FI Euroopan unionin virallinen lehti C 86/7

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muutoshakemuksen julkaiseminen

(2007/C 86/03)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutoshakemusta neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) 7 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Vastaväitteet on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tästä julkaisemisesta.

MUUTOSHAKEMUS

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

9 artiklassa ja 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muutoshakemus

”PROSCIUTTO DI PARMA”

EY-nro: IT/PDO/117/0067/09.06.1998

SAN ( X ) SMM ( )

Haettu muutos/haetut muutokset

Eritelmän kohta/kohdat:

Tuotteen nimi Tuotteen kuvaus Maantieteellinen alue Alkuperätodisteet X Valmistusmenetelmä Yhteys maantieteelliseen alkuperään Merkinnät X Kansalliset vaatimukset

Muutos/Muutokset:

Valmistusmenetelmä

Parman kinkun vähimmäiskypsytysaika ennen kulutukseen luovuttamista on kaikkien kokojen osalta 12 kuukautta.

Kansalliset vaatimukset

Viittaukset ennen neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 (2) antamista voimassa olleisiin säännöksiin ja menettelyihin, jotka olivat nykyisen yhteisön lainsäädännön vastaisia, on poistettu.

YHTEENVETO

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”PROSCIUTTO DI PARMA”

EY-nro: IT/PDO/117/0067/09.06.1998

SAN ( X ) SMM ( )

Tässä yhteenvedossa esitetään tuote-eritelmän pääkohdat tiedotustarkoituksessa.

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen:

Nimi: Ministero Politiche Agricole e Forestali Osoite: Via XX Settembre, 20 I–00187 Roma Puhelin: (39) 06 481 99 68 Faksi: (39) 06 42 01 31 26 S-posti: QTC3@politicheagricole.it

2. Ryhmittymä:

Nimi: Consorzio del Prosciutto di Parma Osoite: Via Marco dell'Arpa, 8/b I–43100 Parma Puhelin: (39) 0521 24 39 87 Faksi: (39) 0521 24 39 83 S-posti: — Kokoonpano: Tuottaja/jalostaja ( X ) Muu ( )

3. Tuotelaji:

Luokka1.2: Lihavalmiste

4. Eritelmä:

(yhteenveto asetuksen (EY) N:o 510/2006 4 artiklan 2 kohdan mukaisista vaatimuksista)

4.1. Nimi: ”Prosciutto di Parma”

4.2. Kuvaus:

— Kypsytetty raakakinkku.

— Tunnistetaan tulella kamaraan tehdystä merkinnästä.

— Pyöreä ulkomuoto: ei distaalista osaa (sorkka) eikä ulkoisia puutteita, jotka pilaisivat tuotteen vaikutelman, ja reisiluun pään (seläke) yli menevä paljas lihasosa on enintään 6 cm (lyhyt leikkaus).

— Paino: yleensä kahdeksasta kymmeneen kilogrammaa, ei kuitenkaan alle seitsemän.

— Väri leikatessa: yhdenmukainen vaaleanpunaisen ja punaisen väliltä, rasvaisissa osissa puhtaita valkoisia juonteita.

— Aromi ja maku: liha on herkullisen ja pehmeän makuista ja vähäsuolaista, ja aromi on tuoksuvaa ja lihalle luonteenomaista.

— Luonteenomaista tiettyjen kosteutta, suolaa ja proteolyysiä koskevien analyyttisten parametrien noudattaminen.

— Merkin asettamisen jälkeen Parman kinkku voidaan myydä kokonaisena, luuttomaksi leikattuna, eri painoisina ja muotoisina paloina tai se voidaan siivuttaa ja pakata asianmukaisesti.

4.3. Maantieteellinen alue: Parman kinkun valmistus tapahtuu rajatulla alueella Parman maakuntaa, johon kuuluu Parman maakunnan alue (Emilia-Romagnan alue Italiassa) enintään viiden kilometrin etäisyydellä via Emiliasta etelään ja korkeintaan 900 metrin korkeudessa. Idässä alue rajoittuu Enza-jokeen ja lännessä Stirone-koskeen.

Raaka-aine on peräisin maantieteellistä jalostusaluetta laajemmalta alueelta, johon kuuluu seuraavien alueiden hallintoalue: Emilia-Romagna, Veneto, Lombardia, Piemonte, Molise, Umbria, Toscana, Marche, Abruzzo ja Lazio (Italia).

4.4. Alkuperätodisteet: Raaka-aineen tuotannossa on rotuihin, ruokintajärjestelmiin ja kasvatusta koskeviin vaatimuksiin liittyviä erityisehtoja. Näiden ehtojen täyttyminen varmistetaan erityisellä valvontajärjestelmällä, joka koskee ennakolta hyväksyttyjä ja valtuutuksen saaneita karjankasvattajia, teurastajia ja tuottajia. Nämä ovat valvontamenettelyjen alaisia ja niihin sovelletaan tunnistus-, tunnustamis- ja todistusjärjestelmiä.

Tunnustettu kasvattaja asettaa jokaisen sian takajalkoihin kolmenkymmenen päivän kuluessa syntymästä pysyvän leiman, jossa on eläimen tunnistuskoodi. Kasvattajan on annettava teurastukseen lähetetyistä sioista vaatimustenmukaisuustodistus, jonka mukaan kasvatusvaihetta koskevia määräyksiä on noudatettu.

Parman kinkun valmistukseen tarkoitettuihin tuoreisiin takajalkoihin teurastajan on laitettava pysyvä leima, joka on painettu tulella kamaraan helposti näkyväksi valvontaviranomaisen antamien yleisten toimintaohjeiden mukaisesti. Teurastaja asettaa pysyvän leiman sikojen tuoreisiin takajalkoihin, ja niiden mukana on oltava edellisessä kohdassa tarkoitettu todistus, kun lakien noudattaminen on varmistettu. Leimassa on teurastuksen suorittaneen teurastamon tunnistuskoodi. Teurastajan on toimitettava jokaisen, tässä kohdassa tarkoitetulla leimalla varustetuista tuoreista takajaloista koostuvan erän mukana jäljennös todistuksesta, jonka kasvattaja on antanut edellisessä kohdassa tarkoitetulla tavalla.

Ainoastaan tunnustetuista teurastamoista peräisin olevat tuoreet takajalat, jotka on varustettu pysyvällä leimalla ja joiden mukana on vaaditut asiakirjat, voidaan ohjata Parman kinkun suojattuun tuotantoon. Kun Parman kinkun valmistukseen tarkoitettuja tuoreita takajalkoja tuodaan tunnustettuun laitokseen, valvontaviranomainen tarkistaa, että tuotteessa on takuuleimat ja edellä mainitut asiakirjat.

Tuoreita takajalkoja suolatessa niihin on kiinnitettävä metallisinetti, jolla todistetaan valmistuksen alkamispäivä. Sinetin asettamisesta huolehtii tuottaja ennen suolausta siten, että sinetti jää pysyvästi näkyviin. Sinettiin merkitään valmistuksen aloittamiskuukausi ja -vuosi.

Kypsytysajan päättyessä valvontaviranomaiset tekevät polttomerkinnän (merkintä on stilisoidun viisikärkisen kruunun muotoinen, jonka ellipsin sisäpuolella on PARMAN paikannimi). Merkinnällä osoitetaan etukäteen kinkkujen kelpoisuusvaatimusten täyttyminen. Kyseisessä merkinnässä on myös aakkosnumeerinen lyhenne, jolla yksilöidään tuottajalaitos.

Valmiissa tuotteessa ovat siis seuraavat merkinnät: tatuointi, jolla tunnistetaan sian alkuperätila, pysyvä leima, jolla tunnistetaan tuoreen takajalan tuottanut teurastamo, metallisinetti, johon tuotantolaitos on merkinnyt työn aloittamispäivän, ja kypsytysajan päättyessä tuotantolaitoksen asettama polttomerkintä tuotteen valmistavan laitoksen tunnistamista varten.

4.5. Valmistusmenetelmä: Eritelmissä määrätään muun muassa, että Parman kinkun raaka-ainetta saadaan vain Italian kantakirjaan merkityistä perinteisistä Large White ja Landrace -perusrotujen puhtaista tai johdetuista sioista, Italian kantakirjaan merkityistä Duroc-rodusta johdetuista sioista tai muiden rotujen risteytetyistä sioista, mikäli ne ovat peräisin valinta- tai risteytysohjelmista, joiden tarkoitus ei ole ristiriidassa Italian kantakirjajärjestelmän painavien sikojen tuotantoon liittyvien tavoitteiden kanssa, kun siat ovat vähintään 9 kuukauden ikäisiä ja painavat 160 kg (10 prosentin painon vaihtelu on mahdollista) ja niitä on ruokittu analyyttisesti määrätyllä erityisruokavaliolla.

Parman kinkun valmistuksessa käytettävässä raaka-aineessa (tuoreet takajalat) on seuraavat ominaisuudet:

rasvapitoisuus: arvioidaan määrittämällä jodiluku ja/tai linolihappopitoisuus takajalan ihonalaisen rasvakudoksen sisä- tai ulkopuolisesta rasvasta. Kussakin yksittäisessä näytteessä jodiluku saa olla enintään 70 ja linolihappopitoisuus enintään 15 prosenttia;

rasvakerros: viimeistellyn tuoreen takajalan ulko-osan rasvan olisi oltava reisiluun päähän (”rasvaisen kupeen alapuolinen osa”) nähden kohtisuorasti mitattuna 20 millimetrin paksuinen 7–9 kilogramman painoisen Parman kinkun valmistukseen käytettävissä tuoreissa takajaloissa ja 30 millimetrin paksuinen yli 9 kilogramman painoisen Parman kinkun valmistukseen käytettävissä tuoreissa takajaloissa.

Tuoreen takajalan paksuuden on joka tapauksessa oltava edellisessä tapauksessa 15 millimetriä ja jälkimmäisessä 20 millimetriä kamara mukaan luettuna. ”Kruunussa ”on oltava sellainen peitos, jolla joka tapauksessa estetään kamaran irtoaminen alapuolisesta lihaskudoksesta.

Viimeisteltyjen tuoreiden takajalkojen suositeltava paino on 12–14 kilogrammaa. Painon on joka tapauksessa oltava vähintään 10 kilogrammaa.

Jäähdytystä lukuun ottamatta tuoreita takajalkoja ei saa käsitellä säilyvyyden parantamiseksi jäädytys mukaan luettuna. Jäähdytyksellä tarkoitetaan sitä, että takajalkoja on säilytettävä varastoinnin ja kuljetuksen aikana sisälämpötilassa, joka on -1 °C — +4 °C. Alle 24 tuntia tai yli 120 tuntia aikaisemmin teurastetuista sioista peräisin olevia takajalkoja ei saa käyttää.

Teurastamoista tulevan tuoreen takajalan valmistamisen vaiheet ovat merisuolan lisäämistä lukuun ottamatta tarkoin määrätyt vähintään 12 kuukauden ajan. Vaiheet ovat seuraavat: eristäminen, jäähdytys, viimeistely, suolaus, lepo, pesu ja kuivaus, esikypsyttäminen, puhdistus, voitelu laardilla (sugnatura), kypsyttäminen sekä viipalointi ja pakkaaminen.

Kinkun tuotantolaitosten sekä viipalointi- ja pakkauslaitosten on sijaittava 4.3 kohdassa määritellyllä maantieteellisellä alueella ja niissä on siis käytävä läpi kaikki raaka-aineen jalostusvaiheet. Raaka-aineen alkuperäalueella ovat 4.3 kohdassa kuvatun mukaisesti kaikki tilat, joilla kasvatettavien sikojen takajalat on tarkoitettu Parman kinkun valmistukseen, teurastuslaitokset, jotka voivat valmistaa kyseistä kinkkua, sekä leikkaamot, jotka mahdollisesti kuuluvat suojatun tuotannon piiriin.

Merkin kiinnityksen jälkeen Parman kinkku voidaan myydä kokonaisena, luuttomaksi leikattuna ja eri painoisina ja muotoisina paloina tai se voidaan siivuttaa ja pakata asianmukaisesti. Viimeksi mainitussa tapauksessa siivutus- ja pakkaamistoimenpiteet on suoritettava yksinomaan tyypillisellä tuotantoalueella ja suojattua alkuperänimitystä osoittava merkki on kiinnitettävä lähtemättömästi siten, että sitä ei voi poistaa pakkauksesta, jäljempänä olevassa 4.8 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tämä määräys on välttämätön Parman kinkun laatuominaisuuksien ja tuotteen täydellisen jäljitettävyyden varmistamiseksi.

4.6. Yhteys maantieteelliseen alkuperään: Parman kinkun ominaispiirteet sekä takeet siitä, että laatua, hygieniaa ja elintarviketurvallisuutta koskevat korkeat standardit täyttyvät, ovat erittäin riippuvaisia ympäristöolosuhteista sekä luonnon ja inhimillisistä tekijöistä. Raaka-aine ja alkuperämerkinnällä varustettu kinkku ovat tiiviissä yhteydessä toisiinsa, ja maantieteellisen alueen tuotannon, talouden ja yhteiskunnan kehittyminen, joka on määrittänyt kinkun raaka-aineelle ominaiset jäljentämättömät mielleyhtymät, on hyvin ominaista rajatulle, maantieteellisesti laajalle alueelle. Tarkasteltaessa kehitystä Keski- ja Pohjois-Italiassa etruskien ajoilta meidän päiviimme asti, voidaan todeta, että myöhäisessä vaiheessa teurastettavan painavan sian kasvatuksen kehityksessä erottuvat sikatalouden vaiheet siten, että aluksi kasvatettiin koto- ja alkuperäisiä rotuja, minkä jälkeen kasvatus kehittyi ympäristöön, yhteiskuntaan ja talouteen liittyvien edellytysten, erityisesti ruokintaan liittyvän viljanviljelyn ja maidonjalostuksen, mukaisesti, ja vähitellen tuotannossa päädyttiin suojatulla alkuperämerkinnällä varustettuun kinkkuun, joka on luonnollinen ja yksiselitteinen tuotannon tavoite.

Rajattuun, maantieteellisesti laajaan alueeseen kuuluu harvoja rajallisia alueita, jotka ainutlaatuisten ja jäljittelemättömien olosuhteiden ja ihmisen erityisen roolin vuoksi ovat kehittyneet suojatulla alkuperämerkinnällä varustetun kinkun tuotantoalueiksi.

Yksi mainituista rajallisista alueista on Parman kinkun tuotantoalue, joka on eritelmien kohdassa C mainittu suppea alue Parman maakunnassa. Tätä hyvin suppeaa aluetta luonnehtivat sijaintinsa mukaisesti ainutlaatuiset ekologiset, ilmastolliset ja ympäristöön liittyvät olosuhteet, jotka johtuvat Versilian meri-ilmasta, joka rauhoittuu Val di Magran oliivitarhojen ja männiköiden välissä, kuivuu Apenniineilla, rikastuu kastanjoiden tuoksusta ja lopulta kuivattaa Parman kinkkuja ja tekee niistä erityisen makeita.

Juuri näiden ainutlaatuisten ja jäljittämättömien ympäristöolosuhteiden sekä ihmisen erityisen roolin vuoksi tällä alueella on syntynyt Parman kinkku — tuote, jolla on hyvin korkeat laatuominaisuudet.

4.7. Valvontaelin:

Nimi: Istituto Parma Qualità Osoite: via Roma, 82/b-c Langhirano (Parma) (Italia) Puhelin: (39) 0521 86 40 77 Faksi: (39) 0521 86 46 45 S-posti: ipqsegretaria@libero.it

4.8. Merkinnät: Ensimmäinen Parman kinkun tunnistamiseen liittyvä tekijä, joka tosin ei koske tuotteen merkintöjä, mutta jolla tuote erottuu markkinoilla, on ”herttuan kruunu ”(polttomerkki, jossa jäljitellään stilisoitua viisikärkistä kruunua ja jossa on paikannimi ”Parma”). Merkillä on Parman kinkun tunnistamiseen ja laatuun liittyvä arvo, ja sillä on kahtalainen tehtävä: Yhtäällä sillä tunnistetaan tuote muiden raakakypsytettyjen kinkkujen joukosta ja varmistetaan sen aitous ja toisaalta sillä taataan, että tuote on käynyt läpi kaikki määrätyt tuotantovaiheet ja että keskeiset toimijat on tunnistettu kaikissa tuotantovaiheissa.

Vain mainittu merkki antaa oikeuden tuotteen alkuperänimityksen lailliseen ja viralliseen käyttöön: ilman ”herttuan kruunua ”tuotteelle ei saa antaa alkuperänimitystä merkinnöissä tai pakkauksissa, myyntiasiakirjoissa eikä liiketoimissa (olipa kinkku kokonaisena, viipaloituna ja valmispakkauksessa taikka vähittäiskaupassa).

Parman kinkun merkintöjen erottavien tekijöiden osalta pakolliset merkinnät ovat seuraavat:

Kokonainen luullinen Parman kinkku:

— ”Prosciutto di Parma”, jota seuraa maininta ”denominazione di origine protetta ”(suojattu alkuperänimitys);

— tuotantolaitos.

Valmiiksi pakattu, kokonainen, luuton tai viipaloitu Parman kinkku:

— ”Prosciutto di Parma”, jota seuraa maininta ”denominazione di origine protetta ”(suojattu alkuperänimitys);

— pakkauslaitos;

— valmistuspäivä, jos sinetti ei ole enää näkyvissä.

Viipaloitu ja valmiiksi pakattu Parman kinkku:

— pakkauksissa on yhteinen osa, joka on 25 prosenttia pakkausten ylemmän osan pinnasta ja joka koostuu ylemmän puolen vasemman osan yläosaan mustaa taustaa vasten sijoitetusta kolmiosta, jossa on ”herttuan kruunun ”merkki ja seuraavat sanat: — ”prosciutto di Parma denominazione di origine protetta ai sensi della legge 13 Febbraio 1990, no 26 e del Reg. (CE) n. 1107/96 ”(Prosciutto di Parma, 13 päivänä helmikuuta 1990 annetun lain ja asetuksen N:o (EY) 1107/96 mukaisesti suojattu alkuperänimitys); — ”confezionato sotto il controllo dell'Organismo autorizzato ”(pakattu hyväksytyn tarkastuslaitoksen valvonnassa);

— pakkauslaitos;

— valmistuspäivä (sinetissä oleva kypsyttämisen aloittamispäivä).

On kiellettyä käyttää laatua ilmaisevia sanoja, kuten ”classico ”(klassinen), ”autentico ”(aito), ”extra ”(ekstra) ja ”super ”(super) sekä muita myyntinimikkeeseen yhdistettäviä laatusanoja, mainintoja ja tunnuksia. Poikkeuksena ovat ”disossato ”(luuton) ja ”affettato ”(viipaloitu) sekä muut merkinnät, joista tuotantoeritelmissä ei ole erityisesti määrätty.

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.

(2) EYVL L 193, 31.7.1993, s. 5.