Erään viinialan nimityksen tuote-eritelmän vakiomuutoksen hyväksymistä koskevan tiedonannon julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 17 artiklan 2 ja 3 kohta)

(2020/C 73/11)

Tämä ilmoitus julkaistaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2019/33 (1) 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

VAKIOMUUTOKSEN HYVÄKSYNNÄN TIEDOKSI ANTAMINEN

”Corbières”

PDO-FR-A0671-AM02

Tiedonannon päivämäärä: 20. joulukuuta 2019

HYVÄKSYTYN MUUTOKSEN KUVAUS JA PERUSTELUT

1. Maantieteellinen alue ja välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue

Tuote-eritelmän IV kohdan maantieteellistä aluetta koskeva 1 alakohta ja välittömässä läheisyydessä sijaitsevaa aluetta koskeva 3 alakohta on saatettu ajan tasalle viittaamalla vuoden 2019 viralliseen geokoodiin.

Maantieteellisen alueen muodostavien kuntien luettelossa kolmen kunnan – Fraisse-des-Corbières, Mayronnes ja Portel-des-Corbières – nimet on siis ajantasaistettu, eivätkä maantieteellisen alueen rajat ole siitä muuttuneet.

Välittömässä läheisyydessä sijaitsevan alueen kuntaluettelossa on ajantasaistettu yhden kunnan nimi. Se on Pyrénées-Orientalesin departementissa sijaitseva Opoul-Perillos. Ajantasaistus ei muuta välittömässä läheisyydessä sijaitsevaa aluetta.

Yhtenäisen asiakirjan kohdat ”Rajattu maantieteellinen alue” ja ”Lisäedellytykset – välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue” on saatettu ajan tasalle.

2. Viiniköynnöslajikkeet

Tuote-eritelmän V kohtaan on lisätty toissijaisia rypälelajikkeita, jotta kasviaineisto olisi mahdollista sopeuttaa entistä paremmin maantieteellisen alueen maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin. Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien profiili säilyy entisellään, ja toissijaisten rypälelajikkeiden lisäämisen jälkeen niiden osuus lajikevalikoimassa on enintään 10 prosenttia.

— Punaviinit: lisätään Marselan N lisälajikkeeksi.

— Rosee- ja valkoviinit: lisätään Carignan blanc B ja Viognier B.

— Roseeviinit: siirretään Piquepoul noir N päälajikkeesta toissijaiseksi lajikkeeksi, ja poistetaan Muscat à petits grains blancs B toissijaisten lajikkeiden luettelosta, sillä sitä ei käytetä tarkistetun alkuperänimityksen viinien tuottamiseen.

Muutetaan yhtenäisen asiakirjan kohtia, jotka koskevat pääasiallisia ja toissijaisia rypälelajikkeita, joista viinit on saatu.

3. Punaviinin tuotos

Punaviinien tuotosta on alennettu suhteessa rosee- ja valkoviineihin. Punaviinien tuotos (tuote-eritelmän VIII kohta) on nyt 58 hl/ha, kun aiemmin se oli kaikilla viineillä 60 hl/ha.

Tuotosten määrät yhtenäisessä asiakirjassa saatetaan ajan tasalle.

Samalla kun alennetaan punaviinin tuotosta hehtaaria kohden, alennetaan tuote-eritelmän VI kohdassa ”Viinitarhan hoito” punaviinien osalta viljelylohkon keskimääräinen enimmäistuotos 8 500 kilogrammaan rypäleitä hehtaaria kohden. Aiemmin se oli kaikilla viineillä 9 000 kilogrammaa. Tämä muutos ei vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

4. Sanamuodon ajantasaistaminen kohdassa ”Merkinnät”

Merkintöjä koskevan erityismääräyksen sanamuoto tuote-eritelmän XII kohdan 2 alakohdan b alakohdassa on saatettu ajan tasalle sisältöä muuttamatta.

Aiemmin teksti kuului seuraavasti:

”– Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää suuremman maantieteellisen yksikön nimi ”Languedoc”. Nimitys kirjoitetaan kirjaimin, jotka ovat korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.”

Korvataan sana ”nimitys” sanoilla ”maantieteellinen yksikkö”.

Korvataan sanat ”tarkistettu alkuperänimitys” sanalla ”alkuperänimitys”.

Ajantasaistetaan kohta ”Lisäedellytykset – merkinnät”.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Corbières

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Viini(e)n kuvaus

Analyyttiset ominaisuudet

Viinit ovat kuivia hiilihapottomia valko-, puna- ja roseeviinejä.

Valko- ja roseeviinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 11,5 tilavuusprosenttia.

Punaviinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 12 tilavuusprosenttia.

Pakkaamisen ja kuluttajamarkkinoille saattamisen vaiheessa punaviinien omenahappopitoisuus on enintään 0,4 grammaa litraa kohden.

Pakkaamisen ja kuluttajamarkkinoille saattamisen vaiheessa punaviinien, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on enintään 14 tilavuusprosenttia, käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 3 grammaa litraa kohden, ja punaviinien, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on yli 14 tilavuusprosenttia, käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 4 grammaa litraa kohden. Valko- ja roseeviinien käymiskykyisten sokereiden (glukoosi + fruktoosi) pitoisuus on enintään 4 grammaa litraa kohden.

Kokonaishappopitoisuus, haihtuvien happojen pitoisuus ja kokonaisrikkidioksidipitoisuus ovat yhteisön sääntelyn mukaisia.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til.-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til.-%) Vähimmäishappopitoisuus Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (mEq/l) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/l)

Punaviinien kuvaus

Kuiva punaviini valmistetaan sekoittamalla vähintään kahta rypälelajiketta, joista toinen on usein Carignan N. Tämä lajike vaikuttaa viinin rakenteeseen, kun taas muut lajikkeet tuovat viiniin pyöreyttä ja aromaattista moniulotteisuutta.

Viini on yleensä tasapainoista, harteikasta ja voimakasta, ja usein siinä on vahvoja punaisten marjojen ja mausteiden vivahteita.

Viini voidaan nauttia nuorena, mutta se soveltuu hyvin myös kypsytykseen.

Roseeviinien kuvaus

Roseeviini on kuiva viini, sen eleganttia tuoksua leimaavat useimmiten kukkaiset ja hedelmäiset vivahteet. Alkuun raikasta suutuntumaa seuraa upea pyöreys.

Valkoviinien kuvaus

Kuivaa valkoviiniä luonnehtivat ensisijaisesti elegantit valkoisten kukkien aromit sekä pyöreyden ja hienostuneisuuden yhdistävä tasapainoinen maku.

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Viininvalmistaja saa käyttää roseeviinien valmistuksessa viininvalmistukseen tarkoitettuja hiiliä puristemehuissa ja vielä käymistilassa olevissa uusissa viineissä enintään 20 prosentissa asianomaisen viininvalmistajan kustakin viinirypälesadosta valmistamien roseeviinien tilavuudesta.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava yhteisön tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

Viljelykäytäntö

Viiniköynnösten istutustiheys on vähintään 4 000 köynnöstä hehtaarilla.

Köynnösrivien välinen etäisyys saa olla enintään 2,50 metriä.

Kullakin köynnöksellä saa olla enintään 2,5 neliömetriä maa-alaa. Pinta-ala saadaan kertomalla rivien väliset etäisyydet rivillä olevien köynnösten välisellä etäisyydellä.

Goblet-kasvatustavassa köynnökset leikataan matalaleikkauksena siten, että köynnökseen jää enintään kuusi kannusta. Kussakin kannusversossa on enintään kaksi silmua.

Royat-kasvatustavassa köynnökset leikataan matalaleikkauksena valitsemalla seuraavista vaihtoehdoista:

— Köynnökseen jätetään enintään kuusi kannusta, ja kussakin kannusversossa on enintään kaksi silmua.

— Köynnökseen jätetään enintään kymmenen kannusta, ja kussakin kannusversossa on enintään yksi silmu.

Kastelu on sallittu.

b. Enimmäistuotokset

Valko- ja roseeviinit:

60 hehtolitraa/ha

Punaviinit:

58 hehtolitraa/ha

6. Rajattu maantieteellinen alue

Viinirypäleet korjataan ja viiniytetään ja viini valmistetaan maantieteellisellä alueella, johon kuuluvat vuoden 2019 virallisen geokoodin mukaan seuraavat Auden departementin kunnat:

Albas, Arquettes-en-Val, Bages, Barbaira, Bizanet, Boutenac, Camplong-d’Aude, Canet, Capendu, Cascastel-des-Corbières, Caunettes-en-Val, Caves, Comigne, Conilhac-Corbières, Coustouge, Cruscades, Cucugnan, Davejean, Dernacueillette, Douzens, Duilhac-sous-Peyreperthuse, Durban-Corbières, Embres-et-Castelmaure, Escales, Fabrezan, Felines-Termenès, Ferrals-les-Corbières, Feuilla, Fitou, Floure, Fontcouverte, Fontiès-d’Aude, Fontjoncouse, Fraisse-des-Corbières, Gruissan, Jonquières, Labastide-en-Val, Lagrasse, Laroque-de-Fa, Leucate, Lézignan-Corbières, Luc-sur-Orbieu, Mayronnes, Maisons, Montbrun-des-Corbières, Montgaillard, Montirat, Montlaur, Montredon-des-Corbières, Montséret, Monze, Moux, Narbonne, Névian, Ornaisons, Padern, Palairac, La Palme, Paziols, Peyriac-de-Mer, Port-la-Nouvelle, Portel-des-Corbières, Pradelles-en-Val, Quintillan, Ribaute, Rieux-en-Val, Roquefort-des-Corbières, Rouffiac-des-Corbières, Saint-André-de-Roquelongue, Saint-Jean-de-Barrou, Saint-Laurent-de-la-Cabrerisse, Saint-Pierre-des-Champs, Serviès-en-Val, Sigean, Talairan, Taurize, Termes, Thézan-des-Corbières, Tournissan, Treilles, Tuchan, Vignevieille, Villar-en-Val, Villeneuve-les-Corbières, Villerouge-Termenès, Villesèque-des-Corbières ja Villetritouls.

7. Pääasialliset rypälelajikkeet

Vermentino B – Rolle

Carignan N

Grenache N

Lledoner pelut N

Mourvèdre N – Monastrell

Syrah N – Shiraz

Cinsaut N – Cinsault

Marsanne B

Bourboulenc B – Doucillon blanc

Grenache blanc V

Macabeu B – Macabeo

Roussanne B

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

Corbièresin vuoristo muodostaa luonnollisen, historiallisen ja kulttuurisen rajan Roussillonin alueen kanssa, ja sen viinitarhat avautuvat Välimerelle ja Languedocin tasangolle. Corbièresin alue muodosti pitkään rajan Espanjaa vastaan, mutta se menetti raja-asemansa vuonna 1659, kun allekirjoitettiin Pyreneiden rauhansopimus, jolla ”Pohjois-Katalonia” liitettiin Ranskaan.

Corbièresin alue ulottuu 60 kilometrin matkalla Narbonnen rannikolta Carcassonnen porteille. Ainutlaatuiseen vuoristoon limittyneenä on vaihtelevien syvänteiden jono, joka on jakautunut neljään tai viiteen hyvin erilaiseen maantieteelliseen yksikköön.

Välimerellinen ilmasto leimaa koko vuoristoa, ja huippuja lukuun ottamatta alueen kasvisto on välimerellistä. Se kilpailee tilasta viiniköynnösten kanssa keskellä erittäin kuivaa aluetta, jolla tuulee lähes 300 päivänä vuodessa.

Tuottajat ovat sukupolvien mittaan rakentaneet Corbières-viinitarhat tälle lokeroituneelle, valoisalle mutta vaikeasti viljeltävälle alueelle, jolla syksyn ja kevään harvalukuiset sateet ovat toisinaan rankkoja.

Tuottajat ovat harkinneet viiniköynnösten istutusta tarkkaan ja ottaneet käyttöön eri tilanteisiin sopivia viininviljelykäytäntöjä ja kasvatustapoja.

Hyvin yleinen rypälelajike on Carignan N, joka on mitä vaikeimmissa olosuhteissa paras lajike – se on täydellisesti sopeutunut alueen kuumaan, kuivaan ja tuuliseen ilmastoon. Sitä täydentävät rypälelajikkeet Grenache N, Mourvèdre N ja Syrah N. Viimeksi mainittu on varhainen lajike, jota istutetaan syvimmille ja kosteimmille maille. Tuulelle arkana se yleensä sidotaan. Myöhäisempää Mourvèdre N ‐rypälelajiketta käytetään kuumimmilla mailla, rannikkoalueella ja suojaisissa paikoissa. Grenache N on kaikkialla läsnä. Sitä istutetaan ohutmultaisille ja kuiville kukkuloille, samoin kuin Carignan N ‐lajiketta.

Viininviljelijät ovat saaneet kaiken irti rypälelajikkeista valitsemalla erilaisiin paikallisiin olosuhteisiin alkuperänimityksen alueen sisällä sopivat lajikkeet. Ohutmultaisilla ja kivisillä mailla tuotetaan ryhdikkäitä ja voimakkaita punaviinejä, ja syvemmillä ja kosteammilla mailla kasvatetuista rypäleistä roseeviinit saavat niille tyypilliset hedelmäiset aromit. Suojaisia viljelylohkoja hyödynnetään tuottamalla puna- ja roseeviinejä, joissa on tanniinista notkeutta ja tunnusomaisia hedelmäisiä sävyjä (punaviineissä etenkin punaisten marjojen vivahteita). Välimerellinen lämpö auttaa puolestaan tuottamaan pyöreitä ja tasapainoisia valkoviinejä.

Tarkistetun alkuperänimityksen ”Corbières” saaneiden viinien valtti on tämä rypälelajikkeiden toisiaan täydentävyys. Maineikkaan viinin kauppa oli erittäin pitkään hyvin kehittyneen paikallisen kaupankäynnin erioikeus, minkä ansiosta viini on saanut erittäin laajan jakelun Ranskan markkinoilla.

”Carcassonnen viisi poikaa”, Peyrepertusen, Puylaurensin, Quéribusin, Termesin ja Aguilarin linnat, ovat kalkkikivimuuriensa harjalta todistaneet Corbièresin levotonta menneisyyttä ja kataarien murhenäytelmää vuorilla. Lagrassen ja Fontfroiden loisteliaiden luostarien rauniot muistuttavat munkkien keskeisestä asemasta viiniköynnösten istutuksessa. Viiniköynnös on ainoa kasvi, joka pystyy hyödyntämään erinomaisesti garrigue-pensaikoilta, kanervanummilta ja kallioilta vapaaksi jäävää köyhää ja kuivaa maaperää, mikä on saanut Corbières-viinin ylpeät tuottajat pontevasti puolustamaan tarkistetun alkuperänimityksensä mainetta.

9. Olennaiset lisäedellytykset (pakkaaminen, merkinnät, muut vaatimukset)

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöihin liittyvät täydentävät määräykset

Edellytyksen kuvaus:

Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi seuraavin edellytyksin:

— Kyseessä on kiinteistörekisterialue.

— Paikka on mainittu sadonkorjuuilmoituksessa.

Kiinteistörekisterialueen nimi kirjoitetaan välittömästi tarkistetun alkuperänimityksen jälkeen kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää suurempi maantieteellinen yksikkö ”Languedoc”.

Nimitys kirjoitetaan kirjaimin, jotka saavat olla korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Tuotantoa rajatulla maantieteellisellä alueella koskeva poikkeus

Edellytyksen kuvaus:

Välittömässä läheisyydessä sijaitseva alue koostuu viiniyttämistä ja viinin valmistusta koskevan poikkeuksen mukaisesti seuraavista kunnista:

— Auden departementti: Argens-Minervois, Armissan, Auriac, Badens, Blomac, Bouilhonnac, Carcassonne, Castelnau-d’Aude, Clermont-sur-Lauquet, Coursan, Cuxac-d’Aude, Fajac-en-Val, Fleury, Greffeil, Ladern-sur-Lauquet, Lairière, Mailhac, Marcorignan, Marseillette, Mas-des-Cours, Massac, Montjoi, Moussan, Mouthoumet, Palaja, Paraza, Puicheric, Raissac-d’Aude, Roquecourbe-Minervois, Roubia, Rustiques, Saint-Couat-d’Aude, Saint-Martin-des-Puits, Soulatgé, Tourouzelle, Trèbes, Villedaigne ja Vinassan;

— Pyrénées-Orientalesin departementti: Le Barcarès, Maury, Opoul-Périllos, Rivesaltes, Saint-Paul-de-Fenouillet, Salses-le-Château, Tautavel ja Vingrau.

Linkki eritelmään

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-72919cce-47ac-43c8-bbfd-7524f14d9e66

(1) EUVL L 9, 11.1.2019, s. 2.