ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
22.

On tärkeää selventää, mitkä toimet eivät kuulu EAKR:n ja koheesiorahaston soveltamisalaan. Tämä koskee esimerkiksi investointeja, joilla pyritään vähentämään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY ( 10 ) (päästökauppadirektiivi) piiriin kuuluvista toiminnoista aiheutuvia kasvihuonekaasupäästöjä, jotta saatavilla olevan rahoituksen päällekkäisyys voidaan välttää, sillä rahoitus on jo olemassa osana kyseistä direktiiviä. Myöskään investoinnit komission asetuksessa (EU) N:o 651/2014 ( 11 ) määriteltyihin vaikeuksissa oleviin yrityksiin eivät kuulu soveltamisalaan, paitsi jos tämä on sallittua vähämerkityksisen tuen myöntämistä koskevien sääntöjen tai poikkeuksellisia olosuhteita varten vahvistettujen tilapäisten valtiontukisääntöjen perusteella. EAKR:stä ja koheesiorahastosta ei myöskään tueta tiettyjä investointeja lentokenttiin, lukuun ottamatta kohdennettuja toimenpiteitä ympäristön pilaantumisen lieventämiseksi sekä turva- ja turvallisuustoimenpiteiden toteuttamiseksi alueellisilla lentoasemilla edellyttäen, että investointien ensisijainen tavoite määritellään selkeästi unionin ympäristö-, turva- ja turvallisuusnormien perusteella ja että se on valtiontukisääntöjen mukainen. Kummastakaan rahastosta ei myöskään tueta kaatopaikalle sijoittamista ja jäännösjätteen käsittelyä, ydinvoimaloiden käytöstäpoistoa tai rakentamista taikka tupakan ja tupakkatuotteiden valmistusta, jalostusta ja markkinointia. Tukea ei myönnetä myöskään investointeihin, jotka liittyvät fossiilisten polttoaineiden tuotantoon, jalostukseen, kuljetukseen, jakeluun, varastointiin tai polttamiseen, lukuun ottamatta seuraavia: i) tietyissä olosuhteissa kiinteillä fossiilisilla polttoaineilla toimivien lämmitysjärjestelmien korvaaminen kaasulla toimivilla lämmitysjärjestelmillä; ii) investoinnit kaasun siirto- ja jakeluverkkojen laajentamiseen ja käyttötarkoituksen muuttamiseen, muuntamiseen tai jälkiasennukseen edellyttäen, että järjestelmään voidaan tällaisilla investoinneilla lisätä uusiutuvia ja vähähiilisiä kaasuja, kuten vetyä, biometaania ja synteesikaasua, ja ne mahdollistavat kiinteitä fossiilisia polttoaineita käyttävien laitosten korvaamisen; iii) julkiseen käyttöön tarkoitetut puhtaat ajoneuvot sekä ilma-alukset ja alukset, jotka on suunniteltu ja rakennettu tai muunnettu pelastuspalvelun ja palontorjunnan käyttöön. Edellä ii ja iii alakohdassa tarkoitetun tuen määrä rajataan sen mukaan, mikä on jäsenvaltion bruttokansantulo ja mikä on kiinteiden fossiilisten polttoaineiden osuus kotimaisesta energian kokonaiskulutuksesta jäsenvaltiossa. Hallintoviranomaisen on valittava EAKR:stä ja koheesiorahastosta i ja ii alakohdan mukaisesti tuettavat toimet viimeistään 31. joulukuuta 2025, eikä toimia voida siirtää seuraavalle ohjelmakaudelle.
33.

Biometriikkaa koskevassa kysymyksessä neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta on tulosta Euroopan parlamentin kanssa käydyistä tiiviistä neuvotteluista. Saavutetussa kompromississa säilytetään komission ehdotuksen olennaiset osat, samalla kun siihen lisätään tiettyjä Euroopan parlamentin ehdottamia suojatoimia: — sormenjälkien ottamisen vähimmäisikää viisumimenettelyssä alennetaan lyhytaikaisten viisumien osalta 12 vuodesta 6 vuoteen; viisumitietojärjestelmään ei myöskään tallenneta alle 6-vuotiaiden lasten sormenjälkiä pitkäaikaisten viisumien ja oleskelulupien osalta; sormenjälkien ottamiseen lapsilta sovelletaan tiukempia suojatoimia, ja kyseisten tietojen käyttö rajataan tilanteisiin, joissa se on lapsen edun mukaista, erityisesti rajoittamalla tietojen säilytysaikaa; — enimmäisikärajaksi sormenjälkien ottamiselle lyhytaikaisia viisumeja varten asetetaan 75 vuotta ottaen huomioon sormenjälkien laadun heikkeneminen iäkkäiden henkilöiden kohdalla; — reaaliaikaisesta kasvokuvasta tulee viisumimenettelyn perussääntö (myös alle 6-vuotiaiden lasten osalta lapsikaupan torjunnan edistämiseksi). Jäsenvaltiot voivat lisäksi vaatia kunkin hakemuksen osalta fyysisen valokuvan. Viisumitietojärjestelmään liitetään fyysisen valokuvan skannattu jäljennös vain poikkeustapauksissa, joissa reaaliaikaista kasvokuvaa ei vaadita (valtion- tai hallitusten päämiehet, kuninkaalliset jne.), mutta sitä ei käytetä biometristen tunnisteiden vertailuun. Järjestelmässä oleva merkintä ilmoittaa, onko kuva otettu reaaliaikaisesti hakemuksen jättämisen yhteydessä; poikkeustapauksissa kasvokuva poimitaan sähköisesti koneluettavan matkustusasiakirjan sirusta; — nykyisen käytännön mukaisesti biometriset tiedot jäljennetään viisumihakemuksiin, jotka jätetään 59 kuukauden kuluessa edellisestä viisumihakemuksesta; — lasten biometriset tunnisteet voidaan tarkastaa jäsenvaltioiden alueella; — lainvalvontaviranomaisten pääsy lasten biometrisiin tietoihin sallitaan 14 vuoden iästä alkaen Euroopan parlamentin alun perin kannattaman 18. ikävuoden sijasta. Pääsy tätä nuorempia lapsia koskeviin tietoihin on aina mahdollista heidän suojelemisekseen silloin, kun he ovat rikoksen uhreja; — alle 12-vuotiaiden lasten biometriset tiedot poistetaan, kun he poistuvat Schengen-alueelta ja viisumin voimassaolo päättyy (EES:n automaattinen ilmoitus viisumitietojärjestelmään on lisätty tietojen poistamisen mahdollistamiseksi); — turvapaikkaviranomaisilla on pääsy sellaisten lasten sormenjälkiin, joilla ei ole henkilötodistusta.
16.

Samalla ESR+:n yhteistyössä hallinnoitavan toimintalohkon osalta on selkeytetty, minkä tyyppinen tuki ei ole tukikelpoista (16 artikla). Maan, kiinteistöjen ja infrastruktuurien ostoja ei voi tukea. Tukikelpoisia eivät ole myöskään huonekalujen, laitteiden ja ajoneuvojen ostot, paitsi jos hankinta on tarpeen toimen tavoitteen saavuttamiseksi, niiden kirjanpitoarvo poistetaan kokonaisuudessaan tai niiden ostaminen on taloudellisin vaihtoehto.
32.

Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on otettu täysin huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston välillä käydyissä neuvotteluissa komission avustuksella aikaansaatu kompromissi. Neuvosto katsoo, että sen ensimmäisen käsittelyn kanta muodostaa tasapainoisen kokonaisuuden ja että kun asetusten (EU) 603/2013, 2016/794, 2018/1862, 2019/816 ja 2019/818 muuttamisesta viisumitietojärjestelmän tarkoituksia varten tapahtuvan muihin EU:n tietojärjestelmiin pääsyn edellytysten osalta annettava asetus on hyväksytty, se mahdollistaa viisumitietojärjestelmän yhdistämisen muiden EU:n tietojärjestelmien ja Europolin tietoihin. Tämän ansiosta tietojärjestelmät ja niiden tiedot täydentäisivät toisiaan, kun tavoitteena on ulkorajojen valvonnan parantaminen, laittoman muuttoliikkeen ehkäisemisen ja torjumisen edistäminen ja korkean turvallisuustason varmistaminen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella, mukaan lukien yleisen järjestyksen ylläpitäminen ja turvallisuuden takaaminen jäsenvaltioiden alueella.
13.

Euroopan parlamentin kanssa aikaansaadun kompromissin tärkeimmät osatekijät ovat seuraavat: — välineen ja yhdennetyn rajaturvallisuuden rahaston kestosta 1. tammikuuta 2021 ja 31. joulukuuta 2027 väliseksi ajaksi on sovittu; — välineen toteuttamiseen varatut rahoituspuitteet vuosiksi 2021–2027 ovat 1 006 407 000 euroa käypinä hintoina; — välineen tavoitteet on määritelty ja niitä on tarkennettu; — toimia ja kustannuksia, joille voidaan myöntää rahoitusta, on täsmennetty; — väline pannaan täytäntöön työohjelmilla, jotka hyväksytään täytäntöönpanosäädöksillä; — työohjelmien laatimista koskevia kriteereitä ja yksityiskohtaisia sääntöjä on edelleen selvennetty; — raportointivaatimuksia on vahvistettu; — väliarvioinnin laajuutta on edelleen tarkennettu; — on lisätty uusi lauseke, joka koskee raportointivelvollisuutta ja päätösvallan siirtoa; — asetuksen taannehtivasta soveltamisesta on sovittu.
(79)

Varainhoitoasetuksen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (34) sekä neuvoston asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95 (35), (Euratom, EY) N:o 2185/96 (36) ja (EU) 2017/1939 (37) mukaisesti unionin taloudellisia etuja on suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien, mukaan lukien petokset, ehkäisemiseen, havaitsemiseen, korjaamiseen ja tutkimiseen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintään ja soveltuvin osin hallinnollisten seuraamusten määräämiseen liittyvät toimenpiteet. Euroopan petostentorjuntavirastolla (OLAF) on valtuudet erityisesti asetusten (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja (EU, Euratom) N:o 883/2013 mukaisesti tehdä hallinnollisia tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muusta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. Euroopan syyttäjänvirastolla (EPPO) on asetuksen (EU) 2017/1939 mukaisesti valtuudet tutkia unionin taloudellisia etuja vahingoittavia rikoksia sekä nostaa niistä syyte Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 (38) mukaisesti. Unionin rahoitusta saavien henkilöiden tai yhteisöjen on varainhoitoasetuksen mukaisesti toimittava täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi, myönnettävä komissiolle, OLAFille, tilintarkastustuomioistuimelle ja niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka osallistuvat asetuksen (EU) 2017/1939 mukaiseen tiiviimpään yhteistyöhön, EPPOlle tarvittavat oikeudet ja valtuudet ja varmistettava, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet. Kyseisestä syystä kolmansien maiden ja alueiden kanssa sekä kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtyjen sopimusten ja kaikkien välineen täytäntöönpanosta johtuvien sopimusten olisi sisällettävä määräyksiä, joilla komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille annetaan nimenomaisesti valtuudet tehdä toimivaltansa mukaisesti tällaisia tarkastuksia sekä paikan päällä suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, ja joilla varmistetaan, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet.
15.

Euroopan parlamentin kanssa aikaansaadun kompromissin tärkeimmät osatekijät ovat seuraavat: — ohjelman kesto on 1. tammikuuta 2021–31. joulukuuta 2027, ja asetuksen taannehtivasta soveltamisesta on sovittu; — ohjelman yleistavoitteet ja erityistavoitteet on määritelty tarkemmin; — tukikelpoisia toimia on tarkennettu, ja erityisesti on esitetty ei-tyhjentävä luettelo toimien ensisijaisista aiheista; — ulkopuolisten asiantuntijoiden valintamenettelyä on selkeytetty; — ohjelma toteutetaan monivuotisilla työohjelmilla, jotka komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä; — komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan indikaattoreita ja täydennetään asetusta seuranta- ja arviointikehyksen perustamista koskevilla säännöksillä; — arviointiperusteita ja -sääntöjä on tiukennettu; — on lisätty lauseke, joka koskee raportointivelvollisuutta ja säädösvallan siirtoa koskevan määräajan jatkamista.
18.

Komission alkuperäistä ehdotusta koskevat tärkeimmät muutokset, joista molemmat lainsäätäjät pääsivät yhteisymmärrykseen, ovat seuraavat: 1) useisiin säännöksiin sisällytettiin kompromissisanamuoto, jotta teksti on yhdenmukainen Digitaalinen Eurooppa -asetuksen ja Horisontti Eurooppa -asetuksen säännösten kanssa, sillä osaamiskeskus hallinnoi kyberturvallisuuden alaan liittyvää rahoitustukea Horisontti Eurooppa -ohjelmasta ja Digitaalinen Eurooppa -ohjelmasta; 2) osaamiskeskuksen kotipaikkaa koskeva viittaus asetuksen (1 artiklan) säännöksissä poistettiin. Sen sijaan lisättiin uusi johdanto-osan (20) kappale; 3) lisättiin eri käsitteitä asianmukaisine määritelmineen, kuten ”kyberuhka”, ”yhteinen toimi”, ”luontoissuoritus” ja ”eurooppalainen digitaali-innovointikeskittymä”; 4) lisättiin ”ohjelma” eli kattava ja kestävä kyberturvallisuuden teollinen, teknologinen ja tutkimusstrategia, jossa esitetään strategiset suositukset Euroopan kyberturvallisuuden teollisen, teknologisen ja tutkimusalan kehitykselle ja kasvulle ja strategiset prioriteetit osaamiskeskuksen toimille; 5) osaamiskeskuksen tehtävistä, joista oli alun perin säädetty yhdessä artiklassa tavoitteiden ohella, on nyt säädetty omassa artiklassaan, ja keskuksen strategisten tehtävien ja täytäntöönpanotehtävien välillä tehdään ero; 6) ENISAn roolia vahvistettiin. ENISA on osaamiskeskuksen johtokunnan pysyvä tarkkailija, ja se voi antaa tietoja ja neuvoja ohjelman, vuotuisen työohjelman ja monivuotisen työohjelman laatimisen osalta; 7) lisättiin uusia säännöksiä, jotka koskevat kansallisia koordinointikeskuksia ja erityisesti keskusten nimeämistä ja komission arviointia; 8) johtokunnan tehtäviä käsiteltiin tarkemmin, erityisesti ohjelman, vuotuisen työohjelman ja monivuotisen työohjelman hyväksymisen suhteen; 9) osaamiskeskuksen johtokunnan äänestyssääntöjä muutettiin ja periaate ”yksi henkilö, yksi ääni” vahvistettiin komission ehdotuksen alkuperäisen säännöksen sijasta, jonka mukaan EU:lla olisi oltava 50 prosenttia äänioikeuksista. Kuitenkin tiettyjen päätösten osalta, jotka liittyvät unionin talousarvion toteuttamiseen sekä vuotuiseen työohjelmaan, monivuotiseen työohjelmaan ja jäsenvaltioiden osuuksien laskentamenetelmään, komissiolla on 26 prosenttia äänioikeuksista; johtokunta tekee päätöksensä vähintään 75 prosentin enemmistöllä kaikista sen jäsenistä; 10) neuvoa-antava teollisuus- ja tiedekomitea muutettiin strategiseksi neuvoa-antavaksi ryhmäksi, joka antaa neuvoja, jotka perustuvat osaamiskeskuksen ja kyberturvallisuuden osaamisyhteisön välillä käytäviin säännöllisiin keskusteluihin; 11) kyberturvallisuuden osaamisyhteisö muodostuu kollektiivisista elimistä/organisaatioista eikä siihen kuulu yksittäisiä henkilöitä; kompromissina osaamiskeskus ja sen elimet voivat käyttää ad hoc -asiantuntijoina toimivien yksittäisten ja luonnollisten henkilöiden asiantuntemusta; 12) lisättiin uusia artikloja, jotka koskevat sukupuolten tasapuolista edustusta (35 artikla) ja osaamiskeskuksen oikeushenkilöllisyyttä (39 artikla).
—

neuvoston valtuutukseen verrattuna 13 artiklan 2 kohtaan on lisätty viittaus sen täsmentämiseksi, että jäsenvaltioiden on annettava tietoja myös siitä, miten yhteistä kliinistä arviointia koskevat raportit on otettu huomioon kansallista terveysteknologian arviointia suoritettaessa.
14.

Sopimuksessa keskitytään seuraaviin kohtiin: — IPA III -välineen puitteissa toteutetut toimet rahoitetaan temaattisella lähestymistavalla, jotta voidaan maksimoida unionin avun vaikutus ja samalla varmistaa johdonmukaisuus, synergiat ja täydentävyys unionin muiden ulkoisen toiminnan alojen sekä muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen ja ohjelmien kanssa; — johdonmukaisuus tuen ja laajentumisen yleisen politiikkakehyksen välillä, sekä komission ja jäsenvaltioiden välinen yhteistyö johdonmukaisuuden varmistamiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi IPA III -välineestä annettavan tuen ja muun tuen välillä; — tämän asetuksen mukainen apu perustuu sekä tulosperusteiseen lähestymistapaan että oikeudenmukaisen osuuden periaatteeseen: sen laajuus ja intensiteetti eriytetään tuensaajien tulosten perusteella samalla, kun kyseisten tuensaajien tarpeet ja valmiudet otetaan huomioon oikeudenmukaista osuutta koskevan periaatteen mukaisesti, jotta vältetään kohtuuttoman matala tuen taso muihin tuensaajiin verrattuna; — tarkoituksena on, että tuen laajuutta ja intensiteettiä voidaan mukauttaa, jos edunsaaja taantuu merkittävästi tai ei edelleenkään edisty perusaloilla (oikeusvaltioperiaate ja perusoikeudet, demokraattisten instituutioiden ja julkishallinnon uudistaminen sekä taloudellinen kehitys ja kilpailukyky), myös vähentämällä varoja suhteellisesti ja suuntaamalla niitä uudelleen siten, että vältetään perusoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen parantamiseen annettavan tuen vaarantuminen, mukaan lukien tuki kansalaisyhteiskunnalle ja tarvittaessa yhteistyö paikallisviranomaisten kanssa. Kun edistystä on saatu jälleen aikaan, tukea myös mukautettaisiin kyseisten pyrkimysten tukemiseksi edelleen; — erityinen strateginen johtoryhmä EKKR+ -toimien hallinnointiin Länsi-Balkanilla; — varmistetaan, että unionin rahoituksen saajat tekevät unionin rahoituksesta näkyvää erityisesti silloin, kun ne tekevät tunnetuksi toimia ja niiden tuloksia ja raportoivat niistä, korostamalla unionilta saatua tukea ja unionista kansalle koituvia etuja näkyvästi tällä asetuksella tuettuihin toimiin liittyvissä tiedotusmateriaaleissa; ja tarjoamalla johdonmukaista, tehokasta ja oikeasuhteista kohdennettua tietoa strategisella tavalla useille kohderyhmille, tiedotusvälineet ja suuri yleisö mukaan lukien; — välineen menettelysäännösten välinen tasapaino: sovittiin, että ohjelmasuunnitteluasiakirjat hyväksytään täytäntöönpanosäädöksillä ja että komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä delegoituja säädöksiä tämän asetuksen täydentämiseksi asettamalla erityisiä tavoitteita ja temaattisia painopistealoja yhteistyötä varten sekä mukauttaa tuen temaattisia painopistealoja ja liitteissä II, III ja IV olevaa luetteloa keskeisistä tulosindikaattoreista; — määritelmä keskeisille tulosindikaattoreille, joita käytetään apuna mitattaessa liitteessä I lueteltujen tuensaajien edistymistä ja tarvittaessa valmiutta sekä sitä, miten unioni on osaltaan edistänyt IPA III -välineen erityistavoitteiden saavuttamista (liite IV); — asetuksen taannehtiva soveltaminen 1. tammikuuta 2021 alkaen (johdanto-osan 36 kappale).
Varainhoitoasetuksen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (16) sekä neuvoston asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95 (17), (EY, Euratom) N:o 2185/96 (18) ja (EU) 2017/1939 (19) mukaisesti unionin taloudellisia etuja on suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien, mukaan lukien petokset, ehkäisemiseen, havaitsemiseen, korjaamiseen ja tutkimiseen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintään ja soveltuvin osin hallinnollisten seuraamusten määräämiseen liittyvät toimenpiteet. Euroopan petostentorjuntavirastolla (OLAF) on valtuudet erityisesti asetusten (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja (EU, Euratom) N:o 883/2013 mukaisesti tehdä hallinnollisia tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muusta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja.

Euroopan syyttäjänvirastolla (EPPO) on asetuksen (EU) 2017/1939 mukaisesti valtuudet tutkia unionin taloudellisia etuja vahingoittavia rikoksia sekä nostaa niistä syyte Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 (20) mukaisesti. Unionin rahoitusta saavien henkilöiden ja yhteisöjen on varainhoitoasetuksen mukaisesti toimittava täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi, myönnettävä komissiolle, OLAFille, tilintarkastustuomioistuimelle ja niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka osallistuvat asetuksen (EU) 2017/1939 mukaiseen tiiviimpään yhteistyöhön, EPPOlle tarvittavat oikeudet ja valtuudet ja varmistettava, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet. Lisäksi liitteessä I lueteltujen tuensaajien olisi raportoitava komissiolle viipymättä sääntöjenvastaisuuksista, mukaan lukien petokset, joista on tehty ensimmäinen hallinnollinen tai oikeudellinen päätelmä, ja pidettävä komissio ajan tasalla hallinnollisten ja oikeudellisten menettelyjen etenemisestä. Koska tavoitteena on jäsenvaltioiden hyviin toimintatapoihin mukautuminen, tämän raportoinnin olisi tapahduttava sähköisesti komission perustamaa sääntöjenvastaisuuksien hallinnointijärjestelmää käyttäen.
1.

Komissio hyväksyi 6. kesäkuuta 2018 ehdotuksensa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Verkkojen Eurooppa -välineestä ja asetusten (EU) N:o 1316/2013 ja (EU) N:o 283/2014 kumoamisesta yhtenä monivuotiseen rahoituskehykseen (jäljempänä ’MRK’) liittyvistä ehdotuksista. Ehdotuksen tavoitteena on luoda oikeusperusta Verkkojen Eurooppa -välineelle vuoden 2020 jälkeiselle ajalle.
1.

Komissio esitteli 17. toukokuuta 2018 edellä mainitun ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Ehdotus on osa kolmatta Eurooppa liikkeellä -pakettia, jonka tavoitteena on tehdä liikkuvuudesta Euroopassa turvallisempaa, puhtaampaa, tehokkaampaa ja esteettömämpää. Ehdotuksen tavoitteena on yksinkertaistaa lupamenettelyä koskevia sääntöjä, mikä helpottaisi Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-T) valmiiksi saattamista.
11.

Euroopan parlamentin kanssa aikaansaadun kompromissin tärkeimpiä osatekijöitä ovat esimerkiksi seuraavat: — EMKVR:n rakenne on sellainen, että sen prioriteetit ovat lähellä YKP:n tavoitteita ja että kullekin prioriteetille on määritetty yksi tai useampi erityistavoite. — Pienimuotoisen rannikkokalastuksen tarpeet otetaan tapauksen mukaan huomioon ohjelmasuunnittelussa. — Indikaattorit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä seurannassa ja arvioinnissa, ovat asetuksen liitteessä, eikä komissio voi muuttaa niitä tai täydentää niitä. — Kestävän vesiviljelyn edistäminen on yksi EMKVR:n erityistavoitteista. — Kalastuskapasiteettia lisäävät toimet eivät periaatteessa ole tukikelpoisia, mutta niihin sovelletaan joitakin tarkasti määriteltyjä poikkeuksia tiukoin ehdoin. — Laivastoon tehtävät investoinnit (esim. moottoreiden korvaaminen ja nykyaikaistaminen) sekä kalastustoiminnan väliaikainen ja pysyvä lopettaminen ovat tukikelpoisia hyvin tiukoin ehdoin. — Tukea voidaan myöntää poikkeuksellisissa tapauksissa, jotka aiheuttavat merkittävän markkinahäiriön. — Yksittäisen yhteisrahoitusosuuden enimmäismäärä on 70 prosenttia kutakin erityistavoitetta kohden, lukuun ottamatta tasapuolisten toimintaedellytysten edistämistä syrjäisimmiltä alueilta peräisin olevien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden osalta, minkä yhteydessä yhteisrahoitusosuuden enimmäismäärä on 100 prosenttia.
23.

Neuvosto katsoo, että sen ensimmäisen käsittelyn kanta on tasapainoinen kompromissi ja että kun uusi asetus on hyväksytty, sillä on keskeinen rooli terrorismin ja radikalisoitumisen, vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden sekä kyberrikollisuuden ehkäisemisessä ja torjunnassa ja siten osaltaan turvallisuuden korkean tason varmistamisessa unionissa.
22.

Sovittuun kompromissiin sisältyy lisäksi tyhjentävä luettelo edellytyksistä , jotka jäsenvaltioiden on täytettävä, jotta ne voivat saada mahdollisuuden soveltamatta jättämiseen, ja selkeämpi kuvaus keskeisistä seikoista, jotka kansallisen lainsäädännön olisi sisällettävä. Siitä on myös poistettu komission ehdotukseen sisältynyt lisävaihtoehto, joka olisi mahdollistanut soveltamatta jättämisen edistymisvauhdin (eikä tietyn jo saavutetun prosenttiosuuden) perusteella. Lisäksi uudelleentarkastelua koskevaan artiklaan lisättiin säännös, jonka mukaan komission on arvioitava mahdollista tarvetta tarkistaa soveltamatta jättämistä koskevan lausekkeen edellytyksiä vuoden 2030 kertomuksessaan. Soveltamatta jättämistä koskevaa lauseketta hyödyntävien jäsenvaltioiden on myös raportoitava paitsi siitä, ovatko ne täyttäneet sovellettavat edellytykset, ja jos ovat, miten, myös siitä, edistyvätkö ne edelleen sukupuolten tasapuolisemman edustuksen saavuttamisessa, mikä vastaa niiden laajempaa velvoitetta raportoida edistymisestään yleisesti. Kompromississa säädetään myös, että jäsenvaltioiden on sovellettava direktiiviä ja että komissio raportoi direktiivin soveltamisesta.
Neuvoston ensimmäisen käsittelyn kanta vastaa suurelta osin neuvoston yleisnäkemystä. Valtuutuksen sanamuotoon on tehty pieniä muutoksia, jotta se vastaisi sanamuotoa, josta on jo sovittu eräiden säädösten, joissa säädetään valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn käyttämisestä, mukauttamisesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklaan annetussa asetuksessa (EU) 2019/1243 ( 10 ) . Tekstin muoto poikkeaa huomattavasti komission ehdotuksesta. Komission alkuperäiseen ehdotukseen sisältyneet kaksi muuta säädöstä on poistettu, jotta tekstistä käy paremmin ilmi, että asetuksella yhdenmukaistetaan vain yhtä säädöstä. Näin ollen liite on poistettu ja sen sisältö on sisällytetty säädöksen säädösosaan.