Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - eEurope 2005: Vertailuindikaattorit (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) /* KOM/2002/0655 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE - eEurope 2005: Vertailuindikaattorit (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. Johdanto Komissio esitteli toukokuussa 2002 eEurope 2005 -toimintasuunnitelman Sevillan Eurooppa-neuvoston kokousta varten. Toimintasuunnitelmassa määriteltiin sekä yhteisön toimielimiä että jäsenvaltioita koskevia poliittisia toimia, joiden tavoitteena on nopeuttaa tietoyhteiskunnan kehittämistä Euroopassa. Siinä ehdotettiin, että toimintasuunnitelman edistymistä seurattaisiin vertailuanalyysein, jotka perustuisivat komission ehdottamiin ja neuvoston hyväksymiin indikaattoreihin. Tässä tiedonannossa esitellään komission ehdotukset eEurope 2005 - vertailuindikaattoreiksi 5. joulukuuta 2002 pidettävän televiestintäneuvoston valmistelemiseksi. Komissio pyytää neuvostoa hyväksymään indikaattoriluettelon. 2. eeurope 2002 -vertailuanalyysista saadut kokemukset Sevillan Eurooppa-neuvoston hyväksyttyä toimintasuunnitelman komissio ja jäsen- ja ehdokasvaltioiden ja erityisesti kansallisten tilastokeskusten asiantuntijat tarkastelivat yhdessä eEurope 2002 -vertailuanalyysista saatuja kokemuksia ja määrittelivät tulevan eEurope 2005 -vertailuanalyysin periaatteet. Keskusteluista tehtiin seuraavat keskeiset päätelmät: (i) eEurope 2005 -vertailuanalyysiin olisi otettava pieni määrä poliittisia indikaattoreita, jotka kytkeytyvät eEurope 2005:n poliittisiin toimiin. Näin tuloksille on helpompi saada julkisuutta. Poliittisiin tavoitteisiin liittyviä tärkeimpiä indikaattoreita olisi täydennettävä tilastoindikaattoreilla, jolloin analyysiin voidaan yhdistää esimerkiksi ikään, sukupuoleen, kokoon ja toimialaan liittyviä teknisiä tietoja. Vertailukohdiksi tarvitaan vielä EU:n ulkopuolisten maiden tietoja, jotta EU:ta voitaisiin verrata maailman huippumaihin. Vertailuanalyysin tulokset levitetään mahdollisimman nopeasti eEurope-www-sivustoa käyttäen. (ii) Nykyisen laajentumisaikataulun mukaan unioniin liittyy vuoden 2004 alussa 10 uutta jäsenvaltiota. Ehdokasvaltioiden tarpeet ja erityispiirteet on otettava huomioon vertailuanalyysissä, jotta saataisiin mahdollisimman kattava kuva niiden kehityksestä. (iii) Aikataulu Vertailuanalyysin poliittinen vaikutus maksimoituu, jos se voi tarjota uusia tietoja komission esityksen tueksi jokakeväisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Siellä nimittäin arvioidaan, miten Lissabonin Eurooppa-neuvoston kokouksessa EU:lle asetettu tavoite tulla vuosikymmenen kuluessa maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietotaloudeksi on edistynyt. Käytännössä tämä merkitsee sitä, että uusia tietoja on oltava saatavilla joka vuosi marraskuuhun mennessä. (iv) Tarkistus: Kansallisille tilastotoimistoille olisi annettava tilaisuus kommentoida komission selvityksiä. Siksi tietoja olisi mahdollisuuksien mukaan kierrätettävä tietoyhteiskunnan palveluja tarkastelevassa neuvoston työryhmässä ja komission tilapäisessä vertailuindikaattorityöryhmässä ennen niiden julkaisemista, jotta voitaisiin seurata toimintasuunnitelman edistymistä. (v) Otantatutkimukset: Useiden eEurope 2002 -indikaattoreiden kohdalla käytettiin tietolähteenä Eurobarometri-tutkimuksia, joiden etuna olivat nopeat tulokset (kuuden viikon kuluessa tutkimuksesta) ja kaikissa jäsenvaltioissa sovellettu yhtenäinen tutkimusmenetelmä. Laadun parantamiseksi olisi pyrittävä käyttämään lähteenä entistä enemmän kansallisten tilastotoimistojen ja Eurostatin tutkimuksia, joita voidaan täydentää lisätutkimuksilla, mikäli komissio pitää sitä tarpeellisena. Ehdokasvaltioita pyydetään osallistumaan Eurostat-tutkimuksiin vuodesta 2003 alkaen, ja komission tekemät lisätutkimukset laajennetaan ehdokasvaltioihin mahdollisimman pian. (vi) Poliittisten tarpeiden ja rakennemuutosten varalta on syytä arvioida, olisiko vertailuanalyysiin tulevaisuudessa sisällytettävä vaikutusindikaattoreita. 3. eeurope 2005: ehdotetut indikaattorit Komissio on laatinut näiden yleisperiaatteiden pohjalta seuraavan ehdotuksen, jossa esitetään 14 poliittista indikaattoria sekä 22 muuta indikaattoria tiedonlähteineen ja keruuaikoineen. Niiden lisäksi ehdotetaan yhtä poliittista indikaattoria ja kolmea täydentävää indikaattoria, joista on ensin tehtävä pilottitutkimus, minkä jälkeen olisi harkittava niiden liittämistä indikaattoriluetteloon eEurope-ohjelman väliarvioinnin yhteydessä vuonna 2004. ANNEX eEurope 2005 -vertailuindikaattorien luettelo SISÄLLYSLUETTELO Internet-indikaattorit A. Kansalaisten Internet-yhteydet ja niiden käyttö B. Internet-yhteydet ja niiden käyttö yrityksissä C. Internetin yhteyskustannukset Nykyaikaiset julkiset verkkopalvelut D. sähköinen hallinto E. sähköinen oppiminen F. sähköinen terveydenhuolto Dynaaminen sähköinen liiketoimintaympäristö G. Ostaminen ja myyminen verkossa H. Sähköisen kaupankäynnin valmiudet Turvallinen tietoverkkoinfrastruktuuri I. Internetin käyttäjien kokemus ja tieto- ja viestintätekniikan turvallisuuteen liittyvät käytännöt Laajakaistayhteydet J. Laajakaistayhteyksien levinneisyys Internet-indikaattorit A. Kansalaisten Internet-yhteydet ja niiden käyttö [1] [1] Internet-yhteyksiä käyttävien kotitalouksien prosenttiosuus on yksi komission ja neuvoston kesken sovituista rakennepoliittisista indikaattoreista, joilla mitataan rakennetoimien edistymistä Lissabonin strategiassa määriteltyihin yleistavoitteisiin verrattuna. Poliittiset indikaattorit [2]: [2] Kaikkiin poliittisiin indikaattoreihin olisi mahdollisuuksien mukaan yhdistettävä jokin tilastoindikaattori, josta on saatavilla Yhdysvaltoja, Japania tai muita johtavia maita koskevia vertailukelpoisia tietoja. A.1 Niiden kotitalouksien tai henkilöiden prosenttiosuus, joilla on kotona Internet-yhteydet. A.2 Internetiä säännöllisesti käyttävien henkilöiden prosenttiosuus. Määritelmä: 16-74-vuotias väestö. "Säännöllisellä" tarkoitetaan vähintään viikoittaista Internetin käyttöä. Käyttö kattaa kaikki paikat ja yhteysmuodot. Taustamuuttujat jaottelua/taulukoita varten: ikä, sukupuoli, ammatti, koulutus ja asuinpaikka (tavoite 1 -alueilla ja niiden ulkopuolella). Lähde: Eurostatin/kansallisten tilastokeskusten tutkimus tieto- ja viestintätekniikan käytöstä kotitalouksissa. Kerättyjen tietojen on oltava vertailukelpoisia. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Täydentävät tilastoindikaattorit: A.3 Internet-yhteyksiä käyttävien kotitalouksien prosenttiosuus digitaalitelevisioon kytketyn tai langattoman laitteen mukaan jaoteltuna (sisältää kaikki langattomat yhteydet; käsitietokoneet, matkapuhelimet, mahdollinen 3G (UMTS) eriteltynä). A.4 Internet-yhteyksiä käyttävien henkilöiden prosenttiosuus käyttöpaikan mukaan jaoteltuna (kotona, työpaikalla, koulussa, Internet-kahvilassa, julkisilla Internet-yleisöpäätteillä jne.). A.5 Niiden henkilöiden prosenttiosuus, jotka viimeisten kolmen kuukauden aikana ovat käyttäneet Internetiä erityistarkoituksiin (jaotellaan käyttötarkoituksen mukaan seuraavasti: sähköpostin lähetys/vastaanotto, tiedon hakeminen tavaroista tai palveluista, sähköisten sanomalehtien lukeminen/lataaminen, verkkopelien pelaaminen, musiikin lataaminen, verkkopankin käyttö). A.6 Verkkoon liitettyjen kotitalouksien prosenttiosuus tavoite 1 -alueilla. B. Internet-yhteydet ja niiden käyttö yrityksissä Poliittiset indikaattorit: B.1 Niiden työntekijöiden prosenttiosuus, jotka päivittäisessä jokapäiväisessä työssään käyttävät Internetiin liitettyä tietokonetta. Määritelmä: Yrityksen koon (10-49, 50-249 tai 250+ työntekijää) ja toimialan (NACE:n pääluokat D, F, G, H, I ja K [3]) mukaan jaoteltuna. [3] Vuodesta 2004 alkaen on toimitettava lisäksi tiedot NACE:n pääluokista J ja 92.1 (elokuva ja video) sekä 92.2 (televisio ja radio). Lähteet: Eurostatin/kansallisten tilastotoimistojen tutkimus tieto- ja viestintätekniikan käytöstä yrityksissä. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Täydentävät tilastoindikaattorit: B.2 Internet-yhteyksiä käyttävien yritysten prosenttiosuus [4] [4] Internet-yhteyksiä käyttävien yritysten prosenttiosuus on yksi komission ja neuvoston kesken sovituista rakennepoliittisista indikaattoreista, joilla mitataan rakennetoimien edistymistä Lissabonin strategiassa määriteltyihin yleistavoitteisiin verrattuna. B.3 Niiden yritysten prosenttiosuus, joilla on www-sivut/kotisivut. B.4 Intranetiä/extranetiä käyttävien yritysten prosenttiosuus. B.5 Niiden yritysten prosenttiosuus, joissa on työntekijöitä [5] jotka työskentelevät osan ajasta yrityksen toimitilojen ulkopuolella ja käyttävät sieltä käsin yrityksen tietojärjestelmiä. [5] Vähintään puoli työpäivää viikossa toimitilojen ulkopuolella. C. Internetin yhteyskustannukset Poliittinen indikaattori: C.1 Internetin yhteyskustannukset käyttötuntien mukaan jaoteltuina: 20, 30, 40 tuntia kuukaudessa, kiinteähintaiset yhteydet. Määritelmä: Eritellään xDSL, kaapelimodeemiyhteyden ja Internet-puhelinverkkoyhteyden hinnat ruuhka-aikana ja sen ulkopuolella. Alv:n on sisällyttävä hintoihin. Lähteet: Komission tutkimus + vertailun vuoksi OECD:n arviot EU:n ulkopuolisista maista. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Täydentävät tilastoindikaattorit: C.2 Halvimmat laajakaistayhteydet tyypeittäin kussakin jäsenvaltiossa. Nykyaikaiset julkiset verkkopalvelut D. sähköinen hallinto Poliittinen indikaattori: D.1 Sellaisten julkisten peruspalvelujen määrä [6] joissa koko palvelu voidaan hoitaa verkon välityksellä [6] Palvelujen saatavuutta koskevien tietojen keruussa käytetään samaa menetelmää kuin eEurope 2002:ssa. Määritelmä: 20 peruspalvelua, jotka 12. maaliskuuta 2001 kokoontunut sisämarkkina-, kuluttajansuoja- ja matkailuasioiden neuvosto hyväksyi ensimmäistä eEurope-vertailuanalyysiä varten. Lähde: Yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tehty komission tutkimus. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Täydentävät tilastoindikaattorit: D.2 Niiden henkilöiden prosenttiosuus, jotka käyttävät Internetiä asioidessaan julkisten viranomaisten kanssa, käyttötarkoituksen mukaan jaoteltuna (käyttötarkoitukset: tiedon hankinta, lomakkeiden lataaminen, täytettyjen lomakkeiden palautus). D.3 Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka käyttävät Internetiä asioidessaan julkisten viranomaisten kanssa, käyttötarkoituksen mukaan jaoteltuna (käyttötarkoitukset: tiedon hankinta, lomakkeiden lataaminen, täytettyjen lomakkeiden palautus). Täydentävät indikaattorit, joista on ensin tehtävä pilottitutkimuksia, jotta voitaisiin selvittää niiden käyttökelpoisuus väliarvioinnin yhteydessä tai mahdollisesti jo aikaisemmin: D.4 Sellaisten verkon välityksellä saatavien julkisten peruspalvelujen määrä, joissa on integroidut digitaaliset taustatoiminnot. D.5 Kokonaan verkossa käytyjen (sähköisesti integroitujen) julkisten hankintamenettelyjen prosenttiosuus (arvon mukaan laskettuna) kaikista julkisista hankinnoista. D.6 Avoimen lähdekoodin ohjelmistotekniikoita käyttävien julkisten viranomaisten prosenttiosuus. E. sähköinen oppiminen [7] [7] Komission ehdotuksen ja jäsenvaltioiden kontribuutioiden pohjalta neuvosto hyväksyi Raportin koulutusjärjestelmien tulevaisuuden tavoitteista 12. helmikuuta 2001. Raportin toimeenpanosta seuraa uusien indikaattoreiden määrittelyä tälle alueelle. Poliittinen indikaattori: E.1 Oppilaiden lukumäärä Internet-yhteydellä (laajakaista/muu) varustettua tietokonetta kohti. Määritelmä: Mukaan luetaan vain opetustarkoituksiin käytetyt tietokoneet. Lähde: Komission tutkimus, Eurostatin/kansallisten tilastotoimistojen kotitalous- ja yritystutkimus. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Täydentävät tilastoindikaattorit: E.2 Internetiä oppimistarkoituksiin käyttäneiden henkilöiden prosenttiosuus seuraavasti jaoteltuna: virallinen koulutus (peruskoulu, korkeakoulu jne.), aikuiskoulutus, muu koulutus, joka liittyy erityisesti työllistymismahdollisuuksiin [8]. [8] Täydentävä indikaattori, joka lisätään 2004: "se prosenttiosuus väestöstä, joka on saanut kolutusta tieto- ja viestintätekniikoissa seuraavasti jaoteltuna: työtilanne, sukupuoli, koulutus". E.3 Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka käyttävät työntekijöiden koulutuksessa sähköisiä opetussovelluksia. F. sähköinen terveydenhuolto Poliittiset indikaattorit: F.1 Se prosenttiosuus (16-vuotiaasta ja sitä vanhemmasta) väestöstä, joka käyttää Internetiä terveystietojen hakemiseen itselleen tai muille. F.2 Sähköisiä potilaskortistoja käyttävien yleislääkäreiden prosenttiosuus. Määritelmä: Terveystieto kattaa vammat, sairaudet ja ravinnon. Käyttötiheys: päivittäin, viikoittain, kuukausittain, harvoin, ei koskaan. Väestötiedot: ikä, sukupuoli. Yleinen tiedonhaku erotetaan nimetyn lääkärin verkkopalvelujen käytöstä. Jos kyseessä on nimetyn lääkärin käyttö, mainitaan yhteydenoton tarkoitus: ajanvaraus, lääkemääräyksen pyytäminen tai lääkärinavun hakeminen. Lähde: Uusi tutkimus, Eurostatin/kansallisten tilastotoimistojen kotitaloustutkimus. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Dynaaminen sähköinen liiketoimintaympäristö G. Ostaminen ja myyminen verkossa Poliittinen indikaattori: G.1 Sähköisen kaupankäynnin prosenttiosuus yritysten kokonaisliikevaihdossa. Määritelmä: OECD:n määritelmän mukainen sähköinen kaupankäynti, joka kattaa sekä suppean että laajan määritelmän. Verkossa ostaminen ja myyminen sisältää sekä Internetin että elektronisella tiedonsiirrolla käytävän kaupan. Se kattaa myynnin liikekumppaneille (B2B) ja yksityisille asiakkaille (B2C), mutta mukaan otetaan vain ne yritykset, joissa yli 1 prosentti ostoista/myynnistä tapahtuu verkossa. G.2 kohtaa lukuun ottamatta taulukot jaotellaan yrityksen koon (10-49, 50-249 tai 250+ työntekijää) ja toimialan (NACE:n pääluokat D, F, G, H, I, K) mukaan. Lähde: Eurostatin/kansallisten tilastotoimistojen yritystutkimus/kotitaloustutkimus. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Täydentävät tilastoindikaattorit: G.2 Niiden henkilöiden prosenttiosuus, jotka ovat tilanneet/ostaneet Internetistä tavaroita tai palveluja henkilökohtaiseen käyttöön viimeisten kolmen kuukauden aikana. G.3 Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka ovat vastaanottaneet tilauksia verkossa [9].G.4 Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka ovat vastaanottaneet Internet-myynnistään maksuja verkossa. [9] Täydentävä indikaattori, joka lisätään 2004 sähköisen laskutuksen direktiivin tultua voimaan: "sähköistä laskutusta käyttäneiden yritysten prosenttiosuus". G.5 Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka ovat ostaneet tavaroita tai palveluja verkossa. H. Sähköisen kaupankäynnin valmiudet Poliittinen indikaattori: sähköisen kaupankäynnin indeksi (yhdistelmäindikaattori). Määritelmä: Matemaattinen funktio (määritellään vuonna 2003), jossa yhdistetään joukko sellaisia keskeisiä sisäisiä ja ulkoisia liiketoimintaprosesseja, joita jäsenvaltioissa toimivat yritykset hoitavat integroiduilla digitaalisilla välineillä. Lähde: Eurostatin/kansallisten tilastotoimistojen yritystutkimus. Keruuaika: Pilottitutkimus tehdään vuonna 2003. Jos tulokset ovat tyydyttäviä, tietojen keruu vuosittain niin, että viitejaksona on ensimmäinen vuosineljännes. Indeksin osatekijät: Tieto- ja viestintätekniikan käytön yleisyys yrityksissä a1. Internetiä käyttävien yritysten prosenttiosuus. a2. Niiden yritysten prosenttiosuus, joilla on www-sivut/kotisivut. a3. Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka keruun ajankohtana käyttävät ainakin kahta eri tietoturvajärjestelmää. a4. Niiden työntekijöiden prosenttiosuus, jotka päivittäisessä työssään käyttävät Internetiin liitettyä tietokonetta (vähintään kerran viikossa). a5. Niiden yritysten prosenttiosuus, joilla on laajakaistayhteys Internetiin. a6. Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka ovat lähiverkossa ja käyttävät intranetiä tai extranetiä. Tieto- ja viestintätekniikan käyttö yrityksissä b1. Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka ovat ostaneet tavaroita/palveluja Internetin kautta, sähköisen tiedonsiirron avulla tai missä tahansa muussa tietokonevälitteisessä verkossa, kun näiden ostojen osuus on yli 1 prosenttia kaikista ostoista. b2. Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka ovat vastaanottaneet tilauksia Internetin kautta, sähköisen tiedonsiirron avulla tai missä tahansa muussa tietokonevälitteisessä verkossa, kun näiden tilausten osuus on yli 1 prosenttia yrityksen kokonaisliikevaihdosta. b3. Niiden yritysten prosenttiosuus, joiden tilausten tai ostojen hallintaan liittyvät tietojärjestelmät on liitetty automaattisesti muihin sisäisiin tietojärjestelmiin. b4. Niiden yritysten prosenttiosuus, joiden tietojärjestelmät on liitetty automaattisesti yritysryhmän ulkopuolella sijaitsevien tavarantoimittajien tai asiakkaiden tietojärjestelmiin. b5. Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka käyttävät Internetiä pankki- ja rahoituspalveluihin. b6. Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka ovat myyneet tuotteita muille yrityksille tähän erikoistuneilla Internet-markkinapaikoilla. Turvallinen tietoverkkoinfrastruktuuri I. Internetin käyttäjien kokemus ja tieto- ja viestintätekniikan turvallisuuteen liittyvät käytännöt Poliittiset indikaattorit: I.1 Niiden Internetiä käyttävien yksityishenkilöiden prosenttiosuus, joilla on ollut tietoturvaongelmia. I.2 Niiden Internetiä käyttävien yritysten prosenttiosuus, joilla on ollut tietoturvaongelmia. Määritelmä: Yksityishenkilöiden tietoturvaongelmat jaotellaan seuraavasti: luottokorttipetos, tietokonevirukset ja henkilötietojen väärinkäyttö. Yritysten tietoturvaongelmat jaotellaan yrityksen koon mukaan (10-49, 50-249 tai 250+ työntekijää) seuraavasti: tietokonevirukset, luvaton tunkeutuminen järjestelmiin tai tietoihin sekä yrityksen tietoihin tai ohjelmistoihin kohdistuva kiristys/uhkailu viimeisten 12 kuukauden aikana. Lähde: Eurostatin/kansallisten tilastotoimistojen kotitalous-/yritystutkimus. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Täydentävät tilastoindikaattorit: I.3 Niiden yksityishenkilöiden prosenttiosuus, jotka ovat toteuttaneet tietoturvatoimia [10] viimeisten kolmen kuukauden aikana. [10] Yksityishenkilöiden ja yritysten "tietoturvatoimet" määritellään erikseen. I.4 Niiden yritysten prosenttiosuus, jotka ovat toteuttaneet tietoturvatoimia viimeisten kolmen kuukauden aikana. I.5 Niiden yksityishenkilöiden ja yritysten prosenttiosuus, jotka ovat asentaneet tietokoneisiinsa turvajärjestelmiä ja päivittäneet niitä viimeisten kolmen kuukauden aikana. Laajakaistayhteydet J. Laajakaistayhteyksien levinneisyys Poliittiset indikaattorit: J. 1 Laajakaistayhteyksiä käyttävien yritysten prosenttiosuus. J. 2 Laajakaistayhteyksiä käyttävien kotitalouksien tai henkilöiden prosenttiosuus. J. 3 Laajakaistayhteyksiä käyttävien julkisten viranomaisten prosenttiosuus. Määritelmä: Laajakaistayhteyksillä tarkoitetaan nopeita Internet-liittymiä, joita ovat esim. xDSL, kaapeli, satelliitti, kiinteän verkon langattomat yhteydet, lähiverkko ja UMTS (tulevaisuudessa). Taulukot jaotellaan liittymätyypin mukaan. Lähde: Komission tutkimus/ Eurostatin/kansallisten tilastotoimistojen tutkimus tieto- ja viestintätekniikan käytöstä kotitalouksissa ja yrityksissä. Keruuaika: Vuosittain, ensimmäinen keruu lokakuussa 2003, toinen lokakuussa 2004 ja kolmas lokakuussa 2005, viitejaksona vuosien 2003/4/5 ensimmäinen neljännes. Täydentävät indikaattorit: J.4 Saatavilla olevien laajakaistayhteyksien ja käyttöönotettujen laajakaistayhteyksien erotus liittymätyypin mukaan jaoteltuna. J.5 Niiden kotitalouksien tai henkilöiden prosenttiosuus, joilla on kotona Internet-yhteydet [11]