FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 26.11.2008 
SEK(2008) 2893  
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja 
 
Ehdotus:  
 
NEUVOSTON DIREKTIIVI (Euratom) 
 
ydinturvallisuutta koskevan yhte isön kehyksen perustamisesta 
 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
{KOM(2008) 790 lopullinen} 
{SEK(2008) 2892} 
FI 2   FI 1. KUULEMINEN JA ASIANTUNTEMUS  
Tämä vaikutustenarviointi liittyy ydinturvallisuudesta annettua tarkistettua 
lainsäädäntöehdotusta  koskevaan asiakirjaan 2008/TREN/003 . Se toimitetaan 
ydinturvallisuutta koskevan yhteisön kehyks en perustamista koskevan tarkistetun 
direktiiviluonnoksen mukana. Direktiivillä on tarkoitus aloittaa uudelleen prosessi, jolla 
perustetaan yhteinen ydinturv allisuutta koskeva EU:n ke hys korvaamalla komission vuonna 
2003 esittämä ehdotus direktiiviksi ydinlaitost en turvallisuuden alalla sovellettavista 
perusvelvollisuuksista ja  yleisistä periaatteista1.  
Tämä uusi ehdotus on tulosta vuonna 2004 Irla nnin puheenjohtajuuskaudella käynnistetystä 
laajasta ja pitkään jatkunees ta kuulemisprosessista. Asi aa ovat käsitelleet neuvoston 
ydinturvallisuustyöryhmä (WPNS), ydinturvall isuutta ja ydinjäte huoltoa käsittelevä 
eurooppalainen korkean tason ryhmä (H igh Level Group, HLG) ja Euroopan 
ydinenergiafoorumi. 
Vuonna 2004 aloitetun kuulemisprosessin tulo ksena vuonna 2004 tehty ehdotus turvallisuutta 
koskevaksi direktiiviksi, jonka antamisen jäse nvaltioiden vähemmistö esti aikanaan, on 
tarkistettu perinpohjaisesti. Pääasialliset syyt vuonna 2004 tehdyn ehdotuksen hylkäämiseen 
olivat sitovan lainsäädännön liia llinen yksityiskohtaisuus ja ep äily siitä, täyttikö ehdotus 
kokonaan toissijaisuusperiaatet ta koskevan vaatimuksen.  
Ydinturvallisuutta koskeva ta rkistettu lainsäädäntöehdotus perustuu a) Läntisen Euroopan 
ydinturvallisuusviranomaisten järjestön (W ENRA) vuonna 2006 valmistuneeseen tekniseen 
työhön, joka koskee olemassa olevia ydinlaitoks ia ja johon osallistu ivat kaikki Euroopan 
ydinturvallisuusviranomaiset; b) periaatteeseen, että ainoastaan voimakkaat ja riippumattomat 
ydinturvallisuusviranomaiset pys tyvät varmistamaan jatkossakin EU:ssa sijaitsevien 
ydinvoimaloiden toiminnan turvallisuuden; c) ke skeisten saatavilla olevien kansainvälisten 
sääntelyvälineiden eli kansainvälisen atom ienergiajärjestön (IA EA) puitteissa tehdyn 
ydinturvallisuutta koskevan yleissopimuksen2 ja IAEA:n turvallisuutta koskevan työn3, 
erityisesti sen turvallisuuspe rusteiden saattamiseen yhtei sön lainsäädäntöön. Lisäksi 
ydinturvallisuutta käsittelevie n asiantuntijaryhmien työn tuloks ena saatiin tietoa teknisistä 
edellytyksistä, jotka tukevat ydinturvallisuutta koskevan yht eisön kehyksen perustamista 
koskevassa tarkistetussa direktiiviluonnoks essa ehdotettuja pe rusperiaatteita.  
Euroopan parlamentti on kaiken aikaa t ukenut ydinturvallisuutta koskevan EU:n 
lainsäädännön antamista viitetasojen vahvistam iseksi, kuten sen mietinnöistä ilmenee vuosien 
mittaan4. Myös ydinvoima-ala kannattaa nykyisin voima kkaasti ydinturvalli suutta koskevan 
EU:n lainsäädännön antamista, kuten ilmen ee toisen Euroopan ydinenergiafoorumin 
päätelmistä.  
Lopuksi perustettiin vaikutustenarviointia viim eistelemään ohjausryhmä, jossa oli edustajia 
kaikista komission yksiköist ä, joita asia koskee.  
Vaikutustenarvioinnin luonnos toimitettiin arvi oitavaksi vaikutustenarviointilautakunnalle, 
joka antoi alustavan lausunnon 9. syyskuuta 2008 ja lopullisen la usunnon tarkistetusta 
                                                 
1 Vuonna 2003 tehty alkuperäinen ehdotus KOM 2003/32 ja vuonna 2004 tehty tarkistettu versio 
KOM(2004) 526 lopullinen. 
2 IAEA INFCIRC 449, 5.7.1994. 
3 IAEA Safety Fundamentals: Fundamental safety pr inciples, IAEA Safety St andard Series No. SF-1 
(2006). 
4 Viimeksi Maldeikisin mietintö Euratomin perustamissopimuksen 50-vuotispäivän kunniaksi (A6-
0129/2007) ja Reulin mietintö tavanoma ista energialähteistä (A6-0348/2007). 
FI 3   FI asiakirjasta 14. lokakuuta 2008. Vaikutustenarv iointilautakunnan loppukommentit on otettu 
täysimääräisesti huomioon.  
2. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
Tämän tarkistetun ehdotuksen esittäminen on nyt erityisen ajankohtaista, koska monet 
jäsenvaltiot ovat osoittaneet uudelleen kiinnostusta ydinvoim aan, ja vireillä on useita 
hankkeita ydinvoimaloiden käyttöiän pidentämisek si ja uusien voimaloiden rakentamiseksi. 
On itsestään selvää, et teivät säteilyonnettomuuksien vaikutuk set pysähdy maiden rajoille ja 
että niistä voi olla seurauks ia niin työntekijöiden ja v äestön terveydelle kuin laajoja 
taloudellisia vaikutuksia ener giaa tuottavalle teollisuudelle. Koska EU:n väestön suojelu on 
yksi EU:n tärkeimmistä poliittisista tavoitteis ta, ydinturvallisuutta koskevien edellytysten 
toteuttamista yhteisössä sekä ydi nturvallisuuden ylläpitämistä, sen jatkuvaa parantamista ja 
sääntelyä koskeva ja jäsenvaltio iden valvontaviranomaisten asemaa voimistava oikeudellinen 
kehys antaisi vielä astetta paremman  turvallisuustakuun EU:n väestölle.  
Yleisön on hyväksyttävä ydinvoima, jotta alaa voi daan edelleen kehittää. Yhteisö on tähän 
mennessä edistänyt aktiivisesti ydinturvallis uutta, mutta kuitenkaan ei ole vielä säädetty 
yhteisön tasolla oikeudellis esta kehyksestä, jolla otet taisiin käyttöön yhteiset 
turvallisuusnormit niin uusille  kuin olemassa oleville ydinla itoksille EU:ssa. Yhteisön on 
kuitenkin puututtava asianmukaisesti Eur oopan kansalaisten huoleen ydinlaitosten 
turvallisuudesta. Yksi vuonna  2007 tehdyn ydinturvallisuuteen liittyvän kyselytutkimuksen5 
tärkeimmistä päätelmistä oli, että vaikka eu rooppalaiset keskimäärin tuntevat kohtuullisen 
hyvin ydinvoimaan liittyviä kysymyksiä, erityisesti sen, onko heidän maassaan ydinvoimaloita, he eivät juuri tunne ydinturvallis uuteen liittyviä kysymyksiä. Tätä mieltä oli 
56–90 % vastaajista  eri maissa. 
3.
 EU: N TASON TOIMINNAN OIKEUTUS  
Euratomin perustamissopimuksessa määrätään nimenomaisesti yhteisön toimivallasta säätää 
turvallisuutta koskevia perusnormeja. Euroopa n atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 
2 artiklan b kohdan mukaan yhtei sö laatii yhtenäise t turvallisuusmääräykset väestön ja 
työntekijöiden terveyden suojelemiseksi  sekä huolehtii niiden noudattamisesta.  Euratomin 
perustamissopimuksen toisen osaston III luvussa (”Terveyden suojelu”) on useita 
yksityiskohtaisia määräyksiä 2 artiklan b ko hdassa mainittujen turvallisuusmääräyksien 
laatimisesta, voimaansaattamisesta ja soveltam isesta. Euratomin perustamissopimuksen III 
lukua on käytetty pääasiassa säteilysuojel usta säädettäessä, kunnes Euroopan yhteisöjen 
tuomioistuin tunnusti säteilysuojelun ja ydint urvallisuuden välisen yhteyden sekä yhteisön 
toimivallan ydinturvallisuuskysymyksissä (asiassa C-29/99 antamassaan tuomiossa6 
tuomioistuin totesi, että ”yhtei sön toimivallan määrittämiseksi ydinturvallisuuden alalla ei ole 
syytä ylläpitää keinotekoista er oa väestön terveyden suojelun ja  ionisoivan säteilyn lähteiden 
turvallisuuden välillä”) . Tuomiossa hyväksytään se, että voim assa olevia turvallisuusnormeja, 
joiden tarkoituksena on työnt ekijöiden ja väest ön terveyden suojelem inen ionisoivasta 
säteilystä aiheutuvilta vaaroilta, on tä ydennettävä ydinlaitoksia koskevilla 
turvallisuusnormeilla. Se, että kansallisilla viranomaisilla on tekninen toimivalta kysymyksissä, jotka koskevat vastuuta turvallis uudesta, ei estä yhteisöä antamasta asiassa 
lainsäädäntöä. 
                                                
 
5 Eurobarometrin erikoisnumero nr o 271 "Eurooppalaiset ja ydinturvallisuus", kenttätyö loka-marraskuu 
2006, julkaistu helmikuussa 2007, http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_271_en.pdf. 
6 Asia C-29/99, Euroopan yhteisöjen komissio vastaan Euroopan unionin neuvosto. 
FI 4   FI 4. VAIKUTUSTENARVIOINNIN LÄHDEMATERIAALI  
Vaikutustenarvioinnissa ajantasa istetaan alkuperäiseen ydintu rvallisuusehdotukseen liittyvä 
vaikutustenarviointi7, ja sen teknisenä pohjana ovat WPNS:n loppuraportissa8 esitetyt 
päätelmät ja suositukset, jotka hyväksytt iin neuvoston ydinalatyör yhmässä (WPAQ) 13. 
joulukuuta 2006 ja joita on täydennetty WPNS:n alatyöryhmien kertomusten9 löydöksillä.  
Tässä yhteydessä on erityisesti huomioitava WE NRAn tekemä työ. Se on organisaatio, johon 
kuuluu 17 Euroopan maan10 ydinturvallisuusviranomaisten j ohtajia ja seniorihenkilökuntaa. 
WENRAn jäsenet ovat määrite lleet ydinvoimaloilleen usei ta yhteisiä turvallisuuden 
viitetasoja, ja niiden avu lla pyritään yhdenmukaistamaan kansallisia vaatimuksia vuoteen 
2010 mennessä. 
Vaikutustenarviointi perustuu lisäksi IAEA:n  puitteissa laadituss a ydinturvallisuutta 
koskevassa yleissopimuksessa (joka muodos taa kansainvälisesti tunnustetun foorumin 
ydinturvallisuuden kehittämiselle ) määrättyihin velvollisuuksiin ja vaatimuksiin sekä IAEA:n 
turvaperusteisiin. Kyseinen yleissopimus ei sisällä yksityiskohtaisia teknisiä määräyksiä. 
Siinä määrätään kuitenkin täsmällisestä oike udellisesta kehyksestä, jonka tavoitteena on 
turvallisuuden jatkuva parantaminen. Eu ratom ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat 
ydinturvallisuutta koskevan yleissopimuksen sopimuspuolia. Kansalliset turvallisuusvaatimukset perust uvat IAEA:n turvaperusteisiin, joihin jäsenvaltiot ovat 
myötävaikuttaneet merkittävässä määrin. 
5.
 TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin seuraavia neljää toimintavaihtoehtoa :  
– Nollavaihtoehdon  mukaan nykyinen tilanne säilyy muuttumattomana. 
– Ykkösvaihtoehdossa  hahmotellaan sellaista yhteisön lainsäädäntöä, jolla vahvistetaan 
yhteiset turvallisuusnormit nykyisille ydinlaitoksille.  
– Kakkosvaihtoehdossa  annetaan yhteisön lainsäädäntö, jo lla perustetaan ainoastaan yhteinen 
kehys, jonka tavoitteena on korkean ja tasaisen  ydinturvallisuuden tason saavuttaminen ja 
ylläpitäminen kaikkialla yhteisössä site n, että viitataan l aajalti tunnustettuihin 
ydinturvallisuutta koskeviin periaatteisii n, ja korkean tason ryhmässä laaditaan 
myöhemmin täytäntöönpanotoimenpiteet. 
– Kolmosvaihtoehto  perustuu joukkoon kansainvälisesti  tunnustettuja ydinturvallisuutta 
koskevia periaatteita (kakkosvaihtoehto),  joita on täydennetty uusia ydinvoimaloita 
koskevilla turvallisuusvaatimuksilla, joita jäsenvaltioiden olisi kehitettävä 
ydinturvallisuuden jatkuvaa parantamista koske van periaatteen mukaisesti. Tässä olisi 
toimittava WENRAn kehittämien turvallisuusta sojen mukaisesti ja tiiviissä yhteistyössä 
kaikkien EU:n jäsenvaltioiden sääntely- ja turvallisuusviranomaisten edustajista koostuvan 
korkean tason ryhmän (HLG)11 kanssa. 
                                                 
7 Sisältyy asiakirjaan KOM(2003) 32 lopullinen. 
8 Asiakirja 15475/2/06 REV2 (http://register.consiliu m.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-re02.en06.pdf) 
9 Asiakirjat 15475/2/06 REV 2 ADD 1(http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-
re02ad01.en06.pdf ), 15475/2/06 REV 2 ADD 2 
(http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/06/st15/st15475-re02ad02.en06.pdf ) ja 15475/2/06 REV 2 
ADD 3 (http://register.consilium.europa.eu/ pdf/en/06/st15/st15475-re02ad03.en06.pdf ) 
10 Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Espanja, Italia, Liettua, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Slovakia, 
Slovenia, Suomi, Sveitsi, Tšekki, Unkari ja Yhdistynyt kuningaskunta. 
11 Ryhmä perustettiin 17.7.2007 tehdyllä komission päätöksellä 2007/530/Euratom, EUVL L 195, 
27.7.2007. 
FI 5   FI 6. VAIHTOEHTOJEN VERTAILU – EHDOTETUT EU: N TOIMET  
Vaihtoehtojen arviointi osoitti,  että tehokkain tapa vahvistaa yh teisölle ydintu rvallisuutta 
koskeva kehys on kolmosvaihtoehdossa esitetty. Tässä ehdotetussa tarkistetussa direktiivissä 
lähdetään siitä, että yhteisö vahvistaa ydinturvallisuusalalla vain joukon yhteisiä periaatteita, 
joista jo määrätään IAEA:n ydinturvallisuutta koskevassa yl eissopimuksessa (kansallisten 
sääntelyviranomaisten aseman voimistamin en, luvanhaltijan ensisijainen vastuu 
turvallisuudesta valvont aviranomaisen valvonnassa , valvontaviranomaisen 
riippumattomuuden lisääminen, laajan avoi muuden varmistaminen ydinlaitosten 
turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä, hallin tojärjestelmien täytäntöönpano, turvallisuuden 
säännöllinen valvonta, ydint urvallisuusasiantuntemuksen saatavuus, turvallisuuden 
ensisijaisuus). Näitä periaatteita täyd ennetään uusia ydinvoimaloita koskevilla 
turvallisuusvaatimuksilla, joit a jäsenvaltioiden olisi kehite ttävä ydinturvallisuuden jatkuvaa 
parantamista koskevan periaatteen mukaisesti  WENRAn kehittämien turvallisuustasojen 
mukaisesti ja tiiviissä yhteistyössä korkean tason ryhmän kanssa. Korkean tason ryhmän on 
määrä toimia jäsenvaltioiden ydinlaitosten tu rvallisuudesta vastaavien viranomaisten välisenä 
foorumina ja osallistua siten EU:n ydinturvallisuutta koskevan kehyksen kehittämiseen. Työssään se noudattaa kehittämiään kymmen tä ydinturvallisuuden sääntelyä koskevaa 
periaatetta. 
Jäsenvaltioiden on noudatettava IAEA:n turvap erusteita ja ydinturvallisuutta koskevan 
yleissopimuksen velvollisuuksia ja vaatimuksia. 
7.
 LISÄARVO  
Kun Euroopassa ja muualla on nyt uudelleen ki innostuttu ydinvoimasta, EU:ssa on tärkeää 
ylläpitää korkeatasoista ydinturvallisuutta ja antaa sitovia sääntöjä ja yhteisiä EU:n turvallisuusnormeja. EU:ssa on ilmoitettu hiljattain  uusien ydinvoimaloiden rakentamisesta, 
minkä takia sääntöjen lähentäminen EU-maide n kesken on entistäkin tarpeellisempaa, jotta 
jäsenvaltioita voidaan tukea niiden pyrk imyksissä ydinturvallisuuskäytänteiden 
yhdenmukaistamiseksi. Vaikka ydinvoimaloiden to iminta voi aiheuttaa vaaraa naapurimaissa, 
on tähän mennessä eri maiden sääntöjä yhdenmukaistettu vain rajoitetusti.  
Valitusta toimintatavasta saadaan tämän kehyksen puitteissa se lisäarvo , että sitovan EU:n 
tason oikeudellisen kehyksen avulla, jossa määr itellään ydinlaitosten turvallisuuteen liittyvät 
perusvelvollisuudet ja yleiset pe riaatteet, voidaan saavuttaa ydi nturvallisuuden toteuttamista, 
ylläpitämistä ja jatkuvaa parantamista koske va tavoite, jonka saavuttaminen pelkästään 
kansallisella tasolla ei olisi yhtä tehokasta. Täll ä lähestymistavalla on myös se selkeä etu, että 
sääntely on varmempaa yhteisön tasolla. Euratomilla on Euratom-perustamissopimuksen instituutioita koskevien määräysten nojalla omat  mekanisminsa, joilla varmistetaan se, että 
kansalliset lait noudattavat direktiivin säännö ksiä. Siten Euratom huolehtii tehtävästään 
varmistaa yhteisön säännöstön oikea soveltamine n. Olisi myös korostettava sitä, että EU:n 
lainsäädännössä ei anneta oikeuksia ja velvollisuuksia ainoast aan kunkin jäsenvaltion 
viranomaisille, vaan myös yks ittäisille henkilöi lle ja yrityksille. Kunkin jäsenvaltion 
viranomaisten velvollisuutena on saattaa EU:n lain säädäntö osaksi kansallista lainsäädäntöä ja 
varmistaa moitteettomasti lain noud attaminen, jolloin niiden on myös taattava näistä laeista 
johtuvat kansalaisten oikeudet.  
Niin kauan kuin ei ole olemassa oikeudellis ta kehystä EU:n tasolla, jäsenvaltioissa 
sovellettaisiin IAEA:n turvallisuutta kosk evaa yleissopimusta. IAEA:n turvallisuutta 
koskevaan yleissopimukseen kuuluminen on kuitenkin vapaaehtoista, sillä yleissopimus on luonteeltaan suositteleva,  eikä sen määräysten noudattamatta jättämisestä voi määrätä mitään 
seurauksia. Yleissopimuksen tarkoitus ei ol e varmistaa, että so pimuspuolet täyttävät 
FI 6   FI velvollisuutensa valvonnan ja seurausten kaut ta, vaan yleissopimus perustuu sopimuspuolten 
yhteiseen etuun, joka seuraa korkean turvallis uustason saavuttamisesta. Turvallisuustasoja 
kehitetään ja edistetään sopimuspuolte n säännöllisissä kokouksi ssa. Yleissopimuksen 
jäsenyys merkitsee kullekin sopimuspuolelle  kahta perussitoumusta: sopimuspuolten on 
laadittava ja annettava käytt öön tarkastelua varten kansallinen  kertomus, joka on jätettävä 
muiden osapuolten vertaisarvioitavaksi.  
Kun laaditaan EU:n lainsäädäntöä ydinturvallis uutta koskevan yleissopi muksen periaatteiden 
pohjalta ja hyödyntäen IAEA:n tu rvallisuusasioissa jo teke mää työtä (turvaperusteiden 
määrittely), tunnustetaan kansainvälisen edistyksen  arvo ydinturvallisuuden alalla ja tarjotaan 
Euroopan kansalaisyhteiskunnalle mahdollisuus osallistua enemmän tämän alan työhön.  
Ehdotuksen tarkoituksena on myös voimistaa ka nsallisten valvontaviran omaisten asemaa ja 
riippumattomuutta niiden toimival taan perustuen sen sijaan, että luotaisiin ylhäältä alaspäin 
toimiva järjestelmä, kuten alkuperäisessä ydinturvallisuutta koskevassa ehdotuksessa. Ehdotuksella voimistetaan myös kansallisten vi ranomaisten asemaa sovittujen toimenpiteiden 
täytäntöönpanossa, mikä on täysin to issijaisuusperiaatteen mukaista.  
8.
 TOISSIJAISUUSPERIAATE  
EU:n jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet toimenp iteitä, joiden avulla ne voivat saavuttaa korkean 
ydinturvallisuustason EU:ssa. Yhteisiä sääntöjä, joita sovellettaisiin ka ikkialla yhteisössä, ei 
ydinturvallisuuden alalla ole ku itenkaan vielä vahvistettu. Tähä n ovat syynä maiden erilaiset 
historialliset taustat, oikeudelliset kehykset, voimaloiden tyypit ja määrä sekä erilaiset 
lähestymistavat sääntelyyn. Yhte iset säännöt kuitenkin edes auttaisivat ydinturvallisuuden 
parantamista entisestään, mitä ei voitaisi saavuttaa yksinomaan kans allisella tasolla.  
Uudessa ehdotuksessa käännetään vuode n 2003/2004 ehdotuksen ylhäältä alas 
-lähestymistapa päinvastaiseksi eli alhaalta yl öspäin kehottamalla jäsenvaltioita kehittämään 
uusien ydinvoimaloiden turvallisuu tta varten lisävaatimuksia sen periaatteen mukaisesti, että 
turvallisuutta on parannettava  jatkuvasti WENRA:ssa kehite ttyjen turvallisuustasojen 
mukaisesti ja tiiviissä yhteistyössä korkean ta son ryhmän kanssa. Jäsenvaltioilla on myös 
edelleen oikeus määrätä kans allisella tasolla tiukempia turvallisuustoimenpiteitä kuin ne, 
joista yhteisön oikeuskehyksessä säädetään. 
Tarkistetun direktiivin periaatteet pohjaut uvat jäsenvaltioiden valvontaviranomaisten 
toimivaltaan samoin kuin ydinturvallisuutta  koskevan yleissopimuks en kansainvälisesti 
tunnustettuihin periaatteisiin ja IAEA:n turvap erusteisiin. Jäsenvaltioiden viranomaisille ei 
näin ollen aseteta mitään lisätaakkaa.  
Sitova EU:n lainsäädäntö tarjoaa myös oikeusvarmuutta antamalla kansalaisille 
mahdollisuuden kääntyä EU:n toimielinten puol een, jos he tuntevat olonsa epävarmaksi 
ydinvoiman vuoksi. 
Mainittakoon lisäksi, että uude ssa ehdotuksessa otetaan tarkas ti huomioon mielipiteet, joita 
jäsenvaltiot ilmaisivat tarkas tellessaan vuoden 2003/2004 pakettia. Turvallisuuskysymykset 
irrotetaan ydinjätteitä koskevista ja taloudellisista kysymyksistä, eikä myöskään perusteta turvatarkastajista muodostuvaa yhteisön e lintä. Vastuu ydinturvallisuuden valvonnasta 
jätetään yksinomaan kansallisille viranomaisille. 
9.
 SEURANTA JA ARVIOINTI  
Indikaattorit, joilla seurataan edistymi stä tavoitteiden saavu ttamisessa, asetetaan 
jäsenvaltioiden tasolla. 
FI 7   FI 10. PÄÄTELMÄT  
Ottaen huomioon edellä esitetyt näkökohdat, vali ttu politiikkavaihtoeh to näyttäisi olevan 
paras, sillä se tarjoaa suurimman valikoiman tekn isiä, taloudellisia ja turvallisuuteen liittyviä 
hyötyjä. Siinä mennään pitemmälle kuin peri aatteiden tasolle ja jopa rohkaistaan 
jäsenvaltioita määrittelemään lisää turvallisuusvaatimuksia.