FI Euroopan unionin virallinen lehti C 474/6

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

(2016/C 474/07)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”MARCHE”

EU-nro: IT-PGI-0005-01338–26.5.2015

SAN ( ) SMM ( X )

1. Nimi/nimet

”Marche”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.5 Rasvat (voi, margariini, öljyt jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Suojattu maantieteellinen merkintä ”Marche” on varattu 4 kohdassa mainitulla maantieteellisellä alueella tuotetuista oliiveista valmistetulle ekstra-neitsytoliiviöljylle.

Suojattuun maantieteelliseen merkintään ”Marche” kuuluvalla ekstra-neitsytoliiviöljyllä on kulutukseen luovutettaessa oltava seuraavat ominaisuudet:

— väri: kellanvihreä

— tuoksu/maku: Määre Mediaani Virheet 0 Hedelmäisyys 3–7 Karvaus 2,5 –7 Pistävyys 3–7 Ruohon ja/tai mantelin ja/tai artisokan vivahteet 2–6

Öljyhappona ilmaistu kokonaishappopitoisuus painosta enintään: 0,4 prosenttia

Peroksidiluku: ≤12 (meq O2\kg)

Öljyhappo: vähintään 72 prosenttia

Linolihappo: enintään 9 prosenttia

K232: enintään 2,2

K270: enintään 0,15

δ-K: enintään 0,005

Polyfenolien kokonaispitoisuus: vähintään 200 mg/kg (kolorimetrisesti määritettynä ja gallushappona ilmaistuna)

SMM-tuotteelle ”Marche” on ominaista keskivoimakas vihreä hedelmäisyys, keskivoimakas pistävyys ja keskivoimakas karvaus; voimakkuus vaihtelee hieman kumpaankin suuntaan maatalouteen liittyvien ja teknisten muuttujien sekä vuoden mukaan. Hedelmäisyydelle on ominaista tuoreen ruohon aromi sekä tyypillinen ruohon tuoksu, joka toisinaan yhdistyy mantelin ja/tai artisokan tuoksuun tai korvautuu sillä riippuen pääasiassa käytetystä lajikkeesta.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Suojatun maantieteellisen merkinnän ”Marche” tuottamiseen käytetään 12 pääasiallista lajiketta, joista kymmenen on kotoperäisiä. Kotoperäisiä lajikkeita ovat Ascolana tenera, Carboncella, Coroncina, Mignola, Orbetana, Piantone di Falerone, Piantone di Mogliano, Raggia/Raggiola, Rosciola dei Colli Esini ja Sargano di Fermo. Muut kaksi lajiketta ovat Frantoio ja Leccino, joita käytetään vakiintuneen käytännön mukaan, koska niitä on käytetty noin sadan vuoden ajan. Ne yleistyivät vuosien 1905, 1929 ja 1956 ankarien pakkasten jälkeen, koska ne kestävät kylmyyttä ja ovat erittäin tuottoisia. Yhden tai useamman edellä mainitun lajikkeen osuuden on oltava vähintään 85 prosenttia kaikista oliivilehtojen lajikkeista. Muiden lajikkeiden suurin sallittu osuus on 15 prosenttia.

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Kaikkien tuotantoprosessin vaiheiden – viljelyn, sadonkorjuun ja öljyn puristamisen – on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

SMM-öljyä ”Marche” saa pitää kaupan voimassa olevan lainsäädännön mukaisissa pakkauksissa, joiden tilavuus on enintään 5 litraa. Pakkaukset on sinetöitävä ja merkittävä.

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Etikettiin on merkittävä teksti ”olio extravergine di oliva ’Marche’ IGP” [SMM-ekstra-neitsytoliiviöljy ”Marche”] selkein ja luettavin kirjaimin siten, että se on erillään kaikista muista etiketissä olevista tiedoista.

Nimeen, tilan nimeen, yrityksen nimeen, yhteenliittymän nimeen tai yksityiseen tuotemerkkiin viittaavat merkinnät ovat sallittuja edellyttäen, että ne eivät ole luonteeltaan mainostavia tai omiaan johtamaan asiakasta harhaan.

Maatilojen tai yritysten nimet voidaan ilmoittaa vain, jos tuote on saatu yksinomaan niille kuuluvista oliivitarhoista kerätyistä oliiveista. Viittaus pakkaamiseen tuotantotilalla sallitaan ainoastaan siinä tapauksessa, että pakkaaminen on tapahtunut kyseisellä tilalla.

Mikäli etiketissä on näitä merkintöjä, niiden kirjasinkorkeus ja -leveys saa olla enintään puolet suojatun maantieteellisen merkinnän kirjasinkoosta.

On sallittua käyttää sanaa ”monovarietale” [tuotettu yhdestä lajikkeesta], jota seuraa 3.3 kohdassa mainitun käytetyn lajikkeen nimi.

Etiketissä on ilmoitettava öljyn puristamiseen käytettyjen oliivien tuotantovuosi.

Etikettiin on merkittävä Euroopan unionin suojatun maantieteellisen merkinnän tunnus CMYK-väreillä tai mustavalkoisena voimassa olevien säännösten mukaisesti.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Suojattuun maantieteelliseen merkintään ”Marche” kuuluvan oliiviöljyn tuotantoalue käsittää jäljempänä luetellut kunnat. Niiden alueet ovat oliivinviljelyalueita, joilla voidaan tuottaa laatuominaisuuksia koskevien vaatimusten mukaisia oliiveja. Seuraavassa on luettelo kunnista, jotka sisältyvät SMM-tuotteen ”Marche” suojattuun maantieteelliseen alueeseen. Niiden alueiden osalta, jotka eivät kokonaisuudessaan kuulu alueeseen, esitetään luettelo niistä maarekisterikartan sivuista, jotka kuuluvat maantieteelliseen alueeseen. Karttasivujen numerointi vastaa yksiselitteisesti asianomaisia kuntia, ja kukin kunta on jaettu karttasivuihin ja lohkoihin. Kaikki asiakirjat ovat saatavissa verohallinnon kiinteistö- ja maarekisteriosastosta.

a) Kunnat, jotka kuuluvat kokonaisuudessaan suojattuun maantieteelliseen alueeseen:

Acquaviva Picena, Agugliano, Altidona, Ancona, Appignano, Appignano del Tronto, Ascoli Piceno, Auditore, Barbara, Barchi, Belforte all’Isauro, Belforte del Chienti, Belmonte Piceno, Belvedere Ostrense, Camerano, Camerata Picena, Campofilone, Camporotondo di Fiastrone, Carassai, Cartoceto, Castel di Lama, Castelbellino, Castelfidardo, Castelleone di Suasa, Castelplanio, Castignano, Castorano, Chiaravalle, Cingoli, Civitanova Marche, Colli del Tronto, Colmurano, Corinaldo, Corridonia, Cossignano, Cupra Marittima, Cupramontana, Falconara Marittima, Falerone, Fano, Fermignano, Fermo, Filottrano, Folignano, Force, Fossombrone, Francavilla d’Ete, Fratte Rosa, Frontino, Gabicce Mare, Gradara, Grottammare, Grottazzolina, Gualdo, Isola del Piano, Jesi, Lapedona, Loreto, Loro Piceno, Lunano, Macerata, Macerata Feltria, Magliano di Tenna, Maiolati Spontini, Maltignano, Massa Fermana, Massignano, Mercatino Conca, Mergo, Mogliano, Mombaroccio, Mondavio, Mondolfo, Monsampietro Morico, Monsampolo del Tronto, Monsano, Montalto delle Marche, Montappone, Monte Cerignone, Monte Giberto, Monte Porzio, Monte Rinaldo, Monte Roberto, Monte San Giusto, Monte San Martino, Monte San Pietrangeli, Monte San Vito, Monte Urano, Monte Vidon Combatte, Monte Vidon Corrado, Montecalvo in Foglia, Montecarotto, Montecassiano, Monteciccardo, Montecopiolo, Montecosaro, Montedinove, Montefalcone Appennino, Montefano, Montefelcino, Montefiore dell’Aso, Montegiorgio, Montegranaro, Montegrimano Terme, Montelabbate, Monteleone di Fermo, Montelparo, Montelupone, Montemaggiore al Metauro, Montemarciano, Monteprandone, Monterubbiano, Montottone, Moresco, Morro d’Alba, Morrovalle, Numana, Offagna, Offida, Orciano di Pesaro, Ortezzano, Osimo, Ostra, Ostra Vetere, Palmiano, Pedaso, Peglio, Penna San Giovanni, Pergola, Pesaro, Petriano, Petriolo, Petritoli, Piagge, Piandimeleto, Pietrarubbia, Poggio San Marcello, Pollenza, Polverigi, Ponzano di Fermo, Porto Recanati, Porto San Giorgio, Porto Sant’Elpidio, Potenza Picena, Rapagnano, Recanati, Ripatransone, Ripe San Ginesio, Rosora, Rotella, Saltara, San Benedetto Del Tronto, San Costanzo, San Giorgio di Pesaro, San Lorenzo in Campo, San Marcello, San Paolo di Jesi, Santa Maria Nuova, Santa Vittoria in Matenano, Sant’Angelo in Pontano, Sant’Elpidio a Mare, Sant’Ippolito, Sassocorvaro, Sassofeltrio, Senigallia, Serra de’Conti, Serrungarina, Servigliano, Sirolo, Smerillo, Spinetoli, Staffolo, Tavoleto, Tavullia, Tolentino, Torre San Patrizio, Trecastelli, Treia, Urbino, Urbisaglia, Vallefoglia, Venarotta.

b) Kunnat, jotka kuuluvat vain osittain suojattuun maantieteelliseen alueeseen (ajatusviivalla erotettujen numeroiden väliset maarekisterikartan sivut kuuluvat alueeseen); esimerkiksi 4–8 tarkoittaa, että sivut 4, 5, 6, 7 ja 8 kuuluvat alueeseen):

Acquacanina – karttasivut 3, 7, 8; Acqualagna – karttasivut 1–31, 34–54; Acquasanta Terme – karttasivut 12, 22–26, 34–39, 45–50, 57–67, 71, 73–84, 90–92, 95–98, 104, 105, 110–113; Amandola – karttasivut 1–26, 29–34, 40–50, 53–60, 65, 66, 68–70; Apecchio – karttasivut 2–7, 21; Apiro – karttasivut 1–20, 22–29, 33–41, 48–50, 53–55, 64, 65; Arcevia – karttasivut 1–39, 41–48, 52–59, 63–69, 73, 75–79, 84–90, 93–101, 103–109, 114–121, 123; Cagli – karttasivut 1–40, 42–61, 65–83, 85–104, 107–117, 122–138, 150–157, 176–180, 192–198; Caldarola – karttasivut 1, 2, 6, 8, 13–16, 22–25, 30; Camerino – karttasivut 1–9, 15–19, 25–28, 34–36, 43–50, 58–65, 71–75, 78–87, 89, 90, 102–124; Carpegna – karttasivut 1–24, 28–30; Castelraimondo – karttasivut 1, 3, 4, 10–22, 24–28, 30–32; Cerreto d’Esi – karttasivut 1–3, 8–20; Cessapalombo – karttasivut 1, 2, 4, 5, 7–9; Comunanza – karttasivut 1–16, 18–25, 27–30, 33–38, 41–44, 46–52, 54; Esanatoglia – karttasivut 2–4, 9–11, 13, 14, 17, 19, 20, 26; Fabriano – karttasivut 19–22, 25, 26, 39–43, 57–63, 80–87, 93–103, 117–122, 136–143, 153–159, 167–170, 177–180, 192–195, 208, 216, 225–227; Fiastra – karttasivut 1, 6–8, 10, 11, 14–17, 23–26, 32–37, 40, 45; Fiordimonte – karttasivut 1–7; Frontone – karttasivut 1–12, 15; Gagliole – karttasivut 6, 7, 11–13, 16–19, 21, 22; Genga – karttasivut 1–3, 7, 12, 18, 20, 24, 25, 29, 34, 40–42, 50–52, 60–63, 68–70; Matelica – karttasivut 11, 16–19, 21–26, 31–35, 40–45, 48–58, 60–83; Mercatello sul Metauro – karttasivut 27–29, 36, 47–51, 59–61, 69; Montefortino – karttasivut 6–8, 11, 12, 19, 22, 23, 28, 35, 46; Montegallo – karttasivut 7, 8, 13; Muccia – karttasivut 1, 4, 7–9, 11, 12, 18–21; Pieve Torina – karttasivut 2, 5–7, 23–25, 35–37; Pievebovigliana – karttasivut 1–16, 20, 21, 26; Piobbico – karttasivut 8, 16, 17; Pioraco – karttasivut 8–10, 12–15; Poggio San Vicino – karttasivut 1, 2, 5, 6, 11; Roccafluvione – karttasivut 1–22, 27–36, 38, 40–50, 52–60; San Ginesio – karttasivut 1–35, 37, 39–56, 59–64, 68–77; San Severino Marche – karttasivut 1–6, 13–26, 31–40, 45–51, 57–67, 68, 77–85, 90–100, 106–117, 120–128, 131–143, 148–159, 165–172, 181–186, 191–197; Sant’Angelo in Vado – karttasivut 1–49, 52–56, 60–64, 67–87; Sarnano – karttasivut 1–5, 7, 9–15, 21–24, 29–32, 36–39, 43–45; Sassoferrato – karttasivut 1–4, 6–9, 12–16, 21–25, 27–35, 37–46, 48–57, 61–68, 72–75, 82–88, 93–96, 100–102, 107–110, 117–119, 125–128, 136, 137; Serra San Quirico – karttasivut 1–3, 5–10, 16–20, 25–28, 32–36, 38–43, 45; Serra Sant’Abbondio – karttasivut 1–5, 7–10, 12, 15–17; Serrapetrona – karttasivut 9–13, 19, 20, 25, 26, 30, 31, 34; Urbania – karttasivut 1–16, 18, 19, 21–33, 38–44, 48–59, 64–69, 76, 77.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Marche-öljyllä on jo vuosisatojen ajan ollut hyvä maine, joka on säilynyt nykypäiviin saakka. Vanhimmissa historiallisissa viittauksissa mainitaan ”di Marca” tai ”de Marchia” -öljy. Kahden viime vuosisadan aikana on yleistynyt monikkomuoto ”Marche”-öljy. Sillä viitataan alueeseen, joka on nimenomaisesti mainittu laissa, jolla alue liitettiin Italian valtioon vuonna 1860.

Marche-öljy ja sen laatu mainitaan jo niin sanotulla signorien aikakaudella. Vuonna 1228 Marchesta tulevien laivojen, jotka poikkesivat Pojoen rantatöyräälle Ferrarassa, oli maksettava tullia eli ”ripaticoa”. Tullin määrä oli 25 naulaa öljyä, jolle annettiin suurempi arvo kuin muilta alueilta peräisin olevalle öljylle. Tästä säädettiin vuonna 1263 laadituissa Venetsian Arte dei Ternieri -killan (öljykauppiaiden kilta) säännöissä, joiden mukaan de Marchia -öljy oli sen värin ja maun vuoksi pidettävä erillään muista vastaavista tuotteista ja jälleenmyytävä muita kalliimmalla hinnalla.

Marche-öljyä myytiin myös firenzeläisille kauppiaille: vuonna 1347 Firenzen villankarstaajat toivat Marchesta jopa 2 500”orcia” (terrakottaruukkua) oliiviöljyä. Vienti muille alueille jatkui 1600-luvun puoliväliin saakka. Tunnettu marchelainen runoilija Giacomo Leopardi kertoi helmikuussa 1828 isälleen kirjoittamassaan kirjeessä, että ”l’olio della Marca” (La Marcan öljy) oli kuuluisa myös alueen ulkopuolella.

Tämä vakiintunut maine on säilynyt muuttumattomana vuosisatojen ajan ja Marche-öljyä hankitaan ja arvostetaan nykyään yhä enemmän sen ominaisuuksien vuoksi. Tästä ovat osoituksena lukuisat kansalliset ja kansainväliset palkinnot, joita Marchen yritykset ovat saaneet viime vuosina (parhaan perinteisesti puristetun italialaisen öljyn palkinto, jonka myönsi Unione Mediterranea Assaggiatori Oli (Välimeren alueen öljynmaistajien järjestö), World Culinary Cup -palkinto Expogast-messuilla, International Olive Oil Award -palkinto Zürichissä, Los Angeles County Fair, Der Feinschmecker, Slow Food’s Due Olive Award, BioFach, AVPA Pariisissa, New Yorkin International Olive Oil Competition, Global Olive Oil Competition Shanghaissa, Kööpenhaminan International Olive Oil Awards, Orciolo d’oro dell’Enohobby, Ercole Olivario).

Toinen tekijä on nimen levinneisyys sekä kaupan alalla että arkisessa kielenkäytössä, mistä on runsaasti todisteita. Huomionarvoista on myös, että haulla ”olio Marche” löytyy tärkeimmistä hakukoneista tuhansia asiakirjoja, joista monet ovat erityisen tärkeitä ja osoittavat nimen levinneisyyden asiaan vihkiytyneiden ja erityisesti yritysten keskuudessa.

Kaupan alalla on viime aikoina asetettu rajoituksia alkuperän merkitsemistä koskevilla unionin säännöksillä (asetus (EY) N:o 2815/98, asetus (EY) N:o 1019/2002 ja asetus (EU) N:o 29/2012). Markkinoilla vallitseva kysyntä on kuitenkin saanut monet tuottajat käyttämään edelleen maantieteellistä viittausta ”olio Marche”, mikä näkyy maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön asianomaisen osaston määräämistä monista seuraamuksista.

Marche-öljyn hyvä maine perustuu epäilemättä sen laatuominaisuuksiin, joiden taustalla on maaperään ja ilmastoon liittyviä, teknisiä ja sosioekonomisia tekijöitä.

Marche-öljy on tunnistettavissa oleva tuote, joka on väriltään kellanvihreä ja jolle on yleensä ominaista keskimääräinen tai keskivoimakas hedelmäisyys. Kaiken kaikkiaan se on erittäin aromaattinen öljy, joka tuottaa tasapainoisia makuaistimuksia. ASSAMin (Agenzia Servizi Settore Agroalimentare delle Marche) raadin (kansainvälisen öljyneuvoston vuonna 2001 hyväksymä raati, joka on nykyään maatalous-, elintarvike- ja metsätalousministeriön valtuuttama) puheenjohtajan laatimassa teknisessä raportissa vahvistetaan Marche-öljyn maun ja aistinvaraisten ominaisuuksien kuvaus, joka perustuu kaikkiaan 259 näytteestä vuodesta 2009 alkaen tehtyihin analyyseihin.

Pescaran öljyntuotantoinstituutti toteutti toisen tutkimuksen alueiden välisiin ominaisuuksiin liittyvien tekijöiden määrittämiseksi. Tähän kuului 13C spektrien taltiointi sadoista Marchessa tuotetun öljyn näytteistä. Triglyseridien rasvahappojen 13C-signaalien suhteellisten voimakkuuksien tilastollisen analyysin tarkoituksena oli määrittää maantieteellisen tuotantoalueen vaikutuksen alaisten homogeenisten öljyjen ryhmittymiä. Tutkimuksessa varmistettiin tältä tieteelliseltä pohjalta, että Marchen alueen öljyt muodostavat erottuvan ryhmän verrattuna Abruzzon ja Puglian alueilta peräisin oleviin öljyihin. Tämä merkitsee vielä yhtä vahvistusta Marche-öljyn erityisyydelle, jonka taustalla ovat maantieteellisen ympäristön ja tuotantoalueen vuorovaikutuksesta johtuvat erityisominaisuudet.

Italian 15 ilmastovyöhykkeeseen jakaneen Mennellan luokituksen mukaan Marchen alue, jonka vuotuinen isotermi on 15 °–16 °, kuuluu vyöhykkeeseen 6 (Adrianmeren keskiosa).

Tuotantoalue kattaa noin 76 prosenttia koko alueesta. Suuren osuuden avulla voidaan varmistaa SMM:n taloudellinen kestävyys, koska se takaa tuotteen kriittisen massan. Näin turvataan maanviljelijöille riittävä korvaus asetuksen (EU) N:o 1151/2012 yhden perusperiaatteen mukaisesti, vaikka tuotteen osuus kansallisesta tuotannosta on vain 0,5–0,7 prosenttia.

Tuotteen erityisyydessä ei ole suuria eroja Marchen eri oliivinviljelyalueiden välillä, koska tuotantoalue on varsin homogeeninen. On myös korostettava, että Marche-öljy valmistetaan pääasiallisesti kotoperäisistä lajikkeista, joita on viljelty vuosisatojen ajan ja joista on tullut hyvin yleisiä alueella.

Marche on pohjoisin Adrianmeren alue, jolla oliivipuut ovat tärkein viljelypuu. Pohjoinen sijainti vaikuttaa tuotteen ainutlaatuisuuteen. Tuotteelle on ominaista juoksevuus, mikä johtuu siitä, että siinä on enemmän tyydyttyneiden rasvahappojen, kuten palmitiinihapon ja linoleenihapon, synteesiä kuin öljyhapon ja muiden tyydyttymättömien happojen synteesiä. Tämän happokoostumuksen vuoksi se muistuttaa enemmän Gardajärven tai Ligurian kuin raja-alueiden öljyjä, joissa puolimannerilmasto vaikuttaa oliivinviljelyyn vahvistamalla rasvahappojen tyydyttymättömyyttä. Se, että lämpötilat eivät yleensä ole erityisen korkeat, lisää myös polyfenolien pitoisuutta, joka on suurin verrattuna muihin Italiassa oliiviöljyille rekisteröityihin nimityksiin (42 SAN-suojattua ja 1 SMM-suojattu nimitys). Öljyn aistinvaraiset ominaisuudet ja erityistuoksut (ruoho, manteli, artisokka) paranevat edelleen niiden paikallisten lajikkeiden ansiosta, jotka ovat vuosisatojen kuluessa sopeutuneet Marchen olosuhteisiin.

Marche-öljyn toinen erityispiirre on kokonaishappopitoisuus (0,4 prosenttia), joka on pienin verrattuna rekisteröityihin nimityksiin. Tämä laatuparametri vähentää huomattavasti yksilöidyllä tuotantoalueella tuotetun öljyn variaatiota.

Marche-öljyn laadulle on ominaista myös erityinen huomio, jota on perinteisesti sadonkorjuuvaiheessa kiinnitetty parhaan mahdollisen ajankohdan ja käytettävän menetelmän valintaan. Ajan myötä on päädytty käyttämään aina samaa menetelmää, jossa oliivit korjataan suoraan puusta joko poimimalla käsin tai nykyään useimmiten välineiden avulla. Käytössä on myös mekaanisia järjestelmiä, joilla varmistetaan oliivien pysyminen ehjinä ja vahingoittumattomina. Marchessa ei koskaan korjata maahan pudonneita oliiveja.

Öljyn puristamiseen liittyvällä teknologialla on Marchessa pitkät perinteet. Anconan maakunnassa vuonna 1910 suoritetussa laskennassa kirjattiin 163 toiminnassa olevaa puristamoa, jotka toimivat eläinvoimalla tai mekaanisella voimanlähteellä. Niinpä voidaankin päätellä, että tällaiset laitokset olivat yleisiä kaikissa niissä alueen kunnissa, joissa viljeltiin oliiveja. Vuonna 2000 alueella oli 165 toiminnassa olevaa öljypuristamoa. Laitosten suuren määrän vuoksi voidaan sanoa, että oliivipuristamopalveluja on saatavilla kaikissa kunnissa, joissa viljellään oliiveja. Tällä öljypuristamojen verkostolla varmistetaan, että oliiveista puristetaan öljy viipymättä ja ennen kuin oliivien laatu heikkenee. Modernin teknologian saatavuus johtuu osaltaan myös siitä, että Marchen alueelle on sijoittautunut maailman johtava öljyntuotantokoneiden valmistaja.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

Eritelmän täydellinen teksti on saatavissa internetosoitteessa http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

tai

menemällä suoraan maa- ja metsätalousministeriön kotisivulle (www.politicheagricole.it), valitsemalla ensin ”Prodotti DOP e IGP” (ylhäällä oikealla), sen jälkeen ”Prodotti DOP, IGP e STG” (näytön vasemmassa laidassa) ja lopuksi ”Disciplinari di produzione all’esame dell’UE”.

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.