Ohjelman erityiset tavoitteet (jotka on lueteltu päätöksen N:o 1150/2007/EY 3 artiklassa) ovat seuraavat:

Taulukkoon 1 2 on koottu ohjelman täytäntöönpanon aikana kunakin vuonna rahoitettujen erilaisten aloitteiden määrä. Toimikohtaisten avustusten ehdotuspyynnöt on jaettu vuosille 2009–2010 ja 2011–2012.

Toiseksi erilaiset rahoitusvälineet (toimikohtaiset avustukset, toiminta-avustukset ja julkisia hankintoja koskevat sopimukset) täydentävät toisiaan eivätkä ole päällekkäisiä.

Huumetorjunta- ja tiedotusohjelman sekä muiden EU:n ja jäsenvaltioiden tukitoimien välisten yhteisvaikutusten olemassaolosta on vain vähän tietoja. Arvioinnin aikana raportoitiin kuitenkin joistakin yhteisvaikutuksista. Yhteisvaikutusten syntymistä edistävää toimintaa olivat muiden muassa hanketulosten levittäminen, verkostojen kehittäminen, yhteiset toimet ja yhteistyö.

2.2.2Hanketason täydentävyys

Kaikkia huumetorjunta- ja tiedotusohjelmasta rahoitettuja hankkeita koskevat tiedot olivat saatavilla julkisesti hankeyhteenvetojen muodossa huumetorjunta- ja tiedotusohjelman ehdotuspyyntöjä koskevilla oikeus- ja kuluttaja-asioiden pääosaston verkkosivuilla. Valikoituja tietoja hankkeista on saatavilla myös EMCDDA:n verkkosivuilla. Lisäksi julkaisussa ”Projects, studies and research on illicit drugs funded by the European Commission 2007–2010” esitettiin kattava yleiskatsaus hankkeista, jotka oli rahoitettu huumetorjunta- ja tiedotusohjelmasta, terveysalan toimintaohjelmasta, seitsemännestä tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmasta ja ISEC-ohjelmasta vuosina 2007–2010. Toisessakin julkaisussa nimeltä ”New Psychoactive Substances Projects, Studies and Research” annettiin tietoa uusiin psykoaktiivisiin aineisiin liittyvistä hankkeista, jotka oli rahoitettu huumetorjunta- ja tiedotusohjelmasta, terveysalan toimintaohjelmasta, kuudennesta ja seitsemännestä tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelmasta sekä ISEC-ohjelmasta (vuosina 2007–2013).

Hankkeiden päällekkäisyyden riskiä vähennettiin huumetorjunta- ja tiedotusohjelman ehdotuspyynnöissä asetetuilla vaatimuksilla ja painotuksilla. Erilaisissa kartoitushankkeissa, seurantahaastatteluissa ja verkkokyselyissä kerättyjen tietojen perusteella jotkin huumetorjunta- ja tiedotusohjelman hankkeista täydensivät muista EU:n ohjelmista rahoitettuja hankkeita. Myös muiden oikeus- ja kuluttaja-asioiden pääosaston ohjelmien (JPEN, JCIV, FRC ja Daphne III) kesken voidaan havaita esimerkkejä hankkeiden täydentävyydestä.

2.3VAIKUTTAVUUS

Ohjelman vaikuttavuudella tarkoitetaan sitä, missä määrin ohjelmalla on onnistuttu saavuttamaan sille asetetut tavoitteet sekä missä määrin huumetorjunta- ja tiedotusohjelmasta rahoitetuilla hankkeilla on onnistuttu saavuttamaan niille asetetut tavoitteet.

2.3.1Ohjelman saavutukset

Tähän mennessä kerättyjen tietojen perusteella huumetorjunta- ja tiedotusohjelmalla onnistuttiin kaiken kaikkiaan saavuttamaan ohjelman yleiset tavoitteet. On kuitenkin syytä huomata, että rahoituskaudella 2007–2013 osarahoitusta annettiin ainoastaan 51 aloitteelle. Sen vuoksi huumeiden käytön ehkäisemistä ja vähentämistä EU:ssa koskevan tavoitteen saavuttamisessa edistyminen saattoi olla vain suhteellista. Huumetorjunta- ja tiedotusohjelmalla edistettiin kuitenkin Euroopan sisäistä valistusta sekä huumeista ja niiden aiheuttamista haitoista tiedottamista erityisesti nuorten ja huumeidenkäyttäjien keskuudessa.

Lisäksi huumetorjunta- ja tiedotusohjelmasta rahoitetuilla toimilla parannettiin huumeista käytävää vuoropuhelua ja kannustettiin parhaiden käytäntöjen vaihtoon sidosryhmien – erityisesti kansalaisjärjestöjen, sosiaalityöntekijöiden, politiikanlaatijoiden ja asiantuntijoiden – välillä. Aloitteiden vaikutukset olivat laajempia niissä jäsenvaltioissa, joissa valtaosa toiminnasta toteutettiin, eli Italiassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa, Alankomaissa, Ranskassa, Espanjassa, Portugalissa, Belgiassa, Tšekissä, Bulgariassa, Virossa ja Belgiassa.

Huumetorjunta- ja tiedotusohjelmasta rahoitetuilla toimilla edistettiin kuitenkin jossain määrin EU:n huumausainestrategian ja siihen liittyvien toimintasuunnitelmien toteutusta. Tämä johtui siitä, etteivät toimet käsittäneet EU:n huumausainestrategian ja siihen liittyvän toimintasuunnitelman toteutusta ja kehittämistä yhtä laajasti muihin tavoitteisiin tai ensisijaisiin aihealueisiin verrattuna.

Myös julkisia hankintoja koskevilla sopimuksilla saavutettiin ohjelman yleinen tavoite. Ohjelmassa ei keskitytty niinkään tukemaan lainsäädännön ja politiikan kehittämistä kansallisella ja EU:n tasolla, vaan siinä keskityttiin pikemminkin kehittämään ehkäisevään huumetyöhön ja huumeiden käytön vähentämiseen liittyviä uusia käytäntöjä. Näitä käytäntöjä ei kuitenkaan onnistuttu yhtä hyvin sisällyttämään EU:n politiikkaan. Lisäksi vain muutamilla hankkeilla edistettiin kansallisen politiikan kehittämistä. Vaikka politiikanlaatijat olivat aktiivisesti mukana valtaosassa huumetorjunta- ja tiedotusohjelman hankkeita, on vain vähän näyttöä siitä, että kanssakäyminen kyseisten sidosryhmien kanssa todella vaikutti politiikan kehittämiseen.

Yleinen tavoite 1: ehkäistä ja vähentää huumeiden käyttöä, huumeriippuvuutta ja huumeiden aiheuttamia haittoja

Huumetorjunta- ja tiedotusohjelmasta rahoitettuihin tukitoimiin sisältyi monenlaista toimintaa, jolla parannettiin valistustyötä ja huumeita koskevaa vuoropuhelua. Niillä myös parannettiin ehkäisevää huumetyötä ja vähennettiin huumeiden käyttöä, huumeriippuvuutta ja huumeiden aiheuttamia haittoja. Tavoitteeseen pyrittiin lähinnä valistustoiminnalla ja keskinäiseen oppimiseen perustuvilla toimilla.

Etenkin keskinäiseen oppimiseen perustuvilla toimilla onnistuttiin parantamaan huumeista käytävää vuoropuhelua sekä kannustamaan parhaiden käytäntöjen vaihtoon erilaisissa ympäristöissä toimivien sidosryhmien kesken. Lisäksi niillä edistettiin ehkäisevään huumetyöhön erikoistuneiden, valtioiden välisten kestävien monialaisten verkostojen perustamista (rahoituskaudella perustettiin tai laajennettiin 12 verkostoa). Vaikutukset näkyivät selvemmin niissä jäsenvaltioissa, joissa tällaista toimintaa toteutettiin suoraan, eli Italiassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaissa ja Itävallassa. Jonkin verran vaikutuksia näkyi myös Tanskassa, Bulgariassa, Portugalissa ja Tšekissä. Lähes puolessa toimista järjestettiin työpajoja tai täsmäryhmähaastatteluja (kaikkiaan 20).

Valistustoiminnalla lisättiin tietämystä ja parannettiin tiedotusta huumeista ja niiden aiheuttamista haitoista. Tämäkin vaikutus näkyi selvemmin niissä jäsenvaltioissa, joissa tällaista toimintaa toteutettiin suoraan, eli Italiassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa, Alankomaissa ja Espanjassa sekä Ranskassa, Liettuassa, Portugalissa, Tanskassa, Virossa ja Sloveniassa.

Toiminta kohdistettiin lähinnä riskiryhmiin ja heikommassa asemassa oleviin ryhmiin (esimerkiksi nuoret, naiset, vähäosaiset ja vangit) tietämyksen lisäämiseksi huumeiden käytön seurauksista. Valistuskampanjoita kohdistettiin myös laajemmin suurelle yleisölle.