Raportit sisältävät myös kansallisten tilastolaitosten ja Eurostatin näkemyksiä tapauksissa, joissa niiden näkemykset eroavat vertaisarvioijien näkemyksistä. Kansalliset tilastolaitokset ja Eurostat laativat parannustoimia vastauksena suosituksiin, ja ne julkaistaan erikseen.

2.1 Hallinnointi ja oikeudelliset näkökohdat; koordinointi

Tässä jaksossa käsitellään tilastoviranomaisten riippumattomuutta, ja se kattaa seuraavat erityiskysymykset: tilastoviranomaisten johtajien nimittäminen ja erottaminen; työohjelmiin liittyvät kysymykset; tiedonkeruuvaltuudet; salassapitoon liittyvät oikeudelliset näkökohdat; sekä kansallisten tilastolaitosten koordinointitehtävä.

2.1.1 Hallinnointi ja oikeudelliset näkökohdat, mukaan luettuina salassapitoon liittyvät oikeudelliset ja menettelylliset näkökohdat

Vertaisarviointiraporteista nousi esiin kaksi hallinnointiin liittyvää pääkysymystä, eli tarve tarkistaa tilastolakeja ammatillisen riippumattomuuden vahvistamiseksi, kun on kyse tilastoviranomaisten johtajien nimittämisestä ja erottamisesta, ja tarve vahvistaa sidosryhmien kuulemista. Lainsäädännölliset tai institutionaaliset muutokset voivat olla tarpeen, jotta voidaan panna täytäntöön monia tätä osa-aluetta koskevia suosituksia. Näiden suositusten täytäntöönpano kuuluu sen vuoksi asianomaisten kansallisten viranomaisten eikä niinkään kansallisten tilastolaitosten tehtäviin.

Vertaisarvioijat kiinnittivät raporteissaan huomiota erityisesti tilastoviranomaisten johtajien riippumattomuuteen. Äskettäisessä asetuksen (EY) N:o 223/2009 muutoksessa korostettiin entisestään tarvetta riippumattomuuteen. Siinä vaaditaan jäsenvaltioita toteuttamaan toimenpiteitä, joilla niiden kansalliset käytännöt ja menettelyt saatetaan vastaamaan uutta eurooppalaista oikeuskehystä. Jotta siis Euroopan tilastojärjestelmä täyttäisi kokonaisuudessaan periaatteen 1 vaatimukset, tarvitaan lisätoimia. Erityisesti menettelyjä on muutettava siten, että i) tilastoviranomaisten johtajien nimittäminen perustuu ammatilliseen pätevyyteen ja avoimiin valintamenettelyihin; ii) heidän erottamiselleen on selkeät kriteerit, ja näitä kriteerejä sovelletaan; iii) tilastoviranomaisten johtajilla on yksinomainen vastuu päättää tilastollisista menetelmistä ja menettelyistä sekä julkaistavien tilastojen sisällöstä ja aikataulusta. Viimeisimmän vertaisarviointikierroken tulokset ovat ristiriidassa vuosien 2006–2008 tulosten kanssa, sillä niiden mukaan ammatillisen riippumattomuuden katsottiin toteutuvan täysimääräisesti. Tämä johtuu i) eroista menetelmissä, joita käytettiin vertaisarviointien tekemisessä; ii) muiden kansallisten viranomaisten sisällyttämisestä arvioituihin elimiin; ja iii) muutoksista, joilla tiukennettiin tilastoviranomaisten johtajien riippumattomuuteen liittyviä vaatimuksia.

Tilastoviranomaiset ovat lähtökohtaisesti osa kansallista hallintoa. Jotta saavutettaisiin täydellinen riippumattomuus siten kuin se käytännesäännöissä määritellään, on välttämätöntä varmistaa, että mahdollinen ministeriön valvonta tai muu valvonta on puhtaasti hallinnollisluonteista eikä vaikuta mitenkään toimintalinjoihin. Vaihtoehtona on tehdä tilastolaitoksista täysin riippumattomia.

Euroopan tilastojärjestelmän jäsenten todettiin yleisesti ottaen noudattavan käytännesääntöjä siltä osin kuin on kyse vaatimuksesta laatia ja noudattaa monivuotisia ja vuotuisia työohjelmia; vain yksi tapaus todettiin, jossa näin ei ollut tehty.

Tilastojen käyttäjien panos on tärkeä, jotta voidaan varmistaa, että tilastot tuotetaan tehokkaasti ja että ne täyttävät käyttäjien tarpeet. Neuvoa-antavia komiteoita olisi perustettava, tai niiden tehtäviä olisi selvennettävä, jos niitä on jo perustettu, ja niille olisi osoitettava riittävät resurssit. Tämä auttaa kansallisia tilastolaitoksia tekemään tietoon perustuvia päätöksiä meneillään olevista ja tulevista töistä.

Periaatteita 2 ja 5, jotka koskevat tiedonkeruuta ja tilastosalaisuuden oikeudellisia näkökohtia, noudatetaan. Kehitysmahdollisuuksia on kuitenkin vielä siinä, että lisätään uusia suojatoimia, joilla varmistetaan, että salassapidettäviä tilastotietoja ei käytetä hallinnollisiin tarkoituksiin.

2.1.2 Koordinointi tilastojärjestelmän sisällä

Koordinointi tilastojärjestelmän sisällä ei kuulu käytännesääntöjen soveltamisalaan. Se sisällytettiin kuitenkin tähän menettelyyn, jotta saataisiin käsitys siitä, missä määrin kansalliset tilastolaitokset harjoittavat koordinointia omissa kansallisissa tilastojärjestelmissään, ja voitaisiin vahvistaa Euroopan tilastojärjestelmää entisestään.

Useimmat tätä osa-aluetta koskevat suositukset liittyvät toimiin, joita voitaisiin tehdä kansallisten tilastolaitosten koordinointitehtävän vahvistamiseksi yleisesti. Jotta toimiva koordinointi olisi mahdollista, virallisten tilastojen käsitettä on tarpeen selventää ja virallisten tilastojen tuottajat on tarpeen nimetä, jos sitä ei ole vielä tehty. Koordinoinnille ja siihen liittyville institutionaalisille järjestelyille olisi oltava selvä oikeusperusta. On myös järjestettävä tarvittavat henkilöresurssit ja taloudelliset resurssit ja tehtävä kirjalliset sopimukset muiden kansallisten viranomaisten kanssa tämän lainsäädännön täytäntöönpanon tukemiseksi käytännössä. Koordinoinnin järjestämisen olisi perustuttava yhteisiin tavoitteisiin ja vuotuisiin tilasto-ohjelmiin, jotka koskevat kaikkia kansalliseen tilastojärjestelmään kuuluvia elimiä. Näiden kansallisten tilasto-ohjelmien täytäntöönpanosta olisi julkaistava raportteja.

Lisäksi tarvitaan jatkotyötä muiden kansallisten viranomaisten tuottamien Euroopan tilastojen laadun varmistamiseksi. Muutetun asetuksen (EY) N:o 223/2009 mukaan kansalliset tilastolaitokset ovat vastuussa laadun seurannan koordinoinnista kansallisella tasolla. Lisäksi niiden olisi tarjottava koko kansallista tilastojärjestelmää koskevia ohjeita, standardeja ja toimintamalleja ja oltava komission ainoa yhteyspiste Euroopan tilastoihin liittyvissä kysymyksissä.

2.2 Resurssien riittävyys ja kustannustehokkuus

Henkilöresurssien ja taloudellisten resurssien riittävyys on tärkeä kysymys koko Euroopan tilastojärjestelmässä, ja sitä korostettiin jo vuonna 2008 annetussa komission kertomuksessa. Tämä kysymys on vakava riski Euroopan tilastojärjestelmän tulevaisuudelle. Euroopan tilastojärjestelmä on jatkuvasta resurssipulasta huolimatta onnistunut selviämään aina vain kasvavista tilastotarpeista uudistusten ja tehostustoimien avulla. Vertaisarvioijat huomauttavat kuitenkin, että monet kansalliset tilastolaitokset työskentelevät paineen alla, mistä on monesti haittaa menetelmien parantamiselle ja kansallisten tilastotarpeiden täyttämiselle (ks. myös kohta 2.3.1 jäljempänä). Jotta varmistettaisiin, että luotettavia Euroopan tilastoja voidaan edelleen tuottaa, arvioijat painottavat yleisesti, että kansallisille tilastolaitoksille on taattava riittävät henkilöresurssit ja taloudelliset resurssit, sillä kansallisten tilastolaitosten olisi muutoin vaikea täyttää Euroopan tilastoihin liittyviä lisävaatimuksia laadun vaarantumatta.

Näiden ongelmien vuoksi monilla kansallisilla tilastolaitoksilla on vaikeuksia houkutella ja pitää palveluksessa huippuosaajia. Vaikka tilanne voi vaihdella maasta toiseen, suositellaan yleisesti, että henkilöresurssien käyttöä parannettaisiin entisestään asianmukaisilla koulutussuunnitelmilla, osaamisen siirrolla, sisäisellä liikkuvuudella, tietämyksen jakamisella, koulutuksen lisäämisellä muissa kansallisissa viranomaisissa ja henkilöstövaihdolla kansallisissa tilastojärjestelmissä.

Kustannustehokkuus liittyy läheisesti resurssien tehokkaaseen käyttöön (periaate 10). Vaikkei vaatimusten noudattamatta jättämisen tapauksia ilmoitettukaan, yleistä kustannustehokkuutta voitaisiin parantaa useilla tavoilla, kuten i) ottamalla käyttöön tilastollisen toimintaprosessin malli (esimerkkinä Generic Statistical Business Process Model); ii) käyttämällä standardoituja tietojenkäsittelyvälineitä; iii) käyttämällä laajemmin hallinnollisia tietoja; ja iv) mahdollisesti siirtämällä tehtäviä muilta (erityisesti pieniltä) kansallisilta viranomaisilta kansalliselle tilastolaitokselle.

Useita sellaisia Euroopan tilastojärjestelmän aloitteita on parhaillaan käynnissä, joilla pyritään parantamaan tasapainoa Euroopan tilastoja koskevien kasvavien vaatimusten ja käytettävissä olevien resurssien välillä. Näiden aloitteiden pitäisi auttaa parantamaan periaatteiden 3 ja 10 noudattamista. Niiden erityistavoitteita ovat muun muassa seuraavat: eurooppalaisen lainsäädännön yksinkertaistaminen, tilastotarpeiden priorisointi Euroopan tilasto-ohjelmassa, menetelmien kehittäminen siten, että tarjotaan yhteisiä välineitä ja keinoja, ja sen varmistaminen, että eurooppalaisia tilastovaatimuksia tarkastellaan säännöllisesti uudelleen Eurostatin vahvistetun koordinointitehtävän kautta.

2.3 Laatu ja menetelmät