LOPPURAPPORTI EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE Tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevien yhteisön tilastojen monivuotisesta kehittämisohjelmasta tehdyn neuvoston päätöksen (94/78/EY, Euratom) 8 artiklan mukainen loppuraportti

(komission esittämä)

SISÄLLYSLUETTELO

0. Tiivistelmä

1. Johdanto

1.1. Tämän raportin tavoitteet ja rakenne

1.2. Tiivistelmä poliittisesta taustasta ja ohjelman tilastollisista esikuvista

1.3. Työn organisointi

2. Toimintaohjelman toteuttaminen

2.1. Tavoitteet ja edellytykset

2.2. Nykytilanne

2.2.1. Käyttäjien tarpeiden analyysi ja arviointi

2.2.2. Nykyisen menetelmäperustan parantaminen

2.2.3. Tilastotietojen nykytilan selvittäminen

2.2.4. Euroopan tilastotietojärjestelmän perustaminen

2.2.5. Pilottitutkimukset

2.2.6. Perustyökalujen kehittäminen tilastoja varten

3. Saavutuksia ja puutteita

4. Suunnitelmat neuvoston päätöstä seuraavalle kaudelle

5. Yleiset päätelmät

LIITE

LISÄYS

0. Tiivistelmä

Neuvoston päätös (94/78/EY, Euratom) tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevien yhteisön tilastojen monivuotisesta kehittämisohjelmasta tehtiin 24. Tammikuuta 1994. Päätöksen 8 artiklan b kohdassa säädetään, että komissio antaa lopullisen raportin, jossa arvioidaan ohjelman toteutuminen. Toukokuussa 1998 kyseinen raportti lähetettiin jäsenmaihin ja se hyväksyttiin tilasto-ohjelmakomiteassa. Raporttiin on myös lisätty yhteisön vuosien 1998 - 2000 tiede-, tekniikka- ja innovaatiotilastojen tilannekatsaus.

Tästä raportista käy ilmi kaksi keskeistä päätelmää:

Kun tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevia Euroopan nykyisiä tilastoja verrataan viiden vuoden takaiseen tilanteeseen, voidaan havaita merkittäviä parannuksia:

- Käyttäjien tarpeita on selvitetty järjestelmällisesti.

- Menetelmäperustaa on kohennettu tai laajennettu esim. seuraavilla aloilla: alueelliset tilastot, julkinen T&K-rahoitus, innovaatiotilastot sekä henkilöresurssit tieteen ja teknologian alalla (HRST).

- Euroopan tasolla on saatavilla entistä enemmän vertailukelpoisempia tietoja, joista tärkeimpinä voidaan mainita alueelliset tiedot T&K-henkilöstöstä ja -menoista, ensimmäisen yhteisön innovaatiotutkimuksen (CIS) tulokset sekä alueelliset tiedot patenttihakemuksista.

- Lukuisilla aloilla on tehty pilottitutkimuksia. Joillakin on valmisteltu uusia tietojen keruita, kuten HRST-varantojen mittaamista tai huipputekniikan alojen työllisyyden mittaamista. Eräissä tutkimuksissa taas ovat korostuneet ongelmat, joihin kaivataan lisäselvitystä, kuten teknologiainfrastruktuurin ja korkeakoulujen tutkiminen. Lisäksi on vielä käynnissä olevia tutkimuksia, joissa käsitellään ei-materiaalisia kysymyksiä, innovaatioita pk-yrityksissä sekä innovaatioita koskeva pitkittäistutkimus.

- Uusia julkaisuja, kuten Euroopan tiede- ja teknologiaindikaattoreita koskevaa raporttia, on levitetty laajalti, ja ne ovat saaneet hyvän vastaanoton.

Nämä edistysaskeleet on tehnyt mahdolliseksi jäsenvaltioiden ja kansainvälisten organisaatioiden koordinoitu toiminta, jonka puolestaan on pannut liikkeelle edellä mainittu neuvoston päätös.

Kaikista ponnisteluista ja saavutuksista huolimatta Euroopan tasolla ei vielä ole saatavilla riittävästi tilastotietoja kysynnän tyydyttämiseksi ja päätöksenteon tukemiseksi.

- Joitakin aloja ei ole tutkittu tilastonäkökulmasta. Näitä ovat mm. julkiseen sektoriin tai kansalaisiin kohdistuvan T&K-vaikutuksen mittaaminen, innovaatioiden laadun tai merkityksen mittaaminen sekä apurahojen tai verotuksen kautta annettavan epäsuoran T&K-rahoituksen tutkiminen.

- Saatavilla olevat tiedot ovat epätäydellisiä: esim. työllisyyttä koskevista alueellisista tiedoista puuttuu 46 % NUTS 2 -tasolla ja T&K-kustannuksia koskevista tiedoista 48 % [1]. Valtion tutkimus- ja kehitysmäärärahojen (GBAORD) tilastointi yhdenmukaistettiin Euroopan tasolla vuonna 1969 (tarkistettu vuonna 1975, 1983 ja 1992) yhtenä ensimmäisistä aloista, mutta tästä huolimatta jopa 42 % alan tiedoista puuttuu NABS 2 -tasolla. [2]

[1] Väestöllä painotettuna ja antamalla yhtäläinen paino luokille BES, HES, GOV ja yhteensä.

[2] Väestöllä painotettuna.

- Ajantasaisuus on edelleen heikkoa: alueelliset tiedot ovat yleensä saatavilla 1,5-2,5 vuotta viitevuoden päättymisen jälkeen ja innovaatiotietojen saattamiseen käyttäjien ulottuville meni 3-4 vuotta.

Komissio katsoo, että neuvoston päätöksen myötä virinnyttä toimintaa olisi jatkettava. Tärkeimpiä kehityskohteita ovat

- hallinnollisten lähteiden laajempi hyödyntäminen (mikä on osoittautunut lupaavaksi patenttihakemuksia tutkittaessa)

- T&K:hon ja innovaatioihin liittyvien osa-alueiden entistä parempi koordinointi nykyisten tiedonkeruiden yhteydessä (tämä aloitettiin yritysten rakennetilastoista annetun asetuksen yhteydessä)

- saatavilla olevien tietojen laadun mittaaminen ja parantaminen.

Nämä tavoitteet näyttävät edellyttävän oikeudellisia puitteita. Näin voitaisiin tukea jäsenvaltioiden omia toimia ja taata tarvittavien voimavarojen saanti.

Oikeudelliset puitteet voitaisiin parhaiten luoda asetuksella, jolla nykyinen Euroopan tasoisten tietojen keruu vakiinnutettaisiin koskemaan T&K-toimien rahoitusta, toteuttamista ja niistä saatavien tulosten mittaamista.

Jos uutta asetusta ei voida tai haluta antaa, neuvoston olisi tehtävä päätös T&K- ja innovaatiotilastojen parantamisesta ja täydentämisestä. Myös päätöksellä voitaisiin edistää edellä kuvattua kehitystä.

1. Johdanto

1.1. Tämän raportin tavoitteet ja rakenne

Tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevan Euroopan tilastojärjestelmän luomiseksi ja kehittämiseksi neuvosto teki 24. tammikuuta 1994 päätöksen 94/78/EY, Euratom, näiden alojen yhteisön tilastojen monivuotisesta kehittämisohjelmasta.

Päätöksen 3 artiklan mukaan ohjelman tavoitteena on

a) tarjota yhteisön viitekehys tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskeville tilastoille määrittelemällä ne käsitteet ja menetelmät, joilla parhaiten tuetaan vastaavia yhteisön politiikkoja ja täytetään kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten, kansainvälisten järjestöjen, taloudellisten toimijoiden, ammatillisten yhdistysten ja yleisön tarpeet

b) luoda yhteisön kattava tilastotietojärjestelmä kuvaamaan tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita

c) edistää ja tukea tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevien tilastojen yhdenmukaistamista jäsenvaltioissa

d) helpottaa vertailukelpoisten tietojen levittämistä.

Päätöksen 8 artiklan b kohdassa todetaan: "Komissio antaa vuonna 1998 lopullisen kertomuksen, jossa arvioidaan ohjelman toteutuminen."

Tämä asiakirja on edellä tarkoitettu raportti. Johdantoluvussa selvitetään raportin lähtökohtia, sen tavoitteita ja rakennetta sekä poliittista taustaa. Tämän jälkeen selvitetään tehdyn työn organisointia omassa alaluvussaan. Toisessa luvussa esitellään neuvoston päätöksen tavoitteet, minkä jälkeen käsitellään nykytilannetta omissa alaluvuissaan. Luvussa kolme annetaan tiivistelmä saavutuksista ja osoitetaan puutteita. Neljäs luku käsittelee suunnitelmia neuvoston päätöksen jälkeiselle kaudelle. Viidennessä luvussa annetaan päätelmät edellisten lukujen pohjalta.

1.2. Tiivistelmä poliittisesta taustasta ja ohjelman tilastollisista esikuvista

Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa todetaan, että yhteisön tavoitteena on teollisuuden kilpailukyvyn vahvistaminen sekä tutkimuksen ja teknologisen kehityksen tukeminen. Jotta tämän alan politiikkaa voitaisiin suunnitella, toteuttaa, valvoa ja arvioida, Euroopan unioni tarvitsee tilastotietoja. Yhteisön neljäs tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelma (1994-1998), rakennerahastojen hallinto, teknologiainnovaatioiden edistäminen ja jäsenvaltioiden T&K-politiikan koordinointi ovat esimerkkejä tehtävistä, jotka edellyttävät luotettavia tilastotietoja, joiden pohjalta voidaan vertailla jäsenvaltioita, eri alueita sekä Euroopan unionia ja sen kauppakumppaneita.

Neuvosto teki 22. heinäkuuta 1993 päätöksen 93/464/ETY Euroopan yhteisöjen ensisijaisia toimenpiteitä tilastotietojen alalla koskevasta puiteohjelmasta vuosiksi 1993-1997. Päätöksellä oli tarkoitus vastata yleisesti tilastotietojen kysyntään. Päätöksessä 94/78/EY, Euratom keskitytään puolestaan tutkimukseen, kehittämiseen ja innovaatioihin liittyviin tilastoihin, ja päätös muodostaakin osan yleisistä, päätöksessä 93/464/ETY määritetyistä puitteista. Puiteohjelmassa vuosiksi 1998-2002 toistetaan näkemys, jonka mukaan tarvitaan T&K:ta, teknologiainnovaatioita ja yleisesti tiedettä ja teknologiaa käsitteleviä tilastoja.

Komissio on jo pitkään laatinut tilastoja tutkimuksesta, kehittämisestä ja innovaatioista. Komissio on kerännyt tietoja julkisen sektorin myöntämästä tutkimusrahoituksesta EU:ssa yli 25 vuoden ajan. 1980-luvun lopulla tieteen ja tekniikan tutkimuskomitea (CREST) kiinnitti komission huomion tiettyihin puutteisiin yhteisön T&K-tilastoissa. Eurostat vastasi tähän toteuttamalla toimenpiteitä useilla aloilla:

- tiedealan budjettien ja ohjelmien tarkasteluun ja vertailuun käytettävän nimikkeistön (NABS) tarkistaminen

- tiettyjen indikaattoreidenq alueellistaminen

- tiedot henkilöresursseista tieteen ja teknologian alalla

- tiedot teknologiainnovaatioista.

Tutkimusta, kehittämistä ja innovaatioita koskeviin yhteisön tietojärjestelmiin on päätöksen 94/78/EY, Euratom hyväksymisen jälkeen tehty myös muita parannuksia (joita kuvataan jäljempänä). Parannuksiin kuuluvat mm. uusien menetelmien ja uusien analyysien laatiminen sekä ensimmäinen ja toinen raportti Euroopan tiede- ja teknologiaindikaattoreista (1994 ja 1997/1998). Neuvosto on jo saanut tiedon joistakin muutoksista neuvoston päätöksen edellyttämässä väliraportissa. Tämän jälkeen on toiminnassa edelleen edistytty. Jotta tilanteesta saataisiin kattava kuva, kaikki neuvoston päätöksen jälkeen tehdyt merkittävät muutokset kuvataan jäljempänä.

Edellä kuvatuista toimenpiteistä saatujen tulosten ja käyttäjien tarpeiden järjestelmällisen tarkastelun pohjalta tässä asiakirjassa annetaan uusia ehdotuksia, joiden toivotaan vahvistavan nykyistä järjestelmää.

1.3. Työn organisointi

Ohjelman toteutus onnistuu, jos siitä vastaava komission yksikkö toimii erittäin tiiviissä yhteistyössä kaikkien komission sisäisten ja ulkopuolisten tahojen kanssa. Tätä periaatetta on noudatettu tiukasti. Kaikki toimet on toteutettu tiiviissä yhteistyössä Euroopan talousalueen jäsenvaltioiden, muiden maiden, kansainvälisten organisaatioiden sekä komission muiden yksiköiden kanssa. Euroopan tiede- ja teknologiaindikaattoreista annettuja raportteja varten on toteutettu toimia myös yksityisten ja julkisten laitosten kanssa tehtyjen sopimusten pohjalta.

- Yksi ohjelman keskeisistä osa-alueista on vertailukelpoisten tietojen toimittaminen. Tämä ei koske ainoastaan Euroopan talousalueen jäsenvaltioita vaan myös muita maita. Erityisen tärkeitä ovat Euroopan unionin keskeiset kauppakumppanit, kuten Yhdysvallat, Kanada, sekä muut Euroopan maat, esim. Sveitsi tai Keski- ja Itä-Euroopan maat, myös entisen Neuvostoliiton maat. Tämän vuoksi toiminta on koordinoitava näiden maiden kanssa, joko OECD:n kaltaisten kansainvälisten organisaatioiden kautta tai kahdenvälisesti. Myös tältä osin koordinointi on ollut hyvin menestyksekästä. Tärkeimpien Euroopan talousalueen ulkopuolisten OECD-maiden (Yhdysvallat, Kanada ja Australia) kanssa on päästy sopimukseen säännöllisestä kokousasiakirjojen vaihdosta, joka koskee esim. Eurostatin työryhmäkokouksia. Sveitsi ja useimmat Keski- ja Itä-Euroopan maat sekä Venäjä osallistuvat melko säännöllisesti työryhmien kokouksiin tarkkailijoina. Myös Euroopan ulkopuoliset OECD-maat ovat usein olleet mukana tarkkailijoina. Lisäksi Venäjän kanssa on toteutettu yhteishanke osana komission Tacis-ohjelmaa. Hankkeessa pyrittiin integroimaan Neuvostoliitolta periytynyt T&K- ja innovaatio-tilastojen järjestelmä länsimaiden tilastostandardeihin (OECD, Eurostat) siten, että Venäjän järjestelmän ominaispiirteet otetaan samalla huomioon. Hanke onnistui, ja Venäjä on nyt tilastomenetelmiltään yksi edistyneimmistä kansainvälisten T&K-tilastojen laatijoista.

- Ohjelman valmisteluvaiheessa tietyt jäsenvaltiot ilmaisivat huolensa siitä, että ohjelma saattaisi käytännössä olla osittain päällekkäinen kansainvälisten järjestöjen, kuten OECD:n, toiminnan kanssa. Tämä vuorostaan lisäisi jäsenvaltioiden taakkaa. Kaikki osapuolet ovatkin tarkoin ottaneet tämän varoituksen huomioon ja ongelmilta on vältytty. Käytännössä yhteistyö on ollut joustavaa ja hyödyllistä. Tuloksena on syntynyt mm. kaksi yhteistä metodologista käsikirjaa: Canberran käsikirja, joka käsittelee henkilöresursseja tieteen ja teknologian alalla, ja innovaatioita käsittelevän Oslon käsikirjan toinen painos.

- Ohjelman toteutukseen osallistunut neljäs yhteistyökumppaneiden ryhmä koostuu muista komission yksiköistä, joille T&K- ja innovaatiotilastot ovat tärkeitä. Yritystoiminnan, tutkimuksen, tietoyhteiskunnan ja aluepolitiikan pääosastot ovat ilmeisiä yhteistyökumppaneita, mutta käyttäjien tarpeiden tarkastelu (ks. luku 2.2.1 jäljempänä) on osoittanut, että T&K- ja innovaatiotilastoille on kysyntää myös useissa muissa pääosastoissa. Erityisen merkittävää tässä suhteessa on ollut kilpailukykyä, talousanalyyseja ja indikaattoreita käsittelevän erityisyksikön perustaminen tutkimuksen pääosastoon. Tämä yksikkö sai alkunsa ensimmäisen Euroopan tiede- ja teknologiaindikaattoreita koskevan raportin (REIST) laatimisesta, ja se on vastannut myös toisesta tällaisesta raportista. Yksikkö käyttää työssään jatkuvasti ja laajalti tiede- ja teknologiaindikaattoreita.

Lisäksi erityisen tärkeää on aina ollut Eurostatin sisäinen yhteistyö riippumatta siitä, ovatko kyseessä yritys-, alue- vai koulutustilastot, luokitukset vaiko jokin muu ala. Kuten Euroopan talousalueen jäsenvaltoihin, myös komission sisäisiin käyttäjiin on luotu vakiintuneet suhteet. Tätä varten järjestetään säännöllisesti T&K- ja innovaatiotilastojen käyttäjäryhmän (GUS-REDIS) kokouksia, yleensä jäsenvaltioiden työryhmäkokousten yhteydessä. Käyttäjäryhmä toimii tilastotietojen ohjauskomitean (CDIS) alakomiteana. Asialistat ovat varsin yhteneväiset, joten muut komission yksiköt ja jäsenvaltiot saavat pitkälti samat tiedot. On selvää, että aiheesta kiinnostuneet muiden yksiköiden virkamiehet voivat aina osallistua jäsenvaltioiden ohella työryhmän kokouksiin, ja monet ovatkin käyttäneet tätä mahdollisuutta hyväkseen.

2. Toimintaohjelman toteuttaminen

2.1. Tavoitteet ja edellytykset

Ohjelman tavoitteet ja niiden saavuttamiseksi komissiolta edellytetty työ määritellään selkeästi neuvoston päätöksen 3 artiklassa (ks. tarkemmat tiedot tavoitteista tämän raportin osassa 1.1) ja 4 artiklassa (tehtävät). Päätöksen 4 artiklassa todetaan seuraavaa: "Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi komissio toteuttaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa seuraavat työt...:

a) tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevien tilastojen käyttäjien tarpeiden analysointi ja arviointi, ottaen huomioon toteutettavuus ja kustannustehokkuus, jotta voidaan määritellä toimenpiteet ja niiden tärkeysjärjestys;

b) nykyisten menetelmien parantaminen tarvittaessa;

c) saatavilla olevien tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevien tilastotietojen kartoitus;

d) rakenteellisten ja teknisten osien perustaminen tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita kuvaavaa yhteisön tilastotietojärjestelmää varten, mukaan lukien yhteisön rahoittamaa tutkimus- ja kehittämistoimintaa koskevat tilastot;

e) pilottitutkimusten toteuttaminen;

f) tilastollisten perusvälineiden kehittäminen."

Tehtävä työ esitellään yksityiskohtaisesti neuvoston päätöksen liitteenä olevassa toimintasuunnitelmassa.

Kaikki toimet on toteutettu tiettyjen yleisehtojen mukaisesti. Näistä osa määritellään neuvoston päätöksessä, ja osa sisältyy epäsuorasti itse järjestelyyn. Neuvoston päätöksen 94/78/EY, Euratom 4 artiklan toisessa virkkeessä todetaan seuraavaa: "Komissio käyttää näiden tehtävien suorittamiseksi olemassa olevia tietolähteitä, välineitä ja menetelmiä, mukaan lukien olemassa olevat OECD:n, Unescon ja muiden kansainvälisten järjestöjen tutkimukset ja tiedot." Tämä tarkoittaa, että nykyisten välineiden ja menettelyjen tilalle ei tarvitse luoda uusia eikä jo saatavilla olevia tietoja kerätä uudestaan. Eurostat on toiminnassaan noudattanut tätä ehtoa tiukasti. Jos tarvittavat menetelmät ovat olleet kansainvälisesti saatavilla, niitä on käytetty kaiken toiminnan perustana. Esimerkkeinä voidaan mainita OECD:n laatimat Frascatin ja Oslon käsikirjat, [3] joita käytettiin perustana sekä laadittaessa alueellisia indikaattoreita että toteutettaessa pilottitutkimusta teknologiainnovaatioista.

[3] Oslon käsikirjaa tarkistettiin myöhemmin OECD:n ja Eurostatin yhteistyönä.

Näiden ohjelmaa koskevien erityisehtojen lisäksi kaikkiin ohjelman toimiin on sovellettu muita, yleisempiä periaatteita, kuten toissijaisuutta, vastaajien taakan minimointia ja käyttäjän tarpeisiin vastaamista. Kaikki toimet on koordinoitu jäsenvaltioiden kanssa. Työryhmän kokousten yhteydessä Eurostat on vuosittain esitellyt jäsenvaltioille mm. T&K- ja innovaatiotilastoja koskevan yksityiskohtaisen työohjelman, josta jäsenvaltiot ovat voineet lausua käsityksensä yleisen keskustelun yhteydessä. Lisäksi työohjelmaa on koordinoitu Euroopan talouskomission (ECE) tasolla. Toistaiseksi on toteutettu vasta joitakin pilottitutkimuksia, ja myös niissä on noudatettu toissijaisuusperiaatetta. Ennen jäsenvaltioiden itsenäisesti toteuttamia kansallisia innovaatiotutkimuksia on esimerkiksi käyty menetelmiä koskevia laajoja neuvotteluja, jotta varmistettaisiin tulosten mahdollisimman laaja vertailukelpoisuus ja samalla jätettäisiin riittävästi varaa kansallisille erityispiirteille, esim. perinteisesti käytettyjen tutkimusmenetelmien osalta.

Mitä tulee vastaajien taakkaan, on huomattava, että se on koskenut ainoastaan teknologiainnovaatioita, eli vuoden 1993 pilottitutkimusta ja vuoden 1997 tutkimusta. Sekä kyselylomakkeen laajuus että tutkittavien yksiköiden määrä ovat epäilemättä olleet tietynsuuruinen taakka vastaajille. Eräissä tapauksissa kansalliset erityispiirteet (lisäkysymysten liittäminen yhdenmukaistettuihin kyselylomakkeisiin, kokonaistutkimusten toteuttaminen) ovat kuitenkin entisestään lisänneet tätä taakkaa. Mikään muu toiminta ei ole aiheuttanut liiallista taakkaa tutkittaville yksiköille (esim. yrityksille).

Kaiken toiminnan tärkein tavoite on ollut vastaaminen käyttäjien tarpeisiin. Melko varhain kävi ilmi, että käyttäjät eivät itsekään olleet täysin selvillä todellisista tarpeistaan. Tilanne on parantunut, kun ohjelmassa säädetty käyttäjien tarpeiden analysointi ja arviointi on toteutunut.

2.2. Nykytilanne

2.2.1. Käyttäjien tarpeiden analyysi ja arviointi

Väliraportissa esiteltiin käyttäjien tarpeiden analyysista saadut tulokset. Liitteessä annetaan nämä sekä joitakin uusia tuloksia.

2.2.2. Nykyisen menetelmäperustan parantaminen

Ainoa tapa hankkia kansainvälisesti vertailukelpoisia tietoja on yleisesti tunnustettujen menetelmien käyttäminen. Nykyisin T&K- ja innovaatiotilastojen menetelmäperusta on lähes täysin OECD:n laatima (Frascatin käsikirja, Oslon käsikirja, patenttitietoja ja teknologian maksutasetta koskevat käsikirjat). Menetelmäperusta ei kuitenkaan ole täydellinen, ja valmiitakin käsikirjoja on jatkuvasti tarkistettava, jotta käytettävissä menetelmissä voitaisiin ottaa huomioon tapahtuneet muutokset.

Tämän vuoksi yksi neuvoston päätöksessä komissiolle annetuista tehtävistä on nykyisten menetelmien parantaminen tarvittaessa (ks. 4 artiklan b kohta). Tehtävää kuvataan tarkemmin neuvoston päätöksen liitteessä, jossa todetaan seuraavaa: "Menetelmiä kehitetään OECD:n puitteissa tiiviissä yhteistyössä OECD:n kanssa OECD:n jo tällä alalla tekemän työn hyödyntämiseksi..." (neuvoston päätöksen liite, kohta b, kolmas virke). Ainostaan "jos nykyiset menetelmät eivät ole riittäviä tai käyttökelpoisia, komissio tekee aloitteen sellaisen suunnitelman laatimiseksi, joka vastaa yhteisön erityistarpeita" (ibid. neljäs virke). "Uudet menetelmät esitetään yhteisön tasolla vahvistettavissa käsikirjoissa" (ibid. kuudes virke).

Komissio on kiinnittänyt tähän tehtävään erityistä huomiota neljän viime vuoden aikana. Seuraavassa luetellaan menetelmäperustaa koskevaa työtä:

- Komissio osallistui OECD:n Frascatin käsikirjan tarkistamiseen, ja OECD on julkaissut käsikirjan viidennen painoksen.

- T&K- ja innovaatiotilastoja käsittelevän työryhmän kokouksessa hyväksyttiin vuonna 1996 valtion tutkimus- ja kehitysmäärärahojen (GBAORD) tilastointia koskevia suosituksia, joilla pyritään selkiyttämään tiettyjä Frascatin käsikirjaan sisältyviä kysymyksiä ja ratkaisemaan joitakin Euroopan unionin erityisongelmia. On hyvinkin mahdollista, että Frascatin käsikirjan seuraavaan versioon sisällytetään joitakin parhaillaan valmisteilla olevista suosituksista.

- Ensimmäistä kertaa kansainvälisten T&K- ja innovaatiotilastojen historiassa OECD ja komissio ovat laatineet yhteisen metodologisen käsikirjan. Canberran käsikirja sisältää suosituksia henkilöresursseja tieteen ja teknologian alalla (HRST) koskevien tietojen keruusta ja analysoinnista [4]. OECD ja Eurostat julkaisivat käsikirjan ensimmäisen painoksen yhdessä heinäkuussa 1995.

[4] Komission erityisvaatimukset otettiin luonnollisesti huomioon menetelmäperustaa laadittaessa.

- Innovaatiotilastojen perustana olevaa Oslon käsikirjaa tarkistettiin vuonna 1997. Koska OECD:n ja Eurostatin yhteistyö osoittautui hedelmälliseksi Canberran käsikirjaa laadittaessa ja koska komissio sai ensimmäisen yhtenäisen innovaatiotutkimuksen (ks. 2.2.5 jäljempänä) yhteydessä merkittävää kansainvälistä kokemusta innovaatiotilastoista, myös Oslon käsikirjan tarkistus toteutettiin yhteistyössä. Kuten Canberran käsikirjan, komissio (Eurostat ja tutkimuksen pääosasto) ja OECD julkaisivat myös Oslon käsikirjan toisen painoksen yhdessä.

- OECD:n kanssa tehdyn yhteistyön lisäksi komissio on laatinut metodologisen käsikirjan "T&K- ja innovaatiotilastojen alueellinen ulottuvuus". Osia tästä käsikirjasta voidaan mahdollisesti ottaa Frascatin käsikirjan liitteiksi. EU:n jäsenvaltiot hyväksyivät käsikirjan työryhmän kokouksessa 8.-10. marraskuuta 1995. Sen ensimmäinen versio on saatavilla kaikilla yhteisön virallisilla kielillä.

- Lisäksi on annettu suosituksia, jotka koskevat tieteen ja teknologian alan henkilöresursseja (HRST) koskevien tietojen keruussa noudatettavaa käytäntöä ja HRST:n muutoksia koskevien tietojen keruuta.

2.2.3. Tilastotietojen nykytilan selvittäminen

Neuvoston päätöksen 4 artiklan c kohdassa säädetään, että komission on toteutettava "saatavilla olevien tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevien tilastotietojen kartoitus". Neuvoston päätöksen liitteessä esitetyissä lisähuomautuksissa todetaan: "Menetelmien ja tietojärjestelmän kehittämiseksi on tarpeen tutkia, kuinka paljon tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatioita koskevaa tietoa on saatavilla." (Neuvoston päätöksen liite, c kohdan toinen virke.)

Tämä kartoitustyö valmistui ensimmäisenä komissiolle neuvoston päätöksellä määrätyistä keskeisistä tehtävistä. Jo maaliskuussa 1994 komissio esitteli jäsenvaltioille aihetta käsitelleen tutkimuksen loppuraportin, joka hyväksyttiin yksimielisesti saman vuoden syyskuussa. Tutkimuksella komissio pyrki keräämään ja analysoimaan kansallisia T&K- ja innovaatiotutkimuksia, tietojen saatavuutta ja laatua toimialoittain jaoteltuna [5], tietojen kausittaisuutta ja niiden käyttäjiä. Tutkimus perustui yhtenäiseen kyselylomakkeeseen, ja sen toteutti kaikissa osallistujamaissa komission valitsema sopimuspuoli, kreikkalainen Orco-niminen yritys. Tutkimukseen osallistui yhteensä 16 ETA-maata ja Sveitsi, eli yhteensä 17 maata. Euroopan talousalueen maista ainoastaan Liechtensteinista ei saatu tietoja.

[5] Tiedot kerättiin seuraavilta osa-alueilta: julkinen T&K-rahoitus, T&K-panostekijät toimialoittain jaoteltuina (toimiala, julkinen sektori, korkeakoulut, yksityiset voittoa tavoittelemattomat organisaatiot), innovaatiot, teknologian maksutase, patentti, huipputekniikka, kilpailukyky ja bibliometria.

2.2.4. Euroopan tilastotietojärjestelmän perustaminen [6]

[6] Seuraavat huomautukset koskevat ainoastaan komission osuutta järjestelmästä.

Komission pitkän aikavälin tavoitteena on perustaa tutkimusta, kehittämistä ja innovaatioita koskeva Euroopan tilastojärjestelmä. Neuvoston päätöksessä kuvatun ohjelman mukaisesti komission tehtävänä on toteuttaa tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarvittava organisaatioon ja teknisiin kysymyksiin liittyvä valmistelutyö. Tilastotietojärjestelmää koskevat yksityiskohtaiset tiedot ovat neuvoston päätöksen liitteessä kohdassa d, jossa todetaan, että tietojärjestelmään on sisällyttävä tietoa T&K- ja innovaatioprosessin erilaisista panostekijöistä (T&K:n yksityinen ja julkinen rahoitus, T&K:ssa työskentelevä henkilöstö, T&K:n kustannukset) ja tuotostekijöistä (innovaatio, patentit, huipputekniikan tavaroiden ja palveluiden kauppa). Nämä tiedot on lisäksi luokiteltava useiden eri muuttujien mukaisesti (sektori, toimiala, alue, sosioekonomiset tavoitteet). Tarvittaessa järjestelmään voidaan liittää bibliometristen indikaattorien tietoja. Kaikki saatavilla olevat tiedot tallennetaan tietopankkeihin riippumatta siitä, onko ne yhdenmukaistettu. Näihin tietopankkeihin sisältyvät myös kaikki komission suoraan keräämät tiedot.

Komissio on jo edennyt pitkälle tämän tehtävän suorittamisessa. Seuraavat tiedot ovat jo nyt Eurostatin käytettävissä:

Julkiset talousarviovarat eli T&K:n rahoitus

- Julkista T&K-rahoitusta koskevat tiedot vuodelta 1996 sosioekonomisten tavoitteiden mukaisesti luokiteltuina. Jäsenvaltioiden ja tutkimuksen pääosaston komissiolle toimittamien tietojen lisäksi Eurostat laskee myös johdettuja indikaattoreita, kuten julkinen T&K-rahoitus prosentteina markkinahintaisesta bruttokansantuotteesta tai prosentteina julkisen sektorin kokonaistalousarviosta. [7] Julkista T&K-rahoitusta koskevien tietojen jaottelu perustuu komission 1960-luvulla laatimaan NABS-nimikkeistöön (Nomenclature for the analysis and comparison of scientific programmes and budgets) mukaisesti. Vuonna 1994 jäsenvaltiot hyväksyivät vuoden 1993 tarkistukset tähän nimikkeistöön. Luokituksia on tarkistettava muutaman vuoden välein, jotta ne vastaisivat uusia vaatimuksia. Tärkeimmät erot nykyisen NABS-luokituksen ja vuoden 1983 version välillä ovat luvun 1 (maaperän tutkimus ja hyödyntäminen), 3 (ympäristön seuranta ja hoitaminen), 5 (energian tuotanto, jakelu ja tehokas hyödyntäminen), 7 (teollisuustuotanto ja -teknologia), 10 (yleisistä korkeakouluvaroista rahoitettu tutkimus) ja 11 (kohdistamaton tutkimus) alakohtiin tehdyt muutokset. Näiltä osin käytetään tarkempaa jaottelua eri tieteenaloihin kuin vuoden 1983 versiossa.

[7] Viitemuuttujien tiedot saadaan Eurostatin muista tietokannoista.

Kaikki jäsenvaltiot (42 % EU:sta ei kuulu tilastojen piiriin [8]) eivät kykene toimittamaan tietoja NABS-luokituksen lukujen alakohtien tasolla. Tämä koskee uusia jäsenvaltioita (Itävalta, Suomi ja Ruotsi) sekä Norjaa, jotka ovat useiden vuosien ajan käyttäneet OECD:n luokitusta, jossa ei ole tarkempaa jaottelua. Siirtyminen luokituksesta toiseen vaatii aikaa ja resursseja, vaikka luokitukset vastaisivatkin korkeimmalla luokitustasolla täysin toisiaan. Kaikilla jäsenvaltioilla ei myöskään ole tarvittavia resursseja nykyisten tietojen tarkempaan jaotteluun, tai ne pitävät sosioekonomisten tavoitteiden mukaista yksityiskohtaista jaottelua pohjimmiltaan tarpeettomana. Kaikki jäsenvaltiot (Luxemburgia lukuun ottamatta) toimittavat kuitenkin NABS-luokituksen yksinumerotason mukaiset tiedot, jotka Eurostat julkaisee.

[8] Väestöllä painotettuna.

Vain puolet jäsenvaltioista toimittaa tiedot siitä, mikä osuus valtion tutkimus- ja kehitysmäärärahoista (GBAORD) on suunnattu kehitysmaihin ja millainen osuus liittyy tieto- ja biotekniikkaan.

Vuonna 1997 Eurostat julkaisi ensimmäistä kertaa valtion tutkimus- ja kehitysmäärärahojen (GBAORD) arvion nykytilanteesta ja ennusteen ("now/forecast").

T&K-henkilöstö ja -menot

- Tiedot T&K-henkilöstöstä vuosina 1985-1995 taloussektorien mukaisesti sekä yritysten osalta toimialoittain jaoteltuina [9], kummassakin tapauksessa Frascatin käsikirjan suositusten mukaisesti, sekä lisäksi henkilöstöryhmän ja alueen mukaisesti jaoteltuina. Koska Eurostat haluaa toimittaa nämä tiedot sekä henkilölukuina että kokoaikavastaavuudeksi muunnettuna, se estimoi kaikki mahdollisesti puuttuvat tiedot.

[9] Toimialoittain jaotellut yrityssektorin tiedot ovat saatavilla ainoastaan joiltakin vuosilta.

Eurostat pitää aluetietoja erityisen tärkeinä, mutta niiden vertailukelpoisuus on edelleen heikko. Lisätoimiin on ryhdytty, jotta aluekohtaisia T&K-henkilöstöä kuvaavia voitaisiin yhdenmukaistaa ja näin parantaa niiden vertailukelpoisuutta. Eurostatin käsikirjassa "T&K- ja innovaatiotilastojen alueellinen ulottuvuus" (ks. 2.2.2 edellä) luodaan tähän perusta. Tietojen alueellinen kattavuus ei ole vielä läheskään täydellistä: 46 % alueista ei sisälly tietoihin NUTS-luokituksen tasolla 2 [10]. Alkuperäisten tietojen lisäksi Eurostat julkaisee edelleen johdettuja indikaattoreita, kuten T&K-henkilöstön osuuden prosentteina työvoimasta [11].

[10] Väestöllä painotettuna ja antamalla yhtäläinen paino luokille BES, HES, GOV ja yhteensä.

[11] Ks. alaviite 9.

- Tiedot T&K-menoista vuosina 1985-1995 taloussektorien mukaisesti sekä yritysten osalta toimialoittain jaoteltuina [12], kummassakin tapauksessa Frascatin käsikirjan suositusten mukaisesti jaoteltuina, sekä lisäksi aluekohtaiset tiedot. Edellä alueellisten T&K-henkilöstötietojen yhteydessä johdetuista indikaattoreista ja tietojen laadusta esitetyt huomiot koskevat myös näitä tietoja (48 % alueista ei sisälly tietoihin NUTS-luokituksen tasolla 2 [13]).

[12] Toimialoittain jaotellut yrityssektorin tiedot ovat saatavilla ainoastaan joiltakin vuosilta.

[13] Väestöllä painotettuna ja antamalla yhtäläinen paino luokille BES, HES, GOV ja yhteensä.

- Vuonna 1997 Eurostat julkaisi ensimmäisen kerran T&K-henkilöstön ja -menojen nykytiedot ja ennusteen niiden kehityksestä ("now/forecast"). Yritysten rakennetilastoista annetun asetuksen vuoksi tulevina vuosina saadaan entistä tarkempia tietoja T&K-henkilöstöstä ja -menoista, koska asetuksessa edellytetään tietoja näistä muuttujista NACE-luokituksen nelinumerotasolla.

Patentit

- Tiedot Euroopan patenttivirastolle jätetyistä patenttihakemuksista vuosina 1989-1995 alueen ja kansainvälisen patenttiluokituksen (IPC) alaluokkien mukaisesti jaoteltuina. Tiedot perustuvat Euroopan patenttiviraston tietopankkien erityisanalyysiin, joka on toteutettu aluekäsikirjan suositusten mukaisesti. Patenttihakemukset luetaan tietyille maantieteelliselle alueelle kuuluviksi (patenttiasiakirjoihin sisältyvän) keksijän kotiosoitteen perusteella. Tämä edellyttää muuntoavainta jäsenvaltioiden postinumeroiden ja Euroopan unionin alueluokituksen (NUTS) välillä. Komissio on laatinut tähän tarvittavan tietokoneohjelmiston kaikkia EU:n jäsenvaltioita varten, lukuun ottamatta Tanskaa [14], Irlantia [15] ja Luxemburgia [16]. Jotta Euroopan patenttihakemuksia koskevien alueellisten tietojen laatu voitaisiin turvata ja sitä voitaisiin parantaa, muuntoavainta on päivitettävä säännöllisesti. Ensimmäinen päivitys tehtiin vuonna 1997. Lisäksi tekeillä on parannuksia tietojenkäsittelyyn yhteistyössä Euroopan patenttiviraston kanssa.

[14] Tätä muuntoavainta ei voida saada, jos käytössä ei ole postinumeroiden ja kansallisen alueluokituksen välistä muuntoavainta, kuten Tanskassa.

[15] Irlannissa postinumeroita käytetään ainoastaan Dublinin ja Corkin alueilla.

[16] Koska tiedot kirjataan NUTS-luokituksen tasolla 3 ja Luxemburg on alue NUTS-tasolla 3, muuntoavainta ei tarvita.

Patenttihakemusten jaottelu kansainvälisen patenttiluokituksen (IPC) alaluokkien mukaisesti ei ole paras ratkaisu talousanalyysia ajatelleen. Paljon hyödyllisempää olisi jaotella patentit niiden lopullisen käytön mukaisesti eri toimialoittain. Patenttihakemusten jaotteluun niistä lopulta hyötyvien toimialojen mukaisesti liittyy kuitenkin periaatteellisia ongelmia, koska patenttihakemuksen jättämishetkellä voidaan vain harvoissa tapauksissa ennustaa, millä toimialalla patenttia lopulta taloudellisesti hyödynnetään. Näistä periaatteellisista vaikeuksista huolimatta Eurostat on käynnistänyt yhteisprojektin Euroopan patenttiviraston kanssa muuntoavaimen laatimiseksi kansainvälisen patenttiluokituksen ja NACEn välille.

Lisäksi sekä komission yksiköt että patenttitietojen muut käyttäjät kaipaavat yleisesti lisäjaottelua, jossa patentit jaettaisiin analyysien kannalta tarkoituksenmukaisempiin teknologian aloihin kuin nykyisin tarjolla olevassa IPC-luokituksessa.

Innovaatiot

- Eurostat on käsitellyt innovaatioita koskevasta ensimmäisestä pilottitutkimuksesta saadut tiedot ja levittänyt niitä (ks. 2.2.5 jäljempänä). Eurostat sai tutkimuksen avulla yrityksiltä yli 40 000 tietuetta, joissa on tietoja innovaatioiden tietolähteistä, tavoitteista, esteistä, kustannuksista ja vaikutuksista, T&K-toiminnasta, teknologian hankinnasta ja myynnistä ja kyseisistä yrityksistä yleensä. Yhteisön ensimmäistä innovaatiotutkimusta voidaan kuitenkin pitää vain osittain onnistuneena. Tutkimus oli ensimmäinen yritys koota yhdenmukaisia tietoja kansainvälisesti, ja monilta osin yrityksessä epäonnistuttiin. Kyselylomakkeet eivät esimerkiksi olleet riittävän samanlaisia ja otantamenetelmissä oli suuria eroja.

- Koska tällaiset innovaatiotiedot ovat salassapidettäviä, neuvoston asetuksen (Euratom, ETY) N:o 1588/90 mukaisesti vain tietyt Eurostatin työntekijät voivat suoraan käyttää pilottitutkimuksen tuloksia. Tiedot on kuitenkin tuotu yleisön saataville aggregoidussa muodossa. Taulukoita on julkaistu Statistics in Focus -sarjassa, innovaatioita käsittelevässä vihreässä kirjassa ja cd-romilla, jossa on yhteensä n. 7000 taulukkoa. Mikrotasolla aggregoituja tietoja on toimitettu Innovaatio-ohjelman tutkijoille ja useille muille tutkijoille. Tietojen käytön edellytyksenä on kaikissa tapauksissa ollut kirjallinen sopimus.

Yhteisön toisen innovaatiotutkimuksen tietoja on saatu vuoden 1997 lopulta alkaen. Periaatteessa näitä käsitellään samoin kuin ensimmäisen tutkimuksen tietoja: mikrotason tiedot ovat salassapidettäviä. Toisen innovaatiotutkimuksen taulukot viedään kuitenkin myös Eurostatin tietokantoiin.

Henkilöresurssit tieteen ja teknologian alalla (HRST)

- Ensimmäisen HRST-tilannetta kartoittaneen tietojenkeruun tulokset ovat saatavilla. Tutkimus perustui Canberran käsikirjan menetelmäsuosituksiin (ks. 2.2.2 edellä), ja se toteutettiin hankkimalla HRST-tietoja ETA-maista. Tähän mennessä on laadittu perusindikaattorit, joilla mitataan HRST:n kokonaismäärää ikäryhmän, sukupuolen, tutkimusalan mukaan sekä myös toimialan mukaan jaoteltuna, kun tämä on mahdollista. Lisätyötä on tehty HRST-virtojen mittaamisessa sekä muuttoliikkeen vaikutuksen ja koulutusjärjestelmän syöttövaikutuksen tarkastelussa. OECD:n sihteeristö on toteuttanut saman tutkimuksen ETA-maiden ulkopuolella.

Yhteisön T&K

- Alustavat tiedot komission rahoittamien T&K- ja innovaatio-ohjelmien yksityiskohdista ovat tulleet saataville. Tavoitteena on myöhemmin kerätä tiedot näistä indikaattoreista komission sisältä ja tarvittaessa myös sen ulkopuolelta. Projekti on nyt alkuvaiheessaan. Tietoja yhteisön T&K:sta on kuitenkin kerätty muihin tarkoituksiin, erityisesti vuosiraporttiin unionin TTK-toiminnasta, joka annetaan perustamissopimuksen 173 artiklan mukaisesti, viisivuotisarvioinnin vuosiraportteihin sekä yhteisön TTK-ohjelmien vuotuiseen seurantaan ja kahteen Euroopan tiede- ja teknologiaindikaattoreita käsitelleeseen raporttiin. Nämä tiedonkeruut ovat jo parantaneet kyseisiä järjestelmiä komission sisällä.

Muut indikaattorit

- Alueelliset tiedot huipputekniikka-alojen työllisyydestä on kerätty Eurostatin teettämän toteutettavuustutkimuksen jälkeen. Huipputekniikaksi luettuihin NACE-luokkiin kuuluvan työvoiman osuus selvitetään alueittain. Nämä tiedot on saatu yhteisön työvoimatutkimuksesta, ja niissä mitataan kokonaistyöllisyyttä toimialoilla, joilla T&K-toiminta on intensiivistä, eikä pelkästään tutkimusalalla kuten T&K-henkilöstötiedoissa.

- Useita toissijaisia tiede- ja teknologiaindikaattoreita on koottu Euroopan tiede- ja teknologiaindikaattoreita koskevan toisen raportin (REIST) tilastoliitteeseen sekä sen analyyseja, kaavioita ja kuvia varten.

Lukuun ottamatta innovaatioita koskevan pilottitutkimuksen tuloksia, edellä mainitut tiedot ovat saatavilla eri tietopankeista, joista osa on ainoastaan Eurostatin henkilöstön käytössä mutta joista useimmat (esim. Regio-tietopankki) ovat yleisölle avoimia. Näiden tietopankkien tärkeimmät T&K-tiedot julkaistaan vuosittain painettavassa "Research and Development - Annual Statistics" -julkaisussa ja Eurostatin tiivistelmäjulkaisuissa. Eurostat julkaisee vuosittain "Research and Development - Annual Statistics" -julkaisun yhteydessä puolivuotistiedot ohjelman edistymisestä REDIS-NEWS-tietojen muodossa sekä epäsäännöllisin välein lyhyitä tiedotteita ("Statistics in Focus") eri hankkeista, kuten innovaatiotutkimuksesta, HRST-tiedoista jne.

Eurostatin erityisjulkaisujen lisäksi T&K:ta koskevia Eurostatin tietoja käytetään tärkeänä osana komission muissa julkaisuissa. Näistä tärkein on Euroopan tiede- ja teknologiaindikaattoreita koskeva kertomus (REIST), jonka tutkimuksen pääosasto laati ensimmäisen kerran vuonna 1994. Eurostat oli tällöin, samoin kuin vuosina 1997-1998, kertomuksen tilastoliitteen tärkein tietojen toimittaja.

2.2.5. Pilottitutkimukset

Kun valmistellaan uusia tai täydentäviä tutkimuksia, niiden toteutettavuus on ensin varmistettava pilottitutkimusten avulla. Neuvoston päätöksessä mainitaan selkeästi pilottitutkimukset "eräiden tietojen keruuseen liittyvien toimien toteutettavuudesta" (neuvoston päätöksen liitteen kohdan e ensimmäinen virke).

Komissio on toistaiseksi hyödyntänyt pilottitutkimuksia lähinnä innovaatiotilastojen alalla. Yhdessä yritystoiminnan pääosaston ja Innovaatio-ohjelman kanssa Eurostat päätti toteuttaa vuoden 1991 lopulla ja vuoden 1992 alussa pilottitutkimuksia joissakin jäsenvaltioissa. Tällöin perustana olivat OECD:n laatimat uudet menetelmät teknologiainnovaatioiden tilastolliseksi mittaamiseksi (Oslon käsikirja). Hanke sai niin myönteisen vastaanoton, että lopulta kaikki silloiset EU:n jäsenvaltiot ja Norja ottivat osaa yhdenmukaistettuun yhteisön innovaatiotutkimukseen. Tämän jälkeen muissa maissa on tehty suoraan vertailukelpoisia tutkimuksia. Niissä on joko käytetty täysin samoja menetelmiä (esim. Islannissa) tai pääosin samoja menetelmiä (esim. Yhdysvallat, Venäjä, Australia ja Kanada).

Yhteisön innovaatiotutkimukseen osallistuneissa 13 ETA-maassa toteutettiin yhteensä 15 erillistä tutkimusta. [17] Toissijaisuusperiaatetta noudatettiin tinkimättä. Tutkimusten toteuttamisesta vastasivat kansalliset tilastolaitokset, joita komissio avusti taloudellisesti kaikissa osallistujamaissa, Ranskaa ja Norjaa lukuun ottamatta. Kaikki kansalliset tutkimukset perustuivat yhdenmukaistettuun lomakkeeseen [18], jonka komissio oli laatinut yhteistyössä OECD:n ja jäsenvaltioiden kanssa, sekä kansallisten tutkimusten toteuttamista koskeviin menetelmäsuosituksiin ja muihin teknisiin asiakirjoihin. Osallistujien merkittävistä ponnisteluista huolimatta kävi ilmi, että tässä laajassa pilottitutkimuksessa tavoitteena ollutta yhdenmukaisuuden tasoa ei kyetty saavuttamaan. Tähän on monia syitä, joista tärkeimpiä kuvataan yksityiskohtaisemmin jo aiemmin jätetyssä arviointiraportissa [19]. Tärkeimmät syyt olivat uuden aiheen tuntemuksen puute vastaajien keskuudessa, kyselylomakkeen pituus, johon päädyttiin eri näkemysten kompromissina ja johon monet jäsenvaltiot jopa lisäsivät kysymyksiä, ja Eurostatin laatimat menetelmäsuositukset, jotka eivät olleet riittävän yksityiskohtaisia ja joita kaikki osallistujamaat eivät niiden suositusluonteisuuden vuoksi kaikilta osin noudattaneet. Näiden havaintojen perusteella yhteisön innovaatiotutkimuksen ensimmäisen osan arvioijat suosittelivat voimakkaasti oikeudellisen perustan luomista tuleville innovaatiotutkimuksille.

[17] Koska Belgia on liittovaltio, se toteutti kolme tutkimusta.

[18] Kyselylomakkeen sisällön kuvaus on kohdassa 2.2.4.

[19] Kyseinen raportti on saatavilla pyynnöstä.

Ruotsissa ja Italiassa toteutettiin vuonna 1996 pilottitutkimus, jolla valmisteltiin palvelualan yritysten sisällyttämistä innovaatiotutkimukseen. Pilottitutkimuksella testattiin monien teollisuutta koskevissa tutkimuksissa käytettyjen käsitteiden soveltumista palvelualalle.

Alueindikaattorit muodostavat toisen alan, jolla pilottitutkimukset ovat tärkeä apuväline. Nykyisin saatavilla olevat alueelliset T&K-tiedot eivät tarjoa täysin riittävää kuvausta alueellisista T&K- ja innovaatiojärjestelmistä. On laadittava menetelmiä, joilla tuotetaan uusia indikaattoreita, joita puolestaan voidaan testata käytännössä. Indikaattorien kehittäminen on jo aloitettu T&K- ja innovaatiotilastojen alueellinen ulottuvuus -käsikirjan yhteydessä, mutta toteutettavuustestejä ei ole vielä tehty. Nykytietämys ei kuitenkaan vielä riitä alan pilottitutkimusten toteuttamiseen. Tämän vuoksi komissio on toistaiseksi tehnyt toteuttavuustutkimuksia ainoastaan potentiaalisista indikaattoreista, kuten teknologian alueellisesta maksutaseesta tai teknologiainfrastruktuuria koskevista indikaattoreista. Tietoja on kerätty myös Kanadassa käytettävästä alueindikaattorijärjestelmästä.

2.2.6. Perustyökalujen kehittäminen tilastoja varten

Neuvoston päätöksen 4 artiklan f kohdassa tilastollisten perusvälineiden kehittäminen mainitaan viimeisenä tehtäväryhmänä, joka komission on ohjelman mukaisesti määrä toteuttaa. Neuvoston päätöksen liitteessä (ks. f kohdan toinen virke) todetaan, että tilastollisiin perusvälineisiin luetaan rekisterit, organisaatioiden väliset tiedonsiirtomenetelmät (OVT/EDIFACT), luokittelujärjestelmät, tilastolliset otannat, kyselylomakkeet, tutkimusten käsittelyvälineet sekä tietojen analysointimenetelmät. Näitä käytetään, "jotta tietojen keruuta voitaisiin yksinkertaistaa niin paljon kuin mahdollista..." (ensimmäinen virke).

Edellä mainittuja välineitä on toistaiseksi kehitetty ja käytetty vaihtelevissa määrin:

- Parhaillaan on käynnissä yhdenmukaisten rekisterien kokoaminen sekä EU:n jäsenvaltioissa että muissa ETA-maissa (ks. myös neuvoston asetus (ETY) N:o 2186/93, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1993, tilastointiin tarkoitettujen yritysrekisterien laatimisen yhteensovittamisesta yhteisössä, EYVL L 196, 5.8.1993, s.1) sekä tilastoyksiköistä annettu neuvoston asetus (ETY) N: 696/9.

- Parhaillaan kehitetään uusia keinoja tiedonkeruuseen ja tiedonvaihtoon jäsenvaltioiden välillä DSIS- (Distributed Statistical Information Service - hajautettu tilastotietojärjestelmä), Teler-, Sert- ja Datamed-hankkeissa (automaattinen tietojen raportointi). Eurostat käyttää Statel-järjestelmää tietyillä aloilla tietojen keruuseen elektronisesti kansallisilta laitoksilta, mutta ei vielä tiede- ja teknologiatilastoissa.

- Kaikki tarvittavat luokitukset ovat saatavilla käyttökelpoisessa muodossa. Kaikki luokitukset eivät kuitenkaan ole ajantasaisia, koska niiden tarkistaminen kansainvälisellä tasolla vaatii huomattavasti aikaa. Komission laatimaa NABS-luokitusta (ks. 2.2.2 edellä) on äskettäin muutettu sosioekonomisten muutosten huomioon ottamiseksi. Lisäksi on käynnistetty alustavat toimet COFOG-luokituksen (Classification of Functions of Government - julkisen sektorin tehtäväluokitus) tarkistamiseksi T&K-toiminnan julkisen rahoituksen osalta.

- Melko paljon työtä on tehty sellaisten työkalujen kehittämiseksi, jotka soveltuvat jäsenvaltioiden Eurostatille lähettämien tietojen käsittelyyn ja tietoturvaan. Tällaisia välineitä ovat standardimenetelmät, joilla tarkistetaan julkista T&K-rahoitusta, alueellisia T&K-menoja ja alueellista T&K-henkilöstöä koskevat tiedot, sisäisten menettelyiden määrittely salassapidon varmistamiseksi (myös turvallinen ympäristö) sekä erityisohjelmat, joilla tarkastetaan innovaatioita koskevien pilottitutkimusten tulokset. Lisätyötä tarvittiin näistä pilottitutkimuksista saatujen tulosten käsittelemiseksi. Työhön sisältyi puuttuvien arvojen estimointiin ja mikroaggregointiin tarvittavien menetelmien soveltaminen ja osittainen kehittäminenkin sekä joukko menettelyitä, joilla tehtiin yksittäisiltä tutkittavilta yksiköiltä (tässä tapauksessa suuryrityksiltä) saatujen tulosten tunnistaminen mahdottomaksi, vaikka yksittäisiä tuloksia yleensä muutettiin vain vähän.

- Tiedot ovat saatavilla Eurostatin FAME-tietokannasta tuotantokäyttöön ja New Cronos -tietokannasta tiedotustoimintaan komission sisällä sekä tietyille ulkopuolisille käyttäjille (esim. kansallisille tilastolaitoksille). New Cronos sisältää tietoja valtion tutkimus- ja kehitysmäärärahoista (GBAORD) (NABS-luokituksen mukaisesti), T&K-henkilöstöstä ja -menoista (alueittain) sekä patenteista (alueittain). New Cronos on maksusta myös ulkopuolisten käyttäjien saatavilla.

- Innovaatiotietojen analysoinnista vastasivat ulkoiset sopimuspuolet. Tulokset esiteltiin Luxemburgissa järjestetyssä seminaarissa toukokuussa 1996.

Neuvoston päätöksen 4 artiklan f kohdan ensimmäisessä virkkeessä mainittujen tehtävien taustalla on ajatus, jonka mukaan pyritään tarjoamaan mahdollisimman paljon tietoa aiheuttamatta kuitenkaan kohtuutonta taakkaa tiedon tuottajille. Komission näkemyksen mukaan tämä päämäärä voidaan saavuttaa keinoilla, joita ei mainita neuvoston päätöksessä mutta jotka tästä huolimatta vaikuttavat lupaavilta. Komissio onkin jo aloittanut toimet tällä alalla. Tähän kuuluvat mm. nykytiedoissa olevien puutteiden korjaamiseen käytettävät menetelmät ("nowcasting"). Tietojen käyttäjät haluavat ennen kaikkea tuoreita tietoja: esimerkiksi vuonna 1998 käyttäjät haluavat tietoja vuoden 1997 tai vähintään vuoden 1996 T&K-menoista. Monissa jäsenvaltioissa on nykyisin käytössä tietojen keruutapoja, joiden vuoksi riittävän ajantasaisia tietoja ei voida tuottaa jäsenvaltioista. Tarvittaisiin lisätutkimuksia, mutta nämä taas olisivat edellä mainitun periaatteen vastaisia. Ratkaisun saattaisivat tarjota lyhyen aikavälin ennusteet, jotka koskisivat viime vuosia ("nowcasts"). Eurostat on jo ryhtynyt alustavaan työhön T&K-tilastoihin soveltuvien menetelmien analysoimiseksi systemaattisesti.

HRST-tietojen keruun suunnittelun aikana myös toinen toiminta-ala tuli selvästi esiin. Kun laaditun menetelmän (Canberran käsikirja, ks. 2.2.2 edellä) seurauksena syntyneet tietotarpeet sekä nykyisin saatavilla olevat tiedot oli tarkoin analysoitu, nähtiin, että tietojen puutteet voidaan korjata ainoastaan toteuttamalla laajamittaisia koordinoituja tutkimuksia, ellei edes osaa tarvittavista tiedoista pystytä estimoimaan. Tässä ajatuksena on, että perustietojen (esim. marginaaliset jakautumat) hankkiminen tutkimuksen kautta saattaisi riittää, minkä jälkeen kaikki muut tiedot voitaisiin estimoida useista eri lähteistä saatavien epätäydellisten tietojen perusteella. Tällöin käytettäisiin tarkoitukseen soveltuvia menetelmiä, joita saatetaan myös joutua laatimaan. Eurostat jatkaa tämän ajatuksen kehittämistä tarvittavien HRST-tietojen osalta.

3. Saavutuksia ja puutteita

Seuraavassa luvussa tarkastellaan eri osa-alueilla saavutettua edistymistä. Lähes kaikilla aloilla on edistytty, mutta myös puutteita on edelleen.

- T&K-henkilöstöä ja -menoja koskevat tiedot ovat olleet saatavilla alusta pitäen (jäsenvaltiot toimittivat ne OECD:n menetelmien pohjalta ilman oikeudellista vaatimusta). Neuvoston päätöksen voimassaolokauden kummallakin puoliskolla alueellinen kattavuus on parantunut siten, että alueelliset tiedot puuttuvat ainoastaan Luxemburgista (ei lainkaan tietoja) ja Alankomaista. Kaiken kaikkiaan tiedot kattavat vain hieman yli puolet NUTS-luokituksen 2-tason alueista. Viimeksi kuluneiden neljän vuoden aikana on hyväksytty alueellinen käsikirja ja jäsenvaltioiden välisistä menetelmäeroista on tehty kartoitus, joka antaa aiheen olettaa, että tiedot eivät ole täysin vertailukelpoisia. T&K-henkilöstöstä ja -menoista on julkaistu arvioita ja ennusteita ("now/forecasts"). Niiden luotettavuus ja hyödyllisyys käynee ilmi ajan myötä.

- Valtion tutkimus- ja kehitysmäärärahojen (GBAORD) jaottelu ei ole olennaisesti parantunut. Tietojen vertailukelpoisuus kohentuisi entisestään, jos siitä annettu suositus pantaisiin täytäntöön. Puolet jäsenvaltioista ei edelleenkään toimita NABS-luokituksen 2-numerotason tietoja tai tietoja kehitysavusta ja bio- ja tietotekniikasta. GBAORD-tiedoista on julkaistu arvioita ja ennusteita ("now/forecasts").

- Yhteisön T&K-toimintaa koskevat tiedot ovat olleet saatavilla jo ennen neuvoston päätöstä, koska ne ovat pääosin GBAORD-tietoja. Ajan myötä lisää tietoja on tullut saataville yhteisön TTK:n säännöllisen seurannan ja arvioinnin kautta, unionin TTK-toimintaa koskevissa vuosiraporteissa, jotka annetaan perustamissopimuksen 173 artiklan mukaisesti, sekä Euroopan tiede- ja teknologiaindikaattoreita koskevissa raporteissa. Tietoja saadaan jatkuvasti lisää, mutta niiden vertailtavuudessa lienee edelleen puutteita.

- Henkilöresursseista tieteen ja teknologian alalla (HRST) ei ollut saatavilla lainkaan tietoja ennen neuvoston päätöstä. Kauden ensimmäisellä puoliskolla kehitettiin menetelmiä (yhdessä OECD:n sihteeristön kanssa) ja toisella puoliskolla kerättiin tiedot HRST-varoista. Tiedot olivat laadultaan epätasaisia. Toista HRST-varoja koskevaa tutkimusta on valmisteltu, ja tietojen keruu HRST:n muutoksista on alkanut.

- Ennen neuvoston päätöstä Eurostatilla ei ollut lainkaan tietoja patenttihakemuksista. Kauden toisella puoliskolla Euroopan patenttivirasto on toimittanut tiedot, jotka on jaoteltu IPC-luokittain ja alueittain. Vaikka alueellinen jaottelu on parantunut ajan myötä (postinumeron ja NUTS-alueen suhde on määritetty entistä paremmin), se aiheuttaa edelleen ongelmia joissakin maissa (Kreikka, Portugali, Suomi, Yhdistynyt kuningaskunta).

- Innovaatioista ei ennen neuvoston päätöstä ollut lainkaan yhdenmukaisia tietoja. Kauden ensimmäisellä puoliskolla ensimmäisen innovaatiotutkimuksen tiedot saatiin Eurostatiin, jossa ne käsiteltiin seuraavien vuosien aikana. Tietojen vertailtavuudessa oli suuria puutteita. Vuonna 1997 aloitettiin toinen yhteisön innovaatiotutkimus, jonka ensimmäiset tiedot ovat juuri saapuneet. Menetelmiä on todennäköisesti edelleen parannettava ja yhdenmukaistettava.

- Useista muuttujista on saatu tiedot ensimmäisen ja toisen REIST-raportin tiedonkeruissa. Näitä ovat teknologian maksutasetiedot, huipputekniikalla käytävää kauppa ja huipputekniikan tavaroiden ja palveluiden tuotantoa koqskevat tiedot, tutkinnon suorittaneiden opiskelijoiden osuudet ja työllisyys huipputekniikan toimialoilla.

4. Suunnitelmat neuvoston päätöstä seuraavalle kaudelle

Lähivuosina toimitaan monin tavoin tiede- ja teknologiatilastojen tarjonnan parantamiseksi. Kuten edellä esitettiin, ala on melko hyvin katettu. Vaikutusta ja tuotosta mittavien indikaattoreiden lisäksi ei muita uusia indikaattoreita välttämättä tarvita. Näiden lisäksi työssä keskitytään tietojen laadun kohentamiseen ja tieteen ja teknologian tietojärjestelmän käyttökelpoisuuden lisäämiseen.

Tietojen laatua voidaan parantaa monin tavoin. Tiedot olisi ensinnäkin tuotava saataville entistä nopeammin. Tämä on osittain jäsenvaltioiden (kerättyjen tietojen käsittely) ja osittain Eurostatin tehtävä(tietojen käsittely julkaisuja varten). Lisäksi Eurostat tuottaa arvioita ja ennusteita ("now/forecasts"), joilla korvataan ajantasaisissa tiedoissa olevia puutteita ja tasoitetaan tietojen käsittelyn aiheuttamaa väistämätöntä viivästystä. Toinen tehtävä on alueellisen kattavuuden kohentaminen (soveltuvien muuttujien osalta). Alueelliset tiedot ovat sangen puutteellisia. Ihannetapauksessa EU:n tiedot saataisiin NUTS-luokituksen 2-tasolla. Tämä on valtava urakka, sillä se koskee T&K-henkilöstöä ja -menoja, patenttitietoja ja eräitä muita muuttujia sekä mahdollisesti myös innovaatioita. Kolmas tehtävä on tietojen vertailukelpoisuuden parantaminen. Se edellyttää tiedonkeruun alojen analysointia (esim. alueelliset henkilöstöä ja menoja koskevat tiedot), minkä jälkeen toteutetaan analyysiin perustuvat suositukset. Näin on todennäköisesti tehtävä säännöllisesti, koska jäsenvaltiot käsittelevät uusia ilmiöitä eri tavoin. Jotta menetelmät eivät vähitellen eriytyisi, yhdenmukaistamiseen on pyrittävä jatkuvasti. Näiden laatukysymysten järjestelmällinen mittaaminen takaa sen, että niitä seurataan jatkuvasti, ja luo samalla toimintapaineita niiden laadun parantamisesta vastaaville.

Näihin tietojen laatukysymysten ratkaisemista edistetään kahdella yleisemmällä toimintatavalla: lisäämällä hallinnollisten tiedonlähteiden käyttöä ja integroimalla T&K- ja innovaatiokysymykset entistä paremmin nykyisiin tiedonkeruisiin.

TTK:n viidennen puiteohjelman yhteydessä on erityisohjelmassa "Tutkijavoimavarojen lisääminen ja sosioekonomisen tietopohjan laajentaminen" suunniteltu toimintaa, jolla luodaan Eurooppaan yhteinen tiede-, teknologia- ja innovaatioindikaattoreiden tietokanta. Tämä toiminta koskee pääasiassa tutkimuksen pääosastoa, Eurostatia sekä useita yhteistyöä tekeviä tutkimuslaitoksia, ja siihen sisältyy merkityksellisten, johdonmukaisten ja vertailukelpoisten indikaattorien kokoaminen ja tarjoaminen Euroopan TTK-strategioiden suunnittelun, koordinoinnin ja arvioinnin tueksi.

On olennaisen tärkeää, että tulevalla toiminnalla on oikeusperusta, joka voisi olla joko neuvoston päätös tai neuvoston asetus. Ensiksi mainittu vaihtoehto olisi käytännössä jatkoa vuosiksi 1993-1997 tehdylle neuvoston päätökselle nykytilanteeseen sovitettuna. Neuvoston päätös tarkoittaisi nykyisen toiminnan jatkamisen hyväksymistä. Jäsenvaltiot tekisivät yhteistyötä keskenään ja komission kanssa herrasmiessopimuksen pohjalta: tällainen vapaaehtoinen yhteistyö on osoittautunut varsin tehokkaaksi, mutta sen avulla ei pystytä korjaamaan edellisessä luvussa osoitettuja lukuisia puutteita. Neuvoston asetus sitä vastoin olisi huomattavasti tehokkaampi yhdenmukaistamisen väline. Asetus edellyttäisi monilta jäsenvaltioilta menetelmien muuttamista.

Eurostat jatkaa tiivistä yhteistyötään OECD:n sihteeristön sekä (EU:n ulkopuolisten) OECD-maiden kanssa. Tämän yhteistyön merkitys EU:n kannalta korostuu entisestään, kun komission vuonna 2000 aloittamat erilaiset esikuva-analyysit (benchmarking) toteutetaan. EU:hun kohdistuva esikuva-analyysi, jossa sitä verrataan tärkeimpiin kilpailijoihin, eli Yhdysvaltoihin ja Japaniin, edellyttää yleisiä menetelmiä sekä sitä, että käytettävissä ovat yhdenmukaiset indikaattorit.

5. Yleiset päätelmät

Tässä raportissa on selvitetty edeltävien vuosien toiminnassa saavutettuja tuloksia ja tuleville vuosille jääneitä haasteita. Tutkimusta ja kehittämistä sekä innovaatioita koskevien tilastojen vaatimaton alku neuvoston päätöstä edeltäneellä kaudella antaa käsityksen saavutetun edistymisen laajuudesta, mutta alalla on yhä monia puutteita. Näiden korjaaminen vaatii paljon sekä komissiolta että jäsenvaltiolta, joiden tueksi ihannetapauksessa saataisiin jokin oikeudellinen väline eri toimijoiden koordinointia helpottamaan.

LIITE

Käyttäjien tarpeiden analyysi: tutkimusta, kehittämistä ja innovaatioita koskevat yhteisön tilastot

Käyttäjien tarpeiden analyysi

Neuvoston 24. tammikuuta 1994 tekemän päätöksen 94/78/EY, Euratom seurauksena komissio toteutti tutkimuksen, jolla hankittiin lisätietoja käyttäjien tarpeista. Käyttäjien tarpeita analysoitiin neuvoston päätöksen kattaman kauden alussa ja analyysin tuloksista on kerrottu neuvostolle jätetyssä väliraportissa. Jäljempänä tuloksista esitetään lyhyt tiivistelmä. Pieni osa käyttäjistä jätti vastauksensa vasta väliraportin ilmestyttyä, ja myös näiden käyttäjien vastaukset on käsitelty.

1. Tiivistelmä väliraportin tuloksista

Vertailukelpoisuuden, tarkkuuden ja ajankohtaisuuden lisäksi havaittiin seuraavat tarpeet:

T&K-panoksen indikaattorit

Tarvitaan toteuttavan toimialaan (esim. NACE), alueen, tieteenalan ja sosioekonomisten tavoitteiden mukaista jaottelua.

T&K-tuotoksen indikaattorit

Tarvitaan patenttihakemusten ja myönnettyjen patenttien indikaattoreita sekä bibliometrisiä indikaattoreita.

T&K-vaikutuksen indikaattorit

Tarvitaan teknologian maksutasetta ja huipputeknisten tuotteiden kauppaa koskevia indikaattoreita.

Innovaatioindikaattorit

Lähteiden, tavoitteiden, esteiden, menojaotteluiden, T&K-yhteistyön, teknologian siirron sekä patenttihakemusten ja vaikutusten indikaattorit.

Muut T&K- ja innovaatioindikaattorit

Indikaattorit, jotka koskevat henkilöresursseja tieteen ja teknologian alalla (HRST) ja niiden muutoksia.

Muut liitännäisindikaattorit

Erilaiset kysymykset, jotka liittyvät tietämykseen ja sen hankintaan yrityksissä.

Tarkempia tietoja saa neuvostolle jätetyn väliraportin liitteestä II.

2. Käyttäjien tarpeita koskevaan tutkimukseen äskettäin saadut vastaukset.

UNESCO, Islannin tutkimusneuvosto ja Pohjoismaiden neuvosto vastasivat käyttäjien tarpeita koskevaan kysymykseen väliraportin ilmestymisen jälkeen. Niiden antamat vastaukset ovat samansuuntaisia kuin aiemmin esille tulleet tarpeet. UNESCO toivoi, että UNESCOn ja OECD:n/Eurostatin tilastot olisivat vertailukelpoisia.

LISÄYS

Lisäys loppuraporttiin

Yhteisön tiede- ja teknologia- sekä innovaatiotilastot

Raportti edistymisestä vuosina 1998-2000

Tässä raportissa kuvataan tiede- ja teknologia- sekä innovaatiotilastoja Euroopan unionissa vuodesta 1997 lähtien ja selvitetään uuden oikeudellisen perustan tarvetta tällä tilastoalalla. Neuvosto ja komissio ovat viime aikoina käynnistäneet useita uusia tieteen ja teknologian sekä innovaatiotoiminnan aloitteita ja ohjelmia. Näiden myötä uudet tiedonkeruut ja entistä säännöllisempi tilastoindikaattoreiden tuotanto ovat tulleet erittäin tarpeellisiksi.

Viime vuonna järjestetyssä Lissabonin huippukokouksessa Eurooppa-neuvosto muotoili Euroopan strategisen tavoitteen seuraavalle vuosikymmenelle: "siitä on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta". Niin sanotun osaamistalouden yhdenmukaistettujen panosten, tuotosten ja sosioekonomisten vaikutusten mittaaminen on tärkeällä sijalla Euroopan tutkimusohjelmassa ja se on suuri haaste myös Euroopan tilastojärjestelmälle. Ehdotettu oikeusperusta luo pohjaa korkealuokkaisen, yhdenmukaisen ja vertailukelpoisen tiedon keruulle vastaisuudessa.

Tuorein tutkimus- ja innovaatiopolitiikka sekä tilastotarpeet (aikajärjestyksessä)

Sukupuolen mukaan eritellyt tilastot ja "naiset ja tiede": Tasa-arvo tiedemaailmassa ja naisten tutkimustyön tukeminen ovat olleet yksi komission ja jäsenvaltioiden toiminnan painopisteistä viime vuosina. Komissio antoi 19. helmikuuta 1999 tätä aihetta käsittelevän tiedonannon [20], jota seurasi neuvoston päätöslauselma [21] naisten osallistumisesta tieteelliseen tutkimukseen. Kummassakin asiakirjassa valitettiin vertailukelpoisten tilastotietojen puuttumista naisten osallistumisesta tieteelliseen tutkimukseen ja todettiin, että tätä aihetta käsitteleviä tilastomittareita selvästikin tarvitaan.

[20] KOM(1999) 76, 17.02.1999.

[21] EYVL C 201 1999.

Euroopan tutkimusalue (ERA): Euroopan komissio antoi tammikuussa 2000 tiedonannon "Kohti eurooppalaista tutkimusaluetta" [22], johon sisältyy toimia ja poliittisia suuntaviivoja Euroopan tutkimusalueen integraation parantamiseksi. Tavoitteena on ennen kaikkea sellaisten olosuhteiden luominen, joissa Euroopan tutkimustyön vaikutuksia voidaan tehostaa lisäämällä Euroopan tutkimuspolitiikan ja -toiminnan johdonmukaisuutta. Tätä asiakirjaa ja lokakuussa 2000 annettua tiedonantoa "Eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttaminen: EU:n tutkimustoimien suuntaviivat (2000-2006)" [23] voidaan pitää perustan luomisena seuraavaa TTK-puiteohjelmaa varten.

[22] KOM(2000) 6.

[23] KOM(2000) 612 lopullinen.

Lissabonin Eurooppa-neuvosto: Eurooppa-neuvosto asetti maaliskuussa 2000 Euroopalle selkeän strategisen tavoitteen: tulla maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi osaamistaloudeksi. Yksi Lissabonin huippukokouksen päätöksistä on kansallisen TTK-politiikan esikuva-analyysi (benchmarking) Euroopan unionin sisällä ja tärkeimpiin kilpailijoihimme - Yhdysvaltoihin ja Japaniin - verrattuna. Päätös vaikuttaa merkittävästi tähän kysymykseen liittyviin tiedonkeruisiin sekä monien uusien tilastoindikaattorien kehittämistyöhön, jota komission on koordinoitava. Lisäksi Lissabonissa keskusteltiin koulutusjärjestelmän tulevaisuuden tavoitteista, jotka olisi otettava huomioon, kun koulutustilastoja edelleen kehitetään ja kun niitä liitetään EU:n tiede- teknologiatavoitteisiin.

Maaliskuussa 2000 pidetyn Lissabonin huippukokouksen päätelmien seuranta:

- Kansallisen tutkimuspolitiikan esikuva-analyysi: Kesäkuussa 2000 tutkimusasioiden neuvosto hyväksyi päätöslauselman, jossa komissiota kehotettiin tuottamaan esikuva-analyysin edellyttämät kattavat indikaattorit ja menetelmät

- TTK:n henkilöresursseista, myös tiede- ja teknologia-ammattien houkuttelevuudesta

- julkisista ja yksityisistä TTK-investoinneista

- tieteellisestä ja teknologisesta tuottavuudesta

- TTK:n vaikutuksesta talouden kilpailukykyyn ja työllisyyteen

sekä vastaavasti muista kysymyksistä, jotka ovat olennaisia TTK-politiikan vaikutusten ymmärtämiseksi. Näitä ovat esim. TTK-kulttuurin tukeminen, tieteen yleinen tunnettuus sekä TTK-toiminnan yleinen lähentyminen ja TTK-taseet Euroopan unionissa. Komissio ja jäsenvaltiot laativat yhteistyössä 20 indikaattorin luettelon [24], johon tutkimusasioiden neuvosto otti myönteisen kannan marraskuussa 2000.

[24] SEC(2000)1842, 3.11.2000.

- Innovaatioita koskeva tiedonanto: Komissio on ryhtynyt toteuttamaan Lissabonin huippukokouksen kehotusta antamalla tiedonannon "Innovaatiot osaamiselle rakentuvassa taloudessa" [25]. Siinä annetaan yleisiä suuntaviivoja Euroopan innovaatiotoimintaa tukevalle politiikalle. Tiedonantoon sisältyi ensimmäinen luonnos Euroopan innovaatioiden tulostaulukosta, jossa keskityttiin neljään aiheeseen eli henkilöresursseihin, uuden osaamisen syntymiseen, osaamisen välittämiseen ja soveltamiseen sekä innovaatiorahoitukseen, -tuotokseen ja -markkinoihin. Eurostat toimitti suurimman osan tiedoista. Useita yhteisön innovaatiotutkimuksen indikaattoreita valittiin käytettäviksi innovaatioiden tulostaulukkoon.

[25] KOM(2000)567, 20.09.2000.

Päivitetty versio Euroopan innovaatioiden tulostaulukosta on toimitettava neuvostolle kesäkuussa 2001.

Eurooppa-neuvoston Tukholman kokous: Maaliskuussa 2001 pidetyn Tukholman huippukokouksen päätelmissä jatkettiin Lissabonissa asetettujen tavoitteiden käsittelyä ja toistettiin, että Euroopan on parannettava kilpailukykyään ja sosiaalista koheesiotaan. Päätelmiin sisältyi myös tilastokysymyksiä, erityisesti 24 kohdassa: "Jäsenvaltioita ja komissiota pyydetään parantamaan yrityspolitiikan kannalta keskeisten, yhteisesti sovittujen alojen vertailevaa arviointia varten tarvittavien tilastotietojen laatua, ajantasaisuutta ja saatavuutta; lisäksi komissiota kehotetaan pohtimaan määrällisten tavoitteiden käyttöä yrityspolitiikassa".

Tilastotarpeet: Kaikki nykyinen T&K- ja innovaatiopolitiikka edellyttää oikea-aikaista ja yhdenmukaista tietoa, jonka keruusta Eurostat sopii jäsenvaltioiden kanssa. Eurostat myös koordinoi tiedonkeruut. Uudet esikuva-analyysit edellyttävät tietojen säännöllistä päivittämistä ja samalla myös laadun ja vertailukelpoisuuden parantamista ja jaottelun lisäämistä. TTK-toiminnan esikuva-analyysia varten on myös kehitettävä useita uusia indikaattoreita. Innovaatioiden tulostaulun vuosittaiset päivitykset edellyttävät yhä säännöllisempien - vaikkakin nykyistä suppeampien - innovaatiotutkimusten toteuttamista jäsenvaltioissa. Myös muiden indikaattoreiden laatua on parannettava, oikea-aikaisuutta kohennettava ja kattavuutta lisättävä. Euroopan tilastojärjestelmän on myös tuotettava sukupuolen mukaan jaoteltuja tiede- ja teknologiatilastoja, joiden avulla tähän kysymykseen liittyvän yhteisön politiikan tehokkuutta voidaan arvioida.

Eurostat on käynnistänyt lukuisia tilastotoimia, jotta se voisi vastata esikuva-analyysiin liittyviin neuvoston esittämiin ensisijaisiin tarpeisiin. Eurostat osallistuu säännöllisesti korkean tason asiantuntijaryhmän kokouksiin. Ryhmä on ehdottanut 20 indikaattoria jäsenvaltioiden T&K-politiikan esikuva-analyysia varten. Tiede- ja teknologia- sekä innovaatiotilastojen työryhmän erityiskokous pidettiin huhtikuussa ja toinen tällainen kokous on suunniteltu pidettäväksi syyskuussa 2001. Komission tutkimuksen pääosaston ja yritystoiminnan pääosaston edustajat esittelivät kokouksessa pääosastojensa poliittisia tavoitteita ja keskustelivat kansallisten tilastolaitosten edustajien kanssa eri strategiavaihtoehdoista, joiden avulla voitaisiin vastata neuvoston esittämään pyyntöön. Perustettiin erityisryhmä, jonka tehtävänä on laatia viisi uutta indikaattoria ja tarkastella parannusmahdollisuuksia muihin 15 indikaattoriin. Kansallisia tilastolaitoksia on myös pyydetty validoimaan ja täydentämään esikuva-analyysia varten tarvittavat tiedot tähän tarkoitukseen laaditun lomakkeen avulla. Toinen erityisryhmä perustettiin tarkastelemaan toimintavaihtoehtoja keskeisten innovaatioindikaattoreiden vuosittaisten päivitysten osalta

Tiede- ja teknologia- sekä innovaatiotilastojen kehitys vuodesta 1997

Vaikka erityistä oikeudellista perustaa yhteisön tiede- ja teknologia- sekä innovaatiotilastoille ei ole, Eurostat on kerännyt, levittänyt ja yhdenmukaistanut tietoja sekä kehittänyt ja parantanut alan nykyisiä tilastoja. Tämä on tapahtunut yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa herrasmiessopimusten pohjalta.

Koordinointi ja yhteistyö

Eurostatin tilastollinen työohjelma vuosiksi 1998-2002 muodosti oikeudellisen perustan, kun T&K- ja innovaatiotilastoja käsittelevän työryhmän ja erityistyöryhmän kokouksia järjestettiin Luxemburgissa. Näihin osallistuivat täysimittaisesti jäsenvaltiot, ehdokasmaat, OECD:n sihteeristö, Unesco, Yhdysvallat, Kanada, Venäjä sekä ne komission pääosastot, joita aihe eniten koskee (tutkimuksen, yritystoiminnan ja aluepolitiikan pääosastot). Kokousten avulla Eurostat pystyi koordinoimaan jäsenvaltioiden tilastotoimia T&K:n ja innovaatioiden alalla. Ne tarjosivat samalla komission yksiköille tilaisuuden alaa koskevien omien erityistarpeidensa esille tuomiseen. Ehdokasmaiden osallistuminen on ollut erityisen tärkeää, koska se tarjoaa näille maille mahdollisuuden seurata läheltä Euroopan tilastojärjestelmän sisällä käytävää keskustelua ja sen päätöksentekoprosessia.

Eurostat ja OECD jatkoivat tiivistä yhteistyötä osallistumalla vastavuoroisesti toistensa yleiskokouksiin yhdessä jäsenvaltioidensa kanssa. Myös kahdenvälisiä tapaamisia järjestettiin, jotta toimintaa voitaisiin paremmin koordinoida.

T&K-tietojen keruu ja levitys

Eurostat koordinoi T&K-tietojen vuosittaisia keruita jäsenvaltioiden sekä Islannin ja Norjan kanssa. Tiedot koskevat seuraavia muuttujia: julkiset talousarviovarat eli julkiset tutkimus- ja kehitysmäärärahat (GBAORD) NABS-luokittain, T&K-henkilöstö ja T&K-menot institutionaalisen sektorin ja alueen (NUTS 2) mukaisesti. T&K-tilastoja levitettiin eri keinoin, joita ovat mm. Eurostatin vuotuinen T&K-julkaisu, Eurostatin sarjassa "Statistics in Focus" aihepiirissä 9 ilmestyneet lyhyet julkaisut, Eurostatin viitetietokanta NewCronos ja muut sähköiset välineet. Maaliskuussa 2001 Eurostat julkaisi Panorama-sarjassaan erityisraportin "Statistics on Science and Technology in Europe".

Ehdokasmaita koskevan tilastotiedon tarve on kasvussa, ja jotta tähän voitaisiin vastata, Eurostat käynnisti vuonna 1998 uuden hankkeen, jonka tavoitteena on kerätä T&K- ja innovaatiotoimintaa koskevia tietoja ehdokasmaista ja Venäjältä. Hanke voitiin toteuttaa Slovenian, Bulgarian ja Slovakian kansallisten tilastolaitosten kolmen tilastotieteilijän tuella. Tilastotietoja levitettiin sekä painetussa muodossa että Eurostatin viitetietokannan (NewCronos) kautta. T&K-tietojen keruuseen käytettävissä menetelmissä oli näissä maissa siirrytty kansainvälisiin standardeihin (Frascatin käsikirja) 1990-luvun puolivälistä alkaen. Mahdollisuuksien mukaan tietosarjat vuosilta 1990-1998 ovat saatavilla NewCronos-tietokannasta.

Patenttitilastot

Yhteistyötä Euroopan patenttiviraston (EPO) kanssa lujitettiin. EPO toimitti Eurostatille standardoidut tiedot Euroopan patenttihakemuksista. Eurostat kehitti menetelmiä, joilla näistä tiedoista kootaan alueellisia patenttitilastoja, erityisesti vuonna 1999 tehdyn NUTS-luokituksen muutoksen jälkeen. Menetelmää on laajennettu kattamaan Yhdysvallat, Kanada ja Japani. Alueelliset patenttitiedot julkaistiin säännöllisesti yhdessä T&K-tilastojen kanssa samoja välineitä käyttäen.

Vuonna 1999 Eurostat kuuli Euroopan komission yksiköitä niiden patentteja koskevista erityisistä tietotarpeista. Monet pääosastot toivat esiin erilaisia tarpeita ja Eurostat sisällyttää ne OECD:n kanssa käytäviin keskusteluihin, joiden aiheena on Euroopan (EPO ja kansalliset tilastotoimistot), Yhdysvaltojen (USPTO) ja Japanin (JPO) patenttijärjestelmät kattavan tilastollisen patenttitietokannan perustaminen.

Aluetilastot ja aluetietojen hankintamenetelmät

Vuodesta 1997 lähtien Eurostat on yhä enemmän korostanut nykyisiin alueellisiin indikaattoreihin (T&K-menot ja -henkilöstö, patentit) käytettävien menetelmien parantamista. Jäsenvaltioissa käytettyjen eri menetelmien tarkastelu käynnistettiin vuonna 1999, ja sen tavoitteena on löytää parhaat toimintatavat, joita voitaisiin käyttää, kun alueellista käsikirjaa seuraavan kerran tarkistetaan. Osa tästä tarkastelusta aiemmin saaduista tuloksista on jo otettu mukaan parhaillaan käynnissä olevaan Frascatin käsikirjan tarkasteluun. Näin pyritään luomaan suuntaviivoja T&K-tilastotietojen jakamiselle aluetasolla.

EU:n aluepolitiikan lisäksi myös paikallisviranomaiset ja poliittiset päätöksentekijät tarvitsevat uusia alueellisia tiede- ja teknologiaindikaattoreita. Eurostat on aloittanut aluetilastojen laadinnan työllisyydestä huipputekniikan toimialoilla sekä osaamisvaltaisten palveluiden alalla NUTS2-tasolle jaoteltuna (aina kun tämä on tilastollisesti merkittävää). Toinen esimerkki tästä on yritys mitata teknologiseen infrastruktuuriin kuuluvien organisaatioiden määrää ja niiden panosta/tuotosta aluetasolla.

Tieteen ja teknologian henkilöresurssit (HRST)

Tieteen ja teknologian henkilöresurssien (HRST) mittaus perustuu ns. Canberran käsikirjassa annettuihin suuntaviivoihin ja menetelmiin. Eurostat on vuodesta 1998 kehittänyt HRST-indikaattoreita yhteisön työvoimatutkimuksen (CLFS) tietojen pohjalta. Eurostatin ja OECD:n kokouksissa esiteltiin useita tutkimuksia ja selvityksiä, jotka osoittivat valitun toimintatavan sopivuutta. Eurostat on äskettäin ehdottanut NESTI-ryhmälle (tiede-, teknologia- ja innovaatiotilastojen kansalliset asiantuntijat) Canberran käsikirjan tarkistamista. NewCronos-tietokantaan on lisätty uusi alue, jossa on HRST-indikaattoreita (kokonaismäärä ja muutokset).

Yhdessä OECD:n kanssa Eurostat teki toteutettavuustutkimuksen, joka koskee erittäin ammattitaitoisten työntekijöiden sisäistä liikkuvuutta kuvaavien muuttujien rakentamista. Tulokset on julkaistu ja nämä tiedot ovat nyt mukana Eurostatin tavanomaisessa tuotannossa.

Huipputekniikan toimialoja ja tuotteita koskevat tilastot

Huipputekniikka on merkittävällä sijalla maiden ja alueiden koko talouden kehityksessä. Poliittiset päätöksentekijät ovat pyytäneet huipputekniikan sosioekonomisten vaikutusten mittaamista, koska huipputekniikkaa voidaan pitää merkittävänä tutkimustoiminnan tuotostekijänä.

Huipputekniikkatuotteita ja -toimialoja koskevan OECD:n luokituksen pohjalta Eurostat on aloittanut hankeen, jolla pyritään vastaamaan edellä esitettyihin tietotarpeisiin. Tähän käytetään Eurostatin nykyisiä tilastotietoja (kansantalouden tilinpito, yritysten rakennetilastot, työvoimatutkimus, ulkoinen kauppa, innovaatiot, patentit jne.).

Innovaatiotilastot

Yhteisön toinen innovaatiotutkimus (CIS2) aloitettiin useimmissa jäsenvaltioissa vuonna 1997, jolloin tutkimuksen viitevuosi oli 1996. CIS1:ssä merkittävä ongelma oli ollut jäsenvaltioiden tietojen yhdenmukaisuuden puute, mikä puolestaan heikensi tulosten vertailtavuutta. Tämän vuoksi keskeinen tavoite CIS2:ssa oli vertailukelpoisuuden parantaminen useiden seikkojen osalta. Näitä ovat kyselylomakkeen yhteinen ydinosa, viitekausi ja ajoitus, kohderyhmä, tilastoyksikkö, kattavuus toimialojen osalta, tutkimusmenetelmät ja johdonmukaisuuden tarkastusmenettelyt/tarkastukset sekä estimointimenetelmät

Jo CIS2:n alustava arviointi osoitti, että näiden piirteiden osalta oli saavutettu huomattavia parannuksia. Ongelmia oli kuitenkin yhä joidenkin muuttujien (esim. innovatiivisten yritysten osuus) vertailukelpoisuudessa. Kyselylomakkeen ydinosan kääntäminen jäsenvaltioiden kielille, kysymysten järjestys ja kansalliset lisäkysymykset voivat johtaa käsitteiden ja määritelmien erilaiseen tulkintaan.

CIS2:n ensimmäiset alustavat tulokset julkaistiin toukokuussa 1999 ja lopulliset tulokset olivat saatavilla NewCronos-tietokannasta kesäkuussa 2000. Panorama-sarjassa julkaistiin maaliskuussa 2001 analyyttinen julkaisu "Statistics on Innovation in Europe". Joitakin CIS-tietoja käytettiin myös innovaatioiden tulostaulun ensimmäiseen versioon, joka laadittiin Lissabonin huippukokouksen jälkeen vuonna 2000.

CIS2:n tietoja on analysoitu myös lukuisissa yritystoiminnan pääosaston (aiemmin pääosasto XIII) rahoittamissa tutkimuksissa. Tarkoituksena oli, että tutkimusten toteuttamisesta vastaavat sopimuspuolet saisivat käyttöönsä kaikkien maiden mikrotasolle aggregoidut tiedot, mutta monet jäsenvaltiot eivät lopulta antaneet Eurostatille lupaa näiden tietojen luovuttamiseen ulkopuoliselle sopimuspuolelle. Tietojen loppukäsittely jäikin Eurostatin henkilöstön tehtäväksi useiden tutkimusten osalta. Tämä aiheutti käytännön ongelmia ja suuria viivästyksiä. Eurostat valmistelee parhaillaan yhteistyössä jäsenvaltioiden tilastolaitosten kanssa oikeudellista perustaa, jolla säädellään luottamuksellisten tietojen saantia tutkimustarkoituksiin. Neuvottelut jäsenvaltioiden kanssa ovat edenneet hyvin, ja pyrkimyksenä on, että uudet puitteet mahdollistavat syvällisen Euroopan tasoisen tutkimustyön kerättyjen tietojen osalta ja samalla takaavat Euroopan tilastojärjestelmän mukaisen luottamuksellisuuden.

Työvoimatutkimuksen kolmannen kierroksen valmistelut aloitettiin vuonna 2000, ja CIS3 käynnistetään jäsenvaltioissa vuonna 2001. Uusi tutkimus perustuu CIS2:n arviointiin ja siitä saatuihin kokemuksiin. Keskeinen tavoite on edelleen parantaa jäsenvaltioiden tietojen vertailukelpoisuutta ja samalla mahdollisimman pitkälle säilyttää vertailukelpoisuus CIS2:n tietoihin. Lisäksi on kiinnitetty runsaasti huomiota "teknologiainnovaation" määritelmään. Tutkimusta on myös laajennettu tietyille uusille palvelusektoreille.

Kun tietoja käytetään yhä laajemmin, niitä on myös kerättävä useammin. Joka neljäs vuosi tehtävät innovaatiotutkimukset eivät vastaa tärkeimpien käyttäjien tarpeita, erityisesti innovaatioiden tulostaulukon osalta. Vuoden 2001 tulostaulukkoon ei ole saatavilla lainkaan päivitettyjä lukuja. Tämän vuoksi onkin käynnistetty hanke, jonka tavoitteena on tuottaa vuosittaisia päivityksiä keskeisiin innovaatioindikaattoreihin. Jäsenvaltiot ovat tietoisia siitä, että niiden vastuulla on oikea-aikaisten tilastotietojen toimittaminen Eurostatille. Kansalliset tilastolaitokset huomauttavat kuitenkin samalla, että luotettavien ja vertailukelpoisten indikaattoreiden tuottaminen nykyistä tiheämmin on vaikeaa kahdesta keskeisestä syystä: tilastolaitoksilla ei ole tarvittavia resursseja ja yritykset ovat yhä haluttomampia vastaamaan tilastokyselyihin.

Menetelmien parantaminen

Jotta T&K- ja innovaatiotilastojen vertailukelpoisuutta voitaisiin kohentaa, nykyisiä menetelmiä on edelleen yhdenmukaistettava ja kehitettävä. Käytännön esimerkkejä tästä ovat seuraavat: Eurostat on ollut keskeinen tekijä yhteisön kolmannen innovaatiotutkimuksen valmistelussa, ja se tarkastelee parhaillaan menetelmiä, joita jäsenvaltiot käyttävät tietojen jaottelemiseen aluetasolle sekä osallistuu myös Frascatin käsikirjan käynnissä olevaan tarkistukseen. On kuitenkin myös monia muita aloja, joilla kipeästi kaivataan menetelmien parantamista ja kehittämistä. Näitä ovat mm. inhimilliset voimavarat, aineettomat hyödykkeet, NABS-nimikkeistön tarkistus ja patentit.

Yhteinen viidennen puiteohjelman mukainen toiminta tutkimuksen pääosaston kanssa

Viides TTK-puiteohjelma koskee vuosia 1998-2002. Erityisohjelmassa "Tutkijavoimavarojen lisääminen" on toimi, jolla pyritään kehittämään tiede- ja teknologia- sekä innovaatioindikaattoreita. Toimen nimenä on "Yhteinen tieteen, teknologian ja innovaatioiden indikaattorijärjestelmä" (CBSTII). Eurostat osallistuu näihin täysimittaisesti ja seuraavat toimet on jo toteutettu: on laadittu tiede- ja teknologia- sekä innovaatioindikaattoreiden tilastollinen tietokanta, joka kattaa 50 maata ja teetetty reilut 10 tutkimusta eri aloilta (aivovuoto, bibliometria, patentit, sukupuoliulottuvuus, julkinen tutkimuspolitiikka,...). Yhdessä tutkimuksen pääosaston kanssa tietoa tiede- ja teknologia- sekä innovaatioindikaattoreista on levitetty niitä käsittelevän lehtisen avulla, joka on ilmestynyt vuosittain vuodesta 1998 alkaen. Vuodelle 2001 on suunniteltu Euroopan tiede- ja teknologia- sekä innovaatioindikaattoreita koskevan raportin kolmatta painosta.

Euroopan komissio järjesti Brysselissä huhtikuussa 1998 konferenssin, jonka aiheena oli naisten asema tiedemaailmassa. Konferenssissa todettiin, että naispuolisten tutkijoiden urakehitystä on seurattava nykyistä paremmin. Tutkimuksen pääosaston kanssa käynnistettiin yhteishanke, jossa kerätään sukupuolen mukaan eriteltyjä tietoja opiskelijoista ja tutkijoista eri tiedealoittain. Hanke on myös osoittanut nykyisiin tietolähteisiin liittyvän rajoituksen: tiedoissa on aukkoja, minkä vuoksi on kiireellisesti jatkettava sukupuolen mukaan eriteltyjen yhdenmukaisten tiede- ja teknologiatilastojen kehittämistä.

Miksi tarvitaan uusi oikeudellinen perusta-

Ilman oikeudellista perustaakin alalla on saavutettu paljon, mutta perusta olisi silti kipeästi tarpeen. Se vahvistaisi Eurostatin asemaa Euroopan tilastojärjestelmän koordinaattorina. Näin voitaisiin tarjota oikea-aikaisia, korkealuokkaisia, yhdenmukaisia ja vertailukelpoisia yhteisön tiede- ja teknologia- sekä innovaatiotilastoja ja käynnistää uusia hankkeita tilastomenetelmien kehittämiseksi.

Oikeudellisen perustan avulla voitaisiin erityisesti

vastata esikuva-analyysiin (benchmarking) liittyviin Euroopan unionin tarpeisiin tuottamalla ajantasaisia, oikea-aikaisia ja vertailukelpoisia tilastoja ja kehittämällä uusia indikaattoreita

saavuttaa oikea-aikaisuus T&K-tilastojen levittämisessä, minkä vuoksi tietojen toimittaminen jäsenvaltioilta Eurostatille on sidottava selkeään aikatauluun

vastata Euroopan unionin tarpeisiin saada uuden sukupolven patenttilastoja, joiden avulla Euroopan teknologista menestystä voidaan verrata tärkeimpiin kilpailijoihin

parantaa menetelmiä ja laatia uusia alueellisia tiede- ja teknologiaindikaattoreita EU:n politiikan (rakennerahastojen) tueksi

vastata inhimillistä pääomaa koskevien tilastojen kasvavaan kysyntään sekä kasvavaan tiedon kysyntään, jonka aiheena ovat erittäin ammattitaitoiset työntekijät (myös tutkijat), heidän kansainvälinen liikkuvuuteensa, ja korkeasti koulutetun henkilöstön kysynnän ja tarjonnan välinen kuilu useilla talouden toimialoilla sekä tieteen ja teknologian aloilla

yhdenmukaistaa innovaatiotilastoja, käsitteitä ja muuttujien määritelmiä, niihin sisältyviä toimialoja, tutkimusten jaksottaisuutta ja ajoitusta kaikissa jäsenvaltioissa sekä helpottaa innovaatiotutkimusten kansallista rahoitusta

kehittää sukupuolen mukaan eriteltyjä tiede- ja teknologiatilastoja

tarkistaa ja kehittää huipputekniikan toimialojen ja tuotteiden sekä osaamispainotteisten palveluiden määritelmää ja tarjota näiden määritelmien mukaiset tiedot.