Virallinen lehti nro C 152 , 18/05/1998 s. 0022



A4-0147/98 Päätöslauselma rakennusteollisuuden kilpailukykyä koskevasta komission tiedonannosta (KOM(97)0539 - C4-0597/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(97)0539 - C4-0597/97), - ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan unionin teollisuuden kilpailukykyä koskevasta politiikasta (KOM(94)0319 - C4-0140/94) ja parlamentin siitä 29. kesäkuuta 1995 hyväksymän päätöslauselman ((EYVL C 183, 17.7.1995, s. 26.)) sekä komission ehdotuksen neuvoston päätökseksi yhteisön toimintaohjelman täytäntöönpanemisesta Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn edistämiseksi (KOM(95)0087 - C4-0404/95 - 95/0081(CNS)) ja sitä koskevan 27. lokakuuta 1995 annetun parlamentin lausunnon ((EYVL C 308, 20.11.1995, s. 470.)), - ottaa huomioon direktiivin 89/106/ETY rakennusalan tuotteista ((EYVL L 40, 11.2.1989, s. 12.)) ja komission kertomuksen vuodelta 1995 kyseisen direktiivin täytäntöönpanosta ja SLIM-ryhmän työstä tällä alalla, - ottaa huomioon direktiivin 93/37/ETY julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta ((EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54.)), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/52/EY ((EYVL L 328, 28.11.1997, s. 1.)), - ottaa huomioon komission vihreän kirjan julkisista hankinnoista Euroopan unionissa (KOM(96)0583 - C4-0009/97) ja parlamentin 22. lokakuuta 1997 hyväksymän päätöslauselman ((EYVL C 339, 10.11.1997, s. 65.)), - on työjärjestyksensä 52 artiklan mukaisesti siirtänyt päätösvallan talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevälle valiokunnalle, - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan, työllisyys- ja sosiaaliasioita käsittelevän valiokunnan sekä kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan lausunnot (A4-0147/98), A. ottaa huomioon, että «laadun» ja «kilpailukyvyn» välinen läheinen yhteys kaikissa rakentamisen vaiheissa edellyttää markkinoiden ja erityisesti julkisten hankintojen yleistä kehittämistä ja että komissio on useaan otteeseen korostanut tarvetta poistaa tavaroiden ja palveluiden liikkuvuutta koskevat tekniset esteet antamalla yhdenmukaistettuja säännöksiä, B. ottaa huomioon, että lainsäädännölliset välineet, kuten direktiivi 89/106/ETY rakennusalan tuotteista, edellyttävät täytäntöönpanomääräyksiä, joita ei ole vielä vahvistettu ja joiden vahvistamista ei ilmeisesti voida saattaa päätökseen kovin lyhyessä ajassa, C. ottaa huomioon, että rakennustuotteita koskevan direktiivin osalta sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista käsitellyt työryhmä (SLIM-työryhmä) on todennut tämän alan standardien yhdenmukaistamisessa esiintyvän vaikeuksia, D. katsoo, että yhdenmukaistettujen säännösten laatimisen viivästyminen on este markkinoiden avautumiselle ja edistää yksittäisten jäsenvaltioiden protektionistista politiikkaa, E. katsoo, että on tarpeen taata rakennusalan tuotteiden vapaa liikkuvuus siihen saakka, kunnes säännösten yhdenmukaistaminen on saatettu päätökseen, ja myöntää siirtymäkauden aikana CE-merkintä noudatettujen käytäntöjen mukaisesti päteviksi tunnustettuihin säännöksiin perustuvan valmistajan ilmoituksen perusteella, komission ohjeiden ja päätösten mukaisesti, soveltaen yhdenmukaisia testausmenetelmiä olennaisten turvallisuuspiirteiden määrittämiseksi, F. katsoo, että on välttämätöntä luoda säännöksiin perustuvat ja rakenteelliset edellytykset sääntelyelinten muuttamiseksi antamalla hallinnoille paremmat vaikutusmahdollisuudet lainsäädäntöprosessissa ja rajoittamalla varmentaminen rakennusalan toimivaltaisille elimille ja, jos mahdollista, pelkästään kyseisellä alalla toimiville elimille, G. katsoo, että on syytä yksinkertaistaa sääntelykehystä tekemällä varmentamismenettelyt mahdollisimman joustaviksi ja toimiviksi, H. katsoo, että suunnittelulla, jos se ymmärretään laajemmin eli lähtien työn alustavasta hahmottelusta työn johtamisen ja ylläpidon suunnitteluun, on rakentamisprosessin myönteisen kehityksen kannalta keskeinen merkitys, ja kiinnittää erityisesti huomiota arkkitehtien ja rakennusinsinöörien tehtävään rakennuttajan riippumattomina neuvonantajina, I. katsoo, että yhtenäismarkkinat edellyttävät yrityksiltä ja palvelualan yrityksiltä huomattavia investointeja ja jatkuvaa sopeutumista, jotta niiden toiminta olisi mahdollista alkuperämaan markkinoita laajemmassa ympäristössä, J. katsoo, että yhtenäismarkkinoiden täytäntöönpanemiseksi kilpailua on pidettävä tavoiteltavana päämääränä eikä kierrettävänä esteenä, K. katsoo, että rakennusala on olennaisesti riippuvainen julkisesta rahoituksesta ja että kansallisilla viranomaisilla on merkittävä asema markkinoiden tasapainon ja kestävän kehityksen saavuttamisessa, samalla kun budjettiin liittyvät seikat pakottavat jäsenvaltiot pikemminkin vähentämään rahoitusohjelmiaan kuin tekemään tilaa yksityisille hankkeille, L. ottaa huomioon, että Amsterdamin Eurooppa-neuvoston 16. kesäkuuta 1997 kasvusta ja työllisyydestä hyväksymässä päätöslauselmassa ((EYVL C 236, 2.8.1997, s. 3.)) annettiin Euroopan investointipankille lupa laajentaa toimintaansa myös kaupunkiympäristön uudistamisen alalle ja perustaa erityisiä rahoitusvälineitä pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseksi, M. ottaa huomioon, että erilaiset asuntoihin kohdistuvat verot, arvonlisävero ja perintövero toimivat merkittävänä vastavoimana sille, että säästöjen avulla aikaansaataisiin Euroopassa yhteiskunnan täysin tai osittain tukemaa asuntotuotantoa, ja että säästäminen suuntautuu sen sijaan sellaisiin arvopaperisijoituksiin, joiden verorasitus on pienempi, N. katsoo, että ala on huomattavan pirstoutunut sekä tuotantojärjestelmän (pienten ja hyvin pienten yritysten suuri määrä) että kysynnän (keskimääräiset summat hyvin alhaisissa tarjouksissa) suhteen ja että palvelualan rakenne on samankaltainen, O. ottaa huomioon, että julkisista hankinnoista laaditussa vihreässä kirjassa tunnustetaan pk-yritysten merkitys Euroopan taloudessa ja niiden tarve osallistua entistä laajemmin julkisiin hankintoihin, millä edistettäisiin niiden kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä, P. katsoo, että säännösten puuttuminen kannustaa edelleen esittämään epätavallisen alhaisia tarjouksia, jotka eivät edes kata välttämättömiä kustannuksia, mikä johtaa lopulta teollisten rakenteiden heikkenemiseen, keskeneräisiksi jääviin töihin ja markkinoiden avoimuutta ja kilpailua koskevien edellytysten heikkenemiseen, Q. katsoo, että rahoitusnäkökohdat ovat tulleet yhä keskeisimmiksi julkisia hankintoja koskevien sopimusten myöntämisessä ja että ne ovat kilpailukyvyn kannalta yhä tärkeämpiä tekijöitä sellaisten muiden tekijöiden kustannuksella kuten tekninen pätevyys tai ehdotetun ratkaisun elinkelpoisuus, R. katsoo, että jäsenvaltioiden infrastruktuureihin budjetoimisessa on huomattavia eroja ja että monilla aloilla on todettu vakavia puutteita, jotka on korjattava, S. katsoo, että opetus ja koulutus ovat keskeisiä tekijöitä laadun varmistamiseksi rakentamisprosessin kaikissa vaiheissa ja että toimijoiden pätevyys on ainoa edellytys tuotteen todellisen laadun varmistamiseksi, jopa niiden näkökohtien suhteen, joiden osalta «laatujärjestelmä» ei osoittaudu tehokkaaksi, T. katsoo, että yksittäisten henkilöiden pätevyyden vastavuoroista tunnustamista, josta tehtyyn neuvoston päätökseen (85/368/ETY) sisältyy määritelmä ammatillisen koulutuksen antaman pätevyyden vastaavuudesta, ei ole vielä sovellettu täysimääräisesti yhä käytössä olevien paikallisten suojamekanismien sekä akateemisiin titteleihin ja ammatillisiin pätevyyksiin liittyvien päällekkäisyyksien vuoksi, U. katsoo, että teknologiset innovaatiot ovat kilpailukyvyn kannalta oleellinen tekijä sekä tuotannossa että palvelujen tarjoamisessa, V. katsoo, että alan nykyinen rakenne ja siitä aiheutuva suuntaus työn liikkuvuuteen ei kannusta yksittäisiä yrityksiä ja varsinkaan pienyrityksiä investoimaan koulutukseen, W. katsoo, että on välttämätöntä mukauttaa koulutuksen sisältö uuteen teknologiaan ja rakentamisprosessien muutoksiin hyödyntämällä tietotekniikan tarjoamia mahdollisuuksia, X. katsoo, että rakennusala on eräs huomattavimmista työpaikkojen luojista ja että työpaikkojen lisääntyminen on läheisesti yhteydessä kilpailukyvyn paranemiseen, Y. katsoo, että yksittäisen henkilön tuottavuus on suoraan yhteydessä työoloihin mitä tulee työpaikan pysyvyyteen, urakehitykseen ja palkkaukseen, ja että alhaiseen palkkatasoon ja heikkoihin työoloihin yhdistettävän itsenäisen, tilapäisen tai osa-aikaisen työn osuus on rakennusalalla sen sijaan korkea ja lisääntyy edelleen, Z. katsoo, että sitoutuminen korkeatasoiseen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojeluun rakennusteollisuudessa on kilpailukyvyn kannalta olennainen seikka, AA. katsoo, että työvoima on nykyisin suurelta osin epäpätevää ja että työntekijöiden asema on usein lainvastainen verojen, sosiaaliturvan ja/tai maahanmuuttoa koskevien säännösten osalta; katsoo myös, että korkeat välilliset työvoimakustannukset sekä valvonta- ja tarkastusjärjestelmän tehottomuus edistävät harmaan talouden vakiintumista, mikä johtaa markkinoiden vinoutumiseen ja kilpailuolosuhteiden vääristymiseen, AB. katsoo, että rakennusalan toiminta on läheisesti sidoksissa elämänlaatuun, erityisesti ympäristönsuojeluun, kilpailukyvyn säilyttämiseen ja parantamiseen, energiankäytön järkiperäistämiseen, ympäristöystävällisten materiaalien käyttöön ja rakennusmateriaalien uudelleenkäyttöön, AC. katsoo, että oikeus asuntoon vastaa samanlaista perustarvetta kuin työpaikan, ravinnon ja terveyden tarpeet ja että tätä perustarvetta ei ole tyydytetty riittävällä tavalla; lisäksi on tarpeen parantaa yksityistä ja julkista sosiaalista asuntotarjontaa, AD. esikuva-analyysin (benchmarking) käsite voi olla hyödyllinen pyrittäessä parantamaan rakennusteollisuuden kilpailukykyä, AE. katsoo, että rakennusalan kilpailukyvyn parantamiseksi Euroopan unionin politiikassa on syytä a) tavoitella laatua ja turvallisuutta rakennusalalla, b) luoda markkinat alan toimijoille ja laatia alan säännöstö, c) pyrkiä Euroopan yhdentymiseen infrastruktuurien tasolla, d) parantaa tarjottavia opetus- ja koulutuspalveluja, e) suunnata uudelleen ja tehostaa henkilöstöresursseja ja teknologisia resursseja tutkimuksessa ja kehityksessä, f) lisätä alan työpaikkoja, g) katsoa rakentaminen keinoksi parantaa elämän laatua; 1. Hyväksyy komission tiedonannon ja pyytää sitä esittämään erityisen kansallisiin olosuhteisiin perustuvan suunnitelman, jotta ala voisi tuoda yhteismarkkinoilla koko potentiaalinsa esille; 2. Pyytää komissiota hyödyntämään rakennusalan tuotteita koskevaan direktiiviin liittyviä SLIM-työryhmän tekemiä havaintoja lisätäkseen ponnisteluja yhdenmukaistamisen toteuttamiseksi ja kilpailukyvyn parantamiseksi; 3. Pyytää komissiota tekemään esikuva-analyysiin perustuvan selvityksen rakennusteollisuudesta sekä yhteismarkkinoilla että niiden ulkopuolella; 4. Pyytää komissiota edistämään laaja-alaista uusiokäytön kehittämistä ja end of use -käsitettä rakennusteollisuudessa, koska nämä edustavat tehokasta ympäristöpolitiikkaa ja niiden avulla voidaan kasvattaa tuottoja, työtilaisuuksia ja kilpailukykyä; 5. Pyytää komissiota edistämään korkeatasoisia työntekijöiden terveys- ja turvallisuusmääräyksiä rakennusteollisuudessa esiintyvien järkyttävän korkeiden onnettomuus- ja kuolleisuuslukujen pienentämiseksi ja loukkaantumisista aiheutuvan työntekijämäärien vaihtelun vähentämiseksi sekä ottamaan käsiteltäväksi rakennusteollisuudessa esiintyvät vakuutusmaksuja ja -korvauksia koskevat ongelmat; 6. Korostaa, että rakennusalalla on oma erityisluonteensa mitä tulee laatujohtamista koskevaan ongelmaan, ja pyytää antamaan erityissäännöksiä, joissa otetaan huomioon yrityksen koko ja sen toimiala (suunnittelu, tuotanto tai rakentaminen); 7. Pitää välttämättömänä jatkaa viivyttelemättä lainsäädännön yhdenmukaistamista antamalla mahdollisuus käyttää CE-merkintää siirtymävaiheessa; 8. Pitää tärkeänä kannustaa palkkausjärjestelyjä, joilla korvataan laatutakuuseen liittyvät kustannukset, jotta erityisesti pk-yritysten kelpoisuutta voitaisiin edistää sen sijaan, että niitä syrjittäisiin; 9. Tunnustaa, että EU:lla on huomattavan suurta halukkuutta taata markkinoiden avoimuus samanlaisin ehdoin sekä Euroopan sisällä että kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa; 10. Katsoo, että valtioninstituutioiden on osallistuttava suunnitteluun ja yhteensovittamiseen ja otettava myös yksityiset toimijat mukaan tähän toimintaan ja että niiden on johdettava julkisia palveluja vain silloin, kun markkinat eivät kykene tarjoamaan tehokkaita palveluja kohtuullisin kustannuksin; 11. Pitää välttämättömänä hyväksyä yritysten ja palveluyritysten laatujärjestelmiä sellaisten luotettavien ja asianmukaisten kriteerien perusteella, joissa otetaan huomioon taloudellisten ja rahoitukseen liittyvien näkökohtien lisäksi myös erityisesti tekniset ja organisaatioon liittyvät näkökohdat; 12. Kannattaa tarjouspyyntöjä koskevien menettelyjen selkeyttämistä julkisiin hallintoihin sovellettavien laatujärjestelmien mukaisesti takaamalla «oikeusvarmuuden», jolla varmistetaan tasapuolinen kilpailu ja luodaan mekanismeja sääntöjenvastaisten tarjousten välttämiseksi tai poistamiseksi; kannattaa myös sekä julkisiin että yksityisiin rakennuksiin liittyvien lupamenettelyjen yksinkertaistamista ja eurooppalaisten sääntöjen soveltamista lupamenettelyihin nopeiden valmistumisaikojen säilyttämiseksi koko EU:n alueella; 13. Pyytää alalle myönnettävän rahoituksen lisäämistä, Euroopan investointipankin suoraa interventiota ja tällä hetkellä seisahtuneen rakennusperinnön kehittämistä avaamalla kansainväliset markkinat ja mahdollistamalla kolmansien maiden toiminnan; kannattaa rakennustoiminnan kaikille aloille sovellettavaa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta, kuten esim. projektirahoitusta; 14. Painottaa rakennusalan pienten ja keskisuurten yritysten yleiseurooppalaisen tukemistavoitteen osalta tarvetta erottaa toisistaan rakennushankkeen suunnittelu ja toteutus, jotta varmistetaan kuluttajien ja rakennuttajan etujen mukainen laatu ja kustannusten valvonta, sekä huolehditaan siitä, että rakennushinnat määräytyvät kilpailullisin perustein; 15. Pitää välttämättömänä, että pk-yritysten merkitykselle annetaan arvoa ja niiden toimintamahdollisuudet turvataan muun muassa ohjaamalla niitä erikoistumiseen ja/tai ryhmittymiin alueellisten järjestelmien «verkostoissa»; 16. Korostaa, että suurten infrastruktuuriverkostojen kehittäminen ja ajanmukaistaminen ovat paitsi symbolisesti tärkeitä Euroopan yhdentymisessä ja «eurooppalaisen järjestelmän» kilpailukyvyn parantamisessa, mutta ne ovat myös tavoitteita, joiden avulla voidaan saada aikaan kysynnän huomattavaa lisääntymistä; 17. Katsoo, että yksityisten pääomavirtojen ohjaamiseksi julkisiin investointeihin ja erityisesti infrastruktuureihin on tärkeää luoda niiden osalta yhtä edulliset olosuhteet kuin muillekin säästöjen sijoitusmuodoille; 18. Katsoo, että rakenneuudistusten ja kaupunkisuunnittelun kehittämisessä ja taide-, kulttuuri- ja ympäristöperinnön arvostamisessa on yksityisten investointien kannalta houkuttelevia aloja, joiden houkuttelevuutta on syytä lisätä myös asianmukaisin verotuksellisin toimin; 19. Toivoo erityisesti, että jäsenvaltiot voivat pikaisesti ryhtyä toimiin komission ehdotuksen johdosta, joka koskee alemman arvonlisäverokannan käyttöönottoa sellaisten työvoimavaltaisten palvelujen osalta, jotka eivät kuulu rajat ylittävän kilpailun piiriin; 20. Pitää tärkeänä, että asunnosta tehdään esimerkiksi verohelpotuksiin perustuvan politiikan avulla «turvapaikka» ja tärkeä kohtauspaikka ydinperheen kaikille muodoille; 21. Pitää välttämättömänä julkisten ja yksityisten investointien lisäämistä opetukseen ja koulutukseen tehostamalla siteitä koulumaailman ja yliopistomaailman välillä ja kiinnittämällä enemmän huomiota hallinto- ja johtokysymyksiin, ympäristöongelmiin ja energiansäästöön; 22. Pitää välttämättömänä koordinoida tutkimuksessa ja kehittämisessä julkisia investointeja yksityisten investointien kanssa edistämällä yritysten ja tutkimuslaitosten välistä yhteistyötä, kannustamalla innovaatioiden ja tieteellisten tulosten levittämistä ja teknologiavaihtoja muiden tuotannon alojen kanssa; 23. Pitää välttämättömänä työmarkkinoiden uudelleen arvioimista yhdenmukaistamalla suojanormeja ja sosiaaliturvaa koskevia vaatimuksia, takaamalla tuki työntekijöille, jotka työskentelevät kotimaansa ulkopuolella ja sääntelemällä kolmansista maista peräisin olevan työvoiman pääsyä alalle erityisesti terveys- ja turvallisuussäännösten kiertämisen välttämiseksi. 24. Panee merkille, että kilpailu rakennusalalla koskee tällä hetkellä pääasiassa rakennushankkeen valmistumisen hintaa; tulevaisuudessa kilpailun olisi ulotuttava lopputuotteen ylläpitoon ja kestävään kehitykseen liittyviin ominaisuuksiin; on painotettava hinta/laatusuhdetta; 25. Kannustaa komissiota seuraamaan Euroopan rakennusalan kehitystä ja kilpailukykyä; kannustaa komissiota varmistamaan, että erityistä huomiota kiinnitetään elinkaarikustannuksia koskevaan ajatteluun; 26. Painottaa, että rakennusalalla tarvitaan kattavaa innovaatioketjua, joka voidaan saavuttaa vain, jos sijoittajat voivat hyötyä tutkimukseen ja kehitykseen tekemistään investoinneista; olisi kehitettävä uusia rahoitus- ja vakuutusvälineitä riskien vähentämiseksi, jotta kannustettaisiin uusien innovaatioiden soveltamista; 27. Pyytää komissiota koordinoimaan koko rakentamiseen liittyvän teollisuuden kattavia teknologiaohjelmia ja antamaan erityistä painoa näiden ohjelmien elinkaarikustannuksia koskevalle näkökulmalle ja erityisesti: a) «ihmiskeskeiselle» kokonaissuunnittelulle, jossa otetaan huomioon monikäyttöisyys ja käyttäjien vaihtuvat tarpeet; b) energiataloudellisuudelle sekä raaka-aineiden ja veden järkevälle käytölle, rakennusalan tuotteiden ja materiaalien tarkoituksenmukaiselle käytölle, paremmalle paloturvallisuudelle sekä tehokkaalle materiaalien uudelleenkäytölle ja kierrätykselle; c) kestävään kehitykseen perustuville suunnittelu- ja johtamismenetelmille, samoin kuin ylläpito-, korjaus- ja suojelumenetelmille; d) opetukselle ja koulutukselle, työturvallisuuden parantamiselle sekä laadun parantamiselle koko alalla; 28. Panee erityisesti merkille pienten yritysten työpaikkoja luovan potentiaalin tällä alalla, mutta korostaa myös alalla työskenteleville asetettavan vähimmäispätevyyden merkitystä sekä takuita heidän tekemästään työstä ja tarjoamistaan palveluista; 29. Kannustaa komissiota seuraamaan Euroopan rakennusteollisuutta pitäen erityisesti silmällä pienyrityksiä ja antamaan teollisuuden kilpailukyvyn varmistamista ja edistämistä sekä kuluttajien oikeuksien vahvistamista koskevia ehdotuksia tarkoituksenmukaiseksi katsomallaan tavalla; 30. Kehottaa jäsenvaltioita työllisyyspolitiikalle asetettujen suuntaviivojen mukaisesti vähentämään välillisiä työvoimakustannuksia, erityisesti kun on kyse heikosti koulutetusta työvoimasta; 31. Vaatii rakennusalan työmarkkinaosapuolia aloittamaan neuvottelut alan puitesopimuksesta, joka liittyy työllisyyteen ja työn organisointiin rakennusalalla, ja muistuttaa tässä yhteydessä heinäkuussa 1997 hyväksytystä maatalousalan puitesopimuksesta, joka oli tulos alan työmarkkinaosapuolten välisestä vuoropuhelusta; 32. Kannattaa ajatusta paikallisten koulutuskeskusten verkoston luomisesta rakennusalan ammatillisen koulutuksen ja täydennyskoulutuksen tason parantamiseksi; pyytää komissiota esittämään konkreettisia ehdotuksia tämän ajatuksen toteuttamiseksi käytännössä; 33. Pyytää jäsenvaltioita korjaamaan välittömästi komission havaitsemat puutteet, jotka ilmenevät komission neljännessätoista vuosikertomuksessa yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta ja liittyvät työturvallisuutta ja työterveyttä koskevan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanoon; kehottaa jäsenvaltioita myös toteuttamaan mahdollisimman pian tarvittavat lainsäädännölliset ja hallinnolliset toimenpiteet palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvaa työntekijöiden siirtämistä koskevan direktiivin 96/71/ETY täytäntöönpanemiseksi ((EYVL L 18, 21.1.1997, s. 1.)); 34. Pitää myönteisenä komission aikomusta esittää rakennustelineitä koskeva direktiiviehdotus; pyytää komissiota esittämään uuden direktiiviehdotuksen, joka koskee työntekijöiden suojelemista vaaroilta, jotka liittyvät altistumiseen fyysisille tekijöille työssä, sekä ehdotuksen toimenpiteistä parhaita käytäntöjä koskevien tietojen vaihdon ja levittämisen edistämiseksi yhteistyössä Euroopan työturvallisuus- ja työterveysjärjestön kanssa; 35. Vaatii kaikkia alan toimijoita vastustamaan tuotannon siirtymistä halvan työvoiman maihin ja laittoman työvoiman käyttämistä rakennusteollisuudessa; vaatii tästä syystä jäsenvaltioita seuraamaan tarkasti asianomaisten määräysten noudattamista ja käyttämään oikeuttaan sulkea pois julkisten hankintojen kilpailuista yritykset, jotka rikkovat työsuojelua koskevia työlainsäädännön määräyksiä; pyytää alan työmarkkinaosapuolia ottamaan käyttöön tekstiili- ja vaatetusteollisuuden mallin mukaisesti käytännesäännöt, jotta estettäisiin tuotannon siirtyminen halvan työvoiman maihin; 36. Pyytää komissiota esittämään uusia ehdotuksia, joissa otetaan paremmin huomioon julkisia hankintoja koskeviin kilpailuihin liittyvät yhteisön ja kansallisen sosiaalipolitiikan tavoitteet; vaatii erityisesti nykyisten julkisia hankintoja koskevien direktiivien tarkistamista, minkä yhteydessä otetaan huomioon sosiaalisten kriteerien soveltaminen niin tarjousten tekijöiden sopivuuden varmistamisessa kuin tarjouskilpailujen ratkaisemisessa; 37. Katsoo, että laadun parantamisen yhteydessä laadun käsite on miellettävä mahdollisimman laajasti ja käsitteen piiriin on sisällytettävä sekä suunnittelu- ja hahmotteluvaihe että itse rakennusvaihe; katsoo, että eri toimijoiden välisen yhteistyön parantamisella hankkeen kaikissa vaiheissa voi olla merkittävä asema laatua parannettaessa; 38. Katsoo, että tämän työvoimavaltaisen talouden alan työvoimakoulutusjärjestelmää on kiireellisesti parannettava, sillä nykyään alalle on tyypillistä vähäinen investointi työvoimakoulutukseen; katsoo, että tällöin on käsiteltävä sekä koulutuksen määrää että laatua; katsoo lisäksi, että on korostettava enemmän ammattitaidon merkitystä ja siihen liittyvää uranäkymien paranemista, mikä voi osaltaan kohentaa alan imagoa ja siten edistää työvoiman rekrytointia ja pysymistä töissä; 39. Painottaa kaupunkialueiden taide- ja kulttuuriperinnön laajentamisen merkitystä ja panee merkille sekä restaurointitöiden että uusien rakennushankkeiden tärkeyden tässä yhteydessä; korostaa tällaisten hankkeiden tarjoamia mahdollisuuksia talouskasvun ja uusien työpaikkojen luomisessa; 40. Muistuttaa tässä yhteydessä pyytäneensä 30. tammikuuta 1997 hyväksytyssä päätöslauselmassa, joka koski Euroopan yhteisöjen toimintaan liittyviä kulttuurinäkökohtia ((EYVL C 55, 24.2.1997, s. 37.)), että Euroopan rahastojen varoista 0,5 - 1 prosenttia osoitetaan Euroopan unionin yhteisrahoittamien julkisten rakennushankkeiden koristamiseen tarkoitetun taideteoksen tuottamiseen; toistaa tämän pyynnön korostaen erityisesti nykytaiteen tukemisen merkitystä; 41. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.