[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 25.1.2007 KOM(2007) 25 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisen toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun ja osittaisen välivaiheen tarkastelun perusteella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Thaimaasta ja Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa (komission esittämä) PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä ’perusasetus’, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21 päivänä joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005, soveltamista Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Thaimaasta ja Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuontia koskevassa menettelyssä. | Yleinen tausta Ehdotus perustuu perusasetuksen soveltamiseen ja tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyä koskevien vaatimusten mukaisesti. | Voimassa olevat aiemmat säännökset Ehdotuksen alalla ei ole aiempia voimassa olevia säännöksiä. | Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ei sovelleta. | INTRESSITAHOJEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti jo ollut tilaisuus puolustaa etujaan tämän tutkimuksen yhteydessä. | Asiantuntijatiedon käyttö | Ulkopuolista asiantuntemusta ei tarvittu. | Vaikutusten arviointi Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta siinä on kattava luettelo arvioitavista olosuhteista. | EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Komissio julkaisi 1 päivänä joulukuuta 2005 Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen[1], jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus’, Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Thaimaasta ja Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta. Polkumyynnin vastainen menettely käynnistettiin, kun sitä koskevan pyynnön esitti 30 päivänä elokuuta 2005 Polyethylene Terephtalate (PET) Committee of Plastics Europe, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa suurimman osan eli tässä tapauksessa yli 90 prosenttia tietynlaisen polyeteenitereftalaatin kokonaistuotannosta yhteisössä. Liitteenä oleva komission ehdotus neuvoston asetukseksi sisältää polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat lopulliset päätelmät. Jäsenvaltioita kuultiin polkumyynnin vastaisissa komiteoissa 16 päivänä tammikuuta. Ehdotettuja toimenpiteitä kannatti 25 jäsenvaltiota ja vastusti 2 jäsenvaltiota. Tästä syystä ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy liitteenä olevan ehdotuksen asetukseksi, joka olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2007. | Oikeusperusta Neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21 päivänä joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005. | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: | Toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa perusasetuksessa, eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. | Vaatimusta, jonka mukaan yhteisölle, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. | Sääntelytavan valinta | Ehdotettu säädöslaji: asetus. | Muut sääntelytavat eivät tule kyseeseen seuraavasta syystä: Edellä mainitussa perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | Ehdotus ei vaikuta yhteisön talousarvioon. | 1. Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisen toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun ja osittaisen välivaiheen tarkastelun perusteella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Thaimaasta ja Taiwanista peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96[2], jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY 1. Voimassa olevat toimenpiteet 2. Neuvosto otti 27 päivänä marraskuuta 2000[3] käyttöön lopulliset polkumyyntitullit Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta, jäljempänä ’asianomaisista maista’ peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin, jäljempänä ’PET’, tuonnissa. Käyttöön otetut toimenpiteet perustuivat polkumyynnin vastaiseen tutkimukseen, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’, joka oli käynnistetty perusasetuksen 5 artiklan mukaisesti. 3. Neuvosto otti 13 päivänä elokuuta 2004[4] käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Australiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa sekä päätti Pakistanista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn. 4. Johdanto-osan 1 kappaleessa tarkoitettua neuvoston asetusta (EY) N:o 2604/2000 on muutettu neuvoston asetuksilla (EY) N:o 496/2002[5], 823/2004[6], 83/2005[7] ja 1646/2005[8]. Muutokset tehtiin perusasetuksen 11 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti käynnistettyjen tarkastelua koskevien tutkimusten tulosten perusteella tai perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen hintasitoumusten perusteella. 2. Tarkastelupyyntö 5. Toimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevan ilmoituksen[9] julkaisemisen jälkeen komissio vastaanotti 30 päivänä elokuuta 2005 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen pyynnön tarkastella voimassa olevia toimenpiteitä, jäljempänä ’toimenpiteiden päättymistä koskeva tarkastelu’, ja perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen pyynnön tarkastella osittain Taiwanista sekä kolmelta korealaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta peräisin olevaan tuontiin kohdistettuja toimenpiteitä, jäljempänä ’osittainen välivaiheen tarkastelu’. 6. Tarkastelupyynnön esitti Polyethylene Terephtalate Committee of Plastics Europe, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa suurimman osan eli tässä tapauksessa yli 90 prosenttia polyeteenitereftalaatin kokonaistuotannosta yhteisössä. 7. Pyyntöä perusteltiin sillä, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. 8. Pyyntö Taiwanista sekä kolmelta korealaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta (Daehan Synthetic Fiber Co. Ltd., SK Chemicals Co. Ltd. ja KP Chemical Corp.) peräisin olevaan tuontiin kohdistettuja toimenpiteitä koskevasta osittaisesta välivaiheen tarkastelusta perustui siihen, että toimenpiteiden taso ei ollut riittävä vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin vastapainoksi. 9. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että perusasetuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisten tarkastelujen vireillepanoon oli olemassa riittävä näyttö, minkä vuoksi se pani nämä kaksi tarkastelua vireille 1 päivänä joulukuuta 2005[10]. 10. Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistiin 2 päivänä kesäkuuta 2006 välivaiheen tarkastelun soveltamisalaa koskeva ilmoitus[11], josta kävi ilmi, että osittaisen välivaiheen tarkastelun soveltamisalaan kuuluvat myös kaikki etuyhteydessä olevat yritykset. 3. Rinnakkainen tutkimus 11. Komissio pani vireille 1 päivänä joulukuuta 2005 myös neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97[12] 18 artiklan mukaisen tarkastelun, joka koski Intiasta peräisin olevan PET:n tuonnissa voimassa olevia tasoitustoimenpiteitä. 4. Tutkimuksen kohteena olevat osapuolet 12. Komissio ilmoitti vientiä harjoittaville tuottajille, viejämaiden edustajille, tuojille, yhteisön tuottajille, käyttäjille ja pyynnön esittäjälle virallisesti voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun sekä osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä. 13. Koska toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua käsittelevässä pyynnössä oli lueteltu lukuisia Intiassa, Indonesiassa, Koreassa ja Taiwanissa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia ja yhteisön tuottajia ja koska välivaiheen tarkastelua koskevassa pyynnössä oli lueteltu lukuisia Taiwanissa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia, katsottiin asianmukaiseksi tutkia perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti, olisiko syytä käyttää otantamenetelmää. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi edellä mainittuja osapuolia ilmoittautumaan perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti 15 päivän kuluessa tarkastelujen vireillepanosta ja toimittamaan komissiolle vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa pyydetyt tiedot. 14. Toimitettujen tietojen tarkastelun perusteella ja yhteistyöhalunsa julki tuoneiden intialaisten, indonesialaisten, korealaisten ja taiwanilaisten tuottajien vähäisen määrän vuoksi päätettiin, ettei otanta ollut tarpeen näiden neljän maan tuottajien osalta. 15. Kun oli tarkasteltu yhteisön tuottajien ja tuojien toimittamia tietoja, todettiin, ettei niiden määrä ollut liiallinen ja ettei otantaa tarvita, ja ne kaikki päätettiin sisällyttää tutkimukseen. 16. Näin ollen kyselylomakkeet lähetettiin kaikille tiedossa olleille asianomaisten maiden vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille, tavarantoimittajille, yhteisön tuottajille ja käyttäjille. 17. Vastaukset saatiin seuraavilta tahoilta: 18. Intia: kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa 19. Indonesia: kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa (vaikkakin näistä vain kaksi suostui tarkastuskäyntiin) 20. Malesia: kaksi vientiä harjoittaa tuottajaa 21. Korean tasavalta: neljä vientiä harjoittavaa tuottajaa 22. Taiwan: kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa (vaikkakin näistä vain kaksi suostui tarkastuskäyntiin) 23. Thaimaa: yksi vientiä harjoittava tuottaja 24. kaksi yhteisön tavarantoimittajaa 25. kaksitoista yhteisön tuottajaa 26. kymmenen jatkojalostajaa/käyttäjää. Lisäksi havaittiin, että yksi indonesialainen tuottaja, joka ei osallistunut yhteistyöhön, oli muuttanut nimensä voimassa olevien toimenpiteiden julkaisun jälkeen. P.T. Bakrie Kasei Corp. -yrityksestä oli tullut P.T. Mitsubishi Chemical Indonesia. 27. Komissio hankki ja tarkasti kaikki tutkimuksensa kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäyntejä seuraavien yritysten toimitiloihin: a) Intia Vientiä harjoittavat tuottajat - Pearl Engineering Polymers Ltd., Delhi, - SENPET, formerly Elque Polyesters Ltd., Kalkutta - Futura Polyesters Ltd., Chennai Etuyhteydessä oleva viejä - Plastosen Ltd., Kalkutta (etuyhteydessä SENPETiin, jonka aiempi nimi on Elque Polyesters Ltd.) b) Indonesia Vientiä harjoittavat tuottajat - P.T. Polypet Karyapersada, Jakarta - P.T. Petnesia Resindo, Tangerang c) Malesia Vientiä harjoittavat tuottajat - MPI Polyester Industries Sdn. Bhd., Selangor - Hualon Corporation (M) Sdn. Bhd. Kuala Lumpur d) Korean tasavalta Vientiä harjoittavat tuottajat - SK Chemicals Co. Ltd., Söul - Huvis Corp., Söul (etuyhteydessä SK Chemicals Co Ltd.:hen) - KP Chemicals Corp., Söul - Honam Petrochemicals Corp., Söul (etuyhteydessä KP Chemicals Co Ltd.:hen) Koreassa sijaitsevat etuyhteydessä olevat kauppiaat/tuojat - SK Networks Ltd., Söul (etuyhteydessä SK Chemicals Co Ltd.:hen), - Lotte Trading Ltd., Söul (etuyhteydessä KP Chemicals Co Ltd.:hen) - Lotte Daesan Ltd., Söul (etuyhteydessä KP Chemicals Co Ltd.:hen) Yhteisössä sijaitsevat etuyhteydessä olevat kauppiaat/tuojat - SK Networks Deutschland GmbH, Frankfurt/Main, Saksa (etuyhteydessä SK Chemicals Co Ltd.:hen) - SK Eurochem, Varsova, Puola (etuyhteydessä SK Chemicals Co Ltd.:hen) e) Taiwan Vientiä harjoittavat tuottajat - Shinkong Synthetic Fibers Corporation, Taipei, - Far Eastern Textile Ltd., Taipei f) Thaimaa Vientiä harjoittava tuottaja - Bangkok Polyester Public company Ltd, Bangkok, Thaimaa g) Yhteisön tuottajat: - Voridian BV (Alankomaat) - M & G Polimeri Italia Spa (Italia) - Equipolymers Srl (Italia) - La Seda de Barcelona SA (Espanja) - Novapet SA (Espanja) - Selenis Industria de Polímeros SA (Portugali) - Selenis Itália Spa (Italia) h) Yhteisön tavarantoimittajat - Interquisa SA (Espanja) i) Etuyhteydettömät yhteisön tuojat - Global Service International SRL (Italia) j) Käyttäjät yhteisössä - Coca Cola Enterprises Europe Ltd (Belgia). - Polkumyynnin ja vahingon jatkumisen ja/tai toistumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus toimenpiteiden päättymistä käsittelevässä tarkastelussa käsitti 1 päivän lokakuuta 2004 ja 30 päivän syyskuuta 2005 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lopun välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’. Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisessa Taiwanista sekä kolmelta korealaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta peräisin olevassa tuontia koskevassa osittaisen välivaiheen tarkastelussa tutkimusajanjakso on sama kuin toimenpiteiden päättymistä koskevassa tarkastelussa. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE 1. Tarkasteltavana oleva tuote 28. Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli asianomaisista maista peräisin oleva polyeteenitereftalaatti, jonka viskositeettiluku on ISO-standardin 1628-5 mukaan vähintään 78 ml/g. Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 3907 60 20. 2. Samankaltainen tuote 29. Alkuperäisen tutkimuksen ja tarkastelua koskevan tutkimuksen tavoin tässäkin havaittiin, että tarkasteltavana olevalla tuotteella, asianomaisten maiden kotimaan markkinoilla tuotetulla ja myydyllä polyeteenitereftalaatilla sekä yhteisön tuottajien tuottamalla ja myymällä polyeteenitereftalaattilla on samat fysikaaliset ja kemialliset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi kyseisten tuotteiden katsotaan olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita. C. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN JA/TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS 1. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tutkimusajanjakson aikana – Yleistä 30. Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, tapahtuuko polkumyyntiä tällä hetkellä ja jos tapahtuu, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen. Yleiset menetelmät 31. Jäljempänä esitettyjä yleisiä menetelmiä on sovellettu kaikkiin vientiä harjoittaviin tuottajiin asianomaisissa maissa, ja ne ovat samat kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Näin ollen polkumyyntiä koskevat päätelmät esitetään siten, että kunkin asianomaisen viejämaan osalta esitetään ainoastaan kyseistä maata erityisesti koskevat tiedot. Normaaliarvo 32. Normaaliarvon määrittämistä varten tutkittiin ensin kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko sen tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa sen koko yhteisöön vietäväksi tarkoitettuun myyntiin verrattuna. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan edustavaa, kun kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli vähintään 5 prosenttia sen yhteisöön suuntautuneen viennin kokonaismäärästä. 33. Tämän jälkeen yksilöitiin ne tarkasteltavan tuotteen lajit, joita myivät kotimarkkinoilla yritykset, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa, ja jotka olivat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myydyt lajit tai suoraan verrattavissa niihin. 34. Kunkin vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myytyjen PET-lajien kanssa suoraan vertailukelpoiseksi todetun tuotelajin osalta tutkittiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tietyn PET-lajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos kyseisen lajin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan, yhteisöön vietäväksi myydyn PET-lajin kokonaismyyntimäärästä. 35. Tutkimuksessa selvitettiin myös, voitiinko kunkin PET-lajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tämä tehtiin määrittämällä kunkin asianomaisissa maissa toimivan vientiä harjoittavan tuojan osalta, kuinka suuri osuus kunkin tarkasteltavana olevan tuotteen viedyn lajin myynnistä riippumattomille asiakkaille kotimarkkinoilla oli ollut kannattavaa tutkimusajanjaksolla. a) Jos yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla eli kyseisen tuotelajin keskimääräinen myyntihinta oli sama tai korkeampi kuin kyseisen tuotelajin keskimääräinen tuotantokustannus, normaaliarvo määritettiin kyseisen tuotelajin koko kotimaanmyynnin keskimääräisenä hintana riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa. b) Jos vähintään 10 mutta enintään 80 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, sen normaaliarvo määritettiin vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla tapahtuneessa myynnissä veloitettujen hintojen painotettuna keskiarvona. c) Jos alle 10 prosenttia tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin määrästä tapahtui vähintään yksikkökustannuksia vastaavilla hinnoilla, sitä ei katsottu myytävän tavanomaisessa kaupankäynnissä, mistä syystä sen normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 36. Jos normaaliarvo oli muodostettava laskennallisesti, se muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti eli huomioon otettiin kyseisen tuotelajin valmistuskustannukset, joihin lisättiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittomarginaali. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten määräksi määritettiin samankaltaisen tuotteen vientiä harjoittavalle tuottajalle aiheutuneet kustannukset, ja voiton määräksi vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen voitto samankaltaisen tuotteen myynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä. Vientihinta 37. Kaikissa niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety riippumattomille asiakkaille yhteisöön, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella. 38. Jos myynti tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan tai kauppiaan kautta, vientihinta muodostettiin kyseisen tuojan riippumattomilta asiakkailta veloittamien jälleenmyyntihintojen perusteella. Tässä yhteydessä tehtiin oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti tuonnin ja jälleenmyynnin välissä aiheutuneiden kustannusten, myös myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten, sekä kohtuullisen voittomarginaalin huomioon ottamiseksi. Asianmukainen voittomarginaali määritettiin yhteisön markkinoilla toimivien yhteistyöhön osallistuneiden etuyhteydettömien kauppiaiden/tuojien antamien tietojen perusteella. Vertailu 39. Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi oikeudenmukaista, tarvittavat oikaisut tehtiin hintaan ja hintojen vertailtavuuteen vaikuttaviin eroihin perustuvina mukautuksina perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Oikaisuja tehtiin kaikissa tapauksissa, joissa niitä pidettiin kohtuullisina ja paikkansa pitävinä ja joissa niistä esitettiin todennettu näyttö. Polkumyyntimarginaali 40. Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti kullekin yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettua keskimääräistä vientihintaa keskenään. 41. Maissa, joissa yhteistyössä toimiminen oli yleistä (yli 80 prosenttia yhteisöön tuodusta koko määrästä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla) ja joissa ei ollut syytä uskoa, että mikään vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyisi yhteistyöstä, jäännöspolkumyyntimarginaali päätettiin vahvistaa yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritetyn korkeimman polkumyyntimarginaalin suuruiseksi, jotta mahdollisten toimenpiteiden tehokkuus voitiin varmistaa. 42. Maissa, joissa yhteistyössä toimiminen oli vähäistä (alle 80 prosenttia yhteisöön tuodusta koko määrästä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla), jäännöspolkumyyntimarginaalista päätettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti eli käytössä olevien tietojen perusteella. 2. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tutkimusajanjakson aikana – Maakohtaiset havainnot Intia Alustavat huomiot 43. Kolme viidestä tiedossa olleesta vientiä harjoittavasta tuottajasta teki yhteistyötä tutkimuksessa. Yhteistyöstä kieltäytyneiden kahden yrityksen osuus on yli 80 prosenttia Intian koko PET-tuotannosta ja noin 25 prosenttia Intian viennistä yhteisöön. Intiasta yhteisöön suuntautuvan viennin osuus yhteisön kulutuksesta oli 0,3 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kahdella kolmesta yhteistyöhön osallistuneesta viejästä on yhteisöön suuntautuvaan PET-vientiin liittyviä hintasitoumuksia, jotka todettiin alkuperäisessä tutkimuksessa. 44. Kahden yhteistyössä toimineen yrityksen osalta havaittiin, että niiden vientihinnat yhteisöön olivat yritysten asettamien vähimmäishintojen mukaisia. Hinnat ylittivät selvästi hinnat, joita veloitettiin myynnissä kolmansien maiden markkinoille. Myynti kolmansiin maihin oli paljon mittavampaa kuin vienti yhteisöön. Tämä osoittaa, että yhteisön asiakkailta veloitetut hinnat eivät vastaa intialaisten hintasitoumusten haltijoiden normaalia hinnoittelukäytäntöä. Polkumyyntimarginaali 45. Yhteisöön viennin osalta kolmen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalit olivat 0–17 prosenttia. On huomattava, että vientiä harjoittavalla tuottajalla, joka ei harjoittanut polkumyyntiä, oli hintasitoumus ja että sen vienti yhteisöön oli erittäin vähäistä (alle 10 prosenttia) suhteessa sen vientiin kolmansiin maihin. Alkuperäisessä tutkimuksessa, myös myöhemmissä tarkasteluissa, polkumyyntimarginaalit olivat 14,7–51,5 prosenttia.[13] Koska tuodut määrät olivat niin pieniä, analyysissä keskitytään polkumyynnin toistumisen todennäköisyyteen. Indonesia Alustavat huomiot 46. Tutkimuksessa vahvistettiin, että Indonesiassa oli viisi PET:n tuottajaa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kuten 16 kappaleessa todetaan, kolme yritystä toimitti täydellisen vastauksen mutta vain kaksi suostui niiden tiloihin tehtävään tarkastuskäyntiin. Koska näin ollen oli mahdoton varmistaa, olivatko kolmannen yrityksen toimittamat tiedot oikeita, yritys ei toiminut asianmukaisesti yhteistyössä tutkimuksessa perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Yritykselle tiedotettiin asiasta ja sille annettiin mahdollisuus kommentteihin. 47. Yhdellä yhteistyöhön osallistuneella yrityksellä oli erittäin vähän myyntiä EU:n markkinoille, ja ostajana oli yksi erityiskäyttäjä lääketieteen alalla. Sen vuoksi myynnin määrää eikä yksikköhintaa ei voitu pitää edustavana. Tämän erittäin pienen määrän lisäksi Eurostatin rekistereissä ei ollut muuta Indonesiasta peräisin olevaa myyntiä EU:n markkinoille. Normaaliarvo, vientihinta ja polkumyyntimarginaali 48. Koska kahden yhteistyössä toimineen yrityksen myynti EU:n markkinoilla ei ollut edustavaa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja Eurostatin tuontitilastot osoittivat, että Indonesiasta ei ollut muuta tuontia, polkumyyntimarginaalia ei voitu vahvistaa. Malesia Alustavat huomiot 49. Kaksi malesialaista PET-tuottajaa toimi tutkimuksessa yhteistyössä. Vain toisella niistä oli vientiä yhteisöön, ja se edusti 100:aa prosenttia Malesian koko PET-viennistä yhteisöön. Tarkasteltavan tuotteen vienti Malesiasta yhteensä oli vähäistä (noin 2 000–4 000 tonnia) verrattuna koko yhteisön markkinoihin. Normaaliarvo 50. Sen vientiä harjoittavan tuottajan, jolla oli vientiä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti oli edustavaa. Normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti Malesiassa olevien riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella. 51. Tutkimuksessa kävi ilmi, että yrityksen ilmoittamat tuotantokustannukset oli aliarvioitu, sillä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti aiheutuneet tehtaan yleiskustannukset (mukaan lukien poistot, vuokrakustannukset, palkat ja huolto) oli luokiteltu myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksiin. Yritys väitti, että näin pyrittiin ottamaan huomioon tuotantolaitosten alhainen kapasiteetin käyttöaste. Aiheutuneisiin todellisiin kustannuksiin sisältyvät kuitenkin myös uudelleen luokitellut tehtaan yleiskustannukset. Vaikka yritys hyödynsi vain murto-osaa täydestä tuotantokapasiteetistaan, se ei tarkoita sitä, että tiloihin liittyviä kustannuksia ei ole aiheutunut. Tällaiset kustannukset lueteltiin yrityksen kirjanpidossa, ja koska ne liittyvät suoraan samankaltaisen tuotteen valmistukseen, ilmoitettuihin tuotantokustannuksiin oli tehtävä korjaus. Vientihinta 52. Vientihinnat määritettiin samalle vientiä harjoittavalle tuottajalle perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti yhteisössä olevien etuyhteydettömien asiakkaiden tosiasiallisesti maksamien hintojen perusteella. Vertailu 53. Tasapuolisen vertailun mahdollistamiseksi tehtiin oikaisuja kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis- ja luottokustannuksissa vallitsevien erojen huomioon ottamiseksi soveltuvin osin ja perustelluissa tapauksissa. Polkumyyntimarginaali 54. Polkumyyntimarginaalin laskemiseksi painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuneen viennin painotettuihin keskimääräisiin vientihintoihin. 55. Vertailu osoitti, että sen vientiä harjoittavan tuottajan, jolla on vientiä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, polkumyynti oli noin 5 prosenttia. Koska tuodut määrät olivat niin pieniä, analyysissä keskitytään polkumyynnin toistumisen todennäköisyyteen. Korea Alustavat huomiot 56. Välivaiheen tarkastelussa rajoitutaan siis seuraavien yritysten harjoittamaan polkumyyntiin: Daehan Synthetic Fiber Co Ltd., SK Chemicals Co Ltd. ja KP Chemicals Corp. Nämä kolme yritystä palauttivat täydelliset vastaukset lomakkeeseen. 57. Lisäksi ilmoittautui yrityksiä, jotka olivat etuyhteydessä yhteen edellä mainittuun vientiä harjoittavaan tuottajaan. Vastauksia lomakkeeseen saatiin siis myös seuraavilta vientiä harjoittavilta tuottajilta: Honam Petrochemicals ja Huvis Corp. 58. Daehan Synthetic Fiber Co Ltd. ilmoitti komissiolle ennen toimitiloissa tehtävää tarkastusta, että se aikoo lopettaa PET:n tuotannon Koreassa. Sen vuoksi yritys päätti peruuttaa suunnitellun tarkastuskäynnin. Koska yritys ei näin ollen tehnyt perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti yhteistyötä, siihen olisi sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaalia. 59. Pyynnön mukaan Koreassa on 10 tuottajaa, joilla on kapasiteettia PET:n tuottamiseen. Näistä viisi (mukaan lukien Daehan Synthetic Fiber Co Ltd) ilmoittautui komissiolle ja toimitti sille vastaukset kyselylomakkeeseen. Muista viidestä yhteistyöhön osallistumattomasta tuottajasta yksi oli tehnyt komission kanssa yhteistyötä alkuperäisessä tutkimuksessa. 60. Neljän yhteistyöhön osallistuneen vientiä harjoittavan tuottajan vientimäärät sekä Daehan Synthetic Fiber Co Ltd.:n varmistamattomat vientimäärät edustivat Eurostatin rekistereiden perusteella lähes 100:aa prosenttia kaikesta Korean viennistä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. 61. Kuten 16 ja 17 kappaleessa todettiin, neljä tutkimuksessa yhteistyöhön täysin osallistunutta vientiä harjoittavaa tuottajaa olivat seuraavat: 62. SK Chemicals Co. Ltd., Söul 63. Huvis Corp., Söul (etuyhteydessä SK Chemicals Co Ltd.:hen) 64. KP Chemicals Corp., Söul 65. Honam Petrochemicals Corp., Söul (etuyhteydessä KP Chemicals Co Ltd.:hen). 66. Jotta toimenpiteiden kiertäminen vältettäisiin, polkumyyntimarginaalit on laskettu koko ryhmän osalta. Normaaliarvo 67. Kaikille korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemille PET-lajeille pystyttiin määrittämään normaaliarvo perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti eli riippumattomien asiakkaiden kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai niiden maksettavaksi tulevien hintojen perusteella. Vientihinta 68. Kaksi korealaista vientiä harjoittavaa tuottajaa vei tuotetta yhteisöön suoraan riippumattomille asiakkaille Koreassa sijaitsevien etuyhteydessä olevien yritysten sekä yhteisössä sijaitsevien etuyhteydessä olevien tuojien kautta. Tämän vuoksi viimeksi mainitussa tilanteessa määritettiin laskennallinen vientihinta perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Vertailu 69. Oikaisuja tehtiin kuljetus-, vakuutus- ja käsittelykustannusten, palkkioiden, luotto- ja pakkauskustannusten, tullimaksujen (tullipalaukset) ja pankkimaksujen erojen huomioon ottamiseksi, kun ne katsottiin aiheelliseksi ja niistä oli näyttöä. Tullipalautuksia ja luottokustannuksia koskevat oikaisut 70. Kaksi korealaista vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi tullipalautusten huomioon ottamista sillä perusteella, että samankaltaisesta tuotteesta kannettiin tuontimaksut, jos se oli tarkoitettu kulutettavaksi viejämaassa, mutta maksut palautettiin, kun tuote myytiin vietäväksi yhteisöön. Molemmissa tapauksissa pyydetyn oikaisumäärän todettiin olevan suurempi kuin kotimarkkinoilla samankaltaisesta tuotteesta kannettu maksu, joten pyydettyä määrää oikaistiin vastaavasti. Tässä tutkimuksessa käytetty menetelmä vastasi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa vahvistettuja edellytyksiä, koska siinä otettiin huomioon samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti kannetut tuontitullit. 71. Lisäksi molemmat vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät luottokustannusten huomioonottamista Korean kotimarkkinoilla käytettävässä nk. avoimessa luottojärjestelmässä sovellettujen asiakkaiden tosiasiallisten maksuaikojen mukaisesti. Todettiin, että kyseisessä järjestelmässä vientiä harjoittavat tuottajat eivät yleensä varsinaisesti asettaneet erityisiä maksuaikoja ja ettei sovellettuja maksuaikoja voitu määrittää tarkasti, koska kuitteja ei voitu yhdistää tiettyihin kauppalaskuihin. Näin ollen oikaisuja ei voitu myöntää. Polkumyyntimarginaali 72. Tarkasteltavana olevan yhteisöön viedyn tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti. 73. Vertailu osoitti, että niiden vientiä harjoittavien tuottajien, joilla oli vientiä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, polkumyynti oli vähimmäistasoa. Taiwan Alustavat huomiot 74. Kaksi neljästä tiedossa olleesta vientiä harjoittavasta tuottajasta teki yhteistyötä tutkimuksessa. Yhteistyössä toimineiden kahden yrityksen osuus on yli 80 prosenttia Taiwanin koko PET-tuotannosta ja noin 99 prosenttia Taiwanin koko viennistä yhteisöön. Taiwanista yhteisöön suuntautuvan viennin osuus yhteisön kulutuksesta oli 1,2 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. 75. Kolmaskin taiwanilainen vientiä harjoittava tuottaja täytti aluksi vastauslomakkeen, mutta kieltäytyi myöhemmin yhteistyöstä ennen sen tiloihin tehtävää tarkastuskäyntiä. Yritys ei antanut komission virkamiesten varmentaa lomakkeeseen annettuja vastauksia, mikä merkitsee kieltäytymistä yhteistyöstä tutkimuksessa. Perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti yritykseen olisi sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaalia. Normaaliarvo 76. Kaikille taiwanilaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemille PET-lajeille pystyttiin määrittämään normaaliarvo perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti eli riippumattomien asiakkaiden kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai niiden maksettavaksi tulevien hintojen perusteella. Vientihinta 77. Molemmat yhteistyössä toimineet taiwanilaiset vientiä harjoittavat tuottajat veivät tuotetta yhteisöön suoraan riippumattomille asiakkaille. Vientihinnat voitiin arvioida näiden asiakkaiden maksamien tai niiden maksettavaksi tulevien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Vertailu 78. Oikaisuja tehtiin kuljetus-, vakuutus- ja käsittely-, luotto- ja pakkauskustannusten sekä pankkimaksujen erojen huomioon ottamiseksi. Polkumyyntimarginaali 79. Tarkasteltavana olevan yhteisöön viedyn tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti. 80. Vertailun perusteella Far Eastern Textile -yrityksen polkumyyntimarginaali oli alle vähimmäistason. Shinkongin tapauksessa polkumyyntimarginaali oli 6,5 prosenttia. Far Eastern Textile -yrityksen tapauksessa tutkimus kuitenkin osoitti, että painotetun keskimääräisen normaaliarvon vertaaminen painotettuihin keskimääräisiin vientihintoihin ei tuonut esiin harjoitetun polkumyynnin koko laajuutta. Tutkimuksessa kävi ilmi, että merkittäviä määriä (noin 25 prosenttia koko viennistä yhteisöön) vietiin erittäin alhaisilla hinnoilla ja vienti keskittyi yhdelle asiakkaalle. Lisäksi vienti kaikkiin yhteisön vientikohteisiin tapahtui erittäin alhaisilla hinnoilla tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson neljän ensimmäisen kuukauden aikana verrattuna saman ajanjakson ensimmäisiin kahdeksaan kuukauteen. Sen vuoksi oli sovellettava muuta vertailumenetelmää. Polkumyyntimarginaaleissa havaittiin merkittävä ero riippuen siitä, verrattiinko keskenään keskiarvoja vai verrattiinko liiketoimia keskiarvoon. Liiketoimien vertaamista keskenään ei pidetty sopivana vaihtoehtona vertailumenetelmäksi, koska yksittäisten liiketoimien valintaa vertailua varten pidettiin sattumanvaraisena. Näin ollen päätettiin verrata liiketoimia keskiarvoon perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Vientimallit erosivat selvästi toisistaan asiakkaan ja ajan mukaan. 81. Tämän vuoksi otetaan huomioon liiketoimien ja keskiarvon vertaamisesta saatu polkumyyntimarginaali analysoitaessa polkumyynnin jatkumista. Shinkongin tapauksessa kahden vertailumenetelmän perusteella laskettujen polkumyyntimarginaalien ero ei kuitenkaan ollut merkittävä eikä erityistä mallia havaittu. Sen vuoksi kyseisen yrityksen osalta otetaan huomioon keskiarvojen vertaamisesta saatu polkumyyntimarginaali. 82. Kahden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalit ovat siis seuraavat: Far Eastern Textile Ltd | 3,5 prosenttia | Shinkong Synthetic Fibers Corp. | 6,5 prosenttia | Erityisperusteisesti ilmaistuna prosenttiluvut vastaavat seuraavia erityistulleja: Far Eastern Textile Ltd | 36,3 euroa/tonni | Shinkong Synthetic Fibers Corp. | 67 euroa/tonni | Jäännöstullin olisi perustuttava tällä hetkellä Taiwaniin sovellettavaan jäännöstulliin, koska olosuhteissa ei havaittu muutoksia. Jäännöstullin määrä on 143,4 euroa/tonni. 83. Yhteistyöstä kieltäytyneiden kahden yrityksen osalta katsottiin, että olisi sovellettava käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Näille yrityksille olisi myönnettävä jäännöstulli. Thaimaa Alustavat huomiot 84. Ainoastaan yksi thaimaalainen PET-tuottaja teki yhteistyötä tutkimuksessa, mutta sillä ei ollut vientiä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Thaimaasta peräisin oleva tuonti oli Eurostatin mukaan vähäistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. On kuitenkin tiedossa, että Thaimaassa oli tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana ainakin kolme muuta PET:n tuottajaa, jotka eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa. 85. Koska ainoalla yhteistyöhön osallistuneella tuottajalla ei ollut PET-vientiä yhteisöön, sille ei voitu laskea polkumyyntimarginaalia. 3. Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan Alustavat huomiot 86. Sen määrittämiseksi, alkaisiko polkumyynti todennäköisesti uudelleen, mikäli toimenpiteet kumottaisiin, tutkittiin yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien hinnoittelukäytäntöjä muilla vientimarkkinoilla sekä niiden tuotantoa, tuotantokapasiteettia ja varastoja. Analyysi perustui käytettävissä oleviin tietoihin eli kohdassa A.4 mainittujen yhteistyössä toimineiden tuottajien antamiin ja varmennettuihin tietoihin. Lisäksi analysoitiin menettelyn piiriin kuuluneiden maiden muiden vientiä harjoittavien tuottajien hinnoittelukäytäntöä, tuotantoa ja tuotantokapasiteettia. Analyysi perustui markkinoiden seurantatietoihin, joita saatiin yhteisön tuotannonalalta ja vientiä harjoittavilta tuottajilta, Eurostatin tuontitilastoista sekä mahdollisuuksien mukaan asianomaisten maiden vientitilastoista. Intia Alustavat huomiot 87. Arvio siitä, mitä todennäköisesti tapahtuisi, jos toimenpiteiden voimassaolon annettaisiin päättyä, perustuu seuraaviin seikkoihin: 88. kolmen tutkimuksessa täysin yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan varmennetut vastaukset kyselylomakkeeseen 89. riippumattoman konsultin laatima markkinaseurantaraportti, jonka pyynnön esittäjä toimitti. Yhteisön hintojen ja Intian hintojen suhde 90. Hinnat yhteisössä olivat yleensä alemmat kuin hinnat Intian kotimarkkinoilla. Vientiä harjoitetaan todennäköisesti hinnoilla, jotka ovat ainakin hieman alemmat kuin yhteisön nykyiset hinnat. Jos toimenpiteet kumotaan, on todennäköistä, että vientiä yhteisöön harjoitetaan polkumyyntihinnoin edellyttäen, että samat hintatasot säilytetään. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen ja Intian hintojen suhde 91. Intian vientihinnat kolmansiin maihin olivat yleensä alemmat kuin hinnat sen kotimarkkinoilla. Hintaero oli jopa 24 prosenttia vientihintatasosta. Tämä osoittaa, että vientiä yhteisöön voidaan harjoittaa yhtä alhaisin hinnoin, jos toimenpiteet kumotaan. Havaitut marginaalit ovat korkeammat kuin edellä kuvattu nykyinen yhteisöön suuntautuvan polkumyynnin taso. On syytä huomata, että 1) nykyinen yhteisöön suuntautuvan polkumyynnin taso määritettiin pienten vientimäärien perusteella ja 2) osa viennistä tehtiin hintasitoumusten ehdoin, millä on ollut korjaava vaikutus vientihintojen tasoon. Jos toimenpiteet kumotaan, on näin ollen todennäköistä, että polkumyyntimarginaali on vieläkin korkeampi. Intiasta kolmansiin maihin suuntautuvan viennin ja yhteisössä vallitsevan hintatason suhde 92. Intian vientihinnat kolmansiin maihin olivat yleensä alemmat kuin hintataso yhteisössä. Jos toimenpiteet kumotaan, intialaiset viejät vievät näin ollen todennäköisesti PET:tä suuria määriä yhteisöön hinnoilla, jotka lähestyvät kolmansilta mailta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana veloitettuja hintoja. Sen seurauksena vaikuttaa todennäköiseltä, että tutkimusajanjaksolla yhteisöön suuntautunut polkumyynti jopa lisääntyy, jos toimenpiteet kumotaan. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot 93. Käyttämättömän kapasiteetin tarkastelun yhteydessä on muistettava, että kaksi suurinta intialaista tuottajaa eivät tehneet yhteistyötä tutkimuksessa. Niiden kokonaiskapasiteetti oli kuitenkin noin 23 prosenttia yhteisön kulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Käytettävissä olevien tietojen perusteella niiden käyttämätön kapasiteetti on merkittävä, 80 000–130 000 tonnia. Lisäksi myös kolmella yhteistyöhön osallistuneella tuottajalla on jonkin verran käyttämätöntä kapasiteettia. Voidaan siis todeta, että Intiassa on merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia. Intian markkinoille on lisäksi ominaista liikatarjonta. Tuottajat voivat tässä tilanteessa päättää suunnata liikatuotannon yhteisöön jatkuvasti alhaisemmilla polkumyyntihinnoilla, jos toimenpiteet kumotaan. Intiaa koskeva päätelmä 94. Jos toimenpiteet kumotaan, vaikuttaa siltä, että käyttämätön kapasiteetti todennäköisesti suunnataan yhteisöön. Havaitut hintasuhteet huomioon ottaen, etenkin yhteisön ja Intian hintojen välinen suhde, vienti yhteisöön tapahtuu todennäköisesti polkumyyntihinnoin. Indonesia Yhteisön hintojen ja Indonesian hintojen suhde 95. Hinnat yhteisössä olivat yleensä korkeammat kuin kahden yhteistyössä toimineen indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoilla saamat hinnat. Tämän perusteella vaikuttaisi siltä, että indonesialaisille tuottajille olisi houkutteleva vaihtoehto siirtää myyntiä yhteisöön, jos polkumyyntitoimenpiteitä ei jatketa. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen ja Indonesian hintojen suhde 96. Polypet toimi tappiollisesti kaikilla markkinoilla, joten sen kotimarkkinahintoja ei pidetty luotettavina, ja näin ollen normaaliarvo oli muodostettava laskennallisesti tuotantokustannusten ja tavanomaisen voiton perusteella. Laskelmissa käytettiin 7 prosentin voittomarginaalia, joka vastaa alkuperäisessä tutkimuksessa käytettyä marginaalia. Laskennallisen normaaliarvon ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen välillä havaittiin 25 prosentin hintaero. Koska vientihinnat olivat normaaliarvoa näin paljon alempia, polkumyynti yhteisön markkinoille todennäköisesti jatkuu, jos toimenpiteet kumotaan. 97. Petnesia toimi kannattavuuden rajoilla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja normaaliarvo laskettiin sen vuoksi sekä kotimarkkinamyynnistä että laskennallisesta normaaliarvosta käyttäen samaa menetelmää kuin edellä Polypetin osalta. Normaaliarvon ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen välinen ero oli 5–10 prosenttia (näiden menetelmien osalta). Koska vientihinnat olivat normaaliarvoa näin paljon alempia, polkumyynti yhteisön markkinoille todennäköisesti jatkuu, jos toimenpiteet kumotaan. Kolmansiin maihin suuntautuvan Indonesian viennin hintojen ja yhteisössä vallitsevan hintatason suhde 98. Yhteisön tuottajien myyntihinnat EU:ssa olivat 1 058 euroa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Indonesialaisten viejien myyntihinnat kolmansien maiden markkinoilla olivat 911 euroa samalla kaudella Myyntihinnat EU:n markkinoilla olivat siis 16 prosenttia korkeammat kuin muilla markkinoilla. Tämän perusteella vaikuttaisi siltä, että indonesialaisille tuottajille olisi houkutteleva vaihtoehto siirtää myyntiä yhteisöön, jos polkumyyntitoimenpiteitä ei jatketa. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot 99. Indonesiassa toimi siis viisi tuottajaa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Markkinaseurantaraportin mukaan Indonesian tuotanto oli 324 000 tonnia, josta yhteistyössä toimineiden tuottajien osuus oli noin 47 prosenttia. Yhteistyössä toimineilta tuottajilta ja markkinaseurannasta saatujen tietojen mukaan käyttämätöntä kapasiteettia oli noin 10 prosenttia kokonaiskapasiteetista eli noin 37 000 tonnia. Tämä on noin 1,5 prosenttia yhteisön kulutuksesta. 100. Yhteistyössä toimineilta tuottajilta saadut tiedot osoittivat, että PET-varastot olivat pienet. 101. Tutkimuksessa kävi ilmi käyttämättömän kapasiteetin ja varastojen osalta, että yhteisön markkinoille voitaisiin myydä merkittäviä PET-määriä. Indonesiaa koskevat päätelmät 102. Edellä esitettyjen tekijöiden arviointi osoitti, että indonesialaisten tuottajien kolmansien maiden markkinoilla saamien hintojen ja normaaliarvon välillä oli merkittävä ero. 103. Lisäksi yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien hinnat kolmansien maiden markkinoilla ja Indonesian kotimarkkinoilla ovat merkittävästi alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan myyntihinnat yhteisössä. Kun tämän lisäksi otetaan huomioon käyttämätön kapasiteetti, indonesialaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on kannustin lisätä myyntiä yhteisön markkinoille, jos toimenpiteet kumotaan, ja myynti tapahtuu todennäköisesti polkumyyntihinnoin. Malesia Alustavat huomiot 104. Malesialaiset tuottajat tuottavat ja myyvät tarkasteltavana olevaa tuotetta arviolta yhteensä noin 120 000 tonnia, mutta PET:n kokonaiskulutus Malesiassa on vain noin 60 000 tonnia. Koska kotimarkkinat voivat kuluttaa vain noin puolet kokonaistuotannosta ja -myynnistä, on selvää, että tarkasteltavan tuotteen malesialaiset tuottajat ovat yleisesti riippuvaisia vientimarkkinoista voidakseen jatkaa toimintaansa nykykapasiteetilla. Kotimarkkinoilla ja yhteisössä vallitsevan hintatason suhde 105. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kotimarkkinahinnat olivat noin 10–20 prosenttia alhaisemmat kuin yhteisön markkinoilla veloitetut keskimääräiset hinnat. Ei ole mitään syytä uskoa, että tilanne muuttuisi, jos toimenpiteet kumotaan. Kotimarkkinahintojen ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen suhde 106. Molempien 17 kappaleessa mainittujen yhteistyössä toimineiden viejien antamat tiedot osoittivat, että vienti kolmansiin maihin oli mittavaa ja sen osuus oli 67 prosenttia kokonaismyynnistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. 107. Yhden yhteisöön vientiä harjoittaneen malesialaisen viejän painotetut keskimääräiset vientihinnat kolmansiin maihin olivat alle painotettujen keskimääräisten normaaliarvojen, jotka määritettiin sen polkumyyntilaskelmissa ja jotka myös vaikuttivat alemmilta kuin myyntihinnat yhteisöön. Tämän perusteella vaikuttaa siltä, että kyseinen malesialainen viejä myy PET:tä todennäköisesti polkumyyntihinnoilla kolmansien maiden markkinoilla ja että niillä hintaero on vieläkin suurempi kuin Euroopan markkinoilla. 108. Toisen viejän osalta, jolla ei ollut vientiä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, tutkimus osoitti, että keskimääräiset vientihinnat kolmansiin maihin olivat alle tuotantokustannusten, mikä osoittaa, että myös samankaltaista tuotetta myydään polkumyyntihinnoin kolmansien maiden markkinoilla. 109. Edellä esitetyn perusteella yhteisöön suuntautuvan viennin polkumyynti toistuu erittäin todennäköisesti, jos toimenpiteet kumotaan. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen ja yhteisössä vallitsevan hintatason suhde 110. Edellä olevassa 17 kappaleessa mainittujen yhteistyössä toimineiden viejien antamat tiedot osoittivat, että kolmansiin maihin tapahtuvan viennin painotetut keskimääräiset hinnat olivat merkittävästi alemmat kuin yhteisön tuotannonalan myyntihinnat yhteisössä. 111. Vallitsevan hintatason perusteella voidaan todeta, että yhteisöä voidaan pitää houkuttelevana markkina-alueena malesialaisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta. Näin ollen on olemassa taloudellinen kannustin viennin suuntaamiseksi kolmansista maista kannattavammille yhteisön markkinoille, jos toimenpiteet kumotaan. Jos myyntiä suunnataan yhteisöön, se tapahtuu todennäköisesti polkumyyntihinnoin. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot 112. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kahden yhteistyössä toimineen tuottajan kapasiteetin käyttöaste oli erittäin alhainen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, noin 30–80 prosenttia. Tämän perusteella voidaan todeta, että Malesiassa on merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia. Jos toimenpiteet kumotaan, malesialaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on kannustin hyödyntää käyttämätön kapasiteetti ja lisätä vientimyyntiä erityisesti yhteisöön. 113. Kahden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan varastot olivat normaalitasolla. On kuitenkin syytä huomata, että varastojen suuruus ei ole merkityksellinen indikaattori, sillä PET:n tuotanto Malesiassa perustuu lähinnä asiakkailta saatuihin tilauksiin. Näin ollen varastot muodostuvat pääasiassa PET:stä, joka odottaa kuljetusta jo tiedossa oleville asiakkaille. Malesiaa koskevat päätelmät 114. Tutkimuksessa kävi ilmi, että yksi yhteistyössä toimineista tuottajista jatkoi polkumyyntiä voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta. 115. Lisäksi yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien painotetut keskimääräiset vientihinnat kolmansien maiden markkinoilla ja myyntihinnat kotimarkkinoilla ovat huomattavasti alhaisemmat kuin yhteisössä vallitseva hintataso. Kun tämän lisäksi otetaan huomioon alhainen kapasiteetin käyttöaste, malesialaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on kannustin lisätä myyntiä yhteisön markkinoille todennäköisesti polkumyyntihinnoin, jos toimenpiteet kumotaan. Korea Yhteisön hintojen ja Korean hintojen suhde 116. Kaikkien neljän yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalit olivat siis alle vähimmäistason (ks. 60 kappale). Kyseinen vienti tapahtui kaudella, jonka aikana kaksi viejää pystyi viemään tuotetta yhteisöön ilman tullia. Koska näiden neljän vientiä harjoittavan tuottajan vienti edusti lähes 100:aa prosenttia kaikesta PET:n tuonnista tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (Eurostatin mukaan), polkumyynnin jatkumisen riski vaikuttaa pieneltä kaikkien yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta. 117. Tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteistyössä toimineiden yritysten Korean kotimarkkinoilla veloittamat hinnat ovat korkeammat kuin yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla veloittamat hinnat. Ei ole syytä uskoa, että yhteistyössä toimineiden yritysten kotimarkkinahinnat eivät olisi edustavia tai että yhteistyöhön osallistumattomat vientiä harjoittavat tuottajat myisivät kotimarkkinoilla merkittävästi alemmilla hinnoilla kuin yhteistyössä toimineet yritykset. Lisäksi on todennäköistä, että yhteistyöhön osallistumattomat yritykset, jotka eivät myyneet EY:n markkinoille, myisivät alhaisilla hinnoilla saadakseen takaisin menetetyn markkinaosuuden EY:n markkinoilla. Tämä saattaa merkitä sitä, että yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyynti todennäköisesti toistuu, jos toimenpiteet kumotaan. On myös huomattava, että alkuperäisen tutkimuksen mukaan yhteistyöhön osallistumattomat yritykset veivät yhteisöön määriä, jotka eivät olleet vähäisiä. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin ja Korean tasavallan hintojen suhde 118. Yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta havaittiin, että Korean kotimarkkinoilla vallitsevan hintatason ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintatason välillä oli noin 5 prosentin ero. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että näillä tuottajilla on ollut mahdollisuus viedä rajoittamattomia PET-määriä yhteisöön ilman tullia, riski kaupan suuntaamisesta yhteisöön vaikuttaa melko alhaiselta. 119. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintoja oli saatavilla myös yleisesti, myös yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien veloittamia hintoja. Viimeksi mainitut hinnat olivat alempia kuin yhteistyössä toimineiden tuottajien kotimarkkinoilla veloittamat hinnat. Hintaerot osoittavat jälleen, että vientiä yhteisöön voidaan harjoittaa polkumyyntihinnoin, jos toimenpiteet kumotaan. Kolmansiin maihin suuntautuvan Korean viennin hintojen ja yhteisössä vallitsevan hintatason suhde 120. Tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteistyössä toimineet tuottajat Koreassa ovat myyneet merkittäviä määriä kolmansiin maihin. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että näillä yrityksillä (SK Chemicals ja KP Chemicals) on ollut mahdollisuus viedä rajoittamattomia PET-määriä yhteisöön ilman tullia, riski kaupan suuntaamisesta yhteisöön vaikuttaa melko alhaiselta. 121. Yhteistyöhön osallistumattomien vientiä harjoittavien tuottajien osalta tietoja on saatu markkinaseurantaraportista ja Korean tilastotoimistolta. 122. Korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien kokonaisvienti kolmansiin maihin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (Korean tilastotoimiston mukaan) oli 727 000 tonnia, ja kun siitä vähennetään yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien vientimäärä yhteisöön (320 000 tonnia) saadaan yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien kokonaisvientimääräksi 407 000 tonnia. 123. Yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien kuhunkin vientikohteeseen viemät määrät määritettiin ottamalla huomioon kokonaisvienti vientikohteeseen ja vähentämällä siitä yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien vienti kyseiseen vientikohteeseen. Yhteistyöhön osallistumattomien vientiä harjoittavien tuottajien viisi suurinta vientikohdetta ovat Kiinan kansantasavalta, Ukraina, Japani, Tunisia ja Iranin islamilainen tasavalta. 124. Korean tilastotoimiston toimittamien vientiarvojen perusteella laskettu viiteen suurimpaan vientikohteeseen suuntautuneen viennin painotettu keskimääräinen hinta on 759 euroa/tonni. Vaikka tämä hinta perustuu varmentamattomiin tilastotietoihin (jotka osittain sisältävät yhteistyössä toimineiden tuottajien tilastoarvot ja mahdollisesti vientihinnat etuyhteydessä oleville yrityksille ja hinnat ilman merirahtia), keskimääräinen hinta on kuitenkin merkittävästi alempi kuin keskimääräinen tuontihinta (cif-tasolla) yhteisöön (noin 25 prosenttia). 125. Kun otetaan huomioon yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien viennin merkittävä määrä kolmansiin maihin ja se, että niiden viideltä tärkeimmältä vientikohteelta veloitetut hinnat ovat merkittävästi alemmat kuin keskimääräinen tuontihinta yhteisöön, vaikuttaa olevan merkittävä riski, että yhteistyöhön osallistumattomat tuottajat suuntaavat kauppaa yhteisöön, jos toimenpiteiden annetaan päättyä. Alkuperäisessä tutkimuksessa todettiin, että suurimman yhteistyöhön osallistumattoman tuottajan polkumyyntimarginaali oli merkittävä (55 prosenttia), joten on erittäin todennäköistä, että yhteistyöhön osallistumattomat tuottajat jatkaisivat polkumyyntikäytäntöään, jos toimenpiteet kumotaan. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot 126. Yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien varastotasot olivat normaalit, ja ne toimivat lähes täydellä kapasiteetilla. Näin ollen polkumyynnin esiintymisen riski tällä perusteella vaikuttaa hyvin vähäiseltä. 127. Yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien kapasiteetti määritettiin markkinaseurannasta saadun korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien kokonaiskapasiteetin perusteella. Varastojen tasosta ei ollut saatavilla tietoja. Kun vähennettiin yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien kapasiteetti Korean koko kapasiteetista, saatiin laskettua yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien arvioitu kapasiteetti. Kapasiteetiksi arvioitiin noin 550 000 tonnia, joka vastaa 23 prosentin markkinaosuutta yhteisön koko kulutuksesta. 128. Markkinaseurantaraportin perusteella arvioitu Korean käyttämätön kapasiteetti on yhteensä noin 200 000 tonnia. Ei siis voida sulkea pois mahdollisuutta, että yhteistyöhön osallistumattomat tuottajat jatkaisivat polkumyyntiä käyttämättömällä kapasiteetilla, jos toimenpiteet kumotaan. Koreaa koskevat päätelmät 129. Neljän yhteistyöhön osallistuneen yrityksen osalta ei vaikuta olevan ilmeistä riskiä polkumyynnistä, mutta tutkimus osoitti, että yhteistyöhön osallistumattomien yritysten osalta riski on todellinen. Tämä käy ilmi verrattaessa Korean kotimarkkinoilla vallitsevaa hintatasoa ja yhteisön markkinoiden hintatasoa samoin kuin Korean kotimarkkinoiden hintatasoa ja keskimääräistä viennin hintatasoa kolmansin maiden markkinoilla. 130. Lisäksi on olemassa merkittävä riski kaupan suuntaamisesta yhteisöön, kun tarkastellaan yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien kolmansiin maihin myymän PET:n merkittäviä määriä hinnoilla, jotka ovat huomattavasti alemmat kuin hinnat, joilla PET:tä tuodaan yhteisöön. Kun otetaan huomioon yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyyntihistoria (alkuperäisessä tutkimuksessa marginaali oli 55 prosenttia), ei ole mitään syytä olla uskomatta, että yritykset eivät jatkaisi polkumyyntiä, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Taiwan Yhteisön hintojen ja Taiwanin hintojen suhde 131. Taiwanilaisten yhteistyöhön osallistuneiden ja osallistumattomien vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinahinnat olivat yleisesti alhaisemmat kuin hinnat yhteisössä. Niiden kotimarkkinahinnatkin olivat kannattavia. Sen vuoksi yhteisön hintataso olisi erittäin houkutteleva taiwanilaisten vientiä harjoittajien tuottajien kannalta. Havaitun hintasuhteen vuoksi taiwanilaiset vientihinnat ovat todennäköisesti merkittävästi alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan veloittamat keskimääräiset hinnat. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen ja Taiwanin hintojen suhde 132. Yhden yhteistyössä toimineen tuottajan hinnat kolmansiin maihin olivat merkittävästi alemmat kuin Taiwanin kotimarkkinahinnat. Toisen, pääasiassa Japaniin myyvän yhteistyössä toimineen tuottajan vientihinnat kolmansiin maihin taas ylittivät kotimarkkinahinnat. Tällä perusteella ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että vientihinnat yhteisöön seuraavat muihin maihin (Japania lukuun ottamatta) suuntautuvan viennin hintasuuntauksia, jos toimenpiteet kumotaan. Sen vuoksi polkumyyntiä todennäköisesti esiintyy tällaisessa tilanteessa. Arviointi perustuu yhteistyössä toimineiden tuottajien toimittamiin tietoihin, koska asiasta ei saatu muita tietoja. Kolmansiin maihin suuntautuvan Taiwanin viennin hintojen ja yhteisössä vallitsevan hintatason suhde 133. Taiwanin vientihinnat kolmansiin maihin olivat merkittävästi alemmat kuin hintataso yhteisössä. Taiwanista muihin maihin suuntautuvaan vientiin ei kohdistunut polkumyyntitulleja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Jos toimenpiteet kumotaan, ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että yhteisöön suuntautuvan viennin hinnat seuraavat muiden markkinoiden hintasuuntauksia. Tällöin jatkossa vienti yhteisöön tapahtuisi polkumyyntihinnoin. Tämäkin arviointi perustuu yhteistyössä toimineilta tuottajilta saatuihin tietoihin. Koska ei kuitenkaan ole saatavilla tietoja, jotka osoittaisivat, että yhteistyössä toimineiden yritysten kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hinnat tai kotimarkkinahinnat eivät olisi edustavia kaikkien taiwanilaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta, voidaan myös todeta, että yhteistyöhön osallistumattomien yritysten vienti yhteisöön tapahtuisi vastedes todennäköisesti polkumyyntihinnoin. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot 134. Yksi yhteistyöhön osallistunut yritys käytti kapasiteettiaan täysimääräisesti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, mutta toinen oli käyttämättä merkittävän määrän kokonaiskapasiteetistaan. Yhteistyöhön osallistumattomilla yrityksillä vaikuttaa olevan käyttämätöntä kapasiteettia 400 000–500 000 tonnia. Tämä on noin 20 prosenttia yhteisön kulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kun otetaan huomioon yhteisön markkinoiden houkutteleva hintataso, tällainen käyttämätön kapasiteetti todennäköisesti suunnataan yhteisöön, jos toimenpiteet kumotaan. Taiwania koskevat päätelmät 135. Käyttämättömän kapasiteetin osalta vaikutta siltä, että se suunnataan todennäköisesti yhteisöön, jos toimenpiteet kumotaan. Lisäksi tällainen vienti yhteisöön tapahtuu todennäköisesti polkumyyntihinnoin, kun otetaan huomioon kolmansiin maihin (Japania lukuun ottamatta) suuntautuvan viennin alhainen hintataso. Yhteisön hintoihin kohdistuu todennäköisesti painetta, jos yhteisön markkinoille tuodaan suuria määriä. Tällainen laskeva hintasuuntaus todennäköisesti lisää polkumyyntiä, joka todettiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Thaimaa Alustavat huomiot 136. Kuten 71 kappaleessa todettiin, Thaimaassa oli tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana ainakin kolme muuta PET:n tuottajaa, jotka eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa. Kyseisten yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien tapauksessa käytiin läpi tiedot, joita oli saatavilla Eurostatista ja muista lähteistä. 137. Tiedot varastoista ja myynnistä kolmansien maiden markkinoille koskevat ainoastaan yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia. Thaimaan koko tuotantokapasiteetista oli saatavilla tietoja, ja markkinaseurannan perustella voitiin arvioida kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien tuotantomäärä. Tältä osin katsottiin, että yhteistyöhön osallistumattomia yrityksiä koskevat havainnot eivät voi olla suotuisampia kuin yhteistyössä toimineiden yritysten osalta vahvistetut havainnot. Kotimarkkinoilla ja yhteisössä vallitsevan hintatason suhde 138. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kotimarkkinahinnat olivat 10–20 prosenttia alhaisemmat kuin yhteisön markkinoilla veloitetut keskimääräiset hinnat. Ei ole mitään syytä uskoa, että tämä muuttuisi, jos toimenpiteet kumotaan. Kotimarkkinahintojen ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen suhde 139. 17 kappaleessa mainitun yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan, joka ei vienyt yhteisöön, antamat tiedot osoittivat, että vienti kolmansiin maihin oli mittavaa ja sen osuus oli yli 80 prosenttia kokonaismyynnistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Lisäksi havaittiin, että keskimääräiset vientihinnat kolmansiin maihin olivat alle kustannusten, mikä osoittaa, että tuotetta myydään polkumyyntihinnoin kolmansien maiden markkinoilla. Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten osalta ei ole saatavilla tietoja, jotka osoittaisivat, että niiden hinnoittelukäytännössä on eroja Thaimaan kotimarkkinoilla tai kolmansien maiden markkinoilla, ja näin ollen voidaan olettaa, että myös ne myyvät alemmilla hinnoilla kolmansiin maihin kuin kotimarkkinoilleen. Kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen ja yhteisössä vallitsevan hintatason suhde 140. Yhteistyössä toimineen viejän, joka ei vienyt yhteisöön, antamat tiedot osoittivat, että kolmansiin maihin tapahtuvan viennin painotetut keskimääräiset hinnat olivat merkittävästi alemmat kuin yhteisön tuotannonalan myyntihinnat yhteisössä. 141. Jos oletetaan, että vallitseva hintataso yhteisössä pysyy samana, voidaan päätellä, että yhteisö olisi houkutteleva markkina-alue thaimaalaisille vientiä harjoittaville tuottajille. Näin ollen on olemassa taloudellinen kannustin viennin suuntaamiseksi kolmansista maista kannattavammille yhteisön markkinoille, jos toimenpiteet kumotaan. Käyttämätön kapasiteetti ja varastot 142. Thaimaassa on merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia. Tutkimuksen mukaan yhteistyöhön osallistuneen vientiä harjoittavan tuottajan kapasiteetin käyttöaste oli alhainen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. 143. Markkinaseurantaraportin mukaan yhteistyöhön osallistumattomien vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteetin taso on noin 500 000 tonnia ja kokonaistuotanto noin 430 000 tonnia. Näiden lukujen perusteella käyttämätön kapasiteetti olisi noin 70 000 tonnia. Käyttämätön kapasiteetti on noin 2,9 prosenttia yhteisön kokonaiskulutuksesta, jos se suunnattaisiin myyntiin yhteisön markkinoille. 144. Markkinaseurantatietojen mukaan Thaimaan kotimarkkinat voivat ottaa vastaan alle 94 000 tonnia eli 25 prosenttia PET:n kotimaantuotannosta. Näin ollen tarkasteltavan tuotteen thaimaalaiset tuottajat ovat erittäin riippuvaisia vientimyynnistä voidakseen jatkaa toimintaansa nykykapasiteetilla. On siis erittäin todennäköistä, että vienti yhteisöön lisääntyisi, jos toimenpiteet kumotaan. Näin ollen ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että thaimaalaiset vientiä harjoittavat tuottajat alentaisivat vientihintojaan yhteisössä samalle tasolle kuin kolmansien maiden markkinoilla pyrkiessään saamaan takaisin menetetyn markkinaosuuden, jos toimenpiteet kumotaan. Ei siis voida sulkea pois mahdollisuutta, että yhteistyöhön osallistumattomat tuottajat jatkaisivat polkumyyntiä, jos toimenpiteet kumotaan. 145. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan varastot olivat normaalitasolla. On kuitenkin syytä huomata, että varastojen suuruus ei ole merkityksellinen indikaattori, sillä PET:n tuotanto Thaimaassa perustuu lähinnä asiakkailta saatuihin tilauksiin. Näin ollen varastot muodostuvat pääasiassa PET:stä, joka odottaa kuljetusta jo tiedossa oleville asiakkaille. Thaimaata koskevat päätelmät 146. Koska ainoa yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ei vienyt yhteisöön, tutkimuksessa ei voitu päätellä, jatkuisiko polkumyynti voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta. 147. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan painotetut keskimääräiset vientihinnat kolmansien maiden markkinoilla ja myyntihinnat kotimarkkinoilla olivat kuitenkin huomattavasti alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat yhteisössä. Myyntihinnat olivat alle tuotantokustannusten. Tämän katsotaan osoittavan, että myyntiä todennäköisesti harjoitettaisiin polkumyyntihinnoin, jos toimenpiteet kumotaan. Kun lisäksi otetaan huomioon yhteisön houkutteleva hintataso, thaimaalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on kannustin myydä yhteisön markkinoille, jos toimenpiteet kumotaan. 148. Yhteistyöhön osallistumattomien vientiä harjoittavien tuottajien osalta suurena uhkana on kaupan suuntaaminen yhteisöön, kun otetaan huomioon kotimaan kysyntä ja kolmansiin maihin myytävät merkittävät PET-määrät. Kuten 131 kappaleessa ja sen jälkeisissä kappaleissa todettiin, thaimaalaiset tuottajat ovat erittäin riippuvaisia viennistä ja niillä on paljon käyttämätöntä kapasiteettia, joka voidaan suunnata yhteisöön. Kun otetaan huomioon aiempi polkumyynti (32,5 prosenttia alkuperäisessä tutkimuksessa), riskinä on polkumyynnin jatkuminen, jos toimenpiteet kumotaan. 4. Polkumyynnin jatkumisen ja/tai toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät Intia, Indonesia, Malesia, Taiwan ja Thaimaa 149. Edellä esitetyn perusteella todetaan, että polkumyynnin jatkuminen ja/tai toistuminen on todennäköistä, jos toimenpiteet kumotaan. Näin ollen ehdotetaan, että Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan PET:n tuontiin sovellettavat toimenpiteet pidetään edelleen voimassa. Korean tasavalta 150. Yhteistyöhön osallistumattomilta vientiä harjoittavilta tuottajilta kerättyjen tietojen perusteella polkumyynnin toistumiseen on huomattava riski. Riski perustuu ensisijaisesti tietoihin, jotka koskevat yhteistyöhön osallistumattomien vientiä harjoittavien tuottajien huomattavaa tuotanto- ja vientikapasiteettia, mikä erittäin todennäköisesti – alkuperäisessä tutkimuksessa esiin tulleen polkumyynnin mukaisesti – johtaisi polkumyyntihinnoin yhteisöön tapahtuvaan vientiin, jos toimenpiteet kumotaan. 151. Näin ollen ehdotetaan, että Koreasta peräsin olevan PET:n tuontiin sovellettavat toimenpiteet pidetään edelleen voimassa. D . MUUTTUNEIDEN OLOSUHTEIDEN PYSYVYYS 152. Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti tarkasteltiin lisäksi, voidaanko polkumyyntiin liittyvien olosuhteiden muutosta suhteessa alkuperäiseen tutkimukseen kohtuudella pitää pysyvänä. Korean tasavalta 153. Korean tasavaltaa koskevan välivaiheen tarkastelun soveltamisala on rajoitettu kolmen yrityksen (SK Chemicals Co Ltd., KP Chemicals Corp. ja Daehan Synthetic Fibres Co. Ltd.) ja niihin etuyhteydessä olevien yritysten polkumyyntimarginaaleihin. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat (SK Chemicals Co Ltd. ja KP Chemicals Corp.) 154. Välivaiheen tarkastelussa kävi ilmi, että yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien, jotka veivät PET:tä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, polkumyyntimarginaali oli vähimmäistasolla. Pääsyynä tähän oli se, että vaikka yritysten normaaliarvot ja myyntihinnat kotimarkkinoilla olivat nousseet verrattuna alkuperäisen tutkimuksen tietoihin, myyntihinnat yhteisön markkinoilla olivat nousseet vastaavasti. 155. Mitään merkkejä ei havaittu siitä, että nämä vähimmäismarginaaliin johtaneet muutokset eivät olisi pysyviä, koska kaikkien yhteistyöhön osallistuneiden tuottajien kapasiteetin käyttöaste oli korkea (yli 90 prosenttia). Millään niistä ei myöskään ollut suunnitelmissa lisätä tuotantokapasiteettiaan Korean tasavallassa. Yksi, SK Chemicals, oli itse asiassa perustanut tuotantolaitoksen yhteisöön ja todennäköisesti vähentää vientiään Korean tasavallasta. Muut vientiä harjoittavat tuottajat (Daehan Synthetic Fibres Co. Ltd) 156. Vientiä harjoittava tuottaja Daehan päätti kieltäytyä yhteistyöstä tutkimuksessa (ks. 49 kappale), joten yritykseen liittyviä seikkoja ei voitu varmentaa. 157. Näin ollen yritystä koskevat päätelmät oli tehtävä perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella eli pyynnössä ja kyselylomakkeessa olevien varmentamattomien tietojen perusteella. Koreaa koskevat päätelmät 158. Kahden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajaryhmän (SK Chemicals ja KP Chemicals) osalta olosuhteita, joissa polkumyyntimarginaalit on laskettu tässä tutkimuksessa, voidaan pitää pysyvinä. 159. Kolmannen vientiä harjoittavan tuottajan (Daehan Synthetic Fibres) osalta on pidettävä mielessä, että yritys ei tehnyt yhteistyötä ja että analyysi oli sen vuoksi perustettava käytettävissä oleviin tietoihin, joiden mukaan polkumyynti jatkuu. Yritykseen olisi näin ollen sovellettava jäännöstullia alkuperäisen tutkimuksen päätelmien ja tuoreimmassa tarkastelussa vahvistetun mukaisesti. Taiwan 160. Tässä menettelyssä yhteistyöhön osallistui vain kaksi taiwanilaista vientiä harjoittavaa tuottajaa. Muuttuneiden olosuhteiden pysyvyyttä koskeva analyysi koskee siis vain näitä kahta yritystä. 161. Far Eastern Textiles -yritykseen on sovellettu tullittomuutta neuvoston asetuksen (EY) N:o 83/2005[14] antamisesta lähtien. Toiselle yhteistyössä toimineelle tuottajalle (Shinkong Synthetic Fibres) vahvistettiin 3,1 prosentin polkumyyntimarginaali edellä mainitussa asetuksessa. 162. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtunutta polkumyyntiä koskevan analyysin perusteella polkumyyntimarginaaleja muutettiin seuraavasti: Far Eastern 3,5 prosenttia ja Shinkong 6,5 prosenttia. 163. Kahden yhteistyössä toimineen tuottajan osalta, joilla oli vientiä yhteisöön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ei ole syytä uskoa, että nykyisen ja aiemman tutkimuksen välillä tapahtuneet muutokset – erityisesti muutokset yhteisöön suuntautuvan viennin hinnoissa ja normaaliarvoissa, jotka molemmat johtivat tarkistettuihin polkumyyntimarginaaleihin – eivät olisi pysyviä. Sen yrityksen osalta, jolla havaittiin selvä polkumyyntimalli, tutkimus osoitti, että yritys oli myynyt merkittäviä määriä uudelle asiakkaalle hinnoilla, jotka olivat huomattavasti alle sen yleisen vientihintatason. Koska yritys ei ilmoittanut lopettavansa myymistä tälle asiakkaalle tai mukauttavansa vientihintojaan, voidaan päätellä, että toimintamalli säilyy edelleen. Yritys käytti lisäksi lähes koko kapasiteettiaan tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Näin ollen on epätodennäköistä, että yrityksen myyntitavoissa tapahtuisi suuria muutoksia, jotka vaikuttaisivat sen hintatasoihin ja sitä myötä normaaliarvoihin ja vientihintoihin. 164. Toisen yhteistyössä toimineen yrityksen osalta havaitut muutokset eivät olleet suuria; polkumyyntimarginaali muuttui 3,1 prosentista 6,5 prosenttiin, mikä johtui normaaliarvojen hieman suuremmista muutoksista vientihintoihin nähden. Tilanne ei todennäköisesti muutu jatkossakaan öljyn hinnan vuoksi, koska se on suurin kustannustekijä PET:n tuotannossa ja hinta on vakiintunut korkealle tasolle. 165. Näin ollen katsotaan, että molempien yritysten polkumyyntimarginaalit, jotka on laskettu tutkimuksessa käytössä olleiden tietojen perusteella, ovat luotettavia ja että havaittuja muutoksia pidetään pysyvinä. E. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ 1. Yhteisön tuotanto 166. Polyeteenitereftalaattia valmistavat yhteisössä seuraavat yritykset: 167. tuottajat, jotka pyysivät voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua, tukivat sitä ja tekivät tutkimuksessa yhteistyötä (ks. 154 kappale) 168. kaksi tuottajaa, jotka pyysivät voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua mutteivät tehneet yhteistyötä tutkimuksessa 169. yksi yhteisössä sijaitseva korealaisen tuottajan tytäryhtiö, joka teki yhteistyötä tutkimuksessa ja tuki pyyntöä. 170. Kaikkien kyseisten yritysten valmistaman polyeteenitereftalaatin tuotanto muodostaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön kokonaistuotannon. 2. Yhteisön tuotannonala 171. Komissio tarkasteli, muodostaako yhteistyöhön osallistuneiden, pyynnön esittäneiden tai sitä tukeneiden yhteisön tuottajien tuotanto huomattavan osan polyeteenitereftalaatin kokonaistuotannosta yhteisössä. Kyseisten yhteisön tuottajien osuus polyeteenitereftalaatin kokonaistuotannosta yhteisössä oli 88 prosenttia. Niitä yhteisön tuottajia, jotka eivät osallistuneet yhteistyöhön täysimittaisesti, ei sisällytetty yhteisön tuotannonalan määritelmään. Komissio katsoi tästä syystä, että nämä yhteistyöhön täysimittaisesti osallistuneet yhteisön tuottajat edustavat yhteisön tuotannonalaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Alkuperäisessä tutkimuksessa yhteisön tuotannonala edusti yli 85:tä prosenttia polyeteenitereftalaatin tuolloisesta kokonaistuotannosta yhteisössä. 172. Seuraavat 12 yhteisön tuottajaa, jotka on osittain mainittu 16 kappaleessa, muodostavat yhteisön tuotannonalan: Voridian BV (Alankomaat), M & G Polimeri Italia Spa (Italia), Equipolymers Srl (Italia), La Seda de Barcelona SA (Espanja), Novapet SA (Espanja), Selenis Industria de Polimeros SA (Portugali), Aussapol Spa (Italia), Advansa Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta), Wellman BV (Alankomaat), Boryszew subsidiary Elana Wse (Puola), V.P.I. SA (Kreikka) ja SK Eurochem (Puola). F. TILANNE YHTEISÖN MARKKINOILLA 1. Kulutus yhteisön markkinoilla 173. Yhteisön kulutus vahvistettiin yhteisön tuotannonalan myyntimäärien, muiden yhteisön tuottajien yhteisön markkinoilla valitusvaiheessa toimitettujen tietojen perusteella arvioidun myynnin sekä kolmansista maista yhteisöön suuntautunutta kokonaistuontia koskevien Eurostatin tietojen perusteella. 174. Vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä tarkasteltavana olevan tuotteen kulutus yhteisössä lisääntyi jatkuvasti niin, että se oli 2 400 000 tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Lisääntyminen kaudella oli yhteensä 18 prosenttia. Lisääntyminen johtui osittain uusista sovelluksista (mm. olut- ja viinipullot) ja osittain kulutuksen lisääntymisestä vuonna 2004 EU:hun liittyneissä maissa. Taulukko 1 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Yhteisön kulutus (tonnia) Indeksi | 2 041 836 100 | 2 213 157 108 | 2 226 751 109 | 2 407 387 118 | 2. Asianomaisista maista tuleva tuonti 2.1. Kumulaatio 175. Alkuperäisessä tutkimuksessa Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan tarkasteltavan tuotteen tuontia arvioitiin kumulatiivisesti perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kumulatiivisen arvioinnin tarkoituksenmukaisuutta pohdittiin myös käsiteltävänä olevassa tutkimuksessa. 176. Kahdesta yhteistyössä toimineesta korealaisesta yrityksestä peräisin olevan tuonnin osalta tutkimus osoitti joko vähimmäistason polkumyyntiä tai ei lainkaan polkumyyntiä. Perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti kyseistä tuontia ei tästä syystä voida arvioida kumulatiivisesti. Malesiasta ja Taiwanista peräisin olevalle tuonnille määritetty polkumyyntimarginaali ylitti kuitenkin vähimmäistason. Indonesiasta ja Thaimaasta peräisin olevan tuonnin osalta tutkimus osoitti, että tuonti ei ollut edustavaa eikä polkumyyntimarginaalia näin ollen voitu määrittää. Polkumyynnin toistumista pidettiin kuitenkin todennäköisenä, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Mikäli toimenpiteet kumottaisiin, kustakin kuudesta asianomaisesta maasta peräisin oleva tuonti todennäköisesti kasvaisi huomattavasti suuremmaksi kuin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eikä varmasti jäisi vähäpätöiseksi. Kilpailuolosuhteiden osalta tutkimuksessa ilmeni, että asianomaisista maista tuodut PET-granulaatit olivat kaikilta olennaisilta fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan samankaltaiset. Granulaatit ovat lisäksi vaihdettavissa yhteisössä tuotettuihin, ja niitä myytiin yhteisössä samalla kaudella samojen myyntikanavien kautta ja samoissa markkinaolosuhteissa. Maahantuotujen PET-granulaattien katsottiin tästä syystä kilpailevan keskenään ja yhteisössä tuotettujen PET-granulaattien kanssa. 177. Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyivät Intiasta, Malesiasta, Thaimaasta, Indonesiasta ja Taiwanista peräisin olevan tuonnin ja Koreasta peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osalta. Asianomaisista kuudesta maasta tapahtunutta tuontia tarkasteltiin tästä syystä kumulatiivisesti; poikkeuksena oli muutoin kuin polkumyynnillä tapahtunut tuonti, joka oli peräisin kahdelta yhteistyössä toimineelta korealaiselta tuottajalta. 2.2. Tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta 178. Kuudesta asianomaisesta maasta peräisin olevan tuonnin määrät, markkinaosuudet ja keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti. Tiedot perustuvat Eurostatin tilastoihin. Näistä luvuista olisi periaatteessa pitänyt poistaa ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti Koreasta. Ne on kuitenkin tarkoituksellisesti sisällytetty tietoihin luottamuksellisuussyistä. Suuntaus olisi kuitenkin ollut käytännössä sama, vaikka ilman polkumyyntiä tapahtunut korealainen tuonti olisikin poistettu. 179. Tuonti asianomaisista maista väheni vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä 13 prosenttia eli 192 000 tonnista (vuonna 2002) 167 000 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Vuoteen 2002 verrattuna tuonti pysyi samalla tasolla vuonna 2003 ja väheni 3 prosenttia vuonna 2004 ja vielä 10 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Taulukko 2 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Määrä Indeksi | 192 192 100 | 191 455 100 | 186 892 97 | 166 982 87 | Markkinaosuus | 9,4 % | 8,6 % | 8,4 % | 7,0 % | Hinnat (euroa/tonni) Indeksi | 850 100 | 803 94 | 854 100 | 1030 121 | G. YHTEISÖN TUOTANNONALAN TALOUDELLINEN TILANNE 1. Alustavat huomiot 180. Tarkastelun aluksi harkittiin otantaa yhteisön tuottajista, mutta koska niiden lukumäärä ei ollut kovin suuri, ne kaikki päätettiin ottaa mukaan, ja vahinkoon liittyvät tekijät on arvioitu koko yhteisön tuotannonalan tasolla kerättyjen tietojen perusteella. 181. Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja osoittimia, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. 1.1. Tuotanto 182. Yhteisön tuotannonalan tuotanto nousi 20 prosenttia vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana eli 1 465 000 tonnista (vuonna 2002) 1 760 000 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Vuotuinen nousu oli 4,8 prosenttia vuonna 2003 ja 4,6 prosenttia vuonna 2004. Lisää nousua tapahtui tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, jolloin tuotanto lisääntyi voimakkaasti 150 000 tonnilla eli 10,8 prosentilla. Tämä johtui tuotannonalan toteuttamasta rakenneuudistuksesta, jolla pyrittiin valvomaan paremmin tuotantokustannuksia ja näin hyödyntämään kasvavaa kulutusta yhteisön markkinoilla; kuten edellä todettiin, kulutushan kasvoi 19 prosenttia vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä (2 miljoonasta tonnista vuonna 2002 2,4 miljoonaan tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla) Taulukko 3 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Tuotanto (tonnia) Indeksi | 1 464 522 100 | 1 534 480 105 | 1 602 086 109 | 1 760 828 120 | 1.2. Kapasiteetti ja kapasiteetin käyttökäyttöaste 183. Tuotantokapasiteetti kasvoi 22 prosenttia vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä eli 1 760 000 tonnista (vuonna 2002) 2 156 000 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kasvu tapahtui pääasiassa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, jolloin tuotantokapasiteetti vuoteen 2004 verrattuna kasvoi 300 000 tonnia eli 16,7 prosenttia. Tuotantokapasiteetin merkittävä kasvu tapahtui rinnakkain tuotannon kasvun kanssa samalla kaudella (ks. 164 kappale). Tuotantokapasiteetin kasvu oli tulosta tuotantolinjoihin tehdyistä lisäinvestoinneista, joiden tarkoituksena oli hyödyntää kasvavia markkinoita. Kapasiteetin käyttöaste kasvoi 4 prosenttiyksikköä vuonna 2003, pysyi samalla tasolla vuonna 2004 ja laski sitten tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 5 prosenttiyksikköä 82 prosenttiin. Vuoden 2004 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välinen lasku on seurausta tuotantokapasiteetin merkittävästä noususta samalla kaudella. Tuotantomäärän kasvu tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2004 tapahtui samaan aikaan kun kapasiteetin käyttöaste laski. Taulukko 4 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Tuotantokapasiteetti (tonnia) Indeksi | 1 760 332 100 | 1 762 378 100 | 1 848 315 105 | 2 156 294 122 | Kapasiteetin käyttöaste Indeksi | 83 % 100 | 87 % 105 | 87 % 104 | 82 % 98 | 1.3. Myynti ja markkinaosuus 184. Yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymä määrä kasvoi 21 prosenttia vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Vuonna 2003 tapahtuneen 2 prosentin kasvun jälkeen myyntimäärä kasvoi sekä vuonna 2004 (8 prosenttiyksikköä) että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (11 prosenttiyksikköä). Myynnin kasvusta huolimatta yhteisön tuotannonalan markkinaosuus laski suuremman kulutuksen vuoksi 4 prosenttiyksikköä vuonna 2003 ja sitten nousi vähitellen 5 prosenttiyksikköä vuonna 2004 ja 1 prosenttiyksikön tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Taulukko 5 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Myynti yhteisössä (tonnia) Indeksi | 1 306 768 100 | 1 333 976 102 | 1 438 883 110 | 1 586 902 121 | Markkinaosuus | 64 % | 60 % | 65 % | 66 % | 1.4. Kasvu 185. Kaiken kaikkiaan yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi 2 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla, mikä osoittaa, että sen kasvu oli hitaampaa kuin kulutuksen kasvu markkinoilla kokonaisuudessaan. 1.5. Työllisyys 186. Yhteisön tuotannonalan työllisyystaso nousi 18 prosenttia tarkastelujaksolla. Suurinta nousu oli vuonna 2003 (11 prosenttiyksikköä) ja vuonna 2004 (vielä 6 prosenttiyksikköä). Nouseva suuntaus jatkui tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, mutta tällöin nousua oli vain 2 prosenttiyksikköä. Tämä 18 prosentin nousu koko kaudella liittyy tuotantotasoon, joka kohosi 20 prosenttia. Taulukko 6 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Työntekijät Indeksi | 1 010 100 | 1 124 111 | 1 170 116 | 1 190 118 | 1.6. Tuottavuus 187. Yhteisön tuotannonalan tuottavuus, mitattuna tuotoksella (tonnia/työntekijä/vuosi), nousi kokonaisuudessaan tarkastelujaksolla. Tuottavuus putosi 6 prosenttia vuonna 2003 verrattuna vuoteen 2002 ja pysyi tällä tasolla vuonna 2004, mutta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tuottavuus nousi merkittävästi yli 8 prosenttia verrattuna vuoteen 2004. Taulukko 7 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Tuottavuus (tonnia/työntekijä) Indeksi | 1 450 100 | 1 365 94 | 1 369 94 | 1 480 102 | 1.7. Palkat 188. PET-granulaattien tuotanto on pääomavaltaista, minkä vuoksi työvoimakustannuksilla on rajallinen vaikutus koko tuotantokustannuksiin. Tarkastelujaksolla palkat nousivat 12 prosenttia, kun taas yleiset tuotantokustannukset nousivat 20 prosenttia. Toinen merkittävä indikaattori ovat palkkakustannukset tuotettua tonnia kohti. Tarkastelujaksolla nämä kustannukset laskivat 6 prosenttia. Taulukko 8 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Palkat (miljoonaa euroa) Indeksi Palkat tuotettua tonnia kohti (euroa) Indeksi | 62,3 100 44,4 100 | 63,0 101 42,9 96 | 66,3 106 43,6 98 | 69,5 112 41,9 94 | 1.8. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemman polkumyynnin vaikutuksista 189. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin merkittävyydestä on todettava, että sen vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei voida pitää vähäisenä, kun otetaan huomioon asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja hinnat. 1.9. Myyntihinnat ja yhteisön hintoihin vaikuttavat tekijät 190. Yksikkömyyntihinta nousi 924 eurosta/tonni vuonna 2002 1 058 euroon/tonni tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Suuntaus oli kaiken kaikkiaan nouseva (15 prosenttia koko kaudella). Nousu oli suureksi osaksi seurausta raaka-aineiden hintojen noususta, joka taas johtui öljyn hinnan noususta. Vaikka yhteisön tuotannonala oli nostanut hintoja, se ei ollut sellaisessa asemassa, että se olisi voinut siirtää hinnannousun jatkojalostusalan maksettavaksi ja ottaa raaka-aineiden hinnannousun täysimääräisesti huomioon myyntihinnoissaan. Tämä johtui pääasiassa siitä, että raaka-aineiden hinnannousu oli suurempi kuin PET:n hintojen nousu. Lisäksi yhteisön tuotannonalaan kohdistui tuonnista aiheutuneita paineita. Pyrkiessään säilyttämään markkinaosuutensa yhteisön tuotannonala pystyi nostamaan hintojaan vain kohtuullisesti eli sen hinnankorotukset estyivät. Taulukko 9 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Painotettu keskihinta (euroa/tonni) Indeksi | 924 100 | 902 98 | 1 006 109 | 1 058 115 | 1.10. Tärkeimpien raaka-aineiden tuotantokustannukset 191. Yhden PET-tonnin tuottamiseen tarvitaan noin 850 kiloa puhdistettua tereftaalihappoa (PTA) ja 350 kiloa monoeteeniglykolia (MEG), ja näiden raaka-aineiden kustannukset kohosivat merkittävästi (PTA:n 67 prosenttia ja MEG:n 31 prosenttia) vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä niin, että ne olivat 770 euroa/tonni (PTA) ja 721 euroa/tonni (MEG) (keskiarvo tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla). PTA:n hinnoissa havaittiin pieni lasku vuoden 2005 kolmannella neljänneksellä, jolloin hinnat putosivat 700 euroon/tonni ja MEG:n hinta pysyi vakaana, mutta raaka-aineet ostetaan etukäteen pitkän aikavälin sopimusten perusteella. Tämän vuoksi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtuneesta PTA:n hinnan pienestä laskusta huolimatta yhteisön tuotannonala joutui kärsimään tarkastelujaksolla voimakkaasti kohonneiden kustannusten vaikutuksista. Lisäksi maailman öljymarkkinoiden tilanteen vuoksi PET:n tuotantoon tarvittavien raaka-aineiden hinnat ovat alttiina ennakoimattomille muutoksille, mutta todennäköisesti ne säilyvät korkealla tasolla. Kaikki nämä tekijät yhdessä lisäävät yhteisön PET-tuottajien haavoittuvuutta. Taulukko 10 Keskimääräiset kustannukset (euroa/tonni) | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | -PTA Indeksi -MEG Indeksi | 460 100 551 100 | 566 123 550 100 | 718 156 650 118 | 770 167 721 131 | 192. Yhteisön tuotannonalan tuottamien PET-granulaattien keskimääräiset yksikkökustannukset tonnia kohti olivat seuraavat: Taulukko 11 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Painotetut keskimääräiset kustannukset (euroa/tonni) Indeksi | 899 100 | 918 102 | 1013 113 | 1 092 121 | 193. Kuten taulukossa 10 ja 11 esitetään, tärkeimpien raaka-aineiden hinta nousi jatkuvasti tarkastelujaksolla (PTA:n 67 prosenttia ja MEG:n 31 prosenttia), mutta yleiset tuotantokustannukset nousivat vain 21 prosenttia. Taulukon 9 mukaan hinnat kuitenkin kohosivat vain 15 prosenttia sen vuoksi, että yhteisön tuotannonala ei ollut sellaisessa asemassa, että se olisi voinut siirtää hintojen nousun jatkojalostusalan maksettavaksi ja ottaa raaka-aineiden hinnannousun täysimääräisesti huomioon myyntihinnoissaan. 1.11. Varastot 194. Varastot pienenivät 10 prosenttia koko tarkastelujaksolla (vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä). Varastoja ei kuitenkaan pitäisi pitää merkittävänä indikaattorina yhteisön tuotannonalan tuottaman PET:n osalta, kun otetaan huomioon PET-markkinoiden kausiluonteisuus läpi vuoden; näin toimittiin myös alkuperäisessä tutkimuksessa. Tuotantoon verrattuna varastojen osuus on noin 5–6 prosenttia tuotoksesta. Taulukko 12 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Varastojen määrä (tonnia) Indeksi | 101 554 100 | 110 695 109 | 90 422 89 | 91 123 90 | 1.12. Kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirta 195. Myynnin kannattavuudella tarkoitetaan voittoa, joka on saatu asianomaisen tuotteen myynnistä yhteisön markkinoilla. Kokonaispääoman tuotto ja kassavirta pystyttiin mittaamaan vain mahdollisimman rajoitetun, samankaltaisen tuotteen sisältävän tuoteryhmän tasolla perusasetuksen 3 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Sijoitetun pääoman tuotto on lisäksi laskettu pääoman tuottoasteen pohjalta, koska pääoman tuottoastetta pidetään tärkeämpänä tekijänä kehityssuuntien tarkastelun kannalta. Taulukko 13 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Voittomarginaali ennen veroja (myynti yhteisössä) | 2,7 % | -1,8 % | -0,7 % | -3,2 % | Kokonaisvarallisuuden tuotot | 2,0 % | -1,4 % | -0,6 % | -2,4 % | Kassavirta (% kokonaismyynnistä) | 18,1 % | 5,5 % | 10,1 % | -2,6 % | 196. Vuonna 2002 alkanut hinnankorotusten estyminen ja samanaikaisesti polkumyynnillä asianomaisista maista tapahtuneen tuonnin voimakas lisääntyminen vaikuttivat siihen, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkeni ja kääntyi tappiolliseksi vuonna 2003. Vuonna 2004 esiintyi pientä elpymistä Kiinaan ja Australiaan kohdistettujen toimenpiteiden ansiosta, mutta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tappiot kasvoivat -3,2 prosenttiin. Sen vuoksi voidaan todeta, että suuntaus on selkeästi laskeva. 197. Kokonaispääoman tuotto ja kassavirta kehittyivät saman suuntaisesti, eli tilanne oli suhteellisen hyvä vuonna 2002, heikkeni vuonna 2003, elpyi hieman vuonna 2004 ja heikkeni edelleen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. 1.13. Investoinnit ja pääoman saanti Taulukko 14 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Investoinnit (tuhatta euroa) Indeksi | 31 779 100 | 42 302 133 | 63 986 201 | 50 397 159 | 198. Investoinnit suunnattiin osittain kapasiteetin lisäämiseen ja osaksi tuotantoprosessin kehittämiseen. Suurin osa menoista aiheutui vuonna 2004 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eli samaan aikaan kuin kapasiteetin lisääntyminen, ja tarkoituksena oli säilyttää markkinaosuus kasvanut kulutus huomioon ottaen. Yhteisön tuotannonalan tilanne sekä PET-markkinoiden kehitys, jota leimasi kannattamattomuus yhteisössä ja muualla maailmassa, eivät kuitenkaan kannustaneet tekemään suuria investointeja. Joissakin olosuhteissa yhteisön tuottajat ovat pystyneet hankkimaan pääomaa (erityisesti etuyhteydessä olevilta yrityksiltä), mutta PET-tuotannon kannattamattomuus ei rohkaissut tekemään investointeja ja joissakin tapauksissa päätöstä lykättiin. 2. Yhteisön tuotannonalan tilannetta koskevat päätelmät 199. Kulutuksen jatkuva kasvu, joka johtui osittain uusista sovelluksista (mm. olut- ja viinipullot) ja osittain kulutuksen kasvusta vuonna 2004 EU:hun liittyneissä maissa, pakotti yhteisön tuotannonalan lisäämään kapasiteettia ja tuotantoa, jotta se ei menettäisi markkinaosuuttaan. Sen vuoksi vuonna 2004 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla toteutettiin merkittäviä rakenneuudistuksia, joihin liittyi eri tuottajien omistajuuden useita muutoksia. Samanaikaisesti lisättiin tuotantolinjojen lukumäärää, jotta pystyttäisiin seuraamaan lisääntynyttä kulutusta ja saavuttamaan suurtuotannon edut. Jotkin taloudellisista indikaattoreista, esim. kulutus, tuotantokapasiteetti, tuotanto, myynti EU:ssa ja työllisyys, seurasivat positiivista suuntausta. 200. Edellä mainituilla rakenneuudistuksilla ei kuitenkaan voitu tasapainottaa raaka-aineen hintojen jatkuvaa ja voimakasta nousua tarkastelujaksolla. Korkeampia raaka-ainekustannuksia ei voitu siirtää jatkojalostusalalle siinä määrin kuin olisi ollut tarpeen tietyn kannattavuustason säilyttämiseksi. Tähän liittyi asianomaisista maista tuleva halpatuonti, joka selvästi lisäsi yhteisön tuotannonalan hintojen laskupainetta. Tuotantoa, myyntiä ja myyntihintoja koskevista ilmeisen positiivisesta kehityksestä huolimatta yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkeni yleisesti, mikä tulee esiin kannattavuuden (2,7 prosentin voitoista vuonna 2002 3,2 prosentin tappioihin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla), vientimyynnin, tuotantokustannusten, investointien tuoton ja kassavirran negatiivisessa kehityksessä. 201. Tämän vuoksi vahinkoindikaattoreiden osoittamista joistakin positiivisista suuntauksista riippumatta yhteisön tuotannonalan tilanne on edelleen kaukana tasoista, joita voitaisiin odottaa, jos se olisi toipunut täysin alkuperäisessä tutkimuksessa havaituista vahingoista. 202. Näin ollen päätellään, että yhteisön tuotannonalan tilanne on parantunut hieman verrattuna ajanjaksoon ennen toimenpiteiden käyttöönottoa mutta on edelleen erittäin vaikea ja riskialtis. Tuonnin aiheuttamat hintapaineet eivät myöskään mahdollistaneet sitä, että yhteisön tuotannonala olisi voinut ottaa raaka-aineen hinnannousun täysimääräisesti huomioon myyntihinnoissaan. 3. Tuonti muista maista 3.1. Muut maat, joita polkumyynnin vastaiset toimenpiteet koskevat 203. Kuten 2 kappaleessa todettiin, Australiasta ja Kiinasta peräisin olevan PET:n tuontiin on sovellettu elokuusta 2004 lähtien lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä. 204. Tarkastelujaksolla näistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaismäärä lisääntyi 12 prosenttia (65 000 tonnista 73 000 tonniin). Niiden markkinaosuus kasvoi huomattavasti (4 prosenttiyksikköä) vuonna 2003, mutta nouseva suuntaus kääntyi päinvastaiseksi vuonna 2004, jolloin tuonnin markkinaosuus laski 2,4 prosenttiin. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla havaittiin lievää nousua (0,6 prosenttia), joka johtui Kiinasta peräisin olevasta tuonnista. Lopullisten polkumyyntitullien vaikutus näkyy vuodesta 2004. Australiasta peräisin oleva tuonti loppui täysin, mutta Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä nousi jatkuvasti (130 prosenttia vuonna 2003), laski vuonna 2004 toimenpiteiden johdosta ja nousi jälleen 47 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Australian hinnat laskivat 7 prosenttia vuonna 2003 ja vielä 6 prosenttia vuonna 2004. Kiinan hinnat nousivat hitaasti vuonna 2003 ja 2004 ja 24 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eli 827 eurosta/tonni 1 022 euroon/tonni. Voidaan todeta, että näistä kahdesta maasta tuotiin merkittäviä määriä jatkuvasti yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmin hinnoin, mikä vaikutti yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Taulukko 15 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Australia Määrä (tonnia) Hinta (euroa tonnilta) Markkinaosuus | 17 179 851 0,8 % | 18 727 789 0,8 % | 2 842 741 0,1 % | - - - | Kiinan kansantasavalta Määrä (tonnia) Hinta (euroa tonnilta) Markkinaosuus | 47 875 804 2,3 % | 131 343 806 5,9 % | 49 678 827 2,2 % | 72 814 1 022 3 % | Yhteensä tonneina Yhteensä markkinaosuus | 65 054 3,1 % | 150 070 6,8 % | 52 520 2,4 % | 72 814 3 % | 3.2. Muut kolmannet maat, joita ei ole edellä mainittu 205. Näihin lukuihin pitäisi periaatteessa sisältyä tiedot ilman polkumyyntiä tapahtuneesta Koreasta peräisin olevasta tuonnista. Nämä tiedot on kuitenkin tarkoituksellisesti poistettu luottamuksellisuussyistä. Kehityssuunta olisi kuitenkin käytännössä sama, vaikka tietoihin olisi sisällytetty ilman polkumyyntiä tapahtunut korealainen tuonti. 206. Vuoden 2002 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä muista maista peräisin oleva PET:n tuonti kasvoi 136 prosenttia eli sen määrä oli 174 000 tonnia. Muiden maiden markkinaosuus EU:ssa kasvoi 3,6 prosentista 7,1 prosenttiin tarkastelujaksolla. Suuntaus näkyy seuraavassa olevasta taulukosta. Taulukko 16 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Kokonaismäärä (tonnia), josta Pakistan Yhdysvallat Meksiko Turkki Muut Markkinaosuus | 73 549 28 558 20 570 1 476 7 208 15 737 3,6 % | 119 973 83 208 16 105 20 17 001 3 639 5,4 % | 182 687 55 125 49 763 32 112 24 032 21 655 8,2 % | 173 597 73 426 50 393 20 501 15 374 13 903 7,1 % | 207. Pakistanista peräisin olevan tuonti lisääntyi 157 prosenttia tarkastelujaksolla ja erityisesti pakistanilaisten tuojien vastaisen menettelyn päättämisen jälkeen vuonna 2004. Tuonti Yhdysvalloista lisääntyi merkittävästi (144 prosenttia) niin, että sen määrä oli 50 000 tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tuonti Meksikosta kasvoi 1 500 tonnista (vuonna 2002) 20 000 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eli kasvua oli 1 390 prosenttia. Turkista peräisin oleva tuonti lisääntyi merkittävästi vuosien 2002 ja 2004 välillä (244 prosenttia) ja laski sitten 36 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Yhdysvalloista, Meksikosta ja Turkista peräisin olevan tuonnin hinnat kuitenkin nousivat ja olivat korkeammat kuin muun tuonnin ja yhteisön tuotannonalan hinnat. Lisäksi Yhdysvalloista on todennäköisesti tuotu PET-G:tä, erityislaatuista PET:tä, jonka viskositeettivaatimukset ovat korkeammat ja jota myydään keskimäärin 50 prosenttia kalliimmalla kuin tavallista PET:tä. Pakistanista peräisin olevan tuonnin hinnat olivat alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan keskimääräiset hinnat vuosina 2002–2004. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Pakistanista peräisin olevan tuonnin hinnat nousivat yhteisön tuotannonalan hintojen tasolle. Sen vuoksi katsotaan, että tällä tuonnilla ei ollut vaikutusta yhteisön markkinoiden tilanteeseen. 3.3. Yhteisön tuotannonalan vientitoiminta 208. Yhteisön tuotannonalan vientitoiminnalla oli laskeva suuntaus tarkastelujaksolla, eli viennin osuus yhteisön tuotannonalan kokonaismyynnistä laski 7,9 prosentista 4,9 prosenttiin. Ainoastaan vuonna 2003 yhteisön tuotannonalan vienti lisääntyi merkittävästi, todennäköisesti EU:n alhaisten myyntihintojen vuoksi. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla viennin osuus oli kuitenkin vain 5 prosenttia kokonaismyynnistä. On syytä huomata, että vientihinnat olivat jatkuvasti korkeammat kuin myyntihinnat EY:ssä. Taulukko 17 | 2002 | 2003 | 2004 | Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso | Vientimyynti (tonnia) Indeksi % kokonaiskustannuksista Hinta tonnilta Indeksi | 111 381 100 7,9 % 959 100 | 141 627 127 9,6 % 942 98 | 97 686 87 6,3 % 1 026 107 | 82 388 74 4,9 % 1 096 114 | H. VAHINGON JATKUMISEN JA/TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYTTÄ KOSKEVAT PÄÄTELMÄT 209. Intialaisilla, indonesialaisilla, thaimaalaisilla, korealaisilla, taiwanilaisilla ja malesialaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on siis potentiaalia lisätä vientimääriään yhteisön markkinoille. 210. Intiasta, Thaimaasta ja Malesiasta peräisin olevan PET:n CIF-vientihinnat olivat korkeammat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Ero ei kuitenkaan ollut merkittävä, minkä vuoksi on pääteltävä, että ilman polkumyyntitulleja nämä maat voisivat harjoittaa voimakkaampaa hintapainetta yhteisön tuotannonalaan nähden. Koreasta, Taiwanista ja Indonesiasta yhteisöön suuntautuvan tuonnin hinnat olivat puolestaan yhteisön hintoja alemmat. Ero oli pieni Korean ja Taiwanin osalta (3–4 prosenttia) ja merkittävä Indonesian osalta (27 prosenttia). Sen vuoksi vahingon jatkuminen tai toistuminen on todennäköistä. 211. Yhteisön tuotannonalan tilanteeseen on merkittävästi vaikuttanut myös tuonti Kiinasta. Kiinasta peräisin olevan tuonnin hinnat olivat alle yhteisön hintojen (1 022 euroa/tonni verrattuna 1 058 euroon/tonni yhteisössä). Määrällisesti Kiinasta peräisin oleva tuonti oli 73 000 tonnia, mikä edustaa 3 prosentin markkinaosuutta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. 212. Tarkasteltaessa asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin määrää voidaan todeta, että määrien huomattava lisääntyminen on todennäköistä, kun otetaan huomioon niiden koko tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti (ks. 199 kappale). 213. Edellä sanotun perusteella päätellään, että tuontihinnat olisivat erittäin