Myös tämän ehdotuksen taustalla on sama perustavoite eli muuttaa direktiivin II lukua, joka koskee raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajoneuvoveroa. Ehdotettu muutos koostuu ajoneuvoverojen vähimmäismäärien asteittaisesta alentamisesta nollaan. Tämä tapahtuu viiden peräkkäisen vuoden aikana viidessä eri vaiheessa siten, että kussakin vaiheessa nykyistä vähimmäistasoa alennetaan 20 prosenttia. Tarkoituksena on tarjota kannustin kuljettuun matkaan perustuviin tiemaksuihin siirtymiselle eli tietullien käyttöönotolle.

Tehokas ja luotettava liikennejärjestelmä on olennaisen tärkeä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta ja yksi talouden keskeinen sektori. Tieliikenne on merkittävimmässä asemassa maaliikennejärjestelmässä, mutta se aiheuttaa monia sosioekonomisia ja ympäristöhaasteita (esim. ilmastonmuutos, ilmansaasteet, melu ja ruuhkat). Kuljettuun matkaan perustuvat tiemaksut voivat olla keskeinen tekijä, jolla kannustetaan puhtaampaa ja tehokkaampaa liikennettä, ja niiden johdonmukainen suunnittelu on olennaisen tärkeää, jotta voidaan varmistaa tienkäyttäjien tasapuolinen kohtelu ja infrastruktuurin kestävä rahoitus.

Muiden direktiivin säännösten muuttaminen kuuluu SEUT-sopimuksen 91 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja niitä käsitellään edellä mainitussa erillisessä lainsäädäntöehdotuksessa.

•Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)

SEUT-sopimuksen mukaan EU ja jäsenvaltiot jakavat toimivallan liikennealan sääntelyssä (4 artiklan 2 kohdan g alakohta) ja sisämarkkinoiden sääntelyssä (4 artiklan 2 kohdan a alakohta). Voimassa olevien vähimmäistasojen asteittaisen alentamisen täytyy kuitenkin tapahtua unionin toimesta.

Ilman EU:n toimia jäsenvaltioiden pitäisi jatkossakin soveltaa ajoneuvoverojen vähimmäistasoja, vaikka ne ovat ottaneet käyttöön tai aikovat ottaa käyttöön sopivamman välineen kattamaan infrastruktuurikustannukset, jotka liittyvät suoraan infrastruktuurin tiettyyn käyttöön. Tämä velvoite voisi estää niitä myöntämästä tavaraliikenteelle samassa suhteessa ajoneuvoveron alennuksia korvauksena lisäkustannuksista, joita saattaa aiheutua kyseisen välineen käyttöönotosta raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen osalta.

•Suhteellisuusperiaate

Ehdotettu toimenpide edistää ainoastaan asetettujen tavoitteiden saavuttamista, eli ”saastuttaja maksaa”- ja ”käyttäjä maksaa” -periaatteiden johdonmukaista soveltamista, eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tätä varten tarpeen. Direktiivin II lukuun tehtävä muutos on tarpeen, jotta jäsenvaltiot voivat asteittain alentaa raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen ajoneuvoveroja.

•Toimintatavan valinta

Koska muutettava säädös on direktiivi, muutossäädöksen on periaatteessa oltava samanmuotoinen.

3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET

•Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset

Komissio julkaisi direktiiviä 1999/62/EY koskevan arviointinsa vuonna 2013. Ulkopuolinen arviointi Evaluation of the implementation and effects of EU infrastructure charging policy since 1995 julkaistiin tammikuussa 2014. Näissä arvioinneissa yksilöitiin erilaisia ongelmia, jotka liittyvät tiemaksujen perimiseen raskailta tavarankuljetusajoneuvoilta nykyisessä lainsäädäntökehyksessä. Kaikkia näitä ongelmia käsitellään rinnakkaisessa ehdotuksessa, joka koskee direktiivin III luvun muuttamista, kun taas tämän aloitteen päätarkoituksena on helpottaa matkaperusteisten tiemaksujen soveltamista.

Tiemaksut on otettu jossain muodossa käyttöön 24 jäsenvaltiossa ja yleisesti on siirrytty koko verkon laajuisiin matkaperusteisiin tietulleihin, mutta siirtyminen on ollut hidasta ja järjestelmät ovat edelleen epäyhtenäisiä unionin alueella. Arvioinnissa havaittiin suuria eroja kansallisissa tiemaksukäytännöissä ja tultiin siihen johtopäätökseen, että puuttuva yhdenmukaistaminen maksujen tyypissä (aikaperusteiset vinjetit tai matkaperusteiset tietullit) ja käytetyssä maksujen perintäteknologiassa aiheuttaa ylimääräistä hallinnollista taakkaa ja kustannuksia sekä viranomaisille että käyttäjille.

Vuonna 2013 komissio julkaisi yhteenvedon toimenpiteistä, ajoneuvoverot mukaan luettuina, joiden tavoitteena oli liikenteen ulkoisten kustannusten sisällyttäminen hintoihin tai niiden vähentäminen.

•Sidosryhmien kuuleminen

Sidosryhmien kuulemiset toteutettiin 11. joulukuuta 2002 julkaistussa komission tiedonannossa (COM(2002) 704 final) esitettyjen konsultointiprosessiin sovellettavien vähimmäisvaatimusten mukaisesti.