FI Euroopan unionin virallinen lehti C 100/39

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta: Matkustajien lentoturvallisuus

2009/C 100/07

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 17. tammikuuta 2008 laatia työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Matkustajien lentoturvallisuus.

Asian valmistelusta vastannut ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 24. syyskuuta 2008. Esittelijä oli Thomas McDONOGH.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 21.–23. lokakuuta 2008 pitämässään 448. täysistunnossa (lokakuun 23. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 94 ääntä puolesta 2:n pidättyessä äänestämästä.

1. Suositukset

1.1 ETSK suosittaa, että luodaan mahdollisimman pitkälle yhtenäistetyt, erityiset ilmailun turvaamista koskevat vaatimukset niiden oikeudellisten normien lisäksi, jotka määräävät yhteisön lähestymistavan siviili-ilmailun turvaamiseen.

1.2 Komitean mielestä palveluntarjoajat tulisi sulkea ilmailun turvaamiseen liittyvän toiminnan ulkopuolelle muun muassa siinä tapauksessa, että ne ovat konkurssissa tai selvitystilassa, konkurssiin asettamista koskevan menettelyn kohteena, ne on tuomittu ammattitoimintaansa koskevasta rikoksesta, ne ovat syyllistyneet vakavaan ammatilliseen virheeseen, laiminlyöneet verojen tai sosiaalimaksujen maksamisen, ne ovat tarjouksen kannalta olennaisia tietoja ilmoittaessaan syyllistyneet vakavalla tavalla väärien tietojen antamiseen tai laiminlyöneet vaadittavien tietojen antamisen tai siinä tapauksessa, että ne vastoin kansallisen lainsäädännön vaatimuksia eivät kuulu ammattirekisteriin. Lisäksi ilmailualan turvapalvelujen tarjoajilla tulisi olla sisäinen rekrytointijärjestelmä ja niiden pitäisi varmistaa henkilöstön riittävä koulutus sekä kyetä esittämään todiste vakuutuksenotosta sopimuksen täytäntöönpanon jälkeen mahdollisesti aiheutuvan korvausvastuun varalta.

1.3 ETSK suosittaa, että kaikissa Euroopan unionin 27 jäsenvaltiossa tulisi ottaa käyttöön yhteiset, oikeudellisesti sitovat turvahenkilöstön koulutustunnit ja pakollinen koulutusohjelma.

1.4 Komitea katsoo, että toimien tulisi olla selkeitä ja tarkoin rajattuja.

1.5 ETSK katsoo, että lentoyhtiöille, lentoasemille ja turvallisuuspalvelujen tarjoajille on nimenomaisesti ja tiukoilla edellytyksillä annettava tietoja turvatoimenpiteitä koskevia säännöksiä sisältävän lainsäädännön soveltamisesta.

1.6 Komitea katsoo yhteisön oikeuden toteutumisen edellyttävän, että Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistaan turvatoimenpiteitä koskevia säännöksiä sisältävän täytäntöönpanolainsäädännön muut kuin arkaluonteiset osat, joilla asetetaan matkustajille velvoitteita tai rajoitetaan heidän oikeuksiaan. Nämä turvatoimenpiteet olisi tarkistettava kuuden kuukauden välein.

1.7 ETSK kehottaa Euroopan komissiota tekemään aloitteita ilmailualan rikosten, kuten terrori-iskujen, uhreille annettavista korvauksista.

1.8 Toimenpiteillä tulisi edistää turvallisuusalan ammattien arvostusta ja turvahenkilöstön ammatillista kehitystä.

1.9 Toimenpiteillä tulisi pyrkiä välttämään ylimääräisiä turvatarkastuksia ottamalla EU:n alueella käyttöön yhden turvatarkastuksen periaate (One-Stop Security). Kolmansien maiden turvatoimenpiteiden tunnustamista olisi edistettävä.

1.10 Toimenpiteillä tulisi kehittää räätälöity innovatiivinen lähestymistapa, joka mahdollistaa miehistölle ja matkustajille eriytetyt turvatoimenpiteet turvallisuutta vaarantamatta.

1.11 Komitean mielestä turvallisuusalaa koskevia tutkimusvaroja jaettaessa ilmailun turvaaminen on asetettava etusijalle.

1.12 Euroopan komission on toteutettava teknologioiden ja niiden edellytysten riippumaton arviointi. ETSK:n mielestä tällaisen riippumattoman arvioinnin perusteella tulisi luoda hyväksyttyjen palveluntoimittajien keskusrekisteri ja standardit teknologioille, joita hyödynnetään ilmailun turvaamisen alalla.

1.13 ETSK katsoo, että jäsenvaltioille yhteinen, entistä koordinoidumpi lähestymistapa on tarpeen taistelussa terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Lisäksi jäsenvaltioiden tasolla toteutettavien tiukempien toimenpiteiden, joilla asetetaan matkustajille velvoitteita ja/tai rajoitetaan heidän oikeuksiaan, tulisi perustua riskien arviointiin, ja niissä tulisi ottaa huomioon ihmisarvo. Ne olisi tarkistettava kuuden kuukauden välein, ja niistä tulisi nimenomaisesti ilmoittaa matkustajille.

2. Johdanto

2.1 Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat puiteasetuksen yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä (1) syyskuun 11. päivänä 2001 sattuneiden järkyttävien tapahtumien jälkeen. Asetuksessa esitetään tärkeimmät säännökset ja yhteiset normit, jotka määrittävät yhteisön lähestymistavan siviili-ilmailun turvaamiseen. Yhteisön lainsäädännössä asetetaan yhteiset perusvaatimukset, mutta siinä annetaan jäsenvaltioille (tai yksittäisille lentoasemille) mahdollisuus asettaa vielä tiukempia normeja jäsenvaltion, lentoaseman ja lentoyhtiön mukaan vaihtelevan terrori-iskun uhkan suuruuden perusteella.

2.2 Euroopan komissio käynnisti vuonna 2005 kyseistä puiteasetusta koskevan tarkistusmenettelyn (2) ilmailun turvaamisen alalla. Sen perusteella saatiin aikaan 11. tammikuuta 2008 Euroopan parlamentin jäsenten ja Euroopan unionin neuvoston välinen lopullinen yhteisymmärrys. Sen seurauksena hyväksyttiin 11. maaliskuuta 2008 uusi puiteasetus N:o 300/2008 (3). Tarkistuksen tavoitteena oli selventää ja yksinkertaistaa oikeudellisia vaatimuksia, jatkaa niiden yhdenmukaistamista ja siten parantaa siviili-ilmailun yleistä turvallisuuden tasoa.

2.3 Puiteasetuksen tarkistuksen aikaansaamaa edistystä tulisi hyödyntää, koska kyseessä on perustavanlaatuinen muutos ilmailun turvaamista koskeviin sääntöihin. Yhteinen liikennepolitiikka oli yksi Euroopan yhteisön ensimmäisistä yhteisistä politiikoista. Tässä yhteydessä lentoliikenne on erittäin tärkeä asia henkilöiden ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden kannalta; nehän kuuluvat Euroopan yhteisön tavoitteisiin. EU:n yhden jäsenvaltion kansalaisen vapaus matkustaa toiseen jäsenvaltioon edellyttää kyseisen henkilön turvallisuuden takaamista. Lisäksi lentoliikennejärjestelmään kohdistuvilla häiriöillä (esimerkiksi terrori-iskuilla) olisi kielteisiä vaikutuksia koko Euroopan talouteen. Näin ollen on selvää, että turvallisuuden tulisi olla jatkuvasti lentoliikenteen menestyksen avaintekijä.

2.4 Monista ilmailun turvaamiseksi toteutetuista aloitteista huolimatta alan nykyisessä sääntelyjärjestelmässä ei puututa eräisiin matkustajien, lentoyhtiöiden, lentoasemien ja yksityisten turvapalvelujen tarjoajien perustavanlaatuisiin huolenaiheisiin. Lentoliikenteen alalla tarvitaan selkeitä, kattavia ja yhdenmukaisia toimenpiteitä. Ilmailun turvaamista koskevan politiikan yleisenä tavoitteena tulisi siksi olla selkeän, tehokkaan ja avoimen sääntelyjärjestelmän ja kansalaisläheisen turvallisuuden luominen.

3. Yksityisten turvapalvelujen tarjoajien sertifiointi on välttämätöntä

3.1 Koska ilmailun turvaaminen on tärkeää lentoliikennejärjestelmän toiminnan kannalta, on välttämätöntä luoda ilmailualan turvapalveluille erityisvaatimukset niiden oikeudellisten vaatimuksien lisäksi, jotka määräävät yhteisön lähestymistavan siviili-ilmailun turvaamiseen. Yksityiset turvapalvelujen tarjoajat valitaan käytännössä yleensä edullisimman hinnan perusteella niiden tarjoamien palvelujen arkaluonteisuudesta huolimatta. Uudessa sitovassa lainsäädännössä, johon sisällytetään tällaiset erityisvaatimukset, tulisi antaa ohjeita ilmailualan turvapalveluiden tarjoajilta vaadittaviin ominaisuuksiin ja niiden valintaan laatukriteerien perusteella.

3.2 Turvapalveluiden tarjoajilta vaadittaviin ominaisuuksiin ja niiden valintaa koskeviin kriteereihin tulisi kuulua muun muassa turvapalveluiden tarjoajan taloudellinen suorituskyky, taloudellinen avoimuus, taidot ja tekninen suorituskyky, sillä nämä seikat parantavat palvelujen laatua.

3.3 Euroopan lentoturvallisuusvirasto on hiljattain käynnistänyt itsesääntelyä koskevan aloitteen laatuperuskirjan avulla ja laatinut yksityisen turvahenkilöstön koulutusta koskevan liitteen. Tässä asiakirjassa esitetyt periaatteet voisivat olla perusteena kaikkien ilmailun turvaamisen alalla toimivien yksityisten yritysten sertifioinnille ja ilmentää alan sitoutumista korkealaatuisten ratkaisujen tarjoamiseen.

3.4 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittelee oikeudellisesti sitovien laatukriteerien luomista yksityisille ilmailun turvapalvelujen tarjoajille. Palveluntarjoajat voitaisiin sulkea ilmailun turvaamiseen liittyvän toiminnan ulkopuolelle muun muassa siinä tapauksessa, että ne ovat konkurssissa tai selvitystilassa, konkurssiin asettamista koskevan menettelyn kohteena, ne on tuomittu ammattitoimintaansa koskevasta rikoksesta, syyllistyneet vakavaan ammatilliseen virheeseen, laiminlyöneet verojen tai sosiaalimaksujen maksamisen, ne ovat tarjouksen kannalta olennaisia tietoja ilmoittaessaan syyllistyneet vakavalla tavalla väärien tietojen antamiseen tai laiminlyöneet vaadittavien tietojen antamisen, tai siinä tapauksessa, että ne vastoin kansallisen lainsäädännön vaatimuksia eivät kuulu ammattirekisteriin. Lisäksi ilmailu-alan turvapalvelujen tarjoajilla tulisi olla sisäinen rekrytointijärjestelmä, ja niiden pitäisi varmistaa henkilöstön riittävä koulutus sekä todistaa ottaneensa vakuutus sopimuksen täytäntöönpanon jälkeen mahdollisesti aiheutuvan korvausvastuun varalta.

3.5 Lisäksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea ehdottaa, että kaikissa Euroopan unionin 27 jäsenvaltiossa otetaan käyttöön yhteiset oikeudellisesti sitovat koulutustunnit ja pakollinen koulutusohjelma.

4. Turvahenkilöstön taustatarkistusten tunnustaminen

4.1 Ennen turvahenkilöstön palkkaamista sen tulee nykyisen ja voimaan tulevan puiteasetuksen mukaan osallistua erityiseen koulutukseen ja henkilöiden tausta on tarkistettava. Koska turvahenkilöstön työ on avainasemassa ilmailun turvajärjestelmässä, on erittäin tärkeää, että palkattavalla turvahenkilöllä ei ole mitään merkintöjä rekistereissä yhteyksistä mahdollisiin terroristiryhmiin tai rikollisryhmiin eikä rikosrekisteriä.

4.2 Tällä hetkellä taustatarkistukset suorittaa kansallinen viranomainen – tavallisesti oikeus- tai sisäministeriö – ainoastaan toimivaltansa rajoissa. Tämän seurauksena kyseisen ennakkoehdon vastavuoroinen tunnustaminen ei toteudu useimmissa jäsenvaltioissa. Tämä aihe on erityisen tärkeä työntekijöiden liikkuvuuden kannalta; sehän on Rooman sopimuksessa vahvistettu perusvapaus.

4.3 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea kehottaa Euroopan unionin neuvostoa ja Euroopan komissiota pohtimaan asiaa EU:n sisäistä oikeudellista yhteistyötä ja poliisiyhteistyötä koskevan toimivaltansa rajoissa.

5. Yhden turvatarkastuksen periaate

5.1 Kun Euroopan unionille siirrettiin toimivaltaa ilmailun turvaamisen alalla, pääasiallisena tavoitteena oli saavuttaa yhteiset eurooppalaiset sääntelypuitteet, joita sovellettaisiin yhtenäisesti EU:n jäsenvaltioissa. Koska jäsenvaltioiden on sovellettava kaikkia EU:n tasolla annettuja sääntöjä, looginen seuraus siitä olisi EU:n turvastandardien vastavuoroinen tunnustaminen jäsenvaltioissa. Juuri tätä tarkoitetaan yhden turvatarkastuksen periaatteella. Jäsenvaltiosta toiseen kuljetettavia matkustajia, matkatavaroita ja rahtitavaraa tulisi pitää turvallisina, ja niinpä niitä ei tulisi alistaa ylimääräisiin turvatarkastuksiin EU:ssa sijaitsevassa kauttakulkupisteessä ennen matkakohdetta.

5.2 Yhden turvatarkastuksen periaate on tunnustettu EU:n tasolla, ja sitä vahvistetaan entisestään uudella ilmailun turvaamisesta annetulla puiteasetuksella. EU:n jäsenvaltioiden turvastandardien vastavuoroinen tunnustaminen ei kuitenkaan vielä ole toteutunut EU:n alueella. Koska uhkataso ei ole kaikissa jäsenvaltioissa samanlainen, eräät jäsenvaltiot ovat ryhtyneet tiukempiin turvatoimenpiteisiin torjuakseen erityiset uhkat, joille ne ovat alttiina.

5.3 Turvastandardien tunnustamatta jättäminen EU:ssa merkitsee sitä, että tarkastuksia tehdään usein turhaan. Nämä tarkastukset eivät aiheuta ainoastaan ylimääräisiä viivästyksiä ja kustannuksia lentoyhtiöille, vaan niihin myös käytetään voimavaroja, joita voitaisiin hyödyntää tehokkaammin heikompien lenkkien suojeluun.

5.4 Yhden turvatarkastuksen periaatetta, jota tulisi noudattaa EU:n alueella, tulisi harkita sovellettavaksi myös suhteessa muihin maihin. Ei ole syytä katsoa, että ilma-alukset, jotka ovat peräisin kehittyneen ilmailun turvajärjestelmän omaavista maista, kuten Yhdysvalloista tai Israelista, olisivat ”turvaamattomia”. Standardien vastavuoroisen tunnustamisen tulisi olla mahdollista myös muissa ”samoin ajattelevissa” maissa. Näin voitaisiin jälleen osaltaan edistää tasapainoista maailmanlaajuista turvajärjestelmää, jossa kaikki pyrkimykset suunnataan todellisten uhkien torjuntaan.

5.5 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea kehottaa siksi Euroopan komissiota varmistamaan, että yhden turvatarkastuksen periaatetta sovelletaan EU:ssa täydellisesti ja että jokaista EU:n jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon matkaavaa ilma-alusta pidetään turvallisena. Lisäksi Euroopan komissiota kehotetaan vahvasti edistämään kolmansien maiden turvastandardien tunnustamista tapauksissa, joissa näitä standardeja voidaan pitää vastaavanlaisina, ja keskittymään tässä yhteydessä erityisesti Yhdysvaltoihin.

6. Eriyttäminen

6.1 Kun otetaan huomioon, että lähivuosille ennustetaan lentoliikenteen matkustajamäärän merkittävää kasvua, nykyiset matkustajien ja matkatavaran turvatarkastukset eivät voi olla pysyvä menettelytapa. Tällä hetkellä kaikki matkustajat tarkastetaan samankaltaisella tavalla, ja heidän on kaikkien käytävä läpi sama turvatarkastusmenettely. Juuri tämä hankala menettely on valitusten pääasiallisena aiheena, kun matkustajia pyydetään arvioimaan matkustukseen liittyviä kokemuksiaan. Matkustajien tyytymättömyyttä lisää tieto siitä, että matkustajien suuri enemmistö ei ole minkäänlainen ilmailun turvallisuuteen kohdistuva uhka lentoasemalla tai lentokoneessa.

6.2 Voimavarat ilmailun turvallisuuden varmistamiseksi ovat hyvin vähissä. Ensin on erotettava toisistaan se, mikä on todennäköistä, ja se, mikä on mahdollista. Koko järjestelmän uskottavuuden on nojauduttava kykyyn torjua todennäköisiä uhkia eikä mahdollisten uhkien täydelliseen torjumiseen. Todennäköisen uhkan tunnistamisen tulisi perustua kyseisen uhkan arviointiin ja asianmukaisten toimien toteuttamisen yhteydessä otettujen riskien arviointiin.

6.3 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea pyytää Euroopan komissiota pohtimaan lähestymistapaa, jossa matkustajien turvatarkastusten järjestäminen voitaisiin korvata matkustajien aktiivisella eriyttämisellä, jossa yhdistyvät tietojen kerääminen ja satunnaisten tarkastustoimenpiteiden pelotevaikutus.

7. Tutkimus- ja kehitysvarojen jakaminen turvallisuusalalla

7.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen siihen, että tutkimuksen seitsemännessä puiteohjelmassa osoitetaan 1,2 miljardin euron suuruinen summa turvallisuustutkimukseen. Kun otetaan huomioon ilmailualalle aiheutuvien kustannusten lisääntyminen ja sen vaikutus koko yhteiskuntaan, ilmailun turvaamisen tulisi olla etusijalla varoja jaettaessa. Lisäksi on erittäin tärkeää, että valitut hankkeet ovat kehitettävän politiikan mukaisia ja että varoja suunnataan tällä alalla tarpeellista tutkimusta varten. Esimerkkinä mainittakoon nestemäisten räjähteiden tunnistamiseen käytettävät teknologiat tai muu tunnisteteknologioita (esimerkiksi biometriikan käyttöä) koskeva tutkimus.

7.2 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea pyytääkin Euroopan komissiota koordinoimaan työnsä sisäisesti, jotta voidaan optimoida verovaroista myönnetyn rahoituksen käyttö.

7.3 Lisäksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittelee, että Euroopan komissio kohdistaisi varoja teknologioiden ja niiden edellytysten riippumattomaan arviointiin. Tämän riippumattoman arvioinnin perusteella tulisi luoda hyväksyttyjen toimittajien keskusrekisteri ja standardit teknologioille, joita hyödynnetään ilmailun turvaamisen alalla.

8. Turvahenkilöstön palkkaamisen ja palveluksessa pysymisen vaikeudet

8.1 Lentoasemat ja turvapalvelujen tarjoajat ovat eräissä jäsenvaltioissa kohdanneet suuria turvahenkilöstön palkkaamiseen liittyviä vaikeuksia. On luonnollista, että valintakriteerit ovat kiristyneet turvallisuusalan ammattilaisten roolin muututtua yhä tärkeämmäksi. Henkilöiden moitteetonta taustaa koskevan edellytyksen ohella hakijoiden määrää rajoittaa se, että heidän on välttämätöntä osata puhua vähintään yhtä vierasta kieltä ja että heillä tulee olla tietyntasoinen koulutus, jotta he pystyvät ymmärtämään menettelyjä ja käsittelemään hankalia matkustajia.

8.2 Hankaluuksia aiheuttaa myös se, että palkkaamisen ja kunnollisen kouluttamisen jälkeen näiden henkilöiden palveluksessa pitäminen muuttuu erittäin vaikeaksi. Hankalat työajat yhdistyneenä jatkuvaan paineeseen ja suhteellisen alhaiseen palkkaan tekevät turvahenkilön ammatin monelle epämieluisaksi. On myös selvää, että sosiaalisen tunnustuksen ja uranäkymien puuttuminen johtavat alan asiantuntemuksen häviämiseen.

8.3 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea katsoo, että Euroopan komissiolla on tärkeä rooli tässä sosiaalisessa kysymyksessä: se voi korostaa turvahenkilön ammattiin liittyviä etuja ja lisätä ammatin arvostusta Euroopan unionin alueella.

9. Vastuullisuus

9.1 Ilmailuala panostaa korkealaatuisten palvelujen tarjoamiseen. Se kohtaa kuitenkin myös esteitä, jotka estävät sitä saamasta selkeää käsitystä oikeudellisista vaatimuksista ja siten hankaloittavat laadullista täytäntöönpanoa.

9.2 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea on sitä mieltä, että toimenpiteiden tulisi olla selkeitä ja niin yksinkertaisia kuin käytännössä on mahdollista. Nykyiset säännöt ovat usein sarja erilaisiin oikeudellisiin teksteihin hajotettuja sääntöjä, joista on lukuisia poikkeuksia ja poikkeuksen poikkeuksia. Tuloksena on monimutkainen vaatimusten joukko, joka ei edistä tehokkuutta, vaan lisää henkilöstön stressiä sekä aiheuttaa viivästyksiä ja hankaluuksia matkustajille.

9.3 Lisäksi kyseiset säännöt eivät ole suoraan turvatoimenpiteiden loppukäyttäjien, eli lentoyhtiöiden, lentoasemien ja tosiasiassa toimia toteuttavien turvapalvelujen tarjoajien, saatavilla. Ratkaisevien palveluntarjoajien, kuten lentoyhtiöiden, lentoasemien ja turvapalvelujen tarjoajien, odotetaan noudattavan sääntöjä moitteettomasti. Niille ei kuitenkaan suoraan anneta säännöistä tietoja, vaikka Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 254 artiklassa määrätään, että annetut asetukset julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. On järjetöntä olettaa palveluntarjoajien noudattavan sääntöjä, joita ne eivät tunne. Vireillä olevassa asiassa C-345/06, joka paremmin tunnetaan Heinrich-tapauksena, julkisasiamies Sharpston antoi lausunnon, jossa tämä ehdotti ilmailun turvaamista koskevan täytäntöönpanoasetuksen julistamista mitättömäksi. Julkisasiamiehen mukaan asetuksen N:o 2320/2002 liitteen – joka sisältää muun muassa kiellettyjä käsimatkatavaroita koskevan luettelon – alituinen ja tahallinen julkaisematta jättäminen on niin vakava virhe, että sitä ei voida yhteisön oikeusjärjestelmässä hyväksyä (4).

9.4 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suositteleekin, että turvatoimenpiteistä tiedotetaan selkeästi ja suoraan lentoyhtiöille, lentoasemille ja turvapalvelujen tarjoajille, joiden on toteutettava niitä. Lentoyhtiöille, lentoasemille ja turvapalvelujen tarjoajille on annettava suoraan tiedot säännöistä tiukoilla edellytyksillä. Se tosiseikka, että yksityisten turvapalvelujen tarjoajien on toteutettava turvatoimenpiteitä ja että ne ovat tietyssä määrin vastuussa sääntöjen soveltamisesta, mutta niille ei kuitenkaan ole annettu asiaa koskevia suoria tietoja, ei vaikuta palvelujen laatua kohottavasti. Koska nämä säännöt edellyttävät tiukkaa luottamuksellisuutta, sen takaamista koskevat erityiset edellytykset on määriteltävä ja niistä on päätettävä. Lisäksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittaa, että asetuksen N:o 2320/2002 – joka asettaa matkustajille velvoitteita ja rajoittaa heidän oikeuksiaan – täytäntöönpanolainsäädäntö, lukuun ottamatta sen arkaluonteisia osia, julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, kuten Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 254 artiklassa edellytetään. Lisäksi on tarkistettava matkustajille velvoitteita asettavat tai heidän oikeuksiaan rajoittavat turvatoimenpiteet kuuden kuukauden välein. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea katsoo, että jäsenvaltioiden on voitava toteuttaa tiukempia toimenpiteitä maiden vaihtelevan riskitason vuoksi. Komitea katsoo kuitenkin, että jäsenvaltioille yhteinen, entistä koordinoivampi lähestymistapa on tarpeen taistelussa terrorismia ja järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Lisäksi jäsenvaltioiden tasolla toteutettavien tiukempien toimenpiteiden, joilla asetetaan matkustajille velvoitteita ja/tai rajoitetaan heidän oikeuksiaan, tulisi perustua riskien arviointiin ja niiden yhteydessä tulisi ottaa huomioon ihmisarvo. Toimet olisi tarkistettava kuuden kuukauden välein ja niistä tulisi antaa tietoja matkustajille.

10. Terrori-iskujen seuraukset

10.1 Yksi Euroopan yhteisön tavoitteista on henkilöiden ja tavaroiden vapaa liikkuvuus. Lisäksi Euroopan yhteisö on sitoutunut luomaan yhteisen liikennepolitiikan ja suojelemaan ihmisoikeuksia, kuten oikeutta elämään ja omistusoikeutta.

10.2 Asiassa Cowan (5) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että kun yhteisön oikeudessa taataan luonnolliselle henkilölle vapaus mennä toiseen jäsenvaltioon, tällaiseen liikkumisvapauteen liittyy välttämättä se, että henkilön koskemattomuutta suojataan kyseisessä jäsenvaltiossa samalla tavoin kuin valtion omien kansalaisten tai siellä asuvien. Euroopan unionin neuvosto lisäsi direktiivissä 2004/80/EY vielä sen, että tämän tavoitteen saavuttamiseksi olisi myös toteutettava toimenpiteitä, joilla helpotetaan korvausten maksamista rikosten uhreille. Kyseisiä periaatteita tulisi soveltaa siviili-ilmailun alalla tapahtuvien terrori-iskujen uhreihin.

10.3 Tampereella 15. ja 16. lokakuuta 1999 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti laatimaan vähimmäisvaatimukset rikoksen uhrien suojaamisesta, erityisesti heidän mahdollisuuksistaan saada oikeussuojaa ja oikeudestaan saada vahingonkorvauksia, oikeudenkäyntikulut mukaan luettuina.

10.4 Kun otetaan huomioon, että lentoyhtiöt, lentoasemat ja turvallisuusala panostavat tutkimuksen avulla korkealaatuisiin palveluihin ja edistävät yhteisön turvallisuutta, mutta niillä ei ole perimmäistä yleistoimivaltaa terrori-iskujen estämiseksi, Euroopan unionin on välttämättä ryhdyttävä toimenpiteisiin uhrien auttamiseksi terrori-iskun jälkeen.

10.5 Tällä hetkellä ei ole olemassa EU:n sääntöjä uhreille terrori-iskun jälkeen annettavista korvauksista. Uhrit ovat riippuvaisia oikeudellisten menettelyjen tuloksista ja jäsenvaltioiden tarjoamista vapaaehtoisista korvauksista. EU:lle yhteisten sääntöjen puuttumisen seurauksena on se, että tukeudutaan kansallisiin vastuujärjestelmiin. Tämä ei ole tyydyttävä ratkaisu, eikä se suojaa kansalaisia terrori-iskujen kauaskantoisilta seurauksilta. Esimerkkinä tästä on se, että korvauksia hakevan uhrin olisi käynnistettävä pitkällinen oikeudellinen menettely terroristeja vastaan; heitä ei välttämättä ole helppo löytää ja heiltä saattaa puuttua tarvittavat varat korvauksen maksamiseksi uhrille. Lisäksi erilaisiin toimijoihin, kuten lentoyhtiöihin, lentoasemiin ja yksityisiin turvapalvelujen tarjoajiin, saattaisi tämän seurauksena kohdistua oikeustoimia ja ne voisivat joutua kantamaan rajoittamattoman vastuun kansallisen vastuujärjestelmän perusteella. Nykyiset vakuutusratkaisut eivät ole riittäviä, koska lentoyhtiöitä, lentoasemia ja yksityisiä turvapalvelujen tarjoajia rasitetaan korkeilla vakuutusmaksuilla ja rajallisella vakuutussuojalla. On selvää, että nämä yksityiset toimijat eivät ole siinä asemassa, että ne voisivat maksaa uhreille tarvittavat korvaukset. Ei myöskään ole toivottavaa, että yksityiset toimijat joutuvat kärsimään valtion politiikkoja vastaan suunnatuista toimista.

10.6 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea kiinnittää huomiota Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 308 artiklaan, joka valtuuttaa yhteisön ryhtymään toimiin kahden edellytyksen täyttyessä. Ensinnäkin toimenpiteen on oltava tarpeellinen jonkun yhteisön tavoitteen saavuttamiseksi ja toiseksi Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä tähän tarvittavista valtuuksista.

10.7 Näin ollen Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittelee mahdollisena ratkaisuna Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 308 artiklaan nojautuvan aloitteen tekemistä korvauksien maksamiseksi terrori-iskujen uhreille. Euroopan yhteisön toimet ovat välttämättömiä henkilöiden ja tavaroiden vapaan liikkuvuuden päämäärän toteuttamiseksi, lentoliikennejärjestelmän toiminnan varmistamiseksi ja elämää koskevan oikeuden ja omistusoikeuden suojelemiseksi.

10.8 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea ehdottaa Euroopan komissiolle ja Euroopan unionin neuvostolle muilla aloilla (esimerkiksi ydinalalla ja merenkulkualalla) käytettyjen periaatteiden soveltamista. Tarkemmin sanottuna se ehdottaa sovellettavaksi rajoitettua objektiivista vastuuta, joka kohdistuu yksinomaan yhteen toimijaan ja jonka toteuttamiskelpoisuutta suojaa kolmitasoinen vastuujärjestelmä eli vakuutus, kaikkien asianomaisten osapuolten rahoittama rahasto ja valtion toimenpiteet.

Bryssel 23 päivänä lokakuuta 2008. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2320/2002, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä, EUVL L 355, 30.12.2002, s. 1.

(2) KOM(2003) 566, ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 2320/2002 muuttamisesta, EUVL C 96, 2004.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 300/2008, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008, yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 2320/2002 kumoamisesta, EUVL L 97, 9.4.2008, s. 72.

(4) Julkisasiamies Eleanor Sharpstonin lausunto asiassa C-345/06, 10. huhtikuuta 2008, www.curia.europa.eu

(5) Yhteisöjen tuomioistuin, Ian William Cowan vastaan Trésor public, asia 186/87, www.curia.europa.eu