Neuvoston 13 päivänä lokakuuta 1998 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 62/98 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/. . ./EY antamiseksi lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 76/116/ETY muuttamisesta kadmiumia sisältävien lannoitteiden markkinoille saattamisen osalta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa (98/C 388/01)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen (1),

ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat, että

Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta vuoden 1994 liittymisasiakirjan 69 artiklassa ja liitteen VIII 4 kohdassa, 84 artiklassa ja liitteen X 2 kohdassa sekä 112 artiklassa ja liitteen XII 4 kohdassa määrätään, että direktiivin 76/116/ETY (4) 7 artiklaa, siltä osin kuin se koskee lannoitteiden kadmiumpitoisuutta, ei sovelleta näihin jäsenvaltioihin ennen 1 päivää tammikuuta 1999 ja että edellä mainittuja liittymisasiakirjan määräyksiä tarkastellaan uudelleen yhteisön menettelyjen mukaisesti ennen 31 päivää joulukuuta 1998,

mainittua uudelleentarkastelua ei voida saattaa päätökseen 31 päivään joulukuuta 1998 mennessä, koska useissa jäsenvaltioissa ei ole lannoitteiden sisältämän kadmiumin terveys- ja ympäristöriskien arvioimiseksi tarvittavia tietoja altistumisesta; tarkastelua on tarpeen jatkaa lisätoimilla mainitun päivämäärän jälkeen,

lisätoimilla pitäisi arvioida jäsenvaltioissa lannoitteiden sisältämän kadmiumin aiheuttamat riskit terveydelle, mukaan lukien alttiiden väestöryhmien terveys, ja ympäristölle; tämän toteuttaminen vie useita vuosia,

kadmiumin riskien arviointi on käynnistetty olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 793/93 (5) mukaisesti; arvioinnin tulokset saadaan vasta useiden vuosien kuluttua, ja

vuoden 1994 liittymisasiakirjassa määrätyn uudelleentarkasteluvelvoitteen lisäksi yhteisön voimassa olevaa lainsäädäntöä voidaan aina päättää tarkastella uudelleen yhteisön menettelyjen mukaisesti; yhteisön lainsäädännössä voidaan säätää tiettyjä jäsenvaltioita koskevista määräaikaisista vapautuksista kyseisten jäsenvaltioiden erityistilanteiden vuoksi,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Lisätään direktiivin 76/116/ETY 7 artiklaan kaksi kohtaa seuraavasti:

"Itävalta, Suomi ja Ruotsi saavat kuitenkin kieltää sellaisten lannoitteiden markkinoille saattamisen alueillaan, joiden kadmiumpitoisuudet ylittävät liittymispäivänä kansallisesti vahvistetut pitoisuudet. Tätä poikkeusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999 31 päivään joulukuuta 2001.

Komissio tutkii 31 päivään joulukuuta 2001 mennessä kuullen jäsenvaltioita ja asianosaisia, onko vahvistettava yhteisön tason säännöksiä lannoitteiden kadmiumpitoisuuksista."

2 artikla

Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset ja määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1998.

Näissä ensimmäisessä kohdassa mainittujen jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

3 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu Itävallan tasavallalle, Suomen tasavallalle ja Ruotsin kuningaskunnalle.

Tehty . . .

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

(1) EYVL C 108, 7.4.1998, s. 83.

(2) EYVL C 214, 10.7.1998, s. 15.

(3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 16. heinäkuuta 1998 (EYVL C 292, 21.9.1998), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 13 päivänä lokakuuta 1998 ja Euroopan parlamentin päätös, tehty . . . (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4) EYVL L 24, 30.1.1976, s. 21, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/63/EY (EYVL L 335, 6.12.1997, s. 15).

(5) EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1.

NEUVOSTON PERUSTELUT

I JOHDANTO

1. Komissio esitti 12. helmikuuta 1998 neuvostolle Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklaan perustuvan ehdotuksen direktiiviksi lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 76/116/ETY muuttamisesta kadmiumia sisältävien lannoitteiden markkinoille saattamisen osalta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa.

2. Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 29. huhtikuuta 1998.

Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 16. heinäkuuta 1998.

3. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa 1 päivänä lokakuuta 1998 perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.

II TAVOITTEET

Komission ehdotuksella pyritään pidentämään Itävallan, Suomen ja Ruotsin mahdollisuutta rajoittaa kadmiumia sisältävien lannoitteiden kaupan pitämistä alueillaan 31 päivään joulukuuta 2001 saakka.

Direktiivin 76/116/ETY 7 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot eivät saa lannoitteen koostumuksen, tunnistamisen, pakkausmerkinnän tai pakkauksen perusteella kieltää, rajoittaa tai vaikeuttaa niiden "EY-lannoite"-merkinnällä varustettujen lannoitteiden saattamista markkinoille, jotka ovat kyseisen direktiivin ja sen liitteiden mukaisia.

Itävalta, Suomi ja Ruotsi, jotka ovat useiden vuosien ajan rajoittaneet kadmiumia sisältävien lannoitteiden kaupan pitämistä alueillaan, ovat neuvotelleet poikkeuksia 7 artiklaan liittyessään Euroopan unioniin.

Liittymissopimusten mukaan 7 artiklaa ei sovelleta kadmiumin osalta Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa neljän vuoden aikana maiden liittymisajankohdasta eli 1 päivään tammikuuta 1999 saakka. Liittymissopimuksissa määrätään lisäksi, että 7 artiklaa tarkastellaan kadmiumin osalta tänä aikana uudelleen yhteisön menettelyjen mukaisesti.

Koska komissiolla ei ole vielä käytettävissään riittävästi tietoja riskiryhmien altistumisesta eikä jäsenvaltioiden ekologisesta tilanteesta sen määrittämiseksi, aiheuttaako lannoitteiden sisältämä kadmium riskin, jota ei voida hyväksyä, asian käsittelyä on jatkettava edelleen. Tämä tarkoittaa sitä, että uudelleentarkastelua ei saada päätökseen neljässä vuodessa, kuten oli suunniteltu, vaan sitä jatketaan todennäköisesti 31. joulukuuta 2001 saakka.

Näin ollen kyseisessä kolmessa jäsenvaltiossa kadmiumin osalta sovellettavia poikkeuksia 7 artiklaan olisi täydennettävä ylimääräisellä poikkeuksella 1. tammikuuta 1999 alkaen kyseisen artiklan uudelleentarkastelun uuteen määräaikaan saakka, joka on 31. joulukuuta 2001.

III YHTEISEN KANNAN ERITTELY

Euroopan parlamentti ehdotti ainoastaan yhtä tarkistusta, jonka mukaan ehdotuksen 1 artiklassa olisi täsmennettävä, että komission tarkastelun seurauksena mahdollisesti esitettävät muutokset on tehtävä direktiiviin 31. joulukuuta 2001 mennessä. Komissio ei hyväksynyt tätä tarkistusta.

Neuvosto ei katsonut aiheelliseksi hyväksyä Euroopan parlamentin ehdottamaa tarkistusta ja hyväksyi komission ehdotuksen ilman muutoksia.