Neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukainen tiedonanto - Asiasta COMP/38.170 - REIMS II Päätemaksut (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro C 094 , 23/04/2003 s. 0003 - 0011



Neuvoston asetuksen N:o 17(1) 19 artiklan 3 kohdan mukainen tiedonanto Asiasta COMP/38.170 - REIMS II Päätemaksut (2003/C 94/03) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. JOHDANTO 1. Komissiolle ilmoitettiin 18. kesäkuuta 2001 uudelleen REIMS II -sopimuksesta asetuksen N:o 17 mukaisesti. Tarkoituksena oli saada 15. syyskuuta 1999 tehdyn poikkeuslupaa koskevan komission päätöksen (jäljempänä "vuonna 1999 tehty poikkeuslupapäätös") voimassaolon päättymisen vuoksi puuttumattomuustodistus EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan nojalla tai poikkeuslupa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan nojalla(2). 2. REIMS II -sopimuksen (jäljempänä "sopimus") avulla tietyt julkiset postitoiminnan harjoittajat(3) määrittelevät yhdessä päätemaksut. Päätemaksut ovat korvauksia, joita julkiset postitoiminnan harjoittajat maksavat toisilleen tulevan ulkomaanpostin jakelusta. Lähettävä postilaitos maksaa vastaanottavalle postilaitokselle korvausta lähettävän postilaitoksen ulkomaanpostin jakelusta. 3. Päätemaksut määritellään sopimuksessa tietyksi prosenttiosuudeksi vastaanottajamaan kotimaan postimaksuista. Komissiolle ilmoitettiin alkuperäisestä REIMS II -sopimuksesta vuonna 1997, ja komissio myönsi sopimukselle poikkeusluvan perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan nojalla 15. syyskuuta 1999 tehdyllä päätöksellä. Alkuperäisessä REIMS II -sopimuksessa päätemaksuja oli määrä korottaa siirtymäkauden aikana, kunnes ne vuonna 2001 olisivat enintään 80 prosenttia kotimaanmaksuista. Vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä komissio myönsi kuitenkin sopimukselle poikkeusluvan vain vuoden 2001 loppuun saakka ja rajoitti päätemaksujen tason enintään 70 prosenttiin. 4. Sopimuksesta ilmoitettiin uudelleen vuonna 2001 poikkeuksen jatkamiseksi. Sopimuksen uudelleen ilmoitetun version mukaan 80 prosentin taso saavutetaan 1. tammikuuta 2004 mennessä. Tämä versio sisälsi myös kaksi välitavoitetta (73,3 prosenttia 1. tammikuuta 2001 mennessä ja 76,6 prosenttia 1. tammikuuta 2003 mennessä). Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistiin ilmoituksesta tiivistelmä, jossa kolmansia pyydetään esittämään huomautuksia(4). 2. OSAPUOLET 5. REIMS II -sopimuksen allekirjoitti alun perin 13 julkista postitoiminnan harjoittajaa(5). Sen jälkeen sopimukseen on liittynyt neljä uutta postilaitosta. REIMS II -sopimuksessa on nyt 17 sopimuspuolta (jäljempänä "osapuolet")(6), joihin kuuluvat Alankomaita lukuun ottamatta kaikki EU:n jäsenvaltioiden postilaitokset sekä Norjan, Islannin ja Sveitsin postilaitokset(7). 6. Sopimukseen saavat liittyä lakisääteistä yleispalvelua postitoiminnan alalla tarjoavat julkiset ja yksityiset toimijat edellyttäen, että niillä on velvollisuus tarjota tai ne ovat sitoutuneet tarjoamaan näitä palveluja muille osapuolille. 3. MERKITYKSELLISET MARKKINAT 7. Ilmoitettu sopimus koskee kyseisten maiden välistä tavanomaista ulkomaanpostia - vastakohtana pikalähetyksille - toisin sanoen postia, joka lähetetään jostain REIMS II -sopimusmaasta toiseen. Sopimus kattaa kaikki Maailman postiliiton yleissopimuksen(8) 8 artiklassa määritellyt kirjelähetykset. Tämä määritelmä kattaa lähetykset, jotka yleensä painavat korkeintaan 2 kilogrammaa. Ulkomaanpostin tärkeys vaihtelee eri maissa. Pienissä jäsenvaltioissa ulkomaanpostin osuus kokonaispostimarkkinoista on suurempi kuin suurissa jäsenvaltioissa. Ulkomaanpostin osuuden on arvioitu olevan keskimäärin selvästi alle 10 prosenttia yhteisön kokonaispostimarkkinoista. 8. Merkitykselliset markkinat voidaan jakaa edelleen lähtevän ulkomaanpostin markkinoihin, joilla postilaitokset ja yksityiset yritykset keräävät postin asiakkailta alkuperämaassa jaettavaksi muissa maissa, ja tulevan ulkomaanpostin markkinasegmenttiin, jolla postilaitokset (ja hyvin pieni osa muista postitoiminnan harjoittajista) tarjoavat ulkomaanpostin jakelupalveluja postilaitoksille ja yksityisille postiyrityksille(9). 9. Näiden markkinasegmenttien välinen ero on vahvistettu äskettäin postidirektiiviin 97/67(10) uuden postidirektiivin(11) nojalla tehdyillä muutoksilla. Uuden postidirektiivin nojalla lähtevän ulkomaanpostin markkinat vapautetaan tammikuusta 2003 alkaen kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joissa monopolin ylläpitäminen ei ole tarpeen yleispalvelun ylläpitämiseksi.. 10. Näin ollen uudet säännökset altistavat postilaitokset kasvavalle jäsenvaltioiden välisiä ulkomaanpostin jakelupalveluja koskevalle kilpailulle. Tämä tilanne vahvistaa molempien markkinoiden erilaisia kilpailuedellytyksiä. 4. REIMS II -SOPIMUKSEN KEHITYS ENNEN ILMOITTAMISTA UUDELLEEN 4.1 Alkuperäinen REIMS II -sopimus 11. Komissiolle ilmoitettiin alkuperäisestä REIMS II -sopimuksesta vuonna 1997. Sopimuksen alustavan tarkastelun jälkeen komissio ilmoitti osapuolille, että useita kohtia olisi muutettava, mukautettava tai selvennettävä, ennen kuin komissio voisi harkita suhtautuvansa sopimukseen myönteisesti. 12. Jotta sopimukselle voitaisiin myöntää poikkeus, osapuolet laativat ensimmäisen muutoksen (jäljempänä "ensimmäinen lisäsopimus"), joka tuli voimaan 1. lokakuuta 1998. 13. Komissio myönsi 15. syyskuuta 1999 EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan nojalla päätemaksuista tehtyä REIMS II -sopimusta koskevan poikkeusluvan, jonka voimassaoloaika päättyi 31. joulukuuta 2001. Komissio rajoitti päätemaksujen korotuksen 70 prosenttiin kotimaanmaksuista. Komissio totesi, että päätemaksujen lopullinen korotus 80 prosenttiin kotimaanmaksuista voidaan tehdä vasta sitten, kun komissiolla on ollut mahdollisuus tarkastella kysymystä uudelleen kustannuslaskentatietojen perusteella. Näitä tietoja ei ollut saatavana vuonna 1999. 4.2 REIMS II -sopimuksen arviointi vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä 4.2.1 EU:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan soveltaminen 14. Vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä komissio toteaa, että sopimus rajoittaa kilpailua EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, sillä päätemaksujen yleinen taso määritellään tietyksi prosenttiosuudeksi vastaanottajamaan kotimaanmaksuista. Komissio päätteli, että vaikka sopimuksessa ei määritetäkään varsinaisia maksettavia määriä, tämä johtaa kuitenkin keskinäiseen hinnoista sopimiseen. Sitomalla ulkomaanpostin jakelupalvelujen hinnat kotimaanmaksuihin, joita säätelevät pääasiassa kotimaiset perusteet, osapuolet poistavat vapautensa tai vähentävät vapauttaan määrittää itse tulevan ulkomaanpostin jakeluhintoja. Todellisuudessa sopimuksella poistettiin kaikenlaiset kannustimet osapuolten välisiin erillisiin kahdenvälisiin sopimuksiin, vaikka näiden sopimusten tekeminen olikin edelleen mahdollista. 4.2.2 EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltaminen 15. Vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä komissio totesi, että sopimus täytti ne neljä merkityksellistä arviointiperustetta, joiden perusteella sopimukselle voidaan myöntää poikkeus EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan nojalla. Komission päätelmistä voidaan esittää seuraava yhteenveto: 16. Sopimuksella parannetaan tuotteiden tuottamista ja/tai jakelua. Siirtyminen kohti kustannusperusteista järjestelmää ja palvelun laatua koskevat kannustimet parantaisivat sopimuspuolina olevien julkisten postitoiminnan harjoittajien taloudellista asemaa ja antaisivat niille mahdollisuuden ylläpitää ja parantaa ulkomaan postipalvelujensa laatua. 17. Ulkomaan postipalvelujen laadun paraneminen hyödyttäisi kuluttajia, ja todellisiin kustannuksiin perustuvat korvaukset vähentäisivät ristikkäistukea, jota tarvittiin aiemmin ulkomaan postin jakelusta aiheutuneen vajeen kattamiseksi. Komissio velvoitti kuitenkin REIMS II -osapuolet hyväksymään sen, että päätemaksut maksettaisiin täysimääräisinä vain siinä tapauksessa, että palvelujen laatu todellakin paranisi. 18. Jotta kuluttajat voisivat saada täyden hyödyn palveluista, komissio asetti ehdoksi, että osapuolet myöntävät toisilleen alempia päätemaksuja suurista postimääristä ja liikepostista (ns. pääsy tasolle 3)(12). 19. Komission mielestä sopimuksella voidaan saavuttaa toivotut edut vain siten, että päätemaksujen enimmäistasoksi sovitaan yhteisesti tietty prosenttiosuus kotimaanmaksuista. Komissio ei kuitenkaan pystynyt tarkistamaan, oliko sovittu korvauksen enimmäistaso - 80 prosenttia kotimaanmaksuista - tässä mielessä välttämätön. Tämän vuoksi komissio määräsi, että poikkeuksen voimassaoloaika päättyy 31. joulukuuta 2001, ja osapuolille myönnettiin lupa korottaa korvausten taso vuoden 2001 aikana enintään 70 prosenttiin, kunnes voitaisiin todistaa osapuolten tarjoamien luotettavien kustannuslaskentatietojen perusteella, että korvausten taso on syytä korottaa ehdotettuun 80 prosenttiin. 20. Tämän vuoksi komissio velvoitti vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä osapuolet ottamaan käyttöön vuoden 1999 loppuun mennessä avoimen kustannuslaskentajärjestelmän, jolla varmistetaan, että kaikki merkittävät kustannuserät voidaan tunnistaa ja kvantifioida ja että niitä voidaan verrata ja valvoa. 4.3 Vuonna 1999 tehdyn poikkeuslupapäätöksen perusteella sopimukseen tehdyt muutokset 21. Osapuolet tekivät 14. tammikuuta 2000 toisen lisäsopimuksen, jonka tavoitteena oli ensinnäkin panna täytäntöön komission vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä asettamat ehdot ja toiseksi ottaa huomioon Swiss Postin liittyminen sopimukseen. 22. Osapuolet allekirjoittivat 4. huhtikuuta 2000 kolmannen lisäsopimuksen, jonka pääkohdat olivat seuraavat: i) varmistetaan päästä päähän -kuljetuspalvelujen laatu: sopimuksessa ehdotetaan, että palvelun mallin kehittämiseen sisällytetään lähettävien postilaitosten suorituskyvyn mittaus lähtevän postin käsittelyssä ja että vuodesta 2002 alkaen sovelletaan asianmukaisia laatutavoitteita ja sakkoja, sekä ii) tarkistetaan laatuvaatimukset. Sopimuksen aiemmassa versiossa osapuolet jaettiin kahteen ryhmään (A ja B), ja kummallakin niistä oli oma laatutavoite (A-ryhmässä laatutavoite on 95 prosenttia ja B-ryhmässä 90 prosenttia). Uudessa sopimuksessa kummankin ryhmän laatuvaatimus on 93 prosenttia. 23. Suurin osa osapuolista pani neljännen lisäsopimuksen täytäntöön 7. kesäkuuta 2001. Tähän mennessä 17 osapuolta on allekirjoittanut sopimuksen. Neljännen lisäsopimuksen tärkeimpänä tavoitteena on pidentää siirtymäkautta kolmella vuodella. Neljännen lisäsopimuksen mukaan päätemaksut korotetaan 80 prosenttiin kotimaanmaksuista vuonna 2004 eli kaksi vuotta suunniteltua myöhemmin. Tämä 80 prosentin taso korvataan 73,3 prosentilla vuonna 2002 ja 76,6 prosentilla vuonna 2003(13). 24. Siirtymäkauden jatkamisen lisäksi osapuolet sopivat, että päätemaksujen laskennan perustana olevat kotimaanmaksut jäädytetään vuoden 2004 loppuun asti. Tämän vuoksi minkään osapuolen 1. syyskuuta 2001 jälkeen tekemiä kotimaanmaksujen korotuksia ei oteta huomioon päätemaksuja laskettaessa(14). Kotimaanmaksujen alentaminen otetaan kuitenkin huomioon siten, että maksujen jäädyttämisellä maksuille asetetaan yläraja, mutta niiden alentaminen kuitenkin sallitaan(15). 25. Lopuksi neljännessä lisäsopimuksessa otettiin käyttöön "maantieteellisen kattavuuden" käsite. Mikäli sellainen osapuoli, jonka kotimaan markkinat on vapautettu, voi todistaa, että lähettävältä postilaitokselta tulevan ulkomaanpostin maantieteellinen rakenne on muuttunut siinä määrin, että REIMS II -sopimuksen mukaisen kotimaanmaksun prosenttiosuus ei riitä kattamaan niitä kustannuksia, joita tämän postin jakelusta aiheutuu kyseisen osapuolen vastaanottavalle postilaitokselle, osapuoli voi pyytää, että lähettävän postilaitoksen maksamista päätemaksuista neuvotellaan uudelleen(16). 5. UUDELLEEN ILMOITETTU SOPIMUS 5.1 Päämäärät 26. Osapuolten mukaan REIMS II -sopimuksen tärkeimmät tavoitteet ovat 1) tarjota osapuolille todellisia kustannuksia paremmin vastaava kohtuullinen korvaus kansainvälisen postin jakelusta ja 2) parantaa kansainvälisten postipalvelujen laatua. 5.2 Sopimuksen kattamat tuotteet 27. Sopimus kattaa kaikki UPU:n yleissopimuksen 8 artiklassa määritellyt kirjelähetykset (lukuun ottamatta niin kutsuttuja "M-säkkejä"(17)). 5.3 Päätemaksut 5.3.1 Periaate 28. REIMS II -sopimuksessa päätemaksut sidotaan vastaanottajamaan kotimaanpostimaksuun ja postin jakavan postitoiminnan harjoittajan tarjoaman palvelun laatuun. Ilmoitetun sopimuksen mukaan päätemaksuja on siirtymäkauden aikana korotettava, kunnes ne vuonna 2004 ovat enintään 80 prosenttia kotimaanmaksuista. Ellei vaadittua laatutavoitetta saavuteta, maksetaan sakkoa. 5.3.2 Viitteenä käytettävät kotimaanmaksut 29. Kotimaanmaksuissa tehdään yleensä ero eri painoluokkien välillä (esim. kirjeissä 20, 50 ja 100 grammaa). Sopimuksen mukaan nämä erilaiset maksut muunnetaan päätemaksujen laskemista varten postin vakiorakenteen perusteella niin kutsutuiksi lineaarisiksi maksuiksi(18). 5.3.3 Päätemaksujen tasot 30. Sopimuksessa erotellaan päätemaksuille seuraavat neljä eri tasoa: - Taso 1: Ensimmäisen luokan posti, joka toimitetaan sekalaista postia (kirjeitä, muuta litteää postia ja paketteja) sisältävissä säkeissä. Tällaista postia koskevat päätemaksut tulevat olemaan 80 prosenttia kotimaanmaksuista ilman arvonlisäveroa(19). - Taso 2: Vastaanottava postilaitos voi myöntää alennuksia tason 1 korvaukseen työn jakamisen tai postin käsittelyn perusteella (esim. postin esilajittelu muodon tai määränpään perusteella). Kaikille lähettäville postilaitoksille on myönnettävä samat alennukset, mikäli ne täyttävät samat edellytykset. - Taso 3: Kaikkien osapuolten on myönnettävä toisilleen jakelumaassa yleisesti käytössä olevat kotimaanmaksut (esimerkiksi suoramainonnalle, painotuotteille ja aikakausjulkaisuille myönnettävät tukkualennukset). Näillä maksuilla (jotka ovat yleensä muita maksuja alempia) on erityistä merkitystä, kun otetaan huomioon kansainvälisen yrityspostin suuri määrä. - Toisen luokan posti: Toisen luokan postiin sovelletaan päätemaksuja, jotka ovat 10 prosenttia alhaisempia kuin tason 1 postiin sovellettavat maksut. 5.3.4 Siirtymäkausi 31. Ilmoitetun sopimuksen mukaan päätemaksuja on korotettava siirtymäkauden aikana seuraavasti (ellei vaadittua laatutavoitetta saavuteta, maksetaan sakkoa): 2002: 73,3 % kotimaanmaksuista, 2003: 76,6 % kotimaanmaksuista, 2004: 80 % kotimaanmaksuista. 5.3.5 Palvelun laatu/sakkojärjestelmä 32. REIMS II -sopimuksessa otetaan tasoon 1 (ja tasoon 2) kuuluvan postin osalta käyttöön palvelun laatuvaatimuksia koskeva järjestelmä palvelun laadun parantamiseksi. Vaatimuksena on jakaa perille tietty prosentti (määrätyltä julkiselta postitoiminnan harjoittajalta) tulevasta ulkomaanpostista yhden työpäivän kuluessa postin saapumisesta ("J") vastaanottajamaan vaihtopisteeseen, mikäli se saapuu sinne ennen LAT-aikaa(20). Esimerkiksi laatuvaatimus "80 %/J+1" tarkoittaa, että 80 prosenttia tiettyyn valtioon saapuvasta postista on toimitettava määränpäähän yhden työpäivän kuluessa sen saapumisesta vaihtopisteeseen. Yksittäisten osapuolten suorituskykyä mitataan IPC:n asettamilla testausjärjestelmillä(21). 33. Jos sovittuja vaatimuksia ei saavuteta, sovelletaan sakkojärjestelmää. Päätemaksuja, jotka muuten olisi maksettava, alennetaan 1,5 prosenttia, jos todellinen tulos on 90-100 prosenttia tavoitteesta, tai 3,5 prosenttia, jos todellinen tulos on 80-90 prosenttia tavoitteesta, kutakin tavoitteesta jäätyä prosenttiyksikköä kohti(22). Pahimmassa tapauksessa - eli jos asianomaisen postilaitoksen saavuttama todellinen tulos on enintään 80 prosenttia tavoitteesta - nämä sakot alentavat 50 prosentilla päätemaksuja, joihin julkinen postitoiminnan harjoittaja on oikeutettu. 5.3.6 Syrjintäkielto 34. Sopimuksen(23) mukaan kunkin osapuolen on sovellettava samoja päätemaksuja kaikkiin osapuoliin, jos toiminnot vastaavat toisiaan. Tämä tarkoittaa, että periaatteessa - jos kahdenvälisiä sopimuksia ole tehty - kaksi REIMS II -sopimuksen piiriin kuuluvaa postitoiminnan harjoittajaa, jotka kilpailevat lähtevän ulkomaanpostin jakelusta, maksaisivat saman verran tämän postin jakelusta vastaanottajamaassa. Sen sijaan samaa hintaa ei kuitenkaan sovellettaisi REIMS II -sopimuksen piiriin kuulumattomiin postitoiminnan harjoittajiin, vaan niiden on maksettava täysimääräinen alkuperämaan kotimaanmaksu, josta vähennetään mahdollinen alennus(24). 35. Tämä ehto on erityisen tärkeä sen vuoksi, että uuden postidirektiivin mukaisesti lähtevän ulkomaanpostin markkinat vapautetaan 1. tammikuuta 2003 alkaen useimmissa EU-maissa. 5.4 UPU:n yleissopimuksen 25 ja 49 artikla 36. UPU:n yleissopimuksen 25 artiklassa on määräyksiä ulkomailta lähetetyn kotimaanpostin käsittelystä (uudelleenpostitus). Sopimuksen 49 artiklan 4 kohta koskee päätemaksujen soveltamista vastaanotettaviin postieriin. Ilmoitetun sopimuksen mukaan UPU:n yleissopimuksen 25 artiklaa ja 49 artiklan 4 kohtaa ei siirtymäkauden jälkeen enää sovelleta osapuolten välillä(25). 5.5 Sopimuksen kesto 37. Sopimus tehdään määrittelemättömäksi ajaksi. Sopimuspuolet voivat kuitenkin milloin tahansa vetäytyä sopimuksesta. Tällainen vetäytyminen tulee voimaan vetäytymisilmoituksen jälkeisen ensimmäisen täyden kalenterivuoden lopussa. Tietyissä olosuhteissa osapuoli voi irtisanoa sopimuksen kuuden kuukauden irtisanomisaikaa noudattaen. 5.6 Päätemaksujen ja palvelun laadun välinen yhteys 38. Muutetussa sopimuksessa vahvistetaan periaate, jonka mukaan päätemaksuja ei voida siirtymäkaudella korottaa, jos asianomaisen osapuolen tarjoaman palvelun laatu heikkenee. Tämän selvittämiseksi kyseisenä vuonna saavutettua palvelun laatua verrataan kyseisen osapuolen aiempina vuosina saavuttamaan palvelun laatuun, alkaen vuodesta 1997. Asiassa ei ole lainkaan tulkinnanvaraa. Tätä sääntöä ei sovelleta siirtymäjärjestelyjen piiriin kuuluviin julkisiin postitoiminnan harjoittajiin. Sitä ei luonnollisesti sovelleta silloinkaan, kun postitoiminnan harjoittajan tarjoaman palvelun laatu heikkenee mutta vastaa yhä sopimuksessa asetettua vaatimusta. Päätemaksuja voidaan korottaa, jos voidaan osoittaa, että osapuolen tarjoaman palvelun laadun heikkeneminen johtuu erityisistä pyrkimyksistä, joita tämä osapuoli on toteuttanut jakelujärjestelmänsä parantamiseksi, ja että tämä heikkeneminen on vain tilapäistä. 5.7 Taso 3 39. Osapuolet ovat selventäneet, että REIMS II -sopimus velvoittaa ne myöntämään toisilleen pääsyn tasolle 3 (eli suurten postierien kotimaanmaksuihin). Jotta helpotettaisiin tämän mahdollisuuden käyttämistä, vuonna 1999 tehty poikkeuslupapäätös velvoittaa osapuolet lieventämään muiden osapuolten osalta kansallisia säännöksiään silloin, kun ne eivät ole perusteltuja ja kun ne voisivat periaatteessa estää muita osapuolia hyötymästä kotimaan maksutasosta. Jos kyseiset kansalliset säännökset ovat valtiovallan vahvistamia, osapuolten on tehtävä parhaansa niiden poistamiseksi yhteistyössä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa. 40. IPC:n ylläpitämä tietokanta tarjoaa kaikille osapuolille tietoja tasolle 3 pääsyn kannalta tarpeellisista maksuista ja ehdoista. Osapuolet ovat sitoutuneet päivittämään tätä tietokantaa viipymättä silloin, kun niiden maksuihin ja ehtoihin tehdään muutoksia. 5.8 Kahdenväliset sopimukset 41. REIMS II -sopimuksessa selvennetään, että osapuolet voivat tehdä vapaasti keskenään päätemaksuja koskevia kahden- tai monenvälisiä sopimuksia, joissa voidaan vahvistaa erilaisia ehtoja, erityisesti muita päätemaksujen tasoja. Jos jokin osapuoli myöntää tällaisen sopimuksen perusteella toiselle osapuolelle (tai toisille osapuolille) alhaisempia päätemaksuja, sen on sovellettava samoja päätemaksuja kaikkiin osapuoliin, mikäli toiminnot vastaavat toisiaan. 5.9 Myöhästynyt, kadonnut ja vahingoittunut posti 42. Osapuolet ovat vahvistaneet myöhästynyttä, kadonnutta ja vahingoittunutta postia koskevat määräykset, joiden mukaan otetaan käyttöön asianmukainen valitusten käsittely- ja analysointijärjestelmä. Kustakin valituksesta on lisäksi annettava vastaanottoilmoitus, ja valituksiin on vastattava tietyn ajan kuluessa. Näillä määräyksillä parannetaan asiakaspalvelua ja tämän palvelun saatavuutta esimerkiksi valituksia varten avatun puhelinpalvelun ja kuluttajajärjestöjen kanssa tehtävän yhteistyön avulla. 6. MERKITTÄVIN KEHITYS VUONNA 1999 TEHDYN POIKKEUSLUPAPÄÄTÖKSEN JÄLKEEN 6.1 Ulkomaan postipalvelujen laadun parantuminen 43. Vuonna 1999 tehdyn poikkeuslupaa koskevan päätöksen mukaan "huomattavin etu, jonka sopimuksen odotetaan tuovan, koostuu ulkomaanpostiin liittyvien palvelujen laadun huomattavasta paranemisesta". Menettelyn aikana kerätyt tiedot osoittavat, että poikkeusluvan voimassaoloaikana osapuolten tarjoamien kansainvälisten jakelupalvelujen yleinen laatu on todellakin parantunut huomattavasti(26). 6.2 Muu merkittävä kehitys 44. Vuonna 1999 tehdyn poikkeuslupapäätöksen hyväksymisen jälkeen on tapahtunut merkittävää kehitystä, joka on osittain muuttanut niitä arviointiperusteita, joiden pohjalta päätös tehtiin. Nämä muuttuneet perusteet vaikuttavat myös komission tämänhetkiseen sopimuksen alustavaan tarkasteluun. Komissio katsoo, että koska nämä perusteet ovat muuttuneet, on uusi poikkeuslupa myönnettävä erilaisin ehdoin kuin vuonna 1999 myönnetty poikkeuslupa. 45. Tärkeimmät uusista arviointiperusteista ovat seuraavat: i) tiedot niistä kustannuksista, joita osapuolille aiheutuu muista REIMS II -maista tulevan ulkomaanpostin jakelusta; ii) kokemukset sopimuksen täytäntöönpanosta poikkeusluvan voimassaoloaikana; iii) Euroopan parlamentin ja neuvoston antama uusi postidirektiivi. 6.2.1 Osapuolten toimittamat kustannuksia koskevat tiedot 46. Sen jälkeen, kun osapuolet ovat noudattaneet vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä määrättyä velvoitetta ottaa käyttöön avoin kustannuslaskentajärjestelmä, komissio on saanut yksityiskohtaisia tietoja kustannuksista, joita kullekin osapuolelle aiheutuu REIMS II -maista tulevan ulkomaanpostin jakelusta. 47. Nämä tiedot, joita ei ollut saatavana vuonna 1999, jolloin poikkeuslupapäätös tehtiin, ovat mahdollistaneet päätemaksujen tasojen perusteellisemman arvioinnin(27). 48. Ilmoitetussa sopimuksessa(28) määritellyt REIMS II -maiden ulkomaanpostin jakelussa sovellettavat päätemaksut eivät vastaa osapuolten toimittamia kustannustietoja. Päätemaksujen nykyiset tasot eivät siis ole välttämättömiä niiden myönteisten vaikutusten aikaansaamiseksi, joihin sopimuksella pyritään. 6.2.2 Pääsy tasolle 3 49. Vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä osapuolet velvoitettiin tekemään parhaansa myöntääkseen toisilleen tehokkaan pääsyn tasolle 3(29). 50. Nykyisen menettelyn aikana tehty tutkimus on osoittanut, että pääsy tasolle 3 ei toimi siten kuin komissio toivoi vuonna 1999 tehdyssä poikkeuslupapäätöksessä. Vaikka osapuolet ovat tarjonneet toisilleen pääsyn tasolle 3, useimmille tämän mahdollisuuden hyödyntäminen on vielä hyvin vaikeaa. Komissio toteaakin, että pääsy tasolle 3 ei ole toimiva ja edullinen vaihtoehto REIMS II -sopimuksen mukaisille päätemaksuille. 6.2.3 Uusi postidirektiivi 51. Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 10. kesäkuuta 2002 uuden postidirektiivin yhteisön postimarkkinoiden vapauttamisen jatkamiseksi. 52. Yksi suurimmista direktiivillä tehdyistä muutoksista on, että 1. tammikuuta 2003 alkaen jäsenvaltiot eivät saa enää varata lähtevän ulkomaanpostin markkinoita yleispalvelun tarjoajille(30), ellei se ole tarpeen postin yleispalvelun ylläpidon varmistamiseksi. Näin ollen 1. tammikuuta 2003 alkaen postitoiminnan harjoittajat joutuvat kilpailemaan REIMS II -maiden välisistä ulkomaanpostin jakelupalveluista. 7. KOMISSION MYÖNTEISEN SUHTAUTUMISEN EDELLYTYKSENÄ OLEVAT KORJAUSTOIMENPITEET 53. Ilmoitettuihin järjestelyihin liittyi useita kilpailupolitiikkaa koskevia ongelmia, jotka estivät komissiota suhtautumaan sopimukseen myönteisesti. Ilmoitusmenettelyn aikana seuraavat asiat on kuitenkin voitu ratkaista tyydyttävällä tavalla, ellei kolmansien esittämistä huomautuksista muuta johdu: - Osapuolet soveltavat päätemaksujen tasoja sopimuksen mukaisesti. - Osapuolet ottavat käyttöön suoramainontapostiin sovellettavan alemman REIMS II -sopimuksen mukaisen päätemaksun. - REIMS II -osapuolet eivät syrji kilpailijoitaan uusilla REIMS II -maiden välisillä ulkomaanpostin jakelumarkkinoilla. 7.1 Sopimukseen tehdyt muutokset 54. Kaksi ensimmäistä ongelmaa ratkaistiin muuttamalla sopimusta. Komission kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen 14 osapuolta 17:stä(31) allekirjoitti viidennen lisäsopimuksen. Tällä sopimuksella ilmoitettuun sopimukseen tehtiin muutoksia, jotka koskevat 1) siirtymäkauden aikana sovellettavia päätemaksuja ja 2) suoramainontapostiin sovellettavan REIMS II -sopimuksen mukaista päätemaksua alemman maksun käyttöönottoa. 7.1.1 Päätemaksujen tasot 55. Viidennellä lisäsopimuksella muutetaan ilmoitetun sopimuksen 4 liitettä siltä osin, kuin se koskee siirtymäkauden kestoa ja sovellettavien päätemaksujen tasoa. Siirtymäkautta on jatkettu 31 päivästä joulukuuta 2004 aina 31 päivään joulukuuta 2006. 56. Päätemaksuja, joita sovelletaan 1. tammikuuta 2002 alkaen siirtymäkauden loppuun asti, on muutettu seuraavasti: Vuonna 2002: 73,3 prosenttia Vuonna 2003: 74,5 prosenttia Vuonna 2004: 75,7 prosenttia Vuonna 2005: 78,5 prosenttia Vuonna 2006: 78,5 prosenttia. 57. Saatuaan osapuolten toimittamat tiedot saapuvan ulkomaanpostin jakelusta aiheutuvista kustannuksista, komissio toteaa, että nämä maksut vastaavat riittävän tarkasti osapuolten arviota kustannuksista. 7.1.2 Suoramainontapostiin sovellettavat alemmat päätemaksut 58. Suoramainontapostiin sovellettavien alempien päätemaksujen käyttöönoton osalta osapuolet velvoitetaan viidennessä lisäsopimuksessa jakamaan ulkomaan suoramainontapostia kuuden kuukauden kuluessa toisesta komission poikkeuslupapäätöksestä. 59. Royal Mail Group plc:tä ja An Postia lukuun ottamatta osapuolet allekirjoittivat 24. tammikuuta 2003 REIMS-osapuolten välisen ulkomaan suoramainontapostin jakelusta tehdyn erillisen sopimuksen (Agreement for the Delivery of REIMS International Direct Mail, "REIMS IDM Agreement"). Sopimuksessa määritellään IDM-tuote(32), joka täyttää seuraavat vaatimukset: Keskeiset tuotevaatimukset - Yleiset tuotevaatimukset, joiden vuoksi tuotteen ei tarvitse täyttää kansallisia tuotevaatimuksia, - Direktiivissä 97/67/ETY määritelty suoramainontaposti, - Paino enintään 2 kg/postilähetys, - Postilähetysten vähimmäismäärä on 500 kappaletta, - Palvelun laatuvaatimus on J+5, - Tuote on tarkoitettu jaettavaksi vain ulkomaanpostina, - UPU:n määrittelemä enimmäis- ja vähimmäiskoko, - Esilajittelua ei tarvita. Korvaukset IDM-tuotteiden jakelusta maksettava korvaus lasketaan siten, että valitaan alempi vastaavan lajittelemattoman postin kotimaanmaksusta ja REIMS II -sopimuksen mukaisen toisen luokan postin päätemaksusta, josta vähennetään [...] prosenttia. Mikäli lajittelemattomille postierille ei ole määritetty erillistä maksua, laskennassa käytetään lajitellun postierän maksua, johon lisätään [...] prosentin korotus. 7.1.3 Muut muutokset 60. Muita viidennellä lisäsopimuksella osapuolten aloitteesta tehtyjä pienempiä muutoksia ovat: UPU:n yleissopimuksen 43 artiklan soveltaminen(33) Ilmoitetun sopimuksen 5 artiklan mukaan osapuolet eivät sovella vuonna 1994 allekirjoitetun UPU:n yleissopimuksen 25 artiklaa eivätkä 49 artiklan 4 kohtaa siirtymäkauden päättymisen jälkeen. Tätä lauseketta on muutettu, ja 5 artiklan uudessa versiossa sanotaan, ettei REIMS II -sopimus estä millään tavalla osapuolta soveltamasta UPU:n yleissopimuksen 43 artiklaa toiseen osapuoleen ("Nothing in the REIMS II Agreement shall keep a Party from applying Article 43 of the UPU Convention against another Party"). Sopimuksesta vetäytyminen Ilmoitetun sopimuksen 11 artiklan mukaan sopimuksesta vetäytyminen tulee voimaan vetäytymisilmoituksen jälkeisen ensimmäisen täyden kalenterivuoden lopussa. Määräyksen uuden version mukaisesti osapuoli voi vetäytyä sopimuksesta kuuden täyden kalenterikuukauden irtisanoutumisaikaa noudattaen. 7.2 Muut vaatimukset 61. Kolmannen tutkimuksessa esille tulleen ongelman osalta komissio katsoo, että sen jälkeen, kun lähtevä ulkomaanposti on avattu kilpailulle, REIMS II -sopimukseen sisältyvä tulevan ulkomaanpostin jakelujärjestelmä johtaa hintasyrjintään, joka hyödyttää sopimuksen osapuolia mutta joka on haitallista niille kolmansille postitoiminnan harjoittajille, jotka vastaavat REIMS II -maiden välisestä lähtevän ulkomaanpostin jakelusta. Sopimuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti jakelumaan REIMS II -osapuoli veloittaa REIMS II -sopimuksen mukaisen päätemaksun toisen REIMS II -osapuolen lähettämistä postilähetyksistä. Kolmannet ulkomaanpostia lähettävät postitoiminnan harjoittajat joutuvat kuitenkin maksamaan täyden kotimaan maksun postilähetysten jakelusta vastaanottomaassa. 62. Komission mielestä mahdollisen uuden poikkeusluvan myöntäminen edellyttää, että jokainen REIMS II -osapuoli soveltaa kaikkiin niihin kolmansiin postitoiminnan harjoittajiin, jotka kilpailevat toisen REIMS II -osapuolen kanssa lähtevän ulkomaanpostin jakelusta jossakin toisessa REIMS II -maassa, sellaisia omassa maassaan tapahtuvaa tulevan ulkomaanpostin jakelua koskevia päätemaksuja ja ehtoja, jotka ovat tasavertaisia niihin päätemaksuihin ja ehtoihin verrattuna, joita REIMS II -osapuoleen sovelletaan lähettäjämaassa. Osapuolille on tiedotettu vaatimuksesta. 63. Komissio on laatinut tekstin tämän edellytyksen sisällyttämiseksi uuteen poikkeuslupaa koskevaan päätökseen. Teksti on tämän ilmoituksen liitteenä. 8. PÄÄTELMÄT 64. Edellä esitetyn perusteella komissio aikoo ottaa myönteisen kannan REIMS II -sopimukseen, sellaisena kuin se on muutettuna viidennellä lisäsopimuksella. Ennen sitä komissio kehottaa kolmansia lähettämään huomautuksensa neljän viikon kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta sähköpostitse (Rosario.Baratta@cec.eu.int), faksilla ((32-2) 296 70 81) tai postitse viitteellä COMP/C2/38.170 - REIMS II seuraavaan osoitteeseen: Euroopan komissio Kilpailun pääosasto Antitrust Registry J-70 Office 0/28 B - 1049 Bruxelles/Brussel. Jos huomautusten katsotaan sisältävän liikesalaisuuksia, komissiolle on ilmoitettava kohdat, joita kyseisen osapuolen mukaan ei saa julkistaa sen takia, että ne sisältävät liikesalaisuuksia tai muita luottamuksellisia tietoja. Tällainen julkistamisen kieltämistä koskeva pyyntö on perusteltava. Jos komissio ei saa perusteltua pyyntöä, se katsoo, että huomautukset eivät sisällä luottamuksellisia tietoja. (1) EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62. (2) Komission päätös, tehty 15 päivänä syyskuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/36.748 - REIMS II) (EYVL L 275, 26.10.1999, s. 17). (3) Osapuolina ovat kaikkien yhteisön jäsenvaltioiden (paitsi Alankomaiden) sekä Norjan, Islannin ja Sveitsin julkiset postitoiminnan harjoittajat. (4) EYVL C 195, 11.7.2001, s. 11. (5) Julkiset postitoiminnan harjoittajat ovat sellaisia liikeyrityksiä tai valtion laitoksia, joiden pääasiallisena velvollisuutena on tarjota koko maassa yleisiä postipalveluja usein yhtenäisin hinnoin. Niillä on myös velvollisuus tarjota kansainvälisiä postipalveluja välittämällä kansainvälistä postia muiden valtioiden postilaitoksille, jotka jakavat sen tulevana ulkomaanpostina. Ilmoitetun sopimuksen yhteydessä postilaitoksella viitataan sekä julkisiin että yksityisiin postitoiminnan harjoittajiin, joilla on yleispalveluvelvollisuus postipalvelujen alalla. (6) Post und Telekom Austria AG (Itävalta), La Poste/De Post (Belgia), Post Danmark, Suomen Posti Oyj, La Poste (Ranska), Deutsche Post AG (Saksa), Hellenic Post ELTA (Kreikka), Íslandspóstur hf (Islanti), An Post (Irlanti), Poste Italiane S.p.A. (Italia), Entreprise des Postes & Télécommunications (Luxemburg), Posten Norge BA (Norja), CTT Correios de Portugal (Portugali), Correos y Telégrafos (Espanja), Posten Sverige AB (Ruotsi), Swiss Post (Sveitsi) ja The Post Office (Yhdistynyt kuningaskunta). (7) Tämän ilmoituksen ovat esittäneet kaikki sopimuksen osapuolet lukuun ottamatta Sveitsin Swiss Postia ja Luxemburgin Entreprise des Postes & Télécommunications -yritystä, joille on toimitettu kopio ilmoituksesta. (8) Maailman postiliitto (UPU) - YK:n alainen erityisjärjestö - on postitoiminnan kansainvälisestä yhteistyöstä vastaava kansainvälinen järjestö. UPU:n yleissopimuksessa luodaan sääntelykehys kansainvälisille postilähetyksille. Vuodesta 1969 alkaen UPU:n yleissopimus on sisältänyt määräyksiä, jotka velvoittavat jäsenmaat maksamaan toisilleen korvauksia kansainvälisen postin jakelusta päätemaksujen muodossa. (9) Merkityksellisten markkinoiden osalta ks. myös komission päätös, tehty 25 päivänä heinäkuuta 2001, "Deutsche Post II", (EYVL L 331, 16.12.2001, s. 40, 84-87 kohta). Siinä esitetyt perustelut noudattavat poikkeuslupapäätöstä varten laadittuja määrittelyjä. (10) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä (EYVL L 15, 21.1.1998, s. 14). (11) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/39/EY, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2002, direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksi (EYVL L 176, 5.7.2002, s. 21). (12) Ks. jäljempänä 5.7 kappale. (13) Koska Deutsche Post AG ja Poste Italiane S.p.A. myöntävät alennuksia vuoden 2004 loppuun asti (ks. jäljempänä), ne saavuttavat 80 prosentin tason vasta vuonna 2005. (14) REIMS II -sopimuksen liitteessä 4 olevan 3 kohdan 4 alakohta, sellaisena kuin se on neljännen lisäsopimuksen 3 artiklan 3 kohdalla lisättynä. (15) Deutsche Post AG myöntää kolmannessa lisäsopimuksessa sovittuja alennuksia vuoden 2004 loppuun saakka. Poste Italiane S.p.A. on myös päättänyt myöntää alennuksia tähän päivämäärän asti: REIMS II -sopimuksen liitteessä 4 olevat 9 ja 10 kohta sellaisina kuin ne ovat muutettuina neljännellä lisäsopimuksella. (16) REIMS II -sopimuksen 11 artiklan 4-7 alakohta sellaisina kuin ne ovat neljännen lisäsopimuksen 2 artiklan 2 kohdalla lisättyinä. (17) Yhdelle vastaanottajalle lähetetty postisäkki. (18) Tämän mukaan sopimuksessa erotellaan kolme luokkaa: i) kirjeet korkeintaan kokoluokkaa C5 ja enintään 100 grammaa; ii) muu litteä posti korkeintaan kokoluokkaa C4 ja enintään 500 grammaa; iii) kaikenmuotoiset paketit saavat painoltaan ja kooltaan olla UPU:n määräysten mukaisia. Lineaariset maksut lasketaan tämän vakiorakenteen perusteella, käyttäen niin kutsuttua pienimmän neliösumman tilastomenetelmää. (19) Maissa, joissa postipalvelut on vapautettu täydellisesti, joissa sovelletaan koko maan kattavaa yhtenäistä maksua ja joissa peritään arvonlisäveroa kotimaan postipalveluista, päätemaksujen laskemiseen käytettävää kotimaanmaksua on korotettava prosenttimäärällä, joka on puolet arvonlisäveron määrästä mutta kuitenkin enintään 12,5 prosenttia. (20) Lyhenne LAT tulee sanoista Latest Arrival Time, ja se mahdollistaa lentopostilähetysten jakelun seuraavana työpäivänä. (21) International Post Corporation on monen postilaitoksen (kaikki REIMS II -sopimuspuolet mukaan luettuina) yhteisesti omistama yritys. Se tarjoaa muun muassa hallinnollisia ja käytännön palveluja REIMS II -osapuolille. IPC käyttää UNEXin palvelun laatua koskevaa mittausjärjestelmää, johon REIMS II:n laatutavoitteet perustuvat ja jonka perusteella sakot määritetään. (22) Esimerkiksi jos laatutavoite edellyttää, että 90 prosenttia saapuvasta ulkomaanpostista on jaettava seuraavana päivänä, ja todellisuudessa postista jaetaan tässä ajassa vain 87 prosenttia, saavutetaan vain 97 prosenttia tavoitteesta (87 90:stä on 97 prosenttia). Tavoitteesta jäädään siis 3 prosenttia. Koska tämä luku sijoittuu 90-100 prosentin välille, kustakin prosentiyksiköstä peritään sakkoa 1,5 prosenttia. Tämä merkitsee, että asianomainen postilaitos voi veloittaa ainoastaan 95,5 prosenttia (100 % - 4,5 %) päätemaksuista, joihin se muutoin olisi oikeutettu. Vuonna 1998 (jolloin tason 1 päätemaksut olivat 55 prosenttia kotimaanmaksuista) kyseiselle postilaitokselle maksettaisiin näin ollen päätemaksuja, jotka ovat 52,5 prosenttia kotimaanmaksuista (95,5 prosenttia 55 prosentista). (23) REIMS II -sopimuksen 2 artiklan 11 kohta. (24) Näin osapuolet ovat tulkinneet lauseketta tutkimuksen aikana. (25) Ks. jäljempänä 7.1.3 kappale. (26) Tiedot, jotka kerättiin osapuolten toimittamista vastauksista niille lähetettyihin 11 artiklan mukaisiin kirjeisiin, osoittavat, että suurin osa osapuolista oli parantanut huomattavasti palvelunsa tasoa (J+1) postin osalta (toimitetaan perille yhden työpäivän kuluessa postin saapumisesta). (27) Ks. edellä 5.3.3 kappale. (28) Ks. edellä 5.3.4 kappale. (29) Ks. poikkeuslupapäätöksen 2 artikla, jossa todetaan myös, että tämän pääsyn (tasolle 3) helpottamiseksi osapuolten on lievennettävä kotimaisia ehtoja muiden osapuolten osalta silloin, kun nämä määräykset eivät ole perusteltuja ja kun ne voivat käytännössä estää muita osapuolia hyötymästä kotimaanmaksuista, tai (jos tämä ei ole niiden toimivallassa) niiden on tehtävä parhaansa näiden sääntöjen poistamiseksi yhdessä asianomaisten kansallisten viranomaisten kanssa. (30) Uuden postidirektiivin 1 artiklan 1 kohta. (31) La Poste / De Post (Belgia) ja An Post Ireland (Irlanti) eivät ole vielä allekirjoittaneet sopimusta. (32) Osapuolet antoivat tälle ulkomaan postituotteelle nimeksi International Direct Mail (IDM). (33) Ilmoitetussa sopimuksessa viitataan vuonna 1994 allekirjoitetun UPU:n yleissopimuksen 25 ja 49 artiklaan. Viidennessä lisäsopimuksessa viitataan vuonna 1999 allekirjoitettuun UPU:n yleissopimukseen. Tässä UPU:n yleissopimuksen uudessa versiossa 25 artiklan numerointi on muutettu 43 artiklaksi. LIITE KOLMANSIEN PÄÄSY JÄRJESTELMÄÄN Yleistä Jokainen REIMS II -sopimuksen osapuoli soveltaa kaikkiin niihin kolmansiin postitoiminnan harjoittajiin, jotka kilpailevat REIMS II -sopimuspuolten kanssa lähtevän ulkomaanpostin palveluista jossakin toisessa REIMS II -maassa, sellaisia omassa maassaan tapahtuvaa tulevan ulkomaanpostin jakelua koskevia päätemaksuja ja ehtoja, jotka ovat tasavertaisia verrattuna REIMS II -sopimuspuoleen lähettäjämaassa sovellettaviin päätemaksuihin ja ehtoihin. Tämä velvoite on rajattu REIMS II -maista lähetettyyn postiin ja sellaisiin kolmansiin postitoiminnan harjoittajiin, i) joilla on oikeus tarjota lähtevän ulkomaanpostin jakelupalveluja lähettäjämaan kotimaanehtojen nojalla edellyttäen, että lähtevän ulkomaanpostin markkinat on vapautettu kyseisen postin osalta maassa, josta posti on peräisin, ja maissa, joiden kautta se kulkee; ii) jotka kilpailevat REIMS II -sopimuspuolten kanssa kyseisten palvelujen tarjoamisesta; ja iii) jotka tekevät jakelusta vastaavan REIMS II -sopimuspuolen kanssa sopimuksen, jonka mukaan ne - noudattavat REIMS-sopimuksen mukaisia toimintaehtoja ja vaatimuksia, mukaan lukien osallistuminen laaduntarkkailujärjestelmiin(1), - maksavat päätemaksut REIMS II -sopimuspuolelle lähettäjämaassa sekä asianmukaiset osuudet REIMSin hallintokuluista sekä mahdolliset ylimääräiset kulut, jos niitä aiheutuu niiden postin käsittelystä verrattuna muiden REIMS-sopimuspuolten postiin, - maksavat jakelusta vastaavalle REIMS II -sopimuspuolelle kotimaanmaksuja sellaisen tämän velvoitteen mukaisesti hoidetun postin jakelusta, joka kuuluu jäljempänä kuvaillun poikkeuksen piiriin, - antavat pyynnöstä asianmukaiset takeet näille maksuille, - pyrkivät tarjoamaan näytteitä suuremmista yrityspostieristä, - ja kunnioittavat REIMS II -sopimuspuolelle varattua aluetta ja varmistavat, että kaiken varatulle alueelle kuuluvan tulevan postin jakelusta vastaa REIMS II -sopimuspuoli. Poikkeukset Tätä velvoitetta ei sovelleta kotimaanpostiin. Velvoitetta ei sovelleta myöskään postiin, jonka postittaa tai jättää postitettavaksi ulkomailla jakelusta vastaavan REIMS II -sopimuspuolen maassa asuva lähettäjä silloin, kun tavoitteena on hyötyä velvoitteeseen perustuvista edullisemmista postimaksuista. Yhteisöjen tuomioistuimen nykyisen ja tulevan oikeuskäytännön asettamissa rajoissa viimeksi mainittua poikkeusta sovelletaan sekä lähettäjän asuinmaassa laadittuun postiin, joka on sen jälkeen kannettu ulkomaille, että ulkomailla laadittuun postiin. Yhteys konsolidoidun REIMS II -sopimuksen 5 §:ään Kun ilmoituksen mukainen konsolidoidun REIMS II -sopimuksen 5 § tulee voimaan, REIMS II -sopimuspuolet eivät enää voi vedota edellä mainittuihin poikkeuksiin tästä päätöksestä johtuvista velvoitteista. (1) Nykyisin UNEX ja Diagnostic.