Ehdotus neuvoston direktiivi direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta ottaen huomioon tiettyjen jäsenvaltioiden mahdollisuuden soveltaa väliaikaisia verovapautuksia tai veronalennuksia energiatuotteisiin ja sähköön /* KOM/2004/0042 lopull. - CNS 2004/0016 */





Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta ottaen huomioon tiettyjen jäsenvaltioiden mahdollisuuden soveltaa väliaikaisia verovapautuksia tai veronalennuksia energiatuotteisiin ja sähköön (komission esittämä) PERUSTELUT 1. JOHDANTO Neuvoston direktiivi 2003/96/EY energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta, jäljempänä 'direktiivi', annettiin 27. lokakuuta 2003 [1]. Se tulee voimaan 1. tammikuuta 2004 [2]. [1] EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51. [2] Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaiset biopolttoaineita ja yksittäisiä poikkeuksia koskevat toimenpiteet tulevat voimaan taannehtivasti 1. tammikuuta 2003. Kuten nykyiset jäsenvaltiot, liittymässä olevat maat tarvitsevat tiettyjä siirtymäjärjestelyjä selvitäkseen direktiivin mukaisista uusista vaatimuksista. Komission on sen vuoksi ehdotettava Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklaan perustuvaa direktiiviä kyseisen direktiivin muuttamiseksi. 2. ENERGIATUOTTEISIIN JA SÄHKÖÖN SOVELLETTAVA VEROTUSKEHYS Energiatuotteisiin sovelletaan periaatteessa kolmenlaisia veroja: valmisteveroja, jotka ovat tavaran paljouden perusteella kannettavia veroja, erityistarkoituksiin kannettavia veroja ja maksuja sekä arvonlisäveroa, joka on arvon mukaan eli suhteessa tuotteen myyntihintaan määräytyvä vero. 2.1. Kivennäisöljyjä koskevat direktiivit Valmisteverojen osalta jäsenvaltiot päättivät vuonna 1992 perustaa yhteisössä kivennäisöljyjen verotusjärjestelmän. Kyseinen päätös perustuu kahteen direktiiviin: kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta annettuun direktiiviin (92/81/ETY [3]) sekä kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä annettuun direktiiviin (92/82/ETY [4]). Näissä kahdessa direktiivissä määritellään eri tuotteet ja rakenteet ja niillä otetaan käyttöön kunkin kivennäisöljyn käyttötarkoituksesta (moottoripolttoaine, teollinen ja kaupallinen käyttö, lämmitys) riippuva valmisteveron vähimmäismäärä. [3] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46). [4] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46). Direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön täydentäviä verovapautuksia tai veronalennuksia erityisistä poliittisista syistä. Yli 100 poikkeusta on voimassa 15 jäsenvaltiossa. Niitä jatkettiin vuonna 2001. Niistä suurimman osan voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2006 [5]. [5] Neuvoston päätös, tehty 12 päivänä maaliskuuta 2001, erityistarkoituksiin käytettäviin tiettyihin kivennäisöljyihin sovellettavista valmisteveron alennetuista määristä ja valmisteverovapautuksista (EYVL L 84, 23.3.2001, s. 23). Monien liittymässä olevien maiden soveltamat valmisteverot ovat joissakin tapauksissa huomattavasti Euroopan unionissa sovellettavia valmisteveroja alhaisempia. Jotkut liittymässä olevat maat noudattavat jo direktiivin 92/82/ETY mukaisia valmisteveron vähimmäismääriä, mutta toiset maat ovat vasta yhdenmukaistamassa valmisteveroaan voimassa olevien valmisteveron vähimmäismäärien tasolle. Ne eivät siten voi noudattaa yhteisön voimassa olevaa lainsäädäntöä ennen liittymisajankohtaa. Kyseisten verojen osalta myönnetään kuitenkin hyvin harvoja poikkeuksia vuoden 2003 sopimuksessa Euroopan unioniin liittymisestä [6]: [6] EUVL L 236, 23.9.2003, s. 17. i) Kypros: - Kypros voi soveltaa vapautusta valmisteverosta sementin valmistuksessa käytettävien kivennäisöljyjen osalta yhden vuoden ajan liittymisen jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tehtävän muodollisen päätöksen soveltamista. - Kypros voi myös soveltaa vapautusta täydentävästä valmisteverosta paikallisessa henkilöliikenteessä käytettävien kaikentyyppisten moottoripolttoaineiden osalta yhden vuoden ajan liittymisen jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tehtävän muodollisen päätöksen soveltamista. ii) Puola: - Puola voi pitää voimassa alennetun valmisteverokannan bensiinin osalta, jonka valmistuksessa käytetään vedetöntä alkoholia, kaasuöljyn osalta, jonka rikkipitoisuus on alhainen, ja bensiinin osalta, joka sisältää etyylialkoholi/butyylialkoholieettereitä yhden vuoden ajan liittymisen jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tehtävän muodollisen päätöksen soveltamista. Direktiivit 92/81/ETY ja 92/82/ETY kumotaan 31 päivästä joulukuuta 2003. 2.2. Energiaverodirektiivi Energiaverodirektiivillä laajennetaan aiempien kivennäisöljydirektiivien soveltamisalaa melkein kaikkiin energiatuotteisiin, mukaan lukien hiili, kaasu ja sähkö. Siinä saatetaan myös ajan tasalle kivennäisöljyjen vähimmäisverokannat, joita ei ole tarkistettu vuoden 1992 jälkeen. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Direktiivillä vähennetään kilpailun vääristymiä, joita on jäsenvaltioiden välillä erilaisista verokannoista johtuen. Lisäksi se vähentää kilpailun vääristymiä kivennäisöljyjen ja muiden energiatuotteiden välillä, joihin ei tähän mennessä ole sovellettu yhteisön verolainsäädäntöä. Se kannustaa myös käyttämään energiaa tehokkaammin, jotta riippuvuutta tuontienergiasta ja hiilidioksiidipäästöjä voidaan vähentää Kioton pöytäkirjan mukaisesti. 2.3. Verotukselliset erot ja siirtymäjärjestelyt Direktiivissä annetaan useita eri mahdollisuuksia verokantojen eriyttämiseen käyttötarkoituksesta tai tuotteesta riippuen. Seuraavat toimenpiteet ovat tämän ehdotuksen kannalta erityisen merkityksellisiä: - Jäsenvaltioille, joilla on vaikeuksia panna täytäntöön uusia vähimmäisverokantoja, myönnetään siirtymäkausi 1. tammikuuta 2007 saakka hintojen vakauden vaarantamisen ehkäisemiseksi edellyttäen, että tämä ei huomattavasti vääristä kilpailua (ks. 18 artiklan 2 kohta). - Jäsenvaltioiden on periaatteessa vapautettava verosta energiatuotteet ja sähkön tuotannossa käytetty sähkö (ks. 14 artiklan 1 kohdan a alakohta). - Jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa joko täydellisiä tai osittaisia vapautuksia tai alennuksia maakaasuun niissä jäsenvaltioissa, joissa maakaasun osuus lopullisesta energiankulutuksesta oli vähemmän kuin 15 prosenttia vuonna 2000. Täydellisiä tai osittaisia vapautuksia tai alennuksia voidaan soveltaa enintään kymmenen vuoden ajan tämän direktiivin voimaantulosta tai siihen saakka, kun maakaasun osuus lopullisesta energiankulutuksesta saavuttaa kyseisessä maassa 25 prosenttia, sen mukaan kumpi vaihtoehdoista toteutuu aikaisemmin. Kun maakaasun osuus energian loppukulutuksesta saavuttaa jossakin jäsenvaltiossa 20 prosenttia, sen on kuitenkin sovellettava selkeästi positiivista verotusta, jonka on noustava vuosittain, jotta se saavuttaisi vähintään vähimmäistason edellä tarkoitetun ajanjakson lopulla (ks. 15 artiklan 1 kohdan g alakohta). - Jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa joko täydellisiä tai osittaisia vapautuksia tai alennuksia kotitalouksissa käytettävään sähköön, maakaasuun, hiileen ja kiinteisiin polttoaineisiin (ks. 15 artiklan 1 kohdan h alakohta). - Energiatuotteiden kaksoiskäyttö [7] ja käyttö muuna kuin polttoaineena sekä mineralogiset prosessit eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan. Samalla tavalla käytettyyn sähköön sovelletaan samanlaista kohtelua (ks. 2 artiklan 4 kohta). [7] Energiatuotteiden käyttöä kemialliseen pelkistykseen ja elektrolyyttisiin ja metallurgisiin prosesseihin on pidettävä kaksoiskäyttönä. Näiden toimenpiteiden lisäksi jäsenvaltioille annetaan lupa jatkaa direktiivin 92/81/ETY 8 artiklan 4 kohdan perusteella myönnettyjen poikkeusten, joiden voimassaoloa jatkettiin vuonna 2001, soveltamista enintään 31. joulukuuta 2006 saakka (ks. 18 artiklan 1 kohta). Direktiivissä säädetään lisäksi joidenkin jäsenvaltioiden osalta siirtymäkausista, joiden aikana kyseisten jäsenvaltioiden on asteittain nostettava verokantojaan ja lähestyttävä siten uusia vähimmäisverokantoja (ks. 18 artiklan 14 kohta). 3. LIITTYMÄSSÄ OLEVIEN MAIDEN SIIRTYMÄJÄRJESTELYT Neuvoston välivaiheen komitea otti 24. lokakuuta 2003 pidetyssä kokouksessaan huomioon liittymässä olevien maiden esittämät direktiiviä koskevat huolenaiheet. Komissio pyysi maita antamaan mahdollisimman pian ja mieluummin 15 työpäivän kuluessa yksityiskohtaiset ja perustellut siirtymäjärjestelyjä koskevat pyyntönsä, jotta ne voidaan tutkia ajoissa. Liittymässä olevat maat antoivat pyyntönsä komissiolle marraskuun 2003 aikana. Ottaen huomioon liittymässä olevien maiden nykyisen valmisteverotason, meneillään olevan talouden siirtymäkauden ja suhteellisen alhaisen tulotason direktiivin mukaiset vähimmäisverokannat voivat aiheuttaa niille huomattavia taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia. Erityisesti todennäköinen hintojen nousu voi vaikuttaa haitallisesti kansalaisten elämään ja koko talouteen ja se voi olla kestämätön taakka pienille ja keskisuurille yrityksille. Olisi lisäksi korostettava, että liittymässä olevat maat saavat huomattavaa tukea yhteisöltä (TEN-budjetista, rakenne- ja koheesiorahastoista enintään 4 prosenttia maiden BKT:stä) ja huolimatta siitä, että kansalliset kehityssuunnitelmat eroavat huomattavasti siinä, miten tukea jaetaan eri alueille, mikä heijastaa sosiaalisten ja taloudellisten olosuhteiden ja painopistealueiden eroavaisuuksia, kyseisten tukien tarkoituksena on kompensoida maiden heikkouksia ja vahvistaa niiden kilpailukykyä kehittämällä uusia infrastruktuureja erityisesti energia-alalla. Lisäksi useimpien liittymässä olevien maiden mahdollisuudet kompensoida kyseisiä lisätaakkoja maan sisäisesti muita veroja alentamalla ovat melko rajalliset. Sen vuoksi komissio ehdottaa siirtymäjärjestelyjen myöntämistä tarvittaessa. Tämä on sen yleisen kannan mukaista, jonka EU vahvisti liittymässä olevien maiden kanssa käydyissä neuvotteluissa; siirtymäkaudet olisi myönnettävä ottaen huomioon sekä unionin että ehdokasmaiden edut [8]. Verotusta koskevan luvun osalta komission tiedonannossa Euroopan neuvostolle laajentumisstrategian täytäntöönpanon välivaiheen tarkastelusta todetaan, että jäsenvaltioiden olisi tarkastellessaan sitä, olisiko siirtymätoimenpiteet hyväksyttävä, otettava huomioon tarve suojella sisämarkkinoiden toimivuutta sekä ehdokasmaille aiheutuvat poliittiset, taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset [9]. [8] Laajentumista koskevan vuoden 2000 strategia-asiakirjan sivulla 26 esitetty EU:n yleinen kanta ja komissaari Verheugenin 23. lokakuuta 2001 antama (puheenjohtajan hyväksymä) tiedonanto komissiolle: "Essential elements on excise duty rates on cigarettes for the draft common positions concerning chapter taxation". [9] KOM(2001) 553, 2.10.2001, s. 17. EU tunnusti välillisen verotuksen (valmistevero ja alv) nousun suoran ja mahdollisesti haitallisen vaikutuksen ehdokasmaiden väestön suuren osan elintasoon. Tämän vuoksi kaikille ehdokasmaille myönnettiin neuvotteluissa pitkiä siirtymäkausia alennettujen alv- tai valmisteverokantojen säilyttämiseksi aloilla, joiden katsotaan olevan sosiaalisesti ja poliittisesti erityisen herkkiä, mukaan lukien lämmitys, sähkö ja kaasu ja savukkeet [10]. [10] Tsekin, Viron, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Unkarin, Maltan, Puolan, Slovenian ja Slovakian liittyminen (EUVL L 236, 23.9.2003). Energian verotuksen osalta olisi muistettava, että nykyisille jäsenvaltioille myönnettiin myös siirtymäkausia (kuten edellä selitettiin), jotka usein koskivat samoja tuotteita kuin joista liittymässä olevat maat ovat tehneet pyyntönsä. Tätä taustaa vasten komissio otti huomioon liittymässä olevien maiden erityistarpeet ja arvioi niiden pyyntöjä niiden samojen periaatteiden mukaisesti, joita sovellettiin siirtymäkausien myöntämiseen nykyisille jäsenvaltioille. Kyseisten periaatteiden mukaisesti - siirtymätoimenpiteiden olisi oltava ajallisesti tarkasti rajattuja ja ne eivät saisi periaatteessa olla voimassa pidempään kuin vuoteen 2012; - niiden olisi oltava suhteutettuja ratkaistavana olevaan ongelmaan; - niihin olisi kuuluttava tarvittaessa asteittainen yhdentyminen yhteisössä sovellettaviin vähimmäisverokantoihin. Kun liittymissopimuksessa ei myönnetty siirtymäkausia, direktiivin 92/82/ETY mukaiset vähimmäisverokannat on pantava täytäntöön 1. toukokuuta 2004. Yhteisön politiikkojen tavoitteet, erityisesti lämmitysöljyjen ympäristöystävällisyys, on myös otettu huomioon analyyseissä. On muistettava, että kun poliittinen sopimus [11] oli tehty (maaliskuussa 2003), komissio antoi kaikille liittymässä oleville maille direktiiviä koskevia teknisiä tietoja. Lisäksi 1. heinäkuuta 2003 pidettiin kokous, jonne kutsuttiin liittymässä olevat maat ja jossa käsiteltiin jäsenvaltioiden vaikeuksia direktiivin ottamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. [11] Asiakirja 8084/03 Fisc 59, 3.4.2003. 3.1. Tsekki Tsekin viranomaisten 13. marraskuuta 2003 päivätyn kirjeen mukaan valmisteveron käyttöönotto sähkön, kiinteiden polttoaineiden ja maakaasun osalta vaikuttaisi haitallisesti kuluttajiin. Se merkitsisi kestämätöntä sosiaalista taakkaa tsekkiläisille. Lisäksi se vaikuttaisi pieniin ja keskisuuriin yrityksiin ja tekisi niistä vähemmän kilpailukykyisiä sisämarkkinoilla. Korkea verotus vaikuttaisi myös Tsekin teollisuuteen, erityisesti kemian teollisuuteen, rakennusteollisuuteen (poltetut tiilet, kattopäällysteet, jne.), keramiikan ja posliinin tuotantoon, perinteiseen tsekkiläiseen lasinpuhallukseen ja pukukorujen valmistukseen. Tsekin viranomaiset ovat arvioineet, että energiaverodirektiivin mukaisten vähimmäisverokantojen käyttöönotto johtaisi lopullisiin kuluttajiin kohdistuviin hinnan korotuksiin, jotka olisivat noin 1 prosentti sähkön osalta, noin 10 prosenttia kiinteiden polttoaineiden [12] osalta ja enintään 5 prosenttia maakaasun osalta. [12] Kiinteiden polttoaineiden osalta hajonta on melko suuri, 4-16 prosenttia tuotteesta ja käyttötarkoituksesta riippuen. Sen vuoksi Tsekki pyytää siirtymäjärjestelyjä i) sähkön ja kiinteiden polttoaineiden ja ii) lämmitykseen käytettävän maakaasun osalta. Tsekin viranomaiset korostavat, että olisi tärkeää mukauttaa samanaikaisesti sähköön, kiinteisiin polttoaineisiin ja lämmitykseen käytettävään maakaasuun sovellettavat kansalliset verot energiamarkkinoiden kilpailuvääristymien estämiseksi. 3.1.1. Sähkö ja kiinteät polttoaineet Tsekissä ei veroteta sähköä ja kiinteitä polttoaineita. Direktiivin täytäntöön panemiseksi on otettava käyttöön täysin uusi sähkön ja kiinteiden polttoaineiden verotusjärjestelmä, ja tällä alalla on laadittava ja annettava uutta lainsäädäntöä. Sähkön osalta sähkömarkkinoiden vapauttaminen saatetaan loppuun vuoden 2005 lopulla. Tämä aiheuttaa muutoksia sähkökauppajärjestelmään. Sen vuoksi on tärkeää, että uusi sähköä koskeva verojärjestelmä otetaan käyttöön kyseiset muutokset huomioon ottaen. Tsekki on hiilentuottajamaa. Jos verokanta otetaan käyttöön kiinteiden polttoaineiden osalta, niiden kilpailukyky bensiiniin verrattuna heikkenee ja hiilen tuotanto vähenee lisää. Tällä olisi suora vaikutus hiilikaivosalueiden työllisyyteen. Tässä yhteydessä Tsekki pyytää siirtymäkautta 1. tammikuuta 2008 saakka ottaakseen käyttöön sähkön ja kiinteiden polttoaineiden verojärjestelmän direktiivin säännösten mukaisesti. Arviointi Pelkästään tarve ottaa käyttöön asianmukaista lainsäädäntöä ei ole peruste lykätä sähkön ja kiinteiden polttoaineiden verotusta kolmella ja puolella vuodella. Komissio katsoo kuitenkin, että siirtymäjärjestely voitaisiin hyväksyä, jos siihen sisältyy veron asteittainen käyttöönotto direktiivin mukaisten vähimmäisverokantojen saavuttamiseksi kitkattomasti. Komission päätelmä on, että Tsekille olisi annettava lupa soveltaa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia sähköön ja kiinteisiin polttoaineisiin 1. tammikuuta 2008 saakka. 3.1.2. Maakaasu Valmisteveroja koskevan kansallisen lainsäädännön mukaan lämmitykseen käytetty maakaasu on jo veronalainen tuote, mutta sen verokanta on nolla. Kunnat omistavat pääasiallisesti maakaasulaitokset, jotka eivät pystyisi selviytymään kysynnän vähenemisestä, joka johtuu korkeamman verotuksen aiheuttamasta kaasun hintojen noususta. Tämä johtaisi kuntien velan kasvuun ja sillä olisi erittäin haitallinen vaikutus kuntien talousarvioon. Kielteisenä seurauksena olisi myös maakaasua vähemmän ympäristöystävällisten lämmityspolttoaineiden käytön lisääntyminen. Sen vuoksi Tsekki pyytää poikkeusta lämmitykseen käytettävän maakaasun verotukseen 1. tammikuuta 2008 saakka. Arviointi Komissio katsoo, että pyyntö on oikeasuhteinen. Komission päätelmä on, että Tsekille olisi annettava lupa soveltaa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia kaukolämmitykseen käytettävään maakaasuun 1. tammikuuta 2008 saakka. 3.2. Viro Viron viranomaiset pyysivät 14. marraskuuta 2003 päivätyssä kirjeessään siirtymäkausia i) moottoripolttoaineiden, ii) öljyliuskeen ja liuskeöljyn, iii) maakaasun ja iv) sähkön osalta. 3.2.1. Moottoripolttoaineet Viro nostaa asteittain moottoripolttoaineisiin sovellettavia valmisteverokantoja saavuttaakseen direktiivin 92/82/ETY mukaiset vaatimukset liittymiseen mennessä. Nykyiset verotasot ovat kuitenkin paljon alle kyseisessä direktiivissä säädettyjen vähimmäisverokantojen. Jos direktiivissä 2003/96/EY säädettyjä vähimmäisverokantoja sovelletaan, lyijyttömän bensiinin valmistevero nousisi 60 prosenttia ja kaasuöljyn valmistevero 85 prosenttia. Hinnan korotusten ja niitä seuraavien taloudellisten haittojen estämiseksi Viro pyytää siirtymäkautta vähimmäisverokantojen soveltamiseksi lyijyttömään bensiiniin, dieseliin ja nestekaasuun. Marraskuun 14. päivänä päivätyssä kirjeessään Viro ehdottaa suunnitelmaa, jolla sen verokantoja korotetaan asteittain ja vähimmäisverokannat saavutetaan 1. tammikuuta 2010 mennessä. Arviointi Moottoripolttoaineena käytettävän nestekaasun osalta energiaverodirektiivin 15 artiklan 1 kohdan i alakohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia polttoaineena käytettävään maakaasuun ja nestekaasuun. Sen vuoksi siirtymäjärjestelyt eivät ole tarpeen. Komission kanta on, että pyynnön loppuosa on oikeasuhteinen. Komission päätelmä on, että Virolle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 saakka polttoaineena käytettävän kaasuöljyn kansallisen verotason mukauttamiseksi uuteen vähimmäistasoon eli 330 euroon 1 000 litralta. Virolle olisi myös annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 saakka polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verotason mukauttamiseksi uuteen vähimmäistasoon eli 359 euroon 1 000 litralta. 3.2.2. Öljyliuske ja liuskeöljy Lämmitykseen käytetty öljyliuske ja liuskeöljy eivät nykyisin ole valmisteveron alaisia Virossa. Öljyliuske on tärkein kotimainen primäärinen energianlähde. Se muodostaa 60 prosenttia Viron koko primäärisen energian tuotannosta. Öljyliuske on kriittisessä asemassa Viron energiatoimitusten riippumattomuuden takaamisessa. Sitä tuotetaan kahteen tarkoitukseen: 80 prosenttia sähkön ja lämmön tuotantoon ja 20 prosenttia liuskeöljyksi. Öljyliuskeen tuotanto ja sen kulutus on maantieteellisesti erittäin keskittynyttä. Lämmitykseen tarkoitetun liuskeöljyn verottaminen EU:hun liittymisestä lähtien johtaisi vakaviin ongelmiin hinnan nousun takia ja vaarantaisi koko teollisuudenalan. Öljyliuskeen ja lämmitykseen tarkoitetun liuskeöljyn tuotannon väheneminen johtaisi myös työttömyyden kasvuun erityisesti Koillis-Virossa, jossa työttömyysaste on noin 17 prosenttia (vuonna 2003). Yli puolet Viron lämmityslaitoksista tuottaa lämpöenergiaa liuskeöljystä. Valmisteverojen käyttöönotto johtaisi lämmityspalvelujen hintojen nousuun noin 14 prosentilla. Marraskuun 14. päivänä päivätyssä kirjeessään Viro ehdottaa verokantojen nostamista koskevaa suunnitelmaa vähimmäisverokantojen saavuttamiseksi vuonna 2015. Täydellistä vapautusta sovellettaisiin vuoden 2008 loppuun saakka. Arviointi Öljyliuske on bituminen kivi, josta tislaamisessa vapautuu hiilivetyjä. Se luokitellaan CN-koodiin 2714. Sen vuoksi se kuuluu direktiivin soveltamisalaan (ks. 2 artiklan 1 kohdan b alakohta). Komissio palauttaa mieliin, että sähkön tuotantoon tarkoitettu öljyliuske olisi periaatteessa vapautettava verosta direktiivin 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti. Lisäksi liuskeöljyn valmistuksessa käytetty öljyliuske kuuluu todennäköisesti 21 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan. Periaatteessa kyseistä käyttöä ei pidetä verotettavana tapahtumana. Tämän johdosta erittäin huomattavaa osaa öljyliuskeen käytöstä ei veroteta Virossa. Komissio ottaa huomioon vuoden 2003 Euroopan unionin liittymissopimuksessa olevan Viroa koskevan nykyisten jäsenvaltioiden yhteisen julistuksen öljyliuskeesta, sisäisistä sähkömarkkinoista ja sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 19 päivänä joulukuuta 1996 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 96/92/EY (sähködirektiivi). Erityisesti siinä todetaan, että unioni tunnustaa tässä suhteessa öljyliuskealan rakenneuudistukseen liittyvän erityistilanteen, joka edellyttää erityisiä ponnisteluja vuoden 2012 loppuun saakka, ja tarpeen Viron sähkömarkkinoiden asteittaiseen avaamiseen muille kuin kotitalousasiakkaille kyseiseen ajankohtaan mennessä. Tämän arvioinnin perusteella komissio ottaa täysin huomioon öljyliuskeen ainutlaatuisen luonteen ja öljyliuskeen talteenottoon, tuotantoon ja kulutukseen Virossa liittyvät sosiaaliset ja taloudelliset näkökohdat sekä sähkömarkkinoita koskevat yhteisön tavoitteet ja antaa asiasta neuvostolle kertomuksen asianmukaisin suosituksin. Näistä poikkeuksellisista olosuhteista johtuen komissio katsoo, että Virolle olisi annettava lupa soveltaa täyttä verovapautusta öljyliuskeeseen 1. tammikuuta 2009 saakka ja sen jälkeen veroalennusta 1. päivään tammikuuta 2013 saakka. Öljyliuskeen tosiasiallinen verokanta ei kuitenkaan voi 1. päivästä tammikuuta 2011 olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Edellä mainittuun neuvostolle osoitettuun kertomukseen voi sisältyä asianmukaisia liuskeöljyä koskevia verotoimenpiteitä 1. tammikuuta 2010 lähtien. Liuskeöljy on direktiivissä 92/81/ETY tarkoitettu kivennäisöljy. Verotusta varten se rinnastetaan raskaaseen polttoöljyyn. Laajentumisneuvottelujen aikana ei pyydetty siirtymäkautta. Sen vuoksi komissio katsoo, että direktiivissä 92/82/ETY säädetyt vähimmäisverokannat olisi periaatteessa pantava täytäntöön liittymisajankohtana. Erittäin poikkeuksellisesti komissio voi kuitenkin hyväksyä sen, että Viro ei ollut täysin tietoinen liuskeöljyn verottamisen välttämättömyydestä kivennäisöljydirektiivien mukaisesti. Komissio on sitä mieltä, että sosiaalisten vaikeuksien välttämiseksi verovapautus olisi myönnettävä kotitalouksille. Virolle olisi sen vuoksi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. päivään tammikuuta 2010 saakka sen kaukolämmitykseen käytettävän liuskeöljyn kansallisen verotason mukauttamiseksi vähimmäistasolle. Kaukolämmitykseen käytettävän liuskeöljyn tosiasiallinen verokanta ei kuitenkaan voi 1. päivästä tammikuuta 2007 olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Komissio huomioi, että lämmitys on yrityksille usein huomattava osa energian kokonaiskulutusta. Energiaverodirektiivissä on tämä otettu huomioon siten, että siinä säädetään tietyistä erityisjärjestelyistä erityisesti sen 17 artiklassa. Komissio katsoo, että ei ole asianmukaista myöntää yritysten käyttämälle liuskeöljylle lisää vapautuksia kyseisen olemassa olevan kehyksen ulkopuolella. 3.2.3. Maakaasu Viron viranomaisten 14. marraskuuta 2003 päivätyssä kirjeessään antamien tilastotietojen mukaan maakaasun kulutus oli vuosina 2000 ja 2001 13 prosenttia primäärisen energian kokonaiskulutuksesta Virossa. Viro on halukas soveltamaan direktiivin 15 artiklan 1 kohdan g alakohtaa direktiivissä säädettyjen veron vähimmäiskantojen saavuttamiseksi vuonna 2009. Arviointi Energiaverodirektiivin 15 artiklan 1 kohdassa on luettelo mahdollisista verovapautuksista tai veronalennuksista, joita jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa. Jäsenvaltion ei tarvitse esittää komissiolle pyyntöä kyseisen toimenpiteen täytäntöön panemiseksi. Komissio katsoo, että erityiset siirtymäjärjestelyt eivät ole tarpeen edellyttäen, että 15 artiklan 1 kohdassa asetettuja ehtoja noudatetaan. 3.2.4. Sähkö Sähköön ei tällä hetkellä sovelleta valmisteveroa. Viro on kuitenkin ottanut käyttöön hiilidioksiidipäästöjä koskevan maksun energiantuotannossa (keskimäärin 0,76 euroa/MWh vuonna 2002 ja 1,145 euroa/MWh vuodesta 2005). Tämän seurauksena energiatuotannon hiilidioksiidipäästöjä koskeva maksu on jo 25 prosenttia korkeampi kuin direktiivissä säädetty sähkön verotuksen vähimmäistaso. Valmisteveron täytäntöönpano EU:hun liittymisen yhteydessä nostaisi sähkön hintaa Virossa. Virolaisten kuluttajien keskimääräisen tulotason huomioon ottaen tällä olisi vakavia seurauksia. Sen vuoksi Viro pyytää siirtymäkautta vuoteen 2009 saakka sen sähköön sovellettavien verokantojen asteittaiseksi lähentämiseksi. Arviointi Viron päästöjä koskeva maksu on samanlainen kuin tuotantopanoksista maksettu vero, joka otettiin käyttöön ympäristöpoliittisista syistä. Direktiivin 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti Viro voi säilyttää kyseisen veron ilman, että se noudattaa direktiivissä säädettyä veron vähimmäistasoa. Tuotantopanoksista maksettavaa veroa ei kuitenkaan voida ottaa huomioon direktiivin 10 artiklassa säädettyjen vähimmäisverokantojen saavuttamiseksi. Vastaavanlaista tapausta käsitellään direktiivin 18 artiklan 8 kohdassa. Sen vuoksi komissio päättelee, että Virolle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 saakka sen nykyisen tuotantopanoksista maksettavaan sähköveroon perustuvan järjestelmän korvaamiseksi järjestelmällä, joka perustuu sähkön myynnin verotukseen. Kyseinen muutos verotusrakenteessa voidaan toteuttaa periaatteessa siten, että se ei vaikuta verotuloihin, joten kuluttajahinnat eivät nouse. 3.3. Kypros Kypros ei ole pyytänyt liittymissopimuksessa myönnettyjen siirtymäjärjestelyjen lisäksi muita järjestelyjä. 3.4. Latvia Latvian viranomaiset totesivat 12. marraskuuta 2003 päivätyssä huomautuksessaan, että direktiivin mukaisten valmisteverokantojen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä johtaisi energiatuotteiden valmisteveron nousuun 5 prosentista 97 prosenttiin vuodesta 2004 lähtien. Se kaksinkertaistaisi kaasuöljyn valmisteveron. Energiatuotteiden välillisen verotuksen tosiasiallisen vähimmäistason nousulla olisi välitön kielteinen vaikutus, joka näkyisi moottoripolttoaineiden ja lämmitysenergian nopeana hintojen nousuna. Latvian viranomaisten mukaan direktiivin kaikkien vaatimusten käyttöönotto 1. tammikuuta 2004 lähtien lisäisi inflaatioastetta vähintään 1 prosenttiyksikköä, mikä vaikuttaisi maan makrotaloudellisiin näkymiin. Latvian inflaatioasteen odotetaan vuonna 2004 olevan 3 prosenttia, mutta edellä sanottu huomioon ottaen inflaatioaste voisi nousta yli 4 prosenttiin. Kyseisessä tilanteessa Latvia on vaarassa rikkoa yhtä Maastrichtin sopimuksen kriteereistä. Vielä olisi mainittava eräs tärkeä seikka. Järjestelyt, joita tarvitaan verohallinnon mukauttamiseksi uudistettuun yhteisön verotuskehykseen, ja mahdollisesti uusien verojen käyttöönotto merkitsevät, että asianmukaisen verohallinnon toteuttaminen vuodesta 2004 lähtien on tuskin mahdollista sekä menetelmien, käytännön että rahoituksen kannalta. Tästä johtuen Latvia pyytää useita siirtymäkausia: i) moottoripolttoaineille, ii) julkisessa henkilöliikenteessä käytetyille energiatuotteille ja sähkölle, iii) raskaalle polttoöljylle, iv) maakaasulle ja v) sähkölle, hiilelle ja koksille. 3.4.1. Moottoripolttoaineet Liikenteen, joka on Latvian talouden avainaloja, kehitykselle aiheutuisi vakavaa vahinkoa, jos moottoripolttoaineiden vero nousisi yhtäkkiä. Rautateiden henkilöliikenteen kustannukset nousisivat 6 prosenttia ja tavaroiden kuljetuskustannukset 5 prosenttia. Muun henkilöliikenteen kustannukset nousisivat 15 - 20 prosenttia. Moottoripolttoaineen yksityiskäyttäjien ostovoima ei ole sellainen, että ne pystyisivät selviytymään hinnan noususta ja ostamaan polttoainetta uudella hinnalla. Tällainen tilanne voisi johtaa veropetosten (salakuljetuksen) jyrkkään nousuun ja valtion tulojen vähenemiseen. Latvia pyytää siirtymäkautta 31. joulukuuta 2010 saakka mukauttaakseen kaasuöljyn, kerosiinin ja polttoaineena käytettävän polttoöljyn valmisteverokannat 302 euron vähimmäistasoon ja 31. joulukuuta 2012 saakka mukauttaakseen kyseiset valmisteverokannat 330 euron vähimmäistasoon. Lyijyttömän bensiinin osalta Latvia pyytää siirtymäkautta 31. joulukuuta 2010 saakka 359 euron vähimmäistason saavuttamiseksi. Nestekaasun ja lyijyllisen bensiinin osalta Latvia pyytää siirtymäkautta 31. joulukuuta 2004 saakka. Arviointi Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan i alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat verovalvonnassa soveltaa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia polttoaineena käytettävään maakaasuun ja nestekaasuun. Erityisjärjestelyjä ei sen vuoksi tarvita. Direktiivin 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltioille, joilla on vaikeuksia panna täytäntöön uusia vähimmäisverokantoja, annetaan lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2007 saakka, jotta hintojen vakaus ei vaarantuisi, edellyttäen, että tämä ei huomattavasti vääristä kilpailua. Komissio tunnustaa sen, että kyseisessä artiklassa säädetyt kaksi ehtoa täyttyvät Latvian lyijyllisen bensiinin verotuksen osalta. Sen vuoksi tässä tapauksessa ei ole tarpeen myöntää erityisiä siirtymäjärjestelyjä. Direktiivissä myönnetyt pisimmät siirtymäkaudet koskevat kaasuöljyä 1. tammikuuta 2012 saakka ja lyijytöntä bensiiniä 1. tammikuuta 2010 saakka. Latvian poikkeuksellisten olosuhteiden, erityisesti moottoripolttoaineiden nykyisten alhaisten verokantojen, vuoksi komissio tunnustaa, että Latvia tarvitsee yhden lisävuoden direktiivissä säädettyjen vähimmäistasojen saavuttamiseksi. Kansallisiin verokantoihin olisi suunniteltava välikorotus. Komission päätelmä on, että Latvialle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2011 saakka mukauttaakseen sen polttoaineena käytettävän kaasuöljyn ja kerosiinin kansalliset valmisteverokannat uuteen vähimmäistasoon (302 euroa 1 000 litralta) ja 1. tammikuuta 2013 saakka mukauttaakseen kyseiset valmisteverokannat 330 euron vähimmäistasoon. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettava tosiasiallinen verokanta ei voi olla vähemmän kuin 274 euroa 1 000 litralta 1. tammikuuta 2008 lähtien. Latvialle olisi annettava myös lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2011 saakka mukauttaakseen polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen valmisteverokannan uuteen vähimmäistasoon (359 euroa 1 000 litralta). Lyijyttömään bensiiniin sovellettava tosiasiallinen verokanta ei voi kuitenkaan olla vähemmän kuin 323 euroa 1 000 litralta 1. tammikuuta 2008 lähtien. 3.4.2. Julkisessa henkilöliikenteessä käytettyihin energiatuotteisiin ja sähköön sovellettava poikkeus Latvia pyytää julkisessa henkilöliikenteessä käytettäviin energiatuotteisiin ja sähköön sovellettavaa poikkeusta. Arviointi Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia energiatuotteisiin ja sähköön, joita käytetään kuljetettaessa tavaroita ja matkustajia rautateitse, metrolla, raitiovaunuissa ja johdinautoilla. Jäsenvaltioille annetun mahdollisuuden lisäksi komissio katsoo, että veroetuutta voidaan soveltaa ainoastaan ajoneuvoihin, joita käytetään paikallisessa julkisessa henkilöliikenteessä. Tämä näkökanta heijastuu direktiivin liitteessä II, jossa on useita kyseisiä ajoneuvoja koskevia poikkeuksia. Poikkeukset myönnetään enintään 31. joulukuuta 2006 saakka. Komission päätelmä on, että Latvialle olisi annettava lupa soveltaa 31. joulukuuta 2006 saakka alennettua verokantaa tai verovapautusta paikallisen julkisen henkilöliikenteen ajoneuvoissa käytettäviin energiatuotteisiin ja sähköön. 3.4.3. Raskas polttoöljy Ensiksi Latvia pyytää siirtymäkautta 31. joulukuuta 2004 saakka ottaakseen käyttöön uuden raskaaseen polttoöljyyn sovellettavan vähimmäisverokannan. Toiseksi Latvian viranomaiset huomauttavat, että nykyisin valmistevero palautetaan yrityksille, jotka käyttävät raskasta polttoöljyä lämmön ja kuuman veden tuottamiseen. Useissa kaupungeissa raskas polttoöljy on ainoa keskuslämmityksessä käytettävä polttoaine, koska muita polttoaineita ei ole saatavissa infrastruktuurin puutteiden vuoksi. Keskuslämmitysjärjestelmää käytetään pääasiassa kerrostaloissa, joissa asuu pienituloisia perheitä. Lämmityskustannukset ovat suuri osa heidän kuluistaan. Lämmön hintojen jyrkkä nousu voisi aiheuttaa sosiaalisia jännitteitä kyseisillä alueilla. Tämän vuoksi Latvia toivoo, että sille myönnetään verovapautus yritysten lämmön ja kuuman veden tuotannossa käyttämän raskaan polttoöljyn osalta. Arviointi Jos jäsenvaltioilla on vaikeuksia panna täytäntöön uusia raskaaseen polttoöljyyn sovellettavia vähimmäisverokantoja 31. joulukuuta 2004 päättyvällä siirtymäkaudella, niille myönnetään siirtymäkausi 1. tammikuuta 2007 saakka, jotta hintojen vakaus ei vaarantuisi edellyttäen, että se ei huomattavasti vääristä kilpailua (ks. direktiivin 18 artiklan 2 kohta). Komissio tunnustaa, että kyseisessä artiklassa säädetyt kaksi ehtoa täyttyvät Latvian ensimmäisen pyynnön osalta. Päätellään, että tässä tapauksessa ei ole tarpeen myöntää erityisiä siirtymäjärjestelyjä. Yritysten lämmön ja kuuman veden tuotannossa käyttämää raskasta polttoöljyä koskevan verovapautuspyynnön osalta komissio katsoo, että ratkaistavana on kaksi asiaa. Verovapautus voitaisiin myöntää kotitalouksille hintojen jyrkän nousun estämiseksi. Latvialle olisi sen vuoksi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 saakka sen kaukolämmitykseen käytettävän raskaan polttoöljyn kansallisen verotason mukauttamiseksi vähimmäisverotasolle. Kaukolämmitykseen käytettävän raskaan polttoöljyn tosiasiallinen verokanta ei kuitenkaan voi 1. päivästä tammikuuta 2007 olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Komissio huomauttaa, että lämmön ja kuuman veden tuotanto muodostaa usein huomattavan osan yritysten energian kokonaiskulutuksesta. Direktiivissä on otettu kyseiset seikat huomioon säätämällä erityisesti sen 17 artiklassa tietyistä erityisjärjestelyistä. Komissio katsoo, että ei ole asianmukaista myöntää yritysten käyttämälle raskaalle polttoöljylle lisää vapautuksia olemassa olevan kehyksen ulkopuolella. 3.4.4. Maakaasu Latvia pyytää i) uuden maakaasuveron käyttöönoton lykkäämistä 31. joulukuuta 2006 saakka, ii) mahdollisuutta soveltaa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia maakaasuun 31. joulukuuta 2009 saakka ja iii) lämmitykseen käytettävän maakaasun verovapautusta koskevaa poikkeusta. Arviointi Rajoittamatonta poikkeusta koskevaa pyyntöä ei voida periaatteesta hyväksyä. Latviassa maakaasun osuus lopullisesta energian kulutuksesta oli 11 prosenttia vuonna 2000. Sen vuoksi Latvialla on mahdollisuus hyötyä 15 artiklan 1 kohdan g alakohdassa säädetystä maakaasun verovapautuksesta. Komissio katsoo, että kyseisen artiklan mukainen pitkän aikavälin mahdollisuus soveltaa vapautusta maakaasuun kattaa Latvian tarpeen. Komissio ei ehdota erityisiä siirtymäjärjestelyjä. 3.4.5. Sähkö, hiili ja koksi Latviassa ei nykyisin sovelleta valmisteveroa sähköön, hiileen tai koksiin. Vähimmäisverotason käyttöönotto johtaisi sähkön hinnan nousuun enintään 5 prosentilla ja hiilen ja koksin hinnan nousuun 12 prosentilla. Lisäksi Latvian yleishyödyllisiä palveluja käsittelevä toimikunta on jo hyväksynyt sähkön hinnan nousun 1. tammikuuta 2004 alkaen. Kotitalouksien sähkön hinta nousisi 15 prosentilla ja inflaatioaste 0,45 prosenttiyksiköllä. Latvia pyytää i) uuden sähkö-, hiili- ja koksiveron käyttöönoton lykkäämistä 31. joulukuuta 2006 saakka, ii) mahdollisuutta soveltaa verotusta koskevia täydellisiä tai osittaisia vapautuksia tai alennuksia maakaasuun 31. joulukuuta 2009 saakka. Arviointi Komission kanta on, että pyyntö on sähkön osalta oikeasuhteinen. Komissio katsoo kuitenkin, että kiinteiden polttoaineiden osalta siirtymäjärjestelyn olisi päätyttävä viimeistään vuoden 2008 lopulla. Vero on otettava käyttöön asteittain direktiivissä säädettyjen vähimmäistasojen kitkattomaksi saavuttamiseksi. Komission päätelmä on, että Latvialle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 saakka sen sähkön kansallisen verotason mukauttamiseksi asianmukaiselle vähimmäistasolle. Sähköön sovellettava tosiasiallinen verokanta ei kuitenkaan voi 1. päivästä tammikuuta 2007 olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Komission päätelmä on, että Latvialle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2009 saakka sen hiilen ja koksin kansallisen verotason mukauttamiseksi asianmukaiselle vähimmäistasolle. Kyseisiin energiatuotteisiin sovellettava tosiasiallinen verokanta ei kuitenkaan voi 1. päivästä tammikuuta 2007 olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. 3.5. Liettua Liettuan viranomaiset toteavat 7. marraskuuta 2003 päivätyssä kirjeessään, että Liettualla olisi vaikeuksia panna täytäntöön joitakin uusia vähimmäisverokantoja moottoripolttoaineiden ja lämmityspolttoaineiden osalta ja ottaa käyttöön veroja niiden tuotteiden osalta, joihin ei aiemmin ole sovellettu yhteisön harmonisoitua rakennetta. Tämän vuoksi Liettua pyytää useita siirtymäkausia moottoripolttoöljyn, sähkön, maakaasun, hiilen, koksin, ruskohiilen ja orimulsionin osalta. 3.5.1. Moottoripolttoaineet Liettua soveltaa direktiivin 92/82/ETY mukaisia moottoripolttoaineiden vähimmäisverokantoja liittymispäivästä lähtien. Verokantojen nostamisella energiadirektiivissä säädetylle tasolle olisi huomattava välitön vaikutus kotitalouksien ja yritysten kustannusten kasvuun. Liettua katsoo, että tarvitaan seuraavat siirtymäkaudet: - lyijyttömälle bensiinille 1. tammikuuta 2011 saakka; - kaasuöljylle ja kerosiinille 1. tammikuuta 2011 saakka 302 euron vähimmäistason saavuttamiseksi ja 1. tammikuuta 2013 saakka 330 euron vähimmäistason saavuttamiseksi. Liettua suunnittelee saavuttavansa vähimmäistasot asteittain. Arviointi Pisimmät direktiivin mukaisesti myönnetyt siirtymäkaudet ovat kaasuöljyn osalta 1. tammikuuta 2012 saakka ja lyijyttömän bensiinin osalta 1. tammikuuta 2010 saakka. Liettuassa vallitsevien poikkeuksellisten olosuhteiden ja erityisesti moottoripolttoaineiden nykyisen alhaisen verotuksen vuoksi komissio tunnustaa, että Liettua tarvitsee yhden lisävuoden direktiivin mukaisten vähimmäistasojen saavuttamiseksi. Kansallisiin verokantoihin olisi suunniteltava välikorotus. Komission päätelmä on, että Liettualle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2011 saakka mukauttaakseen sen polttoaineena käytettävän kaasuöljyn ja kerosiinin kansalliset valmisteverokannat uuteen vähimmäistasoon (302 euroa 1 000 litralta) ja 1. tammikuuta 2013 saakka mukauttaakseen kyseiset valmisteverokannat 330 euron vähimmäistasoon. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettava tosiasiallinen verokanta ei voi olla vähemmän kuin 274 euroa 1 000 litralta 1. tammikuuta 2008 lähtien. Liettualle olisi annettava myös lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2011 saakka mukauttaakseen polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen valmisteverokannan uuteen vähimmäistasoon (359 euroa 1 000 litralta). Lyijyttömään bensiiniin sovellettava tosiasiallinen verokanta ei voi kuitenkaan olla vähemmän kuin 323 euroa 1 000 litralta 1. tammikuuta 2008 lähtien. Komissio huomauttaa, että vuodesta 2008 lähtien tämän ehdotuksen mukaisesti saavutettaviksi suunnitellut vähimmäisverotasot noudattavat Liettuan viranomaisten 7. marraskuuta 2003 päivätyssä kirjeessä ilmoittamien moottoripolttoaineiden valmisteverojen korotusten alustavaa aikataulua. 3.5.2. Sähkö, maakaasu, hiili, koksi ja ruskohiili ja orimulsion Direktiivillä otetaan käyttöön sähkön, maakaasun, hiilen, koksin ja ruskohiilen sekä orimulsionin verotus. Liettua pyytää siirtymäkausia uusien energiatuotteiden verotuksen käyttöön ottamiseksi, jotta vältyttäisiin haitallisilta taloudellisilta ja sosiaalisilta vaikutuksilta, jotka liittyvät vaihtoehtoisten energiatuotteiden kulutuksen lisääntymiseen Ignalinan ydinvoimalan käytöstä poistamisen jälkeen (vuosien 2005 ja 2009 välillä). Liettua katsoo, että tarvitaan seuraavat siirtymäkaudet: - hiilen, koksin ja ruskohiilen osalta 1. tammikuuta 2007 saakka; - maakaasun ja sähkön osalta 1. tammikuuta 2010 saakka; - orimulsionin osalta 1. tammikuuta 2016 saakka. Liettua haluaisi soveltaa täyttä verovapautusta edellä mainittuihin tuotteisiin siirtymäkausien loppuun saakka eikä soveltaa tuotteisiin alhaisempia verokantoja ja nostaa niitä asteittain. Komission esittämään lisäkysymykseen vastatessaan Liettuan viranomaiset huomattavat, että orimulsionia ei käytetä pelkästään sähkön tuottamiseen. Liettualaiset sähköä tuottavat voimalat tuottavat myös samaan aikaan lämpöenergiaa, jota toimitetaan kuluttajille. Lämpövoimaloissa tuotetun energian osuus on 60-70 prosenttia lämpöenergiasta ja 30-40 prosenttia sähköstä. Arviointi Vuoden 2003 sopimuksessa Euroopan unioniin liittymisestä Ignalinan ydinvoimalaa koskevassa pöytäkirjassa 4 Liettua sitoutuu sulkemaan Ignalinan ydinvoimalan 1-yksikön ennen vuotta 2005 ja 2-yksikön viimeistään 31. joulukuuta 2009 mennessä sekä purkamaan ne myöhemmin. Ignalina-ohjelma perustettiin kyseisen toimenpiteen tukemiseksi. Ohjelman mukaisesti olisi otettava käyttöön toimenpiteitä, joilla edesautetaan Liettuan energiantuotanto-, siirto- ja jakelualojen välttämätöntä rakenneuudistusta, ekologista uudelleenjärjestelyä ja nykyaikaistamista sekä energiatoimitusten turvallisuuden ja energiatehokkuuden parantamista. Tässä yhteydessä komissio katsoo, että 31. joulukuuta 2009 saakka veronalennuksia tai verovapautuksia voitaisiin myöntää lisätoimenpiteenä Liettuan energiantuotantoalan erittäin tärkeän rakenneuudistusprosessin helpottamiseksi. Komission päätelmä on, että Liettualle olisi annettava lupa soveltaa hiilen, koksin ja ruskohiilen verovapautusta 1. tammikuuta 2007 saakka ja maakaasun ja sähkön verovapautusta 1. tammikuuta 2010 saakka. Orimulsion on bitumin ja veden sekoitus. Se luokitellaan CN-koodiin 2714. Se ei kuulu direktiivin 92/81/ETY soveltamisalaan [13]. Liettuan viranomaiset selittävät, että 30-40 prosenttia orimulsionin kulutuksesta käytetään sähkön tuottamiseen. Jäsenvaltioiden on periaatteessa vapautettava verosta sähkön tuotannossa käytettävät energiatuotteet ja sähkö (ks. direktiivin 14 artiklan 1 kohdan a alakohta). Lisäksi Liettuan viranomaisten mukaan orimulsionia käytetään lämmön tuottamiseen yhdistetyissä lämpö- ja voimalaitoksissa. Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa täydellisiä tai osittaisia vapautuksia tai alennuksia yhdistetyissä lämpö- ja voimalaitoksissa käytettävien energiatuotteiden ja sähkön verotuksessa. Sen vuoksi Liettuan pyyntö soveltaa täyttä verovapautusta sähkön tai lämmön tuottamiseen yhdistetyissä lämpö- ja voimalaitoksissa käytettävään orimulsioniin näyttää tarpeettomalta energiadirektiivissä säädettyjen toimenpiteiden vuoksi. [13] Vertaa valmisteverokomiteassa käydyt keskustelut lokakuussa 1995 (CED 163/12) ja tammikuussa 1996 (CED 176/3). Lisäksi komissio on sitä mieltä, että 12 vuoden siirtymäaikaa ei voida pitää direktiivin puitteissa kohtuullisena. Mahdollisuus verovapautukseen olisi myönnettävä muulle kuin sähkön ja lämmön tuottamiseen tarkoitetulle orimulsionille 1. tammikuuta 2010 saakka edellä selitettyjen erityisolosuhteiden vuoksi. Komissio päätelmä on, että Liettualle olisi annettava lupa soveltaa verovapautusta muuhun kuin sähkön ja lämmön tuottamiseen tarkoitettuun orimulsioniin 1. tammikuuta 2010 saakka. 3.6. Unkari Unkari pyysi 6. marraskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä kahta siirtymäkautta: i) energiatuotteille ja kaukolämpöön käytettävälle sähkölle sekä ii) hiilelle ja koksille. 3.6.1. Energiatuotteet ja kaukolämpöön käytettävä sähkö Unkarin viranomaisten mukaan Unkarin asuntomarkkinoiden rakenteen vuoksi huomattava osa unkarilaisista (18 %) asuu kerrostaloasunnoissa eikä heillä näin ollen ole mahdollisuutta erillislämmitykseen. Näiden kotitalouksien on ostettava lämmityspalvelut kaukolämmityksen [14] toimittajilta. Direktiivin mukaan kotitalouksien suoraan käyttämät tuotteet voidaan erillislämmityksen tapauksessa vapauttaa verosta. Toisaalta kaukolämmitystä käyttävien kotitalouksien on maksettava tuotantohyödykkeistä maksettava energiavero. [14] Unkarin viranomaiset toteavat, että ilmaisu "kaukolämmitys" tarkoittaa lämmön tuottamista asukkaille monissa asunnoissa suurikapasiteettisessa boilerissa, joka ei sijaitse asuntojen yhteydessä ja jota käyttää itsenäinen yritys. Kaukolämmitykseen sisältyy myös "kerrostalolämmityksen" käsite, kun itsenäinen yritys toimittaa lämpöä vain yhdelle kerrostalolle. Unkari huomauttaa, että keskuslämmitteiset asunnot ovat yleensä suurissa kerrostaloissa, joissa asuu pienituloisia perheitä. Energiakustannukset olisivat huomattava osa heidän kulujaan, koska keskuslämmityksen kustannukset olisivat 40 prosenttia enemmän kuin erillislämmityksen. Lopuksi on vielä todettava, että ympäristön kannalta kaukolämpö on huomattavasti ystävällisempi vaihtoehto kuin erillislämmitykset. Näin ollen Unkari pyytää mahdollisuutta vapauttaa 31. joulukuuta 2009 asti energiaverosta lämmitystarkoituksiin käytetyt sähkö (CN-koodi 2716), maakaasu (CN-koodi 2711), hiili ja koksi (CN-koodit 2701, 2702 ja 2704). Arviointi Komission mielestä pyyntö on oikeasuhteinen. Siihen pitäisi kuitenkin sisältyä verotuksen asteittainen käyttöönotto, jotta sujuvasti saavutetaan direktiivin edellyttämät vähimmäistasot. Komission päätelmä on, että Unkarille olisi annettava lupa soveltaa siirtymäjaksoa 1. tammikuuta 2010 asti kaukolämmitykseen käytettävän sähkön, maakaasun, hiilen ja koksin kansallisen verotason mukauttamiseksi verotuksen vähimmäistason mukaisiksi. Kyseisiin energiatuotteisiin ja sähköön sovellettava todellinen verokanta ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vastaavista vähimmäisverokannoista 1. tammikuuta 2007 alkaen. 3.6.2. Hiili ja koksi Unkarin viranomaisten mukaan hiiltä ei Unkarissa kuluteta merkittävässä määrin. Energiaverodirektiivin (sähkön tuotanto, direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävät alat jne.) mukaiset vapautukset ja kaukolämmitykselle pyydetty vapautus kattaisivat noin 96-97 prosenttia kansallisesta hiilenkulutuksesta. Tässä vaiheessa olisi jäljelle jäävän kokonaiskulutuksen, joka on 4 600 TJ, verottaminen johtaisi suhteettomiin hallinnollisiin kustannuksiin. Lisäksi kansallinen hiilen kulutus ja käyttö ovat laskussa. Hiilen verottaminen kiihdyttäisi tätä laskua, mikä johtaisi kaivosten sulkemiseen ja lisääntyneeseen työttömyyteen ja siten yhteiskunnallisen levottomuuden riskiin. Unkarin viranomaisten mielestä verovapautus ei vääristäisi sisämarkkinoiden toimintaa. Siihen mennessä, kun pyydetty siirtymäkausi päättyy 31. joulukuuta 2009, Unkari sanoo olevansa valmis perustamaan hiilen tehokkaan verotusjärjestelmän sekä sen tehokkaan täytäntöönpanon edellyttämän infrastruktuurin. Arviointi Komission mielestä pyyntö on oikeasuhteinen, jos rajana on vuosi 2008. Erityisongelmien, erityisesti hallinnollisten kustannusten, vuoksi asteittaista lähentämistä ei olisi edellytettävä. Komission päätelmä on, että Unkarille olisi sallittava hiilen ja koksin vapauttaminen veroista 1. tammikuuta 2009 asti. 3.7. Malta Maltan viranomaiset muistuttavat 10. joulukuuta 2003 päivätyssä kirjeessä, että Maltan taloudellinen toiminta on vähäistä. Jos direktiiviä sovellettaisiin tiukasti, monet taloudelliset toimet olisivat vaarassa. Energiaverojen asteittainen käyttöönotto auttaisi taloutta sopeutumaan hitaasti uusiin tuotantokustannuksiin. Maltan mielestä on epätodennäköistä, että erityispoikkeamilla olisi vaikutusta yhteisön kauppaan. Malta pyytää siirtymäkausia i) sähkölle ja ii) kaikille muille energiatuotteille. Malta pyytää myös rajoittamatonta poikkeamaa yksityiselle huviveneilylle ja yksityiselle huvi-ilmailulle. 3.7.1. Sähkön verotus Maltan viranomaiset toteavat, että Malta ei tuo eikä vie sähköä. He pyytävät poikkeusta ottaakseen sähkön verotuksen käyttöön useammassa vaiheessa siten, että se on täysin direktiivin mukaista 1. tammikuuta 2010 mennessä. Arviointi Komission mielestä pyyntö on oikeasuhteinen. Siihen on kuitenkin sisällyttävä asteittainen veron käyttöönotto, jotta päästään direktiivin edellyttämille vähimmäistasoille. Komission päätelmä on, että Maltalle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 saakka sähkön kansallisen verotason mukauttamiseksi. Sähköön sovellettava todellinen verokanta ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vastaavista vähimmäisverokannoista 1. tammikuuta 2007 alkaen. 3.7.2. Muut energiatuotteet Maltan viranomaiset pyysivät poikkeusta uusien vähimmäisverokantojen käyttöönottamiksi kaikkien muiden energiatuotteiden (lukuun ottamatta sähköä) osalta eri vaiheissa 1. tammikuuta 2010 mennessä. Arviointi Kun otetaan Maltan talouden erityispiirteet huomioon, komission päätelmä on, että Malta tarvitsee jonkin verran joustoa saavuttaakseen moottori- ja lämmityspolttoaineiden uudet vähimmäisverotasot. Kuten Maltan viranomaiset esittivät, siirtymäkausiin on sisällyttävä asteittainen käyttöönotto, jotta sujuvasti saavutetaan direktiivin edellyttämät vähimmäisverotasot. Kotitalouksille säiliöissä toimitettavan nestekaasun osalta komission muistuttaa, että lämmitystarkoituksiin käytettävään nestekaasuun sovellettava vähimmäisveroaste on nolla. Kiinteiden polttoaineiden osalta komissio katsoo, että siirtymäjärjestelyjen olisi päätyttävä viimeistään vuonna 2008. Verotus on aloitettava asteittain, jotta direktiivin edellyttämät vähimmäistasot saavutetaan sujuvasti. Raskaan polttoöljyn osalta Maltalla nykyisin sovellettu verotaso on 14 e / 1000 kg ja direktiivin mukainen vähimmäisverotaso on 15 e / 1000 kg. Siirtymäkausi vuoteen 2010 asti ei näin ollen vaikuta oikeasuhteiselta. Komission päätelmä on, että Maltalle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 polttoaineena käytettävien kaasuöljyn ja kerosiinin kansallisen verotason mukauttamiseksi vähimmäisverokantaan 330 euroa / 1000 litraa. Maltalle olisi myös annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 polttoaineena käytettyjen lyijyttömän ja lyijyllisen polttoaineen kansallisen verotason mukauttamiseksi vähimmäisverotasolle. Maltalle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2010 lämmityspolttoaineena käytetyn maakaasun kansallisen verotason mukauttamiseksi vähimmäisverotasolle. Lämmityspolttoaineena käytettyyn maakaasuun sovellettava efektiivinen veroaste ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vastaavista vähimmäisasteista 1. tammikuuta 2007 alkaen. Maltalle olisi myös annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2009 lämmityspolttoaineina käytettävän kiinteiden polttoaineiden kansallisen verotason mukauttamiseksi vähimmäisverotasolle. Kyseisiin energiatuotteisiin sovellettava todellinen verokanta ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vastaavista vähimmäisverokannoista 1. tammikuuta 2007 alkaen. 3.7.3. Yksityinen huviveneily ja yksityinen huvi-ilmailu Maltan viranomaiset toteavat, että monet ilma-alukset ja merialukset keskeyttävät matkan Maltalla täydentääkseen aluksen varastoja ja muuta tarvittavaa. Erityisesti huviveneilyn alalla verovapaata polttoainetta tarjotaan kaikki palvelut kattavien pakettien yhteydessä, joihin sisältyy myös aluksen varastojen täydennys ja kunnossapitotyöt. Tämä on merkittävä matkailuvaltti Maltalle. Polttoaineen verovapauden lopettaminen johtaisi työpaikkojen menetykseen ajopolttoainealalla. Arviointi Pyydettyä rajoittamatonta poikkeusta ei voida myöntää periaatteellisista syistä. Direktiivin 14 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot vapauttavat verosta energiatuotteet, energiatuotteet, jotka toimitetaan käytettäviksi moottoripolttoaineena muussa ilmailussa kuin yksityisessä huvi-ilmailussa, ja energiatuotteet, jotka toimitetaan käytettäviksi moottoripolttoaineina meriliikenteeseen (kalastus mukaan lukien) yhteisön aluevesillä muutoin kuin yksityisillä huvialuksilla, ja aluksilla tuotettavaan sähköön. Lisäksi komissio toteaa, että useille nykyisistä jäsenvaltioista on direktiivin liitteessä II myönnetty samanlaisia veronalennuksia tai verovapautuksia. Tämän vuoksi komissio voisi hyväksyä ajallisesti rajatun poikkeuksen 31. joulukuuta 2006 asti yksityiselle huviveneilylle ja yksityiselle huvi-ilmailulle. 3.8. Puola Liittymissopimuksen 57 artiklan mukaisella, 14. marraskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Puola pyysi siirtymäkausia i) polttoaineelle, ii) raskaalle polttoöljylle, iii) lämmitysöljynä käytetylle kaasuöljylle, iv) maakaasulle, v) hiilelle ja vi) sähkölle. Lisäksi Puola viittaa direktiivin 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti myönnettäviin erityispoikkeuksiin. 3.8.1. Polttoaine Puolan viranomaiset toteavat, että Puolan parlamentissa (Sejm) keskustelu uudesta valmisteverolaista ei ole vielä päättynyt. Tämän vuoksi Puolan lainsäädäntö ei tällä alalla ole vielä täysin yhdenmukaista EU:n lainsäädännön kanssa. Lisäksi polttoaineiden verokannat ovat usein huomattavasti alhaisempia kuin energiaverodirektiivin edellyttämät vähimmäisverokannat ja dieselöljyn kohdalla alhaisemmat kuin direktiivissä 92/82/ETY säädetyt vähimmäisverokannat. Tarvittavilla veronkorotuksilla voi olla haitallisia sosioekonomisia seurauksia. Puola pyytää myös, että sen sallittaisiin euron ja zlotyn välisen valuuttakurssin noteerauspäivänä 1. lokakuuta 2002 eikä 1. lokakuuta 2003. Puola on halukas vähitellen saattamaan kansalliset verokantansa yhteisön vähimmäisverokantojen mukaisiksi seuraavan aikataulun mukaisesti - nestekaasu: 1. tammikuuta 2009 asti; - lyijyllinen bensiini : 1. tammikuuta 2005 asti; - lyijytön bensiini: 1. tammikuuta 2009 asti; - kaasuöljy: 1. tammikuuta 2012 asti 302 euron vähimmäisverokannan saavuttamiseksi ja 1. tammikuuta 2015 asti 330 euron vähimmäisverokannan saavuttamiseksi. Arviointi Liittymishetkenä Puolan zlotyja euroiksi vaihdettaessa käytetään 13 artiklan 1 kohdassa mainittua 1. lokakuuta 2003 valuuttakurssia. Saman 13 artiklan 2 kohdan säännöstä ei sovelleta, koska valuuttakurssi vaihteli enemmän kuin viisi prosenttia 1. lokakuuta 2002 ja 1. lokakuuta 2003 välisenä aikana. Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan i alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia polttoaineena käytettävään maakaasuun ja nestekaasuun. Näin ollen ei erityisjärjestelyitä tarvita. Lyijyllisen bensiinin osalta 421 euron (1 000 litraa kohti) vähimmäisverokannan saavuttamiseksi tarvittu veronkorotus olisi 15 prosenttia. Direktiivin 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti hintojen epävakauden välttämiseksi myönnetään jäsenvaltioille, joilla on erityisiä vaikeuksia uusien verotuksen vähimmäistasojen soveltamisessa, 1. tammikuuta 2007 saakka kestävä siirtymäkausi edellyttäen, että tästä ei aiheudu merkittävää kilpailun vääristymistä. Komissio myöntää, että tässä artiklassa asetetut kaksi ehtoa täyttyvät. Päätelmänä on, että tässä tapauksessa ei ole tarvetta erityisiin siirtymäjärjestelyihin. Lyijyttömän bensiinin osalta 359 euron (1 000 litraa kohti) vähimmäisverokannan saavuttamiseksi tarvittu veronkorotus olisi 9,5 prosenttia. Puolalle olisi sallittavaa myös siirtymäkauden soveltaminen 1. tammikuuta 2009 asti polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verotasonsa mukauttamiseksi uuteen vähimmäistasoon, joka on 359 euroa 1000 litraa kohti. Vähärikkisen kaasuöljyn kohdalla olisi 330 euron (1 000 litraa kohti) vähimmäisverokannan saavuttamiseksi tarvittava veronkorotus 50 prosenttia. Pisin tässä ehdotuksessa tämän tuotteen osalta aiottu siirtymäkausi on 1. tammikuuta 2011 asti uuden 302 euron vähimmäisverokannan saavuttamiseksi ja 1. tammikuuta 2013 asti 330 euron vähimmäisverokannan saavuttamiseksi. Jotta liittymistä valmistelevat maat saisivat saman kohtelun, komissio ottaa huomioon kaasuöljyn nykyisen, alhaisen verokannan ja myöntää, että tällaisia siirtymäjärjestelyjä voitaisiin suoda myös Puolalle. Silloin olisi suunniteltava välivaiheen korotus kansallisiin verokantoihin. Komission päätelmä on, että Puolalle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2011 asti polttoaineena käytettävän kaasuöljyn kansallisen verotason mukauttamiseksi uudelle vähimmäisverotasolle, joka on 302 euroa 1 000 litraa kohti, ja siirtymäkautta 1. tammikuuta 2013 asti sen mukauttamiseksi vähimmäisverotasolle, joka on 330 euroa 1 000 litraa kohti. Kaasuöljyyn sovellettava todellinen verokanta ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 274 euroa 1 000 litraa kohti 1. tammikuuta 2008 alkaen. 3.8.2. Raskas polttoöljy Puolassa raskasta polttoöljyä käytettäisiin laajassa mittakaavassa sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksissa, paikallisissa lämmön tuotantolaitoksissa ja teollisissa lämpölaitoksissa kunnan keskuslämmityksen ja kuuman veden lähteenä käytettävän lämmön tuottamisessa. Sitä käytetään myös muilla teollisuudenaloilla, lämpöenergiaa tarvitsevissa teknologisissa prosesseissa, esimerkiksi sementtitehtaissa tai muiden rakennusmateriaalien tuotannossa. Lisäksi direktiivi suo verokantojen eriyttämiseen käyttötarkoituksen mukaan lukuisia mahdollisuuksia (esimerkiksi 15 artiklassa ja 17 artiklassa), joiden täytäntöönpanoon tarvittaisiin aikaa. Puola pyytää siirtymäkautta 1. tammikuuta 2008 asti raskaan polttoöljyn verotuksen vaiheittaiseksi mukauttamiseksi vähimmäistasolle, joka on 15 euroa 1 000 kilogrammaa kohti. Arvio Komission mielestä pyyntö on oikeasuhteinen. Puolalle olisi annettava lupa soveltaa siirtymäkautta 1. tammikuuta 2008 asti raskaan polttoöljyn kansallisen verotason mukauttamiseksi uudelle vähimmäisverotasolle, joka on 15 euroa 1 000 kilogrammaa kohti. 3.8.3. Lämmityspolttoaineena käytettävä kaasuöljy Puolan viranomaisten mukaan lämmityspolttoaineena käytettävän kaasuöljyn erityismerkitys taloudelle edellyttää siirtymäkautta, koska a) lämmityspolttoaineena käytettävän kaasuöljyn valmisteveron alentaminen on mahdollista ja b) Puolassa lämmityspolttoaineena käytettävän kaasuöljyn valmisteveroa ei ole eriytetty sen käyttötarkoituksen mukaan. Puola viittaa myös mahdollisuuteen soveltaa alhaisempia verokantoja kaasuöljyyn, jota käytetään lämmityspolttoaineena erityistarkoituksiin, esimerkiksi koulujen, lastentarhojen ja muiden yleishyödyllisten tilojen lämmitykseen. Puola pyytää 1. tammikuuta 2008 asti vähitellen tapahtuvaa lämmityspolttoaineena käytettävän kaasuöljyn mukauttamista vähimmäistasolle, joka on 21 euroa 1 000 litraa kohti. Arviointi Puolassa nykyisin lämmityspolttoaineena käytettävään kaasuöljyyn sovellettava verokanta on 42,7 euroa 1 000 litraa kohti, mikä on selvästi alle direktiivin mukaisen vähimmäisverokannan (21 euroa / 1 000 litraa). Komission mielestä Puola ensinnäkin viittaa kaasuöljyn merkitsemiseen liittyvään kysymykseen. Komissio muistuttaa, että Puolan on merkittävä kaasuöljy silloin, kun se luovutetaan kulutukseen ja sitä verotetaan tavallisesta verokannasta poikkeavalla tasolla [15]. Näin ollen erityisjärjestely ei ole tarpeellinen. [15] Katso neuvoston direktiivi 95/60/EY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1995, kaasuöljyn ja lentopetrolin merkitsemisestä veron määräämiseksi (EYVL L 291, 6.12.1995, s. 46). Toiseksi komissio ymmärtää Puolan pyynnön mahdollisuudesta soveltaa alennettua valmisteverokantaa koulujen, lastentarhojen ja muiden yleishyödyllisten tilojen käyttämään kaasuöljyyn. Direktiivissä myönnetään samanlainen mahdollisuus - katso 18 artiklan 10 kohta. Komission päätelmä on, että Puolalle olisi myönnettävä lupa soveltaa koulujen, lastentarhojen ja muiden yleishyödyllisten tilojen lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn täydellistä tai osittaista verovapautusta tai veronalennusta niiden julkisviranomaisena toteuttamien toimien ja liiketoimien yhteydessä 1. tammikuuta 2008 asti. 3.8.4. Maakaasu Maakaasusta ei Puolassa nykyisin kanneta valmisteveroa. Puolan viranomaisten mukaan maakaasun osuus energian loppukulutuksessa oli hiukan yli 11 prosenttia vuonna 2000. Puola täyttäisi näin ollen direktiivin 15 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaiset edellytykset mahdolliseen verovapautukseen. Valmisteveron määrääminen maakaasulle olisi suora rasitus tämän energiatuotteen ostajille, minkä seurauksena he mahdollisesti lopettaisivat tämän ympäristöystävällisen energiamuodon käytön. Inflaatio nousisi 2 prosenttia. Kun otetaan huomioon, että Puolan kansalaisten tulot ovat alemmat kuin Euroopan unionissa keskimäärin, valmisteveron määrääminen maakaasulle hidastaisi erityisesti kaasualan kehitystahtia. Lisäseurauksena olisi Puolan tuottamien tuotteiden kilpailukyvyn heikentyminen. Lisäksi myös Puolan valmisteveron hallinnossa olisi suuria vaikeuksia. Tämän vuoksi Puola pyytää pysyvää vapautusta tai siirtymäkautta maakaasun kansallisen verotason mukauttamiseen vähimmäisverotasoihin 31. joulukuuta 2018 asti tai siihen asti, että maakaasun osuus energian loppukulutuksessa on Puolassa 25 prosenttia. Arviointi Pyyntöä rajoittamattomasta poikkeuksesta ei voida hyväksyä periaatteellisista syistä. Puolan viranomaisten arvioihin ei näytä sisältyvän direktiivissä säädettyä verovapautuksen mahdollisuutta. Esimerkiksi kotitalouksien käyttämä maakaasu voisi olla vapautettua verosta. Komission mielestä ei ole yhtään erityistä perustelua, joka erottaisi Puolan tilanteen muiden jäsenvaltioiden tilanteesta maakaasun verotuksen kannalta. Komissio katsoo, että 15 artiklan 1 kohdan g alakohdassa säädetty pitkän aikavälin mahdollisuus soveltaa verovapautusta maakaasuun suo riittävän tasapainon sisämarkkinoiden, talous-, ympäristö- ja energiapoliittisten tavoitteiden välillä. Komissio ei esitä erityisiä siirtymäjärjestelyjä. 3.8.5. Hiili Hiili ei nykyisin kuulu valmisteveron piiriin Puolassa. Puolan viranomaisten mukaan valmisteveron määräämisellä tälle tuotteelle olisi erittäin suuri vaikutus energia-alaan ja teollisuuteen. Puolan pyytämien polttoaineiden siirtymäkausien kestoa myönnettäessä olisi otettava huomioon Puolan väestön ostovoima. Puolan kivihiilialan rakennetta on uudistettu. Rakenneuudistuksen tavoitteena on muun muassa mukauttaa nykyinen tuotantokapasiteetti tarjoamaan mahdollisuuksia kannattavalle hiilikaupalle. Verotuksesta johtuva hiilen hintojen nousu epäilemättä vaikuttaisi hiilimarkkinoihin ja siten huonontaisi hiilialan taloudellista tilannetta ja vaikeuttaisi sen rakenneuudistusprosessia. Hiilialan rakenneuudistus on pitkäaikainen ja kallis prosessi, ja tarve vähentää työvoimaa hiilikaivoksissa johtaisi työttömyyden kasvuun Sleesian alueella ja siten yhteiskunnalliseen tyytymättömyyteen. Näin ollen kaikki verotaakan lisäykset olisi nähtävä esteenä kaivosalan rakenneuudistukselle. Kaukolämmityksen osuus Puolan hiilen kulutuksesta on noin kolme prosenttia. Lisäksi myös Puolan valmisteveron hallinnossa olisi suuria vaikeuksia. Näin ollen Puolan pyytää pysyvää poikkeusta tai siirtymäkautta 1.1.2018 asti hiilen kansallisen verotuksen tason mukauttamiseksi vähimmäistasoille. Arviointi Pyyntöä rajoittamattomasta poikkeuksesta ei voida hyväksyä periaatteellisista syistä. Puolan viranomaisten arvioihin ei näytä sisältyvän direktiivissä säädettyä verovapautuksen mahdollisuutta. Esimerkiksi kotitalouksien käyttämä hiili voisi olla vapautettua verosta. Sähkön tuotantoon käytetty hiili olisi periaatteessa vapautettava verosta. Komission mielestä suurin osa Puolan hiilen kulutuksesta voisi direktiivin mukaisesti päästä verovapauden piiriin. Tätä näkemystä tukivat Puolan viranomaisten 14. marraskuuta 2003 lähettämän kirjeen liitteessä olleet tiedot. Kaukolämmitykseen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Komission päätelmä on, että Puolalle olisi annettava lupa siirtymäkauteen 1.1.2010 asti kaukolämmitykseen käytettävän hiilen kansallisen verotasonsa mukauttamiseksi verotuksen vähimmäistasoille. Kyseiseen energiatuotteeseen sovellettava todellinen verokanta ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vastaavista vähimmäisverokannoista 1. tammikuuta 2007 alkaen. Puolalle olisi annettava lupa siirtymäkauteen 1.1.2009 asti muihin tarkoituksiin kuin kaukolämmitykseen käytettävän hiilen kansallisen verotasonsa mukauttamiseen verotuksen vähimmäistasoille. Tuotteeseen sovellettava todellinen verokanta ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vastaavista vähimmäisverokannoista 1. tammikuuta 2007 alkaen. 3.8.6. Sähkö Sähkön valmisteverot ovat huomattavasti alempia kuin direktiivin mukaiset vähimmäisverokannat. Puola pyytää saavansa alkaa soveltaa yhteisön sähköverojärjestelmää vasta 1. tammikuuta 2008 alkaen. Arviointi Pyyntö kohdistuu ajanjaksoon, joka tarvitaan energiaverodirektiiviin liittyvien toimenpiteiden saattamiseksi osaksi Puolan lainsäädäntöä. Direktiivissä on säännöksiä, jotka tekevät sähkön verotuksesta melko yksinkertaisesti hallinnoitavaa. Esimerkiksi suspensiojärjestelmää ei ole, koska sähköä verotetaan ja siitä tulee verotettavaa samaan aikaan. Komissio katsoo kuitenkin, että Puolalle olisi sallittava siirtymäkauden soveltaminen 1. tammikuuta 2006 asti nykyisen sähköverojärjestelmänsä saattamiseksi yhteisön puitteita vastaavaksi. 3.8.7. Direktiivin 18 artiklan 1 kohdan mukaiset poikkeukset Puolan viranomaisten mielestä seuraavat poikkeukset, jotka ovat nykyisin voimassa, ovat johdonmukaisia yhteisön lainsäädännön kanssa: lentopolttoaine ja turbopolttomoottorin polttoaine sekä moottoriöljyt lentoalusten moottoreita varten, kun näiden polttoaineiden tuottaja myy ne: - puolustusministeriölle tai sisäasioista vastaavalle ministeriölle ilmailuteollisuuden tarkoituksiin; - materiaalivarastoista vastaavalle virastolle valtion varastojen täydennykseksi; - terveydenhoitoon liittyvän ilmailun hallinnollisille yksiköille niiden tarpeita varten; - kaasuöljy moottoreita ja meriteknologiaa varten sekä moottoriöljyt laivojen moottoreita ja meriteknologiaa varten, jotka tällaisen polttoaineen tuottajat on myynyt materiaalivarastoista vastaavalle virastolle valtion varojen täydennykseksi, puolustusministeriölle laivaston tarpeisiin käytettäviksi ja sisäasioista vastaavalle ministeriölle meritekniikassa käytettäviksi; - materiaalivarastoista vastaavan viraston puolustusministeriölle tai sisäasioista vastaavalle ministeriölle myymät ilma-alusten polttoaine, turbopolttomoottorien polttoaine ja kaasuöljy laivojen moottoreita sekä meriteknologiaa varten ja öljyt ilma-alusten ja laivojen moottoreita ja meriteknologiaa varten; Lyijyllinen ja lyijytön bensiini, jonka etyylialkoholipitoisuus on 4,5-5 prosenttia suhteessa osuuteen, joka vastaa määrää näiden polttoaineiden kunkin 1 000 litran osalta. Lyijyllinen bensiini, jonka etyyli-tert-butyylieetteripitoisuus on korkeintaan 8 prosenttia ja lyijytön bensiini, jonka etyyli-tert-butyylieetteripitoisuus on korkeintaan 5 prosenttia etyylialkoholista saatuna suhteessa osuuteen, joka vastaa määrää näiden polttoaineiden kunkin 1 000 litran osalta. Puola pyytää direktiivin 18 artiklan 1 kohdan soveltamisen jatkamista näihin poikkeuksiin. Arviointi Komission päätelmä poikkeuksien 1), 2) ja 3) kohdalla on, että niiden soveltamisalat ovat suuressa määrin direktiivin 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 14 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 15 artiklan 1 kohdan j alakohdan mukaisia. Siltä osin, jota edellä mainitut artiklat eivät kata, komissio voisi hyväksyä kestoltaan rajatun poikkeuksen. Poikkeuksien 4) ja 5) suhteen komissio toteaa, että Puola hyötyy liittymissopimuksessa olevasta siirtymätoimenpiteestä. Lisäksi direktiivin 16 artiklassa säädetään edellytyksistä, joilla verovapautuksia voidaan myöntää verovalvonnan alaisuudessa biopolttoaineille. Vapautusten on luonnollisesti oltava EY:n perustamissopimuksen muiden määräysten, kuten 90 artiklan, mukaisia. Komissio ei esitä erityisiä siirtymäjärjestelyjä. 3.9. Slovenia Slovenia pyytää 10. marraskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä kahta siirtymäkautta: i) sähkölle ja ii) maakaasulle. Slovenian mielestä nämä siirtymäkaudet eivät vaikeuta sisämarkkinoiden toimintaa 3.9.1. Sähkö Slovenian viranomaisten mukaan vähimmäisverotason täysimääräinen täytäntöönpano loisi lisäpainetta hintoihin ja inflaatioon. Tämä vaarantaisi Slovenian hallituksen makrotaloudelliset tavoitteet, joilla pyritään inflaation alentamiseen Maastrichtin kriteereiden ja ERM II -mekanismiin liittymisen mukaisesti. Slovenia on valmis myös kannustamaan sähkön järkiperäiseen käyttöön hintoihin vaikuttamalla. Slovenian mielestä valmisteveron käyttöönotolla ja sähkön verotuksen asteittaisella korottamisella rajatun ajan sisällä saavutettaisiin tarvittava tasapaino ympäristö- ja talouspolitiikan välillä. Slovenia pyytää siirtymäkautta 1. tammikuuta 2007asti saavuttaakseen sähkön vähimmäisverotason. Arviointi Energiaverodirektiivin 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltioille, joilla on erityisiä vaikeuksia uusien verotuksen vähimmäistasojen soveltamisessa, myönnetään 1. tammikuuta 2007 saakka kestävä siirtymäkausi edellyttäen, että tästä ei aiheudu merkittävää kilpailun vääristymistä. Komissio myöntää, että artiklan asettamat kaksi edellytystä täyttyvät Slovenian sähköverotuksen kohdalla. Näin ollen tässä tapauksessa ei tarvita erityisiä siirtymäjärjestelyjä. 3.9.2. Maakaasu Sloveniassa maakaasuvarannot ovat valmisteveron ja hiilidioksidiveron alaisia. Maakaasun kokonaisvero (ilman alv:tä) olisi 44,12-211,8 SIT/GJ (noin 0,19-0,93 EUR/GJ [16]). [16] Tässä laskutoimituksessa käytetään 1. lokakuuta 2002 sovellettavaa euron valuuttakurssia. Maakaasu on tärkein fossiilinen polttoaine kansallisen energiaohjelman ja kasvihuonepäästöjen vähentämisen toimintaohjelman tavoitteiden toteuttamisessa. Veropolitiikalla on hyvin tärkeä osa näiden alojen tavoitteissa. Slovenia pyrkii lisäämään maakaasun käyttöä sekä vastatakseen lisääntyvään sähkön- ja lämmöntarpeeseen että korvatakseen fossiilisia polttoaineita (hiili, polttoöljy). Säädetyn tasoisen vähimmäisvalmisteveron välitön käyttöönotto voisi estää tavoitteeseen pääsyä ja vaikeuttaa niiden sitoumusten täyttämistä, jotka Slovenia on antanut Kioton pöytäkirjan yhteydessä. Slovenian viranomaiset viittaavat energiaverodirektiivin 15 artiklan 1 kohdan g alakohtaan ja huomauttavat, että maakaasun osuus energian loppukulutuksesta oli 15,1 prosenttia vuonna 2000. Slovenia pyytää 10 vuoden siirtymäkautta eli 1. toukokuuta 2014 asti maakaasun vähimmäisverotason saavuttamiseen. Arviointi Komission mielestä pyyntö on oikeasuhteinen. Slovenialle olisi suotava 15 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukainen, pyynnön sisältöä vastaava mahdollisuus. Erityisesti maakaasun osuus energian loppukulutuksesta on hyvin lähellä direktiivissä säädettyä kynnystä (15 prosenttia). Komission päätelmä on, että Slovenialle olisi verovalvonnan alaisuudessa annettava lupa soveltaa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia maakaasun verotasosta. Täydellisiä tai osittaisia vapautuksia tai alennuksia voidaan soveltaa toukokuuhun 2014 asti tai siihen asti, kunnes maakaasun kansallinen osuus energian kokonaiskulutuksesta on 25 prosenttia, sen mukaan kumpi tapahtuu aiemmin. Kuitenkin heti, kun maakaasun kansallinen osuus energian kokonaiskulutuksesta on 20 prosenttia, Slovenian olisi sovellettava tiukan positiivista verotasoa, joka kasvaa vuosittain saavuttaakseen vähintään vähimmäisverokannan edellä mainitun jakson loppuessa. 3.10. Slovakia Slovakian viranomaisten 21. marraskuuta 2003 päivätyn kirjeen mukaan maakaasu, hiili, koksi ja sähkö eivät maan nykyisen lainsäädännön mukaan ole valmisteveron alaisia. Direktiivin mukaisten vähimmäisverokantojen välitön soveltaminen näihin tuotteisiin johtaisi ennen muuta sietämättömään taakkaan kotitalouksille. Maakaasua käytetään erityisesti kotitalouksien lämmön tuottamiseen sekä keskuslämmityksessä että erillislämmityksessä. Energianhinnat ovat hiljattain nousseet huomattavasti. On huomattava, että maakaasun myyntihinnat kotitalouksille ovat jo nousseet 40 prosenttia, mihin ei sisälly valmisteveron tuleva käyttöönotto. Maakaasun käyttö polttoaineena on vasta alkuasteella. Valmisteverojen käyttöönotto heikentäisi merkittävästi maakaasun nykyistä kilpailuetua ympäristöystävällisempänä polttoaineena kuin dieselöljy. Lisäksi se merkitsisi Slovakian tuotteiden kilpailukyvyn menetystä yhteismarkkinoilla, koska sähkön ja maakaasun hinnat ovat jo nyt korkeampia tai samantasoisia kuin EU:n jäsenvaltioissa. Lisäksi Slovakia tarvitsisi siirtymäkautta direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Näin ollen Slovakia pyytää siirtymäkausia i) sähkölle, maakaasulle ja kiinteille polttoaineille, ii) nestekaasulle ja iii) jäteöljyille ja kaikille ympäristön kannalta turvallisille jätteille, joita käytetään polttoaineena. 3.10.1. Sähkö, maakaasu ja kiinteät polttoaineet Slovakia pyytää sähkön, maakaasun ja kiinteiden polttoaineiden vapauttamista valmisteverosta siirtymäkauden ajaksi 31. joulukuuta 2009 asti. Arviointi Tärkein Slovakian esittämä peruste siirtymäjärjestelyjen tarpeelle sähkön, maakaasun ja kiinteiden polttoaineiden osalta ovat veroista johtuvien hinnannousujen yhteiskunnalliset vaikutukset. Komissio muistuttaa, että direktiivin 15 artiklan 1 kohdan h alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa täydellisiä tai osittaisia vapautuksia tai alennuksia kotitalouksien käyttämään sähköön, maakaasuun, hiileen ja kiinteisiin polttoaineisiin. Komissio huomauttaa myös, että maakaasun käytön osuus energian loppukulutuksesta Slovakiassa vuonna 2000 on selvästi yli 15 prosenttia. Komission mielestä kiinteiden polttoaineiden osalta siirtymäjärjestelyn olisi päätyttävä viimeistään vuonna 2008. Lopuksi on todettava, että pyyntöä voidaan pitää oikeasuhteisena vain, jos siihen sisältyy asteittainen käyttöönotto direktiivin mukaisten vähimmäistasojen sujuvaksi saavuttamiseksi. Komission päätelmä on, että Slovakialle olisi myönnettävä lupa siirtymäkauteen 1. tammikuuta 2010 sähkön ja maakaasun kansallisen verotason saattamiseksi vähimmäisverotasoille. Lämmityspolttoaineena käytettävään maakaasuun sovellettava todellinen verokanta ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vastaavista vähimmäisverokannoista 1. tammikuuta 2007 alkaen. Slovakialle olisi myönnettävä lupa siirtymäkauteen 1. tammikuuta 2009 kiinteiden polttoaineiden kansallisen verotason saattamiseksi vähimmäisverotasoille. Sovellettava todellinen verokanta ei kuitenkaan voi olla vähemmän kuin 50 prosenttia yhteisön vastaavista vähimmäisverokannoista 1. tammikuuta 2007 alkaen. 3.10.2. Nestekaasu Slovakia pyytää polttoaineena käytettävän nestekaasun nykyisen vapautuksen jatkamista. Arviointi Direktiivin 15 artiklan 1 kohdan i alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat soveltaa verovalvonnassa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia maakaasuun ja polttoaineena käytettävään nestekaasuun. Lisäksi lämmityspolttoaineena käytettävän nestekaasun vähimmäistaso on nolla. Näin ollen erityisjärjestelyjä ei tarvita. 3.10.3. Jäteöljyt ja polttoaineena käytettävät ympäristön kannalta turvalliset jätteet Slovakia pyytää poikkeusta jäteöljyille ja polttoaineena käytettäville ympäristön kannalta turvallisille jätteille. Arviointi Komissiolle toimitettiin tieto, että niin kutsutut "ympäristön kannalta turvalliset jätteet" ovat myös mineraaliöljyjätteitä. Jäteöljyhuollosta annettu muutettu direktiivi 75/439/ETY [17] edellyttää, että jäsenvaltiot ryhtyvät tarvittaviin toimiin, jotta jäteöljyjen käsittelyssä etusija annetaan niiden uudistamiselle. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tämän etusijan [18]. Vapautusten ja alennusten salliminen polttoaineena käytettävien jäteöljyjen suhteen on näin ollen vastoin edellä mainitun direktiivin tavoitteita siinä, että se kannustaisi näiden öljyjen polttamiseen ja siten estää niiden uudistamismarkkinoiden kehitystä. [17] Neuvoston direktiivi 75/439/ETYC, 16.6.1975 (EYVL L 194, 25.7.1975, s. 23), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 87/101/ETY, 22.12.1986 (EYVL L 42, 12.2.1987, s. 43). [18] Asia C-102/97 Komissio v. Saksa [1999] ECR I-5051. Se, että neuvosto antoi useille jäsenvaltioille luvan jatkaa veronalennusten / verovapautusten soveltamista jäteöljyihin vuoteen 2006 asti, ei muuta komission kantaa tästä aiheesta. Näin ollen komissio ei ehdota erityisiä järjestelyjä. 4. PÄÄTELMÄ Ehdotetussa verodirektiivissä esitetään järkiperäisiä ja oikeasuhteisia siirtymäjärjestelyjä liittymässä oleville jäsenvaltioille. Euroopan parlamentin, neuvoston ja talous- ja sosiaalikomitean olisi käsiteltävä ehdotus mahdollisimman nopeasti, jotta laajentumisen aikaan ei synny lainsäädännöllistä tyhjiötä. Lopuksi komissio muistuttaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 (entisen 93) artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22. maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 [19] velvoitteista ja erityisesti nykyisiä ja uusia tukia koskevista säädöksistä. Komissio suosittelee, että liittymässä olevat valtiot ilmoittavat komissiolle nykyisiä tukia koskevaa, liittymissopimuksen liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaista menettelyä noudattaen näihin verotoimenpiteisiin liittyvistä mahdollisista valtiontuista. [19] EYVL L 83, 27.3.1999, s.1. 2004/0016 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI direktiivin 2003/96/EY muuttamisesta ottaen huomioon tiettyjen jäsenvaltioiden mahdollisuuden soveltaa väliaikaisia verovapautuksia tai veronalennuksia energiatuotteisiin ja sähköön EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [20], [20] EUVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [21], [21] EUVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [22], [22] EUVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: (1) Energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetulla neuvoston direktiivillä 2003/96/EY [23] korvattiin 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/81/ETY [24] ja kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun direktiivin 92/82/ETY [25]. Siinä määritellään energiatuotteisiin ja sähköön sovellettavat verorakenteet ja verotasot. [23] EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51. [24] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 12. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiiviillä 94/74/EY (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 46). [25] EYVL L 316, 31.10.1992, s. 19. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 94/74/EY. (2) Direktiivin 2003/96/EY mukaiset vähimmäisverokannat voivat aiheuttaa vakavia taloudellisia ja sosiaalisia vaikeuksia tietyille jäsenvaltioille eli Tsekille, Virolle, Kyprokselle, Latvialle, Liettualle, Unkarille, Maltalle, Puolalle, Slovenialle ja Slovakialle, kun otetaan huomioon niissä aikaisemmin sovelletut suhteelliset alhaiset valmisteverotasot, kyseisten jäsenvaltioiden taloudessa parhaillaan oleva siirtymävaihe, niiden suhteellisen alhaiset tulotasot ja rajoitettu kyky korvata aiheutuva verotuksen lisätaakka alentamalla muita veroja. Etenkin direktiivin 2003/96/EY mukaisten vähimmäisverokantojen soveltamisen aiheuttamalla hintojen nousulla olisi haitallinen vaikutus kansalaisiin ja kansallisiin talouksiin, ja se olisi kestämätön taakka esimerkiksi pienille ja keskisuurille yrityksille. (3) Näille jäsenvaltioille olisi näin ollen sallittava, että ne tilapäisesti soveltavat ylimääräisiä verovapautuksia tai veronalennuksia silloin, kun se ei haittaa sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa eikä johda kilpailun vääristymiseen. Lisäksi johdonmukaisesti niiden periaatteiden kanssa, joiden mukaan siirtymäkaudet alun perin direktiivissä 2003/96/EY myönnettiin, kaikki tällaiset toimenpiteet olisi suunniteltava siten, että ne asteittain lähentyisivät sovellettaviin yhteisön vähimmäisverokantoihin. (4) Sopimuksessa Euroopan unioniin liittymisestä 2003 [26] on Puolan ja Kyproksen tapauksissa siirtymäjärjestelyjä direktiivin 92/81/ETY ja direktiivin 92/82/ETY täytäntöönpanosta. Liittymissopimuksessa vahvistetaan myös erityistoimenpiteitä, jotka liittyvät Liettuan ja Viron energia-alaan Nämä toimenpiteet olisi otettava riittävässä määrin huomioon eri tarkoituksiin varattuja verovapautuksia sallittaessa. [26] EUVL L 236, 23.9.2003, s. 17. (5) Tällä direktiivillä ei rajoiteta perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaan perustuvien, yhteismarkkinoiden toiminnan vääristymiin liittyvien mahdollisten menettelyjen tuloksia. Sillä ei poisteta jäsenvaltioille perustamissopimuksen 88 artiklan nojalla kuuluvaa velvoitetta ilmoittaa komissiolle mahdollisesti sovellettavista valtiontuista. (6) Sanamuotoa olisi selvennettävä 18 artiklan 2 kohdassa kyseisessä artiklassa vahvistettuihin siirtymäjaksoihin tehtävien viittausten osalta. (7) Direktiivi 2003/96/EY olisi näin ollen muutettava vastaavasti, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 2003/96/EY seuraavasti: 1) Muutetaan 18 artikla seuraavasti: (a) Korvataan 1 kappaleen ensimmäinen alakohta seuraavalla: "Poiketen siitä, mitä tässä direktiivissä säädetään, jäsenvaltiot, jotka eritellään liitteessä II, saavat soveltaa edelleen mainitussa liitteessä tarkoitettuja veronalennuksia tai verovapautuksia" (b) Korvataan 2 kappaleessa sanat "3-12 kohdassa" sanoilla "3-13 kohdassa". 2) Lisätään 18a artikla seuraavasti: "18a artikla 1. Poiketen siitä, mitä tässä direktiivissä säädetään, jäsenvaltiot, jotka eritellään liitteessä III, saavat soveltaa kyseisessä liitteessä tarkoitettuja veronalennuksia tai verovapautuksia. Tämän valtuutuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2006 tai liitteessä III mainittavana päivänä, jollei sitä ennen komission ehdotuksen pohjalta tehtävästä neuvoston tarkistuksesta muuta johdu. 2. Sen estämättä, mitä 3-11 kohdassa säädetään, ja etenkin hintojen epävakauden välttämiseksi jäsenvaltioille, joilla on erityisiä vaikeuksia uusien vähimmäisverokantojen täytäntöönpanossa, myönnetään 1 päivään tammikuuta 2007 saakka kestävä siirtymäkausi edellyttäen, että tästä ei aiheudu merkittävää kilpailun vääristymistä. 3. Tsekin tasavalta voi soveltaa täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia sähkön, kiinteiden polttoaineiden ja kaukolämmitykseen käytettävän maakaasun osalta 1 päivään tammikuuta 2008 saakka. 4. Viron tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa polttoaineena käytetyn kaasuöljyn kansallisen verokantansa uudelle vähimmäisverotasolle, joka on 330 euroa 1 000 litralta. Polttoaineena käytettävän kaasuöljyn verotason on kuitenkin 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava vähintään 245 euroa 1 000 litralta. Viron tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäisverotasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin verotason on kuitenkin 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava vähintään 287 euroa 1 000 litralta. Viron tasavalta voi soveltaa täydellistä verovapautusta öljyliuskeeseen 1 päivään tammikuuta 2009. Se voi lisäksi soveltaa 1 päivään tammikuuta 2013 saakka alennettua verokantaa öljyliuskeeseen edellyttäen, että öljyliuskeen tosiasiallinen verokanta ei 1 päivästä tammikuuta 2011 ole alle 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Viron tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaukolämmitykseen käytettävän liuskeöljyn kansallisen verokantansa vähimmäisverotasolle. Kaukolämmitykseen käytettävän liuskeöljyn kansallisen verotason on 1 päivästä toukokuuta 2007 alkaen kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Viron tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi korvata nykyisen tuotantopanoksista maksettavaan sähköveroon perustuvan järjestelmänsä myynnistä suoritettavaan sähköveroon perustuvalla järjestelmällä. 5. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansalliset verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013, jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle. Kaasuöljyyn ja kerosiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä tammikuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa 1 000 litralta. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Lyijyttömään bensiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 287 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 323 euroa 1 000 litralta. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaukolämmitykseen käytettävän raskaan polttoaineen kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Kaukolämmitykseen käytettävän raskaan polttoaineen kansallisen verotason on 1 päivästä toukokuuta 2007 alkaen kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa sähkön kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Sähkön kansallisen verotason on 1 päivästä toukokuuta 2007 alkaen kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Latvian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa hiilen ja koksin kansalliset verokantansa vähimmäistasolle. Hiilen ja koksin kansallisten verotasojen on 1 päivästä toukokuuta 2007 alkaen kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. 6. Liettuan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansalliset verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013, jotta se voi saattaa verokantansa 330 euron vähimmäistasolle. Kaasuöljyyn ja kerosiinin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa 1 000 litralta. Liettuan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Lyijyttömään bensiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 287 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 323 euroa 1 000 litralta. 7. Unkarin tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaukolämmitykseen käytettävän sähkön, maakaasun, hiilen ja koksin kansalliset verokantansa vähimmäistasoille. Kyseisten kaukolämmitykseen käytettävien energiatuotteiden ja sähkön verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 alkaen kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. 8. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi mukauttaa sähkön kansallisen verokantansa. Sähkön verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaasuöljyn ja polttoaineena käytettävän kerosiinin kansalliset verokantansa vähimmäistasolle, joka on 330 euroa 1 000 litralta. Kaasuöljyyn ja kerosiinin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 245 euroa 1 000 litralta. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän ja lyijyllisen bensiini kansalliset verokantansa vähimmäistasolle. Lyijyttömään bensiiniin sovellettavan tosiasiallisen verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava kuitenkin vähintään 287 euroa 1 000 litralta ja lyijylliseen bensiinin sovellettavan verokannan on 1 päivästä toukokuuta 2004 oltava vähintään 337 euroa 1 000 litralta. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa lämmityspolttoaineena käytettävän maakaasun kansallisen verokantansa asianomaisten vähimmäisverokantojen mukaiseksi. Maakaasun todellisten verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Maltan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi mukauttaa kiinteiden polttoaineiden kansalliset verokantansa vähimmäisverokantojen mukaiseksi. Näiden energiatuotteiden todellisten verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. 9. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän lyijyttömän bensiinin kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 359 euroa 1 000 litralta. Lyijyttömän bensiinin verotason on 1 päivästä toukokuuta 2004 kuitenkin oltava vähintään 287 euroa 1 000 litralta. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2011, jotta se voi saattaa polttoaineena käytettävän kaasuöljyn kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 302 euroa 1 000 litralta, ja 1 päivään tammikuuta 2013 saattaa se 330 euron tasolle. Kaasuöljyn verotason on 1 päivästä toukokuuta 2004 kuitenkin oltava vähintään 245 euroa 1 000 litralta ja 1 päivästä tammikuuta 2008 vähintään 274 euroa litralta. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2008, jotta se voi saattaa raskaan polttoöljyn kansallisen verokantansa uudelle vähimmäistasolle, joka on 15 euroa 1 000 kilogrammalta. Raskaan polttoöljyn verotason on 1 päivästä toukokuuta 2004 kuitenkin oltava vähintään 13 euroa 1 000 kilogrammalta. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa kaukolämmitykseen käytettävän hiilen kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Kaukolämmitykseen käytettävän hiilen verotason on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa muuhun lämmitykseen kuin kaukolämmitykseen käytettävän hiilen kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Muuhun lämmitykseen kuin kaukolämmitykseen käytettävän hiilen verotason on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. Puolan tasavalta voi soveltaa 1 päivään tammikuuta 2008 täydellisiä tai osittaisia verovapautuksia tai veronalennuksia koulujen, lastentarhojen ja muiden yleishyödyllisten laitosten lämmityspolttoaineena käyttämään kaasuöljyyn niiden julkisviranomaisena toteuttamien toimien ja liiketoimien yhteydessä. Puolan tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2006 sähkön verotusjärjestelmänsä saattamiseksi yhteisön puitteiden mukaiseksi. 10. Slovenian tasavalta voi soveltaa verovalvonnan alaisena täydellistä tai osittaista maakaasun verovapautusta tai veronalennusta. Täydellistä tai osittaista vapautusta tai alennusta voidaan soveltaa toukokuuhun 2014 asti tai siihen asti, kunnes maakaasun kansallinen osuus energian kokonaiskulutuksesta on 25 prosenttia, sen mukaan kumpi tapahtuu aiemmin. Kuitenkin heti, kun maakaasun kansallinen osuus energian kokonaiskulutuksesta on 20 prosenttia, Slovenian olisi sovellettava tiukan positiivista verotasoa, joka kasvaa vuosittain saavuttaakseen vähintään vähimmäistason edellä mainitun jakson loppuessa. 11. Slovakian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2010, jotta se voi saattaa lämmitykseen käytettävän sähkön ja maakaasun kansalliset verokantansa vähimmäistasolle. Lämmitykseen käytettävän sähkön ja maakaasun verotasojen on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannoista. Slovakian tasavalta voi soveltaa siirtymäkautta 1 päivään tammikuuta 2009, jotta se voi saattaa kiinteiden polttoaineiden kansallisen verokantansa vähimmäistasolle. Kiinteiden polttoaineiden verotason on 1 päivästä tammikuuta 2007 kuitenkin oltava vähintään 50 prosenttia yhteisön vähimmäisverokannasta. 12. Jäsenvaltioiden on vahvistettujen siirtymäkausien kuluessa asteittain kurottava umpeen käyttämiensä verotasojen ja uusien vähimmäisverotasojen välinen ero. Kun kansallisen verotason ja vähimmäistason välinen ero ei ylitä kolmea prosenttia kyseisestä vähimmäistasosta, asianomainen jäsenvaltio voi kuitenkin mukauttaa kansallisen tasonsa vasta siirtymäkauden lopussa." 3) Lisätään liite III, jonka teksti on tämän direktiivin liitteenä. 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 2 päivänä toukokuuta 2004. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle nämä säännökset kirjallisina sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan 1 päivänä toukokuuta 2004. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE "LIITE III 18a artiklan 1 kohdassa tarkoitetut veronalennukset ja verovapautukset 1) Latvia - Paikallisessa julkisessa henkilöliikenteessä käytettävät energiatuotteet ja sähkö. 2) Liettua - Hiiili, koksi ja ligniitti 1 päivään tammikuuta 2007; - Maakaasu ja sähkö 1 päivään tammikuuta 2010; - Muihin tarkoituksiin kuin sähkön tai lämmön tuottamiseen käytettävä orimulsion 1 päivään tammikuuta 2010. 3) Unkari - Hiili ja koksi 1 päivään tammikuuta 2009. 4) Malta - Veneily yksityisillä huviveneillä; - Direktiivin 2003/96/EY 14 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuulumaton ilmailu. 5) Puola - Lentopolttoaine ja turbopolttomoottorin polttoaine sekä moottoriöljyt lentoalusten moottoreita varten, kun näiden polttoaineiden tuottaja myy ne puolustusministeriölle tai sisäasioista vastaavalle ministeriölle ilmailuteollisuuden tarkoituksiin tai materiaalivarastoista vastaavalle virastolle valtion varastojen täydennykseksi tai terveydenhoitoon liittyvän ilmailun hallinnollisille yksiköille niiden tarpeita varten; - Kaasuöljy laivojen moottoreita ja meriteknologiaa varten sekä moottoriöljyt laivojen moottoreita ja meriteknologiaa varten, jotka tällaisen polttoaineen tuottajat on myynyt materiaalivarastoista vastaavalle virastolle valtion varojen täydennykseksi tai puolustusministeriölle laivaston tarpeisiin käytettäviksi tai sisäasioista vastaavalle ministeriölle meritekniikassa käytettäviksi; - Materiaalivarastoista vastaavan viraston puolustusministeriölle tai sisäasioista vastaavalle ministeriölle myymät ilma-alusten polttoaine, turbopolttomoottorien polttoaine ja kaasuöljy laivojen moottoreita sekä meriteknologiaa varten ja öljyt ilma-alusten ja laivojen moottoreita sekä meriteknologiaa varten."