Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ajoneuvojen dieselmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten epäpuhtauspäästöjen vähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 88/77/ETY muuttamisesta /* KOM/97/0627 lopull. - COD 97/0350 /*



Virallinen lehti nro C 173 , 08/06/1998 s. 0001



Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ajoneuvojen dieselmoottoreiden kaasumaisten ja hiukkasmaisten epäpuhtauspäästöjen vähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 88/77/ETY muuttamisesta (98/C 173/01) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(97) 627 lopull. - 97/0350 (COD) (Komission esittämä 23 päivänä maaliskuuta 1998) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat, että neuvoston hyväksymässä Euroopan yhteisön ensimmäisessä toimintaohjelmassa ympäristöalan toimenpiteiksi 22 päivänä marraskuuta 1973 hyväksytyssä neuvoston julistuksessa (1) kehotetaan ottamaan huomioon viimeisin tieteellinen kehitys vähennettäessä moottoriajoneuvojen kaasujen aiheuttamaa ilmakehän pilaantumista ja muuttamaan jo annetut direktiivit sen mukaisesti; viidennessä toimintaohjelmassa, jonka päälinjat neuvosto hyväksyi 1 päivänä helmikuuta 1993 annetussa päätöslauselmassa (2), määrätään lisätoimenpiteiden toteuttamisesta moottoriajoneuvojen päästöjen vähentämiseksi huomattavasti nykyiseltä tasolta, on tunnustettu, että liikenteen kehitys yhteisössä on kuormittanut ympäristöä merkittävästi; monet liikennetiheyden kasvua koskevat viralliset ennusteet ovat osoittautuneet todellisia lukuja alhaisemmiksi; tämän vuoksi olisi kaikille moottoriajoneuvoille vahvistettava tiukkoja päästöstandardeja, neuvoston direktiivissä 88/77/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/1/EY (4), vahvistetaan raja-arvot ajoneuvojen dieselmoottoreiden hiilimonoksidin, palamattomien hiilivetyjen ja typen oksidien päästöille kyseisten ajoneuvojen Euroopan käyttöolojen testausmenettelyn perusteella; direktiiviä 88/77/ETY muutettiin ensin direktiivillä 91/542/ETY (5) kahdessa vaiheessa ensimmäisen vaiheen (1992/93) ajoittuessa samaan aikaan henkilöautojen uusien eurooppalaisten päästöstandardien käyttöönoton kanssa; toisessa vaiheessa (1995/96) määritettiin eurooppalaiselle autoteollisuudelle pitemmän aikavälin suuntaviivat vahvistamalla kehitteillä olevilta tekniikoilta odotettuihin tuloksiin perustuvat raja-arvot, samalla teollisuudelle annettiin aikaa kyseisten tekniikoiden kehittämiseen; direktiivissä 88/77/ETY, sellaisena kuin sen on muutettuna direktiivillä 96/1/EY, vaaditaan, että pienille dieselmoottoreille, joiden yhden sylinterin sylinteritilavuus on alle 0,7 dm3 ja nimelliskierrosnopeus yli 3 000 min-1, sovelletaan direktiivissä 91/542/ETY vahvistettua hiukkaspäästöjen raja-arvoa vuodesta 1999; teknisin perustein on kuitenkin kohtuullista sallia erilainen hiukkaspäästöjen arvo kyseisille pienille korkean kierrosnopeuden dieselmoottoreille vuoden 1999 jälkeen, direktiivin 91/542/ETY 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission oli laadittava ennen vuoden 1996 loppua kertomus neuvostolle päästöjen raja-arvojen sekä tarvittaessa testausmenettelyjen tarkistamisen edistämisestä; kyseisiä tarkistettuja raja-arvoja ei sovellettaisi uusiin tyyppihyväksyntöihin ennen 1 päivää lokakuuta 1999, komissio on antanut tiedonannossaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle Auto Oil -ohjelman (6), eurooppalaisen ohjelman ilman laadusta, tieliikennepäästöistä, polttoaineista ja moottoritekniikasta, täyttääkseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/12/EY (7) 4 artiklan vaatimukset; Auto Oil -ohjelman kustannustehokkuutta koskeva tutkimus on osoittanut, että raskaiden ajoneuvojen dieselmoottoritekniikkaa on edelleen tarpeen parantaa, jotta vuonna 2010 saavutettaisiin komission Auto Oil -ohjelmasta antamassa tiedonannossa tarkoitettu ilman laatu, direktiivin 88/77/ETY uusia dieselmoottoreita koskevien vaatimusten tiukentaminen on osa komission kokonaisvaltaista strategiaa, johon kuuluu myös kevyitä hyötyajoneuvoja ja henkilöautoja koskevien standardien tarkistaminen vuodesta 2000, moottoripolttoaineiden parantaminen sekä käytössä olevien ajoneuvojen päästöjen tarkempi arvioiminen, direktiivi 88/77/ETY on yksi moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetulla neuvoston direktiivillä 70/156/ETY (8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/27/EY (9), säädettyä tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä; suhteellisuusperiaatteen mukaisesti, sellaisena kuin se esitetään perustamissopimuksen 3 b artiklan kolmannessa kohdassa, tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet rajoittuvat, moottoriajoneuvojen päästöjen epäpuhtauksien tason vähentämisen tavoitteen saavuttamiseksi tarpeelliseen, vuodesta 2000 sovellettavat päästöjen raja-arvojen alennukset, jotka vastaavat 30 prosentin typen oksidien ja 30 prosentin hiukkaspäästöjen vähennyksiä, on määritelty Auto Oil -ohjelmassa ratkaiseviksi toimenpiteiksi riittävän hyvän ilman laadun saavuttamiseksi keskipitkällä aikavälillä; päästöjen raja-arvojen alennukset, jotka vastaavat 30 prosentin kaikkien hiilivetyjen ja 30 prosentin hiilimonoksidin vähennyksiä, vaikuttavat samalla tavoin riittävän hyvän ilman laadun saavuttamiseen keskipitkällä aikavälillä; neuvoston direktiivin 72/306/ETY (10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/20/EY (11), täydennyksenä pakokaasujen savun läpinäkymättömyyden vähentäminen 30 prosentilla nykyisten moottorityyppien arvoihin verrattuna vaikuttaa hiukkaspäästöjen alennuksiin; kyseisissä alennuksissa otetaan huomioon käytössä olevien ajoneuvojen ajoa paremmin simuloivien uusien testisyklien vaikutus päästöihin, ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää (OBD-järjestelmä) ei ole täysin kehitetty raskaita ajoneuvoja varten, ja se pitäisi ottaa käyttöön vuodesta 2005 alkaen, jotta voitaisiin nopeasti tunnistaa ajoneuvojen päästöjen kannalta tärkeiden osien ja järjestelmien häiriöt ja auttaa tarkastuksen ja huollon parantamisella pitämään paremmin käytössä olevien ajoneuvojen päästöt alkuperäisten päästöjen tasolla, kaasu- ja hiukkaspäästöjen ja savun läpinäkymättömyyden osalta olisi otettava käyttöön uudet tyyppihyväksynnän testisyklit, jotka antavat mahdollisuuden dieselmoottoreiden päästöjen kattavampaan arviointiin ajoneuvojen käyttöolosuhteita lähemmin muistuttavissa testausolosuhteissa; tavanomaisten dieselmoottoreiden ja katalysaattorilla varustettujen dieselmoottoreiden osalta olisi otettava käyttöön uusi testisykli; edistyneillä päästöjen rajoitusjärjestelmillä varustettujen dieselmoottoreiden ja kaasulla toimivien moottoreiden osalta olisi otettava käyttöön uusi yhdistetty (kahden syklin) testausmenettely, jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus verohelpotuksilla rohkaista tämän direktiivin tiukennetut vaatimukset täyttävien ajoneuvojen käyttöönottoa, on tarpeen vahvistaa, että päästöjen raja-arvojen huomattavia lisävähennyksiä, joissa otetaan huomioon komission Auto Oil II -ohjelman tulokset, suunnitellaan sovellettaviksi vuodesta 2005 alkaen, edistyneimmillä päästöjä rajoittavilla laitteilla varustettujen ajoneuvojen jatkuvan kehittämisen rohkaisemiseksi; jollei maailmanlaajuisen, yhdenmukaistetun testausmenettelyn kehittämisessä edistytä huomattavasti, dieselmoottoreiden päästöjen vuoden 2005 raja-arvojen olisi perustuttava yhdistettyyn (kahden syklin) testausmenettelyyn, kehitettäessä moottoriajoneuvojen päästöjä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä on otettava huomioon hiukkasten ominaisuuksia koskevan meneillään olevan tutkimuksen tulokset, komission on annettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 kertomus raskaiden dieselajoneuvojen päästöjä rajoittavien laitteiden kehityksestä ja siitä, miten se riippuu polttoaineen laadusta; komissio laatii myös kertomuksen nestekaasulla ja maakaasulla toimivien moottoreiden päästöjen erityisten, ympäristöä säästävien raja-arvojen kehityksestä, vuodesta 2005 sovellettavat päästöjen raja-arvot ja testausmenettely olisi vahvistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 tehtävän komission ehdotuksen perusteella, ja tämän vuoksi direktiiviä 88/77/ETY olisi muutettava, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 88/77/ETY seuraavasti: 1. Korvataan nimi seuraavasti: "Neuvoston direktiivi 88/77/ETY, annettu 3 päivänä joulukuuta 1987, ajoneuvoissa käytettävien dieselmoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen sekä ajoneuvoissa käytettävien maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavista toimenpiteistä". 2. Korvataan 1 artikla seuraavasti: "1 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: - `ajoneuvolla` kaikkia direktiivin 70/156/ETY liitteessä II olevassa A jaksossa määriteltyjä ajoneuvoja, joiden käyttövoimana on diesel- tai kaasumoottori, lukuun ottamatta M1-luokan ajoneuvoja, - `diesel- tai kaasumoottorilla` ajoneuvon käyttövoiman lähdettä, jolle voidaan antaa tyyppihyväksyntä direktiivin 70/156/ETY 2 artiklassa määriteltynä erillisenä teknisenä yksikkönä." 3. Korvataan liitteet tämän direktiivin liitteen mukaisesti. 2 artikla 1. Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä lokakuuta 1999 alkaen moottorin kaasu- ja hiukkaspäästöihin sekä savupäästöjen läpinäkymättömyyteen liittyvistä syistä: - evätä ajoneuvotyypiltä, jonka käyttövoimana on diesel- tai kaasumoottori, EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää tai kieltäytyä antamasta direktiivin 70/156/ETY 10 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/403/ETY (12) tarkoitettua asiakirjaa, taikka - kieltää tällaisten uusien ajoneuvojen rekisteröintiä, myyntiä, käyttöönottoa tai käyttöä, tai - evätä EY-tyyppihyväksyntää diesel- tai kaasumoottorityypiltä, tai - kieltää uusien diesel- tai kaasumoottoreiden myyntiä tai käyttöä, jos direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteiden asiaankuuluvat vaatimukset täyttyvät. 2. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 2000: - jäsenvaltiot eivät enää saa antaa EY-tyyppihyväksyntää tai antaa direktiivin 70/156/ETY 10 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 87/403/ETY, tarkoitettua asiakirjaa, ja - jäsenvaltioiden on evättävä kansallinen tyyppihyväksyntä diesel- tai kaasumoottorityyppien ja diesel- tai kaasumoottorilla käyvien ajoneuvotyyppien osalta, jos moottorin kaasu- ja hiukkaspäästöt sekä savun läpinäkymättömyys eivät täytä direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteessä I olevan 6.2.1 jakson taulukoissa vahvistettuja raja-arvoja. 3. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 2001: - jäsenvaltiot eivät pidä uusille ajoneuvoille tai uusille moottoreille direktiivin 70/156/ETY säännösten mukaisesti annettuja vaatimustenmukaisuustodistuksia enää voimassa sovellettaessa mainitun direktiivin 7 artiklan 1 kohtaa, ja - jäsenvaltioiden on kiellettävä diesel- tai kaasumoottorilla käyvien uusien ajoneuvojen rekisteröinti, myynti, käyttöönotto ja käyttö ja uusien diesel- tai kaasumoottoreiden myynti ja käyttö, jos moottorin kaasu- ja hiukkaspäästöt sekä savun läpinäkymättömyys eivät täytä direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteessä I olevan 6.2.1 jakson taulukoissa vahvistettuja raja-arvoja. 3 artikla Jäsenvaltiot saavat säätää verohelpotuksia ainoastaan direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, mukaisille moottoriajoneuvoille. Tällaisten helpotusten on oltava perustamissopimuksen määräysten mukaiset ja lisäksi täytettävä seuraavat edellytykset: - niitä sovelletaan kaikkiin jäsenvaltion markkinoilla myytäväksi tarjottaviin uusiin ajoneuvoihin, jotka vastaavat ennalta direktiivin 88/77/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, liitteessä I olevan 6.2.1 jakson taulukoiden 1 ja 2 rivillä A vahvistettuja pakollisia raja-arvoja, - niiden on päätyttävä 2 artiklan 3 kohdassa vahvistettuna päivämääränä, jolloin uusia ajoneuvoja koskevat päästöjen raja-arvot tulevat pakollisina voimaan, - niiden on oltava kaikkien ajoneuvotyyppien osalta alhaisemmat kuin 2 artiklan 3 kohdassa säädettyjen arvojen noudattamiseksi käyttöön otetuista teknisistä ratkaisuista ja niiden asentamisesta ajoneuvoon aiheutuneet lisäkustannukset. Komissiolle on ilmoitettava riittävän ajoissa kaikista suunnitelmista ottaa käyttöön tai muuttaa ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja verohelpotuksia, jotta komissio voi esittää huomautuksensa. 4 artikla Komissio ehdottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen tai moottoreiden päästöstandardien tiukentamista edelleen viimeistään 12 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta, mutta joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. Ehdotuksessa on otettava huomioon: - direktiivin. . . 3 artiklassa ja direktiivin. . . 9 artiklassa yksityiskohtaisesti esitetty tarkistusohjelma, - diesel- ja kaasumoottoreiden päästöjen rajoitustekniikan kehitys ottaen huomioon kyseisen tekniikan ja polttoaineen laadun riippuvuus toisistaan, - tyyppihyväksyntätestauksen maailmanlaajuisen, yhdenmukaistetun testisyklin kehittäminen, - ajoneuvon sisäiset valvontajärjestelmät (OBD-järjestelmät) raskaiden ajoneuvojen moottoreille, - asiaankuuluvat kestävyysvaatimukset. Ehdotuksen tavoitteena on alentaa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen ja moottoreiden päästöjä huomattavasti. Alennettuja raja-arvoja ei sovelleta uusiin tyyppihyväksyntöihin ennen 1 päivää lokakuuta 2005. 5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään tammikuuta 1999 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 6 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 7 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. (1) EYVL C 112, 20.12.1973, s. 1. (2) EYVL C 138, 17.5.1993, s. 1. (3) EYVL L 36, 9.2.1988, s. 33. (4) EYVL L 40, 17.2.1996, s. 1. (5) EYVL L 295, 25.10.1991, s. 1. (6) KOM(96) 248 lopullinen, 18.6.1996. (7) EYVL L 100, 19.4.1994, s. 42. (8) EYVL L 42, 23.2.1970, s. 1. (9) EYVL L 233, 25.8.1997, s. 1. (10) EYVL L 190, 20.8.1972, s. 1. (11) EYVL L 125, 16.5.1997, s. 21. (12) EYVL L 220, 8.8.1987, s. 44. LIITE I SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT JA LYHENTEET, EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS, ERITELMÄT JA TESTIT SEKÄ TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 1 SOVELTAMISALA Tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin dieselmoottorilla varustettujen moottoriajoneuvojen tuottamiin kaasu- ja hiukkaspäästöihin ja kaikkiin maakaasua tai nestekaasua polttoaineena käyttävien ottomoottorilla varustettujen moottoriajoneuvojen kaasupäästöihin sekä 1 artiklassa tarkoitettuihin diesel- ja ottomoottoreihin lukuun ottamatta sellaisia N1-, N2- ja M2-luokan ajoneuvoja, joiden tyyppihyväksyntä on myönnetty direktiivin 70/220/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/44/EY (2), mukaisesti. 2 MÄÄRITELMÄT JA LYHENTEET Tässä direktiivissä: 2.1 `testisyklillä` tarkoitetaan useiden testipisteiden, joille kullekin on määritetty nopeus ja vääntömomentti, muodostamaa jaksoa; moottorin on noudatettava määritettyä nopeutta ja vääntömomenttia joko tasaisella nopeudella (ESC-testi) tai vaihtuvissa käyttöolosuhteissa (ETC-, ELR-testi), 2.2 `moottorin (moottoriperheen) hyväksynnällä` tarkoitetaan moottorityypin (moottoriperheen) hyväksyntää kaasu- ja hiukkaspäästöjen tason osalta, 2.3 `dieselmoottorilla` tarkoitetaan puristussytytysperiaatteella toimivaa moottoria, `kaasumoottorilla` tarkoitetaan maakaasua tai nestekaasua polttoaineena käyttävää moottoria, 2.4 `moottorityypillä` tarkoitetaan sellaisten moottoreiden luokkaa, jotka eivät eroa toisistaan tämän direktiivin liitteessä II esitettyjen moottorin olennaisten ominaisuuksien osalta, 2.5 `moottoriperheellä` tarkoitetaan valmistajan tekemää sellaisten moottoreiden ryhmittelyä, joilla oletetaan tämän direktiivin liitteen II lisäyksessä 2 määritellyn rakenteen perusteella olevan samanlaiset pakokaasupäästöjen ominaisuudet; kaikkien moottoriperheeseen kuuluvien moottoreiden on täytettävä sovellettavat päästöjen raja-arvot, 2.6 `kantamoottorilla` tarkoitetaan moottoriperheestä valittua moottoria, jonka päästöominaisuudet edustavat kyseistä moottoriperhettä, 2.7 `kaasupäästöillä` tarkoitetaan hiilimonoksidia, hiilivetyjä (dieselmoottorin suhteeksi oletetaan CH1,85, nestekaasua polttoaineena käyttävän moottorin suhteeksi CH2,525 ja maakaasua polttoaineena käyttävän moottorin suhteeksi CH2,93 [NMHC]), metaania (maakaasua polttoaineena käyttävän moottorin suhteeksi oletetaan CH4) ja typen oksideja, joiden määrä ilmoitetaan typpidioksidivastaavuutena (NO2), `hiukkaspäästöillä` tarkoitetaan tiettyyn suodatinaineeseen jääviä aineita, kun pakokaasu on laimennettu puhtaalla, suodatetulla ilmalla siten, että lämpötila on enintään 325 K (52 °C); 2.8 `savulla` tarkoitetaan dieselmoottorin pakokaasuvirrassa suspensiona olevia hiukkasia, jotka absorboivat, heijastavat tai taittavat valoa, 2.9 `nettoteholla` tarkoitetaan tehoa, joka ilmaistaan EY-kilowatteina ja joka mitataan testipenkissä kampiakselin tai sitä vastaavan osan päästä direktiivissä 80/1269/EG (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/491/EEG (4), tarkoitetun tehon mittaamisen EY-menetelmän mukaisesti, 2.10 `ilmoitetulla suurimmalla teholla (Pmax)` tarkoitetaan valmistajan tyyppihyväksyntähakemuksessa ilmoittamaa suurinta tehoa EY-kilowatteina (nettoteho), 2.11 `kuormitusprosentilla` tarkoitetaan tietyllä moottorin kierrosnopeudella saatua prosenttiosuutta suurimmasta mahdollisesta vääntömomentista, 2.12 `ESC-testillä` tarkoitetaan kolmestatoista tämän liitteen 6.2 kohdan mukaisesti suoritettavasta vakiomoodista muodostuvaa testisykliä, 2.13 `ELR-testillä` tarkoitetaan tämän liitteen 6.2 kohdan mukaisesti moottorin vakiokierrosnopeudella suoritettavista kuormitusvaiheista muodostuvaa testisykliä, 2.14 `ETC-testillä` tarkoitetaan tämän liitteen 6.2 kohdan mukaisesti suoritettavista 1800:sta sekunneittain vaihtuvasta moodista muodostuvaa testisykliä, 2.15 `moottorin käyttökierrosnopeuden alueella` tarkoitetaan moottorin yleisimmin käytössä olevan tämän direktiivin liitteen III mukaisesti määritettyjen alimman ja suurimman kierrosnopeuden välissä olevaa kierrosnopeuden aluetta, 2.16 `alimmalla kierrosnopeudella (nloo)` tarkoitetaan moottorin alinta kierrosnopeutta, jolla moottori tuottaa 50 prosenttia ilmoitetusta suurimmasta tehosta, 2.17 `suurimmalla kierrosnopeudella (nhi)` tarkoitetaan moottorin suurinta kierrosnopeutta, jolla moottori tuottaa 70 prosenttia ilmoitetusta suurimmasta tehosta, 2.18 `moottorin kierrosnopeuksilla A, B ja C` tarkoitetaan ESC- ja ELR-testeissä käytettäviä, tämän direktiivin liitteen III lisäyksessä 1 esitettyjä moottorin käyttökierrosnopeuden alueella olevia testinopeuksia, 2.19 `valvonta-alueella` tarkoitetaan moottorin kierrosnopeuksien A-C sekä 25-100 prosentin kuormituksen välistä aluetta, 2.20 `viitenopeudella (nref)` tarkoitetaan 100 prosentin kierrosnopeusarvoa, jota käytetään poistettaessa ETC-testin suhteellisten kierrosnopeusarvojen normalisointi tämän direktiivin liitteen III lisäyksen 2 mukaisesti, 2.21 `opasimetrillä` tarkoitetaan laitetta, jolla mitataan savuhiukkasten opasiteettia valon vähenemisperiaatteen mukaisesti, 2.22 `maakaasun ryhmällä` tarkoitetaan joko H- tai L-ryhmää sellaisina kuin ne on määritelty marraskuussa 1993 annetussa eurooppalaisessa standardissa EN 437, 2.23 `itsesäätyvyydellä` tarkoitetaan moottorin laitetta, jonka avulla ilman ja polttoaineen suhde pidetään vakiona, 2.24 `uudelleenkalibroinnilla` tarkoitetaan maakaasumoottorin hienosäätöä, jonka avulla sama suorituskyky (teho, polttoaineen kulutus) saavutetaan toisen lajin maakaasulla, 2.25 `Wobben indeksillä (alempi Wl tai ylempi Wu)` tarkoitetaan kaasun tilavuusyksikköä kohti mitatun vastaavan lämpöarvon ja kaasun suhteellisen tiheyden neliöjuuren suhdetta samoissa viiteolosuhteissa seuraavan kaavan mukaisesti: W = Hgas × √ñair/ñgas 2.26 `ë-muutoskertoimella (S)` tarkoitetaan lauseketta, joka kuvaa moottorin hallintajärjestelmältä vaadittavaa ilman ylimäärän ë muutoksen mukautuvuutta, jos moottorin polttoaineena käytetään koostumukseltaan puhtaasta metaanista eroavaa kaasua (Së:n laskeminen: ks. liite VII). Kuva 1 Testisyklien spesifiset määritelmät >VIITTAUS KAAVIOON> 2.27 Symbolit ja lyhenteet 2.27.1 >TAULUKON PAIKKA> 2.27.2 >TAULUKON PAIKKA> 2.27.3 >TAULUKON PAIKKA> 3 EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄHAKEMUS 3.1 Moottorityyppiä tai moottoriperhettä erillisenä teknisenä yksikkönä koskeva EY-tyyppihyväksyntähakemus 3.1.1 Moottorin valmistajan tai valtuutetun edustajan on tehtävä moottorityypin tai moottoriperheen hyväksyntähakemus dieselmoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen tason sekä kaasumoottoreiden kaasupäästöjen tason osalta. 3.1.2 Hakemukseen on sisällyttävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot: 3.1.2.1 moottorityypin tai tarvittaessa moottoriperheen kuvaus, joka sisältää tämän direktiivin liitteessä II tarkoitetut, direktiivin 70/156/ETY 9 a artiklan mukaiset tiedot. 3.1.3 Liitteessä II kuvattujen "moottorityypin" tai "kantamoottorin" ominaisuuksien mukainen moottori on luovutettava 6 kohdassa määritellyt hyväksyntätestit suorittavalle tekniselle tutkimuslaitokselle. 3.2 Ajoneuvotyypin EY-tyyppihyväksyntähakemus sen moottorin osalta 3.2.1 Ajoneuvon valmistajan tai valtuutetun edustajan on tehtävä ajoneuvon hyväksyntähakemus sen dieselmoottorin tai moottoriperheen kaasu- ja hiukkaspäästöjen tason ja sen kaasumoottorin tai moottoriperheen kaasupäästöjen tason osalta. 3.2.2 Hakemukseen on sisällyttävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot: 3.2.2.1 ajoneuvotyypin, moottoriin liittyvien ajoneuvon osien sekä moottorityypin ja tarvittaessa moottoriperheen kuvaus, joka sisältää tämän direktiivin liitteessä II tarkoitetut tiedot sekä direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan soveltamiseen vaadittavat asiakirjat. 3.3 Hyväksytyllä moottorilla varustetun ajoneuvotyypin EY-tyyppihyväksyntähakemus 3.3.1 Ajoneuvon valmistajan tai valtuutetun edustajan on tehtävä ajoneuvon hyväksyntähakemus sen hyväksytyn dieselmoottorin tai moottoriperheen kaasu- ja hiukkaspäästöjen tason ja sen hyväksytyn kaasumoottorin tai moottoriperheen kaasupäästöjen tason osalta. 3.3.2 Hakemukseen on sisällyttävä seuraavat asiakirjat kolmena kappaleena sekä seuraavat tiedot: 3.3.2.1 ajoneuvotyypin ja moottoriin liittyvien ajoneuvon osien tarvittavat, liitteessä II tarkoitetut tiedot sisältävä kuvaus sekä jäljennös ajoneuvotyyppiin asennetun moottorin ja tarvittaessa moottoriperheen EY-tyyppihyväksyntätodistuksesta (liite VI) erillisenä teknisenä yksikkönä sekä direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan soveltamiseen vaadittavat asiakirjat. 4 EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄ 4.1 EY-tyyppihyväksynnän myöntäminen kaikille polttoaineille EY-tyyppihyväksynnän myöntäminen kaikille polttoaineille edellyttää seuraavien vaatimusten täyttymistä: 4.1.1 Dieselöljyä polttoaineena käyttävä kantamoottori täyttää tämän direktiivin vaatimukset käytettäessä liitteessä IV määritettyä vertailupolttoainetta. 4.1.2 Maakaasua polttoaineena käyttävän kantamoottorin pitää pystyä käyttämään kaikkia kaupan olevia, koostumukseltaan erilaisia polttoaineita. Maakaasua on periaatteessa kahta eri lajia, suurilämpöarvoista (H-ryhmän kaasua) ja vähälämpöarvoista (L-ryhmän kaasua), joskin lämpöarvot saattavat vaihdella huomattavasti kaasuryhmien sisällä; niiden energiamäärä Wobben indeksinä ja ë-muutoskertoimena (Së) ilmaistuna vaihtelee huomattavasti. Wobben indeksin ja Së-arvon laskemisessa käytettävät kaavat esitetään 2.25 ja 2.26 kohdassa. Kyseisten muuttujien vaihtelut on otettu huomioon vertailupolttoaineiden koostumuksessa. Kantamoottorin on täytettävä tämän direktiivin vaatimukset liitteessä IV määritettyjen vertailupolttoaineiden G20 ja G25 osalta ilman eri säätöjä testien välillä. Polttoaineen vaihdon jälkeen sallitaan kuitenkin yhden ETC-syklin mittainen mukautusajo ilman mittausta. Ennen testiä kantamoottorille on suoritettava liitteen III lisäyksessä 2 olevassa 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukainen totutusajo. 4.1.3 Jos maakaasumoottori on tarkoitettu käytettäväksi itsesäätyvästi sekä H-ryhmän kaasuilla että L-ryhmän kaasuilla siten, että kaasujen energiasisältöalue valitaan katkaisimella, kantamoottori testataan sekä H- että L-ryhmän molemmilla liitteessä IV määritetyillä vertailupolttoaineilla. Katkaisimen ollessa H-ryhmän asennossa moottori testataan polttoaineilla G20 (polttoaine 1) ja G23 (polttoaine 2) ja katkaisimen ollessa L-asennossa moottori testataan polttoaineilla G23 (polttoaine 1) ja G25 (polttoaine 2). Kantamoottorin on täytettävä tämän direktiivin vaatimukset katkaisimen kummassakin asennossa ilman polttoaineen uudelleensäätöä kahden testin välillä katkaisimen kummassakin asennossa. Polttoaineen vaihdon jälkeen sallitaan kuitenkin yhden ETC-syklin mittainen mukautusajo ilman mittausta. Ennen testiä kantamoottorille on suoritettava liitteen III lisäyksessä 2 olevassa 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukainen totutusajo. 4.1.3.1 Valmistajan pyynnöstä moottori voidaan testata kolmannella polttoaineella (polttoaine 3), jos ë-muutoskerroin (Së) on polttoaineiden G20 ja G25 muutoskertoimien välillä, esimerkiksi jos polttoaine 3 on kaupan oleva polttoaine. Tämän testin tuloksia voidaan käyttää vaatimustenmukaisuusarvioinnin perustana. 4.1.3.2. Päästötulosten suhde r kullekin päästölle määritetään seuraavasti: r = >NUM>päästötulos viitepolttoaineen 2 osalta >DEN>päästötulos viitepolttoaineen 1 osalta tai ra = >NUM>päästötulos viitepolttoaineen 2 osalta >DEN>päästötulos viitepolttoaineen 3 osalta ja rb = >NUM>päästötulos viitepolttoaineen 1 osalta >DEN>päästötulos viitepolttoaineen 3 osalta 4.1.4 Nestekaasua polttoaineena käyttävän kantamoottorin pitää pystyä käyttämään kaikkia kaupan olevia, koostumukseltaan erilaisia polttoaineita. Käytettävän nestekaasun C3/C4-koostumus vaihtelee. Nämä vaihtelut on otettu huomioon vertailupolttoaineissa. Kantamoottorin on täytettävä päästövaatimukset liitteessä IV tarkoitetuilla vertailupolttoaineilla A ja B ilman, että polttoaineen syöttöä säädetään testien välillä. Polttoaineen vaihdon jälkeen sallitaan kuitenkin yhden ETC-syklin mittainen mukautusajo ilman mittausta. Ennen testiä kantamoottorille on suoritettava liitteen III lisäyksessä 2 olevassa 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukainen totutusajo. 4.1.4.1 Päästötulosten suhde r kullekin päästölle määritetään seuraavasti: r = >NUM>päästötulos viitepolttoaineen 2 osalta >DEN>päästötulos viitepolttoaineen 1 osalta 4.2 Polttoainerajoitetun EY-tyyppihyväksynnän myöntäminen Nykyisellä tekniikalla ei ole vielä mahdollista valmistaa itsesäätyviä laihaseosmaakaasumoottoreita. Kyseiset moottorit ovat kuitenkin edullisia hyötysuhteensa ja vähäisten CO2-päästöjensä vuoksi. Jos käyttäjä voi osoittaa, että hänelle toimitetaan koostumukseltaan yhdenmukaista polttoainetta, hän voi valita käyttöönsä laihaseosmoottorin. Tällaiselle moottorille voidaan myöntää polttoainerajoitettu hyväksyntä. Kansainvälisen yhdenmukaistamisen vuoksi katsotaan toivottavaksi, että kyseisen moottorin mallikappaleelle myönnetään kansainvälinen hyväksyntä. Polttoainerajoitettujen muunnosten on oltava samanlaisia lukuun ottamatta polttoaineen syöttöjärjestelmän ECU-tietokannan sisältöä ja ruiskutussuuttimien kaltaisia polttoaineen syöttöjärjestelmän osia, joihin on tehtävä muutoksia niiden sovittamiseksi erilaiselle polttoainevirtaamalle. Polttoainerajoitettu EY-tyyppihyväksyntä myönnetään, jos seuraavat vaatimukset täyttyvät: 4.2.1 Joko H-ryhmän tai L-ryhmän kaasulla toimimaan säädetyn maakaasukäyttöisen moottorin pakokaasupäästöjen hyväksyntä Kantamoottori on testattava kahdella liitteessä VI tarkoitetulla vastaavan kaasuryhmän vertailupolttoaineella. H-ryhmän kaasun osalta polttoaineet ovat G20 (polttoaine 1) ja G23 (polttoaine 2), L-ryhmän kaasun osalta polttoaineet ovat G23 (polttoaine 1) ja G25 (polttoaine 2). Kantamoottorin on täytettävä päästövaatimukset ilman polttoaineen syötön säätöjä testien välillä. Polttoaineen vaihdon jälkeen sallitaan kuitenkin yhden ETC-syklin mittainen mukautusajo ilman mittausta. Ennen testiä kantamoottorille on suoritettava liitteen III lisäyksessä 2 olevassa 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukainen totutusajo. 4.2.1.1 Valmistajan pyynnöstä moottori voidaan testata kolmannella polttoaineella (polttoaine 3), jos muutoskerroin Së on polttoaineiden G20 ja G23 tai vastaavasti G23 ja G25 muutoskertoimien välillä, esimerkiksi jos polttoaine 3 on kaupan oleva polttoaine. Tämän testin tuloksia voidaan käyttää vaatimustenmukaisuusarvioinnin perustana. 4.2.1.2. Päästötulosten suhde r kullekin päästölle määritetään seuraavasti: r = >NUM>päästötulos viitepolttoaineen 2 osalta >DEN>päästötulos viitepolttoaineen 1 osalta tai ra = >NUM>päästötulos viitepolttoaineen 2 osalta >DEN>päästötulos viitepolttoaineen 3 osalta ja rb = >NUM>päästötulos viitepolttoaineen 1 osalta >DEN>päästötulos viitepolttoaineen 3 osalta 4.2.1.3 Asiakkaalle toimitettaessa moottorissa on oltava tarra (ks. 5.1.5 kohta), josta ilmenee, mille kaasuryhmälle moottori on hyväksytty. 4.2.2 Yhdellä polttoaineen koostumuksella toimimaan säädetyn, maakaasulla tai nestekaasulla käyvän moottorin pakokaasupäästöjen hyväksyntä 4.2.2.1 Maakaasukäyttöisen kantamoottorin on täytettävä päästövaatimukset liitteessä IV tarkoitettujen vertailupolttoaineiden G20 ja G25 osalta nestekaasukäyttöisen kantamoottorin liitteessä IV tarkoitettujen vertailupolttoaineiden A ja B osalta. Polttoaineen syöttöä saa hienosäätää testien välissä. Hienosäätöön sisältyy polttoaineen syöttötietokannan uudelleenkalibrointi, kuitenkin tietokannan perusrakennetta tai sen säätöstrategiaa muuttamatta. Tarvittaessa suoraan polttoaineen virtaamaan vaikuttavat osat, esimerkiksi ruiskutussuuttimet, voi vaihtaa. Moottorin tehon on oltava sama molemmilla polttoaineilla. 4.2.2.2 Valmistajan niin halutessa moottori voidaan testata vertailupolttoaineiden G20 ja G23 tai G23 ja G25 osalta, jolloin tyyppihyväksyntä on vastaavasti voimassa ainoastaan joko H-ryhmän tai L-ryhmän kaasun osalta. 4.2.2.3 Asiakkaalle toimitettaessa moottorissa on oltava tarra (ks. 5.1.5 kohta), josta ilmenee, mikä polttoainekoostumus moottorille on kalibroitu. 4.3 Moottoriperheen jäsenen pakokaasupäästöjen hyväksyntä 4.3.1 Jäljempänä 4.3.2 kohdassa mainittua poikkeusta lukuun ottamatta kantamoottorin hyväksyntä koskee kaikkia moottoriperheen jäseniä ilman eri testejä käytettäessä polttoainetta, joka kuuluu koostumukseltaan ryhmään, jolle kantamoottori on hyväksytty (4.2.2 kohdassa kuvattujen moottoreiden osalta) tai samaa polttoaineryhmää (4.1 tai 4.2 kohdassa kuvattujen moottoreiden osalta), jolle kantamoottori on hyväksytty. 4.3.2 Toissijainen testimoottori Jos hyväksyntäviranomainen havaitsee moottoriperheeseen kuuluvan moottorin tyyppihyväksyntähakemuksen tai ajoneuvon moottorin tyyppihyväksyntähakemuksen yhteydessä, että jätetty hakemus ei valitun kantamoottorin osalta täysin edusta liitteen I lisäyksessä 1 määritettyä moottoriperhettä, hyväksyntäviranomainen voi valita testattavaksi vaihtoehtoisen ja tarvittaessa uuden viitetestimoottorin. 4.4. Tyyppihyväksyntätodistus Edellä 3.1, 3.2 ja 3.3 kohdassa tarkoitetun hyväksynnän osalta myönnetään liitteessä VI määritetyn mallin mukainen todistus. 5 MOOTTORIMERKINNÄT 5.1 Teknisenä yksikkönä hyväksytyssä moottorissa on oltava seuraavat merkinnät: 5.1.1 moottorin valmistajan tavaramerkki tai kauppanimi, 5.1.2 valmistajan kaupallinen kuvaus, 5.1.3 EY-tyyppihyväksyntänumero, jonka edellä on EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen maan tunnuskirjain (tunnuskirjaimet) (5). 5.1.4 Maakaasumoottorissa on EY-tyyppihyväksyntänumeron jälkeen oltava jokin seuraavista merkinnöistä: - HJ, jos moottori on hyväksytty ja kalibroitu H-ryhmän kaasujen osalta, - L, jos moottori on hyväksytty ja kalibroitu L-ryhmän kaasujen osalta, - HL, jos moottori on hyväksytty ja kalibroitu sekä H- että L-ryhmän kaasujen osalta, - Ht, jos moottori on kalibroitu ja hyväksytty tietyn H-ryhmän kaasun koostumuksen osalta ja moottori voidaan muuttaa jollekin toiselle H-ryhmän kaasulle hienosäätämällä moottorin polttoainejärjestelmää, - Lt, jos moottori on kalibroitu ja hyväksytty tietyn L-ryhmän kaasun koostumuksen osalta ja moottori voidaan muuttaa jollekin toiselle L-ryhmän kaasulle hienosäätämällä moottorin polttoainejärjestelmää, - HLt, jos moottori on kalibroitu ja hyväksytty tietyn joko H- tai L-ryhmän kaasun koostumuksen osalta ja moottori voidaan muuttaa jollekin toiselle H- tai L-ryhmän kaasulle hienosäätämällä moottorin polttoainejärjestelmää. 5.1.5 Tarrat Polttoainerajoituksin hyväksytyssä maakaasu- tai nestekaasumoottorissa on oltava seuraavat tarrat: 5.1.5.1 Sisältö Tarrassa on oltava seuraavat tiedot: Edellä 4.2.1.2 kohdan tapauksessa tarrassa on luettava "AINOASTAAN H-RYHMÄN MAAKAASUN KÄYTTÖ SALLITTUA". Tarvittaessa kirjain H korvataan kirjaimella L. Edellä 4.2.2.3 kohdan tapauksessa tarrassa on luettava "AINOASTAAN . . .-LUOKAN MAAKAASUN KÄYTTÖ SALLITTUA" tai tarvittaessa "AINOASTAAN . . -LUOKAN NESTEKAASUN KÄYTTÖ SALLITTUA". Liitteen VI vastaavan taulukon (vastaavien taulukoiden) tiedot sekä moottorin valmistajan määrittämät yksittäiset komponentit ja rajat on annettava. Kirjainten ja numeroiden on oltava vähintään 4 mm korkeita. 5.1.5.2 Ominaisuudet Tarrojen on kestettävä moottorin käyttöikä. Tarrojen on oltava helppolukuisia, ja niiden kirjainten ja numeroiden on oltava kulumattomia. Lisäksi tarrat on kiinnitettävä siten, että niiden kiinnitys kestää moottorin käyttöiän, eikä tarroja voi irrottaa tuhoamatta tai vahingoittamatta niitä. 5.1.5.3 Sijoittaminen Tarrat on kiinnitettävä moottorin sellaiseen osaan, joka on tarpeen moottorin tavanomaisessa käytössä ja jota ei yleensä tarvitse vaihtaa moottorin käyttöiän aikana. Lisäksi tarrat on sijoitettava siten, että ne ovat helposti nähtävissä, kun moottoriin on asennettu kaikki moottorin käytön kannalta tarpeelliset apulaitteet. 5.2 Ajoneuvotyypin moottorin EY-tyyppihyväksyntähakemuksen osalta 5.1.5 kohdassa tarkoitettu merkintä on myös sijoitettava polttoaineen täyttöaukon läheisyyteen. 5.3 Hyväksytyllä moottorilla varustetun ajoneuvotyypin EY-tyyppihyväksyntähakemuksen osalta 5.1.5 kohdassa tarkoitettu merkintä on myös sijoitettava polttoaineen täyttöaukon läheisyyteen. 6 ERITELMÄT JA TESTIT 6.1 Yleistä Ne osat, jotka voivat vaikuttaa dieselmoottorin kaasu- ja hiukkaspäästöihin ja kaasumoottorin kaasupäästöihin, on suunniteltava, rakennettava ja koottava siten, että moottori on tavanomaisessa käytössä tämän direktiivin vaatimusten mukainen. 6.2 Kaasu- ja hiukkaspäästöjä sekä savua koskevat eritelmät Tavanomaisten dieselmoottoreiden, mukaan lukien ne moottorit, joissa käytetään elektronista polttoaineen ruiskutusta, pakokaasujen kierrätystä (EGR), ja/tai hapettavaa katalysaattoria, päästöt määritetään ESC- ja ELR-testeissä. Dieselmoottorit, joissa käytetään kehittyneitä pakokaasujen jälkikäsittelymenetelmiä, mukaan lukien typenpoistokatalysaattorit (deNOX) ja/tai hiukkasloukut, testataan lisäksi ETC-testissä. Kaasumoottoreiden kaasupäästöt määritetään ETC-testissä; hiukkaspäästöjä ei testata. ESC- ja ELR-testausmenettelyt kuvataan liitteen III lisäyksessä 1 ja ETC-testausmenettely liitteen III lisäyksissä 2 ja 3. Testattavaksi toimitetun moottorin kaasupäästöt ja tarvittaessa hiukkaspäästöt sekä savu mitataan liitteen III lisäyksessä 4 kuvatuilla menetelmillä. Liitteessä V kuvataan kaasupäästöjen suositeltavat analysointimenetelmät, suositeltavat näytteenottojärjestelmät ja suositeltava savunmittausjärjestelmä. Maakaasumoottoreiden metaanipäästöt ilmoitetaan, mutta niitä ei ole rajoitettu. Tekninen tutkimuslaitos saattaa hyväksyä muita järjestelmiä tai analysaattoreita, jos niiden havaitaan tuottavan samat tulokset vastaavassa testisyklissä. Järjestelmän vastaavuus määritetään vähintään seitsemän harkittavan järjestelmän ja tämän direktiivin viitejärjestelmän välisen näyteparin korrelaatiotutkimuksen perusteella. Hiukkaspäästöjen osalta viitejärjestelmäksi katsotaan ainoastaan täysvirtauslaimennusjärjestelmä. "Tulos" tarkoittaa tietyn syklin päästöarvoja. Korrelaatiotestaus on suoritettava samassa laboratoriossa, testisolussa ja samalla testimoottorilla, ja se suositellaan suoritettavaksi samanaikaisesti. Vastaavuuden peruste on + 5 prosentin yhdenmukaisuus näyteparien keskiarvojen välillä. Uuden järjestelmän sisällyttämiseksi direktiiviin vastaavus on määritettävä laskemalla toistettavuus ISO 5725 -standardissa kuvatulla tavalla. 6.2.1 Raja-arvot Dieselmoottorit Hiilimonoksidin, hiilivetyjen, typen oksidien ja hiukkasten ESC-testissä määritetyt massat sekä ELR-testissä määritetty savun massa eivät saa ylittää taulukossa 1 esitettyjä arvoja. >TAULUKON PAIKKA> Diesel- ja kaasumoottoritNiiden dieselmoottoreiden, jotka lisäksi testataan ETC-testissä, ja erityisesti kaasumoottoreiden osalta hiilimonoksidin, metaanittomien hiilivetyjen, metaanin (tarvittaessa), typen oksidien ja hiukkasten (tarvittaessa) määritetyt massat eivät saa ylittää taulukossa 2 esitettyjä arvoja. >TAULUKON PAIKKA> 6.2.2 Diesel- ja kaasumoottoreiden hiilivetypäästöjen mittaukset 6.2.2.1 Valmistaja voi halutessaan mittauttaa hiilivetyjen massan ETC-testissä metaanittomien hiilivetyjen mittauksen sijasta. Tässä tapauksessa hiilivetyjen massan raja-arvo on sama kuin taulukon 2 metaanittomien hiilivetyjen massan raja-arvo. 6.2.3 Dieselmoottoreiden erityisvaatimukset 6.2.3.1 Tarkistusalueen satunnaisilla kohdilla ESC-testissä mitatut typen oksidien spesifiset massat saavat ylittää rinnakkaisista testitiloista saatavat interpoloidut arvot enintään kymmenellä prosentilla. 6.2.3.2 ELR-testin satunnaisen testinopeuden savuarvo saa ylittää joko rinnakkaisten testinopeuksien suurimman savuarvon enintään kahdellakymmenellä prosentilla tai raja-arvon enintään viidellä prosentilla sen mukaan, kumpi on suurempi. 7 ASENNUS AJONEUVOON 7.1 Ajoneuvon moottoriasennuksen on oltava seuraavien ominaisuuksien mukainen moottorin tyyppihyväksynnän mukaan: 7.1.1 imualipaine ei saa olla tyyppihyväksytylle moottorille liitteessä VI määritettyä suurempi, 7.1.2 pakojärjestelmän vastapaine ei saa olla tyyppihyväksytylle moottorille liitteessä VI määritettyä suurempi, 7.1.3 pakojärjestelmän tilavuus saa poiketa enintään 40 prosenttia tyyppihyväksytylle moottorille liitteessä VI määritetystä arvosta, 7.1.4 moottorin käyttämiseen tarvittavien apulaitteiden käyttöteho ei saa olla tyyppihyväksytylle moottorille liitteessä VI määritettyä suurempi. 8 MOOTTORIPERHE 8.1 Moottoriperheen määrittävät muuttujat Moottorin valmistajan määrittämä moottoriperhe voidaan määritellä perheeseen kuuluvien moottoreiden yhteisten perusominaisuuksien avulla. Joissain tapauksissa muuttujien välillä saattaa olla vuorovaikutusta. Nämä tekijät on myös otettava huomioon, jotta varmistetaan, että moottoriperheeseen sisällytetään ainoastaan moottoreita, joiden pakokaasupäästöjen ominaisuudet ovat samanlaiset. Moottoreiden voidaan katsoa kuuluvan samaan moottoriperheeseen, jos niiden seuraavat muuttujat ovat samat: 8.1.1 Työtapa: - kaksitahti, - nelitahti 8.1.2 Jäähdytysjärjestelmä: - ilma - vesi - öljy 8.1.3. Sylinteriluku (ainoastaan kaasumoottoreiden ja jälkikäsittelylaitteilla varustettujen moottoreiden osalta) (Jos moottorissa on vähemmän sylintereitä kuin kantamoottorissa, sen voidaan katsoa kuuluvan samaan moottoriperheeseen, jos polttoaineen syöttöjärjestelmä syöttää polttoaineen kullekin sylinterille erikseen.) 8.1.4 Yksittäisen sylinterin iskutilavuus: - enintään 15 prosentin hajonta moottoriperheen sisällä 8.1.5 Ilman täytösmenetelmä: - luonnollinen ilmanotto - paineahdettu 8.1.6 Palotilan tyyppi tai rakenne: - esikammio - pyörrekammio - avokammio 8.1.7 Venttiilit ja kanavat - sijainti, koko ja lukumäärä: - sylinterin kansi - sylinterin seinämä - kampikammio 8.1.8 Polttoainejärjestelmä (dieselmoottorit): - pumppu-putki-suutin - rivipumppu - jakajapumppu - yksikköpumppu - yksikkösuutin 8.1.9 Polttoainejärjestelmä (kaasumottorit): - sekoitusyksikkö - höyryruiskutus (yksipiste, monipiste) - nesteruiskutus (yksipiste, monipiste) 8.1.10 Sytytysjärjestelmä (kaasumoottorit) 8.1.11 Muut ominaisuudet: - pakokaasujen kierrätys - veden ruiskutus/emulsio - ilman ruiskutus - ahtimen jäähdytysjärjestelmä 8.1.12 Pakokaasun jälkikäsittely: - kolmitiekatalysaattori - hapetuskatalysaattori - pelkistyskatalysaattori - lämpöreaktori - hiukkasloukku 8.2 Kantamoottorin valitseminen 8.2.1 Dieselmoottorit Moottoriperheen kantamoottori valitaan käyttäen ensisijaisena valintaperusteena suurinta polttoaineen syöttöä tahtia kohti ilmoitetulla suurimmalla vääntömomentin kierrosnopeudella. Jos tämä valintaperuste on sama kahdella tai usealla moottorilla, kantamoottori valitaan käyttäen toissijaisena valintaperusteena suurinta polttoaineen syöttöä tahtia kohti nimelliskierrosnopeudella. Joissakin tapauksissa hyväksyntäviranomainen saattaa tulla siihen tulokseen, että moottoriperheen suurimpien päästöarvojen määrittämiseen tarvitaan toinen moottori. Tämän vuoksi hyväksyntäviranomainen saattaa valita jonkin muun moottorin, jos joidenkin ominaisuuksien perusteella voidaan päätellä, että kyseisen moottorin päästöt ovat moottoriperheen moottoreiden suurimmat. Jos perheen moottoreissa on muita ominaisuuksia, joiden voidaan olettaa vaikuttavan pakokaasupäästöihin, nämä ominaisuudet on tunnistettava ja otettava huomioon perheen kantamoottoria valittaessa. 8.2.2 Kaasumoottorit Perheen kantamoottori valitaan käyttäen ensisijaisena valintaperusteena suurinta iskutilavuutta. Jos tämä peruste on sama kahdella tai usealla moottorilla, kantamoottori valitaan toissijaisten valintaperusteiden avulla seuraavassa järjestyksessä: - suurin polttoaineen syöttö tahtia kohti ilmoitetun nimellistehon kierrosnopeudella, - suurin sytytysennakko, - alhaisin EGR-arvo, - ei ilmapumppua tai ilmapumpun alhaisin todellinen virtaama. Joissakin tapauksissa hyväksyntäviranomainen saattaa tulla siihen tuloksen, että perheen suurimpien päästöarvojen määrittämiseen tarvitaan toinen moottori. Tämän vuoksi hyväksyntäviranomainen saattaa valita jonkin muun moottorin, jos joidenkin ominaisuuksien perusteella voidaan päätellä, että kyseisen moottorin päästöt ovat moottoriperheen moottoreiden suurimmat. 9 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 9.1 Toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi on toteutettava direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan mukaisesti. Tuotannon vaatimustenmukaisuus tarkistetaan tämän direktiivin liitteen VI mukaisten tyyppihyväksyntätodistusten kuvausten perusteella. Direktiivin 70/156/ETY liitteessä X olevaa 2.4.2 ja 2.4.3 kohtaa sovelletaan, jos toimivaltaiset viranomaiset eivät ole tyytyväisiä valmistajan tarkastusmenettelyyn. 9.1.1 Jos pilaannuttavien aineiden päästöjä mitataan ja moottorin tyyppihyväksynnällä on ollut yksi tai useita laajennuksia, testit suoritetaan vastaavaan laajennukseen liittyvässä tietopaketissa kuvatulle moottorille (kuvatuille moottoreille). 9.1.1.1 Pilaannuttavien aineiden testissä käytettävän moottorin vaatimustenmukaisuus Kun moottori on luovutettu viranomaisille, valmistaja ei saa tehdä säätöjä valittuihin moottoreihin. 9.1.1.1.1 Sarjasta otetaan satunnaisotannalla kolme moottoria, jotka testataan 6.2 kohdassa tarkoitetun testin mukaisesti. Raja-arvot on annettu tämän liitteen 6.2.1 kohdassa. 9.1.1.1.2 Kun toimivaltainen viranomainen on tyytyväinen valmistajan ilmoittamiin tavanomaisiin tuotannonvaihteluihin, testit suoritetaan tämän liitteen lisäyksen 1 sekä moottoriajoneuvoihin ja niiden perävaunuihin sovellettavan direktiivin 70/165/ETY liitteen X mukaisesti. Kun toimivaltainen viranomainen ei ole tyytyväinen valmistajan ilmoittamiin tavanomaisiin tuotannonvaihteluihin, testit suoritetaan tämän liitteen lisäyksen 2 sekä moottoriajoneuvoihin ja niiden perävaunuihin sovellettavan direktiivin 70/165/ETY liitteen X mukaisesti. Valmistajan pyynnöstä testit voidaan suorittaa tämän liitteen lisäyksen 3 mukaisesti. 9.1.1.1.3 Vaatimustenmukaisuus todetaan moottorin näytteisiin perustuvan testin mukaan siten, että sarjan tuotannon katsotaan täyttävän vaatimustenmukaisuuden edellytykset, jos kaikkien päästöjen osalta voidaan tehdä myönteinen päätös, ja sarjan tuotannon ei katsota täyttävän vaatimustenmukaisuuden edellytyksiä, jos jollekin päästölle voidaan tehdä kielteinen päätös, vastaavassa liitteessä olevien testiperusteiden mukaisesti. Kun yhden päästön osalta on tehty myönteinen päätös, päätöstä ei voi muuttaa muita päästöjä koskevien päätösten tekemiseksi tarvittavien lisätestien takia. Jos kaikkien päästöjen osalta ei saada myönteistä päätöstä ja jos jonkin päästön osalta ei saada kielteistä päätöstä, testi suoritetaan toiselle moottorille (ks. kuva 2). Jos päätöstä ei saada, valmistaja voi päättää keskeyttää testauksen milloin tahansa. Tällöin kirjataan kielteinen päätös. 9.1.1.2 Testit suoritetaan uusilla moottoreilla. Kaasumoottoreille on suoritettava liitteen III lisäyksessä 2 olevan 3 kohdan mukainen totutuskäyttö. 9.1.1.2.1 Valmistajan pyynnöstä testit voidaan kuitenkin suorittaa diesel- tai kaasumoottoreille, joilla on suoritettu pidempi kuin 9.1.1.2 kohdan mukainen totutuskäyttö, kuitenkin enintään 100 tuntia. Tässä tapauksessa moottorin totutuskäytön suorittaa valmistaja, joka sitoutuu siihen, ettei säädä moottoreita. 9.1.1.2.2 Kun valmistaja pyytää saada suorittaa 9.1.1.2.1 kohdan mukaisen totutuskäytön, totutuskäyttö voidaan suorittaa joko: - kaikille testattaville moottoreille tai - ensimmäiselle testattavalle moottorille, jolloin evoluutiokerroin lasketaan seuraavasti: - pilaannuttavien aineiden päästöt mitataan ensimmäisen testattavan moottorin 0 ja x käyttötunnilla, - kunkin pilaannuttavan aineen päästöjen evoluutiokerroin lasketaan 0 ja x käyttötunnin välillä: >NUM>Päästöt, x tuntia >DEN>Päästöt, 0 tuntia Kerroin voi olla pienempi kuin yksi. Tämän jälkeen testattaville moottoreille ei tehdä totutuskäyttöä, mutta niiden 0 käyttötunnin päästöt korjataan evoluutiokertoimella. Tässä tapauksessa otettavat arvot ovat: - ensimmäisen moottorin arvot kohdassa x tuntia, - muiden moottoreiden 0 tunnin arvot, jotka kerrotaan evoluutiokertoimella. 9.1.1.2.3 Diesel- ja nestekaasumoottoreiden testit voidaan suorittaa kaupallisella polttoaineella. Valmistajan pyynnöstä voidaan kuitenkin käyttää liitteessä IV kuvattuja vertailupolttoaineita. Tämä edellyttää tämän liitteen kohdassa 4 kuvattuja testejä, joissa kukin kaasumoottori testataan vähintään kahdella vertailupolttoaineella. 9.1.1.2.4 Maakaasukäyttöisten kaasumoottoreiden testit voidaan suorittaa kaupallisella polttoaineella seuraavasti: - H-merkityt moottorit H-ryhmän kaupallisella polttoaineella, - L-merkityt moottorit L-ryhmän kaupallisella polttoaineella, - HL-merkityt moottorit H- tai L-ryhmän kaupallisella polttoaineella. Valmistajan pyynnöstä voidaan kuitenkin käyttää liitteessä IV kuvattuja vertailupolttoaineita. Tämä edellyttää tämän liitteen kohdassa 4 kuvattuja testejä, joissa kukin kaasumoottori testataan vähintään kahdella vertailupolttoaineella. 9.1.1.2.5 Jos testeissä kaupallista polttoainetta käyttänyt kaasumoottori ei ole vaatimusten mukainen ja testin tulos riitautetaan, testit on suoritettava uudelleen vertailupolttoaineella, jonka osalta kantamoottori on testattu, tai mahdollisesti 4.1.3 ja 4.1.3.2 kohdassa tarkoitetulla kolmannella polttoaineella, jos kantamoottori on testattu kyseisen polttoaineen osalta. Tämän jälkeen tulos on muunnettava laskutoimituksella käyttäen vastaavaa kerrointa (vastaavia kertoimia) r, ra tai rb sellaisina kuin ne kuvataan 4.1.3.2, 4.1.4.1 ja 4.2.1.2 kohdassa. Jos r, ra tai rb on arvoltaan alle yksi, korjausta ei tehdä. Sekä mitattujen että laskettujen tulosten on osoitettava, että moottori on raja-arvojen mukainen kaikkien polttoaineiden osalta (polttoaineet 1 ja 2 sekä tarvittaessa polttoaine 3). 9.1.1.2.6 Tietyllä polttoainekoostumuksella käytettäväksi vahvistetun kaasumoottorin tuotannon vaatimustenmukaisuustestit on suoritettava polttoaineella, jolle moottori on kalibroitu. Kuva 2 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testauksen kaaviokuva >VIITTAUS KAAVIOON> Lisäys 1 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TESTAUSMENETTELY, KUN TAVANOMAINEN TUOTANNONVAIHTELU ON TYYDYTTÄVÄ 1. Tässä lisäyksessä kuvataan menettelytavat, joita käytetään tuotannon vaatimustenmukaisuuden osoittamiseen pilaannuttavien aineiden päästöjen osalta, kun valmistajan ilmoittama tavanomainen tuotannonvaihtelu on tyydyttävä. 2. Näytteidenoton menettelytapa on valittu siten, että näytteen vähimmäiskoon ollessa kolme moottoria erän mahdollisuus läpäistä testi silloin, kun 40 prosenttia moottoreista on viallisia, on 0,95 (tuottajan riski = 5 prosenttia), kun taas erän mahdollisuus läpäistä testi silloin, kun 65 prosenttia moottoreista on viallisia, on 0,10 (kuluttajan riski = 10 prosenttia). 3. Seuraavaa menettelytapaa käytetään kunkin liitteessä I olevassa 6.2.1 kohdassa mainitun pilaannuttavan aineen osalta (ks. kuva 2): Olkoon: L = pilaannuttavan aineen raja-arvon luonnollinen logaritmi, xi = näytteen i:nnen moottorin mitatun arvon luonnollinen logaritmi, s = tuotannon tavanomaisen vaihtelun arvio (mitattujen arvojen luonnollisen logaritmin ottamisen jälkeen), n = nykyisen näytteen numero. 4. Kunkin näytteen vakioitujen poikkeaminen summa raja-arvolla lasketaan seuraavan kaavan avulla: >KAAVION ALKU> 1 S n Ói = 1(L xi)>KAAVION LOOPU> 5. Jonka jälkeen: - jos testin tilastollinen tulos on suurempi kuin näytteen koolle taulukossa 3 annettu myönteisen päätöksen luku, pilaannuttavalle aineelle annetaan myönteinen päätös; - jos testin tilastollinen tulos on pienempi kuin näytteen koolle taulukossa 3 annettu kielteisen päätöksen luku, pilaannuttavalle aineelle annetaan kielteinen päätös; - muussa tapauksessa testataan ylimääräinen moottori liitteessä I olevan 9.1.1.1 kohdan mukaisesti ja laskutoimitus sovelletaan näytteeseen, johon on lisätty yksi yksikkö. >TAULUKON PAIKKA> Lisäys 2 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TESTAUSMENETTELY, KUN TAVANOMAINEN VAIHTELU EI OLE TYYDYTTÄVÄ TAI SE EI OLE KÄYTETTÄVISSÄ 1. Tässä lisäyksessä kuvataan menettelytavat, joita käytetään tuotannon vaatimustenmukaisuuden toteamiseen pilaannuttavien aineiden päästöjen osalta, kun valmistajan ilmoittama tavanomainen tuotannonvaihtelu ei ole tyydyttävä tai ei ole käytettävissä. 2. Näytteidenoton menettelytapa on valittu siten, että näytteen vähimmäiskoon ollessa kolme moottoria erän mahdollisuus läpäistä testi silloin, kun 40 prosenttia moottoreista on viallisia, on 0,95 (tuottajan riski = 5 prosenttia), kun taas erän mahdollisuus läpäistä testi silloin, kun 65 prosenttia moottoreista on viallisia, on 0,10 (kuluttajan riski = 10 prosenttia). 3. Liitteessä I olevassa 6.2.1 kohdassa mainittujen pilaannuttavien aineiden arvojen jakauman oletetaan olevan logaritmisesti normaali, ja arvot pitää muuttaa ottamalla niiden luonnollinen logaritmi. Arvot m0 ja m ovat vastaavasti näytteen vähimmäis- ja enimmäiskoko (m0 = 3 ja m = 32), ja n on testattavan näytteen numero. 4. Jos sarjassa mitattujen arvojen luonnolliset logaritmit ovat x1, x2, ..., xj, ja L on pilaannuttavan aineen raja-arvon luonnollinen logaritmi, on di = xi - L ja >KAAVION ALKU> dn = 1 n Óni = 1di>KAAVION LOOPU> >KAAVION ALKU> Vn2 = 1 n Óni = 1(di d-n)2>KAAVION LOOPU> 5. Taulukossa 4 esitetään myönteisen (An) ja kielteisen (Bn) päätöksen luvut kunkin näytemäärän osalta. Testin tilastollinen tulos on suhde >KAAVION ALKU> dn>KAAVION LOOPU> /Vn, ja sitä käytetään sarjan myönteisen tai kielteisen päätöksen määrittämiseen seuraavasti: Jotta m0 ≤ n < m: - päätös on sarjan osalta myönteinen, jos >KAAVION ALKU> dn>KAAVION LOOPU> /Vn ≤ An - päätös on sarjan osalta kielteinen, jos >KAAVION ALKU> dn>KAAVION LOOPU> /Vn ≥ Bn - suoritetaan uusi mittaus, jos An < >KAAVION ALKU> dn>KAAVION LOOPU> /Vn < Bn 6. Huomautuksia Seuraavat rekursiiviset kaavat ovat hyödyksi testin peräkkäisiä tilastollisia arvoja laskettaessa. >KAAVION ALKU> dn = (1 - 1 n) dn - 1 + 1 n dn>KAAVION LOOPU> >KAAVION ALKU> Vn2 = (1 - 1 n) Vn - 12 + (dn - dn)2 n - 1>KAAVION LOOPU> >KAAVION ALKU> (n = 2, 3, ...; d1 = d1; V1 = 0)>KAAVION LOOPU> >TAULUKON PAIKKA> Lisäys 3 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TESTAUSMENETTELY VALMISTAJAN PYYNNÖSTÄ 1. Tässä lisäyksessä kuvataan menettelytavat, joiden avulla valmistajan pyynnöstä varmistetaan tuotannon vaatimustenmukaisuus pilaannuttavien aineiden päästöjen osalta. 2. Näytteidenoton menettelytapa on valittu siten, että näytteen vähimmäiskoon ollessa kolme moottoria erän mahdollisuus läpäistä testi silloin, kun 30 prosenttia moottoreista on viallisia, on 0,90 (tuottajan riski = 10 prosenttia), kun taas erän mahdollisuus läpäistä testi silloin, kun 65 prosenttia moottoreista on viallisia, on 0,10 (kuluttajan riski = 10 prosenttia). 3. Seuraavaa menettelytapaa käytetään kunkin liitteessä I olevassa 6.2.1 kohdassa mainitun pilaannuttavan aineen osalta (ks. kuva 2): Olkoon: L = pilaannuttavan aineen raja-arvo, xi = näytteen i:nnen moottorin mittausarvo, n = testattavan näytteen numero. 4. Lasketaan näytteelle testin tilastollinen arvo, joka määrää ei-vaatimustenmukaisten moottoreiden määrän, eli xi > L: 5. Jonka jälkeen: - jos testin tilastollinen tulos on pienempi tai yhtä suuri kuin näytteen koolle taulukossa 5 annettu myönteisen päätöksen luku, pilaannuttavalle aineelle annetaan myönteinen päätös, - jos testin tilastollinen tulos on suurempi tai yhtä suuri kuin näytteen koolle taulukossa 5 annettu kielteisen päätöksen luku, pilaannuttavalle aineelle annetaan kielteinen päätös, - muussa tapauksessa testataan ylimääräinen moottori liitteessä I olevan 9.1.1.1 kohdan mukaisesti ja laskutoimitus sovelletaan näytteeseen, johon on lisätty yksi yksikkö. Taulukossa 5 esitetyt myönteisen ja kielteisen päätöksen luvut on laskettu kansainvälisen ISO 8422/1991 -normin avulla. >TAULUKON PAIKKA> (1) EYVL L 76, 6.4.1970, s. 1. (2) EYVL L 210, 20.8.1996, s. 25. (3) EYVL L 375, 31.12.1980, s. 46. (4) EYVL L 238, 15.8.1989, s. 43. (5) 1 = Saksa, 2 = Ranska, 3 = Italia, 4 = Alankomaat, 5 = Ruotsi, 6 = Belgia, 9 = Espanja, 11 = Yhdistynyt kuningaskunta, 12 = Itävalta, 13 = Luxemburg, 16 = Norja, 17 = Suomi, 18 = Tanska, 21 = Portugali, 23 = Kreikka, FL = Liechtenstein, IS = Islanti, IRL = Irlanti. LIITE II >KAAVION ALKU> NEUVOSTON DIREKTIIVIN 70/156/ETY LIITTEEN I MUKAINEN ILMOITUSALOMAKE N:o . . . EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄSTÄ ajoneuvoissa käytettäviksi tarkoitettujen dieselmoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen sekä ajoneuvoissa käytettäviksi tarkoitettujen maa- tai nestekaasulla toimivien ottomoottoreiden kaasupäästöjen torjumiseksi toteutettavien toimenpiteiden osalta (Direktiivi 88/77/ETY sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä .../.../ETY) Ajoneuvotyyppi/kantamoottori/moottorityyppi (1): . 0 YLEISTÄ 0.1 Merkki (yrityksen nimi): . 0.2 Tyyppi ja kaupallinen kuvaus (luetellaan kaikki vaihtoehdot): . 0.3 Tyypin tunnistustavat, jos ne on merkitty ajoneuvoon, ja näiden merkintöjen sijainti: . 0.4 Ajoneuvoluokka (tarvittaessa): . 0.5 Moottoriluokka: diesel/maakaasukäyttöinen/nestekaasukäyttöinen (1): . 0.6 Valmistajan nimi ja osoite: . 0.7 Lakisääteisten kilpien ja merkintöjen sijainti ja kiinnitysmenetelmä: . 0.8 Osien ja erillisten teknisten yksiköiden osalta EY-hyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitysmenetelmä: . 0.9 Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet): . 1 LIITTEET 1.1 (Kanta)moottorin olennaiset ominaisuudet ja testin suorittamista koskevat tiedot 1.2 Moottoriperheen olennaiset ominaisuudet 1.3 Moottoriperheeseen kuuluvien moottorityyppien olennaiset ominaisuudet 2 Moottoriin liittyvien ajoneuvon osien ominaisuudet (tarvittaessa) 3 Valokuvat ja/tai piirustukset kantamoottorista/moottorityypistä ja tarvittaessa moottoritilasta 4 Luetellaan muut mahdolliset liitteet. Päiväys, tiedosto (1) Tarpeeton yliviivataan.>KAAVION LOOPU> Lisäys 1 >KAAVION ALKU> (KANTA)MOOTTORIN OLENNAISET OMINAISUUDET JA TESTIN SUORITTAMISTA KOSKEVAT TIEDOT (1) 1 Moottorin kuvaus 1.1 Valmistaja: . 1.2 Valmistaja moottorikoodi: . 1.3 Työtapa: nelitahti/kaksitahti (2) 1.4 Synlintereiden lukumäärä ja järjestely: . 1.4.1 Halkaisija: . mm 1.4.2 Iskunpituus: . mm 1.4.3 Sytytysjärjestys: . 1.5 Sylinteritilavuus: . cm³ 1.6 Puristussuhde (3): . 1.7 Piirustus (piirustukset) palotilasta ja männänpäästä: . 1.8 Imu- ja pakoaukkojen pienimmät poikkipinnat: . cm² 1.9 Joutokäyntinopeus: . min-1 1.10 Suurin nettoteho: .kW kierosnopeudella . min-1 1.11 Moottorin suurin sallittu kierrosneopeus: . min-1 1.12 Suurin nettovääntömomentti: .Nm kierrosnopeudella . min-1 1.13 Sytytysjärjestelmä: diesel/otto (2) . 1.14 Polttoaine: diesel/nestekaasu/H-ryhmän maakaasu/L-ryhmän maakaasu/HL-ryhmän maakaasu (2) 1.15 Jäähdytysjärjestelmä 1.15.1 Neste 1.15.1.1 Nesteen tyyppi: . 1.15.1.2 Kiertopumppu (kiertopumput): kyllä/ei (2) 1.15.1.3 Ominaisuudet tai merkki (merkit) ja tyyppi (tyypit) (tarvittaessa): . 1.15.1.4 Välityssuhde (välityssuhteet) (tarvittaessa): . 1.15.2 Ilma 1.15.2.1 Puhallin: kyllä/ei (2) 1.15.2.2 Ominaisuudet tai merkki (merkit) ja tyyppi (tyypit) (tarvittaessa): . 1.15.2.3 Välityssuhde (välityssuhteet) (tarvittaessa): . 1.16 Valmistajan sallima lämpötila 1.16.1 Nestejäähdytys: korkein lämpötila pakoaukolla: . K 1.16.2 Ilmajäähdytys: viitepiste: . Viitepisteen korkein lämpötila: . K (1) Ei-tavanomaisten moottoreiden ja järjestelmien osalta valmistajan on toimitettava tässä tarkoitettuja tietoja vastaavat tiedot.(2) Tarpeeton yliviivataan.(3) Määritetään toleranssi.1.16.3 Ilman korkein lämpötila imuilman välijäähdyttimen pakoaukolla (tarvittaessa): . K 1.16.4 Pakokaasun korkein lämpötila pakoputken (pakoputkien) ja pakosarjan ulkolaipan (ulkolaippojen) tai turboahtimen (turboahtimien) liitoskohdassa: . K 1.16.5 Polttoaineen lämpötila: vähintään: .K, enintään: . K dieselmoottorien osalta ruiskutuspumpun syötössä, kaasumoottorien osalta paineentasaajan viimeisessä vaiheessa 1.16.6 Polttoaineen paine: vahintään .kPa, enintään: . kPa paineentasaajan viimeisessä vaiheessa, ainoastaan maakaasulla toimivat moottorit 1.16.7 Voiteluaineen lämpötila: vähintään .K, enintään . K 1.17 Ahdin: kyllä/ei (1) 1.17.1 Merkki: . 1.17.2 Tyyppi: . 1.17.3 Järjestelmän kuvaus (esimerkiksi enimmäispaine, hukkaportti [tarvittaessa]): . 1.17.4 Välijäähdytin: kyllä/ei (1) 1.18 Imujärjestelmä Suurin sallittu imun alipaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja 100 prosentin kuormituksella direktiivin 80/1269/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/491/ETY (3), mukaisissa käyttöolosuhteissa: . kPa 1.19 Pakojärjestelmä Suurin sallittu pakokaasun vastapaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja 100 prosentin kuormituksella direktiivin 80/1269/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/491/ETY (3), mukaisissa käyttöolosuhteissa: . kPa Pakojärjestelmän tilavuus: . dm³ 2 Ilmansaastumisen torjumiseksi toteutetut toimenpiteet 2.1 Kampikammiokaasujen kierrätyslaite (kuvaus ja piirustukset): . 2.2 Muut pakokaasunpuhdistuslaitteet (jos sellaisia on eikä niitä mainita muissa kohdissa) . 2.2.1 Katalysaattori: kyllä/ei (1) 2.2.1.1 Merkki (merkit): . 2.2.1.2 Tyyppi (tyypit): . 2.2.1.3 Katalysaattoreiden ja katalyyttielementtien lukumäärä: . 2.2.1.4 Katalysaattorin (katalysaattoreiden) mitat, muoto ja tilavuus: . 2.2.1.5 Katalysaattorin toimintatapa: . 2.2.1.6 Jalometallien kokonaissisältö: . (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) EYVL L 375, 31.12.1980, s. 46.(3) EYVL L 238, 15.8.1989, s. 43.2.2.1.7 Suhteellinen pitoisuus: . 2.2.1.8 Substraatti (rakenne ja materiaali): . 2.2.1.9 Kennotiheys: . 2.2.1.10 Katalysaattorin (katalysaattoreiden) kotelointyyppi: . 2.2.1.11 Katalysaattorin (katalysaattoreiden) sijainti (paikka ja vertailuetäisyys pakojärjestelmässä): . 2.2.2 Happianturi: kyllä/ei (1) 2.2.2.1 Merkki (merkit): . 2.2.2.2 Sijainti: . 2.2.3 Ilman suihkutus: kyllä/ei (1) 2.2.3.1 Tyyppi (ilmapulssi, ilmapumppu, jne.): . 2.2.4 Pakokaasun takaisinkierrätys: kyllä/ei (1) 2.2.4.1 Ominaisuudet (virtaama jne.): . 2.2.5 Hiukkasloukku: kyllä/ei (1) 2.2.5.1 Hiukkasloukun mitat, muoto ja tilavuus: . 2.2.5.2 Hiukkasloukun tyyppi ja rakenne: . 2.2.5.3 Sijainti (vertailuetäisyys pakojärjestelmässä): . 2.2.5.4 Talteenottomenetelmä tai -järjestelmä, kuvaus, ja/tai piirustus: . 2.2.6 Muut järjestelmät: kyllä/ei (1) 2.2.6.1 Kuvaus ja toiminta: . 3 Polttoaineen syöttö 3.1 Dieselmoottorit 3.1.1 Syöttöpumppu Paine (2): .kPa tai ominaiskaavio (2): . 3.1.2 Ruiskutusjärjestelmä 3.1.2.1 Pumppu 3.1.2.1.1 Merkki (merkit): . 3.1.2.1.2 Tyyppi (tyypit): . 3.1.2.1.3 Virtausmäärä: .......... mm³ (2) iskua kohti moottorin kierrosnopeudella .......... min-1 ja täydellä ruiskutuksella tai ominaiskaavio (1) (2): . Ilmoitetaan käytetty menetelmä: moottorissa/pumppupenkissä (1). Jos moottorissa on ahtopaineen säätö, ilmoitetaan polttoaineen virtausmäärän ja ahtopaineen suhde moottorin kierrosnopeuteen. 3.1.2.1.4 Ruiskutusennakko 3.1.2.1.4.1 Ruiskutusennakon käyrä (2): . 3.1.2.1.4.2 Ruiskutuksen staattinen ajoitus (2): . 3.1.2.2 Ruiskutusputkisto 3.1.2.2.1 Pituus: . mm 3.1.2.2.2 Sisähalkaisija: . mm 3.1.2.3 Ruiskutussuutin (ruiskutussuuttimet) (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Määritetään toleranssi.3.1.2.3.1 Merkki (merkit): . 3.1.2.3.2 Tyyppi (tyypit): . 3.1.2.3.3. "Avautumispaine": .kPa (2) tai ominaiskaavio (1) (2): . 3.1.2.4 Kierroslukusäädin 3.1.2.4.1 Merkki (merkit): . 3.1.2.4.2 Tyyppi (tyypit): . 3.1.2.4.3 Katkaisun aloitusnopeus täydellä kuormituksella: . min-1 3.1.2.4.4 Suurin kuormittamaton nopeus: . min-1 3.1.2.4.5 Joutokäyntinopeus: . min-1 3.1.3 Kylmäkäynnistysjärjestelmä 3.1.3.1 Merkki (merkit): . 3.1.3.2 Tyyppi (tyypit): . 3.1.3.3 Kuvaus: . 3.1.3.4 Apukäynnistyslaite: 3.1.3.4.1 Merkki: . 3.1.3.4.2 Tyyppi: . 3.2 Kaasukäyttöiset moottorit (3) 3.2.1 Polttoaine: maakaasu/nestekaasu (1) 3.2.2 Paineentasain (paineentasaimet) tai höyrystin/paineentasain (paineentasaimet) (1) 3.2.2.1 Merkki (merkit): . 3.2.2.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.2.3 Paineenalennusvaiheiden lukumäärä: . 3.2.2.4 Viimeisen vaiheen paine: vähintään .kPa, enintään: . kPa 3.2.2.5 Pääsäätöpisteiden lukumäärä: . 3.2.2.6 Joutokäynnin säätöpisteiden lukumäärä: . 3.2.2.7 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.3 Polttoaineen syöttö: sekoitusyksikkö/kaasuruiskutus/nesteruiskutus/suoraruiskutus (1) 3.2.3.1 Seoksen säätö: . 3.2.3.2 Järjestelmän kuvaus ja/tai kaavio ja piirustukset: . 3.2.3.3 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.4 Sekoitusyksikkö 3.2.4.1 Numero: . 3.2.4.2 Merkki (merkit): . 3.2.4.3 Tyyppi (tyypit): . 3.2.4.4 Sijainti: . 3.2.4.5 Säätömahdollisuudet: . (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Määritetään toleranssi.(3) Jos järjestelmän kokoonpano on erilainen, toimitetaan vastaavat tiedot (3.2 kohtaa varten).3.2.4.6 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.5 Imusarjaruiskutus 3.2.5.1 Ruiskutus: yksipiste/monipiste (1) 3.2.5.2 Ruiskutus: jatkuva/samanaikainen/jaksoittainen (1) 3.2.5.3 Ruiskutuslaitteisto 3.2.5.3.1 Merkki (merkit): . 3.2.5.3.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.5.3.3 Säätömahdollisuudet: . 3.2.5.3.4 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.5.4 Syöttöpumppu (tarvittaessa): . 3.2.5.4.1 Merkki (merkit): . 3.2.5.4.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.5.4.3 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.5.5 Ruiskutussuutin (ruiskutussuuttimet): . 3.2.5.5.1 Merkki (merkit): . 3.2.5.5.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.5.5.3 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.6 Suoraruiskutus 3.2.6.1 Ruiskutuspumppu/paineentasain (1) 3.2.6.1.1 Merkki (merkit): . 3.2.6.1.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.6.1.3 Ruiskutuksen ajoitus: . 3.2.6.1.4 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.6.2 Ruiskutussuutin (ruiskutussuuttimet) 3.2.6.2.1 Merkki (merkit): . 3.2.6.2.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.6.2.3 Avautumispaine tai ominaiskaavio (1) (2): . 3.2.6.2.4 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.7 Elektroninen säätöyksikkö (Electronic control unit, ECU) 3.2.7.1 Merkki (merkit): . 3.2.7.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.7.3 Säätömahdollisuudet: . 3.2.8 Erityislaitteet maakaasua polttoaineena käytettäessä 3.2.8.1 Vaihtoehto 1 (ainoastaan, jos moottori on hyväksytty useiden eri polttoainekoostumusten osalta) 3.2.8.1.1 Polttoaineen koostumus: metaani (CH4): perus: .......... mooliprosenttia vähintään: .......... mooliprosenttia enintään .......... mooliprosenttia etaani (C2H6): perus: .......... mooliprosenttia vähintään: .......... mooliprosenttia enintään .......... mooliprosenttia propaani (C3H8): perus: .......... mooliprosenttia vähintään: .......... mooliprosenttia enintään .......... mooliprosenttia (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Määritetään toleranssi.butaani (C4H10): perus: .......... mooliprosenttia vähintään: .......... mooliprosenttia enintään .......... mooliprosenttia C5/C5+: perus: .......... mooliprosenttia vähintään: .......... mooliprosenttia enintään .......... mooliprosenttia happi (O2): perus: .......... mooliprosenttia vähintään: .......... mooliprosenttia enintään .......... mooliprosenttia inertti (N2, He, jne.): perus: .......... mooliprosenttia vähintään: .......... mooliprosenttia enintään .......... mooliprosenttia 3.2.8.1.2 Ruiskutussuutin (ruiskutussuuttimet) 3.2.8.1.2.1 Merkki (merkit): . 3.2.8.1.2.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.8.1.3 Muita tietoja (tarvittaessa) 3.2.8.2 Vaihtoehto 2 (ainoastaan, jos moottori on hyväksytty useiden eri polttoainekoostumusten osalta) 4 Venttiilien ajoitus 4.1 Venttiilien suurin nousu sekä suurimmat avautumis- ja sulkeutumiskulmat suhteessa kuolokohtiin tai vastaavat tiedot: . 4.2 Vertailu- ja/tai asetusalueet (1): . 5 Sytytysjärjestelmä (ainoastaan ottomoottorit) 5.1 Sytytysjärjestelmän tyyppi: sytytystulpat ja yhteinen puola/sytytystulpat ja erilliset puolat/puola tulpassa/muu (mikä) (1) 5.2 Sytytyksen säätöyksikkö 5.2.1 Merkki (merkit): . 5.2.2 Tyyppi (tyypit): . 5.3 Sytytyksen ennakkokäyrä/ennakkokartta (1) (2): . 5.4 Sytytyksen ajoitus (2): . astetta ennen yläkuolokohtaa kierrosnopeudella .......... min-1 ja alipainesäätimen alipaineella . kPa 5.5 Sytytystulpat 5.5.1 Merkki (merkit): . 5.5.2 Tyyppi (tyypit): . 5.5.3 Kärkiväli: . mm 5.6 Sytytyspuola(t) 5.6.1 Merkki (merkit): . 5.6.2 Tyyppi (tyypit): . 6 Moottorin käyttämät laitteet Moottori on luovutettava testattavaksi kaikilla käytössä tarvittavilla apulaitteilla varustettuna (esimerkiksi tuuletin, vesipumppu) kuten direktiivin 80/1269/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/491/ETY (4), liitteessä I olevan 5.1.1. kohdan käyttöolosuhteissa määritellään. (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Määritetään toleranssi.(3) EYVL L 375, 31.12.1980, s. 46.(4) EYVL L 238, 15.8.1989, s. 43.6.1 Koetta varten asennettavat apulaitteet Jos testipenkkiin ei voi asentaa apulaitteita tai testipenkki ei sovellu siihen, apulaitteiden käyttöteho on määritettävä ja vähennettävä moottorin mitatusta tehosta testisyklin (testisyklien) koko käyttöalueella. 6.2 Koetta varten poistettavat apulaitteet Ainoastaan ajoneuvon käyttöä varten tarvittavat apulaitteet (esimerkiksi kompressori, ilmastointilaite) on poistettava koetta varten. Jos apulaitteita ei voi poistaa, niiden käyttöteho voidaan määrittää ja lisätä moottorin mitattuun tehoon testisyklin (testisyklien) koko käyttöalueella. 7 Lisätietoja testiolosuhteista 7.1 Käytettävä voiteluaine 7.1.1 Merkki: . 7.1.2 Tyyppi: . (Ilmoitetaan öljyn osuus prosentteina seoksesta, jos voiteluaine ja polttoaine sekoitetaan): . 7.2 Moottorin käyttämät laitteet (tarvittaessa) Apulaitteiden käyttöteho on määritettävä ainoastaan, jos - moottorin käyttöä varten tarvittavia apulaitteita ei ole asennettu moottoriin ja/tai - moottorin käyttöä varten tarpeettomia apulaitteita on asennettu moottoriin. 7.2.1 Numerointi- ja tunnistustiedot: . 7.2.2 Ilmoitetuilla moottorin eri kierrosnopeuksilla käytetty teho: LaiteMoottorin eri kierrosnopeuksilla käytetty teho (kW)JoutokäyntiAlhainen nopeusSuuri nopeusNopeus A (1)Nopeus B (1)Nopeus C (1)Vertailunopeus (2)P(a) Moottorin käyttöä varten tarvittavat apulaitteet (vähennetään moottorin mitatusta tehosta) ks. 6.1 kohta P(b) Moottorin käytössä tarpeettomat apulaitteet (lisätään moottorin mitattuun tehoon) ks. 6.2 kohta (1) ESC-testi. (2) Ainoastaan ETC-testi. 8 Moottorin suorituskyky 8.1 Moottorin kierrosnopeudet (1) Alhainen nopeus (nlo): . min-1 Suuri nopeus (nhi): . min-1 ESC- ja ELR-syklejä varten Joutokäynti Nopeus A: . min-1 Nopeus B: . min-1 Nopeus C: . min-1 ETC-sykliä varten Vertailunopeus: . min-1 8.2 Moottorin teho (mitattu direktiivin 80/1269/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/491/ETY (3), säännösten mukaisesti), kilowatteina (kW) Moottorin kierrosnopeusJoutokäyntiNopeus A (1)Nopeus B (1)Nopeus C (1)Vertailunopeus (2)P(m) Testipenkissä mitattu teho P(a) Testiä varten asennettavien apulaitteiden käyttöteho (6.1 kohta) - jos asennettu - jos ei asennettu00000 P(b) Testiä varten poistettavien apulaitteiden käyttöteho (6.2 kohta) - jos asennettu - jos ei asennettu00000 P(n) Moottorin nettoteho = P(m) - P(a) + P(b) (1) ESC-testi. (2) Ainoastaan ETC-testi. 8.3 Dynamometrin asetukset (kW) ESC- ja ELR-testien sekä ETC-testin viitesyklin dynamometrin asetusten on perustuttava 8.2 kohdan moottorin nettotehoon P(n). On suositeltavaa asentaa moottori testipenkkiin nettotilassa. Tällöin P(m) ja P(n) ovat yhtä suuret. Jos moottoria ei ole mahdollista tai sopivaa käyttää nettotilassa, dynamometrin asetukset on korjattava nettotilaan yllä olevan kaavan avulla. (1) Määritetään toleranssi; poikkeama saa olla ± 3 % prosenttia valmistajan ilmoittamista arvoista.(1) EYVL L 375, 31.12.1980, s. 46.(2) EYVL L 238, 15.8.1989, s. 43.8.3.1 ESC- ja ELR-testit Dynamometrin asetukset on laskettava liitteen III lisäyksessä 1 olevan 1.2 kohdan kaavan mukaisesti. Kuorma prosentteinaMoottorin kierrosnopeusJoutokäyntiNopeus ANopeus BNopeus C10-25-50-75-100-8.3.2 ETC-testi Jos moottoria ei testata nettotilassa, moottorin valmistajan on toimitettava syklin koko käyttöalueelle teknisen tutkimuslaitoksen hyväksymä muuntokaava liitteen III lisäyksessä 2 olevassa 2 kohdassa tarkoitetun mitatun tehon tai mitatun syklityön muuntamiseksi nettotehoksi tai nettosyklityöksi.>KAAVION LOOPU> Lisäys 2 >KAAVION ALKU> MOOTTORIPERHEEN OLENNAISET OMINAISUUDET 1. Yleiset muuttujat 1.1 Palamistahti: . 1.2 Jäähdytysaine: . 1.3 Sylinterien lukumäärä (1): . 1.4 Yksittäisen sylinterin iskutilavuus: . 1.5 Moottorin ilmanvaihto: . 1.6 Palotilan tyyppi/rakenne: . 1.7 Venttiilien ja venttiiliaukkojen järjestely, mitat ja kukumäärä: . 1.8 Polttoainejärjestelmä: . 1.9 Sytytysjärjestelmä (kaasumoottorit): . 1.10 Muut ominaisuudet: - välijäähdytysjärjestelmä (1): . - pakokaasun takaisinkierrätys (1): . - veden ruiskutus/emulsio (1): . - ilman ruiskutus (1): . 1.11 Pakokaasujen jälkikäsittely (1): . Todiste identtisestä (tai kantamoottorilla alhaisimmasta) suhteesta: järjestelmän tilavuus/polttoaineen syöttö iskua kohti kaavion numeron (numeroiden) mukaisesti: . 2 Moottoriperheen luettelointi 2.1 Dieselmoottoriperheen nimi: . 2.1.1 Kyseiseen perheeseen kuuluvien moottoreiden eritelmät: Kantamoottori Moottorityyppi Sylinterien lukumäärä Nimellisnopeus (min-1) Polttoaineen syöttö iskua kohti (mm³) Nettonimellisteho (kW) Kierrosnopeus suurimmalla vääntömomentilla (min-1) Polttoaineen syöttö iskua kohti (mm³) Suurin vääntömomentti (Nm) Hidas joutokäyntinopeus (min-1) Sylinterin iskutilavuus (prosentteina kantamoottorin tilavuudesta) 100 (1) Jos ei sovellettavissa, se merkitään.2.2 Kaasumoottoriperheen nimi: . 2.2.1 Kyseiseen perheeseen kuuluvien moottoreiden eritelmät: . Kantamoottori Moottorityyppi Sylinterien lukumäärä Nimellisnopeus (min-1) Polttoaineen syöttö iskua kohti (mg) Nettonimellisteho (kW) Kierrosnopeus suurimmalla vääntömomentilla (min-1) Polttoaineen syöttö iskua kohti (mm³) Suurin vääntömomentti (Nm) Hidas joutokäyntinopeus (min-1) Sylinterin iskutilavuus (prosentteina kantamoottorin tilavuudesta) 100 Sytytyksen ajoitus Pakokaasujen kierrätyksen virtaama Ilmapumppu kyllä/ei Ilmapumpun todellinen virtaama>KAAVION LOOPU> Lisäys 3 >KAAVION ALKU> MOOTTORIPERHEESEEN KUULUVAN MOOTTORIN OLENNAISET OMINAISUUDET (1) 1 Moottorin kuvaus 1.1 Valmistaja: . 1.2 Valmistajan merkitsemä moottorin numerotunnus: . 1.3 Toimintaperiaate: nelitahtinen/kaksitahtinen (2) 1.4 Sylinterien lukumäärä ja järjestely: . 1.4.1 Halkaisija: . mm 1.4.2 Iskunpituus: . mm 1.4.3 Sytytysjärjestys: . 1.5 Moottorin iskutilavuus: . cm³ 1.6 Volumetrinen puristussuhde (3): . 1.7 Piirustus (piirustukset) palotilasta ja männänpäästä: . 1.8 Otto- ja poistokanavien pienin poikkileikkaus: . cm² 1.9 Joutokäyntinopeus: . min-1 1.10 Suurin nettoteho: .kW kierrosnopeudella . min-1 1.11 Moottorin suurin sallittu kierrosnopeus: . min-1 1.12 Suurin nettovääntömomentti: .. Nm kierrosnopeudella . min-1 1.13 Palamisjärjestelmä: dieselmoottori/ottomoottori (2) . 1.14 Polttoaine: Diesel/nestekaasu/H-ryhmän maakaasu/L-ryhmän maakaasu/HL-ryhmän maakaasu (2) . 1.15 Jäähdytysjärjestelmä 1.15.1 Neste 1.15.1.1 Nesteen tyyppi: . 1.15.1.2 Kiertopumppu (kiertopumput): kyllä/ei (2) 1.15.1.3 Ominaisuudet tai merkki (merkit) ja tyyppi (tyypit) (tarvittaessa): . 1.15.1.4 Välityssuhde (välityssuhteet) (tarvittaessa): . 1.15.2 Ilma 1.15.2.1 Puhallin: kyllä/ei (2) 1.15.2.2 Ominaisuudet tai merkki (merkit) ja tyyppi (tyypit) (tarvittaessa): . 1.15.2.3 Välityssuhde (välityssuhteet) (tarvittaessa): . 1.16 Valmistajan sallima lämpötila 1.16.1 Nestejäähdytys: korkein ulostulolämpötila: . K 1.16.2 Ilmajäähdytys: Vertailupiste: . (1) Ilmoitettava perheen kunkin moottorin osalta.(2) Tarpeeton yliviivataan.(3) Määritetään toleranssi.Korkein lämpötila vertailupisteessä: . K 1.16.3 Ilman korkein lämpötila välijäähdyttimen ulostulokohdassa (tarvittaessa): . K 1.16.4 Pakokaasun korkein lämpötila pakoputken (pakoputkien) ja pakosarjan ulkolaipan (ulkolaippojen) tai turboahtimen (turboahtimien) liitoskohdassa: . K 1.16.5 Polttoaineen lämpötila: vähintään .K, enintään: . Kdieselmoottoreiden osalta ruiskutuspumpun syötössä, maakaasulla toimivien kaasumoottoreiden osalta paineentasaajan viimeisessä vaiheessa 1.16.6 Polttoaineen paine: vähintään .kPa, enintään: . kPa paineentasaajan viimeisessä vaiheessa, ainoastaan maakaasulla toimivat kaasumoottorit 1.16.7 Voiteluaineen lämpötila: vähintään .K, enintään: . K 1.17 Ahdin: kyllä/ei (1) 1.17.1 Merkki: . 1.17.2 Tyyppi: . 1.17.3 Järjestelmän kuvaus (esimerkiksi suurin ahtopaine, pakokaasun ohivirtausventtiili [tarvittaessa]): 1.17.4 Välijäähdytin: kyllä/ei (1) 1.18 Imujärjestelmä Suurin sallittu imun alipaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja 100 prosentin kuormituksella direktiivin 80/1269/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/491/ETY (3), mukaisissa käyttöolosuhteissa: . kPa 1.19 Pakojärjestelmä Suurin sallittu pakokaasun vastapaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja 100 prosentin kuormituksella direktiivin 80/1269/ETY (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/491/ETY (3) mukaisissa käyttöolosuhteissa: . kPa Pakojärjestelmän tilavuus: . dm³ 2 Ilmansaastumisen torjumiseksi toteutetut toimenpiteet 2.1 Kampikammiokaasujen kierrätyslaite (kuvaus ja piirustukset): . 2.2 Muut pakokaasunpuhdistuslaiteet (jos sellaisia on eikä niitä mainita muissa kohdissa) . 2.2.1 Katalysaattori: kyllä/ei (1) 2.2.1.1 Katalysaattoreiden ja katalyyttielementtien lukumäärä: . 2.2.1.2 Katalysaattorin (katalysaattoreiden) mitat, muoto ja tilavuus: . 2.2.1.3 Katalysaattorin toimintatapa: . 2.2.1.4 Jalometallien kokonaissisältö: . 2.2.1.5 Suhteellinen pitoisuus: . 2.2.1.6 Substraatti (rakenne ja materiaali): . 2.2.1.7 Kennotiheys: . (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) EYVL L 375, 31.12.1980, p. 46.(3) EYVL L 238, 15.8.1989, p. 43.2.2.1.8 Katalysaattorin (katalysaattoreiden) kotelointityyppi: . 2.2.1.9 Katalysaattorin (katalysaattoreiden) sijainti (paikka ja vertailuetäisyys pakojärjestelmässä): . 2.2.2 Happianturi: kyllä/ei (1) 2.2.2.1 Tyyppi: . 2.2.3 Ilman suihkutus: kyllä/ei (1) 2.2.3.1 Tyyppi (ilmapulssi, ilmapumppu, jne.) . 2.2.4 Pakokaasun takaisinkierrätys: kyllä/ei (1) 2.2.4.1 Ominaisuudet (virtaama jne.): . 2.2.5 Hiukkasloukku: kyllä/ei (1) 2.2.5.1 Hiukkasloukun mitat, muoto ja tilavuus: . 2.2.5.2 Hiukkasloukun tyyppi ja rakenne: . 2.2.5.3 Sijainti (vertailuetäisyys pakojärjestelmässä): . 2.2.5.4 Talteenottomenetelmä tai -järjestelmä, kuvaus ja/tai piirustus: . 2.2.6 Muut järjestelmät: kyllä/ei (1) 2.2.6.1 Kuvaus ja toiminta: . 3 Polttoaineen syöttö 3.1 Dieselmoottorit 3.1.1 Syöttöpumppu Paine (2): . kPa tai ominaiskaavio (2): . 3.1.2 Ruiskutusjärjestelmä 3.1.2.1 Pumppu 3.1.2.1.1 Merkki (merkit): . 3.1.2.1.2 Tyyppi (tyypit): . 3.1.2.1.3 Virtausmäärä: ......... mm³ (2) iskua kohti moottorin kierrosnopeudella ...... min-1 ja täydellä ruiskutuksella tai ominaiskaavio (1) (2): . Ilmoitetaan käytetty menetelmä: moottorissa/pumppupenkissä (1) Jos moottorissa on ahtopaineen säätö, ilmoitetaan polttoaineen virtausmäärän ja ahtopaineen suhde moottorin kierrosnopeuteen 3.1.2.1.4 Ruiskutusennakko . 3.1.2.1.4.1 Ruiskutusennakon käyrä (2): . 3.1.2.1.4.2 Ruiskutuksen staattinen ajoitus (2): . 3.1.2.2 Ruiskutusputkisto 3.1.2.2.1 Pituus: . mm 3.1.2.2.2 Sisähalkaisija: . mm 3.1.2.3 Ruiskutussuutin (ruiskutussuuttimet) 3.1.2.3.1 Merkki (merkit): . 3.1.2.3.2 Tyyppi (tyypit): . 3.1.2.3.3 "Avautumispaine" . kPa (2) tai ominaiskaavio (1) (2) . (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Määriteetän toleranssi.3.1.2.4 Kierroslukusäädin 3.1.2.4.1 Merkki (merkit): . 3.1.2.4.2 Tyyppi (tyypit): . 3.1.2.4.3 Katkaisun aloitusnopeus täydellä kuormituksella: . min-1 3.1.2.4.4 Suurin kuormittamaton nopeus: . min-1 3.1.2.4.5 Joutokäyntinopeus: . min-1 3.1.3 Kylmäkäynnistysjärjestelmä 3.1.3.1 Merkki (merkit): . 3.1.3.2 Tyyppi (tyypit): . 3.1.3.3 Kuvaus: . 3.1.3.4 Apukäynnistyslaite: . 3.1.3.4.1 Merkki: . 3.1.3.4.2 Tyyppi: . 3.2 Kaasukäyttöiset moottorit (1): . 3.2.1 Polttoaine: maakaasu/nestekaasu (2) 3.2.2 Paineentasain (paineentasaimet) tai höyrystin/paineentasain (paineentasaimet) (2) 3.2.2.1 Merkki (merkit): . 3.2.2.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.2.3 Paineenalennusvaiheiden lukumäärä: . 3.2.2.4 Viimeisen vaiheen paine: vähintään . kPa, enintään: . kPa 3.2.2.5 Pääsäätöpisteiden lukumäärä: . 3.2.2.6 Joutokäynnin säätöpisteiden lukumäärä: . 3.2.2.7 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.3 Polttoaineen syöttö: sekoitusyksikkö/kaasuruiskutus/nesteruiskutus/suoraruiskutus (2) 3.2.3.1 Seoksen säätö: . 3.2.3.2 Järjestelmän kuvaus ja/tai kaavio ja piirustukset: . 3.2.3.3 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.4 Sekoitusyksikkö 3.2.4.1 Numero: . 3.2.4.2 Merkki (merkit): . 3.2.4.3 Tyyppi (tyypit): . 3.2.4.4 Sijainti: . 3.2.4.5 Säätömahdollisuudet: . 3.2.4.6 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.5 Imusarjaruiskutus 3.2.5.1 Ruiskutus: yksipiste/monipiste (2): 3.2.5.2 Ruiskutus: jatkuva/samanaikainen/jaksoittainen (2) 3.2.5.3 Ruiskutuslaitteisto: . (1) Jos järjestelmän kokoonpano on erilainen, toimitetaan vastaavat tiedot (3.2 kohtaa varten).(2) Tarpeeton yliviivataan.3.2.5.3.1 Merkki (merkit): . 3.2.5.3.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.5.3.3 Säätömahdollisuudet: . 3.2.5.3.4 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.5.4 Syöttöpumppu (tarvittaessa): 3.2.5.4.1 Merkki (merkit): . 3.2.5.4.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.5.4.3 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: 3.2.5.5 Ruiskutussuutin (ruiskutussuuttimet) 3.2.5.5.1 Merkki (merkit): . 3.2.5.5.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.5.5.3 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.6 Suoraruiskutus 3.2.6.1 Ruiskutuspumppu/paineentasain (1) 3.2.6.1.1 Merkki (merkit): . 3.2.6.1.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.6.1.3 Ruiskutuksen ajoitus: . 3.2.6.1.4 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.6.2 Ruiskutussuutin (ruiskutussuuttimet) 3.2.6.2.1 Merkki (merkit): . 3.2.6.2.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.6.2.3 Avautumispaine tai ominaiskaavio (2): . 3.2.6.2.4 Varmennusnumero direktiivin . . . /. . . /EY mukaisesti: . 3.2.7 Elektroninen säätöyksikkö (Electronic control unit, ECU) 3.2.7.1 Merkki (merkit): . 3.2.7.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.7.3 Säätömahdollisuudet: . 3.2.8 Erityislaitteet maakaasua polttoaineena käytettäessä 3.2.8.1 Vaihtoehto 1 (ainoastaan, jos moottori on hyväksytty useiden eri polttoainekoostumusten osalta): 3.2.8.1.1 Polttoaineen koostumus: metaani (CH4): perus: ........ mooliprosenttia vähintään ........ mooliprosenttia enintään ........ mooliprosenttia etaani (C2H6): perus: ........ mooliprosenttia vähintään ........ mooliprosenttia enintään ........ mooliprosenttia propaani (C3H8): perus: ........ mooliprosenttia vähintään ........ mooliprosenttia enintään ........ mooliprosenttia butaani (C4H10): perus: ........ mooliprosenttia vähintään ........ mooliprosenttia enintään ........ mooliprosenttia C5/C5+: perus: ........ mooliprosenttia vähintään ........ mooliprosenttia enintään ........ mooliprosenttia happi (O2): perus: ........ mooliprosenttia vähintään ........ mooliprosenttia enintään ........ mooliprosenttia inertti (N2, He, jne): perus: ........mooliprosenttia vähintään ........ mooliprosenttia enintään ........ mooliprosenttia (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Määriteetän toleranssi.3.2.8.1.2 Ruiskutussuutin (ruiskutussuuttimet) 3.2.8.1.2.1 Merkki (merkit): . 3.2.8.1.2.2 Tyyppi (tyypit): . 3.2.8.1.3 Muita tietoja (tarvittaessa) 3.2.8.2 Vaihtoehto 2 (ainoastaan, jos moottori on hyväksytty useiden eri polttoainekoostumusten osalta) 4 Venttiilien ajoitus 4.1 Venttiilien suurin nousu sekä suurimmat avautumis- ja sulkeutumiskulmat suhteessa kuolokohtiin tai vastaavat tiedot: . 4.2 Vertailu- ja/tai asetusalueet (1): . 5 Sytytysjärjestelmä (ainoastaan ottomoottorit) 5.1 Sytytysjärjestelmän tyyppi: sytytystulpat ja yhteinen puola/sytytystulpat ja erilliset puolat/puola tulpassa/muu (mikä) (1) 5.2 Sytytyksen säätöyksikkö 5.2.1 Merkki (merkit): . 5.2.2 Tyyppi (tyypit): . 5.3 Sytytyksen ennakkokäyrä/ennakkokartta (1) (2) . 5.4 Sytytyksen ajoitus (2): . astetta ennen yläkuolokohtaa kierrosnopeudella ........................ min-1 ja alipainesäätimen alipaineella . kPa 5.5 Sytytystulpat 5.5.1 Merkki (merkit): . 5.5.2 Tyyppi (tyypit): . 5.5.3 Kärkiväli: . mm 5.6 Sytytyspuola(t) 5.6.1 Merkki (merkit): . 5.6.2 Tyyppi (tyypit): . (1) Tarpeeton yliviivataan.(2) Määriteetän toleranssi.>KAAVION LOOPU> Lisäys 4 >KAAVION ALKU> MOOTTORIIN LIITTYVIEN AJONEUVON OSIEN OMINAISUUDET 1. Imujärjestelmän alipaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja 100 prosentin kuormituksella . kPa 2. Pakojärjestelmän vastapaine moottorin nimelliskierrosnopeudella ja 100 prosentin kuormituksella . kPa 3. Pakojärjestelmän tilavuus: . cm³ 4. Direktiivin 80/1269/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/491/ETY (2), liitteessä I olevan 5.1.1 kohdan mukaisissa käyttöolosuhteissa moottorin käyttöä varten tarvittavien apulaitteiden LaiteMoottorin eri kierrosnopeuksilla käytetty teho (kW) JoutokäyntiAlhainen nopeusKorkea nopeusNopeus A (1)Nopeus B (1)Nopeus C (1)Vertailunopeus (2)P(a)Moottorin käyttöä varten tarvittavat apulaitteet (vähennetään moottorin mitatusta tehosta)(ks. 5.1 kohta)(1) ESC-testi. (2) Aionastaan ETC-testi. (1) EYVL L 375, 31.12.1980, s. 46.(2) EYVL L 238, 15.8.1989, s. 43.>KAAVION LOOPU> LIITE III TESTAUSMENETTELY 1 JOHDANTO 1.1 Tässä liitteessä kuvataan menetelmät testattavien moottoreiden kaasu-, hiukkas- ja savupäästöjen määrittämiseksi. Liitteessä kuvataan kolme testisykliä, joita sovelletaan liitteessä I olevan 6.2 kohdan säännösten mukaisesti: - ESC-testi, joka muodostuu kolmestatoista tasaisen moodin syklistä, - ELR-testi, joka muodostuu eri nopeuksilla suoritettavista vaihtelevista kuormitusvaiheista, jotka ovat yhden testausmenettelyn kiinteitä osia, ja ne suoritetaan samanaikaisesti, - ETC-testi, joka muodostuu sekunnittaisten siirtymätilojen sarjasta. 1.2 Testi suoritetaan moottori testipenkkiin asennettuna ja dynamometriin kytkettynä. 1.3 Mittausperiaate Moottorin pakokaasuista mitattaviin päästöihin kuuluvat kaasumaiset komponentit (hiilimonoksidi, hiilivetyjen kokonaismäärä ainoastaan dieselmoottoreiden osalta ESC-testissä, metaanittomat hiilivedyt ainoastaan diesel- ja kaasumoottoreiden osalta ETC-testissä, metaani ainoastaan kaasumoottoreiden osalta ETC-testissä sekä typen oksidit), hiukkaset (ainoastaan dieselmoottoreiden osalta) ja savu (ainoastaan dieselmoottoreiden osalta ELR-testissä). Tämän lisäksi käytetään merkkikaasuna usein hiilidioksidia osittaisen ja täyslaimennusmenetelmän laimennussuhteen selvittämiseksi. Hyvän insinööritavan mukaisesti suositellaan hiilidioksidin yleistä mittausta mittausongelmien havaitsemiseksi testauskäytön aikana. 1.3.1 ESC-testi Yllä mainittujen pakokaasupäästöjen määrät mitataan ennalta määrätyssä lämpimän moottorin käyttötilannesarjassa ottamalla jatkuvasti näytteitä raakapakokaasusta. Testisykli muodostuu useista nopeus- ja tehotiloista, jotka kattavat dieselmoottoreiden tyypillisimmät käyttöolosuhteet. Kunkin moodin aikana määritetään teho, pakokaasun virtaus ja kunkin kaasupäästön konsentraatio, ja mitatut arvot painotetaan. Hiukkasnäyte laimennetaan käsitellyllä ulkoilmaslla. Koko testin aikana otetaan yksi näyte, joka kerätään sopiviin suodattimiin. Kunkin päästön määrät lasketaan grammoina kilowattituntia kohti tämän liitteen lisäyksessä 1 kuvatulla tavalla. Lisäksi mitataan NOx kolmessa tutkimuslaitoksen valitsemassa säätöalueen testauspisteessä (1), ja mitattuja arvoja verrataan valitut testauspisteet sisältävistä testisyklin tiloista saatujen laskutoimitusten tuloksiin. NOx-tarkistuksessa varmistetaan moottorin päästöjen hallinnan tehokkuus moottorin tyypillisellä käyttöalueella. 1.3.2 ELR-testi Lämpimän moottorin savu määritetään ennalta määrätyssä kuormavastetestissä opasimetrin avulla. Testi muodostuu moottorin kuormittamisesta vakionopeudella 10-100 prosentin kuormalla kolmella eri moottorin kierrosnopeudella. Lisäksi suoritetaan neljäs teknisen tutkimuslaitoksen (2) valitsema kuormitusvaihe, jonka arvoa verrataan aikaisempien kuormitusvaiheiden tuloksiin. Savun enimmäismäärä määritetään keskiarvoalgoritmin avulla tämän liitteen lisäyksessä 1 kuvatulla tavalla. 1.3.3 ETC-testi Edellä mainittujen pakokaasupäästöjen määrät tutkitaan ennalta määrätyssä lämpimän moottorin siirtymäsyklissä, joka perustuu kuorma- ja linja-autoihin asennettujen moottoreiden maantiekäytön rasitusmalleihin, laimentamalla kokonaispakokaasu ensin käsitellyllä ulkoilmalla. Dynamometriltä saatavia moottorin vääntömomentin ja kierrosnopeuden signaaleja käytetään tehon integroimiseksi suhteessa syklin aikaan, jolloin tulokseksi saadaan moottorin syklin aikana tekemä työ. NOx- ja HC-konsentraatiot syklin aikana määritetään integroimalla analysaattorin signaali. CO-, CO2- ja NMHC-konsentraatiot voidaan määrittää joko integroimalla analysaattorin signaali tai ottamalla pussinäytteitä. Hiukkaspäästöistä kerätään suhteellinen näyte sopiviin suodattimiin. Laimennetun pakokaasun virtaus syklin aikana määritetään pilaannuttavien aineiden massapäästöarvojen laskemiseksi. Massapäästöarvot suhteutetaan moottorin työhön kunkin pilaannuttavan aineen päästön määrittämiseksi grammoina kilowattituntia kohti tämän liitteen lisäyksessä 2 kuvatulla tavalla. 2 TESTIOLOSUHTEET 2.1 Moottorin testiolosuhteet 2.1.1 Moottorin imuilman absoluuttinen lämpötila Ta kelvineinä ja kuiva ilmanpaine kilopascaleina (kPa) mitataan, ja muuttuja F määritetään seuraavasti: a) dieselmoottorit: Luonnollinen ilmanotto ja mekaanisesti ahdetut moottorit: F = ( >NUM>99 >DEN>ps ) * ( >NUM>Ta >DEN>298 )0,7Turboahdetut moottorit, joko imuilman jäähdytyksellä tai ilman sitä: F = ( >NUM>99 >DEN>ps )0,7* ( >NUM>Ta >DEN>298 )1,5b) kaasumoottorit: F = ( >NUM>99 >DEN>ps )1,2* ( >NUM>Ta >DEN>298 )0,6 2.1.2 Testin kelpoisuus Jotta testiä voitaisiin pitää kelpoisena, muuttujan F on oltava seuraavien edellytysten mukainen: 0,96 ≤ F ≤ 1,06 2.2 Ahtoilman jäähdytyksellä varustetut moottorit Ahtoilman lämpötila kirjataan, ja sen tulee olla ilmoitetun enimmäistehon kierrosnopeudella ja täydellä kuormalla ± 5 K:n sisällä liitteen II lisäyksessä 1 olevassa 1.16.3 kohdassa määritetystä ahtoilman enimmäislämpötilasta. Jäähdytysväliaineen lämpötilan on oltava vähintään 293 K (20 °C). Jos käytössä on testauslaitoksen järjestelmä tai ulkoinen puhallin, ahtoilman lämpötilan tulee olla ilmoitetun enimmäistehon kierrosnopeudella ja täydellä kuormalla ± 5 K:n sisällä liitteen II lisäyksessä 1 olevassa 1.16.3 kohdassa määritetystä ahtoilman enimmäislämpötilasta. Edellä mainittujen edellytysten täyttämiseksi käytettyjä ahtoilman jäähdyttimen asetuksia on käytettävä koko testisyklin ajan. 2.3 Moottorin ilman imujärjestelmä Moottorissa on käytettävä ilman imujärjestelmää, joka rajoittaa ilman imun korkeintaan ± 300 Pa:iin moottorin ylärajasta, kun moottori toimii ilmoitetun enimmäistehon kierrosnopeudella ja täydellä kuormalla. 2.4 Moottorin pakojärjestelmä Moottorissa on käytettävä pakojärjestelmää, jonka vastapaine on korkeintaan ± 650 Pa moottorin ylärajasta, kun moottori toimii ilmoitetun enimmäistehon kierrosnopeudella ja täydellä kuormalla, ja jonka tilavuus on ± 40 prosentin tarkkuudella sama kuin valmistajan määrittämä. Testauslaitoksen järjestelmää voidaan käyttää, jos sen avulla saavutetaan moottorin todelliset toimintaolosuhteet. Pakojärjestelmän on oltava pakokaasun näytteenottoa koskevien, liitteen III lisäyksessä 4 olevan 3.4 kohdan ja liitteessä V olevan 2.2.1 kohdan, EP ja 2.3.1 kohdan, EP vaatimusten mukainen. Jos moottorissa on pakokaasujen jälkikäsittelyjärjestelmä, pakoputken halkaisijan on oltava sama kuin käytössä olevissa laitteissa vähintään 4 pakoputken halkaisijaa virtaussuuntaa vastaan jälkikäsittelylaitteen sisältävän paisuntakammion syöttöaukosta lähtien. Etäisyys pakosarjan laipasta tai turboahtimen poistoaukolta jälkikäsittelylaitteeseen on oltava sama kuin ajoneuvokokoonpanossa tai valmistajan ilmoittamien, etäisyyttä koskevien määritelmien sisällä. Pakokaasujen vastapaineen tai rajoituksen on oltava edellä mainittujen perusteiden mukainen, ja siihen voidaan asettaa venttiili. Jälkikäsittelysäiliö voidaan poistaa harjoitustestien ja moottorin määrityskäytön ajaksi, ja se voidaan korvata vastaavalla epäaktiivista katalysaattoritukea sisältävällä säiliöllä. 2.5 Jäähdytysjärjestelmä Testissä on käytettävä tilavuudeltaan sellaista moottorin jäähdytysjärjestelmää, joka riittää moottorin valmistajan ilmoittaman normaalin käyntilämpötilan säilyttämiseen. 2.6 Voiteluöljy Testissä käytettävän voiteluöljyn eritelmät on kirjattava ja esitettävä yhdessä testin tulosten kanssa kuten liitteen II lisäyksessä 1 olevassa 7.1 kohdassa määritetään. 2.7 Polttoaine Polttoaineen on oltava liitteessä IV määritettyä vertailupolttoainetta. Valmistajan on määritettävä polttoaineen lämpötila ja mittauspiste liitteen II lisäyksessä 1 olevassa 1.16.5 kohdassa annetuissa rajoissa. Polttoaineen lämpötilan on oltava vähintään 306 K (33 °C). Jos polttoaineen lämpötilaa ei ole määritetty, sen on oltava 311 K ± 5 K (38 °C ± 5 °C) polttoaineen syötön tuloaukolla. 2.8 Pakokaasun jälkikäsittelyjärjestelmän testaus Jos moottorissa on pakokaasun jälkikäsittelyjärjestelmä, testisyklin (testisyklien) aikana mitattujen pakokaasupäästöjen on vastattava käyttöolosuhteiden päästöjä. Jos tätä ei voida saavuttaa yhdellä testisyklillä (esimerkiksi kun hiukkassuodatin on ajoittain regeneroituva), on suoritettava useita testisyklejä, joiden tuloksista otetaan keskiarvot ja/tai ne painotetaan. Moottorin valmistaja ja tekninen tutkimuslaitos sopivat hyvän insinööritavan mukaisesta tarkasta menettelytavasta. Lisäys 1 ESC- JA ELR-TESTISYKLIT 1 MOOTTORIN JA DYNAMOMETRIN ASETUKSET 1.1 Moottorin kierrosnopeuksien A, B ja C määrittäminen Valmistajan on ilmoitettava moottorin kierrosnopeudet A, B ja C seuraavien säännösten mukaisesti: Suuri nopeus nhi määritetään laskemalla 70 prosenttia liitteen II lisäyksessä 1 olevassa 8.2 kohdassa määritetystä ilmoitetusta suurimmasta nettotehosta P(n). Suurin moottorin kierrosnopeus, jolla tämä tehoarvo esiintyy tehokäyrällä, määritetään kierrosnopeudeksi nhi. Alhainen nopeus nlo määritetään laskemalla 50 prosenttia liitteen II lisäyksessä 1 olevassa 8.2 kohdassa määritetystä ilmoitetusta suurimmasta nettotehosta P(n). Alhaisin moottorin kierrosnopeus, jolla tämä tehoarvo esiintyy tehokäyrällä, määritetään kierrosnopeudeksi nlo. Moottorin kierrosnopeudet A, B ja C lasketaan seuraavasti: Nopeus A = nlo + 25 % (nhi - nlo) Nopeus B = nlo + 50 % (nhi - nlo) Nopeus C = nlo + 75 % (nhi - nlo) Nopeudet A, B ja C voidaan varmentaa jommalla kummalla seuraavista menetelmistä: a) Muut testikohdat on mitattava direktiivin 80/1269/ETY mukaisen moottorin tehon hyväksynnän aikana nopeuksien nhi ja nlo määrittämiseksi tarkasti. Suurin teho, nhi ja nlo on määritettävä tehokäyrästä, ja moottorin kierrosnopeudet A, B ja C lasketaan yllä olevien säännösten mukaisesti. b) Moottorin koko kuormituskäyrä kartoitetaan kuormittamattoman enimmäisnopeuden ja joutokäynnin välillä käyttäen vähintään viittä mittauspistettä tuhannen kierroksen käyntinopeusalaa kohti sekä mittauspisteitä ± 50 kierroksen sisällä ilmoitetun enimmäistehon nopeudesta. Suurin teho, nhi ja nlo määritetään kyseisestä kartoituskäyrästä, ja moottorin kierrosnopeudet A, B ja C lasketaan yllä olevien säännösten mukaisesti. Jos mitatut moottorin kierrosnopeudet vaihtelevat enintään ± 3 prosenttia moottorin valmistajan ilmoittamista moottorin kierrosnopeuksista, päästötestissä käytetään ilmoitettuja kierrosnopeuksia. Jos toleranssi ylittyy jollakin moottorin kierrosnopeudella, päästötestissä käytetään mitattuja moottorin kierrosnopeuksia. 1.2 Dynamometrin asetusten määrittäminen Täyskuormituksen vääntömomenttikäyrä määritetään kokeellisesti eri testitilojen vääntömomenttiarvojen laskemiseksi liitteen II lisäyksessä 1 olevassa 8.2 1 kohdassa määritetyissä netto-olosuhteissa. Mahdollisten moottorin käyttämien laitteiden käyttöteho otetaan laskuissa huomioon. Kunkin testimoodin dynamometriasetukset lasketaan seuraavan kaavan avulla: s = P(n) * >NUM>L >DEN>100 jos testi suoritetaan netto-olosuhteissa, s = P(n) * >NUM>L >DEN>100 + (P(a) P(b)) jos testiä ei suoriteta netto-olosuhteissa, jossa s = dynamometrin asetus, kW P(n) = liitteen II lisäyksessä 1 olevassa 8.2. kohdassa tarkoitettu moottorin nettoteho, kW L = 2.7.1 kohdassa tarkoitettu prosentuaalinen kuormitus, % P(a) = liitteen II lisäyksessä 1 olevan 6.1 kohdan mukaisesti asennettavien apulaitteiden käyttöteho P(b) = liitteen II lisäyksessä 1 olevan 6.2 kohdan mukaisesti poistettavien apulaitteiden käyttöteho 2 ESC-TESTIKÄYTTÖ Valmistajan pyynnöstä voidaan suorittaa harjoitustesti, jonka aikana moottori ja pakoputkisto mukautetaan ennen mittaussykliä. 2.1 Näytteenottosuodattimien valmisteleminen Kukin suodatin (suodatinpari) sijoitetaan vähintään tuntia ennen testiä suljettuun mutta sinetöimättömään petrimaljaan, joka asetetaan punnituskammioon vakautumaan. Vakautusajan lopussa kukin suodatin (suodatinpari) punnitaan ja niiden taarapaino kirjataan. Tämän jälkeen suodatin (suodatinpari) varastoidaan suljettuun petrimaljaan tai sinetöityyn suodatintelineeseen siihen asti, kunnes sitä käytetään testauksessa. Jos suodatinta (suodatinparia) ei käytetä kahdeksan tunnin kuluessa punnituskammiosta poistamisesta, se on käsiteltävä ja punnittava uudelleen ennen käyttöä. 2.2 Mittauslaitteiston asentaminen Instrumentaatio ja näytteenottimet asennetaan vaatimusten mukaisesti. Jos käytössä on pakokaasun laimennuksen täysvirtauslaimennusjärjestelmä, järjestelmään on liitettävä peräputki. 2.3 Laimennusjärjestelmän ja moottorin käynnistäminen Laimennusjärjestelmä ja moottori on käynnistettävä ja lämmitettävä valmistajan suositusten ja hyvän insinööritavan mukaisesti, kunnes kaikki paineet ja lämpötilat ovat vakautuneet enimmäistehoon. 2.4 Hiukkasten keräämisjärjestelmän käynnistäminen Hiukkasten keräämisjärjestelmä käynnistetään ja asetetaan ohitusasentoon. Laimennusilman hiukkasten taustataso voidaan määrittää johtamalla laimennusilmaa hiukkassuodattimien läpi. Jos käytetään suodatettua laimennusilmaa, voidaan tehdä yksi mittaus ennen testiä tai sen jälkeen. Jos laimennusilmaa ei suodateta, mittaukset voidaan tehdä ennen testiä sekä sen jälkeen ja laskea tulosten keskiarvo. 2.5 Laimennussuhteen säätäminen Laimennusilma säädetään siten, että laimennetun pakokaasun välittömästi ennen ensisijaista suodatinta mitattu lämpötila ei missään moodissa ole suurempi kuin 325 K (52 °C). Laimennussuhteen (q) on oltava vähintään 4. Järjestelmissä, joissa laimennussuhteen säätö toteutetaan mittaamalla CO2- tai NOx-konsentraatio, laimennusilman CO2- tai NOx-konsentraatiomittausten alku- ja loppumittausten tulokset saavat erota toisistaan enintään 100 ppm (CO2) tai 5 ppm (NOx). 2.6 Analysaattoreiden tarkistus Päästöanalysaattorit on nollattava ja kohdistettava. 2.7 Testisykli 2.7.1 Testimoottorin dynamometrikäytössä on noudatettava seuraavaa 13-moodista sykliä. >TAULUKON PAIKKA> 2.7.2 Testisarja Testisarja käynnistetään. Testi suoritetaan 2.7.1 kohdassa asetetussa tilojen numerojärjestyksessä. Moottoria on käytettävä kussakin moodissa määrätty aika, ja moottorin kierrosnopeuden ja kuormituksen muutokset on tehtävä moodin 20 ensimmäisen sekunnin aikana. Määritetty kierrosnopeus on säilytettävä ± 50 kierroksen tarkkuudella, ja määritetty vääntömomentti on säilytettävä ± 2 prosentin tarkkuudella testinopeuden suurimmasta vääntömomentista. Valmistajan pyynnöstä testisarja voidaan toistaa riittävän monta kertaa suuremman hiukkasmassan keräämiseksi suodattimeen. Valmistajan on toimitettava tarkka kuvaus tietojen arvioinnista ja laskutoimituksista. Kaasupäästöt määritetään ainoastaan ensimmäisen testisyklin aikana. 2.7.3 Analysaattorin tulokset Analysaattoreiden tulokset on tallennettava nauhapiirturilla tai mitattava vastaavalla tiedonkeruujärjestelmällä pakokaasun virratessa analysaattoreiden läpi koko testisyklin ajan. 2.7.4 Hiukkasnäytteiden otto Koko testimenettelyn aikana käytetään yhtä suodatinparia (ensisijainen suodatin ja toissijainen suodatin, ks. liitteen III lisäys 4). Testisyklin menettelytavassa määritetyt moodikohtaiset painotuskertoimet on otettava huomioon ottamalla syklin kunkin yksittäisen moodin pakokaasun massavirtaan suhteessa oleva näyte. Tämä voidaan toteuttaa säätämällä näytteen virtausta, näytteenottoaikaa ja/tai laimennussuhdetta siten, että 5.6 kohdassa tarkoitettujen tehollisten painotuskertointen perusteet saavutetaan. Moodikohtaisen näytteenottoajan on oltava vähintään 4 sekuntia/painotuskertoimen arvo 0,01. Näyte on otettava kussakin moodissa mahdollisimman myöhään. Hiukkasten kerääminen on lopetettava enintään 5 sekuntia ennen moodin loppua. 2.7.5 Moottorin tila Kunkin moodin aikana on kirjattava moottorin kierrosnopeus ja kuormitus, imuilman lämpötila ja alipaine, pakokaasun lämpötila ja vastapaine, polttoaineen virtaus ja ilman tai pakokaasun virtaus, ahtoilman lämpötila, polttoaineen lämpötila sekä kosteus siten, että kierrosnopeus- ja kuormitusvaatimukset (ks. 2.7.2 kohta) täyttyvät hiukkasnäytteen oton aikana tai joka tapauksessa kunkin moodin viimeisen minuutin aikana. Muut laskutoimituksiin mahdollisesti tarvittavat tiedot on kirjattava (ks. 4 ja 5 kohta