Torstai 3. helmikuuta 2011

Sähkö- ja elektroniikkalaiteromu ***I

P7_TA(2011)0037

Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 3. helmikuuta 2011 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (uudelleenlaadittu toisinto) (KOM(2008)0810 – C6-0472/2008 – 2008/0241(COD))

2012/C 182 E/13

(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: uudelleenlaatiminen)

Euroopan parlamentti, joka

(1) EUVL C 306, 16.12.2009, s. 39.

(2) EUVL C 141, 29.5.2010, s. 55.

(3) EYVL C 77, 28.3.2002, s. 1.

Torstai 3. helmikuuta 2011

P7_TC1-COD(2008)0241

Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 3. helmikuuta 2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/…/EU antamiseksi sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta (uudelleenlaadittu toisinto)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta 27 päivänä tammikuuta 2003 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2002/96/EY (4) tehdään useita huomattavia muutoksia. Mainittu direktiivi olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.

(2) Unionin ympäristöpolitiikan tavoitteita ovat erityisesti ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen, ihmisten terveyden suojelu sekä luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö. Politiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen sekä periaatteisiin, joiden mukaan olisi toteutettava ehkäiseviä toimia, ympäristövahinkoja olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja saastuttajan olisi maksettava.

(3) Ympäristöalan ja kestävän kehityksen politiikkaa ja toimintaa koskevassa yhteisön ohjelmassa (viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma) (5) todetaan, että kestävän kehityksen aikaansaamiseksi tarvitaan merkittäviä muutoksia kehityksen, tuotannon, kulutuksen ja käyttäytymisen nykyisiin malleihin, ja siinä kehotetaan muun muassa vähentämään luonnonvarojen tuhlaamista ja ehkäisemään saastumista. Ohjelmassa mainitaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromu eräänä sääntelyä edellyttävistä aloista, jonka osalta voidaan soveltaa jätteen ennaltaehkäisyn, hyödyntämisen ja turvallisen loppukäsittelyn periaatteita.

(4) Tämä direktiivi täydentää EU:n yleistä jätehuoltolainsäädäntöä, kuten jätteistä 19 päivänä marraskuuta 2008 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/98/EY (6) . Tässä direktiivissä viitataan mainitun direktiivin määritelmiin, kuten jätteen ja jätehuollon määritelmiin. Direktiivin 2008/98/EY mukainen jätteen keräyksen määritelmä sisältää jätteen alustavan lajittelun ja alustavan varastoinnin sen kuljettamiseksi jätteenkäsittelylaitokseen. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/125/EY (7) vahvistetaan energiaa käyttävien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteet ja mahdollistetaan myös tämän direktiivin soveltamisalaan mahdollisesti kuuluvien energiaa käyttävien tuotteiden ekologista suunnittelua koskevien erityisvaatimusten hyväksyminen. Direktiivi 2009/125/EY ja sen nojalla hyväksytyt täytäntöönpanotoimenpiteet eivät vaikuta unionin jätehuoltolainsäädännön soveltamiseen. Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa 27 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/95/EY (8) perusteella kielletyt aineet on korvattava kaikissa sen soveltamisalaan kuuluvissa sähkö- ja elektroniikkalaitteissa.

(5) Direktiivissä 2008/98/EY säädetään, että erityisdirektiiveillä voidaan antaa tiettyjä tapauksia koskevia erityissäännöksiä tai täydentää kyseisen direktiivin sisältämiä tiettyjen jätelajien käsittelyä koskevia säännöksiä.

(6) Markkinoiden laajentuessa ja innovaatiosyklien lyhentyessä entisestään tuotteita vaihdetaan aikaisempaa nopeammin. Tästä syystä sähkö- ja elektroniikkalaiteromu on nopeasti kasvava jätevirta. Vaikka tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetulla direktiivillä 2002/95/EY edistetäänkin tehokkaasti vaarallisten aineiden määrän vähentämistä uusissa sähkö- ja elektroniikkatuotteissa, esiintyy vaarallisia aineita, kuten elohopeaa, kadmiumia, lyijyä, kuusiarvoista kromia ja polykloorattuja bifenyylejä (PCB) sekä otsonikerrosta heikentäviä aineita, sähkö- ja elektroniikkalaiteromussa vielä vuosia. Vaarallisten komponenttien määrä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa aiheuttaa vakavia ongelmia jätehuoltovaiheessa, eikä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua kierrätetä riittävästi. Jos laitteita ei kierrätetä, menetetään arvokkaita resursseja.

(7) Tällä direktiivillä on tarkoitus edistää kestäviä tuotanto- ja kulutustapoja, ensisijaisesti ehkäisemällä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun syntymistä sekä lisäksi edistämällä tällaisen romun uudelleenkäyttöä, kierrätystä ja muita hyödyntämistapoja, jotta loppukäsittelyyn tulevan jätteen määrää voidaan vähentää ja edistää resurssien tehokasta käyttöä sekä strategisten raaka-aineiden keräämistä . Direktiivillä pyritään myös tehostamaan kaikkien toimijoiden, kuten tuottajien, jakelijoiden ja kuluttajien sekä erityisesti suoraan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämiseen ja käsittelyyn osallistuvien toimijoiden ympäristönsuojelutoimia sähkö- ja elektroniikkalaitteitten elinkaaren aikana. Erityisesti tuottajan vastuuta koskevan periaatteen soveltaminen eri tavoin eri maissa saattaa aiheuttaa huomattavia eroja taloudellisten toimijoiden taloudellisiin rasitteisiin. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevaan jätehuoltoon liittyvien kansallisten politiikkojen erot heikentävät kierrätyspolitiikkojen tehokkuutta. Tästä syystä keskeiset perusteet olisi vahvistettava unionin tasolla ja olisi kehitettävä yhdenmukaistetut standardit sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämistä ja käsittelyä varten .

(8) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

(9) Tämän direktiivin säännöksiä olisi sovellettava tuotteisiin ja tuottajiin myyntitavasta riippumatta, etäkauppa ja sähköinen kauppa mukaan lukien. Tässä yhteydessä etämyynti- tai sähköisen kaupankäynnin kanavia käyttävien tuottajien ja jakelijoiden velvoitteet olisi, sikäli kuin käytännössä mahdollista, esitettävä samassa muodossa ja pantava täytäntöön samalla tavoin sen välttämiseksi, että muiden jakelukanavien olisi kannettava tästä direktiivistä johtuvat kustannukset niiden sähkö- ja elektroniikkalaitteiden osalta, jotka on myyty etämyyntinä tai sähköisesti.

(10) Tähän direktiiviin olisi sisällytettävä kaikki kuluttajien käyttämät sähkö- ja elektroniikkalaitteet sekä ammattikäyttöön tarkoitetut sähkö- ja elektroniikkalaitteet. Tätä direktiiviä olisi sovellettava siten, ettei rajoiteta turvallisuus- ja terveysvaatimuksia koskevan unionin lainsäädännön eikä jätehuoltoa koskevan unionin erityislainsäädännön, varsinkaan paristoista ja akuista sekä käytetyistä paristoista ja akuista 6 päivänä syyskuuta 2006 (9) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/66/EY soveltamista, eikä unionin tuotelainsäädännön, erityisesti direktiivin 2005/32/EY soveltamista. Tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle olisi jätettävä suuret kiinteät asennukset, koska ne on asennettu kiinteästi ja niitä käytetään pysyvästi tietyssä paikassa ja niiden rakentamisesta ja purkamisesta vastaavat ammattilaiset, joten niiden jätevirta on säännelty. Suuret kiinteät teollisuustyökalut, jotka asennetaan käytettäviksi tietyssä paikassa, olisi myös jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Lisäksi soveltamisalan ulkopuolelle olisi jätettävä yksinomaan ammattikäyttöön tarkoitetut liikkuvat koneet, koska myös niiden purkamisesta ja loppukäsittelystä vastaavat ammattilaiset ja kyseessä on siten säännelty jätevirta. Soveltamisalan ulkopuolelle olisi jätettävä myös aurinkosähkömoduulit, sillä myös niiden asennuksesta ja poistamisesta vastaavat ammattilaiset ja ne edistävät omalta osaltaan merkittävästi uusiutuvia energianlähteitä koskevan tavoitteen saavuttamista ja hiilidioksidipäästöjen vähentämistä. Lisäksi aurinkoenergia-ala on tehnyt vapaaehtoisen ympäristösopimuksen, johon kuuluu tavoite, että 85 prosenttia aurinkosähkömoduuleista kierrätetään. Komission olisi arvioitava, päästäänkö kyseisellä sopimuksella vähintään vastaaviin tuloksiin kuin tällä direktiivillä ja kattaako se kaikki markkinoille saatetut aurinkosähkömoduulit, ja sen olisi tarvittaessa annettava selonteon perusteella ehdotus aurinkosähkömoduulien sisällyttämisestä direktiivin soveltamisalaan.

(11) Tällä direktiivillä vahvistetaan tuottajan vastuun periaate, mikä osaltaan rohkaisee suunnittelemaan ja tuottamaan sähkö- ja elektroniikkalaitteita siten, että otetaan täysimääräisesti huomioon niiden korjaus, mahdollinen ajantasaistaminen, uudelleenkäyttö, purkaminen ja kierrätys, sekä helpotetaan näitä toimintoja.

(12) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua vastaanottavan ja sitä käsittelevän jakeluhenkilöstön turvallisuuden ja terveyden takaamiseksi jäsenvaltioiden olisi kansallisessa ja unionin lainsäädännössä olevien turvallisuus- ja terveysvaatimusten mukaisesti määriteltävä, millaisin edellytyksin jakelijat voivat kieltäytyä ottamasta vastaan laitteita.

(13) Erilliskeräys on ensimmäinen edellytys sille, että varmistetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun erityinen käsittely ja kierrätys, ja se on tarpeen, jotta saavutetaan ihmisten ja ympäristön suojelun haluttu taso unionissa. Kuluttajien on aktiivisesti vaikutettava keräyksen onnistumiseen, ja heitä olisi rohkaistava palauttamaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromu. Tätä varten olisi huolehdittava käytännön järjestelyistä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun palauttamiseksi, muun muassa järjestämällä yleisiä keräyspisteitä, joihin kotitaloudet voisivat palauttaa laitteensa vähintään maksutta. Jakelijoilla , kunnilla ja kierrättäjillä on kaikilla merkittävä tehtävä sähkö- ja elektroniikkaromun keräämisen ja käsittelyn onnistumisen edistämisessä , joten tämän direktiivin vaatimusten olisi koskettava niitä .

(14) Jotta voidaan saavuttaa suojelun haluttu taso ja yhdenmukaiset ympäristötavoitteet unionissa, jäsenvaltioiden olisi toteuttava tarvittavat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on vähentää sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely lajittelemattoman yhdyskuntajätteen joukossa mahdollisimman vähiin ja saavuttaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun erilliskeräyksessä korkea taso. Jotta varmistetaan, että jäsenvaltiot pyrkivät luomaan tehokkaita keräysjärjestelmiä, olisi vaadittava, että jäsenvaltiot saavuttavat sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämisessä korkean keräysasteen; erityisesti tämä koskee otsonikerrosta heikentäviä aineita ja fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältäviä jäähdytys- ja pakastuslaitteita, kun otetaan huomioon niiden suuret ympäristövaikutukset ja otsonikerrosta heikentävistä aineista 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2009 (10) sekä tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista 17 päivänä toukokuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 842/2006 (11) vaatimukset. Vaikutusten arviointiin sisältyvien tietojen mukaan 65 prosenttia markkinoille saatetuista sähkö- ja elektroniikkalaitteista kerätään jo erikseen, mutta tästä määrästä yli puolet käsitellään sääntöjen vastaisesti tai viedään laittomasti maasta tai käsitellään asianmukaisesti, mutta käsiteltyjä määriä ei ilmoiteta . Tästä syystä aiheutuu arvokkaan uusioraaka-aineen menetyksiä, ympäristövahinkoja ja epäjohdonmukaisten tietojen antamista . Näiden vaikutusten välttämiseksi on asetettava kunnianhimoinen keräystavoite , velvoitettava kaikki sähkö- ja elektroniikkalaiteromua keräävät toimijat varmistamaan, että se käsitellään ympäristön kannalta moitteettomasti, sekä vaadittava kyseisiä toimijoita ilmoittamaan kerätyt ja käsitellyt määrät. On olennaisen tärkeää, että jäsenvaltiot huolehtivat tämän direktiivin tehokkaasta täytäntöönpanosta erityisesti unionista vietävien käytettyjen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden valvonnan osalta.

(15) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun erityinen käsittely on välttämätöntä, jotta voidaan välttää pilaavien aineiden leviäminen kierrätettävään materiaaliin tai jätevirtaan. Erityinen käsittely on tehokkain tapa varmistaa, että unionissa toimitaan ympäristön suojelulle asetetun tason mukaisesti. Kaikkien laitosten tai yritysten, jotka suorittavat keräys-, kierrätys- tai käsittelytoimintoja, olisi noudatettava tiettyjä vähimmäisvaatimuksia, jotta estetään sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelyyn liittyvät ympäristöhaitat. Käsittelyssä, hyödyntämisessä ja kierrätyksessä olisi käytettävä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa, sikäli kuin sillä varmistetaan ihmisten terveys ja korkeatasoinen ympäristön suojelu. Paras käytettävissä oleva käsittely-, hyödyntämis- ja kierrätystekniikka voidaan määrittää tarkemmin ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 15 päivänä tammikuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/1/EY (12) säädettyjen menettelyjen mukaisesti.

(16) Kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevä tiedekomitea totesi 19. tammikuuta 2009 antamassaan lausunnossa ”Risk Assessment of Products of Nanotechnology”, että jätevaiheessa ja kierrätyksen aikana voi tapahtua altistumista suuriin rakenteisiin, esimerkiksi sähköpiireihin, kiinteästi upotetuille nanomateriaaleille. Nanomateriaaleja sisältävän sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelyn mahdollisesti aiheuttamien ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvien riskien hallitsemiseksi valikoiva käsittely voi olla välttämätön. Komission on asianmukaista arvioida, olisiko asian kannalta merkityksellisiin nanomateriaaleihin sovellettava valikoivaa käsittelyä.

(17) Etusijalle olisi mahdollisuuksien mukaan asetettava sähkö- ja elektroniikkalaiteromun ja sen komponenttien, osakokoonpanojen ja kuluvien materiaalien uudelleenkäyttö. Jos uudelleenkäyttö ei ole suositeltavaa, kaikki erikseen kerätty sähkö- ja elektroniikkalaiteromu olisi saatettava hyödynnettäväksi, minkä aikana kierrätyksen ja hyödyntämisen olisi oltava laajamittaista. Lisäksi tuottajia olisi rohkaistava käyttämään kierrätettyä materiaalia uusissa laitteissa.

(18) Laitteen hyödyntäminen, valmistelu uudelleenkäyttöä varten ja kierrättäminen voidaan laskea tässä direktiivissä säädettyihin tavoitteisiin ainoastaan, jos hyödyntäminen, valmistelu uudelleenkäyttöä varten tai kierrätys ei ole vastoin laitteeseen sovellettavaa unionin lainsäädäntöä ja kansallista lainsäädäntöä. Laitteen asianmukainen hyödyntäminen, valmistelu uudelleenkäyttöä varten ja kierrättäminen ovat moitteettoman resurssien hallinnan kannalta tärkeitä, ja niiden avulla optimoidaan resurssien tarjonta.

(19) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoituksen pääperiaatteet on määriteltävä unionin tasolla, ja rahoitusjärjestelmien avulla on vaikutettava siihen, että keräysaste on korkea ja että tuottajan vastuun periaatetta noudatetaan.

(20) Kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaitteiden käyttäjillä olisi oltava mahdollisuus palauttaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromu vähintään maksutta. Tuottajien olisi sen vuoksi rahoitettava ▐ sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys keräyspisteistä, sen käsittely, hyödyntäminen ja loppukäsittely. Jäsenvaltioiden olisi rohkaistava kaikkia sähkö- ja elektroniikkalaiteromua käsitteleviä toimijoita auttamaan tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamisessa , jotta voidaan välttää erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun alle optimaalisen tason jäävä käsittely ja laiton vienti. Jäsenvaltioiden olisi rohkaistava tuottajia käsittelemään kaikki kerätty sähkö- ja elektroniikkalaiteromu, jotta tämän jätteen keräyskustannukset siirretään tavallisilta veronmaksajilta sähkö- ja elektroniikkalaitteiden käyttäjille aiheuttamisperiaatteen mukaisesti. Asianmukaisen käsittelyn mahdollistamiseksi kuluttajien olisi vastattava siitä, että käyttöikänsä päähän tulleet sähkö- ja elektroniikkalaitteet viedään keräyspisteisiin. Jotta tuottajan vastuun periaate saadaan hyödynnettyä mahdollisimman tehokkaasti, kunkin tuottajan olisi vastattava omista tuotteistaan aiheutuvien jätteiden jätehuollon rahoittamisesta. Tuottajan olisi voitava valita, täyttääkö se tämän velvollisuuden muista erillään vai liittymällä yhteiseen järjestelmään. Jokaisen tuottajan tai sen nimissään toimivan kolmannen osapuolen olisi tuotetta markkinoille saattaessaan annettava rahallinen vakuus, jotta estetään isännättömistä tuotteista peräisin olevan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollosta aiheutuvien kustannusten kasautuminen yhteiskunnan tai muiden tuottajien maksettavaksi. Velvollisuus rahoittaa vanhan jätteen jätehuolto olisi jaettava kaikkien olemassa olevien tuottajien kesken yhteisissä rahoitusjärjestelmissä, joihin kaikki kustannusten syntyhetkellä markkinoilla toimivat tuottajat osallistuvat suhteellisella osuudellaan. Yhteiset järjestelmät olisi toteutettava niin, että kapealla alalla toimivat ja pienet tuottajat, maahantuojat ja uudet tuottajat eivät jää niiden ulkopuolelle. ▐

(21) Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämisen onnistumisen ehdottomana edellytyksenä on, että käyttäjille tiedotetaan velvollisuudesta loppukäsitellä sähkö- ja elektroniikkalaiteromu erillään lajittelemattomista yhdyskuntajätteistä, velvollisuudesta kerätä tällainen romu erikseen sekä keräysjärjestelmistä ja niiden merkityksestä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollossa. Tällaiseen tiedottamiseen kuuluvat myös asianmukaiset merkinnät sähkö- ja elektroniikkalaitteissa, jotka voivat päätyä roskasäiliöihin tai vastaavanlaisiin yhdyskuntajätteiden keräyslaitteisiin.

(22) Tuottajien antamat tiedot laitteiden osien ja materiaalien tunnistamiseksi ovat tärkeitä, sillä ne helpottavat sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuoltoa sekä erityisesti sen käsittelyä ja hyödyntämistä tai kierrätystä.

(23) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että on olemassa tarkastus- ja seurantainfrastruktuuri tämän direktiivin soveltamisen todentamiseksi ottaen huomioon muun muassa jäsenvaltioissa suoritettaville ympäristötarkastuksille asetettavista vähimmäisvaatimuksista 4 päivänä huhtikuuta 2001 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus 2001/331/EY (13).

(24) Tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamisen seuraamiseksi on tarpeen saada tiedot unionissa markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden painosta sekä tämän direktiivin mukaisesti kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys-, uudelleenkäyttö-, (jos mahdollista, myös uudelleen käytettyjen kokonaisten laitteiden), hyödyntämis- kierrätys- ja maastavientimääristä.

(25) Jäsenvaltiot voivat päättää panna tietyt tämän direktiivin säännökset täytäntöön toimivaltaisten viranomaisten ja asianomaisten talouden sektorien välisin sopimuksin, edellyttäen että erityisvaatimukset täytetään. ▐

(26) Sisämarkkinoiden toiminnan esteiden vähentämiseksi hallinnollista taakkaa olisi kevennettävä standardoimalla rekisteröinti- ja raportointimenettelyt ja estämällä moninkertaisten kustannusten syntyminen siksi, että rekisteröinti on tehtävä moneen kertaan eri jäsenvaltioissa. Erityisesti vaatimusta, että tuottajalla on oltava sääntömääräinen kotipaikka jäsenvaltiossa, ei saisi enää asettaa sähkö- ja elektroniikkalaitteiden markkinoille saattamisen ehdoksi kyseisessä jäsenvaltiossa. Sen sijaan tässä jäsenvaltiossa asuvan paikallisen laillisen edustajan nimeämisen olisi riitettävä. Tämän lainsäädännön käytännön täytäntöönpanon kannalta jäsenvaltioiden on pystyttävä yksilöimään tuottaja, joka on vastuussa tuotteesta, ja jäljittämään toimitusketju lopullisesta jakelijasta alkaen. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että jakelija, joka saattaa laitteen ensi kertaa markkinoille jäsenvaltion alueella (unionin sisäinen kauppa), joko tekee sopimuksen tuottajan kanssa tai huolehtii laitteen rekisteröinnistä sekä tästä laitteesta aiheutuvan romun käsittelyn rahoittamisesta.

(27) Jotta tämän direktiivin säännökset voidaan mukauttaa tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen ja jotta voidaan päättää muista tarvittavista toimenpiteistä ▐, komissiolle olisi siirrettävä toimivalta antaa delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti siirtymäjärjestelyistä, liitteiden mukauttamisesta, noudattamisen tarkastamista ja valvontaa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, rahallisten vakuuksien määrän laskemista koskevista vähimmäisvaatimuksista ja laskentamenetelmästä, ”hyvin pienikokoisen sähkö- ja elektroniikkalaiteromun” ja ”pinta-alaltaan hyvin pienissä tiloissa toimintaansa harjoittavien mikroyritysten” määritelmästä, rekisteröinnin ja raportoinnin muodosta, kertomusten laadintavälistä sekä tämän direktiivin täytäntöönpanosta laadittavia kertomuksia koskevien sääntöjen tarkistuksista .

(28) Velvollisuus saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan niitä säännöksiä, joilla muutetaan aikaisempien direktiivien sisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu aikaisempiin direktiiveihin.

(29) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä VI olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja alettava soveltaa niitä.

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Kohde

Tässä direktiivissä säädetään toimenpiteistä, joilla suojellaan ympäristöä ja ihmisten terveyttä ehkäisemällä tai vähentämällä sähkö- ja elektroniikkalaitteista peräisin olevan jätteen syntymisen ja jätehuollon aiheuttamia kielteisiä haittavaikutuksia sekä vähentämällä materiaalien käytöstä aiheutuvia kokonaisvaikutuksia ja parantamalla tällaisen käytön tehokkuutta noudattaen direktiivin 2008/98/EY 1 ja 4 artiklaa. Tässä direktiivissä edellytetään, että kaikki tuotteen elinkaareen osallistuvat toimijat parantavat ympäristöstandardejaan, jolloin ne vaikuttavat osaltaan kestävään tuotantoon ja hyödyntämiseen.

2 artikla

Soveltamisala

1. Jollei 3 kohdasta muuta johdu, tätä direktiiviä sovelletaan kaikkiin sähkö- ja elektroniikkalaitteisiin ▐.

2. Tätä direktiiviä sovelletaan siten, ettei rajoiteta turvallisuus- ja terveys- tai kemikaalilainsäädännön, erityisesti kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) sekä Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (14), eikä erityisen jätehuoltoa tai tuotesuunnittelua koskevan unionin lainsäädännön vaatimusten soveltamista.

3. Tätä direktiiviä ei sovelleta ▐

a) laitteisiin , jotka ovat tarpeen jäsenvaltioiden keskeisten turvallisuusetujen suojaamisessa, mukaan luettuna aseet, ammukset ja sotatarvikkeet, joita ei ole suunniteltu erityisesti sotilaalliseen käyttöön.

b) laitteisiin , jotka on erityisesti suunniteltu osaksi muuntyyppistä laitetta, joka ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan ja jotka voivat toimia ainoastaan osana tätä toista laitetta. ▐

c) suuriin kiinteisiin asennuksiin;

d) suuriin kiinteisiin teollisuustyökaluihin;

e) yksinomaan ammattikäyttöön tarkoitettuihin liikkuviin koneisiin;

f) henkilöiden tai tavaroiden kuljetukseen käytettävään kalustoon;

g) aurinkosähkömoduuleihin;

h) hehkulamppuihin;

i) implantoitaviin ja infektoituviin lääkinnällisiin laitteisiin.

Komissio esittää viimeistään … (15) ja sen jälkeen joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa tarkastellaan tämän direktiivin soveltamisalaa ja erityisesti sitä, olisiko aurinkosähkömoduulit sisällytettävä direktiivin soveltamisalaan. Aurinkosähkömoduuleja koskevassa kertomuksen osassa on arvioitava erityisesti tehokasta keräämistä ja saavutettuja kierrätysasteita. Kertomuksen perusteella komissio laatii tarvittaessa ehdotuksen.

▐

3 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) ”sähkö- ja elektroniikkalaitteella” ▐ laitetta, joka toimiakseen asianmukaisesti tarvitsee sähkövirtaa tai sähkömagneettista kenttää tai joka on tarkoitettu tällaisen virran tai kentän synnyttämiseen, siirtämiseen tai mittaamiseen ja joka on suunniteltu käytettäväksi enintään 1 000 voltin vaihtojännitteellä tai enintään 1 500 voltin tasajännitteellä;

b) ”sähkö- ja elektroniikkalaiteromulla” sähkö- ja elektroniikkalaitteita, jotka ovat direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua jätettä, mukaan lukien kaikki komponentit, osakokoonpanot ja kuluvat materiaalit, jotka ovat osa tuotetta silloin, kun se poistetaan käytöstä;

c) ”lääkinnällisellä laitteella” lääkinnällisistä laitteista 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun direktiivin 93/42/ETY (16) tai in vitro-diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista 27 päivänä lokakuuta 1998 annetun direktiivin 98/79/EY (17) soveltamisalaan kuuluvia sähkölaitteita.

d) ”ehkäisemisellä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 12 kohdassa tarkoitettua ehkäisemistä;

e) ”uudelleenkäytöllä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 13 kohdassa tarkoitettua uudelleenkäyttöä;

f) ”valmistelulla uudelleenkäyttöä varten” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 16 kohdassa tarkoitettua uudelleenkäytön valmistelua;

g) ”kierrätyksellä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 17 kohdassa tarkoitettua kierrätystä;

h) ”hyödyntämisellä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 15 kohdassa tarkoitettua hyödyntämistä;

i) ”loppukäsittelyllä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 19 kohdassa tarkoitettua loppukäsittelyä;

j) ”käsittelyllä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 14 kohdassa tarkoitettua käsittelyä;

k) ”tuottajalla” käytetystä myyntitavasta riippumatta, mukaan lukien kuluttajansuojasta etäsopimuksissa 20 päivänä toukokuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/7/EY (18) tarkoitettu etäkauppa, kaikkia niitä luonnollisia tai oikeushenkilöitä, jotka i) valmistavat sähkö- ja elektroniikkalaitteita omalla nimellään tai tavaramerkillään, tai jotka ovat suunnitteluttaneet ja valmistuttaneet sähkö- ja elektroniikkalaitteita ja saattavat ne markkinoille omalla nimellään tai tavaramerkillään, ii) myyvät omalla nimellään tai tavaramerkillään edelleen muiden toimittajien tuottamia laitteistoja, kuitenkin siten, että jälleenmyyjää ei katsota tuottajaksi, jos tuottajan tuotemerkki esiintyy laitteistossa i alakohdassa tarkoitetulla tavalla, tai iii) ovat sijoittautuneet unioniin ja saattavat ammattimaisesti unionin markkinoille unionin ulkopuolelta tuotuja sähkö- ja elektroniikkalaitteita. Henkilöä, joka yksinomaan tarjoaa rahoitusta rahoitussopimuksen perusteella, ei pidetä tuottajana, ellei hän toimi myös tuottajana edellä i–iii alakohdassa tarkoitetulla tavalla;

l) ”jakelijalla” toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista tai oikeushenkilöä, joka asettaa sähkö- ja elektroniikkalaitteen saataville markkinoille;

m) ”kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromulla” kotitalouksista peräisin olevaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromua tai kaupasta, teollisuudesta, laitoksista tai muualta peräisin olevaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromua, joka laatunsa ja määränsä vuoksi on samankaltaista kuin kotitalouksista peräisin oleva , sekä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua, jota ovat voineet käyttää sähkö- ja elektroniikkalaitteina sekä yksityiset kotitaloudet että muut käyttäjät kuin yksityiset kotitaloudet ;

n) ”vaarallisella jätteellä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vaarallista jätettä.

o) ”rahoitussopimuksella” laina-, leasing-, vuokraus- tai osamaksusopimusta tai -järjestelyä, joka liittyy laitteeseen, riippumatta siitä, määrätäänkö kyseisessä sopimuksessa tai järjestelyssä taikka lisäsopimuksessa tai -järjestelyssä, että laitteen omistusoikeus siirtyy tai voi siirtyä.

p) ”asettamisella saataville markkinoille” tuotteen toimittamista unionin markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua, kulutusta tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta;

q) ”markkinoille saattamisella” tuotteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionin markkinoilla;

r) ”poistokäsittelyllä” manuaalista, mekaanista, kemiallista tai metallurgista käsittelyä, jonka tuloksena vaaralliset aineet, valmisteet tai komponentit saadaan käsittelyprosessin lopuksi talteen tunnistettavissa olevana virtana tai virran tunnistettavissa olevana osana. Ainetta, valmistetta tai osaa pidetään tunnistettavissa olevana, jos sitä voidaan seurata ympäristön kannalta turvallisen käsittelyn todentamiseksi.

s) ”keräyksellä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 10 kohdassa tarkoitettua keräystä;

t) ”erilliskeräyksellä” direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 11 kohdassa tarkoitettua erilliskeräystä;

u) ”suurilla kiinteillä asennuksilla” sellaisten erityyppisten laitteiden tai mahdollisesti muiden kojeiden erityistä yhdistelmää, joka on koottu ja asennettu pysyvään käyttöön ennalta määrätyssä paikassa. Yhdistelmään ei sisälly valaistustuotteita;

v) ”suurilla kiinteillä teollisuustyökaluilla” koneiden, laitteiden ja/tai komponenttien kokoonpanoa, joka on suunniteltu käytettäväksi yhdessä suorittamaan tiettyä tehtävää teollisuudessa, joiden asennuksesta vastaavat ammattilaiset ja joiden sijoituspaikka on pysyvä koko käyttövaiheen ajan;

w) ”liikkuvalla työkoneella” konetta, jonka toiminta vaatii joko liikkumista työskentelyn yhteydessä taikka jatkuvaa tai jaksoittaista liikkumista peräkkäisten kiinteiden työskentelypaikkojen välillä tai jota käytetään ilman, että sitä siirrellään, mutta jossa voi olla paikasta toiseen siirtämistä helpottavat varusteet;

x) ”liikennevälineellä” ajoneuvoa, joka on tarkoitettu henkilöiden tai tavaroiden kuljetukseen, kuten henkilöautoja, linja-autoja, kuorma-autoja, raitiovaunuja, junia, laivoja ja lentokoneita;

y) ”aurinkosähkömoduuleilla” ainoastaan moduuleita, jotka on tarkoitettu käytettäviksi järjestelmässä, joka suunnitellaan, kootaan ja asennetaan tiettyyn paikkaan julkisiin, kaupallisiin tai yksityisiin tarkoituksiin tapahtuvaa jatkuvaa sähköntuotantoa varten.

4 artikla

Tuotesuunnittelu

Jäsenvaltioiden on unionin tuotelainsäädännön, myös direktiivin 2009/125/EY , mukaisesti edistettävä tuottajien ja kierrättäjien yhteistyötä sekä sellaisiin toimenpiteisiin ryhtymistä , joilla edistetään sellaista sähkö- ja elektroniikkalaitteiden suunnittelua ja valmistusta, jolla helpotetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun sekä sen osien ja materiaalien uudelleenkäyttöä, purkamista ja hyödyntämistä. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta tuottajat eivät estä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun uudelleenkäyttöä käyttämällä erityisiä suunnittelusta johtuvia ominaisuuksia tai valmistusmenetelmiä, paitsi jos tällaisilla erityisillä suunnittelusta johtuvilla ominaisuuksilla tai valmistusmenetelmillä saavutetaan esimerkiksi ympäristönsuojelun tai turvallisuusmääräysten kannalta ylivoimaista hyötyä. Tuotteiden ekologista suunnittelua koskevat vaatimukset, joilla helpotetaan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun uudelleenkäyttöä, purkamista ja hyödyntämistä sekä vähennetään vaarallisten aineiden päästöjä, on vahvistettava direktiivin 2009/125/EY nojalla hyväksyttävien täytäntöönpanotoimien yhteydessä viimeistään 31 päivään joulukuuta 2014.

5 artikla

Erilliskeräys

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki sähkö- ja elektroniikkalaiteromu kerätään erikseen sekoittamatta sitä kookkaisiin jätteisiin tai lajittelemattomiin kotitalousjätteisiin ja että käsittelemätöntä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua ei viedä kaatopaikoille eikä poltettavaksi, jotta saavutetaan korkea keräysaste sähkö- ja elektroniikkalaiteromun erilliskeräyksessä ja kaikenlaisen sähkö- ja elektroniikkalaiteromun asianmukaisessa käsittelyssä erityisesti otsonikerrosta heikentäviä aineita ja fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävien jäähdytys- ja pakastuslaitteiden , elohopeaa sisältävien lamppujen ja pienten laitteiden osalta.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta, että

a) on perustettu järjestelmiä, joiden avulla loppukäyttäjät ja jakelijat voivat palauttaa tällaisen romun vähintään maksutta. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarvittavia keräyspisteitä on käytettävissä erityisesti väestötiheyteen nähden riittävästi;

b) jakelijat ovat uutta tuotetta toimittaessaan vastuussa sen varmistamisesta, että tällainen romu voidaan palauttaa jakelijalle vähintään maksutta lukumääräisen vastaavuuden pohjalta, edellyttäen että romu vastaa tyypiltään myytyä laitetta ja sitä on käytetty samaan tarkoitukseen. Jäsenvaltiot voivat poiketa tästä säännöksestä, jos varmistetaan, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromun palauttaminen ei täten tule loppukäyttäjän kannalta vaikeammaksi ja että järjestelyt säilyvät maksuttomina loppukäyttäjille. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tämän säännöksen käyttämisestä komissiolle;

c) tuottajat voivat perustaa ja käyttää muista erillisiä ja/tai yhteisiä palautusjärjestelmiä kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromulle edellyttäen, että järjestelmät ovat tämän direktiivin tavoitteiden mukaisia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta a ja b alakohdan soveltamista;

d) kansalliset tai unionin terveys- ja turvallisuusstandardit huomioon ottaen a ja b alakohdan mukaisesta palautuksesta voidaan kieltäytyä sellaisen sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta, joka on saastunut ja aiheuttaa siten henkilöstölle terveys- tai turvallisuusriskin. Jäsenvaltioiden on säädettävä tällaista sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevista erityisjärjestelyistä.

Jäsenvaltiot voivat säätää erityisjärjestelyistä sähkö- ja elektroniikkalaiteromun palauttamiseksi edellä a ja b alakohdan mukaisesti, jos laitteet eivät sisällä oleellisia komponentteja tai jos ne sisältävät muuta jätettä kuin sähkö- ja elektroniikkalaiteromua.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet huolehtivat muun kuin kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräämisestä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan soveltamista.

6 artikla

Kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely ja kuljetus

1. Jäsenvaltioiden on kiellettävä käsittelemättömän erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely ja valvottava, että kieltoa noudatetaan .

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys ja kuljetus suoritetaan niin, että uudelleenkäyttö ja kierrätys sekä vaarallisten aineiden eristäminen voidaan optimoida. Jäsenvaltioiden on kokonaisten laitteiden uudelleenkäytön optimoimiseksi varmistettava myös, että keräysjärjestelmät mahdollistavat uudelleenkäytettäviksi kelpaavien laitteiden erottelemisen erilliskerätystä sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta keräyspisteissä ennen kaikkea kuljetusta.

7 artikla

Keräystavoitteet

1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että vähintään 85 prosenttia jäsenvaltioissa tuotetusta sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta kerätään vuodesta 2016 alkaen , sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 1 kohdan soveltamista. ▐

Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromua kerätään vuodesta 2012 alkaen vähintään 4 kg henkeä kohti tai sama painomäärä kuin kyseisessä jäsenvaltiossa kerättiin sähkö- ja elektroniikkalaiteromua vuonna 2010 sen mukaan, kumpi määristä on suurempi.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrää lisätään asteittain vuosina 2012–2016.

Jäsenvaltiot voivat asettaa itselleen kunnianhimoisempia keräystavoitteita, jolloin niiden on ilmoitettava tästä komissiolle.

Keräystavoitteet on saavutettava vuosittain.

Jäsenvaltioiden on esitettävä parannussuunnitelmat komissiolle viimeistään … (19) .

2. Todetakseen, että vähimmäiskeräystavoite on saavutettu, jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianomaiset toimijat ilmoittavat 16 artiklanmukaisesti jäsenvaltioille maksutta vuosittain tiedot sellaisesta sähkö- ja elektroniikkaromusta, joka

a) on valmisteltu uudelleenkäyttöä varten tai jonka mikä tahansa toimija on lähettänyt käsittelylaitoksiin,

b) on tuotu 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin takaisinottopaikkoihin,

c) on tuotu 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuille jakelijoille,

d) on kerätty erikseen valmistajan tai sen nimissä toimivan kolmannen osapuolen toimesta, tai

e) on kerätty erikseen jollakin muulla tavalla.

3. Jäljempänä olevan 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin voidaan delegoiduilla säädöksillä säätää 31 päivään joulukuuta 2015 saakka säädettyä määräaikaa koskevista siirtymäjärjestelyistä, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon 1 kohdassa säädettyjen tavoitteiden täyttämisessä jäsenvaltioissa esiintyvät vaikeudet, jotka aiheutuvat erityisistä kansallisista olosuhteista.

4. Komissio hyväksyy 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoiduilla säädöksillä yhteisen menetelmän kussakin jäsenvaltiossa syntyvän sähkö- ja elektroniikkalaiteromun painomäärän selvittämiseksi. Menetelmän on sisällettävä yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat soveltamista ja laskentamenetelmiä, joilla varmistetaan 1 kohdassa vahvistettujen tavoitteiden noudattaminen.

▐

5. Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat komission kertomuksen, johon sisältyy tarvittaessa myös ehdotus, perusteella 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä uudelleen 1 kohdassa tarkoitettua keräysastetta ja määräaikaa myös jäähdytys- ja pakastuslaitteiden , lamppujen, myös hehkulamppujen, ja pienten laitteiden erilliskeräystä koskevan keräystavoitteen osalta.

8 artikla

Käsittely

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki kerätty sähkö- ja elektroniikkalaiteromu käsitellään.

Komissio pyytää viimeistään … (20) , että Euroopan standardisointijärjestöt laativat ja hyväksyvät eurooppalaiset standardit sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräystä, varastointia, kuljetusta, käsittelyä, kierrätystä ja korjausta sekä uudelleenkäytettäväksi valmistelua varten. Standardien on ilmennettävä uusinta tekniikkaa.

Viittaus standardeihin on julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräys, varastointi, kuljetus, käsittely, kierrätys ja korjaus sekä käsittely uudelleenkäyttöä varten on toteutettava raaka-aineita säästäen ja sähkö- ja elektroniikkalaitteissa olevia arvokkaita aineita kierrättäen, jotta voidaan parantaa hyödykkeiden saantia unionissa.

2. Muun kuin uudelleenkäyttöön valmistelevan käsittelyn on sisällettävä vähintään kaikkien nesteiden poisto ja valikoiva käsittely liitteen III mukaisesti.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet perustavat sähkö- ja elektroniikkalaiteromun hyödyntämisjärjestelmiä käyttäen parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa. Tuottajat voivat perustaa järjestelmät muista erillään tai yhteisesti. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että keräys- tai käsittelytoimia suorittavat laitokset ja yritykset varastoivat ja käsittelevät sähkö- ja elektroniikkalaiteromun liitteessä IV säädettyjen teknisten vaatimusten mukaisesti.

4. Komissio hyväksyy 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoiduilla säädöksillä liitteen III muutoksia sisällyttääkseen siihen muita käsittelytekniikoita, joilla varmistetaan ainakin sama ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun taso. ▐ Komissio arvioi mahdollisimman pian, onko matkapuhelinten painettuja piirilevyjä ja nestekidenäyttöjä koskevia kohtia syytä muuttaa. Komissio arvioi mahdollisimman pian, onko tarpeen tehdä liitteeseen III muutoksia, joilla puututaan asian kannalta merkityksellisiin nanomateriaaleihin.

5. Jäsenvaltiot voivat ympäristönsuojelutarkoituksia varten asettaa laadullisia vähimmäisnormeja kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelylle.

Jäsenvaltioiden, jotka ottavat käyttöön tällaisia laadullisia normeja, on ilmoitettava tästä komissiolle, joka julkaisee nämä normit.

6. Jäsenvaltioiden on rohkaistava käsittelylaitoksia ja -yrityksiä ottamaan käyttöön sertifioituja ympäristön hallintajärjestelmiä noudattaen organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) 25 päivänä marraskuuta 2009 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1221/2009 (21).

9 artikla

Luvat ja tarkastukset

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käsittelytoimia toteuttavat laitokset ja yritykset hankkivat luvan toimivaltaisilta viranomaisilta direktiivin 2008/98/EY 23 artiklan mukaisesti.

2. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun hyödyntäminen voidaan vapauttaa direktiivin 2008/98/EY 24 artiklan b kohdassa tarkoitetusta lupavaatimuksesta, jos toimivaltaiset viranomaiset suorittavat ennen rekisteröintiä tarkastuksen kyseisen direktiivin 13 artiklan noudattamisen varmistamiseksi.

Tarkastuksessa on varmistettava seuraavat asiat:

a) käsiteltävän jätteen laji ja määrä;

b) noudatettavat yleiset tekniset vaatimukset; ja

c) toteutettavat turvatoimet.

Tarkastus on tehtävä vähintään kerran vuodessa, ja jäsenvaltioiden on toimitettava sen tulokset komissiolle.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu lupa tai rekisteröinti sisältää kaikki ehdot, jotka ovat tarpeen 8 artiklan 2,3 ja 5 kohdan vaatimusten noudattamiseksi sekä 11 artiklassa asetettujen hyödyntämistä koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi.

10 artikla

Sähkö- ja elektroniikkaromun siirrot

1. Käsittelytoimet voidaan toteuttaa myös kyseisen jäsenvaltion tai unionin ulkopuolella edellyttäen, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromun siirrossa noudatetaan jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1013/2006 (22).

2. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun, joka on viety unionista asetuksen (EY) N:o 1013/2006 ja asetuksen (EY) N:o 1013/2006 liitteessä III tai IIIA lueteltujen tietyntyyppisten jätteiden viennistä hyödynnettäväksi maihin, joihin ei sovelleta OECD:n päätöstä jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen valvonnasta 29 päivänä marraskuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1418/2007 (23) mukaisesti katsotaan täyttävän tämän direktiivin 11 artiklassa säädetyt velvoitteet ja tavoitteet ainoastaan, jos maastaviejä voi ennen siirtämistä osoittaa todennettavissa olevien todisteiden avulla , että hyödyntäminen, valmistelu uudelleenkäyttöä varten ja kierrätys tapahtuvat tämän direktiivin vaatimuksia vastaavalla tavalla. Kyseisten samanarvoisten vaatimusten noudattaminen on vahvistettava hyödyntämisen, uudelleenkäsittelyyn valmistelun tai kierrätyksen jälkeen.

3. Jäsenvaltiot eivät saa sallia uudelleenkäytettäväksi tarkoitetun sähkö- ja elektroniikkalaitteen siirtoa, paitsi milloin tietty toimivaltainen yksityishenkilö tai oikeushenkilö on vahvistanut laitteen olevan täysin toimintakuntoinen ja siinä on tästä kertova merkki.

4. Jotta voidaan varmistaa vastaavan suojelun tason toteutuminen unionin ulkopuolella suoritettavissa käsittelytoimissa , komissio hyväksyy … (24) mennessä 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoiduilla säädöksillä yksityiskohtaisia sääntöjä 1 ja 2 kohtaa varten, erityisesti perusteita vastaavien olosuhteiden arvioimiseksi.

▐

11 artikla

Hyödyntämistavoitteet

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat täyttävät 8, 9 ja 10 artiklan mukaisesti kaiken erilliskerätyn ja käsiteltäväksi tai uudeellenkäyttöä varten valmisteltavaksi toimitetun sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta seuraavat tavoitteet 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä:

a) liitteen I A luokkiin 1 ja 4 kuuluvasta sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta, — on hyödynnettävä 85 prosenttia, ja — on kierrätettävä 75 prosenttia, ja — on valmisteltava uudelleenkäyttöä varten 5 prosenttia;

b) liitteen I A luokkaan 2 kuuluvasta sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta — on hyödynnettävä 80 prosenttia, ja — on kierrätettävä 65 prosenttia, ja — on valmisteltava uudelleenkäyttöä varten 5 prosenttia;

c) liitteen I A luokkaan 3 kuuluvasta sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta — on hyödynnettävä 75 prosenttia, ja — on kierrätettävä 50 prosenttia;

d) liitteen I A luokkaan 5 kuuluvasta sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta — on hyödynnettävä 75 prosenttia, ja — on kierrätettävä 50 prosenttia, ja — on valmisteltava uudelleenkäyttöä varten 5 prosenttia;

e) liitteen I A luokkaan 6 kuuluvasta sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta — on hyödynnettävä 85 prosenttia, ja — on kierrätettävä 75 prosenttia, ja — on valmisteltava uudelleenkäyttöä varten 5 prosenttia;

f) kaasunpurkauslampuista on ▐ kierrätettävä 80 prosenttia .

2. Nämä tavoitteet lasketaan prosentuaalisena osuutena sellaisen hyödyntämislaitoksiin lähetetyn erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun painosta , joka on tosiasiallisesti hyödynnetty, käytetty uudelleen ja kierrätetty . Hyödyntämislaitoksissa toteutettavia varastointi-, lajittelu- ja esikäsittelytoimia ei oteta mukaan laskettaessa sitä, onko tavoitteet täytetty.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava näiden tavoitteiden laskemista varten, että tuottajat tai heidän nimissään toimivat kolmannet osapuolet pitävät kirjaa käsittelylaitokseen tulevan ja sieltä lähtevän ja hyödyntämis- tai kierrätyslaitokseen tulevien ja sieltä lähtevien (kokonaisprosenttiosuutena ilmaistuna) käytettyjen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrästä, niiden sisältämistä komponenteista, materiaaleista tai aineista.

4. Jäsenvaltioiden on edistettävä uusien hyödyntämis-, kierrätys- ja käsittelymenetelmien kehittämistä.

12 artikla

Kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitus

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat rahoittavat 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti perustettuihin keräyspisteisiin jätetyn kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun osalta ainakin sen keräyksen, käsittelyn, hyödyntämisen ja ympäristöä säästävän loppukäsittelyn. Lisäksi jäsenvaltioiden on tarvittaessa varmistettava, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyksen parantamiseksi uusien sähkö- ja elektroniikkalaitteiden myynnin yhteydessä kootaan riittävästi rahoitusvaroja aiheuttamisperiaatteen mukaisesti (jolloin aiheuttajiksi on katsottava vähittäismyyjät, kuluttajat ja tuottajat, mutta ei tavallisia veronmaksajia) sähkö- ja elektroniikkalaiteromun kotitalouksista keräämisestä koituvien kustannusten kattamiseksi, myös niiden kustannusten, jotka aiheutuvat keräyspisteiden hoitamisesta ja sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käsittelyä koskevista valistuskampanjoista. Nämä rahoitusvarat ovat vain niiden toimijoiden käytettävissä, joilla on lainsäädännöllinen velvoite kerätä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua.

Kun tällaiset toimijoille aiheutuvat kustannukset katetaan täysimääräisesti ensimmäisen alakohdan mukaisesti kerätyin rahoitusvaroin, kyseiset toimijat, olivatpa ne kuntia tai yksityisiä keräyspisteitä, luovuttavat kaiken kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun tuottajien vastuujärjestelmille.

Sähkö- ja elektroniikkalaiteromun kotitalouksista keräyspisteisiin kokoamisen rahoittaminen ei saa langeta yksittäisen tuottajan rahoitusvastuulle, kuten 2 kohdassa edellytetään.

Jäsenvaltiot voivat säätää täydentäviä määräyksiä keräyksen ja keräyslaitosten kustannuksia koskevista laskentamenetelmistä.

2. Niiden tuotteiden osalta, jotka on saatettu markkinoille 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen, kunkin tuottajan on osallistuttava 1 kohdassa tarkoitettujen toimien rahoittamiseen omista tuotteistaan aiheutuvien jätteiden osalta. Tuottaja voi valita, täyttääkö se tämän velvollisuuden muista erillään vai liittymällä yhteiseen järjestelmään. Tuottaja voi täyttää velvollisuutensa joko yhdellä näistä toimintatavoista tai niiden yhdistelmällä. Yhteisissä järjestelmissä on otettava käyttöön erilaiset maksut tuottajille riippuen siitä, miten helposti tuotteet ja niiden sisältämät strategiset raaka-aineet voidaan kierrättää.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin tuottaja asettaa tuotteen markkinoille saattaessaan vakuuden, joka osoittaa, että koko sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitus on kunnossa ja että tuottaja merkitsee tuotteensa selvästi 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tällaisella vakuudella varmistetaan, että tätä tuotetta koskevien 1 kohdassa tarkoitettujen toimien rahoitus on kunnossa. Vakuus voidaan asettaa joko siten, että tuottaja osallistuu asianmukaisiin sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitusjärjestelmiin, tai kierrätysvakuutuksella taikka suljetulla pankkitilillä. Tuotteiden käyttöiän loppua koskeva rahallinen vakuus on laskettava siten, että varmistetaan tuottajan tuotteen todellisten käyttöiän päättymiseen liittyvien kustannusten sisällyttäminen ottaen huomioon 8 artiklassa tarkoitetut käsittelyä ja kierrätystä koskevat vähimmäisvaatimukset.

3. Jotta voidaan mahdollistaa 2 kohdassa vahvistettujen rahallista vakuutta koskevien vaatimusten täyttämisen osoittava yhdenmukainen lähestymistapa, komissio vahvistaa … (25) mennessä 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoiduilla säädöksillä kyseisten vakuuksien määrän laskemista koskevat vähimmäisvaatimukset ja laskentamenetelmän ja vahvistaa ohjeet niiden todentamista ja tarkastamista varten.

Kyseisillä vähimmäisvaatimuksilla on varmistettava ainakin, että

a) vakuudella sisällytetään hintaan tuottajan tuotteen käyttöiän päättyessä aiheutuvat todelliset kustannukset, ottaen huomioon käsittelyä ja kierrätystä koskevat vaatimukset;

b) tuottajan velvoitteeseen liittyvät kustannukset eivät siirry muille toimijoille, ja

c) vakuus on voimassa tulevaisuudessa ja että sitä voidaan käyttää kierrätysvelvoitteen täyttämiseen, jos tuottaja on maksukyvytön.

4. Markkinoille ennen 13 päivää elokuuta 2005 saatetuista tuotteista peräisin olevan sähkö- ja elektroniikkalaiteromun, jäljempänä ”vanha jäte”, jätehuollosta aiheutuvien kulujen rahoitus on hankittava yhden tai useamman järjestelmän avulla, joihin kaikki kulujen syntyhetkellä markkinoilla toimivat tuottajat osallistuvat suhteellisella osuudellaan, esimerkiksi niiden laitetyypeittäin eriteltyjen markkinaosuuksien mukaisesti.

5. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat tai heidän puolestaan toimivat kolmannet osapuolet raportoivat niille keräys-, käsittely- ja loppukäsittelyjärjestelmien rahoituksesta ja kustannuksista sekä näiden järjestelmien tehokkuudesta vuosittain.

13 artikla

Muiden käyttäjien kuin kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun jätehuollon rahoitus

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat rahoittavat muiden käyttäjien kuin kotitalouksien sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräyksestä, käsittelystä, hyödyntämisestä sekä ympäristöä säästävästä loppukäsittelystä aiheutuvat kustannukset niiden tuotteiden osalta, jotka on saatettu markkinoille 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen.

Sellaisesta vanhasta jätteestä, joka korvataan uusilla vastaavilla tai saman käyttötarkoituksen omaavilla tuotteilla, aiheutuvien kustannusten rahoituksesta vastaavat asianomaisten tuotteiden tuottajat niitä toimittaessaan. Jäsenvaltiot voivat vaihtoehtoisesti säätää, että muiden käyttäjien kuin kotitalouksien on osittain tai kokonaan vastattava tästä rahoituksesta.

Muun vanhan jätteen osalta huollon rahoituksesta vastaavat muut käyttäjät kuin kotitaloudet.

2. Tuottajat ja muut käyttäjät kuin kotitaloudet voivat tehdä sopimuksia muista rahoitustavoista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän direktiivin soveltamista.

14 artikla

Keräysjärjestelmät ja käyttäjille annettavat tiedot

▐

1. Käyttäjien valistamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että jakelijat perustavat hyvin pienikokoista sähkö- ja elektroniikkalaiteromua koskevia asianmukaisia keräysjärjestelmiä. Tällaisissa keräysjärjestelmissä

a) tehdään loppukäyttäjille mahdolliseksi poistaa tällainen romu käytöstä toimittamalla se vähittäismyyjän liikkeessä sijaitsevaan helppopääsyiseen ja näkyvillä olevaan keräyspisteeseen;

b) edellytetään, että vähittäismyyjät ottavat veloituksetta takaisin hyvin pienikokoista sähkö- ja elektroniikkalaiteromua, kun ne toimittavat hyvin pienikokoisia sähkö- ja elektroniikkalaitteita;

c) ei veloiteta loppukäyttäjiä heidän poistaessaan tällaista romua käytöstä, eikä velvoiteta heitä ostamaan uutta samantyyppistä tuotetta.

Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että b ja c alakohtaa sovelletaan etämyyjiin, jotka ovat luonnollisia tai oikeushenkilöitä ja jotka direktiivissä 97/7/EY tarkoitetun etäviestintävälineen avulla saattavat markkinoille tai asettavat saataville markkinoilla sähkö- ja elektroniikkalaitteita. Etämyyjien luomassa keräysjärjestelmässä on annettava loppukäyttäjille mahdollisuus palauttaa hyvin pienikokoista sähkö- ja elektroniikkalaiteromua ilman, että heidän maksettavakseen tulee toimitus-, posti- tai muita maksuja.

Komissio hyväksyy viimeistään … (26) 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoiduilla säädöksillä ”hyvin pienikokoisen sähkö- ja elektroniikkalaiteromun” määritelmän ja ottaa tässä yhteydessä huomioon vaaran, että tällainen laiteromu jää keräämättä erikseen hyvin pienen kokonsa vuoksi.

Tässä kohdassa säädettyjä velvoitteita ei sovelleta mikroyrityksiin, jotka harjoittavat toimintaansa pinta-alaltaan hyvin pienissä tiloissa. Komissio hyväksyy viimeistään … (26) 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoiduilla säädöksillä ”pinta-alaltaan hyvin pienissä tiloissa toimintaansa harjoittavien mikroyritysten” tässä direktiivissä käytettävän määritelmän.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kotitalouksissa sähkö- ja elektroniikkalaitteita käyttävät saavat tarvittavat tiedot:

a) velvollisuudesta loppukäsitellä sähkö- ja elektroniikkalaiteromua erillään lajittelemattomista yhdyskuntajätteistä ja velvollisuudesta kerätä kaikki sähkö- ja elektroniikkalaiteromu erikseen;

b) heidän käytettävissään olevista palautus- ja keräysjärjestelmistä siten, että kannustetaan järjestämään tiedot yhteen, jotta kaikki käytettävissä olevat palautuspisteet voidaan mainita riippumatta tuottajasta, joka ne on asettanut käytettäviksi ;

c) siitä, miten he voivat vaikuttaa sähkö- ja elektroniikkalaiteromun uudelleenkäyttöön, kierrätykseen ja muunlaiseen hyödyntämiseen;

d) sähkö- ja elektroniikkalaitteissa olevista vaarallisista aineista aiheutuvista mahdollisista vaikutuksista ympäristöön ja ihmisten terveyteen;

e) liitteessä V esitetyn tunnuksen merkityksestä.

3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet edistääkseen kuluttajien osallistumista sähkö- ja elektroniikkalaiteromun keräykseen ja kannustaakseen kuluttajia helpottamaan uudelleenkäyttöä, käsittelyä ja hyödyntämistä.

4. Jotta sähkö- ja elektroniikkalaiteromun loppukäsittely yhdessä lajittelemattoman yhdyskuntajätteen kanssa saatetaan mahdollisimman vähiin ja helpotetaan sen erilliskeräystä, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat – eurooppalaisen standardin EN 50419 (27) mukaisesti – merkitsevät asianmukaisesti liitteessä V esitetyllä tunnuksella markkinoille saatetut sähkö- ja elektroniikkalaitteet. Erityistapauksissa, jos se on tuotteen koon tai toiminnan vuoksi tarpeen, tunnus merkitään sähkö- ja elektroniikkalaitteiden pakkaukseen, käyttöohjeisiin ja takuuseen.

5. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että tuottajat ja/tai jakelijat antavat kaikki 2–4 kohdassa tarkoitetut tiedot tai osan niistä esimerkiksi käyttöohjeissa tai myyntipisteissä tai valistuskampanjoissa .

15 artikla

Käsittelylaitoksille annettavat tiedot

1. Helpottaakseen sähkö- ja elektroniikkalaiteromun käyttöä sekä oikeaa ja ympäristön kannalta kestävää käsittelyä, huolto, ajantasaistaminen, uudelleenkäyttö, valmistelu uudelleenkäyttöä varten, uudistaminen ja kierrätys mukaan lukien, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että tuottajat antavat veloituksetta käsittelylaitosten mahdollisesti tarvitsemat uudelleenkäyttöön ja käsittelyyn liittyvät tiedot kaikista markkinoille saatetuista uusista sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tyypeistä yhden vuoden kuluessa niiden markkinoille saattamisesta. Mikäli uudelleenkäytöstä, käsittelystä ja kierrätyksestä vastaavat laitokset katsovat sen tarpeelliseksi tämän direktiivin säännösten noudattamista varten, näissä tiedoissa yksilöidään sähkö- ja elektroniikkalaitteiden komponentit ja materiaalit sekä vaarallisten aineiden ja valmisteiden sijainti sähkö- ja elektroniikkalaitteissa. Sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tuottajien on asetettava tiedot uudelleenkäytöstä, käsittelystä ja kierrätyksestä vastaavien laitosten saataville käsikirjojen tai sähköisten välineiden muodossa (esimerkiksi CD-ROM tai online-palvelut).

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että markkinoille saatetun sähkö- tai elektroniikkalaitteen tuottaja käy yksiselitteisesti ilmi laitteessa olevasta merkinnästä. Jotta laitteen markkinoillesaattamispäivä kävisi kiistattomasti ilmi, on laitteessa oltava erityinen merkintä, josta käy ilmi, että laite on saatettu markkinoille 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen. Tässä tarkoituksessa on sovellettava eurooppalaista standardia EN 50419.

16 artikla

Rekisteröinti, tiedottaminen ja kertomukset

1. Jäsenvaltioiden on laadittava tuottajista, myös sähkö- ja elektroniikkalaitteita etäkaupan avulla toimittavista tuottajista, rekisteri 2 kohdan mukaisesti.

Rekisterin avulla seurataan 12 ja 13 kohdan rahoitusvelvoitteiden noudattamista.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki niiden alueella toimivat tuottajat voivat toimittaa sähköisessä muodossa kansallisiin rekistereihin kaikki asiaankuuluvat tiedot, kuten raportointivaatimukset ja maksut, jotka liittyvät tuottajan toimiin muissa jäsenvaltioissa.

Rekisterien on oltava yhteentoimivia, jotta niiden välillä voidaan vaihtaa tällaisia tietoja, kuten tietoja kansallisille markkinoille saatettujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden määristä sekä tietoja , jotka mahdollistavat sen, että unionin sisäisiin tavara- tai sähkö- ja elektroniikkalaiteromujen siirtoihin liittyviä maksuja voidaan välittää.

3. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että valmistaja, joka tuo sähkö- ja elektroniikkalaitteita markkinoille kyseisessä jäsenvaltiossa ja jolla ei ole asuinpaikkaa kyseisessä jäsenvaltiossa, pystyy nimeämään tässä jäsenvaltiossa asuvan paikallisen laillisen edustajan, joka vastaa sen tästä direktiivistä johtuvista velvoitteista.

4. Komissio hyväksyy rekisteröintiä, tiedottamista ja kertomusten antamista koskevan järjestelmän asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoiduilla säädöksillä rekisteröinnin muodon ja kertomusten laadintavälin. Rekisteröinnistä ja raportoinnista on käytävä ilmi vähintään seuraavat tiedot:

a) kansallisille markkinoille saatettavien sähkö- ja elektroniikkalaitteiden määrä;

b) laitteiden tyypit;

c) merkit;

d) luokat;

e) tarvittaessa takuu.

5. Rekisterin pitämisestä voi huolehtia 12 artiklan 2 kohdan nojalla muodostettu tuottajien yhteinen järjestelmä.

6. Jäsenvaltioiden on koottava vuotuiset tiedot, mukaan lukien selvityksiin perustuvat arviot, kussakin jäsenvaltiossa markkinoille saatettujen, kaikilla tavoin kerättyjen ja uudelleen käytettyjen, kierrätettyjen ja hyödynnettyjen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden sekä maastaviedyn erilliskerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määristä ja luokista painoina.

7. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta ja 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoista kolmen vuoden välein. Täytäntöönpanokertomuksen perustana on käytettävä sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/96/EY täytäntöönpanoa koskevien jäsenvaltioiden kertomusten pohjana käytettävästä kyselylomakkeesta 11 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyssä komission päätöksessä 2004/249/EY (28) ja säännöistä sähkö- ja elektroniikkalaiteromusta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/96/EY tavoitteiden noudattamisen valvonnasta jäsenvaltioissa ja tietojen toimittamismuodoista 3 päivänä toukokuuta 2005 tehdyssä komission päätöksessä 2005/369/EY (29) vahvistettua kyselylomaketta. Kertomus on toimitettava komissiolle viimeistään yhdeksän kuukauden kuluessa sen kolmivuotiskauden päättymisestä, jota se koskee.

Ensimmäinen kolmivuotiskertomus koskee vuosia 20xx–20xx.

Komissio julkaisee kertomuksen tämän direktiivin täytäntöönpanosta yhdeksän kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut jäsenvaltioiden kertomukset.

17 artikla

Talouden toimijoita koskevat tiedot

Jäsenvaltioiden on perustettava järjestelmiä sen varmistamiseksi, että sääntelyviranomaiset, tuottajat ja jakelijat saavat tiedot, joilla ne voivat tunnistaa

a) kaikki talouden toimijat, jotka ovat toimittaneet niille sähkö- ja elektroniikkalaitteita;

b) kaikki talouden toimijat, joille ne ovat toimittaneet sähkö- ja elektroniikkalaitteita.

18 artikla

Mukauttaminen tieteen ja tekniikan kehitykseen

Komissio voi hyväksyä 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoituja säädöksiä 16 artiklan 7 kohdan ja liitteiden mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen ▐.

Komissio kuulee muun muassa sähkö- ja elektroniikkalaitteiden tuottajia, kierrättäjiä, käsittelijöitä sekä ympäristö-, työntekijä- ja kuluttajajärjestöjä ennen liitteiden muuttamista.

▐

19 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Siirretään komissiolle valta antaa 7, 8, 10, 12, 14, 16, 18 ja 23 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä määräämättömäksi ajaksi.

2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 20 ja 21 artiklassa säädettyjä ehtoja.

20 artikla

Säädösvallan siirron peruuttaminen

1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi peruuttaa 7, 8, 10, 12, 14, 16, 18 ja 23 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.

2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä ja ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee, ja mainitsee mahdolliset peruuttamisen syyt.

3. Peruuttamispäätös lopettaa päätöksessä mainitun säädösvallan siirron. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten voimassaoloon. Päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

21 artikla

Delegoitujen säädösten vastustaminen

1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella.

2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä.

Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa kyseistä säädöstä.

3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.

22 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on vahvistettava säännöt tämän direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava niiden täytäntöönpano kaikin tarvittavin toimenpitein. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on annettava kyseiset säännökset komissiolle tiedoksi viimeistään 24 artiklassa tarkoitettuna päivänä ja ilmoitettava niihin vaikuttavista mahdollisista myöhemmistä muutoksista viipymättä.

23 artikla

Tarkastukset ja seuranta

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat tarkastukset ja seuranta tämän direktiivin soveltamisen todentamiseksi.

Tarkastusten alaisia ovat ainakin markkinoille tuotujen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden ilmoitetut määrät, joiden perusteella määräytyy 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun rahallisen vakuuden suuruus, asetuksen (EY) N:o 1013/2006 mukaisesti unionin ulkopuolelle vietävät sähkö- ja elektroniikkalaiteromut sekä direktiivin 2008/98/EY ja tämän direktiivin liitteen III mukaisesti käsittelylaitosten toiminnot.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sellaisten käytettyjen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden, joita epäillään sähkö- tai elektroniikkalaiteromuksi, siirrot toteutetaan liitteessä II olevien ▐ vähimmäisvaatimusten mukaisesti , ja niiden on valvottava siirtoja vastaavasti .

3. Komissio voi tarkastusten ja seurannan asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi hyväksyä 19 artiklan mukaisesti sekä 20 ja 21 artiklassa säädetyin ehdoin delegoiduilla säädöksillä muita tarkastuksia ja seurantaa koskevia sääntöjä.

▐

4. Jäsenvaltioiden on perustettava hyväksyttyjä keräys- ja käsittelylaitoksia koskeva kansallinen rekisteri. Ainoastaan laitokset, joiden toiminnanharjoittajat täyttävät 8 artiklan 3 kohdassa vahvistetut vaatimukset, hyväksytään kyseiseen kansalliseen rekisteriin. Jäsenvaltioiden on julkistettava rekisterin sisältö.

5. Säilyttääkseen asemansa hyväksyttyinä käsittelylaitoksina laitosten toiminnanharjoittajien on osoitettava toimivaltaisille viranomaisille vuosittain noudattavansa tätä direktiiviä ja toimitettava toimivaltaisille viranomaisille raportit 6 ja 7 kohdan mukaisesti.

6. Keräyslaitosten toiminnanharjoittajien on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille vuosittain raportti, jonka perusteella kansalliset viranomaiset voivat verrata kerätyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrää vuosittain hyödyntämis- tai kierrätyslaitoksiin siirretyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrään. Sähkö- ja elektroniikkalaiteromua voidaan siirtää yksinomaan hyväksyttyihin hyödyntämis- ja kierrätyslaitoksiin.

7. Käsittelylaitosten toiminnanharjoittajien on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille vuosittain raportti, jonka perusteella kansalliset viranomaiset voivat verrata omistajilta tai hyväksytyiltä keräyslaitoksilta takaisin otetun sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrää tosiasiallisesti hyödynnetyn tai kierrätetyn tai 10 artiklan mukaisesti maasta viedyn sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrään.

8. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähkö- ja elektroniikkalaiteromu luovutetaan yksinomaan rekisteröidyille ja hyväksytyille keräys-, hyödyntämis- tai kierrätyslaitoksille.

24 artikla

Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan 2, 3, 5, 6, 7, 11, 14, 16, 22 ja 23 artiklan sekä liitteen II noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään … (30). Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotka ovat tarpeen tämän direktiivin 12 artiklan 2 kohdan noudattamiseksi, jotta kukin tuottaja rahoittaa ainoastaan omista, 13 päivän elokuuta 2005 jälkeen markkinoille saatetuista tuotteistaan syntyneeseen jätteeseen liittyvät toimet ja jotta 12 artiklan 2 kohdassa edellytetyt asianmukaiset rahalliset vakuudet on järjestetty.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Niissä on myös mainittava, että voimassa oleviin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin määräyksiin sisältyviä viittauksia tällä direktiivillä kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset ja maininnat tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3. Edellyttäen, että tässä direktiivissä asetetut tavoitteet saavutetaan, jäsenvaltiot voivat saattaa 8 artiklan 6 kohdan, 14 artiklan 2 kohdan sekä 15 artiklan säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään toimivaltaisten viranomaisten ja asianomaisten talouden sektorien välillä tehdyillä sopimuksilla. Tällaisten sopimusten on täytettävä seuraavat vaatimukset:

a) sopimukset ovat täytäntöönpanokelpoisia;

b) sopimuksissa määritellään tavoitteet ja niitä koskevat määräajat;

c) sopimukset julkaistaan kansallisessa virallisessa lehdessä tai muussa virallisessa asiakirjassa, johon yleisö voi samalla tavoin tutustua ja joka toimitetaan komissiolle;

d) saavutettuja tuloksia seurataan säännöllisesti, niistä ilmoitetaan toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle ja ne saatetaan yleisön saataville sopimuksen ehtojen mukaisesti;

e) toimivaltaiset viranomaiset valvovat sopimuksen avulla saavutettua edistystä; ja

f) jos sopimusta ei noudateta, jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön tämän direktiivin asiaankuuluvat säännökset laein, asetuksin tai hallinnollisin määräyksin.

4. Edellä 2 ja 7 artiklassa tarkoitettujen uudelleenarviointien lisäksi komissio antaa viimeistään … (31) Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, joka perustuu tämän direktiivin soveltamisesta saatuihin kokemuksiin. Kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotuksia tämän direktiivin muuttamiseksi.

25 artikla

Kumoaminen

Kumotaan direktiivi 2002/96/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä VI olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, … (32) alkaen, lukuun ottamatta sen 5 artiklan 5 kohtaa, joka kumotaan 31 päivästä joulukuuta 2011 alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia, liitteessä VI olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja alettava soveltaa niitä. Viittauksia kumottuihin direktiiveihin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä VII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

26 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

27 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja

(1) EUVL C 306, 16.12.2009, s. 39.

(2) EUVL C 141, 29.5.2010, s. 55.

(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 3. helmikuuta 2011.

(4) EYVL L 37, 13.2.2003, s. 24.

(5) EYVL C 138, 17.5.1993, s. 5.

(6) EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3.

(7) EUVL L 285, 31.10.2009, s. 10.

(8) EUVL L 37, 13.2.2003, s. 19.

(9) EUVL L 266, 26.9.2006, s. 1.

(10) EUVL L 286, 31.10.2009, s. 1.

(11) EUVL L 161, 14.6.2006, s. 1.

(12) EUVL L 24, 29.1.2008, s. 8.

(13) EYVL L 118, 27.4.2001, s. 41.

(14) EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1.

(15) Viiden vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

(16) EYVL L 169, 12.7.1993, s. 1 .

(17) EYVL L 331, 7.12.1998, s. 1 .

(18) EYVL L 144, 4.6.1997, s. 19.

(19) 18 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

(20) Kuusi kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta.

(21) EUVL L 342, 22.12.2009, s. 1.

(22) EUVL L 190, 12.7.2006, s. 1.

(23) EYVL L 316, 4.12.2007, s. 6.

(24) 18 kuukauden kuluttua siitä, kun tämä direktiivi on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(25) 12 kuukauden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

(26) 12 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta.

(27) Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea CENELEC hyväksyi tämän standardin maaliskuussa 2006.

(28) EUVL L 78, 16.3.2004, s. 56.

(29) EUVL L 119, 11.5.2005, s. 13.

(30) 18 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta.

(31) 5 vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta.

(32) 18 kuukautta ja yksi päivä tämän direktiivin voimaantulosta.