KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Oheisasiakirja ehdotukseen EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI Unionin osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden käynnistämään toiseen Euroopan maiden ja kehitysmaiden väliseen kliinisiä kokeita koskevaan yhteistyökumppanuusohjelmaan (EDCTP2) /* SWD/2013/0254 final */





KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Oheisasiakirja ehdotukseen EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI Unionin osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden käynnistämään toiseen Euroopan maiden ja kehitysmaiden väliseen kliinisiä kokeita koskevaan yhteistyökumppanuusohjelmaan (EDCTP2) Tässä tiivistelmässä esitetään pääpiirteissään Euroopan unionin (EU) jatkuvasta osallistumisesta toiseen Euroopan maiden ja kehitysmaiden väliseen kliinisiä kokeita koskevaan yhteistyökumppanuusohjelmaan (EDCTP2) tehtyyn komission päätösehdotukseen liitetyn vaikutustenarvioinnin tärkeimmät tulokset ohjelmaan osallistuvien eurooppalaisten valtioiden pyynnöstä ja ensimmäisen EDCTP-ohjelman (EDCTP1) riippumattomassa arvioinnissa annettujen suositusten mukaisesti. EU:n osallistuminen kansallisten tutkimus- ja kehittämisohjelmien yhteiseen toteuttamiseen perustuu EU:n toiminnasta tehtyyn sopimukseen, jonka 185 artiklan soveltamisalaan ohjelma kuuluu. Esitetty ehdotus liittyy monivuotiseen rahoituskehykseen, MRK 2014–2020:een, ja se toteutetaan osana EU:n tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelmaa, Horisontti 2020:tä. MRK 2014–2020:tä ja Horisontti 2020:tä koskevan EU:n päätöksen lopputulos vaikuttaa EDCTP2:n talousarviomäärärahoihin. 1. Tavoitteet Euroopan maiden ja kehitysmaiden kliinisten kokeiden yhteistyökumppanuus (EDCTP) perustettiin vuonna 2003 kolmen vakavimman köyhyyteen liittyvän sairauden – HIV/aidsin, malarian ja tuberkuloosin – aiheuttaman maailmanlaajuisen terveyskriisin ratkaisemiseksi ja EU:n sitouduttua saavuttamaan Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhannen kehitystavoitteet vuoteen 2015 mennessä. Ensimmäisen EDCTP-ohjelman (EDCTP1) aktiivinen rahoituskausi on nyt päättynyt. EDCTP:n tähänastisista tuloksista huolimatta köyhyyteen liittyvät sairaudet rasittavat edelleen yhteiskuntaa ja taloutta ja haittaavat kehitysmaiden kestävää kehitystä erityisesti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. 1.1. Tehokkaita lääketieteellisiä toimenpiteitä köyhyyteen liittyvien sairauksien torjumiseksi ei ole Köyhyyteen liittyvien sairauksien haittavaikutukset terveyteen, yhteiskuntaan ja talouteen ovat mittavat. Niistä kärsivät erityisesti maailman köyhimmät ja syrjäytyneimmät yhteiskuntaryhmät. Yli 1 miljardi ihmistä, joista 400 miljoonaa on lapsia, kärsii yhdestä tai useammasta vakavasta köyhyyteen liittyvästä sairaudesta – HIV:sta/aidsista, malariasta ja tuberkuloosista – tai vähälle huomiolle jääneistä tartuntataudeista, kuten Buruli-haavaumasta, trakoomasta, lymfaattisesta filariaasista ja unitaudista. Pelkästään malariaan ja tuberkuloosiin kuolee vuosittain arviolta 2,1 miljoonaa ihmistä. Kyseiset taudit heikentävät tuottavuutta ja lisäävät epävarmuutta ja vajaakuntoisuutta ja pahentavat siten köyhyyden kierrettä. Tällaisten tautien vaikutukset kohdistuvat suhteettomasti Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan, ja vuonna 2010 noin 90 prosenttia kaikista malariaan liittyvistä kuolemista tapahtui Afrikassa. Vuonna 2008 alueella eli myös yli kaksi kolmasosaa (68 prosenttia) kaikista HIV-positiivisista ihmisistä ja sen osuus aidsiin liittyvistä kuolemista oli lähes kolme neljäsosaa (72 prosenttia). Yleiset parannukset ravitsemuksessa, saniteettioloissa ja terveydenhuollon infrastruktuurissa ovat tärkeitä, mutta tilanteen hallinta pitkällä aikavälillä edellyttää uusia tai parempia lääketieteellisiä toimenpiteitä. Näihin tauteihin ei joko ole olemassa lääketieteellisiä toimenpiteitä tai ne ovat menettäneet tehonsa. Useimpien uusien lääketieteellisten toimenpiteiden – lääkkeiden, rokotteiden, mikrobisidien – kehittäminen jää varhaiseen kliinisen kehityksen vaiheeseen. 1.2. Pääasialliset syyt ongelmien jatkumiseen ovat riittämättömät investoinnit, heikot paikalliset valmiudet ja julkisen tuen hajanaisuus Tehokkaiden lääketieteellisten toimenpiteiden puute johtuu viidestä päätekijästä: (i) riittämättömistä investoinneista (markkinahäiriöt), (ii) Saharan eteläpuolisen Afrikan maiden heikoista kliinisistä tutkimusvalmiuksista, (iii) julkisen tuen hajanaisuudesta, (iv) ensimmäisen EDCTP-ohjelman suppeasta soveltamisalasta ja (v) riittämättömistä yhteyksistä EU:n muihin aloitteisiin. – Lääketieteellisiä toimenpiteitä ei ensinnäkään kehitetä yksityisen ja julkisen sektorin riittämättömien investointien takia. Tämä liittyy markkinahäiriöihin, sillä tarvittavat tutkimukset ovat riskialttiita ja kalliita, etenkin loppuvaiheessa ihmisillä tehtävät kliiniset kokeet. Tutkimuskuluja ei myöskään saada kokonaan katettua, koska kyseisiä tauteja sairastavat ihmiset ja kehitysmaiden terveydenhuoltojärjestelmä eivät pysty maksamaan niistä täyttä markkinahintaa yksityisten investointien tuoton varmistamiseksi. – Toinen syy on se, että useimmista kehitysmaista, erityisesti Saharan eteläpuolisesta Afrikasta, puuttuvat perusinfrastruktuuri, henkilövoimavarat ja osaaminen, joita näiden ongelmien itsenäinen ratkaiseminen ja kliinisten kokeiden tekeminen kansainvälisten normien ja hyvän kliinisen tutkimustavan mukaisesti edellyttävät. – Kolmas syy ovat EU:n jäsenvaltioiden kansallisten tutkimuspolitiikoiden yhteensovittamattomat toimet ja hankkeet, jotka vaarantavat EU:n julkisten toimien kriittisen massan ja tehokkuuden. Tilannetta pahentaa se, että tukimäärärahoja (joiden osuus köyhyyteen liittyvien tautien tutkimusrahoituksesta on noin 60 prosenttia) vähennetään Euroopan talous- ja rahoituskriisin takia. – Neljäs syy on se, että ensimmäisen EDCTP-ohjelman suppea soveltamisala vaikeutti köyhyyteen liittyvien sairauksien kattavaa käsittelyä. Sen takia tukea ei voitu antaa muiden köyhyyteen liittyvien sairauksien, kuten vähälle huomiolle jääneiden tartuntatautien, torjuntaan. EDCTP-ohjelman soveltamisalan laajentaminen mahdollistaisi myös kaikkien kliinisten tutkimusvaiheiden tukemisen. – Viidenneksi voidaan mainita, että tehostamalla EDCTP:n ja EU:n kehitysavun välistä yhteistyötä voitaisiin saada aikaan merkittäviä yhteisvaikutuksia ja edistää saatavilla olevien uusien, tehokkaampien ja turvallisten lääketieteellisten toimenpiteiden käyttöönottoa ja tarjontaa. 1.3. EDCTP1:n tulokset ovat huomattavia EDCTP1:llä on saavutettu lukuisia merkittäviä tuloksia: – Siitä on rahoitettu 55 kliinistä tutkimushanketta, mukaan luettuna 88 yksittäistä kliinistä koetta, joista kahdeksan perusteella on toistaiseksi annettu potilaiden parempaa hoitoa koskevia suosituksia. – Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto (FDA) on hyväksynyt HIV-tartunnan saaneille afrikkalaislapsille tarkoitetun uuden antiretroviraalisen valmisteen, joka on testattu eräässä EDCTP-hankkeessa. – Kansallisia sääntelyviranomaisia ja eettistä arviointia koskevia valmiuksia on vahvistettu monissa Afrikan maissa. – Yleisafrikkalainen kliinisten lääketutkimusten rekisteri (PACTR) perustettiin EDCTP1:n tuella, ja se on nyt hyväksytty virallisesti Maailman terveysjärjestön ensisijaiseksi rekisteriksi. – EDCTP1:n avulla on jäsennetty tutkimuksen kenttää Afrikassa perustamalla kliinisiin kokeisiin erikoistuneita Afrikan huippuosaamisen verkostoja. EDCTP on myös erinomainen esimerkki Euroopassa kannatetusta periaatteesta avata tutkimusohjelmia maailmanlaajuiselle yhteistyölle. EDCTP:n tulokset ovat tässä suhteessa erinomaisia. Sen eurooppalaisten ja afrikkalaisten tutkimuslaitosten yhteishankkeissa 75 prosenttia rahoituksesta menee afrikkalaisille laitoksille ja afrikkalaiset tutkijat johtavat 73:a prosenttia hankkeista. Saharan eteläpuolisen Afrikan kliinisen kehitystyön ja kliinisten valmiuksien parantamisen lisäksi ohjelmalla on onnistuttu muuttamaan rakenteita sovittamalla ohjelmaan osallistuvien eurooppalaisten valtioiden kansalliset ohjelmat paremmin yhteen. Kansallisten ohjelmien sisällyttäminen EDCTP:hen on nyt edennyt tasolle, jossa noin 30 prosenttia kansallisten tutkimusinvestointien kokonaismäärästä käytetään kolmen vakavimman köyhyyteen liittyvän sairauden lääketieteellisiin torjuntatoimenpiteisiin. 1.4. EDCTP1:stä saadut kokemukset on otettu huomioon EDCTP2:n suunnittelussa Hyvistä tuloksista huolimatta EDCTP:n toteuttaminen on paljastanut myös monia puutteita. i) EDCTP:n nykyinen soveltamisala on liian suppea kokonaisvaltaisen ratkaisun löytämiseksi köyhyyteen liittyviin sairauksiin: siihen olisi sisällytettävä useampia sairauksia ja kaikki kliinisen kehitystyön vaiheet. ii) Mahdollisuus sovittaa Euroopan kansalliset ohjelmat yhteen ja yhdistää ne EDCTP:n soveltamisalaan on jäänyt osittain hyödyntämättä: ohjelmaan osallistuvien eurooppalaisten valtioiden yhteensovitettuja ja yhteisiä toimia toteutetaan parhaillaan (nk. osallistuvien valtioiden aloitteesta käynnistetyt toimet) ja menettelyjä yksinkertaistetaan. iii) Erityistavoitteiden seurantaa ja arviointia on tehostettava: siksi EDCTP2:ta varten on etukäteen kehitetty järjestelmällisiä suorituskyky- ja vaikutusindikaattoreita. iv) Suurimpien tutkimusrahoittajien ja lääketeollisuuden kanssa ei vielä ole luotu pysyviä yhteistyösuhteita: strategiset neuvottelut muiden rahoittajien, kuten Bill ja Melinda Gatesin säätiön ja lääketeollisuuden kanssa ovat käynnissä. v) Ohjelman yhteensovittamista EU:n ulkosuhdepolitiikan ja kehitysavun kanssa ei ole suunniteltu riittävästi: tätä varten on aloitettu työ muiden EDCTP:n kannalta merkittävien EU:n aloitteiden yhteensovittamiseksi. 1.5. Aloitteella on merkittävä vaikutus ihmisiin ja sidosryhmiin Ongelman ja sen aiheuttajien poistamisella olisi erittäin myönteinen vaikutus miljoonien Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elävien ihmisten terveyteen, hyvinvointiin ja taloudelliseen kehitykseen. Tämä koskee varsinkin alueen naisia ja lapsia, jotka joutuvat kohtuuttomasti kärsimään näistä sairauksista. Köyhyyteen liittyvien sairauksien torjuntatoimien tukeminen auttaisi myös suojaamaan Euroopan kansalaisia näiltä sairauksilta, sillä maailmanlaajuisen liikkuvuuden yleistymisen (mukaan luettuna matkailu) ja muuttoliikkeiden takia Euroopalla on tulevaisuudessa ratkaistavanaan tartuntatautien aiheuttamia uusia tai uusiutuvia haasteita. Ilmaston lämpeneminen saattaa lisätä näitä riskejä Euroopassa, koska nämä sairaudet voivat yleistyä ja niiden esiintymisalueet maapallolla muuttua. Myös eurooppalaiset ja afrikkalaiset tutkijat hyötyisivät köyhyyteen liittyviä sairauksia koskevien eurooppalaisten ja kansainvälisten tutkimusohjelmien ja ‑toimien paremmasta yhteensovittamisesta ja organisoinnista. 1.6. EU:n julkisille toimille on vahvat perusteet Edellä kuvatut markkinahäiriöt ja niistä johtuva investointivaje ovat vahvoja perusteita julkisille toimille. EU:n toimet ovat välttämättömiä, jotta voidaan yhdistää hajanaiset kansalliset tutkimusohjelmat, tukea kansalliset rajat ylittävien yhteisten tutkimus- ja rahoitusstrategioiden suunnittelua ja saavuttaa yksittäisille maille ylivoimaisten vakavien maailmanlaajuisten terveysongelmien ratkaisemiseen tarvittava toimijoiden ja investointien kriittinen massa. Se parantaisi myös EU:n toimien ja investointien kustannustehokkuutta ja vaikutusta tällä alalla. EU:n toimet ovat EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen ja siihen liittyvien EU:n politiikanalojen mukaisia. Se edistää EU:n sitoumusten täyttämistä ja avun tuloksellisuutta, osallistavaa kasvua ja vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamista. Aloitteen tavoitteena on sovittaa köyhyyteen liittyviä sairauksia koskevat EU:n ja kansalliset tutkimusohjelmat paremmin yhteen. EU:n toiminnasta tehdyn sopimuksen tavoitteisiin kuuluvat EU:n tieteellisen ja teknologisen perustan lujittaminen (SEUT 179 artiklan 1 kohta) ja tutkijoiden rajat ylittävään yhteistyöhön perustuvan eurooppalaisen tutkimusalueen luominen (SEUT 179 artiklan 2 kohta) esimerkiksi siten, että EU osallistuu useiden jäsenvaltioiden käynnistämiin tutkimus- ja kehittämistyötä koskeviin toimintaohjelmiin (SEUT 185 artikla). Aloitteella edistetään myös EU:sta tehdyn Lissabonin sopimuksen (SEU) mukaisia EU:n uusia ja laajempia toimivaltuuksia, joiden avulla se voi toteuttaa yhteistä toimintaa kansainvälisten suhteiden ja yhteistyön aloilla (SEU 21 artikla) ja siten edistää globaalia Eurooppaa. 2. Tavoitteet 2.1. Yleiset tavoitteet Tämän aloitteen yleisenä tavoitteena on edistää köyhyyteen liittyvien sairauksien aiheuttaman yhteiskunnallisen ja taloudellisen rasituksen vähentämistä kehitysmaissa, erityisesti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, jouduttamalla köyhyyteen liittyvien sairauksien torjumiseen tarkoitettujen tehokkaiden, turvallisten ja kohtuuhintaisten lääketieteellisten toimenpiteiden kliinistä kehitystyötä Eurooppa 2020 ‑strategian, innovaatiounionia koskevan lippulaivahankkeen, Horisontti 2020 ‑puiteohjelman ja EU:n ja Afrikan strategisen kumppanuuden mukaisesti ja noudattaen EU:n sitoumusta vuoden 2012 Rio+20-konferenssin päätelmiin, jotka koskevat kansainvälisesti sovittujen kestävän kehityksen tavoitteiden edistämistä ja saavuttamista, vuosituhannen kehitystavoitteet mukaan luettuina. 2.2. Erityistavoitteet Edellä mainitun yleisen tavoitteen saavuttamiseksi EDCTP2:n erityistavoitteilla on saatava aikaan seuraavat tulokset: · Kehitetään enemmän uusia tai parannettuja lääketieteellisiä toimenpiteitä HIV:n/aidsin, tuberkuloosin, malarian ja muiden köyhyyteen liittyvien sairauksien torjumiseksi ja kehitetään ohjelman päättymiseen mennessä vähintään yksi uusi lääkinnällinen tuote, kuten tuberkuloosin tai muun köyhyyteen liittyvän sairauden torjuntaan tarkoitettu uusi lääke tai rokote, annetaan vähintään 30 nykyisten lääkkeiden parempaa tai laajempaa käyttöä koskevaa ohjetta ja edistetään vähintään 20:n kehitteillä olevan tuotteen kliinistä kehitystyötä. · Tiivistetään yhteistyötä Saharan eteläpuolisen Afrikan maiden kanssa ja kehitetään etenkin niiden valmiuksia suorittaa kliinisiä kokeita siten, että ne noudattavat kaikilta osin eettisiä perusperiaatteita ja asianomaista kansallista, unionin ja kansainvälistä oikeutta, Euroopan unionin perusoikeuskirja, Euroopan ihmisoikeussopimus ja sitä täydentävät pöytäkirjat, Maailman lääkäriliiton Helsingin julistus vuodelta 2008 ja kansainvälisen yhdenmukaistamiskokouksen (ICH) hyvän kliinisen tutkimustavan vaatimukset mukaan luettuina. · Parannetaan asianomaisten kansallisten ohjelmien yhteensovittamista, yhdenmukaistamista ja yhdentämistä ja lisätään siten EU:n julkisten investointien kustannustehokkuutta. · Laajennetaan kansainvälistä yhteistyötä ja parannetaan muiden julkisten ja yksityisten rahoittajien tekemien investointien tuloksellisuutta. · Lisätään kumppanuuden vaikutusta tehostamalla yhteistyötä asiaa koskevien EU:n aloitteiden, kuten EU:n kehitysavun, kanssa. 3. Toimintavaihtoehdot Vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin useita vaihtoehtoja ja alavaihtoehtoja, joiden oikeusperusta, laajuus, kesto, määrärahat ja EU:n rahoitusosuus vaihtelevat. Vaihtoehdossa 1 (ei EU:n toimia) ei toteutettaisi EDCTP2:ta eikä EDCTP-ohjelman tavoitteita tukevia EU:n politiikkoja tai ohjelmia taikka sen rahoittamia toimia, jotka liittyvät kliinisiin kokeisiin tai jäsenvaltioiden kansallisten tutkimusohjelmien yhdentämiseen köyhyyteen liittyvien sairauksien torjumiseksi. Kliinisiin kokeisiin ja niihin liittyvien valmiuksien parantamiseen ohjattaisiin eurooppalaista tukea ainoastaan jäsenvaltioiden kansallisten ohjelmien puitteissa. Vaihtoehdossa 2 (ohjelmaperusteinen) ei olisi EDCTP2:ta, mutta EDCTP:n tavoitteita tuettaisiin EU:n politiikoilla tai ohjelmilla tai sen rahoittamilla toimilla. Kliinisten kokeiden ja niihin liittyvien valmiuksien parantamista tuettaisiin siis jäsenvaltioiden kansallisilla ohjelmilla ja EU:n ohjelmilla. Vaihtoehdossa 3 (nykytilanteen mukainen perusskenaario) EDCTP1:tä laajennettaisiin lähtökohtaisesti nykymuodossaan: sama temaattinen painopiste, sama rahoitusstrategia ja samat rahoitustoimet, sama talousarvio ja kesto, toisin sanoen 500 miljoonaa euroa viideksi vuodeksi. Vaihtoehdossa 4 (laajennettu soveltamisala) EDCTP1:tä laajennettaisiin siten, että maantieteellinen painopiste pysyisi ennallaan (Saharan eteläpuolinen Afrikka) mutta ohjelman kestoa pidennettäisiin ja temaattista painopistettä laajennettaisiin (i) pidentämällä ohjelman kestoa 10 vuoteen, (ii) kiinnittämällä huomiota muihin köyhyyteen liittyviin sairauksiin (kolmen vakavimman sairauden eli HIV:n/aidsin, malarian ja tuberkuloosin lisäksi) ja (iii) tukemalla kliinistä kehitystyötä sen kaikissa vaiheissa. Kokonaistalousarvion ja EU:n rahoitusosuuden osalta tarkasteltiin kolmea skenaariota: Alavaihtoehdossa 4A EDCTP2:n kokonaistalousarvio olisi 850 miljoonaa euroa, josta EU:n rahoitusosuus olisi enintään 350 miljoonaa euroa ja ohjelmaan osallistuvien eurooppalaisten valtioiden rahoitusosuus vastaavasti vähintään 500 miljoonaa euroa. Alavaihtoehdossa 4B EDCTP2:n kokonaistalousarvio olisi 1 miljardi euroa, josta EU:n rahoitusosuus olisi enintään 500 miljoonaa euroa ja ohjelmaan osallistuvien eurooppalaisten valtioiden rahoitusosuus vastaavasti vähintään 500 miljoonaa euroa. Alavaihtoehdossa 4C kokonaistalousarvio olisi 2 miljardia euroa, josta EU:n rahoitusosuus olisi enintään 1 miljardi euroa ja ohjelmaan osallistuvien eurooppalaisten valtioiden rahoitusosuus vastaavasti vähintään 1 miljardi euroa. 4. Vaikutusten arviointi ja toimintavaihtoehtojen vertailu Toimintavaihtoehtojen vaikutuksia vertailtiin sen perusteella, miten tehokkaasti, tuloksellisesti ja johdonmukaisesti ne edistävät yleisten tavoitteiden ja erityistavoitteiden saavuttamista. Suositeltavin vaihtoehto on vaihtoehto 4C, jossa EDCTP:n maantieteellinen soveltamisala pysyy ennallaan, mutta sen kesto pitenee ja temaattinen soveltamisala ja talousarvio laajenevat. Vaihtoehto 4C olisi kaikkein tehokkain, tuloksellisin ja johdonmukaisin. Siihen kuluu eniten EU:n määrärahoja, mutta sen avulla EDCTP-ohjelmasta voi tulla merkittävä globaali toimija maailmanlaajuisen terveysalan tuotekehityksessä. Sen rahoituksen määrä olisi riittävä johtoaseman saavuttamiseksi kolmen vakavimman ja muiden köyhyyteen liittyvien sairauksien sekä vähälle huomiolle jääneiden sairauksien torjuntaan tarkoitettujen uusien, tehokkaiden ja turvallisten lääketieteellisten toimenpiteiden, kuten tuberkuloosirokotteen, kehittämisessä. Tämä vaihtoehto muuttaisi EDCTP:n pelkästä Euroopan ja Saharan eteläpuolisen Afrikan tutkimusyhteistyöohjelmasta ohjelmaksi, jonka avulla edistetään Saharan eteläpuolisen Afrikan kestävää kehitystä pitkällä aikavälillä. Tämä vaihtoehto mahdollistaisi myös seuraavat toimet: – EDCTP voisi käynnistää kalliita loppuvaiheen kokeita, jotka maksavat 50–400 miljoonaa euroa – köyhyyteen liittyviin sairauksiin käytettävien EU:n julkisten menojen tuloksellisuutta voitaisiin parantaa – EU säilyttäisi johtoasemansa köyhyyteen liittyvien sairauksien tutkimuksen ja innovaatioiden alalla. 5. Seuranta ja arviointi On tärkeää suunnitella ohjelmia ja hankkeita koskeva seuranta- ja arviointijärjestelmä, jotta voidaan luotettavasti arvioida, kehittyykö EDCTP2 oikeaan suuntaan ja onnistuuko se saavuttamaan tavoitteensa. Arviointijärjestelmä koostuu seuraavista osista: – vuosittain julkaistavien EDCTP2-indikaattorien päivitykset – EDCTP2:n toteuttamista, tuloksia ja sen tavoitteiden saavuttamisen edistymistä koskevat vuosikertomukset – EDCTP2:n toteuttamisen tuloksia ja laatua sekä siitä rahoitettuja toimia koskeva riippumaton väliarviointi, joka tehdään 31. joulukuuta 2017 mennessä ja EDCTP2:n lopuksi, kuitenkin viimeistään 31. joulukuuta 2023 – lopullinen riippumaton jälkiarviointi, joka tehdään viimeistään 31. joulukuuta 2026. Komissio varmistaa, että kaikki EDCTP2:n yhteydessä toteutettavat toimet ovat EU:n perusoikeuskirjan ja hyvää kliinistä tutkimustapaa koskevien kansainvälisten vaatimusten mukaisia.