Tässä yhteydessä DDR-prosessit jäävät usein vaille perinteisesti edellytettyjä puitteita eli pysyviä tulitaukoja ja elinkelpoisia rauhansopimuksia. Lisäksi muut DDR-toiminnan perusedellytykset, kuten konfliktin osapuolten keskinäinen luottamus rauhanprosessiin ja halukkuus osallistua siihen ja turvallisuuden vähimmäistaso, saattavat heikentyä. Aseellisista selkkauksista irtautuvat henkilöt ja ryhmät saattavat siten tarvita apua ja tukea niin konfliktin jatkuessa kuin sen jälkeenkin, kun rauhansopimus on tehty.

Nykykonflikteissa on osallisina yhä hajanaisempia aseellisia ryhmiä, joilla on joustavat komentorakenteet, ylikansallisia ulottuvuuksia ja yhteyksiä järjestäytyneisiin rikollis- ja terroristijärjestöihin. Radikalisoitumiseen johtavassa dynamiikassa hyödynnetään sosiaalisia, etnisiä, kulttuurisia, taloudellisia, poliittisia, uskonnollisia ja turvallisuuteen liittyviä epäkohtia, joita puutteet valtiorakenteissa, julkishallinnossa ja oikeusvaltioperiaatteen toteutumisessa, eriarvoisuus maan ja luonnonvarojen saatavuudessa, ilmastonmuutos ja ympäristön hauraus pahentavat.

DDR-toiminnalla tarkoitetaan asevoimien ja aseellisten ryhmien mies- ja naisjäsenten ja liittolaisten vapaaehtoista luopumista aseista, irtautumista komento- ja valvontarakenteista ja siirtymistä siviilielämään. DDR-toiminnan päätavoitteena on kestävä yhteiskuntaan (uudelleen) sopeuttaminen. Tähän sisältyy monia turvallisuuteen, sosiaalisiin ja psykologisiin tarpeisiin ja tuleviin sosioekonomisiin, koulutuksellisiin, terveydellisiin, oikeudellisiin ja poliittisiin näkymiin liittyviä näkökohtia, jotka koskevat entisten taistelijoiden ja heidän liittolaistensa lisäksi myös niitä perheitä ja yhteisöjä, joihin he sopeutuvat (uudelleen). DDR-toiminta onkin humanitaaristen, kehitys- ja rauhanpyrkimysten yhtymäkohdassa.

DDR-toimintaa koskevat aloitteet törmäävät toisinaan erityisiin esteisiin, joita ovat muun muassa seuraavat: heikko paikallinen ja kansallinen omistajuus, hajanainen lähestymistapa rauhanrakentamiseen, tulitaukoihin tai rauhansopimuksiin liittyvät epärealistiset tai vaille tukea jäävät määräykset tai odotukset, lyhyen aikavälin lähestymistavat yhteiskuntaan sopeuttamiseen ja tehoton turvallisuus- ja oikeusalan hallinto. EU:n kokemus on osoittanut, että tarvitaan varhaista sitoutumista pitkän aikavälin toimintaan, joustavuutta ja valmiutta reagoida nopeasti yhdistämällä diplomatiaan, kehitykseen, rauhaan, turvallisuuteen ja puolustukseen liittyviä toimia riskialttiissa tilanteissa.

Entisten taistelijoiden aseistariisunta, demobilisaatio ja yhteiskuntaan sopeuttaminen (DDR-toiminta englannin sanoista disarmament, demobilisation ja reintegration) ovat keskeisessä asemassa vakauttamisessa ja kestävän rauhan rakentamisessa. Niillä voidaan estää aseellisten ryhmien, joista osaa voidaan nimittää terroristijärjestöiksi, aiheuttamaa epävakautta ja niille tyypillistä epäkohtien hyväksikäyttöä. DDR-toiminta on näin ollen olennainen osa EU:n panosta, jolla se laajempaan vakauttamiseen ja väkivallan uudelleen leimahtamisen ehkäisemiseen, koska sillä torjutaan aseellisten ryhmien aiheuttamia riskejä ja tuetaan siirtymää aseellisista yhteenotoista poliittiseen osallistumiseen ja osallistavaan hallintoon.

EU:lla on pitkät perinteet ulospääsyä konflikteista etsivien yhteisöjen ja yksilöiden turvallisuuden ja inhimillisen kehityksen tukemisessa. Konfliktista rauhaan siirryttäessä on olennaisen tärkeää edistää osapuolten vastuullisia irtautumismahdollisuuksia, poliittisia prosesseja ja vaihtoehtoisia toimeentulokeinoja. Kolumbian ja Indonesian Acehin maakunnan rauhanprosessien tukeminen, mahdollisuuksien etsiminen Koillis-Nigerian konfliktialueilta irtautumiseen tai Itä-Ukrainan konfliktin veteraanien yhteiskuntaan uudelleen sopeuttamisen tehostaminen ovat esimerkkejä siitä, kuinka EU voi mukauttaa ja tukea näitä pyrkimyksiä.

Konfliktien muuttuva luonne, aseellisten ryhmien leviäminen ja lisääntyvä väkivalta aiheuttavat valtavaa kipua ja kärsimystä ja vaikuttavat syvästi miesten, naisten, poikien ja tyttöjen elämään kaikkialla maailmassa. Kun rauha väistyy ja aseelliset selkkaukset horjuttavat valtioiden ja kokonaisten alueiden vakautta, siitä aiheutuu Euroopan unionille (EU) usein suoria tai välillisiä seurauksia ja uusia turvallisuushaasteita. Siksi EU:n on nyt enemmän kuin koskaan toimittava maailmanlaajuisena rauhan edistäjänä, joka puuttuu epävakauteen ja konflikteihin rajojensa ulkopuolella.

Tukeakseen sosioekonomista yhteiskuntaan sopeuttamista EU on sitoutunut tarkastelemaan näiden prosessien monialaista luonnetta ja ottamaan huomioon niinkin erilaisia näkökohtia kuin maanomistusoikeuteen liittyvien epävarmuuksien poistaminen ja terveydenhuollon saatavuuden varmistaminen sekä rahoitus- ja pankkipalvelujen saatavuuden tukeminen. Sen vuoksi on tarkasteltava ja käsiteltävä tiettyjä sosioekonomisen haavoittuvuuden keskeisiä tekijöitä, kuten makrotalouden rakenteellisia alijäämiä ja kestävän kehityksen, hyvinvoinnin ja ihmisarvoisten työpaikkojen luomisen esteitä, koulutusvajeita ja tehottomia tai vaikeapääsyisiä sosiaaliturva- ja terveydensuojelujärjestelmiä, sekä muita asiaan liittyviä näkökohtia, kuten järjestäytyneen rikollisuuden roolia, laitonta taloutta ja uudelleenvärväyksen riskiä.

Kelpoisuusehdot täyttävät entiset taistelijat, joiden tausta on tarkistettu, voivat tietyissä olosuhteissa integroitua kansalliselle turvallisuusalalle. Tämän prosessin olisi oltava kansallinen, edistettävä osallisuutta ja oikeudenmukaista edustusta ja vastattava väestön turvallisuustarpeisiin sen lisäksi, että siinä otetaan huomioon vastuukysymykset, asianmukainen mitoitus ja turvallisuusalan vastaanottokyky.

Yhteiskuntaan sopeuttaminen on prosessi, jonka avulla entiset taistelijat ja heidän liittolaisensa siirtyvät elämään yhteisön siviilijäseninä. Tällä avoimella prosessilla on turvallisuuteen liittyviä, psykologisia, sosiaalisia, terveydellisiä, kulttuurisia, uskonnollisia, taloudellisia, poliittisia ja oikeudellisia ulottuvuuksia, ja se toteutetaan yksilö-, perhe- ja yhteisötasolla osana laajempia toipumis-, rauhan- ja kehitysprosesseja.

Demobilisaatiolla tarkoitetaan asevoimien ja aseellisten ryhmien aikuisten jäsenten erottamista ja/tai irtautumista komentorakenteista ja siirtymistä siviileiksi. Se edellyttää oikeudellisen aseman muutosta ja mahdollisesti myös psykososiaalista neuvontaa ja terveydenhuollon tukea. Se voi tapahtua spontaanisti, tai se voidaan järjestää lainsäädännön tai poliittisten sopimusten avulla. Kelpoisuusehdot täyttävien taistelijoiden ja heidän liittolaistensa tilanteen käsittely ja kotiuttaminen sisältää siirtymävaiheen lyhytaikaista ja kohdennettua apua, jota kutsutaan sopeuttamistueksi ja joka on tarkoitettu demobilisaatioprosessin kohteena oleville henkilöille. Tässä prosessissa olisi otettava huomioon ihmiskaupan uhrit, joita on hyväksikäytetty aseellisissa selkkauksissa ja sotatarkoituksissa.

EU pitää DDR-toimintaa poliittisena, ei-sotilaallisena ja muutosvoimaisena prosessina, joka perustuu vahvasti kansalliseen ja paikalliseen omistajuuteen, rauhan- ja kehityspyrkimyksiin ja selviytymiskyvyn kehittämiseen. EU:n osallistuminen DDR-toiminnan tukemiseen ja toiminnan tiettyjen osatekijöiden painottaminen, jaksottaminen ja niveltäminen on suunniteltava tapauskohtaisesti.

Asevoimiin ja aseellisiin ryhmiin yhteydessä olleiden lasten ehdoton ja välitön suojelu, vapauttaminen, palauttaminen perheeseensä ja (uudelleen) sopeuttaminen yhteisöönsä olisi aina suunniteltava ja asetettava etusijalle kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden mukaisesti riippumatta siitä, nimetäänkö kyseinen ryhmä terroristiseksi järjestöksi vai ei. Ikänsä puolesta rikosoikeudellisessa vastuussa olevat lapset, joiden epäillään syyllistyneen vakavaan rikokseen, on luovutettava siviilitoimijoille, ja oikeutta olisi tarjottava nuoriso-oikeuden puitteissa.

Kansainvälisessä ihmisoikeuslainsäädännössä, kansainvälisessä humanitaarisessa oikeudessa ja kansainvälisessä rikosoikeudessa rajoitetaan sotarikoksiin, joukkotuhontaan, rikoksiin ihmisyyttä vastaan ja räikeisiin ihmisoikeusloukkauksiin syyllistyneiden oikeutta osallistua DDR-prosesseihin. Tästä syystä henkilö, jolla on alun perin katsottu olevan oikeus osallistua tiettyyn DDR-prosessiin, voidaan sulkea pois ja asettaa syytteeseen rikostutkinnan tulosten perusteella. Lisäksi YK:n turvallisuusneuvoston tai EU:n terroristijärjestöiksi nimeämät ryhmät tai palaavat terrorismiin syyllistyneet vierastaistelijat ja heidän perheensä jäävät DDR-toimien ulkopuolelle.

EU tukee kehitysyhteistyön, humanitaarisen avun ja kaupallisen yhteistyönsä avulla ihmisarvoisen työn, kestävien elinkeinojen ja talouksien edistämistä, jotta maita voidaan auttaa toipumaan hätätilanteista ja tehostamaan jälleenrakentamista. Tätä lähestymistapaa olisi sovellettava järjestelmällisemmin myös maan sisäisten ja muiden pakolaisten ja paluumuuttajien yhteiskuntaan sopeuttamiseen.

Pyrkiessään tukemaan poliittista yhteiskuntaan sopeuttamista edistävää rauhankulttuuria EU auttaa yksilöitä ja yhteisöjä hankkimaan taitoja, joita nämä tarvitsevat osallistuakseen poliittiseen toimintaan puolueiden tai yhteiskunnallisten liikkeiden kautta tai itsenäisinä aktivisteina, mikä mahdollistaa moniarvoisen keskustelun sekä laajemman sovittelun ja rauhanrakentamisen ilman väkivaltaisten kostotoimien pelkoa.

3. EU:n kokonaisvaltainen osallistuminen DDR-toiminnan haasteisiin vastaamiseksi

Laaja kattavuus

Vastatakseen DDR-toiminnan haasteisiin EU hyödyntää moniulotteista keinovalikoimaansa rauhan, turvallisuuden ja kehityksen edistämiseksi seuraavasti:

·Tehokkaana sovittelijana profiloituneella EU:lla on maailmanlaajuisena toimijana vahva rooli rauhanprosesseissa ja konfliktien ehkäisemisessä, ja sen toiminnan keskiössä on ihmisten turvallisuus. Siksi EU:lla on hyvät mahdollisuudet tarjota tehokasta ja joustavaa tukea DDR-prosesseille maakohtaisten tai alueellisten strategioiden avulla. Politiikkaan ja poliittiseen vuoropuheluun perustuva realistinen lähestymistapa, jossa kattaa myös valtion turvallisuustoimijat, voi vähentää jännitteiden ilmaantumisen todennäköisyyttä ja parantaa EU:n kumppaneiden vakautta ja selviytymiskykyä EU:n naapurialueilla ja kauempanakin.

·Tutkimuksen ja innovoinnin hyödyntäminen näyttöön perustuvassa päätöksenteossa tukee paremmin DDR-prosesseja ja edellyttää tietämyksen ja kokemusten hallintaa.

EU:n välineiden johdonmukainen käyttö

DDR-aloitteet ovat tehokkaampia, jos niitä tuetaan yhdennetyn lähestymistavan politiikoilla ja välineillä. Edellytyksenä on kuitenkin tapauskohtaisesti määriteltyjen jaksotuksen, realististen tavoitteiden, budjetoinnin ja aikataulujen noudattaminen.

Kaikkien asiaankuuluvien EU:n toimijoiden on toimivaltuuksiensa mukaisesti koordinoitava toimiaan, kuultava toisiaan ja tehtävä yhteistyötä poliittisella, strategisella ja operatiivisella tasolla, jotta pitkän aikavälin politiikkalähtöinen kehitysapu voidaan yhdistää lyhyen aikavälin toimiin ja muihin avustustoimenpiteisiin. EU:lla on nyt paremmat mahdollisuudet saavuttaa tuloksia tällä alalla, sillä se on hyväksynyt naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välineen – Globaali Eurooppa (NDICI) ja Euroopan rauhanrahaston.

Rauhanrakentaminen ja kehitysyhteistyö

EU investoi konfliktien ehkäisyyn ja rauhanrakentamiseen liittyviin aloitteisiin maailmanlaajuisesti ja pyrkii valtavirtaistamaan konfliktisensitiivisyyden ja selviytymiskyvyn ulkoisessa toiminnassaan muun muassa erityisellä vaatimuksella, jota sovelletaan kehitysyhteistyöhön ja kansainvälisiin kumppanuuksiin hauraissa ja konflikteista kärsivissä maissa. Tähän sisältyy järjestelmällinen puuttuminen konfliktien ja kriisien perimmäisiin syihin soveltamalla pitkän aikavälin lähestymistapoja konfliktin muuntamiseen ja rauhanrakentamiseen. Hauraissa ympäristöissä avainasemassa ovat pyrkimykset, joilla luodaan tilaa poliittiselle vuoropuhelulle ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamiselle ja ehkäistään tai vähennetään väkivaltaa ja ääriliikkeitä yhteisön tasolla. Näissä olosuhteissa entisiin taistelijoihin, heidän liittolaisiinsa ja vastaanottajayhteisöihin keskittyvillä investoinneilla on ennaltaehkäisevä vaikutus konfliktien ja väkivallan uusiutumiseen, sillä niillä parannetaan selviytymiskykyä ja vastustuskykyä aseellisten ryhmien harjoittamalle uudelleenvärväykselle.

EU:lla on keskeinen rooli Kolumbian rauhanprosessissa, sillä se sekä edistää luottamusta ja vuoropuhelua entisten FARC-EP:n edustajien ja Kolumbian hallituksen välillä että tukee pääasiallisena avunantajana entisten taistelijoiden sosiaalista ja taloudellista yhteiskuntaan sisällyttämistä (sopeuttamista) hankkeiden ja budjettituen avulla. EU:n tuki, jota rauhanprosessia varten nimitetyn EU:n erityislähettilään näkyvä rooli vahvisti, suunniteltiin ihmisoikeuksiin perustuvan lähestymistavan mukaisesti ja noudattaen periaatetta, jonka mukaan ketään ei jätetä jälkeen. Sillä edistetään entisten taistelijoiden taloudellista yhteiskuntaan sopeuttamista tukemalla tuottavia hankkeita ja ammatillista koulutusta, asumista ja julkisten peruspalvelujen saatavuutta, vammaisten henkilöiden kuntoutusta, lastenhoitoa ja naisten taloudellista voimaannuttamista. Kolumbian rauhanprosessin tärkeimmät haasteet liittyvät entisiä taistelijoita koskeviin turvallisuuskysymyksiin, maan uudelleenjakoon ja saatavuuteen hankkeita ja asumista varten, tuloja tuottavien aloitteiden kestävyyteen, yhteiskuntaan sisällyttämistä koskevien tarpeiden budjetointiin paikallisiin kehityssuunnitelmiin paikallis- ja aluetasolla, leimautumiseen ja EU:n rahoituksen saantiin pankkijärjestelmän kautta.

Ennaltaehkäisevä diplomatia ja sovittelu

Kuten EU:n rauhanvälitystoimintaa koskevassa toiminta-ajatuksessa todetaan, aseellisiin toimijoihin liittyvät järjestelyt ovat keskeisessä asemassa välitystoiminnassa ja rauhanneuvotteluissa. Neuvotteluvaltuuskuntiin olisi mahdollisuuksien mukaan kuuluttava aseellisten ryhmien ja niiden yhteisöjen edustajia, joihin DDR-prosessit vaikuttavat. Toimeenpantavissa olevat ja realistiset DDR-toimintaa koskevat erityismääräykset, kuten vihollisuuksien lopettaminen, tulitauko, vallanjakomekanismit ja turvallisuusjärjestelyt, lisäävät mahdollisuuksia onnistuneeseen sovintoon ja vakauttamiseen. Siksi DDR-asiantuntemusta on tärkeää hyödyntää jo neuvottelujen varhaisessa vaiheessa.