EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 25.10.1996 
KOM(96) 522 lopull. 
KOMISSION KOLMAS KERTOMUS 
yhteisön korkohyvityksistä Euroopan investointipankin pienille ja keskisuurille yrityksille 
väliaikaisen lainajärjestelmän puitteissa antamien lainojen osalta tehdyn päätöksen 
täytäntöönpanosta 
(pk-järjestelmä) 

YHTEENVETO 
1. JOHDANTO 
2. OIKEUDELLINEN RAKENNE 
3. KUVAUS PK-JÄRJESTELMÄN TOIMINNASTA 
3.1 EIP :n globaalilainat 
3.2 Kansallisten edustajien merkitys 
3.3 Sopimukset välittäjien ja edustajien kanssa 
3.4 Pk-yrityksille myönnettyjen korkohyvitettyjen lainojen ominaispiirteet 
3.5 Korkohyvityksen ominaispiirteet 
3.6 Työpaikkojen pikaisen luomisen tukeminen 
3.7 Lainojen jakamisen tehostaminen 
3.8 Pienet pk-yritykset etusijalla 
3.9 Valtiontukisäännöt 
3.10 Valvonta ja seuranta 
3.11 Pk-järjestelmän tukeminen 
4. TOTEUTUS 
4.1 Suunnitellut uudet työpaikat 
4.2 Pk-järjestelmän lainojen myöntäminen 
4.3 Pienet pk-yritykset etusijalla 
5. TALOUSARVIOTA KOSKEVAT NÄKÖKOHDAT 
LIITTEET: 5 
£ 
1. JOHDANTO 
Tämä kertomus on laadittu yhteisön korkohyvityksistä Euroopan investointipankin pienille 
ja keskisuurille yrityksille väliaikaisen lainajärjestelmän puitteissa (pk-järjestelmä) 
antamien lainojen osalta 19 päivänä huhtikuuta 1994 tehdyn päätöksen 94/217/EY1 
puitteissa. Kertomus on komission 30 päivänä lokakuuta 1995 julkaiseman toisen 
kertomuksen (KOM(95)485) päivitys. Seuraava kertomus (eli neljäs) on myös viimeinen, 
koska pankki odottaa saavansa kaikki korkohyvitykset maksetuiksi vuoden 1997 loppuun 
mennessä. Komissio aikoo laatia viimeisen kertomuksen heti, kun kaikki pk-järjestelmän 
viimeistä vaihetta koskevat tilastotiedot on kerätty, parhaassa tapauksessa ennen vuoden 
1997 loppua. 
Pk-järjestelmä luotiin Kööpenhaminassa (21-22 päivänä kesäkuuta 1993) pidetyssä 
Eurooppa-neuvoston kokouksessa, jossa kehotettiin Euroopan investointipankkia (EIP) 
lisäämään väliaikaista lainajärjestelmäänsä 3 miljardilla eculla, josta varattaisiin miljardi 
ecua Euroopan pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn vahvistamiseen. Talous- ja 
valtiovarainministereiden Ecofin-neuvostoa kehotettiin tutkimaan, miten nämä pienille ja 
keskisuurille yrityksille varatuissa luotoissa voitaisiin hyötyä työpaikkojen luomiseen 
yhdistetyistä korkohyvityksistä. 
Euroopan parlamentti hyväksyi 4 päivänä heinäkuuta 1996 mietinnön pk-järjestelmää 
koskevasta komission toisesta kertomuksesta (1484/140147/96; esittelijä: Winifred M. 
Ewing); mietintö sisälsi kertomusta koskevan päätöslauselman sekä useita suosituksia ja 
tarkennuspyyntöjä. Tässä kertomuksessa selvennetään joitain Ewingin mietinnössä esiin 
tuotuja seikkoja, mutta varsinkin sellaiset kysymykset, jotka edellyttävät lisäselvityksiä, 
käsitellään laajemmin seuraavassa kertomuksessa. Parlamentin ehdotukset otetaan myös 
huomioon valmisteltaessa järjestelmää2, jolla tuetaan pienten yritysten investointeja ja 
yrityksissä syntyviä työpaikkoja lainatakausten kautta. 
2. OIKEUDELLINEN RAKENNE 
Komission tekemän lainsäädäntöehdotuksen ja Euroopan parlamentin 24 päivänä 
helmikuuta 1994 antaman lausunnon4 jälkeen neuvosto hyväksyi 19 päivänä huhtikuuta 
1994 yhteisön korkohyvitysten antamista koskevan oikeusperustan. Päätöksessä 
määrätään, että korkohyvitykset 
EYVL N:o L 107, 28.4.1994, s. 57. Päätöksen 3 artiklassa määrätään, että komissio toimittaa 
vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle arviointikertomuksen tämän päätöksen 
täytäntöönpanosta. 
EYVL N:o C 146, 21.5.1996, s. 6 
KOM(93)332, 9.7.1993, sellaisena kuin se on muutettuna KOM (93)577:llä, 16.11.1993 (EYVL, 
N:o CIO, 14.1.1994, s. 13) 
EYVLN:oC 114, 25.4.1994 
yhdistetään EIP:n yhteisön pk-yrityksille myöntämiin 1000 miljoonan ecun 
suuruisiin lainoihin, 
rajataan sellaisiin sijoitushankkeisiin, joilla on tarkoitus luoda uusia työpaikkoja, 
sidotaan 200 basispisteeseen (2 %), 
myönnetään lainojen saajille viideksi vuodeksi. 
Päätöksessä määrätään myös, että EIP hoitaa järjestelmää yhteisön nimissä ja että 
korkohyvityksen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 
komission ja EIP:n välisessä yhteistyösopimuksessa. Tämä sopimus allekirjoitettiin 
Luxemburgissa 14 päivänä kesäkuuta 1994. EIP eteni nopeasti pk-järjestelmän saamiseksi 
toimintakuntoiseksi määrittelemällä yksityiskohtaiset ohjeet järjestelmään osallistuville 
globaalilainojen välittäjille ja vahvistamalla järjestelmää nimittämällä kansallisia edustajia 
(ks. kohdat 3.1 ja 3.2). Joulukuussa 1994 komissio ja EIP sopivat yksityiskohtaisista 
säännöistä pk-järjestelmän laajentamisesta koskemaan kolmen uuden jäsenvaltion 
(Itävalta, Ruotsi, Suomi) pk-yrityksiä 1 päivästä tammikuuta 1995. Heinäkuussa 1995 
komissio ja EIP sopivat myös, että järjestelmää jatketaan vuoden 1995 loppuun ja siihen 
sisällytetään erityiset määräykset käyttämättömien osuuksien uudelleenkohdistamiseksi. 
3. KUVAUS PK-JARJESTELMAN TOIMINNASTA 
3.1 EIP:n globaalilainat 
Suurin osa EIP:n myöntämistä lainoista (75,5 prosenttia hankkeista unionin alueella 
vuonna 1995) annetaan suorina lainoina, ja pankin oma henkilökunta arvioi 
lainahakemukset. Suoraa lainoitusta annetaan yleensä tietyn koon ylittäville hankkeille 
(esimerkiksi perusrakenne- tai suurille teollisuushankkeille). 
Pienempiä lainoja ja erityisesti pk-yritysten lainoja varten EIP käyttää globaalilainoitusta, 
jossa tehdään puitesopimuksia erilaisten jäsenvaltioissa rahoituksen välittäjinä toimivien 
laitosten kanssa. Näillä välittäjillä on oikeus käyttää EIP:n varoja tiettyyn ylärajaan asti 
lainatakseen varat edelleen hankkeille, jotka vastaavat puitesopimuksen sääntöjä ja ehtoja. 
Rahoitusvälittäjät huolehtivat hankkeen arvioinnista (edellyttää perusteiden sopimista 
ennakolta EIP:n kanssa ja arvioiden hyväksyttämistä EIP:11a) ja hoitavat kaikki yhteydet 
saajien kanssa. Lisäksi välittäjät ovat vastuussa EIP.Ile edelleen lainattujen globaalilainojen 
oikea-aikaisesta ja täydellisestä takaisinmaksusta. Pk-järjestelmän osalta rahoitusvälittäjillä 
on samanlainen rooli, koska välittäjät ovat arvioineet kaikki yksittäiset hakemukset ja 
päättäneet niiden soveltuvuudesta lainoitukseen. 
3.2 Kansallisten edustajien merkitys 
Useimmissa jäsenvaltioissa korkohyvitysten hoito on annettu yhden maakohtaisen 
kansallisen edustajan hoidettavaksi. Nämä edustajat toimivat EIP:n valvonnan alaisina ja 
käsittelevät kaikki korkohyvitysanomukset kyseisessä maassa; hyvitysten lopullisilla 
saajilla ei kuitenkaan ole suoria kontakteja tai yhteyksiä edustajaan, koska jälkimmäinen 
saa kaiken tarvitsemansa tiedon rahoitusvälittäjältä. Joissain maissa edustaja voi myös olla 
välittäjä. 
1 
Edustajat varmistavat, että hyväksytyt hakemukset kirjataan ja käsitellään 
saapumisjärjestyksessä. Ne myös käsittelevät ja tarkistavat korkohyvityksen saajilta 
pyydetyt todisteet työpaikkojen luomisesta, samoin kuin vastaavat hyvityksen 
varsinaisesta maksamisesta (ja tarvittaessa sen takaisinperimisestä). Edustajilla on siis 
tärkeä osansa sen varmistamisessa, että mahdollisia ja todellisia tuensaajia kohdellaan 
samalla tavalla ja että kaikki hyvityshakemusten tarkistamiseen ja maksamiseen liittyvät 
hallinnolliset menettelyt käsitellään ajoissa ja johdonmukaisesti. 
3.3 Sopimukset välittäjien ja edustajien kanssa 
Heti kun lainsäädäntö yhteisön korkohyvitysten myöntämiseksi oli otettu käyttöön, EIP 
aloitti vuoden 1994 puolenvälin jälkeen tarvittavien sopimusten allekirjoittamisen 
rahoitusvälittäjien kanssa joko muuttamalla jo olemassa olevia globaalilainoja koskevia 
sopimuksia tai tekemällä uusia sopimuksia. 
EIP on nimittänyt kansallisen edustajan jokaiselle jäsenvaltiolle kuultuaan kansallisia 
viranomaisia. Jos edustajaa ei ole nimitetty (kuten Irlannissa), EIP huolehtii itse tämän 
tehtävistä. Luettelo edustajista ja välittäjistä esitetään liitteessä 1. Jokaiselle edustajalle on 
osoitettu osansa kokonaisvaroista, jotta edustaja voi aloittaa toimintansa; seuraava (ja 
lopullinen) osa annettiin huhtikuun 1995 aikana ensimmäisestä erästä myönnettyjen 
todellisten hyvitysten perusteella. Komissio ja EIP sopivat heinäkuussa 1995, että 
järjestelmästä vielä myöntämättä oleva osa, joka oli vain 1,65 prosenttia 
kokonaismäärästä, jaetaan 15 päivänä joulukuuta 1995 varallaoleville hakijoille. Vuoden 
1995 loppuun mennessä pk-järjestelmä oli siten kokonaan jaettu. 
3.4 Pk-yrityksille myönnettyjen korkohyvitettyjen lainojen ominaispiirteet 
Rahoitusvälittäjien lainansaajille edelleen lainaamat korkohyvitetyt lainat (pk-lainat) on 
rajoitettu 30 000 ecuun jokaista syntyvää työpaikkaa kohti. Jos lainapyyntö ylittää tämän 
ylärajan (jos esimerkiksi pyydetään 200 000 ecun lainaa mutta työpaikkoja luodaan 
ainoastaan viisi), työpaikkojen määrästä riippuvan lainakaton ylittävälle lainamäärälle (50 
000 ecua) ei myönnetä korkohyvitystä. 
Vastaavasti jos lainamäärä on alle enimmäismäärän (eli jos investoinnin suuruus on rajattu 
100 000 ecuun, vaikka luomalla viisi lisätyöpaikkaa voitaisiin saada 150 000 ecua lainaa), 
korkohyvityksen enimmäismäärä on aina 10 prosenttia lainamäärästä. Tämä selittää, miksi 
keskimääräinen lainamäärä työpaikkaa kohti on tietyissä maissa alle 30 000 ecua (ks. liite 
3). 
Korkohyvitystä saavien lainojen takaisinmaksuaika on vähintään viisi vuotta; lainaa ei voi 
maksaa takaisin viiden ensimmäisen vuoden aikana (paitsi maksamalla takaisin 
korkohyvitys). Näitä lainoja ei voida yhdistää Euroopan investointipankin muiden 
sopimusten perusteella tarjoamiin halpakorkoisiin lainoihin tai Euroopan hiili- ja 
teräsyhteisön lainoihin. Lainan valuuttaan tai takaisinmaksuun ei kohdistu rajoituksia 
(takaisinmaksuohjelma, lyhennysvapaa aika,...). Lainat voivat olla kiinteä- tai 
vaihtuvakorkoisia. 
y 
3.5 Korkohyvityksen ominaispiirteet 
Neuvoston päätöksessä määrätään korkohyvityksen määräksi kaksi prosenttiyksikköä. 
Koska pk-yrityksille voidaan myöntää lainoja eri valuutoissa, ja koska lainojen 
takaisinmaksuohjelmat voivat myös olla erilaisia (riippuen erääntymisajasta, 
lyhennysvapaasta ajasta jne.), hyvityksen todellinen arvo voi vaihdella saajien välillä, 
vaikka lainamäärä olisi sama. Jotta varmistettaisiin kaikkien lainansaajien kohteleminen 
samalla ja oikeudenmukaisella tavalla, korkohyvitys lasketaan ja maksetaan ecumääräisen 
teoreettisen viiden vuoden buUetlainan perusteella. Tällaisessa lainassa kahden prosentin 
vuotuinen korkohyvitys yhteensä viiden vuoden aikana vastaa 10 prosenttia pk-lainan 
määrästä (eli enintään 3000 ecua työpaikkaa kohti). 
3.6 Työpaikkojen pikaisen luomisen tukeminen 
Pk-järjestelmän tavoitteiden mukaisesti (työpaikkojen luominen, kasvun ylläpitäminen 
tuotannollisten investointien avulla) hakijoille tarjotaan erityisiä kannustimia, jotta 
edistettäisiin työpaikkojen pikaista syntymistä ja investointisuunnitelmien nopeaa 
toteuttamista. Ensinnäkin pk-järjestelmän korkohyvitettyjen lainojen hakemukset on 
jätettävä tiettyyn määräaikaan mennessä (alunperin 31 päivä heinäkuuta 1995, 
myöhemmin jatkettu 15 päivään joulukuuta 1995). Lisäksi koko korkohyvitys (eli enintään 
3000 ecua uutta työpaikkaa kohti) annetaan lainansaajien käyttöön kertamaksuna heti kun 
seuraavat investointia ja työpaikkojen luomista koskevat ehdot on täytetty: 
pk-laina on tosiasiallisesti nostettu 
ensimmäinen korkoerä on erääntynyt 
uudet työpaikat ovat olleet olemassa vähintään kuuden perättäisen kuukauden ajan 
näitä ehtoja koskevat todisteet on esitetty kansalliselle edustajalle (välittäjän 
kautta). 
Vaikka hakijoilla on selvä kannustin toteuttaa suunniteltu työvoiman palkkaaminen 
mahdollisimman pian, kokemukset ovat osoittaneet, että uusien työpaikkojen luominen voi 
kestää huomattavan kauan (esimerkiksi koska työpaikat riippuvat laajan 
investointiohjelman toteuttamisesta). Hakijoille suodaan sen vuoksi jonkin verran 
joustavuutta korkohyvityksen hakemisajankohdan suhteen. Työpaikat on joka tapauksessa 
luotava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1996, ja korkohyvitystä koskevat hakemukset 
on jätettävä viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1997. 
Hakijat, jotka luovat vähemmän työpaikkoja kuin alunperin ilmoittivat (eli 
lainahakemuksessa ilmoitettua määrää vähemmän), saavat hyvitystä ainoastaan 
todellisuudessa luotujen työpaikkojen perusteella. Päinvastaisessa tapauksessa 
(työpaikkoja syntyy arvioitua enemmän) hyvitystä maksetaan ainoastaan hakemuksessa 
ilmoitettujen työpaikkojen perusteella. 
3.7 Lainojen jakamisen tehostaminen 
Jotta vältettäisiin annettujen hyvitysten tehoton tai ainoastaan osittainen käyttö, 
käyttämättömien luottojen kohdentamiseksi uudelleen on erityisiä määräyksiä. Molemmat 
määräykset perustuvat varallaololuetteloihin, joita kansalliset edustajat voivat laatia, jos 
kyseisessä maassa on runsaasti kiinnostusta pk-järjestelmän lainoja kohtaan. 
Uudelleenkohdentamista koskevista järjestelyistä toinen on toiminut maiden välillä. Sen 
perusteella kaikki 15 päivään joulukuuta 1995 mennessä jakamattomat osuudet on voitu 
jakaa varalla oleville hakijoille (ks. 3.3 kohta edellä). Tämä ainoastaan kerran tehtävä 
uudelleenjako on tehty kansallisten edustajien ylläpitämän päivätyn hakijaluettelon 
perusteella ja sen mukaisessa järjestyksessä. 
Toinen uudelleenjakojärjestely on jatkuvaa ja koskee ainoastaan tietyn maan hakijoita. 
Varallaololuettelossa oleville hakijoille, jotka täyttävät työpaikkojen luomista koskevat 
edellytykset, tarjotaan tätä kautta mahdollisuus saada alunperin toisille hakijoille varatut 
hyvitykset erityisesti, jos nämä näyttävät yliarvioineen määräajan kuluessa syntyvien 
työpaikkojen määrän. Tämä uudelleenjako saadaan valmiiksi vuoden 1997 syyskuun 
loppuun mennessä. 
3.8 Pienet pk-yritykset etusijalla 
EIP:n rahoitusvälittäjiensä kanssa tekemissä globaalilainoja koskevissa järjestelyissä 
määritellään pk-yrityksiksi sellaiset yritykset, joiden nettokäyttöomaisuus ei ylitä 75 
miljoonaa ecua, joilla on alle 500 työntekijää ja joiden osakkeista enintään kolmasosa on 
muun kuin pk-yrityksen omistuksessa. Pk-lainajärjestelmässä edustajia ja välittäjiä on 
pyydetty painottamaan erityisesti pieniä yrityksiä, etenkin sellaisia, joilla on enintään 250 
työntekijää ja joiden liikevaihto on korkeintaan 20 miljoonaa ecua tai taseen loppusumma 
enintään 10 miljoonaa ecua. 
Näiden pienimpien yritysten suosimiseksi korkohyvitettyjen lainojen saajista vähintään 60 
prosentin olisi kuuluttava tähän yritysryhmään. Lisäksi tähän ryhmään kuuluville yrityksille 
myönnettyjen pk-lainojen määrää ei ole rajoitettu, kun se suurempien pk-yritysten osalta 
on 810000 ecua (joka vastaa 27 uutta työpaikkaa). 
3.9 Valtiontukisäännöt 
Pk-järjestelmä on yhteensopiva jäsenvaltioissa sovellettavien valtiontukisääntöjen kanssa 
ja noudattaa yhteisön nopeutettua hyväksymistä koskevia sääntöjä , joissa eritellään 
myönnettävän tuen määrää koskevia rajoituksia, erityisesti koskien muun muassa 
investointikulujen kokonaismäärää ja tuen määrää luotua työpaikkaa kohti . Myönnettyjen 
tukien suhteellisen rajoitetun määrän vuoksi valtion tukeen liittyvä hallinnollinen valvonta 
voidaan siten pitää mahdollisimman vähäisenä. 
Tiedonanto jäsenvaltioille pk-yritysten tukiohjelmien nopeutetusta hyväksymisestä ja nykyisten 
ohjelmien muuttamisesta (92/C213/03, 2.7.1992); EYVLN:o C 213, 19.8.1992, s. 10 
9 
3.10 Valvonta j a seuranta 
Edustajat tarkistavat jokaisen hyvityksen saajan oikeuden hyvitykseen välittäjien ja saajien 
ilmoitusten perusteella sekä EIP:n edellytysten täyttymistä koskevan ilmoituksen 
perusteella. Globaalilainojen tavanomaisen seurannan lisäksi EIP tarkistaa pistokokein 
hakemuksien yhteydessä esitettyjä asiakirjoja. Jos saajan esittämät asiakirjat tai antamat 
lausunnot ovat ratkaisevasti virheellisiä tai harhaanjohtavia, erityisesti työpaikkojen 
luomisen tarkastamisen osalta, hyvitysten maksaminen peruutetaan ja saajan on 
palautettava välittäjäpankille saamansa hyvitykset. EIP on myös tehnyt erityisiä 
järjestelyitä edustajien ja välittäjien kanssa, jotta tilintarkastustuomioistuin voi hoitaa 
tehtävänsä ja tarkistaa korkohyvitysten maksamisen asianmukaisuuden. 
3.11 Pk-järjestelmän tukeminen 
Tuki pk-järjestcimällc ja. i£riestelmän menestys riippuvat suuresti siitä, kuinka laajalti 
erityisesti mahdolliset saajaehdokkaat ovat tietoisia sen olemassaolosta ja toiminnasta. 
Komissio ja EIP ovat kiinnittäneet erityistä huomiota tähän seikkaan ja laatineet esitteen, 
jossa kuvataan korkohyvitysjärjestelmän tarkoitusta ja toimintaa sekä luetellaan välittäjät, 
joille hakemukset olisi osoitettava. Esite on saatavana kaikilla yhteisön kielillä, ja sitä on 
jaettu järjestelmään osallistuvien rahoitusvälittäjien kautta. Lisäksi euroneuvontakeskuksia 
on pyydetty osallistumaan aktiivisesti järjestelmää ja osallistumissääntöjä koskevan tiedon 
levittämiseen. 
4. TOTEUTUS 
4.1 Suunnitellut uudet työpaikat 
Pk-järjestelmän vaikutusta uusien työpaikkojen syntyyn on seurattu tarkkaan. Koska 
saajat ovat oikeutettuja 30 000 ecun suuruiseen korkotukilainaan jokaista uutta 
työpaikkaa kohti ja järjestelmän kautta myönnettyjen EIP:n lainojen kokonaismäärä on 
miljardi ecua, pk-järjestelmällä tuetaan vähintään 33 333 uuden työpaikan syntymistä. 
Suunniteltuja uusia työpaikkoja koskevat tilastotiedot osoittavat tämä tavoitteen jo 
ylittyneen selvästi, sillä koko unionin alueella uusien työpaikkojen määrä on noin 45 000 
(mikä vastaa 1 miljardin ecun myönnettyjä lainoja). Tavoite uusista työpaikoista jokaisessa 
jäsenvaltiossa esitetään liitteessä 2, ja liitteessä 3 esitetään keskimääräinen lainamäärä 
jokaista uutta työpaikkaa kohti. 
Määrittäessään lainan myöntämisehtoja, etenkin työpaikkojen luomisen suhteen, komissio 
ja EIP ovat yrittäneet varmistaa aidon lisäarvon syntymisen (uudet työpaikat, investoinnit), 
mutta pyrkineet samalla välttämään hakijayritysten rasittamista liialla byrokratialla ja 
hallinnollisella taakalla. Tämä tarkoittaa toisinaan ristiriitaisten tavoitteiden 
tasapainottamista, kuten uusien työpaikkojen lisääntyminen suhteessa niiden 
rakenteelliseen tai pysyvään luonteeseen. Lisäksi on vältetty liian monien vaatimusten 
asettamista luoduille uusille työpaikoille, koska tämä on yleensä vastoin laajoja 
talouspoliittisia tavoitteita (kuten tarve säilyttää työmarkkinoiden riittävä joustavuus) ja 
koska lainaa saavat yritykset eivät voi täysin valvoa työpaikkojen pysyvyyttä (esimerkiksi 
vapaaehtoiset irtisanoutumiset). 
On syytä muistaa, että pk-järjestelmällä on uusien työpaikkojen luomisen lisäksi pyritty 
tukemaan ja nopeuttamaan tuotannollisia investointeja, ja sitä kautta edistetty pk-yritysten 
kilpailukykyä ja taloudellista kasvua yleensä. Järjestelmästä seuranneiden lisäinvestointien 
kokonaismääräksi arvioidaan 4 miljardia ecua. 
Eräissä maissa työpaikat on luotu pienemmän keskimääräisen lainamäärän avulla kuin 
muissa maissa. Tässä yhteydessä on syytä huomata, että pääoman tehokkuus ei ole 
samanlainen kaikilla teollisuudenaloilla eikä kaikkialla yhteisössä. Uusien työpaikkojen 
syntyminen palveluyrityksissä edellyttää huomattavasti pienempiä investointeja kuin paljon 
pääomaa vaativissa teollisuusyrityksissä. Uutta työpaikkaa kohti tarvittu lainamäärä 
osoittautui kuitenkin keskimäärin arvioitua pienemmäksi, ja uusia työpaikkoja on luotu 
enemmän kuin alunperin ennustettiin. 
4.2 Pk-järjestelmän lainojen myöntäminen 
Liitteessä 4 kuvataan lainojen myöntämistä jäsenvaltioittain. Myönnetyt lainamäärät on 
erotettu mustalla, ja varallaololuettelo on merkitty harmaalla. 
Järjestelmä on nyt käytetty loppuun, ja unionissa myönnettyjen lainojen kokonaismäärä on 
1 000 miljoonaa ecua. Kumulatiivinen varallaololuettelo ylittää 436 miljoonaa ecua. 
Lainojen myöntäminen pk-järjestelmästä on ollut tyydyttävää suurimmassa osassa 
jäsenvaltioita. Suhteelliset erot voidaan mahdollisesti selittää sillä, että joissain maissa on 
saatavilla muuta julkista tukea edullisemmin ehdoin (alueelliselta, kansalliselta tai yhteisön 
taholta). Yksittäisen jäsenvaltion pankkijärjestelmän rakenne on lisäksi voinut vaikuttaa 
kykyyn ottaa vastaan lainoja, koska eräät maat ovat perustaneet erityisiä laitoksia julkisen 
tuen kanavoimiseksi yrityksille. Myös maassa toimivien välittäjien määrällä ja tyypillä on 
voinut olla vaikutusta asiaan. 
Lainojen alakohtaisen jakautumisen suhteen on saatavilla vain alustavia lukuja. Suurin osa 
toimenpiteistä on kohdistunut teollisuuteen (71 prosenttia) ja palvelualoihin (28 
prosenttia). Eniten lainoja saaneen metalli- ja koneteollisuuden osuus oli noin 20 
prosenttia, ja sitä seurasivat yksityiset ja julkiset palvelut 19 prosentin osuudellaan. Muut 
tärkeimmät alat (joiden osuudet vaihtelivat 5-7 prosentin välillä), olivat 
elintarviketeollisuus, kauppa, puutavarateollisuus, kumi- ja muoviteollisuus sekä paperi-, 
sellu- ja painoteollisuus. 
4.3 Pienet pk-yritykset etusijalla 
Liitteestä 5 käy ilmi, että rahoitusvälittäjät ovat jokaisessa jäsenmaassa ylittäneet reilusti 
vaatimuksen kohdistaa vähintään 60 prosenttia lainoista pienimmille pk-yrityksille. 
Unionin keskiarvo on noin 95 prosenttia, ja 80 prosenttia lainoista on myönnetty 
yrityksille, joilla on alle 50 työntekijää. 
3 
5. TALOUSARVIOTA KOSKEVAT NÄKÖKOHDAT 
Korkohyvitysten maksamiseen osoitettiin talousarviossa 65,5 miljoonaa ecua vuonna 
1994, joista 45,5 miljoonaa ecua siirrettiin pankille vuoden 1994 puolivälissä ja loput 20 
miljoonaa ecua vuoden 1994 lopussa parlamentin päättämien talousarviota koskevien 
siirtojen jälkeen varainhoitovuoden lopussa. Komission vuoden 1995 alustavassa 
talousarvioesityksessä ehdottamaa summaa (22,75 miljoonaa ecua) vähennettiin 
vastaavasti, ja vuoden 1995 talousarvioon hyväksyttiin 2,75 miljoonan ecun suuruinen 
määräraha (joka maksettiin vuoden 1995 alussa). Vuodelle 1996 budjettivallan käyttäjä 
hyväksyi 57,75 miljoonaa ecua budjettikohdassa B5-322 "työllisyys ja kasvu". Vuoden 
1996 alussa maksettiin 7,75 miljoonaa ecua korkohyvityksiä. On arvioitu, että pk-
järjestelmän kulujen kattamiseksi kokonaan tarvitaan vielä 18 miljoonaa ecua; tämä määrä 
maksetaan todennäköisesti vuoden 1996 viimeisen neljänneksen kuluessa. Elokuun 1996 
loppuun mennessä EIP oli maksanut hakijoille 31,6 miljoonaa ecua lainoja. 
Kaikki EIP:He korkohyvitysten maksamiseen myönnetyt varat siirretään yhteisön 
erityiselle investointipankissa olevalle tilille; tilille kertyvä korko maksetaan kuukausittain. 
Elokuun 1996 lopussa yhteisön tilille EIP:ssa oli kertynyt yli 7 miljoonaa ecua korkoa. Pk-
järjestelmän päättyessä tilillä jäljellä oleva määrä palautetaan yhteisön talousarvioon. 
4-o 
LIITE 1 
PK-JARJESTELMAN TOTEUTUS JÄSENVALTIOITTAIN 
jjp (TILANNE SYYSKUUSSA 1995) 
Jäsenvaltio Edustaja . Välittäjä 
Itävalta Biirges Investkredit 
Belgia SNCI/NMKN SNCIjamuutEIP:n 
globaalilainojen välittäjät 
SNCI:n kautta 
Tanska FIH FIH 
Saksa KfW Koko pankkijärjestelmä 
Kfw:n kautta 
Kreikka Kansantalousministeriö Kaikki globaalilainojen 
välittäjät 
Espanja ICO Koko pankkijärjestelmä 
ICO:n kautta 
Ranska CDC BFCM, CCCC, CCBP, 
CFD, CNCA, CNCM, 
CMB, CBG-PARIBAS, 
CCF 
Irlanti EIP ICCjaAIB 
Italia MCC Kaikki globaalilainojen 
välittäjät 
Luxemburg SNCI SNCI 
Alankomaat MB NIB, ING, ABN AMRO 
Portugali APMEI Kaikki globaalilainojen 
välittäjät 
Ruotsi SEK SEK 
Suomi KERA KERA 
Yhdistynyt kuningaskunta Barclays Barclays, Barclays MBF, 
Midland, Royscot Trust, 
The Royal Bank of 
Scotland, Bank Scotland, I 
Clydesdale, Northern Bank | 
-1-1 
LIITE 2 
SUUNNITELLUT UUDET TYÖPAIKAT 
(tilanne 31.7 1996; kpl) 
N N t- ^ 
^ 
LIITE 3 
KESKIMÄÄRÄINEN LAINAMÄÄRÄ LUOTUA TYÖPAIKKAA KOHTI 
(tilanne 31.7.1996; ecuina) 
A3 
LIITE 4 
LAINOJEN MY ÖNTÄMINEN 
(tilanne 31.7.1996; miljoonaa ecua) E 
^ E 
S E 
0) o 
a: o 
LIITE 5 
PIENTEN PK-YRITYSTEN OSUUS 
(tilanne 31.7.1996; prosentteina) 
AT 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 522 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 08 
Luettelonumero : CB-C0-96-527-FI-C 
ISBN 92-78-10416-7 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-298S Luxemburg 
^ G