Bryssel, 20.10.2004

KOM(2004) 681 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE

komission 20. lokakuuta 2004 tekemistä päätöksistä, jotka koskevat Belgian, Viron, Suomen, Ranskan, Latvian, Luxemburgin, Portugalin ja Slovakian direktiivin 2003/87/EY mukaisesti esittämiä kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kansallisia jakosuunnitelmia

1 JOHDANTO

Ilmastonmuutoksen torjuminen on Euroopan unionin keskeinen tavoite. EU on päättänyt pyrkiä tähän tavoitteeseen panemalla täytäntöön ne velvoitteet, joihin se on sitoutunut Kioton pöytäkirjassa, jonka avulla ilmastonmuutoksen aiheuttamaa maailmanlaajuista ongelmaa pyritään ratkaisemaan monenvälisen yhteistyön keinoin. EU on tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden, teollisuuden, kansalaisjärjestöjen ja tiedeyhteisön kanssa laatinut eurooppalaisen ilmastonmuutosohjelman (ECCP), jonka tarkoituksena on auttaa EU:ta löytämään kustannustehokkaita keinoja täyttää Kioton pöytäkirjaan liittyvät sitoumuksensa. Yksi ECCP-ohjelman keskeisistä ehdotuksista oli, että luotaisiin EU:n laajuinen päästökauppajärjestelmä, jonka avulla EU voisi vähentää kasvihuonekaasupäästöjään. Neuvosto ja Euroopan parlamentti antoivatkin vuonna 2003 direktiivin 2003/87/EY, joka koskee EU:n laajuisen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamista vuoden 2005 tammikuusta alkaen.

EU:n päästökauppajärjestelmän ensimmäinen vaihe käsittää yli 12 000 laitoksen hiilidioksidipäästöt. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava kansallinen suunnitelma myytävissä olevien päästöoikeuksien jakamisesta ja annettava se komission arvioitavaksi. Suunnitelmien on pohjauduttava objektiivisiin ja selkeisiin perusteisiin, joihin kuuluvat myös direktiivin 2003/87/EY liitteessä III luetellut perusteet. Komissio voi hylätä näiden perusteiden vastaiset kansalliset suunnitelmat joko kokonaan tai osittain. Avustaakseen jäsenvaltioita jakosuunnitelmien laatimisessa komissio on antanut ohjeet[1] siitä, miten direktiivissä esitetyt perusteet pannaan täytäntöön.

Tämä tiedonanto perustuu tiedonantoon KOM(2004) 500[2], jossa esitetään niiden päätösten perustelut, jotka komissio on tehnyt Itävallan, Tanskan, Saksan, Irlannin, Alankomaiden, Slovenian, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan jakosuunnitelmista. Käsillä olevassa tiedonannossa selostetaan puolestaan komission kahdeksasta muusta kansallisesta jakosuunnitelmasta tekemää arviointia. Yksi syy siihen, miksi direktiivissä annettiin komissiolle tehtäväksi arvioida kansalliset jakosuunnitelmat, oli halu varmistaa, että direktiivissä esitettyjä perusteita on sovellettu oikein, kun kaupattavia päästöoikeuksia on jaettu ennen päästökaupan käynnistämistä. Toimittaessa EU:n yhteisillä sisämarkkinoilla ja sovellettaessa EU:n yhteistä päästökauppajärjestelmää on tärkeää huolehtia siitä, ettei kilpailu vääristy direktiivin tai yhteisön perustamissopimuksen virheellisen soveltamisen vuoksi. Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun EU:ssa toteutetaan unionin laajuista päästökauppaa, ja ensimmäisen päästökauppakauden (2005–2007) onkin tarkoitus olla "oppimisvaihe". On kaikkien jäsenvaltioiden edun mukaista, että tällä välineellä edistetään ilmastonmuutokseen liittyvien EU:n tavoitteiden saavuttamista kustannustehokkaalla tavalla. On kuitenkin huomattava, että jos jäsenvaltioiden myöntämät päästöoikeudet olisivat suurempia kuin järjestelmän piiriin kuuluvien laitosten todennäköiset todelliset päästömäärät, direktiivistä koituvat ympäristöhyödyt olisivat vähäisiä tai olemattomia. Samalla hidastuisi puhtaiden uusien teknologioiden kehittäminen, ja dynaamisten ja likvidien markkinoiden kehitys heikentyisi.

2 KOMISSIOLLE TOIMITETTUJEN KANSALLISTEN JAKOSUUNNITELMIEN LUKUMÄÄRÄ

Kaikkiaan 22 jäsenvaltioita oli 14. lokakuuta 2004 mennessä antanut komissiolle tiedoksi kansallisen jakosuunnitelmansa. Näistä suunnitelmista kahdeksan arvioitiin heinäkuussa 2004, ja toiset kahdeksan (Belgian, Viron, Suomen, Ranskan, Latvian, Luxemburgin, Portugalin ja Slovakian suunnitelmat) ovat niin kattavia, että komissio pystyy tekemään päätöksensä siitä, ovatko ne direktiivin mukaisia. Viimeksi mainitut kahdeksan suunnitelmaa käsittävät noin 15 prosenttia päästöoikeuksien kokonaismäärästä, joka arvioidaan jaettavan ensimmäistä päästökauppakautta varten. Kaikki arvioidut suunnitelmat käsittävät nyt lähes 60 prosenttia päästöoikeusmäärästä, joka todennäköisesti lasketaan liikkeeseen.

3 KANSALLISTEN JAKOSUUNNITELMIEN ARVIOINTI

Komissio on arvioinut kunkin sille toimitetun kansallisen jakosuunnitelman tavalla, joka on täysin yhdenmukainen niiden tiedonannossa KOM(2004) 500 selostettujen päätösten kanssa, jotka se teki kahdeksan ensimmäisen jäsenvaltion suunnitelmista 7. heinäkuuta 2004.

Analysoidessaan suunnitelmia komissio on jälleen käsitellyt näkökohtia, jotka ovat sen mielestä ristiriidassa yhden tai useamman direktiivissä esitetyn perusteen kanssa (joita on yhteensä yksitoista), jaottelemalla ne seuraavien otsikoiden alle: suunnitelman ja Kioton pöytäkirjaan liittyvien jäsenvaltion sitoumusten yhteensopivuus (yhteensopivuus Kioton tavoitteen saavuttamiseen tähtäävien toimien eli ns. Kioton tavoitepolun kanssa); päästöoikeuksien jakoon jälkikäteen tehtävät muutokset; päästöoikeuksien siirtoa koskevat säännöt sekä uusille osallistujille tarkoitettujen reservien muoto ja hallinta. Tehdessään tämän toisen sarjan päätöksiä komissio on todennut, että eräät arvioidut suunnitelmat ovat joiltakin osiltaan ristiriidassa myös päätöksen 280/2004/EY mukaisten arvioiden kanssa. Perusteiden kanssa ristiriitaisia näkökohtia käsitellään jäljempänä edellä mainitun jaottelun mukaisesti.

3.1 Yhdenmukaisuus päätöksen 280/2004/EY mukaisten arvioiden kanssa

Päätöksen 280/2004/EY[3] mukaan komissio tekee jäsenvaltioiden todellisista ja ennustetuista päästöistä vuosittaisen arvion, jossa käsitellään sekä kokonaispäästöjä että ala- ja kaasukohtaisia päästöjä. Arviot laaditaan tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Edellä mainituissa ohjeissa todetaan seuraavaa: "Johdonmukaisuutta ei katsota varmistetuksi, mikäli jäsenvaltion tarkoituksena on ollut myöntää päästöoikeuksia sellainen kokonaismäärä, joka on suurempi kuin arvioissa esitetyt järjestelmään kuuluvien laitosten todelliset tai ennustetut päästöt kyseisenä kautena."

Komissio katsoo, että Viron, Latvian ja Slovakian suunnitelmat ovat perusteen 2 mukaisia, koska näissä kolmessa suunnitelmassa on vähennetty päästöoikeuksien kokonaismäärää.

3.2 Yhteensopivuus Kioton tavoitteen saavuttamiseen tähtäävien toimien kanssa

Belgia ja Luxemburg aikovat ostaa yhteensä vähintään 56 miljoonaa Kioton päästöyksikköä[4]. Portugalikin on ilmoittanut aikovansa ostaa Kioton yksikköjä, mutta se ei ole ilmoittanut niiden määrää suunnitelmassaan, minkä vuoksi tätä aikomusta ei ole otettu huomioon suunnitelman arvioinnissa.

Komissio tekemä arviointi perustuu tiedonannossa KOM(2004) 500 mainittuun kahdeksaan näkökohtaan.

Belgia aikoo ostaa vähintään 41 miljoonaa Kioton yksikköä, ja se on saavuttanut merkittävää edistystä tiedonannossa KOM(2004) 500 esitettyjen näkökohtien perusteella arvioituna. Belgia on muun muassa osoittanut yli 120 miljoonaa euroa rahoitusvaroja Kioton yksikköjen ostoon. Koska se on vähentänyt päästöoikeuksiensa kokonaismäärää, komissio katsoo, että sen suunnitelma ei ole ristiriidassa perusteen 1 kanssa.

Luxemburg on ilmoittanut aikovansa ostaa 15 miljoonaa Kioton yksikköä. Luxemburgin viranomaiset ilmoittivat komissiolle 6. lokakuuta 2004, että Luxemburg sitoutuu luomaan tarvittavan oikeusperustan laissa, jolla direktiivi 2003/87/EY saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja perustamaan erityisen ilmastorahaston sekä osoittamaan siihen rahoitusvaroja vuoden 2005 budjetissa, nimeämään kansalliseksi viranomaiseksi ympäristöministeriön ja antamaan sen tiedoksi YK:n ilmastosopimuksen sihteeristölle. Ottaen huomioon edellä mainitut muutokset ja päästöoikeuksien kokonaismäärän vähentämisen komissio katsoo, että Luxemburgin suunnitelma ei ole perusteen 1 vastainen.

3.3 Jälkikäteen tehtävät muutokset

Yritykset tarvitsevat varmuutta, jotta ne uskaltaisivat tehdä uusia investointeja. Päästöoikeuksien jakoon jälkikäteen tehtävät muutokset herättävät epävarmuutta yritysten keskuudessa ja heikentävät siten niiden luottamusta.

Aiemmin arvioimistaan kansallisista jakosuunnitelmista 7. heinäkuuta 2004 tekemissään päätöksissä komissio ei hyväksynyt mitään jälkikäteen tehtäviä muutoksia, kun niitä esiintyi suunnitelmissa. Eräät jäsenvaltiot muuttivatkin suunnitelmiaan ennen komission päätöksiä poistamalla niistä tällaiset muutokset. Tälläkin kertaa eräät jäsenvaltiot ovat muuttaneet vastaavalla tavalla omia suunnitelmiaan ennen kuin niistä on tehty päätökset.

3.4 Uusille osallistujille tarkoitetut reservit

Komissio toteaa, että kaikkissa arvioiduissa suunnitelmissa aiotaan perustaa reservejä uusia osallistujia varten.

3.5 Yksittäisiin suunnitelmiin liittyvät kysymykset

Suomen suunnitelmassa on luettelo päästökauppajärjestelmään piiriin kuuluvista laitoksista, mutta luettelossa ei ilmoiteta, kuinka paljon päästöoikeuksia aiotaan jakaa kullekin Ahvenanmaan saarilla sijaitsevalle laitokselle. Perusteessa 10 edellytetty luettelo on näin ollen puutteellinen.

Ranska on ilmoittanut, että se aikoo sisällyttää suunnitelmaansa alun perin ilmoittamiensa laitosten lisäksi vielä noin 800 laitosta. Se ei ole kuitenkaan ilmoittanut tarkempia yksityiskohtia, kuten näille laitoksille jaettavien päästöoikeuksien määrää, minkä vuoksi luettelo on puutteellinen. Lisäksi komissio katsoo, että erityiseen kasvureserviin tarkoitetut päästöoikeudet ovat osittain perusteen 5 vastaisia sikäli kuin ne perustuvat liian suuriksi arvioituihin kasvulukuihin, ja näin ollen ne suosisivat aiheettomasti tiettyjä yrityksiä ja toimintoja.

Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään tiivistelmä komission tekemästä arvioinnista. Taulukkoon on merkitty, miltä osin direktiivin 2003/87/EY liitteessä III esitettyjä perusteita ei ole noudatettu.

Taulukko 1

|Belgia |Viro |Suomi |Ranska |Latvia |Luxemburg |Portugali |Slovakia | | 1) Kioto | | | | | | | | | | 2) Päästöjen kehitys | | | | | | | | | | 3) Vähentämisedellytykset | | | | | | | | | | 4) Muu lainsäädäntö | | | | | | | | | | 5) Syrjimättömyys | | | | HYLÄTTY | | | | | | 6) Uudet osallistujat | | | | | | | | | | 7) Varhaiset toimet | | | | | | | | | | 8) Puhtaat teknologiat | | | | | | | | | | 9) Yleisön kuuleminen | | | | | | | | | | 10) Luettelo laitoksista ja niiden päästöoikeusmäärät | | |HYLÄTTY |HYLÄTTY | | | | | | 11) Ulkopuolinen kilpailu | | | | | | | | | | 10 artikla | | | | | | | | | |

[1] Tiedonanto ohjeista jäsenvaltioiden avustamiseksi kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta annetun direktiivin 2003/87/EY liitteessä III lueteltujen perusteiden täytäntöönpanossa (KOM(2003) 830) lopullinen, 7.1.2004).

[2] Tiedonanto komission 7. heinäkuuta 2004 tekemistä päätöksistä, jotka koskevat Itävallan, Tanskan, Saksan, Irlannin, Alankomaiden, Slovenian, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan direktiivin 2003/87/EY mukaisesti esittämiä kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kansallisia jakosuunnitelmia.

[3] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 280/2004/EY, tehty 11 päivänä heinäkuuta 2004, järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi, EUVL L 49, 19.2.2004, s. 1.

[4] Luxemburg 15 miljoonaa ja Belgia vähintään 41 miljoonaa.