32.

Lisätään jakso seuraavasti: ”2.5. REPowerEU-suunnitelmaa edistävä tuki uusiutuvan energian, varastoinnin ja uusiutuvan lämmön käyttöönoton nopeuttamiseen 53 a. SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla käytettävissä olevien nykyisten mahdollisuuksien lisäksi Venäjän Ukrainaan kohdistaman sotilaallisen hyökkäyksen ja REPowerEU-suunnitelman (*) yhteydessä on olennaisen tärkeää nopeuttaa ja laajentaa uusiutuvan energian saatavuutta kustannustehokkaalla tavalla, jotta voidaan nopeasti vähentää riippuvuutta Venäjän fossiilisten polttoaineiden tuonnista ja jouduttaa energiasiirtymää. Valtiontuki, joka myönnetään aurinko- ja tuulivoimakapasiteetin, geotermiseen energiaan liittyvän kapasiteetin, sähkön ja lämmön varastoinnin ja uusiutuvan lämmön käyttöönoton sekä uusiutuvan vedyn, orgaanisista jätteistä ja jäämistä saatavan biokaasun ja biometaanin tuotannon nopeuttamiseen, on osa tarkoituksenmukaista, tarpeellista ja kohdennettua ratkaisua, jolla vähennetään riippuvuutta fossiilisista tuontipolttoaineista tämänhetkisessä tilanteessa. Koska on varmistettava kiireellisesti sellaisten hankkeiden ripeä toteuttaminen, joilla nopeutetaan uusiutuvan energian, varastoinnin ja uusiutuvan lämmön käyttöönottoa, on perusteltua tehdä väliaikaisesti tiettyjä yksinkertaistuksia tukitoimenpiteiden täytäntöönpanoon. 53 b. Komissio katsoo SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella sisämarkkinoille soveltuvaksi tuen, joka on tarkoitettu uusiutuvista lähteistä tuotettavan sähkön sekä uusiutuvan vedyn, orgaanisista jätteistä ja jäämistä tuotettavan biokaasun ja biometaanin, sähkön ja lämmön varastoinnin ja uusiutuvan lämmön edistämistoimiin, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a. tuki myönnetään johonkin seuraavista: (i) aurinkokennoilla tai muulla tavoin tapahtuva aurinkosähkön tuotanto; (ii) tuulivoimaan perustuva sähköntuotanto; (iii) geotermisen energian tuotanto; (iv) sähkön tai lämmön varastointi; (v) uusiutuvan lämmön tuotanto, myös Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/2001 (*) liitteen VII mukaisten lämpöpumppujen avulla; (vi) uusiutuvan vedyn tuotanto; (vii) biokaasun ja biometaanin tuotanto jätteistä ja jäämistä direktiivin (EU) 2018/2001 29 artiklan mukaisten EU:n kestävyyskriteerien ja asetuksen (EU) 2018/841 (**) mukaisesti; b. tukiohjelmat voidaan rajata yhteen tai useampaan a alakohdassa tarkoitettuun teknologiaan, mutta niihin ei saa sisältyä keinotekoisia rajoituksia tai syrjintää (myöskään lisenssien, lupien tai käyttöoikeussopimusten myöntämisessä, jos sellaisia vaaditaan), esimerkiksi rajoituksia, jotka koskevat hankkeiden kokoa, sijaintia tai alueellisia näkökohtia tai jonkin a alakohdassa tarkoitetun teknologian hyvin erityisiä (ala)tyyppejä; c. tuki myönnetään suorina avustuksina, takaisinmaksettavina ennakkoina, lainoina, takauksina tai veroetuuksina; d. tuki myönnetään sellaisen tukiohjelman perusteella, jonka suuruus on arvioitu ja jolla on alustava budjetti; e. tuki myönnetään viimeistään 30. kesäkuuta 2023, ja laitosten on oltava valmiita ja toiminnassa 24 kuukauden kuluessa tuen myöntämispäivästä tai 30 kuukauden kuluessa tuen myöntämispäivästä, jos tuki myönnetään merituulivoimaloita ja uusiutuvan vedyn tuotantolaitoksia varten. Jos tätä määräaikaa ei noudateta, tuen määrästä on kolmen ensimmäisen viivästyskuukauden jälkeen maksettava takaisin 5 prosenttia tai sitä on alennettava 5 prosentilla viivästyskuukautta kohti, minkä jälkeen prosenttiosuus on kuudennen kuukauden jälkeen korotettava 10 prosenttiin viivästyskuukautta kohti, paitsi jos viivästys johtuu tekijöistä, joihin tuensaaja ei voi vaikuttaa, eikä viivästystä ole voitu kohtuudella ennakoida (***); f. jos tuki myönnetään jatkuvia tukimaksuja koskevien sopimusten muodossa, sopimukset eivät saa olla voimassa yli 15 vuotta tuetun laitoksen toiminnan aloittamisen jälkeen; g. tuki myönnetään avoimella, selkeällä, läpinäkyvällä ja syrjimättömällä tarjouskilpailumenettelyllä, joka perustuu ennalta määriteltyihin ja strategisten tarjousten riskin minimoiviin puolueettomiin kriteereihin. Vähintään 70 prosenttia kaikista valintakriteereistä, joita käytetään tarjousten asettamisessa paremmuusjärjestykseen, on määriteltävä tukena ympäristönsuojeluyksikköä (****) tai energiayksikköä kohti; h. tarjouskilpailumenettely ei ole kuitenkaan pakollinen, jos tuki myönnetään veroetuuksina ja tukea myönnetään samalla tavalla kaikille samalla alalla toimiville tukikelpoisille yrityksille, jotka ovat samassa tai samankaltaisessa tosiasiallisessa tilanteessa tukitoimenpiteen tavoitteiden tai päämäärien osalta. Tarjouskilpailumenettely ei ole pakollinen myöskään silloin, kun yrityskohtainen tuki on enintään 20 miljoonaa euroa hanketta kohti ja tuensaajat ovat pieniä hankkeita, jotka määritellään seuraavasti: (i) sähkön tuotanto ja sähkön tai lämmön varastointi – hankkeet, joissa asennettu kapasiteetti on enintään 1 MW; (ii) lämmöntuotanto- ja kaasuntuotantoteknologiat – hankkeet, joissa asennettu kapasiteetti on enintään 1 MW tai vastaava; (iii) uusiutuvan vedyn tuotanto – hankkeet, joissa asennettu kapasiteetti on enintään 3 MW tai vastaava; (iv) biokaasun ja biometaanin tuotanto jätteistä ja jäämistä – hankkeet, joissa asennettu kapasiteetti on enintään 25 000 tonnia vuodessa; (v) kokonaan pk-yritysten tai uusiutuvan energian yhteisöjen omistuksessa olevat hankkeet – hankkeet, joissa asennettu kapasiteetti on enintään 6 MW; (vi) pelkästään tuulienergiaa koskevat, kokonaan pienten ja mikroyritysten tai uusiutuvan energian yhteisöjen omistuksessa olevat hankkeet – hankkeet, joissa asennettu kapasiteetti on enintään 18 MW. Jos pieniin hankkeisiin ei myönnetä tukea tarjouskilpailumenettelyllä, tuki-intensiteetti saa olla enintään 45 prosenttia investoinnin kokonaiskustannuksista. Tuki-intensiteettiä voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienille yrityksille myönnettävästä tuesta, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurille yrityksille myönnettävästä tuesta; i. tarjouskilpailun kohteena olevat kapasiteetin tai tuotannon määrät on vahvistettava sen varmistamiseksi, että tarjouskilpailumenettely perustuu tosiasiallisesti kilpailuun. Jäsenvaltion on osoitettava, että tarjouskilpailun kohteena oleva määrä ja mahdollinen hanketarjous todennäköisesti vastaavat toisiaan. Tämä voidaan tehdä viittaamalla aiempiin huutokauppoihin ja kansallisen energia- ja ilmastosuunnitelman teknologiatavoitteisiin (*****) tai ottamalla käyttöön suojamekanismi sen riskin varalta, että tarjotut määrät ovat liian pieniä. Jos määrät jäävät tarjouskilpailumenettelyissä toistuvasti liian pieniksi, jäsenvaltion on otettava käyttöön korjaustoimenpiteitä kaikkia samaa teknologiaa koskevia tulevia ohjelmia varten, jotka se ilmoittaa komissiolle; j. tuki on suunniteltava siten, että säilytetään tehokkaat toimintakannustimet ja hintasignaalit. Lisäksi tuki on suunniteltava siten, että sillä voidaan puuttua windfall-voittoihin myös silloin, kun sähkön tai kaasun hinnat ovat erittäin korkeita, esimerkiksi ottamalla käyttöön ennalta määritelty takaisinperintämekanismi tai myöntämällä tuki kaksisuuntaisten hinnanerosopimusten muodossa (******); k. jos tuki myönnetään uusiutuvan vedyn tuotantoon, jäsenvaltion on varmistettava, että vety tuotetaan uusiutuvista energialähteistä niiden menetelmien mukaisesti, jotka vahvistetaan direktiivissä (EU) 2018/2001 muuta kuin biologista alkuperää olevia uusiutuvia nestemäisiä ja kaasumaisia liikenteen polttoaineita varten; l. tämän toimenpiteen mukaista tukea ei saa yhdistää muihin tukiin, jotka myönnetään samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin; m. tukea voidaan myöntää investointeihin, joiden työt on aloitettu 20. heinäkuuta 2022 tai sen jälkeen. Ennen 20. heinäkuuta 2022 aloitettujen hankkeiden osalta tukea voidaan myöntää, jos investoinnin merkittävä nopeuttaminen tai kohdealan laajentaminen sitä edellyttää. Tällaisissa tapauksissa tukikelpoisia ovat ainoastaan investoinnin nopeuttamiseen tai kohdealan laajentamiseen liittyvät lisäkustannukset; n. tuen on kannustettava tuensaajaa tekemään investointi, jota se ei toteuttaisi tai jonka se toteuttaisi rajoitetusti tai eri tavalla ilman tukea. Komissio katsoo, että ottaen huomioon poikkeukselliset taloudelliset haasteet, joita yritykset kohtaavat tämänhetkisen kriisin vuoksi, yleensä on niin, että ilman tukea tuensaajat jatkaisivat toimintaansa ilman muutoksia, jos niiden toiminnan jatkaminen muutoksitta ei merkitse unionin oikeuden rikkomista; o. jäsenvaltion on varmistettava ”ei merkittävää haittaa” -periaatteen noudattaminen. (*) COM(2022) 230 final, 18. toukokuuta 2022." (*) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 82)." (**) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/841, annettu 30 päivänä toukokuuta 2018, maankäytöstä, maankäytön muutoksesta ja metsätaloudesta aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien sisällyttämisestä vuoteen 2030 ulottuviin ilmasto- ja energiapolitiikan puitteisiin sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja päätöksen N:o 529/2013/EU muuttamisesta (EUVL L 156, 19.6.2018, s. 1)." (***) Tällaisia tekijöitä voisivat olla esimerkiksi pandemiasta johtuva väestön pakollinen eristäminen tai hankkeisiin tarvittavien laitteistojen toimitusketjun maailmanlaajuiset häiriöt. Viivästykset hankkeelle vaadittavien lupien saamisessa eivät kuitenkaan sisälly tällaisiin viivästyksiin." (****) Esimerkiksi euroina jokaista tonnia kohti, jolla hiilidioksidipäästöjä vähennetään." (*****) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1999, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 663/2009 ja (EY) N:o 715/2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/22/EY, 98/70/EY, 2009/31/EY, 2009/73/EY, 2010/31/EU, 2012/27/EU ja 2013/30/EU, neuvoston direktiivien 2009/119/EY ja (EU) 2015/652 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 kumoamisesta (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 1)." (******) Hinnanerosopimus antaa tuensaajalle oikeuden korvaukseen, joka vastaa kiinteän rajahinnan ja viitehinnan – kuten markkinahinnan – erotusta tuotosyksikköä kohti. Hinnanerosopimuksiin voi sisältyä myös takaisinmaksuja tuensaajilta veronmaksajille tai kuluttajille ajanjaksoilta, joina viitehinta ylittää kiinteän rajahinnan.”"