FI Euroopan unionin virallinen lehti C 277/125

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Toimintasuunnitelma eläinten terveyttä koskevan EU:n strategian täytäntöönpanemiseksi”

KOM(2008) 545 lopullinen

(lisälausunto)

(2009/C 277/26)

Esittelijä: Leif E. NIELSEN

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 24. helmikuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan täytäntöönpanomääräysten A kohdan nojalla antaa lisälausunnon aiheesta

”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Toimintasuunnitelma eläinten terveyttä koskevan EU:n strategian täytäntöönpanemiseksi”

KOM(2008) 545 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 17. huhtikuuta 2009. Esittelijä oli Leif E. Nielsen.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 13.–14. toukokuuta 2009 pitämässään 453. täysistunnossa (toukokuun 13. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 189 puolesta ja 2 vastaan 11:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmä

1.1 ETSK kannattaa komission ehdotusta eläinten terveyttä koskevan strategian täytäntöönpanemiseksi ja arvostaa sitä, että komissio on ottanut laajasti huomioon huomautukset, joita komitea teki esiteltäessä ehdotusta uudeksi strategiaksi. ETSK toistaa kehotuksensa vahvistaa EU:n panosta vakavien tarttuvien eläintautien ehkäisemisessä, valvonnassa ja torjunnassa, sillä monet niistä ovat edelleen maailmanlaajuinen riski. Sen vuoksi komitea toivoo yhä, että EU:n tulevilla säännöillä on mahdollisimman suuri vaikutus ympäröivään maailmaan, ja katsoo, että komission tulee toimia sen hyväksi, että yhteisön uusi lainsäädäntö ymmärretään selvästi asiaankuuluvissa EU:n ulkopuolisissa maissa. Komission tulee myös hyödyntää jäsenvaltioiden voimavaroja ja niiden kokemusta kriisinhallinnasta. Kehitysmaiden osalta toimia on kuitenkin vahvistettava ja indikaattoreiden kehittäminen tulee ottaa yhdeksi tärkeimmistä prioriteeteista niiden perusluonteisen tärkeyden johdosta. Lisäksi on tärkeää, että eläinlääkintärahasto säilytetään ja että jäsenvaltioiden osarahoitus yhdenmukaistetaan kilpailunvääristymien estämiseksi.

2. Taustaa

2.1 ETSK kannatti vuonna 2007 komission ehdotusta EU:n uudeksi eläinten terveyttä koskevaksi strategiaksi vuosiksi 2007–2013 (1). Käsillä olevassa toimintasuunnitelmassa strategia muutetaan käytännön toimiksi, ja se sisältää yksityiskohtaisen aikataulun, jonka mukaan ehdotetut 31 toimea (2) on määrä toteuttaa vuoteen 2013 mennessä neljällä toiminta-alalla (priorisointi, lainsäädäntöpuitteet, ennaltaehkäisy sekä tutkimus- ym. toiminta). Tärkeimpiä toimia ovat eläinten terveyttä koskeva uusi EU:n lainsäädäntö sekä kustannusten ja vastuun jakaminen. Muita toimia ovat EU:n liittyminen myöhemmin Maailman eläintautijärjestön (World Organisation for Animal Health, OIE) jäseneksi, toimet terveyteen liittyvistä syistä asetettujen viennin esteiden torjumiseksi, eläintauteihin ja kemiallisiin riskeihin liittyvien riskien luokitus ja priorisointi, karjaan ja rajoilla sovellettavat bioturvallisuusohjeet, sähköisten tietojärjestelmien kehittäminen, EU:n antigeeni- ja rokotepankkien vahvistaminen, uusien lääkkeiden ja rokotteiden kehittäminen sekä zoonoosia aiheuttavien mikrobien antibioottiresistenssin valvonta. Yleisenä tavoitteena on nykyisen ja uuden lainsäädännön yksinkertaistaminen ja parantaminen sekä sääntöjen tehostaminen. Komissio aikoo sen vuoksi arvioida yksittäisiä säädösehdotuksia järjestelmällisesti ja harkita samassa yhteydessä mahdollisia muita vaihtoehtoja entistä paremman ja yksinkertaisemman lainsäädännön varmistamiseksi.

3. Yleistä

3.1 Toimintasuunnitelma on merkityksellinen ja tarkkaan punnittu, ja ETSK arvostaa prosessia tähän mennessä leimannutta avoimuutta ja yhteistyöhalukkuutta sekä sitä, että komissio on ottanut huomioon komitean huomautukset. Alat, jotka toimintasuunnitelman tulee kattaa, on kuitenkin rajattava ja priorisoitava joutuisasti. Tässä yhteydessä on punnittava keskenään tautien mahdollisia vaikutuksia ihmisiin, tautien eläimille aiheuttamia kärsimyksiä sekä tuottajiin ja yrityksiin kohdistuvia taloudellisia seurauksia.

3.2 Kuten ETSK on aiemmin huomauttanut, EU:n uskottavuuden kannalta on ratkaisevan tärkeää, että unionin toimielimet ja jäsenvaltiot itse noudattavat asettamiaan konkreettisten säädösten esittämis-, hyväksymis- ja toteuttamisaikatauluja. Tämä on valitettavasti useimmiten enemminkin poikkeus kuin sääntö. Sen vuoksi on tärkeää, että komissio asettaa vähintäänkin omien ehdotustensa ja raporttiensa esittämiselle realistiset aikataulut ja noudattaa niitä käytännössä.

3.3 Yksittäisille erityistoimille asetettujen aikataulujen yhteydessä olisi sen vuoksi ilmaistava selvästi, että ilmoitettu ”alustava toteutusaikataulu” viittaa ehdotusten esittämiseen eikä lopulliseen päätökseen, joka on vasta ehdotusta seuraavan aikaa vievän päätöksentekoprosessin tulos. Epäselvyyttä aiheuttaa erityisesti se, että toimintasuunnitelmassa todetaan vuonna 2006 julkaistussa aihetta koskevassa toimintasuunnitelmassa (3) kuvattujen, eläinten hyvinvointiin liittyvien yksittäisten toimien muodostavan nykyään olennaisen osan eläinten terveyttä koskevaa EU:n strategiaa, sillä toimille asetettu aikataulu oli ylitetty reilusti jo välittömästi toimintasuunnitelman esittämisen jälkeen.

3.4 On ratkaisevan tärkeää, että yksittäisten toimien toteuttaminen vahvistaa suojelun tasoa ja että toimia tehostetaan suhteellisuusperiaatetta noudattaen ja ottaen huomioon pyrkimys lainsäädäntöpuitteiden parantamiseen ja yksinkertaistamiseen. Lisäksi on tärkeää, että eläinten terveyttä koskevan strategian jatkotoimet toteutetaan avoimessa yhteistyössä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa mm. viestintäsuunnitelman avulla ja eläinten terveyttä käsittelevän neuvoa-antavan toimikunnan välityksellä.

4. Erityistä

4.1 ETSK kannattaa yleistä tavoitetta luoda yksi lainsäädäntökehys, jossa määritellään yhteiset periaatteet ja vaatimukset eläinten terveyden alalla ja ilmoitetaan yhtymäkohdat mm. eläinten hyvinvointia, elintarvikkeiden turvallisuutta, kansanterveyttä ja maatalouspolitiikkaa koskevaan nykyiseen säännöstöön. Tavoiteltu lainsäädännön yksinkertaistaminen ja tehostaminen auttaa samalla selkiyttämään kyseistä politiikan alaa ja lisäämän sen avoimuutta, mutta se edellyttää myös monialaista lähestymistapaa sekä elintarvikkeiden turvallisuuden, eläinten terveyden sekä tartunnoilta torjumisen huomioon ottamista. Alalla on hyödynnettävä synergiaa, ja eläinten hyvinvointi tulee tarpeen mukaan sisällyttää aiempaa laajemmin olennaisena osana kotieläinten terveyttä koskeviin kysymyksiin.

4.2 Eläintautien luokitus ja ”hyväksyttävän riskitason” määritteleminen muodostavat huomattavan haasteen kumppanuudelle. Tehtävä tulee lähtökohtaisesti toteuttaa tieteelliseltä pohjalta siten, että taudit luokitellaan epidemiologian ja valvontamahdollisuuksien mukaan. Samalla on kuitenkin arvioitava myös tautien taloudellisia ja kaupallisia seurauksia.

4.3 Toimet ja voimavarat kohdistetaan toimintasuunnitelman mukaan tauteihin, joilla on ”kansanterveyden kannalta suuri merkitys”. Ne ovat luonnollisestikin tauteja, jotka muodostavat uhan ihmisten terveydelle, mutta ”kansanterveydellisen merkityksen” ja siihen kytketyn rahoituksen tulee käsittää myös taudit, joista aiheutuu yrityksille ja siten myös jäsenvaltioiden talouksille vakavia taloudellisia seurauksia.

4.4 Niin ikään on olennaisen tärkeää, että alan nykyistä EU-lainsäädäntöä yksinkertaistettaessa ja tarkistettaessa pyritään entistä enemmän yhdenmukaisuuteen OIE:n suositusten kanssa. Samalla on vältettävä epätarkoituksenmukaisia kilpailurajoitteita jäsenvaltioiden välillä sekä suhteessa kolmansiin maihin. Sen vuoksi eläinlääkintää ja eläinten hyvinvointia koskevaa uutta lainsäädäntöä laadittaessa EU:n on tarpeen varmistaa, että lainsäädäntö ymmärretään EU:n ulkopuolisissa maissa, sekä pyrkiä mahdollisimman kattavaan yhdenmukaistamiseen.

4.5 Tavoitellun ”tehokkaan ja vastuullisen kustannustenjakomallin” tulee jatkossakin perustua EU:n ja jäsenvaltioiden yhteiseen rahoitukseen, mutta perusteena on käytettävä myös yritysten vastuuta ja tautien ennaltaehkäisyyn ja torjuntaan liittyviä tähänastisia kustannuksia. EU:n eläinlääkintärahastosta myöntämää rahoitusta on niin muodoin jatkettava, mutta jäsenvaltioiden osarahoitusta on yhdenmukaistettava, jotta vältetään julkisen ja yksityisen rahoituksen jakautumisessa esiintyvistä eroista johtuvat kilpailunvääristymät. Sekä suorien että välillisten kustannusten korvaamisen on oltava mahdollista, jotta myös tuleva eläinten terveyttä koskeva strategia kannustaa ehdottomasti vakavien tarttuvien eläintautien puhkeamisesta ilmoittamiseen. Kuten komissio toteaa, tarjolla olevat mahdollisuudet on analysoitava perusteellisesti ennen kuin laaditaan ehdotuksia yhdenmukaistetuksi kustannustenjakomalliksi.

4.6 Rehualalla on huomattava merkitys eläinten terveydelle, ja tartunnoilta suojaamisen kannalta on sen vuoksi tärkeää, miten rehuaineita käsitellään. ETSK kaipaa kuitenkin tarkempia perusteluja sille, että rehualan taloudelliset vakuudet ehdotetaan otettavaksi käyttöön ottamatta nähtävästikään huomioon aiheesta laaditussa raportissa (4) esitettyjä päätelmiä.

4.7 ETSK on jo aiemmin huomauttanut, että rokotuksia on käytettävä muun muassa väestön hyväksynnän vuoksi epidemioiden torjumiseen, mikäli niistä on hyötyä terveiden eläinten lopettamisen korvaavana tai sitä täydentävänä vaihtoehtona. Kuten myös komissio toteaa, rokotusten on tapahduttava konkreettisen tilanteen sanelemin ehdoin, ja niiden on perustuttava hyväksyttyihin periaatteisiin ja tekijöihin. Tällaisia ovat mm. rokotteiden saatavuus ja teho, luotettavat testit, kansainvälinen ohjeistus ja mahdolliset kaupan esteet, kustannustehokkuus sekä rokotteiden käyttöön liittyvät mahdolliset riskitekijät.

4.8 Alan tutkimus- ja kehittämistyötä on lisättävä, ja lisäksi on erittäin tärkeää, että komissio pyrkii levittämään EU:n rokotuspolitiikan yleistä ymmärrystä EU:n rajojen ulkopuolelle, jotta vähennetään epäselviä tilanteita viennin yhteydessä.

4.9 Akuutit kriisit on tähän asti ratkaistu pääasiassa asianomaisten jäsenmaiden ja kolmansien maiden välisesti, ja on olennaisen tärkeää, että ongelmat ratkaistaan jatkossakin yhteisesti asianomaisten osapuolien kesken. Nykyinen työnjako on osoittautunut toimivaksi, ja sen vuoksi jatkossakin on oltava mahdollisuus yksilölliseen neuvotteluoikeuteen edellyttäen, että komissio pidetään jatkuvasti ajan tasalla.

4.10 Useimmilla maatiloilla toteutetaan nykyisellään monia toimenpiteitä, jotka ovat yhdistelmä konkreettisia toimia, käytännön työtapoja ja yleistä tervettä järkeä. Näiden useimmiten tuottajien aloitteesta tai organisaatioiden neuvonnan johdosta toteutettavien vapaaehtoisten tartunnoilta suojautumistoimien käyttö kustannustenjakomallin laadinnan perusteena loisi kuitenkin huomattavaa oikeudellista epävarmuutta.

4.11 Vaikka vaikuttaa ilmeisen perustellulta arvioida, onko kotieläinten kasvattaja yksittäisessä tapauksessa tehnyt riittävästi tarttuvan eläintaudin puhkeamisen ja leviämisen estämiseksi, kyseisen arvion käyttäminen taloudellisen korvauksen perusteena on ongelmallista. Tällaisten sääntöjen soveltaminen käytännössä on toistaiseksi hyvin vaikeaa, sillä eri eläinlajeja koskevien ennaltaehkäisevien toimien tehokkuudesta ei ole riittävästi tietoa. Sen vuoksi on tarpeen tehdä tutkimus- ja kehitystyötä eri mahdollisuuksien ja niiden toteuttamiskelpoisuuden selvittämiseksi.

4.12 Bioturvallisuuden perusvaatimuksista on säädettävä lailla, jota voidaan täydentää eri eläinlajeihin tai tuotantomuotoihin (esimerkiksi harrastusmaatalouteen) sopeutetuilla, suuntaviivojen muodossa annettavilla yksityiskohtaisemmilla säännöillä. Lisäksi on huolehdittava jatkuvasta viranomaisten ja elinkeinoalan järjestöjen yhteistyönä tapahtuvasta tiedottamisesta.

4.13 Tutkimus, kehittäminen ja neuvonta ovat ratkaisevia, jotta strategian päämäärät voidaan saavuttaa. Suurimmalla osalla tutkimusta on arvoa vasta sitten, kun sitä sovelletaan tuotannossa, neuvonnassa ja valvonnassa. Tiedonsiirto on sen vuoksi tärkeää. Strategisissa tutkimuslinjauksissa olisi näin ollen keskityttävä ennaltaehkäisyyn muiden kuin eläinlääketieteellisten toimien avulla. Kotieläintuottajien organisaatiot tulisi tämän vuoksi kutsua mukaan ratkaisujen kehittämiseen tiiviimmin kuin komissiolla näyttää olevan aikomuksena.

4.14 Jäsenvaltioiden määrän lisääntyessä kasvaa vaara, että standardit asetetaan heikoimman yhteisen nimittäjän mukaan. Yksittäisillä jäsenvaltioilla on oltava mahdollisuus toimia uranuurtajina, mikäli se on mahdollista yhteisön etua vahingoittamatta. Näin voidaan kerätä kokemusta, jota muut jäsenvaltiot voivat hyödyntää myöhemmin. Esimerkkinä voidaan mainita, että komissio aikoo tehdä ehdotuksen korvamerkkijärjestelmän korvaavasta nautojen sähköisestä tunnistuksesta vasta vuonna 2011, minkä jälkeen seuraa aikaa vievä päätöksentekoprosessi. Kun otetaan huomioon, että sähköisestä tunnistuksesta on selvänä etuna maatiloilla tehtävän työn väheneminen, käsiteltyjen eläinten rekisteröinnin ja sen myötä analyysien luotettavuuden paraneminen sekä tuoteturvallisuuden paraneminen, on järjestelmän käyttöönoton nopeuttamisen oltava mahdollista.

Bryssel 13. toukokuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Komission tiedonanto EU:n uudesta eläinten terveyttä koskevasta strategiasta vuosiksi 2007–2013 – ”Mieluummin ennaltaehkäisy kuin hoito”, KOM(2007) 539 lopullinen, ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 16.1.2008 antama lausunto, EUVL C 151, 17.6.2008.

(2) Komission tiedonannossa KOM(2008) 545 lopullinen käsittelyn kohteena on 21 toimea, mutta sisäisessä suunnittelussa niitä on 31, ks. esim. http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/strategy/pillars/action_en.htm.

(3) Eläinten suojelua ja hyvinvointia koskeva yhteisön toimintasuunnitelma, KOM(2006) 13 lopullinen, ja ETSK:n 26.10.2006 antama lausunto, EUVL C 324, 30.12.2006.

(4) Rehualan taloudellisia vakuuksia ja olemassa olevia järjestelmiä koskevan komission asiakirjan KOM(2007) 469 liite.