FI Euroopan unionin virallinen lehti C 277/51

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelusta”

KOM(2008) 543 lopullinen – 2008/0211 COD

(2009/C 277/10)

Esittelijä: Richard ADAMS

Neuvosto päätti 12. tammikuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus – Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelusta

KOM(2008) 543 lopullinen – 2008/0211 COD.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 17. huhtikuuta 2009. Esittelijä oli Richard Adams.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 13.–14. toukokuuta 2009 pitämässään 453. täysistunnossa (toukokuun 13. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 173 ääntä puolesta ja 14 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Euroopan talous- ja sosiaalikomitea (ETSK) suhtautuu myönteisesti ehdotettuun direktiiviin, joka olisi pitänyt laatia jo kauan sitten ja jolla on määrä standardoida ja säännellä tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten valintaa, käyttöä ja kohtelua. ETSK suhtautuu kuitenkin epäilevästi siihen, miten laajalti direktiivillä voidaan käytännössä korvata, vähentää ja parantaa eläinten käyttöä tutkimuksessa. Komitea korostaa sen vuoksi muiden jäljempänä olevaan tekstiin sisältyvien suositusten lisäksi seuraavia suosituksia.

1.2 Komission olisi valvottava entistä tiiviimmin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten määrää. Tämä saattaa edellyttää uusia, sektorikohtaisia tiedonkeruu ja seurantamenetelmiä, jotka eivät kuulu tässä käsiteltävän direktiivin piiriin.

1.3 Direktiivissä olisi säädettävä, että tutkimuskatsaukset on yhdenmukaistettava kaikissa jäsenvaltioissa ja että kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ylläpidettävä ja hyödynnettävä tehokkaasti tietokantaa nykyisistä eläinkokeista, kun ne myöntävät lupia hankkeille ja toimenpiteille.

1.4 Vaihtoehtoisten koemenetelmien validoinnista vastaavan eurooppalaisen keskuksen (ECVAM) nykyistä tutkimustyön tukijan roolia olisi kehitettävä keskeisen koordinoijan rooliksi. Lisäksi olisi perustettava EU:n osaamiskeskus, jonka tehtävänä olisi edistää ja priorisoida kolmen R:n periaatteen mukaisten menetelmien kehittämistä kaikessa nykyisessä eläinten käytössä, myös lääketieteellisessä perustutkimuksessa. Kyseessä on vuonna 1958 määritelty yleinen lähestymistapa, jonka tavoitteena on korvata, vähentää ja parantaa eläinten käyttöä tutkimuksissa (Replacement, Reduction ja Refinement).

1.5 Erityisesti ”vakaviksi” luokitelluille kokeille olisi pyrittävä löytämään humaaneja vaihtoehtoja. Intensiivistä kipua, kärsimystä tai pelkoa aiheuttavia menettelyjä tulee soveltaa ainoastaan, mikäli ei ole olemassa tehokkaita vaihtoehtoisia tutkimusmenetelmiä eräiden sellaisten sairauksien tutkimiseksi, joilla on vakavia vaikutuksia ihmisten terveyteen. ”Intensiivisellä” tarkoitetaan tässä yhtä tasoa direktiivissä ”vakavaksi” luokiteltua kovempaa kipua tai pelkoa.

1.6 Direktiivissä olisi säädettävä, että eläinkokeissa käytetään heti kun se on käytännössä mahdollista vain kädellisiä, jotka ovat vankeudessa kasvatettujen kädellisten jälkeläisiä.

1.7 Direktiivissä on tuotava selvästi esille, ettei sillä rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta soveltaa tai ottaa käyttöön laboratorioeläinten hoitoa ja säilytystä koskevia toimenpiteitä, jotka ovat direktiivin säännöksiä tiukempia.

1.8 ETSK kehottaa tiedeyhteisöä tunnustamaan, että sen tutkimusohjelmat ovat sekä käytännössä että periaatteessa sovitettavissa yhteen kolmen R:n periaatteen tavoitteiden kanssa, sekä sitoutumaan tähän dynaamiseen lähestymistapaan.

2. Johdanto

2.1 Monissa EU:n direktiiveissä, päätöksissä ja asetuksissa käsitellään koti- tai tuotantoeläinten hyvinvointia ja suojelua. Eläinten hyvinvointia koskevassa Amsterdamin sopimuksen liitteenä olevassa pöytäkirjassa 33 todetaan, että ”eläinten suojelua parannetaan ja niiden hyvinvointi tuntevina olentoina otetaan huomioon” (1). Täten Euroopan unioni tunnusti, että eläimillä on niille ominainen asema, joka on parempi kuin omaisuuden tai esineiden, ja eläinten käsittelyssä on otettava huomioon sekä eettiset näkökohdat että sääntely. Kehittyneillä eläinlajeilla on tämä asema, koska ne tuntevat ihmisten tavoin kipua ja mielihyvää, ovat tietoisia omasta olemassaolostaan ja pyrkivät kokemaan mielihyvää sekä jatkamaan elämää. Näistä eläinlajeista, joita käytetään yleisesti moniin eri tarkoituksiin tehtävissä laboratoriokokeissa, osalla on samankaltainen hermosto kuin ihmisillä. Kokeiden tuloksista voi olla vaihtelevassa määrin hyötyä ihmisille, eläimille itselleen ja ympäristölle, mutta ne aiheuttavat toisinaan myös kärsimystä, tuskaa tai kuoleman kokeissa käytettäville eläimille.

2.2 Tällä direktiivillä tarkistetaan vuodelta 1986 peräisin olevaa lainsäädäntöä (2). Sen voidaan katsoa kuuluvan samaan sarjaan muiden sellaisten toimenpiteiden kanssa, joista kuvastuu eläinten käyttöä koskevien näkemysten muuttuminen. Äskettäin on muutettu eläinten teurastusta ja eläinkuljetuksia koskevia direktiivejä. Lisäksi on otettu käyttöön eläinten suojelua ja hyvinvointia koskeva yhteisön toimintasuunnitelma. Komitea on hiljattain käsitellyt näitä kaikkia (3). Eläinkokeilla testattujen kosmeettisten valmisteiden lähes täydellinen myyntikielto koko EU:ssa ja kosmeettisiin valmisteisiin liittyvien eläinkokeiden kielto tulivat voimaan tänä vuonna (4).

2.3 Tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevasta ehdotetusta direktiivistä tulee osa edellä mainittua lainsäädäntöä. Ehdotuksessa hyväksytään varauksitta laajan tiedeyhteisön periaatteessa puoltama yleistavoite, jonka mukaan eläinten käyttöä tutkimuksessa on pyrittävä korvaamaan, vähentämään ja parantamaan (kolmen R:n periaate). Komitean lausunnossa pohditaan sen vuoksi, edistetäänkö ehdotuksella tätä tavoitetta, sekä onko ehdotuksessa onnistuttu tasapainottamaan eläinten hyvinvointi, ihmisten etu ja tieteen edistäminen.

3. Ehdotetun direktiivin pääkohdat

3.1 Soveltamisala ja sallitut tarkoitukset

3.1.1 Direktiiviä sovelletaan eläinten (pääasiassa selkärankaisten) kasvattamiseen ja käyttöön tieteellisiin tarkoituksiin. Sitä ei sovelleta maatalouteen, eläinten kasvatukseen eikä eläinlääkintään liittyviin toimenpiteisiin. Direktiivissä sallittuja tarkoituksia ovat perustutkimus osaamisen kehittämiseksi biologian ja käyttäytymistieteiden alalla; tutkimus, jonka tavoitteena on sairauksien torjuminen, ehkäiseminen, diagnosointi tai hoitaminen taikka elintoimintojen arvioiminen, selvittäminen, sääteleminen tai muunteleminen; lääkkeiden, elintarvikkeiden ja muiden tuotteiden kehittäminen ja valmistus tai testaus edellä mainittua tavoitetta varten; ympäristön suojelu ihmisten hyvinvoinnin vuoksi; lajien säilyttämiseen tähtäävä tutkimus; korkea-asteen koulutus tai opetus; oikeuslääketieteelliset tutkimukset.

3.2 Eläinlajit

3.2.1 Kädellisten on oltava tieteellisiin tarkoituksiin kasvatettuja ja niitä saa käyttää vain toimenpiteissä, joiden tarkoituksena on ”ihmisten hengenvaarallisen tai vammauttavan kliinisen tilan torjuminen, ehkäiseminen, diagnosointi tai hoitaminen”. Ihmisapinoiden käyttö on kielletty. Poikkeuksena kiellosta on kuitenkin niin sanottu turvamenettely, jonka nojalla jäsenvaltiot saavat Euroopan komission suostumuksella sallia ihmisapinoiden käytön tutkimukseen, joka on ehdottomasti toteutettava jonkin lajin säilyttämiseksi tai hengenvaarallisen sairauden odottamattoman esiintymisen vuoksi. Uhanalaisia lajeja saa käyttää ainoastaan translaatiotutkimukseen tai soveltavaan tutkimukseen ja testaukseen, mutta ei perustutkimukseen. Kotieläinlajien villien ja villiintyneiden yksilöiden käyttö on kokonaan kielletty, ja luonnosta pyydystettyjen eläinten käyttö on kielletty lukuun ottamatta tieteellisesti perusteltuihin tarkoituksiin liittyviä poikkeuksia. Lisäksi tavanomaisten koe-eläinlajien (hiirien, rottien, marsujen, hamsterien, gerbiilien, kanien, sammakoiden, koirien, kissojen) on oltava tieteellisiä toimenpiteitä varten kasvatettuja.

3.3 Toimenpiteiden vakavuus

3.3.1 Direktiiviehdotuksessa määritellään neljä vakavuusluokkaa: lievä, kohtalainen, vakava ja ei toipumista (eli eläin lopetetaan sen ollessa edelleen yleisanestesiassa). Komissio määrittelee toimenpiteiden luokitusperusteet, jotka hyväksytetään sääntelykomitealla. Luokitusperusteet ovat olennaisia ajatellen tarvittavia eläinten hoitoon ja hyvinvointiin vaikuttavia toimia sekä eläinkokeiden ”uudelleenkäyttöä”, johon sovelletaan tiettyjä rajoituksia.

3.4 Hyväksyntä

3.4.1 Henkilöiden on saatava lupa, ennen kuin he voivat valvoa tai suorittaa toimenpiteitä, eläinten lopettamista humaanilla tavalla ja eläimiä hoitavien työntekijöiden valvontaa. Laitosten on saatava lupa eläinten kasvattamiseen, toimittamiseen tai toimenpiteisiin käyttämiseen. Hankkeista vastaavat työntekijät on nimettävä, ja heidän on ryhdyttävä toimiin tilanteen korjaamiseksi, jos hankelupaa ei noudateta. Jokaisella laitoksella on oltava pysyvä eettinen arviointielin. Hankeluvan voi myöntää jäsenvaltion nimeämä toimivaltainen viranomainen avoimen eettisen arvioinnin perusteella enintään neljäksi vuodeksi. Arvioinnin on katettava hankkeen tieteellinen tai lainsäädännöllinen perustelu; kolmen R:n periaatteen soveltaminen hankkeen suunnitteluun; hankkeeseen liittyvien toimenpiteiden vakavuuden luokittelu sekä haittojen ja hyötyjen analyysi (voidaanko eläinten käyttö ja niille aiheutuva kärsimys perustella odotetulla tieteellisellä edistyksellä, josta on lopulta hyötyä ihmisille, eläimille tai ympäristölle).

3.4.2 Hankkeen hyväksyminen edellyttää, että sitä koskevassa hakemuksessa on yleistajuinen hanketiivistelmä. Jäsenvaltiot voivat päättää lyhennetyn hankehakemusjärjestelmän (johon kuuluu edellä mainittu tiivistelmä) soveltamisesta hankkeille, joissa ei käytetä kädellisiä ja joissa toteutettavat toimenpiteet on luokiteltu ”lieviksi”.

3.5 Hoito ja tarkastus

3.5.1 Kokeellisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien selkärankaisten eläinten suojelua koskevaan eurooppalaiseen yleissopimukseen (Euroopan neuvosto, Eurooppalainen sopimussarja ETS, N:o 123) sisältyvät koe-eläinten säilytystä ja hoitoa koskevat tarkistetut ohjeet on valtaosin sisällytetty direktiiviin pakollisina vaatimuksina. Kaikilla jäsenvaltioilla on oltava asianmukainen infrastruktuuri ja riittävästi koulutettuja tarkastajia. Jäsenvaltion viranomainen tarkastaa jokaisen laitoksen vähintään kaksi kertaa vuodessa, ja ainakin yksi tarkastus tehdään ilman ennakkoilmoitusta. Suurissa laitoksissa tehdään tarkastuksia edellä mainittua useammin. Lisäksi säädetään siitä, että komission edellytetään valvovan kansallisten tarkastusten infrastruktuuria ja toimintaa. Eläinten alkuperästä, käytöstä, perheisiin sijoittamisesta tai hävittämisestä on pidettävä yksityiskohtaisesti kirjaa. Direktiivissä on erilliset säännökset koiria, kissoja ja kädellisiä koskevasta kirjanpidosta.

3.6 Eläinten käytön vaihtoehdot

3.6.1 Päällekkäisyyksien estämiseksi jokaisen jäsenvaltion on hyväksyttävä lainsäädännön edellyttämät testausmenetelmiä koskevat tiedot, jotka on saatu toisessa jäsenvaltiossa. Jokaisen jäsenvaltion on edistettävä sellaisten vaihtoehtoisten menetelmien kehittämistä, joissa ei käytetä eläimiä, ja nimettävä kansallinen viitelaboratorio vaihtoehtoisten menetelmien validointia varten. Komissio määrittelee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kansallisten viitelaboratorioiden toiminnan ensisijaiset tavoitteet ja koordinoi niiden toimintaa. Jos on olemassa testausmenetelmä, johon ei liity eläinten käyttöä, ja jos sitä voidaan käyttää toimenpiteen sijasta, jäsenvaltioiden on erityisesti varmistettava, että kyseistä korvaavaa menetelmää käytetään. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että hankkeissa käytetään mahdollisimman vähän eläimiä vaarantamatta kuitenkaan hankkeen tavoitteita.

4. Yleiset huomiot

4.1 Vaikka eläinkokeita koskevien tietojen kertyminen jatkuu, laboratoriokokeisiin käytettävien eläinten määrä on viime aikoina alkanut kasvaa, ja Euroopassa arvioidaan nykyään olevan vähintään 12 miljoonaa koe-eläintä. On huomattava, että tähän lukuun eivät sisälly ”ylimääräiset” eläimet, jotka kasvatetaan mutta jätetään käyttämättä ja hävitetään. Siihen eivät myöskään sisälly kasvatetut ja lopetetut eläimet, joiden kudoksia käytetään testaukseen. Komissio on julkaissut vapaaehtoisesti annettuja yksityiskohtaisia lukuja käytettävien eläinten määristä julkaisussa Fifth Report on the Statistics on the Number of Animals used for Experimental and other Scientific Purposes, 5.11.2007. Kaikista käytettävistä eläimistä jyrsijöitä ja kaneja on 77,5 prosenttia, lintuja 5,4 prosenttia ja kädellisiä 0,1 prosenttia. Osasyynä tähän on kaksi uutta suuntausta, joista toisessa tutkijat käyttävät muuntogeenisiä eläimiä kokeissa ja toisessa on kyse esimerkiksi REACH-lainsäädäntöön perustuvista uusista lakisääteisistä testausvaatimuksista (5). Eläinsuojelujärjestöt ovat huolissaan REACH-asetuksen kokonaisvaikutuksesta eläinkokeisiin ja niiden määrän kasvuun. Osa järjestöistä korostaa kuitenkin WWF:n tavoin, että pitkällä tähtäimellä niistä koituva ympäristöhyöty kohdistuu myös eläinkuntaan (http://www.wwf.org.uk/filelibrary/pdf/animaltesting03.pdf saatavana ainoastaan englanniksi).

4.2 Biolääketieteelliset tutkimuslaitokset ovat tuoneet esille monia ehdotettua direktiiviä koskevia selvitystä vaativia kysymyksiä. Pääasiallisena huolenaiheena näyttää yleensä olevan hallintotyön ja byrokratian lisääntyminen, luottamuksellisten tutkimusten suojaamiseen liittyvien oikeuksien mahdollinen heikkeneminen ja kampanjaryhmille tarjoutuvat mahdollisuudet saada entistä helpommin tietoja ja päästä käsiksi toimenpiteisiin. Koe-eläinten käyttäjät tuovat usein esille turhautumisensa siihen, etteivät suuri yleisö ja kampanjaryhmät tiedosta, että eläinkokeita käytetään useimmiten vasta viimeisenä keinona niistä aiheutuvien kustannusten ja eettisten ristiriitojen vuoksi. Komitea katsoo, että vaikka tutkimusala voikin tuoda jossain määrin esiin kaikki edellä olevat seikat, ne on jo otettu täysimääräisesti huomioon direktiiviehdotusta laadittaessa.

4.3 On huomattava, että testaukseen käytettävien eläinten korvaaminen hyödyttää lopulta yrityksiä kaupallisesti. Vaihtoehtoiset menetelmät tarjoavat uusia liiketoimintamahdollisuuksia, kun niillä voidaan korvata kalliit ja aikaa vievät eläinkokeet.

4.4 ETSK katsoo, ettei ehdotetussa direktiivissä hyödynnetä tilaisuutta käsitellä eläinkokeille vaihtoehtoisten testaustapojen edistymistä. Koska komissiolla ei ole oikeusperustaa edellyttää tutkimuskatsausten yhdenmukaistamista kaikissa jäsenvaltioissa, ETSK epäilee, ettei jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ole mahdollista ylläpitää ja hyödyntää tehokkaasti tietokantaa nykyisistä eläinkokeista, kun ne myöntävät lupia hankkeille ja toimenpiteille. Komission olisi tehtävä kaikki voitavansa sen varmistamiseksi, että hyväksynnästä vastaavat kansalliset elimet sekä myös vaihtoehtoisten menetelmien validoinnista vastaavat kansalliset keskukset ovat täysin tietoisia kollegojensa toimista ja voivat kehittää yhteisiä toimintatapoja sisämarkkinoiden vääristymisen estämiseksi.

4.5 Osassa jäsenvaltioita suuri yleisö on erittäin kiinnostunut eläinkokeisiin liittyvistä kysymyksistä ja reagoi niihin herkästi. ETSK katsoo toimivansa yleisten asenteiden mukaan toivoessaan, että eläimille aiheutetaan mahdollisimman vähän kärsimystä, ja hyväksyessään samalla, että eläinkokeet ovat toisinaan tarpeellisia yleisen edun vuoksi.

5. Erityishuomioita

5.1 Komitea on tietoinen siitä, että ehdotettu direktiivi voi osaltaan vähentää koe-eläinten määrää ja parantaa kokeissa käytettävien eläinten hyvinvointia. Vaikka pitkän aikavälin tavoitteena olisi oltava vähentää kokeisiin käytettävien eläinten määrää merkittävästi, tavoitteiden asettaminen saattaa olla haitallista, sillä se saattaa kannustaa siirtämään säänneltyjä kokeita unionin ulkopuolelle. Komission tulisi kuitenkin pyrkiä löytämään keinoja seurata käytettävien koe-eläinten määrää ja tarkistettava omaa lähestymistapaansa tarvittaessa. Tämä saattaa edellyttää uusia, sektorikohtaisia tiedonkeruu- ja seurantamenetelmiä, jotka eivät kuulu tässä käsiteltävän direktiivin piiriin.

5.2 EU:n nykyisessä vaihtoehtoisten menetelmien kehittämistoiminnassa keskitytään sääntelyn edellyttämään toksikologiaan, joka kattaa alle 10 prosenttia nykyisistä eläinkokeista. Olisi suotavaa saada aikaan EU:n laajuinen lähestymistapa vaihtoehtoisten menetelmien kehittämiseen kaikilla eläimiä käyttävillä tutkimusaloilla (44–47 artikla). Olisi myös tiedostettava, että koordinoinnin valvonta tulee olemaan suuri haaste. Vaihtoehtoisten menetelmien käyttöönoton merkittävä lisääminen vaatii huomattavia ponnistuksia monitieteellisiltä ryhmiltä ja lainsäätäjiltä sekä edellyttää myös tuen lisäämistä Euroopan vaihtoehtoisten tutkimusmenetelmien keskukselle ECVAMille, jonka EY perusti vuonna 1991 sekä muille eurooppalaisille ja kansallisille keskuksille. ECVAMin tehtäviä olisi kehitettävä siten, että sen roolista tutkimustyön tukijana tulisi keskeisen koordinoijan rooli vaihtoehtoisten menetelmien saattamisessa laajaan käyttöön. Lisäksi komitea suosittelee, että perustetaan unionin osaamiskeskus, jonka tehtävänä olisi edistää ja priorisoida 3R-menetelmien kehittämistä kaikessa nykyisessä eläinten käytössä, mukaan luettuna lääketieteellinen perustutkimus. Keskuksen toimiala olisi huomattavasti ECVAMin toimialaa laajempi.

5.3 REACH merkitsee huomattavaa haastetta sekä teollisuudelle että sääntelyviranomaisille, jos on pysyttävä asetetussa aikataulussa. Se tarjoaa myös tilaisuuden kehittää edistyksellisiä testausstrategioita, joiden ansiosta voidaan kehittää vaihtoehtoisia menetelmiä, vähentää eläinten kärsimystä, parantaa tietojen laatua ja karsia entistä tehokkaampien menetelmien ansiosta yritysten kustannuksia. Useat tahot ovat esitelleet ECVAMin työhön perustuvia vaiheittaisen testauksen toimintamalleja, jotka olisi otettava huomioon. Tällaisia toimintamalleja on jo käytössä etenkin Pohjois-Amerikassa.

5.4 Komitea hyväksyy tiedemaailman enemmistön kannan, jonka mukaan eläinten käyttö testaukseen on edistänyt merkittävästi tieteellistä tutkimusta ja edistää sitä tulevaisuudessakin. Eläinkokeita hyödyntävän tiedeyhteisön on kuitenkin myös pystyttävä hyväksymään nykyisten menetelmien rajoitukset sekä se, että kokeiden perusteita arvioitaessa on tarpeen ottaa huomioon kaikki mahdolliset menetelmät. Vaihtoehtoja olisi kehitettävä ensisijaisesti niissä tutkimusohjelmissa, joissa eläinkokeiden arvoa pidetään kyseenalaisena. Komitea suhtautuu myönteisesti eläinkokeissa käytettyjen toimintatapojen hyödyllisyyden arviointiin takautuvasti. Komitea katsoo, että tuonnempana tehtävä takautuva arviointi tarjoaa myönteisiä mahdollisuuksia, mikäli sitä sovelletaan kaikkiin toimintatapoihin, jotta voidaan välttää tarpeetonta eläinten käyttöä ja vastata joidenkin sidosryhmien esille tuomiin tiettyjen toimintatapojen arvoa koskeviin huolenaiheisiin.

5.5 Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että eläinkokeet tullaan luokittelemaan eläimille aiheutuvan kärsimyksen perusteella. Erityisesti ”vakaviksi” luokitelluille kokeille olisi pyrittävä löytämään humaaneja vaihtoehtoja. Intensiivistä kipua, kärsimystä tai pelkoa aiheuttavia menettelyjä tulee soveltaa ainoastaan, mikäli ei ole olemassa tehokkaita vaihtoehtoisia tutkimusmenetelmiä eräiden sellaisten sairauksien tutkimiseksi, joilla on vakavia vaikutuksia ihmisten terveyteen.

5.6 Direktiivissä säädetään, että jokaisen jäsenvaltion on tuettava toimintatapoja ja menetelmiä, joissa noudatetaan eläinten käytön ja kärsimysten vähentämiseen tähtääviä kolmen R:n periaatteita. Keinoja edistää näitä periaatteita ovat muun muassa kokeen mallien parantaminen, päällekkäisyyksien välttäminen ja tarpeettoman laajoista kartoitustutkimuksista luopuminen. On tuettava menetelmiä, joilla voidaan vähentää eläinkokeita, parantaa niiden laatua ja lopulta korvata ne. Näitä menetelmiä olisi käytettävä osana integroituja testausstrategioita, kuten in vitro -testejä, määrällisiä rakenteen ja aktiivisuuden välisiä suhteita (QSAR), asiantuntijajärjestelmiä, tietokonemallintamista ja tilastollisia menetelmiä. Edistääkseen vaihtoehtoisten menetelmien kehittämistä ja soveltamista jäsenvaltiot olisi myös velvoitettava nimeämään tällaisista aloitteista raportoiva elin.

5.7 Komitea suhtautuu myönteisesti direktiivin mukaiseen linjaukseen, joka koskee ihmisapinoiden käytön lähes täydellistä kieltämistä.

5.8 Komitea panee merkille, että kädellisten käyttöä jatketaan tietyillä tutkimusaloilla, mutta uskoo, että pitkän aikavälin tavoitteena tulisi olla luopua kädellisten käytöstä eläinkokeissa kokonaan, mikä voi toteutua vasta sitten, kun on olemassa asianmukainen vaihtoehto. Sitä ennen direktiivissä olisi säädettävä, että eläinkokeissa saa käyttää vain kädellisiä, jotka ovat vankeudessa kasvatettujen kädellisten jälkeläisiä; toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää poikkeuksia tieteellisin perustein (10 artikla). Kun otetaan huomioon epävarmuus, ETSK ehdottaa, että komissio arvioisi eläinten hyvinvointia ja esitettyjen vaatimusten toteutettavuutta viiden vuoden kuluttua direktiivin voimaantulosta.

5.9 Ehdotetussa direktiivissä säädetään, että jäsenvaltioiden on noudatettava liitteessä IV asetettuja hoitoa ja säilytystä koskevia vähimmäisvaatimuksia. Lisäksi säädetään, että komissio voi mukauttaa vaatimuksia tekniikan ja tieteen kehitykseen ehdotetun komiteamenettelyn mukaisesti ja tehdä vaatimuksista myös sitovia (32 artikla). Direktiiviehdotuksen oikeusperustana käytettävässä perustamissopimuksen 95 artiklassa annetaan jäsenvaltioille tarkat menettelyt direktiiviä tiukempien vaatimusten puolustamiseksi. Epävarmuuden poistamiseksi ETSK toivoo, että 32 artiklaan sisällytettäisiin selkeä vahvistus siitä, ettei direktiivillä rajoiteta jäsenvaltioiden oikeutta soveltaa tai ottaa käyttöön laboratorioeläinten hoitoa ja säilytystä koskevia toimenpiteitä, jotka ovat direktiivin säännöksiä tiukempia.

5.10 Ehdotetussa direktiivissä edellytetään, että päätös myöntää lupa tehdään ja toimitetaan eläimiä käyttävälle laitokselle 30 päivän kuluessa hakemuksen jättämisestä. Mikäli jäsenvaltio ei tee päätöstä kyseisessä määräajassa, lupa katsotaan myönnetyksi, jos kyseessä olevassa hankkeessa toteutetut toimenpiteet on luokiteltu ”enintään lieviksi” ja niissä ei käytetä kädellisiä (43 artikla). ETSK katsoo, ettei tähän ole perusteita eikä tätä pitäisi soveltaa, jos eettinen arviointi on kiinteä osa hankkeen hyväksymismenettelyä.

Bryssel 13. toukokuuta 2009 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Mario SEPI

(1) EYVL C 340, 10.11.1997.

(2) EYVL L 358, 18.12.1986.

(3) EUVL C 28, 3.2.2006, s. 25, EUVL C 151, 17.6.2008, s. 13, EUVL C 161, 13.7.2007, s. 54, EUVL C 324, 30.12.2006, s. 18, l lisälausunto CESE 879/2009 (asiakokonaisuus NAT/431), 13.5.2009.

(4) EYVL L 262, 27.9.1976, EUVL L 66, 11.3.2003.

(5) EUVL L 396, 30.12.2006.