Neuvoston perustelut: neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä vahvistama kanta (EU) N:o 6/2020 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi asetusten (EY) N:o 1071/2009, (EY) N:o 1072/2009 ja (EU) N:o 1024/2012 muuttamisesta niiden mukauttamiseksi maantieliikenteen alan kehitykseen

(2020/C 153/02)

I JOHDANTO

1. Euroopan komissio antoi 31. toukokuuta 2017 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi asetuksen (EY) N:o 1071/2009 ja asetuksen (EY) N:o 1072/2009 muuttamisesta niiden mukauttamiseksi alan kehitykseen.

2. Ehdotus oli osa liikkuvuuspakettia I, ja lainsäädäntömenettely organisoitiin yhdessä kahden muun säädösehdotuksen kanssa, joista toinen koskee kuljettajien lepoaikoja ja ajopiirturisääntöjä ja toinen sosiaalilainsäädännön valvontaa koskevia säännöksiä ja kuljettajien lähettämistä.

3. Neuvosto (liikenne, televiestintä ja energia) pääsi yhteisymmärrykseen yleisnäkemyksestä 3. joulukuuta 2018. ( 1 )

4. Euroopan parlamentti vahvisti ensimmäisen käsittelyn kantansa 4. huhtikuuta 2019.

5. Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä käytiin loka–joulukuussa 2019 neuvotteluja yhteisymmärryksen saavuttamiseksi ehdotuksesta. Neuvottelijat pääsivät 11. joulukuuta 2019 yhteisymmärryksen kompromissitekstistä, joka hyväksyttiin tämän jälkeen pysyvien edustajien komiteassa 20. joulukuuta 2019. ( 2 )

6. Euroopan parlamentin liikenne- ja matkailuvaliokunta vahvisti poliittisen yhteisymmärryksen 21. tammikuuta 2020 ja neuvosto puolestaan 20. helmikuuta 2020. ( 3 )

7. Käsittelyn yhteydessä neuvosto otti huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 18. tammikuuta 2018 antaman lausunnon ja alueiden komitean 1. helmikuuta 2018 antaman lausunnon.

8. Ottaen tämän yhteisymmärryksen huomioon ja oikeudellisen ja kielellisen tarkistuksen jälkeen 7. huhtikuuta 2020 kokoontunut neuvosto vahvisti kirjallista menettelyä käyttäen neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklassa vahvistetun tavallisen lainsäätämismenettelyn mukaisesti.

II TAVOITE

9. Ehdotuksen yleisenä tavoitteena on nykyaikaistaa maantieliikenteen harjoittajan ammattiin ja maantieliikenteen markkinoille pääsyä koskevia sääntöjä maantieliikenteen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi. Tämä toteutetaan mukauttamalla voimassa olevia sääntöjä tämänhetkisiin olosuhteisiin ja laajentamalla asetusten soveltamisalaa ja korjaamalla näin sääntöihin ja niiden täytäntöönpanon valvontaan liittyviä puutteita. Erityisesti asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 olevia vaatimuksia, jotka koskevat maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamista, on päivitetty postilaatikkoyritysten ja epäreilun kilpailun torjumiseksi. Lisäksi asetuksen (EY) N:o 1072/2009 kabotaasisääntöjä on laajennettu kyseisten säännösten väärinkäytön estämiseksi. Kummassakin asetuksessa selkeytetään edelleen asiaa koskevia valvontavaatimuksia ja helpotetaan eri jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välistä hallinnollista yhteistyötä, jotta varmistetaan kaikille toimijoille kaikissa jäsenvaltioissa tasapuoliset toimintaedellytykset ja yhdenmukainen valvonta.

III NEUVOSTON ENSIMMÄISEN KÄSITTELYN KANNAN ANALYYSI

A) Yleistä

10. Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat käyneet neuvotteluja komission ehdotuksen pohjalta päästääkseen yhteisymmärrykseen vaiheessa, jossa neuvosto vahvistaa ensimmäisen käsittelyn kantansa. Neuvoston kantaa koskevassa ehdotuksessa on otettu täysin huomioon näiden kahden lainsäätäjän välillä aikaan saatu kompromissi.

B) Keskeiset poliittiset kysymykset

11. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa huomioon otettuun kompromissiin sisältyvät seuraavat keskeiset seikat:

a) Kevyet hyötyajoneuvot, joiden paino on 2,5–3,5 tonnia (asetus (EY) N:o 1071/2009 ja asetus (EY) N:o 1072/2009)

12. Komissio ehdotti alun perin, että tietyt asetuksen (EY) N:o 1071/2009 mukaiset säännöt tehtäisiin pakollisiksi liikenteenharjoittajille, jotka harjoittavat liikennettä yksinomaan kevyillä hyötyajoneuvoilla, joiden sallittu massa on enintään 3,5 tonnia. Komissio ei ehdottanut vastaavaa laajennusta asetukseen (EY) N:o 1072/2009. Parlamentin kannan tavoin neuvosto kannattaa niiden sisällyttämistä asetuksen (EY) N:o 1071/2009 soveltamisalaan (1 artiklan 4 kohta), kun niiden suurin sallittu massa, perävaunut tai puoliperävaunut mukaan luettuina, ylittää 2,5 tonnia ja niitä käytetään kansainvälisessä liikenteessä toisen lukuun. Johdonmukaisuuden vuoksi neuvoston kannassa nämä ajoneuvot sisällytetään myös asetuksen (EY) N:o 1072/2009 soveltamisalaan (1 artiklan 5 kohta).

13. Neuvoston kannassa otetaan käyttöön 21 kuukauden siirtymäaika ennen kuin asetuksia aletaan soveltaa kyseisiin kevyisiin hyötyajoneuvoihin. Tämä siirtymäkausi on välttämätön, jotta liikenteenharjoittajat voivat saada vaaditun paperityön ja hallinnolliset menettelyt valmiiksi kyseisten kevyiden hyötyajoneuvojen kuljettajien osalta. Tämän kauden aikana myös komission olisi hyväksyttävä (asetuksen (EY) N:o 1071/2009 (16 artiklan)) täytäntöönpanosäädökset, joissa täsmennetään toiminnot, joiden avulla tiedot, jotka liittyvät 1) yrityksen ajoneuvojen rekisterinumeroihin, 2) yrityksessä työskentelevien henkilöiden lukumäärään ja 3) yrityksen riskiluokitukseen, voidaan antaa toimivaltaisten viranomaisten käyttöön tienvarsitarkastuksissa sen jälkeen, kun direktiivin 2006/22/EY 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteinen riskiluokituksen laskentakaava on hyväksytty.

b) Maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamista koskevat vaatimukset (asetus (EY) N:o 1071/2009)

14. Neuvoston kannassa vahvistetaan, että on tarpeen muuttaa kolmea niistä neljästä maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamista koskevasta vaatimuksesta, joita komissio on ehdottanut, jotta voidaan varmistaa reilu kilpailu ja maantieliikenteen sisämarkkinoiden moitteeton toiminta.

15. Sijoittautumisvaatimuksen osalta neuvosto on yhtä mieltä siitä, että on varmistettava selkeämpi yhteys yrityksen toiminnan ja sen jäsenvaltion välillä, johon yritys on sijoittautunut. Komissio ehdotti kahta lisäkriteeriä kolmen nykyisen kriteerin lisäksi. Neuvoston kantaan sisältyy kaksi pakollista lisäkriteeriä, joten 5 artiklan mukaan täytettäviä kriteereitä on nyt yhtensä seitsemän. Tarkistusten 130, 131, 132 ja 133 mukaisia parlamentin ehdotuksia ei säilytetty, koska kriteerien lopullinen luettelo kattaa riittävällä tavalla useimmat ehdotusten osat. Neuvoston kantaan sisältyy myös kaksi valinnaista kriteeriä, jotka jäsenvaltiot voivat asettaa kuljetusyrityksille.

16. Parlamentin kannan (tarkistus 128) pohjalta neuvosto suostuu sisällyttämään 5 artiklaan säännöksen, joka velvoittaa yrityksen varmistamaan, että kansainvälisessä liikenteessä käytettävät ajoneuvot palaavat vähintään kahdeksan viikon välein johonkin yrityksen toimipisteeseen. Parlamentti oli alun perin esittänyt paluuta neljän viikon välein. Komissio hyväksyi tämän säännöksen kokonaiskompromissin aikaan saamiseksi, mutta antoi lausuman, jossa se piti valitettavana tätä yhteisymmärryksen osatekijää, koska tällaiset paluut voisivat johtaa liikennejärjestelmän tehottomuuteen sekä tarpeettomien päästöjen, saastumisen ja ruuhkien lisääntymiseen.

17. Neuvosto on yleisesti ottaen yhtä mieltä komission ehdotuksesta, että hyvämaineisuuden arviointia on selkeytettävä ja yhdenmukaistettava edelleen. Sen lisäksi, että 6 artiklan 1 ja 2 kohta on muotoiltu uudelleen, neuvosto hyväksyi parlamentin ehdotuksen (tarkistus 134) luvattoman kabotaasin sisällyttämisestä 1 kohdan kolmannen alakohdan b alakohdassa olevaan luetteloon, joka koskee vakavia rikoksia tai vakavia rikkomuksia. Neuvoston kannan mukaan komissio antaa tarkastelumenettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan luettelo sellaisista vakavien rikkomusten luokista, tyypeistä ja vakavuusasteista, jotka liitteessä IV vahvistettujen luokkien ja tyyppien lisäksi voivat johtaa hyvämaineisuuden menetykseen.

18. Neuvosto on yhtä mieltä komission ehdotuksesta sisällyttää 7 artiklaan erityisiä ja vähemmän vaativia edellytyksiä, jotka koskevat yksinomaan kevyitä hyötyajoneuvoja käyttävien liikenteenharjoittajien vakavaraisuutta. Jotta uusien yritysten olisi helpompi päästä markkinoille, neuvosto ehdottaa niiden keinojen täsmentämistä, joilla yritykset voivat osoittaa vakavaraisuutensa.

19. Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen poistaa 3 artiklan 2 kohdasta säännös, jossa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus asettaa neljän vaatimuksen lisäksi muita vaatimuksia, jotka yritysten on täytettävä voidakseen saada luvan harjoittaa maantieliikennettä. Sen sijaan neuvoston kannassa annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus ottaa käyttöön erityisiä vaatimuksia, jotka liittyvät sijoittautumiskriteereihin (5 artiklan 2 kohta) ja vakavaraisuuskriteereihin (7 artikla) sekä vapautuksiin 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tutkinnosta maanteiden tavaraliikennettä harjoittavien yritysten osalta, jotka käyttävät yksinomaan kevyitä hyötyajoneuvoja ja voivat todistaa ammatillisen pätevyytensä kokemuksen perusteella (9 artikla).

20. Ammatillisen pätevyyden osalta (8 artiklan 5 kohta) neuvosto hyväksyy parlamentin ehdotuksen (tarkistus 138), jonka mukaan jäsenvaltiot voivat edistää liitteessä I lueteltuja aihepiirejä koskevaa jatkokoulutusta kolmen vuoden välein. Alkuperäistä 10 vuoden kautta siis lyhennettiin.

c) Valvonta ja tarkastukset (asetus (EY) N:o 1071/2009 ja asetus (EY) N:o 1072/2009)

21. Asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 komissio ehdotti ainoastaan ”tarkastuksia” koskevan 12 artiklan saattamista ajan tasalle, kun taas asetuksessa (EY) N:o 1072/2009 komissio ehdotti uuden artiklan lisäämistä ”tarkastuksia” varten. Neuvosto on yleisesti ottaen samaa mieltä tarkastusten ja valvonnan merkityksestä molemmissa asetuksissa sekä siitä, että menettely ja tarkastukset olisi selitettävä yksityiskohtaisemmin.

22. Asetuksessa (EY) N:o 1071/2009 (12 artiklan 1 kohta) neuvosto hyväksyy 3 artiklassa säädettyjen vaatimusten säännöllisen valvonnan käyttöönoton. Tätä varten jäsenvaltioiden on harkittava yrityksen toimipaikassa tehtäviä tarkastuksia ja otettava huomioon yrityksen riskiluokitus, joka perustuu direktiivin 2006/22/EY nojalla perustettuun riskiluokitusjärjestelmään, jonka on myös katettava kaikki asetuksen (EY) N:o 1071/2009 6 artiklassa tarkoitetut rikkomukset.

23. Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen, että asetukseen (EY) N:o 1072/2009 sisällytetään 10 a artikla, jonka mukaan jäsenvaltioiden on tehtävä tietty vähimmäismäärä kabotaasiliikenteeseen kohdistuvia tarkastuksia ja järjestettävä kabotaasiliikenteeseen kohdistuvia yhteisiä tienvarsitarkastuksia vähintään kaksi kertaa vuodessa. Parlamentin ehdotuksen perusteella (tarkistus 174) neuvosto hyväksyy sen, että kukin jäsenvaltio varmistaa kansallisen valvontastrategian soveltamisen ja että tässä strategiassa olisi keskityttävä yrityksiin, joilla on korkea riskiluokitus (tarkistus 175). Neuvosto hyväksyy myös parlamentin ehdotuksen kabotaasiliikenteen tarkastusten sisällyttämisestä direktiivissä 2006/22/EY säädettyihin tarkastuksiin (tarkistus 174). Neuvosto ei hyväksynyt parlamentin tarkistuksia 176, 177, 178 ja 179, koska niiden täytäntöönpano olisi teknisten haasteiden vuoksi erittäin vaikeaa.

d) Liikenteestä vastaavan henkilön julistaminen ammattiin soveltumattomaksi ja liikenteestä vastaavan henkilön maineen palautus (asetus (EY) N:o 1071/2009)

24. Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen, että yhdenmukaistetaan vähimmäisaika (yksi vuosi), jonka kuluttua hyvän maineen menettäneen liikenteestä vastaavan henkilön maine voidaan palauttaa (14 artikla). Neuvosto hyväksyy myös pääpiirteissään parlamentin ehdotuksen (tarkistus 140). Se päätti kuitenkin täsmentää sitä sisällyttämällä asetukseen vaatimuksen, jonka mukaan liikenteestä vastaavan henkilön, joka on menettänyt hyvän maineen, on osoitettava osallistuneensa tietyn vähimmäisajan pituiseen koulutuksen tai suorittaneensa tutkinnon, joka osoittaa hänen tuntevan liitteessä I olevassa I osassa luetellut aihepiirit. Neuvosto päätti, ettei komissiota kehoteta laatimaan luetteloa korjaavista toimenpiteistä.

e) Hallinnollinen yhteistyö (asetus (EY) N:o 1071/2009)

25. Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen kansallisiin sähköisiin rekistereihin sisällytettävistä lisätiedoista (16 artikla) ja jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön täsmentämisestä (18 artikla). Näillä tiedoilla on tarkoitus parantaa muutettujen sääntöjen valvontaa.

26. Neuvosto hyväksyi kolme niistä neljästä tietoluokasta, joita komissio ehdotti lisättäväksi kansallisiin sähköisiin rekistereihin (16 artiklan 2 kohta): 1) yrityksen käytettävissä olevien ajoneuvojen rekisteritunnukset, 2) yrityksen palveluksessa olevien työntekijöiden lukumäärä ja 3) yrityksen riskiluokitus. Parlamentti (tarkistus 143) ehdotti myös, että näihin rekistereihin sisällytettäisiin työsopimukset, mitä neuvosto ei kuitenkaan voinut hyväksyä. Neuvosto on parlamentin kanssa samaa mieltä siitä (tarkistus 148), että näiden uusien tietojen olisi oltava toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä tienvarsitarkastusten aikana. Neuvosto on parlamentin kanssa eri mieltä siitä (tarkistus 148), että tämä olisi toteuttava delegoidun säädöksen avulla, ja ehdottaa sen sijaan, että komissiolle siirretään tätä varten täytäntöönpanovaltaa.

27. Neuvosto hyväksyy 16 artiklan 2 kohdassa sen, että pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava pyydetyt tiedot vakavista rikkomuksista (e alakohta) ja kaikkien niiden henkilöiden nimet, jotka on julistettu ammattiin soveltumattomiksi (f alakohta), viiden päivän kuluessa aiemman 30 päivän määräajan sijasta.

28. Neuvosto hyväksyy jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön ehtojen yksityiskohtaisemman määrittelyn, josta säädetään 18 artiklassa. Neuvosto hyväksyy sen, että parlamentin ehdottama (tarkistus 149) tiiviin ja nopean yhteistyön periaate (18 artiklan 2 kohta) ilmaistaan selkeästi. Neuvoston kannan 18 artiklan 5 kohdassa määritellään enimmäisaika (30 päivää), jonka kuluessa jäsenvaltioiden on vastattava perusteltuihin pyyntöihin. Jäsenvaltiot voivat sopia keskenään lyhyemmästä määräajasta. Lisäksi neuvosto katsoo 18 artiklan 7 kohdassa, että jäsenvaltion olisi voitava pyytää 10 päivän kuluessa alkuperäisen pyynnön esittämisestä pyynnön esittänyttä jäsenvaltiota esittämään lisäperusteita. Pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio voi saman 10 päivän määräajan kuluessa myös ilmoittaa pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle mahdollisista pyyntöön liittyvistä ongelmista, jotta esiin tulleet vaikeudet saataisiin ratkaistua. Komissiota voitaisiin myös pyytää toteuttamaan asianmukaisia toimenpiteitä. Lopuksi neuvosto hyväksyy sen, että 18 artiklan 9 kohtaan sisällytetään säännöksiä tietosuojanäkökohdista ja siitä, että tällaisen hallinnollisen yhteistyön on oltava maksutonta. Lisäksi on täsmennetty, että tietopyyntö ei saa estää toimivaltaisia viranomaisia toteuttamasta toimenpiteitä asetuksen väitetyn rikkomisen tutkimiseksi ja estämiseksi.

29. Neuvoston kannan 18 artiklan 8 kohdassa selitetään, että sekä maantiekuljetusyritysten eurooppalaisen rekisterin (ERRU) vakavista rikkomuksista annettuja tuomioita ja niiden johdosta määrättyjä seuraamuksia koskevaa viestinvaihtojärjestelmää että sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmää (IMI) on käytettävä hallinnollisen yhteistyön ja keskinäisen avunannon helpottamiseksi. Tätä varten neuvosto ehdottaa IMI-asetuksen (asetus (EU) N:o 1024/2012) muuttamista siten, että asetus (EU) N:o 1071/2009 sisällytetään IMI-asetuksen soveltamisalaan, ja muutossäädöksen otsikon muuttamista vastaavasti. Koska molempia järjestelmiä on käytettävä rinnakkain ja toisiaan täydentävästi riippuen siitä, mitä tietoja vaihdetaan, neuvosto ei voinut hyväksyä tarkistuksessa 150 esitettyä parlamentin ehdotusta, jonka mukaan hallinnollinen yhteistyö toteutettaisiin ainoastaan sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän (IMI) avulla.

30. Parlamentin ehdotusta yksityiskohtaisesta säännöksestä ja liitännäistoimenpiteistä hallinnollisen yhteistyön helpottamiseksi edelleen (tarkistus 155) ei hyväksytty, koska kävi selväksi, että asetuksessa on riittävästi elementtejä hyvän yhteistyön varmistamiseksi.

f) Kabotaasiliikenne (asetus (EY) N:o 1072/2009)

31. Komissio ehdotti, että 8 artiklan kabotaasisääntöjen täytäntöönpanon valvontaa helpotettaisiin poistamalla kabotaasimatkojen enimmäismäärä ja vähentämällä kabotaasimatkojen suorittamiseen vaadittavien päivien enimmäismäärää. Neuvosto ei hyväksy kabotaasia koskevaa komission ehdotusta ja päätti säilyttää nykyisen mallin, jossa sallitaan kolme kabotaasimatkaa seitsemän päivän sisällä.

32. Neuvoston kannan 8 artiklan 2 a kohdassa otetaan käyttöön uusi neljän päivän karenssiajan käsite kunkin jäsenvaltiossa suoritetun kabotaasijakson jälkeen. Parlamentti käytti tarkistuksessa 170 samankaltaista käsitettä, mutta lopulta pitäydyttiin neuvoston mallissa. Tämän karenssiajan tarkoituksena on varmistaa, ettei kabotaasiliikennettä harjoiteta tavalla, joka johtaisi pysyvään tai jatkuvaan toimintaan siinä jäsenvaltiossa, jossa kabotaasi suoritettiin.

33. Neuvosto on samaa mieltä komission ehdotuksen ja Euroopan parlamentin kanssa (tarkistus 171) siitä, että 8 artiklan 3 kohdassa olisi selvennettävä, että liikenteenharjoittajan on esitettävä selvät todisteet kabotaasisääntöjen noudattamisesta, että nämä todisteet voidaan esittää myös sähköisesti ja että kuljettaja voi tarvittaessa ottaa yhteyttä pääkonttoriin saadakseen apua todisteiden esittämistä varten.

34. Parlamentin alkuperäisen ajatuksen (tarkistus 164) mukaisesti neuvoston kannan 10 artiklassa otetaan käyttöön jäsenvaltioille annettava mahdollisuus soveltaa kabotaasisääntöjä direktiivin 92/106/ETY mukaisiin yhdistettyihin kuljetuksiin. Komissio hyväksyi tämän säännöksen kokonaiskompromissin vuoksi, mutta antoi lausuman, jossa se piti valitettavana tätä yhteisymmärryksen osatekijää, koska se voi heikentää multimodaaliselle tavaraliikenteelle annettavan tuen vaikuttavuutta.

g) Vastuu (asetus (EY) N:o 1072/2009)

35. Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksen 14 a artiklan lisäämisestä asetukseen. Siinä täsmennetään, että jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt, joiden mukaan lähettäjille, huolitsijoille, hankkijoille ja alihankkijoille määrättäisiin seuraamuksia, jos ne tiesivät tai niiden olisi kaikki asiaankuuluvat seikat huomioon ottaen pitänyt tietää, että niiden tilaamiin kuljetuspalveluihin liittyi kyseisen asetuksen rikkomista.

h) Säädösvallan siirron ja komiteamenettelyn käyttö (asetus (EY) N:o 1071/2009 ja asetus (EY) N:o 1072/2009)

36. Komissio ehdotti asetuksen (EY) N:o 1071/2009 6 ja 8 artiklassa, että sille siirrettäisiin valta antaa delegoituja säädöksiä, mutta neuvosto hyväksyy ainoastaan sen, että komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 8 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Neuvosto hyväksyy sen, että komissiolle siirretään valta antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan luettelo vakavien rikkomusten luokista, tyypeistä ja vakavuusasteista 6 artiklan mukaisesti.

37. Asetuksen (EY) N:o 1072/2009 muuttamista koskevassa ehdotuksessaan komissio esitti, että sille siirrettäisiin valta antaa delegoituja säädöksiä. Neuvoston kannassa komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä, mutta ainoastaan 4 artiklan 4 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Neuvoston kannassa komissiolle ei siirretä valtaa mukauttaa yhteisön liikenneluvan voimassaoloaikaa (4 artiklan 2 kohta), kuten komissio oli ehdottanut.

i) Raportointi ja uudelleentarkastelu (asetus (EY) N:o 1071/2009 ja asetus (EY) N:o 1072/2009)

38. Jotta komissio voisi arvioida muutettujen asetusten toimivuutta, neuvoston kannassa otetaan huomioon myös parlamentin pyynnöt ja annetaan selkeämmät ohjeet siitä, mistä komission on määrä raportoida, missä aikataulussa komission odotetaan tekevän niin ja mitä tietoja jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle.

39. Parlamentin tarkistusten keskeinen sisältö (tarkistukset 156, 157, 158, 159, 160, 161 ja 162) on sisällytetty asetuksen (EY) N:o 1071/2009 26 artiklaan. Neuvosto hyväksyy myös parlamentin ehdotuksen (tarkistus 163), jonka mukaan jäsenvaltioiden välisestä hallinnollisesta yhteistyöstä laaditaan yksityiskohtainen kertomus.

40. Neuvosto hyväksyy parlamentin ehdotuksen (tarkistus 182) mukaisesti sen, että jäsenvaltioiden on toimitettavat komissiolle asetuksen (EY) N:o 1072/2009 mukaiset kansalliset valvontastrategiansa (17 artiklan 3 kohta). Neuvosto on myös samaa mieltä parlamentin kanssa (tarkistus 183) siitä, että komission olisi laadittava kertomus unionin maantieliikennemarkkinoiden tilanteesta (17 artiklan 4 kohta).

41. Neuvosto on yhtä mieltä parlamentin kanssa uudelleentarkastelulausekkeen sisällyttämisestä kumpaankin asetukseen.

j) Neuvoston kannan muut kohdat:

a) Poistetaan asetuksen (EY) N:o 1071/2009 11 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta, koska se on vanhentunut,

b) lisätään selvennys asetuksen (EY) N:o 1071/2009 liitteeseen IV,

c) asetuksen (EY) N:o 1072/2009 4 artiklan osalta neuvoston kannassa selitetään, millä tavalla kevyet hyötyajoneuvot on mainittava yhteisön liikenneluvassa.

k) Muut komission ehdotukset tai parlamentin tarkistukset, jotka eivät sisälly neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan

42. Näitä ovat erityisesti seuraavat: a) viittaus tyhjien konttien tai kuormalavojen kuljetukseen asetuksen (EY) N:o 1072/2009 1 artiklassa, b) muutos asetuksen (EY) N:o 1072/2009 2 artiklassa olevaan ”kabotaasiliikenteen” määritelmään, c) ”kauttakulun” määrittely asetuksessa (EY) N:o 1072/2009 (tarkistus 167), koska tätä näkökohtaa käsitellään ehdotuksessa direktiivejä 96/71/EY ja 2014/67/EU koskevien erityisten sääntöjen vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse maantieliikenteen alan työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon, d) parlamentin ehdotus (tarkistus 58), jonka mukaan älykkäillä ajopiirtureilla varustamisen olisi oltava yksi yhteisön liikennelupaa koskevista vaatimuksista (asetuksen (EY) N:o 1072/2009 4 artikla), koska tätä näkökohtaa käsitellään ehdotuksessa asetuksen (EU) N:o 165/2014 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse ajopiirtureilla tapahtuvasta paikannuksesta, e) parlamentin tarkistus 172 asetuksen (EY) N:o 1072/2009 9 artiklaan palkan ja palkallisen vuosiloman osalta, koska tätä näkökohtaa käsitellään ehdotuksessa direktiivejä 96/71/EY ja 2014/67/EU koskevien erityisten sääntöjen vahvistamisesta siltä osin kuin on kyse maantieliikenteen alan työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon.

IV PÄÄTELMÄ

43. Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu täysin huomioon neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä käydyissä neuvotteluissa komission avustuksella aikaansaatu kompromissi. Liikenne- ja matkailuvaliokunnan (TRAN) puheenjohtajan pysyvien edustajien komitean puheenjohtajalle osoittama kirje (23. tammikuuta 2020) vahvistaa tämän kompromissin. Puheenjohtaja ilmoitti tuossa kirjeessä suosittelevansa kyseisen valiokunnan jäsenille ja myöhemmin täysistunnolle, että neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta hyväksyttäisiin tarkistuksitta Euroopan parlamentin toisessa käsittelyssä sen jälkeen, kun kummankin toimielimen lingvistijuristit ovat tarkastaneet tekstin.

44. Sen vuoksi neuvosto katsoo, että sen ensimmäisen käsittelyn kanta on tasapainoinen lopputulos ja että kun muutetut asetukset on hyväksytty, ne parantavat sisämarkkinoiden toimintaa maantieliikenteen alalla ja auttavat varmistamaan tasapuoliset toimintaedellytykset maantieliikenteen alalla selkeyttämällä sääntöjä ja parantamalla viranomaisten välistä yhteistyötä, mikä takaa paremman valvonnan.

(1) Asiak. 15084/18.

(2) 15085/19.

(3) 5424/20 + ADD 1–4.