4. kehottaa tuhoja kärsineitä jäsenvaltioita nykyaikaistamaan lainsäädäntöään, jotta estetään kestämätön
aluesuunnittelu sekä perusrakenteiden ja rakennusten rakentaminen hydrogeologisesti aroille alueille, japyytää jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia varmistamaan, että kunkin maan riskialttiista alueista
laaditaan ajan tasalla olevat kartat;
5. kehottaa neuvostoa ja komissiota tekemään aloitteita, joiden tarkoituksena on vahvistaa aluesuunnit-
telun alalla tapahtuvaa yhteistyötä ja toimintaa yhteisön aluekehityssuunnitelmassa asetettujen suuntaviivo-
jen mukaisesti, erityisesti metsien uudelleen istuttamisen, maatalouden ympäristönsuojelutoimenpiteiden ja
vesialtaiden kestävän hallinnan osalta;
6. katsoo, että ympäristön suojelua ja säilyttämistä koskevan politiikan on oltava valtion tärkeimpien
toimintakohteiden joukossa ja että edelleen on toimittava sellaisten hankkeiden laatimiseksi ja toteuttami-
seksi, jotka parantavat maan käyttöä ja pienentävät riskejä;
7. kehottaa komissiota edistämään sopivia ympäristöalan rahoitusvälineen (LIFE) mukaisia aloitteita kor-
keatasoisen ympäristön luomiseksi uudelleen aroille alueille ja harkitsemaan asianmukaisten tukitoimien
käyttöön ottamisen myönteisiä puolia tuhoalueilla;
8. pitää myönteisenä yhteisön välineiden suunnittelemista eri väestönsuojelujärjestelmien koordinoimi-
seksi Euroopan tasolla, jotta ne ovat paremmin ja helpommin käytettävissä luonnonmullistusten iskiessä;
9. on sitä mieltä, että Euroopassa voidaan parhaillaan todeta ilmaston muuttumisen vaikutuksia ja että
paikallisella, kansallisella ja kansainvälisellä tasolla on kiireesti ryhdyttävä toimiin sen seurausten torjumi-
seksi;
10. toistaa käsityksensä, jonka mukaan parhaillaan käynnissä olevassa Haagin ilmastokokouksessa
Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden tulee jälleen olla merkittävä tekijä kansainvälisissä ponnisteluissa
kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi ja ilmaston muuttumisen pysäyttämiseksi, ja katsoo, että jäsen-valtioiden niiden tulisi toteuttaa kunnianhimoisia toimia osana laajaa ilmaston muuttumista koskevaa stra-tegiaa;
11. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Yhdistyneen
kuningaskunnan, Irlannin, Italian, Espanjan ja Ranskan hallitukselle ja tuhoista kärsineiden alueellistenyhteisöjen parlamenteille ja johtajille.
12. Täydentävä sairausvakuutus
A5-0266/2000
Euroopan parlamentin päätöslauselma täydentävästä sairausvakuutuksesta (2000/2009(INI))
Euroopan parlamentti, joka
bdash ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 2 ja 308 artiklan sekä 152 artiklan,bdash ottaa huomioon Lissabonissa 23. ja 24. maaliskuuta 2000 pidetyn ylimääräisen Eurooppa-neuvoston
päätökset,
bdash ottaa huomioon 15. maaliskuuta 2000 antamansa päätöslauselman Eurooppa-neuvoston ylimääräi-
sestä kokouksesta (23. ja 24. maaliskuuta 2000 Lissabonissa) (
1),
bdash ottaa huomioon komission raportin sosiaalisesta suojelusta Euroopassa vuonna 1999
(KOM(2000) 163),
bdash ottaa huomioon komission tiedonannon ”Yhteinen strategia sosiaalisen suojelun uudistamiseksi”
(KOM(1999) 347 bdash C5-0253/1999) ja Euroopan parlamentin 16. helmikuuta 2000 kyseisestä tiedo-nannosta antaman päätöslauselman (
2),
bdash ottaa huomioon komission kertomuksen sosiaalisesta suojelusta Euroopassa vuonna 1997
(KOM(1998) 243 bdash C4-0375/1998) ja Euroopan parlamentin kyseisestä kertomuksesta 12. maalis-
kuuta 1999 antaman päätöslauselman (3),
(1) Hyväksytyt tekstit, kohta 12.
(2) Hyväksytyt tekstit, kohta 7.
(3) EYVL C 175, 21.6.1999, s. 435.8.8.2001 FI C 223/339 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 16. marraskuuta 2000
bdash ottaa huomioon komission tiedonannon sosiaalisen suojelun nykyaikaistamisesta ja kohentamisesta
Euroopan unionissa (KOM(1997) 102 bdash C4-0143/1997) ja Euroopan parlamentin 11. kesäkuuta1997 kyseisestä tiedonannosta antaman päätöslauselman (
1),
bdash ottaa huomioon komission tiedonannon ”Yleishyödylliset palvelut Euroopassa” (KOM(1996) 443 bdash
C4-0507/1996),
bdash ottaa huomioon komission tiedonannon sosiaalisen suojelun tulevaisuudesta bdash taustaa eurooppalai-
selle keskustelulle (KOM(1995) 466 bdash C4-0524/1995),
bdash ottaa huomioon neuvoston 27. heinäkuuta 1992 antaman suosituksen sosiaalisen suojelun tavoittei-
den ja toimintatapojen lähentymisestä (2),
bdash ottaa huomioon taloudellisia, sosiaalisia ja kulttuurisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopi-
muksen 9 ja 12 artiklan (3),
bdash ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon täydentävästä sairausvakuutuksesta (4),
bdash ottaa huomioon työjärjestyksen 163 artiklan,bdash ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnön sekä talous- ja raha-asioiden valiokunnan
lausunnon (A5-0266/2000),
A. katsoo, että Euroopan unionille on ominaista terveydenhuoltoa ja sosiaalista suojelua koskevien järjes-
telmien monimuotoisuus; katsoo, että heikon talouskasvun vuodet, työttömyyden ja sosiaalisen syrjäy-tymisen lisääntyminen, Euroopan kansalaisten osto- ja veronmaksukyvyn heikkeneminen, väestön
ikääntyminen, uusien sairauksien ilmaantuminen sekä tutkimuksen ja hoitojen kehittyminen, ovat
lisänneet huomattavasti terveydenhoitokuluja. Kaikkien jäsenvaltioiden yhteinen ongelma koskee tällähetkellä terveydenhoitokulujen hallintaa ja kattamista,
B. katsoo, että hallitukset ovat yleisesti ottaen pyrkineet tiukentamaan otettaan terveydenhoitokulujen
hallinnasta muun muassa luomalla omavastuuosuusjärjestelmän ja että tämä kehitys tuo esille yksittäis-
ten henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevia yhteisiä ongelmia, joista on jäsenvaltioiden omaa vas-tuuta ja toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen syytä keskustella ja joiden vuoksi on toteutettava Euroo-
pan laajuisia toimia,
C. katsoo, että johdanto-osan A kappaleessa tarkoitetusta tilanteesta aiheutuvat vaikeudet voivat aiheuttaa
sen, että yhä suurempi määrä Euroopan kansalaisia jättää hakeutumatta hoitoon ja hakeutuu hoitoonainoastaan hätätapauksissa ja että tällaisen tilanteen yleistymisen ei saa antaa jatkua unionissa, joka onpäättäväisemmin kuin koskaan päättänyt lopettaa syrjinnän, puolustaa yhtäläisiä mahdollisuuksia ja
torjua sosiaalista syrjäytymistä,
D. katsoo, että on tarpeellista ja järkevää vastustaa suuntausta, jossa bdash oletettavasti taloudellisten syiden,
tehokkaan hallinnon ja ihmisten hyvinvointia koskevan oman vastuun perusteella bdash hyvälaatuista ter-veydenhuoltoa heikennetään ja tietyt lakisääteisillä järjestelmillä katetut riskit siirretään täydentävien
järjestelmien piiriin,
E. ottaa huomioon, että valtion sosiaalivakuutusjärjestelmä on mahdollistanut kohtuullisen elintason tur-
vaamisen ja köyhyyden torjumisen useimmissa jäsenvaltioissa,
F. ottaa huomioon, että kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet WHO:n ”Terveyttä kaikille 2000” -ohjelman
tavoitteet ja laatineet ohjelmia, jotka varmistavat palvelujen saatavuuden sitä eniten tarvitseville,
G. katsoo, että Eurooppa toimii hoidon saatavuuden alalla eturintamassa, vaikka järjestelmien kansalliset
organisointi- ja rahoitustavat poikkeavat toisistaan huomattavasti,
H. katsoo, että vaikka jäsenvaltioiden terveydenhuoltoalan yhteistyö on jo nyt hyvin kehittynyttä ja edis-
tää perustamissopimuksen 2 artiklaan sisältyvien keskeisten periaatteiden toteuttamista, päävastuu
kuuluu edelleen jäsenvaltioille toissijaisuusperiaatteen mukaisesti,
(1) EYVL C 358, 24.11.1997, s. 15.
(2) EYVL L 245, 26.8.1992, s. 49.
(3) Hyväksyttiin ja avattiin allekirjoittamista, ratifiointia ja liittymistä varten Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen
päätöslauselmalla 2200 A (XXI) 16. joulukuuta 1966.
(4) EYVL C 204, 18.7.2000, s. 51.C 223/340 FI 8.8.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 16. marraskuuta 2000
I. katsoo, että sosiaaliturvaa eivät takaa enää ainoastaan valtiolliset tai lakisääteiset sosiaaliturvajärjestel-
mät, sillä on kehitetty yksityisiä mekanismeja eli niin kutsuttuja täydentäviä sairausvakuutuksia, joillaon yhä merkittävämpi tehtävä korkeatasoisen perushoidon tarjoamisessa kohtuullisessa ajassa; osa
näistä mekanismeista on voittoa tavoittelevia ja osa ei ole,
J. katsoo, että jäsenvaltioiden sairausvakuutusjärjestelmien erot, erityisesti yhteisen perusvakuutuksen ja
yksityisen lisävakuutuksen yhdistelmissä ilmenevät erot, voivat haitata vakavasti vapaata liikkuvuutta ja
kansalaisten vapautta sijoittautua toiseen jäsenvaltioon; katsoo, että erityisesti rajojen yli työssä käyvilläja heidän huollettavillaan voi olla ongelmia tässä asiassa aktiivisen työuran päätyttyä,
K. katsoo, että korkeatasoisen välttämättömän hoidon saanti kohtuullisessa ajassa on taattava yksilölli-
sestä riskistä ja tuloista riippumatta ja etteivät Euroopan kansalaiset saa taloudellisten tai synnynnäistensyrjäytymistä aiheuttavien tekijöiden vuoksi jäädä riittävän, solidaarisuusperiaatteeseen perustuvan sai-
rausvakuutusturvan ulkopuolelle,
L. katsoo, että kyseenalaistamatta kilpailuympäristössä oman alansa menettelytapojen mukaan toimivien
täydentävien sairausvakuutuselinten toimintasääntöjä niiden on osallistuttava aktiivisesti ja eettisiä nor-
meja noudattaen sen edistämiseen, että mahdollisimman monet voivat kohtuullisessa ajassa saada tar-vitsemaansa korkealaatuista hoitoa,
M. ottaa huomioon, että useissa jäsenvaltioissa vakuutuksenantajat ja vakuutetut ovat luoneet alan käytän-
nesääntöjä ja että on tärkeää tukea ja rohkaista heitä ottamaan huomioon toimet, joiden tarkoituksenaon lujittaa unionin sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja katsoo, että muissa jäsenvaltioissa kaikkien osa-
puolten on tehtävä sovitun mukaista kansallisen tason yhteistyötä saman tavoitteen saavuttamiseksi,
N. ottaa huomioon, ettei ole olemassa yksityiskohtaisia ja vertailukelpoisia tilastoja siitä, kuinka tervey-
denhoitojärjestelmät kykenevät vastaamaan kaikkien ihmisten riittävän terveydenhoidon tarpeeseen, ja
että on tärkeää arvioida jäsenvaltioissa täytäntöönpantuja käytäntöjä, analysoida kansalaisten hoitoonhakeutumista ja/tai hoidosta luopumista koskevaa käyttäytymistä ja saada käyttöön vertailukelpoistatietoa, josta voi olla hyötyä kansallista politiikkaa ja yhteisön politiikkaa harjoitettaessa,
O. katsoo, että terveydenhuoltoa koskeva globaali lähestymistapa on paras vastaus Euroopan kansalaisten
ja erityisesti sosiaalisen syrjäytymisen uhkaamien kaikkein vähävaraisimpien tarpeisiin ja että on tär-
keää tunnustaa yhteisön tasolla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, että kaikilla on oikeus saada riittä-
vää ja korkeatasoista terveydenhoitoa, ja on laadittava suositusten ja direktiivien avulla vähimmäismää-räykset, jotka takaavat alan eettisten normien mukaisen kustannusten korvaamisen jäsenvaltioissa ja
täydentävistä sairausvakuutuksista vastaavissa elimissä,
1. viittaa perusoikeuskirjaa koskevaan ehdotukseen sisältyvään määräykseen, jossa mainitaan, että jokai-
sella on oikeus saada ehkäisevää terveydenhoitoa ja lääkinnällistä hoitoa kansallisen lainsäädännön ja kan-
sallisten käytäntöjen mukaisin edellytyksin; ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu varmistetaan kaik-kien unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa;
2. muistuttaa, että sosiaalivakuutusjärjestelmät perustuvat sukupolven sisäisen ja sukupolvien välisen
sosiaalisen solidaarisuuden periaatteeseen, joka on ehdottomasti pidettävä ennallaan;
3. muistuttaa lakisääteisen terveydenhuoltojärjestelmän tuntuvista rahoitusongelmista, jotka aiheutuvat
demografisesta kehityksestä, pysyvästä korkeasta työttömyydestä, lääketieteen kehittymisestä sekä terveysa-lan palvelujen kasvavasta kysynnästä;
4. kiinnittää huomiota julkisten terveydenhoitojärjestelmien ylläpitämistä koskeviin merkittäviin ongel-
miin, jotka johtuvat Euroopan väestön ikääntymisestä, työttömyydestä, kasvavasta kysynnästä ja terveyspal-
velujen tarjonnan ja hallinnon tehottomuudesta;
5. korostaa, että valtion sosiaaliturva, joka on mahdollistanut kohtuullisen elintason turvaamisen ja köy-
hyyden vähentämisen useimmissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, ilmentää unionin eri kansojen suku-
polvien välistä sosiaalista solidaarisuutta ja että tämän mallin on säilyttävä EU:n sosiaaliturvajärjestelmienkulmakivenä;8.8.2001 FI C 223/341 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 16. marraskuuta 2000
6. panee merkille, että 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa julkisten varojen osuus kaikista terveydenhoi-
toalan menoista aleni jatkuvasti lähes kaikissa jäsenvaltioissa ja että tällöin kehitettiin ennen kaikkea hyvinmonia erilaisia tuotteita ja palveluja;
7. pyytää komissiota arvioimaan, kuinka terveydenhuoltojärjestelmät voivat päästä tavoitteeseen eli sii-
hen, että kaikki saavat korkeatasoista hoitoa perusteltuihin tarpeisiin kohtuullisessa ajassa, ja tällöin onkiinnitettävä erityistä huomiota ongelmiin, joita aiheutuu sellaisten henkilöiden terveydenhuoltoa koskevien
määräysten yhdenmukaistamisesta, jotka asuvat ja/tai tekevät töitä toisessa jäsenvaltiossa, jotka eivät enää
osallistu aktiivisesti työelämään ja ovat käyneet rajan yli työssä; odottaa että tilastotietojen keruu auttaakehittämään jäsenvaltioiden välistä tehokasta yhteistyötä, joka edistää parhaiden käytäntöjen soveltamista;
katsoo, että tämä yhteisön seuranta olisi järjestettävä laajentamalla jo olemassa olevan yhteisön viraston
tehtäviä yhteistyössä jäsenvaltioissa toimivien tai valtioiden rajat ylittävien verkostojen kanssa ja Eurostatintuella;
8. on sitä mieltä, että täydentävän sairausvakuutusjärjestelmän merkitys erilaisten sairausriskien kattami-
sessa kasvaa Euroopan sisämarkkinoilla ja että siten tämä järjestelmä täydentää ratkaisevalla tavalla lakisää-teistä terveydenhuoltojärjestelmää;
9. on sitä mieltä, että erilaiset sairausriskit voitaisiin kattaa lakisääteistä sosiaaliturvajärjestelmää täyden-
tävällä lisävakuutuksella;
10. katsoo, että Amsterdamin sopimuksen perusteella on kehitettävä yhteinen yleispalvelujen määri-
telmä ja noudatettava toissijaisuusperiaatetta, jotta EU:n kansalaiset ja asukkaat voisivat saada tärkeimmät
terveyspalvelut kohtuullisessa ajassa; pitää välttämättömänä, että julkisista terveyspalveluista vastuussa ole-vat ja täydentävistä sairausvakuutuksista vastuussa olevat käyvät tässä yhteydessä keskenään rakentavaa
vuoropuhelua;
11. pyytää komissiota esittämään kuuden kuukauden kuluessa vihreän kirjan jäsenvaltioiden nykyisten
politiikkojen tilasta; kirjassa tulisi jo hahmotella tapoja, joilla nykyisiä järjestelmiä voidaan ylläpitää ja laa-jentaa tehokkaasti täydentävillä vakuutusjärjestelmillä siten, että annettava hoito säilyy korkeatasoisena;kehottaa komissiota tarkastelemaan vihreän kirjan pohjalta mahdollisuutta määrittää kehys täydentävillesairasvakuutusjärjestelmille toissijaisuusperiaate huomioon ottaen ja kehottaa sitä tekemään asiaan liittyviälainsäädäntöaloitteita ja mielellään esittämään suositusehdotuksen, joka voi sisältää mm. seuraavat seikat:
a) peruspalvelun yhteisen käsitteen tunnustaminen; tämä tarkoittaa sellaista peruspalvelua, jonka avulla
kaikki Euroopan kansalaiset voivat saada asuinmaassaan tarvitsemaansa korkeatasoista hoitoa kohtuul-lisessa ajassa; jäsenvaltioiden tehtävänä on huolehtia tämän yhteisön yleishyödyllisyyttä koskeviin peri-
aatteisiin perustuvan peruspalvelun sisällöstä ja täytäntöönpanosta;
b) yhteistyössä yksityisten vakuutuksenantajien kanssa on taattava sen periaatteen noudattaminen hin-
noittelussa, ettei eri väestöryhmiä syrjitä sairaudesta, iästä tai taloudellisista seikoista johtuvista syistä;
c) valvotaan, että vanhuksillekin taataan tarvittava terveydenhuolto ja sairaanhoito;
d) kustannusten jakoon perustuvan keskinäisen korvausjärjestelmän luominen vakavista sairauksista kär-
sivien henkilöiden tai ryhmien korvauksia varten; voitaisiin harkita useita ratkaisuja, kuten vakuutus-
alan toimijoiden luomat takuurahastot, jotka vastaavat lisämaksuista tai kattavat suoraan riskit, tai
edustuksellisten yhdistysten tekemät ryhmäsopimukset;
e) yksityisten vakuutuksenantajien kannustaminen osallistumaan tartuntatauteja koskevaan julkiseen seu-
rantapolitiikkaan sekä koko väestöä koskevien ennaltaehkäisytoimien kehittämiseen;
12. pyytää komissiota tutkimaan mahdollisuutta kehittää vihreän kirjan perusteella täydentäviä sairaus-
vakuutusjärjestelmiä koskeva kehys, jossa otetaan huomioon toissijaisuusperiaate, ja kehottaa sitä tekemäänasiaan liittyviä lainsäädäntöaloitteita ja mielellään esittämään direktiiviehdotuksen, joka voi sisältää mm.seuraavat seikat:
a) henkilökohtaisten lääketieteellisten tietojen, kuten geneettisten tietojen, käytön kieltäminen syrjintätar-
koituksessa vakuutuksen myöntämisen yhteydessä; Euroopan laajuisen kieltosäännöksen suositellaantulevan voimaan vasta viisi vuotta sen hyväksymisen jälkeen;C 223/342 FI 8.8.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 16. marraskuuta 2000
b) vakuutussopimuksen allekirjoittaminen ei saa periaatteessa edellyttää terveystarkastusta, paitsi kun se
sisältyy edellytyksenä sovittuihin yhtiöiden välisiin menettelysääntöihin ja kun se on virallisesti hyväk-sytty pelkästään hyvien riskien valinnan estämiseksi; mahdollisuus lääketieteellisen kyselylomakkeen
käyttöön ennen sopimuksen tekoa kuitenkin säilytetään; vakavista sairauksista ilmoitettaisiin luotta-
muksellisesti kolmannelle osapuolelle laadittavalla asiakirjalla; vakuutuksenantaja voisi tutustua tähänasiakirjaan sovitun ajan jälkeen;
c) vakuutuksenantajalla tai vakuutuskannan luovutustapauksessa tätä seuraavilla vakuutuksenantajilla on
velvollisuus tarjota elinikäinen vakuutussuoja. Kuluttajan oikeus purkaa sopimus tietyin ajanjaksoin
säilytettäisiin sopimusten kestoa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti;
d) takuu avoimuuden säilyttämisestä, erityisesti liittyen mahdollisiin välitysmaksuihin tai odotettavissa
oleviin hinnanmuutoksiin esimerkiksi iän mukaan;
e) yhteensovitetaan määräykset, jotka koskevat unionin alueella asuin- ja/tai työskentelyvaltiotaan vaihta-
vaan vakuutuksenottajaan sovellettavia ehtoja, maksuja ja vakuutusoikeuksia;
f) vakuutuksenottajalle ja hänen huollettavilleen perheenjäsenille myönnetään oikeus hyödyntää kaikissa
EU:n jäsenvaltioissa vakuutusyhtiön palveluja ja vakuutusyhtiö velvoitetaan parantamaan etujen myön-tämisen joustavuutta;
g) sovittelujärjestelmän luominen jokaiseen jäsenvaltioon, jotta parannetaan vakuutuksenantajien ja
vakuutettujen välisten riita-asioiden arviointia ja ratkaisua;
13. kehottaa komissiota antamaan vihreän kirjan vapaaehtoista ja täydentävää sairausvakuutusta koske-
vasta tilanteesta EU:n alueella ja käsittelemään vihreässä kirjassa erityisesti seuraavia kysymyksiä:
bdash miten estetään kaupalliset väärinkäytökset?bdash miten työntekijöiden vapaa liikkuvuus voidaan varmistaa?bdash mitkä näkökohdat on otettava huomioon kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi?bdash miten kuluttajille tiedottamista edistetään?
bdash miten voidaan kompensoida alhaisesta tulotasosta ja tietojen saannin vaikeudesta johtuvaa kuluttajien
aseman suojattomuutta?
bdash miten estetään epäedullisessa asemassa olevien väestöryhmien, kuten vanhusten tai fyysisesti vammais-
ten henkilöiden, jääminen vakuutusturvan ulkopuolelle?
14. pitää erittäin toivottavana, että nämä toimet tukevat ja edistävät kansallisia tai valtioiden rajat ylit-
täviä vakuutuksenantajia koskevia käytännesääntöjä ja toimivat enemmän kuin suosituksina;
15. pyytää komissiota huolehtimaan, että yhteensovittamisesta annettua asetusta (ETY) N:o 1408/71 (
1)
sovelletaan kaikkiin sairausvakuutuksiin eli myös niihin, joita yksityiset henkilöt ottavat ja maksavat, mutta
joihin kuitenkin sovelletaan lakisääteisiä standardeja, sekä luomaan järjestelmän, jolla vakuutuksenottajatvoivat pitää oikeutensa (ja joka rinnastuu lisäeläkkeistä annettuun direktiiviin 98/49/EY (
2);
16. pyytää tarkastelemaan pikaisesti, miten toisen jäsenvaltion alueella turisteina tai muista syistä oles-
kelevien unionin kansalaisten terveysongelmat voidaan hoitaa tai miten voidaan varmistaa yhtäläinenvähimmäistasoinen lääkärin antama hoito tai sairaalahoito, kun kyseessä ovat henkilöt, jotka ovat sijoittu-
neet muualle kuin siihen maahan, jossa heidät on vakuutettu;
17. kehottaa komissiota järjestämään vuosittaisen foorumin, joka kokoaisi yhteen jäsenvaltioiden ja
yhteisön toimielinten edustajat, vakuutuksenantajat ja terveydenhuoltopalveluista vastaavat sekä kuluttaja-
järjestöt, jotta voitaisiin tutkia niitä muutoksia ja mukautuksia, joita terveydenhuolto- ja sairaanhoitojärjes-
telmien kehittäminen edellyttää;
(1) EYVL L 149, 5.7.1971, s. 2.
(2) EYVL L 209, 25.7.1998, s. 46.8.8.2001 FI C 223/343 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 16. marraskuuta 2000
18. pitää täydentävän sairausvakuutusjärjestelmän yhtenäismarkkinoiden luomista myönteisenä ja kat-
soo, että muut terveydenhuoltoasiat olisi jätettävä jäsenvaltioiden eikä Euroopan unionin vastuulle, jakorostaa erityisesti, että julkisesti rahoitettujen terveydenhuoltojärjestelmien olisi kuuluttava edelleen jäsen-
valtioiden yksinomaisen toimivallan piiriin, ja katsoo, että tällaisia terveydenhuoltojärjestelmiä koskeva avo-
kätinen julkinen rahoitus on erittäin tärkeää Euroopan kansalaisten terveyden kannalta.
19. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.C 223/344 FI 8.8.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 16. marraskuuta 2000