Perussopimuksessa määrätyn viitearvon ennakoitu ylittyminen vuonna 2020 on poikkeuksellinen, koska se johtuu talouden vakavasta taantumasta. Erityisesti on huomattava, että covid-19-pandemian torjumiseksi toteutetut toimenpiteet ovat 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja makrotaloudellisen tilanteen heikkenemisen odotetaan kasvattavan ennakoitua alijäämää 5,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Komission kevään 2020 talousennusteessa otetaan huomioon covid-19-pandemian vaikutus ja ennustetaan reaalisen BKT:n supistuvan 8,2 prosenttia vuonna 2020, minkä seurauksena julkisen talouden alijäämä olisi 9,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Pandemian vaikutusten lieventämiseksi toteutettujen toimenpiteiden alijäämää lisäävä vaikutus on sama kuin hallituksen suunnitelmissa.

Komissio antoi 20. maaliskuuta 2020 tiedonannon vakaus- ja kasvusopimuksen yleisen poikkeuslausekkeen aktivoinnista. Lauseke, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa, 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 3 kohdassa sekä asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdassa ja 5 artiklan 2 kohdassa, helpottaa finanssipolitiikan koordinointia talouden vakavan taantuman yhteydessä. Tiedonannossaan komissio oli neuvoston kanssa samaa mieltä siitä, että kun otetaan huomioon odotettavissa oleva covid-19-epidemian aiheuttama vakava talouden taantuma, tämänhetkiset olosuhteet mahdollistavat lausekkeen aktivoinnin. Jäsenvaltioiden valtiovarainministerit yhtyivät komission arvioon 23. maaliskuuta 2020. Yleisen poikkeuslausekkeen aktivoiminen mahdollistaa tilapäisen poikkeamisen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta edellyttäen, että tämä ei vaaranna julkisen talouden kestävyyttä keskipitkällä aikavälillä. Korjaavan osion osalta neuvosto voi myös päättää komission suosituksesta hyväksyä tarkistetun julkisen talouden kehityspolun. Yleinen poikkeuslauseke ei keskeytä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia menettelyjä. Se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden poiketa niistä julkista taloutta koskevista vaatimuksista, joita tavallisesti sovellettaisiin, ja samalla komissiolla ja neuvostolla on mahdollisuus toteuttaa tarvittavat politiikan koordinointitoimenpiteet vakaus- ja kasvusopimuksen puitteissa.

a.vuotuisen rakenteellisen sopeutuksen ei pitäisi poiketa vaaditusta lineaarisesta rakenteellisesta vähimmäissopeutuksesta enempää kuin ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen, jotta voidaan varmistaa, että velan supistamista koskeva vertailuarvo saavutetaan siirtymäkauden loppuun mennessä;

b.jäljellä oleva vuotuinen rakenteellinen sopeutus ei saisi olla siirtymäkauden aikana milloinkaan enempää kuin ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen (paitsi jos ensimmäinen ehto edellyttää, että vuotuinen sopeutus on yli ¾ prosenttia suhteessa BKT:hen).

Ilmoitetut tiedot osoittavat, että Ranska ei edistynyt riittävästi velan supistamiselle asetetun vertailuarvon noudattamisessa vuonna 2019 (ks. taulukko 1), sillä ero vaadittuun rakenteelliseen vähimmäissopeutukseen on 2,0 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Analyysi viittaa näin ollen siihen, että vuoden 2019 toteutumatietojen perusteella velkakriteeriä ei lähtökohtaisesti noudateta.

4. Merkitykselliset tekijät

Perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdassa määrätään, että jos jäsenvaltio ei täytä jommankumman tai kummankaan arviointiperusteen mukaisia vaatimuksia, komissio laatii asiasta kertomuksen. Kertomuksessa on otettava ”huomioon myös se, ylittääkö julkistalouden alijäämä julkiset investointimenot, sekä muut merkitykselliset tekijät, jäsenvaltion keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne ja talousarviotilanne mukaan luettuina”.

Näitä tekijöitä kuvataan tarkemmin asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 3 kohdassa, jonka mukaan huomioon on otettava myös ”muut tekijät, joita kyseinen jäsenvaltio pitää merkityksellisinä arvioitaessa kokonaisvaltaisesti alijäämä- ja velkaperusteiden noudattamista ja jotka jäsenvaltio on esittänyt neuvostolle ja komissiolle”.

Jos velkakriteerin ylittyminen on ilmeistä, merkityksellisten tekijöiden analysointi on erityisen perusteltua, koska tekijät, joihin hallitus ei voi vaikuttaa, vaikuttavat enemmän velan kuin alijäämän kehitykseen. Tämä tunnustetaan asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 4 kohdassa, jossa säädetään, että kun arvioidaan velkakriteerin noudattamista, merkitykselliset tekijät otetaan huomioon riippumatta raja-arvon ylittymisen suuruudesta. Arvioitaessa velkakriteerin noudattamista on tarkasteltava ainakin seuraavia kolmea keskeistä näkökohtaa, koska ne vaikuttavat velan kehitykseen ja kestävyyteen: i) keskipitkän aikavälin tavoitteen tai siihen tähtäävän sopeuttamisuran noudattaminen, ii) rakenneuudistusten toteuttaminen ja iii) vallitseva taloustilanne.

Kuten asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 4 kohdassa säädetään, alijäämäkriteerin noudattamisesta vuonna 2020 on kuitenkin todettava, että koska julkinen velka suhteessa BKT:hen ylittää 60 prosentin viitearvon eivätkä kaksi edellytystä – alijäämä pysyy lähellä viitearvoa ja viitearvon ylitys on väliaikaista – täyty, näitä merkityksellisiä tekijöitä ei voida Ranskan osalta ottaa huomioon liiallisen alijäämän olemassaoloa koskevaan päätökseen johtavissa vaiheissa, kun noudattamista arvioidaan alijäämäkriteeriä soveltaen.

Tämänhetkisessä tilanteessa keskeinen huomioon otettava lisätekijä vuoden 2020 osalta on covid-19-pandemian taloudellinen vaikutus. Pandemia vaikuttaa erittäin merkittävästi julkisen talouden tilanteeseen ja johtaa erittäin epävarmoihin näkymiin. Pandemia on johtanut myös yleisen poikkeuslausekkeen aktivoimiseen.

4.1. Covid-19-pandemia

Covid-19-pandemia on johtanut merkittävään talouden häiriöön, jolla on huomattava kielteinen vaikutus kaikkialla Euroopan unionissa. Vaikutukset BKT:n kasvuun riippuvat sekä pandemian että niiden toimenpiteiden kestosta, joita kansalliset viranomaiset toteuttavat ja joita toteutetaan Euroopan tasolla ja globaalisti pandemian leviämisen hidastamiseksi, tuotantokapasiteetin suojelemiseksi ja kokonaiskysynnän tukemiseksi. Jäsenvaltiot ovat jo ottaneet tai ovat ottamassa käyttöön budjettitoimenpiteitä, jotta voidaan lisätä terveydenhuoltojärjestelmien kapasiteettia ja tarjota apua niille ihmisille ja aloille, joita kriisi erityisesti koettelee. Lisäksi on otettu käyttöön merkittäviä maksuvalmiustukitoimenpiteitä ja muita takauksia. Toimivaltaisten tilastoviranomaisten on tutkittava yksityiskohtaisempien tietojen perusteella, onko kyseisillä toimenpiteillä välitöntä vaikutusta julkisen talouden rahoitusasemaan. Nämä toimenpiteet yhdistettynä talouden toimeliaisuuden vähenemiseen kasvattavat julkisen talouden alijäämiä ja heikentävät velka-asemia huomattavasti.

4.2 Keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne, rakenneuudistukset mukaan lukien

Vuodesta 2016 lähtien Ranskan reaalisen BKT:n kasvu on ylittänyt potentiaalin dynaamisten investointien ja nettoviennin kasvun ansiosta, kun taas yksityinen kulutus on pysynyt vähäisenä. Nimellisen BKT:n kasvu kiihtyi vuonna 2017 ja pysyi vuosina 2018 ja 2019 vakaana talouden toimeliaisuuden hidastumisesta huolimatta BKT-deflaattorin kasvun vuoksi. Tästä syystä makrotalouden olosuhteita ei voida pitää lieventävänä tekijänä, kun pohditaan, miksi Ranska ei ole edistynyt riittävästi kohti velan supistamista koskevan vertailuarvon noudattamista vuonna 2019.

Covid-19-pandemialla ja siihen liittyvillä rajoittamistoimenpiteillä odotetaan olevan vakavia vaikutuksia talouden toimeliaisuuteen. Komission kevään 2020 talousennusteen mukaan BKT supistuu 8,2 prosenttia vuonna 2020, kun kotimaisen kysynnän heikkeneminen supistaa kasvua 7,4 prosenttiyksikköä yksityisen kulutuksen ja investointien voimakkaan vähenemisen sekä varastojen negatiivisen vaikutuksen vuoksi. Nettoviennin vaikutuksen kasvuun puolestaan odotetaan olevan pitkälti neutraali. Makrotalouden näkymille on ominaista poikkeuksellinen epävarmuus pandemian kestosta ja sen taloudellisista vaikutuksista. Tämä on lieventävä tekijä arvioitaessa, noudattaako Ranska alijäämäkriteeriä vuonna 2020.

Vuoden 2020 maaraportissa komissio arvioi, että Ranska oli edistynyt jonkin verran vuoden 2019 maakohtaisten suositusten noudattamisessa. Ranska on edistynyt huomattavasti yritysten kasvun edistämisessä, jonkin verran osaamisvajeen ja osaamisen kysynnän ja tarjonnan kohtaamattomuuden korjaamisessa, verojärjestelmän yksinkertaistamisessa, investointien toteuttamisessa energiakäänteen varmistamiseksi ja digitaalisen infrastruktuurin parantamisessa. Vähän edistymistä on tapahtunut myös työmarkkinoille integroitumisen edistämisessä ja yhtäläisten mahdollisuuksien varmistamisessa, tutkimus- ja innovointitulosten parantamisessa ja byrokratiasta johtuvien rajoitusten vähentämisessä. Julkisen talouden rakenteellisten uudistusten osalta Ranska on edistynyt eläkejärjestelmän uudistamisessa vain vähän, kun taas julkisten menojen uudelleenarvioinnin kehittäminen ja toteutus Action Publique 2022 -ohjelman avulla ei ole edennyt lainkaan.

4.3 Julkisen talouden keskipitkän aikavälin rahoitusasema, julkiset investoinnit mukaan lukien

Julkisen talouden nimellinen alijäämä kasvoi vuosien 2018 ja 2019 välillä 2,3 prosentista 3,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä johtui lähinnä tilastollisesta vaikutuksesta, jonka taustalla on kilpailukyvyn ja työllisyyden verohyvityksen (Crédit d'impôt pour la compétitivité et l'emploi, CICE) muuntaminen työnantajan sosiaaliturvamaksujen pysyväksi alennukseksi. Toimenpiteen vaikutus oli noin 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Julkisten investointien arvioidaan lisääntyneen vuosien 2018 ja 2019 välillä 3,4 prosentista 3,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen, eli ne olivat suuremmat kuin julkisen talouden alijäämä vuonna 2019.

Ranska sai 13. heinäkuuta 2018 suosituksen varmistaa, että julkisten perusmenojen nimellinen kasvu ilman päätösperäisiä tulopuolen toimenpiteitä ja kertaluonteisia toimenpiteitä on enintään 1,4 prosenttia vuonna 2019 (menojen kasvun vertailuarvo), jolloin vuotuinen rakenteellinen sopeutus olisi 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Toteutumatietojen ja komission ennusteen perusteella menojen kasvu ylitti vertailuarvon, ja julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä suositellulta sopeutusuralta poikettiin 1,0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2019, mikä viittaa merkittävään poikkeamaan. Rakenteellinen rahoitusasema ei parantunut vuonna 2019, mikä myöskin viittaa merkittävään 0,6 prosentin poikkeamaan suhteessa BKT:hen. Vastaava arvio saadaan tarkastelemalla vuosia 2018 ja 2019 yhdessä. Ennaltaehkäisevän osion vaatimusten noudattamatta jättäminen on raskauttava tekijä arvioitaessa, onko Ranska lähtökohtaisesti jättänyt noudattamatta velkakriteeriä vuonna 2019.

Vakausohjelmassa annetaan tietoja merkittävistä toimenpiteistä pandemian hillitsemiseksi ja talouden tukemiseksi. Siinä arvioidaan, että näiden tukitoimenpiteiden alijäämää kasvattava vaikutus on 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2020. Niihin sisältyvät 8 miljardin euron lisäys terveydenhuoltomenoihin, 24 miljardin euron siirrot työajan lyhentämisjärjestelyjen kattamiseksi, 7 miljardin euron avustukset pk-yritysten alakohtaisesta tukirahastosta ja 2,5 miljardin euron rahoitus hätärahaston perustamista varten. Lisäksi yritysten tukemiseen tarkoitettujen maksuvalmiustoimien ja julkisten takausten määrä on noin 385 miljardia euroa (17,1 % suhteessa BKT:hen). Toimivaltaisten tilastoviranomaisten on tutkittava yksityiskohtaisempien tietojen perusteella, onko kyseisillä toimenpiteillä välitöntä vaikutusta julkisen talouden rahoitusasemaan. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin näkymät ovat joka tapauksessa edelleen erittäin epävarmat.