Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa esitettävästä Euroopan unionin kannasta sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskeviin määräyksiin /* COM/2012/0152 final - 2012/0076 (NLE) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen,[1] jäljempänä ’Ankaran sopimus, 12 artiklasta ja Ankaran sopimuksen lisäpöytäkirjan,[2] jäljempänä ’lisäpöytäkirja’ 36 artiklasta ja sitä seuraavista artikloista seuraa, että työntekijöiden vapaa liikkuvuus unionin jäsenvaltioiden ja Turkin välillä toteutetaan asteittain. Ankaran sopimuksen 9 artiklassa määrätään, että sopimuksen soveltamisalalla kielletään kaikenlainen kansalaisuuteen perustuva syrjintä. Lisäpöytäkirjan 39 artiklassa määrätään, että assosiaationeuvosto vahvistaa sosiaaliturvaa koskevia toimenpiteitä, joita sovelletaan unionissa liikkuviin työntekijöihin, jotka ovat Turkin kansalaisia, ja heidän unionissa asuviin perheenjäseniinsä. Lisäksi siinä luetellaan joitakin koordinointiperiaatteita, jotka kyseisillä toimenpiteillä pannaan täytäntöön. Ensimmäinen askel Ankaran sopimuksessa ja sen lisäpöytäkirjassa vahvistettujen sosiaaliturvan yhteensovittamista koskevien periaatteiden panemiseksi täytäntöön oli assosiaationeuvoston 19. syyskuuta 1980 Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamista turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheisiinsä tekemä päätös N:o 3/80,[3] jäljempänä ’päätös N:o 3/80’. Toista askelta ei kuitenkaan otettu eli asetusta päätöksen N:o 3/80 täytäntöönpanosta ei annettu.[4] Unionin tuomioistuin on sittemmin katsonut, että päätöksen N:o 3/80 3 artiklan 1 kohdalla (syrjimättömyysperiaate) ja 6 artiklalla (asumista koskevasta edellytyksestä luopuminen) on välitön oikeusvaikutus ja että niihin voidaan vedota kansallisissa tuomioistuimissa.[5] Jotta voidaan taata oikeusvarmuus ja Ankaran sopimuksessa ja sen lisäpöytäkirjassa vahvistettujen sosiaaliturvan yhteensovittamista koskevien periaatteiden täysimääräinen vaikutus, on tarpeen, että assosiaationeuvosto hyväksyy uuden päätöksen, jolla korvataan päätös N:o 3/80. Komissio vetää pois aiemman ehdotuksensa päätöksen N:o 3/80 täytäntöönpanosta, koska suunnitelmissa on, että sopimuksessa ja sen lisäpöytäkirjassa vahvistetut velvoitteet pannaan kerralla täytäntöön uudella assosiaationeuvoston päätöksellä. Yleinen tausta Ankaran sopimuksessa ja lisäpöytäkirjassa olevien, työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien määräysten ja niiden täytäntöönpanemiseksi vahvistettujen toimenpiteiden, erityisesti assosiaationeuvoston päätöksen N:o 1/80, tueksi olisi vahvistettava soveltuvia sosiaaliturvan yhteensovittamista koskevia toimenpiteitä. Lisäpöytäkirjan 39 artiklassa on nimenomaisia sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevia määräyksiä, jotka on pantava täytäntöön. Sitä varten tarvitaan assosiaationeuvoston päätös. Erinäisiin muihinkin kolmansien maiden kanssa tehtyihin assosiaatiosopimuksiin sisältyy määräyksiä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta. Tämä ehdotus on osa ehdotuspakettia, johon sisältyvät samanlaiset ehdotukset Albanian, Montenegron ja San Marinon kanssa tehtyjen sopimusten osalta. Neuvosto hyväksyi lokakuussa 2010 ensimmäisen vastaavien ehdotusten paketin Algerian, Marokon, Tunisian, Kroatian, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ja Israelin osalta.[6] Tarvitaan neuvoston päätös, jotta voidaan vahvistaa unionin assosiaationeuvostossa esittämä kanta. Voimassa olevat aiemmat säännökset Jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen tapahtuu Euroopan unionin tasolla asetuksella (EY) N:o 883/2004[7] ja sen täytäntöönpanoasetuksella (EY) N:o 987/2009.[8] Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1231/2010[9] laajennetaan asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 soveltamisala koskemaan kolmansien maiden kansalaisia, joita kyseiset säännökset eivät jo koske yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi. Tähän asetukseen sisältyy jo periaate, jonka mukaan turkkilaisten työntekijöiden eri jäsenvaltioissa täyttyneet vakuutuskaudet lasketaan yhteen tiettyjä etuuksia koskevien oikeuksien osalta, kuten Turkin kanssa tehdyn sopimuksen lisäpöytäkirjan 39 artiklan 2 kohdassa määrätään. Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Turkki on ollut mukana Euroopan yhdentymishankkeessa aina Ankaran assosiaatiosopimuksen allekirjoittamisesta vuonna 1963 lähtien. Sopimusta täydennettiin vuonna 1970 lisäpöytäkirjalla. Sopimusten tavoitteena on päästä vaiheittain työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen Turkin ja EU:n välillä. Seurauksena näistä määräyksistä, joilla vahvistettiin suunnitelma, lisäpöytäkirjan 39 artiklassa on sosiaaliturvan yhteensovittamista koskevia määräyksiä. Kun nämä määräykset pannaan täysimääräisesti täytäntöön, erityissuhteet Turkin kanssa vahvistuvat, kuten Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 8 artiklassa kaavaillaan. Samalla Turkki voi linjata sosiaaliturvan yhteensovittamista koskevan politiikkansa EU:n politiikan mukaiseksi valmistellessaan tulevaa liittymistä EU:hun. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Intressitahojen kuuleminen Tällä jäsenvaltioiden ja Turkin sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevalla ehdotuksella korvataan päätös N:o 3/80. Ehdotus on lähes identtinen sen luonnospaketin kanssa, joka sisälsi luonnokset kuudeksi assosiaationeuvoston tai vakautus- ja assosiaationeuvoston päätökseksi, joiden osalta neuvosto vahvisti Euroopan unionin kannan lokakuussa 2010. Päätökset koskivat Algeriaa, Marokkoa, Tunisiaa, Kroatiaa, entisen Jugoslavian tasavaltaa Makedoniaa ja Israelia. Neuvostossa neuvoteltiin yksityiskohtaisesti näiden päätösten sisällöstä syyskuussa 2010. Neuvotteluja edelsi sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista käsittelevässä hallintotoimikunnassa käyty tiivis keskustelu kaikkien jäsenvaltioiden kanssa. Asiantuntijatiedon käyttö Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ole ollut tarpeen. Vaikutusten arviointi Turkin kanssa tehdyn sopimuksen lisäpöytäkirjan 39 artiklassa on määräyksiä, jotka koskevat jäsenvaltioiden ja Turkin sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista. Myös erinäisiin muihin kolmansien maiden kanssa tehtyihin sopimuksiin sisältyy määräyksiä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta. Kaikissa niissä edellytetään sopimuksilla perustetun asianomaisen elimen päätöstä, jotta 39 artiklan mukaiset periaatteet voivat tulla voimaan. Tällaisissa sopimuksissa olevien sosiaaliturvamääräysten tavoitteena on, että asianomaisesta assosioituneesta maasta tuleva työntekijä voi saada tiettyjä sosiaaliturvaetuuksia sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka lainsäädäntöä häneen sovelletaan tai on sovellettu. Tämä koskee vastavuoroisesti myös EU:n kansalaisia, jotka työskentelevät assosioituneessa maassa. Koska käsillä olevaan ehdotuspakettiin kuuluvien ehdotusten kaikki säännökset ovat neljän assosioituneen maan (Albania, Montenegro, San Marino ja Turkki) osalta lähes identtiset ja lähes identtiset myös verrattuna neuvoston vuonna 2010 hyväksymään ensimmäiseen päätöspakettiin, joka koski Algeriaa, Marokkoa, Tunisiaa, Kroatiaa, entisen Jugoslavian tasavaltaa Makedoniaa ja Israelia, jäsenvaltioiden sosiaaliturvalaitosten on helpompaa soveltaa niitä. Näiden ehdotusten soveltamisella voi olla joitakin kansallisiin sosiaaliturvalaitoksiin kohdistuvia rahoitusvaikutuksia, sillä laitosten on myönnettävä esimerkiksi lisäpöytäkirjan 39 artiklan mukaiset etuudet. Mainittu artikla koskee kuitenkin ainoastaan työntekijöitä, jotka maksavat tai ovat maksaneet maksuja kyseisen maan sosiaaliturvajärjestelmään sen kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Tässä vaiheessa on joka tapauksessa vaikea arvioida näiden ehdotusten täsmällistä vaikutusta kansallisiin sosiaaliturvajärjestelmiin. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Ehdotus koostuu neuvoston päätöksestä, joka koskee Turkin kanssa tehdyllä sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa esitettävää unionin kantaa, sekä liitteenä olevasta luonnoksesta sosiaaliturvaa koskevaksi assosiaationeuvoston päätökseksi. Ehdotus assosiaationeuvoston päätökseksi täyttää lisäpöytäkirjan 39 artiklassa vahvistetun vaatimuksen, jonka mukaan edellytetään tällaista päätöstä, jotta siihen sisältyvät sosiaaliturvaperiaatteet tulevat voimaan. Päätökseen sisältyy tämän lisäksi täytäntöönpanosäännöksiä sellaisten Turkin kanssa tehdyn sopimuksen lisäpöytäkirjan 39 artiklan määräysten osalta, jotka eivät jo kuulu asetuksen (EY) N:o 1231/2010 piiriin. Lisäksi säädetään erikseen – kuten myös päätöksessä N:o 3/80 tehtiin – sopimuksen 9 artiklan täytäntöönpanosta sosiaaliturvan yhteensovittamisen alalla. Ehdotuksella assosiaationeuvoston päätökseksi varmistetaan lisäksi, että myös etuuksien vientiä ja perhe-etuuksien myöntämistä koskevia säännöksiä sovelletaan vastavuoroisesti EU:n työntekijöihin, jotka ovat laillisesti työssä Turkissa, ja heidän perheenjäseniinsä, jotka oleskelevat laillisesti Turkissa. Koska assosiaationeuvoston päätös ylittäisi tässä yhteydessä lisäpöytäkirjan 39 artiklan soveltamisalan, päätösluonnos perustuu lisäksi Ankaran sopimuksen 22 artiklan 3 kohtaan. Oikeusperusta Neuvoston päätöksen assosiaationeuvostossa vahvistettavasta kannasta olisi perustuttava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimuksen) 218 artiklan 9 kohtaan luettuna yhdessä SEUT-sopimuksen 48 artiklan kanssa. Ankaran sopimuksessa ja lisäpöytäkirjassa määrätäänkin sellaisesta oikeudellisesta tilanteesta, joka on pidettävä erillään siitä tilanteesta, joka vahvistetaan muissa sosiaaliturvamääräyksiä sisältävissä assosiaatiosopimuksissa. Toisin kuin näissä muissa sopimuksissa Ankaran sopimuksessa ja lisäpöytäkirjassa asetetaan selkeästi tavoitteeksi toteuttaa työntekijöiden vapaa liikkuvuus vaiheittain. Tässä yhteydessä työntekijöiden vapaa liikkuvuus on ymmärrettävä samoin kuin asiaan liittyvissä unionin säännöksissä (vrt. Ankaran sopimuksen 12 artikla). On selvää, ettei työntekijöiden vapaa liikkuvuus Turkin ja EU:n välillä ole toteutunut, minkä vuoksi nykyistä oikeudellista tilannetta ei voida pitää sisämarkkinoiden laajentumisena henkilöiden vapaan liikkuvuuden osalta (kuten on laita ETA-maiden ja Sveitsin kohdalla). Kun otetaan huomioon assosiaatiosopimuksessa ja lisäpöytäkirjassa vahvistettu erilainen tavoite, jonka mukaan työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien unionin säännösten periaatteet ulotetaan mahdollisimman pitkälti koskemaan myös Turkin kansalaisia,[10] tällaisten sosiaaliturvasääntöjen, jotka ovat välttämätön seuraus työntekijöiden liikkuvuudesta, täytäntöönpanon oikeusperustana on pidettävä SEUT-sopimuksen 48 artiklaa. Toissijaisuusperiaate Lisäpöytäkirjassa vahvistetaan sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevia periaatteita, joita on sovellettava yhtenäisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Näiden periaatteiden täytäntöönpanoa varten olisi siksi vahvistettava yhtenäiset edellytykset, mihin päästään paremmin unionin tasolla. Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: Jäsenvaltioilla on edelleenkin yksinomainen toimivalta kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien määrittämisen, organisoinnin ja rahoituksen osalta. Ehdotuksella ainoastaan organisoidaan jäsenvaltioiden ja Turkin sosiaaliturvajärjestelmien koordinointi, mistä hyötyvät näiden maiden kansalaiset. Ehdotus ei myöskään vaikuta mihinkään jäsenvaltioiden ja Turkin kahdenvälisistä sosiaaliturvasopimuksista johtuviin oikeuksiin tai velvoitteisiin, jos näissä määrätään kyseisten henkilöiden suotuisammasta kohtelusta. Ehdotuksella minimoidaan kansallisille viranomaisille koituva rahoitus- ja hallintorasitus, sillä se on osa samanlaisten ehdotusten muodostamaa pakettia, jolla varmistetaan kolmansien maiden kanssa tehtyihin assosiaatiosopimuksiin sisältyvien sosiaaliturvamääräysten yhdenmukainen soveltaminen. Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: neuvoston päätös (johon sisältyy liitteenä luonnos assosiaationeuvoston päätökseksi). Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavista syistä: Ehdotetulle toimelle ei ole vaihtoehtoja. Sopimuksen lisäpöytäkirjan 39 artiklassa edellytetään kyseisen assosiaationeuvoston päätöstä. Perussopimuksen 218 artiklan 9 kohdassa määrätään, että neuvosto tekee päätöksen sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävästä kannasta, kun tällaisen elimen on tehtävä päätöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon. 5. LISÄTIEDOT Yksinkertaistaminen Ehdotuksella yksinkertaistetaan esitetään viranomaisten ja yksityisten toimijoiden hallintomenettelyjä. Ehdotuksen yksityiskohtaiset perustelut A. Neuvoston päätös Turkin kanssa tehdyllä assosiaatiosopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa esitettävästä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamissäännöksiä koskevasta unionin kannasta 1 artikla Artiklassa säädetään EU:n ja Turkin assosiaationeuvostossa esitettävästä EU:n kannasta. B. Liitteenä oleva luonnos assosiaationeuvoston päätöksi sopimukseen sisältyvistä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamissäännöksistä I osa: Yleiset säännökset 1 artikla Tässä artiklassa määritellään jäsenvaltioiden ja Turkin lainsäädäntöä varten termit ’sopimus’, ’asetus’, ’täytäntöönpanoasetus’, ’jäsenvaltio’, ’työntekijä’, ’perheenjäsen’, ’lainsäädäntö’, ’etuudet’ ja ’siirrettävät etuudet’, ja lisäksi siinä viitataan muiden liitteenä olevassa päätöksessä käytettyjen termien osalta asetukseen ja täytäntöönpanoasetukseen. 2 artikla Turkin kanssa tehdyn sopimuksen lisäpöytäkirjan 39 artiklan sanamuodon mukaisesti tässä artiklassa määritellään liitteenä olevan päätöksen piiriin kuuluvat henkilöt. 3 artikla Artiklassa säädetään kaikkien sopimuksen piiriin kuuluvien henkilöiden syrjimättömästä kohtelusta siltä osin kuin kyse on sopimuksen piiriin kuuluvista sosiaaliturvaetuuksista. II osa Jäsenvaltioiden ja Turkin väliset suhteet Liitteenä olevan päätöksen tämän osan piiriin kuuluvat Turkin kanssa tehdyn lisäpöytäkirjan 39 artiklan 4 kohtaan sisältyvät periaatteet ja vastaavuuslauseke EU:n kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä osalta. 4 artikla Tähän artiklaan sisältyy rahamääräisten etuuksien siirtämistä toiseen valtioon koskeva periaate, josta määrätään Turkin kanssa tehdyn lisäpöytäkirjan 39 artiklan 4 kohdassa, ja siinä täsmennetään, että mainittu periaate rajoittuu liitteenä olevan päätöksen 1 artiklan 1 kohdan i alakohtaan sisältyviin etuuksiin; mainitussa kohdassa luetellaan tässä kohdassa tarkoitetut etuudet. III osa Erinäiset säännökset 5 artikla Tähän artiklaan sisältyy yleisiä säännöksiä yhtäältä jäsenvaltioiden ja niiden laitosten sekä toisaalta Turkin ja sen laitosten välisestä yhteistyöstä sekä lisäksi edunsaajien ja kyseisten laitosten välisestä yhteistyöstä. Nämä säännökset ovat samanlaisia kuin asetuksen (EY) N:o 883/2004 76 artiklan 3 kohdan, 4 kohdan ensimmäisen ja kolmannen alakohdan ja 5 kohdan säännökset. 6 artikla Tässä artiklassa säädetään hallinnollisiin tarkastuksiin ja lääkärintarkastuksiin liittyvistä menettelyistä, jotka ovat samanlaisia kuin asetuksen (ETY) N:o 987/2009 87 artiklassa. Lisäksi siinä säädetään mahdollisuudesta antaa tällä alalla muita täytäntöönpanosäännöksiä. 7 artikla Artiklassa viitataan mahdollisuuteen käyttää sopimuksessa vahvistettua riidanratkaisumenettelyä. 8 artikla Artiklassa viitataan liitteenä olevan päätöksen liitteeseen II, joka on samanlainen kuin asetuksen (EY) N:o 883/2004 liite XI ja jota tarvitaan, jotta voidaan antaa tarvittavat erityissäännökset Turkin lainsäädännön soveltamiseksi liitteenä olevan päätöksen osalta. 9 artikla Artiklassa annetaan mahdollisuus jatkaa yksittäisen jäsenvaltion ja Turkin voimassa olevissa sopimuksissa vahvistettujen hallinnollisten menettelyjen soveltamista tietyin ehdoin. 10 artikla Artiklassa säädetään mahdollisuudesta tehdä hallinnollisia lisäsopimuksia. 11 artikla Tässä artiklassa vahvistetut siirtymäsäännökset vastaavat asetuksen (EY) N:o 883/2004 87 artiklan 1, 3, 4, 6 ja 7 kohdan siirtymäsäännöksiä. Artiklassa on lisäksi säännös, jolla suojellaan joltakin jäsenvaltiolta eläkettä tai etuutta saavien turkkilaisten työntekijöiden oikeuksia, jotka ovat syntyneet ennen tämän päätöksen voimaantuloa unionin tuomioistuimen asiassa C-485/07 Akdas antaman, päätöksen N:o 3/80 6 artiklan 1 kohdan välitöntä oikeusvaikutusta koskevan tuomion seurauksena. 12 artikla Tässä artiklassa selvitetään liitteenä olevan päätöksen liitteiden oikeudellista asemaa sekä niiden muuttamismenettelyä. 13 artikla Tässä artiklassa määritetään liitteenä olevan päätöksen voimaantulopäivä. 2012/0076 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa esitettävästä Euroopan unionin kannasta sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskeviin määräyksiin EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 48 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa, ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisessä assosiaatiosopimuksessa,[11] jäljempänä ’sopimus’, ja 23 päivänä marraskuuta 1970 hyväksytyssä sopimuksen lisäpöytäkirjassa, jäljempänä ’lisäpöytäkirja,’[12] määrätään, että työntekijöiden vapaa liikkuvuus unionin jäsenvaltioiden ja Turkin välillä toteutetaan asteittain. (2) Sopimuksen 9 artiklassa määrätään, että sopimuksen soveltamisalalla kielletään kaikenlainen kansalaisuuteen perustuva syrjintä. (3) Lisäpöytäkirjan 39 artiklassa määrätään, että assosiaationeuvosto vahvistaa sosiaaliturvaa koskevia toimenpiteitä, joita sovelletaan yhteisössä liikkuviin työntekijöihin, jotka ovat Turkin kansalaisia, ja heidän yhteisössä asuviin perheenjäseniinsä. (4) Ensimmäinen askel lisäpöytäkirjan 39 artiklan ja sopimuksen 9 artiklan panemiseksi täytäntöön sosiaaliturvan alalla oli assosiaationeuvoston 19 päivänä syyskuuta 1980 Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheisiinsä tekemä päätös N:o 3/80,[13] jäljempänä ’päätös N:o 3/80’. (5) On tarpeen varmistaa, että sopimuksen 9 artiklan ja lisäpöytäkirjan 39 artikla pannaan sosiaaliturvan alalla täysimääräisesti täytäntöön. (6) Päätöksen N:o 3/80 sisältö olisi saatettava ajan tasalle, jotta sen säännökset kuvastavat Euroopan unionin sosiaaliturvan yhteensovittamisen alalla tapahtunutta kehitystä.[14] (7) Päätös N:o 3/80 olisi sen vuoksi kumottava ja korvattava assosiaationeuvoston päätöksellä, jonka myötä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevat sopimuksen ja lisäpöytäkirjan määräykset pannaan täytäntöön yhdellä kerralla, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehdyllä sopimuksella perustetussa assosiaationeuvostossa esitettävä Euroopan unionin kanta, joka koskee sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevia määräyksiä, perustuu tämän päätöksen liitteenä olevaa luonnokseen assosiaationeuvoston päätökseksi. Unionin edustajat assosiaationeuvostossa voivat sopia vähäisistä muutoksista päätösluonnokseen ilman neuvoston asiasta tekemää uutta päätöstä. 2 artikla Assosiaationeuvoston päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 3 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään. Tehty Brysselissä . Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Luonnos EU–TURKKI-ASSOSIAATIONEUVOSTON PÄÄTÖS N:o.../…. , annettu […] päivänä […]kuuta […], sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevista määräyksistä ASSOSIAATIONEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisen assosiaatiosopimuksen[15] ja erityisesti sen 22 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon 23 päivänä marraskuuta 1970 hyväksytyn lisäpöytäkirjan[16] ja erityisesti sen 39 artiklan sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisessä assosiaatiosopimuksessa, jäljempänä ’sopimus’, ja 23 päivänä marraskuuta 1970 hyväksytyssä sopimuksen lisäpöytäkirjassa, jäljempänä ’lisäpöytäkirja’, määrätään, että työntekijöiden vapaa liikkuvuus unionin jäsenvaltioiden ja Turkin välillä toteutetaan asteittain. (2) Sopimuksen 9 artiklassa määrätään, että sopimuksen soveltamisalalla kielletään kaikenlainen kansalaisuuteen perustuva syrjintä. (3) Lisäpöytäkirjan 39 artiklassa määrätään Turkin ja jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta ja esitetään tällaisen yhteensovittamisen periaatteet. (4) Lisäpöytäkirjan 39 artiklassa määrätään, että assosiaationeuvosto vahvistaa sosiaaliturvaa koskevia toimenpiteitä, joita sovelletaan yhteisössä liikkuviin työntekijöihin, jotka ovat Turkin kansalaisia, ja heidän yhteisössä asuviin perheenjäseniinsä. (5) Ensimmäinen askel lisäpöytäkirjan 39 artiklan panemiseksi täytäntöön oli Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta turkkilaisiin työntekijöihin ja heidän perheisiinsä 19 päivänä syyskuuta 1980 tehty assosiaationeuvoston päätös N:o 3/80,[17] jäljempänä ’päätös N:o 3/80’. (6) On tarpeen varmistaa, että sopimuksen 9 artiklan ja lisäpöytäkirjan 39 artikla pannaan sosiaaliturvan alalla täysimääräisesti täytäntöön. (7) Päätöksen N:o 3/80 sisältö on tarpeen saattaa ajan tasalle, jotta sen säännökset kuvastavat Euroopan unionin sosiaaliturvan yhteensovittamisen alalla tapahtunutta viimeaikaista kehitystä. (8) Neuvoston asetuksella (EU) N:o 1231/2010[18] on jo laajennettu asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 soveltamisalaa koskemaan kolmansien maiden kansalaisia, joita kyseiset säännökset eivät jo koske yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi. Asetukseen (EU) N:o 1231/2010 sisältyy jo periaate, jonka mukaan turkkilaisten työntekijöiden eri jäsenvaltioissa täyttyneet vakuutuskaudet lasketaan yhteen tiettyjä etuuksia koskevien oikeuksien osalta, kuten lisäpöytäkirjan 39 artiklan 2 kohdassa määrätään. (9) Päätös N:o 3/80 olisi sen vuoksi kumottava ja korvattava assosiaationeuvoston päätöksellä, jonka myötä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamista koskevat sopimuksen ja lisäpöytäkirjan kaikki periaatteet pannaan täytäntöön yhdellä kerralla, (10) Ottaen huomioon syrjimättömyysperiaatteen soveltamisen tässä päätöksessä ei pitäisi antaa mitään lisäoikeuksia sellaisten toisen sopimuspuolen alueella esiintyneiden tiettyjen seikkojen tai tapahtumien nojalla, joita ei asianomaisen sopimuspuolen lainsäädännössä ole otettu huomioon, lukuun ottamatta joidenkin etuuksien siirtoa. (11) Tätä päätöstä sovellettaessa työntekijöiden oikeutta perhe-etuuksiin olisi rajoitettava edellytyksellä, jonka mukaan heidän perheenjäsentensä on oleskeltava laillisesti kyseisen työntekijän kanssa siinä jäsenvaltiossa, jossa mainittu työntekijä työskentelee. Päätöksellä ei pitäisi myöntää oikeutta perhe-etuuksiin muissa valtioissa, kuten Turkissa, oleskelevien työntekijän perheenjäsenten osalta. (12) Voi olla tarpeen antaa Turkin lainsäädännön ominaispiirteitä vastaavia erityissäännöksiä, jotta helpotetaan yhteensovittamista koskevien sääntöjen soveltamista. (13) Jotta varmistettaisiin jäsenvaltioiden ja Turkin sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisen joustava toiminta, on tarpeen antaa erityissäännöksiä jäsenvaltioiden ja Turkin välisestä yhteistyöstä sekä lisäksi asianomaisen henkilön ja toimivaltaisen valtion laitoksen välisestä yhteistyöstä. (14) On aiheellista antaa siirtymäsäännöksiä, joiden tarkoituksena on suojata tässä päätöksessä tarkoitettuja henkilöitä ja estää heitä menettämästä oikeuksiaan päätöksen voimaantulon johdosta, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: I OSA YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla Määritelmät 1. Tässä päätöksessä tarkoitetaan a) ’sopimuksella’ Euroopan talousyhteisön ja Turkin välisestä assosiaatiosta tehtyä sopimusta b) ’asetuksella’ sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 883/2004,[19] sellaisena kuin sitä sovelletaan Euroopan unionin jäsenvaltioissa. c) ’täytäntöönpanoasetuksella’ sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 883/2004 täytäntöönpanomenettelystä 16 päivänä syyskuuta 2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 987/2009[20] d) ’jäsenvaltiolla’ Euroopan unionin jäsenvaltiota e) ’työntekijällä’ i) jäsenvaltion lainsäädännön osalta asetuksen 1 artiklan a alakohdassa tarkoitetussa palkkatyössä olevaa henkilöä ii) Turkin lainsäädännön osalta kyseisessä lainsäädännössä tarkoitetussa palkkatyössä olevaa henkilöä f) ’perheenjäsenellä’ i) jäsenvaltion lainsäädännön osalta asetuksen 1 artiklan i alakohdassa tarkoitettua perheenjäsentä ii) Turkin lainsäädännön osalta kyseisessä lainsäädännössä tarkoitettua perheenjäsentä g) ’lainsäädännöllä’ i) jäsenvaltioiden osalta asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lainsäädäntöä, jota sovelletaan tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluviin etuuksiin ii) Turkin osalta lainsäädäntöä, jota Turkissa sovelletaan tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluviin etuuksiin h) ’etuuksilla’ i) jäsenvaltioiden osalta asetuksen 3 artiklassa tarkoitettuja etuuksia ii) Turkin osalta vastaavia Turkissa sovellettavia etuuksia i) ’siirrettävillä etuuksilla’ i) jäsenvaltioiden osalta – vanhuuseläkkeitä – perhe-eläkkeitä – työtapaturma- ja ammattitautieläkkeitä – työkyvyttömyyseläkkeitä sellaisina kuin ne on määritelty asetuksessa, lukuun ottamatta asetuksen liitteessä X lueteltuja erityisiä maksuihin perustumattomia rahaetuuksia ii) Turkin osalta vastaavia Turkin lainsäädännön mukaisesti etuuksia lukuun ottamatta tämän päätöksen liitteessä I täsmennettyjä erityisiä maksuihin perustumattomia rahaetuuksia. 2. Muilla tässä päätöksessä käytetyillä termeillä on merkitys, joka niille on annettu a) jäsenvaltioiden osalta asetuksessa ja täytäntöönpanoasetuksessa b) Turkin osalta Turkissa sovellettavassa lainsäädännössä. 2 artikla Henkilöllinen soveltamisala Tätä päätöstä sovelletaan a) turkkilaisiin työntekijöihin, jotka ovat tai ovat olleet laillisesti työssä jossakin jäsenvaltiossa ja joihin sovelletaan tai on sovellettu yhden tai useamman jäsenvaltion lainsäädäntöä, ja heidän edunsaajiinsa b) edellä a alakohdassa tarkoitettujen työntekijöiden perheenjäseniin sillä edellytyksellä, että he oleskelevat tai ovat oleskelleet laillisesti asianomaisen työntekijän kanssa tämän työskennellessä siellä c) työntekijöihin, jotka ovat jonkin jäsenvaltion kansalaisia, jotka ovat tai ovat olleet laillisesti työssä Turkissa ja joihin sovelletaan tai on sovellettu Turkin lainsäädäntöä, ja heidän edunsaajiinsa sekä d) edellä c alakohdassa tarkoitettujen työntekijöiden perheenjäseniin sillä edellytyksellä, että he oleskelevat tai ovat oleskelleet laillisesti asianomaisen työntekijän kanssa Turkissa tämän työskennellessä siellä. 3 artikla Yhdenvertainen kohtelu 1. Työntekijöitä, jotka ovat Turkin kansalaisia ja jotka työskentelevät laillisesti jossakin jäsenvaltiossa, sekä heidän kanssaan laillisesti oleskelevia perheenjäseniään kohdellaan 1 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettujen etuuksien osalta ilman kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää suhteessa sen jäsenvaltion kansalaisiin, jossa työntekijät työskentelevät. 2. Työntekijöitä, jotka ovat jonkin jäsenvaltion kansalaisia ja jotka työskentelevät laillisesti Turkissa, sekä heidän kanssaan laillisesti oleskelevia perheenjäseniään kohdellaan 1 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettujen etuuksien osalta ilman kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää suhteessa Turkin kansalaisiin. II osa JÄSENVALTIOIDEN JA TURKIN VÄLISET SUHTEET 4 artikla Asuinpaikkaa koskevista vaatimuksista luopuminen 1. Edellä 1 artiklan 1 kohdan i alakohdassa tarkoitettuja etuuksia, joihin 2 artiklan a ja c alakohdassa tarkoitetuilla henkilöillä on oikeus, ei saa vähentää, muuttaa, keskeyttää, peruuttaa tai takavarikoida sen vuoksi, että etuuden saaja oleskelee i) jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisen etuuden osalta Turkin alueella tai ii) Turkin lainsäädännön mukaisen etuuden osalta jonkin jäsenvaltion alueella. 2. Työntekijän 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetuilla perheenjäsenillä on oikeus 1 artiklan 1 kohdan i alakohdan i alakohdassa tarkoitettuihin siirrettäviin etuuksiin samalla tavoin kuin sellaisen työntekijän perheenjäsenillä, joka on kyseisen jäsenvaltion kansalainen, kun nämä perheenjäsenet oleskelevat Turkin alueella. 3. Työntekijän 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetuilla perheenjäsenillä on oikeus 1 artiklan 1 kohdan i alakohdan i alakohdassa tarkoitettuihin siirrettäviin etuuksiin samalla tavoin kuin sellaisen työntekijän perheenjäsenillä, joka on Turkin kansalainen, kun nämä perheenjäsenet oleskelevat jonkin jäsenvaltion alueella. III OSA ERINÄISIÄ SÄÄNNÖKSIÄ 5 artikla Yhteistyö 1. Jäsenvaltiot ja Turkki toimittavat toisilleen kaikki muut tiedot, jotka liittyvät niiden lainsäädäntöön tehtäviin muutoksiin, jotka saattavat vaikuttaa tämän päätöksen täytäntöönpanoon. 2. Tämän päätöksen soveltamista varten jäsenvaltioiden ja Turkin viranomaiset ja laitokset antavat toisilleen apua ja toimivat niin kuin panisivat täytäntöön omaa lainsäädäntöään. Mainittujen viranomaisten ja laitosten antama hallinnollinen apu on pääsääntöisesti maksutonta. Jäsenvaltioiden ja Turkin toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin sopia, että tietyt kustannukset korvataan. 3. Jäsenvaltioiden ja Turkin viranomaiset ja laitokset voivat tämän päätöksen soveltamista varten olla suoraan yhteydessä toisiinsa ja asianomaisiin henkilöihin tai heidän edustajiinsa. 4. Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvilla laitoksilla ja henkilöillä on vastavuoroinen tiedotus- ja yhteistyövelvollisuus tämän päätöksen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi. 5. Asianomaisten henkilöiden on ilmoitettava mahdollisimman pian toimivaltaisen jäsenvaltion laitoksille tai Turkin laitoksille, jos se on toimivaltainen valtio, ja asuinjäsenvaltion laitoksille tai Turkin laitoksille, jos se on asuinvaltio, kaikista henkilökohtaisessa tai perheensä tilanteessa tapahtuneista muutoksista, joilla on vaikutuksia heidän oikeuksiinsa etuuksiin tämän päätöksen perusteella. 6. Jos 5 kohdassa tarkoitettua tiedottamisvelvollisuutta ei noudateta, siitä voi aiheutua oikeasuhteisia toimenpiteitä kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Toimenpiteiden on kuitenkin oltava vastaavia kuin ne, joita sovelletaan sisäisen lainsäädännön nojalla samanlaisissa tilanteissa, eivätkä ne saa tehdä etuuden hakijoille mahdottomaksi tai liian vaikeaksi käytännössä käyttää heille tällä päätöksellä annettuja oikeuksia. 7. Jäsenvaltiot ja Turkki voivat kansallisessa lainsäädännössä ottaa käyttöön erityissäännöksiä, joilla varmistetaan, että etuuden saajat, jotka oleskelevat tai asuvat sen valtion ulkopuolella, jossa velallislaitos sijaitsee, täyttävät etuuksiin oikeuttavat edellytykset. Näiden säännösten on oltava oikeasuhtaisia ja tämän päätöksen periaatteiden mukaisia, eivätkä ne saa sisältää kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää. Säännökset annetaan tiedoksi assosiaationeuvostolle. 6 artikla Hallinnolliset tarkastukset ja lääkärintarkastukset 1. Tätä artiklaa sovelletaan 2 artiklassa tarkoitettuihin ja 1 artiklan 1 kohdan i alakohdassa tarkoitettuja siirrettäviä etuuksia saaviin henkilöihin sekä tämän päätöksen täytäntöönpanosta vastaaviin laitoksiin. 2. Jos etuuden saaja tai hakija taikka hänen perheenjäsenensä oleskelee tai asuu jäsenvaltion alueella, kun taas velallislaitos sijaitsee Turkissa, taikka Turkissa, kun taas velallislaitos sijaitsee jäsenvaltiossa, etuudensaajan oleskelu- tai asuinpaikan laitos suorittaa velallislaitoksen pyynnöstä lääkärintarkastuksen oleskelu- tai asuinpaikan laitoksen soveltamassa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti. Velallislaitos ilmoittaa oleskelu- tai asuinpaikan laitokselle mahdolliset lääkärintarkastuksessa tarvittaessa huomioitavat erityisvaatimukset ja seikat, joihin lääkärintarkastuksen on kohdistuttava. Oleskelu- tai asuinpaikan laitoksen on toimitettava raportti lääkärintarkastusta pyytäneelle velallislaitokselle. Velallislaitos varaa oikeuden tarkastuttaa etuudensaaja valitsemallaan lääkärillä joko alueella, jossa etuuden saaja tai hakija oleskelee tai asuu, tai maassa, jossa velallislaitos sijaitsee. Etuudensaajaa voidaan pyytää palaamaan velallislaitoksen valtioon kuitenkin vain, jos hän pystyy matkustamaan sinne vaarantamatta terveyttään ja jos velallislaitos maksaa matka- ja asumiskustannukset. 3. Jos etuuden saaja tai hakija taikka hänen perheenjäsenensä oleskelee tai asuu jäsenvaltion alueella, kun taas velallislaitos sijaitsee Turkissa, taikka Turkissa, kun taas velallislaitos sijaitsee jäsenvaltiossa, etuudensaajan oleskelu- tai asuinpaikan laitos suorittaa velallislaitoksen pyynnöstä hallinnollisen tarkastuksen. Oleskelu- tai asuinpaikan laitoksen on toimitettava raportti velallislaitokselle, joka pyysi hallinnollista tarkastusta. Velallislaitos varaa oikeuden tarkastuttaa etuudensaajan tilanne valitsemallaan ammattilaisella. Etuudensaajaa voidaan pyytää palaamaan velallislaitoksen valtioon kuitenkin vain, jos hän pystyy matkustamaan sinne vaarantamatta terveyttään ja jos velallislaitos maksaa matka- ja asumiskustannukset. 4. Yksi tai useampi jäsenvaltio ja Turkki voivat sopia muista hallinnollisista määräyksistä edellyttäen, että ne ilmoittavat asiasta assosiaationeuvostolle. 5. Tämän päätöksen 5 artiklan 2 kohdan mukaisesta maksuttoman keskinäisen hallinnollisen avun periaatteesta poiketen tarkastusten suorittamista pyytänyt velallislaitos hyvittää tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tosiasialliset kustannukset laitokselle, jota pyydettiin suorittamaan ne. 7 artikla Sopimuksen 25 artiklan soveltaminen Sopimuksen 25 artiklaa sovelletaan, jos sopimuspuoli katsoo, että toinen sopimuspuoli ei ole noudattanut 5 ja 6 artiklan mukaisia velvoitteita. 8 artikla Erityissäännökset Turkin lainsäädännön soveltamiseksi Assosiaationeuvosto voi tarvittaessa antaa liitteessä II erityissäännöksiä Turkin lainsäädännön soveltamiseksi. 9 artikla Kahdenvälisissä sopimuksissa olevat hallinnolliset määräykset Jäsenvaltioiden ja Turkin välisiin kahdenvälisiin sopimuksiin sisältyviä hallinnollisia menettelyjä voidaan soveltaa edelleen edellyttäen, että näillä menettelyillä ei ole kielteisiä vaikutuksia asianomaisten henkilöiden tässä päätöksessä vahvistettuihin oikeuksiin tai velvollisuuksiin. 10 artikla Tämän päätöksen täytäntöönpanomenettelyitä täydentävät sopimukset Vähintään yksi jäsenvaltio ja Turkki voivat tehdä sopimuksia, joiden tarkoituksena on täydentää tämän päätöksen täytäntöönpanoa koskevia hallinnollisia menettelyitä, erityisesti petosten ja virheiden estämiseksi ja torjumiseksi. IV OSA SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 11 artikla Siirtymäsäännökset 1. Tämän päätöksen perusteella ei kerry oikeuksia sen voimaantuloa edeltävältä ajalta. 2. Jollei 1 kohdasta muuta johdu, oikeuden saa tämän päätöksen mukaisesti, vaikka se liittyy päätöksen voimaantulopäivää edeltävään tapahtumaan. 3. Etuudet, joita ei ole myönnetty tai joiden suorittaminen on keskeytetty asianomaisen henkilön kansalaisuuden tai asuinpaikan vuoksi, annetaan tai palautetaan henkilön pyynnöstä tämän päätöksen voimaantulopäivästä edellyttäen, että oikeudet, joiden perusteella etuuksia on aiemmin annettu, eivät ole johtaneet kertasuorituksen maksamiseen. 4. Jos 3 kohdassa tarkoitettu pyyntö esitetään kahden vuoden kuluessa tämän päätöksen voimaantulopäivästä, päätöksen mukaisesti saadut oikeudet tulevat voimaan tämän päätöksen voimaantulopäivästä alkaen eikä kyseisiin henkilöihin voida soveltaa minkään jäsenvaltion tai Turkin lainsäädäntöä oikeuksien menettämisestä tai rajoittamisesta. 5. Jos 3 kohdassa tarkoitettu pyyntö tehdään kahden vuoden määräajan kuluttua tämän päätöksen voimaantulopäivän jälkeen, oikeudet, joita ei ole menetetty tai jotka eivät ole vanhentuneet, tulevat voimaan pyynnön esittämispäivänä, ellei jonkin jäsenvaltion tai Turkin lainsäädännön suotuisamman säännöksen soveltamisesta muuta johdu. 6. Tämän päätöksen perusteella ei saa rajoittaa tai määrätä menetetyksi sellaisen henkilön oikeuksia, jolle jokin jäsenvaltio on myöntänyt eläkettä tai erityistä maksuihin perustumatonta rahaetuutta ennen tämän päätöksen voimaantulopäivää assosiaationeuvoston päätöksen N:o 3/80 6 artiklan 1 kohdan välittömän oikeusvaikutuksen seurauksena. 12 artikla Päätöksen liitteet Tämän päätöksen liitteet ovat sen erottamaton osa. 13 artikla Kumoaminen Kumotaan assosiaationeuvoston 19 päivänä syyskuuta 1980 tekemä päätös N:o 3/80 tämän päätöksen voimaantulopäivästä. 14 artikla Voimaantulo Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä Assosiaationeuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I LUETTELO MAKSUIHIN PERUSTUMATTOMISTA ERITYISISTÄ RAHAETUUKSISTA TURKISSA LIITE II ERITYISSÄÄNNÖKSET TURKIN LAINSÄÄDÄNNÖN SOVELTAMISEKSI [1] EYVL 217, 29.12.1964, s. 3687/64. [2] EYVL L 293, 29.12.1972, s. 3. [3] EYVL C 110, 25.4.1983, s. 60. [4] Komissio esitti 2.2.1983 ehdotuksen asetukseksi päätöksen N:o 3/80 täytäntöönpanosta (KOM(83) 13). [5] Asia C-262/96 Sürül ja asia C-485/07 Akdas. [6] EUVL L 306, 23.11.2010. [7] EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1. [8] EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1. [9] EUVL L 344, 29.12.2010, s. 1. Pöytäkirjojen nro 21 ja 22 mukaisesti asetus (EU) N:o 1231/2010 ei kuitenkaan sido Tanskaa eikä Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta niihin. Aiempi asetus (EY) N:o 859/2003 (EUVL L 124, 20.5.2003, s. 1) kuitenkin edelleen sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa, ja sitä sovelletaan siihen. [10] Vrt. asia C-275/02 Ayaz, 44–45 kohta, asia C-467/02 Cetinkaya, 42–43 kohta. [11] EYVL 217, 29.12.1964, s. 3687/64. [12] EYVL L 293, 29.12.1972, s. 3. [13] EYVL C 110, 25.4.1983, s. 60. [14] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta (EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 987/2009, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009 (EUVL L 284, 30.10.2009), s. 1), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1231/10 asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 ulottamisesta koskemaan niitä kolmansien maiden kansalaisia, joita nämä asetukset eivät yksinomaan heidän kansalaisuutensa vuoksi vielä koske (EUVL L 344, 29.12.2010, s. 1). [15] EYVL 217, 29.12.1964, s. 3687/64. [16] EYVL L 293, 29.12.1972, s. 3. [17] EYVL C 110, 25.4.1983, s. 60. [18] EUVL L 344, 29.12.2010, s. 1. [19] EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1. [20] EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.