PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Ehdotuksella neuvoston suositukseksi romanien tasa-arvosta, osallisuudesta ja osallistumisesta vastataan tarpeeseen torjua Euroopan unionin tasolla syrjintää ja saada aikaan Euroopan suurimman etnisen vähemmistön yhdenvertainen kohtelu muun muassa edistämällä tasa-arvoa ja sosioekonomista osallisuutta. Yhdessä tämän ehdotuksen kanssa esitetään Euroopan komission tiedonanto ”Tasa-arvon unioni: romanien tasa-arvoa, osallisuutta ja osallistumista koskeva EU:n uusi strategiakehys”, jäljempänä ’tiedonanto’, joka sisältää EU:n pää- ja muita tavoitteita ja jossa ehdotetaan indikaattorivalikoiman käyttöä (tiedonannon liite 2).

Syrjinnän ja sosioekonomisen syrjäytymisen torjuminen on entistäkin tärkeämpää kriisitilanteessa, jossa köyhyys ja rakenteellinen eriarvoisuus todennäköisesti lisääntyvät. Näin ollen sosiaaliset elvytystoimet olisi suunnattava kaikille, erityisesti kaikkein heikoimmassa asemassa oleville, riippumatta sukupuolesta, rodusta tai etnisestä alkuperästä, uskonnosta tai vakaumuksesta, vammaisuudesta, iästä tai seksuaalisesta suuntautumisesta. Komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen on sitoutunut edistämään tasa-arvon unionia, ja hän aikoo varmistaa, että ”tasa-arvo on elpymisen ytimessä”.

EU:n puitekehys vuoteen 2020 ulottuville romanien kansallisille integrointistrategioille, jonka komissio hyväksyi 5. huhtikuuta 2011, on tulossa päätökseen. Sen päätavoitteena oli torjua romanien sosiaalista ja taloudellista syrjäytymistä EU:ssa ja laajentumisprosessin maissa edistämällä yhtäläisiä mahdollisuuksia koulutuksen, työllisyyden, terveydenhuollon ja asumisen alalla. Tässä puitekehyksessä kehotettiin jäsenvaltioita laatimaan romanien kansallisia integrointistrategioita sekä asettamaan kansallisia tavoitteita, jotka pohjautuvat romanien integrointia koskeviin tavoitteisiin edellä luetelluilla neljällä alalla. Vuonna 2013 neuvosto hyväksyi suosituksen jäsenvaltioissa toteutettavista romanien integraatiota edistävistä tuloksellisista toimenpiteistä. Tämä oli EU:n ensimmäinen nimenomaan romaneja koskeva ei-sitova sääntelyväline. Suositus vahvisti EU:n puitekehystä, sillä siinä

·annettiin jäsenvaltioille ohjausta niiden romanien integraatiota edistävien toimenpiteiden vaikuttavuuden lisäämiseksi ja romanien integraatiota edistävien kansallisten strategioiden täytäntöönpanon tehostamiseksi;

·suositeltiin, että jäsenvaltiot toteuttaisivat vaikuttavia toimenpiteitä romanien tasa-arvon varmistamiseksi muun muassa koulutukseen pääsyssä, työllistymisessä, terveydenhuollon saatavuudessa ja asunnon saannissa, ja kerrottiin, miten nämä neljä tavoitetta (yhtäläisten mahdollisuuksien varmistaminen koulutuksen, työllisyyden, terveydenhuollon ja asumisen alalla) voitaisiin saavuttaa;

·todettiin, että nämä tavoitteet voitaisiin saavuttaa joko yleisten tai kohdennettujen toimenpiteiden avulla, mukaan lukien haittoja ehkäisevät tai hyvittävät erityiset toimenpiteet, tai yhdistämällä niitä molempia, kiinnittäen erityistä huomiota sukupuoliulottuvuuteen;

·keskityttiin entistä selkeämmin syrjinnän torjumiseen mainiten erikseen romanivastaisuus ja laajennettiin romanien integraatiota edistävä työ työllisyyden, koulutuksen, terveydenhuollon ja asumisen lisäksi uusille monialaisille ja rakenteellisille aloille; sekä

·kehotettiin jäsenvaltioita ilmoittamaan komissiolle vuodesta 2016 lähtien vuosittain kaikki suosituksen mukaiset toteutetut toimenpiteet sekä tiedot edistymisestä, jota on saatu aikaan strategioiden täytäntöönpanossa.

Työllisyys-, sosiaalipolitiikka-, terveys- ja kuluttaja-asioiden neuvoston (TSTK-neuvosto) 8. joulukuuta 2016 hyväksytyissä päätelmissä komissiota kehotettiin suorittamaan vuoteen 2020 ulottuvien romanien kansallisten integrointistrategioiden EU:n kehyksen väliarviointi ja ehdottamaan vuoden 2020 jälkeistä romanien integraatiostrategiaa sekä sisällyttämään siihen ehdotus neuvoston suosituksen tarkistamiseksi. Komissio toteutti EU:n puitekehystä koskevan perusteellisen arvioinnin, joka hyväksyttiin joulukuussa 2018, ja julkaisi arviointia koskevan komission yksiköiden valmisteluasiakirjan.

Arvioinnista ja päätelmistä, joita neuvosto, Euroopan parlamentti sekä useat Euroopan laajuiset ja kansalliset kansalaisyhteiskunnan järjestöt ovat siitä tehneet, käy ilmi tarve uudistaa sitoumus romanien tasa-arvon edistämiseen ja vahvistaa tätä sitoumusta. Tässä sitoumuksessa olisi varmistettava, että huomiota kiinnitetään erityisesti syrjinnän torjumiseen, mikä tarkoittaa muun muassa romanivastaisuuden torjumista ja ponnisteluja niillä neljällä sosioekonomisella alalla, joilla osallisuutta on parannettava, eli koulutuksen, työllisyyden, terveydenhuollon ja asumisen alalla. Sitoumuksessa olisi myös huomioitava erityisryhmien tarpeet sekä romaniväestön moninaisuus, olisi pyrittävä osallistamaan romanit heitä koskevien tasa-arvo- ja osallisuusstrategioiden suunnitteluun, täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin, parannettava tavoitteiden asettamista, tietojen keruuta, seurantaa ja raportointia, ja saatava aikaan se, että romanien tasa-arvo ja osallisuus otetaan paremmin huomioon yleisissä politiikoissa.

Heinäkuussa 2019 Länsi-Balkanin maiden pääministerit hyväksyivät romanien integraatiota koskevan julistuksen ja sitoutuivat edistämään konkreettisesti koulutukseen, työllisyyteen, terveydenhuoltoon, asumiseen, väestökirjanpitoon ja syrjimisen torjuntaan liittyviä kysymyksiä EU:hun liittymiseen mennessä.

Syyskuussa 2019 komissio antoi vuoden 2019 kertomuksen romanien kansallisten integrointistrategioiden täytäntöönpanosta.

Euroopassa on vielä paljon työtä tehtävänä eurooppalaisen romaniväestön tasa-arvon saavuttamiseksi. Romanien syrjäytyminen on todellinen ilmiö yhä edelleen, ja monet Euroopan arviolta 10–12 miljoonasta romanista kokevat edelleen päivittäisessä elämässään syrjintää, romanivastaisuutta ja sosioekonomista syrjäytymistä. Nämä ilmiöt ovat tiiviisti yhteydessä toisiinsa. Tasa-arvo ei toteudu niin kauan kun syrjintää tapahtuu, ja syrjintää on mahdotonta torjua tuloksellisesti ilman, että torjutaan romanivastaisuutta ja parannetaan romaniväestön sosioekonomista osallisuutta ja osallistumista. Romanilasten potentiaali kärsii, koska liian monilla heistä ei ole yhtäläisiä mahdollisuuksia koulutukseen köyhyyden, syrjäytymisen ja syrjinnän vuoksi.

EU:n perusoikeusviraston vuosina 2011, 2016 ja 2019 keräämien saatavilla olleiden tietojen mukaan romanien integraatiossa on vuodesta 2011 lähtien edistytty vain vähän, tosin tässä on suuria eroja eri politiikan alojen ja maiden välillä. Eniten on edistytty koulutuksen alalla (koulunkäynnin keskeyttäminen on vähentynyt ja varhaiskasvatukseen, hoitoon ja opetukseen osallistuminen on lisääntynyt, mutta eriytymisen suhteen tilanne on huonontunut). Vaikka romanien köyhyysriski on pienentynyt ja heidän oma arvionsa terveydentilastaan on parantunut, terveydenhuoltoa on romanien keskuudessa edelleen vain rajallisesti saatavilla. Työllistymismahdollisuuksien suhteen ei ole tapahtunut tilastollisesti merkittävää parannusta – työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevien romaninuorten osuus on itse asiassa kasvanut. Asumistilanne on edelleen monimutkainen ja yksi romaniyhteisön suurimmista haasteista Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella. Romanivastaisuus on yhä merkittävä huolenaihe. Samalla on kuitenkin jonkin verran näyttöä siitä, että romanien kokema syrjintä tietyntyyppisten palvelujen saatavuuden osalta on vähentynyt hieman. Komissio on käynnistänyt rodusta tai etnisestä alkuperästä riippumattoman yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta 29 päivänä kesäkuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/43/EY (rotusyrjintädirektiivi) nojalla kolmea maata vastaan rikkomusmenettelyn, jossa on kyse romanilasten erottelusta koulussa.

Covid-19-pandemia on paljastanut, kuinka alttiita ulkopuolelle jätetyt ja syrjäytyneet romaniyhteisöt ovat sekä kielteisille terveysvaikutuksille lyhyellä aikavälillä että sosioekonomisille vaikutuksille keskipitkällä aikavälillä. Syrjäytyneissä yhteisöissä elävät romanilapset kuuluvat pandemiasta pahimmin kärsiviin. Etäopiskelu on ollut mahdotonta liian monille romanilapsille, jotka asuvat kotitalouksissa, joissa ei ole tietotekniikkaa tai sähköä. Kriisi on myös osoittanut, että ongelma vaatii kiireellisesti vaikuttavampia poliittisia toimia Euroopan tasolla.

Sitkeä epätasa-arvo ja järjestelmällinen eriarvoisuus tarkoittaa inhimillisen pääoman ja inhimillisten resurssien menetystä Euroopan talouksille. Romaniväestön kohtaama eriarvoisuus vaikuttaa Euroopan talouteen ja yhteiskuntiin. Niissä maissa, joissa romanien osuus väestöstä on suurempi, tämä ryhmä muodostaa yhä suuremman osuuden kouluikäisestä väestöstä ja tulevaisuuden työvoimasta. Romanien sosioekonomisen osallisuuden parantaminen voisi vähentää työvoimapulaa ja osaamisvajetta epäsuotuisan väestökehityksen aikoina, pienentää sosiaalimenoja ja hyödyttää taloutta. Investoinnit aiemmin syrjäytyneessä asemassa olleen työvoiman koulutuksen ja taitojen parantamiseen voi lisätä tuottavuutta. Euroopan unionin on puututtava eriarvoisuuteen tehokkaammin varmistamalla, että romanit voivat hyödyntää täysimääräisesti sosiaalisen suojelun järjestelmiä, ja varmistettava, että romanit voivat hyödyntää potentiaaliaan ja antaa panoksensa talouteen ja yhteiskuntaan yleisesti, mikä johtaa parempiin sosiaalisiin ja taloudellisiin tuloksiin kaikkien kannalta. Tällä ehdotuksella – yhdistettynä komission samaan aikaan antamaan tiedonantoon – voidaan puuttua romaniväestön eriarvoisuuteen ja saada aikaan parempia sosiaalisia tuloksia kaikkien kannalta.