Komission valmisteluasiakirja - Kertomus EY:n kehitysyhteistyön kehittämistoimien täytäntöönpanosta kehitysasioiden neuvoston päätelmien mukaisesti /* SEK/2000/0765 lopull. */





KOMISSION VALMISTELUASIAKIRJA - Kertomus EY:n kehitysyhteistyön kehittämistoimien täytäntöönpanosta kehitysasioiden neuvoston päätelmien mukaisesti KOMISSION VALMISTELUASIAKIRJA - Kertomus EY:n kehitysyhteistyön kehittämistoimien täytäntöönpanosta kehitysasioiden neuvoston päätelmien mukaisesti 1. Johdanto 1.1. Taustaa Kesäkuussa 1995 tekemässään päätöksessä neuvosto päätti ryhtyä arvioimaan kaikkea EY:n kehitysapua. Prosessissa oli tarkoitus olla kolme vaihetta: * EY:n avun luettelo, joka saatiin valmiiksi ja laajaan levitykseen vuonna 1997 ja joka ajantasaistettiin vuonna 1999; * kenttä- ja toimistotyöhön perustuvat EY:n kehitysyhteistyön neljän pääalueen eli Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen (AKT), Välimeren alueen, Aasian ja Latinalaisen Amerikan (ALA) sekä humanitaarisen avun yksittäisarvioinnit; * Maailmanlaajuinen yhteenveto, jossa otetaan huomioon kaikki edellä mainitut ja jossa tehdään yleisiä päätelmiä. Ensimmäiset kaksi arviointia, jotka tehtiin yhteistyöstä AKT- ja Välimeren maiden kanssa, saatiin valmiiksi lokakuussa 1998, ja niitä käsiteltiin lyhyesti kehitysasioiden neuvoston marraskuun 1998 kokouksessa, jossa päätettiin tutkia kaikkia arviointeja yksityiskohtaisemmin toukokuussa 1999. ALA-kertomus saatiin valmiiksi vuoden 1999 alussa. Kertomus humanitaarisesta avusta ja lopullinen yleinen yhteenveto saatettiin lopulliseen muotoonsa toukokuussa 1999. Kokouksessaan toukokuussa 1999 kehitysasioiden neuvosto käsitteli näiden arviointien tuloksia ja sopi joukosta päätelmiä. Komissiota pyydettiin tiedottamaan tuleville neuvostoille niistä toimista, joihin sen on tarkoitus ryhtyä käsitelläkseen arvioinneissa esitettyjä eri suosituksia. Tätä varten komissio esittää neuvostolle tiedoksi liitteenä olevan täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen suunnitelman. Tämän asiakirjan ajankohtana komissiossa ja sen yksiköissä tapahtuu muutoksia. Maaliskuun 1. päivänä 2000 komissio julkaisi valkoisen kirjan [1], jossa se eritteli ehdotuksiaan hallinnon uudistamiseksi. Nämä ehdotukset koskevat useita arvioinneissa kosketeltuja aloja, kuten palvelukseen ottoa, koulutusta ja kannusteita. Lisäksi komissio on tutkinut omia ulkosuhteiden toimintojaan tarkoituksenaan perinpohjainen rakenneuudistus, jossa käsitellään nykyisiä puutteita, kuten keinotekoista erontekoa kehitysyhteistyöjaksossa. Lisäksi yhteistyötä Välimeren alueen ja Etelä-Afrikan kanssa koskevien neuvoston asetusten lopullisia tekstejä ei ole vielä hyväksytty. Kaikkien näiden osatekijöiden valossa on päätetty esittää komission valmisteluasiakirja, jossa neuvostolle annetaan tietoa tapahtumien nykytilasta. Yksityiskohtaisempi toimintasuunnitelma, joka koskee laajempaa kehitystoimien valikoimaa, esitellään neuvostolle esitettävän yleisen toimintalinjan määrittelyä koskevan tiedonannon yhteydessä. [1] COM(2000) 200 lopullinen 1.2. Täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen rakenne Täytäntöönpanoa koskeva kertomus perustuu 21. päivänä toukokuuta 1999 hyväksyttyjen neuvoston päätelmien rakenteeseen. Tässä asiakirjassa ryhmiteltiin kaikkien arviointikertomusten suositukset joukoksi nimikkeitä, joilla määriteltiin kaikille ohjelmille ja maantieteellisille alueille yhteisiä aiheita. Liitteenä olevassa taulukossa esitellään lyhyesti tässä täytäntöönpanoa koskevassa kertomuksessa kuvatut toimet, ja se on tulevien ajantasaistusten perusteena. Siinä määritellään kussakin aloitteessa mukana oleva toimielin ja siihen liittyvä aika. Tässä täytäntöönpanoa koskevassa kertomuksessa eritellään ne toimet, joita komissio parhaillaan suunnittelee tai toteuttaa keskipitkällä aikavälillä. Eräät arvioijien ja neuvoston päätelmissä tärkeiksi osoitetut alat, kuten suorituskyvyn ja tarpeiden arviointiperusteiden kehittäminen muita kuin AKT-maita varten ja budjetoinnin suurempi joustavuus, eivät ole tässä mukana. Tätä ei kuitenkaan ole pidettävä osoituksena siitä, että komissio ei aikoisi tulevaisuudessa toimia tällä alalla. 2. TäytäntöönpanoA KOSKEVAN kertomuksen erittely 2.1. Kehitysapua koskevan yleisen toimintalinjan määrittely Muutamissa yksittäisissä arvioinneissa sekä yleisessä kertomuksessa Euroopan yhteisön kehityspolitiikkaa koskevan yleisen toimintalinjan selkeän määrittelyn puuttumista pidettiin osatekijänä vaikutuksen ja tehokkuuden vähentymiseen. Koska kehitysyhteistyössä käytetään eri välineitä eri maantieteellisillä alueilla ja koska neuvoston asetukset koskevat hyvin erilaisia aloja, yhteisön kehityspolitiikka voi joskus näyttää epäjohdonmukaiselta ja ristiriitaiselta. Tämä suuri ensisijaisten kohteiden joukko vaikeuttaa myös sekä taloudellisten että inhimillisten voimavarojen kohdentamista. Komission yksiköt ovat luonnostelleet kehityspolitiikkaa koskevan yleisen toimintalinjan, jossa tutkitaan Euroopan yhteisön kehitysyhteistyön tavoitteita eri maantieteellisillä alueilla ja ehdotetaan, miten sen kehitysapu voitaisiin parhaiten järjestää näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämän toimintalinjan määrittely voi myös muodostaa hyödyllisen perustan jäsenvaltioiden ja Euroopan yhteisön apua koordinoitaessa ja yhteensovitettaessa. Kun yleinen toimintalinja on hyväksytty, on mahdollista tutkia, miten parhaiten voitaisiin luoda vuosikertomusjärjestelmä. Ilman tätä yleiskehystä mistä tahansa kertomuksesta puuttuisi yhdenmukaisuutta, eikä se täyttäisi tarkoitustaan eli selkeän, kohdennetun tiedon antamista yhteisön kehityspolitiikasta. Ehdotetaan, että neuvostolle esitetään yleisen toimintalinjan määrittelyn kanssa huhtikuussa 2000 tiedonanto käsiteltäväksi kehitysasioiden neuvoston kokouksessa toukokuussa 2000. 2.2. Toimintalinjan täytäntöönpano Kun toimintalinja on hyväksytty, on tarpeellista tutkia, miten se voidaan panna tehokkaimmin täytäntöön. Jo ennen toimintalinjan hyväksymistä komissio on määritellyt joukon suuria alueita, joilla voidaan parantaa sitä, miten se hallinnoi yhteisön apua. 2.2.1. Olemassaolevien kohdennusmekanismien avoimuuden parantaminen AKT-maille annettavan avun kannalta kertomus tuli erittäin hyvään aikaan, sillä se julkaistiin valmisteltaessa vuodesta 1975 AKT-maiden avun hallinnoinnissa käytettyjä Lomén sopimuksia seuraavia yleissopimuksia. Uusi rahoitusvarojen ohjelmointi- ja tarkastelujärjestelmä on keskeisellä sijalla uudessa AKT-maiden kanssa tehdyssä kumppanuussopimuksessa. Tällä uudella järjestelmällä kohdennetaan varoja eri perustein, joiden joukossa tärkeitä ovat tarve mutta myös suorituskyky eli avun antamisen tulokset ja sen vaikutus kohderyhmiinsä. Tarkasteluun ryhdytään rahoituspöytäkirjan puolivälissä ja sen lopussa, minkä ansiosta rahoitusosuuksia on mahdollista tarkistaa, jotta kussakin maassa tai kullakin erityisellä alalla saavutettu edistys voidaan ottaa huomioon. Välimeren alueen avustusohjelmaan kuuluvien maiden maakohtaisten osuuksien määrittelyssä käytettävät menetelmät esiteltiin COREPERille vuonna 1997, ja yleinen lähestymistapa pysyy ennallaan. ALA-alueen yhteistyössä voimavaroja kohdennetaan AKT-alueen ja Välimeren alueen yhteistyöstä poiketen Euroopan yhteisön vuosittain hyväksymästä talousarviosta. Keskipitkän aikavälin kohdennuksen ensisijaiset kohteet kuitenkin määritellään (komission määräaikoina jäsenvaltioille toimittamien) maakohtaisten toimintasuunnitelmien sekä yhteisön ja edunsaajamaiden yhdessä tekemien päätösten perusteella sekakomitean ja korkeiden virkamiesten kokouksissa (joihin jäsenvaltiot myös osallistuvat). 2.2.2. Olemassaolevien yhteistyömekanismien vahvistaminen ja yksinkertaistaminen Lomén sopimuksia seuraavassa yleissopimuksessa tarkastellaan sellaista Euroopan yhteisön ja edunsaajamaiden välistä suhdetta, joka on hyvin paljolti kumppanuutta. Yleissopimukseen sisältyy uusia yhteistyömekanismeja. Tämä lähestymistapa on myös vahvistettu uudessa asetuksessa, jolla hallinnoidaan kehitysyhteistyötä Etelä-Afrikan kanssa ja joka on tarkoitus hyväksyä vuonna 2000. Sitä sovelletaan myös muiden kehitykseen liittyvien välineiden, kuten Tacis- ja Meda-ohjelmien, tarkistamiseen. Ulkosuhteiden toimintoja uudistettaessa edunsaajamaan merkitystä kehitysavun suunnittelussa ja täytäntöönpanossa tutkitaan uudelleen ja tehostetaan. 2.2.3. Uusien kansalaisyhteiskunnan kanssa käytettävien yhteistyötapojen etsiminen Kumppanuusperiaate ulotetaan edunsaajamaissa valtioista riippumattomiin järjestöihin ja muihin kansalaisyhteiskunnan elimiin. Uudessa AKT-maiden ja EY:n välisessä kumppanuussopimuksessa tällaisten järjestöjen osallistuminen kehitysohjelmien suunnitteluun ja täytäntöönpanoon virallistetaan. Kehitysyhteistyö Etelä-Afrikan kanssa on vuodesta 1995 lähtien perustunut läheiseen yhteistyöhön valtioista riippumattomien järjestöjen kanssa, ja tätä kokemusta voidaan käyttää muiden alueiden yhteistyön parantamiseen. Taloudellisen yhteistyön painottaminen viime vuosina sekä ALA- että MEDA-ohjelmissa helpottaa yhä niin Euroopan kuin sen kehittyvien kumppaneidenkin kansalaisyhteiskunnan osallistumista yhteisön yhteistyöhön. Lisäksi poliittinen, taloudellinen ja sosiaalinen vuoropuhelu kumppaneidemme kanssa on usein kansalaisyhteiskunnalle avointa. Viimeaikaisia esimerkkejä ovat Euroopan ja Mercosur-maiden elinkeinoelämän keskustelutilaisuus ja piakkoin Lissabonissa järjestettävä Aasian ja Euroopan kansalaisyhteiskuntaa käsittelevä huippukokous. 2.2.4. Maakohtaisten toimintasuunnitelmien yleiskehys Yhteisön kehitysyhteistyötä varten laadittavien maakohtaisten toimintasuunnitelmien (Country Strategy Papers, CSP) yhteisten osien valmistelu edistyy, ja tämä vaikuttaa myös jäsenvaltioiden toimintasuunnitelmiin. Jäsenvaltioiden kanssa pidettiin Berliinissä kokous lokakuussa 1999 maakohtaisten toimintasuunnitelmien valmistelussa saadun kokemuksen yhdistämiseksi. Komissio esitteli ajatuksensa "yleiskehyksestä", ja jäsenvaltiot reagoivat myönteisesti. Sisäisten keskustelujen ja kuulemisten jälkeen valmisteilla on virallisempi komission ehdotus, jota käsitellään maalis-huhtikuussa 2000 järjestettävässä toisessa asiantuntijakokouksessa. Tässä yhteydessä jo tehty työ on myötävaikuttanut komission nykyisiin maakohtaisia toimintasuunnitelmia koskeviin käytäntöihin. 2.2.5. Alakohtaisten strategioiden hyväksyminen Yleisessä toimintalinjassa tutkitaan Euroopan yhteisön tarvetta kohdentaa apunsa harvalukuisemmille aloille, jotta sen voimavaroja kehitysyhteistyön alalla voitaisiin parhaiten käyttää. Komissiolla on säännöllisiä kokouksia monenlaisia jäsenvaltioiden eri aloja, kuten HIV/AIDS-politiikkaa, maaseudun ja kaupunkien kehitystä, energiaa, liikennettä, terveydenhuoltoa ja kasvatusta, edustavien asiantuntijoiden kanssa alakohtaisten strategioiden ja/tai alakohtaisten toimintapolitiikkaa koskevien asiakirjojen koordinoimiseksi ja yhdenmukaistamiseksi. Olemassa on jo joukko alakohtaisten hankkeiden suuntaviivoja ja ohjelmia, jotka on kehitetty avustamaan hankkeen vastuuhenkilöitä ohjelmien suunnittelussa, mikä varmistaa hankkeiden yhdenmukaisen lähestymistavan kullakin alalla edunsaajamaasta huolimatta. Näitä suuntaviivoja on toistaiseksi kehitetty trooppisia metsiä, mikrorahoitusta, liikennettä ja vesialaa varten, ja niitä valmistellaan tätä nykyä maaseudun kehittämisen, maanviljelyksen ja elintarviketeollisuuden, eläinten terveyden sekä veden voimavarojen aloja varten. Uudistuvasta energiasta keskustellaan komission asiakirjan mukaisesti. Lisäalueista päätetään yleisen toimintalinjan hyväksymisen jälkeen. Lisäksi rahoittajien yhteistyön ja kehitysavun tehokkuutta ja yleistä yhdenmukaisuutta parantaakseen komissio viimeistelee alakohtaisten lähestymistapojen tuen suuntaviivoja ja ohjelmia tarkoituksenaan laajentaa tätä lähestymistapaa asteittain. Komissio on myös laatinut esimerkiksi köyhyyden lievittämistä ja sukupuolten tasa-arvoon liittyviä kysymyksiä varten alojenväliset rajat ylittäviä suuntaviivoja, joilla pyritään käsittelemään näitä avainkysymyksiä kaikissa kehitysmaissa yhdenmukaisella tavalla. On kehitetty strategia elintarviketurvallisuuden ja köyhyyden vähentämisen tavoitteiden yhdistämiseksi toisiinsa, ja samantapaisia toimintapolitiikkaa koskevia asiakirjoja valmistellaan terveydenhuoltoa ja koulutusta varten. 2.2.6. Välineiden ja budjettikohtien lukumäärän vähentäminen Yleisen toimintalinjan toimeenpanon onnistuminen edellyttää eräiden komission käytettävissä olevien kehitysyhteistyövälineiden yksinkertaistamista. ALA-maita koskevan asetuksen mukaisesti olemassa on kaksi laajaa välinettä: rahoitus- ja tekninen apu sekä taloudellinen yhteistyö. MED-ohjelma on aina ollut yksittäinen rahoitusväline. Näin ollen nämä välineet ovat nykyisessä muodossaan hallinnoitavissa, eikä komissio suunnittele muutosten ehdottamista. Sitä vastoin toisiaan seuranneilla Lomén yleissopimuksilla on luotu suuri määrä rahoitusvälineitä AKT-maiden avustamiseksi niiden kehityksessä. Uusi kumppanuussopimus keskittyy kolmeen rahoitustyyppiin: pitkän aikavälin kehittämisavustustukijärjestelyyn, johon sisältyy rakennemukautustuki, alueelliseen yhteistyöhön ja yhdentymiseen sekä investointijärjestelyyn. Komission kaikissa kehitysmaissa hallinnoimien suhteellisen pienten budjettikohtien lukumäärän vähentäminen on komissiolle ensisijainen toimi. Jos tarkoituksena on päästä järkevään ja tehokkaaseen hallintoon, on olennaista vähentää voimakkaasti budjettikohtien lukumäärää nykyisestä 70:stä. Komission yksiköt ovat kokoontuneet Euroopan parlamentin jäsenten kanssa käsitelläkseen tulevaa järkiperäistämistä, ja periaatteessa on sovittu, että nämä toimenpiteet pannaan täytäntöön vuoden 2001 alustavassa talousarvioesityksessä. 2.3. Koordinointi ja täydentävyys Euroopan yhteisön kehitysyhteistyön koordinointi ja täydentävyys jäsenvaltioiden kehitysyhteistyön kanssa on komissiolle ensisijaista. Neuvoston maaliskuussa 1998 hyväksymien "Yhteisön ja jäsenvaltioiden toiminnan koordinoinnin lujittamista koskevien suuntaviivojen kehitysyhteistyön alalla" mukaisesti komissio toimitti neuvostolle maaliskuun 1. päivänä 2000 kaikki maantieteelliset alueet kattavan kertomuksen niistä toimenpiteistä, joihin on ryhdytty, ja tällä alalla saavutetusta edistyksestä. Neuvoston hyväksyttyä täydentävyyttä koskevan päätöslauselmansa toukokuussa 1999 komissio on edistynyt maakohtaisia toimintasuunnitelmia koskevassa työssään, jota kuvaillaan kohdassa 2.2.4. 2.4. Organisastiokehyksen yhdenmukaistaminen ja yksinkertaistaminen Suuri määrä suosituksia keskittyi jokaisessa kertomuksessa eri tapoihin parantaa kehitysavun organisaatiokehystä. 2.4.1. Komission yksiköiden järjestely Lokakuussa 1999 - viisi kuukautta kehitysasioiden neuvoston sen kokouksen jälkeen, jossa arviointia koskevat päätelmät hyväksyttiin - uusi komissio aloitti toimikautensa. Puheenjohtaja Romano Prodin johtama komissio on osoittanut sitoutuneensa komission hallinnon uudistamiseen. Komission yksiköt järjestettiin uudelleen heti toimikauden alussa, ja Kehitysyhteistyön pääosasto sai kehityskysymyksissä johtavan roolin, vaikka maantieteellinen vastuu jakautuukin yhä useiden PO:jen kesken. Uusi komissio on ryhtynyt kaikkien yksiköidensä sisäiseen uudistukseen julkaisemalla valkoisen kirjan maaliskuun 1. päivänä 2000. Tämän kokonaisuudistuksen yhteydessä ulkosuhteiden toimintojen merkitystä on tutkittu erikseen. Laajassa mielessä tämän ehdotetun ulkosuhteiden toimintojen uudistuksen tarkoituksena on palauttaa kehitysyhteistyöjakson kokonaisuus ja luoda toiminnallinen kehys politiikan suuremmalle hajauttamiselle edunsaajamaiden ja komission valtuuskuntien suuntaan. Toiminnassa on jo pilottikokeilu hajakeskittämisen (edunsaajamaille) ja hajasijoittamisen (valtuuskunnille) lisäämiseksi edustavassa merentakaisten maiden otoksessa kaikissa yhteisön ohjelmissa. 2.4.2. Tuloshakuisuuden lisääminen Komissio on vuodesta 1992 ponnistellut kehitysohjelmiensa tuloshakuisuuden lisäämiseksi. Se on pannut useimmissa kehitysohjelmissaan täytäntöön vaiheittaisen hankkeiden hallintomenetelmän (project cycle management, PCM), jossa vaaditaan tavoitteiden ja tulosten määrittelyä sekä sellaisten objektiivisesti todennettavissa olevien indikaattoreiden määrittelyä, joiden avulla näiden tavoitteiden ja tulosten saavuttamista voidaan mitata. Vaiheittaiseen hankkeiden hallintomenetelmään sisältyvän komission toimihenkilöiden koulutusohjelman, johon liittyy hankkeiden valmistelussa avustava neuvontapiste, pitäisi varmistaa, että näitä hankkeiden hallinnointivälineitä käytetään oikein ja tehokkaasti kaikkialla komission kehitysyhteistyöohjelmissa. Kaikista näistä ponnistuksista huolimatta Euroopan yhteisön kehitysavulla on kuitenkin ollut taipumus keskittyä pikemminkin maksusitoumuksiin (tuotantopanoksiin) kuin saavutettuihin tuloksiin (tuotoksiin). Vaiheittaista hankkeiden hallintomenetelmää ei käytetä kaikissa kehitysohjelmissa. Tarve vahvistaa vaiheittaisen hankkeiden hallintomenetelmän täytäntöönpanoa on myönnetty ulkosuhteiden toimintojen uudistusta koskevassa tiedonannossa, ja se käsitellään mainitun uudistuksen yhteydessä. AKT-maiden kohdalla uusi ohjelmointijärjestelmä palauttaa jonkin verran tasapainoa: rahoitusosuudet eivät ole oikeutus, jonka voi käyttää tuloksista riippumatta. Kaksivuotisen alkuperäiskohdentamisen jälkeen kaikki lisävarat kohdennetaan pikemminkin käyttämällä arviointiperusteita, joihin aiemmalla rahoituksella saavutetut tulokset sisältyvät. Komission 4. päivänä helmikuuta 2000 hyväksymässä rakennemukautusta koskevassa tiedonannossa tarkastellaan asteittaista siirtymää suorituskykyyn arviointiperusteena perustuviin maksuihin, joihin liittyy politiikan ehdollisuuksien vähentäminen. Tämä uusi lähestymistapa on jo käytössä pilottikokeena joissakin AKT-maissa. Komissio harkitsee toimielinten laajemman uudistuksen yhteydessä lisätoimia tulospainotteisuuden lisäämiseksi. 2.4.3. Tiedonhallintojärjestelemien parantaminen Tehokas tiedonhallinto on asianmukaisessa ja tehokkaassa kehitysyhteistyössä keskeistä. Komission yksiköt kehittävät uutta yhtenäistä tieto- ja hallintojärjestelmää (CRIS - Common Relex Information System, yhteisön ulkopuolisiin maihin suunnattua apua hallinnoivan toimialan tietojärjestelmä), joka antaa tietoja EKR:n ja talousarvion rahoituksesta. Kesäkuusta 1999 ulkosuhteiden PO:t ja valtuuskunnat ovat voineet saada CRIS:istä tietoja kehitysyhteistyöhankkeiden rahoituksesta ja hallinnosta. Vuoden 2000 aikana järjestelmää kehitetään niin, että valtuuskunnat voivat ajantasaistaa tiedot suoraan. Tämä tehdään ensin ryhmällä pilottivaltuuskuntia, ja sitä laajennetaan vuoden 2001 aikana. Mikä tahansa tällainen kehitys pohjautuu tietysti varmoihin yhteyksiin valtuuskuntien ja päätoimipaikan välillä. Vuoden 2001 aikana on tarkoitus ottaa käyttöön yhtenäinen voimavarojen hallintajärjestelmä (Integrated Resources Management System, IRMS) kaikkialla komissiossa. Kunnes uusi järjestelmä on toiminnassa, kehitysyhteistyön PO on perustanut oman, PO-tasolla keskitetyn järjestelmänsä avustaakseen ensisijaisten toimien osoittamisessa ja tehtävien valvonnassa. Tämä tietopankki tarjoaa kehitysyhteistyön PO:n ylimmälle johdolle välineen arvioida ja muuttaa voimavarojen kohdentamista ensisijaisiin tehtäviin. Kaikkien komission toteuttamien kehitysapuarviointien julkaiseminen on mahdollinen hallintotietojen lähde. Yhteisen Relex-yksikön arviointiyksiköllä on internet-sivut, joissa on kaikkien tärkeimpien arviointien koko teksti ja lyhennelmät sekä tulevien arviointien ohjelma. Kehitysyhteistyön PO ajantasaistaa parhaillaan järjestelmäänsä tulevia ja meneillään olevia hankkeitaan koskevien tietojen julkaisemiseksi internetissä varmistaakseen, että annetut tiedot ovat mahdollisimman tarkkoja ja ajantasaisia. Parannettu järjestelmä on käytössä syyskuuhun 2000 mennessä. 2.4.4. Henkilöstön kannusteet ja kykyjen erikoistuminen Ulkosuhteiden PO ei voi käsitellä kysymyksiä, jotka liittyvät henkilöstön kehittämiseen erikseen. Maaliskuun 1. päivänä 2000 hyväksytyssä komission valkoisessa kirjassa hallinnon uudistamisesta esitetään tulevaa koulutusjärjestelmää, erikoistunutta palvelukseen ottoa ja henkilöstön kannusteita koskevia ehdotuksia. Komissio sai äskettäin valmiiksi ura-alueen A-kilpailun ulkosuhteiden alalla, kehitysyhteistyöhön erikoistuminen mukaan luettuna jossain määrin. Tällaisen kilpailun tarkoituksena on lisätä yhteisön kehityspolitiikan parissa työskentelevän erikoistuneen henkilöstön määrää. Ulkosuhteiden toimintojen parissa on ura-alueen A-virkamiehille säädetty velvoite palvella merentakaisissa maissa, mikä myötävaikuttaa ammattitaitoisemman ulkomaayksikön kehitykseen. Ulkosuhteiden PO:t painottavat kasvavassa määrin henkilöstökoulutusta. Niiden vuosittain hyväksyttyihin koulutussuunnitelmiin (vuoden 2000 suunnitelmat saatavilla toukokuun 31. Päivästä) sisältyy kestävän kehityksen, sukupuolten tasa-arvon ja köyhyyden kaltaisiin kysymyksiin erikoistuneita kursseja. Tarjolla on myös kursseja rahoitusmenettelyistä, vaiheittaisesta hankkeiden hallintomenetelmästä ja taloudellisesta analyysistä. ECHO kehittää vuoden 2000 loppuun mennessä erityisesti humanitaariseen apuun keskittyvän koulutuskurssin. 2.4.5. Hallintokomiteoiden työn uudelleen keskittäminen Hallintokomiteoiden merkitystä EY:n kehitysyhteistyössä on tutkittava uudelleen. Ensinnäkin on tärkeää välttää liian monen tällaisen komitean perustamista, koska siten luodaan lisää hallintomenettelyjä ja vähennetään mahdollisuuksia päästä yhdenmukaiseen lähestymistapaan kehityspolitiikan toimeenpanossa. Euroopan kehitysrahastokomitea on tutkinut työmenetelmiään ja tehtäviään ja esittänyt joukon ehdotuksia siitä, miten sen työtä voitaisiin kohdentaa strategisemman rooliin omaksumiseksi. Tästä seuraisi, että komitea tarkastelisi kokonaisohjelmia ja alakohtaisten ohjelmien täytäntöönpanoa sen sijaan, että se keskittyisi yksittäisten hankkeiden teknisiin yksityiskohtiin. Nämä ajatukset eivät ole ainoastaan myötävaikuttaneet yhdeksännen EKR:n sisäiseen sopimukseen vaan voisivat myös olla mallina muiden hallintokomiteoiden vastaaville ajatuksille. MED-komitean kohdalla samantapainen lähestymistapa on komission lokakuussa 1999 antaman ja neuvostossa käsiteltävänä olevan MEDA-asetuksen muuttamista koskevan tiedonannossa ytimessä. Komissio ehdotti MED-komitealle suurempaa roolia yhteistoimintastrategioiden luomisessa ja mukautti näin rahoitusalan päätöksentekomenettelyt muissa siirtymistä koskevissa ohjelmissa kuten Tacisissa vakiintuneiden käytäntöjen mukaisiksi. 2.5. Avun hallinnon ja menettelytapojen tehokkuuden lisääminen Avun hallinnon tehostaminen riippuu jossain määrin organisaatiokehyksen parannuksista ja välineiden ja budjettikohtien lukumäärän vähentämisen kaltaisista toimenpiteistä.I Komissio ryhtyy valmistelemaan käsikirjaa, jossa on yhdenmukaistetut säännöt yhteisön osana kaikkia kehitysohjelmiaan rahoittamille palveluhankintoja, tavaranhankintoja ja rakennusurakoita koskeville sopimuksille. Sopimus- ja tarjouspyyntömenettelyjen lukumäärä laskee silloin 40:stä kahdeksaan. Lomén yleissopimuksen mukaisen avun hallintoa mutkistaa se, että olemassa on rinnakkaisia Euroopan kehitysrahastoja, joista jokaisella on omat menettelynsä ja etusijansa. Uuteen AKT-maiden ja EY:n väliseen kumppanuussopimukseen sisältyy toimenpiteitä kuudennen, seitsemännen ja kahdeksannen EKR:n yhdistämiseksi yhdeksi rahastoksi. Uuden sopimuksen tullessa voimaan kaikki jäljellä olevat varat siirretään yhdeksänteen EKR:ään. 2.6. Valvonnan, arvioinnin ja avoimuuden vahvistaminen Sellaisen vaiheittaiseen hankkeiden hallintamenetelmään/kirjauslähestymistapaan perustuvan valvontajärjestelmän kehittäminen, jossa on laadullisia ja määrällisiä indikaattoreita, on valvontamenetelmien huomattavin aloite. Suunnittelu ja alkuperäinen toimeenpano tapahtuvat seuraavien kahden vuoden kuluessa. Järjestelmän odotetaan olevan enimmäkseen käytössä vuoden 2001 loppuun mennessä. Kehitysyhteistyön PO:n vuodesta 1997 perustama laatutukiryhmä on jo edistänyt näkyvästi hankkeiden laadun tehostamista AKT-maissa. Komissio on sitoutunut käyttämään laatutukiryhmää jatkuvasti varmistaakseen kaikkien kehityshankkeiden yhdenmukaisuuden. Myös maakohtaisessa toimintasuunnitelmassa luodaan sisäisiä laaduntarkkailumekanismeja. Laatutukiryhmän tarkoituksena on tarjota etukäteen tapahtuvaa kaikkien kehitysyhteistyön PO:n valmistelemien kehityshankkeiden tarkastusta. Tarkastelemalla hankkeita yksilöimislomakevaiheessa ja arviointiyksikön edustajan ollessa läsnä kaikissa kokouksissa komitea myös varmistaa jossain määrin jälkikäteen tapahtuvien arviointien tulosten syöttämisen palautteena määrittely- ja arviointiprosessiin. Kehitysyhteistyön PO:n perustaman laatutukiryhmän tuleva rooli riippuu välttämättä ulkosuhteiden toimintojen tulevasta rakenteesta. Arviointiyksikön asemaa käsitellään myös osana tätä arviointia. Vuonna 1999 komissio rahoitti oman arviointiyksikkönsä ulkoisen arvioinnin ulkosuhteiden kohdalla. Lopullinen kertomus tulee saataville internetissä. Sen löydöksiä käsitellään sisäisesti komission sisäisen uudistuksen yhteydessä, ja näissä keskusteluissa syntyy epäilemättä uusia ehdotuksia arviointitoiminnon vahvistamiseksi. Uudistamista käsitelevä valkoinen kirja velvoittaa komission toteuttamaan järjestelmällistä ennalta tapahtuvaa arviointia, ja komission yksiköt tarkastelevat parhaillaan tämän sitoumuksen merkitystä käytännössä. Kahden äskettäisen humanitaarista apua koskevan arvioinnin tuloksena ECHO on osoittanut aikovansa laatia parhaan toimintatavan esikuvia ja yleisiä suorituskykytavoitteita, joiden toimeenpanosta kerrotaan säännöllisesti Euroopan parlamentille ja jäsenvaltioille. LIITE >TAULUKON PAIKKA>