Virallinen lehti nro C 362 , 02/12/1996 s. 0291



A4-0235/96 Päätöslauselma komission tiedonannosta Euroopan yhteisön kaasuntoimituksista ja tulevaisuudennäkymistä (KOM(95)0478 - C4-0487/95) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(95)0478 - C4-0487/95), - ottaa huomioon 11. heinäkuuta 1990 antamansa lausunnon ((EYVL C 231, 17.9.1990, s. 77)) komission ehdotuksesta maakaasun toimittamisesta kaasuverkon kautta (KOM(89)0334), - ottaa huomioon 24. tammikuuta 1991 antamansa lausunnon komission ehdotuksesta neuvostolle direktiivin antamiseksi maakaasun käyttörajoituksista voimalaitoksissa annetun direktiivin 75/404/ETY kumoamisesta ((EYVL C 48, 25.2.1991, s. 163)), - ottaa huomioon 13. kesäkuuta 1991 antamansa päätöslauselman energiasta ja ympäristöstä ((EYVL C 183, 15.7.1991, s. 303)), - ottaa huomioon 12. maaliskuuta 1992 antamansa päätöslauselman yhteisestä energiapolitiikasta ((EYVL C 94, 13.4.1992, s. 279)), - ottaa huomioon 17. marraskuuta 1993 antamansa lausunnon sähkön sisämarkkinoiden yhteisistä säännöistä ((EYVL C 329, 6.12.1993, s. 150)), - ottaa huomioon 21. huhtikuuta 1994 antamansa päätöslauselman Euroopan energiaperuskirjaa ja erityispöytäkirjoja koskevasta sopimuksesta ((EYVL C 128, 9.5.1994, s. 378)), - ottaa huomioon 18. toukokuuta 1995 antamansa lausunnot Euroopan laajuisista energiaverkoista ((EYVL C 151, 19.6.1995, s. 228)) ((EYVL C 151, 19.6.1995, s. 232)), - ottaa huomioon 10. lokakuuta 1995 antamansa päätöslauselman Euroopan energiapolitiikkaa koskevasta vihreästä kirjasta ((EYVL C 287, 30.10.1995, s. 34)), - ottaa huomioon YK:n talous- ja sosiaalineuvoston (ECOSOC) energiaa, ydinenergiakysymyksiä ja tutkimusta käsittelevän osaston lausuntoluonnoksen tiedonannosta «Euroopan yhteisön kaasuntoimitukset ja tulevaisuudennäkymät» (KOM(95)0478), - ottaa huomioon energia-asioiden neuvoston 7. toukokuuta 1996 esittämät johtopäätökset, - ottaa huomioon tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietinnön ja talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon (A4-0235/96), A. ottaa huomioon, että maakaasun oikeus EU:n energiantaseesta on kohonnut vuoden 1980 15 prosentista 19,3 prosenttiin vuonna 1994, ja sen odotetaan kasvavan 25 prosenttiin vuonna 2010, B. ottaa huomioon, että huomattava osa tästä kasvusta on tapahtunut sähköntuotannon alueella sen jälkeen kun maakaasun käytön energiantuotannossa kieltävä EY:n direktiivi kumottiin vuonna 1991, C. ottaa huomioon, että EU on 38 prosentin osalta riippuvainen kolmansista maista tulevasta tuonnista, ja tämän odotetaan kasvavan 60 prosenttiin vuonna 2010; kolme maata, Venäjä, Norja ja Algeria, toimittavat lähes kaiken EU:hun tuodun kaasun, D. ottaa huomioon, että EU:n osuus maakaasulla käytävästä maailmanlaajuisesta kaupasta oli 46 % vuonna 1994, ja että se on siten erittäin huomattava asiakas maailmanmarkkinoilla, E. ottaa huomioon, että kansainvälinen energiajärjestö (IEA) on todennut, että tuonnin tasoa ei pidä sellaisenaan pitää turvallisuusongelmana, koska tässä on enemmänkin kysymys niiden markkinoiden rakenteesta, johon tämä tuonti sisältyy, F. ottaa huomioon, että 54 % EU:ssa vuonna 1994 kulutetusta maakaasusta kulki vähintään yhden sisäisen rajan yli, joten maakaasumarkkinoilla on jo toiminnassa huomattava Euroopan laajuinen verkko, G. ottaa huomioon, että osa EU:sta jää kuitenkin sekä riippuvaiseksi yhdestä toimittajasta että eristyksiin toimitusten ja kaasuverkkojen suhteen, mikä estää niiden mahdollisuutta järjestää kaasutoimituksia uusille alueille ja toteuttaa toimenpiteitä markkinoiden avaamiseksi, H. ottaa huomioon, että maakaasun käytöllä on ympäristön kannalta huomattavia etuja, erityisesti jo energian kuljetuskeinona, sähköntuotannossa yleensä ja erityisesti muihin fossiilisiin polttoaineisiin liittyvässä rinnakkaistuotannossa ja kuljetusalalla perinteisten polttoaineiden ja dieselpolttoaineiden korvaajana, mutta pitäen kuitenkin mielessä, että maakaasu ei ole uusiutuvaa tai kestävää, I. ottaa huomioon, että yksittäinen osa kaasuverkkoa kykenee siirtämään jopa 10 000 MW primaarienergiaa ja enemmänkin, aina energian kysyntä- ja kulutuspaikkaan saakka, kustannus- ja energiatehokkaasti ilman maanpinnan yläpuolella olevia esteitä, aiheuttamatta melua tai sähkömagneettisia kenttiä ja tarviten ainoastaan merkityksettömän pienen kulkuväylän, joka on muuten viljelykelpoinen, J. ottaa huomioon, että ympäristöedut, joihin kuuluvat pienemmät CO2-, SO-2 ja Nox-päästöt ja merkityksettömän pienet hiukkas-, pöly- ja jätepäästöt, mahdollistavat kaasun käytön kaikissa sen tärkeimissä käyttömahdollisuuksissa asutuksen ja teollisuuden keskellä tai välittömässä läheisyydessä hajautetun sähkön- ja lämmöntuotannon tukemiseksi ja rinnakkaistuotannon parantamiseksi, K. ottaa huomioon, että kaasun toimitustilanne vaihtelee voimakkasti eri jäsenvaltioissa sen mukaan, mitkä ovat kaasun osuus primaarisesta energiantuotannosta, tuotannon omavaraisuusaste ja tuontiriippuvuus, L. ottaa huomioon, että maakaasu on kiinteä osa Euroopan tasapainoista energiantuotantoa ja että energia on olennaisen tärkeää taloudellisen kasvun ja hyvinvoinnin kannalta, M. ottaa huomioon, että maakaasun hinta nousee suhteessa siihen matkaan, joka sen on kuljettava joko putkessa tai nesteytettyä maakaasua kuljettavassa tankkerissa, ja että EU sijaitsee taloudellisesti kannattavan kuljetusmatkan päässä noin 80 prosentista maailman tunnetuista kaasuvaroista, N. ottaa huomioon, että EU:n maakaasuteollisuus suunnittelee maanalaisen varastokapasiteetin lisäämistä ainakin 75 prosentilla seuraavien 20 vuoden kuluessa varotoimena mahdollisten toimituskatkosten varalle, O. ottaa huomioon, että vaikka sekä yhden toimittajan monopolit että vapautetut markkinat edellyttävät riippumattomia sääntelijöitä valvomaan markkinamekanismeja, vahvistamaan kilpailusääntöjä ja tasapainottamaan kuluttajien, toimijoiden ja kaasulaitosten omistajien etuja, sääntelijä ei kuitenkaan voi taata toimitusten varmuutta, P. ottaa huomioon, että kaasuteollisuuden vapauttaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa on johtanut tutkimus- ja kehitystoiminnan vähenemiseen, Q. ottaa huomioon, että tämänhetkinen arvio kaasuvarojen ja nykyisen kulutuksen välisestä suhteesta osoittaa varojen riittävän 70 vuodeksi, ja että teollisuus on luottavainen sen suhteen, että uudet löydöt ja suurempi tehokkuus talteenotossa säilyttävät tämän suhteen myös tulevina vuosina; 1. Onnittelee komissiota tähän tiedonantoon sisältyvästä erittäin pätevästä analyysistä Euroopan kaasuntoimituksista ja tulevaisuuden näkymistä; 2. Panee merkille komission kannan ja 7. toukokuuta 1996 kokoontuneen neuvoston johtopäätöksen, joiden mukaan EU:n maakaasuteollisuudella on tähän saakka esimerkilliset tilastot toimitusvarmuuden alueella; 3. Panee merkille komission kannan, jonka mukaan tuottajien kannustamista ehkäisee joidenkin maiden harjoittama kansallinen etsintä- ja tuotantopolitiikka, jossa edellytetään valtiovallan osallistumista tutkimukseen ja tuotantoon, rajoitetaan kaasun johtamista maihin ja annetaan kansallisille välitysyhtiöille optio-oikeus ja yksinoikeus maakaasuntuotantoalueeseen; 4. Tunnustaa Euroopan laajuisen verkon keskeisen aseman kaasutoimituksissa, sillä se parantaa toimitusvarmuutta, tarjoaa välttämättömän kehyksen, jossa markkinamekanismit voivat toimia tehokkaasti, sekä mahdollistaa käytännön toimet Euroopan talouden yhdentämiseksi edelleen, erityisesti Itämeren maat, Välimeren maat sekä Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin Euroopan mantereen pääkaasuputkiverkostoon yhdistävien erilaisten yhdysputkisuunnitelmien kautta; 5. Pyytää komissiota ja neuvostoa etenemään niiden toimien suhteen, joiden tavoitteena on luoda todelliset maakaasun sisämarkkinat ja joihin sisältyvät takuut toimitusvarmuudesta, yleisen edun mukaisista vastuista ja kuluttajien oikeuksista sekä teollisuuden pitkän ja keskipitkän aikavälin tutkimus- ja kehitystoiminnan huomattavasta tukemisesta; 6. Katsoo, että eri energianlähteiden välisen kilpailun ylläpitäminen on tärkeää sekä tuotannon että hintojen asianmukaisuuden varmistamiseksi; energian merkitystä tuotantotekijänä ei tulisi unohtaa; energianlähteiden moninaisuudesta luopuminen voi olla poliittisesti houkuttelevaa, mutta se on taloudellisesti vaarallista; 7. Pyytää kolmansista maista tulevan tuonnin mahdollista keskeytymistä koskevan huolen suhteen yksityiskohtaisempien riskianalyysien suorittamista ennen kuin uusia toimitusten turvallisuuteen liittyviä toimia ehdotetaan Euroopan tasolla; 8. Katsoo, että rahoitukseen ja toimitusvarmuuteen liittyvät poliittiset riskit yhdessä näiden riskien kanssa, jotka liittyvät sen nykyisiin ja mahdollisiin ulkopuolisiin toimituslinjoihin, jotka kulkevat yhden tai useiden sten kolmansien maiden läpi kaasuntuottajan ja EU:n rajojen välillä edellyttävät komission suorittamaa erityisarviointia; 9. Pyytää, että tuottajamaiden osalta toteutetaan sosiaalisia ja poliittisia toimenpiteitä näille maille edullisten pitkäaikaisten ja vakaiden sopimusten varmistamiseksi; 10. Pyytää energiaperuskirjan ratifioimista mahdollisimman nopeasti kaikissa asianosaisissa maissa; 11. Panee tyytyväisenä merkille ehdotuksen energiaperuskirjan toiseksi puitesopimukseksi, joka kattaa eteläiset maat ja mahdollisesti Lähi-idän; 12. Pyytää komissiota syventämään arviointiaan Euroopan arktisille alueille perustettavan suuren kaasuvaraston kehittämisen mahdollisuuksista ja edellytyksistä oleellisena osana Euroopan pitkän aikavälin toimitusten arviointia; 13. Katsoo, ettei ole kiinnitetty riittävästi huomiota maakaasuvarojen kilpailevaan kysyntään maailman muissa osissa, erityisesti Japanissa, Kiinassa ja Kaakkois-Aasian nopeasti kasvavissa talouksissa; 14. Katsoo, että komissio ei ole ottanut riittävästi huomioon sitä, että kaasun useiden etujen vuoksi muihin energialähteisiin, kuten uusiutuviin energialähteisiin, ei sijoiteta riittävästi, mikä johtaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä liian suureen riippuvuuteen tuonnista; 15. Katsoo komission ehkä kiinnittäneen riittämättömästi huomiota siihen, että kaasuturbiineja käyttävien kombilaitosten avulla tapahtuvan sähköntuotannon energiatehokkuusedut saattavat painaa enemmän kuin kaksoiskapasiteettituotannon joustavuus ja vähentävät siten yhteentoimivuusmahdollisuuksia, millä on vaikutuksia toimitusvarmuuden suhteen; 16. Pyytää komissiota tukemaan tutkimusta seuraavilla aloilla: - energiatehokkuutta ja energiansäästöä edistävät sekajärjestelmät, joissa käytetään maakaasua ja uudistuvia energialähteitä, kuten esimerkiksi aurinkoenergiaa lämpimissä maissa, - hankkeet öljyntuotannon ns. oheiskaasujen, jotka tällä hetkellä poltetaan ja menevät hukkaan, käytön tekemiseksi varteenotettavaksi vaihtoehdoksi, - sähkön ja lämmön rinnakkaistuotantojärjestelmät, joilla on mahdollista saavuttaa suurempi tehokkuus kuin kaasuturbiiniin perustuvilla kombilaitoksilla (CCGT); - yhteistyöhankkeet kaasuputkistojen vuotojen vähentämiseksi kolmansissa maissa, joissa menetykset ovat merkittäviä ja joissa polttamaton maakaasu aiheuttaa haitallisen kasvihuoneilmiön, sekä kolmansien maiden asumattomien alueiden läpi kulkevien pitkien etäisyyksien runkolinjojen kaukovalvontaan ja korroosion valvontaan tarkoitettu teknologia putkien vuotamista ja vaurioitumista ennalta ehkäisevänä toimenpiteenä; - suurempi tehokkuus maakaasun nesteyttämisprosessissa ja vähäisemmät menetykset nesteytetyn maakasun kuljetuksissa; 17. Pyytää komissiota ja teollisuutta ottamaan huomioon ja tukemaan kaasuunnuttamisteknologiaan liittyviä suunnitelmia, jota voidaan soveltaa yhteisön runsaisiin raaka-aineisiin, jotta voidaan monipuolistaa sekä toimitusriippuvuutta että pääsyä vaihtoehtoisiin kaasupolttoaineisiin; erityistä huomiota olisi kiinnitettävä integroidulla kaasuunnuttamisjärjestelmällä varustetun kombilaitoksen (IGCC) suomiin mahdollisuuksiin, joita äskettäin valmistunut Demkolecin yksikkö Alankomaissa on osoittanut, ja sen laajempaan soveltamiseen kemiallisten yhdisteiden ja jalostamojätteiden hävittämisen alueilla; 18. Pyytää komissiota tarkastelemaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuonna 2002 annettavassa kertomuksessaan sitä, onko tehtävä ehdotuksia Euroopan unionin toimenpiteiksi, jotka liittyvät valintaan eri energianlähteiden, erityisesti vaihtoehtoisten energialähteiden, välillä ja joilla on vaikutuksia energiantuotannon yleiseen rakenteeseen; 19. Katsoo, että 1970-luvun öljyn hintakriisi tarjoaa opetuksia, jotka pätevät myös maakaasun tarjontaan, eli erityisesti se, että markkinavoimat kompensoivat sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä säädelläkseen kysyntää ja tarjontaa hintamekanismin avulla ja palauttaakseen tasapainon, jos toimitukset supistuvat; 20. Suosittelee, että Euroopan unionin olisi varmistettava tuottajamaiden kanssa tehtävillä kansainvälisillä sopimuksilla, että on poliittisesti ja taloudellisesti viisasta noudattaa toimitussopimuksia ja että niiden rikkomisesta seuraa sanktioista; 21. Pyytää komissiota tarkastelemaan sitä, olisiko TEN-kaasuhankkeisiin varatuissa varoissa otettava huomioon kaasuntoimitusten pitkän aikavälin toimitusvarmuutta koskevat näkökohdat; 22. Pyytää komissiota, sairaaloiden ja kotitalousalan kanssa tekemisissä olevia kuluttajajärjestöjä ja teollisuutta pitämään yllä läheisiä suhteita ja yhteyksiä, erityisesti mitä tulee kaikkien hätätilanteita koskevien suuntaviivojen laadintaan; 23. Panee merkille IEA:n kaasun toimitusvarmuutta käsittelevässä tutkimuksessa ilmaistun näkemyksen, jossa nähdään hyvin vähän mahdollisuuksia yhteensovitetulle kansainväliselle toiminnalle varmuuden parantamiseksi, nähdään riskien hallinnan olevan keskeistä kaasumarkkinoilla ja olevan lähinnä tuottajille ja heidän asiakkailleen kuuluva asia, sekä suositaan aina kun se on mahdollista markkinavoimia toimitusvarmuutta koskevien päätösten perustana sillä edellytyksellä, että huomioon otetaan turvallisuusnäkökohdat ja pienten asiakkaiden edut aina silloin, kun sääntelyllä voidaan vaikuttaa asiaan; 24. Katsoo, että EU:n ja jäsenvaltioiden olisi oltava tietoisia niistä riskeistä, joita liittyy riippuvuuteen mistä tahansa yhdestä energialähteestä, ja ehdottaa, että 25 % koko energiahuollosta muodostaa kynnyksen, jolloin komission olisi käynnistettävä arviointi; 25. Ehdottaa, että komissio: - syventää analyysiään EU:n, jäsenvaltioiden ja kaasunmyyjien sekä - ostajien asemasta kaasuntoimitusten turvaamisessa ja turvallisuus kustannusten rahoittamisessa; - vertailee Euroopan kaasuntoimitusten turvaamisen vaihtoehtoisten keinojen tehokkuutta ja kustannuksia; 26. Hyväksyy komission neuvostolle esittämät johtopäätökset; 27. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle.