"Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä ja valvontaa koskevista säännöistä" ja "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 91/68/ETY muuttamisesta skrapien osalta"



Virallinen lehti nro C 258 , 10/09/1999 s. 0019 - 0023



Talous ja sosiaalikomitean lausunto aiheista: - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä ja valvontaa koskevista säännöistä" ja - "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivin 91/68/ETY muuttamisesta skrapien osalta" (1999/C 258/06) Neuvosto päätti 22. kesäkuuta 1999 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainituista ehdotuksista. Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -jaosto antoi lausuntonsa 1. kesäkuuta 1999. Esittelijä oli Manuel Ataíde Ferreira. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 7. Ja 9. heinäkuuta 1999 pitämässään 365. täysistunnossa (heinäkuun 7. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 82 puolesta, 13 vastaan 14:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komissio on tehnyt parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen, jonka oikeudellinen perusta on perustamissopimuksen 95 artikla, seuraavien lainsäädännöllisten toimenpiteiden hyväksymisestä: 1.1.1. asetus tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) ehkäisyä ja valvontaa koskevista säännöistä, 1.1.2. direktiivi neuvoston direktiivin 91/68/ETY muuttamisesta skrapien osalta. 1.2. Ehdotetut toimenpiteet ovat osa kompromisseja, jotka komissio esittää BSE:tä koskevien suositusten jatkotoimien seurannasta vastaavalle Euroopan parlamentin valiokunnalle laatimassaan kertomuksessa. 1.2.1. Koska unioni ei ole päässyt kansainvälisen eläintautijärjestön (OIE) täysivaltaiseksi jäseneksi eikä neuvosto ole valitettavasti omaksunut kansalaisten etua ja terveyttä kunnioittavaa vastuuntuntoista asennetta erityisen riskiaineksen poistamiseksi elintarvike- ja rehuketjusta, taudin kehittymisriskiä ihmisissä ei ole edelleenkään ehkäisty riittävästi. 1.3. Tammikuussa 1998 tieteellinen ohjauskomitea laati selonteon erityisestä maantieteellisestä riskistä. Komissio antoi saman vuoden heinäkuussa asiasta suosituksen, josta eräät jäsenvaltiot eivät näytä paljoakaan piittaavan. 1.3.1. Asiaa tutkitaan edelleen eri tasoilla, mutta aiheen monisäikeisyyden ja luonteen vuoksi tutkimustiedot eivät ole vielä käytettävissä. Taudin ennaltaehkäisyn kannalta olennaisiin toimenpiteisiin on kuitenkin ryhdyttävä välittömästi. Asetusehdotuksen asianmukaisuus onkin kiistämätön, sillä se on lainsäädäntöväline, joka takaa parhaiten yhdenmukaisen soveltamisen koko yhteisön alueella ja yhteisön ulkopuolisissa maissa ja joka varmistaa ilman kilpailuvääristymiä yhdessä sovittujen kansanterveystoimien toteuttamisen ja jota voidaan ajantasaistaa ja täydentää nopeasti tutkimuksessa toivottavasti saavutettavan edistyksen valossa. 1.4. Tutkimukset ovat osoittaneet, ettei BSE-taudin aiheuttajan(1) ilmestyminen lampaisiin ja vuohiin ole enää pelkkä teoreettinen mahdollisuus. Nautojen spongiformisten sairauksien oireet ovat märehtijöillä samantapaisia kuin skrapien ilmentymät, eikä voida sulkea pois mahdollisuutta, että tauti tarttuu sekä vertikaalisesti että horisontaalisesti(2) lajien välillä. 1.4.1. BSE näyttää tarttuvan paitsi naudoista myös muista märehtijöistä peräisin olevista tuotteista. Sen takia on olisi harkittava lisätoimia. 1.5. TSE:n laaja-alainen sääntely perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla on selvästi perusteltua ja asianmukaista, vaikka ehdotukset tehdään valitettavasti kovin myöhään. Komissio on ikävä kyllä puuttunut BSE:hen hyvin hitaasti ja on antanut edellä mainitun suosituksen erittäin myöhään. Kesti kauan ennen kuin se reagoi kieltoon, vaikka ennaltaehkäisyssä on aina parempi liioitella kuin vähätellä. 1.5.1. Eräät säännökset ovat kyseenalaisia, koska niissä viitataan ennaltaehkäisyn enimmäisarvoihin ja asetetaan itsekkäät edut taudin ehkäisemisen ja terveyden suojelemisen edelle. 1.6. Tarkasteltavana oleva teksti on kodifiointipyrkimys, ja sitä voidaan täydentää vähitellen joko lainsäädäntövaiheessa tai sen jälkeen keventämällä ehdotetun asetuksen tarkistusprosessia. Ennaltaehkäisy ja valvonta kattavat elintarvikkeiden ja rehun tärkeimmät TSE:t, mutta eivät teollisia tai kosmeettisia valmisteita, lääkkeitä eivätkä lääkintälaitteita. 1.7. Eläinjätteet (joiden hävittäminen on erittäin vakava ongelma) ja gelatiinit sekä rasvat muodostavat erillisen itsenäisen lainsäädännön. 1.7.1. Varmuus "prionin" hävittämiseen tarvittavasta lämpötilasta on kyseenalaista(3), eikä riskiaineksen vääränlaisen varastoinnin ja sen käsittelyssä syntyvien jätteiden riittämättömän hävittämisen aiheuttamia ympäristöongelmia ole tutkittu, minkä vuoksi komission odotetaan antavan asetuksella tehokkaan oikeudellisen kehyksen, jolla taataan ihmisten ja eläinten terveyden suojelu sekä ympäristön laatu. 1.7.2. On myös toivottavaa, että gelatiineja ja rasvoja koskeva lainsäädäntökehys saadaan kodifioitua ja ajantasaistettua ja että ihmisten terveyden suojelua tehostetaan. 1.8. Unionin ulkopuolisia tuonti- ja vientimaita koskevat määräykset ovat samanarvoisia, mikä on erittäin johdonmukaista ja oikeudenmukaista. 1.9. TSK antoi heinäkuussa 1996 lausunnon BSE-taudin monitahoisista seurauksista Euroopan unionissa(4). Komitea puoltaa lausunnossaan märehtijöille tarkoitettujen, lihaa ja luita sisältävien rehujen tuotannon ja markkinoinnin kieltämistä ja esittää, että tutkittaisiin mahdollisuus ulottaa kielto myös muuhun karjaan, jolloin taataan koti- ja hyötyeläinten sekä vankeudessa pidettävien eläinten ravinnon luotettava tuotantojärjestelmä. Komitea esittää lisäksi, että Maailman terveysjärjestön WHO:n luokituksen mukaisten suuririskisten nautaperäisten tuotteiden liikkuminen ja markkinointi on kiellettävä. 1.10. Kun asetusehdotus on hyväksytty, Euroopan unionilla on muodollisesti välineet puuttua asiaan nopeasti. 1.11. Asetuksessa on kahdeksan lukua ja kymmenen liitettä, ja se tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2000 (komission edustajan suullisen ilmoituksen mukaan, sillä toimitetut kielitoisinnot poikkeavat toisistaan). Asetus tulee siis voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu. Olisi toivottavaa, että yhteisön eri tahot pääsisivät yhteisymmärrykseen voimaantulon määräajan aikaistamisesta. 1.11.1. Koska lainsäädäntöprosessi aloitettiin myöhään, on myönnettävä, että asetuksen voimaantulon aikaistaminen on vaikeaa, sillä yhteisöön ja jäsenvaltioihin on ensin luotava hallintorakenteet ja testattava asetuksen asianmukaisen voimaansaattamisen edellyttämät työmenetelmät. 1.11.2. Tämä edellyttää kaikilta asianomaisilta tahoilta suurta poliittista tahtoa ja kaikkien hallinnon tasojen dynaamista toimintaa, koska Euroopan unionilla ei ole minkäänlaista valvonta- eikä seurantajärjestelmää eikä myöskään sääntöjenvastaisten käytäntöjen seuraamusorganisaatiota. 1.12. TSK kannattaa asetusehdotuksen tarkistamista jäljempänä esitettävien näkemysten perusteella, sillä se on aiemminkin asettunut kannattamaan "yleistä nisäkkäiden lihan ja luujauhon käyttökieltoa eläinrehuissa"(5). 2. Erityistä asetusehdotuksesta 2.1. Asetusehdotuksen 3 artiklassa ja liitteessä I annetaan lukuisia määritelmiä ja selvennetään tulkintoja. Eräitä määritelmiä olisi täydennettävä tai vaihtoehtoisesti tarkistettava kiinnittämällä huomiota eri kielitoisintoihin, kun taas toiset käsitteet olisi määriteltävä siten, että ne sovitetaan yhteen muiden käsitteiden kanssa tai ne tulisi poistaa kokonaan. Esimerkkinä voidaan mainita maantieteellisen alueen käsite, joka on nivellettävä maantieteelliseen valvontavyöhykkeeseen. 2.2. Asetusehdotuksen 4 artiklan nojalla komissiolla on juridisesti mahdollisuus ryhtyä suojatoimenpiteisiin, jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen aliarvioi TSE:n tartuntariskin, joka vaarantaa ihmisten tai eläinten terveyden, tai jos viranomainen ei tiedosta riskiä. Komissiolla on mahdollisuus toimia joko oma-aloitteisesti tai toisen jäsenvaltion pyynnöstä. 2.2.1. Tämä on olennainen väline, jolla suojellaan terveyttä ja sisämarkkinoiden asianmukaista toteutumista. Säännöksen tehokkuus on kuitenkin kyseenalainen, puhumattakaan siitä, että yhteistyö yhtäältä komission pääosastojen ja toisaalta komission ja jäsenvaltioiden välillä ei näytä saumattomalta. Hyvistä säännöksistä ei ole mitään hyötyä, jos niitä ei noudateta asianmukaisesti ja ajallaan. Unohtamatta eläinlääkintäkomitean vastuuta komitea ilmaisee huolensa siitä, etteivät vastuullistamismekanismit toimi kunnolla. 2.3. Asetusehdotuksen II luvussa määritellään BSE-asema, joka on olennainen osa toteutettavaa järjestelmää. 2.3.1. Jäsenvaltion tai unioniin kuulumattoman valtion velvollisuus on esittää koko aluetta tai alueensa osaa koskeva luokittelupyyntö asetuksessa säädettyjen tietojen pohjalta (liite II, A luku). Jos pyyntöä ei kuitenkaan esitetä, komissio luokittelee alueen käytettävissään olevien tietojen pohjalta toimivaltaista komiteaa kuultuaan. Komissiolle toimitettavien tietojen osalta on huomautettava seuraavaa: 2.3.1.1. Liitteessä II, sen A luvun 2 kohdan b) alakohdassa mainittua maantieteellisen alueen käsitettä ei määritellä liitteessä, minkä vuoksi se on selvennettävä (vrt. 7 kohdan alakohta d). On myös muistettava, että alalla on lisäksi ANIMO-järjestelmään (Animal Moves Management System) liittyvä terveysvalvontavyöhykkeen käsite ADNS (Animal Disease Notification System). Päällekkäiset kehykset houkuttelevat petoksiin ja aiheuttavat maanviljelijöille tarpeettomia hankaluuksia. 2.3.1.2. Liitteessä II, sen A luvun 6 kohdan g) alakohdassa mainitaan "BSE:n ja skrapien taudinaiheuttajan kannat". Skrapien taudinaiheuttajan kannat tunnetaan, mutta komission on täsmennettävä BSE:tä koskevan vaatimuksen tieteellistä perustetta, jotta säännöstö olisi tarkka. 2.3.2. Järjestelmä näyttää menettelytapojen osalta asianmukaiselta, koska siinä varmistetaan eläinlääkintäkomitean puuttuminen asiaan ja luodaan vastakkain asettelun periaatteeseen pohjautuva malli, jolla taataan kantojen asianmukainen painottaminen. Komissio aikoo esittää lainsäädäntöprosessissa arviointiperusteet BSE:n leviämisriskistä ihmisiin. 2.4. Liitteen II (B luku) mukaisesti BSE-asema määritetään neljän luokan avulla joko jäsenvaltioissa tai niiden alueilla tai unionin ulkopuolisissa maissa siten, että 1 luokka vastaa turvallista tilannetta tai vaurioitumatonta aluetta. 2.5. Koska OIE on pian aikeissa hyväksyä säännöstön, jonka syntymiseen Euroopan unionin kaikki jäsenvaltiot ovat vastuullisesti vaikuttaneet, komitea suosittaa, että Euroopan unioni ottaa BSE-aseman määrittämisessä vastuulleen II luvun 5 artiklassa ja siihen liittyvässä liitteen II B luvussa mainitun maiden tai alueiden OIE-luokituksen. 2.5.1. Komitea on tyytyväinen komission ja kansainvälisen eläintautiviraston kaavailemaan hankkeeseen määritellä erikseen riskiainekset maantieteellisen riskin perusteella. Näin otetaan huomioon, että BSE-riski vaihtelee jäsenvaltioittain ja alueittain. 2.5.1.1. Luokittelussa olisi pyrittävä eläinten kansainvälisten terveysmääritysten BSE-tautia koskevan luvun mukaisesti seuraaviin maiden tai alueiden luokkiin: - maa tai alue, jossa BSE-tautia ei esiinny - maa tai alue, jossa BSE-tautia esiintyy vain tilapäisesti - maa tai alue, jossa BSE-tautia esiintyy vain vähän - maa tai alue, jossa BSE-tautia esiintyy paljon. 2.5.2. EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission tekemien terveyttä, ympäristönsuojelua ja kuluttajansuojaa koskevien ehdotusten on perustuttava suojelun korkeaan tasoon. 2.5.3. Komission ehdotus pohjautuu BSE-kantatietoihin seitsemän vuoden ajalta. Kaikki viittaa kuitenkin siihen, ettei tietoja saada käyttöön. Sitä paitsi seitsemän vuotta on - kuten jo todettiin - keskipitkä ajanjakso, ja eräiden tutkimusten mukaan tietojenkeruukausi on lyhyt. Lainsäätäjän tulee painottaa kyseistä seikkaa. 2.5.4. Asetuksella pyritään varmistamaan märehtijöiden terveys kieltämällä lihan käyttö (jauhoissa) ja luiden käyttö eläinrehussa. TSK:n näkemyksen mukaan ihmisten terveys on tätäkin tärkeämpää, minkä vuoksi kaikkien sellaisten tuotteiden, joista BSE on mahdollisesti vaarassa tarttua ihmisiin, markkinoille saattaminen on näin ollen kiellettävä koko Euroopan unionissa tai kaikilla liitteessä mainituilla alueilla. WHO on toiminut oikein ja arvioinut riskejä muita itsenäisemmin, minkä vuoksi sen antamia suosituksia on noudatettava. 2.5.5. Kuten TSK suositti jo vuonna 1996, on tärkeää kieltää kaikki elintarvikkeiksi tarkoitetut potentiaaliset riskituotteet, kunnes koko Euroopan unioni (tässä tapauksessa alueen on katettava ETA ja Sveitsin liittotasavalta) on päässyt eroon helpon voitontavoittelun aikaansaamien virheiden perversseistä vaikutuksista; voitontavoittelu on jo johtanut usean ihmisen kuolemaan(6) ja aiheuttanut maanviljelijöille ja karjankasvattajille melkoisia tappioita ja yhteisön sekä valtioiden budjettiin suunnattomia rasituksia, joiden määrää ei ole vielä laskettu. 2.5.6. Ponnisteluista huolimatta teurastamoiden toimintaa koskevia eurooppalaisia sääntöjä sovelletaan puutteellisesti, ja on yleisesti tunnettu tosiasia, ettei niiden toimintaa kyetä todellisuudessa valvomaan moitteettomasti yhteisön sisällä, koska toimet kuuluvat ensisijassa jäsenvaltioiden toimivaltaan. On huolestuttavaa tietää, miten elävät eläimet, lihatuotteet ja -valmisteet liikkuvat, sillä kukaan ei takaa käytettävissä olevien valvontajärjestelmien tehokkuutta, kun rajatarkastuksia ei saa tehdä ja muista jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden järjestelmällinen valvonta on kielletty. 2.6. Asetusehdotuksessa (6 artikla) esitetään laajan koulutusohjelman käynnistämistä kaikille asetuksen täytäntöönpanoon osallistuville toimijoille. Tämä saattaa täydentää osittain aiemmin mainittua välineiden puuttumista, mutta toimenpide on riittämätön, elleivät jäsenvaltiot miellä rakenteita Euroopan unionin todelliseksi tueksi, mitä varmastikin painotetaan arvioitaessa jäsenvaltioiden esittämiä vuosikertomuksia (liite III, B luku). Euroopan unionissa ja unionin ulkopuolisissa maissa toteutettavien tiedotuskampanjoiden on oltava ennen kaikkea yhtenäisiä. 2.7. Liitteessä IV mainittu erikseen määritelty riskiaines on poistettava ja hävitettävä, ja eläinrehua tai lannoitteita saa tuoda elintarvikemarkkinoille ainoastaan, jos eläimet on testattu. Edellä kohdassa 2.5 esitetyn lisäksi on kuitenkin otettava huomioon seuraavat seikat: 2.7.1. Sykkyräsuolen poistaminen (2 luokan b) kohta, 3 luokan b) kohta ja 4 luokan c) kohta) ei tunnu realistiselta ja vielä vähemmän varmalta, suunniteltiinpa lihaa käsittelevää henkilökuntaa koulutettavaksi miten hyvin tahansa. Koko ohutsuolen poistaminen vaikuttaa sen sijaan varmemmalta. 2.7.2. Kokeen luotettavuus jää avoimeksi ja on äärimmäisen tärkeä asia. Vielä ei tiedetä, milloin parhaillaan tutkittavat testit ovat käytettävissä, puhumattakaan että niitä alettaisiin käyttää Euroopan unionissa ja unionin ulkopuolisissa maissa, vaikka hiljattain julkaistut tiedot ovat sangen ilahduttavat(7). 2.7.3. Varmoiksi ovat osoittautuneet ainoastaan teurastuksen jälkeen tehdyt histopatologiset ja immunosolukemialliset kokeet. 2.7.4. Komission tulisi turvautua aiempaa paremmin Euroopan laajuisten verkkojen TSE-tutkimukseen, jotta säännösehdotukset olisivat paremmin perusteltuja. Tällä tavoin nyt esitetyssä ehdotuksessa olisi vältytty tietyiltä epäjohdonmukaisuuksilta tai nokkeluuksilta, jotka palvelevat ainoastaan alakohtaista politiikkaa tai tiettyjä kaupallisia etuja. 2.8. Asetuksessa ei mainita selvästi epäiltyjen eläinten näytteenottoa (liite III, A luku), testien tieteellisisiä taustatietoja, yksityiskohtaisia kuvauksia, luotettavuutta, menetelmään sovellettavaa valvontaa eikä tulosten tulkintaa. 2.9. Jäsenvaltioissa tai niillä alueilla, jotka eivät kuulu 1 luokkaan, ei saa käyttää tiettyjä teurastusmenetelmiä (8 artiklan 3 kohta). Asetuksessa olisi tärkeä mainita tarkoin, mitkä menetelmät hyväksytään, jotta vältytään käyttämästä menetelmiä, joilla saattaa olla asetuksen tarkoitusperän vastainen vaikutus, toisin sanoen aivohiukkasten kulkeutumisen estäminen. 2.10. Eläinrehujen osalta kielletään märehtijöiden ruokkiminen nisäkäsperäisellä valkuaisella (9 artikla). Asetusehdotuksen 9 artiklan mukaisesti 4 luokkaan kuuluvissa valtioissa ja niiden alueilla kielletään: - tarhattujen eläinten ruokkiminen nisäkkäistä saadulla valkuaisella ja - nisäkkäiden ruokkiminen märehtijöistä saadulla valkuaisella liitteessä V mainittuja koiria lukuun ottamatta. 2.10.1. TSK tulkitsee komission käyttämän ilmauksen "tarhattu eläin" tarkoittavan karjatalouden piiriin kuuluvaa lajia. 2.10.2. Koirien poissulkeminen tulisi perustella, koska ei ole mitään syytä olettaa, että mahdollisesti hyväksyttävä toimenpide on moitteeton, sillä markkinoilla olevat ravintoaineet saattavat joutua myös muunlaiseen käyttöön. 2.10.3. Olisi niin ikään perusteltava, miksi turkiseläimiä, jotka ovat lihansyöjiä, ei ole jätetty asetuksen ulkopuolelle. 2.10.4. Ehdotuksessa ei puututa siihen, että märehtijöiden valkuaista on mahdotonta havaita luotettavasti annoksissa, ja se "sekoittuu" helposti muiden nisäkkäiden valkuaiseen, joten siltä pohjalta ei voida tehdä kaikkia johtopäätöksiä. On syytä palauttaa mieliin TSK:n 28. tammikuuta 1999 antamassa lausunnossa ilmaisema toive(8). 2.11. Asetusehdotuksen 12 artiklassa kaikille epäillyille eläimille asetetaan rajoituksia ja ne mahdollisesti lopetetaan (2 kohta). - Tekstissä olisi viitattava liitteeseen III, joka tulisi muotoilla paremmin ja sovittaa yhteen 12 artiklassa säädetyn ehkäisymallin kanssa. Liitteen nykyinen sanamuoto on alapopulaation näytteenoton kannalta ristiriitainen. 2.12. Asetusehdotuksen 13 artiklan 4 kohdassa säädetään periaatteesta, jonka mukaan lopetetuista eläimistä ja hävitetyistä tuotteista (esimerkiksi siemennesteestä) maksetaan markkina-arvon mukainen korvaus. - Koska periaate on erittäin oikeudenmukainen, on tärkeää taata, että maksu suoritetaan viipymättä ja päinvastaisessa tapauksessa siihen lisätään viivästyskorko. 2.12.1. Asetuksessa tai ainakin sen johdanto-osan kappaleissa olisi nimenomaisesti mainittava, että korvauksen tai mahdollisen viivästyskoron maksavat yhteisö ja kyseinen valtio. 2.13. Luokkiin 2, 3 ja 4 sijoitettujen maiden tai alueiden (jos kyseessä on tämä vaihtoehto) eläimet on tunnistettava pysyvän tunnistamisjärjestelmän avulla, joka johtaa eläimen emoon tai alkuperään asti. On muistettava (kohta 2.6), ettei yhteisön sääntöjä ole vielä pantu kaikkialla täytäntöön, ja korostettava jo mainittuja intressejä, joiden vuoksi ehdotuksessa on pelkästään kaupallisesti perusteltavissa olevat erilliset luokat 3 ja 4. Se kannustaa olemaan ilmoittamatta epäiltyjä tapauksia, millä on puolestaan jo mainitun kaltaisia terveydellisiä seurauksia. 3. Erityistä direktiiviehdotuksesta 3.1. Tarkoituksena on mukauttaa direktiivi 91/68/ETY uuteen asetukseen. 3.2. TSK puoltaa ehdotusta ja korostaa, että suunnitteilla olevat muutokset on siirrettävä osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä siten, että direktiivi tulee voimaan samaan aikaan kuin edellä tarkastettu asetus saatetaan kaikilta osin voimaan. 4. Päätelmät 4.1. TSK kannattaa komission tekemiä ehdotuksia seuraavin varauksin: 4.1.1. Asetusehdotuksen II ja III luku ja niiden liitteet on tarkistettava EY-sopimuksen 95 artiklan 3 kohdan yksiselitteisen määräyksen valossa, koska komission on otettava se 211 artiklan nojalla huomioon. Muilta osin on pidettävä mielessä parlamentin asiasta antama päätöslauselma, johon on hiljattain viitattu komission puolivuotiskertomuksesta annetussa päätöslauselmassa(9). 4.1.2. Asetusehdotuksen tekstiä on paranneltava kaikilta osin, jotta käsillä olevassa lausunnossa esiin tuotuihin arveluihin saadaan vastaus. 4.1.3. Määräaika ehdotetun direktiivin siirtämiseksi osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä on nivottava ehdotetun asetuksen voimaansaattamisen määräaikaan. Bryssel 7. heinäkuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) Vrt. The Lancet, vol. 353, 13.2.1999. (2) Vrt. Toinen BSE-seurantaa koskeva puolivuotiskertomus KOM(1998) 598 lopull., s. 30. (3) Symposium on Prion and Lentiviral Diseases, Reykjavik, Islanti, elokuu 1998. (4) EYVL C 295 7.10.1996, s. 55. (5) EYVL C 101 12.4.1999, s. 89. (6) Ks. The Lancet , vol. 353, 20.3.1999, s. 979. (7) Komission lehdistötiedote IP 99/42, 25.6.1999. (8) CES 73/99 EYVL C 101, 12.4.1999, s. 89. (9) Europaan parlamentin maatalous-ja ympäristövaliokunnan maaliskuussa 1999 hyväksymä päätöslauselma A4-0083/99. LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Hylätyt muutosehdotukset Seuraavat muutosehdotukset hylättiin käsittelyn kuluessa: Kohta 2.10.3 Poistetaan. Äänestysken tulos: Jaa-ääniä: 29, ei-ääniä: 45, tyhjiä: 26.