EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 23.1.2019 COM(2019) 11 final 2019/0008(NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS vaarallisten jätteiden maanrajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen neljännessätoista sopimuspuolten konferenssissa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta yleissopimuksen liitteeseen II, VIII ja IX tehtävien muutosten osalta



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN SISÄLTÖ Tämä ehdotus koskee päätöstä Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin 14. kokouksessa esitettävästä unionin kannasta, joka koskee yleissopimuksen liitteisiin suunniteltujen muutosten hyväksymistä. 2.EHDOTUKSEN TAUSTA 2.1.Vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus Vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’, hyväksyttiin 22. maaliskuuta 1989, ja se tuli voimaan vuonna 1992. Euroopan unioni sekä sen jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen osapuolia. Yleissopimus sitoo nyt 186:ta osapuolta. Yleissopimuksen kulmakivenä on tuontia, vientiä ja kauttakulkua koskevat valvontamenettelyt. Yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvan jätteen viennistä on ilmoitettava etukäteen vienti- tai kauttakulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille. Ilmoituksen tekee viejämaa, joka voi myös vaatia tuottajia tai viejiä ilmoittamaan asiasta vientimaan toimivaltaisen viranomaisen välityksellä. Ilmoitus on tehtävä kirjallisesti, ja siinä on oltava yleissopimuksen V A liitteessä mainitut selitykset ja tiedot. Jätteen vienti voidaan toteuttaa vain, jos ja kun kaikki kyseessä olevat maat ovat antaneet kirjallisen suostumuksensa (yleissopimuksen 6 artikla). Yleissopimuksen valvontajärjestelmää sovelletaan sen 1 artiklassa määriteltyyn ja liitteessä VIII lueteltuun vaaralliseen jätteeseen sekä liitteessä II mainittuun kotitalouksista kerättyyn jätteeseen ja kotitalousjätteiden polttamisesta syntyviin jäämiin. Yleissopimuksen liitteessä IX luetellaan jätteet, jotka eivät kuulu yleissopimuksen soveltamisalaan ja valvontajärjestelmän piiriin, elleivät ne sisällä liitteessä I mainittua ainetta siinä määrin, että niissä esiintyy liitteessä III mainittu vaarallinen ominaisuus. 2.2.Sopimuspuolten konferenssi Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssi on yleissopimuksen pääasiallinen päättävä elin. Sillä on valtuudet muuttaa yleissopimuksen liitteitä ja se kokoontuu joka toinen vuosi. Sopimuspuolten konferenssin 14. kokous pidetään huhti-toukokuussa 2019 Genevessä. 2.3.Suunniteltu säädös Yksi sopimuspuolten konferenssin 14. kokouksen alustavalla esityslistalla olevista asioista on Norjan tekemä ehdotus tiettyjen yleissopimuksen liitteiden muuttamisesta, jäljempänä ’suunniteltu säädös’. Suunnitellulla säädöksellä ei saateta kaikkea muovijätettä Baselin yleissopimuksen valvontamekanismien piiriin. Tarkoituksena on sisällyttää valvontamekanismien piiriin osa muovijätteestä ja jättää loput siitä valvonnan ulkopuolelle (jotta niillä voidaan käydä kauppaa ilman, että edellytetään viejä-/tuojamaiden ilmoituksia). Suunnitellulla säädöksellä on tarkoitus muuttaa tai lisätä muovijätettä koskevia kohtia, jotka koskevat seuraavia: –liitteessä II vaarattomat muovijätteet, joihin olisi sovellettava yleissopimuksen valvontajärjestelmää,

–liitteessä VIII vaaralliset muovijätteet, joihin olisi myös sovellettava yleissopimuksen valvontajärjestelmää, ja –liitteessä IX vaarattomat muovijätteet, joihin ei tulisi soveltaa valvontajärjestelmää, ellei jäte sisällä liitteessä I mainittua ainetta siinä määrin, että siinä esiintyy liitteessä III mainittu vaarallinen ominaisuus. Norjan toimittama ehdotus yleissopimuksen liitteen II, VIII ja IX muuttamisesta jaettiin sopimuspuolille 26. lokakuuta 2018. Ehdotuksen myötä liitteessä IX olevaan tarkistettuun kohtaan sisältyvällä vaarattomalla muovijätteellä voidaan käydä kauppaa maiden välillä samojen yleissopimuksen edellytysten mukaisesti kuin tällä hetkellä, kun taas muovijäte, joka edellyttää erityistä harkintaa, sekä vaarallinen muovijäte, jotka sisältyvät liitteen II ja VIII uusiin kohtiin, kuuluvat yleissopimuksen valvontajärjestelmän piiriin. Yleissopimuksen liitteen II, VIII ja IX muutokset tulevat voimaan EU:ssa sen jälkeen, kun ne on pantu täytäntöön jätteiden siirroista 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1013/2006 muutoksilla. EU:sta tapahtuvaa vientiä koskevat muutokset, joilla on vaikutusta toiminnanharjoittajiin ja viranomaisiin, riippuvat jätetyypistä ja määränpäämaista. Useisiin uusiin luokkiin kuuluvan vaarallisen muovijätteen (luetellaan liitteessä VIII) vienti EU:sta muihin kuin OECD-maihin kielletään. Kyseisten jätteiden vientiin OECD-maiden sisällä on sovellettava ilmoitusmenettelyä. Tietyn liitteeseen II sisältyvän vaarattoman jätteen vienti EU:sta muihin kuin OECD-maihin kielletään myös, ellei EU päätä soveltaa ilmoitusmenettelyä asetukseen (EY) N:o 1013/2006 tehtävien muutosten kautta (kyseistä asetusta on määrä tarkistaa vuoden 2020 loppuun mennessä). Kyseisten jätteiden viennin OECD-maiden sisällä on myös noudatettava ilmoitusmenettelyä. Lisäksi yleissopimuksen liitteeseen IX kuuluvia vaarattoman jätteen tyyppejä voitaisiin viedä ilman valvontaa tietyin edellytyksin, kunhan varmistetaan, että ne voidaan helposti kierrättää tuontimaassa. Norjan ehdotuksen automaattinen sisällyttäminen asetukseen (EY) N:o 1013/2006 aiheuttaisi sen, että EU:n sisäisiin jätteensiirtoihin, jotka sisällytetään Baselin yleissopimuksen liitteeseen II tai VIII, sovelletaan ilmoitusmenettelyä. Menettelyä Baselin yleissopimuksen liitteiden muuttamiseksi säännellään yleissopimuksen 17 ja 18 artiklalla. Sopimuspuolet voivat esittää muutoksia, ja sihteeristön on toimitettava ne kaikille sopimuspuolille vähintään kuusi kuukautta ennen kokousta, jossa muutos esitetään hyväksyttäväksi, eli 28. lokakuuta 2018 mennessä 14. sopimuspuolten konferenssia varten. Muutokset on hyväksyttävä osapuolten konferenssin kokouksessa, ja ne voivat tulla voimaan kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun tallettaja on lähettänyt asiasta ilmoituksen. Kyseisestä päätöksestä tulee osapuolia sitova yleissopimuksen 18 artiklan 2 artiklan c alakohdan mukaisesti. Kyseisessä artiklassa määrätään seuraavaa: ”Liite tulee voimaan kaikkien tämän yleissopimuksen sopimuspuolten tai asianomaisen pöytäkirjan sopimuspuolten osalta, jotka eivät ole tehneet edellä b kohdassa tarkoitettua ilmoitusta, kuuden kuukauden kuluttua päivästä, jona tallettaja on lähettänyt ilmoituksen.” 3.UNIONIN PUOLESTA OTETTAVA KANTA Unionin olisi kannatettava yleissopimuksen liitteiden muutoksia, joilla muutetaan tai lisätään muovijätettä koskevia kohtia, jotka koskevat seuraavia: –liitteessä II vaarattomat muovijätteet, joihin olisi sovellettava yleissopimuksen valvontajärjestelmää, –liitteessä VIII vaaralliset muovijätteet, joihin olisi myös sovellettava yleissopimuksen valvontajärjestelmää, ja –liitteessä IX vaarattomat muovijätteet, joihin ei tulisi soveltaa valvontajärjestelmää, ellei jäte sisällä liitteessä I mainittua ainetta siinä määrin, että siinä esiintyy liitteessä III mainittu vaarallinen ominaisuus. Mikäli edellä mainittuja yleissopimuksen liitteiden muutoksia ei tehdä, voi syntyä merkittäviä riskejä siitä, että muovijätettä viedään maihin, joissa ei ole riittävää infrastruktuuria jätteen tehokasta keräämistä ja ympäristön kannalta kestävää jätehuoltoa varten. Suunnitellulla säädöksellä on tarkoitus: –parantaa muovijätteen viennin valvontaa, –tukea ympäristön kannalta kestävää muovijätteen huoltoa, –vähentää riskejä siitä, että muovijätettä joutuu ympäristöön ja –estää merten roskaantumisesta johtuva maailmanlaajuinen ympäristöongelma. Eurooppalaisessa muovistrategiassa, joka hyväksyttiin 16. tammikuuta 2018, todetaan, että kansainvälinen toiminta säilyy keskeisessä asemassa pyrittäessä puuttumaan valtamerten roskaantumisen suurimpiin lähteisiin eli riittämättömään jätehuoltoinfrastruktuuriin kehitysmaissa ja nousevan talouden maissa. Muovistrategiassa erityisesti mainitaan, että on tuettava Baselin yleissopimuksen mukaisia toimia ja varmistettava, että kaikki EU:n ulkopuolelle lähetettävä muovi kierrätetään ja jalostetaan samankaltaisin edellytyksin kuin EU:ssa. EU vie merkittävän osan muovijätteestä kolmansiin maihin (3 miljoonaa tonnia vuonna 2016). Sen käsittelystä ei ole varmuutta, ja rajat ylittävät ongelmat lisääntyvät kansainvälisen kehityksen vuoksi. Esimerkkinä voidaan mainita Kiinan hiljattainen päätös rajoittaa tietyntyyppisen muovijätteen tuontia. Yleissopimuksen määräykset pannaan unionissa täytäntöön asetuksen (EY) N:o 1013/2006 kautta. Asetusta sovelletaan unionista tapahtuvaan vientiin sekä unioniin suuntautuvaan tuontiin sekä jäsenvaltioiden välisiin siirtoihin (1 artikla). Asetusta sovelletaan myös Euroopan talousalueella (ETA).

Kun suunniteltu säädös on hyväksytty ja tullut voimaan, se on saatettava osaksi unionin oikeutta ja erityisesti asetusta (EY) N:o 1013/2006. Tämä tarkoittaisi sitä, että EU:n ja ETA:n sisällä tapahtuviin muovijätteen siirtoihin, jotka sisällytetään liitteeseen II ja VIII, sovelletaan uusia valvontatoimia. (Lisäksi kielletään näiden jätteiden vienti muihin kuin OECD-maihin.) Vaikka tämä tilanne olisi edellä mainituista syistä positiivinen EU:sta tapahtuvan viennin kannalta, sillä voisi olla negatiivisia ja ongelmallisia vaikutuksia EU:n ja ETA:n sisäisiin muovijätteen siirtoihin, kun jäte on tarkoitettu kierrätettäväksi, koska siirtoihin sovellettaisiin uusia ilmoitusmenettelyjä. Näihin siirtoihin sovelletaan jo ympäristönsuojeluvaatimuksia unionin jätelainsäädännön perusteella, ja uusien hallinnollisten menettelyjen käyttöönotto voisi monimutkaistaa muovin kierrätystä ja lisätä sen kustannuksia EU:ssa, vaikka siitä saadaan ainoastaan rajallisia etuja ympäristön kannalta. Jotta voidaan säilyttää tämänhetkinen tilanne unionissa ja ETA:ssa (eli yleissopimuksen valvontajärjestelmää ei sovelleta uusien muovijätteiden siirtoihin), olisi tarpeen ilmoittaa kyseessä olevat säännökset yleissopimuksen sihteeristölle yleissopimuksen 11 artiklan mukaisesti. Tämä artikla mahdollistaa sen, että sopimuspuolet voivat tehdä kahdenvälisiä, monenvälisiä tai alueellisia sopimuksia tai järjestelyjä, jotka koskevat rajatylittäviä jätteiden siirtoja edellyttäen, että sellaiset sopimukset tai järjestelyt eivät poikkea yleissopimuksen edellyttämästä ympäristöä suojelevasta käsittelystä. Näiden sopimusten tai järjestelyjen määräykset eivät saa olla ympäristönsuojelun kannalta lievempiä kuin yleissopimuksen määräykset, ottaen erityisesti huomioon kehitysmaiden edut. Yleissopimuksen 11 artiklan mukaisia ilmoituksia on tehty esimerkiksi OECD:n neuvoston päätöksestä. Näin ollen tässä ehdotuksessa neuvoston päätökseksi esitetään, että unioni ilmoittaa säännökset, joita sovelletaan kyseisiin muovijätteidensiirtoihin unionissa ja ETA:ssa, sikäli kuin nämä säännökset eroavat suunnitellusta säädöksestä, täsmentäen, että unionin säännökset perustuvat yleissopimuksen mukaiseen ympäristöä suojelevaan jätehuoltoon, sihteeristölle yleissopimuksen 11 artiklan mukaisesti. Lisäksi on ilmoitettava OECD:n sihteeristölle edellä kuvatusta tilanteesta, koska yleissopimuksen liitteiden muutokset ja edellä mainittu OECD-päätös liittyvät toisiinsa. 4.OIKEUSPERUSTA 4.1.Menettelyllinen oikeusperusta 4.1.1.Periaatteet Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”. Ilmaisu ”säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia” kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”. 4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssi on yleissopimuksella perustettu elin. Säädös, joka sopimuspuolten kokouksen olisi annettava, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla yleissopimuksen 18 artiklan mukaisesti. Se voi ratkaisevasti vaikuttaa EU:n lainsäädännön sisältöön ja erityisesti jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1013/2006. Asetuksella pannaan täytäntöön yleissopimus erityisesti säätämällä menettelyistä, jotka koskevat vientiä unionista ja tuontia unioniin sekä siirtoja jäsenvaltioiden välillä. Tätä asetusta sovelletaan myös Euroopan talousalueella. Kun yleissopimuksen liitteitä on muutettu, muutokset olisi pantava täytäntöön asetuksella (EY) N:o 1013/2006. (Tästä tehtäisiin mahdollisesti poikkeus EU:n sisäisten jätesiirtojen osalta, kuten edellä selitetään.) Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita. Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta. 4.2.Aineellinen oikeusperusta 4.2.1.Periaatteet SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää. 4.2.2.Soveltaminen tässä asiassa Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tavoite ja sisältö liittyvät ympäristön suojeluun. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta.

4.3.Päätelmät Ehdotetun päätöksen oikeusperustana olisi oltava SEUT-sopimuksen 192 artiklan 1 kohta yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa. 2019/0008 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS vaarallisten jätteiden maanrajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen neljännessätoista sopimuspuolten konferenssissa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta yleissopimuksen liitteeseen II, VIII ja IX tehtävien muutosten osalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä 218 artiklan 9 kohdan kanssa, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1)Vaarallisten jätteiden maanrajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’, tehtiin unionin puolesta vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan 22 päivänä maaliskuuta 1989 tehdyn yleissopimuksen (Baselin yleissopimus) tekemisestä yhteisön puolesta annetulla neuvoston päätöksellä 93/98/ETY, ja yleissopimus tuli voimaan vuonna 1992. (2)Yleissopimuksen 15 artiklan mukaan sopimuspuolten konferenssi harkitsee ja hyväksyy tarpeen mukaan muutoksia yleissopimukseen. (3)Sopimuspuolten konferenssin on huhti-toukokuussa 2019 pidettävän 14. kokouksen aikana määrä harkita yleissopimuksen liitteisiin tehtäviä muutoksia, joilla muutettaisiin tai lisättäisiin seuraavia muovijätettä koskevia kohtia: –liitteessä II vaarattomat muovijätteet, joihin olisi sovellettava yleissopimuksen valvontajärjestelmää, –liitteessä VIII vaaralliset muovijätteet, joihin olisi myös sovellettava yleissopimuksen valvontajärjestelmää, ja –liitteessä IX vaarattomat muovijätteet, joihin ei tulisi soveltaa valvontajärjestelmää, ellei jäte sisällä liitteessä I mainittua ainetta siinä määrin, että siinä esiintyy liitteessä III mainittu vaarallinen ominaisuus. (4)Norjan toimittama ehdotus yleissopimuksen liitteen II, VIII ja IX muuttamisesta jaettiin sopimuspuolille 26 päivänä lokakuuta 2018. Ehdotuksen myötä liitteessä IX olevaan tarkistettuun kohtaan sisältyvällä vaarattomalla muovijätteellä voidaan käydä kauppaa maiden välillä samojen yleissopimuksen edellytysten mukaisesti kuin tällä hetkellä, kun taas muovijäte, joka edellyttää erityistä harkintaa, sekä vaarallinen muovijäte, jotka sisältyvät liitteen II ja VIII uusiin kohtiin, kuuluvat yleissopimuksen valvontajärjestelmän piiriin. (5)On aiheellista määrittää sopimuspuolten konferessissa unionin puolesta otettava kanta, koska suunniteltu säännös sitoo unionia ja voi ratkaisevasti vaikuttaa unionin lainsäädännön sisältöön, erityisesti jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 1013/2006. (6)Unionin olisi kannatettava edellä mainittuja yleissopimuksen liitteisiin tehtäviä muutoksia, koska niillä osaltaan parannetaan muovijätteen viennin valvontaa, estetään muovijätteen vienti maihin, joissa ei ole riittävää infrastruktuuria jätteen tehokasta keräämistä ja ympäristöä suojelevaa jätehuoltoa varten, tuetaan muovijätteen ympäristöä suojelevaa jätehuoltoa, vähennetään riskejä siitä, että muovijätettä joutuu ympäristöön, ja ehkäistään merten roskaantumisesta johtuvaa maailmanlaajuista ympäristöongelmaa. (7)On asianmukaista säilyttää nykyinen muovijätteen siirtoja koskeva tilanne unionissa ja Euroopan talousalueella, mikä tarkoittaa sitä, ettei yleissopimuksen valvontajärjestelmää sovelleta jätteisiin, jotka Baselin yleissopimuksen sopimuspuolikonferenssin 14. kokouksessa voitaisiin sisällyttää Baselin yleissopimuksen liitteeseen II ja liitteeseen VIII. Unionin olisi sen vuoksi ilmoitettava unionin lainsäädännön säännökset, joita sovelletaan kyseisiin muovijätteiden siirtoihin unionissa ja Euroopan talousalueella, sikäli kuin nämä säännökset eroavat suunnitellusta säädöksestä, täsmentäen, että unionin säännökset perustuvat yleissopimuksen mukaiseen ympäristöä suojelevaan jätehuoltoon. Tällainen ilmoitus tehdään yleissopimuksen sihteeristölle yleissopimuksen 11 artiklan mukaisesti,