Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä /* KOM/99/0195 lopull. - COD 98/0191 */





Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä (komission EY:n perustamissopimuksen 189 b (2) artiklan nojalla esittämä) TIIVISTELMÄ Euroopan parlamentti antoi 13. tammikuuta 1999 lainsäädännöllisen päätöslauselman, jossa se hyväksyi päätöslauselman sisältämillä tarkistuksilla muutettuna komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä (KOM(98)297 lopullinen - C4-0376/98 - 98/0191(COD)). Lisäksi se pyysi komissiota muuttamaan ehdotustaan tarkistusten mukaisesti. Direktiivillä pyritään varmistamaan sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta sähköisten allekirjoitusten alalla luomalla yhdenmukaistettu ja tarkoituksenmukainen kehys sähköisten allekirjoitusten käytölle yhteisössä. Direktiivi sisältää joukon periaatteita sähköisten allekirjoitusten oikeudelliselle tunnustamiselle. Ehdotuksen oikeusperustan muodostavat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohta, 66 artikla ja 100A artikla. Direktiivillä luodaan oikeudellinen kehys tietyille yleisölle tarjottaville varmennepalveluille. Direktiivissä keskitytään nimenomaan varmennepalveluihin, ja määritellään joukko yhteisiä vaatimuksia varmennepalvelujen tarjoajille ja varmenteille, jotta allekirjoitukset ja varmenteet voitaisiin tunnustaa eri jäsenvaltioiden välillä yhteisössä. Direktiivissä ei sitouduta yhteen tiettyyn teknologiaan, vaan se kattaa koko 'sähköisten allekirjoitusten' kirjon. Direktiivi perustuu kaksijakoiseen lähestymistapaan: varmennepalvelujen tarjoajat voivat yleisesti ottaen vapaasti tarjota palvelujaan ilman ennakkolupaa. Toisaalta jäsenvaltiot voivat kuitenkin ottaa käyttöön vapaaehtoisuuteen ja yhteisiin vaatimuksiin perustuvia akkreditointijärjestelmiä tietoturvan lisäämiseksi. Direktiivillä on tarkoitus edistää yhdenmukaistetun oikeudellisen kehyksen luomista yhteisössä ja varmistaa, että sähköiset allekirjoitukset tunnustetaan oikeudellisesti. Jotta kuluttajille ja yrityksille syntyisi riittävä luottamus varmenteita kohtaan, ehdotus sisältää varmennepalvelujen tarjoajia koskevia vastuusääntöjä. Lisäksi direktiivi sisältää yhteistyömekanismeja yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa varmenteiden maailmanlaajuisen tunnustamisen edistämiseksi. Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemistä 32 tarkistuksesta komissio hyväksyy 22 tarkistusta kokonaan (tarkistukset 3, 11, 12, 14, 18, 20, 27, 30, 31, 32, 33 ja 34), osittain tai periaatteessa (tarkistukset 2, 4, 5, 9, 13, 16, 17, 21, 22 ja 25). Komissio ei voi hyväksyä kymmentä ehdotetuista tarkistuksista oikeudellisista syistä (tarkistukset 1, 10, 24, 28 ja 29), koska ne sisältävät tarpeettomia säännöksiä (tarkistukset 6 ja 7) tai koska ne aiheuttaisivat ongelmia täytäntöönpanossa (tarkistukset 15, 23 ja 26). PERUSTELUT Tämä on komission muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä. Muutettu ehdotus sisältää komission hyväksymät Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemät tarkistukset. 1) JOHDANTO a) Taustaa Komissio antoi 8. lokakuuta 1997 tiedonannon Tietoturvan ja luottamuksen varmistaminen sähköisessä viestinnässä - digitaalisia allekirjoituksia ja viestien salausta koskeva eurooppalainen malli (KOM(97) 0503 lopullinen - C4-0648/97), jossa tarkasteltiin alaan liittyvän yhdenmukaisen lähestymistavan tarvetta. Joulukuun 1. päivänä 1997 neuvosto ilmoitti suhtautuvansa myönteisesti tiedonantoon ja pyysi komissiota laatimaan ehdotuksen direktiiviksi digitaalisista allekirjoituksista mahdollisimman pian. Heinäkuun 17. päivänä 1998 antamassaan päätöslauselmassa (A4-0189/98) Euroopan parlamentti painotti, että on luotava Euroopan tason oikeudellinen kehys digitaalisia allekirjoituksia kohtaan tunnetun molemminpuolisen luottamuksen varmistamiseksi sekä sähköisen kaupan ja sähköisen viestinnän edistämiseksi. Toukokuun 13. päivänä 1998 komissio antoi ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä (KOM(98) 297 lopullinen - C4-0376/98 - 98/191(COD)). Direktiiviehdotus laadittiin, koska useat Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat jo ryhtyneet toimiin sähköisiä allekirjoituksia koskevan oikeudellisen kehyksen luomiseksi. Direktiivin katsotaan siis olevan epäyhtenäisyyttä ehkäisevä toimenpide, jolla pyritään luomaan yhdenmukaistettu kehys todentamispalveluille Euroopassa. Siinä otetaan myös huomioon sähköisen viestinnän maailmanlaajuisuus. Ehdotuksen oikeusperustan muodostavat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohta, 66 artikla ja 100 a artikla. Ehdotus toimitettiin virallisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle 16. kesäkuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 2.-3. joulukuuta 1998 ja alueiden komitea 13.-14. tammikuuta 1999. Euroopan parlamentti antoi myönteisen päätöslauselman ehdotuksen ensimmäisessä käsittelyssä 13. tammikuuta 1999 ja ehdotti komission ehdotukseen 32 tarkistusta. b) Direktiivin tarkoitus Direktiivillä pyritään varmistamaan sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta sähköisten allekirjoitusten alalla luomalla yhdenmukaistettu ja tarkoituksenmukainen kehys sähköisten allekirjoitusten käytölle yhteisössä. Direktiivi sisältää joukon periaatteita sähköisten allekirjoitusten oikeudelliselle tunnustamiselle. Maailmanlaajuisen sähköisen viestinnän ja kaupankäynnin toimivuus riippuu siitä, miten hyvin kansainvälistä ja kansallista lainsäädäntöä voidaan asteittain sopeuttaa nopeasti muuttuvaan tekniseen toimintaympäristöön. Näitä seikkoja ei voida unohtaa, mikäli eurooppalaiset kuluttajat ja yritykset haluavat saada täyden hyödyn sähköisen viestinnän tarjoamista mahdollisuuksista. c) Direktiivin pääperiaatteet - Soveltamisala Direktiivillä luodaan oikeudellinen kehys tietyille yleisölle tarjottaville varmennepalveluille. Direktiivissä keskitytään nimenomaan varmennepalveluihin, ja määritellään joukko vaatimuksia varmennepalvelujen tarjoajille ja varmenteille, jotta allekirjoitukset ja varmenteet voitaisiin tunnustaa eri jäsenvaltioiden välillä yhteisössä. Sähköiselle allekirjoitustekniikalle löytyy ilmeisiä sovelluksia suljetuissa ympäristöissä, esimerkiksi yritysten lähiverkoissa ja pankkien tietojärjestelmissä. Varmenteita ja sähköisiä allekirjoituksia käytetään myös valtuutustarkoituksiin, esimerkiksi yksityistilin käyttämiseksi. Näillä aloilla komissio ei katso yhdenmukaistamisen olevan selkeästi tarpeen. - Sitoutumattomuus tiettyyn teknologiaan Tulevaisuudessa tullaan todennäköisesti kehittämään useita erilaisia todentamismenetelmiä. Näin ollen direktiivin soveltamisalan tulee olla riittävän laaja, jotta se koskisi koko sähköisten allekirjoitusten kirjoa. Vaikka salaustekniikoita käyttämällä tuotettuja digitaalisia allekirjoituksia pidetään tällä hetkellä tärkeänä sähköisen allekirjoituksen tyyppinä, ehdotuksessa tehdään selväksi, että eurooppalaisen sääntelykehyksen tulee olla riittävän joustava, jotta se kattaa myös muut mahdolliset todentamistekniikat. - Kaksijakoinen lähestymistapa Direktiivi perustuu kaksijakoiseen lähestymistapaan, jonka päätarkoitus on edistää yhteisön laajuista varmennepalvelujen tarjontaa avoimissa verkoissa. Koska palveluja ja niiden mahdollisia sovelluksia on monenlaisia, varmennepalvelujen tarjoajan tulisi yleensä voida tarjota palvelujaan vapaasti ilman ennakkolupaa. Tässä suhteessa markkinoiden tulisi kehittyä vapaasti. Toisaalta jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus ottaa käyttöön vapaaehtoisia akkreditointijärjestelmiä, jotka perustuvat yhteisiin vaatimuksiin ja joilla pyritään lisäämään tietoturvaa. Näiden järjestelmien avulla varmennepalvelujen tarjoajat voivat tarkoituksenmukaisesti kehittää palvelujaan edelleen lähemmäksi sitä luottamuksen, turvallisuuden ja laadun tasoa, jota markkinat, kuluttajat ja kansalaiset vaativat. - Keskeiset vaatimukset Direktiiviehdotuksessa esitetään keskeiset varmenteita ja varmennepalveluja koskevat vaatimukset yhdenmukaistetun kehyksen luomiseksi Euroopan tasolla. Nämä vaatimukset eivät ole kovin yksityiskohtaisia ja ne liittyvät yksinomaan sähköisten allekirjoitusten oikeudelliseen tunnustamiseen. - Sähköisten allekirjoitusten oikeudellinen tunnustaminen Direktiivillä on tarkoitus edistää yhdenmukaistetun oikeudellisen kehyksen luomista yhteisössä ja varmistaa, että sähköiset allekirjoitukset tunnustetaan oikeudellisesti. Oikeudellinen tunnustaminen merkitsee, että sähköiset allekirjoitukset, jotka perustuvat liitteessä II esitetyt vaatimukset täyttävän varmennepalvelujen tarjoajan myöntämään pätevään varmenteeseen, yhtäältä tunnustetaan käsin kirjoitettuja allekirjoituksia koskevat oikeudelliset vaatimukset täyttäviksi ja toisaalta kelpuutetaan todisteiksi oikeudellisissa menettelyissä samalla tavoin kuin käsin kirjoitetut allekirjoitukset. - Vastuusäännöt Ehdotuksessa esitetään vastuusääntöjä varmennepalvelujen tarjoajille, jotta luottamus lisääntyisi varmenteita käyttävien kuluttajien ja yritysten keskuudessa. Ehdotuksen perusteella varmennepalvelujen tarjoaja tulee olemaan vastuussa erityisesti varmenteen sisällön paikkansapitävyydestä. - Kansainvälinen ulottuvuus Yhteistyömekanismit yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa on otettu mukaan direktiiviin edistämään varmenteiden maailmanlaajuista tunnustamista. Niillä pyritään erityisesti varmistamaan se, että jäsenvaltiot tunnustavat selkeiden ehtojen rajoissa yhteisön ulkopuolisten maiden varmenteet, ja varautumaan siihen, että komissio neuvottelee kahden- ja monenvälisistä sopimuksista. Tämä on tärkeää kansainvälisen sähköisen kaupan kehittymisen kannalta. - Tietosuoja Direktiivillä pyritään yhdenmukaistamaan kansallisia säännöksiä, jotka koskevat yleiseen etuun liittyviä tavoitteita, esimerkiksi yksityisyyden ja henkilötietojen suojaa erityisesti sähköisten allekirjoitusten yhteydessä. Lisäksi direktiivissä säädetään tarvittavista keinoista (varmenteet, joissa on allekirjoittajan nimen asemesta salanimi), joiden avulla kuluttajat voivat suorittaa liiketoimia sähköisessä ympäristössä nimettöminä. 2) KOMISSION HYVÄKSYMÄT PARLAMENTIN TARKISTUKSET Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä tekemistä 32 tarkistuksesta komissio hyväksyy 22 kokonaan, osittain tai periaatteessa. Kokonaan hyväksytyt tarkistukset: 3, 11, 12, 14, 18, 20, 27, 30, 31, 32, 33 ja 34. Osittain tai periaatteessa hyväksytyt tarkistukset: 2, 4, 5, 9, 13, 16, 17, 21, 22 ja 25. Komissio on hyväksynyt sellaiset tarkistukset, jotka: - selkiyttävät ja täydentävät tekstiä (tarkistukset 2, 3, 5, 9, 11 - 14, 16 - 18, 20 - 22, 25, 27 ja 30 - 34) - antavat hyödyllisiä viitteitä siitä, mihin suuntaan direktiiviä olisi kehitettävä vuonna 2002 tehtävässä tarkastelussa (tarkistus 4). Muutetussa ehdotuksessaan komissio on sisällyttänyt tarkistukset tekstiin Euroopan parlamentin ehdottamalla tavalla ja tehnyt muutamia lisäyksiä tekstin johdonmukaisuuden säilyttämiseksi. 3) PARLAMENTIN TARKISTUKSET, JOITA KOMISSIO EI HYVÄKSY Komissio ei hyväksy 10 tarkistusta seuraavista syistä: . oikeudelliset seikat varsinkin silloin, kun tarkistukset eivät vastaa yhteisön voimassa olevaa säännöstöä, . tarkistukset sisältävät turhia säännöksiä, . tarkistukset aiheuttaisivat ongelmia täytäntöönpanossa. a) Oikeudelliset seikat . Parlamentti ehdottaa, että johdanto-osan 3 kappaleessa viitattaisiin sähköisiin allekirjoituksiin, eikä digitaalisiin allekirjoituksiin (tarkistus 1). Komissio kannattaa Euroopan parlamentin yleistä periaatetta käyttää koko tekstissä ilmaisua 'sähköiset allekirjoitukset', koska direktiivi koskee nimenomaan niitä. Johdanto-osan 3 kappaleessa lainataan kuitenkin neuvoston 1. joulukuuta 1997 tekemiä päätelmiä, joten sanamuotoa ei ole syytä muuttaa. . Parlamentti ehdottaa, että 'neuvoa-antava komitea' muutetaan 'yhteyskomiteaksi' (tarkistukset 10 ja 28) ja että tekstiin lisätään joitain kuulemis- ja tiedottamisvelvoitteita (tarkistus 28). Tämä ei vastaa komiteamenettelyä, josta on säädetty 13. heinäkuuta 1987 tehdyssä neuvoston päätöksessä 87/373/ETY. Kyseisessä neuvoston päätöksessä säädeään erityyppisistä komiteoista. Ehdotetut kuulemis- ja tiedottamisvelvoitteet eivät vastaa aiottuja menettelyjä, eivätkä ne ole nykyisissä työryhmissä noudatettavien käytäntöjen mukaisia. Komissio vakuuttaa, että se tulee vapaaehtoisesti olemaan yhteydessä teollisuuteen sekä käyttäjä- ja kuluttajajärjestöihin. Komitean tehtävänä on liitteessä I tai II asetettujen ja standardointia koskevien vaatimusten selventäminen, eikä tällaisten vaatimusten asettaminen, mikä antaisi komitealle puolilainsäädännöllisen luonteen. . Komiteatyypin ja komiteamenettelyn esittäminen 9 artiklassa ja komitean tehtävän määrittely erikseen 10 artiklassa selkiyttää tekstiä. Tämän vuoksi komissio ei halua poistaa 10 artiklaa (tarkistus 29). . Tarkistuksessa 24 parlamentti esittää kahden- ja monenvälisiä sopimuksia varten tarvittavia neuvotteluvaltuuksia koskevien ehdotusten tekemistä neuvoston lisäksi myös Euroopan parlamentille. Tämä ei vastaa EY:n perustamissopimuksen 113 artiklaa, jonka mukaan komissio antaa ehdotuksia ainoastaan neuvostolle eikä Euroopan parlamentille. . Parlamentti ehdottaa, että tekstiin lisätään lause, jonka mukaan varmennepalvelujen tarjoaja voi ilmoittaa varmenteessa salanimen allekirjoittajan todellisen nimen sijasta, jos muuta kuin sähköistä kaupankäyntiä koskeva kansallinen lainsäädäntö sallii sen (tarkistus 26). Perinteisessä kaupankäynnissä salanimiä koskevia yleisiä kansallisia säännöksiä ei ole olemassa, koska tällaisia säännöksiä ei perinteisessä kaupankäynnissä tarvita. Periaatteessa kuluttajat voivat halutessaan pysytellä nimettöminä. Kyseisellä 8 artiklan 3 kohdalla pyritään varmistamaan mahdollisuus käydä sähköistä kauppaa samalla tavalla kuin perinteistä kauppaa. b) Tarpeettomat säännökset . Parlamentti ehdottaa johdanto-osaan lisättäväksi kohtaa, jonka mukaan kansainvälisillä sopimuksilla ei saisi estää Euroopan unionia soveltamasta ja edelleen kehittämästä tietosuojasääntöjä (tarkistus 6). On täysin selvää, että voimassa olevia tietosuojasäännöksiä on noudatettava, ja että sähköisiin allekirjoituksiin liittyvissä sopimuksissa on kunnioitettava oikeutta soveltaa ja kehittää voimassa olevia tietosuojasäännöksiä. Näin ollen asiaa koskeva maininta on tarpeeton. . Parlamentti ehdottaa johdanto-osaan lisättäväksi kappaletta, jonka mukaan sähköisten allekirjoitusten alalla tehtävien sopimusten on katettava myös tietosuoja ja yksityisyyden suoja (tarkistus 7). On täysin selvää, että tällaisessa sopimuksessa olisi otettava huomioon voimassa olevat tietosuojaan ja erityisesti kansainvälisiin tietovirtoihin liittyvät säännökset. Näin ollen asiaa koskeva maininta on komission mielestä tarpeeton. c) Täytäntöönpanon ongelmat . Sanan riippumatonta lisääminen varmennepalvelujen tarjoajan määritelmään 2 artiklan 6 kohdassa (tarkistus 15) aiheuttaisi ongelmia täytäntöönpanossa. Ei olisi selvää, mitä tällaisella vaatimuksella tarkoitetaan: riippumattomuudella voidaan tarkoittaa esimerkiksi taloudellista riippumattomuutta, hallinnollista riippumattomuutta jne. Lisäksi tällainen vaatimus olisi tarvittaessa sijoitettava liitteeseen II eikä määritelmään. . Samankaltaisista syistä ei voida hyväksyä myöskään tarkistusta 23. Parlamentti ehdottaa 6 artiklaan lisättäväksi kohdan, jonka mukaan varmennepalvelujen tarjoaja ei ylitä oikeudellisen asemansa mukaisia tehtäviä. Ensinnäkin tällaisen säännöksen tavoite jää kovin epäselväksi. Toiseksi varmennepalvelujen tarjoajilta ei edellytetä tällaista oikeudellisen aseman määrittelyä, eikä tällaisen mahdollisen määritelmän oikeudellista merkitystä ole selvitetty. Kolmanneksi on syytä epäillä, voisiko varmennepalvelun tarjoaja varmistaa, ettei siihen kohdistu minkäänlaista hallinnollista valvontaa. Joka tapauksessa 6 artikla ei olisi oikea paikka tällaiselle säännökselle, koska ehdotettu tarkistus ei liity vastuukysymyksiin. 4) PÄÄTELMÄT Komissio hyväksyy Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ehdottamista 32 tarkistuksesta 22 tarkistusta kokonaan tai osittain. Komissio muuttaa alkuperäistä ehdotustaan ja sisällyttää siihen nämä tarkistukset EY:n perustamissopimuksen 189 b artiklan 2 kohdan mukaisesti. Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä - (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) Alkuperäinen ehdotus // Muutettu ehdotus Johdanto-osan 4 kappale (perustuu tarkistukseen 2) (4) sähköisessä viestinnässä ja kaupankäynnissä tarvitaan sähköisiä allekirjoituksia ja niihin liittyviä, tiedon todentamisen mahdollistavia palveluja; sähköisten allekirjoitusten oikeudellista tunnustamista koskevissa säännöissä ja varmennepalvelujen tarjoajien akkreditoinnissa jäsenvaltioiden väliset erot saattavat muodostaa huomattavan esteen sähköiselle viestinnälle ja kaupankäynnille ja näin vaikeuttaa sisämarkkinoiden kehittymistä; toisistaan poikkeavat toimet jäsenvaltioissa osoittavat yhteisön tasoiselle yhdenmukaistamiselle olevan tarvetta, // (4) sähköisessä viestinnässä ja kaupankäynnissä tarvitaan sähköisiä allekirjoituksia ja niihin liittyviä, tiedon todentamisen mahdollistavia palveluja; sähköisten allekirjoitusten oikeudellista tunnustamista koskevissa säännöissä ja varmennepalvelujen tarjoajien akkreditoinnissa jäsenvaltioiden väliset erot saattavat muodostaa huomattavan esteen sähköiselle viestinnälle ja kaupankäynnille; sen sijaan selvät yhteiset toimintaedellytykset sähköisiä allekirjoituksia varten vahvistavat luottamusta uuteen teknologiaan ja lisäävät sen yleistä hyväksyttävyyttä; toisistaan poikkeavat toimet jäsenvaltioissa eivät saa estää tavaroiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla, Johdanto-osan 6 kappale (perustuu tarkistukseen 3) (6) internetin nopea tekninen kehitys ja maailmanlaajuisuus edellyttää toimintatapaa, joka on avoin erilaisille sähköisille tiedon todentamistekniikoille ja -palveluille; nykyisin kuitenkin julkisia avaimia käyttäviin salaustekniikoihin perustuvat digitaaliset allekirjoitukset ovat laajimmin tunnustettu sähköisten allekirjoitusten muoto, // (6) internetin nopea tekninen kehitys ja maailmanlaajuisuus edellyttää toimintatapaa, joka on avoin erilaisille sähköisille tiedon todentamistekniikoille ja -palveluille; Johdanto-osan uusi 6 a kappale (perustuu tarkistukseen 4) // komissio tarkastelee direktiiviä uudelleen ennen vuotta 2003 osaksi varmistaakseen, etteivät tekninen kehitys tai oikeudelliset muutokset ole muodostaneet esteitä direktiivin tavoitteiden saavuttamiselle; komissio tutkii asiaan liittyvien teknisten seikkojen, kuten luottamuksellisuuden vaikutuksia ja laatii parlamentille ja neuvostolle asiaa koskevan selvityksen, Johdanto-osan uusi 10 a kappale (perustuu tarkistukseen 5) // (10 a) sisämarkkinat merkitsevät myös henkilöiden vapaata liikkuvuutta, ja tämän vuoksi Euroopan unionin kansalaiset ja asukkaat joutuvat yhä useammin kääntymään muiden jäsenvaltioiden kuin asuinvaltionsa viranomaisten puoleen; tällaisten syiden perusteella Euroopan parlamentti on päättänyt hyväksyä vetoomusten toimittamisen sähköisessä muodossa; mahdollisuus käyttää sähköistä viestintää voisi olla suureksi avuksi tässä suhteessa edellyttäen, että kansalliset lisävaatimuksia koskevat säännöt eivät muodosta esteitä mahdollisuuksille, joita näin tarjoutuu hallintoon kohdistuvan yhteydenpidon helpottamiseen; Johdanto-osan uusi 13 a kappale (perustuu tarkistukseen 9) // (13 a) tämä direktiivi ei vaikuta kansallisiin määräyksiin, jotka liittyvät yleiseen järjestykseen tai turvallisuuteen tai luottamuksellisten palvelujen tarjoamiseen; 1 artikla (perustuu tarkistukseen 11) 1 artikla Tämä direktiivi koskee sähköisten allekirjoitusten oikeudellista tunnustamista. Tämä direktiivi ei koske sopimusten pätevyyteen ja tekemiseen liittyviä muita kysymyksiä, eikä allekirjoituksia edellyttäviä sopimukseen perustumattomia muita muotomääräyksiä. Tällä direktiivillä perustetaan oikeudellinen kehys tietyille yleisön käytettävissä oleville varmennepalveluille. // 1 artikla Tämä direktiivi koskee sähköisten allekirjoitusten oikeudellista tunnustamista. Tällä direktiivillä luodaan oikeudellinen kehys tietyille yleisölle tarjottaville varmennepalveluille. Tämä direktiivi ei koske sopimusten pätevyyteen ja tekemiseen liittyviä muita kysymyksiä, eikä allekirjoituksia edellyttäviä sopimukseen perustumattomia muita muodollisuuksia. 2 artiklan 1 kohta (perustuu tarkistukseen 12) 1. 'sähköisellä allekirjoituksella' tiedon yhteydessä esitettyä, siihen liitettyä tai siihen loogisesti liittyvää digitaalisessa muodossa olevaa allekirjoitusta, jota allekirjoittaja käyttää osoittaakseen hyväksyvänsä tiedon, ja joka täyttää seuraavat vaatimukset: // 1. 'sähköisellä allekirjoituksella' tiedon yhteydessä esitettyä, siihen liitettyä tai siihen loogisesti liittyvää sähköisessä muodossa olevaa allekirjoitusta, jota allekirjoittaja käyttää osoittaakseen hyväksyvänsä tiedon, ja joka täyttää seuraavat vaatimukset: 2 artiklan 2 kohta (perustuu tarkistukseen 13) 2. "allekirjoittajalla" henkilöä, joka luo sähköisen allekirjoituksen; // 2. "allekirjoittajalla" luonnollista henkilöä, joka omissa nimissään tai edustamansa henkilön tai oikeushenkilön nimissä luo sähköisen allekirjoituksen; 2 artiklan 5 kohta (perustuu tarkistukseen 14) 5. 'hyväksytyllä varmenteella' digitaalista todistusta, joka liittää allekirjoituksen todentamismenetelmän henkilöön, vahvistaa kyseisen henkilön henkilöllisyyden ja täyttää liitteessä I vahvistetut vaatimukset, // 5. 'hyväksytyllä varmenteella' sähköistä todistusta, joka liittää allekirjoituksen todentamismenetelmän henkilöön, vahvistaa kyseisen henkilön henkilöllisyyden ja täyttää liitteessä I vahvistetut vaatimukset, 3 artiklan 2 kohta (perustuu tarkistukseen 16) 2. Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai ylläpitää vapaaehtoisuuteen perustuvia akkreditointijärjestelmiä parantaakseen varmennepalvelujen tarjontaa. Kaikkien tällaisiin järjestelmiin liittyvien ehtojen on oltava objektiivisia, avoimia, suhteellisia ja syrjimättömiä. Jäsenvaltiot eivät saa rajoittaa varmennepalvelujen tarjoajien määrää tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista syistä. // 2. Rajoittamatta 1 kohdan säännösten soveltamista jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai ylläpitää vapaaehtoisuuteen perustuvia akkreditointijärjestelmiä parantaakseen varmennepalvelujen tarjontaa. Jäsenvaltiot voivat myös tunnustaa jäsenvaltioiden viranomaisista riippumattomien organisaatioiden hallinnoimia akkreditointijärjestelmiä, joiden tavoitteena on parantaa varmennepalvelujen tarjontaa. Kaikkien tällaisiin järjestelmiin liittyvien ehtojen on oltava objektiivisia, avoimia, suhteellisia ja syrjimättömiä. Jäsenvaltiot eivät saa rajoittaa varmennepalvelujen tarjoajien määrää tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista syistä. 3 artiklan 4 kohta (perustuu tarkistukseen 17) 4. Jäsenvaltiot voivat asettaa lisävaatimuksia sähköisten allekirjoitusten käytölle julkisella alalla. Tällaisten vaatimusten on oltava objektiivisia, avoimia, suhteellisia ja syrjimättömiä, ja ne saavat liittyvä vain kyseessä olevan sovelluksen erityispiirteisiin. // 4. Jäsenvaltiot voivat asettaa lisävaatimuksia sähköisten allekirjoitusten käytölle julkisella sektorilla. Tällaisten vaatimusten on oltava objektiivisia, avoimia, suhteellisia ja syrjimättömiä, ja ne saavat liittyä vain kyseessä olevan sovelluksen erityispiirteisiin. Tällaiset vaatimukset eivät saa muodostua esteeksi kansalaisille tarjottaville, esim. sosiaaliturvamaksuihin tai eläkkeisiin liittyville, rajat ylittäville palveluille. 5 artikla (perustuu tarkistukseen 18) 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisen allekirjoituksen oikeusvaikutuksia ja oikeudellista pätevyyttä ei kiistetä yksinomaan sillä perusteella, että allekirjoitus on sähköisessä muodossa tai siihen ei liity hyväksyttyä varmennetta taikka siihen ei liity akkreditoidun varmennepalvelujen tarjoajan myöntämää varmennetta. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sellaiset sähköiset allekirjoitukset, joihin liittyy liitteessä II olevien vaatimusten mukaisen varmennepalvelujen tarjoajan myöntämä hyväksytty varmenne, toisaalta tunnustetaan vastaavan oikeudellista vaatimusta käsin kirjoitetusta allekirjoituksesta ja toisaalta kelpaavan todisteeksi oikeudellisissa menettelyissä samalla tavalla kuin käsin kirjoitetut allekirjoitukset. // 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sellaiset sähköiset allekirjoitukset, jotka perustuvat liitteessä II olevien vaatimusten mukaisen varmennepalvelujen tarjoajan myöntämä hyväksytty varmenne, toisaalta tunnustetaan vastaavan oikeudellista vaatimusta käsin kirjoitetusta allekirjoituksesta ja toisaalta kelpaavan todisteiksi oikeudellisissa menettelyissä samalla tavalla kuin käsin kirjoitetut allekirjoitukset. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisen allekirjoituksen oikeusvaikutuksia, kelpoisuutta ja oikeudellista pätevyyttä ei kiistetä yksinomaan sillä perusteella, että allekirjoitus on sähköisessä muodossa, siihen ei liity hyväksyttyä varmennetta tai siihen ei liity akkreditoidun varmennepalvelujen tarjoajan myöntämää varmennetta. 6 artiklan 1 kohdan b alakohta (perustuu tarkistukseen 20) b) varmenteen myöntämisessä on noudatettava kaikkia tämän direktiivin vaatimuksia; // b) varmenteen myöntämisessä on noudatettava kaikkia tämän direktiivin liitteessä I esitettyjä vaatimuksia; 6 artiklan 3 kohta (perustuu tarkistukseen 21) 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen tarjoajilla on mahdollisuus rajoittaa hyväksytyssä varmenteessa kyseisen varmenteen käyttöä. Varmennepalvelujen tarjoaja ei ole vastuussa, jos hyväksyttyä varmennetta on käytetty siinä annettujen käyttörajoitusten vastaisesti. // 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen tarjoajilla on mahdollisuus rajoittaa hyväksytyssä varmenteessa kyseisen varmenteen käyttöä. Tämän rajoituksen on oltava kolmansien osapuolten havaittavissa. Varmennepalvelujen tarjoaja ei ole vastuussa, jos hyväksyttyä varmennetta on käytetty siinä annettujen käyttörajoitusten vastaisesti. 6 artiklan 4 kohta (perustuu tarkistukseen 22) 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen tarjoajilla on mahdollisuus ilmoittaa hyväksytyssä varmenteessa arvomääräinen yläraja niille toimille, joita varmenne koskee. Varmennepalvelujen tarjoaja ei ole vastuussa tämän ylärajan ylittävän vahingon osalta. // 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen tarjoajilla on mahdollisuus ilmoittaa hyväksytyssä varmenteessa arvomääräinen yläraja niille toimille, joita varmenne koskee. Tämän rajoituksen on oltava kolmansien osapuolten havaittavissa. Varmennepalvelujen tarjoaja ei ole vastuussa tämän ylärajan ylittävistä vahingoista. 8 artiklan 2 kohta (perustuu tarkistukseen 25) 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen tarjoaja saa hankkia henkilötietoja ainoastaan välittömästi tietojen kohteelta itseltään ja siinä määrin kuin se on välttämätöntä varmenteen myöntämiseksi. Tietoja ei saa koota tai muokata muihin tarkoituksiin ilman tietojen kohteen lupaa. // 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen tarjoaja saa hankkia henkilötietoja ainoastaan välittömästi tietojen kohteelta itseltään tai tämän nimenomaisella suostumuksella ja siinä määrin kuin se on välttämätöntä varmenteen myöntämiseksi. Tietoja ei saa koota tai muokata muihin tarkoituksiin ilman tietojen kohteen lupaa. 8 artiklan 4 kohta (perustuu tarkistukseen 27) 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että varmennepalvelujen tarjoaja viranomaisten pyynnöstä toimittaa niille salanimeä käyttävän henkilön tiedot kyseisen henkilön suostumuksella. Silloin kun kyseisen henkilön henkilöllisyyden paljastaminen on kansallisen lainsäädännön mukaan tarpeen rikostutkinnan takia, jotka viittaavat salanimellä tehtyihin sähköisiin allekirjoituksiin, henkilötietojen siirrosta on laadittava tallenne ja asianomaiselle on ilmoitettava henkilöllisyyden paljastamisesta mahdollisimman pian tutkinnan päätyttyä. // 4. Silloin kun kyseisen henkilön /allekirjoittajan henkilöllisyyden paljastaminen viranomaisille on direktiivin 95/46/EY ja kansallisen lainsäädännön mukaan tarpeen rikostutkinnan takia tapauksissa, jotka liittyvät salanimelle annetuilla varmenteilla varustettujen sähköisten allekirjoitusten käyttöön, tai sellaisten oikeudellisten vaateiden takia, jotka liittyvät salanimelle annetuilla varmenteilla varmennettuja sähköisiä allekirjoituksia käyttäen tehtyihin liiketoimiin, henkilötietojen siirrosta on laadittava tallenne ja siitä on ilmoitettava asianomaiselle. 11 artikla (perustuu tarkistukseen 30) 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot: a) tiedot vapaaehtoisuuteen perustuvista kansallisista akkreditointijärjestelmistä, mukaan lukien 3 artiklan 4 kohdan lisävaatimukset; b) akkreditoinnista ja valvonnasta vastaavien kansallisten laitosten nimet ja osoitteet; ja c) akkreditoitujen kansallisten varmennepalvelujen tarjoajien nimet ja osoitteet. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 1 kohdan nojalla toimitettavat tiedot ja näiden tietojen muutokset mahdollisimman pian. // 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot: a) tiedot vapaaehtoisuuteen perustuvista kansallisista akkreditointijärjestelmistä, mukaan lukien 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut lisävaatimukset; b) akkreditoinnista ja valvonnasta vastaavien kansallisten tunnustettujen laitosten nimet ja osoitteet; ja c) akkreditoitujen kansallisten varmennepalvelujen tarjoajien nimet ja osoitteet. 2. Jäsenvaltioiden ja tunnustettujen laitosten on ilmoitettava 1 kohdan nojalla toimitettavat tiedot ja näiden tietojen muutokset kuukauden kuluessa. Liitteessä I oleva b kohta (perustuu tarkistukseen 31) b) haltijan nimi tai salanimi sellaisessa muodossa, että siitä ei voi erehtyä; salanimen kohdalla on erikseen mainittava kyseessä olevan salanimi; // b) haltijan nimi tai salanimi; salanimen kohdalla on erikseen mainittava kyseessä olevan salanimi; Liittessä I oleva f kohta (perustuu tarkistukseen 32) f) varmenteen yksilöivä tunnus; // f) varmenteen tunnus; Liitteessä I oleva i kohta (perustuu tarkistukseen 33) i) mahdolliset varmennepalvelujen tarjoajan vastuurajoitukset ja varmenteen kattamien toimien enimmäisarvoa koskevat rajoitukset. // i) mahdolliset varmenteen käyttöä koskevat rajoitukset ja varmenteen kattamien toimien enimmäisarvoa koskevat rajoitukset. Liitteessä II oleva e kohta (perustuu tarkistukseen 34) e) käytettävä luotettavia järjestelmiä ja sellaisia sähköisen allekirjoituksen tuotteita, jotka suojaavat tuotteiden muutoksilta niin, että tuotteita ei voida käyttää toisenlaisiin toimintoihin kuin mihin ne on suunniteltu; palveluntarjoajien on myös käytettävä sellaisia sähköisen allekirjoituksen tuotteita, jotka varmistavat tuotteiden tukemien varmentamisprosessien turvallisuuden niin tekniikan kuin salaamisen osalta; // e) käytettävä luotettavia järjestelmiä ja sellaisia sähköisiin allekirjoituksiin liittyviä tuotteita, jotka suojaavat tuotteiden muutoksilta; palveluntarjoajien on myös käytettävä sellaisia sähköisiin allekirjoituksiin liittyviä tuotteita, jotka varmistavat tuotteiden tukemien varmentamisprosessien turvallisuuden niin tekniikan kuin salaamisen osalta;