EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 24.9.2020 COM(2020) 593 final 2020/0265(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kryptovarojen markkinoista ja direktiivin (EU) 2019/1937 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) {SEC(2020) 306 final} - {SWD(2020) 380 final} - {SWD(2020) 381 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus on osa digitaalisen rahoituksen toimenpidepakettia, jolla pyritään edistämään ja tukemaan mahdollisuuksia, joita digitaalinen rahoitus tarjoaa innovoinnin ja kilpailun näkökulmasta, ja samalla lieventämään tällaiseen rahoitukseen liittyviä riskejä. Komission prioriteettien mukaisesti tavoitteena on Euroopan digitaalisen valmiuden kehittäminen ja kansalaisten hyväksi toimivan tulevaisuuden talouden rakentaminen. Digitaalista rahoitusta koskevaan pakettiin sisältyy EU:n rahoitusalan uusi digitaalisen rahoituksen strategia, jonka tavoitteena on varmistaa, että EU on mukana digitaalisessa muutoksessa ja edistää sitä eurooppalaisten innovatiivisten yritysten johdolla ja tuo näin digitaalisen rahoituksen hyödyt eurooppalaisten kuluttajien ja yritysten saataville. Tämän ehdotuksen lisäksi pakettiin sisältyy myös ehdotus hajautetun tilikirjan teknologiaan (DLT-teknologia) perustuvien markkinainfrastruktuurien pilottijärjestelmästä, ehdotus digitaalisesta häiriönsietokyvystä sekä ehdotus tiettyjen rahoituspalveluja koskevien EU:n sääntöjen selkeyttämiseksi tai muuttamiseksi. Yksi strategian painopistealueista on varmistaa, että EU:n rahoituspalvelujen sääntelykehys on innovaatiomyönteinen eikä muodosta esteitä uusien teknologioiden soveltamiselle. Tämä ehdotus kuuluu yhdessä DLT-pohjaista pilottijärjestelmää koskevan ehdotuksen kanssa ensimmäisiin tämän alan konkreettisiin toimiin. Kryptovarat ovat yksi lohkoketjuteknologian tärkeimmistä sovelluksista rahoituksen alalla. Komissio on tarkastellut kryptovaroihin liittyviä mahdollisuuksia ja haasteita siitä lähtien kun se julkaisi FinTech-toimintasuunnitelmansa maaliskuussa 2018. Kryptovarojen markkina-arvo kasvoi voimakkaasti vuonna 2017, ja vuoden 2017 joulukuussa komission johtava varapuheenjohtaja Valdis Dombrovskis kehotti Euroopan pankkiviranomaiselle (EPV) ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle (ESMA) osoittamassaan kirjeessä näitä muistuttumaan sijoittajia antamistaan varoituksista. Vuoden 2018 FinTech-toimintasuunnitelmassa komissio antoi EPV:lle ja ESMAlle tehtäväksi arvioida rahoituspalveluja koskevan EU:n nykyisen sääntelykehyksen sovellettavuutta ja soveltuvuutta kryptovaroihin. Tammikuussa 2019 annetussa lausunnossa todettiin, että vaikka jotkin kryptovarat voisivat kuulua EU:n lainsäädännön soveltamisalaan, sen tosiasiallinen soveltaminen kryptovaroihin ei ole aina yksinkertaista. Lisäksi lausunnossa todettiin, että voimassa olevan EU:n lainsäädännön säännökset saattavat estää DLT-teknologian käyttöä. Samalla EPV ja ESMA korostivat, että useimmat kryptovarat jäävät rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta annettua EU:n lainsäädäntöä lukuun ottamatta EU:n rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle, eikä niihin sen vuoksi sovelleta muun muassa kuluttajansuojaa, sijoittajansuojaa ja markkinoiden luotettavuutta koskevia säännöksiä, vaikka ne voivat lisätä riskejä näillä osa-alueilla. Lisäksi useat jäsenvaltiot ovat viime aikoina antaneet lainsäädäntöä kryptovaroihin liittyvistä kysymyksistä, mikä on johtanut markkinoiden pirstaloitumiseen. Viime aikoina on noussut esiin suhteellisen uusi kryptovarojen alaluokka, niin kutsutut stablecoinit, jotka ovat herättäneet huomiota sekä suuren yleisön että sääntelyviranomaisten keskuudessa eri puolilla maailmaa. Vaikka kryptovarojen markkinat ovat edelleen kooltaan vaatimattomat eivätkä tällä hetkellä aiheuta uhkaa rahoitusvakaudelle, tilanne voi muuttua globaalien stablecoinien käyttöönoton myötä. Tällaisilla stablecoineilla pyritään niiden laajempaan käyttöönottoon sisällyttämällä niihin ominaisuuksia, joiden tarkoituksena on vakauttaa niiden arvo, ja hyödyntämällä niiden promoottoreina toimivien yritysten verkostovaikutuksia. Tämän kehityksen vuoksi komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen on osana komission laajempaa digitaalistrategiaa korostanut, että tarvitaan ”jäsenvaltioiden yhteinen kryptovaluuttoja koskeva lähestymistapa sen varmistamiseksi, että niiden tarjoamat mahdollisuudet voidaan hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla ja että niiden mahdollisesti aiheuttamat uudet riskit pystytään huomioimaan”. Vaikka komissio ja neuvosto ovat todenneet, että kryptovaroihin saattaa liittyä riskejä, myös ne ilmoittivat yhteisesti joulukuussa 2019 olevansa ”sitoutuneet ottamaan käyttöön kehyksen, jonka avulla voidaan hyödyntää kryptovarojen tarjoamia mahdollisuuksia”. Euroopan parlamentti valmistelee parhaillaan rahoitusalan digitalisaatioprosessia koskevaa mietintöä, jossa keskitytään erityisesti kryptovaroihin. Jotta kaikki edellä mainitut seikat voidaan ottaa huomioon ja luoda EU:n kehys, joka mahdollistaa sekä kryptovarojen markkinat että perinteisten rahoitusvarojen tokenisaation ja DLT-teknologian laajemman käytön rahoituspalveluissa, tähän asetusehdotukseen liitetään myös muita lainsäädäntöehdotuksia. Tämän asetusehdotuksen lisäksi komissio esittää, että nykyistä rahoitusvälineiden määritelmää – joka määrittää rahoitusmarkkinadirektiivin (MiFID II) soveltamisalan – selvennetään siten, että se kattaa myös DLT-pohjaiset rahoitusvälineet, ja antaa lisäksi ehdotuksen DLT-pohjaisten markkinainfrastruktuurien pilottijärjestelmästä näitä rahoitusvälineitä varten. Pilottijärjestelmä mahdollistaa kokeilut turvallisessa ympäristössä ja tarjoaa näyttöä mahdollisia lisämuutoksia varten. Tällä ehdotuksella, joka kattaa EU:n nykyisen rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle jäävät kryptovarat sekä sähköisen rahan tokenit, on neljä toisiinsa kytkeytyvää yleistä tavoitetta. Ensimmäisenä tavoitteena on oikeusvarmuus. Jotta kryptovarojen markkinat voisivat kehittyä EU:ssa, tarvitaan vankka oikeudellinen kehys, jossa määritellään selkeästi kaikkien sellaisten kryptovarojen sääntelykohtelu, jotka eivät kuulu nykyisen rahoituspalvelulainsäädännön piiriin. Toisena tavoitteena on tukea innovointia. Jotta voidaan edistää kryptovarojen kehittämistä ja DLT-teknologian laajempaa käyttöä, on tarpeen ottaa käyttöön turvallinen ja oikeasuhteinen kehys innovoinnin ja terveen kilpailun tukemiseksi. Kolmantena tavoitteena on varmistaa asianmukainen kuluttajan- ja sijoittajansuoja ja riittävä markkinoiden luotettavuus, koska tämänhetkisen rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle jääviin kryptovaroihin liittyy monia samoja riskejä kuin tunnetumpiin rahoitusvälineisiin. Neljäntenä tavoitteena on varmistaa rahoitusvakaus. Kryptovarat kehittyvät jatkuvasti. Joidenkin kryptovarojen käyttötarkoitukset ovat melko rajalliset, ja niiden käyttö on melko vähäistä. Sen sijaan toiset kryptovarat, kuten uuden alaluokan muodostavat stablecoinit, voidaan ottaa laajalti käyttöön ja niistä voi tulla merkitykseltään systeemisiä. Tämä ehdotus sisältää suojatoimia, joilla puututaan stablecoinien rahoitusvakaudelle ja asianmukaiselle rahapolitiikalle mahdollisesti aiheuttamiin riskeihin. •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Tämä ehdotus on osa kryptovaroja ja hajautetun tilikirjan teknologiaa (DLT-teknologia) koskevaa laajempaa sääntelykehystä, ja siihen on liitetty ehdotuksia, joilla varmistetaan asetettuja sääntelytavoitteita vaarantamatta, että voimassa oleva lainsäädäntö ei muodosta esteitä uusien teknologioiden käyttöönotolle. Ehdotus perustuu laaja-alaiseen ja pitkäaikaiseen markkinoiden seurantaan ja osallistumiseen toimintapolitiikan kansainväliseen laatimistyöhön esimerkiksi finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän, rahanpesunvastaisen toimintaryhmän ja G7-ryhmän kaltaisilla foorumeilla. Osana maaliskuussa 2018 hyväksyttyä FinTech-toimintasuunnitelmaa komissio antoi Euroopan valvontaviranomaisille tehtäväksi antaa neuvoja rahoituspalveluja koskevan EU:n tämänhetkisen sääntelykehyksen sovellettavuudesta ja soveltuvuudesta kryptovaroihin. Tässä ehdotuksessa on otettu huomioon EPV:ltä ja ESMAlta saadut neuvot. •Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Kuten komission puheenjohtajan Ursula von der Leyenin poliittisissa suuntaviivoissa ja tiedonannossa ”Euroopan digitaalista tulevaisuutta rakentamassa” todetaan, on ratkaisevan tärkeää, että Eurooppa hyödyntää kaikki digiajan edut ja vahvistaa teollista ja innovointikapasiteettiaan turvallisten ja eettisten rajojen puitteissa. Lisäksi komission johtavan varapuheenjohtajan Valdis Dombrovskisin toimeksiantokirjeessä todetaan, että tarvitaan jäsenvaltioiden kanssa yhteinen lähestymistapa kryptovaluuttoihin, jotta voidaan varmistaa, että niiden tarjoamat mahdollisuudet voidaan hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla ja että niiden mahdollisesti aiheuttamat uudet riskit pystytään huomioimaan. Tämä ehdotus liittyy läheisesti lohkoketjuteknologiaa koskevaan komission laajempaan toimintapolitiikkaan, sillä kryptovarat, jotka ovat lohkoketjuteknologian pääasiallinen sovellus, liittyvät erottamattomasti lohkoketjuteknologian edistämiseen kaikkialla Euroopassa. Tällä ehdotuksella tuetaan lohkoketjuun ja DLT-teknologiaan sovellettavaa kokonaisvaltaista lähestymistapaa, jonka tavoitteena on asettaa Eurooppa lohkoketjuja koskevan innovoinnin ja niiden käyttöönoton kärkeen. Tämän alan poliittiseen työhön kuuluvat Euroopan lohkoketjuteknologian seurantakeskuksen ja foorumin perustaminen, eurooppalainen lohkoketjukumppanuus, joka yhdistää kaikki jäsenvaltiot poliittisella tasolla, sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet, joita on suunniteltu luotettujen lohkoketjusovellusten kansainvälisen järjestön (International Association for Trusted Blockchain Applications) kanssa. Tämä ehdotus on myös yhdenmukainen pääomamarkkinaunionin luomiseen tähtäävien unionin toimien kanssa. Sillä vastataan erityisesti korkean tason foorumin loppuraporttiin, jossa korostettiin sitä, että kryptovarojen potentiaalia ei ole hyödynnetty kaikilta osin, ja kehotettiin komissiota lisäämään oikeusvarmuutta ja vahvistamaan selkeät säännöt kryptovarojen käytölle. Tämä ehdotus on myös yhdenmukainen 10. maaliskuuta 2020 hyväksytyn pk-yritysstrategian kanssa, sillä myös siinä korostetaan DLT-teknologiaa ja kryptovaroja innovaatioina, joiden avulla pk-yritykset voivat olla suoraan tekemisissä sijoittajien kanssa. Lisäksi ehdotus vastaa täysin turvallisuusunionistrategiassa annettua suositusta kryptovaroja koskevan lainsäädäntökehyksen kehittämiseksi, kun otetaan huomioon näiden uusien teknologioiden kasvava vaikutus siihen, miten rahoitusvaroja lasketaan liikkeeseen, vaihdetaan, jaetaan ja hyödynnetään.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE •Oikeusperusta Tämä ehdotus perustuu SEUT-sopimuksen 114 artiklaan, jossa annetaan unionin toimielimille toimivalta antaa sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevia aiheellisia säännöksiä jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämiseksi. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on poistaa rahoituspalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamisen esteitä ja parantaa näiden markkinoiden toimintaa varmistamalla, että sovellettavat säännöt ovat täysin yhdenmukaiset. Kryptovarojen liikkeeseenlaskijat ja kryptovarapalvelun tarjoajat eivät tällä hetkellä voi täysin hyötyä sisämarkkinoiden tarjoamista eduista, koska kryptovarojen sääntelykohtelusta ei ole oikeusvarmuutta eikä EU:n tasolla ole kryptovaroja koskevaa johdonmukaista sääntely- ja valvontajärjestelmää. Muutamat jäsenvaltiot ovat jo ottaneet käyttöön räätälöidyn järjestelmän, joka kattaa jotkin kryptovarapalvelun tarjoajat tai osia niiden toiminnasta, mutta useimmissa jäsenvaltioissa tällaiset palveluntarjoajat toimivat sääntelyjärjestelmän ulkopuolella. Lisäksi yhä useammat jäsenvaltiot harkitsevat kryptovaroja ja kryptovarapalvelun tarjoajia koskevien räätälöityjen kansallisten kehysten käyttöönottoa. Unionissa käytössä olevat kryptovaroja ja kryptovarapalveluja koskevat erilaiset kehykset, säännöt ja tulkinnat haittaavat palveluntarjoajien pyrkimyksiä laajentaa toimintaansa EU:n tasolla. Näiden ominaisluonteeltaan rajatylittävien tuotteiden ja palvelujen tarjoajien on tutustuttava useiden jäsenvaltioiden lainsäädäntöön, hankittava useita kansallisia lupia tai rekisteröintejä ja noudatettava usein toisistaan poikkeavia kansallisia lakeja ja toisinaan mukautettava liiketoimintamalliaan kaikkialla unionissa. Tästä on seurauksena, että kryptovarojen alalla toimivien palveluntarjoajien kustannukset ovat suuret ja niiden toimintaympäristölle on ominaista oikeudellinen monimutkaisuus ja epävarmuus. Tämä puolestaan rajoittaa kryptovaroihin liittyvän toiminnan kehittämistä ja laajentamista unionissa. Lisäksi se, ettei monilla jäsenvaltioilla ole kryptovarapalvelun tarjoajiin sovellettavia järjestelmiä, rajoittaa rahoituksen saatavuutta ja joskus jopa mahdollisuuksia saada muita tarvittavia rahoituspalveluja, kuten pankkipalveluja, koska kryptovaroihin ja näin ollen myös kryptovarapalvelun tarjoajiin liittyy sääntelyllistä epävarmuutta. Edellä tarkoitetuista eroista on seurauksena se, että kryptovarapalvelun tarjoajilla ei ole tasapuolisia toimintaedellytyksiä, koska nämä edellytykset määräytyvät palveluntarjoajan sijainnin mukaan, ja ne aiheuttavat tämän vuoksi lisäesteitä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle. Ne myös pahentavat oikeusvarmuuden puutetta, joka yhdessä EU:n yhteisen kehyksen puuttumisen kanssa altistaa kuluttajat ja sijoittajat huomattaville riskeille. Ottamalla käyttöön yhteinen EU:n kehys voidaan luoda yhdenmukaiset toimintaedellytykset yrityksille EU:ssa. Näin voidaan poistaa toisistaan poikkeavista kansallisista sääntelypuitteista johtuvat erot, jotka johtavat markkinoiden pirstaloitumiseen, sekä vähentää alalla toimivien yritysten kustannuksia ja niiden toimintaympäristön monimutkaisuutta. Yhteinen kehys tarjoaa samalla yrityksille täyden pääsyn sisämarkkinoille ja oikeusvarmuuden, jota tarvitaan innovoinnin edistämiseksi kryptovarojen markkinoilla. Lisäksi sillä varmistetaan markkinoiden luotettavuus, tarjotaan kuluttajille ja sijoittajille asianmukainen suojan taso, varmistetaan, että kuluttajilla ja sijoittajilla on selkeä käsitys oikeuksistaan sekä taataan rahoitusvakaus. •Toissijaisuusperiaate Jäsenvaltioiden käyttämät erilaiset lähestymistavat vaikeuttavat kryptovarapalvelujen tarjoamista yli rajojen. Kansallisten lähestymistapojen lisääntyminen vaarantaa myös tasapuoliset toimintaedellytykset sisämarkkinoilla kuluttajan- ja sijoittajansuojan, markkinoiden luotettavuuden ja kilpailun näkökulmasta. Vaikka niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat ottaneet käyttöön räätälöityjä järjestelmiä kryptovaroja varten, on lievennetty eräitä riskejä, kuluttajat, sijoittajat ja markkinatoimijat muissa jäsenvaltioissa eivät edelleenkään saa suojaa joiltakin kryptovarojen aiheuttamilta merkittävimmiltä riskeiltä (kuten petoksilta, kyberhyökkäyksiltä ja markkinoiden manipuloinnilta). Tämän asetusehdotuksen kaltaisilla EU:n tason toimilla luotaisiin toimintaympäristö, jossa voitaisiin kehittää laajemmat rajatylittävät markkinat kryptovaroja ja kryptovarapalvelun tarjoajia varten ja varmistaa näin, että sisämarkkinoista saadaan täysi hyöty. Lisäksi EU:n kehyksellä vähennettäisiin huomattavasti toimintaympäristön monimutkaisuutta sekä kaikkien sidosryhmien, kuten palveluntarjoajien, liikkeeseenlaskijoiden, kuluttajien ja sijoittajien, taloudellisia ja hallinnollisia rasitteita. Palveluntarjoajia koskevien toiminnallisten vaatimusten sekä liikkeeseenlaskijoita koskevien tiedonantovaatimusten yhdenmukaistamisesta voitaisiin myös saada selkeitä kuluttajan- ja sijoittajansuojaan ja rahoitusvakauteen liittyviä etuja. •Suhteellisuusperiaate Suhteellisuusperiaatteen mukaan EU:n toiminnan sisältö ja muoto eivät saa ylittää sitä, mikä on tarpeen perussopimusten tavoitteiden saavuttamiseksi. Ehdotetuissa säännöissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen ehdotuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Ne kattavat ainoastaan sellaiset tavoitteet, joita jäsenvaltiot eivät voi saavuttaa yksin ja joiden tapauksessa hallinnolliset rasitteet ja kustannukset ovat oikeassa suhteessa asetettuihin erityisiin ja yleisiin tavoitteisiin. Ehdotettu asetus on laadittu siten, että sillä varmistetaan oikeasuhteisuus. Kaikki palvelu- ja toimintotyypit on erotettu selkeästi toisistaan niihin liittyvien riskien mukaan, jotta sääntöjen soveltamisesta aiheutuvat hallinnolliset rasitteet ovat oikeassa suhteessa riskeihin. Ehdotetussa asetuksessa asetetut vaatimukset ovat etenkin oikeassa suhteessa kyseeseen tuleviin rajallisiin riskeihin, kun otetaan huomioon markkinoiden tähänastinen suhteellisen pieni koko. Samalla ehdotuksessa asetetaan tiukemmat vaatimukset stablecoineille, joiden käyttö todennäköisesti lisääntyy nopeasti ja jotka saattavat sen vuoksi aiheuttaa sijoittajille, vastapuolille ja rahoitusjärjestelmälle suuremman riskin. •Toimintatavan valinta SEUT-sopimuksen 114 artiklassa annetaan mahdollisuus hyväksyä säädöksiä sekä asetusten että direktiivien muodossa. Tämän ehdotuksen tapauksessa sääntelytavaksi on valittu asetus, jotta voidaan vahvistaa yksi sisämarkkinoilla välittömästi sovellettavaksi tuleva sääntökokonaisuus. Ehdotetussa asetuksessa vahvistetaan yhdenmukaistetut vaatimukset liikkeeseenlaskijoille, jotka haluavat tarjota kryptovarojaan yleisölle unionissa, ja kryptovarapalvelun tarjoajille, jotka haluavat hakea toimilupaa tarjotakseen palvelujaan sisämarkkinoilla. Näihin liikkeeseenlaskijoihin ja palveluntarjoajiin ei saa soveltaa kansallisia erityissääntöjä. Näin ollen asetus on tässä tapauksessa soveltuvampi kuin direktiivi. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Ei ole. •Sidosryhmien kuuleminen

Komissio on kuullut sidosryhmiä tämän ehdotuksen valmistelun kaikissa vaiheissa. Erityisesti: i)Komissio toteutti asiaa koskevan avoimen julkisen kuulemisen (19. joulukuuta 2019 – 19. maaliskuuta 2020). ii)Komissio kuuli yleisöä alustavasta vaikutustenarvioinnista (19. joulukuuta 2019 – 16. tammikuuta 2020). iii)Komission yksiköt kuulivat jäsenvaltioiden asiantuntijoita pankki-, maksu- ja vakuutusasioita käsittelevässä asiantuntijaryhmässä (EGBPI) kahdesti (18. toukokuuta 2020 ja 16. heinäkuuta 2020). iv)Komission yksiköt järjestivät kryptovaroja koskevaa EU:n kehystä käsitelleen verkkoseminaarin osana digitaalisesta rahoituksesta vuonna 2020 järjestettyä tiedotuskampanjaa (19. toukokuuta 2020). Julkisen kuulemisen tarkoituksena oli antaa komissiolle tietoa mahdollisen kryptovaroja koskevan EU:n kehyksen kehittämistä varten. Siinä esitettiin vastaajille kysymyksiä, jotka liittyivät sekä voimassa olevan EU:n rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalaan kuulumattomiin kryptovaroihin että tämän lainsäädännön soveltamisalaan kuuluviin kryptovaroihin (esim. siirtokelpoisiksi arvopapereiksi tai sähköiseksi rahaksi katsottavat kryptovarat), kysymyksiä, jotka liittyivät ns. stablecoineihin, sekä yleisempiä kysymyksiä DLT-teknologian soveltamisesta rahoituspalvelujen alalla. Useimmat vastaajat korostivat, että räätälöidyn järjestelmän luominen sellaisille kryptovaroille, jotka eivät tällä hetkellä kuulu EU:n rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalaan, sääntelyn piiriin kuulumattomat stablecoinit mukaan luettuina, edistäisi kryptovarojen kestävän ekosysteemin luomista EU:hun. Suurin osa vastaajista vahvisti, että tarvitaan oikeusvarmuutta ja kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamista, ja monet sidosryhmät kannattivat valtaosaa niistä esimerkkivaatimuksista, joita kryptovarapalvelun tarjoajille voitaisiin asettaa. Jäsenvaltioiden edustajat EGBPI:ssä kannattivat yleisesti lähestymistapaa, joka oli valittu asianmukaisen sääntelykehyksen luomiseksi sääntelyn piiriin kuulumattomia kryptovaroja varten. He korostivat, että olisi pyrittävä välttämään eri maiden sääntelyerojen hyväksikäyttöä ja sitä, että kryptovarojen liikkeeseenlaskijat kiertävät sääntöjä. Lisäksi he korostivat tarvetta varmistaa, että kaikki voimassa olevaan lainsäädäntöön sisältyvät maksuja ja sähköistä rahaa koskevat asiaankuuluvat säännöt sisältyvät myös stablecoineja varten käyttöön otettavaan järjestelmään. Lisäksi mainittiin tarve säätää stablecoinien lunastuttamisoikeudesta. Valvonnan kannalta parhaasta ratkaisusta oli eriäviä mielipiteitä. Komissio isännöi kryptovaroista järjestettyä verkkoseminaaria osana digitaalista rahoitusta käsittelevää tiedotuskampanjaa. Verkkoseminaariin osallistui useiden eri sidosryhmien ja viranomaisten edustajia, ja siinä saatiin alan edustajilta lisätietoa kryptovara-alan ja rahoituspalvelulainsäädännön vuorovaikutuksesta. Ehdotuksessa on otettu huomioon myös sidosryhmien ja EU:n viranomaisten kokouksista saatu palaute. Useimmat sidosryhmät, myös kryptovarapalvelun tarjoajat, ovat yleisesti ottaen tukeneet ehdotusta ja korostaneet jälleen kerran sitä, että ala tarvitsee etenkin oikeusvarmuutta voidakseen kehittyä. •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö Ehdotusta valmistellessaan komissio on tukeutunut tunnustetuista lähteistä kerättyyn laadulliseen ja määrälliseen näyttöön, jota on saatu muun muassa EPV:n ja ESMAn laatimista raporteista. Lisäksi komissio on käyttänyt valvontaviranomaisten, kansainvälisten standardointielinten ja johtavien tutkimuslaitosten laatimia julkisesti saatavilla olevia raportteja sekä määrällistä ja laadullista tietoa, jota on saatu tietyiltä globaalin rahoitusalan sidosryhmiltä. •Vaikutustenarviointi Tähän ehdotukseen liittyy vaikutustenarviointi, joka toimitettiin sääntelyntarkastelulautakunnan käsiteltäväksi 29. huhtikuuta 2020 ja hyväksyttiin kyseisessä lautakunnassa 29. toukokuuta 2020. Sääntelyntarkastelulautakunta suositteli joillakin osa-alueilla parannuksia, i) jotta aloite voitaisiin nivoa käynnissä oleviin EU:n ja kansainvälisiin sääntelytoimiin; ii) jotta voitaisiin selkeyttää sitä, miten aloitteella lievennetään petosten, hakkeroinnin ja markkinoiden väärinkäytön riskejä ja miten se on johdonmukainen rahanpesun torjunnasta annetun lainsäädännön tulevan tarkistuksen kanssa; ja iii) jotta voitaisiin selkeyttää sitä, millaisia ongelmia stablecoineista voi aiheutua rahoitusvakaudelle, ja selventää sitä, miten valvontaelimet varmistavat sijoittajien ja kuluttajien suojelun. Vaikutustenarviointiin on tehty näiden parannusten edellyttämät muutokset, ja siinä on otettu huomioon myös sääntelyntarkastelulautakunnan esittämät yksityiskohtaisemmat huomautukset. Komissio tarkasteli kahta toimintavaihtoehtoa, joiden pohjalta voitaisiin luoda kryptovaroja koskeva kehys sellaisia kryptovaroja varten, jotka eivät kuulu EU:n voimassa olevan rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalaan (nämä toimintavaihtoehdot eivät kata stablecoineja, joita tarkasteltiin erillisenä kokonaisuutena – ks. jäljempänä): ·Vaihtoehto 1 – Sääntelyn piiriin kuulumattomia kryptovaroja koskeva opt-in-järjestelmä Vaihtoehdossa 1 liikkeeseenlaskijat ja palveluntarjoajat, jotka päättävät soveltaa EU:n järjestelmää, hyötyisivät EU:n laajuisesta toimiluvasta, joka antaisi niille mahdollisuuden laajentaa toimintaansa yli rajojen. Palveluntarjoajat, jotka päättävät olla soveltamatta EU:n järjestelmää, säilyisivät sääntelyn ulkopuolella tai niihin sovellettaisiin kansallisia räätälöityjä järjestelmiä eivätkä ne saisi EU:n laajuista toimilupaa. ·Vaihtoehto 2 – Täydellinen yhdenmukaistaminen Vaihtoehdossa 2 kaikki liikkeeseenlaskijat (lukuun ottamatta niitä, jotka laskevat liikkeeseen pieniä määriä) ja palveluntarjoajat kuuluisivat EU:n lainsäädännön piiriin ja hyötyisivät EU:n laajuisesta toimiluvasta. Kryptovaroja koskevia räätälöityjä kansallisia järjestelmiä ei enää sovellettaisi. Vaikka vaihtoehto 1 ehkä kuormittaisi vähemmän pieniä liikkeeseenlaskijoita ja palveluntarjoajia, jotka voisivat jättäytyä järjestelmän ulkopuolelle, vaihtoehdolla 2 varmistettaisiin parempi oikeusvarmuus, sijoittajansuoja, markkinoiden luotettavuus ja rahoitusvakaus ja sillä myös vähennettäisiin markkinoiden pirstaloitumista sisämarkkinoilla. Täydellinen yhdenmukaistaminen on opt-in-järjestelmään verrattuna yhdenmukaisempi lähestymistapa. Parhaaksi arvioitiin sen vuoksi vaihtoehto 2.

Lisäksi komissio arvioi erityisesti stablecoineja koskevia toimintavaihtoehtoja. Tässä arvioinnissa myös stablecoineja pidettiin sellaisina kryptovaroina, jotka eivät kuulu EU:n voimassa olevan rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalaan. ·Vaihtoehto 1 – Räätälöity sääntelyjärjestelmä, jolla pyritään puuttumaan stablecoinien ja globaalien stablecoinien aiheuttamiin riskeihin Tässä vaihtoehdossa sovellettaisiin tiukkaa riskiperusteista lähestymistapaa, ja se perustuisi parhaillaan työn alla oleviin suosituksiin, joita laaditaan esimerkiksi finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmässä. Vaihtoehdossa puututtaisiin stablecoineista rahoitusvakaudelle aiheutuviin haavoittuvuustekijöihin mutta sillä mahdollistettaisiin samalla erityyppisten stablecoineihin liittyvien liiketoimintamallien kehittäminen. Siihen sisältyisivät muun muassa stablecoinien liikkeeseenlaskijoiden tiedonantovaatimukset ja stablecoineja tukevalle reserville asetettavat vaatimukset. ·Vaihtoehto 2 – Stablecoinien sääntely sähköistä rahaa koskevalla direktiivillä Stablecoinit, joiden arvoa tukee yksi laillisena maksuvälineenä käytettävä valuutta, ovat lähellä sähköistä rahaa koskevan direktiivin mukaista sähköisen rahan määritelmää. Monien stablecoinien tavoitteena on luoda maksuväline, ja joistakin sellaisista stablecoineista, joiden tukena on varojen reservi, voi tulla uskottavia vaihdantavälineitä ja arvon säilyttämisvälineitä. Tässä mielessä stablecoineilla voi olla yhteisiä piirteitä sähköisen rahan kanssa. Tämä vaihtoehto edellyttäisi kuitenkin sitä, että stablecoinien liikkeeseenlaskijat noudattavat voimassa olevia säännöksiä, jotka eivät välttämättä ole tässä yhteydessä tarkoituksenmukaisia. Vaikka sähköistä rahaa koskeva direktiivi ja laajemmin maksupalveludirektiivi voisivat kattaa joitakin stablecoineihin liittyvien palvelujen tarjoajia, niillä ei ehkä pystytä riittävästi lieventämään tärkeimpiä kuluttajansuojaan kohdistuvia riskejä, kuten lompakkopalvelujen tarjoajien aiheuttamia riskejä. Sähköistä rahaa koskevassa direktiivissä ei myöskään anneta erityisiä säännöksiä systeemisistä yhteisöistä, jollaisia globaaleista stablecoineista voi mahdollisesti tulla. ·Vaihtoehto 3 – Toimenpiteet, joilla pyritään rajoittamaan stablecoinien käyttöä EU:ssa Vaihtoehdossa 3 rajoitettaisiin stablecoinien liikkeeseenlaskua ja tämäntyyppisiin kryptovaroihin liittyvien palvelujen tarjoamista. Tämä lähestymistapa voisi mahdollisesti olla perusteltu, koska stablecoinien ja erityisesti globaalien stablecoinien aiheuttamat riskit (kuten rahoitusvakauteen, rahapolitiikkaan ja rahapoliittiseen suvereniteettiin kohdistuvat riskit) olisivat suuremmat kuin hyödyt, joita EU:ssa olevat kuluttajat saisivat nopeista, edullisista, tehokkaista ja osallistavista maksuvälineistä. Vaihtoehto 3 aiheuttaisi kuitenkin kustannuksia jo käytössä oleville stablecoineille ja estäisi tähän uudentyyppiseen kryptovaraan liittyvien etujen hyödyntämisen. Vaihtoehto 3 ei myöskään vastaisi EU:n tasolla asetettuja tavoitteita innovoinnin edistämisestä rahoitusalalla. Lisäksi vaihtoehdossa 3 ei välttämättä oteta huomioon kaikkia riskejä, joita voi kohdistua rahoitusvakauteen, jos kuluttajat EU:ssa ottavat laajalti käyttöön kolmansissa maissa liikkeeseen laskettuja stablecoineja. Komissio katsoi, että paras ratkaisu stablecoinien tapauksessa on vaihtoehto 1 yhdistettynä muita kryptovaroja koskevaan vaihtoehtoon 2. Näin vältetään eri maiden sääntelyerojen hyväksikäyttö silloin kun on kyse sellaisista stablecoineista, joita ei voida erottaa sähköisestä rahasta, ja hajautetussa tilikirjassa liikkeeseen lasketun sähköisen rahan kohtelusta. Yhdistämällä vaihtoehto 1 ja edellä kuvattu vaihtoehto 2 (täysi yhdenmukaistaminen), jota sovelletaan muuntyyppisiin EU:n voimassa olevan rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle jääviin kryptovaroihin, stablecoineille saataisiin aikaan kattava ja kokonaisvaltainen EU:n kehys, jolla voitaisiin lieventää finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän esiin tuomia riskejä, erityisesti rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä. Stablecoinien rakenne on monimutkainen, ja se muodostuu monista toisistaan riippuvaisista toiminnoista ja oikeushenkilöistä. Vaihtoehdon 1 mukainen sääntelymalli (yhdessä tähän asti sääntelyn piiriin kuulumattomia kryptovaroja koskevan vaihtoehdon 2 kanssa) kattaisi toiminnot, joita tavallisesti esiintyy stablecoinin rakenteessa (hallintoelin, omaisuudenhoito, maksutoiminnot ja asiakasrajapinnan toiminnot), ja se kattaisi myös sellaisen yhteisöjen välisen vuorovaikutuksen, joka voi lisätä rahoitusvakauteen kohdistuvaa riskiä. •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen Ehdotetussa asetuksessa kryptovarojen liikkeeseenlaskijat velvoitetaan julkaisemaan tietoasiakirja (niin sanottu kryptovaran kuvaus), jossa on annettava tietyt pakolliset tiedot. Jotta voitaisiin välttää uusia hallinnollisia rasitteita, pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) vapautetaan tällaisen tietoasiakirjan julkaisemisvelvollisuudesta, jos kryptovarojen yleisölle tarjoamisen yhteenlasketut vastikkeet 12 kuukauden aikana ovat alle 1 000 000 euroa. Stablecoinien liikkeeseenlaskijoilta ei vaadita kansallisen toimivaltaisen viranomaisen myöntämää toimilupaa, jos liikkeessä olevien stablecoinien määrä on alle 5 000 000 euroa. Lisäksi kryptovarapalvelun tarjoajille asetetut vaatimukset ovat oikeassa suhteessa tarjottujen palvelujen aiheuttamiin riskeihin. •Perusoikeudet EU on sitoutunut edistämään korkeatasoista perusoikeuksien suojelua ja allekirjoittanut useita ihmisoikeussopimuksia. Tämän osalta ehdotuksella ei pitäisi olla suoraa vaikutusta kyseisiin oikeuksiin, sellaisina kuin ne on lueteltu YK:n tärkeimmissä ihmisoikeusyleissopimuksissa, Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka on keskeinen osa EU:n perussopimuksia, ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa (ECHR). 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Tällä ehdotuksella on vaikutuksia kansallisten toimivaltaisten viranomaisten, EPV:n ja ESMAn kustannuksiin ja hallinnollisiin rasitteisiin. Näiden kustannusten määrä ja jakautuminen määräytyvät kryptovarojen liikkeeseenlaskijoille ja kryptovarapalvelun tarjoajille asetettavien täsmällisten vaatimusten ja niihin liittyvien valvonta- ja seurantatehtävien mukaan. Kullekin jäsenvaltiolle aiheutuvat valvontakustannukset (henkilöstö, koulutus, tietotekniikkainfrastruktuuri ja erityiset tutkintavälineet mukaan luettuina) ovat arviolta 350 000 – 500 000 euroa vuodessa, ja kertaluonteisten kustannusten arvioidaan olevan 140 000 euroa. Osa näistä kustannuksista katettaisiin kuitenkin valvontamaksuilla, joita kansalliset toimivaltaiset viranomaiset perisivät kryptovarapalvelun tarjoajilta ja kryptovarojen liikkeeseenlaskijoilta. EPV:n tarvitsee ajan mittaan yhteensä 18 kokoaikaista työntekijää valvomaan merkittävien referenssivaratokenien ja sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoita. EPV:lle aiheutuu myös ylimääräisiä tietotekniikkakustannuksia, virkamatkakuluja paikalla tehtävistä tarkastuksista ja käännöskustannuksia. Kaikki nämä kustannukset katettaisiin kuitenkin kokonaisuudessaan maksuilla, joita perittäisiin merkittävien referenssivaratokenien ja merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoilta. Arvioidut kustannukset, joita ESMAlle aiheutuu kaikki kryptovarapalvelun tarjoajat kattavan rekisterin perustamisesta ja sen ylläpitämisestä kansallisilta toimivaltaisilta viranomaisilta ja EPV:ltä saatujen tietojen avulla, on tarkoitus kattaa ESMAn toimintatalousarviosta. Ehdotuksen rahoitus- ja talousarviovaikutukset esitetään yksityiskohtaisesti tähän ehdotukseen liitetyssä rahoitusselvityksessä. 5.LISÄTIEDOT •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt

Vankan seuranta- ja arviointimekanismin luominen on ratkaisevan tärkeää sen varmistamiseksi, että toteutetuilla sääntelytoimilla saavutetaan niiden tavoitteet. Komissio on sen vuoksi laatinut ohjelman tämän asetuksen tuotosten ja vaikutusten seuraamiseksi. Komissio vastaa parhaiksi arvioitujen toimintavaihtoehtojen vaikutusten seurannasta vaikutustenarvioinnissa esitetyn ei-tyhjentävän indikaattoriluettelon perusteella (s. 64–65). Komissio vastaa myös asetuksen vaikutusten arvioinnista, ja sen tehtävänä on laatia kertomus neuvostolle ja parlamentille (ehdotetun asetuksen 122 artikla). •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset Tämän ehdotuksen tarkoituksena on taata oikeusvarmuus sellaisten kryptovarojen osalta, jotka eivät kuulu EU:n voimassa olevan rahoituspalvelulainsäädännön soveltamisalaan, ja vahvistaa yhdenmukaiset EU:n tason säännöt kryptovarapalvelun tarjoajia ja kryptovarojen liikkeeseenlaskijoita varten. Ehdotetulla asetuksella korvataan nykyiset kansalliset kehykset, joita sovelletaan EU:n voimassa olevan rahoituspalvelulainsäädännön ulkopuolelle jääviin kryptovaroihin, ja siinä vahvistetaan myös ns. stablecoineja koskevat erityissäännöt, myös sähköiseksi rahaksi katsottavia stablecoineja varten. Ehdotettu asetus on jaettu yhdeksään osastoon. I osastossa vahvistetaan asetuksen kohde, sen soveltamisala ja asetuksessa käytetyt määritelmät. I osaston 1 artiklan mukaan asetusta sovelletaan kryptovarapalvelun tarjoajiin ja kryptovarojen liikkeeseenlaskijoihin ja siinä vahvistetaan yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat kryptovarojen liikkeeseenlaskuun sovellettavia läpinäkyvyys- ja julkistamisvaatimuksia, kryptovarapalvelun tarjoajien toimintaa, organisaatiota ja hallintoa sekä kuluttajansuojasääntöjä ja toimenpiteitä markkinoiden väärinkäytön estämiseksi. I osaston 2 artiklassa rajataan asetuksen soveltamisala sellaisiin kryptovaroihin, joita ei pidetä EU:n rahoituspalvelulainsäädännön mukaisina rahoitusvälineinä, talletuksina tai strukturoituina talletuksina. I osaston 3 artiklassa vahvistetaan asetuksessa käytettävät termit ja määritelmät, seuraavat mukaan luettuina: ”kryptovara”, ”kryptovarojen liikkeeseenlaskija”, ”referenssivaratoken” (josta käytetään usein nimitystä ”stablecoin”), ”sähköisen rahan token” (josta käytetään usein nimitystä ”stablecoin”), ”kryptovarapalvelun tarjoaja” ja ”hyödyketoken”. Samassa artiklassa määritellään myös erilaiset kryptovarapalvelut. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon, että komissio voi antaa delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään joitakin määritelmien teknisiä osia niiden mukauttamiseksi markkinoiden ja teknologian kehitykseen. Ehdotetun asetuksen II osastossa annetaan säännökset muiden kryptovarojen kuin referenssivaratokenien ja sähköisen rahan tokenien tarjoamisesta yleisölle ja kaupankäynnin kohteeksi ottamisesta. Säännösten mukaan liikkeeseenlaskija saa tarjota tällaisia kryptovaroja yleisölle unionissa tai hakea niiden ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, jos se täyttää 4 artiklassa asetetut vaatimukset, kuten velvoitteen, jonka mukaan sen on oltava oikeushenkilö, ja velvoitteen, jonka mukaan sen on laadittava kryptovaran kuvaus 5 artiklan (liitteen I) mukaisesti ja annettava se tiedoksi toimivaltaisille viranomaisille (7 artikla) ja julkaistava se (8 artikla). Kun kryptovaran kuvaus on julkaistu, kryptovarojen liikkeeseenlaskija saa tarjota kryptovarojaan yleisölle EU:ssa tai hakea tällaisten kryptovarojensa ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa (10 artikla). II osaston 4 artikla sisältää myös joitakin poikkeuksia kryptovaran kuvauksen julkaisemisvaatimuksesta. Kuvausta ei esimerkiksi tarvitse julkaista, jos kryptovaroja tarjotaan yleisölle pieniä määriä (alle 1 miljoonaa euroa 12 kuukauden jakson aikana) tai jos niitä tarjotaan ainoastaan esiteasetuksessa (asetus (EU) 2017/1129) määritellyille kokeneille sijoittajille. II osaston 5 artiklassa ja liitteessä I vahvistetaan sisältövaatimukset kryptovaran kuvaukselle, joka liittyy kryptovarojen yleisölle tarjoamiseen tai niiden ottamiseen kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, ja 6 artiklassa asetetaan joitakin vaatimuksia, jotka liittyvät muiden kryptovarojen kuin referenssivaratokenien ja sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden tuottamaan markkinointiaineistoon. Kryptovaran kuvaukseen ei sovelleta kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ennakkohyväksyntää (7 artikla). Se annetaan tiedoksi kansallisille toimivaltaisille viranomaisille, ja sen on etenkin sisällettävä arvio siitä, voidaanko kyseessä olevaa kryptovaraa pitää rahoitusmarkkinadirektiivin (direktiivi 2014/65/EU) mukaisena rahoitusvälineenä. Sen jälkeen kun kryptovaran kuvaus on annettu tiedoksi toimivaltaisille viranomaisille, niillä on valtuudet keskeyttää tai kieltää kryptovaran tarjoaminen yleisölle, vaatia lisätietojen sisällyttämistä kryptovaran kuvaukseen tai julkaista tieto siitä, että liikkeeseenlaskija ei noudata asetusta (7 artikla). II osasto sisältää myös erityissäännöksiä ajallisesti rajatusta kryptovarojen tarjoamisesta yleisölle (9 artikla), alkuperäisen kryptovaran kuvauksen muuttamisesta (11 artikla), kryptovarojen ostajille myönnettävästä peruuttamisoikeudesta (12 artikla), kaikille kryptovarojen liikkeeseenlaskijoille asetetuista velvoitteista (13 artikla) ja kryptovaran kuvaukseen liittyvästä liikkeeseenlaskijoiden vastuusta (14 artikla). III osaston 1 luvussa kuvataan menettely, jota noudattaen kansalliset toimivaltaiset viranomaiset myöntävät toimiluvan referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoille ja hyväksyvät niiden kryptovaran kuvaukset (16–19 artikla ja liitteet I ja II). Jotta referenssivaratokenien liikkeeseenlaskija voisi saada luvan toimia unionissa, sen on oltava EU:hun sijoittautunut oikeushenkilö (15 artikla). Lukuun 1 sisältyvässä 15 artiklassa säädetään lisäksi, että referenssivaratokeneita ei saa tarjota yleisölle unionissa eikä ottaa kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, jos liikkeeseenlaskijalla ei ole toimilupaa unionissa eikä se julkaise kryptovaran kuvausta, jonka sen toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt. Kyseinen artikla sisältää myös poikkeuksia, jotka koskevat referenssivaratokenien vähäisiä määriä ja sellaisia referenssivaratokeneita, joita markkinoidaan ja jaellaan yksinomaan kokeneille sijoittajille ja jotka ovat yksinomaan tällaisten sijoittajien hallussa. Lukuun 1 sisältyvässä 20 artiklassa annetaan yksityiskohtaiset säännökset toimiluvan peruuttamisesta ja 21 artiklassa säädetään kryptovaran kuvauksen muuttamisessa noudatettavasta menettelystä. III osaston 2 luvussa vahvistetaan referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden velvollisuudet. Sen mukaan tällaisten liikkeeseenlaskijoiden on toimittava rehellisesti, tasapuolisesti ja ammattimaisesti (23 artikla). Siinä vahvistetaan myös säännöt, jotka koskevat kryptovaran kuvauksen ja mahdollisen markkinointiaineiston julkaisemista (24 artikla), sekä markkinointiaineistoa koskevat vaatimukset (25 artikla). Lisäksi liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan jatkuvaa tiedottamisvelvollisuutta (26 artikla), ja niiden on otettava käyttöön valitustenkäsittelymenettely (27 artikla). Niiden on myös noudatettava muita vaatimuksia, kuten eturistiriitoihin sovellettavia sääntöjä (28 artikla), velvoitetta ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisilleen kaikista muutoksista ylimmässä hallintoelimessään (29 artikla), ohjaus- ja hallintojärjestelmiä koskevia vaatimuksia (30 artikla), omia varoja koskevia vaatimuksia (31 artikla), referenssivaratokeneita tukevaan varojen reserviin sovellettavia sääntöjä (32 artikla) ja reservivarojen säilytystä koskevia vaatimuksia (33 artikla). Lukuun 3 sisältyvässä 34 artiklassa säädetään, että liikkeeseenlaskija saa sijoittaa reservivarat ainoastaan turvallisiin ja vähäriskisiin varoihin. Sen 35 artiklassa edellytetään lisäksi, että referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat julkistavat kyseisiin tokeneihin liittyvät oikeudet, myös liikkeeseenlaskijaan tai varojen reserviin kohdistuvat mahdolliset suorat vaadeoikeudet. Lisäksi 35 artiklassa säädetään referenssivaratokenien haltijoille myönnettävistä vähimmäisoikeuksista, joita sovelletaan silloin kun referenssivaratokenien liikkeeseenlaskija ei myönnä reservivaroihin tai liikkeeseenlaskijaan kohdistuvia suoria lunastuttamis- tai vaadeoikeuksia kaikille kyseisten tokenien haltijoille. Lukuun 3 sisältyvässä 36 artiklassa säädetään, että referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat tai kryptovarapalvelun tarjoajat eivät saa maksaa korkoa tällaisten tokenien haltijoille. III osaston 4 luvussa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat omistusosuuksien hankintaa referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoissa, ja 37 artiklassa annetaan yksityiskohtaiset säännökset omistusosuuksien aiotun hankinnan arvioinnista ja 38 artiklassa yksityiskohtaiset säännökset tällaisen arvioinnin sisällöstä. III osaston 5 lukuun sisältyvässä 39 artiklassa vahvistetaan perusteet, joita EPV käyttää määrittäessään, onko referenssivaratoken luokiteltava merkittäväksi. Nämä perusteet ovat seuraavat: referenssivaratokenien kehittäjien asiakaskunnan koko, referenssivaratokenien arvo tai niiden markkina-arvo, liiketoimien lukumäärä ja arvo, varojen reservin koko, liikkeeseenlaskijan rajatylittävän toiminnan merkittävyys ja kytkeytyminen rahoitusjärjestelmään. Lisäksi 39 artiklassa siirretään komissiolle valta antaa delegoitu säädös, jossa määritellään tarkemmin edellytykset, joiden täyttyessä referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijaa pidetään merkittävänä, ja kynnysarvot, joiden ylittyessä tällainen liikkeeseenlaskija katsotaan merkittäväksi. Kyseinen artikla sisältää joitakin sellaisia kynnysarvoja, joita delegoidussa säädöksessä on aina noudatettava. Lukuun 5 sisältyvässä 40 artiklassa annetaan yksityiskohtaiset säännökset referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoille tarjottavasta mahdollisuudesta luokitella tällaiset tokeninsa omasta aloitteestaan merkittäviksi hakiessaan toimilupaa. Lukuun 5 sisältyvässä 41 artiklassa luetellaan merkittävien referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden lisävelvollisuudet, joihin kuuluvat muun muassa omien varojen lisävaatimukset, likviditeetinhallintapolitiikka ja yhteentoimivuus. III osaston 6 lukuun sisältyvässä 42 artiklassa säädetään, että liikkeeseenlaskijalla on oltava menettely toimintansa hallittua alasajoa varten. IV osaston 1 luvussa säädetään sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden toimilupamenettelystä. Lukuun 1 sisältyvässä 43 artiklassa säädetään, että sähköisen rahan tokeneita ei saa tarjota yleisölle unionissa eikä ottaa kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, ellei liikkeeseenlaskija ole saanut toimilupaa toimia luottolaitoksena tai direktiivin 2009/110/EY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitoksena. Lukuun 1 sisältyvässä 43 artiklassa säädetään lisäksi, että ’sähköisen rahan tokeneita’ pidetään direktiivissä 2009/110/EY määriteltynä ’sähköisenä rahana’. Lukuun 1 sisältyvän 44 artiklan mukaan sähköisen rahan tokenien haltijoille on myönnettävä saatava suhteessa liikkeeseenlaskijaan: sähköisen rahan tokenit on laskettava liikkeeseen nimellisarvoon varoja vastaanotettaessa, ja liikkeeseenlaskijoiden on sähköisen rahan tokenien haltijan pyynnöstä lunastettava tokenit milloin tahansa niiden nimellisarvoon. Lukuun 1 sisältyvässä 45 artiklassa kielletään sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoita ja kryptovarapalvelun tarjoajia maksamasta korkoa tällaisten tokenien haltijoille. Lukuun 1 sisältyvässä 46 artiklassa ja liitteessä III vahvistetaan sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskun yhteydessä julkaistavaa kryptovaran kuvausta koskevat vaatimukset, joihin kuuluvat muun muassa seuraavat: kuvaus liikkeeseenlaskijasta, yksityiskohtainen kuvaus liikkeeseenlaskijan hankkeesta, maininta siitä, koskeeko kuvaus sähköisen rahan tokenien tarjoamista yleisölle vai niiden ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, sekä tiedot sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijaan, sähköisen rahan tokeneihin ja hankkeen toteuttamiseen liittyvistä riskeistä. Lukuun 1 sisältyvässä 47 artiklassa säädetään sähköiseen rahan tokeneita koskevaan kryptovaran kuvaukseen liittyvästä vastuusta. Samaan lukuun sisältyvässä 48 artiklassa asetetaan vaatimukset markkinointiaineistolle, joka liittyy sähköisen rahan tokenien tarjoamiseen yleisölle, ja 49 artiklassa säädetään, että varat, jotka liikkeeseenlaskija vastaanottaa sähköisen rahan tokenien vastineeksi, on sijoitettava sähköisen rahan tokenin referenssivaluutan määräiseen varallisuuteen. IV osaston 2 lukuun sisältyvässä 50 artiklassa säädetään, että EPV luokittelee sähköisen rahan tokenit merkittäviksi käyttäen 39 artiklassa lueteltuja perusteita. Lukuun 2 sisältyvässä 51 artiklassa annetaan yksityiskohtaiset säännökset sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoille tarjottavasta mahdollisuudesta luokitella tällaiset tokeninsa omasta aloitteestaan merkittäviksi hakiessaan toimilupaa. Lukuun 2 sisältyvässä 52 artiklassa luetellaan merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden lisävelvollisuudet. Merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden on sovellettava reservivarojen säilyttämistä koskevaa 33 artiklaa ja näiden varojen sijoittamista koskevaa 34 artiklaa direktiivin 2009/110/EY 7 artiklan sijasta, 41 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa palkka- ja palkkiopolitiikasta, yhteentoimivuudesta ja likviditeetinhallinnasta, 41 artiklan 4 kohtaa direktiivin 2009/110/EY 5 artiklan sijasta ja toiminnan hallittua alasajoa koskevaa 42 artiklaa. V osasto sisältää säännökset kryptovarapalvelun tarjoajien toimiluvan myöntämiseen ja niiden toiminnan harjoittamiseen sovellettavista edellytyksistä. Luku 1 sisältää toimilupaa koskevat säännökset (53 artikla). Siinä annetaan yksityiskohtaiset säännökset toimilupahakemuksen sisällöstä (54 artikla) ja arvioinnista (55 artikla) sekä toimivaltaisille viranomaisille myönnetystä oikeudesta toimiluvan peruuttamiseen (56 artikla). Luku 1 sisältää myös säännökset ESMAn valtuuttamisesta perustamaan kaikki kryptovarapalvelun tarjoajat kattava rekisteri (57 artikla), joka sisältää myös tietoja toimivaltaisten viranomaisten tiedoksi antamista kryptovaran kuvauksista. Kryptovarapalvelujen rajatylittävää tarjoamista varten 58 artiklassa annetaan yksityiskohtaiset säännökset siitä, miten kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava kryptovarapalvelun tarjoajien rajatylittävästä toiminnasta vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Luvussa 2 asetetaan kaikkia kryptovarapalvelun tarjoajia koskevat vaatimukset, joita ovat muun muassa velvollisuus toimia rehellisesti, tasapuolisesti ja ammattimaisesti (59 artikla) vakavaraisuusvaatimukset (60 artikla ja liite IV), toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset (61 artikla), asiakkaiden kryptovarojen ja varojen säilyttämistä koskevat säännöt (63 artikla), velvollisuus ottaa käyttöön valitustenkäsittelymenettely (64 artikla), eturistiriitoja koskevat säännöt (65 artikla) ja ulkoistamista koskevat säännöt (66). V osaston 3 luvussa asetetaan seuraavia palveluja koskevat vaatimukset: kryptovarojen säilytys (67 artikla), kryptovarojen kauppapaikan toiminnan harjoittaminen (68 artikla), kryptovarojen vaihtaminen fiat-valuuttaan tai muihin kryptovaroihin (69 artikla), toimeksiantojen toteuttaminen (70 artikla), kryptovarojen tarjoaminen (71 artikla), toimeksiantojen vastaanottaminen ja välittäminen kolmansien osapuolten puolesta (72 artikla) ja kryptovaroja koskevan neuvonnan antaminen (73 artikla). Luku 4 sisältää säännöt, jotka koskevat omistusosuuksien hankintaa kryptovarapalvelun tarjoajissa. VI osastossa säädetään kielloista ja vaatimuksista, joiden tarkoituksena on estää kryptovaroihin liittyvä markkinoiden väärinkäyttö. VI osaston 76 artiklassa määritellään markkinoiden väärinkäyttöä koskevien sääntöjen soveltamisala. VI osaston 77 artiklassa määritellään sisäpiiritiedon käsite ja säädetään, että liikkeeseenlaskijan, jonka kryptovarat otetaan kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, on julkistettava sisäpiiritietoa. Osasto sisältää lisäksi säännöksiä, joissa kielletään sisäpiirikaupat (78 artikla), sisäpiiritiedon laiton ilmaiseminen (79 artikla) ja markkinoiden manipulointi (80 artikla). VII osastossa annetaan yksityiskohtaiset säännökset kansallisten toimivaltaisten viranomaisten, EPV:n ja ESMAn valtuuksista. VII osaston 1 luvussa velvoitetaan jäsenvaltiot nimeämään yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen asetuksen soveltamista varten, mukaan lukien yksi toimivaltainen viranomainen, joka on nimetty keskitetyksi yhteyspisteeksi (81 artikla). Luvussa 1 annetaan lisäksi yksityiskohtaiset säännökset kansallisten toimivaltaisten viranomaisten valtuuksista (82 artikla), toimivaltaisten viranomaisten välisestä yhteistyöstä (83 artikla), toimivaltaisten viranomaisten ja ESMAn sekä EPV:n välisestä yhteistyöstä (84 artikla) ja toimivaltaisten viranomaisten ja muiden viranomaisten välisestä yhteistyöstä (85 artikla). Se sisältää myös yksityiskohtaiset säännökset jäsenvaltioiden ilmoitusvelvollisuuksista (86 artikla), salassapitovelvollisuutta koskevista säännöistä (87 artikla), tietosuojasäännöistä (88 artikla) sekä suojatoimenpiteistä, joita vastaanottavien jäsenvaltioiden kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat toteuttaa (89 artikla). Lukuun 1 sisältyvässä 90 artiklassa vahvistetaan säännöt kolmansien maiden kanssa tehtävästä yhteistyöstä ja 91 artiklassa säädetään toimivaltaisten viranomaisten suorittamasta valitusten käsittelystä. VII osaston 2 luvussa annetaan yksityiskohtaiset säännökset toimivaltaisten viranomaisten määräämistä hallinnollisista seuraamuksista ja toimenpiteistä (92 artikla), toimivaltaisilla viranomaisilla olevien valvontavaltuuksien ja seuraamusten määräämistä koskevien valtuuksien käytöstä (93 artikla), muutoksenhakuoikeudesta (94 artikla), päätösten julkaisemisesta (95 artikla), seuraamusten ilmoittamisesta EPV:lle ja ESMAlle (96 artikla) sekä rikkomisista ilmoittamisesta ja niistä ilmoittavien henkilöiden suojelusta (97 artikla). VII osaston 3 luvussa annetaan yksityiskohtaiset säännökset merkittävien referenssivaratokenien ja merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoita koskevista EPV:n valtuuksista, myös sen valvontatehtävistä (98 artikla) ja merkittävien referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden valvontakollegioita koskevista säännöistä (99 artikla). Kollegion jäseninä ovat muun muassa merkittävien referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijan kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, EPV, ESMA, tärkeimpiä kryptovarojen kauppapaikkoja valvovat toimivaltaiset viranomaiset, säilytysyhteisöt ja merkittäviin referenssivaratokeneihin liittyviä palveluja tarjoavat luottolaitokset sekä EKP. Jos merkittävien referenssivaratokenien liikkeeseenlaskija on sijoittautunut jäsenvaltioon, jonka valuutta ei ole euro, tai jos reservivaroihin sisältyy valuutta, joka ei ole euro, kollegion jäsenistöön kuuluu myös kyseisen jäsenvaltion keskuspankki. Kollegioon kuulumattomat toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää kollegiolta kaikkia valvontatehtäviensä hoitamisen kannalta olennaisia tietoja. Lisäksi 99 artiklassa säädetään, että EPV laatii yhteistyössä ESMAn ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän kanssa luonnoksia sääntelystandardeiksi, joiden mukaisesti määritetään tärkeimmät kauppapaikat ja säilytysyhteisöt ja kollegion käytännön järjestelyjen yksityiskohdat.

Lukuun 3 sisältyvässä 100 artiklassa kollegiolle annetaan valtuudet antaa ei-sitovia lausuntoja. Nämä lausunnot voivat liittyä muun muassa siihen, että liikkeeseenlaskijaa vaaditaan pitämään hallussaan suurempaa omien varojen määrää, tai ne voivat koskea muutettua kryptovaran kuvausta, suunniteltua toimiluvan peruuttamista tai kolmannen maan valvontaviranomaisen kanssa tehtäväksi suunniteltua tietojenvaihtosopimusta. EPV:n ja toimivaltaisten viranomaisten on otettava asianmukaisesti huomioon kollegion antama lausunto, ja jos ne eivät hyväksy kyseistä lausuntoa ja siihen mahdollisesti sisältyviä suosituksia, niiden on lopullisessa päätöksessään esitettävä perustelut sille, miksi kyseisestä lausunnosta tai kyseisistä suosituksista on poikettu merkittävästi. Lukuun 3 sisältyvässä 101 artiklassa vahvistetaan merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden valvontakollegioihin sovellettavat säännöt. Nämä kollegiot toimivat samalla tavoin kuin referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden valvontakollegiot (ja niissä ovat lisäksi jäseninä muun muassa merkittäviin sähköisen rahan tokeneihin liittyviä maksupalveluja tarjoavien tärkeimpien maksulaitosten toimivaltaiset viranomaiset). Saman luvun 102 artiklassa säädetään tällaisten kollegioiden valtuuksista antaa ei-sitovia lausuntoja. Luku 4 luku sisältää säännökset merkittävien referenssivaratokenien ja merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoita koskevista EPV:n valtuuksista ja toimivallasta: salassapitovelvollisuus (103 artikla), tietopyyntö (104 artikla), yleiset tutkintavaltuudet (105 artikla), paikalla tehtävät tarkastukset (106 artikla), tietojenvaihto (107 artikla), kolmansien maiden kanssa tietojenvaihdosta tehtävät sopimukset (108 artikla), kolmansilta mailta saatujen tietojen ilmaiseminen (109 artikla) ja yhteistyö muiden viranomaisten kanssa (110 artikla). Lukuun 4 sisältyvässä 111 artiklassa säädetään salassapitovelvollisuudesta ja 112 artiklassa EPV:n toteuttamista valvontatoimenpiteistä. Hallinnollisista seuraamuksista ja muista toimenpiteistä säädetään 113 artiklassa, joka sisältää yksityiskohtaiset säännökset sakoista, ja sitä seuraavissa artikloissa, joissa säädetään uhkasakoista (114 artikla), sakkojen ja uhkasakkojen julkistamisesta, luonteesta ja täytäntöönpanosta (115 artikla) sekä valvontatoimenpiteiden toteuttamisessa ja sakkojen määräämisessä noudatettavista menettelysäännöistä (116 artikla). Lukuun 4 sisältyvässä 117 artiklassa vahvistetaan vaatimukset, jotka koskevat asianomaisten henkilöiden kuulemista, ja 118 artiklassa vahvistetaan Euroopan unionin tuomioistuimen täysi harkintavalta EPV:n päätöksiin nähden. Lukuun 4 sisältyvän 119 artiklan mukaan EPV veloittaa merkittävien referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoilta ja merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoilta kannettavat maksut asetuksen nojalla annetun delegoidun säädöksen mukaisesti. Lukuun 4 sisältyvässä 120 artiklassa annetaan EPV:lle valtuudet siirtää tiettyjä valvontatehtäviä toimivaltaisille viranomaisille, jos merkittävien referenssivaratokenien tai merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden asianmukainen valvonta tätä edellyttää. VIII osastossa säädetään komissiolle delegoitujen säädösten hyväksymistä varten siirretyn säädösvallan käyttämisestä. Ehdotettu asetus sisältää komissiolle annetun valtuutuksen hyväksyä delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään tiettyjä asetuksessa säädettyjä yksityiskohtia, vaatimuksia ja järjestelyjä (121 artikla). IX osasto sisältää siirtymä- ja loppusäännökset, joissa muun muassa säädetään, että komissio laatii kertomuksen, jossa arvioidaan asetuksen vaikutuksia (122 artikla). IX osaston 123 artiklassa luetellaan siirtymäjärjestelyt, joihin sisältyy voimassa olevien sääntöjen soveltamisen jatkamista koskeva lauseke, jota sovelletaan ennen asetuksen voimaantuloa liikkeeseen laskettuihin kryptovaroihin lukuun ottamatta referenssivaratokeneita ja sähköisen rahan tokeneita. IX osaston 124 artiklalla muutetaan unionin oikeuden rikkomisesta ilmoittavien henkilöiden suojelusta annettua direktiiviä (direktiivi (EU) 2019/1937) lisäämällä siihen tämä asetus, ja 125 artiklassa täsmennetään, että tämä muutos on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 12 kuukauden kuluessa asetuksen voimaantulosta. IX osaston 126 artiklassa säädetään, että asetusta aletaan soveltaa 18 kuukauden kuluttua sen voimaantulosta, lukuun ottamatta sähköisen rahan tokeneihin ja referenssivaratokeneihin liittyviä säännöksiä, joita aletaan soveltaa asetuksen voimaantulopäivänä. 2020/0265 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kryptovarojen markkinoista ja direktiivin (EU) 2019/1937 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI ja EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1)Komission tiedonannolla ”Digitaalisen rahoituksen strategia” pyritään varmistamaan, että unionin rahoituspalvelulainsäädäntö soveltuu digiaikaan ja että sillä edistetään kansalaisten hyväksi toimivaa tulevaisuuden taloutta muun muassa mahdollistamalla innovatiivisten teknologioiden käyttö. Unioni on ilmaissut ja vahvistanut, että sillä on toimintapoliittinen intressi edistää läpimurtoteknologioiden kehittämistä ja käyttöönottoa rahoitusalalla, lohkoketju ja hajautetun tilikirjan teknologia, jäljempänä ’DLT-teknologia’, mukaan lukien. (2)Rahoitusalalla kryptovarat ovat yksi tärkeimmistä DLT-teknologian sovelluksista. Kryptovarat ovat digitaalisen arvon tai oikeuksien kirjauksia, jotka voivat tarjota merkittävää hyötyä sekä markkinaosapuolille että kuluttajille. Kryptovarojen liikkeeseenlaskut voivat tarjota edullisemman, vähemmän rasitteita aiheuttavan ja osallistavamman tavan rahoittaa pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä), sillä ne yksinkertaistavat pääoman hankintaprosesseja ja lisäävät kilpailua. Maksuvälineinä käytettävät maksutokenit voivat tarjota mahdollisuuksia edullisempiin, nopeampiin ja tehokkaampiin maksuihin, erityisesti rajatylittävissä tilanteissa, rajoittamalla välittäjien määrää.

(3)Joitakin kryptovaroja voidaan pitää Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määriteltyinä rahoitusvälineinä. Suurin osa kryptovaroista jää kuitenkin rahoituspalveluja koskevan unionin lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle. Kryptovarapalveluista, kuten kryptovarojen kauppapaikkojen toiminnasta, kryptovarojen vaihtamisesta fiat-valuuttaan tai muihin kryptovaroihin ja kryptovarojen säilytyksestä, ei ole annettu sääntöjä. Tällaisten sääntöjen puuttuminen jättää kryptovarojen haltijat alttiiksi riskeille erityisesti aloilla, jotka eivät kuulu kuluttajansuojasääntöjen piiriin. Tällaisten sääntöjen puuttumisesta voi myös olla seurauksena merkittäviä riskejä markkinoiden luotettavuudelle kryptovarojen jälkimarkkinoilla, markkinoiden manipulointi mukaan luettuna. Puuttuakseen näihin riskeihin jotkin jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön erityisiä sääntöjä, jotka koskevat kaikkia rahoituspalveluista annetun unionin lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle jääviä kryptovaroja tai joitakin tällaisten kryptovarojen alaryhmiä. Toiset jäsenvaltiot harkitsevat lainsäädännön antamista tällä alalla. (4)Unionin yleisen kryptovaroja koskevan kehyksen puuttuminen voi johtaa siihen, että käyttäjät eivät luota kryptovaroihin, mikä haittaa niiden markkinoiden kehittymistä ja voi johtaa siihen, että mahdollisuuksia menetetään innovatiivisten digitaalisten palvelujen, vaihtoehtoisten maksuvälineiden tai unionissa olevien yritysten uusien rahoituslähteiden osalta. Lisäksi kryptovaroja käyttävillä yrityksillä ei ole oikeusvarmuutta siitä, miten niiden kryptovaroja kohdellaan eri jäsenvaltioissa, mikä haittaa niiden pyrkimyksiä käyttää kryptovaroja digitaaliseen innovointiin. Unionin yleisen kryptovaroja koskevan kehyksen puuttuminen voisi myös johtaa sääntelyn hajanaisuuteen, mikä vääristäisi kilpailua sisämarkkinoilla, vaikeuttaisi kryptovarapalvelun tarjoajien pyrkimyksiä laajentaa toimintaansa yli rajojen ja johtaisi eri maiden sääntelyerojen hyväksikäyttöön. Kryptovarojen markkinat ovat edelleen kooltaan vaatimattomat, eivätkä ne vielä aiheuta uhkaa rahoitusvakaudelle. On kuitenkin todennäköistä, että kuluttajat saattavat ottaa laajalti käyttöön sellaisten kryptovarojen alaluokan, joiden tapauksessa tarkoituksena on vakiinnuttaa kryptovarojen hinta yhdistämällä niiden arvo tiettyyn omaisuuserään tai omaisuuseristä muodostuvaan koriin. Tällainen kehitys voisi aiheuttaa lisähaasteita rahoitusvakaudelle, rahapolitiikan välittymismekanismille ja rahapoliittiselle suvereniteetille. (5)Sen vuoksi unionin tasolla tarvitaan erityinen ja yhdenmukaistettu kehys, jotta voidaan antaa erityissäännöt kryptovaroja ja niihin liittyviä toimintoja ja palveluja varten ja selkeyttää sovellettavaa oikeudellista kehystä. Tällaisen yhdenmukaistetun kehyksen olisi katettava myös kryptovarapalvelut, jos ne eivät jo kuulu rahoituspalveluja koskevan unionin lainsäädännön soveltamisalaan. Tällaisen kehyksen olisi tuettava innovointia ja tervettä kilpailua, ja sillä olisi samalla varmistettava korkeatasoinen kuluttajansuoja ja markkinoiden luotettavuus kryptovarojen markkinoilla. Kehyksen olisi oltava selkeä ja tarjottava kryptovarapalvelun tarjoajille mahdollisuus laajentaa liiketoimintaansa yli rajojen, ja sen olisi helpotettava niiden pääsyä pankkipalvelujen piiriin, jotta ne voivat harjoittaa toimintaansa sujuvasti. Kehyksellä olisi myös varmistettava rahoitusvakaus ja puututtava rahapoliittisiin riskeihin, joita voi aiheutua sellaisista kryptovaroista, joiden hinta pyritään vakauttamaan ottamalla niiden referenssiksi jokin valuutta, omaisuuserä tai valuutoista tai omaisuuseristä muodostuva kori. Kryptovarojen markkinoita koskevalla unionin kehyksellä on tarkoitus parantaa kuluttajansuojaa sekä lisätä markkinoiden luotettavuutta ja rahoitusvakautta sääntelemällä kryptovarojen tarjoamista yleisölle ja tällaisiin kryptovaroihin liittyviä palveluja. Sillä ei kuitenkaan pitäisi säännellä perustana olevaa teknologiaa, ja sen olisi mahdollistettava sekä avoimien että suljettujen hajautettujen tilikirjojen käyttö. (6)Rahoituspalveluja koskevassa unionin lainsäädännössä ei saisi suosia yhtä tiettyä teknologiaa. Kryptovaroja, joita pidetään direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määriteltyinä ”rahoitusvälineinä”, olisi sen vuoksi edelleen säänneltävä voimassa olevalla unionin yleisellä lainsäädännöllä, direktiivi 2014/65/EU mukaan lukien, riippumatta niiden liikkeeseenlaskussa tai siirrossa käytetystä teknologiasta. (7)Keskuspankkien rahapoliittisen viranomaisen ominaisuudessa liikkeeseen laskemiin tai muiden viranomaisten liikkeeseen laskemiin kryptovaroihin ei pitäisi soveltaa kryptovaroja koskevaa unionin kehystä eikä sitä pitäisi soveltaa myöskään tällaisten keskuspankkien tai muiden viranomaisten tarjoamiin kryptovarapalveluihin. (8)Kaiken kryptovarojen alalla annettavan lainsäädännön olisi oltava tulevaisuuden vaatimukset huomioon ottavaa erityissääntelyä, ja sen olisi pysyttävä innovoinnin ja teknologian kehityksen tahdissa. ”Kryptovarat” ja ”hajautetun tilikirjan teknologia” olisi sen vuoksi määriteltävä mahdollisimman laajasti, jotta ne kattaisivat kaikentyyppiset kryptovarat, jotka eivät tällä hetkellä kuulu rahoituspalveluja koskevan unionin lainsäädännön soveltamisalaan. Tällaisella lainsäädännöllä olisi myös edistettävä rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa. ”Kryptovarojen” määritelmän olisi sen vuoksi vastattava rahanpesunvastaisen toimintaryhmän (FATF) suosituksissa esitettyä ”virtuaalivarojen” määritelmää. Samasta syystä kaikkien kryptovarapalvelujen luettelojen olisi sisällettävä myös sellaiset virtuaalivaroihin liittyvät palvelut, jotka todennäköisesti aiheuttavat huolta rahanpesusta ja jotka rahanpesunvastainen toimintaryhmä on määrittänyt tällaisiksi palveluiksi. (9)Olisi erotettava kolme kryptovarojen alaluokkaa, joihin olisi sovellettava tarkemmin määriteltyjä vaatimuksia. Ensimmäisen alaluokan muodostaa kryptovaratyyppi, jonka tarkoituksena on tarjota digitaalinen oikeus DLT-teknologian kautta saatavilla olevaan tavaraan tai palveluun ja jonka ainoastaan kyseisen tokenin liikkeeseenlaskija hyväksyy (”hyödyketokenit”). Tällaisten ”hyödyketokenien” tarkoitukset eivät liity rahoitukseen vaan digitaalisen alustan ja digitaalisten palvelujen toimintaan, ja kyseisiä tokeneita olisi pidettävä omana kryptovaratyyppinään. Toisen kryptovarojen alaluokan muodostavat ”referenssivaratokenit”. Tällaisten referenssivaratokenien arvo pyritään vakauttamaan siten, että niiden referenssinä on useita laillisina maksuvälineinä käytettäviä valuuttoja, yksi tai useampi hyödyke, yksi tai useampi kryptovara tai tällaisten varojen kori. Tällaisilla referenssivaratokeneilla, joiden arvo on vakautettu, pyritään usein siihen, että niiden haltijat käyttävät niitä maksuvälineenä ostaessaan tavaroita ja palveluja ja arvon säilyttämisvälineinä. Kolmas kryptovarojen alaluokka muodostuu kryptovaroista, jotka on tarkoitettu ensisijaisesti maksuvälineiksi ja joiden arvo pyritään vakauttamaan ottamalla niiden referenssiksi vain yksi fiat-valuutta. Tällaiset kryptovarat toimivat pitkälti samaan tapaan kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/110/EY 2 artiklan 2 alakohdassa määritelty sähköinen raha. Sähköisen rahan tapaan tällaiset kryptovarat ovat kolikoiden ja seteleiden sähköisiä vastineita ja niitä käytetään maksujen suorittamiseen. Tällaiset kryptovarat määritellään ”sähköisen rahan tokeneiksi”. (10)Sähköisen rahan ja sellaisten kryptovarojen, joiden referenssinä on yksi fiat-valuutta, välillä on yhtäläisyyksistä huolimatta eräitä merkittäviä eroja. Direktiivin 2009/110/EY 2 artiklan 2 alakohdassa määritellyn sähköisen rahan haltijoille myönnetään aina saatava suhteessa sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitokseen, ja haltijoilla on sopimukseen perustuva oikeus lunastuttaa sähköinen rahansa laillisena maksuvälineenä käytettävää fiat-valuuttaa vastaan milloin tahansa kyseisen valuutan nimellisarvoon. Sitä vastoin jotkin sellaiset kryptovarat, joiden referenssinä on yksi laillisena maksuvälineenä käytettävä fiat-valuutta, eivät synnytä haltijoilleen tällaista saatavaa suhteessa kyseisten kryptovarojen liikkeeseenlaskijoihin, ja ne voisivat jäädä direktiivin 2009/110/EY soveltamisalan ulkopuolelle. Jotkin sellaiset kryptovarat, joiden referenssinä on yksi fiat-valuutta, eivät puolestaan synnytä haltijalleen sellaista saatavaa, joka vastaisi kyseisen valuutan nimellisarvoa, tai ne rajoittavat lunastusaikaa. Se, että tällaisten kryptovarojen haltijoilla ei ole saatavaa suhteessa kyseisten varojen liikkeeseenlaskijoihin tai että tällainen saatava ei ole kryptovarojen referenssivaluutan nimellisarvon mukainen, voisi heikentää kyseisten kryptovarojen käyttäjien luottamusta. Jotta vältettäisiin direktiivissä 2009/110/EY vahvistettujen sääntöjen kiertäminen, ’sähköisen rahan tokenien’ määritelmän olisi oltava mahdollisimman laaja, jotta se kattaisi sellaisten kryptovarojen tyypit, joiden referenssinä on yksi laillisena maksuvälineenä käytettävä fiat-valuutta. Eri maiden sääntelyerojen hyväksikäytön välttämiseksi olisi vahvistettava tiukat ehdot sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskulle, mukaan lukien vaatimus, jonka mukaan sähköisen rahan tokenien on oltava joko Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013 määritellyn luottolaitoksen tai direktiivin 2009/110/EY mukaisesti toimiluvan saaneen sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitoksen liikkeeseen laskemia. Samasta syystä myös sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi myönnettävä niiden käyttäjille saatava, jonka perusteella näillä on oikeus milloin tahansa lunastuttaa tokeninsa niiden referenssivaluuttaa vastaan kyseisen valuutan nimellisarvoon. Koska sähköisen rahan tokenit ovat myös kryptovaroja ja voivat näin aiheuttaa uusia kryptovaroille tyypillisiä kuluttajansuojaan ja markkinoiden luotettavuuteen liittyviä haasteita, myös niihin olisi sovellettava tässä asetuksessa vahvistettuja sääntöjä, jotta tällaisiin kuluttajansuojaan ja markkinoiden luotettavuuteen liittyviin haasteisiin voitaisiin puuttua. (11)Kun otetaan huomioon kryptovarojen mukanaan tuomat riskit ja mahdollisuudet, on tarpeen vahvistaa säännöt kryptovarojen liikkeeseenlaskijoita varten, joiksi olisi katsottava kaikki sellaiset oikeushenkilöt, jotka tarjoavat yleisölle minkä tahansa tyyppisiä kryptovaroja tai hakevat tällaisten kryptovarojen ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa. (12)On tarpeen vahvistaa erityiset säännöt yhteisöille, jotka tarjoavat kryptovarapalveluja. Ensimmäinen tällaisten palvelujen luokka muodostuu kryptovarojen kauppapaikan toiminnan varmistamisesta, kryptovarojen vaihtamisesta laillisina maksuvälineinä käytettäviin fiat-valuuttoihin tai muihin kryptovaroihin käymällä kauppaa omaan lukuun sekä kolmansien osapuolten puolesta tarjottavasta palvelusta, jolla varmistetaan kryptovarojen säilytys ja hallinnointi tai kryptovaroihin pääsykeinon valvonta. Toinen tällaisten palvelujen luokka muodostuu kryptovarojen tarjoamisesta, kryptovaroja koskevien toimeksiantojen vastaanottamisesta tai välittämisestä, kryptovaroja koskevien toimeksiantojen toteuttamisesta kolmansien osapuolten puolesta ja kryptovaroja koskevan neuvonnan antamisesta. Jokaista henkilöä, joka tarjoaa tällaisia kryptovarapalveluja ammattimaisesti, olisi pidettävä ’kryptovarapalvelun tarjoajana’. (13)Kaikkien kryptovarojen liikkeeseenlaskijoiden olisi oltava oikeushenkilöitä, jotta voitaisiin varmistaa, että toimivaltaiset viranomaiset seuraavat ja valvovat asianmukaisesti muiden kryptovarojen kuin referenssivaratokenien tai sähköisen rahan tokenien tarjoamisia yleisölle unionissa, sekä kaikkia tällaisten kryptovarojen ottamisia kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa. (14)Kuluttajansuojan varmistamiseksi kryptovarojen mahdollisille ostajille olisi tiedotettava niiden kryptovarojen ominaisuuksista, toiminnoista ja riskeistä, joita ne aikovat ostaa. Kun kryptovaroja tarjotaan yleisölle unionissa tai kun haetaan kryptovarojen ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, kryptovarojen liikkeeseenlaskijoiden olisi laadittava, annettava tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselleen ja julkaistava tietoasiakirja, jäljempänä ’kryptovaran kuvaus’, joka sisältää tiedot, joiden julkistaminen on pakollista. Tällaisen kryptovaran kuvauksen olisi sisällettävä yleistietoa liikkeeseenlaskijasta, hankitulla pääomalla toteutettavasta hankkeesta, kryptovarojen tarjoamisesta yleisölle tai niiden ottamisesta kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, kryptovaroihin liitetyistä oikeuksista ja velvollisuuksista, kryptovarojen perustana käytetystä teknologiasta ja kryptovaroihin liittyvistä riskeistä. Jotta voidaan varmistaa kryptovarojen haltijoiden tasapuolinen ja syrjimätön kohtelu, kryptovaran kuvauksen ja soveltuvin osin kaiken yleisölle tarjoamiseen liittyvän markkinointiaineiston sisältämien tietojen on oltava tasapuolisia ja selkeitä, eivätkä ne saa olla harhaanjohtavia. (15)Oikeasuhteisen lähestymistavan varmistamiseksi vaatimusta laatia ja julkaista kryptovaran kuvaus ei pitäisi soveltaa sellaisten kryptovarojen tarjoamisiin, jotka ovat muita kryptovaroja kuin referenssivaratokeneita tai sähköisen rahan tokeneita ja joita tarjotaan ilmaiseksi, tai sellaisten kryptovarojen tarjoamisiin, joita tarjotaan ainoastaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1129 2 artiklan e alakohdassa määritellyille kokeneille sijoittajille ja jotka voivat olla yksinomaan tällaisten kokeneiden sijoittajien hallussa, tai joita tarjotaan yksittäisen jäsenvaltion tasolla tarkasteltuna pienelle joukolle tai jotka ovat ainutlaatuisia eivätkä ole korvattavissa muilla kryptovaroilla. (16)Pienille ja keskisuurille yrityksille ja startup-yrityksille ei saisi aiheutua liiallisia hallinnollisia rasitteita. Sellaiset kryptovarojen tarjoamiset yleisölle unionissa, jotka eivät ylitä riittävää yhteenlaskettua kynnysarvoa 12 kuukauden jaksolla, olisi sen vuoksi vapautettava kryptovaran kuvauksen laatimisvelvollisuudesta. Kuluttajansuojan varmistamiseksi annettua EU:n horisontaalista lainsäädäntöä, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2011/83/EU, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2005/29/EY ja kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5 päivänä huhtikuuta 1993 annettua neuvoston direktiiviä 93/13/ETY, ja tämän lainsäädännön sisältämiä tiedonantovelvoitteita sovelletaan kuitenkin edelleen tällaisiin kryptovarojen yleisölle tarjoamisiin silloin, kun niihin liittyy yritysten ja kuluttajien välisiä suhteita. (17)Jos yleisölle tarjoaminen liittyy sellaista palvelua koskeviin hyödyketokeneihin, joka ei ole vielä toiminnassa, kryptovaran kuvauksessa esitetyn yleisölle tarjoamisen kesto saa olla enintään 12 kuukautta. Tämä yleisölle tarjoamisen kestoa koskeva rajoitus ei liity ajankohtaan, jona tuotteesta tai palvelusta tulee tosiasiallisesti toimiva ja jona hyödyketokenin haltija voi käyttää sitä sen jälkeen kun yleisölle tarjoaminen on päättynyt. (18)Valvonnan mahdollistamiseksi kryptovarojen liikkeeseenlaskijoiden olisi ennen kuin kryptovaroja tarjotaan yleisölle unionissa tai ennen kuin tällaisia kryptovaroja otetaan kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, annettava tiedoksi kryptovaran kuvauksensa ja soveltuvin osin markkinointiaineistonsa sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa niillä on sääntömääräinen kotipaikka tai sivuliike. Kolmanteen maahan sijoittautuneiden liikkeeseenlaskijoiden olisi annettava tiedoksi kryptovaran kuvauksensa ja soveltuvin osin markkinointiaineistonsa sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa kryptovaroja on tarkoitus tarjota yleisölle tai jossa niiden ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa haetaan ensisijaisesti. (19)Tarpeettomia hallinnollisia rasitteita olisi vältettävä. Sen vuoksi toimivaltaisia viranomaisia ei pitäisi vaatia hyväksymään kryptovaran kuvausta ennen sen julkaisemista. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi kuitenkin julkaisemisen jälkeen oltava valtuudet edellyttää lisätietojen sisällyttämistä kryptovaran kuvaukseen ja soveltuvin osin niiden markkinointiaineistoon. (20)Toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava keskeyttää tai kieltää kryptovarojen tarjoaminen yleisölle tai tällaisten kryptovarojen ottaminen kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, jos tällainen yleisölle tarjoaminen tai kaupankäynnin kohteeksi ottaminen ei täytä sovellettavia vaatimuksia. Toimivaltaisilla viranomaisilla olisi myös oltava valtuudet julkaista varoitus siitä, että liikkeeseenlaskija ei ole täyttänyt näitä vaatimuksia, joko verkkosivustollaan tai julkaisemalla lehdistötiedote. (21)Sellaiset kryptovaran kuvaukset ja soveltuvin osin sellainen markkinointiaineisto, jotka on annettu asianmukaisesti tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselle, olisi julkaistava, minkä jälkeen kryptovarojen liikkeeseenlaskijoiden olisi voitava tarjota kryptovarojaan yleisölle kaikkialla unionissa ja hakea tällaisten kryptovarojen ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa. (22)Kuluttajansuojan varmistamiseksi sellaisille kuluttajille, jotka hankkivat muita kryptovaroja kuin referenssivaratokeneita tai sähköisen rahan tokeneita suoraan liikkeeseenlaskijalta tai sellaiselta kryptovarapalvelun tarjoajalta, joka tarjoaa kryptovaroja liikkeeseenlaskijan puolesta, olisi annettava peruuttamisoikeus, joka on voimassa rajoitetun ajan kyseisten varojen hankinnan jälkeen. Jotta voidaan varmistaa sellaisten yleisölle tarjoamisten sujuva päätökseen saattaminen, joille liikkeeseenlaskija on asettanut aikarajan, kuluttajan ei pitäisi voida käyttää tällaista peruuttamisoikeutta merkintäajan päättymisen jälkeen. Peruuttamisoikeutta ei pitäisi myöskään soveltaa, jos kryptovarat, jotka ovat muita kryptovaroja kuin referenssivaratokeneita tai sähköisen rahan tokeneita, otetaan kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa, koska tällaisessa tapauksessa kyseisten kryptovarojen hinta riippuu kryptovarojen markkinoiden vaihteluista.

(23)Vaikka muiden kryptovarojen kuin referenssivaratokenien tai sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijat olisi vapautettu velvollisuudesta julkaista kryptovaran kuvaus, niiden olisi tästä huolimatta toimittava rehellisesti, tasapuolisesti ja ammattimaisesti, viestittävä kryptovarojen haltijoiden kanssa tasapuolisella, selkeällä ja totuudenmukaisella tavalla sekä tunnistettava, ehkäistävä, hallittava mahdollisia eturistiriitoja ja ilmoitettava niistä ja niillä olisi lisäksi oltava tehokkaat hallinnolliset järjestelyt sen varmistamiseksi, että niiden järjestelmät ja turvallisuusprotokollat ovat unionin normien mukaisia. Toimivaltaisten viranomaisten avustamiseksi niiden valvontatehtävissä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle, jäljempänä ’ESMA’, jonka olisi toimittava tiiviissä yhteistyössä Euroopan pankkiviranomaisen, jäljempänä ’EPV’, kanssa, olisi annettava valtuudet julkaista kyseisiä järjestelmiä ja turvallisuusprotokollia koskevia ohjeita edellä tarkoitettujen unionin normien tarkemmaksi määrittelemiseksi. (24)Kryptovarojen haltijoiden suojaamiseksi yksityisoikeudellista vastuuta koskevia sääntöjä olisi sovellettava kryptovarojen liikkeeseenlaskijoihin ja niiden ylimpiin hallintoelimiin siltä osin kuin on kyse yleisölle kryptovaran kuvauksessa annettavista tiedoista. (25)Referenssivaratokeneilla pyritään vakauttamaan tokenien arvo ottamalla sen referenssiksi useita fiat-valuuttoja, yksi tai useampi hyödyke, yksi tai useampi kryptovara tai tällaisten varojen kori. Käyttäjät saattavat näin ollen ottaa tällaiset tokenit laajalti käyttöön arvon siirtämisvälineinä tai maksuvälineinä, minkä vuoksi niihin liittyy suurempi kuluttajansuojaan ja markkinoiden luotettavuuteen kohdistuva riski kuin muihin kryptovaroihin. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoihin olisi sen vuoksi sovellettava tiukempia vaatimuksia kuin muiden kryptovarojen liikkeeseenlaskijoihin. (26)Niin sanottuja algoritmisia stablecoineja, joiden tapauksessa pyritään säilyttämään vakaa arvo käyttämällä protokollia, jotka mahdollistavat näiden kryptovarojen tarjonnan lisäämisen tai vähentämisen vastauksena kysynnän muutoksiin, ei pitäisi pitää referenssivaratokeneina, jos niillä ei pyritä vakauttamaan niiden arvoa ottamalla referenssiksi yksi tai useampi muu omaisuuserä. (27)Jotta voidaan varmistaa, että referenssivaratokenien tarjoamista yleisölle valvotaan ja seurataan asianmukaisesti, tällaisten tokenien liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava sääntömääräinen kotipaikka unionissa. (28)Referenssivaratokeneita pitäisi voida tarjota yleisölle unionissa tai tällaisten tokenien ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa pitäisi voida hakea vain, jos toimivaltainen viranomainen on antanut tällaisten kryptovarojen liikkeeseenlaskijalle toimiluvan ja hyväksynyt kyseisiä kryptovaroja koskevan kuvauksen. Toimilupavaatimusta ei kuitenkaan pitäisi soveltaa, jos referenssivaratokeneita tarjotaan ainoastaan kokeneille sijoittajille tai jos tällaisten tokenien tarjoaminen yleisölle jää tietyn kynnysarvon alapuolelle. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU nojalla toimiluvan saaneiden luottolaitosten ei pitäisi tarvita toista, tämän asetuksen mukaista toimilupaa voidakseen laskea liikkeeseen referenssivaratokeneita. Tällaisissa tapauksissa kyseisten referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijalta olisi kuitenkin edellytettävä, että se laatii kryptovaroja koskevan kuvauksen, jossa ilmoitetaan ostajille kyseisten tokenien ominaisuuksista ja riskeistä, ja antaa sen tiedoksi asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle ennen sen julkaisemista. (29)Toimivaltaisen viranomaisen olisi evättävä toimilupa, jos referenssivaratokenien mahdollisen liikkeeseenlaskijan liiketoimintamalli voi aiheuttaa vakavan uhan rahoitusvakaudelle, rahapolitiikan välittymismekanismille tai rahapoliittiselle suvereniteetille. Toimivaltaisen viranomaisen olisi kuultava EPV:tä ja ESMAa sekä, silloin kun referenssivaratokenien referenssinä on unionin valuuttoja, Euroopan keskuspankkia, jäljempänä ’EKP’, ja kyseisten valuuttojen liikkeeseenlaskijoina olevia kansallisia keskuspankkeja ennen toimiluvan myöntämistä tai epäämistä. EPV:n, ESMAn ja tarvittaessa EKP:n ja kansallisten keskuspankkien olisi annettava toimivaltaiselle viranomaiselle ei-sitova lausunto mahdollisen liikkeeseenlaskijan hakemuksesta. Myöntäessään toimiluvan referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijalle toimivaltaisen viranomaisen olisi hyväksyttävä myös kyseisen yhteisön laatima kryptovaran kuvaus. Toimivaltaisen viranomaisen myöntämän toimiluvan olisi oltava voimassa kaikkialla unionissa, ja referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijan olisi sen perusteella voitava tarjota tällaisia kryptovaroja sisämarkkinoilla ja hakea niiden ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa. Samaan tapaan myös kryptovaran kuvauksen olisi oltava voimassa kaikkialla unionissa, eikä jäsenvaltioilla saisi olla mahdollisuutta asettaa lisävaatimuksia. (30)Kuluttajansuojan varmistamiseksi referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi aina annettava tällaisten tokenien haltijoille selkeää ja tasapuolista tietoa, joka ei ole harhaanjohtavaa. Referenssivaratokeneita koskevan kryptovaran kuvauksen olisi sisällettävä tiedot vakautusmekanismista ja reservivarojen sijoituspolitiikasta ja säilytysjärjestelyistä sekä haltijoiden saamista oikeuksista. Jos referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat eivät myönnä kaikille tällaisten tokenien haltijoille suoraa vaadeoikeutta tai lunastuttamisoikeutta suhteessa reservivaroihin, referenssivaratokeneita koskevassa kryptovaran kuvauksessa olisi oltava tästä selkeä ja yksiselitteinen varoitus. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden markkinointiaineistossa olisi myös oltava tällainen maininta, jos ne eivät tarjoa tällaisia suoria oikeuksia kaikille referenssivaratokenien haltijoille. (31)Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi kryptovaran kuvaukseen sisältyvien tietojen lisäksi annettava tällaisten tokenien haltijoille tietoa jatkuvasti. Niiden olisi erityisesti ilmoitettava verkkosivustollaan vähintään kuukausittain tiedot liikkeeseen laskettujen referenssivaratokenien määrästä sekä reservivarojen arvosta ja koostumuksesta. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi myös ilmoitettava kaikki sellaiset tapahtumat, joilla todennäköisesti on merkittävä vaikutus referenssivaratokenien arvoon tai reservivaroihin, riippumatta siitä, onko kyseiset kryptovarat otettu kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa. (32)Kuluttajansuojan varmistamiseksi referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi aina toimittava rehellisesti, tasapuolisesti ja ammattimaisesti ja tällaisten tokenien haltijoiden etujen mukaisesti. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi myös otettava käyttöön selkeä menettely kryptovarojen haltijoilta saatujen valitusten käsittelemiseksi. (33)Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi otettava käyttöön toimintaperiaatteet sellaisten eturistiriitojen tunnistamiseksi, hallitsemiseksi ja mahdolliseksi ilmoittamiseksi, joita voi syntyä niiden ja niiden johtajien, osakkeenomistajien, asiakkaiden tai ulkopuolisten palveluntarjoajien välillä. (34)Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava vahvat ohjaus- ja hallintojärjestelmät, joihin sisältyvät selkeä organisaatiorakenne, jossa vastuualueet on määritelty yksityiskohtaisesti, läpinäkyvästi ja johdonmukaisesti, sekä tehokkaat menettelyt sellaisten riskien tunnistamista, hallitsemista, valvomista ja raportointia varten, joille ne ovat tai saattavat olla alttiina. Tällaisten liikkeeseenlaskijoiden ylimmällä hallintoelimellä ja osakkeenomistajilla olisi oltava hyvä maine ja riittävä asiantuntemus, ja niiden olisi oltava rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnan tavoitteen näkökulmasta sopivia ja luotettavia. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoilla olisi myös oltava käytössään resurssit, jotka ovat oikeassa suhteessa niiden toiminnan laajuuteen, ja niiden olisi aina varmistettava toimintansa jatkuvuus ja säännöllisyys. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi tämän vuoksi laadittava liiketoiminnan jatkuvuutta koskevat toimintaperiaatteet, joiden tarkoituksena on varmistaa niiden keskeisten maksutoimintojen jatkaminen järjestelmiin ja menettelyihin liittyvien toimintahäiriöiden yhteydessä. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoilla olisi myös oltava vahva sisäisen valvonnan mekanismi ja riskinarviointimekanismi sekä järjestelmä, jolla turvataan vastaanotettujen tietojen eheys ja luottamuksellisuus. (35)Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat ovat yleensä keskeisessä asemassa sellaisten yhteisöjen verkostossa, jotka varmistavat tällaisten kryptovarojen liikkeeseenlaskun ja niiden siirron ja jakamisen haltijoille. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat olisi sen vuoksi velvoitettava luomaan ja ylläpitämään asianmukaiset sopimusjärjestelyt sellaisten kolmansien yhteisöjen kanssa, jotka huolehtivat vakautusmekanismista ja tokenien arvoa tukevien reservivarojen sijoittamisesta, tällaisten reservivarojen säilyttämisestä ja tarvittaessa referenssivaratokenien jakamisesta yleisölle. (36)Laajemman rahoitusjärjestelmän rahoitusvakauteen kohdistuvien riskien torjumiseksi referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoihin olisi sovellettava pääomavaatimuksia. Näiden pääomavaatimusten olisi oltava oikeassa suhteessa referenssivaratokenien liikkeeseenlaskun kokoon, ja ne olisi sen vuoksi laskettava prosenttiosuutena referenssivaratokenien arvoa tukevasta varojen reservistä. Toimivaltaisten viranomaisten olisi kuitenkin voitava lisätä tai vähentää omien varojen vaatimusten määrää muun muassa liikkeeseenlaskijan riskinarviointimekanismin arvioinnin, referenssivaratokeneita tukevan reservin varojen laadun ja volatiliteetin tai referenssivaratokenien yhteenlasketun arvon ja lukumäärän perusteella. (37)Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi tokeniensa arvon vakauttamiseksi muodostettava kyseisiä kryptovaroja tukeva varojen reservi ja ylläpidettävä sitä jatkuvasti. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi varmistettava tällaisen varojen reservin vakaa hallinnointi, ja niiden olisi erityisesti varmistettava, että aina kun referenssivaratokeneita luodaan tai hävitetään, reservivaroihin tehdään vastaava lisäys tai vähennys ja että tällaista lisäystä tai vähennystä hallinnoidaan asianmukaisesti, jotta vältetään reservivarojen markkinoihin kohdistuvat kielteiset vaikutukset. Omaisuusvakuudellisten kryptovarojen liikkeeseenlaskijoiden olisi sen vuoksi otettava käyttöön, ylläpidettävä ja määriteltävä yksityiskohtaisesti toimintaperiaatteita, joissa kuvataan muun muassa reservivarojen koostumus ja jakautuminen, reservivarojen aiheuttamien riskien kattava arviointi, menettely referenssivaratokenien luomista ja hävittämistä varten, menettely, jota noudatetaan ostettaessa referenssivaratokeneita ja lunastettaessa niitä reservivaroja vastaan, ja jos reservivarat sijoitetaan, liikkeeseenlaskijan noudattama sijoituspolitiikka. (38)Jotta vältettäisiin referenssivaratokeneihin liittyvä tappioriski ja säilytettäisiin kyseisten varojen arvo, referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava asianmukainen säilytyspolitiikka reservivaroja varten. Tällä politiikalla olisi varmistettava, että reservivarat on aina täysin erotettu liikkeeseenlaskijan omista varoista, että reservivaroja ei kiinnitetä eikä pantata vakuudeksi ja että referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijalla on nopea pääsy kyseisiin reservivaroihin. Reservivarojen olisi niiden luonteesta riippuen oltava joko asetuksessa (EU) N:o 575/2013 tarkoitetun luottolaitoksen tai toimiluvan saaneen kryptovarapalvelun tarjoajan säilytyksessä. Niiden luottolaitosten ja kryptovarapalvelun tarjoajien, jotka säilyttävät referenssivaratokenien tukena olevia reservivaroja, olisi oltava vastuussa referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijalle tai haltijoille tällaisten reservivarojen menetyksistä, elleivät ne osoita, että menetys on seurausta sellaisesta ulkoisesta tapahtumasta, johon ne eivät ole kohtuudella voineet vaikuttaa. (39)Referenssivaratokenien haltijoiden suojaamiseksi tokenien arvon tukena olevien varojen arvon alenemiselta referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi sijoitettava reservivarat turvalliseen ja vähäriskiseen varallisuuteen, johon liittyvä markkina- ja luottoriski on minimaalinen. Koska referenssivaratokeneita voidaan käyttää maksuvälineenä, referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijan olisi vastattava kaikista reservivarojen sijoittamisesta johtuvista voitoista ja tappioista. (40)Jotkin referenssivaratokenit voivat tarjota kaikille haltijoilleen oikeuksia, kuten lunastuttamisoikeuksia tai vaadeoikeuksia suhteessa reservivaroihin tai liikkeeseenlaskijaan, kun taas toiset referenssivaratokenit eivät tarjoa tällaisia oikeuksia kaikille haltijoilleen ja voivat rajoittaa lunastuttamisoikeuden tiettyihin haltijoihin. Kaikkien referenssivaratokeneita koskevien sääntöjen olisi oltava riittävän joustavia, jotta ne kattavat kaikki edellä tarkoitetut tilanteet. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi sen vuoksi ilmoitettava tällaisten tokenien haltijoille, syntyykö niille suora vaadeoikeus suhteessa liikkeeseenlaskijaan tai saavatko ne lunastuttamisoikeuksia. Jos referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat myöntävät tällaisia liikkeeseenlaskijaan tai reservivaroihin kohdistuvia suoria oikeuksia kaikille haltijoille, niiden olisi vahvistettava tarkkaan ehdot, joiden mukaisesti näitä oikeuksia voidaan käyttää. Silloin kun referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat rajoittavat tällaiset liikkeeseenlaskijaan tai reservivaroihin kohdistuvat suorat oikeudet rajalliseen määrään referenssivaratokenien haltijoita, niiden olisi silti tarjottava vähimmäisoikeudet kaikille referenssivaratokenien haltijoille. Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi varmistettava kyseisten tokenien likviditeetti toteuttamalla ja pitämällä voimassa asianmukaiset likviditeettijärjestelyt sellaisten kryptovarapalvelun tarjoajien kanssa, joiden vastuulla on tehdä sitovia hintatarjouksia ennakoitavasti referenssivaratokenien ostamiseksi ja myymiseksi fiat-valuuttaa vastaan. Jos referenssivaratokenien arvo poikkeaa merkittävästi reservivarojen arvosta, referenssivaratokenien haltijoilla olisi oltava oikeus vaatia suoraan liikkeeseenlaskijalta referenssivaratokeniensa lunastamista reservivaroja vastaan. Sellaisilla referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoilla, jotka lopettavat toimintansa vapaaehtoisesti tai joiden toimintaa ajetaan alas hallitusti, olisi oltava käytössä sopimusjärjestelyt sen varmistamiseksi, että reservivaroista saatavat tulot maksetaan referenssivaratokenien haltijoille. (41)Sen varmistamiseksi, että referenssivaratokeneita käytetään pääasiassa vaihdantavälineenä eikä arvon säilyttämisvälineenä, referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat ja mahdolliset kryptovarapalvelun tarjoajat eivät saisi maksaa korkoa referenssivaratokenien käyttäjille ajalta, jonka kyseiset tokenit ovat käyttäjien hallussa. Joitakin referenssivaratokeneita ja sähköisen rahan tokeneita olisi pidettävä merkittävinä, kun otetaan huomioon niiden promoottorien ja osakkeenomistajien mahdollisesti suuri asiakaskunta, niiden mahdollisesti suuri markkina-arvo, niitä tukevien varojen reservien potentiaalinen koko ja liiketoimien mahdollisesti suuri määrä sekä tällaisten kryptovarojen mahdollinen kytkeytyminen rahoitusjärjestelmään ja niiden mahdollinen rajatylittävä käyttö. Merkittäviin referenssivaratokeneihin ja merkittäviin sähköisen rahan tokeneihin, joilla voisi olla käyttäjinä suuri määrä haltijoita ja jotka voisivat aiheuttaa erityisiä haasteita rahoitusvakaudelle, rahapolitiikan välittymismekanismille tai rahapoliittiselle suvereniteetille, olisi sovellettava tiukempia vaatimuksia kuin muihin referenssivaratokeneihin ja sähköisen rahan tokeneihin. (42)Merkittävät referenssivaratokenit voivat laajan mittakaavansa vuoksi aiheuttaa suurempia rahoitusvakauteen kohdistuvia riskejä kuin sellaiset muut kryptovarat ja muut referenssivaratokenit, joiden liikkeeseenlasku on rajoitetumpaa. Merkittävien referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoihin olisi sen vuoksi sovellettava tiukempia vaatimuksia kuin sellaisten muiden kryptovarojen tai referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoihin, joiden liikkeeseenlasku on rajoitetumpaa. Niihin olisi erityisesti sovellettava suurempia pääomavaatimuksia ja yhteentoimivuusvaatimuksia, ja niiden olisi otettava käyttöön likviditeetinhallintapolitiikka.

(43)Referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava hallittua alasajoa koskeva suunnitelma sen varmistamiseksi, että referenssivaratokenien haltijoiden oikeudet turvataan silloin, kun referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijat lopettavat toimintansa tai ajavat hallitusti alas toimintaansa kansallisen maksukyvyttömyyslainsäädännön mukaisesti. (44)Sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava joko direktiivin 2013/36/EU mukainen luottolaitoksen toimilupa tai direktiivin 2009/110/EY mukainen sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitoksen toimilupa ja niiden olisi täytettävä asiaankuuluvat direktiivissä 2009/110/EY asetetut toiminnalliset vaatimukset, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä. Sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi laadittava kryptovaran kuvaus ja annettava se tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselleen. Jos sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlasku jää tietyn kynnysarvon alapuolelle tai jos sähköisen rahan tokeneita voivat pitää hallussa yksinomaan kokeneet sijoittajat, tällaisten sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoihin ei pitäisi soveltaa toimilupavaatimuksia. Liikkeeseenlaskijoiden olisi kuitenkin aina laadittava kryptovaran kuvaus ja annettava se tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselleen. (45)Sähköisen rahan tokenien haltijoille olisi myönnettävä saatava suhteessa kyseisten tokenien liikkeeseenlaskijaan. Sähköisen rahan tokenien haltijoille olisi aina myönnettävä milloin tahansa käytettävissä oleva oikeus lunastuttaa tokeninsa niiden referenssinä olevan fiat-valuutan nimellisarvoon. Sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi voitava periä maksu silloin kun sähköisen rahan tokenien haltijat vaativat tokeniensa lunastamista fiat-valuuttaa vastaan. Tällaisen maksun olisi oltava oikeassa suhteessa sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijalle aiheutuneisiin todellisiin kustannuksiin nähden. (46)Sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijat ja mahdolliset kryptovarapalvelun tarjoajat eivät saisi maksaa korkoa sähköisen rahan tokenien haltijoille ajalta, jonka kyseiset tokenit ovat haltijoiden hallussa. (47)Sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijan laatiman kryptovaran kuvauksen olisi sisällettävä kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotka koskevat kyseistä liikkeeseenlaskijaa ja kyseistä sähköisen rahan tokenien tarjoamista tai ottamista kaupankäynnin kohteeksi kryptovarojen kauppapaikassa ja jotka ovat tarpeen, jotta mahdolliset ostajat voivat tehdä tietoon perustuvan ostopäätöksen ja ymmärtää kyseiseen sähköisen rahan tokenien tarjoamiseen liittyvät riskit. Kryptovaran kuvauksessa olisi myös nimenomaisesti ilmoitettava, että sähköisen rahan tokenien haltijoille myönnetään saatavan muodossa ilmenevä lunastuttamisoikeus, jonka perusteella niillä on oikeus milloin tahansa lunastuttaa sähköisen rahan tokeninsa fiat-valuuttaa vastaan sen nimellisarvoon. (48)Jos sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskija sijoittaa tokeneita vastaan saamansa varat, tällaiset varat olisi valuuttariskien välttämiseksi sijoitettava sähköisen rahan tokenin referenssivaluutan määräisiin varoihin. (49)Merkittävät sähköisen rahan tokenit voivat aiheuttaa suurempia riskejä rahoitusvakaudelle kuin sellaiset sähköisen rahan tokenit, jotka eivät ole merkittäviä, ja perinteinen sähköinen raha. Tällaisten merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoihin olisi sen vuoksi sovellettava lisävaatimuksia. Merkittävien sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoihin olisi erityisesti sovellettava suurempia pääomavaatimuksia kuin muiden sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoihin sekä yhteentoimivuusvaatimuksia, ja niiden olisi otettava käyttöön likviditeetinhallintapolitiikka. Sähköisen rahan tokenien liikkeeseenlaskijoiden olisi myös noudatettava tiettyjä referenssivaratokenien liikkeeseenlaskijoihin sovellettavia vaatimuksia, kuten reservivarojen säilyttämistä koskevia vaatimuksia, reservivarojen sijoittamista koskevia sääntöjä ja velvollisuutta laatia hallittua alasajoa koskeva suunnitelma. (50)Kryptovarapalveluja saisivat tarjota ainoastaan oikeushenkilöt, joilla on sääntömääräinen kotipaikka jossakin unionin jäsenvaltiossa ja joille sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa kyseisen oikeushenkilön sääntömääräinen kotipaikka sijaitsee, on myöntänyt kryptovarapalvelun tarjoajan toimiluvan. (51)Tämä asetus ei saisi vaikuttaa unioniin sijoittautuneiden henkilöiden mahdollisuuteen käyttää kolmannen maan yrityksen tarjoamia kryptovarapalveluja omasta aloitteestaan. Kun kolmannen maan yritys tarjoaa kryptovarapalveluja unioniin sijoittautuneelle henkilölle tämän omasta aloitteesta, kyseisiä kryptovarapalveluja ei saisi katsoa unionissa tarjotuiksi. Kun kolmannen maan yritys pyrkii hankkimaan asiakkaita tai potentiaalisia asiakkaita unionissa tai mainostaa kryptovaroihin liittyviä palveluja tai toimintoja unionissa, tätä ei pitäisi katsoa sellaiseksi kryptovarapalveluksi, joka tarjotaan asiakkaan omasta aloitteesta. Tällaisessa tapauksessa kolmannen maan yrityksellä olisi oltava lupa toimia kryptovarapalvelun tarjoajana. (52)Koska kryptovarapalvelun tarjoajat ovat toistaiseksi olleet kooltaan suhteellisen pieniä, valtuudet myöntää toimilupa tällaisille palveluntarjoajille ja valvoa niitä olisi annettava kansallisille toimivaltaisille viranomaisille. Toimiluvan myöntäminen, epääminen ja peruuttaminen olisi annettava sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tehtäväksi, jossa yhteisöllä on sääntömääräinen kotipaikka. Tällaisessa toimiluvassa olisi ilmoitettava ne kryptovarapalvelut, joita kryptovarapalvelun tarjoajalla on lupa tarjota, ja toimiluvan olisi oltava voimassa kaikkialla unionissa. (53)Jotta kryptovarapalvelujen tarjonnasta voitaisiin tehdä kryptovarojen haltijoiden näkökulmasta läpinäkyvämpää, ESMAn olisi perustettava kryptovarapalvelun tarjoajien rekisteri, jonka olisi sisällettävä tietoa yhteisöistä, joilla on lupa tarjota kyseisiä palveluja kaikkialla unionissa. Rekisterin olisi sisällettävä myös kryptovarojen liikkeeseenlaskijoiden toimivaltaisille viranomaisille tiedoksi antamat ja julkaisemat kryptovaran kuvaukset. (54)Joidenkin rahoituspalveluja koskevan unionin lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien yritysten olisi voitava tarjota kryptovarapalveluja ilman ennakkoon myönnettävää toimilupaa. Direktiivin 2013/36/EU nojalla toimiluvan saaneilta luottolaitoksilta ei pitäisi vaatia toista toimilupaa kryptovarapalvelujen tarjoamista varten. Myös sijoituspalveluyritysten, joille on direktiivin 2014/65/EU nojalla myönnetty lupa tarjota yhtä tai useampaa sellaista kyseisessä direktiivissä määriteltyä sijoituspalvelua, jotka ovat samankaltaisia kuin kryptovarapalvelut, joita ne aikovat tarjota, olisi voitava tarjota kryptovarapalveluja kaikkialla unionissa ilman toista toimilupaa. (55)Kuluttajansuojan, markkinoiden luotettavuuden ja rahoitusvakauden varmistamiseksi kryptovarapalvelun tarjoajien olisi aina toimittava rehellisesti, tasapuolisesti ja ammattimaisesti asiakkaidensa etujen mukaisesti. Kryptovarapalveluja olisi pidettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/65/EY määriteltyinä ’rahoituspalveluina’. Jos palveluja myydään etänä, kryptovarapalvelun tarjoajien ja kuluttajien välisiin sopimuksiin olisi sovellettava kyseistä direktiiviä. Kryptovarapalvelun tarjoajien olisi annettava asiakkailleen selkeää ja tasapuolista tietoa, joka ei ole harhaanjohtavaa, ja varoitettava asiakkaitaan kryptovaroihin liittyvistä riskeistä. Kryptovarapalvelun tarjoajien olisi julkistettava hinnoittelupolitiikkansa ja otettava käyttöön valitustenkäsittelymenettely, ja niillä olisi oltava