KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE valenciassa 22.-23. huhtikuuta 2002 pidettävän euro-välimeri-alueen ulkoasiainministerien kokouksen valmistelemiseksi

1. Johdanto

Noin 15 kuukautta sitten komissio käynnisti aloitteen Barcelonan prosessin lujittamiseksi [1] tunnustaen Euro-Välimeri-alueen yhä tarjoamat mahdollisuudet ja tarpeen antaa prosessille uutta vauhtia. Syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumat ovat sittemmin tehneet ponnisteluista entistäkin kiireellisempiä ja tärkeämpiä.

[1] Komission tiedonanto Barcelonan prosessin lujittamisesta (KOM (2000) 497). Barcelonan prosessissa ovat mukana Euroopan unionin 15 jäsenvaltiota sekä 12 Välimeren kumppania: Algeria, Egypti, Israel, Jordania, Kypros, Libanon, Malta, Marokko, palestiinalaishallinto, Syyria, Tunisia ja Turkki.

Maailmaa jakoi 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla rautaesirippu, joka erotti idän lännestä ja halkaisi Euroopan. Euroopan on asetettava 2000-luvun ensimmäisellä puoliskolla tärkeimmäksi tavoitteekseen, ettei se salli Välimeren alueen muodostua uudeksi jakavaksi tekijäksi. Alueen on päinvastoin oltava dynamismin, luovuuden ja kulttuurista monimuotoisuutta kautta aikojen rikastuttaneen vaihdon lähde.

Välimeren alueen maat ovat maantieteellisesti läheisiä, mutta moni muukin asia lähentää meitä. Kohtaamme lukemattomia yhteisiä haasteita aina kasvavan siirtolaisuuden paineesta kansainvälisiin rikollisverkostoihin asti. Meidän on työskenneltävä tiiviisti yhdessä saavuttaaksemme Lähi-idässä kestävän rauhan. Eteläisen rannan maiden on osallistuttava tiiviimmin ja avoimemmin alueen talouteen samoin kuin koko maailman talouteen, jos ne haluavat yhdistää talouskasvun kestävään taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen muutokseen. Euroopan unionin on puolestaan sitouduttava Dohan kehitysohjelmaan: sen on vapautettava markkinoille pääsyä, jopa herkillä aloilla, ja pyrittävä varmistamaan, että kaikki alueen maat hyötyvät monenvälisestä vapauttamisesta.

Barcelonan prosessista on tullut strategisesti tärkeä poliittinen ja taloudellinen valtti kaikille 27 kumppanimaalle. Etenkin sen jälkeen, kun prosessia lujitettiin Marseilles'ssa vuonna 2000, siihen on liittynyt voimakas poliittinen tahto, joka on johtanut kunnianhimoiseen ja konkreettiseen edistykseen.

Poliittinen vuoropuhelu on alueen vaikeasta poliittisesta tilanteesta huolimatta saanut uutta vauhtia muun muassa hyvää hallintotapaa, ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevissa kysymyksissä. Eurooppa ja Välimeren alue ovat nyt lähempänä tavoitettaan luoda Euro-Välimeri-vapaakauppa-alue vuonna 2010, ja Agadirin aloite on antanut uuden sysäyksen etelä-etelä-kaupan yhdentymiselle. Assosiaatio sopimusten neuvotteleminen ja valmiiksi saattaminen on viety lähes loppuun. Lopuksi MEDA, tärkein rahoitustuen väline, on muuttunut tehokkaammaksi, ja siinä otetaan entistä paremmin huomioon Välimeren kumppaneiden tarpeet.

Paljon on jo saatu aikaan. Nyt on aika syventää ja vahvistaa Marseilles'ssa tehtyjä päätöksiä ja esittää uusia aloitteita Euro-Välimeri-alueen vaurauden ja hyvinvoinnin lisäämiseksi.

Tässä tiedonannossa on tarkoitus kartoittaa saavutettua edistystä ja esittää ajatuksia huhtikuussa 2002 Valenciassa pidettävälle Euro-Välimeri-alueen ministeri kokoukselle. Kokous on kaikille kumppaneille tärkeä tilaisuus vahvistaa sitoutumisensa Barcelonan prosessiin ja tehdä taloudellisia, yhteiskunnallisia ja kulttuurisia päätöksiä, joilla Euro-Välimeri-alueen yhdentymistä voidaan viedä pitemmälle.

2. Viimeaikaiset saavutukset kumppanuudessa: kriittinen massa

Komissio on täysin tietoinen Välimeren alueen strategisesta tärkeydestä ja kumppaneidemme halusta tiivistää ja syventää suhteitaan EU:hun, ja siksi se teki Barcelonan prosessin lujittamiseksi syyskuussa 2000 aloitteen, jolla se pyrkii antamaan lisää vauhtia Euro-Välimeri-suhteisiin. Ehdotukset saivat voimakasta kannatusta kumppanimailta, ja niitä on viety eteenpäin Marseilles'ssa marraskuussa 2000 ja Brysselissä marraskuussa 2001 pidetyissä ministerikokouksissa.

Ministerikokousten suositusten päättäväisen täytäntöönpanon ansiosta on kahden viime vuoden aikana edistytty merkittävästi talouden alalla ja lukuisia uusia aloitteita valmistellaan yhteiskunnallis-kulttuurisella alalla. Lähi-idän tilanteen huonontumisesta huolimatta on Barcelonan prosessi säilyttänyt politiikan alalla ainutlaatuisen asemansa kaikkien alueen kumppanimaiden yhteen saattajana.

Kaiken kaikkiaan on saatu aikaan uutta vauhtia, kun kumppanit ovat sopineet tärkeimmät painopistealueet, ja vuoden 2000 syyskuun jälkeen otettujen lukuisien edistysaskelien ansioista kumppanuus on saavuttanut kriittisen massan.

* Assosiaatiosopimusten sarjan saaminen valmiiksi: Egyptin kanssa tehty sopimus allekirjoitettiin syyskuussa 2001. Neuvottelut Algerian ja Libanonin kanssa saatiin päätökseen vuoden 2001 loppuun mennessä. Täten saavutettiin kolme komission asettamasta neljästä tavoitteesta. Syyrian kanssa käydään yhä neuvotteluja, mutta niissä ei edistytty merkittävästi vuonna 2001. Komissio myös pyysi tiedonannossaan jäsenvaltioita nopeuttamaan Jordanian kanssa tehdyn sopimuksen ratifiointia ja pyrkimään nopeuttamaan tulevien sopimusten ratifiointi prosessia. Näin ei valitettavasti ole vielä tapahtunut.

* Eteneminen kohti Euro-Välimeri-alueen vapaakauppaa: Euro-Välimeri-alueen kauppaministerit tapasivat toukokuussa 2001 ensimmäisen kerran kehittääkseen kauppaa tällä alueella ja etenkin etelä-etelä-kauppaa. Komissio ehdotti yhdenmukaisten alkuperäsääntöjen edistämistä, palvelujen vapauttamisen valmistelutöiden vauhdittamista ja yhtenäismarkkinoiden yhdenmukaistamis toimien kehittämistä painopistealoilla. Yhteistyössä tehtyjen yksityiskohtaisten teknisten valmistelujen ansiosta kaikilla näillä aloilla on edistytty. Välimeren kumppanit ovat päättäneet paitsi yhdistää taloutensa EU:hun myös avata markkinansa toisilleen ja etsiä uusia keinoja tehdä yhteistyötä ehdokasvaltioiden ja muiden eurooppalaisten kumppaneiden kanssa ryhtymällä tarvittaviin toimen piteisiin voidakseen liittyä paneurooppalaiseen kumulaatiojärjestelmään. Komissio tukee täysin neljän assosiaatiosopimuksen allekirjoittaneen maan (Marokko, Tunisia, Egypti ja Jordania) aikomusta luoda keskenään vapaakauppa-alue (Agadirin prosessi) ja avata alue muillekin assosiaatiosopimuksen allekirjoittaville maille. Se tukee muitakin alueen taloudelliseen yhdentymiseen tähtääviä aloitteita. Lähikuukausina on tarkoitus saada valmiiksi useita ehdotuksia, joista voidaan sitten päättää Valenciassa (ks. jäljempänä).

* MEDAn kohdentaminen strategisiin tavoitteisiin: Vuonna 2000 tehdyn MEDA-asetuksen tarkistuksen myötä on parannettu MEDAn ohjelmasuunnittelun ja toimituksen laatua. Suuri ohjelmasuunnittelutyö on juuri saatu päätökseen. Maakohtaisissa strategia-asiakirjoissa ja maakohtaisissa ohjelmissa, jotka on suunniteltu tiiviissä yhteistyössä Välimeren kumppaneiden ja jäsenvaltioiden kanssa, kohdistetaan vuosiksi 2002-2006 laadittu MEDA-ohjelma tärkeimpiin painopistealoihin assosiaatiosopimuksen puitteissa, mukaan luettuna rakenne sopeutustuki. MEDA-tuen tehostamiseksi on tämän ohjelmasuunnittelun laadullisen parantamisen ohella uudistettu perusteellisesti täytäntöönpanoa. MEDA-tukien vuoden 2001 alustavien lukujen mukaan maksut ja sitoumukset ovat kaksinkertaistuneet verrattuna ajanjaksoon 1995-1999 (katso yksityiskohdat liitteestä). Tämä kuvastaa sekä edellä mainittua rakennesopeutustuen kasvua että täytäntöönpanon parantumista. Täytäntöönpano paranee entisestään, kun ohjelmien täytäntöönpanoa koskevat päätökset ryhdytään tekemään paikan päällä ja hallinnointi hajautetaan EY:n edustustoille. Hajauttaminen toteutetaan Marokossa, Tunisiassa ja Egyptissä tammikuusta 2002 lähtien. Prosessi saadaan muiden maiden osalta päätökseen vuoden 2002 aikana.

* MEDAn alueellisen yhteistyön kehittäminen: Vuonna 2001 tehtiin suuria ponnisteluja alueellisen yhteistyön tehostamiseksi hyväksymällä 250 miljoonan euron rahoitussuunnitelma, joka sisältää Euroopan investointipankin johtaman riskipääomajärjestelyn (100 miljoonaa euroa), tilastoyhteistyön (30 miljoonaa euroa), Euro-Välimeri-alueen liikenneyhteistyön ja koulutuksen (20 miljoonaa euroa), vesihuollon (40 miljoonaa euroa), tietoyhteiskunnan (20 miljoonaa euroa), ympäristön (30 miljoonaa euroa) ja nuorison (10 miljoonaa euroa). Kun ohjelmat pannaan täytäntöön, ne tarjoavat uusia väyliä tietojen ja kokemusten vaihtoon sekä kehittävät uusia yhteistyömahdollisuuksia alueen maiden välille.

* Poliittisen vuoropuhelun ylläpitäminen: Alueen vaikeasta poliittisesta tilanteesta huolimatta poliittista vuoropuhelua on vahvistettu ja laajennettu koskemaan muun muassa hyvää hallintotapaa, ihmisoikeuksia ja demokratiaa, mutta Euro-Välimeri-alueen rauhan ja vakauden peruskirjan parissa ei ole juurikaan edistytty.

3. Seuraavat toimenpiteet: kumppanuuden kehittäminen

3.1 Yhteistyö politiikan ja turvallisuuden alalla

Osapuolten käymä poliittinen vuoropuhelu osoittaa, kuinka pitkälle Euro-Välimeri-suhteet ovat kehittyneet. Prosessin tehostamiseksi olisi ryhdyttävä konkreettisesti toteuttamaan sitä Brysselissä pidetyssä ulkoasiainministerien tapaamisessa laajalti kannatettua Tunisian ehdotusta, että järjestettäisiin useammin korkean tason tapaamisia, joissa käsitellään tärkeitä poliittisia kysymyksiä.

1. suositus

Vuoropuhelun vahvistamiseksi olisi harkittava poliittisten päättäjien tapaamisten järjestämistä vuotuisten ministerikokousten välissä. Vaikka neuvotteluja rauhan ja vakauden sopimuksesta ei voidakaan vielä käynnistää uudelleen, johtavien virkamiesten välistä vuoropuhelua olisi jatkettava ja sopimuksen saavuttamista peruskirjasta olisi yhä pidettävä tavoitteena.

Nykyisissä oloissa olisi vuoropuhelussa keskityttävä muun muassa terrorismin torjuntaan. Komissio on tietoinen siitä, että yhteistyökumppaneilla on erilaisia näkemyksiä terrorismin määritelmästä, mutta tämä seikka ei saisi estää kumppaneita yksilöimästä aloja, joilla ne voivat tehdä yhteistyötä. Seuraavassa asiaa käsittelevässä Euro-Välimeri-alueen johtavien virkamiesten erityiskokouksessa olisi sovittava operationaalisia toimia, jotka voitaisiin myöhemmin hyväksyä Valenciassa.

2. suositus

Ministerien olisi sovittava Valenciassa eräistä toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi, kuten asianmukaisten kansainvälisten asiakirjojen, etenkin Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman nro 1373, allekirjoittamisesta, ratifioinnista ja nopeasta täytäntöönpanosta, terrorismin torjuntaa koskevan YK:n kansainvälisen yleissopimuksen valmisteluun liittyvän yhteisen lähestymistavan etsimisestä sekä yhteistyön lisäämisestä terrorismin rahoituksen estämiseksi.

Ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittaminen alueella antaa yhä aihetta huoleen. Kyprosta ja Maltaa lukuun ottamatta tilanne tällä alalla ei ole yhdessäkään Välimeren alueen kumppanimaassa täysin tyydyttävä. Vaikka olot vaihtelevat eri maissa, asiat ovat joissakin niistä muuttuneet todellisuudessa huonompaan suuntaan Marseilles'ssa pidetyn ministerikokouksen jälkeen. EU on ilmaissut yksittäisille kumppaneille huolensa muun muassa pidätyksistä ja vangitsemisista ilman puolueetonta oikeudenkäyntiä, vankien huonosta kohtelusta, siitä, ääriryhmien väkivallan hillitsemisen laiminlyönnistä, viranomaisten suorittamista laittomista teloituksista, kuolemantuomioiden langettamisesta, sanan- ja kokoontumisvapauden rajoittamisesta sekä oikeusturvaan ja tasa-arvoon liittyvistä kysymyksistä.

Komissio esitti Marseilles'ssa järjestetylle ministerikokoukselle tästä asiasta useita suosituksia, jotka eivät ole johtaneet asianmukaisiin jatkotoimiin. Komissio on täysin tietoinen siitä, kuinka arkoja nämä kysymykset ovat, mutta katsoo, että yhteistyökumppanuuden avoin luonne vaatii, että niitä käsitellään Valencian kokouksessa.

3. suositus

Ministerien olisi sovittava, että ihmisoikeuksiin ja demokratiaan liittyviä kysymyksiä käsitellään järjestelmällisesti kaikessa EU:n ja sen kumppanimaiden yhteydenpidossa, jotta voitaisiin kehittää rakenteellinen lähestymistapa edistykseen. MEDA-määrärahat olisi sidottava tiiviimmin näillä aloilla tapahtuneeseen edistykseen, asiaa käsittelemään olisi perustettava EU:n ja kunkin kumppanimaan virkamiesten yhteisiä työryhmiä, ja yhteistyökumppaneiden olisi tuettava asianmukaisten kansainvälisten asiakirjojen allekirjoittamista, ratifiointia ja täytäntöönpanoa sekä tunnustettava kansalaisyhteiskunnan merkitys demokratian ja ihmisoikeuksien lujittamisessa.

3.2 Vapaus, oikeus ja hyvä hallintotapa

Sen lisäksi, että kumppaneiden välinen politiikkaa ja turvallisuutta koskeva vuoropuhelu liittyy ulkopolitiikkaan, se edellyttää yhä enemmän tiivistä yhteistyötä rajat ylittävissä asioissa, kuten järjestäytyneen rikollisuuden, laittoman siirtolaisuuden ja ihmiskaupan torjunnassa, laillisen siirtolaisuuden hallinnassa, siirtolais yhdyskuntien kohtelussa ja näiden yhteisien haasteiden kohtaamiseen tarvittavassa tiiviissä hallinnollisessa ja oikeudellisessa yhteistyössä. Syyskuun 11. päivän tapahtumat toivat dramaattisella tavalla esiin, kuinka alttiita olemme terroriteoille, ja sen, kuinka tarpeellinen on terrorismin torjunnassa tehtävä tiivis kansainvälinen yhteistyö. Kaikki nämä asiat koskettavat suoraan väestöjämme, ja niihin liittyy useita eri hallinnon aloja, muun muassa kansallisen turvallisuuden ja sisäisten asioiden arkaluonteisimmat alat. Yhteistyön tekeminen näillä aloilla on merkki Euro-Välimeri-suhteiden kypsymisestä ja tiivistymisestä, mutta se myös vaatii hallitusten välistä lähentymistä. EU pyrkii kehittämään kaksisuuntaisia yhteydenpitoväyliä, joiden avulla se voisi ottaa huomioon kumppaneidensa tarpeet ja toiveet samoin kuin omat kehitysyhteistyöpolitiikkansa sellaisilla aloilla, kuten laillisten siirtolaisten ja siirtolaisyhteisöjen kohtelu EU:ssa ja - myös tämän alueen ulkopuolelta suuntautuvan - laittoman siirtolaisuuden tiukka valvonta.

Siirtolaisuus ja ihmisten liikkuminen maiden välillä ovat erityisen tärkeitä kumppanuudelle. Suuri osa Euroopan unionissa laillisesti asuvista siirtolaisista on peräisin Välimeren alueen kumppanimaista. Toimenpiteet, joilla pyritään edistämään heidän yhteiskunnallista osallisuuttaan torjumalla rasismia ja muukalais vihaa, tulevat helpottamaan kumppanuuden sopuisaa kehittymistä. Maantieteellinen läheisyys ja suuri ero Euroopan unionin ja sen kumppaneiden vauraudessa ovat kuitenkin johtaneet laittoman siirtolaisuuden virtoihin ja ihmiskauppaan, joilla on erittäin kielteisiä yhteiskunnallisia ja inhimillisiä seurauksia. Siirtolaisuuskysymystä on siis käsiteltävä kattavasti siten, että kumppanit pitävät mielessä siirtolaisuuden syyt ja tarpeen vastata siihen kokonaisvaltaisesti aktiivisella politiikalla, joka kattaa yhteiskunnallis-taloudellisen yhteistyön sekä laillisen ja laittoman siirtolaisuuden, mukaan luettuna yhä lisääntyvä kaukaisemmista kolmansista maista suuntautuva kauttakulkusiirtolaisuus.

Komissio tarjoaa Välimeren kumppaneille teknistä apua tiedon ja tilastotiedon parantamiseksi osana laillisessa siirtolaisuudessa ja laittoman siirtolaisuuden torjunnassa nykyään tehtävää yhteistyötä. Komissio tutkii erilaisia vaihtoehtoja, kuten mahdollisuutta ottaa käyttöön muuttovirtojen säännöllisen seurannan mekanismi.

Vuosina 2001 ja 2002 käytävien keskustelujen pohjalta kumppaneiden olisi sovittava Valenciassa yleiset kehykset edellä mainituissa asioissa tehtävälle yhteistyölle. Komissio on valmis käynnistämään vuonna 2002 vapauden, oikeuden ja hyvän hallintotavan edistämiseksi alueellisen ohjelman, jolla helpotetaan kumppaneiden yhteistyötä näissä asioissa. Ohjelman on tarkoitus helpottaa vuoropuhelua, ja siinä on tarkoitus määritellä toimet, joita kumppanit voivat toteuttaa kansallisella tai osa-alueellisella tasolla. EU on valmis tarjoamaan MEDA-ohjelman kautta rahoitusta tekniseen apuun ja koulutukseen auttaakseen kumppaneita kohtaamaan kaikki nämä haasteet sekä luomaan siten asiantuntijoiden ja hallitusten välille pitkäaikaiset hallinnolliset suhteet, joiden avulla voidaan varmistaa, että koko seutu on vakaa rauhaan ja oikeuteen perustuva alue.

4. suositus

Kumppaneiden olisi saatettava keskustelut päätökseen ja tehtävä sopimus Euro-Välimeri-alueen rauhaa, oikeutta ja hyvää hallintotapaa koskevan alueellisen ohjelman yleisestä kehyksestä, jotta se voitaisiin hyväksyä Valenciassa.

3.3 Yhteiskunnallinen, kulttuurinen ja inhimillinen kumppanuus

Euroopan unionin muihin alueellisiin - tai jopa kahdenvälisiin - ulkopolitiikkoihin verrattuna Euro-Välimeri-kumppanuudella on yksi ainutlaatuinen etu: sen inhimilliset, yhteiskunnalliset ja kulttuuriset tekijät, jotka vievät kumppanuuden paljon tavanomaisia poliittisia ja taloudellisia näkökohtia pitemmälle. Kaikki 27 yhteistyökumppania sopivat jo vuonna 1995 Barcelonan julistuksessa, että "kulttuurien ja uskontojen välinen vuoropuhelu ja kunnioitus ovat välttämättömiä edellytyksiä kansojen saattamiseksi yhteen". Tämän ajatuksen toteuttamiseksi komissio on kolmen viime vuoden aikana käynnistänyt yli 400 hanketta muun muassa yhteisen kulttuuriperintömme suojelun, audiovisuaalisten hankkeiden (Euro-Välimeri-alueen elokuvien levitys, dokumenttiohjelmien tuotanto, arkistojen suojelu jne.) ja nuorisovaihdon alalla. Viime vuonna MEDA-ohjelmasta rahoitettiin useita konferensseja, joiden aiheet vaihtelivat audiovisuaalisista politiikoista (Rabat, syyskuu 2000) ja ihmisoikeuksista (Upsala, huhtikuu 2001) aina oikeudelliseen yhteistyöhön asti (Galatasaray, lokakuu 2001). Komissio järjestää tämän vuoden maaliskuussa Brysselissä merkittävän aloitteen kulttuurien ja uskontojen keskinäisen ymmärryksen ja vuoropuhelun edistämiseksi.

Tälle merkittävälle kokemukselle on syytä rakentaa, ja olisi myös varmistettava, että nykyistä laajemmalle joukolle kansalaisia tiedotetaan näistä toimista ja heitä kannustetaan osallistumaan niihin. Ihmisten välisten yhteyksien merkityksen lisäännyttyä syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen ja kun otetaan huomioon kulttuurien välistä vuoropuhelua koskeva YK:n maailmanlaajuinen toimintaohjelma, komissio aikoo käynnistää näillä aloilla seuraavanlaisen sarjan uusia aloitteita.

a) Kulttuurien ja sivilisaatioiden välinen vuoropuhelu

Brysselissä järjestetyssä ulkoasiainministerien kokouksessa sovittiin, että "syvennetään kulttuurien ja sivilisaatioiden välistä vuoropuhelua, jossa keskitytään nuorisoon, koulutukseen ja mediaan". Komissio suhtautuu myönteisesti puheenjohtajavaltio Espanjan - läheisessä yhteistyössä Ruotsin kanssa - tekemään työhön luettelon laatimiseksi EU:n, jäsenvaltioiden ja muiden tällä alalla toteuttamasta vanhasta ja uudesta toiminnasta. Syyskuun 11. päivän jälkeen on tarpeen edistää Euro-Välimeri-kumppanuuden yhteydessä käytävää aktiivista vuoropuhelua sivilisaatioiden ja kulttuurien välillä. Kaikkien kumppaneiden olisi luonnollisesti osallistuttava tähän vuoropuheluun, ja sen olisi tavoitettava mahdollisimman laaja osa yhteiskuntaa.

Välimeren alueen kulttuurisen vuoropuhelun ja vaihdon edistämiseen on luotava uusi lähestymistapa. Kokemus on osoittanut, että keskitetysti hallinnoidut ohjelmat eivät ole aina kyenneet vastaamaan tilanteisiin riittävän joustavasti ja tehokkaasti, jotta ne olisivat helpottaneet dynaamista ja tarpeellista vaihtoa. Talousarvion asettamat rajoitukset tarkoittavat, että käytettävissä olevat rahavarat on pyrittävä käyttämään mahdollisimman tehokkaasti. Onnistunut malli uudelle lähestymistavalle on Aasia-Eurooppa-säätiö. Säätiön perustamisessa saadun kokemuksen valossa komissio ehdottaa, että luotaisiin uusi Euro-Välimeri-säätiö edistämään kulttuurien ja sivilisaatioiden välistä vuoropuhelua. Säätiö rahoitettaisiin kunkin jäsenvaltion ja komission miljoonan euron rahoitusosuudella sekä kunkin Välimeren kumppanin vapaaehtoisella rahoitusosuudella. Säätiön tavoitteena olisi parantaa molemmin puolista ymmärrystä akateemisen, kulttuurisen ja ihmisten välisen vaihdon kautta. Se tekisi yhteistyötä muiden vastaavanlaisten elinten ja yksityissektorin toimijoiden kanssa.

Komissio aikoo myös jatkaa ja parantaa nykyisten menestyksekkäiden kulttuurisen vuoropuhelun ohjelmien (Euro-Välimeri-perinneohjelma ja audio visuaalialan Euro-Välimeri-ohjelma) puitteissa toteutettua toimintaa esittämällä oikean ajan tullen uusia ehdotuspyyntöjä, kuten vuosiksi 2002-2004 laaditussa alueellisessa ohjelmassa on suunniteltu. Komissio tutkii myös tapoja tukea kulttuurien välistä vuoropuhelua Kulttuuri 2000 ja Media Plus -ohjelmien ja muiden erityis toimien kautta.

Tämän laajan strategian yhteydessä komissio arvioi myös mahdollisuutta käynnistää uusia aloitteita, joiden tavoitteena on keskinäisen tuntemuksen ja ymmärryksen edistäminen.

b) Nuoriso, koulutus ja media

* Koulutus: koulutus on kansojen välisen suvaitsevuuden ja molemminpuolisen kunnioituksen välttämätön edellytys. Komissio ehdottaakin kahta uutta aloitetta tällä alalla:

- Tempus-ohjelman laajentaminen: korkeakouluopetus on tärkeä kanava näkemysten vaihtoon ja kokemusten vaihdosta seuraavaan molemminpuoliseen rikastumiseen, ja siksi komissio on päättänyt ehdottaa, että erittäin menestyksekkääseen Tempus-korkeakouluohjelmaan otettaisiin mukaan ne Välimeren kumppanit, jotka eivät ole ehdokasvaltioita. Tempus lisää opetus henkilöstön ja opiskelijoiden välisiä yhteyksiä korkean asteen koulutuksessa ja edistää eurooppalaisten hyvien toimintatapojen siirtämistä yliopistotason opetuksen akateemiseen sisältöön ja taloudellisen hallinnoimisen alaan. Tempus-ohjelman kautta EU pystyy vaikuttamaan sisällöllisesti ja taloudellisesti uusien opintosuunnitelmien laatimiseen, nykyisiin pätevyysvaatimuksiin sovitetun koulutustarjonnan laajentamiseen ja yliopistojen hallinnon nykyaikaistamiseen. Tempus-ohjelmaan osallistuminen avaa opiskelijoille ja opettajille uusia mahdollisuuksia molemmilla puolilla Välimerta, ja sen luomat uudet verkostot ja yhteydet auttavat parantamaan molemminpuolista ymmärrystä.

- NETDAYS- ja eSchola-hankkeiden laajentaminen: koulut ovat koulutus prosessin ensimmäinen askel, ja siksi ne ovat keskeisessä asemassa kehitettäessä kulttuurien välistä tietoisuutta ja suvaitsevuutta. Komissio tutkii, voitaisiinko Välimeren kumppanimaat ottaa mukaan sen NETDAYS- ja eSchola-hankkeisiin. Näiden kahden aloitteen tavoitteena on vilkastuttaa ja korostaa uusien teknologioiden käyttöä muun muassa ystävyyskoulutoiminnan ja koulujen yhteisten hankkeiden ja opettajavaihdon edistämiseksi. Niissä käytetään kulttuurialan multimediaa pedagogisena apuvälineenä koulutuskokemusten vaihtamiseen ja kulttuuritoiminnan verkottamiseen.

* Nuoriso: Euro-Välimeri-nuoriso-ohjelman tavoitteena on helpottaa nuorten osallistumista yhteiskunnalliseen elämään ja talouselämään sekä parantaa molemminpuolista ymmärrystä, kunnioitusta ja suvaitsevuutta. Ohjelma on erittäin hajautettu, ja sitä johdetaan pienimuotoisten ruohonjuuritason toimien kautta, jotka vaihtelevat aina nuorisovaihdosta koulutusseminaareihin. Välimeren alueella rahoittamistaan yli 200 hankkeesta saamansa kokemuksen perusteella komissio on nyt päättänyt virtaviivaistaa ohjelmaa parantaakseen sen näkyvyyttä ja tehokkuutta. Kansalliset keskipisteet on tarkoitus asettaa seuraavassa vaiheessa entistä merkittävämpään asemaan.

* Media: Euro-Välimeri-kumppanuus kärsii huonosta näkyvyydestä ja ymmärryksen puutteesta, myös mediassa. Tästä syystä kumppanuuden arvoa ainutlaatuisena kehyksenä, joka mahdollistaa vuoropuhelun ja keskustelun kaikkien osapuolien välillä, joko ei tunneta (suuri yleisö) tai sitä vähätellään (tärkeimmät toimijat). Komissio aikookin käynnistää tiedotus- ja viestintäohjelman parantaakseen kumppanuuden näkyvyyttä. Ohjelmaan kuuluu kaikille kumppaneille tarkoitettuja yleisiä toimia ja yksittäisille kumppaneille osoitettuja erityisiä toimia. Sen pääasiallisena tavoitteena on edistää kumppanuuden taustalla olevaa ajatusmallia samoin kuin sen konkreettisia saavutuksia. Ohjelmassa mennään tavanomaisia tiedotustoimia pitemmälle ja markkinoidaan kumppanuutta kulttuurien välisen vuoropuhelun edistämisen välineenä. Tässä yhteydessä on kehitettävä tiivistä yhteistyötä median (television ja lehdistön) kanssa, jotta tavoitettaisiin suuri yleisö.

5. suositus

Ministerien olisi sovittava Valenciassa Euro-Välimeri-säätiön luomisesta edistämään kulttuurien ja sivilisaatioiden välistä vuoropuhelua Euro-Välimeri-alueella. Säätiö rahoitettaisiin jäsenvaltioiden, komission ja Välimeren kumppaneiden rahoitusosuuksilla. Ministerien olisi myös sovittava Tempus-ohjelmaan osallistumista koskevien ehdotusten pikaisesta hyväksymisestä. Osallistumisen valmisteleminen olisi aloitettava vuonna 2002, jotta voitaisiin varmistaa, että vuoden 2002 loppuun mennessä esitettävä ehdotuspyyntö tuottaisi tulosta.

c) Yhteiskunnallinen ulottuvuus

Ulkoasiainministerien painotettua Brysselissä käymissään keskusteluissa kumppanuuden yhteiskunnallisen ulottuvuuden merkitystä komissio ehdottaa kahta uutta aloitetta:

* Ammatillinen koulutus: Ikärakenne useimmissa Välimeren kumppanimaissa asettaa tulevalla vuosikymmenellä suuren haasteen työpaikkojen luomisen ja työmarkkinoiden hallinnan kannalta. Väestörakenteen luoma paine tuo selkeästi esiin tarpeen uudistaa opetus-, koulutus- ja työmarkkinajärjestelmiä, ja useimmat kumppanimaat tarkastavatkin parhaillaan politiikkojaan näillä aloilla. Komissio on valmistelemassa Euroopan koulutussäätiön avulla alueellisia ja kansallisia tukiohjelmia, joilla pyritään auttamaan poliittisia päättäjiä laatimaan ja toteuttamaan uudistuspolitiikkoja sekä työllisyystilanteisiin vastaavia ja yhteis kunnallisesti tasapainoisia välineitä. Näissä toimissa keskitytään ammatillisen koulutuksen ja muun koulutuksen tarjonnan laatuun ja tarkoituksen mukaisuuteen työmarkkinoiden tarpeiden mukaisesti, innovatiivisiin koulutuksen rahoitus mekanismeihin, ammatillisen pätevyyden varmentamiseen ja koulutus vaatimuksiin sekä koulutuksen, työllisyyden ja työmarkkinatoimenpiteiden välisten suhteiden määrittelyyn. Niissä olisi kenties hyvä hyödyntää kokemusta, jonka EU on saanut työllistyvyyden edistämisestä, etenkin Euroopan työllisyysstrategian ja Euroopan sosiaalirahaston yhteydessä.

* Naisten mahdollisuuksien parantaminen talouselämässä. Kuten Barcelonan julistuksessa on todettu, naiset ovat keskeisessä asemassa talouselämässä ja yhteiskunnallisessa elämässä samoin kuin työpaikkojen lisäämisessä, ja heitä olisi autettava ja kannustettava osallistumaan aktiivisemmin. Naisten osuutta talous kehityksessä käsitelleen alueellisen foorumin (Bryssel, heinäkuu 2001) tulosten pohjalta komissio aikoo käynnistää alueellisen ohjelman, jolla pyritään parantamaan naisille avautuvia mahdollisuuksia tukemalla valmiuksien lisäämistä ja tietoisuutta (naisten aktiivista osallistumista talouselämään seuraavien välineiden kehittäminen mukaan luettuna), tarjoamalla puitteet hyvien toimintatapojen vaihdolle ja kehittämällä toimintasuunnitelmia kansallisella tasolla. EU:n ponnisteluja naisten ja miesten tasavertaisen kohtelun edistämiseksi ja sukupuolten välisen tasa-arvon valtavirtaistamiseksi voidaan käyttää tässä mallina. Kaksi tärkeintä toiminnan alaa tulevat olemaan:

- Naisten pääsy ja osallistuminen työmarkkinoille, etenkin lainsäädännön uudistusten tukeminen ja politiikkojen kehittäminen koulutus- ja työmarkkinoiden vilkastuttamiseksi.

- Naisten aseman edistäminen liiketoiminnassa, etenkin kehittämällä verkostoja naispuolisille yrittäjille ja ammattilaisille ja helpottamalla naisten mahdollisuutta päästä hyötymään talousvälineistä.

3.4 Talous- ja rahoituskumppanuus

Euro-Välimeri-suhteissa alkaa uusi vaihe nyt, kun 12 assosiaatiosopimuksesta on tehty jo 11. Lähes kaikki kumppanit ovat aloittaneet tariffien purkamisprosessin ja vapaakauppa-alueen asteittaisen luomisen EU:n kanssa. Tärkeitä aloitteita, kuten Agadirin prosessi, on tehty myös etelä-etelä-vapaakaupan lisäämiseksi, mikä korostaa entisestään Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen tärkeyttä. Assosiaatiosopimusten tekeminen tai niiden valmistelu Euroopan unionin kanssa on antanut kaikkein eniten vauhtia alueen talousuudistuksille. Ulkoisen kaupan avaaminen, etenkin EU:n ollessa tärkein kauppakumppani, on tukenut kehitystä ja tuonut entistä selkeämmin esiin tarpeen toteuttaa alueella poliittisia ja rakenteellisia muutoksia.

Useimmat kumppanit ovat käynnistäneet kuluneen vuosikymmenen aikana tärkeitä ja kunnianhimoisia uudistuksia, vaikka tulokset ovatkin toistaiseksi olleet epätasaisia. Talouden nykyaikaistamisen tahdin olisi jatkuttava ennallaan ja jopa kiihdyttävä, jotta saavutettaisiin odotetut tulokset talouskasvussa ja teollisuuden kilpailukyvyn paranemisessa. Maiden kilpailukyvyn lisäämiseksi niiden on tärkeää vahvistaa tutkimus- ja kehityskapasiteettiaan. Välimeren alue kohtaa lähivuosina merkittäviä haasteita. Työllisyys tulee olemaan keskeinen aihe, sillä äskettäin tehdyn tutkimuksen [2] mukaan alueelle on kymmenessä vuodessa luotava yli 45 miljoonaa työpaikkaa, jotta työllisyys voitaisiin säilyttää edes nykyisellä tasollaan. Kotimaisten ja ulkomaisten investointien on lisäännyttävä huomattavasti, jotta voitaisiin vastata kasvun ja talouden nykyaikaistamisen vaatimuksiin, ja institutionaalista ja lainsäädännöllistä ympäristöä on mukautettava kunnollisten olojen luomiseksi Välimeren alueen talouksien kestävälle kehitykselle. Pitkän aikavälin haasteet on kohdattava aikana, jolloin maailman ja EU:n talouksien lyhyen aikavälin näkymät ovat epävarmat. Kaikki alueen maat pelkäävät syyskuun 11. päivän tapahtumien vaikuttavan kielteisesti etenkin investointeihin ja matkailuun.

[2] FEMISEn syyskuussa 2001 julkaisema raportti, sivu 12.

Kaikki nämä tekijät vahvistavat tarvetta lisätä ponnisteluja Euro-Välimeri-kumppanuuden taloudellisen potentiaalin hyödyntämiseksi. Päätöksiä on tehtävä usealla alalla:

i. etelä-etelä-kaupan yhdentymisen kehittäminen,

ii. palvelujen vapaakaupan valmistelu,

iii. markkinoille pääsyn parantaminen maataloudessa,

iv. infrastruktuurin kehittäminen ja yhteen liittäminen,

v. politiikkojen ja lainsäädännön yhdenmukaistaminen / vapaakaupasta sisämarkkinoihin,

vi. kestävän kehityksen ja korkeatasoisen ympäristönsuojelun turvaaminen,

vii. rahoitusvälineet.

i) Etelä-etelä-kaupan kehittäminen ja talouden yhdentymisen edistäminen

Alueen maiden välinen vapaakauppa täydentäisi hyvin pohjoinen-etelä-vapaakauppaa, josta on sovittu jokaisessa assosiaatiosopimuksessa. Se auttaisi aluetta houkuttelemaan investointeja, estämään markkinoiden pirstoutumisen ja helpottamaan talouden erikoistumista ja monipuolistumista. EU tukee aktiivisesti Välimeren kumppaneidensa välistä vapaakauppaa ja talouden avaamista koskevia aloitteita. Tässä yhteydessä komissio on valmis reagoimaan alueen kehitykseen ja harkitsee tarvittaessa lähestymistapansa eriyttämistä ottaakseen huomioon kunkin kumppanin valmiudet edetä kumppanuudessa. Komissio suhtautuu erityisen myönteisesti Marokon, Tunisian, Egyptin ja Jordanian Agadirissa toukokuussa 2001 tekemään aloitteeseen vapaakaupan perustamisesta näiden maiden välille ja prosessin laajentamisesta koskemaan muita maita, jotka allekirjoittavat assosiaatiosopimuksen EU:n kanssa. Komissio on tarjonnut sen omiin sisäisiin kokemuksiin perustuvaa teknistä apua muun muassa alkuperäsääntöjen ja tullimenettelyjen yhden mukaistamisessa sekä sen varmistamisessa, että Agadirin prosessi ja ympäristön suojelu tukevat toisiaan.

6. suositus

Niiden ehdotusten mukaisesti, joita Euro-Välimeri-alueen kauppaministerien on tarkoitus tarkastella Toledossa maaliskuussa 2002, EU:n olisi ilmaistava voimakas poliittinen tukensa alueellisen yhdentymisen aloitteille, kuten Agadirin julistukselle, joka on keskeinen aloite etelä-etelä-kaupan avaamisen ja talouden yhdentymisen edistämiseksi. EU:n olisi toistettava olevansa halukas auttamaan kumppaneita tekemään keskenään vapaakauppasopimuksen, jos mahdollista jo vuonna 2002. EU:n olisi samanaikaisesti korostettava, että myös monenvälisen kaupan vapauttaminen WTO:n yhteydessä on erittäin tärkeää.

Tärkeä tekijä talouden yhdentymisessä on alihankintasopimusten helpottaminen ja kilpailukykyisimpien tuotantopanosten käyttäminen tehdas- ja jalostusteollisuudessa. Alkuperäkumulaatio ja Välimeren kumppaneiden osallistuminen paneurooppalaiseen kumulaatiojärjestelmään edistäisi tältä kannalta huomattavasti eurooppalaisten (EFTA ja Itä-Eurooppa mukaan luettuina) ja Välimeren kumppaneiden välistä kauppa- ja teollisuusyhteistyötä. Paneurooppalaiseen järjestelmään osallistumisen kautta eri puolilta aluetta peräisin olevista aineksista valmistetut tuotteet voisivat nauttia etuoikeutetusta pääsystä EU:n markkinoille assosiaatiosopimusten ehtojen mukaisesti. Tämä avaisi kaupalle ja investoinneille uusia mahdollisuuksia. Se voisi myös vaikuttaa myönteisesti talouskehitykseen ja houkutella alueelle eurooppalaisia ja muita ulkomaisia sijoituksia.

Paneurooppa-Välimeri-alueen alkuperäsääntöjä käsittelevän työryhmän raportissa, joka julkaistiin 20. joulukuuta 2001 ja joka esitetään Euro-Välimeri-alueen kauppaministerien tarkasteltavaksi 19. maaliskuuta 2002 pidettävässä kokouksessa, todettiin, että paneurooppalainen alkuperäjärjestelmä voidaan laajentaa kattamaan Välimeren kumppanit. Laajentamiselle on asetettu useita vaatimuksia, kuten:

* kaikkien paneurooppalaiseen järjestelmään nykyisin osallistuvien valtioiden suostumus,

* tarpeellisten muutosten tekeminen sopimusten pöytäkirjoihin,

* velvoite tehdä vapaakauppasopimukset, joissa on yhtäläiset alkuperäsäännöt paneurooppalaisen diagonaalisen kumulaation järjestelmän hyödyntämiseksi.

7. suositus

Valenciassa pidettävän ministerikokouksen olisi tuettava kauppaministerien päätöstä ottaa Välimeren kumppanit mukaan paneurooppalaiseen alkuperäsääntö järjestelmään. Komissio tekee välittömästi Valencian kokouksen jälkeen tarpeelliset muutokset paneurooppalaisten valtioiden kanssa tehtyihin alkuperäpöytäkirjoihin ja Euro-Välimeri-alueen assosiaatiosopimuksiin. Kun muutoksista on sovittu kaikkien kumppaneiden kanssa, ne olisi hyväksyttävä nopeasti. Komissio tarjoaa tarvittaessa teknistä apua helpottaakseen Välimeren kumppaneiden osallistumista järjestelmään.

ii) Palvelujen vapaakaupan kehittäminen

Palveluala on nykyaikaisissa talouksissa olennainen kasvun ja työpaikkojen luoja. Toimenpiteet palvelujen rajat ylittävän tarjonnan ja sijoittautumisoikeuden vapauttamiseksi voivat osaltaan edistää talouskasvua. Palvelut ovat myös keskeisessä asemassa teollisuuden nykyaikaistamisessa ja sen kilpailukyvyn parantamisessa. Euro-Välimeri-alueen palveluja käsittelevä työryhmä on perustettu, ja se on keskustellut siitä, kuinka erilaisia palvelualoja voitaisiin vapauttaa niin assosiaatio sopimusten kahdenvälisellä tasolla kuin GATS-sopimuksen monenvälisellä tasollakin. Euro-Välimeri-alueen kumppanit olivat samaa mieltä siitä, että Dohassa sovitun tiukan ohjelman takia tärkeintä on saada ensin myönnytyksiä monenvälisellä tasolla, ja vasta sen jälkeen voidaan käydä neuvotteluja etuusjärjestelyistä assosiaatio sopimusten yhteydessä. Välimeren kumppaneiden ja komission olisi myös määriteltävä teknisen avun tarpeet etenkin lainsäädännön mukauttamisessa ja yhdenmukaistamisessa.

8. suositus

Eri assosiaatiosopimusten määräysten mukaisesti Valenciassa pidettävän ministeri kokouksen olisi tuettava painopistealueiden määrittelemistä kahdenvälisille neuvotteluille, joita käydään palvelujen kaupan vapauttamisesta Välimeren kumppaneiden kanssa, ottamalla huomioon Dohan monenvälisten neuvottelujen kierroksella saavutetun edistyksen.

iii) Markkinoille pääsyn parantaminen maataloudessa

Dohan ministerikokouksen hyväksymä julistus monenvälisten neuvottelujen uudesta kierroksesta heijasti Euroopan unionin poliittista tahtoa vapauttaa merkittävästi maataloustuotteiden kauppaa. Maataloustuotteiden kaupan asteittainen vapauttaminen tulee olemaan tärkeässä asemassa Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen työohjelmassa, joka on esitetty assosiaatiosopimuksissa. Kaikissa assosiaatiosopimuksissa on tarkistuslauseke, joka mahdollistaa maataloustuotteiden vapauttamisprosessin syventämisen. Tässä yhteydessä on Tunisian kanssa sovittu vuonna 2000 maataloutta koskevien myönnytysten tarkistamisesta. Israelin ja Marokon kanssa käydään parhaillaan neuvotteluja. Jordanian on tarkoitus käydä läpi sama prosessi, sitten kun assosiaatiosopimus on ratifioitu, ja sama koskee palestiinalaishallintoa. Komission olisikin Marseilles'n tiedonannossa sovitun mukaisesti tarkasteltava edelleen toimenpiteitä, joita voidaan toteuttaa maatalouden asteittaiseksi vapauttamiseksi assosiaatiosopimuksissa vastavuoroiselle vapauttamiselle asetettujen tavoitteiden mukaisesti ja sopusoinnussa EU:n kestävää kehitystä koskevien tavoitteiden kanssa.

9. suositus

Euro-Välimeri-alueen ministerikokouksen olisi pyydettävä komissiota tarkastelemaan mahdollisuuksia lisätä maataloustuotteiden kaupan vastavuoroista vapauttamista assosiaatiosopimusten määräysten mukaisesti ja uudella tarmolla, joka heijastaa monenvälisissä yhteyksissä viime aikoina tapahtunutta edistystä.

iv) Infrastruktuurin investointien ja yhteen liittämisen helpottaminen sekä siihen liittyvän lainsäädännön kehittäminen

Kumppaneita autettaisiin hyödyntämään täysin Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen tarjoamia mahdollisuuksia siten, että keskeiset infrastruktuurit, kuten liikenne, tietoliikenne ja energia, nykyaikaistettaisiin ja yhdistettäisiin alueellisesti ja vastaaviin eurooppalaisiin verkkoihin.

Liikenteen infrastruktuurin alalla, jota koskevan politiikan suuntaviivoista komissio on esittänyt valkoisen kirjan, olisi ensiksikin tehtävä suunnitelmia tärkeimmistä infrastruktuureista Välimeren kumppaneiden kanssa ja varmistettava niiden yhteenliittyminen Euroopan laajuisten verkkojen kanssa. Tavoitteet olisi määritettävä olemassa olevien yleisten tai erityisten toteutettavuustutkimusten perusteella. Tällainen lähestymistapa helpottaisi pääoman saatavuutta sekä julkisista että yksityisistä lähteistä. Etusijalla olisi oltava merikuljetusten kehittäminen ja Välimeren tärkeimpiä satamia yhdistävät "merten valtatiet". Lyhyen matkan meriliikenne on erityisen tärkeää Välimerellä, koska merietäisyydet ovat lyhyet ja monissa tapauksissa ei ole käyttökelpoisia tieyhteyksiä. Lyhyen matkan meriliikenne palvelut ovat myös olennainen osa multimodaalista liikenneketjua (tie/meri tai rautatie/meri). Toimia vaaditaan niin teknisellä tasolla (kuten kuormaus yksikköjen optimointi ja alusten uudenaikaistaminen), hallinnon tasolla (erityisesti hallinnollisten muodollisuuksien ja tullimuodollisuuksien yksinkertaistaminen) kuin lain säädännönkin tasolla (esimerkiksi syrjimätön ja avoin pääsy satamapalvelu markkinoille). Samaten olisi kehitettävä multimodaalista lento-meriliikenne järjestelmää, johon liitettävin maayhteyksin voitaisiin täydentää etelä-etelä-kaupan kehitystä. Tässä yhteydessä on keskeinen sija multimodaalijärjestelyillä (satamien ja lentoasemien sekä niitä ympäröivien alueiden yhteydellä).

Myös energia-alan infrastruktuurin infrastruktuurien asianmukaisuuden ja tehokkuuden varmistaminen on tärkeää paitsi talouskehityksen sujuvuuden kannalta myös toimitusvarmuuden vuoksi, kuten komission vihreässä kirjassa todetaan. Ensisijaiset hankkeet olisi tässä yhteydessä määriteltävä sekä Välimeren kumppaneiden keskinäisten (etelä-etelä-)suhteiden että Euroopan laajuisiin verkkoihin liittämisen kannalta (pohjoinen-etelä). Esimerkkinä tästä on uuden kaasuputken rakentaminen Algeriasta Espanjaan ja Ranskaan.

Näiden strategioiden kehittämisen lisäksi tarvitaan toimia

* merenkulun turvallisuuden alalla laajentamalla nk. Erika I- ja Erika II -paketteja sekä yhteisön toimenpidepakettia matkustaja-aluksille.

* lentoliikenteen ja lentoasemien turvallisuuden alalla, jossa olisi keskityttävä asiaa koskevan sääntely- ja rahoituskehyksen kehittämiseen.

10. suositus

Euro-Välimeri-alueen ministerikokouksen olisi tuettava kestävien alueellisten strategioiden kehittämistä keskeisten infrastruktuurien yhdistämiseksi keskenään myös tutkimuksen alalla sekä tarvittaessa Euroopan laajuisiin verkkoihin. Sen olisi kannustettava rahoitus laitoksia, Euroopan investointipankki ja Maailman pankki mukaan luettuina, osallistumaan aktiivisesti strategioiden kehittämiseen voidakseen myöhemmin rahoittaa niiden täytäntöönpanoa, jos mahdollista yksityissektorin tuella. Sen olisi myös edistettävä lainsäädännön yhdenmukaistamista poliittisen vuoropuhelun kautta.

v) Politiikan ja lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Vapaakauppa-alueesta sisämarkkinoihin

Vapaakauppa-alueen perustamisen tarjoamia mahdollisuuksia voidaan kehittää kunnolla vain, jos samanaikaisesti toteutetaan tukitoimenpiteitä muun muassa normien ja teknisten määräysten sekä ympäristö-, terveys- ja kasvinsuojelunormien yhdenmukaistamisessa. Myös lainsäädännön yhdenmukaistamista olisi harkittava usealla alalla. Muiden laaja-alaisesti vaikuttavien toimien kuten tutkimus- ja kehittämispolitiikan toimien yhdentämistä olisi jatkettava. Näillä aloilla toteutettavat toimet voivat tasoittaa tietä Euro-Välimeri-alueen sisämarkkinoiden luomiselle. Tulevassa Euro-Välimeri-alueen teollisuusministerien kokouksessa olisi esitettävä ehdotuksia Euro-Välimeri-alueen sisämarkkinoiden asteittaisen kehittämisen edellyttämiä uudistuksia varten.

Lisäksi Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen luomisen edut toteutuvat vain, jos Välimeren kumppanit jatkavat ponnistelujaan parantaakseen edellytyksiä investointien houkuttelemiseksi, ulkomaiset investoinnit mukaan luettuina, ja yritysten perustamiseksi ja kehittämiseksi.

11. suositus

Välimeren kumppaneiden olisi hyödynnettävä täysipainoisesti käytössään olevia tukivälineitä, MEDA-ohjelman kautta tarjottava tuki mukaan luettuna, parantaakseen liiketoiminnan edellytyksiä; niiden olisi erityisesti osallistuttava aktiivisesti Euro-Välimeri-alueen markkinaohjelmaan.

vi) Kestävän kehityksen ja korkeatasoisen ympäristönsuojelun turvaaminen

Tavoitteeksi asetettu yhteisen vaurauden alueen luominen kestävän ja tasapainoisen taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen kautta olisi toteutettava varmistamalla, että vapaakauppa-alueen luominen ja ympäristönsuojelu tukevat toisiaan. Tämä voidaan tehdä hyväksymällä asianmukaisia politiikkoja ja välineitä, jotka suunnitellaan pian toteutettavan kestävän kehityksen vaikutusten arvioinnin pohjalta. Arvioinnin tarkoituksena on tarjota kansallisten ja alueellisten politiikkojen laatimiseen puolueettomia suosituksia, jotta saataisiin paitsi vapauttamisen ja talouskasvun myös muidenkin kestävän kehityksen tekijöiden kannalta mahdollisimman hyvä lopputulos.

Yleisesti katsoen talous- ja rahoituskumppanuuden kehittyessä on kestävän kehityksen edistämiseksi yhä tarpeellisempaa kehittää ympäristönäkökohdat huomioon ottavia strategioita eri alakohtaisille painopisteille. Strategioissa voitaisiin hyödyntää EU:n kokemusta, ja eri alojen olisi itse kehitettävä ne. Kumppaneiden sitoutuminen ympäristönäkökohtien huomioon ottamiseen auttaisi merkittävästi Johannesburgissa tämän vuoden elokuussa järjestettävän kestävän kehityksen huippukokouksen valmistelussa.

Käytännön tasolla komissio aikoo ottaa Välimeren kumppanit mukaan kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa ehdotettujen ja molempia koskevien teemakohtaisten strategioiden valmisteluun ja täytäntöönpanoon. Selkeimpiä esimerkkejä ovat meriympäristöä ja maaperää koskevat strategiat.

Seuraava ympäristöä käsittelevä Euro-Välimeri-alueen ministerikokous järjestetään Ateenassa heinäkuussa 2002. Siellä voitaisiin valmistella ympäristönäkökohtien huomioon ottamiselle puitteet, jotka voitaisiin myöhemmin esittää ulkoasiain ministerien kokoukselle. Ympäristöministerien kokouksessa tarkastellaan lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaisen ympäristöohjelman täytäntöönpanon edistymistä ja pohditaan keinoja vahvistaa alueen teknistä ja institutionaalista kapasiteettia. Kokouksessa saatetaan myös keskustella ilmastonmuutoksesta.

12. suositus

Euro-Välimeri-alueen ministerikokouksen olisi tunnustettava tarve kehittää ympäristönäkökohdat huomioon ottavia strategioita kumppanuuden alakohtaisille painopisteille kestävän kehityksen edistämiseksi, ja sen olisi kannustettava Ateenassa järjestettävää Euro-Välimeri-alueen ympäristöministerien kokousta luomaan tälle prosessille puitteet. Alueellisella tasolla lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaisen ympäristöohjelman puitteissa jo käynnistettyjä ympäristön suojelutoimia olisi jatkettava, ja niissä olisi painotettava teknisen ja institutionaalisen kapasiteetin kasvattamista. Myös kansallisella tasolla olisi painotettava enemmän lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaista ympäristö ohjelmaa.

vii) Rahoitusvälineet

Komissio jatkaa ponnistelujaan varmistaakseen, että MEDA-ohjelman kautta myönnetty rahoitustuki toimitetaan nopeasti ja tehokkaasti.

Alueelle tarjottavien rahoitusvälineiden valikoiman laajentamiseksi Eurooppa-neuvosto on pyytänyt komissiota ja neuvostoa pohtimaan Euro-Välimeri-alueen kehityspankin perustamisen mahdollisuutta. Alue kärsii selvästi kehittymättömästä rahoitusvälityksestä sekä paikallisen pankkialan tehottomuudesta ja kilpailun puutteesta. Pääomamarkkinat ovat alikehittyneet useimmissa alueen maista, eivätkä ne tarjoa kunnollista vaihtoehtoa pankkien pitkäaikaislainojen puutteelle. Näin ollen uuden välineen taikka eurooppalaisen tai kansainvälisen kehityspankin perustaminen tai nykyisten rahoituslaitosten, kuten EIP:n, uudistaminen voisi antaa merkittävän sysäyksen talouskehityksen vauhdittamiselle. Komissio esittää lähitulevaisuudessa tiedonannon näistä kysymyksistä.

Komissio jatkaa Euroopan investointipankin kanssa tekemäänsä tiivistä yhteistyötä investointimahdollisuuksien kehittämiseksi. Uuden MEDAn rahoittaman riski pääoma järjestelyn käyttöönoton pitäisi antaa lisävauhtia alueelle tehtäviin investointeihin.

13. suositus

Komissio suosittelee lähitulevaisuudessa antamassaan tiedonannossa uuden rahoitusvälineen tai uuden eurooppalaisen/kansain välisen pankin perustamista.

4. Kansalaisyhteiskunta ja kumppanuus

Vuoden 1995 jälkeen on järjestetty kuusi Euro-Välimeri-alueen kansalaisfoorumia (Barcelona 1995, Malta ja Napoli 1997, Stuttgart 1999, Marseilles 2000 ja Bryssel 2001). Foorumien kautta Euro-Välimeri-alueen kansalaisyhteiskunnan toimijat ovat pyrkineet jäsentämään vuoropuheluaan paitsi komission kanssa myös kaikkien muiden kumppanuuden toimijoiden kanssa. Euroopan komissio on tukenut foorumeja alusta lähtien. Euro-Välimeri-alueen kansalaisyhteiskunta on osallistunut tiiviisti alueellisten ohjelmien valmisteluun ja täytäntöönpanoon. Alakohtaiset foorumit muun muassa ympäristön, energian, liikenteen ja teollisen yhteistyön alalla ovat avoimia kansalaisyhteiskunnalle samoin kuin ohjelmat, joista se hyötyy suoraan, kuten tieto yhteiskuntaa, kulttuuriperintöä, audiovisuaalista yhteistyötä, nuorisoa ja ympäristöä koskevat ohjelmat.

MEDA-ohjelmasta on myös rahoitettu useita talousalan toimijoiden verkostoja (esim. kauppakamareita, työnantajien liittoja, kaupanedistämisinstituutteja, ammattimessuja), jotka ovat auttaneet edistämään kansalaisyhteiskunnan järjestäytymistä ja lisäämään Välimeren kumppaneiden tietoisuutta. MEDA rahoittaa parhaillaan kahta hanketta, joihin osallistuu Euro-Välimeri-alueen talous- ja sosiaalialan neuvoa-antavia elimiä. Myös muiden kansalaisyhteiskunnan verkostojen (esim. paikalliset toimijat, kumppanuuden yhteiskunnallisten ja kulttuuristen näkökohtien tutkimuslaitokset) luomista voidaan harkita lähitulevaisuudessa, jos rahoitus saadaan järjestettyä.

Vaikka yleiset kansalaisfoorumitapahtumat todennäköisesti auttavat lisäämään tietoisuutta ja näkyvyyttä, kansalaisyhteiskunta voi kenties vaikuttaa tehokkaimmin kumppanuuden kehittämiseen, jos erikoistuneet järjestöt ja kansalaisjärjestöt osallistuvat alakohtaisiin Euro-Välimeri-alueen foorumeihin. Komissio aikoo yhdessä kansalaisyhteiskunnan edustajien kanssa tutkia tarkasti taloudellisesti kannattavinta tapaa tukea tulevaisuudessa kansalaisyhteiskunnan osallistumista kumppanuuteen. Komissio suosittelee myös nykyisten hyvien toimintatapojen pohjalta tapoja, joilla kansalaisyhteiskunta voi osallistua varhaisessa vaiheessa poliittiseen vuoropuheluun varmistaakseen, että sen kannat otetaan riittävän hyvin huomioon kumppaneiden ministerikokouksissa.

14. suositus

Ministerien olisi ehdotettava analyysia taloudellisesti kannattavimmasta tavasta kansalaisyhteiskunnan osallistumisen kannustamiselle ja varmistamiselle kumppanuuden mahdollisimman aikaisessa kehitysvaiheessa.

5. Institutionaaliset järjestelyt

Barcelonan prosessia on leimannut sen alkuajoista lähtien tapaamisten tiheä järjestäminen, joka on auttanut luomaan yhteyksiä ja parantamaan ymmärrystä. Yksi prosessin ainutlaatuisista piirteistä ja samalla vahvuus on sen kattavuus, kun se saattaa yhteen kaikki 27 kumppania alueellisen yhteistyön merkeissä. Kattavan luonteen säilyttäminen on tulevaisuudessa tärkeää. Uusien assosiaatiosopimusten tullessa voimaan EU:n kunkin maan kanssa ylläpitämien kahdenvälisten suhteiden laajuus ja syvyys kehittyy mutta alueellisen vuoropuhelun merkitys säilyy. Suhteen kehittyessä vuoropuhelua olisi laajennettava ja siihen olisi sisällytettävä useita alakohtaisia kysymyksiä ulkopoliittisten asioiden lisäksi.

Toisinaan nousee esiin kysymys prosessin "yhteisomistuksesta", ja onkin ehdotettu kokousten yhteistä puheenjohtajuutta, yhteistä päätöksentekoa jne. Nykyinen tilanne heijastaa erilaisia suhteita kumppaneiden välillä. EU:lla on sisäiset mekanismit, joilla se sovittaa kannat yhteen ja puhuu yhteen ääneen, kun taas Välimeren kumppaneiden väliset erot ovat tähän saakka estäneet niitä luomasta samankaltaisia yhteen sovitettuja mekanismeja. Niin kauan kuin tilanne säilyy ennallaan, on vaikea nähdä, miten yhteisen puheenjohtajuuden järjestelyt voisivat toimia tehokkaasti. Viime aikoina on kuitenkin ilmennyt tiettyä edistystä korkeiden virkamiesten ja Euro-Välimeri-komiteoiden kokousten esityslistojen yhteisen valmistelun muodossa. Myös vahvistetun talousalan vuoropuhelun ensimmäinen työkausi on antanut merkkejä yhteisomistuksen mahdollisuudesta. Lopuksi voidaan todeta, että Agadirin aloite on täysin yhdenmukainen Barcelonan prosessin hengen kanssa ja osoittaa, kuinka kumppanit voivat käyttää prosessia keskinäisen yhteistyönsä parantamiseen.

Nykyisten työskentelyjärjestelyjen tehokkuutta voitaisiin kuitenkin parantaa erinäisillä käytännön toimilla:

15. suositus

* Jäsenvaltioiden olisi etsittävä keinoja, joilla voitaisiin nopeuttaa assosiaatio sopimusten ratifiointimenettelyjä siten, että tavoitteena olisi sopimusten ratifioiminen kahden vuoden kuluessa.

* Euro-Välimeri-komitean asemaa kumppanuuden johtokomiteana olisi edistettävä. Kumppanuuden kehittyessä assosiaatioprosessin kautta komitean olisi keskityttävä työssään entistä enemmän säännöstöön liittyvään toimintaan. Lisäksi yhteisomistajuuden tunteen vahvistamiseksi EU:n ja sen kumppaneiden olisi laadittava yhdessä kokousten esityslistat.

* Talouspolitiikassa käytävää vuoropuhelua olisi vahvistettava sekä kahden välisellä tasolla että alueellisella tasolla. Alueellisella tasolla siinä olisi siirryttävä yleisiä politiikkoja koskevista keskusteluista kohdennettuihin alakohtaisiin keskusteluihin, joihin sisältyy hyvien toimintatapojen vaihto ja vertaisryhmien suorittama politiikkojen tarkastaminen. Seuraavan seminaarin "kasvu ja työllisyys" -teeman kautta olisi luotava uusi lähestymistapa, jossa alueellista yhteistyötä edistetään saattamalla asiantuntijoita yhteen vaihtamaan tietoja, jakamaan kokemuksia ja taitotietoa sekä levittämään aihetta koskevia hyviä toimintatapoja.

6. Päätelmät

Valencian ministerikokous pidetään Euro-Välimeri-suhteiden kannalta ratkaisevaan aikaan. Unionin seuraavasta laajenemisesta tehtävien päätösten kynnyksellä ja syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumien aiheuttaman kuohunnan jälkeen kumppaneiden on annettava selkeä poliittinen merkki yhteisestä sitoutumisestaan vakauden ja vaurauden alueen luomiseen syventämällä ja vahvistamalla Barcelonassa vuonna 1995 käynnistettyä kumppanuutta.

Poliittisten suhteiden ylläpitäminen alueella jatkuvista jännitteistä huolimatta todistaa Barcelonan poliittisen kehyksen kestävyyden ja peräänantamattomuuden. EU:n ja Välimeren kumppaneiden välisen vapaakaupan luomisprosessi on nyt peruuttamaton, ja kumppaneiden välisen vapaakaupan luomiseksi on tehty tärkeä aloite. Useimmat kumppaneista ovat aloittaneet talouden uudistamisprosessin, jota hankkeen onnistuminen edellyttää, ja EU ja sen kumppanit ovat nyt käynnistäneet tiiviin talousalan vuoropuhelun, jota tulevan kehityksen määrittelevien poliittisten päätösten yhteensovittaminen vaatii.

Kaikkien kumppaneiden olisi tuotava selkeästi esiin, että ne haluavat jatkaa tätä prosessia. Komissio ehdottaakin, että seuraavat suositukset sisällytettäisiin toimintaohjelmaan, josta sovitaan Valenciassa huhtikuussa 2002 pidettävässä Euro-Välimeri-alueen ulkoasiainministerien kokouksessa:

Politiikka ja turvallisuus

* Ministerien olisi vahvistettava voimakas sitoutumisensa poliittisten suhteiden syventämiseen. Poliittista vuoropuhelua olisi vahvistettava pitämällä mahdollisesti poliittisten johtajien tapaamisia vuotuisten ulkoasiainministerien kokousten välillä.

* Ministerien olisi painotettava vakaata tahtoaan lisätä yhteistyötä ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittamisen parantamiseksi kansainvälisesti sovittujen sitoumusten pohjalta, ja heidän olisi sovittava konkreettisista toimista, joilla varmistetaan edistys näillä aloilla.

* Ministerien olisi annettava selkeä merkki solidaarisuudestaan terrorismin torjunnassa ja sovittava konkreettisista toimenpiteistä.

Vapaus, oikeus, hyvä hallintotapa

* Kumppaneiden olisi saatettava päätökseen keskustelut ja tehtävä puitesopimus konkreettisista toimenpiteistä vapauden, oikeuden ja hyvän hallintotavan alalla tehtävälle yhteistyölle, jossa keskitytään oikeudelliseen yhteistyöhön ja huumekaupan, järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin torjuntaan sekä siirtolaisuuteen liittyviin asioihin, etenkin laittoman siirtolaisuuden torjuntaan, laillisesti asettautuneiden siirtolaisten tasavertaiseen kohteluun ja tavanomaista liiketoimintaa harjoittavien henkilöiden matkustamisen helpottamiseen.

Sosiaaliala, kulttuuri, ihmiset

* Ministerien olisi sovittava Valenciassa Euro-Välimeri-säätiön luomisesta edistämään kulttuurien ja sivilisaatioiden välistä vuoropuhelua Euro-Välimeri-alueella. Säätiö rahoitettaisiin jäsenvaltioiden, komission ja Välimeren kumppaneiden rahoitusosuuksilla. Ministerien olisi myös sovittava Tempus-ohjelmaan osallistumista koskevien ehdotusten pikaisesta hyväksymisestä. Osallistumisen valmisteleminen olisi aloitettava vuonna 2002, jotta voitaisiin varmistaa, että vuoden 2002 loppuun mennessä esitettävä ehdotuspyyntö tuottaisi tulosta.

Kansalaisyhteiskunta

* Ministerien olisi ehdotettava analyysia taloudellisesti kannattavimmasta tavasta kansalaisyhteiskunnan osallistumisen kannustamiselle ja varmistamiselle kumppanuuden mahdollisimman aikaisessa kehitysvaiheessa.

Talous ja rahoitus

* Ministerien olisi annettava tukensa merkittävälle edistykselle kohti Euro-Välimeri-vapaakauppa-alueen luomista ja tunnustettava sen peruuttamaton luonne.

* Heidän olisi ilmaistava voimakas poliittinen tukensa Agadirin julistukselle, joka on tärkeä aloite kohti etelä-etelä-kaupan vapauttamista ja talouden tiiviimpää yhdentymistä; EU:n olisi vahvistettava haluavansa auttaa kumppaneita tekemään keskenään sopimuksen, jos mahdollista jo vuoden 2002 ensimmäisellä vuosipuoliskolla.

* Ministerien olisi annettava tukensa kaupan alalla tehdyille teknisille päätöksille (alkuperäsäännöt), jotka vahvistavat Välimeren kumppaneiden välistä alueellista yhdentymistä ja avaavat uusia mahdollisuuksia yhteistyölle kumppanimaiden, EU:n ja muun Euroopan yritysten välillä. Heidän olisi myös annettava tukensa palvelujen tärkeän alan vapauttamiseksi toteutetuille toimenpiteille.

* Ministerien olisi pyydettävä lisäponnisteluja maataloustuotteiden kaupan vastavuoroiseksi vapauttamiseksi.

Komissio antaa lähitulevaisuudessa tiedonannon uuden rahoitusvälineen tai uuden eurooppalaisen/kansain välisen pankin perustamisesta. Ministerien olisi tarkasteltava tiedonannon suosituksia Valencian-kokouksessaan.

* Ministerien olisi tuettava alueellisten strategioiden kehittämistä keskeisten infrastruktuurien yhdistämiseksi liikenteen, energian ja tietoliikenteen alalla, sekä tarvittaessa niiden yhdistämiseksi eurooppalaisiin verkkoihin, ja tässä yhteydessä edistettävä alueiden välistä yhteistyötä uusien taloudellisten mahdollisuuksien ja työllisyyden parantamiseksi.

* Ministerien olisi painotettava kansallisten kestävän kehityksen strategioiden merkitystä ja tunnustettava tarve kehittää ympäristönäkökohdat huomioon ottavia strategioita kumppanuuden alakohtaisille painopisteille.

Institutionaaliset järjestelyt

* EU:n jäsenvaltioiden olisi pohdittava keinoja nopeuttaa assosiaatiosopimusten ratifiointimenettelyjä siten, että tavoitteena olisi sopimusten ratifioiminen kahden vuoden kuluessa.

* Euro-Välimeri-komitean asemaa kumppanuuden johtokomiteana olisi vahvistettava. Kumppanuuden kehittyessä assosiaatioprosessin kautta komitean olisi keskityttävä työssään entistä enemmän säännöstöön liittyvään toimintaan. Lisäksi yhteisomistajuuden tunteen vahvistamiseksi EU:n ja sen kumppaneiden olisi laadittava yhdessä kokousten esityslistat.

* Talouspolitiikassa käytävää vuoropuhelua olisi vahvistettava sekä kahden välisellä tasolla että alueellisella tasolla, ja siinä olisi siirryttävä yleisiä politiikkoja koskevista keskusteluista kohdennettuihin alakohtaisiin keskusteluihin, joihin sisältyy hyvien toimintatapojen vaihto ja vertaisryhmien suorittama politiikkojen tarkastaminen. Vuodeksi 2002 valitun "kasvu ja työllisyys" -teeman kautta olisi otettava käyttöön uusi lähestymistapa, jolla laaditaan talousalan strategia yhdessä muiden rahoittajien kanssa.

* * *

LIITE 1

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE 2

Euroopan unionin ulkoisen avun hallinnoinnin uudistamisen vaikutukset MEDA-ohjelmaan vuonna 2001

Euroopan komissio päätti 16. toukokuuta 2000 panna täytäntöön ulkoisen avun hallinnoinnin uudistusohjelman, joka perustuu ohjelmien ja hankkeiden laadun parantamiseen ja niiden täytäntöönpanon nopeuttamiseen. Ohjelmassa on kyse muun muassa seuraavista:

hankkeiden hallinnoinnin laadun merkittävä parantaminen,

hankkeiden täytäntöönpanoon tarvittavan ajan huomattava lyhentäminen,

Euroopan unionin yhteistyö- ja kehitysavun vaikutusten ja näkyvyyden parantaminen.

Uudistusohjelman tärkeimmät toimintalinjat ja vaikutukset MEDA-ohjelmaan vuonna 2001 ovat seuraavat:

1) Hankkeiden täytäntöönpanosta ja hankkeiden vaiheiden jälleenyhdistämisestä vastaavan elimen perustaminen

Komission 21. joulukuuta 2000 tekemän päätöksen mukaisesti perustettu yhteistyötoimisto EuropeAid on korvannut operatiivisesti 1. tammikuuta 2001 lähtien ulkomaanavun yhteisen toimialan.

Uuden toimiston tehtävänä on hallinnoida hankkeiden vaiheita yksilöimisestä arviointiin sekä vastata menojen hyväksymisestä ja Välimeren alueen ohjelmien teknisestä, sopimuksiin ja rahoitukseen liittyvästä operatiivisesta hallinnoinnista. Ulkosuhteiden pääosasto vastaa yhä monivuotisesta ohjelmasuunnittelusta (maakohtaiset strategia-asiakirjat ja maakohtaiset ohjelmat).

2) Ohjelmien täytäntöönpanon tulosten nopeutuminen

Hankkeiden vaiheiden yhdistäminen sekä teknisten ja taloudellisten asiantuntijoiden kokoaminen yhteen ainoaan elimeen paransi jo vuonna 2001 MEDA-ohjelmien täytäntöönpanoa talousarvion täytäntöönpanon osalta:

* Vuonna 2001 käytettävissä olleet maksusitoumusmäärärahat käytettiin sataprosenttisesti (756,5 miljoonaa euroa). Käytettävissä olevien määrärahojen lisäksi voitiin vuonna 2001 sitoa hankkeisiin 200 miljoonaa euroa.

* Vuonna 2001 Välimeren alueen budjettikohdista toteutetut maksut kohoavat 550 miljoonaan euroon, mikä edustaa huomattavaa kasvua vuoteen 2000 verrattuna (noin 25 prosenttia). Pelkästään MEDA-ohjelman kautta maksettiin vuonna 2001 yli 400 miljoonaa euroa, kun vuonna 2000 summa oli 330 miljoonaa euroa.

3) Vanhojen ja käyttämättä jääneiden sitoumusten poistaminen

EuropeAid tarkasti vuonna 2001 järjestelmällisesti kaikki vanhat sitoumukset (ennen vuotta 1995 tehdyt sitoumukset) ja käyttämättä jääneet sitoumukset (sitoumukset, joiden osalta ei ole tehty yhtään maksua kahtena peräkkäisenä vuonna), ja sai vähennettyä sitoumuksia jopa 370 miljoonalla eurolla vuoden 2001 loppuun mennessä. Vanhat sitoumukset vähenivät vuoden 2000 lopun ja vuoden 2001 lopun välisenä aikana 39 prosenttia ja käyttämättä jääneet sitoumukset vähenivät 48 prosenttia.

4) Hankkeiden hallinnoinnin hajauttaminen komission edustustoihin

Uudistuksen periaatteena oli, että "mitään, mikä voidaan hallinnoida ja päättää paremmin paikan päällä, ei pidä enää hallinnoida tai päättää Brysselissä".

Periaatteen mukaisesti ulkoisen tuen hankkeiden hajauttaminen edustustoihin on yksi EuropeAidin prioriteeteista ja tärkeimmistä tehtävistä. Kaikki Välimeren alueen edustustot ovat vuoden 2002 loppuun mennessä valmiita hallinnoimaan Euroopan unionin ulkoisen avun ohjelmia omaan vastuualueeseensa kuuluvassa maassa.

Tämä EuropeAidin yhdessä muiden ulkosuhteiden yksiköiden kanssa vuonna 2001 käynnistämä työ koskee ensisijaisesti MEDA-ohjelman hajauttamista 1. tammikuuta 2002 lähtien neljään edustustoon (Egypti, Marokko, Tunisia ja Turkki). Hajauttaminen viiteen muuhun Välimeren alueen edustustoon (Algeria, Syyria, Libanon, Jordania ja Länsirannan-Gazan alue) on tarkoitus toteuttaa vuoden 2002 kuluessa.