SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO 2 YKSITYISOIKEUTTA KOSKEVAN OHJELMAN TAUSTAA 2 OHJELMAN TAVOITTEET 3 OHJELMAN ERI TOIMINTAKEINOT 4 OHJELMAN HALLINTO 6 KOMISSION ALOITTEET 11 ERITYISHANKKEET 12 KILPAILUOIKEUDEN ERITYISHANKKEET 20 TOIMINTA-AVUSTUKSET 22 PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET 23 JOHDANTO Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä[1], joka on annettu 25. syyskuuta 2007 yksityisoikeutta koskevan erityisohjelman perustamisesta, säädetään, että komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle väliarviointia koskevan kertomuksen saaduista tuloksista ja ohjelman täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä näkökohdista. Tällä kertomuksella täytetään tämä velvollisuus. Siinä kuvataan ohjelman edistymistä sen hyväksymisestä syyskuusta 2007 alkaen ja tehdään yhteenveto ohjelman tärkeimmistä saavutuksista. Ohjelmasta on rahoitettu ensimmäisiä toimia vasta vajaan kolmen vuoden ajan. Vain muutamat toimet on saatettu päätökseen, minkä vuoksi kertomuksessa keskitytään ohjelman rakenteeseen ja hallintoon. Tässä kertomuksessa käsitellään myös muutamia seikkoja, jotka liittyvät rahoitussuunnitelman seuraavan varainhoitovuoden valmisteluun. Tehty arviointi perustuu erityisesti: - komission hallussa oleviin tilasto- ja budjettitietoihin sekä kokemukseen, jonka komissio on saanut edellisestä rahoitusohjelmasta - tilasto- ja budjettitietoihin sekä vaikutelmaan ohjelman tehokkuudesta komission poliittisen toiminnan tukemisen kannalta - analyysiin ohjelman toimivuudesta - ajatusten vaihtoon epävirallisessa kokouksessa, johon osallistui suurin osa ohjelman komiteassa olevia jäsenvaltioiden edustajia ja jossa keskityttiin pelkästään tähän arviointiin. Kokous pidettiin Brysselissä 11. tammikuuta 2011. Komissio esittää ohjelmasta myös 31. joulukuuta 2014 mennessä lopullisen arviointikertomuksen, jossa määritetään tulosindikaattorien avulla, onko ohjelman tavoitteet saavutettu. YKSITYISOIKEUTTA KOSKEVAN OHJELMAN TAUSTAA Ohjelma on jatkoa aiemmin toteutetuille ohjelmille Grotius (1996–2000), yksityisoikeuden alaa koskeva Grotius-ohjelma (2001), Schuman (1999–2001) ja unionin toiminnan vuosien 2002–2006 yleiskehykselle, jolla haluttiin helpottaa yksityisoikeudellista yhteistyötä. Yksityisoikeuden alaa koskevan Grotius-ohjelman tarkoituksena oli helpottaa jäsenvaltioiden välistä oikeudellista yhteistyötä ja lisätä jäsenvaltioiden oikeus- ja tuomioistuinjärjestelmien keskinäistä tuntemusta. Ohjelma oli tarkoitettu oikeusalan ammattilaisille, ja siitä rahoitettiin koulutus-, vaihto- ja harjoitteluohjelmia, tapaamisten järjestämistä, tutkimustyötä ja tiedotushankkeita. Robert Schuman -ohjelmaa toteutettiin vuosina 1999–2001, ja sen tarkoituksena oli kannustaa ja tukea aloitteita, joilla lisättäisiin eurooppaoikeuden tuntemusta jäsenvaltioiden oikeusalan ammattilaisten keskuudessa. Ohjelman yleistavoitteena oli parantaa vaiheittain eurooppaoikeuden soveltamista koko unionissa. Edellä mainittujen ohjelmien jälkeen komissio ehdotti uuden yksityisoikeudellisen yhteistyön kehysohjelman perustamista vuosille 2002–2006. Neuvosto hyväksyi kyseisen ohjelman keväällä 2002. Tässä ohjelmassa korostettiin erityisesti toimia, joilla saataisiin konkreettisempia tuloksia, ja tarvetta lähentää ohjelman tavoitteita Tampereella pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen päätelmissä asetettuihin painopisteisiin. Tärkeimpänä uutuutena ohjelmassa oli mahdollisuus rahoittaa kansalaisjärjestöjen toimintaa ja komission aloitteesta toteutettavaa toimintaa. Komissio julkaisi 6. huhtikuuta 2005 tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle perusoikeuksien ja oikeusasioiden puiteohjelman perustamisesta vuosille 2007–2013. Ohjelma perustui neljään päätösehdotukseen, muun muassa ehdotukseen neuvoston päätökseksi rikosoikeutta koskevan erityisohjelman perustamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yksityisoikeutta koskevan ohjelman perustamisesta. Edellä mainittujen kahden ohjelman tarkoituksena on perustaa Euroopan oikeusalue, joka perustuu tuomioistuinten ratkaisujen vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen, oikeusviranomaisten yhteistyöhön yksityis- ja rikosoikeuden aloilla ja luottamuksen ilmapiiriin aikaansaamiseen. Niillä halutaan myös lisätä unionin kansalaisten mahdollisuuksia käyttää oikeuksiaan ja sillä tavoin helpottaa heidän elämäänsä ja saada sidosryhmät ja kansalaisyhteiskunta yhdessä pohtimaan oikeudellisia kysymyksiä. Rikosoikeutta koskeva ohjelma ja yksityisoikeutta koskeva ohjelma erotettiin toisistaan nimenomaan, koska niillä on eri oikeusperustat (SEUT:n 31 artikla ja SEUT:n 61 artikla). Niiden hallintomenetelmät vastaavat kuitenkin toisiaan, minkä vuoksi kokonaisuus säilyy yhtenäisenä. Yksityisoikeutta koskeva ohjelma hyväksyttiin hyvin myöhään yhteispäätösmenettelyssä syyskuun lopulla vuonna 2007, mikä puolestaan viivästytti ehdotuspyyntöjen julkaisemista ja hankkeiden valintaa. Viiveistä on sittemmin päästy eroon. O HJELMAN TAVOITTEET Ohjelman tärkeimpiä tavoitteita on oikeudellisen yhteistyön edistämiseksi toteutettavien toimien rahoittaminen, jolla edistetään todellisen Euroopan oikeusalueen perustamista yksityisoikeuden alalla. Näillä toimilla pyritään seuraaviin päämääriin: - oikeudellisen yhteistyön edistäminen todellisen Euroopan oikeusalueen perustamiseksi yksityisoikeuden alalle - jäsenvaltioiden välisten esteiden poistaminen rajatylittäviltä yksityisoikeudellisilta oikeudenkäynneiltä - oikeussuojan parantaminen edistämällä yksityishenkilöiden ja yritysten arkea siten, että ne voivat käyttää oikeuksiaan koko Euroopan unionissa ja saattaa asiansa helpommin tuomioistuinten käsiteltäväksi - oikeus- ja hallintoviranomaisten sekä oikeusalan ammattilaisten välisten yhteyksien, tiedonvaihdon ja verkottumisen parantaminen muun muassa tukemalla oikeudellista koulutusta tarkoituksena parantaa erityisesti kyseisten viranomaisten ja alan ammattilaisten keskinäistä ymmärtämystä. Vuosittain julkaistaan uusi työohjelma ja uudet ehdotuspyynnöt. Näissä esitetään yksityiskohtaisesti vuoden painopisteet ehdotuspyyntöjen suhteen ja valintamenettelyn kaikki vaiheet: - Vuonna 2007 ei kuitenkaan määritelty painopisteitä. - Vuosina 2008 ja 2009 ohjelman yleisenä painopisteenä toimien tukemisessa oli sähköinen oikeus. - Vuonna 2010 yleisinä painopisteinä olivat edelleen sähköinen oikeus ja oikeusalan ammattilaisten koulutus. - Vuodelle 2011 hyväksyttiin useita painopisteitä. Ohjelmaa tehostetaan määrittelemällä tarkat painopisteet. Painopisteet ovat kuitenkin vain suuntaa-antavia: vuotuisten työohjelmien mukaan innovatiivisia hankkeita, jotka eivät kuulu painopistealueelle, ei katsota puutteellisiksi. Toisin sanoen painopisteet ovat melko teoreettisia. Vuotuisissa työohjelmissa määritetään myös unionin rahoitusosuus sekä rahoituksen ylä- ja alarajat. Nyt käsiteltävänä olevan ohjelman vuotuiseksi yhteisrahoitusosuudeksi määriteltiin 80 prosenttia, kun se edellisessä ohjelmassa oli vain 60 prosenttia. Vuodesta 2009 alkaen 50 000 euron alaraja nostettiin 75 000 euroksi ja 200 000 euron yläraja 500 000 euroksi. Ohjelma on suunnattu muun muassa oikeusalan ammattilaisille, jäsenvaltioiden viranomaisille ja unionin kansalaisille yleensä. Ohjelmaan voivat osallistua laitokset sekä julkiset tai yksityiset organisaatiot, myös ammattialajärjestöt, yliopistot, tutkimuslaitokset, oikeudellista koulutusta oikeudellisissa ammateissa toimiville antavat oppilaitokset, kansainväliset järjestöt ja valtiosta riippumattomat järjestöt jäsenvaltioissa. Ohjelmaan voivat osallistua jäsenvaltiot, Tanskaa lukuun ottamatta. Liittyvät maat, ehdokasmaat sekä vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvat Länsi-Balkanin maat voivat osallistua ohjelmaan tietyin edellytyksin. OHJELMAN ERI TOIMINTAKEINOT Ohjelmassa käytetään eri toimintakeinoja, muun muassa seuraavia: - Komission aloitteesta toteutettavat toimet Kyseessä ovat komission käynnistämät erityistoimet, kuten selvitykset ja tutkimukset, mielipidemittaukset ja -selvitykset, indikaattoreiden ja yhteisten menetelmien määrittäminen, tietojen ja tilastojen keruu, käsittely ja levittäminen, seminaarit, konferenssit ja asiantuntijakokoukset, julkisten kampanjoiden ja tilaisuuksien järjestäminen, verkkosivujen kehittäminen ja ylläpito, tiedotusaineiston laatiminen ja levittäminen, kansallisten asiantuntijoiden verkostojen tuki ja hallinnointi, analyysit, seuranta ja arvioinnit. Komissio tekee julkisia hankintoja koskevia sopimuksia. - Erityishankkeet Kyseessä ovat unionin etua koskevat valtioidenväliset erityishankkeet, joiden esittäjänä voi olla jäsenvaltion viranomainen tai muu elin, kansainvälinen järjestö tai kansalaisjärjestö ja joihin osallistuu vähintään kaksi jäsenvaltiota tai yksi jäsenvaltio ja jokin toinen valtio, kuten esimerkiksi liittyvä maa tai ehdokasmaa. Ohjelman toimiin voivat osallistua seuraavat maat: liittyvät maat, ehdokasmaat sekä vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvat Länsi-Balkanin maat näiden maiden kanssa tehdyissä tai tehtävissä assosiaatiosopimuksissa tai unionin ohjelmiin osallistumista koskevissa assosiaatiosopimusten lisäpöytäkirjoissa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Tätä kertomusta tehtäessä yksikään unionin ulkopuolinen maa ei täyttänyt ohjelmaan osallistumisen edellytyksiä. Huom. Vuosittain varataan 800 000 euroa sellaisten erityishankkeiden rahoittamiseen, jotka liittyvät oikeusalalla toimivien oikeustieteen ammattilaisten koulutukseen unionin kilpailuoikeuden alalla. Tästä toiminnasta järjestetään erilliset ehdotuspyynnöt. - Toiminta-avustukset Ohjelmasta voidaan rahoittaa kansalaisjärjestöjen tai muiden organisaatioiden toimintaa, jos ne noudattavat ohjelman yleisten tavoitteiden mukaisia unionin yleistä etua koskevia tavoitteita vuotuisissa työohjelmissa määrätyin edellytyksin. Jäljempänä selviää, että edellä mainitun kohdan hieman epämääräinen muotoilu on aiheuttanut tiettyjä vaikeuksia. - Oikeusperustassa mainitut organisaatiot Ohjelmasta myönnetään toiminta-avustusta sellaisten menojen yhteisrahoittamiseksi, jotka liittyvät Euroopan tuomarineuvostojen verkoston ( European Network of Councils for the Judiciary ) ja Euroopan unionin korkeimpien oikeuksien presidenttien verkoston ( Network of the Presidents of the Supreme Judicial Courts of the European Union ) pysyviin työohjelmiin, edellyttäen että menot aiheutuvat yleistä eurooppalaista etua koskevan tavoitteen toteuttamisesta. - Euroopan oikeudellinen verkosto Ohjelmalla edistetään neuvoston päätöksellä 2001/470/EY siviili- ja kauppaoikeuden alalle perustetun Euroopan oikeudellisen verkoston toimintaa. OHJELMAN HALLINTO - Rahoitusvarat Ohjelmalla on seuraava rahoitussuunnitelma (luvut on ilmaistu miljoonina euroina): |2007 |2008 |2009 |2010 |2011 |2012 |2013 |Yhteensä | |Yksityisoikeutta koskeva ohjelma |14,4 |14,7 |15,3 |15,8 |16,0 |16,5 |17,1 |109,3 | |Ohjelmaan sovelletaan budjettikohtaa 18 06 07. Yksityisoikeutta koskevalle ohjelmalle osoitetaan aiempaan ohjelmaan verrattuna huomattavasti enemmän määrärahoja. Jäljempänä olevasta taulukosta selviävät määrärahojen väliset erot yksityisoikeudellista yhteistyötä koskevan ohjelman (viisi vuotta) ja nykyisen ohjelman (viisi ensimmäistä vuotta) välillä. On kuitenkin otettava huomioon, että viimeksi mainitulla ohjelmalla on Euroopan oikeudellisen verkoston toimintaan ja kilpailun pääosaston hallinnoimiin kilpailualan erityisiin toimiin liittyviä menoja (800 000 euroa vuodessa). [pic] Vihreä: Yksityisoikeutta koskeva ohjelma vuosina 2007-2011 Punainen: Yksityisoikeudellisen yhteistyön ohjelma 2002-2006 Seuraavalla sivulla olevasta kuvasta selviää käytettävissä olevien budjettimäärärahojen vuotuinen jakautuminen ohjelman eri toimintojen kesken. Kuvassa kiinnittää huomiota ohjelman keskiössä olevien toimien avustamiselle (valtioidenväliset erityishankkeet) varattujen määrärahojen vähäinen osuus. KÄYTETTÄVISSÄ OLEVIEN BUDJETTIMÄÄRÄRAHOJEN JAKAUTUMINEN TOIMINTATYYPEITTÄIN [pic] Sininen: Komission aloitteet Punainen: Toimien tukeminen Vihreä: Toimien tukeminen: kilpailu Violetti: Toiminta-avustukset Turkoosi: Oikeusperustassa mainitut toiminta-avustukset Oranssi: Verkosto - Hankkeen elinkaari Yksityisoikeutta koskevaa ohjelmaa toteutetaan, samoin kuin monia muita unionin ohjelmia, jaksoittain, erityisesti silloin, kun kyseessä on useana vuotena toteutettavan erityishankkeen osa. Jakso aloitetaan ensimmäisenä vuotena esittämällä vuotuinen työohjelma. Työohjelmasta päättää komissio, jota avustaa hallintomenettelyn mukaisesti ohjelmakomitea. Jäsenvaltioiden edustajat esittivät 11. tammikuuta 2011 pidetyssä epävirallisessa kokouksessa toiveensa päästä tiiviimmin mukaan työohjelmaa koskevaan päätöksentekoon, johon kuuluvat rahoituksesta päättäminen ja hankkeiden valinta, vaikka komitea antaa lausuntonsa vain neuvoa-antavan menettelyn mukaisesti. Työohjelman valmistuttua julkaistaan ehdotuspyynnöt, valitaan soveltuvimmat hankkeet, allekirjoitetaan sopimukset ja suoritetaan ensimmäiset maksut. Toisena vuotena toteutetaan hankkeet. Toimintakauden päätyttyä (enintään kaksi vuotta) hankkeen vastuuhenkilöillä on vielä kolme kuukautta aikaa esittää loppuraportti ja tuloslaskelma. Toisin sanoen vuonna x käynnistetyn hankkeen lopulliset maksut suoritetaan vuonna x+2 ja jopa vuonna x+3. Ehdotuspyynnön sisältöä mukautetaan vuosittain vuotuisessa työohjelmassa mainittuihin uusiin painopisteisiin (jotka liittyvät unionin toimien edistymiseen yksityisoikeuden alalla) sekä aiemmista vuosista saatuihin kokemuksiin. Valintamenettely voi tuntua hyvin pitkältä, sillä ehdotuspyynnön julkaisemisesta avustussopimusten allekirjoittamiseen kuluu kahdeksan kuukautta. Menettely sisältää seuraavat vaiheet: Hakemukset on toimitettava ehdotuspyynnössä mainittuun päivämäärään mennessä. Vuodesta 2008 alkaen hakijat ovat täyttäneet lomakkeen ja toimittaneet sen välttämättömine liitteineen käyttäen Priamos-nimistä tietojärjestelmää. Tätä järjestelmää käyttämällä vältetään paperisten asiakirjojen käsitteleminen (esimerkiksi useat arvioijat voivat toimia samanaikaisesti), asiakirjojen katoaminen ja kiistat asiakirjojen vastaanottopäivämäärästä. Sisäinen valintakomitea koostuu komission virkamiehistä ja tarkastelee ehdotukset seuraavin perustein: - poissulkemis- ja kelpoisuuskriteerit - valintakriteerit - sopimuksen tekokriteerit (varsinainen arviointi). Eri kriteerit esitetään yksityiskohtaisesti ehdotuspyynnöissä, joista annetaan esimerkki liitteessä 2 (vuoden 2010 työohjelma ja ehdotuspyyntö). Jos ehdotukset täyttävät kelpoisuus- ja valintakriteerit, komitea arvioi ne ja määrittelee niille arvoluokituksen eri sopimuksentekokriteerien mukaisesti. Komitea luokittelee valintakelpoiset ehdotukset niille annetun arvoluokituksen mukaan ja käytettävissä olevan budjetin rajoissa ja esittää valintasuosituksensa. Peruspäätöksessä asetettu neuvoa-antava komitea kokoontuu käsittelemään edellä mainittua ehdotusta. Toistaiseksi komitea on antanut vuosien 2007, 2008, 2009 ja 2010 ehdotuspyyntöjen yhteydessä yksimielisen myönteisen lausunnon arvioimistaan ehdotuksista. Edellä mainitut kokoukset voidaan korvata kirjallisella menettelyllä. Komissio tekee päätöksen yhteisrahoitukseen hyväksyttyjen ehdotusten luettelosta ( Award decision ). Luetteloon liitetään kunkin avustuksen enimmäismäärät. Näitä määriä voidaan tarkistaa, jos hakijoiden esittämät budjetit eivät ole täysin tukikelpoisia tai jos ne on esitetty virheellisesti. Heti kun täysin tukikelpoinen budjetti on toimitettu komissiolle, sidotaan tarvittavat määrärahat ja mahdolliselle tuensaajalle esitetään avustussopimus. Kun molemmat osapuolet ovat allekirjoittaneet sopimuksen, toimet voidaan aloittaa, ja rahoituksen ensimmäinen erä, joka on nykyään 70 prosenttia, suoritetaan. Toimet kestävät yleensä 12–24 kuukautta alkaen sitä päivämäärää, jolloin viimeinen osapuoli allekirjoittaa avustussopimuksen, seuraavan kuukauden ensimmäisestä päivästä tai tarvittaessa tuensaajan valitsemasta muusta päivämäärästä. Komission virkamies, joka käsittelee kaikkia tuensaajan esittämiä kysymyksiä, seuraa hanketta koko sen toimintakauden ajan. Useimmat tuensaajien hankkeen kuluessa esittämät kysymykset liittyvät budjettiin (kustannusten kasvuun tai niiden siirtymiseen otsakkeesta toiseen). Tuensaajat haluavat hyvin usein jatkaa hankkeen kestoa, koska kaikkia suunniteltuja toimia ei ole onnistuttu toteuttamaan tai koska kokousten tai seminaarien järjestämisessä tai kaikkien osanottajien tai alustusten pitäjien kokoamisessa samaan paikkaan samana ajankohtana on ollut vaikeuksia. Joskus joku hankkeen kumppaneista haluaa erota hankkeesta, jolloin hankkeen toteuttaminen vaarantuu. Muita hankkeiden vetäjien kohtaamia vaikeuksia on henkilöstön vaihtuminen (sairauden, äitiysloman tms. vuoksi). Tuensaajan on toimitettava komissiolle hankkeen loppukertomus (teknisistä ja rahoitusnäkökohdista) ja loppumaksua koskeva hakemus kolmen kuukauden kuluessa toimien päättymisestä. Loppumaksu suoritetaan 45 päivän kuluessa siitä, kun komissio on hyväksynyt edellä mainitut asiakirjat. Hankkeita valvotaan vaiheittain: Valintamenettelyn yhteydessä: komission rahoitusyksiköt tarkastavat, että budjetit ovat tukikelpoisia ja että ne on oikein esitetty. Jos näin ei ole, rahoitusyksiköt ottavat yhteyttä hakijoihin virheiden korjaamiseksi. Avustussopimusehdotus tehdään vain, jos budjettinäkökohdista on päästy yhteisymmärrykseen. Hankkeiden kuluessa komission virkamies voi osallistua hankkeen toimintaan, muun muassa kokouksiin ja seminaareihin. Sitä vastoin välikertomusta ei vaadita. Hankkeiden päätyttyä loppusumma maksetaan tuensaajalle vasta sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt loppukertomuksen perusnäkökohtineen ja rahoitusnäkökohtineen. Rahoitusyksiköt tutkivat erityisesti kertomukseen liitetyt tositteet (laskut jne.) käyttäen otantamenetelmiä. KOMISSION ALOITTEET Käsiteltävänä kautena komission aloitteesta on toteutettu seuraavat toimet: - Aiemman ohjelman yhteydessä luotujen internetsivujen ja tietokantojen ylläpitäminen: Euroopan oikeudellinen kartasto on tietokanta, johon pääsee internetin kautta ja joka on käytettävissä Euroopan unionin kaikilla virallisilla kielillä. Sen tavoitteena on varmistaa helppo pääsy yksityisoikeudellista yhteistyötä koskeviin tietoihin. Tämän kartaston avulla oikeusalan ammattilaiset ja kansalaiset yleensä voivat päätellä, minkä toimivaltaisten viranomaisten puoleen heidän on kulloinkin käännyttävä, kun kyseessä on: - alueellisesti toimivaltaisten tuomioistuinten haku - asiakirjojen tiedoksianto ja toimittaminen - näytön hankkiminen - tuomioiden täytäntöönpano ja - muita seikkoja. Lisäksi menettelyjä helpotetaan kaikin mahdollisin tavoin, ja käyttäjä pääsee käyttämään tietojenkäsittelyvälinettä, jonka perustana ovat eri oikeudellisten välineiden soveltamisen yhteydessä täytettävät lomakkeet. JURE on Euroopan komission kehittämä tietokanta, johon kootaan Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä ja jäsenvaltioiden tuomioistuimia koskevat tiedot ja joka koskee 22. joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 tulkintaa sekä oikeudenkäyttövaltaa, yksityisoikeudellisten ja kauppaoikeudellisten tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa ja vuoden 1968 Brysselin yleissopimuksen ja vuoden 1988 Luganon yleissopimuksen tulkintaa. JURE on tehokas hakukone, jonka pääasiallisena tarkoituksena on helpottaa pääsyä säännöllisesti päivitettyihin täydellisiin tietoihin. Kaikki pääsevät ilmaiseksi tutustumaan näihin tietoihin, mukaan lukien koko unionin alueen oikeusalan ammattilaiset. Tässä tietokannassa esitetään tuomioiden tiivistelmät saksan, englannin ja ranskan kielellä sekä tuomion alkuperäisellä kielellä. Oikeusalan ammattilaiset päivittävät JURE-tietokantaa jatkuvasti, ja Euroopan komissio tarkastaa päivitykset. - Tutkimukset Komissio on rahoittanut useita tutkimuksia yksityisoikeutta koskevasta ohjelmasta, muun muassa seuraavat tutkimukset: Sveitsiläinen vertailevan oikeuden laitos on tehnyt tutkimuksen ulkomaalaislain soveltamisesta tuomioistuimissa ja muiden kuin oikeusviranomaisten toiminnassa. Tämän tutkimuksen avulla on tarkoitus määrittää, tarvitaanko Euroopassa tätä aihetta koskevaa yhteistä lähestymistapaa, ja jos tarvitaan, mitä toimia voidaan toteuttaa. Adoptiosta tehdyssä tutkimuksessa käsitellään säännöksiä, menettelyjä ja käytäntöjä unionin 27 jäsenvaltiossa ja kansainvälistä adoptiota hakevien unionin kansalaisten mahdollisesti kohtaamia vaikeuksia. Tässä tutkimuksessa tarkasteltiin mahdollisuutta luoda viimeksi mainittuihin tapauksiin sovellettava eurooppalainen menettely. Oikeusapua koskevan tutkimuksen tekijät tutkivat asiaa koskevan vuoden 2003 direktiivin soveltamista ja vuoden 1980 Haagin yleissopimusta. Parhaillaan tehdään myös tutkimusta, joka palvelee sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa lakia koskevassa Rooma I -asetuksessa säädetyn komission kertomuksen laatimista. Komissiolle on äskettäin toimitettu myös tutkimus rajatylittävien velkojen perimisestä. Tällä tutkimuksella autetaan komissiota laatimaan ehdotusta omaisuuden tai todistusaineiston jäädyttämistä koskevaksi päätökseksi ( European freezing order ). - Tiedotustoimet Vuosittain järjestetään yhteistyössä Euroopan neuvoston kanssa 25. lokakuuta yksityisoikeuden eurooppalainen teemapäivä, jolloin kansalaiset pääsevät tutustumaan yksityisoikeuden toimintaan, mikä helpottaa asioiden saattamista tuomioistuinten käsittelyyn. Vuodesta 2007 alkaen tuona päivänä jaetaan Oikeuden kristallivaaka -niminen palkinto. - Kokoukset Komissio ja kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevä Haagin konferenssi järjestivät tammikuussa 2009 yhteisen kokouksen, jossa käsiteltiin perheoikeutta. ERITYISHANKKEET Vuosina 2007–2010 vastaanotettiin 158 ehdotusta valtioidenvälisistä erityishankkeista, joista valittiin 86 ja hylättiin 72. [pic] Sininen: Valitut ehdotukset Punainen: Hylätyt ehdotukset Näihin hankkeisiin sisältyy laaja valikoima aiheita, ja niissä on käsitelty lähes kaikkia yksityisoikeuden aloja. Useimmin käsiteltyjä aiheita ovat sovittelumenettelyt ja sähköinen oikeus. - Hankkeiden jakautuminen tuensaajatyypeittäin: Seuraavassa taulukossa esitetään valittujen hankkeiden jakautuminen tuensaajatyypeittäin. [pic] Sininen: Viranomaiset Punainen: Korkeakoulut Vihreä: Järjestöt - Maantieteellinen jakautuminen Ohjelmaan osallistuu 26 unionin jäsenvaltiota (Tanska ei osallistu ohjelmaan), ja 19 organisaatiota osallistuvista jäsenvaltioista on esittänyt ehdotuksia erityishankkeiksi. Kultakin organisaatiolta on valittu vähintään yksi ehdotus. Kaikki jäsenvaltiot Tanskaa ja Kyprosta lukuun ottamatta ovat osallistuneet johonkin hankkeeseen ainakin kerran, joko hankkeen vetäjänä tai kumppanina. Tarkemmin maantieteellinen kattavuus on sellainen, että viiden jäsenvaltion (Saksan, Italian, Espanjan, Belgian ja Ranskan) organisaatiot ovat tehneet enemmän kuin kaksi kolmannesta vuodesta 2007 alkaen vastaanotetuista ehdotuksista ja valituista hankkeista. Näiden maiden organisaatiot ovat myös useimmin olleet kumppaneina muiden vetämissä hankkeissa. Saksalaiset organisaatiot ovat ohjelman alusta alkaen olleet parhaiten edustettuina osallistumisen kaikilla tasoilla. Edellisellä ohjelmakaudella parhaiten edustettuina olivat italialaiset organisaatiot. Merkille pantavaa on myös, että tiettyjen maiden, kuten Itävallan, Viron, Alankomaiden, Portugalin ja Romanian, organisaatiot ovat useimmiten osallistuneet ohjelmaan kumppaneina. Hankkeeseen osallistuu keskimäärin kolmisen kumppania eri maista hankkeen vetäjä mukaan lukien. [pic] Jäljempänä esitettävistä taulukoista selviää valittujen hankkeiden maantieteellinen jakautuminen: [pic] MAANTIETEELLINEN JAKAUTUMINEN BE DE ES FR IT Muut EU-15 (10 jäsenvaltiota) Uudet jäsenvaltiot (12 jäsenvaltiota) [pic] Sininen: Ehdotukset Punainen: Hankkeen vetäjä Jäsenvaltiot: BE BG CZ DA DE EE IE GR ES FR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK [pic] Sininen: Hankkeen vetäjä Punainen: Kumppani Vihreä: Osallistuminen Jäsenvaltiot: BE BG CZ DA DE EE IE GR ES FR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK - Jakautuminen budjettien perusteella Seuraavasta taulukosta selviää valittujen hankkeiden jakautuminen niille myönnetyn yhteisrahoituksen määrän perusteella. Hankkeet, joissa unionin yhteisrahoitusosuus on 101 000–200 000 euroa, ovat yliedustettuina, mikä johtuu siitä, että kahden ensimmäisen vuoden työohjelmissa asetettiin 200 000 euron yläraja. [pic] Otsikko: Unionin rahoitus Sininen: Valitut ehdotukset Pylväät: alle 100.000 €, 101–200.000 €, 201–300.000 €, 301–400.000 €, 401–500.000 € KILPAILUOIKEUDEN ERITYISHANKKEET Vuosittaisissa työohjelmissa edellytetään 800 000 euron budjetin varaamista EU:n kilpailuoikeutta koskevien erityishankkeiden yhteisrahoittamiseen. Valitut hankkeet koskevat jäsenvaltioiden tuomioistuinten välistä yhteistyötä ja tuomareiden koulutusta, jossa opitaan tuntemaan EU:n kilpailuoikeuden eri näkökohtia, erityisesti yrityksiin ja valtiontukeen sovellettavia sääntöjä. Useimmat hankkeet sisältävät koulutusta kokousten, symposiumien ja varsinaisten kurssien avulla. Seuraavassa taulukossa esitetään luettelo avustusten saajista kyseisinä kolmena vuotena: [pic] TUENSAAJIA VUOSINA 2007–2009 Eurooppaoikeuden akatemia ERA, Saksa; CEP, Saksa; DECO (kuluttajansuojaliitto), Portugali; Kyproksen Eurooppainstituutti; FIEP (unionin hankkeiden rahoituslaitos), Bulgaria; IECL University of Oxford (vertailevan oikeustieteen ja eurooppaoikeuden laitos); IPP-PF, Slovenia; Trenton yliopisto, Italia; University of West England, Yhdistynyt kuningaskunta; ASMOZ (internetin kautta tapahtuvaa koulutusta rahoittava säätiö), Espanja; JEMOLO (Lazion alueen oikeustieteiden oppilaitos), Italia 2008 Eurooppaoikeuden akatemia ERA, Saksa; IECL University of Oxford (vertailevan oikeustieteen ja eurooppaoikeuden laitos); MEUSAC (Malta-EU Steering and Action Committee), Malta; Lissabonin yliopisto, Portugali; HCA (kilpailuviranomainen), Unkari; CODACONS (Coordinamento delle associazioni per la difesa dell'ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori), Italia; FLJTC Latvia, CSS (kansalaisten neuvontapalvelu), Liettua 2009 Eurooppaoikeuden akatemia ERA, Saksa; FIEP Bulgaria; HCA (kilpailuviranomainen), Unkari; Padovan yliopisto, Italia; Ateenan yliopisto, Kreikka; Pázmány Péterin katolinen yliopisto, Unkari; Rooman yliopisto, Italia; UCL (University College London), Yhdistynyt kuningaskunta; Utrechtin yliopisto, Alankomaat; EUI (European University Institut), Italia Trierin eurooppaoikeuden akatemia on vastannut lähes puolesta yhteisrahoitetuista koulutustoimista (13/29). Tarjottuun koulutukseen on osallistunut tuomareita unionin kaikista jäsenvaltioista. Kilpailuoikeuden ala otettiin mukaan yksityisoikeutta koskevaan ohjelmaan vuonna 2007, mistä alkaen koulutukseen osallistuvien tuomareiden (sekä syyttäjien ja muiden oikeustieteen ammattilaisten) määrä on kasvanut kaiken aikaa: vuonna 2007 koulutukseen osallistui 499, vuonna 2008 määrä oli 678, ja vuonna 2009 osallistujia oli 747. TOIMINTA-AVUSTUKSET - Ehdotuspyynnön perusteella myönnetyt avustukset Mahdollisuus yhteisrahoittaa tiettyjen kansalaisjärjestöjen työohjelmia tuotti kolmena ensimmäisenä vuotena vain vähän hakijoita (19), joista valittiin vain muutama (kolmena ensimmäisenä vuotena valittiin kuusi eri organisaatiota ja näistäkin yksi kolme kertaa ja toinen kaksi kertaa). Tämäntyyppisille toimille varattuja määrärahoja ei sidottu asianmukaisesti (noin 30, 50 ja 60 prosenttia ohjelman kolmena ensimmäisenä vuotena käytettävissä olleista määrärahoista), minkä vuoksi komissio joutuu supistamaan voimakkaasti ohjeellisia määrärahoja vuodesta 2011 alkaen (150 000 euroa 500 000 euron sijaan). Tämän kertomuksen lopussa käsitellään määrärahojen supistamisen syitä ja asiasta johdettavia päätelmiä. [pic] Vihreä: EHDOTUKSIA Punainen: VALITTUJA - Peruspäätöksessä mainituille elimille myönnetyt avustukset Mahdollisuudesta myöntää toiminta-avustusta kahdelle eurooppalaiselle verkostolle säädetään 25. syyskuuta 2007 annetun päätöksen 4 artiklan d alakohdassa, jossa verkostot mainitaan nimeltä: Euroopan unionin korkeimpien oikeuksien presidenttien verkosto ja Euroopan tuomarineuvostojen verkosto. Edellä mainitulla säädöksellä kyseiset organisaatiot vain vapautetaan ehdotuspyyntöön perustuvasta kilpailusta. Niiden on kuitenkin esitettävä vuoden alussa työohjelma ja loppukertomus, jotka komissio tutkii ennen ennakko- ja loppumaksujen suorittamista. Euroopan unionin jäsenvaltioiden korkeimpien oikeuksien presidentit ilmoittivat haluavansa muodostaa organisaation, jonka perustava kokous pidettiin 10. maaliskuuta 2004 Ranskan kassaatiotuomioistuimen tiloissa, ja Euroopan komissio tuki kokouksen rahoittamista (Agis-ohjelmasta). Jäsenvaltioiden tuomioistuimet voivat presidenttien verkoston kautta pyytää neuvoa korkeimmilta oikeuksilta, jotka puolestaan voivat neuvotella ja keskustella keskenään tässä verkostossa. Verkoston jäsenet kokoontuvat keskustelemaan yhteistä etua koskevista aiheista. Korkeimpien oikeuksien jäsenille järjestetään Euroopan oikeusviranomaisten vaihto-ohjelman yhteydessä harjoitteluohjelmia yhdessä Euroopan juridisen koulutusverkoston (EJTN) kanssa. Korkeimpien oikeuksien presidenttien verkosto on laatinut vuodesta 2006 alkaen oikeuskäytännön yhteisportaalia, jossa verkoston jäsenet voisivat tehdä hakuja kansallisen oikeuskäytännön kaikista tietokannoista. Euroopan komissio on tukenut tämän portaalin rahoitusta. Korkeimpien oikeuksien presidenttien verkoston toiminta on ollut erityisen merkittävää yksityisoikeutta koskevan ohjelman aloilla, sillä kyseessä on nimenomaan oikeuskäytännön portaali. Korkeimpien oikeuksien presidenttien verkosto perustettiin vuonna 2008, ja se alkoi toimia unionilta saadun avustuksen turvin. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET - Päätelmät Ohjelmaa on toteutettu vasta runsaat kolme vuotta, ja vain harvat rahoitusta saaneet toimet on toistaiseksi saatettu päätökseen. Näin ollen on liian aikaista arvioida ohjelman vaikutuksia ja siitä saatuja tuloksia. Sitä vastoin voidaan nyt jo todeta, että rahoitetut toimet, niin komission aloitteeseen perustuvat kuin erityistoimetkin, edistävät ohjelman tavoitteita ja yleensä komission halua lisätä eurooppaoikeuden tuntemusta ja oikeaa soveltamista yksityisoikeuden alalla. Nyt jo käynnissä olevien tärkeimpien komission aloitteiden (oikeudellisen kartaston, tietokannan, tiedotustoimien, kokousten ja tutkimusten) tarkoituksena on välittää toisiaan täydentävin keinoin oikeusalan ammattilaisille ja kansalaisille tietoa eurooppaoikeuden viimeaikaisesta kehityksestä yksityisoikeuden alalla. Tiedotuksessa korostetaan erityisesti käytännön tietoja, joita voidaan käyttää suoraan uuden viestintätekniikan avulla. Mahdollisuus yhteisrahoittaa tiettyjen kansalaisjärjestöjen työohjelmia muita rajallisemmin budjettivaroin on tuottanut kolmena ensimmäisenä vuotena vain vähän hakemuksia, joista vain muutama on valittu (kolmena ensimmäisenä vuotena vain kuusi eri organisaatiota) Näin ollen on selvää, että yksityisoikeutta koskevan ohjelman tavoitteet edistävät komission lainsäädäntötyötä ja ovat joskus jopa kimmokkeena sille. Yksityisoikeutta koskeva ohjelma täydentää aiempia ohjelmia tukemalla unionin politiikkaa oikeuden alalla. Järjestäytynyt kansalaisyhteiskunta ja jäsenvaltiot on saatu tämän melko vaatimattomin varoin rahoitetun toiminnan avulla mukaan eurooppaoikeuden luomiseen ja yhdenmukaiseen toteuttamiseen. Lisäksi ohjelman hallinto on vähäisistä henkilöresursseista huolimatta ollut tehokasta, minkä komission kumppanit yleensä myöntävät. - Suositukset Edellä kuvatun perusteella voidaan antaa useita suosituksia ohjelman tehostamiseksi. - Ohjelman houkuttelevuuden lisääminen Vaikka rahoitettujen toimien laatua ei voidakaan kyseenalaistaa, on todettava, että ehdotuksia on vastaanotettu hyvin vähän ja että niiden maantieteellinen vaihtelevuus on pieni (ks. edellä esitetyt kuvat). Komissio vastaanotti neljän vuoden aikana vähän yli 150 ehdotusta, vaikka ehdotuksia odotettiin tulevan ensimmäisestä vuodesta alkaen 100–150 (työohjelmassa esitettyä odotettujen tulosten lukua tarkistettiin alaspäin kolmen vuoden kuluttua). Tilanteelle on useita perusteita, joista tärkeimmät ovat seuraavat: - Ohjelmassa käsitellyt aiheet ovat olleet luonteeltaan erityisen teknisiä (paljon teknisempiä kuin Daphne III, perusoikeuksia ja kansalaisuutta koskeva ohjelma tai rikosoikeutta koskeva ohjelma), minkä vuoksi ehdotuksia ovat tehneet vain asiaan perehtyneet hakijat. - Pienillä organisaatioilla on ollut vaikeuksia löytää kumppaneita ja yksilöllisiä yhteisrahoituslähteitä. - Ohjelman ensimmäistä “asiakasryhmää” lukuun ottamatta ohjelmaa ei juuri tunnettu. - Mahdolliset hakijat ovat säikähtäneet mutkikkaita menettelyjä. Ensimmäisessä vaikeudessa on kyse ohjelman luonteesta, mutta kolmen muun vaikeuden suhteen on kaksi eri tapaa toimia: – Ohjelmasta on tiedotettava paremmin esittelemällä sitä jäsenvaltioissa, jolloin paikallisille organisaatioille saadaan tieto ohjelmasta ja niille voidaan selittää, miten hakemus voidaan tehdä, miten hyvä hanke voidaan laatia ja miten kumppaneita voidaan löytää. Komissio toimii yhdessä kyseisen maan viranomaisten kanssa, jotka kutsuvat koolle asiasta kiinnostuneet organisaatiot. Useisiin jäsenvaltioihin vuodesta 2008 alkaen tehdyt vierailut ovat lisänneet ohjelmaan osallistumista näissä maissa. – Menettelyjä on yksinkertaistettava. Kaikki asiaan liittyvät toimijat vaativat yksinkertaistamista, joka onkin yhdistettävä avoimuutta, moitteetonta varainhoitoa ja kumppaneiden yhdenvertaista kohtelua koskeviin vaatimuksiin. Nykyiset menettelyt johtavat ehdotuspyyntöjen julkaisemisen ja toimien käynnistymisen välisen ajan liialliseen pitenemiseen. Pitkä aikaväli johtuu lukuisista vaiheista, joita on kohtuuttomasti kyseessä oleviin rahasummiin nähden (hakemusten esittämisen määräaika, komission sisäiset menettelyt, budjettineuvottelut tuensaajien kanssa, komiteamenettelyt). - Painopisteet on määriteltävä tarkemmin ja mukautettava komission poliittisiin painopisteisiin. Painopisteet olisi kohdennettava paremmin poliittiseen toimintaan. Olisi myös suosittava näitä painopisteitä noudattavia hankkeita. Lisäksi hankkeiden tulosten levittämiseen olisi kiinnitettävä enemmän huomiota, jotta hankkeet ja koko ohjelma saisivat enemmän näkyvyyttä. - Eurooppalaisesta lisäarvosta saatava hyöty Rahoitusta olisi keskitettävä hankkeisiin, joilla on todellinen eurooppalainen ulottuvuus ja merkittävä eurooppalainen lisäarvo. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi olisi rahoitettava suurimpia hankkeita. Vuotuisissa työohjelmissa ja tulevassa peruspäätöksessä olisi asetettava tätä koskevat edellytykset. Komission ehdotuksessa käynnissä olevaa ohjelmaa koskevaksi peruspäätökseksi säädettiin jo kolmen jäsenvaltion vähimmäismäärästä, mutta lopullisessa päätöksessä säädetään vain kahden jäsenvaltion osallistumisesta (rikosoikeutta koskevassa ohjelmassa voidaan hyväksyä myös pelkästään yhden jäsenvaltion hankkeita). - Toiminta-avustukset Kuten edellä on korostettu, toiminta-avutuksia koskevasta ohjelmalohkosta on saatu vain heikkoja tuloksia, jotka voivat johtua tämäntyyppisten avustusten supistumisesta ja siitä, että useimmat ehdotukset ovat muistuttaneet enemmän erityistoimia kuin vuotuista työohjelmaa. Lisäksi tällaiselle toiminnalle on hyvin vaikeaa luoda eurooppalainen ulottuvuus (lukuun ottamatta todellisia eurooppalaisia verkkoja, jotka olivat komission ehdotuksen keskiössä). Ottaen huomioon toiminta-avustuksia koskevan ehdotuspyynnön vuotuisesta julkaisemisesta aiheutuva työtaakka ja saadut tulokset komission olisi pyrittävä siihen, ettei tämä kokemus toistuisi vuonna 2014. - Ohjelmien väliset suhteet: ohjelmien mahdollinen yhdistäminen Vuonna 2014 alkavan taloussuunnitelman seuraavan kauden suhteen olisi mietittävä mahdollisuuksia uudistaa ohjelmaa, esimerkiksi yhdistämällä se vastaavan rikosoikeutta koskevan ohjelman kanssa. Nämä ohjelmat erotettiin toisistaan vuonna 2007, koska niillä oli eri oikeusperusta, joka edellytti myös eri hyväksymismenettelyjä. Tätä ongelmaa ei kuitenkaan enää ole Lissabonin sopimuksen tultua voimaan. Edellä esitetyn perusteella komissio voisi harkita mahdollisuutta ehdottaa oikeusalan ohjelmaa, joka yhdistäisi yksityisoikeutta ja rikosoikeutta koskevat ohjelmat. [1] Päätös N:o 1149/2007/EY, EUVL L 257, 3.10.2007, s. 16.