KOMISSION VUOSIKERTOMUS - Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet Euroopan unionissa vuonna 1998

TIIVISTELMÄ

OSA 1: YHTÄLÄISTEN MAHDOLLISUUKSIEN VALTAVIRTAISTAMINEN

OSA 2: TYÖLLISYYTTÄ JA TASA-ARVOA KOSKEVAT UUDET

STRATEGIAT

OSA 3: SUKUPUOLTEN VÄLISEN TASAPAINON EDISTÄMINEN PÄÄTÖKSENTEOSSA

OSA 4: TASA-ARVOLAINSÄÄDÄNTÖ

OSA 5 : TASA-ARVO JA LAAJENTUMINEN

TIIVISTELMÄ

Naisten ja miesten välinen tasa-arvo vakiinnutti asemansa Euroopan politiikan asialistalla vuonna 1998. Tässä kolmannessa naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia Euroopan unionissa [1] koskevassa vuosikertomuksessa esitetään vuonna 1998 tapahtunut kehitys ja saavutettu edistys sekä tuodaan esiin kysymykset, jotka ovat keskeisiä vuonna 1999 ja siirryttäessä uudelle vuosisadalle.

[1] Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen mukaisen yhteistyön puitteissa raporttiin on lisätty tarvittaessa Norjaa, Islantia ja Liechtensteinia koskevia tietoja.

Valtavirtaistaminen Amsterdamin sopimuksessa

Amsterdamin sopimuksessa naisten ja miesten välisen eriarvoisuuden poistaminen sekä tasa-arvon edistäminen otetaan selkeästi yhdeksi Euroopan unionin toiminnan perustavoitteeksi. Sopimus virallistaa valtavirtaistamisen (mainstreaming) käsitteen, jonka mukaan yhtäläiset mahdollisuudet sisällytetään kaikille politiikan aloille. Yksimielisyys siitä, että yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevia strategioita on lujitettava ja valtavirtaistettava Euroopassa, on tuonut vuonna 1998 naisten oikeuden tasa-arvoon entistä näkyvämmin esiin politiikassa. Kertomuksessa tehdään selkoa valtavirtaistamisen kasvavasta merkityksestä politiikan välineenä.

Valtavirtaistaminen työllisyysstrategiassa

Euroopan työllisyysstrategia on luultavasti paras esimerkki siitä, mitä tasa-arvon valtavirtaistaminen käytännössä tarkoittaa politiikan hahmottelussa. Amsterdamin sopimuksessa työllisyyden parantamisesta tehtiin koko Euroopan yhteinen tavoite. Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa viisitoista jäsenvaltiota sitoutuivat koordinoituun työllisyysstrategiaan. Lisäksi kokouksessa todettiin, että jäsenvaltioiden 25 miljoonan työpaikan suuruinen sukupuolten välinen kuilu - naisilla on 25 miljoonaa työpaikkaa vähemmän kuin miehillä - on yksi suurimmista ongelmista. Tässä kertomuksessa tarkastellaan yksityiskohtaisesti joulukuussa 1998 järjestetyn Wienin huippukokouksen kahden keskeisen päätelmän vaikutuksia. Kokous katsoi työllisyyden olevan Euroopan unionin tärkein painopistealue ja että naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet ovat ratkaisevan tärkeä osatekijä koko työllisyysstrategiassa.

Yhtäläiset mahdollisuudet ja työllisyys kytkeytyvät siis erottamattomasti toisiinsa. Yhtäläisistä mahdollisuuksista on tullut sekä sosiaalisen oikeudenmukaisuuden että terveen talouden edellytys. Seuraavan kymmenen vuoden aikana Euroopan työikäisen väestö osuus alkaa laskea. Työllisyyden kasvu, joka on ratkaisevan tärkeää vauraudelle pitkällä aikavälillä, riippuu tulevaisuudessa vieläkin enemmän kuin ennen siitä, että naiset voivat osallistua yhä enemmän työelämään. Jäsenvaltioiden on luotava olosuhteet, joiden ansiosta Euroopan talous ja Euroopan työpaikat voivat hyödyntää naisten luovuuden, kyvyt ja ammattitaidon täysin ja joiden avulla niin miehet kuin naisetkin saavat työ- ja perhe-elämän entistä paremmin tasapainoon.

Valtavirtaistaminen politiikan muilla aloilla

Valtavirtaistaimisen arvo välineenä ja tavoitteena ei rajoitu yksinomaan työllisyysstrategiaan: valtavirtaistamisen keskeinen periaate on, että sukupuolivaikutuksia on arvioitava kaiken politiikan hahmottelussa. Tämän vuoksi tässä kertomuksessa tarkastellaan vuonna 1998 saavutettua huomattavaa edistystä tasa-arvossa erilaisilla politiikan aloilla, kuten kehitysyhteistyössä, nuorisoalalla, yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen sekä tutkimuksen ja kehittämisen viidennen puiteohjelman alalla. Erityisesti mainitaan rakennerahastoiden ehdotettu uudistus, jossa korostuu sekä erityistoimista että valtavirtaistamisesta koostuva kaksoisstrategia.

Tasapainoinen osallistuminen päätöksentekoon

Naisten ja miesten tasapainoista osallistumista päätöksentekoon koskeva tavoite on keskeinen tekijä yhtäläisten mahdollisuuksien alalla. Voidaan olettaa, että naisten aliedustus päätöksenteossa estää valtavirtaistamisesta koituvia käytännön vaikutuksia, koska se estää naisten tarpeiden ja etujen sisällyttämistä kaikkeen poliittiseen ja sosiaaliseen toimintaan sekä kulttuuri- ja talouselämään.

Yhtäläiset mahdollisuudet ja laajentuminen

Unionin laajentumiskehitys on yksi lähitulevaisuuden suurimmista haasteista. Tämän vuoksi yhdessä vuoden 1998 kertomuksen osassa käsitellään yhtäläisiä mahdollisuuksia hakijamaissa.

Yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevat strategiat vuonna 1999

Yhtäläisten mahdollisuuksien alalla on saavutettu huomattavaa edistystä. Vuodelle 1998 oli ominaista vahvistuminen, pohdinta sekä tulevien toimien suunnittelu. Kertomuksessa todetaan, että yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevalla kaksoisstrategialla - eli yhdistämällä valtavirtaistaminen kaikkeen erityisesti naisiin kohdistuvaan politiikkaan - saavutettiin vuoden aikana merkittäviä tuloksia. Vuoden 1999 tulokset ovat todennäköisesti tätäkin tuntuvammat. Odotettavissa on Amsterdamin sopimuksen ratifiointi, rakennerahastoja koskevien uusien asetusten antaminen, Luxemburgin prosessin syventäminen, Eurooppa-neuvoston suunnitelmat Euroopan työllisyyssopimuksen tekemiseksi sekä Beijingin toimintasuunnitelman tarkistamista vuonna 2000 koskevat valmistelut. Näiden vuoden 1999 tapahtumien voidaan odottaa vaikuttavan merkittävästi unionin tasa-arvopolitiikan muotoutumiseen.

OSA 1: YHTÄLÄISTEN MAHDOLLISUUKSIEN VALTAVIRTAISTAMINEN

Sukupuolinäkökohtien valtavirtaistaminen tuli yleiseen tietouteen maailmanlaajuisesti Beijingissä vuonna 1995 pidetyssä YK:n neljännessä naisten maailmankonferenssissa. EU:n valtuuskunta tuki voimakkaasti valtavirtaistamista, joka määriteltiin hallitusten ja muiden toimijoiden toteuttamaksi aktiiviseksi ja näkyväksi sukupuolinäkökohtien sisällyttämiseksi kaikkeen politiikkaan ja ohjelmiin sen varmistamiseksi, että ennen päätösten tekemistä tarkastellaan niiden vaikutuksia sekä naisiin että miehiin.

Sitoutumista valtavirtaistamiseen noudatettiin heti Euroopan tasolla erittäin konkreettisesti, kun komissio antoi tiedonannon naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttämisestä yhteisön politiikkaan ja toimintaan kaikilla aloilla [2] ja myöhemmin sosiaalialaa koskevan toimintaohjelman vuosiksi 1998-2000 [3]. Tässä ohjelmassa tuodaan esiin Euroopan sosiaalipolitiikan kehittämiseen tähtäävät jatkotoimenpiteet, jotka kohdistuvat erityisesti naisten ja miesten tasa-arvon edistämiseen valtavirtaistamisesta ja erityistoimista koostuvan kaksoisstrategian avulla. Tätä kaksoisstrategiaa hyödynnetään kaikessa tasa-arvoon liittyvien toimintalinjojen muotoilussa.

[2] KOM (96) 67 lopullinen, 21.2.1996.

[3] KOM(98) 259 lopullinen.

Uudessa Amsterdamin sopimuksessa tasa-arvon valtavirtaistamisen eurooppalaiset puitteet on nyt formalisoitu oikeudellisesti ja institutionaalisesti. Sopimuksen 3 artiklan mukaisesti "yhteisö pyrkii poistamaan eriarvoisuutta miesten ja naisten välillä ja sekä edistämään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa" kaikessa toiminnassaan. Sopimuksen ratifioinnin myötä Euroopan unionista tulee esikuva tasa-arvoa koskevien muodollisten periaatteiden omaksumisessa.

Valtavirtaistamisvälineiden kehittäminen

Vuonna 1998 komissio jatkoi ja lujitti strategiaansa, jolla pyritään arvioimaan kaikkien yleisten toimintalinjojen ja toimenpiteiden sukupuolivaikutukset. Puheenjohtaja Santerin johtama naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevä komission jäsenten ryhmä on toiminut aktiivisesti tällä alalla.

Sukupuolivaikutuksia arvioidaan strategisten päätösten tahattomien vaikutusten välttämiseksi sekä toimintalinjojen laadun ja tehokkuuden lisäämiseksi. Valtavirtaistaminen on monitahoinen ja pitkän aikavälin lähestymistapa, joka edellyttää asianmukaisen koulutuksen ja välineiden kehittämistä. Edistymisen tiellä olevien suurimpien esteiden poistamiseen tähtäävän koulutuksen ja välineiden kehittäminen onkin ollut asialistan kärjessä. Käytännön askel eteenpäin sukupuolivaikutusten arvioinnin toteuttamisessa otettiin vuonna 1998, kun komissio antoi suppean oppaan [4], jossa esiteltiin komission yksiköille sukupuolivaikutusten arviointia. Oppaassa tehdään selkoa ja annetaan esimerkkejä sukupuolinäkökohtia koskevista asioista sekä määritellään sukupuolivaikutusten arvioinnissa käytettävät tunnusluvut. Vuonna 1999 toteutetaan lisätoimia, joilla pyritään varmistamaan, että sukupuolivaikutusten arvioinnista komission toimintalinjoissa tulee säännöllinen ja lopulta automaattinen menettely. Lisäksi on tarkoitus toteuttaa toimenpiteitä, joilla pyritään lujittamaan jäsenvaltioiden sitoutumista sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamiseen.

[4] Opas sukupuolivaikutusten arvioimiseksi, Euroopan komissio, PO V, 1998, Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto.

Tässä yhteydessä voidaan mainita, että Alankomaissa on kehitetty väline [5] sukupuolivaikutusten arvioimiseksi, ja hallitus on hyödyntänyt sitä useilla toiminta-aloilla. Alankomaiden esimerkin mukaan Belgiassa on kehitetty samanlainen väline Flanderin alueviranomaisten pyynnöstä. Ruotsissa kokeillaan niin ikään eräänlaista sukupuolivaikutusten arviointivälinettä alueellisesti ja paikallisesti. Sukupuolivaikutusten arvioinnissa huomattava merkitys on sukupuolinäkökohtia koskevalla asiantuntemuksella sekä sukupuolen mukaan eriteltyjen ja sukupuolen huomioon ottavien tietojen saatavuudella.

[5] Gender impact assesment, Mieke Verloo, Euroopan neuvosto, valtavirtaistamista käsittelevä asiantuntijaryhmä, 1996.

Sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamisen näkyvyyden lisääminen oli parlamentin naisten oikeuksien valiokunnan päämääränä, kun valiokunta ryhtyi tarkastelemaan yksityiskohtaisesti vuoden 1998 talousarviota selvittääkseen, miten naiset ja miehet olivat hyötyneet määrärahoista. [6]

[6] Työasiakirja, Sukupuolten mainstreaming-periaate ja varojen suuntaaminen naisille talousarviossa. PE 227.894, 29.7.1998.

Tasa-arvon edistäminen rakennerahastojen toiminnassa

Koska rakennerahastot ovat yhteisön tärkein sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja kestävää kehitystä edistävä väline, niiden vaikutus naisten ja miesten yhtäläisiin mahdollisuuksiin on huomattava. Rakennerahastojen rahoituksen avulla aloitettiin vuonna 1998 tiettyjä erityisaloitteita, jotka suunnattiin erityisesti naisille.

Recite II:n (EAKR:sta [7] annetun asetuksen 10 artikla) yhteydessä perustettiin kuusi eurooppalaista resurssikeskusta, joiden tarkoituksena on edistää ja tukea naisten osallistumista työelämään. Kalastusalueilla tuettiin 29:ää naisille suunnattua hanketta erityisestä pilottiohjelmasta. EMPLOYMENT-NOW-aloitteessa [8] on tuettu naisille suunnattuja erityistoimia ja kehitetty samanaikaisesti sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamista koskevaa lähestymistapaa. Ranskassa tuettiin tässä yhteydessä hanketta, jonka tavoitteena oli tukea naisten asemaa päätöksenteossa palvelualalla. Italiassa tuettiin hanketta, jossa tarkoituksena oli ottaa käyttöön sukupuolinäkökohdat huomioon ottava laatumerkki työpaikoilla. EMPLOYMENT-ADAPT-aloitteen [9] yhteydessä jäsenvaltioissa perustettiin erityinen työmarkkinoiden eriytymistä käsittelevä kansainvälinen työryhmä, jonka tarkoituksena on levittää ja valtavirtaistaa EMPLOYMENT-NOW-ohjelmien tuloksia Euroopassa.

[7] Euroopan aluekehitysrahasto.

[8] 1994-1999.

[9] 1994-1999.

Euroopan sosiaalirahaston (ESR) väliarviointiin [10] sisältyy erityinen yhtäläisiä mahdollisuuksia koskeva kappale. Ohjelmakaudella 1994-1999 tavoitteen 3 yhteydessä yhtäläisiä mahdollisuuksia pyrittiin edistämään laaja-alaisesti kaikissa ohjelma-asiakirjoissa, mutta periaatteen toteuttaminen käytännössä on ollut heikkoa.

[10] ESR:n väliarvioinnin päätelmät, Euroopan komissio, PO V, kesäkuu 1998.

EAKR:n tukitoimien vaikutuksista on tehty tutkimuksia Suomessa, Espanjassa, Irlannissa, Portugalissa ja Kreikassa sekä neljällä maaseutualueella Italiassa, Kreikassa, Alankomaissa ja Norjassa, ja niissä kaikissa todetaan, että yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen ja kannustaminen rakennerahastojen tuilla on ollut hyödyllistä ja on lisännyt naisten osallistumista työelämään, varsinkin naisten yrittäjyyttä edistävien ja lastenhoitoa käsittelevien erityistoimien kautta.

EMOTR:n [11] julkaisi rahoittamansa tutkimuksen, joka koski naismaanviljelijöiden työllisyystilannetta ja -strategioita eri maaseutualueilla. Tutkimus osoitti naisten osuuden merkityksen eri toimiin. Irlannin maaseutualueiden kehittämisohjelmaa koskevassa analyysissä tuli esiin naisten vähäinen osallistuminen maatalousinvestointeihin mutta toisaalta heidän suuri osuutensa matkailu- ja koulutustoiminnassa.

[11] Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto.

Johtopäätöksien tekeminen yhtäläisten mahdollisuuksien toteutumisesta rakennerahastojen nykyisissä ohjelmissa ja kokemusten kokoaminen uutta ohjelmakautta varten olivat syyskuussa 1998 järjestetyn eurooppalaisten konferenssin aiheita. [12] Kaksi vuotta Brysselissä vuonna 1996 järjestetyn konferenssin jälkeen pidetyssä konferenssissa korostettiin rakennerahastojen osuutta naisten epätasa-arvon vähentämisessä työmarkkinoilla, työmarkkinoiden eriytymisen torjumista sekä naisten kykyjen hyödyntämistä paikallisessa kehityksessä kaupungeissa ja maaseudulla tai uudenlaisessa yrittäjyydessä. Yhtenä esimerkkinä valtavirtaistamisstrategiasta mainittiin Portugalin työntekijöiden keskusliiton Luna-hanke, jossa naispuolisille ammattiliiton jäsenille annetaan koulutusta, jotta nämä voisivat toimia tasa-arvovirkailijan tehtävissä portugalilaisissa yhtiöissä.

[12] The integration of equality between women and men into the Structural Funds, Portugalin viranomaisten yhteistyössä komission kanssa Viana do Castelossa Portugalissa järjestämä seminaari 13.-15.9.1998.

Rakennerahastojen uudistaminen: uudet näkökulmat

Nykyinen rakennerahastokierros päättyy vuoden 1999 lopussa. Euroopan komissio antoi 18. maaliskuuta 1998 viisi luonnosta rakennerahastoja koskeviksi asetuksiksi. Epätasa-arvoisuuden poistaminen ja naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen talous- ja yhteiskuntaelämässä on otettu yleiseksi tulevien rakennerahastojen tavoitteita ja tehtäviä ohjaavaksi periaatteeksi. Jos tämä hyväksytään, se merkitsee huomattavaa edistystä rahastojen muuttamisessa yhdeksi tärkeimmistä tasa-arvon edistämisen välineistä Euroopan yhteisössä. Sukupuolinäkökohdat otettaisiin itse asiassa huomioon koko prosessissa hankkeen suunnittelusta aina sen arviointiin asti.

EAKR:ää, EMOTR:ia ja KOR:ia [13] koskevissa asetusluonnoksissa ehdotetaan, että jäsenvaltioiden olisi sitouduttava tasa-arvotoimenpiteisiin. ESR tukee toimenpiteitä, jotka on aloitettu Euroopan työllisyysstrategian mukaisesti. Yksi ESR:n viidestä ehdotetusta toiminta-alasta on naisten tilanteen parantaminen työmarkkinoilla, mihin sisältyvät naisten urakehitys, uusien työ- ja yrittäjyysmahdollisuuksien tarjoaminen sekä työmarkkinoiden alakohtaisen eriytymisen vähentäminen.

[13] Kalatalouden ohjauksen rahoitusväline.

Irlannissa seuraavaa rakennerahastokierrosta on valmisteltu ehdottamalla tasa-arvoasioita koordinoivan komitean perustamista seuraavan YTK:n [14] yhteydessä sekä valtavirtaistamista koskevien koulutustilaisuuksien aloittamista.

[14] Yhteisön tukikehys (YTK).

Yhteistyössä EU-maiden tuottajajärjestöjen keskusjärjestön COPAn ja EU-maiden maatalouden osuustoimintajärjestöjen keskusjärjestön COGECAn naiskomitean kanssa pidettiin useita seminaareja, joissa annettiin tietoa maaseutualueiden naisille Agenda 2000 -suunnitelmaan liittyvistä uudistuksista. Seminaarit rahoitettiin Euroopan parlamentin myöntämästä erityisestä budjettikohdasta, joka on tarkoitettu tiedotukseen ja koulutukseen maaseutualueilla.

Komissio aikoo esittää uuden henkilöresursseja koskevan yhteisön aloitteen, jonka avulla torjutaan kaikkea työmarkkinoilla tapahtuvaa syrjintää ja jonka kohderyhmänä ovat kaikki ryhmät, jotka voivat kohdata syrjintää ammattiin pääsyssä. Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet voitaisiin sisällyttää aloitteeseen laaja-alaisena periaatteena.

Yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevä komission neuvoa-antava komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten edustajista, antoi lausunnon rakennerahastojen uudistuksesta [15]. Siihen sisältyy ehdotus, jonka mukaan yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteet on sisällytettävä entistä tiiviimmin kaikkeen rahastoja koskevaan päätöksentekoon.

[15] Naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunto rakennerahastojen uudistuksesta, 6.7.1998.

Parlamentti antoi 19. marraskuuta 1998 pidetyssä täysistunnossa myönteisen lausunnon [16] EAKR:n ja ESR:n uudistamista koskevasta komission ehdotuksesta. Parlamentin tekemien muutosten tarkoituksena on vahvistaa ESR:n sitoumusta käsitellä työttömyyttä ja yhtäläisiä mahdollisuuksia sekä tukea koulutusta.

[16] PE 273.811/39.

Vuoden 1998 syyskuussa talous- ja sosiaalikomitea [17] ja alueiden komitea [18] antoivat myönteiset lausunnot komission ehdottamista asetuksista, joiden mukaisesti naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet ovat yksi rahastojen toiminnan viidestä painopisteestä.

[17] 9.-10.9 1998.

[18] AK 167/98.

Naisten ja miesten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevan yhteisön keskipitkän aikavälin toimintaohjelman merkitys

Komissio on antanut väliraportin naisten ja miesten tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevan yhteisön keskipitkän aikavälin toimintaohjelman täytäntöönpanosta. [19] Valtavirtaistaminen ja siihen erottamattomasti liittyvä yleisesti kattava lähestymistapa otettiin suuntaa-antavaksi periaatteeksi ja ohjelman ensimmäiseksi strategiseksi tavoitteeksi. Ohjelman käytännön täytäntöönpano on mahdollistanut uusia toimenpiteitä ja lukuisia aikaisemmin käyttämättömiä aloitteita kaikilla tasoilla.

[19] KOM(98) 770 lopullinen, 17.12.1998.

Kaiken kaikkiaan on kehitetty huomattava määrä hankkeita, tutkimuksia ja konferensseja, jotka on kohdennettu politiikan eri tasoille ja strategia-aloille ja joiden tarkoituksena on edistää tasa-arvon valtavirtaistamista ja kehittää toimenpiteitä ja välineitä sen täytäntöönpanemiseksi.

Koulutus- ja tutkimusohjelmat: kohti sukupuolten välistä tasa-arvoa

Yhteisöohjelmilla yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen sekä nuorison alalla on pitkä perinne naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien noudattamisessa. Tulevaisuuden suurimmat haasteet sisältävät näiden saavutusten kehittämisen ja laajentamisen edelleen yhteisön uuden sukupolven ohjelmissa, joita valmistellaan kaudeksi 2000-2006. Neuvosto hyväksyi 4. joulukuuta 1998 yhteisen kannan ehdotuksiin, jotka koskivat Sokrates- [20] ja Leonardo da Vinci [21]-ohjelman seuraavaa vaihetta. Nuorten Eurooppa [22] -ohjelman toista vaihetta koskevasta ehdotuksesta neuvotellaan parhaillaan. Ehdotuksilla taataan yhtäläisten mahdollisuuksien aseman parantaminen näillä toiminta-aloilla. Uusissa ohjelmissa kiinnitetään erityishuomiota kaiken syrjinnän poistamiseen ja naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseen. Nämä säännökset sisällytetään kaikkien kolmen uuden ohjelman tavoitteisiin.

[20] Neuvoston asiakirja 13327/1/98, versio 1, 22.12.1998.

[21] Neuvoston asiakirja 13380/98, 15.12.1998.

[22] KOM(98) 695 lopullinen, 22.11.1998.

Tutkimusalalla naiset ovat huolestuttavan aliedustettuja. Tämä oli komission ja Euroopan parlamentin 28.-29. huhtikuuta Brysselissä järjestämän Women and Science -konferenssin päätelmä. Konferenssissa käsiteltiin erilaisia naisiin ja tieteeseen liittyviä kysymyksiä, kuten esteitä, vaihtoehtoja, urakehitystä, naisten lähestymistapaa tieteeseen sekä strategioita naisten edustuksen lisäämiseksi tieteessä.

Komissio perusti marraskuussa 1998 kahdestatoista naistutkijasta koostuvan asiantuntijaryhmän käsittelemään naisia koskevaa valtavirtaistamista Euroopan tieteessä. Komission tavoitteena on luoda yhteydet jo olemassa oleviin Euroopan naistutkijaverkkoihin tietojen ja kokemusten vaihdon mahdollistamiseksi sekä edelleen suosituksen laatimiseksi ja Euroopan laajuisen rakenteen kehittämiseksi. Tällä hetkellä sukupuolinäkökohtia ollaan sisällyttämässä viidenteen tutkimuksen ja kehittämisen puiteohjelmaan. Naisia koskevasta, naisten toteuttamasta sekä naisille suunnatusta tutkimuksesta tulee ohjelman erottamaton osa. Vaikka tällä hetkellä tuetuissa hankkeissa 27 prosentissa on johtajana nainen, ehdotuksia jättäneistä henkilöistä oli naisia ainoastaan kymmenen prosenttia. Naisten asemaa tieteessä aletaan tarkkailla seurantakeskuksessa.

Huhtikuussa 1998 järjestetyn naisia ja tiedettä käsitelleen konferenssin tärkeä tulos oli komission sitoumus laatia tiedonanto, jolla pyritään edistämään naisten ja miesten välistä tasa-arvoa tieteen ja tutkimuksen alalla. Tiedonantoluonnoksessa pahoitellaan miesten jatkuvaa valta-asemaa tieteessä sekä yhteisön tiede- ja teknologiapolitiikalle ominaisia tavanomaisia ajattelutapoja ja kaavamaisia roolikäsityksiä. Lisäksi siinä tuodaan esiin tarve entistä kattavampiin ja sukupuolen mukaan eriteltyihin tietoihin sekä tarve parantaa tieteen ja tekniikan alan ammateissa toimivien naisten urakehitysmahdollisuuksia. Lisäksi esitetään ehdotus, jonka mukaan naisten edustuksen kaikissa tutkimuksen ja tekniikan alan neuvoa-antavissa komiteoissa, arvostelulautakunnissa ja muissa asianomaisissa päättävissä elimissä on oltava vähintään 40 prosenttia.

Sukupuoliulottuvuus kehitysyhteistyöpolitiikassa

Kehitysmaissa keskustellaan yhä enemmän naisten tarpeista ja mahdollisuuksista tasa-arvoiseen osallistumiseen. Komissio ottaa nyt näiden maiden ja alojen tasa-arvotilanteen huomioon omassa strategiatyössään sekä hankkeiden valmistelussa. Monet kysymykset ovat kuitenkin vielä ratkaisematta. Tällaisia ovat Maailman kauppajärjestön muutosten vaikutukset naisiin, naisten pitkä työaika monissa maissa, naisiin ja tyttöihin perheissä ja paikallisyhteisöissä kohdistuva väkivalta sekä naisten aliedustus poliittisissa ja muissa päättävissä elimissä.

Kehitysyhteistyöneuvosto tarkasteli toukokuussa 1998 [23] uudelleen päätöslauselmaa, jonka se oli antanut sukupuolten tasa-arvosta kehitysyhteistyössä vuonna 1995, ja totesi, että tasa-arvonäkökohtien sisällyttäminen moniin kehitysyhteistyön piiriin kuuluviin aloihin on mutkikasta. Neuvosto totesi, että henkilöstö ja muut resurssit, joiden avulla sukupuolinäkökohtien sisällyttämistä kehitysyhteistyöhön voitaisiin helpottaa, ovat riittämättömät. Lisäksi neuvosto kehotti yhteisöä ja jäsenvaltioita tehostamaan keinoja päätöslauselman panemiseksi täytäntöön.

[23] Neuvoston päätelmät tasa-arvonäkökohtien sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön, 18.5.1998.

Yhteisön tasolla on tarkasteltu ja muutettu suunnittelu- ja seurantavälineitä, jotta hankkeen koko toteuttamisajan siihen voidaan soveltaa tasa-arvoanalyysia ja -indikaattoreita hankkeen valinnasta aina arviointiin asti. Sukupuolinäkökohtien ja tasa-arvon valtavirtaistaminen on yksi kolmesta perusperiaatteesta, joita sovelletaan järjestelmällisesti kaikilla kehitysyhteistyön aloilla.

Neuvoston asetus sukupuolten tasa-arvoon liittyvien kysymysten sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön [24] annettiin 22. joulukuuta 1998.

[24] Neuvoston asetus (EY) N:o 2836/98, annettu 22.12.1998. EYVL L 354, 30.12.1998, s. 5.

Beijingin toimintasuunnitelman täytäntöönpano

Naisten asemaa käsittelevän YK:n komitean 42. istunto järjestettiin New Yorkissa maaliskuussa 1998. [25] Euroopan unionin puolesta puheenvuoron käyttänyt puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta totesi, että valtavirtaistamisperiaate on suunnitelman keskeinen sisältö, ja että sille on luonteenomaista aikaisempaa kestävämmät toimintalinjat, joissa ihmiset tuntevat ratkaisut paremmin omikseen ja saavat enemmän valtuuksia, ja että niihin liittyy naisten ja miesten yhtäläinen osallistuminen päätöksentekoon, mikä on olennaista ihmisoikeuksien, demokratian ja ihmiskeskeisen kestävän kehityksen toteutumisessa.

[25] Naisten asemaa käsittelevän YK:n komitean 42. istunto, YK:n päämaja, 12.-13.3.1998.

Beijingissä vuonna 1995 annetun julistuksen ja toimintaohjelman täytäntöönpanon viisivuotistarkistus toteutetaan New Yorkissa kesäkuussa 2000. Tähän liittyen Espanjan työ- ja sosiaaliministeriö sekä Euroopan komissio järjestivät yhdessä marraskuussa 1998 konferenssin Madridissa. Konferenssissa keskityttiin Euroopan unionin kannalta keskeisiin kysymyksiin ja vahvistettiin yhteisymmärrys EU:n yhteisestä tasa-arvoa koskevasta asialistasta, jossa korostetaan erityisiä mutta kohtuullisia toimenpiteitä erityisesti opetuksen, työllisyyden ja päätöksenteon aloilla. Lopuksi konferenssissa annettiin kaikkinaisen naisiin kohdistuvan väkivallan tuomitseva julistus.

Osana Euroopan ja Kiinan välistä ihmisoikeusvuoropuhelua järjestettiin lokakuussa 1998 Beijingissä viiden päivän mittainen seminaari naisten oikeuksista. Seminaarin järjesti puheenjohtajavaltiona toiminut Itävalta yhdessä komission kanssa. [26] Kokouksessa Kiinan ja Euroopan kansalaisjärjestöillä oli ainutlaatuinen tilaisuus keskusteluun hallitusten ja akateemisen maailman edustajien kanssa.

[26] EU:n ja Kiinan seminaari Euroopan unionin ja All China Women's Federationin välillä, Beijing, 26.-30.10.1998.

Työ- ja sosiaaliasiain neuvosto, joka kokoontui 2. joulukuuta 1998, tarkasteli Beijingin konferenssin seurantaa ja kiinnitti puheenjohtajavaltiona toimineen Itävallan ehdotuksesta erityistä huomiota sukupuolen mukaan eriteltyjen tietojen, indikaattoreiden ja esikuva-analyysin tärkeyteen käsiteltäessä naisten asemaa päätöksenteossa. Kokouksen päätteeksi käynnistettiin menettely, jossa Euroopan unionille kehitetään indikaattorit ja esikuva-analyysi Beijingin konferenssin seurantaan.

Keskustelun aloittaminen sukupuolten välisestä tasa-arvosta julkisella sektorilla

Sukupuolinäkökohtien sisällyttäminen julkiselle sektorille oli yksi vuoden 1998 merkittävimmistä keskustelunaiheista. Osana Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakautta järjestettiin laaja kansainvälinen konferenssi sukupuolten välisen tasa-arvon valtavirtaistamisesta julkisella sektorilla [27] yhteistyössä yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän toimikunnan ja Euroopan komission kanssa. Lisäksi konferenssia tukivat Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ja British Council.

[27] EY:n konferenssi "Mainstreaming sex equality into the Public Sector", Lontoo, 22.-23. kesäkuuta 1998.

Puheenjohtajavaltiona toiminut Itävalta jatkoi keskustelua naisten tukemista valtionhallinnossa käsitelleessä konferenssissa [28], jossa keskityttiin niihin haasteisiin, joihin viranomaisten on vastattava yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevia strategioita toteuttaessaan. Puheenjohtajavaltio Itävalta järjesti myös positiivisia erityistoimia julkisten palvelujen alalla käsitelleen seminaarin [29], jota komissio tuki. Komissio korosti, että valtavirtaistaminen ei ole ristiriidassa positiivisten erityistoimien kanssa.

[28] Wien, 12.-14. marraskuuta 1998.

[29] Positiivisia erityistoimia julkisissa palveluissa käsittelevä Itävallan julkishallinnon akatemian seminaari, Wien, 12.-13. lokakuuta 1998.

Ruotsissa omaksutussa lähestymistavassa suunnataan koulutusta ja valistusohjelmia kaikkien julkisen sektorin alojen korkeimmalle johdolle. Pääministerin ja kaikkien hallituksen jäsenten osallistuminen ohjelmaan ilmentää sen merkittävyyttä. Ruotsissa korostettiin korkealuokkaisten sukupuolen mukaan eriteltyjen tilastojen ja indikaattoreiden merkitystä sekä osuutta uusien valtavirtaistamisstrategioita koskevien kysymysten ja näkemysten havainnollistamisessa. Ruotsin paikallisviranomaisten liitto tutkii JÄMKOM-hankkeen yhteydessä sitä, miten komiteat tai lautakunnat voivat toimia järjestelmällisesti sukupuolten välisen tasa-arvon saavuttamiseksi omalla toimialallaan.

Ruotsissa parhaat käytännöt julkisten palvelujen sekä poliittisten puolueiden osalta ovat johtaneet naisten yhtäläiseen edustukseen. Tähän on päästy koulutuksella, neuvonnalla, valistuksella sekä edistämällä aliedustettua sukupuolta edustavan hakijan suosimista hakijoiden muuten ollessa yhtä päteviä.

Julkishallinnon sukupuoliulottuvuuteen kiinnitettiin huomiota niin ikään Italiassa, jossa tasa-arvotietoisuutta lisättiin uusilla positiivisilla toimilla ja koulutuksella. Tasa-arvoasioista vastaavassa Kreikan pääsihteeristössä toteutettiin organisaatiouudistus, josta mainittiin vuoden 1997 vuosikertomuksessa. Uudistuksessa valtiovarain-, kehitys-, työ- ja sosiaaliturva-, terveys-, opetus-, maatalous-, liikenne- ja oikeusministeriöön, lehdistöstä ja joukkoviestinnästä vastaavaan ministeriöön sekä kansallisesta järjestyksestä vastaavaan ministeriöön perustettiin kuhunkin tasa-arvoasioista vastaava yksikkö.

OSA 2: TYÖLLISYYTTÄ JA TASA-ARVOA KOSKEVAT UUDET STRATEGIAT

Yhtäläiset mahdollisuudet Euroopan työllisyysstrategiassa

Vuoden 1998 työllisyyssuuntaviivojen antaminen neuvostossa joulukuussa 1997 merkitsi suurta edistysaskelta naisten ja miesten välisen tasa-arvon edistämisessä, ja vuonna 1998 menettely on lujittunut ja yhtäläiset mahdollisuudet tunnustetaan keskeiseksi Euroopan työllistämismallin osatekijäksi.

Työ-, sosiaali- ja tasa-arvoministereiden epävirallisessa yhteisneuvostossa, joka kokoontui Itävallassa Innsbruckissa heinäkuussa 1998 [30], todettiin, että nykyajan talous edellyttää yhtäläisiä mahdollisuuksia ja että naisten osallistuminen työelämään on Euroopan yhteiskuntamallin säilymisen edellytys. Ministerit keskustelivat Itävallan työ-, terveys- ja sosiaaliministeriön esittämän raportin sisällöstä. [31] Raportissa yksilöidään kolme pääsyytä siihen, miksi yhtäläisten mahdollisuuksien ulottuvuus on työllisyysstrategiassa hyödyksi:

[30] 8.-10.7.1998.

[31] Rubery, J. ja Fagan, C., maaliskuu 1998, "Equal Opportunities and Employment in Europe", Itävallan liittovaltion työ-, terveys- ja sosiaaliministeriölle laadittu lopullinen kertomus, Itävalta, Euroopan työ- ja työllisyystutkimuskeskus, Manchester.

* yksi suurimmista teollisuusmaiden työllisyysasteiden välisiin eroihin vaikuttavista tekijöistä on naisten osuus työvoimasta

* sukupuolten välisen tasa-arvon näkökulma on tärkeä työllisyys- ja hyvinvointijärjestelmän viimeaikaisten muutosten ymmärtämiseksi

* työllisyyden parantuminen edellyttää sosiaali- ja talousjärjestelmän perusteiden mukauttamista sellaiseen työllisyys- ja hyvinvointijärjestelmään, jossa sekä mies että nainen ovat ansiotyössä.

Naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevä komission neuvoa-antava komitea kannatti lausunnossaan [32] vuoden 1998 työllisyyssuuntaviivoista tiettyjen jäsenvaltioiden toteuttamia toimia yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttämiseksi kaikkiin pilareihin.

[32] Naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunto vuoden 1998 työllisyyssuuntaviivoista, 7.7.1998.

Työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat vuonna 1998

Jäsenvaltiot laativat vuonna 1998 ensimmäistä kertaa kansalliset toimintasuunnitelmat, joissa ne esittävät työpaikkojen luomiseen tähtääviä uusia toimenpiteitä. Komissio antoi toukokuussa 1998 tiedonannon työllisyyttä koskevista kansallisista toimintasuunnitelmista [33] ja tarkasteli siinä jäsenvaltioiden tekemiä sitoumuksia vuoden 1998 työllisyyssuuntaviivojen perusteella. Yleisesti ottaen jäsenvaltioiden esittämät vastaukset ilmentävät selkeästi sitoutumista työllisyyden edistämiseen. Useita myönteisiä asioita on havaittavissa. Suunnitelmissa keskitytään kuitenkin kahteen ensimmäiseen pilariin - työllistettävyyteen ja yrittäjyyteen. Yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan neljännen pilarin osalta kansalliset toimintasuunnitelmat ovat vaatimattomia ja liian yleisiä.

[33] KOM(98) 316, 15.5.1998.

Sukupuolta ja työllisyyttä käsittelevä komission asiantuntijaryhmä arvioi vuoden 1998 kansallisia toimintasuunnitelmia sukupuolinäkökulmasta. [34] Arvioinnin tuloksista keskusteltiin heinäkuussa 1998 pidetyssä seminaarissa [35], jonka komissio järjesti yhdessä jäsenvaltioiden viranomaisten ja Euroopan työmarkkinaosapuolten kanssa.

[34] Bettio, F. Bimonte, S. ja Tiezzi, S., "National Action Plans for Employment: Assessment from a Gender Perspective". Tasa-arvoa ja työllisyyttä käsittelevän asiantuntijaverkoston kertomus, Euroopan komissio, PO V, heinäkuu 1998.

[35] Bryssel, 3.7.1998.

Seuraavassa esitetään joitakin tärkeimpiä tuloksia:

* Useimmat jäsenvaltiot tunnustivat vuoden 1998 kansallisissa toimintasuunnitelmissaan, että erityisesti lastenhoitopalveluissa oli puutteita, ja toivat ilmi pyrkimyksensä parantaa hoitopalvelujen saatavuutta. Itävalta, Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta ja Luxemburg ovat asettaneet itselleen tavoitteet. Espanja, Yhdistynyt kuningaskunta ja Italia ovat ilmoittaneet, että ne kattavat hoitopalvelujen kulut veroin ja määrärahoin. Suunnitelmissa mainitaan ainoastaan harvoin, onko vanhuksille ja muille huollettaville aikuisille tarjolla palveluja.

* Joissakin jäsenvaltioissa tasa-arvo on valtavirtaistettu osaksi yleisiä toimia. Esimerkiksi Luxemburgissa kerätään erityisiä maksuja naisten osuuden lisäämiseksi yrityksen sisäisessä koulutuksessa. Itävallassa on omaksuttu yhdennetty lähestymistapa sukupuolten välisen kuilun poistamiseksi työmarkkinoilta ja yhdistetty keskenään erilaisia naisille suunnattuja toimenpiteitä, kuten koulutusta, palkkatukia, koulutusta miesten perinteisesti hallitsemissa ammateissa sekä lastenhoitopalvelujen tarjontaa.

* Belgiassa, Kreikassa ja Alankomaissa korostetaan sellaisen tuen antamista, jonka tarkoituksena on sovittaa työaika entistä paremmin perhe-elämään sekä parantaa koulupäivän jälkeisen lastenhoidon saatavuutta. Irlannissa perustettiin lastenhoitoa käsittelevä asiantuntijatyöryhmä, jonka tehtävänä on laatia lastenhoidon tarjoamista koskevat kansalliset periaatteet. Komissio tarkasteli hoitopalvelujen kehittymistä läpi vuoden. [36]

[36] "Gender and working time Policies", 1998, työllisyysasiantuntijoiden Euroopan verkosto, Euroopan komissio, PO V.

Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden aikana Cardiffissa 15.-16. kesäkuuta 1998 järjestetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa jäsenvaltioita kehotettiin

* vahvistamaan yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaa toimintaa takaamalla sen, että naisten ja miesten välinen tasa-arvo valtavirtaistetaan kaikkeen työllisyyspolitiikkaan

* edistämään perheystävällisiä työkäytäntöjä sekä soveltuvaa lastenhoitoa ja vanhempainlomajärjestelmiä.

Yhteisessä työllisyyskertomuksessa [37], joka annettiin 14. lokakuuta 1998, esiteltiin selvitys kansallisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpanosta sekä useita hyviä jäsenvaltioiden käytäntöjä. Valtion- ja hallitusten päämiehet tarkastelivat tätä yksityiskohtaista selvitystä Wienissä vuoden 1998 joulukuussa järjestetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa.

[37] SEC(98) 1688.

Komissio antoi 14. lokakuuta 1998 myös ensimmäisen työllisyysasteita koskevan kertomuksen, joka laadittiin Luxemburgissa marraskuussa 1997 järjestetyn Euroopan työllisyyshuippukokouksen pyynnöstä. Kertomuksessa korostetaan, että jos aloitteet ovat oikeita ja jos tilaisuudet otetaan huomioon, unionin työllisyystasoa olisi mahdollista nostaa huomattavasti naisia työllistämällä. Kertomuksessa korostetaan myös sellaisia kannustavia toimenpiteitä, joilla mahdollistetaan työikäisten naisten pysyminen työelämässä pitempään. Verotusta, sosiaaliturvaa sekä lastenhoitojärjestelmiä on lisäksi uudistettava naisten työllisyyden tukemiseksi.

Vuoden 1999 työllisyyssuuntaviivat

Sosiaaliasiain neuvosto vahvisti sitoutumisensa tasa-arvon edistämiseen antaessaan joulukuussa 1998 vuoden 1999 työllisyyssuuntaviivat. Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet otettiin osaksi kaikkea työllisyyspolitiikkaa. Näin yhtäläiset mahdollisuudet pysyivät yhtenä työllisyyspolitiikan pilarina, joka edellyttää erityistä huomiota ja erityistoimia varmistettaessa naisten sopeutuminen työmarkkinoille.

Uusissa vuoden 1999 suuntaviivoissa yhtäläiset mahdollisuudet sisällytetään kaikkiin pilareihin. Lisäksi naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet säilyvät omana neljäntenä pilarinaan.

Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet vuoden 1999 työllisyyssuuntaviivojen neljännessä pilarissa:

"Tasa-arvon valtavirtaistaminen

Naisilla on edelleen erityisiä ongelmia työmarkkinoille pääsyssä, urakehityksessä, palkassa ja työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisessa. Tästä syystä on tärkeää muun muassa varmistaa, että naisille suunnatut aktiiviset työmarkkinatoimenpiteet suhteutetaan heidän osuuteensa työttömistä, vähentää kaikkia naisten työntekoa kannattamattomaksi tekeviä veroetuuksia; kiinnittää erityistä huomiota niihin esteisiin, joita kohdistuu uuden yrityksen perustaviin tai itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi ryhtyviin naisiin, sekä taata, että naiset hyötyvät joustavista työjärjestelyistä.

Tästä syystä jäsenvaltiot:

hyväksyvät sen, että tasa-arvo sisällytetään suuntaviivojen kaikkien neljän pilarin täytäntöönpanoon. Jotta tämän lähestymistavan kehittymistä voitaisiin arvioida tarkoituksenmukaisella tavalla, jäsenvaltioiden on säädettävä asianmukaisia tietojenkeruujärjestelmiä ja -menettelyjä.

Kavennetaan sukupuolten välisiä kuiluja

Jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten olisi osoitettava tahtonsa edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia nostamalla naisten työllisyysastetta. Niiden olisi myös kiinnitettävä huomiota siihen, että naisten ja miesten edustus on epätasapainossa tietyillä aloilla ja tietyissä ammateissa. Jäsenvaltiot:

pyrkivät vähentämään naisten ja miesten työttömyysasteiden välistä kuilua tukemalla aktiivisesti naisten työllisyyden lisäämistä sekä toteuttamalla toimenpiteitä saadakseen aikaan tasapainon naisten ja miesten edustuksessa kaikilla aloilla ja kaikissa ammateissa. Jäsenvaltiot toteuttavat myönteisiä toimenpiteitä edistääkseen samapalkkaisuutta samasta tai samanarvoisesta työstä ja pienentävät naisten ja miesten ansiotulojen välisiä eroja. Sukupuolten välisten kuilujen kaventamiseksi jäsenvaltiot harkitsevat myös naisia suosivien toimenpiteiden lisäämistä.

Yhteensovitetaan työ- ja perhe-elämä

Naisten ja miesten kannalta erittäin tärkeää on politiikka, joka koskee sapattivapaita, vanhempainlomaa, osa-aikatyötä sekä niin työnantajien kuin työntekijöidenkin kannalta edullisia joustavia työjärjestelyjä. Alaa koskevien direktiivien ja työmarkkinaosapuolten sopimusten täytäntöönpanoa olisi nopeutettava ja seurattava säännöllisesti. Jäsenvaltioissa on oltava riittävästi laadukkaita lastenhoitopalveluja, joiden avulla voidaan edistää naisten ja miesten pääsyä työmarkkinoille ja pysymistä työelämässä. Perhevastuun tasapuolinen jakaminen on tässä mielessä erittäin tärkeää. Yhtäläisten mahdollisuuksien vahvistamiseksi jäsenvaltiot ja työmarkkinaosapuolet:

laativat, toteuttavat ja edistävät perheystävällistä politiikkaa, johon kuuluvat edulliset, helposti saatavilla olevat ja laadukkaat lastenhoitopalvelut ja muiden huollettavina olevien palvelut sekä vanhempainloma ja muut lomajärjestelyt.

Helpotetaan paluuta työmarkkinoille

Jäsenvaltiot:

kiinnittävät erityistä huomiota niiden naisten ja miesten asemaan, jotka suunnittelevat paluuta työelämään työstä poissaolon jälkeen, ja tarkastelevat tästä syystä keinoja työelämään paluun esteiden poistamiseksi asteittain."

Lähde: luonnos neuvoston päätöslauselmaksi vuoden 1999 työllisyyssuuntaviivoista, 16.12.1998.

Sukupuolten välisen kuilun kaventaminen työelämässä

Työmarkkinoiden eriytymisen poistaminen on edelleen työllisyysstrategian keskeinen tavoite. Tietyillä aloilla naisten keskittyminen on edelleen huomattavaa, ja joillakin aloilla se jopa lisääntyi vuosina 1996 ja 1997.

Naisilla oli enemmän epätyypillisiä työsuhteita kuin miehillä. Vuonna 1997 naistyöntekijöistä 13 prosentilla oli määräaikainen työsopimus, kun vastaava miesten osuus oli 11 prosenttia. Osa-aikatyöntekijöistä 80 prosenttia on naisia.

Palvelualan osuus työpaikoista kasvaa edelleen ja oli 66 prosenttia kaikista työpaikoista vuonna 1997. Naisten työpaikat ovat keskittyneet edelleen palvelualalle: tällä hetkellä naisten osuus palvelualan ammateissa on koko Euroopassa 80 prosenttia ja vaihtelee Kreikan 56 prosentista Tanskan 94 prosenttiin.

Viime vuosina ammattitaitoisen työvoiman osuus on noussut, ja samalla naisten osuus näissä korkeamman tason tehtävissä on noussut. Toisaalta muut työmarkkina-alat ovat eriytyneet yhä enemmän. Esimerkiksi naistyöntekijöiden osuus toimistotyössä - joka joissakin jäsenvaltioissa on jo valmiiksi suuri - on noussut kaikkialla unionissa. Uutta eriytymistä on tapahtunut. Erot korkeasti koulutettujen ja alemman tason koulutuksen saaneiden naisten työmahdollisuuksissa ja työkokemuksessa ovat tulleet entistä selkeämmiksi.

Työ- ja perhe-elämän välinen tasapaino

Väestörakenteen suuntauksien vuoksi yhä pienempi osuus Euroopan unionin väestöstä on lapsia ja suurempi osuus vanhuksia. Tämä merkitsee muutosta huollettavina olevien määrään, ja sillä on huomattavaa vaikutusta naisten ja miesten osallistumiseen työmarkkinoille sekä palkallisten ja palkattomien hoitopalveluiden tarjontaan.

Hoitotyöstä vastaavat pääasiassa naiset, ja työ on usein epävirallista, siitä ei makseta korvausta tai korvaukset ovat liian pienet. Useita melko erilaisia toimenpiteitä on yksilöity helpottamaan työn ja hoitovelvollisuuksien yhdistämistä. [38] Tällaisia ovat muun muassa aikaan liittyvät säännökset, kuten lomajärjestelyt ja lyhennetty työaika, sekä rahalliset ja lastenhoitoa koskevat etuudet ja lastenhoitoa koskevat säännökset. Näistä seikoista keskusteltiin Innsbruckissa järjestetyssä epävirallisessa neuvoston kokouksessa. [39]

[38] Reconciliation between family and work life, Euroopan komissio, PO V, 1998.

[39] Työ- ja sosiaaliministereiden epävirallinen kokous, Innsbruck, Itävalta, 8.-10.7.1998.

Komission neuvoa-antava komitea antoi sosiaalisen suojelun tulevaisuutta koskevasta komission tiedonannosta [40] lausunnon, jossa korostetaan, että sosiaaliturvajärjestelmissä olisi tunnustettava hoivatyön suuri merkitys yhteiskunnalle.

[40] KOM(97) 102 lopullinen, 12.3.1997, Sosiaalisen suojelun nykyaikaistaminen ja kohentaminen Euroopan unionissa.

Euroopan unionin väestö ei ikäänny "tasa-arvoisesti": kahta 65-79-vuotiasta miestä kohden on kolme naista, ja ero kasvaa joka vuosikymmenellä. Komissio aloitti vuonna 1998 kymmenessä maassa tutkimuksen, jossa tutkittiin niitä vaikutuksia, joita on työpaikkojen luomisella sellaisille aloille, joilla työstä ei perinteisesti ole maksettu korvausta, koska siitä on yleensä huolehtinut perhe tai se on toteutettu vapaaehtoistyönä. [41] Sukupuolten välinen tasa-arvo edellyttää työn järjestämistä uudelleen jakamalla naisten ja miesten vastuuta entistä paremmin. Euroopan unionin osalta entistä tehokkaampien strategioiden käyttöönotto työ- ja perhevastuun yhteensovittamiseksi on keskeinen tekijä naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien lujittamisessa. Tätä korostettiin vuoden 1998 suuntaviivojen 17. suuntaviivassa, jonka mukaisesti "jäsenvaltiot pyrkivät lisäämään mahdollisuuksia saada hoitopalveluja, jos sellaiseen on tarvetta".

[41] Employment, family and community activities. Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö, Dublin.

Pyrkimys lisätä tarvittaessa hoitopalvelujen saantimahdollisuuksia vahvistettiin jälleen vuoden 1999 suuntaviivoissa, ja tätä oli kannatettu tasa-arvoministerien 5.-6. toukokuuta 1998 järjestetyn kokouksen keskusteluissa. Ministerit totesivat, että työ- ja perhe-elämän entistä parempi yhteensovittaminen liittyy olennaisesti monenlaisiin sosiaalialan kysymyksiin ja että edulliset, helposti saatavilla olevat ja laadukkaat lastenhoito-, vanhempainloma- ja muut lomajärjestelyt sekä perheystävälliset työmenetelmät ovat keskeisiä. Belfastissa järjestetyn ministerikokouksen päätelmien mukaisesti vuoden 1999 suuntaviivoissa, jotka sosiaaliministerien neuvosto antoi ja jotka vahvistettiin joulukuussa 1998 Wienin Eurooppa-neuvostossa, todetaan, että jäsenvaltiot ja työmarkkinaosapuolet suunnittelevat, toteuttavat ja edistävät perheystävällistä politiikkaa, johon kuuluvat edulliset, helposti saatavilla olevat ja laadukkaat lastenhoitopalvelut ja muiden huollettavien palvelut sekä vanhempainloma ja muut lomajärjestelyt. [42]

[42] Luonnos neuvoston päätöslauselmaksi vuoden 1999 työllisyyssuuntaviivoista, 16.12.1998.

Yhtäläisten mahdollisuuksien sisällyttäminen kaikkiin työllisyyssuuntaviivoihin

Vuoden 1999 työllisyyssuuntaviivoissa jäsenvaltioita kehotetaan ensimmäistä kertaa nimenomaisesti sisällyttämään tasa-arvo strategian kolmeen ensimmäiseen pilariin eli työllistettävyyteen, yrittäjyyteen ja sopeutumiskykyyn. Tämä edellyttää sukupuoliulottuvuuden sisällyttämistä perinteistä tasa-arvopolitiikkaa laajemmille aloille. Euroopassa valtavirtaistaminen on jo aloitettu näillä aloilla, ja vuonna 1998 sitä jatkettiin. Seuraavassa valtavirtaistamisen käsitteen merkitystä ja käytännön näkökohtia havainnollistetaan työllisyyttä koskevien kysymysten näkökulmasta.

* Naisten yrittäjyys

Naiset eivät vielä osallistu riittävästi yritysten perustamiseen ja kohtaavat miehiä useammin vaikeuksia liiketoiminnan kehittämisessä tai luoton saannissa. EMPLOYMENT-NOW-aloitteen yhteydessä perustettiin aihekohtainen työryhmä, jonka tehtävänä on tukea naisten yrittäjyyttä. Lukuisia onnistuneita aloitteita tarkasteltiin ja lisäksi vuonna 1998 laadittiin erityinen kirjanen [43], jossa selvityksistä ja hyvistä esimerkeistä esitettiin yhteenveto.

[43] Business creation by women, measures to support the creation, consolidation and growth of women-owned business, Euroopan komissio, PO V, yksikkö V/B/4, 1998.

Kolmannen monivuotisen pk-yritysten tukiohjelman [44] yhteydessä vuonna 1997 esitettiin tarjouspyyntö. [45] Yli kolmasosassa tuetuista hankkeista ovat kohderyhmänä naiset tai yhteisyritysten osapuolet.

[44] Kolmas monivuotinen ohjelma pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi Euroopan unionissa (1997-2000).

[45] EYVL C 117, 15.4.1997, s. 17.

* Uudet työaikamallit

Naisten ja miesten hoitotehtäviin liittyvien rakenteellisten ja tilapäisten pullonkaulojen poistaminen edellyttää mahdollisuutta osa-aikatyöhön ja joustaviin työaikajärjestelyihin. Toimenpiteitä, joita on esitetty työelämää koskevassa lisääntyvässä keskustelussa, ovat muun muassa työn jakaminen, liukuva työaika sekä työajan lyhentäminen.

Työaikamallien seuranta on melko mutkikasta. Tämänhetkisten havaintojen perusteella tämän alan edistyksen voidaan olettaa olevan hidasta. Naisten ja miesten työajan välinen kuilu kaventuu. Tähän on syynä ilmeisesti se, että naisten työaika pitenee ja vastaa enemmän miesten työaikaa.

Sukupuolta ja työaikajärjestelyjä koskeva kysymys on keskeinen naisten ja miesten välisiä eroja työmarkkinoilla aiheuttava tekijä. [46]

[46] Gender and working time policies, sukupuolta ja työllisyyttä käsittelevä asiantuntijaryhmä, Euroopan komissio, PO V, 1998.

* Naisten osallistuminen tietoyhteiskuntaan

Tietoyhteiskunta ja uuden tekniikan kehitys tuovat mukanaan huomattavasti uusia työpaikkoja. Lisäksi ne antavat mahdollisuuden uusiin työmuotoihin, kuten etätyöhön, jolla joissakin tapauksissa voidaan edistää ja tukea työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista. Komissio kehotti 27. toukokuuta 1998 jäsenvaltioita ratifioimaan Kansainvälisen työjärjestön ILO:n tekemän kotityötä koskevan yleissopimuksen (katso osa 4). [47]

[47] EYVL L 165, 10.6.1998.

Naiset ovat aliedustettuina uuden tekniikan alalla, joten tulevaisuudessa on erityisen tärkeää välttää eriytymistä ja sopeuttaa naisia uusille huipputekniikan aloille. Naisten ja miesten töiden ja tehtävien erilaisuus tulee esiin, kun työpaikalla otetaan ensi kertaa käyttöön uutta tekniikkaa. Tähän tulokseen tultiin Linzissä Itävallassa 3.-4. syyskuuta 1998 järjestetyssä konferenssissa "Employment 2002, the future for women". Seminaarissa todettiin, että naisten mahdollisuuksia voidaan lisätä kehittämällä ammattitaitoa, muuttamalla suhtautumistapoja sekä huolehtimalla perheystävällisistä strategioista.

* Sukupuoliulottuvuus työmarkkinaosapuolten vuoropuhelussa

Wienin Eurooppa-neuvosto vahvisti, että Euroopan työmarkkinaosapuolilla (UNICE:lla, CEEP:lla ja CES:llä) [48] on merkittävä tehtävä työllisyysstrategian täytäntöönpanossa. Vuosien 1998 ja 1999 työllisyyssuuntaviivoissa viitataan siihen, että näiden järjestöjen osallistuminen työllisyysstrategiaan on tärkeää kaikkien pilarien osalta.

[48] Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskus (CEEP) ja Euroopan ammattiyhdistysten liitto (CES).

Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu ja Euroopan yhteiskuntamalli olivat aiheina Wienissä marraskuussa 1998 järjestetyssä konferenssissa, jota johti puheenjohtajavaltiona toiminut Itävalta. [49] Konferenssissa korostettiin työmarkkinaosapuolten merkitystä naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien alalla erityisesti samapalkkaisuuden periaatteen toteuttamisessa sekä osa-aikatyöntekijöiden sekä määräaikaisten työntekijöiden aseman lujittamisessa. Enemmistö tällaisessa työsuhteessa olevista työntekijöistä on naisia.

[49] The European Social Model and Social Dialogue, Wien, 9. marraskuuta 1998. Itävallan liittovaltion työ-, terveys- ja sosiaaliministeriön järjestämä konferenssi.

Euroopan työmarkkinaosapuolet aloittivat 23. maaliskuuta 1998 määräaikaisia työntekijöitä koskevat neuvottelut vuonna 1997 tehdyn osa-aikatyötä koskevan sopimuksen [50] täydentämiseksi. [51] Naisten kannalta tämä on erityisen tärkeää, koska osa-aikaisista työntekijöistä suurin osa on naisia. Osa-aikaisilla työntekijöillä on lisäksi merkittävä tehtävä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseen tähtäävissä työaikajärjestelyissä.

[50] Neuvoston direktiivi 97/81/EY Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) ja Euroopan ammattiyhdistysten liiton (CES) tekemästä osa-aikatyötä koskevasta puitesopimuksesta.

[51] Neuvoston direktiivi 97/81/EY laajennettiin koskemaan Yhdistynyttä kuningaskuntaan neuvoston direktiivillä 98/23/EY.

Työmarkkinaosapuolet voivat myötävaikuttaa työn organisoinnin nykyaikaistamiseen, joka on yksi keino helpottaa ja täydentää sopeutumiskykyä koskevan työllisyyssuuntaviivojen pilarin täytäntöönpanoa. Komissio antoi 25. marraskuuta 1998 tiedonannon, jossa työmarkkinaosapuolia kehotetaan etsimään sellaisia uusia tapoja työn organisoimiseksi, joilla voidaan samanaikaisesti lisätä sekä joustavuutta ja että työsuhdeturvaa. [52] Työmarkkinaosapuolet voisivat käsitellä tehokkaasti kysymyksiä, jotka koskevat naisten pääsyä tai paluuta työelämään, naisten pääsyä koulutukseen sekä perhe- ja työvastuun entistä parempaa yhteensovittamista. Wienissä syyskuussa 1998 järjestetyssä asiantuntijakokouksessa korostettiin työmarkkinaosapuolten merkittävää tehtävää työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisessa sekä sitä, että on tarpeen pyrkiä sellaiseen yhteiskuntaan, jossa nuorten tarpeita kuunnellaan ja jossa politiikkaa mukautetaan heidän tarpeidensa ja tulevaisuudennäkymiensä mukaisesti. [53]

[52] KOM(98) 592, 25.11.1998, Työn organisoinnin uudistaminen - Myönteinen lähestymistapa muutokseen.

[53] A Strategy for Europe - Balancing Family and Work. Wien, 14. -15. syyskuuta 1998.

Alakohtainen vuoropuhelu on monissa tapauksissa asianmukainen tapa edistää naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia työmarkkinoilla. Naisten työoloja Euroopan elinkeinoelämän eri aloilla selvittäneessä tutkimuksessa [54] todettiin, että voimakkailla alakohtaisilla sopimuksilla ja yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevien hyvien käytäntöjen välillä on yhteys. Osana tämän raportin seurantaa tekstiili- ja vaatetusalan sekä sähköalan työmarkkinaosapuolet käynnistävät vuoden 199 aikana tutkimus- ja toimintahankkeita, tutkimuksia ja konferensseja komission tuella.

[54] Women's working conditions in different sectors of the European economy. Tina Weberin ja Peter Fosterin laatima loppukertomus.

OSA 3: SUKUPUOLTEN VÄLISEN TASAPAINON EDISTÄMINEN PÄÄTÖKSENTEOSSA

Sukupuolten välinen tasapaino

Naisten edustus vastuullisissa tehtävissä ja päättävissä poliittisissa elimissä on herättänyt huomattavaa keskustelua vuonna 1998. Sellaisten vertailukelpoisten tilastotietojen saatavuus, joissa tuodaan ilmi sukupuolten välinen tasapaino jäsenvaltioiden poliittisessa päätöksenteossa viime vuosina, on lisännyt kysymyksen näkyvyyttä asteittain. Huomattavan monet Euroopan unionin jäsenvaltioiden hallitukset, poliittiset puolueet ja instituutiot ovat tunnustaneet tarpeen parantaa tilannetta ja pyrkiä naisten ja miesten väliseen tasapainoon kaikissa elimissä, valiokunnissa ja komiteoissa, joiden jäsenet valitaan vaaleilla tai nimitetään. Tätä tavoitetta perustellaan poliittisin, taloudellisin ja sosiaalisin näkökohdin. Demokratian periaatteen mukaisesti naisten ja miesten edustusta on lisättävä ja pyrittävä kohti yhdenvertaisuutta. Henkilöresurssien paremman käytön periaatteen mukaisesti naisten kyvyt ja mahdollisuudet on käytettävä täysin hyödyksi. Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden periaatteen mukaisesti kaikkien käytettävissä olevien taloudellisten ja vallankäytön välineiden saatavuudessa on varmistettava tosiasiallisen tasa-arvon toteutuminen.

Määrällinen tavoite naisten ja miesten tasapainoiseen edustukseen päättävissä elimissä liittyy myös laadulliseen tavoitteeseen muuttaa politiikkaa sekä päätöksentekomenetelmiä. Jotta päätöksissä voitaisiin otettaisiin ottaa tarvittavassa määrin huomioon naisten ja miesten huolenaiheet, tarpeet ja edut, on katsottu, että naisten on muodostettava noin 30 prosentin "kriittinen massa". Naisten ja miesten erilaisten mutta toisiaan täydentävien ja rikastuttavien näkemysten olisi ilmettävä kaikessa kansalaisten jokapäiväiseen elämään vaikuttavassa julkisessa toiminnassa. Amsterdamin sopimuksessa korostetaan Euroopan unionin sitoumusta naisten ja miesten väliseen tasa-arvoon kaikessa politiikassaan. Tämä tehtävä edellyttää laajaa kumppanuutta ja kaikkien Euroopan unionin toimielinten, jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen yhteensovitettua toimintaa, jotta saavutettaisiin todellista edistystä päätöksentekoon liittyvässä sukupuolten välisen tasapainon parantamisessa.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Naisten edustus Euroopan unionin jäsenvaltioiden parlamenteissa ja hallituksissa

Naisten edustus jäsenvaltioiden parlamenteissa nousi huomattavasti vuoden 1997 vaaleissa. Suuntaus vahvistui vuoden 1998 vaalien yhteydessä Tanskassa, Alankomaissa, Ruotsissa ja Saksassa, mutta ei kuitenkaan huomattavasti. Yleisesti ottaen naisten edustus jäsenvaltioiden parlamenteissa nousi ainoastaan 0,6 prosenttiyksikköä (vuoden 1997 16,9 prosentista 17,5 prosenttiin vuonna 1998).

Parlamenttien alahuoneiden osalta kehitys oli hieman parempaa: kun edustus vuonna 1997 jäsenvaltioiden alahuoneissa oli 20,3 prosenttia, oli se 21,1 prosenttia vuonna 1998. Sukupuolten välinen kuilu on jäsenvaltioiden parlamenttien ylähuoneissa paljon suurempi: naisten edustus on vain 10,3 prosenttia (vuonna 1997 luku oli 10,4 prosenttia ja vuonna 1998 10,3 prosenttia).

Naisten edustus hallituksissa on noussut vuosien 1997 ja 1998 aikana (19,3 prosentista 21,9 prosenttiin). Jäsenvaltioiden hallituksissa naisten edustus nousi huomattavasti Luxemburgissa (25 prosentista 33,3 prosenttiin), Tanskassa (26,5 prosentista 35 prosenttiin), Saksassa (15,6 prosentista 35 prosenttiin) ja Italiassa (17,1 prosentista 20,5 prosenttiin) vuosien 1997 ja 1998 aikana. Suomessa ja Itävallassa naisten edustus hallituksessa sen sijaan laski yli viisi prosenttia.

Eniten naisia poliittisessa päätöksenteossa on aluetasolla. Vuosien 1997 ja 1998 välillä naisten osuus nousi 1,3 prosenttiyksikköä (23,2 prosentista 24,5 prosenttiin) aluehallituksissa ja 1,2 prosenttiyksikköä (26,6 prosentista 27,8 prosenttiin) alueparlamenteissa.

Naisten edustus Euroopan parlamentissa

Seuraavat Euroopan parlamentin viisivuotiskauden vaalit pidetään kesäkuussa 1999. Yleinen kehityssuuntaus naisten määrässä Euroopan parlamentissa on naisedustuksen tasainen nousu viimeisten kahden vaalikauden aikana. Naisedustajien paikkojen määrä nousi vuoden 1984 kesäkuun vaalien jälkeisestä 17,3 prosentista (eli 75 paikasta) 20 prosenttiin (eli 103 paikkaan) vuoden 1989 kesäkuun vaaleissa. Luku nousi edelleen vuoden 1994 kesäkuun vaaleissa, jolloin naisten osuus Euroopan parlamentissa nousi 25,7 prosenttiin (eli 146 paikkaan yhteensä 567 paikasta).

Itävalta, Suomi ja Ruotsi liittyivät Euroopan unioniin 1. tammikuuta 1995. Tämä nosti naisten edustuksen 26,4 prosenttiin vuonna 1996. Sijaiset ja eroamiset huomioon ottaen naisedustajien osuus oli 26,7 prosenttia kaikista Euroopan parlamentin jäsenistä vuonna 1998 ennen vuoden 1999 vaaleja. [55]

[55] Euroopan parlamentti, 1998.

Euroopan parlamentin puhemiehistö koostuu neljästätoista varapuheenjohtajasta ja viidestä kvestorista. Tällä hetkellä varapuheenjohtajista kolme on naisia (21,4 prosenttia). Pysyvien valiokuntien puheenjohtajista (joita on yhteensä 20) naisia on kolme. Kolmesta alivaliokuntien puheenjohtajista yksi on nainen.

Euroopan parlamentti on analysoinut [56] jäsenvaltioiden nykyisiä vaalijärjestelmiä ja niiden vaikutuksia naisten poliittiseen osallistumiseen. Tuloksista käy ilmi, että suurin naisten edustus on niiden jäsenvaltioiden parlamenteissa (Ruotsi, Suomi, Tanska ja Alankomaat), joissa on käytössä joko suhteellinen tai sekavaalitapa. Jäsenvaltioissa, joissa naisten osuus on alhaisin (Kreikka, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta) sovelletaan enemmistö- tai sekavaalitapaa. Näiden havaintojen paikkansapitävyys vahvistui kansainvälisessä tutkimuksessa, jossa vertailtiin 162 maata. [57]

[56] Euroopan parlamentin tutkimuksen pääosasto, "Vaalijärjestelmien erilainen vaikutus naisten poliittiseen edustukseen", Women's Rights Series n:o 8, 1997.

[57] Inter Parliamentary Union, Electoral Systems: A Worldwide Comparative Study, Geneva, 1993; Men and Women in Politics: Democracy still in the Making, Geneve, 1997.

EUDIF:n [58] ja Euroopan naisten etujärjestön tapaiset verkostot pyrkivät vakuuttamaan kaikkien jäsenvaltioiden poliittiset puolueet siitä, että Euroopan parlamentin vuoden 1999 vaaleissa on käytettävä ehdokasluetteloita, joissa naiset ja miehet vuorottelevat. Komission tukemalla eurooppalaisella kampanjalla "Vote for a gender balance" (Äänestä sukupuolten välistä tasapainoa) naisten edustusta edistetään huomattavasti.

[58] Women's European Network of Documentation and Information, Pariisi, Ranska.

Naisten edustus unionin muissa toimielimissä

Vuoden 1998 aikana perustettiin komissiossa useita uusia rakenteita naisten ja miesten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan kolmannen toimintaohjelman (1997-2000) täytäntöönpanemiseksi. Vuoden 1998 puoliväliin mennessä noin 22 osastoa ja toimistoa oli mukana luomassa uusia rakenteita, toimintasuunnitelmia ja seurantaa ja tätä kautta edistämässä tasa-arvoa komission henkilöstön osalta. Vuonna 1998 tapahtui huomattava muutos, kun neuvoston uusi asetus hyväksyttiin. Asetuksessa tasa-arvolausekkeet sisällytetään virkamiesten palvelukseen ottamista koskeviin menettelyihin ja henkilöstösääntöihin. [59] Palvelukseen ottamista ja ylenemistä koskevat tavoitteet vahvistettiin vuodelle 1998 virkaiän mukaisten palkkaluokkien osalta. Tavoitteisiin kuului muun muassa naisten nimittäminen johdon palkkaluokkiin, keskitason johtajanvirkoihin nimittämisen lisääminen, mahdollisimman monien naisten ottaminen palvelukseen johtaviksi hallintovirkamiehiksi ja laajentumisesta vastaavaan henkilöstöön sekä mahdollisimman monien naisten ottaminen palvelukseen hallintovirkamiehiksi ja apulaishallintovirkamiehiksi koko henkilöstöön. [60]

[59] Neuvoston asetus (EY) N:o 781/98, 7.4.1998, EYVL L 113, 15.4.1998, s. 4.

[60] SEC(1998) 518.

Edellisen komission (1989-1993) 17 jäsenestä kaksi oli naisia. Nykyisessä komissiossa on 20 jäsentä, joista naisia on viisi. Uusi komissio nimitetään vuoden 1999 loppuun mennessä.

Naisten edustus on parantunut huomattavasti talous- ja sosiaalikomiteassa sekä alueiden komiteassa.

Talous- ja sosiaalikomiteassa on 222 jäsentä, jotka edustavat jäsenvaltioiden sosiaali- ja talouselämän eturyhmiä. TSK:hon nimitettyjen naisten määrä on noussut viime vuosina, ja nykyisellä toimikaudella (1998-2000) heidän osuutensa on 17 prosenttia. Vuonna 1998 komitean puheenjohtajaksi valittiin ensimmäistä kertaa nainen.

Alueiden komitean 222 jäsentä valitaan neljäksi vuodeksi kerrallaan. Ensimmäisen toimikaudella (1994-1998) komiteassa oli 9,9 prosenttia naisia, ja toisella toimikaudella (1998) vastaava luku nousi 14,9 prosenttiin.

Naisten edustuksessa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ei tapahtunut edistystä. Kaikki tuomioistuimen viisitoista tuomaria ja yhdeksän julkisasiamiestä ovat miehiä. Vuonna 1989 yhteisöjen tuomioistuimen rinnalle perustettiin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, jonka viidestätoista tuomarista kaksi on naisia. Tilintarkastustuomioistuimen kaikki 15 jäsentä ovat miehiä.

Jatkotoimet

Viimeisen kahden vuoden aikana miltei joka toisessa jäsenvaltiossa hallitus vaihtui tai järjestettiin vaalit. Useimmissa tapauksissa naisten edustus hallituksissa ja parlamenteissa on noussut selvästi. Näiden seikkojen lisäksi Euroopan parlamentin vaalit kesäkuussa 1999 ovat lisänneet kiinnostusta politiikkaan. Tämä kehitys on lisännyt mahdollisuuksia tukea naisten ja miesten tasapainoista osallistumista politiikkaan. Tässä suotuisassa tilanteessa jäsenvaltioiden on vuonna 1999 ilmoitettava alaa koskevista toimistaan naisten tasapuolisesta osallistumisesta päätöksentekoon 16 päivänä joulukuuta annetun neuvoston suosituksen (96/694/EY) [61] mukaisesti.

[61] EYVL L 319, 10.12.1996, s.11.

Tämän kertomuksen laatimiseksi komissio järjesti vuoden 1998 toukokuussa seminaarin [62] jäsenvaltioiden tukemiseksi kansallisten yhtenäisten strategioiden kehittämisessä. Näillä strategioilla kannustetaan naisia osallistumaan päätöksentekoon. Yhdistäen kansalliset avaintekijät seminaari tarjosi foorumin mielipiteiden vaihdolle ja useissa maissa jo käytössä olevien hyvien käytäntöjen levittämiselle. Vuoden 1999 aikana komissio pyytää jäsenvaltioita ja Euroopan toimielimiä (joihin viitataan myös suosituksessa) toimittamaan tarpeelliset tiedot, joiden perusteella suosituksen täytäntöönpanoa voidaan arvioida sen antamisen jälkeisen ensimmäisen kolmivuotisjakson osalta. Kertomuksen perusteella voidaan tulevina vuosina vertailla järjestelmällisesti sukupuolitasapainoon tähtääviä kansallisia strategioita. Kertomus on keskeinen väline alalla saavutettavan edistyksen seurannassa.

[62] Bryssel, 11.5.1998.

Näin voidaan edistää myös indikaattoreiden ja esikuva-analyysin käyttöönottoa päätöksenteossa sekä tukea EU:n toteuttamaa Beijingin toimintasuunnitelman (katso osa 1) seurantaa. Puheenjohtajavaltiona toiminut Itävalta valmisteli neuvostossa vuonna 1998 toteutettavaa Beijingin seurantaa varten keskusteluasiakirjan sukupuolen mukaan eriteltyjen tietojen, indikaattoreiden ja esikuva-analyysin merkityksestä. Asiakirjassa keskityttiin naisten aseman edistämiseen päättävissä elimissä ja päätöksenteossa ja erityisesti poliittisessa päätöksenteossa. Jäsenvaltiot tunnustivat tämän olevan strateginen tavoite. Kaikki jäsenvaltiot ilmaisivat kannattavansa tätä lähestymistapaa 2. joulukuuta 1998 järjestetyssä työ- ja sosiaaliasian neuvoston kokouksessa, mikä ilmentää Euroopan unionin poliittisten johtajien vankkaa sitoumusta edistykseen sukupuolitasapainon saavuttamiseksi politiikassa. Tämä sitoumus liittyy Euroopan unionin toimielinten samansuuntaiseen poliittiseen sitoumukseen ja lujittaa sitä.

OSA 4: TASA-ARVOLAINSÄÄDÄNTÖ

Johdanto

Tasa-arvoista kohtelua koskevat oikeusnäkökohdat lujittuivat vuonna 1998. Neuvosto antoi kaksi direktiiviä, joissa sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan mukaisesti vuonna 1997 annetut todistustaakkaa ja osa-aikatyötä koskevat direktiivit ulotetaan koskemaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Tämä direktiivien ulottaminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, mitä vanhempainlomasta sekä työntekijöille tiedottamisesta sekä heidän kuulemisestaan annettujen direktiivien ulottaminen vuonna 1997 edelsi, merkitsee paluuta tasapainoiseen ja yhtenäiseen sosiaalipolitiikkaan. Näillä direktiiveillä ajantasaistettiin ja täydennettiin Euroopan unionin periaatteet tasa-arvoa koskevassa lainsäädännössä.

Yhteisöjen tuomioistuin on antanut huomattavan suuren määrän (11) tärkeitä tuomioita naisten ja miesten tasa-arvoisesta kohtelusta. Lähikuukausina on odotettavissa lisää tuomioita useista muista tapauksista, joiden kuulemiset järjestettiin vuonna 1998. Näin korkea tuomioiden määrä epäilemättä ilmentää sitä, että naispuoliset työntekijät, joita on heidän mielestään syrjitty palkan, työhön pääsyn, työolojen tai sosiaaliturvaetuuksien osalta, ovat entistä paremmin tietoisia oikeuksistaan. Vuonna 1998 on lisäksi tarkasteltu tasa-arvoa koskevien direktiivien täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja tarvittaessa aloitettu rikkomisesta johtuvia menettelyjä direktiivien asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Komissio antaa vuonna 1999 kaksi kertomusta äitiys- ja vanhempainlomaa koskevien direktiivien täytäntöönpanosta, mikä osaltaan ilmentää edelleen tavoitetta tukia tiukasti tasa-arvoa koskevan yhteisön oikeuden asianmukaista soveltamista ja täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa.

Raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden naisten suojelu

Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY (direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kymmenes erityisdirektiivi) [63] 14 artiklan mukaisesti komission on annettava kertomus kyseisen direktiivin täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa. Kertomuksessa, joka perustuu jäsenvaltioiden kyselylomakkeeseen antamiin vastauksiin, komission on tarkastettava, että suurin osa direktiivin säännöksistä on saatettu asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä.

[63] EYVL L 348, 28.11.1992, s.1.

On erittäin mielenkiintoista havaita, että vaikka jäsenvaltioiden koko lainsäädäntö on tältä osin direktiivin mukaista, jäsenvaltioiden välillä on kuitenkin suuria eroja niin äitiysloman pituuden kuin kyseiseltä ajalta maksetun korvauksen tai avustuksen suhteen. Tässä yhteydessä on syytä huomauttaa, että Portugalissa raskaana olevien työntekijöiden äitiyden (ja isyyden) suojelua koskevaa lakia muutettiin vuonna 1998. Muutoksella äitiyslomaa pidennetään 1. tammikuuta alkaen 110 päivään sekä 1. tammikuuta 2000 alkaen 120 päivään. Joihinkin jäsenvaltioissa toteutettuihin toimiin liittyy kuitenkin tiettyjä varauksia, jotka koskevat toimenpiteiden yhteensopivuutta direktiivin kanssa. Komissio on aloittanut rikkomista koskevia menettelyjä niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole saattaneet tiettyjä direktiivin säännöksiä asianmukaisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään.

Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antanut tämän lisäksi kaksi erittäin tärkeää tuomiota asioissa Brown vastaan Rentokil [64] ja Boyle [65], jotka liittyvät raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden työntekijöiden oikeuksien suojeluun. Asiassa Brown annetussa tuomiossa todetaan, että naista, jolla on raskauteen liittyvä sairaus, ei saa syrjiä. Tuomio on täysin päinvastainen aikaisempaan asiassa Larsson annettuun tuomioon [66] nähden. Asiassa Boyle annettu tuomio oli ensimmäinen raskaana olevista työntekijöistä annettua direktiiviä 92/85/ETY koskenut tuomio. Monimutkaisessa tuomiossa, joka koskee direktiivin mukaisten oikeuksien ja työsopimuksen mukaisten kattavampien oikeuksien välistä suhdetta, tuomioistuin vahvisti muun muassa, että naisilla on oikeus 14 viikon yhtämittaiseen äitiyslomaan, jota ei voida lyhentää eikä keskeyttää sairaslomalla.

[64] Asia C-394/96, Brown v. Rentokil, 30.6.1998 (Kok. 1998, s. I-4185).

[65] Asia C-411/96, Margaret Boyle ym. v. Equal Opprtunities Commission, 27.10.1998, (Kok. 1998, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).

[66] Asia C-400/95, Larsson v. Føtex Supermarked, (Kok. 1997, s. I-2757).

Todistustaakka sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa

Neuvosto antoi 13. heinäkuuta direktiivin [67] todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa annetun direktiivin 97/80/EY [68] ulottamisesta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Direktiivin mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan on saatettava direktiivi 97/80/EY voimaan viimeistään 22. heinäkuuta 2001.

[67] Direktiivi 98/52/EY, EYVL L 205, 22.7.1998, s. 66.

[68] EYVL L 14, 20.1.1998, s. 6.

Vanhempainloma

Määräaika UNICE:n, CEEP:n ja CES:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3. kesäkuuta 1996 annetun direktiivin 96/34/EY [69] saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä oli 3. kesäkuuta 1998. Komissio aloitti rikkomista koskevat menettelyt Italiaa, Luxemburgia ja Portugalia vastaan, koska nämä eivät olleet saattaneet direktiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään säädetyssä määräajassa. Irlanti ja Itävalta käyttivät direktiivin 2 artiklan 2 kohdan suomaa mahdollisuutta lykätä direktiivin täytäntöönpanoa. Komissio tutkii niiden jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä, jotka ovat siirtäneet direktiivin osaksi lainsäädäntöään.

[69] Direktiivi 96/34/EY, EYVL L 145, 19.6.1996, s. 4.

Kansallisella tasolla ilmenee uusi sitoutuminen panostaa työ- ja perhejärjestelyihin, jotta työssä käyville vanhemmille voidaan antaa lomaa. Vuoden 1998 aikana tapahtui useita muutoksia. Eräät jäsenvaltiot, joissa jo oli vanhempainlomaa koskevia säännöksiä, päättivät parantaa niitä (Alankomaat). Toiset jäsenvaltiot, joissa ei ollut lakisääteistä vanhempainlomaa tai se oli suppea, ilmoittivat oman aikataulunsa direktiivin täytäntöönpanemiseksi (Irlanti, Luxemburg ja Yhdistynyt kuningaskunta). Italiassa puolestaan laadittiin äitiyslomaa, vanhempainlomaa ja työaikaa koskeva laki. Itävallassa otettiin käyttöön vanhempainlomalla olevien vanhempien oikeus käyttää tilapäistä palkattua työvoimaa työelämään paluun helpottamiseksi.

Naisten ja miesten tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturvan alalla

Komissio aloitti rikkomista koskevia menettelyjä kaikkia jäsenvaltioita vastaan, koska nämä eivät olleet ilmoittaneet toimenpiteistä, joilla miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä annetun direktiivin 86/378/ETY muuttamisesta 20 päivänä joulukuuta 1996 annettu direktiivi 96/97/EY [70] ("Barber-tuomion jälkeinen direktiivi") saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä määräaikaan 1. heinäkuuta 1997 mennessä. Tällä hetkellä ilmoittamatta jättämistä koskevia rikkomismenettelyitä jatketaan vain kolmea jäsenvaltiota vastaan (Ranskaa, Kreikkaa ja Luxemburgia). [71]

[70] EYVL L 46, 17.2.1997, s. 20.

[71] Yksityiskohdat, ks. viidestoista vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta 1997, KOM(98)317 lopullinen, 19.5.1998, liite IV s. 48.

Yhteisöjen tuomioistuin antoi 11. joulukuuta 1997 merkittävän tuomion osa-aikatyöntekijöiden oikeudesta syrjimättömyyteen työeläkejärjestelmään kuulumisessa. [72] Tuomioistuin katsoi, että osa-aikatyöntekijöiden palveluaika on otettava huomioon taannehtivasti laskettaessa lisäetuuksia ja että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liitteenä oleva pöytäkirja N:o 2 ei rajoita perustamissopimuksen 119 artiklan välitöntä oikeusvaikutusta.

[72] Asia C-246/96, Magorrian ja Cunningham (Kok. 1997, s. I-7153).

Yhtäläinen kohtelu lakisääteisissä sosiaaliturvajärjestelmissä

Tuomioistuin täsmensi sen yhtäläisen kohtelun periaatteen poikkeuksen todellisen merkityksen, johon miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annetun direktiivin 79/7/ETY [73] 7 artikla (1 kohdan a alakohta, eläkkeeseen oikeuttava ikä) antaa edelleen mahdollisuuden. Asiassa DeVriendt 30. huhtikuuta 1998 antamassaan tuomiossa [74] sekä muissa tuomioissa tuomioistuin tunnustaa, että Belgian uusi eläkelainsäädäntö on direktiivin 79/7/ETY mukainen.

[73] EYVL L 6, 10.1.1979, s. 24.

[74] Asiat C-377/96-C-384/96 DeVriendt ym., tuomio 30.4.1998 (Kok. 1998, s. I-2105).

Kotityö

Keskipitkän aikavälin sosiaalialan toimintaohjelmassaan (1995-1997) komissio tunnusti täysin tarpeen pyrkiä unionissa kohti parempia työoloja laajan kotityötä tekevän ryhmän osalta. Komissio hyväksyi 27. päivänä toukokuuta 1998 suosituksen [75] Kansainvälisen työjärjestön ILO:n 20. kesäkuuta 1996 tekemän kotityötä koskevan yleissopimuksen N:o 177 ratifioinnista. Käytettävissä olevien tietojen perusteella Euroopan unionissa noin seitsemän miljoonaa ihmistä tekee työnsä yleensä kotona. Tämä vastaa noin 4,9:ää prosenttia yhteisön työikäisestä väestöstä. ILO:n yleissopimuksessa määrätään, että erityisesti sopimuksen ratifioivien maiden on yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa hyväksyttävä, pantava täytäntöön ja tarkastettava säännöllisin väliajoin kotityötä koskeva kansallinen lainsäädäntö, jonka tarkoituksena on parantaa kotityötä tekevien tilannetta. Komission hyväksymässä suosituksessa pyydetään jäsenvaltioita (jotka eivät ole vielä tehneet näin) ratifioimaan ILO:n sopimus ja ilmoittamaan komissiolle sopimuksen mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä ennen 10. joulukuuta 1999.

[75] EYVL L 165, 10.6.1998, s. 32.

Jatkotoimet naisten oikeuksien ajamisen tehostamiseksi sekä sukupuoleen perustuvan väkivallan torjumiseksi

Naiskaupan torjunta säilyi yhtenä Euroopan unionin toiminnan painopisteenä vuonna 1998, ja komissio antoi aiheesta tiedonannon [76]. Pysyvän poliittisen ja taloudellisen tuen varmistamiseksi tälle alalle komissio teki toukokuussa ehdotuksen [77] oikeusperustan antamisesta Daphne-aloitteelle. [78] Aloitteella varmistetaan jatkuva tuki kansalaisjärjestöjen toimille naisiin kohdistuvan väkivallan sekä naiskaupan torjumiseksi, ja yksitoista hakijamaata voivat osallistua aloitteeseen.

[76] Hyväksytty 9.12.1998.

[77] KOM(98) 335, 20.5.1998.

[78] Komissio antoi ehdotuksen neuvostolle 9. heinäkuuta 1998.

Euroopan parlamentti, komissio, jäsenvaltiot ja kansalaisjärjestöt ryhtyivät vuonna 1998 valmistelemaan Euroopan unionin laajuista kampanjaa naisiin kohdistuvan väkivallan täydellistä torjumista varten. [79]

[79] Marianne Erikssonin mietintö, 16.7.1997, EP 220.962.

Eurooppalainen naisiin kohdistuvan väkivallan seurantakeskus, jota tuetaan Daphne-aloitteesta, toi esiin eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen huolen paremmista ja yhtenäisemmistä toimenpiteistä New Yorkissa naisten asemaa käsittelevän YK:n komitean 42. istunnon yhteydessä pidetyssä päivän mittaisessa konferenssissa. [80]

[80] Naisten asemaa käsittelevän YK:n komitean 42. istunto, YK:n päämaja, 12.-13. 3.1998.

Yhteistyö Itä- ja Keski-Euroopan maiden kanssa naiskaupan torjunnassa on erittäin tärkeä tavoite sekä hallitusten (esimerkiksi siirtolais-, oikeus- ja poliisiviranomaisten välillä) että kansalaisjärjestöjen välillä (katso osa 5).

Uudet tärkeät asiat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa

Asiassa Anderson [81] korkeakoulujen vetoomusvaliokunta on saattanut tuomioistuimen ratkaistavaksi kysymyksen, joka koskee naispuolisen hakijan nimittämistä Göteborgin yliopiston vesitieteen professoriksi. Kyse on siitä, voidaanko yliopiston soveltaman naisprofessorien edustuksen lisäämiseen pyrkivän strategian perusteella virkaan nimittää nainen, joka ei ole yhtä pätevä kuin samaan virkaan hakeva mies. Tämä asia antaa tuomioistuimelle mahdollisuuden tarkistaa positiivisia erityistoimia koskevaa aikaisempaa oikeuskäytäntöään [82].

[81] Asia C-407/98, EYVL C 1, 4.1.1999, s. 10.

[82] Asia C-409/95, Marschall (Kok. 1997 s. I-3051).

Ruotsin työtuomioistuin on pyytänyt tuomioistuimelta ennakkoratkaisua työn luokittelujärjestelmiä koskevassa asiassa Svenaeus [83]. Samapalkkaisuuden lakisääteisestä vaatimuksesta huolimatta naisten palkkaus on käytännössä syrjivää. Tuomioistuimen on ensi kertaa itse tehtävä päätös töiden vertailusta, ja se saattaa antaa ohjeet naisten ja miesten välisen palkkakuilun tehokkaaksi torjumiseksi.

[83] Asia C-236/98.

OSA 5 : TASA-ARVO JA LAAJENTUMINEN

Sukupuolten välinen tasa-arvo liittymisen ehtona

Uudelle vuosituhannelle siirtymisen myötä Euroopan yhdentymisessä alkaa uusi vaihe. Yli 100 miljoonaa Bulgarian, Kyproksen, Tsekin, Viron, Unkarin, Latvian, Liettuan, Puolan, Romanian, Slovakian ja Slovenian kansalaista on ilmaissut halunsa pyrkiä unionin kansalaisiksi.

Sosiaalinen ulottuvuus on merkittävä osa yhteisöä, ja sukupuolten välinen tasa-arvo ja yhtäläiset mahdollisuudet ovat erottamaton osa sosiaalista ulottuvuutta. Naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet on edellytys, jonka puuttuessa liittymistä ei voida harkita. Euroopan parlamentti ja komissio ovat tuoneet tämän kannan selkeästi ilmi. [84]

[84] Heidi Hautala ja komission edustajat, 8.10.1998, Bled, Slovenia.

Yhteisön säännöstö

Euroopan unioni perustuu oikeuteen. Kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa sovellettavia yhteisiä oikeuksia ja velvollisuuksia kutsutaan yhteisön säännöstöksi ("aquis communautaire"). Jäsenyyden ensimmäinen edellytys on, että hakijamaa selkeästi omaksuu ja saattaa tämän säännöstön osaksi kansallista lainsäädäntöään, ja tämän jälkeen soveltaa annettuja lakeja. Yhtäläisten mahdollisuuksien alalla säännöstö käsittää kahdeksan direktiiviä, jotka koskevat samapalkkaisuutta, yhtäläisiä mahdollisuuksia työhön ja uralla etenemiseen, tasa-arvoista kohtelua sosiaaliturvajärjestelmissä ja itsenäisten ammatinharjoittajien ominaisuudessa sekä äitiys- ja vanhempainloman suojelua.

Yhteisön säännöstön analyyttinen arviointi (screening)

Menettelyä, jossa unioni selventää säännöstöään ja tarkastelee hakijamaiden lainsäädäntöä, kutsutaan analyyttiseksi arvioinniksi (screening). Ensimmäinen tarkastelu perustui hakijamaiden täyttämään kyselylomakkeeseen sekä lukuisiin tapaamisiin asiasta vastaavien ministerien kanssa. Tämän perusteella komissio laati lausuntonsa. Kypros, Tsekki, Viro, Unkari, Puola ja Slovenia päätettiin maaliskuussa 1998 katsoa hakijamaiksi, jotka täyttävät unionin jäsenyysehdot parhaiten. Laajentumiskehityksessä päästiin uuteen vaiheeseen, kun yhteisön säännöstön soveltamista arvioitiin lukuisissa monenvälisissä ja kahdenvälisissä tapaamisissa näiden maiden kanssa. Yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaa lainsäädäntöä tarkasteltiin tapaamisissa lokakuun ja joulukuun 1998 välillä.

Analyyttisen arvioinnin tulokset

Maiden kanssa järjestettyjen tapaamisten jälkeen komissio analysoi niiden lainsäädännön tilaa ja havaitsi, että yhtäläisten mahdollisuuksien alalla sukupuoleen perustuvan syrjimättömyyden periaate sisältyy kaikkien hakijamaiden perustuslakeihin. Siviili- ja työlainsäädännössä tämän periaatteen asema on kuitenkin huomattavasti vaihtelevampi. Tämä herättää monia kysymyksiä tasa-arvoa koskevien säännösten voimaan saattamisen osalta. Sukupuoleen perustuvan syrjinnän alalla Keski- ja Itä-Euroopan maissa on annettu ainoastaan yksi tuomio Unkarissa, [85] jossa Monorin kaupungin tuomioistuin katsoi, että työpaikkailmoitus, jossa haettiin nuorta miestä, oli Unkarin lain vastainen.

[85] Monorin kaupungin tuomioistuimen asiassa Kadar antama tuomio N:o 3p21321/1997/13, Unkari.

Tasa-arvoista kohtelua, kuten yhtäläisiä työhönpääsy- ja koulutusmahdollisuuksia sekä samapalkkaisuutta, ollaan parhaillaan ottamassa osaksi lainsäädäntöä useimmissa hakijamaissa. Vanhempainlomasta ja todistustaakasta annetut direktiivit, joista jälkimmäisessä määritellään epäsuoran syrjinnän käsite, on sen sijaan saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä ainoastaan kahdessa maassa.

Liittymistä edeltävä strategia

Komissio määritteli Agenda 2000 -tiedonannossa [86] liittymistä edeltävän strategian Keski- ja Itä-Euroopan entisille kommunistisille valtioille. Strategiassa määritellään ja kehitetään liittymiskumppanuusjärjestelmä, johon sisältyy erityisesti demokratiaa ja makrotalouden vakauttamista koskevia hakijamaiden sitoumuksia. Lisäksi strategiaan kuuluu täsmällisen aikataulun sisältävä kansallinen ohjelma yhteisön säännöstön omaksumiseksi. Ohjelmassa keskitytään kussakin maalausunnossa määriteltyihin painopisteisiin [87]. Tämän strategian ydin on tuki instituutioiden perustamiselle. Tämä tarkoittaa tukea erityisesti sellaisille kunkin maan institutionaalisille ja hallinnollisille rakenteille, joilla voidaan helpottaa yhteisön säännöstön soveltamista. Tämä periaate on sopusoinnussa etenkin Phare-ohjelman kanssa mutta myös muihin käynnissä olevien yhteisöohjelmiin osallistumisen kanssa.

[86] KOM (97) 2000.

[87] Komission lausunnot Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneista maista.

Kaikki Euroopan toimielimet - Eurooppa-neuvosto, komissio ja parlamentti - ovat osallistuneet yhteistyössä laajentumiskehitykseen investoimalla varoja ja käyttämällä aikaa, pohdintaa ja toimia Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden yhdentämiseksi Euroopan unioniin. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on otettu käyttöön ja hyväksytty uusia välineitä ja strategioita laajentumisesta aiheutuvia suuria muutoksia ennakoiden erityisesti niissä maissa, joissa on käynnissä siirtyminen markkinatalouteen. [88]

[88] Asetus N:o (EY) 622/98, EYVL L 85, 20.3.1998.

Naisten työllisyys ja asema työelämässä

On varmistettava, että markkinatalouteen siirtymisellä ja yleisesti laajentumisprosessilla ei ole kielteisiä vaikutuksia naisiin ja että naisilla on täydet mahdollisuudet päästä osallisiksi eduista.

Keski- ja Itä-Euroopan maissa naiset ovat perinteisesti osallistuneet elinkeinoelämään palkallisen työn kautta. Rakenneuudistuksen viedessä kohti markkinataloutta näiden naisten asema on kuitenkin käynyt epävarmaksi.

Keski- ja Itä-Euroopan maissa naisilla oli aiemmin hyvä yleissivistävä ja ammatillinen koulutus. He osallistuivat monille työmarkkinoiden aloille tasavertaisesti miesten kanssa ja saattoivat luottaa kattavaan lastenhoitojärjestelmään. Naisten edustus parlamentissa oli merkittävä, koska hallitukset tukivat naisten asettumista kansanedustajaehdokkaiksi. Joissakin tapauksissa naisten edustusta säänneltiin kiintiöin.

Joissakin maissa nämä tekijät ovat johtaneet siirtymävaiheessa taantumaan, jossa on alettu tukea perinteistä naisen mallia, jossa mies ansaitsee perheen elannon. Taantuman lisäksi naisten paineita on lisännyt lastenhoitopalvelujen lakkauttaminen, johon puolestaan ovat olleet syinä suurien valtionyhtiöiden purkaminen sekä lastenhoitokulujen nousu.

Joissakin maissa naisten työttömyysluvut ovat miesten vastaavia lukuja korkeammat. Suurten teollisuusyhtiöiden rakenneuudistusten vuoksi työttömäksi joutui kuitenkin enemmän miehiä kuin naisia. Siirtymä ei vaikuttanut yhtä merkittävästi palvelualaan, jolla naiset perinteisesti ovat työskennelleet. Naisten edustus palvelualalla saattaa kuitenkin laskea, jos miehet siirtyvät tälle alalle. Työttömyysasteiden mittausmenetelmissä on eroja Euroopan unionissa ja Keski- ja Itä-Euroopan maissa. Sen sijaan työllisyysasteita voidaan vertailla keskenään. Naisten työllisyysasteet Romanian ja Tsekin kaltaisissa maissa ovat lähellä Suomen lukuja. Ne ovat kuitenkin pienemmät kuin vastaavat luvut Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Ruotsissa, joissa osa-aikatyöllä on merkittävä työllistävä vaikutus.

Jotkin maat, kuten Romania, ovat pidentäneet äitiyslomaa. Sloveniassa vastaavan ehdotuksen esti naisten etujärjestö, joka pelkäsi, että naiset menettäisivät työllistymismahdollisuutensa keskeyttäessään työnsä pitkiksi ajanjaksoiksi. Äitiys-, vanhempain- ja perheloman osalta Keski- ja Itä-Euroopan maissa on omaksuttu erilaisia lähestymistapoja. Lisäksi terveydenhoitopalvelujen leikkaukset ja sosiaaliturvajärjestelmien huomattavat ja jatkuvat uudelleenjärjestelyt kohdistuvat enemmän naisiin kuin miehiin.

Naisten edustus ja osallistuminen

Päättävien elinten toimintaan osallistuminen ja edustus on keskeinen demokratian osatekijä ja välttämättömyys oikeuteen ja perusoikeuksiin perustuvassa yhteiskunnassa.

Naiset ovat melko heikosti edustettuina hakijamaiden parlamenteissa. Joidenkin maiden (kuten Romanian) kansanedustajista jopa 95 prosenttia on miehiä. On todisteita siitä, että naisilta puuttuu tietyssä määrin kiinnostusta toimia muodollisissa poliittisissa yhteyksissä erityisesti kansallisella tasolla. Sen sijaan paikallisesti naiset ovat tiiviisti mukana toiminnassa ja siitä kiinnostuneita. Lähes kaikissa maissa kaikilla naisia koskettavilla aloilla toimii monia kansalaisjärjestöjä. Nämä kansalaisjärjestöt ovat tavallisesti kuitenkin hyvin pieniä ja niiden rahoitus ja muut voimavarat ovat joko riittämättömiä tai niitä ei ole lainkaan.

>VIITTAUS KAAVIOON>

Tasa-arvo-oikeuksien täytäntöönpano

Kuten edellä todettiin, perustuslaeissa on syrjimättömyyslausekkeita. Maissa ei kuitenkaan ole perinnettä syrjimättömyyttä koskevien oikeuksien vaatimisessa. Sukupuolten välisen tasa-arvon keskeisiä kysymyksiä on tämän vuoksi valtuuttaa naiset saattamaan syrjintätapaukset tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tämän mahdollistamiseksi tarvitaan eritasoisia tukirakenteita.

Bulgariaa lukuun ottamatta kaikki Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat joko perustaneet tai ovat parhaillaan perustamassa ministeriöön yksikköä tai naisasioiden toimistoa taikka oikeusasiamiestä tasa-arvo-oikeuksien rikkomistapauksia varten. Yksiköt ovat usein varsin pieniä ja hyvin aktiivisia, ja ne ovat olleet kiinnostuneita vaihtamaan kokemuksia ja ottamaan esikuvaksi Euroopan unionissa omaksuttuja lähestymistapoja, kuten yhtäläisten mahdollisuuksien valtavirtaistamista kaikilla politiikan aloilla. Joissakin maissa palkkausta ja työoloja koskevan tasa-arvoisen kohtelun seurantatehtävä on annettu työtarkastusvirastoille. Toisissa maissa etsitään ja pohditaan toimintakykyisiä valvontajärjestelmiä. Lisäksi on välttämätöntä ottaa käyttöön pysyviä aluerakenteita, joiden avulla naisille annetaan käytännön tukea oikeuksien valvonnassa.

Merkittävää edistystä saavutettiin Kyproksessa vuonna 1988 perustamalla naisten oikeuksien pysyvä keskustoimisto [89]. Toimisto uudistettiin vuonna 1994, ja sen uudeksi nimeksi tuli naisten oikeuksien kansallinen toimikunta. Tällä hetkellä valmistellaan uutta strategista kehityssuunnitelmaa vuosiksi 1999-2000.

[89] Strateginen kehittämissuunnitelma 1994-1998. Kyproksen tasavallan työ- ja sosiaaliturvaministeriö.

Komission tuki instituutioiden rakentamiselle tasa-arvon alalla

* Seminaarit

Jotta yhteisön säännöstö ja sen voimaan saattaminen tulisi hakijamaille tutuksi, komission teknisen avun tiedotustoimisto (TAIEX) järjesti kesäkuussa 1998 Brysselissä voimaan saattamista koskevia rakenteita käsitelleen seminaarin [90] kaikille yhdelletoista maalle. Seminaarissa esiteltiin unionin ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden erilaisia malleja ja kokemuksia. Vuonna 1999 järjestetään lisäksi muita seminaareja tarkemmin määritellyistä aiheista.

[90] Transposition and enforcement of EC Legislation in the field of Equal Opportunities, 25.-26. kesäkuuta 1998, Bryssel.

* Korkean tason yhteydenpito ja konferenssit

Komissio otti vastaan lukuisia virkamiehiä asiasta vastaavista ministeriöistä ja osallistui hakijamaiden ja Pohjoismaiden ministerineuvoston järjestämiin seminaareihin ja konferensseihin. Näissä tapaamisissa tehtiin selkoa yhteisön säännöstöstä ja sen täytäntöönpanon edellyttämistä hallintorakenteista.

Laajan yleisön tavoittamiseksi sekä naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen noudattamisen korostamiseksi laajentumiskehityksen yhteydessä komission yksiköt sekä TAIEX kutsuivat yhdessä naisten asioita käsittelevän Slovenian toimiston kanssa valtuuskunnat kaikista Keski- ja Itä-Euroopan maista konferenssiin, joka järjestettiin Beldissä Sloveniassa lokakuussa 1998. Konferenssissa käsiteltiin täytäntöönpanoon liittyvien teknisten kysymysten lisäksi päätöksentekoa, väkivaltaa ja valtavirtaistamista koskevia kysymyksiä. Konferenssin tärkeimpänä päätelmänä oli, että naisten ja miesten tasa-arvo on demokratian keskeinen osatekijä ja näin ollen liittymisen edellytys. Suosituksessaan [91] osallistujat korostivat tarvetta naisten yhtäläiseen edustukseen päättävissä asemissa sekä naisten ihmisoikeuksien kunnioittamista.

[91] Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaille järjestetyn Agenda Equality -konferenssin suositukset, 8.-10. lokakuuta 1998, Bled, Slovenia.

* Verkottuminen

Bledin konferenssin osallistujien pyynnöstä komissio perusti sähköisen tiedotuspisteen, johon sisältyy tietokanta komission, jäsenvaltioiden ja hakijamaiden tasa-arvoasiantuntijoista, kirjasto sekä keskustelufoorumi. Kaikkia niitä, jotka haluavat saada tämän saanniltaan rajoitetun Internet-sivun käyttöoikeudet, pyydetään ottamaan yhteyttä komission tasa-arvoyksikköön (PO V/D5). Tällä hetkellä tietokannassa on yli 50 tietuetta, ja foorumilla käydään vilkasta keskustelua.

* Yhteisöohjelmiin osallistuminen

Hakijamaiden osallistumista yhteisöohjelmiin on tuettu aktiivisesti. Tämä koskee kansanterveyttä, aidsia ja syöpää sekä yleissivistävää koulutusta (Sokrates), ammatillista koulutusta (Leonardo da Vinci) ja nuorisoa (Nuorten Eurooppa). Vuonna 1998 komissio antoi suoraa tukea Phare- ja Tacis-ohjelmista kansalaisjärjestöjen toiminnan kehittämiselle ja työlle Keski- ja Itä-Euroopan maissa. Erityishuomiota kiinnitettiin lisäksi Keski- ja Itä-Euroopan maiden osallistumiseen poliisiasiain yhteistyötä koskevaan STOP-ohjelmaan [92], joka on perustettu ihmiskaupan ja erityisesti lapsilla ja naisilla käytävän kaupan torjumiseksi sekä ehkäisevän toiminnan ja tiedotuskampanjojen kehittämiseksi.

[92] Yhteinen toiminta, 29 päivältä marraskuuta 1996, jonka neuvosto on hyväksynyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella, ihmisillä käytävän kaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnasta vastaavien henkilöiden kannustus- ja vaihto-ohjelman perustamisesta, EYVL L 322, 12.12.1996.

Keskeisimpiä huolenaiheita useissa maissa ovat naisiin kohdistuva väkivalta sekä naisilla ja tytöillä käytävä rajatylittävä kauppa. Euroopan parlamentti, komissio, neuvosto ja lukuisat Euroopan kansalaisjärjestöt ovat kaikki kiinnittäneet huomiota tähän. Daphne-aloitteessa [93] tuetaan kansalaisjärjestöjä naisiin ja lapsiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi, ja hankkeita ovat esittäneet myös monet kansalaisjärjestöt, joilla on kokemusta ihmiskaupan torjunnasta.

[93] KOM (98) 335, 20.5.1998.

Kuten liittymistä edeltävässä strategiassa todetaan, Euroopan talousalueen maat sekä Keski- ja Itä-Euroopan maat voivat osallistua miesten ja naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaan yhteisön keskipitkän aikavälin toimintaohjelmaan. [94] Vuonna 1998 luotiin oikeusperusta Unkarin osallistumiselle ohjelmaan, jotta Unkari saattoi esittää hankkeita samana vuonna. [95] Tsekki, Viro, Liettua, Romania ja Slovenia ovat tuoneet esiin halukkuutensa osallistua ohjelmaan vuonna 1999. Osallistumalla nämä maat pääsevät osallisiksi unionin toimista ja arvoista sekä niille tarjoutuu keskusteluympäristö.

[94] Neuvoston 22.12.1995 tehdyn päätöksen 6 artikla, EYVL L 335, 30.12.1995.

[95] Neuvoston päätös, 12.10.1998, EYVL L 295, 4.11.1998, s. 40.

* Jatkotoimet

Komissio korostaa tulevaisuudessakin yhteisön säännöstön täysimääräisen noudattamisen tärkeyttä tukemalla kampanjoita, joilla pyritään tiedottamaan naisille ja miehille heidän tasa-arvo-oikeuksistaan. Komission tarkoituksena on lisäksi järjestää toinen korkean tason konferenssi, jossa käsitellään tasa-arvon merkitystä laajentumisen näkökulmasta.