Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle: yrittäjyyden edistäminen Euroopassa Tulevaisuuden painopistealat"

(98/C 235/16)

Euroopan komissio päätti 5. toukokuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Lausunnon valmistelu annettiin teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaoston tehtäväksi. Komitea nimitti Colin Lustenhouwerin lausunnon yleisesittelijäksi.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. 28. toukokuuta 1998 pitämässään 355. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 78 ääntä puolesta, 3 vastaan 4:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä komission tiedonantoon aiheesta "Yrittäjyyden edistäminen Euroopassa tulevaisuuden painopistealat". Komitea löytää monia omia ajatuksiaan niistä visioista, joita komissio esittää yrittäjyydestä sekä ehdotetuista ja jo toteutetuista toimista itsenäisen yrittäjyyden edistämiseksi. Komitea on tietenkin tästä hyvillään.

1.2. Komitean mielestä komissio ansaitsee kiitoksen, koska näin se on vastannut neuvoston vuoden 1997 lopulla esittämään pyyntöön tarjota Cardiffin Eurooppa-neuvostolle ideoita siitä, miten toteuttaa yhtä työllisyyssuuntaviivojen osaa: yrittäjyyden edistämistä Euroopan unionissa.

1.3. Komissio näkee yrittäjyyden dynaamisena prosessina, joka vaatii tiettyjä ominaisuuksia. Komitea on samaa mieltä mutta lisää, että yrittäjyyttä voidaan tietyssä mielessä pitää myös itsenäisenä tuotantotekijänä esimerkiksi työn ja pääoman rinnalla.

1.3.1. Juuri näiden yksittäisten tuotantotekijöiden yhdistetty panos tuo lisäarvoa ja on määräävä tekijä yrityksen menestyksen tai epäonnistumisen kannalta.

1.3.2. Tässä mielessä yrittäjyys ei rajoitu vain pieniin vaan se ulottuu yhtä lailla myös suuriin yrityksiin, ja se on tunnistettavissa erilaisten yritysten kaupallisissa yhteistyömuodoissa. Usein käytetään tiettyä, pienille ja itsenäisille yrittäjille tyypillistä vahvaa yrittäjyysnäkökulmaa, mikä on johtanut käsitteen "sisäinen yrittäjyys" ("intra-preneurship") syntyyn.

1.4. Komitea on komission kanssa samaa mieltä myös siitä, että yrittäjyyden edistäminen tarkoittaa mitä suurimmassa määrin asenteiden muuttamista ja sellaisen yrityskulttuurin luomista, joka rohkaisee ottamaan yrittäjyydestä aiheutuvia riskejä.

1.5. Vaikka tämä kuulostaa helpolta, komitea tietää tällaisten muutosten vaativan paljon aikaa ja suurta sopeutumiskykyä. Tarvittavien lainsäädännöllisten muutosten tulee tapahtua samansuuntaisesti muilta aloilta tulevien virikkeiden kanssa, esimerkiksi kun yrittäjyyden eduista ja varjopuolista annetaan koulutusta ja tietoa.

1.6. Viime vuosina erityisesti nuorten ja korkeastikoulutettujen mielestä on entistä tärkeämpää tietää, mitä on olla yrittäjä. Siirtyminen työntekijästä itsenäiseksi yrittäjäksi ei usein kuitenkaan ole helppoa. Komitea toteaa, että työntekijänä työskentelemisen ja itsenäisenä yrittäjänä toimimisen välimaastoon on muodostunut "harmaa" alue, joka aiheuttaa ongelmia. Ongelmat koskevat erityisesti tällä harmaalla alueella työskentelevien henkilöiden oikeusasemaa, heidän sosiaaliturvaansa ja heidän verotustaan. Voi nimittäin tapahtua, että veroviranomaiset katsovat tietyn henkilön olevan itsenäinen yrittäjä mutta että sosiaaliturvasta huolehtivien viranomaisten mielestä hän on työntekijä! Syy tähän löytyy siitä, että useimpien jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmät pohjautuvat 1800-luvun perinteeseen, jolloin yrittäjän ja työntekijän aseman välillä oli selvä ero, kun taas nykyään ne esiintyvät (voivat esiintyä) rinnakkain. Esimerkiksi erityisesti palvelualalla entistä useammat ovat sekä työntekijöitä että itsenäisiä yrittäjiä. Komitean mielestä jäsenvaltioiden on tarkasteltava ongelmia ja ryhdyttävä mainituilla aloilla toimiin epävarmuuden poistamiseksi kyseisiltä henkilöiltä. Epävarmuushan heikentää aloitekykyä, joka voisi olla yhteiskunnan kannalta erittäin hyödyllinen tekijä sekä työllisyyden että uusien tuotteiden ja palvelujen kehittämisen kannalta.

1.7. Kuten jo todettiin, komitea on pääosin samaa mieltä ehdotetuista toimista. Komitea on hiljattain jo antanut lausuntoja vastaavilta aloilta, esimerkiksi elektronisesta kaupankäynnistä () sekä TTK-toimintaan myönnettävien varojen vaikutuksista EU:n pk-yrityksiin (). Lausuntoja ollaan valmistelemassa sellaisista aiheista kuin direktiiviehdotus, jonka tarkoituksena on maksuviivästysten torjuminen (), pk-yrityksille suunnatuista pääomamarkkinoista () sekä pk-yritysten kasvua ja työllisyyttä tukevan aloitteen puitteissa ehdotuksista löytää ratkaisu pienten yritysten rahoitukseen (). Niinpä käsiteltävänä olevassa lausunnossa keskitytään vain esittämään eräitä reunahuomautuksia niistä aiheista, joista voi tässä vaiheessa sanoa jotain konkreettista.

2. Yrityskulttuuria kannustavat ensisijaiset toimet

2.1. Jatkona yllä esitettyyn komitea tukee komission laatimaa strategiaa tältä osin. Hyvä koulutus yrittäjille ja yrittäjiksi aikoville kehittämällä koulutuslaitosverkkoa sekä yrittäjyyttä koskevien ennakkoasenteisiin vaikuttaminen sopivat tähän hyvin. Myös eräissä jäsenvaltioissa välttämätön konkurssioikeuden muuttaminen voi tuottaa tulokseksi, ettei epäonnistuneita yrittäjiä enää pidetä "häviäjinä".

On itsestään selvää, että eri etupiirien välistä tasapainoa on valvottava, myös velkojien etua, mutta samalla tulee luoda sellainen oikeuskehys, joka ei etukäteen lannista yrittämästä uudelleen.

2.2. Jäsenvaltioille annetuista suosituksista kannattaa panna merkille, että on tarpeen kertoa nuorille jo koulutuksen alkuvaiheessa niistä mahdollisuuksista, joita yrittäjyys tarjoaa henkilökohtaiseen kasvuun, sekä valottaa yrittäjien toiminnan merkitystä yhteiskunnalliselta kannalta.

3. Yritysten toimintaympäristöä parantavat ensisijaiset toimet

3.1. Harjoittaessaan toimintaansa yrittäjät joutuvat vastatuksin monien säännösten kanssa, joita yhteiskunta heille eri syistä määrää. Verolainsäädäntö, turvallisuusmääräykset, ympäristömääräykset, toimipaikkavaatimukset, kaavoitusmääräykset, luvat jne. aiheuttavat liian usein ja usein täysin tarpeettomasti huomattavan taakan, erityisesti pienten yritysten ollessa kyseessä. Tutkimukset ovat kiistattomasti osoittaneet, että hallintokustannukset ovat suhteellisen raskaita pienyrityksille. Siksi komitea on kiinnostuneena pannut myös merkille ehdotukset ns. BEST-ryhmästä (BEST = Business Environment Simplification Taskforce eli yritysten toimintaolosuhteiden yksinkertaistamista käsittelevä erityisryhmä), joita 7. toukokuuta 1998 esitettiin. Vaikka komitea ei vielä ole voinut perusteellisesti perehtyä BEST-raporttiin ja siihen sisältyviin yksityiskohtaisiin ehdotuksiin, jo nyt voidaan kuitenkin todeta, että idea Better Regulation Unit -yksikön perustamisesta sekä komissioon että neuvostoon ja myös jäsenvaltioissa korkealle poliittiselle tasolle on kiinnostava ajatus, joka oikeuttaa varmasti kehittämään edelleen "pieni ensimmäiseksi" -periaatetta ("Think small first").

3.2. Jäsenvaltioiden verotusilmasto on tärkeää yritysilmapiirille. Siksi on oikein, että komissio mainitsee verojärjestelmän ja pienyritysten rahoituksen välisen yhteyden. Aloittavien yritysten verotus on järjestettävä sellaiseksi, ettei se johda epätasapainoiseen kilpailuasemaan verrattuna jo toimiviin yrityksiin. Samoin yksityishenkilöiden riskisijoituksia pienyrityksiin tulee kannustaa, ja ns. "going concern" -periaatteella tehtävien yritystoiminnan siirtojen (periaatteena yritystoiminnan jatkuminen) tulee voida tapahtua verotuksen kannalta kitkattomasti. Juuri kysymys sodanjälkeisen yrittäjäsukupolven perustamien yritysten siirroista vaatii tulevaisuudessa paljon huomiota.

3.3. Tekijänoikeuksia koskeva lainsäädäntö (mm. patenttioikeus ja ehdotukset nk. pienestä patentista tai käyttöoikeus) muodostaa merkittävän kehyksen, jonka avulla voidaan edistää pk-yritysten innovatiivista kehitystä. Kun pk-yritykset saavat entistä enemmän tietoa uudesta teknologiasta ja yrityskeskittymistä, on mahdollista kasvattaa juuri pienten yritysten innovatiivista osaamista. Komissio toteaakin, että koska näkökulmia on useita ja koska ne ovat usein monimutkaisia, on välttämätöntä luoda pk-yrityksiä koskevissa asioissa informaatiota ja neuvontaa antavia hajautettuja, helposti ja alhaisin kustannuksin käytettäviä verkkoja niissä jäsenvaltioissa, joissa niitä ei vielä ole.

3.4. Samassa yhteydessä voidaan todeta, että pienten yritysten olisi voitava osallistua helpommin yhteisön TTK-ohjelmiin, minkä johdosta tulisi myös todennäköisesti muuttaa ohjelmiin valitsemisen kriteereitä. Voidaan varmasti sanoa, että "pienyritys ei tarkoita samaa kuin taskukokoinen monikansallinen yritys". Komission on jatkossa varmistettava, että paikallisella tai alueellisella tasolla rakennerahastoja käyttäen toteutettavat kumppanuudet todella koskevat pk-yritysten järjestöjä, niin että ne voivat edistää aloitteitaan tasavertaisina.

4. Yrittäjyyden kannustaminen osuus- ja yhteisötaloudessa

4.1. Komissio on oikeassa todetessaan, että osuus- ja yhteisötaloudella on suuri työpaikkoja luova potentiaali. Kyseessä ovat yritykset ja/tai organisaatiot, joiden päätavoite ei ole tuottaa voittoa. Tällaisten "yritysten" kehitysaste vaihtelee jäsenvaltioittain, joten tälle alalle on vaikea kehittää todellista yhteisöpolitiikkaa. Todennäköisesti ei myöskään päästä paljon jäsenvaltioiden kokemustenvaihtoa pidemmälle, mikä ei kuitenkaan saa tarkoittaa, että jäsenvaltiot ja komissio voisivat sivuuttaa osuus- ja yhteisötalouden merkittävän panoksen yhteiskunnalle. Toisin kuin tällä hetkellä näyttää olevan asian laita, esitettyjä aloitteita tulee kuitenkin kehittää edelleen ja yhteistyössä asianomaisten organisaatioiden kanssa, joten ohjelman tästä osasta ei vielä voida antaa lopullista arviota. Euroopan laajuista tutkintoon valmistavia kursseja tarjoavaa koulutusverkkoa koskevasta ajatuksesta tuntuu ensinnä tulevan mieleen, että Euroopan unionilla ei ole toimivaltaa koulutusohjelmien sisältöön nähden. Jäsenvaltioissa osuus- ja yhteisötaloudessa työskenteleville henkilöille annetusta erityisopetuksesta saatujen kokemusten vaihto luomalla laitosten välinen verkko näyttäisi todennäköisemmältä ratkaisulta, ja sillä olisi oma arvonsa.

5. Lopuksi

5.1. Monilla tekijöillä on suuri vaikutus, kun Euroopassa pyritään kestävään talouskasvuun. Yrittäjyyden edistäminen on vain yksi niistä, muttei varmasti vähäpätöisin. Odotuksia ei kuitenkaan saa asettaa liian korkealle, jottei lopulta jouduta pettymään. Pk-yritysten joukossa on luonnollisesti useita erittäin nopeasti kasvavia yrityksiä, jotka vaikuttavat työllisyyden kasvuun. Mutta samalla on monia mikroyrityksiä, jotka tarjoavat kyseisessä yrityksessä työskenteleville ihmisille hyvän toimeentulon. Nämä yritykset eivät kuitenkaan kasva eivätkä monesti haluakaan kasvaa. Nämä usein paikallisesti toimivat yritykset muodostavat kuitenkin valtaosan pk-yritysten kokonaismäärästä, ja niiden toiminta on korvaamatonta Euroopan talouksille. Tämä koskee ennen kaikkea perinteisten alojen pienyrityksiä esimerkiksi vähittäiskaupassa, käsiteollisuudessa, hotelli- ja ravintola-alalla, matkailualalla sekä pienteollisuudessa.

5.2. Komitea toteaa, että kyseinen tärkeä ryhmä näyttää kokonaan unohdetun komission laatimassa esityksessä. Vaikuttaa siltä, että komissio haluaa korostaa aloittavien, innovatiivisten ja nopeasti kasvavien yritysten merkitystä. Tästä voi olla vaarana, että huomion kiinnittäminen näihin yritysjoukon "gaselleihin" voi haitata jo olemassa oleville yrityksille suunnattuja tarpeellisia toimenpiteitä. Komitean mielestä lähestymistavan on oltava tasapainossa harjoitetun politiikan kanssa, jotta jo toiminnassa olevat yritykset voivat toimia markkinoilla samoin kilpailuedellytyksin kuin uudet tulokkaat.

5.3. Koska yrittäjyydessä on kyse dynaamisesta perustamis-, rakennus- ja kehittämisprosessista ja viime kädessä yrityksen siirtämisestä tai lopettamisesta, näihin yrityksen elämänkaaren eri puoliin on harjoitettavassa politiikassa kiinnitettävä samanvertaista huomiota niiden ansaitsemalla tavalla. Tämän todetessaan komitea voi antaa täyden tukensa komission tiedonannossaan kehittämälle näkemykselle ja strategialle.

5.4. Komitea on kuitenkin sitä mieltä, että komission ehdottama vuosittainen arvio yhteisön ja jäsenvaltioiden harjoittamasta politiikasta tällä aihealueella on esitettävä myös komitealle. Pelkästään neuvoston ja Euroopan parlamentin kuuleminen voi olla riittämätöntä, kun politiikan jatkotoimille luodaan yhteiskunnallista perustaa!

5.5. Komitean mielestä arvion tulee olla enemmän kuin vain perinteinen selonteko toiminnasta. Sisämarkkinoiden "tulostaulua" ("scoreboard") seuraten on luotava jonkintyyppinen mittari ("terveystarkastus"), jonka avulla voidaan todeta, onko edistystä tapahtunut, ja jos on, millä yrittäjyydelle tärkeillä alueilla unioni ja yksittäiset jäsenvaltiot ovat onnistuneet. Aiemmin mainittu BEST-ryhmä toteaa raportissaan aiheesta seuraavasti: "It is, therefore, time that we moved from merely talking about the importance of having the right environment for small business to putting the needs of enterprise at the centre of policy making." ["Onkin aika asettaa yrityksen tarpeet politiikan polttopisteeseen, sen sijaan että vain puhuisimme pienille yrityksille otollisen ympäristön luomisesta."]

5.6. Komitean mielestä vuosittaisen tarkistuslistan käyttäminen voi olla hyödyllinen väline pyrittäessä tähän BEST-ryhmän raportista peräisin olevassa lainauksessa mainittuun tavoitteeseen.

Bryssel 27. toukokuuta 1998.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Tom JENKINS

() EYVL C 19, 21.1.1998, s. 72.

() EYVL C 355, 21.11.1997.

() KOM(98) 126 lopull.

() KOM(97) 187 lopull.

() EYVL C 157, 25.5.1998.