KOMISSION KERTOMUS IHMISOIKEUKSIEN JA KANSANVALTAISTAMISEN EDISTÄMISEKSI TOTEUTETUISTA TOIMISTA ULKOSUHTEIDEN ALUEELLA VUOSINA 1996-1999

JOHDANTO

Kunnianarvoisa komissaari Chris Patten, CH

Euroopan komission ulkosuhteista vastaava komissaari

Vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion kunnioittamisen periaatteet ovat Euroopan unionin perustavia periaatteita. Komission paraikaa määritellessä uusia painopistealueitaan ja kehittäessään näitä periaatteita tämä kertomus antaa hyödyllisen katsauksen laajaan joukkoon Euroopan unionin kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen (EIDHR) kautta tukemaa toimintaa. Vuosina 1996-1999 kohdistettiin yli 300 miljoonaa euroa eri hankkeisiin ympäri maailman yksinomaan EIDHR:n varoista. Lukuun ei ole otettu mukaan varoja, jotka on myönnetty Euroopan unionin muista budjetin luvuista, kuten kehitysyhteistyötä ja yhteistyötä jäsenyyttä hakevien maiden kanssa koskevista luvuista.

Euroopan parlamentti, jäsenvaltiot ja kansalaisyhteiskunnassa toimivat kumppanimme ovat vaatineet lisää avoimuutta ja tilitekovelvollisuuden parempaa toteuttamista yhteisön varojen myöntämiseen. Tämä kertomus on vastine tuohon vaatimukseen. Kertomuksessa selvitetään yksityiskohtaisesti, mihin ja kuinka rahoja on käytetty. Siinä tuodaan esimerkinomaisesti esiin yksittäisiä hankkeita ja kuvataan konkreettista toimintaa, jota on avustettu yhteisön varoin. Kertomuksessa käsitellään myös sitä, miksi tiettyihin toimiin on ryhdytty, ja kiinnitetään huomiota Euroopan parlamentin ratkaisevaan asemaan käytettävissä oleviin varoihin liittyvän politiikan kehittämisessä ja laajentamisessa.

Tässä omaan toimintaan kohdistuvassa tutkimuksessa tehdään ensinnäkin selväksi, että yksi Euroopan unionin ehdottomista painopistealueista on ollut sen kumppanuuden kehittäminen kansalaisjärjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan kanssa. Yhteisön muusta toiminnasta poiketen EIDHR:n rahoittamissa hankkeissa tärkeimpänä toimeenpanevana tahona ovat kansalaisjärjestöt. Ilman niiden merkittävää panosta tässä kertomuksessa kuvailluista toimista suurinta osaa ei olisi koskaan voitu toteuttaa. Tämän yhteistyön lisäksi Euroopan unionin perustavana tavoitteena on vahvistaa vankkaa ja moniarvoista kansalaisyhteiskuntaa kaikkialla maailmassa.

Vuosina 1996-1999 toteutetun toiminnan kehityksestä voidaan lisäksi sanoa, että joillakin aloilla rahoitus on lisääntynyt tuntuvasti. Se, että Euroopan unioni on nostanut ihmisoikeuksien alaan liittyvän tietoisuuden ja ammatillisen pätevyyden painopistealueeksi, näkyy siinä, että ihmisoikeuskasvatukseen liittyvien hankkeiden määrä on lisääntynyt huomattavasti. Oikeusjärjestelmien vahvistamiseen suunnatun avun lisääminen on samaan tapaan merkki instituutioiden perustamisen ja oikeusvaltion merkityksen korostamisesta. Vuonna 1999 suunnattiin huomattavasti vähemmän varoja joihinkin toimintoihin, kuten kohderyhmiä käsittelevissä kohdissa kuvattuihin hankkeisiin. Tämä kuvastaa siirtymistä tiettyihin ihmisryhmiin keskittyvistä hankkeista välineisiin, joiden avulla voidaan paremmin turvata näiden ihmisten suojeleminen laajemmilla aihekohtaisilla ohjelmilla.

Tällä kertomuksella voi olla merkittävä osa komission ja sen kumppanien ihmisoikeusasioista ja toiminnasta käymässä keskustelussa. Kertomus osoittaa ennen kaikkea, että Euroopan unionissa tarvitaan aina apua ihmisoikeuksien alueella, mikä vähentää mahdollisuutta rahoittaa monia muita arvokkaita hankkeita. Siitä huolimatta voimme tämänkaltaisten kertomusten avulla paremmin luoda strategian varojemme käyttämiseksi mahdollisimman hyvällä tavalla.

SISÄLLYSLUETTELO

1. AIHEENMUKAINEN KATSAUS 9

1.1. KANSANVALTAISTAMINEN JA OIKEUSVALTIO 9

1.1.1. Siirtyminen kansavaltaan ja vaalit 9

1.1.2. Parlamentaarinen toiminta 11

1.1.3. Oikeusjärjestelmä, oikeudenistunnoissa annettavat tuomiot ja kuolemanrangaistus 13

1.1.4. Oikeusapua kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien puolesta 16

1.1.5. Julkiset elimet ja ihmisoikeuksien puolustaminen 18

1.1.6. Julkishallinnon avoimuus 20

1.2. MONIARVOINEN KANSALAISYHTEISKUNTA 22

1.2.1. Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus 22

1.2.2. Ihmisoikeuskasvatus ja yleinen tiedostaminen 25

1.2.3. Yhtäläiset mahdollisuudet ja syrjimättömyys 27

1.2.4. Kansalaisjärjestöt 30

1.3. LUOTTAMUSTA LISÄÄVÄT TOIMET RAUHAN PALAUTTAMISEKSI 32

1.3.1. Selkkausten ehkäiseminen ja ratkaiseminen 32

1.3.2. Toimenpiteet vakavien ihmisoikeusrikollisten ja humanitaarisen oikeuden rikkojien saattamiseksi oikeuteen 35

1.3.3. Kansalliset ponnistuksen aseellisten joukkojen saamiseksi siviiliviranomaisten valvontaan 38

1.3.4. Ihmisoikeuksien valvonta 39

1.4. KOHDERYHMIEN ALOITTEET 43

1.4.1. Erityissuojelua tarvitsevat ryhmät 43

(a) Naisten täysivaltaistaminen 43

(b) Lapset 46

(c) Kansalliset vähemmistöt 48

(d) Alkuperäiskansat 51

(e) Pakolaiset ja asuinseudultaan siirtymään joutuneet henkilöt 53

(f) Vangit 55

(g) Kidutuksen uhrit 57

1.4.2. Ensisijaiset suojeltavat ryhmät ja tietoisuuden lisääminen 60

(a) Toimittajat ja viestinnän ammattilaiset 60

(b) Tuomarit, asianajajat sekä tuomioistuinten ja vankiloiden henkilökunta 61

(c) Sotilas- ja poliisivoimat sekä turvallisuusjoukot 63

2. Maantieteellinen yhteenveto 66

2.1. AKT-maat Etelä-Afrikka ja Nigeria mukaan luettuina 66

2.2. Latinalainen Amerikka 68

2.3. Keski- ja Itä-Eurooppa ja entisen Jugoslavian tasavallat, uudet itsenäiset valtiot ja Mongolia 71

2.4. Välimeren alueen maat ja Turkki 76

2.5. Aasia 79

3. Menettelyihin liittyvät näkökohdat 83

a) Osastojen välinen koordinointi 84

b) Komission osastojen organisointi 84

c) Ehdotuspyyntö 87

d) Ad hoc -hankkeet (kohdistetut hankkeet) 87

e) Mikrohankkeet 88

f) Yhteistyö kansainvälisten organisaatioiden kanssa 88

g) Monivuotiset ohjelmat 88

h) Kannustusmäärärahat 89

i) Tekninen apu 89

Johdanto

Tässä kertomuksessa esitetään katsaus Euroopan komission ulkosuhteissa vuosina 1996-1999 rahoittamista ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen suojelemiseen ja edistämiseen tähtäävistä toimista. Siinä tarkastellaan tärkeimpiä painopistealueita aihepiireittäin ja kyseisen toiminnan paikallisia strategioita ja esitetään analyysi joistakin menettelyihin liittyvistä näkökulmista. Lisäksi kertomuksessa arvioidaan komission toimintaa tällä alueella.

* Taustatietoja

Kertomus on neljäs laatuaan ja siinä kuvataan tärkeimpiä toimintalinjoja varainhoitovuosina 1996, 1997, 1998 ja 1999 kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen kautta myönnettyjen varojen käytössä (EU:n talousarvion luku B7-70). Tässä kertomuksessa arvoituna ajanjaksona myönnettiin pelkästään tästä talousarvion osasta noin 300 miljoonaa euroa ihmisoikeus- ja kansanvaltaistamishankkeisiin.

Tässä kertomuksessa arvoitu ajanjakso on tavanomaista pidempi, mihin on olemassa useita syitä. Ensinnäkin tarkastellut vuodet olivat suurten muutosten aikaa Euroopan unionissa unionin muuttuessa taloudellisesta yksiköstä poliittiseksi tahoksi, mutta myös ihmisoikeuksien kehittymisen kannalta. Amsterdamin sopimus oli suuri edistys ihmisoikeuspolitiikassa, sillä siinä vahvistettiin Euroopan unionin perustuvan vapauden, kansanvallan, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien sekä oikeusvaltion periaatteisiin ja korostettiin Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen noudattamisen merkitystä.

Vuosi 1998 oli erityisen haasteellinen komissiolle, kun se toteutti ihmisoikeuksiin ja kansanvaltaistamiseen liittyvä budjettikohtia. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12. toukokuuta asiassa C-106/06 tekemä päätös kunnollisen oikeusperustan puuttumisesta tietyille yhteisön toimille johti siihen, että talousarvion luvun B7-70 toteuttaminen keskeytettiin kesä- ja heinäkuuksi 1998. Sitä jatkettiin vasta, kun instituutioiden välinen sopimus saatiin tehtyä heinäkuun 1998 lopussa. Vuonna 1999 kaksi suurta tapahtumaa vaikutti Euroopan ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen tukemiseen tarkoitettujen varojen hallintaan: uuden oikeusperustan hyväksyminen ja komission vaihtuminen, johon liittyi sen yksiköiden uudelleenjärjestely. Huhtikuussa 1999 neuvosto hyväksyi kaksi asetusta (975/99 ja 976/99), joissa määritellään oikeusperusta kaikelle Euroopan unionin talousarvion luvun B7-70 mukaiselle ihmisoikeuksiin ja kansanvaltaistamiseen liittyvälle toiminnalle. Uusi komissio alkoi järjestää hallintoaan uudelleen niin, että ensimmäistä kertaa yhdellä ainoalla komissaarilla on vastuullaan ihmisoikeuksien edistäminen, ja järjesti uudelleen kaikki maailman alueet käsittävän ihmisoikeuksista ja kansanvaltaistamisesta vastaavan yksikön.

* Edellisen kertomuksen aiheuttamat reaktiot

Laatiessaan tätä asiakirjaa komissio on ottanut huomioon Euroopan parlamentin päätöslauselmassa A4-0381/97 ja parlamentin varapuhemies Imbenin ("Imbenin mietintö") [1] esittämät huomiot, joissa annetaan lukuisia komission ihmisoikeuksien edistämiseen ja kansanvaltaistamiseen tähtäävän toiminnan arvioimiseen liittyviä suosituksia. Tässä asiakirjassa pyritään todellakin antamaan vastaus moniin näistä suosituksista. Ensinnäkin komissio pyrkii tarjoamaan viitteitä siitä, mitkä aloitteet olivat onnistuneempia kuin muut ja miksi, sen sijaan että se yksinkertaisesti laatisi luettelon hyvistä töistään. Aihekohtaisessa kappaleessa on siksi kuvattu hyvin tarkkaan nimenomaan tärkeimpiä hankkeita. Toiseksi toiminnan jakamista "aihepiirin ja maantieteellisen sijainnin mukaan" on vältetty mahdollisimman paljon. Kertomuksen maantieteellisen sijainnin mukaan määritellyssä luvussa tehdään sen sijaan analyyttinen katsaus paikallisiin strategioihin niin, että siinä painotetaan tiettyjä toimintoja. Kolmanneksi komission toiminnan arviointia analysoidaan nyt ensimmäistä kertaan tämän kertomuksen yhteydessä. On kuitenkin muistettava, että kaikkiin Imbenin tätä asiaa koskeviin ehdotuksiin ei ole voitu vastata. Komission henkilöstövarat eivät riitä sellaisen tehtävän täyttämiseen. Komissio ei myöskään ole samaa mieltä Imbenin kanssa siitä käsityksestä, että arviointia pitäisi edistää yksittäisten hankkeiden perinpohjaisemmalla arvioinnilla.

[1] Euroopan parlamentin mietintö komission kertomuksesta ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen edistämiseksi toteutetuista toimista (vuonna 1995) (KOM (96) 0672 - C4 - 0095/97), 2. joulukuuta 1997, A4-0381/97, esittelijä: Renzo Imbeni.

Yksi parlamentin esittämistä vaatimuksista oli komission nykyisen ja aikaisempien marraskuussa 1991 annetun neuvoston tekemän ihmisoikeuksia, kansanvaltaa ja kehitystä [2] koskevan päätöslauselman mukaan hyväksyttyjen kertomusten aseman selventäminen. Tässä asiakirjassa käydään läpi kaikki hankkeet, joita on rahoitettu kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen (luku B7-70) kautta missä tahansa kehitysmaassa, kun taas neuvoston marraskuussa 1991 tekemän päätöslauselman mukaisissa kertomuksissa käsiteltiin ihmisoikeuksiin ja kansanvaltaistamiseen liittyviä toimia vain kehitysmaissa, joita rahoitettiin talousarvion luvusta B7-70 ja yhteistyövälineillä (kuten Euroopan kehitysrahaston ja EU:n talousarvion eri alueita tai maita koskevat asiaan liittyvät osat). Tässä kertomuksessa käsitellään itse asiassa juuri tätä neuvoston 1999 tekemää päätöslauselmaa luvun B7-70 osalta.

[2] Euroopan parlamentin päätöslauselma, A4-0381/97, 16 kohta.

Tässä kertomuksessa käsitellään vain hankkeita, jotka komissio on rahoittanut osana yhteisön ulkosuhteita. Kertomuksessa ei käsitellä muita ulkosuhteisiin liittyviä ihmisoikeuksiin ja kansanvaltaistamiseen liittyviä toimia eikä yhteisön sisäisiä ihmisoikeustoimia tai -operaatioita. Kertomuksessa ei myöskään analysoida EU:n talousarvion muita välineitä, joilla on tärkeä osuus ihmisoikeuksien suojelussa ja edistämisessä. Tähän on olemassa kaksi syytä: ensinnäkin tätä kertomusta edeltävissä kertomuksissa on käsitelty samoja budjettikohtia aikaisemminkin eikä komission voimavaroilla ole voitu laatia tätä laajempaa asiakirjaa. Toiseksi ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen kysymyksen eristäminen laajamittaisemmista välineistä, kuten kehitysyhteistyöstä, olisi monimutkaista ja mahdollisesti harhaanjohtavaa. Näiden välineiden merkitystä ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen edistämiselle ei kuitenkaan saa aliarvioida sen enempää investoinnin laajuuden puolesta kuin siinäkään mielessä, että sellainen toiminta vastaa tässä kertomuksessa kuvattuja hankkeita ja ohjelmia. Ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen kysymysten ottaminen mukaan kehitysyhteistyöpolitiikkoihin lisää hallitusten tietoisuutta näistä asioista ja edistää toiminnan yhdenmukaisuutta ja täydentävyyttä muiden budjettikohtien kanssa.

Tämä kertomus täydentää Euroopan unionin vuosittaista ihmisoikeusraporttia, jonka neuvosto hyväksyi lokakuussa 1999. Tässä asiakirjassa käsitellään toimintaa, jota komissio on vuosina 1996-1999 rahoittanut osana kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevaa eurooppalaista aloitetta, kun taas EU:n vuosittainen ihmisoikeuskertomus käsittelee laajempaa aluetta. Molemmilla asiakirjoilla on kuitenkin sama päämäärä: lisätä unionin ihmisoikeuspolitiikan avoimuutta, yhdenmukaisuutta ja vastaavuutta.

* Ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen tukemiseen tähtäävät yhteisön toimet

Euroopan unioni on jo vuosien ajan sitoutunut kunnioittamaan ja edistämään ihmisoikeuksien ja kansanvaltaistamisen periaatteita. Nyt unionilla on tärkeä lainsäädännöllinen kehys ihmisoikeuksien edistämiselle ulkopolitiikassaan, ja se tunnustaa olevansa kansainvälisenä toimijana merkittävässä asemassa tällä alueella. Yhteisö toteuttaa aktiivisesti sitoutumistaan ihmisoikeuksiin ja kansanvaltaan tukemalla ihmisoikeuksiin ja kansanvallan edistämiseen erikoistuneiden kansainvälisten, alueellisten ja kansalaisjärjestöjen toimintaa. Tärkeä toimenpide tämän sitoumuksen tehostamisessa oli Euroopan parlamentin vuonna 1994 tekemä aloite yhdistää joukko budjettinimikkeitä erityisesti ihmisoikeuksien edistämiseen tarkoitetuksi omaksi luvukseen (B7-707), jota kutsutaan kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevaksi eurooppalaiseksi aloitteeksi. Suurelta osin Euroopan parlamentin ansiosta yhteisöllä on nyt merkittävä määrä varoja käytettävänään politiikkojensa ja julistustensa tukemiseen. Vuonna 1987 talousarviossa oli varattu varoja erityisesti ihmisoikeustoimintaan vain 200 000 euroa - vuoden 1999 lopussa vastaava luku oli kasvanut eksponentiaalisesti 100 miljoonaan euroon.

Neuvoston asetukset 975/99 ja 976/99 ("ihmisoikeusasetukset") koskevat ihmisoikeuksien edistämiseen ja suojeluun, kansanvaltaistamisprosessin tukemiseen ja selkkausten välttämiseksi toteutettujen toimenpiteiden tukemiseen tähtääviä toimia [3].

[3] Neuvoston asetukset (EY) N:o 975 ja N:o 976, annettu 29. huhtikuuta 1999, EYVL L 120

Tässä kertomuksessa tarkastellaan painopistealueiden toimia sekä aiheen että maantieteellisen sijainnin kannalta. Käsiteltyjä aihealueita ovat muun muassa kansanvaltaistaminen ja oikeusvaltio, kansalaisyhteiskunnan edistäminen ja "kohderyhmä"-aloitteet. Kullakin alueella tuodaan esille syy siihen, miksi Euroopan unioni on toiminut alueella, ja käsitellään eri hankkeita niiden tavoitteiden, toiminnan ja saavutusten kannalta.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Euroa

Kansanvaltaistaminen ja oikeusvaltio: 61 748 170

Moniarvoinen kansalaisyhteiskunta: 113 435 488

Luottamusta lisäävät toimet rauhan

palauttamiseksi: 42 139 004

Kohderyhmät: 62 187 747

Menettelyihin liittyviä näkökulmia: 28 056 524

YHTEENSÄ 307 566 933

Maantieteellisessä yhteenvedossa tarkastellaan alueellisia strategioita ja varojen käyttöä Keski- ja Itä-Euroopassa (KIE), entisen Jugoslavian tasavalloissa, Kaakkois-Euroopassa (SEE), Uusissa itsenäisissä valtioissa (UIV) ja Mongoliassa, Afrikan, Karibian alueen ja Tyynen valtameren alueen maissa, mukaan luettuna Etelä-Afrikka, Nigeria, AKT-maat, Latinalainen Amerikka, Välimeren alueen maat, Turkki ja Aasia.

>VIITTAUS KAAVIOON>

// Tämä taulukko esittää varojen maantieteellistä kohdentamista niin, että kaikki viittaukset useaan alueeseen on otettu huomioon.

Osassa 3 käsitellään kyseisen toiminnan rahoittamismenetelmiin liittyviä näkökulmia. Osassa 4 annetaan kokonaisarvio Euroopan komission rahoittamasta ihmisoikeuksien edistämiseen tähtäävästä toiminnasta. Kertomuksessa pyritään antamaan kattava selostus laajasta joukosta Euroopan unionin 4 viime vuoden aikana rahoittamaa toimintaa, jonka myötä se pyrkii aktiivisesti edistämään ihmisoikeuksien kunnioittamista ja kansanvaltaistamista.

OSA 1

1. AIHEENMUKAINEN KATSAUS

1.1. KANSANVALTAISTAMINEN JA OIKEUSVALTIO

>VIITTAUS KAAVIOON>

1.1.1. Siirtyminen kansavaltaan ja vaalit

* Taustatietoja

Yleismaailmallisen ihmisoikeusjulistuksen 21 artiklassa vaaditaan vapaita, rehellisiä ja säännöllisesti järjestettyjä vaaleja. Euroopan parlamentti on korostanut kansanvaltaistamisprosessin tukemisen merkitystä, erityisesti "vaaliprosessin tukemiseen ja vaalien kattavan ja tehokkaan valvonnan mahdollistamiseen tähtäävien EU:n toimenpiteiden tärkeyttä". [4] Vuonna 1997 parlamentti perusti erityisen budjettikohdan, jossa yhdistetään vaaliprosessin tukemiseen tähtäävät ponnistelut ja yhteistyön kehittäminen [5]. Se on varattu ensisijaisesti vaalitarkkailutehtävien valmisteluun. Tästä huolimatta vaaliprosessien tukemiseen tähtäävää toimintaa tuetaan yhä myös muista alueellisista kohdista. [6]

[4] Euroopan parlamentin päätöslauselma A4-0410/98, 93 kohta

[5] Budjettikohta B7-709: Tuki vaaliprosesseille ja niiden valvonnalle

[6] B7-7702, B7-703, B7-705, B7-7000, B7-706P ja B7-701

Ihmisoikeusasetukset antavat yhteisölle valtuudet tukea kansanvaltaistamisprosessia, erityisesti vaaliprosessia ja ihmisten yhtäläistä osallistumista tähän prosessiin. [7] Euroopan unionin painopistealueita ovat ammatillisen metodologian kehittämisen, logistiikan, koulutuksen ja unionin antaman tuen näkyvyyden lisäämisen. Komissio on parlamentin vaatimuksesta laatinut tiedonannon, jossa arvioidaan Euroopan unionin osallistumista vaalivalvontatehtäviin lähimenneisyyden vuosina siinä tarkoituksessa, että niin tehostetaan Euroopan unionin kykyä menestyksekkäästi edistää kansanvaltaa vaalitukitoimenpiteillä. [8] Tiedonannossa nimetään erilaisia tapoja tehostaa ja koordinoida EU:n toimintaa tällä alueella ja annetaan joitakin suuntaviivoja ja puitteita Euroopan unionin tulevaisuudessa tarjoamalle vaaliavulle ja -tarkkailulle. Tiedonannossa tunnistetaan tarve saada komissioon pysyvä vaaleihin liittyvästä avusta vastaava yksikkö, eräänlainen Euroopan unionin vaalistrategia, joka perustuu kumppanuuden ja koordinoinnin tarpeeseen muiden kansainvälisten organisaatioiden kanssa.

[7] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 2 kohdan f alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 2 kohdan f alakohta

[8] Komission tiedonanto Euroopan unionin vaaliavusta- ja tarkkailusta, annettu 11. huhtikuuta 2000, KOM (2000) 191 lopullinen

* Toiminta ja kohderyhmät

EU:n tukea on annettu kansalaiskasvatusohjelmiin, joilla tähdätään kansalaisille ja erityisesti naisille suunnattuun tiedotukseen vaaleihin osallistumisesta, heidän oikeuksistaan äänestäjinä ja siitä, kuinka käyttää oikeudellisia välineitä kyseisten oikeuksien puolustamiseen. Komissio on lisäksi tukenut vaalitarkkailuun ja

-valvontaan liittyvää koulutusta tarkoituksenaan perustaa hyvin valmentautunut joukko vaalitarkkailijoita, koulutusta vaaleja valvoville poliiseille ja toimittajille sekä parlamentin menettelyihin liittyvää koulutusta poliitikoille ja parlamentin henkilöstölle. Euroopan yhteisön ja European Institute for the Median välisen yhteistyön tuloksena on kehitetty kvantitatiivisia ja kvalitatiivisia mittausmenetelmiä tiedotusvälineiden kattavuuden ja tiedotusvälineiden käyttömahdollisuuksien mittaamiseksi sekä oikeudellisten kehysten ja tiedotusvälineiden rakenteiden arvioimiseksi.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 2 717 599

1997 : 3 099 849

1998 : 4 283 012

1999 : 3 050 847

YHTEENSÄ: 13 151 307

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Vaalitarkkailu - yhteiseurooppalainen lähestymistapa

Vuonna 1999 komissio myönsi 990 000 euroa SIDA:lle (Swedish International Development Agency) innovatiivisen yhteiseurooppalaisten vaalitarkkailustandardien kehittämishankkeen toteuttamiseen. [9] Hankkeen tavoitteena on luoda vaalitarkkailijoiden koulutuksen yhteinen lähestymistapa ennen heidän lähettämistään vaalitarkkailutehtäviin ja luoda uusimpaan tietoon perustuvaa metodologiaa tälle alalle. Tärkeä osa tätä prosessia on vaalitarkkailukäsikirja, jossa käsitellään lyhyt- ja pitkäkestoisten tehtävien kaikkia näkökulmia.

[9] B7-709, hanke nro 99-079, SIDA "Vaalitarkkailu - yhteiseurooppalainen lähestymistapa"

Yhteinen standardi vaalitarkkailuun, huippukoulutusta ja kattava verkkosivusto // Muita tavoitteita ovat muun muassa 200 vaalitarkkailijan kouluttaminen eurooppalaiseksi erityistyöryhmäksi, joka on valmis kenttätehtäviin. Tässä korostetaan sitä, että on tärkeää päättää tehtävän jälkeisen raportoinnin ja tarkkailijoiden arvioinnin yhteisistä suuntaviivoista.

Vaalitarkkailijoiden kattava kouluttaminen antaa mahdollisuuden testata käsikirjassa kuvattua teoreettista kehystä ja kouluttaa tehtäviinsä erinomaisesti valmistautuneita tarkkailijoita, joilla on kaikilla yhteinen strategia. Toinen avaintekijä on vaalitarkkailua käsittelevä verkkosivusto, jossa on muun muassa päivitettyä tietoa kouluttajille, luettelo ammattitarkkailijoista, sähköinen versio käsikirjasta ja tietoa aikaisemmista vaalitarkkailutehtävistä, kenttäraportteja sekä tulevia tapahtumia. Verkkosivuilta on mahdollisuus saada suoraan kaikki kullakin hetkellä saatavilla ole merkittävä tieto vaaliasiantuntijoista, komission edustustoista ja kansalaisjärjestöistä.

1.1.2. Parlamentaarinen toiminta

* Taustatietoja

Vapaat ja rehelliset vaalit eivät sinällään tee maasta demokraattista tai anna sille kukoistavaan kansanvaltaan tarvittavaa poliittista vakautta. Niiden onkin oltava osa laajempaa kehitystä, joka vakiinnuttaa liikkeen kohti kansanvaltaa. Sen vuoksi on varmistettava, että valtion keskeiset instituutiot, kuten lainsäädäntö, toimivat lainmukaisella ja tehokkaalla tavalla. Kuten komissio totesi vuonna 1998 antamassaan tiedonannossa, lainsäädäntöelimillä on oltava institutionaalinen kyky laatia, toteuttaa ja valvoa politiikkaa, joka tähtää ihmisten tarpeiden täyttämiseen. Yhteisön olisi siksi tarjottava tukensa lakeja säätäville tahoille:

...antaakseen parlamenteille mahdollisuuden toteuttaa riippumattomalla ja rakentavalla tavalla kaksijakoista tehtäväänsä olla toimeenpanevan tahon vastapainona... [10]

[10] Komission tiedonanto, annettu 12. maaliskuuta 1998, Demokratisoituminen, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja moitteeton julkinen hallinto: Euroopan unionin ja AKT-maiden välisen kumppanuuden haasteet, KOM (98) 146 lopullinen, s. 12

* Toiminta ja kohderyhmät

Kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen kautta tuetulla toiminnalla pyritään täysivaltaistamaan parlamentaarikkoja, jotta he pystyisivät paremmin suoriutumaan kansanvallan mukaisesta tehtävästään. Uusissa demokratioissa järjestetyissä koulutuksissa aloittelevia poliitikkoja on tutustutettu ihmisoikeuksien ja kansanvallan monitahoiseen historiaan ja niiden keskinäiseen vastavuoroiseen suhteeseen. Parlamentin jäsenille tarjottiin moitteettomaan lainsäädäntöön ja talousarvioon liittyviin menettelyihin sekä kansalaisyhteiskunnan kanssa solmittuun kumppanuuteen liittyviin menetelmiin liittyvää koulutusta. Koulutusohjelmia täydennettiin järjestämällä opintomatkoja ja harjoitteluja pitkään toimineihin parlamentteihin, ja hankkeissa käsiteltiin parlamenttien alueellista yhteistyötä. Muussa toiminnassa keskityttiin siihen, miten kansainväliset ihmisoikeusvälineet vaikuttavat kansalliseen lainsäädäntöön. Vähiten kehittyneiden maiden parlamenteille suunnattu tuki toteutettiin muun muassa varustamalla parlamenttirakennuksia ja panostamalla niiden hallintoon.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 974 318

1997 : 1 915 463

1998 : 1 401 996

1999 : 220 000 YHTEENSÄ: 4 511 777

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Apu Etiopian parlamentille

Parlamenttienvälisen liiton toteuttamassa aloitteessa Etiopian parlamentti sai komissiolta 511 860 euron tuen vuonna 1998. [11] Hankkeella pyrittiin parantamaan Etiopian parlamentin jäsenten valmiuksia tehdä tietoon perustuvia päätöksiä lainsäädäntöprosessin aikana, tulkita perustuslakia ja valvoa hallituksen toimintaa.

[11] B7-702, hanke nro ET/ED/69/97, parlamenttienvälisen liiton apu Etiopian parlamentille

Etiopian parlamentin valmiuksien parantaminen, jotta se kykenee valvomaan hallitusta // Kaikkien parlamentaaristen järjestelmien selkäranka on tiedon jakaminen, joten hankkeessa tartuttiin ensiksi parlamenttia koskevan tiedon hallinnan ja parlamentin tehokkuuden yleisiin kysymyksiin.

Tämä toteutettiin antamalla parlamentin jäsenille riittävästi teknisiä voimavaroja prosessin tukemiseksi ja tehokkuuteen pyrkimisen lisäämiseksi. Tietojenkäsittelyn ja -vaihdon uudenaikaistamiseen kuului myös tietojen tallentamiseen käytettävien laitteiden parantaminen (eli parlamentin kirjaston laitteet) ja uuden tietotekniikan käyttöönotto parlamentin menettelyihin.

Hankkeella pyrittiin myös kehittämään käytettävissä olevaa henkilöstöä. Parlamentaarikoille järjestettävät koulutukset suunniteltiin niin, että ne lisäsivät heidän teknisiä valmiuksiaan käyttää uusia välineitään, ja lisäksi järjestettiin seminaareja kansallisesta lainsäädännöstä ja säädöstekstien valmistelusta. Hankkeessa keskityttiin myös lainsäädännön yleisen toiminnan näkökulmiin, kuten parlamentin hallintoon, parlamentin keskustelujen raportointiin, pöytäkirjoihin sekä suhteisiin julkisuuden ja tiedotusvälineiden kanssa.

1.1.3. Oikeusjärjestelmä, oikeudenistunnoissa annettavat tuomiot ja kuolemanrangaistus

* Taustatietoja

Euroopan unioni on selvästi määritellyt oikeusvaltion ja kansanvallan periaatteiden välisen yhteyden. Unioni toteaa vuosittaisessa kertomuksessaan, että oikeusvaltio ja riippumaton oikeussuojan saatavuus muodostavat keskeisen kehyksen kansanvallalle ja ihmisoikeuksille ja että "valtioiden ja julkishallintojen on toimittava lakia noudattaen ja lain asettamissa rajoissa". [12] Komissio on määritellyt tietyt oikeusvaltion avaintekijät, joita ovat lainsäädäntö ja sen toimeenpano, jonka avulla ihmisoikeuksia voidaan kokonaisvaltaisesti toteuttaa, riippumaton oikeudenkäynti, tehokas mahdollisuus saada korvauksia ja oikeusjärjestelmä, joka takaa samanarvoisuuden lain edessä. [13] Ihmisoikeusasetuksissa säädetään tarkkaan yhteisön tuesta kansanvaltaistamisprosessiin, erityisesti oikeusvaltion edistämiseen ja vahvistamiseen, oikeuslaitoksen ja lainsäädännön riippumattomuuden ylläpitämiseen ja vahvistamiseen suhteessa toimeenpanevaan tahoon, perustuslain ja lainsäädännön uudistuksiin, kuten kuolemanrangaistuksen kieltämiseen. [14]

[12] EU:n vuosittainen ihmisoikeusraportti 1998-1999, jonka neuvosto hyväksyi lokakuussa 1999, s. 39

[13] KOM (98) 146 lopullinen, ibid, s. 4

[14] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 2 kohdan a ja b alakohta

EU on työskennellyt jo vuosien ajan kuolemanrangaistuksen poistamiseksi. Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomitean 55. istuntokaudella Euroopan unioni kehotti jäsenvaltioita ratifioimaan kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen (ICCPR) toisen valinnaisen pöytäkirjan kuolemanrangaistuksen poistamisesta ja perusteli kehotustaan sillä, että oikeuslaitoksen tekemän virheen mahdollisuus ja kuolemanrangaistuksen suhteettoman runsas käyttö epäedullisissa asemassa elävien ihmisten ryhmää kohtaan puhuvat sen puolesta. [15] Euroopan parlamentti, joka on jo pitkään vastustanut kuolemanrangaistusta, käsitteli asiaa maailmanlaajuisena aiheena vuosittaisessa ihmisoikeusmietinnössään. "Kuolemanrangaistus on epäinhimillinen, keskiaikainen rangaistusmuoto, eikä se ole modernien yhteiskuntien arvon mukainen" [16] Vaikka kuolemanrangaistusta soveltavien maiden määrä onkin laskenut, kuolemanrangaistus on yhä lähes joka toisen YK-jäsenmaan lakikirjoissa. Sillä ei ole osoitettu olevan pelotevaikutusta, sitä sovelletaan mielivaltaisesti ja sitä edeltää usein puutteellinen tai epäoikeudenmukainen oikeudenkäynti. Parlamentin mukaan on suuri edistysaskel, että kaikki Euroopan unionin jäsenyyttä hakevat Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat poistaneet kuolemanrangaistuksen.

[15] YK ihmisoikeuskomission 55. istuntokausi, päätöslauselma 1999/61 "Kysymys kuolemanrangaistuksesta" EU:n lausunto

[16] Euroopan parlamentin vuosittainen mietintö ihmisoikeuksista 1999, ibid, s. 29

* Toiminta ja kohderyhmät

Komissio antoi tukea kansainvälisten ja kansallisten asiantuntijoiden avun käyttöön uusien perustuslaillisten säännösten valmistelussa ja kansallisen lainsäädännön laatimisessa. Tuki toteutettiin työryhminä, seminaareina ja asiantuntijan neuvonantona. Ohjelmat oli kohdistettu päättäjille, jotka toimivat oikeuslaitos- tai oikeusjärjestelmässä. Ensisijaisena toimena oli instituutioiden perustaminen oikeusjärjestelmään, mihin lukeutui sisäministeriön ja oikeusministeriön sisäisen tiedon ja taidon uudelleen sijoittaminen. Myös valmiuksien lisäämistä tuettiin järjestämällä koulutusta asianajajille, tuomareille ja syyttäjille sekä yliopistollista oikeustieteellistä että ammatillista koulutusta ja uudistamalla oikeudenistuntomenettelyjä, rikoslakia ja vankiloita. Myös virallisten lehtien julkaiseminen oli osa laajaa tuettujen toimintojen joukkoa.

Yhteisö rahoitti ohjelmia, joilla tuettiin kansainvälisiä pyrkimyksiä kuolemanrangaistuksen poistamiseksi. Näitä olivat esimerkiksi tietoisuuden lisäämiseen tähtäävät kampanjat maissa, joissa kuolemanrangaistusta yhtä toteutetaan, sekä suora apu kuolemanrangaistukseen tuomituille vangeille. Komissio ja Euroopan neuvosto perustivat yhteisen ohjelman edistääkseen yleistä mielipidettä eri aiheista, jotka liittyvät kuolemanrangaistukseen Venäjällä, Turkissa, Albaniassa ja Ukrainassa. Ohjelman toimintaan kuului tiedon jakaminen parlamentaarikoille, oikeusasiantuntijoille ja suurelle yleisölle toisesta valinnaisesta pöytäkirjasta ja rikosoikeuspoliittisista kuolemanrangaistuksen vastaisista argumenteista.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 7 249 499

1997 : 7 535 042

1998 : 4 676 656

1999 : 8 741 896

YHTEENSÄ: 28 203 093

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Ihmisoikeuksien suojelumekanismien, oikeudenkäynti- ja oikeusjärjestelmäuudistuksen riippumattomuuden vahvistaminen Venäjällä

Euroopan neuvosto ja Euroopan komissio sopivat vuonna 1999 neljännestä yhteisestä ohjelmasta ihmisoikeuksien suojelun ja oikeusjärjestelmän vahvistamiseksi Venäjällä. [17] Ohjelmiin myönnettiin vuosina 1998-1999 yhteensä 2 500 000 euroa. Ohjelmien ensisijaisena tavoitteena on ollut kannustaa Venäjän federaatiota ratifioimaan ja panemaan asianmukaisesti täytäntöön ihmisoikeussopimuksia, kuten Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen, Euroopan sosiaalisen peruskirjan, Eurooppalaisen yleissopimuksen kidutuksen ja epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen estämiseksi ja kansallisten vähemmistöjen suojelua koskevan puitesopimuksen. Se on toteutettu julkaisutoimintana, ohjaajien kouluttamisena ja sopimusten vaikutuksia ja sisältöä sekä suojamekanismien toimintaa käsittelevinä kursseina. Lisäksi tutkittiin Venäjän lainsäädännön yhdenmukaisuutta kansainvälisten sopimusten vaatimusten kanssa ja arviot esiteltiin asiantuntijaseminaareissa ja Venäjän tärkeille instituutioille. Koko federaation paikalliset asiantuntijat ja kumppanit osallistuivat prosessiin kaikissa sen vaiheissa.

[17] B7-701, hanke nro 99/073c, Euroopan neuvoston "yhteisohjelma 'Venäjä IV'"

Apua rakenneuudistuksiin, oikeustieteelliseen koulutukseen ja vankilajärjestelmän parantamiseen // Oikeusjärjestelmään kuuluvien instituutioiden toiminnan kehittäminen on myös ollut yksi päätavoitteista. On esimerkiksi annettu apua oikeusministeriön hallinnon rakenneuudistukseen, mihin liittyy vankiloiden hallintovastuun siirtäminen

oikeusministeriölle ja vankilajärjestelmän uudistaminen, mukaan luettuna vankilatyöntekijöiden kouluttaminen. Yhteistyössä sisäministeriön kanssa toteutetut toimet kohdistuivat muun muassa yhteistyöhön muiden lainvalvontaviranomaisten kanssa rikosten esitutkinnan aikana. Hankkeessa on aloitettu vuoropuhelu ja suunnitelmien vaihto yleisen syyttäjän viraston kanssa, jotta sen työmenetelmiä voitaisiin paremmin yhdenmukaistaa oikeusvaltion periaatteiden kanssa. Oikeusjärjestelmän riippumattomuuden vahvistaminen merkitsee tukea instituutioiden perustamiselle ja ammatillisten taitojen ja tekniikan kehittämiselle. Korkeinta oikeutta on avustettu sen tuomioistuinosaston toiminnassa, mihin kuuluu oikeusistuntojen järjestäminen ja hallinta, sekä oikeusakatemian toiminnassa, mihin kuuluu vastuu tuomareiden ammatillisesta kouluttamista. Hankkeessa on avustettu lakien laatimisessa, oikeusistuinten hallinnossa ja tuomarikoulutuksessa ja koulutettu esimerkiksi alempien oikeusasteiden tuomareita soveltamaan Euroopan ihmisoikeussopimusta kansalliseen oikeudenkäyttöön.

1.1.4. Oikeusapua kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien puolesta

* Taustatietoja

Vaikka oikeuden instituutiot on mahdollisesti perustettu kansainvälisten standardien mukaan, kaikilla kansalaisilla on oltava täysi ja yhtäläinen mahdollisuus päästä osallisiksi niistä, jotta instituutioilla olisi jokin merkitys. Parlamentti "muistuttaa painokkaasti yleisestä periaatteesta, jonka mukaan rikosoikeusprosessin kohteena olevalla henkilöllä on oikeus vapauteen ja kaikki oikeutensa käytettävissään". [18]

[18] Euroopan parlamentin päätöslauselma A4-0468/98, 18 kohta

Oikeusvaltion ja instituutioiden uudelleenjärjestelyyn annettavien varojen lisäksi yhteisöllä on ihmisoikeusasetusten mukaan valtuudet tukea "järjestöjä, jotka tarjoavat käytännön apua ihmisoikeusloukkausten uhreille". [19] Komission näkökulmasta oikeusjärjestelmä, joka takaa oikeuden suhtautumisen kaikkiin yhdenmukaisesti ja jolla on "tehokkaat ja kaikkien ulottuvilla olevat keinot vedota tuomioistuimeen", on oleellinen osa oikeusvaltiota. [20]

[19] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 2 kohdan f alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 1 kohdan f alakohta

[20] KOM (98) 146 lopullinen, ibid, s. 4

* Toiminta ja kohderyhmät

Yhteisön tuella on kaikkialla maailmassa tarjottu oikeusapua ihmisoikeusrikkomuksien uhreille. Euroopassa apua on suunnattu turvapaikan hakijoiden oikeudelliseen tukeen ja romanien kaltaisille vähemmistöille. AKT-maissa on painotettu kansallisten oikeusapuohjelmien ja oikeusaputoimistojen tukemista. Latinalaisessa Amerikassa hankkeissa on myös kehitetty oikeusavun käsitettä ja keskitytty eri järjestöjen järjestämien oikeusapuhankkeiden koko alueella tapahtuvaan koordinointiin. Aasiassa on tuettu väkivallan uhrien korvauksien saamiseen tähtääviä aloitteita ja Välimeren alueella oikeusavun antamisessa on keskitytty Israelin ja Palestiinan ihmisoikeusongelmiin. Joukko kansainvälisiä ihmisoikeusjärjestöjä, kuten Helsinki Committee ja Punainen risti ovat auttaneet yhteisön toimien toteuttamista tällä alueella. Lisäksi siihen ovat osallistuneet yliopistot, oikeusasiakirjakeskukset ja paikalliset oikeusaputoimistot.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 739 582

1997 : 1 108 275

1998 : 316 200

1999 : 2 789 447

YHTEENSÄ:

4 953 504

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Armenian oikeusapuohjelma

Vuonna 1997 komissio myönsi 116 108 euroa Féderation Internationale des Droits de l'Homme -järjestölle oikeusapuohjelmaan Armenian ihmisoikeusrikkomusten uhreja varten. [21] Hankkeen tavoitteena oli perustaa palvelu, joka tarjoaa oikeus- ja oikeudenkäyntiapua sekä neuvoja ja jonka tavoitteena on Armenian kansalaisten oikeusturvan suojaamisen parantaminen. Jerevaniin, Gyumuriin, Vanadzoriin ja Kapaniin perustettiin kuhunkin yksi oikeusaputoimisto. Armenialaisista asianajajista muodostuvat työryhmät antoivat ihmisoikeusrikkomuksien uhreille tietoa ja neuvoja.

[21] Tacis-demokratiahanke nro 98-4001, Féderation Internationale des Droits de l'Homme "Oikeusapuohjelma Armenian ihmisoikeusrikkomusten uhreille"

Armenian kansalaisten oikeusturvan parantaminen // Armenialaiselle kumppanuusjärjestölle Avanagardille järjestettiin lisäksi koulutustyöpajoja järjestön 40 työntekijän asiantuntemuksen lisäämiseksi kansainvälisten ihmisoikeusvälineiden sovellettavuudesta.

Kahdeksanpäiväisen työpajan aikana annettiin koulutusta seuraavista aiheista: ihmisoikeuksien puolesta työskentelevien kansalaisjärjestöjen perusperiaatteet ja hallinto, ihmisoikeusrikkomuksiin liittyvät korvausmekanismit ja tiedonhallinta. Oikeusapukeskusten perustamiseen liittyvää toimintaan kuului esimerkiksi ihmisoikeusrikkomuksia koskevan tiedon kerääminen, keskustietokannan perustaminen, asian ajaminen viranomaisten suuntaan ja ihmisoikeusasioita sekä oikeustapauksia käsittelevän tiedotteen julkaiseminen.

1.1.5. Julkiset elimet ja ihmisoikeuksien puolustaminen

* Taustatietoja

Kansalliset komiteat ja oikeusasiamiehet ovat melko hiljattain ihmisoikeuksien suojelemiseksi aikaansaatu uudistus. YK:n ihmisoikeuskomitean 55. istuntokausi kiinnitti huomion tehokkaisiin, riippumattomiin, moniarvoisiin kansallisiin ihmisoikeusinstituutioihin. Ensimmäistä kertaa omistettiin erityinen komitean istuntokausi kansallisten instituutioiden osallistumiselle. [22] Kyseiset elimet työskentelevät usein kiinteästi kansallisten ihmisoikeuksista vastaavien ministeriöiden kanssa, ja kuten ihmisoikeuskomitean päätöslauselmassa korostetaan, on ratkaisevan tärkeää saada lisää varoja niiden riippumattomuuden varmistamiseksi. Daytonin rauhansopimuksessa, jossa perustettiin ihmisoikeusasiamiehen toimisto Bosniaan ja Hertsegovinaan, korostetaan ihmisoikeusasiamiesinstituution asemaa.

[22] YK.n ihmisoikeuskomitean 55. istuntokausi, päätöslauselma 1999/72. "Kansalliset instituutiot ihmisoikeuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi"

Ihmisoikeusasetukset antavat valtuudet tukea paikallisia, kansallisia, alueellisia ja kansainvälisiä järjestöjä, jotka toimivat ihmisoikeuksien suojelemiseksi. [23] Komissio on tuonut julki myönteisen ja rakentavan lähestymisensä ihmisoikeuksiin, mukaan luettuna ensisijaisen halunsa tukea paikallisia, kansallisia ja alueellisia instituutioita, jotka toimivat ihmisoikeuksien edistämiseksi ja suojelemiseksi, kuten oikeusasiamiehet ja muut vastaavassa asemassa olevat. [24]

[23] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 2 kohdan e alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 1 kohdan e alakohta

[24] Euroopan komission tiedonanto "Euroopan unioni ja ihmisoikeuksien ulottuvuus: Roomasta Maastrichtiin ja edemmäs", KOM (95) 567 lopullinen

* Toiminta ja kohderyhmät

Keski- ja Itä-Euroopassa on tuettu paikallisia "demokratian lähetystöjä". AKT-maiden hankkeita olivat esimerkiksi alueellisen demokratian vahvistamiseksi toteutetut toimenpiteet, kvasioikeusopillisten ihmisoikeusasiamiesten kouluttaminen sekä ihmisoikeuksien suojelemisen edistämiseksi perustetut toimistot. Latinalaisessa Amerikassa korostettiin kansallisten ihmisoikeuskomiteoiden ja alueellisten oikeusasiamiesten aseman vahvistamista. Toimeenpanevina kumppaneina toimi tavallisesti kansallinen sisä- tai oikeusministeriö, paikalliset valtionviranomaiset ja itse ihmisoikeusasiamiesten toimistot.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 1 035 315

1997 : 3 051 762

1998 : 497 000

1999 : 0

YHTEENSÄ: 4 584 077

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Oikeusasiamiehen toimisto Etiopiassa

Vuonna 1998 komissio antoi yhteistyössä Etiopian tasavallan alahuoneen puhemiehen toimiston kanssa 582 355 euroa suureen konferenssiin, jonka aiheena oli "ihmisoikeuskomitea ja ihmisoikeusasiamiehen toimisto'. [25] Alahuoneen edustajat kokoontuivat konferenssiin täyttääkseen perustuslaillisen tehtävänsä perustaa nämä molemmat instituutiot.

[25] B7-702, hanke nro ET/ED/5/97, parlamentin puhemiehen toimisto "konferenssi ihmisoikeuskonferenssista ja ihmisoikeusasiamiehen toimistosta"

Oppia kansainvälistä kokemusta omaavilta ihmisoikeuksien suojelun puolesta toimivilta instituutioilta // Kansainvälisen konferenssin tavoitteena oli antaa Etiopian liittovaltion ja valtion lainsäätäjille, lakia toimeenpaneville virkamiehille sekä laajalle oikeudelliselle ja poliittiselle yhteisölle mahdollisuus keskustella muiden maiden viranomaisten ja tutkijoiden kanssa ja kuulla heidän kokemuksistaan ihmisoikeuksien suojelemisesta kansallisissa ihmisoikeuskomiteoissa ja

ihmisoikeusasiamiesten toimintaan liittyvissä instituutioissa. Tavoitteena oli auttaa Etiopian lainsäätäjiä lainsäädännön laatimisessa. Myös prosessia ympäröivää julkisuutta hyödynnettiin lisäämään etiopialaisten tietoisuutta näistä aiheista. Konferenssin aihe oli "kansainvälisiä kokemuksia ihmisoikeuksien suojelun instituutioista" ja konferenssissa keskityttiin erityisesti oikeuslaitoksen, ihmisoikeuskomiteoiden ja ihmisoikeusasiamiesten asemaan.

1.1.6. Julkishallinnon avoimuus

* Taustatietoja

Korruptio ei ole yksinomaan moraalinen ongelma vaan se vaikuttaa myös julkishallintoon, vääristää päätöksentekoa ja horjuttaa valtioiden legitimiteettiä ja on siten vakava uhka demokratialle. Avoimuus, tilintekovelvollisuus ja tehokkaat korruptionvastaiset toimenpiteet ovat hyvän hallintotavan avaintekijöitä ja tärkeä painopistealue komission institutionaalisten ja hallinnollisten uudelleenjärjestelyjen edistämisessä liittyen kansanvaltaistamiseen ja oikeusvaltioon. Osa komission aloittamista uudelleenjärjestelyistä ansaitsee erityisen huomion: petoksen ja korruption vastaiset toimenpiteet ja hallinnon hajauttaminen, jonka ansiosta paikallisdemokratia voi kehittyä ruohonjuuritasolla ja antaa kansalaisille mahdollisuuden toimia valtion kumppaneina sen sijaan, että he olisivat siitä riippuvaisia. [26]

[26] KOM (98) 146 lopullinen, ibid, s. 15

Myös parlamentti on tehnyt selväksi, että laajalle levinnyt korruptio murentaa luottamusta valtion kykyyn toimia tehokkaasti ja että kaikkein tehokkain keino puuttua tilanteeseen on "kehittää avoimuutta ja valvontaa julkisissa toimielimissä". [27] Ihmisoikeusasetuksissa korostetaan niin ikään sitä, että yhteisön operaatioiden olisi tähdättävä edistämään hyvää hallintotapaa "erityisesti tukemalla hallinnon avoimuutta sekä lahjonnan ehkäisemistä ja torjuntaa". [28]

[27] Euroopan parlamentin päätöslauselma A4-0411/98, 5 kohta

[28] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 2 kohdan d alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 2 kohdan d alakohta

* Toiminta ja kohderyhmät

Yhteisön tuella on tällä alueella rahoitettu pääasiassa aloitteita, joiden tavoitteena on kehittää paikallistason tilintekovelvollisuutta. Euroopassa avainaiheita ovat olleet kuntien itsehallintoon liittyvät ohjelmat, paikallisdemokratian rakenteisiin liittyvä koulutus sekä tuki, paikallisilla vaaleilla valittujen virkamiesten itsehallinto, tilintekovelvollisuus ja kansalaisille kohdistettu tiedotustyö. AKT-maissa on aloitettu korruptioon, avoimuuteen ja tilintekovelvollisuuteen liittyviä monen alueen välisiä ohjelmia. Yhteisön johtajuuden edistämistä ja paikallisdemokratian uusia muotoja on tavoiteltu MEDA-alueella, ja Aasiassa ohjelmissa on tutkittu "vastuullisen kansalaisen" käsitettä ja kansalaisten osallistumista luonnonvarojen hallintaan. Latinalaisessa Amerikassa on korostettu vallan hajauttamisen tutkimista ja uusia poliittisia uudistusliikkeitä alueella. Yhteisön kumppaneihin on tavallisesti lukeutunut yliopistoja, tutkimuskeskuksia, alueella toimivia rauhanryhmiä, aikuiskasvatuskeskuksia, kansainvälisiä ihmisoikeusjärjestöjä ja kansallisia ministeriöitä.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 2 24 601

1997 : 2 592 029

1998 : 930 682

1999 : 580 000

YHTEENSÄ: 6 344 312

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Avoimuus ja tilintekovelvollisuus Zimbabwessa

Vuonna 1999 komissio otti huomioon syvän kansainvälisen huolestumisen Zimbabwen korruption laajuudesta ja myönsi 580 000 euroa Transparency International Zimbabwe -järjestön aloitteen tukemiseen. [29] Järjestön hankkeessa pyritään paljastamaan ja hillitsemään Zimbabwen "suurta korruptiota" ja hanke on kohdistettu korruptoituneeseen toimintaan, jolla on vääristävä vaikutus viralliseen päätöksentekoon ja joka vaikuttaa vakavasti maan kehitysprosessiin.

[29] B7-7021, hanke nro 99/0007, Transparency International Zimbabwe "Avoimuus- ja tilintekovelvollisuushanke (ZIM)"

Toiminta pysyvän ja riippumattoman korruptionvastaisen riittävillä oikeuksilla varustetun toimiston perustamiseksi // Ohjelman tarkkaan määriteltyjä tavoitteita ovat tietoisuuden lisääminen korruption vakavuudesta, sen aiheuttamista vahingoista ja tarpeesta päästä eroon korruptiosta. Lisäksi hankkeessa on toimittu sen puolesta, että perustettaisiin pysyvä ja riippumaton korruptionvastainen toimisto, jolla olisi riittävät toimeenpanovaltuudet, että laadittaisiin parlamentin jäsenille, ministereille ja valtion ylemmille virkamiehille tarkoitettu eettinen säännöstö ja

että saataisiin aikaan perustuslain muutos, jonka avulla voitaisiin saada aikaan avoimuutta valtion toimintaan ja tukea sitä. Erityisesti hanketta varten järjestettyä toimintaa on esimerkiksi samanhenkisten ihmisten verkoston luominen, jotta he voivat työskennellä yhdessä valtionviranomaisten kanssa kansallisten korruptionvastaisten ohjelmien toteuttamiseksi. Ohjelmat on määritelty Zimbabwen "kansallisen yhtenäisyyden työpajan" toimintasuunnitelmassa ja niihin kuuluvat konferenssien järjestäminen, seminaarit ja työpajat, korruptionvastaisen tietokannan perustaminen, koululaisten opettaminen, uutislehtisten julkaiseminen ja läheisten suhteiden rakentaminen tiedotusvälineisiin julkisten kampanjoiden järjestämistä varten. Transparency International -järjestön Berliinissä sijaitsevan päätoimiston ja Tanskassa sijaitsevan toimiston antamalla tuella on koottu kansainvälinen korruptionvastaisten asioiden asiantuntijajoukko.

1.2. MONIARVOINEN KANSALAISYHTEISKUNTA

>VIITTAUS KAAVIOON>

1.2.1. Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus

* Taustatietoja

Yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen 19 artiklassa jokaisen oikeudet sananvapauteen ja tiedon saamiseen ja antamiseen tiedotusvälineiden välityksellä tunnustetaan perusoikeuksiksi. Wienin maailmankonferenssissa korostettiin lehdistön vapauden merkitystä "objektiivisen, vastuullisen ja puolueettoman" tiedon välittämisessä ihmisoikeusasioista. Tämän vapauden rajoittaminen on oire vakavista ihmisoikeusrikkomuksista, ja vapaan lehdistön toiminnan estäminen merkitsee syvää demokratian kunnioituksen puutetta. Kuten Index on Cencorship- tai Article 19 -järjestöt ovat ilmoittaneet, entistä useammin toimittajia sekä radio- ja televisioyhtiöitä sensuroidaan, heille annetaan kovia rangaistuksia tai heitä jopa estetään harjoittamasta ammattiaan.

Kuten Euroopan parlamentin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunta asiasta on sanonut

"Vapaa tiedonvälitys on toimivan demokratian perusedellytys. Riippumattomien journalistien läsnäolo varmistaa sen, että hallitukset ja instituutiot ovat vastuullisia toiminnastaan." [30]

[30] Euroopan parlamentin vuosittainen mietintö ihmisoikeuksista 1999, ibid, s. 30

Ihmisoikeusasetus antaa valtuudet mielipiteen-, sanan- ja omantunnonvapauden edistämiseen ja suojelemiseen [31], ja komissio on korostanut yhteisön lisääntyvää tukea tiedonvälitykseen. Se toteutetaan hankkeissa, joiden tavoitteena on edistää viestimien riippumattomuutta ja tietoisuuden lisäämistä niiden merkityksestä yhteiskunnalle. [32]

[31] Neuvoston asetuksen (EY) No 975/1999 2 artiklan 1 kohdan j alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 1 kohdan j alakohta

[32] KOM (95) 567 lopullinen, ibid

* Toiminta ja kohderyhmät

Yhteisön tuella on vuosina 1996-1999 tuettu riippumattoman lehdistön ja radion- sekä television kehittämistä, viestintäalan ammatillistamista ja tietoverkkojen perustamista ja alueiden välistä ihmisoikeuksia koskevaa tiedonvaihtoa. Hankkeissa on esimerkiksi tuotettu lähdeaineistoa toimittajien käyttöön, järjestetty viestintään liittyviä koulutusohjelmia, vaaleihin, tiedotusvälineiden moniarvoisuuteen, tiedotusvälineitä koskevaan lainsäädäntöön ja toimittajien asemaan selkkaustilanteissa. Tukea annettiin myös tietyille julkaisuille, toimittajainstituuttien ja -verkostojen perustamiseen, tiedotusvälineiden valvontaan sekä tiedotusvälineisiin ja kehitysasioihin liittyvään ammatilliseen koulutukseen. Kumppanuusorganisaatioina toimivat toimittajayhdistykset, lehdistöinstituutit, sananvapauden puolesta toimivat kansalaisjärjestöt, uutistoimistot, yksittäiset sanomalehdet ja radio- sekä televisioyhtiöt.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 4 334 918

1997 : 4 654 231

1998 : 6 047 683

1999 : 9 703 196

YHTEENSÄ: 24 740 028

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: IPS-Inter Press Servicen pilottihanke

Vahvojen ja monimuotoisten tiedotusvälineiden voimistaminen on kansanvallan arvojen tehokas ruumiillistuma. Paremman tiedottamisen edistäminen ja tiedotusvälineiden valmiuksien parantaminen kehitysmaissa tukee maailmanlaajuista pyrkimystä ihmisoikeuksien puolustamiseen. Kansainvälinen uutistoimisto IPS-Inter Press Service toteutti vuonna 1999 komission myöntämien 497 000 euron turvin pilottihankkeen testatakseen keinoja lisätä ammattimaista uutisraportointia ihmisoikeusasioista, mukaan luettuna poliittiset, taloudelliset ja sosiaaliset oikeudet. [33]

[33] B7-702, hanke nro AKT/CO/74/98, IPS 'Renforcer l'information de la société civile'

IPS on muodostanut AKT-maihin ja Aasiaan yli 100 kansallisen sanomalehden ja radioaseman kanssa alueellisia ryhmiä ihmisoikeuksiin liittyvien uutisraporttien keskinäiseksi vaihtamiseksi. Yhdistämällä vähäiset journalistiset voimavaransa ne pystyvät tarjoamaan lukijoilleen tuoreita näkökulmia alueensa ihmisoikeustilanteeseen. Toiminnan tärkein kumppani oli kansalaisyhteiskunta. Eri tasoilla toimivat kansalaisjärjestöt alkoivat toimittaa paikallisille tiedotusvälineiden palveluille lehdistötiedotteita ja raportteja.

Kehitysmaiden tiedotusvälineiden valmiuksien parantaminen tukee maailmanlaajuisia ponnisteluja ihmisoikeuksien puolustamiseksi // Yksi tämän hankkeen avainnäkemyksistä on ollut osoittaa, että "yleismaailmallisista arvoista" puhuminen ja alueiden ja kuntien väliset erot eivät ole yksinomaan eurooppalaisia käsitteitä, vaan niitä esiintyy myös eteläisissä maissa. Tämänkaltainen siltojen rakentaminen kohti toimivampaa kommunikaatiota on arvokas ja tärkeä panos ihmisiä jakavan tilanteen korjaamisessa.

Hankkeessa oli "huipputekninen" ja "perustekninen" puoli. Yli tuhat valituista julkaisuista koottua lehtileikettä osoittivat, että tällaiselle raportoinnille on kysyntää ja tarvetta. Artikkeleita julkaistiin kaikkialla maailmassa muun muassa seuraavissa lehdissä: Zimbabwe Daily News, Manila Standard ja Jamaican Observer. Capital Radio Sri Lankan ja South African Broadcasting Corporationin yleisradioasemat ovat esimerkkejä sadoista hankkeeseen osallistuneista radioyhtiöistä. Myös Internetiä on hyödynnetty uutisten tarjoamiseen viikoittain ja ihmisoikeusasioita käsittelevän hakutoiminnolla varustetun tietokannan luomiseen. Vuoden 1999 aikana neljäkymmentä aasialaista, afrikkalaista ja Karibian alueelta olevaa toimittajaa koulutettiin kirjoittamaan ihmisoikeuksista ja erityisesti sukupuolinäkökulmasta. Kouluttajina toimivat ammattimaiset IPS-päätoimittajat. Koulutetut toimittajat tuottivat yli 250 artikkelia viime vuonna. Ihmisoikeusasian johtohahmot, kuten YK:n ihmisoikeusvaltuutettu Mary Robinson ja burmalainen demokratian puolesta taisteleva Aung San Suu Kyi kirjoittivat kolumneja, jotka myytiin suurille sanomalehdille.

1.2.2. Ihmisoikeuskasvatus ja yleinen tiedostaminen

* Taustatietoja

Ihmisoikeuskasvatus on ratkaiseva väline ihmisoikeuksia ja ihmisoikeuksien soveltamisen standardeja ja kansanvallan normeja koskevien tietojen levittämisessä. Tämä tunnustettiin Wienin toimintaohjelman julistuksessa, jossa ihmisoikeuskasvatus määritellään tärkeysjärjestyksessä ensisijaiseksi. YK:n yleiskokouksessa, jossa nimettiin ihmisoikeuskasvatuksen vuosikymmen vuonna 1994, kehotettiin kansainvälisiä järjestöjä lisäämään toimintaansa tällä alueella. [34] Kasvatus ja koulutus ovat yhteisön toiminnan kulmakiviä sen pyrkiessä edistämään moniarvoista yhteiskuntaa. Euroopan parlamentti on kehottanut komissiota ryhtymään toimiin nuorten eurooppalaisten tietoisuuden lisäämiseksi ja todellisen ihmisoikeuskasvatuksen edistämiseksi. [35] Myös ihmisoikeusasetuksissa säädetään siitä, että teknistä ja rahallista tukea voidaan antaa "tukemaan ihmisoikeuksiin liittyvää koulutusta, kasvatusta ja valistusta". [36]

[34] YK:n yleiskokouksen päätöslauselma 49/184, annettu 23. joulukuuta 1994

[35] Euroopan parlamentin mietintö "OTSIKKO" A4-0223/96, 120 kohta,

[36] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 1 kohdan g alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 1 kohdan g alakohta

* Toiminta ja kohderyhmät

Vuosina 1996-1999 komissio on rahoittanut laajaa joukkoa tietoverkkoja ja kasvatushankkeita, joiden tavoitteena on lisätä yleistä tietoutta ihmisoikeuksien ja kansanvallan arvosta sekä komission toiminnasta ja lisätä ihmisoikeuden ammattilaisten asiantuntemusta. Ihmisoikeuskoulutus on kohdistettu eri alueiden erilaisten tarpeiden täyttämiseen.

Itä-Euroopan hankkeissa näkyy tarve kansanvaltaistamiseen liittyvään kansalaiskasvatukseen ja poliitikkojen, sotilaiden ja poliisin ammatilliseen koulutukseen. Myös vähemmistöjen oikeuksia koskevan tietoisuuden lisäämistä korostettiin erityisesti. Afrikassa kansanvaltaistamiseen, ihmisoikeuksiin ja tiedotusvälineisiin liittyvien hankkeiden lisäksi tuettiin hankkeita, jotka liittyvät alueellisten välineiden, kuten Afrikan peruskirjan soveltamiseen. Latinalaisen Amerikan kasvatusohjelmissa tuotiin esiin ihmisoikeuksien ja kehityksen välinen yhteys ja kansalaisyhteiskunnan asema selkkaustilanteissa. Euroopassa hankkeisiin lukeutui korkea-asteen koulutuksen ohjelmia, ihmisoikeuksia puolustavien kouluttamista ja asiantuntijasymposiumeja. Lähi-idässä ohjelmat suunnattiin ihmisoikeusrikkomuksille alttiille ryhmille, kuten naisille ja lapsille. Tällä alueella tuettiin myös yhteisöjen välistä kasvatusta ja keskustelua. Toteuttavina tahoina olivat esimerkiksi paikalliset ihmisoikeuksien puolesta toimivat kansalaisjärjestöt, oikeusoppineiden ja asianajajien yhdistykset, ihmisoikeusinstituutit, kirkolliset ryhmät, lääkärien yhdistykset, yliopistot ja kansalliset ihmisoikeusasioista vastaavat ministeriöt.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 10 648 478

1997 : 13 145 396

1998 : 5 889 565

1999 : 22 974 528

YHTEENSÄ: 52 657 967

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Eurooppalainen tutkinto ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen alalla

Eurooppalainen tutkinto ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen alalla (EMA) [37] on osoitus yhteisön merkittävästä panoksesta ihmisoikeuskasvatuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Komissio myönsi 1 811 320 euroa hankkeeseen vuonna 1999. Tämä on ainoa alueellinen ihmisoikeuskurssi maailmassa ja sen perusti vuonna 1997 15 johtavaa yliopistoa, yksi kustakin EU:n jäsenvaltiosta. Ensimmäinen osuus kymmenen kuukauden tutkinnosta suoritetaan Venetsiassa Italiassa, jossa opiskelu tapahtuu vierailuina eri kumppanuusyliopistojen tutkijoiden luo. Toiseksi osuudeksi opiskelijat lähetetään yhteen viidestätoista yliopistosta sen mukaan, mihin he erikoistuvat. EMA perustettiin sen tavoitteen saavuttamiseksi, että koulutettaisiin asiantuntijoita työskentelemään kansainvälisiin organisaatioihin, kansallisiin instituutioihin ja kansalaisjärjestöihin. Jotta kyseisten organisaatioiden tarpeet tulisivat täytetyiksi, kasvatusohjelmissa on kyettävä muodostamaan yhteys yliopistollisten kurssien ja ihmisoikeuksien edistämiseen tähtäävän kenttätyön välille. Merkittävä piirre EMA:ssa onkin sen toimintasuuntautuneisuus ja toimintaan keskittyvä lähestymistapa.

[37] B7-704, hanke nro 99/069, Padovan yliopisto "Tuki Eurooppalaiselle tutkinnolle ihmisoikeuksien ja demokratisoitumisen alalla"

Korkeatasoisen yliopistollisen koulutuksen lisäksi taustaltaan (oikeustiede, valtiotiede, historia, filosofia) hyvin erilaisia opiskelijoita opettavat kansainvälisten organisaatioiden ja kansalaisjärjestöjen kenttätyöntekijät. Lisäksi EMA:han kuuluu kenttäharjoitteluosuus. Esimerkiksi kolmen viime vuoden aikana opiskelijat ovat "lähteneet kentälle" Bosniaan ja Hertsegovinaan, missä he tapasivat hallitustenvälisten organisaatioiden kenttätyöntekijöitä, kansalaisjärjestöjen kenttähenkilöstöä sekä demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen palauttamiseksi työskenteleviä asianajajia ja valtion virkamiehiä. EMA on ollut menestys. Ihmisoikeusvaltuutetun toimisto on antanut virallisen hyväksynnän tutkinnolle, ja UNESCO, Euroopan neuvosto ja Etyj ovat yhtyneet siihen.

Koulutusohjelmien on muodostettava yhteys yliopistollisten kurssien ja ihmisoikeuksien hyväksi tehtävän kenttätyön välille // Tämä on ensimmäinen askel rakennettaessa kansainvälistä ihmisoikeus- ja demokratia-asiantuntijoiden verkostoa, joka koostuu yliopistollisen loppututkinnon suorittaneista ja koulutukseen osallistuvista tutkijoista sekä kenttätyöntekijöistä. Ulkosuhteista vastaava komissaari Chris Patten on kuvannut loppututkintoa "erinomaiseksi investoinniksi". [38]

[38] Komissaari Pattenin lausunto EU:n ihmisoikeuskeskustelufoorumissa, Bryssel, 30. marraskuuta 1999, Raportti konferenssista on verkko-osoitteessa http://europa.eu.int/comm/dg1a/human_rights/intro.

Yleismaailmallisen ihmisoikeusjulistuksen 50-vuotisjuhlapäivän kunniaksi Euroopan unioni lupasi kehittää edelleen ihmisoikeuskentän yhteistyötä, kuten kasvatus- ja koulutustoimintaa, ja varmistaa tutkinnon jatkuvuuden. Lisäksi viisaiden komitean raportissa eli niin kutsutussa "Agenda 2000" -raportissa todettiin, että EMA on ollut innovatiivinen ja menestyksekäs. [39]

[39] "Leading by Example: A Human Rights Agenda for the European Union for the Year 2000", Viisaiden komitea, European University Institute, 1998, s. 22

1.2.3. Yhtäläiset mahdollisuudet ja syrjimättömyys

* Taustatietoja

Ihmisoikeuksien normeihin perustuvien toimintapuitteiden kannalta oikeus syrjimättömyyteen on keskeisessä asemassa, kuten kahdessa YK:n sopimuksessa, kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa yleissopimuksessa ja kaikkinaisen rotusyrjinnän poistamista koskevassa yleissopimuksessa, Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja ILO:n yleissopimuksessa nro 111 todetaan. Euroopan unionin kannalta syrjimättömyyden perusperiaatteen puolustaminen on ihmisoikeuksien ja demokratian ymmärtämisen ydin. Kuten EU:n vuosittaisessa ihmisoikeusraportissa korostetaan:

"EU:n yhteisiä arvoja on myös luja usko siihen, että monimuotoisuus on yksi Euroopan unionin peruskivistä." [40]

[40] EU:n vuosittainen ihmisoikeusraportti 1999, ibid, s. 14

Amsterdamin sopimuksen 13 artiklaan on ensi kertaa otettu mukaan määräykset, jotka tekevät kaikenlaisen syrjinnän vastaisen toiminnan mahdolliseksi. Parlamentti on usein ilmaissut sitoutumisensa yhtäläisiin mahdollisuuksiin ja syrjimättömyyteen ja korostanut sitä, että "kaikkien ihmisten tasa-arvo sukupuolesta, rodusta, taustasta tai seksuaalisesta suuntauksesta riippumatta on useimmille meistä itsestään selvä asia". [41] Ihmisoikeusasetuksissa määritellään erikseen yhtäläisten mahdollisuuksien ja syrjimättömyyden harjoittaminen, mihin luetaan kuuluviksi rasismin ja muukalaisvihan vastaiset toimenpiteet. [42]

[41] Euroopan parlamentin vuosittainen mietintö 1999, ibid, s. 12

[42] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 1 kohdan i alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 1 kohdan i alakohta

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 13 artiklassa (lisätty Amsterdamin sopimuksella) on säädetty rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon, vammaisuuteen, ikään ja sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvasta syrjinnästä. Komissio on hyväksynyt ehdotuksen uudeksi syrjinnän vastaiseksi toimenpidekokonaisuudeksi juuri Euroopan unionin perustamissopimuksen 13 artiklan mukaisesti. [43] Komissio on vakavasti sitoutunut taistelemaan rasismia vastaan osana syrjinnänvastaista laajamittaista toimintaa. Komissio hyväksyi vuonna 1998 rasisminvastaisen toimintasuunnitelman, jolla se tähtää siihen, että rasisminvastainen toiminta liitettäisiin kaiken yhteisön toiminnan ja toimintaperiaatteiden tavoitteisiin. [44] Prosessiin viemiseksi eteenpäin on perustettu työryhmä, jossa komission eri osastot toimivat yhdessä päämääränään kehittää yhdenmukainen strategia ja edistää yhteisiä aloitteita.

[43] Komission tiedonanto yhteisön tietyistä syrjinnän vastaisista toimenpiteistä, KOM (1999) 564 lopullinen

[44] Komission tiedonanto rasisminvastaisesta toimintasuunnitelmasta, KOM (98) 183 lopullinen

* Toiminta ja kohderyhmät

Yhtäläisten mahdollisuuksien ja syrjimättömyyden perusarvot ovat kiistämätön osa kaikkea yhteisön toimintaa ja ilmenevät lähes kaikilla komission toiminnan alueilla, erityisesti naisten oikeuksien, vähemmistöjen oikeuksien ja kasvatuksen alueilla. Tällä alueella tuetaan erityisesti ohjelmia, joiden aiheena ovat yhtäläiset mahdollisuudet sekä vammaisten ja ikääntyvien ihmisten oikeuksien edistäminen, ja hankkeita maastamuuttajien ja pakolaisten avustamiseksi ja paikallisten romaniyhteisöjen olosuhteiden kehittämiseksi, sekä maailman rasisminvastaisen konferenssin tukemiseksi toteutettua toimintaa. Tuettuja ryhmiä ovat esimerkiksi paikallisen yhteisön yhdistykset, kansainväliset ihmisoikeuksien puolesta toimivat kansalaisjärjestöt ja kehitysyhteistyökansalaisjärjestöt sekä alueelliset hallitustenväliset organisaatiot.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 157 314

1997 : 566 813

1998 : 310 350

1999 : 7 189 767

YHTEENSÄ: 8 224 244

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: vammaisen oikeudet Madagaskarissa

Vuonna 1999 komissio myönsi 765 000 euroa hankkeeseen, jolla pyrittiin varmistamaan Madagaskarissa asuvien vammaisten oikeuksien toteutuminen yhteistyössä Handicap International -järjestön [45] kanssa. Hankkeessa pyrittiin varmistamaan vammaisten mahdollisuus saada oikeutta luomalla ja edistämällä yhden kansallisten yhdistyksen toimintaa, lisäämällä yleistä tietoutta koko Madagaskarilla ja vahvistamalla paikallisten vammaisyhdistysten organisatorisia ja toiminnallisia valmiuksia.

[45] B7-7020, hanke nro 99/0350, Handicap International 'Accès aux droits de personnes en situation de handicap'

Vammaisten mielipiteiden kunnioittamisen lisääminen ja organisoidun kansallisen vammaisliikkeen luominen // Hankkeelta odotettuja pitkän ajan tuloksia ovat kansallisen vammaistoimiston perustaminen, vammaisten oikeuksia koskevan, heille itselleen suunnatun tiedotuksen järjestäminen, asiantuntijoiden saaminen mukaan puolustamaan vammaisten oikeuksia kansallisella tasolla ja vammaisten edustajien liiton luominen kaikkiin Madagaskarin maakuntiin.

Muita tavoiteltuja tuloksia ovat vammaisten mielipiteiden suurempi kunnioittaminen, kansalliset ja alueelliset vammaisjärjestöjen järjestämät tilaisuudet, alueellisia hankkeita kehittämään kykenevien yhdistysten verkostojen perustaminen, korkeatasoisesti koulutettujen kasvattajien saaminen mukaan syrjinnän vastaiseen toimintaan ja heidän kouluttamisensa sekä parempien tilojen tarjoaminen perheille, joissa on vammainen perheenjäsen.

Yksittäisistä toimista voidaan mainita sarja seminaareja, työpajoja ja koulutustilaisuuksia, ohjekirjojen julkaiseminen ja vammaisten oikeuksien tutkimukseen ja siihen liittyvään koulutukseen tarkoitetun aineiston kokoaminen sekä tärkeimmän aineiston lähettäminen radiossa ja televisiossa. Hanke sai rahoitusta myös UNICEF:iltä ja USA:n Madagaskarin lähetystöltä.

1.2.4. Kansalaisjärjestöt

* Taustatietoja

Ihmisoikeuksiin ja demokratiaan liittyvien normien kehittämisen ja edistämisen suurimpia edistysaskelia 50 viime vuoden aikana ei olisi voitu saavuttaa ilman kansalaisjärjestöjen panosta. Kuten Rachel Brett toteaa, kansalaisjärjestöjen asema ihmisoikeusasiassa perustuu

"ihmisoikeuskulttuurin kehittämiseen siten, että ihmiset saadaan tietoisiksi oikeuksistaan ja vastuustaan olla loukkaamatta muiden ihmisten oikeuksia ja mahdollisuuksistaan saada korvauksia" [46]

[46] Brett, R. 'Non-Governmental Actors in the Field of Human Rights' in An Introduction to the International Protection of Human Rights, Hanski & Suski (eds.) Åbo Akademi University, 1998, s. 327

Parlamentti on useissa yhteyksissä korostanut ihmisoikeuksien puolesta toimivien kansalaisjärjestöjen merkitystä ja vaatinut ihmisoikeusfoorumin perustamista, sillä sen myötä kansalaisjärjestöjen asiantuntijoilla olisi mahdollisuus antaa suosituksia Euroopan unionin politiikan ihmisoikeusulottuvuuksiin. [47] Tämän seurauksena vuonna 1999 perustettu ihmisoikeuskeskustelufoorumi on tärkeä askel kohti unionin ja kansalaisjärjestöjen välisen kumppanuuden kehittämistä. Foorumiin kuuluu edustajia johtavista kansalaisjärjestöistä, kuten Amnesty International-, Human Rights Watch- ja International Commission of Jurists -järjestöistä, ja siihen on osallistunut myös Euroopan eri instituutioiden vanhempia jäseniä, kuten Euroopan parlamentin varapuhemies Imbeni ja komissaari Patten sekä jäsenvaltioiden ja yliopistomaailman edustajia. [48] Foorumin toiminnan tuloksia tarkastellaan lähemmin tämän asiakirjan osassa 4.

[47] Euroopan parlamentin päätöslauselma A4-0409/98, 13 kohta

[48] Konferenssiraportti, joka on verkko-osoitteessa http://europa.eu.int/comm/dg1a/human_rights/intro.

Ihmisoikeusasetuksissa todetaan selvästi, että yksi yhteisön tavoitteista on pyrkiä "tukemaan ihmisoikeuksien suojelemiseksi, edistämiseksi tai puolustamiseksi toimivia paikallisia, kansallisia, alueellisia tai kansainvälisiä elimiä, myös valtioista riippumattomia järjestöjä." Asetuksissa määritellään lisäksi, että "valtioista riippumattomat järjestöt, yhteisössä toimivat järjestöt sekä julkiset tai yksityiset laitokset ja toimijat" voivat saada yhteisön rahoitustukea. [49] Komissio näkee kansalaisjärjestöt, vapaaehtoisjärjestöt ja säätiöt "demokratiamme tukipilareita" siinä mielessä, että niillä on nykyisin ratkaiseva tehtävä tiedon ja mielipiteiden vaihdon välittäjinä valtioiden ja kansalaisten välillä ja että ne tarjoavat kansalaisille keinot, joilla he voivat kriittisellä tavalla arvioida valtion toimia. [50] Tällaisten järjestöjen tukeminen ja vahvistaminen on siksi yksi kansanvaltaa ja ihmisoikeuksia koskevan eurooppalaisen aloitteen tärkeimmistä aiheista.

[49] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 1 kohdan e alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 1 kohdan e alakohta

[50] 'La promotion du rôle des associations et fondations en Europe', komission tiedonanto, KOM (97) 241 lopullinen

* Toiminta ja kohderyhmät

Kuten EU:n vuosittaisessa ihmisoikeusraportissa on todettu, kansalaisjärjestöille annetaan huomattavasti tukea ja niin ikään tuetaan kansalaisyhteiskunnan vahvistamista kaikkialla maailmassa. Komissio on ponnistellut "tehostaakseen kansalaisyhteiskunnan ja kansalaisjärjestöjen asemaa demokratisoitumis- ja kehitysprosessien osanottajina, edistäjinä ja edunsaajina ..." [51] Vuosina 1996-1999 toteutettuja hankkeita olivat kansalaisjärjestöjen toiminnan tehokkuuden lisääminen ja "valmiuksien hankkiminen", ammattiyhdistysten ja esimerkiksi naisten oikeuksiin tai työllisyyslainsäädäntöön erikoistuneiden kansalaisjärjestöjen perustaminen ja vahvistaminen sekä paikalliset aloitteet, kuten nuorisokeskukset ja kansalliset neuvontakeskukset.

[51] EU:n vuosittainen ihmisoikeusraportti 1999, ibid, s. 14

Uuden tekniikan, kuten Internetin tarjoamat kasvavat mahdollisuudet ovat antaneet pontta kansalaisjärjestöjen välisten tietoverkkojen perustamiselle. Ihmisoikeuksiin liittyvään oikeusapuun ja avustamiseen liittyvä koulutus yhdistettynä hallinnon valvontaan ovat tärkeitä elementtejä kansalaisjärjestöjen muodostaman yhteisön ammattimaisuuden lisäämisessä. Toteuttajakumppaneina ovat toimineet kansalliset ammattiyhdistykset, kansalaiskokoukset ja kuluttajayhdistykset, tutkimuskeskukset ja yliopistot sekä kansalaisjärjestöt, joita on mukana aina pienistä ja paikallisista vakiintuneisiin kansainvälisiin organisaatioihin. Yksi toimiva tapa rahoittaa kansalaisjärjestöjä on tukea mikrohankkeita. Ne ovat pienimittaisen toiminnan muoto, jolla pyritään edistämään kansanvaltaa ja jotka komission edustustot ovat määrittäneet ja joita he hallinnoivat erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan maissa, entisessä Jugoslaviassa ja entisessä Neuvostoliitossa.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 8 407 054

1997 : 6 602 471

1998 : 5 030 521

1999 : 7 773 203

YHTEENSÄ: 27 813 249

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: teknistä apua Venäjän ihmisoikeusasiaa ajaville kansalaisjärjestöille

Moskovan ihmisoikeustutkimuskeskus (MCHR), jota koordinoi Moskovassa toimiva Human Rights Foundation for Civil Society, on riippumattomien ihmisoikeuskansalaisjärjestöjen muodostama yhdistys. Keskus perustettiin vuonna 1993, ja se sai komissiolta tukea 58 540 euroa teknisen avun ohjelmaansa varten vuonna 1996. [52] Keskuksen tavoitteena on tehostaa ihmisoikeustoimintaa kaikilla Venäjän alueilla, mikä on useimpien Venäjän ihmisoikeuksien edistämiseksi työskentelevien järjestöjen tavoite. Vahvistamalla sekä muodollisia että epämuodollisia kansalaisjärjestöryhmiä keskus tukee yksin toimivia aktivisteja suoraan niillä alueilla, joilla kansalaisjärjestöt eivät vielä ole kovin kehittyneitä. Tukea saavat esimerkiksi asianajajat, tutkijat, toimittajat, naisten oikeuksia ajavat ryhmät, kuluttajien oikeuksien puolesta toimivat, ympäristönsuojelijat ja niin edelleen.

[52] Tacis-demokratiahanke nro 97-0234, Human Rights Foundation for Civil Society "Tekninen apu Venäjän alueellisille kansalaisjärjestöille"

Toiminnan suora tukeminen alueilla, joilla kansalaisjärjestöt ovat vähiten kehittyneitä // Hankkeessa annettiin myös teknistä tukea liittyen kansanvallan periaatteisiin ja oikeusvaltioon. Tekninen tuki kohdistettiin alueen ammattilaisryhmiin. Esimerkiksi yleisen syyttäjän toimiston edustajat ovat säännöllisesti yhteydessä keskukseen.

Keskuksen toinen merkittävä tehtävä on tiedon levittäminen ihmisoikeusyhteisölle. Se julkaisee kahdesti kuussa ilmestyvää tiedotetta "Ihmisoikeudet Venäjällä" ja säännöllistä ihmisoikeuksista kertovaa uutislehtistä. Hankkeen menestyksekkyys varmistui, kun Keskukselle myönnettiin EU-US Democracy and Civil Society -järjestön tunnustuspalkinto.

1.3. LUOTTAMUSTA LISÄÄVÄT TOIMET RAUHAN PALAUTTAMISEKSI

>VIITTAUS KAAVIOON>

1.3.1. Selkkausten ehkäiseminen ja ratkaiseminen

* Taustatietoja

Vuodesta 1990 lähtien aseellisen selkkauksen luonne on muuttunut osittain kylmän sodan loppumisen ja osittain kansallisvaltioiden heikentymisen vuoksi ja kuten OECD asian selittää,

...paikallistasolla nouseva uhma vallitsevaa poliittista järjestelmää kohtaan etnisen alkuperän tai uskonnon perusteella. Maailmanlaajuistumisen koko ajan lisääntyvät kielteiset vaikutukset, kuten ihmisten maastamuutto, sosiaalinen irtaantuminen ja asuinsijoiltaan siirtymään joutuminen. [53]

[53] OECD:n kehitysyhteistyön osasto, kehitysapukomitean epämuodollinen selkkausten selvittämiseen, rauhantyöhön ja kehitysyhteistyöhön erikoistunut työryhmä. Turvallisuusalan uudelleenjärjestelyn yhtenäisen lähestymistavan käsitteellisten puitteiden viite.

Komissio on korostanut sitä, että selkkausten selvittämisen avain on nopea toiminta ja aktiivinen ehkäiseminen, joka onnistuu kohdistettujen toimenpiteiden tehokkaalla toteuttamisella. [54] Komissiolla on useita erilaisia rauhanomaisen kriisinhallinnan välineitä, kuten tekninen ja rahoitusapu alueellisille ja kansainvälisille organisaatiolle, kansalaisjärjestöille, kansallisille, alueellisille ja paikallisille viranomaisille ja virallisille elimille, yhteisössä toimiville organisaatioille ja julkisen sekä yksityisen sektorin instituutioille ja toimijoille. Kriisinhallinnan toimijoille annetaan tukea muista maantieteellisen yhteistyön välineistä, kuten Euroopan kehitysrahastosta AKT-maille ja muista EU:n talousarvion luvun B7 merkittävistä välineistä. Ihmisoikeusasetuksissa mainitaan erikseen yhteisön toiminta operaatioissa, joiden tavoitteena on ehkäistä selkkauksia ja selvittää niiden seurauksia. Tällaista toimintaa on esimerkiksi valmiuksien lisääminen ja alkuvaiheessa varoittaminen, luottamusta lisäävät toimenpiteet, humanitaarisen oikeuden edistäminen sekä kansainvälisten, alueellisten ja paikallisten selkkausten ehkäisemiseen pyrkivien järjestöjen toiminnan tukeminen. [55]

[54] KOM (95) 567 lopullinen

[55] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975 2 artiklan 3 kohdan a-e alakohdat ja neuvoston asetuksen N:o 976 3 artiklan 3 kohdan a-e alakohdat

* Toiminta ja kohderyhmät

Kansalaisjärjestöillä ja kansalaisyhteiskunnan toimijoilla on aina ollut merkittävä asema väkivaltaisten selkkausten ehkäisemisessä ja muuttamisessa. Selkkausten ehkäiseminen ja ratkaiseminen edellyttää koordinoitua lähestymistä ja siihen tarvittavaa aktiivista verkostoa, johon osallistuvat kaikki alalla toimivat organisaatiot. Vuosina 1996-1999 komissio tuki useita rauhan rakentamiseen tähtääviä aloitteita kaikkialla maailmassa. Entisessä Jugoslaviassa tuettiin esimerkiksi pakolaisten, asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden henkilöiden ja paluumuuttajien sosiaaliseen ja taloudelliseen sopeuttamiseen tähtääviä aloitteita. Kosovoon perustettiin pysyvä foorumi albaanien ja serbien välisen vuoropuhelun aikaansaamiseksi, jotta julkinen ja avoin keskustelu kaikkein arkaluontoisimmista aiheista onnistuisi helpommin. Lisäksi tuettiin rauhaan liittyviä kampanjoita, seminaareja, keskusteluja ja julkisia mielipidekyselyitä sekä selkkausten ratkaisua, vuoropuhelua ja sovitteluun tähtääviä välitystoimia sekä hankkeita, joiden avulla siirtyminen demokratiaan voitiin toteuttaa. Komissio rahoitti rauhanaloitteisiin liittyvien julkaisujen tekemistä ja tietoisuuden lisäämistä rauhanprosessista.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 2 853 637

1997 : 3 518 912

1998 : 3 761 673

1999 : 5 092 457

YHTEENSÄ: 15 226 679

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Kypros-Israel/Palestiina: rauhanyhteys: selkkausten selvittämisen koulutushanke

Tähän hankkeeseen osallistui neljä organisaatiota: Cyprus Peace Centre, Stitching COME, Neve Shalom (ISRAEL) ja PCPD (PALESTIINA). [56]Yhteisön kokonaisosuus hankkeessa vuonna 1998 oli 100 000 euroa. Hankkeessa tähdättiin rauhaan johtavan yhteistyön luomiseen sellaisten kansalaisjärjestöjen välille, jotka osallistuvat aktiivisesti selkkauksen selvittämiseen selkkauksen eri ryhmien välillä, eli palestiinalaisten ja israelilaisten ja Kyproksen kreikkalaisen ja turkkilaisen väestön välillä.

[56] B7-705, hanke nro 98/MAS10, Cyprus Peace Centre 'Kansalaisjärjestöjen rauhanverkosto: selkkausten selvitysryhmien vaihto"

Tehokasta selkkausten selvittämiseen tähtäävää koulutusta hyväksyntään perustuvan siviiliyhteiskunnan edistämiseksi // Hankkeen erityisiä tavoitteita oli saada aikaan rauhanyhteys Kyproksen ja Israelin ja Palestiinan välille avainasemassa olevien rauhan puolesta toimivien organisaatioiden välityksellä, selkkausten selvittämiseen sovellettujen menetelmien jakaminen ja vertaileminen, uusien selkkausten selvittämiseen Lähi-idässä ja Kyproksessa käytettävien menetelmien kehittäminen ja testaaminen,

uusien turkkilaisten ja Kyproksen kreikkalaisten rauhanneuvottelijoiden kouluttaminen eri yhteisöjen välisen jatkuvasti kasvavan yhteyksien ja sovittelun tarpeen vuoksi, uusien israelilaisten ja palestiinalaisten selkkausten selvittämiseksi toimivien rauhanneuvottelijaryhmien kouluttaminen molempien osapuolien tarpeeseen saada ammattilaisia mukaan toimintaan, kyproslaisten nuoriso-ohjaajien tuominen Israeliin selkkausten selvittämisen intensiivikursseille, joilla heille annetaan välineitä sellaisen kansalaisyhteiskunnan tehokkaaseen edistämiseen, joka perustuu hyväksyntään, keskinäiseen kunnioittamiseen ja ymmärrykseen.

Toimintaa toteutettiin esimerkiksi kouluttamalla ohjaajia Kyproksen kahden yhteisön välisen selkkauksen selvittämisohjelmassa. Koulutusohjelmissa ja työpajoissa keskityttiin kommunikaatio-ongelmiin ja opetettiin tehokkaampia kommunikaatiomenetelmiä, kuten toiseen osapuoleen kohdistuvan empatian kehittämistä ja erilaisuuden suoraa käsittelemistä. Vastavuoroisilla vierailuilla ongelma-alueille saatiin aikaan synergiaa eri kansalaisjärjestöjen välille ja muodostettiin rakentavaa molemminpuolista ymmärrystä selkkausten selvittämiseen liittyvissä asioissa.

1.3.2. Toimenpiteet vakavien ihmisoikeusrikollisten ja humanitaarisen oikeuden rikkojien saattamiseksi oikeuteen

* Taustatietoja

Jouduttuaan selvittämään selkkausten jälkiseurauksia Euroopan unioni on todennut tiettyjen toimenpiteiden olevan merkittävä osa selkkausten ennaltaehkäisyä, erityisesti väkivallantekoihin syyllistyneiden osalta. Rangaistusten puuttuminen saa aikaan pelon ilmapiirin ja muodostaa hyvän kasvualustan uudelle väkivallalle. Selkkaukset eivät puhkea yhtä helposti uudelleen, kun humanitaarista oikeutta ja ihmisoikeuksia törkeästi rikkovat joutuvat oikeuden eteen.

Koska sotarikollisten ja ihmisoikeusrikollisten saattaminen oikeuteen on niin tärkeää, EU on perustanut erityisen budjettikohdan rahoittaakseen kansalaisjärjestöjen ja muiden kansainvälisten organisaatioiden avulla toteutettavia ohjelmia, joilla pyritään tukemaan kansainvälistä tuomioistuinta (ICC) ja sen arvoja kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla. Euroopan unioni korosti YK:n yleiskokouksen 55. istuntokauden aikana sitä, että kansainvälinen rikosoikeus on uusi ja tehokas työkalu koko kansainvälistä yhteisöä huolestuttavien vakavimpien rikosten selvittämisessä ja estämisessä, kunhan se on ensin perustettu ja alkanut toimia kunnolla. Samalla se auttaa luomaan yhdenmukaisuuden ilmapiiriä ihmisoikeuksia ja ihmisarvoa suojelevien kansainvälisten perussääntöjen kanssa. [57]

[57] EU:n lausunto YK:n yleiskokouksen kolmannessa komiteassa, New York, 20. lokakuuta 1999

Rooman perussääntö on perusta tehokkaalle ja uskottavalle kansainväliselle tuomioistuimelle (ICC), joka asettaa tilintekovelvollisiksi ne, jotka ovat rikkoneet kansainvälistä lakia, mukaan luettuna kansainvälinen humanitaarinen oikeus. Kansainvälisellä tuomioistuimella on merkittävä tehtävä sotarikosten, ihmiskuntaan kohdistuvien rikosten ja kansanmurhien estämisessä ja rikollisten saattamisessa oikeuteen. Se poikkeaa väliaikaisista tuomioistuimista siinä, että sillä on uusi kansainvälisiä rikoksia koskeva oikeudenkäyttö ja sen tehtävänä on käsitellä kansanmurhia ja muita ihmiskuntaan kohdistuvia rikoksia, jotka tapahtuvat yhden maan sisäisten tai kansainvälisten selkkausten yhteydessä. Euroopan parlamentti on kehottanut jäsenvaltioitaan ratifioimaan perussäännön ja pyytänyt komissiota ja neuvostoa liittämään perussäännön allekirjoittamisen ja ratifioinnin osaksi tulevien sopimuksiaan kolmansien maiden kanssa. [58]

[58] Euroopan parlamentin päätöslauselma B5-0126, annettu 6. toukokuuta 1999, EYVL C 279

Ihmisoikeusasetuksissa sallitaan selvin sanoin tuki "tilapäisten kansainvälisten rikostuomioistuinten ja pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamiselle". [59] Jotta kansainvälisen tuomioistuimen tukemiseksi voitaisiin toimittaa asianmukainen väline, parlamentti perusti vuonna 1995 budjettikohdan B7-706 (tuolloin A-3041) ja sillä on tarkoitus tukea YK:n rikostuomioistuimia Ruandassa ja entisessä Jugoslaviassa sekä kansainvälisen tuomioistuimen perustamiseen liittyviä valmistelutöitä. Budjettikohdan B7-706 erityisiä tavoitteita ovat teknisen avun antaminen jo olemassa oleville rikostuomioistuimille (Ruanda ja entinen Jugoslavia), rahoitustuen antaminen pysyvän kansainvälisen tuomioistuimen valmisteluun ja toimintaan liittyviin töihin, tuomioistuimien henkilöstön kouluttaminen niin, että otetaan huomioon myös sukupuolinäkökohdat.

[59] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan 3 kohdan e alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 3 kohdan e alakohta

* Toiminta ja kohderyhmät

Tukea on annettu hankkeille, joilla pyritään väliaikaisten tuomioistuimien tehokkaan toiminnan suurimpien esteiden ylittämiseen ja joiden avulla pyritään varmistamaan kansainvälisen tuomioistuimen perustamisenprosessin seuraavia vaiheita. Vuosina 1996-1999 komissio antoi teknistä apua molemmille väliaikaisille tuomioistuimille muun muassa palkkaamalla oikeusavustajia, tukemalla "kansallista oikeusistuntojen tarkkailualoitetta", tukemalla kirjasto- ja tiedotuspalveluja sekä uhreja ja todistajia käsittelevää yksikköä.

Aloitteissa pyrittiin lisäämään Ruandan ja entisen Jugoslavian väliaikaisten tuomioistuimien toimintaan liittyvää tietoisuutta ja keskityttiin entisen Jugoslavian väliaikaisen tuomioistuimen syyttäjäntoimiston työhön ja Ruandan väliaikaisen tuomioistuimen julkaisutyöhön. Aloitteissa tuettiin esimerkiksi tiedotusvälineille suunnattua Ruandan väliaikaiseen tuomioistuimeen liittyvää tiedotusta, jotta voitaisiin vähentää propagandaa, koska se aiheuttaa väkivaltaisuuksia alueella, jossa väestöllä ei ole käytettävissään vaihtoehtoisia tietolähteitä. Muissa hankkeissa keskityttiin kadonneiden henkilöiden tunnistamisen tärkeyteen ja "ante mortem"-tietokantakeskuksen perustamiseen Bosniaan ja Hertsegovinaan ja oikeusopillisista asiantuntijoista koostuvien ryhmien suorittamien massahautojen kaivauksien valvontahankkeisiin.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 3 256 000

1997 : 3 300 000

1998 : 2 794 039

1999 : 3 201 796

YHTEENSÄ: 12 551 835

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: entisen Jugoslavian alueen kansainvälinen rikostuomioistuin

Yhteisön ja YK:n yhteishankkeen kokonaistavoite on puuttua kolmeen pääasialliseen ongelmaan, jotka ovat estäneet entisen Jugoslavian kansainvälistä tuomioistuinta (ICTY) täyttämästä tehtäväänsä. [60] Hankkeessa on ensinnäkin pyritty korjaamaan entisen Jugoslavian alueen maiden suurien väestöryhmien väärinkäsityksiä kansainvälisestä tuomioistuimesta. Toiseksi on varmistettu asianmukaisen oikeusavun saaminen ja oikeudenmukainen oikeudenkäynti syytetyille, mihin on liittynyt myös puolustusasianajajille tarkoitettu koulutusohjelma. Kolmanneksi on varmistettu, että tuomarit ja tuomioistuimen henkilöstö pystyvät tekemään oikeustutkimusta tehokkaasti.

[60] B7-706, hanke N:o 99-076, Yhdistyneiden kansakuntien yhteisohjelma: Tuki entisen Jugoslavian kansainväliselle rikostuomioistuimelle"

ICTY:n tehtävän toteuttamisen suurimpien esteiden voittaminen // Ensimmäiseen ongelmaan on tartuttu korjaamalla alueen puolueellisten tiedotusvälineiden vääristelevää tiedotusta, joka on vaikuttanut entisen Jugoslavian kansainvälisen tuomioistuimen käsittelemiin tapahtumiin hyvin kielteisellä tavalla.

Kenttähenkilöstön avulla pyrittiin luomaan läheiset työsuhteet yleiseen mielipiteeseen vaikuttavien henkilöiden kanssa. Luottamusta lisäävät toimet kohdistettiin tiettyihin väestön kohderyhmiin. Toiseen ongelmaan puututtiin tarjoamalla kaikille oikeudenkäynteihin osallistuville ammattilaisille riittävää asiantuntija-apua. Entisen Jugoslavian kansainvälinen tuomioistuin työskentelee käyttämällä erilaisten rikosoikeudellisten sääntöjen yhdistelmää, johon on otettu aineksia sekä vastapuolen että tutkintapuolen järjestelmistä. Molemmilla oikeuden eteen tulevilla osapuolilla on oltava "yhtäläiset aseet", jotta ne voivat työskennellä tehokkaasti. Tutkimusaineiston saattaminen ICTY:n henkilöstön, tuomareiden ja henkilökunnan jäsenten käyttöön, jotta oikeustutkimukselle saadaan parempi perusta, oikeuden kirjalliset päätökset ja ICTY:n toiminnan kolmannen merkittävän esteen poistamiseen tarvittavan oikeusopin kehittäminen. Asiat, joita ICTY on käsitellyt, saavat lisävalaistusta laajasta vertailevasta tutkimuksesta, ja tuomioistuimen kirjastoon on saatu lisää oikeustieteellisiä julkaisuja, on- ja off line-tietokantoja sekä täydellinen kansallinen säädöskokoelma yleisestä oikeudesta ja siviilioikeusjärjestelmästä.

1.3.3. Kansalliset ponnistuksen aseellisten joukkojen saamiseksi siviiliviranomaisten valvontaan

* Taustatietoja

Aseistetuilla joukoilla on ratkaiseva vaikutus monien maiden poliittiseen vakauteen. Siksi onkin tarpeellista lisätä demokratiaan liittyvien sääntöjen kunnioitusta turvallisuusjoukoissa ja vahvistaa kansalaisten turvallisuusjoukkoihin kohdistuvaa siviilivalvontaa. Se tapahtuu parantamalla ja edistämällä tietoutta kansalaisyhteiskunnasta. Neuvoston mukaan yhteisön rahoituksen yksi tavoite on pyrkiä "tukemaan kansallisia pyrkimyksiä siviilihallinnon ja armeijan tehtävien pitämiseksi erillään toisistaan, antamaan siviili- ja sotilashenkilöstölle tietoa ja koulutusta ihmisoikeuksien kunnioittamisen alalla". [61]

[61] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975 2 artiklan 2 kohdan g alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976 3 artiklan 2 kohdan g alakohta

* Toiminta

Turvallisuusjoukkojen demokraattisen hallinnon vahvistamista on korostettu. Sitä on toteutettu vaihtamalla kokemuksia aseistettujen joukkojen siviilivalvonnasta ja edistämällä hyviä siviiliväestön ja armeijan välisiä suhteita ja kansalaisten osallistumista. Armeijan upseerit, parlamentaarikot, valtion virkamiehet, kansalaisjärjestöt, toimittajat ja muut kansalaisyhteiskunnan toimijat ovat kaikki yhdessä osallistuneet koulutuskursseille, joissa on opetettu demokraattisen yhteiskunnan arvoja ja sotajoukkojen asemaa.

Tavoitteen saavuttamiseksi rahoitettiin useita kasvatusohjelmia, seminaareja ja konferensseja. Muussa toiminnassa on kehitetty turvallisuusjoukkojen avoimuutta ja demokratiaan kuuluvaa tilintekovelvollisuutta. Valvonta oli merkittävä osa tätä prosessia ja siihen liittyvä tärkeiden lakialoitteiden tutkiminen liittyen tiedonsaantiin, puutteelliseen lainsäädäntöön sekä yksilönoikeuksien rikkomuksiin turvallisuusjoukkojen taholta sekä kansainvälisen "kirjeenvaihtajien" verkoston luominen, johon kuuluu kansalaisjärjestöjä, tutkijoita, toimittajia ja parlamenttien jäseniä. Heidän tarkoituksenaan on koota yhteen ja jakaa keskenään tietoa turvallisuusjoukkoihin liittyvistä aiheista.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 966 420

1997 : 509 922

1998 : 726 856

1999 : 0

YHTEENSÄ: 2 203 198

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Georgian armeijan ja turvallisuuspoliisin siviilivalvonta

Kaukaasian rauhan, demokratian ja kehityksen instituutti Tbilisissa Georgiassa auttoi tämän komission 148 752 eurolla rahoittaman hankkeen toteuttamisessa vuonna 1997. [62]

[62] Tacis-demokratiahanke No. 98-4009, Kaukaasian rauhan, demokratian ja kehityksen instituutti, "Georgian armeijan ja turvallisuusjoukkojen siviilivalvonta"

Demokraattisen siviilien ja armeijan välisen suhteen mallin kehittämisen edistäminen Georgiassa // Hankkeen tavoitteena oli edistää kansalaisten osallistumista valtion puolustusverkoston rakentamiseen, jotta voitiin suosia siviiliväestön ja sotavoimien välisen suhteen demokraattisen mallin kehittymistä Georgiassa.

Tarkemmin määriteltyjä tavoitteita olivat valvonta, tiedonkeruu armeijan ja turvallisuusjoukkojen politiikasta Georgiassa ja eri kohderyhmien kouluttaminen turvallisuusyhteisön ja siviiliväestön ja armeijan suhteisiin liittyvissä asioissa, mukaan luettuna parlamentin jäsenet, valtion virkamiehet, armeijan edustajat ja kadetit, kansalaisjärjestöt ja tiedotusvälineet. Tiedon levittäminen tärkeimmistä siviiliväestön ja armeijan suhteisiin demokraattisessa yhteiskunnassa liittyvistä aiheista oli tärkeä osa hanketta. Toimintaan on kuulunut työpajoja, koulutusta sekä kansalaisyhteiskuntaan ja armeijaan liittyvällä tietokannalla varustetun tiedotuskeskuksen perustaminen, ja lisäksi on avustettu valtionelimiä lainsäädännöllisessä ja politiikantekoon liittyvässä toiminnassa. Tiedotuskeskus on lisäksi valvonut alueen tiedotusvälineitä ja tuottanut säännöllisesti tiedotuslehtistä sekä oppikirjan, jossa on palautetietoa koulutustoiminnasta. Hankkeessa on tuotettu viisi televisioelokuvaa, joiden avulla halutaan lisätä yleistä tietoisuutta asiasta.

1.3.4. Ihmisoikeuksien valvonta

* Taustatietoja

Valvonta on ratkaisevan tärkeää toimintaa, kun halutaan varmistaa, että toimitaan kansainvälisten ihmisoikeusstandardien mukaisesti. Valvonnan tai toiminnan, jota vaihtoehtoisesti kuvataan "todentamiseksi" tai "tosiasioiden selvittämiseksi", tarkoituksena on ennen kaikkea toimia ennaltaehkäisevästi. Sen tehtävänä voi olla esimerkiksi varoittaa lähestyvästä tuhosta ja vaikuttaa varoittavasti niihin, jotka tietävät olevansa vastuussa tilanteesta. Selkkauksen syntymisen tai vakavien ihmisoikeusrikkomuksien jälkeen valvonta voi olla yksi viranomaisille suunnatun avun muoto, kun on rakennettava uudelleen ihmisoikeuksiin liittyvää infrastruktuuria. Kuten Alston ja Weiler sanovat, valvonta on:

tarpeellinen osa jokaista strategiaa, jotta kansalaisyhteiskuntaa ja yhteisöä voidaan tukea laajamittaisesti haavoittuvien ryhmien ihmisoikeuksien suojelemiseksi toteutettavissa toimenpiteissä. [63]

[63] Alston, P. & Weiler, J.H.H. An EU Human Rights Policy teoksessa Alston, P. 'The EU and Human Rights', Oxford 1999, s. 55

Euroopan unionille valvonnan tukeminen on oleellinen osa ihmisoikeusstrategiaa. Lisäksi luotettava tiedon tarjoaminen ihmisoikeustilanteesta tietyissä maissa on ratkaiseva edellytys varojen kohdentamiselle tiettyihin tarpeisiin. Parlamentti on kehottanut komissiota "tukeutumaan ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevia kertomuksia laatiessaan ihmisoikeuksien kunnioittamista valvovien kansainvälisten elinten ja/tai instituutioiden tarjoamaan tietoon." [64] Ihmisoikeusasetuksissa annetaan valtuudet teknisesti ja rahallisesti "tukea toimia, joiden tarkoituksena on ihmisoikeuksien tarkkailu, myös tarkkailijoiden koulutus". [65]

[64] Euroopan parlamentin päätöslauselma A4-0381:97, ibid, 10 kohta

[65] Neuvoston asetuksen (EY) N:o 975/1999 2 artiklan1 kohdan h alakohta ja neuvoston asetuksen N:o 976/1999 3 artiklan 1 kohdan h alakohta

* Toiminta ja kohderyhmät

Komissio on tukenut esimerkiksi lasten oikeuksiin erikoistuneiden kansainvälisten kansalaisjärjestöjen harjoittamaa valvontaa Bangladeshin, Palestiinan hallintoalueiden, Kroatian ja Venäjän kaltaisilla alueilla. YK:n valvontaoperaatioihin ja kenttätehtäviin Ruandassa, Angolassa ja Kolumbiassa on myös annettu rahoitusta.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996 : 7 723 711

1997 : 3 274 424

1998 : 308 612

1999 : 850 545

YHTEENSÄ: 12 157 292

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: Kolumbian ihmisoikeusvaltuutetun toimisto

Kolumbian heikkenevän ihmisoikeustilanteen vuoksi YK:n ihmisoikeuskomitea ilmaisi syvän huolestumisensa maan sisäisestä väkivallasta, kidutuksesta, rikollisten rankaisemattomuudesta ja siitä, että ihmisiltä riistetään oikeus elää. [66] Puheenjohtajan lausunnossa todetaan, että Kolumbian hallituksen aloitteen ja "sopivien rahoituslähteiden tunnistamisen" perusteella ihmisoikeusvaltuutetun tulisi perustaa pysyvä toimisto Kolumbiaan. Sen tehtävänä olisi auttaa Kolumbian viranomaisia kehittämään ihmisoikeuksien edistämiseen ja suojaamiseen tähtääviä toimintaperiaatteita. Sopivia rahoituslähteitä ei kuitenkaan heti ilmennyt. Ihmisoikeusvaltuutetun toimiston toiminnalle asetettiin jyrkkiä rahoitukseen liittyviä rajoituksia, eikä se olisi voinut rahoittaa tämänkaltaista kenttäoperaatiota muutoin kuin lahjoituksilla. Se olisi puolestaan vienyt liikaa aikaa, kun otetaan huomioon tilanteen kiireellisyys. Euroopan unionilla olikin ihanteellinen tilaisuus kohdistaa apuaan konkreettiseen hankkeeseen ihmisoikeuksien suojelemiseksi.

[66] YK:n ihmisoikeuskomitean 53. istuntokausi, puheenjohtajan lausunto kohdassa 9, 23. huhtikuuta 1996

Erittäin pätevien asiantuntijoiden toimittaminen ihmisoikeusvaltuutetun toimiston tehtävän toteuttamiseen // Komission tavoitteina oli auttaa ihmisoikeusvaltuutettua saamaan aikaan tarvittava muutos ihmisoikeustilanteeseen, erityisesti tuomalla erittäin päteviä asiantuntijoita hoitamaan tehtävää Bogotan toimistoon ja arvioimaan sen työtä. Lisäksi komissio tähtäsi hyödylliseen

"kokemusten, tiedon ja dokumentaation" vaihtoon asiantuntijoiden ja muiden yhteisön tukea saavien Latinalaisen Amerikan organisaatioiden välillä. Ihmisoikeusvaltuutetun toimiston, Kolumbian hallituksen ja komission välisten tiiviiden neuvottelujen jälkeen päädyttiin sopimukseen ihmisoikeusvaltuutetun toimiston perustamisesta. Sopimus tehtiin ja allekirjoitettiin 26. marraskuuta 1996. Näin yhteisö helpotti toimiston toimintaa kolmen vuoden ajan vuodesta 1996 lähtien myöntämällä noin 1,3 miljoonalla euroa viiden ihmisoikeustarkkailijan palkkaamiseen. [67]

[67] B7-703, hankkeet nro DEM/COL/96/57 & DEM/COL/97/39, ICJ "Ihmisoikeusvaltuutetun toimisto Bogotassa: 5 ihmisoikeusvirkailijaa"

Valittiin viisi ihmisoikeustarkkailijaa sen perusteella, että heillä oli kokemusta YK:n kenttäoperaatioista ja tietoa ihmisoikeuksista ja ihmisoikeuksiin liittyvästä lainsäädännöstä. Heidän tehtävänään oli neuvoa Kolumbian viranomaisia ihmisoikeuspolitiikan ja ohjelmien muotoilemisessa ja toteuttamisessa liittyen maan sisäiseen väkivaltaan. Viranomaisten on määrä toimia yhdessä maan hallituksen, kolumbialaisten kansalaisjärjestöjen ja ICRC:n (International Committee of the Red Cross) kanssa. Heille annettiin lisäksi tehtäväksi ottaa vastaan valituksia väitetyistä ihmisoikeuksien ja ihmisoikeuslainsäädännön rikkomuksista, analysoida nämä väitteet ja toimittaa sen asiasta vastaaville kansallisille, alueellisille sekä kansainvälisille tahoille (esimerkiksi YK:n sopimusosapuolille, työryhmille ja erityisreporttereille). Ihmisoikeusvaltuutetun toimisto lisäsi kansainvälisen yhteisön tietoisuutta Kolumbian ihmisoikeustilanteesta. Ilman komission apua toimistoa ei olisi voitu perustaa. Ihmisoikeuksien valvonta on monissa olosuhteissa vaikeasti hoidettava tehtävä, ja yhteisön senkaltaisiin hankkeisiin osallistumisen huolellista arviointia olisikin korostettava.

1.4. KOHDERYHMIEN ALOITTEET

>VIITTAUS KAAVIOON>

Komissio on kehittänyt lähestymistavan, jossa keskitytään kaikkein haavoittuvimpiin sosiaaliryhmiin sen sijaan, että tarkasteltaisiin pelkästään yksittäisiä henkilöitä erikseen. [68] Lähestymistavassa kohteena ovat henkilöt, joiden perusoikeuksia on loukattu tai joilta perusoikeudet on riistetty, ja tarkoituksena on kehittää heidän suojelemistaan yksilöinä. Tällaisia ryhmiä ovat naiset, lapset, kansalliset vähemmistöt, alkuperäiskansat, pakolaiset sekä asuinseudultaan siirtymään joutuneet henkilöt, vangit ja kidutuksen uhrit. Lähestymistapaa täydentävät aloitteet, joiden kohteena ovat ihmisoikeustilanteeseen vaikuttavat ammattiryhmät, kuten toimittajat, asianajajat ja tuomarit sekä ase- ja poliisivoimat ja turvallisuusjoukot.

[68] KOM (95) 567 lopullinen, ibid

1.4.1. Erityissuojelua tarvitsevat ryhmät

(a) Naisten täysivaltaistaminen

* Taustatietoja

Kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskeva YK:n yleissopimus (CEDAW) ja Beijingissä järjestetyn maailman neljännen naisten kokouksen toimintaohjelma on ratifioitu ja niitä on kiitetty laajalti. Niiden suojelemia oikeuksia ei kuitenkaan usein toteuteta, ja naiset ja tytöt ympäri maailman ovat entistä useammin vakavan syrjinnän ja väkivallan uhreja.

Euroopan unioni pitää erittäin tärkeänä naisten oikeuksien tarkastelemista osana ihmisoikeuksien asialistaa ja on kaikilla tasoilla toistanut Beijingin toimintaohjelman voimakkaan viestin, jonka mukaan "naisten oikeudet ovat ihmisoikeuksia". Amsterdamin sopimus vahvistaa yhteisön sukupuolten tasa-arvoa edistävän toiminnan oikeusperustaa huomattavasti. Sopimuksen 2, 3 ja 13 artikloissa ilmaistaan unionin sitoutuminen sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamiseen. EU tuki aloitetta CEDAW:in täydentämiseksi lisäpöytäkirjalla, joka tekee yksittäiset kanteet valtiota vastaan mahdolliseksi, ja on kehittänyt vuodesta 1996 lähtien Euroopan-laajuista politiikkaa naisilla käytävän kaupan torjumiseksi. Tampereen Eurooppa-neuvoston vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskevissa päätelmissä mainitaan erityisesti tämän ilmiön torjuminen.

Parlamentti määritteli naisten ihmisoikeuksien kunnioittamisen 2000-luvulla ensisijaiseksi tavoitteeksi ensimmäisessä ihmisoikeuksia koskevassa vuosittaisessa mietinnössään, jossa todetaan, että "Euroopan unionilla on suuri vastuu naisten oikeuksien edistämisessä kaikkialla maailmassa". [69] Parlamentti keskittyi naisiin kohdistuvan väkivallan estämiseen ja heidän yhteiskunnallisen ja taloudellisen syrjintänsä lopettamiseen. Parlamentti teki mietinnössä sen johtopäätöksen, että naisiin kohdistuvan väkivallan lopettamiseksi tarvitaan YK:n ja EU:n tapaisten kansainvälisten elinten sekä kansallisten hallitusten ja kansalaisjärjestöjen välistä tiivistä yhteistyötä.

[69] Euroopan parlamentin vuosittainen mietintö "Kansainvälinen ihmisoikeustilanne ja Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikka 1999", PR\387649EN.doc, s. 13

Myös ihmisoikeusasetukset oikeuttavat kohtelemaan naisia ensisijaisina ryhminä myönnettäessä yhteisön tukia. Uusi komissio on päättänyt hyödyntää täysipainoisesti sille EY:n perustamissopimuksella annettua uutta toimivaltaa. Beijingissä määritellystä "sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamisen" strategiasta on tullut komission tasa-arvopolitiikan keskeinen osa. Komissio on ollut aktiivisesti mukana Beijingin toimintaohjelman viisivuotistarkistuksessa ja julistanut vuoden 1999 naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseksi vuodeksi. Komissio julisti vuoden 1999 naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseksi vuodeksi ja johti Euroopan yhteisön valtuuskuntaa YK:n yleiskokouksen erityisistunnossa "Beijing + 5" kesäkuussa 2000.

* Toiminta ja kohderyhmät

Komissio on tukenut maailmanlaajuisesti naisten aseman parantamista ja heidän suojelemistaan syrjinnältä ja väkivallalta. Lähi-idän hankkeisiin on kuulunut naisten taloudellisen ja poliittisen täysivaltaistamisen tukeminen, johon sisältyy yhtäläisen vaaleihin osallistumisen edistäminen ja seksuaalisen hyväksikäytön uhrien auttaminen. Latinalaisessa Amerikassa on rahoitettu oikeusapuohjelmia sekä sukupuoleen perustuvaa väkivaltaa käsitteleviä poliisien koulutuskursseja. Aasiassa aiheena on ollut seksityöntekijöiden uudelleenintegrointi yhteiskuntaan ja naiskaupan uhrien auttaminen muilla tavoin, ja Välimeren maissa tukea on myönnetty oikeusavun antamiseen sekä hankkeisiin, jotka edistävät naisten oikeuksia selkkaustilanteissa.

Afrikassa toimintaan on kuulunut naisten oma-apuryhmien ja naisten demokratiaan osallistumisen sekä oikeusapukeskusten ja naisten oikeuksia käsittelevien kesäkoulujen tukeminen. Euroopassa on tuettu muun muassa naisyhdistysten valmiuksien lisäämistä, neuvontaa raiskausten aiheuttamissa traumatapauksissa ja terapiaa sodan naisuhreille. Asianajajien, kansalaisjärjestöjen ja paikallishallinnon viranomaisten kouluttaminen sekä naisilla käytävän kaupan estäminen olivat myös tärkeitä avustusalueita.

* Varojen kohdentaminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

// 1996: 3 067 811

1997: 3 880 405

1998: 2 512 648

1999: 585 466

YHTEENSÄ: 10 046 330

* Alueellinen jakautuminen

>VIITTAUS KAAVIOON>

* Esimerkki: La Strada: Naisilla käytävän kaupan estäminen Keski- ja Itä-Euroopassa

Hollantilainen naisilla käytävää kauppaa vastustava säätiö (STV) auttaa kehittämään naisilla käytävän kaupan vastaisia toimintaperiaatteita ja antaa tukea uhreille. Se on saanut Tsekin tasavaltaan, Puolaan ja Ukrainaan keskittyvään ohjelmaansa "La Strada" (suom. "tie") komissiolta tukea 400 000 euroa vuodesta 1996 lähtien. [70] Keski- ja Itä-Euroopan sekä uusien itsenäisten valtioiden naisten pakottaminen prostituutioon on melko varmasti lisääntymässä. Näiden maiden taloudellinen tilanne ja kauppiaiden valheelliset lupaukset saavat naiset etsimään parempaa elämää muista maista, joissa he ovat alttiina vakaville ihmi