Ehdotus neuvoston direktiiviksi kolmansien maiden kansalaisten oikeudesta matkustaa yhteisön alueella (95/C 306/03) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(95) 346 lopull. - 95/0199(CNS)

(Komission esittämä 24 päivänä elokuuta 1995)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon,

sekä katsoo, että

perustamissopimuksen 7 a artiklassa määrätään sisämarkkinoiden toteuttamisesta, jotka käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan perustamissopimuksen määräysten mukaisesti,

tämän tavoitteen saavuttamiseksi jäsenvaltioiden on myönnettävä toisen jäsenvaltion alueella laillisesti oleville kolmansien maiden kansalaisille oikeus siirtyä toisten jäsenvaltioiden alueelle lyhytaikaista oleskelua varten; jos tätä matkustusoikeutta ei myönnettäisi, jäsenvaltiot joutuisivat tilanteeseen, jossa muiden jäsenvaltioiden alueella olisi henkilöitä, joilla ei olisi oikeutta saapua niiden alueelle, mikä saattaisi muodostaa syyn tarkastusten ylläpitämiseksi sisäisillä rajoilla,

jäsenvaltioiden tämän alan lainsäädännön lähentämisellä on suora vaikutus sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan,

sellaisen oleskeluluvan myöntäminen jäsenvaltion toimesta kolmannen maan kansalaiselle, joka oikeuttaa tämän kotipaikkaan kyseisessä jäsenvaltiossa, antaa riittävät takeet siitä, että muiden jäsenvaltioiden ei enää tarvitse vaatia tällaista henkilöä hankkimaan etukäteen niiden omien viranomaisten myöntämää viisumia ja että ne voivat myöntää hänelle matkustusoikeuden; jokainen jäsenvaltio voi kuitenkin karkottaa kyseisen henkilön takaisin oleskeluluvan myöntäneeseen jäsenvaltioon, jolla on velvollisuus ottaa hänet takaisin maahan, mikäli hän oleskelee luvattomasti ensin mainitun jäsenvaltion alueella, ei täytä matkustusoikeuden käyttämisen edellytyksiä tai on uhkana ensin mainitun jäsenvaltion yleiselle järjestykselle tai turvallisuudelle tai kansainvälisille suhteille,

kun kolmannen maan kansalaisella, jolla ei ole kotipaikkaa yhteisössä, on jäsenvaltion myöntämä viisumi, joka oikeuttaa hänet ylittämään kaikkien jäsenvaltioiden ulkorajat, jokaisella jäsenvaltiolla on riittävät takeet matkustusoikeuden myöntämiseksi kyseiselle henkilölle sillä perusteella, että tällainen viisumi on voimassa kaikkialla yhteisössä ja kaikki jäsenvaltiot ovat vastavuoroisesti tunnustaneet sen tässä tarkoituksessa; tämä oikeus on myönnettävä vielä suuremmalla syyllä sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, jotka voivat ylittää ulkorajat ilman, että heiltä vaaditaan viisumia; jokaisella jäsenvaltiolla on kuitenkin oikeus karkottaa kolmannen maan kansalainen takaisin, jos tämä oleskelee luvattomasti sen alueella, ei täytä matkustusoikeuden käyttämisen edellytyksiä tai on uhkana kyseisen jäsenvaltion yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle tai kansainvälisille suhteille,

matkustusoikeutta käyttävät henkilöt eivät saa aiheuttaa rasitusta sen jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmälle, jossa he ovat käymässä, ja matkustusoikeuden edellytykseksi olisi tämän vuoksi määrättävä riittävät varat matkaa varten, ja

tämä direktiivi on osa kolmansien maiden kansalaisten oikeudellista asemaa jäsenvaltioissa koskevaa yhteisön tai kansallista sääntelyä, ja tästä syystä olisi määriteltävä tarkkaan tämän direktiivin soveltamisala,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä jäsenvaltiossa laillisesti oleskeleville kolmansien maiden kansalaisille oikeus matkustaa muiden jäsenvaltioiden alueella tässä direktiivissä säädettyjen edellytysten mukaisesti.

2. Tämän direktiivin säännökset eivät kuitenkaan vaikuta oikeuksiin,

- jotka on myönnetty yhteisön oikeuden mukaisesti sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat unionin kansalaisten perheenjäseniä,

- jotka on kansallisuudesta riippumatta myönnetty sellaisille kolmansien maiden kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen, joilla on yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ja kyseisten maiden välillä tehtyjen sopimusten mukaan jäsenvaltioon saapuessaan ja siellä oleskellessaan samat oikeudet kuin unionin kansalaisilla.

3. Tämä direktiivi ei kuitenkaan vaikuta yhteisön oikeuden tai kansallisen oikeuden säännöksiin, jotka liittyvät

- muuhun kuin lyhytaikaiseen oleskeluun,

- mahdollisuuteen työskentelyyn tai itsenäisenä ammatinharjoittajana toimimiseen,

ja joita sovelletaan kolmansien maiden kansalaisiin.

2 artikla

Tässä direktiivissä tarkoitetaan

1. "matkustusoikeudella" oikeutta ylittää yhteisön sisäiset rajat ja kulkea jäsenvaltion alueen kautta tai oleskella lyhytaikaisesti sen alueella ilman, että tällaisen oikeuden saajan olisi hankittava sen (niiden) jäsenvaltion (jäsenvaltioiden) viisumi, jonka (joiden) alueella tätä oikeutta käytetään.

2. "oleskeluluvalla" kaikkia jäsenvaltion viranomaisten myöntämiä lupia tai asiakirjoja, jotka oikeuttavat henkilön oleskelemaan kyseisen jäsenvaltion alueella ja jotka mainitaan 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa luettelossa.

3. "2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla viisumilla" viisumia, joka on voimassa kaikkialla yhteisössä ja joka on vastavuoroisesti tunnustettu jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavaksi.

4. "kolmansien maiden kansalaisilla" kaikkia henkilöitä, jotka eivät ole unionin kansalaisia perustamissopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.

3 artikla

1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä matkustusoikeus sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, joilla on toisen jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva oleskelulupa.

Nämä henkilöt voivat matkustaa yhtäjaksoisesti korkeintaan kolmen kuukauden ajan toisten jäsenvaltioiden alueella, jos he täyttävät seuraavat edellytykset:

- heillä on mukana voimassa oleva oleskelulupansa ja matkustusasiakirja,

- heillä on riittävät varat toimeentuloa varten suunnitellun oleskelun tai kauttakulun ajaksi sekä paluumatkaa varten oleskeluluvan myöntäneeseen jäsenvaltioon tai matkaa varten kolmanteen maahan, johon heidän pääsynsä on taattu.

2. Jäsenvaltioiden on otettava uudelleen vastaan liitteessä määriteltyjen edellytysten ja yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti kaikki henkilöt, joille ne ovat myöntäneet oleskeluluvan ja jotka oleskelevat luvattomasti toisen jäsenvaltion alueella, vaikka kyseinen oleskelulupa ei enää olekaan voimassa.

3. Kolmannen maan kansalainen, jolla on jäsenvaltion myöntämä oleskelulupa ja joka käyttää matkustusoikeutta, voidaan karkottaa, jos hän ei täytä 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä tai jos hän on uhka sen jäsenvaltion yleiselle järjestykselle tai turvallisuudelle tai kansainvälisille suhteille, jossa hän käyttää matkustusoikeuttaan.

4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille luettelo asiakirjoista, joita ne myöntävät oleskelulupina tämän artiklan mukaisina, sekä ilmoitettava kaikista tähän luetteloon tehdyistä muutoksista.

Komissio julkaisee nämä luettelot sekä niihin myöhemmin mahdollisesti tehdyt muutokset Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

4 artikla

1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä matkustusoikeus kolmansien maiden kansalaisille, joilla on 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu viisumi.

Tällaiset henkilöt saavat matkustaa jäsenvaltioiden alueella sen ajan, joksi viisumissa on myönnetty lupa oleskeluun, jos heillä on mukanaan matkustusasiakirja, jossa on voimassa oleva viisumi, ja he täyttävät 3 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun edellytyksen.

2. Jäsenvaltioiden on myönnettävä matkustusoikeus sellaisille kolmansien maiden kansalaisille, jotka kaikki jäsenmaat ovat vapauttaneet viisumivelvollisuudesta.

Tällaiset henkilöt saavat matkustaa jäsenvaltioiden alueella korkeintaan kolmen kuukauden ajan kuuden kuukauden aikana ensimmäisestä jonkin jäsenvaltion alueelle tulosta alkaen, jos heillä on voimassa oleva matkustusasiakirja ja he täyttävät 3 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun edellytyksen.

3. Edellä 2 kohtaa sovelletaan myös kolmansien maiden kansalaisiin, joihin tietyt jäsenvaltiot soveltavat viisumivelvollisuutta.

Heidän matkustusoikeutensa on kuitenkin rajoitettu sellaisten jäsenvaltioiden alueelle, jotka ovat vapauttaneet kyseiset kolmansien maiden kansalaiset viisumivelvollisuudesta paitsi, jos heillä on 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu viisumi.

Jälkimmäisessä tapauksessa oleskelu viisumivelvollisuutta soveltavien jäsenvaltioiden alueella on rajoitettu viisumissa sallituksi ajaksi.

4. Tämän artiklan säännökset eivät rajoita jokaisen jäsenvaltion oikeutta antaa kolmannen maan kansalaiselle lupaa kolmea kuukautta pidempään oleskeluun jäsenvaltion alueella.

5. Kolmannen maan kansalainen, joka on päästetty yhteisöön lyhytaikaista oleskelua varten ja joka käyttää matkustusoikeuttaan, voidaan karkottaa, jos hän ei täytä 1 tai 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä sen mukaan, sovelletaanko häneen viisumivelvollisuutta vai ei, tai jos hän on uhka sen jäsenvaltion yleiselle järjestykselle tai turvallisuudelle tai kansainvälisille suhteille, jossa hän käyttää tätä matkustusoikeutta.

5 artikla

Jäsenvaltiot voivat vaatia, että matkustusoikeutta käyttävät henkilöt ilmoittavat niille oleskelustaan niiden alueella.

6 artikla

Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1996. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle välittömästi.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

7 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

8 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

LIITE

Jäsenvaltioiden sellaisten kolmansien maiden kansalaisten takaisinottoon soveltamat edellytykset ja yksityiskohtaiset säännöt, joilla on niiden myöntämä oleskelulupa ja jotka oleskelevat luvattomasti toisen jäsenvaltion alueella (direktiivin 3 artiklan 2 kohta)

1. Näitä takaisinottoon liittyviä määräyksiä sovelletaan kolmansien maiden kansalaisiin, joilla on 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu oleskelulupa ja jotka käyttävät matkustusoikeutta, mutta oleskelevat luvattomasti toisen jäsenvaltion alueella.

Nämä määräykset eivät rajoita jäsenvaltioiden velvollisuutta ottaa takaisin turvapaikkaoikeutta koskevan Dublinin sopimuksen mukaisesti turvapaikan hakijoita, jotka oleskelevat luvattomasti toisen jäsenvaltion alueella.

2. Kun 1 kohdassa tarkoitettu henkilö on tullut jäsenvaltioon toisesta jäsenvaltiosta lyhytaikaista oleskelua varten tai kauttakulkumatkalle 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja hän oleskelee siellä luvattomasti, hänen on viipymättä palattava siihen jäsenvaltioon, jossa hänellä on oleskelulupa, ellei hänellä ole oikeutta siirtyä toiseen maahan, johon hänen pääsynsä on taattu.

Kolmannen maan kansalaisen, joka haluaa siirtyä toiseen maahan, on esitettävä todisteet pääsystä tähän maahan, esimerkiksi maahanpääsylupa tai voimassa oleva viisumi, ja tarvittavista varoista, esimerkiksi matkalippu tai muu matkustukseen oikeuttava asiakirja, käteistä rahaa tai varoja pankkitilillä, jotta hän pystyy maksamaan matkansa ja oleskelunsa maassa, johon hänellä on pääsy.

3. Jos luvattomasti jäsenvaltion alueella oleskeleva kolmannen maan kansalainen kieltäytyy lähtemästä maasta, jäsenvaltioiden on otettava hänet takaisin seuraavien periaatteiden mukaisesti:

Jos asianomaisella on oleskelulupa, joka on voimassa toisessa jäsenvaltiossa, luvan myöntäneen jäsenvaltion on otettava kyseinen henkilö takaisin.

Edellä mainittujen määräysten lisäksi jäsenvaltioiden on otettava kolmannen maan kansalainen takaisin 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti korkeintaan kahden kuukauden ajan oleskeluluvan voimassaolon päättymisestä.

Takaisinottovelvollisuutta sovelletaan vain silloin, kun viranomaiset esittävät takaisinottopyynnön kuukauden kuluessa siitä, kun ne ovat saaneet tietää asianomaisen olevan jäsenvaltiossa laittomasti.

4. Asianomainen on otettava takaisin, kun takaisin ottamista pyytävän jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat esittäneet takaisinottopyynnön, josta käy ilmi, että kyseisellä henkilöllä on sen jäsenvaltion myöntämä oleskelulupa, jota pyydetään ottamaan hänet takaisin.

Edellä 3 kohdassa tarkoitetun pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion on vastattava siihen kahdeksan päivän kuluessa. Mikäli vastausta ei anneta tässä määräajassa, jäsenvaltion katsotaan hyväksyneen takaisinoton, ellei se ole nimenomaan pyytänyt tämän määräajan jatkamista viikolla.

Jäsenvaltion, jolle takaisinottopyyntö on esitetty, on otettava takaisin viimeistään kuukauden kuluessa henkilö, jonka se on suostunut ottamaan takaisin. Tätä määräaikaa voidaan jatkaa asianomaisten kahden jäsenvaltion välisellä sopimuksella, kun määräajan jatkamista pyytänyt jäsenvaltio esittää asiaa koskevan nimenomaisen ja perustellun pyynnön.

Jäsenvaltioiden on toimitettava toisilleen luettelo niiden toimivaltaisista viranomaisista, jotka käsittelevät takaisinottopyyntöjä, sekä ilmoitettava toisilleen ne rajanylityspaikat, joiden kautta takaisinotto voi tapahtua.

5. Takaisinoton taloudelliset kustannukset maksaa asianomainen henkilö. Jos hän ei pysty vastaamaan kustannuksista, takaisinoton kustannukset rajanylityspaikalle maksaa periaatteessa takaisinottoa pyytänyt jäsenvaltio.