EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 22.9.2020 COM(2020) 579 final 2013/0186(COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisesta



(uudelleenlaadittu) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SWD(2020) 187 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa (SES) koskevan aloitteen tavoitteena on parantaa eurooppalaisen ilmatilan organisoinnin ja hallinnan yleistä tehokkuutta uudistamalla lennonvarmistuspalveluja tarjoavaa toimialaa. Yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa on kehitetty kahdella kattavalla lainsäädäntöpaketilla, SES I ja SES II, ja siitä on annettu neljä asetusta. SES I -paketista vuoden 2004 jälkeen ja SES II -paketista vuoden 2009 jälkeen saadut kokemukset osoittavat, että SES-aloitteen periaatteet ja yleinen suunta ovat perusteltuja, ja ne olisi säilytettävä. Lainsäädäntökokonaisuudesta huolimatta ilmaliikenteen hallinnan kustannukset ovat kuitenkin edelleen korkeat ja ympäristön kannalta haitallisia viivästyksiä tapahtuu edelleen. Tämä johtuu rajallisesta kapasiteetista sekä tehottomasta ilmaliikenteen hallinnasta, josta aiheutuu ruuhkautumista myös tavanomaisissa olosuhteissa. On selvää, että kaikkia niitä tavoitteita, jotka asetettiin yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan perustamisen yhteydessä ei ole saavutettu alkuperäisessä aikataulussa. Tällä muutetulla ehdotuksella pyritään sen vuoksi paitsi poistamaan ilmaliikenteen hallinnan nykyinen tehottomuus, josta aiheutuu myös ympäristön kannalta haitallisia vaikutuksia, myös vahvistamaan muita ilmaliikenteen hallintaan liittyviä hyödyllisiä näkökohtia, kuten joustavampia tietopalveluja ja kannustimia, joilla voidaan aktiivisesti saada aikaan parannuksia ja pienentää ilmailun ympäristöjalanjälkeä. Komissio hyväksyi 11. kesäkuuta 2013 alkuperäisen ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisesta (uudelleenlaadittu). Tästä käytetään lyhennettä SES2+. Sen tarkoituksena oli nopeuttaa lennonvarmistuspalvelujen uudistamista säilyttäen kuitenkin uudistamisen alkuperäiset tavoitteet ja periaatteet. Ilmailualan tekninen kehitys ja liikennemäärien yleinen kasvu ovat jatkuneet ehdotuksen hyväksymisen jälkeen ja yleisesti viime vuosikymmenen aikana vuoden 2020 alkuun saakka. Covid-19-pandemia on merkittävästi vähentänyt liikennettä, ja tämä on osoittanut, että yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan häiriönsietokyky on rakenteellisesti heikko, koska palvelujen tarjontaa ei ole mahdollista merkittävästi mukauttaa liikenteen kehitykseen. Myös poliittinen tilanne on muuttunut. Pariisin sopimus on hyväksytty, ja sen mukaan ilmailualan on osallistuttava hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen (alan päästöt ovat tähän asti olleet jatkuvasti nopeassa kasvussa). Komissio antoi joulukuussa 2019 tiedonannon Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta, jonka tavoitteena on saavuttaa hiilineutraalius vuoteen 2050 mennessä ja vähentää liikenteen päästöjä 90 prosenttia. SES2+-lainsäädäntöehdotus olisi saatettava ajan tasalle näiden muutosten huomioon ottamiseksi. Jotta alan taloudellista potentiaalia voitaisiin hyödyntää tehokkaammin, ja tehdä samalla alan toiminnasta kestävämpää, on tarpeen säätää tarkistuksesta, jolla varmistetaan lennonvarmistuspalvelujen nykyistä joustavampi tarjonta, joka soveltuu sekä nykyiseen että tulevaan toimintaympäristöön. Ehdotetuilla säännöillä voitaisiin tehdä mahdolliseksi kapasiteetin nopea ja tehokas mukauttaminen kysynnän vähentymiseen tai lisääntymiseen ja erilaisiin maantieteellisiin tarpeisiin. Tämä edistäisi myös Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamista ja konkreettisemmin ilmailualan hiilidioksidipäästöjen vähentämistä, mikä on olennaisen tärkeää. Päästöjen vähentäminen vaaditulle tasolle edellyttää useiden erilaisten toimenpiteiden käyttöä, ja niistä monien hyödyt tulevat esiin vasta pitkällä aikavälillä. Hiilidioksidipäästöjen ensimmäiset konkreettiset vähennykset voidaan kuitenkin saavuttaa jo vuoden 2025 alusta, mikäli yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevaa järjestelmää tarkistetaan ja uusia sääntöjä sovelletaan oikea-aikaisesti. Sen lisäksi, että SES2+-ehdotukseen on tehtävä yleisiä tarkistuksia, sitä olisi muutettava erityisesti seuraavista syistä: ·Tekstiä on yksinkertaistettava, ja se on yhdenmukaistettava asiaa koskevan unionin lainsäädännön kanssa, joka on tullut voimaan sen jälkeen, kun neuvottelut alkuperäisestä vuoden 2013 SES2+-ehdotuksesta eivät edenneet; ·Joitakin määritelmiä ja sääntöjä on mukautettava siten, että niissä otetaan huomioon sidosryhmien kannanotot ja saadut kokemukset sekä äskettäin laadittujen raporttien ja tutkimusten asiaankuuluvat päätelmät; ·Vaikuttaa aiheelliselta ottaa huomioon yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan tulevaisuutta käsittelevän korkean tason viisaiden ryhmän suositukset; ·Vaikuttaa aiheelliselta ottaa huomioon myös eurooppalaisen ilmatilan uutta arkkitehtuuria koskevassa Euroopan parlamentin pilottihankkeessa ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kertomuksissa esitetyt suositukset. ·On myös tärkeää ottaa huomioon ilmailualan viimeaikainen teknologinen kehitys ja Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa esitetyt sitoumukset liikennealan hiilestä irtautumisesta. Vaikka alkuperäiseen ehdotukseen on tehty useita muutoksia, tällä muutetulla ehdotuksella pyritään samoihin tavoitteisiin kuin vuoden 2013 SES2+-ehdotuksella, vaikkakin joissakin tapauksissa eri keinoin. Vuoden 2013 vaikutustenarvioinnissa parhaiksi arvioituja vaihtoehtoja vastaavat ratkaisut on joissakin tapauksissa säilytetty, mutta jotkin ratkaisut on ajantasaistettu alalla tapahtuneiden muutosten huomioon ottamiseksi. Muutokset kuvataan yksityiskohtaisesti tähän asiakirjaan liittyvän komission valmisteluasiakirjan 4 jaksossa, jossa niiden tueksi esitetään myös näyttöä. Koska vaikutustenarvioinnissa esitetyt päätavoitteet ja parhaiksi arvioidut vaihtoehdot säilyvät olennaisilta osiltaan muuttumattomina, on epätodennäköistä, että tässä ehdotetuilla säännöillä olisi alkuperäisestä SES2+-ehdotuksesta merkittävästi eroavia taloudellisia, ympäristöön liittyviä tai sosiaalisia vaikutuksia. Sen vuoksi tästä muutetusta ehdotuksesta ei ole tarpeen tehdä uutta vaikutustenarviointia edellä mainitussa komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa esitetyn analyysin lisäksi. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Komission vuonna 2015 laatimassa Euroopan ilmailustrategiassa kehotettiin lainsäätäjiä hyväksymään nopealla aikataululla SES2+-ehdotuksessa esitetty asetus. Ehdotukseen nyt tehtävä muutos on täysin komission tätä politiikan alaa koskevan kokonaisstrategian mukainen, minkä pitäisi erityisesti helpottaa edistymistä tämän lainsäädäntöasian käsittelyssä.

Yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskeva lainsäädäntö liittyy läheisesti lentoturvallisuutta koskevaan unionin lainsäädäntöön ja Euroopan unionin lentoturvallisuusvirastolle, jäljempänä ’virasto’, annettuihin tehtäviin. Ehdotuksen tarkoituksena on muun muassa yksinkertaistaa lainsäädäntöä poistamalla tiettyjä päällekkäisyyksiä voimassa olevien sääntöjen välillä ja yhdenmukaistaa yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskeva lainsäädäntö EASA-perusasetuksen kanssa. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevien sääntöjen parantaminen on määritelty Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta annetussa komission tiedonannossa toimenpiteeksi, jolla voidaan edistää hiilidioksidipäästöjen vähentämistä ilmailualalla. Sääntöjen parantaminen vähentäisi erityisesti ruuhkia ja mahdollistaisi siten yleisemmän suorien reittien käytön. Ehdotus sisältää myös merkittäviä muutoksia, joilla pyritään vahvistamaan digitalisaatiota ja sisämarkkinoita, jotka ovat kaksi muuta komission painopistealaa. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Ehdotetun muutoksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 100 artiklan 2 kohta. •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 100 artiklan 2 kohdassa annetaan unionille oikeus toimia tällä jaettuun toimivaltaan kuuluvalla alalla. Erityisesti ilmaliikenteen hallintaan on vuodesta 2004 lähtien sovellettu unionin lainsäädännön säännöksiä, joita jäsenvaltiot eivät voi muuttaa itsenäisesti. Asiasisältönsä ja luonteensa vuoksi ilmaliikenteen hallinta vaikuttaa koko Euroopan unionin ilmatilaan, ja henkilöiden, tavaroiden, palvelujen ja pääoman rajat ylittävä liikkuvuus on olennainen osa ilmailualaa, joten sitä on tehokkaampaa käsitellä unionin tasolla. Unionin tason toimet ovat tarpeen Euroopan ilmatilan eheyttämiseksi ja mahdollistavat tehokkaamman hallinnan, jolla voidaan yleisesti puuttua kapasiteetin puutteeseen ja siten torjua viivästyksiä ja niistä aiheutuvia lisäpäästöjä. •Suhteellisuusperiaate Ehdotus ei mene pidemmälle kuin on tarpeen sen tavoitteiden saavuttamiseksi. Siinä keskitytään tekijöihin, joita tähän asiakirjaan liittyvän komission valmisteluasiakirjan liitteessä III luetellut eri kannanotot tukevat. •Toimintatavan valinta Alkuperäisen ehdotuksen tarkoituksena oli muuttaa voimassa olevia asetuksia ja laatia ne selkeyden vuoksi uudelleen yhdeksi asetukseksi. Tämä lähestymistapa on edelleen perusteltu, ja käytettävän toimintatavan olisi oltava uudelleenlaadittu asetus edellyttäen, että asiasisältöön tehdään tarvittavat muutokset. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Uutta vaikutustenarviointia, alkuperäisen ehdotuksen taustalla vuonna 2013 olleen [SWD (2013) 206 final] lisäksi, pidetään tarpeettomana, koska ehdotuksen pääasialliset tavoitteet ja parhaiksi arvioidut vaihtoehdot eivät ole muuttuneet merkittävästi, ja koska ehdotetun tekstin taloudelliset, ympäristöön liittyvät ja sosiaaliset vaikutukset eivät todennäköisesti poikkea merkittävästi alkuperäisen SES2+-ehdotuksen odotetuista vaikutuksista. Tähän muutettuun ehdotukseen liittyvässä komission valmisteluasiakirjassa [lisätään viite] esitetään kuitenkin lisätodisteita ja -analyysejä koskien erityisesti päivityksiä, jotka on tehty vuonna 2013 parhaiksi arvioitujen ratkaisujen toteuttamiseen. Näissä päivityksissä otetaan huomioon alalla tapahtuneet muutokset sekä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tarjolla olevat muut uudet tai muutetut keinot. Lisätekijät perustuvat eri kannanottoihin, jotka on kerätty viime vuosien aikana. Euroopan tilintarkastustuomioistuin antoi vuonna 2017 yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevan erityiskertomuksen, joka sisälsi suosituksia komissiolle. Tämän kertomuksen tueksi Euroopan tilintarkastustuomioistuin antoi vuonna 2019 toisen erityiskertomuksen ilmaliikenteen hallinnan nykyaikaistamisen sääntelystä EU:ssa. Kertomuksessa annetaan komissiolle suosituksia, jotka on joko otettu suoraan huomioon tässä muutetussa ehdotuksessa tai jotka voidaan ottaa huomioon voimassa oleviin tai ehdotettuihin valtuutuksiin perustuvissa komission säädöksissä. Vuonna 2019 perustettiin viidestätoista alan asiantuntijasta koostuva viisaiden ryhmä arvioimaan ilmaliikenteen hallinnan nykyaikaistamista ja tulevia tarpeita EU:ssa. Ryhmä kuuli useiden kuukausien aikana kaikkia asiaankuuluvia operatiivisia sidosryhmiä ja antoi huhtikuussa 2019 yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan tulevaisuutta käsittelevän korkean tason viisaiden ryhmän kertomuksen, jossa esitetään ryhmän yhteinen näkemys ja annetaan kymmenen suositusta. Euroopan parlamentti käynnisti samanaikaisesti Euroopan ilmatilan uutta arkkitehtuuria koskevan pilottihankkeen, jonka tuloksena se esitti mietinnön maaliskuussa 2019. Euroopan unionin neuvosto järjesti Suomen puheenjohtajakaudella syyskuussa 2019 korkean tason konferenssin yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan tulevaisuudesta. Konferenssin tuloksena allekirjoitettiin sidosryhmien yhteinen julkilausuma, jossa EU:n toimielimiä kehotettiin yksinkertaistamaan eurooppalaisen ilmaliikenteen hallinnan sääntelykehystä ja institutionaalista rakennetta nykyisiin ja tuleviin tarpeisiin vastaamiseksi ja jotta siitä tulisi tarkoituksenmukainen. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin talousarvioon.

5.LISÄTIEDOT •Muutettuun ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Kuten aiemminkin, olemassa olevat yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevat asetukset ehdotetaan yhdistettävän yhdeksi asetukseksi, mikä on edellyttänyt useita muutoksia. Uusi säädös on jaettu kuuteen lukuun: - I luku: Yleiset säännökset - II luku: Kansalliset valvontaviranomaiset - III luku: Palvelujen tarjoaminen - IV luku: Verkon hallinta - V luku: Ilmatilan rakenne, yhteentoimivuus ja teknologinen innovointi - VI luku: Loppusäännökset Tässä yhteydessä ehdotetaan, että poistetaan osat, jotka ovat päällekkäisiä asetuksen (EU) 2018/1139 kanssa. Samanaikaisesti muutetaan myös tiettyjä asetuksessa (EU) 2018/1139 olevia yksityiskohtia, jotta varmistetaan näiden kahden asetuksen virheetön yhdenmukaistaminen. Asetus (EY) N:o 552/2004 on kumottu asetuksella (EU) 2018/1139, eikä sitä näin ollen enää oteta huomioon tässä muutetussa ehdotuksessa. Tavoite yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan yhteentoimivuudesta on kuitenkin säilytetty. Kansalliset valvontaviranomaiset (3, 4 ja 5 artiklat luettuna yhdessä asetuksen (EU) 2018/1139 uuden 114 i artiklan kanssa, joka esitetään samaan aikaan erillisessä ehdotuksessa) Vaikutustenarvioinnissa kansallisten valvontaviranomaisten riippumattomuuden ja asiantuntemuksen sekä resurssien vahvistaminen todettiin yhdeksi tärkeimmistä tarvittavista toimista. Tästä syystä 3 artiklassa kuvataan se riippumattomuuden taso, joka vaaditaan näiltä viranomaisilta suhteessa palveluntarjoajiin, joita niiden on määrä valvoa, ja miltä tahansa muilta julkisilta tai yksityisiltä tahoilta. Ehdotetun järjestelmän soveltaminen edellyttää joissakin jäsenvaltioissa hallinnollista uudelleenjärjestelyä, minkä vuoksi ehdotetaan myös 48 kuukauden siirtymäajan asettamista tältä osin (ehdotettu 46 artiklan 2 kohta). Lisäksi asetetaan täsmällisempiä vaatimuksia, jotka koskevat palkatun henkilöstön pätevyyttä ja riippumattomuutta, erityisesti strategisista päätöksistä vastaavien henkilöiden osalta. Vastaavasti maksujen kustannusperusteita koskevassa ehdotetussa 20 artiklassa mainitaan nimenomaisesti yhtenä hyväksyttävänä kustannusperusteena sellaiset kustannukset, joita ilmaliikennepalvelujen tarjoajille aiheutuu kansallisten valvontaviranomaisten suorittamasta valvonnasta ja sertifioinnista. Tämä sääntö mahdollistaa kansallisten toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisen rahoituksen vastaavilla maksuilla. Jotta muun muassa viranomaisten välistä yhteistyötä voitaisiin parantaa ja edistää näin asiantuntemuksen ja parhaiden käytäntöjen jakamista, ehdotetaan, että kansallisille valvontaviranomaisille perustetaan asianmukainen foorumi, joka tässä tapauksessa olisi suorituskyvyn tarkastusta käsittelevä neuvoa-antava lautakunta (vrt. asetuksen (EU) 2018/1139 ehdotetut uudet 114 a ja 114 i artiklat). Yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan liittyvissä asioissa toimivaltaisten kansallisten valvontaviranomaisten tehtävät ja asetuksen (EU) 2018/1139 soveltamisalaan kuuluvien lentoturvallisuuden alalla toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tehtävät ehdotetaan erotettavan selkeästi toisistaan. Ensin mainittujen viranomaisten olisi vastattava lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseksi vaadittaviin taloudellisiin ehtoihin liittyvistä taloudellisista todistuksista, lennonvarmistuspalvelujen hankinnan seurannasta sekä suorituskyky- ja maksujärjestelmien soveltamisesta. Viimeksi mainittujen viranomaisten vastuulla ovat edelleen turvallisuustodistukset ja turvallisuuden valvonta sekä muut asetuksessa (EU) 2018/1139 kuvatut tehtävät. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien taloudelliset todistukset ja ilmaliikennepalvelujen tarjoajien nimeäminen (6 ja 7 artikla) Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien turvallisuuteen liittyvät todistukset ja turvallisuuden valvonta kuuluvat asetuksen (EY) N:o 2018/1139 soveltamisalaan. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen ehtona olisi oltava mainitussa asetuksessa vaadittujen todistusten lisäksi, että lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja täyttää tietyt taloudellista vakautta, vastuuvelvollisuutta ja vakuutusturvaa koskevat vaatimukset. Tätä varten ehdotetaan, että säädetään kansallisten valvontaviranomaisten antamasta taloudellisesta todistuksesta. Muutetussa ehdotuksessa säädetään myös, että ilmaliikennepalvelujen tarjoajat nimetään enintään 10 vuodeksi. Tämän tarkoituksena on varmistaa, että nimeämistä arvioidaan säännöllisesti uudelleen. CNS-, AIS-, ADS- ja MET-palvelut sekä lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelut (8 artikla) Ilmaliikennepalveluja tukevilla palveluilla voidaan parantaa kustannustehokkuutta, lisätä joustavuutta ja edistää innovointia. Mahdolliset parannukset voidaan saada aikaan järjestämällä palelujen tarjonta markkinaehtoisesti, mihin nämä palvelut luonteensa vuoksi soveltuvat. Sen vuoksi ehdotetaan, että asetuksen (EY) N:o 550/2004 9 artikla korvataan säännöllä, joka koskee CNS-, AIS-, ADS- ja MET-palvelujen sekä lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen tarjoamista markkinaehtoisesti. Ilmaliikennepalveluissa, joita pidetään luonnollisina monopoleina, vaatimuksena on edelleen lähtökohtaisesti se, että asiasta vastaavat viranomaiset nimeävät tietyn palveluntarjoajan. Ilmaliikennepalvelujen tarjoajien olisi kuitenkin voitava päättää, hankkivatko ne CNS-, AIS-, ADS- tai MET-palveluita. Lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen osalta lentoaseman pitäjien olisi voitava päättää, hankkivatko ne palveluja lähilennonjohtoa varten, jos se parantaisi kustannustehokkuutta ilmatilan käyttäjien eduksi. Jäsenvaltiot voivat samoin edellytyksin sallia palvelujen hankinnan lähestymislennonjohtoa varten.

Jotta varmistetaan tasapuoliset toimintaedellytykset ja vältetään syrjintä, ristikkäistuki ja kilpailun vääristyminen, reitinaikaiset palvelut olisi erotettava organisatorisesti muista lennonvarmistuspalveluista. Yhteiset tietopalvelut (9 artikla) Muutetun ehdotuksen 9 artikla sisältää säännöksiä yhteisistä tietopalveluista, jotka ovat välttämättömiä, jotta ilmaliikenteen hallinta miehittämättömillä ilma-aluksilla harjoitettavan toiminnan osalta (droneliikenne) olisi turvallista. Artikla on mukautettu miehittämättömien ilma-alusten käyttöä koskevan sääntelyn viimeaikaiseen kehitykseen. Tällaisten palvelujen hinnoittelua ehdotetaan säänneltäväksi, jotta voidaan hallita miehittämättömiin ilma-aluksiin liittyvän ilmaliikenteen hallinnan kustannuksia. Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmä ja maksujärjestelmä sekä suorituskyvyn tarkastuselin (10–25 artikla) Taloudellista sääntelyä olisi vahvistettava ja tehostettava. Tätä varten ehdotetaan, että nimetyille ilmaliikennepalvelujen tarjoajille annetaan tehtäväksi laatia suorituskykysuunnitelmat ja toimittaa ne toimivaltaisen viranomaisen hyväksyttäväksi. Kyseinen viranomainen voi tapauksen mukaan olla suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiva virasto tai kansallinen valvontaviranomainen. Suorituskyvyn tarkastuselimen tehtävä, jota varten asetuksen (EU) 2018/1139 muuttamista koskevassa ehdotuksessa esitetään erityiset hallinnointia koskevat säännöt, on suunniteltu siten, että olennaiset päätökset voidaan tehdä riippumattomasti ja tarvittavaan asiantuntemukseen perustuen. Ehdotetuilla rahoitussäännöillä on tarkoitus varmistaa, että virastolla on käytössään tarvittavat resurssit. Menettelyjen pitämiseksi mahdollisimman helppoina ehdotetaan, että muutosta suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivan viraston tekemiin päätöksiin haetaan menettelyllä, joka on avoin kaikille asianosaisille. Tässä muutetussa ehdotuksessa vahvistetaan suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivan viraston ja kansallisten valvontaviranomaisten vastuualueet suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän ja maksujärjestelmän täytäntöönpanossa. Suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiva virasto vastaa erityisesti kustannusten jaosta reitinaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueella tarjottavien palvelujen välillä sekä reitinaikaisten lennonvarmistuspalvelujen suorituskykysuunnitelmien arvioinnista ja hyväksymisestä. Kansalliset valvontaviranomaiset vastaavat lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen suorituskykysuunnitelmien arvioinnista ja hyväksymisestä. Tästä syystä nimettyjen ilmaliikennepalvelujen tarjoajien, jotka tarjoavat sekä reitinaikaisia että lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluja on toimitettava erillinen suunnitelma molempia palvelutyyppejä varten. Ehdotetun maksujärjestelmän ehdot ovat tämän uuden lähestymistavan mukaiset. Lisäksi ehdotetaan, että perustetaan mekanismi maksujen mukauttamiseksi unionin laajuisesti, jotta voidaan tukea erityisesti ympäristönsuojelun tason tai palvelujen laadun parantamista. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien kirjanpidon avoimuutta koskeviin sääntöihin ehdotetaan vielä lisättävän tiettyjä vaatimuksia (25 artikla). Tämän tarkoituksena on auttaa ehkäisemään ristikkäistuki ja siitä johtuvat vääristymät. Säännöllä helpotetaan erityisesti 8 ja 9 artiklan soveltamista. Toiminnalliset ilmatilan lohkot Muutettuun ehdotukseen ei enää sisälly toiminnallisia ilmatilan lohkoja koskevia säännöksiä. Näiden sääntöjen puuttuminen ei estä jäsenvaltioita ylläpitämästä tai perustamasta toiminnallisia ilmatilan lohkoja, jos se katsotaan hyödylliseksi. Asiaa koskevien sääntöjen puuttuminen ei myöskään estä lennonvarmistuspalvelujen tarjoajia käyttämästä joustavia yhteistyömuotoja. Verkon hallinnoija (26, 27 ja 28 artikla) Muutetun ehdotuksen 26 artiklassa luetellaan verkkotoiminnot ja määritellään niiden tavoitteet. Muutetun ehdotuksen 27 artiklassa säädetään verkon hallinnoijan roolista, joka on edistää verkkotoimintojen toteuttamista, ja vahvistetaan verkon hallinnoijan nimittämistä, tehtäviä ja sen soveltamia päätöksentekoprosesseja koskevat säännökset. Verkkotoimintoihin ehdotetaan sovellettavan suorituskykysuunnitelman erityisiä sääntöjä (16 artikla). Verkon hallinnoijan on asetuksen 28 artiklan mukaisesti julkaistava tilinpäätöksensä ja sille on teetettävä riippumaton tarkastus. Tietojen saatavuus ja käyttöoikeus (31 artikla) Tietojen saatavuutta ja käyttöoikeutta koskevia sääntöjä muutetaan tässä ehdotuksessa (myös alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna), jotta helpotetaan ilmaliikenteen tietopalvelujen tarjoamista rajat ylittävillä ja unionin laajuisilla markkinoilla. Lisäksi ehdotetussa 31 artiklassa olevilla ehdoilla varmistetaan, että datamarkkinoille tulevilla uusilla toimijoilla on asiaankuuluvien operatiivisten tietojen käyttöoikeus jo ennen kuin ne sertifioidaan. Ristikkäistuen ja kaksinkertaisen hinnoittelun estämiseksi ehdotetaan asianmukaisten hinnoitteluperiaatteiden vahvistamista. Ilmatilan joustava käyttö (33 artikla) Muutetun ehdotuksen 33 artikla vastaa suurelta osin asetuksen (EY) N:o 551/2004 7 artiklaa ja siinä säädetään, että jäsenvaltioiden on edelleen varmistettava ilmatilan joustavan käytön käsitteen soveltaminen. Tässä artiklassa edellytetään kuitenkin myös, että ilmatilan joustavan käytön käsitettä sovelletaan yhdenmukaisesti ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman kanssa. Muutetun ehdotuksen 33 artikla täydentää asetuksessa (EU) 2018/1139 vahvistettua keskeistä vaatimusta, jonka mukaan ilmatilan joustavan käytön yhdenmukaista soveltamista on tuettava ilmatilan hallinnalla. SESARin koordinointi (34 artikla)

Muutetun ehdotuksen 34 artiklassa edellytetään, että asiaankuuluvat tahot tekevät yhteistyötä varmistaakseen tehokkaan koordinoinnin SESARin eri vaiheiden välillä. •Muutokset 1 kohdassa tarkoitettuun alkuperäiseen ehdotukseen Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun ehdotukseen on tässä muutetussa ehdotuksessa tehty seuraavat muutokset: Johdanto-osan kappaleet 1)Johdanto-osan 1 kappaletta yksinkertaistetaan seuraavasti: ”Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 549/2004, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 550/2004 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 551/2004on muutettu huomattavilta osin. Koska niihin on määrä tehdä uusia muutoksia, mainitut asetukset olisi selkeyden vuoksi uudelleenlaadittava.”. 2)Johdanto-osan 2 kappale poistetaan. 3)Johdanto-osan 3 kappale numeroidaan johdanto-osan 2 kappaleeksi ja siihen tehdään seuraavat muutokset: (a)lisätään viittauksen ”asetuksella (EY) N:o 552/2004” eteen ilmaisu ”Euroopan parlamentin ja neuvoston”; (b)johdanto-osan 3 kappaleen jälkeisestä numeroimattomasta johdanto-osan kappaleesta tulee johdanto-osan 2 kappaleen toinen virke, ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Toisen paketin eli Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1070/2009 hyväksyminen vielä vahvisti yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevaa aloitetta, kun siinä säädettiin suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä ja verkon hallinnoijan toimintaperiaatteista eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon suorituskyvyn parantamiseksi entisestään.”; (c)johdanto-osaan lisätään uusi kolmas virke seuraavasti: ”Asetus (EY) No 552/2004 on kumottu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/1139, sillä ilmaliikenteen hallinnan järjestelmien, rakenneosien ja menettelyjen yhteentoimivuuden kannalta tarvittavat säännöt on sisällytetty kyseiseen asetukseen.”. 4)Johdanto-osaan lisätään uusi 3 kappale seuraavasti: ”Asetukseen (EU) 2018/1139 tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi on tarpeen yhdenmukaistaa tämän asetuksen sisältö asetuksen (EU) N:o 2018/1139 sisällön kanssa.”. 5)Johdanto-osan 6 kappale muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Jotta tavoitteet ilmaliikenteen turvallisuusnormien parantamisesta sekä ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen yleisen suorituskyvyn tehostamisesta Euroopan yleisessä ilmaliikenteessä olisi mahdollista saavuttaa samanaikaisesti, inhimilliset tekijät on otettava huomioon. Jäsenvaltioiden olisi siksi noudatettava luottamuksen ja oikeudenmukaisuuden ilmapiirin (”just culture”) periaatteita. Yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan inhimillistä ulottuvuutta käsittelevän asiantuntijaryhmän lausunnot ja suositukset olisi otettava huomioon ja harkittaviksi.”. 6)Johdanto-osaan lisätään uusi 7 kappale seuraavasti: ”Ilmaliikenteen hallinnan suorituskyvyn parantaminen ympäristön kannalta edistää myös suoraan Pariisin sopimuksen ja komission Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamista, erityisesti ilmailun päästöjen vähentymisen kautta.”. 7)Johdanto-osan 7 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 8 kappaleeksi ja muutetaan seuraavasti:

”Jäsenvaltiot hyväksyivät vuonna 2004 yhteisen julkilausuman yhtenäistä eurooppalaista ilmatilaa koskevista sotilaallisista näkökohdista. Tämän julkilausuman mukaan jäsenvaltioiden olisi erityisesti tehostettava siviili- ja sotilasalan yhteistyötä, ja jos ja siinä määrin kuin kaikki asianomaiset jäsenvaltiot pitävät sitä tarpeellisena, helpotettava asevoimiensa välistä yhteistyötä kaikissa ilmaliikenteen hallintaan liittyvissä asioissa.”. 8)Johdanto-osan 8 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 9 kappaleeksi ja johdanto-osan 9 kappale poistetaan. 9)Johdanto-osan 10 kappaleen viimeinen virke korvataan seuraavasti: ”Tämä ei saisi estää kansallista valvontaviranomaista olemasta osa sääntelyviranomaista, joka on toimivaltainen useilla säännellyillä aloilla, jos kyseinen sääntelyviranomainen täyttää riippumattomuuden vaatimukset, tai yhdistymään organisatorisesti kansalliseen kilpailuviranomaiseen.”. 10)Johdanto-osaan lisätään uusi 11 kappale seuraavasti: ”Kansallisten valvontaviranomaisten rahoituksen olisi taattava niiden riippumattomuus ja annettava niille mahdollisuus toimia oikeudenmukaisuuden, avoimuuden, syrjimättömyyden ja suhteellisuuden periaatteiden mukaisesti. Henkilöstön nimittämistä koskevilla asianmukaisilla menettelyillä olisi edistettävä kansallisten valvontaviranomaisten riippumattomuuden takaamista ja varmistettava erityisesti, että strategisista päätöksistä vastaavat henkilöt nimittää viranomainen, joka ei suoraan käytä omistusoikeuksia lennonvarmistuspalvelujen tarjoajissa.”. 11)Johdanto-osan 11 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 12 kappaleeksi ja muutetaan seuraavasti: Kansallisilla valvontaviranomaisilla on keskeinen asema yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisessa, ja niiden olisi siksi tehtävä keskenään yhteistyötä, joka mahdollistaa tietojen vaihtamisen niiden työskentely- ja päätöksentekoperiaatteista, parhaista käytännöistä ja menettelyistä sekä tämän asetuksen soveltamisesta yhteisen lähestymistavan kehittämiseksi, alueellisen tason tiiviimpi yhteistyö mukaan luettuna.”. 12)Johdanto-osan 12 kappale numeroidaan uudestaan niin, että siitä tulee johdanto-osan 43 kappale. 13)Johdanto-osan 13 kappale poistetaan. 14)Seuraavat uudet johdanto-osan 13 ja 14 kappaleet lisätään: ”13) Ilmaliikennepalvelujen tarjoajien välinen yhteistyö on tärkeä väline eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintajärjestelmän suorituskyvyn parantamiseksi, ja siihen olisi kannustettava. Jäsenvaltioiden olisi voitava perustaa yhteistyömekanismeja, jotka eivät rajoitu ennalta määriteltyihin yhteistyömuotoihin eikä maantieteellisiin alueisiin. 14) Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien turvallisuussertifiointia ja -valvontaa suorittavat kansalliset toimivaltaiset viranomaiset tai Euroopan unionin lentoturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’, asetuksessa (EU) 2018/1139 säädettyjen vaatimusten ja menettelyjen mukaisesti. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoaminen edellyttää vakavaraisuuteen sekä vastuu- ja vahinkovakuutuksiin liittyviä lisävaatimuksia, ja niistä olisi vaadittava taloudellinen todistus. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajan pitäisi saada tarjota palveluja unionissa vain, jos sillä on sekä turvallisuustodistus että taloudellinen todistus.”. 15)Johdanto-osan 14 kappale numeroidaan uudestaan niin, että siitä tulee johdanto-osan 15 kappale. 16)Seuraavat uudet johdanto-osan 16–33 kappaleet lisätään: ”16) Yksinoikeudella tarjottavissa ilmaliikennepalveluissa olisi oltava käytössä nimeäminen ja yleistä etua koskevat vähimmäisvaatimukset. 17) Ilmaliikennepalvelujen tarjoajilla tai lentoasemien pitäjillä olisi oltava mahdollisuus hankkia viestintä-, suunnistus- ja valvontapalveluja (CNS), ilmailutiedotuspalveluja (AIS), ilmaliikenteen tietopalveluja (ADS), sääpalveluja (MET) tai lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalveluja markkinaehdoin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta turvallisuusvaatimusten soveltamista, jos ne katsovat, että tällainen hankinta mahdollistaa kustannustehokkuuden lisäämisen. Mahdollisuuden turvautua tällaisiin hankintoihin odotetaan lisäävän joustoa ja edistävän innovointia palveluissa ottaen kuitenkin huomioon sotilastoiminnan erityistarpeet, jotka koskevat luottamuksellisuutta, yhteentoimivuutta, järjestelmän häiriönsietokykyä, datan saatavuutta ja ilmaliikenteen hallinnan turvallisuutta. 18) Hankittuihin lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalveluihin ei pitäisi soveltaa tässä asetuksessa säädettyä maksujärjestelmää eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/12/EY 1 artiklan 4 kohtaa, joka liittyy maksujärjestelmän sovellettavuuteen. 19) Reitinaikaisten ilmaliikennepalvelujen tarjoaminen olisi erotettava organisatorisesti CNS-, AIS-, ADS- ja MET-palvelujen sekä lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta, myös kirjanpidon eriyttämisellä, jotta voidaan varmistaa avoimuus ja välttää syrjintä, ristikkäistuet ja kilpailun vääristyminen. 20) Lennonvarmistuspalvelujen hankinnassa olisi soveltuvin osin noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/24/EU ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/25/EU. Kansallisten valvontaviranomaisten olisi varmistettava, että lennonvarmistuspalvelujen hankintavaatimuksia noudatetaan.

21) Miehittämättömien ilma-alusten liikenteen hallinta edellyttää yhteisten tietopalvelujen saatavuutta. Tämän liikenteenhallinnan kustannusten hillitsemiseksi yhteisen tietopalvelun hintojen olisi perustuttava kustannuksiin ja kohtuulliseen voittolisään, ja kansallisten valvontaviranomaisten olisi hyväksyttävä ne. Palvelun tarjoamisen mahdollistamiseksi lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien olisi asetettava saataville tarvittavat tiedot. 22) Suorituskyky- ja maksujärjestelmien tarkoituksena on tehdä muilla kuin markkinaehdoilla tarjottavista lennonvarmistuspalveluista kustannustehokkaampia ja parantaa palvelun laatua. Tätä varten niihin olisi sisällyttävä aiheellisia ja asianmukaisia kannustimia. Tämä tavoite huomioon ottaen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmät ja maksujärjestelmät eivät saisi kattaa markkinaehdoin tarjottavia palveluja. 23) Jotta suorituskyvyn kehittämisjärjestelmien ja maksujärjestelmien tarpeellinen valvonta olisi mahdollisimman tehokasta, se olisi kohdennettava nimettyihin ilmaliikennepalvelujen tarjoajiin. 24) Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmien ja maksujärjestelmien valvontaan liittyvät vastuut olisi jaettava asianmukaisesti. 25) Kun otetaan huomioon reitinaikaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoamiseen liittyvät rajatylittävät elementit ja verkkoelementit ja se, että tämän seurauksena suorituskykyä on arvioitava erityisesti unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden perusteella, reitinaikaisista lennonvarmistuspalvelujen suorituskykysuunnitelmista ja suorituskykytavoitteiden arvioinnista ja hyväksymisestä olisi oltava vastuussa unionin elimen, jonka päätöksiin voi hakea muutosta muutoksenhakuelimeltä tai viime kädessä unionin tuomioistuimelta. Sen varmistamiseksi, että tehtävät suoritetaan korkeatasoisella asiantuntemuksella ja tarvittavalla riippumattomuudella, kyseisen unionin elimen olisi oltava suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiva virasto, joka toimii asetuksessa (EU) 2018/1139 vahvistettujen ja erityisesti hallinnointia koskevien sääntöjen mukaisesti. Koska kansalliset valvontaviranomaiset tuntevat paikalliset olosuhteet, jotka ovat tarpeen lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen arvioimiseksi, niiden olisi vastattava lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen suorituskykysuunnitelmien ja -tavoitteiden arvioinnista ja hyväksymisestä. Kustannusten jakaminen reitinaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen kesken muodostaa yhden toiminnon, joka koskee molempia palvelutyyppejä, ja sen vuoksi sen olisi kuuluttava suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivan viraston valvonnan piiriin. 26) Reitinaikaisia ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluja koskevien suorituskykysuunnitelmaluonnosten olisi oltava yhdenmukaisia vastaavien unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden kanssa ja niissä olisi noudatettava tiettyjä laadullisia perusteita, jotta voidaan mahdollisimman hyvin varmistaa asetettujen tavoitteiden tehokas saavuttaminen. Arviointimenettelyllä olisi varmistettava, että puutteet korjataan nopeasti. 27) Verkkotoimintojen suorituskykyyn olisi näiden toimintojen erityisluonne huomioon ottaen sovellettava niille ominaisia kriteereitä. Verkkotoiminnoille olisi asetettava suorituskykytavoitteet suorituskyvyn kannalta keskeisillä ympäristön, kapasiteetin ja kustannustehokkuuden osa-alueilla. 28) Maksujärjestelmän olisi perustuttava periaatteeseen, jonka mukaan ilmatilan käyttäjien olisi maksettava vastaanottamiensa palvelujen tarjoamisesta aiheutuneet kustannukset, mutta huomioon olisi otettava ainoastaan tällaisesta palvelusta aiheutuvat kustannukset, joita ei kateta muulla tavoin. Verkon hallinnoijaan liittyvät kustannukset olisi sisällytettävä määritettyihin kustannuksiin, jotka voidaan veloittaa ilmatilan käyttäjiltä. Maksujen olisi edistettävä turvallisten, tehokkaiden, toimivien ja kestävien lennonvarmistuspalvelujen tarjoamista siten, että tavoitteena on korkean turvallisuustason ja kustannustehokkuuden sekä suorituskykytavoitteiden saavuttaminen. Lisäksi niiden avulla olisi edistettävä yhdennettyä palvelujen tarjoamista ja vähennettävä samalla ilmailun ympäristövaikutuksia. 29) Mekanismeja maksujen mukauttamiseksi ympäristönsuojelun tason ja palvelun laadun parantamiseksi, erityisesti lisäämällä kestävien vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttöä, lisäämällä kapasiteettia ja vähentämällä viivästyksiä, samalla kun säilytetään optimaalinen turvallisuustaso, olisi otettava käyttöön unionin laajuisesti, ottaen huomioon ilmailun rajatylittävä luonne. Kansallisilla valvontaviranomaisilla olisi myös oltava mahdollisuus ottaa käyttöön paikallistason mekanismeja lähi- ja lähestymisalueen palveluja varten. 30) Jotta ilmatilan käyttäjiä kannustettaisiin lentämään lyhyintä reittiä erityisesti ruuhka-aikoina, olisi oltava mahdollista vahvistaa yhteinen yksikköhinta reitinaikaisille palveluille yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa. Tällaisen yhteisen yksikköhinnan vahvistamisen ei pitäisi vaikuttaa ilmaliikennepalvelujen tarjoajien tuloihin. 31) Olisi säädettävä lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien kirjanpidon avoimuudesta yhtenä keinona estää ristikkäistuet ja niistä aiheutuvat vääristymät. 32) Ilmaliikenteen hallinnan verkkotoiminnoilla olisi osaltaan edistettävä lentoliikennejärjestelmän kestävää kehitystä ja tuettava unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden saavuttamista. Niillä olisi varmistettava ilmatilan ja niukkojen resurssien kestävä, tehokas ja ympäristön kannalta optimaalinen käyttö, otettava huomioon operatiiviset tarpeet eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon infrastruktuurin käyttöönotossa ja niillä olisi voitava tarjota tukea verkkokriiseissä. Verkon hallinnoijan olisi hoidettava eräät näiden toimintojen toteuttamiseen liittyvät tehtävät, ja sen toimintaan olisi otettava mukaan kaikki asiaankuuluvat operatiiviset sidosryhmät. 33) Verkon hallinnoijan päätöksenteossa käytettävässä yhteistyöhön perustuvassa päätöksenteossa verkon edun olisi oltava etusijalla. Yhteistyöhön perustuvan päätöksenteon prosessin osapuolten on mahdollisuuksien mukaan pyrittävä parantamaan verkon toimivuutta ja suorituskykyä. Yhteistyöhön perustuvan päätöksenteon menettelyillä olisi edistettävä verkon etua ja niiden pitäisi olla sellaisia, että ongelmat saadaan ratkaistua ja yhteisymmärrys saavutettua, jos se vain on mahdollista.”. 17)Johdanto-osan 15 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 39 kappaleeksi ja muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Yhteisten hankkeiden avulla olisi pyrittävä siihen, että Euroopan ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmassa yksilöidyt olennaiset operatiiviset muutokset, joilla on koko verkon laajuisia vaikutuksia, toteutetaan oikea-aikaisesti, koordinoidusti ja synkronoidusti. Komissiolle olisi annettava tehtäväksi toteuttaa rahoituksen kustannus-hyötyanalyysi SESAR-hankkeen käyttöönoton nopeuttamiseksi.”. 18)Johdanto-osan 16 kappale poistetaan. 19)Johdanto-osan 17 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 37 kappaleeksi ja muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Ilmatilan turvallinen ja tehokas käyttö voidaan saavuttaa ainoastaan ilmatilan siviili- ja sotilaskäyttäjien välisellä tiiviillä yhteistyöllä, joka käytännössä perustuu pääasiassa ilmatilan joustavan käytön käsitteeseen ja tehokkaaseen siviili- ja sotilastoiminnan koordinointiin ICAO:n vahvistamalla tavalla. Olisi vahvistettava säännöt, joilla varmistetaan tämän käsitteen soveltaminen, ja komissiolle olisi annettava valtuudet säätää toimenpiteistä, joilla varmistetaan laajempi yhdenmukaistaminen.”. 20)Johdanto-osan 18 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 35 kappaleeksi ja muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Asiaankuuluvien operatiivisten tietojen saatavuus on olennaisen tärkeää, jotta ilmaliikenteen tietopalveluja voidaan tarjota joustavasti rajojen yli ja unionin laajuisesti. Sen vuoksi tällaiset tiedot olisi asetettava asiaankuuluvien sidosryhmien, myös mahdollisten uusien ilmaliikenteen tietopalvelujen tarjoajien, saataville. Tietojen paikkansapitävyydellä – myös ilmatilan tilanteen ja erityisten ilmaliikennetilanteiden osalta – ja näiden tietojen oikea-aikaisella jakamisella siviili- ja sotilaslennonjohtajille on suora vaikutus toiminnan turvallisuuteen ja tehokkuuteen. Ilmatilan tilannetta koskevien ajantasaisten tietojen oikea-aikainen saatavuus on tärkeää kaikille osapuolille, jotka haluavat päästä hyötymään saatavilla olevista ilmatilan rakenteista, kun ne toimittavat lentosuunnitelmansa tai muuttavat sitä.”.

21)Johdanto-osan 19 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 36 kappaleeksi ja muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Täysin toimivalla, korkealaatuisella ja ajantasaisella ilmailutiedotuksella on merkittävä vaikutus turvallisuuteen ja mahdollisuuksiin helpottaa unionin ilmatilaan pääsyä ja liikkumista siinä. Pääsyä näihin tietoihin olisi helpotettava asianmukaisen tietoinfrastruktuurin avulla.”. 22)Johdanto-osan 20–25 kappaleet poistetaan. 23)Johdanto-osan 26 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 34 kappaleeksi ja muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Jotta voidaan parantaa ilmaliikennepalvelujen tarjoajien asiakaskeskeisyyttä ja lisätä ilmatilan käyttäjien mahdollisuuksia vaikuttaa heitä koskeviin päätöksiin, olisi tehostettava sidosryhmien kuulemista ilmaliikennepalvelujen tarjoajien tärkeistä operatiivisista päätöksistä ja osallistumista niihin.”. 24)Johdanto-osaan lisätään uusi 38 kappale seuraavasti: ”SESAR-hankkeen tavoitteena on mahdollistaa lentoliikenteen turvallinen, tehokas ja ympäristön kannalta kestävä kehitys nykyaikaistamalla eurooppalaista ja maailmanlaajuista ilmaliikenteen hallintajärjestelmää. Jotta hankkeen vaikuttavuus olisi paras mahdollinen, olisi varmistettava asianmukainen koordinointi hankkeen eri vaiheiden välillä. Euroopan ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman olisi perustuttava SESARin määrittelyvaiheeseen, ja sillä olisi edistettävä unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden saavuttamista.”. 25)Johdanto-osaan lisätään uusi 40 kappale seuraavasti: ”Asetuksessa (EU) 2018/1139 vahvistettujen ilmaliikenteen hallinnan järjestelmiä ja rakenneosia koskevien vaatimusten noudattamisella olisi varmistettava näiden järjestelmien ja rakenneosien yhteentoimivuus yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan hyväksi.”. 26)Johdanto-osan 27 kappale poistetaan. 27)Johdanto-osan 28 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 41 kappaleeksi ja muutetaan seuraavasti: (a)Ensimmäisestä virkkeestä poistetaan ilmaisu ” ja suorituskyvyn kehittämisjärjestelmää”; (b)Kolmas ja neljäs virke korvataan seuraavasti: ”On erityisen tärkeää, että komissio hyväksyessään säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä tämän asetuksen mukaisesti toteuttaa valmisteluvaiheessa asiaankuuluvat kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.”. 28)Johdanto-osan 29 kappale poistetaan. 29)Johdanto-osan 30 kappale numeroidaan uudestaan johdanto-osan 42 kappaleeksi ja muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano erityisesti seuraavien osalta: kansallisten valvontaviranomaisten palvelukseenotto- ja valintamenettelyjä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien taloudellista sertifiointia koskevat säännöt, suorituskyky- ja maksujärjestelmien täytäntöönpanoa koskevat säännöt ja erityisesti unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden määrittämistä koskevat säännöt, reitinaikaisten ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalvelujen luokittelu, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien ja verkon hallinnoijan suorituskykysuunnitelmaluonnosten ja suorituskykytavoitteiden arvioinnin kriteerit ja menettelyt, suorituskyvyn seuranta, kustannuksista ja maksuista tiedottamista koskevat säännöt, maksujen kustannusperustan sisältö ja vahvistaminen sekä lennonvarmistuspalvelujen yksikköhintojen määrittäminen, kannustin- ja riskinjakomekanismit, verkon hallinnoijan nimittäminen ja tällaisen nimittämisen ehdot ja edellytykset, verkon hallinnoijan tehtävät ja sen soveltamat hallinnointimenettelyt, verkkotoimintojen suorittamista koskevat säännöt, yksityiskohtaiset säännöt sidosryhmien kuulemisesta ilmaliikennepalvelujen tarjoajien tekemistä tärkeistä operatiivisista päätöksistä, vaatimukset operatiivisten tietojen saatavuudesta, käyttöoikeuden edellytyksistä ja käyttöoikeudesta perittävien hintojen määrittämisestä, ilmatilan joustavan käytön käsitteen soveltaminen sekä yhteisten hankkeiden perustaminen ja niihin sovellettavat hallintomekanismit. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.”. 30)Johdanto-osan 31 ja 32 kappaleet poistetaan. 31)Johdanto-osan 33 kappale numeroidaan uudestaan niin, että siitä tulee johdanto-osan 44 kappale. 32)Johdanto-osan 34 kappale poistetaan.

33)Johdanto-osan 35 ja 36 kappale korvataan uudella johdanto-osan 45 kappaleella seuraavasti: ”Ottaen huomioon Espanjan kuningaskunnan oikeudellinen asema sen alueen suvereniteetin ja lainkäyttövallan suhteen, jolla Gibraltarin lentoasema sijaitsee, tätä asetusta ei pitäisi soveltaa Gibraltarin lentoasemaan.”. 34)Johdanto-osan 37 kappale numeroidaan uudestaan niin, että siitä tulee johdanto-osan 46 kappale. Ensimmäinen virke muotoillaan uudestaan seuraavasti: Koska tämän asetuksen tavoitetta, joka on yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan täytäntöönpano, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan toiminnan ylikansallisen luonteen vuoksi toteuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.”. I luku: Yleiset säännökset 35)Asetuksen 1 artiklaan (Kohde ja soveltamisala) tehdään seuraavat muutokset: (a)Artiklan 1 kohta muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Tässä asetuksessa annetaan säännöt, jotka koskevat yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan perustamista ja tehokasta toimintaa, jotta voidaan parantaa ilmaliikenteen nykyisiä turvallisuusstandardeja, edistää lentoliikennejärjestelmän kestävää kehitystä ja parantaa ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen järjestelmän suorituskykyä Euroopan yleisessä ilmaliikenteessä siten, että voidaan täyttää kaikkien ilmatilan käyttäjien vaatimukset. Yhtenäiseen eurooppalaiseen ilmatilaan sisältyvät yhteinen yleiseurooppalainen verkko, asteittain integroidumpi ilmatila, verkon hallinta ja ilmaliikenteen hallintajärjestelmät, jotka perustuvat turvallisuuteen, tehokkuuteen, yhteentoimivuuteen ja teknologiseen nykyaikaistamiseen kaikkien ilmatilan käyttäjien, kansalaisten ja ympäristön hyväksi.”; (b)Artiklan 2 kohdassa korvataan viittaus 38 artiklaan viittauksella 44 artiklaan; (c)Artiklan 3 kohdan toinen virke muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Tähän liittyen tällä asetuksella pyritään avustamaan jäsenvaltioita asetuksen soveltamisalalla täyttämään Chicagon yleissopimuksesta johtuvat velvoitteensa tarjoamalla perusta sen määräysten yhteiselle tulkinnalle ja yhdenmukaiselle täytäntöönpanolle ja varmistamalla, että nämä määräykset otetaan asianmukaisesti huomioon tässä asetuksessa ja sen täytäntöönpanosäännöissä.”; (d)Artiklan 4 kohta muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Tätä asetusta sovelletaan ilmatilaan ICAO:n EUR-alueella, jonka ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta jäsenvaltiot vastaavat. Jäsenvaltiot voivat myös soveltaa tätä asetusta vastuullaan olevaan ilmatilaan muilla ICAO:n alueilla edellyttäen, että ne ilmoittavat siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.”; (e)Artiklan 5 kohta korvataan seuraavasti: ”[Jos asetus annetaan ennen siirtymäkauden päättymistä: tätä asetusta ei sovelleta Gibraltarin lentoasemaan.]”; (f)Artiklaan lisätään 6 kohta seuraavasti: ”Jollei toisin mainita, viittauksen Euroopan unionin lentoturvallisuusvirastoon, jäljempänä ’virasto’, katsotaan koskevan virastoa turvallisuusviranomaisena eikä suorituskyvyn tarkastusviranomaisena.”. 36)Asetuksen 2 artiklan (Määritelmät) 1–22 kohdan osalta tehdään seuraavat muutokset ja lisäykset: (a)Numeroidaan 1 kohta uudestaan 5 kohdaksi ja sen a alakohta muotoillaan uudestaan seuraavasti:

”a) ilma-alusten i)välisten törmäysten välttämiseksi, ii) esteisiin törmäämisen välttämiseksi lentopaikan liikennealueella;”; (b)Artiklan 2 kohta numeroidaan uudestaan 1 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’lähilennonjohtopalveluilla’ lähiliikenteelle tarjottavia lennonjohtopalveluja;”; (c)Artiklan 3 kohta numeroidaan uudestaan 2 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’ilmailutiedotuspalveluilla’ määritellylle alueelle sijoittautuneita palveluja, jotka vastaavat lennonvarmistuksen turvallisuuden, säännöllisyyden ja tehokkuuden mahdollistavien ilmailutietojen tarjoamisesta;”; (d)Artiklan 4 kohta muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’lennonvarmistuspalveluilla’ (ANS) ilmaliikennepalveluja; viestintä-, suunnistus- ja valvontapalveluja (CNS); sääpalveluja (MET); ilmailutiedotuspalveluja (AIS) sekä ilmaliikenteen tietopalveluja (ADS);”; (e)Artiklan 5 kohta numeroidaan uudestaan 3 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’lennonvarmistuspalvelujen tarjoajalla’ julkista tai yksityistä organisaatiota, joka tarjoaa yhtä tai useampaa yleisen ilmaliikenteen lennonvarmistuspalvelua;”; (f)Artiklan 6 ja 7 kohta numeroidaan uudestaan 11 ja 12 kohdaksi. Artiklan 12 kohta muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’ilmatilan hallinnalla’ suunnittelutoimintoa, jonka päätavoite on hyödyntää käytettävissä olevaa ilmatilaa mahdollisimman tehokkaasti jakamalla aikoja dynaamisesti ja erottelemalla joissakin tapauksissa eri ilmatilan käyttäjäluokille osoitettava ilmatila lyhytaikaisten tarpeiden perusteella;”; (g)Artiklaan lisätään 6 ja 7 kohta seuraavasti: ”6. ’ilmaliikenteen tietopalveluilla’ palveluja, jotka koostuvat valvontapalvelujen tarjoajilta, MET- ja AIS-palvelujen ja verkkotoimintojen tarjoajilta ja muilta asiaankuuluvilta tahoilta saatavien operatiivisten tietojen keräämisestä, yhdistämisestä ja integroinnista tai käsiteltyjen tietojen toimittamisesta lennonjohtoa ja ilmaliikenteen hallintaa varten; 7. ’ilmaliikennevirtojen säätelyllä ja kapasiteetin hallinnalla’ (ATFCM) palvelua, jonka tarkoituksena on suojata lennonjohtoa ruuhkautumiselta ja optimoida käytettävissä olevan kapasiteetin käyttö;”; (h)Artiklan 8 kohta numeroidaan uudestaan 14 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’ilmatilan käyttäjillä’ yleisen ilmaliikenteen sääntöjen mukaisesti käytettävien ilma-alusten käyttäjiä;”; (i)Artiklan 9 kohta numeroidaan uudestaan 8 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’ilmaliikennevirtojen säätelyllä’ (ATFM) toimintoa tai palvelua, joka on perustettu edistämään koko lentoradan kattavaa ilmaliikennevirtojen turvallisuutta, täsmällisyyttä ja sujuvuutta varmistamalla, että lennonjohtokapasiteettia käytetään mahdollisimman tehokkaasti ja että liikenteen määrä on sopusoinnussa asianomaisten ilmaliikennepalvelujen tarjoajien ilmoittamien kapasiteettien kanssa;”;

(j)Artiklan 10 kohta numeroidaan uudestaan 9 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’ilmaliikenteen hallinnalla’ ilmassa tai maassa suoritettavien toimintojen tai palvelujen (ilmaliikennepalvelun, ilmatilan hallinnan ja ilmaliikennevirtojen säätelyn) yhdistelmää, jolla varmistetaan ilma-alusten turvallinen ja tehokas liikkuminen toiminnan kaikissa vaiheissa;”; (k)Artiklan 11 kohta numeroidaan uudestaan 10 kohdaksi; (l) Artiklan 12 kohta numeroidaan uudestaan 17 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’aluelennonjohtopalveluilla’ johdettujen lentojen lennonjohtopalveluja lennonjohtoalueilla;”; (m)Artiklan 13 kohta numeroidaan uudestaan 16 kohdaksi; (n)Artiklaan lisätään 13 kohta seuraavasti: ”’ilmatilan rakenteella’ tietynlaajuista ilmatilaa, joka on suunniteltu ilma-alusten turvallisen ja optimaalisen toiminnan varmistamiseksi;”; (o)Artiklan 14 kohta numeroidaan uudestaan 33 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’Euroopan ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmalla’ suunnitelmaa, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 2009/320/EY neuvoston asetuksen (EY) N:o 219/2007 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna;”; (p)Artiklan 15 ja 16 kohta poistetaan. (q)Artiklan 17 kohta numeroidaan uudestaan 21 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’hyväksyntätodistuksella’ viraston, kansallisen toimivaltaisen viranomaisen tai kansallisen valvontaviranomaisen kansallisen lainsäädännön mukaisessa muodossa myöntämää asiakirjaa, jolla vahvistetaan, että ilmaliikenteen hallinta- ja lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja täyttää tietyn palvelun tarjoamisen edellytykset;”; (r)Artiklan 18 kohta numeroidaan uudestaan 23 kohdaksi; (s)Artiklan 18 kohta lisätään seuraavasti: ”’perusarvolla’ arvoa, joka määritellään suorituskykytavoitteiden asettamista varten ja joka koskee asianomaisen viiteajanjakson alkua edeltävän vuoden määritettyjä kustannuksia tai yksikkökustannuksia;”; (t)Artiklan 19 kohta numeroidaan uudestaan 24 kohdaksi; (u)Artiklan 19 kohta lisätään seuraavasti: ”’vertailuryhmällä’ ilmaliikennepalvelujen tarjoajien ryhmää, jolla on samanlainen toiminnallinen ja taloudellinen ympäristö;”; (v)Artiklan 20 kohta numeroidaan uudestaan 28 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti:

”’ilmoituksella’ ilmaliikenteen hallinnan ja lennonvarmistuspalvelujen osalta asetuksen (EU) 2018/1139 3 artiklan 10 alakohdassa määriteltyä ilmoitusta;”; (w)Artiklan 20 kohta lisätään seuraavasti: ”’jaotteluarvolla’ arvoa, joka saadaan kullekin ilmaliikennepalvelujen tarjoajalle jakamalla unionin laajuinen suorituskykytavoite kunkin ilmaliikennepalvelujen tarjoajan tasolle ja jota käytetään viitearvona arvioitaessa suorituskykysuunnitelmaluonnoksessa asetetun suorituskykytavoitteen yhdenmukaisuutta unionin laajuisen suorituskykytavoitteen kanssa;”; (x)Artiklan 21 kohta numeroidaan uudestaan 34 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ” ’ilmatilan joustavalla käytöllä’ ilmatilan hallinnan käsitettä, jonka perusperiaate on se, että ilmatilaa ei tulisi määritellä puhtaasti siviili- tai sotilasilmatilaksi, vaan sitä olisi pidettävä jatkumona, jossa kaikki käyttäjien tarpeet otetaan huomioon mahdollisimman hyvin;”; (y)Artiklan 22 kohta numeroidaan uudestaan 35 kohdaksi; (z)Artiklan 22 kohta lisätään seuraavasti: ”’yhteisellä tietopalvelulla’ (CIS) palvelua, joka koostuu staattisen ja dynaamisen datan keräämisestä ja jakamisesta, jotta voidaan tarjota palveluja miehittämättömien ilma-alusten liikenteen hallintaan;”. 37)Ehdotuksen 2 artiklan (Määritelmät) 23–38 kohtaan tehdään seuraavat muutokset ja lisäykset: (a)Artiklan 23 kohta numeroidaan uudestaan 15 kohdaksi; (b)Artiklan 24 kohta poistetaan; (c)Artiklan 25 kohta numeroidaan uudestaan 36 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’yleisellä ilmaliikenteellä’ siviili-ilma-alusten ja valtion ilma-alusten (kuten sotilas-, tulli- ja poliisikäytössä olevien ilma-alusten) toimintaa, kun kyseinen toiminta toteutetaan kansainvälisen siviili-ilmailun vuoden 1944 Chicagon yleissopimuksella perustetun Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) menettelyjen mukaisesti;”; (d)Artiklan 26 kohta numeroidaan uudestaan 37 kohdaksi; Kohdan toinen virke poistetaan; (e)Artiklaan lisätään 25 ja 26 kohta seuraavasti: ”25. ’lennonjohtoalueella’ valvottua ilmatilaa maanpinnan yläpuolella olevasta määräkorkeudesta ylöspäin; ”26. ’yhteistyöhön perustuvalla päätöksenteolla’ prosessia, jossa päätökset tehdään vuorovaikutuksessa jäsenvaltioiden, operatiivisten sidosryhmien ja tarvittaessa muiden toimijoiden kanssa ja näitä kuullen;”; (f)Artiklan 27 kohta numeroidaan uudestaan 38 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’sääpalveluilla’ järjestelyjä ja palveluja, joilla ilma-aluksille toimitetaan sääennusteita, -varoituksia, -katsauksia ja -havaintoja lennonvarmistustarkoituksiin sekä muita valtion ilmailua varten tuottamia säätietoja;”; (g)Artiklan 28 kohta numeroidaan uudestaan 41 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti:

”’suunnistuspalveluilla’ järjestelyjä ja palveluja, jotka tarjoavat ilma-alukselle paikantamis- ja ajoitustietoja;”; (h)Artiklan 29 kohta numeroidaan uudestaan 44 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’operatiivisilla tiedoilla’ lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, ilmatilan käyttäjien, lentoasemien pitäjien ja muiden asiaankuuluvien toimijoiden operatiivisiin tarkoituksiin tarvitsemia tietoja kaikista lennon vaiheista;”; (i)Artiklan 30 kohta numeroidaan uudestaan 46 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’käyttöönotolla’ ensimmäistä operatiivista käyttöä järjestelmän alkuasennuksen tai parantamisen jälkeen;”; (j)Artiklan 31 kohta numeroidaan uudestaan 47 kohdaksi; (k)Artiklan 32 kohta numeroidaan uudestaan 53 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’valvontapalveluilla’ järjestelyjä ja palveluja, joita käytetään kunkin ilma-aluksen aseman määrittämiseen turvallisen porrastuksen mahdollistamiseksi;”; (l)Artiklaan lisätään 29–32 kohta seuraavasti: ”29. ’reitinaikaisilla lennonvarmistuspalveluilla’ ilmaliikennepalveluja, jotka liittyvät ilma-aluksen johtamiseen lentoonlähdön ja alkunousun lopusta lähestymis- ja laskuvaiheen alkamiseen, sekä lennonvarmistuspalveluja, joita tarvitaan reitinaikaisten ilmaliikennepalvelujen tarjoamiseen; 30. ’lentoreittimaksuvyöhykkeellä’ maasta yläilmatilaan ulottuvaa ilmatilan osaa, jossa tarjotaan reitinaikaisia lennonvarmistuspalveluja ja jolle vahvistetaan yksi kustannusperusta; 31. ’Eurocontrol’ on lennonvarmistusalan yhteistyöstä 13 päivänä joulukuuta 1960 tehdyllä kansainvälisellä yleissopimuksella perustettu Euroopan lennonvarmistusjärjestö; 32. ’eurooppalaisella ilmaliikenteen hallintaverkolla’ asetuksen (EU) 2018/1139 liitteessä VIII olevassa 3.1 kohdassa lueteltujen järjestelmien kokonaisuutta, joka mahdollistaa lennonvarmistuspalveluiden tarjoamisen unionissa, mukaan lukien unionin ja kolmansien maiden väliset rajakohdat;”; (m)Artiklan 33 kohta numeroidaan uudestaan 54 kohdaksi; (n)Artiklan 34 kohta numeroidaan uudestaan 57 kohdaksi; (o)Artiklan 35 kohta numeroidaan uudestaan 27 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’rajat ylittävillä palveluilla’ lennonvarmistuspalveluja, joita jossakin jäsenvaltiossa tarjoaa lennonvarmistuspalvelujen tarjoaja, jonka päätoimipaikka on toisessa jäsenvaltiossa.”; (p)Artiklan 36 kohta numeroidaan uudestaan 40 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”’kansallisella valvontaviranomaisella’ yhtä tai useampaa kansallista elintä, jolle jäsenvaltio on antanut tämän asetuksen mukaisia tehtäviä, lukuun ottamatta kansallisen toimivaltaisen viranomaisen vastuulle kuuluvia tehtäviä;”; (q) Poistetaan 37 ja 38 kohta;

(r)Artiklaan lisätään 39 kohta seuraavasti: ”’kansallisella toimivaltaisella viranomaisella’ asetuksen (EU) 2018/1139 3 artiklan 34 alakohdassa määriteltyjä yksikköjä;”; (s)Artiklaan lisätään 42 ja 43 kohta seuraavasti: ”42. ’verkkokriisillä’ tilannetta, jossa ilmaliikenteen hallinta- ja lennonvarmistuspalveluja ei kyetä tarjoamaan vaaditulla tasolla, mikä johtaa verkon kapasiteetin merkittävään alenemiseen tai merkittävään epätasapainoon verkon kapasiteetin ja kysynnän välillä, taikka yhdessä tai useammassa verkon osassa esiintyviin vakaviin tiedonkulkuongelmiin epätavallisen ja ennakoimattoman tilanteen seurauksena; 43. ’verkon hallinnoijalla’ tahoa, jolle on 27 artiklan mukaisesti osoitettu tehtävät, jotka ovat tarpeen 26 artiklassa tarkoitettujen verkkotoimintojen toteuttamisen edistämiseksi;”; (t)Artiklaan lisätään 45 kohta seuraavasti: ”’suorituskykysuunnitelmalla’ suunnitelmaa, jonka ilmaliikennepalvelujen tarjoajat ja verkon hallinnoija ovat tapauksen mukaan laatineet tai hyväksyneet ja jonka tarkoituksena on parantaa lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskykyä;”; 38)Ehdotuksen 2 artiklaan (Määritelmät) tehdään seuraavat lisäykset: (a)Artiklaan 48–52 lisätään kohdat seuraavasti: ”48. ’SESARin määrittelyvaiheella’ vaihetta, joka koostuu SESAR-hankkeen pitkän aikavälin vision laatimisesta ja päivittämisestä, parannukset lennon kaikissa vaiheissa mahdollistavasta hankkeen toimintaperiaatteesta, eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon edellyttämistä olennaisista operatiivisista muutoksista sekä tarvittavista kehittämisen ja käyttöönoton painopisteistä; 49. ’SESARin käyttöönottovaiheella’ teollistamisen ja toteuttamisen peräkkäisiä vaiheita, joiden aikana toteutetaan seuraavia toimia: SESAR-ratkaisujen toteuttamiseksi tarvittavien maassa ja ilma-aluksissa olevien laitteiden ja prosessien standardointi, tuotanto ja sertifiointi (teollistaminen); sekä SESAR-ratkaisuihin perustuvien laitteiden ja järjestelmien hankinta, asentaminen ja käyttöönotto, mukaan lukien niihin liittyvät toimintamenettelyt (toteutus); 50. ’SESARin kehittämisvaiheella’ vaihetta, jonka aikana toteutetaan tutkimus-, kehittämis- ja validointitoimia, joiden tarkoituksena on tuottaa valmiita SESAR-ratkaisuja; 51. ’SESAR-hankkeella’ Euroopan ilmaliikenteen hallinnan nykyaikaistamishanketta, jonka tarkoituksena on tarjota unionille erittäin suorituskykyinen, standardoitu ja yhteentoimiva ilmaliikenteen hallinnan infrastruktuuri ja joka koostuu innovaatiosyklistä, johon sisältyy SESARin määrittelyvaihe, SESARin kehittämisvaihe ja SESARin käyttöönottovaihe; 52. ’SESAR-ratkaisulla’ SESARin kehittämisvaiheen hyödynnettävissä olevaa tuotosta, jolla otetaan käyttöön uusia tai parannettuja standardoituja ja yhteentoimivia toimintamenetelmiä tai teknologioita;”; (b)Artiklaan lisätään 55 ja 56 kohta seuraavasti: ”55. ’lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluilla’ lähilennonjohtopalveluja tai lentopaikan lentotiedotuspalveluja, joihin sisältyvät ilmaliikenteen neuvontapalvelut ja hälytyspalvelut, sekä tietyllä etäisyydellä lentoasemasta annettavat ilmaliikennepalvelut, jotka liittyvät ilma-alusten lähestymiseen ja lähtöön ja ovat tarpeen operatiivisten vaatimusten täyttämiseksi, sekä niihin tarvittavia lennonvarmistuspalveluja; 56. ’lentoaseman lennonvarmistusmaksuvyöhykkeellä’ jäsenvaltion alueella sijaitsevaa lentoasemaa tai lentoasemien ryhmää, jolla tarjotaan lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluja ja jolle vahvistetaan yksi kustannusperusta;”; II luku: Kansalliset viranomaiset 39)Ehdotuksen II luvun otsikko korvataan seuraavasti: ”Kansalliset valvontaviranomaiset”. 40)Ehdotuksen 3 artiklan otsikko korvataan seuraavasti: ”Kansallisten valvontaviranomaisten nimeäminen, perustaminen ja niitä koskevat vaatimukset”.

41)Ehdotuksen 3 artikla muutetaan seuraavasti: (a)Artiklan 1 kappale muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Jäsenvaltioiden on yhdessä tai yksittäin joko nimettävä tai perustettava elin tai elimiä kansalliseksi valvontaviranomaisekseen huolehtimaan tällä asetuksella kyseiselle viranomaiselle annetuista tehtävistä.”; (b)Artiklan 2 kohta numeroidaan uudestaan 3 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Kansallisten valvontaviranomaisten on oltava organisaatioltaan, toiminnaltaan, oikeudelliselta rakenteeltaan ja päätöksenteoltaan oikeudellisesti erillisiä ja riippumattomia kaikista muista julkisista tai yksityisistä yksiköistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. Kansallisten valvontaviranomaisten on myös oltava organisaatioltaan, rahoituspäätöksiltään, oikeudelliselta rakenteeltaan ja päätöksenteoltaan riippumattomia kaikista lennonvarmistuspalvelujen tarjoajista.”; (c)Artiklan 3 kohta numeroidaan uudestaan 4 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Jäsenvaltiot voivat perustaa kansallisia valvontaviranomaisia, jotka ovat toimivaltaisia useilla säännellyillä aloilla, jos tällaiset yhdistetyt sääntelyviranomaiset täyttävät tässä artiklassa säädetyt riippumattomuusvaatimukset. Kansallinen valvontaviranomainen voidaan organisaatiorakenteensa osalta myös yhdistää neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklassa tarkoitettuun kansalliseen kilpailuviranomaiseen, jos tällainen yhdistetty yksikkö täyttää tässä artiklassa säädetyt riippumattomuusvaatimukset.”; (d)Artiklan 4 kohta poistetaan. (e)Artiklan 5 kohta numeroidaan uudestaan 2 kohdaksi ja se muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Kansalliset valvontaviranomaiset käyttävät toimivaltuuksiaan puolueettomasti, riippumattomasti ja avoimesti, ja ne on organisoitava ja varustettava henkilöstöllä ja niitä on johdettava ja rahoitettava tämän edellyttämällä tavalla."; (f) Artiklan 6 kohta korvataan 5 ja 6 kohdilla seuraavasti: ”5. Kansallisten valvontaviranomaisten henkilöstön on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) henkilöstön palvelukseenottoprosessit ovat selkeitä ja avoimia ja niillä varmistetaan henkilöstön riippumattomuus; b) henkilöstö valitaan erityisosaamisen perusteella, mukaan lukien asianmukainen pätevyys ja merkityksellinen kokemus, tai sille annetaan asianmukainen koulutus. Kansallisten valvontaviranomaisten henkilöstön on toimittava riippumattomasti, erityisesti välttämällä eturistiriitoja lennonvarmistuspalvelujen tarjoamisen ja tehtäviensä suorittamisen välillä. 6. Edellä 5 kohdassa säädettyjen vaatimusten lisäksi strategisista päätöksistä vastaavat henkilöt nimittävällä asianomaisen jäsenvaltion yksiköllä ei saa olla suoria omistusoikeuksia lennonvarmistuspalvelujen tarjoajiin. Jäsenvaltioiden on päätettävä, nimitetäänkö nämä henkilöt määräajaksi, joka voidaan uusia, vai pysyväksi toimikaudeksi, joka sallii irtisanomisen ainoastaan syistä, jotka eivät liity heidän päätöksentekoonsa. Strategisista päätöksistä vastaavat henkilöt eivät saa pyytää tai ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta tai muulta julkiselta tai yksityiseltä yksiköltä kansallisen valvontaviranomaisen tehtäviä suorittaessaan, ja heillä on oltava täydet valtuudet henkilöstönsä palvelukseenottamisessa ja hallinnoinnissa. Heidän on pidättäydyttävä mahdollisista suorista tai epäsuorista etunäkökohdista, joiden voidaan katsoa haittaavan heidän riippumattomuuttaan ja jotka saattavat vaikuttaa heidän tehtäviensä suorittamiseen. Tätä varten heidän on annettava sidonnaisuuksistaan ja etunäkökohdistaan vuosittain ilmoitukset, joista käyvät ilmi mahdolliset suorat tai epäsuorat etunäkökohdat. Henkilöillä, jotka vastaavat strategisista päätöksistä, tarkastuksista tai muista toiminnoista, jotka liittyvät suoraan suorituskykytavoitteisiin tai lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien valvontaan, ei saa olla ammatillista asemaa tai vastuuta missään lennonvarmistuspalvelujen tarjoajassa vähintään kahden vuoden aikana sen jälkeen, kun heidän toimikautensa kansallisessa valvontaviranomaisessa on päättynyt.”; (g)Artiklan 7 kappale muotoillaan uudestaan seuraavasti:

”Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisilla valvontaviranomaisilla on riittävät taloudelliset resurssit ja valmiudet suorittaa niille tämän asetuksen nojalla annetut tehtävät tehokkaasti ja oikea-aikaisesti. Kansallisten valvontaviranomaisten on hallinnoitava henkilöstöään omilla määrärahoillaan, jotka vahvistetaan suhteessa niihin tehtäviin, jotka viranomaisen on 4 artiklan mukaisesti toteutettava. (h)Artiklan 8 kohta numeroidaan uudestaan 9 kohdaksi; (i)Artiklaan lisätään 8 kohta seuraavasti: ”Jäsenvaltio voi pyytää suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivaa virastoa hoitamaan ne 14, 17, 19, 20, 21, 22 ja 25 artiklassa sekä 18 ja 23 artiklassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä säädettyjen suorituskyky- ja maksujärjestelmien täytäntöönpanoon liittyvät tehtävät, joista kyseisen jäsenvaltion kansallinen valvontaviranomainen on vastuussa tämän asetuksen ja sen perusteella hyväksyttyjen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten nojalla. Kun suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiva virasto hyväksyy tällaisen pyynnön, siitä tulee pyyntöön sisältyvistä tehtävistä vastaava valvontaviranomainen, ja pyynnön esittäneen jäsenvaltion kansallinen valvontaviranomainen vapautetaan näistä tehtävistä. Näiden tehtävien suorittamiseen, mukaan lukien maksujen periminen, sovelletaan asetuksen (EU) 2018/1139 sääntöjä, jotka koskevat suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivaa virastoa.”; (j)Artiklan 9 kohta numeroidaan uudestaan 10 kohdaksi ja se muutetaan seuraavasti: –ilmaisu ”6 kohdan a ja b alakohdassa” korvataan ilmaisulla ”5 kohdan a ja b alakohdassa”; –ilmaisu ”27 artiklan 3 kohdassa” korvataan ilmaisulla ”37 artiklan 3 kohdassa”. 42)Ehdotuksen 4 artikla korvataan seuraavasti: (a)Artiklan 1 kohta korvataan seuraavasti: ”Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen kansallisten valvontaviranomaisten on a) toteutettava tarvittavat toimet 6 artiklassa tarkoitettujen taloudellisten todistusten myöntämiseksi, mukaan lukien kyseisten taloudellisten todistusten haltijoiden valvonta; b) valvottava 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti hankintavaatimusten asianmukaista soveltamista; c) sovellettava 10–17 ja 19–22 artiklassa sekä 18 ja 23 artiklassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä säädettyjä suorituskyvyn kehittämisjärjestelmiä ja maksujärjestelmiä mainituissa artikloissa ja säädöksissä määriteltyjen tehtäviensä rajoissa sekä valvottava 25 artiklan mukaisesti asetuksen soveltamista nimettyjen ilmaliikennepalvelujen tarjoajien tilien avoimuuden osalta.”; (b)Artiklan 2 kohta numeroidaan uudestaan 3 kohdaksi ja muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Kunkin kansallisen valvontaviranomaisen on toteutettava tarvittavat tarkastukset, auditoinnit ja muut seurantatoimet, joilla voidaan havaita niiden valvontavastuulla tämän asetuksen mukaisesti olevien yksikköjen mahdolliset tässä asetuksessa ja sen perusteella annetuissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä vahvistettujen vaatimusten vastaisuudet. Sen on toteutettava kaikki tarvittavat täytäntöönpanotoimenpiteet, joihin voi tarvittaessa kuulua sen 6 artiklan mukaisesti antamien taloudellisten todistusten muuttaminen, rajoittaminen tai niiden voimassaolon keskeyttäminen tai peruuttaminen. Asianomaisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, lentoasemien pitäjien ja yhteisen tietopalvelun tarjoajien on noudatettava kansallisten valvontaviranomaisten tässä tarkoituksessa toteuttamia toimenpiteitä.”; (c)Artiklaan lisätään 2 kohta seuraavasti: ”Kansallisten valvontaviranomaisten vastuulla on arvioida ja hyväksyä yhteisen tietopalvelun tarjoamisen hinnoittelu 9 artiklan mukaisesti.”;

43)Ehdotuksen 5 artikla korvataan seuraavasti: (a)Artiklan 1 kohta korvataan seuraavasti: ”Kansallisten valvontaviranomaisten on vaihdettava tietoja ja toimittava verkossa yhteisesti asetuksen (EU) 2018/1139 114 a artiklassa tarkoitetun suorituskyvyn tarkastusta käsittelevän neuvoa-antavan lautakunnan puitteissa.”; (b)Artiklan 2 kohta muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Kansallisten valvontaviranomaisten on tehtävä yhteistyötä, tarvittaessa työjärjestelyjen avulla, jotta ne voivat avustaa toisiaan seuranta- ja valvontatehtävissään sekä tutkintojen ja selvitysten käsittelyssä.”; (c)Artiklan 3 kohta korvataan seuraavasti: ”Kansallisten valvontaviranomaisten on helpotettava lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien yli valtioiden rajojen tapahtuvaa palvelujen tarjontaa verkon suorituskyvyn parantamiseksi. Jos lennonvarmistuspalveluja tarjotaan kahden tai useamman jäsenvaltion vastuulla olevassa ilmatilassa, kyseisten jäsenvaltioiden on tehtävä keskenään sopimus tämän asetuksen mukaisesta valvonnasta niiden lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien osalta, joita asia koskee. Asianomaiset kansalliset valvontaviranomaiset voivat laatia suunnitelman, jossa määritetään niiden yhteistyö sopimuksen voimaansaattamiseksi."; (d)Artiklan 4 kohta poistetaan. (e)Artiklan 5 kohta numeroidaan uudestaan 4 kohdaksi ja muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Kun lennonvarmistuspalveluja tarjotaan toisen jäsenvaltion vastuulla olevassa ilmatilassa, 3 kohdassa tarkoitetuissa sopimuksissa on määrättävä, että kunkin viranomaisen on vastavuoroisesti tunnustettava tässä asetuksessa säädettyjen valvontatehtävien suorittaminen ja näiden tehtävien suorittamisen tulokset. Niiden on myös täsmennettävä, mikä kansallinen valvontaviranomainen vastaa 6 artiklassa tarkoitetun taloudellisen todistuksen myöntämisestä.”; (f)Artiklan 6 kohta numeroidaan uudestaan 5 kohdaksi ja muutetaan seuraavasti: ”Kansalliset valvontaviranomaiset voivat kansallisen lainsäädännön sallimissa rajoissa ja alueellisen yhteistyön edistämiseksi tehdä myös sopimuksia valvontatehtäviä koskevien vastuiden jakamisesta. Niiden on ilmoitettava tällaisista sopimuksista komissiolle.”; 44)Ehdotuksen 6 artikla poistetaan. III luku: Palvelujen tarjoaminen 45)Ehdotuksen 7 artikla yhdessä 28 artiklan kanssa korvataan 38 artiklalla, jonka otsikko on ”Sidosryhmien kuuleminen” ja sen sanamuoto on seuraava: ”1. Jäsenvaltioiden, kansallisten valvontaviranomaisten, viraston – niin suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiessaan kuin muutoinkin – ja verkon hallinnoijan on tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviään hoitaessaan otettava käyttöön kuulemismenettelyt sidosryhmien asianmukaista kuulemista varten. 2. Komissio perustaa tällaisen menettelyn unionin tasolla, jotta voidaan tarvittaessa toteuttaa kuulemisia tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyvistä asioista . Komission päätöksellä 98/500/EY perustettu alakohtainen neuvottelukomitea osallistuu kuulemismenettelyyn. 3. Sidosryhmiä voivat olla: a) lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat tai näitä edustavat asianomaiset ryhmät; b) verkon hallinnoija;

c) lentoasemien pitäjät tai näitä edustavat asianomaiset ryhmät; d) ilmatilan käyttäjät tai näitä edustavat asianomaiset ryhmät; e) sotilasvoimat; f) laitteiden ja järjestelmien valmistajat; g) henkilökuntaa edustavat ammatilliset järjestöt; h) asiaankuuluvat valtiosta riippumattomat järjestöt.”. 46)Ehdotuksen 8 artikla numeroidaan uudestaan 6 artiklaksi. Artiklan otsikko korvataan seuraavasti: ”Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien taloudelliset todistukset ja sovellettavat vaatimukset”, ja korvataan artiklan teksti seuraavasti: ”1. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajilla on niiden todistusten lisäksi, jotka niiltä vaaditaan asetuksen (EU) 2018/1139 41 artiklan nojalla, oltava taloudellinen todistus. Taloudellinen todistus annetaan hakemuksesta, kun hakija on osoittanut riittävän vakavaraisuutensa ja saanut asianmukaisen vastuu- ja vahinkovakuutusturvan. Tässä kohdassa tarkoitettua taloudellista todistusta voidaan rajoittaa tai sen voimassaolo voidaan keskeyttää tai peruuttaa, jos haltija ei enää täytä todistuksen myöntämistä ja voimassa pitämistä koskevia vaatimuksia. 2. Yksiköllä, jolla on 1 kohdassa tarkoitettu taloudellinen todistus ja asetuksen (EU) 2018/1139 41 artiklassa tarkoitettu todistus, on oikeus tarjota ilmatilan käyttäjille unionissa lennonvarmistuspalveluja syrjimättömin ehdoin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan 2 kohdan soveltamista. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun taloudelliseen todistukseen ja asetuksen (EU) 2018/1139 41 artiklassa tarkoitettuun todistukseen voidaan soveltaa yhtä tai useampaa liitteessä I esitetyistä ehdoista. Näiden ehtojen on oltava objektiivisesti perusteltuja, syrjimättömiä, oikeasuhteisia ja avoimia Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteessä I olevan luettelon muuttamiseksi, jotta voidaan turvata tasapuoliset taloudelliset toimintaedellytykset ja palveluntarjonnan häiriönsietokyky. 4. Sen jäsenvaltion kansalliset valvontaviranomaiset, jossa taloudellista todistusta hakevalla luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä on päätoimipaikka tai, jos kyseisellä henkilöllä ei ole päätoimipaikkaa, jossa sillä on asuinpaikka tai sijoittautumispaikka, vastaavat tässä artiklassa säädetyistä taloudellisiin todistuksiin liittyvistä tehtävistä. Jos lennonvarmistuspalveluja tarjotaan kahden tai useamman jäsenvaltion vastuulla olevassa ilmatilassa, vastuullisia kansallisia valvontaviranomaisia ovat 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti määritellyt viranomaiset. 5. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi kansallisten valvontaviranomaisten tehtävä on a) ottaa vastaan ja arvioida niille tehdyt hakemukset ja tarvittaessa antaa tai uusia taloudelliset todistukset; b) valvoa taloudellisten todistusten haltijoita. 6. Komissio hyväksyy 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen täytäntöönpanosäännöt, jotka koskevat yksityiskohtaisia vaatimuksia vakavaraisuudesta, erityisesti talouden vahvuuden ja sietokyvyn osalta, sekä vastuu- ja vahinkovakuutusturvaa. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan 1, 4 ja 5 kohdan yhdenmukainen täytäntöönpano ja noudattaminen, komissio hyväksyy 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännökset säännöistä ja menettelyistä, jotka koskevat todistusten antamista ja sellaisten tutkintojen, tarkastusten, auditointien ja muiden seurantatoimien suorittamista, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että kansallinen valvontaviranomainen voi valvoa tehokkaasti tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia yksikköjä.”. 47)Ehdotuksen 9 artikla numeroidaan uudestaan 7 artiklaksi ja muutetaan seuraavasti: (a)Artiklan 1, 2 ja 3 kohdat muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden vastuulla olevassa ilmatilassa ilmaliikennepalveluja tarjotaan yksinoikeudella tietyissä ilmatilan lohkoissa. Tätä varten jäsenvaltioiden on yksittäin tai yhteisesti nimettävä yksi tai useampi ilmaliikennepalvelujen tarjoaja. Ilmaliikennepalvelujen tarjoajien on täytettävä seuraavat edellytykset: a) niillä on voimassa oleva todistus tai asetuksen (EU) 2018/1139 41 artiklassa tarkoitettu voimassa oleva ilmoitus sekä 6 artiklan 1 kohdan mukainen taloudellinen todistus;

b) ne täyttävät kansalliset turvallisuus- ja puolustusvaatimukset. Päätös ilmaliikennepalvelujen tarjoajan nimeämisestä on voimassa enintään kymmenen vuotta. Jäsenvaltiot voivat tehdä päätöksen ilmaliikennepalvelujen tarjoajan nimeämisen uusimisesta. 2. Ilmaliikennepalvelujen tarjoajan nimeämiselle ei saa asettaa ehtoja, joiden mukaan niiltä vaaditaan seuraavia: a) niiden on oltava suoraan tai osake-enemmistön kautta nimeävän jäsenvaltion tai sen kansalaisten omistuksessa; b) niillä on oltava pääasiallinen toimipaikka tai kotipaikka nimeävän jäsenvaltion alueella; c) niiden on käytettävä ainoastaan nimeävässä jäsenvaltiossa olevia laitteita. 3. Jäsenvaltioiden on määriteltävä yksittäin tai yhteisesti nimettyjen ilmaliikennepalvelujen tarjoajien oikeudet ja velvollisuudet. Näihin velvollisuuksiin on sisällyttävä ehtoja, jotka koskevat asiaankuuluvan datan asettamista saataville kaikkien ilma-alusten toiminnan tunnistamiseksi jäsenvaltioiden vastuulla olevassa ilmatilassa.”; (b)Artiklan 4 ja 5 kohta poistetaan. (c)Artiklan 6 kohta numeroidaan uudestaan 4 kohdaksi. 48)Ehdotuksen 10 artikla poistetaan. 49)Ehdotukseen lisätään uusi 8 artikla, jonka otsikko on ”CNS-, AIS-, ADS- ja MET-palvelujen sekä lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen tarjoamista koskevat edellytykset”, seuraavasti: ”1. Ilmaliikennepalvelujen tarjoajat voivat päättää hankkia CNS-, AIS-, ADS- tai MET-palveluja markkinaehdoin, jos se mahdollistaa kustannustehokkuuden parantamisen ilmatilan käyttäjien eduksi. Jäsenvaltioiden on sallittava se, että lentoasemien pitäjät hankkivat lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalveluja lähilennonjohtoa varten markkinaehdoin, jos se mahdollistaa kustannustehokkuuden lisäämisen ilmatilan käyttäjien eduksi. Lisäksi jäsenvaltiot voivat sallia sen, että lentoasemien pitäjät tai asianomainen kansallinen valvontaviranomainen hankkivat lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalveluja lähestymislennonjohtoa varten markkinaehdoin, jos se mahdollistaa kustannustehokkuuden lisäämisen ilmatilan käyttäjien eduksi. 2. Markkinaehdoin tehtävien palveluhankintojen on perustuttava unionin oikeuden mukaisiin tasapuolisiin, syrjimättömiin ja avoimiin ehtoihin, perussopimuksen kilpailusäännöt mukaan luettuina. Kyseisten palvelujen hankintaa koskevat tarjouskilpailut on suunniteltava siten, että kilpailevat palveluntarjoajat voivat tosiasiallisesti osallistua näihin menettelyihin muun muassa siten, että kilpailu avataan säännöllisesti uudelleen. 3. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että reitinaikaisten ilmaliikennepalvelujen tarjoaminen on organisatorisesti erotettu CNS-, AIS-, ADS- ja MET-palvelujen sekä lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen tarjoamisesta ja että 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua erillistä kirjanpitoa koskevaa vaatimusta noudatetaan. 4. CNS-, AIS-, ADS- tai MET-palvelujen tai lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen tarjoaja voidaan valita tarjoamaan palveluja jäsenvaltiossa ainoastaan, jos a) se on sertifioitu 6 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan mukaisesti; b) sen päätoimipaikka sijaitsee jonkin jäsenvaltion alueella; c) jäsenvaltiot tai jäsenvaltioiden kansalaiset omistavat yli 50 prosenttia palveluntarjoajasta ja se on tosiasiallisesti niiden määräysvallassa joko suoraan tai yhden tai useamman muun yrityksen kautta, lukuun ottamatta tapauksia, joista määrätään kolmannen maan kanssa tehdyssä sopimuksessa, jossa unioni on osapuolena; ja

d) palveluntarjoaja täyttää kansalliset turvallisuus- ja puolustusvaatimukset. 5. Edellä olevaa 14, 17 ja 19–22 artiklaa ei sovelleta lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen tarjoajiin, jotka on 1 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti nimetty hankintamenettelyllä. Näiden lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen tarjoajien on annettava kansalliselle valvontaviranomaiselle ja suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivalle virastolle seurantaa varten tiedot lennonvarmistuspalvelujen suorituskyvystä keskeisillä suorituskyvyn osa-alueilla, joita ovat turvallisuus, ympäristö, kapasiteetti ja kustannustehokkuus. 6. Kansallisten valvontaviranomaisten on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetut ilmaliikennepalvelujen tarjoajien ja lentoasemien pitäjien suorittamat hankinnat ovat 2 kohdan mukaisia, ja toteutettava tarvittaessa korjaavia toimenpiteitä. Lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalvelujen tapauksessa niiden vastuulla on hyväksyä lähi- ja lähestymisalueen ilmaliikennepalveluja koskevat tarjouseritelmät, joihin on sisällyttävä palvelun laatua koskevia vaatimuksia. Kansallisten valvontaviranomaisten on saatettava neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 11 artiklassa tarkoitetun kansallisen kilpailuviranomaisen käsiteltäväksi asiat, jotka liittyvät kilpailusääntöjen soveltamiseen.”. 50)Uusi 9 artikla, jonka otsikko on ”Yhteisen tietopalvelun tarjoaminen”, lisätään, ja se muotoillaan seuraavasti: ”1. Kun tarjotaan yhteistä tietopalvelua, jaettavan datan on oltava riittävän eheää ja laadukasta, jotta miehittämättömien ilma-alusten liikenteen hallintaan liittyviä palveluja voidaan tarjota turvallisesti. 2. Yhteisen tietopalvelun hinnan on perustuttava palvelun tarjoamisesta aiheutuviin kiinteisiin ja muuttuviin kustannuksiin, ja se voi lisäksi sisältää korotuksen, joka vastaa asianmukaista riskin ja tuoton suhdetta. Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut kustannukset on esitettävä erillään asianomaisen toimijan muiden toimintojen kirjanpidosta, ja tiedot niistä on asetettava julkisesti saataville. 3. Yhteisen tietopalvelun tarjoajan on vahvistettava hinta 2 kohdan mukaisesti edellyttäen, että asianomainen kansallinen valvontaviranomainen arvioi ja hyväksyy sen. 4. Lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien on asetettava reaaliaikaisesti saataville asiaankuuluvat operatiiviset tiedot, jotka koskevat toimintaa tietyissä ilmatilan osissa, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet miehittämättömien ilma-alusten käyttöä varten. Yhteisen tietopalvelun tarjoajat saavat käyttää näitä tietoja ainoastaan tarjoamiensa palvelujen operatiivisiin tarkoituksiin. Yhteisen tietopalvelun tarjoajille on myönnettävä käyttöoikeus asiaankuuluviin operatiivisiin tietoihin syrjimättömällä tavalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta turvallisuus- tai puolustuspoliittisia etuja. Tällaisten tietojen käyttöoikeudesta perittävien hintojen on perustuttava tietojen saataville asettamisesta aiheutuviin marginaalikustannuksiin.”. 51)Ehdotuksen 11 artikla numeroidaan uudestaan 10 artiklaksi ja se muutetaan seuraavasti: (a)Artiklan 1 kohta muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”Lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn parantamiseksi yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa on tämän artiklan ja 11–18 artiklan mukaisesti sovellettava lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmää.”; (b)Artiklan 2 kohta korvataan seuraavasti: ”Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmä on toteutettava viiteajanjaksoina, joiden kesto on vähintään kaksi ja enintään viisi vuotta. Suorituskyvyn kehittämisjärjestelmässä on oltava seuraavat osat: a) kunkin viiteajanjakson osalta unionin laajuiset suorituskykytavoitteet suorituskyvyn kannalta keskeisillä osa-alueilla, jotka ovat ympäristö, kapasiteetti ja kustannustehokkuus; b) suorituskykysuunnitelmat, mukaan luettuina sitovat suorituskykytavoitteet a alakohdassa mainituilla suorituskyvyn kannalta keskeisillä osa-alueilla kunkin viiteajanjakson osalta c) suorituskyvyn säännöllinen tarkastelu, seuranta ja vertailu suorituskyvyn kannalta keskeisillä osa-alueilla, jotka ovat ympäristö, kapasiteetti ja kustannustehokkuus. Komissio voi lisätä muita suorituskyvyn kannalta keskeisiä osa-alueita suorituskykytavoitteiden asettamista tai seurantaa varten, jos se on tarpeen suorituskyvyn parantamiseksi.”; (c)Artiklan 3, 6 ja 8 kohta poistetaan;

(d)Artiklan 7 kohta numeroidaan uudestaan 3 kohdaksi ja se muutetaan seuraavasti: ”Edellä olevan 2 kohdan a, b ja c alakohta perustuvat seuraaviin: a) kaikilta asiaankuuluvilta osapuolilta, mukaan luettuina lennonvarmistuspalvelujen tarjoajat, ilmatilan käyttäjät, lentoasemien pitäjät, kansalliset valvontaviranomaiset, kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, jäsenvaltiot, virasto, verkon hallinnoija ja Eurocontrol, saatavilla olevien, lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskykyä koskevien aiheellisten tietojen kerääminen, validoiminen, tutkiminen, arvioiminen ja levittäminen; b) keskeiset suorituskykyindikaattorit tavoitteiden asettamista varten suorituskyvyn kannalta keskeisillä ympäristön, kapasiteetin ja kustannustehokkuuden osa-alueilla; c) suorituskyvyn seurantaindikaattorit suorituskyvyn kannalta keskeisillä ympäristön, kapasiteetin ja kustannustehokkuuden osa-alueilla; d) menetelmät suorituskykysuunnitelmien ja suorituskykytavoitteiden laatimiseksi lennonvarmistuspalveluja varten sekä menetelmät suorituskykysuunnitelman ja suorituskykytavoitteiden laatimiseksi verkkotoimintoja varten; e) lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskykysuunnitelmien ja -tavoitteiden luonnosten arviointi; f) suorituskykysuunnitelmien seuranta, mukaan lukien asianmukaiset varoitusmekanismit suorituskykysuunnitelmien ja -tavoitteiden tarkistamista sekä unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden tarkistamista varten viiteajanjakson aikana; g) lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien vertailuanalyysi; h) kannustinjärjestelmät, mukaan lukien taloudelliset pidäkkeet, joita sovelletaan, jos ilmaliikennepalvelujen tarjoaja ei noudata asiaankuuluvia sitovia suorituskykytavoitteita viiteajanjakson aikana tai jos se ei ole toteuttanut 35 artiklassa tarkoitettuja asiaankuuluvia yhteisiä hankkeita. Taloudellisissa pidäkkeissä on otettava erityisesti huomioon kyseisen palveluntarjoajan tarjoaman palvelun laadun heikkeneminen, joka johtuu suorituskykytavoitteiden noudattamatta jättämisestä tai yhteisten hankkeiden toteuttamatta jättämisestä, sekä tämän vaikutus verkkoon; i) liikenteen ja kustannusten riskinjakomekanismit; j) tavoitteiden asettamisen aikataulut, suorituskykysuunnitelmien ja -tavoitteiden arviointi, seuranta ja vertailuanalyysi; k) menetelmä, jolla reitinaikaisille ja lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluille yhteiset kustannukset jaetaan näiden kahden palveluluokan kesken; l) mekanismit, joilla puututaan ennalta arvaamattomiin ja merkittäviin tapahtumiin, joilla on olennainen vaikutus suorituskyky- ja maksujärjestelmien täytäntöönpanoon.”. 52)Ehdotukseen lisätään uusi 11 artikla, jonka otsikko on ”Unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden asettaminen”, seuraavasti: ”1. Komissio hyväksyy 37 artiklan 2 kohdassa ja tämän artiklan 2–3 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen kullekin viiteajanjaksolle unionin laajuiset suorituskykytavoitteet reitinaikaisille lennonvarmistuspalveluille sekä lähi- ja lähestymisalueen lennonvarmistuspalveluille suorituskyvyn kannalta keskeisillä osa-alueilla, jotka ovat ympäristö, kapasiteetti ja kustannustehokkuus. Komissio voi unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden yhteydessä määritellä täydentäviä perusarvoja, jaotteluarvoja tai vertailuryhmiä, jotta suorituskykysuunnitelmaluonnokset voidaan 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaisesti arvioida ja hyväksyä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut unionin laajuiset suorituskykytavoitteet määritellään seuraavien keskeisten kriteerien perusteella: a) niiden on edistettävä lennonvarmistuspalvelujen toiminnallisen ja taloudellisen suorituskyvyn asteittaista ja jatkuvaa parantamista; b) niiden on oltava realistisia ja toteutettavissa kyseisen viiteajanjakson aikana ja samalla autettava edistämään pitkän aikavälin rakenteellista ja teknologista kehitystä, joka mahdollistaa lennonvarmistuspalvelujen tehokkaan, kestävän ja häiriönsietokykyisen tarjoamisen. 3. Valmistellessaan päätöksiään unionin laajuisista suorituskykytavoitteista komissio kerää sidosryhmiltä tarvittavat tiedot. Suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiva virasto avustaa komission pyynnöstä komissiota näiden päätösten analysoinnissa ja valmistelussa antamalla lausunnon.”.

53)Ehdotuksen 12 artikla poistetaan. 54)Ehdotuksen 13 artikla numeroidaan uudestaan 19 artiklaksi ja se muutetaan seuraavasti: ”1. Lennonvarmistuspalvelujen maksut on määritettävä, pantava täytäntöön ja perittävä ilmatilan käyttäjiltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden mahdollisuutta rahoittaa tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvien ilmaliikennepalvelujen tarjoaminen julkisista varoista. 2. Maksujen on perustuttava kustannuksiin, joita ilmaliikennepalvelujen tarjoajille aiheutuu niistä palveluista ja toiminnoista, joita ilmatilan käyttäjille tarjotaan vahvistettuina viiteajanjaksoina, jotka määritellään 10 artiklan 2 kohdassa. Näihin kustannuksiin voi sisältyä kohtuullinen kokonaispääoman tuotto, jolla edistetään tarvittavaa pääoman karttumista. 3. Maksujen on edistettävä turvallisten, tehokkaiden, toimivien ja kestävien lennonvarmistuspalvelujen tarjoamista siten, että tavoitteena on korkean turvallisuustason ja kustannustehokkuuden sekä suorituskykytavoitteiden saavuttaminen, sekä tuettava yhdennettyä palvelujen tarjoamista ja vähennettävä samalla ilmailun ympäristövaikutuksia. 4. Ilmatilan käyttäjiltä perittävistä maksuista voi olla tuloksena ilmaliikennepalvelujen tarjoajille taloudellisia ylijäämiä tai tappioita, jotka johtuvat 10 artiklan 3 kohdan h alakohdassa tarkoitettujen kannustinjärjestelmien ja 10 artiklan 3 kohdan i alakohdassa tarkoitettujen riskinjakomekanismien soveltamisesta. 5. Ilmatilan käyttäjiltä tämän artiklan mukaisesti perittävistä maksuista saatavia tuloja ei saa käyttää sellaisten palvelujen rahoittamiseen, joita tarjotaan 8 artiklan mukaisesti markkinaehdoin. 6. Nimettyjen ilmaliikennepalvelujen tarjoajien määritettyjä kustannuksia, toteutuneita kustannuksia ja tuloja koskevat taloudelliset tiedot on ilmoitettava kansallisille valvontaviranomaisille ja suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivalle virastolle, ja ne on asetettava julkisesti saataville.”. 55)Ehdotuksen 14 artikla numeroidaan uudestaan 24 artiklaksi. Sen otsikko korvataan seuraavasti: ”Suorituskyky- ja maksujärjestelmien noudattamisen tarkastelu” ja teksti muotoillaan uudestaan seuraavasti: ”1. Komissio tarkastelee säännöllisesti, noudattavatko ilmaliikennepalvelujen tarjoajat ja jäsenvaltiot tapauksen mukaan 10–17 ja 19–22 artiklaa sekä 18 ja 23 artiklassa tarkoitettuja täytäntöönpanosäädöksiä. Komissio toimii suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivaa virastoa ja kansallisia valvontaviranomaisia kuullen. 2. Suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiva virasto tutkii yhden tai useamman jäsenvaltion, kansallisen valvontaviranomaisen tai komission pyynnöstä kaikki väitetyt 1 kohdassa tarkoitetut vaatimustenvastaisuudet. Jos suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiva virasto saa viitteitä tällaisista vaatimustenvastaisuuksista, se voi käynnistää tutkinnan omasta aloitteestaan. Sen on saatettava tutkinta päätökseen neljän kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta kuultuaan jäsenvaltiota, asianomaista kansallista valvontaviranomaista ja asianomaista nimettyä ilmaliikennepalvelujen tarjoajaa. Suorituskyvyn tarkastuselimenä toimiva virasto jakaa tutkinnan tulokset asianomaisten jäsenvaltioiden, asianomaisten ilmaliikennepalvelujen tarjoajien ja komission kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 41 artiklan 1 kohdan soveltamista. 3. Komissio voi antaa lausunnon siitä, ovatko jäsenvaltiot ja/tai ilmaliikennepalvelujen tarjoajat noudattaneet 10–17 ja 19–22 artiklaa ja 18 ja 23 artiklassa tarkoitettuja täytäntöönpanosäädöksiä, sekä antaa lausuntonsa tiedoksi sille jäsenvaltiolle tai niille jäsenvaltioille ja sille ilmaliikennepalvelujen tarjoajalle, joita asia koskee.”. 56)Ehdotuksen 15 artikla (muutetun ehdotuksen V luvussa) numeroidaan uudestaan 35 artiklaksi ja se muutetaan seuraavasti: ”1. Komissio voi perustaa yhteisiä hankkeita, joilla toteutetaan olennaisia toiminnallisia muutoksia, joilla on Euroopan ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelmassa määritelty olevan koko verkon laajuinen vaikutus. 2. Komissio voi myös perustaa hallintomekanismeja yhteisiä hankkeita ja niiden täytäntöönpanoa varten. 3. Yhteisiin hankkeisiin voi saada unionin rahoitusta. Tätä varten komissio toteuttaa 10 artiklan mukaisesti riippumattoman kustannus-hyötyanalyysin ja kuulee asianmukaisesti jäsenvaltioita ja asianomaisia sidosryhmiä sekä selvittää kaikki aiheelliset keinot hankkeiden toteutuksen rahoittamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden toimivaltaa päättää taloudellisten resurssiensa käytöstä. 4. Komissio vahvistaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut yhteiset hankkeet ja hallintomekanismit täytäntöönpanosäädöksillä, jotka hyväksytään 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.”. 57)Ehdotuksen 16 artikla poistetaan. 58)Ehdotuksen 17 artikla korvataan 26 ja 27 artikloilla (muutetun ehdotuksen IV luvussa), joiden sisältö on seuraava: ”26 artikla

Verkkotoiminnot 1. Ilmaliikenteen hallintaverkon toiminnoilla on varmistettava ilmatilan ja niukkojen resurssien kestävä ja tehokas käyttö. Niillä on myös varmistettava, että ilmatilan käyttäjät voivat valita ympäristön kannalta optimaalisen lentoradan siten, että ilmatila ja lennonvarmistuspalvelut ovat mahdollisimman tehokkaasti käytettävissä. Jäljempänä 2 ja 3 kohdassa luetelluilla verkkotoiminnoilla on edistettävä unionin laajuisten suorituskykytavoitteiden saavuttamista, ja niiden on perustuttava operatiivisiin vaatimuksiin. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin verkkotoimintoihin sisältyvät seuraavat: a) Euroopan ilmatilan rakenteiden suunnittelu ja hallinta; b) ilmaliikennevirtojen säätely; c) yleisen ilmaliikenteen käyttämien taajuuskaistojen niukkojen resurssien, erityisesti radiotaajuuksien, koordinointi sekä toisiotutkakoodien koordinointi. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin verkkotoimintoihin sisältyvät myös seuraavat: a) ilmatilan suunnittelun optimointi verkkoa varten ja ilmaliikennepalvelujen tarjoamisen delegoinnin helpottaminen yhteistyössä ilmaliikennepalvelujen tarjoajien ja jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa; b) verkon lennonjohtokapasiteetin käytön hallinta sitovan verkon operaatiosuunnitelman mukaisesti; c) koordinointi ja tuki verkkokriisin tapauksessa; d) ilmaliikennevirtojen säätely ja kapasiteetin hallinta; e) Euroopan ilmaliikenteen hallintaverkon infrastruktuurin käyttöönoton täytäntöönpanotoimien suunnittelun, seurannan ja koordinoinnin hallinnointi Euroopan ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman mukaisesti ottaen huomioon operatiiviset tarpeet ja niihin liittyvät toimintamenetelmät; f) Euroopan ilmaliikenteen hallintaverkon infrastruktuurin toimivuuden seuranta. 4. Edellä 2 ja 3 kohdassa lueteltuihin toimintoihin ei liity laajakantoisista sitovista toimenpiteistä päättämistä tai poliittisen harkintavallan käyttöä. Ne on suoritettava yhteisymmärryksessä sotilasviranomaisten kanssa ilmatilan joustavaa käyttöä koskevien sovittujen menettelyjen mukaisesti. 5. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti tämän asetuksen muuttamiseksi siten, että siihen lisätään muita kuin 2 ja 3 kohdassa lueteltuja toimintoja, jos se on tarpeen verkon toiminnan ja suorituskyvyn kannalta. 27 artikla Verkon hallinnoija 1. Edellä 26 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi komissio varmistaa, tarvittaessa viraston tuella, että verkon hallinnoija myötävaikuttaa 26 artiklassa säädettyjen verkkotoimintojen toteuttamiseen suorittamalla 4 kohdassa tarkoitetut tehtävät. 2. Komissio voi nimittää jonkin puolueettoman ja toimivaltaisen elimen suorittamaan verkon hallinnoijan tehtävät. Tätä varten komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Tällaiseen nimityspäätökseen on sisällyttävä nimityksen ehdot ja edellytykset, myös verkon hallinnoijan rahoituksen osalta. 3. Verkon hallinnoijan tehtävät on suoritettava riippumattomasti, puolueettomasti ja kustannustehokkaasti. Niihin on sovellettava asianmukaista hallintotapaa, jossa on tunnustettava palveluntarjonnan ja sääntelytehtävien erilliset vastuualueet, jos verkon hallinnoijaksi nimetyllä toimivaltaisella elimellä on myös sääntelytehtäviä. Verkon hallinnoijan on tehtäviään suorittaessaan otettava huomioon koko ilmaliikenteen hallintaverkon tarpeet ja varmistettava ilmatilan käyttäjien, lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien, lentoasemien pitäjien ja sotilasvoimien täysimittainen osallistuminen.

4. Verkon hallinnoijan on edistettävä verkkotoimintojen toteuttamista tukitoimenpiteillä, joilla pyritään verkon turvalliseen ja tehokkaaseen suunnitteluun ja toimintaan tavanomaisissa ja kriisiolosuhteissa, sekä toimenpiteillä, joilla pyritään jatkuvasti parantamaan verkon toimintaa yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa ja verkon yleistä suorituskykyä erityisesti suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän täytäntöönpanon osalta. Verkon hallinnoijan toteuttamissa toimissa on otettava huomioon tarve integroida lentoasemat kaikilta osin verkkoon. 5. Verkon hallinnoijan on tehtävä tiivistä yhteistyötä suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivan viraston kanssa sen varmistamiseksi, että 10 artiklassa tarkoitetut suorituskykytavoitteet otetaan asianmukaisesti huomioon yksittäisten lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien suorituskapasiteetissa ja niistä sovitaan verkon hallinnoijan ja näiden lennonvarmistuspalvelujen tarjoajien välillä verkon operaatiosuunnitelmassa. 6. Verkon hallinnoijan on a) päätettävä yksittäisistä toimenpiteistä verkkotoimintojen toteuttamiseksi sekä sitovan verkon operaatiosuunnitelman tehokkaan täytäntöönpanon ja sitovien suorituskykytavoitteiden saavuttamisen tukemiseksi; b) annettava komissiolle neuvontaa ja suorituskyvyn tarkastuselimenä toimivalle virastolle asiaankuuluvaa tietoa ilmaliikenteen hallinnan verkkoinfrastruktuurin Euroopan ilmaliikenteen hallinnan yleissuunnitelman mukaisesta käyttöönotosta erityisesti verkkoon tarvittavien investointien määrittämiseksi. 7. Verkon hallinnoijan on käytettävä päätöksenteossaan yhteistyöhön perustuvaa päätöksenteon prosessia. Yhteistyöhön perustuvan päätöksenteon prosessin osapuolten on mahdollisuuksien mukaan pyrittävä parantamaan verkon toimivuutta ja suorituskykyä. Yhteistyöhön perustuvan päätöksenteon prosessilla on edistettävä verkon etua. 8. Komissio vahvistaa 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen hyv