Taulukosta 1 käy ilmi, että Afrikan osuus elintarvike- ja ravitsemusturvaan osoitetusta EU:n ja sen jäsenvaltioiden julkisesta kehitysavusta on edelleen suurin: 45 prosenttia eli 1,663 miljoonaa euroa. Investointien maantieteellinen jakauma on pääpiirteissään sama kuin vuonna 2012.

Nämä EU:n ja sen jäsenvaltioiden maksusuoritukset ovat osoitus monipuolisesta tuesta maailmanlaajuisella, alueellisella ja kansallisella tasolla asetetuille painopisteille, joiden tavoitteena on elintarvike- ja ravitsemusturvan toteutuminen. Kaksi kolmasosaa kaikista investoinneista on kansallisia toimenpiteitä. Vuonna 2014 tilanne oli se, että 25 prosenttia avusta suoritettiin maailmanlaajuisella tasolla, 9 prosenttia aluetasolla ja 66 prosenttia kansallisella tasolla.

EU:n politiikkakehyksellä on edelleen suurta merkitystä. Kuten tästä kertomuksesta käy ilmi, EU:n ja sen jäsenvaltioiden sitoutuminen tuen antamiseen on pysynyt lujana ja osa jäsenvaltioista on nostanut tuen määrää huomattavasti.

Komissio on sitoutunut tietopohjaiseen talouteen ja tunnustaa tutkimuksen ja innovoinnin keskeisen roolin elintarvike- ja ravitsemusturva-asioissa. EU:n ja Afrikan valtionpäämiehet hyväksyivät vuonna 2014 EU:n ja Afrikan yhdessä rahoittaman tutkimus- ja innovointikumppanuuden. Se on osa EU:n ja Afrikan kumppanuutta, ja sen tärkeimmät tavoitteet ovat elintarvike- ja ravitsemusturva ja kestävä maatalous.

Vuosina 2014 ja 2015 tehtiin joitakin merkittäviä kansainvälisiä sopimuksia ja sitoumuksia, jotka ovat ylläpitäneet maailmanlaajuista huomiota ja poliittista tahtoa elintarvike- ja ravitsemusturvan osalta ja joissa EU:lla ja sen jäsenvaltioilla on keskeinen rooli. Nälän poistaminen on kestävän kehityksen toimintaohjelman 2030 toiseksi tärkein tavoite. EU on aktiivisesti tukenut Maailman ruokaturvakomiteaa ja vastuullisten maatalousinvestointien periaatteita.

Elintarviketurvan parantamisessa maailmanlaajuisesti on edistytty merkittävästi. Maailman nälkäindeksin mukaan nälkää näkevien määrä on vähentynyt kehitysmaissa 27 prosenttia vuodesta 2000. Kroonisesti aliravittujen ihmisten kokonaismäärä on kuitenkin 795 miljoonaa. Ilmastonmuutos, luonnonvarojen liikakäyttö, sairastumisriski, elintarvikkeiden hintavaihtelut / inflaatio, ruokavaliomuutokset ja aseelliset selkkaukset ovat edelleen huomattavia elintarvike- ja ravitsemusturvaa uhkaavia tekijöitä, ja tapahtumien kasautuminen aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa kriisitilanteita kansallisesti, alueellisesti tai maailmanlaajuisesti. Lisäksi sosioekonominen epätasa-arvo on lisääntynyt huomattavasti maiden sisällä, ja sillä on vaikutusta elintarvike- ja ravitsemusturvaan.

Tämä on järjestyksessä toinen kertomus edistymisestä tiedonannossa EU:n poliittinen toimintakehys kehitysmaiden auttamiseksi selviämään elintarviketurvaan liittyvistä haasteista asetettujen tavoitteiden toteutuksessa. Toimintakehys hyväksyttiin vuonna 2010. EU on sittemmin antanut uusia kehityspoliittisia sitoumuksia vuonna 2010 asetettujen painopisteiden vahvistamiseksi. On laadittu täytäntöönpanosuunnitelma, josta keskusteltiin neuvostossa huhtikuussa 2013. Suunnitelmassa Euroopan komissiota pyydetään laatimaan vuodesta 2014 alkaen kahden vuoden välein EU:n laajuinen konsolidoitu kertomus yhdessä jäsenvaltioiden kanssa.

Taulukko 1. Avun maantieteellinen jakautuminen vuosina 2012 ja 2014 maanosittain

Maanosa 2012

(milj. euroa) 2012 (%) 2014

(milj. euroa) 2014 (%) Saharan eteläpuolinen Afrikka 1,439 43 1,663 45 Maailmanlaajuiset ohjelmat 958 28 899 25 Aasia 593 18 539 15 Latinalainen Amerikka ja Karibia 231 7 225 6 Naapuruusalueen maat 88 3 231 6 Muut 56 2 102 3 Yhteensä 3,366 100 3,659 100 %

Näin siitä huolimatta, että useissa jäsenvaltioissa on yleistä painetta vähentää julkisen kehitysavun määrää. Investointien jatkuminen tämäntasoisena on yhdessä uusien politiikkojen ja ohjelmien kanssa osoitus EU:n ja sen jäsenvaltioiden sitoutumisesta EU:n elintarvike- ja ravitsemusturvapolitiikan toteuttamiseen.

Edistyminen tuloskriteereillä mitattuna

Taulukko 2. Edistyminen tuloskriteereillä mitattuna

Politiikan painopisteet Ohjelmien lukumäärä Saatu tuki

(milj. euroa) Maiden lukumäärä Vuosi 2012 2014 2012 2014 2012 2014 1. Pienviljelijöiden selviytymiskyvyn ja toimeentulon parantaminen 1 560 1 822 2,022 60 % 2,137 58 % 108 103 joista tutkimusohjelmia 149 154 379 300 2. Vaikuttavan hallintotavan tukeminen 410 588 395 12 % 535 15 % 84 92 3. Maatalouden sekä elintarvike- ja ravitsemusturvan tukeminen aluetasolla 98 188 151 4 % 191 5 % 4. Elintarvike- ja ravitsemusturvaa tukevien sosiaalisten suojelumekanismien vahvistaminen 94 102 209 6 % 133 4 % 40 40 5. Ravitsemuksen parantaminen 278 341 467 14 % 504 14 % 63 64 6. Humanitaaristen ja kehitysalan toimijoiden koordinoinnin tehostaminen selviytymiskyvyn parantamiseksi 63 148 122 4 % 159 4 % 18 37 Yhteensä 2 503 3 343 3,366 3,659

Taulukossa 2 esitetään maksusuoritukset ja ohjelmien lukumäärä politiikan painopisteiden mukaan jaoteltuna. Politiikan painopisteelle 1 osoitettu rahoitus – 60 prosenttia kokonaisrahoituksesta – on pysynyt samana, mutta ohjelmien lukumäärä on kasvanut tuntuvasti. Politiikan painopisteeseen 6 kuuluvat ohjelmat ja maksusuoritukset ovat lisääntyneet huomattavasti. Yleisesti ottaen edistyminen on ollut tasaista ja jatkuvaa kaikkien tuloskriteerien osalta.

EU ja sen jäsenvaltiot keskittyvät toiminnassaan politiikan painopisteeseen 1. Se käsittää toimenpiteitä, joilla tuetaan pienviljelijöitä tuotannon tehostamisessa kestävällä tavalla, parannetaan palvelujen tarjontaa, edistetään köyhiä tukevaa tutkimusta ja innovointia, tarjotaan työllistymismahdollisuuksia maatilojen ulkopuolella ja kytketään pienviljelijät markkinoihin arvoketjua kehittämällä. Eurooppa on edelleen merkittävä tutkimuksen ja innovoinnin tukija. Se tuki muun muassa kansainvälisen maataloustutkimuksen neuvoa-antavan ryhmän (CGIAR) rahastoa (169 milj. euroa) ja antoi merkittävää kahdenvälistä rahoitusta (69 milj. euroa) CGIAR:n tutkimuslaitoksille. Kehitysyhteistyöhön liittyvää maataloustutkimusta edistävä eurooppalainen aloite on edelleen hyvä avunantajien koordinointifoorumi, ja se antaa Euroopalle vahvan aseman CGIAR:ää uudistettaessa.

Laatikko 1: Kehitystä tukeva integroitu maataloustutkimus (IAR4D) Afrikan maatalouden tutkimusfoorumin vetämä Sub-Saharan Africa Challenge -ohjelma, jota EU ja useat jäsenvaltiot tukevat, on osoittanut, että IAR4D on hyvä ja tehokas lähestymistapa maataloustutkimukseen, jonka tavoitteena on vastata viljelijöiden tarpeisiin. IAR4D:n innovointifoorumeihin osallistuneet henkilöt saavuttivat keskimäärin 99 euron vuositulot, mikä on 231 prosenttia enemmän kuin lähtötilanteen 44 euroa vuodessa.

Politiikan painopisteen 2 mukaisesti EU ja sen jäsenvaltiot ovat tukeneet aktiivisesti alueellisen ja kansallisen tason politiikkoja. Koko Afrikan tasolla ne jatkoivat merkittävää tukeaan Afrikan maatalouden kokonaisvaltaiselle kehittämisohjelmalle. Lisäksi EU ja useat jäsenvaltiot tukivat maaseudun muutoksessa keskeisellä sijalla olevia hajauttamisprosesseja ja tukivat maanomistuksen, kalastuksen ja metsien vastuullista hallintaa koskevien vapaaehtoisten suuntaviivojen täytäntöönpanoa.

EU ja sen jäsenvaltiot jatkoivat kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuudesta huolehtimista elintarvike- ja ravitsemusturvan alalla. Vuoden 2015 kertomuksessa kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuudesta tarkastellaan EU:n ja sen jäsenvaltioiden aloitteita maatalous- ja kalastuspolitiikan alalla sen selvittämiseksi, miten ne vaikuttavat kehitysmaihin. Lisäksi kertomuksessa tehdään yhteenveto vuodesta 2013 tasaisesti jatkuneesta edistyksestä.

Politiikan painopisteen 3 puitteissa jatkettiin tukea alueellisille ohjelmille, joiden teemana ovat kauppa, terveys- ja kasvinsuojelutoimet sekä alueellinen yhteistyö elintarviketurvan ja kalastuksen hallinnan parantamiseksi. Ohjelmien rahoitusta lisättiin hieman, ja niiden määrä lähes kaksinkertaistui.

Politiikan painopisteeseen 4 liittyvät maksusuoritukset laskivat 209 miljoonasta eurosta 133 miljoonaan euroon. Siitä huolimatta 102 sosiaalisen suojelun ohjelmaa (8 enemmän kuin edellisessä kertomuksessa) on edelleen täytäntöönpanovaiheessa 40 eri maassa.

EU:n ja sen jäsenvaltioiden tuki politiikan painopisteelle 5 on huomattava: 341 ohjelmaa 64 maassa. Edistymistä kyseisen painopisteen osalta tarkastellaan kohdassa 5.

Politiikan painopisteessä 6 on keskitytty aiempaa ponnekkaammin selviytymiskykyä kehittäviin ohjelmiin Sahelin alueella ja Afrikan sarvessa. Tavoitteena on edistää maiden ja alueellisten järjestöjen toimintaohjelmia selviytymiskyvyn kehittämiseksi. Länsi-Afrikassa EU ja sen jäsenvaltiot osallistuvat aktiivisesti elintarvikekriisien perimmäisten syiden selvittämiseen selviytymiskyvyn kehittämisaloitetta tukevan maailmanlaajuisen yhteenliittymän puitteissa ja yhteistyössä Sahelin klubin kanssa. Lisäksi Maailman ruokaturvakomitea vahvisti 42. istunnossaan asiakirjan Framework for Action for Food Security and Nutrition in Protracted Crises.

Koordinointi, täydentävyys ja johdonmukaisuus

Koordinoinnilla on edelleen suuri merkitys varmistettaessa, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden antama apu on tuloksellista maatasolla, koska 45 maassa tukea antaa vähintään viisi avunantajaa. Ilmoitettujen hankkeiden lukumäärä on noussut merkittävästi: 2 503 vuonna 2012 ja 3 343 vuonna 2014. Kaiken kaikkiaan 109 maata saa tukea. Rahoituksesta lähes 80 prosenttia menee 35 maalle.

EU ja sen jäsenvaltiot ovat sitoutuneet maavetoiseen lähestymistapaan kehitysasioissa, ja ne sovittavat strategiansa ja investointisuunnitelmansa kumppanimaiden strategioihin ja suunnitelmiin. Jäsenvaltiot ja EU osallistuvat aktiivisesti alakohtaiseen koordinointiin ja vuoropuheluun. On olemassa monia esimerkkejä siitä, miten EU ja sen jäsenvaltiot rahoittavat ohjelmia yhdessä ja tekevät yhteistyötä analysoinnissa, seurannassa ja arvioinnissa. Koko Afrikan tasolla EU ja sen jäsenvaltiot osallistuvat Afrikan maatalouden kokonaisvaltaisen kehittämisohjelman alaiseen kehityskumppaneiden työryhmään, jonka puheenjohtajuus siirtyy komissiolta Saksalle vuonna 2016.

Yhteinen ohjelmasuunnittelu on laajentunut vuodesta 2014 alkaen: 14 maalla on nyt yhteinen strategia. Etiopia on hyvä esimerkki maasta, jossa EU ja sen jäsenvaltiot ovat saavuttaneet merkittäviä tuloksia yhteisen tilanneanalyysin ja ohjelmasuunnittelun ansiosta.