Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheista:

- "Komission tiedonanto: Yrityspolitiikan haasteet osaamiselle rakentuvassa taloudessa," ja

- "Ehdotus: Neuvoston päätös monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden hyväksi (2001-2005)"

(2001/C 116/04)

Neuvosto päätti 31. toukokuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainituista aiheista.

Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto antoi lausuntonsa 8. marraskuuta 2000. Esittelijä oli Henri Malosse ja apulaisesittelijä Mario Sepi.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. ja 30. marraskuuta 2000 pitämässään 377. täysistunnossa (marraskuun 29. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Ehdotusten yleinen konteksti

1.1. Euroopan komissio on antanut neuvostolle, parlamentille, alueiden komitealle ja talous- ja sosiaalikomitealle laajan tiedonannon, johon liittyy uusi monivuotinen yrityspoliittinen ohjelma (joka seuraa aiempia monivuotisia ohjelmia pk-yritysten hyväksi).

1.2. Asiakirja osuu samaan ajankohtaan monien tärkeiden tapahtuminen kanssa.

1.2.1. Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 pidetyssä ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa unioni asetti päämääräkseen "tulla maailman kilpailukykyisimmäksi osaamiselle rakentuvaksi taloudeksi". Huippukokouksen päätelmissä viitataan useissa kohdissa yritysten ja erityisesti pienyritysten rooliin tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

1.2.2. Pienyrityksiä koskeva eurooppalainen peruskirja hyväksyttiin Feiran Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa 2000. Peruskirja merkitsee valtion- ja hallitusten päämiesten tärkeää sitoutumista yrityspolitiikan puolesta osaamiselle rakentuvassa taloudessa. Kuten komitea oma-aloitteisessa lausunnossaan(1) toivoi, siinä suunnitellaan erityisesti, että "käytämme tehokkaita indikaattoreita kehityksen arvioimiseksi ajallisesti".

1.3. On siis tärkeää arvioida perusteellisesti komission aloitteen yhteensopivuutta Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmien sekä pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan kanssa. Yhtenäisyystavoitteen tulee koskea sekä ensisijaisten toimien valintaa että menetelmiä. On syytä huomata, että Lissabonin Eurooppa-neuvosto suositti yhteisölle uutta toimintatapaa, jossa etusijalle asetetaan jäsenvaltioiden julkisen politiikan koordinointi sen sijaan että yhteisöaloitteita käynnistettäisiin jäsenvaltioiden toimien lisäksi.

1.4. Yrityspolitiikkaa ei voida enää pitää pelkkänä taloudellisena keinona. Yrittäjyys ja yritysten yhteiskunnallinen ja integroiva rooli tunnustetaan yhteiskunnan perustaviksi arvoiksi. Kun julkisen vallan roolia nyt määritellään uudestaan ja korostetaan yksilön oikeuksia ja vapauksia kansalaisyhteiskunnan käsitteen muotoutuessa, yritys kansalaisyhteiskunnan organisaatiomuotona nähdään samanaikaisesti taloudellisena toimijana ja yhteiskunnan olennaisena osana. Komitea tarkastelee aihetta sekä kulttuuriselta, yhteiskunnalliselta että taloudelliselta kannalta.

2. Strategisten valintojen analyysi

2.1. Tässä yhtenä kokonaisuutena käsiteltävät asiakirjat perustuvat jo pitkään tunnettuihin ja varhemmin määriteltyihin prioriteetteihin, jotka ovat

- yrittäjyyden edistäminen arvokkaana ja tuottavana elinkeinona, joka perustuu asiakaskeskeisyyteen ja vahvaan palvelukulttuuriin

- sellaisen toimintaympäristön tukeminen, jossa kestävän kehityksen vaatimukset otetaan huomioon ja jossa tutkimus, innovaatiot ja yrittäjyys voivat kukoistaa

- pk-yritysten rahoitusympäristön parantaminen

- pk-yritysten kilpailukyvyn lisääminen osaamiselle rakentuvassa taloudessa

- yritysten tukiverkostojen ja yrityspalvelujen tarjonnan ja koordinoinnin varmistaminen.

2.2. Näiden ensisijaisten toimien rajauksen lujittamiseksi ja osoitukseksi siitä, että toteutukseen pyritään mahdollisimman lähellä yrityksiä, olisi syytä

- viitata nimenomaisesti Feiran Eurooppa-neuvoston hyväksymään pienyrityksiä koskevaan eurooppalaiseen peruskirjaan; kyseisessä peruskirjassa hallitusten ja valtioiden päämiehet mainitsevat monivuotisen ohjelman keinona toteuttaa sovitut tavoitteet; tätä tarkoitusta varten ja hallitusten ja valtioiden päämiesten julistuksen mukaisesti komitea suosittaa työllisyyskysymyksiin samanlaista menetelmää kuin Cardiffin ja Luxemburgin prosesseissa, toisin sanoen asetettaisiin määrälliset tavoitteet ja varmistettaisiin niiden toteuttaminen EU:n ja jäsenvaltioiden yhteisillä toimilla; komissiota pyydettäisiin vuosittain arvioimaan edistymistä keväällä pidettävien EU-huippukokousten yhteydessä

- kirjata asiakirjaan myös se, että on välttämätöntä jatkuvasti parantaa näiden prioriteettien jatkotoimenpiteitä kehittämällä yrityksille niiden koko kehitysprosessin ajan annettavaa neuvontaa sekä tukemalla niiden innovaatiopotentiaalia

- arvioida tarkoin kunkin prioriteetin kohdalla, mikä tulisi olemaan Euroopan unionin ja erityisesti komission rooli, mitkä ovat jäsenvaltioille asetetut velvoitteet ja mitkä tehtävät puolestaan kuuluvat suoraan yrityksille ja mitkä tuki- ja neuvontapalveluita välittäville organisaatioille, joita olisi vahvistettava.

2.3. Tiedonannossa ja erityisesti sen rahoitusselvityksessä omistetaan paljon huomiota uuden tietotekniikan alan yrityksille ("käynnistysjärjestelmä"). Kiistämättä sektorin voimakasta kasvupotentiaalia on kuitenkin syytä ottaa huomioon tämän toimintasektorin luonne, johon kuuluvat korkeat pääomariskit ja sosiaaliset riskit. Lisäksi on huomioitava, että on strategisesti vaarallista keskittyä liiaksi yhteen erityissektoriin. Komitea on vakuuttunut, että ammattipätevyyttä vaativia ja pysyviä työmahdollisuuksia löytyy paitsi huipputeknologian - esimerkiksi informaatioteknologian - alalta, myös perinteisiltä toimialoilta, mikäli ne pystyvät hyödyntämään osaamiselle rakentuvaa taloutta, uutta tietoteknologiaa ja innovointia.

3. Ensisijaisten tavoitteiden analyysi

Prioriteettien esittäminen yrittäjille konkreettisemmalla tavalla olisi epäilemättä huomattavasti valaisevampaa. Esimerkiksi seuraavat operatiiviset tavoitteet voitaisiin tuoda esiin kouraantuntuvammin.

3.1. Hallinnon yksinkertaistaminen vaatii tehokkaita toimia, jotka toteutetaan suoraan yritysten tarpeista lähtien eikä pelkästään hallinnon omin voimin. Näin voitaisiin edistää tavoitetta "byrokratiataakan poistamisesta" yritysten perustajilta hyvien käytänteiden avulla. TSK:n oman yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän antamat lausunnot tulisi ottaa huomioon, sillä seurantaryhmä on erityisesti valottanut sisämarkkinoiden toiminnassa yhä olevia lukuisia esteitä, jotka haittaavat erityisesti pk-yrityksiä. Tämä on konkreettinen tavoite, joka on komission käytettävissä olevien keinojen mukainen ja jonka saavuttamisessa jäsenvaltiot voivat auttaa. Tavoitteena on, että yhteismarkkinoista ja niiden mahdollisuuksista tehtäisiin todellisuutta myös pienyrityksille eurooppalaisen peruskirjan tavoitteiden mukaisesti. Komission on oltava esimerkkinä erityisesti luomalla mahdollisuuksia osallistua yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelmiin, joissa osallistujien valinnassa nykyisin noudatettuja menettelyjä yritysjohtajat pitävät todellisina koetinkivinä.

3.1.1. Yksinkertaistaminen ei saa kuitenkaan vääristää etenkään sosiaali- ja ympäristöalan lainsäädännön merkitystä yhteiskunnan ja kansalaisten kannalta.

3.2. EU:n kilpailupolitiikkaa on uudistettava niin, että taataan kaikkien yritysten tasavertainen kohtelu niiden koosta riippumatta: tähän kuuluvat alihankkijoiden ja tilaajien suhteet, maksujen liiallisen viivästymisen estäminen, keskittymien ja niiden kilpailuvaikutusten valvonnan tehostaminen, oligopoli- tai monopolitilanteiden kehittymisen vaaran valvonta erityisesti sellaisilla aloilla kuin matkailu ja kauppa jne. Tässä yhteydessä on tärkeää varmistaa yritysten organisaatiomuotojen moninaisuuden säilyminen ja yksityisyrityksen pysyvyys ainutlaatuisena perusyksikkönä, joka antaa naisille ja miehille mahdollisuuden menestyä.

3.3. Kaikkien eurooppalaisten yritysten tasa-arvoisia mahdollisuuksia on edistettävä kehittämällä yritysmyönteistä ympäristöä kaikkialla unionissa. Erityisesti tämä koskee verotuksen kehittämistä niin, että kannustetaan riskinottoon, investointiin ja työpaikkojen luomiseen. Esimerkiksi konkurssilainsäädäntöä on muutettava niin, ettei ensimmäinen epäonnistuminen sulkisi tietä lopullisesti, vaan että sen yli olisi mahdollista päästä helposti, kuten muissa maissa tapahtuu. Euroopan unionin on taattava verotuksellisten ja oikeudellisten säännösten lähentäminen alueellaan investointeja ja työpaikkojen luomista edistävien toimien suuntaan, jotta vältetään liian suuret vääristymät eri maiden välillä.

3.4. Ehdoton edellytys työllisyyden laadun parantamiseksi ja työssäkäyvien määrän lisäämiseksi Euroopassa on sellaisten toimien yhdistäminen, joilla pyritään edistämään yritysten perustamista ja yritysten omistajanvaihdoksia. Tämä on yksi pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan ensisijaisista tavoitteista. Nämä pyrkimykset koskevat viranomaisia kaikilla tasoilla, samoin talous- ja yhteiskuntaelämän etujärjestöjä, pankkeja ja muita pääomalaitoksia, yhdistyksiä, osuuskuntasektoria jne. Euroopan unionin rooli voisi tässä olla ratkaisevan tärkeä. Se voi kirjata ja kehittää yritysten perustamisen ja omistajanvaihdosten edistämiseksi tarkoitettuja parhaita julkisen vallan käytänteitä (byrokratiataakan poistaminen, verotuksen sopeuttaminen, sellainen konkurssilainsäädäntö, joka edistää toisen mahdollisuuden antamista ja yritysten omistajanvaihdoksia jne.), ja, kuten eurooppalaisessa peruskirjassa suositetaan, paljastaa alan "huonot käytänteet" (kalliit rekisteröinnit, pitkät käsittelyajat), organisoida hankkeita tukevia yritysliittojen aloitteita eurooppalaisiksi verkostoiksi, edistää yksityisten pääomasijoittajien ("business angels") osallistumista, kannustaa nuorten yrittäjähengen syntymistä tukemalla paitsi yrityksiä, myös välittäjätahoja, nuorisoliikkeitä ja koululaitosta, edistää naisten, nuorten ja vähemmistöryhmien yritysten perustamista jne. Yksi aloitteen tavoitteista olisi tuoda nämä palvelut kaikkien hankkeista vastuullisten ulottuville koko yhteisössä avaamalla eurooppalaiset markkinat välittömästi.

3.5. Yhdessä eurooppalaisen tutkimusalueen luomisen kanssa tulee pyrkiä edistämään sellaisen eurooppalaisen innovaatioalueen syntymistä, jonka tavoitteena on hyödyntää erityisesti pk-yrityksissä piilevää innovaatiopotentiaalia (erityisesti perinteisillä aloilla) ja varmistaa tietämyksen siirtyminen yrityksiin tietoa tuottavilta tahoilta (yliopistot, tutkimuslaitokset sekä muut tahot, erityisesti suurimmat yritykset).

3.5.1. Komitea on jo esittänyt tätä problematiikkaa koskevia selviä suosituksia lausunnossaan, jossa käsiteltiin komission tiedonantoa "Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta"(2). Kyseisessä lausunnossaan komitea korostaa paitsi perustutkimuksen merkitystä teknologisten innovaatioiden kannalta, myös sitä, kuinka tärkeää on tiedon siirto tietoa tuottavien tahojen ja yritysten välillä.

3.5.2. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tulisi erityisesti edistää yhteistyöhengen syntymistä yliopistojen, tutkijoiden ja yritysmaailman välille. Luottamuksen ilmapiirin syntyminen riippuu suurelta osin suotuisista rakenteellisista olosuhteista: välittäjien verkostot, ammattilaisten osallistuminen yrityshautomojen toimintaan yliopistoissa, yrittäjien entistä tiiviimpi osallistuminen tutkimusprioriteettien määrittelyyn jne.

3.5.3. Erityisen tärkeää on edistää liikkuvuutta yritysten sekä yliopistojen ja tutkimuskeskusten henkilökunnan välillä.

3.5.4. Yksi eurooppalaisen tutkimuksen suurista ongelmista on tietynasteisen kestävyyden varmistaminen ylikansalliselle yhteistyölle, joka on muotoutunut eurooppalaisten osapuolien kesken yhteisöohjelmien puitteissa. Komitea suosittaa tässä yhteydessä, että tutkittaisiin mahdollisuutta perustaa eurooppalainen aloite, jossa julkinen ja yksityinen pääoma, alueet, jäsenvaltiot ja Euroopan unioni yhdistäisivät voimansa tukeakseen eurooppalaisista tutkimushankkeista syntyneiden yritysten tai yhteisyritysten perustamista. Välittäjänä tässä voisi sopivasti olla JEV-ohjelma (Joint European Venture, eurooppalaisten pk-yritysten yhteisyrityksiä tukeva aloite).

3.6. On edistettävä asianmukaista koulutusta ja elinikäistä oppimista. Yhä useammilla aloilla on entistä useammin pulaa koulutetusta työvoimasta. Koordinoitu toiminta yhteisön tasolla liikkuvuuden edistämiseksi voisi vastata yritysten tuleviin tarpeisiin. Tällainen toiminta, joka koskee niin julkisia viranomaisia, talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmiä kuin yrityksiä itseäänkin, voi saada monia muotoja: voidaan parantaa tietojen ja taitojen vertailtavuutta liikkuvuuden edistämiseksi, organisoida oppisopimuskoulutusta Euroopan tasolla, sopeuttaa nykyisiä kansainvälistä liikkuvuutta koskevia teknisen ja taloudellisen tuen ohjelmia vastaamaan tarpeita kaikentasoisen koulutuksen saaneiden nuorten sijoittamiseksi työelämään, koordinoida opetusohjelmia nykyistä paremmin, kehittää ohjelmia hyvien toimintatapojen vaihtamiseksi ja edistää kieltenopetusta. Erityisesti on edelleen painotettava yrittäjäkoulutusta, jota annetaan kaikille ikäluokille, naisille ja vähemmistöryhmille. Merkittävä osa amerikkalaisesta talouskasvusta viime vuosina on todistettavasti syntynyt näiden väestöryhmien harjoittaman yritystoiminnan tuloksena. Monivuotisessa ohjelmassa tulisi täsmentää tarkemmin keinot, joilla erityisesti koulutusjärjestelmissä ja yliopistoissa edistetään yrittäjyyttä ja yritysten perustamista. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tulisi perustaa yhteistyöverkkoja yliopistojen ja yritysmaailman välille.

3.6.1. On arvioitava, missä määrin näitä koulutukseen ja oppisopimuskoulutukseen liittyviä toimia voidaan hoitaa ainoastaan yritystasolla. Siksi onkin välttämätöntä korostaa niiden huomioon ottamista Euroopan unionin prioriteeteissä. Nämä toimet on toteutettava yhdessä oppisopimuskoulutuksen uudelleenorganisointia ja liikkuvuuden vaatimusten integrointia koskevien jäsenvaltioissa toteutettavien toimien kanssa.

3.7. Euroopan tasolla on edistettävä yritysten välistä yhteistyötä ja verkostoja erityisesti pienyritysten tärkeänä keinona vastata kansainvälistymisen ja teknologisen kehityksen tuomiin uusiin haasteisiin. Nykyiset EU:n pilottihankkeet (yritysten välisiä kontakteja edistävä Interprise, yhteisyrityksiä tukeva JEV) ovat olleet hyvin suosittuja viime vuosina ja auttaneet edistämään yhteistyötä eurooppalaisten pk-yritysten välillä, mikä kiistämättä on yhdentymistä ja yhteenkuuluvuutta edistävä tekijä. Komissio toteaa näiden toimien onnistuneisuuden ja niiden ansiot vastauksina todellisiin tarpeisiin sekä myöntää niiden olevan kustannus-hyöty-suhteeltaan hyviä ja tuovan eurooppalaista lisäarvoa. Samaan aikaan komissio ehdottaa kuitenkin niiden hylkäämistä siitä syystä, että ne koskevat liian harvoja yrityksiä. Syynä niiden hyödyntämisen vähäisyyteen voivat kuitenkin olla hallinnon raskauteen, riittämättömään tiedotukseen tai kyseisten välineiden kehitykseen liittyvät ongelmat. Eikö ennemminkin tulisi yhdessä ammatillisten järjestöjen ja jäsenvaltioiden kanssa etsiä keinoja niiden tunnettuuden parantamiseksi? EU on paremmassa asemassa kuin mikään muu taho luomaan aloitteita, joilla pyritään edistämään strategisten yhteenliittymien, yhteistyön ja verkostojen syntymistä. Komitea korostaa myös tässä yhteydessä erästä hyvään hallintotapaan kuuluvaa kysymystä: mikäli jotain ohjelmaa muutetaan tai se lakkautetaan, siitä tulisi keskustella etukäteen toimijoiden kanssa ja ilmoittaa riittävän ajoissa. Tiettyjen ohjelmien äkillinen keskeyttäminen ilman minkäänlaista selitystä (Interprise, mutta myös kolmansia maita koskenut ECIP) on herättänyt syvää tyytymättömyyttä ja heikentänyt luottamusta Euroopan komissiota kohtaan.

3.7.1. Tämäntyyppisissä aloitteissa tulisi jatkuvasti kiinnittää huomiota yksinkertaistamiseen, koska muutoin menettelytapoihin liittyviin näkökohtiin vedoten yritykset vetäytyvät hankkeista, vaikka ne olisivat kuinka kiinnostavia ja merkittäviä.

3.7.2. Siksi komitea suosittaa, että Luxemburgin Eurooppa-neuvoston "Kasvu ja työllisyys" -aloitteelle annettaisiin entistä tärkeämpi rooli monivuotisessa ohjelmassa integroimalla se JEV-ohjelmaan asiaankuuluvine budjettimäärärahoineen kolmea osiota varten sekä jatkamalla hallinnoltaan parannettua Interprise-ohjelmaa. Tapahtumien mittakaavaa voitaisiin esimerkiksi kasvattaa luomalla jonkinlainen välimuoto tehokkaan mutta liian rajallisen Interprise-ohjelman ja vähemmän tehokkaan mutta tunnetumman Europartenariat-ohjelman välillä. Komitea suosittaa, että

- ohjelman hylkäämisen sijasta sitä yksinkertaistettaisiin ja hyödynnettäisiin paikallisia ammatillisia järjestöjä

- suoritettaisiin valiovertailutoimia, jotta määritettäisiin parhaat yritysyhteistyömuodot (klusterit, yhteisyritykset, alihankinta jne.), suurten ja pienten yritysten välinen yhteistyö mukaan luettuna.

3.8 On tuettava avoimien, kaikille avointen ja laadukkaiden palveluverkostojen kehittämistä yrityksille ja tuleville yritysten perustajille. Nämä palvelut ovat osoittaneet toimivuutensa jäsenvaltioissa, ja niiden organisoitumista verkostoiksi Euroopan tasolla tulisi edistää. Tässä yhteydessä komitea pahoittelee myös sitä, ettei komissio mainitse ohjelmia, joilla Euroopan pk-yritykset ja niiden edustajat voisivat osallistua eurooppalaisiin standardointitoimiin (NORMAPME-toimi). Tämä väline on kuitenkin olennaisen tärkeä pienyritysten integroimiseksi yhtenäismarkkinoihin, kuten eurooppalaisessa peruskirjassa suositetaan. Komitea ehdottaa siis tämän toimen jatkamista, vaikkakin sen hallintoa tulee yksinkertaistaa.

3.9. Euroopan tasolla on edistettävä hyviä käytänteitä yrittäjyyden yhteiskunnallisen ja kulttuurisen integroinnin alalla (integrointi paikalliseen ympäristöön, syvällinen sosiaalidialogi, naisten ja miesten välinen tasa-arvo, vähemmistöjen integraatio, pienyritysten rahoitus jne.).

3.10. Rahoitusta koskevat yhteisön toimet on keskitettävä yritysten väliseen yhteistyöhön, paikalliseen pääomahankintaan tai yksityisten pääomasijoittajien etsintään innovatiivisina keinoina. Tätä nykyä puutetta ei ole pääomasta: ennemminkin kaivataan luottamuksen ilmapiiriä investoijien ja kehitys- tai perustamishankkeiden toteuttajien välille, joita tulisi tukea. Tarkoituksena on helpottaa innovatiivisia toimia talouselämän ja pankkisektorin välillä, kehittää rahoitusteknisiä menetelmiä ja edistää keskinäisiä vakuuksia tukeutumalla rakennerahastoihin. Kokonaisuuden tavoitteena on luoda sellaiset olosuhteet, joissa pk-yritykset saavat käyttöönsä pääomia, sekä kehittää uusia lähestymistapoja ja uusia täydentäviä järjestelmiä yrittäjäriskin pienentämiseksi.

3.11. Tässä yhteydessä "siemenpääomatoimi", jolla rahoitetaan oheistoimia, on keinona parempi kuin yhteisön budjetista osoitettavat pääomamäärärahat, joita on nykyään vaikea perustella. Yleisesti ottaen eräät komission ehdotukset näyttävät lisäksi suuntautuvan liiaksi "huipputeknologian" aloille, vaikka osaamiselle rakentuvan talouden esiinmarssi tarjoaa ammattitaitoa vaativia ja pysyviä työllistymismahdollisuuksia eniten juuri perinteisillä aloilla.

4. Toimintakeinojen valinta

Juuri tällä alalla komitea toivoo komission ehdotukseen tehtävän huomattavia muutoksia. Ehdotuksia on täsmennettävä ja täydennettävä. Komitean mielestä nykytilanteessa, jota leimaa Euroopasta puuttuva yrittäjähenki, ja kun otetaan huomioon hallitusten ja valtioiden päämiesten Lissabonin ja Feiran huippukokouksissa antama poliittinen sysäys, monivuotisen ohjelman tulisi peruskirjassa asetettuihin poliittisiin tavoitteisiin pohjautuen olla kannustin yrittäjyyden ja osaamisen eurooppalaisen alueen syntymiseen. Komitean mielestä ohjelmaan tulisi sisällyttää seuraavat täsmennykset ja parannukset.

4.1. Ohjelmaan tulee sisällyttää selvä maininta pienyrityksiä koskevasta eurooppalaisesta peruskirjasta sekä keinoista sen toteuttamiseksi. Komitea suosittaa hallitusten ja valtioiden päämiesten Feirassa antamaan julistukseen pohjautuen, että hyvien käytänteiden vaihtoa koskevan BEST-menettelyn pohjalta komissio laatisi määrällisiä tavoitteita sisältäviä suosituksia, jotka koskisivat määrältään rajoitettuja prioriteettejä. On tärkeää, että BEST-menettelystä tehdään näin todella kannustava menetelmä, jonka tavoitteena on etsiä huonoja käytänteitä ja hyödyntää parhaita maailmanlaajuisia toimintatapoja. Jokaisella osapuolella on menettelyn neljässä vaiheessa oltava tarkoin määritelty roolinsa:

- yritykset ja talous- ja yhteiskuntaelämän osapuolet osallistuvat niiden analyysien laadintaan, joiden pohjalta määritellään tavoitteet

- komissio tunnistaa hyvät ja huonot käytänteet ja laatii tavoitteet yhdessä jäsenvaltioiden kanssa

- jäsenvaltiot sitoutuvat yhdessä yritysten ja talous- ja yhteiskuntaelämän organisaatioiden kanssa ohjelmiin näiden tavoitteiden toteuttamiseksi

- Euroopan komissio suorittaa lopuksi - talous- ja yhteiskuntaelämän organisaatioiden tuella - saavutettujen tulosten arvioinnin.

4.2. On määriteltävä paremmin Euroopan komission yritystoimintapääosaston rooli yrittäjyyden ja osaamisyhteiskunnan takaajana suhteessa yhteisön muihin toimintalinjoihin. Yhtenä tämän pääosaston tärkeimmistä tehtävistä tulisi olla kaikkien unionin uusien lainsäädännöllisten tai operatiivisten aloitteiden vaikutusten analysointi, jotta voitaisiin todella arvioida niiden panosta yrittäjyyden ja osaamisyhteiskunnan eurooppalaisen alueen syntyyn. Hallinnon yksinkertaistamista koskevassa lausunnossaan(3) komitea suosittaa, että vaikutusanalyysi suoritetaan vastedes olosuhteissa, jotka takaavat täysin sen riippumattomuuden ja laadun; analyysiin tulee sisältyä vaihtoehtoisten mahdollisuuksien (sopimukset, itsesääntely, yhteissääntely) järjestelmällinen tarkastelu, tarkka arvio sen vaikutuksista yksinkertaistamiseen, ja se on julkistettava. Tämä voidaan varmistaa ainoastaan yritysten ja talous- ja yhteiskuntaelämän organisaatioiden täyden ja kokonaisvaltaisen osallistumisen avulla. Mikäli komissio ei pysty suorittamaan tehokkaasti näitä tehtäviä, komitea muistuttaa vaihtoehtona ajatuksestaan perustaa Yhdysvaltain esimerkin mukainen "pienyritysasiamiehen" toimi. Asiamies harjoittaisi toimintaansa täysin itsenäisesti.

4.3. Suunnitelmassa tulee tarkentaa niitä koordinoinnin paikkoja, keinoja ja periaatteita, joilla yrityspolitiikan prioriteetit voitaisiin integroida muihin yhteisön toimintalohkoihin, joita ovat sisämarkkinat, tutkimus- ja kehitystoiminta, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus, ympäristökysymykset ja kuluttajansuoja. Muiden ohjelmien kanssa tehtävän koordinoinnin suhteen olisi järkevää eritellä tarkemmin erityisesti tutkimus- ja kehitysohjelmien, rakennetoimien ja rajatylittävän yhteistyön sekä koulutusta ja liikkuvuutta koskevien ohjelmien ensisijaiset koordinointikeinot. Mikään väline ei mahdollista tyhjentävää, kaiken kattavaa puuttumista yrityksen strategiaan. Välineet ovat ala- ja aihekohtaisia. Niinpä monivuotista ohjelmaa - siihen varattujen budjettimäärärahojen vaatimattomuudesta huolimatta - voitaisiin käyttää kannustimena helpottamaan erityisesti pienyritysten pääsyä esimerkiksi sellaisiin ohjelmiin kuin tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma, Interreg, Feder ja Leonardo.

4.4. On tuettava entistä suoremmin kaikkialle Eurooppaan jakautuneita lähipalveluita, jotka tarjoavat täydellisen palveluvalikoiman "kehityksen kaikissa vaiheissa". Näin annettaisiin erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille laadukkaita palveluita kohtuullisin kustannuksin ja helppokäyttöisin palveluin. Tässä hengessä on syytä vahvistaa euroneuvontakeskuksista (Euro-Info-Centres, EIC) muodostuvaa verkostoa alkuna todelliselle yrityksiä palvelevalle eurooppalaiselle verkostolle. Euroneuvontakeskusten on myös tarjottava komissiolle mahdollisuus pitää yhteyttä "ruohonjuuritasoon" ja kuulla yritysten toiveita.

4.4.1. Lisäksi komitea ehdottaa, että luodaan toimia yritysten tuki- ja neuvontarakenteiden tukemiseksi.

4.5. Jokaisen ehdotetun toimen osalta tulee selventää, mikä on yhteisön tuottama lisäarvo. Komiteasta vaikuttaisi järkevältä ryhmitellä aloitteet Lissabonin ja Feiran huippukokouksissa esitettyjen poliittisten tavoitteiden ympärille (yrittäjyys, kansainvälistyminen, tietoyhteiskunta jne.) ja asettaa pikemminkin työskentelypuitteet yhdessä jäsenvaltioiden ja ammattialajärjestöjen kanssa. Näin päätettäisiin EU:n tason kokeiluhankkeista ja yhteisötason verkostoitumistoimista kuten myös siitä, mikä voidaan ja mikä tulee jättää jäsenvaltiotason ja paikallistason aloitteiden varaan. Tällainen käsittelytapa mahdollistaisi sen, että voitaisiin tarkistaa komission operatiivisia valintoja, jotka kaikilta osin eivät komitean mielestä vaikuta harkituilta. Näin eurooppalaista verkostoitumista koskevat toimet voitaisiin asettaa etusijalle ja luonteeltaan rakenteelliset toimet, erityisesti rahoitusalalla, voitaisiin mieluiten varata jäsenvaltioiden viranomaisille, paikallisviranomaisille ja ammatillisille ja yksityisille toimijoille.

4.6. Epämääräista ja epätäsmällista tiedonantoa on täydennettävä yksityiskohtaisella toimintasuunnitelmalla, jota tarkistetaan ja täydennetään vuosittain. Toimintasuunnitelmassa tulee täsmentää erityisesti toteutettavat konkreettiset toimet, toteutuskeinot (jäsenvaltioiden ja yhteisön tasolla) sekä kohderyhmät.

4.7. Kullekin tavoitteelle tulisi määrittää indikaattorit, jotka esitettäisiin yrittäjille havainnollisen ja ymmärrettävän tulostaulun muodossa. Taulusta kävisivät ilmi operatiiviset ja lainsäädännölliset toimet, jotka kullakin tasolla, erityisesti jäsenvaltio- ja EU-tasolla, toteutetaan. Tulostaulu voisi näin toimia pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan ja vuosikertomuksen seurantavälineenä, kuten komitea ehdotti 24. toukokuuta 2000 hyväksytyssä oma-aloitteisessa lausunnossaan(4). Feiran Eurooppa-neuvosto hyväksyi ajatuksen vuosittain laadittavasta kertomuksesta. Kyseinen tulostaulu tulee toimittaa vuosittain Euroopan parlamentin ja talous- ja sosiaalikomitean käsiteltäväksi. Niiden tekemien huomautusten ja ehdotusten pohjalta toimintaohjelmaa voitaisiin tarkistaa.

4.8. Ohjelmaa on mukautettava jäsenehdokasvaltioiden yhteiskunnallis-taloudelliseen tilanteeseen, jossa yrittäjyyden käsite törmää sekä valtiojohtoiseen menneisyyteen että korruptiokäytäntöihin.

5. Talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden kuuleminen ja osallistuminen

5.1. Talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden suora osallistuminen prioriteettien määrittelyyn, hankkeiden seurantaan ja niiden toteutukseen on onnistumisen keskeinen edellytys. Unionin toistuvasti epäonnistuneet pyrkimykset yksinkertaistaa hallintoa ovat tästä selkeä osoitus. Yrittäjyyden edistäminen Euroopan tasolla edellyttää myös asianomaisten osapuolten tehokasta ja jatkuvaa osallistumista. Eurooppalaisilla talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmillä on myös merkittävästi vastuuta toimien toteuttamisesta (tiedotus, koulutus jne.) ja sitäkin enemmän itsesäätelyn kehittämisessä. On melkoisen tyrmistyttävää huomata, että neuvoston päätösehdotuksessa kaavaillaan perustettavaksi hallintokomitea, joka koostuisi ainoastaan jäsenvaltioiden, toisin sanoen hallinnon edustajista. Lisäksi komitea katsoo, että suunniteltu arviointikertomus tulisi laatia vuosittain ja antaa talous- ja sosiaalikomitean käsiteltäväksi lausuntoa varten.

5.2. Talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmien kuuleminen voi ensisijaisesti tapahtua talous- ja sosiaalikomiteassa. Kun otetaan huomioon tärkeimpien asianomaisten eurooppalaisten talous- ja yhteiskuntaelämän organisaatioiden jäsenten taloudellinen ja yhteiskunnallinen painoarvo, olisi järkevää, että komissio yhdistäisi nämä organisaatiot järjestelmällisesti ja säännöllisesti "yrityspoliittiseen ryhmään", jonka kokoonpano voisi vaihdella käsiteltävien aiheiden mukaan. On tärkeää, että kyseisen ryhmän kokoonpano heijastaisi hyvin yritysmaailmaa kaikkine osatekijöineen, ammatilliset järjestöt mukaan lukien, ja että siihen osallistuisi myös muita toimijoita muun muassa tiede- ja koulutuspiireistä.

6. Suositukset

6.1. Talous- ja sosiaalikomitea ottaa huomioon erityisesti

- Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmät

- talous- ja sosiaalikomitean oma-aloitteisen lausunnon pienyrityksiä koskevasta eurooppalaisesta peruskirjasta

- Feiran Eurooppa-neuvoston päätelmät sekä hallitusten ja valtion päämiesten hyväksymän pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan

- Moselin kauppa- ja teollisuuskamarin Metzissä 5. lokakuuta 2000 järjestämän yritysjohtajien ja ammatillisten järjestöjen kuulemistilaisuuden tulokset.

6.2. Talous- ja sosiaalikomitea suosittaa yrittäjyyden edistämiseen tähtäävän eurooppalaisen politiikan vahvistamista. Komitea kannattaa komission ehdotusta sillä varauksella, että komissio täsmentää siinä esitettyjä sitoumuksia ja liittää siihen yksityiskohtaisen, vuosittain tarkistettavan toimintasuunnitelman. Yleensä ottaen komitea katsoo, että komission suunnitelmaa tulisi täydentää ja tarkistaa huomattavasti eräiltä osin.

6.3. Asiakirjaan ei sisälly mitään konkreettista toimenpidettä talous- ja yhteiskuntaelämän organisaatioiden kuulemiseksi. Komitea edellyttää, että Euroopan unionin yrityspolitiikassa on jatkuvasti ja tehokkaasti kuultava asianomaisia talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoita niiden edustusorganisaatioiden välityksellä. Näin on tapahduttava niin toimien valmistelu-, toteutus-, seuranta- kuin arviointivaiheissakin.

6.4. Komitea esittää, että neuvosto hyväksyisi ohjelman mainiten nimenomaisesti Feiran peruskirjan. Komitea toivoo, että Luxemburgin ja Cardiffin prosessien esimerkkien mukaisesti - jotka valtion ja hallitusten päämiehet Feirassa mainitsivat - komissio laatii konkreettisia ja määrällisesti mitattavissa olevia tavoitteita ja arvioi Euroopan unionin ohjelmien (erityisesti monivuotisen ohjelman), jäsenvaltioiden ja asianomaisten toimijoiden yhteisten toimien ansiosta saavutettuja tuloksia.

6.5. Komitea toivoo voivansa osallistua eurooppalaisen peruskirjan toteuttamisen kannalta tärkeän ohjelman jatkuvaan seurantaan. Tätä varten komitean, Euroopan parlamentin ja neuvoston tulisi saada vuosittain tulostaulukko.

6.6. Komitea ehdottaa, että ohjelmassa keskityttäisiin seuraaviin viiteen ensisijaiseen tavoitteeseen:

- sellaisen verotuksellisen ja lainsäädännöllisen ympäristön luominen, joka tukee entistä enemmän riskinottoa ja työpaikkojen luomista, esimerkiksi konkurssilainsäädännön alalla

- säännösten yksinkertaistaminen ilman niiden merkityksen vääristämistä keskittyen erityisesti yritysten perustamismuodollisuuksiin

- koulutuksen, tietojen siirron ja elinikäisen oppimisen asettaminen etusijalle sekä yritysjohtajien että työntekijöiden keskuudessa

- eurooppalaisen innovaatioalueen luominen sekä yritysten välistä yhteistyötä ja tutkijoiden liikkuvuutta yrityksissä edistävät säännökset

- yrityksiä lähellä toimivien välitysverkostojen vahvistaminen laadukkaiden tuki- ja neuvontapalveluiden tarjoamiseksi yritysten koko kehityskaaren ajan.

6.7. Hyvien käytänteiden vaihtamista koskevien ohjelmien on oltava rakenteeltaan sellaisia, että niillä saavutetaan konkreettisia tuloksia ja taataan yhteisöllinen lisäarvo. Niiden on perustuttava edustavien talous- ja yhteiskuntaelämän organisaatioiden sekä alan toimijoiden, esimerkiksi tiede- ja koulutuspiirien, asiantuntemukseen ja kokemukseen.

6.8. Komitea toivoo, että komission yritystoimintapääosasto toimii yritysmaailman puolustajana yhteisön eri toimintalinjoihin nähden. Komitea korostaa, että järjestelmällisen vaikutustutkimuksen suorittaminen voisi olla hyvin tärkeä kaikkien uusien EU-aloitteiden osalta, edellyttäen, että kyseinen tutkimus suoritettaisiin riippumattomasti, yksinkertaistamiseen huomiota kiinnittäen ja että se julkistettaisiin.

6.9. Komitea edellyttää, että kaikki yritykset toimialastaan riippumatta integroidaan osaamiselle rakentuvaa taloutta koskeviin toimiin. Euroopan komission tulisi siis tarkistaa eräitä tiedonantonsa näkökohtia, jotta toimenpiteiden kohdentamista voidaan parantaa ja suunnata niitä erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille, joista löytyy hyödyntämätöntä innovaatio- ja kehityskapasiteettia.

6.10. Sen sijaan että monivuotista ohjelmaa hajautetaan useisiin, laajuudeltaan vaatimattomiksi jääviin toimiin, ohjelmaa tulisi käyttää kannustimena helpottamaan pääsyä ohjelmiin, jotka koskevat koulutusta, kansainvälistymistä, tutkimusta ja innovaatiota.

6.11. Komitea suosittaa "kasvu- ja työllisyys" -aloitteen integroimista ohjelmaan, jotta taataan vahvaa eurooppalaista lisäarvoa omaavien toimien, kuten JEV-ohjelman jatkuvuus. Komitea pahoittelee, että komissio on keskeyttänyt osan ohjelmista ilman ennakkovaroitusta. Komitea tukee myös Euroopan parlamentin ehdotusta budjetin nostamisesta, mikäli varat suunnataan hyvin kohdennettuihin ja toimijoiden tarpeisiin vastaaviin toimiin.

Bryssel 29. marraskuuta 2000.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) EYVL C 204, 18.7.2000, s. 57.

(2) EYVL C 204, 18.7.2000, s. 70.

(3) EYVL C 14, 16.1.2001, s. 1.

(4) EYVL C 204, 18.7.2000, s. 57.