KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE verotuksen avoimuudesta verovilpin ja veron kiertämisen torjumiseksi /* COM/2015/0136 final */





JOHDANTO Verovilpin torjunta on olennaisen tärkeää, jotta voidaan varmistaa entistä parempi oikeudenmukaisuus ja taloudellinen tehokkuus sisämarkkinoilla komission tärkeimpien poliittisten painopistealueiden mukaisesti[1]. Yhtiöveron kiertämisen torjunta liittyy tiiviisti tähän työhön. Toisin kuin verovilppi, joka on lainvastaista, veron kiertäminen yleensä tapahtuu lain mahdollistamissa rajoissa. Monet veron kiertämisen muodot ovat kuitenkin lain hengen vastaisia ja niissä venytetään mahdollisimman pitkälle tulkintaa siitä, mikä on ”laillista” yrityksen kokonaisverorasituksen minimoimiseksi. Jotkut yritykset hyödyntävät aggressiivisen verosuunnittelun tekniikkoja käyttäen verojärjestelmiä koskevan lainsäädännön porsaanreikiä ja kansallisten verosääntöjen välisiä eroja välttyäkseen maksamasta omaa osuuttaan veroista. Lisäksi monissa maissa on käytössä verojärjestelyjä, joilla yrityksille annetaan mahdollisuus siirtää voittojaan keinotekoisesti omalle lainkäyttöalueellensa. Näillä järjestelyillä rohkaistaan aggressiiviseen verosuunnitteluun. Näillä toimilla haitataan verovelvollisten tasapuolista taakanjakoa, yritysten välistä oikeudenmukaista kilpailua ja jäsenvaltioiden välistä reilua peliä, kun ne kantavat voitoista veroa, johon ne ovat oikeutettuja. Veropolitiikka määritellään pääasiassa kansallisella tasolla. Jotta voitaisiin kuitenkin varmistaa oikeudenmukaisempi verotus ja noudattaa periaatetta, jonka mukaan verotuksen olisi tapahduttava siellä, missä taloudellinen toiminta tapahtuu, komissio tehostaa parhaillaan pyrkimyksiä auttaa jäsenvaltioita verovilpin ja veron kiertämisen torjumiseksi sisämarkkinoilla. Sen lisäksi, että jäsenvaltioiden on tarpeen yksinkertaistaa ja tehostaa verojärjestelmiään, verotuksen avoimuus on keskeinen tekijä näiden tavoitteiden saavuttamisessa. Aggressiivisessa verosuunnittelussa, vahingollisissa verojärjestelyissä ja veropetoksissa hyödynnetään toimintaympäristön monimutkaisuutta ja yhteistyön puuttumista. Sen vuoksi verovilpin ja veron kiertämisen torjunta edellyttää entistä suurempaa veroviranomaisten välistä avoimuutta ja tiiviimpää yhteistyötä hallitusten välillä. Lisäksi yrityksiä olisi velvoitettava voimakkaammin sitoutumaan verotuskäytäntöihin, jotka ovat avoimia ja oikeudenmukaisia. EU on johdonmukaisesti omaksunut johtavan aseman verotusalan hyvän hallintotavan noudattamisessa ja jo useiden vuosien ajan edistänyt tätä koskevia periaatteita, joiden omaksuminen on nyt pääsemässä vauhtiin maailmanlaajuisesti. Verovilpin ja veron kiertämisen torjunta on viime aikoina saanut ennennäkemättömällä tavalla vauhtia kansalaisten vaatiessa näinä vaikeina aikoina oikeudenmukaista verotusta. Tämä uusi pyrkimys varmistaa, että kaikki maksavat oman osuutensa veroista, tuottaa huomattavia tuloksia EU:n ja kansainvälisellä tasolla. EU on osallistunut aktiivisesti OECD:n/G20-ryhmän työskentelyyn avoimuussääntöjen tarkistamiseksi ja verotukseen liittyviin väärinkäytöksiin puuttumiseksi maailmanlaajuisesti. Veropohjan rapautumista ja voitonsiirtoa (BEPS)[2] koskevan hankkeen, joka on määrä saada päätökseen vuonna 2015, on tarkoitus johtaa maailmanlaajuisen verotusympäristön perusteelliseen uudistamiseen niin, että siinä suhtaudutaan tulevaisuudessa huomattavasti vihamielisemmin verovilpin ja aggressiivisen verosuunnittelun harjoittajiin. Edistyksestä huolimatta lisätoimia tarvitaan, jotta jäsenvaltiot voivat suojella veropohjiaan ja jotta yritykset voivat kilpailla tasapuolisesti sisämarkkinoilla. Samalla olisi myös varmistettava perusoikeuksien asianmukainen noudattaminen, henkilötietojen suoja mukaan lukien. Tämän vuoksi tässä tiedonannossa esitetään verotuksen avoimuutta käsittelevä toimenpidepaketti, jossa keskitytään kaikkein kiireellisimpiin kysymyksiin tällä alalla. Tämä on ensimmäinen vaihe komission vuoden 2015 kunnianhimoisessa työohjelmassa verovilpin ja veron kiertämisen torjumiseksi. Seuraavassa vaiheessa ennen kesää komissio laatii yksityiskohtaisen yhtiöverotusta koskevan toimintasuunnitelman, jossa esitetään komission näkemykset oikeudenmukaisesta ja tehokkaasta yhtiöverotuksesta EU:ssa ja ehdotetaan useita ideoita tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Tällaisia ovat mm. keinot vuoropuhelun lisäämiseksi neuvostossa ja yhteistä yhdistettyä yhtiöveropohjaa (CCCTB) koskevan ehdotuksen antaminen uudelleen. Yhteinen yhdistetty yhtiöveropohja voisi olla tehokas väline yhtiöveron kiertämisen torjumiseksi EU:ssa. Lisäksi sillä vähennettäisiin yritysten kustannuksia ja hallinnollista rasitusta sisämarkkinoilla. VEROTUKSEN AVOIMUUDEN LISÄÄMINEN: PALJON ON SAAVUTETTU, MUTTA PALJON ENEMMÄN PITÄÄ VIELÄ SAAVUTTAA Viime vuosina on tapahtunut merkittävää edistystä avoimuuden ja yhteistyön lisääntymisessä EU:n verohallintojen välillä. Vuodesta 1997 lähtien jäsenvaltiot ovat poliittisesti sitoutuneet noudattamaan tasapuolisen verokilpailun periaatteita yritysverotuksen käytännesääntöjen mukaisesti. Ne tekevät yhteistyötä käytännesääntötyöryhmässä, jossa ne tarkastelevat verojärjestelyjä ja pyrkivät turvaamaan verotusalan hyvän hallintotavan periaatteiden noudattamisen sisämarkkinoilla. Vaikka nämä käytännesäännöt, joille jäsenvaltiot ovat antaneet poliittisen hyväksynnän, eivät ole oikeudellisesti sitovia, niillä on kuitenkin onnistuttu poistamaan useita vahingollisia verokäytäntöjä kuluneiden vuosien aikana. Komissio esitti vuonna 2012 toimintasuunnitelman, joka käsitti yli 30 toimenpidettä veropetosten ja verovilpin torjumiseksi. Monissa näistä keskityttiin erityisesti parantamaan verotuksen avoimuutta ja tietojenvaihtoa. Merkittävää edistystä on saavutettu näiden toimenpiteiden täytäntöönpanossa, ja useita keskeisiä aloitteita on jo saatettu päätökseen. Hallinnollista yhteistyötä koskevan direktiivin tarkistus, jonka neuvosto hyväksyi joulukuussa 2014[3], oli merkittävä saavutus. Sillä varmistetaan, että EU:lla on käytössään vankka lainsäädäntökehys automaattista tietojenvaihtoa varten ja sillä tehdään veroasioita koskevasta pankkisalaisuudesta loppu kaikkialla EU:ssa. Siinä edellytetään, että jäsenvaltiot vaihtavat automaattisesti laajasti erilaisia finanssitietoja toistensa kanssa eri oikeudenkäyttöalueiden välistä automaattista tietojenvaihtoa koskevan OECD:n/G20-ryhmän maailmanlaajuisen standardin mukaisesti. Myös neuvotteluvaltuutusten hyväksyminen entistä vahvempien verosopimusten neuvottelemiseksi Sveitsin, Andorran, Monacon, San Marinon ja Liechtensteinin kanssa oli merkittävä edistysaskel EU:n verotuksen avoimuutta koskevissa pyrkimyksissä. Komissio viimeistelee parhaillaan näitä neuvotteluja kyseisten viiden naapurimaan kanssa, ja aikoo esittää ehdotuksen sopimusten allekirjoittamisesta kesään 2015 mennessä. Sopimukset ovat huomattavasti kunnianhimoisempia kuin aiemmin luultiin, sillä ne ovat uuden maailmanlaajuisen standardin mukaisia ja niissä varmistetaan mahdollisimman kattava automaattinen tietojenvaihto osapuolten välillä. Muita vuoden 2012 toimintasuunnitelmaan liittyviä saavutuksia ovat tarkistettu emo-tytäryhtiödirektiivi, jolla estetään yrityksiä harjoittamasta verotukseen liittyviä väärinkäytöksiä, verotusalan hyvän hallintotavan foorumin perustaminen ja yritysten ja viranomaisten välistä vuoropuhelua koskevan alv-foorumin perustaminen. Tiettyjä käytännön aloitteita on myös toteutettu verotuksen avoimuuden edistämiseksi, kuten tietojenvaihdossa käytettävät vakiolomakkeet ja muita kuin rahoitustuottoja koskevan automaattisen tietojenvaihdon tiedonsiirtoformaatit. Rahavirtojen jäljittämisen osalta vero- ja tulliviranomaiset toimivat nyt yhteistyössä hyödyntääkseen paremmin käteisvarojen siirtoja koskevia tietoja. Myös neljännellä rahanpesun vastaisella direktiivillä, jonka lainsäädäntövallan käyttäjät ovat juuri hyväksyneet, lisätään pääomavirtoja koskevaa avoimuutta. Vaikka eurooppalaisten talousrikostutkintayksikköjen käytettävissä olevat tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen keskusrekisterit on erityisesti tarkoitettu torjumaan tehokkaammin rahanpesua ja terrorismin rahoitusta, niistä on epäsuorasti hyötyä myös verovilpin torjunnassa. Työ muiden toimintasuunnitelman aloitteiden parissa jatkuu avoimuuden lisäämiseksi veroasioissa. Esimerkiksi tällä hetkellä selvitetään mahdollisuutta luoda eurooppalainen verotunniste (TIN), sillä se helpottaisi huomattavasti verohallintojen työtä verovelvollisten yksilöimiseksi automaattista tietojenvaihtoa varten. Lisäksi komissio tutkii mahdollisuutta laajentaa alv-petoksia koskevaan nopeaan tietojenvaihtoon tarkoitettu Eurofisc-mekanismi kattamaan myös välittömän verotuksen. Näin jäsenvaltiot voisivat havaita ja ilmoittaa nopeasti toisilleen toistuvista petoskäytännöistä ja aggressiivisen verosuunnittelun suuntauksista. Komissio aikoo myös antaa kertomuksen jäsenvaltioiden edistymistä vuonna 2012 veroparatiiseista annetun suosituksen täytäntöönpanossa. Kyseisessä suosituksessa vahvistetaan veroasioissa noudatettavat hyvän hallintotavan vähimmäisvaatimukset, joita EU:n kansainvälisten kumppaneiden olisi noudatettava. Tämän kertomuksen perusteella komissio harkitsee, tarvitaanko lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että EU noudattaa yhtenäistä ja johdonmukaista verotuksen avoimuutta koskevaa politiikkaa suhteessa kolmansiin maihin. AVOIMUUDEN LISÄÄMINEN EU:SSA JA SEN ULKOPUOLELLA Saavutetusta edistymisestä huolimatta tarvitaan vielä lisätoimia EU:n tasolla, kun otetaan huomioon veron kiertämisen laajuus[4], avoimuutta ja yhteistyötä vielä vaivaavat puutteet, verojärjestelmien monimutkaisuus ja aggressiivisen verosuunnittelun käytäntöjen kehittyneisyys. Erityisesti kansallisilla verohallinnoilla ei usein ole riittävästi tietoa muiden maiden verojärjestelyjen ja ‑käytäntöjen vaikutuksista niiden omiin verojärjestelmiin. Komission alustavista tutkimuksista, yritysverotuksen käytännesääntötyöryhmän työskentelystä ja viimeaikaisista paljastuksista on saatu näyttöä siitä, että on tarpeen lisätä jäsenvaltioiden yhtiöverojärjestelyjen avoimuutta tasapuolisen verokilpailun varmistamiseksi. Tässä yhteydessä on syytä kiinnittää huomiota erityisesti veropäätöksiin. Veropäätöksiä tehdään ensisijaisesti oikeusvarmuuden takaamiseksi, mihin ei periaatteessa liity ongelmaa. Kuitenkin silloin, kun päätöksiä käytetään tarjoamaan valikoivia veroetuuksia tai siirtämään voittoja keinotekoisesti lainkäyttöalueille, joilla verotus on alhainen tai joilla verotusta ei tapahdu ollenkaan, ne vääristävät kilpailua ja rapauttavat jäsenvaltioiden veropohjia. Komissiolla on jo vireillä valtiontukea koskevia tutkimuksia, jotka koskevat useita jäsenvaltioiden veropäätöksiä. Se on pyytänyt jäsenvaltioita toimittamaan tiedot niiden veropäätöskäytännöistä sen määrittämiseksi, aiheuttavatko valikoivat veroetuudet kilpailun vääristymistä sisämarkkinoilla[5]. Avoimuusvaatimusten vahvistaminen omien rajojen sisällä myös lisää EU:n uskottavuutta sen vaatiessa kunnianhimoisia avoimuutta lisääviä toimia maailmanlaajuisesti. 2015 on vuosi, jona OECD:n/G20-ryhmän BEPS-hankkeen on määrä valmistua ja EU:n olisi jatkettava aktiivista toimintaansa tässä kansainvälisessä uudistusprosessissa. Sen vuoksi komissio esittää tässä verotuksen avoimuutta käsittelevässä toimenpidepaketissa useita toimenpiteitä, jotka voidaan toteuttaa lyhyellä aikavälillä. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on parantaa verotuksen avoimuutta, torjua verovilppiä ja yhtiöveron kiertämistä EU:ssa, vahvistaa verotuksen ja tosiasiallisen taloudellisen toiminnan välistä yhteyttä ja edistää vastaavanlaisia standardeja maailmanlaajuisesti. Nämä toimenpiteet ovat: 1. Veropäätöksiä koskevan ehdottoman avoimuuden edellyttäminen Veropäätökset, jotka johtavat alhaiseen verotukseen yhdessä jäsenvaltiossa, voivat kannustaa yrityksiä siirtämään voittojaan keinotekoisesti kyseiselle lainkäyttöalueelle. Tämä voi paitsi johtaa muiden jäsenvaltioiden veropohjan vakavaan rapautumiseen myös kannustaa aggressiiviseen verosuunnitteluun ja yhtiöveron kiertämiseen. Tällä hetkellä kansalliset viranomaiset vaihtavat vain vähän tietoja veropäätöksistään. Jäsenvaltiot, joiden verotulot kärsivät toisten jäsenvaltioiden veropäätöksistä, eivät voi toteuttaa tarvittavia toimia. Yhteiset ponnistukset yhtiöveron kiertämisen torjumiseksi edellyttävät kiireellisesti suurempaa avoimuutta ja tietojenvaihtoa rajatylittävistä veropäätöksistä, siirtohinnoittelujärjestelyt mukaan luettuina. Sen vuoksi komissio tekee ehdotuksen rajatylittäviä veropäätöksiä koskevasta automaattisesta tietojenvaihdosta. Kansallisten veroviranomaisten on jaettava automaattisesti rajatylittäviä veropäätöksiään koskevat perustiedot kaikkien muiden jäsenvaltioiden kanssa säännöllisin väliajoin. Tarvittaessa jäsenvaltiot, jotka saavat nämä tiedot, voivat pyytää lisätietoja. Komissio ehdottaa, että nämä uudet vaatimukset sisällytetään olemassa olevaan tietojenvaihtoa koskevaan lainsäädäntökehykseen hallinnollista yhteistyötä koskevaa direktiiviä muuttamalla. Tämä mahdollistaa veropäätösten automaattisen tietojenvaihdon nopean täytäntöönpanon, koska tarvittavat menettelyt ja prosessit on jo käytössä. 2. Automaattista tietojenvaihtoa koskevan lainsäädännön rationalisointi Yhteisymmärrys tarkistetun säästödirektiivin antamisesta maaliskuussa 2014 oli merkittävä läpimurto. Sillä laajennettiin jäsenvaltioiden automaattisesti vaihdettavien tietojen joukkoa kattamaan myös säästöihin liittyvät tiedot. EU:n säästödirektiivin kunnianhimoiset tietojenvaihtovaatimukset kuitenkin ylitettiin nopeasti joulukuussa 2014 annettuun tarkistettuun hallinnollista yhteistyötä koskevaan direktiivin sisältyvillä tietojenvaihtovaatimuksilla. Tällä direktiivillä kaikki jäsenvaltiot ovat sitoutuneet vaihtamaan kaikkia finanssitietoja automaattisesti verotusta varten OECD:n uuden maailmanlaajuisen standardin mukaisesti. Aikaisemmin EU:n säästödirektiiviin sisältyneet sisältöä ja menettelyä koskevat säännökset katetaan nyt hallinnollista yhteistyötä koskevan direktiivin paljon laajemmalla soveltamisalalla. Päällekkäisyyksien ja päällekkäisen EU-lainsäädännön välttämiseksi tällä alalla komissio ehdottaa, että säästödirektiivi kumotaan osana tätä verotuksen avoimuutta käsittelevää toimenpidepakettia. Näin varmistetaan yksinkertaisempi ja rationaalisempi lainsäädäntökehys sekä yrityksille että verohallinnoille. 3. Mahdollisten uusien avoimuutta koskevien aloitteiden tarpeen arviointi Komissio aikoo arvioida, olisiko otettava käyttöön lisävaatimus tiettyjen yhtiöverotietojen julkistamisesta tavalla, joka menee hallinnollista yhteistyötä pidemmälle ja jossa annetaan rajallinen määrä monikansallisten yritysten verotietoja yleisesti saataville. Tällaisia avoimuusvaatimuksia sovelletaan tällä hetkellä pankkeihin (neljännen vakavaraisuusdirektiivin mukaisesti) ja niitä on kohdennettu kaivannais- ja puunkorjuuteollisuuden valtioille suorittamiin maksuihin (tilinpäätösdirektiivin mukaisesti) maakohtaisen raportoinnin muodossa. Sillä, että julkistamisvelvollisuus ulotettaisiin koskemaan kaikkien alojen monikansallisten yritysten tiettyjä verotietoja, yrityksiin voisi kohdistua tiiviimpää julkista valvontaa ja lisättäisiin tietoisuutta niiden verotuskäytännöistä. Julkistamisvaatimuksella luotaisiin myös tasapuoliset toimintaedellytykset EU:n yrityksille avoimuusvaatimusten osalta ja vältettäisiin alan määritelmään liittyvät oikeudelliset ongelmat. Tällaisen mahdollisen aloitteen tavoitteet ja soveltamisala olisi kuitenkin määriteltävä hyvin huolellisesti. Perusteellinen analyysi on tarpeen, jotta voidaan määritellä hyödyt, kustannukset ja tarvittavat suojatoimet, joita tarvitaan esimerkiksi tietosuojan, liikesalaisuuksien suojan jne. osalta ja jotta voidaan tarkastella todennäköisiä vaikutuksia, mukaan lukien kansainvälisen kilpailukyvyn ulottuvuus, samalla kun otetaan huomioon jo voimassa olevan alakohtaisen lainsäädännön osalta tehty työ. Sen vuoksi käynnistetään vaikutustenarviointi, jotta voidaan kerätä ja analysoida tarvittava näyttö mahdollisten vaihtoehtojen määrittelemiseksi. On myös tarkasteltava kysymystä aggressiivisen verosuunnittelun järjestelyjä koskevista avoimuusvaatimuksista, jotka ovat osa OECD:n BEPS-hanketta, ottaen huomioon esimerkiksi kustannukset ja hyödyt, joita tällaisten sääntöjen saattamisesta osaksi EU:n lainsäädäntöä koituu. 4. Yritysverotuksen käytännesääntöjen tarkistaminen Yritysverotuksen käytännesäännöt ovat olleet tärkeä väline haitallisiin verojärjestelyihin puuttumiseksi. Huolimatta käytännesääntöjen hallitustenvälisestä luonteesta ja perustumisesta vapaaehtoisuuteen ne ovat aikoinaan osoittaneet tehonsa vahingollisten verokäytäntöjen poistamisessa jäsenvaltioissa. Viimeaikaiset tapaukset ovat kuitenkin osoittaneet, että käytännesääntöjen soveltamisala on liian rajoitettu ja että käytännesääntötyöryhmän toimeksiantoon liittyy heikkouksia. Esimerkiksi keskusteltaessa siitä, olivatko kolmen jäsenvaltion nk. patenttiboksit vahingollisia vai eivät, käytännesääntötyöryhmä ei alun perin pystynyt tekemään päätöstä, koska käytännesäännöissä vahvistetut perusteet olivat riittämättömät, jotta niiden avulla olisi voitu arvioida tällaista uudenlaista verokannustinta. Oikeudenmukaiseen verotukseen kohdistuviin uusiin monimutkaisiin haasteisiin vastaaminen ja verotuksen avoimuuden turvaaminen edellyttävät käytännesääntötyöryhmältä määrätietoisempia toimia ja tiukempaa valvontaa sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot noudattavat sitoumuksiaan. Sen vuoksi komissio pohtii parhaillaan, miten käytännesääntöjä voidaan parantaa ja käytännesääntötyöryhmän toimintaa tehostaa. Pohdinnan tulokset toimitetaan jäsenvaltioille ja ne otetaan huomioon yhtiöverotusta koskevassa toimintasuunnitelmassa, joka on tarkoitus hyväksyä ennen kesää. 5. Verovajeen määrittämisen parantaminen Verovaje on maksettavaksi kuuluvan veron ja kansallisten viranomaisten tosiasiallisesti kantaman määrän välinen erotus. Verovilppi ja veron kiertäminen eivät ole ainoita tekijöitä, jotka kasvattavat verovajetta, sillä muita tekijöitä ovat esimerkiksi hallinnolliset virheet ja konkurssit. Verovajetta koskevista tilastoista käy keskeisesti ilmi verotukseen liittymän tahallisen noudattamatta jättämisen laajuus. On runsaasti näyttöä siitä, että verovilppi ja yhtiöveron kiertäminen on yleistä EU:ssa, ja niistä arvioidaan aiheutuvan julkiselle taloudelle miljardien eurojen menetykset. Koska tällainen toiminta tapahtuu salassa ja koska useista jäsenvaltiosta ei ole saatavilla arvioita, tarkkoja lukuja ei ole käytettävissä. Verovilpin ja veron kiertämisen esiintyvyyttä ja vaikutuksia koskevat luotettavat tilastot mahdollistaisivat paremmin kohdennetut poliittiset toimenpiteet ja tarjoisivat mittapuun toimenpiteiden tuloksellisuuden mittaamiseksi. Sen vuoksi komissio ja Eurostat aikovat selvittää yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, miten voitaisiin kerätä vertailukelpoisempia ja luotettavampia tietoja verovilpin ja veron kiertämisen laajuudesta ja taloudellisista vaikutuksista. Tätä varten on perustettu Fiscalis-hankeryhmä, jolla edistetään jäsenvaltioiden välistä avoimuutta niiden kansallisten verovajetietojen ja tällaisten tietojen laskentamenetelmien osalta. 6. Verotuksen avoimuuden lisääminen kansainvälisellä tasolla EU on ollut pitkän aikaa edelläkävijä hyvää hallintotapaa koskevien vaatimusten noudattamisessa verotuksen alalla maailmanlaajuisesti. Se on myös tukenut voimakkaasti OECD:n/G20-ryhmän BEPS-hanketta, jotta yhtiöveron kiertämistä voidaan torjua maailmanlaajuisesti. BEPS-hanke on määrä saattaa päätökseen vuonna 2015. EU:n on jatkossakin panostettava voimakkaasti tähän hankkeeseen ja edistettävä kunnianhimoista uutta kansainvälistä verokehystä. BEPS-hankkeen tuloksena odotetaan esitettävän toimenpiteitä, joilla varmistetaan veropäätöksiä koskeva oma-aloitteinen tietojenvaihto veroviranomaisten välillä. Tällaiset säännökset olisivat vähemmän kunnianhimoisia kuin tänään EU:ssa sovellettaviksi ehdotetut toimenpiteet, ja toisin kuin EU:n säännöt, ne eivät olisi oikeudellisesti sitovia. Sen vuoksi EU aikoo jatkossakin edistää ajatusta veropäätöksiä koskevasta maailmanlaajuisesta automaattisesta tietojenvaihdosta. Komissio tekee työtä myös OECD:n ja muiden kansainvälisten kumppaneiden kanssa sen varmistamiseksi, että BEPS-toimintasuunnitelmassa otetaan huomioon kehitysmaihin liittyvät rajoitteet ja tuetaan niitä verotusjärjestelmiensä lujittamisessa ja laittomien rahavirtojen torjumisessa. Entistä suurempi avoimuus ja oikeudenmukaisuus finanssialalla ovat keskeisessä osassa EU:n kumppanimaiden omien kehitystavoitteiden saavuttamista ja vuoden 2015 jälkeisen maailmanlaajuisen kehitysohjelman täytäntöönpanoa. Lisäksi osana mahdollisten uusien avoimuutta koskevien aloitteiden valmistelua komissio aikoo tarkastella, parantaisiko avoimuuden lisääminen jäsenvaltioiden valmiuksia puuttua vahingollisiin verotuskäytäntöihin ja voittojen siirtoon EU:n rajojen ulkopuolella, miten tämä voitaisiin saavuttaa ja millaisia vaikutuksia sillä olisi EU:n yritysten kansainväliselle kilpailukyvylle. PÄÄTELMÄT Tässä tiedonannossa hahmoteltujen aloitteiden myötä komissio on ryhtymässä lunastamaan sitoumuksensa edistää vahvaa ja kunnianhimoista toimintasuunnitelmaa verovilpin ja yhtiöveron kiertämisen torjumiseksi. Euroopan parlamentti, neuvosto ja monet kansalaisyhteiskunnan toimijat vaativat toteuttamaan kiireellisiä ja tehokkaita toimia verotuksen avoimuuden lisäämiseksi erityisesti yhtiöverotuksen alalla. Tämä verotuksen avoimuutta käsittelevä toimenpidepaketti on ensimmäinen toimi tämän vaatimukseen täyttämiseksi. Tässä paketissa ehdotetuilla toimenpiteillä voidaan vähentää merkittävästi yritysten harjoittamaa verovilppiä ja yhtiöveron kiertämistä ja varmistaa tasapuolisempi verokilpailu jäsenvaltioiden välillä. Toimenpiteillä voidaan myös vahvistaa EU:n asemaa edelläkävijänä verotuksen avoimuutta koskevien maailmanlaajuisten tavoitteiden edistämisessä. Komissio pyytää neuvostoa hyväksymään nämä säädösehdotukset poliittisesti tärkeinä hankkeina. Toisessa vaiheessa komissio aikoo esittää kesään mennessä yhtiöverotusta koskevan toimintasuunnitelman, johon sisältyy lisätoimenpiteitä, joilla torjutaan veron kiertämistä ja vahingollista verokilpailua. [1] Uusi alku Euroopalle: Poliittiset suuntaviivat seuraavalle Euroopan komissiolle (heinäkuu 2014). [2] Veropohjan rapautuminen ja voitonsiirto. [3] Neuvoston direktiivi 2014/107/EU direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta. [4] Verohallinnot, kansalaisjärjestöt, tiedeyhteisö ja lehdistö ovat laatineet monia eri arvioita ja raportteja, joissa käsitellään verotuksen kiertämisen laajuutta yleensä ja erikseen sen esiintymistä tiettyjen yritysten osalta. Ei ole esittää luotettavaa lukua yhtiöveron kiertämisen arvioidusta laajuudesta, vaikkakin yleisesti katsotaan, että sitä esiintyy huomattavasti. Yhdessä korkeimmista arvioista verovilpin määräksi arvioidaan 860 miljardia euroa vuodessa ja veron kiertämisen määräksi 150 miljardia euroa vuodessa. Tutkimuksen linkki: http://europeansforfinancialreform.org/en/system/files/3842_en_richard_murphy_eu_tax_gap_en_120229.pdf. [5] http://europa.eu/rapid/press-release_IP-14-2742_fi.htm