Alueiden komitean lausunto aiheesta "Rakennerahastojen kuudes ja seitsemäs vuosikertomus 1994 ja 1995"

(97/C 215/05)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon rakennerahastojen kuudennen ja seitsemännen vuosikertomuksen 1994 ja 1995 (COM(95) 583 final ja COM(96) 502 final),

ottaa huomioon 12. kesäkuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 c artiklan neljännen kohdan nojalla tekemänsä päätöksen antaa kyseisestä aiheesta annettava lausunto valiokunnan 1 "Alueellinen kehitys Taloudellinen kehitys Paikallinen ja alueellinen rahoitus" laadittavaksi,

ottaa huomioon valiokunta 1:n 14. helmikuuta 1997 hyväksymän lausuntoluonnoksen [CdR 355/96 rev. (esittelijä: Eurig Wyn)],

hyväksyi 17. täysistunnossaan 12. ja 13. maaliskuuta 1997 (maaliskuun 12. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon yksimielisesti.

1. Johdanto

1.1. Rakennerahastoasetuksissa säädetyn vuosikertomuksenantovelvollisuuden perusteella komissio julkaisee vuosittaisen kertomuksensa rakennerahastojen toiminnasta. Vuosien 1994 ja 1995 toimintaan keskittyville kertomuksille oli luonteenomaista ennen kaikkea eurooppalaisten rahastojen osuus kamppailussa kasvavaa työttömyyttä ja maailmanlaajuisen laman seurauksia vastaan.

1.2. Kuudes vuosikertomus käsittelee rakennerahastojen kuusivuotisen ohjelmakauden ensimmäistä vuotta. Rakennerahastot ovat tärkein EU:n käyttämä keino sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden lisäämiseksi. Ohjelmakausi on nyt puolivälissä, ja seitsemäs vuosikertomus on julkaistu. Se sekä etenkin vastikään julkaistu yhteenkuuluvuuskertomus ovat ratkaisevassa asemassa ratkottaessa eräitä, osin jo tässä lausunnossakin esiin nostettuja tärkeitä strategisia kysymyksiä. Tästä syystä tässä lausuntoluonnoksessa käsitellään myös rakennerahastojen seitsemättä vuosikertomusta.

2. Yleistä

2.1. Paikallis- ja alueviranomaisten keskeinen rooli rakennerahastojen kannalta

2.1.1. Rakennerahastot ovat paikallis- ja alueviranomaisille selvästi tärkeitä monista syistä.

Paikallis- ja aluehallinto:

on tärkeä välittäjä muun julkisen alan ja yhteisön välillä;

on paikallisyhteisön ja liike-elämän kannalta huomattava palvelujen tuottaja;

vastaa EU:n rahoittamien hankkeiden toteuttamisesta ja on usein eurooppalaisten rahastojen kannalta laajin sektori;

on ottaen huomioon viimeaikaisen Euroopan kansalaisten ja etenkin työttömien ja sosiaalisesti syrjäytyneiden korostumisen paikallisen väestön demokraattinen ääni;

on erittäin huomattava työnantaja ja mahdollistaa siten tasa-arvoisten mahdollisuuksien ja korrektin työnantajakäytännön soveltamisen;

omaa merkittäviin ja kohdistettuihin Euroopan rahoitusaloitteisiin liittyvän huomattavan kokemuksen ja rahoitukseen liittyvistä käytännön järjestelyistä kokemusta hankkineen henkilökunnan, josta on hyötyä yhteisölle laajemminkin;

on se julkishallinnon taso, joka pystyy mukautumaan joustavimmin esim. sisäisin uudelleenjärjestelyin kansalaisyhteiskunnan aloittamiin uudistuksiin.

3. Erityistä

3.1. Avainkohdat

3.1.1. Paikallis- ja alueviranomaiset ovat tyytyväisiä komission asiakirjoihin. Kyseiset viranomaiset ovat panneet tyytyväisenä merkille, että kummassakin kertomuksessa analysoidaan laajasti ja yksityiskohtaisesti koko rakennerahastojen toimialaa vuosina 1994 ja 1995.

3.1.2. Kuten Euroopan parlamenttikin totesi, näin tyhjentävää analyysia on mahdotonta käsitellä kovin yksityiskohtaisesti, mutta muutamia yleisluontoisia huomautuksia voidaan toki esittää.

3.2. Voimavarat

3.2.1. Komitea on tyytyväinen siihen, että rakennerahastojen varoja on lisätty kaudelle 1994 1999. Tapa, jolla määrärahat kaudelle 1994 1999 jaettiin, osoitti kuitenkin tyypillistä avoimuuden puutetta, joka vesittää EU:n rakennepolitiikan filosofiaa ja henkeä. Alueiden komitea tulisi jatkossa ottaa mukaan näin keskeisiin neuvotteluihin.

3.3. Viivästymisten vaikutukset

3.3.1. Komissio toteaa, että ohjelmakauden ensimmäisenä vuotena voitiin vastata 90-prosenttisesti velvoitteista (vuonna 1995 osuus nousi 91 %:iin), mutta kauden ensimmäisenä vuonna toteuttamisaikataulu oli kuitenkin pahasti myöhässä (esim. tavoitteiden 2 ja 3 ohjelmien hakemukset jätettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa yli vuoden myöhässä). Tämän myöhästymisen on täytynyt vaikuttaa huomattavasti varsinaisten uusien anomusten laatuun ja määrään, sillä lisärahoituksesta eniten riippuvaiset hankkeet kärsivät viivästymisistä joskus ensimmäisinä. Usein tällainen viivästyminen on jarruttanut kyseisellä rahoituskaudella muita toimia. Tämän vuoksi koko järjestelmä ei ole päässyt normaaliin aikatauluun edes nyt, tavoite 3:n ohjelmakauden viimeisenä vuonna 1996.

3.3.2. Vuonna 1994 huolta aiheutti yhteisöaloitteiden puitteissa tehtyjen sitoumusten puute, mutta tilanne parani vuonna 1995, kun suurin osa ohjelmista hyväksyttiin.

3.3.3. Ottaen huomioon lopullisen tavoitteen, jonka mukaan vuonna 1999 EU:n budjetista käytetään 35 % rakennerahastoihin, on ehdottoman tärkeää, että näin suurten varojen käyttöönoton aikataulu on järkevä, jotta ne voidaan käyttää mahdollisimman tehokkaasti.

3.3.4. Aivan kuten Euroopan parlamentti toteaa vuosikertomuksesta tekemissään päätelmissä, menettelyjen yksinkertaistaminen on ensisijainen tavoite. Yhtenäiset ohjelma-asiakirjat ovat hyvin tervetullut ensi askel sen saavuttamisessa, koska ne edistävät huomattavasti kumppanuusperiaatteen toteutumista ja siis samalla alueiden nykyistä suoranaisempaa ja täsmällisempää osallistumista. Rahastojen, tavoitteiden, menettelyjen ja välineiden yksinkertaistaminen on kuitenkin edelleen tarpeen samoin kuin rakennerahastoihin liittyvä byrokratian rajoittaminen. Tiukemman varainkäytön valvonnan myös vuoden 1995 kertomuksessa sitä luonnehditaan tärkeäksi tehtäväksi ei välttämättä tarvitse olla ristiriidassa joustavien järjestelyjen kanssa, joilla kierrätetään käyttämättä jääneitä määrärahoja innovatiivisesti uusien tilanteiden mukaan.

3.4. Kumppanuus

3.4.1. Komission tiedonannossa todetaan, että osa jäsenvaltioita on vastahakoisia sitoutumaan täyteen ja avoimeen kumppanuuteen. Esim. eräissä osissa Yhdistynyttä kuningaskuntaa suhtautuminen on täysin epätyydyttävää, vaikka näyttääkin myös ohjauskomiteoiden entistä vahvemman toiminnan ansiosta jonkin verran paranevan. Euroopan komissio vaikuttaa kuitenkin harmittavan vastahakoiselta puuttumaan tilanteisiin, joissa kumppanuusyhteistyö ei toimi. Kumppanuusyhteistyötä tulisi vahvistaa erityisesti ohjelmointivaiheessa.

3.4.2. Kumppanuus on välttämätön rahastojen tuen onnistumisen kannalta, ja sitä tulee korostaa etenkin ohjelmointivaiheessa. Ohjelmoinnin tulee entistä enemmän perustua "alhaalta ylös" -periaatteeseen, jonka lähtökohtana ovat paikallis- ja alueviranomaiset, koska ne osallistuvat myös ohjelmien rahoitukseen. Alueiden komitea ilmaisee huolensa ruohonjuuritason ja "alhaalta ylös" -lähestymistavan heikosta korostumisesta yhteisöaloitteissa ja kehottaa komissiota tutkimaan Leader-ohjelmassa sovelletun lähestymistavan laajentamista muihin yhteisöaloitteisiin (esim. Rechar), jotka edistävät Euroopan teollisia yhteisöjä.

3.5. Läheisyysperiaate

3.5.1. Tulevassa hallitustenvälisessä konferenssissa läheisyysperiaate tulisi selvästi mainita alue- ja paikallishallinnon yhteydessä. Lisäksi rakennerahastojen ohjelmien toteuttaminen on tärkeä alue, jolla päätökset voidaan tehdä kansalaisia lähinnä olevalla sopivalla hallintotasolla.

3.6. Uudet painopistealueet

3.6.1. Paikallisyhteisöjen osallistuminen on tärkeä näkökohta talouskehityksen kestävyyden kannalta. AK on tyytyväinen uusiin painopisteisiin ja uskoo, että aihekohtaisessa ja maantieteellisessä keskittämisessä tulisi edelleen pyrkiä luomaan työpaikkoja erityisesti pahimmissa vaikeuksissa oleville alueille. Komitea uskoo, että rakennerahastojen tulisi painottaa nykyistä enemmän yhdyskuntien kehittämistoimia. Kehityspolitiikan painopistettä tulee siirtää hallitusti aiheryhmästä toiseen, jotta voidaan ylläpitää rahastojen toimintojen jatkuvuutta. Uusia painopistealueita asetettaessa ei saa synkentää niiden alueiden taloudellisia näkymiä, joilla ei vielä ole riittävää perusrakennetta.

3.6.2. Kuten Euroopan parlamentti myös totesi, pk-yritysten hyväksi tähdätyt toimet kuten EIP:n edulliset lainat eivät usein käytännössä vastaa pk-yritysten varsinaisia tarpeita. Kun otetaan huomioon pk-yritysten merkitys työpaikkojen luojina, pk-yrityksiä koskeva politiikka tulee sisällyttää alueellisiin kehitysohjelmiin mahdollisimman nopeasti. Alueiden tulee ottaa tässä ohjat käsiinsä. Euroopan komissio voi määritellä korkeintaan toiminnan puitteet.

3.6.3. Alueiden komitea on tyytyväinen komission aikeisiin kerätä lisää kokemusta kulttuurisektorin taloudellisiin etuihin liittyvästä tuesta, sillä kulttuuri on olennainen osa-alue, joka sekä rikastuttaa EU:ta että edistää taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Toivoa sopii kuitenkin, että EU:n kulttuurin monimuotoisuuden vaalimiseen ja tukemiseen sekä laadun kohentamiseen kiinnitetään riittävästi huomiota.

3.6.4. Komissio on korostanut kertomuksessa ensimmäistä kertaa ympäristön merkitystä rakennepolitiikassa. Alueiden komitea on tyytyväinen tähän voimakkaampaan painotukseen, koska ympäristökysymykset ja kestävä kehitys ovat erityisesti alueellisessa yhteydessä rakennepolitiikan tavoitteenasettelun olennaisia tekijöitä.

3.7. Tiedonvälitys epäedullisessa asemassa oleville hakijoille ja alueille

3.7.1. Tärkeä askel sen varmistamisessa, että rahastot tavoittavat hädänalaisimmat ja tukea eniten tarvitsevat tapaukset, olisi lisätä ja parantaa tiedonvälitystä rahastojen käytöstä. Koska rahastoja suunnataan entistä suoremmin yhteiskunnan huono-osaisimmille, on entistä tärkeämpää, että tietoa on saatavissa helppokäyttöisessä ja helposti ymmärrettävässä muodossa.

3.8. Innovatiivisten menettelyjen ja toimien kasvava lisäarvo

3.8.1. Ottaen huomioon, että kaikki rakennerahastot ja varsinkin yhteisöaloitteet korostavat jatkuvasti innovatiivisia toimia, komissio ei komitean mielestä tee tarpeeksi menestyksellisten innovatiivisten ongelmanratkaisumallien levittämiseksi. Rakennerahastojen käytössä hukataan paljon lisäarvopotentiaalia, koska paikalliset kokemukset eivät siirry eivätkä yleisty niin maantieteellisesti kuin eri alojenkaan välillä.

3.9. Petokset/epäsäännönmukaisuudet

3.9.1. Ottaen huomioon tilintarkastustuomioistuimen happamat huomautukset epäsäännönmukaisuuksista menettelyjen soveltamisessa, ja varsinkin kun rakennerahastojen kokonaisosuus yhteisön budjetista kasvaa, on ehdottoman välttämätöntä, että petoksiin puututaan kovin ottein. Työn tehostaminen petosten vastaisessa taistelussa on myös hallitustenvälisen konferenssin käynnissä olevia töitä ajatellen erityisen tärkeä asia Euroopan unionin jäsenvaltioille. Toimet, joihin komissio ja tilintarkastustuomioistuin jo ovat ryhtyneet, ovat tervetulleita, ja komitea yhtyy täysin Euroopan parlamentin tätä kysymystä koskeviin ja kuudenteen vuosikertomukseen liittyviin huomautuksiin.

4. Päätelmät

4.1. Yhteiskunnallisten ja taloudellisten rakenteiden lähentyminen on pitkä ja vaikea prosessi. Komissiota muistutetaan, että vie aikansa, ennen kuin strategiset ratkaisut Euroopan heikompiosaisten alueiden ja kansalaisten auttamiseksi kantavat hedelmää. Oleellista pitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamiseksi on jatkuvuus ja keinojen riittävyys samoin kuin itsetyytyväisyyden välttäminen.

4.2. Voimavarojen ja politiikan kohdentaminen eniten tarvitseville ja kaikkein purevimpiin toimiin sekä ympäristöseikkojen aito huomioon ottaminen on tervetullutta. Tyytyväisyyttä herättää myös sekä työttömyyden torjunnan että tasavertaisten mahdollisuuksien painottaminen. Tulee varmistaa, ettei unionin tai jäsenvaltioiden määräyksillä eikä niitä turhan byrokraattisesti soveltamalla estetä tavallisia kansalaisia ja alueita hyötymästä täysin mitoin Euroopan rakennerahastojen tuesta. Paikallis- ja aluehallinto kautta Euroopan toivottaa tervetulleeksi kaikki komission toimet, joilla pyritään käytännönläheisten ja voimavarat huomioon ottavien ratkaisujen löytämiseen aluekehityksen ja yhteiskunnan kaikkein vähäosaisimpien kiireellisimpiin ongelmiin.

Bryssel, 12. maaliskuuta 1997.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Pasqual MARAGALL i MIRA