P9_TA(2019)0102

Globaalin digitaalitalouden oikeudenmukainen verotus: BEPS 2.0

Euroopan parlamentin päätöslauselma 18. joulukuuta 2019 globaalin digitaalitalouden oikeudenmukaisesta verotuksesta: BEPS 2.0 (2019/2901(RSP))

(2021/C 255/03)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 ja 13 artiklan,

— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107, 108, 113, 115 ja 116 artiklan,

— ottaa huomioon lokakuussa 2015 hyväksytyn OECD:n BEPS-toimintasuunnitelman ja erityisesti sen toimenpiteen 1,

— ottaa huomioon 29. toukokuuta 2019 hyväksytyn OECD:n työohjelman, jonka tavoitteena on löytää yhteinen ratkaisu talouden digitalisaatiosta aiheutuviin verohaasteisiin (”Programme of Work to Develop a Consensus Solution to the Tax Challenges Arising from the Digitalisation of the Economy”),

— ottaa huomioon OECD:n 9. lokakuuta 2019 julkaiseman julkisen kuulemisasiakirjan ”Secretariat Proposal for a ’Unified Approach’ under Pillar One” ja 8. marraskuuta 2019 julkaiseman julkisen kuulemisasiakirjan ”Global Anti-Base Erosion Proposal (GloBE) – Pillar Two” (molemmat OECD:n sihteeristön ehdotuksia),

— ottaa huomioon 25. marraskuuta 2015 annetun TAXE-erityisvaliokunnan päätöslauselman veropäätöksistä ja muista luonteeltaan tai vaikutuksiltaan samankaltaisista toimenpiteistä (1), 6. heinäkuuta 2016 annetun TAX2-erityisvaliokunnan päätöslauselman veropäätöksistä ja muista luonteeltaan tai vaikutuksiltaan samankaltaisista toimenpiteistä (2), 13. joulukuuta 2017 annetun PANA-valiokunnan suosituksen neuvostolle ja komissiolle rahanpesua, veronkiertoa ja veropetoksia käsittelevän tutkinnan johdosta (3) ja 26. maaliskuuta 2019 annetun TAX3-erityisvaliokunnan päätöslauselman talousrikoksista, veropetoksista ja veronkierrosta (4),

— ottaa huomioon 16. joulukuuta 2015 antamansa päätöslauselman, johon sisältyy suosituksia komissiolle aiheesta lisää läpinäkyvyyttä, koordinointia ja lähentymistä unionin yhtiöveropolitiikkoihin (5),

— ottaa huomioon komission jatkotoimet edellä mainittujen Euroopan parlamentin päätöslauselmien johdosta (6),

— ottaa huomioon kansainvälisiä verokysymyksiä käsitelleiden lukuisten G7-, G8- ja G20-huippukokousten tulokset,

— ottaa huomioon Kansainvälisen valuuttarahaston toimintapoliittisen asiakirjan yhteisöverotuksesta globaalissa taloudessa (7),

— ottaa huomioon tutkivien toimittajien lukuisat paljastukset, kuten LuxLeaks, Panama-paperit, Paratiisin paperit ja viimeisimpinä Cum Ex -skandaalit, sekä rahanpesutapaukset, joissa on ollut mukana erityisesti Tanskassa, Virossa, Saksassa, Latviassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia pankkeja,

— ottaa huomioon tutkimuksen digitalisaation vaikutuksesta kansainvälisiin veroasioihin sekä asiaan liittyvistä haasteista ja ratkaisuista (8),

— ottaa huomioon komission tutkimukset aggressiivisen verosuunnittelun indikaattoreista (9),

— ottaa huomioon TAX3-erityisvaliokunnan 34:ssä asiantuntijoiden kuulemistilaisuudessa tai keskusteluissa komission jäsenten ja ministereiden kanssa ja tiedonhankintamatkoilla Yhdysvalloissa, Latviassa Mansaarella, Virossa ja Tanskassa keräämän näytön,

— ottaa huomioon tämän vaalikauden aikana käyttöön otetun uudistetun ja entistä vankemman yhteisöverokehyksen, erityisesti veron kiertämisen estämistä koskevat direktiivit (ATAD I (10) ja ATAD II (11)),

— ottaa huomioon hyväksymistä odottavat komission ehdotukset, erityisesti yhteisestä (yhdistetystä) yhteisöveropohjasta (12), digitaalitalouden verotuspaketista (13) ja julkisesta maakohtaisesta raportoinnista (14), sekä parlamentin kannan näihin ehdotuksiin,

— ottaa huomioon neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 1. joulukuuta 1997 antaman päätöslauselman yritysverotuksen käytännesäännöistä (15) ja yritysverotuksen käytännesääntötyöryhmän säännölliset selvitykset Ecofin-neuvostolle,

— ottaa huomioon 21. maaliskuuta 2018 annetun komission tiedonannon EU:n lainsäädännön uusista veronkierron vastaisista vaatimuksista erityisesti rahoitus- ja investointitoimissa (C(2018)1756),

— ottaa huomioon valtiontukia koskevat komission tutkimukset ja päätökset (16),

— ottaa huomioon 28. tammikuuta 2016 annetun komission tiedonannon tehokasta verotusta koskevasta ulkoisesta strategiasta (COM(2016)0024), jossa komissio kehotti EU:ta ”näyttämään esimerkkiä”,

— ottaa huomioon 5. joulukuuta 2017 annetut neuvoston päätelmät veroasioissa yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevasta EU:n luettelosta,

— ottaa huomioon 28. lokakuuta 2019 annetun puheenjohtajamaan tilannekatsauksen digiverotuksesta,

— ottaa huomioon 8. heinäkuuta 2015 antamansa päätöslauselman veronkierrosta ja verovilpistä haasteina kehitysmaiden hallinnolle, sosiaaliturvalle ja kehitykselle (17),

— ottaa huomioon 15. tammikuuta 2019 annetun komission tiedonannon ”Kohti tehokkaampaa ja demokraattisempaa päätöksentekoa EU:n veropolitiikan alalla” (COM(2019)0008),

— ottaa huomioon Euroopan digitaalisesta valmiudesta vastaavan johtavan varapuheenjohtajan, ihmisten hyväksi toimivasta taloudesta vastaavan johtavan varapuheenjohtajan sekä talous- ja raha-asioista ja eurosta vastaavan komission jäsenen toimeksiantokirjeet ja kuulemiset (18),

— ottaa huomioon komissiolle esitetyn kysymyksen ”Globaalin digitaalitalouden oikeudenmukainen verotus: BEPS 2.0” (O-000040/2019 – B9-0060/2019),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 136 artiklan 5 kohdan ja 132 artiklan 2 kohdan,

A. ottaa huomioon, että nykyiset kansainväliset yhteisöverosäännöt saattavat olla huonosti toimivia ja ajantasaistamisen tarpeessa, sillä ne ovat 1900-luvun alkuajoilta eivätkä sovellu digitaalitalouden haasteisiin, joiden ratkaisemiseksi maat joutuvat tämän vuoksi toteuttamaan yksipuolisia toimia;

B. toteaa, että vuosien 2008–2009 finanssikriisin jälkeen ja tutkivien toimittajien ja kansalaisjärjestöjen paljastettua lukuisia tapauksia, joissa oli syyllistytty veropetoksiin, aggressiiviseen verosuunnitteluun, veronkiertoon ja rahanpesuun, G20-maat sopivat näiden ongelmien ratkaisemisesta maailmanlaajuisesti OECD:n tasolla panemalla täytäntöön veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoja (Base Erosion and Profit Shifting, BEPS) koskevan hankkeen, joka johti BEPS-toimintasuunnitelmaan; toteaa, että OECD:n BEPS-sääntöjä on sovellettu vaihtelevalla innolla ja vakavuudella;

C. panee merkille, että BEPS-toimintasuunnitelmassa päästiin maailmanlaajuiseen yhteisymmärrykseen monista asioista veropetosten, aggressiivisen verosuunnittelun ja veronkierron torjunnan mahdollistamiseksi; toteaa kuitenkin, että talouden digitalisaatiosta aiheutuviin verohaasteisiin vastaamisesta ei päästy yhteisymmärrykseen, minkä vuoksi vuonna 2015 julkaistiin erillinen loppuraportti BEPS-toimenpiteestä 1;

D. ottaa huomioon, että Euroopan parlamentti on TAXE-, TAX2-, TAX3- ja PANA-valiokuntiensa päätöslauselmissa ja yhteisestä yhteisöveropohjasta antamassaan lausunnossa toistuvasti vaatinut kansainvälisen yhteisöverojärjestelmän uudistamista, jotta voidaan torjua veropetoksia ja veronkiertoa ja vastata digitaalitalouden verottamisen haasteisiin, sekä kehottanut komissiota ja jäsenvaltioita sopimaan EU:n yhteisestä kannasta OECD:n/G20-maiden tasolla tai toteuttamaan EU:n tason toimia, jos kansainvälistä sopimusta ei saada aikaan;

E. toteaa, että kansainvälisestä sopimuksesta vuonna 2018 käytyjen neuvottelujen aikana komissio esitti seuraavat kaksi ehdotusta digitaalitalouden verotuksesta; toteaa, että parlamentti tuki näitä ehdotuksia mutta niitä ei hyväksytty neuvostossa, jossa muutaman jäsenvaltion vastustus esti yksimieliseen yhteisymmärrykseen pääsemisen: lyhyen aikavälin ratkaisu, jossa otetaan käyttöön digitaalisten palvelujen vero, sekä pitkän aikavälin ratkaisu, jossa määriteltävä merkittävä digitaalinen läsnäolo muodostaisi yhteisöverotuksen perusteena käytettävän verotuksellisen siteen, jäljempänä ”nexus”, ja korvaisi digitaalisten palvelujen veron;

F. ottaa huomioon, että G20-maiden valtiovarainministerien maaliskuussa 2017 antaman toimeksiannon perusteella OECD:n/G20-maiden BEPS-toimenpiteitä käsittelevä osallistava ryhmä (Inclusive Framework), jäljempänä ”BEPS-ryhmä”, esitti digitaalitalouden työryhmänsä välityksellä maaliskuussa 2018 väliraportin ”Tax Challenges Arising from Digitalisation”;

G. ottaa huomioon, että BEPS-ryhmä hyväksyi toukokuussa 2019 yhteiseen ratkaisuun tähtäävän työohjelman – jonka G20-maat vahvistivat – tavoitteenaan päästä sopimukseen vuoden 2020 loppuun mennessä;

H. panee merkille, että BEPS-ryhmä ehdotti, että käsillä olevia digitalisaation haasteita koskevat jäsenten ehdotukset ryhmitellään kahteen pilariin: ensimmäisessä pilarissa käsitellään verotusoikeuksien jakamista uusien voitonkohdentamis- ja nexus-sääntöjen perusteella, ja toisessa pilarissa käsitellään jäljelle jääviä BEPS-kysymyksiä ja esitellään toimenpiteet verotuksen vähimmäistason varmistamiseksi;

I. panee merkille, että OECD:n sihteeristö käynnisti 9. lokakuuta 2019”yhtenäistä lähestymistapaa” koskevan ehdotuksensa pohjalta julkisen kuulemisen, jossa pyritään löytämään yhteisymmärrys ensimmäisessä pilarissa esitetyistä kolmesta vaihtoehdosta; toteaa, että G20-maat ilmoittivat 18. lokakuuta 2019 (19) pitävänsä myönteisinä OECD:n sihteeristön ponnisteluja ehdotetun yhtenäisen lähestymistavan aikaansaamiseksi ensimmäisessä pilarissa mutta eivät hyväksyneet ehdotusta virallisesti; panee merkille, että OECD:n sihteeristö käynnisti 8. marraskuuta 2019 julkisen kuulemisen toiseen pilariin sisältyvästä GloBE-ehdotuksesta;

J. toteaa, että oikeudenmukainen ja tehokas verotusjärjestelmä on avainasemassa eriarvoisuuden torjunnassa ja että se turvaa paitsi varmuuden ja vakauden, jotka ovat kilpailukyvyn ennakkoehtoja, myös tasapuoliset toimintaedellytykset yrityksille ja etenkin pk-yrityksille; toteaa, että oikeudenmukainen ja tehokas verotusjärjestelmä on tärkeä myös jäsenvaltioille, kun ne pyrkivät varmistamaan verotulot, joiden turvin ne voivat toteuttaa tervettä politiikkaa, joka puolestaan lisää vakautta ja hyödyttää siten koko unionia;

K. toteaa, että yhteisöveron nimellisverokanta on laskenut EU:n tasolla vuoden 2000 keskimääräisestä 32 prosentista 21,7 prosenttiin vuonna 2019 (20), mikä merkitsee 32 prosentin laskua; huomauttaa, että tämä lasku saattaa heikentää EU:n hyvinvointivaltioiden kestävyyttä ja sillä voi olla heijastusvaikutuksia muihin maihin; panee merkille, että veropolitiikan uudistusta koskevassa OECD:n vuoden 2018 raportissa (21) tarkastelluista 38 maasta 22 maan nykyinen yhdistetty lakisääteinen yhteisötuloveroaste on enintään 25 prosenttia, kun tällaisia maita oli vuonna 2000 vain kuusi;

L. toteaa, että komissio on joissain maaraporteissa kritisoinut sellaisia kansallisten verojärjestelmien puutteita, jotka helpottavat aggressiivista verosuunnittelua, ja esittänyt niiden heikentävän EU:n sisämarkkinoiden eheyttä;

M. toteaa, että monikansallisten yhtiöiden arvoketjuissa on tapahtunut asteittainen siirtymä aineellisesta tuotannosta aineettomiin hyödykkeisiin, mikä on havaittavissa rojalti- ja lisenssimaksutulojen suhteellisissa kasvuasteissa viimeisten viiden vuoden aikana (lähes 5 prosenttia vuodessa) verrattuna tavarakauppaan ja suoriin ulkomaisiin investointeihin (kasvua alle 1 prosentti vuodessa); toteaa, että laillisten verosuunnittelustrategioiden ansiosta jotkut monikansalliset yhtiöt maksavat tuskin lainkaan veroja tietyissä jäsenvaltioissa huolimatta niiden merkittävästä digitaalisesta läsnäolosta ja suurista tuloista kyseisissä jäsenvaltioissa;

N. toteaa, että verotusta koskevan toimivallan siirtäminen jäsenvaltioilta EU:lle edellyttäisi perussopimusten muuttamista;

Yhteisen ratkaisun löytäminen talouden digitalisaatiosta aiheutuviin verohaasteisiin

1. panee merkille edistyksen, jota on saavutettu BEPS-toimintasuunnitelman avulla ja panemalla se täytäntöön EU:ssa veronkiertodirektiivillä, mutta toteaa, että joitakin haasteita – etenkään talouden globalisaatioon ja digitalisaation liittyviä haasteita – ei ole vielä ratkaistu;

2. huomauttaa, että veronkiertodirektiivi meni BEPS-toimintasuunnitelmaa pidemmälle, erityisesti koska EU:n ulkomaisia väliyhteisöjä koskevien uusien sääntöjen ansiosta veroparatiiseihin sijoitettuja voittoja voidaan verottaa siinä EU-maassa, jossa monikansallisella yhtiöllä on päätoimipaikka; toteaa tämäntyyppisten toimenpiteiden vähentävän aggressiivista verosuunnittelua ja veronkiertoa; kehottaa uutta komissiota arvioimaan veronkiertodirektiivin täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa, analysoimaan mahdollisia uusia tapoja kiertää tätä direktiiviä ja esittämään tarvittaessa uusia lainsäädäntöehdotuksia tällaisten menettelyjen torjumiseksi;

3. muistuttaa, että EU:n ehdotukset yhteisestä (yhdistetystä) yhteisöveropohjasta menevät myös paljon OECD:n esittämiä vaihtoehtoja pidemmälle EU:n tasolla, erityisesti koska niissä poiketaan erillisen yksikön periaatteesta; palauttaa mieliin kantansa yhteisestä (yhdistetystä) yhteisöveropohjasta;

4. katsoo, että yhteistä (yhdistettyä) yhteisöveropohjaa koskevat EU:n ehdotukset hyödyttävät sekä yrityksiä että kansalaisia, koska ne yksinkertaistaisivat verokehystä ja auttaisivat torjumaan veronkiertoa; korostaa konsolidoinnin merkitystä pyrittäessä vähentämään rajatylittävää toimintaa harjoittavien yritysten hallinnollista rasitetta, sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia ja veroesteitä EU:ssa ja poistamaan monimutkaisten siirtohinnoittelujärjestelyjen tarve; kehottaa siksi neuvostoa hyväksymään nopeasti nämä kaksi ehdotusta;

5. muistuttaa, että EU on ollut edelläkävijä digitalisaatiosta aiheutuviin verohaasteisiin vastaamisessa erityisesti yhteistä (yhdistettyä) yhteisöveropohjaa, digitaalisten palvelujen veroa ja merkittävää digitaalista läsnäoloa koskevilla ehdotuksillaan;

6. pitää valitettavana, että jäsenvaltiot eivät kyenneet sopimaan yhteistä (yhdistettyä) yhteisöveropohjaa, digitaalisten palvelujen veroa ja merkittävää digitaalista läsnäoloa koskevasta yhteisestä lähestymistavasta; toteaa, että OECD pyrkii vastaamaan talouden digitalisaatiosta aiheutuviin verohaasteisiin ja pääsemään yhteisymmärrykseen perustuvaan pitkän aikavälin ratkaisuun vuoden 2020 loppuun mennessä; katsoo, että näihin haasteisiin voitaisiin tehokkaimmin vastata juuri maailmanlaajuisella ratkaisulla;

7. panee merkille, että jotkut jäsenvaltiot ovat ottaneet digitaalisten palvelujen veron tai merkittävän digitaalisen läsnäolon periaatteen käyttöön kansallisella tasolla tai harkitsevat niiden käyttöönottoa mahdollisena vararatkaisuna, jos sekä OECD:n että EU:n neuvottelut kariutuvat;

8. pitää BEPS-ryhmän työohjelmaa merkittävänä askeleena kohti OECD:n/BEPS-ryhmän puitteissa tehtävää kansainvälistä sopimusta kansainvälisen yhteisöverojärjestelmän uudistamisesta kuten parlamentti on pyytänyt;

9. pitää ilahduttavana kaikkien BEPS-ryhmässä mukana olevien maiden tasavertaista osallistumista ja toteaa, että ryhmän ansiota yli 130 maata ja lainkäyttöaluetta voi tehdä yhteistyötä OECD:n/G20-maiden BEPS-paketin täytäntöönpanossa ja neuvotella yhteisistä ratkaisuista jäljellä olevien BEPS-haasteiden selvittämiseksi; muistuttaa kuitenkin, että kehitysmaat tulivat mukaan BEPS-prosessiin vasta neuvottelujen myöhemmässä vaiheessa; pitää siksi myönteisenä meneillään olevien neuvottelujen osallistavuutta; palauttaa mieliin kantansa hallitustenvälisen verotuselimen perustamisesta YK:n yhteyteen;

10. panee merkille, että OECD:n sihteeristön vaikutustenarvioinnin alustavat tulokset viittaavat siihen, että ensimmäisen ja toisen pilarin yhteisvaikutus johtaisi maailmanlaajuisten verotulojen merkittävään kasvuun ja verotusoikeuksien uudelleenjakoon asiakkaiden sijaintivaltioille; panee erityisesti merkille, että toinen pilari lisäisi yhteisöverotuloja merkittävästi maailmanlaajuisesti; on ymmärtänyt, että nämä kaksi pilaria eivät vaikuttaisi kielteisesti investointiympäristöä koskevaan kriittiseen kysymykseen ( 22 ) ; kehottaa jäsenvaltioita vaatimaan, että OECD laajentaa vaikutustenarviointejaan siten, että niissä tarkastellaan ehdotusten eri versioita ja analysoidaan sitä, miten nexus vaikuttaisi yksittäisten maiden yhteisöverotuloihin, ja julkaisee vaikutustenarvioinnit saatuaan ne valmiiksi, jotta saadaan tarvittavaa ohjeistusta ehdotetuista uudistuksista;

11. korostaa sisämarkkinoiden erityispiirteitä, sillä ne mahdollistavat tavaroiden ja palvelujen vapaan liikkuvuuden, ja katsoo siksi, että kansainvälisellä yhteisöverouudistuksella olisi joka tapauksessa varmistettava sisämarkkinoiden moitteeton toiminta erityisesti turvaamalla tasapuoliset toimintaedellytykset kaikille yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, muun muassa varmistamalla, että yritykset maksavat kohtuullisen osuutensa veroista siellä, missä niiden olennainen ja aito taloudellinen toiminta ja arvonmuodostus tapahtuvat, ja että verotulot jakautuvat oikeudenmukaisesti jäsenvaltioiden kesken; katsoo, että pääsy sisämarkkinoille, joka on yksi maailman suurimmista kuluttajakeskittymistä ja lisää EU:n kilpailukykyä, kulkee käsi kädessä verovelvollisuuden kanssa;

12. kiinnittää huomiota tarpeeseen pitää jäsenvaltioiden välinen verokilpailu oikeudenmukaisena ja avoimena, jotta se edistäisi kasvua ja työllisyyttä;

Ensimmäinen pilari – Yhtenäinen lähestymistapa verotusoikeuksien oikeudenmukaisemmaksi jakamiseksi

13. suhtautuu myönteisesti OECD:n sihteeristön ehdotukseen yhdistää kaikki kolme tarkasteltavana olevaa vaihtoehtoa ensimmäiseen pilariin, koska niillä on seuraavat yhteiset tavoitteet: — verotusoikeuksien uudelleenjako käyttäjien/asiakkaiden sijaintivaltion hyväksi — nexus-säännön uudelleenmäärittely niin, ettei se olisi riippuvainen fyysisestä läsnäolosta käyttäjien/asiakkaiden sijaintivaltiossa — monikansallisten yhtiöiden maailmanlaajuisten voittojen ottaminen lähtökohdaksi ja erillistä yksikköä koskevan periaatteen hylkääminen — verojärjestelmän yksinkertaistaminen ja vakauttaminen sekä verovarmuuden lisääminen täytäntöönpanossa;

Soveltamisala

14. kehottaa välttämään digitaalitalouden pitämistä erillään, koska kansainvälisen verojärjestelmän nykyiset verohaasteet eivät johdu pelkästään talouden digitalisaatiosta vaan liittyvät myös yhä globaalistuneempaan talouteen;

15. katsoo, että samalla kun uudistuksen olisi estettävä pk-yrityksiin kohdistuva tarpeeton lisärasite, sitä olisi sovellettava kaikkiin suuriin yrityksiin, joilla on mahdollisuus harrastaa BEPS-käytäntöjä ja käyttää laillisia verosuunnittelujärjestelmiä useissa jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa; panee merkille, että OECD:n sihteeristön nykyisessä ehdotuksessa uudistuksen soveltamisala rajataan pitkälle digitalisoituneisiin tai kuluttajien kanssa suoraan asioiviin yrityksiin, mutta tätä käsitettä ei ole vielä määritelty selkeästi, ja uudistus vaikuttaa vain rajalliseen määrään monikansallisia yhtiöitä, jotka harjoittavat aggressiivista verosuunnittelua;

16. suosittelee, että lähtökohtaisesti liikevoitto olisi johdettava konsolidoidusta tilinpäätöksestä, kun on ensin tehty toteutettavuusanalyysi; toteaa kuitenkin, että konsolidoidun tilinpäätöksen käyttöön liittyy jaksotusero, ja kehottaa jäsenvaltioita selventämään tätä asiaa BEPS-ryhmässä käytävissä neuvotteluissa;

17. panee merkille, että OECD:n sihteeristön nykyisessä ehdotuksessa kaavaillaan tiettyjen alojen, kuten kaivannaisteollisuuden ja perushyödykealan, jättämistä soveltamisalan ulkopuolelle, ja kehottaa komissiota sisällyttämään nämä poikkeukset vaikutustenarviointiinsa erityisesti sen varmistamiseksi, että kansainvälisessä uudistuksessa noudatetaan EU:n aloitetta kehitystä tukevasta politiikkajohdonmukaisuudesta;

18. kehottaa OECD:tä tekemään ehdotuksessaan selkeän eron eri alojen ja yrityskokojen välillä;

19. katsoo, että verokehyksessä olisi voitava saattaa tasapainoon erilaiset tilanteet, kuten monopoliasema ja innovatiiviset nopeasti kasvavat yritykset;

Uusi verotuksellinen side eli nexus

20. suhtautuu myönteisesti ajatukseen sellaisen uuden nexuksen kehittämisestä, joka korvaisi fyysisen läsnäolon käsitteen maan verotusoikeuksien perusteena; katsoo, että nexus olisi määriteltävä niin, että se kattaa kaikki yritykset, jotka ovat vuorovaikutuksessa asiakkaiden ja käyttäjien kanssa kyseisessä maassa, myös digitaalisesti;

21. pitää hyvänä ajatusta kehittää maakohtainen tulokynnys, jonka mitoituksella varmistetaan, että myös pienet taloudet saavat kohtuullisen osuuden verotusoikeuksista; palauttaa tässä yhteydessä mieliin EU:n ehdotuksen merkittävästä digitaalisesta läsnäolosta;

22. kannattaa ajatusta, että uusi nexus olisi itsenäinen säännös niin, ettei kaikkia verosopimuksia tarvitsisi tarkistaa;

Uusi verotusoikeuksien jakoperiaate

23. pitää tervetulleena ajatusta sellaisen uuden verotusoikeuksien jakotavan kehittämisestä, joka menee markkinaehtoperiaatetta pidemmälle ja antaa uusia verotusoikeuksia asiakkaiden sijaintivaltioille;

24. katsoo, että rutiininomaisten ja ei-rutiininomaisten voittojen erottaminen toisistaan, koska käsitteitä ei ole vielä määritelty selkeästi ja ne voisivat vain johtaa keinotekoiseen erotteluun, sekä markkinaehtoperiaatteeseen perustuvien siirtohinnoittelusääntöjen säilyttäminen pääosassa voitonkohdentamisia tekee tilanteesta yritysten kannalta vielä huomattavasti monimutkaisemman ja epävarmemman, etenkin OECD:n siirtohinnoitteluohjeiden osalta; katsookin, että markkinaehtoperiaatteen perinpohjaisempi uudistaminen olisi paikallaan; on huolissaan siitä, että tämä voisi lisätä mahdollisuuksia kiertää äskettäin sovittuja sääntöjä;

25. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita selventämään, miten uutta nexusta ja uusia verotusoikeuksien jakamissääntöjä voidaan soveltaa rinnakkain nykyisten siirtohinnoittelusääntöjen kanssa, kuten OECD on ehdottanut; pitäisikin parempana ratkaisua, jossa suosittaisiin maailmanlaajuisten voittojen jakamista osuuksiin sellaisten tekijöiden perusteella, jotka edustavat merkittävää ja todellista taloudellista toimintaa ja arvonmuodostusta ja joita ovat erityisesti myynti, työntekijät, omaisuuserät ja käyttäjät; palauttaa tässä yhteydessä mieliin kantansa yhteistä (yhdistettyä) yhteisöveropohjaa ja merkittävää digitaalista läsnäoloa koskeviin ehdotuksiin, mukaan lukien tutkimus- ja kehitysinvestoinnit;

26. pitää myönteisenä halukkuutta varmistaa verovarmuus ja rajoittaa kiistoja, joita voi syntyä uusien nexus-sääntöjen ja uusien verotusoikeuksien jakosääntöjen täytäntöönpanosta; kehottaa siksi tutkimaan sellaisen ”keskitetyn palvelupisteen” kaltaisen järjestelyn toteutettavuutta, joka yksinkertaistaisi suoritettavien verojen laskentaa ja maksamista ja vähentäisi sekä yritysten että veroviranomaisten hallinnollista taakkaa samalla, kun noudatetaan verohallintojen kansallisia velvoitteita; korostaa kuitenkin, että verovarmuus saavutettaisiin parhaiten ottamalla käyttöön yksinkertaiset, selkeät ja yhdenmukaistetut säännöt, joiden ansiosta kiistoja ei pääsisi syntymään; on huolissaan OECD:n sihteeristön C-määrää koskevasta ehdotuksesta pakollista välimiesmenettelyä varten, koska EU:n tasolla on jo käytössä riitojenratkaisumekanismi ( 23 )

Toinen pilari – Ehdotus veropohjan rapautumisen estämisestä maailmanlaajuisella tasolla (GloBE)

27. pitää myönteisenä, että BEPS-ryhmän jäsenet saivat sovittua työohjelman toisesta pilarista ( 24 ) , että ne tutkivat toimintamallia, jossa lainkäyttöalueet voivat vapaasti määrittää oman verojärjestelmänsä – myös sen, kantavatko ne yhteisöveroa ja mitä verokantoja ne soveltavat – mutta katsoo, että muilla lainkäyttöalueilla on oikeus soveltaa jäljempänä tarkasteltuja sääntöjä silloin, kun tuloja verotetaan tosiasiallisesti alle vähimmäisverokannan ( 25 )

28. panee merkille G7-maiden sitoumukset ja niiden ministerien toisesta pilarista saavuttaman yhteisymmärryksen, jonka mukaan tosiasiallisen verotuksen vähimmäistaso, kuten Yhdysvaltojen GILTI-järjestelmä, auttaisi varmistamaan, että yritykset maksavat oikeudenmukaisen osuutensa veroista ( 26 )

29. pitää hyvänä GloBE-ehdotusta, jolla pyritään varmistamaan vähimmäistasoa vastaavan veron suorittaminen siellä, missä arvonmuodostus tapahtuu ja missä taloudellista toimintaa harjoitetaan; katsoo, että toisen pilarin toimenpiteiden perimmäisenä tavoitteena olisi oltava jäljellä olevien BEPS-kysymysten ratkaiseminen ja haitallisen verokilpailun estäminen erityisesti vähentämällä paineita myöntää perusteettomia verokannustimia, joilla ei ole myönteisiä taloudellisia vaikutuksia, niiden nykyisten toimenpiteiden lisäksi, joilla pyritään torjumaan veropetoksia, aggressiivista verosuunnittelua ja veronkiertoa; kehottaa komissiota arvioimaan ja seuraamaan tämän tulevan vähimmäisvaatimuksen vaikutusta mahdolliseen yleisen lakisääteisen yhteisöverokannan alenemiseen koko EU:ssa;

30. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että GloBE-ehdotus tarjoaa mahdollisimman yksinkertaiset puitteet, jotka eivät johda haitallisten verojärjestelmien kehittämiseen; muistuttaa parlamentin vaatimuksesta, että laaditaan EU:n luettelo haitallisista verotoimenpiteistä; korostaa, että vetoaminen poikkeuksiin ja vapautuksiin heikentäisi GloBE-ehdotuksen toimintapoliittista tarkoitusta ja tehokkuutta; suosittaa, että GloBE-ehdotus kattaisi kaikki BEPS-toimenpiteeseen 5 sisältyvät haitalliset verokäytännöt;

31. on ymmärtänyt, että GloBE-ehdotus muodostaisi joukon suojatoimenpiteitä, joita ovat verotettavaan tuloon sisällyttämistä koskeva sääntö, vapautusmenetelmästä hyvitysmenetelmään siirtymistä koskeva sääntö, aliverotettujen suoritusten verottamisen sääntö ja riittävän verotuksen tason varmistamisen sääntö; palauttaa tässä yhteydessä mieliin lainsäädäntöpäätöslauselmansa veronkiertodirektiivistä ( 27 )

32. katsoo, että GloBE-ehdotuksen puitteissa veropohjat olisi laskettava sovittujen kansainvälisten periaatteiden mukaisesti, jotta vältetään veropohjan rapautuminen ja maiden välinen haitallinen kilpailu, joka saattaisi vaarantaa mahdollisen verotuksen vähimmäistasosta tehdyn päätöksen tehokkuuden;

33. katsoo, että aina kun OECD:n/G20-maiden tasolla keskustellaan vähimmäisverokannasta, olisi pohdittava myös kyseiseen verokantaan liittyvän veropohjan määrittämistä; katsoo, että vahvistettavan vähimmäisverokannan tason olisi oltava oikeudenmukainen ja riittävä, jotta estetään voitonsiirrot ja haitallinen verokilpailu;

34. katsoo, että verotettavaan tuloon sisällyttämistä koskevan säännön osalta kullekin lainkäyttöalueelle, jolla on monikansallisia yhtiöitä, olisi vahvistettava verotuksen vähimmäistaso, jotta vaikeutetaan aggressiivisen verosuunnittelun jatkamista ja säilytetään EU:n talous kilpailukykyisenä;

Päätelmät

35. pitää valitettavana, ettei EU ole sopinut yhteisestä toimintatavasta meneillään olevissa kansainvälisissä neuvotteluissa; kehottaa kutakin jäsenvaltiota ja komissiota julkistamaan kantansa OECD:n sihteeristön ehdotuksiin ensimmäisestä ja toisesta pilarista;

36. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita sopimaan EU:n yhteisestä kunnianhimoisesta kannasta OECD-neuvotteluja varten, jotta EU:n rivit olisivat yhtenäiset ja se näyttäisi esimerkkiä verotusoikeuksien oikeudenmukaisemman jakamisen ja verotuksen vähimmäistason varmistamiseksi niin, että kansainvälinen verotusympäristö olisi reilumpi ja mahdollistaisi veropetosten, aggressiivisen verosuunnittelun ja veronkierron torjunnan;

37. kehottaa komissiota antamaan tukea EU:n kannan muotoilussa; kehottaa komissiota toimittamaan kummastakin pilarista vaikutustenarvioinnin kullekin jäsenvaltiolle kertyvistä tuloista, mukaan lukien heijastusvaikutukset, jotta voidaan etenkin turvata kehitystä tukevaa politiikkajohdonmukaisuutta edistävä EU:n toimintamalli; pyytää komissiota tiedottamaan neuvostolle ja parlamentille havainnoistaan;

38. odottaa jäsenvaltioiden antavan sekä OECD:n että komission käyttöön kaikki merkitykselliset tiedot mahdollisimman tarkkojen vaikutustenarviointien ja relevanttien analyysien laatimiseksi;

39. kannustaa voimakkaasti komissiota ja jäsenvaltioita neuvottelemaan kansainvälisen tason sopimuksen, joka voidaan sen jälkeen siirtää osaksi unionin lainsäädäntöä antamalla tarvittavat säädökset EU:ssa ja jäsenvaltioissa; tukee myös komission puheenjohtajan sitoumusta ehdottaa EU:n tason ratkaisua, jos kansainvälistä sopimusta ei saada aikaan vuoden 2020 loppuun mennessä, edellyttäen että kyseinen EU:n ratkaisu ei koske pelkästään digitaalialan yrityksiä; uskoo, että tällainen ratkaisu lujittaisi sisämarkkinoita, koska siinä vahvistettava verotuksen vähimmäistaso ehkäisisi yksipuolisia toimenpiteitä;

40. palauttaa mieliin, että meneillään oleva kansainvälinen yhteisöverouudistus koostuu kahdesta yhtä tärkeästä pilarista, jotka täydentävät toisiaan; kehottaa siksi jäsenvaltioita neuvottelemaan nuo pilarit yhtenä tarpeellisena uudistuspakettina;

41. kehottaa komissiota ja neuvostoa valmistelemaan oikeusperustan kansainvälisten neuvottelujen tuloksen sisällyttämiselle EU:n lainsäädäntöön sekä esittämään asiaa koskevan lainsäädäntöehdotuksen mahdollisimman pian;

42. kehottaa neuvostoa arvioimaan komission tuella veroasioissa yhteistyöhaluttomia lainkäyttöalueita koskevan EU:n luettelon perusteita sen jälkeen, kun kansainväliset säännöt ja/tai EU:n vastikään sopimat uudistukset on hyväksytty, sen määrittämiseksi, onko niitä tarpeen päivittää;

43. kehottaa komissiota tarkastelemaan mahdollisuuksia välttää sellaista oikeusperustaa, joka edellyttää yksimielisyyttä neuvostossa; palauttaa mieliin komission ehdotukset tiedonannossa ”Kohti tehokkaampaa ja demokraattisempaa päätöksentekoa EU:n veropolitiikan alalla”, jossa se esitti etenemissuunnitelmaa määräenemmistöpäätöksiin siirtymistä varten;

44. painottaa, että tehokas ja kattava kansainvälinen uudistus on toteutettava avoimesti; on ilahtunut neuvoston puheenjohtajavaltion viimeaikaisista yrityksistä käynnistää uudelleen keskustelut julkista maakohtaista raportointia koskevasta EU:n ehdotuksesta; pitää valitettavana, että neuvosto ei ole tähän mennessä kyennyt muodostamaan yleisnäkemystä tästä ehdotuksesta; kehottaa jäsenvaltioita sopimaan yleisnäkemyksestä mahdollisimman pian; painottaa, että julkinen maakohtainen raportointi tekisi BEPS 2.0 -uudistuksesta tehokkaamman;

o

o o

45. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, OECD:n sihteeristölle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.

(1) EUVL C 366, 27.10.2017, s. 51.

(2) EUVL C 101, 16.3.2018, s. 79.

(3) EUVL C 369, 11.10.2018, s. 132.

(4) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2019)0240.

(5) EUVL C 399, 24.11.2017, s. 74.

(6) Komission 16. maaliskuuta 2016 hyväksymät yhteiset jatkotoimet Euroopan parlamentin (ECON) päätöslauselmalle, johon sisältyy suosituksia komissiolle aiheesta lisää läpinäkyvyyttä, koordinointia ja lähentymistä unionin yhtiöveropolitiikkoihin, ja Euroopan parlamentin (TAXE) päätöslauselmalle veropäätöksistä ja muista luonteeltaan tai vaikutuksiltaan samankaltaisista toimenpiteistä, komission 16. marraskuuta 2016 hyväksymät jatkotoimet Euroopan parlamentin (TAX2) päätöslauselmalle veropäätöksistä ja muista luonteeltaan tai vaikutuksiltaan samankaltaisista toimenpiteistä sekä komission huhtikuussa 2018 hyväksymät jatkotoimet Euroopan parlamentin (PANA) 12. joulukuuta 2017 antamalle päätöslauselmalle, joka ei liity lainsäädäntöön, Euroopan parlamentin suositusluonnoksesta neuvostolle ja komissiolle rahanpesua, veronkiertoa ja veropetoksia käsittelevän tutkinnan johdosta.

(7) ”Corporate Taxation in the Global Economy”, Policy Paper No 19/007, Kansainvälinen valuuttarahasto, 10.3.2019.

(8) Hadzhieva, E., ”Impact of Digitalisation on International Tax Matters: Challenges and Remedies”, Euroopan parlamentti, sisäasioiden pääosasto, politiikkayksikkö A – Talous-, tiede- ja elämänlaatuasiat, helmikuu 2019.

(9) ”Study on Structures of Aggressive Tax Planning and Indicators – Final Report” (Taxation paper No 61, 27. tammikuuta 2016), ”The Impact of Tax Planning on Forward-Looking Effective Tax Rates” (Taxation paper No 64, 25. lokakuuta 2016) ja ”Aggressive tax planning indicators – Final Report” (Taxation paper No 71, 7. maaliskuuta 2018).

(10) Neuvoston direktiivi (EU) 2016/1164, annettu 12. heinäkuuta 2016, sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta (EUVL L 193, 19.7.2016, s. 1).

(11) Neuvoston direktiivi (EU) 2017/952, annettu 29. toukokuuta 2017, direktiivin (EU) 2016/1164 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse verokohtelun eroavuuksista kolmansien maiden kanssa (EUVL L 144, 7.6.2017, s. 1).

(12) Ehdotus neuvoston direktiiviksi, annettu 25. lokakuuta 2016, yhteisestä yhteisöveropohjasta (COM(2016)0685) ja ehdotus neuvoston direktiiviksi, annettu 25. lokakuuta 2016, yhteisestä yhdistetystä yhteisöveropohjasta (COM(2016)0683).

(13) Paketti koostuu 21. maaliskuuta 2018 annetusta komission tiedonannosta ”On aika ryhtyä toimiin nykyaikaisen, oikeudenmukaisen ja tehokkaan verotusstandardin vahvistamiseksi digitaalitalouden alalla” (COM(2018)0146), 21. maaliskuuta 2018 annetusta ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi merkittävän digitaalisen läsnäolon yhteisöverotusta koskevien sääntöjen vahvistamisesta (COM(2018)0147), 21. maaliskuuta 2018 annetusta ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tiettyjen digitaalisten palvelujen tarjoamisesta saatavista tuloista kannettavaa digitaalisten palvelujen veroa koskevasta yhteisestä järjestelmästä (COM(2018)0148) ja 21. maaliskuuta 2018 annetusta komission suosituksesta merkittävän digitaalisen läsnäolon yhteisöverotuksesta (C(2018)1650).

(14) Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi, annettu 12. huhtikuuta 2016, direktiivin 2013/34/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse tiettyjen yritysten ja sivuliikkeiden tuloverotietojen ilmoittamisesta (COM(2016)0198).

(15) EYVL C 2, 6.1.1998, s. 2.

(16) Nämä koskevat Fiatia, Starbucksia ja ylimääräisiä voittoja koskevaa Belgian päätöstä sekä päätöksiä aloittaa McDonald’sia, Applea ja Amazonia koskevat valtiontukitutkinnat.

(17) EUVL C 265, 11.8.2017, s. 59.

(18) Sanatarkat selostukset johtavan varapuheenjohtajan Margrethe Vestagerin, johtavan varapuheenjohtajan Valdis Dombrovskisin ja komission jäsenen Paolo Gentilonin kuulemisista ovat saatavilla (englanniksi) verkkosivulla https://www.europarl.europa.eu/news/fi/hearings2019/komissaariehdokkaiden-kuulemiset-2019

(19) G20-maiden lehdistötiedote: https://www.mof.go.jp/english/international_policy/convention/g20/g20_191018it.htm

(20) Data on Taxation, Taxation Trends in the European Union, Sheet 3: ”Top statutory corporate income tax rates (including surcharges)”, 1995–2019, Euroopan komissio, 2019: https://ec.europa.eu/taxation_customs/sites/taxation/files/taxation_trends_report_2019_statutory_rates.xlsx.

(21) OECD and Selected Partner Economies, Tax Policy Reforms 2018; Huomattakoon myös, että kuten käy ilmi seuraavista komission julkaisuista EU28 on jo reilusti tämän tason alapuolella, sillä keskimääräinen yhteisötuloveroaste oli 21,9 prosenttia vuonna 2018, kun se oli 32 prosenttia vuonna 2000: ”Taxation Trends in the European Union – Data for the EU Member States, Iceland and Norway”, 2018 Edition (s. 36) ja ”Taxation Trends in the European Union – Data for the EU Member States, Iceland and Norway”, 2015 Edition (s. 147).

(22) ”OECD Secretary-General Tax Report to G20 Finance Ministers and Central Bank Governors”, lokakuu 2019, OECD, Pariisi.

(23) Neuvoston direktiivi (EU) 2017/1852, annettu 10. lokakuuta 2017, veroriitojen ratkaisumekanismeista Euroopan unionissa (EUVL L 265, 14.10.2017, s. 1–14).

(24) Hyväksytty OECD:n/G20-maiden BEPS-ryhmän 7. istunnossa 28.–29. toukokuuta 2019.

(25) ”Programme of Work to Develop a Consensus Solution to the Tax Challenges Arising from the Digitalisation of the Economy”, OECD, 2019, Pariisi, s. 25, 50 kohta.

(26) G7-ryhmä, ”Chair’s summary: G7 finance ministers and central bank governors” meeting”, 17.–18. heinäkuuta 2019 https://www.gouvernement.fr/sites/default/files/locale/piece-jointe/2019/07/g7_chairs_summary.pdf .

(27) Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 8. kesäkuuta 2016 ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi sisämarkkinoiden toimintaan suoraan vaikuttavien veron kiertämisen käytäntöjen torjuntaa koskevien sääntöjen vahvistamisesta (EUVL C 86, 6.3.2018, s. 176).