EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 26.03.1998 
KOM(1998)1891opull. 
97/0085 (SYN) 
Muutettu ehdotus 
NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
jätteiden käsittelystä kaatopaikoilla 
(komission EY:n perustamissopimuksen 189 A (2) artiklan nojalla esittämä) 

PERUSTELUT 
Komissio antaa EY:n perustamissopimuksen 189 a artiklan 2 kohdan mukaisesti 
muutetun ehdotuksen neuvoston direktiiviksi jätteiden käsittelystä kaatopaikoilla. 
Muutetussa ehdotuksessa otetaan huomioon joukko tarkistuksia, joita Euroopan 
parlamentti teki 16. - 20. helmikuuta 1998 pitämässään täysistunnossa. 
Esitetyistä 33 tarkistuksesta hyväksyttiin täysistunnossa 29. Komissio voi periaatteessa 
hyväksyä tarkistukset 1, 5, 6, 8-11, 14-15, 19-21, 23, 24, 26 ja 29. Komission kanta 
tarkistuksiin on seuraava: 
Tarkistuksessa 1 johdanto-osaan lisätään viittaus jätteiden käsittelytapojen 
arvojärjestykseen. Komissio hyväksyy täysin tämän muutoksen. 
Tarkistuksissa 2, 3, 4 ja 32 ehdotetaan uusia johdanto-osan kappaleita. Komissio ei voi 
hyväksyä johdanto-osan kappaleita, joissa edellytetään uusien direktiivien laatimista 
kompostoinnista ja vaarattoman jätteen poltosta sekä taloudellisten välineiden käytön 
edistämistä. Komissio voi periaatteessa hyväksyä tällaisten ehdotusten esittämisen, mutta 
se ei kuitenkaan voi hyväksyä näitä velvoitteita siinä muodossa, jossa ne on esitetty 
tarkistuksissa. Komissio ei voi myöskään hyväksyä tarkistusta 32, jossa todetaan 
jätteiden polton olevan käyttökelpoinen vaihtoehto jätteiden kaatopaikalle sijoittamiselle. 
Komission jätehuoltostrategiassa jätteen sijoittaminen kaatopaikalle ja jätteen 
polttaminen ovat jätteiden käsittelyn arvojärjestyksessä viimeisinä. Tavoitteena on siirtyä 
arvojärjestyksessä ylöspäin ja suosia vähemmän ympäristöä kuormittavia vaihtoehtoja 
kuten jätteiden syntymisen estämistä, jätteiden hyödyntämistä ja kierrätystä. 
Tarkistus 5 koskee tarvetta antaa ruoppauslietteen käsittelyä koskevaa lainsäädäntöä. 
Puhdistamolietettä koskevaan direktiiviin valmistellaan parhaillaan muutosta, joten 
komissio hyväksyy periaatteessa tämän tarkistuksen. 
Tarkistuksessa 6 poistetaan johdanto-osan 23 kappaleesta ilmaisu "mahdollisuuksien 
mukaan" ja tarkistuksessa 21 vastaavasti 10 artiklasta ilmaisu "niin pitkälle kuin 
mahdollista". Näin varmistetaan, että taloudellisesta vakuudesta aiheutuvat kustannukset 
sisällytetään hintaan, joka peritään jätteen sijoittamisesta kaatopaikalle. Komissio tukee 
näitä tarkistuksia. 
Tarkistuksessa 7, osassa tarkistusta 16 ja tarkistuksessa 23 käsitellään tarvetta parantaa 
seurantaa ja kertomusten antamista koskevia järjestelmiä. Komissio voi hyväksyä 
suurimman osan ehdotetuista velvoitteista, koska niillä pyritään avoimuuden lisäämiseen. 
Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä tarkistusta 7, koska komissio velvoitetaan siinä 
välittämään parlamentille jäsenvaltioiden esittämät kertomukset. 
Tarkistuksessa 8 tarkennetaan ja selvennetään direktiivin päämääriä. Komissio tukee tätä 
tarkistusta. 
Tarkistukset 9 ja 11 koskevat määritelmiä. Pysyvän jätteen määritelmän osalta 
tarkistuksessa 9 ehdotetaan, että määritelmään lisätään erityinen viittaus ehdotettuun 
vesipolitiikan kehysdirektiiviin. Komissio voi hyväksyä tämän lisäyksen. Lisäksi 
tarkistuksessa 11 ehdotetaan nestemäisen jätteen tarkempaa määrittelemistä suhteessa 
kuiva-ainepitoisuuteen. Komissio voi periaatteessa hyväksyä tämän tarkistuksen, mutta 
yhteisön lainsäädännössä ei nykyisin anneta tällaisia määritelmiä ja eräät jäsenvaltiot 
ovat ilmoittaneet tällaisen määritelmän soveltamisen olevan vaikeaa. 
Tarkistuksessa 10 tarkennetaan, että kaatopaikan yleinen määritelmä kattaa myös 
kaivosvarastot ja maanalaiset varastot. Komissio tukee voimakkaasti tätä selvennystä, 
mutta se on kuitenkin aina tulkinnut kaatopaikan määritelmän niin, että se kattaa myös 
maanalaiset varastot. 
Tarkistuksessa 12 ehdotetaan määritelmää maanalaiselle kaatopaikalle. Komissio ei voi 
hyväksyä tätä erityismääritelmää, koska kaatopaikan yleinen määritelmä kattaa myös 
jätteen sijoittamisen maan alle. 
Yleisesti ottaen komissio ei voi enää hyväksyä muita poikkeuksia kuin ne, jotka on jo 
esitetty komission ehdotuksessa. Tarkistuksessa 13 esitetään, että poikkeuksiin lisättäisiin 
kipsin ja kalkin levittäminen maan lannoitusta tai parantamista varten. Tämä ei 
tavallisesti kuulu kaatopaikan määritelmän piiriin, mutta komissio aikoo kuitenkin tutkia 
tarkemmin tätä erityistä poikkeusta ja selvittää mahdollisuuksia sen sisällyttämiseksi 
direktiiviin. 
Tarkistuksissa 14 ja 15 esitetään poikkeuksia, jotka koskevat vaarattomien lietteiden 
sijoittamista pintaveteen, veden uoma mukaan lukien, sekä erilaisista kaivostoiminnoista 
syntyvän pilaantumattoman maaperän ja vaarattoman pysyvän jätteen sijoittamista. 
Jäsenvaltioilta saatujen tietojen ja neuvostossa käytyjen neuvottelujen perusteella 
komissio voi hyväksyä nämä tarkistukset. 
Tarkistuksissa 16 esitetään velvoite, jonka mukaan komission on toimitettava 
parlamentille ja neuvostolle raportti kansallisista strategioista, sekä velvoite, jonka 
mukaan jäsenvaltioiden ja komission on ilmoitettava, kuinka hyvin vähennystavoitteet on 
saavutettu ja onko niitä mahdollisesti tarvetta muuttaa. Lisäksi tarkistuksessa 16 
laajennetaan biologisesti hajoavaa jätettä koskevat tavoitteet koskemaan myös 
teollisuusjätettä ja muutetaan aikataulua, jonka mukaisesti jäsenvaltioiden on seurattava 
biologisesti hajoavan jätteen määrää. Komissio voi hyväksyä ainoastaan tarkistukseen 16 
sisältyvän raportointia koskevan osan. Biologisesti hajoavista teollisuusjätteistä ei ole 
olemassa tilastotietoja, joten soveltamisalan laajentamista ei voida hyväksyä. Komissio ei 
voi myöskään hyväksyä osaa, joka antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden aloittaa seuranta 
vasta vuotta ennen tavoitteiden voimaantuloa. Lopuksi 5 artiklassa vahvistettujen 
tavoitteiden on pysyttävä muuttumattomina ja oikeudellisesti sitovina, jotta varmistetaan, 
että jäsenvaltiot suunnittelevat ja ottavat käyttöön vaihtoehtoisia jätehuoltomenetelmiä. 
Tarkistuksessa 19 poistetaan poikkeus, joka koskee renkaita, joiden halkaisija on 
suurempi kuin 1 400 mm. Komissio hyväksyy tämän muutoksen, sillä sen saamien 
tietojen mukaan on olemassa näyttöä siitä, että näin suuret renkaat voidaan silputa ja 
kierrättää. 
Tarkistuksessa 20 muutetaan esikäsittelyn määritelmää. Muutos on yhdenmukainen 
niiden muutosten kanssa, joista on jo sovittu neuvostossa käydyissä keskusteluissa ja 
jotka komissio voi hyväksyä. 
Tarkistus 22 koskee kaatopaikkaveroa. Komission ei voi esittää ehdotusta taloudellisesta 
välineestä eikä voi näin ollen tukea tarkistusta 22, johon sisältyy tällainen velvoite. 
Tarkistuksessa 24 tarkennetaan kaatopaikan pitäjän velvollisuuksia kaatopaikan 
jälkihoidon aikana. Ehdotetun muutoksen mukaan jälkihoito on varmistettava 30 vuoden 
ajan. Komissio tukee tarkistusta 24, sillä siinä varmistetaan jälkihoidon vähimmäiskesto, 
joka ei sisältynyt komission ehdotukseen. 
Tarkistus 25 koskee lupia. Komission ehdotuksessa säädetään yksityiskohtaiset ja tiukat 
vaatimukset kaatopaikkoja koskevien lupien myöntämiselle. Tästä syystä on 
varmistettava, että olemassa olevilla kaatopaikoilla on jätteistä annetun direktiivin 
75/442/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 91/156/ETY, mukaiset luvat, 
ja että ne lisäksi saavat uuden luvan, kuten komission ehdotuksessa esitetään. Näin ollen 
komissio ei voi hyväksyä tarkistusta 25. 
Tarkistuksessa 26 pyritään varmistamaan niiden kaatopaikkojen sulkeminen, joilla ei ole 
direktiivin 75/442/ETY mukaista lupaa. Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 26, vaikka 
tämä muutos ei olekaan tarpeellinen, sillä kyseiset kaatopaikat olisi jo pitänyt sulkea. 
Tarkistukset 27, 29, 30 ja 31 koskevat teknisiä liitteitä. Komissio ei voi tässä vaiheessa 
hyväksyä muutoksia teknisiin liitteisiin, koska tällaisten muutosten tekeminen kuuluu 
komission ehdotuksen 16 artiklalla perustetulle komitealle. Komissio voi kuitenkin 
hyväksyä tarkistuksessa 29 lisätyn viittauksen vesipolitiikan kehysdirektiiviin. Komissio 
ei voi hyväksyä tarkistuksia 27, 30 ja 31. 
-3-
Muutettu ehdotus: 
NEUVOSTON DIREKTIIVI 
jätteiden käsittelystä kaatopaikoilla 
(komission esittämä EY:n perustamissopimuksen 
189 a artiklan 2 kohdan mukaisesti) 
Alkuperäinen ehdotus Muutettu ehdotus 
Johdanto-osan 3 a kappale (uusi) 
Kun taas jätteiden kaatopaikka on 
viimeinen keino jätteiden hallinnan 
periaatteiden hierarkkissa. siten kun ne on 
esitetty komission tiedonannossa KOM 96 
399 
Johdanto-osan 9 a kappale (uusi) 
ruoppauslietteiden käsittelystä on svvtä 
antaa yhtenäinen eurooppalainen 
lainsäädäntö. 
Johdanto-osan 23 kappale 
saastuttaja maksaa -periaatteen nojalla on 
tarpeen ottaa huomioon muun muassa 
kaatopaikasta mahdollisesti aiheutuvat 
vahingot ympäristölle; tämän vuoksi olisi 
varmistettava, että jätteiden sijoittamisesta 
kaatopaikalle perittävät maksut 
vahvistetaan siten, että kaikki 
kustannukset, jotka liittyvät kaatopaikan 
käyttöönottoon ja toimintaan, mukaan 
lukien mahdollisuuksien mukaan 
taloudellinen vakuus tai vastaava, joka 
kaatopaikan pitäjän tulee antaa, sekä alueen 
käytöstäpoistamiseen liittyvät kustannukset 
sekä tarvittavien jälkihoitotoimenpiteiden 
kustannukset vastaavat kaatopaikan koko 
elinkaaren todellisia kustannuksia ja että 
näitä kustannuksia ei kateta yhteisistä 
varoista, saastuttaja maksaa -periaatteen nojalla on 
tarpeen ottaa huomioon muun muassa 
kaatopaikasta mahdollisesti aiheutuvat 
vahingot ympäristölle; tämän vuoksi olisi 
varmistettava, että jätteiden sijoittamisesta 
kaatopaikalle perittävät maksut 
vahvistetaan siten, että kaikki 
kustannukset, jotka liittyvät kaatopaikan 
käyttöönottoon ja toimintaan, mukaan 
lukien taloudellinen vakuus tai vastaava, 
joka kaatopaikan pitäjän tulee antaa, sekä 
alueen käytöstäpoistamiseen liittyvät 
kustannukset sekä tarvittavien 
jälkihoitotoimenpiteiden kustannukset 
vastaavat kaatopaikan koko elinkaaren 
todellisia kustannuksia ja että näitä 
kustannuksia ei kateta yhteisistä varoista, 
W 
1 artikla 
Direktiivin 75/442/ETY ja erityisesti sen 3 
ja 4 artiklassa säädettyjen vaatimusten 
täyttämiseksi tämän direktiivin 
tarkoituksena on säätää toimenpiteistä, 
menettelyistä ja ohjauksesta jätteiden 
käsittelyn haitallisten 
ympäristövaikutusten, etenkin pintaveden, 
pohjaveden, maaperän ja ilman 
saastumisen sekä niistä johtuvien ihmisten 
terveydelle aiheutuvien vaarojen 
ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi niin 
pitkälle kuin mahdollista. Direktiivin 75/442/ETY ja erityisesti sen 3 
ja 4 artiklassa säädettyjen vaatimusten 
täyttämiseksi tämän direktiivin 
tarkoituksena on säätää jätettä ja 
kaatopaikkoja koskevien tiukkojen 
toimintaan liittyvien ja teknisten 
vaatimusten avulla toimenpiteistä, 
menettelyistä ja ohjauksesta jätteiden 
käsittelyn haitallisten 
ympäristövaikutusten, etenkin pintaveden, 
pohjaveden, maaperän ja ilman 
saastumisen, ja maailmanlaajuisten 
ympäristövaikutusten, kasvihuoneilmiö 
mukaan lukien, sekä niistä johtuvien 
ihmisten terveydelle aiheutuvien vaarojen 
ehkäisemiseksi tai vähentämiseksi niin 
pitkälle kuin mahdollista kaatopaikan 
perustamisen, toiminnan, sulkemisen ja 
jälkihoidon aikana. 
2 artiklan e kohta 
e) 'pysyvällä jätteellä' jätettä, joka ei 
merkittävästi muutu fysikaalisesti, 
kemiallisesti tai biologisesti; pysyvä jäte ei 
hajoa, pala tai reagoi muutoin fysikaalisesti 
tai kemiallisesti; se ei hajoa biologisesti tai 
vaikuta haitallisesti muihin aineisiin, joiden 
kanssa se joutuu kosketuksiin siten, että se 
todennäköisesti aiheuttaisi ympäristön 
pilaantumista tai vahinkoa ihmisten 
terveydelle; suotoveden kokonaistuotannon 
ja jätteiden saastepitoisuuden samoin kuin 
niiden ympäristömyrkyllisyyden on oltava 
merkityksetöntä, e) 'pysyvällä jätteellä' jätettä, joka ei 
merkittävästi muutu fysikaalisesti, 
kemiallisesti tai biologisesti; pysyvä jäte ei 
hajoa, pala tai reagoi muutoin fysikaalisesti 
tai kemiallisesti; se ei hajoa biologisesti tai 
vaikuta haitallisesti muihin aineisiin, joiden 
kanssa se joutuu kosketuksiin siten, että se 
todennäköisesti aiheuttaisi ympäristön 
pilaantumista tai vahinkoa ihmisten 
terveydelle; suotoveden kokonaistuotannon 
ja jätteiden saastepitoisuuden samoin kuin 
niiden ympäristömyrkyllisyyden on oltava 
merkityksetöntä eivätkä ne saa vaarantaa 
pinta- ja/tai pohjavesien hyvää ekologista 
laatua sellaisena kuin se on määritelty 
vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien 
kehyksestä annetussa direktiivissä 
(•••/.../EY), 
r 
2 artiklan f kohta 
f) 'kaatopaikalla' jätteen sijoittamiseen 
tarkoitettua käsittelypaikkaa maan pinnalla 
tai maan alla, mukaan lukien sisäiset 
kaatopaikat (eli kaatopaikat, joilla jätteen 
tuottaja hoitaa oman jätteensä käsittelyn 
tuotantopaikalla) ja lukuun ottamatta 
sellaisia laitteistoja, joihin jäte on sijoitettu, 
jotka mahdollistavat jätteen valmistelun 
kuljetettavaksi muualla tapahtuvaa 
hyödyntämistä, esikäsittelyä tai käsittelyä 
varten, sekä jätteen väliaikainen (eli yhtä 
vuotta lyhyempi) säilyttäminen ennen sen 
hyödyntämistä, esikäsittelyä tai käsittelyä, f) 'kaatopaikalla' jätteen sijoittamiseen 
tarkoitettua käsittelypaikkaa maan pinnalla 
tai maan alla, mukaan lukien 
kaivQsvarastQt ja majmajajget yaragtQt jft 
sisäiset kaatopaikat (eli kaatopaikat, joilla 
jätteen tuottaja hoitaa oman jätteensä 
käsittelyn tuotantopaikalla) ja lukuun 
ottamatta sellaisia laitteistoja, joihin jäte on 
sijoitettu, jotka mahdollistavat jätteen 
valmistelun kuljetettavaksi muualla 
tapahtuvaa hyödyntämistä, esikäsittelyä tai 
käsittelyä varten, sekä jätteen väliaikainen 
(eli yhtä vuotta lyhyempi) säilyttäminen 
ennen sen hyödyntämistä, esikäsittelyä tai 
käsittelyä, 
2 artiklan p kohta 
p) 'nestemäisellä jätteellä' mitä tahansa 
nestemäisessä muodossa olevaa jätettä 
mukaan lukien jätevedet, mutta ei lietettä. p) 'nestemäisellä jätteellä' mitä tahansa 
nestemäisessä muodossa olevaa jätettä, kun 
neste määritellään juoksevaksi aineeksi, 
jonka Icuiva^inçpj^i^uus Qn aj|ç 4? 
painoprosenttia jonka 
viriaiigomfflajsuuQ'et mlftrjtejlftan 1$ 
altaassa spdetyn menestyn mifeu>esti 
tehayn testousmeqetelmfln m|flrittelyft 
jälkeen. 
3 artiklan 2 kohdan kolmas luetelmakohta 
ruoppauslietteen sijoittaminen 
niiden pienten vesiteiden varrelle, joista ne 
on ruopattu, vaarattoman ruoppauslietteen 
sijoittaminen niiden pienten vesiteiden 
varrelle, joista ne on ruopattu* jâ 
vaarattomien lietteiden sijoittaminen 
pintaveteen, veden uoma mukaan lukien. 
3 artiklan 2 kohdan, 4 luetelmakohta 
saastumattoman maaperän tai - saastumattoman maaperän tai 
malmivarojen louhinnan seurauksena malmivarojen etsinnän, louhinnan, 
syntyneen vaarattoman ja käsittelyn tai varastoinnin seurauksena 
vaikutuksettoman aineksen varasto, syntyneen vaarattoman ja 
vaikutuksettoman jätteen varasto, 
c 
5 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta 
1. Jäsenvaltioiden on laadittava 
kansallinen strategia kaatopaikoille 
sijoitettavan biologisesti hajoavan 
yhdyskuntajätteen määrän vähentämisen 
toteuttamiseksi tämän direktiivin tullessa 
voimaan. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 
komissiolle tästä strategiasta. 1. Jäsenvaltioiden on laadittava 
kansallinen strategia kaatopaikoille 
sijoitettavan biologisesti hajoavan 
yhdyskuntajätteen määrän vähentämisen 
toteuttamiseksi tämän direktiivin tullessa 
voimaan. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 
komissiolle tästä strategiasta. Komissio 
antaa neuvostolle ja Euroopan 
parlamentille kertomuksen kansallisista 
strategioista kuuden kuukauden kuluessa 
18 artiklassa säädetystä 
voimaansaattamispäivästä. 
5 artiklan 2 kohdan d alakohta 
d) kokonaiset käytetyt renkaat kahden 
vuoden kuluttua tämän direktiivin 
voimaantulosta ja silputut käytetyt renkaat 
viiden vuoden kuluttua edellä mainitusta 
ajankohdasta (lukuun ottamatta 
molemmissa tapauksissa 
polkupyöränrenkaita ia renkaita, joiden 
halkaisija on suurempi kuin 1400 mm). d) kokonaiset käytetyt renkaat kahden 
vuoden kuluttua tämän direktiivin 
voimaantulosta ja silputut käytetyt renkaat 
viiden vuoden kuluttua edellä mainitusta 
ajankohdasta (lukuun ottamatta 
molemmissa tapauksissa 
polkupyöränrenkaita), 
6 artiklan 1 kohta 
1. ainoastaan esikäsitelty jäte 
sijoitetaan kaatopaikalle, 1. ainoastaan esikäsitelty jäte 
sijoitetaan kaatopaikalle: tätä vaatimusta ei 
kuitenkaan tarvitse soveltaa pysyvään 
jätteeseen, jonka esikäsittely ei teknisistä 
syistä ole mahdollista, tai muunlaiseen 
jätteeseen, jonka määrää tai ihmisten 
terveydelle tai ympäristölle aiheuttamaa 
vaaraa tällainen esikäsittely ei vähennä. 
10 artikla 
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 
kaikkien julkisten ja yksityisten kaikkien julkisten ja yksityisten 
kaatopaikan pitäjien perimä kaatopaikan pitäjien perimä 
9 
vähimmäishinta kaiken tyyppisen jätteen 
sijoittamisesta kaatopaikalle kattaa 
vähintään kaikki kaatopaikan 
käyttöönottoon ja toimintaan liittyvät 
kustannukset, mukaan lukien niin pitkälle 
kuin mahdollista 8 artiklan 1 kohdan c 
alakohdassa tarkoitetusta taloudellisesta 
vakuudesta aiheutuvat kustannukset ja 
kaatopaikan käytöstäpoistamisesta ja 
jälkihoidosta aiheutuvat arvioidut 
kustannukset vähintään 50 vuoden 
ajanjaksolta. Jäsenvaltioiden on 
varmistettava kaikkien tarvittavien 
kustannustietojen keräämisen ja käytön 
avoimuus. vähimmäishinta kaiken tyyppisen jätteen 
sijoittamisesta kaatopaikalle kattaa 
vähintään kaikki kaatopaikan 
käyttöönottoon ja toimintaan liittyvät 
kustannukset, mukaan lukien 8 artiklan 1 
kohdan c alakohdassa tarkoitetusta 
taloudellisesta vakuudesta aiheutuvat 
kustannukset ja kaatopaikan 
käytöstäpoistamisesta ja jälkihoidosta 
aiheutuvat arvioidut kustannukset 
vähintään 50 vuoden ajanjaksolta. 
Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien 
tarvittavien kustannustietojen keräämisen 
ja käytön avoimuus. 
11 artiklan 2 kohta 
2. Niiden kaatopaikkojen osalta, jotka 
on vapautettu tämän direktiivin säädösten 
noudattamisesta 3 artiklan 3 kohdan 
nojalla, jäsenvaltioiden on toteutettava 
tarpeelliset toimenpiteet säädösten 
laatimiseksi siitä, että 
jätteelle suoritetaan säännöllinen 
silmämääräinen tarkastus sijoituspaikassa 
sen varmistamiseksi, että kaatopaikalle 
hyväksytään ainoastaan saarelta tai 
eristyneestä yhteisöstä peräisin olevaa 
vaaratonta tai pysyvää jätettä, ja 
kaatopaikalle sijoitetun jätteen 
määrästä pidetään rekisteriä. 2. Niiden kaatopaikkojen osalta, jotka 
on vapautettu tämän direktiivin säädösten 
noudattamisesta 3 artiklan 3 kohdan 
nojalla, jäsenvaltioiden on toteutettava 
tarpeelliset toimenpiteet säädösten 
laatimiseksi siitä, että 
jätteelle suoritetaan säännöllinen 
silmämääräinen tarkastus sijoituspaikassa 
sen varmistamiseksi, että kaatopaikalle 
hyväksytään ainoastaan saarelta tai 
eristyneestä yhteisöstä peräisin olevaa 
vaaratonta tai pysyvää jätettä, ja 
kaatopaikalle sijoitetun jätteen 
määrästä pidetään rekisteriä, joka on 
julkisesti saatavilla-
Jäsenvaltioiden 
tiedot näille on varmistettava, ettl 
vflpa^itijk-gen saaneille 
kaatopaikoille sijoitettavan jätteen lajista ia 
määrästä sisältyvät direktiivin 
täytflntÖOnpanofr kPSfomiq kertomujcsjin, 
jotka aimetaan komjssipUe ^rmQlljsçsti 
13 artiklan 4 kohta 
4. Niin kauan kuin toimivaltainen 4. Niin kauan kuin toimivaltainen 
viranomainen katsoo, että kaatopaikka viranomainen katsoo, että kaatopaikka 
% 
todennäköisesti aiheuttaa vaaraa 
ympäristölle, kaatopaikan pitäjä on 
velvollinen seuraamaan ja tutkimaan 
kaatopaikan jätekaasujen ja alueen 
suotovesien koostumusta sekä lähialueen 
pohiavesikerrosta liitteen III mukaisesti. todennäköisesti aiheuttaa vaaraa 
ympäristölle, kaatopaikan pitäjä on 
velvollinen seuraamaan ja tutkimaan 
kaatopaikan jätekaasujen ja alueen 
suotovesien koostumusta vähintään 30 
vuoden ajan kaatopaikan sulkemisen 
jälkeen. Toimivaltainen viranomainen voi 
pidentää tai lyhentää tätä määräaikaa, jos 
kaatopaikan pitäiä voi liitteissä esitetyn 
yleisen hallintaohjelman perusteella 
osoittaa, että kaatopaikka ei enää aiheuta 
välitöntä vaaraa ympäristölle. Jäsenvaltion 
luomassa järjestelmässä ei saa kuitenkaan 
asettaa minkäänlaisia aikarajoja toiminnan 
aiheuttamista vahingoista johtuvalle 
vastuulle. 
14 artiklan 4 a kohta (uusi) 
4 a. Jäsenvaltiot sulkevat kaikki 
nykyiset kaatopaikat, joille ei ole 
myönnetty lupaa jätteistä annetun 
direktiivin (75/442/ETY. sellaisena kuin se 
on muutettuna direktiivillä 91/156/ETYl 
nojalla. 
Liite I, 2 kohdan neljäs luetelmakohta 
kaatopaikalta kerätyn saastuneen 
veden ja suotoveden käsittelemiseksi 
kaatopaikalta purkautuvilta vesiltä 
edellytetyn laadun saavuttamiseksi. kaatopaikalta kerätyn saastuneen 
veden ja suotoveden käsittelemiseksi 
kaatopaikalta purkautuvilta vesiltä 
edellytetyn laadun saavuttamiseksi, iotta ei 
vaarannettaisi pinta- ia/tai pohjavesien 
hyvää ekologista laatua sellaisena kuin se 
on määritelty vesipolitiikkaan liittyvien 
yhteisön toimien kehyksestä annetussa 
direktiivissä (.../.. ./EY). 
<3> 
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 189 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 14 13 15 
Luettelonumero : CB-CO-98-196-FI-C 
ISBN 92-78-32538-4 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg