A4-0194/97

Päätöslauselma Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI) vuosikertomuksesta 1996 (C4-0175/97)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 109 f artiklan,

- ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen pöytäkirjan N:o 4 Euroopan rahapoliittisen instituutin perussäännöstä,

- ottaa huomioon ERI:n vuoden 1996 vuosikertomuksen, joka laadittiin ja toimitettiin Euroopan parlamentille sekä muille toimielimille ERI:n perussäännön 11.3 artiklan mukaisesti (C4-0175/97),

- ottaa huomioon 7. toukokuuta 1997 järjestetyn tilaisuuden, jossa parlamentin asiasta vastaava valiokunta kuuli ERI:n puheenjohtajaa,

- ottaa huomioon 28. marraskuuta 1996 antamansa päätöslauselman Euroopan parlamentin EY:n perustamissopimuksen 109 j artiklan 2 kohdan mukaisesta lausunnosta, joka koskee valtion- tai hallitusten päämiesten kokoonpanossa kokoontuneen neuvoston tekemää vuoden 1996 lähentymistä koskevaa päätöstä ((EYVL C 380, 16.12.1996, s. 56)),

- ottaa huomioon 28. marraskuuta 1996 antamansa päätöslauselman Euroopan rahapoliittisen instituutin kertomuksesta siirtymisestä yhteiseen rahaan ((EYVL C 380, 16.12.1996, s. 58)),

- ottaa huomioon 10. kesäkuuta 1997 antamansa päätöslauselman Euroopan rahapoliittisen instituutin kertomuksesta «Yhteinen rahapolitiikka kolmannessa vaiheessa - toimintakehikon täsmentäminen» ((Tämä pöytäkirja, osa II, kohta 5 b))),

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön (A4-0194/97),

A. ottaa huomioon, että ERI:n vuosikertomuksen tavoitteena on antaa laaja yleiskatsaus sille EY:n perustamissopimuksessa annettuihin tehtäviin liittyvistä näkökohdista; katsoo, että se kattaa Euroopan unionin talous-, raha- ja finanssipoliittisen tilanteen, mukaan lukien yksittäisten jäsenvaltioiden taloudellisen ja institutionaalisen lähentymisen asteen, kolmannen vaiheen valmistelutyöt sekä muun ERI:n toiminnan, etenkin keskuspankkien välisen yhteistyön ja lopulta, instituutin perussäännön 11 artiklan mukaisesti, ERI:n tilinpäätöksen,

B. muistuttaa aluksi, että EY:n perustamissopimuksen mukaan kaikkien jäsenvaltioiden yhteisenä päämääränä on osallistua EMU:n kolmanteen vaiheeseen,

C. katsoo, että yleinen taloudellinen analyysi vahvistaa, komission tämänvuotisen taloudellisen kertomuksen tapaan, että Euroopan unionin talous on elpymässä ja että rahapolitiikkojen vähittäinen lähentyminen on alkanut,

D. katsoo kuitenkin, että tämä talouden elpyminen ei ole vähentänyt tuntuvasti työttömyyttä, joka useimmissa maissa on edelleen huolestuttavalla tasolla, ja että kolmen viimeisen vuoden kumuloitunut BKT:n kasvu on ollut 7 %, mutta kokonaistyöllisyys ei ole käytännöllisesti katsoen noussut,

E. katsoo toisaalta, että unionin inflaatiovauhti on pysynyt kohtuullisena ja että on havaittavissa todellista lähenemistä kohti matalaa inflaatiota - vuoden 1995 inflaatio oli 3,1 % ja vuoden 1996 2,6 % - ja että pitkät korot ovat laskeneet vuoden 1996 aikana entisestään, lukuunottamatta Iso-Britanniaa, joka on erilaisessa suhdannekierron vaiheessa,

F. katsoo, että Suomen markan ja Italian liiran liittyminen Euroopan valuuttajärjestelmään on lisännyt valuuttamarkkinoiden vakautta vuonna 1996,

G. katsoo kuitenkin, että julkisen talouden tervehdyttäminen on yhä tärkeä huolenaihe, koska julkisen sektorin kokonaisalijäämä on edelleen selvästi yli 4 % BKT:stä ja että julkisen velan suhde BKT:hen on keskimäärin yli 70 %,

H. katsoo, että ERI on edistynyt tyydyttävällä tavalla kolmannen vaiheen valmistelutyössään ja että tätä työtä on jatkettava yhtä ripeästi, jotta voidaan taata määräajoissa pysyminen, mutta muistuttaa, että yhtenäisvaluutan menestys riippuu paljolti myös siitä, hyväksyykö suuri yleisö sen,

I. ottaa huomioon ERI:n otsikolla «muut tehtävät» käsittelemän toiminnan merkityksen pankkialan yhteistyölle unionissa;

1. Pitää myönteisenä ERI:n vuoden 1996 vuosikertomuksen julkaisemista, koska tämä erityisen kattava asiakirja mahdollistaa toisaalta lähentymisen arvioimisen vuoden 1996 lukujen perusteella - useimmat näistä luvuista ovat lopullisia - ja toisaalta talous- ja rahaunionin kolmannen vaiheen valmistelujen edistymisen arvioinnin;

2. Onnittelee ERI:n ensimmäistä puheenjohtajaa Lamfalussya hänen toimikautensa päättyessä ERI:n käynnistämisestä ja sen saattamisesta erittäin nopeasti toimintakykyiseksi, perustamissopimuksen ERI:lle antamien tehtävien erinomaisesta hoitamisesta, itsenäisyyden ja avoimuuden hengen sekä keskusteluhalukkuuden osoittamisesta koko hänen toimikautensa aikana, mikä on kuvastunut niistä korkeatasoisista suhteista parlamenttiin, joita on ylläpidetty perustamissopimuksen asettamista rajoituksista huolimatta;

3. Korostaa ERI:n, ja tulevaisuudessa luonnollisesti Euroopan keskuspankin, aseman ja toiminnan avoimuuden merkitystä tämän toimielimen uskottavuudelle Euroopan kansalaisten silmissä, mikä on osa myönteistä asennetta euroa ja tulevaa eurooppalaista rahapolitiikkaa kohtaan;

Makrotaloudellinen kehys ja lähentyminen

4. On ERI:n tapaan huolestunut Euroopan unionissa todetusta heikosta korrelaatiosta BKT:n kasvun, työllisyyden ja työttömyyden välillä, mutta ei hyväksy ERI:n tekemää luonteeltaan systemaattista analyysia, joka katsoo tilanteen johtuvan olennaisesti «työmarkkinoiden jäykkyydestä» (vähimmäispalkka, sosiaaliturva jne.) ja jättää huomiotta lukuisia muita ratkaisevia syitä: tutkimuksen ja teknologisten innovaatioiden heikkouden, koulutus- ja harjoittelujärjestelmien puutteet Euroopassa, vanhentuneet säännöt ja hallinnolliset rakenteet sekä sisämarkkinoiden puuttuvan kyvyn kannustaa taloudellista toimintaa erityisesti pk-yritysten osalta;

5. Toteaa, että useat jäsenvaltiot täyttävät tällä hetkellä talous- ja rahaliiton vaatimukset ja että pääasiallinen vaikeus on jäsenvaltioiden julkisen rahoituksen tilanne, huolimatta kahden viime vuoden aikana tehdyistä ponnistuksista sen parantamiseksi; katsoo siksi, että päätettäessä, mitkä jäsenvaltiot tulevat liittymään talous- ja rahaliittoon, on otettava huomioon lähentymiskehityksen historiallinen asema ja pysyväisluontoiset kehityssuunnat;

6. Myöntää, että jäsenvaltioiden budjettitilanteen kestävä parantaminen riippuu tosiasiassa julkisten menojen todellisesta vähentämisestä eikä verotuspaineiden lisäämisestä, mutta katsoo, että tämä tavoite on saavutettava tuottaviin investointeihin (liikenne-, energia- ja televiestintäinfrastruktuuri) kohdennetuilla julkisilla investoinneilla;

7. Pahoittelee, että ERI ei ole ottanut pohdittavakseen Euroopan verotuksen - välittömän ja välillisen - yhteensovittamisen yleistä problematiikkaa;

Talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen valmistelu ja ERI:n muut tehtävät

8. Ottaa huomioon EMU:n kolmannen vaiheen täytäntöönpanon valmistelutöiden kuvauksen, joka antaa tietoja kolmatta vaihetta varten kaavaillusta mahdollisesta strategiasta (ja osoittaa ERI:n varovaisuuden strategioiden valinnassa), Euroopan keskuspankkijärjestelmän rahapolitiikan pääasiallisten välineiden määrittelystä sekä euroon siirtymisen konkreettisemmista näkökohdista, erityisesti seteleistä, joiden teolliseen valmistukseen liittyy vielä paljon epävarmoja seikkoja;

9. Katsoo, että rahapolitiikka, sellaisena kuin se määritellään EY:n perustamissopimuksen 105 artiklan 1 kohdassa, perustuu perustamissopimuksen kestävää kasvua koskevan perusperiaatteen mukaisen hintojen vakauden sekä vaurauden ja työllisyyden tavoitteeseen, ja katsoo näin ollen, että unionin rahapolitiikka on erottamattomassa yhteydessä jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen tehokkaaseen koordinointiin perustuvan unionin talouspolitiikan luomiseen;

10. Vaatii jälleen kerran, että ERI:n ja eri kansainvälisten rahoituslaitosten välistä yhteistyötä ja suhteita on tiivistettävä mahdollisimman pian Euroopan keskuspankin tehokkaan toiminnan takaamiseksi tulevaisuudessa tällä alalla;

11. Toteaa, että sekundaarilainsäädännön osalta on vielä jäljellä oikeudellisia ongelmia, ja pyytää ERI:a ja komissiota huolehtimaan siitä, että kaikki tekstit valmistuvat määräaikoihin mennessä kolmatta vaihetta varten;

12. Toteaa hämmästyneenä, että useat jäsenvaltiot eivät täytä vieläkään EY:n perustamissopimuksen 108 artiklassa esitettyjä ehtoja, jotka liittyvät kansallisten keskuspankkien itsenäisyyteen ja kansallisten säädösten ja perustamissopimuksen sekä EKPJ:n perussäännön välisiin ristiriitoihin (kansallisten keskuspankkien perussääntöjen osalta), ja korostaa, että ERI voi tässä suhteessa vaikuttaa jäsenvaltioihin ja keskuspankkeihin erittäin myönteisesti;

13. Kiinnittää huomiota niihin poliittisiin, taloudellisiin ja sosiaalisiin vaikutuksiin, joita voisi aiheutua tiettyjen jäsenvaltioiden myöhäisestä liittymisestä talous- ja rahaliittoon;

14. On huolestunut EKPJ:n rahapolitiikkaan liittyvälle operatiiviselle toiminnalle välttämättömien tieto- ja viestintäjärjestelmien täytäntöönpanosta; näiden järjestelmien esittely vuosikertomuksessa antaa sellaisen kuvan, että niitä ei ole valmisteltu riittävästi, 1. tammikuuta 1999 päättyvää määräaikaa silmällä pitäen ja ottaen huomioon näiden ongelmien laajuus ja monimutkaisuus; ihmettelee samoin sitä, että kansallisten keskuspankkien, EUROSTATin ja tulevan EKPJ:n välinen tilastotietojen sähköinen vaihto vaikuttaa olevan vielä alkutekijöissään;

15. Antaa arvoa ERI:n tehtäville, joihin kuuluu toisaalta keskuspankkien välisen yhteistyön varmistaminen, erityisesti standardoinnin edistämisen, sähköisen rahan, pankkivalvonnan sekä kansainvälisiin rahoituslaitoksiin pidettävien yhteyksien osalta, ja toisaalta Euroopan pankkialan yleinen neuvoa-antava toiminta;

16. Katsoo, että näiden nyt ERI:n ja myöhemmin pääasiallisesti EKP:n vastuulla olevia toimintoja on tehostettava, jotta voidaan taata sen elimen uskottavuus, joka tulee takaamaan talous- ja rahaliiton täytäntöönpanon keskuspankkien ja ensimmäisenä liittyvien jäsenvaltioiden suhteen uuden Euroopan valuuttajärjestelmän erilaisilla hallinnollisilla järjestelyillä sekä yhteisön lainamekanismeilla;

Suhteet Euroopan parlamenttiin ja EMU:n kolmannen vaiheen käynnistämisen valmistelu

17. Katsoo, että vuosikertomuksen julkaisemisen tulisi olla tilaisuus, jossa voitaisiin käydä yksityiskohtaisempaa vuoropuhelua ERI:n, ja myöhemmin EKP:n, nykyisistä ja tulevista tehtävistä;

18. Palauttaa vielä kerran mieliin pitävänsä tärkeänä EMU-politiikan demokraattista valvontaa, jonka toteuttamiseksi on ennen kaikkea perustettava säännölliset ja usein toistuvat parlamentin ja ERI:n ja myöhemmin EKP:n väliset yhteydet;

19. Muistuttaa myös joutuvansa ilmoittamaan kantansa niin EKP:n puheenjohtajan kuin koko puheenjohtajasta, varapuheenjohtajasta ja neljästä muusta jäsenestä koostuvan johtokunnan nimitykseen;

20. Pitää aiheellisena suunnitella jo nyt tulevien parlamentin ja EKP:n välisten suhteiden tiivistämistä ja ehdottaa erityisesti, että

- EKP takaa, että se tiedottaa kolmesti vuodessa rahapolitiikan hoitamisesta unionin sisällä, muiden jäsenvaltioiden kanssa ja kolmansien maiden kanssa, joko kirjeitse tai siten, että yksi johtokunnan jäsenistä saapuu parlamentin eteen,

- parlamentin asiasta vastaava valiokunta ja mahdollisuuksien mukaan EKP:n johtokunnan tietystä asiasta vastaava jäsen tapaavat kaksi kertaa vuodessa;

- korkopoliittisten päätösten syistä tiedotetaan säännöllisesti;

21. Ei pidä tarkoituksenmukaisena, että vuonna 1997 laaditaan EY:n perustamissopimuksen mukainen lähentymiskertomus vuoden 1996 taloustietojen perusteella, koska se voisi aiheuttaa väärinymmärryksiä ja epävarmuutta suuren yleisön keskuudessa; pitää erittäin toivottavana, että vuoden 1997 lopun ja ERI:n lähentymistä koskevan kertomuksen julkaisemisen välisenä aikana luodaan tiiviit yhteydet ERI:n ja asiasta vastaavan parlamentin valiokunnan välillä, jotta tämä saisi käyttöönsä mahdollisimman paljon tilastotietoa ja taloudellisia arvioita eri jäsenvaltioiden lähentymisestä, jota tarvitaan parlamentin päättäessä siitä, minkä valtioiden on liityttävä talous- ja rahaliittoon;

22. Korostaa pitävänsä tärkeänä, että EKPJ:n ja EKP:n toiminta käynnistetään heti kun talous- ja rahaliittoon osallistuvista jäsenvaltioista on päätetty, ja painottaa, että on välttämätöntä antaa alusta alkaen EKP:lle riittävät materiaali- ja henkilöstövarat, erityisesti mahdollisimman toimintakykyinen henkilöstö, joka takaa sen tehtävien tehokkaan ja itsenäisen toteuttamisen tämän ratkaisevan alkuvaiheen aikana;

23. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, ERI:lle, jäsenvaltioiden keskuspankkien pääjohtajille sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.