1.Johdanto

Tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisten päästöjen vähentämisestä annettu direktiivi (EU) 2016/2284 on merkittävin säädös, kun pyritään saavuttamaan Puhdasta ilmaa Euroopalle -ohjelmassa vuodelle 2030 asetetut tavoitteet. Kyseisessä direktiivissä vahvistetaan kullekin EU:n jäsenvaltiolle kansalliset päästövähennysvelvoitteet vuosille 2020–2029 ja niitä kunnianhimoisemmat velvoitteet vuodesta 2030 alkaen. Tavoitteet koskevat seuraavia viittä ilman epäpuhtautta, jotka aiheuttavat merkittäviä haittoja ihmisten terveydelle ja ympäristölle: rikkidioksidi (SO2), typen oksidit (NOx), haihtuvat orgaaniset yhdisteet pl. metaani (NMVOC), ammoniakki (NH3) ja pienhiukkaset (PM2,5).

Lisäksi direktiivissä vahvistetaan edellä mainittujen epäpuhtauksien ja muiden epäpuhtauksien kansallisia päästöjä koskevat seuranta- ja raportointivaatimukset. Kyseisiä epäpuhtauksia on seurattava ja niistä on raportoitava myös valtiosta toiseen tapahtuvasta ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisesta tehdyn UNECE:n yleissopimuksen, jäljempänä ’kaukokulkeutumissopimus’, asiaankuuluvien pöytäkirjojen mukaisesti. EU:n jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen sopimuspuolia. Näistä päästöistä on raportoitava kaukokulkeutumissopimuksessa määrättyjen menetelmien mukaisesti.

Direktiivissä (EU) 2016/2284 edellytetään, että jäsenvaltiot hyväksyvät kansallisen ilmansuojeluohjelman. Se on keskitetty hallintoväline, jonka avulla jäsenvaltiot voivat sopia toimintalinjoista ja toimenpiteistä, joilla varmistetaan kansallisten päästövähennysvelvoitteiden noudattaminen, ja koordinoida niitä.

Direktiivissä (EU) 2016/2284 edellytetään, että jäsenvaltiot seuraavat ekosysteemeihin kohdistuvia ilman pilaantumisen kielteisiä vaikutuksia.

Direktiivillä (EU) 2016/2284 komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan direktiiviä mukauttamalla liitteitä I, III, IV ja V tekniikan ja tieteen kehitykseen sekä kaukokulkeutumissopimuksen puitteissa tapahtuvaan kehitykseen.

Direktiivin 6 artiklan 8 kohdassa komissiolle siirretään valta mukauttaa liitteessä III olevaa 2 osaa kaukokulkeutumissopimuksen puitteissa tapahtuvaan kehitykseen, tekniikan kehitys mukaan lukien. Liitteessä III esitetään päästöjen vähentämistä koskevat toimenpiteet, kuten viittaukset ammoniakkipäästöjen vähentämiseen liittyvästä hyvästä maatalouskäytännöstä vuonna 2014 annettuihin UNECE:n ohjeisiin (Framework Code for Good Agricultural Practice for Reducing Ammonia Emissions) ja UNECE:n typpitaseita koskeviin ohjeisiin (UNECE guidance on Nitrogen Budgets), jotka on otettava huomioon kansallisissa ilmansuojeluohjelmissa.

Direktiivin 8 artiklan 7 kohdassa komissiolle siirretään valta mukauttaa liitteitä I ja IV kaukokulkeutumissopimuksen puitteissa tapahtuvaan kehitykseen, tekniikan ja tieteen kehitys mukaan lukien. Liitteessä I esitetään epäpuhtauspäästöt, joita jäsenvaltioiden on seurattava, sekä niiden raportointivaatimukset, jotka ovat suurelta osin linjassa kaukokulkeutumissopimuksen vaatimusten kanssa. Liitteessä IV esitetään menetelmät kansallisten päästöinventaarioiden ja -ennusteiden, inventaarioraporttien ja sopeutettujen kansallisten päästöinventaarioiden laadintaa varten.

Direktiivin 9 artiklan 3 kohdassa komissiolle siirretään valta mukauttaa ilman pilaantumisen vaikutusten seurannan valinnaisia indikaattoreita koskevaa liitettä V tekniikan ja tieteen kehitykseen sekä kaukokulkeutumissopimuksen puitteissa tapahtuvaan kehitykseen.

2.Oikeusperusta

Direktiivin (EU) 2016/2284 16 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että komissio laatii kertomuksen 6 artiklan 8 kohdassa, 8 artiklan 7 kohdassa ja 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun asiaankuuluvien delegoitujen säädösten antamisvallan käytöstä.