P9_TA(2021)0503

Rakennusten energiatehokkuusdirektiivin täytäntöönpano

Euroopan parlamentin päätöslauselma 15. joulukuuta 2021 rakennusten energiatehokkuusdirektiivin täytäntöönpanosta (2021/2077(INI))

(2022/C 251/05)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 194 artiklan,

— ottaa huomioon 17. syyskuuta 2020 antamansa päätöslauselman EU:n rakennuskannan energiatehokkuuspotentiaalin maksimoinnista (1),

— ottaa huomioon 21. tammikuuta 2021 antamansa päätöslauselman mahdollisuudesta kunnolliseen ja kohtuuhintaiseen asumiseen kaikille (2),

— ottaa huomioon 19. toukokuuta 2021 antamansa päätöslauselman energiajärjestelmien integrointia koskevasta EU:n strategiasta (3),

— ottaa huomioon 19. toukokuuta 2021 antamansa päätöslauselman Euroopan vetystrategiasta (4),

— ottaa huomioon rakennusten energiatehokkuudesta 19. toukokuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/31/EU (5) (rakennusten energiatehokkuusdirektiivi – EPBD-direktiivi),

— ottaa huomioon energiatehokkuudesta, direktiivien 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY kumoamisesta 25. lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/27/EU (6) (energiatehokkuusdirektiivi),

— ottaa huomioon vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta 22. lokakuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/94/EU (7) ja sen suunnitellun uudelleentarkastelun,

— ottaa huomioon hiilidioksidipäästönormien asettamisesta uusille henkilöautoille ja uusille kevyille hyötyajoneuvoille 17. huhtikuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/631 (8) ja 14. heinäkuuta 2021 annetun komission ehdotuksen asetuksen (EU) 2019/631 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse edellä mainittujen normien kiristämisestä unionin kunnianhimoisempien ilmastotavoitteiden mukaisesti (COM(2021)0556),

— ottaa huomioon puitteiden vahvistamisesta ilmastoneutraaliuden saavuttamiseksi sekä asetusten (EY) N:o 401/2009 ja (EU) 2018/1999 muuttamisesta 30. kesäkuuta 2021 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/1119 (9) (eurooppalainen ilmastolaki),

— ottaa huomioon 8. toukokuuta 2019 annetun komission suosituksen (EU) 2019/786 rakennusten peruskorjauksista (10),

— ottaa huomioon 7. kesäkuuta 2019 annetun komission suosituksen (EU) 2019/1019 rakennusten nykyaikaistamisesta (11),

— ottaa huomioon 11. joulukuuta 2019 annetun komission tiedonannon Euroopan vihreän kehityksen ohjelmasta (COM(2019)0640) ja 15. tammikuuta 2020 antamansa sitä koskevan päätöslauselman (12),

— ottaa huomioon 11. maaliskuuta 2020 annetun komission tiedonannon ”Uusi kiertotalouden toimintasuunnitelma – Puhtaamman ja kilpailukykyisemmän Euroopan puolesta” (COM(2020)0098),

— ottaa huomioon 14. lokakuuta 2020 annetun komission tiedonannon ”Euroopan rakennusten perusparannusaalto – ympäristöystävällisempiä rakennuksia, lisää työpaikkoja ja parempaa elämänlaatua” (COM(2020)0662),

— ottaa huomioon 9. joulukuuta 2020 annetun komission tiedonannon ”Kestävän ja älykkään liikkuvuuden strategia – Euroopan liikenne tulevaisuuden raiteelle” (COM(2020)0789),

— ottaa huomioon 6. heinäkuuta 2021 annetun komission tiedonannon ”Kestävään talouteen siirtymisen rahoitusstrategia” (COM(2021)0390),

— ottaa huomioon 25. maaliskuuta 2021 päivätyn komission yksiköiden valmisteluasiakirjan ”Preliminary analysis of the long-term renovation strategies of 13 Member States” (SWD(2021)0069),

— ottaa huomioon hiljattain julkaistun 55-valmiuspaketin,

— ottaa huomioon työjärjestyksen 54 artiklan sekä valiokunta-aloitteisten mietintöjen laatimista koskevasta lupamenettelystä 12. joulukuuta 2002 tehdyn puheenjohtajakokouksen päätöksen 1 artiklan 1 kohdan e alakohdan ja liitteen 3,

— ottaa huomioon liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon,

— ottaa huomioon teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön (A9-0321/2021),

A. ottaa huomioon, että rakennukset tuottavat 36 prosenttia kaikista kasvihuonekaasupäästöistä ja että rakennusten peruskorjausala on eräs keskeisistä aloista kasvihuonekaasujen vähentämisen ja unionin ilmastoneutraaliutta ja energiatehokkuutta koskevien tavoitteiden sekä Euroopan vihreän kehityksen ohjelman tavoitteiden saavuttamisen kannalta;

B. ottaa huomioon, että olemassa olevien 210 miljoonan rakennuksen pitkälle menevät ja vaiheittaiset pitkälle menevät perusparannukset ovat olennaisen tärkeitä kaikkien vakuuttavien strategioiden kannalta, sillä kyseisten rakennusten energiatehokkuus on huonoin ja jopa 110 miljoonaa rakennusta on mahdollisesti peruskorjauksen tarpeessa (13);

C. ottaa huomioon, että 6 prosenttia EU:n kotitalouksista ei kyennyt maksamaan sähkö-, kaasu- ja vesilaskujaan vuonna 2019; ottaa huomioon, että rakennusten energiatehokkuudella voi olla myönteinen vaikutus energiaköyhyyden torjuntaan;

D. ottaa huomioon, että rakennusten peruskorjausaste on tällä hetkellä erittäin matala, noin 1 prosentti vuodessa, ja pitkälle menevien perusparannusten toteutusaste 0,2 prosenttia vuodessa; ottaa huomioon, että peruskorjausohjelmat eivät aina kata energiatehokkuuden parantamista eivätkä uusiutuvien energialähteiden käytön lisäämistä;

E. ottaa huomioon, että energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta annetun asetuksen (EU) 2018/1999 (14) 2 artiklan 18 alakohdan mukaan energiatehokkuus etusijalle -periaate on EU:n energiapolitiikan ohjaava periaate, jolla tehostetaan energian kysyntää ja tarjontaa erityisesti kustannustehokkaiden energian loppukäyttöä koskevien säästöjen, kysyntäjoustoa koskevien aloitteiden sekä energian tehokkaamman muuntamisen, siirtämisen ja jakelun avulla;

F. ottaa huomioon, että komission arvion mukaan pelkästään lämmityksen ja kuuman veden osuus kaikesta energian loppukulutuksesta on 79 prosenttia (192,5 Mtoe) EU:n kotitalouksissa (15);

G. ottaa huomioon, että kun EPBD-direktiiviä viimeksi tarkistettiin vuonna 2018 direktiivillä (EU) 2018/844 (16), pyrittiin nopeuttamaan peruskorjaustoimia siten, että nykyiset rakennukset saataisiin peruskorjattua vuoteen 2050 mennessä, tukemaan kaikkien rakennusten nykyaikaistamista älykkäällä teknologialla ja selvemmällä yhteydellä puhtaaseen liikkuvuuteen sekä luomaan vakaa ympäristö investointipäätöksille ja antamaan kuluttajille ja yrityksille mahdollisuus tehdä entistä paremmin tietoon perustuvia valintoja energian ja rahan säästämiseksi;

H. ottaa huomioon, että EPBD-direktiivin viimeisimmän tarkistamisen jälkeen EU on hyväksynyt tavoitteen saavuttaa ilmastoneutraalius viimeistään vuoteen 2050 mennessä;

I. ottaa huomioon, että EPBD-direktiivissä säädetään jäsenvaltioiden velvoitteesta hyväksyä pitkän aikavälin peruskorjausstrategioita, mutta siinä ei kuitenkaan velvoiteta niitä varsinaisiin peruskorjauksiin tai anneta toteuttamisohjeita eikä tarjota niille selkeitä keinoja tarkastaa strategioitaan vertaamalla niitä tulosten perusteella;

J. katsoo, että pitkän aikavälin peruskorjausstrategioilla olisi tuettava asianmukaisesti sosiaalisen asuntotuotannon asuntojen energiatehokkuutta;

K. ottaa huomioon, että tarkistettuun EPBD-direktiivin sisällytettyjä rakennusten automaatio- ja ohjausjärjestelmiä koskevia toimenpiteitä ei ole vielä saatettu täysin osaksi kansallista lainsäädäntöä jäsenvaltioissa; katsoo, että täytäntöönpano lisäisi varmuutta sijoittajien ja ammattilaisten kannalta;

L. ottaa huomioon, että energiatehokkuusdirektiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot suorittavat kattavia arviointeja tehokkaasta ja uusiutuviin energialähteisiin perustuvasta lämmityksestä ja jäähdytyksestä, jotta voidaan tunnistaa rakennusalan lämmitys- ja jäähdytysratkaisujen potentiaalia ja ehdottaa toimia energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energialähteisiin liittyvän potentiaalin hyödyntämiseksi;

M. ottaa huomioon, että uusi eurooppalainen Bauhaus -aloitteella pyritään poistamaan raja suunnittelun ja toimintojen, kestävän asumisen, resurssien älykkään käytön sekä innovatiivisten ja osallistavien ratkaisujen väliltä;

N. katsoo, että riittävä rahoitus on olennaisen tärkeää rakennusten perusparannusaallon käynnistämisessä; ottaa huomioon, että peruskorjaus on elpymis- ja palautumistukivälineen investointien ja uudistusten lippulaiva-ala;

O. ottaa huomioon, että sähköajoneuvot ovat tärkeä osa EU:n puhtaaseen energiaan siirtymistä, joka perustuu energiatehokkuutta parantaviin toimenpiteisiin, uusiutuvaan energiaan, vaihtoehtoisiin polttoaineisiin ja energiajouston hallintaa koskeviin innovatiivisiin ratkaisuihin, ja että niitä tarvitaan, jotta voidaan saavuttaa ilmastoneutraaliuden saavuttamista vuoteen 2050 mennessä koskeva tavoite;

P. ottaa huomioon, että EPBD-direktiivillä täydennetään vaihtoehtoisten polttoaineiden infrastruktuurin käyttöönotosta annettua direktiiviä 2014/94/EU säätämällä oikeusperusta latauspisteiden käyttöönotolle asuinrakennuksissa ja muissa kuin asuinrakennuksissa; ottaa huomioon, että EPBD-direktiivillä on EU:n tasolla keskeinen rooli älykkään yksityisen latauksen tukemisessa, sillä ajoneuvoja ladataan todennäköisesti eniten yksityistiloissa ja muussa kuin asuinkäytössä olevissa julkisissa tiloissa;

Q. ottaa huomioon, että sähköajoneuvojen yksityisillä latauspisteillä on usein erilaiset sovellukset ja tekniset vaatimukset kuin julkisilla latauspisteillä, koska niihin toimitetaan vähemmän virtaa ja latausajat ovat niissä pitemmät, mutta ne ovat kuitenkin edelleen suurelta osin kaikkein edullisin lataustapa;

R. katsoo, että EPBD-direktiivissä olisi otettava huomioon rakennusten pysäköintitiloihin asennettavien latauspisteiden vähimmäismäärää koskevat vaatimukset säätämällä, että sähköautojen latausta varten on tehtävä asianmukainen esikaapelointi; ottaa huomioon, että vuodesta 2025 alkaen jäsenvaltioiden on määritettävä asiaankuuluvien kansallisten, alueellisten ja paikallisten edellytysten mukaisesti vähimmäisvaatimus sille, kuinka monta latauspistettä on oltava kaikissa julkisissa ja yksityisissä muissa kuin asuinrakennuksissa, joissa on yli 20 pysäköintipaikkaa;

Huomioita

1. korostaa, että EPBD-direktiivin 2 a artiklan säännöksiä on vahvistettava ja pantava tehokkaasti täytäntöön sen varmistamiseksi, että rakennusala edistää menestyksekkäästi kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä vähintään 55 prosentilla vuoteen 2030 mennessä ja EU:n vuodelle 2050 asettaman ilmastoneutraaliustavoitteen saavuttamista; katsoo, että tämän vuoksi EPBD-direktiivin tärkeimpiä tavoitteita ja välitavoitteita ja indikaattoreita on myös mukautettava, sillä pitkän aikavälin peruskorjausstrategiat eivät ole nykyisin tasolla, jota EPBD-direktiivin tavoitteiden saavuttaminen edellyttäisi;

2. korostaa, että EPBD-direktiivillä ja pitkän aikavälin peruskorjausstrategioilla olisi edistettävä Euroopan rakennuskannan peruskorjauksen laajuuden, nopeuden, perusteellisuuden ja laadun lisäämistä uusien innovatiivisten politiikkatoimien avulla, kuten rakennusten perusparannusaalto -aloitteessa ehdotetaan;

3. pitää valitettavana, että jotkin jäsenvaltiot toimittivat pitkän aikavälin peruskorjausstrategiansa myöhässä ja että yksi jäsenvaltio ei ole vielä toimittanut ollenkaan omaa strategiaansa; toteaa, että tämän vuoksi jäsenvaltioiden suunnitelmien vertailu on vaikeaa; korostaa, että oli myönteistä, että myöhään toimitetuissa suunnitelmissa pystyttiin viittaamaan covid-19-kriisin seurauksena hyväksyttyihin kansallisiin elpymissuunnitelmiin ja EU:n tuoreimpiin toimintapoliittisiin aloitteisiin, kuten Euroopan vihreän kehityksen ohjelmaan ja rakennusten perusparannusaaltoon; toteaa kuitenkin, että tämä johti eroihin niihin jäsenvaltioihin nähden, jotka toimittivat pitkän aikavälin peruskorjausstrategiansa ennen pandemiaan liittyviä elpymissuunnitelmiaan;

4. muistuttaa, että on tärkeää osoittaa Next Generation EU -elpymisvälineestä riittävästi varoja rakennusten peruskorjausta ja energiatehokkuuden parantamista varten; katsoo, että rakennusten peruskorjausten kytkeminen elpymisvaroihin tarjoaa jäsenvaltioille taloudellisia mahdollisuuksia ja keinoja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi;

5. toteaa, että toimitetuissa pitkän aikavälin peruskorjausstrategioissa on yleisesti ottaen noudatettu laajalti EPBD-direktiivin 2 a artiklan vaatimuksia ja toimitettu kyseisen artiklan mukaisesti vaaditut tiedot; pitää kuitenkin valitettavana, että pitkän aikavälin peruskorjausstrategioiden tavoitetaso ja niissä toimitettujen tietojen yksityiskohtaisuus vaihtelevat; pitää valitettavana, että useat jäsenvaltiot eivät ole asettaneet selkeitä välitavoitteita vuosille 2030, 2040 ja 2050 2 a artiklan vaatimusten mukaisesti; pitää lisäksi valitettavana, että kaikissa pitkän aikavälin peruskorjausstrategioissa ei anneta tietoja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisestä, minkä vuoksi on vaikea arvioida strategioiden tavoitetasoa ilmastonmuutoksen hillitsemisen kannalta; katsoo, että pitkän aikavälin peruskorjausstrategioilla olisi pyrittävä luomaan selkeitä toimenpiteitä ja seurantavälineitä vuotuisen peruskorjausasteen kolminkertaistamiseksi ja että tässä yhteydessä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden erilaiset lähtötilanteet ja rakennuskannat;

6. toteaa, että useimmat jäsenvaltiot keskittyivät laajalti ennemminkin energiahuoltojärjestelmien muuttamiseen hiilivapaiksi ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen kuin sellaisten kohdennettujen toimenpiteiden ja toimien aktiiviseen kehittämiseen, joilla pyritään parantamaan rakennusten energiatehokkuutta soveltamalla energiatehokkuus etusijalle -periaatetta ja siten vähentämään kokonaisenergiankulutusta tällä alalla osana energiaa koskevaa yhdennettyjen järjestelmien lähestymistapaa; korostaa, että energiatehokkuus ja uusiutuvan energian käyttö olisi maksimoitava koko energian arvoketjussa, myös sähkön, lämmön ja kaasun osalta, eikä pelkästään yksittäisten rakennusten tasolla;

7. kehottaa komissiota seuraamaan tarkasti, ovatko pitkän aikavälin peruskorjausstrategioiden tavoitteet yhdenmukaisia rakennusten perusparannusaallon, energiatehokkuusdirektiivissä ja uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä ( 17 ) edellytettyjen lämmitystä ja jäähdytystä koskevien kattavien arviointien ja niiden uusien ilmastoa ja energiaa koskevien tavoitteiden kanssa, joita kullakin jäsenvaltiolla on niiden rakennuskannan mukaisesti;

8. kehottaa jäsenvaltioita edistämään peruskorjauksia, joilla edistetään uusiutuviin energialähteisiin perustuvan energiajärjestelmän integrointia rakennuksiin, kuten sähköajoneuvojen latausinfrastruktuurin asentamista, lämmön varaamista ja älykkäisiin verkkoihin liittämistä; kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota edistämään parhaiden käytäntöjen jakamista;

9. katsoo, että kansalaisten osallistuminen vihreään siirtymään ja rakennusten peruskorjaukseen on keskeistä niiden onnistumisen kannalta; korostaa, että asiantuntijoiden ottaminen mukaan ja julkisen asiantuntemuksen hyödyntäminen voivat auttaa parantamaan täytäntöönpanoa; kehottaa jäsenvaltioita takaamaan riittävän avoimuuden pitkän aikavälin peruskorjausstrategioita koskevan julkisen kuulemisen kaikissa vaiheissa ja varmistamaan, että prosessi on osallistava edistämällä kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien osallistumista EPBD-direktiivin erityisvaatimusten mukaisesti;

10. pitää valitettavana, että EU:ssa ei saavutettu vuodelle 2020 asetettua energiatehokkuustavoitetta; korostaa, että kansallisissa energia- ja ilmastosuunnitelmissa ilmoitetuissa kansallisissa panoksissa on panosten yhteisvaje, minkä vuoksi energiatehokkuustavoitetta ei voida saavuttaa vuonna 2030, ja että jäsenvaltioiden on tehostettava tämän vuoksi toimiaan merkittävästi;

11. toteaa, että rakentaminen on monimutkaista toimintaa, joka edellyttää monien ammattilaisten ja käsityöläisten tarkkaa koordinointia ja perustuu monenlaisten rakennustekniikoiden ja -materiaalien käyttöön; katsoo, että EPBD-direktiivin tarkistamisen yhteydessä on otettava huomioon sen ja muiden kestävää rakentamista koskevien toimenpiteiden ja materiaalineutraaliuden keskinäiset vaikutukset, jotta Euroopan rakennukset saadaan saatettua tehokkaasti hiilivapaiksi;

12. korostaa materiaalin käytön ja resurssien kulutuksen kestävyyden merkitystä rakennuksen koko elinkaaren aikana aina materiaalin hankkimisesta, rakentamisesta ja käytöstä käytön lopettamiseen ja purkamiseen sekä kierrätykseen ja uudelleenkäyttöön saakka, mukaan lukien uusiutuvien ja kestävien luonnonmateriaalien merkitys; korostaa lisäksi, että rakennussuunnittelussa olisi otettava huomioon kiertotalouden hyödyntäminen rakennusprosessin eri vaiheissa;

13. kannattaa kestävien, innovatiivisten ja myrkyttömien rakennusmateriaalien käyttöä ja korostaa, että on tärkeää vahvistaa rakennusmateriaalien kierrättämistä panemalla täytäntöön tai luomalla kiertotalouden merkintäjärjestelmä, joka perustuu ympäristönormeihin ja tiettyjä materiaaleja koskeviin erityiskriteereihin; toteaa, että kestäviä materiaaleja ja kestäviä prosesseja on tutkittava lisää; korostaa, että puupohjaisilla materiaaleilla voi olla merkitystä fossiilipohjaisten vaihtoehtojen korvaamisessa rakennusten rakentamisessa, ja painottaa niiden potentiaalia sitoa hiiltä pitkällä aikavälillä;

14. toteaa, että vaikka pitkälle menevistä perusparannuksista on hyötyä rakennusten energiatehokkuuden kokonaisvaltaiselle muutokselle, vaiheittaisten ja pitkälle menevien vaiheittaisten perusparannusten avulla voidaan toteuttaa vähemmän häiritseviä ja kustannustehokkaampia korjaustoimenpiteitä mukauttamalla ne määritettyihin ”kynnyspisteisiin”; toteaa, että tällaisia tilaisuuksia syntyy joko käytännön mahdollisuuksien, henkilökohtaisten tilanteiden, omistajanvaihdoksen tai vuokra-asuntojen vuokralaisen vaihtumisen seurauksena; kehottaa jäsenvaltioita pohtimaan, miten ”kynnyspisteitä” voitaisiin käyttää peruskorjauksiin kannustamiseksi; panee merkille, että yksivaiheiset ja vaiheittaiset perusparannukset eivät kilpaile keskenään, vaan ne ovat molemmat sopivia ratkaisuja tilanteesta riippuen; katsoo, että vaiheittaiset ja pitkälle menevät vaiheittaiset perusparannukset on toteutettava pitkälle meneviä perusparannuksia koskevien normien mukaisesti, jotta voidaan välttää lukkiutumisvaikutukset varmistamalla rakennusten peruskorjauksia koskeva etenemissuunnitelma;

15. toteaa, että EPBD-direktiivissä säädetty lähes nollaenergiarakennuksen nykyinen määritelmä on laadullinen ja sallii jäsenvaltioille laajan harkintavallan sitä koskevien normien asettamisessa; kehottaa komissiota ottamaan käyttöön pitkälle menevää perusparannusta koskevan normin energian säästämiseksi ja kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi sekä esittämään lähes nollaenergiarakennusten yhdenmukaistetun määritelmän;

16. katsoo, että peruskorjauksissa ja uusia rakennuksia koskevissa normeissa olisi otettava huomioon paloturvallisuus ja voimakkaaseen seismisyyteen liittyvät riskit, jotka vaikuttavat rakennusten energiatehokkuuteen ja elinkaareen, ja niihin olisi sisällytettävä tiukat terveysnormit; kehottaa jäsenvaltioita kehittämään sähköasennusten tarkastusjärjestelmän, koska 30 prosenttia kotitalouksien tulipaloista ja 50 prosenttia kotitalouksien palo-onnettomuuksista saa alkunsa sähkölaitteista ( 18 ) ; katsoo, että Euroopan rakennuskannan peruskorjauksiin olisi sisällytettävä sähköturvallisuustarkastukset ja sähköturvallisuuden parantaminen ja niissä olisi varmistettava riittävä savunpoisto tulipalon sattuessa; korostaa, että pitkän aikavälin peruskorjausstrategioiden olisi myös edistettävä rakennuskannan staattista ja rakenteellista vahvistamista;

17. toteaa jälleen, että on otettava huomioon asbestia sisältävien tuotteiden esiintyminen rakennuksissa ja että nämä tuotteet on poistettava ja rakennukset on suojattava siten, ettei asbestia pääse ympäristöön rakennusten energiatehokkuuden parantamisen yhteydessä ( 19 )

18. pitää valitettavana, että vaikka määräaika EPBD-direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä umpeutui 10. maaliskuuta 2020, jotkin jäsenvaltiot eivät ole vielä panneet tätä lainsäädäntöä täysimääräisesti täytäntöön;

19. muistuttaa, että on tärkeää ottaa käyttöön asianmukaisia kannustimia rakennusten peruskorjausten edistämiseksi sekä taloudellisia toimenpiteitä, joiden edellytyksenä on energiatehokkuuden parantaminen ja energiansäästö, EPBD-direktiivin 10 artiklan 6 kohdan mukaisesti, jotta voidaan taata peruskorjausten kohtuuhintaisuus;

20. korostaa energiatehokkuutta ja -kustannuksia koskevien selkeiden ja tarkkojen tietojen merkitystä mahdollisille ostajille ja vuokralaisille; toteaa, että jäsenvaltioiden energiatehokkuustodistuksia on parannettava ja yhdenmukaistettava enemmän, jotta niitä on helpompi vertailla, niiden laatu parantuu ja ne ovat luotettavampia, ja että samalla on otettava huomioon jäsenvaltioiden erilaiset lähtötilanteet ja rakennuskannat; katsoo tämän vuoksi, että energiatehokkuustodistusten saatavuutta olisi parannettava, niiden olisi oltava helppolukuisempia, niissä olisi esitettävä käytännön tietoja todellisesta energiatehokkuudesta ja erityisesti rakennuksen todellisesta hiilijalanjäljestä, niiden olisi oltava digitalisoituja ja niihin olisi sisällytettävä tietoja paikallisilta markkinoilta EU:n tasolle sekä tietoja sisätilojen ympäristön laatua koskevista parametreista, kuten lämpöviihtyvyydestä; korostaa, että energiatehokkuustodistuksia voitaisiin näin ollen käyttää valinnaisissa kysyntäjoustopalveluissa sääntelytoimenpiteiden, rahoitusohjelmien ja yhdennettyjen peruskorjaustoimien perustana;

21. korostaa todellisen energiatehokkuuden ja energiatehokkuustodistuksen avulla lasketun tehokkuuden välistä kuilua, joka aiheuttaa hämmennystä energiatehokkuustodistusten käyttäjille; korostaa tarvetta sisällyttää rakennusten peruskorjauspassi, digitaalinen rakennuspäiväkirja ja älyratkaisuvalmiutta koskeva indikaattori energiatehokkuustodistuskehykseen, jotta voidaan välttää välineiden moninkertaistuminen ja lisätä selkeyttä kuluttajien kannalta; katsoo, että tämä helpottaa peruskorjausta, lisää sen perusteellisuutta, varmistaa eri toimenpiteiden välisen koordinoinnin ajan kuluessa ja auttaa hyödyntämään moninaisia etuja;

22. muistuttaa, että pitkän aikavälin peruskorjausstrategioihin olisi sisällytettävä peruskorjausten laajemmat hyödyt, kuten terveyteen, turvallisuuteen, lämpöviihtyvyyteen ja sisäilman laatuun liittyvät hyödyt; panee merkille, että komission tutkimuksen ( 20 ) mukaan terveys oli yksityisten asunnonomistajien ensisijainen kannustin rakennusten energiakorjausten yhteydessä ja että kodin laadun, energiaköyhyyden ja terveyden välillä on selvä yhteys; katsoo, että sisäilman laatu olisi otettava huomioon, kun jäsenvaltiot edistävät rakennusten peruskorjausta esimerkiksi julkisten kannustinjärjestelmien, tiedotuskampanjoiden ja muiden aloitteiden avulla; kannustaa jäsenvaltioita parantamaan sisätilojen ympäristön laadun parametreja koskevien tietojen keruuta, jotta voidaan kehittää sisätilojen ympäristön laatua koskevia vähimmäisvaatimuksia;

23. korostaa, että olemassa olevan rakennuskannan pitkälle menevää ja vaiheittaista pitkälle menevää perusparannusta koskevat kunnianhimoiset tavoitteet voisivat luoda jopa 2 miljoonaa työpaikkaa ( 21 ) , jotka olisivat pääosin paikallisia ja joiden tehtäviä ei voitaisi ulkoistaa, erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, ja tarjota puhdasta ja kohtuuhintaista energiaa kuluttajille ja parantaa asukkaiden elinoloja;

24. muistuttaa, että julkisten rakennusten on toimittava esimerkkinä peruskorjausasteissa ja hiilestä irtautumisen, energiatehokkuuden ja kustannustehokkuuden saavuttamisessa ja autettava siten lisäämään tietoisuutta ja hyväksyntää suuren yleisön keskuudessa;

25. kehottaa jälleen edistämään EU:n osaamisaloitetta, myös sukupuolineutraaliuteen kannustavia näkökohtia, ja kansallisia toimia, jotta asentajien, arkkitehtien tai urakoitsijoiden kaltaisilla välikäsillä on mahdollisuus neuvoa, määrätä tai asentaa ratkaisuja, myös digitaalisia ratkaisuja, jotka ovat tarpeen energiatehokkuusohjelmien ja vähähiiliseen rakennuskantaan siirtymisen kannalta, sekä keskittymään kaikkien rakennusalan toimijoiden täydennyskoulutukseen ja uudelleenkoulutukseen; katsoo, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisten pitkän aikavälin peruskorjausstrategioiden ja rakennus- ja energiatehokkuusalan osaamista ja koulutusta edistävien asianmukaisten aloitteiden välillä on selkeä yhteys;

26. uskoo, että kustannustehokkuuden ja kustannusneutraaliuden periaatteet, joiden mukaan vuokrankorotuksia tasapainotetaan energiansäästöillä, pienentävät loppukuluttajien energialaskuja; kannustaa jäsenvaltioita sisällyttämään järjestelmällisesti pitkän aikavälin peruskorjausstrategioihinsa toimenpiteitä ja toimia, joilla torjutaan energiaköyhyyttä, joiden kohteena ovat kansallisen rakennuskannan energiatehokkuudeltaan heikoimmat rakennukset ja joilla torjutaan markkinoiden vääristymiä ja asuntojen hankintaa keinottelutarkoituksessa, mikä johtaa korkeampiin vuokriin, jotka vaikuttavat suhteettoman voimakkaasti matalatuloisiin vuokralaisiin; muistuttaa, että energiamarkkinoiden vaihtelusta johtuvaa, heikoimmassa asemassa oleville kuluttajille aiheutuvaa taakkaa voidaan vähentää merkittävästi parantamalla rakennusten energiatehokkuutta; korostaa tarvetta varmistaa näille kuluttajille joustava rahoitustuki ja -menetelmät, jotta voidaan auttaa energiaköyhyyden torjumista; toteaa kuitenkin, että olisi harkittava kannustimia tiettyjen kohderyhmien ja alojen peruskorjauskustannusten alentamiseksi;

27. korostaa, että EPBD-direktiivillä olisi varmistettava, että peruskorjaus antaa asunnonomistajien ja rakennusten omistajien sijoituksille tuottoa parantamalla todella ja mitattavissa olevalla tavalla rakennusten energiatehokkuutta; painottaa, että lähestymistapa, joka perustuu peruskorjauksen ansiosta aikaansaatuun mitattuun energiansäästöön, alentaa nykyisten rakennusten energiatehokkuusremonttien kustannuksia ja parantaa niiden perusteellisuutta, laatua ja laajuutta; pyytää komissiota tutkimaan, onko EPBD-direktiivin tarkistamisen yhteydessä tarkistettava 2 artiklan 14 alakohdassa määritettyä kustannusoptimaalia tasoa;

28. pitää myönteisenä keskitettyjen asiointipisteiden kohtalaista menestystä ja korostaa niiden olennaisen tärkeää roolia markkinatoimijoiden, kuten kansalaisten, viranomaisten ja hankkeiden toteuttajien, ja mahdollisten hankkeiden ja erityisesti pienimuotoisempien hankkeiden yhdistämisessä; toteaa, ettei ole yhteisymmärrystä siitä, mitä keskitetyllä asiointipisteellä tarkoitetaan, koska nykyisten mallien rakenne, hallinta ja annettavan avun tyyppi ovat erilaisia eri puolilla EU:ta; muistuttaa, että on tärkeää lisätä tietoisuutta keskitetyistä asiointipisteistä, myös paikallis- ja aluetasolla; korostaa, että keskitetyillä asiointipisteillä voi olla merkittävä rooli pitkiin ja hankaliin lupamenettelyihin puuttumisessa sekä rakennusten peruskorjaukseen tarkoitetun rahoituksen saatavuuden edistämisessä ja että ne voivat auttaa ehtoja koskevien tietojen levittämisessä; katsoo, että keskitettyjen asiointipisteiden olisi neuvottava ja tuettava sekä omakotitaloja että moniasuntoisia rakennuksia koskevissa kysymyksissä ja tarjottava tukea valtuutetuille asentajille;

29. palauttaa mieliin, että EPBD-direktiivin 19 artiklassa säädetään uudelleentarkastelusta, johon kuuluu muun muassa viimeistään vuonna 2026 toteutettava jälkiarviointi; korostaa, että tämän ansioista pitäisi olla mahdollista hyödyntää EPBD-direktiivin täytäntöönpanosta saatuja kokemuksia ja arvioida sen soveltamisen edistymistä unionissa;

Suositukset

30. korostaa, että EPBD-direktiivi on olennaisen tärkeä rakennusten perusparannusaallon ja päästövähennysten onnistumisen kannalta;

31. kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan, että direktiivi pannaan asianmukaisesti täytäntöön kaikilta osin ja erityisesti sosiaalisen asuntokannan osalta; kehottaa komissiota seuraamaan edelleen direktiivin täytäntöönpanoa ja ryhtymään tarvittaessa toimiin, jos sitä ei noudateta;

32. kehottaa komissiota vahvistamaan EPBD-direktiivin nykyisiä säännöksiä sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden pitkän aikavälin peruskorjausstrategiat ovat ilmastoneutraaliutta ja energiaa koskevien EU:n tavoitteiden mukaisia; korostaa, että rakennusten pitkälle menevien ja vaiheittaisten pitkälle menevien peruskorjausten toteuttamisasteen on oltava 3 prosenttia vuodessa, jotta EU voi saavuttaa ilmastoneutraaliuden vuoteen 2050 mennessä;

33. kehottaa komissiota tutkimaan, miten voidaan muotoilla vakiomalli, jota jäsenvaltiot voisivat käyttää sen varmistamiseksi, että ne ottavat huomioon kaikki EPBD-direktiivin 2 a artiklan vaatimukset, ja yhdenmukaistamaan tavoitteita ja vaatimuksia, jotta voidaan varmistaa kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmien tai minkä tahansa EU:n rahoituksen, jonka saaminen edellyttää pitkän aikavälin kattavaa peruskorjausstrategiaa, arviointi ja niiden edistymisen ja tulosten parempi vertailukelpoisuus; kannustaa komissiota perustamaan tilapäisen asiantuntijaverkoston, joka tukee jäsenvaltioita niiden pitkän aikavälin peruskorjausstrategioiden suunnittelu-, seuranta- ja täytäntöönpanoprosessissa;

34. kehottaa komissiota pohtimaan, miten kansalaisille ja muille sidosryhmille neuvontapalveluja tarjoavien keskitettyjen asiointipisteiden kehittämistä voidaan helpottaa edelleen, muun muassa EPBD-direktiivin tiukempien toimenpiteiden avulla; on vakuuttunut siitä, että ohjaus- ja tukitoimenpiteiden ja erityisesti teknisen tuen, tiedotuskampanjoiden, koulutuksen ja hankerahoituksen lisääminen voivat korottaa peruskorjausastetta;

35. kehottaa jäsenvaltioita maksimoimaan pitkän aikavälin peruskorjausstrategioidensa, kansallisten elpymis- ja palautumissuunnitelmiensa ja muiden elpymistoimien synergiat ja siten varmistamaan, että Next Generation EU -välineellä tarjotaan välitöntä rahoitusta pitkälle meneviä ja vaiheittaisia pitkälle meneviä perusparannuksia varten ottaen erityisesti huomioon energiatehokkuudeltaan heikoimmat rakennukset ja pienituloiset kotitaloudet ja että sillä luodaan puitteet, jotka mahdollistavat kestävän peruskorjauksen edelläkävijämarkkinoiden kasvamisen edelleen myös rahoituskauden päättymisen jälkeenkin;

36. katsoo, että rakennusten ja rakennustekniikoiden digitalisoinnilla voi mahdollisuuksien mukaan olla tärkeä rooli energiatehokkuuden parantamisessa; katsoo, että EPBD-direktiivin tarkistamisen avulla olisi edistettävä edelleen älykkäiden ja joustavien rakennusten teknologiaa energiatehokkuus etusijalle -periaatteen mukaisesti ja tuettava datakeskeistä lähestymistapaa; kannustaa käyttämään ja ottamaan käyttöön uutta teknologiaa, kuten energiaverkon, 3D-mallintamisen ja simuloinnin sekä tekoälyn kanssa yhteentoimivia älymittareita, älylatausjärjestelmiä, älykkäitä lämmityslaitteita, varastointiteknologiaa ja energianhallintajärjestelmiä, jotta voidaan edistää hiilipäästöjen vähentämistä rakennuksen elinkaaren kaikissa vaiheissa suunnittelu- ja muotoiluvaiheista ja rakentamiseen, käyttöön ja peruskorjaukseen;

37. korostaa, että ajantasaiset, luotettavat ja kattavat tiedot koko Euroopan rakennuskannan energiatehokkuudesta ovat olennaisen tärkeitä alan energiatehokkuuden parantamiseen tähtäävien tehokkaiden politiikkatoimien kehittämiseksi ja täytäntöönpanemiseksi; toteaa, että digitaalisella teknologialla olisi myös tuettava nykyisen rakennuskannan kartoittamista ja pitkän aikavälin peruskorjausstrategian käyttöönottoa;

38. katsoo, että olisi alettava soveltaa datakeskeistä lähestymistapaa, jotta voidaan varmistaa yhdistettyjen ja anonymisoitujen tietojen parempi saatavuus asunnonomistajille, vuokralaisille ja kolmansille osapuolille, jotka voivat käyttää niitä energiankulutuksen optimoimiseksi, muun muassa yleisen tietosuoja-asetuksen mukaisesti varmennettujen suostumusjärjestelmien avulla, sekä tilasto- ja tutkimustarkoituksiin;

39. kannustaa jäsenvaltioita varmistamaan älyratkaisuvalmiutta koskevan indikaattorijärjestelmän tehokkaan, kunnianhimoisen ja johdonmukaisen täytäntöönpanon kaikkialla EU:ssa; toteaa, että älyratkaisuvalmiutta koskevan indikaattorin olisi edistettävä rakennusten perusparannusaallon ja energiajärjestelmän integroinnin toteuttamista tukemalla älykkäiden ja joustavien rakennusten käyttöönottoa; toteaa, että älyratkaisuvalmiutta koskeva indikaattori auttaa edistämään entisestään uusien rakennusten suunnittelua nollaenergiarakennuksina;

40. katsoo, että pitkän aikavälin peruskorjausstrategioissa olisi oltava yksityiskohtaisempia tietoja pitkän aikavälin toimista ja integroidusta infrastruktuurien suunnittelusta, joka perustuu etenemissuunnitelmaan, jossa on konkreettisia politiikkatoimia ja aikataulu selkein, vuosille 2030, 2040 ja 2050 asetetuin välitavoittein, jotta voidaan luoda vakaampi toimintaympäristö sijoittajille, rakennuttajille, asunnonomistajille ja vuokralaisille ja käsitellä rakennusten koko elinkaaren aikaisia vaikutuksia; korostaa, että jäsenvaltioiden on parannettava erilaisten rahoitus- ja veromekanismien saatavuutta yksityisten investointien käyttöönoton tukemiseksi ja julkisten ja yksityisten kumppanuuksien edistämiseksi; kehottaa toteuttamaan toimia sellaisten lainojen edistämiseksi, joissa energiatehokkuus on asetettu alhaisempien korkojen kriteeriksi;

41. korostaa, että EPBD-direktiivillä olisi varmistettava, että peruskorjaus antaa asunnonomistajien ja rakennusten omistajien rahoille vastinetta ja sijoituksille tuottoa, pienentää energialaskuja ja parantaa kestävyyttä edistämällä todella ja mitattavissa olevalla tavalla rakennusten energiatehokkuutta; painottaa, että lähestymistapa, joka perustuu peruskorjauksen ansiosta aikaansaatuun todelliseen energiansäästöön, alentaa rakennusten peruskorjausten yhteydessä toteutettavien energiatehokkuusremonttien kustannuksia ja parantaa niiden laatua ja laajuutta;

42. korostaa vihreiden infrastruktuurien, kuten viherkattojen ja -seinien, potentiaalia rakennusten energiatehokkuuden parantamisessa sekä ilmastonmuutokseen sopeutumisen, ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja biologisen monimuotoisuuden edistämisessä erityisesti kaupunkialueilla;

43. kehottaa jäsenvaltioita hyödyntämään pitkän aikavälin peruskorjausstrategioita sellaisten innovatiivisten toimintapolitiikkojen täytäntöönpanemiseksi, joiden avulla kansalaiset otetaan aktiivisesti mukaan niiden laatimiseen ja täytäntöönpanoon sekä energiatehokkuusohjelmiin; korostaa, että on tärkeää ottaa mukaan sidosryhmät, mukaan lukien kansalaiset, kunnat, taloyhtiöt ja rakennusalan ammattilaiset, ja saada nämä osallistumaan aktiivisesti rakennusten hiilestä irtautumista koskevien yhdennettyjen suunnitelmien ja täytäntöönpanostrategioiden laatimiseen;

44. panee merkille erityyppisten rakennusten (julkisten ja yksityisten, muiden kuin asuinrakennusten ja asuinrakennusten) erilaisen rakennus- ja peruskorjausdynamiikan jäsenvaltioissa; kehottaa komissiota laatimaan kehyksen, jossa otetaan käyttöön energiatehokkuutta koskevat vähimmäisvaatimukset, jossa otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset lähtötilanteet ja rakennuskannat ja erityisesti rakennukset, joilla on arkkitehtonista tai historiallista erityisarvoa, jolla kasvatetaan peruskorjausastetta ja lisätään odotettujen parannusten näkyvyyttä koko arvoketjulle ja jolla edistetään innovointia ja varmistetaan samalla kohtuuhintaisuus erityisesti pienituloisille ja haavoittuvassa asemassa oleville;

45. kehottaa jäsenvaltioita kehittämään integroidun ja sulautetun kehyksen, johon sisältyy asianmukainen rahoitus ja tekninen apu energiatehokkuutta koskevien vähimmäisvaatimusten asteittaista käyttöönottoa varten ja jolla varmistetaan viime kädessä jäsenvaltioiden pitkän aikavälin peruskorjausstrategioissa määriteltyjen vuosien 2030, 2040 ja 2050 välitavoitteiden saavuttaminen; korostaa, että tällaiset vähimmäisvaatimukset auttaisivat tasoittamaan tietä ilmastoneutraaliuden saavuttamiselle rakennusalalla viimeistään vuoteen 2050 mennessä ja voisivat parantaa nykyisen rakennuskannan muuntamisen näkyvyyttä ja turvallisuutta markkinoilla; toteaa, että jäsenvaltiot voivat suunnitella joustavasti toimenpiteitä, joita tarvitaan erilaisten taloudellisten, ilmastoon liittyvien, poliittisten, yhteiskunnallisten ja rakentamiseen liittyvien edellytysten huomioon ottamiseksi; katsoo, että olisi tarjottava erityisiä rahoitusvälineitä ja kannustimia rakennuksille, joilla on teknisiä, arkkitehtonisia, kulttuuriperintöön liittyviä ja historiallisia rajoitteita ja joita ei voida peruskorjata kohtuullisin kustannuksin kiinteistön arvoon verrattuna;

46. kehottaa komissiota kytkemään pitkän aikavälin peruskorjausstrategiat energiatehokkuusdirektiivin ja uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin asiaankuuluviin säännöksiin, jotka koskevat kaukolämpöä ja -jäähdytystä ja uusiutuvien energialähteiden, kuten aurinko-, lämpö- ja maalämpöenergian, käytön edistämistä rakennusalalla sekä energian varastoinnin ja itse tuotetun energian kulutuksen suurempaa merkitystä reaktiona verkko- tai mikroverkkosignaaliin, ottaen kuitenkin samalla huomioon, että fossiilisia polttoaineita ja erityisesti maakaasua käytetään tällä hetkellä rakennusten lämmitysjärjestelmissä; toteaa, että kuluttajat tarvitsevat tukea siirtyäkseen käyttämään muita kuin fossiilisia polttoaineita;

47. kehottaa jäsenvaltioita panemaan EPBD-direktiivin 14 artiklan ja 15 artiklan 4 kohdan säännökset täysimääräisesti täytäntöön ja antamaan kansalaisille ja ammattilaisille selkeitä ja yksityiskohtaisia tietoja siitä, miten rakennusautomaatio- ja ohjausjärjestelmän avulla voidaan saada pakolliset valmiudet luotua mahdollisimman pian, jotta voidaan varmistaa, että kaikki valmistelutoimet toteutetaan viipymättä ja ennen vuodeksi 2025 asetettua määräaikaa; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita harkitsemaan sellaisten välineiden tai tarkistuslistojen käyttöä, joita asiantuntijat ja ammattilaiset ovat kehittäneet silloin, kun kyseisiä säännöksiä on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä;

48. kehottaa jäsenvaltioita käsittelemään rakennusten lämmityksen ja jäähdytyksen hiilestä irtautumista rakennusten perusparannusaallon periaatteiden mukaisesti ja harkitsemaan kannustinjärjestelmiä, jotka kohdistetaan erityisesti heikoimmassa asemassa oleville ja joilla edistetään rakennusten vanhojen, fossiilipohjaisten ja tehottomien lämmitysjärjestelmien korvaamista, myös asettamalla korvausta koskevia tavoitteita pitkän aikavälin peruskorjausstrategioiden mukaisesti;

49. palauttaa mieliin, että parlamentti on pyytänyt arvioimaan seuraavan tarkistamisen yhteydessä tarvetta lisätä EPBD-direktiivissä olevia lataamisinfrastruktuuria koskevia vaatimuksia ottaen huomioon tarpeen varmistaa verkon vakaus esimerkiksi ottamalla käyttöön älykkäitä lataustoimintoja sekä tarvetta edistää kestävää liikkuvuutta ja ottaa käyttöön yhdennetty, järjestelmällinen ja kiertotalouteen perustuva lähestymistapa sekä kaupunkien että maaseudun kehittämisessä asianmukaisen kaupunkisuunnittelun ja liikennereittien mukaisesti;

50. kehottaa jäsenvaltioita pohtimaan, miten voidaan parhaiten hyödyntää aluekohtaisen lähestymistavan soveltamista laajamittaisten peruskorjausten yhteydessä yhdessä sidosryhmien ja paikallisyhteisöjen kanssa;

51. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että rakennusten latauspisteet soveltuvat älykkääseen lataukseen, ja mukauttamaan vaatimukset tarkistetun uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin mukaisiksi; kehottaa jäsenvaltioita kehittämään kehyksen, jolla autetaan yksinkertaistamaan ja nopeuttamaan latauspisteiden käyttöönottoa uusissa ja olemassa olevissa asuinrakennuksissa ja muissa kuin asuinrakennuksissa, poistamaan mahdollisia sääntelyesteitä ja edistämään soveltuvia tapoja, joilla rakennusten suunnittelussa varmistetaan, että polkupyöriä on helppo kuljettaa rakennuksiin ja säilyttää niissä;

52. pitää myönteisenä, että komissio tunnustaa sähköisen liikenteen ja liikkuvuuden merkityksen ottamalla käyttöön vähimmäisvaatimukset tiettyä kokoa suuremmille pysäköintialueille ja asettamalla muita vähimmäisinfrastruktuuria koskevia vaatimuksia pienemmille rakennuksille; korostaa, että tämän latausinfrastruktuurin käyttöönottoa on edelleen tuettava;

53. korostaa, että olemassa olevien rakennusten peruskorjauksella ja uusien rakennusten suunnittelulla voidaan edistää sähköajoneuvojen, kuten autojen, pakettiautojen, pyörien ja moottoripyörien, käyttöönottoa siten, että tarjotaan sekä riittävästi pysäköintitilaa että latausinfrastruktuuri, mikä edistää näin ollen yleistä hiilestä irtautumista liikenteen alalla; toteaa, että tällaisilla toimilla rakennuksista voi tulla terveellisempiä, ympäristöystävällisempiä ja naapuruston alueella toisiinsa yhteydessä olevia ja sellaisia, että ne kestävät paremmin ilmastonmuutoksen kielteisiä vaikutuksia; kehottaa komissiota harkitsemaan EPBD-direktiivin liikkuvuutta koskevan soveltamisalan laajentamista ottamalla mahdollisuuksien mukaan käyttöön polkupyörien pysäköinti-infrastruktuuria ja sähköajoneuvojen latauspisteitä koskevia rakennustyyppikohtaisia vähimmäisvaatimuksia;

54. pitää myönteisenä, että uusien asuinrakennusten ja muiden kuin asuinrakennusten esikaapelointi-infrastruktuuria koskevien vaatimusten on tunnustettu olevan yksi latauspisteiden nopean käyttöönoton tärkeä edellytys; kehottaa komissiota kannustamaan tällaisten vaatimusten sisällyttämistä kansallisiin politiikkakehyksiin;

55. korostaa, että latauspisteiden saatavuus on yksi niistä tekijöistä, jotka kannustavat yksityistä asunnonomistajaa valitsemaan sähköisen liikkuvuuden ratkaisun; panee kuitenkin merkille, että EPBD-direktiivissä asetetaan nykyisellään putkitusinfrastruktuuria koskevia vaatimuksia ainoastaan uusille rakennuksille ja laajamittaisen peruskorjauksen kohteena oleville rakennuksille, joissa on enemmän kuin kymmenen pysäköintipaikkaa; huomauttaa, että direktiivissä säädetään mahdollisuudesta olla soveltamatta tätä, jos latauspisteiden ja putkituksen asentamisen kustannukset ylittävät seitsemän prosenttia rakennuksen laajamittaisen peruskorjauksen kokonaiskustannuksista; kehottaa komissiota suorittamaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa kustannusanalyysin, jossa tarkastellaan mahdollisia tapoja kannustaa rakennuttajia rakentamaan riittävä infrastruktuuri sähköajoneuvojen käyttäjille;

56. muistuttaa, että jäsenvaltioiden on asetettava viimeistään 1. tammikuuta 2025 vaatimukset tietyn latauspistemäärän asentamisesta kaikkiin sellaisiin muihin kuin asuinrakennuksiin, joissa on yli 20 pysäköintipaikkaa; toteaa, että tältä osin on tärkeää tunnistaa EPBD-direktiivin täytäntöönpanon puutteet ja että direktiivin tarkistamisen yhteydessä siihen olisi sisällytettävä säännöksiä, joilla kannustetaan ja helpotetaan edelleen yksityisten ja julkisten latausinfrastruktuurien käyttöönottoa asuinrakennuksissa ja muissa kuin asuinrakennuksissa;

57. korostaa, että sähköisen liikkuvuuden ratkaisujen on oltava helposti kaikkien saatavilla; korostaa tässä yhteydessä, että rakennuksia, myös pysäköintialueita, on peruskorjattava, jotta parannetaan niiden esteettömyyttä liikuntarajoitteisten henkilöiden kannalta; korostaa lisäksi, että peruskorjatuissa ja uusissa rakennuksissa on varattava säilytystilaa liikkumisvälineille, kuten pyörätuoleille ja lastenrattaille;

58. pitää myönteisenä, että on määritetty toimenpiteitä, joita tarvitaan latausinfrastruktuurin käyttöönoton helpottamiseksi ja nopeuttamiseksi puuttumalla olemassa oleviin esteisiin, kuten jakautuneisiin kannustimiin ja hallinnolliseen taakkaan; huomauttaa kuitenkin, että kansallisella ja paikallisella tasolla on edelleen sellaisia latausinfrastruktuurin suunnittelu- ja lupamenettelyjä koskevia hallinnollisia esteitä, jotka haittaavat latausinfrastruktuurin käyttöönottoa uusissa ja olemassa olevissa asuinrakennuksissa ja muissa kuin asuinrakennuksissa; korostaa, että tällaisten selkeiden hallinnollisten esteiden poistamiseksi tarvitaan lisätoimia;

59. korostaa näkemystä, että sähköajoneuvojen lataamisella asuinrakennuksissa ja muissa kuin asuinrakennuksissa on täydennettävä julkista latausinfrastruktuuria, jotta varmistetaan sähköajoneuvojen latauskapasiteetti; korostaa tarvetta lisätä investointeja sähköiseen liikkuvuuteen ja ottaa käyttöön älylatauksen mahdollistava latausinfrastruktuuri, joka voi edistää kulutushuippujen siirtämistä ja kulutusjoustoa ja luo halvempia ja tehokkaampia sähköverkkoja, jotka vaativat vähemmän tuotantokapasiteettia ja infrastruktuuria;

60. katsoo, että julkisen, puolijulkisen ja yksityisen älykkään latausinfrastruktuurin käyttöönotto on edelleen keskeinen ennakkoedellytys sähköajoneuvojen markkinoille saattamisen vauhdittamiselle; kehottaa siksi lisäämään investointeja rakennuksiin ja liikkuvuuteen sekä vauhdittamaan innovointia ja sähköisen liikkuvuuden digitaalisten välineiden käyttöä;

61. toteaa, että asiaankuuluvilla EU:n säädöksillä olisi helpotettava sähköajoneuvojen latauspisteiden käyttöönottoa peruskorjausten, uudisrakentamisen ja uusien asennusten yhteydessä; korostaa, että on tärkeää tehdä investointeja julkisiin latausasemiin ydinverkkokäytävillä ja kattavassa verkossa, mutta painottaa, että nämä voivat olla vain kaupunkialueilla tarvittavan paljon suuremman latauspisteiden määrän lisänä; huomauttaa, että kustannustehokkain ja käytännöllisin tapa nopeuttaa ajoneuvokannan siirtymistä sähköenergian käyttöön on tarjota latauspisteitä kotien ja työpaikkojen läheisyydessä, missä ne toimivat olennaisena lisänä tarpeelliselle mutta kalliimmalle pikalatausinfrastruktuurille;

62. korostaa, että on tärkeää varmistaa osallistavat, yhtenäiset ja kestävät liikkuvuusmahdollisuudet kaikille eurooppalaisille ja alueille, myös syrjäisimmille alueille; korostaa, että on tärkeää edistää vaihtoehtoisia, osallistavia, turvallisia ja kestäviä liikennemuotoja ja tähän tarvittavaa infrastruktuuria; kehottaa jäsenvaltioita varmistamaan sosioekonomisen ja alueellisen koheesion niiden laatiessa latauspisteiden vähimmäismäärän asentamista koskevia vaatimuksia; kehottaa jäsenvaltioita tunnistamaan kaikki sosiaaliset, taloudelliset, oikeudelliset, sääntelyyn liittyvät ja hallinnolliset esteet, jotka ovat latauspisteiden nopean kehittämisen tiellä, ja puuttumaan niihin;

63. toteaa, että kaupunkien nykyiset viheralueet ja kestävät viemäröintijärjestelmät on tärkeää säilyttää mahdollisimman täysimääräisesti suunniteltaessa asuinrakennusten ja muiden kuin asuinrakennusten latausinfrastruktuurien ja pysäköintialueiden rakentamista;

64. panee merkille, että vain muutamat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet, että sähköajoneuvojen latausinfrastruktuurin asentaminen on edistynyt lupaavasti rakennuksissa ja pysäköintipaikoilla; on huolissaan, ettei asiassa ollut edistytty muissa jäsenvaltioissa, ja vaatii laajempien tietoja saataville asettamista nopeammin; panee merkille, että useimmat jäsenvaltiot ovat esittäneet arviot sähköajoneuvojen käyttöönotosta ja sähköisten latauspisteiden käyttöönottoa koskevat tavoitteet vuodeksi 2020; huomauttaa kuitenkin, että vain kaksi kolmasosaa jäsenvaltioista on toimittanut tietoja vuosien 2025 ja 2030 tavoitteista;

65. huomauttaa, että useat paikallisviranomaiset ovat alkaneet laatia hiilestä irtautumista koskevia suunnitelmia, joihin sisältyy myös sitovien määräaikojen asettaminen polttomoottorien käytön kieltämiselle ajoneuvoissa; kehottaa näitä viranomaisia varmistamaan, että niiden suunnitelmiin sisältyy erityinen taloudellinen ja tekninen tuki niiden rakennuskannan mukauttamiseksi, jotta ne voivat panna täytäntöön hiilestä irtautumista koskevat suunnitelmansa;

o

o o

66. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle.

(1) EUVL C 385, 22.9.2021, s. 68.

(2) EUVL C 456, 10.11.2021, s. 145.

(3) Hyväksytyt tekstit, P9_TA(2021)0240.

(4) Hyväksytyt tekstit, P9_TA(2021)0241.

(5) EUVL L 153, 18.6.2010, s. 13.

(6) EUVL L 315, 14.11.2012, s. 1.

(7) EUVL L 307, 28.10.2014, s. 1.

(8) EUVL L 111, 25.4.2019, s. 13.

(9) EUVL L 243, 9.7.2021, s. 1.

(10) EUVL L 127, 16.5.2019, s. 34.

(11) EUVL L 165, 21.6.2019, s. 70.

(12) EUVL C 270, 7.7.2021, s. 2.

(13) Euroopan parlamentin sisäasioiden pääosasto, talous-, tiede- ja elämänlaatuasioiden politiikkayksikkö: ”Boosting Building Renovation: What Potential and Value for Europe?”, lokakuu 2016.

(14) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1999, annettu 11 päivänä joulukuuta 2018, energiaunionin ja ilmastotoimien hallinnosta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 663/2009 ja (EY) N:o 715/2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/22/EY, 98/70/EY, 2009/31/EY, 2009/73/EY, 2010/31/EU, 2012/27/EU ja 2013/30/EU, neuvoston direktiivien 2009/119/EY ja (EU) 2015/652 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 kumoamisesta (EUVL L 328, 21.12.2018, s. 1).

(15) Tutkimus ”Mapping and analyses of the current and future (2020-2030) heating/cooling fuel deployment (fossil/renewables)”, maaliskuu 2017.

(16) EUVL L 156, 19.6.2018, s. 75.

(17) EUVL L 328, 21.12.2018, s. 82.

(18) Forum for European Electrical Domestic Safety (FEEDS), ”In the news: the European Parliament calls on Member States to develop an electrical inspection regime”.

(19) Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 20. lokakuuta 2021, suosituksista komissiolle työntekijöiden suojelemisesta asbestilta (Hyväksytyt tekstit, P9_TA(2021)0427).

(20) Comprehensive study of building energy renovation activities and the uptake of nearly zero-energy buildings in the EU, marraskuu 2019.

(21) Komission tiedonanto 27. toukokuuta 2020”Euroopan h-hetki: korjaamalla ja kehittämällä parempaa seuraavalle sukupolvelle” (COM(2020)0456).