EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 30.10.1995 
KOM(95)412 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE 
STANDARDOINNIN LAAJEMMASTA KÄYTÖSTÄ YHTEISÖN POLITIIKASSA 
Tämä tiedonanto on laadittu sisämarkkinoita koskevan strategisen ohjelman mukaisesti 

SISÄLLYSLUETTELO 
Johdanto 
1.1 Tämän tiedonannon tarkoitus 
1.2 Poliittinen yhteys 
1.3 Standardit sääntelyn vaihtoehtoina 
1.4 Standardoinnin asema ja rajat 
1.5 Euroopan standardoinnin käännekohta 
II. Standardien käyttö yhteisön politiikan tukena 
II. 1 Uusi lähestymistapa 
11.2 Julkiset hankinnat 
11.3 Tietotekniikka ja televiestintä 
11.4 Bioteknologia 
11.5 Edistyneet materiaalit 
II. 6 Elintarvikkeet 
II. 7 Työterveys ja työturvallisuus 
II. 8 Energia 
II. 9 Ympäristö 
II. 10 Euroopan laajuiset verkot 
II. 11 Kuluttajainsuoja 
III. Standardointi ja tutkimus 
IV. Standardointi ja muut maailmanlaajuiset tai eurooppalaiset järjestöt 
IV. 1 Maailmanlaajuiset standardointielimet 
IV.2 Alueelliset ja maailmanlaajuiset elimet, joilla on alakohtaista toimivaltaa 
V. Johtopäätökset 
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA PARLAMENTILLE 
STANDARDOINNIN LAAJEMMASTA KÄYTÖSTÄ YHTEISÖN POLITIIKASSA 
I. Johdanto 
1.1 Tämän tiedonannon tarkoitus 
Tällä tiedonannolla täytetään strategisessa ohjelmassa määrätty tehtävä julkaista neuvostolle ja 
Euroopan parlamentille toimitettava kertomus standardoinnin laajemmasta käytöstä yhteisön 
politiikassa. Toimeksiannon tarkoituksena on antaa yleiskatsaus standardien käytön nykyisestä 
asemasta Euroopan unionin politiikoissa sekä pääpiirteet aikeista kehittää standardoinnin 
roolia lähitulevaisuudessa. Toimeksiannossa esitetään mahdolliset tulevat kehityspiirteet 
standardien lyhyen ja keskipitkän aikavälin soveltamisen edistämiseksi sekä käsitellään 
standardoinnin perinteistä ja viimeaikaista soveltamista. 
Huomautus: Tämä tiedonanto ei kata ajankohtaista ICT-standardointipolitiikan tarkastelun 
tuloksia. Vastaava tutkimus tullaan jakamaan Neuvostolle ja Parlamentille erillisenä 
asiakirjana. 
1.2 Poliittinen yhteys 
Vahvan Euroopan standardointi-infrastruktuurin asteittainen perustaminen ja Euroopan 
standardointitoimia koskevien selkeiden sääntöjen laatiminen ovat mahdollistaneet Euroopan 
standardoinnin tärkeän osuuden Euroopan oikeusjärjestelmän kehittämisessä. Tämä voidaan 
huomata erityisesti lainsäätäjän ja taloudellisten toimijoiden toimivallan ja vastuun selkeään 
erottamiseen perustuvan "uuden lähestymistavan" yhteydessä, joka oli käännekohta yhteisön 
oikeuspoliittisessa kehityksessä. 
Tästä johtuen on viime vuosina standardointitoimien painopiste siirtynyt kansalliselta tasolta 
Euroopan tasolle ja nykyään selvästi suurin osa uusista toimista koskee eurooppalaisia ja 
kansainvälisiä standardeja. 
Tiedostaen Euroopan standardoinnin tärkeyden komissio julkaisi tammikuussa 1991 
Euroopan standardointia koskevan vihreän kirjan1 Tämä kirja aiheutti laajaa keskustelun 
jonka tulokset koottiin 16 päivänä joulukuuta 1991 tehtyyn standardointia Euroopan 
talouselämässä koskevaan komission tiedonantoon2. Tämän tiedonannon perusteella 
neuvosto antoi 18 päivänä kesäkuuta 1992 päätöslauselman, jossa se painotti standardoinnin 
strategista tärkeyttä, vahvisti useita Euroopan standardointia pohjustavia periaatteita, rohkaisi 
Euroopan standardien käyttöä taloudellisen ja teollisen yhdentymisen keinona ja puolusti 
Euroopan standardien laajempaa käyttöä yhteisön politiikassa3. 
Nykyisen kaltainen Euroopan standardointi mahdollistaa Euroopan yhdentymisen ja Euroopan 
1 KOM(90)456 lopull. (EYVL N:o C 20, 28.01.1991) 
2 92/C 96/02 (EYVL N:o C 96, 15.04.1992) 
3 92/C i 73/01 (EYVL No C 173, 09.07.1992) 
unionin aloiteoikeudet Euroopan standardoinnin kehittämiseksi vaikuttavat Euroopan 
talouteen ja niillä vältetään liiallisesta sääntelystä johtuva taloudellisten aloiteoikeuksien 
tarpeeton tukahduttaminen. Tämä on Maastrichtin sopimuksen Euroopan unionista 
tavoitteiden sekä yhteisön politiikkaa täytäntöönpantaessa käytettyjen keinojen monipuo-
listamistarvetta, tarvetta saada sosiaaliset ja taloudelliset osapuolet johdonmukaisemmin 
mukaan yhteisön politiikan täytäntöönpanoon ja standardien asemaa erityisalueilla koskevissa 
asiakirjoissa annettujen lausuntojen mukainen. 
Sutherlandin kertomuksessa sisämarkkinoiden toiminnasta vuoden 1992 jälkeen 
ehdotettiin ensimmäisenä suosituksena, että yhteisö perustaisi lainsäädäntöehdotuksensa 
lainsäädännön poliittisten, sosiaalisten ja taloudellisten vaikutusten laajaan tutkimiseen 
vertaamalla intervention ja interventiosta luopumisen etuja ja haittoja. Siinä painotettiin 
edelleen tarvetta kehittää politiikkaa, jossa markkinoiden sääntelytekniikoita voidaan valita sen 
perusteella, miten ne sopivat tiettyihin tarkoituksiin. 
1.3 Standardit sääntelyn vaihtoehtoina 
Vastauksessaan Sutherlandin kertomukseen komissio viittasi näiden kohtien osalta neuvostolle 
ja Euroopan parlamentille 27 päivänä lokakuuta 1992 tekemäänsä tiedonantoon 
toissijaisuusperiaatteesta4. Toteutettujen toimien tehokkuuden ja suhteellisuuden osalta 
komissio ilmoitti varmistavansa lainsäädännöllisten toimien toteuttamiseksi tarvittavien 
järjestelyjen yhdenmukaisuuden ja johdonmukaisuuden tavoitteiden kanssa suurimman 
tehokkuuden ja sopivan vaikutustason saavuttamiseksi. Käytettävistä keinoista se mainitsi 
turvautumisen vapaaehtoisiin keinoihin, kuten standardointiin. 
Tällainen standardoinnin käyttö voisi periaatteessa korvata sääntelevät toimet 
standardointitoimilla yhteisön toiminta-aloilla. Koska standardointi perustuu yksimielisyyteen 
ja tulosten käyttäjien antamaan tulosten hyväksyntään, se noudattaa suuressa määrin 
toissijaisuusperiaatetta. 
Tietyillä aloilla, esimerkiksi uudistavan teknologian alalla, Euroopan unioni on jo toteuttanut 
toimia sen politiikkaa välittömästi tukevien standardien edistämiseksi sen sijaan, että se laatisi 
säänteleviä keinoja, joilla on enemmän tai vähemmän pakottava vaikutus. Alat, joilla tällaisia 
toimia on toteutettu, esitetään yksityiskohtaisemmin II jaksossa. Tiedonannon mukaisesti 
arvioidaan, että tulevat sääntelyalan toimintaehdotukset tutkitaan, jotta voidaan määrittää 
missä määrin vapaaehtoinen toiminta on asianmukaisempaa. 
1.4 Standardoinnin asema Euroopan laatupolitiikassa 
Valkoisessa kirjassaan "kasvu, kilpailukykyjä työllisyys"5 ja Strategisessa ohjelmassaan 
"Sisämarkkinoiden tehokkain hyödyntäminen"6 komissio tunnisti Euroopan laatupolitiikan 
tarpeen kilpailukyvyn kasvattamiseksi ja yritysten ympäristön parantamiseksi. 
SEC(92) 1990 lopull., 27.10.1992 
Kom (93) 700 07.12.93; Euroopan yhteisöjen tiedote, lisäys 6/93 
Kom (93) 632 lopull., 22.12.1993 
Tällaisessa politiikassa standardointi on tärkeä keino, sekä tuotteiden laatua että myös 
laadunhallintaa koskevissa asioissa. Tässä yhteydessä ovat erityisesti 
laatujärjestelmästandardit, EN 29000 -sarja sekä vaatimustenmukaisuuden arviointi -standardit 
(standardien EN 45000 -sarja) maininnan arvoisia. Näillä standardisarjoilla on suuri merkitys 
ilmoitettujen varmentamiselinten toiminnalle uudessa lähestymistavassa; lisäksi ne vaikuttavat 
huomattavasti laadun kehitykseen Euroopan markkinoilla. Joillakin aloilla niillä voidaankin 
sanoa olevan enemmän vaikutusta kuin tuotteiden standardoinnilla. 
Edellä mainitussa neuvoston päätöslauselmassa standardoinnin asemasta Euroopan 
talouselämässä kehotetaan Euroopan standardointijärjestöjä jatkamaan keskusteluja Euroopan 
standardien vaatimustenmukaisuutta osoittavasta yhdenmukaisesta ilmaisutavasta. Tällainen 
merkki mahdollistaisi yhteisen tunnistamistavan tuotteille, jotka ovat Euroopan standardien 
mukaiset, mikä tarjoaisi valmistajille tunnistettavan Euroopan laajuisen tavan osoittaa 
vaatimustenmukaisuus ja ostajille selvän osoituksen tuotteiden laadusta. 
1.5 Standardoinnin asema ja rajat 
Standardointi on järjestelmä, jolla asianomaiset tahot (esim. teollisuus, työntekijät ja kuluttajat, 
jotka vaikuttavat järjestöjensä kautta sopivalla tavalla) laativat yksimielisesti avoimen 
menettelyn mukaisesti tunnustettujen standardijärjestojen yhteydessä teknisiä eritelmiä, jotka 
annetaan standardeina julkisen kyselyn jälkeen ja joiden noudattaminen on periaatteessa 
vapaaehtoista. 
Standardit eivät koske ainoastaan tietyn tuotteen suunnittelua, jotta pienennettäisiin eri 
ratkaisujen lukumäärää samaan tekniseen ongelmaan tai varmistettaisiin, että tuote toimii 
yhdessä toisen tuotteen kanssa. Standardien kattavuus ulottuu moniin muun tyyppisiin 
vaatimuksiin, kuten tuotteiden suorituskyky (suunnittelun vastakohtana), materiaalien 
ominaisuudet, määritellyt vaaroilta suojautumisen tasot, esimerkiksi suoja-aidat, 
luokittelujärjestelmät, testausmenetelmät, varusteiden tai järjestelmien toiminta, kuten laadun 
varmistusjärjestelmät, ilmaisujen, määrien yksikköjen ja merkkien määritelmät ja niiden 
esitystapa ja käyttö jne. 
Itse asianomaisten tahojen monenlaisten toimien välityksellä standardointi vaikuttaa 
merkittävästi ja voimakkaasti markkinoiden avoimuuteen ja sitä olisi tämän vuoksi tuettava 
täysin taloudellisen yhdentymisen ja itsesääntelyn keinona. 
Useiden lainsäädännöllisten "julkispoliittisten" asioiden, esim. turvallisuus, terveys, 
kuluttajansuoja ja ympäristönsuojelu, yhteentoimivuus ja yhteenliittäminen sääntelyä ei 
kuitenkaan voida jättää asianomaisille tahoille, vaan julkisten viranomaisten on otettava niissä 
vastuu. Tällaisissakaan tapauksissa asianomaisten tahojen roolia lainsäädännön tukena ei 
kuitenkaan pitäisi unohtaa. Standardointi tarjoaa järjestelmän tällaisen tuen käyttämiseksi ja 
mahdollisuutta hyödyntää standardointia tällaisilla aloilla olisi harkittava. 
Komissio tiedostaa, että keskusteluja käydään Euroopan standardointijärjestöjen 
mahdollisuudesta käsitellä laajempaan käyttöön tarkoitettuja standardeja koskevia pyyntöjä. 
Onko standardointijärjestöillä tarvittavaa järjestelmää yhteisymmärryksen luomiseksi kaikilla 
aloilla vai onko niiden kompetenssi rajoittunut perinteellisiin aloihin ja teollisuutta välittömästi 
kiinnostaviin aiheisiin? Takaako kansallinen standardointi jollakin erityisalalla (esim. 
elintarvikkeet), että myös Euroopan laajuinen standardointi onnistuisi? Voivatko 
standardointielimet järjestää asianomaisten tahojen osallistumisen kaikilla aloilla siten, että 
standardit tehdään tehokkaasti ja että niillä on vaadittava hyväksyttävyys ja laillisuus? Estääkö 
vapaaehtoisen osallistumisen, avoimuuden ja julkisen kyselyn tarve standardointijärjestöjä 
antamasta standardeja ajoissa? Ovatko standardit ainoa vaihtoehtoinen keino, johon lainsäätäjä 
voi turvautua? Korvaako standardien kehitys lainsäätäjän pakolliset päätökset, erityisesti 
vaarojen tasojen osalta, joita yhteiskunta saattaa pitää kestämättöminä? 
Yritettäessä löytää vastauksia näihin kysymyksiin on tarpeen ottaa huomioon, että standardit 
hyötyvät erityisasemasta, koska niillä on selvästi määritelty asema unionissa ja sen jäsenvalti­
oissa ja ne perustuvat pitkään perinteeseen. Tämä suo standardoinnille erityisetuja muihin 
vapaaehtoisesti sovellettaviin keinoihin verrattuna. Standardointijärjestöillä on kuitenkin 
vastuu varmistaa, että järjestelmä toimii tehokkaasti ja ilman tarpeetonta byrokratiaa. 
Standardit eivät saisi rajoittaa markkinoiden vapautta jättämällä ulkopuolelle tuotteita -
erityisesti uudistavia tuotteita-, jotka eivät ole niiden mukaisia. Niitä ei pitäisi käyttää väärin 
määräävän markkina-aseman säilyttämiseksi tai luomiseksi, mikä haittaisi vapaata kilpailua, 
laatimalla yhden suuren toimittajan antama ratkaisu pätevään muotoon virallisesti hyväksyttyyn 
asiakirjaan, ellei toteuteta asianmukaisia toimenpiteitä asiaa koskevan teknologian saamiseksi 
muiden asianomaisten toimittajien käyttöön. Standardointijärjestelmää ei pitäisi ylikuormittaa 
mahdollisella standardien jatkokäytöllä. 
Sitä ei myöskään pitäisi käyttää epätoivotun edun antamiseksi tietyille asianomaisille tahoille 
ohittamalla demokraattista päätöksentekomenettelyä ja luomalla markkinaedellytyksiä, joita 
lainsäätäjän olisi erittäin vaikea peruuttaa, koska tämä saattaisi joutua maksamaan sakkoja. 
Tämä edellyttää täydellistä standardointijärjestöjen, niiden osien, viranomaisten ja yhteisön 
toimielinten välistä avoimuutta, joka mahdollistaisi viranomaisten ilmoittaa edellytykset, joilla 
standardien kehittäminen ei ole toivottavaa tai sopivaa, erityisesti kun on kyse yhteisön 
politiikan muotoilusta ja täytäntöönpanemisesta. 
Lisäksi standardointi, ja erityisesti viimeaikainen painopisteen siirtyminen kansainväliseltä 
tasolta eurooppalaiselle tasolle, aiheuttaa sopeutumiskustannuksia, joita myönteiset 
vaikutukset, kuten teknisten esteiden väheneminen tai osuustalouden käyttöönotto, eivät 
välttämättä pysty kompensoimaan. Tämä pätee erityisesti pk-yrityksiin, jotka ovat suuressa 
määrin standardintekomenettelyn ulkopuolella. Ensimmäiset Eurohallinnon pilottitoimien 
tulokset tällä alalla osoittavat, että pk-yrityksillä on resurssi puutteen johdosta vaikeuksia saada 
selville taikka ymmärtää mitä standardientekoelimissä tapahtuu ja niillä on vain vähän 
mahdollisuuksia vaikuttaa välittömästi standardintekomenettelyihin. Sopeutumiskulut 
kohdistuvat epäsuhteessa pk-yrityksiin, erityisesti sellaisiin pk-yrityksiin, jotka eivät käy 
kauppaa ulkomaiden kanssa. 
Unionin politiikkojen täytäntöönpanon olisi hyödyttävä standardien, eikä muiden keinojen, 
kuten vapaaehtoisten sopimusten, teknisten hyväksyntöjen ja teknologiaan turvautumisen, 
käytöstä. 
1.6 Euroopan laajuisen standardoinnin käännekohta 
Viimeisten kymmenen vuoden aikana Euroopan laajuinen standardointi on kehittynyt 
merkittävästi. Samana aikana Euroopan laajuinen standardointi on muuttunut kansallisten 
käytäntöjen yhdenmukaistamisesta Euroopan laajuisten standardien laatimiseksi aloilla, joilla ei 
välttämättä ollut ennestään standardeja, erilaisten kansallisten sääntöjen tai standardien 
aiheuttamien kaupan esteiden purkamiseksi sekä Euroopan lainsäädännön tukemiseksi. 
Tällainen kehitys asettaa haasteita kehitettäessä uusia standardeja, jotka ulottuvat 
suunnitteluohjeineen "perinteellisten" standardointialojen ulkopuolelle, ja täytettäessä laajojen 
lainsäädäntöohjelmien vaatimukset. Koska tällaisia ennustavia standardointitoimia (esim. 
tietotekniikan ja televiestinnän osalta) on kuitenkin kokeiltu jo 10 vuoden ajan, 
uudelleenharkinta on tarpeen niiden mukauttamiseksi edelleen markkinoiden ja poliittisten 
suuntauksien tosiasiallisiin tarpeisiin. 
Nykyään noin kolmannes Euroopan standardointitoimista tehdään unionin toimeksiannolla. 
Teollisuus saattoi ennen pitää toimeksiantoon perustuvaa standardointia pakkokeinona tai 
ylhäältä tulevana käskynä. Kuitenkin viime vuosina on edistytty huomattavasti julkisten 
viranomaisten ja Euroopan standardointijärjestöjen välisen vuoropuhelun järjestämisessä. 
Standardoijien on nyt pysyttävä tiettyjen sääntelyrajojen sisällä, mutta heille annetaan tarpeeksi 
joustavuutta laatia ohjelmia, joissa otetaan tehokkaasti huomioon standardoinnin 
vapaaehtoinen luonne. 
Euroopan laajuinen standardointi on hyödyttänyt myös kansainvälistä standardointia. Sen 
jälkeen kun kansainväliset standardit on muutettu eurooppalaisiksi standardeiksi pannaan ne 
täytäntöön yhdenmukaisesti koko Euroopassa. Lisäksi eurooppalaisille ja kansainvälisille 
elimille on järjestetty läheistä ja laajaa yhteistyötä. Samalla unioni on painottanut 
kansainvälisen standardoinnin tärkeyttä edellä mainitussa standardoinnin vaikutusta Euroopan 
talouselämään koskevassa neuvoston tiedonannossa. 
Euroopan toimijoita vaaditaan yhä enemmän ottamaan huomioon Euroopan laajuisen 
standardoinnin tulokset. Ne vaikuttavat merkittävästi standardien valmisteluprosessiin, mutta 
niiden on tiedostettava, että on niiden etujen mukaista lisätä osallistumistaan aloilla, joilla 
standardittomuus estää Euroopan markkinoiden kehitystä. 
Euroopan laajuinen standardointi on nyt saavuttanut käännekohdan. Siirtymäkausi on 
lähenemässä loppuaan ja sen aikana standardointi on kehittynyt toisarvoisesta tekijästä 
nykyiseen asemaansa teknisen kehityksen suurena vaikuttajana. Tällä on avainasema Euroopan 
teknisen yhdentymisen kehityksessä. Euroopan laajuinen standardointi ei ole kuitenkaan tässä 
vaiheessa saavuttanut sitä merkittävää standardien määrää kuin nykyinen kansallinen standar­
dointi ja vaikeuksia saattaa vielä esiintyä, kunnes tämä määrä saavutetaan. 
Mukautumistarve ja nykyinen standardoinnin kriittinen tarkastelu osoittavat kuitenkin, että 
kehitystä on tapahtunut ja että Euroopan laajuinen standardointijärjestelmä saavuttaa asteittain 
sille kuuluvan aseman Euroopassa. 
II. Standardien käyttö yhteisön politiikan tukena 
Standardeja tarvitaan niiden omien ansioiden perusteella ja vaikka ne ovat vapaaehtoisia, niillä 
on tärkeä asema. Lainsäätäjä voi kuitenkin turvautua standardointiin lainsäädännöllisten 
toimiensa tai lainsäädännöllisen politiikkansa tueksi. Edellytykset, joilla standardeja käytetään, 
määrää lainsäätäjä ja ne voivat olla erilaisia eri alueilla. Standardien käyttö teknistä 
yhdenmukaistamista ja standardeja koskevan uuden lähestymistavan7 mukaisesti ja yhteisön 
julkisiin hankintoihin soveltaman politiikan tukena on nyt toteutettu. Kuitenkin muilla aloilla, 
kuten liikenne, ympäristöpolitiikka, energia, elintarvikkeiden laatu ja työpaikkaturvallisuus, 
standardointi on melko uutta ja on yhä selvitettävä mitkä ovat standardoinnin käytön 
edellytykset ja mahdollisuudet. Tämän tiedonannon tarkoituksena on auttaa tässä selvitys­
työssä. 
Vuonna 1985 tehdyssä "teknistä yhdenmukaistamista ja standardeja koskevassa uudessa 
lähestymistavassa"8 esitetään vahvistettu standardoinnin käyttö yhteisön teknisen 
lainsäädäntömenettelyn tukena. Uuden lähestymistavan mukaisesti Euroopan standardoin­
tielimiä pyydetään komission toimeksiannosta laatimaan standardeja, joiden oletetaan olevan 
uutta lähestymistapaa koskevissa direktiiveissä määrättyjen olennaisten turvallisuusvaatimusten 
mukaiset. Standardien käyttö on edelleen vapaaehtoista; toimittajilla on aina muitakin tapoja 
noudattaa direktiivin säännöksiä. 
Joulukuussa 1993 oli voimassa kolmetoista uutta lähestymistapaa hyödyntävää direktiiviä, 
joiden soveltamisala vaihtelee kulutustuotteista paineilma-astioihin ja -koneisiin. 
Kun uutta lähestymistapaa käytettiin ensimmäistä kertaa, standardointitoimeksiantoja oli 
tapana soveltaa, jotta saavutettaisiin asiaa koskevassa direktiivissä määriteltyihin erityistar­
peisiin vastaavat erityisstandardit. Painopiste on kuitenkin siirtynyt yhä enemmän kohti 
johdonmukaisten ohjelmien laatimista suunnittelemalla toimeksiantoja, jotka tavallisesti 
osoitetaan kaikille Euroopan standardointijärjestöille, ja pyytämällä laatimaan 
standardointiohjelmia, jotka täyttävät asiaa koskevan yhteisön lainsäädännön yleiset tarpeet. 
Uuden lähestymistavan direktiivien mukaisesti toimeksiannetut standardit ovat nyt tulossa 
voimaan. Paljon työtä on kuitenkin vielä tekemättä ja standardointielimien merkittävänä 
tehtävänä on varmistaa, että lainsäädäntöohjelman tueksi toimeksiannetut standardit tulevat 
ajoissa voimaan. Vaikka vuoden 1985 valkoisessa kirjassa9 tarkoitettu lainsäädäntöohjelma 
sisämarkkinoiden toteuttamiseksi on suureksi osaksi valmis, harkitaan yhäuutta lainsäädäntöä 
yhteismarkkinoiden kehittämiseksi, esim. paineilmalaitteiden ja jalometallien osalta. Työtä on 
vielä paljon tekemättä, kuten nykyisistä CEN-, CENELEC- ja ETSI-työohjelmista käy ilmi. 
II.2 Julkiset hankinnat 
Vuodesta 1977 on viittausta standardeihin käytetty julkisten hankintojen avaamisen keinona 
1 85/C 136/01 (EYVL N:o C 136, 4.6.1989) 
l Neuvoston päätöslauselma 85/C 136/02 (EYVL N:o C 136, 4.6.1985) 
9 KOM(85)310 lopull., 14.6.1985 
Euroopan unionissa. Tämän alan standardien soveltaminen on hyvin erilaista kuin uuden 
lähestymistavan standardien: julkisia hankintoja koskevissa direktiiveissä määrätään viittaus 
eurooppalaisiin standardeihin, jos sellaisia on, pakolliseksi sopimuspuolen viranomaisten jul­
kaisemissa herkissä asiakirjoissa. Tämä pätee kaikkiin eurooppalaisiin standardeihin 
riippumatta siitä ovatko ne tehty toimeksiannolla vai eivät ja koskevatko ne uutta 
lähestymistapaa vai eivät. Lainsäädännön perustekstit ovat nyt valmiit tämän alan osalta 
Euroopan tasolla. 
Standardien tärkeyttä tämän yhteisön politiikan alan osalta kuvaa toimeksiantojen 
myöntäminen avainalueilla toimiville standardointielimille ja asiaa koskevilla aloilla odotetaan 
huomattavaa standardien kehittymistä tulevaisuudessa. Toistaiseksi on myönnetty tai ehdotettu 
toimeksiantoja, joilla on pääasiassa julkisia hankintoja koskeva tarkoitus tai joilla on merkittä­
vää julkisia hankintoja koskevia näkökohtia sähköntuotantoalalla; öljyn ja kaasun 
tutkimusalalla; kaasun kuljetus- ja jakelualalla; rautateiden varustelualalla; ilmaliikenteen 
valvontalaitteiden alalla; satamien ja lentokenttien varustuksen alalla; ja tietokoneella tehtävien 
hankintoja ja logistisen tuen alalla. Aloitteita on tehty myös muilla kuin perinteellisillä 
aloilla, kuten EY:n hankintasääntöjen vaatimustenmukaisuuden varmentaminen ja 
rakennusyritysten pätevyysvaatimukset. Standardoijat ovat toteuttaneet yhä käynnissä 
olevia tärkeitä toimia näillä aloilla. Muut toimeksiannot, vaikka ne eivät olekaan tarkoitettu 
ensisijaisesti tukemaan yhteisön julkisia hankintoja koskevaa politiikkaa, kuten uusi 
lähestymistapa, ovat kuitenkin asiaan kuuluvia sovellettaessa julkisia hankintoja koskevien 
direktiivien säännöstä, jossa säädetään pakollisesta viittauksesta eurooppalaisiin standardeihin, 
jos tällaisia standardeja on, sopimuksissa. 
Standardeilla ei avata julkisten hankintojen markkinoita, ellei niillä ole tilaa toimia. Koska 
ristiriitatilanteessa lainsäädäntöä on aina sovellettava standardin sijasta, on jäsenvaltioiden 
hallintojen päästävä yhteisymmärrykseen, jotta standardeja voidaan käyttää aloilla, jotka ennen 
olivat tiukasti kansallisesti säädeltyjä, suuremmista markkinoista ja Euroopan teollisuuden 
yhdentymisestä johtuvien etujen saavuttamiseksi. Tämä edellyttää periaatteessa halukkuutta 
esim. kansallisen politiikan johdosta suojeltujen julkisten hankintojen markkinoiden 
avaamiseen sekä myös halukkuutta tarvittaessa purkaa sääntelyä, esimerkiksi korvaamalla 
pakottavat kansalliset vaatimukset Euroopan laajuisilla vapaaehtoisilla säännöillä. Tämä 
merkitsee sitä, että kun laaditaan julkisten hankintojen markkinoita avaavia standar-
dointiohjelmia, niiden ei pitäisi korvata olemassaolevia ohjelmia, ennen niiden yksityiskohtaista 
tarkastelemista; kunkin kohdan käyttökelpoisuutta aiottuun tarkoitukseen olisi erityisesti 
harkittava yhteisön julkisia hankintoja koskevan politiikan perustavoitteita vasten. 
Komission on tämän vuoksi rohkaistava sääntelyn korvaamista kansallisella tasolla teknistä 
yhdenmukaistamista koskevilla Euroopan laajuisilla keinoilla, erityisesti vapaaehtoisilla 
keinoilla, kuten standardeilla. Jos komission tarkastuksessa samalla huomataan, että 
jäsenvaltioiden toteuttamat toimet kansallisten teknisten sääntöjen soveltamiseksi julkisissa 
hankinnoissa käytettäviin eritelmiin vaikuttavat julkisten hankintojen markkinoiden 
sulkeutumiseen, esimerkiksi suojaamalla kansallisten toimittajien asemaa, tällaisiin toimiin on 
vastattava tiukoilla pakkotoimenpiteillä. 
Eräs julkisia hankintoja koskevaa politiikkaa tukeva standardoinnin piirre on sähköisen 
10 
kaupankäynnin ala. Sopimustietojen välittämistä helpottavien uusien edistyneiden sovellutusten 
kehitys ei saa johtaa uusien kaupan esteiden syntymiseen. Tilannetta on edistänyt edelleen 
USA:n kansallinen tietoliikenteen infrastruktuurihanke sekä julkaisu "Bangemannin kertomus: 
Eurooppa ja maailmanlaajuinen tietoyhteiskunta", jossa esitetään ne kyseisellä alalla komission 
toteuttamat toimet, jotka nykyisin laajenevat nopeimmin. 
Standardoinnin erityispiirre julkisten hankintojen alalla on yhteensopivuuden tukeminen 
sopimuksen Euroopan unionista XII osastossa määrättyjen Euroopan laajuisten verkkojen 
osalta. Tätä piirrettä käsitellään jäljempänä 11.10 kohdassa. 
II.3 Tietotekniikka ja televiestintä 
Alalla saatu kokemus 
Vaikka Euroopan standardointipolitiikka tietotekniikan ja televiestinnän alalla alkoi jo 
aiemmin, pääsi se vauhtiin vasta standardoinnista tietotekniikassa ja televiestinnässä 22 päivänä 
joulukuuta 1986 tehdyn neuvoston päätöksen10 myötä, jossa määrätään yleisen standardoinnin 
tärkeysjärjestyksen perusperiaatteista sekä tarpeesta standardien yhdenmukaiseen soveltami­
seen järjestelmien yhteensopivuuden varmistamiseksi ja tiedon vaihdon mahdollistamiseksi. 
Tämän politiikan täytäntöönpano on kohdannut alalle tyypillisiä hidastavia tekijöitä: aiheen 
monimutkaisuus ja teknologian etenemistahti, tietotekniikan kaiken kattava luonne, joka 
edellyttää joustavia yhteensopivia ratkaisuja, teollisuuden asema valmistajana ja käyttäjänä, 
koska eurooppalaiset ja kansainväliset teollisuusryhmittymät ovat edistäneet maailmanlaajuista 
lähenemistä ja kansainvälisten standardien yhdenmukaista soveltamista, tietotekniikan 
kansainvälisyys sekä eri Euroopan standardointielimien päällekkäiset vastuualueet. 
Euroopan aloitteissa on vuodesta 1985 alkaen pyritty saavuttamaan ilmoitetut tavoitteet ja 
voittamaan vaikeudet. Tämä on lisännyt avoimuutta, tehokkuutta ja yhteistyötä, mutta on 
ilmeistä että mukauttamista tarvitaan enemmän. 
Tietotekniikan ja televiestinnän standardointia käsitellään tässä erityisen laajasti, koska nopeita 
ja merkittäviä parannuksia standardoinnin tehokkuudessa pidetään ratkaisevana maailmanlaa­
juisen tietoyhteiskunnan asettamien haasteiden noudattamiseksi. 
Suurimmat saavutukset 
Tietotekniikan standardointijärjestelmän avaamisessa teollisuuden ja käyttäjien välittömään 
osallistumiseen on saatu hyviä tuloksia perustamalla Euroopan avoimia järjestelmiä käsittelevä 
työryhmä, joka kattaa tietotekniikan ja televiestinnän kansainvälisen koordinoinnin asettamat 
vaatimukset. 
Televiestinnässä muutos on ollut suuri, nyt kun ETSI-ohjelman perustamisen myötä otetaan 
käyttöön todelliset eurooppalaiset standardit, joiden valmistelussa ja julkisessa kyselyssä 
sovelletaan avoimuuden periaatetta ja jotka annetaan painotetun kansallisen äänestyksen 
10 87/95/ETY (EYVL N:o 1 36, 7.2.1987) 
11 
kautta. Lisäksi ETSI-ohjelma on vaikuttanut voimakkaasti säänneltyyn alaan, jossa standardeja 
on tarvittu muodostamaan tekninen perusta televiestinnän päätelaitteista annetun direktiivin11 
mukaiselle sääntelylle. Euroopan standardointielimien välinen koordinointi on saavutettu 
perustamalla tietotekniikan ohjauskomitea (ITSTC). 
Ilahduttavaa on tietotekniikan standardoinnin ulottuminen useille taloudellisille aloille, jotka 
ovat sopineet suunnitelmia ja aloittaneet tietotekniikan standardien kehittämisen omia 
erityissovellutuksiaan varten. Konkreettisia esimerkkejä tällaisista aloista ovat elektroniset 
tunnistus- ja maksujärjestelmät, standardoitujen elektronisten viestien välitys, lääketieteen 
tietotekniikka, maantiekuljetusten telematiikka, kirjastot; maantieteellisten tietojen varastointi, 
postipalvelut. 
Komissio on standardien kehittämisen tukemisen ohella tunnistanut tämän tarpeen tukemalla 
standardien soveltamista. Erityinen esimerkki tällaisesta tukemisesta on 
vaatimustenmukaisuuden testausohjelma (CTS) - ainutlaatuinen toimenpide maailmassa 
kurinalaisuuden ja järjestelmällisyyden toimeenpanemiseksi standardien täytäntöönpanossa. 
Toinen esimerkki on Euroopan avoimien järjestelmien hankintakäsikirja (EPHOS), jossa 
annetaan ohjeita julkisia hankintoja koskevia standardeja ja eritelmiä käsitteleville henkilöille 
tietotekniikan ja viestinnän alalla. 
Alalla kohdatut vaikeudet 
Vaikka standardien avulla saavutettu yhteensopivuus hyväksytään laajalti, tunnistettuihin 
standardeihin perustuvat standardit on usein markkinoilla korvattu onnistuneilla tuotteilla, 
joiden teknologia perustuu joko julkisiin tai yksityisiin eritelmiin ("tosiasialliset standardit"). 
Tällaiset eritelmät saattavat tekniseltä kannalta olla tyydyttäviä, mutta ne johtavat ratkaisujen 
moninaisuuteen sekä aiheuttavat kunkin yhteisön valitsemista teknisistä ratkaisuista johtuvan 
"yhteensopimattomien saarekkeiden" vaaran. 
Neljä suurta ongelmaa näyttävät olevan huolen aiheena. Ensinnäkin nykyisellä 
standardointijärjestelmällä ei välttämättä ole voimavaroja pysyä teknisen kehityksen tahdissa 
eikä välittää vaadittuja eritelmiä ajoissa ja riittävän yksityiskohtaisina. Toiseksi eritelmät on 
pantava täytäntöön tarpeeksi kurinalaisina, jotta vältettäisiin hajaantuminen ja 
mahdollistettaisiin yhteensopivuus. Kolmanneksi, standardien mukaisia tuotteita ei aina ole 
saatavilla. Lopuksi, sekä julkiset että yksityiset ostajat kohtaavat vaikeuksia viitatessaan 
varusteiden ostoa ja yhteensopivia rakennusjärjestelmiä koskeviin standardeihin. 
Muutoksia on tapahtunut tekniikan alalla siten, että standardoinnin asema, tai ainakin sen 
menetelmät, vaatii uudelleen tarkastelua pysyäkseen muutosten tahdissa. 
"Maailmanlaajuista tietoyhteiskuntaa" koskeva kertomus 
Komissaari Bangemannin aloitteesta perustettu työryhmä on äskettäin julkaissut kertomuksen 
"Eurooppa ja maailmanlaajuinen tietoyhteiskunta: Suosituksia Euroopan unionin 
11 91/263/ETY, 29.04.1991 (EYVL N:oL 128, 23.04.1991) 
12 
neuvostolle"12 tietotekniikkaa ja televiestintää koskevista aiheista. Vaikka standardointielimet 
ovat tehneet kunniakkaalla tavalla standardeja, kertomuksessa ilmaistaan huoli Euroopan 
laajuisen standardoinnin sopivuudesta tietotekniikan alalla erityisesti yhteensopivuuden 
puuttumisen ja laajuuden - jota pidetään riittämättömänä - jolla tärkeysjärjestys määritetään 
markkinoilla, johdosta. Toimijat, Euroopan standardointielimet ja unioni pyytävät toimia 
toteutettaviksi. 
Jotta tietotekniikan standardointi voisi vastata markkinoiden toivomuksiin vaaditaan 
menetelmää, jolla markkinoilla toimijat laativat eritelmävaatimuksia erityissovellutusten 
tavoitteita varten; tällaisia vaatimuksia sovelletaan panoksena toimivaltaiselle 
standardointielimelle. Lisäksi katsotaan, että etuoikeuksien pitäisi perustua markkinoiden 
vaatimukseen ja että julkisesti saatavat markkinoilta peräisin olevat eritelmät olisi 
tunnistettava, jotta ne voitaisiin nopeasti muuttaa standardeiksi "nopean reitin" menettelyillä. 
Jos katsotaan, etteivät markkinat tarjoa hyväksyttäviä teknisiä ratkaisuja EU:n tavoitteiden 
saavuttamiseksi tällä alalla, kertomuksessa ehdotetaan järjestelmän kehittämistä uusien 
teknologioiden valitsemiseksi ja synnyttämiseksi. 
Yhteensopivuutta, joka on olennainen tekijä tietoyhteiskunnan infrastruktuurissa, on erityisesti 
painotettu. Verkkojen yhteenliittämistä ja yksiköiden yhteensopivuutta pidetään yhtenä 
tärkeimmistä unionin tavoitteista; tämän seurauksena yleistä yhteensopivuutta koskevien 
vaatimusten luomista pidetään yhtenä standardoijien ensisijaisista aloista. Lopuksi, Euroopan 
laajuisen standardoinnin uudelleen tarkastamista suositellaan sen nopeuttamiseksi ja 
markkinoihin reagoimisen parantamiseksi. 
Seuraava vaihe 
Yleisen tietoyhteiskunnan tulevaisuudennäkymät tarjoavat uusia mahdollisuuksia ja haasteita 
standardoinnin asemalle ja menetelmille ja tällaisia haasteita ei voida kohdata, jos järjestelmä 
kärsii edellä tarkoitetuista heikkouksista. Tämän vuoksi komissio uskoo, että tietotekniikan 
standardointipolitiikan tarkentaminen uudelleen on yksi ensisijaisista tehtävistä ja se on 
avannut keskustelut standardointipolitiikan eri piirteistä. Tätä varten perustettiin työryhmä 
marraskuussa 1994'\ jolloin Euroopan komissio pyysi suosituksia sosiaali-, teollisuus- ja 
talousalan kumppaneiltaan tietotekniikan standardointipolitiikan muotoilemiseksi uudelleen, 
jotta se palvelisi paremmin unionin sosiaalisia ja taloudellisia tavoitteita sekä yleisen 
tietoyhteiskunnan tarpeita. 
Tämän alustavan työn avulla Komissio aikoo tarkastaa uudelleen ICT-standardointipolitiikan 
ja tiedottaa tuloksista Neuvostolle ja Parlamentille. 
Komission on harkittava edelleen kysymystä, joka koskee pääsyä yhteenliittämisen ja 
yhteentoimivuuden kannalta tarvittaviin standardeihin ja muihin rajapintoihin sisältyviin 
henkisen omaisuuden oikeuksiin. 
12 
26.05.1994; esitetty neuvoston kokoukselle Korfulla kesäkuussa 1994 
Eurooppa kohli yleistä tietoyhteiskuntaa. "Kuinka valita oikea ICT-standardointipolitiikka". 
Työryhmän on järjestänyt Euroopan komissio 28-30 marraskuuta 1994 Genvalissa, Belgiassa. 
13 
Politiikan vaihtoehdot tulevaisuudessa 
Komissiolla on vastuu Euroopan unionin standardointipolitiikan määrittämisestä, mutta se ei 
voi ratkaista ongelmia, jotka koskevat standardointia tietoyhteiskunnan kehittämisen alalla. 
Vaikka komissio voi politiikan teon ohella vaikuttaa ja tukea järjestelmän kehittymistä 
käyttäjänä, asiakkaana, säätelijänä, tuomarina, sponsorina ja palvelijana, muut kantavat 
edelleen vastuun aloitteiden teosta. Yleistä tietoyhteiskuntaa koskevassa kertomuksessa 
jaotellaan nämä asemat selvästi. 
Unionin standardointipolitiikan olisi suosittava kansainvälisten ja eurooppalaisten standardien 
soveltamista. Standardeja pitäisi suosia ensisijaisesti, jos niiden avulla saadaan tehokas ratkaisu 
teknisiin ongelmiin. Mahdollisuus välittää oikea-aikaisia ja tarkkoja standardeja on erittäin 
tärkeää tietotekniikan infrastruktuurille ja se on suuri haaste standardointijärjestelmälle. 
Ristiriitaisilla standardeilla vaarannetaan yhteensopivuus ja niitä ei pitäisi suosia. Kun niitä ei 
voida välttää, pitäisi vaatia riittävä määrää yhteensopivuutta niiden välillä. Pitäisi ylläpitää 
johdonmukaisuutta tietotekniikan standardoinnin kansainvälisen suuntauksen osalta 
kansainvälisen yhteensopivuuden edistämiseksi. 
11.4 Bioteknologia 
Bioteknologia käsittää monia tekniikoita, joita aletaan soveltaa useilla teollisilla aloilla ja 
maataloudessa. 
Kolme välittömästi bioteknologiaan liittyvää direktiiviä on hyväksytty: geneettisesti 
muunnettujen mikro-organismien käytöstä suljetuissa oloissa14, geneettisesti 
muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön15 ja 
työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotka liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen 
työssä (seitsemäs direktiivin 89/39/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi)16. 
Lisäksi, tuotteista, kuten elintarvikkeista, farmaseuttisista tuotteista ja maataloustuotteista, 
jotka voivat hyvinkin olla bioteknologiasta johdettuja, säädetään myös tuotekohtaisessa 
lainsäädännössä. 
Komission bioteknologiaan perustuvien teollisten toimien kilpailukykyisen ympäristön 
edistämistä yhteisössä17 koskevassa tiedonannossa komissio pitää, toissijaisuusperiaatteen ja 
yhteisön standardointia koskevan politiikan mukaisesti, sopivana hyödyntää teollisuuden 
voimavaroja ja antaa Euroopan standardointikomitealle toimeksianto laatia standardeja 
täydentämään yhteisön lainsäädäntöä. 
Euroopan standardointikomitealle on tämän vuoksi annettu toimeksianto bioteknologian asiaa 
koskevien piirteiden standardoimiseksi. Standardeissa määritetään tekniset eritelmät sekä 
analysointikoodit ja -menetelmät, jotka muodostavat lainsäädännössä tarvittavan teknisen 
14 
15 
16 
17 90/219/ETY, 23.04.1990 (EYVL N:o L 117, 8.5.1990, s.l) 
90/220/ETY, 23.04.1990 (EYVL N:o L 117, 8.5.1990, s. 15) 
90/679/ETY, 26.11.1990 (EYVL N:oL 177, 5.7.1991, s. 22) 
SEC(91)629 lopull., 19.4.1991 
14 
täydennyksen. Luottamus standardeihin näiden teknisten kysymysten osalta vaikuttaa 
viimeisimmän teknologian käyttöön yhteisön lainsäädännössä. Standardointi helpottaa myös 
laissa määrättyjen vaatimusten noudattamista. Lisäksi, koska bioteknologia on luonteeltaan 
useita aloja kattava, yhteisten standardien laatiminen vahvistaa teollista perustaa ja se parantaa 
kilpailukykyä. Tämän vuoksi Euroopan standardointikomitea on laatinut standardiohjelman, 
joka kattaa sekä säännellyt alat että yhteisön lainsäädännössä säätelemättömät alat. 
II.5 Edistyneet materiaalit 
Edistyneisiin materiaaleihin on investoitu merkittävästi ja unioni on teollisen ja materiaaleja 
koskevien teknologian tutkimusohjelmien ja yhteisessä tutkimuskeskuksessa tekemiensä 
toimien kautta vaikuttanut voimakkaasti tähän alaan. 
Esimerkki unionin politiikasta tällä alalla on edistyneiden keraamisten materiaalien ala, joka 
komission mielestä on sopiva ala kehityksen tukemiseen ja uusien materiaalien käyttöönottoon. 
Standardointi tällä alalla edistää investointeja, teknologian soveltamista ja markkinoiden 
kehittymistä edistyneiden keraamisten tuotteiden osalta. 
Tammikuussa 1989 Euroopan standardointikomitealle ja Euroopan sähkötekniikan 
standardointikomitealle annettiin toimeksianto laatia standardointiohjelma tällä alalla. 
Euroopan standardointikomitea ja Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea laativat 
toimeksiannon tuloksena yhteisohjelman. Uusi standardointia koskeva toimeksianto kattaa 
kaiken tyyppiset edistyneet teolliset keraamiset materiaalit ja kaikki niiden piirteet. 
Samoin Euroopan raudan ja teräksen standardointikomitea kehittää standardeja terästä 
koskevan toimeksiannon nojalla, jotta erityisalojen tarpeet otettaisiin huomioon, erityisesti 
paineilmalaitteiden osalta. 
II. 6 Elintarvikkeet 
Komission elintarvikkeita koskevan lainsäädännön suuntaukset määritetään kahdessa 
komission tiedonannossa neuvostolle ja parlamentille: "Sisämarkkinoiden toteutuminen, 
yhteisön elintarvikkeita koskeva lainsäädäntö"18 ja "Elintarvikkeiden vapaa liikkeen 
yhteisössä"19 tai maantieteellisten viittausten, alkuperän määrittämisen tai maataloustuotteiden 
tai elintarvikkeiden erityistodistusten osalta viimeisimmissä neuvoston asetuksissa. Kesäkuussa 
1993 järjestetyssä ruoan laatua sisämarkkinoilla koskevassa konferenssissa komission sallittiin 
jatkaa näitä suuntauksia. 
Komission mielestä standardointitoimet voivat helpottaa Euroopan unionin 
elintarvikepolitiikan täytäntöönpanoa. Tämä pätee erityisesti analysointi- ja 
näytteenottomenetelmiin, hygieniatottumuksiin, teknisiin eritelmiin, tuotteiden kauppanimiä 
koskeviin eritelmiin sekä puolueettomiin arviointiperusteisiin perustuviin laatustandardeihin. 
Standardointia tehdään nykyään eri aloilla; viimeaikaiset toimeksiannot ovat kattaneet 
]l Kom(85)603 lopull. 
19 C271/03, 24.10.1989 (EYVL N:o C 271, 24.10.1989, s. 3) 
15 
säteilyttämätön elintarvikkeiden havaitsemisen sekä laajan alan, joka koskee elintarvikkeiden 
kanssa kosketuksiin joutuvien aineiden analysointimenetelmiä. 
Jotta luotaisiin avoimuutta ja kehitettäisiin tarvittaessa aloitteita edelleen, komissio laatii 
kertomuksen, jossa tutkitaan elintarvikealan standardointitoimia, joilla ei ole annettu 
toimeksiantoja, tällaisten toimien rakenteet ja mahdolliset aukot sekä niiden syyt. Euroopan 
standardointikomitea on mukana tutkimuksessa. Tutkimuksen perusteella komissio päättää 
onko yhteisössä tarvetta antaa standardointitoimeksiantoja. 
n.7 Terveys ja työpaikkaturvallisuus 
Jäsenvaltioissa syntyneen Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 118A artiklan ja 
standardoinnin asemasta Euroopan talouselämässä 18 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn 
neuvoston päätöslauselman mukaista standardien käyttöä koskevan keskustelun johdosta 
komission yksiköt ovat työskennelleet yleisen kannan saavuttamiseksi asiasta Euroopan 
talousyhteisön perustamissopimuksen 118A perusteella annettujen direktiivien mukaisessa 
standardoinnin asemaa koskevassa muistiossa. Kun kaikki kuulemismenettelyt ovat päättyneet, 
komissio julkaisee viimeisen version muistiosta. 
Nykyisessä muodossaan muistiossa analysoidaan standardien käyttöä keinona 118A artiklassa 
määrätyn lainsäädännöllisen lähestymistavan mukaisesti, joka antaa jäsenvaltioille vapauden 
ylläpitää tai ottaa käyttöön tiukempia toimenpiteitä, kuin mitä unionin lainsäädännössä 
määrätyt vähimmäisvaatimukset. Muistiossa tunnustetaan, että tähän jäsenvaltioiden oikeuteen 
ei voida kajota standardoinnilla. Muistion mukaan 118A artiklan perusteella annettuja 
direktiivejä voidaan tukea Euroopan laajuisella standardoinnilla yleisen kanssakäymisen ja 
tulevaisuuden saavutusten ymmärtämisen parantamiseksi ja terveyttä ja työturvallisuutta 
koskevien standardien vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. 
Muistiossa katsotaan, että sosiaalisten kumppaneiden, eli komission, jäsenvaltioiden ja 
standardointijärjestöjen, välinen vuoropuhelu on tärkeä ennakkoedellytys toimien 
optimoimiseksi ja siinä ehdotetaan selvien neuvottelumenettelyjen perustamista neuvoa-
antavien komiteoiden, kuten työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-
antava komitea, välillä20. 
Muistiossa esitetään, että Euroopan standardointielimien olisi löydettävä sopivat tavat 
mukauttaa 118A artiklan perusteella annettuja direktiivejä koskevien standardointitoimien 
tulokset, jotta tällaisten direktiivien erityisominaisuudet otettaisiin huomioon. 
Komissio voi kuultuaan asianomaisia komiteoita antaa toimeksiantoja, jotka koskevat laillisia 
ja poliittisia puitteita, joiden mukaisesti standardeja on kehitettävä, jotta ne olisivat yhteisön 
julkisten viranomaisten noudattamien politiikkojen mukaiset. Tällaisissa toimeksiannoissa olisi 
määriteltävä standardoinnin soveltamisala sekä kohdat, joihin lainsäätäjä puuttuu tai aikoo 
puuttua. 
20 
Työturvallisuutta, työhygieniaa ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean perustamisesta tehty 
neuvoston päätös 74/325/ETY (EYVL N:o L 185, 09.07.1974) 
16 
II. 8 Energia 
Energia oli eräs ensimmäisistä aloista, joilla standardointitoimeksiantoja annettiin (1984); tällä 
alalla ei tuohon aikaan ollut yhteisön lainsäädäntöä. Ensimmäiset toimeksiannot koskivat 
bensiinituotteita, joille standardointi takaa vapaan liikkuvuuden. Muilla energian aloilla 
sääntöjen ja teknisten standardien yhdenmukaistaminen on merkittävä tekijä kaupan esteiden 
poistamisessa. 
Komission ehdottamassa yleisessä lähestymistavassa standardointiin energia-alalla21, jonka 
energianeuvosto hyväksyi 30 päivänä marraskuuta 1992, erotetaan CEN- ja CENELEC-
tyyppiset standardointitoimeksiannot; toimeksiannot, jotka liittyvät lainsäädäntöön ja 
toimeksiannot, joita lainsäädännössä ei suoranaisesti vaadita (riippumattomat toimeksiannot) 
Kun standardi ei itsessään ole riittävä takaamaan vapaata liikkuvuutta, tarvitaan lainsäädäntöä. 
Kuitenkin riippumattomien standardien lähestymistapaa käytetään aina kun se on mahdollista 
sen joustavuuden johdosta ja jotta vältettäisiin liiallinen sääntely. 
Eräs lainsäädäntöön liittyvä toimeksianto on kuumavesivaraajia koskeva toimeksianto, jota 
tarvitaan samasta aiheesta 21 päivänä toukokuuta 1992 neuvoston antaman uuden 
lähestymistavan direktiivin 92/42/ETY soveltamiseksi22. Direktiivin tarkoituksena on parantaa 
energian tehokkuutta. Kodinkoneiden merkitsemisestä annettua neuvoston direktiiviä 
92/75/ETY soveltavia direktiivejä koskevat toimeksiannot kuuluvat myös tähän luokkaan. 
Tällä alalla direktiivillä määrätty järjestelmä kattaa sen tyyppiset laitteet, jotka tarjoavat 
sopivan soveltamisalan energian tehokkuuden parantamiseksi. 
Kun lainsäädännöllistä kehitystä ei ole, pyritään standardointiin riippumattomien 
toimeksiantojen avulla. Tämä pätee kuljetusvarusteisiin ja -laitteistoihin sekä energian 
jakeluun, jossa standardointiohjelmaa valmistellaan yhteisen CEN- ja CENELEC-
toimeksiannon avulla. 
Standardien käyttö on tarpeen Euroopan unionin tavoitteiden saavuttamiseksi aloilla, kuten 
Euroopan laajuiset verkot, yhteensopivuuden varmistamiseksi, julkiset hankinnat, jossa 
investointi on erityisen tärkeätä, energiatuotteiden vapaa liikkuvuus, Rion konferenssin 
tavoitteita koskevat ympäristöasiat, kuluttajainsuoja ja työntekijöiden turvallisuus ja energian 
tehokkuus. 
Energian tehokkuuden parantaminen liittyy energiapolitiikan perustavoitteisiin, jotka koskevat: 
teollisen kilpailukyvyn parantamista; 
Euroopan unionin riippuvuuden tuontipolttoaineesta vähentämistä; 
energian kulutuksen vaikutusta ympäristöön. 
Energian tehokkuus kattaa huomattavan alan edistyneen teknologian soveltamisesta laitteiden 
21 
Työterveyden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antavan komitean perustamisesta tehty 
neuvoston päätös 74/325/ETY (EYVL N:o L 185, 09.07.1974) 
22 SEC(92)724 lopull., 9.6.1992 
17 
kauko-ohjaukseen ja energiaa käyttävien laitteiden, kuten polttomoottorit ja -koneet, 
tehokkuuteen. 
Komissio ennustaa, että energian tehokkuus sisällytetään energiaa käyttäviin laitteisiin 
sovellettaviin olennaisiin vaatimuksiin. Tämän vuoksi nykyisiin uuden lähestymistavan 
direktiiveihin liittyvistä tuotteista olisi määrättävä neuvoston ja komission toimesta, mikä 
vähentää lainsäädännön tarvetta. 
Neuvosto on aiemmin antanut täyden tukensa komission ehdotuksille erityisistä aloitteista, 
kuten ALTENER-ohjelma, vaihtoehtoisten energialähteiden edistämiseksi, missä se on täysin 
omistautunut tukemaan Euroopan standardointielimien toimia näillä aloilla. 
II. Ympäristö 
Komissio on todennut ympäristöalan viidennessä toimintaohjelmassa "Kohti kestävää 
kehitystä"23, että tarvitaan lisää keinoja, joita on käytettävä, jotta nykyisiin suuntauksiin ja 
käytäntöihin saataisiin merkittäviä muutoksia ja jotta kaikki yhteiskunta-alat saataisiin mukaan 
jaetun vastuun henkeen. 
Tämän mukaisesti komissio antoi Tiedonannon teollisesta kilpailukyvystä ja 
ympäristönsuojelusta24, jossa se totesi, että kilpailukykyä ja ympäristöä koskevien 
vaatimusten yhdentymiseksi tarvittavan yhteisön lähestymistavan kehittäminen edellyttää 
erilaisten keinojen yhteensovitettuun käyttöön perustuvan strategian toteuttamista sekä 
ympäristö- että teollisuuspolitiikan alalla. Lisäksi siinä todettiin, että määräykset pelkästään 
eivät ole riittävä kannustin jatkaa ympäristöasioiden parantamista. Tarvitaan muita kuin 
lainsäädännöllisiä keinoja ja määräysten täytäntöönpanossa on oltava tiettyä joustavuutta. 
Samaa aihetta käsittelevässä päätöslauselmasaan neuvosto yhtyy näihin ajatuksiin ja painottaa 
sitä, että vaihtoehtoisia lähestymistapoja olisi aina tutkittava kaikkein yhteensopivimpien 
keinojen löytämiseksi. 
Stadardoijien osalta vuonna 1993 annettiin muodollinen neuvotteluasiakirja ympäristöalan 
standardoinnista ja vuoden 1993 kesäkuussa järjestettiin asiasta konferenssi vastaukseksi 
neuvoston ja komission pyyntöihin saattaa kaikki kiinnostuneet osapuolet yhteen 
keskustelemaan ympäristöalan standardoinnin yhteisestä strategiasta. 
Konferenssissa komissio totesi, että ympäristöasioiden tärkeys on nyt tunnustettu yhteisön 
tasolla. Vaikka teollisuusstandardien osuus ei näytä ensi näkemältä kovin ilmeiseltä, yhteisön 
direktiivien ja asetusten täytäntöönpano edellyttää standardoitujen testausmenetelmien, 
pilaantumisen mittaus-ja valvontamenetelmien sekä laitteiden, tuotteiden ja prosessien kehittä­
mistä yhteisön tasolla. 
Tietty määrä työstä on jo tekeillä komission CEN:ille antaman toimeksiannon tuloksena. 
Tärkeä osa tätä työtä koskee mittausmenetelmiä, esimerkiksi vaarallisten aineiden analysoimi-
23 Kom(92)23, lopull. 27.3.1992 
24 SEC(92)23, lopull., 27.3.1992 
seksi vesiympäristössä tai ilman pilaantumisen automaattisten mittauslaitteiden 
kalibrointimenetelmiä varten. 
Ympäristöhallinto on toinen tärkeä ala, jolla standardien käyttöä kehitetään. Tältä osin 29 
päivänä kesäkuuta 1993 annetussa asetuksessa 93/1836/ETY, jossa annetaan teollisuusalan 
yritysten osallistua vapaaehtoisesti yhteisön ympäristöasioiden hallinto- ja 
auditointijärjestelmään25, kehotetaan yrityksiä luomaan ja harjoittamaan sellaista 
ympäristöpolitiikkaa, jonka tavoitteena on ympäristön tilan jatkuva parantaminen. 
Riippumattomat ympäristötodentajat huolehtivat kolmannen osapuolen toimesta tehtävästä 
validoinnista. Komissio voi todeta sen, ovatko ympäristöasioiden hallinto- ja auditointijärjes-
telmiä koskevat standardit asetuksen vaatimusten mukaisia. Keskenään mahdollisesti 
ristiriitaisten standardien leviämisen ehkäisemiseksi CEN:ille on annettu toimeksianto kehittää 
koko yhteisössä käyttöön otettavat yhdet ainoat standardit. 
Pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevassa ehdotuksessa direktiiviksi kehotetaan myös unionin 
jätteenhoitostrategian mukaisesti käyttämään standardeja, jolloin tavoitteena on sekä antaa 
pakkaukselle ja pakkaustyyppiselle uudelleen käytettävälle, pinnoitettavalle ja kierrätettävälle 
tuotteelle oletus olennaisten vaatimusten mukaisuudesta että tukea unionin ympäristönsuojelua 
koskevia tavoitteita. Toimeksianto standardeja koskevan ohjelman laatimisesta on annettu. 
Työ edistyy asteittain ja odotettavissa olevat tulevat komission vaatimukset (päästöt 
ilmakehään ja vesistöihin, jätevesidirektiivin tarkistus, elämänkierron arviointia koskevan 
yhteisen eurooppalaisen lähestymistavan tarve) tekevät tulevaisuudessa standardoinnista 
entistä tärkeämmän tällä politiikan alalla. 
Standardien merkitystä ympäristöasetuksen täytäntöönpanossa ei vielä kuitenkaan täysin 
arvosteta kaikissa polittisissa ja ympäristöalan piireissä. Euroopan standardointielinten olisi sen 
vuoksi oltava aktiivisia kehittäessään avoimuutta ja asian edistämistä niin, että saataisiin 
tarvittava poliittinen hyväksyntä. 
On ehdotettu, että komissio ja CEN suorittaisivat tarvittaessa yhdessä muiden elinten kanssa 
alaa koskevan vuosikatsauksen. Katsauksessa seurattaisiin meneillään olevia toimeksiannettuja 
toimia ja asetettaisiin välitöntä standardointia koskevat ensisijaiset toimet; katsauksessa 
otettaisiin huomioon EY:n tutkimusta, teknologista kehitystä ja esittämistä koskevaan neljän­
teen puiteohjelmaan kuuluvien tutkimustoimien tulokset (yhteisen tutkimuskeskuksen toimet ja 
sellaisiin toimintaohjelmiin, joissa kustannukset jaetaan, kuuluvat toimet). Katsauksessa 
käsiteltäisiin myös esimerkinomaista luetteloa unionin ympäristöalaa koskevien lakiehdotusten 
aiheuttamista välittömistä standardointivaikutuksista ja siihen sisältyisi standardointielinten 
heidän puolestaan toteuttamien toimien arviointi. 
11.10 Euroopan laajuiset verkot 
Eurooppalaisten verkkojen luominen on suhteellisen uusi ja yhä merkittävämpi politiikan alue. 
Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta (esimerkiksi televiestintä) yhteensopivuutta ei ole 
25 EYVL N:o L 168, 10.7.1993 
19 
sellaisenaan tähän mennessä käistelty yhteisön lainsäädännössä eikä asiaa koskevissa 
toimeksiannolla tehdyissä standardointitoimissa. Sekä toimeksiannetulla että 
markkinajohtoisella standardoinnilla on kuitenkin vaikutusta yhteensopivuuteen ja yhteenlii-
tettävyyttä koskeva standardointi on luonnollinen perusta verkoille. Vaikka standardoinnilla 
määritellään verkkoja koskevia olennaisia seikkoja, se ei kuitenkaan itsessään riitä eurooppa­
laisten verkkojen perustamiseksi. Komissiolta voidaan tarvita paljon erityisempiä ja 
suunnatumpia toimia yhteensopivuuden varmistamiseksi yhteisten teknisten eritelmien avulla, 
eurooppalaisissa standardeissa tai lainsäädännössä. 
Kahdessa tapauksessa yhteensopivuus on jo määritelty olennaiseksi oikeudelliseksi 
vaatimukseksi eli televiestintäalan päätelaitteita26 koskevassa direktiivissä (joka on osa 
laajempaa direktiivisarjaa) ja huippunopeiden junien yhteensopivuutta27 koskevassa 
direktiivissä. 
Julkisten hankintojen alalla toimeksiannetut standardointitoimet ovat erityisen tärkeitä, 
varsinkin "ulkopuolelle jätetyillä aloilla". Vaikka yhteensopivuus ei ole näiden 
toimeksiannetujen toimien erityisenä tarkoituksena, yhteiset eritelmät toimivat tosiasiassa 
tärkeänä pohjana sille. Toimeksiantoja (standardointia tai ohjelman tekemistä varten) on 
olemassa seuraavilla aloilla, vesi, öljy (hyödyntäminen, pumppaus, laivakuljetukset), kaasu 
(hyödyntäminen, siirtäminen ja jakelu), sähkö (tekniset arvot, tuotanto, kuljetus ja jakelu), 
rautatiet, lentoliikenne, satamainfrastruktuurit, vesitiet ja muut päätelaitteet. 
Tietotekniikan alalla toteutettavien standardointitoimien avulla saadaan tarvittavat välineet 
tiedonsiirrolle ja uuden median käyttöönotolle ja samalla yhteensopivuudelle kaikilla aloilla. 
Esimerkkinä pankkikortteja, viivakoodeja, terveydenhoidon tietotekniikkaa koskeva työ sekä 
toimet, joita CEN - EWOS (avoimia järjestelmiä koskeva eurooppalainen työryhmä) on 
toteuttanut tiedonsiirtoa varten olevien viestintäpöytäkirjojen osalta jne. Joidenkin uuden 
lähestymistavan direktiivien perusteella annetuilla teollisuuslaitteita koskevilla eurooppalaisilla 
standardeilla voi olla vaikutusta yhteensopivuuteen. 
Standardoinnilla on myös toimeksiantojen lisäksi tärkeä mahdollinen myötävaikutus verkkojen 
toteuttamiselle. Olennaiset verkkojen osat voivat kuitenkin eri syistä jäädä standardoinnin 
ulkopuolelle. Ensiksikin standardointi on vapaaehtoista ja perustuu yksimielisyyteen, jolloin 
markkinoilla toimijat sijoittavat standardien laatimiseen ja käyttöön ainoastaan silloin, kun 
niillä on kiinnostusta siihen. Toiseksi standardoinnissa on noudatettava sääntelystä ja 
kansallisista hallintokulttuureista johtuvia rajoja, jos sellaisia on, ja niitä voi olla eurooppa­
laisten verkkojen olennaisista osista. Kolmanneksi eurooppalaisten standardien valmistelu voi 
olla nykyisiä kansallisia verkkoja koskevista historiallisista syistä monimutkaista ja aikaa 
vievää, eikä voida sulkea pois sitäkään, että etujen vaaliminen on tähän asti voinut rajoittaa 
standardointitilaa. 
Julkisten viranomaisten on eurooppalaisten verkkojen perustamisen vuoksi toteutettava toimia 
yhteisten teknisten eritelmien varmistamiseksi. On painotettava sellaisia eritelmiä, jotka 
markkinoilla toimijat ovat itse hyväksyneet, ja tällöin eurooppalainen standardointi on siihen 
26 91/236/ETY, 29.4.1991 (EYVL N:oL128, 23.4.1991) 
27 KOM(94) 107, 15.4.1994 
20 
mitä sopivin keino. On tarpeen selvittää missä määrin nykyiset sekä komisson toimeksiantamat 
että standardointielinten aloitteesta toteutetut standardointitoimet myötävaikuttavat Euroopan 
laajuisten verkkojen kehittymiseen. Sen vuoksi CEN/CENELEC/ETSI -elimille olisi annettava 
uudet toimeksiannot yhteensopivuuteen liittyvän standardoinnin mahdollisuuksien ja 
soveltamisalojen tarkastelemiseksi. Komission olisi pyrittävä tekemään tilaa standardoinnille 
joko ehdottamalla tarvittaesssa hyväksyttyä sääntelykehystä yhteisön tasolla tai pyytämällä 
jäsenvaltioita standardointitoimeksiantojen edellytyksistä keskusteltaessa sitoutumaan 
sellaiseen säännösten purkamiseen, joka edistää toimeksiannettuja standardointitoimia. 
11.11 Kuluttajansuoja 
Kuluttajansuojaa koskevien aiempien yhteisön toimien mukaisesti Euroopan unionin 
perustamissopimuksessa28 otettiin käyttöön entistä vahvempi kuluttajan etua ajava politiikka, 
jonka tavoitteena on saada aikaan korkeatasoinen kuluttajansuoja. Tämä politiikka avaa siltä 
osin kuin se muodostuu perustamissopimuksen 100 A artiklan mukaisista sisämarkkinoiden 
toteuttamista koskevista toimenpiteistä sekä jäsenvaltioiden toteuttamia toimenpiteitä 
tukevista kuluttajien terveyttä, turvallisuutta, taloudellista etua ja tietoisuutta suojaavista 
erityisistä toimenpiteistä, unionin politiikalle alueita, joilla on merkittävää tilaa standardoinnille 
itsessään tai sääntelyn tukena. 
Standardeja voidaan käyttää kuluttajansuojakeinona esimerkiksi antamalla valmistajien tuottaa 
toisten valmistajien tuotteiden kanssa vaihdettavia ja yhteensopivia tuotteita tai antamalla 
tehdä valituksia niiden tuotteiden laadusta (standardit eivät kuitenkaan voi olla perustana 
kaikille kuluttajien suojaamiseksi tarkoitetuille toimille: pakottavat säännökset ovat selvästi 
välttämättömiä joillakin tämän politiikan osilla). Kuluttajansuojaa koskevien toimien olisi 
saatava alkunsa kuluttajien tosiasiallisista tarpeista ja standardoinnilla voidaan vähentää 
tarpeetonta lainsäädäntöä. 
III. Standardointi ja tutkimus 
Aiemmin viitatussa Euroopan standardoinnin merkityksestä Euroopan taloudessa annetussa 
neuvoston päätöslauselmassa29 painotetaan miten tärkeää on vahvistaa tutkimus- ja 
kehitystoiminnan ja standardoinnin välisiä yhteyksiä. Tutkimusta, teknologista kehitystä ja 
esittämistä koskevista EY:n toimista annetussa neljännessä puiteohjelmassa (1994 -
1998)30 tehostetaan eurooppalaista tutkimustoimintaa tällä alalla siten, että siihen sisältyy 
teollisuusteknologian alalla standardeihin, mittaukseen ja testaukseen liittyvää tutkimusta 
koskeva erityisohjelma. Muiden tavoitteiden ohella tämä ohjelma kattaa yhtenäismarkkinoiden 
vahvistamiseksi ja muiden, erityisesti terveyttä ja turvallisuutta koskevien yhteisön politiik­
kojen toteuttamiseen tarkoitettujen europpalaisten direktiivien ja standardien vahvistamisen 
nopeuttamiseksi tarvittavan tutkimuksen. 
Muilla esimerkiksi tieto- ja viestintätekniikoita koskevilla tutkimusohjelmilla on myös selkeä 
28 
29 
30 3 ja 129 a artikla (XI osasto) 
92/C 173/01, 18.6.1992 (EYVL N:o C 173/1, 9.7.1992) 
Neuvoston ja parlamentin päätös N:o 110/EY, 26.4.1994 
(EYVL N:o L 126, 18.5.1994) 
21 
merkitys standardoinnille tutkimustulosten tehokkaina tuojina Euroopan markkinoille. 
Tietyillä aloilla, erityisesti tietotekniikassa ja televiestinnässä on jo saatu jonkin verran 
kokemusta tutkimustulosten siirrosta esimerkiksi RACE, ESPRIT ja niihin liittyvien ohjelmien 
yhteydessä. 
Tietotekniikassa laaja tutkimus- ja kehitystyö on valmistanut tietä standardien vahvistamisella 
useilla aloilla. Esimerkkeinä voidaan mainita avoin ja hajautettu prosessointi, tiedon 
pakkaaminen kuvien siirtoa varten, avoimen asiakirjan arkkitehtuuri, tiedoston siirto ja 
graafiset tietokonerajat. 
Uuteen tietotekniikan erityisohjelmaan sisältyy ehdotettuja standardeja validoivia 
pilottijärjestelmiä sekä jatkotutkimusta, jonka tavoitteena on muiden alojen, kuten multi­
median säilyttäminen ja siirtäminen, standardointia koskevien ehdotusten aikaan saaminen, 
käyttäjän tehokas pääsy maailmanlaajuisiin tietolähteisiin ja järjestelmien yhteensopivuus, 
Uuden erityisohjelman tarkoituksena on ennen kaikkea myötävaikuttaa kaikilta osin maailman­
laajuisen tietoyhteiskunnan asteittaisessa toteuttamisessa tarvittavien olennaisten teknisten 
perusosien tarjoamiseen. Tähän liittyvässä normatiivisessa toiminnassa noudatetaan aiemmin 
tässä tiedonannossa viitatun neuvoston päätöksen periaatteita, jossa todetaan maailmanlaajui­
sen standardoinnin ensisijaisuus ja standardien yhdenmukaistamisen tarpeellisuus, jotta 
järjestelmien yhteensopivuus ja tietojenvaihdon mahdollisuus voidaan varmistaa. 
Standardien ja tutkimuksen välillä voidaan tunnistaa kaksoisyhteys. Standardeilla voidaan 
myötävaikuttaa tutkimustulosten arvoon esittämällä edistynyttä tekniikkaa teollisuudelle 
sopivassa muodossa sekä osoittamalla yleisiä ratkaisuja tällaisten tutkimusten hyödyntämiseksi 
käytännössä. Toisaalta standardoijilla itsellään voi olla tarvetta tutkimukseen, esimerkiksi 
silloin kun standardin valmisteluvaiheessa paljastuu, että tarvitaan tutkimusta, jotta valmiilla 
standardilla olisi järkevä tieteellinen peruste, esimerkiksi silloin kun omaisuus olisi 
standardoitava, mutta sen arvon määrittämiseksi ei ole vielä täysin kehitetty menetelmää. 
Samanaikaisesti standardoinnilla on kyky luoda yhteys tutkimuksen ja lainsäädännön välille. 
Standardoinnin vahvuudet, kuten yksimielisyys, teknisten vaatimusten laatimisessa saatu 
kokemus ja prosessin avoimuus, voivat perustua innovaatioon tarjota käyttökelpoisia ja 
käytettävissä olevia asiakirjoja lainsäädäntötarkoituksiin. Standardoinnin ja sääntelyn väliset 
yhteydet on tietyillä aloilla kehittyneet hyvin (ja niiden laajentamista käsitellään toisaalla tässä 
asiakirjassa) ja nämä yhteydet tarjoavat väylän innovaatioon perustuvien standardien käyttämi­
selle innovaation hyödyntämiseksi eurooppalaisessa sääntelyssä. 
Standardoijat ovat tunnustaneet tutkimuksen tärkeyden ja perustaneet asiaa käsittelevän 
työryhmän. Työryhmä tutkii parhaillaan alakohtaisesti standardoijien tarpeita standardeihin 
liittyvän tutkimuksen osalta ja antavat aiheesta kertomuksen heti kun ovat saaneet 
tutkimuksensa ja selvityksensä päätökseen. 
Yhtenä jo esiin nousevana tekijänä on se, että standardoijat ovat kehittämässä tutkimusta 
koskevia yksityiskohtaisia vaatimuksia, jotka perustuvat standardien laatimistehtävistä 
22 
johtuviin tarpeisiin; tämän seurauksena prenormatiivinen tutkimus on saatettava läheisesti 
yhteen standardoijien tarpeiden kanssa, jos halutaan, että tuloksista saadaan mahdollisimman 
suuri hyöty. Näin ollen kaikkien asiasta kiinnostuneiden osapuolten, kuten standardoijien, 
tutkijoiden ja sääntelyviranomaisten on oltava kiinteässä ja jatkuvassa yhteistyössä laadittaessa 
prenormatiivisia tutkimusohjelmia ja näihin ohjelmiin kuuluvat toimet on toteutettava 
kiinteässä ohjauksessa sen varmistamiseksi, että ohjelmat täyttävät standardoijien tarpeet. On 
jo todettu, että sopivien testausmenetelmien puuttumisesta on aiheutunut useissa tapauksissa 
merkittävää viivästymistä, kun tarvetta normatiiviseen tutkimukseen on aliarvioitu tai jopa 
jätetty kokonaan huomioimatta. 
Standardien ja tutkimuksen välisissä suhteissa on tarpeen pitää huolellinen tasapaino. 
Standardointi helpottaa tutkimustulosten markkinoille saattamista; tekniikan kehitys eli 
Euroopan tuki tekniikkajohtoi selle tutkimukselle voi kuitenkin aiheuttaa tekniikan maailmassa 
epävakautta, kun standardien kehitys pysähtyy standardoijien odottaessa alalla tapahtuvaa 
kehitystä. \ 
Lisäksi yhteisön tutkimus-, teknologia- ja kehityspolitiikan normatiivinen ulottuvuus 
muodostaa tärkeän osan yhteisön osuudesta eurooppalaisen standardoinnin kehittämisessä. 
IV. Standardointi ja muut maailmanlaajuiset tai eurooppalaiset järjestöt 
Standardilla tarkoitetaan teknistä eritelmää, joka eroaa muista eritelmätyypeistä useiden 
omainaisuuksien osalta. Erityisesti, teknisen eritelmän olisi oltava, siltä osin kuin asia koskee 
unionia, direktiivissä 83/189/ETY mainitun tunnustetun standardointielimen antama, ja 
kaikkien niiden, joita asia koskee, avointa menettelyä noudattaen, yksimielisesti ja julkinen 
keskustelu huomioon vahvistama. Standardin on oltava yleisesti saatavilla ja sitä sovelletaan 
vapaaehtoisesti. 
Eurooppalainen standardointi on kiinteästi yhteydessä kansainväliseen standardointiin ja sen 
vuoksi on tärkeää ottaa huomioon tämä kansainvälinen yhteys. 
Jotkut kansainväliset elimet tekevät muodoltaan standardeja muistuttavia teknisiä eritelmiä, 
jotka eivät kuitenkaan ole standardeja, koska ne eivät täytä edellä mainittuja vaatimuksia. 
Tässä tiedonannossa on kuitenkin tärkeää ottaa myös nämä eritelmät huomioon ja osoittaa 
niiden suhde eurooppalaiseen standardointiin. Näiden järjestöjen vahvistamat standardit eivät 
tosin kelpaa standardeiksi, eikä niillä ole vaikutusta kun yhteisön oikeudessa viitataan 
standardeihin. 
Samoin jos yhteisön politiikoilla on merkittävä yhteys näiden järjestöjen toimiin, on tarpeen 
ottaa nämä toimet yhteisön politiikassa huomioon, jotta voidaan välttää ristiriitaisuudet eri­
telmien välillä, turha tai kaksinkertainen työ sekä tahaton sääntelyesteiden tai muiden kaupan 
esteiden pystyttäminen tapauksissa, joissa kansainvälisellä tai eurooppalaisella elimellä on 
säädännöllistä toimivaltaa tietyllä alalla. 
23 
IV.I Maailmanlaajuiset standardointielimet 
Maailmanlaajuisilla standardointielimillä ISO:lla ja IEC.llä on kiinteät ja toimivat yhteydet 
vastaaviin eurooppalaisiin elimiin. 
Maailmanlaajuisten ja eurooppalaisten elinten välisillä sopimuksilla voidaan kansainvälisen ja 
eurooppalaisen standardoinnin välistä työtä siirtää toteutettavaksi molempiin suuntiin. 
Kansainvälisen työn siirtäminen eurooppalaiselle tasolle on tärkeää, sillä tehokkuus paranee, 
kun samaa työtä ei tehdä kahta kertaa, laajemmalla tasolla hyväksytyistä ratkaisuista poik­
keavien ratkaisujen tekeminen eurooppalaisella tasolla voidaan välttää ja samalla varmistetaan, 
että maailmanlaajuisia ratkaisuja toteutetaan yhdenmukaisesti koko Europassa. 
Käytännössä CENELEC käyttää vastaavan kansainvälisen elimen IEC:n laatimia standardeja 
tavallisesti pohjana työlleen. Samoin CENELEC tarkistaa säännönmukaisesti voidaanko 
toimeksiannettuja toimia toteuttaa kansainvälisellä tasolla. 
CEN ottaa huomioon ISO.ssa tehdyn kansainvälisen työn ja voi näiden kahden välisen 
sopimuksen ehtojen mukaisesti käyttää ISO.n standardeja eurooppalaisten standardien 
pohjana. Sopiviksi todetuilla aloilla prosessi voi toimia toiseen suuntaan niin, että 
eurooppalaiselta tasosta lähtöisin oleva työ voidaan toteuttaa ISO:n tasolla. 
Kansainväliset standardit edellyttävät laajempaa yksimielisyyttäkuin eurooppalaiset standardit 
ja sen vuoksi eurooppalaisen ja kansainvälisen standardoinnin suhteellisia etuja on verrattava 
huolellisesti. Komissio tukee täysin eurooppalaisen standardointityön siirtämistä 
maailmanlaajuiselle tasolle. Lopulliselta standardilta edellytetään kuitenkin, että se on 
korkealaatuinen, julkaistaan ajoissa ja että sitä käytetään sekä Euroopassa että Euroopan 
ulkopuolella. Lisäksi eurooppalaisen elimen olisi oltava tilivelvollinen muun muassa unionille. 
Esimerkkejä tällaisesta kiinteästä yhteistyöstä toimeksiannetuilla aloilla löytyy veneilyalalta, 
ympäristöhallinnosta sekä öljyn ja kaasun hyödyntämisestä, tuottamisesta ja jakelusta. 
IV.2 Alueelliset ja maailmanlaajuiset elimet, joilla on alakohtaista toimivaltaa 
Monilla kansainvälisillä ja eurooppalaisilla julkisilla järjestöillä on niiden toimialaan liittyviä 
erityisiä teknisiä tarpeita, ja ne laativat omia erityisiä tavoitteitaan tukeakseen teknisiä 
eritelmiä. Esimerkkinä tästä on NATO, jolla on tarve koordinoida erilaisia hankintoja ja joka 
laatii teknisiä eritelmiä kaikkien jäsenvaltioidensa joukkojen käyttöön. 
Tietyillä eurooppalaisilla tai kansainvälisillä järjestöillä voi olla, ei kuitenkaan yhteisön 
puitteissa, erityisiä säädännöllisiä tai teknisten eritelmien laatimista koskevia tehtäviä toimival­
taansa kuuluvilla aloilla, esimerkkinä Euroopan lentoturvallisuusalan järjestö (European 
Organization for the Safety of Air Navigation, Eurocontrol). Lisäksi tässä yhteydessä olisi 
mainittava kansainvälinen televiestintäunioni (International Telecommunications Union, ITU). 
Se on Yhdistyneiden Kansakuntien yhteydessä toimiva elin, joka tekee teknisiä eritelmiä 
televiestintäalalla, radioviestintä mukaan luettuna. ITU:n vahvistamat eritelmät (suositukset) 
kattavat televiestintäalalla yleensä vastaavan teknisen alueen, jonka ETSI kattaa 
24 
eurooppalaisella tasolla. 
NATO 
Pohjois-Atlantin liitto (NATO) valmistelee teknisiä eritelmiä (joita kutsutaan 
standardointisopimuksiksi STANAG) jäsenvaltioidensa puolustusvoimien ja muiden niihin 
liittyvien elinten käyttämiä laitteita varten. Tällä on vaikutusta julkisia hankintoja koskevaan 
politiikkaan, sillä vaikka EY:n perustamissopimuksen 223 artiklan b kohdassa määrätään, että 
EY:n jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteet, jotka se katsoo tarpeellisiksi keskeisten 
turvallisuusetujensa turvaamiseksi ja jotka liittyvät aseiden, ammusten ja sotatarvikkeiden 
tuotantoon tai kauppaan, siinä määrätään myös että, nämä toimenpiteet eivät kuitenkaan saa 
heikentää sellaisten tuotteiden kilpailun edellytyksiä yhteismarkkinoilla, joita ei ole tarkoitettu 
nimenomaan sotilaalliseen käyttöön. Viimeksi mainitun määräyksen seurauksena julkisia 
hankitoja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan kansallisten puolustuslaitosten kaikissa 
tuotehankinnoissa, lukuun ottamatta erityisesti sotilaalliseen käyttöön tarkoitettuja tuotteita. 
Ensimmäisenä askeleena komissio on antanut toimeksiannon CENille, CENELECille ja 
ETSIlle tietokoneavusteiseen hankintaan ja logistiseen tukeen (CALS) liittyviä standardeja 
koskevan ohjelman laatimiseksi yhteistyössä NATOn kanssa; CALSilla tarkoitetaan siis 
tietokoneistettua materiaalien hankinta- ja toimitusjärjestelmää NATOn joukoille ja muille 
elimille. Odotettavissa on, että CALS saadaan tarvittavien eurooppalaisten standardien 
valmistelun avulla yhdennettyä eurooppalaiseen standardointijärjestelmään, mistä on etua sekä 
hankintayksiköille että euroooppalaiselle teollisuudelle. NATO on perustamassa toimistoa 
teknisten standardien käsittelyä varten ja suunnitteilla on lähempi yhteistyö NATOn teknisten 
toimintojen kanssa. 
Teollisuus osallistuu omien etujensa vuoksi aktiivisesti yhteistyöhön CALSin kehittämiseksi. 
Eurooppalaiset teollisuudenharjoittajat ovat vastanneet haasteeseen perustamalla CALSia 
käsittelevän eurooppalaisen teollisuusryhmän (European CALS Industry Group, EUCIG), 
joka yhdistää kaikki tietokoneavusteisesta hankintaprosessista kiinnostuneet teollisuuden 
vaikuttajat. Ryhmä toimii erityisen aktiivisesti ohjelmointitehtävien osalta. 
CEPT 
Euroopan posti- ja televiestintähallintokonferenssin CEPTin (European Post and 
Telecommunications Administration) tehtävänä oli ennen ETSIn perustamista antaa 
televiestintäalan teknisiä vaatimuksia. Työ on nyt siirretty ETSIssä tapahtuvaksi standar­
doinniksi. CEPTistä on tullut posti- ja televiestintäalan säädännöllinen järjestö useissa 
Euroopan valtioissa (ei ainoastaan yhteisössä ja EFTA-valtioissa). CEPTillä on tärkeä tehtävä 
radiotaajuutta koskevassa sääntelyssä Euroopan radioviestintäkomiteassa, joka on CEPTin 
alainen ryhmä. 
Eurocontrol 
Eurocontrol laatii lentoliikenteen valvontalaitteita ja -menettelyjä koskevia teknisiä eritelmiä 
("Eurocontrol-standardeja") jäsenvaltioidensa ilmailuviranomaisten hyväksyttäväksi (myös ne 
25 
ovat erilaisia yhteisön eri jäsenvaltioissa). Yhteisön liikennepolitiikan ja erityisesti 
lentoliikenteen valvonnan yhdenmukaistamista ja yhdentämistä koskevan politiikan, jonka 
tavoitteena on helpottaa ruuhkista johtuvaa lentoliikenteeseen kohdistuvaa painetta, puitteissa 
on valmisteltu direktiivi yhteensopivien teknisten eritelmien määrittelemisestä ja käytöstä 
lentoliikenteen hallinnan laitteiden ja järjestelmien hankinnassa31. Direktiivissä kehotetaan 
komissiota nimeämään yhteisön oikeudessa pakottaviksi tehtävät "Eurocontrol-standardit" (on 
todettava, että "Eurocontrol-standardit" eivät nimestään huolimatta ole standardeja, vaan 
teknisiä eritelmiä, koska niitä ei ole laadittu yksimielisesti ja niiden noudattaminen on 
pakollista, ei vapaaehtoista). 
Direktiivissä annetaan komissiolle lupa antaa standardointitoimeksiantoja eurooppalaisille 
standardointielimille Eurocontrol- standardien täytäntöönpanomenettelyn täydentämiseksi. 
Ensimmäisenä toimenpiteenä CENille, CENELECille ja ETSIlle on annettu toimeksianto alan 
standardeja koskevan ohjelman laatimiseksi kiintässä yhteistyössä Eurocontrolin kanssa. 
Eurocontrolin aktiivisen osallistumisen avulla tällä toimenpiteellä autetaan määrittelemään ne 
alueet, joilla Eurocontrolilla ja standardointielimillä on toimivalta, jolloin voidaan kehittää 
tarvittavat rakenteet tämän alan voimavarojen käyttämiseksi parhaalla mahdollisella tavalla. 
Lopulliset standardit täydentävät Eurocontrolin laatimia eritelmiä ja tarjoavat täydellisen 
teknisen kehyksen eurooppalaiselle lentoliikenteen valvonnalle. 
Muut järjestöt 
Järjestöistä on lisäksi muitakin esimerkkejä (luettelo ei ole tyhjentävä). Yhdistyneiden 
Kansakuntien Euroopan talouskomissio (UNECE) laatii maantieliikennettä koskevia sääntöjä, 
joilla on vaikutusta EY:n tulevalle liikennepolitiikalle. Lisäksi merenkulkualaa koskevassa 
yhteisön lainsäädännössä on otettava asianmukaisesti huomioon kansainvälisen 
merenkulkujärjestön IMOn ja kansainvälisesti tunnustettujen merenkulkualan luokituslaitosten 
säännöt. Lentoliikenteen alalla on myös maailmanlaajuisia säädännöllisiä elimiä (ICAO). 
V. Johtopäätökset 
Standardointi on tärkeä tekijä itsesääntelyssä ja julkisten viranomaisten olisi annettava sille sen 
erityisaseman vuoksi täysi tuki. Lisäksi standardointi pystyy olemaan nopea, tehokas, yleisesti 
hyväksyttyjä helposti käytettävä lainsäädännön tukija sillä voidaan joskus korvata tehokkaasti 
pakottava sääntely. Eurooppalaisten standardien määrä on viime vuosina kasvanut 
huomattavasti, minkä ansiosta eurooppalaiselle standardoinnille on tullut se erityinen merkitys, 
joka sillä on. 
Edellä mainitun neuvoston päätöslauselman mukaisesti standardoinnin käyttöä olisi 
rohkaistava ja tarvittaessa olisi noudatettava periaatetta, jonka mukaan unionin 
lainsäädännössä olisi viitattava eurooppalaisiin standardeihin. Näitä politiikkaa koskevia 
tavoitteita olisi toteutettava ottamalla huomioon tässä tiedonannossa tarkoitetut 
standardoinnin mahdollisuudet ja rajat. Seuraavat seikat olisi otettava huomioon, kun 
suunnitellaan standardointiin turvautumista. 
31 93/65/ETY, 19.7.1993 
26 
i) tehokkuus: Euroopan standardointijärjestöjen olisi pystyttävä täyttämään 
eurooppalaisten standardien osalta teollisuuden ja viranomaisten tarpeet. Se tarkoittaa 
sellaisten standardien toimittamista, jotka täyttävät sisällön ja vahvistamisaikataulun 
osalta tarpeet. Strategisessa ohjelmassa komissio on julkistanutjcatsauksen siitä, miten 
eurooppalaista standardointia voidaan rahoittaa keskipitkällä aikavälillä ja ottaa siinä 
perustaksi infrastruktuurin, jota tarvitaan täyttämään sen standardien tarpeen, joka 
teollisuudella ja julkisilla viranomaisilla oletetaan olevan. 
ii) eurooppalainen ulottuvuus: eurooppalaisten standardointielinten toteuttamien toimien 
eurooppalainen ulottuvuus ja lisäarvo häviäisi, jos niiden eurooppalainen alkuperä 
kiellettäisiin kansallisella tasolla. Tämä edellyttää sitä, että kansalliselle tasolle siirretyn 
standardin eurooppalainen luonne voidaan yhdenmukaisella ja selvästi näkyvällä tavalla 
tunnistaa sekä sitä että on olemassa alkuperäinen eurooppalainen vaatimus-
tenmukaisuusmerkki EN:ien osalta 
iii) hyväksyttävyys: eurooppalainen standardointi on hyväksyttävä täysin ja varauksetta 
yhteisön politiikan keinoksi, mikä edellyttää, että meneillään olevat toimet toteutetaan 
täysin avoimesti, eurooppalaisiin standardeihin pääsee helposti käsiksi ja että asiasta 
kiinnostuneet osapuolet pääsevät täysin mukaan standardointiprosessiin. 
iv) tarve: tietyillä aloilla olisi jatkuvasti arvioitava eurooppalaisten standardien tarvetta ja 
tarvetta saada itse standardien valmisteluprosessi yhä avoimemmaksi ja 
puolueettomammaksi. Liike-elämän järjestöjen kanssa olisi saatava aikaan toimivat 
yhteydet, jotta niiden huolenaiheita ja unionin standardointipolitiikkaa koskevia 
tavoitteita voidaan ymmärtää. 
v) tekninen asianmukaisuus: standardien olisi tuettava markkinoiden yhdentymistä, mutta 
ne eivät saisi estää edistystä. Standardoinnilla ei saisi rajoittaa edistyneiden tuotteiden 
kehittämistä määrittelemällä äärimmäisen yksityiskohtaisesti tiettyjen tuotteiden 
hyväksyttävää teknistä ratkaisua, vaan standardoinnin olisi sen sijaan perustuttava aina 
kun se on mahdollista testausmenetelmiin ja suoritusominaisuuksiin. 
Komissio tunnustaa, että eurooppalaiset standardointijärjestöt ovat toteuttaneet merkittäviä 
toimia näiden vaatimusten täyttämiseksi. Tärkeitä parannuksia on tehty ja uusia toimenpiteitä 
toteutetaan jatkuvasti. 
Tällaiset toimet ovat kuitenkin jatkossakin edelleen tärkeitä ja eurooppalaisen standardoinnin 
kehittämisen Euroopan unionin politiikan tukena on jatkossa perustuttava eurooppalaisten 
viranomaisten ja standardointijärjestöjen väliseen kiinteään yhteistyöhön kumppanuuden 
hengessä. 
Komission osalta tämä tarkoittaa tarvetta: 
tutkia alueita, joilla standardointi voi myötävaikuttaa toissijaisuusperiaatteen 
kehittämiseen korvaamalla pakottava sääntely vapaaehtoisilla keinoilla; 
27 
varmistaa, että lainsäädäntöehdotuksissa otetaan aiheellisella tavalla huomioon 
laajemmasta standardoinnin käytöstä saatavat edut, jotta sääntelyn aihuttama taakka 
kevenisi, voimavarojen taloudellinen käyttö kehittyisi ja voitaisiin toteutettaa 
Sutherlandin kertomuksen mukaista linjaa; 
saada aikaan toimivat yhteydet standardointielinten kanssa mahdollisimman varhaisessa 
vaiheessa uusilla politiikan aloilla. Tässä yhteydessä olisi rohkaistava kaksivaiheista 
lähestymistapaa ohjelmointitoimeksiannoista, joita standardointitoimeksiannot 
seuraavat; 
kohdella eurooppalaisia standardointijärjestöjä yhtenäisenä järjestelmänä, jossa 
yksittäiset osat toteuttavat kaikki optimaalisen työjaon järjestämiseksi tarvittavat 
toimenpiteet, antamalla yhteisiä toimeksiantoja ja pyytämällä yhteisiä kantoja 
vastaukseksi näihin toimeksiantoihin; 
jättää prosessin vapaaehtoisesta luonteesta johtuen standardointijärjestöille tarvittava 
liikkumavara toteuttaa tehtävänsä antamalla avoimia toimeksiantoja, joiden perusteella 
standardointijärjestöt määrittelevät omien kykyjensä ja tehtäviensä mukaisesti 
toimeksiannon täyttämiseksi tarvittavat standardointiohjelmat; 
tunnustaa tavittavan normatiivisen tutkimuksen tärkeys yksittäisten 
standardointiohjelmien laatimisprosessin aikana; 
korostaa standardien edistämisen ja käytön tärkeyttä ja edistää niitä edelleen niin, että 
saadaan aikaan kannustin osallistua standardointiprosessiin, erityisesti tähdentämällä ja 
edistämällä standardien käyttöä laadun parantamisen tukena; 
ilmaista ensisijaiset toimet tapauksissa, joissa standardointi on omiaan vaarantamaan 
edistystä nykyisillä aloilla taikka ylikuormittamaan järjestelmää; 
tarkastella sitä, miten pienten ja keskisuurten yritysten erityiset huolenaiheet olisi 
otettava huomioon äskettäin julkistetuissa ehdotuksissa pienten ja keskisuurten 
yritysten ja pienteollisuuden edistämistä koskeviksi integroiduiksi ohjelmiksi ja 
rakennerahastojen rahoitusaloitteiksi. 
Standardoijien olisi puolestaan: 
oltava tietoisia unionin politiikan tueksi harjoitettavasta standardoinnin uudesta 
ulottuvuudesta; toisin kuin taloudellisten toimijoiden aloitteesta päätetyssä 
standardoinnissa, jossa tehdään yksittäisiä standardeja täyttämään erityisiä tarpeita, 
toimeksiannoissa edellytetään laajoja aloja kattavien yhdenmukaisten 
standardointiohjelmien valmistelua. Tämä edellyttää polittisen ja oikeudellisen 
kehyksen ymmärtämistä ja tiedostamista, ohjelmien laatimista, ensisijaisten toimien 
määrittelyä, ohjelmien oikeaa ja huolellista hoitoa sekä tahtoa sopeutua tällaisiin 
28 
vaatimuksiin; 
kehitettävä aina kun se on mahdollista standardeja, jotka perustuvat ennemminkin 
suoritusominaisuuksiin ja testausmenetelmiin kuin tuotteiden erityisiin teknisiin 
eritelmiin ja oltava valmiita laatimaan perinteisiä tuotestandardeja pidemmälle meneviä 
standardeja, kuten suoritusta koskevia standardeja, testausmenetelmiä koskevia 
standardeja ja edistyneitä standardeja esimerkiksi laatujärjestelmiä koskevilla aloilla, 
koska perinteiset tuotestandardit johtaisivat vanhan lähestymistavan mukaiseen 
standardoinnin yhdenmukaistamiseen; 
oltava täysin avoimia toimeksiannetuilla aloilla tapahtuvasta edistyksestä ja seurattava 
järjestelmällisesti viivästymisiä ja niiden syitä; 
edistettävä eurooppalaisen standardoinnin käsitettä taloudellisten toimijoiden ja muiden 
nykyisten tai mahdollisten käyttäjien keskuudessa; 
saatuaan komissiolta toimeksiantoja ja laatiessaan standardointiohjelmia otettava 
varhaisessa vaiheessa huomioon toteutettava normatiivinen tutkimus, tuotava se esiin 
ohjelman suunnittelussa ja kehitettävä sopivia menettelyjä normatiivisten 
tutkimustarpeiden ja niihin liittyvien ensisijaisten toimien ajan tasalla pitämiseksi; 
toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen edistämiseksi, että edustajat osallistuisivat 
paremmin standardien valmisteluprosessiin, jotta kuluttajien, ammattiliittojen ja muiden 
työntekijöiden turvallisuutta käsittelevien ryhmien ja ympäristöalan ryhmien oikeutetut 
tarpeet säätäisin paremmin tuotua esiin. 
Teollisuuden olisi tarkasteltava uudelleen osallistumistaan standardointitoimiin ja erityisesti 
varmistettava, että sillä on tehtävän tärkeyden kannalta oikeat edustajat tätä varten. 
Edellä sanotun perusteella komissio pohtii jäsenvaltioiden kanssa kiinteässä yhteistyössä 
direktiivin 83/189/ETY puitteissa ja neuvotellen eurooppalaisten standardointijärjestöjen 
kanssa eurooppalaisten standardien kehittämistä koskevien lisätoimeksiantojen antamista 
edellä mainituilla aloilla. 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 412 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI oi io 
Luettelonumero : CB-CO-95-455-FI-C 
ISBN 92-77-93007-1 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg