5. pyytää tulla kuulluksi uudelleen, jos neuvosto aikoo tehdä huomattavia muutoksia komission ehdo-
tukseen;
6. kehottaa puhemiestä välittämään parlamentin kannan neuvostolle ja komissiolle.
13.Pimeätyö
A5-0220/2000
Euroopanparlamentin päätöslauselmakomission tiedonannosta pimeästä työstä(KOM(1998)219
/dashC4-0566/1998/dash1998/2082(COS))
Euroopan parlamentti, joka
fdash ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(1998) 219 fdash C4-0566/1998),
fdash ottaa huomioon 16. joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/
EY palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsen-
valtioon(1),
fdash ottaa huomioon siivousalan eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten, EFCI:n (European Federation of
the Cleaning Industry) ja Euro-Fietin (International Federation of Employees and Technicians) loka-
kuussa 1998 eurooppalaisen sosiaalisen vuoropuhelun puitteissa antaman yhteisen julkilausumanpimeästä taloudesta,
fdash ottaa huomioon neuvoston 22. helmikuuta 1999 antaman päätöslauselman työllisyyden suuntavii-
voista vuodeksi 1999(
2),
fdash ottaa huomioon neuvoston 22. huhtikuuta 1999 antaman päätöslauselman menettelyohjeista jäsenval-
tioiden viranomaisten välistä tehostettua yhteistyötä varten, joka koskee rajat ylittävien sosiaaliturva-etuuksien väärinkäytön ja sosiaaliturvamaksupetosten ja pimeän työn torjumista sekä rajat ylittäväätyöntekijöiden vuokraamista(
3),
fdash ottaa huomioon neuvoston päätöksen 2000/185/EY luvan antamisesta jäsenvaltioille soveltaa alennet-
tua arvonlisäverokantaa tiettyihin erityisen työvaltaisiin palveluihin direktiivin 77/388/ETY 28 artiklan6 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti(
4),
fdash ottaa huomioon työjärjestyksen 47 artiklan 1 kohdan,fdash ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietinnön sekä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioi-
den valiokunnan lausunnon (A5-0220/2000),
A. katsoo, että pimeää työtä aikaansaa eritoten köyhyys, mikä käy selvästi ilmi tilastoista, jotka osoittavat,
että ongelma on pahempi köyhillä alueilla ja matalapalkka-aloilla,
B. katsoo, että muita syitä pimeän työn tekemiseen ovat esimerkiksi yksityishenkilöiden korkeat verot ja
sosiaalimaksut sekä liiallinen hallinnollinen kuormitus sekä liialliset yleiset kustannukset yrityksissä,
C. katsoo, että pimeä työ näyttää lisääntyvän monissa jäsenvaltioissa jatkuvasti ja voimakkaammin kuin
virallinen talous,
(1) EYVL L 18, 21.1.1997, s. 1.
(2) EYVL C 69, 12.3.1999, s. 2.
(3) EYVL C 125, 6.5.1999, s. 1.
(4) EYVL L 59, 4.3.2000, s. 10.C 146/102 FI17.5.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai21.syyskuuta2000
D. katsoo, että on erittäin vaikea määritellä pimeän työn laajuutta,
E. ottaa huomioon, että pimeällä työllä on merkittäviä seurauksia kansantaloudelle saamatta jäävien vero-
jen ja sosiaaliturvamaksujen vuoksi ja että pimeällä työllä kierretään työterveys- ja työturvallisuusmää-räyksiä sekä työajoista ja vähimmäispalkoista tehtyjä sopimuksia, ja että se vääristää työmarkki-naosapuolten välistä yhteistyötä eli kaiken kaikkiaan aiheuttaa valtavia kansantaloudellisia jayhteiskuntapoliittisia vahinkoja Euroopan unionissa,
F. ottaa huomioon pimeän työn arvioidun osuuden BKT:stä ja BKT:n osoitettavissa olevan merkityksen
arvioitaessa poliittisesti tärkeitä asioita, kuten budjettivaje ja valtion velka, alueellinen jälkeenjääneisyys,talouskasvu tai köyhyys,
G. katsoo, että pimeän työn vastaiset toimet vaikuttavat merkittävästi ja välittömästi työttömyyden tor-
juntaan ja ovat merkki päättäväisestä tahdosta ja pyrkimyksestä luoda pysyviä ja turvattuja työpaikkoja(laadukasta työllisyyttä),
H. katsoo, että pimeän työn torjunta merkitsee sitä, että on selvästi rikottu lakia, ja että se on osoitus
solidaarisuuden puutteesta sekä pimeää työtä teettäviltä että sitä etsiviltä ja siihen suostuvilta, vaikka-kin vastuut ovat hyvin erilaisia, joten kyse on vakavasta asiasta,
I. katsoo, että tietoisuus pimeän työn aiheuttamien vahinkojen laajuudesta kehittyy hyvin hitaasti,
J. katsoo, että kaikkien poliittisten tahojen on osallistuttava pimeän työn torjumiseen riippumatta siitä,
mikä on pimeän työn yleisyys tai painoarvo jäsenvaltion, alueen tai paikkakunnan taloudessa,
K. katsoo, että pimeä työ voidaan torjua tehokkaasti vain kaksitahoisella toiminnalla, eli ehkäisyn ja
pelotteen avulla eli toisaalta parantamalla edellytyksiä ja toisaalta tehostamalla valvontamahdollisuuksiaja seuraamuksia,
L. ottaa huomioon pimeän työn nimellisen kasvun ja sen painopisteen mahdollisen siirtymisen unionin
laajentumisen yhteydessä sekä ponnistelut, jotka ovat välttämättömiä pimeän työn luonteen ja laajuu-den selvittämiseksi Keski- ja Itä-Euroopan maissa,
1. kehottaa kaikkia jäsenvaltioita kaikkein ensimmäiseksi laatimaan selvityksen niistä aloista ja ihmis-
ryhmistä, joita asia eniten koskee, ja odottaa, että sen jälkeen valitaan näitä erillisiä tilanteita varten tehok-kaimmat toimenpiteet, jotka kootaan toimintaohjelmaksi;
2. kehottaa perustamaan tämän toimintaohjelman täytäntöönpanoa varten (Ranskan mallin mukaisesti)
eri toimialojen tai eri ministeriöiden välisen organisaatioyksikön kaikkien tämän ohjelman puitteissa toteu-tettavien toimien ja kaikkien sen toimijoiden yhteensovittamiseksi;
3. kysyy, ovatko jäsenvaltiot hyväksyneet yhteisesti tai muulla tavoin ay-järjestöjen kanssa aloitteita
pimeän työn torjumiseksi, ja mikäli ovat, mitä välineitä on käytetty ja millaisia tuloksia saavutettu;
4. katsoo, että pimeän työn torjumisen on sen määrän ja voimakkaan lisääntymisen vuoksi oltava aktii-
vinen osa työllisyysstrategiaa ja sosiaaliseen koheesioon pyrkivää politiikka;
5. toteaa tässä yhteydessä, että on hyödyllistä ja tarpeellista tehdä aloitteita yhtenäisten normien luomi-
seksi palkallisille kotitöille, joiden suorittamisesta vastaavat pääosin naiset;
6. kehottaa siksi sisällyttämään toimintaohjelmat työllisyyspoliittisia suuntaviivoja koskeviin kansallisiin
toimintasuunnitelmiin vastavuoroisen avoimuuden luomiseksi ja niiden tehokkuuden arvioinnin mahdollis-tamiseksi;17.5.2001 FI C 146/103 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai21.syyskuuta2000
7. kehottaa komissiota kehittämään menetelmiä, joilla voidaan kuvata ja rekisteröidä pimeän työn muo-
dot ja laajuus ja arvioida sen vaikutuksia talouselämään ja yhteiskunnalliseen solidaarisuuteen;
8. kehottaa komissiota lisäksi antamaan näin kerätyt tiedot kaikkien poliittisten päätöksentekijöiden saa-
taville vuosittain julkaistavassa kertomuksessa sekä tehostamaan tätä prosessia vuosittaisella konferenssilla;
9. kehottaa jäsenvaltioita torjumaan pimeää työtä sekä ehkäisevin että korjaavin toimin, mikä tarkoittaa
lainsäädännön yksinkertaistamista ja verotaakan mukauttamista, sekä lisäksi rankaisevin toimin, mikä tar-koittaa asianmukaista valvontaa ja riittäviä seuraamuksia, joilla on parhaassa tapauksessa ennaltaehkäisevävaikutus; katsoo, että tämä vaatii työmarkkinoiden rajat ylittävä kehitys huomioon ottaen eurooppalaisellatasolla tiedon- ja henkilövaihtoa, tutkimuksista ja lainvalvonnasta vastaavien viranomaisten välistä yhteis-
työtä, tarkastusten (erityisesti raja-alueet) ja tuomioistuinten toiminnan (tuomioiden täytäntöönpano)
yhteensovittamista sekä valvontaa ja seuraamuksia koskevien vähimmäisnormien harmonisointia;
10. kehottaa unionin laajentuminen huomioon ottaen sisällyttämään tällaiset vähimmäisnormit yhteisön
säännöstöön (hallintolainsäädäntö) tai lakikokoelmaan (rikoslainsäädäntö);
11. kehottaa jäsenvaltioita ponnistelemaan edelleen verojen ja maksujen vähentämiseksi, koska verojen
ja maksujen suuruudella ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja sosiaaliturvan tasolla on yhteys pimeään työ-hön, ja luomaan lisää työmarkkinajoustoja taaten samalla sosiaaliturvan;
12. on vakuuttunut siitä, että pimeän työn torjunnalle on eduksi, että työvoimavaltaisten palvelualojen
arvonlisäverokantaa lasketaan, minkä jäsenvaltiot voivat tehdä neuvoston edellä mainitun päätöksen 2000/185/EY mukaisesti, ja kehottaa jäsenvaltioita, jotka eivät toistaiseksi ole hyödyntäneet tätä mahdollisuutta,harkitsemaan päätöstään uudelleen; kehottaa komissiota myös arvioimaan tämän neuvoston päätöksen vai-kutuksia ja tarkastelemaan mahdollisuutta jatkaa sen voimassaoloa arvioinnin jälkeen;
13. pitää välttämättömänä, että pimeän työn muodostama ongelma otetaan paremmin huomioon
yhteisön lainsäädäntötoimissa, kuten esimerkiksi pyrittäessä koordinoimaan verotusta ja sosiaaliturvaasekä muissa hallintokuluja ja kustannuksia aiheuttavissa toimenpiteissä, jotka voivat lisätä pimeää työtä;
14. kehottaa komissiota arvioimaan erityisesti rajat ylittävän pimeän työn laajuutta ja alaikäisten työn-
tekijöiden käyttämistä;
15. kehottaa sulkemaan ”mustat lampaat” tarjouskilpailujen ja sopimusten täytäntöönpanon ulkopuo-
lelle, kun kyseessä ovat jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten julkiset hankinnat sekä rakennerahastostarahoitettavat julkiset hankkeet;
16. pyytää hallituksia varmistamaan sopimusten myöntämisen yhteydessä, että sopimuksia ei myönnetä
yrityksille, joiden tarjoukset perustuvat selvästi ainakin osittain pimeään työhön;
17. pyytää komissiota tutkimaan pimeää työtä ilmoitetuissa yrityksissä, mikä tarkoittaa yrityksiä, joissa
samat työntekijät työskentelevät osittain ilmoitetusti ja osittain ilmoittamattomasti (pimeästi) ja esittämääntarpeen mukaan ehdotuksia tällaisen toiminnan torjumiseksi;
18. vaatii eräänlaista yhteisvastuuta suurille sopimuspuolille, jotka epärealististen hintaodotusten takia
pakottavat alihankkijansa ja tavarantoimittajansa työskentelemään niin, että ne eivät pysty kattamaan kus-tannuksiaan ja pitävät pimeää työtä vähäpätöisenä rikkeenä;
19. vaatii, että luodaan yhteisön lainsäädäntöön ja ns. Hollannin malliin perustuvia mahdollisuuksia
jakaa pääasiallisten sopimuspuolten ja alihankkijoiden vastuuta tasapuolisemmin ja yhteisvastuullisemmin;C 146/104 FI17.5.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai21.syyskuuta2000
20. kehottaa neuvostoa kehittämään edellä mainitussa, 22. huhtikuuta 1999 annetussa päätöslausel-
massa käsitellyistä menettelysäännöistä tehokkaan välineen;
21. kehottaa komissiota tarkistamaan tätä varten ja käytännössä havaittujen puutteiden vuoksi edellä
mainittua Euroopan parlamentin ja neuvoston antamaa direktiiviä 96/71/EY ja erityisesti vahvistamaandirektiivin 4 artiklan mukaista jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä;
22. pyytää jäsenvaltioita tehostamaan näennäisen itsenäisen ammatinharjoittamisen torjuntaa, mutta
kehittämään samalla itsenäiseen ammatinharjoittamiseen liittyviä suojelumääräyksiä talouden todellisten
tarpeiden mukaisesti;
23. kehottaa työmarkkinaosapuolia torjumaan tehokkaammin pimeää työtä ja toivoo, että hyväksytään
asianmukaisia määräyksiä kannustamaan virallisten sopimusten tekemistä, jotta säädellyissä työsuhteissatyöskenteleville saadaan neuvotteluteitse ne vero- ja sosiaaliturvamaksuetuudet, jotka tarjotaan uusille työn-tekijöille kansallisen lainsäädännön mukaisesti;
24. kehottaa jäsenvaltioita lisäämään kansalaisten tietoisuutta tästä toistaiseksi niukasti tunnetusta ja
vastaavasti vähän huomiota saaneesta ongelmasta ja vahvistamaan sosiaalista vuoropuhelua sekä organisoi-maan asiaa koskevia tiedotuskampanjoita erityisesti yhdessä työmarkkinaosapuolten kanssa;
25. kehottaa jäsenvaltioita antamaan työmarkkinaosapuolille oikeuden nostaa joukkokanteen keinona
pimeän työn estämiseksi;
26. katsoo, että sekä yksilön että toimivien työmarkkinoiden edun vuoksi ja sosiaaliturvajärjestelmien
maksukykyisyyden varmistamiseksi olisi ryhdyttävä toimiin, jotka edistävät pimeän työn integrointia viral-lisiin työmarkkinoihin; tällaisia toimia olisivat esimerkiksi työoikeuden mukauttaminen, joustavat työajat,verotuksen keventäminen ja henkilökohtaisen, aviopuolison ammatillisesta toiminnasta riippumattomansosiaaliturvan myöntäminen;
27. kehottaa pimeän työn hillitsemiseksi käynnistämään syvällisen keskustelun sosiaaliturvajärjestelmien
tulevasta muodosta ja ottamaan keskustelussa huomioon viestintäteknologian kehityksen ja työmarkkinoi-den joustavuuden aiheuttamat muutokset;
28. pyytää tutkimaan ja kehittämään keinoja ja menetelmiä pimeän työn estämiseksi uusissa työmuo-
doissa (internet, etätyö, osa-aikatyö, jne.);
29. painottaa, etteivät naiset kokonaisuutta ajatellen ole yliedustettuja, kun on kyse pimeästä työstä,
mutta että heidän osuutensa sellaisilla työmarkkinoiden aloilla, joille on tunnusomaista vähäinen ammatti-
taito, heikompi työllisyysturva, pienempi palkka ja heikompi tai puuttuva sosiaaliturva, on kuitenkin huo-
mattavasti suurempi kuin miesten;
30. toteaa, että syynä naisten heikompaan asemaan työmarkkinoilla ovat usein perheeseen liittyvät vel-
voitteet, jotka vaikeuttavat virallisille työmarkkinoille pääsyä ja suosivat alipalkattujen, pimeiden töidenvastaanottamista; viittaa myös tästä johtuviin vakaviin seurauksiin naisten ammatilliselle kehitykselle; kan-
nattaa asianomaisille järjestettäviä valistuskampanjoita, joissa tiedotetaan pimeän työn harjoittamiseen liit-
tyvistä riskeistä ja haitoista, sekä yritysten valvontaa;
31. kehottaa komissiota valvomaan tehokkaammin tasa-arvoperiaatteen noudattamista jäsenvaltioissa ja
näin tehdessään hyödyntämään Amsterdamin sopimuksella luotuja oikeusperustoja täysimääräisesti; pyytääkomissiota antamaan vuosittain kertomuksen saavutetuista edistysaskelista;
32. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, jäsenvaltioiden
hallituksille, työmarkkinaosapuolille ja Kansainväliselle työjärjestölle (ILO).17.5.2001 FI C 146/105 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai21.syyskuuta2000