EUROOPAN PARLAMENTIN PÄÄTÖSLAUSELMA,  
10. toukokuuta 2012,  
tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksista komissiota koskevassa varainhoitovuoden 2010 
vastuuvapausmenettelyssä  
EUROOPAN PARLAMENTTI, joka  
— ottaa huomioon Euroopan unionin yleisen talousarvion varainhoitovuodeksi 2010 (  1 ), 
— ottaa huomioon Euroopan unionin tilinpäätöksen varainhoitovuodelta 2010 (COM(2011) 473 – C7- 
0256/2011) (  2 ), 
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen talousarvion toteuttamisesta varainhoi ­
tovuonna 2010 ja toimielinten vastaukset (  3 ) sekä tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset,  
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 ar ­
tiklan mukaisesti antaman, varainhoitovuotta 2010 koskevan tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta 
sekä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta (  4 ), 
— ottaa huomioon 10. toukokuuta 2012 tekemänsä päätöksen vastuuvapauden myöntämisestä Euroopan 
unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010, pääluokka III – Komissio (  5 ), sekä 
päätöslauselman, joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä,  
— ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukset, jotka on laadittu Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti,  
— ottaa huomioon neuvoston 21. helmikuuta 2012 antaman suosituksen varainhoitovuoden 2010 yleisen 
talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle (06081/1/2012 – C7- 
0053/2012),  
— ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 1 kohdan, Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen 317, 318 ja 319 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 106 a 
artiklan,  
— ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päi ­
vänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (  6 ) ja erityisesti sen 
55, 145, 146 ja 147 artiklan,  
— ottaa huomioon työjärjestyksen 76 artiklan ja liitteen VI,  
— ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A7-0102/2012),  
A. ottaa huomioon, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio 
toteuttaa talousarvion ja hallinnoi ohjelmia ja että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
317 artiklan mukaisesti se toimii näitä tehtäviä hoitaessaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa omalla 
vastuullaan sekä moitteettoman varainhoidon periaatteita noudattaen;FI L 286/68 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 1 ) EUVL L 64, 12.3.2010.  
( 2 ) EUVL C 332, 14.11.2011, s. 1.  
( 3 ) EUVL C 326, 10.11.2011, s. 1.  
( 4 ) EUVL C 332, 14.11.2011, s. 134.  
( 5 ) Hyväksytyt tekstit, P7_TA(2012)0153 (ks. tämän virallisen lehden sivu 31).  
( 6 ) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.
B. ottaa huomioon, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksissa on tietoja huolta aiheuttavista, 
varojen käyttämiseen liittyvistä kysymyksistä ja että ne ovat siten hyödyllisiä parlamentille sen hoitaessa 
vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle kuuluvaa tehtäväänsä;  
C. ottaa huomioon, että sen tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksia koskevat huomautukset ovat 
keskeinen osa edellä mainittua parlamentin 10. toukokuuta 2012 tekemää päätöstä vastuuvapauden 
myöntämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2010, pää ­
luokka III – Komissio;  
Osa I Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 7/2010 ”Tilien tarkastamis- ja hyväk ­
symismenettelyä koskeva tarkastus”  
1. panee tyytyväisenä merkille tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä koskevan erityiskertomuksen 
nro 7/2010 maatalouden alalta, koska sillä on hyvin tärkeä merkitys komission Euroopan parlamen ­
tille vastuuvapausmenettelyn aikana tarjoamien tietojen laadun kannalta;  
2. pitää erityiskertomuksen nro 7/2010 tärkeimpänä johtopäätöksenä sitä, että tilien tarkastamisen ja 
hyväksymisen perusteella jälkikäteen tehtävät oikaisut toteutetaan sääntöjenmukaisuustarkastusta kos ­
kevien päätösten avulla, vaikka tällä välin parlamentti on myöntänyt vastuuvapauden ja vastuuva ­
pausmenettelyssä annettuja tietoja on suhteutettu tilanteeseen;  
3. on tietoinen siitä, että ainoan mahdollisen ja kokonaisvaltaisen parannuksen tarjoaisi maatalouspolitii ­
kan valvontajärjestelmän muuttaminen, mikä olisi toteutettavissa ainoastaan lisäämällä tuensaajien ja 
hallintaviranomaisten kuormitusta huomattavasti;  
4. keskittyy tästä syystä oheisissa suosituksissa käytössä olevan järjestelmän parantamismahdollisuuksiin; 
nostaa esiin järjestelmän todellista toimivuutta arvioitaessa tilintarkastustuomioistuimen erityiskerto ­
muksen nro 8/2011 ”Yhteisen maatalouspolitiikan alaan liittyvien aiheettomien maksujen takaisinpe ­
rintä” ja tähdentää tilintarkastustuomioistuimen esittämää kritiikkiä, jonka mukaan kokonaisjärjestelmä 
ei salli sitä, että maatalouspolitiikassa aiheettomasti suoritetut maksut vain kvantifioitaisiin;  
5. on yhtä mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn uudis ­
tusvaatimuksesta, jonka tavoitteena on  
— lyhentää varainhoitoa koskevia oikaisumenettelyjä ja ottaa käyttöön täsmälliset määräajat ja porras ­
tetut muutoksenhakumenettelyt,  
— muodostaa selvä yhteys takaisinperittyjen summien ja todellisten sääntöjenvastaisten maksujen 
välille ja sulkea ”neuvottelut” varainhoitoa koskevien oikaisujen ulkopuolelle, sillä kyse on todel ­
lisesta sääntöjenvastaisten maksujen takaisinperinnästä eikä ”seuraamuksesta”;  
6. pitää vuosittaisen vastuuvapausmenettelyn uskottavuuden ja unionin taloudellisten etujen suojelun 
kannalta välttämättömänä, että nykyistä järjestelmää parannetaan, ja vaatii komissiolta vastuuvapaus ­
menettelyssä seuraavia tietoja:  
— mitkä menot, menoalueet ja menovuodet ovat vielä tarkistamatta ja kuinka monta varainhoitoa 
koskevaa oikaisua siinä yhteydessä vähintään ja enintään on vielä toteutettava ja missä jäsenval ­
tioissa,  
— mihin varainhoitovuosiin sääntöjenmukaisuustarkastukset todellisuudessa liittyvät ja miten nämä 
päätökset muuttavat niiden varainhoitovuosien lukuja, joilta vastuuvapaus on jo myönnetty,  
— täsmällinen arvio siitä, miten monta välttämätöntä oikaisua jää sääntöjenmukaisuuden tarkastus ­
menettelyssä toteuttamatta ja kuinka monta oikaisua sääntöjenmukaisuustarkastuksissa joudutaan 
jättämään määräämättä 24 kuukauden säännön perusteella;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/69
7. hyväksyy komission toimenpiteet, joihin se on ryhtynyt tilien tarkastamisen ja hyväksymisen perustana 
olevien jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten antamien tietojen luotettavuuden parantamiseksi; viittaa 
tilintarkastustuomioistuimen dramaattiseen johtopäätökseen, että valvontaviranomaiset eivät enimmäk ­
seen kykene toteuttamaan komission määräämiä toimenpiteitä; vaatii tästä syystä komissiolta enem ­
män aloitteita kouluttaa jäsenvaltioiden hallintoviranomaisia; kehottaa komissiota seuraamaan ja tuke ­
maan jäsennellysti maksajaviranomaisten ja todentamisviranomaisten tietojenvaihtoa niiden verkkojen 
ja seminaarien kautta, välittämään esimerkkejä parhaista käytännöistä ja suunnittelemaan yhteistä 
ratkaisua oikeudellisiin kysymyksiin tulkinnan avulla; pitää riskeihin perustuvaa valvontaa välttämät ­
tömänä myös todentamisviranomaisten keskuudessa;  
8. katsoo, että maksajaviranomaisten ja todentamisviranomaisten tarkastuslausumien parantaminen on 
välttämätön toimenpide vastuuvelvollisuuden lisäämiseksi; vaatii palkitsemisjärjestelmää oikeista ilmoi ­
tuksista ja seuraamuksia riittämättömistä ilmoituksista ennen kaikkea, kun on kyse jo havaituista 
järjestelmävirheistä, joista ei ole ennalta ilmoitettu;  
9. vaatii systemaattista tietovirtaa komission alimman tason täytäntöönpanevilta hallintoyksiköiltä, jotta 
paikan päällä esiintyvät vaikeudet voitaisiin ottaa huomioon yksinkertaistetuissa lakiteksteissä ja niiden 
tulkinnassa; vaatii komissiota varmistamaan, että kansalliset viranomaiset ja kansallisten virastojen 
johtajat eivät rankaise kansallisia maksajaviranomaisia tai todentamisviranomaisia sen vuoksi, että ne 
ovat ilmoittaneet oikaisuista komissiolle;  
10. kehottaa komissiota ottamaan kyseiset maksajavirastot ja todentamisviranomaiset riskiperustaiseen 
tarkastukseen tapauksissa, joissa on paljon henkilöstövaihdoksia, ja sisällyttämään vuotuiseen toimin ­
takertomukseen vastuuvapauden myöntävälle viranomaiselle esitetyn ilmoituksen; vaatii tarkastuslau ­
sumien oikeellisuuden analysointia ja jäsenvaltiokohtaista virhemäärän esittelyä keskeisten virhelähtei ­
den kera vastuuvapauden myöntämisestä vastaavalle viranomaiselle;  
11. vaatii sääntöjenmukaisuustarkastusten perustana olevien menettelyjen tarkastamista ja asiantuntijaryh ­
män työskentelyn nopeampaa aloittamista sovittelua varten ja itse sovittelun kohdennettua käyttöön ­
ottoa varten;  
12. suosittelee, että 6 kohdassa pyydetyt luvut sisällytetään omaan jaksoonsa vuotuisissa vastuuvapaus ­
päätöslauselmissa ja että asiasta järjestetään täysistuntoäänestys;  
Osa II Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 13/2010 ”Onnistuiko eurooppalaisen 
naapuruuden ja kumppanuuden välineen käynnistäminen ja saavutetaanko välineen 
avulla tuloksia Etelä-Kaukasiassa (Armeniassa, Azerbaidžanissa ja Georgiassa)?”  
13. on tyytyväinen Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tarkastukseen ja siinä annettuihin suosituksiin; 
on hyvin huolissaan tarkastuksen havainnoista, joiden mukaan komissiolla vaikuttaa olevan vakavia 
ongelmia eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI) toteutuksessa;  
14. on syvästi huolissaan tarkastuksessa esiin tulleista ohjelmatyön menettelyjen puutteista; kehottaa ko ­
missiota noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen suosituksia järkeistämällä menettelyjä ja paranta ­
malla strategisten ohjelmatyöasiakirjojen (Euroopan naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelmat, maa ­
kohtaiset strategia-asiakirjat ja kansalliset maaohjelmat) välisiä yhteyksiä pitäen tavoitteena sitä, että 
naapuruusmaille tarjotaan mahdollisuutta tiiviimpiin yhteyksiin EU:n kanssa;  
15. ei voi hyväksyä tapaa, jolla komissio turvautuu ENPI-välineessä talousarviotukeen, ikään kuin se olisi 
tuen paras mahdollinen muoto kyseisessä kolmessa maassa, arvioimatta yksityiskohtaisesti saatavilla 
olevien välineiden vaikuttavuutta; korostaa tässä yhteydessä, että alakohtainen talousarviotuki liittyy 
usein heikkoon näkyvyyteen ja hallitusten satunnaiseen innostumiseen; on hyvin huolissaan 
tilintarkastustuomioistuimen päätelmästä, jonka mukaan kunkin alan soveltuvuudesta alakohtaisenFI L 286/70 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
talousarviotuen kohteeksi tuli vuoden 2007 toimintaohjelmassa tärkeä avun määrittämisperuste; ke ­
hottaa komissiota noudattamaan tilintarkastustuomioistuimen suositusta siitä, että alakohtaista ta ­
lousarviotukea on käytettävä valikoivammin niin, että kaikkia ENPI-välineen mahdollistamia vaihtoeh ­
toja harkitaan, ja siitä, että eri toimintatapojen käyttöä on tasapainotettava; korostaa tarvetta parantaa 
kansalaisjärjestöjen ja yksityisen sektorin mahdollisuutta saada annettua tukea edunsaajamaissa;  
16. on huolissaan tarkastuksen tuloksista, joiden mukaan apua koskeva ohjelmatyö ja suunnittelu eivät 
riittävässä määrin perustu edunsaajamaiden kanssa käytävään jäsenneltyyn vuoropuheluun, sillä vuoro ­
puhelua ovat johtaneet lähinnä komission keskusyksiköt, mikä on rajoittanut suoran näkemystenvaih ­
don niihin muutamiin päiviin, jolloin näiden edustajat ovat käyneet edunsaajamaissa, eikä raporteista 
aina käy selvästi ilmi, mistä käyntien aikana on keskusteltu; katsoo, että uusiutuvien energianlähteiden 
laajempaan käyttöön tähtäävän alakohtaisen talousarviotuen tarjoaminen öljyntuottaja- ja öljynvienti ­
maalle ei missään tapauksessa voi olla voimakkaana kannusteena kyseisen maan hallitukselle; kehottaa 
komissiota toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet tämän vuoropuhelun vahvistamiseksi;  
17. kehottaa komissiota ja Euroopan ulkosuhdehallintoa tarkastelemaan Euroopan tilintarkastustuomiois ­
tuimen suositusta henkilöstöön liittyvän asianmukaisen tuen antamisesta myös itse paikalla, mukaan 
luettuina talousarviotuen asiantuntijat, ja auttamaan edunsaajamaiden julkishallinnon yleisten puittei ­
den vahvistamista Twinning-välinettä täydentävien toimenpiteiden avulla;  
18. on tyytyväinen komission toteuttamaan pilottiohjelmaan, johon kuuluu tuloksiin painottuvaa seu ­
rantaa ja joka on laadittu nimenomaan alakohtaisten tukiohjelmien toimintojen perusteella, ja edel ­
lyttää arviointikertomusta kolmessa maassa havaitusta lisäarvosta;  
Osa III Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 14/2010 ”Tuontilihaan kohdistetta ­
vien eläinlääkinnällisten tarkastusten hallinnointi komissiossa vuonna 2004 toteutet ­
tujen hygienialainsäädännön uudistusten jälkeen”  
19. panee tyytyväisenä merkille tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen, komission vastauksen ja 
komission kertomuksen elintarvikkeiden, rehujen, eläinten ja kasvien tuonnin yhteydessä tehtävien 
terveys- ja kasvinsuojelutarkastusten vaikuttavuudesta ja johdonmukaisuudesta (COM(2010) 785);  
20. tukee tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jonka mukaan komission olisi optimoitava toimiaan 
valvontaan ja koordinointiin liittyvän toimivaltansa perusteella;  
21. vaatii erityisesti seuraavilla aloilla parannuksia, joilla lisätään tuontilihavalmisteiden turvallisuutta ja 
siten eurooppalaisten kuluttajien suojelua arveluttavilta tuontielintarvikkeilta, jättämättä kuitenkaan 
huomiotta a–e kohdassa nimenomaisesti mainitsemattomia tilintarkastustuomioistuimen suosituksia:  
a) tilintarkastustuomioistuimen ensimmäisen suosituksen yhteydessä komissiota kehotetaan tasoitta ­
maan eroja, joita esiintyy jäsenvaltioiden kohtelussa kolmansissa maissa, sekä torjumaan niistä 
aiheutuvia syrjiviä kilpailuhaittoja;  
b) tilintarkastustuomioistuimen kolmannen suosituksen yhteydessä komissiota kehotetaan velvoitta ­
maan jäsenvaltiot tehostamaan olemassa olevien tietojärjestelmien käyttöä ja niiden välisiä yhteyk ­
siä, jotta voidaan parantaa rajatarkastusasemien ja tulliviranomaisten välistä koordinointia;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/71
c) tilintarkastustuomioistuimen neljännen suosituksen yhteydessä komissiota kehotetaan avustamaan 
jäsenvaltioita kansallisten valvontasuunnitelmien kehittämisessä, täytäntöönpanossa ja arvioinnissa; 
katsoo, että toissijaisuusperiaatetta noudattamalla olisi vahvistettava analyyttityyppien järjestelmä, 
joka kattaa yleisimmät hormonijäämät (mm. anaboliset aineet), ympäristösaasteet (mm. dioksiinit ja 
raskasmetallit) ja muut vastaavat aineet ja jonka soveltaminen on pakollista; toteaa, että ensimmäi ­
seksi voitaisiin pyrkiä lisäämään tietoisuutta elintarviketurvallisuutta painottavan koulutusohjelman 
(Better Training for Safer Food) yhteydessä, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset saa ­
taisiin kiinnittämään huomiota asiaan; katsoo, että lisäksi on pyrittävä valvomaan maksumääräysten 
noudattamista;  
d) tilintarkastustuomioistuimen seitsemännen suosituksen yhteydessä komissiota kehotetaan esittä ­
mään Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotus, joka mahdollistaa oikeustoimien toteuttami ­
sen sellaisia jäsenvaltioita vastaan, jotka rikkovat säännöllisesti ja pitkään asetusta (EY) 
N:o 882/2004 (  1 ) ja vaarantavat siten EU:n kansalaisten turvallisuuden;  
e) tilintarkastustuomioistuimen kahdeksannen suosituksen yhteydessä komissiota kehotetaan yhden ­
mukaistamaan tehostettuja tarkastuksia sekä muotoilemaan rajatarkastusasemilla tehtäviä tehostet ­
tuja tarkastuksia koskevat oikeussäännöt täsmällisesti ja selkeästi; komissiota kehotetaan lisäksi 
harkitsemaan sitä, että jäsenvaltiot velvoitetaan suorittamaan tietty määrä laboratoriotutkimuksia 
rajatarkastusasemilla tehtävien fyysisten tarkastusten yhteydessä;  
22. toteaa, että eurooppalaisten lihan ja elintarvikkeiden tuottajien on täytettävä tiukat tuotanto- ja laa ­
tuvaatimukset; on erittäin huolissaan siitä, ettei näitä tuotantovaatimuksia tarvitse soveltaa EU:hun 
tuotteita tuoviin kolmansien maiden tuottajiin, kuten myös tilintarkastustuomioistuin toteaa; kehottaa 
komissiota käsittelemään tätä ongelmaa sekä toimittamaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
viipymättä ehdotuksia siitä, miten eurooppalaisten lihan ja elintarvikkeiden tuottajien kilpailukykyyn 
kohdistuvia kielteisiä vaikutuksia voidaan torjua;  
Osa IV Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 1/2011 ”Onko unionin ulkopuolelle 
suunnattavan tuen hallinnoinnin hajauttaminen komissiolta edustustoille parantanut 
tuen toimittamista?”  
23. pitää tilintarkastustuomioistuimen laatimaa erittäin kattavaa ja analyyttistä kertomusta myönteisenä ja 
on tyytyväinen hajauttamisen tulosten arvioinnin erinomaiseen ajoitukseen;  
24. tukee tilintarkastustuomioistuimen havaintoja siitä, että hajauttaminen on selvästikin nopeuttanut tuen 
toimittamista sekä parantanut tuen laatua ja tukeen liittyvää varainhoitoa;  
25. kehottaa komissiota täydentämään rahoitettavien hankkeiden laadun arvioinnin perusteita ja tehos ­
tamaan siinä käytettyjä menettelyjä, jotta voidaan parantaa tuen laatua ja vähentää tuloksellisuudeltaan 
heikkojen hankkeiden määrää; pitää ensisijaisen tärkeänä, että tukimenoilla on vaikutusta;  
26. kehottaa komissiota harkitsemaan paikallistason neuvottelujen edistämistä mahdollisuuksien mukaan 
päätettäessä tukihankkeista ja seurattaessa niiden edistymistä;  
27. odottaa komission toteuttavan kaikki tarvittavat toimet valvontajärjestelmissä havaittujen puutteiden 
poistamiseksi erityisesti unionin edustustojen tasolla;FI L 286/72 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 1 ) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 882/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, rehu- ja 
elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi 
suoritetusta virallisesta valvonnasta (EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1).
28. ilmaisee huolensa ongelmista, jotka liittyvät tukitoimenpiteistä vastaavaan henkilöstöön; katsoo, että 
kehitys- ja -yhteistyöpääosaston EuropeAid-henkilöstön suurta vaihtuvuutta ja unionin edustustoissa 
olevaa pätevän henkilöstön riittämättömyyttä on käsiteltävä viipymättä; katsoo, että komission olisi 
tarvittaessa tehtävä yhteistyötä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa, jotta voidaan varmistaa unionin 
edustustojen asianmukaiset henkilöstöresurssit tuen hallinnoinnissa; odottaa komissiolta vuoden 2012 
loppuun mennessä yksityiskohtaista kertomusta, jossa näiden puutteiden korjaamiseksi suunnitellaan ja 
otetaan käyttöön toimenpiteitä;  
29. kannustaa komissiota vaatimaan, että unionin edustustot suorittaisivat systemaattisesti teknisiä ja 
taloudellisia hankkeiden seurantakäyntejä ja painottaisivat sisäisessä raportointijärjestelmässä enemmän 
tukitoimenpiteiden avulla saavutettuja tuloksia;  
30. kehottaa komissiota unionin edustustojen aktiivisella tuella analysoimaan ja määrittämään mahdolli ­
suuksia toteuttaa tukiohjelmia kumppanuusmaissa EIP:n sekä kehitysyhteistyötä rahoittavien euroop ­
palaisten, kansallisten ja kansainvälisten laitosten avulla;  
Osa V Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 2/2011 ”Euroopan petostentorjunta ­
viraston (OLAF) hallinnoinnista annetun erityiskertomuksen nro 1/2005 seuranta”  
31. kehottaa komissiota panemaan erityiskertomuksen nro 1/2005 suositukset viipymättä täytäntöön, sillä 
14:stä komission hyväksymästä suosituksesta vain kaksi on pantu tähän mennessä täysimääräisesti 
täytäntöön; edellyttää saavansa täysimääräisesti tietoja jäljellä olevien 12 suosituksen täytäntöönpa ­
nossa saavutetusta edistymisestä;  
32. panee tyytyväisenä merkille, että Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) hyödyntää entistä enem ­
män tutkintavaltuuksiaan muun muassa tekemällä paikan päällä toimitettavia tarkastuksia ja haas ­
tatteluja sekä keskittämällä toiminnan vakavampiin ja monimutkaisempiin tapauksiin; pitää hyvänä 
sitä, että OLAF käyttää enemmän sähköistä tapausten hallinnointijärjestelmää ja on ottanut käyttöön 
ajanhallintajärjestelmän; pahoittelee kuitenkin sitä, että tapausten tutkinta kestää yhä keskimäärin yli 
kaksi vuotta ja että vuonna 2009 tapausten tutkintaan liittyvä työ vei viraston kokonaistyöajasta vain 
37 prosenttia;  
33. kehottaa OLAFia parantamaan ajanhallintaa siten, että tehtävät voidaan jakaa paremmin muihin kuin 
tutkintaan liittyviin toimintoihin kuluvan ajan vähentämiseksi; odottaa kiinnostuneena, mitä todellisia 
tuloksia on saavutettu muulla kuin tutkintaan liittyvällä työllä, joka kattaa 63 prosenttia kokonais ­
ajasta;  
34. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 2/2011 kaavion 2 mukaan 
”tavoitteiden ja suunnittelun selkeyttä” pidettiin tutkimusten puutteellisimpana osa-alueena; kehottaa 
vastaisuudessa asettamaan kullekin tutkimukselle selkeät tavoitteet, sillä kaikki tutkinta ja tutkinnan 
resurssien suunnittelu perustuu selkeisiin tavoitteisiin;  
35. panee merkille, että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 2/2011 mukaan käynnissä 
olevien tutkimusten laillisuutta ei edelleenkään valvota riippumattomasti eikä ole olemassa säännöstöä, 
joka takaisi, että tutkimukset sujuvat ennakoidusti, vaikka OLAF on aiemmin toistuvasti näin ilmoit ­
tanut; toteaa myös, että vaikka komission muutetussa ehdotuksessa asetukseksi asetuksen (EY) 
N:o 1073/1999 muuttamisesta (COM(2011) 135) vaaditaan selvästi tarkastusmenettelyn käyttöönot ­
tamista, tämä ei vastaa yksittäisten tutkimusten laillisuuden riippumatonta valvontaa ja on siten tältä 
osin jopa alkuperäistä ehdotusta heikompi ratkaisu; muistuttaa, että tämä on keskeinen vaatimus, jota 
myös Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö ilmentää; pitää siksi välttämättömänä tällai ­
sen valvontamekanismin takaamista asianomaisten henkilöiden ja taloudellisten toimijoiden oikeuksien 
suojaamiseksi ja samalla myös OLAFin tutkijoiden oikeuksien suojaamiseksi näiden henkilöiden ja 
taloudellisten toimijoiden nostamien kanteiden yhteydessä; painottaa myös tarvetta antaa OLAFille 
selvät valtuudet myös unionin muiden toimielinten suhteen;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/73
36. on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että tarvitaan yksi kattava asiakirja, joka 
osoittaa selvästi OLAFin toiminnan tuloksellisuuden eri aloilla ja mahdollistaa edistyksen mittaamisen 
vuosikohtaisesti; painottaa, että on tärkeää erottaa toisistaan julkisiksi tarkoitetut ja sisäiseen käyttöön 
laaditut kertomukset; pitää yksityiskohtaisen kertomuksen tuomista yleisön saataville erittäin tärkeänä, 
sillä se mahdollistaisi OLAFin tuloksellisuuden luotettavan aikasidonnaisen ja alojen välisen vertailun;  
37. pitää valitettavana, että aina ei ole mahdollista arvioida OLAFin toimien tuloksia, koska tiedot esitetään 
eri tarkoituksia ja eri vastaanottajia varten laadituissa toisistaan poikkeavissa asiakirjoissa; kehottaa 
komissiota luomaan yhtenäisen, selkeän ja vertailukelpoisen tiedonjakojärjestelmän, jonka avulla voi ­
daan arvioida OLAFin toimintaa kattavasti ja puolueettomasti;  
38. korostaa, että vastaanotetun tiedon arviointiin käytettävä aika on kaksinkertaistunut vuoden 2004 
jälkeen 3,5 kuukaudesta 7,1 kuukauteen; katsoo, että alustava arviointivaihe tulisi rajoittaa alustavien 
tietojen sisältämien väitteiden todistamiseen tai hylkäämiseen; katsoo, että tutkintaan liittyvien toimin ­
tojen toteuttamista tulisi välttää alustavan arviointivaiheen aikana, sillä se aiheuttaa oikeudellista epä ­
varmuutta ja vääristää tutkinnan eri osa-alueita koskevia tilastoja; suosittelee, että tutkinta käynnis ­
tetään käytettävissä olevien tutkintamahdollisuuksien pohjalta, jos OLAF ei pysty alustavan arvioinnin 
aikana kerättyjen tietojen eikä sen aikana käytettävissä olevien oikeudellisten välineiden pohjalta 
päättämään, pitäisikö asiasta käynnistää tutkinta;  
39. on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että lyhyemmät tutkintajaksot ja laaduk ­
kaammat loppukertomukset auttaisivat tehostamaan seuraamusjärjestelmää, joka mahdollistaisi takai ­
sinperintää koskevat, kurinpidolliset ja oikeudelliset menettelyt;  
40. panee merkille OLAFin ja Eurojustin vuonna 2008 allekirjoittaman yhteistyösopimuksen, jonka mu ­
kaan OLAF on velvollinen ilmoittamaan Eurojustille kaikista taloudellisten toimijoiden parissa useam ­
massa kuin yhdessä jäsenvaltiossa havaituista epäillyistä petostapauksista, mutta pahoittelee, että 
vuonna 2008 OLAF lähetti Eurojustille ilmoituksen vain viidestä tapauksesta ja vuonna 2009 vain 
yhdestä tapauksesta; katsoo tämän osoittavan, että OLAFin ja Eurojustin välinen yhteistyö ei toimi, ja 
kehottaa ryhtymään kaikkiin toimiin toiminnan tehostamiseksi tässä asiassa;  
41. kehottaa OLAFia tiivistämään jäsenvaltioiden kanssa vakaalta oikeusperustalta tehtävää yhteistyötä; 
kannattaa tässä yhteydessä ajatusta lujittaa entisestään olemassa olevia eri oikeusperustoja yhteistyön 
tehostamiseksi; tukee tilintarkastustuomioistuimen suositusta tehdä asiaa koskevan lainsäädännön 
puuttuessa sopimuksia kansallisten tutkintayksiköiden kanssa, jotta yhteistyölle ja tietojenvaihdolle 
voidaan määrittää yksityiskohtaiset säännöt;  
Osa VI Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 3/2011 ”Yhdistyneiden Kansakun ­
tien järjestöjen kautta konflikteista kärsiviin maihin ohjatun EU:n avun tehokkuus ja 
vaikuttavuus”  
42. pitää tilintarkastustuomioistuimen kertomusta myönteisenä ja hyväksyy kertomuksessa esitetyt pää ­
telmät ja suositukset;  
43. arvostaa sitä, että toimimalla Yhdistyneiden kansakuntien (YK) kanssa komissio kykenee antamaan 
apua sellaisille maailman alueille, joita se ei yksin kykenisi tavoittamaan; tiedostaa konfliktialueille 
toimitettavaan apuun liittyvät suuret luontaiset riskit; on kuitenkin hankkeiden tehokkuudessa havai ­
tuista puutteista ja hankkeiden loppuun saattamisen viivytyksistä; suhtautuu myönteisesti Unicefin, 
UNDP:n, UNOPS:n ja UNFPA:n johtokuntien äskettäisiin päätöksiin antaa sisäiset tilintarkastuskerto ­
mukset tiedoksi komissiolle;  
44. kehottaa komissiota varmistamaan YK:n kautta ohjattavien unionin varojen avoimuuden vuosittaisen 
talousarviomenettelyn aikana, parantamaan varojen käytön suunnittelua YK:n kanssa ja vauhdittamaan 
sisäisiä menettelyjään tulosten saavuttamiseksi nopeammin;FI L 286/74 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
45. katsoo, että asianmukainen seuranta on väistämättä riippuvaista riittävästä raportoinnista; on hyvin 
huolestunut siitä, että raportointi on edelleen puutteellista, vaikka parlamentti on useissa peräkkäisissä 
vastuuvapauden myöntämistä koskevissa mietinnöissä kehottanut komissiota parantamaan tilannetta ja 
vaikka komissio ja YK:n järjestöt ovat useisiin otteisiin sitoutuneet panemaan tarvittavat toimenpiteet 
nopeasti täytäntöön; kehottaa komissiota esittämään parlamentille viimeistään maaliskuun 2012 lop ­
puun mennessä selkeitä ja sopimukseen perustuvia välitavoitteita sisältävän toimintasuunnitelman, joka 
on erityisesti suunniteltu kaikkien yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa rahoitettavien ja 
YK:n järjestöille siirrettyjen hankkeiden ja ohjelmien raportointijärjestelmän merkittävää parantamista 
varten;  
46. kehottaa komissiota pyrkimään siihen, että rahoitettaessa hankkeita muiden rahoittajien kanssa mo ­
nenvälisten rahastojen kautta se tietää tarkkaan, mikä osa hankkeesta rahoitetaan; katsoo, että valvon ­
tamekanismien parantamiseksi varoja pitäisi hallinnoida erillisellä tilillä; katsoo, että mikäli hanke- 
eritelmät eivät ole tyydyttäviä, komissiolla on oltava mahdollisuus kieltäytyä hankkeesta; katsoo, 
että saman pitäisi päteä myös, mikäli unionin edustajia ei oteta riittävässä määrin mukaan ohjelman 
suunnitteluvaiheeseen;  
47. on samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa siitä, että laillisuutta ja sääntöjenmukaisuutta 
koskevaa komission valvontaa pitäisi täydentää asianmukaisilla tarkastuksilla, joissa paneudutaan hank ­
keiden vaikuttavuuteen ja tehokkuuteen; kehottaa siksi komissiota määrittämään yhdessä Euroopan 
ulkosuhdehallinnon kanssa selkeät ja mitattavissa olevat tavoitteet ja luomaan asianmukaiset valvon ­
tatoimenpiteet; korostaa tässä yhteydessä täytäntöönpanosta vastaavilta kumppaneilta saatavan riittä ­
vän varmuuden merkitystä; muistuttaa, että parlamentti on vaatinut tarkastuslausumaa täytäntöönpa ­
nosta vastaavilta kumppaneilta, ja pysyy tässä vaatimuksessa; pyytää komissiota virallistamaan lausu ­
mat ja saattamaan ne parlamentin käyttöön vastuuvapausmenettelyn aikana; on samaa mieltä komis ­
sion sisäisen tarkastuksen suosituksista toteuttaa sopimusten ja maksujen ennakkotarkastuksia esitet ­
tyjen ja korvattavaksi haettujen kustannusten tukikelpoisuuden tarkistamiseksi; vaatii, että näistä ky ­
symyksistä käydyt keskustelut on dokumentoitava; painottaa sisäisen tarkastuksen lausuntoa, jonka 
mukaan YK:n korvattavaksi hakemat ja unionin maksamat hallinnolliset lisäkustannukset ja muut 
välilliset kustannukset on dokumentoitava hyvin ja perusteltava;  
48. tukee tilintarkastustuomioistuimen kantaa, jonka mukaan hankkeille pitäisi määrittää realistiset aika ­
taulut tiedossa olevien olosuhteiden perusteella toteutuksen suuren viivästymisen ja kustannusten 
voimakkaan nousun välttämiseksi; toteaa, että tästä on määrätty Euroopan yhteisön ja YK:n välisessä 
rahoituksesta ja hallinnosta tehdyssä puitesopimuksessa (FAFA-puitesopimus); muistuttaa, että komis ­
siolla on viime kädessä vastuu talousarvion toteutuksesta; pyytää komissiota toimittamaan parlamen ­
tille viimeisimmät tiedot unionin ja YK:n välistä raportointia koskevien tarkistettujen ohjeiden käytös ­
tä; 
49. kehottaa komissiota soveltamaan kustannusvertailua liikalaskutuksen tunnistamiseksi ja välttämiseksi ja 
hylkäämään alihankinnan käytöstä johtuvat välilliset lisäkustannukset, joita tilintarkastustuomioistuin 
havaitsi kahdessa tapauksessa; pyytää komissiota toteuttamaan yhteisiä tutkimuksia YK:n kanssa, mi ­
käli hankkeiden uskottavuutta epäillään;  
50. pahoittelee, että vain muutamat tarkastetuista hankkeista liittyvät monenvälisiin rahastoihin; kehottaa 
tilintarkastustuomioistuinta julkaisemaan erityiskertomuksen, jossa keskitytään yksinomaan monenvä ­
listen rahastojen hallinnointiin;  
51. kehottaa tilintarkastustuomioistuinta ilmoittamaan parlamentille, mikäli sillä on jatkuvia vaikeuksia 
saada käyttöönsä kaikki YK:n tilintarkastajien työskentelyasiakirjat FAFA-puitesopimuksen mukaisesti; 
muistuttaa, että parlamentti on vaatinut, että lupa voida perehtyä kyseisiin asiakirjoihin on myönnet ­
tävä; pyytää komissiota, mikäli sen omat yksiköt eivät jatkossakaan saa riittävässä määrin kyseisiä 
asiakirjoja käyttöönsä, pidättämään vastaavia hankkeita koskevat tulevat maksut soveltamalla varain ­
hoitoasetuksen erityissäännöksiä, joita käytetään perusteiden puuttuessa; kehottaa komissiota raportoi ­
maan talousarvion valvontavaliokunnalle seuraavan vastuuvapausmenettelyn aikana tilanteen kehitty ­
misen mukaan sekä tilintarkastuskertomusten käyttöön saamisesta että raportoinnin laadusta; pyytää 
komissiota olemaan siirtämättä uusia hankkeita ja ohjelmia YK:n järjestöille, jos kyseisiä toimenpiteitä 
ei panna täytäntöön;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/75
Osa VII Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 4/2011 ”Pk-yritysten takausjärjes ­
telmän tarkastus”  
52. pitää erityiskertomusta ensimmäisenä tilintarkastustuomioistuimen rahoitusvälinettä koskevana analyy ­
sina; huomauttaa, että pk-yritysten takausjärjestelmää pidetään unionin menestyksekkäimpänä rahoi ­
tusvälineisiin liittyvänä ohjelmana; odottaa komissiolta lausuntoja siitä, onko rahoitusvälineen vivutus ­
suhde muuttunut vuoden 2009 suhteesta (1:10), sekä siitä, onko tilintarkastustuomioistuimen vuoden 
2009 lopussa toteama maksulaiminlyöntien osuus (noin 0,045 prosenttia) muuttunut;  
53. pitää pk-yritysten takausjärjestelmää järkevänä ohjelmana huolimatta tilintarkastustuomioistuimen oi ­
keutetusta kritiikistä, jonka mukaan ohjelman unionin tason lisäarvoa tai puhtaasti paikallista merki ­
tystä käsiteollisuusyritysten ja vähittäismyymälöiden tukemisessa ei ole todistettu; ottaa huomioon pk- 
yritysten merkityksen jäsenvaltioiden ja koko unionin talousrakenteelle ja esittää näin ollen, että 
ohjelman 13 maata esitellään ja niiden tuloksia tarkastellaan, koska tästä voidaan tehdä päätelmiä 
pk-yritysten takausjärjestelmän kohdennuksen parantamiseksi;  
54. odottaa, että komissio käsittelee unionin tason lisäarvoon ja nollavaikutuksiin liittyvät kysymykset 
uskottavasti ja ratkaisee ne, koska unionin toiminnan tavoitteena ei voi olla rakenteiden luominen 
puhtaasti kansallista toimintaa varten tai kansallisen toiminnan korvaaminen; pitää tilintarkastustuo ­
mioistuimen pk-yritysten takausjärjestelmään kohdistamaa periaatteellista kritiikkiä vakavana, kuten 
myös tilintarkastustuomioistuimen huomautuksia tuen myöntämisestä liian laaja-alaisesti sen sijaan, 
että rahoitettaisiin vain niitä pk-yrityksiä, joilla on rajalliset mahdollisuudet hankkia vierasta pääomaa;  
55. pitää tarpeellisena avointa keskustelua siitä, miten pk-yritysten takausjärjestelmää rahoitetaan; viittaa 
siihen, että kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan liittyvästä budjettikohdasta vähennettiin 
57 300 000 euroa vuonna 2010; vaatii selvitystä siitä, kuinka monta komission työntekijää ja kuinka 
monta Euroopan investointirahaston työntekijää työskentelee pk-yritysten takausjärjestelmän parissa, 
sekä siitä, kuinka suuret asiaan liittyvät hallintokulut ovat; vaatii tietoja siitä, kuinka monta hakemusta 
tosiasiassa hylätään;  
56. ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen yleiset huomautukset Euroopan investointirahaston pa ­
rannetusta ja tulossuuntautuneesta maksujärjestelmästä rahoituspalveluissa; kaipaa komissiolta kannan ­
ottoa asiaan ja sen konkretisointia;  
57. tukee seuraavia tilintarkastustuomioistuimen suosituksia:  
— tulevien pk-yritysten tukiohjelmien olisi perustuttava selkeään toimintalogiikkaan  
— tulosindikaattoreita olisi parannettava, jotta komissio voisi seurata paremmin järjestelmän tavoit ­
teiden saavuttamista  
— olisi asetettava tarkemmat kohteet, jotka ilmentävät paremmin rahoitusvälineen tavoitteita, päivi ­
tettävä seurantaa tavoitteiden saavuttamisen edistymisen mittaamiseksi ja toteutettava toimia nol ­
lavaikutusten minimoimiseksi;  
panee tyytyväisenä merkille, että komissio on hyväksynyt edellä mainitut suositukset, ja kehottaa 
komissiota ilmoittamaan parlamentille toimista, joita se suunnittelee ja/tai on jo toteuttanut;  
58. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin ja kehottaa komissiota varmistamaan, että  
— vastaavien uusien järjestelmien yhteydessä oikeusperusta ja hallinnointijärjestelmä viimeistellään 
hyvissä ajoin ennen ohjelmakauden varsinaista alkuaFI L 286/76 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
— tulevien ohjelmien yhteydessä otetaan käyttöön pisteytysjärjestelmä, jonka avulla arvioidaan mah ­
dollisten rahoituksen välittäjien esittämiä hakemuksia, ja asetetaan valintaa koskevat vähimmäis ­
vaatimukset;  
panee merkille, että komissio on ilmoittanut tarkastelevansa kyseisiä suosituksia lähemmin, ja kehottaa 
sitä ilmoittamaan parlamentille niitä koskevat päätelmänsä sekä ilmoittamaan, suunnitteleeko se toimia 
suositusten täytäntöönpanemiseksi;  
Osa VIII Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 5/2011 ”Miten tilatukijärjestelmän 
varainhoitoa voitaisiin parantaa?”  
59. pitää tilintarkastustuomioistuimen kertomusta hyvänä ja tutustuu mielenkiinnolla siihen sisältyviin 
päätelmiin ja suosituksiin; antaa tilintarkastustuomioistuimelle tunnustusta siitä, että se on toimittanut 
kertomuksen ajankohtaisesta aiheesta oikeaan aikaan;  
60. katsoo, että tilatukijärjestelmä ei edistä perustamissopimuksessa asetettuja yhteisen maatalouspolitiikan 
(YMP) tavoitteita riittävästi; kehottaa siksi komissiota ehdottamaan tarvittavia muutoksia lainsäädän ­
töön, jotta tilatukijärjestelmä myötävaikuttaisi YMP:n tavoitteiden saavuttamiseen parhaalla mahdolli ­
sella tavalla; katsoo, että tilatukijärjestelmää olisi kehitettävä siten, että sen tuki kohdistuisi paremmin 
oikeille viljelijöille; kehottaa neuvostoa tukemaan parlamenttia ja komissiota niiden pyrkimyksissä 
parantaa suurimman yksittäisen eurooppalaisen tukijärjestelmän tehokkuutta ja vaikuttavuutta ja siten 
auttaa kohdistamaan unionin veronmaksajien rahoja paremmin;  
61. katsoo, että tilatukijärjestelmän perussäännöissä on liikaa joustavuutta (esim. hyvän maatalouden ja 
ympäristön vaatimusta koskevat säännöt) ja tulkinnanvaraisuutta; kehottaa komissiota antamaan tar ­
kempia ohjeita Euroopan unionin lainsäädännön saattamisesta osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä, 
jotta voitaisiin estää jäsenvaltioita joustamasta näistä säännöistä; katsoo tässä yhteydessä, että komis ­
siolle olisi annettava riittävä toimivalta, jotta se voisi korjata aukot ja puutteet mahdollisimman 
nopeasti;  
62. katsoo, että perusmalli on aikansa palvellut ja siitä pitäisi siksi luopua seuraavassa monivuotisessa 
rahoituskehyksessä; tukee tilintarkastustuomioistuimen suositusta nro 6, jossa suositellaan, että tilatu ­
kijärjestelmän maksujen olisi perustuttava unionin eri alueilla nykyisin vallitseviin viljelyolosuhteisiin; 
katsoo lisäksi, että kahtakymmentä nykyistä mallia olisi karsittava mieluiten siten, että kaikissa jäsen ­
valtioissa sovellettaisiin yhtä unionin mallia;  
63. muistuttaa, että maatalousalan uudistumisen varmistamisen kannalta on tärkeää, että alalle tulee uusia 
viljelijöitä; on tämän vuoksi huolissaan tilintarkastustuomioistuimen havainnoista, joiden mukaan osa 
tilatukijärjestelmää soveltavista jäsenvaltioista (viisi 17:stä) ei hyödynnä tarjolla olevia mahdollisuuksia 
käyttää kansallista varantoa helpottaakseen uusien viljelijöiden toiminnan aloittamista ja vauhdittaak ­
seen siten sukupolvenvaihdosta maaseudulla;  
64. katsoo, että nykyinen tilatukijärjestelmä toimii tavalla, joka ei edistä innovointia maatalousalalla riit ­
tävästi ja lisäksi estää uusien tulokkaiden pääsyn alalle;  
65. on erityisen huolestunut siitä, että tilatuki ei ole suorassa yhteydessä kustannuksiin, joita viljelijöille 
aiheutuu hyvän maatalouden ja ympäristön vaatimuksen noudattamisesta; katsoo, että tämä johtaa 
epätasapainoon tuen määrän ja paremman ympäristön, eläinten hyvinvoinnin ja elintarviketurvallisuu ­
den välillä; myöntää kuitenkin, että periaate tuen ja tuotannon erottamisesta rajoittaa tällaisen yhtey ­
den luomista;  
66. katsoo, että komission olisi varmistettava ehdotuksessaan yhteisestä maatalouspolitiikasta vuoden 
2013 jälkeiselle ajalle, että tuet jakautuvat tasapuolisemmin viljelijöiden kesken;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/77
Osa IX Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 6/2011 ”Ovatko Euroopan aluekehi ­
tysrahastosta osarahoitetut matkailualan hankkeet olleet vaikuttavia?”  
67. on tyytyväinen tilintarkastustuomioistuimen havaintoihin ja etenkin siihen, että kaikilla hankkeilla oli 
jonkinlaisia myönteisiä tuloksia ja suurimmalla osalla jopa monella eri osa-alueella; panee myös 
merkille, että hankkeiden havaittiin olleen eduksi paikalliselle talouselämälle tai auttaneen suojelemaan 
alueen kulttuuri-, taide- ja ympäristöperintöä ja historiallista perintöä;  
68. tukee tilintarkastustuomioistuimen havaintoa siitä, että työpaikkojen luominen tai säilyttäminen on 
keskeinen tekijä pyrkimyksissä tasapainoiseen talouden ja työllisyyden kestävään kehitykseen;  
69. panee huolestuneena merkille, että vain 58 prosentissa otoksen hankkeista oli asetettu tuloksellisuutta 
koskevia tavoitteita, kun taas lopuissa 42 prosentissa hankkeista tavoitteita ei asetettu, ja että suu ­
rimmassa osassa otoksen hankkeista tuloksia ei seurattu;  
70. pahoittelee, että oli vaikea selvittää hankkeiden todellista tuloksellisuutta tai osoittaa, missä määrin 
niillä on saatu aikaan lisäarvoa Euroopan tasolla, koska hankkeille ei ollut asetettu systemaattisesti 
tavoitteita, päämääriä ja indikaattoreita, eikä tuloksia ollut myöhemmin seurattu ja arvioitu;  
71. tukee tilintarkastustuomioistuimen suositusta, että hallintoviranomaisten olisi varmistettava, että hank ­
keille asetetaan tukea haettaessa ja tukipäätöstä tehtäessä tarkoituksenmukaiset tavoitteet, päämäärät ja 
indikaattorit (esimerkiksi luotujen työpaikkojen määrä, luodun matkailualan vastaanottokapasiteetin 
kasvun määrä ja matkailun määrän lisääminen), jotta valituksi tulisivat hankkeet, jotka todennäköisesti 
ovat tehokkaimpia, ja jotta niiden tulokset olisi mahdollista arvioida; kehottaa komissiota ja jäsenval ­
tioita edistämään tätä käytäntöä;  
72. tukee tilintarkastustuomioistuimen suositusta, että komission olisi arvioitava matkailualalle myönnet ­
tävä tuki selvittääkseen, kuinka kustannustehokkaasti se auttaa jäsenvaltioita edistämään talouskasvua, 
ja pohdittava, voitaisiinko tuki kohdentaa paremmin;  
73. panee tyytyväisenä merkille komission toimet EAKR:n tukiprosessin yksinkertaistamiseksi, jotta hank ­
keen edistäjien hallinnollinen taakka kevenisi; kehottaa komissiota raportoimaan edistymisestä tässä 
asiassa;  
Osa X Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 7/2011 ”Ovatko maatalouden ympä ­
ristötuet hyvin suunniteltuja ja hallinnoituja?”  
74. tunnustaa maatalouden ympäristötoimien merkityksen unionin keskeisenä toiminnanalana, jolla pyri ­
tään vähentämään maatalouden kielteisiä ympäristövaikutuksia; tunnustaa, että maatalouden ympäris ­
tötukien tarkoituksena on kannustaa viljelijöitä ja muita maankäyttäjiä palvelemaan koko yhteiskuntaa 
ja siksi ottamaan käyttöön tai soveltamaan edelleen maatalouden tuotantomenetelmiä, joissa otetaan 
huomioon ympäristön, maiseman ja sen ominaispiirteiden, luonnonvarojen, maaperän ja geneettisen 
monimuotoisuuden suojelu ja parantaminen (  1 ); 
75. korostaa samalla, että julkista rahoitusta on annettava niin, että varmistetaan mahdollisimman suuri 
kustannustehokkuus ja näkyvät tulokset; korostaa, että unionin sitoumukset (mm. kasvihuonekaasujen 
vähentäminen vuoteen 2020 mennessä, EU:n vuoteen 2020 ulottuva biologista monimuotoisuutta 
koskeva strategia) on täytettävä kiireellisesti ja mahdollisimman tehokkaasti;  
76. on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen havainnosta, että maatalouden ympäristötoiminnan suun ­
nittelulla ja seurannalla ei saada aikaiseksi näkyviä ympäristöhyötyjä, sillä maatalouden ympäristötu ­
kien tavoitteiden saavuttamista ei voida arvioida, koska tavoitteita ei ole määritetty riittävän täsmäl ­
lisesti, mainituilla ympäristöpaineilla ei ole helppo perustella selkeästi maatalouden ympäristötukia jaFI L 286/78 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012  
( 1 ) Neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005, annettu 20 päivänä syyskuuta 2005, Euroopan maaseudun kehittämisen 
maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen (EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1), johdanto- 
osan 35 kappale.
maatalouden ympäristöpolitiikan saavutusten seuranta ei ole helppoa; kehottaa jäsenvaltioita laatimaan 
selkeästi kohdennettuja maaseudun kehittämisohjelmia ja kehottaa komissiota arvioimaan näitä ohjel ­
mia tiukemmin ennen niiden hyväksymistä; korostaa hyvin hallinnoidun unionin tason arviointiver ­
koston merkitystä maaseudun kehittämisen alalla;  
77. on tyytyväinen tilintarkastustuomioistuimen päätelmään, että viljelijöitä tuetaan yleisesti ottaen asian ­
mukaisella neuvonnalla; toteaa, että parhaiden käytäntöjen ja tuloksia koskevan palautteen jakamista 
on kuitenkin edistettävä; kehottaa tätä varten komissiota ja jäsenvaltioita hyödyntämään paremmin 
olemassa olevia järjestelmiä, kuten Euroopan maaseudun kehittämisen verkostoa;  
78. on tyytyväinen tilintarkastustuomioistuimen päätelmään, että viljelijöitä tuetaan yleisesti ottaen asian ­
mukaisella neuvonnalla, ja panee merkille tilintarkastustuomioistuimen havaitsemat monet esimerkit 
parhaista käytännöistä; on huolissaan siitä, että useimmat jäsenvaltiot eivät arvioi, kuinka paljon 
osallistujia vähintään tarvitaan varmistamaan, että alatoimenpiteillä päästään toivottuihin ympäristövai ­
kutuksiin, ja riittävätkö tukimäärät tämän vähimmäismäärän saavuttamiseen; katsoo, että Leader-yh ­
teisöaloitteen yhteydessä maaseudun kehittämiseen sovellettua lähestymistapaa voitaisiin käyttää myös 
kollektiivisen lähestymistavan kohdalla;  
79. on huolissaan tilintarkastustuomioistuimen havaitsemista puutteista tukimäärien vahvistamisessa; ke ­
hottaa komissiota varmistamaan, että ennen ohjelmien hyväksymistä kaikki ne tekijät, jotka ovat 
tilintarkastustuomioistuimen mukaan välttämätön edellytys tukimäärien asianmukaiselle vahvistamisel ­
le, on otettu asianmukaisesti huomioon;  
80. on huolissaan siitä, että suurin osa menoista käytettiin horisontaalisiin alatoimenpiteisiin, joita toteu ­
tettiin ohjelman koko soveltamisalueella, vaikkei tätä aina ollut perusteltu maaseudun kehittämisohjel ­
missa; ei pidä hyväksyttävänä sitä, että jäsenvaltiot hyödyntävät kohdentamista ja valintamenettelyjä 
vain harvoin; katsoo, että ohjelmissa olisi aina perusteltava puutteellinen kohdentaminen;  
81. on erittäin huolissaan siitä, ettei maatalouden ympäristötukien hallinnoinnissa oteta riittävästi huo ­
mioon erityisiä ympäristötarpeita eikä näin ollen rahalle saada parasta vastinetta; ei pidä hyväksyttä ­
vänä sitä, että tilintarkastustuomioistuimen havaintojen mukaan tarkastetuista sopimuksista 39 pro ­
sentissa sopimuksen soveltamisalueella ei ollut erityisiä ympäristöpaineita tai jäsenvaltiot eivät voineet 
yksilöidä niitä; kehottaa jäsenvaltioita keskittymään kollektiiviseen lähestymistapaan, mikäli näin voi ­
daan varmistaa toivotut ympäristövaikutukset;  
82. korostaa, että tulevalla ohjelmakaudella on välttämätöntä kohdentaa maatalouden ympäristöjärjestel ­
mät ensisijaisiin ympäristötavoitteisiin, jotta maatalouden ympäristötuilla voidaan saada aikaan toivo ­
tut ympäristövaikutukset biologisen monimuotoisuuden, luonnonarvoltaan merkittävien maa- ja met ­
sätalousjärjestelmien ja perinteisten maatalousmaisemien säilyttämisen ja kehittämisen, vesien ja ilmas ­
tonmuutoksen aloilla;  
83. on tyytyväinen lähestymistapaan, jonka komissio on valinnut ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja 
neuvoston asetukseksi Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta 
(COM(2011) 627/2), jossa korotetaan jatkuvaa valvontaa ja maaseudun kehittämisohjelmien vaiku ­
tusindikaattoreita;  
Osa XI Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 8/2011 ”Yhteisen maatalouspolitii ­
kan alaan liittyvien aiheettomien maksujen takaisinperintä”  
84. suhtautuu myönteisesti tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen ja panee merkille sen havain ­
not; korostaa, että parlamentti on jo pitkään arvostellut takaisinperintäjärjestelmää siitä, että se toimii 
vain osittain; korostaa, että komission takaisinperintää koskevat ”paremmat” luvut merkitsevät silti sitä, 
että 60 prosenttia aiheettomasti maksetusta määrästä jää lainvastaisesti vastaanottajalle; toteaa tilintar ­
kastustuomioistuimen esittämien lukujen perusteella, että osuus on niinkin korkea kuin 90 prosenttia;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/79
85. tukee tilintarkastustuomioistuimen suosituksia siitä, että komission olisi  
— kehotettava jäsenvaltioita raportoimaan sääntöjenvastaisuuksista ja muista takaisinperintätoimista 
ajankohtana, jolloin perintäilmoitus on laadittu  
— otettava käyttöön yhdenmukainen aikaraja, jota sovelletaan mahdollisen sääntöjenvastaisuuden 
havaitsemisen ja velalliselle perintämääräyksestä ilmoittamisen välillä kuluvaan aikaan, jolloin edis ­
tetään käytäntöjen harmonisointia jäsenvaltioiden välillä ja varmistetaan, että tiedot toimitetaan 
nopeammin OLAFille  
— annettava selkeät ja yksiselitteiset säännöt maksamattomia velkoja koskevien korkojen soveltami ­
sesta, kirjaamisesta ja raportoimisesta  
— tarkennettava, millaisin edellytyksin voidaan todeta, että velat eivät ole perittävissä takaisin erityi ­
sesti maksukyvyttömyystapauksissa, ja  
— annettava tarkka arvio siitä, kuinka suuri lopullisille edunsaajille aiheettomasti maksettu summa on 
vuodessa, jotta tiedetään, kuinka paljon rahaa lopulliselta edunsaajalta olisi pitänyt periä takaisin; 
takaisinperinnän kohteena oleva määrä on esitettävä tarkasti sen vuoden kohdalla, jolloin vahinko 
on aiheutunut;  
86. panee merkille, että takaisinperintäjärjestelmä kattaa kaiken kaikkiaan vain osan maksuista ja että 
viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana suoritetuista yhteensä noin 500 000 000 000 euron 
suuruisista YMP-maksuista on saatu perittyä takaisin vain 5 000 000 000 (1 prosentti) (erityiskertomus 
nro 7/2010); toteaa lisäksi, että toimivan tarkastusjärjestelmän ylläpitäminen tulee siten kalliimmaksi 
kuin rahoitusoikaisujen maksaminen komissiolle;  
87. panee merkille, että komissio on ilmoittanut tarkastelevansa kyseisiä suosituksia lähemmin, ja kehottaa 
komissiota ilmoittamaan parlamentille, mitä toimia se suunnittelee ottaakseen suositukset huomioon;  
88. pitää valitettavana, että kirjanpidosta poistettujen ja unionin talousarviosta maksettavaksi lankeavien 
velkojen osuus oli 87,8 prosenttia eli 428 900 000 euroa kaudella 2006–2009; pyytää komissiota 
ottamaan käyttöön seuraamusmekanismin, mikäli jäsenvaltiot aiheettomasti poistavat velkoja sillä 
perusteella, että ne eivät ole takaisinperittävissä; toteaa tämän edellyttävän, että ohjeet on määriteltävä 
selkeästi ja käytännöllisesti, jotta niitä ei voi tulkita monin eri tavoin;  
89. yhtyy tilintarkastustuomioistuimen suosituksiin ja kehottaa komissiota varmistamaan, että  
— velkojen hallinnointi- ja raportointitapaa parannetaan ja että velkoja käsitellään yhdenmukaisesti 
kaikissa jäsenvaltioissa  
— ohjeet, joilla korjataan nykyisten keskeisten raportointi- ja kirjanpitokäsitteiden jatkuvia epäjoh ­
donmukaisuuksia, annetaan hyvissä ajoin  
— 50/50-säännön soveltamista tarkistetaan, erityisesti kun on kyse määristä, jotka saattavat jäädä 
tarkistamis- ja hyväksymismenettelyn ulkopuolelle, ja että 50/50-sääntöä sovelletaan vaikuttavasti  
— jäsenvaltioiden todentamisviranomaiset tarkastavat velallisten tilejä tutkiessaan myös esiin tuodut 
riskit  
— edunsaajilta peritään takaisin suurempi osuus aiheettomista maksuista  
— takaisinperinnästä vastaavan erityisryhmän vanhojen tapausten seuranta saatetaan päätökseen ja 
toteutetaan yhtenäisesti eri jäsenvaltioissa;FI L 286/80 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
90. panee merkille kyseessä olevia suosituksia koskevat komission selvennykset ja pyytää komissiota 
tarkastelemaan suosituksia lähemmin; pyytää komissiota ilmoittamaan johtopäätöksistään parlamen ­
tille sekä ilmoittamaan, suunnitteleeko se toimia kyseisten suositusten osalta;  
91. panee myös tyytyväisenä merkille OLAFin aloitteen tutkia mahdollisuutta muuttaa yhteisen maata ­
louspolitiikan rahoituksen yhteydessä esiintyvistä sääntöjenvastaisuuksista ja aiheettomasti maksettujen 
määrien takaisinperinnästä sekä tätä alaa koskevan tiedotusjärjestelmän järjestämisestä komission 
14 päivänä joulukuuta 2006 antamaa asetusta (EY) N:o 1848/2006 (  1 ) tiedonkulun ja olemassa olevien 
tietojen käytön parantamiseksi; pyytää OLAFia ilmoittamaan havainnoistaan parlamentille;  
92. vaatii yhtäläistä menettelytapaa eri jäsenvaltioissa maksamatta olevien velkojen (takaisinperinnän) 
osalta ja vaatii toteuttamaan toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että unionin lainsäädännön rikkomisen 
johdosta unionille kuuluva raha on tosiasiallisesti maksettava takaisin huolimatta siitä, että jotkut 
jäsenvaltiot kärsivät rahoituskriisistä;  
93. toteaa, että jäsenvaltioiden vastuulle 50/50-säännön mukaisesti jäävä määrä (2006–2009) on 
424 000 000 euroa, ja 58 prosenttia tästä lankeaa Italialle; vaatii, että Italiaa varten laaditaan toimin ­
tasuunnitelma tämän tilanteen korjaamiseksi;  
94. muistuttaa, että parlamentille esitetyssä rahoitusselvityksessä ei edelleenkään esitetä avoimesti jäsenval ­
tioilta (käytännössä veronmaksajien rahoista) vähennettyjä määriä ja edunsaajilta tosiasiassa takaisin ­
perittyjä määriä; kehottaa komissiota toimittamaan nämä tiedot parlamentille;  
95. pyytää tilintarkastustuomioistuinta julkaisemaan samaa aihetta koskevan kertomuksen rakennerahas ­
tojen osalta;  
Osa XII Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 9/2011 ”Ovatko Euroopan alueke ­
hitysrahastosta tuetut sähköistä hallintoa koskevat hankkeet olleet vaikuttavia?”  
96. suhtautuu myönteisesti tilintarkastustuomioistuimen arvioon siitä, että EAKR:sta tuetut sähköistä hal ­
lintoa koskevat hankkeet ovat vauhdittaneet sähköisten julkisten palvelujen kehitystä;  
97. tukee erityisesti seuraavia tilintarkastustuomioistuimen suosituksia:  
— jäsenvaltioiden tulisi laatia sähköistä hallintoa koskevia yksilöityihin tarpeisiin perustuvia strate ­
gioita, joilla on selkeät tavoitteet ja joissa vastuu on jaettu tavoitteiden saavuttamisesta vastaavien 
elinten välillä  
— hallintoviranomaisten tulisi valita EAKR:sta tuettavat sähköistä hallintoa koskevat hankkeet niiden 
todennäköisten kustannusten sekä määrällisten ja laadullisten hyötyjen arvioinnin perusteella  
— jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten tulisi varmistaa, että EAKR:sta rahoitettaviksi valituissa säh ­
köistä hallintoa koskevissa hankkeissa ei keskitytä ainoastaan tuotoksiin vaan myös prosessi- tai 
organisaatiomuutoksiin, joiden avulla kehitetyistä järjestelmistä saadaan täysi hyöty  
— hallintoviranomaisia olisi rohkaistava soveltamaan parhaita käytäntöjä, jotka ovat saatavilla esim. 
ePractice-yhteisön kautta, ja suosittelemaan asianmukaisen projektinhallintamenetelmän käyttöä 
sähköistä hallintoa koskevissa hankkeissa, jotka saavat EAKR:n rahoitusta  
— komissiota olisi kehotettava varmistamaan jatkossakin, että Euroopan laajuista yhteentoimivuutta 
koskevia unionin periaatteita ja suosituksia – erityisesti eurooppalaisia yhteentoimivuusperiaatteita 
– noudatetaan EAKR:sta rahoitetuissa hankkeissaFI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/81  
( 1 ) EUVL L 355, 15.12.2006, s. 56.
— hallintoviranomaisten olisi varmistettava sähköistä hallintoa koskevia hankkeita valitessaan, että 
kaikki merkittävät kustannukset – myös ylläpitokustannukset – on otettu riittävästi huomioon 
kustannus-hyötyanalyysissa, johon rahoituspäätöksen tulisi perustua  
— komission olisi varmistettava jatkossakin, että hallintoviranomaiset seuraavat ja arvioivat hankkei ­
den tuloksia ja vaikutuksia, jotta voidaan osoittaa, että EU:n rahoitusta on käytetty tehokkaasti, ja 
saada tärkeää palautetta tulevien ohjelmien suunnittelun parantamiseksi;  
Osa XIII Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 10/2011 ”Ovatko koulumaitoa ja 
kouluhedelmiä koskevat ohjelmat vaikuttavia?”  
98. palauttaa mieliin koulumaito-ohjelmaan vuonna 1999 kohdistetun ulkoisen arvioinnin ja tilintarkas ­
tustuomioistuimen huomautuksen, että ohjelmaan ei ole tehty todellisia muutoksia sen jälkeen;  
99. korostaa, että pelkkä nykyisen koulumaito-ohjelman jatkaminen sellaisenaan olisi veronmaksajien 
rahojen tuhlaamista, ja katsoo, että ohjelma olisi näin ollen keskeytettävä, jollei sitä välittömästi 
uudisteta kattavasti;  
100. korostaa, että vain 10 prosenttia kouluista, jotka ovat oikeutettuja osallistumaan koulumaito-ohjel ­
maan, hyödyntävät sitä tällä hetkellä; katsoo täten, että jäsenvaltiot ovat osoittaneet tukensa ohjelmalle 
tuen vähäisestä määrästä ja ohjelman mahdollisesta nollavaikutuksesta huolimatta; kannustaa jäsenval ­
tioita perustamaan kansallisia ravitsemusohjelmia kouluille ja korvaamaan täten koulumaito- ja kou ­
luhedelmäohjelmat paremmin kohdennetuilla toimenpiteillä;  
101. on vakuuttunut, että jos koulumaito- ja kouluhedelmäohjelmia jatketaan, molempien ohjelmien olisi 
toimittava samalla tavalla, jotta koordinointi helpottuisi ja saataisiin luotua synergiaa, sillä niiden 
tavoitteet ovat samat;  
102. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita kohdentamaan toimet tieteellisin perustein niihin lapsiin ja oppi ­
laisiin, jotka hyötyvät eniten (ravitsemukselliset tarpeet, ikäryhmä, terveydentila, sosiaaliryhmä jne.) 
näistä ohjelmista; korostaa, että kohdentaminen helpottaa myös ohjelmien vaikutuksen mittaamista;  
103. katsoo, että tuotteiden jakelun olisi oltava ilmaista ja että jakelua ruokaloissa olisi vältettävä;  
104. vaatii, että näihin ohjelmiin kuuluvien tuotteiden jakelu olisi sisällytettävä kansalliseen ja/tai alueelli ­
seen strategiaan, ja katsoo, että strategian olisi käsitettävä myös liitännäistoimenpiteitä (pedagogisia 
toimenpiteitä ja tiedotustoimenpiteitä, joissa ovat mukana lasten vanhemmat ja opettajat);  
105. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita luomaan koulumaito-ohjelmalle samanlaisen osarahoitusjärjestel ­
män, kuin kouluhedelmäohjelmalla on; katsoo, että komissio ja jäsenvaltiot voisivat harkita osarahoi ­
tuksen ulottamista liitännäistoimenpiteisiin; katsoo myös, että käyttämättä jääneet kansalliset mää ­
rärahat voitaisiin jakaa uudelleen jäsenvaltioiden kesken;  
106. pyytää komissiota ja jäsenvaltioita luomaan tehokkaat seuranta- ja valvontajärjestelmät;FI L 286/82 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
Osa XIV Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 11/2011 ”Edistävätkö maantieteel ­
listen merkintöjen järjestelmän rakenne ja hallinnointitapa järjestelmän vaikuttavuut ­
ta?”  
107. suhtautuu myönteisesti tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen ja panee merkille sen tulok ­
set, joiden mukaan  
— maantieteellisten merkintöjen järjestelmästä annetuissa säännöksissä ei säädetä vähimmäisvaa ­
timuksista, joita olisi sovellettava tuote-eritelmiä koskeviin tarkastuksiin, eikä niissä käsitellä tarkas ­
tusten vähimmäiskattavuutta, tiheyttä eikä tarkastusten valinnassa käytettäviä menetelmiä, eikä 
niissä myöskään määritetä, mitkä ovat ne tuotannon ja jakelun eri vaiheiden osapuolet, joihin 
tarkastuksia kohdistetaan  
— asetuksessa (EY) N:o 882/2004 ei käsitellä niiden tarkastusten pakollisuutta ja luonnetta, joita 
jäsenvaltioiden pitäisi toimittaa ehkäistäkseen ja havaitakseen kielletyt käytännöt maantieteellisten 
merkintöjen järjestelmässä;  
108. on huolissaan siitä, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen mukaan tämä johtaa siihen, että 
jäsenvaltioiden valvontajärjestelmät eroavat toisistaan monissa tärkeissä näkökohdissa, ja katsoo, että 
näitä eroja on tulevaisuudessa vähennettävä; panee merkille komission ehdotuksen niin sanotusta 
”laatupaketista” (COM(2010) 733); pyytää riittävää valvontajärjestelmää, jolla varmistetaan jatkuvasti 
suojattua alkuperänimitystä ja suojattua maantieteellistä merkintää käyttävien tuotteiden korkea laatu 
sekä estetään ja havaitaan tehokkaasti kielletyt käytännöt kaikissa jäsenvaltioissa; on kuitenkin sitä 
mieltä, ettei tämä saa johtaa valvontatoimien lisäämiseen, valvonnan enimmäisvaatimusten määrittä ­
miseen eikä byrokratian lisäämiseen;  
109. kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jonka mukaan jäsenvaltioiden maantieteellisten mer ­
kintöjen järjestelmään kohdistamien valvontamenettelyjen tarkastaminen olisi sisällytettävä osaksi ko ­
mission suunnitelmaa, jonka se on laatinut jäsenvaltioissa säännöllisesti toimitettavista tarkastuksista, 
ja kehottaa komissiota ryhtymään suosituksen mukaisiin toimiin;  
110. muistuttaa tilintarkastustuomioistuimen havainnosta, että hakemusten käsittely jäsenvaltioissa ja ko ­
missiossa vie paljon aikaa, ja pyytää komissiota yksinkertaistamaan ja lyhentämään byrokraattisia ja 
aikaa vieviä rekisteröintimenettelyjä, jotta maantieteellisten merkintöjen järjestelmä houkuttelisi enem ­
män niitä mahdollisia hakijoita, joiden kiinnostusta tällä hetkellä vähentävät liian aikaa vievät hakemis ­
menettelyt;  
111. on huolissaan siitä, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen mukaan kuluttajien ja tuottajien 
tietoisuus maantieteellisten merkintöjen järjestelmästä on vähäistä; on huolissaan myös siitä, että tällä 
hetkellä käytettävissä olevat vaihtoehdot eivät todennäköisesti lisää tietoisuutta maantieteellisten mer ­
kintöjen järjestelmästä eivätkä riitä lisäämään tuottajien osallistumista siihen; kehottaa näin ollen 
komissiota tarkastelemaan tilannetta perusteellisesti, kehittämään selkeän strategian ja määrittämään 
tehokkaita toimenpiteitä ja välineitä, joilla maantieteellisten merkintöjen järjestelmää, siihen kuuluvia 
tuotteita ja logoja voidaan tehdä tunnetuksi, sekä käynnistämään oman tiedotuskampanjan jne.;  
112. kannattaa tilintarkastustuomioistuimen suositusta, jonka mukaan on otettava käyttöön keskinäisen 
avunannon järjestelmä, joka vastaa maantieteellisten merkintöjen järjestelmästä huolehtivien kansallis ­
ten viranomaisten erityisiä tarpeita;  
113. palauttaa mieliin, että maantieteellisiä merkintöjä koskevassa unionin järjestelmässä erotetaan toisistaan 
kaksi suojattua nimitystä: suojattu alkuperänimitys ja suojattu maantieteellinen merkintä; huomauttaa, 
että nämä nimitykset voivat aiheuttaa kuluttajien keskuudessa sekaannuksia, koska niiden välinen ero 
ei käy niistä selvästi ilmi; ehdottaa siksi yksiselitteisempiä nimityksiä, joiden avulla kuluttajat ymmär ­
täisivät, että suojattujen nimitysten väliset erot liittyvät siihen, minkä tasoinen ja minkälainen tuotteen 
ja maantieteellisen alueen välinen yhteys on;FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/83
114. on huolissaan viimeaikaisista tiedotteista, joissa kerrotaan maantieteellisten merkintöjen väärinkäytöstä 
tietyissä kolmansissa maissa; kehottaa komissiota ryhtymään aktiivisiin toimenpiteisiin EU:n maantie ­
teellisten merkintöjen järjestelmään rekisteröityjen tuotteiden suojelemiseksi myös kansainvälisessä 
kaupassa ja laatimaan asiaa koskevia sopimuksia kolmansien maiden kanssa;  
115. kehottaa komissiota tiedottamaan Euroopan parlamentille toimiensa tuloksista;  
Osa XV Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 15/2011 ”Varmistetaanko komis ­
sion toteuttamilla menettelyillä valtiontuen valvonnan vaikuttava hallinnointi?”  
116. on tyytyväinen erityiskertomukseen ja hyväksyy yleisesti ottaen tilintarkastustuomioistuimen suosituk ­
set seuraavin huomautuksin, ottaen huomioon, että tähän tarkastukseen valittiin vain kahdeksan 
jäsenvaltiota;  
117. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen arvion, jonka mukaan komissio reagoi nopeasti ja tehok ­
kaasti rahoituskriisiin ja vaikutti näin merkittävästi siihen, että unionissa toimipaikkaa pitävien suurten 
rahoituslaitosten vararikko voitiin välttää;  
118. kehottaa komissiota omaksumaan ennakoivamman lähestymistavan suhteessaan jäsenvaltioihin ja eri ­
tyisesti  
— lisäämään tietoisuutta valtiontukea koskevista säännöistä levittämällä tietoa parhaista käytännöistä 
ja antamalla käytännönläheisempää opastusta  
— varmistamaan tarvittaessa, että kaikki valtiontuet ilmoitetaan asianmukaisesti, ja kehittämään seu ­
raamuksia jäsenvaltioille, jotka eivät tätä tee  
— osoittamaan valtiontukien valvontaan viipymättä enemmän henkilöresursseja;  
119. panee merkille puutteet, jotka liittyvät päätöksentekomenettelyn vauhdittamisen ja sen avoimuuden 
lisäämisen tarpeeseen, ja kehottaa komissiota toteuttamaan toimia tutkintamenettelyjen keston rajaa ­
miseksi; panee merkille jäsenvaltioille lähetettyjen tietojensaantipyyntöjen suuren määrän ja kehottaa 
komissiota vähentämään määrää menettelyn nopeuttamiseksi; kehottaa komissiota toimittamaan par ­
lamentille tiedot tapausten loppuun saattamiseen keskimäärin käytetystä ajasta viimeisten neljän vuo ­
den ajalta jäsenvaltioittain;  
120. rohkaisee komissiota tarkastelemaan edelleen sitä, voidaanko rahoituskriisin menestyksekkäästä käsit ­
telystä ottaa oppia työn tehostamiseksi myös ”tavallisissa” oloissa, ja kehottaa komissiota tiedottamaan 
parlamentille mahdollisista muutoksista ennen syyskuuta 2012;  
121. korostaa, että kaikille sidosryhmille on taattava oikeusvarmuus; kehottaa sen vuoksi komissiota  
— käsittelemään aiheettomat kantelut nopeasti  
— nopeuttamaan kanteluiden käsittelyä yleisesti ja osoittamaan tarvittavat resurssit töiden kasautu ­
misen vähentämiseksi entisestään  
— tiedottamaan asianmukaisesti kantelun tekijöille, jäsenvaltioille ja edunsaajille tapauksen edistymi ­
sestä ja tutkimustuloksista;FI L 286/84 Euroopan unionin virallinen lehti 17.10.2012
122. panee merkille heikkoudet saatavilla olevien henkilöresurssien käytössä ja ilmaisee tyytyväisyytensä 
komission aikeisiin ottaa käyttöön tehostettu ajankäytön seuranta; kannattaa tilintarkastustuomiois ­
tuimen ehdotusta johdon raportointiin tarkoitetusta järjestelmästä, jotta voitaisiin valvoa vaikuttavalla 
tavalla tapauskohtaista ajankäyttöä ja kunkin tapausten käsittelijän työmäärää; odottaa järjestelmän 
olevan toiminnassa vuoden 2012 loppuun mennessä;  
123. korostaa valtiontuen seurannan merkitystä; rohkaisee sen tähden komissiota tehostamaan seurantatoi ­
miaan sekä otosten koon että sisällön osalta;  
124. panee merkille tietojenkeruuprosessin heikkoudet ja kehottaa komissiota tehostamaan prosessiaan ja 
lisäämään sen luotettavuutta sekä raportoimaan edistymisestä SARI-sovelluksen (  1 ) käyttöönotossa 
ennen vuoden 2010 vastuuvapausmenettelyn päättymistä;  
125. kehottaa komissiota arvioimaan entistä laajemmin jälkikäteen, miten valtiontuki ja valtiontuen val ­
vonta vaikuttavat yrityksiin, markkinoihin ja yleisesti ottaen koko talouteen;  
126. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan unionin 
tuomioistuimelle ja tilintarkastustuomioistuimelle sekä huolehtimaan sen julkaisemisesta  Euroopan 
unionin virallisessa lehdessä  (L-sarja).FI 17.10.2012 Euroopan unionin virallinen lehti L 286/85  
( 1 ) SARI on uusi keskustietokantasovellus, johon tukia myöntävät jäsenvaltioiden viranomaiset voivat kirjata tukikus ­
tannuksensa suoraan (erityiskertomus nro 15/2011, s. 60).