Tiivistelmä Liityttyään EU:hun vuonna 2007 Romania on toteuttanut uudistuksia muun muassa oikeuslaitoksen ja korruption torjunnan alalla. Komissio on seurannut uudistusten täytäntöönpanoa yhteistyö- ja seurantamekanismilla, joka on merkittävä kehys näillä aloilla aikaan saadun edistymisen seuraamiseksi. Romania kuuluu olennaisesti oikeusvaltiomekanismiin, kuten kaikki muutkin jäsenvaltiot, ja sen rinnalla jatketaan yhteistyö- ja seurantamekanismia, kunnes kaikki arviointiperusteet on täytetty tyydyttävästi. Hallitus ehdottaa uudistuksia, joilla pyritään poistamaan ongelmat, jotka aiheutuivat vuosina 2017–2019 oikeudenkäyttöä koskeviin lakeihin tehdyistä muutoksista. Näitä muutoksia kritisoitiin niiden kielteisistä vaikutuksista oikeudenkäytön riippumattomuuteen, laatuun ja tehokkuuteen. Euroopan unionin tuomioistuin tarkasteli 18. toukokuuta 2021 antamassaan ennakkoratkaisussa useita näihin uudistuksiin liittyviä näkökohtia ja vahvisti nämä huolenaiheet erityisesti tuomarikunnan tekemien rikosten tutkinnasta vastaavan erityisjaoston osalta. Parlamentti käsittelee parhaillaan lakiesitystä tämän jaoston lopettamisesta. Oikeudenkäyttöä koskevien lakien muuttamiseksi on käynnistetty lainsäädäntömenettely. Henkilöstöpulaa on pahentanut se, ettei uusia tuomareita ole otettu palvelukseen ja että huomattava määrä tuomareita on jäänyt eläkkeelle. Henkilöstöpula on lisännyt tuomareihin kohdistuvaa painetta, mikä on vaikuttanut oikeudenkäytön laatuun ja tehokkuuteen. Korruption torjunnan institutionaalinen kehys on kattava, mutta sen tehokkuus edellyttää hallitukselta jatkuvaa poliittista tahtoa. Uuden korruptiontorjuntastrategian hyväksyminen vuosiksi 2021–2025 on keskeinen prioriteetti. Keskitason ja korkean tason korruptiota koskevien tutkimusten ja seuraamusten tehokkuus on parantunut, mikä jatkaa aiempaa suuntausta. Kansallinen korruptiontorjuntavirasto on saavuttanut aiempaa parempia tuloksia, vaikka oikeudenkäyttöä koskeviin lakeihin vuosina 2017–2019 tehdyt muutokset ovat edelleen merkittävä este sen moitteettomalle toiminnalle. Rikoslakien muuttaminen on edelleen tarpeen. Koska perustuslakituomioistuimen päätöksiin ei ole löydetty vankkoja lainsäädännöllisiä ja poliittisia ratkaisuja, korruption torjuntaan liittyy yhä enemmän esteitä ja oikeudellista epävarmuutta. Instituutioiden yhteistyön lisääntyminen vuoden 2020 vaalien yhteydessä voi merkitä muutosta vaaleilla valittujen luottamushenkilöiden lahjomattomuuteen. Takavarikoidun omaisuuden hallinnoinnista vastaava virasto on edelleen täysin toimiva, ja eturistiriitoja koskeva sähköinen PREVENT-järjestelmä on tehokas. Tiedotusvälineiden vapautta ja moniarvoisuutta koskevat oikeudelliset takeet on otettu käyttöön. Nykyisen lainsäädäntökehyksen täytäntöönpanoon ja noudattamisen valvontaan liittyy kuitenkin edelleen ongelmia, erityisesti tiedonsaannin osalta. Kansallisella audiovisuaalineuvostolla ei vieläkään ole resursseja hoitaa tehtäviään täysimääräisesti, ja useiden sen jäsenten toimikausien päättyminen on vaikuttanut sen toimintaan. Tiedotusvälineiden omistuksen avoimuus on edelleen puutteellista. Tiedotusvälineet voivat olla alttiita poliittiselle painostukselle erityisesti silloin, kun niiden tulot riippuvat valtion mainonnasta. Tutkivia journalisteja vastaan nostetuista kunnianloukkauskanteista raportoidaan edelleen. Covid-19-pandemian yhteydessä tiedotusvälineet saivat tukea varoista, jotka oli osoitettu covid-19:n leviämisen estämiseen tähtääviin hallituksen mediakampanjoihin. Huolta aiheuttavat edelleen lainsäädännön vakaus ja ennustettavuus, sillä lainsäädäntöä muutetaan usein, minkä seurauksena lait voivat olla keskenään ristiriitaisia. Myös vaikutustenarviointeja käytetään liian vähän toukokuussa 2019 järjestetyn kansanäänestyksen jälkeen ei annettu merkittäviä hallituksen poikkeusasetuksia oikeudenkäytön alalla. Covid-19-pandemian yhteydessä otettiin käyttöön valmiustila, johon liittyy parlamentaarisen valvonnan lisääminen. Unionin tuomioistuimen antoi 18. toukokuuta 2021 tuomion useista oikeudenkäyttöä koskevien lakien näkökohdista, minkä jälkeen perustuslakituomioistuin antoi 8. kesäkuuta 2021 tuomion, joka herättää vakavaa huolta, koska se kyseenalaistaa unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen. Yhdistyksiä ja säätiöitä koskevaa lainsäädäntöä muutettiin vuonna 2020 kansalaisjärjestöjen byrokraattisen taakan keventämiseksi.

Yhteistyö- ja seurantamekanismi perustettiin liityttäessä Euroopan unioniin vuonna 2007 siirtymäkauden toimenpiteenä helpottamaan Romanian jatkuvia pyrkimyksiä uudistaa oikeuslaitostaan ja tehostaa korruption torjuntaa . Kuten neuvosto on todennut, yhteistyö- ja seurantamekanismin perustamista koskevan päätöksen mukaan mekanismi päättyy, kun kaikki Romaniaan sovellettavat arviointiperusteet täyttyvät tyydyttävästi. Komissio esitti tammikuussa 2017 antamissaan kertomuksissa kattavan arvioinnin Romanian edistymisestä yhteistyö- ja seurantamekanismin kymmenen soveltamisvuoden aikana. Siinä esitettiin myös mekanismin päätökseen saattamista varten etenemissuunnitelma, joka perustuu 12 keskeiseen suositukseen. Näiden suositusten noudattaminen riittäisi yhteistyö- ja seurantamekanismin tavoitteiden saavuttamiseen, jos kehitys ei käänny huonompaan suuntaan. Marraskuun 2018 kertomuksessa todettiin, että kehitys oli kääntynyt päinvastaiseksi tai asettanut kyseenalaiseksi edistymisen peruuttamattomuuden ja että oli annettava kahdeksan lisäsuositusta. Komission viimeisimmässä yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa kertomuksessa, joka hyväksyttiin kesäkuussa 2021, arvioitiin edistymistä tammikuussa 2017 annettujen 12 suosituksen ja marraskuussa 2018 annettujen kahdeksan lisäsuosituksen osalta. Kertomuksessa todettiin, että sen jälkeen, kun edellinen yhteistyö- ja seurantamekanismia koskeva kertomus annettiin vuonna 2019, tilanne yhteistyö- ja seurantamekanismin vertailuarvojen puitteissa on ollut selkeästi myönteinen, ja oltiin tyytyväisiä siihen, että uudistuksiin saatiin vuonna 2021 uutta puhtia ja että vuosien 2017–2019 takaiskut saatiin korjattua. Tästä seuraa, että kaikissa jäljellä olevissa yhteistyö- ja seurantamekanismin suosituksissa on edistytty, ja jos edistyminen jatkuu vakaana, monet niistä saadaan täytettyä.

I.Oikeuslaitos

Romanian oikeusjärjestelmä koostuu neljästä oikeusasteesta sekä siviili- että sotilasoikeudellisella tasolla. Nämä ovat maakunnittain toimivat alioikeudet, yleiset ja erityistuomioistuimet, muutoksenhakutuomioistuimet ja korkein oikeus. Korkein oikeus toimii tiettyjen henkilöryhmien kohdalla ensimmäisenä oikeusasteena ja rikosasioiden muutoksenhakutuomioistuimena ja tietyissä yksityis- ja hallinto-oikeudellisissa asioissa muutoksenhakutuomioistuimena. Unionin tuomioistuimen keskeinen tehtävä on varmistaa, että muut tuomioistuimet tulkitsevat ja soveltavat lakia yhdenmukaisesti. Ylimmän tuomarineuvoston tehtävänä on taata oikeuslaitoksen riippumattomuus. Se on jaettu kahteen, tuomareiden ja syyttäjien jaostoon. Tuomareiden jaostolla on yksinomainen toimivalta tuomareiden rekrytoinnissa ja uranhallinnassa ja syyttäjien jaostolla syyttäjien rekrytoinnissa ja uranhallinnassa. Molemmat jaostot toimivat tuomioistuimena kurinpitoasioissa. Syyttäjälaitosta johtaa korkeimman oikeuden yhteydessä toimivan syyttäjänviraston valtakunnansyyttäjä. Syyttäjänvirastoon kuuluu rakenteita, joilla on erityinen toimivalta ja organisaatio, kansallinen korruptiontorjuntavirasto (DNA) ja järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin tutkintaosasto (DIICOT), joita johtavat pääsyyttäjät, sekä vuodesta 2018 lähtien tuomarikunnan tekemien rikosten tutkinnasta vastaava syyttäjäjaosto (SIIJ) . Lisäksi Romaniassa on sotilassyyttäjänvirastoja. Romanian presidentti nimittää valtakunnansyyttäjän sekä erityisrakenteiden, DNA:n ja DIICOT:n pääsyyttäjät oikeusministerin ehdotuksesta ja saatuaan ylimmältä tuomarineuvostolta lausunnon, joka ei ole sitova . Romania osallistuu Euroopan syyttäjänviraston toimintaan. Romanian asianajajayhdistysten kansallinen liitto on yleishyödyllinen oikeushenkilö, joka koostuu kaikista 41 asianajajayhdistyksestä Romaniassa. Perustuslakituomioistuin vastaa lakien perustuslainmukaisuuden tarkastamisesta ja viranomaisten välisten perustuslaillisten ristiriitojen ratkaisemisesta.

Riippumattomuus

Kansalaisten käsitys oikeuslaitoksen riippumattomuudesta on keskitasoa, parantunut huomattavasti aiempiin vuosiin verrattuna. Kansalaisten käsitys oikeuslaitoksen riippumattomuudesta on nyt keskinkertainen (51 %), se on noussut vuodesta 2020, jolloin se oli 37 prosenttia . Yritysten mielestä oikeuslaitoksen riippumattomuuden taso on keskinkertainen (45 %), mikä on 8 prosenttiyksikköä vähemmän kuin vuonna 2020 . Kansalaisten useimmin mainitsema syy siihen, miksi he eivät pidä oikeuslaitosta riippumattomana on edelleen vaikuttamisyritys tai painostus hallituksen ja poliitikkojen taholta, mutta yritysten ensimmäinen huolenaihe on vaikuttamisyritys tai painostus taloudellisten tai muiden intressiryhmien taholta .

Oikeuslakeihin vuosina 2017-2019 tehtyjä muutoksia tarkistetaan parhaillaan. Oikeudenkäyttöä koskevissa laeissa, vuosina 2017-2019 tehtyine muutoksineen, määritellään tuomareiden asema ja organisoidaan oikeuslaitos ja ylin tuomarineuvosto. Nämä lait ovat keskeisiä tuomareiden riippumattomuuden ja oikeuslaitoksen moitteettoman toiminnan kannalta. Edelleen voimassa olevilla muutoksilla oikeudenkäyttöä koskeviin lakeihin on ollut merkittävä vaikutus oikeuslaitoksen riippumattomuuteen, laatuun ja tehokkuuteen. Merkittäviä ongelmia havaittiin erityisesti tuomarikunnan tekemien rikosten tutkimusjaoston (SIIJ), tuomareiden ja syyttäjien yksityisoikeudellista vastuuta koskevan järjestelmän, varhaiseläkejärjestelyjen, ammattiin pääsyn sekä ylimpien oikeusasteiden syyttäjien aseman ja nimitysten osalta. Kuten oikeusvaltiota koskevassa vuosikertomuksessa 2020 ja yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevassa vuoden 2021 kertomuksessa todetaan, muutettujen lakien täytäntöönpano osoitti nopeasti, että on syytä huoleen, ja seuraavina vuosina on tullut esiin uusia ongelmia. Kun muutetut lait ovat edelleen voimassa, oikeuslaitoksen toimintaan kohdistuviin kielteisiin vaikutuksiin liittyvät huolenaiheet ovat edelleen olemassa. Erityisesti SIIJ on edelleen toiminnassa, ja sen toimintaan liittyy edelleen vakavia huolenaiheita, vaikka se on ollut vähemmän aktiivinen kuluneen vuoden aikana. Syyskuun 30. päivänä 2020 silloinen oikeusministeri esitti kuusi kuukautta kestävää julkista kuulemista varten tekstiluonnokset oikeudenkäyttöä koskevien lakien kattavaksi muuttamiseksi. Oikeusministerin mukaan lakiesitykset laadittiin sen jälkeen, kun oli analysoitu Euroopan komission yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevan kertomuksen, GRECOn raporttien ja Venetsian komission lausuntojen vaatimuksia. Lakiesitysten tavoitteena on korjata vuosien 2017–2019 muutosten kielteiset vaikutukset ja ehdottaa ratkaisuja moniin yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevissa kertomuksissa yksilöityihin ongelmiin, erityisesti liittyen SIIJ-jaoston lakkauttamiseen, syyttäjien ammatillisen riippumattomuuden lisäämiseen kumoamalla vuonna 2018 muutetut säännökset, tuomareiden siviilioikeudelliseen vastuuseen, rauhantuomareiden sananvapauden rajoituksiin sekä johtotehtävissä olevien syyttäjien erottamis- ja nimitysmenettelyihin. Hallitus hyväksyi tammikuussa 2021 muistion, jossa otetaan huomioon poliittinen sitoumus käsitellä kaikkia keskeneräisiä yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevia suosituksia. Muistiossa esitettyihin suunnitelmiin sisältyy muutoksia oikeudenkäyttöä koskeviin lakeihin ja lakiesitys, jolla lakkautetaan tuomarien tekemien rikosten tutkinnasta vastaava erityisjaosto (SIIJ). Molemmat liittyvät suoraan yhteistyö- ja seurantamekanismin suosituksiin. Julkisen kuulemisen päätteeksi ja useiden oikeuslaitoksen kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen nykyinen oikeusministeri lähetti 29. maaliskuuta 2021 kolme muutettua lakiesitystä ylimmälle tuomarineuvostolle lausuntoa varten. Oikeusministeri sitoutui lähettämään lakiesitykset Venetsian komissiolle lausuntoa varten samaan aikaan, kun ne toimitetaan parlamentille. On tärkeää, että näillä lainsäädäntömuutoksilla turvataan oikeuslaitoksen riippumattomuus unionin oikeuden mukaisesti ja ottaen huomioon Euroopan neuvoston suositukset. Tärkeää kehityssuuntaa viitoittaa unionin tuomioistuimen 18. toukokuuta 2021 antama tuomio, jossa tarkastellaan useita oikeudenkäyttöä koskevien lakien säännöksiä SEU-sopimuksen 2 artiklan ja 19 artiklan 1 kohdan sekä yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevan päätöksen valossa, erityisesti siltä osin kun on kyse tuomarikunnan tekemien rikosten tutkinnasta vastaavasta erityisjaostosta ja väliaikaisista nimityksistä johtotehtäviin tuomioistuinten tarkastusyksikössä sekä tuomareiden henkilökohtaisesta vastuusta, jos on tapahtunut oikeudellinen virhe . Euroopan unionin tuomioistuin muistutti myös, että jäsenvaltio ei voi muuttaa lainsäädäntöään, etenkään lainkäytön järjestämisen osalta, siten, että oikeusvaltion arvon suojelu heikkenee .

Parlamentissa keskustellaan erillisestä lakiesityksestä, jonka tarkoituksena on hajottaa tuomarikunnan tekemien rikosten tutkinnasta vastaava syyttäjäjaosto (SIIJ). Lakiehdotus julkaistiin oikeusministeriön verkkosivustolla 4. helmikuuta 2021. Ylin tuomarineuvosto antoi 11.2.2021 kielteisen lausunnon lakiesityksestä väittäen, että tarvitaan lisätakeita tuomareiden suojelemiseksi mahdollisesti vilpillisiltä korruptiotutkimuksilta. Hallitus hyväksyi lakiesityksen muuttamattomana 18.2 ja toimitti sen parlamentille. Edustajainhuone hyväksyi 24.3.2021 lakiesityksen, mutta lisäsi siihen säännöksiä, jotka sen mielestä ovat tarpeen tuomareiden suojelemiseksi vilpillisiltä korruptiotutkinnoilta, ja ehdotti, että korruptioon liittyvissä rikoksissa ylimmän tuomarineuvoston olisi ensin hyväksyttävä pyyntö asian viemiseksi tuomioistuimeen. Ehdotus sai voimakasta kritiikkiä kansalaisyhteiskunnalta, suurelta osalta oikeuslaitosta sekä ylimmältä tuomarineuvostolta, sillä ehdotuksen katsottiin voivan rajoittaa tuomareiden vastuuvelvollisuutta. Lakiesitystä käsitellään nyt senaatissa päätöksentekojaostona. Oikeusministeri pyysi 29.3.2021 Venetsian komissiolta lausuntoa lakiehdotuksesta ja erityisesti lisätakeista, jotta varmistetaan yhdenmukaisuus Euroopan neuvoston normien kanssa. Venetsian komissio on 5.7.2021 antamassaan lausunnossa tyytyväinen Romanian aikomukseen lakkauttaa SIIJ ja palauttaa erikoistuneiden syyttäjänvirastojen, kuten DNA:n ja DIICOT:n, toimivalta, mutta suosittaa edustajainhuoneen muutosten poistamista. Unionin tuomioistuin totesi 18.5.2021 antamassaan tuomiossa SIIJ:n osalta, että lainsäädäntöä, jolla perustetaan tällainen erityisjaosto, on perusteltava moitteettomaan oikeudenkäyttöön liittyvillä objektiivisilla ja todennettavissa olevilla vaatimuksilla, varmistettava, ettei kyseistä jaostoa voida käyttää tuomareiden ja syyttäjien toiminnan poliittisen valvonnan välineenä ja että jaosto käyttää toimivaltaansa Euroopan unionin perusoikeuskirjan vaatimusten mukaisesti. Piteștin muutoksenhakutuomioistuin oli 7.6.2021 antamassaan tuomiossa ensimmäinen ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, joka sovelsi unionin tuomioistuimen tuomiota, todeten, että SIIJ:n olemassaolo ei ole perusteltavissa hyvään oikeudenkäyttöön liittyvillä objektiivisilla ja todennettavissa olevilla vaatimuksilla ja ettei sillä näin ollen ole toimivaltaa tutkia sen käsiteltäväksi saatettua asiaa. On tärkeää, että meneillään oleva oikeudellinen uudistus, jolla pyritään lakkauttamaan SIIJ ja palauttamaan erikoistuneiden syyttäjänvirastojen aineellinen toimivalta vireillä olevissa asioissa, toteutetaan EU:n lainsäädännön, ja erityisesti EU:n tuomioistuimen tuomion mukaisesti, ja ottaen huomioon eurooppalaiset normit.

Euroopan unionin tuomioistuin antoi ennakkoratkaisun tuomareiden ja syyttäjien yksityisoikeudellisesta vastuusta. Oikeusvaltiota koskevassa vuosikertomuksessa 2020 mainittiin huolia vuosien 2017-2019 oikeudenkäyttöä koskevissa laeissa käyttöön otetusta yksityisoikeudellista vastuuta koskevasta järjestelmästä, erityisesti valtiovarainministeriölle tässä yhteydessä annetusta toimivallasta , koska valtiovarainministeriö voi sääntöjen nojalla arvioida, onko oikeudellinen virhe tehty vilpillisessä mielessä vai törkeästä huolimattomuudesta, ja nostaa tämän jälkeen tuomareita vastaan perintäkanteet heidän tuomioidensa aiheuttamien vahinkojen vuoksi. Euroopan neuvosto totesi, että tällä uudella järjestelmällä voi olla tukahduttava vaikutus tuomareihin ja syyttäjiin, erityisesti yhdessä uuden SIIJ-jaoston perustamisen kanssa . Unionin tuomioistuin otti 18.5.2021 antamassaan tuomiossa kantaa tuomareiden yksityisoikeudellista vastuuta koskevaan järjestelmään , ja totesi, että sen on annettava selvät ja täsmälliset takeet sen varmistamiseksi, että tutkintaa tai vahingonkorvauskannetta ei voida muuttaa tuomioistuimen toiminnan painostuskeinoksi. Maaliskuussa 2021 hyväksytyissä oikeudenkäyttöä koskevissa uusissa lakiesityksissä, joista oikeusministeri pyysi ylimmän tuomarineuvoston lausuntoa, ehdotetaan muutoksia tuomareiden ja syyttäjien yksityisoikeudellista vastuuta koskeviin säännöksiin. On tärkeää, että ehdotetut muutokset vastaavat asianmukaisesti Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiota ja että niissä otetaan huomioon asiaa koskevat eurooppalaiset normit.

Oikeudenkäyttöä koskeviin lakiesityksiin sisältyy muutoksia tuomioistuinten tarkastusyksikön johdon nimittämistä ja vastuuvelvollisuutta koskeviin sääntöihin. Unionin tuomioistuin tutki, onko hallituksella SEU-sopimuksen 2 artiklan ja 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti valtuudet väliaikaisesti nimittää henkilöitä johtotehtäviin tuomioistuinten tarkastusyksikköön, jonka vastuulla on toteuttaa tuomareihin ja syyttäjin kohdistuvia kurinpitomenettelyjä. Unionin tuomioistuin totesi 18. toukokuuta 2021 antamassaan tuomiossa, että koska tuomioistuinten tarkastusyksikön johtotehtävissä olevat henkilöt voivat vaikuttaa ratkaisevasti yksikön toimintaan, heidän nimittämiseensä sovellettavat säännöt eivät saa synnyttää perusteltua epäilystä siitä, että kyseisen elimen erioikeuksia ja tehtäviä käytettäisiin tuomioistuimen toiminnan painostuskeinona tai tämän toiminnan poliittisen valvonnan välineenä. Viime vuosina oikeusalan instituutiot, ylin tuomarineuvosto mukaan luettuna, ovat tuoneet esiin huolensa tuomioistuinten tarkastusyksikön vastuuvelvollisuuden puutteesta – esimerkiksi suuri osa tarkastusyksikön nostamista kanteista on lopulta hylätty tuomioistuimessa – sekä kaiken päätöksenteon keskittämisestä päätarkastajalle ja ylimmän tuomarineuvoston valvontavaltuuksien rajoituksista . Maaliskuussa 2021 annetuilla uusilla oikeudenkäyttöä koskevilla lakiluonnoksilla, joista oikeusministeri pyysi ylimmän tuomarineuvoston lausuntoa, ehdotetaan muutoksia päätarkastajan ja apulaispäätarkastajan nimittämistä koskeviin säännöksiin sekä tuomioistuinten tarkastusyksikön toimintaa koskeviin valvontamekanismeihin.

Ylimpien syyttäjien nimitysmenettelyä tarkistetaan osana oikeudenkäyttöä koskevien lakien muutoksia. Kuten oikeusvaltiota koskevassa vuosikertomuksessa 2020, yhteistyö- ja seurantamekanismia koskevissa kertomuksissa ja useissa Venetsian komission lausunnoissa korostetaan, nykyiseen lakiin liittyy edelleen huolenaiheita siitä, miten eri instituutioiden vaikutusvalta nimitysmenettelyyn ja toisaalta vallan keskittäminen oikeusministerille saadaan tasapainoon. Vuonna 2020 kolmesta ylimmästä syyttäjästä nimitettiin kaksi ylimmän tuomarineuvoston kielteisestä lausunnosta huolimatta. Oikeusministeri pyrkii puuttumaan näihin huolenaiheisiin parhaillaan valmisteilla olevissa uusissa oikeudenkäyttöä koskevissa lakiesityksissä ehdottamalla muutoksia nimitysmenettelyyn. Uusissa lakiesityksissä ehdotetaan erityisesti, että ylimmän tuomarineuvoston roolia vahvistetaan ottamalla käyttöön vaatimus, jonka mukaan ylimmän tuomarineuvoston syyttäjien jaoston on annettava sitova lausunto ehdotetusta nimityksestä, ja että presidentti voisi Venetsian komission suositusten mukaisesti hylätä nimityksen niin monta kertaa kuin se on tarpeen eikä ainoastaan kerran.

Ylimpien syyttäjien erottamismenettelyä on määrä muuttaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomion seurauksena. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi 5.5.2020, että entinen pääsyyttäjä ei ollut voinut tosiasiallisesti riitauttaa tuomioistuimessa syitä, joiden vuoksi hänet erotettiin tehtävästään . Oikeudenkäyttöä koskevien lakien muutosehdotuksissa ylimpien syyttäjien erottamismenettelyyn on lisätty muutoksenhakumenettely hallintotuomioistuimessa. Hallitus esitteli helmikuussa 2021 tuomion täytäntöönpanoa koskevan toimintasuunnitelmansa, ja Euroopan neuvoston ministerikomitea arvioi sen täytäntöönpanoa kesäkuussa 2021.

Laatu

Oikeuslaitoksen henkilöresurssien puute on edelleen huolenaihe. Joulukuussa 2020 lähes 10 prosenttia tuomareiden viroista ja lähes 16 prosenttia syyttäjien viroista oli edelleen täyttämättä, mikä vaikuttaa myös oikeuslaitoksen tehokkuuteen. Vaikka parlamentti kumosi maaliskuussa 2021 sekä Venetsian komission että GRECOn suositusten mukaisesti vuonna 2018 käyttöön otetun tuomarien varhaiseläkejärjestelmän, joka mahdollisti eläkkeelle jäämisen 20 palvelusvuoden jälkeen, lähes 300 tuomaria jäi eläkkeelle vuonna 2020 ja lähes 150 tuomaria vuoden 2021 ensimmäisellä neljänneksellä, mikä lisäsi henkilöresurssivajetta entisestään. Perustuslakituomioistuimen tuomio, jossa todetaan perustuslain vastaiseksi säännös, jonka mukaan ylimmän tuomarineuvoston on hyväksyttävä asetus tuomarikilpailun järjestämisestä ja toteuttamisesta, aiheutti oikeudellisen tyhjiön, minkä vuoksi vuonna 2020 ei järjestetty kilpailua uusien tuomareiden palkkaamisesta. Tämän lainsäädännöllisen puutteen korjaamiseksi oikeusministeriö käynnisti 22.6.2020 julkisen keskustelun kansalliseen tuomari-instituuttiin pääsyä koskevasta lakiesityksestä, jonka senaatti hyväksyi 3.2.2021. Perustuslakituomioistuin julisti kuitenkin kyseisen lain perustuslain vastaiseksi, kun ryhmä parlamentin jäseniä oli saattanut asian etukäteen käsiteltäväksi. Tämän vuoksi voimassa olevassa lainsäädännössä ei edelleenkään sallittu tuomareiden valintaa koskevien kokeiden järjestämistä, mikä viivästytti uusien rekrytointien määrää entisestään ja lisäsi tuomareiden ja syyttäjien työmäärää. Tämä puolestaan pahensi tuomareihin ja syyttäjiin kohdistuvaa painetta, mikä vaikutti oikeuden laatuun ja vaikuttavuuteen. Parlamentti hyväksyi 28. kesäkuuta 2021 uuden lain, jossa korjattiin mainittu oikeudellinen tyhjiö, kun tuomarikunnan valintakokeet sallitaan vuosina 2021 ja 2022. Perustuslakituomioistuin totesi 14. heinäkuuta 2021 antamassaan tuomiossa perustuslain vastaisiksi ne kyseisen lain säännökset, joiden mukaan DNA:n ja DIICOT:n syyttäjien nimittämiseen tähtäävissä valintakokeissa vaadittu virkaikä olisi laskettu kymmenestä seitsemään vuoteen.