä on kehitettävä. Nyt välimiesmenettely on suljettu asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Osapuoli voi kuitenkin tehokkaasti mitätöidä välimiesmenettelyssä tehdyn sopimuksen kiistämällä sen tuomioistuimessa. Tällöin syntyy tilanne, jossa vireillä on tehottomia rinnakkaisia tuomioistuinmenettelyjä, joiden tuloksena saatavat ratkaisut ovat mahdollisesti yhteensopimattomia. Tästä aiheutuu jälleen ylimääräisiä kustannuksia ja viivästyksiä, minkä lisäksi tilanne heikentää riita-asioiden ratkaisemisen ennakoitavuutta ja kannustaa vilpilliseen taktikointiin riita-asiain menettelyssä. Yksityiskohtainen analyysi nykyjärjestelmään liittyvistä ongelmista ja niiden ratkaisemista varten tarkasteltujen vaihtoehtojen vaikutuksista esitetään tämän ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutusten arvioinnissa. Asetuksen tarkistamisen yleisenä tavoitteena on kehittää edelleen Euroopan oikeusaluetta poistamalla vielä jäljellä olevat tuomioistuinten päätösten vapaan liikkuvuuden esteet vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen mukaisesti. Eurooppa-neuvosto on korostanut tämän tavoitteen merkitystä vuonna 2009 hyväksymässään Tukholman ohjelmassa [1]. Ehdotuksen tavoitteena on erityisesti helpottaa rajatylittävien riita-asioiden ratkaisemista ja tuomioiden vapaata liikkuvuutta Euroopan unionissa. Tarkistuksen avulla luotavan oikeudellisen ympäristön odotetaan myös edistävän Euroopan talouden elpymistä. 2. Kuuleminen ja vaikutusten arviointi Tätä ehdotusta varten suoritettiin laaja kuuleminen, jonka yhteydessä yleisöltä, jäsenvaltioilta, muilta toimielimiltä ja asiantuntijoilta pyydettiin kommentteja nykyisen järjestelmän ongelmista ja niiden mahdollisista ratkaisukeinoista. Komissio hyväksyi 21. huhtikuuta 2009 kertomuksen asetuksen soveltamisesta ja vihreän kirjan, jossa esitettiin ehdotuksia sen tarkistamista varten. Vihreään kirjaan saatiin 130 vastausta. Komissio otti huomioon myös asetuksen tarkistamiseen liittyvistä näkökohdista laaditut selvitykset. Näitä olivat muun muassa vuonna 2007 laadittu selvitys asetuksen soveltamisesta käytännössä [2] ja vuonna 2006 laadittu selvitys tuomioistuinten täydentävästä toimivallasta [3]. Lisäksi kahdessa muussa ulkopuolisessa selvityksessä [4] kerättiin tietoja eri uudistusvaihtoehtojen vaikutuksista. Komissio oli myös mukana järjestämässä kahta vuosina 2009 [5] ja 2010 [6] pidettyä konferenssia, joissa käsiteltiin asetuksen tarkistamista. Heinäkuussa 2010 järjestettiin kokous kansallisten asiantuntijoiden kanssa. Välimiesmenettelyä käsittelemään perustettiin erillinen asiantuntijaryhmä, joka kokoontui kolmesti heinä-, syys- ja lokakuussa 2010. Kuulemisen tulosten perusteella sidosryhmien näkemykset tarkistuksen keskeisistä osa-alueista ovat seuraavanlaiset. Eksekvatuurista luopumisen suhteen sidosryhmien suuri enemmistö ja kaikki jäsenvaltiot kannattivat tavoitetta, jonka mukaan olisi taattava tuomioiden vapaa liikkuvuus Euroopan unionissa. Yleisesti kannatettiin myös eksekvatuurimenettelystä luopumista tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Sidosryhmien erittäin suuri enemmistö oli sitä mieltä, että eksekvatuurista luopumista olisi täydennettävä ottamalla käyttöön takeet, joiden avulla suojattaisiin vastaajan eli sen osapuolen oikeudet, jota vastaan täytäntöönpanoa haetaan. Sen sijaan näkemykset erkanivat sen suhteen, miten laajoja näiden takeiden tulisi olla ja missä niiden pitäisi olla saatavilla (täytäntöönpano- vai alkuperäjäsenvaltiossa). Erityisenä huolenaiheena mainittiin eksekvatuurista luopuminen kunnianloukkausasioiden ja ryhmäkanteita koskevien menettelyjen yhteydessä. Asetuksen toimivuudesta kansainvälisessä oikeusjärjestyksessä oltiin yleisesti sitä mieltä, että kansainvälisellä tasolla käytävät monenväliset neuvottelut olisivat soveltuvin sääntelykehys. Siinä tapauksessa, että tämä ei olisi mahdollista, näkemykset etenemistavasta vaihtelivat. Osa sidosryhmistä ja jäsenvaltioista kannatti tuomioistuimen toimivaltaa koskevien sääntöjen ulottamista myös kolmansien maiden vastaajiin erityisesti siksi, että näin voitaisiin turvata oikeussuojan saatavuus EU:n tuomioistuimissa. Useimmat sidosryhmät katsoivat kuitenkin, että kolmansissa maissa annettujen tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa olisi säänneltävä monenvälisellä kehyksellä, jotta voitaisiin varmistaa vastavuoroisuus kansainvälisellä tasolla. Sidosryhmät ja jäsenvaltiot kannattivat voimakkaasti oikeuspaikkasopimusten tehokkuuden parantamista. Eri keinoista saavuttaa tämä tavoite sai eniten kannatusta ehdotus, jonka mukaan osapuolten valitsema tuomioistuin saisi ensimmäisenä mahdollisuuden päättää, onko se toimivaltainen. Tällainen mekanismi olisi pitkälti oikeuspaikkasopimuksista vuonna 2005 tehdyn Haagin yleissopimuksen mukainen, mikä takaisi yhdenmukaisen lähestymistavan sekä unionissa että kansainvälisellä tasolla, jos unioni päättää myöhemmin liittyä vuoden 2005 yleissopimukseen. Monet sidosryhmät myönsivät, että asetuksen ja välimiesmenettelyn suhde on ongelmallinen, ja kannattivat toimia sen parantamiseksi. Useat välimiesyhdistykset kuitenkin ilmaisivat huolensa siitä, miten mahdollinen asetukseen perustuva sääntely vaikuttaisi eurooppalaisten välimieskeskusten johtavaan asemaan maailmanlaajuisesti. Näkemykset vaihtelivat sen suhteen, mikä olisi paras tapa edetä asiassa, eli olisiko aktiivisesti edistettävä välityssopimusten tekemistä välttämällä rinnakkaisia menettelyjä ja vilpillistä taktikointia riita-asioiden menettelyssä, vai olisiko välimiesmenettelyt suljettava asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle entistä selvemmin. Joka tapauksessa useimmat sidosryhmät ilmoittivat olevansa yleensä ottaen tyytyväisiä vuoden 1958 New Yorkin yleissopimuksen toimintaan ja katsoivat, ettei sitä pitäisi heikentää millään unionin toimilla. Komissio analysoi ehdotetun uudistuksen pääkohdista aiheutuvia kustannuksia ja niistä saatavaa hyötyä tämän ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutusten arvioinnissa. 3. Ehdotukseen liittyvät oikeudelliset näkökohdat 3.1 Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotetun uudistuksen pääkohdat ovat seuraavat: · tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevista välitoimista (eksekvatuuri) luopuminen kunnianloukkausasioita ja kollektiivisissa vahingonkorvausmenettelyissä annettuja tuomioita lukuun ottamatta; · tuomioistuimen toimivaltaa koskevien sääntöjen ulottaminen koskemaan riitoja, joissa on mukana kolmansien maiden vastaajia, ja sellaisia tilanteita koskeva sääntely, joissa asia on vireillä sekä EU:n ulkopuolisessa että EU:n tuomioistuimessa; · oikeuspaikkasopimusten tehokkuuden parantaminen; · asetuksen ja välimiesmenettelyn suhteen kehittäminen; · jäsenvaltioiden tuomioistuimissa vireillä olevien menettelyjen koordinoinnin parantaminen; · oikeussuojan saatavuuden parantaminen tietyntyyppisissä riita-asioissa; ja · niiden edellytysten selkeyttäminen, joiden täyttyessä väliaikaisten ja turvaamistoimien liikkuvuus EU:ssa on mahdollista. 3.1.1. Eksekvatuurista luopuminen Siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa tehtävä oikeudellinen yhteistyö on kehittynyt sitä mukaa kuin Euroopassa on kehitetty sisämarkkinoita, jotka perustuvat tuomioiden vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen. Tällaista vastavuoroista tunnustamista on asteittain parannettu vähentämällä unionin sisällä annettujen ulkomaisten tuomioiden valvontaa. Tuomioistuinten välinen yhteistyö ja jäsenvaltioiden keskinäinen luottamus on tähän mennessä saavuttanut kypsyysasteen, joka mahdollistaa siirtymisen yksinkertaisempaan, edullisempaan ja automaattisempaan tuomioiden liikkuvuuteen poistamalla jäsenvaltioiden välillä vielä olevat muodollisuudet. Sen vuoksi ehdotuksen mukaisesti olisi luovuttava eksekvatuurimenettelystä kaikissa asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuomioiden osalta, lukuun ottamatta kunnianloukkausasioissa ja kollektiivisissa vahingonkorvausmenettelyissä annettavia tuomioita. Eksekvatuurimenettelystä luopumista täydennetään ottamalla käyttöön menettelylliset takeet, joiden avulla varmistetaan, että vastaajan oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja EU:n perusoikeuskirjan 47 artiklassa tarkoitetut vastaajan oikeudet saavat asianmukaisen suojan. Vastaajalla olisi käytössään kolme pääasiallista oikeussuojakeinoa, joiden avulla hän voisi poikkeuksellisissa olosuhteissa estää sen, että yhdessä jäsenvaltiossa annettu tuomio pannaan täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa: Ensinnäkin hän voisi kiistää alkuperäjäsenvaltiossa annetun tuomion siinä tapauksessa, että hänelle ei ollut asianmukaisella tavalla ilmoitettu tuossa jäsenvaltiossa vireillä olevasta menettelystä. Toiseksi ehdotuksella otettaisiin käyttöön täytäntöönpanojäsenvaltiossa sovellettava ylimääräinen oikeussuojakeino, jonka avulla vastaaja voisi kiistää tuomion vetoamalla mihin tahansa muuhun tuomion antaneen tuomioistuimen tekemään menettelyvirheeseen, joka on saattanut loukata hänen oikeuttaan oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Kolmannen oikeussuojakeinon perusteella vastaaja voisi keskeyttää tuomion täytäntöönpanon sillä perusteella, että se on ristiriidassa toisen, joko täytäntöönpanovaltiossa tai (tiettyjen edellytysten täyttyessä) toisessa maassa annetun tuomion kanssa. Nämä takeet koskevat tilanteita, joissa nykyään sovelletaan tiettyjä täytäntöönpanosta kieltäytymisen perusteita erityisesti sen vuoksi, että voitaisiin varmistaa vastaajan oikeuksien toteutuminen. Olennainen ero on siinä, että ehdotuksen myötä oikeusjärjestyksen perusteiden aineellisiin säännöksiin perustuva valvonta poistuisi. Näin voitaisiin säästää eksekvatuurimenettelyn vaatima aika ja siitä aiheutuvat kustannukset ja suojata silti vastaajan oikeudet. Ehdotus sisältää myös useita vakiolomakkeita, joiden tarkoituksena on helpottaa ulkomailla annettujen tuomioiden tunnustamista tai täytäntöönpanoa eksekvatuurimenettelystä luopumisen jälkeen sekä tuomion uudelleentarkastelun hakemista edellä kuvatun, vastaajan oikeuksien suojaamista koskevan menettelyn mukaisesti. Vakiolomakkeet helpottavat toimivaltaisten viranomaisten vastuulla olevaa tuomion täytäntöönpanoa erityisesti silloin kun on tarpeen laskea korkoja ja kustannuksia. Lomakkeet myös vähentävät tuomioihin liittyvää käännöstarvetta, ja vastaajan on niiden avulla helpompi hakea tuomion uudelleentarkastelua toisessa jäsenvaltiossa. Ehdotuksen mukaan eksekvatuurimenettely säilytettäisiin sellaisten kunnianloukkausasioissa annettujen tuomioiden yhteydessä, joissa yksilö katsoo tiedotusvälineiden loukanneen hänen yksityisyyttään tai hänen henkilöllisyyteensä liittyviä oikeuksia. Tällaiset tapaukset ovat erityisen arkaluonteisia. Jäsenvaltiot ovat omaksuneet erilaisia tapoja varmistaa, että niiden yhteydessä kunnioitetaan tiettyjä perusoikeuksia, kuten ihmisarvoa, yksityis- ja perhe-elämän suojaa, henkilötietojen suojaa sekä sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta. Kun otetaan huomioon nämä eroavuudet ja se, että unionin tasolla ei toistaiseksi ole tätä koskevaa yhdenmukaista lainvalintasääntöä (ks. asetuksen (EY) N:o 864/2007 eli ns. Rooma II -asetuksen [7] 1 artiklan 2 kohdan g alakohta), on ennenaikaista olettaa, että oikeusjärjestelmien välillä olisi tältä osin saavutettu nykytilannetta pidemmälle menevät ratkaisut salliva luottamuksen taso. Sen vuoksi näyttäisi sopivammalta säilyttää toistaiseksi eksekvatuurimenettely kunnianloukkausasioita koskevien tuomioiden yhteydessä, kunnes tähän liittyvistä aineellisista ja/tai lainvalintasäännöistä saadaan selkeämpi kuva. Eksekvatuuri säilytetään myös silloin kun tuomio on annettu menettelyssä, jonka on pannut vireille ryhmä kantajia tai yleisen edun nimissä toimiva yksikkö tai elin ja joka koskee laittomien liiketapojen useille kantajille aiheuttamien vahinkojen korvaamista (ns. ryhmäkanne). Nykyään EU:ssa on käytössä useita erilaisia mekanismeja, joiden avulla voidaan korvata laittomien liiketapojen useille uhreille aiheuttamat vahingot. Itse asiassa kaikki kansalliset vahingonkorvausjärjestelmät ovat ainutlaatuisia, sillä tällä alalla ei ole kahta samanlaista kansallista järjestelmää. Tiettyjä menettelyjä voidaan soveltaa vain määrätyillä aloilla (esim. pääomasijoitusten korvaaminen Saksassa ja kilpailunvastaisten käytänteiden aiheuttamien vahinkojen korvaaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa), toisilla taas on laajempi soveltamisala (kuten Espanjan ryhmäkannemenettelyillä). Toinen ero liittyy vahingonkorvausmenettelyjen oikeudelliseen asemaan: eräissä jäsenvaltioissa toimivalta nostaa kanne tällaisissa asioissa on annettu julkisille viranomaisille (esim. Suomessa kuluttaja-asiamies), toisissa taas yksityisille organisaatioille, kuten kuluttajayhdistyksille (esim. Bulgariassa) tai jotakin ryhmää edustaville yksilöille (esim. Portugalissa). Monissa jäsenvaltioissa menettelyn oikeudellista asemaa säätelevät useat eri säännöt. Yhtenä erottavana tekijänä on myös se, minkätyyppiset uhrit voivat nostaa ryhmäkanteen vahingonkorvausten saamiseksi. Useimpien edellä mainittujen kansallisten järjestelmien mukaan vahingonkorvausoikeus koskee kuluttajia. Vain muutamissa järjestelmissä vahingonkorvausta voivat hakea myös muut uhrit, kuten pienyritykset. Eroja on myös siinä, miten tuomio vaikuttaa ryhmän jäseniin: useimmissa jäsenvaltioissa tuomio sitoo vain niitä, jotka ovat nimenomaisesti antaneet suostumuksensa menettelyyn osallistumiseksi (esim. Ruotsi, Italia). Muutamissa jäsenvaltioissa päätös sen sijaan sitoo kaikkia ryhmän jäseniä, elleivät he erikseen sanoudu siitä irti (Portugali, Tanska, Alankomaat). Lisäksi jäsenvaltioiden välillä on eroja sen suhteen, missä vaiheessa vaateeseen oikeutetut yksilöt on nimettävä. Joissain jäsenvaltioissa tämä on tehtävä silloin kun ryhmäkanne nostetaan (esim. Yhdistynyt kuningaskunta), toisissa taas se voi tapahtua myöhemminkin (esim. Puola ja Espanja). Huomattavia eroja esiintyy myös ryhmäkanteiden rahoittamisessa, niiden kautta saatujen korvausten jakamisessa ja vaihtoehtoisten riidanratkaisukeinojen käytössä. Koska erot ovat näin merkittäviä, vaadittua luottamuksen tasoa ei voida tässä vaiheessa olettaa saavutetun. Komissio aikookin toteuttaa julkisen kuulemisen selvittääkseen, miten Euroopan unionissa suhtaudutaan kollektiivisiin oikeussuojakeinoihin. Tavoitteena on tutkia, mitkä kollektiivisten oikeussuojakeinojen muodot voisivat sopia sekä EU:n oikeusjärjestelmään että 27 jäsenvaltion oikeusjärjestyksiin. Julkisen kuulemisen avulla voidaan muun muassa määrittää, miten tehokkaasti EU:n siviili- ja kauppaoikeuden säännöt takaavat ryhmäkannemenettelyjen ja niissä annettujen tuomioiden täytäntöönpanokelpoisuuden kaikkialla EU:ssa. Ennen kuin tuon kuulemisen tulokset ovat selvillä, on ennenaikaista edetä pidemmälle vahingonkorvauskanteiden alalla luopumalla eksekvatuurimenettelystä ryhmäkanteisiin perustuvissa menettelyissä annettujen tuomioiden osalta. Jos kuulemisen perusteella päädytään hyväksymään yhdenmukaistamis- tai lähentämistoimenpiteitä tällä alalla, tämän asetusluonnoksen säännökset eksekvatuurimenettelystä luopumisesta olisi johdonmukaisesti ulotettava koskemaan myös tällaisia menettelyjä. Tämä soveltamisalan laajentaminen ei kuitenkaan saisi estää komissiota ehdottamasta välitoimien poistamista ryhmäkannemenettelyihin perustuvissa vahingonkorvausasioissa myös siinä tapauksessa, että tällaisia yhdenmukaistamis- tai lähentämistoimenpiteitä ei hyväksytä, kun otetaan huomioon tällaisen kehityksen tehokkuus ja hyväksyttävyys Euroopan unionin tuomioistuinjärjestelmässä. 3.1.2. Asetuksen toimivuuden parantaminen kansainvälisessä oikeusjärjestyksessä On ehdotettu useita muutoksia, joiden tarkoituksena on parantaa asetuksen toimivuutta kansainvälisessä oikeusjärjestyksessä: · Ehdotuksen mukaan tuomioistuimen toimivaltaa koskevat asetuksen säännökset ulotettaisiin koskemaan kolmansien maiden vastaajia. Tämä tarkistus antaisi yrityksille ja kansalaisille entistä laajemmat mahdollisuudet nostaa EU:ssa kanne myös kolmansien maiden vastaajia vastaan, kun tällaisiin tapauksiin voitaisiin soveltaa toimivaltaa koskevia erityissääntöjä, joiden nojalla mm. määritetään toimivalta sopimusvelvoitteiden täytäntöönpanopaikan perusteella. Tällainen tarkistus varmistaisi erityisesti sen, että kuluttajille, työntekijöille ja vakuutetuille tarjolla olevia suojaavia toimivaltasääntöjä voitaisiin soveltaa myös silloin kun vastaajan kotipaikka on EU:n ulkopuolella. · Ehdotuksella yhdenmukaistetaan edelleen toissijaista toimivaltaa koskevia sääntöjä ja otetaan käyttöön kaksi uutta oikeuspaikkaa riidoille, joiden vastaajien kotipaikka on EU:n ulkopuolella. Ensinnäkin ehdotuksessa säädetään, että EU:n ulkopuolista vastaajaa vastaan voidaan nostaa kanne tälle kuuluvan irtaimen omaisuuden sijaintipaikassa, edellyttäen että omaisuuden arvo ei ole vaateen arvoon nähden suhteeton ja että riita-asialla on riittävä yhteys siihen jäsenvaltioon, jonka tuomioistuimessa asia pannaan vireille. Lisäksi jäsenvaltion tuomioistuimet voivat käyttää tuomiovaltaa, jos käytettävissä ei ole mitään muuta oikeuspaikkaa, joka takaa oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, ja riita-asialla on riittävä yhteys siihen jäsenvaltioon, jossa asia pannaan vireille (varatoimivalta, forum necessitatis). Yhdenmukaistamalla toissijaista toimivaltaa koskevat säännöt voidaan varmistaa, että kansalaisilla ja yrityksillä on yhtäläinen oikeussuoja unionin tuomioistuimissa ja että sisämarkkinoilla toimivilla yrityksillä on tässä suhteessa tasavertaiset toimintaedellytykset. Yhdenmukaiset säännöt korvaavat voimassa olevien kansallisten sääntöjen syrjäyttämisen. Ensinnäkin varojen sijaintipaikan määrittäminen oikeuspaikaksi tasapainottaa sitä, että vastaajalla ei ole kotipaikkaa unionin alueella. Tällainen sääntö on nykyään voimassa varsin monessa jäsenvaltiossa. Näin voidaan varmistaa, että tuomio voidaan panna täytäntöön siinä valtiossa, jossa se on annettu. Toiseksi varatoimivaltaa (forum necessitatis) koskeva sääntö takaa EU:n kantajille oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, mikä on erityisen tärkeää niille EU:n yrityksille, jotka toteuttavat investointeja maissa, joiden oikeusjärjestelmä ei ole vielä riittävän kehittynyt. · Ehdotuksella otetaan käyttöön harkinnanvarainen lis pendens -sääntö sellaisia tapauksia varten, joissa eri tuomioistuimissa sekä EU:ssa että kolmannessa maassa on vireillä samojen osapuolten välisiä ja samaa asiaa koskevia riita-asioita. Jäsenvaltion tuomioistuin voi poikkeuksellisesti keskeyttää menettelyt, jos asia on pantu vireille ensin EU:n ulkopuolisen valtion tuomioistuimessa, jos kyseinen tuomioistuin voi antaa asiassa kohtuullisessa ajassa ratkaisun, joka voidaan tunnustaa ja panna täytäntöön jäsenvaltiossa. Tämän tarkistuksen tarkoituksena on välttää rinnakkaiset menettelyt EU:n sisällä ja sen ulkopuolella. 3.1.3. Oikeuspaikkasopimusten tehokkuuden parantaminen Ehdotus sisältää kaksi tarkistusta, joiden tarkoituksena on parantaa oikeuspaikkasopimusten tehokkuutta: Jos osapuolet ovat nimenneet tietyn tuomioistuimen tai tietyt tuomioistuimet ratkaisemaan keskinäiset riita-asiansa, ehdotuksessa annetaan valitulle tuomioistuimelle ensisijainen oikeus päättää, onko se toimivaltainen, riippumatta siitä, onko asia pantu vireille kyseisessä tuomioistuimessa ensimmäisenä. Jos asia on pantu vireille myös muissa tuomioistuimissa, niiden on keskeytettävä asian käsittely, kunnes valittu tuomioistuin katsoo olevansa toimivaltainen tai kunnes se luopuu toimivallasta sillä perusteella, että sopimus ei ole pätevä. Tämä muutos parantaa oikeuspaikkasopimusten tehokkuutta ja poistaa kannustimen nostaa ns. torpedokanteita tuomioistuimissa, joilla ei ole asiassa toimivaltaa. Lisäksi ehdotuksella otetaan käyttöön oikeuspaikkasopimusten aineellista pätevyyttä koskevat harmonisoidut lainvalintasäännöt ja varmistetaan siten, että tätä asiaa koskeva ratkaisu on aina sama riippumatta siitä, missä tuomioistuimessa asia käsitellään. Molemmat edellä mainitut muutokset perustuvat oikeuspaikkasopimuksista vuonna 2005 tehtyyn Haagin yleissopimukseen, mikä helpottaa sopimuksen mahdollista tekemistä Euroopan unionin toimesta. 3.1.4. Asetuksen ja välimiesmenettelyn suhteen kehittäminen Ehdotukseen sisältyy välimies- ja tuomioistuinmenettelyn suhdetta koskeva erityissääntö. Sen perusteella tuomioistuimen, jossa riita-asia on pantu vireille, on keskeytettävä asian käsittely, jos sen toimivalta kiistetään välityssopimuksen nojalla ja asia on viety välimiestuomioistuimeen tai jos välityssopimusta koskeva tuomioistuinmenettely on pantu vireille siinä jäsenvaltiossa, jossa välimiestuomioistuimen kotipaikka on. Tämä muutos parantaa välityssopimusten tehokkuutta Euroopassa, estää rinnakkaiset tuomioistuin- ja välimiesmenettelyt ja poistaa kannustimen nostaa ns. torpedokanteita. 3.1.5. Jäsenvaltioiden tuomioistuimissa vireillä olevien menettelyjen koordinoinnin parantaminen Muutoksilla pyritään myös parantamaan jäsenvaltioissa vireillä olevien oikeudenkäyntimenettelyjen koordinointia. Nämä muutokset ovat seuraavat: · Ehdotuksen tarkoituksena on parantaa yleistä lis pendens -sääntöä asettamalla määräaika, johon mennessä sen tuomioistuimen, jossa kanne on ensin nostettu, on päätettävä toimivallastaan. Lisäksi tarkistuksessa säädetään tietojenvaihdosta sellaisten tuomioistuinten välillä, joissa on nostettu kanne samasta asiasta. · Ehdotuksella helpotetaan toisiinsa liittyvien asioiden yhdistämistä poistamalla vaatimus, jonka mukaan yhdistämisen on oltava mahdollista kansallisen lainsäädännön nojalla. · Lisäksi ehdotuksessa säädetään väliaikaisten ja turvaamistoimien vapaasta liikkuvuudesta silloin kun nämä toimet on määrännyt tuomioistuin, jolla on toimivalta tutkia pääasia, ja tietyin edellytyksin myös silloin kun toimenpiteet on annettu vastapuolta kuulematta (ex parte). Sen sijaan ehdotuksessa estetään sellaisten välitoimien liikkuvuus, jotka on määrännyt jokin muu tuomioistuin kuin se, jolla on toimivalta käsitellä pääasia. Koska kansallisten lainsäädäntöjen sisältö vaihtelee tältä osin merkittävästi, näiden toimenpiteiden vaikutus olisi rajattava siihen jäsenvaltioon, jossa ne on määrätty, jotta voidaan estää suotuisimman oikeuspaikan etsintä. Jos menettely on jo vireillä jossakin tuomioistuimessa ja jotakin toista tuomioistuinta pyydetään määräämään välitoimia, näiden tuomioistuinten olisi ehdotuksen mukaan tehtävä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että kaikki asiaan liittyvät näkökohdat otetaan huomioon välitoimien määräämisessä. 3.1.6. Oikeussuojan saatavuuden parantaminen Muutoksilla pyritään parantamaan myös toimivaltasääntöjen käytännön toimivuutta. Näitä muutoksia ovat muun muassa seuraavat: · esineoikeutta koskevien asioiden oikeuspaikan määrittäminen irtaimen omaisuuden sijaintipaikan mukaan; · työntekijöille myönnettävä mahdollisuus nostaa kanne useita vastaajia vastaan työmarkkina-alueella asetuksen 6 artiklan 1 kohdan nojalla. Tämä mahdollisuus oli jo olemassa vuoden 1968 Brysselin yleissopimuksen nojalla. Sen sisällyttämisestä uudelleen asetukseen on hyötyä työntekijöille, jotka haluavat nostaa kanteen useita eri jäsenvaltioihin asettautuneita työnantajia vastaan (ks. asiassa C-462/06 tarkoitettu tilanne). Mahdollisuus yhdistää tällaiset useita eri vastaajia vastaan aloitetut menettelyt on hyödyllinen ennen muuta työntekijöiden kannalta. Päinvastainen tilanne, jossa työnantaja haluaa yhdistää useita työntekijöitä vastaan nostetut kanteet, ei näyttäisi käytännössä ilmenevän yksittäisten työsopimusten yhteydessä; · mahdollisuus tehdä oikeuspaikkasopimus riidoille, jotka koskevat ammattitoiminnan harjoittamiseen tarkoitettujen tilojen vuokrausta; ja · velvollisuus ilmoittaa oikeudenistuntoon saapuvalle vastaajalle, mitkä ovat tuomioistuimen toimivallan kiistämättä jättämisen oikeudelliset seuraukset. 3.2 Oikeusperusta Ehdotuksella muutetaan asetusta (EY) N:o 44/2001, jonka oikeusperusta oli Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 61 artiklan c alakohta ja 67 artiklan 1 kohta. Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen vastaava oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklan 2 kohdan a, c ja e alakohta. Perussopimuksiin liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan nojalla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osastoa ei sovelleta Tanskaan. Asetus (EY) N:o 44/2001 on kuitenkin ulotettu koskemaan myös Tanskaa Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välillä 19 päivänä lokakuuta 2005 tehdyn, tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siviili- ja kauppaoikeuden alalla koskevan sopimuksen mukaisesti. Sopimus sisältää myös mekanismin, jonka nojalla Tanska voi soveltaa kaikkia asetuksen (EY) N:o 44/2001 muuttamisesta annettavia säädöksiä. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osastoa ei sovelleta myöskään Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Irlantiin, paitsi jos nämä kaksi maata päättävät toisin niiden asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. 3.3 Toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteet Edellä esitetyt tarkistuksen eri osatekijät ovat toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden asettamien vaatimusten mukaiset. Toissijaisuusperiaatteen osalta voidaan todeta, että eksekvatuurista luopumista ei voida toteuttaa jäsenvaltioiden toimin, koska menettely on harmonisoitu Bryssel I -asetuksella ja sitä voidaan sen vuoksi muuttaa ainoastaan asetuksella. Sama pätee voimassa olevien toimivaltasääntöjen parantamiseen ja oikeudenkäyntimenettelyjen koordinointiin jäsenvaltioiden kesken. Jäsenvaltioiden täydentävän toimivallan harmonisointia koskevan ehdotuksen osalta nykyisten kansallisten sääntöjen eroavuudet asettavat EU:n ulkopuolisten kumppanien kanssa liiketoimintaa harjoittavat yritykset keskenään eriarvoiseen asemaan. Tasavertaiset toimintaedellytykset voidaan taata vain EU:n tasolla annettavan lainsäädännön avulla. Asetuksen suhteesta välimiesmenettelyyn on todettava, että jäsenvaltiot eivät voi itse varmistaa, että niiden omia välimiesmenettelyjä koordinoidaan asianmukaisesti toisessa jäsenvaltiossa vireillä olevan oikeudenkäyntimenettelyn kanssa, koska alueperiaate rajoittaa kansallisen lainsäädännön vaikutusta. EU:n tason toimet ovat sen vuoksi tarpeen. Ehdotuksen liitteenä oleva vaikutusten arviointi osoittaa, että kunkin ehdotetun tarkistuksen hyödyt ovat niistä aiheutuvia kustannuksia suuremmat, niin että ehdotetut toimenpiteet ovat oikeasuhteisia. 3.4 Vaikutus perusoikeuksiin Kuten tämän ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutusten arvioinnissa ja perusoikeuskirjan tehokasta täytäntöönpanoa koskevassa Euroopan unionin strategiassa [8] esitetään, kaikki tarkistuksen osatekijät täyttävät perusoikeuskirjassa ja erityisesti sen 47 artiklassa vahvistetut tehokkaita oikeussuojakeinoja ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin koskevat vaatimukset. Tarkistuksilla myös parannetaan 38 artiklassa tarkoitettua kuluttajansuojaa. Eksekvatuurista luopumista täydennetään ottamalla käyttöön erityinen uudelleentarkastelumenettely, jonka avulla varmistetaan, että vastaajalla on tehokkaat oikeussuojakeinot ja että hänen osaltaan ei voida panna täytäntöön tuomiota, joka ei täytä oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin tai vastaajan oikeuksia koskevia vaatimuksia. Kansainvälistä oikeusjärjestystä koskevat muutokset parantavat oikeussuojan saatavuutta Euroopan unionissa kansalaisten ja erityisesti heikommassa asemassa olevien osapuolten sekä yritysten kannalta. Poistamalla mahdollisuus kiertää oikeuspaikka- tai välityssopimus vähennetään rinnakkaisten menettelyjen riskiä ja parannetaan oikeudenkäytön tehokkuutta yleensä ja perusoikeuskirjan 16 artiklassa tarkoitettua elinkeinovapautta. Tämän asetuksen säännökset eivät vaikuta perusoikeuskirjan 28 artiklassa tarkoitettuun työntekijöiden ja työnantajien tai näiden järjestöjen oikeuteen neuvotella ja tehdä työ- ja virkaehtosopimuksia tai oikeuteen ryhtyä eturistiriitatilanteissa etujensa puolustamiseksi työtaistelutoimiin, esimerkiksi lakkoon. 44/2001 2010/xxxx (COD) Ehdotus NEUVOSTON EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 44/2001 annettu 22 päivänä joulukuuta 2000, tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla (Uudelleenlaadittu toisinto) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 44/2001 (mukautettu) ottaa ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan 67 artiklan 4 kohdan ja 67 artiklan 1 kohdan 81 artiklan 2 kohdan a, c ja e alakohdan , 44/2001 ottaa ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen [9], sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [10], ottaa ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [11], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsoo katsovat seuraavaa: uusi (1) Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 44/2001 [12] on muutettu useita kertoja [13]. Koska siihen tehdään uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen. 44/2001 johdanto-osan 1 kappale (mukautettu) (2) Euroopan yhteisö unioni on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää yhteisöä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, jossa taataan henkilöiden vapaa liikkuvuus jossa helpotetaan oikeussuojan saatavuutta erityisesti siviiliasioissa annettujen tuomioistuinten päätösten ja tuomioistuinten ulkopuolella annettujen päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen avulla . Tällaisen alueen toteuttamiseksi asteittain yhteisön unionin on toteutettava muun muassa oikeudelliseen yhteistyöhön yksityisoikeuden alalla liittyviä toimenpiteitä, jotka erityisesti silloin kun ne ovat välttämättömiä tarpeen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta. 44/2001 johdanto-osan 2 kappale uusi (3) Eräät tuomioistuimen toimivaltaa ja tuomioiden tunnustamista koskevien kansallisten sääntöjen väliset erot vaikeuttavat sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Säännökset, joiden avulla voidaan yhdenmukaistaa tuomioistuimen toimivaltaa siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa koskevat säännöt ja yksinkertaistaa muodollisuudet, jotta varmistaa, että niissä jäsenvaltioissa annetut tuomiot, joita tämä asetus sitoo, tunnustetaan ja pannaan täytäntöön nopeasti ja yksinkertaisin menettelyin, ovat välttämättömiä. 44/2001 johdanto-osan 3 kappale (mukautettu) (4) Tämä asia kuuluu perustamissopimuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 65 81 artiklassa tarkoitetun yksityisoikeudellisia asioita koskevan oikeudellisen yhteistyön alaan. 44/2001 johdanto-osan 6 kappale (mukautettu) (5) Siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa annettujen tuomioiden vapaan liikkuvuuden tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeellista ja asianmukaista, että tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskevista säännöistä säädetään velvoittavalla yhteisön unionin säädöksellä, jota sovelletaan sellaisenaan. 44/2001 johdanto-osan 4 kappale (mukautettu) (6) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. 44/2001 johdanto-osan 5 kappale (mukautettu) (7) Jäsenvaltiot tekivät 27 päivänä syyskuuta 1968 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 293 artiklan neljännen luetelmakohdan mukaisesti yleissopimuksen tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla, jota on muutettu yleissopimuksilla uusien jäsenvaltioiden liittyessä kyseiseen yleissopimukseen [14], jäljempänä ”’Brysselin yleissopimus”’. Jäsenvaltiot ja EFTA-valtiot tekivät 16 päivänä syyskuuta 1988 Luganon yleissopimuksen tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla, ja tämä Luganon yleissopimus on rinnakkainen vuoden 1968 Brysselin yleissopimuksen kanssa. uusi (8) Neuvosto antoi 22 päivänä joulukuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 44/2001 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla; sillä korvattiin Brysselin yleissopimus unionin alueen osalta eli kaikkien jäsenvaltioiden osalta Tanskaa lukuun ottamatta. Unioni teki 27 päivänä huhtikuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/325/EY Tanskan kanssa sopimuksen, jolla varmistettiin asetuksen (EY) N:o 44/2001 säännösten soveltaminen Tanskassa. Vuoden 1988 Luganon yleissopimusta tarkistettiin tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 30 päivänä lokakuuta 2007 EU:n, Tanskan ja EFTA-maiden välillä tehdyllä Luganon yleissopimuksella [15]. Olisi varmistettava näiden yleissopimusten ja tämän asetuksen tulkinnan jatkuvuus. (9) Komissio hyväksyi 21 päivänä huhtikuuta 2009 kertomuksen asetuksen (EY) N:o 44/2001 soveltamisesta [16]. Kertomuksessa todettiin, että asetus toimii yleensä ottaen tyydyttävästi, mutta että olisi suotavaa parantaa eräiden sen säännösten soveltamista, helpottaa edelleen tuomioiden vapaata liikkuvuutta ja tehostaa oikeussuojan saatavuutta. 44/2001 johdanto-osan 7 kappale (mukautettu) (10) Tämän asetuksen soveltamisalan on olisi katettava kaikki tärkeimmät siviili- ja kauppaoikeudelliset asiat lukuun ottamatta tiettyjä selkeästi määriteltyjä asioita. Koska toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa on annettu 18 päivänä joulukuuta 2008 neuvoston asetus (EY) N:o 4/2009, nämä kysymykset olisi suljettava tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. uusi (11) Tätä asetusta ei sovelleta välimiesmenettelyyn, siinä säädettyjä rajoitettuja tapauksia lukuun ottamatta. Sitä ei sovelleta etenkään välityssopimusten muotoon, olemassaoloon, voimassaoloon tai vaikutuksiin, välimiesten toimivaltuuksiin, välituomioistuimessa käytäviin menettelyihin eikä välitystuomioiden voimassaoloon, peruuttamiseen tai niiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon. 44/2001 johdanto-osan 8 kappale Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla riita-asioilla on oltava liittymä niihin jäsenvaltioihin, joita asetus sitoo. Tuomioistuimen toimivaltaa koskevia yhteisiä sääntöjä olisi periaatteessa sovellettava, kun vastaajalla on kotipaikka jossakin näistä jäsenvaltioista. 44/2001 johdanto-osan 9 kappale Vastaajaa, jonka kotipaikka ei ole jäsenvaltiossa, koskevat yleensä sen jäsenvaltion alueella sovellettavat tuomioistuimen toimivaltaa koskevat kansalliset säännöt, missä kanne on nostettu, ja vastaajaan, jonka kotipaikka on sellaisessa jäsenvaltiossa, jota tämä asetus ei sido, on sovellettava edelleen Brysselin yleissopimusta. 44/2001 johdanto-osan 10 kappale Tuomioiden vapaan liikkuvuuden takaamiseksi tuomiot, jotka on annettu sellaisessa jäsenvaltiossa, jota tämä asetus sitoo, on tunnustettava ja pantava täytäntöön muissa jäsenvaltioissa, joita tämä asetus sitoo, vaikka tuomitun vastapuolen kotipaikka olisi kolmannessa valtiossa. 44/2001 johdanto-osan 11 kappale (12) Tuomioistuimen toimivaltaa koskevien sääntöjen ennustettavuuden on olisi oltava hyvä, ja niiden on olisi perustuttava periaatteeseen, jonka mukaan toimivaltainen tuomioistuin määräytyy pääsääntöisesti vastaajan kotipaikan perusteella, ja vastaajan kotipaikan tuomioistuin on aina toimivaltainen, lukuun ottamatta joitakin tarkoin rajattuja tapauksia, joissa riidan kohteen tai osapuolten sopimusvapauden vuoksi jokin muu liittymäperuste on oikeutettu. Oikeushenkilöiden kotipaikka olisi määriteltävä itsenäisesti yhteisten sääntöjen avoimuuden lisäämiseksi ja toimivaltaristiriitojen välttämiseksi. 44/2001 johdanto-osan 12 kappale uusi (13) Asianmukaisen lainkäytön helpottamiseksi tai tuomioistuimen ja riita-asian läheisen yhteyden vuoksi tulisi olla vaihtoehtoisia toimivaltaperusteita vastaajan kotipaikan mukaan määräytyvän toimivaltaperusteen lisäksi. Läheisen yhteyden tulisi varmistaa oikeusvarmuus, jotta voidaan välttää se, että vastaaja haastetaan sellaisen jäsenvaltion tuomioistuimeen, johon hän ei kohtuudella ole voinut odottaa joutuvansa. Tämä on tärkeää erityisesti silloin kun riita-asia koskee sopimukseen perustumattomia velvoitteita, jotka johtuvat yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksesta, esimerkiksi kunnianloukkauksesta. 44/2001 johdanto-osan 13 kappale (14) Vakuutus-, kuluttaja- ja työsopimusten osalta heikompaa osapuolta olisi suojeltava hänen etujensa kannalta suotuisammilla tuomioistuimen toimivaltaa koskevilla säännöksillä kuin mitä yleiset säännökset edellyttävät. 44/2001 johdanto-osan 14 kappale (15) Jollei tässä asetuksessa säädetyistä yksinomaista toimivaltaa koskevista perusteista muuta johdu, osapuolten oikeutta sopia toimivaltaisesta tuomioistuimesta on kunnioitettava muissa sopimuksissa kuin vakuutus-, kuluttaja- ja työsopimuksissa, joissa sallitaan ainoastaan rajoitetumpi oikeus sopia tuomioistuimen toimivallasta. uusi (16) Jotta voitaisiin edistää kantajien ja vastaajien etuja sekä moitteetonta lainkäyttöä unionissa, se seikka, että vastaajan kotipaikka on kolmannessa maassa, ei enää saisi johtaa siihen, että eräitä toimivaltaa koskevia unionin sääntöjä ei sovelleta, eikä tällaisissa tilanteissa pitäisi enää viitata kansalliseen lakiin. (17) Tällä asetuksella olisi sen vuoksi vahvistettava kattavat säännöt tuomioistuinten kansainvälisestä toimivallasta jäsenvaltioissa. Voimassa olevien toimivaltasääntöjen nojalla varmistetaan läheinen yhteys sellaisten menettelyjen välillä, joihin tätä asetusta sovelletaan jäsenvaltioiden alueella, minkä vuoksi on oikeutettua ulottaa ne koskemaan myös vastaajia näiden kotipaikasta riippumatta. Lisäksi tässä asetuksessa olisi määritettävä ne tapaukset, joissa jäsenvaltion tuomioistuin voi käyttää toissijaista toimivaltaa. 44/2001 johdanto-osan 15 kappale (mukautettu) (18) Lainkäytön yhdenmukaisuus edellyttää, että rinnakkaiset oikeudenkäynnit saadaan mahdollisimman vähiin ja on varmistettava että voidaan varmistaa , ettei kahdessa jäsenvaltiossa anneta keskenään ristiriitaisia tuomioita. Olisi säädettävä selkeästä ja tehokkaasta järjestelmästä vireilläolon ja yhdessä käsiteltävien kanteiden ratkaisemiseksi sekä vireilletuloajankohdan määrittämisessä esiintyvien kansallisten erojen välttämiseksi. Kyseinen päivämäärä olisi tämän asetuksen soveltamiseksi määritettävä itsenäisesti. uusi (19) Oikeuspaikkasopimusten tehokkuutta olisi parannettava, jotta osapuolten tahdonilmaus voidaan ottaa täysimääräisesti huomioon ja välttää vilpillinen taktikointi riita-asioiden menettelyssä. Tässä asetuksessa olisi sen vuoksi annettava oikeuspaikkasopimuksessa nimetylle tuomioistuimelle etusija päättää toimivallastaan riippumatta siitä, onko asia pantu vireille kyseisessä tuomioistuimessa ensin. (20) Myös välityssopimusten tehokkuutta olisi parannettava, jotta osapuolten tahdonilmaus voidaan ottaa täysimääräisesti huomioon. Tämä koskee erityisesti tilanteita, joissa sovitun tai nimetyn välimiestuomioistuimen kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa. Tässä asetuksessa olisi tätä varten oltava erityiset säännöt, joiden avulla voidaan välttää rinnakkaiset menettelyt ja vilpillinen taktikointi riita-asioiden menettelyssä tällaisessa tilanteessa. Välimiestuomioistuimien kotipaikalla olisi tarkoitettava osapuolten valitsemaa tai välimiestuomioistuimen, välimiesinstituution tai minkä tahansa muun viranomaisen suoraan nimeämää tai osapuolten epäsuorasti valitsemaa paikkaa. (21) Käytössä olisi oltava joustava mekanismi, jonka avulla jäsenvaltioiden tuomioistuimet voivat ottaa huomioon kolmansien maiden tuomioistuimissa vireillä olevat menettelyt, kiinnittäen erityistä huomiota moitteettomaan lainkäyttöön ja siihen, voidaanko kolmannessa maassa annettu tuomio tunnustaa ja panna täytäntöön kyseisessä jäsenvaltiossa. (22) Väliaikaisten ja turvaamistoimien käsitettä olisi selkeytettävä. Niihin tulisi sisällyttää erityisesti turvaamistoimet, joiden tarkoituksena on saada tietoja tai suojata todisteita, jolloin voitaisiin kattaa teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY [17] 6 ja 7 artiklassa tarkoitetut etsintöjä ja takavarikkoa koskevat määräykset. Niihin ei tulisi sisältyä toimenpiteitä, jotka eivät ole luonteeltaan turvaamistoimia, kuten toimenpiteitä, joissa määrätään todistajan kuulemisesta sitä varten, että hakija voi päättää kanteen nostamisesta. 44/2001 johdanto-osan 16 kappale Keskinäinen luottamus lainkäyttöön edellyttää, että jäsenvaltiossa annettu tuomio tunnustetaan ilman erityistä menettelyä paitsi, jos riidan kohteena on kysymys tuomion tunnustamisesta. 44/2001 johdanto-osan 17 kappale Tämä sama keskinäinen luottamus tekee oikeutetuksi sen, että menettely, jolla jäsenvaltiossa tunnustetaan täytäntöönpanokelpoiseksi toisessa jäsenvaltiossa annettu tuomio, on tehokas ja nopea. Tämän vuoksi tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisen olisi tapahduttava toimitettujen asiakirjojen muodollisen tarkastuksen jälkeen lähes ilman enempiä toimenpiteitä ja ilman mahdollisuutta, että tuomioistuin ottaa omasta aloitteestaan huomioon tämän asetuksen mukaisia täytäntöönpanon epäämisperusteita. 44/2001 johdanto-osan 18 kappale Vastaajan oikeuksien huomioon ottaminen merkitsee kuitenkin sitä, että vastaajan on voitava hakea täytäntöönpanokelpoisuudesta annettuun päätökseen muutosta kontradiktorisessa menettelyssä, jos hän katsoo, että jokin täytäntöönpanon epäämisen perusteista täyttyy. Myös sillä, joka hakee tuomion julistamista täytäntöönpanokelpoiseksi, on oltava mahdollisuus hakea muutosta päätökseen, jolla hakemus tuomion julistamisesta täytäntöönpanokelpoiseksi on hylätty. uusi (23) Keskinäinen luottamus lainkäyttöön unionissa ja tavoite vähentää rajatylittävien riita-asioiden käsittelyyn kuluvaa aikaa ja kustannuksia oikeuttavat luopumisen nykyisistä välitoimista, jotka on toteutettava ennen kuin tuomio voidaan panna täytäntöön siinä jäsenvaltiossa, jossa täytäntöönpanoa haetaan. Missä tahansa jäsenvaltiossa annettua tuomiota olisi tämän vuoksi sen täytäntöönpanoa varten käsiteltävä niin kuin se olisi annettu siinä jäsenvaltiossa, jossa sen täytäntöönpanoa haetaan. Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden järjestelmien erot sekä kunnianloukkausasioiden ja kollektiivisissa menettelyissä haettavien vahingonkorvausten erityinen arkaluonteisuus, nykyinen tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskeva menettely olisi kuitenkin pidettävä voimassa toistaiseksi tällaisissa asioissa annettujen tuomioiden osalta, kunnes lainsäädäntö tällä alalla kehittyy edelleen. Kunnianloukkausasioita koskevan erityissäännöksen soveltamisalan tulisi vastata säännöstä, jolla tämä asia suljetaan sopimukseen perustumattomiin velvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma II) 11 päivänä heinäkuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 864/2007 soveltamisalan ulkopuolelle, ja sitä olisi sovellettava samalla tavoin. Täytäntöönpanoon liittyvien välitoimien poistamista koskevien säännösten soveltaminen olisi ulotettava koskemaan myös tuomioita, joissa määrätään vahingonkorvauksista ryhmäkannemenettelyissä, siltä varalta että hyväksytään toimenpiteitä, joilla tällaisiin menettelyihin sovellettavia prosessuaalisia sääntöjä yhdenmukaistetaan tai lähennetään. Tämä soveltamisalan laajentaminen ei kuitenkaan saisi estää komissiota ehdottamasta välitoimien poistamista ryhmäkannemenettelyihin perustuvissa vahingonkorvausasioissa myös siinä tapauksessa, että tällaisia yhdenmukaistamis- tai lähentämistoimenpiteitä ei hyväksytä, kun otetaan huomioon tällaisen kehityksen tehokkuus ja hyväksyttävyys Euroopan unionin oikeusjärjestyksessä. (24) Välitoimista luopumista olisi täydennettävä ottamalla käyttöön takeet, joiden avulla voidaan varmistaa erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetut vastaajan oikeudet ja oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Tätä varten on täytäntöönpanovaiheessa otettava käyttöön erityiset oikeussuojakeinot sellaisia vastaajia varten, jotka eivät ole saapuneet oikeudenkäyntiin puutteellisen tiedoksiannon vuoksi tai jotka muutoin ovat kärsineet tuomion antavassa tuomioistuimessa sellaisista menettelyyn liittyvistä puutteista, jotka saattavat loukata perusoikeuskirjan 47 artiklan säännöksiä. (25) Välitoimista luopuminen edellyttää väliaikaisten ja turvaamistoimien, vapaan liikkuvuuden mukauttamista. Olisi varmistettava näiden toimenpiteiden vapaa liikkuvuus silloin, kun ne on määrännyt tuomioistuin, jolla on toimivalta käsitellä pääasia. Jos toimet on sen sijaan määrännyt tuomioistuin, jolla ei ole toimivaltaa käsitellä pääasiaa, toimenpiteiden vaikutus olisi rajattava koskemaan vain kyseisen jäsenvaltion aluetta. Lisäksi olisi sallittava toista osapuolta kuulematta (ex parte) määrättyjen toimenpiteiden vapaa liikkuvuus, jos niihin on liitetty asianmukaiset takeet. 44/2001 johdanto-osan 19 kappale (mukautettu) (26) Olisi varmistettava jatkuvuus Brysselin yleissopimuksen ja tämän asetuksen välillä, minkä vuoksi olisi säädettävä siirtymäsäännöksiä. Saman jatkuvuuden olisi koskettava myös Euroopan yhteisöjen unionin tuomioistuimen tulkintaa Brysselin yleissopimuksesta ja sitä korvaavista asetuksista .Myös vuoden 1971 pöytäkirjaa [18] olisi edelleen sovellettava asetuksen voimaantulopäivänä jo vireillä olleisiin menettelyihin. uusi (27) Tässä asetuksessa olisi varmistettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettujen perusoikeuksien ja erityisesti sen 47 artiklassa vahvistettujen, tehokkaita oikeussuojakeinoja ja oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin koskevien oikeuksien täysimääräinen kunnioittaminen. Mitkään tämän asetuksen säännökset eivät saa vaikuttaa sananvapauteen ja tiedonvälityksen vapauteen (11 artikla), yksityis- ja perhe-elämän suojaan (7 artikla) eikä työntekijöiden ja työnantajien tai näiden järjestöjen oikeuteen neuvotella ja tehdä unionin lainsäädännön ja kansallisten lakien ja käytäntöjen mukaisesti työ- ja virkaehtosopimuksia asianmukaisilla tasoilla tai oikeuteen ryhtyä eturistiriitatilanteissa etujensa puolustamiseksi työtaistelutoimiin, esimerkiksi lakkoon (28 artikla). 44/2001 johdanto-osan 20 kappale (mukautettu) uusi (28) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua osallistuivat tämän asetuksen (EY) N:o 44/2001 antamiseen ja soveltamiseen. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevan, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti [Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän asetuksen antamiseen ja soveltamiseen]/[Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä se sido niitä eikä sitä sovelleta niihin, ellei mainitun pöytäkirjan 4 artiklasta muuta johdu] . 44/2001 johdanto-osan 21 kappale (mukautettu) uusi (29) Tanskan asemaa koskevan, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen. Tämä asetus ei siten sido Tanskaa, eikä sitä sovelleta siihen., sanotun kuitenkaan rajoittamatta Tanskan mahdollisuutta soveltaa asetukseen (EY) N:o 44/2001 tehtyjen muutosten sisältöä tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 19 päivänä lokakuuta 2005 tehdyn Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen sopimuksen [19] 3 artiklan mukaisesti . 44/2001 johdanto-osan 22 kappale Koska Brysselin yleissopimus on voimassa Tanskan ja niiden jäsenvaltioiden välisissä suhteissa, joita tämä asetus sitoo, Brysselin yleissopimusta ja vuoden 1971 pöytäkirjaa sovelletaan edelleen Tanskan ja niiden jäsenvaltioiden välillä, joita tämä asetus sitoo. 44/2001 johdanto-osan 23 kappale (mukautettu) (30) Brysselin yleissopimusta sovelletaan myös edelleen niiden jäsenvaltioiden alueella, jotka kuuluvat kyseisen yleissopimuksen alueelliseen soveltamisalaan ja joihin tätä asetusta ei sovelleta perustamissopimuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 299 355 artiklan nojalla. 44/2001 johdanto-osan 24 kappale (mukautettu) (31) Johdonmukaisuus edellyttää myös, että tämä asetus ei vaikuta toimivaltaa ja tuomioiden tunnustamista koskeviin sääntöihin, jotka sisältyvät erityisiin yhteisön unionin säädöksiin. 44/2001 johdanto-osan 25 kappale (32) Jotta jäsenvaltioiden tekemiä kansainvälisiä sitoumuksia kunnioitettaisiin, tämä asetus ei vaikuta erityiskysymyksiä koskeviin yleissopimuksiin, joiden sopimuspuolia jäsenvaltiot ovat. 44/2001 johdanto-osan 26 kappale Tässä asetuksessa säädettyjä yleisiä sääntöjä olisi joustavoitettava jäsenvaltioiden menettelytapojen erilaisuuden huomioon ottamiseksi. Sen vuoksi asetukseen olisi sisällytettävä Brysselin yleissopimukseen liitetyn pöytäkirjan tiettyjä määräyksiä. 44/2001 johdanto-osan 27 kappale Tässä asetuksessa säädetään siirtymäsäännöksistä, joissa otetaan huomioon tiettyjen jäsenvaltioiden erityistilanne, jotta siirtymävaihe sujuisi kitkattomasti tietyillä aloilla, joista Brysselin yleissopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa on erityismääräyksiä. 44/2001 johdanto-osan 28 kappale (mukautettu) Komissio esittää viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta kertomuksen asetuksen soveltamisesta ja tekee tarvittaessa ehdotuksia sen mukauttamiseksi. 44/2001 johdanto-osan 29 kappale Komission tehtävänä on muuttaa kansallisiin toimivaltasäännöksiin, tuomioistuimiin ja toimivaltaisiin viranomaisiin sekä muutoksenhakukeinoihin liittyviä liitteitä I-IV asianomaisen jäsenvaltion toimittamien muutosten perusteella. Liitteisiin V ja VI tehtävät muutokset on hyväksyttävä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn, komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä sovellettavaa menettelyä koskevan neuvoston päätöksen 1999/468/EY [20] mukaisesti, uusi (33) Liitteiden I, II, V, VI ja VII muuttamista varten komissio olisi valtuutettava antamaan delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, 44/2001 (mukautettu) ON ANTANUT OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT 44/2001 uusi 1 artikla 1. Tätä asetusta sovelletaan siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, riippumatta siitä, millaisessa tuomioistuimessa niitä käsitellään. Erityisesti asetusta ei sovelleta vero- tai tulliasioihin eikä hallinto-oikeudellisiin asioihin. 2. Asetusta ei sovelleta: a) luonnollisten henkilöiden oikeudelliseen asemaan, oikeuskelpoisuuteen tai oikeustoimikelpoisuuteen eikä myöskään aviovarallisuussuhteisiin eikä perintöön ja testamenttiin; b) konkurssiin, akordiin tai muihin niihin rinnastettaviin menettelyihin; c) sosiaaliturvaan; d) välimiesmenettelyyn , 29 artiklan 4 kohdassa ja 33 artiklan 3 kohdassa säädettyjä tapauksia lukuun ottamatta; uusi e) elatusvelvoitteisiin, jotka johtuvat perhe-, sukulaisuus-, avio- tai lankoussuhteesta. 44/2001 3. Tässä asetuksessa ”’jäsenvaltiolla”’ tarkoitetaan kaikkia jäsenvaltioita, lukuun ottamatta Tanskaa. 322 artikla Tuomiolla tarkoitetaan tTässä asetuksessa tarkoitetaan 44/2001 (mukautettu) a) ‘tuomiolla’ jokaista jäsenvaltion tuomioistuimen ratkaisua riippumatta siitä, kutsutaanko sitä tuomioksi, päätökseksi, täytäntöönpanomääräykseksi vai joksikin muuksi miksi sitä kutsutaan , samoin kuin tuomioistuimen virkamiehen oikeudenkäyntikuluja koskevaa päätöstä. uusi III luvun soveltamista varten ’tuomiolla’ tarkoitetaan myös väliaikaisia ja turvaamistoimia, jotka on määrännyt sellainen tuomioistuin, jolla on tämän asetuksen nojalla toimivalta käsitellä pääasia. Sillä tarkoitetaan myös toimenpiteitä, jotka on määrätty ilman, että vastaaja on kutsuttu oikeudenkäyntiin ja jotka on tarkoitus panna täytäntöön ilman, että ne annetaan ensin tiedoksi vastaajalle, jos vastaajalla on oikeus vastustaa toimenpidettä myöhemmin alkuperäjäsenvaltion kansallisen lainsäädännön nojalla; b) ’väliaikaisilla ja turvaamistoimilla’ myös turvaamistoimia, joiden tarkoituksena on tietojen ja todisteiden hankkiminen; c) ’tuomioistuimella’ myös mitä tahansa viranomaisia, jotka jäsenvaltio on nimennyt käyttämään toimivaltaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa; d) ’tuomioistuimessa tehdyllä sovinnolla’ tuomioistuimessa oikeudenkäynnin aikana hyväksyttyä tai tehtyä sovintoa; e) ’virallisella asiakirjalla’ asiakirjaa, joka on laadittu virallisesti tai rekisteröity virallisena asiakirjana alkuperäjäsenvaltiossa ja i) jonka virallisuus liittyy asiakirjan allekirjoitukseen ja sisältöön ja ii) jonka virallisuuden on vahvistanut viranomainen tai muu tähän tarkoitukseen valtuutettu taho; f) ’alkuperäjäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa tuomio on annettu, sovinto on hyväksytty tai tehty tai virallinen asiakirja on laadittu, rekisteröity tai tehty; g) ’täytäntöönpanojäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa tuomion, sovinnon tai virallisen asiakirjan täytäntöönpanoa pyydetään; h) ’tuomion antaneella tuomioistuimella’ tuomioistuinta, joka on antanut tuomion, joka on tunnustettava ja pantava täytäntöön. 44/2001 II LUKU TOIMIVALTA 1 jakso Yleiset säännökset 23 artikla 1. Kanne henkilöä vastaan, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa, nostetaan hänen kansalaisuudestaan riippumatta tuon jäsenvaltion tuomioistuimissa, jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu. 2. Henkilöön, joka ei ole sen jäsenvaltion kansalainen, missä hänen kotipaikkansa on, sovelletaan samoja tuomioistuimen toimivaltaa koskevia säännöksiä ja määräyksiä kuin tuon valtion omiin kansalaisiin. 34 artikla 1. Jos henkilön kotipaikka on jäsenvaltiossa, häntä vastaan voidaan nostaa kanne toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa ainoastaan tämän luvun 2–7 jakson säännösten nojalla. 2. Liitteessä I mainittuja kansallisia toimivaltasäännöksiä ei voida soveltaa tällaista henkilöä vastaan. uusi 2. Jos henkilöllä ei ole kotipaikkaa missään jäsenvaltiossa, häntä vastaan voidaan nostaa kanne jäsenvaltion tuomioistuimessa ainoastaan tämän luvun 2–8 jakson säännösten nojalla. 44/2001 4 artikla 1. Jos vastaajan kotipaikka ei ole jäsenvaltiossa, kunkin jäsenvaltion tuomioistuinten toimivalta määräytyy kyseisen jäsenvaltion lain mukaisesti, jollei 22 ja 23 artiklan säännöksistä muuta johdu. 2. Tällaista vastaajaa vastaan voi kansalaisuudestaan riippumatta jokainen, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa, samalla tavoin kuin tuon valtion omat kansalaiset, vedota siinä jäsenvaltiossa voimassa oleviin tuomioistuimen toimivaltaa koskeviin säännöksiin sekä erityisesti liitteessä I mainittuihin säännöksiin. 2 jakso Erityinen toimivalta 5 artikla 44/2001 (mukautettu) Jos henkilön kotipaikka on jäsenvaltiossa, häntä vastaan voidaan nostaa kanne toisessa jäsenvaltiossa Toimivaltaisia ovat seuraavat tuomioistuimet : 1. a) sopimusta koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa tuomioistuimet, missä kanteen perusteena oleva velvoite on täytetty tai täytettävä, 44/2001 b) jollei toisin ole sovittu, tätä säännöstä sovellettaessa kanteen perusteena olevan velvoitteen täytäntöönpanopaikka on: – irtaimen tavaran kaupassa se paikkakunta jäsenvaltiossa, missä tavarat sopimuksen mukaan toimitettiin tai oli toimitettava, – palvelujen osalta se paikkakunta jäsenvaltiossa, missä palvelut sopimuksen mukaan suoritettiin tai oli suoritettava, c) jollei sovelleta b alakohtaa, sovelletaan a alakohtaa; 2. elatusapua koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä elatusapuun oikeutetun kotipaikka tai asuinpaikka on tai, jos asia liittyy henkilöiden oikeudellista asemaa koskevaan asiaan, siinä tuomioistuimessa, joka oman lakinsa mukaan on toimivaltainen tuossa asiassa, jollei toimivalta perustu ainoastaan toisen asianosaisen kansalaisuuteen; 44/2001 32. sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausta koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa tuomioistuimet, missä vahinko sattui tai saattaa sattua; uusi 3. irtaimen omaisuuden esineoikeutta tai omistusoikeutta koskevissa asioissa sen paikkakunnan tuomioistuimet, missä omaisuus sijaitsee; 44/2001 4. rikokseen perustuvaa yksityisoikeudellista korvaus- tai hyvitysvaatimusta koskevassa asiassa siinä tuomioistuimessa se tuomioistuin, jossa rikosasia on vireillä, jos tuomioistuin oman lakinsa mukaan on toimivaltainen tutkimaan yksityisoikeudellisia vaatimuksia; 5. sivuliikkeen, agentuurin tai muun toimipaikan toimintaa koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa tuomioistuin, missä toimipaikka sijaitsee; 6. jos häntä henkilöä vaaditaan vastaamaan joko lain perusteella taikka kirjallisella tai kirjallisesti vahvistetulla suullisella oikeustoimella muodostetun trustin perustajana, trusteena tai trustin edunsaajana, sen jäsenvaltion tuomioistuimessa tuomioistuin, minkä jonka alueella trustin kotipaikka on; 7. laivalastin tai rahdin pelastamisesta aiheutuvan pelastuspalkkion maksamista koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa tuomioistuin, missä kyseessä oleva lasti tai rahti 44/2001 a) on asetettu takavarikkoon tai on muun siihen rinnastettavan turvaamistoimen kohteena kyseisen palkkion maksamisen turvaamiseksi, tai b) olisi voitu asettaa takavarikkoon tai siihen olisi voitu kohdistaa muu siihen rinnastettava turvaamistoimi, mutta takuu tai muu vakuus on asetettu, ja jos väitetään, että vastaajalla on jokin oikeus lastiin tai rahtiin taikka oli sellainen oikeus silloin, kun pelastustoimenpide tapahtui. 6 artikla 44/2001 (mukautettu) Jos henkilön kotipaikka on jäsenvaltiossa, häntäHenkilöä vastaan voidaan nostaa kanne myös: 1. jos hänellä on kotipaikka jäsenvaltiossa ja asiassa on useampia vastaajia, siinä tuomioistuimessa, jonka alueella jollakin vastaajista on kotipaikka, edellyttäen että kanteiden välillä on niin läheinen yhteys, että niiden käsitteleminen ja ratkaiseminen yhdessä on toivottavaa, jotta kanteiden käsitteleminen eri oikeudenkäynneissä ei johtaisi ristiriitaisiin tuomioihin; 44/2001 2. jos kanne koskee takaus- tai takautumisvaatimusta tai sivullisvaatimusta, siinä tuomioistuimessa, jossa alkuperäinen kanne on vireillä, jollei alkuperäistä kannetta ole nostettu ainoastaan sen vuoksi, että kanne häntä vastaan saataisiin tutkituksi muussa tuomioistuimessa kuin siinä, joka muutoin olisi ollut toimivaltainen tutkimaan häntä vastaan nostetun kanteen; 3. jos kysymyksessä on vastakanne, joka perustuu samaan sopimukseen tai seikkaan kuin pääkanne, siinä tuomioistuimessa, jossa pääkanne on vireillä; 4. jos asia koskee sopimusta ja kanne voidaan yhdistää samaa vastaajaa vastaan nostettuun kanteeseen, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen, sen jäsenvaltion tuomioistuimessa, missä kiinteistö sijaitsee. 7 artikla Jäsenvaltion tuomioistuin, joka tämän asetuksen mukaan on toimivaltainen tutkimaan aluksen käyttämisestä tai sen operoinnista aiheutuvaa vastuuta koskevan asian, on samoin kuin muu sen jäsenvaltion tuomioistuin, joka tuon valtion lain mukaan on asiassa toimivaltainen sanotun tuomioistuimen asemesta, myös toimivaltainen tutkimaan sellaisen vastuun rajoittamista koskevan vaatimuksen. 3 jakso Toimivalta vakuutusasioissa 8 artikla Tuomioistuimen toimivalta vakuutusta koskevissa asioissa määräytyy tämän jakson säännösten mukaan, jollei 4 artiklan ja 5 artiklan 5 kohdan säännöksistä muuta johdu. 9 artikla 44/2001 (mukautettu) 1. Kanne vakuutuksenantajaa vastaan, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa, voidaan nostaa: 44/2001 (mukautettu) a) sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, missä hänen kotipaikkansa on, tai b) muussa jäsenvaltiossa vakuutuksenottajan, vakuutetun tai edunsaajan nostamien kanteiden osalta sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä kantajan kotipaikka on, tai c) jos on kysymys rinnakkaisvakuutuksen antajasta, siinä sen jäsenvaltion tuomioistuimessa, jossa kanne on nostettu johtavaa vakuutuksenantajaa vastaan. 2. Vakuutuksenantajalla, jonka kotipaikka ei ole jäsenvaltiossa mutta jolla on sellaisessa jäsenvaltiossa sivuliike, agentuuri tai muu toimipaikka, katsotaan tämän toiminnasta aiheutuvien riitojen osalta olevan kotipaikka tuossa jäsenvaltiossa. 10 artikla Asiassa, joka koskee vastuuvakuutusta tai kiinteää omaisuutta koskevaa vakuutusta, kanne vakuutuksenantajaa vastaan voidaan lisäksi nostaa sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä vahinko sattui. Sama koskee tapauksia, joissa samalla vakuutussopimuksella on vakuutettu sekä kiinteätä että irtainta omaisuutta ja sama tapahtuma on aiheuttanut vahinkoa kummallekin. 11 artikla 1. Vastuuvakuutusta koskevassa asiassa kanne vakuutuksenantajaa vastaan voidaan nostaa myös siinä tuomioistuimessa, jossa vahingon kärsinyt on nostanut kanteen vakuutettua vastaan, jos tuomioistuimen laki sen sallii. 2. Vahingonkärsineen suoraan vakuutuksenantajaa vastaan nostamaan kanteeseen sovelletaan 8, 9 ja 10 artiklan säännöksiä, milloin tällainen suora kanne on luvallinen. 3. Jos sellaiseen suoraan kanteeseen sovellettavan lain mukaan on sallittua nostaa kanne vakuutuksenottajaa tai vakuutettua vastaan, sama tuomioistuin on toimivaltainen heidänkin osaltaan. 12 artikla 1. Jollei 11 artiklan 3 kohdan säännöksistä muuta johdu, vakuutuksenantaja saa nostaa kanteen vain sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jonka alueella vastaajan kotipaikka on, riippumatta siitä, onko vastaaja vakuutuksenottaja, vakuutettu vai edunsaaja. 2. Tämän jakson säännökset eivät vaikuta oikeuteen nostaa vastakanne siinä tuomioistuimessa, jossa pääkanne on tämän jakson mukaisesti vireillä. 13 artikla Tämän jakson säännöksistä voidaan sopimuksin poiketa ainoastaan, jos 1. sopimus on tehty riidan syntymisen jälkeen, tai 2. sopimus antaa vakuutuksenottajalle, vakuutetulle tai edunsaajalle oikeuden nostaa kanne muissa kuin tässä jaksossa tarkoitetuissa tuomioistuimissa, tai 3. sopimuksen ovat keskenään tehneet vakuutuksenottaja ja vakuutuksenantaja, joiden kummankin kotipaikka tai asuinpaikka oli sopimusta tehtäessä samassa jäsenvaltiossa, ja sopimuksessa on sovittu tuon valtion tuomioistuinten toimivallasta myös sen tapauksen varalta, että vahinko sattuu ulkomailla, jollei sellainen sopimus ole tuon jäsenvaltion lain mukaan kielletty, tai 4. sopimus on tehty sellaisen vakuutuksenottajan kanssa, jonka kotipaikka ei ole missään jäsenvaltiossa, paitsi milloin vakuutus on pakollinen tai koskee jäsenvaltiossa olevaa kiinteää omaisuutta ; tai 5. sopimus koskee jäsenvaltiossa olevaa kiinteää omaisuutta, tai sopimus koskee vakuutussopimusta, joka koskee yhtä tai useampaa 14 artiklassa tarkoitettua riskiä. 14 artikla Edellä 13 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut riskit ovat seuraavat: 1. menetys tai vahinko, joka aiheutuu a) avoimella merellä käytettäville aluksille, rannikon ulkopuolella tai avomerellä oleville rakenteille tai ilma-aluksille niiden käyttämisestä kaupalliseen tarkoitukseen, b) kuljetettavalle tavaralle, ei kuitenkaan matkustajien matkatavaroille, kun kuljetus tapahtuu yksinomaan tai osaksi sellaisilla aluksilla tai ilma-aluksilla; 2. vastuu, ei kuitenkaan matkustajien henkilövahingoista tai heidän matkatavaroilleen aiheutuneesta vahingosta tai menetyksestä, a) joka aiheutuu aluksien, rakenteiden tai ilma-alusten tämän artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesta käyttämisestä tai operoinnista, jolleivät tuomioistuimen toimivaltaa koskevat sopimukset ole tällaisen riskin vakuuttamista koskevissa asioissa kiellettyjä ilma-aluksen rekisteröineen jäsenvaltion lain mukaan, tai b) menetyksestä tai vahingosta, jonka tavara on tämän artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kuljetuksen aikana aiheuttanut; 3. taloudellinen menetys, joka liittyy alusten, rakenteiden tai ilma-alusten 1 kohdan a alakohdan mukaiseen käyttämiseen tai operointiin, erityisesti rahdin tai alusvuokran menetys; 4. riski, joka liittyy johonkin 1–3 kohdassa mainittuun riskiin; 44/2001 (mukautettu) 5. riippumatta siitä, mitä edellä 1–4 kohdassa säädetään, kaikki ”suuret riskit”, jotka on määritelty neuvoston direktiivissä 73/239/ETY [21] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/138/EY [22], sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiiveillä 88/357/ETY [23] ja 90/618/ETY [24], sellaisina kuin ne ovat voimassa. 44/2001 uusi 4 jakso Toimivalta kuluttajansuojaa koskevissa riita-asioissa 15 artikla 1. Kun asia koskee henkilön, jäljempänä ”’kuluttaja”’, sellaista tarkoitusta varten tekemää sopimusta, jota ei voida pitää hänen ammattiinsa tai elinkeinotoimintaansa liittyvänä, tuomioistuimen toimivalta määräytyy tämän jakson säännösten mukaisesti, jollei 4 artiklan ja 5 artiklan 5 kohdan säännöksistä muuta johdu, a) jos sopimus koskee irtaimen kauppaa ja hinta on suoritettava maksuerissä, tai b) jos sopimus koskee lainaa, joka on maksettava takaisin erissä, tai muuta luottoa, joka on tarkoitettu irtaimen tavaran kaupan rahoittamiseen, tai c) kaikissa muissa tapauksissa, jos sopimus on tehty henkilön kanssa, joka harjoittaa kaupallista tai elinkeinotoimintaa siinä jäsenvaltiossa, missä kuluttajan kotipaikka on, tai joka millä keinoin tahansa suuntaa tällaista toimintaa kyseiseen jäsenvaltioon tai useisiin valtioihin kyseinen jäsenvaltio mukaan lukien, ja sopimus kuuluu kyseisen toiminnan piiriin. 2. Jos kuluttajan sopimuskumppanin kotipaikka ei ole jäsenvaltiossa, mutta hänellä on jäsenvaltiossa sivuliike, agentuuri tai muu toimipaikka, katsotaan sopimuskumppanilla sivuliikkeen, agentuurin tai muun toimipaikan toiminnasta aiheutuvien riitojen osalta olevan kotipaikka tuossa valtiossa. 3. Tämän jakson säännöksiä ei sovelleta kuljetussopimuksiin, yhteishintaan tarjottavia kuljetus- ja majoituspalvelujen yhdistelmiä lukuun ottamatta. 16 artikla 1. Kuluttaja voi nostaa kanteen toista sopimuspuolta vastaan joko sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, missä tämän kotipaikka on, tai sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä kuluttajan kotipaikka on. 2. Toinen sopimuspuoli voi nostaa kanteen kuluttajaa vastaan ainoastaan sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, missä kuluttajan kotipaikka on. 3. Tämän artiklan säännökset eivät vaikuta oikeuteen nostaa vastakanne siinä tuomioistuimessa, jossa pääkanne on tämän jakson säännösten mukaisesti vireillä. 17 artikla Tämän jakson säännöksistä voidaan sopimuksin poiketa ainoastaan, jos: 1. sopimus on tehty riidan syntymisen jälkeen, tai 2. sopimus antaa kuluttajalle oikeuden nostaa kanne muissa kuin tässä jaksossa tarkoitetuissa tuomioistuimissa, tai 3. kuluttajan ja hänen sopimuskumppaninsa kotipaikka tai asuinpaikka oli sopimusta tehtäessä samassa jäsenvaltiossa ja sopimuksessa on sovittu, että tuon jäsenvaltion tuomioistuimet ovat toimivaltaisia, jollei sellainen sopimus ole tuon jäsenvaltion lain mukaan kielletty. 5 jakso Toimivalta työsopimusta koskevissa riita-asioissa 18 artikla 1. Työsopimusta koskevassa asiassa tuomioistuimen toimivalta määräytyy tämän jakson säännösten mukaisesti, jollei 4 artiklasta ja 5 artiklan 5 kohdasta ja 6 artiklan 1 kohdasta muuta johdu. 2. Kun työntekijä tekee työsopimuksen sellaisen työnantajan kanssa, jonka kotipaikka ei ole jäsenvaltiossa mutta jolla on jossain jäsenvaltiossa sivuliike, agentuuri tai muu toimipaikka, työnantajalla katsotaan sivuliikkeen, agentuurin tai muun toimipaikan toimintaa koskevissa riita-asioissa olevan kotipaikka kyseisessä jäsenvaltiossa. 19 artikla 44/2001 (mukautettu) Työnantajaa vastaan, jonka kotipaikka on jäsenvaltiossa, voidaan nostaa kanne 44/2001 1. sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, missä tämän kotipaikka on, tai 2. toisessa jäsenvaltiossa 44/2001 (mukautettu) a) sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä työntekijä tavallisesti työskentelee tai mistä hän käy työssä , tai sen paikkakunnan tuomioistuimessa, missä hän viimeksi työskenteli tai mistä hän kävi työssä , tai 44/2001 (mukautettu) b) jos työntekijä ei tavallisesti työskentele tai ei työskennellyt yhdessä ja samassa valtiossa, sen paikkakunnan tuomioistuimissa, missä työntekijän palvelukseen ottanut toimipaikka sijaitsee tai sijaitsi. 20 artikla 1. Työnantaja voi nostaa kanteen ainoastaan sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, missä työntekijän kotipaikka on. 2. Tämän jakson säännökset eivät vaikuta oikeuteen nostaa vastakanne siinä tuomioistuimessa, jossa alkuperäinen kanne pääkanne on tämän jakson mukaisesti vireillä. 21 artikla Tämän jakson säännöksistä voidaan poiketa toimivaltaa koskevalla sopimuksella ainoastaan, jos: 1. sopimus on tehty riidan syntymisen jälkeen; tai 2. sopimus antaa työntekijälle oikeuden nostaa kanne muissa kuin tässä jaksossa tarkoitetuissa tuomioistuimissa. 6 jakso Yksinomainen toimivalta 22 artikla 44/2001 (mukautettu) uusi Seuraavilla tuomioistuimilla on asianosaisten kotipaikasta riippumatta yksinomainen toimivalta: 1. asiassa, joka koskee esineoikeutta kiinteään omaisuuteen tai kiinteän omaisuuden vuokrasopimusta, sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, missä kiinteistö sijaitsee. Kuitenkin: a) Kuitenkin asiassa, joka koskee kiinteän omaisuuden vuokraamista tilapäiseen yksityiskäyttöön enintään kuudeksi peräkkäiseksi kuukaudeksi, toimivalta on myös sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, missä vastaajan kotipaikka on, edellyttäen, että vuokralainen on luonnollinen henkilö ja vuokranantajan ja vuokralaisen kotipaikka on samassa jäsenvaltiossa joko sopimuksen tekemisen tai asian vireillepanon aikana ; uusi b) ammattitoiminnan harjoittamiseen tarkoitettujen tilojen vuokrausta koskevissa sopimuksissa osapuolet voivat sopia, että toimivalta kuuluu tietyn jäsenvaltion tuomioistuimelle tai tuomioistuimille 23 artiklan mukaisesti; 44/2001 2. asiassa, joka koskee yhtiön tai muun oikeushenkilön pätevyyttä, mitättömyyttä tai purkamista taikka sen toimielinten päätösten pätevyyttä, sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, missä yhtiön tai oikeushenkilön kotipaikka on. Kyseisen kotipaikan määrittämiseksi tuomioistuin soveltaa kansainvälisen yksityisoikeuden säännöksiään; 3. asiassa, joka koskee julkiseen rekisteriin tehtyjen merkintöjen pätevyyttä, sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, missä rekisteriä pidetään; 44/2001 (mukautettu) 4. asiassa, joka koskee patentin, tavaramerkin, mallin tai muiden senkaltaisten tallettamista tai rekisteröintiä edellyttävien oikeuksien merkitsemistä rekisteriin tai oikeuksien pätevyyttä, riitautettiinpa kyseinen rekisteröinti tai pätevyys kanneteitse tai oikeudenkäyntiväitteellä [25], sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, missä tallettamista tai rekisteröintiä on pyydetty tai tallettaminen tai rekisteröinti on tapahtunut tai missä se yhteisön unionin säädöksen tai kansainvälisen sopimuksen määräysten mukaan katsotaan tapahtuneeksi. 44/2001 Jollei eurooppapatenttien myöntämisestä Münchenissä 5 päivänä lokakuuta 1973 allekirjoitetun yleissopimuksen (Euroopan patenttisopimus) mukaisesta Euroopan patenttiviraston toimivallasta muuta johdu, jokaisen jäsenvaltion tuomioistuimet ovat asianosaisten kotipaikasta riippumatta yksinomaisesti toimivaltaisia tutkimaan kaikki sanotun valtion osalta myönnettyjen eurooppalaisten patenttien rekisteröintiä tai pätevyyttä koskevat asiat; 5. asiassa, joka koskee tuomioiden täytäntöönpanoa, sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, missä täytäntöönpano on tapahtuva tai tapahtunut. 7 jakso Tuomioistuimen toimivaltaa koskeva sopimus 23 artikla 44/2001 (mukautettu) uusi 1. Jos asianosaiset, joista ainakin yhden kotipaikka on jäsenvaltiossa, ovat sopineet, että jäsenvaltion tuomioistuimen tai tuomioistuinten on ratkaistava syntynyt riita tai tietystä oikeussuhteesta syntyneet tai vastaisuudessa syntyvät vastaiset riidat, tuolla tuomioistuimella tai tuon jäsenvaltion tuomioistuimilla on toimivalta ratkaista asia , paitsi jos sopimuksen sisältö on tuon jäsenvaltion lain nojalla mitätön . Toimivalta on yksinomainen, jos asianosaiset eivät toisin ole sopineet. Tällainen toimivaltaa koskeva sopimus on tehtävä: 44/2001 a) kirjallisesti tai, jos se on tehty suullisesti, se on vahvistettava kirjallisesti; tai b) sellaisessa muodossa, joka vastaa asianosaisten välille muodostunutta käytäntöä; tai c) kansainvälisessä kaupassa sellaista muotoa noudattaen, joka vastaa sellaista kauppatapaa, jonka asianosaiset tunsivat tai joka heidän olisi pitänyt tuntea ja joka on kyseisen tyyppisten sopimusten osapuolten kyseisellä kaupan alalla laajalti tuntema ja säännöllisesti noudattama. 2. Kirjallisena pidetään myös kaikkea sähköisin keinoin tapahtunutta viestintää, josta jää pysyvä tallenne sopimuksesta. 3. Jos kummankaan tuollaisen sopimuksen tehneen asianosaisen kotipaikka ei ole jäsenvaltiossa, toisten jäsenvaltioiden tuomioistuimet eivät ole toimivaltaisia tutkimaan asiaa, paitsi jos sopimuksen mukaan toimivaltainen tuomioistuin on katsonut tai toimivaltaiset tuomioistuimet ovat katsoneet, ettei sillä tai niillä ole toimivaltaa asiassa. 3. Jäsenvaltion tuomioistuimella tai tuomioistuimilla, jonka tai joiden toimivallasta on sovittu trustin perustamista koskevassa asiakirjassa, on yksinomainen toimivalta tutkia kanne, joka on nostettu trustin perustajaa, trusteeta tai trustin edunsaajaa vastaan, jos asia koskee näiden henkilöiden välisiä suhteita taikka heidän oikeuksiaan tai velvollisuuksiaan trustissa. 4. Tuomioistuimen toimivaltaa koskevat sopimukset ja vastaavat määräykset trustin perustamista koskevassa asiakirjassa ovat vailla oikeusvaikutusta, jos ne ovat ristiriidassa 13, 17 ja 21 artiklan säännösten kanssa tai jos tuomioistuimet, joiden toimivalta on sopimuksella poissuljettu, ovat 22 artiklan mukaan yksinomaisesti toimivaltaisia. 24 artikla 1. Sen toimivallan lisäksi, joka jäsenvaltion tuomioistuimella on tämän asetuksen muiden säännösten nojalla, tuomioistuin on toimivaltainen, jos vastaaja vastaa kyseisessä tuomioistuimessa. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta, jos vastaaja on vastannut kiistääkseen toimivallan tai jos toinen tuomioistuin 22 artiklan mukaan on yksinomaisesti toimivaltainen. uusi 2. Tämän luvun 3, 4 ja 5 jaksossa tarkoitetuissa asioissa on haastehakemuksessa tai vastaavassa asiakirjassa ilmoitettava vastaajalle hänen oikeudestaan kiistää tuomioistuimen toimivalta ja haasteeseen vastaamisen seuraukset. Ennen kuin tuomioistuin toteaa olevansa toimivaltainen tämän artiklan nojalla, sen on varmistettava, että nämä tiedot on annettu vastaajalle. 8 jakso Toissijainen toimivalta ja forum necessitatis 25 artikla Jos mikään jäsenvaltion tuomioistuin ei ole toimivaltainen 2–24 artiklan nojalla, toimivalta kuuluu sen jäsenvaltion tuomioistuimille, missä vastaajalle kuuluva omaisuus sijaitsee, edellyttäen että a) omaisuuden arvo ei ole suhteeton vaateen arvoon nähden; ja b) riita-asialla on riittävä yhteys siihen jäsenvaltioon, jonka tuomioistuimessa asia pannaan vireille. 26 artikla Jos mikään jäsenvaltion tuomioistuin ei ole toimivaltainen tämän asetuksen nojalla, jäsenvaltion tuomioistuimet voivat poikkeuksellisesti käsitellä asian, jos oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin tai oikeussuojan saatavuus sitä edellyttävät, erityisesti a) jos oikeudenkäyntimenettelyä ei kohtuudella voida aloittaa tai käydä tai se olisi mahdoton sellaisessa kolmannessa valtiossa, johon riita-asialla on läheinen yhteys; tai b) jos vaateesta kolmannessa valtiossa annettua tuomiota ei voitaisi tunnustaa ja panna täytäntöön siinä jäsenvaltiossa, jonka tuomioistuimessa asia on pantu vireille kyseisen valtion lain nojalla, ja tällainen tunnustaminen ja täytäntöönpano ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että vastaajan oikeuksia on noudatettu; ja riita-asialla on riittävä yhteys siihen jäsenvaltioon, jonka tuomioistuimessa asia pannaan vireille. 44/2001 uusi 89 jakso Tuomioistuimen toimivallan ja menettelyn edellytysten tutkiminen 2527 artikla Jos jäsenvaltion tuomioistuimessa nostettu kanne koskee pääasiallisesti asiaa, jonka toisen jäsenvaltion tuomioistuin on 22 artiklan mukaan yksinomaisesti toimivaltainen tutkimaan, suhteen se ei ole toimivaltainen tämän asetuksen nojalla , tuomioistuimen on omasta aloitteestaan jätettävä asia tutkimatta. 44/2001 (mukautettu) 2628 artikla 1. Jos jäsenvaltiossa jäsenvaltion tuomioistuimessa nostetaan kanne sellaista vastaajaa vastaan, jonka kotipaikka on toisessa jäsenvaltiossa, ja jos vastaaja ei vastaa, tuomioistuimen on omasta aloitteestaan jätettävä asia tutkimatta, jollei se ole toimivaltainen tämän asetuksen säännösten mukaan. 2. 2. Tuomioistuimen on keskeytettävä asian käsittely, kunnes on selvitetty, että vastaajalla on ollut mahdollisuus saada haastehakemus tai muu vastaava asiakirja niin hyvissä ajoin, että hän on voinut valmistautua vastaamaan asiassa tai että kaikkiin tätä varten tarpeellisiin toimenpiteisiin on ryhdytty. 44/2001 uusi 32. Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa 29 päivänä toukokuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 [26] 1393/2007 [27] 19 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan säännöksiä sovelletaan 2 kohdan sijasta, jos haastehakemus tai muu vastaava asiakirja oli annettava tiedoksi jäsenvaltiosta toiseen sanotun asetuksen mukaisesti. 43. Kun asetuksen (EY) N:o 1348/2000 1393/2007 säännöksiä ei voida soveltaa, on sovellettava oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta ulkomailla siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa Haagissa 15 päivänä marraskuuta 1965 tehdyn yleissopimuksen 15 artiklan määräyksiä, jos haastehakemus tai muu vastaava asiakirja oli annettava tiedoksi sanotun yleissopimuksen mukaisesti. 910 jakso Vireilläolo ja samassa yhteydessä käsiteltävät kanteet 2729 artikla 1. Jollei 32 artiklan 2 kohdan säännöksistä muuta johdu, Jjos eri jäsenvaltioiden tuomioistuimissa nostetaan samojen asianosaisten välillä samaa asiaa koskevia kanteita, muiden tuomioistuinten kuin sen, jossa kanne on ensin nostettu, on omasta aloitteestaan keskeytettävä asian käsittely, kunnes on ratkaistu, että tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen. uusi 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa on sen tuomioistuimen, jossa kanne on ensin nostettu, päätettävä toimivaltaisuudestaan kuuden kuukauden kuluessa, jollei se ole poikkeuksellisten olosuhteiden takia mahdotonta. Sen tuomioistuimen, jossa kanne on ensin nostettu, on sellaisen tuomioistuimen pyynnöstä, jossa kanne on myös nostettu, ilmoitettava kyseiselle tuomioistuimelle, milloin kanne oli nostettu ja katsooko se olevansa toimivaltainen käsittelemään asian, tai jos päätöstä toimivaltaisuudesta ei ole vielä tehty, koska se arvioi tekevänsä sen. 44/2001 23. Kun on ratkaistu, että se tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen, tulee muiden tuomioistuinten tuon tuomioistuimen toimivallan vuoksi jättää asia tutkimatta. uusi 4. Kun sovitun tai nimetyn välimiestuomioistuimen kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, on sellaisten toisen jäsenvaltion tuomioistuinten, joiden toimivalta on kiistetty välityssopimuksen nojalla, keskeytettävä asian käsittely heti kun sen jäsenvaltion tuomioistuimissa, jossa välimiestuomioistuimen kotipaikka on, tai välimiestuomioistuimessa on pantu vireille menettely, jossa ratkaistaan joko pääasiana tai erillisenä kysymyksenä kyseisen välityssopimuksen olemassaolo, pätevyys tai vaikutukset. Tämä kohta ei estä tuomioistuinta, jonka toimivalta on kiistetty, luopumasta toimivallasta edellä tarkoitetussa tilanteessa, jos sen kansallinen laki niin vaatii. Jos tuomioistuin toteaa välityssopimuksen olemassaolon, pätevyyden tai vaikutukset toteen näytetyiksi, sen on luovuttava toimivallastaan. Tätä kohtaa ei sovelleta II luvun 3, 4 ja 5 jaksossa tarkoitettuja kysymyksiä koskeviin riita-asioihin. 44/2001 2830 artikla 1. Jos eri jäsenvaltioiden tuomioistuimissa vireillä olevat kanteet liittyvät toisiinsa, tuomioistuin, jossa kanne on myöhemmin nostettu, voi keskeyttää asian käsittelyn. 44/2001 (mukautettu) 2. Jos nämä ensimmäisessä tuomioistuimessa nostetut kanteet ovat vireillä alimmassa oikeusasteessa, mikä tahansa muu tuomioistuin, jossa kanne on nostettu myöhemmin, voi asianosaisen pyynnöstä myös jättää asian tutkimatta, jos tuomioistuin, jossa kanne on ensin nostettu, on toimivaltainen tutkimaan kyseiset kanteet ja niiden yhdistäminen on tämän tuomioistuimen lain mukaan sallittua. 44/2001 3. Tätä artiklaa sovellettaessa katsotaan kanteiden liittyvän toisiinsa silloin, kun niiden välillä on niin läheinen yhteys, että kanteiden käsitteleminen ja ratkaiseminen yhdessä näyttää tarpeelliselta, jotta kanteiden käsitteleminen eri oikeudenkäynneissä ei johtaisi ristiriitaisiin tuomioihin. uusi 31 artikla Jos pääasiaa koskeva menettely on vireillä jäsenvaltion tuomioistuimessa ja toisen jäsenvaltion tuomioistuimessa nostetaan kanne väliaikaisten ja turvaamistoimien määräämiseksi, kyseisten tuomioistuinten on tehtävä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että pääasiaa ja väliaikaisia toimia koskevia menettelyjä koordinoidaan asianmukaisella tavalla. Erityisesti väliaikaisia tai turvaamistoimia käsittelevän tuomioistuimen on pyydettävä toiselta tuomioistuimelta tietoja kaikista asiaan liittyvistä olosuhteista, kuten haettavan toimenpiteen kiireellisyydestä tai siitä, onko pääasiaa käsittelevä tuomioistuin mahdollisesti hylännyt tällaista toimenpidettä koskevan hakemuksen. 44/2001 2932 artikla 1. Jos useampi tuomioistuin on yksinomaisesti toimivaltainen, on muiden tuomioistuinten kuin sen, jossa kanne on ensin nostettu, jätettävä asia tutkimatta. uusi 2. Lukuun ottamatta sopimuksia, joista säädetään tämän luvun 3, 4 ja 5 jaksossa, kun 23 artiklassa tarkoitetussa sopimuksessa osoitetaan yksinomainen toimivalta jäsenvaltion tuomioistuimelle tai tuomioistuimille, toisen jäsenvaltion tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa asiassa ennen kuin sopimuksessa nimetty tuomioistuin tai nimetyt tuomioistuimet ovat luopuneet toimivallastaan. 44/2001 3033 artikla 1. Tätä jaksoa sovellettaessa asian katsotaan olevan vireillä tuomioistuimessa: 1.a) ajankohtana, jona haastehakemus tai vastaava asiakirja jätetään tuomioistuimeen, edellyttäen, että kantaja ei ole sen jälkeen jättänyt ryhtymättä häneltä edellytettyihin toimiin haasteen antamiseksi tiedoksi vastaajalle, tai 2.b) jos asiakirja on annettava tiedoksi ennen sen jättämistä tuomioistuimeen, ajankohtana, jona tiedoksiannosta vastaava viranomainen ottaa sen vastaan, edellyttäen, että kantaja ei ole sen jälkeen jättänyt ryhtymättä häneltä edellytettyihin toimiin asiakirjan jättämiseksi tuomioistuimeen. uusi Tiedoksiannettavat asiakirjat on toimitettava ensimmäiseksi b alakohdassa tarkoitetulle tiedoksiannosta vastaavalle viranomaiselle. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tiedoksiannosta vastaavien tuomioistuinten ja viranomaisten on merkittävä muistiin päivämäärä ja ajankohta, jolloin haastehakemus on jätetty tai tiedoksiannettavat asiakirjat on otettu vastaan. 3. Tämän jakson soveltamista varten asian vireillepanon välimiestuomioistuimessa katsotaan tapahtuneen, kun osapuoli on nimennyt välimiehen tai pyytänyt jonkin laitoksen, viranomaisen tai tuomioistuimen apua välimiestuomioistuimen muodostamiseksi. 34 artikla 1. Poiketen siitä, mitä 3–7 artiklassa säädetään, jos kolmannen valtion tuomioistuimissa on vireillä samojen asianosaisten välillä samaa asiaa koskevia kanteita, kun asia pannaan vireille jäsenvaltion tuomioistuimessa, viimeksi mainittu tuomioistuin voi keskeyttää asian käsittelyn, jos a) asia on pantu vireille ensin kolmannen valtion tuomioistuimessa; b) on odotettavissa, että kolmannen valtion tuomioistuin antaa kohtuullisen ajan kuluessa tuomion, joka voidaan tunnustaa ja tarvittaessa panna täytäntöön kyseisessä jäsenvaltiossa; ja c) tuomioistuin katsoo, että tämä on tarpeen moitteettoman lainkäytön turvaamiseksi. 2. Menettelyn keskeyttämisen aikana se osapuoli, joka on pannut asian vireille jäsenvaltion tuomioistuimessa, ei menetä oikeuttaan tuon jäsenvaltion lainsäädännön mukaiseen määräajan kulumisen tai sen rajoittamisen keskeyttämiseen. 3.Tuomioistuin voi lopettaa keskeytyksen milloin tahansa jommankumman osapuolen hakemuksesta tai omasta aloitteestaan, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy: a) asian käsittely kolmannen valtion tuomioistuimessa keskeytetään tai lopetetaan; b) tuomioistuin katsoo, että asiaa ei todennäköisesti voida käsitellä kolmannen valtion tuomioistuimessa kohtuullisessa ajassa; c) keskeyttämisen lopettamista vaaditaan moitteettoman lainkäytön toteutumiseksi. 4. Tuomioistuin lopettaa asian käsittelyn jommankumman osapuolen hakemuksesta tai omasta aloitteestaan, jos menettely kolmannen valtion tuomioistuimessa on saatu päätökseen ja sen tuloksena on annettu tuomio, joka on täytäntöönpanokelpoinen kyseisessä valtiossa tai joka voidaan tunnustaa ja tarvittaessa panna täytäntöön jäsenvaltiossa. 44/2001 1011 jakso Väliaikaiset toimenpiteet ja turvaamistoimet uusi 35 artikla Jos jäsenvaltion tuomioistuimet ovat toimivaltaisia käsittelemään pääasian, niillä on myös toimivalta määrätä väliaikaisia ja turvaamistoimia kyseisen valtion lainsäädännön mukaisesti. 44/2001 (mukautettu) uusi 3136 artikla Jäsenvaltion lain mukaisia väliaikaisia toimenpiteitä tai turvaamistoimia voidaan pyytää sanotun valtion tuomioistuimilta myös silloin, kun toisen jäsenvaltion tuomioistuin tai välimiestuomioistuin on tämän asetuksen mukaan toimivaltainen tutkimaan pääasian. 44/2001 (mukautettu) III LUKU TUNNUSTAMINEN , TÄYTÄNTÖÖNPANOKELPOISUUS JA TÄYTÄNTÖÖNPANO 32 artikla Tuomiolla tarkoitetaan tässä asetuksessa jokaista jäsenvaltion tuomioistuimen ratkaisua riippumatta siitä, kutsutaanko sitä tuomioksi, päätökseksi, täytäntöönpanomääräykseksi vai joksikin muuksi, samoin kuin tuomioistuimen virkamiehen oikeudenkäyntikuluja koskevaa päätöstä. uusi 37 artikla 1. Tämä luku koskee tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien päätösten tunnustamista, täytäntöönpanokelpoisuutta ja täytäntöönpanoa. 2. Sen 1 jaksoa sovelletaan kaikkiin tuomioihin, 3 kohdassa tarkoitettuja tuomioita lukuun ottamatta. 3. Sen 2 jaksoa sovelletaan toisessa jäsenvaltiossa annettuihin tuomioihin, a) jotka koskevat sellaisia sopimukseen perustumattomia velvoitteita, jotka johtuvat yksityisyyden tai henkilöllisyyteen liittyvien oikeuksien loukkauksesta, esimerkiksi kunnianloukkauksesta, ja b) jotka on annettu menettelyissä, jotka koskevat laittomien liiketapojen useille vahingonkärsijöille aiheuttamien vahinkojen korvaamista ja jotka on pannut vireille i. valtiollinen elin, ii. voittoa tavoittelematon organisaatio, jonka päätarkoituksena ja toiminnan pääasiallisena sisältönä on edustaa ja puolustaa luonnollisten tai oikeushenkilöiden muodostamien ryhmien etuja muutoin kuin kaupalliselta pohjalta antamalla heille oikeudellista neuvontaa tai edustamalla heitä oikeudessa, tai iii. ryhmä, jossa on yli kaksitoista kantajaa. 4. Vaikuttamatta komission toimivaltaan ehdottaa milloin tahansa, että 1 jaksossa vahvistettujen sääntöjen soveltaminen ulotetaan koskemaan myös 3 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvia tuomioita, jos kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaisuuden aste ja näitä kysymyksiä koskevan unionin lainsäädännön kehitys sen mahdollistaa, komissio esittää Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kolme vuotta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen, tai aiemmin, jos komissio ehdottaa yhdenmukaistamista koskevia lisätoimenpiteitä, kertomuksen, jossa pohditaan, onko tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskeva menettely edelleen tarpeen pitää voimassa edellä 3 kohdassa tarkoitetuissa asioissa annettavien tuomioiden osalta. 1 jakso Tuomiot, joiden osalta täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista ei vaadita 1 alajakso Eksekvatuurista luopuminen 38 artikla 1. Ellei tämän luvun säännöksistä muuta johdu, jossakin jäsenvaltiossa annettu tuomio tunnustetaan toisissa jäsenvaltioissa ilman erityisiä menettelyjä ja ilman mahdollisuutta vastustaa sen tunnustamista. 2. Jossakin jäsenvaltiossa annettu tuomio, joka on täytäntöönpanokelpoinen kyseisessä jäsenvaltiossa, on täytäntöönpanokelpoinen myös toisessa jäsenvaltiossa ilman, että sitä on tarpeen julistaa täytäntöönpanokelpoiseksi. 39 artikla 1. Osapuolen, joka haluaa vedota toisessa jäsenvaltiossa tuomioon, joka on tunnustettu 38 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on esitettävä tuomiosta jäljennös, joka täyttää tarvittavat vaatimukset sen aitouden toteamiseksi. 2. Tuomioistuin, jossa tunnustettuun tuomioon vedotaan, voi tarvittaessa pyytää asianomaista osapuolta esittämään todistuksen, jonka tuomion antanut tuomioistuin on laatinut liitteessä I esitetylle lomakkeelle, ja toimittamaan lomakkeen sisällöstä joko translitteroinnin tai käännöksen 69 artiklan mukaisesti. Tuomion antaneen tuomioistuimen on toimitettava tällainen todistus myös muun osapuolen pyynnöstä. 3. Tuomioistuin, jossa tunnustettuun tuomioon vedotaan, voi keskeyttää asian käsittelyn kokonaan tai osittain, jos tuomiota on vastustettu alkuperäjäsenvaltiossa tai jos on pyydetty tuomion uudelleenkäsittelyä 45 tai 46 artiklan nojalla. 2 alajakso Täytäntöönpano 40 artikla Täytäntöönpanokelpoinen tuomio oikeuttaa ilman eri toimenpiteitä ryhtymään kaikkiin täytäntöönpanevan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisiin turvaamistoimiin. 41 artikla 1. Toisessa jäsenvaltiossa annettujen tuomioiden täytäntöönpanomenettelyyn sovelletaan täytäntöönpanevan jäsenvaltion lakia, jollei tämän luvun säännöksistä muuta johdu. Jossakin jäsenvaltiossa annettu tuomio, joka on täytäntöönpanokelpoinen täytäntöönpanojäsenvaltiossa, pannaan siellä täytäntöön samoin edellytyksin kuin täytäntöönpanojäsenvaltiossa annettu tuomio. 2. Edellä olevan 1 kohdan säännöksistä poiketen täytäntöönpanojäsenvaltion lainsäädännön mukaisia täytäntöönpanosta kieltäytymistä tai sen keskeyttämistä koskevia perusteita ei sovelleta siltä osin kuin ne koskevat 43–46 artiklassa tarkoitettuja tilanteita. 42 artikla 1. Muun kuin 2 kohdassa tarkoitetun tuomion panemiseksi täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa hakijan on toimitettava toimivaltaisille täytäntöönpanoviranomaisille: a) sellainen tuomion jäljennös, joka täyttää sen aitouden toteamiseksi tarpeelliset vaatimukset; ja b) liitteessä I olevalle lomakkeelle laadittu tuomion antaneen tuomioistuimen todistus siitä, että tuomio on täytäntöönpanokelpoinen, ja tarvittaessa ote tuomiosta sekä tarvittavat tiedot takaisin perittävistä menettelykustannuksista ja korkojen laskemisesta. 2. Väliaikaisia tai turvaamistoimia koskevan tuomion panemiseksi täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa hakijan on toimitettava toimivaltaisille täytäntöönpanoviranomaisille: a) sellainen tuomion jäljennös, joka täyttää sen aitouden toteamiseksi tarpeelliset vaatimukset; ja b) liitteessä I olevalle lomakkeelle laadittu tuomion antaneen tuomioistuimen todistus, jossa kuvataan toimenpide ja vahvistetaan, i) että tuomioistuin on toimivaltainen käsittelemään pääasian; ja ii) jos toimenpide on määrätty ilman, että vastaaja on kutsuttu oikeudenkäyntiin, ja se on tarkoitus panna täytäntöön ilman että se annetaan ensin tiedoksi vastaajalle, että vastaajalla on oikeus kiistää toimenpide myöhemmin tuomion antaneen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön nojalla. 3. Toimivaltainen viranomainen voi tarvittaessa pyytää translitteroinnin tai käännöksen 1 ja 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun lomakkeen sisällöstä 69 artiklan mukaisesti. 4. Toimivaltaiset viranomaiset eivät saa vaatia hakijalta tuomion käännöstä. Käännös voidaan kuitenkin vaatia siinä tapauksessa, että tuomion täytäntöönpanoa vastustetaan ja käännös on tarpeen. 43 artikla Täytäntöönpanojäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vastaajan hakemuksesta kieltäydyttävä tuomion täytäntöönpanosta joko kokonaan tai osittain, jos a) tuomio on ristiriidassa sellaisen tuomion kanssa, joka on annettu samojen asianosaisten välillä täytäntöönpanojäsenvaltiossa; b) tuomio on ristiriidassa toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa valtiossa samaa asiaa koskevan ja samojen asianosaisten välillä aikaisemmin annetun tuomion kanssa ja aikaisempi tuomio täyttää ne edellytykset, jotka ovat tarpeen sen tunnustamiseksi täytäntöönpanojäsenvaltiossa. 44 artikla 1. Jos on pyydetty tuomion uudelleentarkastelua 45 tai 46 artiklan nojalla, täytäntöönpanojäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi vastaajan pyynnöstä: a) rajoittaa täytäntöönpanomenettelyn turvaamistoimiin; b) päättää, että täytäntöönpanon edellytyksenä on sen määräämän vakuuden asettaminen; tai c) keskeyttää tuomion täytäntöönpanon joko kokonaan tai osittain. 2. Toimivaltaisen viranomaisen on vastaajan hakemuksesta keskeytettävä tuomion täytäntöönpano, jos tuomion täytäntöönpanokelpoisuus keskeytyy alkuperäjäsenvaltiossa. 3. Jos turvaamistoimi on määrätty ilman, että vastaaja on kutsuttu oikeudenkäyntiin, ja se on tarkoitus panna täytäntöön antamatta sitä ensin tiedoksi vastaajalle, toimivaltainen viranomainen voi vastaajan hakemuksesta keskeyttää täytäntöönpanon, jos vastaaja on vastustanut toimenpidettä alkuperäjäsenvaltiossa. 3 alajakso Yhteiset säännökset 45 artikla 1. Vastaajalla, joka ei tullut saapuville alkuperäjäsenvaltiossa, on oikeus pyytää tuomion uudelleentarkastelua tämän jäsenvaltion toimivaltaisessa tuomioistuimessa, jos: a) hänelle ei ollut annettu tiedoksi haastehakemusta tai vastaavaa asiakirjaa riittävän ajoissa ja sellaisella tavalla, että hän olisi voinut vastata siihen; tai b) hän ei voinut kiistää vaadetta ylivoimaisen esteen tai hänestä riippumattomien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi; paitsi jos vastaaja ei ole vastustanut tuomiota, vaikka olisi voinut niin tehdä. 2. Hakemus on jätettävä liitteessä II esitetyssä muodossa. 3. Hakemus voidaan jättää suoraan sille alkuperäjäsenvaltion tuomioistuimelle, joka on toimivaltainen käsittelemään uudelleentarkastelun tämän artiklan nojalla. Hakemus voidaan jättää myös täytäntöönpanojäsenvaltion toimivaltaiselle tuomioistuimelle, jonka on ilman tarpeetonta viivytystä toimitettava hakemus alkuperäjäsenvaltion toimivaltaiselle tuomioistuimelle käyttäen 87 artiklan b kohdan mukaisesti ilmoitettuja viestintäkeinoja. 4. Uudelleentarkastelua koskeva hakemus on tehtävä viipymättä ja joka tapauksessa 45 päivän kuluessa siitä kun vastaaja on todellisuudessa saanut tiedon tuomion sisällöstä voidakseen reagoida siihen. Jos vastaaja hakee uudelleentarkastelua täytäntöönpanomenettelyn yhteydessä, määräajan kuluminen alkaa viimeistään sellaisen ensimmäisen täytäntöönpanotoimenpiteen toteuttamispäivästä, jonka seurauksena hänen omaisuutensa ei enää ole joko kokonaan tai osittain hänen määräysvallassaan. Hakemus katsotaan tehdyksi, kun jompikumpi 3 kohdassa mainituista tuomioistuimista on ottanut sen vastaan. 5. Jos uudelleentarkastelua koskeva hakemus on ilmeisen perusteeton, tuomioistuin hylkää hakemuksen välittömästi ja joka tapauksessa 30 päivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta. Tällöin tuomio jää voimaan. Jos tuomioistuin katsoo, että uudelleentarkastelu on oikeutettu jonkin 1 kohdassa esitetyn perusteen nojalla, tuomio on mitätön. Se osapuoli, joka sai tuomion alkuperäisessä tuomioistuimessa, ei kuitenkaan menetä oikeuttaan alkuperäisessä menettelyssä vahvistettuun määräajan kulumisen tai sen rajoittamisen keskeyttämiseen. 6. Tätä säännöstä sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1393/2007 19 artiklan 4 kohdan säännösten asemesta, jos haastehakemus tai vastaava asiakirja oli toimitettava jäsenvaltiosta toiseen kyseisen asetuksen nojalla. 46 artikla 1. Muissa kuin 45 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa osapuolella on oikeus hakea tuomion tunnustamisen tai täytäntöönpanon epäämistä, jos tällainen tunnustaminen tai täytäntöönpano ei olisi mahdollinen oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin koskevan perusperiaatteen nojalla. 2. Hakemus on jätettävä jollekin liitteessä III mainitulle täytäntöönpanojäsenvaltion tuomioistuimelle. Alueellinen toimivalta määräytyy sen asianosaisen kotipaikan mukaan, jota vastaan tunnustamista tai täytäntöönpanoa haetaan, tai täytäntöönpanopaikkakunnan perusteella. 3. Hakemus tehdään täytäntöönpanojäsenvaltion lain mukais