Ehdotus: Neuvoston asetus munien kaupan pitämisen vaatimuksista /* KOM/2006/0089 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 28.02.2006 KOM(2006) 89 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS munien kaupan pitämisen vaatimuksista (komission esittämä) PERUSTELUT Tietyistä munien kaupan pitämisen vaatimuksista annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1907/90 säädetään useita munien kaupan pitämistä koskevia sääntöjä, joista huomattava osa on luonteeltaan hyvin teknisiä. Asetus on annettu vuonna 1990 ja sitä on muutettu kuusi kertaa. Osa muutoksista on tehty joko uusien vaatimusten, kuten munien merkitsemistä tuottajan tunnusnumerolla koskevan vaatimuksen, käyttöönottamiseksi tai joidenkin teknisten vaatimusten mukauttamiseksi markkinoiden uusiin tarpeisiin. Muutokset ovat tehneet asetuksen vaikealukuiseksi. Yhteisön lainsäädännön yksinkertaistaminen on erittäin tärkeää maatalouspolitiikan ja lainsäädännän kannalta. Tätä korostettiin komission äskettäin antamassa tiedonannossa yhteisen maatalouspolitiikan yksinkertaistamisesta ja lainsäädännön parantamisesta [KOM(2005) 509 lopullinen, 19.10.2005]. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1907/90 korvaaminen yksinkertaistetuilla ja ytimekkäillä säännöksillä ja teknisten osioiden siirtäminen komission täytäntöönpanoasetukseen on syytä nähdä tässä valossa. Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS munien kaupan pitämisen vaatimuksista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon muna-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2771/75[1] ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen,[2] sekä katsoo seuraavaa: (1) Munien kaupan pitämisen vaatimukset voivat vaikuttaa munien laadun paranemiseen ja sitä kautta helpottaa niiden myyntiä. Sen vuoksi on tuottajien, kaupan ja kuluttajien edun mukaista, että kaupan pitämisen vaatimuksia sovelletaan muniin. (2) Tietyistä munien kaupan pitämisen vaatimuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1907/90[3] soveltamisesta saadut kokemukset ovat selvästi osoittaneet, että asetusta on tarpeen muuttaa ja yksinkertaistaa. Asetus (ETY) N:o 1907/90 olisi sen vuoksi kumottava ja korvattava uudella asetuksella. (3) Vaatimuksia olisi periaatteessa sovellettava kaikkiin yhteisössä kaupan pidettäviin Gallus gallus -lajin kanojen muniin. Vaikuttaa kuitenkin suositeltavalta jättää vaatimusten soveltamisalan ulkopuolelle tuottajalta loppukuluttajalle tapahtuvan suoramyynnin tiettyjä muotoja, kun myytävät määrät ovat vähäisiä. (4) Olisi tehtävä selvä ero sellaisinaan ihmisravinnoksi soveltuvien ja sellaisinaan ihmisravinnoksi soveltumattomien munien välillä, erityisesti kun on kyse rikkoutuneista ja haudotuista munista, jotka soveltuvat elintarviketeollisuuteen ja muuhun kuin elintarviketeollisuuteen. Sen vuoksi olisi vahvistettava kaksi munien laatuluokkaa, A-luokka ja B-luokka. (5) Kuluttajien olisi voitava erottaa eri laatu- ja painoluokkiin kuuluvat munat toisistaan; heidän olisi myös voitava tunnistaa käytetty tuotantotapa neuvoston direktiivin 1999/74/ETY soveltamisalaan kuuluvien munivien kanojen tuotantolaitosten rekisteröinnistä 30 päivänä tammikuuta 2002 annetun komission direktiivin 2002/4/EY[4] mukaisesti. Tämä vaatimus olisi täytettävä merkitsemällä munat ja leimaamalla pakkaukset. (6) Muniin olisi merkittävä tuottajan tunnusnumero direktiivin 2002/4/EY mukaisesti, jotta ihmisravinnoksi markkinoille saatetut munat voitaisiin jäljittää. (7) Vilpillisten menettelyiden estämiseksi A-luokan munat olisi merkittävä niin pian munimisen jälkeen kuin mahdollista. (8) Eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004[5] mukaisesti hyväksyttyjen pakkaamojen olisi luokiteltava munat laadun ja painon mukaan. (9) Jotta voitaisiin olla varmoja, että pakkaamot ovat asianmukaisesti varustettuja luokittelemaan munia ja pakkaamaan A-luokan munia, toimivaltaisten viranomaisten olisi ne hyväksyttävä ja annettava niille pakkaamokoodi, joka helpottaisi markkinoille saatettujen munien jäljittämistä. (10) On sekä tuottajien että kuluttajien edun mukaista, että kolmansista maista tuotavat munat täyttävät yhteisön vaatimukset. Eräissä kolmansissa maissa voimassa olevat erityissäännökset saattavat kuitenkin oikeuttaa poikkeamaan mainituista vaatimuksista, jos lainsäädännön vastaavuus voidaan taata. (11) Jäsenvaltioiden olisi nimettävä tämän asetuksen valvonnasta vastaava virasto tai virastot. Valvontamenettelyiden olisi oltava yhdenmukaisia. (12) Jäsenvaltioiden olisi annettava säännöksiä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomisen vuoksi. (13) Tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY[6] mukaisesti, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla – Kohde ja soveltamisala 1. Tässä asetuksessa säädetään yhteisössä tuotettujen tai kolmansista maista tuotujen munien kaupan pitämisen edellytykset yhteisössä. Kaupan pitämisen edellytyksiä sovelletaan myös yhteisön ulkopuolelle vietäviksi tarkoitettuihin muniin. 2. Tätä asetusta ei sovelleta muniin, jotka tuottaja myy suoraan loppukuluttajalle: a) omalla tilallaan; b) paikallisessa torikaupassa kyseisen jäsenvaltion tuotantoalueella, huutokauppaa lukuun ottamatta; tai c) kotimyynnissä. 2 artikla – Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’munilla’ Gallus gallus -lajin kanojen kuorellisia munia, jotka soveltuvat ihmisravinnoksi tai käytettäviksi elintarviketeollisuudessa, lukuun ottamatta rikkoutuneita, haudottuja ja keitettyjä munia; 2) ’rikkoutuneilla munilla’ munia, joissa sekä kuori että kalvot ovat rikkoutuneet niin, että niiden sisältö paljastuu; 3) ’haudotuilla munilla’ munia sen jälkeen, kun ne on asetettu hautomoon; 4) ’kaupan pitämisellä’ myytävänä pitämistä tai esittelyä, myytäväksi tarjoamista, myymistä, toimittamista tai mitä tahansa muuta markkinoille saattamista; 5) ’tuotantopaikalla’ direktiivin 2002/4/EY mukaisesti hyväksyttyä laitosta, jossa pidetään munivia kanoja; 6) ’pakkaamolla’ asetuksen (EY) N:o 853/2004 mukaisesti hyväksyttyä laitosta, jossa munat luokitellaan laadun ja painon mukaan; 7) ’loppukuluttajalla’ elintarvikkeen viimeistä kuluttajaa, joka ei käytä elintarviketta mihinkään elintarvikealan liiketoimeen tai toimintaan. 3 artikla – Laatu- ja painoluokat 1. Munat on luokiteltava laadun mukaan seuraavasti: - A-luokka: tuoreet munat, - B-luokka: II laadun munat. 2. A-luokan munat on luokiteltava myös painon mukaan. 3. B-luokan munia saa toimittaa ainoastaan elintarviketeollisuudelle ja muulle kuin elintarviketeollisuudelle. 4 artikla – Munien merkitseminen 1. A-luokan munat on merkittävä tuotantopaikan tunnusnumerolla direktiivin 2002/4/EY liitteessä olevan 2 kohdan mukaisesti, jotta muun muassa tuotantotapa voidaan tunnistaa. 2. Munat on merkittävä 1 kohdan mukaisesti tuotantopaikassa tai ensimmäisessä pakkaamossa, johon munat toimitetaan. 3. Poiketen siitä, mitä 1 artiklan 2 kohdassa säädetään, tuottajan loppukuluttajalle paikallisessa torikaupassa kyseisen jäsenvaltion tuotantoalueella myymät munat on merkittävä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vapauttaa tästä vaatimuksesta tuottajat, joiden tilalla on enintään 50 munivaa kanaa edellyttäen, että tilan nimi ja osoite ilmoitetaan myyntipaikalla. 5 artikla – Pakkaamot 1. Munat on luokiteltava laadun ja painon mukaan pakkaamoissa. 2. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava pakkaamoille lupa luokitella munia sekä annettava pakkaamokoodi jokaiselle yritykselle tai tuottajalle, jonka tilat ja tekniset varusteet soveltuvat munien luokittelemiseen laadun ja painon mukaan. Lupa voidaan peruuttaa, jos artiklan 11 nojalla hyväksytyissä täytäntöönpanosäännöissä säädetyt edellytykset eivät enää täyty. 6 artikla – Munien tuonti 1. Komissio arvioi munia vieviin kolmansiin maihin sovellettavat munien kaupan pitämisen vaatimukset asianomaisen maan pyynnöstä. Arviointi ulottuu merkintöjä, leimausta, tuotantotapoja ja tarkastuksia koskeviin sääntöihin sekä niiden täytäntöönpanoon. Jos komissio toteaa, että sovellettavat säännöt tarjoavat riittävät takeet siitä, että ne vastaavat yhteisön lainsäädäntöä, kyseisistä kolmansista maista tuodut munat on merkittävä tunnusnumerolla, joka vastaa 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tunnusnumeroa. 2. Komissio käy tarvittaessa kolmansien maiden kanssa neuvotteluja, joissa pyritään löytämään sopivat keinot 1 kohdassa tarkoitettujen takeiden antamiseen ja tällaisia takeita koskevien sopimusten tekemiseen. 3. Jos riittäviä takeita sääntöjen vastaavuudesta ei anneta, asianomaisesta kolmannesta maasta tuoduissa munissa on oltava koodi, josta käy ilmi alkuperämaa, sekä maininta siitä, että tuotantotapa on ”määrittelemätön”. 7 artikla – Tarkastukset 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä virastot, jotka valvovat tämän asetuksen noudattamista. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen virastojen on tarkastettava tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tuotteet kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa, lastaaminen, lastin purkaminen ja kuljetus mukaan luettuina. Pistokokeiden lisäksi tarkastuksia on tehtävä riskianalyysin perusteella ottaen huomioon asianomaisen laitoksen tyyppi ja tuotantomäärä samoin kuin toimijan aiempaa munien kaupan pitämisen vaatimusten noudattamista koskevat tiedot. 3. Kun on kyse A-luokan munien tuonnista kolmansista maista, 2 kohdassa säädetyt tarkastukset on tehtävä tulliselvityksen yhteydessä ja ennen tuotteiden vapaaseen liikkeeseen laskemista. Kolmansista maista tuodut B-luokan munat voidaan laskea vapaaseen liikkeeseen ainoastaan, jos niiden lopullinen teollinen käyttötarkoitus on tarkastettu ennen tulliselvityksen tekemistä. 8 artikla – Seuraamukset Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen säännösten rikkomisen vuoksi sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. 9 artikla – Tiedonannot Jäsenvaltioiden ja komission on toimitettava toisilleen tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavat tiedot. 10 artikla – Komitea 1. Komissiota avustaa siipikarjanlihan ja munien hallintokomitea. 2. Tähän artiklaan viitattaessa sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklaa. Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi. 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 11 artikla – Täytäntöönpanosäännöt Tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, erityisesti siltä osin kuin ne koskevat: 1) munien keruutiheyttä, toimittamista, säilyttämistä ja käsittelyä; 2) laatuvaatimuksia ja painoluokitusta sekä poikkeuksia luokitteluvaatimuksista; 3) munien merkintöjä ja niiden pakkausten leimaamista; 4) tarkastuksia ja valvontaa; 5) kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa; 6) edellä 9 artiklassa tarkoitettuja tiedonantoja. 12 artikla – Kumoaminen 1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 1907/90 1 päivästä heinäkuuta 2007. 2. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen ja ne luetaan liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 13 artikla – Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2007. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Vastaavuustaulukko Asetus (ETY) N:o 1907/90 | Tämä asetus | 1 artikla | 2 artikla | 2 artiklan 1 kohta | 1 artiklan 1 kohta | 2 artiklan 3 kohta | – | 2 artiklan 4 kohta | – | 3 artikla | – | 4 artikla | – | 5 artiklan 1 ja 3 kohta | 5 artikla | 5 artiklan 2 kohta | – | 6 artiklan 1 ja 2 kohta | 3 artikla | 6 artiklan 3 kohta | 11 artikla | 6 artiklan 4 ja 5 kohta | – | 7 artiklan 1 kohdan a alakohta | 4 artiklan 1 kohta | 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta | 6 artikla | 7 artiklan 1 kohdan d alakohta | 11 artikla | 7 artiklan 2 kohta | – | 8 artikla | – | 9 artikla | – | 10 artikla | – | 11 artikla | – | 12 artikla | – | 13 artikla | – | 14 artikla | – | 15 artikla | – | 16 artiklan 1 kohdan ensimmäinen virke | 1 artiklan 2 kohta | 17 artikla | – | 18 artikla | 7 artiklan 1 ja 2 kohta | 19 artikla | – | 20 artiklan 1 kohta | 11 artikla | 20 artiklan 2, 3 ja 4 kohta | – | 21 artikla | 8 artikla | 22 artiklan 1 kohta | 9 artikla | 22 a artikla | – | 23 artikla | 12 artikla | 24 artikla | 13 artikla | Liite I | Liite | [1] EYVL 282, 1.11.1975, s. 49. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1913/2005 (EYVL L 307, 25.11.2005, s. 2). [2] EYVL C […] […], s. […9 [3] EYVL 173, 6.7.1990, s. 5. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1039/2005 (EYVL L 172, 5.7.2005, s. 1). [4] EYVL 30, 31.1.2002, s. 44. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla. [5] EYVL 139, 30.4.2004, s. 55. Oikaistu toisinto EYVL L 226, 25.6.2004, s. 22. [6] EYVL 184, 17.7.1999, s. 23.