KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymästä kannasta bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun direktiivin 98/70/EY ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun direktiivin 2009/28/EY muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (COM(2012) 595 final - 2012/0288 (COD)) hyväksymiseen /* COM/2014/0748 final - 2012/0288 (COD) */





2012/0288 (COD) KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklan 6 kohdan mukaisesti neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymästä kannasta bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun direktiivin 98/70/EY ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun direktiivin 2009/28/EY muuttamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (COM(2012) 595 final - 2012/0288 (COD)) hyväksymiseen 1. Taustaa Päivä, jona ehdotus on toimitettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle: || 18. lokakuuta 2012 Päivä, jona Euroopan parlamentti on vahvistanut ensimmäisen käsittelyn kantansa: || 11. syyskuuta 2013 Päivä, jona Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on antanut lausuntonsa: || 17. huhtikuuta 2013 Päivä, jona Alueiden komitea on antanut lausuntonsa: || Lausuntoa ei annettu. Päivä, jona päästiin poliittiseen yhteisymmärrykseen ja jona neuvosto hyväksyi (määräenemmistöllä) ensimmäisen käsittelyn kannan: || 13. kesäkuuta 2014 (poliittinen yhteisymmärrys), 9. joulukuuta 2014 (virallinen hyväksyminen) 2. Komission ehdotuksen tavoite Komission ehdotuksen tarkoituksena on käynnistää siirtyminen biopolttoaineisiin, jotka tuottavat huomattavia kasvihuonekaasusäästöjä silloin, kun myös epäsuorista maankäytön muutoksista johtuvat arvioidut päästöt raportoidaan. Samalla kun suojataan jo tehdyt investoinnit, tämän ehdotuksen tavoitteena on - rajoittaa vaikutusta, joka perinteisillä biopolttoaineilla (joihin liittyy epäsuorasta maankäytön muutoksesta aiheutuvien päästöjen riski) on uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen; - parantaa biopolttoaineiden tuotantoprosessien kasvihuonekaasuihin liittyvää suorituskykyä (eli vähentää prosesseihin liittyviä päästöjä) korottamalla uusien laitosten kasvihuonekaasusäästöjen vähimmäiskynnystä; muutos ei kuitenkaan vaikuttaisi laitoksiin[1], jotka ovat jo toiminnassa 1. heinäkuuta 2014; - kasvattaa kehittyneiden biopolttoaineiden (jotka aiheuttavat vähän epäsuorasta maankäytön muutoksesta aiheutuvia päästöjä) jalansijaa markkinoilla mahdollistamalla se, että tällaiset polttoaineet vaikuttavat uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen perinteisiä biopolttoaineita enemmän; - parantaa kasvihuonekaasupäästöjen raportointia velvoittamalla jäsenvaltiot ja polttoaineiden toimittajat ilmoittamaan biopolttoaineiden aiheuttamasta epäsuorasta maankäytön muutoksesta johtuvat arvioidut päästöt. 3. Huomiot neuvoston kannasta 3.1. Yleisiä huomioita neuvoston kannasta Komissio pitää valitettavana, että neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on alennettu huomattavasti ympäristönsuojelullista tavoitetasoa komission alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna ja että siihen ei sisälly mitään merkittäviä kannustimia, jotka edistäisivät siirtymistä kehittyneisiin biopolttoaineisiin ja muihin vaihtoehtoihin, jotka aiheuttavat vähän (tai ei lainkaan) epäsuoran maankäytön muutoksia, kun uusiutuvia energialähteitä hyödynnetään liikenteessä. Neuvoston tekstissä olevat asiat, jotka yhdessä johtavat huomattavasti alempaan ympäristönsuojelulliseen tasoon, ovat seuraavat: · perinteisten biopolttoaineiden ylärajan nostaminen seitsemään prosenttiin[2] · uudet kertoimet uusiutuvalle sähkölle rautateillä · pienemmät kannustimet edistyneiden (vähän epäsuoria maankäytön muutoksia aiheuttavien) biopolttoaineiden käytölle · epäsuoria maankäytön muutoksia koskevien raportointivaatimusten heikentäminen. Komissio pitää valitettavana ja vastustaa jyrkästi myös neuvoston tekemiä muutoksia, jotka alentavat uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä asetetun uusiutuvia energialähteitä koskevan yleisen tavoitteen ympäristönsuojelullista tasoa. Neuvoston tekstissä myös poistetaan useita delegoituja säädöksiä ja muutetaan toisia täytäntöönpanosäädöksiksi, mistä komissio on erittäin huolestunut. 3.2. Euroopan parlamentin tarkistukset ensimmäisessä käsittelyssä Neuvosto käsitteli nimenomaisesti joitakin, mutta ei kaikkia, Euroopan parlamentin tarkistuksia. Komission näkemykset Euroopan parlamentin tarkistuksista ovat jäljempänä ja neuvoston kanta on ilmoitettu tarvittaessa. 1. Käytetään arvioituja epäsuoraa maankäytön muutosta koskevia arvoja polttoaineiden laatudirektiivin laskelmissa vuodesta 2020 alkaen; poistetaan epäsuoraa maankäytön muutosta koskeva raportointi uusiutuvaa energiaa koskevasta direktiivistä (tarkistukset 60 ja 164). Komission hylkäämä. Epäsuoraa maankäytön muutosta koskevat arvot, jotka perustuvat parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin menetelmiin, on raportoitava uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä ja polttoaineiden laatua koskevassa direktiivissä, mutta niitä ei pidä käyttää polttoaineen laatua koskevan direktiivin mukaisiin laskelmiin. Ne on raportoitava, jotta voidaan lisätä avoimuutta ravinto- ja rehukasveihin perustuvien biopolttoaineiden todellisesta kasvihuonekaasuihin liittyvästä suorituskyvystä ja tietoa asian laajuudesta. Neuvoston tekstissä epäsuoraa maankäytön muutosta koskevia arvoja ei käytetä polttoaineiden laatua koskevan direktiivin mukaisissa laskelmissa, ja siinä säilytetään sekä epäsuoraa maankäytön muutosta koskeva raportointi polttoaineen laatua koskevassa direktiivissä että uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä, vaikkakin muutetussa muodossa. 2. Perinteisten biopolttoaineiden käytön rajoittaminen poistamalla niiden ominaisuuksista kestävyys (tarkistus 89). Komission hylkäämä. Komissio ehdotti, että rajoitetaan vaikutusta, joka biopolttoaineilla, joihin liittyy epäsuorasta maankäytön muutoksesta aiheutuvien päästöjen riski, voi olla uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin 10 prosentin tavoitteen saavuttamisessa. Tämä tarjoaa jäsenvaltioille kannustimen mukauttaa tukijärjestelmiään ja valtuuksiaan sen mukaisesti, muttei rajoita niiden käyttöä yleensä, mikä antaa jäsenvaltioille tiettyä joustovaraa. Neuvoston tekstissä todetaan myös, että vain vaikutusta 10 prosentin tavoitteen saavuttamiseen pitäisi rajoittaa ja että ”lisättyjen” perinteisten biopolttoaineiden kestävyysstatukseen ei pitäisi koskea. 3. Perinteisten biopolttoaineiden käytön rajoittaminen polttoaineiden laatua koskevan direktiivin nojalla (tarkistus 184/REV). Komission hyväksymä. Euroopan parlamentti haluaa soveltaa ylärajaa myös polttoaineiden laatua koskevan direktiivin tavoitteeseen. Vaikka komissio ei ehdottanutkaan ylärajaa polttoaineiden laatua koskevalle direktiiville, säännös on yksi tekijä, jolla voidaan osaltaan nostaa tekstin ympäristönsuojelullista tavoitetasoa. Neuvoston tekstin mukaan vain vaikutusta uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin 10 prosentin tavoitteen saavuttamiseen on rajoitettava. 4. Ylärajan soveltamisalan ulottaminen energiakasveihin (tarkistus 181) Osittain komission hyväksymä. Viljelymaalla kasvatetuilla energiakasveilla voi olla epäsuoraan maankäytön muutokseen liittyviä vaikutuksia. Tämä Euroopan parlamentin ehdotus on siten yksi tekijä, joka voi vahvistaa tekstin ympäristönsuojelullista tavoitetasoa ja epäsuoraa maankäytön muutosta lieventävää vaikutusta. Komissio voi hyväksyä ylärajan soveltamisalan muutoksen. Neuvosto säilyttää komission ehdotuksen soveltamisalan (ravinto- ja rehukasvit). 5. Otetaan käyttöön edistyneitä biopolttoaineita koskeva sitova alatavoite 0,5 prosenttia vuonna 2016 ja 2,5 prosenttia vuonna 2020 (tarkistus 181 ja 152/REV). Osittain komission hyväksymä. Komissio voisi yleisen kompromissin yhteydessä harkita periaatetta, jonka mukaan otetaan käyttöön sitova alatavoite, koska sillä voidaan nostaa ympäristönsuojelullista tavoitetasoa. Vaikka komissio ei tässä vaiheessa voikaan antaa tarkkaa prosenttilukua, 2,5 prosenttia vaikuttaa erittäin kunnianhimoiselta ottaen huomioon, että sen ulkopuolelle jäisivät markkinoilla nykyisin saatavilla olevat biopolttoaineet, joihin liittyy vähäinen epäsuoran maankäytön muutoksen riski (käytetty ruokaöljy ja tali), ja että alatavoitteeseen kelpuutettavat biopolttoaineet olisi otettava huomioon vain kerran tavoitteiden saavuttamista laskettaessa. Neuvosto ehdottaa ei-sitovaa alatavoitetta paljon pienemmillä määrillä (viite 0,5 prosenttiyksikköä). 6. Bioetanolia koskeva 7,5 prosentin alatavoite (tarkistus 152/REV). Komission hylkäämä. Euroopan parlamentti on ehdottanut, että asetetaan 7,5 prosentin alatavoite bensiiniin sekoitettavalle etanolille. Komissio katsoo, että se rajoittaa perusteettomasti jäsenvaltioiden mahdollisuutta täyttää liikennetavoitteet joustavasti kansallisten olosuhteiden mukaisesti. Tämä edellyttäisi myös etanolin toimittamista suurempina osuuksina kuin osuus, joka voidaan sekoittaa tavanomaisten ajoneuvojen polttoaineeseen. Tällöin olisi käytettävä enemmän etanolia sisältäviä polttoaineseoksia, mihin jäsenvaltioilla ei välttämättä ole infrastruktuuria. 7. Tarkistukset vaikutukseen, joka eri biopolttoaineilla on liikenteen alatavoitteisiin (tarkistukset 185 ja 186). Osittain komission hyväksymä. Komission alkuperäisessä ehdotuksessa pyrittiin kannustamaan edistyneiden (vähän epäsuoria maankäytön muutoksia aiheuttavia) biopolttoaineiden käyttöön lisäämällä niiden vaikutusta liikenteen alatavoitteessa. Ehdotuksessa useimmat edistyneet biopolttoaineet otettaisiin huomioon neljä kertaa kun taas ruokaöljy ja tali kahdesti. Euroopan parlamentti haluaa muuttaa tätä rajoittamalla voimakkaasti niiden biopolttoaineiden raaka-aineiden luetteloa, jotka otetaan huomioon neljä kertaa, ja sen sijaan ottamaan suurin osa rehuista huomioon vain kerran. Komissio katsoo, että tämä luo ristiriitaisen kannustinjärjestelmän edistyneille biopolttoaineille, koska muutoksen lopputulos on se, että biopolttoaineet, jotka on jo valmistettu yksinkertaisella tekniikalla ruokaöljystä ja eläinrasvasta, saisivat kaksinkertaisesti niiden biopolttoaineiden kannustimen, joita valmistetaan uudella tekniikalla ja joita on paljon kalliimpaa tuottaa. Lisäksi luetteloiden muutosten olisi oltava täysin johdonmukaisia direktiivien yleisen soveltamisalan, ylärajan soveltamisalan, laskentakerrointen käyttöönoton/poiston sekä raaka-aineiden määritelmien kanssa. 3.3. Neuvosto on lisännyt tekstiin useita uusia säännöksiä, joista osan komissio voi hyväksyä ja joista osa heikentäisi ehdotusta huomattavasti ja joita komissio vastustaa. Kyseiset muutokset ovat seuraavat: 1. Ylärajan nostaminen seitsemään prosenttiin Viiden prosentin yläraja perinteisten biopolttoaineiden vaikutuksessa uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin tavoitteiden saavuttamiseen on komission ehdotuksen keskeinen osa, ja komissio on puolustanut sitä voimakkaasti, koska korkeampi yläraja vähentäisi epäsuoran maankäytön muutoksen lieventämistä. Komissio on päätynyt siihen, että mahdollisesti on joustettava kohti korkeampaa ylärajaa, jotta voidaan saavuttaa yleinen kompromissi neuvoston ja Euroopan parlamentin välillä. Komissio on kuitenkin myös tehnyt selväksi, että, vaikka ylärajan suhteen olisi joustettava, se pyrkii säilyttämään ehdotuksen yleisen ympäristönsuojelullisen tavoitetason. Neuvoston ehdottama seitsemän prosenttia ei rajoita riittävästi epäsuoraa maankäytön muutosta eikä se luo tarpeeksi kannustimia vähäistä epäsuoran maankäytön muutosta koskeville vaihtoehdoille liikenteessä. Komissio pitää myös valitettavana niiden johdanto-osan kappaleiden poistamista, joissa esitetään sen näkemykset vuoden 2020 jälkeisestä kaudesta. Komissio voisi tukea seitsemän prosentin ylärajaa, jos tekstissä vahvistetaan seuraavia asioita: i) muutetaan ylärajan soveltamisala komission jo hyväksymien Euroopan parlamentin tarkistusten (181) mukaisesti niin, että siihen sisällytetään kaikki biopolttoaineet, joiden tuotantoon liittyy maankäyttö, ja ylärajaa sovelletaan myös polttoaineiden laatua koskevaan direktiiviin (184/REV), ii) selvennetään poliittista viestiä, joka koskee siirtymistä edistyneisiin biopolttoaineisiin (palauttamalla johdanto-osan kappale, joka koskee vuoden 2020 jälkeistä kautta, ja lisäämällä pakollinen 0,5 prosentin alatavoite edistyneille biopolttoaineille kattamaan ja suojaamaan edes jo tehdyt investoinnit), iii) palautetaan tietyt vallansiirrot tai turvalliset siirtymälausekkeet näille säännöksille, iv) poistetaan uusiutuvan sähkön kerroin rautateiltä ja v) poistetaan kaksinkertainen laskenta uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin yleisestä tavoitteesta. 2. Ulotetaan edistyneitä biopolttoaineita koskeva moninkertainen laskenta, jota tällä hetkellä sovelletaan vain 10 prosentin liikennetavoitteeseen, uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin yleiseen tavoitteeseen Komissio vastustaa jyrkästi ajatusta kaksinkertaisen laskennan soveltamisesta edistyneisiin biopolttoaineisiin uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin yleisessä 20 prosentin tavoitteessa, ja sisällyttää tämän kannan pöytäkirjan lausuntoihinsa (ks. jäljempänä). Vaikka vaikutusten uusiutuvien energialähteiden käyttöön odotetaan olevat vähäiset, kuten edellä todetaan, se muodostaisi erittäin ongelmallisen poliittisen ennakkotapauksen, kun lähestymme vuotta 2020 – ei ole mitään syytä alentaa vuoden 2008 energia- ja ilmastopaketin keskeisen yleistavoitteenvaatimustasoa. Tämän vuoden maaliskuun Eurooppa-neuvoston kokouksessa jäsenvaltiot vahvistivat sitoumuksensa saavuttaa vuoden 2020 tavoitteet. Vuoden 2008 paketti tarjoaa jäsenvaltioille riittävästi joustoa välttää liialliset noudattamisesta aiheutuvat kustannukset. Kun sovelletaan kertoimia eri tapauksissa, tarvitaan vähemmän ”todellista” energiaa, ja siten liikennetavoite supistuu huomattavasti. Sen sijaan, jos noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia on vähennettävä edelleen rajoitettaessa epäsuoraa maankäytön muutosta liikennetavoitteen puitteissa, komissio pitää parempina Euroopan parlamentin tarkistuksia 153 ja 154, joissa otettaisiin huomioon lisätoimet, joilla parannetaan energiatehokkuutta ja energiansäästöä liikenteessä. 3. Laskentakerroin 5 uusiutuvalle sähkölle sähköisissä maantieajoneuvoissa ja 2,5 sähköjunille Komission ehdotus ei sisältänyt laskentakertoimia sähköautoille ja sähköjunille. Komissio voisi kuitenkin osana yleistä kompromissia sopia laskentakertoimesta 5 maantieajoneuvoille. Komissio vastustaa sitä, että otetaan käyttöön uusiutuvan sähkön laskentakerroin junissa, koska se alentaisi huomattavasti liikennetavoitteen vaatimustasoa eikä loisi lisäkannustinta vähähiiliselle liikenteelle. Euroopan parlamentti ei komission ehdotuksen tavoin aseta uusia kertoimia eikä korota niitä. 4. Ei-sitovan alatavoitteen asettaminen liitteen IX osassa A luetelluista raaka-aineista valmistetuille biopolttoaineille Kuten edellä todetaan, neuvoston tekstissä asetetaan jäsenvaltioille vaatimus asettaa ei-sitovat alatavoitteet tietyistä raaka-aineista valmistetuille biopolttoaineille vuodeksi 2020 viitearvolla 0,5 prosenttiyksikköä energiasisältönä eli ennen kaksinkertaista huomioon ottamista. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin poiketa tästä viitearvosta käyttämällä erilaisia perusteluja, eikä noudattamatta jättämisestä ole seuraamuksia. Neuvoston tekstin yleisessä kontekstissa tämä säännös ei tarjoa juurikaan kannustinta siirtyä edistyneisiin biopolttoaineisiin, jotka olisivat liikenteessä vaihtoehto, joka ei aiheuta epäsuoraa maankäytön muutosta. Komissio suosii tämän osatekijän vahvistamista ja suhtautuu periaatteessa myönteisesti Euroopan parlamentin tarkistukseen (181), mutta on jo ilmoittanut, että Euroopan parlamentin tarkistuksen alatavoite on liian kunnianhimoinen ja todennäköisesti erittäin kallis toteuttaa. 5. Liitteen IX luetteloon lisätyt uudet raaka-aineet Komission ehdotus sisältää luettelon raaka-aineista, joille olisi asetettava lisää kannustimia, kun niitä tarjotaan biopolttoaineina. Neuvoston kanta sisältää useita uusia raaka-aineita. On tärkeää varmistaa, että niiden luokittelu ’edistyneiden (vähäisen epäsuoran maankäytön muutoksen) biopolttoaineiden’ raaka-aineiksi on luotettavaa ja tieteellisesti perusteltua ja että johdonmukaisuus lopullisen tekstin muiden osien kanssa (eli mitä aineita ylärajan puitteisiin sisällytetään) säilyy. 6. Muut kuin liitteen IX luettelossa olevat uudet raaka-aineet Neuvoston kanta sisältää säännöksen, että myös ”sellaisista raaka-aineista valmistetut biopolttoaineet, joita ei luetella liitteessä IX ja jotka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset olivat määritelleet jätteeksi, tähteiksi, non food ‑tuotannon selluloosaksi tai lignoselluloosaksi ja joita käytetään olemassa olevissa laitoksissa ennen tämän direktiivin hyväksymistä” otetaan huomioon edellä 4 kohdassa tarkoitetussa alatavoitteessa. Komissio katsoo, että säännöksen soveltamisala on liian laaja, se sisältää riskin epäyhtenäisestä soveltamisesta EU:ssa ja menee pidemmälle kuin nykyisten investointien jatkaminen, koska se antaa mahdollisuuden muutoksiin epäsuoria maankäytön muutoksia koskevan direktiivin hyväksymiseen saakka. Tällainen säännös vaikuttaisi myös antavan ”toimivaltaisille kansallisille viranomaisille” oikeuden tehdä lopullinen tulkinta uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin vastaavasta osasta – vastoin oikeussääntöä, jota yleensä sovelletaan Euroopan unionin direktiivin tulkintaan. 7. Epäsuoran maankäytön muutoksen raportointia koskevien säännösten heikentäminen Komission ehdotus sisältää jäsenvaltioille asetetun vaatimuksen raportoida kotimaisia tavoitteita varten tuotettujen biopolttoaineiden arvioiduista epäsuoran maankäytön muutoksen aiheuttamista päästöistä käyttämällä IFPRI-mallin mukaisia arvioituja arvoja. Neuvosto on muuttanut tätä vaatimusta siten, että jäsenvaltiot raportoivat vain biopolttoaineiden raaka-aineista ja komissio laatii raportin jäsenvaltioiden biopolttoaineiden kulutuksesta lisäämällä epäsuoraa maankäytön muutosta koskevat arvot, mikä tarkoittaa myös sitä, että kyseiset tiedot saadaan myöhemmin kuin jos jäsenvaltiot tuottaisivat ne. Neuvosto on myös korostanut epäsuoraa maankäytön muutosta koskevien arvojen epävarmaa luonnetta. Komission mielestä on parasta palauttaa sen alkuperäiset raportointivaatimukset. Katso myös komission kanta Euroopan parlamentin tarkistuksiin 60 ja 164. 8. Uusiutuvan energian tilastollisten siirtojen laajentamisen siten, että siihen sisällytetään liikenteen alatavoite Neuvoston tekstissä otetaan käyttöön mahdollisuus tehdä tilastollisia siirtoja liikenteen tavoitteen saavuttamiseksi, mikä on jo sallittua uusiutuvaa energiaa koskevan tavoitteen osalta. Vaikka komissio ei pidäkään tätä muutosta tarpeellisena ottaen huomioon, että liikenteen polttoaineet voidaan helposti myydä jäsenvaltiosta toiseen, se kuitenkin tunnustaa mahdollisuuden alentaa noudattamisen kustannuksia. 9. Vapaaehtoisten järjestelmien vastavuoroinen tunnustaminen Komission mukaan vastavuoroisen tunnustamisen käsite vapaaehtoisten järjestelmien välillä, jotka komissio hyväksyi uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin 18 artiklan 6 kohdan mukaisesti, on tarpeeton 18 artiklan 7 kohdan perusteella. Viimeksi mainitulla varmistetaan se, että todentaminen vapaaehtoisilla järjestelmillä on tunnustettava jäsenvaltioissa ilman lisätodisteita noudattamisesta. Vastavuoroinen tunnustaminen komission 18 artiklan 6 kohdan mukaisesti tunnustamien vapaaehtoisten järjestelmien välillä ei tue ajatusta siitä, että niillä voitaisiin hyväksyä uusia kestävyysnäkökohtia 18 artiklan 4 kohdan mukaisten yhdenmukaisten kriteerien lisäksi. Komissio suhtautuu myönteisesti neuvoston tekstiin siltä osin kun siinä annetaan komissiolle mahdollisuus arvioida ja nimenomaisesti hyväksyä kansallinen järjestelmä. Oikeudellisena seurauksena pitäisi kuitenkin olla samantasoinen tunnustaminen kuin 18 artiklan 6 kohdan mukaisilla vapaaehtoisilla järjestelmillä. Katso myös Euroopan parlamentin tarkistus 102, jossa vahvistettaisiin vastavuoroinen tunnustaminen kaikkien todentamisjärjestelmien välillä. Komissio tukee ajatusta vastavuoroisesta tunnustamisesta kansallisten järjestelmien välillä, mutta vapaaehtoisia järjestelmiä ei pitäisi pakottaa tunnustamaan kansallisia järjestelmiä. 10. Laajennettu raportointi vapaaehtoisilla järjestelmillä Neuvoston tekstin mukaan vapaaehtoisia järjestelmiä vaaditaan raportoimaan säännöllisesti, komissio julkaisee kyseiset raportit ja komission on arvioitava miten vapaaehtoiset järjestelmät toimivat. Komissio hyväksyy tekstin, mutta tarvitaan oikeudellinen selvyys siitä, voidaanko kyseisiä muutoksia soveltaa nykyisiin vapaaehtoisiin järjestelmiin. Euroopan parlamentti (tarkistukset 58 ja 103) haluaa komission raportoivan vapaaehtoisten järjestelmien toiminnasta ja antavan tarvittaessa ehdotuksen, minkä komissio voi periaatteessa hyväksyä (tarvitaan lisää parannuksia ja selvennyksiä). 11. Huonontuneiden maiden bonus Neuvoston tekstissä säilytetään huonontuneiden maiden bonus kasvihuonekaasusäästöjä koskevissa laskelmissa. Komissio on poistanut tämän osatekijän kasvihuonekaasulaskelmista, koska se ei ole yhdenmukainen kasvihuonekaasumenetelmien ja epäsuoraa maankäytön muutosta koskevan raportoinnin kanssa ja koska tämäntyyppisiä maita on vaikea määritellä. Komissio voi hyväksyä tämän asian säilyttämisen yleisesti tyydyttävän kompromissin puitteissa, mutta pitäisi parempana sitä, että annetaan säännöksiä, jotka koskevat pahoin saastuneella maalla kasvatettujen kasvien turvallista fyysistä erottamista. Euroopan parlamentti hyväksyi tämän osatekijän poistamisen komission tekstistä. 12. Yhdistetään maankäyttöluokat ”viljelymaa” ja ”monivuotisten kasvien viljelymaa” Neuvoston tekstissä yhdistetään maakäyttöluokat ”viljelymaa” ja ”monivuotisten kasvien viljelymaa” kasvihuonekaasusäästöjen laskemista varten. Näin käsitellään mahdollista kysymystä, joka koskee kasvihuonekaasujen laskentamenetelmiä, kun ”viljelymaa” muutetaan ”monivuotisten kasvien viljelymaaksi” ja takaisin. Vaikka komissio voisikin hyväksyä neuvoston ehdottamat muutokset tyydyttävän yleisen kompromissin yhteydessä, komissio on edelleen erittäin huolestunut mahdollisista vaikutuksista unionin ulkopuolisten maiden biopolttoaineiden ympäristökestävyyteen ja katsoo, että asiaa voitaisiin käsiteltävä eri tavalla. (Tämä osatekijä ei sisälly komission tai Euroopan parlamentin tekstiin.) 13. Uudelleentarkastelulauseke Neuvoston tekstin mukaan komission olisi raportoitava vuosi direktiivin voimaantulon jälkeen edistyneistä biopolttoaineista, epäsuoraa maankäytön muutosta koskevasta tutkimuksesta ja vähän epäsuoria maankäytön muutoksia aiheuttavien biopolttoaineiden tunnistamisesta ja sertifioinnista. Komission olisi raportoitava vuonna 2017 epäsuoraa maankäytön muutosta koskevista toimista, mukaan luettuna jälleen vähän epäsuoria maankäytön muutoksia aiheuttavien biopolttoaineiden sertifiointi sekä petosten ehkäisy ja vapaaehtoiset järjestelmät. Komissio ehdottaa painokkaasti sitä, että kaikista kohdista tehdään yksi uudelleentarkastelu vuonna 2017. Komissio myös kyseenalaistaa sen, onko hyödyllistä antaa vain vähän epäsuoria maankäytön muutoksia aiheuttaville biopolttoaineille oikeudellisia määritelmiä ennen kuin tällainen uudelleentarkastelu on suoritettu. Neuvosto myös lisää tekstiä, joka koskee raportoinnissa käytettävien arvioitujen epäsuoraa maankäytön muutosta koskevien arvojen ”väliaikaista” luonnetta. Uudelleentarkastelulausekkeessa olisi selvennettävä se, mitä seuraavaksi on tehtävä eli onko ”väliaikaiset” arvot säilytettävä vuoteen 2020 saakka vai onko ehdotettava ”lopullisia” arvoja. Komission mukaan Euroopan parlamentin tarkistukset 107, 189 ja 190 (jos niistä tehdään keskenään johdonmukaiset) voivat tarjota hyödyllisiä suuntaviivoja. 14. Vain vähän epäsuoria maankäytön muutoksia aiheuttavien biopolttoaineiden käsite Kuten edellä mainitaan, neuvoston tekstissä annetaan määritelmä biopolttoaineille, ”joista todennäköisesti ei aiheudu epäsuoria maankäytön muutoksia”. Sen uudelleentarkastelua koskevassa lausekkeessa asetetaan vaatimus, jonka mukaan komission on laadittava kertomus, jossa annetaan kriteerit ”biopolttoaineiden, joista todennäköisesti ei aiheudu epäsuoria maankäytön muutoksia, tunnistamiseksi ja sertifioimiseksi”. Neuvoston tekstin määritelmässä erotetaan tämäntyyppiset biopolttoaineet biopolttoaineista, jotka valmistetaan liitteen IX osassa A luetelluista raaka-aineista. Komissio voisi hyväksyä lisätyön tällä alalla (sillä varauksella että se suoritetaan yhtenä työkokonaisuutena vuonna 2017), mutta on omaksuttava varovainen lähestymistapa sen varmistamiseksi, että kaikki raaka-aineet, jotka on määritelty sellaisiksi, että ne todennäköisesti eivät aiheuta epäsuoria maankäytön muutoksia, ovat todellakin tämän määritelmän mukaisia. Komissio ja Euroopan parlamentti eivät ole viitanneet tähän biopolttoaineiden luokkaan. 15. Petosten ehkäisy Neuvoston tekstissä vaaditaan parempaa yhteistyötä kansallisten järjestelmien kesken sekä vapaaehtoisten järjestelmien ja kansallisten järjestelmien välillä, jäsenvaltioiden on edistettävä valvonta- ja jäljitysjärjestelmien kehittämistä ja käyttöä, jäsenvaltioiden on raportoitava petosten ehkäisytoimista ja komission on arvioitava vuonna 2017 kyseisten toimien tehokkuutta ja annettava tarvittaessa ehdotus. Komissio voi hyväksyä neuvoston ehdottamat lisäykset. Myös Euroopan parlamentti on huolestunut petoksista (tarkistus 185). 16. Delegoitujen säädösten poistaminen Neuvoston tekstissä delegoidut säädökset, joiden soveltamisala on rajoitettu, säilytetään vain oletusarvojen lisäämiseksi polttoaineiden laatua koskevan direktiivin liitteeseen IV ja uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin liitteeseen V ja lisäämään raaka-aineet uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin liitteeseen IX. Neuvosto on sisällyttänyt ei lausuntoa ‑lausekkeen direktiivin 98/70/EY 11 artiklan 4 kohtaan ja direktiivin 2009/28/EY 25 artiklan 3 ja 4 kohtaan täytäntöönpanosäädösten hyväksymistä varten. (a) Komissio katsoo, että direktiivejä on päivitettävä tieteen edistymisen ja tekniikan kehityksen myötä. Tämän tekeminen tavanomaisessa lainsäätämismenettelyssä olisi liian vaivalloista ja hidasta eikä sillä varmistettaisi riittävästi joustavuuden tai tehokkuuden tarvetta mukautumisessa polttoaineiden laatua koskevan direktiivin ja uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin puhtaasti teknisiin näkökohtiin tieteen edistyksen osalta niin, että ympäristönsuojelutavoitteet voidaan saavuttaa (kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen liikennealalla.). Useimpien ehdotettujen delegoitujen säädösten on tarkoitus korvata säädökset, jotka on hyväksytty direktiiveihin sisältyvässä aikaisemmassa valvonnan käsittävässä sääntelymenettelyssä (”lissabonisointi”). Komission mukaan puheenjohtajavaltion äskettäin ehdottama lähestymistapa perua komissiolle annettu toimivalta hyväksyä delegoituja säädöksiä / täytäntöönpanosäädöksiä ja sisällyttää kaikki säännökset säädöksiin voi hämärtää eron epäolennaisten ja olennaisten direktiivien osien muutoksen/mukautuksen välillä. Tekniset mukautukset kuuluvat luonnollisesti edellä mainittuun ryhmään. Komissio tutkii tarvittaessa kompromissitekstit noudattaen annettua toimivaltaa koskevaa lähestymistapaa perussopimuksen sääntöjen mukaisesti, mikä merkitsee sitä että 290 ja 291 artiklan soveltamisalat sulkevat toisensa pois. Komissio suhtautuu myönteisesti Euroopan parlamentin kantaan, jossa tuetaan täysin komission näkemystä, ja hakee edelleen kompromisseja, joissa hyväksytään delegoitujen säädösten käyttö. (b) Komissio vastustaa voimakkaasti delegoitujen valtuuksien poistamista, joka vaikuttaisi päätöksen 1999/468/EY nojalla käynnissä oleviin menettelyihin tai menettelyihin, jotka alkavat viimeistään [komissio päättää päivämäärästä] ja joilla täydennetään kumpaakin direktiiviä. Vaihtoehtoisesti tekstiin on sisällytettävä siirtymäkausi asetuksen (EU) N:o 182/2011 nojalla toteutettavien menettelyjen soveltamiselle. (c) Neuvosto on lisännyt myös ei lausuntoa ‑lausekkeen täytäntöönpanosäädösten hyväksymistä varten. Komissio katsoo, että ei lausuntoa ‑lausekkeen sisällyttämiselle ei ole mitään erityistä perustetta, ja pyytää johdanto-osan kappaletta, jossa tällaisen lausekkeen sisällyttämistä perustellaan. Jos tällaista johdanto-osan kappaletta ei prosessin lopussa hyväksytä, komissio antaa asiasta peruslausuman. 4. Päätelmät/Yleiset huomiot Vaikka neuvoston ensimmäisen käsittelyn poliittinen yhteisymmärrys ei komission mukaan täytä kaikkia alkuperäisen ehdotuksen keskeisiä tavoitteita, komissio katsoo kuitenkin, että ainoa keino tavanomaisen lainsäätämismenettelyn jatkamiseksi on olla vastustamatta sitä. Komissio pyrkii säilyttämään ne ehdotuksen osatekijät, jotka voivat edistää epäsuoran maankäytön muutoksen vaikutusten lieventämistä, sekä yleisen ympäristönsuojelullisen tavoitetason, kun biopolttoaineita käytetään liikenteessä. Tämä koskee myös joitain osatekijöitä, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn kantaan. 5. Komission lausumat Komissio on laatinut neuvoston pöytäkirjaan sisällytettäväksi seuraavan lausunnon: Komission lausuma neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannasta epäsuoraa maankäytön muutosta koskevaan ehdotukseen [Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta annetun direktiivin 98/70/EY ja uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun direktiivin 2009/28/EY muuttamisesta] KOM(2012) 595 lopullinen - 2012/0288 (COD). Komissio pitää valitettavana, että neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannassa on huomattavasti alennettu perinteisistä biopolttoaineista aiheutuvan epäsuoran maankäytön muutoksen vaikutusten lieventämisen tavoitetasoa komission alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna ja että siihen ei sisälly mitään merkittäviä kannustimia, jotka edistäisivät siirtymistä kehittyneisiin biopolttoaineisiin ja muihin vaihtoehtoihin, jotka eivät aiheuta epäsuoraa maankäytön muutosta, kun uusiutuvia energialähteitä hyödynnetään liikenteessä. Komissio pitää valitettavana myös sitä, että neuvoston tekemät muutokset alentavat uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä asetetun uusiutuvia energialähteitä koskevan yleisen tavoitteen ympäristönsuojelullista tasoa[3]. Jotta lainsäädäntöprosessissa voitaisiin kuitenkin edetä, komissio ei vastusta neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaa. Komissio tekee siksi jatkossakin tiivistä yhteistyötä lainsäädäntövallan käyttäjien kanssa lainsäädäntömenettelyn seuraavissa vaiheissa. Komissio pyrkii säilyttämään ne ehdotuksen osatekijät, jotka voivat edistää epäsuoran maankäytön muutoksen vaikutusten lieventämistä, sekä yleisen ympäristönsuojelullisen tason, kun biopolttoaineita käytetään liikenteessä. Tämä koskee myös joitain osatekijöitä, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn kantaan. Komissio toivoo, että näin voidaan löytää ratkaisu, joka vastaa Euroopan etuja perinteisten biopolttoaineiden kielteisten ympäristövaikutusten rajoittamisessa. [1] Siten kuin ne on määritelty asiakirjan C 160 (2010) kohdassa 3.1.1. [2] Raja, joka perinteisten biopolttoaineiden osuudelle on säädetty, kun on kyse uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin tavoitteiden saavuttamisesta. [3] 2009/28/EY