Neuvoston 24 päivänä helmikuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 16/97 neuvoston asetuksen (EY) N:o .../97 antamiseksi ... lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa



Virallinen lehti nro C 123 , 21/04/1997 s. 0089



Neuvoston 24 päivänä helmikuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 16/97 neuvoston asetuksen (EY) N:o . . ./97 antamiseksi . . . lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuustapauksissa (97/C 123/02) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), toimii perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen (3), sekä katsoo, että 1) osana yhteistä liikennepolitiikkaa on tarpeen parantaa lento-onnettomuuksiin joutuneiden matkustajien suojaa, 2) onnettomuustapauksissa syntyvää korvausvastuuta koskevat säännöt määräytyvät, sen mukaan, mikä niistä tulee kulloiseenkiin tapaukseen sovellettavaksi eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtäläistyttämisestä Varsovassa 12 päivänä lokakuuta 1929 allekirjoitetun yleissopimuksen tai mainitun yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Haagissa 28 päivänä syyskuuta 1955, ja Guadalajarassa 18 päivänä syyskuuta 1961 tehdyn yleissopimuksen mukaisesti, näistä käytetään kustakin, siitä riippuen, mitä niistä sovelletaan, nimitystä "Varsovan yleissopimus"; sekä matkustajien että lentoliikenteen harjoittajien eduksi Varsovan yleissopimusta sovelletaan maailmanlaajuisesti, 3) Varsovan yleissopimuksessa asetetut korvausvastuun rajat ovat liian alhaiset tämän päivän taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin oloihin nähden ja johtavat usein pitkiin oikeuskäsittelyihin, jotka vahingoittavat lentoliikenteen kuvaa; tämän vuoksi jäsenvaltiot ovat korottaneet korvausvastuun rajoja eri tavoin, minkä seurauksena kansainvälisillä lentoliikenteen markkinoilla noudatettavien kuljetussopimusten ehdot poikkeavat toisistaan, 4) lisäksi Varsovan yleissopimus koskee ainoastaan kansainvälistä liikennettä; jako kotimaan ja kansainväliseen liikenteeseen on poistettu lentoliikenteen sisämarkkinoilta; siksi on tarpeen, että korvausvastuun laajuus ja luonne olisivat samanlaiset sekä kotimaan että kansainvälisessä liikenteessä, 5) jo pitkään on ollut tarvetta suorittaa Varsovan yleissopimuksen kokonaisarviointi ja -tarkistus, mikä pitkällä aikavälillä ja kansainvälisellä tasolla olisi yhtenäisempi ja käyttökelpoisempi vastaus kysymykseen lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuusta onnettomuustapauksissa; olisi jatkettava pyrkimyksiä Varsovan yleissopimuksessa määrättyjen korvausvastuun rajojen korottamiseksi monenvälisellä tasolla käytävin neuvotteluin, 6) toissijaisuusperiaatteen mukaisesti on toivottavaa, että yhteisön tasolla toteutetaan toimia lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuun yhdenmukaistamiseksi, mikä vuorostaan voisi toimia suuntaviivana matkustajien suojan parantamisesta maailmanlaajuisesti, 7) on aiheellista poistaa kaikki korvausvastuun rahamäärää koskevat Varsovan yleissopimuksen 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rajoitukset tai muut lainsäädäntöön tai sopimuksiin perustuvat rajat tämänhetkisten kansainvälisten suuntausten mukaisesti, 8) sellaisten tilanteiden välttämiseksi, että onnettomuuksien uhrit eivät saa korvausta, yhteisön lentoliikenteen harjoittajat eivät saisi vedota Varsovan yleissopimuksen 20 artiklan 1 kohtaan tietyn enimmäismäärän osalta silloin, kun korvausvaatimus perustuu matkustajan kuolemaan, loukkaantumiseen tai muuhun Varsovan yleissopimuksen 17 artiklassa tarkoitettuun henkilövahinkoon, 9) yhteisön lentoliikenteen harjoittajat voidaan vapauttaa korvausvastuusta silloin, kun asianomainen matkustaja on huolimattomuudellaan myötävaikuttanut vahinkoon, 10) on tarpeen selventää tämän asetuksen velvoitteita huomioon ottaen lentoliikenteen harjoittajien luvista 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2407/92 7 artikla (4); tältä osin yhteisön lentoliikenteen harjoittajien olisi oltava vakuutettuja tässä asetuksessa säädettyyn tiettyyn enimmäismäärään, 11) yhteisön lentoliikenteen harjoittajilla olisi oltava aina oikeus vaatia korvausta kolmansilta osapuolilta, 12) nopealla ennakkomaksun suorittamisella voidaan auttaa merkittävästi loukkaantuneita matkustajia tai korvaukseen oikeutettuja luonnollisia henkilöitä kattamaan lento-onnettomuudesta aiheutuneet välittömät kustannukset, 13) matkustajan kuolemasta, loukkaantumisesta tai muusta henkilövahingosta aiheutuvan korvausvastuun luonnetta ja rajoja koskevat säännöt ovat osa lentoliikenteen harjoittajan ja matkustajan välisen lentokuljetussopimuksen kuljetusehtoja; kilpailun vääristymisen riskin vähentämiseksi kolmansien maiden liikenteen harjoittajien olisi riittävästi tiedotettava matkustajille kuljetusehdoistaan, 14) on aiheellista ja tarpeen tarkistaa tässä asetuksessa säädettyjä rahamääriä taloudellisen kehityksen ja kansainvälisellä tasolla tapahtuvan kehityksen huomioon ottamiseksi, ja 15) Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (ICAO) tarkistaa parhaillaan Varsovan yleissopimusta; kunnes kyseisen tarkistuksen tulokset ovat käytettävissä, yhteisö voi tehostaa matkustajien suojelua väliaikaisilla toimilla; neuvoston olisi tarkistettava tätä asetusta mahdollisimman pian sen jälkeen, kun ICAO on tarkistanut Varsovan yleissopimusta, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tässä asetuksessa säädetään yhteisön lentoliikenteen harjoittajien velvollisuudesta suorittaa korvausta matkustajalle onnettomuustapauksissa matkustajan kuolemasta, loukkaantumisesta tai muusta henkilövahingosta johtuvan vahingon vuoksi, silloin kun vahingon aiheuttanut onnettomuus on tapahtunut ilma-aluksessa taikka ilma-alukseen nousemisen tai siitä poistumisen yhteydessä. Tässä asetuksessa selvennetään myös tiettyjä yhteisön lentoliikenteen harjoittajiin kohdistuvia vakuutusta koskevia vaatimuksia. Tässä asetuksessa säädetään myös tietyistä, yhteisöön, yhteisöstä tai yhteisön sisällä liikennettä harjoittavien tai yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneiden lentoliikenteen harjoittajien annettavaksi kuuluvia tietoja koskevista vaatimuksista. 2 artikla 1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) `lentoliikenteen harjoittajalla` lentoliikenneyritystä, jolla on voimassa oleva liikennelupa; b) `yhteisön lentoliikenteen harjoittajalla` lentoliikenteen harjoittajaa, jolla on asetuksen (ETY) N:o 2407/92 säännösten mukainen jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva liikennelupa; c) `korvaukseen oikeutetulla henkilöllä` matkustajaa tai henkilöä, joka sovellettavan lainsäädännön mukaisesti on matkustajan sijaan oikeutettu korvaukseen; d) `eculla` laskentayksikköä, jota käytetään laadittaessa Euroopan yhteisöjen yleistä talousarviota perustamissopimuksen 207 ja 209 artiklan mukaisesti; e) `erityisellä nosto-oikeudella` Kansainvälisen valuuttarahaston määrittelemää erityistä nosto-oikeutta; f) `Varsovan yleissopimuksella` eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtäläistyttämisestä Varsovassa 12 päivänä lokakuuta 1929 allekirjoitettua yleissopimusta, tai Varsovan yleissopimusta sellaisena kuin se on muutettuna Haagissa 28 päivänä syyskuuta 1955, ja Guadalajarassa 18 päivänä syyskuuta 1961 tehtyä Varsovan yleissopimusta täydentävää yleissopimusta, riippuen siitä, mitä niistä sovelletaan matkustajan kuljetussopimukseen, ja kaikkia tätä yleissopimusta täydentäviä ja siihen liittyviä voimassa olevia kansainvälisiä asiakirjoja. 2. Tässä asetuksessa olevat käsitteet, joita ei määritellä 1 kohdassa, ovat samat kuin Varsovan yleissopimuksessa käytetyt käsitteet. 3 artikla 1. a) Mitkään lainsäädännössä, yleissopimuksessa tai sopimusperusteisesti määritellyt rahamäärää koskevat rajat eivät koske yhteisön lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuuta matkustajan kuolemasta, loukkaantumisesta tai muusta henkilövahingosta aiheutuvasta vahingosta onnettomuustapauksessa. b) Asetuksen (ETY) N:o 2407/92 7 artiklassa tarkoitetun vakuutusvelvollisuuden käsitetään edellyttävän, että yhteisön lentoliikenteen harjoittaja on vakuutettu vähintään 2 kohdassa säädettyyn korvausvastuun rajaan saakka ja siitä lähtien kohtuulliseen rajaan saakka. 2. Yhteisön lentoliikenteen harjoittaja ei voi vapautua korvausvastuusta tai rajoittaa sitä niiden vahinkojen osalta, joiden määrä on enintään 100 000 erityistä nosto-oikeutta, näyttämällä, että hän ja hänen henkilöstönsä ovat toteuttaneet kaikki vahingon välttämiseksi tarpeelliset toimenpiteet tai että hänen tai heidän oli mahdotonta toteuttaa kyseisiä toimenpiteitä. 3. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, jos yhteisön lentoliikenteen harjoittaja näyttää loukkaantuneen tai kuolleen matkustajan huolimattomuudellaan aiheuttaneen vahingon tai myötävaikuttaneen siihen, lentoliikenteen harjoittaja voidaan sovellettavan lainsäädännön mukaisesti vapauttaa kokonaan tai osittain korvausvastuusta. 4 artikla Kun matkustaja onnettomuuden seurauksena kuolee, loukkaantuu tai kärsii muun henkilövahingon, tämä asetus ei, a) merkitse, että yhteisön lentoliikenteen harjoittaja olisi ainoa korvausvastuussa oleva osapuoli eikä b) rajoita yhteisön lentoliikenteen harjoittajan oikeuksia hakea korvausta tai vahingonkorvausta muulta osapuolelta asiaan sovellettavan lainsäädännön mukaisesti. 5 artikla 1. Yhteisön lentoliikenteen harjoittajan on viipymättä ja viimeistään 15 päivän kuluttua siitä, kun korvaukseen oikeutetun luonnollisen henkilön henkilöllisyys on todettu, suoritettava ennakkomaksu, joka kattaa kyseisen henkilön välittömät taloudelliset tarpeet ja joka on suhteutettu hänen kärsimäänsä vahinkoon. 2. Kuolemantapauksessa kyseisen ennakkomaksun on oltava vähintään 15 000:ta erityistä nosto-oikeutta vastaava määrä ecuina matkustajaa kohti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. 3. Ennakkomaksun suorittaminen ei merkitse korvausvastuun tunnustamista, ja se voidaan vähentää yhteisön lentoliikenteen harjoittajan korvausvastuun perusteella maksettavista myöhemmistä määristä, mutta se on maksettava takaisin ainoastaan 3 artiklan 3 kohdassa säädetyissä tapauksissa tai jos myöhemmin näytetään, että henkilö, jolle ennakkomaksu suoritettiin, huolimattomuudellaan aiheutti vahingon tai myötävaikutti siihen, tai että hän ei ollut korvaukseen oikeutettu henkilö. 6 artikla 1. Yhteisön lentoliikenteen harjoittajan kuljetusehtoihin on sisällyttävä 3 ja 5 artiklan säännökset. 2. Matkustajille on pyydettäessä annettava riittävästi tietoa 3 ja 5 artiklan säännöksistä yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimipaikoissa, matkatoimistoissa ja lähtöselvityspisteissä sekä myyntipisteissä. Matkalipussa tai sitä vastaavassa asiakirjassa on oltava yhteenveto selkeällä ja ymmärrettävällä kielellä. 3. Yhteisöön, yhteisöstä tai yhteisön sisällä liikennettä harjoittavien tai yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneiden lentoliikenteen harjoittajien, jotka eivät sovella 3 ja 5 artiklassa tarkoitettuja säännöksiä, on ilmoitettava tästä matkustajille nimenomaisesti ja selvästi matkalipun ostohetkellä jäsenvaltion alueella sijaitsevassa lentoliikenteen harjoittajan toimipaikassa, matkatoimistossa tai lähtöselvityspisteessä. Lentoliikenteen harjoittajien on annettava matkustajalle lomake, jossa selvitetään liikenteenharjoittajan soveltamat ehdot. Ainoastaan korvausvastuun rajan ilmoittaminen matkalipussa tai sitä vastaavassa asiakirjassa ei ole riittävä tieto. 7 artikla Komissio laatii kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta selvityksen asetuksen soveltamisesta, jossa otetaan huomioon muun muassa taloudellinen kehitys ja kansainvälisellä tasolla tapahtunut kehitys. Selvitykseen voidaan liittää tämän asetuksen tarkistamista koskevia ehdotuksia. 8 artikla Tämä asetus tulee voimaan yhden vuoden kuluttua siitä päivästä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä . . . Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 104, 10.4.1996, s. 18. (2) EYVL N:o C 212, 22.7.1996, s. 38. (3) Euroopan parlamentin lausunto 17. syyskuuta 1996 (EYVL N:o C 320, 28.10.1996, s. 35), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 24 päivänä helmikuuta 1997, ja Euroopan parlamentin päätös, tehty . . . (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL N:o L 240, 24.8.1992, s. 1. NEUVOSTON PERUSTELUT I JOHDANTO Komissio antoi 15 päivänä helmikuuta 1996 neuvostolle perustamissopimuksen 84 artiklan 2 kohtaan perustuvan ehdotuksensa neuvoston asetukseksi lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuusta onnettomuuksissa (1). Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 17 päivänä syyskuuta 1996 (2). Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 29 päivänä toukokuuta 1996 (3). Näiden lausuntojen perusteella komissio antoi muutetun ehdotuksen, jonka se toimitti neuvostolle 11 päivänä joulukuuta 1996 (4). Neuvosto pääsi 12 päivänä joulukuuta 1996 sopimukseen yhteistä kantaa koskevasta ehdotuksesta asetuksen antamiseksi. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa perustamissopimuksen 189 c artiklan mukaisesti 24 päivänä helmikuuta 1997. II EHDOTUKSEN TAVOITE Ehdotuksella pyritään parantamaan matkustajien suojan tasoa yhteisön lentoliikenteen harjoittajien lentokoneita kohtaavissa onnettomuustapauksissa, ja se täydentää kolmatta lentoliikenteen vapauttamiskokonaisuutta. Lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuuvelvoitteet kansainvälisessä ilmakuljetuksessa sattuvissa onnettomuustapauksissa määräytyvät pääpiirteittäin kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtäläistyttämisestä tehdyn Varsovan yleissopimuksen mukaisesti, jonka sopimuspuolia kaikki jäsenvaltiot ovat, ja tietyillä muilla sopimuksilla, joita yhdessä Varsovan yleissopimuksen kanssa kutsutaan Varsovan järjestelmäksi. Varsovan järjestelmä ei ole kuitenkaan pysynyt nykyajan lentoliikennemarkkinoiden tasolla. Siksi ehdotuksella on määrä ottaa käyttöön yhteisön tasolla eräitä tärkeitä korvausvastuuta koskevia parannuksia. III YHTEISEN KANNAN ERITTELY Neuvoston vahvistama yhteinen kanta on suurelta osin komission muutetun ehdotuksen mukainen, ja se sisältää useimmat Euroopan parlamentin hyväksymät tarkistukset. Neuvoston tekemillä muilla muutoksilla selvennetään lentoliikenteen harjoittajien korvausvastuun rajoja ja korvaukseen oikeutettujen henkilöiden oikeuksia; samalla sillä vähennetään jäsenvaltioiden byrokraattisia velvoitteita. Neuvoston tekemät tärkeimmät muutokset komission muutettuun ehdotukseen esitetään seuraavassa. Johdanto-osan kappaleet Johdanto-osan kappaleet laadittiin uudestaan, jotta ne olisivat yhdenmukaisia artikloihin tehtyjen muutosten kanssa. Johdanto-osan kappaleiden uusi teksti vastaa pääkohdiltaan komission muutettua ehdotusta lukuun ottamatta seuraavia muutoksia: - poistettiin mahdollista viidettä tuomioistuinta koskevaan komission muutetun ehdotuksen entiseen 7 artiklaan viittaava johdanto-osan kappale, - poistettiin komission muutetun ehdotuksen entisen 6 artiklan 2 kohtaan viittaava johdanto-osan kappale, joka koskee komission pyrkimystä sisällyttää tässä asetuksessa annettujen määräysten kaltaiset määräykset tulevaisuudessa siviili-ilmailuliikennettä koskeviin yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa tehtyihin sopimuksiin, - poistettiin kadotettuja tai vahingoittuneita matkatavaroita ja rahtia koskevan lentoliikenteen harjoittajan mahdolliseen korvausvelvollisuuteen viittaava johdanto-osan kappale, - poistettiin viittaus komiteamenettelyyn komission muutetun ehdotuksen entiseen 8 ja 9 artiklaan viittaavasta johdanto-osan kappaleesta, - lisättiin asetuksen yleistä tavoitetta koskeva johdanto-osan kappale, - lisättiin asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohtaan, 3 artiklan 3 kohtaan ja 4 artiklaan viittaavat kolme johdanto-osan kappaletta, - lisättiin johdanto-osan kappale, joka koskee asetuksen mahdollisimman pikaista tarkistusta ICAOn (Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö) Varsovan järjestelmän tarkistuksen valmistuttua. 1 artiklan toinen ja kolmas kohta Toinen ja kolmas kohta, jotka koskevat yhteisön lentoliikenteen harjoittajille asetettuja vakuutusvaatimuksia ja yhteisön ulkopuolisten maiden lentoliikenteen harjoittajille asetettuja ilmoitusvaatimuksia lisättiin selventämään asetuksen 1 artiklassa esitettyä yleistä tavoitetta. 2 artiklan 1 kohdan e alakohta Erityisen nosto-oikeuden määritelmä lisättiin yhdenmukaisuuden vuoksi, jotta se vastaisi Varsovan yleissopimuksessa käytettyä rahayksikköä (katso myös 3 ja 5 artiklaan tehdyt muutokset) sekä muita kansainvälisten lentoliikenteen harjoittajien välisiä uusia sopimuksia IATAn puitteissa. 3 artiklan 1 kohdan b alakohta Vakuutusvelvoitetta koskeva b alakohta lisättiin selventämään kyseisen velvoitteen tasoa. 3 artiklan 2 kohta Neuvosto noudatti komission muutettua ehdotusta korottamalla ankaran vastuun rajaksi 100 000:ta erityistä nosto-oikeutta vastaavan määrän ecuina, joka on arviolta 120 000 ecua. 5 artikla - Artiklan 1 kohdassa komission ehdottama kymmenen päivän määräaika nostettiin 15 päivään, koska 10 päivää ei pidetty riittävänä aikana kerätä kaikki tarvittavat tekijät maksun suorittamiseen. - Lisättiin uusi 2 kohta, joka koskee vähimmäiskorvausmäärää kuolemantapauksen sattuessa, jotta taattaisiin korkeampi suojan taso korvaukseen oikeutetuille henkilöille. - Muutettiin 3 kohdassa olevaa ennakkomaksun palauttamatta jättämisen periaatetta, jotta otettaisiin huomioon tapaukset, joissa näytetään toteen loukkaantuneen tai kuolleen matkustajan (3 artiklan 3 kohta) huolimattomuus, ennakkomaksun saaneen henkilön huolimattomuus tai korvaukseen oikeutetun henkilön tunnistamisessa sattunut virhe. 6 artiklan 3 kohta Yhteisön ulkopuolisten maiden lentoliikenteen harjoittajien velvollisuus toimittaa matkustajille selvitys soveltamistaan ehdoista ei edellytä enää matkustajan nimenomaista pyyntöä. Tällä muutoksella saavutetaan parempi kuluttajansuoja. Komission muutetun ehdotuksen entinen 6 artikla - Poistettiin artiklan 1 kohta, joka koskee jäsenvaltioiden antamaa ilmoitusta yhteisön ulkopuolisten maiden lentoliikenteen harjoittajien luettelosta, koska neuvosto katsoi, että kyseinen ilmoitus on liian byrokraattinen eikä tuota lentoliikenteen käyttäjille tehokkaita parannuksia. - Yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa käytäviä tulevia neuvotteluja koskevaa 2 kohtaa ei hyväksytty, koska sen katsottiin viittaavan tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolisiin asioihin. Komission muutetun ehdotuksen entinen 7 artikla Tämä artikla, joka koskee mahdollisuutta viedä korvausvastuuta koskeva kanne sen jäsenvaltion tuomioistuimiin, jossa on matkustajan kotipaikka tai pysyvä asuinpaikka (Varsovan yleissopimuksessa määrättyjen neljän tuomioistuimen lisäksi), poistettiin, koska sen katsottiin aiheuttavan monimutkaisia oikeudellisia ja näyttökysymyksiin liittyviä ongelmia, jotka olisi ratkaistava ennen kanteen käsittelemistä. 7 artikla Tässä artiklassa yhdistyvät komission 8 ja 9 a artiklat ja siinä asetetaan komission velvollisuudeksi asetuksen täytäntöönpanoa koskevan selvityksen antaminen ja tarvittaessa ehdotuksien tekeminen asetuksen tarkistamisesta. Komissio antaa kyseisen selvityksen viimeistään kaksi vuotta asetuksen voimaantulosta eli 31 päivänä joulukuuta 2000, mikä on vuotta myöhemmin kuin komission alunperin ehdottama päivämäärä. Kyseistä aikaa pidettiin tarpeellisena, jotta ICAOn parhaillaan suorittaman Varsovan järjestelmän tarkistuksen tulokset olisivat käytettävissä. 8 artikla Asetus tulee voimaan vuoden kuluttua sen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä eikä kuuden kuukauden kuluttua siitä, kuten komissio ehdotti. Kyseisen ajan kuluessa lentoliikenteen harjoittajilla on mahdollisuus toteuttaa asetuksen noudattamisen edellyttämät muutokset, erityisesti vakuutussopimuksiaan koskevat muutokset, jotka neuvotellaan vuodeksi kerrallaan. Komission muutetun ehdotuksen entinen 9 artikla Tämä artikla, joka koskee 3 ja 5 artiklassa tarkoitettujen rahamäärien tarkistamisessa sovellettavaa komiteamenettelyä, poistettiin, koska neuvosto kannatti 7 artiklassa vahvistettua selvityksenantomenettelyä. IV EUROOPAN PARLAMENTIN TEKEMÄT TARKISTUKSET A. Neuvoston hyväksymät parlamentin tarkistukset Useimmat parlamentin ehdottamista tarkistuksista hyväksyttiin joko kokonaisuudessaan tai osittain, jotkut hyväksyttiin olennaisilta osin edellyttäen, että ne muotoillaan uudestaan. Myös komissio hyväksyi kaikki seuraavat tarkistukset: - Tarkistus 1 (uusi johdanto-osan 1 a kappale): hyväksyttiin kokonaisuudessaan. - Tarkistus 2 (uusi johdanto-osan 2 a kappale): hyväksyttiin edellyttäen, että muotoillaan uudestaan. - Tarkistus 3 (johdanto-osan 7 kappale): hyväksyttiin osittain, edellyttäen, että muotoillaan uudestaan. - Tarkistus 5 (johdanto-osan 12 kappale): hyväksyttiin edellyttäen, että muotoillaan uudestaan. - Tarkistus 7 (johdanto-osan 13 kappale): hyväksyttiin osittain, edellyttäen, että muotoillaan uudestaan. - Tarkistus 10 (1 artiklan ensimmäinen kappale): hyväksyttiin komission ehdottamassa muutetussa muodossa, joka tuo lisää selvyyttä. - Tarkistus 11 (2 artiklan 1 kohdan c alakohta): korvaukseen oikeutetun henkilön määritelmä hyväksyttiin osittain (korvaukseen oikeutettu henkilö voi vaatia korvausta matkustajan kuolemasta huolimatta), (2 artiklan 1 kohdan d alakohta): ennakkomaksun määritelmän poisto hyväksyttiin, (2 artiklan 1 kohdan f alakohta): hyväksyttiin komission ehdottamassa muutetussa muodossa ja täydennettynä, jotta se olisi kattavampi. - Tarkistus 12 (3 artiklan 1 kohta): hyväksyttiin osittain (poistettiin nykyinen viittaus Varsovan yleissopimuksen artikloihin, jotka liittyvät korvausvastuun rajoittamiseen), (3 artiklan 2 kohta): hyväksyttiin olennaisilta osin (ankara korvausvastuu 120 000 ecuun saakka) - Tarkistus 13 (5 artiklan 1 kohta): hyväksyttiin osittain (määräaika on 15 päivää 10 päivän sijasta), (5 artiklan 2 kohta): hyväksyttiin osittain (ennakkomaksu voidaan palauttaa tietyissä tapauksissa). - Tarkistus 14 (6 artiklan 2 kohta): hyväksyttiin osittain. - Tarkistus 17 (4 artikla): hyväksyttiin olennaisilta osin ja kehitettiin edelleen. - Tarkistus 18 (7 artikla) ja tarkistus 19: hyväksyttiin pääkohdiltaan ja yhdistettiin 7 artiklaan. B. Parlamentin ehdottamat tarkistukset, joita neuvosto ei hyväksynyt Myös komissio hylkäsi kaikki seuraavat tarkistukset, ellei toisin ilmoiteta: - Tarkistus 3 (johdanto-osan 7 kappale): asetuksessa olevaa viittausta yksityiseen sopimukseen pidettiin epäasianmukaisena. - Tarkistus 7 (johdanto-osan 13 kappale): hylättiin osittain, koska tähän johdanto-osan kappaleeseen liittyvän artiklan ottamista asetukseen ei pidetty asianmukaisena. Komissio hyväksyi kuitenkin tämän tarkistuksen. - Tarkistus 8: hylättiin, koska tämä johdanto-osan kappale viittaa asetuksen soveltamisalan ulkopuolisiin asioihin. Komissio hyväksyi kuitenkin tämän tarkistuksen. - Tarkistus 13 (5 artiklan uusi 1 kohta): tätä uutta kohtaa, jossa asetetaan kolmen kuukauden enimmäisaika vaatimuksen kiistattoman osan maksamiselle, pidettiin turhana (koska ennakkomaksuista on jo säädetty) ja epärealistisena (maksettavaa kokonaiskorvausta ei voida arvioida kyseisen ajan kuluessa). - Tarkistus 15 (entinen 6 artikla): tämän uuden kohdan, joka koskee komission tulevia neuvotteluja yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa, katsottiin viittaavan asetuksen soveltamisalan ulkopuolisiin asioihin. Komissio hyväksyi kuitenkin ensimmäisen virkkeen. - Tarkistus 16 (entinen 7 artikla): viidettä tuomioistuinta koskeva mahdollisuus hylättiin sillä perusteella, että Varsovan yleissopimuksessa edellytetyt neljä muuta tuomioistuinta riittävät. Komissio hyväksyi kuitenkin tämän tarkistuksen kokonaisuudessaan. - Tarkistus 17 (4 artikla): mahdollisuus riitojen sovitteluun vahinkoja koskevien vaatimusten osalta hylättiin, koska sitä ei pidetty hyödyllisenä. (1) EYVL N:o C 104, 10.4.1996, s. 18. (2) EYVL N:o C 320, 28.10.1996, s. 19. (3) EYVL N:o C 212, 22.7.1996, s. 38. (4) EYVL N:o C 29, 30.1.1997, s. 10.