FI Euroopan unionin virallinen lehti C 128/74

457. TÄYSISTUNTO 4. JA 5. MARRASKUUTA 2009

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Uudet taidot uusia työpaikkoja varten – Työmarkkinoiden ja ammattitaitotarpeiden ennakoiminen ja yhteensovittaminen”

KOM(2008) 868 lopullinen

(2010/C 128/13)

Esittelijä: Vladimíra DRBALOVÁ

Komissio päätti 16. joulukuuta 2008 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Uudet taidot uusia työpaikkoja varten – Työmarkkinoiden ja ammattitaitotarpeiden ennakoiminen ja yhteensovittaminen

KOM(2008) 868 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 15. lokakuuta 2009.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 4.–5. marraskuuta 2009 pitämässään 457. täysistunnossa (marraskuun 4. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 141 puolesta ja 2 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 ETSK pitää tiedonantoa ”Uudet taidot uusia työpaikkoja varten” tarkoituksenmukaisena aloitteena. Se on samaa mieltä siitä, että jäsenvaltio- ja EU-tasolla tulee varmistaa kyky ja keinot ennakoida työmarkkinoiden osaamistarpeita. Lyhyen aikavälin talouselvytyksen perusedellytyksenä on pätevyyden lisääminen kaikilla tasoilla. Pitkällä aikavälillä se on myös kehityksen, paremman tuottavuuden, kilpailukyvyn, työllisyyden, yhtäläisten mahdollisuuksien takaamisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden perusedellytys. Työmarkkinoiden tulevia tarpeita voidaan ennakoida vain jonkin verran, joten ennakoinnin tapoja ja keinoja on kehitettävä jatkuvasti.

1.2 ETSK suhtautuu myönteisesti Cedefopin ehdottamiin lisäparannuksiin taitojen ennakoimiseksi säännöllisesti EU-tasolla. Niitä ovat mm. menetelmien ja tietokantojen parantaminen ja samalla tehtävä tarjonta- ja kysyntäennusteiden ajantasaistaminen, jotta eroja voidaan analysoida. Koska jäsenvaltioiden käytännöt vaihtelevat, komitea suosittaa myös osaamisen käsitteen yhä perusteellisempaa määrittelemistä.

1.3 On kuitenkin todettava, että tulevien tarpeiden varmaa määrittelyä varten ei ole olemassa välineitä ja että globaalissa maailmassa työn maailmanlaajuinen jakautuminen ei ole vakaata keskipitkällä aikavälillä, kun taas koulutuksen kesto on luultavasti juuri ”keskipitkä”.

1.4 ETSK pitää järkevänä kohentaa taitoja ja saada ne vastaamaan työmarkkinoiden nykyisiä ja tulevia tarpeita. Se kehottaa kuitenkin hyödyntämään kaikki työmarkkinoiden nykyiset mahdollisuudet, parantamaan työntekijöiden sopeutumiskykyä, parantamaan nykyisten työpaikkojen laatua, luomaan uusia tuottavia työpaikkoja ja vapauttamaan uusien ”vihreiden” markkinoiden potentiaalia.

1.5 Komitea kannattaa varauksetta kaikkien osapuolten kumppanuutta ja yhteistyötä. Se antaa tunnustusta erityisesti työmarkkinaosapuolten – työmarkkinoiden päätoimijoiden – sekä kansalaisyhteiskunnan panokselle. Komitea kannattaa myös yhteistyön tiivistämistä ja toimien kansainvälistä koordinointia mm. ILO:n ja OECD:n puitteissa.

1.6 Komitea korostaa erityisesti oppilaitosten ja yritysten tiivistä ja tehokasta yhteistyötä, jonka avulla voidaan muuttaa rakentavasti opetusjärjestelmiä, vähentää opintojen keskeyttämistä, lisätä teknisten alojen vetovoimaa, parantaa oppisopimuskoulutuksen laatua, ennakoida jäsenvaltioiden työmarkkinoilla edellytettävien vaatimusten kehitystä ja siten taitoja yleisen työllisyysasteen nostamiseksi unionissa sekä mukauttaa osaaminen entistä paremmin elinkeinoelämän käytäntöihin. Komitea korostaa myös peruskoulutuksen ja opettajankoulutuksen laatua ja uraneuvontajärjestelmien parantamista. Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) erityistarpeet tulee kartoittaa.

1.7 ETSK kiinnittää tältä pohjalta huomiota Prahassa toukokuussa 2009 pidetyssä EU:n ylimääräisessä työllisyyshuippukokouksessa hyväksyttyihin suosituksiin. Niiden tavoitteena on parantaa taitotasoa, panostaa koulutukseen, kannustaa EU:n sisäiseen liikkuvuuteen, ennakoida ammattitaitotarpeita ja sovittaa taidot yhä paremmin yhteen työmarkkinoiden vaatimusten kanssa. Lisäksi pyritään lisäämään mahdollisuuksia saavuttaa korkea laatutaso oppisopimuskoulutuksessa ja työharjoittelussa.

1.8 Komitea suhtautuu myönteisesti myös jäsenvaltioiden koulutusneuvoston kokouksessa toukokuussa 2009 tekemään sitoumukseen. Se koskee vahvistetun eurooppalaisen kehyksen luomista yhteistyön tiivistämiseksi yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla sekä neljän strategisen tavoitteen määrittelyä kaikkien yleissivistävää tai ammatillista koulutusta saavien työllistettävyyden ja yrittäjävalmiuksien kehittämiseksi. Eurooppalainen tutkintojen viitekehys elinikäisen oppimisen edistämiseksi (1) on tässä yhteydessä erityisen tärkeä.

1.9 ETSK on tyytyväinen siihen, että puheenjohtajavaltio Ruotsi on sisällyttänyt tapahtumakalenteriinsa konferenssin aiheesta ”Uudet taidot uusia työpaikkoja varten”. Lokakuun 22. ja 23. päivänä 2009 pidettävässä konferenssissa korostetaan työmarkkinoiden tulevia tarpeita ja julkisten työvoimapalvelujen roolia.

2. Johdanto

2.1 EU:n talous on ajautunut maailmanlaajuisen finanssikriisin johdosta taantumaan, millä on merkittäviä vaikutuksia Euroopan työmarkkinoihin ja työllisyyteen. Nykyarvioiden mukaan työttömyys nousee 9,4 prosenttiin vuonna 2009 ja 10,9 prosenttiin vuonna 2010.

2.2 Euroopan komissio reagoi EU:n tilanteeseen laatimalla Euroopan talouden elvytyssuunnitelman (2), jossa korostetaan toimien yhteensovittamista, määritellään strategiset tavoitteet ja esitetään joukko Lissabonin strategian neljään painopistealaan liittyviä toimenpiteitä.

2.3 EU:n elvytystoimia on suunnattu mm. työpaikkojen ja henkilöresurssien turvaamiseen ja yrittäjyyden edistämiseen. Komissio on kehottanut käynnistämään laajan eurooppalaisen aloitteen työllisyyden edistämiseksi ja suosittanut mm. seuraamaan avoimien työpaikkojen nykyistä ja odotettua tarjontaa sekä reagoimaan entistä valppaammin työpaikkatarjontaan kehittämällä osaamista ja parantamalla tarjonnan tasoa.

2.4 Kasvun ja hyvinvoinnin kehittämisen tärkein tekijä on maan kyky luoda laadukkaita työllistymismahdollisuuksia. Työllistymismahdollisuuksien luomiseen ja kasvuun tähtäävä politiikka tukeutuu useisiin perustekijöihin. Nykyaikaisiin, osallistaviin, joustaviin ja kilpailuperusteisiin työmarkkinoihin liittyy laaja kirjo toimintoja ja tehtäviä. Lisäksi työntekijöiden vapaa liikkuvuus on EU:n perusperiaatteita. Se, että kansalaisten on helpompi työskennellä toisessa jäsenvaltiossa, ja työpaikkatarjonnan parantaminen eivät ole ainoita tavoitteita, vaan lisäksi pyritään siihen, että työvoiman tarjonta yrityksille on laajempaa ja joustavampaa ja että työmarkkinoiden tarpeisiin vastataan entistä paremmin.

2.5 Vuoden 2009 EU:n keväthuippukokouksen päätelmissä korostetaan selvästi tarvetta suunnata toimet niin, että vahvistetaan EU:n kykyä parantaa osaamista kaikilla tasoilla, ennakoida työmarkkinoiden tarpeita ja sovittaa pätevyydet yhteen näiden tarpeiden kanssa. Huippukokouksen osanottajat vetosivat lisäksi voimakkaasti jäsenvaltioihin, jotta ne soveltaisivat yhdennettyä suuntaviivaa nro 24 ja ottaisivat uudet taitovaatimukset huomioon perus- ja ammattikoulutusjärjestelmissään.

2.6 Prahassa 7. toukokuuta 2009 pidetyssä ylimääräisessä huippukokouksessa sovittiin kymmenestä konkreettisesta toimenpiteestä. Ne liittyvät sekä pitkän että lyhyen aikavälin haasteisiin, ja ne on tarkoitus toteuttaa jäsenvaltio- ja unionitasolla yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa. Neljä toimenpidettä koskee yleissivistävää ja ammatillista koulutusta, elinikäistä oppimista, oppisopimuskoulutusta, liikkuvuuden tukemista, taitojen ennakoinnin parantamista sekä taitojen ja työmarkkinoiden tarpeiden yhteensovittamista.

3. Yleistä

3.1 Komissio julkaisi vuonna 2008 tiedonannon ”Uudet taidot uusia työpaikkoja varten – Työmarkkinoiden ja ammattitaitotarpeiden ennakoiminen ja yhteensovittaminen” (3), jossa se korostaa vallitsevan kriisin valossa, että inhimillistä pääomaa ja työllistyvyyttä tulee vahvistaa parantamalla osaamista. Komission ehdotuksen tavoitteena on parantaa EU:n valmiuksia arvioida ja ennakoida taitoja sekä parantaa taitojen mukauttamista syntyvien uusien työpaikkojen luonteeseen.

3.2 Komissio esittää vuoteen 2020 ulottuvan ensiarvion ammattitaidoista ja työmarkkinoiden tarpeista ja ehdottaa myös työmarkkinoiden tulevien tarpeiden oikea-aikaista ja järjestelmällistä seurantaa, arviointia ja kartoitusta. Lisäksi komissio aikoo kehittää taitojen mittaustapoja PROGRESS-ohjelman ja elinikäisen oppimisen ohjelmien avulla.

3.3 Komissio hyödyntää tämän prosessin tehokkaan toteutuksen varmistamiseksi nykyisiä välineitä ja laatii parhaillaan uusia välineitä, joiden on määrä vahvistaa tai yksinkertaistaa prosessia. Se korostaa joustoturvapolitiikkaa ja taitojen kohentamiseen tähtäävien toimenpiteiden käynnistämistä. Äskettäin ehdotettuja välineitä ovat Euroopan työmarkkinoiden seurantaelin, monikielinen ammatteja ja taitoja koskeva standardiluettelo sekä Match and Map -palvelu, jonka on tarkoitus helpottaa Eures-järjestelmän käyttöä. Myös Euroopan sosiaalirahaston (ESR) ja Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) keskeinen merkitys mainitaan. Työmarkkinoiden tulevia tarpeita voidaan ennakoida vain jonkin verran, joten ennakoinnin tapoja ja keinoja on kehitettävä ja parannettava jatkuvasti. Lisäksi tulee tarkkailla eri jäsenvaltioiden kykyä hyödyntää tukea.

3.4 Komissio korostaa perustellusti myös monialaisten taitojen ja muiden kuin teknisten taitojen (soft skills) kasvavaa merkitystä. Tällaisia ovat ryhmätyötaidot, kielitaito ja viestintävalmiudet. Aivan erityistä huomiota tulee kiinnittää luku-, kirjoitus- ja laskutaidon (numeracy) standardien ja tason parantamiseen jo pienestä pitäen.

3.5 Pätevyyksiä käsittelevien alakohtaisten komiteoiden perustaminen työnantajien, oppilaitosten ja muiden asianomaisten toimijoiden alakohtaisten sopimusten nojalla vaikuttaa hyvältä käytännöltä. Näiden neuvostojen toiminta voidaan nivoa alakohtaisen työmarkkinavuoropuhelun rakenteisiin, sillä työmarkkinaosapuolilla on tässä yhteydessä huomattavan tärkeä rooli. (4)

3.6 Jäsenvaltiot sitoutuivat 12. toukokuuta 2009 pidetyssä opetusministerineuvoston kokouksessa tiivistämään yhteistyötään yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla. Asetetuissa painopisteissä korostetaan, että yleissivistävällä ja ammatillisella koulutuksella tulee olla merkittävä asema laajennetussa talous- ja sosiaalipoliittisessa keskustelussa. Yhteiset haasteet ovat seuraavat: 1) työvoimalla tulee olla asianmukaiset taidot tulevaisuuden työpaikkoja ajatellen, 2) mukautuminen ikääntyvän yhteiskunnan tarpeisiin ja 3) yhä kovempi kansainvälinen kilpailu.

3.7 Lisäksi neuvosto on antanut päätelmät oppilaitosten ja työmarkkinaosapuolten kumppanuuden vahvistamisesta. Yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen rooli sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä perustuu merkittävältä osin siihen, että sen avulla yksilöille pystytään antamaan osaamista, taitoja ja pätevyyttä, joita he tarvitsevat voidakseen paremmin siirtyä työmarkkinoille ja pysyä niillä. Työmarkkinaosapuolilla on merkittävä rooli juuri tämän takia, sillä ne ovat työmarkkinoiden päätoimijoita.

4. Faktoja ja tunnuslukuja

4.1 Kesäkuussa 2008 kokoontunut EU:n neuvosto vahvisti päätelmissään ”Työmarkkinoiden tarpeiden ennakointi ja yhteensovittaminen, erityisesti nuoret huomioon ottaen – Työllisyys- ja osaamisaloite” pyyntönsä laatia vuoteen 2020 ulottuva kattava arvio Euroopan tulevista osaamistarpeista. (5)

4.2 Näin ollen Cedefop laati vuosien 2006–2020 taitotarpeista analyysin (6), joka koskee 25:tä EU:n jäsenvaltiota sekä Norjaa ja Sveitsiä. Analyysissa oletetaan, että vuoteen 2020 mennessä luodaan 20,3 miljoonaa lisätyöpaikkaa. Työpaikkojen uudelleentäytön myötä (kun eläkkeelle jääneiden tai työmarkkinoilta poistuneiden työpaikat ovat vapautuneet) syntyy 85 miljoonaa lisätyöpaikkaa, mitä ei tosin voida pitää työpaikkojen nettolisäyksenä. Vuonna 2020 palvelualan työpaikkoja odotetaan olevan kolme neljännestä kaikista työpaikoista.

4.3 Nykyisin lähes 40 prosenttia ammatissa toimivista henkilöistä on korkeaa taitotasoa edellyttävissä tehtävissä, esim. johtavassa asemassa, itsenäisenä ammatinharjoittajana tai teknisissä tehtävissä. Korkeaa tai keskikorkeaa taitotasoa edellyttävien työtehtävien odotetaan edelleen yleistyvän ensi vuosikymmenellä. Myös joidenkin sellaisten työtehtävien, jotka eivät edellytä mitään koulutusta tai edellyttävät vain matalaa koulutustasoa, arvellaan lisääntyvän.

4.4 Jos tämä suuntaus jatkuu, kyseiset muutokset johtavat työpaikkojen lisääntymisen kahtiajakoon. Seurauksena on, että yksinkertaisia rutiinitehtäviä sisältävien, keskitason koulutusta edellyttävien työpaikkojen kysyntä vähenee, mutta kaikissa työtehtävissä uusilta työntekijöiltä vaaditaan asianmukaista ammatillista peruskoulutusta, koska paljon väkeä jää eläkkeelle.

4.5 Vaadittu koulutustaso nousee nykyisin kaikissa – myös matalimman koulutustason – ammattiryhmissä. Taitojen tarjonta vaikuttaa tähän pätevyysvaatimusten noususuuntaukseen. Väestön koulutustaso on yleisesti ottaen noussut kymmenen viime vuoden aikana etenkin siksi, että monissa jäsenvaltioissa ihmiset ovat hyödyntäneet mahdollisuuden korkeakoulutukseen ja että vanhemmat työntekijät, joiden koulutustaso on keskimäärin matalampi, ovat poistuneet työmarkkinoilta eläkkeelle.

4.6 Cedefopin esittämissä päätelmissä korostetaan kuitenkin selvästi, että vaadittava pätevyystaso nousee pitkällä aikavälillä useissa tai useimmissa työtehtävissä. Cedefopin ennusteen mukaan lähes 91 prosentissa kaikista vuosina 2006–2020 avoimina olevista työpaikoista edellytetään korkeaa tai keskikorkeaa koulutustasoa. Työvoiman koulutusrakennetta tulee muuttaa seuraavan vuosikymmenen aikana, sillä yhä useammissa avoimissa työpaikoissa – jopa 55 miljoonassa – edellytetään keskitason koulutusta (ammatillinen koulutus kuuluu tähän). Niille työnhakijoille, joilla ei ole minkäänlaista koulutusta tai matala koulutustaso, tarjoutuu alle 10 miljoonaa työpaikkaa.

4.7 Eurostatin tietojen perusteella EU:ssa on vuodesta 2000 lähtien kyetty luomaan laadukkaita työpaikkoja. Havaittavissa on esimerkiksi, että korkeakoulututkinnon suorittaneiden osuus työvoimasta ja työpaikkojen lisääntyminen korreloivat positiivisesti. Useimmissa EU:n jäsenvaltioissa korkeakoulututkinnon suorittaneiden työllisyys on kasvanut nopeammin kuin keskimääräinen työllisyysaste. Esimerkiksi Maltassa korkeakoulututkinnon suorittaneiden työllisyys on yli kaksinkertaistunut vuodesta 2000, kun kokonaistyöllisyysaste on noussut vain 12 prosenttia. Lisäksi tulee huomata käänteinen suuntaus: epävarmojen työpaikkojen syntyminen.

4.8 Cedefopin selvityksessä mainitaankin koko joukko tällaisen kehityksen seurauksia:

— Yleiset taitovaatimukset lisääntyvät vastaisuudessakin.

— Harjoitettavilla politiikoilla tulee varmistaa työvoiman kyky mukautua näihin vaatimuksiin. Tulisi selvittää, onko työpaikkojen puute työmarkkinoilla vain väliaikaista tai ohimenevää vai onko ilmiö pitkäaikainen ja edellyttääkö se kohdennettuja toimia.

— Täydennyskoulutuksella ja elinikäisellä oppimisella tulee pyrkiä siihen, että yksilöiden taidot ovat jatkuvasti työmarkkinoiden rakenteellisten muutosten tasalla.

— Seuraavalla vuosikymmenellä työmarkkinoille tulevien nuorten määrä ei riitä vastaamaan kaikkiin työmarkkinoiden tarpeisiin. Tällä on seurauksia perus- ja ammattikoulutusjärjestelmille. Elinikäinen oppiminen on perustavan tärkeää.

— Olipa yleissivistävällä ja ammatillisella koulutuksella mikä tahansa merkitys työmarkkinoiden tarpeiden yhä paremmalle täyttämiselle, niillä ei voida ratkaista yli- tai alikoulutusongelmaa.

— On arvioitava tarkasti taidot, ehkäistävä niiden hukkaan joutuminen ja hyödynnettävä olemassa olevaa taitopääomaa.

5. Erityistä

5.1 Komission tavoitteena on saada tarjolla oleva pätevyys ja työmarkkinoiden tarpeet kohtaamaan. Nykyisten esteiden, myös hallinnollisten esteiden, poistaminen työntekijöiden vapaalta liikkuvuudelta EU:ssa ja yhä selkeämpi tiedottaminen työmarkkinasuuntauksista auttaisivat osaltaan edistämään ammatillista, alojenvälistä ja maantieteellistä liikkuvuutta (7) sekä mahdollistaisivat työntekijöiden taitojen ja työmahdollisuuksien aiempaa paremman yhteensovittamisen. On myös oleellisen tärkeää parantaa nk. siirtymäliikkuvuutta ja helpottaa näin uuden, laadukkaan työpaikan löytymistä menetetyn tilalle kuitenkin niin, että turva on taattu (joustoturva).

5.2 Tiedonantoon liittyvässä komission valmisteluasiakirjassa (8) määritellään mm. tutkinnon, tietojen, taitojen ja pätevyyden käsitteet. Käytännössä nämä termit ovat kuitenkin sidoksissa lähestymistapoihin, jotka vaihtelevat hyvin paljon jäsenvaltioittain. Komission tulisi määritellä selvemmin, miten laajasti osaamisen käsite tulee ymmärtää nyt tarkasteltavassa tiedonannossa.

5.3 Taito-ongelma oli Euroopassa olemassa jo ennen nykyistä kriisiä. Unionin toimielimet ja yritysjohto ovat jo yli kymmenen vuotta kiinnittäneet huomiota siihen, että Eurooppa ei tuota, houkuttele eikä onnistu säilyttämään elinkeinoelämänsä tarvitsemaa määrää tutkijoita, insinöörejä ja tietotekniikan asiantuntijoita. Tilanne kärjistyy, ja tilastotiedoista ilmenee, etteivät nuoret sukupolvet edelleenkään ole riittävän kiinnostuneita luonnontieteellisistä koulutusaloista. Työmarkkinoiden tarpeita vastaavien taitojen puute on yhä pahempi ongelma Euroopassa ja uhkaa Euroopan kilpailukykyä aikapommin lailla. Tarpeita vastaava taitotaso, tiedonsaannin parantaminen ja rakenteiden kehittäminen vaikuttaisivat myönteisesti etenkin pk-yrityksiin.

5.4 Unionin ulkopuolisista maista lähtöisin olevat maahanmuuttajat voivat niin ikään edistää kehitystä unionissa, erityisesti kun otetaan huomioon, että työvoiman tarjonta on vähentynyt useissa maissa. EU:n uusi suhtautumistapa taloudellisista syistä tapahtuvaan maahanmuuttoon unionin ulkopuolisista maista sekä kyvykkäiden ihmisten tulo muualta maailmasta voivat olla vain väliaikaisratkaisuja. Nähtäväksi jää, auttaako ”sinisen kortin” käyttöönotto EU:ta voittamaan lahjakkuuksista käytävän kilpailun. Tätä nykyä vain 2 prosenttia Euroopan korkeasti koulutetuista työntekijöistä on lähtöisin unionin ulkopuolisista maista.

5.5 Nyt, kun ajat ovat Euroopassa epävakaat, tulee tarvittavien taitojen puutteesta johtuvaan ongelmaan kiinnittää entistä enemmän huomiota, ja se tulee ottaa näkyvämmin esille. Lisäksi tulee huomata, että työpaikkojen nettolisäysnäkymien perusteella kehitys on kaksijakoista niin, että korkeaa taitotasoa vaativat työpaikat lisääntyvät huomattavasti, vaikka Euroopalla onkin keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä vielä suurempi potentiaali luoda työllistymismahdollisuuksia – sekä uusia että vapautuvia työpaikkoja.

5.6 Työntekijämäärän vähentäminen heikon kysynnän aikoina on hyvin lyhytnäköinen ratkaisu. Taitopääoman kartuttaminen on kallis ja pitkäkestoinen prosessi, olipa kyse virallisesta koulutuksesta (perus-, keski- tai korkea-aste) tai yrityksessä oppimisesta (yrityskulttuuri, yrityksen oma organisaatio, asiakassuhteet). Talous ei voi elpyä, ellei yrityksillä ole riittävästi pätevää työvoimaa.

5.7 Kaukonäköiseen ja tulevaisuuteen suuntautuneeseen toimintamalliin tulee sisältyä seuraavia valtioiden ja yksityisen sektorin yhteisiä toimia:

— Ohjataan kauden 2007–2013 ESR-rahoitus ammatilliseen koulutukseen ja uudelleenkoulutukseen.

— Käynnistetään yhteisiä toimia sekä yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuus.

— Harjoitetaan yhteistä politiikkaa opintojen keskeyttämisen vähentämiseksi ja nuorten saamiseksi kiinnostumaan matemaattisista aineista ja luonnontieteistä sekä teknisistä, tieto- ja viestintäteknisistä ja ympäristönsuojeluun liittyvistä ammateista.

— Vahvistetaan ja kehitetään oppilaitosten ja korkeakoulujen korkeatasoista kumppanuutta toteuttamalla suunnitelmallisia harjoittelujaksoja, joiden myötä etenkin opintojensa viimeisiä kuukausia suorittavat opiskelijat voivat saada suoran yhteyden koulutustaan vastaavaan työelämään.

— Edistetään ammattitaitojen liikkuvuutta Euroopassa.

— Vahvistetaan innovatiivista lähestymistapaa koulutukseen, kuten verkko- ja etäoppimista.

— Hyödynnetään niiden (köyhyyden, työttömyyden, vamman tai syrjinnän takia) syrjäytyneiden ryhmien potentiaalia, joita voidaan kouluttaa ja joiden työllistämisen helpottamiseksi on jo suunnattu merkittäviä varoja.

— Huolehditaan maahanmuuttajien koulutuksesta.

5.8 Euroopan tulee parantaa osaamispyramidiaan (9): luku- ja kirjoitustaitoa sekä perustaitoja, ammattitaitoja ja nk. globaaliin osaamistalouteen (GKE, Global Knowledge Economy) liittyviä taitoja. Monissa Euroopan maissa on vielä paljon urakkaa jäljellä, jotta osaamispyramidi vastaisi EU:n kunnianhimoisia tavoitteita.

5.9 Voidakseen luoda, varmistaa ja ylläpitää tarvitsemiaan taitoja EU:n tulee toteuttaa erinäisiä toimenpiteitä, jotka kohdistuvat paitsi taitojen tarjontaan myös niiden kysyntään Euroopassa. Varmaa on, että kysyntään vaikuttavat kasvualojen tarpeet ja pitkän aikavälin painopisteet, jotka kehittyvät nopeasti niin maailmanlaajuisella kuin paikallisellakin tasolla. Lisäksi tulevat vielä globaalien voimavarojen tai väestörakenteen kehityksen suuntaukset. Työvoiman tarjontaan puolestaan vaikuttavat etupäässä väestörakenteen kehityssuuntaukset, liikkuvuuden vähäisyys ja se, miten EU kykenee tuottamaan tarvittavaa osaamista.

5.10 Komitea korostaa opettajankoulutuksen merkitystä. (10) Opettajien perus- ja ammattikoulutus tulee nivoa keskeisiin innovaatio-, tutkimus- ja yrittäjyyspolitiikkoihin. Opettajilla tulee olla heti opettajankoulutuksesta lähtien välineet, joiden avulla sopeutumista työmarkkinoiden ja tarpeita vastaavien taitojen kehitykseen voidaan parantaa kaikilla koulutustasoilla.

5.11 Työmarkkinaosapuolilla on tässä keskeinen rooli. Yritysten ja oppilaitosten yhteistyön tulee vaikuttaa hyvin konkreettisesti etenkin opetussuunnitelmien laadintaan ja sellaisten kansallisten ammatti- ja pätevyysjärjestelmien luomiseen, jotka heijastavat työnantajien vaatimuksia konkreettisten tehtävien suorittamisesta yrityksessä. On tärkeää valmentaa opiskelijoita, tarjota nuorille työharjoittelujaksoja ja lisätä tarpeita vastaavien alojen vetovoimaa. Euroopan komission tulisi kiinnittää huomiota yrityksissä vaadittaviin tehtäviin ennen taitojen tarkastelua. Pienten ja suurten yritysten tarpeet tulee erottaa toisistaan hyvin selvästi.

5.12 Euroopan tulee myös ottaa huomioon ilmastonmuutokseen sopeutumisen työllisyysvaikutukset. Ilmaston lämpeneminen vaikuttaa tuotannontekijöihin ja tuotantoprosesseihin. Euroopan komissio valmistelee jo lukuisia analyyseja uudesta vähähiilisestä taloudesta ja siihen liittyvästä ”vihreiden”" työpaikkojen ja ekoteollisuusalojen luomisesta. Alustavissa tuloksissa mainitaan tietolähteiden vähäisyys, epätarkkuus ja suuret erot ilmastonmuutoksen arvioiduissa työmarkkinavaikutuksissa. Siirtyminen vähähiiliseen talouteen tulee mieltää pitkäkestoiseksi prosessiksi, jonka aikana työmarkkinat sopeutuvat muutokseen asteittain.

5.13 Komission tiedonannon ensisijaisina aiheina ovat uusien työpaikkojen luominen ja näissä uusissa työpaikoissa tarvittavien taitojen parantaminen. EU:n tulee myös hyödyntää tehokkaasti työmarkkinoiden nykyistä potentiaalia ja parantaa työttömyysuhan alaisten tai työttömäksi jääneiden työntekijöiden pätevyystasoa ja sopeutumiskykyä. Huomiota tulee kiinnittää myös uudelleenkoulutukseen, ammatilliseen täydennyskoulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen. Toisaalta EU:n on kyettävä takaamaan sellaiset olosuhteet, jotka edistävät tuottavien, korkealaatuisten ja asianmukaisesti palkattujen työpaikkojen luomista.

5.14 Taitotason nostamiseen tähtäävissä aloitteissa tulee myös ottaa huomioon yksilöiden omat tavoitteet ja tarpeet. Koulutuksella on oleellinen merkitys kansalaisten valinnanvapaudelle ja henkilökohtaisen kehittymisen mahdollisuuksille. Työmarkkinoiden kannalta koulutus palvelee myös tietojen ja taitojen välittämistä yksilöille, sillä ne ovat välttämättömiä jatkuvasti muuttuviin vaatimuksiin vastaamiseksi ja korkean työllisyysasteen takaamiseksi.

5.15 Työvoiman taitojen ja sopeutumiskyvyn parantamiseen tähtäävien politiikkojen tulee pohjautua kaikkien kansalaisten yhdenvertaisuuden ja syrjimättömyyden periaatteisiin. Tämä edellyttää kaikkien yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmien nykyisten esteiden purkamista sekä muotokysymysten osalta että yrityksissä. Tällaiset esteet hankaloittavat etenkin erityisen heikossa asemassa olevien, kuten ikääntyneiden työntekijöiden ja vammaisten, elämää.

5.16 Toukokuun 12. päivänä 2009 kokoontuneen koulutusneuvoston päätelmissä korostetaan niin ikään työmarkkinaosapuolten merkittävää roolia. Työmarkkinaosapuolet kiinnittävät eurooppalaisessa työmarkkinavuoropuhelussa huomiota yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen ja työmarkkinoiden tarpeiden yhteensovittamisen ongelmiin. Ne laativat vuonna 2002 ammattitaidon ja pätevyyden elinikäistä kehittämistä koskevat yhteiset toimintapuitteet ja vuonna 2006 analyysin työmarkkinoiden avaintekijöistä. Työmarkkinaosapuolten kolmanteen, vuosia 2009–2010 koskevaan työohjelmaan (Riippumaton sopimus osallistavista työmarkkinoista ja työllisyysraportti) sisältyvät yhteiset toimet pohjautuvat näihin asiakirjoihin.

5.17 Neuvosto vetoaa päätelmissään myös kansalaisyhteiskunnan kanssa solmitun kumppanuuden sekä kaikkien sidosryhmien – yritysten, oppilaitosten, julkisten työvoimapalvelujen jne. – yhteistyön vahvistamisen puolesta. Asianomaisten kansalaisjärjestöjen kanssa tehtävä yhteistyö ja sosiaaliset aloitteet voivat täydentää mielekkäällä tavalla perinteistä työmarkkinavuoropuhelua.

5.18 Avoimen koordinointimenetelmän merkittävimpiä aikaansaannoksia yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alalla EU-tasolla on eurooppalainen tutkintojen viitekehys (European qualifications framework, EQF). Sen on määrä selventää tutkintoja ja tehdä niistä ymmärrettävämpiä sekä lisätä liikkuvuutta Euroopassa.

5.19 Euroopan sosiaalirahasto (ESR) on osoittautunut käyttökelpoiseksi välineeksi Euroopan ammattikoulutustarpeita koskevissa kysymyksissä. Sitä voitaisiin tulevaisuudessa parantaa karsimalla hallinnollisia menettelyjä ja päällekkäisyyttä rakennerahastoaloitteiden kanssa sekä lisäämällä työmarkkinaosapuolten osallistumista.

5.20 Saavutettavaa edistystä seurataan keskimääräisen eurooppalaisen suoritustason viitearvojen (EU:n vertailuarvojen) avulla. Jäsenvaltiot ovat sopineet, että vuoteen 2020 mennessä

— aikuisista vähintään 15 prosentin tulisi osallistua elinikäisen oppimisen ohjelmiin

— lukemisessa, matematiikassa ja luonnontieteissä heikosti menestyvien 15-vuotiaiden osuuden olisi oltava alle 15 prosenttia

— vähintään 40 prosentilla 30–34-vuotiaista olisi oltava korkeakoulututkinto

— yleissivistävät tai ammatilliset opinnot keskeyttäneiden nuorten osuuden olisi oltava alle 10 prosenttia

— nelivuotiaista ja sitä vanhemmista alle kouluikäisistä lapsista vähintään 95 prosentin tulisi osallistua esiopetukseen.

Bryssel 4. marraskuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus eurooppalaisen tutkintojen viitekehyksen perustamisesta elinikäisen oppimisen edistämiseksi (2008/C 111/01).

(2) Euroopan talouden elvytyssuunnitelma, KOM(2008) 800 lopullinen, 26. marraskuuta 2008.

(3) Komission tiedonanto ”Uudet taidot uusia työpaikkoja varten – Työmarkkinoiden ja ammattitaitotarpeiden ennakoiminen ja yhteensovittaminen”, KOM(2008) 868 lopullinen, 16. joulukuuta 2008.

(4) EUVL C 277, 17.11.2009, s. 15.

(5) CEDEFOP, PANORAMA Series 160, Skill needs in Europe (”Euroopan taitotarpeet”) (2008).

(6) On syytä ottaa huomioon, että analyysi tehtiin ennen talous- ja finanssikriisin puhkeamista. Siinä ei siis ole otettu huomioon kriisin vaikutuksia.

(7) EUVL C 228, 22.9.2009, s. 14.

(8) SEC(2008) 3058, komission tiedonantoon KOM(2008) 868 lopullinen liittyvä Euroopan komission yksiköiden valmisteluasiakirja.

(9) Maaliskuussa 2009 pidetyn European Business Summit -huippukokouksen tausta-asiakirja, jonka julkaisi liiketalouteen erikoistunut INSEAD-korkeakoulu (The business school for the world) yhteistyössä Microsoftin ja Belgian yrittäjäliiton (FEB) kanssa.

(10) EUVL C 151, 17.6.2008, s. 41.