Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Sisämarkkinastrategian (2003-2006) täytäntöönpanoa koskeva kertomus /* KOM/2004/0022 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE - Sisämarkkinastrategian (2003-2006) täytäntöönpanoa koskeva kertomus SISÄLLYSLUETTELO OSA A: JOHDANTO OSA B: SISÄMARKKINATILANNE: VAROITUSVALOT NÄYTTÄVÄT PUNAISTA OSA C: ONNISTUNUT LAAJENTUMINEN - UUSI SYSÄYS MARKKINOIDEN YHDENTYMISELLE OSA D: SISÄMARKKINASTRATEGIA - TÄHÄNASTINEN EDISTYMINEN LIITE 1: SISÄMARKKINASÄÄNNÖSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANON TULOKSET LIITE 2: VUODEN 2003 LOPPUUN MENNESSÄ VALMISTUVIKSI SUUNNITELLUT TOIMET OSA A: JOHDANTO Sisämarkkinastrategiassa (2003-2006) [1] määritellään, mitä olisi tehtävä, jotta laajentuneet sisämarkkinat lisäisivät osaltaan mahdollisimman paljon EU:n kilpailukykyä, kasvua ja vaurautta [2]. Strategian merkitys unionin talouspolitiikkaa koordinoivana välineenä myönnettiin maaliskuussa 2003 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kevätkokouksessa. Saman vuoden lokakuussa pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa korostettiin tarvetta edetä pikaisesti palvelujen, rahoituspalvelujen, kansalliseen lainsäädäntöön saattamisen sekä täytäntöönpanon alalla, jotka kaikki ovat sisämarkkinastrategian keskeisiä alueita. Syyskuussa kilpailukykyneuvosto vahvisti strategian ja sitoutui ryhtymään kiireellisesti tarvittaviin toimiin. Kilpailukykyneuvosto korosti strategian merkitystä yhtenä kilpailukykyä koskevan integroidun lähestymistavan osana. [1] KOM(2003) 238 lopullinen, 7.5.2003. [2] Komissio on todennut sisämarkkinastrategian merkityksen EU:n kilpailukyvylle ja pyytänyt strategiassa esitetyn työohjelman tiukkaa täytäntöönpanoa antamassaan tiedonannossa "Eräitä Euroopan kilpailukyvyn avainkysymyksiä - tavoitteena kokonaisvaltainen lähestymistapa", KOM(2003) 704 lopullinen, 21.11.2003. Strategia muodostaa talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen (BEPG) ja työllisyyttä koskevien suuntaviivojen (EG) [3] rinnalla osan niin sanotusta suuntaviivapaketista. Näiden kahden välineen tapaan strategialle on sovittu kolmen vuoden toteuttamisaika, jotta EU:n talousuudistusta voitaisiin tarkastella laaja-alaisesti, tehokkaasti ja yhdenmukaisesti. [3] Katso komission tiedonanto talous- ja työllisyyspolitiikan koordinaatioprosessin selkeyttämisestä, KOM(2002) 487 lopullinen, 3.9.2002. Käsillä oleva kertomus on ensimmäinen strategian täytäntöönpanosta tehty kertomus. Talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja työllisyyttä koskevista suuntaviivoista on laadittu vastaavat kertomukset. Kaikki kolme kertomusta esitetään kevään 2004 Eurooppa-neuvostolle osana komission kertomusta. Strategian hyväksymisestä on kulunut vain kahdeksan kuukautta. Tähän mennessä saadut tulokset ovat olleet sekä myönteisiä että kielteisiä. Yli puolet vuoden 2003 loppuun mennessä toteutettaviksi suunnitelluista toimista on toteutettu määräaikaan mennessä. Viivästyneiden joukossa on kuitenkin useita EU:n tulevalle kilpailukyvylle ratkaisevan tärkeitä lainsäädäntöaloitteita. Kiireelliset toimet ovat seuraavan 12 kuukauden aikana tarpeen kahdella rintamalla: * Viivästyneitä lainsäädäntöaloitteita kuten yhteisöpatenttia, teollis- ja tekijänoikeuksien valvontaa koskevaa direktiiviä, ammattipätevyyden tunnustamista koskevaa direktiiviä sekä vielä uudempia direktiiviehdotuksia, kuten rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman sijoituspalveludirektiiviä ja avoimuusdirektiiviä on vauhditettava. Lainsäädäntöaloitteet, jotka eivät ole valmiina nykyisen Euroopan parlamentin viimeiseen täysistuntoon (huhtikuu 2004) mennessä, ovat vaarassa viivästyä edelleen, mikä puolestaan viivästyttää kaikkia sisämarkkinoiden toimivuutta parantavia toimia. * Strategiassa määriteltyä "paremman hallintotavan" -käsitettä on tarpeen kehittää ja toteuttaa edelleen siten, että jäsenvaltiot toimisivat sisämarkkinoiden yhteisomistajina toteuttaen kumppaneina niille kuuluvat tehtävät. Alku on tältä osin sujunut hyvin ja jäsenvaltiot ovat keskinäisessä yhteistyössä ratkaisseet rajatylittäviä ongelmia [4]. Tätä yhteistyöhalua on kehitettävä edelleen ja ulotettava se muillekin alueille, jotta säännösten saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä nopeutuisi ja tehostuisi, kansallisten viranomaisten päivittäinen yhteistyö estäisi ongelmien syntymistä ja jotta kansalaisille ja yrityksille voitaisiin tarjota enemmän ja laadukkaampaa tietoa. [4] SOLVIT -verkon kautta http://europa.eu.int/solvit. Onnistuessaan tämä: * Antaisi Lissabonin strategialle uutta pontta osoittamalla, että kilpailukyvyn parantamiseen tähtäävät poliittiset julistukset ja talousuudistukseen liittyvät toimenpidepäätökset ovat keskenään linjassa. * Vahvistaisi sisämarkkinoiden laajentumassa olevaa pohjaa vauhdittamalla EU:n sisäkauppaa ja piristämällä eri jäsenvaltioiden talouselämää kilpailulla, joka pakottaa yritykset toimimaan tehokkaasti ja lisäämään tuottavuuttaan. EU:n kaltaisessa suhteellisen korkeapalkkaisessa taloudessa tuottavuuden kasvu on juuri se tekijä, jolla kilpailukykyä voidaan parantaa ja vauraus pitkällä aikavälillä taata. * Lisäisi sijoituspääoman tarjontaa ja edistäisi esteettömän liiketoimintaympäristön syntymistä, mikä puolestaan lisäisi muun muassa euroopanlaajuisiin verkkoihin sekä tutkimukseen ja kehitykseen suuntautuvaa yksityisen sektorin sijoitustoimintaa Kasvualoitteen [5] ja Tutkimusinvestointeja koskevan toimintasuunnitelman [6] mukaisesti. [5] Euroopan kasvualoite - Väliraportti Euroopan neuvostolle, KOM (2003) 579, 1.10.2003. [6] "Tutkimusinvestoinnit: toimintasuunnitelma Euroopalle", KOM(2003) 226 lopullinen. * Vahvistaisi unionin mahdollisuuksia vastata ylimääräisiin kilpailupaineisiin, joita euron ja muiden merkittävien valuuttojen kurssikehitys aiheuttaa. OSA B: SISÄMARKKINATILANNE - VAROITUSVALOT NÄYTTÄVÄT PUNAISTA Sisämarkkinat ovat kymmenen vuotta sitten tapahtuneesta sisäisten rajojen poistamisesta lähtien kiihdyttäneet EU:n talouskasvua ainakin 1,8 prosentilla, lisänneet vaurautta EU:ssa lähes 900 miljardilla eurolla ja vaikuttaneet 2,5 miljoonan uuden työpaikan syntyyn [7]. [7] "Sisämarkkinat - 10 vuotta ilman rajoja", SEC(2002) 1417, 7.1.2003. Sisämarkkinat eivät kuitenkaan vielä toimi toivotulla tavalla, huolimatta usealla alalla tapahtuneesta menestyksestä. Sisämarkkinoiden kehitystä pidätteleviä esteitä on yhä liikaa. Lisäksi osa aloista on yhä suurelta osin sisämarkkinapolitiikan ulkopuolella, muun muassa palveluala. Tällä hetkellä huoleen on erityistä syytä, sillä eräät koko 1990-luvun vakaata markkinayhdentymistä osoittaneet keskeiset indikaattorit ovat kääntyneet väärään suuntaan. Ensimmäinen tällainen indikaattori on EU:n sisäisen teollisuustuotteiden kaupan arvo, joka on alkanut horjua (kuva 1). Se ei vuonna 2001 juurikaan noussut ja vuonna 2002 se kääntyi laskuun. >VIITTAUS KAAVIOON> Toiseksi hintojen lähentyminen EU:ssa on pysähtynyt (kuva 2). Kaikki tuotteet eivät ole helposti kaupattavia, mutta iso osa on. Tuotteiden hintojen pitäisi lähentyä sitä mukaan kuin jäsenvaltioiden välinen kauppa kasvaa, sillä hintaeroja on kaupankäynnin kasvaessa vaikea ylläpitää. Siksi hintojen lähentymisen pysähtymisestä EU:ssa on syytä olla huolissaan. >VIITTAUS KAAVIOON> Tilanne on erityisen huolestuttava verrattaessa sitä Yhdysvaltoihin, toiseen suureen yhtenäismarkkina-alueeseen, jossa hintavaihtelu oli vuonna 1998 huomattavasti pienempää kuin EU:ssa (kuva 3). EU:n hintojen lähentyminen pysähtyi ennen vuotta 1998, joten kuilu ei ole voinut kaventua. >VIITTAUS KAAVIOON> Kolmanneksi EU sijoittaa enemmän muuhun maailmaan kuin muu maailma EU:hun (kuva 4). Ero on kahden viime vuoden aikana kaventunut, mutta se ei johdu siitä, että ulkomaisten sijoittajien kiinnostus EU:n talouteen olisi kasvanut, vaan siitä, että sijoitustoiminta EU:sta muualle maailmaan on yllättäen hiljentynyt. Syyt heikentyneeseen sijoitustoimintaan EU:ssa ovat monitahoiset, mutta pettymys yleiseen sääntely-ympäristöön sekä sisämarkkinoiden yhdentymisen puutteellisuus saattavat omalta osaltaan vaikuttaa mahdollisten sijoittajien päätöksiin. >VIITTAUS KAAVIOON> Indikaattorien laskusuuntaus voi osittain johtua suhdannetekijöistä. Johtopäätöksiä on sen vuoksi liian aikaista tehdä, mutta olisi kuitenkin epäviisasta olla välittämättä ollenkaan näistä varoitusmerkeistä. Parhaiten tilanteen paheneminen voidaan estää tarttumalla niihin esteisiin, jotka vielä hidastavat EU:n tuote- ja pääomamarkkinoiden toimintaa, vähentämällä rajatylittävän kaupankäynnin kustannuksia sekä vauhdittamalla markkinoiden yhdentymisprosessia. Suuria ponnistuksia ei välttämättä tarvita. Pienikin kaupankäynnin kustannusten lasku riittää kasvattamaan EU:n sisäkauppaa huomattavasti. EU:n sisäkaupan huomattava tehostuminen viimeisen kahdenkymmenen vuoden aikana johtuu osaltaan arviolta vain kahdesta viiteen prosentin suuruisesta kustannusten laskusta [8]. Kaikkien yhteisön toimielinten ja jäsenvaltioiden yhteistyö on nyt tarpeen, jotta samanlaisiin tuloksiin päästäisiin jälleen. [8] Cavelaars, P. (2001) International trade costs, home bias and Europe's single markets, Netherlands Central Bank, MEB Series 2001-8. Tavaroiden ja palvelujen rajatylittävän tarjonnan lisäksi on tehtävä töitä myös kysyntäpuolella (kuluttajaulottuvuus). Kuluttajien epävarmuus tuontitavaroiden turvallisuudesta ja laadusta sekä tietämättömyys valitusoikeuksista estää helposti ostamasta muiden jäsenvaltioiden toimittajilta. Tämä ongelma voidaan ratkaista parhaiten markkinoilla tapahtuvan voimakkaan kilpailun avulla. EU-tason toimia tarvitaan kuitenkin kuluttajien luottamuksen lisäämiseksi ja sääntöjen valvomiseksi. OSA C: ONNISTUNUT LAAJENTUMINEN - UUSI SYSÄYS MARKKINOIDEN YHDENTYMISELLE Laajentuminen voi antaa sisämarkkinoille merkittävän piristysruiskeen nykyisten esteiden poistamisesta saatavien etujen lisäksi. Edellytyksenä on kuitenkin nykyisten ja uusien jäsenvaltioiden kiinteä yhteistyö sekä sisämarkkinoiden pirstoutumiseen johtavien toimien välttäminen. Tärkeää on, että unioniin liittyvät valtiot ottavat huomioon niiden liittymisvalmiuksia koskevassa seurantaraportissa [9] tehdyt komission päätelmät ja ryhtyvät välittömiin ja päättäväisiin toimiin jäljellä olevien puutteiden korjaamiseksi. [9] KOM(2003) 675, lopullinen, 5.11.2003. EU-15:n ja unioniin liittyvien valtioiden välinen kauppa on vuosien 1995 ja 2000 välisenä aikana kasvanut nyt jo yli kahdeksankertaiseksi, suurelta osin Eurooppa-sopimusten ansiosta. Tästä kasvusta huolimatta liittyvien valtioiden EU-15:een suuntautuvan viennin on mahdollista kasvaa vielä lähes kaksinkertaiseksi, myös nykyisellä kehitysvauhdilla. Liittyminen EU:hun johtaa näiden maiden osalta siihen, että niiden kaupan esteet vähenevät entisestään. Taloudellinen malli [10], jossa oletetaan, että unioniin liittyvät valtiot ovat jo jäsenvaltioita, osoittaa, että näiden maiden vienti EU-15:een oli vuonna 2000 noin 63 prosenttia siitä mitä sen olisi pitänyt olla. Joidenkin unioniin liittyvien valtioiden, erityisesti Kyproksen ja Slovenian, piilevä vientipotentiaali on vielä suurempi (kuva 5). Puolan, joka on suurin unioniin liittyvä valtio, vaikutus on kuitenkin todennäköisesti suurin. Vuonna 2000 sen vienti EU-15:een oli 54 prosenttia siitä, mitä senkokoiselta jäsenvaltiolta sijaintinsa puolesta voitaisiin edellyttää. [10] Eastern Europe's International Trade, with Z. K. Wang, Manchester University Press, London, 1992. >VIITTAUS KAAVIOON> Se, että tuonti unioniin liittyvistä valtioista EU-15:een on tähän asti kasvanut nopeasti (toisin kuin vienti EU-15:sta, jonka kasvu on hidastunut) osoittaa, että unioniin liittyvillä valtioilla on vielä resursseja lisätä EU-15:een suuntautuvaa vientiään (katso kuva 6), edellyttäen, että kaikki noudattavat sääntöjä ja sisämarkkinoiden pirstoutumispaineilta vältytään. >VIITTAUS KAAVIOON> EU-15:n vienti unioniin liittyviin valtioihin on tasoittunut siitä, mitä se oli 1990-luvun toisen puoliskon aikana tapahtuneen nopean kasvukauden aikana. Unioniin liittyvien valtioiden vaurastuessa ja niiden infrastruktuuriyhteyksien parantuessa nykyiset jäsenvaltiot tulevat kuitenkin pitämään niitä entistä kiinnostavimpina tuotteidensa ja palvelujensa vientikohteina. Unioniin liittyvien valtioiden ja nykyisen EU:n välisen kaupan kasvu on suurelta osin suorien ulkomaisten sijoitusten välitöntä seurausta. Unioniin liittyviin valtioihin sijoitettiin vuonna 1995 yhteensä hieman yli 10 miljardia euroa. Määrä kasvoi vain viidessä vuodessa yli kaksinkertaiseksi eli vähän yli 25 miljardiin euroon. Sijoitukset olivat näille valtioille elintärkeitä niiden maksaessa kroonista kauppavajettaan. Noin 75 prosenttia niiden kauppavajeesta katettiin 1990-luvun loppupuolella suorien ulkomaisten sijoitusten avulla. Sijoitusten jatkuminen on elintärkeää, sillä ilman niitä unioniin liittyvät valtiot eivät pysty saamaan nykyisiä jäsenvaltioita kiinni. Ne eivät pysty pelkin kotimaisin säästöin rahoittamaan tarvittavia investointeja. Suorat ulkomaiset sijoitukset suuntautuvat yleensä maihin, joiden makrotaloudellinen tilanne on vakaa ja uskottava, lainsäädäntöympäristö ennustettava sekä olosuhteet liiketoimintaa suosivia. Tämä pätee myös unioniin liittyviin valtioihin. Niihin suuntautuvat ulkomaiset sijoitukset selittyvät kuitenkin myös näiden maiden alhaisilla tuotantokustannuksilla ja niiden valmiuksilla harjoittaa myös EU:hun suuntautuvaa vientiä. Pääomavirtojen kasvu tulevaisuudessa riippuukin sekä sisämarkkinayhdentymisen että sisämarkkinoiden perustana olevien sääntöjen täytäntöönpanon onnistumisesta. OSA D: SISÄMARKKINASTRATEGIA - TÄHÄNASTINEN EDISTYMINEN Vaikka sisämarkkinastrategian täytäntöönpano on joiltain osin ollut menestys, sen edistyminen on yleisesti ottaen ollut pettymys. Niistä 45 toimesta, jotka oli määrä panna täytäntöön vuoden 2003 loppuun mennessä, vain 27 on toteutettu määräaikaan mennessä. Lisäksi useat viivästyneistä toimista ovat tärkeitä lainsäädäntöaloitteita. Liitteessä 2 esitetään yksittäisiä toimia koskevaa yksityiskohtaista tietoa. Tässä osassa on lyhyt yhteenveto strategian edistymisestä kunkin kymmenen painopistealueen osalta. 1. Tavaroiden vapaan liikkuvuuden edistäminen Otsakkeeseen kuuluvien vuonna 2003 toteutettavien toimien täytäntöönpano on käynnissä. Useat strategian sisältämistä tavarakaupan helpottamiseen tarkoitetuista keskeisistä toimista tuottavat kuitenkin tulosta vasta seuraavan kahdentoista kuukauden kuluessa. Tärkein niistä on ehdotus uudeksi asetukseksi, jolla vastavuoroista tunnustamista parannetaan ottamalla käyttöön uusia järjestelyjä (esimerkiksi pakollinen ilmoitusmenettely tapauksissa, joissa markkinoillepääsy on kielletty, kiellon syistä annettava ilmoitus sekä yritysten käyttöön tarkoitetut muutoksenhakumenettelyt). Ehdotus perustuu kansallisten viranomaisten laaja-alaiseen yhteistyöhön, jonka komissio toivoo lisääntyvän osana käynnissä olevaa sisämarkkinoiden "parempaa hallintokäytäntöä" koskevaa hanketta. Tuotteiden yhdenmukaistamisen alalla on käynnissä myös toinen keskeinen toimi, jonka tarkoituksena on parantaa niin sanottujen "uuden lähestymistavan" mukaisten direktiivien toimivuutta. Neuvosto on suhtautunut aihetta koskevaan komission tiedonantoon [11] myönteisesti. Se on pyytänyt komissiota kehittämään entistä selkeämmän kehyksen vaatimustenmukaisuuden arviointia, akkreditointia ja markkinoiden valvontaa varten sekä ryhtymään CE -merkinnän käyttöä selkeyttäviin ja edistäviin toimiin. Komissio aikoo antaa aiheesta vuoden 2004 loppuun mennessä lainsäädäntöehdotuksen. [11] KOM(2003) 704, lopullinen, 21.11.2003. 2. Palvelumarkkinoiden integrointi Palvelualan aidot sisämarkkinat puuttuvat yhä; 53,6 prosenttia Euroopan taloudesta on vielä integroimatta. Siitä johtuva markkinoiden pirstoutuminen ja kilpailun puute haittaavat EU:n palveluntarjoajien tuottavuutta, joka vuosien 1996 ja 2000 välisenä aikana kasvoi 0,6 prosenttia, kun vastaava luku samana aikana Yhdysvalloissa oli 1,5 prosenttia. Palvelujen rajatylittävää kulutusta estää lisäksi kuluttajien luottamuksen puute. Sisämarkkinastrategiassa komissio sitoutui tekemään vuoden 2003 loppuun mennessä ehdotuksen palveluiden tarjontaa sisämarkkinoilla koskevaksi direktiiviksi. Komissio on nyt esittänyt tämän ehdotuksen ja pyytää neuvostoa ja parlamenttia käsittelemään sen ensisijaisena. Myynninedistämistä koskevan viivästyneen asetuksen, jonka oli määrä valmistua vuoden 2003 loppuun mennessä, valmistelua olisi myös kiirehdittävä. Sama koskee sopimattomista kaupallisista menettelyistä annettavaa direktiiviä sekä ammatillisen koulutuksen tunnustamisesta annettavaa direktiiviä. Molemmat säädökset ovat palvelualan sisämarkkinoiden toteuttamisen kannalta olennaisia. EU:n rahoitusmarkkinat voisivat - ja niiden pitäisi - olla nykyistä yhdentyneemmät. Tästä koituvat edut saattaisivat olla huomattavat. Tutkimusten [12] mukaan yksi odotettavissa oleva etu eli myynti- ja ostokurssien välisten erojen pienentyminen osake- ja yritysten joukkovelkamarkkinoilla johtaisi siihen, että [12] "Quantification of the macro-economic impact of the integration of EU financial markets", London Economics study for DG Internal Market. * EU:n BKT kasvaisi seuraavan kymmenen vuoden aikana mahdollisesti 1,1 prosenttia * työllisyys kasvaisi 0,5 prosenttia * pääomakustannukset laskisivat keskimäärin 0,5 prosenttia. Rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman 42 alkuperäisestä toimesta on nyt hyväksytty 36 [13], tarjousesitedirektiivi mukaan luettuna. Nämä toimenpiteet tarjoavat ehyen ja markkinoita vastaavan sääntelykehyksen. Käytännön tuloksia tavoiteltaessa niiden tehokas täytäntöönpano ja valvonta ovat nyt keskeisessä asemassa. [13] "The FSAP enters the home straight", ninth FSAP implementation report, 25.11.2003. 3. Verkostoalojen korkean laadun takaaminen Sisämarkkinastrategiassa korostetaan, että verkostoalojen (energia, liikenne, televiestintä ja postiala) markkinoiden avaaminen on tuonut huomattavaa hyötyä sekä yrityksille että kuluttajille. [14] [14] Ks. alaviite 6. Komissio aikoo sen vuoksi jatkaa päättäväisesti markkinoiden avaamista ottaen yleispalveluja ja julkista palvelua koskevat velvoitteet täysimittaisesti huomioon, mikä tarkoittaa, että tietyt palvelut on tarjottava tietynlaatuisina ja kohtuuhintaan kaikille jäsenvaltioiden alueella oleville kuluttajille ja palvelujen käyttäjille. [15] [15] KOM(2003) 270, lopullinen 21.5.2003. Kuuden viime kuukauden aikana asiassa on edistytty hyvin. Viimeistä vauhditusta tarvitaan vielä rautatiealan rahtipalvelujen avaamiseksi. Komissio tekee lisäksi parhaillaan selvitystä vesihuoltopalvelujen, jäteveden käsittely mukaan luettuna, tarjontaan liittyvistä oikeudellisista ja hallinnollisista järjestelyistä sekä EU:n kilpailu- ja sisämarkkinasääntöjen soveltamisesta näihin aloihin. Tavoitteena on arvioida alan nykyaikaistamisesta mahdollisesti saatavia hyötyjä. Komissio uskoo saavansa selvityksen lähiaikoina valmiiksi. Sisämarkkinastrategiassa korostettiin myös julkis- ja yksityissektorin välisten kumppanuuksien lisääntyvää merkitystä. Tällaiset kumppanuudet ovat olennaisessa asemassa etsittäessä innovatiivisia ratkaisuja Kasvualoitteessa mainittujen keskeisten euroopanlaajuisten verkkojen tutkimus- ja innovaatiohankkeiden rahoittamista varten. Komission on tarkoitus saada vihreä kirja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksista ja julkisia hankintoja koskevasta lainsäädännöstä valmiiksi tulevan vuoden keväänä. 4. Veroesteiden vaikutuksen vähentäminen Veroesteet hidastavat merkittävästi sisämarkkinoiden toimintaa ja aiheuttavat tarpeettomia kustannuksia yrityksille, jotka usein siirtävät ne kuluttajien maksettaviksi. Komissio on tällä alalla pitänyt kiinni kaikista määräajoista. Se on esimerkiksi tehnyt ehdotukset emo- ja tytäryhtiödirektiivin sekä yritysfuusiodirektiivin muuttamisesta. Asiassa edistytään kuitenkin vain, jos jäsenvaltiot luopuvat periaatteellisista kannoistaan ja pyrkivät pragmaattisemmin sisämarkkinakilpailun kannalta myönteisiin tuloksiin. Komissio pitää kiinni kannastaan, jonka mukaan sisämarkkinoiden kannalta olennaisista verokysymyksistä olisi neuvostossa päätettävä yksimielisyyden sijasta määräenemmistöpäätöksin. Muussa tapauksessa edistyminen 25 tai sitä useamman jäsenvaltion unionissa on käytännöllisesti katsoen mahdotonta. 5. Hankintamenettelyyn osallistumisen laajentaminen Äskettäin valmistunut tutkimus [16] osoittaa, että EU:n julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattaminen tai noudattamatta jättäminen saattaa merkitä jopa 34 prosentin eroa kokonaiskustannuksissa. Jos julkisissa hankintamenoissa säästettäisiin kymmenenkin prosenttia, kaikki jäsenvaltiot täyttäisivät vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimukset. [16] COWI. "Monitoring Public Procurement in the European Union using Public Authorities Panel Data".Lot 2. Final report July 2003. Tästä huolimatta useat julkishallinnot myöntävät edelleen sopimuksia järjestämättä aitoa tarjouskilpailua. Jäsenvaltioiden on kiireesti tartuttava tähän ongelmaan ja komissio tekeekin vuoden 2004 aikana ehdotuksen muutoksenhakukeinoja koskevan direktiivin vahvistamiseksi. Vuoden 2003 päätavoitteena oli hankintoja koskevan säädöspaketin hyväksyminen. Se on nyt käynnissä. Uusi paketti antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden edetä sähköisten hankintojen käyttöönotossa julkisella sektorilla ja yleishyödyllisten palvelujen alalla. Tästä arvioidut säästöt ovat valtavat. Esimerkiksi Italiassa valtio arvioi säästäneensä vuoden 2003 aikana yhteensä 23 miljardin euron arvoisten ostojen yhteydessä jo 3,7 miljardia euroa. Irlannissa tehtyjen tarkistettujen arvioiden mukaan seuraavan viiden vuoden aikana sähköisillä hankinnoilla voidaan mahdollisesti saavuttaa yhden miljardin euron säästö, mikä on kaksi kertaa alkuperäisiä arvioita enemmän. Strategiassa komissio velvoitetaan laatimaan toimintasuunnitelma sähköisten hankintojen edistämiseksi. Työ on jo aloitettu ja siinä päästään täyteen vauhtiin, kunhan oikeudellinen kehys (lainsäädäntöpaketti) valmistuu. 6. Liiketoiminnan edellytysten parantaminen Tässä luvussa keskitytään tarkastelemaan erityisesti teollis- ja tekijänoikeuksien suojaa sekä yhtiölainsäädäntöä, joilla on suora yhteys yrittäjyyden ja innovaatiotoiminnan edistämiseen EU:ssa sekä vahva sisämarkkinaulottuvuus. Teollis- ja tekijänoikeuksien alalla tarkasteltavana ovat lähinnä seuraavat kolme merkittävää ehdotusta: yhteisöpatenttiasetus, direktiivi tietokoneella toteutettujen keksintöjen patentoitavuudesta sekä direktiivi teollis- ja tekijänoikeuksien valvonnasta. Ehdotuksilla pyritään eri tavoin varmistamaan sellainen järjestelmä, joka vastaa teollisuuden ja kuluttajien tarpeisiin. Edellä mainittujen ehdotusten osalta edistyminen on ollut hidasta. Ilman ajantasaista oikeudellista kehystä tutkimusinvestoinnit, innovaatiotoiminta sekä luovuus, jotka ovat vahvan osaamistalouden perustekijöitä EU:ssa, kuitenkin kärsivät. Komissio on nyt käynnistänyt toimintasuunnitelmansa "Yhtiöoikeuden uudistaminen ja omistajaohjauksen (corporate governance) parantaminen Euroopan unionissa - etenemissuunnitelma" [17]. Kyseessä on tärkeä aloite ja sen uskotaan auttavan yrityksiä toimimaan tehokkaasti sisämarkkinoilla sekä palauttavan viimeaikaisten yritysskandaalien jälkeen heikentyneen pääomamarkkinoiden luottamuksen. [17] KOM(2003) 284 lopullinen. Lisäksi komissio on tehnyt ehdotuksen rajat ylittäviä sulautumia koskevaksi kymmenenneksi yhtiöoikeusdirektiiviksi ja neuvostossa on päästy sopimukseen yritysostotarjouksia koskevasta direktiivistä. Tosin neuvoston ehdotus sisältää vähemmän yhdenmukaistamistoimia kuin alkuperäinen komission ehdotus. 7. Haasteena väestörakenteen muutos Strategiassa esitetyt toimet kohdistuvat kahdelle alueelle, joilla väestömuutosten vaikutukset tuntuvat voimakkaimmin: eläkkeisiin ja terveyspalveluihin. Vuosi 2003 oli määräaikana ainoastaan yhdelle toimelle, joka koski komission selvitystä siitä, miten jäsenvaltiot ovat noudattaneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä rajatylittävien terveyspalvelujen tarjonnan ja saatavuuden osalta. Selvitys on nyt valmis. Siinä todetaan, että terveyspalvelujen sisämarkkinat eivät toimi tyydyttävästi ja että Euroopan kansalaiset kohtaavat perusteettomia ja suhteettomia esteitä hakiessaan korvauksia toisessa jäsenvaltiossa perityistä sairaanhoitokuluista. Komissio pyrkii määrätietoisesti korjaamaan tämän ongelman ja ottaa työssään huomioon potilaiden liikkuvuutta ja terveydenhuoltoa käsittelevän korkean tason mietintäryhmän antamat 19 suositusta [18]. [18] Komissio aikoo antaa maaliskuussa 2004 tiedonannon, jossa se esittää kantansa näihin suosituksiin. 8. Sääntely-ympäristön yksinkertaistaminen Lainsäädännön yksinkertaistamista ja parantamista koskevassa toimintasuunnitelmassa [19] asetettuihin tavoitteisiin pääsyssä on edistytty, vaikka siihen, että merkittäviä tuloksia alkaisi näkyä käytännössä, riittääkin vielä tehtävää. [19] KOM(2002) 278, lopullinen 5.6.2002. Ks. myös Komission kertomus "Parempi säädöskäytäntö 2003", KOM(2003) 770. Komissio teettää laajennetun vaikutusten arvioinnin yhä suuremmasta osasta työohjelmaansa ja kuulee systemaattisesti eri sidosryhmiä jo varhaisessa vaiheessa. Lisäksi kolme tärkeintä EU:n toimielintä on äskettäin [20] tehnyt sopimuksen, jonka tarkoituksena on parantaa yhteisön lainsäädännön ja sen kansalliseen lainsäädäntöön saattamisen laatua. [20] 16. joulukuuta 2003. Lainsäädäntöympäristön parantamisen onnistuminen riippuu myös vastaavien toimenpiteiden toteuttamisesta kansallisella tasolla, jolla suurin osa lainsäätämistyöstä edelleen tapahtuu. Tässä on edistytty, mutta esimerkiksi läheskään kaikki jäsenvaltiot eivät tee lainsäädäntöehdotuksistaan komission tapaan vaikutusten arviointia [21]. [21] Report to the Ministers responsible for Public Administration in the EU Member States on the progress of the implementation of the Mandelkern Report's Action Plan on Better Regulation. Athens, May, 2003. Vuonna 2003 strategiassa luvattiin toteuttaa kaksi toimea: perustaa erityisen mutkikkaita sääntöjä koskeva ilmoitusjärjestelmä ja sääntelyn parantamista käsittelevä neuvoston työryhmä. Kumpaakaan ei ole toteutettu ajoissa, mutta ilmoittamisjärjestelmää koskevat valmistelut ovat hyvin käynnissä. Strategiassa korostettiin myös tarvetta loogisempaan (oikeudellisten) välineiden ja poliittisten toimien käyttöön, erityisesti 25 jäsenvaltiosta koostuvassa EU:ssa (EU-25). Valinta vastavuoroisen tunnustamisen ja yhdenmukaistamisen, itsesääntelyn ja yhteissääntelyn, direktiivin ja asetuksen välillä olisi tehtävä sen mukaan miten asetettuihin tavoitteisiin päästään parhaiten, eikä poliittisin perustein. Komissio aikoo esittää aihetta koskevat ideansa vuoden 2004 aikana samoin kuin kantansa sisämarkkinoiden "yhteensopivuustestiin", jota on tarkoitus soveltaa kaikkeen kansallisella tasolla annettavaan lainsäädäntöön. 9. Sääntöjen soveltamisen valvonta Sisämarkkinat toimivat vain jos jäsenvaltiot panevat sisämarkkinasäännökset oikealla tavalla täytäntöön ja noudattavat niitä käytännössä. Näin ei vielä ole asianlaita (ks. liite 1). Ongelma on vakava. Sisämarkkinoiden pohjana on luottamus siihen, että kaikki pelaavat sääntöjen mukaan. EU kasvaa laajentumisen myötä sekä kooltaan että moninaisuudeltaan ja siksi tätä luottamusta on pyrittävä heikentämisen sijaan vahvistamaan. Tilanteen parantamiseksi strategiassa ehdotetaan useita toimia. Määräaikaan mennessä on toteutettu kaksi vuoden 2003 aikana toteutettaviksi suunnitelluista neljästä toimesta. Näitä ovat aloite komission ja jäsenvaltioiden "ehkäiseväksi vuoropuheluksi" sekä kuluttajansuojalainsäädännön valvonnasta vastaavien viranomaisten yhteistyötä koskeva asetusehdotus. Kaksi muuta toimea, jotka liittyvät täytäntöönpanotavoitteiden tiukentamiseen sekä kansalaisten ja yritysten saatavilla olevia erilaisia muutoksenhakumenettelyjä esittelevän Internet-sivuston luomiseen, ovat viivästyneet. Täytäntöönpanotavoitteita ei ole realistista tiukentaa niin kauan kuin vain muutama jäsenvaltio täyttää nykyiset tavoitteet. Muutoksenhakumenettelyjen kerääminen yhteen saumattomasti toimivaan palveluun on edistynyt hyvin. Yleisellä tasolla tilannetta voidaan jossain määrin parantaa tai ainakin estää pahenemasta asettamalla poliittisia paineita esimerkiksi sisämarkkinoiden tulostaulun avulla. Onnistuakseen 28 maasta muodostuvat sisämarkkinat edellyttävät kuitenkin uutta asennetta ja uusia työskentelysuhteita. Jäsenvaltioiden on otettava täysi vastuu niille kuuluvista sisämarkkinoista ja toimittava yhteistyössä sekä keskenään että komission kanssa, jotta sisämarkkinat voisivat käytännössä onnistua. Tämä tarkoittaa esimerkiksi täytäntöönpanoviiveiden välttämistä, tietojenvaihtoa EU-direktiivien täytäntöönpanoon liittyvistä parhaista käytännöistä sekä rajatylittävien ongelmien ratkaisuun osallistumista (SOLVIT -verkon kautta). Komissio toimii parhaillaan jäsenvaltioiden kanssa saattaakseen tämän vision käytäntöön. 10. Tiedottamisen lisääminen ja parantaminen Sisämarkkinaoikeuksista tiedottaminen kansalaisille ja yrityksille on osa sisämarkkinoiden "parempaan hallintotapaan" liittyvää toimintaa. Tulokset riippuvat suurelta osin jäsenvaltioista, joiden olisi otettava asiassa enemmän vastuuta ja toimittava yhteistyössä komission kanssa. Strategiassa jäsenvaltioita kehotetaan laatimaan kansalliset suunnitelmat, joiden tavoitteena on lisätä kansalaisten ja yritysten tietoja sisämarkkinoiden tarjoamista mahdollisuuksista. Lisäksi strategiassa komissio velvoitetaan järjestämään säännöllisiä korkean tason neuvotteluja näistä suunnitelmista. Jäsenvaltiota pyydetään myös ottamaan enemmän vastuuta niistä kansallisista tiedoista, jotka sisältyvät komission hankkeeseen, joka koskee vuoropuhelua kansalaisten kanssa () ja jota koskeva uusi versio tulee verkkoon vuoden 2004 alussa. Molemmilla alueilla on edistytty, vaikka tekemistä vielä riittääkin. LIITE 1 SISÄMARKKINASÄÄNNÖSTEN TÄYTÄNTÖÖNPANON TULOKSET 1. Sisämarkkinasääntöjen täytäntöönpanossa on edelleen ongelmia jäsenvaltioissa Harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta jäsenvaltiot eivät ole onnistuneet panemaan täytäntöön lukuisia keskeisiä sisämarkkinadirektiivejä määräajassa, josta ne ovat itse sopineet. Kuten kuvasta 1 käy ilmi, tulokset ovat hieman parantuneet, mutta ovat edelleen odotettua heikommat. Nykyinen "täytäntöönpanovaje" on 2,3 prosenttia, mikä on kaukana 1,5 prosentin tavoitteesta, joka on asetettu useissa peräkkäisissä Eurooppa-neuvoston kokouksissa. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että komissio kaipaa vielä 527:ää ilmoitusta kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä. Peräti 131:tä sisämarkkinadirektiiviä ei ole vielä pantu täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä on noin 8,5 prosenttia kaikista sisämarkkinadirektiiveistä [22], ja puute on yksi tärkeimmistä sisämarkkinoiden hajanaisuutta aiheuttavista tekijöistä. [22] Sisämarkkinoihin liittyviä direktiivejä oli 31. lokakuuta 2003 1 535 kappaletta ja asetuksia 429 kappaletta EY:n perustamissopimuksen määritelmän mukaisesti. >VIITTAUS KAAVIOON> Niistä maista, jotka ovat saavuttaneet Eurooppa-neuvoston asettaman 1,5 prosentin tavoitteen, voidaan todeta seuraavaa: * Tanska ja Espanja ansaitsevat erityiskiitoksen parhaista tuloksista (kuva 2) ja sitoutumisestaan sekä järjestelmällisestä tavastaan parantaa jo ennestään hyviä tuloksiaan. * Irlanti on edistynyt suurin harppauksin ja puolittanut täytäntöönpanovajeensa toukokuusta 2003. Maa on paneutunut tehtävään kiitettävällä tavalla. * Myös Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta ansaitsevat kiitosta, mutta niiden olisi seurattava Tanskan ja Espanjan esimerkkiä parantaakseen tilannetta edelleen. >VIITTAUS KAAVIOON> Täytäntöönpanovaje jäsenvaltioittain 30. marraskuuta 2003. Jäsenvaltioista, jotka eivät ole saavuttaneet 1,5 prosentin tavoitetta, voidaan todeta seuraavaa: * Ruotsi jäi vain juuri ja juuri tavoitteen alle, mutta sen tulos oli huonoin sitten vuoden 1999. * Portugali ja Itävalta sekä vähemmässä määrin Italia ovat onnistuneet pienentämään vajettaan (kuva 3), vaikkakin Italian vaje on vielä kaksinkertainen 1,5 prosentin tavoitteeseen verrattuna. * Belgian ja Alankomaiden vajeet ovat viime aikoina kasvaneet huomattavasti. Belgian vaje on lähes kaksinkertaistunut toukokuusta 2003, mikä on huolestuttavaa. * Ranska, Saksa, Luxemburg ja Kreikka ovat edelleen heikoimpia suoriutujia, ja Kreikkaa lukuun ottamatta niiden vajeet ovat kasvaneet. Tämä on valitettavaa, kun muut jäsenvaltiot ovat osoittaneet sitoutumista ja päättäväisyyttä tulostensa parantamiseksi ja tavoitteen saavuttamiseksi. Valitettavaa on myös se, että nämä maat (sekä Belgia ja Italia) näyttävät pitävän hyväksyttävänä täytäntöönpanovajetta, joka on (yli) kaksinkertainen Eurooppa-neuvoston asettamaan 1,5 prosentin tavoitteeseen nähden. >VIITTAUS KAAVIOON> Muutos jäsenvaltioittain niiden direktiivien määrässä, joita ei ole pantu täytäntöön, toukokuun 2003 jälkeen. Esimerkiksi Belgian vaje on kasvanut 27 direktiivillä ja Irlannin pienentynyt 33 direktiivillä. On tärkeätä varmistaa, että viiveet sisämarkkinadirektiivien täytäntöönpanossa saadaan kurottua umpeen. Tämän vuoksi Barcelonassa maaliskuussa 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti tavoitteeksi "nollatoleranssin" sellaisten direktiivien osalta, joiden täytäntöönpano on viivästynyt kaksi vuotta tai enemmän. Kuvasta 4 ilmenee, että tämän tavoitteen saavuttivat vain Tanska, Suomi ja Portugali, jotka olivat saavuttaneet tavoitteen myös toukokuun 2003 tulostaulun mukaan. Ranska, Irlanti, Itävalta, Italia ja Kreikka paransivat tuloksiaan, mutta Yhdistyneen kuningaskunnan ja Luxemburgin tulokset olivat huonommat kuin toukokuussa 2003. On pettymys, että kaikille jäsenvaltioille asetetun tavoitteen on saavuttanut vain kolme valtiota. >VIITTAUS KAAVIOON> Niiden myöhässä olevien direktiivien lukumäärä, jotka oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä ennen 31. lokakuuta 2001 ja joita ei ollut pantu täytäntöön 30. marraskuuta 2003 mennessä. Kuvasta 5 ilmenee, että yleisesti ottaen ne jäsenvaltiot, jotka ovat suoriutuneet parhaiten direktiivien täytäntöönpanosta ajallaan, ovat myös nopeimpia toimimaan, kun määräaika on umpeutunut, jotta ne eivät jäisi jälkeen velvoitteistaan pitkäksi aikaa. Valitettavasti jäsenvaltiot, kuten Ranska ja Luxemburg, jotka usein myöhästyvät direktiivien täytäntöönpanossa, ovat myös hitaimpia tilanteen korjaamisessa. >VIITTAUS KAAVIOON> Keskimääräinen viive kuukausina sen jälkeen kun täytäntöönpanon määräaika on umpeutunut. 2. Sisämarkkinasääntöjen soveltamiseen liittyvät ongelmat: rikkomistapaukset Kun komissio katsoo, että sisämarkkinasääntöjä ei ole sovellettu oikein, se käynnistää rikkomisesta johtuvan menettelyn kyseistä jäsenvaltiota vastaan. Jokainen rikkomistapaus on liikaa: käsittely maksaa paljon, ja tapauksen ratkaiseminen kestää kauan. Komissio on sisämarkkinastrategiassaan painottanut, että jäsenvaltioiden olisi saatava rikkomistapaukset vähenemään ainakin 50 prosentilla vuoteen 2006 mennessä. Tavoite on tiukka mutta saavutettavissa. Valitettavasti jäsenvaltiot eivät ole edistyneet paljonkaan, sillä tapausten määrä on vähentynyt alle 3 prosentilla 1033 [23] tapauksesta 1006 tapaukseen. Peräti kymmenen jäsenvaltiota näyttää ottaneen vaarin komission kehotuksesta vähentää rikkomismenettelyjen määrää, mutta Ranskaa, Alankomaita ja Luxemburgia vastaan käynnistettyjen menettelyjen määrä on kasvanut. [23] Tässä luvussa, joka on pienempi kuin aikaisemmin julkaistuissa tilastoissa, ei ole mukana ns. "yhdistettyjä" tapauksia, jotka koskevat useaan valitukseen perustuvia rikkomismenettelyjä. Ranskan ja Italian yhdistetty osuus rikkomistapauksista on noin 28 prosenttia, mikä on enemmän kuin Tanskan, Suomen, Ruotsin, Luxemburgin, Portugalin, Irlannin ja Alankomaiden yhteenlaskettu määrä. Ranskan ja Italian toiminnalla rikkomistapausten vähentämiseksi olisi suhteellisesti muiden maiden toimia suurempi vaikutus 50 prosentin tavoitteen saavuttamiseen, ja siksi näitä maita kehotetaan tehostamaan ponnistelujaan. >VIITTAUS KAAVIOON> Avoimet rikkomistapauksen jäsenvaltioittain 31. lokakuuta 2003 verrattuna vastaaviin lukuihin 30. huhtikuuta 2003, jolloin sisämarkkinastrategia hyväksyttiin. LIITE 2 VUODEN 2003 LOPPUUN MENNESSÄ VALMISTUVIKSI SUUNNITELLUT TOIMET 1. Tavaroiden vapaan liikkuvuuden edistäminen >TAULUKON PAIKKA> 2. Palvelumarkkinoiden integrointi >TAULUKON PAIKKA> 3. Verkostoalojen korkean laadun takaaminen >TAULUKON PAIKKA> 4. Veroesteiden vaikutuksen vähentäminen >TAULUKON PAIKKA> 5. Hankintamenettelyyn osallistumisen laajentaminen >TAULUKON PAIKKA> 6. Liiketoiminnan edellytysten parantaminen >TAULUKON PAIKKA> 7. Haasteena väestörakenteen muutos >TAULUKON PAIKKA> 8. Sääntely-ympäristön yksinkertaistaminen >TAULUKON PAIKKA> 9. Sääntöjen soveltamisen valvonta >TAULUKON PAIKKA> 10. Tiedottamisen lisääminen ja parantaminen >TAULUKON PAIKKA>