«K 
Htf-
am 
1 ^u 
i4 EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 20.11.1996 
KOM(96)530 lopull. 
VIHREÄ KIRJA 
KAUPASTA 
(kommission esittämä) 

I-JOHDANTO 4 
II- KAUPAN RAKENNE JA KEHITYS 5 
/- Kaupan taloudellinen ja sosiaalinen merkitys 5 
2- Kaupan keskittyminen ja kilpailu 7 
3- Riippumattoman järjestäytyneen kaupan kehittyminen 9 
4- Yhtenäismarkkinoiden luominen ja kansainvälistyminen 9 
4.1- Rajat ylittävä kauppa yhtenäismarkkinoilla 9 
4.2- Rajat ylittävä kauppa EU:n ulkopuolisten maiden kanssa 11 
III- JÄSENVALTIOIDEN JA EU:N TEHTÄVÄT JA TOTEUTETUT TOIMET 
KAUPAN OSALTA 12 
1- Jäsenvaltioiden toteuttamat toimet 12 
2- EU:n tehtävät ja toimet 13 
2.1-Kauppaa tukevat toiminnot 13 
2.2- Asiantuntijatahojen kuuleminen 14 
IV- KAUPAN UUDET HAASTEET 15 
/- Yhtenäismarkkinoiden tehokkuuden varmistaminen 15 
1.1- Yhtenäismarkkinoiden esteet 16 
1.2- Kuluttajien asenteet 16 
1.3- Euron käyttöönotto 17 
2- Yritysten toimintaympäristö 19 
2.1- Hallinnolliset rasitteet ja lainsäädännön yksinkertaistaminen 19 
2.2.- Koulutus 20 
2.3. Tilastot 20 
.?- Työllisyys, kilpailukyky ja yhteenkuuluvuus 21 
3.1- Maaseutuympäristö 21 
3.2 Kaupunkiympäristö 22 
4- Tietoyhteiskunta ja kauppa 24 
V- TULEVAISUUDEN MAHDOLLISUUDET 28 
LIITTEET 
LIITE A: TILASTOT 
LIITE B: KANSALLISEN SÄÄNTELYN ALAISET KAUPPAAN 
VÄLITTÖMÄSTI LIITTYVÄT ALUEET 
LIITE C: YKSITYISKOHTAINEN LUETTELO YHTEISÖN 
OIKEUDELLISISTA VÄLINEISTÄ 
LIITE D: KAUPPAAN VAIKUTTAVIA YHTEISÖN TASON TOIMIA 
LIITE E: TOIMIELINTEN OSOITTEITA 
I-JOHDANTO 
1- EU:n lähes 370 miljoonaa kansalaista kuluttavat ja käyttävät joka päivä hyödykkeitä 
- ruokaa, vaatteita, huonekaluja, kirjoja, autoja, tietokoneita - joita 58 miljoonaa 
maatalouden ja teollisuustuotannon työntekijää kaikkialla EU:ssa ja myös sen 
ulkopuolella ovat tuottaneet. Ilman EU:n 22 miljoonaa kaupan työntekijää EU:n 
kansalaiset eivät saisi käyttöönsä nykyistä valtavaa tuotevalikoimaa haluamassaan 
paikassa, haluamaansa aikaan, edullisin hinnoin ja hyvän palvelun kera. Kaupan avulla 
suuri määrä muissa maissa tuotettuja hyödykkeitä pääsee kotimaan markkinoille, 
jolloin tarjolla oleva valikoima laajenee. Kolmansista maista peräisin olevien 
hyödykkeiden lisäksi tämä koskee myös hyödykkeitä, jotka ovat peräisin muista 
jäsenvaltioista, jotka näin hyötyvät sisämarkkinoiden kehityksestä. 
2- Tämä elintärkeä taloudellisen toiminnan osa-alue ja yhteisön toiseksi merkittävin 
talouden ala kohtaa vuosituhannen vaihdetta lähestyttäessä useita haasteita, joihin on 
vastattava välittömästi, jotta ala voisi jatkossakin tukea Euroopan kansalaisten 
taloudellista ja sosiaalista hyvinvointia. 
3- Näitä haasteita ovat kilpailun kiristyminen, jonka mahdollisuus käydä kauppaa 
kaikkialla yhtenäismarkkinoiden alueella aiheuttaa; yhtenäismarkkinoiden 
täysimittaiseen toteuttamiseen liittyvät esteet, jotka johtuvat kansallisessa, alueellisessa 
ja paikallisessa sääntelyssä esiintyvistä eroista; yhtenäisvaluutan käyttöönotto, josta on 
välitöntä hyötyä, mutta joka tuo mukanaan myös monia kaupan alaan liittyviä 
käytännön haasteita; kuluttajien sekä palveluiden ja tavaroiden tarjoajien välisen 
suhteen muuttuminen; alan jatkuva rakennemuutos, jonka avulla pyritään sopeutumaan 
muuttuviin kilpailuolosuhteisiin, sekä tämän rakennemuutoksen vaikutukset niihin 
yhteisöihin, jotka ovat riippuvaisia nykyisistä rakenteista tai joita nämä rakenteet 
palvelevat; yritysten menestymistä tukevan toimintaympäristön luominen; nykyisen 
teknologian käytön nopea yleistyminen sekä uuden teknologian hyödyntäminen 
palveluiden järkeistämisessä ja uusia suoran kaupan muotoja kehitettäessä; Euroopan 
teollisuuden säilyttäminen kilpailukykyisenä tietoyhteiskunnan (elektronisen kaupan) 
aiheuttaman kansainvälistymisen yhteydessä. 
4- Vaikka kaupan ala on yksi merkittävimmistä talouden osa-alueista, se ei saa 
tarvitsemaansa tietoa eikä tarvitsemiaan analyysejä riittävän nopeasti. Koska 
kilpailukyvyn säilyttäminen ja markkinoiden kehitykseen mukautuminen edellyttävät 
nopeaa tiedonsiirtoa, tämä puute on korjattava. 
5- Näyttää siltä, että vaikka kauppa on yksi niistä aloista, jotka vaikuttavat suoraan 
ihmisten jokapäiväiseen elämään, kaupan alan toimintaa on tähän asti pidetty 
itsestäänselvyytenä. Nyt on aika avata perusteellinen keskustelu kaupan alaan 
kohdistuvista haasteista sekä siitä, miten näihin haasteisiin voidaan vastata. Tämän 
vihreän kirjan tarkoituksena on tämän keskustelun avaaminen. 
6- Termejä 'kauppa" ja 'jakeluala" käytetään usein toistensa synonyymeina, vaikka 
kaupan katsotaankin joskus viittaavan enemmänkin myyntitapahtumaan ja jakelualan 
korostavan asian logistista puolta. Tässä vihreässä kirjassa 'kaupalla" tarkoitetaan 
kumpaakin toiminnan lajia, ja erityisesti tukku- ja vähittäiskauppaa. Tässä kirjassa 
käsiteltävä kaupan ala kattaa kaikki kaupan toiminnot aina hyödykkeiden ostamisesta 
tuottajalta niiden toimittamiseen lopullisille kuluttajille. Tässä kirjassa ei varsinaisesti 
käsitellä palveluiden kauppaa, vaikka kirjassa mainitaankin joitakin palveluita, jotka 
liittyvät välittömästi tavaroiden kauppaan, kuten matkailu ja käsityöläisala. 
VIHREÄN KIRJAN TAVOITTEET 
7- Tämän kauppaa koskevan vihreän kirjan tavoitteena on edistää harkittua 
keskustelua tämän talouden osa-alueen merkityksestä ja sen 2000-luvun kynnyksellä 
kohtaamista haasteista. Kirjassa 
• tutkitaan kaupan rakennetta ja kehitystä, 
• kuvataan jäsenvaltioiden ja EU:n toimia sekä niiden tehtäviä 
• käsitellään alaan kohdistuvia haasteita sekä nostetaan esiin kysymyksiä, joista 
olisi käytävä julkista keskustelua. 
8- Vihreän kirjan aikaansaaman keskustelun pitäisi johtaa siihen, että yritykset, 
jäsenvaltioiden julkishallinnot tai EU omaksuvat toimenpiteitä, joiden avulla kaupan 
alaa voidaan auttaa kohtaamaan nämä haasteet ja samalla säilyttämään kilpailukykynsä 
sekä tukemaan jatkossakin työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. 
II- KAUPAN RAKENNE JA KEHITYS 
1- Kaupan taloudellinen ja sosiaalinen merkitys 
9- Kauppa on Euroopan unionin toiseksi suurin taloudellisen toiminnan alue. Sen 
merkitys on olennainen mitattaessa kansantalouden tasoa ja voimaa sekä luotaessa 
työpaikkoja ja kasvumahdollisuuksia. Puhtaasti taloudellisten toimintojen lisäksi 
kaupalla on myös tärkeitä sosiaalisia tehtäviä. Se toimii kosketuspintana kansalaisten ja 
paikallisyhteisön välillä sekä tarjoaa uusinta elämäntapaa, kulttuurimalleja ja 
yhteisötoimintaa koskevaa tietoa. Kauppa on merkittävä sosiaalisia ja kulttuurimalleja, 
elämäntapaa ja fyysistä suunnittelua määrittävä tekijä, ja tämän vuoksi se on keskeisellä 
sijalla Euroopan yhteiskunnallis-taloudellisessa mallissa. Kaupan yhteiskunnallisesti 
kokoava tehtävä voi tulla yhä tärkeämmäksi, kun Euroopan väestö ikääntyy. 
10- Kaupan alan menestyminen vaikuttaa merkittävästi EU:n työllisyystilanteeseen: 
alan palveluksessa on EU:ssa yli 22 miljoonaa ihmistä. Tämä vastaa lähes 16 % EU:n 
kokonaistyöllisyydestä. Kymmenen vuoden jakson aikana, 1982 - 1992, kauppa on 
luonut EU:n 15 jäsenvaltiossa yhteensä noin 2,3 miljoonaa uutta työpaikkaa, mikä 
vastaa noin 12 % kasvua. EU:n kokonaistyöllisyys kasvoi samana ajanjaksona 7 %. 
Kaupan ala loi siis suhteessa huomattavasti enemmän työpaikkoja kuin koko talouden 
ala. Kaupan alan työllisyyden kasvu, eli työpaikkojen lisääntymistä kuvaava luku, on 
vaihdellut eri jäsenvaltioissa1. Espanjassa kasvu on ollut 25 %, Alankomaissa 23 %, 
Tiedot Eurostat. 
Itävallassa 20 %, Italiassa 15 %, Saksassa 14 %, Yhdistyneessä kuningaskunnassa 10 
% ja Ranskassa 1 %. Luvut vaihtelevat suuresti jäsenvaltion mukaan, ja näiden erojen 
syiden selvittäminen tulee olemaan yksi tämän vihreän kirjan synnyttämän keskustelun 
aiheista2. 
11- Kaupan osuus EU:n bruttokansantuotteesta pysyi ennallaan vuosien 1982 - 1992 
aikana, noin 13 %:ssa. Tämän ajanjakson aikana keskimääräinen BKT ja kaupan alan 
lisäarvo kasvoivat molemmat 25 %:lla, ja kaupan alan tuottavuus kasvoi noin 13 %. 
Kauppa, EU:n toiseksi suurin työllistäjä vuonna 1994" : 
4,5 miljoonaa kaupan alan yritystä 
kolmannes EU:n kaikista yrityksistä, 95 % näistä työllistää alle 10 työntekijää 
22 miljoonaa työpaikkaa 
• 16 % EU:n työvoimasta 
55 % vähittäiskaupan työntekijöistä on naisia 
3,4 miljoonaa vähittäiskaupan yritystä, jotka työllistävät 15 miljoonaa ihmistä 
1,1 miljoonaa tukkukaupan yritystä, jotka tarjoavat 7 miljoonaa työpaikkaa 
• keskimäärin 13 % EU:n talouden lisäarvosta 
12- Huomattava osuus vähittäiskaupan työvoimasta, noin 55 %, on naisia. Kauppa on 
tarjonnut monille naisille mahdollisuuden päästä työmarkkinoille. Jakelualalla on myös 
paljon osa-aikaisia työpaikkoja. Vaikka monet naiset ovat valmiita tekemään osa-
aikatyötä voidakseen hoitaa sekä kodin että työn, yksi kolmasosa osa-aikatyössä 
olevista naisista tekee osa-aikatyötä vain, koska heidän etsimäänsä kokopäivätyötä ei 
ole tarjolla. On huomattava, että osa-aikatyön osuus on viime aikoina kasvanut 
monissa jäsenvaltioissa sekä vähittäiskaupassa että muilla aloilla. Osa-aikatyön 
lisäämisestä voi olla hyötyä sekä työnantajille että työntekijöille: työnantajat voivat olla 
entistä joustavampia, ja lyhyt työpäivä saattaa sopia monille työntekijöille. On 
kuitenkin tärkeää varmistaa, että osa-aikaisia työntekijöitä kohdellaan vastaavalla 
tavalla kuin kokopäivätyössä olevia työntekijöitä. Työmarkkinaosapuolet ovat jokin 
aika sitten aloittaneet työajan joustoa ja työpaikan turvaamista koskevat neuvottelut 
Euroopan tasolla. Näiden neuvotteluiden on tarkoitus kattaa myös osa-aikatyö. 
13- Kauppa tarjoaa lisäksi kaikille Euroopan kansalaisille mahdollisuuden luoda oma 
yritys ja hoitaa sitä, useimmiten jossain muussa kaupallisessa yrityksessä hankitun 
kokemuksen jälkeen. Muihin talouden aloihin verrattuna kaupallisen yrityksen 
perustamiseen tarvitaan vain vähän pääomaa, mikä parantaa merkittävästi kaupan 
tarjoamia mahdollisuuksia. 
14- Kaupan ala kattaa kaikki kaupan toiminnot aina hyödykkeiden ostamisesta 
tuottajalta niiden toimittamiseen lopullisille kuluttajille. Kauppiaiden ratkaisevan 
2 Vuonna 1994 Mc Kinsey Global Institute -nimisen laitoksen julkaisemassa työllisyyttä 
käsittelevässä raportissa todettiin, että työpaikkoja syntyy Euroopassa vähemmän kuin 
Yhdysvalloissa. Raportin mukaan syynä tähän ovat markkinoille pääsyn esteet. Näitä 
johtopäätöksiä olisi tutkittava tarkemmin. 
J Tiedot Eurostat. katso liite A. 
tärkeänä tehtävänä on vastata kysyntään ja näin parantaa omaa kannattavuuttaan. 
Viime vuosina tapahtuneet muutokset ovat merkittävästi lisänneet kaupan vaikutusta 
valmistajiin, kun kilpailijat ovat joskus yhdistäneet voimansa parantaakseen 
neuvotteluasemiaan valmistajiin nähden. 
15- Koska kauppiaat ovat päivittäin tekemisissä asiakkaittensa kanssa, ne voivat ohjata 
toimintaansa kysynnän mukaan, ja tyydyttää kuluttajien tarpeet tehokkaasti siten, että 
myymättömien tuotteiden määrä ja näin myös tuotannontekijöiden hukkakäyttö 
pidetään mahdollisimman vähäisenä. Kaupan avulla voidaan siis merkittävästi tehostaa 
voimavarojen käyttöä ja edistää kestävää kehitystä. Lisäksi kaupan asema välittäjänä 
tarjoaa sille mahdollisuuden vaikuttaa sekä valmistajiin että kuluttajiin. Kaupan alan 
toimijat voivat rohkaista valmistajia kehittämään ja valmistamaan 
ympäristöystävällisempiä tuotteita. Kaupalla voi myös olla tärkeä merkitys kuluttajille 
suunnatun ympäristötietouden jakajana. Tämänkaltaiseen toimintaan liittyy myös 
kaupan ja kuluttajien sekä kaupan ja tavarantoimittajien välisten joustavien 
yhteistyömuotojen luominen, sekä sellaisen sääntelyn jatkuva kehittäminen, jonka 
tavoitteena on hyväksyttävän tasapainon saavuttaminen kaupan alan toimijoiden ja 
kuluttajien perusteltujen etujen välillä. 
16- Kaupan keskeinen merkitys yhteisön elämää tasapainottavana tekijänä tunnustetaan 
yhä laajemmin, olipa kyseessä sitten kaupungin keskustassa sijaitseva kauppa tai joko 
kaupunkialueella tai maaseudulla sijaitseva paikallinen kauppa. Elinvoimainen 
paikallinen ostoskeskus toimii usein samalla yhteisön kulttuurikeskuksena, minkä 
vuoksi kauppa on tärkeä sosiaalista yhteenkuuluvuutta lisäävä tekijä. Sekä suuret että 
pienet kaupat elävöittävät kaupunkien keskustaa ja estävät näin keskusta-alueiden 
autioitumista, johon usein liittyy rikollisuuden lisääntyminen. 
17- Kaupalla on myös tärkeä yhteiskunnallis-taloudellinen tehtävä, koska se toimii 
välineenä, jonka kautta ihmiset tapaavat, viestivät, keskustelevat ja vaikuttavat 
toisiinsa. Sen välityksellä kohtaavat yhteiskunnan erilaiset alat ja ryhmät, mutta tämän 
lisäksi myös eri kansat, kulttuurit ja maat. Henkilökohtaisella tasolla ostosten teko on 
monille ihmisille muutakin kuin pelkkä velvollisuus: se voi olla miellyttävää sosiaalista 
toimintaa etenkin, kun monet kauppiaat pyrkivät tähän edistääkseen kysyntää. Monille, 
erityisesti vanhuksille ja yksin asuville, nimenomaan paikalliset myymälät voivat olla 
ainoa säännöllinen mahdollisuus keskusteluun ja yhteys muihin ihmisiin ja 
ulkomaailmaan. 
2- Kaupan keskittyminen ja kilpailu 
18- Kaupan tavoitteena on ollut nykyaikaistuminen, ja se on painottanut voimakkaasti 
keskittymistä ja kansainvälistymistä. Vuonna 1991 antamassaan tiedonannossa "Kohti 
jakelualan yhtenäismarkkinoita"4 komissio kiinnitti huomiota keskittymiseen yhtenä 
sellaisena ilmiönä, jota yhtenäismarkkinoiden syntyminen todennäköisesti kiihdyttäisi ja 
joka koskee yhtä lailla sekä tukkukauppaa, vähittäiskauppaa että teollisuuden 
kuluttajia. Tätä käsitystä vahvistaa komission äskettäin tekemä tutkimus, joka 
4 Komission tiedonanto "Kohti jakelualan yhtenäismarkkinoita" KOM (91) 41 lopullinen, 
11.3.1991. 
käsittelee sisämarkkinoiden yhdentymisen tehokkuutta ja vaikutusta jakelualan 
muotoon ja toimintaan5. 
19- Kaupan keskittyminen näyttää olevan väistämätöntä kaikissa jäsenvaltioissa, mutta 
erityisesti elintarvikealalla se on edennyt paljon pidemmälle pohjoisen jäsenvaltioissa 
kuin etelässä. Esimerkiksi vuonna 1994 jokaisen jäsenvaltion kuuden suurimman 
elintarvikkeiden vähittäiskauppaa harjoittavan itsepalvelumyymälän markkinaosuus 
elintarvikekaupasta oli huomattava: 57 % Saksassa, 61 % Belgiassa, 35 % Espanjassa, 
67 % Ranskassa, 39 % Kreikassa sekä 28 % Italiassa. Suomessa suurimman 
elintarvikkeiden vähittäiskaupan ryhmittymän osuus markkinoista on 40 %, ja kolmen 
suurimman ryhmittymän osuus yhteensä 80 %. Tähän suuntaukseen vaikuttavat myös 
muut seikat, kuten naisten työssäkäynnin yleistyminen, yksityisautojen omistus sekä 
perusrakenteiden kehittyneisyys. 
20- Tällaisen kehityksen kielteisenä seurauksena saattaa syntyä tosiasiallisia 
alakohtaisia keskittymiä tai tilanteita, joissa tuottaja on riippuvainen yhden ainoan 
asiakkaan säilyttämisestä. Tämän vuoksi tuottajat eivät puolestaan voi etsiä muita 
asiakkaita eivätkä uudet jakelualan yrittäjät voi kilpailla tarjonnasta. 
Markkinaosuudeltaan vähäisten jakelualan pienyrittäjien osalta tämä estää myös 
vastaavien hyödykkeiden ostamisen vastaavaan hintaan. Keskittyminen saattaa myös 
rohkaista voimakkaassa markkina-asemassa olevia valmistajia hyötymään heikompien 
ostajien asemasta nostamalla hintoja ja näin pienentämällä ostajien kilpailukykyä, mikä 
edelleen kiihdyttää vähittäiskaupan keskittymistä. 
21- Keskittymisprosessi on vain osa laajempaa keskustelua, joka koskee kaupan ja 
teollisuuden välisiä suhteita ja näiden välisen kilpailun sääntöjä. Keskustelua käydään 
tällä hetkellä monissa jäsenvaltioissa, ja sitä on tarkoitus käydä myös EU:n tasolla. 
Keskittymiskehityksen seurauksena jakelualan asema tuottajiin nähden on vahvistunut, 
ja jakelualan omien tuotemerkkien kehittäminen edistynyt. Toinen merkittävä seuraus 
on ollut 1980-luvun alkupuolella alkanut ostoliittymien kehittyminen kansallisella, 
eurooppalaisella ja jopa kansainvälisellä tasolla. Näiden liittymien ansiosta suurten 
yhdentyneiden tai muun tyyppisten jakeluryhmittymien valta on kasvanut, ja toisinaan 
ne ovat myös aiheuttaneet tuottajien ja jakelualan suhteiden kiristymisen. 
22- Kuten muillakin talouden aloilla, kilpailun varmistaminen on kaupan markkinoilla 
tärkeä väline taistelussa hintojen nousua vastaan, joten siitä on hyötyä myös 
kuluttajille. Toisaalta markkinaosuuksien keskittyminen harvoille yrityksille voi 
pienentää kuluttajan vaikutusmahdollisuuksia esimerkiksi tuotevalikoiman, myymälän 
valinnan (kaupan sijainti) tai markkinasignaalien osalta. Kilpailusäännöillä on tärkeä 
merkitys kaupan alalla. Erityisen tärkeitä ovat edustussopimuksia, yksinosto ja -
myyntisopimuksia sekä rajoitettua jakelua koskevat säännöt. 
5 "Sisämarkkinoiden yhdentymisen tehokkuus ja vaikutus jakalualan muotoon ja toimintaan' 
Euroopan komissio, pääosasto XV, 1996. 
3- Riippumattoman järjestäytyneen kaupan kehittyminen 
23- Säilyttääkseen kilpailukykynsä ja markkinaosuutensa kaupan alan pienet ja 
keskisuuret yritykset (pk-yritykset) tekevät yhä enemmän yhteistyötä vähittäiskaupan 
liitännäisverkostoissa, jotka voivat olla muodoltaan ostoryhmittymiä, tai yhden tai 
useamman tukkukauppiaan ja usean vähittäiskauppiaan muodostamia vapaaehtoisia 
ketjuja tai edustusketjuja. Tämäntyyppinen yhteistyö on yleisiä etenkin Välimeren 
alueen ulkopuolella sijaitsevissa jäsenvaltioissa. Keskittyminen on yleinen ilmiö näissä 
kaupan yhteistyömuodoissa. Tällainen uusi tarjonnan muoto, joka tunnetaan 
riippumattomana järjestäytyneenä kauppana, on yleistymässä EU:ssa. Tällaisessa 
järjestelmässä yhdistyvät pienten kauppojen joustavuus ja palvelu laajoihin rakenteisiin 
liittyviin tehokkaan logistiikan hyötyihin. Näiden keskittymien syntymisen yhteydessä 
voidaan kuitenkin joutua selvittämään, ovatko uudet keskittymisen muodot EU:n 
kilpailusääntöjen mukaisia. 
24- Yhteistyön kautta pienyritysten johtajat voivat osallistua päätöksentekofoorumiin, 
solmia yhteyksiä muihin yksittäisiin kauppiaisiin, joita koskevat samanlaiset 
kysymykset, hyötyä ammatillisesta koulutuksesta ja samanhenkisten alan 
ammattilaisten tuesta, joka perustuu todellisiin yhteisiin etuihin. Näitä ovat erityisesti 
yhteiset ostorakenteet sekä myynti- ja markkinointipolitiikka, joiden avulla voidaan 
saavuttaa riittävä kriittinen massa. Näin saavutetut kilpailuedut korvaavat pienyritysten 
johtajien osittaisen itsenäisyyden menetyksen erityisesti, kun tarkastellaan yrityksen 
asemaa jakeluketjussa suhteessa tuottajiin. 
25- Olisi väärin luulla, että riippumattomat kaupat on tuomittu katoamaan yhtenäisten 
suuryritysten kilpailun vuoksi. Pohjoisissa jäsenvaltioissa käynnistynyt kaupan 
vallankumous on tuonut mukanaan suuntauksen kohti keskittymistä ja suuria yhtenäisiä 
yrityksiä, mutta usein erilaisten sopimusten (esimerkiksi edustussopimusten) kautta 
suuryrityksiin liittyneiden riippumattomien kauppiaiden katoaminen ei ole yleinen 
kehityssuunta. 
26- Voidaan väittää, että riippumattoman järjestäytyneen kaupan synty on merkittävin 
tapahtuma kaupan alalla sitten laajamittaisen jakelualan syntymisen. Tämänkaltaisen 
kaupan osuus on nykyään 22 % Saksan ja 40 % Alankomaiden vähittäiskaupasta. 
Edustusverkostot yksinään muodostavat 8 % vähittäiskaupan liikevaihdosta Ranskassa 
(30 % Yhdysvalloissa). 
4- Yhtenäismarkkinoiden luominen ja kansainvälistyminen 
4.1- Rajat ylittävä kauppa yhtenäismarkkinoilla 
27- Vähittäiskaupan tyypillisin piirre on sen riippuvuus paikallisista myymälöistä sekä 
paikallisista mieltymyksistä ja ennakkoluuloista. Tämän vuoksi kansallisella, 
alueellisella ja paikallisella sääntelyllä on tärkeä merkitys terveen yritysten 
toimintaympäristön säilyttämisessä. Myös ne menetelmät, joita kaupan alalla käytetään 
tarjottaessa tuotteita suoraan muissa jäsenvaltioissa oleville asiakkaille, ovat 
enimmäkseen seurausta tästä vähittäiskaupalle ominaisesta piirteestä. 
28- Vähittäiskauppaa harjoittavat yritykset laajentavat toimintaansa muihin 
jäsenvaltioihin pääasiassa ostamalla osake-enemmistön paikallisista jakeluyhtiöistä. 
Tämä on ollut erityisen yleistä viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana yhteisön 
eteläisissä jäsenvaltioissa: vuoteen 1994 mennessä lähes kaikki Espanjan hypermarketit 
olivat sellaisten yhtiöiden omistuksessa, joita pääosin tai osittain hallitsi muista 
jäsenvaltioista peräisin oleva pääoma. Samankaltainen tilanne vallitsee myös 
Portugalissa ja Kreikassa, ja yritysvaltauksia ja fuusioita tapahtuu edelleen. Jotkut 
suuret vähittäiskauppaa harjoittavat yritykset ovat sijoittautuneet uudelle alueelle 
avaamalla tällä alueella myymälöitä, mutta näin tapahtuu vielä melko harvoin. Toinen 
yritysten käyttämä menetelmä on sellaisten tukkukauppiaiden, edustusketjujen sekä 
ostoryhmittymien tukemien vapaaehtoisten ketjujen perustaminen, joihin kuuluu useita 
kaupallisia pk-yrityksiä. 
29- Tukkukaupan osalta tilanne on toinen, koska tukkukauppiaat eivät ole yhtä 
kiinteästi sidoksissa paikallisiin myymälöihin. Komission vuonna 1993 teettämä 
tutkimus osoitti tämän', ja siinä korostettiin, että on erotettava toisistaan tukkukaupan 
ja vähittäiskaupan kansainvälistyminen. Tukkukaupassa rajat ylittävä ulottuvuus on 
olennainen osa niitä strategioita, joita toteutetaan vastauksena jakelukanavien 
rakennemuutokseen. Tukkukauppa on kansainvälistymässä kaikilla aloilla 
(elintarvikkeet, muut tuotteet, teollisuuden sisäinen kauppa), mistä on merkittäviä 
seurauksia tuottajille, koska näin syntyy vastavoima entistä suurempien markkinoiden 
aiheuttamalle tuotannon keskittymissuuntaukselle, ja tuotantoon osallistuvat pk-
yritykset pääsevät ulkomaan markkinoille. 
30-Vähittäiskaupan kansainvälistyminen, etenkin kun on kyse kauppojen avaamisesta, 
on tällä hetkellä rajoittunut tarkemmin tiettyihin suuriin vähittäiskaupparyhmiin, joiden 
koko on riittävä ja joilla on tarvittava tekniikka kansainvälisten markkinoiden 
hyödyntämiseksi ja niiden erityispiirteisiin sopeutumiseksi. Yksi kehityksen 
sivutuotteista onkin tietämyksen saaminen erilaisten kulutustottumusten 
palvelemisesta. Tämä suuntaus todennäköisesti jatkuu, koska pk-yritysten yhteistyön 
tai keskittymisen kautta saavutettu kriittinen massa, markkinoiden kansainvälistyminen 
ja kotimaanmarkkinoiden suhteellinen kyllästyminen rohkaisevat kansainvälistymään. 
Mahdollisuuksia pitäisi jäädä avoimiksi pienille yrityksille, jotka etsivät markkinarakoja 
Internetin interaktiivisten verkkopalveluiden kautta. 
31- Vaikka jotkut vähittäiskauppiaat ovat laajentaneet kotimarkkinoidensa 
ulkopuolelle muihin jäsenvaltioihin, suurin osa Euroopan vähittäiskauppiaista toimii 
edelleenkin vain kotimarkkinoillaan. Kulttuurierot tulevat todennäköisesti säilymään, ja 
ne rajoittavat jatkossakin yritysten ja vähittäiskaupan eri muotojen leviämistä yli 
kansallisten rajojen. Edustusketjut, jotka liittävät paikalliset kauppiaat kansainväliseen 
toimintamalliin, kehittyvät jatkossakin, ja niillä on tärkeä merkitys kaupan 
eurooppalaistumisessa. Tästä kehityksestä huolimatta jäsenvaltioiden välillä tulee 
jatkossakin olemaan merkittäviä eroja hintatasossa, mikä on osoitus siitä, että 
6"Ulkomaiset investoinnit vähittäis- ja tukkukauppaan EU:ssa", 1993: Kaupan ja jakelualan 
sarja. PO XXIII. 
10 
tuotemerkkien kansainvälistyminen ei välttämättä johda tarjonnan kansainvälistymiseen 
eikä kuluttajahintojen yhdenmukaiseen kehitykseen. 
31a. Vähittäismyymälöiden sijainnin merkitys rajat ylittävän kaupan osalta vähenee, kun 
kuljetuskustannusten osuus tuotteen kokonaiskustannuksista saadaan huomattavasti 
nykyistä pienemmäksi. Kuljetusalan perusrakenteiden parantamista koskevat, erityisesti 
Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyvät komission ehdotukset, ovat tärkeitä tässä 
yhteydessä7. 
4.2- Rajat ylittävä kauppa EU:n ulkopuolisten maiden kanssa 
32- Samat yleiset kehityssuuntaukset voidaan havaita sekä EU.n sisäisessä rajat 
ylittävässä kaupassa että ELI:n ulkopuolelle suuntautuvassa kaupassa. Tukkukaupan 
alalla kauppiaat ovat välittömästi sijoittautuneet EU:n ulkopuolisiin Euroopan maihin 
ja jopa Yhdysvaltoihin ja Aasian maihin. Sen sijaan vähittäiskaupan alalla 
tämänkaltaista laajentumista ei ole tapahtunut. Toisaalta tiedonsaannin helpottuminen 
ja tuotteiden tarjonta kansainvälisillä markkinoilla audiovisuaalisten verkkojen ja 
tietoverkkojen välityksellä lisäävät sellaista paikallista kysyntää, joka voidaan yleensä 
tyydyttää vain kuluttajien asuinalueen ulkopuolelta. Tämä muodostaa elektroniselle 
kaupalle haasteen, joka EU:n olisi otettava huomioon välittömästi. 
33- Kaupan nykyaikaistaminen Keski- ja Itä-Euroopan maissa (KIEM) on tärkeää 
näiden maiden taloudellisen yhdentymisen edistämiseksi. Kaupan ja jakelualan 
komitean ehdotuksesta perustettiin kolme asiantuntijapaneelia vuonna 1995, ja nämä 
paneelit vierailivat Venäjällä, Ukrainassa ja Unkarissa voidakseen tunnistaa kaupan 
keskeisimmät ongelmat näissä maissa ja löytääkseen alueet, joilla ammattilaiset ja 
ammatilliset yhdistykset voisivat olla avuksi. Uusia työmatkoja on suunniteltu vuodeksi 
1996, mahdollisuuksien mukaan Phare-ja Tacis-ohjelman yhteydessä. Tällöin pyritään 
erityisesti löytämään johdon koulutuksen yhteisrahoitusta ja teknistä apua paikallisiin 
tarpeisiin sovitettujen logististen jakelurakenteiden kehittämiseksi. 
34- Samanlaista menettelyä voitaisiin hyödyntää Välimeren rannikkovaltioiden 
jakelujärjestelmien historiallisten siteiden vahvistamiseksi. Tällaiset toimet koulutuksen 
ja teknisen avun alalla voitaisiin lisätä Barcelonan julistukseen, joka hyväksyttiin 17-
18. marraskuuta 1995 pidetyssä Euroopan ja Välimeren maiden konferenssissa. 
35- Esiin nousee monia kysymyksiä, jotka koskevat kansainvälistymisen vaikutuksia 
kaupallisten yritysten toimintaan. Tällaisia ovat erityisesti kansallisten säädösten 
vaikutus kauppaan, takuuseen ja myynnin jälkeisiin palveluihin. Nämä säädökset 
koskevat yhteisön alueelle sijoittuneita kaupan yrityksiä, ja niiden erot saattavat 
aiheuttaa sisämarkkinoiden toimintaa haittaavia esteitä, jotka vaikeuttavat Euroopan 
kaupallisten yritysten kehitystä kansainvälisiin kilpailijoihin verrattuna. Toisaalta 
voimakas kansainvälistyminen saattaa tehdä näiden kansallisten säännösten 
tarkistamisen välttämättömäksi, jos tuottajat ovat sijoittuneet Euroopan unionin 
ulkopuolelle. Tämä koskee myös kysymystä yritysten tasapuolisista mahdollisuuksista 
käyttää viestintäverkkoja. 
7 Katso liite D. kohta '"Liikennepolitiikka". 
11 
36- Tässä yhteydessä on olennaista, että kaiken kokoiset yritykset voivat käyttää 
viestintä- ja myyntiverkkoja. Tämän vuoksi on varmistettava sijoittautumisvapauden 
takaavan oikeuden sekä kilpailupolitiikan tehokas soveltaminen. Rajat ylittävä kauppa 
edellyttää, että sekä vähittäis- että tukkumyyjät sopeutuvat epätavanomaisista lähteistä 
peräisin olevaan kilpailuun. Sisämarkkinoihin liittyvä palveluiden tarjoamisen vapaus 
saattaa johtaa tilanteeseen, jossa paikallisen sääntelyn alaisten paikallisten yritysten ja 
kotijäsenvaltionsa väljempää sääntelyä noudattavien ulkomaisten tarjoajien välille 
syntyy ristiriitoja. Näiden ristiriitojen välttämispyrkimykset voivat johtaa 
sisämarkkinoiden toimintaa haittaavien esteiden syntymiseen, ja tämä mahdollisuus olisi 
otettava huomioon. Tämän vuoksi sääntelyssä esiintyviä eroja olisi tutkittava 
perusteellisesti, ja sääntelyyn liittyvät kysymykset tulevat olemaan myös osa vihreän 
kirjan pohjalta käytävää keskustelua. Erityisesti olisi selvitettävä tarkemmin, miksi 
eurooppalainen ulottuvuus on kaupan alalla edelleen suhteellisen kehittymätön, sekä 
etsittävä keinoja, joiden avulla sisämarkkinat saadaan palvelemaan kuluttajien etua, 
etenkin puuttumalla hinnoissa esiintyvään vaihteluun. 
III- JÄSENVALTIOIDEN JA EU:N TEHTÄVÄT JA TOTEUTETUT TOIMET 
KAUPAN OSALTA 
37- Kaupan ala ei kykene säilyttämään joustavuuttaan ja kilpailukykyään, jos sitä 
säännellään liikaa. Sen toiminta on tehokkainta, kun se perustuu paikalliseen 
markkinatuntemukseen ja itsenäisiin aloitteisiin keskitetyn sääntelyn sijasta. 
Kansainvälisillä markkinoilla toimiminen vaatii kaupan alalta, kuten muiltakin talouden 
aloilta, kuitenkin toisinaan kansainvälistä lähestymistapaa ja kansainvälisiä standardeja 
samaan tapaan kuin sisämarkkinat tarjoavat EU:n alueella toimiville yrityksille erityisiä 
haasteita, jotka on kohdattava Euroopan tasolla. 
1- Jäsenvaltioiden toteuttamat toimet 
38- EU:n kauppaa luonnehtivat kunkin jäsenvaltion erilaiset kansalliset talous-, väestö-
, oikeus-, verotus-, rakenne- ja kulttuuripiirteet. Vaikka markkinat ovat osa suurta 
kokonaisuutta, ne ovat ennen kaikkea paikalliset. Kauppa sopeutuu hyvin joustavasti 
yhteiskunnallis-taloudellisiin rakenteisiin, ja EU:n kaupan rakenne-erot vahvistavat 
erilaisia kulutus- ja käyttäytymismalleja. 
39- Yhtenäismarkkinat tarjoavat kaupan alalle uusia mahdollisuuksia. Kauppiaat voivat 
viedä uusille markkinoille tuotteita, joille on kysyntää kaikkialla, sekä viedä 
aikaisemmin ainoastaan paikallisilla markkinoilla tarjoamiaan tuotteita muille EU:n 
markkinoille. Tärkeintä kuitenkin on, ettei kauppiaiden mahdollisuuksia päästä 
paikallisille markkinoille estetä sääntelyllä, joka rajoittaa kilpailua 
epäoikeudenmukaisella tavalla. Paikalliset markkinoita hallitsevat yritykset eivät 
myöskään saisi estää vähittäiskauppiaita käyttämästä tavanomaisista poikkeavia 
tavarantoimittajia eivätkä vaatia niitä noudattamaan kauppaa rajoittavia ehtoja. 
12 
40- Kaupallisen toiminnan sääntely kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan sillä 
edellytyksellä, etlii perustamissopimuksissa ilmaistua yhteisön lainsäädäntöä 
noudatetaan, erityisesti kilpailun, sijoittautumisvapauden sekä tavaroiden ja palveluiden 
vapaan liikkuvuuden osalta. 
41- Kansallisessa sääntelyssä on eroja monilla osa-alueilla: yritysten perustamisessa 
(kuten rekisteröinnissä ja vero- tai sosiaalivelvoitteissa), toimitilojen sijainnin ja 
vuokraamisen sääntelyssä, aukioloajoissa, kuluttajansuojassa (kuten arpajaisiin, 
alennuksiin, erikoisalennuksiin ja alennusmyynteihin liittyvässä sääntelyssä sekä 
kuluttajien osallistumisessa tuotteiden jakeluun, esimerkiksi pyramidimyynnin, 
kotimyyntikutsujen ja sponsorointilahjojen osalta) sekä syrjiviin käytäntöihin (kuten 
myynnistä kieltäytymiseen, myynti-ja ostoehtoihin, määrähintoihin, suositushintoihin ja 
enimmäishintoihin) liittyvässä sääntelyssä. Yhteisön tuomioistuimen mukaan tietyt 
kysymykset, kuten aukioloajat, kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan, toisia, kuten 
kuluttajansuojaa, sen sijaan säännellään sekä direktiiveissä että kansallisissa laeissa. 
Liitteessä B on lisätietoja kansallisen sääntelyn eroista. 
2- EU.n tehtävät ja toimet 
42- Ministerineuvosto on tietoinen sisämarkkinoiden syntymisen merkityksestä 
jakelualalle, ja se hyväksyi 14. lokakuuta 1989 päätöslauselman8, jossa komissiota 
kehotetaan esittämään käytännön ehdotuksia. Komissio hyväksyi 11. maaliskuuta 1991 
tiedonannon "Kohti jakelualan yhtenäismarkkinoita"9, jolle ministerineuvosto antoi 
tukensa päätelmissään 30. kesäkuuta 199210. Se korostaa, että sisämarkkinoiden 
menestys riippuu jakelualan yhtenäismarkkinoiden syntymisestä. 
43- Monet EU:n lainsäädäntötoimenpiteet vaikuttavat kauppaan11. Lisäksi on 
ensiarvoisen tärkeää varmistaa, että tasapuolisen kilpailun edellytykset ovat olemassa 
taloudellisten toimijoiden välillä ja että samalla taataan yhtäläiset 
markkinamahdollisuudet. Komissio aikoo jatkossakin tutkia, miten erilaisille 
yhteistyömuodoille ja erityisesti eri kauppiasryhmille voidaan antaa vapaasti käyttöön 
erilaisia organisaatio- ja toimintamalleja, jotka parhaiten sopivat markkinatilanteeseen. 
Komission osastot tutkivat parhaillaan, miten nämä muutokset voitaisiin parhaiten 
sovittaa kilpailupolitiikan ytimen muodostavaan vapaan markkinoille pääsyn ja 
syrjimättömyyden periaatteen noudattamiseen. 
2.1- Kauppaa tukevat toiminnot 
44- COMMERCE 2000 -kokeilutoimintojen kautta komissio rohkaisee kaupallisten 
yritysten nykyaikaistumista. Komissio tukee suoraan näitä toimia, joilla pyritään 
edistämään kaupallista yhteistyötä uuden teknologian käytön avulla, tuomaan esille 
8 Neuvoston suositus kaupasta sisämarkkinoiden yhteydessä (89/C 297/02). 
9 Komission tiedonanto "Kohti jakelualan yhtenäismarkkinoita" KOM (91) 41 lopullinen 
11.3.1991. 
10 Neuvoston päätelmät 30.6.1992, Tiedote. CE 6-1992, kohta 1.3.58. 
11 Katso liite C. '"Yksityiskohtainen luettelo oikeudellisista välineistä". 
13 
hyviä käytäntöjä ja tarjoamaan apua sopivan teknologian valinnassa kussakin 
tilanteessa. Tähän mennessä saavutetut tulokset ovat osoittaneet, miten uusi teknologia 
vaikuttaa kaupan alan yhteistyöhön ja miten tärkeää on tukea muutoksia koulutuksella. 
45- Kaupan alan yritykset hyötyvät myös yleisistä yrityksiä tukevista toimista 
monivuotisen yhteisön toimintaohjelman puitteissa, jonka mukaisesti vahvistetaan 
painopistealueita ja varmistetaan yrityspolitiikan jatkuvuus ja sen vahvistaminen, 
erityisesti pk-yritysten osalta ottaen huomioon niiden merkitys työllisyyden 
parantamisen ja kasvun edistämisen kannalta12. Koska yksi kolmasosa pk-yrityksistä 
toimii kaupan alalla, pk-yritysten toimintaa tukevilla toimenpiteillä tuetaan yleensä 
myös kaupan alan yrityksiä. 
46- Erityisiä toimenpiteitä on toteutettu avoimuutta lisäävän tiedon saannin 
parantamiseksi sekä kaupan alan ammattilaisille suunnatun tiedotuksen lisäämiseksi. 
Komissio hyödyntää myös euroneuvontakeskusten (EIC) verkostoa jakaakseen 
kohdennettua tietoa yrityksistä. 
47- Erityisten yritystoimintaa tukevien aloitteiden lisäksi myös muut yhteisön politiikat, 
etenkin rakenne- ja koulutuspolitiikka, tukevat suoraan kauppaa. Näitä ja muita 
kauppaan liittyviä yhteisön toimia käsitellään tarkemmin liitteessä D. 
2.2- Asiantuntijatahojen kuuleminen 
48- Koska kaupan alan lainsäädännöllä on tärkeä merkitys, on ensiarvoisen tärkeää, 
että komissio kuulee asianomaisia asiantuntijatahoja. Neuvosto on 14. marraskuuta 
1989 antamassaan päätöslauselmassa esittänyt pyynnön vahvistaa 'komission ja 
jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä kotimaan kaupasta vastaavien korkean tason 
tapaamisilla", komissio on perustanut ja tapaa säännöllisesti hallitusten kotimaan 
kaupan asiantuntijoista koostuvan paneelin sekä eri jäsenvaltioiden kotimaan kaupan 
hallinnon pääjohtajat. Nämä tapaamiset edistävät jäsenvaltioiden ja komission välistä 
tiedonvaihtoa. 
49- On yhtä tärkeää varmistaa, että kaupan alaa kuullaan mahdollisimman pitkälle 
jakeluketjun suuntaan ja että komissio näin ollen säännöllisesti kuulee ja tiedottaa 
kysymyksistä ammatillisille yhdistyksille, jotka edustavat kaupallisia yrityksiä Euroopan 
tasolla. Kauppa on edustettuna tietyissä erityisalojen neuvoa-antavissa komiteoissa, 
esimerkiksi elintarvikkeiden neuvoa-antavassa komiteassa. 
50- Ennen kaikkea komissio kuulee kaupan alan yrittäjistä koostuvaa kaupan ja 
jakelualan komiteaa (CCD) kaikesta yhteisön lainsäädännöstä tai kauppaan liittyvistä 
kysymyksistä. CCD:llä on sisämarkkinoita, ulkoista kauppaa, talous- ja 
rahoituskysymyksiä, ympäristöä, kuluttaja-asioita, matkailua ja vapaa-aikaa, 
sosiaaliasioita, elinikäistä oppimista ja tietoyhteiskuntaa käsitteleviä työryhmiä. Lisäksi 
on useita alaryhmiä, jotka käsittelevät kauppaa erityisesti kiinnostavia kysymyksiä, 
esimerkiksi yrityslainsäädäntöä, etämyyntiä, kilpailua ja pk-yrityksiä. CCD auttaa 
12 Päätös 93/379/ETY, 14.6.1993, EYVL L 161, 2.7.1993 ja neuvoston päätös kolmannesta 
monivuotisesta ohjelmasta pk-yritysten tukemiseksi (1997-2000). 
14 
komissiota tunnistamaan sen lainsäädäntöluonnosten vaikutukset kauppaan ja näin 
löytämään parhaat keinot tavoitteiden saavuttamiseen 
51- Komission tarkoituksena on kuluttajien ja kauppiaiden välisen vuoropuhelun 
kehittäminen ja sen voimakas edistäminen. Tähän tavoitteeseen pyritään sellaisen 
toimintamallin avulla, jossa rohkaistaan molempia osapuolia etsimään keinoja 
yhteistyön kehittämiseksi. 
52- Kaupan alakohtaista sosiaalista vuoropuhelua on käyty tukku- ja vähittäiskauppaa 
edustavan Euroopan yhdistyksen (EuroCommerce) sekä alan työntekijöitä edustavan 
Euroopan ammattiyhdistyksen (Eurofiet) välillä. Nämä kaksi järjestöä ovat käyneet 
sosiaalista vuoropuhelua vuodesta 1983. Vuonna 1993 EuroCommerce ja Eurofiet 
tunnustivat toisensa sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 3 ja 4 artiklassa 
tarkoitetuiksi työmarkkinaosapuoliksi. Tämä sosiaalinen vuoropuhelu johti vuonna 
1988 vähittäiskaupan ammatillista koulutusta koskevan muistion allekirjoittamiseen. 
Työmarkkinaosapuolet ovat toteuttaneet useita hankkeita, joita on tuettu yhteisön 
myöntämällä avulla kansainvälisten kumppanuussuhteiden pohjalta. Esimerkkejä ovat 
Force-ohjelman alainen hanke, joka koskee kaupan alan työnantajien ja työntekijöiden 
etäkoulutusta, ja Assist-hanke, joka liittyy pk-yritysten johdon ja uusien työntekijöiden 
koulutukseen. Komissio hyväksyi 18.9.1996 sosiaalisen vuoropuhelun kehittämistä 
yhteisön tasolla koskevan tiedonannon13. 
IV- KAUPAN UUDET HAASTEET 
53- Kauppa kohtaa 2000-luvun kynnyksellä monia erilaisia haasteita. Se, miten kauppa 
reagoi ja sopeutuu haasteisiin, vaikuttaa kaupan lisäksi kaikkiin muihin Euroopan 
unionin talouden ja yhteiskunnan osiin. Kaupan työpaikkoja luovaa merkitystä on 
jatkuvasti seurattava samalla, kun uusia kaupankäynnin muotoja ilmestyy. 
Tietoyhteiskunnan kehitys, joka tarjoaa välineet entistä tehokkaammalle logistiikan ja 
alakohtaisen suunnittelun hallinnalle, on myös tehnyt suora- ja etämyynnin 
mahdolliseksi suoraan koteihin. Vaikka tällaiset muutokset eivät todennäköisesti 
syrjäytäkään perinteisiä kaupankäyntitapoja, ne vaikuttavat välittömästi alalla tarjolla 
olevan työn laatuun, koulutusvaatimuksiin ja kilpailukykyyn. 
/- Yhtenäismarkkinoiden tehokkuuden varmistaminen 
54- Yhtenäismarkkinat vilkastuttavat kauppaa ja talous- ja rahaliitto (EMU) helpottaa 
lisäksi rajat ylittävää kauppaa. Tämän kehityksen vaikutusta paikallisiin yrityksiin ja 
yhteisöihin on seurattava, jotta voidaan varmistaa, että siitä hyötyvät sekä yrittäjät että 
kuluttajat. Odotettavissa oleviin etuihin kuuluu laajempi tuotevalikoima, jonka tuotteet 
ovat peräisin useammista eri lähteistä, sekä kilpailukykyisemmät hinnat. Tarve säilyttää 
kaupan alan elinvoimaisuus tuo mukanaan paineita kilpailukyvyn parantamiseen, mikä 
saattaa puolestaan aiheuttaa muutoksia kaupan sosiaalisissa, fyysisissä ja teknisissä 
perusrakenteissa. 
KOM (96) 448 lopullinen 18.9.1996. 
15 
1.1- Yhtenäismarkkinoiden esteet 
55- Tähänastisten tietojen perusteella on ilmeistä, että vähittäiskauppojen perustamista 
koskevan sääntelyn erot voivat muodostua vakavaksi haitaksi, joka estää nykyisiä 
vähittäiskauppiaiden ryhmittymiä laajentamasta eurooppalaisille markkinoille. 
Epäyhtenäisestä sääntelystä voi olla seurauksena, että niiden on muutettava 
perusteellisesti kotimarkkinoilla menestyksekkäästi kehittämiään kauppatyyppejä. 
Kauppaa koskeva sääntely kattaa eri osa-alueita aina kaavoituksesta vilpilliseen 
kilpailuun, edustussopimuksiin, vakavaraisuuteen ja hinnoitteluun. Sääntely voi olla 
luonteeltaan yleistä tai se voi koskea vain tiettyä alaa (esimerkiksi apteekkialaa). 
Sääntelyssä esiintyvät erot voivat haitata sellaisen sijoitustoiminnan kannattavuutta, 
jonka tarkoituksena on vähittäiskaupan laajentaminen kotimarkkinoilta eurooppalaisille 
markkinoille. Tähän asiaan olisi välittömästi kiinnitettävä huomiota. 
56- Samaan tapaan toisistaan poikkeavien lakien soveltaminen rajat ylittäviin 
myynninedistämistoimiin (jotka kattavat sekä verrattaen uudet käytännöt, kuten kanta-
asiakaskortit, että perinteisemmät myynninedistämisen muodot) ja yleensä rajat 
ylittävään kaupalliseen viestintään saattaa haitata kaupan alan mahdollisuuksia 
laajentamiseen ja sisämarkkinoista hyötymiseen. Sääntelyn erot vaikuttavat 
suoramarkkinointia ja postimyyntiä harjoittavien yritysten toimintaan, joiden on (kielen 
lisäksi) muokattava rajat ylittävän markkinointiaineistonsa sisältöä. Ne vaikuttavat 
myös yritysten väliseen kauppaan keskittyviin yrityksiin, jotka markkinoivat tuotteitaan 
pääasiassa suoramarkkinoinnin ja tuoteluetteloiden avulla. Lisäksi erot voivat rajoittaa 
niiden rajaseutujen yrittäjien toimintaa, jotka haluavat markkinoida palveluitaan lähellä 
sijaitsevilla, muiden jäsenvaltioiden alueilla. Komissio tutkii parhaillaan epäyhtenäistä 
sääntelyä, joka tällä hetkellä estää kustannustehokkaan rajat ylittävän kaupallisen 
viestinnän sisämarkkinoilla. Komissio on julkaissut asiaa käsittelevän vihreän kirjan 
toukokuussa1 . 
1.2- Kuluttajien asenteet 
57- Kuluttaja-asenteiden eurooppalaistuminen on myös vaikuttanut kaupan 
kehitykseen yhtenäismarkkinoilla. Kuluttajien käyttäytyminen on muuttumassa, ja tämä 
luo uusia haasteita, joihin kaupan alan, samaan tapaan kuin tuotannonkin, on 
pystyttävä vastaamaan. Kuluttajat ovat yhä useammin kiinnostuneita 
tuotantomenetelmistä, ympäristövaikutuksista, tuotanto-olosuhteista tietyissä 
vähemmän kehittyneissä maissa sekä eläinten hyvinvoinnista. 
58- Kuluttajat kiinnittävät huomiota erityisesti elintarvikkeisiin: he ovat huolissaan 
elintarvikkeiden laatua ja laadunvalvontaa sekä näihin liittyviä vastuita koskevista 
kysymyksistä, kuten BSE-taudista, kemiallisten aineiden jäämistä, geneettisesti 
muokatuista tuotteista sekä ruuan säteilytyksestä. Pakkausmerkintöjä koskevan 
yhteisön lainsäädännön15 kehittyminen on saanut aikaan pakkausmerkintöjen sisältämän 
tietomäärän runsaan lisääntymisen. Monet kuluttajat eivät ymmärrä eivätkä tarvitse 
kaikkia näitä tietoja. Sen sijaan monet kuluttajien kaipaamat merkinnät, kuten tuotteen 
14 "Kaupallinen viestintä sisämarkkinoilla" KOM (96) 192 lopullinen. 
L" Katso liite C. "Yksityiskohtainen luettelo oikeudellisista välineistä". 
16 
käyttöturvallisuutta tai ravintoarvoa koskevat merkinnät, puuttuvat kokonaan. 
Pakkausmerkintöjen olisi oltava selkeitä, kuten eurooppalainen ekomerkki. Runsaiden 
pakkausmerkintöjen sijasta kaupat voisivat tarjota asiakkailleen tarkempaa tietoa 
suhtautumisestaan kuluttajia kiinnostaviin asioihin, kuten ympäristöasioihin, 
esimerkiksi tarjoamalla kuluttajille ympäristöystävällisiä tuotteita tai tukemalla 
kierrätystä. 
59- Kuluttajalle hankintojen kansainvälistyminen merkitsee paikallisten kauppojen 
tuotevalikoiman laajenemista. EU:n laajuinen hankinta ja tehokkaammat 
jakelumenetelmät alentavat lisäksi saatavilla olevien tuotteiden hintoja. Mitä enemmän 
hintojen lähentymistä tapahtuu, sitä harvemmat kuluttajat joutuvat maksamaan 
tuotteista segmentoituneille markkinoille tyypillisiä kohtuuttoman korkeita hintoja. 
60- Kuluttajien ja kauppiaiden edut eivät aina käy yksiin, mutta osapuolten erilaiset 
tavoitteet eivät saisi johtaa vastakkainasetteluun. Vuoropuhelun ylläpitäminen on 
kannattavaa molemmille osapuolille, sillä sen avulla merkittävät eturistiriidat voidaan 
selvittää. Sekä kuluttajaneuvosto että kaupan ja jakelualan komitea ovat ilmaisseet 
halunsa keskustella yhdessä tietyistä kysymyksistä. Komissio ryhtyy toimenpiteisiin 
näiden keskustelujen järjestämiseksi. 
Jotta kaupan ala pääsee hyötymään sisämarkkinoista täysimittaisesti, on ratkaistava 
useita kysymyksiä 
• Mitä voidaan tehdä rajat ylittävän tukku- ja vähittäiskaupan lisäämiseksi tai 
helpottamiseksi? 
• Minkälaisen yhteistyön avulla pienehköt kaupan alan yritykset voivat 
varmistaa kilpailukykynsä yhtenäismarkkinoilla? 
1.3- Euron käyttöönotto 
Yhtenäisvaluutan käyttöönotto vahvistaa yhtenäismarkkinoiden vaikutuksia. 
Yhtenäisvaluutan ansiosta valuuttakurssivaihteluista johtuva epävarmuus ja eri 
valuuttojen käyttöön liittyvät hallinnolliset kustannukset vähenevät, mikä helpottaa 
erityisesti rajat ylittävää kauppaa käyvien yritysten toimintaa. Madridissa joulukuussa 
1995 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi yhtenäisvaluutan käyttöönottoa 
koskevan kolmivaiheisen suunnitelman. Talous- ja rahaliitto toteutetaan 1.1.1999, 
jolloin valuuttakurssit lukitaan ja eurosta tulee rahaliiton yhteinen valuutta. Eurosetelit 
ja -kolikot lasketaan liikkeeseen viimeistään vuoden 2001 loppuun mennessä. 
62- Yhtenäisvaluutan käyttöönotolla on tärkeä merkitys jakeluketjulle, sillä se 
vaikuttaa merkittävästi juuri tähän talouden osa-alueeseen. Kaupalla on tärkeä tehtävä, 
sillä kauppiaiden olisi "myytävä" euro kuluttajille ja autettava kuluttajia tottumaan 
uuteen valuuttaan. Monet EU:n kansalaiset joutuvat ensimmäistä kertaa käytännössä 
tekemisiin euron kanssa juuri ostoksia tehdessään. 
17 
63- Talous- ja rahaliittoa valmistellaan yhä tiiviimmin. Komissio antoi 16.10.1996 
euron käyttöönottoa koskevan asetusluonnoksen16, jonka tarkoituksena on 
taloudellisten toimijoiden aseman turvaaminen lailla. Asetusluonnoksessa määritellään 
mm. euron laillinen asema sekä turvataan täysi laillinen vastaavuus euron ja kansallisten 
valuuttojen välillä siirtymäkauden aikana. Siinä turvataan myös sopimusten laillinen 
jatkuvuus sekä annetaan yleinen pyöristysohje. On toivottavaa, että näistä ehdotuksista 
päästään yksimielisyyteen tulevassa Eurooppa-neuvoston kokouksessa Dublinissa 
joulukuussa 1996 
64- Vähittäiskauppiaiden on muutettava kansallisina valuuttoina ilmaistut hinnat 
euroiksi. Muutettaessa hinnastojen hintoja euroiksi ei riitä, että kansallisina valuuttoina 
ilmaistut hinnat kerrotaan kiinteällä vaihtokurssilla. Hinnat asetetaan 
tarkoituksenmukaiselle tasolle, joka mahdollistaa tehokkaan markkinoinnin, ja 
joidenkin hintojen reaaliarvoja voidaan joutua mukauttamaan. Kauppojen on autettava 
asiakkaitansa uuden, tavanomaisesta poikkeavan hintarakenteen omaksumisessa. 
Etenkin olisi kiinnitettävä huomiota niihin kansalaisiin, joille muunnosten tekeminen 
tuottaa erityisiä vaikeuksia, kuten vanhuksiin ja näkövammaisiin. Eräs keino saada 
kuluttajat omaksumaan uudet hinnat on esittää hinnat sekä kansallisena valuuttana että 
euroina. Kauppiaat voivat myös tarjota asiakkaiden käyttöön muuntotaulukoita tai 
yksinkertaisia laskimia tai jakaa tiedotteita. Komissio ehdottaa lähiaikoina 
toimenpiteitä, joita tällä alueella voidaan toteuttaa. 
65- Lisäksi yleisöä palveleva henkilökunta tarvitsee lisäkoulutusta. Henkilökuntaa on 
lisäksi opastettava kirjanpidossa tarvittavien muutosten tekemisessä sekä uusien 
laitteiden käyttämisessä etenkin siirtymäkauden aikana. Euroseteleiden ja -kolikoiden 
käyttöönotto ja kansallisten seteleiden ja kolikoiden käytöstä poistaminen aiheuttavat 
logistisia ongelmia. Tämä vaihe kestää korkeintaan kuusi kuukautta, ja se on saatettava 
päätökseen 1. heinäkuuta 2002 mennessä. Käteisen rahan käsittelyssä käytettävät 
laitteet, kuten automaatit ja kassakoneet, on mukautettava uusien euroseteleiden ja -
kolikoiden teknisiä ominaisuuksia vastaaviksi. 
66- Talous- ja rahaliitosta on seurauksena hintojen avoimuuden lisääntyminen 
jäsenvaltioiden välillä, koska kuluttajien on helpompi vertailla euroina ilmoitettuja 
hintoja. Tämä saattaa lisätä rajat ylittävien ostosten määrää, etenkin jos hintaerot 
jäsenmaiden välillä ovat suuria. Rahaliitosta saattaa olla myös välitöntä hyötyä kaupalle 
ja etenkin etämyynnille, ja se voi myös nopeuttaa elektronisen kaupan kehittymistä. 
67- Kaupan alan on varauduttava niihin mahdollisuuksiin, joita sisämarkkinoiden 
toiminnan tehostuminen tuo mukanaan. Tiedotusta ja asiakkaille tarjottavaa apua olisi 
pidettävä tärkeänä markkinoinnin apuvälineenä, jonka avulla yritykset voivat kasvattaa 
markkinaosuuttaan. 
68- Viranomaisten tärkeänä tehtävänä on yksityisten talouden alan toimijoiden 
avustaminen euron käyttöönotossa. Erityisesti niiden olisi jaettava yksityiskohtaista ja 
ajanmukaista tietoa asiasta. Komissio on omalta osaltaan käynnistänyt yhteistyössä 
Euroopan parlamentin kanssa talous- ja rahaliittoa koskevan tiedotuskampanjan. 
Kaikkien valuuttaa käyttävien tahojen, kuten yritysten omien yhdistysten, 
KOM (96) 499 16.10.1996. 
18 
osallistuminen on ehdottoman tärkeää kampanjan onnistumiselle. Koska kaupan alaa 
edustavilla yhdistyksillä on keskeinen tehtävä kansalaisten avustamisessa euroon 
siirryttäessä, niiden olisi osallistuttava tähän hankkeeseen. Komissio selvittää 
parhaillaan, miten tämä tavoite voidaan parhaiten saavuttaa. 
Kansallisilla viranomaisilla ja komissiolla on velvollisuus seurata, miten tämän 
käynnissä olevan tiedotuskampanjan avulla onnistutaan tyydyttämään kaupan alan 
tiedon tarve sekä tutkittava, miten ne voivat edesauttaa tarvittavaa mukauttamista. 
Erityisesti ne voivat olla halukkaita selvittämään, onko jäsenvaltioilla, pankeilla, 
suurilla kaupparyhmittymillä, ammatillisilla yhdistyksillä tai muilla erityisryhmillä jokin 
erityinen tehtävä, sekä tutkimaan, mitkä mukauttamiseen liittyvät ongelmat rajoittuvat 
kyseiseen alaan. 
2- Yritysten toimintaympäristö 
2.1- Hallinnolliset rasitteet ja lainsäädännön yksinkertaistaminen 
69- Kuten edellä mainittiin17, kolmasosa pk-yrityksistä toimii kaupan alalla, jolloin pk-
yrityksiä tukevilla toimilla tuetaan suoraan myös kaupan alaa. Komissio on viime 
aikoina julkaissut useita tätä aihetta käsitteleviä tiedonantoja ja suosituksia. Ne eivät 
ole oikeudellisesti velvoittavia, vaan ne ovat viitteellisiä asiakirjoja, joiden 
tarkoituksena on saada jäsenvaltiot kehittämään alan toimintaa toistensa parhaiden 
käytäntöjen pohjalta. Komissio on tähän mennessä käsitellyt verolakien uudistamista 
sekä yrityskauppoja, kaupallisiin toimintoihin liittyviä maksuaikoja ja pk-yritysten 
määrittelyä. 
70- Yksi tärkeimmistä asioista on hallinnollisten käytäntöjen yksinkertaistaminen sekä 
sääntelyn yksinkertaistaminen ja purkaminen. Molitor-ryhmän kertomuksen sekä 
kilpailukykyä, työllisyyttä ja kasvua käsittelevän valkoisen kirjan, komission 
yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattamista koskevan strategisen ohjelman ja pk-
yrityksille suunnatun yhtenäisen ohjelman yhteydessä perustettiin myös yritysten 
toimintaympäristön yksinkertaistamista käsittelevä komitea, jonka tavoitteena on 
parhaiden käytäntöjen edistäminen, sekä yritysten, etenkin pk-yritysten, toiminnan 
helpottaminen lainsäädännön ja hallinnon yksinkertaistamisen avulla. 
71- Komissio on lisäksi äskettäin antanut tiedonannon, joka sisältää kertomuksen 
yhteisön ja kansallisen sääntelyn yksinkertaistamiseen tähtäävän SLIM-aloitteen 
yhteydessä toteutetuista ensimmäisistä toimista. Liiallisesta sääntelystä johtuvan 
raskaan hallinnon yksinkertaistamisesta ja tästä seurauksena olevasta kustannusten 
vähenemisestä pitäisi olla välitöntä hyötyä kuluttajille. Erityisesti olisi kiinnitettävä 
huomiota alaan liittyvän kansallisen sääntelyn monimutkaisuuteen ja siihen, miten tämä 
sääntely mahdollisesti haittaa yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden nopeaa saavuttamista, 
sekä pakkausmerkintöjä koskevaan sääntelyyn. Komissio selvittää, mitkä tätä alaa 
Alakohta 2. 2.1 "Kauppaa tukevat toiminnot". 
koskevan lainsäädännön osa-alueet hyötyisivät tulevaisuudessa toteutettavista SLIM-
aloitteista. 
2.2.- Koulutus 
72- Kaupan alan organisaatiossa, perusrakenteissa, tietotaidossa ja menetelmissä 
tapahtunut kehitys vaatii uusia tai pitkälle erilaistuneita taitoja. Tämä tarkoittaa sitä, 
että kaupan alan olisi oltava valmis sijoittamaan henkilöstön, sekä työntekijöiden että 
yritysjohdon, kouluttamiseen, jotta alalla voitaisiin hyötyä uusista mahdollisuuksista, 
jotka liittyvät erityisesti euron käyttöönottoon ja uuteen tietoteknologiaan. Komissio 
tukee jo nyt tämänkaltaista koulutusta Leonardo da Vinci -ohjelmalla18, josta annetaan 
huomattavaa tukea tietyille tämän alan kansainvälisille kokeiluhankkeille. Tätä 
toimintaa on lisättävä, etenkin pk-yritysten osalta. 
73- Sen lisäksi, että yritysten tarvitsee kouluttaa työntekijöitään tavanomaisin 
menetelmin käyttämään uutta tekniikkaa ja toimimaan uudessa innovaatioiden 
muovaamassa ympäristössä, ne voivat myös hyödyntää etäopetusta. Etäopetus 
toteutetaan tietokoneverkossa, ja sen avulla yrittäjille ja yritysten henkilökunnalle 
voidaan tarjota yrityselämän aloihin liittyvää koulutusta sekä innostaa heitä alaan 
liittyvien aiheiden tutkimiseen. Etäopetus on erittäin joustava menetelmä, sillä se 
mahdollistaa työntekijöiden kouluttamisen työpaikalla. 
2.3. Tilastot 
74- Ilman luotettavia tilastoja talouselämän toimijoiden on tehtävä päätöksensä 
pelkkien olettamusten tai arvioiden pohjalta. Jo tämä luo epätasa-arvoa eri osapuolten 
välille, koska pk-yrityksillä ei ole mahdollisuuksia laajojen tutkimusten tekemiseen. 
Tämän vuoksi on tärkeää, että kaupan alan toimijat, sekä taloudellisen toiminnan 
osapuolet että julkiset viranomaiset, saavat käyttöönsä tilastot ja talousanalyysit, jotka 
helpottavat tarvittavien päätösten tekoa ja joiden avulla voidaan nopeasti vastata 
sopeuttamistarpeisiin. 
75- Komission 3. huhtikuuta 199519 esittämiin rakennetilastoja koskeviin sääntöihin 
lisättiin tämän vuoksi tilastotietojen parantamiseksi20 kauppaa koskeva liite. Nyt nämä 
säännöt odottavat neuvoston hyväksyntää. Alan ammattilaiset ovat tukeneet tätä 
aloitetta CCD:ssä. Jos liikeyritysten kuluja on pienennettävä mahdollisimman paljon, 
luotettavat ja yksityiskohtaiset tilastot ovat ensiarvoisen tärkeitä talouden osapuolille. 
Eurostat on jo valmistellut ja julkaissut joitakin tilastollisia tutkimuksia yhteistyössä 
PO XXIILn kanssa 21. Menetelmäoppaita on laadittu, ja ne ovat kansallisten 
18 Katso liite D, "Koulutustuki". 
,9EYVLC-146. 13.6.1995. 
20 Katso liite D. "Tilastot" 
21 Vähittäiskauppa Euroopan yhtenäismarkkinoilla vuonna 1993 ja Vähittäiskauppa Euroopan 
talousalueella, 1993 ja 1995. Eurostat ja PO XXIII. 
20 
tilastoviranomaisten käytettävissä tarkkojen ja vertailukelpoisten tilastojen 
tuottamiseksi Euroopan unionin eri maista. 
76- Tämän kirjan laatimisen yhteydessä olisi kuitenkin selvitettävä, tarvitaanko 
lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että sekä yksityisen että julkisen alan päättäjät 
saavat selkeän ja ajan tasalla olevan kuvan nykyisestä tilanteesta ja tämänhetkisistä 
suuntauksista. Kaupan alan olisi harkittava sellaisen järjestelmän (tietokannan) 
luomista, jonka avulla voidaan lisätä kaupallista tietoa uusien tuotteiden kysynnän 
luomista mahdollisuuksista EU.ssa. Tällaisten toimenpiteiden yhteydessä olisi kuitenkin 
otettava huomioon ylimääräisten tilastojen laatimisesta aiheutuvat yrityksiin 
kohdistuvat hallinnolliset lisärasitteet. Jos tämänkaltaista tietoa ei ole saatavilla, EU:n 
yritykset saattavat joutua muita heikompaan asemaan tarjonnan ja myyntipisteisiin 
keskittyvän markkinoinnin kansainvälistyessä. 
Kaupan ala hyötyy komission yrityspolitiikan tehokkaasta soveltamisesta, ja alan olisi 
välittömästi pyrittävä yhteistyössä komission kanssa ratkaisemaan liiallisesta 
sääntelystä aiheutuvat ongelmat, etenkin pakkausmerkintöjen osalta, sekä tarjoamaan 
asianmukaisesti suunniteltua sekä perinteisiin että uusiin taitoihin liittyvää koulutusta. 
Alalla on myös tutkittava, kuinka tiedonkulkua voidaan parantaa ja samalla varmistaa, 
että i) pienehköjen yritysten päättäjillä on jatkuvasti käytössään ajan tasalla olevaa 
tietoa markkinoista ja että ii) viranomaisilla on käytössään alan ongelmien käsittelyssä 
ja niiden ymmärtämisessä välttämätön tieto. 
3- Työllisyys, kilpailukyky ja yhteenkuuluvuus 
3.1- Maaseutuympäristö 
77- Yhteiskuntamme on riippuvainen kaupasta, jonka taantuminen merkitsisi samalla 
myös kehityksen pysähtymistä ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden heikkenemistä. Tämä 
kaupan ja yhteiskunnan välinen yhteys tulee esiin etenkin maaseudulla, joka kattaa 
80 % yhteisön alueesta ja joka on luonteeltaan hyvin vaihtelevaa. Monien maaseudun 
yhteisöjen ongelmana on nykyään kaupallisten yritysten tai peruspalveluiden puute. 
Tämä koskee erityisesti harvaanasuttuja alueita, joilla kaupunkimainen rakenne on 
harvaa. Ilmiö ei ole uusi, mutta se on kärjistynyt viimeksi kuluneiden 15 vuoden 
aikana, erityisesti elintapojen, kulutustottumusten ja itse jakeluketjun muutosten 
myötä. 
78- Lähikauppojen katoaminen on merkki kehityssuunnasta, jossa taloudellinen 
toiminta katoaa maaseudulta (muutto pois paikallisyhteisöstä, perustoimintojen, 
erityisesti maatalouden parissa työskentelyn, merkittävä supistuminen), mikä on erittäin 
huolestuttavaa. Kun kylän viimeinen kauppa sulkee ovensa, itse kylän olemassaolo on 
uhattuna, koska kauppa on erityisen tärkeä palvelu. 
79- Paikalliskaupan avulla voidaan pyrkiä tehokkaasti pienentämään maaseudun 
asukkaiden syrjäytymisriskiä. Maaseudun asukkaiden on voitava nauttia laajasta 
paikallisesti tuotettujen palveluiden valikoimasta. Kauppa on joskus elintärkeää muiden 
21 
toimintojen säilymiselle. Erityisesti matkailualueilla, joilla kauppa on voimakkaasti 
kausittaista, se voi tarjota luonnolliset jakelukanavat paikallisten käsityöläisten 
tuotteille. Kaupalla on monia tehtäviä: se elävöittää paikallisyhteisöä, ja paikalliskaupat 
ovat tärkeitä sosiaalisten siteiden luonnissa. Ne ovat paikallisia ja ympäröivän alueen 
asukkaita kiinnostava kohde ja usein myös ainoa kohtauspaikka. Kaupalla on 
korvaamaton sosiaalinen tehtävä. 
80- Maaseudun paikalliskaupoille on yleensä tyypillistä pieni myyntialue ja niukka 
tarjolla olevien tuotteiden valikoima, joka koostuu suurimmaksi osaksi elintarvikkeista. 
Nämä kaupat rajoittuvat palvelemaan lähiseudulla asuvia asiakkaita. Kaupan pk-
yritysten on kuitenkin pystyttävä tarjoamaan kilpailukykyiset hinnat, jotta paikallinen 
väestö voi puolustaa ostovoimaansa ja kohottaa elintasoaan. Tämä koskee erityisesti 
vanhuksia. 
81- Tuotteiden toimittamisen takaaminen myös harvaan asutuille alueille on yksi 
paikallisten maaseutumyymälöiden suurimmista ongelmista. Maaseutumyymälän ja 
lähimmän keskikokoisen tai suuren kaupan välinen hintaero saattaa hyvinkin olla 
väistämätön. Tämäntyyppisen kaupan perustamista koskevien tutkimusten mukaan se 
ei välttämättä ole 15-20 % enempää. Kaupan alan on tutkittava logistiikan rakennetta 
(edustussopimukset, vapaaehtoiset ketjut, ostoryhmittymät, elektroniset tilaukset) 
keinona, jonka avulla se voi saavuttaa tarvittavan kilpailukyvyn. 
82- Nykyaikaiset maaseudun myymälät voivat ryhtyä monipalveluyrityksiksi 
välittämällä posti- tai pankkitoimintoja, hoitamalla etämyyntiyritysten tilaus- ja 
toimitusosastoa tai toimimalla televerkon yhteyspisteenä. Tällaisten pienten 
palvelukeskusten syntyminen haja-asutusalueelle voi olla tärkeää vanhuksille 
suunnattuja palveluja tarjoavien verkostojen kehityksen kannalta. Tämän alan 
kokeiluhankkeet esimerkiksi Saksassa (Nachbarschaftsladen 2000), Ranskassa (1000 
villages) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat esimerkkinä kiinnostuksesta tätä 
lähestymistapaa kohtaan. 
83- Kaupan rakenteen muuttuminen maaseudulla ja harvaan asutuilla alueilla voi saada 
kaupat asettautumaan toistensa ja käyttämiensä liitännäispalveluiden läheisyyteen. 
Maaseudun taloudellisesti kannattavien kauppojen säilyminen vaikuttaa näin 
paikalliseen työllisyyteen ja talouteen. Ilmiö korostuu harvaan asutuilla alueilla, 
esimerkiksi saarilla ja syrjäseuduilla. Lähikaupat ovat osa niistä 17 alueesta, jotka 
komissio on yksilöinyt paikallisen kehittämisen ja työllisyyden aloitteita (LDEI) 
koskevassa tutkimustyössään ja jotka on jälleen toistettu komission tiedonannossa 
Euroopan LDELtä kannustava strategia. 
3.2 Kaupunkiympäristö 
84- Euroopan kaupungit ovat 2000-luvun kynnyksellä yhä talouden, innovaation ja 
kulttuurin tärkeimpiä keskuksia: 80 % Euroopan väestöstä asuu kaupunkialueilla. 
Suurkulutuksen aikakaudella uudet jakelumuodot ovat muuttaneet kaupunkien 
maankäyttöä. Kaupunkien ulkopuolelle on ilmestynyt suuria ostoskeskuksia, ja 
tärkeiden liikenneväylien varrelle on perustettu suuri määrä erikoisliikkeitä. Tämä on 
joko käynnistänyt tai ainakin edistänyt kaupunkikeskustojen rappeutumista. 
22 
Kaupunkien keskustojen suunnittelu ja kaupan tasapaino kaupunkialueilla ovatkin 
monissa maissa keskeinen poliittinen kysymys. 
85- Kaupunkien keskustoista on tullut palvelualan (toimistot, rahoituspalvelut, 
elokuvat, teatterit, julkishallinto) sijaintipaikka, ja tämän myötä toimitilojen hinta on 
noussut, mikä on viime aikoina aiheuttanut paineita kaupunkien keskusta-asumiselle ja 
työpaikkojen valinnalle. Outoa kylläkin korkeat vuokrat, korkeat hinnat ja korkea 
työttömyysaste liittyvät kiinteästi toisiinsa kaupunkien keskustoissa, mikä vaikuttaa 
myös kauppaan. 
86- Joillain alueilla esiintyy ongelmia tuotteiden tarjonnassa. Vähäisen todellisen 
kysynnän lisäksi näillä alueilla on yleensä muitakin sosiaalisia ongelmia, jotka eivät 
välittömästi liity kauppaan. Joskus alennusmyymälä tai supermarketti on ainoa 
lähikauppa. Näiden alueiden tarpeet on kuitenkin tyydytettävä. Koska ulkoisia 
sijoittajia ei ole, tai he eivät ole kiinnostuneita näistä kaupunkialueista, lähikauppojen 
omaehtoinen kehittyminen vaikuttaa olevan luonnollinen ratkaisu ongelmaan. Näin 
luotaisiin työpaikkojen lisäksi turvallisuuden tunnetta, koska kaupat ovat 
kohtaamispaikkoja ja kokemusten vaihdon keskuksia, jotka tuovat elämää 
paikallisyhteisöön. Voitaisiin tutkia mahdollisuuksia hyötyä kokemuksista, joita suuret 
vähittäiskauppiaat ovat saaneet paikallisesta yhteistyöstä keskusta-alueilla ja 
kaupallisilla alueilla. 
87- Näyttää siltä, että yhä enemmän tarvitaan kaupunkeja tukevaa yhtenäistä 
politiikkaa. On pyrittävä saavuttamaan tasapaino, jolloin otetaan huomioon kaikkien 
kaupunkialueen asukkaiden ja itse asiassa koko yhteiskunnan edut ja tarpeet samalla, 
kun varmistetaan, että markkinoille pääsy on edelleen avointa ja kilpailu vapaata. 
88- Esikaupunkien kaupan kehitys, mikä useimmiten tarkoittaa supermarketteja, on jo 
vakiintunut ilmiö yhteisön pohjoisissa jäsenvaltioissa ja yleistyy parhaillaan myös 
eteläisissä jäsenvaltioissa. Kaupunkikeskustojen pienten kauppiaiden ja esikaupunkien 
supermarkettien välisen kilpailun lisäksi on tarkasteltava myös esikaupunkien suurten 
ostoskeskusten ja keskustan suurten kauppojen, muuta kuin ruokaa myyvien 
erikoissupermarkettien, pienten kauppiaiden, jne. välistä suhdetta ja tutkittava 
kaupallisten keskittymien välistä kilpailua sen sijaan, että tarkasteltaisiin kaupan eri 
muotojen kilpailua. 
89- Kuluttajat matkaavat, yleensä autolla, kaupunkien reuna-alueilla tai viheralueilla 
sijaitseviin ostoskeskuksiin tai niistä takaisin. Tämä vaikuttaa kaupunkien kestävään 
kehitykseen pitkällä aikavälillä. Toimitusvaikeuksien ja kasvavien 
logistiikkakustannusten muodossa kauppaan vaikuttaa myös jatkuvasti kasvava 
ruuhkautuneisuus kaupunkien keskustoissa. Eri eturyhmien olisi yhdessä pyrittävä 
ratkaisemaan kaupan perusrakenteiden muutosten aiheuttamia ympäristövaikutuksiin 
liittyviä ongelmia, ja komissio voi ohjata näitä pyrkimyksiä herättämällä keskustelua 
asiasta. 
23 
Kaupan rakennemuutoksen yhteydessä olisi ratkaistava useita kilpailukyvyn 
parantamiseen ja vakauden sekä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden säilyttämiseen liittyviä 
kysymyksiä: 
•Miten paikallisten kaupan alan pienyritysten toiminnan jatkuminen voidaan 
turvata talouden ja markkinoiden lyhyen aikavälin suuntauksista huolimatta? 
•Miten voidaan sovittaa yhteen keskenään ristiriitaiset tavoitteet, jotka liittyvät 
ympäristökysymyksiin, auton lisääntyneeseen käyttöön kauppamatkoilla sekä 
hyvin vähän liikkuvan väestönosan tarpeisiin. 
•Miten voidaan varmistaa työllisyyteen ja palveluiden tarjontaan liittyvän 
perinteisen synergian säilyminen kaupan ja paikallisyhteisöjen välillä? 
4- Tietoyhteiskunta ja kauppa 
90- Tietoteknologian avulla on mahdollista parantaa nykyisiä palveluja sekä luoda 
ääntä, tekstiä ja kuvaa yhdistäviä multimediapalveluita ja -sovelluksia. Näiden 
viestintätapojen kehitys tarjoaa tilaisuuden yritysten kilpailukyvyn parantamiseen ja 
uusien mahdollisuuksien avaamiseen työn uudelleen järjestämiselle ja työpaikkojen 
luomiselle. Uuden teknologian soveltaminen jokapäiväiseen elämään tekee 
maailmastamme tietoyhteiskunnan. Komissio on äskettäin julkaissut useita tätä 
kysymystä käsitteleviä asiakirjoja22. 
91- Tämän teknologian käyttö on tarjonnut tärkeän mahdollisuuden luoda uutta 
kaupallista toimintaa, jota ovat esimerkiksi Internetin kautta välitettävä mainonta sekä 
elektroninen kauppa. Kaupallisten yritysten on tarkasteltava uudelleen strategioitaan ja 
organisaatiotaan, ja tämä vaikuttaa yritysjohtajien ja työntekijöiden koulutukseen, kun 
tavoitteena on valmistaa ja motivoida heitä tarvittaviin jatkuviin muutoksiin. Koko 
jakeluketjun tuottajasta kuluttajaan asti on järjestäydyttävä uudestaan ja sopeutettava 
rakenteensa ja strategiansa tämän mukaisesti. Samoin muuttuvat suhteet kuluttajiin. On 
ensiarvoisen tärkeää, että kansalaiset, kuluttajat ja yrittäjät saadaan tietoisiksi 
kehityksestä ja että myönteisten vaikutusten ja kaupalle ja kuluttajille avautuvien 
uusien mahdollisuuksien lisäksi tarkastellaan myös niitä vaaroja ja haitallisia 
sivuvaikutuksia, joita tietoyhteiskunnalla voi olla. 
92- Sen lisäksi, että yritykset myyvät tuotteitaan suoraan lopullisille kuluttajille, ne 
ovat myös kiinnostuneita yritysten välisen toiminnan tarjoamista mahdollisuuksista. 
Näitä saattavat olla luettelot tai yhtiöiden esitteet, joiden avulla kaupan alan yritykset 
voivat hankkia lisää toimittajia ja yhteistyökumppaneita, kilpailijoita tai toimittajia 
koskevia rahoitus- ja maksukykytietoja sekä markkinoita ja sääntelykysymyksiä 
Vihreä kirja Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa, KOM(96) 389 lopullinen, 24.7.1996 ja 
komission tiedonanto Tietoyhteiskunta Korfusta Dubliniin - uusia ilmiöitä sekä 
Tietoyhteiskunnan vaikutus Euroopan unionin politiikkaan - uusien toimien 
valmistelua, KOM(96) 395 lopullinen, 24.7.1996. Komission tiedonanto 
"Eurooppa maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan eturivissä. Jatkuva 
toimintasuunnitelma", valmisteilla. 
24 
koskevia tietoja, erityisesti paikallisten markkinoiden osalta. Kaupan yritykset saattavat 
myös itse tarjota tietoa, pääasiassa kuluttajille, jolloin tavoitteena on korottaa yhtiön 
profiilia tuottamalla on-line-tietoa ja kaupallista aineistoa, jotka melko todennäköisesti 
huomataan, ja esittelemällä tuotteita elektronisten kuvastojen avulla. 
93- Kaikki nämä mahdollisuudet voidaan toteuttaa maailmanlaajuisesti sovellettavissa 
olevien järjestelmien avulla. Elektroninen kauppa tarjoaa yrityksille paremmat 
mahdollisuudet osallistua maailmanlaajuisten markkinoiden toimintaan. Myyjät voivat 
laajentaa maantieteeellistä toiminta-aluettaan siirtymättä fyysisesti minnekään. Myynnin 
kansainvälistyminen, erityisesti pk-yritysten osalta, yleistyy luultavasti nopeammin 
elektronisen kuin perinteisen kaupan kautta. Elektroninen kauppa parantaa myös 
syrjäseutujen pk-yritysten mahdollisuuksia markkinoilla. Kansainvälisen 
markkinapaikan tarjoaminen pk-yrityksille on tavoitteena G7-kokeiluhankkeessa, jossa 
on otettu huomioon kansainvälinen ulottuvuus sekä pk-yritysten strateginen merkitys 
taloudellisen toiminnan perustekijöinä ja innovaatioiden lähteenä. Hanke tarjoaa 
eurooppalaisille pk-yrityksille mahdollisuuden laajentaa aluekohtaisia toimintoja ja 
hankkeita kansainväliseksi toiminnaksi ja osallistua näin maailmanlaajuisten kaupan 
alan markkinoiden toimintaan. 
94- Muutokset, joita yhtiöiden on tehtävä uuden teknologian vuoksi, vaikuttavat 
selvästikin jakelualan työllisyyteen. Vaikutusten täsmällinen luonne riippuu siitä, 
millaiseksi "virtuaalimyynnin" markkinaosuus kasvaa. Elektroninen kauppa näyttäisi 
valtaavan merkittävän osan markkinoista, ja jos näin tapahtuu, markkinat jakautuvat 
uudelleen mahdollisesti perinteisten myyntitapojen, kuten kauppojen, tappioksi. Tällöin 
vaarana on, että erityisesti suurista myymälöistä katoaa paljon työpaikkoja. On 
kuitenkin vielä liian aikaista sulkea pois sitä mahdollisuutta, että perinteisemmät 
kaupan muodot säilyvät markkinaosuuden pienenemisestä huolimatta myös uudessa 
rakenteessa, joka syntyy kansainvälisille markkinoille pääsyn seurauksena. Samalla 
esimerkiksi markkinoiden uudet toimijat tai elektroniseen kauppaan erikoistuneiden 
alojen syntyminen sekä pakkaus- ja kuljetusalat luovat uusia työpaikkoja. On kuitenkin 
vaikea arvioida tarkasti, millaisia välittömiä vaikutuksia tällä on kokonaistyöllisyyteen 
tai nykyisiin kaupan alan yrityksiin. 
25 
Elektronisen kaupan mahdollistava teknologia 
Elektronisessa kaupassa hyödynnetään useita viestintäteknologian menetelmiä, kuten 
sähköpostia, telekopiolaitteita, EDLtä, EFT-multimediaa, yhteisiä tietokantoja, 
elektronisia tuoteluetteloita ja hakemistoja. Vaikka kaikkia näitä voidaan käyttää apuna 
elektronisessa kaupassa, käyttöyhteys vaikuttaa kulloisenkin menetelmän valintaan 
(kukin menetelmistä on tarkoituksenmukainen vain tietyissä yhteyksissä). 
EDI (Electronic Data Interchange) on sovellusten välinen viestintäjärjestelmä, joka 
mahdollistaa elektronisen tilaustenkäsittelyn, nopeuttaa toimitusta, tehostaa 
ajankäyttöä sekä lisää asiakkaiden tyytyväisyyttä. 
Internet, sähköposti ja kotisivut tarjoavat useita erilaisia viestintä- ja 
käyttömahdollisuuksia, ja niiden tavoitteena on mahdollisimman laajan käyttäjäkunnan 
tavoittaminen mahdollisimman pienillä viestintäkustannuksilla. 
EDIn soveltaminen on ollut yksi COMMERCE 2000 -toimintoihin kuuluvista aiheista. 
Vaikka EDI on jo laajalti käytössä Euroopan maissa, monet pk-yritykset ovat pitäneet 
järjestelmää omiin tarpeisiinsa liian kalliina ja monimutkaisena. Internet-työkaluihin 
perustuvat sovellukset voivat olla helpommin saatavilla ja soveltua paremmin pk-
yritysten tarpeisiin. 
Internet-työkalujen etuna on, että yritykset voivat niiden avulla parantaa 
tuotemerkkinsä imagoa, lisätä jakelukanaviaan ja säästää viestintäkustannuksissa, kun 
välimatkat ovat pitkiä. Niihin liittyy kuitenkin myös haittoja, joita ovat palvelun 
vaihteleva laatu ja turvallisuusongelmat, jotka liittyvät erityisesti maksujen 
välittämiseen. 
95- Elektronisen kaupankäynnin kehittyminen sekä 'Virtuaalisten" ostoskeskusten 
syntyminen saattavat johtaa uusien osapuolien ilmaantumiseen jakeluketjuun. Nämä 
saattavat olla esimerkiksi fyysisten hyödykkeiden tuottajia, joiden kohdalla uusi 
teknologia saattaisi yksikertaista jakelua, tai tiedontuottajia (tietokoneohjelmistot, 
kirjat, elokuvat, jne.), eri aloihin erikoistuneita elektronisen vähittäiskaupan harjoittajia, 
jotka nyt käyttävät perinteistä etämyyntiä, tai uusia erikoistuneita yhtiöitä, jotka 
toimivat markkinavälittäjien (elektronisten markkinoiden järjestäjien) avulla. Lisäksi 
syntyy uusia jakelualan toimijoita, jotka käyttävät hyödykkeiden fyysiseen jakeluun 
järjestelmää, joka on sovitettu toimittamaan suoraan tuottajalta kuluttajalle tai 
yhteistyössä elektronisen kauppiaan tai markkinoiden tekijöiden kanssa. Tällaisia 
toimitusjärjestelmiä ovat jo kehittäneet etämyyntialalla toimivat yritykset, jotka joskus 
takaavat toimituksen tilauksen tekemistä seuraavana päivänä. 
96- Muita uusia osapuolia ovat elektroniset verkot tai televiestintäyhtiöt, kuten 
kaapelioperaattorit, puhelinyhtiöt tai yksityiset verkot, jotka tarjoavat pääsyn 
kuluttajan kotiin, sekä markkinoiden valintarajapintojen ('market choice boxes" -
palvelimia, jotka on suunniteltu kuluttajia varten helpottamaan interaktiivisten 
ohjelmien käyttöä) käyttäjät. Valintarajapintojen kautta voidaan saavuttaa valtava 
26 
määrä elektronisia kauppiaita. Näiden palvelinten avulla voidaan puhelin, televisio ja 
tietokone yhdistää siten, että syntyy yhteys kodin ja markkinoiden viilille 
97- Tietotekniikan avulla jakelukustannukset voidaan supistaa minimiin. Tästä on 
esimerkkinä tietokoneohjelmistojen myynti ja jakelu tietoliikenneverkon kautta. 
Jakelukustannusten pienentäminen saattaa olla mahdollista koko jakeluketjun osalta. 
Tuottajien ja vähittäiskauppiaiden elektronisten yhteyksien ansiosta kustannuksia 
voidaan pienentää vähentämällä paperilla tapahtuvia toimintoja tai korvaamalla ne 
kokonaan elektronisilla toiminnoilla. 
ECR (tehokas kuluttajavaste) 
ECR:ään kuuluu kiinteiden kumppanuussuhteiden solmiminen tuottajien ja jakelijoiden 
välille siten, että otetaan käyttöön tarvittavaa teknologiaa, erityisesti EDI: oikea-
aikaiset ('just-in-time') toimitukset tilausten suunnittelun avulla ja varaston 
automaattinen täydennys myyntitietojen jakamisen kautta; myynnin ja 
markkinointialueiden hallintoja uusien tuotteiden kehittäminen yhteistyössä. 
Euroopan ECR-kongressissa 26. ja 26. tammikuuta 1996 esitetystä tutkimuksesta kävi 
ilmi, että ECR tuottaisi 250 miljoonan ecun säästöt EU:n alueella, mikä vastaisi 5,7 
prosentin alennusta vähittäishinnasta. ECR edellyttää kuitenkin tuottajien ja 
jakelijoiden välisten kaupallisten suhteiden täydellistä uudelleenarviointia. On 
siirryttävä pois tuottajien ohjaamasta jakeluketjun virrasta kysynnän ohjaamaan virtaan. 
ECR:n kehityksen kulkua on seurattava, jotta voitaisiin varmistaa, että sekä valmistajat 
että kuluttajat hyötyvät tulevaisuudessakin tästä merkittävästä taloudellisen vallan 
siirrosta kauppiaille. On erityisen tärkeää välttää tuotantoteollisuuden, erityisesti pk-
yritysten, riippuvuus yhdestä ainoasta jakelukanavasta ja tilanne, jossa kuluttajien 
valinnan määräävät yritysten taloudellisten kysymysten ohjaamat sisäiset hallinnolliset 
päätökset eivätkä kuluttajien omat tarpeet (esimerkiksi laadun heikentäminen 
kustannussyistä). 
98- Kotimyynnissä käytettävä telemyynti on nykyään merkittävä etämyynnin osa. 
Euroopan laajuisen telemyynnin oikeudelliset puitteet (direktiivi 89/552/ETY 'rajaton 
televisio') ovat parhaillaan tarkasteltavana. Kuluttajien suojaa etäsopimuksissa 
(etämyynnissä) koskeva direktiiviluonnos on sovitteluvaiheessa. Tuleviin direktiiveihin 
sisältyy muiden säännösten lisäksi entistä yksityiskohtaisempia säännöksiä 
telemyynnistä. Etämyynti voi tulla entistä kiinnostavammaksi myös on-line-tiedon 
ansiosta. Virtuaalisia ostoskeskuksia on jo kehitteillä. Myös etäostokset edellyttävät 
tavaroiden fyysistä toimittamista ostajalle, jonka ei enää tarvitse itse lähteä ostoksille 
hankkiakseen tarvitsemansa tavarat. Tämä muuttaa kuljetustapoja - vähemmän 
ostosmatkoja, mutta enemmän toimituksia -ja avaa uusia työllisyysmahdollisuuksia. 
99- Kuluttajien käyttäytymisen mahdollinen muutos - eli lähinnä se missä määrin 
kuluttajat luottavat uusiin järjestelmiin - riippuu siitä, missä määrin kuluttajat voivat 
turvallisesti ja kätevästi hyödyntää uuden teknologian etuja hinnan, tuotteen laadun, 
valikoiman ja ajansäästön suhteen. 
27 
100- Elektronisten toimien turvallisuus on jo nyt tärkeä keskustelunaihe, ja sen 
merkitys kasvaa jatkuvasti, kun ostosten teko tietokoneen kautta kehittyy. Turvallisuus 
on tarpeen erityisesti maksuvaiheessa elektronisessa kaupankäynnissä, ja tämä 
edellyttää erityisen salausjärjestelmän käyttöä. On kuitenkin selvää, että tällä hetkellä 
vallitseva täydellinen sääntelyn puute aiheuttaa sisämarkkinoiden vääristymiä tällä alalla 
ja muodostaa esteen sisämarkkinoiden joustavalle toiminnalle''*. Firenzessä kesäkuussa 
1996 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle esittämässään työllisyyttä koskevaa 
luottamussopimusta käsittelevässä tiedonannossa komissio katsoi, että elektronisen 
kaupan alalla tarvitaan sääntelyä. 
Ensisijaisena tavoitteena olevan tarkoituksenmukaisen elektronista kauppaa koskevan 
sääntelyn luomisen lisäksi olisi jatkossa käsiteltävä myös muita kysymyksiä: 
• Mitkä ovat EU:n, sen jäsenvaltioiden ja kaupan alan tehtävät pyrittäessä 
varmistamaan turvattujen, avointen, yhdentyneiden ja kilpailua tukevien 
markkinoiden syntyminen uudessa ympäristössä? 
• Miten kehitys vaikuttaa työllisyyteen koko kaupan alalla ja sen osa-alueilla? 
• Miten ala saadaan tietoiseksi sille tarjolla olevista uusista mahdollisuuksista? 
V- TULEVAISUUDEN MAHDOLLISUUDET 
101- Edellä hahmoteltu kaupan alan analyysi ei ole kaikenkattava, mutta se antaa 
yleiskatsauksen monista ongelma-alueista, jotka koskevat useita eri aloja ja joiden 
kannalta kaupan elinvoima tulevaisuudessa on keskeisen tärkeää. Nämä ongelma-alueet 
ovat luonteeltaan äärimmäisen monimutkaisia ja niihin vaikuttavat monien eri tasojen 
poliittiset päätökset koko yhteiskunta mukaan lukien. Näitä ongelmia ei kuitenkaan 
voida ratkaista pysyvästi, jos ei samalla taata kaupan tervettä kehitystä 
102- Kaupunkisuunnittelu, maaseudun kehittäminen ja maksujen turvallisuus 
ympäristössä, johon tietotekniikka vaikuttaa yhä enemmän, ovat hyvin erilaisia 
kysymyksiä, mutta kaikkien osalta lainsäätäjät voivat joko edistää tai estää aloitteita, 
joilla yrittäjät pyrkivät luomaan elinkelpoista kauppaa. Useimmat päätökset tehdään 
jatkossakin kansallisella, alueellisella tai paikallisellakin tasolla, mutta sisämarkkinoiden 
kehittyminen tuo mukanaan lisää EU:n tason päätöksiä. Näistä kysymyksistä on 
käytävä keskustelua nyt, jos EU haluaa sopeutua käynnissä olevaan muutokseen 
mahdollisimman helposti. 
103- Keskustelua käydään toissijaisuusperiaatteen hengessä, jos otetaan huomioon 
yhteisön tason toiminnan kolme osa-aluetta: 
13 Vihreä kirja suojattujen palvelujen oikeussuojasta sisämarkkinoilla. KOM (96)76. 6.3.1996. 
28 
• eri viranomaisten kuuleminen ja niiden toimien yhteensovittaminen parhaiden 
käytäntöjen järjestelmällisen vaihdon avulla tavoitteena mittapuiden löytäminen 
onnistuneita ratkaisuja varten, 
• näihin ongelma-alueisiin mahdollisesti vaikuttavien yhteisön poliittisten 
ohjelmien yhteensovittaminen, 
• yhteisön tason toiminta siinä määrin, kun se edesauttaa näiden ongelmien 
ratkaisemista. 
104- Näitä erilaisia toimintatapoja on menestyksekkäästi sovellettu yrityspolitiikan 
alalla, ja siksi niistä voi olla apua nyt käsiteltävänä olevien vaihtoehtojen valinnassa. 
105- Tähän vihreään kirjaan pyydetään vastauksia, joissa joko annetaan tietoja, 
ehdotetaan mahdollisia ratkaisuja tai annetaan suuntaviivoja toiminnalle. Komissio 
ymmärtää, että kaupalliseen ympäristöön vaikuttavat niin monet päivittäiset toiminnot, 
joihin kauppa puolestaan vaikuttaa, että yksikään esitys ei voi kattaa kaikkia 
kysymyksiä. Komissio uskoo vakaasti, että ilman tässä kirjassa käsitellyistä asioista 
käytävää avointa julkista keskustelua, yhteisön yritykset ovat muita huonommassa 
asemassa nopeasti kehittyvillä kansainvälisillä markkinoilla. Saattaa myös olla, etteivät 
ne ole valmistautuneet jäsenvaltioissa tapahtuviin sosiaalisiin muutoksiin. Komissio 
uskoo, että keskustelun avaaminen antaa EU:lie mahdollisuuden tarjota kaikilla tasoilla 
toimiville päätöksentekijöille vaihtoehtoja, joiden avulla voidaan aikanaan toteuttaa ne 
aloitteet, joita tulevien vuosikymmenten haasteisiin vastaaminen vaatii. Tämän vihreän 
kirjan aikaansaaman keskustelun yhteydessä ja vuoden 1997 aikana komissio ehdottaa 
erityistoimenpiteitä, joiden avulla välittömiin haasteisiin voidaan vastata. 
29 
Näin ollen 
Euroopan parlamenttia 
Euroopan unionin neuvostoa 
jäsenvaltioita 
talous-ja sosiaalikomiteaa 
alueiden komiteaa 
edustusjärjestöjä, työmarkkinaosapuolia ja muita kaupan Euroopan, 
jäsenvaltion tai alueellisen tason elimiä 
yksilöitä, joilla on näiden alojen kokemusta tai tuntemusta 
pyydetään jättämään vastineensa tähän Vihreään kirjaan kaupasta Euroopan unionissa. 
viimeistään 31. toukokuuta 1997 
osoitteeseen: 
Euroopan komissio 
Pääosasto XXIII 
Vihreä kirja kaupasta jakelusta 
rue de la Loi 200 Wetstraat 
B-1049 Brussels 
Lisätietoja: puhelin (+ 32 2) 295 16 42 
telekopio (+ 32 2) 295 89 84 
sähköposti commerce@dg23.cec.be 
30 
LIITE A: TILASTOT 
Johdanto 
Tämän liitteen taulukoilla ja kuvilla pyritään antamaan yleisesitys kaupan alasta Euroopassa 1990-luvun 
alussa. Ne perustuvat mahdollisimman tuoreisiin saatavilla oleviin tietoihin, minkä vuoksi taulukoiden 
sisältämät tiedot eivät aina ole keskenään samalta ajalta. Tiedot ovat peräisin kansallisilta tilastotoimistoilta, 
Eurostatin tietokannoista (palvelualan tilastot Mercure- ja yhdenmukaistetun kansantalouden tilinpidon tiedot 
New Chronos -tietokannasta) ja jossain tapauksissa yksityisistä tai yliopistolähteistä. Suurin osa tiedoista on 
peräisin Eurostatin äskettäisistä tai vasta painossa olevista julkaisuista (ks. kirjallisuusluettelo jäljempänä). 
Esitetyt tilastot koskevat yleensä makrotalouden suureita (yritysten ja paikallisyksiköiden määrä, henkilöstön 
määrä, liikevaihto, lisäarvo jne.). Viimeiset kolme taulukkoa koskevat kuitenkin vähittäiskaupan keskeisiä 
ryhmiä (liikevaihto, merkitys kansainvälisen kaupan kannalta) sekä keskeisiä Euroopan unionin tasolla 
toimivia ostoryhmittymiä. 
Lisätietoja: 
Vähittäiskauppa Euroopan yhtenäismarkkinoilla vuonna 1993. PO XXIII ja Eurostat 1993. Euroopan 
yhteisöjen julkaisutoimisto. 
Vähittäiskauppa Euroopan talousalueella: edellisen julkaisun liite EFTA-maita varten. PO XXIII ja Eurostat 
1995. Euroopan yhteisöjen julkaisutoimisto. 
Kauppa, palvelut, kuljetus. Kuukausittainen tiedote. Eurostat. 
Ilmestymässä: 
Vähittäiskauppa Euroopan talousalueella. Kahden edellä mainitun julkaisun päivitys. Julkaisu suunniteltu 
vuodeksi 1997 (ensimmäinen puolisko). 
Tukkukauppa Euroopan talousalueella. Julkaisu suunniteltu vuodeksi 1997 (ensimmäinen puolisko). 
Vähittäiskauppa Keski-ja Itä-Euroopan maissa. Julkaisu suunniteltu vuodeksi 1997 (ensimmäinen puolisko). 
31 
1- Kaupan merkitys Euroopan unionissa 
Kauppa vastaa lähes 13 prosentista unionin 15 jäsenvaltion bruttokansantuotteesta. Sen parissa 
työskentelee yli 15% (15,6) aktiivisesta väestöstä. Lähes 30% yrityksistä toimii kaupan alalla. Näiden 
kolmen seikan kohdalla jäsenvaltioiden välillä on melko huomattavia eroja. Erot johtuvat kansallisista 
erityispiirteistä, esimerkiksi matkailun suuresta merkityksestä tai pienyritysten hallitsevasta asemasta. Eroja 
voivat myös aiheuttaa erilaiset tilastolähteet ja -menetelmät. Tietoja on siis tulkittava varoen siihen asti, 
kunnes komission ajama kaupan alan tilastojen yhdenmukaistamispolitiikka saadaan toteutettua. 
Taulukko 1: Kaupan osuus 1 Euroopan taloudessa (1991) 
% brutto- % kokonais- % yritysten 
kansantuotteesta 2 työllisyydestä kokonaismäärästä 3 
Belgia 15.2 16.3 20 3 
Tanska 12.3 12.1 19.4 
Saksa4 10.5 14.8 28.0 
Kreikka5 11.2 12.3 40.0 
Espanja 15.4 16.0 33.3 
Ranska 12.6 14.3 27.6 
Irlanti 8.7 13.5 30.0 
Italia 15.5 17.3 34.0 
Luxemburg 13.9 15.7 28.1 
Alankomaat 12.8 17.9 26.7 
Itävalta 13.0 14.9 30.5 
Portugali 17.1 14.4 29.8 
Suomi 8.9 13.5 24.4 
Ruotsi 12.0 17.7 23.7 
Yhd. kuningaskunta 11.5 16.5 27.3 
Eli 15 12.7 15.6 29.4 
Islanti 11.0 12.0 12.4 
Norja 12.3 14.9 26 1 
ETA 12,7 15,e 29,3 
Yhdysvallat6 14.5 18.3 17.9 
Japani 13.4 IjBJ ; 
1 Tukku-ja vähittäiskauppa mukaan lukien uusiokäyttöjä korjaus. 
2 Markkinahintainen bruttokansantuote 
3 Tukku-ja vähittäiskaupan osuus, tiedot vuosilta 1987-1994. 
4 Saksan läntinen osa. 
5 Lukuun ottamatta uusiokäyttöä ja korjausta. 
6 Bruttokansantuote: 1992. 
Lähde: Eurostat. 
Kuva 1: Kaupan osuus BKT:sta (1991) Euroopan unionin maissa 
Want |...„,„„„„•„„.,,„„„„„,,,.„„,.„,„„;;,„,;„a 
Suomi I I. . i . 3 
Saksa I J 
Kreikka IMMHHUIIHHHHIMHI r iriiiiMiiiiiiiiinitiii iiiiiiiniiiii imu il 
Yhdkkunta I I 
Ruotsi I ' * 
Tansk I'lillliliiliiii'iillillili'.'.liiiiMlllllil'iilii.lMii'.iilllilii'.li'.ill'.lilliiililli'.ilil 
Ranska j ' 
Alankomaa l''""""" •••• ' 
Itävalta 
Luxemburg 
Espanj I"" n 
I i 
Italia L ... " " . ' .... 1 
Portugali I •"• 
8 10 12 14 16 18 
% BKT:sta 
32 
2- Euroopan kaupan yritykset ja työlllisyys 
2.1- Yritysten ja työvoiman määrää koskevat absoluuttiset luvut vahvistavat kaupan määrällisen 
merkityksen. 1990-luvun alussa yrityksiä oli yli 4,5 miljoonaa ja yli 22 miljoonaa ihmistä työskenteli kaupan 
alalla. Suurin osa yrityksistä on pieniä, koska yrityksen keskimääräinen henkilöstön määrä on 4,9 koko 
kaupan alan osalta. Tukkukaupassa määrä on 6,3 ja vähittäiskaupassa 4,4. 
Taulukko 2.1: Yritykset ja työllisyys kaupan alalla. Absoluuttiset määrät (tuhansina) 
Yritysten määrä 
Tukkukauppa Vähitt. Yhteensä Vuosi Työntekijöiden määrä 
Tukkukauppa Vähitt. Yht. Vuosi 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia l 
Luxemburg 
Alankomaat 
Itävalta 
Portugali 
Suomi ^ 
Ruotsi 
Yhd. kkunta 2 
EU 15 
Islanti *'•* 
Norja *'4 
ETA 
Yhdysvallat 
Japani 72.9 
37.8 
186.1 
46.8 
73.1 
106.1 
3.4 
235.6 
2.1 
75.8 
18.0 
28.4 
18.3 
39.7 
142.7 
1086.9 
1.4 
20.2 
1108.5 
363.9 
300.0 123.8 
47.6 
435.5 
198.6 
569.7 
417.2 
29.3 
888.3 
3.4 
102.9 
40.0 
132.1 
28.3 
61.4 
348.2 
3426J5 
1.6 
38.3 
3466.4 
1589.1 
1300.0 196.8 
85.4 
621.6 
245.4 
642.8 
523.3 
32.7 
1124.0 
5.5 
178.7 
58.1 
160.5 
46.6 
101.1 
490.9 
4513.4 
3.1 
58.4 
4574,9 
1953.0 
1600.0 1991 
1992 
1993 
1993 
1992 
1994 
1993 
1991 
1993 
1994 
1994 
1993 
1993 
1993 
1991 
1992 
1993 
1987 
1988 234 
166 
1692 
108 
485 
975 
45 
1078 
12 
403 
196 
197 
89 
191 
921 
6897 
7 
107 
iiii 
5609 
4332 275 
199 
3285 
471 
1537 
2040 
151 
2389 
20 
637 
290 
364 
116 
288 
3030 
15215 
8 
123 
15346 
12820 
6851 509 
365 
4978 
579 
2022 
3015 
196 
3467 
32 
1040 
486 
561 
205 
479 
3951 
22112 
15 
230 
22357 
18429 
11183 1992 
1992 
1993 
1993 
1992 
1994 
1993 
1990 
1993 
1994 
1994 
1993 
1993 
1993 
1991 
1992 
1993 
1987 
1991 
' Työntekijöiden määrä: vastaa kokopäiväisiä. 
2 Vähittäiskaupan työntekijät: 1989. 
•' Tukkukauppa: autokauppa mukaan lukien. 
4 Tiedot perustamisista. 
Lähde: Eurostat. 
33 
2.2- Suurin osa Euroopan yhteisön yrityksistä sijoittuu viiteen maahan: Italia (lähes 25 %), Saksa (yli 14%), 
Espanja (14 %), Ranska (12 %) ja Yhdistynyt kuningaskunta ( 11 %). Nämä maat ovat myös työllisyyden 
suhteen tärkeimmät mutta eri järjestyksessä: Saksa (23 %), Yhdistynyt kuningaskunta (18 %), Italia (16 %), 
Ranska (14. %) ja Espanja (10%). 
Taulukko 2.2: Kaupan jakautuminen Euroopan unionissa 
Yritvsten määrä 
Tukkukauppas Työntekijöiden määrä 
Vähitt. Yht. Tukkukauppa Vähitt. Yht. 
Osuus (%) 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Itävalta 
Portugali 
Suomi 
Ruotsi 
Yhd.kkunta 
EU 15 6.7 
3.5 
17.1 
4.3 
6.7 
9.8 
0.3 
21.7 
0.2 
7.0 
1.7 
2.6 
1.7 
3.7 
13.1 
100.0 3.6 
1.4 
12.7 
5.8 
16.6 
12.2 
0.9 
25.9 
0.1 
3.0 
1.2 
3.9 
0.8 
1.8 
10.2 
100,0 4.4 
1.9 
13.8 
5.4 
14.2 
11.6 
0.7 
24.9 
0.1 
4.0 
1.3 
3.6 
1.0 
2.2 
10.9 
1Q0.0 3.4 
2.4 
24.5 
1.6 
8.6 
14.1 
0.7 
15.6 
0.2 
5.8 
2.8 
2.8 
1.3 
2.8 
13.4 
100,0 1.8 
1.3 
21.6 
3.1 
10.9 
13.4 
1.0 
15.7 
0.1 
4.2 
1.9 
2.4 
0.8 
1.9 
19.9 
100.0 2.3 
1.6 
22.5 
2.6 
10.2 
13.6 
0.9 
15.7 
0.1 
4.7 
2.2 
2.5 
0.9 
2.2 
17.9 
iiii 
34 
3- Vähittäismyyntipisteet Euroopan unionissa 
Vähittäiskauppojen määräksi Euroopan yhteisön maissa arvioidaan lähes 4 miljoonaa. Ne sijaitsevat 
pääosin Italiassa, Ranskassa, Saksassa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yritysten ja 
myymälöiden suhdeluku on 1,15 Tämä osoittaa, että yhden myymälän yritykset ovat vallitsevia. 
Myymälöiden määrä 1000 asukasta kohden on selvästikin suuri tärkeissä matkailumaissa, kuten 
Portugalissa, Kreikassa ja Italiassa, mutta tämä ei ole ainoa vaikuttava tekijä. Tästä ovat osoituksena 
myymäläkohtaiset työntekijämäärät. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on suurin myymäläkohtainen 
työntekijämäärä, mutta vähiten myymälöitä 1000 asukasta kohden. Kreikassa ja Italiassa myymälät 
työllistävät vähiten ihmisiä. 
Taulukko 3: Vähittäiskaupan myyntipisteet Euroopan unionissa(1990) 
Belgia 2 
Tanska 
Saksa 3 
Kreikka 2 
Espanja 
Ranska 
Irlanti 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Itävalta 
Portugali 2 
Suomi 
Ruotsi 
Yhdistynyt kkunta 2 
EU 15 
Islanti 
Norja 
ETA 
Yhdysvallat 
Japani Myyntipisteiden 
määrä 1 
(1000) Myyntipisteitä 
1000 asukasta 
kohden 
140.0 
51.5 
533.7 
184.9 
523.2 
546.1 
31.7 
983.0 
4.4 
119.4 
52.5 
190.0 
39.7 
72.2 
466.6 
3939,0 
1.7 
39.5 
3980.2 
1929.3 
1619.8 14.1 
10.0 
8.5 
18.4 
13.4 
9.7 
9.0 
17.1 
11.6 
8.0 
6.9 
19.2 
7.9 
8.5 
8.1 
11.3 
6.7 
9.3 
11.2 
8.3 
13.3 Työntekijöiden 
määrä myynti-
pistettä kohden 
2.0 
3.9 
4.4 
1.8 
2.7 
3.8 
4.1 
2.4 
4.1 
3.4 
4.8 
3.1 
4.6 
4.2 
6.5 
3,5 
4.7 
3.1 
III 6.6 
4.2 
1 Tiedot vuosilta 1986-1990. 
2 Eurostatin arvio. 
3 Saksan läntinen osa. 
Lähde: Eurostat. 
Kuva 2: Vähittäiskaupan myyntipisteiden tiheys (1990) 
Itävalta 
Suomi 
Alankomaat 
Yhdistynyt kkunta 
Ruotsi 
Saksa 
Irlanti 
Ranska 
Tanska 
Luxemburg 
Espanja 
Belgia 
Italia 
Kreikka 
Portugali 1 
mm 
5 K) 15 
Myyntipisteiden määrä 1000 asukasta kohden 20 
35 
4- Kaupan yritysten alakohtainen jakautuminen 
Koko Euroopan unionissa lähes 31 % yrityksistä myy pääasiassa elintarvikkeita ja juomia, 18,5 % vaatteita 
ja jalkineita ja 13,4 % kodinkoneita. Osuudet vaihtelevat huomattavasti ori maissa. Esimerkiksi 
elintarvikkeiden kauppa on erityisen kehittynyttä Välimeren maissa sekä Irlannissa ja Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. On kuitenkin muistettava, että osa näistä eroista saattaa johtua ongelmista, jotka 
liittyvät yritysten jaotteluun niiden toimialan mukaisesti. 
Taulukko 4: Vähittäiskaupan yritysten jaottelu päätoimialan mukaan (%) 
Elin­
tarvikkeet, 
juomat, 
tupakka Tekstiilit 
vaatteet, 
jalkineet Kodin­
koneet Autokaup­
pa, ml..-
poltto-
aineet Muut Yht. Vuosi 
Belgia 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 1 
Espanja 
Ranska 
Irlanti2 
Italia 
Luxemburg 
Alankomaat 
Itävalta1 
Portugali 
Suomi 
Ruotsi 
Yhd. kkunta 
EU 15 
Islanti3'4 
Norja 1 
ETA 28.0 
24.5 
20.8 
29.5 
39.7 
26.1 
54.0 
33.3 
23.8 
20.0 
27.2 
39.7 
24.3 
23.1 
36.7 
30.8 
30.7 
29.2 
30.6 18.2 
16.4 
15.6 
19.5 
20.3 
19.0 
9.0 
22.8 
18.8 
18.3 
17.3 
18.8 
13.4 
15.8 
8.6 
18,5 
19.0 
16.3 
18.5 12.7 
16.8 
16.9 
14.8 
13.4 
11.2 
4.4 
11.7 
15.6 
21.1 
7.4 
7.4 
10.2 
18.2 
15.7 
13.4 
9.1 
8.3 
13.3 10.0 
13.9 
12.5 
7.7 
3.2 
15.3 
11.5 
6.1 
15.5 
8.3 
12.6 
5.5 
13.1 
12.4 
24.6 
10.2 
12.1 
10.2 31.1 
28.5 
34.2 
28.5 
23.4 
28.4 
21.0 
26.0 
26.4 
32.4 
35.5 
28.6 
39.1 
30.6 
14.4 
27.1 
41.2 
34.1 
27.2 100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.0 
100.Q 
100.0 
100.0 
100.0 1988 
1992 
1992 
1988 
1988 
1992 
1988 
1991 
1993 
1994 
1994 
1993 
1993 
1993 
1992 
1992 
1993 
1 Tiedot perustamisista. 
2 Elintarvikkeet, juomat, tupakka: mukaan lukien kahvilat, joissa yli 50 % alkoholijuomista nautitaan 
. paikan päällä. 
3 Tiedot vähittäismyyntipisteistä. 
4 Lukuun ottamatta autokauppaa. 
Lähde: Eurostat. 
36 
5- Työllisyys vähittäiskaupassa 
1990-luvun alussa kaupan alan työväestö koostui yli 70-prosenttisesti palkansaajista. Heistä 55 % oli naisia, 
ja osa-aikatyö oli erityisen yleistä (lähes 28 % kaikista palkansaajista). Välimeren maissa, Kreikassa ja 
Italiassa oli vähiten palkansaajia: yrittäjyys on näissä maissa edelleen vallitsevana. Pohjois-Euroopan 
maissa sitä vastoin palkansaajien määrä on 80 % tai ylikin. Naisten keskimääräinen osuus työvoimasta 
(55%) ylittyy useimmissa Pohjois-Euroopan maissa ja Itävallassa. Se on alle keskiarvon Kreikassa, 
Espanjassa, Ranskassa ja Italiassa. Osa-aikatyön yleisyys näyttää olevan sidoksissa naisten osuuteen 
työvoimasta, ja se on erityisen yleistä Pohjois-Euroopan maissa. 
Taulukko 5: Työllisyyden ominaispiirteitä vähittäiskaupassa 
Osuus kokonaistyöllisyydestä (%) 
Belgia l 
Tanska 
Saksa 
Kreikka 2 
Espanja 
Ranska 3 
Irlanti4 
Italia 
Luxemburg ^ 
Alankomaat6 
Itävalta 7 
Portugali 
Suomi " 
Ruotsi 
Yhd. kuningaskunta8 
EU 15 9 
Islanti 
Norja 
ETA KU 1 Palkan­
saajia Naisia Osa-aikaisia 
työntekijöitä 
54.1 
84.9 
84.8 
28.9 
55.4 
78.0 
72.9 
33.6 
87.4 
80.0 
84.9 
75.8 
81.0 
79.8 
84.4 
70.5 
85.8 
89.0 
70.8 58.1 
52.5 
64.8 
43.6 
51.9 
50.3 
45.6 
44.4 
51.6 
56.7 
62.4 
43.4 
68.8 
60.8 
58.4 
55.2 
63.0 
55.3 17.4 
35.0 
39.0 
3.3 
6.4 
19.3 
23.2 
11.5 
34.6 
13.0 
5.1 
38.2 
38.4 
27.9 
47.0 
23,2 Vuosi 
1989 
1992 
1993 
1988 
1992 
1993 
1991 
1991 
1993 
1990 
1991 
1993 
1993 
1993 
1991 
1992 
1993 
1 Osa-aikaiset työntekijät : Eurostatin arvio. 
2 Palkansaajat ja osa-aikaiset työntekijät: Eurostatin arvio. 
3 Naiset: 1989. 
4 Naiset : Eurostatin arvio 1988. 
5 Naiset ja osa-aikaiset työntekijät: Eurostatin arvio 1989. 
6 Naiset : Eurostatin arvio. 
7 Osa-aikaiset työntekijät: 1988. 
8 Lukuun ottamatta autokauppaa. 
9 Osa-aikaisten työntekijöiden osuus : lukuun ottamatta Italiaa ja Suomea. 
10 Naisten osuus: lukuun ottamatta Islantia. 
11 Osa-aikaisten työntekijöiden osuus : lukuun ottamatta Italiaa, Suomea ja Islantia. 
Lähde: Eurostat. 
37 
Kuva 3: Palkansaajien osuus kokonaistyövoimasta (1988-1994) 
Kreikka pS 
Italia 
Belgia 
Espanja 
Irlanti 
Portugali na 
Ranska fi&ffi&S, 
Ruotsi 
Alankomaat 
Suomi 
Yhdistynyt kkunta 
Itävalta 
Tanska g-
Saksa È 
Luxemburg EyM 
10 20 30 40 50 60 
palkansaajat % kokonaistyövoimasta 70 80 90 
6- Kaupan liikevaihto 
Vähittäiskaupan liikevaihdon kokonaisarvo Euroopan unionin 15 jäsenvaltiossa oli 1990-luvun alussa noin 
1 600 miljardia ecua. Vertailun vuoksi voidaan todeta, että bruttokansantuotteen arvoksi, joka on 
hyödykkeiden ja palveluiden loppukäytön summa, arvioitiin vuonna 1992 5 400 miljardia. Neljä maata: 
Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska ja Italia vastaavat 74 prosentista tätä kokonaismäärää. Yrityksen 
liikevaihdon keskiarvo (471 000 ecua) ja liikevaihdon keskiarvo työntekijää kohden (110 000 ecua) on hyvin 
erilainen eri maissa. Nämä erot kuvastavat unionin jäsenvaltioiden suuria eroja. 
Taulukko 6: Liikevaihdon piirteitä vähittäiskaupan alalla 
Liikevaihto 
Keskimääräinen liikevaihto: yhteensä 
(mrd ecua) i%L yritystä työntekijää kohden Vuosi1 
Belgia 51.4 3.2 
Tanska 24.8 1.5 
Saksa 430.3 26.5 
Kreikka2 20.0 1.2 
Espanja3 119.8 7.4 
Ranska 260.0 16.0 
Irlanti 12.2 0.7 
Italia 230.0 14.1 
Luxemburg 3.8 0.2 
Alankomaat 69.3 4.3 
Itävalta 38.1 2.3 
Portugali 26.5 1.6 
Suomi 17.6 1.1 
Ruotsi 39.6 2.4 
Yhd. kuningask.4 283.2 17.4 
EU 15 1626.5 100.0 
Islanti 1.1 
Norja 24.0 
ETA 1651.6 
^ Liikevaihdon viitevuosi, joka saataa olla eri yrityksi 
2 Eurostatin arvio. 
3 Lukuun ottamatta autokaupan yrityksiä. 
4 Liikevaihto mukaan lukien alv. 
Lähde: Eurostat 402 
522 
859 
114 
234 
563 
415 
259 
1106 
693 
951 
200 
622 
645 
813 
471 
645 
628 
473 
e ja työntekijöille. 187 
125 
131 
59 
86 
124 
92 
96 
193 
113 
131 
73 
151 
138 
93 
110 
135 
195 
111 1990 
1992 
1992 
1990 
1992 
1990 
1991 
1990 
1993 
1992 
1994 
1993 
1993 
1993 
1992 
1992 
1993 
38 
7- Kaupan muodot 
Elintarvikealan kaupassa on viimeksi kuluneiden kolmenkymmenen vuoden aikana tapahtunut nopeaa 
uusien myyntitapojen kehitystä (alennusmyymälät, super- ja hypermarketit). Kaupan uudet muodot, jotka 
eivät aina ole suuryritysten aloittamia, ovat vähentäneet merkittävästi kaupan perinteisten muotojen 
osuutta. Kuten taulukosta 7 käy ilmi, Saksassa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ne 
vastaavat jopa yli 75 prosentista elintarvikkeiden jakelua. 
Taulukko 7 :Myyntimuotojen osuudet elintarvikekaupasta (%) (1994) 
Saksa1 Ranska1 Italia1 Espanja2 Yhd. k.kunta2 
Alennusmyymälät 27.6 
Supermarketit 29.7 
Hypermarketit ("superstore" Yhd. 24.3 
kuningaskunnassa) 
Välisumma 81.6 
Muut (valintamyymälät, 18.4 
perinteiset, pienmyymälät) 
Yhteensä 100.0 4.0 
24.6 
30.5 
59.1 
40.9 
100.0 5.7 
27.2 
11.4 
44.3 
55.7 
100.0 9.0 
36.5 
30.5 
76.0 
24.0 
100.0 9.0 
66.0 
75.0 
25.0 
100.0 
1 Elintarvikkeiden kokonaiskaupasta. 
Sekatavaramyymälän tuotteiden myynnistä. 
Lähde: EHI. INSEE. S&P. NIELSEN. IGD. 
8- Jakelualan suurimmat ryhmät maailmassa 
Taulukko 8: Jakelualan 15 suurinta ryhmää maailmassa. 
Sija 
1. 
2. 
3. 
4. 
5. 
6. 
7. 
8. 
9. 
10. 
11. 
12. 
13. 
14. 
15. Yhtiö Maa 
Wal Mart USA 
Sears Rebouck USA 
Metro-Kaufhof-Asko D 
K Mart USA 
Tengelmann D 
Ito Yokado J 
Carrefour F 
The Daiei J 
Edeka D 
American Stores USA 
Promodés F 
Safeway USA 
Jusco J 
Super Valu USA 
A & P USA Liikevaihto v. 1992 
(miljoonaa dollaria) 
51 
48 
43(1) 
35 
30 
24,5 
24 
19 
18 
17,5 
17 
15 
14 
12,7 
12(1) 
(1) Arvio 
Lähde: N. P. Basile & R. Garosci "Commercio e Grande Distribuzione: La sfida del 2000" -1995 
39 
9- Euroopan tärkeimmät vähittäiskaupan ryhmät 
Pääasiassa elintarvikealalla toimii suuria eurooppalaisia vähittäismyyntiryhmiä, mikä on myös merkki siitä, 
että keskittyminen on edennyt nopeimmin Pohjois-Euroopassa. Vähittäiskaupan ryhmistä kuusitoista 
suurinta liikevaihdon mukaisessa järjestyksessä ovat saksalaisia, ranskalaisia ja brittiläisiä. Muut ovat 
Alankomaista, Belgiasta, Ruotsista ja Sveitsistä. Kahdenkymmenenviiden ensimmäisen joukossa on 
ainoastaan yksi espanjalainen ryhmä. Jotkin näistä ryhmistä ovat nopeuttaneet kasvuaan ostamalla muita 
vähittäiskaupan myyntimuotoja harjoittavia yhtiöitä. Eräs merkki, joka alunperin toimi tukkukaupan ja 
pikatukkukaupan alalla, on huomattavasti kasvattanut vähittäiskaupan osuutta kokonaismyynnistään 
hankkimalla tavarataloja ja osuuksia elintarvikkeiden jakelualalta. Tavaratalojen omistajat ovat samasta 
syystä hankkineet postimyynnin suuryrityksiä. 
Taulukko 9 : Tärkeimmät vähittäiskaupan ryhmät 
Ryhmä Maa Keskeiset toimialat liikevaihto 
1991-1992 
(mrd ecua) 
Tengelmann 
Metro 1 
Rewe 
Carrefour2 
Intermarché 
Led e re 
Albrecht (Aldi) 
Edeka 
J. Sainsbury 
Promodès 
Tesco 
Pinault-Printemps 
Otto Versand 
Spar 
Casino-Rallye 
Asko 3 
Ahold 
Karstadt 4 
Marks & Spencer 
Schickedanz 5 
ICA 
Delhaize Le Lion 
El Corte Inglés 
Argyll 
Vendex 
International Saksa 
Saksa 
Saksa 
Ranska 
Ranska 
Ranska 
Saksa 
Saksa 
Yhdistynyt 
kuningask. 
Ranska 
Yhdistynyt 
kuningask. 
Ranska 
Saksa 
Saksa 
Ranska 
Saksa 
Alankomaat 
Saksa 
Yhdistynyt 
kuningask. 
Saksa 
Ruotsi 
Belgia 
Espanja 
Yhdistynyt 
kuningask. 
Alankomaat Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet, erikoistumaton muu kuin elin­
tarvikkeet tukkukauppa, pikatukku 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Tavaratalot 
Postimyynti 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Tavaratalot, postimyynti 
Tavaratalot, elintarvikkeet, vaatetus 
Postimyynti, elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Tavaratalot, elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 
Erikoistumaton muu kuin elintarvikkeet 22.8 
22.6 
18.5 
16.2 
15.4 
15.3 
13.4 
13.2 
13.1 
11.0 
10.8 
10.7 
10.2 
10.1 
10.0 
9.9 
9.8 
9.3 
8.6 
8.4 
7.5 
7.3 
7.1 
7.0 
7.0 
1 Omistaa Kaufhofin ja osuuksia Askosta 
2 Omistaa Euromarchén. 
3 Omistaa Coop AG:n. 
4 Omistaa Neckermannin. 
5 Omistaa Quellen. 
Lähteet : Eurostat: Institute of Retail Studies (1RS). Sterling University. 
40 
10-Vähittäiskaupan suurimpien eurooppalaisten ryhmien kansainvälinen liikevaihto 
Viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana kansainvälistymispyrkimykset ovat moninkertaistuneet sekä 
tukku- että vähittäiskaupan liikkeiden piirissä. Elintarvikekaupan alalla ulkomaille suuntautuneet aloitteet 
ovat ollet pääosin peräisin Ranskasta, Saksasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Belgiasta ja 
Alankomaista. Kaupan muodoista laajimmin kansallisten rajojen yli ovat levinneet ranskalaisten yhtiöiden 
hypermarketit ja saksalaisten yritysten alennusmyymälät. 
Taulukko 10 : Eurooppalaisten vähittäiskauppiaiden kansainvälinen 
liikevaihto (1990-91) 
Kansainvälinen liikevaihto 
Yhtiö Maa Keskeiset toimialat Määrä % ryhmän 
(milj. ecua) kokonaisliikevaihdosta 
Tengelmann 
Metro 
Promodès 
Delhaize Le Lion 
Ahold 
Otto Versand 
Carrefour 
Vendex 
International 
Aldi 
Ikea 
Auchan 
J. Sainsbury 
Marks & Spencer 
GUS 
Au Printemps 
La Redoute 
Quelle 
Dixons 
Docks de Ranska 
Casino 
Ratners Saksa 
Saksa 
Ranska 
Belgia 
Alankomaat 
Saksa 
Ranska 
Alankomaat 
Saksa 
Ruotsi 
Ranska 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Ranska 
Ranska 
Saksa 
Yhdistynyt 
kuningaskunta 
Ranska 
Ranska 
Yhdistynyt 
kuningaskunta Elintarvikkeet 12 656.4 
Elintarvikkeet, 6 036.1 
erikoistumaton muu kuin 
elintarvikkeet, pikatukku 
Elintarvikkeet 5 506.2 
Elintarvikkeet 5 283.0 
Elintarvikkeet 4 548.3 
Postimyynti 3 602.2 
Elintarvikkeet 3 414.7 
Erikoistumaton muu kuin 2 808.7 
elintarvikkeet 
Elintarvikkeet 2 520.0 
Huonekalut 2 138.2 
Elintarvikkeet 1 413.2 
Elintarvikkeet 1 356.3 
Tavaratalot, elintarvikkeet, 1 055.5 
vaatteet 
Postimyynti 1 013.6 
Tavaratalot 986.0 
Postimyynti 879.3 
Postimyynti 759.9 
Sähkötarvikkeet 726.2 
Elintarvikkeet 508.4 
Elintarvikkeet 449.3 
Jalokivet, korut 348.2 55.7 
35.0 
34.4 
72.4 
50.6 
45.9 
31.1 
35.3 
20.0 
76.2 
15.3 
11.8 
12.7 
26.9 
20.2 
35.0 
10.6 
30.6 
13.3 
6.1 
27.6 
Lähteet : Eurostat. Institute for Retail Studies (1RS), Sterling University. 
41 
Taulukko 11: Tärkeimmät eurooppalaiset osto-ja myyntiryhmittymät (1993) 
Ryhmittymä Jäsenyhtiöt Perustamis­
vuosi Liikevaihto v. 
Kotipaikka 1991 (mrd ecua) 
EMD 
(European Marketing Distribution 
AG) Markant (D) 
NISÄ Today's (UK) 
Selex (E,l) 
Zev-Markant (A) 
Superkob (DK) 
Musgrave (IRL) 
Uniarme (P) 1988 Sveitsi 63.3 
Deuro/MIAG 
(Deuro Buying AG/Metro 
International AG) Metro (D,F,I,A,DK) 
Carrefour (F,E,P) 
Makro (NL) 1990 Sveitsi 52.2 
AMS 
(Associated Marketing Services) ICA (S) 
Kesko (FIN) 
Allkauf (D) 
Rinascente (I) 
Hakon (N) 
Mercadona (E) 
JMR (P) 
Superquinn (IRL) 1990 Sveitsi 46.8 
ERA 
(European Retail Alliance) Ahold (NL) 
Argyll (UK) 
Casino (F) 1989 Luxemburg 21.9 
Eurogroup Rewe (D) 
Coop (CH) 
Paridoc (F) 
GIB Group (B) 
Vendex Food (NL) 1988 Saksa 43.0 
CEM 
(Cooperation Européenne 
de Marketing) Edeka (D, DK) 
CRAI (I) 
Conad (I) 
Booker (UK) 
UDA (E) 1989 Belgia 41.6 
NAF 
(Nordisk Andelsforbund) KF-group (S) 
Coop (DK, I) 
SOK (FIN) 
EKA (FIN) 
NKL (N) 
CWS (UK) 1918 Tanska 36.9 
BIGS 
(BIGS Buying International 
SPAR) Spar (D,UK,A) 
Group Axel Dagab (S) 
Unil (N) 
TukoSpar (FIN) 
Despar (I) 
Unigro (NL) 
Dagrofa (DK) 
Unigrobel (B) 
BWG (IRL) 
Bernag Ovag (CH) 
Hellaspar (GR) 1990 Alankomaat 31.5 
Lähteet : Eurostat: Cescom - Bocconi-yliopisto. Milano. 
42 
LIITE B 
KANSALLISEN SÄÄNTELYN ALAISET KAUPPAAN VÄLITTÖMÄSTI 
LIITTYVÄT ALUEET 
Yritysten perustamista koskevat säännöt 
Italiassa ja Belgiassa säädellään kaupallista toimintaa siten, että kaupan perustajalta 
vaaditaan tutkinto tai ammatillista kokemusta. Ranskassa, Saksassa, Portugalissa ja 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa sitä vastoin säädellään ainoastaan tiettyjä toimia, 
kuten aseiden ja ammusten tai alkoholijuomien myyntiä. Kulkukaupan osalta vaaditaan 
yleensä suostumus tai lupa, mutta menettelyt ja lupaehdot vaihtelevat maasta toiseen. 
Lisäksi paikallisviranomaiset säätelevät ammatinharjoittamista tietyllä alueella 
(paikalliset luvat, luvalliset tai kielletyt alueet). 
Liiketilojen sijainnin ja vuokraamisen sääntely 
Italiassa, Ranskassa ja Belgiassa on 1970-luvulta lähtien ollut voimassa erityisiä 
säädöksiä, joiden mukaisesti tietyn kokorajan ylittävien liiketilojen rakentamiseen 
vaaditaan lupa. Vuoden 1996 alussa Espanjassa hyväksyttiin vastaava lainsäädäntö. 
Muissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi Alankomaissa ja Saksassa, kaupunkisuunnittelua 
koskevat lait määräävät rakennuksen käytön. Itse asiassa kullakin maalla on omat 
säädöksensä. Tämä pätee myös säädöksiin, jotka koskevat liiketilojen vuokraamista. 
Ranskassa on tarkat ja melko suojelevat säädökset, Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
osapuolten välillä on neuvottelun vapaus ja muidenkin jäsenvaltioiden käytännöt 
poikkeavat toisistaan. 
Aukioloajat 
Yksi näkyvimmistä esimerkeistä "kansallisen politiikan" eroista on kauppojen 
aukioloaikoja koskeva sääntely. Tällaisella lainsäädännöllä voi olla suuri merkitys 
valtioiden raja-alueilla. Kulttuuriin ja historiaan liittyvistä syistä alan lainsäädäntö 
vaihtelee valtavasti eri jäsenvaltioissa. Joissain maissa, esimerkiksi Ranskassa, 
aukioloaikoja ei säädellä suoraan vaan työvoimalakien kautta. Sunnuntaikaupan osalta 
tilanne on vieläkin monimutkaisempi ja vaihtelee täydellisestä vapaudesta täydelliseen 
kieltoon. Skotlannissa ja Ruotsissa on yleensä lupa pitää kaupat avoinna sunnuntaisin; 
Ranskassa on voimassa lukuisia poikkeuksia, joiden mukaisesti on mahdollista palkata 
henkilöstöä ja omistaja voi myös halutessaan pitää itse kauppaa avoinna; Italiassa ja 
Kreikassa poikkeuksia on voimassa matkailukohteissa; Saksassa käytännöllisesti 
katsoen kaikki kaupat ovat sunnuntaisin kiinni. 
Tällä alalla ei ole voimassa yhteisön johdettua oikeutta, ja tuomioistuin on useissa 
yhteyksissä antanut lausunnon kansallisen lainsäädännön eroista. Oikeuden kanta on 
aina ollut sama: se katsoo, että nämä säädökset kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan 
ja että 30 artiklaa ei sovelleta, jos säädökset koskevat sekä lain kirjaimen että hengen 
43 
mukaisesti samalla tavoin kaikkia kansallisia tuotteita ja muista jäsenvaltioista peräsin 
olevia tuotteita myyviä talouden toimijoita. ' 
Kuluttajansuoja ja vilpillinen kilpailu 
Kuluttajansuojaa ja vilpillistä kilpailua koskevia EU:n direktiivejä on jo huomattava 
määrä (erityisesti harhaanjohtavan mainonnan, yleisen tuoteturvallisuuden, ovelta 
ovelle myynnin, hintojen merkinnän ja pakkausmerkintöjen sekä epäoikeudenmukaisten 
sopimusehtojen osalta), mutta kansalliset säädökset ovat yhä tärkeitä. Kyseiset EU:n 
direktiivit muodostavat monille jäsenvaltioille viiteperustan, jonka lisäksi ne ovat 
säätäneet kaupallisille yrityksille tiukempia velvoitteita Kulutustavaroita koskevan 
takuun kaltaisilla aloilla säätely on yhä kansallisella tasolla, vaikka asiasta onkin 
olemassa yhteisön aloitteita.2 
Tärkeitä eroja on myös säädöksissä, jotka koskevat myynninedistämistoimintaa. 
Belgiassa on aiheesta yksityiskohtaisia ja kattavia säädöksiä (laki annettu 14. 
heinäkuuta 1991), jotka koskevat erityisiä kampanjoita, alennusmyyntejä, 
loppuunmyyntejä, alennuksia ja ilmaislahjoja Myynti kustannuksia alhaisemmalla 
hinnalla on Belgiassa kiellettyä, mutta Italiassa se on sallittua (laki 80, annettu 19. 
maaliskuuta 1980), vaikka loppuunmyyntejä ja alennusmyyntejä yleensäkin säädellään 
tiukasti. Vastaavasti Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa on hinnan 
alennustapauksissa osoitettava sekä alkuperäinen että uusi hinta, mutta Saksassa tähän 
ei velvoiteta. 
1 Ks. tapaukset: Torfacn Borough Council, 23.11.1989, C-145/88, Rcc. s. 3851; Conforama, 
28.2.1991, C-312/89, Rcc. s. 997; Norwich City Council, 16.12.1992, C-169/91; Punto Casa SpA, 
2.6.1994, C-69/93 ja C-258/93. 
2 Ehdotus direktiiviksi kulutustavaroiden myynnistä ja niihin liittyvistä takuista, KOM(95) 
520 lopullinen, 18.6.1996. 
44 
LIITE C - YKSITYISKOHTAINEN LUETTELO YHTEISÖN 
OIKEUDELLISISTA VÄLINEISTÄ 
Välittömästi kauppaan vaikuttava EU:n lainsäädäntö 
Asettauttumisvapauttaja palveluiden tarjoamisen vapauttaa koskee joukko direktiivejä: 
i. tukkukauppa (direktiivi 64/223/ETY) 
ii. vähittäiskauppa (direktiivi 68/363/ETY) 
iii. kaupan, teollisuuden ja pienteollisuuden välittäjät (direktiivi 64/224/ETY) 
iv. itsenäiset kauppaedustajat (direktiivi86/653/ETY)( 
v. liikkuva kauppa (direktiivi 75/369/ETY) 
vi. telemyynti (direktiivi 89/552/ETY "rajaton televisio") 
Tekninen yhteensovittaminen ja kansallisten tuotelainäädäntöjen eroista 
johtuvien esteiden poistaminen (keskeiset säädökset) 
Ensimmäinen (laaja-alaisten) direktiivien ryhmä koskee valmisteiden aineksia: 
i. direktiivi elintarvikkeissa sallituista lisäaineista (89/107/ETY) 
ii. direktiivi elintarvikkeissa sallituista väriaineista (62/2645/ETY - 94/36/EY) 
iii. direktiivi makeustusaineista (94/36/ETY) 
iv. direktiivi muista lisäaineista kuin väri- tai makeutusaineista 
(81/712/ETY-95/2/EY) 
v. direktiivi elintarvikkeissa sallituista aromeista (88/388/ETY) 
vi. direktiivi aromien raaka-aineista ja niiden valmistuksessa käytettävistä aineista 
(88/389/ETY) 
vii. direktiivi elintarvikkeissa sallituista säilöntäaineista (64/54/ETY) 
viii. direktiivi elintarvikkeissa sallittujen säilöntäaineiden erityisistä 
puhtausvaatimumksista(65/66/ETY) 
ix. direktiivi elintarvikkeissa sallituista emulgointi-, stabilointi-, sakeuttamis- ja 
hyytelöirnisaineista (74/329/ETY) 
x. direktiivi elintarvikkeissa sallittujen emulgointi-, stabilointi-, sakeuttamis- ja 
hyytelöimisaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista (78/663/ETY) 
xi. direktiivi elintarvikkeissa sallittujen hapettumisenestoaineiden erityisistä 
puhtausvaatimuksista (78/664/ETY) 
xii. direktiivi erukahapon enimmäispitoisuuden määrittämisestä (76/621/ETY) 
Valmistusmenfelmiä koskevilla direktiiveillä säädellään tuotantoprosessin eri osia. 
i. direktiivi kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavista tietyistä kvantitaviisista 
analyysimenetelmistä (72/276/ETY) 
ii. direktiivi kolmen tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavista kvantitaviisista 
analyysimenetelmistä (73/44/ETY) 
Toinen ryhmä direktiivejä sisältää (alakohtaisia) tuotelainsäädäntöä tiettyjeû 
ruokavalmisteiden osalta: 
i. direktiivi kaakao- ja suklaatuotteista (73/241/ETY) 
ii. direktiivi sokereista (73/437/ETY) 
45 
iii. direktiivi hunajasta (74/409/ETY) 
iv. direktiivi hedelmämehuista ja tietyistä vastaavista valmsitcista (93/77/ETY) 
v. direktiivi hedelmähilloista, hyytelöistä ja rnarmcladcisla sekä kaslanjasoseesla 
(79/693/ETY) 
vi. direktiivi säilötyistä maidoista (76/118/ETY) 
vii. direktiivi syötävistä kaseiineista ja kaseinaateista (85/503/ETY) 
viii. direktiivi luontaisista kivennäisvesistä (80/777/ETY) 
ix. direktiivi juomaveden laadusta (80/778/ETY) 
x. direktiivi kahvista ja sikuriuutteista (85/59/ETY) 
Sisämarkkinaohjelmassa säädetään seuraavista pakkausdirektiiveistä. Ne koskevat 
elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvien ainesten ja osien koostumusta: 
i. direktiivi vinyylikloridimonomeerista (78/142/ETY) 
ii. direktiivi muovisten tarvikkeiden sisältämien ainesosien siirtymisen tarkastamisesta 
(82/71 l/ETY) 
iii. direktiivi keraamisista tarvikkeista (84/500/ETY) 
iv. direktiivi muovisista tarvikkeista (82/711 /ETY) 
v. direktiivi regeneroidusta selluloosasta valmistetusta kalvosta (93/1 O/ETY) 
Monet oikeudelliset välineet koskevat tuoteturvallisuutta ja -hygieniaa: 
i. direktiivi elintarvikehygieniasta (93/43/ETY) 
ii. asetus elintarvikkeissa olevista vieraista aineista (93/315/ETY) 
iii. direktiivi kodinkoneiden tuottamasta ilmassa kantautuvasta melusta (86/594/ETY) 
iv. direktiivi lelujen turvallisuudesta (88/378/ETY) 
Seuraavat direktiivit ja asetukset koskevat merkintöjä: 
i. direktiivi elintarvike-erän tunnistamismerkinnöistä (89/396/ETY) 
ii. direktiivi elintarvikkeiden ravintoarvomerkinnöistä (90/496/ETY) 
iii. asetus tislatuista alkoholijuomista ( 1576/89) 
iv. direktiivi kuluttajansuojasta elintarvikkeiden hintojen ilmoittamisessa (79/581 /ETY) 
v. direktiivi ja päätöslauselma kuluttajansuojasta muiden tuotteiden kuin 
elintarvikkeiden hintojen ilmoittamisessa (88/314/ETY - päätöslauselma annettu 
7.6.1988) 
iv. direktiivi kodinkoneiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen 
osoittamisesta merkinnöin tuotetiedoin (92/75/ETY) 
vii. direktiivi kodinkoneiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen 
osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin (92/75/ETY) 
viii. direktiivi tekstiilien nimityksistä (71 /307/ETY) 
ix. asetus maantieteellisten merkintöjen ja alukuperänimistysten suojasta (asetus (ETY) 
N:o 2081/92) 
Seuraava lainsäädäntö koskee testausta, sertifiointia ja valvontaa: 
i. direktiivi on the verification procedure of purity criteria for certain additives 
(87/712/ETY) 
46 
ii. direktiivi tiettyä ravitsemuksellista tarkoitusta varten tuotettujen elintarvikkeiden 
erityisluonteen sertifioinnista (89/398/ETY) 
iii. päätös pysyvästä elintarvikekomiteasta (85/7/ETY) 
iv. päätös neuvoa-antavan elintarvikekomitean säännöistä (80/1073/ETY) 
v. direktiivi virallisesta elintarvikkeiden tarkastuksesta (93/99/ETY) 
vi. direktiivi virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 
(89/397/ETY) 
vii. direktiivit kosmeettisten valmisteiden koostumuksen tarkastamiseksi tarvittavista 
analyysimenetelmistä (80/1335/ETY, 82/434/ETY, 83/514/ETY, 85/490/ETY, 
93/73/ETY) 
Rajatarkastusten ja rajamudollisuuksien poistaminen 
Useilla asetuksilla ja direktiiveillä pyritään poistamaan rajatarkastukset: 
i. asetus yhtei sön liikenteestä (3 648/91 ) 
ii. asetus TIR- ja ATA-ja korttein käytöstä yhteisön liikenteessä (3237/96) 
iii. asetus tullimuodollisuuksista luopumisesta sisäisten rajojen ylityksessä (3648/91 ) 
iv. asetus valvonnan poistamisesta jäsenvaltioiden rajoilla (4060/89) 
v. asetus valvonnan poistamisesta jäsenvaltoiden rajoilla maantie- ja 
sisävesiliikenteessä ja niidne siirtämisestä yhteisön ulkorajoille (4060/89) 
vi. direktiivi tiettyjen tavaroiden lopullisen maahantuonnin vapauttamisesta 
arvonlisäverosta (83/181/ETY) 
xi. direktiivi maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille suoritettavasta 
arvonlisäveron palautuksesta 879/1072/ETY) 
Epäsuora verotus (alv ja valmisteverot) - keskeiset direktiivit 
i. kuudes neuvoston direktiivi yhdenmukaisesta määräytymisperusteesta 
(77/388/ETY, viimeksi muutettu direktiivillä 94/42/EU)) 
ii kahdeksas neuvoston direktiivi jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön 
yhdenmukaistamisesta - maan alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille 
suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
(79/1072/ETY) 
iii kolmastoista neuvoston direktiivi jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön 
yhdenmukaistamisesta - yhteisön alueelle sijoittautumattomille verovelvollisille 
suoritettavaa arvonlisäveron palautusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
(86/560/ETY) 
iv. direktiivi valmisteveroista: yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden 
hallusspidosta ja liikkumisesta (92/12/ETY, muutettu direktiivillä 92/108/ETY ja 
94/74/EU) 
v. direktiivi savukkeiden verojen lähentämisestä (92/79/ETY) 
vi. direktiivi muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä 
(92/80/ETY) 
vii. direktiivi kivennäisöljyjen valmisteverojen rakenteiden yhdenmukaistamisesta 
(92/81/ETY) 
viii. direktiivi kivennäisöljyjen valmisteverojen määrien lähentämisestä (92/82/ETY) 
47 
ix. direktiivi alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen rakenteiden 
yhdenmukaistamisesta (92/83/ETY) 
x. direktiivi alkoholin ja alkoholijuomien valmisteverojen määrien lähentämisestä 
(92/84/ETY) 
xi. direktiivi muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin 
liikevaihtoveroista (95/59/EU). 
Maaliikenteen vapauttaminen 
Sisämarkkinoiden luomiseen liittyvät kuorma-autojen maantietavaraliikenteen osalta 
kattavat oikeudelliset puitteet. 
i. asetus jäsenvaltioiden välisestä maanteiden tavaraliikenteestä (881 /92/ETY ) 
ii. asetus maanteiden tavaraliikenteen harjuittamisesta (3921/91) 
iii. ehdotus direktiiviksi maantieliikenten harjoittajan ammattinpääsystä ja 
tutkintojen tunnustamisesta (74/562/ETY). 
Aiheeseen liittyvä ympäristölainsäädäntö 
i. asetus yhteisön ekotuotemerkin myöntämisjärjestelmästä (880/92/ETY) 
ii. direktiivi pakkauksista ja pakkausjätteistä (94/62/EY) 
iii. direktiivi vaarallisia aineita sisältävistä paristoista ja akuista (91/157/ETY). 
48 
LIITE D 
KAUPPAAN VAIKUTTAVIA YHTEISÖN TASON TOIMIA 
a. Kuluttajansuojalainsäädäntö 
Nimenomaan kauppiaat ovat päivittäin yhteydessä kuluttajiin - asiakkaisiinsa - ja 
tämän vuoksi kuluttajansuoja koskettaa merkittävältä osin kauppaa ja jakelualaa. 
Kuluttajansuojasäännöksiä luodaan parhaillaan erityisesti tuotteiden turvallisuuden ja 
laadun, liiketoimien turvallisuuden (erityisesti hintojen merkinnän, yksikköhinnoittelun, 
mainonnan, kulutusluottojen ja epäoikeudenmukaisten ehtojen osalta) sekä takuiden ja 
oikeussuojan alalla. Nämä muutokset vaikuttavat EU:n kansalaisten jokapäiväiseen 
elämään, ja tämän vuoksi kauppa pitää erittäin tärkeänä sitä, että kuluttajille tarjotaan 
asianmukaista tietoa, tuotteita ja palveluja lainsäädännön mukaisesti. Tämä prosessi 
alkaa jo myyntipisteestä. Yhteisö on hyväksynyt direktiivin 84/450/ETY 
harhaanjohtavasta mainonnasta ja ehdotuksen direktiiviksi vertailevasta mainonnasta 
(nykyisen harhaanjohtavaa mainontaa koskevan direktiivin muutos). Vastuuta viallisista 
tuotteista koskevan neuvoston direktiivin 85/374/ETY mukaisesti vastuu ulottuu 
tuotteita yhteisön alueelle tuoviin maahantuojiin sekä tuotteen toimittajiin, jos 
valmistajaa ei voida tunnistaa. 
h. Kilpailulainsäädäntö 
Neuvoston 10. lokakuuta 19943 pk-yrityksiä suosivasta politiikasta antamassa 
päätöslauselmassa kehotettiin jäsenvaltioita ja komissiota tutkimaan molemminpuolisen 
kuulemisen avulla, missä määrin jäsenvaltioiden tai komission oikeudelliset 
toimenpiteet mahdollisesti lisäävät nimenomaan pk-yritysten taakkaa, erityisesti 
"tutkimalla pk-yritysten välisen yhteistyön mahdollisuuksia (esimerkiksi yhteisten osto-
tai myyntiverkostojen kautta tehtävä yhteistyö) EU:n kilpailulain puitteissa". 
Perustamissopimuksen 85 ja 86 artikla muodostaa perustan yksilöitä tai ryhmiä 
koskeville poikkeuksille, ja erityisesti edustussopimukset ovat hyötyneet poikkeuksesta 
vuodesta 1988 lähtien. Komissio valmistelee alakohtaisista kilpailun rajoituksista 
annettavaa vihreää kirjaa, jossa luodaan yleiskatsaus komission aiempaan politiikkaan, 
tutkitaan, miten ja missä määrin sopimukset ja poikkeukset on toteutettu ja esitetään 
EU.n tulevan toiminnan vaihtoehtoja. Vihreästä kirjasta käy ilmi tarve tarkastella 
tuottajien, tukkukaupan ja vähittäiskaupan välisiä suhteita. 
On ensiarvoisen tärkeää varmistaa, että tasapuolisen kilpailun edellytykset ovat 
olemassa taloudellisten toimijoiden välillä ja että samalla taataan yhtäläiset 
markkinamahdollisuudet. Komissio aikoo jatkossakin tutkia, miten erilaisille 
yhteistyömuodoille ja erityisesti eri kauppiasryhmille voidaan antaa vapaasti käyttöön 
erilaisia organisaatio- ja toimintamalleja, jotka parhaiten sopivat markkinatilanteeseen. 
Komission osastot tutkivat parhaillaan, miten nämä muutokset voitaisiin parhaiten 
3 EYVL C-294. 22.10.1994. s. 6. 
49 
sovittaa kilpailupolitiikan ytimen muodostavaan vapaan markkinoille pääsyn ja 
syrjimättömyyden periaatteen noudattamiseen 
c. Elintarvikelainsäädäntö 
Elintarvikkeisiin liittyy huomattava määrä yhteisön lainsäädäntöä, erityisesti 
pakkausmerkintöjä, elintarvikkeiden lisäaineita, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin 
tulevia materiaaleja sekä elintarvikehygieniaa koskevia säädöksiä. Tällaisella 
lainsäädännöllä pyritään terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajansuojan korkeaan 
tasoon, tasapuolisiin kilpailun edellytyksiin sekä varmistamaan tavaroiden vapaa 
liikkuvuus sisämarkkinoilla Komissio aikoo antaa vihreän kirjan EU.n tason 
elintarvikelainsäädännön yleisistä periaatteista. 
d Itsesäätely 
Kaupan säätelyä koskevan keskustelun tuloksena komissio suositteli vuonna 1991 
antamassaan tiedonannossa kaupan alan ammattien itsesäätelyä. Neuvosto tuki tätä 
ajatusta 30. kesäkuuta 1992 antamissaan päätelmissä. Koska menettelytapasäännöt 
ovat alan ammattilaisten laatimia ja niissä tämän vuoksi tukeudutaan talouden 
toimijoiden välejä koskeviin siviilioikeuden määräyksiin, ne myös saavat 
kohderyhmänsä tuen. Kauppa haluaa eurooppalaisia hyvän menettelytavan sääntöjä 
liikeyritysten tai liikeyritysten ja kuluttajien välille, koska ne tarjoavat joustavat 
oikeudelliset puitteet ja samalla kunnioitetaan oikeusturvan periaatetta ja täydennetään 
yhteisön lainsäädäntöä. Menettelytapasäännöt edistävät sisämarkkinoiden ja kilpailun 
kitkatonta toimintaa, koska ne yhdenmukaistavat kaupan käytäntöjä ja näin madaltavat 
jäsenvaltioiden välisen kaupan esteitä. Lisäksi menettelytapasäännöt edistävät talouden 
tehokkuutta vähentämällä asiakkaiden kanssa syntyvien riitatapausten määrää, 
erityisesti koska niiden avulla kansainväliset oikeusjutut voidaan ratkaista nopeasti 
sovittelun ja välityksen avulla. Komissio on jo ilmaissut, että oikeusistuimien 
ulkopuolella tapahtuva sovittelu voi olla tärkeä keino selvitettäessä kuluttajakiistoja, 
jos tietyt vähimmäisvaatimukset täytetään, jotta varmistettaisiin menettelyn avoimuus 
ja kiistan käsittelystä vastaavan elimen riippumattomuus.4 Näissä puitteissa CCD:ssä 
edustettuina olevat ammatilliset järjestöt ovat laatineet ja antaneet CCD:lle 
käsiteltäväksi ja hyväksyttäväksi ammatilliset menettelytapasäännöt, jotka koskevat 
edustusmyyntiä, etämyyntiä ja vuonna 1995 suoramyyntiä. 
e. Liikennepolitiikka 
Tehokkaat ja hinnoittelultaan kohtuulliset kuljetuspalvelut ovat ensiarvoisen tärkeitä 
kaupan ja jakelualan menestymiselle nyt ja tulevaisuudessa, etenkin kun otetaan 
huomioon paikallisen valmistuksen suuntaukset ja väestön liikkeet, taloudellisten 
toimintojen hajaantuminen sekä lisääntynyt tarve kuljettaa pieniä eriä ja useammin. 
Yhteisön nykyinen liikennepolitiikka vaikuttaa tulevien vuosikymmenten tilanteeseen ja 
jossain määrin myös silloin tarjolla oleviin vaihtoehtoihin. Euroopan laajuiset 
liikenneverkot (TEN) tarjoavat kuljetuskäytäviä Euroopan laidalta toiselle. Komissio 
pyrkii lisäksi aktiivisesti tukemaan ympäristöystävällisen monivälinekuljetuksen 
4 Komission tiedonanto "Toimintasuunnitelma kuluttajien oikeuskeinoista ja kuluttajariita-
asioiden ratkaisemisesta sisämarkkinoilla", KOM(96) 13 lopullinen, 14.2.1996. 
50 
jatkuvaa kehittämistä. Tämä edellyttää niiden politiikkojen tasapainottamista, joilla 
tuetaan kokonaisvaltaisten ja integroitujen koko yhteisön kattavien 
kuljetusjärjestelmien kehittämistä. Useat yhteisön viime aikoina toteuttamat aloitteet 
edistävät tehokkaiden, kestävää kehitystä tukevien ja hyvin toimivien 
kuljetusjärjestelyjen kehittämistä sekä matkustaja- että rahtiliikenteen osalta. Nämä 
aloitteet vaikuttavat kuljetusten suunnitteluun ja kustannuksiin tulevaisuudessa, ja 
niiden vaikutukset ulottuvat myös jakeluverkkojen ja kaupan alan toimijoihin. 
/ Energiapolitiikka 
Kauppa tarvitsee toimiakseen energiaa. Tämä energia voi olla yrityksen päivittäisessä 
toiminnassaan tarvitsemaa sähköä tai tavaroiden markkinoille saamiseksi tarvittavaa, 
kuljetusten vaatimaa polttoainetta. Yhteisön energialainsäädäntö, jonka tavoitteena on 
energiamarkkinoiden yhdentäminen, energian saannin turvaaminen ja ympäristön 
suojelu, on tämän vuoksi tärkeää kaupan kehitykselle. 
Erityisesti tämänhetkiset aloitteet, joiden tavoitteena on sisämarkkinoiden 
vapauttaminen sähkön ja luonnonkaasun osalta, tukevat kaupan kehitystä 
mahdollistamalla kilpailukykyisemmät hinnat energiantarjonnan alalla. Lisäksi tämä 
yhdentyminen lisää kaupallista toimintaa, sillä sen ansiosta kilpailua syntyy vähitellen 
myös kaasun ja sähkön kaupassa. 
g. Ympäristöpolitiikka 
Korkeatasoisen ympäristönsuojelun saavuttaminen kaikkialla Euroopan unionissa on 
tärkeä kysymys, joka kaupan alan on otettava huomioon pyrkiessään edistämään 
kestävää kehitystä. Kauppa on tärkeä tuoteketjun osa, joka vaikuttaa ympäristöön. 
Ympäristövaikutuksia aiheuttavat esimerkiksi kuljetukset ja pakkaukset. Kaupan alan 
toimijat ovat itsenäisiä yrityksiä, ja niiden olisi pyrittävä käyttämään kestävää kehitystä 
tehokkaammin tukevia kuljetusmuotoja sekä vähentämään energiankulutustaan ja 
tuottamiensa jätteiden määrää. Nämä tavoitteet voidaan saavuttaa esimerkiksi 
ympäristöasioiden hallintajärjestelmän avulla. 
Kaupan alan vaikutukset eivät rajoitu ainoastaan sen omaan osuuteen tuoteketjussa, 
vaan välittäjäasemansa ansiosta kauppa voi vaikuttaa sekä valmistajiin että kuluttajiin. 
Ala voi rohkaista valmistajia kehittämään ja valmistamaan ympäristöystävällisempiä 
tuotteita. Kauppa voi myös tukea merkittävästi jätehuollon tavoitteiden saavuttamista. 
Se voi vaikuttaa pakkausalaan, edistää kierrätystä ja kierrätettyjen tuotteiden 
markkinoiden luomista sekä jätehuoltoa koskevan tiedon keruuta. Lisäksi kaupan ala 
voi toimia kuluttajille suunnatun ympäristötieo^öijajakajana. 
h. Sosiaalinen vuoropuhelu 
Kaupan alakohtaista sosiaalista vuoropuhelua on käyty tukku- ja vähittäiskauppaa 
edustavan Euroopan yhdistyksen (EuroCommerce) sekä alan työntekijöitä edustavan 
Euroopan ammattiyhdistyksen (Eurofiet) välillä. Nämä kaksi järjestöä ovat käyneet 
sosiaalista vuoropuhelua vuodesta 1983. Vuonna 1993 EuroCommerce ja Eurofiet 
tunnustivat toisensa sosiaalipolitiikkaa koskevan sopimuksen 3 ja 4 artiklassa 
tarkoitetuiksi työmarkkinaosapuoliksi. Tämä sosiaalinen vuoropuhelu johti vuonna 
51 
1988 vähittäiskaupan ammatillista koulutusta koskevan muistion allekirjoittamiseen. 
Työmarkkinaosapuolet ovat toteuttaneet useita hankkeita, joita on tuettu yhteisön 
myöntämällä avulla kansainvälisten kumppanuussuhteiden pohjalta. Esimerkkejä ovat 
FORCE-ohjelman alainen hanke, joka koskee kaupan alan työnantajien ja 
työntekijöiden etäkoulutusta, ja ASSIST-hanke, joka liittyy pk-yritysten johdon ja 
uusien työntekijöiden koulutukseen. Komissio hyväksyi 18.9.1996 sosiaalisen 
vuoropuhelun kehittämistä yhteisön tasolla koskevan tiedonannon. 
i. Tilastot 
Ilman luotettavia tilastoja talouselämän toimijoiden on tehtävä päätöksensä pelkkien 
olettamusten tai arvioiden pohjalta. Jo tämä luo epätasa-arvoa eri osapuolten välille, 
koska pk-yrityksillä ei ole mahdollisuuksia laajojen tutkimusten tekemiseen. Tämän 
vuoksi on tärkeää, että kaupan alan toimijat, sekä taloudellisen toiminnan osapuolet 
että julkiset viranomaiset, saavat käyttöönsä tilastot ja talousanalyysit, jotka 
helpottavat tarvittavien päätösten tekoa ja joiden avulla voidaan nopeasti vastata 
sopeuttamistarpeisiin. 
Jakelualaa koskevien tilastojen laatu ei tällä hetkellä ole riittävä, jotta voitaisiin saada 
muutakin kuin pelkkä yleiskatsaus jakelualan tilanteesta ja kehityssuunnista Eurostatin 
kanssa yhteistyössä kehitettävä todellinen Euroopan kauppatilastojärjestelmä tekee 
mahdolliseksi yhteisön, kansallisen tai alueellisen tason taloustietojen analysoinnin. 
Luotettavien, vertailukelpoisten ja ajan tasalla olevien tilastotietojen saatavuutta on 
parannettava siten, että tilastot otetaan toiminnan painopistealueeksi ja tilastotiedot 
tuodaan käyttäjien, erityisesti yritysten, saataville Euroopan julkisten ja elektronisten 
verkostojen kautta. 
Komission 3. huhtikuuta 19955 esittämiin rakennetilastoja koskeviin sääntöihin lisättiin 
tämän vuoksi tilastotietojen parantamiseksi kauppaa koskeva liite. Nyt nämä säännöt 
odottavat neuvoston hyväksyntää. Samanaikaisesti jäsenvaltioiden kanssa keskustellaan 
parhaillaan liitteestä ehdotukseen lyhyen aikavälin tilastoja koskevaksi asetukseksi, ja 
siitä on määrä antaa piakkoin ehdotus neuvostolle. Alan ammattilaiset ovat tukeneet 
tätä aloitetta CCD:ssä. Jos liikeyritysten kuluja on pienennettävä mahdollisimman 
paljon, luotettavat ja yksityiskohtaiset tilastot ovat ensiarvoisen tärkeitä talouden 
osapuolille. Eurostat on jo valmistellut ja julkaissut joitakin tilastollisia tutkimuksia 
yhteistyössä PO XXIII:n kanssa6. Menetelmäoppaita on laadittu, ja ne ovat kansallisten 
tilastoviranomaisten käytettävissä tarkkojen ja vertailukelpoisten tilastojen 
tuottamiseksi Euroopan unionin eri maista. 
/". Kokeiluohjelmat 
COMMERCE 2000 -kokeiluohjelmien kautta komissio rohkaisee kaupallisten yritysten 
nykyaikaistumista. Komissio tukee suoraan näitä toimia, joilla pyritään edistämään 
kaupallista yhteistyötä uuden teknologian käytön avulla, tuomaan esille hyviä 
käytäntöjä ja tarjoamaan apua sopivan teknologian valinnassa kussakin tilanteessa. 
5EYVLC-146, 13.6.1995. 
6 Vähittäiskauppa Euroopan yhtenäismarkkinoilla vuonna 1993 ja Vähittäiskauppa 
Euroopan talousalueella, 1993 ja 1995, Eurostat ja PO XXIII. 
52 
Tähän mennessä saavutetut tulokset ovat osoittaneet, miten uusi teknologia vaikuttaa 
kaupan alan yhteistyöhön ja miten tärkeää on tukea muutoksia koulutuksella. 
k. Rakennepolitiikka 
Eri tavoitteisiin ja eri alueille jaettuja EU:n rakennerahastojen varoja on mahdollista 
käyttää myös kaupan alalla, jos kyseinen jäsenvaltio tai alue uskoo, että tämä on 
olennaista alueen taloudellisen elinvoiman palauttamiseksi. On muistettava, että 
rakennerahastojen puitteissa komission tavoitteena on alueellinen kehitys. Tämän 
vuoksi kauppaa tukevia toimia olisi pidettävä entistä laajemman kehitys- tai 
rakennemuutosstrategian keinoina, mikä edellyttää yhtenäisiä ja suunniteltuja toimia. 
Portugali on esimerkiksi kaavaillut, että rakennerahastojen ensimmäisessä 
ohjelmavaiheessa vuonna 1988 ja erityisesti ohjelmakaudella 1994-1999 osa 
talousrakenteen nykyaikaistamiseen liittyvästä toimintaohjelmasta käsittelisi kauppaa ja 
palvelualaa. 
Jäsenvaltioiden hyväksymiä ohjelmia täydentävät yhteisön aloitteet ovat tiettyä aluetta 
tai aihetta koskevia ohjelmia, ja ne tuovat yli 14 miljardia ecua jäsenvaltioihin vuosina 
1994-1999. Monet aloitteet koskevat nimenomaan kauppaa: yhteisön pk-yrityksiä 
tukeva aloite (erityisesti Espanjan esittämä kansallinen ohjelma sisältää kauppaan ja 
jakelualaan suunnattuja erityistoimia) sekä ADAPT, URBAN, LEADER ja 
INTERREG 
Toinen esimerkki on uusi Objective 2 -ohjelma (talouden sopeuttaminen taantuvilla 
teollisuusalueilla) vuosiksi 1997-1999, jossa komissio tarjosi jäsenvaltioille yleiset 
suuntaviivat ja yksityiskohtaista tietoa siitä, miten vähittäiskauppa pitäisi ottaa 
huomioon toteutettaessa entistä laaja-alaisempaa kaupunkiympäristön 
uudistuspolitiikkaa ja rappeutuneiden alueiden kehittämistä. Korkean työttömyyden ja 
turvattomuuden vaivaamilla ongelma-alueilla rakennerahastoista voitaisiin myöntää 
tukea sellaisten rakenteiden ja yleisten palveluiden luomiseen, jotka auttavat 
lähikauppojen kehittymistä. Rakennusten ja rappeutuneiden kauppakeskusten 
uudistaminen voitaisiin myös ottaa huomioon. 
Koska kauppa osallistuu paikalliseen kehittämiseen, se voi hyödyntää rakennerahastoja 
oman nykyaikaistumisensa tueksi. On lisättävä liike-elämän johtajien tietoisuutta, jotta 
heitä voitaisiin valmistaa tuleviin muutoksiin: tekninen apu, "malliyritysten" jne. 
esittely, pienten yritysten verkostojen ja yhteistyön luominen niiden oikeudellisesta 
muodosta riippumatta siten, että mitään muotoa ei pidetä toisia parempana 
(ostoryhmät, vapaaehtoiset ketjut, edustusverkostot), sekä myymälöiden 
nykyaikaistaminen ja ajan tasalle saattaminen korkealuokkaisen jakelun käsitettä 
edistäen riippumattoman järjestäytyneen kaupan puitteissa hallittuna. 
Lisäksi rakennerahastojen kautta voidaan tukea uuden teknologian käyttöä viestinnän 
perusrakenteissa ja myyntipisteen hallinnossa sekä koulutusohjelmia, jotka perustuvat 
innovatiiviseen tukeen ja jotka on sovitettu kauppiaiden tarpeisiin. Sama pätee myös 
rahoitusteknologiaan. Rahoituksen osalta kaupalliset yritykset voivat tarjota vain 
vähäiset reaalitakuut, ja investointien edistämiseksi on tuettava rahoitusteknologian 
menetelmiä, kuten takuurahastojen ja kahdenvälisten varmuusrahastojen kehitystä. EIP 
on äskettäin päättänyt rahoittaa kauppaa, ja tämä on myönteinen askel edistettäessä 
53 
kaupan alan pk-yritysten kehitystä. On kuitenkin jäsenvaltioiden tehtävä ehdottaa 
toimintaohjelmia ja mahdollisesti hyväksyä paikalliset tai alueelliset ehdotukset, joihin 
kaupan ala sisältyy. 
/. Koulutustuki 
Koulutuksen alalla on merkittävä määrä kokeiluhankkeita, jotka ovat saaneet yhteisön 
tukea Leonardo-ohjelman mukaisesti7, ja ne hyödyttävät välittömästi kaupan ja 
jakelualan pk-yrityksiä. Ohjelman erityisenä tarkoituksena on rohkaista pienten ja 
keskisuurten yritysten ja näiden yritysten työntekijöiden osallistumista. Vuonna 1995 
annetun ensimmäisen ehdotuspyynnön mukaisesti on aloitettu lukuisia koulutusalan 
kokeiluhankkeita, joihin osallistuu kaupan ja jakelualan pk-yrityksiä. Esimerkkinä 
näistä on kansalliset raja ylittävä hanke, jonka avulla pyritään ennakoimaan kaupassa ja 
jakelualalla tapahtuvien muutosten vaikutusta vähäistä koulutusta vaativia töitä 
tekeviin työntekijöihin. Toisessa kokeiluhankkeessa pyrittiin kehittämään ammatillisen 
koulutuksen järjestelmä käsityöläisleipomoalan pk-yritysten johtoa varten. 
m. Suhteet Keski- ja Itä-Euroopan maihin sekä Euroopan ulkopuolisiin Välimeren 
alueen kolmansiin maihin 
Kaupan nykyaikaistaminen Keski- ja Itä-Euroopan maissa (KIEM) on tärkeää näiden 
maiden taloudellisen yhdentymisen edistämiseksi. Kaupan ja jakelualan komitean 
ehdotuksesta perustettiin kolme asiantuntijapaneelia vuonna 1995, ja nämä paneelit 
vierailivat Venäjällä, Ukrainassa ja Unkarissa voidakseen tunnistaa kaupan ja jakelualan 
keskeisimmät ongelmat näissä maissa ja löytääkseen alueet, joilla ammattilaiset ja 
ammatilliset yhdistykset voisivat olla avuksi. Uusia työmatkoja on suunniteltu vuodeksi 
1996, mahdollisuuksien mukaan Phare-ja Tacis-ohjelman yhteydessä. Tällöin pyritään 
erityisesti löytämään johdon koulutuksen yhteisrahoitusta ja teknistä apua paikallisiin 
tarpeisiin sovitettujen logististen jakelurakenteiden kehittämiseksi. 
Samanlaista menettelyä voitaisiin hyödyntää Välimeren rannikkovaltioiden 
jakelujärjestelmien historiallisten siteiden vahvistamiseksi. Tällaiset toimet koulutuksen 
ja teknisen avun alalla voitaisiin lisätä Barcelonan julistukseen, joka hyväksyttiin 17-
18. marraskuuta 1995 pidetyssä Euroopan ja Välimeren maiden konferenssissa. 
7 EYVLL 340, 29.12.94, s.8. 
54 
LIITE E - TOIMIELINTEN OSOITTEITA 
EUROOPAN PARLAMENTTI 
RueBeliard97-113 
B-1047 Bruxelles 
Kaupan ja jakelualan ryhmä 
puheenjohtaja: Garosci 
varapuheenjohtaja: Gasoliba I Böhm 
Lange 
Secchi 
Thyssen 
puhelin. +32 2 284 2596 (Licandro - pääsihteeri) 
telekopio: +32 2 284 9036 
EUROOPAN YHTEISÖJEN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA 
Rue Ravenstein 2 
B-1000 Bruxelles 
Osasto A: teollisuuden jaos 
Kaupan alan jäsenet 
Andrade 
Folias 
Frerichs 
Giesecke 
Green 
Regaldo 
Stöllnberger 
:>s 
puhelin: +32 2 546 9598 tai 546 9633 
telekopio: +32 2 546 9757 
sähköposti: Joao.PereiraDosSantos@Ces.be 
EUROOPAN UNIONIN ALUEIDEN KOMITEA 
rue Ravenstein 2 
B-1000 Bruxelles 
puhelin. +32 2 546 2211 
telekopio: +32 2 546 2896 
56 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 530 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 02 10 08 06 
Luettelonumero : CB-CO-96-600-FI-C 
ISBN 92-78-11754-4 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
&•