P6_TA(2007)0195

Biologisen monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttäminen 2010 mennessä

Euroopan parlamentin päätöslauselma 22. toukokuuta 2007 biologisen monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämisestä vuoteen 2010 mennessä (2006/2233(INI))

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon "Biologisen monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttäminen vuoteen 2010 mennessä - ja sen jälkeen — Ekosysteemipalvelujen säilyttäminen ihmisten hyvinvoinnin varmistamiseksi" (KOM(2006)0216),

- ottaa huomioon 20. lokakuuta 1998 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille biologista monimuotoisuutta koskevasta Euroopan yhteisön strategiasta [1],

- ottaa huomioon 14. maaliskuuta 2002 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille biologista monimuotoisuutta koskevista toimintasuunnitelmista luonnonvarojen säilyttämisen, maatalouden, kalastuksen sekä talous- ja kehitysyhteistyön alalla [2],

- ottaa huomioon 25. kesäkuuta 1993 antamansa päätöslauselman komission ehdotuksesta neuvoston päätökseksi biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen tekemisestä [3],

- ottaa huomioon luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2. huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY [4] (lintudirektiivi) sekä luontotyyppien suojelusta 21. toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY [5] (luontotyyppidirektiivi) täytäntöönpanosta 17. tammikuuta 2001 [6] annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman,

- ottaa huomioon 31. toukokuuta 2001 vahvistamansa kannan Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2001-2010) [7],

- ottaa huomioon EU:n kestävän kehityksen strategian uudelleentarkastelun - uudistettu strategia [8],

- ottaa huomioon biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen osapuolten kahdeksannen kokouksen (COP 8) ja sen Cartagenan bioturvallisuuspöytäkirjan osapuolten kolmannen kokouksen (MOP 3) tulokset,

- ottaa huomioon työjärjestyksen 45 artiklan,

- ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ja kalatalousvaliokunnan lausunnot (A6-0089/2007),

A. ottaa huomioon, että nykyinen huolestuttava biologisen monimuotoisuuden vähenemisen tahti todennäköisesti kiihtyy ja jatkuu, jollei ryhdytä mittaviin toimiin,

B. ottaa huomioon, että käytettävissä on vain muutamia sopivia indikaattoreita, joilla voitaisiin tehokkaasti mitata, kuinka laajasti biologista monimuotoisuutta koskevia velvoitteita noudatetaan eri politiikkojen täytäntöönpanossa, ja että yksi merkittävimmistä kyseisistä indikaattoreista on yhteisössä käytettävä maatalousympäristön linnuston muutoksia kuvaava lintuindeksi,

C. ottaa huomioon, että biologinen monimuotoisuus on keskeinen osa elämän ja elinkeinojen ylläpitämistä, taloudellista ja sosiaalista kehitystä, inhimillistä hyvinvointia sekä vuoden 2015 vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista,

D. ottaa huomioon, että YK:n vuonna 2005 tekemän vuosituhannen ekosysteemiarvion mukaan kaksi kolmasosaa kaikista ekosysteemeistä on pienentynyt 1960-luvun alkuun verrattuna,

E. katsoo, että keskeisiä syitä biologisen monimuotoisuuden vähentymiselle ovat ilmastonmuutos, ympäristön rappeutuminen, intensiivisten viljelymenetelmien käyttö ja metsä- ja vesivarojen epäasianmukainen hallinta,

F. katsoo, että biologisen monimuotoisuuden käyttäjänä maataloudella on merkittävä tehtävä biologisen monimuotoisen hallinnassa ja ylläpitämisessä; katsoo, että yhteisellä maatalouspolitiikalla (YMP) on sen vuoksi edistettävä kestäviä tuotantomalleja, jotka ovat paitsi taloudellisesti toteuttamiskelpoisia myös mahdollistavat ympäristöä koskevat toimet ja toimet, joilla palautetaan mahdollisimman monien eläin-, kasvi- ja mikrobilajien biologista monimuotoisuutta ja lisätään sen arvostamista,

G. ottaa huomioon, että on kiireesti tehostettava ja koordinoitava toimia, jotta biologisen monimuotoisuuden väheneminen voidaan pysäyttää vuoteen 2010 mennessä;

1. on tyytyväinen edellä mainittuun komission tiedonantoon (KOM(2006)0216) ja sen käsitteelliseen lähestymistapaan, sen tärkeimpiin tavoitteisiin vuosiksi 2007-2008 ja sen tärkeimpiin tukitoimiin ja pitää sitä hyvänä lähtökohtana tarkemmin kohdennetulle lähestymistavalle vuoteen 2010 asetetun biologista monimuotoisuutta koskevan tavoitteen saavuttamiseksi; tukee päätöstä painottaa nykyisen politiikan ja nykyisten toimien täytäntöönpanon vahvistamista;

2. pitää myönteisenä G8 + 5 -maiden (Kiina, Intia, Meksiko, Etelä-Afrikka ja Brasilia) 17. maaliskuuta 2007 sopimaa Potsdamin aloitetta, jolla pyritään osaltaan pysäyttämään luonnon monimuotoisuuden suurimittaista häviämistä vuoteen 2010 mennessä; kannustaa G8 + 5 -maita panemaan pikaisesti täytäntöön tämän aloitteen ja antamaan rahoitusta valtamerten suojelulle, tutkimukselle ja uhanalaisten lajien tarkkailun parantamiselle;

3. korostaa biologisen monimuotoisuuden itseisarvoa ja pikaista tarvetta suojella sitä ihmisten aiheuttamalta enemmältä pilaantumiselta, myös hyväksikäytöltä, ilmastonmuutokselta ja luontotyyppien vähenemiseltä, rajoittamatta suojelua yksinomaan edellä mainittuihin seikkoihin;

4. ilmaisee syvän huolensa biologisen monimuotoisuuden jatkuvasta köyhtymisestä ja siihen liittyvästä ekosysteemipalvelujen vähenemisestä;

5. tunnustaa terveiden ekosysteemien keskeisen merkityksen vauraudelle ja hyvinvoinnille EU:ssa ja maailmanlaajuisesti;

6. korostaa, että ilmastonmuutos ja biologisen monimuotoisuuden väheneminen ovat läheisessä yhteydessä toisiinsa ja yhtä tärkeitä asioita;

7. vahvistaa, että on toimittava kiireesti, jotta saavutetaan Göteborgin Eurooppa-neuvoston vuonna 2001 kestävän kehityksen strategiassa ja kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa asettamat tavoitteet, joilla biologisen monimuotoisuuden väheneminen pysäytetään EU:ssa vuoteen 2010 mennessä; korostaa, että toimia kyseisen suuntauksen pysäyttämiseksi on tehostettava ja koordinoitava pikaisesti, erityisesti siksi, että aikaa vuoden 2010 tavoitteiden saavuttamiseen on jäljellä vain vähän; tukee komission tiedonannossaan esittämää integraatiolähestymistapaa, jonka mukaisesti luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttäminen on sisällytettävä kaikkiin relevantteihin EU-politiikkoihin;

8. tunnustaa komission tiedonannossa edistetyn uuden ekosysteemipalvelujen käsitteen mahdollisen merkityksen välineenä sisällyttää biologisen monimuotoisuuden taloudellinen arvo muihin politiikan aloihin; katsoo, että ekosysteemipalvelujen ylläpidosta olisi tultava kaiken EU:n monialaisen ja alakohtaisen politiikan perustavoite; varoittaa kuitenkin väheksymästä biologisen monimuotoisuuden arvoa verrattuna etuihin, joita ihmiset voivat siitä saada, tai pitämästä biologisen monimuotoisuuden vähenemistä vain talouteen liittyvänä kysymyksenä;

9. on tyytyväinen komission tiedonannon liitteenä olevaan EU:n toimintasuunnitelmaan vuoteen 2010 ja sen jälkeen ja tunnustaa, että se on keskeinen väline ja viimeinen tilaisuus koota yhteisön ja jäsenvaltioiden tason toimijat yhteen keskeisiä toimia varten vuoden 2010 tavoitteiden saavuttamiseksi; kehottaa painokkaasti kuitenkin komissiota varmistamaan, että tarvittavat rakenteet ovat paikallaan suunnitelman välitöntä ja tehokasta täytäntöönpanoa varten yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla, koska aikaa täytäntöönpanoon on jäljellä rajoitetusti;

10. tunnustaa, että toimintasuunnitelma on riittämätön biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen säilyttämiseksi pitkällä aikavälillä; on tyytyväinen kaikkiin ehdotuksiin pitkän aikavälin politiikan kehyksenä käytettävää pitkän aikavälin näkemystä koskevan EU:n keskustelun käynnistämisestä; pyytää komissiota käynnistämään prosessin EU:n biologista monimuotoisuutta koskevan pitkän aikavälin näkemyksen kehittämiseksi, jotta tulevalle politiikan kehittämiselle saataisiin kehys;

11. kehottaa komissiota tässä yhteydessä tutkimaan käytännön toimenpiteitä ja tekemään niitä koskevia ehdotuksia biologisen monimuotoisuuden vähenemisestä aiheutuvien kustannusten sisällyttämiseksi toimintoihin, joilla on huomattava kielteinen vaikutus biologiseen monimuotoisuuteen;

12. katsoo, että EU:n koko yhteiskunnan, mukaan luettuna yritys- ja koulutusala, on oltava aktiivisesti mukana biologisen monimuotoisuuden suojelemista koskevassa prosessissa;

Toiminta-alue 1 — Biologinen monimuotoisuus ja EU

Tärkeimmät luontotyypit ja lajit (Tavoite 1)

13. korostaa lintu- ja luontotyyppidirektiivien keskeistä merkitystä EU:n biologisen monimuotoisuuden suojelussa; tunnustaa kuinka tärkeää on toteuttaa (luontotyyppidirektiivin mukainen) Natura 2000 -verkko maalla ja merellä, hallinnoida verkkoa tehokkaasti ja rahoittaa riittävästi sekä suunnitella maankäyttö niin, että otetaan huomioon kyseinen verkko, samoin kuin vahvistaa verkon yhtenäisyyttä, joustavuutta ja liitettävyyttä, erityisesti ilmastonmuutosta ajatellen;

14. korostaa tarvetta sisällyttää Natura 2000 -verkkoon EU:n jäsenvaltioiden hallintaan kuuluvat merentakaiset maat ja alueet;

15. korostaa sellaisten lisätoimien merkitystä, joissa keskitytään uhanalaisiin lajeihin, ja tunnustaa, että on tärkeää laajentaa lajikohtaisten toimintasuunnitelmien käyttöä tämän asian osalta; painottaa, että luontotyyppidirektiivillä suojeltavaksi säädettyjen luontotyyppien ja lajien suojelustatusta tulisi tarkastella tieteellisesti säännöllisin väliajoin;

16. korostaa tarvetta saada aikaan räätälöityjä toimenpiteitä biologisen monimuotoisuuden edistämiseksi uusissa jäsenvaltioissa ja korostaa ekosysteemipalvelujen, esimerkiksi maisemien ylläpidon, ja taloudellisen toiminnan, kuten matkailun, keskinäistä riippuvuutta;

17. toteaa, että valikoivampien pyyntimenetelmien edistäminen on etusijalla, koska sillä myötävaikutetaan kalastuksen kestävyyteen ja luonnon monimuotoisuuden ylläpitämiseen, koska sillä vähennetään sivusaaliita;

18. korostaa syrjäisten alueiden suuren biologisen monimuotoisuuden merkitystä ja kehottaa toteuttamaan lainsäädäntötoimia sen suojelemista ja kestävää käyttöä varten;

19. tunnustaa, että vaikka elävien eläinten kiinniottaminen ja niillä käytävä kauppa uhkaavat edelleen biologista monimuotoisuutta, Euroopassa on myös eläintieteellisiä laitoksia ja muita järjestöjä, jotka osoittavat lisääntymisohjelmien ja paikan päällä toteutettavien suojelutoimenpiteiden avulla, että myös ne osallistuvat tiettyjen vaarassa olevien lajien säilyttämiseen;

20. pitää ilahduttavana, että komissio aikoo toteuttaa yhteistä meripolitiikkaa käyttäen valtameriä koskevaa holistista lähestymistapaa, ja kehottaa kiinnittämään huomion siihen, että valtamerien ympäristön suojelu ja ekologinen suojelu on välttämätöntä muun muassa sellaisten alojen kuin kalastus ja matkailu taloudellisen kehittymisen kannalta;

Maaseutu ja meriympäristö (Tavoitteet 2 ja 3)

21. tunnustaa, että maankäytön suunnittelu ja luonnonvaraisten lajien hyväksikäyttö (haitallisella metsästyksellä ja kalastuksella) ovat keskeisiä tekijöitä, joilla vaikutetaan biologiseen monimuotoisuuteen ja ekosysteemipalveluihin; korostaa uhkia, joita erityisesti tehostuminen ja hylkääminen aiheuttavat luonnonarvoltaan merkittäville viljelymaille ja metsille; tunnustaa uhat, joita ekologisesti haitalliset kalastuskäytännöt, mukaan luettuna laiton kalastus sekä haitallisia ja valikoimattomia tekniikoita hyödyntävä kalastus, aiheuttavat kalakannoille, muille kuin kohdelajeille ja meriympäristön luontotyypeille;

22. toteaa, että Euroopan maaseutumaiseman monimuotoisuus on oleellisen tärkeää paitsi siksi, että kestävän viljelyn tarjoamat palvelut jatkuvat, mutta myös siksi, että voidaan säilyttää geenivirta luonnonvaraisten kasvi- ja eläinpopulaatioiden välillä;

23. painottaa uudistetun yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) täytäntöönpanon merkitystä, sillä se mahdollistaa kalavarojen kestävän kehityksen ja kannustaa olemaan kalastamatta liikaa, mikä on uhka meren elämälle;

24. kehottaa komissiota laatimaan erityisen toimintaohjelman torjumaan laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta, mikä on perustavanlaatuinen uhka kalakantojen elvyttämiselle;

25. on tyytyväinen EU:n ja jäsenvaltioiden esittämään ehdotukseen sisällyttää meri- ja jokiekosysteemit Natura 2000 -verkon suojeltuihin elinympäristöihin, ja kehottaa kiinnittämään huomiota myös kalakantojen lisääntymisalueisiin;

26. kehottaa komissiota vahvistamaan Natura 2000 -verkkoa entisestään laajentamalla se kymmeneen vuonna 2004 unioniin liittyneeseen jäsenvaltioon samoin kuin Bulgariaan ja Romaniaan, sillä nyt kahden viimeksi mainitun valtion liityttyä unioniin Mustameri on osa yhteisön vesialueita;

27. kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita käyttämään hyväkseen yhteisen maatalouspolitiikan ja yhteisen kalastuspolitiikan tarjoamia mahdollisuuksia biologista monimuotoisuutta koskevien tavoitteiden tukemiseksi maaseudulla ja meriympäristössä (eli Natura 2000 -alueiden ulkopuolella); kehottaa integroimaan biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja koskevat kysymykset yhteiseen maatalouspolitiikkaan ja yhteiseen kalastuspolitiikkaan ja tunnistamaan erityisesti mahdollisuuden, jonka vuosien 2008-2009 talousarvion arviointi tarjoaa tässä yhteydessä;

28. on huolissaan siitä, mitä vaikutuksia eksoottisten lajien tuomisella voi olla biologiseen monimuotoisuuteen, ja mahdollisuudesta, että geneettisesti muunnettuja kaloja pääsee merien ekosysteemeihin, ja kehottaa komissiota tutkimaan näitä vaaroja tarkemmin;

29. kehottaa painokkaasti komissiota kannustamaan ja tukemaan tutkimuksia, jotka liittyvät uusien lajien kasvattamiseen vankeudessa, erityisesti lajien, jotka ovat kärsineet liikakalastuksesta, ja siten vastaamaan markkinoiden tarpeisiin, joita saaliiden supistuminen saattaa uhata;

30. on huolestunut tuotantoeläinten ja viljelykasvien monimuotoisuuden vähenemisestä; kehottaa siksi saattamaan välittömästi osaksi kansallista lainsäädäntöä neuvoston direktiivin 98/95/EY [9], jossa määritellään oikeusperusta sallia siemenillä käytävää kauppaa koskevan lainsäädännön puitteissa geneettisen köyhtymisen uhkaamien lajien suojelu, käyttö paikan päällä ja maatiloilla;

31. korostaa, että YMP ja siihen liittyvä maataloussektorin laajempi kehitys, jotka ovat johtaneet yhtäältä maanviljelyn erikoistumiseen ja tehostumiseen ja toisaalta maankäytön vähentymiseen ja maan alikäyttöön, ovat viime vuosikymmeninä osaltaan vaikuttaneet biologisen monimuotoisuuden merkittävään vähenemiseen;

32. painottaa lajien rikkautta ja viljelykasvien ja eläimistön geneettistä monimuotoisuutta ja katsoo, että tämä monimuotoisuus olisi säilytettävä ja sitä olisi vahvistettava;

33. kehottaa painokkaasti komissiota tarkistamaan eräiden kalalajien hallintaa ja palauttamista koskevat suunnitelmat, jotka usein kulkevat eri tahtia kuin kyseisten lajien asianmukainen seuranta; kehottaa painokkaasti komissiota toteuttamaan täsmällisempiä toimia, joissa otetaan huomioon asiaankuuluvilla biomaantieteellisillä alueilla käytetyt pyyntivälineet ja -menetelmät;

34. korostaa vesipolitiikan puitedirektiivin [10] oikea-aikaisen ja tehokkaan täytäntöönpanon merkitystä makean veden hyvän ekologisen tilan saavuttamiseksi ja sen periaatteen toteutumiseksi, jonka mukaan veden tila ei saa huonontua, rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevaa suositusta; kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita käyttämään hyväkseen vesipolitiikan puitedirektiivin 5 ja 9 artiklassa säädettyjä välineitä kannusteen luomiseksi kyseisten niukkojen varojen tarkalle käytölle ja vankan rahoituspohjan aikaansaamiseksi vesipiirien hoitosuunnitelmien täytäntöönpanolle; korostaa kunnianhimoisen meripuitedirektiivin laatimista meriympäristön hyvän ekologisen tilan saavuttamiseksi; pitää erityisen tärkeänä, että tulevassa meristrategiassa biologisen monimuotoisuuden ylläpitäminen ja ekosysteemipalvelut asetetaan keskeisiksi ensisijaisiksi tavoitteiksi;

35. kehottaa painokkaasti komissiota valvomaan tarkemmin, että meriympäristön pilaantumiseen ja heikentymiseen liittyvää yhteisön lainsäädäntöä noudatetaan;

36. tunnustaa saasteiden, erityisesti eri happamoittavien ja rehevöittävien saasteiden, mukaan luettuna maatalouden ammoniumin, aiheuttamat valtavat vahingot EU:n ekosysteemeille; korostaa kyseisten saasteiden vähentämisen merkitystä, erityisesti Natura 2000 -alueilla ja niiden ympäristössä sekä muilla luonnonarvoltaan merkittävillä alueilla; korostaa mahdollisuutta käsitellä kyseisiä ongelmia kansallisia päästörajoja koskevan direktiivin tulevassa tarkistuksessa sekä panemalla oikea-aikaisesti täytäntöön ilmanlaatua koskevaa teemakohtaista strategiaa;

37. tunnustaa tiettyjen torjunta-aineiden, paloa hidastavien kemikaalien ja muiden kestävien, biologisesti kertyvien ja myrkyllisten kemikaalien ekosysteemeille aiheuttaman uhan; korostaa tässä suhteessa REACH:n tehokkaan täytäntöönpanon merkitystä; korostaa, että kyseisten saasteiden biologista kertymistä on valvottava käyttämällä petoeläimiä maa- ja meriympäristössä sekä makean veden ympäristössä; katsoo lisäksi, että erityistä huomiota olisi kiinnitettävä torjunta-aineiden käytön aiheuttamille vaaroille, koska ne on suunniteltu myrkyllisiksi ja niitä käytetään ympäristössä; huomauttaa, että EU:n torjunta-aineita koskevan lainsäädännön avulla - ehdotus asetukseksi kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta (KOM(2006)0388), ehdotus direktiiviksi torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevan yhteisön politiikan puitteista (KOM(2006)0372) ja torjunta-aineiden kestävän käytön teemakohtainen strategia (KOM(2006)0373) - olisi varmistettava, että torjunta-aineiden käyttö ei kiihdyttäisi biologisen monimuotoisuuden vähenemistä Euroopassa;

38. korostaa, että suojeltujen alkuperänimitysten ja suojeltujen maantieteellisten merkintöjen edistäminen on keskeisen tärkeää suojeltaessa alueellisia erikoistuotteita ja niihin liittyviä kokonaisia maaseutukulttuureja sekä ikimuistoisia viljelykäytäntöjä, joiden avulla maaseutua ja maanviljelyjärjestelmiä voidaan säilyttää elinympäristöinä monille villeille lajeille;

39. korostaa, että vuonna 1992 annettiin alkusysäys biologisen monimuotoisuuden suojelun sisällyttämiseksi YMP:hen ja sen jälkeen otettiin vuoden 2003 uudistuksen yhteydessä käyttöön eräitä toimenpiteitä, kuten täydentävät ympäristöehdot, tilatuki (tuotantomääristä riippumaton tuki) ja maaseudun kehittäminen, joilla edistetään biologista monimuotoisuutta;

40. ehdottaa, että biologisen monimuotoisuuden olisi oltava yksi vuonna 2008 toteutettavan YMP:n "terveystarkastuksen" keskeisistä periaatteista, ja pitää välttämättömänä käyttää vuonna 2008 tehtävää "terveystarkastusta" biologista monimuotoisuutta koskevien eri toimenpiteiden, erityisesti metsätaloutta koskevien toimenpiteiden, tehokkuuden arviointiin, ja käsitellä tarkoituksenmukaisesti tällä alalla esiintyviä puutteita;

41. kiinnittää huomiota uuteen maaseudun kehittämistä koskevaan asetukseen (ohjelmakausi 2007-2013), jossa säädetään muun muassa Natura 2000 -rahoituksesta, maatalouden ympäristötoimenpiteistä ja toimenpiteistä, joilla suojellaan maatalouden geneettisiä voimavaroja, tuetaan kestävää metsänhoitoa ja pidetään yllä maksuja luonnonhaitoista kärsiville alueille;

42. kannattaa paikallisten ja alueellisten kumppanuuksien tukemista maanomistajien ja maankäyttäjien, luonnonsuojelujärjestöjen, hallituksen ja osaamiskeskusten kesken, jotta ne voisivat tehdä työtä yhdessä, alhaalta ylöspäin -lähestymistapaa soveltaen, paikallisten ratkaisujen löytämiseksi biologista monimuotoisuutta koskeviin ongelmiin;

43. kehottaa pitämään biomassan viljelyä ja käyttöä energiantuotannossa ja polttoaineena mahdollisuutena lisätä maatalouden monimuotoisuutta; katsoo, että tämän olisi näyttävä myös tutkimuksen rahoittamisessa seitsemännen tutkimuksen puiteohjelman kautta; katsoo, että biomassan viljelyn ei pitäisi antaa johtaa biologisen monimuotoisuuden vähenemiseen Euroopan unionissa eikä sen ulkopuolella;

Aluekehitys (Tavoite 4)

44. tunnustaa ekosysteemien lisääntyvän pirstoutumisen, joka johtuu infrastruktuurin, teollisuuden ja asuinalueiden leviämisestä; vahvistaa, että huolellisella suunnittelulla voidaan vähentää huomattavasti ekosysteemeille aiheutuvia vahinkoja ja tunnistaa ekosysteemeille hyödyllisiä hankkeita; kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita varmistamaan, että koheesio- ja rakennerahastojen rahoittamat hankkeet eivät vahingoita biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja, vaan hyödyttävät biologista monimuotoisuutta mahdollisimman paljon; kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita asettamaan kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason aluesuunnittelussa etusijalle biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen säilyttämisen ja elpymisen ja varmistamaan biologisen monimuotoisuuden asianmukaisen huomioon ottamisen strategisissa ympäristöarvioinneissa (SYA) ja ympäristövaikutusten arvioinneissa (YVA);

Vieraat tulokaslajit ja vieraat genotyypit (Tavoite 5)

45. tunnustaa, että ekologisesti haitalliset tulokaslajit ovat biologisen monimuotoisuuden keskeinen uhka ja että ihmisten ja tavaroiden lisääntyvä liikkuminen edistää ekologisesti haitallisten tulokaslajien leviämistä; kehottaa kehittämään ongelmaan kokonaisvaltaisen yhteisön ratkaisun, johon kuuluu ennakkovaroitusjärjestelmä ja lainsäädäntökehyksen aukkojen täyttäminen, mukaan luettuna ekologisesti haitallisia tulokaslajeja koskeva EU:n strategia;

46. korostaa, että ehkäisyrokote saattaa olla ratkaisevassa asemassa ekologisesti haitallisten tulokaslajien hallinnassa nisäkkäiden osalta ja panee merkille kyseisellä alalla käynnissä olevan tärkeän tutkimuksen; kehottaa painokkaasti komissiota osoittamaan varoja ehkäisyrokotetta koskevalle eurooppalaiselle tutkimukselle ja julkaisemaan hanke-ehdotuksia koskevan haun; panee merkille, että LIFE+-ohjelma on yksi nykyisistä puitteista, jota voitaisiin hyödyntää kannustettaessa tehokkaammin ekologisesti haitallisia tulokaslajeja koskeviin toimenpiteisiin;

47. kehottaa komissiota ryhtymään toimiin lainsäädännön ehdottamiseksi tulokaslajien tuonnin rajoittamiseksi Euroopan unionissa ja CITES-yleissopimuksen (villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskeva yleissopimus) täytäntöönpanon valvomiseksi;

48. kiinnittää huomiota eksoottisten eliöiden joskus tuhoisaan vaikutukseen merien ekosysteemeihin; kehottaa ryhtymään pikaisiin toimenpiteisiin eliöiden kulkeutumisen estämiseksi painolastivesien mukana ja kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita panemaan täytäntöön kansainvälisen merenkulkujärjestön alusten painolastivesien ja sedimenttien valvontaa ja käsittelyä koskevan kansainvälisen yleissopimuksen;

49. kehottaa Euroopan unionia valvomaan tehokkaasti painolastiveden päästämistä EU:n vesiin;

50. korostaa sen merkitystä, että muuntogeenisiä organismeja koskeva EU:n lainsäädäntökehys pannaan täysimääräisesti täytäntöön; korostaa teollisessa mittakaavassa tuotettujen muuntogeenisten viljelykasvien mahdollisia haittoja biologiselle monimuotoisuudelle ja pyytää komissiota arvioimaan vaikutusta Euroopan ekosysteemeihin;

51. ilmaisee huolensa mahdollisuudesta, että geneettisesti muunnettuja kaloja pääsee merien ekosysteemeihin, ja todennäköisyydestä, että ne lisääntyvät paikallisten kalojen kanssa, mikä voi tuhota noiden ekosysteemien monimuotoisuuden; kehottaa Euroopan yhteisöä kieltämään EU:n elintarvikeketjuun tarkoitettujen geneettisesti muunneltujen kalojen tuonnin EU:n alueelle;

52. pitää myönteisenä komission ilmaisemaa aikomusta säätää erityisiä säädöksiä kalan ympäristösertifioinnista ja kehottaa painokkaasti komissiota antamaan asiaa koskevan lainsäädäntöehdotuksen mahdollisimman pian;

Toiminta-alue 2 — EU ja maailmanlaajuinen biologinen monimuotoisuus

Kansainvälinen hallinto (Tavoite 6)

53. tukee voimakkaasti biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen tehokasta täytäntöönpanoa ja kehottaa painokkaasti EU:ta toimimaan edelläkävijänä tässä suhteessa; korostaa biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen työohjelmien täytäntöönpanon merkitystä, myös suojelualueilla; korostaa, että on toteutettava geneettisten resurssien saatavuutta ja hyödynjakoa koskeva kansainvälinen järjestelmä; katsoo, että lajeja ja lajikkeita koskeva viiteaineisto olisi säilytettävä ainoastaan biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen sopimusvaltioissa; korostaa, että kansainväliset ympäristösopimukset pitäisi saada tukemaan toisiaan paremmin ja niiden synergiavaikutusta pitäisi lisätä, ja ehdottaa, että EU:lta tukea saavien kolmansien maiden olisi noudatettava biologista monimuotoisuutta koskevaa EU:n politiikkaa;

54. tunnustaa biologisen monimuotoisuuden uhat avomerellä; kehottaa painokkaasti tekemään sopimuksen avomeren biologisen monimuotoisuuden suojelusta YK:n merioikeusyleissopimuksen puitteissa; kehottaa painokkaasti EU:ta toimimaan edelleen johtavassa roolissa tässä asiassa;

55. pitää ratkaisevan tärkeänä EU:n ja kolmansien maiden sopimusten ja yhteisten toimintasuunnitelmien edistämistä yhteisten merialueiden suojelemiseksi;

56. korostaa syvän meren pohjatroolauksen ja muiden kestämättömien kalastusmenetelmien biologiselle monimuotoisuudelle aiheuttamaa uhkaa; panee merkille päätöksen, jonka YK:n yleiskokous teki äskettäin tästä asiasta; kehottaa painokkaasti komissiota esittämään mahdollisimman pian lainsäädäntöehdotuksia pohjakalastuksesta avomerellä; kehottaa painokkaasti komissiota tekemään yhteistyötä YK:n ja asianomaisten nykyisten alueellisten kalastuksenhallintajärjestöjen kanssa, jotta voidaan hyväksyä ja panna täytäntöön toimia kaiken avomerikalastuksen, myös troolauksen hallitsemiseksi; kehottaa painokkaasti komissiota lisäksi ponnistelemaan, jotta voidaan panna pikaisesti täytäntöön toimia avomeren tärkeiden syvänmeren luontotyyppien suojelemiseksi tuhoisilta kalastusmenetelmiltä, myös pohjatroolaukselta;

57. hyväksyy täysin Pariisin konferenssin päätelmät biologisesta monimuotoisuudesta EU:n kehitysyhteistyössä ("Message from Paris", 19.- 21. syyskuuta 2006); kehottaa painokkaasti komissiota ja keskeisiä jäsenvaltioita varmistamaan riittävän rahoituksen ympäristöä ja biologista monimuotoisuutta koskeville asioille EU:n merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla ja takaamaan paikallisten elinten ja kansalaisjärjestöjen paremman pääsyn EU:n ohjelmiin yhteistyössä paikallisviranomaisten kanssa;

58. pitää valitettavana, että kahdenvälisissä ja monenvälisissä kauppasopimuksissa on kiinnitetty vain vähän huomiota biologista monimuotoisuutta koskeviin näkökohtiin; kannattaa biologisen monimuotoisuuden ulottuvuuden sisällyttämistä kansainväliseen kauppaan ja yleismaailmallisiin pyrkimyksiin muuttaa kestämättömiä tuotanto- ja kulutusmalleja; kehottaa sen vuoksi komissiota ja jäsenvaltioita asettamaan tärkeimmäksi painopisteeksi kaupan ulkopuolisten asioiden tunnustamisen WTO:n neuvotteluissa;

Ulkoinen apu (Tavoite 7)

59. on huolissaan talous- ja kehitysyhteistyön biologista monimuotoisuutta koskevan toimintasuunnitelman heikosta täytäntöönpanosta, johon viitataan myös tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa ympäristönäkökohtien sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön ja EU:n biologista monimuotoisuutta koskevan politiikan arvioinnin päätelmissä (2004); on tyytyväinen kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen vetoomukseen osoittaa enemmän määrärahoja biologiselle monimuotoisuudelle ja biologisen monimuotoisuuden tehokkaammalle sisällyttämiselle kehitysyhteistyöhön;

60. huomauttaa, että näistä toiveista huolimatta yhteisön ja jäsenvaltioiden ulkoisen avun ohjelmissa on osoitettu vähän määrärahoja biologiselle monimuotoisuudelle; on tyytyväinen maailmanlaajuisen ympäristörahaston äskettäiseen neljänteen täydentämiseen, mutta pahoittelee, että se ei todellisuudessa lisää biologiselle monimuotoisuudelle osoitettua rahoitusta; korostaa, kuinka tärkeää on kohdistaa rajoitettuja määrärahoja biologista monimuotoisuutta koskeviin painopistealueisiin kolmansissa maissa;

61. korostaa, että on ratkaisevan tärkeää sisällyttää biologista monimuotoisuutta koskevat kysymykset yhteisön ja jäsenvaltioiden ulkoisen avun ohjelmiin (myös tukitoimiin) sen varmistamiseksi, ettei niillä vahingoiteta biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja; korostaa sen merkitystä, että tässä yhteydessä kehitetään vastaanottajamaiden valmiuksia sisällyttää biologista monimuotoisuutta koskevat näkökohdat kansallisiin kehitysstrategioihin (myös köyhyyden vähentämistä koskeviin strategioihin);

62. on erittäin huolestunut siitä, että poliittisista pyrkimyksistä huolimatta todellisuudessa on vaarana, että maa- ja aluekohtaisten strategia-asiakirjojen uudessakaan sukupolvessa ei huomioida biologisen monimuotoisuuden tarpeita, ellei komissio toimi asiassa ennakoivammin vastaanottajamaiden kanssa;

Kauppa (Tavoite 8)

63. tunnustaa EU:n kaupasta kolmansien maiden biologiseen monimuotoisuuteen ja ekosysteemipalveluihin jäävän ekologisen jalanjäljen; kehottaa painokkaasti komissiota ja jäsenvaltioita tunnistamaan kaupan suurimmat vaikutukset biologiseen monimuotoisuuteen ja ekosysteemipalveluihin erityisesti kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arvioinneilla; korostaa, että monenvälisten, alueellisten ja kahdenvälisten vapaakauppasopimusten puitteissa on tärkeää toteuttaa toimia, joilla vähennetään globalisaation ekologista vaikutusta; korostaa, että EU:n politiikka ei saisi johtaa kolmansien maiden biologisen monimuotoisuuden vähenemiseen;

64. on erittäin huolestunut puun, palmuöljyn ja soijapapujen kaltaisten hyödykkeiden tuonnista EU:hun, sillä niiden tuotanto tuhoaa trooppisia metsiä; on huolestunut siitä, että kasvava biopolttoaineiden kysyntä voi pahentaa trooppisiin metsiin kohdistuvaa painetta; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita hyväksymään ripeästi toimia tällaisen kaupan trooppisiin metsiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten välttämiseksi tai minimoimiseksi, mukaan luettuna kahdenväliset sopimukset metsälainsäädännön noudattamista, metsähallintoa ja puukauppaa koskevan ohjelman (FLEGT) puitteissa; kehottaa painokkaasti komissiota tekemään mahdollisimman pian analyysin vaihtoehdoista uudeksi lainsäädännöksi laittomasti kaadetun puun tuonnin rajoittamiseksi;

65. kehottaa jäsenvaltioita vahvistamaan toimiaan CITES-yleissopimuksessa lueteltujen lajien laittoman kaupan torjumiseksi ja kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota suunnittelemaan koordinoituja reaktioita ja toimia CITES-yleissopimuksen täytäntöön panemiseksi;

66. on huolestunut siitä, että kalastuskumppanuussopimukset ovat aikaisemmin lisänneet painetta kolmansien maiden vesien kalakantoja, muita kuin kohdelajeja ja meren luontotyyppejä kohtaan; korostaa, että on erittäin tärkeää varmistaa, että kalastuskumppanuussopimuksilla varmistetaan kalakantojen säilyminen tasolla, joka tukee mahdollisimman suuria kestäviä saaliita, ja että niillä minimoidaan vaikutukset muihin kuin kohdelajeihin ja meren luontotyyppeihin; kehottaa painokkaasti komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että EU:n kalastuslaivastot toimivat kyseisten sopimusten mukaisesti;

Toiminta-alue 3 — Biologinen monimuotoisuus ja ilmastonmuutos

Ilmastonmuutos (Tavoite 9)

67. tunnustaa, että peruuttamattoman ilmastonmuutoksen kausi on alkanut ja että sillä on merkittävä vaikutus ekosysteemeihin EU:ssa ja maailmanlaajuisesti; korostaa, että ilmastonmuutoksen useat vaikutukset yhteiskuntiin ja talouksiin havaitaan ekosysteemien muuttumisen kautta; tunnustaa, että ekosysteemien muutokset ja vaikutukset lajeihin ovat jo nyt nähtävissä; korostaa siksi ekosysteemilähestymistavan keskeistä merkitystä ilmastonmuutokseen sopeutumisessa, erityisesti politiikassa, joka vaikuttaa maan, veden ja meren käyttöön; kehottaa EU:ta jatkamaan johtavassa kansainvälisessä asemassa maailmanlaajuisten kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi;

68. korostaa sen merkitystä, että ilmastonmuutosta lievittävät toimet, kuten uusiutuvien energialähteiden kehittäminen, arvioidaan sen varmistamiseksi, että niissä otetaan huomioon mahdolliset kielteiset vaikutukset biologiseen monimuotoisuuteen ja että tällaisia vaikutuksia olisi vältettävä tai ne olisi minimoitava - erityisesti tuulipuistojen, vesivoiman ja biopolttoaineiden osalta;

69. tunnustaa, että ilmastonmuutos aiheuttaa lisäpainetta EU:n ekosysteemeille; korostaa laajan yhtenäisen suojelualueiden (erityisesti Natura 2000 -alueiden) verkoston ja terveen ympäristön suurta merkitystä, jotta ekosysteemit selviytyisivät ilmastonmuutoksesta paremmin; korostaa, että tämän vuoksi on tarpeen vähentää perinteisiä ekosysteemeihin kohdistuvia paineita (pirstoutuminen, liiallinen hyödyntäminen, saastuminen, ekologisesti haitalliset tulokaslajit) ja että on suunniteltava lisätoimia, joilla käsitellään ilmastonmuutoksen tuomaa lisäpainetta, sekä arvioitava kiireesti ne luontotyypit ja lajit, joita ilmastonmuutos uhkaa eniten;

Toiminta-alue 4 — Tietopohja

Tietopohja (Tavoite 10)

70. tunnustaa sen valtavan haasteen, jonka tarve ymmärtää biologista monimuotoisuutta asettaa; on erittäin huolestunut siitä, että biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien tutkimiseen osoitetut resurssit ovat aivan liian pienet ottaen huomioon asian ratkaiseva merkitys ihmisten vauraudelle ja hyvinvoinnille; kehottaa painokkaasti korostamaan biologisen monimuotoisuuden rahoituksen asemaa yhteisössä (seitsemäs puiteohjelma) ja kansallisissa tutkimusohjelmissa;

71. tunnustaa, että on kehitettävä entistä tehokkaampia mekanismeja, joiden avulla biologista monimuotoisuutta ja ekosysteemipalveluja koskevat todisteet voisivat vaikuttaa yhteisön, jäsenvaltioiden ja kansainvälisen tason politiikkaan; tukee ehdotusta kehittää EU:lle uusi riippumattomien ja arvovaltaisten neuvojen mekanismi tätä tarkoitusta varten ottaen huomioon nykyinen säännöstö; kehottaa komissiota laatimaan tutkimuksia ja arviointeja uusiutuvan energian tuotannon vaikutuksista biologiseen monimuotoisuuteen ja biologisen monimuotoisuuden muutoksesta kaupunkialueilla, mukaan lukien niillä esiintyvien uusien lajien myönteiset ja kielteiset vaikutukset;

72. on huolestunut monien kalalajien vähentymisestä ja siitä, että kansainvälisen merentutkimusneuvoston tieteellisiä raportteja noudatetaan vain osittain, jos lainkaan, määritettäessä vuosittaisia suurimpia sallittuja saaliita; tunnustaa, että tieteelliset raportit eivät ole poliittisia määräyksiä, mutta katsoo, että on esitettävä painavia syitä ja hyviä perusteita tieteellisten suositusten noudattamatta jättämiselle; katsoo, että siinä tapauksessa komission ja neuvoston on myös annettava perusteita sen osoittamiseksi, että kestävän enimmäistuoton periaatetta noudatetaan EU:ssa aidosti;

73. kehottaa komissiota rahoittamaan tutkimuksia merien ekosysteemeistä, erityisesti alueilla, joilla on rikas monimuotoisuus ja joilla kalastetaan tehokkaasti;

Tukitoimet

Rahoitus

74. ilmaisee vakavan huolensa Natura 2000 -ohjelmalle ja muille biologista monimuotoisuutta tukeville toimille osoitettavan tuen taloudellisista rajoituksista EU:n toimintasuunnitelmassa vuoteen 2010 ja sen jälkeen, mikä johtuu rahoituskehystä koskevista päätöksistä;

75. korostaa jäsenvaltioiden vastuuta kaikkien käytettävissä olevien mahdollisuuksien hyödyntämisessä yhteisen maatalouspolitiikan, yhteisen kalastuspolitiikan, koheesio- ja rakennerahastojen, Life+-ohjelman ja seitsemännen puiteohjelman puitteissa ja kansallisten resurssien jakamisessa; kehottaa painokkaasti kiinnittämään enemmän huomiota taloudellisiin tarpeisiin vuosien 2008-2009 talousarvion arvioinnissa, jonka aikana olisi arvioitava EU:n biologiselle monimuotoisuudelle, erityisesti Natura 2000 -ohjelmalle, osoittaman rahoituksen riittävyys ja saatavuus;

76. pitää kuitenkin valitettavana sitä, että neuvosto ei ole hyväksynyt parlamentin tukemaa komission ehdotusta varata vuosia 2007-2013 koskevassa rahoituskehyksessä 20 miljardia euroa lisää maaseudun kehittämispolitiikkaan; pitää tätä erittäin valitettavana siksi, että tämä raha olisi voitu käyttää nimenomaan biologista monimuotoisuutta lisäävien toimenpiteiden laajentamiseen ja syventämiseen;

77. pitää valitettavana, että saatavana oleva Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (EAFRD) rahoitus on täysin riittämätön siihen, mitä toivotaan Natura 2000 -verkon hallinnolta maanviljelyn ja metsätalouden osalta, ja että erityisen puutteellista on ehdotettu tuki tietämyksen ja seurannan parantamiselle;

78. kiinnittää huomiota tarpeeseen tarjota taloudellisia korvauksia paikallisille yhteisöille, joiden tulot ovat kärsineet erityistoimenpiteistä, joilla pyritään suojelemaan meriympäristöä;

79. kiinnittää huomiota ympäristövastuudirektiivin [11] tarjoamiin mahdollisuuksiin soveltaa saastuttaja maksaa -periaatetta ja kehottaa jäsenvaltioita käyttämään kyseisiä mahdollisuuksia ja rahoittamaan toimenpiteitä, joiden avulla helpotetaan ympäristöä koskevien tavoitteiden saavuttamista, myös luontotyyppi- ja lintudirektiivin tavoitteita;

Päätöksenteon vahvistaminen

80. on tyytyväinen ehdotukseen EU:n keskustelusta, joka koskee pitkän aikavälin näkemystä biologisesta monimuotoisuudesta ja ekosysteemipalveluista politiikan kehyksenä; korostaa, että tämä keskustelu olisi liitettävä selkeästi keskusteluun Euroopan tulevaisuudesta; kehottaa painokkaasti tekemään keskustelusta mahdollisimman kattavaa ja erityisesti ulottamaan sen alueille, joita keskustelu koskee; kehottaa painokkaasti, että luontoon liittyvien eurooppalaisten arvojen (sekä EU:ssa että maailmanlaajuisesti) pitäisi olla selkeä osa ehdotettua Saksan puheenjohtajakaudella annettavaa julistusta eurooppalaisista arvoista;

81. tunnustaa yhteisön ympäristöpolitiikan aloitteita koskevien poliittisten vaikutustenarviointien korkean laadun; pahoittelee, että muiden alojen poliittisten aloitteiden ympäristöulottuvuuden poliittinen vaikutustenarviointi on usein laadultaan heikkoa; kehottaa painokkaasti komissiota ja jäsenvaltioita tutkimaan kaikkien uusien poliittisten aloitteiden osalta niiden mahdolliset merkittävät kielteiset vaikutukset biologiseen monimuotoisuuteen ja varmistamaan, että jos tällaisia mahdollisia vaikutuksia havaitaan, biologista monimuotoisuutta koskevia näkökohtia, myös ekosysteemipalveluihin kohdistuvia vaikutuksia, käsitellään asianmukaisesti vaikutustenarviointiprosessissa;

82. korostaa yhteisön ja jäsenvaltioiden tason toimien täydentävyyden merkitystä; tunnustaa sen ainutlaatuisen arvon, joka EU:n toimintasuunnitelmalla vuoteen 2010 ja sen jälkeen on välineenä täydentävyyden parantamiseksi; kehottaa siksi painokkaasti jäsenvaltioita suunnittelemaan toimistaan yhdenmukaisia toimintasuunnitelman toimien kanssa; kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita ulottamaan yhdenmukaistamisen alueja paikallistasolle;

83. korostaa lintu- ja luontotyyppidirektiivin täysimääräisen ja johdonmukaisen voimaan saattamisen ja täytäntöönpanon merkitystä; vaatii, että komissio ja jäsenvaltiot osoittavat tähän riittävästi määrärahoja ja kiinnittävät asiaan riittävästi huomiota;

84. korostaa aluesuunnittelun merkitystä biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen yhteydessä; kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita vahvistamaan lähestymistapojaan ja menetelmiään alue- ja paikallistasolla biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen ylläpitämiseksi, mukaan luettuna Natura 2000 -ohjelman täydentävä soveltaminen, vesistöalueiden hallinnan suunnittelu ja maaseudun kehittämistoimet, ja toteuttamaan merialueilla ekosysteemilähestymistapaa, kuten meristrategiadirektiivissä säädetään;

85. kehottaa painokkaasti komissiota painostamaan niitä, jotka ovat vastuussa toistuvista viivästymisistä alueellisten neuvoa-antavien kalastustoimikuntien perustamisessa, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä kalavarojen paremman seurannan ja suojelemisen kannalta;

Kumppanuudet

86. on tyytyväinen päätökseen vahvistaa kumppanuuksia biologiseen monimuotoisuuteen liittyvien eturyhmien ja keskeisten sidosryhmien välillä; korostaa, että kumppanuudet maan, veden ja meren luonnonvarojen tärkeimpien omistajien ja käyttäjien kanssa ovat tärkeitä; tukee erityisesti kumppanuutta metsästäjien, kalastusyhteisön, maanviljelijöiden ja metsänhoitajien kanssa sekä liike- ja rahoitusalan kanssa; tunnustaa tärkeän aseman, joka Countdown 2010 -aloitteella on tässä suhteessa;

Koulutus, tiedotus ja osallistuminen

87. korostaa, että suuri yleisö on saatava ymmärtämään paremmin biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien merkitys vauraudelle ja hyvinvoinnille; kehottaa painokkaasti komissiota ja jäsenvaltioita vahvistamaan huomattavasti ohjelmia ja kampanjoita suuren yleisön kouluttamiseksi ja tiedottamiseksi, jotta toiminnalle saadaan luoduksi poliittista kysyntää ja jotta suuren yleisön aktiivista osallistumista suojelutoimiin vahvistetaan; korostaa, että tiedonsaanti ja muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus ovat tässä suhteessa tärkeitä;

88. panee merkille, että monet ihmiset ovat kiintyneitä maisemiin ja ihmisten niihin aikojen saatossa aikaansaamiin ominaisuuksiin ja arvostavat niiden kauneutta; pahoittelee, että laajamittainen maatalous on heikentänyt maisemien biologista monimuotoisuutta ja kauneutta; katsoo, että maisemien entistämiseen, esimerkiksi niittyjen välisten pensaikkojen avulla, suhtauduttaisiin yleisesti myönteisesti, ja se auttaisi myös biologisen monimuotoisuuden palauttamisessa;

89. panee merkille, että yli 100 miljoonaa ihmistä käy vuosittain eurooppalaisissa eläintarhoissa ja akvaarioissa, ja tunnustaa, että kyseisillä laitoksilla on merkittävä asema yleisön ympäristötietouden lisäämisessä;

90. kehottaa painokkaasti komissiota käynnistämään kampanjoita yleisön tietoisuuden lisäämiseksi ongelmista, jotka ovat yhteydessä kalastusvarojen säilyttämiseen ja niihin liittyviin ekosysteemeihin;

Seuranta, arviointi ja tarkistaminen

91. korostaa sellaisten indikaattorien tärkeyttä, joilla suurelle yleisölle ja päätöksentekijöille tiedotetaan edistyksestä; on tyytyväinen ehdotettuihin biologisen monimuotoisuuden pääindikaattoreihin; kehottaa hyväksymään ja säilyttämään biologisen monimuotoisuuden indikaattorit rakenneindikaattorina ja kestävän kehityksen indikaattorina;

92. korostaa, että on ratkaisevan tärkeää vahvistaa pitkän aikavälin seurantavalmiuksia ja indikaattoreita tukevia menetelmiä sekä tarjota laajempia tiedonlähteitä biologisen monimuotoisuuden tilasta, biologiseen monimuotoisuuteen kohdistuvista paineista ja poliittisten toimien tehokkuudesta; korostaa tarvetta saattaa kyseinen tieto laajasti saataville yhteisen tietojärjestelmän avulla;

93. tukee käynnissä olevia hankkeita, joiden yhteydessä kehitetään objektiivisia indikaattoreita biologisen monimuotoisuuden seuraamiseksi ja arvioimiseksi, ja kehottaa komissiota varmistamaan, että noudatetaan biologista monimuotoisuutta koskevasta yleissopimuksesta Euroopan unionille johtuvia velvoitteita, joita ovat biologisen monimuotoisuuden kestävä käyttö ja suojelu ja biologisesta monimuotoisuudesta saatavan hyödyn oikeudenmukainen ja tasapuolinen jakaminen, sekä asettamaan tavoitteeksi, että lajeja ja lajikkeita koskeva viiteaineisto olisi tallennettava ainoastaan biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen sopimusvaltioissa, ja yhtenäistämään käytettävissä olevia tietoja ja hyödyntämään olemassa olevia verkostoja;

94. on tyytyväinen komission ehdotukseen antaa neuvostolle ja Euroopan parlamentille väliarvio (vuoden 2008 lopussa) ja loppuarviot (vuoden 2010 ja vuoden 2013 lopussa) niiden tavoitteiden saavuttamisesta, jotka esitetään EU:n toimintasuunnitelmassa vuoteen 2010 ja sen jälkeen; korostaa, että kyseisten arvioiden tuloksia olisi käytettävä laajempien poliittisten ja talousarvion tarkistusta koskevien prosessien pohjana, mukaan luettuna vuosien 2008-2009 talousarvion tarkistus ja poliittiset ja talousarviota koskevat tarkistukset vuoden 2013 jälkeisen ajan osalta; kehottaa painokkaasti komissiota esittämään kattavan ja pitkä-aikaisen biologista monimuotoisuutta koskevan strategian vuoden 2010 jälkeen;

95. katsoo, että nykyisiä raportointivaatimuksia olisi yhtenäistettävä ja yksinkertaistettava ja että raportointi ei saisi johtaa tulevaisuudessa hallinnollisen taakan lisääntymiseen;

*

* *

96. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.

[1] EYVL C 341, 9.11.1998, s. 41.

[2] EUVL C 47 E, 27.2.2003, s. 575.

[3] EYVL C 194, 19.7.1993, s. 401.

[4] EYVL L 103, 25.4.1979, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/105/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 368).

[5] EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2006/105/EY.

[6] EYVL C 262, 18.9.2001, s. 132.

[7] EYVL C 47 E, 21.2.2002, s. 113.

[8] Neuvoston asiakirja 10117/06, 9.6.2006.

[9] Neuvoston direktiivi 98/95/EY, annettu 14. joulukuuta 1998, juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/400/ETY, rehukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/401/ETY, viljakasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/402/ETY, siemenperunoiden pitämisestä kaupan annetun direktiivin 66/403/ETY, öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 69/208/ETY, viljelykasvilajien yleisestä lajikeluettelosta annetun direktiviin 70/457/ETY ja vihannesten siementen pitämisestä kaupan annetun direktiivin 70/458/ETY muuttamisesta sisämarkkinoiden vahvistamisen, geneettisesti muunnettujen kasvilajikkeiden ja kasvien geenivarojen osalta (EYVL L 25, 1.2.1999, s. 1).

[10] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23. lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 2455/2001/EY (EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1).

[11] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/35/EY, annettu 21. huhtikuuta 2004, ympäristövastuusta ympäristövahinkojen ehkäisemisen ja korjaamisen osalta (EUVL L 143, 30.4.2004, s. 56), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/21/EY (EUVL L 102, 11.4.2006, s. 15).

--------------------------------------------------