1. JOHDANTO

Valtiovarainministereiden 10.—11. syyskuuta 2004 Scheveningenissä pitämässä epävirallisessa Ecofin-neuvoston kokouksessa korostui rajatylittävän yhdistymisen puutteellisuus rahoitusalalla. Tilanne vaihtelee eri jäsenvaltioissa, ja jonkin verran huolta aiheuttavat mahdolliset, perustamissopimuksessa vahvistettujen vapauksien kanssa yhteensopimattomat esteet. Rahoitusalan yhdistyminen on ollut hidasta, mikä antaa aihetta olettaa, että sijoittamiselle on esteitä.

Perustamissopimuksen 56 ja 43 artiklan määräyksiä, jotka koskevat pääomien vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisoikeutta, sovelletaan suoraan EU:n sisäisissä (1) suorissa rahoitusalan sijoituksissa (2). Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen hiljattain antamat, suoria sijoituksia koskevat tuomiot ovat edistäneet näiden periaatteiden tuntemusta. Perustamissopimuksessa vahvistetut vapaudet antavat perusluonteiset ja laajamittaiset oikeudet …

Yhteisöjen tuomioistuimen antamissa tuomioissa on myös tulkittu tiukasti mahdollisia poikkeuksia perustamissopimuksessa vahvistetuista vapauksista. Tämä koskee erityisesti niitä poikkeuksia, jotka liittyvät yleishyödyllisyyteen ja toiminnan vakauden valvontaan. Nämä ovat rahoitusalan kannalta merkityksellisemmät poikkeukset. … joista voidaan myöntää vain rajoitettuja poikkeuksia.

Pääomien vapaata liikkuvuutta ja sijoittautumisoikeutta koskevat perustamissopimuksen perusperiaatteet vaikuttavat rahoitusalan johdetussa oikeudessa vahvistettuun yksityiskohtaiseen kehykseen. Jos jäsenvaltiot toissijaisuusperiaatteen antamalla oikeutuksella vahvistavat johdetussa oikeudessa säädettyjä sääntöjä pidemmälle meneviä sääntöjä, kyseisten sääntöjen ja käytänteiden on oltava perustamissopimuksessa vahvistettujen yleisten periaatteiden mukaisia. Sisämarkkinoiden toteutumisen kannalta on erityisesti ehdottoman tärkeää, että valvontaviranomaiset käyttävät harkintavaltaansa rahoituksenvälittäjien toimilupiin ja valvontaan liittyvissä asioissa yksinomaan suojellakseen niitä etuja, joita oli alun perin tarkoituskin. Muutoin esille saattaa nousta ongelmia Euroopan yhteisön primaarioikeuden noudattamisessa. Ensisijaisia perustamissopimuksen periaatteita ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä ei pidä unohtaa.

Tämän tiedonannon tarkoituksena on vähentää riskiä alan erilaisista oikeudellisista tulkinnoista. Näin ollen tiedonanto antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden tarvittaessa tarkentaa lainsäädäntöään ja hallintotapaansa. Toisaalta sen tavoitteena on tehdä rahoituslaitokset täysin tietoisiksi oikeuksista, joita niillä on perustamissopimuksen nojalla EU:n sisäisten suorien sijoitusten alalla. Tiedonannossa ei millään muotoa oleteta tällaisia riskejä esiintyvän kautta koko EU:n eikä tiedonanto rajoita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tällä alalla mahdollisesti esittämiä tulkintoja. Tiedonannon tavoitteena on selventää oikeuksia ja velvollisuuksia.

2. PERUSTAMISSOPIMUKSEN PERUSPERIAATTEET

Pääomien vapaata liikkuvuutta sääntelevät perustamissopimuksen määräykset sisältyvät 56—60 artiklaan. Erityisesti perustamissopimuksen 56 artiklassa määrätään, että ”kiellettyjä ovat kaikki rajoitukset, jotka koskevat pääomanliikkeitä jäsenvaltioiden välillä”. Perustamissopimuksessa määrätään pääomien täysin vapaasta liikkuvuudesta.

Suora sijoitus, joka tapahtuu osallistumalla yritykseen omistamalla osakkeita, ja arvopaperien hankinta pääomamarkkinoilla ovat perustamissopimuksen 56 artiklassa tarkoitettuja pääomanliikkeitä. Erityisesti suoralle sijoitukselle on ominaista mahdollisuus osallistua yhtiön johtamiseen tai sen valvontaan (3). Tätä mahdollisuutta rajoittavat tietynlaiset kansalliset säännöt, joiden on katsottu rajoittavan pääomien vapaata liikkuvuutta: säännöt, joilla rajoitetaan osuuksien hankintaa (4) tai jollakin muulla tavalla mahdollisuutta osallistua tehokkaasti yhtiön johtamiseen tai sen valvontaan (5); lisäksi säännöt, jotka ovat omiaan saamaan muista jäsenvaltioista olevat sijoittajat jättämään sijoitukset tekemättä ja siten vaikuttavat markkinoille pääsyyn (6) tai joissa suoran ulkomaisen sijoituksen edellytykseksi asetetaan ennakkoluvan saaminen (7). Perustamissopimuksen 56 artikla menee kansalaisuuteen perustuvan epäyhdenvertaisen kohtelun poistamista pidemmälle (8). Perustamissopimus kattaa selkeästi kaikki EU:n sisäisten rajatylittävien sijoitusten muodot.

Toisesta Euroopan unionin jäsenvaltiosta olevan sijoittajan hankkima enemmistöosuus kansallisesta yrityksestä katsotaan pääomanliikkeeksi ja lisäksi se kuuluu sijoittautumisoikeutta koskevien määräysten soveltamisalaan. Perustamissopimuksen 43 artiklassa, jossa säännellään sijoittautumisoikeutta, määrätään seuraavaa: ”…kielletään rajoitukset, jotka koskevat jäsenvaltion kansalaisen vapautta sijoittautua toisen jäsenvaltion alueelle. (…) Sijoittautumisvapauteen kuuluu oikeus (…) perustaa ja johtaa yrityksiä (…) niillä edellytyksillä, jotka sijoittautumisvaltion lainsäädännön mukaan koskevat sen kansalaisia.” Muiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden kansalaisilla on siis oltava oikeus hankkia enemmistöosuuksia, käyttää täysimääräisesti niihin liittyvää äänivaltaa ja johtaa kansallisia yrityksiä samoilla ehdoilla, joita jäsenvaltio asettaa omille kansalaisilleen (”kotimaisena kohtelun” periaatteen soveltaminen toisesta Euroopan unionin jäsenvaltiosta oleviin sijoittajiin). EU:n jäsenvaltiosta olevan sijoittajan hankkima enemmistöosuus kuuluu myös sijoittautumisoikeutta koskevien määräysten soveltamisalaan.

Rahoituspalvelujen alalla tehtäviin EU:n sisäisiin sijoituksiin sovelletaan molempia perustamissopimuksessa vahvistettuja vapauksia, kun kyseessä ovat suorat sijoitukset, ja pääomien vapaata liikkuvuutta, kun kyseessä ovat arvopaperisijoitukset. Toimenpiteitä ei ole tarpeen tarkastella erikseen tässä tiedonannossa sijoittumisoikeutta koskevien perustamissopimuksen määräysten perusteella vaan riittää, kun keskitytään perustamissopimuksen 56 artiklassa määrättyyn pääomien vapaaseen liikkuvuuteen. Näissä tapauksissa sijoittautumisoikeus liittyy erottamattomasti pääomaliikkeisiin.

3. PERUSTAMISSOPIMUKSESSA TAI YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIMEN OIKEUSKÄYTÄNNÖSSÄ VAHVISTEUT ERITYISET POIKKEUKSET

Poikkeukset antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden rajoittaa perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä. Kyseiset poikkeukset mainitaan nimenomaisesti perustamissopimuksen määräyksissä tai Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on hyväksynyt ne perustamissopimuksen mukaisesti. Perustamissopimuksessa perusperiaatteeksi vahvistettua pääomien vapaata liikkuvuutta voidaan rajoittaa ainoastaan kahdella tavalla: perustamissopimuksessa nimenomaisesti vahvistettujen poikkeuksien nojalla annetulla yhteisön tai kansallisella lainsäädännöllä (9) tai koska yleinen etu niin ensisijaisesti vaatii siten kuin yhteisöjen tuomioistuin on perustamissopimuksen nojalla vahvistanut (10). Vapauksia voidaan rajoittaa …

Perustamissopimuksen 58 artiklan 1 kohdan b alakohtaan sisältyy erityinen vakauden valvontaan liittyvä poikkeuslauseke. Sen mukaan jäsenvaltiot voivat 'toteuttaa kaikki toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä, jotta estetään …. rahoituslaitosten toiminnan vakauden valvontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien ja asetusten rikkominen'. Perustamissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa annetaan myös lupa rajoittaa sijoittautumisoikeutta, jos se tehdään perustamissopimuksen mukaisesti (11). Perustamissopimuksen 58 artiklan 3 kohdassa todetaan kuitenkin, että nämä poikkeukset eivät saa olla keino harjoittaa mielivaltaista syrjintää eivätkä pääomien vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista. Vaikka vakauden valvonta on erityinen vapauksiin myönnetty poikkeus, sitä koskevat samat edellytykset kuin muitakin rajoituksia. Näitä ensisijaisia perustamissopimuksen periaatteita kuvataan jäljempänä. Esimerkiksi osuuskuntien osalta jäsenvaltiot voivat antaa kansallisia säännöksiä, joiden perusteella kansalliset valvontaviranomaiset voivat vastustaa rajatylittävää sulautumista eurooppaosuuskuntaa muodostettaessa. Rajatylittävän sulautumisen vastustamista voidaan perustella perustamissopimuksen 58 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisella toiminnan vakauden valvonnalla ainoastaan, jos vedotaan julkiseen etuun. Jotta voitaisiin perustellusti vedota julkiseen etuun ottaen samalla huomioon 58 artiklan 3 kohta, kansallisten valvontaviranomaisten olisi varmistettava, että tällaiset laitokset noudattavat niiden toimintaa sääntelevää perussääntöä täydellisesti. … vakauden valvontaan liittyvin perustein …

Sikäli kuin pääomaliikkeiden rajoittamista perustellaan ensisijaisella yleisellä edulla, on korostettava, että tähän mennessä oikeuskäytäntöä on vasta varsin vähän eikä siitä saa kovinkaan paljon myönteistä ohjeistusta tähän laaja-alaiseen käsitteeseen: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut yhdeksi harvoista ensisijaisista perusteista rajoitusten hyväksymiseksi kuluttajien suojelun (12). Vakiintuneena oikeuskäytäntönä on, ettei taloudellisiin syihin voida vedota, kun pyritään perustelemaan perustamissopimuksessa kiellettyjä esteitä (13). Jäsenvaltiot ovat turhaan (14) yrittäneet vedota Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa tarpeeseen suojata jäsenvaltion taloudellisia etuja (15) tai haluun edistää maan taloutta (16). Palvelujen tarjoamisen osalta tuomioistuin on hiljattain selventänyt, ettei liikepankki ole julkisten palvelujen tarjoaja. Tuomioistuimen mukaan liikepankit eivät ole julkisten palvelujen tarjoamiseen tarkoitettuja yhtiöitä, kun kyseessä on pankkien yhteenliittymä, joka koostuu perinteisellä pankkialalla toimivista liikepankeista, joiden ei ole väitetty hoitavan keskuspankille tai vastaavalle elimelle kuuluvia tehtäviä (17). … tai koska yleinen etu niin vaatii.

4. TOIMINNAN VAKAUDEN VALVONNASTA ANNETTU JOHDETTU OIKEUS

Toiminnan vakauden valvonnan suhteen EU:n johdetussa oikeudessa (18) on vahvistettu joitakin keskeisiä periaatteita rahoituslaitosten nuhteettomuuden ja vakauden varmistamiseksi. Näihin sisältyy vaatimus soveliaisuudesta ja luotettavuudesta sekä vakavaraisuudesta. Nämä keskeiset periaatteet ovat olennaisia EU:n rahoitusalan turvallisuuden ja dynaamisuuden kannalta. Direktiivit kattavat keskeiset valvontaperiaatteet …

EU:n johdetussa oikeudessa on kuitenkin haluttu yhdenmukaistaa asiaan liittyvät erityiset säännökset ainoastaan tietynasteisesti. Tämän vuoksi jäsenvaltiot voivat vahvistaa EU:n direktiiveissä vahvistettuja yhteisiä sääntöjä täydentäviä sääntöjä ja hallintomenettelyitä. … ja varmistavat tietynasteisen yhdenmukaisuuden.

Jos kansallinen lainsäädäntö on rajoittavampaa kuin EU:n johdettu oikeus, saattaa syntyä ristiriitaa perustamissopimuksessa vahvistettujen vapauksien kanssa. Kansallista lainsäädäntöä saatetaan antaa ennen kaikkea rahoituslaitosten vakauden määrittelemiseksi tiukemmin, korkeampien raja-arvojen asettamiseksi rahoituslaitosten toimilupavaatimuksille tai hallintomenettelyjen vahvistamiseksi. Hallintomenettelyjä säätäessään, luodessaan tai valvoessaan jäsenvaltioiden on noudatettava Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa vahvistettuja perusvapauksia ja varmistettava direktiivin noudattaminen (19). Kansallisissa lisätoimenpiteissä ja käytänteissä on kuitenkin noudatettava perustamissopimusta.

5. PERUSTAMISSOPIMUKSEN ENSISIJAISET VAATIMUKSET

Jäsenvaltioiden on säänneltävä toiminnan vakauden valvontaa perustamissopimuksessa vahvistettujen perusperiaatteiden mukaisesti (20). Vaikka EU:n johdettu oikeus antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden asettaa perustelluista syistä erilaisia hyväksymisvaatimuksia ja mahdollisuuden asettaa lisävaatimuksia, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vastaa viime kädessä perustamissopimuksen 56 ja 43 artiklassa vahvistettujen vapauksien valvonnasta. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vastaa viime kädessä valvonnasta.

Tässä yhteydessä olisi muistutettava, että kaikkia poikkeuksia perustamissopimuksessa vahvistettuihin pääoman vapaaseen liikkuvuuteen ja sijoittautumisoikeuteen on tulkittava suppeasti eivätkä jäsenvaltiot voi yksipuolisesti määritellä poikkeuksien laajuutta ilman yhteisöjen toimielinten valvontaa (21). Vaikka toiminnan vakauden valvonta erityisesti mainitaan vapauksiin mahdollisesti myönnettävänä poikkeuksena, sitä koskevat samat edellytykset kuin muitakin rajoituksia. Tuomioistuin tulkitsee perustamissopimuksessa vahvistettuihin vapauksiin myönnettäviä poikkeuksia kapea-alaisesti.

Jos toimenpiteet todennäköisesti estävät perustamissopimuksessa vahvistettujen perusvapauksien käyttöä tai vähentävät niiden houkuttavuutta, niille asetetaan seuraavat neljä edellytystä (22): — niitä on sovellettava tavalla, johon ei liity syrjintää, — ne on perusteltava ehdottoman tärkeillä yleistä etua koskevilla syillä, — niiden on sovelluttava edistämään tavoitetta, johon niillä pyritään, ja — niiden ei pidä ylittää sitä, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi. Mahdollisten rajoitusten on oltava:

Perustamissopimuksen 56 artikla menee kansalaisuuteen perustuvan epäyhdenvertaisen kohtelun poistamista pidemmälle (23). Perustamissopimuksen 58 artiklan 3 kohdassa nimenomaisesti todetaan, että 56 artiklasta myönnettävät poikkeukset eivät saa olla keino harjoittaa mielivaltaista syrjintää eivätkä pääomien vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista. Rahoitusalalla tehtävissä rajatylittävissä sijoituksissa EU:n johdetussa oikeudessa selkeästi tunnustetaan sijoituskohteena olevaa laitosta valvovan viranomaisen tarve valvoa toiminnan vakautta (24). On kuitenkin otettava huomioon, että 58 artiklan 3 kohdassa kielletään mielivaltainen syrjintä tai turvautuminen peiteltyyn rajoittamiseen. Minkään näistä edellytyksistä ei kuitenkaan pitäisi olla ylitsepääsemätön EU:hun sijoittautuneille rahoituslaitoksille, jos ne haluavat hankkia (enemmistö- tai vähemmistö)osakkuuden joissakin toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevasta rahoituslaitoksesta, sillä kohdistuuhan rahoituslaitoksiin samanlaisia vaatimuksia niiden kotimaassa. — syrjimättömiä

Ollakseen oikeasuhtaista kansallisen lainsäädännön on sovelluttava sen tavoitteen edistämiseen, johon sillä pyritään, eikä se saa ylittää sitä, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi (25). Viimeksi mainitun näkökohdan osalta (”mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamiseksi”) yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti järjestelmä, jossa edellytetään etukäteen annettavaa hallinnollista lupaa, (26) on tavoitteeseensa nähden oikeassa suhteessa, jos samaa tavoitetta ei voida saavuttaa vähemmän rajoittavin toimenpitein, esimerkiksi jälkikäteisiin ilmoituksiin perustuvalla järjestelmällä (27). Kun harkitaan toiminnan vakauden valvontaa ennakkolupiin perustuvilla järjestelmillä, on otettava huomioon menettelyjen raskaus (esimerkiksi hakumuodollisuudet: sovellettavat määräajat, vaadittujen tietojen määrä ja laatu sekä toimitettavat asiakirjat) ja luvan saamiseen kuluva aika, sillä jäsenvaltioiden välillä on tässä suhteessa huomattavia eroja. — sopivia ja oikeasuhtaisia

Oikeusvarmuuden takaamiseksi järjestelmän, jossa edellytetään etukäteen annettavaa hallinnollista lupaa, on perustuttava objektiivisiin perusteisiin, jotka ovat syrjimättömiä ja etukäteen asianomaisten yritysten tiedossa. Jokaisella, johon kohdistuu tällainen rajoittava toimenpide, on oltava käytössään oikeussuojakeino (28). Tämä edellyttää muun muassa, että hakemuksen hylkäämiselle esitetään tarpeeksi konkreettiset syyt, jotta tuomioistuinkäsittelyssä voidaan päättää hylkäämissyiden laillisuudesta ja asianmukaisesta soveltamisesta. Tällaista määrittelyn epätarkkuutta tai puuttumista on pidettävä oikeusvarmuuden periaatteen vastaisena, sillä se estää yksityisiä oikeussubjekteja käyttämästä perustamissopimuksen 56 artiklasta johtuvia oikeuksiaan täysin hyödykseen (29). — oikeusvarmuuden takaavia

Hyväksyntämenettelyjen yhteydessä sijoittajille on ilmoitettava selkeästi niistä erityisistä ja objektiivisista olosuhteista, joissa ennakkolupa voidaan myöntää tai evätä (30). Sijoittajien on oltava selvillä hyväksymismenettelyssä sovellettavista perusteista, ja tehtävän päätöksen muodollisuusasteesta riippumatta sijoittajien on saatava tiedot, joita he tarvitsevat ymmärtääkseen, millä perustein päätös on tehty. Rahoitusalalla valvontaviranomaisten vakiintuneena, oikeutettuna ja hyödyllisenä käytäntönä on pitää yllä epävirallisia suhteita maassaan toimiviin rahoituslaitoksiin. Vaatimuksena on kuitenkin, että kaikkiin päätöksiin pitää pystyä hakemaan muutosta, joten päätösten on oltava objektiivisesti perusteltuja (31). Vaadittu avoimuus puuttuu, jos viranomaisten suullista neuvoa olla hakematta hyväksyntää rajatylittävälle sijoitukselle käytetään korvaamaan asiakirjamuodossa annettu hylkäävä päätös, johon voitaisiin hakea muutosta. Tällainen käytäntö ei ole yhteisön asetuksen sanamuodon tai hengen mukainen. — avoimia menettelyjä noudattavia

6. MITÄ MUUTA KOMISSIO TEKEE HELPOTTAAKSEEN RAJATYLITTÄVÄÄ YHDISTYMISTÄ?

Hyväksyntämenettelyistä on tehtävä selkeämpiä ja avoimempia. Komissio tekee jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa yhteistyötä kaikilla tasoilla, jotta päästäisiin yhteisymmärrykseen siitä, kuinka paljon yhteistyötä vaativia ja yksityiskohtaisia tällaisten hyväksyntämenettelyjen tulisi olla. Komissio laatii ehdotukset konsolidoidun pankkidirektiivin 2000/12/EY 16 artiklan tarkistamiseksi vuoden 2006 alkupuoliskolla. Vakuutusdirektiivien (2002/83/EY ja 92/49/ETY) 15 artiklan vastaavia säännöksiä tarkastellaan parhaillaan Solvenssi II -hankkeen yhteydessä. Rinnakkaisaloilla on hyvin tärkeää päästä varhaisessa vaiheessa sopimukseen täsmällisemmistä ja avoimista säännöistä, joita valvontaviranomainen soveltaa huomattavien omistusosuuksien hyväksymiseen.

Komissio on lisäksi käynnistänyt avoimen kuulemismenettelyn jäsenvaltioiden ja rahoitusalan kanssa, jotta voitaisiin selvittää, onko toiminnan vakauden valvontaan liittyvien esteiden lisäksi mahdollisia muita esteitä, jotka voivat estää rajatylittävää yhdistymistä EU:n rahoitusalalla. Komissio voi myöhemmin tehdä tarpeen mukaan ehdotuksia tällaisten esteiden poistamiseksi. Mahdollisia muita rahoitusalan yhdistymisen esteitä on tarkasteltava.

Jos komission tietoon tulee, että yhteisön lainsäädäntöä on rikottu EU:n rahoituslaitosten tekemien suorien investointien yhteydessä, se ei epäröi aloittaa rikkomisesta johtuvia menettelyjä, kun asiaa tukevat riittävät todisteet, kuten se on jo tehnyt, jos se on havainnut muita EU:n sisäisten suorien sijoitusten esteitä. Komissio toimii epäröimättä, jos EU:n vapauksia rikotaan …

Komissio on myös ryhtynyt tutkimaan rahoitusalan vähittäispalveluilla ja vakuutusalalla käytävää kilpailua. Tavoitteena on lisätä kilpailua näillä markkinoilla. Erityishuomiota kiinnitetään rajatylittävien palveluiden tarjoamisen esteisiin ja markkinoille pääsyn esteisiin siitä riippumatta, onko kyseessä sääntelyesteet vai yleisemmät kilpailunrajoitukset. … ja se myös tutkii kilpailua rahoitusalan vähittäismarkkinoilla.

7. PÄÄTELMÄT

Tämän tiedonannon tarkoituksena on muistuttaa jäsenvaltioille, millaisia perustamissopimuksessa vahvistettuja perusvapauksia sovelletaan rahoituslaitoksiin tehtäviin rajatylittäviin sijoituksiin, ja korostaa, että jos näitä vapauksia rajoitetaan ensisijaiseen yleiseen etuun vedoten, näiden rajoitusten on ehdottomasti oltava oikeasuhteisia. Tiedonannossa myös korostetaan, että tällaisilta päätöksiltä edellytetään ehdotonta avoimuutta. Siinä kannustetaan rahoituslaitoksia dokumentoimaan tapaukset, joita ne pitävät perusteettomia esteinä yhdentymisprosessille. Edellä mainitut näkökohdat huomioon ottaen komissio haluaa aloittaa jatkuvan vuoropuhelun jäsenvaltioiden kanssa, jotta tunnistettaisiin pääomien vapaan liikkuvuuden ja sijoittautumisvapauden esteet rahoitusalalla. Komissio tekee parhaillaan sidosryhmien kanssa yhteistyötä tarkentaakseen EU:n johdettua oikeutta tällä alalla ja tutkiakseen muita mahdollisia yhdentymistä hankaloittavia esteitä. Komissio varmistaa, että nämä perustamissopimuksessa vahvistetut perusvapaudet voivat toteutua sopusointuisella tavalla.