Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS vuonna 1916 tehdyn Yhdysvaltojen polkumyyntilain soveltamisen vaikutuksilta suojautumisesta ja tähän perustuvista tai tästä johtuvista toimenpiteistä

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Vuonna 1916 tehdyssä Yhdysvaltojen polkumyyntilaissa säädetään kaikenlaisten tavaroiden polkumyynnin vastaisista siviili- ja rikosprosesseista ja seuraamuksista silloin, kun tarkoituksena on tuhota, vahingoittaa tai estää jotakin Yhdysvaltojen tuotannonalaa taikka rajoittaa tai monopolisoida tavarakauppaa Yhdysvalloissa.

Vuoden 1916 polkumyyntilain todettiin olevan Yhdysvalloille WTO-sopimuksissa määrättyjen velvoitteiden vastaisen erityisesti siltä osin kuin siinä säädetään polkumyynnin korjaustoimenpiteistä, kuten kolminkertaisista vahingonkorvauksista, sakoista ja vankeusrangaistuksista, joista yhtäkään ei sallita GATT 1994 -sopimuksessa eikä polkumyyntisopimuksessa.

Yhdysvallat ei noudattanut WTO:n päätöksiä 20. joulukuuta 2001 päättyneessä määräajassa. Tämän jälkeen yhteisö pyysi lupaa toteuttaa vastatoimenpiteitä ja antaa asetus, jota sovellettaisiin Yhdysvalloista tulevaan tuontiin ja joka vastaisi vuoden 1916 polkumyyntilakia. Helmikuussa 2002 yhteisö suostui keskeyttämään pyynnön välimiesmenettelyn, koska Yhdysvaltojen kongressissa oli valmisteilla lakiehdotus vuoden 1916 polkumyyntilain kumoamiseksi ja Yhdysvaltojen tuomioistuimissa käsiteltävinä olevien oikeustapausten päättämiseksi.

Vuoden 1916 polkumyyntilakia ei ole vielä kumottu. Yhdysvaltojen tuomioistuimissa on vireillä kolme oikeudenkäyntimenettelyä EY:n yrityksiä vastaan, joista kaksi aloitettiin sen määräajan jälkeen, johon mennessä vuoden 1916 polkumyyntilaki oli alunperin tarkoitus kumota. EY:n yrityksiä uhkaavat huomattavat oikeudenkäyntikustannukset ja ne saattavat joutua maksamaan kolminkertaiset vahingonkorvaukset.

Yhteisen kauppapolitiikan mukaan maailmankauppaa on kehitettävä tasapainoisesti ja kansainvälisen kaupan rajoitukset on poistettava asteittain varmistamalla erityisesti WTO-sopimuksista johtuvista oikeuksista koituvat hyödyt. Vuoden 1916 polkumyyntilain voimassaolon jatkuminen ja soveltaminen siihen kohdistuvasta arvostelusta huolimatta estää näiden tavoitteiden saavuttamista.

Tilanne saattaa vaikuttaa kaikkiin Yhdysvaltoihin suuntautuvaa vientiä harjoittaviin EY:n viejiin, ja niiden olisi voitava kilpailla Yhdysvaltojen markkinoilla tasavertaisesti. Vuoden 1916 polkumyyntilakiin perustuvien tuomioistuinten päätösten tai hallinnollisten päätösten tunnustamista ja täytäntöönpanoa voidaan hakea kaikissa jäsenvaltioissa, joissa tuomituilla henkilöillä on omaisuutta. Tämän vuoksi yhteisön on aiheellista toteuttaa toimenpiteitä.

Asetusehdotuksella tuetaan EY:n yrityksiä, joihin on kohdistettu vaateita vuoden 1916 polkumyyntilain perusteella. Ainoastaan sellaisia suojatoimenpiteitä toteutetaan, jotka ovat ehdottoman tarpeen vuoden 1916 polkumyyntilain vaikutusten neutralisoimiseksi:

(1) vuoden 1916 polkumyyntilakiin perustuvien tuomioistuinten päätösten tai hallinnollisten päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano EY:ssä estetään,

(2) EY:n yritysten ja yksityishenkilöiden sallitaan tehdä vastakanne vuoden 1916 polkumyyntilain soveltamisen mahdollisesti aiheuttamien kulujen, kustannusten, vahingonkorvausten ja menojen korvaamiseksi.

Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS vuonna 1916 tehdyn Yhdysvaltojen polkumyyntilain soveltamisen vaikutuksilta suojautumisesta ja tähän perustuvista tai tästä johtuvista toimenpiteistä

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],

[1] EUVL C

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Yhteisön tavoitteisiin kuuluu maailmankaupan tasapainoisen kehityksen edistäminen ja kansainvälisen kaupan rajoitteiden asteittainen poistaminen.

(2) Vuonna 1916 tehdyssä Yhdysvaltojen polkumyyntilaissa [2] säädetään kaikenlaisten tavaroiden polkumyynnin vastaisista siviili- ja rikosprosesseista ja seuraamuksista silloin, kun polkumyynnin tarkoituksena on tuhota, vahingoittaa tai estää Yhdysvaltojen elinkeinoelämää taikka rajoittaa tai monopolisoida tavarakauppaa Yhdysvalloissa.

[2] Laki sisältyy vuonna 1916 tehdyn julkisia tuloja koskevan lain VIII osaan "epäterve kilpailu". Kyseisen lain VIII osa on kodifioitu Yhdysvaltojen lailla 71-74, viite 15 U.S.C 72.

(3) Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisuelin hyväksyi vetoomuselimen raportin [3] ja paneelin raportin [4] ja totesi 26 päivänä syyskuuta 2000 vetoomuselimen raportin mukaisesti, että vuoden 1916 polkumyyntilaki on Yhdysvalloille WTO-sopimuksissa määrättyjen velvoitteiden vastainen erityisesti siltä osin kuin siinä säädetään polkumyynnin korjaustoimenpiteistä, kuten kolminkertaisista vahingonkorvauksista, sakoista ja vankeusrangaistuksista, joista yhtäkään ei sallita vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevassa yleissopimuksessa (GATT 1994) eikä vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan täytäntöönpanosta tehdyssä sopimuksessa ('polkumyyntisopimus').

[3] AB-2000-5 ja AB-2000-6, 28.8.2000.

[4] Yhdysvaltojen vuoden 1916 polkumyyntilaki, paneelin raportti(WT/DS/136/R, 31.3.2000).

(4) Yhdysvallat ei noudattanut paneelin ja muutoksenhakuelimen suosituksia ja päätöksiä 20 päivänä joulukuuta 2001 päättyneessä määräajassa. Tämän vuoksi yhteisö pyysi, että yhteisölle GATT 1994 -sopimuksessa ja polkumyyntisopimuksessa määrättyjen velvoitteiden soveltaminen Yhdysvaltoihin keskeytetään.

(5) Helmikuussa 2002 yhteisö suostui keskeyttämään pyynnön välimiesmenettelyn, koska Yhdysvaltojen kongressissa oli valmisteilla lakiehdotus vuoden 1916 polkumyyntilain kumoamiseksi ja Yhdysvaltojen tuomioistuimissa käsiteltävinä olevien oikeustapausten päättämiseksi.

(6) Vuoden 1916 polkumyyntilakia ei ole vielä kumottu, ja Yhdysvaltojen tuomioistuimissa on tämän lain nojalla vireillä Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden oikeudellisen toimivallan alaisiin henkilöihin kohdistettuja vaateita.

(7) Tällaiset oikeusprosessit aiheuttavat huomattavia oikeudenkäyntikustannuksia ja ne saattavat johtaa kolminkertaiset vahingonkorvaukset aiheuttaviin tuomioihin.

(8) Vuoden 1916 polkumyyntilain voimassaolon jatkuminen ja soveltaminen estää edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamisen, vaikuttaa vakiintuneeseen oikeusjärjestykseen ja heikentää yhteisön etuja ja sellaisten luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkiöiden etuja, jotka käyttävät Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisia oikeuksiaan.

(9) Tällaisissa poikkeuksellisissa olosuhteissa yhteisön on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä jäsenvaltioiden oikeudelliseen toimivaltaan kuuluvien luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden etujen suojaamiseksi ennen kaikkea poistamalla, neutralisoimalla, estämällä tai muulla tavalla vastustamalla vuoden 1916 polkumyyntilain vaikutuksia,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Mitään vuoden 1916 polkumyyntilakia tai siihen perustuvaa taikka siitä johtuvia toimia suoraan tai välillisesti täytäntöönpanevaa Amerikan Yhdysvalloissa sijaitsevan tuomioistuimen tuomiota tai hallinnollisen viranomaisen päätöstä ei tunnusteta eikä panna täytäntöön millään tavalla.

2 artikla

1. Kaikilla 3 artiklassa tarkoitetuilla henkilöillä on oikeus saada täysimääräinen korvaus menoista, kustannuksista, vahingonkorvauksista ja sekalaisista kuluista, jotka ovat aiheutuneet niille vuoden 1916 polkumyyntilain taikka siihen perustuvien tai siitä johtuvien toimenpiteiden soveltamisesta.

2. Korvaus voidaan saada heti, kun vuoden 1916 polkumyyntilain mukainen toimi on aloitettu.

3. Korvaus voidaan saada luonnolliselta henkilöltä, oikeushenkilöltä tai muilta henkilöiltä, jotka ovat esittäneet vuoden 1916 polkumyyntilain nojalla vaateen, taikka tällaisiin henkilöihin etuyhteydessä olevilta henkilöiltä tai yhteisöiltä. Henkilöiden tai yhteisöjen katsotaan olevan etuyhteydessä, kun

a) ne ovat johtokunnan tai hallintoneuvoston jäseniä toistensa yrityksessä;

b) ne ovat oikeudellisesta asemaltaan liikekumppaneita;

c) toinen valvoo toista suoraan tai välillisesti;

d) kolmas osapuoli valvoo molempia joko suoraan tai välillisesti.

4. Voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti korvaus voidaan myöntää takavarikoimalla tai myymällä syytteenalaisen varoja, mukaan lukien yhteisössä rekisteröidyn oikeushenkilön osakkeita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden keinojen käyttämistä.

3 artikla

Edellä 2 artiklassa tarkoitettuja henkilöitä ovat:

a) kaikki yhteisössä asuvat luonnolliset henkilöt,

b) kaikki yhteisöön sijoittautuneet oikeushenkilöt,

c) kaikki asetuksen (ETY) N:o 4055/86 [5] 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut luonnolliset tai oikeushenkilöt,

[5] EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3573/90 (EYVL L 353, 17.12.1990, s. 16).

d) kaikki muut ammattia harjoittavat luonnolliset henkilöt yhteisössä, mukaan lukien sen aluevedet ja ilmatila sekä jäsenvaltion oikeudelliseen toimivallan tai valvonnan alaiset ilma-alukset ja laivat.

Edellä a alakohdassa tarkoitetaan ilmaisulla 'yhteisössä asuvat' henkilöitä, jotka ovat olleet laillisesti sijoittautuneita yhteisöön vähintään kuusi kuukautta sitä päivää, jona velvoite syntyy tai oikeutta käytetään tämän asetuksen mukaisesti, välittömästi edeltävien kahdentoista kuukauden aikana.

4 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä [...]

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja