Komission suositus neuvostolle komission valtuuttamisesta aloittamaan ja käymään kansainvälisen viinijärjestön (OIV) kanssa neuvotteluja Euroopan yhteisön liittymistä koskevista ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä /* KOM/2008/0577 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 26.9.2008 KOM(2008) 577 lopullinen KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE komission valtuuttamisesta aloittamaan ja käymään kansainvälisen viinijärjestön (OIV) kanssa neuvotteluja Euroopan yhteisön liittymistä koskevista ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä KOMISSION SUOSITUS NEUVOSTOLLE komission valtuuttamisesta aloittamaan ja käymään kansainvälisen viinijärjestön (OIV) kanssa neuvotteluja Euroopan yhteisön liittymistä koskevista ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä A. PERUSTELUT 1. JOHDANTO Kansainvälinen viinijärjestö (OIV) on hallitustenvälinen tieteellis- ja teknisluonteinen järjestö, jonka toiminta-alaan kuuluvat viiniköynnökset, viinit, viinipohjaiset juomat, viinirypäleet, rusinat ja muut viinituotteet. Se perustettiin Pariisissa 3. huhtikuuta 2001 tehdyllä kansainvälisellä sopimuksella, ja se on suora jatkumo kansainväliselle viinitoimistolle , joka perustettiin 29. marraskuuta 1924 tehdyllä kansainvälisellä sopimuksella ja joka 4. syyskuuta 1958 tehdyllä päätöksellä nimettiin uudelleen kansainväliseksi viini- ja viiniköynnöstoimistoksi . Kansainväliseen viinijärjestöön kuului 3. huhtikuuta 2006 43 jäsenvaltiota, joiden lisäksi siihen kuuluu väliaikaisesti tarkkailijoina toimiston entisiä jäseniä. Euroopan unionin jäsenvaltioista kuusi ei ole liittynyt OIV:hen: Yhdistynyt kuningaskunta, Puola, Tanska, Liettua, Latvia ja Viro. OIV:n tavoitteet ja toimivalta määritellään sen perustamista koskevan sopimuksen 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa. Niiden mukaan OIV:n tavoitteena on toimivaltansa rajoissa: 1. ilmoittaa jäsenilleen toimenpiteistä, joilla tuottajien, kuluttajien ja muiden viiniköynnöksistä saatavien tuotteiden ja viinituotteiden alan toimijoiden huolet voidaan ottaa huomioon; 2. avustaa muita kansainvälisiä järjestöjä, niin hallitustenvälisiä kuin kansalaisjärjestöjä, ja erityisesti niitä, jotka harjoittavat standardisointitoimia; 3. edistää nykyisten menetelmien ja standardien kansainvälistä yhtenäistämistä ja tarpeen mukaan uusien kansainvälisten standardien valmistelua viiniköynnöksistä saatavien tuotteiden ja viinituotteiden tuotanto- ja markkinointiolojen kehittämiseksi, ja auttaa varmistamaan, että kuluttajien edut otetaan huomioon. OIV:n perustamista koskevasta sopimuksesta johtuvat tehtävät määritellään kolmivuotisessa strategisessa suunnitelmassa, joka säätelee OIV:n toimintaa ja toimii sen viitekehyksenä. Kolmivuotinen strateginen suunnitelma täsmennetään vuosiohjelmissa. OIV:n rakenne ja toimintasäännöt esitellään järjestön verkkosivuilla internetosoitteessa www.oiv.org. Jotta varmistettaisiin yhteisön kannan johdonmukaisuus ulkosuhteissa ja yhteisön toimivallan puitteissa toteutettujen sisäisten toimenpiteiden parempi koordinointi, on aiheellista ja tarpeellista harkita Euroopan yhteisön liittymistä OIV:hen. Yhteisön liittyminen OIV:hen ei edellytä OIV:n perustamissopimuksen (kansainvälisen viinijärjestön perustamisesta Pariisissa 3. huhtikuuta 2001 tehty sopimus) muuttamista. Ennen liittymispäätöksen tekemistä yhteisö ja jäsenvaltiot pyrkivät kuitenkin, tarkoituksenaan parantaa yhteisön osallistumista OIV:hen, lisäämään koordinointia tässä yhteydessä ja vahvistamaan EU:n roolia kutsuttuna vieraana. Viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 479/2008[1] täsmennetään, että kun komissio sallii uuden viininvalmistusmenetelmän, se ” ottaa huomioon Kansainvälisen viinijärjestön (OIV) suosittelemat ja julkaisemat viininvalmistusmenetelmät ”. Lisäksi siinä todetaan määritysmenetelmien osalta seuraavaa: ” Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden koostumuksen määrittämiseksi käytettävät menetelmät ja säännöt, joiden perusteella voidaan todeta, onko tuotteita käsitelty sallittujen viininvalmistusmenetelmien vastaisesti, ovat OIV:n suosittelemat ja julkaisemat määritysmenetelmät ja säännöt .” Asetuksen (EY) N:o 479/2008 mukaan kolmannesta maasta lähtöisin oleva viini voidaan saattaa EU:n markkinoille, jos sen osalta noudatetaan OIV:n viininvalmistusmenetelmän osalta suosittamia standardeja. Tämän vuoksi yhteisön ja OIV:n suhdetta on tarpeen vahvistaa. Sen vuoksi komissio suosittelee, että neuvosto - antaa komissiolle perustamissopimuksen 300 artiklan määräysten mukaisesti valtuudet aloittaa ja käydä OIV:n kanssa neuvotteluja Euroopan yhteisön OIV:hen liittymistä koskevista ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä, - asettaa toimivaltaisen komitean avustamaan komissiota tässä tehtävässä, - antaa ehdotetut neuvotteluohjeet. Lisäksi komissio suosittelee, että neuvosto pyytää jäsenvaltioita tukemaan näiden tavoitteiden saavuttamista. 2. YHTEISÖN TOIMIVALTA OIV:N KÄSITTELEMISSÄ ASIOISSA OIV on hallitustenvälinen järjestö, joka tekee tärkeää standardointityötä: se laatii päätöslauselmia, suosituksia ja ehdotuksia, jotka liittyvät viinituotteiden tuotannon ja kaupan eri osatekijöihin, joita ovat esimerkiksi viininvalmistusmenetelmät, tuotteiden kuvaukset, määritelmät, päällysmerkinnät, markkinoillesaattamisen edellytykset, määritys- ja arviointimenetelmät sekä maantieteellisten merkintöjen ja kasvinjalostajanoikeuksien suojaaminen. Vaikka päätöslauselmien oikeudellinen merkitys ei muutu, niistä tulee useimmiten osa kattavampia, sääntömuotoisia standardeja, joita säännöllisesti päivitetään järjestön antamien päätöslauselmien perusteella. OIV on julkaissut useita standardeja, joita kaikkien jäsenten tulee noudattaa. Näitä ovat muun muassa Codex œnologique international (kansainvälinen viininvalmistussäännöstö), Code international des pratiques œnologiques , viininvalmistusmenetelmiä koskevat kansainväliset säännöt), Recueil des méthodes internationales d'analyse des vins et des moûts (viinien ja rypäleen puristemehujen kansainvälisten määritysmenetelmien kokoelma), Recueil des méthodes internationales d'analyse des boissons spiritueuses (väkevien alkoholijuomien kansainvälisten määritysmenetelmien kokoelma), Norme internationale des concours de vins et des boissons spiritueuses d'origine vitivinicole (viinien ja viininvalmistuksesta peräisin olevien väkevien alkoholijuomien osalta järjestettäviä kilpailuja koskevat kansainväliset säännöt) ja Norme internationale de l'étiquetage des vins et des eaux de vie d'origine vinicole (viinien ja viininvalmistuksesta peräisin olevien tislattujen väkevien alkoholijuomien päällysmerkintöjä koskevat kansainväliset säännöt). Viinialan yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönotosta alkaen yhteisö on säilyttänyt toimivaltansa viinialalla ja laajentanut sitä niin, että yhteisöllä on yksinomainen toimivalta viinialan yhteisen markkinajärjestelyn soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Niiden osalta on annettu asetus (EY) N:o 479/2008 ja sen soveltamisasetukset. Yhteisön lainsäädäntöön, joka liittyy OIV:n käsittelemiin asioihin, kuuluvat erityisesti seuraavat säädökset: - neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999, annettu 17 päivänä toukokuuta 1999, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL L 179, 14.7.1999), - neuvoston asetus (EY) N:o 479/2008, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2008, viinialan yhteisestä markkinajärjestelystä (EUVL L 148, 6.6.2008), - komission asetus (EY) N:o 423/2008, annettu 8 päivänä toukokuuta 2008, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä viininvalmistusmenetelmiä ja -käsittelyjä koskevista yhteisön säännöistä (kodifioitu toisinto, EUVL L 127, 15.5.2008), - komission asetus (EY) N:o 753/2002, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2002, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinituotteiden kuvauksen, nimityksen, tarjontamuodon ja suojauksen osalta (EYVL L 118, 4.5.2002), - komission asetus (EY) N:o 1607/2000, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2000, viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä erityisesti määritetyllä alueella tuotettuja laatuviinejä koskevan osaston osalta (EYVL L 185, 25.7.2000), - komission asetus (ETY) N:o 2676/90, annettu 17 päivänä syyskuuta 1990, yhteisön viinianalyysimenetelmistä (EYVL L 272, 3.10.1990), - neuvoston asetus (ETY) N:o 1601/91, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1991, maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä (EYVL L 149, 14.6.1991), - komission asetus (EY) N:o 122/94, annettu 25 päivänä tammikuuta 1994, tietyistä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinituotteista valmistettujen juomasekoitusten määritelmän, kuvauksen ja esittelyn osalta (EYVL L 21, 26.1.1994), - Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008, annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta (EUVL L 39, 13.2.2008), - Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 109, 6.5.2000), - neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007, annettu 22 päivänä lokakuuta 2007, maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (EUVL L 299, 16.11.2007), erityisesti sellaisena kuin se on muutettuna 14 päivänä huhtikuuta 2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 361/2008, jossa säädetään erityisesti hedelmä- ja vihannesalaan sovellettavista säännöistä (EUVL L 121, 7.5.2008), - komission asetus (EY) N:o 2789/1999, annettu 22 päivänä joulukuuta 1999, syötäviksi tarkoitettujen viinirypäleiden kaupan pitämistä koskevista vaatimuksista (EYVL L 336, 29.12.1999), - neuvoston direktiivi 2001/112/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 2001, elintarvikkeena käytettävistä hedelmätäysmehuista ja tietyistä vastaavista valmisteista (EYVL L 10, 12.1.2002). OIV:n toimia, joiden osalta jäsenvaltioilla on yksinomainen toimivalta, on hyvin vähän ja ne ovat OIV:n yleistavoitteiden puitteissa suhteellisen vähämerkityksellisiä. Yhteisössä vallitseva tilanne on siis ristiriidassa yhteisön aseman kanssa OIV:ssa, jossa oikeus osallistua aktiivisesti päätöksentekoon on jäsenvaltioilla. Sen vuoksi yhteisöllä ei ole asemaa, jonka ansiosta se voisi suoraan soveltaa toimivaltaansa OIV:ssa, koska kansallista kantaa tarkastellaan erillisenä riippumatta siitä, onko sen esittänyt yhteisön jäsenvaltio. Lisäksi yhteisön lainsäädännössä jo viitataan suoraan määritysmenetelmiä koskeviin OIV:n päätöslauselmiin. Esimerkiksi viinialan yhteisessä markkinajärjestelyssä tunnustetaan viinien ja rypäleen puristemehujen kansainvälisten määritysmenetelmien kokoelma ( Recueil des méthodes internationales d'analyse des vins et des moûts ) ja pyritään asteittain mahdollisuuksien mukaan johdonmukaisuuteen muiden OIV:n standardien kanssa (esim. viininvalmistusmenetelmiä koskevat kansainväliset säännöt ( Code international des pratiques œnologiques ) ja kansainvälinen viininvalmistussäännöstö ( Codex œnologique international ). Yhteisön liittyminen OIV:hen on myös osa viinialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistusprosessia, jossa neuvosto on päättänyt vahvistaa OIV:n asiakirjojen ja yhteisön lainsäädännön välistä yhteyttä. Se muun muassa aikoo ottaa OIV:n suositukset viininvalmistusmenetelmiä koskevien yhteisön standardien perustaksi ja on vahvistanut, että sallittuja määritysmenetelmiä ovat OIV:n suosittamat ja julkaisemat määritysmenetelmät. 3. YHTEISÖN LIITTYMINEN OIV:HEN 3.1 Euroopan yhteisön asema ja komission osallistuminen OIV:hen Euroopan yhteisöllä ei ole tällä hetkellä OIV:ssa virallista asemaa, vaikka kansainvälisen viinijärjestön perustamisesta 3. huhtikuuta 2001 tehdyn sopimuksen 8 artiklassa määrätään nimenomaisesti, että kansainväliset hallitustenväliset järjestöt voivat olla OIV:n täysivaltaisia jäseniä. Komissio kutsutaan säännöllisesti Euroopan yhteisön edustajana avustamaan yleiskokousta, asiantuntijaryhmiä, alatoimikuntia ja toimikuntia, mutta se ei voi (tapauskohtaisesti kutsuttuna) osallistua toimeenpanokomitean tehtäviin eikä se myöskään suorita OIV:lle vapaaehtoisia maksuja. Edellä esitetyn perusteella yhteisön nykyasema, jonka nojalla komission edustajat voivat ainoastaan passiivisesti osallistua OIV:n toimintaan, on ehdottoman riittämätön ja epäasianmukainen. 3.2 Yhteisön liittymistarve Koska OIV:n toimivaltaan kuuluvat alat tulevat pääosin katetuiksi yhteisön lainsäädännöllä, yhteisön roolia OIV:ssa olisi vahvistettava ja virallistettava, jotta yhteisö voi valvoa yhteisön kannan johdonmukaisuutta kansainvälisellä tasolla ja varmistaa yhteisön etujen asianmukaisen edustuksen. Täysivaltaiseksi jäseneksi liittyminen vaikuttaa asianmukaisimmalta ratkaisulta. Muut vaihtoehdot, jotka yhteisöllä on OIV:n perusasiakirjojen perusteella, erityisesti mahdollisuus erikoistarkkailijan tai kutsutun vieraan asemaan, eivät ole tyydyttäviä. Kutsutun vieraan ja erikoistarkkailijan asemat eivät anna oikeutta osallistua OIV:n toimintaan. Niiden nojalla voidaan ainoastaan esittää huomioita ja avustaa eräitä järjestön elimiä; mahdollisuutta tehdä ehdotuksia tai esittää muutoksia ei ole. Tällaisten asemien nojalla yhteisö ei siis voi esittää kantaansa yksinomaiseen toimivaltaansa kuuluvissa asioissa eikä vedota yhteisön tasolla tehtyihin päätöksiin. Lisäksi OIV:n perustamissopimuksen mukaan kansainvälisten hallitustenvälisten järjestöjen, joilla on erityisasema, on suoritettava pakollinen maksu. Yhteisö ei voi hyväksyä tätä sääntömääräistä vaatimusta, koska sen vastineeksi ei saa äänioikeutta. Edellä esitetyistä syistä myös kansainvälisille järjestöille varattu mahdollisuus tehdä OIV:n kanssa yhteistyö- ja yhteistoimintapöytäkirja vaikuttaa aivan riittämättömältä. 3.3 Jäsenhakemus a) Liittymisvaiheet Huhtikuun 3. päivänä 2001 tehdyssä sopimuksessa määrätään nimenomaisesti ”hallitustenvälisten järjestöjen” mahdollisuudesta tulla OIV:n jäseniksi. Euroopan yhteisön liittyminen OIV:hen tapahtuisi seuraavissa vaiheissa: - neuvosto antaa komissiolle valtuudet neuvotella ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti Euroopan yhteisö voi liittyä OIV:hen, - komissio aloittaa ja käy neuvottelut OIV:n kanssa liittymispöytäkirjan laatimiseksi, - komissio antaa ehdotuksen neuvoston päätökseksi yhteisön liittymisestä OIV:hen ja toimittaa sen neuvostolle, - neuvoston tekemällä päätöksellä valtuutetaan Euroopan yhteisö liittymään OIV:hen, hyväksymis-, ratifioimis- ja liittymiskirjat talletetaan Ranskan tasavallan hallituksen huostaan (OIV:n perustamisesta tehdyn sopimuksen IX osan 15 artikla), - yhteisön jäsenyys OIV:ssa tulee voimaan OIV:n perustamisesta tehdyn sopimuksen asianomaisessa määräyksessä vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. b) Menettelysäännöt OIV:n työjärjestyksen yleismääräysten 2 artiklan perusteella OIV:n ja Euroopan yhteisön välillä on tehtävä pöytäkirja erityisten liittymisedellytysten ja äänioikeuksien vahvistamiseksi. Pöytäkirja tehdään yleiskokouksen hyväksynnän jälkeen toimeenpanokomitean ehdotuksesta. Pöytäkirjan on kuitenkin oltava sellaisten neuvottelujen tulos, joissa Euroopan yhteisö on tasavertainen kumppani OIV:n kanssa; pöytäkirja ei voi olla OIV:n elinten yksipuolisesti laatima asiakirja. Joka tapauksessa jäsenvaltioiden on tarpeen toimia yhteisesti toimeenpanokomiteassa liittymispöytäkirjaa koskevaa ehdotusta laadittaessa. Jäsenvaltioiden yhteistoiminta on erityisen tärkeää eräiden liittymisneuvottelujen avainkohtien osalta. Näitä ovat esimerkiksi yhteisön osallistumisedellytykset OIV:n elimiin, yhteisön osallistuminen vaaleilla valittaviin tehtäviin, maksuosuuden määrän vahvistaminen ja yleensäkin kaikki käytännön näkökohdat, jotka OIV:n on otettava huomioon ja jotka on otettava huomioon liittymispöytäkirjassa sen varmistamiseksi, että Euroopan yhteisö voi käyttää toimivaltaansa täysimääräisesti ilman oikeudellisia tai hallinnollisia rajoitteita. Tällaisen toimivallan käyttäminen voisi tapahtua ilman uusien äänioikeuksien luomista. 3.4 Toimivallan koordinointi ja jakautuminen Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välillä Liittymisen tultua voimaan komissio ja jäsenvaltiot osallistuvat yhdessä jäseninä OIV:n toimintaan. Sen vuoksi niiden on muihin kansainvälisiin järjestöihin osallistumista koskevan mallin mukaisesti vahvistettava sisäiset koordinointimenettelyt, joiden ansiosta ne voivat varmistaa yhteisön etujen tehokkaan edustamisen OIV:ssa. Erityisesti on tarpeen vahvistaa erityismenettelyt, jotka koskevat - OIV:n kokousten valmistelua ja erityisesti koordinointimenettelyä Brysselissä ja paikan päällä yhteisten ja yhteisön kantojen laatimiseksi sekä menettelyjä yhteisten vastausten antamiseksi OIV:n kyselyihin, - äänioikeuksien ja toimintaoikeuksien jakautumista toimivaltatyypin mukaan (yksinomainen, kansallinen, jaettu). Koordinointia koskevien sääntöjen on niiden helpon soveltamisen varmistamiseksi oltava riittävän yksityiskohtaiset, mutta samalla niiden on varmistettava riittävä joustavuus tarvittavien mukautusten mahdollistamiseksi. Koordinointimenettelyt voivat konkretisoitua komission ja neuvoston välisenä järjestelynä, joka liitetään neuvoston lopulliseen päätökseen yhteisön liittymisestä OIV:hen. Euroopan yhteisön on OIV:hen liittyessään laadittava samanaikaisesti tehokkaiden koordinointimenettelyjen kanssa ja läheisesti niihin liittyen yleisluontoinen toimivaltaa koskeva julistus. Julistus voidaan liittää liittymistä koskevaan päätökseen, jonka neuvosto tekee komission ehdotuksesta, ja se voidaan sisällyttää yhteisön ja OIV:n tekemään liittymispöytäkirjaan. Sen jälkeen OIV:n toimintaan osallistumisen yhteydessä ja edellä mainitun julistuksen perusteella on normaalisti ennen jokaista kokousta laadittava erityinen toimivaltaa koskeva julistus. 4. SIIRTYMÄKAUDEN TOIMENPITEET Jotta suhteita OIV:n kanssa voidaan parantaa liittymistä varten, Euroopan komissiolla on siirtymäkauden ajan oltava nykyistä asianmukaisempi asema. Yhteisön on vahvistettava institutionaalisia suhteitaan OIV:n kanssa. Yhteisön kutsutun vieraan asemaa on parannettava, jotta se voi osallistua OIV:n työjärjestyksen 5 artiklan perusteella kaikkiin järjestön elimiin (tieteellistä ja teknistä komiteaa lukuun ottamatta). Tätä varten on pyydettävä pääjohtajalta (joka vuorostaan pyytää hyväksyntää toimeenpanokomitealta) toistuvaluonteisen kutsutun vieraan asemaa. Aseman vaihdos ei muodollisesti muuta mitenkään kutsutun vieraan asemaa, joka yhteisöllä on OIV:ssa, eikä siihen myöskään tarvita neuvoston antamia valtuutuksia. Lisäksi yhteisön ja jäsenvaltioiden olisi tehtävä yhteistyötä sisäisen koordinaation parantamiseksi ja sen mahdollistamiseksi, että yhteisön toimivaltaan kuuluvissa asioissa laaditaan systemaattisesti yhteinen kanta. Tätä varten jäsenvaltioiden ja komission on tehtävä yhteistyötä tekemällä OIV:n sihteeristölle aloitteita parantaakseen ja tehostaakseen Euroopan yhteisön osallistumista OIV:n toimintaan. 5. PÄÄTELMÄT Yhteisön on liityttävä OIV:hen jäseneksi, sillä mitään muuta asemaa ei voida pitää poliittisesti ja oikeudellisesti yhdenmukaisena sen toimivallan kanssa, joka yhteisöllä on OIV:n toiminta-aloilla. Ottaen huomioon liittymisprosessin ja siihen liittyvien neuvottelujen kesto on myös tarpeen säätää siirtymävaiheen ratkaisusta OIV:ssa esitettävien kantojen koordinoimiseksi tarvittavien sisäisten menettelyjen sekä yhteisöllä OIV:ssa olevan institutionaalisen roolin parantamiseksi ja tehostamiseksi. Edellä esitetyn perusteella komissio suosittelee, että neuvosto antaa komissiolle perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti valtuudet aloittaa ja käydä neuvottelut OIV:n kanssa ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti Euroopan yhteisö voi liittyä OIV:hen, asettaa toimivaltaisen komitean avustamaan komissiota tässä tehtävässä ja antaa liitteeseen sisältyvät neuvotteluohjeet. Liitteessä esitetyt neuvotteluohjeet on laadittu sitä tavoitetta silmällä pitäen, että yhteisöstä tulee OIV:n jäsen. Tämän aseman ansiosta yhteisön pitäisi voida toimivaltaansa kuuluvissa asioissa ja tasa-arvoisena OIV:n muiden jäsenten kanssa 1. esittää kantansa neuvottelujen tai OIV:n elinten kokousten aikana, 2. asioissa, jotka on ratkaistava äänestyksellä, käyttää äänimäärää, joka vastaa OIV:n elimissä edustettuina olevien sellaisten yhteisön jäsenvaltioiden äänimäärää, joita ulkoisen toimivallan perustana oleva yhteisön lainsäädäntö sitoo, 3. hyväksyä omissa nimissään itselleen oikeudet ja velvoitteet, jotka johtuvat OIV:ssa päätetyistä toimenpiteistä. EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti komission olisi käytävä neuvottelut kuullen neuvoston nimittämää erityistä komiteaa. Niiden yhteisön jäsenvaltioiden, jotka ovat OIV:n nykyisiä jäseniä, olisi annettava kaikki mahdollinen tuki yhteisön liittymiselle OIV:hen. Kun neuvottelut on saatu päätökseen, komissio esittää niiden tulosten perusteella ehdotuksen neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön liittymisestä OIV:hen. B. SUOSITUS Edellä esitetyn perusteella komissio suosittelee, että - neuvosto antaa komissiolle valtuudet neuvotella OIV:n kanssa ehdoista ja yksityiskohtaisista säännöistä, joiden mukaisesti Euroopan yhteisö voi liittyä OIV:hen, - jotta komissio voisi käydä perustamissopimuksen mukaisesti nämä neuvottelut yhteisön puolesta, neuvosto nimittää erityisen komitean avustamaan komissiota tässä tehtävässä, - neuvosto antaa tämän suosituksen liitteessä olevat neuvotteluohjeet. LIITE: Neuvotteluohjeet 1. Yhteisölle olisi myönnettävä OIV:n jäsenmaiden kanssa tasa-arvoinen täysjäsenyys. 2. Tämän aseman pitäisi mahdollistaa, että komissio voi osallistua neuvotteluihin ja kokouksiin tasa-arvoisesti OIV:n jäsenmaiden kanssa. 3. Yhteisö ei suorita rahoitusosuutta OIV:n budjettiin. Jos tähän tulokseen ei ole mahdollista päästä tai jos tämä vaarantaisi sen, että OIV:n nykyiset jäsenet hyväksyvät yhteisön jäsenyyden, yhteisö voisi hyväksyä varamahdollisuutena, että se maksaa summan, joka kattaa sen jäsenyydestä OIV:ssa aiheutuvat kulut. OIV ei saisi yksipuolisesti päättää tästä summasta vaan siitä pitäisi sopia yhteisön kanssa. 4. Yhteisöllä olisi täysjäsenenä oltava oikeus sitoutua kaikkiin OIV:ssa neuvoteltaviin tuleviin välineisiin, jotka kuuluvat yhteisön toimivallan alaan. [1] EUVL 148, 6.6.2008, s. 1.