Komission kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle - Seurantakertomus komission vastuuvapautta 1999 koskevasta Euroopan parlamentin päätöslauselmasta [Euroopan parlamentin päätöslauselma (A5-0113/2001) vastuuvapaudesta 1999/yleinen talousarvio] /* KOM/2001/0696 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE - Seurantakertomus komission vastuuvapautta 1999 koskevasta Euroopan parlamentin päätöslauselmasta [Euroopan parlamentin päätöslauselma (A5-0113/2001) vastuuvapaudesta 1999/yleinen talousarvio] SISÄLLYSLUETTELO 1. TIIVISTELMÄ 2. Euroopan parlamentin päätös tilien päättämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisen osalta varainhoitovuonna 1999 3. Euroopan parlamentin päätöslauselma, joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapaudesta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 3.1. Tiedonsaantioikeus 3.2. Tarkastuslausuma 3.3. Neuvosto 3.4. Jäsenvaltiot i Jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ratifioineet yleissopimusta taloudellisten etujen suojaamisesta ii Jäsenvaltiot, joita arvostellaan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa 1999 iii Jäsenvaltioiden ilmoittamat sääntöjenvastaisuuksia koskevat luvut ovat alhaisempia kuin tilintarkastustuomioistuimen luvut iv Omat varat v EMOTR-tukiosasto vi Rakennerahastot vii Sääntöjenvastaisuudet ESR:n toimintojen osalta viii Kansallisten tilintarkastusviranomaisten tarkastukset lopullisen tuensaajan tasolle asti ix Tilintarkastuslausumassa mainitut 418 miljoonan euron sääntöjenvastaiset maksut 3.5. Tilintarkastustuomioistuin 26 3.6. Petostentorjuntavirasto 26 3.7. Komissio 29 i Retroaktiivisuus ja suhteellisuus - Fléchardin tapaus ii Pellava iii Maitotuotteiden väärentäminen iv Laajentuminen v Venäjälle myönnettävä elintarvikeapu vi Ydinturvallisuus vii Lähetystöjen tutkinta viii Sarajevon-lähetystö ix Jerusalemin-lähetystö x Tukholman-edustusto xi Washingtonin-lähetystö xii EuropeAid xiii IRELA xiv ACEAL xv A-30 tuet xvi Politiikka - varojen myöntäminen oikeuksia kunnioittaville järjestöille xvii Kansainvälisten avunantajien toiminnan koordinointi (ml. YK) xviii Kansalaisjärjestöt xix Kehitysapu xx Energia-ala xxi Sisäiset politiikat xxii Erillisvirastot xxiii YTK xxiv Leonardo/teknisen avun toimistot xxv Huumeiden väärinkäyttö ja seksiturismi xxvi Apurahat 3.8. Kymmenkohtainen suunnitelma 56 I Euroopan parlamentille on toimitettava: pääosastojen vuosisuunnitelmat, A1-palkkaluokan toimenkuvat/arvioinnit, tiedot henkilöstösääntöjen 50 ja 51 artiklaan perustuvista palvelussuhteen päättymisistä ja tiedot A1-palkkaluokan virkamiesten irtisanomisista II Vuotuisen tarkastuslausuman allekirjoitus pääosastoissa III Pääosastokohtaiset tasotaulukot IV Tilintarkastuksen, arviointien ja talousarvion toteutuksen seuranta V Pyöröovi-menetelmä VI Ilmiannot VII Kurinpitomenettelyt ja seuraamukset VIII Blak-lista IX Perintätoimet X Arkistointi Liite 2 1. TIIVISTELMÄ I/ Tausta 1/ Seurantakertomuksen soveltamisala EY:n perustamissopimuksen 276 artiklassa määritetään vastuuvapausmenettely ja määrätään, että komissio "ryhtyy kaikkiin aiheellisiin toimiin ottaakseen huomioon Euroopan parlamentin sen vastuuvapauden myöntämistä koskevissa päätöksissä tai muissa yhteyksissä menojen käytöstä esittämät huomiot" ja että komissio "antaa Euroopan parlamentin tai neuvoston pyynnöstä kertomuksia niistä toimenpiteistä, jotka on toteutettu näiden huomautusten ja huomioiden perusteella, erityisesti ohjeista, jotka on annettu talousarvion toteuttamisesta vastuussa oleville". Komissio onkin Euroopan parlamentin pyynnöstä laatinut kaksi seurantakertomusta: toinen niistä liittyy neuvoston suositukseen ja toinen parlamentin antamaan päätöslauselmaan. Molemmat kertomukset toimitetaan kaikille muille toimielimille. 2/ Seurantakertomuksen tavoite EY:n perustamissopimuksen mukaisesti tämän seurantakertomuksen tavoitteena on kuvata toimet, joita komissio on jo toteuttanut tai joita se aikoo toteuttaa vastauksena Euroopan parlamentin 4. huhtikuuta 2000 antamassa vastuuvapauspäätöslauselmassa esitettyihin huomautuksiin ja suosituksiin. Komissio toteaa, että suositukset otetaan jo nyt hyvin huomioon sen toiminnassa, kun kyse on hallinnoinnin ja valvonnan syvällekäyvästä uudistamisesta (tiivistelmän osa II) tai virheiden ja sääntöjenvastaisuuksien korjaamisesta osana sille kuuluvaa Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamista (tiivistelmän osa III). Muutamissa tapauksissa komissio ei kuitenkaan välittömästi kykene täyttämään parlamentin asettamia vaatimuksia (tiivistelmän osa IV). Lisäksi komissio on sitä mieltä, että parlamentilla on mahdollisuus valvoa tehokkaasti komission toimintaa vastuuvapauden myöntäjälle toimitettavien tietojen avulla (tiivistelmän osa V). Päätelmät esitetään tiivistelmän osassa VI. II/ Hallinnointi- ja valvontavälineiden uudistamiseen liittyvät seurantatoimet Euroopan parlamentin antama päätöslauselma vastaa suurelta osin komission omia pyrkimyksiä tehostaa varainhoitoa, ja pääpiirteissään siinä noudatetaan komission omaksumaa ajattelutapaa. Tältä osin komissio toteaakin, että uudistuksen toteuttaminen on yhdenmukainen Euroopan parlamentin suosituksen ja etenkin kymmenkohtaisen toimintasuunnitelman kanssa. Yksi uudistuksen kulmakivistä on varainhoitoasetuksen muuttaminen. 1/ Kymmenkohtainen toimintasuunnitelma Komission mielestä vastuuvapauspäätöslauselma on osoitus kannustuksesta ja tuesta sen hallinnonuudistuspolitiikalle. Tämä pätee toimijoiden vastuun lisäämiseen, jonka myötä mm. kunkin pääosaston tavoitteet (ml. yksittäiset toimenkuvaukset, virkamiesten arviointi, kunkin PO:n vuosittainen työsuunnitelma) määritellään aiempaa tarkemmin (vrt. 10.I kohta). Samaan tavoitteeseen liittyvät myös vuotuinen lausuma ja vuosikertomus, jotka pääjohtajan ja yksikönpäälliköiden on allekirjoitettava (vrt. 10.II kohta). Niiden myötä komission hallinnoinnin laatua on helpompi arvioida. Komissio ei suhtaudu myönteisesti ajatukseen perustaa suoritushierarkia sen eri toimialojen välille (vrt. 10.III kohta), sillä eri pääosastojen politiikat ja hallinnointityökalut eroavat toisistaan. Samalla se kuitenkin katsoo, että ao. uudet välineet auttavat sitä yksilöimään hyviä toimintatapoja ja politiikkoja, jotka edellyttävät lisäkehittelyä. Myös komission hallinnonuudistuksessa korostetaan hallinnoinnin valvontaa (ml. arviointi) ja sen toimintojen riippumatonta sisäistä tarkastusta (vrt. 10.IV kohta). Komissio onkin panostanut valvontatoimiinsa ja tarkastusresursseihin pääosastoissa ja perustanut yhteisen varainhoitoelimen ja sisäisen tarkastuksen toimialan. Lisäksi komissio on panostanut arviointiin, jonka avulla se voi mitata hallinnoinnin laatua ja tarkastaa, edistytäänkö asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa. Jotta tällaisen politiikan toteuttamisessa onnistutaan, on järkeistettävä tiedonhallintaa komissiossa. Tätä varten aiotaan laatia erityinen työsuunnitelma (vrt. 10.X kohta). Euroopan parlamentin tavoin komissio haluaa turvata, että toimielinten toiminta on eettisesti kestävää ja avointa. Sen vuoksi komissio pyrkiikin noudattamaan vastuuvapauden myöntäjän asettamia tavoitteita, jotka koskevat julkisen palvelun etiikkaa ja sen toimivallan lujittamista kurinpitoasioissa (vrt. 10.V, VI ja VII kohdat). EU:n taloudellisten etujen suojaaminen on niin ikään yksi komission painopisteistä. Sen jatkuvana pyrkimyksenä on hallinnonuudistuksen mukaisesti parantaa välineitä, joilla mahdollistetaan aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintä (vrt. 10.IX kohta). Komissio on valmistellut useita toimia, joiden avulla voidaan lujittaa ja selkeyttää yksittäisten toimijoiden toimivaltaa, vastuullistaa tulojen ja menojen hyväksyjiä aiempaa enemmän ja tehostaa keinoja valvoa takaisinperintää aiempaa tiiviimmin. Samalla kehitetään myös petostentorjuntakeinoja (tuomion saaneiden tarjoajien sulkeminen hankintamenettelyjen ulkopuolelle, tietojenvaihto jäsenvaltioiden kanssa). Kun keskitetty sopimuksia ja tarjoajia koskeva tietokanta saadaan käyttöön, tarkastuksissa voidaan ottaa huomioon kaikki komission ja lopullisten tuensaajien sopimussuhteiden vaiheet (vrt. 10.VIII kohta). Fléchardin tapauksen seuranta: komissio aikoo laatia suuntaviivat saatavista luopumista koskevan suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta. 2/ Muut uudistukset Komissio katsoo, että vastuuvapauspäätöslauselma on osoitus tuesta sen toimilla useilla muillakin aloilla, etenkin seuraavilta osin: * Laaja osuus Euroopan parlamentin päätöslauselmasta koskee ulkoisia toimia. Tällä alalla ja komission hallinnonuudistuksen yhteydessä toteutettujen toimien lisäksi komissio aloitti uudistuksia, joilla mm. selkeytetään sisäisiä vastuualueita, tehostetaan ohjelmatyön laatua, luovutaan teknisen avun toimistoista asteittain ja saatetaan vanhat ja lepäävät sitoumukset päätökseen. Komissio on valmis jatkamaan parlamentin kanssa rakentavaa ja eteenpäin suuntautuvaa vuoropuhelua lisätoimista, joilla parannetaan laatua ja nopeutetaan tuen toimittamista. Yleispyrkimyksenä on järkeistää henkilövoimavarojen käyttöä. Tästä ovat esimerkkinä tehtävien ja vastuun siirtäminen lähetystöille ja yhteistyötoimisto EuropAidin perustaminen, joilla on keskeinen osuus ulkopuolelle suuntautuvaa tukea koskevan uudistuksen hallinnoinnissa. Erityispyrkimyksiin sisältyvät mm. EU:n ja YK:n rahoitussuhteet. Komissio on käynnistänyt uudelleen neuvottelut EY-YK-puitesopimuksesta, jonka avulla on tarkoitus parantaa EU:n rahoittamiin ja YK:n virastojen toteuttamiin toimiin liittyviä tarkastus- ja raportointijärjestelyjä. Lisäksi komissio on syyskuusta 2000 alkaen toteuttanut toimenpiteitä yksinkertaistaakseen ja järkeistääkseen osallistumistaan KIE-maiden ydinturvallisuuden parantamiseen. * Tärkeä osa uudistusta ovat rakennerahastojen varainhoitoa koskevat oikaisut. Maaliskuussa 2001 annettiin kaksi asetusta [1], joissa määritellään jäsenvaltioiden ja komission vastuualueet tällä alalla. Niissä hyödynnettiin menetelmiä, joita sovelletaan maatalousalan tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen. [1] Asetukset N:o 438/2001 ja 448/2001. III/ Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaaminen Vastuuvapauspäätöslauselmassa käsitellään yksittäistapauksia, joihin voi liittyä aiheettomasti maksettuja varoja tai muita sääntöjenvastaisia maksuja ja käytäntöjä. Osassa näistä tapauksista ilmoittajana oli tilintarkastustuomioistuin, mutta myös komissio on ilmoittanut tapauksista vastuuvapauden käyttäjälle osana avoimuuspolitiikkaansa budjettivallan käyttäjään nähden. Komission toimittamien tietojen perusteella parlamentti kykeni mm. laatimaan päätelmät ja suositukset havaituista hallinnointiongelmista. Koska komissio oli pääsääntöisesti saanut tiedot kyseisistä tapauksista, niistä useimmissa oli jo ehditty tehdä päätökset toimenpiteiden toteuttamisesta. Laajemminkin komissio pyrkii korjaamaan ongelmatilanteet mahdollisimman nopeasti osana sille kuuluvaa Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamista. Useista hyvistä esimerkeistä mainittakoon mm. * Euroopan parlamentin toivomusten mukaisesti komissio on tehostanut toimia yhteisen maatalouspolitiikan alalla korjatakseen useita ongelmakohtia. - Koska Italia ja Espanja ovat jatkuvasti myöntäneet maitoalan lisämaksuja, komissio on aloittanut jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevat menettelyt kyseisiä jäsenvaltioita vastaan ja päättänyt alentaa ennakkomaksuja neljän jäsenvaltion osalta. Koska kiintiöiden soveltamista koskevaa asetusta on hiljattain tarkistettu, komissio on tässä yhteydessä voinut tehostaa myös seuraamusmenettelyä ja tilanne ao. jäsenvaltioissa on asteittain alkanut korjaantua. - Vientitukia hallinnoiva Tanskan ministeriö puuttui komission vaatimuksesta niihin useisiin tapauksiin, joissa maksettuja vakuuksia ei ollut vapautettu. Näin tapausten lukumäärää saatiin supistettua kymmenkertaisesti. Aiheesta aiotaan laatia erityistarkastus. - OLAF on toteuttanut Espanjassa ja Italiassa tutkimuksia, jotka koskevat pellava-alan sääntöjenvastaisuuksia ja maitotuotteiden väärentämistä. Muita tutkimuksia on vireillä, ja komissio pohtii parhaillaan, millaisia uusia rahoitustoimia tilien tarkastus- ja hyväksymismenettelyssä olisi sovellettava. * Rakennerahastojen alalla komissio toteutti mittavia toimia, jotka liittyivät ESR-maksuihin Alankomaissa ja Espanjassa. Näissä molemmissa tapauksissa käynnistettiin koordinointiasetuksen 24 artiklan [2] mukaiset menettelyt. [2] Asetus (ETY) N:o 4253/88: tuen supistaminen, pidättäminen ja peruuttaminen. * Ulkoisten toimien alalla komissio jatkoi toteutettujen tarkastusten tiivistä valvontaa ja seurantaa, etenkin kun kyse oli Tukholman-edustustosta, jossa käynnistettiin kurinpitomenettelyjä. Kurinpitomenettelyt käynnistettiin yhdessä tapauksessa. Washingtonin-lähetystön tapaus on annettu OLAFin käsittelyyn. Seurannan perusteella on aloitettu varainhoidollisia toimia, mm. annettu perintämääräys (virallisesti "velkomismääräys") IRELA:n tapauksessa tai käynnistetty OLAFin tutkimukset (esim. ACEAL:n tapaus). * Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausumassa mainittujen virheiden korjaamiseksi komissio aikoo käsitellä virheet yksitellen määrittääkseen toteutettavat toimenpiteet. Komission seurantatoimet ovat kattavia. Komissio pyrkii perimään aiheettomasti maksetut rahamäärät takaisin. Maatalousalan asetuksilla taataan se, että virheet tulevat automaattisesti esiin jälkitarkastuksessa. Rakennerahastoalalla (joka on mittava menoala maatalouden ohella) muihin kuin tukeen oikeuttaviin menoihin liittyviä määriä ei välttämättä peritä takaisin, sillä ne voidaan vähentää toteutettavina olevista tukikelpoisista menoista. Alustavasti yksilöityjä määriä ei kuitenkaan aina kyetä perimään takaisin. Lisätutkimuksissa voi ilmetä, että virhettä ei ole tapahtunut, tai käyttöön voidaan saada uutta konkreettista aineistoa tai havaitaan, että kyse on sääntöjen tulkintaeroista. Komissio ryhtyy oikeustoimiin, kun siihen on aihetta. Selkeyttääkseen entisestään sääntöjenvastaisuuden ja petoksen eroa komissio on laatinut ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta. Ehdotuksessa määritellään petos ja se, mitä vakavalla petoksella tarkoitetaan. Asetuksen (EY) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa määritellään, mitä sääntöjenvastaisuudella tarkoitetaan. IV/ Suositukset, joita ei voida toteuttaa täysimääräisesti Komission ja Euroopan parlamentin kannoissa ei esiinny suuria eroja. Joissain tapauksissa pyyntö on kuitenkin ristiriidassa ihmisoikeuksien kunnioittamisen kanssa. Osassa tapauksista parlamentin pyyntöä vastassa on erityisongelmia, eikä suunniteltuja toimia voida näin ollen ottaa käyttöön. Yleensä esteet ovat oikeudellisia. Esimerkkinä voidaan käyttää kymmenkohtaista toimintasuunnitelmaa: komissio ei voi mennä toimissaan niin pitkälle kuin vastuuvapauden myöntäjä ao. suunnitelmassa edellyttää. Komissio aikoo pitää yksittäisten virkamiesten arvioinnit sisäisenä asianaan. Kun kyse on A1-palkkaluokan virkamiesten irtisanomisista, komission toimivaltaan sovelletaan henkilöstösääntöjen määräyksiä, jotka sisältävät mahdollisuuden mittaviin seuraamuksiin. Epäpätevyyteen liittyviä menettelyjä kehitellään parhaillaan hallinnonuudistuksen yhteydessä. Nykyisten oikeudellisten velvoitteiden perusteella OLAF ei voi toimittaa kaikkia tietoja vastuuvapauden myöntäjälle. Myös tekniset tai käytännön syyt voivat vaikuttaa siihen, että komissio ei voi täyttää parlamentin pyyntöä. Tämä pätee etenkin tapaukseen, jossa on kyse tarkastuslausumassa esitetystä virheasteesta. Komissiolla ei ole mahdollisuuksia ilmoittaa yleiseen talousarvioon tai johonkin tiettyyn toimialaan liittyvien virheiden määrää. Komissio yhtyy vastuuvapauden myöntäjän mielipiteisiin, jotka koskevat päätöslauselmassa mainittuja periaatteita ja tavoitteita. Kun kyse on kurinpitolautakuntaa koskevista järjestelyistä, komissio aikoo kuitenkin noudattaa valkoisessa kirjassa esittämäänsä ehdotusta. V/ Tiedottaminen vastuuvapauden myöntäjälle Vastuuvapausmenettelyn aikana komissio on täyttänyt kaikki perustamissopimukseen sisältyvät velvoitteensa ja toimittanut parlamentille runsaasti yksityiskohtaisia tietoja, joiden avulla parlamentti on voinut toteuttaa tehtäväänsä vastuuvapauden myöntäjänä. Komissio on kehittänyt raportointivälineitään. Parlamentille toimitetaan talousarvion toteuttamista koskevia lukuja viikoittain. Perehtymällä sisäisen tarkastuksen toimialan vuosikertomukseen ja OLAFin vuosikertomukseen parlamentti saa tietoja komission toteuttamista tarkastuksista. Kehittämällä tarkastus-, arviointi-, valvonta- ja raportointivälineitä komissio kykenee toimittamaan aiempaa yksityiskohtaisempia tietoja. Olennaista tässä on luottamuksellisuus ja asianmukaiset toimittamismenettelyt. Vuotta 1999 koskeva vastuuvapausmenettely osoitti, että puitesopimus on tehokas ja riittävä perusta komission ja parlamentin yhteistyölle. VI/ Päätelmät Komissio korostaa, että paljon on jo toteutettu vastuuvapauden vahvistamisen ja tämän kertomuksen julkaisemisen välisenä aikana. Osa parlamentin pyynnöistä on kuitenkin sellaisia, joiden toteuttaminen vaatii huomattavasti enemmän aikaa: uudistuksia, selvityksiä ja hallinnointijärjestelmien muuttamisia on tarkasteltava ja valmisteltava huolellisesti, jotta niistä on mahdollisimman paljon hyötyä tulevina vuosina. Tähän liittyvät esimerkiksi muutokset tutkimuspolitiikan alan olemassa oleviin sopimuslausekkeisiin, henkilöstön uudelleenjärjestelyt ulkoisten toimien alalla tai, laajemminkin, komission hallinnonuudistuksen toteuttaminen kaikilta osiltaan. Komissio haluaa kuitenkin painottaa, että sen jatkotoimet vastuuvapauteen nähden eivät pääty tämän kertomuksen julkaisemiseen, sillä EU:n varojen hallinnoinnin tehostamisessa on toimittava pitkäjänteisesti. Komissio pitää vastuuvapausmenettelyä tärkeänä osana varainhoitonsa tehostamista. Siksi se on kiinnittänyt tiiviisti huomiota parlamentin esittämiin suosituksiin. Tämä kertomus osoittaa, että pääperiaatteista ja -tavoitteista ja myös niiden toteuttamiseen liittyvistä toimenpiteistä vallitsee laaja yksimielisyys. Tulokset ovat jo nyt olleet myönteisiä, ja hallinnonuudistusprosessi vie kehitystä samaan suuntaan. * * * 2. Euroopan parlamentin päätös tilien päättämisestä Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisen osalta varainhoitovuonna 1999 Euroopan parlamentti, joka 1. - 4. (tulostilin/tulojen/menojen/taseen kuvaus) 5. on huolestunut siitä, että epäonnistuminen kattavien rahoitusta koskevia selvitysten laadinnassa on osoitus tietojen asianmukaisessa tarkistamisessa, hallinnoinnin valvonnassa ja budjettimenettelyssä esiintyneistä puutteellisuuksista; kehottaa komissiota ottamaan käyttöön tehokkaan kirjanpitojärjestelmän, jotta säännönvastaisuudet voidaan todeta hyvissä ajoin; kehottaa komissiota ottamaan käyttöön menettelyjä, jotta kukin pääosasto ja lähetystö voi laatia väliaikaisen yhtenäisen rahoitusta koskevan selvityksen joka kuudes kuukausi; toteaa, että uudistusohjelman mukaisesti järjestelmä on täysin toimintakelpoinen vuoteen 2003 mennessä; Komission vastaus kohtaan 5: Komissio on ottamassa käyttöön uutta järjestelmää tietojen tarkistamiseksi säännöllisesti. Järjestelmää koekäytettiin ensimmäistä kertaa vuoden 2000 tilinpäätöksen yhteydessä. Tiedonkeruu vuoden 2000 tulostilin valmistelua varten toteutui laadullisesti paljon paremmin kuin aiempina vuosina. Komissio tarkasti useita tulostilin yksittäisiä määriä varmistaakseen, että ne olivat tarkkoja ja yhtenäisiä. Komissio on voimakkaasti panostanut talousarvion toteuttamista koskevien valvontajärjestelmiensä tehostamiseen. Tätä nykyä komissio toimittaa budjettivallan käyttäjälle ja vastuuvapauden myöntäjälle * viikoittain talousarvion toteuttamistaulukot tulojen ja menojen hyväksyjien sähköisessä muodossa toimittamien tietojen perusteella, joten budjettia koskevaan päätöksentekoon on käytettävissä kaikkien tuoreimmat tilannetiedot talousarvion toteuttamisesta. * kuukausittain ja neljännesvuosittain toteuttamisperusteiset tilinpäätösaineistot, jotka julkaistaan Europa-palvelimella. Neljännesvuosittaisissa tiedoissa esitetään tiivistelmänä analyysi toteuttamisen pääpiirteistä edellisvuoteen verrattuna. * kuukausittain maatalousmenojen varojärjestelmän tiedot. * talousarvion toteuttamissuunnitelman vuodelle 2001. Sen on tarkoitus toimia hallinnointivälineenä, jonka avulla voidaan aiempaa paremmin seurata talousarvion toteuttamista. * vuosittain varainhoitokertomuksen, jossa analysoidaan yksityiskohtaisesti talousarvion toteutusta ja keskitytään sen tulokseen ja esitetään saavutukset suhteessa suunnitelmaan ja talousarvion perustana oleviin arvioihin. * vuosittain talouskertomuksen, jossa luodaan katsaus yhteisön rahoitustoimintaan ja keskitytään saavutuksiin suhteessa EU:n talousarviomenoihin. Lisäksi kertomuksessa korostetaan erityisiä painopistetoimia. Kunkin pääosaston toimittamat lopulliset tilinpäätöstiedot tarkastetaan hallinnonuudistusta koskevan valkoisen kirjan toimen 82 (pääjohtajan vuosittaiseen toimintakertomukseen sisältyvä lausuma) mukaisesti. 6. muistuttaa, että tilintarkastustuomioistuin katsoo tarkastuslausumassaan, että tase kuvastaa luotettavalla tavalla yhteisön tuloja ja menoja ja rahoitusselvitystä vuoden lopussa, mutta kuten aikaisempinakin vuosina, se on esittänyt varauksia tiettyjen virheiden ja puutteellisuuksien vaikutuksesta vahvistettuun taseeseen, mukaan lukien: (a) kiinteän omaisuuden nettomäärän aliarvostus, joka on noin 240 miljoonaa euroa, koska Euroopan parlamentin ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen rakennuksia ei ole sisällytetty, sekä poistojen epäjohdonmukainen käsittely komission eri pääosastojen välillä ja jopa niiden sisällä, (b) jäsenvaltioiden maksamattomien lyhytaikaisten saatavien aliarvostus omien varojen ja EMOTR-tukiosaston osalta, (c) muiden saatavien olennainen aliarvostus, pääasiassa maksut, joita on maksettu useille välittäville elimille, mutta joita ei ole vielä siirretty lopullisille edunsaajille, (d) etukäteismaksujen epäasianmukainen ja riittämätön selvitys 31. joulukuuta 1999 asti, mikä johtuu hyväksyvien virkamiesten kirjaamisvirheestä sekä SINCOM2-ohjelman käyttöönottoon liittyvistä teknisistä ongelmista, (e) sitoumusten aliarvostus noin 2 600 miljoonaa euroa, (f) jäljellä olevien sitoumusten yliarvostus noin 940 miljoonaa euroa, koska ne ovat edelleen tileillä, vaikka muita maksuja ei tarvitse enää maksaa, mikä johtuu puutteellisesta valvonnasta komission eri osastoilla, (g) mahdollisten saatavien yliarvostus; Komission vastaus kohtaan 6: (a) Kyseiset kaksi rakennusta sisällytettiin taseen vastaava-puolelle 31. joulukuuta 2000. Sitä ennen ne esitettiin taseen liitetiedoissa. Yhdenmukaistaakseen arvostussääntöjä ja tilinpäätösmenettelyjä komissio antoi 29. joulukuuta 2000 asetuksen (EY) 2909/2000 Euroopan yhteisöjen muuta kuin rahoitusomaisuutta koskevasta kirjanpidosta ja on niin ikään laatinut kirjanpito- ja konsolidointikäsikirjan. (Yksittäisten toimielinten tilinpäätökset laaditaan tätä nykyä yhdenmukaisesti.) Vuoden 2000 tilinpäätöstä laadittaessa kaikki toimielimet tekivät poistoja. (b) Perinteisten omien varojen alalla komissio huomauttaa, että se ei toistaiseksi kykene esittämään tarkempia arvioita lyhytaikaisten saamisten määrästä, sillä niiden perinnän onnistuminen on epävarmaa. Varovaisuusperiaatteen mukaisesti komissio teki vuonna 1999 100-prosenttisen varauksen epävarmoja saatavia varten. Tietojen puuttuessa se ei soveltanut todennäköistä perintäastetta. Koska perittävien lyhytaikaisista saamisista haluttiin antaa tarkempi arvio, vuoden 2000 arvostusvaraus laskettiin aiempien vuosien perintätilastojen perusteella 63 prosentin mukaan. Jotta perittävät omat varat voidaan arvostaa aiempaa tarkemmin, komissio on tehnyt ehdotuksen asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 muuttamiseksi; tarkoituksena on poistaa kirjanpidosta sellaiset määrät,, joiden takaisinperintä jäsenvaltioissa on mahdotonta. Sama ongelma pätee EMOTR-velkojen arviointiin, sillä aiempien asetusten perusteella jäsenvaltiot eivät olleet velvollisia toimittamaan tietoa perintämahdollisuuksista. Esimerkiksi vuonna 1999 taseen vastaava-puolelle kirjattiin vähennyksenä 100-prosentin arvonkorjaus epävarmoja saatavia varten. Epävarmojen saatavien arvonkorjauksen arvioinnissa käytettiin vuonna 2000 jäsenvaltioiden toimittamia ja tarkastusten yhteydessä hankittuja tietoja. Komission päätöksellä (EY 2761/99) jäsenvaltiot ovat vuodesta 2001 velvollisia toimittamaan komissiolle puolivuosittain niiden saatavien määrät, joita ei todennäköisesti voida periä takaisin (myös niissä tapauksissa, joissa oikeustoimet perinnän suorittamiseksi ovat vielä vireillä). Vastaisuudessa saatavista voidaankin esittää tarkempi arvio. (c) Parantaakseen rahoituksen välittäjistä käytettävissä olevien tietojen laatua ja laatiakseen luettelon kaikista varojen hallinnoijista komissio toteutti vuonna 2000 tutkimuksen pääosastoissa. Tutkimuksen perusteella taseen vastaavaa-puolella on voitu esittää ennakkomaksut julkisille ja yksityisille rahoituksen välittäjille aiempia vuosia kattavammin. Rahoituksen välittäjiä koskeva tutkimus aiotaan toteuttaa vuosittain. (d) Varainhoitoasetuksen uudelleenlaatimista koskevassa ehdotuksessaan komissio on selkeyttänyt maksulajikäsitteistöä. (e) Kyse on lähinnä rakennerahastositoumuksista. Syynä 2 600 miljoonan euron aliarvostukseen on se, että vuosi 1999 oli rakennetoimien edellisen ohjelmakauden (1994-99) viimeinen. Koska ohjelmasuunnittelu viivästyi jäsenvaltioissa, komissio ei saanut sitoumuksia valmiiksi vuoden 1999 loppuun mennessä ja joutui näin ollen siirtämään määrärahat seuraavalle vuodelle, jotta Edinburghissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston vahvistamat määrät voitiin sitoa. Ongelma oli siis selvästi kertaluonteinen. (f) Pysyvän valvontaohjelman avulla komissio seuraa maksattamattomien sitoumusten tilannetta tiiviisti kaikissa pääosastoissa varmistaakseen, että ilmoitetut määrät vastaavat oikeudellisia velvoitteita. Se esitti budjettivallan käyttäjälle maksattamatta olevien sitoumusten selvittämisstrategiaa koskevan kertomuksen 20. marraskuuta 2000. Eräitä sitoumuksia on kuitenkin pidettävä voimassa joitakin vuosia oikeudellisten rajoitusten vuoksi (oikeustoimet jne.). Raportoinnin tehostamiseksi komissio esittää taseen ulkopuolisissa sitoumuksissa sekä maksattamatta olevien sitoumusten tilanteen että sen kehittymisen. (g) EMOTR:n tukiosastoa koskevien tietojen toimittamisessa käytettävien taulukoiden muodosta 14 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyssä päätöksessä C(2000) 1992 erotetaan muut saamiset määristä, jotka on perittävä takaisin sääntöjenvastaisuus- ja petostapauksissa (asetus (ETY) N:o 595/91). Näiden tietojen avulla voidaan välttää kaksoiskirjaukset ja saatavien yliarvostus. Päätöstä oli alettava soveltaa 1. tammikuuta 2001 alkaen, mutta eräät jäsenvaltiot toimittivat ao. tiedot jo vuodelta 2000. Ainoastaan näiden jäsenvaltioiden osalta voitiin välttää kaksoiskirjaukset vuoden 2000 tilinpäätöksessä. 7. hyväksyy varainhoitovuoden tilien päättämisen Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisen osalta varainhoitovuonna 1999; 3. Euroopan parlamentin päätöslauselma, joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapaudesta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 3.1. Tiedonsaantioikeus 1. pahoittelee, että komissio ei puitesopimuksen tekemisen jälkeenkään ole toimittanut tiettyjä vastuuvapauden myöntävän viranomaisen vaatimia tietoja ja asiakirjoja; vahvistaa uudelleen 19. tammikuuta 2000 antamansa päätöslauselman, joka sisältää huomautukset, jotka ovat erottamaton osa päätöstä vastuuvapauden myöntämisestä komissiolle Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1997, 26 kohdan b alakohdan, jossa parlamentti huomauttaa, että sillä on oltava mahdollisuus tutustua komission asiakirjoihin vähintäänkin tasavertaisesti tilintarkastustuomioistuimen kanssa; muistuttaa, että Euroopan parlamentti on noudattanut puitesopimusta pyytäessään tietoja komissiolta huolimatta siitä, että säännöt i. ovat hyvin tulkinnanvaraisia, erityisesti määriteltäessä, voidaanko jotain asiakirjaa pitää luottamuksellisena; ii. saattavat aiheuttaa tarpeettomia viiveitä, josta on esimerkkinä asiakirjojen toimittaminen 16. helmikuuta 2001, kun kysely oli esitetty 5. joulukuuta 2000; kehottaa siksi näiden kokemusten perusteella tarkistamaan puitesopimusta noudattaen tällöin seuraavia perusperiaatteita: (a) sen vahvistaminen, että jokaisella parlamentin jäsenellä on oikeus EY:n perustamissopimuksen 197 artiklan mukaisesti tarvittaessa vaatia ja saada komissiolta myös luottamuksellisia tietoja, (b) työjärjestyksen liitteen VII määräysten rajoittamaton soveltaminen luottamuksellisten asiakirjojen käsittelemiseksi; tähän sisältyy jokaisen valiokunnan jäsenen oikeus tutkia luottamuksellisia asiakirjoja, (c) alkuperäisasiakirjojen toimittaminen täydellisinä, ilman muutoksia tai mustaamisia; Komission vastaus kohtaan 1: Vuoden 1999 vastuuvapausmenettely oli ensimmäinen, johon sovellettiin 5. heinäkuuta 2000 laadittua puitesopimusta. Komissio pyrki noudattamaan sopimusta täysimääräisesti ja uskollisesti koko menettelyn ajan. Puitesopimuksen liitteessä III olevassa 4 artiklassa määrätään tarkemmin menettelystä, jota sopimuksen tarkistuksessa on noudatettava. Sopimusta koskeva kanne on vireillä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. Komission mielestä puitesopimus on osoittautunut tehokkaaksi mekanismiksi, jonka etuna on mm. se, että parlamentilla on nyt mahdollisuus saada myös luottamuksellista muuta tietoa. 2. muistuttaa komissiota varainhoitoasetuksen 80 artiklasta, jonka mukaan varainhoitoa koskevan selvityksen on annettava tietoa siitä, onko varainhoitoasetuksen 2 artiklassa säädettyä taloudellisuuden periaatetta todella noudatettu; pahoittelee, että tämä varainhoidon valvonnan kannalta perusluonteinen asiakirja antoi vuodelta 1999 vain hyvin riittämättömiä tietoja ja oli saatavissa vain yhdellä kielellä; kehottaa komissiota esittämään vuodelta 2000 perusteellisen selvityksen, joka kattaa kaikki budjettikohdat ja on saatavissa kaikilla virallisilla kielillä; Komission vastaus kohtaan 2: Vuoden 2000 varainhoitoa koskeva selvitys on laadittu varainhoitoasetuksen 2 artiklassa säädettyjen periaatteiden mukaisesti: siinä vertaillaan kaikkien keskeisten budjettikohtien ennakoitua ja todellista rahoitusta ja toteutumaa ja yksilöidään määrälliset tavoitteet ja seurataan niiden toteuttamista. Koska talousarviossa on noin 1 200 kohtaa, komission mielestä on kustannustehokkuusperiaatteen vastaista ilmoittaa selvityksessä kattavat tiedot joka ainoasta budjettikohdasta. Tilintarkastustuomioistuimen huomautusten mukaisesti selvityksessä on ennen kaikkea otettava huomioon keskeisimmät budjettikohdat. Vuoden 2000 varainhoitokertomuksessa komissio tarkastelikin yksityiskohtaisesti niitä kohtia, joiden määrärahat olivat yli 30 miljoonaa euroa ja/tai jotka olivat muuten erityisen merkittäviä tai kiinnostavia. Lähinnä tarkoituksena oli laatia asiakirja, jonka valmistelu ei vie kohtuuttomasti aikaa ja jonka tietomäärä ei paisu liian suureksi. Aikarajoitusten ja selvityksen suuren koon (yli 400 sivua yksityiskohtaista analyysiä) vuoksi asiakirja on saatavilla ainoastaan yksikielisenä. 3.2. Tarkastuslausuma 3. kyseenalaistaa vuoden 1999 tarkastuslausuman hyödyllisyyden niin kauan kuin lukuja ei ole annettu; toteaa, että tilintarkastustuomioistuin, joka käyttää huomattavasti niin tarkastajien kuin tarkastettavan elimen resursseja, ei ole viime vuosina julkaissut sisältövirheitä ja muotovirheitä koskevia lukuja, joiden perusteella parlamentin olisi mahdollista arvioida, miten komissio on suoriutunut unionin talousarvion hoidossa; (i) muistuttaa, että unionin talousarvion sisältövirheiden kokonaismäärä oli 4,0 prosenttia vuonna 1994, 5,9 prosenttia vuonna 1995 ja 5,4 prosenttia vuonna 1996 ja että lukuja ei ole julkaistu tätä seuraavilta vuosilta; (ii) toteaa kuitenkin, että maatalousalaa koskevat tiedot, jotka toimivaltainen komission jäsen on ilmoittanut ensimmäistä kertaa ja joiden osuus on 39,5 miljardia euroa tai 47 prosenttia talousarviosta, olivat 2,52 prosenttia vuonna 1995, 3,78 prosenttia vuonna 1996, 1,94 prosenttia vuonna 1997, 3,29 prosenttia vuonna 1998 ja 3,06 prosenttia vuonna 1999, mikä oli huomattavasti alhaisempi kuin virheiden esiintyvyys yleensä; (iii) panee merkille, että muiden pääosastojen hallinnoimissa varoissa, etenkin yhdessä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoiduissa varoissa, on kokonaisuudessaan enemmän virheitä; kehottaa muita komission jäseniä ilmoittamaan parlamentille vuotuiset virheet omilta vastuualueiltaan vuodesta 1994 alkaen ja tulevaisuudessa; (iv) pitää myönteisenä tilintarkastustuomioistuimen halukkuutta tehdä alakohtaisia arviointeja ensimmäisenä askeleena kohti avoimempia ja tarkempia arviointeja talousarvion käyttöasteesta, mutta vaatii, että tilintarkastustuomioistuimen on muutettava lähestymistapaansa virheasteen määrittämisen suuntaan sekä sen suuntaan, että se erittelee tarkastuskertomusten tulokset sekä maantieteelliseltä että alakohtaiselta pohjalta; suosittelee, että tilintarkastustuomioistuin tarpeen vaatiessa ilmoittaa mainittujen tietojen toimittamisen vaatimien henkilöstöresurssien ja taloudellisten resurssien määrän; (v) kehottaa tilintarkastustuomioistuinta tekemään tarkastuslausumasta välineen, joka sallii vastuuvapauden myöntävän viranomaisen ja budjettivallan käyttäjän vertailla ja seurata varainhoidossa tapahtuvaa edistystä; (vi) toistaa 13. huhtikuuta 2000 vastuuvapauden myöntämisen lykkäämisestä komissiolle Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1998 antamansa päätöslauselman 1 a kohdan, jonka mukaan komission olisi vähennettävä yli viiden prosentin virheprosenttia huomattavasti; pyytää tekemään tämän yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tilintarkastustuomioistuimen, vastuuvapauden myöntävän viranomaisen ja komission kesken neuvoteltavan menetelmän perusteella; kehottaa komissiota varmistamaan, että se saa myönteisen tarkastuslausuman viimeistään varainhoitovuonna 2003; Komission vastaus kohtaan 3: (iii) Tarkastuslausuman (DAS) laadinta kuuluu ainoastaan tilintarkastustuomioistuimen toimivaltaan. Tilintarkastustuomioistuin pyrkii jatkuvasti kehittämään tarkastuslausuman laadintaa ja päätti muutama vuosi sitten, että kuvaileva tarkastuslausuma toimii tehokkaimpana viestintämetodina. Tarkastuslausumassa kuvataan kattavasti komission toimintaa. Asianomaisessa EY:n perustamissopimuksen 248 artiklassa ei määrätä, että erittelyt on tehtävä yksityiskohtaisesti kustakin pääosastosta. Niiden neljän tarkastuslausuman perusteella, jotka tilintarkastustuomioistuin laatii vuosittain tilinpäätöksen luotettavuudesta ja menojen laillisuudesta ja asianmukaisuudesta sekä sitoumuksista ja maksuista, komissio ei kykene esittämään virheprosentteja eikä yksityiskohtaisia tietoja kustakin pääosastosta. Kielteinen lausuma koski (ainoastaan) maksuja. (vi) Aiemman ilmoituksensa mukaisesti komissio tekee edelleen "kaikkensa, jotta tarkastuslausumaa voitaisiin tuntuvasti parantaa mahdollisimman nopeasti". Tarkastuslausumaa voidaan parantaa johdonmukaisesti ja pitkäjännitteisesti tehostamalla komission ja jäsenvaltioiden valvontajärjestelmiä ja varmistamalla, että tehtävien hoitamiseen on käytössä asianmukaiset resurssit. Näitä molempia osa-alueita painotetaan komission hallinnonuudistuksessa, joka käynnistettiin vuoden 2000 alkupuoliskolla. Esimerkiksi operatiivisten pääosastojen varainhoitotoimia on tehostettu. Yhteinen varainhoitoelin on nyt käytössä, ja myös tarkastustoiminta on saatu käyntiin pääosastoissa; lisäksi sisäisen tarkastuksen toimiala on aloittanut toimintansa ja varainhoitoasetuksen uudelleenlaadinnassa on edistytty. 3.3. Neuvosto 4. (neuvosto:) 3.4. Jäsenvaltiot 5. muistuttaa, että jäsenvaltiot hallinnoivat yli 80 prosenttia Euroopan unionin talousarviosta; (i) kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä ratifioineet vuoden 1995 yleissopimusta yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta, nimittäin Belgiaa, Irlantia ja Luxemburgia, tekemään sen mahdollisimman pian; (ii) panee merkille, että tilintarkastustuomioistuin toteaa vastuuvapauden myöntäjän esittämään kyselylomakkeeseen 26. tammikuuta 2001 antamassaan vastauksessa, että sen vuosikertomuksessa arvostellaan seuraavia jäsenvaltioita: >TAULUKON PAIKKA> (iii) on yllättynyt, että jäsenvaltioiden ilmoittamat säännönvastaisuuksia ja petoksia koskevat luvut ovat kokonaisuudessaan paljon alhaisempia kuin tilintarkastustuomioistuimen laatimissa alakohtaisissa tarkastuskertomuksissa on todettu; huomauttaa, että jäsenvaltioiden esittämistä luvuista voi saada vääristyneen kuvan tilintarkastustuomioistuimen ja jäsenvaltioiden käyttämien määritelmien ja menetelmien erojen vuoksi; kehottaa vastuuvapauden myöntävää viranomaista tutkimaan asiaa; (iv) Omat varat: (a) muistuttaa, että jäsenvaltiot ovat raportoineet säännönvastaisuuksista ja petoksista, jotka vastaavat 266,1 miljoonaa euroa eli 1,92 prosenttia omien varojen budjetista, joka on 13,8 miljardia euroa (asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89); toteaa, että jäsenvaltioiden ilmoittamista, 214,8 miljoonan kokonaissummaa vastaavista säännönvastaisista menoista, 48,7 prosenttia tuli Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja että jäsenvaltioiden petoksia koskevista ilmoituksista ja niihin liittyvästä 51,3 miljoonan euron kokonaissummasta oli 76,8 prosenttia peräisin Saksasta, (b) korostaa, että neljä jäsenvaltiota, eli Irlanti, Luxemburg, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta, eivät ole raportoineet perinteisten omien varojen kantamiseen liittyvistä petostapauksista, (c) kehottaa komissiota tutkimaan, onko olemassa edellytyksiä laatia omia varoja koskevia rahoituksellisia korjausmenettelyjä sen tilinpäätösjärjestelmän pohjalta, jota käytetään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosaston osalta; Komission vastaus kohtaan 5 (iv): (a) ja (b) Kuten komissio on aiemminkin todennut, eri kansalliset viranomaiset eivät tulkitse petoksen käsitettä johdonmukaisesti samalla tavalla. Lähinnä syynä on se, että kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä ratifioineet yleissopimusta, jossa asiasta määrätään. Eräissä jäsenvaltioissa yhteisön asetuksen laiminlyöntiä voidaan pitää petoksena ainoastaan niissä tapauksissa, joissa tuomioistuin on antanut lopullisen tuomion. Toisissa jäsenvaltioissa kansalliset operatiiviset yksiköt luokittelevat tapaukset omien tutkimustensa aikana. (c) Ennen kuin komissio ryhtyi muuttamaan asetusta 1552/89 (nyt 1150/2000) vuonna 1997, se tutki eri tapoja lisätä avoimuutta ja tehostaa menettelyä, joka koskee määrien poistamista kirjanpidosta (asetuksen 1150/2000 17 artiklan 2 kohta). Analyysin yhteydessä pohdittiin myös mahdollisuutta ottaa käyttöön tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva tarkastusjärjestelmä. Tällaisen järjestelmän katsottiin kuitenkin raskauttavan perinteisten omien varojen keruuta, jossa erona EMOTR:n tilanteeseen on se, että tilien perustana olevien toimien lukumäärä ja suurusluokka ei ole tiedossa. Siksi komissio päätti ehdottaa yksinkertaisempaa ratkaisua: jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tapauksista, joissa määrät ylittävät 10 000 euroa ja joissa perintää ei ole voitu toteuttaa edeltävällä viisivuotiskaudella. Jos jäsenvaltio ei ole pyrkinyt perimään saatavaa riittävän tehokkaasti, sen on komission ehdotuksen mukaan vastattava perimättä jääneestä määrästä taloudellisesti. Ehdotus [KOM (97) 343 lopullinen] on edelleen neuvoston käsittelyssä. (v) EMOTR-tukiosasto (a) muistuttaa, että jäsenvaltiot raportoivat säännönvastaisuuksista ja petoksista, jotka vastasivat 232,1 miljoonaa euroa eli 0,59 prosenttia EMOTR-tukiosaston talousarviosta, joka on 39,5 miljardia euroa (asetus (ETY) N:o 595/91); toteaa, että 116,5 miljoonan euron kokonaissummasta, joka vastaa jäsenvaltioiden ilmoittamia säännönvastaisuuksia, 70 prosenttia oli Saksan, Espanjan ja Italian ilmoittamia ja että 115,5 miljoonan euron kokonaissummasta, joka vastaa jäsenvaltioiden ilmoittamia petoksia, 78 prosenttia oli Saksan, Ranskan ja Italian ilmoittamia, (b) korostaa, että kaksi jäsenvaltiota, Kreikka ja Suomi, eivät ole raportoineet ainoastaan yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvästä petostapauksesta, (c) pahoittelee, että yksi jäsenvaltio eli Tanska oli 1. helmikuuta 2001 koonnut liian suuren vientitukia koskevien vakuuksien määrän, joka vastasi 2,2 miljoonaa Tanskan kruunua (noin 300 miljoonaa euroa), josta yritykset tallettivat 6 miljoonaa Tanskan kruunua (noin 800 000 euroa) viisi vuotta sitten; vaatii, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin tarkastavat yhdessä, miten Tanskan elintarvike-, kala- ja maatalousministeriö hallinnoi vientitukia, (d) pahoittelee, että Italia on maksanut korkeita lisämaksuja maanviljelijöidensä puolesta, koska nämä olivat ylittäneet maitokiintiöt, ja että Italia oli tästä syystä vääristänyt unionin sisäistä kilpailua; pitää erittäin tärkeänä, että laaditaan asianmukainen lainsäädäntö, jonka pohjalta on mahdollista määrätä sanktioita sellaisille jäsenvaltioille, joiden maitokiintiöiden hallinnointi on puutteellista; vaatii komissiota tutkimaan perusteellisesti syytökset, joiden mukaan yhteisön tukea saavaa rasvatonta maitojauhetta jalostettaisiin uudelleen tuoreeksi maidoksi, (e) pahoittelee, että Kreikka ei ole laatinut viinitarhoja koskevaa rekisteriä, huolimatta siitä, että se on jo vuodesta 1992 ollut oikeudellisesti velvollinen tekemään näin; pahoittelee, että komissio ei edelleenkään ole onnistunut perustamaan viinialalle tehokasta erikoistunutta valvontaelintä tilintarkastustuomioistuimen ja parlamentin toistuvista vaatimuksista huolimatta; vaatii, että vuoden 2002 talousarvion puitteissa komissiolle osoitettavien ylimääräisten henkilöstöresurssien myöntämisehtoihin sisällytetään kyseisen elimen toiminnan kannalta erityisiä ja valvottavissa olevia toimia, (f) kehottaa komissiota pidentämään tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta ajanjaksoa, jona perintävaatimuksia voi tehdä, nykyisen 24 kuukauden sijasta 36 kuukauteen, tarkistamaan sovitteluelimen jäsenyyttä ja antamaan ehdotuksen oikeusperustaksi, jonka turvin komissio voi soveltaa kasvavia rahoituksellisia korjauksia jäsenvaltioihin toistuvien valvontajärjestelmän puutteellisuuksien vuoksi, mukaan lukien viiveet, joita on esiintynyt yhdennetyn valvonta- ja hallintojärjestelmän (IACS) käyttöönotossa; Komission vastaus kohtaan 5 (v) c: Osana EU:n laajuista tutkimusta komissio on tarkastanut, miten Tanskan elintarvike-, kala- ja maatalousministeriö hallinnoi ennakoita ja vakuuksia. Vientitukia koskevat ennakot maksetaan ainoastaan asianmukaista vakuutta vastaan. Vakuus vapautetaan asianmukaisten asiakirjojen toimittamista vastaan. Kun kyse on jaksotetusta tuesta, viejällä on 12 kuukautta aikaa toimittaa selvitys saapumisesta ja vapaaseen liikkeeseen asettamisesta kolmannessa maassa. Jos selvitys toimitetaan 18 kuukauden kuluessa vientipäivästä, vientituesta vähennetään 15 prosenttia. Perustelluissa poikkeustapauksissa määräaikaa voidaan pidentää. Venäjälle suuntautuvaan vientiin sovelletaan tätä nykyä lisävaatimuksia, ja viejien on toimitettava saapumisselvitys kahden vuoden kuluessa. Kun kyse on Tanskan kaltaisesta merkittävästä viejämaasta, on selvää, että ministeriöllä on jatkuvasti hallussaan suuri määrä vakuuksia. Komissio on kuitenkin todennut, että selvittämättömien vakuuksien maksusuma on päässyt paisumaan liian suureksi. Tämä aiheuttaa lisäkustannuksia viejille ja potentiaalisia riskejä EMOTR:lle, jos perintä viivästyy tai jää suorittamatta. Komission painostuksesta ministeriö laati toukokuussa 2000 toimintasuunnitelman maksusuman purkamiseksi; tarkoituksena oli puuttua niihin 22 000 tapaukseen, joissa vakuus oli annettu ennen 1. maaliskuuta 1999. Kyse oli yhteensä 740 miljoonasta Tanskan kruunusta. Tapausten määrä oli 30. huhtikuuta 2001 mennessä saatu supistumaan 2 400 tapaukseen ja vakuuksien 99 miljoonaan Tanskan kruunuun. Ao. vakuuksien määrä 13. kesäkuuta mennessä oli enää 70 miljoonaa Tanskan kruunua. Suunnitelman mukaan maksusuma on tarkoitus selvittää kokonaisuudessaan vuoden 2001 loppuun mennessä. Vaikka osa määristä on peritty aiottua myöhemmin, komissio ei löytänyt todisteita siitä, että ministeriö olisi laiminlyönyt lainsäädäntöön perustuvia perintätoimia. Komissio suhtautuu myönteisesti toimenpiteisiin, joita ministeriö on jo toteuttanut ongelman korjaamiseksi. Komissio toteuttaa seurannan tarkastamalla, että ministeriö noudattaa sitoumuksiaan ja että ongelma ratkaistaan kokonaisuudessaan. Komission vastaus kohtaan 5 (v) d: Maitokiintiöt Komissio on aloittanut jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevat menettelyt (jotka ovat yhä vireillä) Italiaa (perusteltu lausunto 97/2228) ja Espanjaa (perusteltu lausunto 97/2227) vastaan, koska kyseiset maat ovat soveltaneet maitokiintiöjärjestelmää puutteellisesti ja laiminlyöneet lisämaksun kantamisen. Italiaa koskevat ongelmat oli jo esitetty kansallisen tutkimuskomitean raportissa. Komissio on toiminut perusteellisesti ja peräänantamattomasti ja aikoo jatkaa perintätoimia. Viipeet asian käsittelyssä perustuvat siihen, että jäsenvaltiot, alueet ja yksityishenkilöt ovat käyttäneet puolustautumisoikeuttaan. Komissio myöntää, että maitokiintiöjärjestelmää ei ole sovellettu täysimääräisesti Italiassa siltä osin kuin ongelmat liittyvät lisämaksun kantamiseen. Lisämaksun kantamisen laiminlyönti Italiassa johtuu eri syistä: maksut on riitautettu kansallisissa tuomioistuimissa, toimitus- ja suoramyyntikiintiöistä on maksettu perusteettomia korvauksia ja lisämaksu on jätetty perimättä. Kaksi viimeistä syytä ovat aiheuttaneet sen, että jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskeva menettely Italiaa vastaan on edelleen vireillä (perusteltu lausunto 97/2228). Vaikka maksun kantamisessa on edelleen ongelmia Italiassa, tilanne on komission mielestä parantunut huomattavasti. Italia on toteuttanut verraten tehokkaita valvontatoimia taannehtivasti markkinointivuodesta 1995-1996. Maksun kantamisen laiminlyönti on kuitenkin edelleen vakava ongelma. Komissio on panostanut vahvasti maksun soveltamisen valvontaan. Nykylainsäädännön nojalla komissio voi alentaa ennakoita, jos lisämaksua ei suoriteta määräajassa. Useimmissa jäsenvaltioissa tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeviin päätöksiin ei tarvitse tehdä rahoitusoikaisuja tai oikaisut ovat hyvin pieniä. Vuoteen 1999 mennessä ennakkomaksuja oli alennettava neljän jäsenvaltion osalta (Kreikka, Espanja, Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta). Yhdistyneen kuningaskunnan tapauksessa määrät olivat pieniä. Tämä osoittaakin, että jäsenvaltiot soveltavat järjestelmää asianmukaisesti. Koska komission ja jäsenvaltioiden toimivaltaa on haluttu lisätä seuraamusten langettamisen osalta, on laadittu ehdotukset kiintiöitä koskevan lainsäädännön muuttamiseksi. Ehdotukset on otettu huomioon kiintiöitä koskevan soveltamisasetuksen äskettäisessä tarkistuksessa [ja komissiolle neuvoston asetuksella 3950/92 annetun toimivallan rajoissa; asetuksen nojalla yhteisön talousarvioon voidaan ottaa kannettuina määrinä (taloudelliset seuraamukset) ainoastaan lisämaksut (ja siitä kertyvät viivästyskorot) kansallisista kiintiöistä poikettaessa]. Uusi asetus on tarkoitus antaa ja julkaista heinäkuun loppuun mennessä. Rasvaton maitojauhe Aikomuksena on tutkia kaikki vakavat syytökset, joiden mukaan yhteisön talousarviosta tukea saavaa rasvatonta maitojauhetta jalostettaisiin uudelleen tuoreeksi maidoksi. Komission vastaus kohtaan 5 (v) e: Komission on vahvistettava, että Kreikka ei ole laatinut viinitilarekisteriä ajoissa. Neuvosto on kuitenkin myöntänyt laadinnalle lisäaikaa peräkkäisesti niin, että määräaika päättyi lopullisesti vasta 31. joulukuuta 2000. Toistaiseksi Kreikka ei ole sanottavammin edistynyt tässä asiassa. Vaikka yhteisön osarahoitusta koskevassa asetuksessa asetettu määräaika on päättynyt, maa on edelleen velvollinen laatimaan ao. rekisterin. Komissio on erityisen huolissaan tästä viipeestä, sillä rekisteri on keskeinen työkalu viinintuotantopotentiaalin seurannassa ja valvonnassa viinialan uudistuksen mukaisesti. Uudistus tuli voimaan elokuussa 2000. Komission mielestä viinirekisterin puuttuminen on erittäin huolestuttavaa, ja tilanteeseen aiotaan puuttua tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä. Pitää paikkansa, että komissio ei ole kyennyt osoittamaan erityistarkastajien ryhmälle virkoja, joiden perustamista parlamentti oli alun perin ehdottanut vuonna 1996 tilintarkastustuomioistuimen huomautusten perusteella. Kun huomioon otettiin käytettävissä olevien virkojen määrä ja viinialan merkitys suhteessa talousarvioon, etusijalle asetettiin keskeisten viinialan menoja koskevien tilien tarkastaminen ja hyväksyminen. Tämä perustui niin ikään parlamentin vaatimukseen osoittaa tilien tarkastamiseen ja hyväksymiseen yleensä 15 lisävirkaa (mikä onkin toteutettu parina edellisenä vuotena); tehtävä kuuluu osaksi myös erityistarkastajien ryhmän vastuun piiriin. Ao. lukumäärään sisältyy yksi virka viinialan erityistarkastajien ryhmää varten. Erityistarkastajien ryhmä perustettiin asetuksella 2048/89 eräiden petostapausten vuoksi (joihin sisältyi rahoitusepäselvyyksien lisäksi terveysriskejä), jotka aiheuttivat vakavia haittoja viinialalla vuosina 1985 ja 1986. Parin viime vuoden osalta komissio ei ole saanut todisteita siitä, että riskit viinialalla olisivat poikkeuksellisen suuria ja että tarkastusresursseja olisi näin ollen lisättävä entisestään. Vastauksena kysymykseen viinialan erityistarkastajien ryhmän perustamisesta komissio toteaa, että tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä vastaava yksikkö hoitaa jo nyt ryhmän tehtäviä menojen tarkastamisen osalta ja on sisällyttänyt työ- ja tarkastusohjelmaansa tutkimuksia, joihin nivoutuu ryhmälle osoitettuja tehtäviä. Elokuusta 2001 alkaen on käynnistetty erityistutkimuksia kansallisten asiantuntijoiden avulla. Heidän tehtäviensä osuudesta ja koordinaatiosta määrätään työohjelmassa. Komissio ei aio pyytää lisää henkilöresursseja tälle alalle, sillä rajalliset resurssit voidaan hyödyntää tehokkaammin muulla. Komission vastaus kohtaan 5 (v) f: Komissio suhtautuu ehdotukseen myönteisesti ja arvioi sitä kuluneen kahden vuoden aikana saatujen kokemusten perusteella. Arvioinnin perusteella komissio voi päätyä esittämään ehdotusta nykyasetuksen muuttamiseksi. Sovitteluelimen uusi kokoonpano määritettiin komission päätöksellä, joka tuli voimaan 1. elokuuta 2001. Nykyisistä jäsenistä viisi oli mukana myös vanhassa kokoonpanossa EMOTR-tukiosastokysymysten huippuasiantuntijoina ja kaksi uutta jäsentä ovat tilintarkastuksen huippuasiantuntijoita. Jako perustuu 12 päivänä lokakuuta 2000 tehtyyn päätökseen 2000/649/EY. Jäsenten nimityksiä koskeva komission ilmoitus julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 17. heinäkuuta 2001 (C 201, s. 2). Komissio pohtii mahdollisuutta vaatia lisää rahoitusoikaisuja, jos puutteita ilmenee toistuvasti. (vi) Rakennerahastot (a) muistuttaa, että jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet säännönvastaisuuksista ja petoksista, jotka vastaavat 120,6 miljoonaa euroa eli 0,39 prosenttia rakennerahastojen talousarviosta, joka on 30,6 miljoonaa euroa (asetukset (EY) N:o 1681/94 ja 1831/94); toteaa, että 97,3 miljoonan euron kokonaissummasta, joka jäsenvaltioiden ilmoitusten mukaan vastaa säännönvastaisuuksia, 64 prosenttia tuli Italiasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, ja että 23,2 miljoonan euron kokonaissumma, jotka jäsenvaltioiden ilmoitusten mukaan vastasivat petoksia, tuli 99 prosenttia Saksasta, Italiasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, (b) korostaa, että yhdeksän jäsenvaltiota, eli Belgia, Tanska, Ranska, Luxemburg, Alankomaat, Itävalta, Portugali, Suomi ja Ruotsi, ei ole ilmoittanut ainuttakaan rakennerahastoihin liittyvää petostapausta, (c) panee merkille rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun uuden neuvoston asetuksen N:o 1260/1999 perusteella aikaansaadut huomattavat parannukset; luottaa siihen, että komissio huolehtii kyseisen asetuksen täysimääräisestä soveltamisesta ja varsinkin tekee tarvittavat rahoitukselliset korjaukset, jos jäsenvaltiot ovat vastuussa säännönvastaisuuksista; pyytää komissiota varmistamaan, että asetuksessa säädetty maksusitoumuksen peruuttamismenettely pannaan täysimääräisesti täytäntöön; pyytää komissiota toteuttamaan rakennerahastojen tilinpäätösmenettelyn; Komission vastaus kohtaan 5 (vi) (a), (b) ja (c): Komissio antoi 2. maaliskuuta 2001 asetukset N:o 438 ja 448/2001, joilla täsmennetään perusasetuksen säännöksiä hallinnointi- ja valvontajärjestelmistä ja rahoitusoikaisuista. Komissio on käynnistänyt kansallisten järjestelmien tarkastukset varmistaakseen, että ne vastaavat uusien asetusten vaatimuksia. Asetuksen N:o 448 nojalla jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle rahoitusoikaisuista ja komissio voi toteuttaa oikaisut tarvittaessa itse soveltamalla kiinteitä korvauksia ja extrapolaatiota, etenkin jos sääntöjenvastaisuudet ovat järjestelmällisiä. Asetuksen 438 ohella komissio antoi sisäiset ohjeet kiinteämääräisten oikaisujen soveltamisesta. Rakennerahastokomiteoiden avulla komissio on selostanut jäsenvaltioille, miten vapauttamista koskevia säännöksiä kuuluu soveltaa vuonna n+2. Vastauksena EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä koskevaan kysymykseen komissio toteaa, että rakennerahastoja koskeviin sääntöihin on uusien hallinnointi- ja valvontajärjestelmien, rahoitusoikaisuja koskevien asetusten ja rahoitusoikaisujen soveltamista koskevien ohjeiden myötä jo sisällytetty tukiosaston tilinpäätösmenettelyn säännöt siltä osin kuin ne ovat sopusoinnussa rakennerahastojen kanssa. Alakohtaisten asetusten nojalla jäsenvaltiot ovat velvollisia ilmoittamaan komissiolle yhteisön talousarvioon kohdistuvista petos- ja sääntöjenvastaisuustapauksista. Lisäksi jäsenvaltioilla on (Amsterdamin sopimuksen 280 artiklan nojalla) velvollisuus toteuttaa samat toimenpiteet suojatakseen yhteisön taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä kuin suojatakseen omia taloudellisia etujaan. Komission yksiköt muistuttavat jäsenvaltioita tästä velvollisuudesta säännöllisesti ja etenkin petostentorjunnan koordinoinnin neuvoa-antava komitean puitteissa. Komitean tarkoituksena on tiivistää yhteistyötä jäsenvaltioiden kesken sekä jäsenvaltioiden ja komission välillä. Kun tilannetta tarkastellaan rakennetoimiin liittyvien tilastotietojen perusteella, havaitaan, että petos- ja sääntöjenvastaisuuksien luku- ja rahamäärät lisääntyivät vuonna 1999. Tämä on osoitus siitä, että jäsenvaltiot ovat panostaneet tapauksista ilmoittamiseen. Tältä osin erot jäsenvaltioiden välillä ovat huomattavat. Komissio kehottaa jäsenvaltioita edelleen tehostamaan toimiaan erityyppisten petosten ja sääntöjenvastaisuuksien tunnistamiseksi, jotta tuloksista saadaan yhdenmukaisia. Selkeyttääkseen entisestään sääntöjenvastaisuuden ja petoksen eroa komissio on vuonna 2001 laatinut ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta. Ehdotus perustuu osaksi vuoden 1995 yleissopimukseen taloudellisten etujen suojaamisesta, mukaan luettuna sopimuksen 3 artikla, jossa määritellään petos ja se, mitä vakavalla petoksella tarkoitetaan. Komissio käynnisti tämän ehdotuksen esittämistä koskevan aloitteen Euroopan unionin perustamissopimuksen 280 artiklan nojalla, sillä nykytilanteessa näyttää siltä, että osa jäsenvaltioista ei aio lähitulevaisuudessa allekirjoittaa yleissopimusta ja sen lisäpöytäkirjoja, mikä on kuitenkin edellytys sille, että sopimusta voidaan soveltaa EU:ssa. Asetuksen (EY) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa määritellään, mitä sääntöjenvastaisuudella tarkoitetaan. (d) katsoo, että rakenteellisten toimien ja Euroopan laajuisia verkkoja koskevien liikennehankkeiden alalla ilmenevää maksamattomien maksusitoumusten kasvukehitystä ei voida hyväksyä; edellyttää jäsenvaltioiden ja komission koordinoidun hätäohjelman esittämistä näiden määrien ja etenkin rakenteellisten toimien alan vuotta 1994 edeltävältä ajalta peräisin olevien maksamattomien maksusitoumusten leikkaamiseksi; edellyttää, ettei jäsenvaltioiden esittämiin maksuajan pidentämistä koskeviin pyyntöihin suostuta; Komission vastaus kohtaan 5 (vi) (d): Rakennetoimet Kullakin rakennerahastolla on toimintasuunnitelma maksattamatta olevien määrien (RAL) supistamiseksi. Tarkoituksena on käydä läpi kaikki ennen vuotta 1994 tehdyn sitoumukset, jotka olisi saatava päätökseen vuoden 2001 loppuun mennessä, lukuun ottamatta vireillä oleviin oikeustapauksiin liittyviä sitoumuksia. Jos jäsenvaltion maksatushakemusta ei ole rekisteröity, vastaavat sitoumukset peruutetaan asetuksen mukaisesti. Absoluuttisina lukuina RAL-osuus lisääntyi kaudella 1994-1999, jolloin myös rakennetoimien budjetti kaksinkertaistui. Kolmena viime vuonna rakennerahastojen RAL-osuus on pysynyt lähes kauttaaltaan vakiona huolimatta määrärahojen vaihteluista. Kauden lopussa RAL-osuus vuosikohtaisista määrärahoista oli 121 prosenttia vuonna 1998, 136 prosenttia vuonna 1999 ja 126 prosenttia vuonna 2000 eli tilanne on pysynyt lähes samana. Näiden lukujen perusteella komissio toteaa toistamiseen, että maksattamatta olevien määrien volyymi on normaali, sillä kyse on monivuotisista toimista aloilla, joihin liittyy infrastruktuuri-investointeja, tuotantosektorin muutoksia ja uudistamista, koulutusta jne. Ennen vuotta 1994 tehtyjen EAKR-sitoumusten RAL-osuus oli liian suuri, ja tilanteen korjaamiseen onkin panostettu huomattavasti. Osuus on saatu supistumaan noin 1,7 miljardista eurosta (vuonna 1999) 674 miljoonaan euroon (kesäkuu 2001). Ponnisteluja määrän supistamiseksi jatketaan edelleen. Yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa komission tarkastaa ao. ohjelmat vuoden 2001 aikana. Uuden asetuksen myötä vanhat sitoumukset aiotaan viedä päätökseen, ja oikeusperustan muuttamisen on tarkoitus vaikuttaa niin, että RAL-osuus pysyy vastaisuudessa pienenä. Huomattavasta panostuksesta huolimatta RAL-osuuden supistaminen ja sitoumusten päättäminen vie aikaa. Päätökset toimien toteuttamiseksi edellyttävät riittävää tukiaineistoa, ja niiden on oltava sopusoinnussa asetusten kanssa. Myös oikeustoimiin voidaan ryhtyä, mikä saattaa viedä aikaa mutta voi olla välttämätöntä Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi. Euroopan laajuiset verkot Maksattamattomien sitoumusten määrän (RAL) supistamiseksi on jo laadittu toimenpiteitä, joilla tehostetaan ao. hankkeiden hallinnointia. Esimerkiksi jos hanketta ei käynnistetä kahden vuoden kuluessa, se perutaan (Euroopan laajuisia verkkoja koskevan asetuksen 1655/99 10 artikla). Vaikka RAL-osuus kasvoi (vuoden 1999 lopun) 940 miljoonasta eurosta (vuoden 2000 lopun) 1 078 miljoonaan euroon, näitä toimia toteuttamalla ja lisävarovaisuutta noudattamalla osuuden nettomäärä saadaan todennäköisesti supistumaan vuodesta 2001 alkaen. (vii) kehottaa jäsenvaltioita noudattamaan uusissa säännöksissä vahvistettuja tuen myöntämistä koskevia kriteerejä, jotta joka vuosi ilmenevien säännönvastaisuuksien toistuminen voidaan välttää, ja vaatii saada tietoja komission toteuttamista säännönvastaisuuksia koskevista toimista Euroopan sosiaalirahaston toimintojen osalta jäsenvaltioissa ja etenkin seuraavissa maissa: - Alankomaat: Rijnmond-Drechtsteden ja Gelderland, - Espanja: Katalonia, - Tanska: Kolding; on syytä muistaa, että kansalliset viranomaiset eivät ilmoittaneet tapausta Euroopan petostentorjuntavirastolle; Komission vastaus kohtaan 5 (vii): Freddy Blakille osoittamassaan kirjeessä (nro 0541, päivätty 28. maaliskuuta 2001) komissaari Anna Diamantopoulou selvitti toimia, joita komission henkilöstö on toteuttanut Rijnmond-Drechtstedeniä ja Gelderlandia sekä Kataloniaa koskevissa tapauksissa. * Rijnmond-Drechtstedeniä ja Gelderlandia koskevassa tapauksessa ao. komission yksiköt järjestivät 22. kesäkuuta 2001 kokouksen Alankomaiden viranomaisten kanssa ottaakseen kantaa siihen, miten ESR:n määrärahojen käyttöön Alankomaissa liittyvät aiheettomasti maksetut rahamäärät voidaan periä takaisin. Koska Alankomaiden sosiaaliministeri ei ollut valmis hyväksymään komission esittämää takaisinmaksusuunnitelmaa (ts. vuosien 1994-96 määrät maksetaan takaisin ennen kesää 2001 ja vuosien 1998 ja 1999-2000 määrät tarkastusten läpiviennin jälkeen), komissio on soveltanut koordinointiasetuksessa säädettyä menettelyä (asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artikla: tuen supistaminen, pidättäminen ja peruuttaminen). Tästä komissio ilmoitti Alankomaiden viranomaisille kyseisessä kokouksessa. * Katalonian tapauksessa 24 artiklan mukainen menettely käynnistettiin joulukuussa 2000; tarkoituksena oli pidättää koko kyseisille kahdelle hanke-ehdotuksen tekijälle osoitettu ESR-rahoitus. * Tanska: Kolding - Vuosittaisessa koordinaatiokokouksessa 21. helmikuuta 2001 keskusteltiin Tanskan valvontaelinten kanssa velvollisuudesta ilmoittaa sääntöjenvastaisuuksista OLAFille. Kokouksen perusteella Tanskan viranomaiset toimittivat ilmoituksen OLAFille 19. heinäkuuta 2001. Tapaus on edelleen Tanskan poliisiviranomaisten tutkittavana. Komissio seuraa tutkimuksen edistymistä tiiviisti, ja hankkeeseen liittyvät maksut on jäädytetty ainakin siihen asti kun oikeudenkäyntimenettelyn tulos Tanskassa on selvillä. (viii) pyytää niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä myöntäneet täysiä valtuuksia kansallisille tilintarkastusviranomaisille tarkastaa EU:n varojen käyttöä aina viimeisen edunsaajan tasolle asti, tekemään näin; panee tyytyväisenä merkille Alankomaiden tilintarkastusviranomaisten laatimat raportit, jotka ovat johtaneet Alankomaiden hallituksen toteuttamiin toimiin; (ix) toteaa, että tilintarkastustuomioistuin havaitsi siirtojen tarkastelussa tarkastuslauselman laatimiseksi sääntöjenvastaisia maksuja 418 miljoonan euron edestä; kehottaa komissiota perimään jäsenvaltioille virheellisesti maksetut varat ja ehdottamaan rikkomismenettelyn yksinkertaistamista, jotta jäsenvaltioiden on mahdollista maksaa kiinteämääräinen hyvitys tai uhkasakko yhteisöjen tuomioistuimen tuomion mukaisesti, jos komissio katsoo, että kyseinen jäsenvaltio ei ole täyttänyt perustamissopimuksen 228 artiklan velvoitteita; Komission vastaus kohtaan 5 (ix): Sääntöjenvastaisuuksien toteaminen ja varojen takaisinperintä edellyttävät erityistä ja soveltuvaa lainsäädäntöä komission eri toiminta-alueilla. Jäljempänä luetellaan toimet, joita eri aloilla on tältä osin toteutettu: Maatalous: EMOTR-tukiosasto - Komissio ottaa tarkastuslausuman tulokset huomioon EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisessa ja hyväksymisessä. EMOTR:n ohjausosasto - Kaikki tarkastuslausumassa mainitut tapaukset on tarkastettu ja perintä aloitettu tai aiheettomasti maksetut rahamäärät on saatu takaisin tai, etenkin vakavissa tapauksissa, komissio on aloittanut jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevat menettelyt kyseisiä jäsenvaltioita vastaan. Aluekehitys: Euroopan aluekehitysrahasto - komission yksiköt seuraavat asian edistymistä kaikissa niissä tapauksissa, joissa tilintarkastustuomioistuin on huomauttanut maksuja koskevista sisältövirheistä. Lisätutkimukset jäsenvaltioiden kanssa ovat edelleen vireillä muutamissa tapauksissa. Näin komissiolla on mahdollisuus hankkia todisteita siitä, että jäsenvaltiot ovat korjanneet virheet asianmukaisesti, tai muissa tapauksissa laatia lopullinen päätelmä. Tilintarkastustuomioistuimen toteamiin virheisiin kuuluu myös sellaisia, jotka eivät aiheuta maksettujen määrien perimistä takaisin jäsenvaltioilta. On esimerkiksi mahdollista jatkaa ohjelmaa, jossa on havaittu virhe, vähentämällä jo maksetut mutta tukeen oikeuttamattomat määrät uusista tukikelpoisista menoista. Työllisyystoimista vastaavat komission yksiköt seuraavat tiiviisti tilanteen edistymistä varmistaakseen, että kaikki tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausumassa 1999 mainitut sisältövirheet korjataan. Näistä virheistä on myös ilmoitettu asianomaisille jäsenvaltioille, jotta ne toteuttavat asianmukaisia toimia. Koska vuosi 1999 oli ohjelmakauden 1994-99 viimeinen, valtaosa virheistä on tarkoitus korjata toimenpideohjelmien päättöprosessin yhteydessä (2001-2002). Lopullisia maksusuorituksia koskevia maksupyyntöjä mukautetaan tilintarkastustuomioistuimen huomautusten perusteella, ja perintämääräyksiä annetaan. Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 18 päivänä syyskuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95 nojalla jäsenvaltioiden on lisäksi toteutettava asianmukaiset toimenpiteet periäkseen takaisin sääntöjenvastaisuuden vuoksi menetetyt rahamäärät ja niihin liittyvät viivästyskorot komission vahvistamien sääntöjen mukaisesti. Kun kyse on ao. asetuksen nojalla rahoitetuista hankkeista, komission virkamiehet tai toimihenkilöt voivat toimittaa tarkastuskäyntejä, tehdä pistokokeita ja tutkia kansallisten viranomaisten valvontajärjestelmiä ja -toimenpiteitä; kansallisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle tarkastusten perusteella toteutetuista toimista. Komissio voi pyytää kyseistä jäsenvaltiota tekemään tarkastuksen paikalla varmistaakseen maksuhakemusten asianmukaisuuden. Komission virkamiehet tai toimihenkilöt voivat osallistua ao. tarkastuksiin, ja jäsenvaltion vaatimuksesta heillä on siihen velvollisuus. Hallintopuolella havaittiin kaksi maksuja koskevaa virhettä. Ensimmäisessä oli kyse 75,50 euron erosta ilmoitettujen ja asianmukaisten määrien välillä. Perintää ei suoritettu, sillä tapaukseen ei voitu soveltaa henkilöstösääntöjen 85 artiklaa. Toisessa oli kyse 3 055,32 euron erosta, ja tapauksessa annettiin kaksi perintämääräystä. Kyseinen henkilö maksaa erotusta parhaillaan takaisin erissä. Jäljellä oleva määrä 27. kesäkuuta 2001 oli 1 444,01. Komissio pyrkii edelleen perimään ao. määrän takaisin. Kalataloudessa oli havaittu yksi yksiköiden maksuja koskeva virhe, joka oli yhteensä 24 191,87 euroa. Merivalvontaan liittyvien menojen korvaamista koskevassa pyynnössään Kreikan viranomaiset olivat jättäneet ilmoittamatta komissiolle seuraamuksina tai viivästyskorkoina vähennetyt määrät. Lisäksi eräisiin maksuihin oli sovellettu 0,10 prosentin vähennystä, joka käytettiin rahoittamaan kehitysasioista vastaavan ministeriön toimintamenoja. Kun Kreikan viranomaiset olivat alustavasti yhteydessä komission yksiköihin, he eivät vastustaneet sitä, että kyseiset määrät vähennetään tulevasta korvauksesta. Kreikan viranomaisille osoitettiin 8. syyskuuta 2000 kirje, jossa komission kanta asiaan ilmoitettiin tilintarkastustuomioistuimen kannan mukaisena. Koska Kreikan viranomaiset eivät muistutuksista huolimatta reagoineet komission kirjeeseen, perintämääräys annettiin 14. maaliskuuta 2001. Heinäkuussa 2001 toteuttamansa vierailukäynnin aikana komission virkamiehet saivat kuulla, että takaisinmaksun soveltamista koskevan virheellisen tulkinnan vuoksi Kreikan viranomaiset olivat jääneet siihen käsitykseen, että maan ei tarvinnut suorittaa minkäänlaista takaisinmaksua. Komissio on vaatinut, että määrät maksetaan takaisin. Jos jäsenyysvelvoitteiden laiminlyöntiä koskevaa menettelyä halutaan yksinkertaistaa, on muutettava perussopimusta. Tilintarkastustuomioistuin on korostanut, että perustamissopimuksen 228 artiklan nojalla komissiolla on laaja harkintavalta päättää ao. menettelyn aloittamisesta, ja komissiolla on käytössään muitakin erityisiä ja tehokkaita takaisinperintämenettelyjä, joita se voi soveltaa jäsenvaltioihin, kun kyse on huomattavista menoista (EMOTR ja rakennerahastot). Komission mielestä menettelyn muuttamiselle ei toistaiseksi ole polttavaa tarvetta. 3.5. Tilintarkastustuomioistuin 6. (Tilintarkastustuomioistuin) 3.6. Petostentorjuntavirasto 7. korostaa, että on kiireesti selvennettävä OLAFin tiedotuspolitiikkaa ja että selvennyksen avulla on voitava ottaa tarkasti ja tasapainoisesti huomioon kolme jossakin määrin ristiriitaista vaatimusta: (i) avoimuuden vaatimus suhteessa vastuuvapauden myöntäjään; (ii) luottamuksellisuuden vaatimus, joka koskee joitakin tietoja, joiden levittäminen saattaa vahingoittaa oikeutettuja aineellisia tai moraalisia etuja; (iii) kunnioituksen vaatimus, joka koskee epäiltyjen fyysisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden mahdollista syyttömyyttä ja puolustautumisoikeutta; Komission vastaus kohtaan 7: OLAF on kautta linjan sitoutunut toimittamaan Euroopan parlamentille tietoja yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvista petos- ja sääntöjenvastaisuustapauksista voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti. Samalla kun OLAF toimittaa parlamentille tietoja, jotta tämä kykenee toteuttamaan tehtäviään vastuuvapauden myöntäjänä, sen on noudatettava luottamuksellisuutta, jotta vireillä olevat tutkimukset eivät vaarannut ja jotta puolustautumisoikeutta ei loukata. Tästä syystä OLAF on päättänyt laatia luonnoksen viestintäpolitiikastaan yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvissa petos- ja sääntöjenvastaisuustapauksissa. Asiakirjan tarkoituksena on ottaa huomioon edellä mainitut tavoitteet. Luonnos on komission yksiköiden käsiteltävänä, ja siitä on pyydetty OLAFin valvontakomitean lausuntoa. 8. katsoo, että tämän vuoksi on välttämätöntä jatkaa keskusteluja toisaalta OLAFin ja toisaalta asiasta vastaavan talousarvion valvontavaliokunnan kanssa siten, että määritellään yhdessä tarkat, tasapainoiset ja velvoittavat asiaa koskevat pelisäännöt; odottaa saavansa työjärjestyksen liitteessä VII määriteltyjen luottamuksellisuutta koskevien asianmukaisten ehtojen mukaisesti Euroopan petostentorjuntaviraston lopulliset sisäiset ja ulkoiset tutkintakertomukset niistä ohjelmista tai järjestöistä, jotka kuuluvat alla mainittujen pääosastojen vastuualueeseen; kehottaa Euroopan petostentorjuntavirastoa ilmoittamaan päivämäärät, jolloin ilmoitus saatiin, kokonaiskustannukset, esille tulleet keskeisimmät ongelmat ja suositukset komissiolle ja/tai muille osapuolille: Maatalouden pääosasto: // Voiperäisten tuotteiden laiton kauppa Ulkosuhteiden pääosasto: // Komission lähetystöt, mukaan luettuina Washingtonin lähetystö IRELA (Euroopan ja Latinalaisen Amerikan kysymyksiä käsittelevä instituutti) ACEA (Euroopan ja Latinalaisen Amerikan välisen yhteistyön järjestö) Humanitaarisen avun toimisto: // ECHOFLIGHT - Afrikka Kansainvälinen Punainen Risti - entinen Jugoslavia Oikeus- ja sisäasioiden pääosasto: // Euroopan unionin siirtolaisfoorumi Työllisyyden ja sosiaaliasioiden pääosasto: // Euroopan sosiaalirahasto Alankomaissa, Espanjassa ja Tanskassa Henkilöstön ja hallinnon pääosasto: // Berlaymont-rakennus; Komission vastaus kohtaan 8: OLAF myöntää, että on laadittava säännöt yhteisön taloudellisiin etuihin kohdistuvia petos- ja sääntöjenvastaisuustapauksia koskevien tietojen toimittamisesta parlamentille. Päätöslauselmassa mainituista erityistapauksista voidaan todeta seuraavaa: Voi Voin väärentämistä koskeva tapaus on erittäin monimutkainen, ja siinä on ollut osallisena rikollisjärjestöjä useista eri jäsenvaltioista. Tutkimukset ovat vireillä. Ranskan viranomaiset ovat hiljattain tehneet tarkastuskäynnin Italiaan yhdessä OLAFin tutkijoiden ja komission henkilöstön kanssa tarkoituksena arvioida kansanterveydelle aiheutunutta riskiä niiden tietojen perusteella, jotka väärennetyn voin koostumuksesta ja lopullisen tuotteen alkuperästä on tähän mennessä saatu. Perintätoimet on käynnistetty lopullisen tuotteen hankkijoiden parissa. Osaan näistä talouden toimijoista on sovellettu mustasta listasta annettua asetusta. Washington OLAF on toistamiseen paneutunut Washingtonin-lähetystöstä laadittuun komission sisäiseen raporttiin, jonka komission yksiköt toimittivat sille uudelleentarkastelua varten elokuussa. Raportin päätelmien perusteella on epätodennäköistä, että OLAF käynnistää tutkimuksen tässä asiassa. IRELA (Euroopan ja Latinalaisen Amerikan kysymyksiä käsittelevä instituutti) IRELAn tapaus on edelleen OLAFin tutkittavana. Koska tapaus on monimutkainen ja haastateltavana on erittäin monia henkilöitä, asian käsittely kestää todennäköisesti vielä ainakin pari kolme kuukautta. ACEAL OLAF jatkaa edelleen ACEAL-tutkimustaan. ECHO FLIGHT OLAF on äskettäin saanut valmiiksi ECHO FLIGHTia koskevan tutkimuksensa. Koska todisteita petoksesta ei löytynyt, asian käsittely on päättynyt. Euroopan unionin siirtolaisfoorumi OLAF on saanut valmiiksi EU:n siirtolaisfoorumia koskevan tutkimuksensa, ja asia on annettu Belgian oikeusviranomaisten käsiteltäväksi. ESR OLAF seuraa tiiviisti ESR-toimien edistymistä Alankomaissa ja on valmistautunut antamaan apuansa maan oikeusviranomaisille pyydettäessä. Berlaymont Berlaymont-tapauksen käsittely on edelleen kesken. Tapaus on monimutkainen ja vastuukysymys monitahoinen. OLAF aikoo laatia selvityksen tutkimuksensa tuloksista. 3.7. Komissio 9. odottaa, että komissio toimittaa kertomuksen alla olevien tapausten kehityksestä, etenkin näiden osalta esille tuotujen järjestelmiin liittyvien heikkouksien osalta: (i) Retroaktiivisuus ja suhteellisuus - Fléchardin tapaus (a) muistuttaa, että ranskalainen Fléchard-yhtiö teki vuonna 1991 sopimuksen 6,750 voitonnin kuljettamisesta Irlannista entisen Neuvostoliiton alueelle, jolloin vakuudeksi oli annettu 17 617 500 ecua; korostaa, että PO VI:n ja Irlannin viranomaisten Puolaan 1992 tekemän käynnin yhteydessä todettiin koko siirron olleen alusta alkaen petokseen tähtäävä; - ottaa huomioon, että komissio antoi 22. heinäkuuta 1993 asetuksen (ETY) N:o 1938/1993, jolla vakuutta alennettiin 6 277 500 ecuun ja jota sovellettiin takautuvasti Fléchard-yhtiöön; - katsoo, että päätös vakuuden alentamisesta 3 003 750 ecuun tehtiin 7. tammikuuta 1994 pidetyssä kokouksessa, jonka puheenjohtajana toimi komission puheenjohtajan apulaiskabinettipäällikkö ja jossa olivat läsnä varainhoidon valvoja, oikeudellisen yksikön pääjohtaja ja EMOTR:n johtaja; - korostaa, että petostentorjuntavirasto, parlamentin oikeudellinen yksikkö, tilintarkastustuomioistuin ja riippumaton asiantuntijakomitea ovat kyseenalaistaneet rangaistuksen alentamista 3 003 750 ecuun koskevan komission päätöksen oikeusperustan; (b) pitää valitettavana, että komissio teki ad hoc -päätöksen - ilman riittävää oikeusperustaa, - toteuttamatta lopullista petostutkimusta ja - käyttäen perustana vanhempien virkamiesten pitämää kokousta, johon komissio kokonaisuudessaan tai asiasta vastaava komission jäsen ei osallistunut ja jonka pöytäkirjat ovat kadonneet; (c) pitää kuitenkin myönteisenä, että komissio on - tunnustanut ensimmäistä kertaa parlamentille, että Fléchard-tapauksen käsittelyä voidaan arvostella, - tunnustanut, että tapausta olisi pitänyt tutkia huolellisemmin, ja - korostanut tapauksen esiin tuomien ongelmien laajuutta; (d) pyytää komissiota - ilmoittamaan selkeästi ja yksiselitteisesti, ettei vastaavaa tapausta käsiteltäisi nykyään samalla tavoin, - esittämään tekemänsä lupauksen mukaisesti marraskuuhun 2001 mennessä suhteellisuusperiaatteen soveltamista koskevat suuntaviivat ja - varmistamaan, että kollegio tekee virallisen päätöksen tapauksista, joihin sovelletaan suhteellisuusperiaatetta, kun kyseessä ovat 1 miljoonaa euroa tai, kun vähennyksen osuus on yli 25 prosenttia, 100 000 euroa suuremmat velat; Komission vastaus kohtaan 9 (i): Huhtikuun 2001 täysistunnossa Michaele Schreyer ilmoitti asiasta selkeästi ja yksiselitteisesti. Sisäinen työryhmä on perustettu vastauksena parlamentin komissiolle esittämään pyyntöön esittää suhteellisuusperiaatteen soveltamista koskevat suuntaviivat. Komission on tarkoitus antaa tiedonanto suuntaviivojen vahvistamisesta. Tällä tavoin komissio laatii lähiaikoina joukon sääntöjä, jotta yhteisön taloudellisia etuja voidaan suojella luotettavasti ja avoimesti tapauksissa, joissa velkoja perutaan suhteellisuusperiaatteen perusteella. (ii) Pellava tiedustelee, miksi Espanjan toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttaneet riittämättömiä toimia, vaikka komissio (varainhoidon valvonta ja maatalouden pääosasto) ja petostentorjuntavirasto raportoivat valvontajärjestelmän heikkouksista; pyytää petostentorjuntavirastoa tutkimaan vastaavia pellava-alan säännönvastaisuuksia muissa jäsenvaltioissa; kehottaa talousarvion valvontavaliokuntaa jatkossakin seuraamaan kehitystä näiden tapausten osalta; pyytää komissiota soveltamaan ankaria rahoituksellisia korjauksia Espanjaan ja muihin jäsenvaltioihin tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä; odottaa komission soveltavan asianmukaisia seuraamuksia yhteisön lainsäädännön rikkomisesta sekä pellavan tuottajille että jalostustehtaille; Komission vastaus kohtaan 9 (ii): OLAFin vireillä olevan tutkimuksen lopullisten tulosten ja Espanjan viranomaisten toteuttamien tutkimusten perusteella komissio aikoo laskea, mikä osuus valvontajärjestelmän menoista on jätettävä yhteisön rahoituksen ulkopuolelle. Tältä osin ja yhteisön säännöstön puitteissa komissio tutkii parhaillaan, mitä taloudellisia seuraamuksia ao. jäsenvaltioihin voidaan soveltaa osana tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä. Asiasta on pidetty kahdenvälinen kokous komission, OLAFin ja Espanjan viranomaisen kesken. Oikaisua koskevaa päätöstä valmistellaan parhaillaan. Espanjan viranomaisille on ilmoitettu kirjeellä, että päätös saattaa koskea kaikkia varainhoitovuosina 1996-2000 aiheutuneita pellava-alan menoja. Selvitys OLAFin tutkimuksesta pellava-alalla Espanjan osalta on jo toimitettu talousarvion valvontavaliokunnalle Euroopan parlamenttiin. Lisätutkimuksia pellava-alalla jatketaan muiden jäsenvaltioiden osalta Pohjois- ja Etelä-Euroopassa. (iii) Maitotuotteiden väärentäminen pitää huolestuttavina raportteja petoksista, joihin kuului mm. monikansallisen järjestäytyneen rikollisjärjestön suorittama 35 200 voitonnin väärentäminen; muistuttaa, että yhteisön tukea maksettiin tuotteelle, joka oli ilmoitettu laittomasti voiksi; kannustaa petostentorjuntavirastoa jatkamaan valvonnan koordinointia useissa jäsenvaltioissa, kuten Italiassa, Ranskassa ja Belgiassa; muistuttaa komissiolle tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn mukaisesta rahoituksellisten korjausten maksimaalisesta soveltamisesta petostentorjuntaviraston saatettua tutkimuksensa päätökseen; Komission vastaus kohtaan 9 (iii): OLAF koordinoi edelleen tutkimuksia, jotka koskevat väärennettyihin voituotteisiin liittyviä epäiltyjä sääntöjenvastaisuuksia (ks. vastaus kohtaan 8). Rahoitusoikaisuista aiotaan päättä tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen yhteydessä. Päätös perustuu kansallisten oikeusviranomaisten OLAFin avulla toteuttamien tutkimusten tuloksiin ja tehdään noudattamalla yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1258/1999 4 artiklan mukaista menettelyä (kansallisten maksajavirastojen velvollisuudet). (iv) Laajentuminen (a) pitää valitettavana julkishallinnon tukea koskevan strategian puutetta, tavoitteiden yleisluonteisuutta ja sitä, että ehdokasmailla ei tunnu olevan kykyä panna täytäntöön, hallinnoida ja valvoa liittymistä valmistelevia ohjelmia; panee kuitenkin tyytyväisenä merkille ystävyyskaupunkiohjelmien yhteydessä aikaansaadut parannukset; (b) pahoittelee, että Phare-ohjelman rahoituspäätökset ovat keskittyneet vuoden loppuun; toteaa, että komission maksut ovat viivästyneet, koska korjaavat ja täydentävät talousarviot on hyväksytty vuoden lopulla; on huolissaan siitä, mitä taloudellisia vaikutuksia tällä mahdollisesti on ohjelmien tai hankkeiden edunsaajiin; odottaa uusien suuntaviivojen hyväksymisen parantavan tarjouskilpailumenettelyjä; (c) pyytää komissiota varmistamaan, että kaikki hakijamaat ovat ottaneet ennen unioniin liittymistään käyttöön kunnolliset valvontajärjestelmät yhteisön varojen yhteisen hallinnoinnin alalla; Komission vastaus kohtaan 9 (iv): (a) Kuten Phare-katsauksessa korostetaan, komissio on parlamentin tavoin huolissaan hakijamaiden valmiuksista ottaa vastaan ja hallinnoida EU:n rahoitusta tehokkaasti. Hakijamaiden on itse pyrittävä parantamaan valmiuksiaan tältä osin. Komissio voi osallistua valmiuksien parantamiseen lisäämällä tietämystä asiasta (määräaikaiskertomusten ja liittymiskumppanuuksien välityksellä) ja toimittamalla apua. Tämä on yksi Pharen tärkeimmistä painopisteistä. (b) Maakohtaisilla Phare-ohjelmilla voidaan tiettynä vuonna puuttua määräaikaiskertomuksissa yksilöityihin heikkouksiin, sillä kertomukset laaditaan vasta edeltävän vuoden lopussa. Maakohtaisen Phare-ohjelman kehittely kestää yleensä puoli vuotta. Ohjelma koostuu usean eri alan hankkeista. Ainoastaan pitkälle kehitellyt hankkeet hyväksytään, ja ohjelman kehittelyn kesto perustuu siihen, miten hitain hanke edistyy. Menettely ohjelman vahvistamiseksi kestää neljä kuukautta (sisäinen lausuntokierros, kääntäminen, hallinnointikomitean hyväksyntä, komission päätös, määrärahojen sitominen, rahoituspöytäkirjan allekirjoittaminen). Vuonna 2002 komissio aikoo osittaa hakijamaiden maakohtaisia ohjelmia niin, että instituutioiden kehittämiseen ja liitännäisinvestointeihin tarkoitetuissa hankkeissa voidaan edetä aiempaa nopeammin. Näin ollen huomattava osa määrärahoista voidaan sitoa vuoden alkupuoliskolla. Jos ohjelmille osoitetut maksumäärärahat ovat käytettävissä, komissio olettaa, että Phare-ohjelman maksuaikoja ei ylitetä. (c) Komissio tekee tiivistä yhteistyötä hakijamaiden kanssa, jotta niissä voidaan toteuttaa liittymistä valmistelevan tuen "laajennettu hajauttaminen", jonka myötä komissio antaa hakijamaille valtuudet toteuttaa tarjouskilpailujen ja sopimusten ennakkoarvioinnin ja aikoo keskittyä toteuttamaan ainoastaan jälkitarkastuksia. Tämä edellyttää sitä, että hakijamaiden käytössä olevat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät on arvioitava perusteellisesti. Komissio toivoo, että ao. järjestelmät saadaan käyttöön ennen varsinaista liittymistä, jotta niiden toimivuus voidaan varmistaa. (v) Venäjälle myönnettävä elintarvikeapu epäilee Venäjän federaatiolle suunnatun maataloustuotteiden jakeluohjelman aiheellisuutta ja pohtii, onko asetetut tavoitteet saavutettu; pahoittelee, ettei komissio ole saanut Venäjän federaation viranomaisia noudattamaan suuntaviivojaan; odottaa, että komissio toimittaa parlamentille lopullisen tarkastuskertomuksen ennen vuoden 2001 loppua; Komission vastaus kohtaan 9 (v): Vaikeista olosuhteista huolimatta komissio panosti siihen, että neuvoston vahvistaman ohjelman päätavoitteessa onnistuttiin kauttaaltaan eli että ruoka-apua voitiin toimittaa Venäjälle tehokkaasti. Ongelmia aiheuttivat mm. venäläisten järjestöjen toteuttama ruoan jakelun valvonta Venäjällä. Komissio lopetti ohjelman joulukuussa 1999. Tarkastuksen tulokset toimitetaan Euroopan parlamentille heti kun ne ovat saatavilla. (vi) Ydinturvallisuus kannustaa komissiota jatkamaan toimiaan seuraavien hankkeiden hyväksi (a) Euroopan unionin Keski- ja Itä-Euroopassa (KIE) sekä uusissa itsenäisissä valtioissa (UIV) ydinturvallisuuden alalla toteuttamat toimet, sellaisten toimien jatkaminen, joilla pyritään parantamaan myönnettävän avun hallinnointia uudistusprosessin yhteydessä sillä tavoin kuin eriyttämistä käsitelevän suunnittelu- ja koordinointiryhmän 12. toukokuuta 2000 päivätyssä yhteisön ohjelmien hallinnoinnin eriyttämistä koskevassa asiakirjassa on suunniteltu; (b) varojen suuntaaminen uudelleen perustamalla itsenäinen budjettikohta, jonka tavoitteena on Tacis-maiden ydinturvallisuuden alalla tehtävän yhteistyön lujittaminen; Komission vastaus kohtaan 9 (vi): (a) Komissio toteuttaa edelleen toimia tehostaakseen ulkopuolelle suuntautuvan tuen hallinnointia, ydinturvallisuuden tehostamiseen suuntautuva tuki mukaan luettuna. (b) Komissio päätti 6. syyskuuta 2000 organisoida uudelleen tehtävät ydinturvallisuuden alan ohjelmien osalta Keski- ja Itä-Euroopassa sekä uusissa itsenäisissä valtioissa. Päätöksellä selkeytettiin vastuualueita ja etenkin vähennettiin välikäsien määrää komission eri toimijoiden kesken siltä osin kuin kyse on liittymistä valmistelevasta Phare-tuesta. Phare-rahoitusvälineen osalta vastuu koko hankesyklistä annettiin yhdelle komission pääosastolle. Kyseinen pääosasto perusti heti "ydinturvallisuutta käsittelevän työryhmän", jonka tehtäviin kuuluvat ydinturvallisuuteen liittyvät poliittiset kysymykset laajentumisasioissa ja Phare-tuen toimittaminen. Työryhmä aloitti toimintansa vuoden 2001 alkupuoliskolla. Hankesyklistä vastaava pääosasto saa tukea energian ja liikenteen pääosastolta, jolle ydinturvallisuusasiat muuten kuuluvat. Kun vastuu on keskitetty laajentumisasioiden pääosastolle, liittymisprosessista vastaava yksikkö kykenee yhdistämään rahoitusavun hakijamaiden kanssa käytävään liittymistä valmistelevaan vuoropuheluun; näin se tukee komission pyrkimystä panostaa ydinturvallisuuden tehostamiseen hakijamaissa. Samalla toimintaan on otettu mukaan yhteisön lähetystöt hakijamaissa, ja lähetystöjen raportointia päätoimipaikkaan on yhdenmukaistettu tukemaan komission toimia lisäarvon saamiseksi. Tehostaakseen tuen hallinnointia tällä alalla komissio on myös vahvistanut uudet säännöt ydinturvallisuusalan sopimuksia varten (ks. liite tiedonantoon KOM(2000) 493 lopullinen). Sääntöjen tarkoituksena on tehostaa ohjelmien tavoitteiden saavuttamista. Jo vuoden 2001 talousarviossa perustettiin budjettikohta B7-524 "Ydinalalla myönnettävät avustukset", joka varustettiin p.m.-merkinnällä. Ydinalan määrärahoja varten tarvitaan määrärahasiirto. Vuoden 2002 ATE:ssa komissio esitti, että talousarvioon otetaan 85 miljoonaa euroa ydinalan yhteistyön tehostamiseksi TACIS-maissa. Lisäksi kohtaan B7-525 "Tsernobylin reaktorisuoja" esitettiin otettavaksi 25 miljoonaa euroa. (vii) Lähetystöjen tutkinta (a) pahoittelee, että komission lähetystöille osoitettu henkilöstö ja niiden resurssit eivät aina vastaa unionin tämänhetkisiä poliittisia prioriteetteja tai maksetun tuen määrää; katsoo, että resurssien myöntäminen on epätasaista, ja toteaa esimerkiksi, että Malin lähetystössä, jonka vuotuinen budjetti on 152 miljoonaa euroa, on kuusi virkamiestä, kun taas Barbadosin lähetystössä, jonka tukibudjetti on pieni, on myös kuusi virkamiestä; toteaa, että sellaisilla keskeisillä alueilla, kuten Singapore, Malesia tai Persianlahden valtiot, ei ole lainkaan lähetystöä, (b) toteaa, että henkilöstösääntöjen liitteestä X johtuvia hyötyjä silmällä pitäen keskimääräiset kustannukset Euroopan ulkopuolella työskentelevän virkamiehen osalta ovat 270 000 euroa ensimmäisenä vuonna ja 207 000 seuraavina vuosina, verrattuna Brysselissä ja Luxemburgissa työskentelevien virkamiesten keskimääräisiin kustannuksiin, jotka ovat 120 000 euroa; toteaa, että paikallisesti palkatun, ulkomaille asettuneen työntekijän kustannukset ovat kolmannes virkamiehen kustannuksista; kehottaa komissiota jatkamaan vuonna 1996 käynnistettyä siirto-ohjelmaa, jonka perusteella alueelliset lähetystöt olisi perustettava; toteaa, että vuodesta 1996 on siirretty 70 vakinaista virkaa lähetystöstä toiseen ja 50 virkaa pääkonttorista lähetystöihin; katsoo, että AKT-maissa olevat virkamiespaikat voitaisiin perustellusti täyttää paikallisesti rekrytoiduilla henkilöillä, (c) toivoo, että kaikkien henkilöstöryhmien tehtävät määritellään tarkasti; katsoo, että virkamiesten ja paikallisen henkilöstön suhteellisiin osuuksiin on sovellettava yhtenäistä lähestymistapaa; kehottaa antamaan ehdotuksen ylimääräistä, väliaikaista ja vakinaista henkilöstöä koskevan hallinnon selkeyttämisestä, jotta vältettäisiin erilaisten standardien käyttäminen; Komission vastaus kohtaan 9 (vii): (a) Siltä osin kuin resurssit ovat jakautuneet epätasaisesti lähetystöjen kesken, kollegio on hiljattain päättänyt [KOM(2001)381, annettu 3.7.2001] toteuttaa ulkomaanedustuksen uudelleenjärjestelyt, mukaan luettuina uusien lähetystöjen avaaminen ja muiden ajanmukaistaminen. Lisäksi on huomattava, että Barbadosin-lähetystön vastuualue kattaa 13 maata. Parlamentin toivomukseen liittyvä kysymys uudelleenjärjestelyjen jatkamisesta otettiin huomioon myös tuoreessa ulkomaanedustusta koskevassa tiedonannossa. (b) Yhtenä välineenä komissio on jo nyt käyttänyt mahdollisuutta täyttää virkamiespaikkoja paikallisilla toimihenkilöillä tapauksissa, joissa se sopii toimenkuvaan. (c) Parlamentin pyyntö määritellä kaikkien henkilöstöryhmien tehtävät tarkasti on otettu huomioon vireillä olevassa hallinnonuudistuksessa. Vuonna 1996 käynnistetyt virkamiehiä koskevat uudelleenjärjestelyt ovat tasapainottaneet virkamiesten ja paikallisten toimihenkilöiden suhteellista osuutta. Tätä pyrkimystä aiotaan jatkaa. Siltä osin kuin parlamentti kehottaa antamaan ehdotuksia henkilöstöhallinnon selkeyttämisestä, jotta vältettäisiin erilaisten standardien käyttäminen, voidaan todeta, että ulkomaanedustuksen käytössä on jo nyt erilaisia sopimusmalleja, joissa otetaan huomioon toiminta-ajatuksen eri osa-alueet (väliaikaiset tai pysyvät tehtävät). Lisäksi hallinnonuudistusohjelmassa tarkasteluun on otettu muiden kuin vakinaisten virkojen oikeudellinen kehys (ylimääräiset toimihenkilöt, kansalliset asiantuntijat). Henkilöstösääntöjen X liitteen nojalla yhteisön ulkopuolissa maissa palvelukseen ei voida ottaa ylimääräisiä tai väliaikaisia toimihenkilöitä. (viii) Sarajevon-lähetystö panee tyytyväisenä merkille, että komissio on parlamentin vaatimuksesta myöntänyt laajemmat valtuudet Sarajevon lähetystölle, joka toimii tällä hetkellä mallina muille toimistoille; (ix) Jerusalemin-lähetystö (a) panee tyytyväisenä merkille, että 23 lähetystöä on valittu vastaamaan suoraan taloudellisista velvoitteista, mukaan lukien Jerusalemin lähetystö; toteaa, että vaikka Palestiinalle myönnetty tuki on 132 miljoonaa euroa, vuonna 1999 Jerusalemin edustuston henkilöstössä oli kaksi ura-alueeseen A kuuluvaa virkamiestä, yksi ura-alueeseen B ja yksi ura-alueeseen C kuuluva virkamies; kehottaa komissiota, uudet tehtävät huomioon ottaen, lisäämään Jerusalemissa työskentelevän henkilöstön määrää yli Israelin viranomaisten asettaman virkamiehiä ja asiantuntijoita koskevan ylärajan, niin kuin itse lähetystö on vuonna 1999 ehdottanut, (b) korostaa Euroopan unionin avun merkitystä Lähi-idän rauhanprosessissa; huomauttaa, että sekä riippumattomassa ulkopuolisessa arviossa että tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 19/2000 todettiin, että avun myönteistä vaikutusta heikensivät lukuisat tekijät, kuten vastuun hajautuminen, suoritusmittarien puute ja riittämätön koordinointi muiden avunantajien kanssa; kehottaa komissiota laatimaan 16. toukokuuta 2000 aloitetun ulkoisen avun uudistuksen yhteydessä tarkastuksen ja arvioinnin perusteella toimintasuunnitelman ja antamaan selvityksen tapahtuneesta edistyksestä ensimmäisen kerran kuuden kuukauden kuluttua ja sen jälkeen vähintään kerran vuodessa, (c) huomauttaa, että Palestiinan viranomaisten tärkeimpänä rahoittajana Euroopan unionin on huolehdittava siitä, että sen tuki palvelee rauhan ja sovinnon päämääriä; komission on huolehdittava siitä, että sen Palestiinan koululaitokselle antamalla tuella ei rahoiteta suoraan tai välillisesti rotuvihan ilmauksia, vaan että päinvastoin komission toive saada osallistua rauhanprosessiin johtaa rauhan ja sovinnon vahvistumiseen nuorten keskuudessa alueella, jossa väestö on jo liian kauan ollut terrorin ikeessä; Komission vastaus kohtaan 9 (ix): (a) Israelin viranomaiset antoivat kesäkuussa 2001 komissiolle luvan lisätä henkilöstön lukumäärää yhteensä 8 henkilöön. Koska lupa on saatu, komission edustajan toimistoon Jerusalemissa voidaan siirtää lisähenkilöstöä Brysselistä varainhoidon valvonnan hajautuksella, joka toteutetaan vuodesta 2002. Tarkka ajankohta riippuu maan turvallisuustilanteesta. (b) Ulkopuolelle suuntautuvaa tukea koskevien komission ohjelmien hallinnoinnin uudistamisella on tarkoitus tehostaa toimia ja mm. määritellä vastuualueet aiempaa selvemmin yhtenäistämällä hankesykliä ja delegoimalla tehtäviä lähetystöille sekä parantaa hankkeiden valmistelun ja seurannan laatua hyödyntämällä suoritusindikaattoreita aiempaa paremmin. Koordinoinnin tehostamistoimenpiteet vahvistettiin tammikuussa, ja kunkin jäsenvaltion tehtävänä on ollut ilmoittaa niistä edustajilleen tällä alalla (asiasta on tiedotettu myös EU:n lähetystöille). Seurantakertomus toimintasuunnitelman toteuttamisesta on tekeillä. (c) Euroopan unioni kokonaisuudessaan ja etenkin komissio ovat monin eri tavoin osoittaneet pyrkivänsä edistämään rauhaa, suvaitsevuutta ja ihmisoikeuksia Lähi-idässä. Vuosina 1999-2000 komissio osoitti 50 miljoonaa euroa ohjelmiin, joilla edistetään rauhaa yhteishankkeiden ja tiedotuskampanjoiden avulla. Hankkeisiin kuuluvat mm. demokratiakoulutus nuorisolle ja rauhankasvatus osana opinto-ohjelmaa. Viimeksi mainittu hanke käsittää ohjeita ja suunnitelmia yhteisiksi opetustunneiksi, joilla voidaan edistää rauhanprosessiin liittyviä arvoja. Kysymys tuesta Palestiinan koululaitokselle on osoittautunut ajankohtaiseksi useaan otteeseen. Komission mielestä on valitettavaa, että rotuvihaa viestiviä oppikirjoja on edelleen käytössä joissakin Länsirannan ja Gazan alueen kouluissa, ja se tukee kaikilta osin Palestiinan viranomaisten vuonna 2000 laatimia aloitteita, joiden tarkoituksena on vetää kyseiset oppikirjat asteittain pois käytöstä. Euroopan komissio ei rahoita suoraan eikä välillisesti oppikirjojen tuotantoa ja jakelua palestiinalaisalueilla. Yhteenkään komission hankkeeseen, joilla tuetaan Palestiinan viranomaisia, ei sisälly oppikirjojen tuotantoa tai jakelua. (x) Tukholman-edustusto pahoittelee tapaa, jolla komissio on käsitellyt Tukholman edustustoon liittyvää tapausta, ja avoimuuden puutetta vastuuvapauden myöntävää viranomaista kohtaan, viiveitä asianosaisten virkamiesten kurinpitomenettelyissä ja sitä, että muita edustustoja ei ole tutkittu vastaavien tapausten osalta; (a) toteaa, että komission suorittamassa Tukholman edustuston tarkastuksessa maaliskuussa 1999 ei ilmennyt ongelmia, vaikka lehdistötiedotteisiin perustuvat marraskuussa 1999 esitetyt syytökset väitetyistä laiminlyönneistä osoittautuivat osittain tosiksi; kehottaa komissiota parantamaan pikaisesti tarkastusten laatua; pahoittelee menettelyyn liittyviä viipeitä ja huomauttaa, että kolme kurinpitoasiaa toimitettiin kurinpitolautakunnalle vasta maaliskuussa 2001, vaikka petostentorjuntavirasto suositteli kurinpitotutkimuksia toukokuussa 2000; odottaa, että kurinpitomenettelyt saatetaan päätökseen johdonmukaisesti, ammattimaisesti ja tasapuolisesti; (b) kehottaa komissiota ilmoittamaan parlamentille tutkinnan kohteena olevia virkamiehiä koskevista säännöistä ja niiden soveltamisesta; (c) pitää komission edustustoissa Helsingissä, Wienissä, Madridissa ja Barcelonassa tehtyjä tarkastuksia myönteisinä; kehottaa komissiota aloittamaan ennalta ehkäisevät valvontatoimet kaikissa muissa edustustoissaan ja ilmoittamaan parlamentille niiden tulokset; Komission vastaus kohtaan 9 (x): (a) Tarkastusten tarkoituksena ei ole yksilöidä vilpillisiä menettelyjä vaan varmistaa, että sääntöjä noudatetaan ja että tarkastettu organisaatio toimii asianmukaisesti. Tarkastuksen aikana yksilöityihin sääntöjenvastaisuuksiin ei yleensä liity vilppiä. Jos tarkastuksen aikana herää epäilyjä petoksesta, tapaukset annetaan OLAFin käsittelyyn. Kurinpitomenettelyt eräitä komission Ruotsin-edustuston paikallisia toimihenkilöitä vastaan toteutettiin asianmukaisesti ja täysin Ruotsin lainsäädännön mukaisesti. Työsopimusten tekemiseen oikeutettu viranomainen teki päätökset Ruotsin lainsäädäntöön perustuvien määräaikojen puitteissa ja kaikin puolin ajoissa. Kyseisillä paikallisilla toimihenkilöillä oli mahdollisuus hakea päätöksiin muutosta ao. menettelyn nojalla, ja muutoksenhaut ovat nyt vireillä kansallisissa tuomioistuimissa. Kolmessa tapauksessa kurinpitomenettelyt ovat edelleen kesken. Yhdessä näistä kurinpitolautakunta on jo antanut lausuntonsa. Toinen lausunto saadaan todennäköisesti lähiaikoina ja kolmas ja lopullinen lausunto syksyn kuluessa. Nimittävän viranomaisen on periaatteessa tehtävä päätöksensä näiden lausuntojen perusteella ja henkilöstösääntöjen liitteen IX 7 artiklan mukaisesti. Koska tapaukset ovat Ruotsin oikeusviranomaisten käsiteltävinä, vielä ei tiedetä, aikooko syyttäjä nostaa syytteen ao. virkamiehiä vastaan. Jos kyseiset virkamiehet asetetaan syytteeseen, kurinpitomenettely keskeytetään henkilöstösääntöjen 88 artiklan viidennen kohdan mukaisesti. (b) Tutkinnan kohteena olevia virkamiehiä koskevista säännöistä säädetään henkilöstösääntöjen VI osastossa ja liitteessä IX. Lisätarkkuutta sääntöihin on saatu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ja komission hallintokäytännöstä. Avoimuuden lisäämiseksi komissio on parhaillaan kokoamassa näitä sääntöjä yhteen ja kodifioimassa käytäntöään kattavaksi hallintomenettelyjen kodifikaatioksi, joka toimitetaan myös parlamentille. (c) Tarkastukset aiotaan toimittaa myös komission muissa edustustoissa. (xi) Washingtonin-lähetystö (a) toteaa, että varainhoidon valvoja pystyi, Saksan, Ison-Britannian ja Hollannin edustustojen vertailun jälkeen, osoittamaan varsin kyseenalaisia menettelyjä, jotka koskivat Washingtonin lähetystön virka-asunnon saneerausta, josta aiheutuneet kulut ylittivät myyntihinnan, ja yli kaksi vuotta kestänyttä tilapäistä majoitusta, jonka kustannukset ylittävät keskimääräiset markkinahinnat, (b) kyseenalaistaa hankintoja ja sopimuksia käsittelevän komitean saneerauskulujen ylityksen alustavan hyväksymisen jälkeenpäin ja valtuuskuntien henkilöstön majoituksesta vastaavan yksikön sopimuksen ja tuen, jotka ovat olemassa olevien sääntöjen vastaisia; kehottaa komissiota tutkimaan tämän tapauksen ja tarkistamaan kiinteistöpolitiikkaansa lähetystöjen osalta; Komission vastaus kohtaan 9 (xi): Hankintoja ja sopimuksia käsittelevä neuvoa-antava komitea ei antanut lausuntoa, koska tapaus tuotiin sen käsittelyyn jälkikäteen. Selvitys, joka perustuu hallinnolliseen tutkimukseen Washingtonin-lähetystön virka-asunnon saneeraukseen liittyviä toimista, toimitettiin OLAFille 6. elokuuta 2001. Raportin päätelmien perusteella on epätodennäköistä, että OLAF käynnistää tutkimuksen tässä asiassa. Majoitusta koskevat sisäiset säännöt ovat parhaillaan arvioitavina avoimuuden lisäämiseksi ja hinta-laatu-suhteen parantamiseksi. Päätökset valmistuvat todennäköisesti joulukuussa 2001. (xii) EuropeAid toteaa, että uusi Europe Aid -yksikkö on merkittävä askel pyrittäessä poistamaan nykyistä maksumäärärahojen hoitoon liittyvien viiveiden ongelmaa; katsoo kuitenkin, että tämä toimi ei riitä toivotun tehokkuuden saavuttamiseen; kehottaa siksi komissiota käyttämään paikan päällä tapahtuvan ulkomaanavun toteuttamisessa hyväksi myös ulkoisten toimistojen kokemusta niin kauan kuin nämä voivat osoittaa olevansa tehokkaampia kuin nykyiset keskitetyt ja hajautetut yksiköt; muistuttaa, että kyseisissä tapauksissa toimistojen toiminnan on oltava komission toimintatapoja koskevien suuntaviivojen sekä varainhoitoa ja kirjanpitoa koskevien Euroopan yhteisön oikeudellisten puitteiden mukaista; Komission vastaus kohtaan 9 (xii): Ulkopuolelle suuntautuvan tuen hallinnoinnin uudistamistoimenpiteet vahvistettiin komission päätöksellä 16. toukokuuta 2000, ja niiden päätavoitteena on nopeuttaa yhteisön tuen toimittamista yhteisön ulkopuolisille maille ja parantaa sen laatua. Etenkin yhteistyötoimisto EuropAidin perustamisella on osittain tarkoitus lisätä poliittista valvontaa ja vastuunalaisuutta, joiden osalta ilmeni puutteita siinä, että teknisen avun toimistoja ei käytetty asianmukaisella tavalla. EuropAidin perustamisen jälkeen on panostettu luomaan yhteyksiä bilateraalisten tukiohjelmien toteutuksesta vastaaviin elimiin, joita eräät jäsenvaltiot ovat perustaneet - näin voidaan selvästikin edistää koordinointia ja täydentävyyttä. Komissio aikoo tehdä tiivistä yhteistyötä näiden elinten kanssa komission omien säännösten ja menettelyjen puitteissa. Samalla se kuitenkin aikoo varmistaa, että yhteisön toimet säilyttävät erityisluonteensa. (xiii) IRELA (a) huomauttaa, että komission yksiköt olivat saaneet varoituksen IRELA:n hallintoa koskevista ongelmista varainhoidon valvonnan pääosastolta sen 6. kesäkuuta 1997 päivätyssä raportissa ja tilintarkastustuomioistuimelta sen 12. toukokuuta 1998 ja 13. marraskuuta 1998 päivätyissä tarkastushavaintoja koskevissa kirjeissä sekä sen 18. toukokuuta 2000 antamassa erityiskertomuksessa nro 12/2000; pahoittelee, että komission tilint