Komissio on laatinut tämän kertomuksen saatujen kansallisten kertomusten perusteella ja ottaen huomioon neuvoa-antavan komitean lausunnon. Tämä kertomus on jatkoa komission toiselle kertomukselle, joka koski vuosia 2012–2014.

Kertomuksessa annetaan yleiskuva käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen siirroista yhteisössä, käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen tuonnin, viennin ja kauttakulun viimeaikaisista kehityssuuntauksista ja haasteista, raportoiduista siirtojen kieltämisistä ja toteutumattomista siirroista sekä ehdotetuista toimista.

Kertomuksen ohessa on komission yksiköiden valmisteluasiakirja SWD(2019) 437, jonka sisältämien tarkkojen tietojen perusteella päätelmät on tehty.

1.1.Taustaa

Kaikki EU:n jäsenvaltiot tuottavat radioaktiivisia jätteitä, joita syntyy eri laitoksista (esimerkiksi ydinvoimaloista ja tutkimusreaktoreista) ja toiminnoista, kuten radioisotooppisovelluksista lääketieteessä, teollisuudessa, maataloudessa, tutkimuksessa ja koulutuksessa. Radioaktiivisella jätteellä tarkoitetaan sellaista kaasumaisessa, nestemäisessä tai kiinteässä muodossa olevaa radioaktiivista materiaalia, jolle alkuperämaa ja määrämaa tai sellainen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jonka päätöksen nämä maat hyväksyvät, eivät ole suunnitelleet mitään jatkokäyttöä ja jota valvontaelin valvoo radioaktiivisena jätteenä alkuperä- ja määrämaan säädösten ja määräysten mukaisesti.

Myös ydinvoimalaitosten ja tutkimusreaktoreiden toiminnasta syntyy käytettyä ydinpolttoainetta eli polttoainetta, joka on säteilytetty reaktorin sydämessä ja poistettu sieltä pysyvästi. Se voidaan joko säilyttää jälleenkäsiteltävänä materiaalina tai hävittää loppusijoitettavana radioaktiivisena jätteenä, jolle ei ole enää käyttöä.

Kun käytettyä ydinpolttoainetta ja radioaktiivista jätettä syntyy, ne varastoidaan ennen mahdollista (jälleen)käsittelyä ja loppusijoitusta. Näitä materiaaleja liikutellaan eli siirretään suurimmassa osassa jäsenvaltioita niiden ydinohjelmien laajuudesta riippumatta. Niistä toimipaikoista, joissa näitä materiaaleja on syntynyt tai huollettu, käytetty ydinpolttoaine ja radioaktiivinen jäte kuljetetaan pääasiassa maanteitse, rautateitse tai meritse ja rajoitetuissa tapauksissa ilmateitse.

Radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen tuonti, vienti ja kauttakulku jäsenvaltioiden kautta ovat yleisiä käytäntöjä EU:ssa.

2.Asiaa koskeva lainsäädäntö ja sen täytäntöönpano

Radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen turvallinen ja vastuullinen hallinta, mukaan lukien näiden aineiden turvallinen siirtäminen jäsenvaltioiden alueella ja niiden ulkopuolella, on sekä kansainväliseen että EU:n oikeuteen perustuva velvoite.

Tärkein alan viiteasiakirja kansainvälisellä tasolla on käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskeva yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’. Muiden säännösten ohella yleissopimuksessa asetetaan sopimuspuolille käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen rajat ylittävien siirtojen (tuonti, vienti, kauttakulku) turvallisuutta koskevia velvoitteita. Yleissopimus velvoittaa kaikkia rajat ylittäviin siirtoihin osallistuvia sopimuspuolia toteuttamaan asiaankuuluvat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että nämä siirrot tapahtuvat yleissopimuksen säännösten ja asiaankuuluvien sitovien kansainvälisten välineiden mukaisesti. Yleissopimuksen osapuolina ovat nyt kaikki EU:n 28 jäsenvaltiota. Tämä osoittaa, että jäsenvaltiot ovat sitoutuneet varmistamaan käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen turvallisuuden korkean tason niiden syntymisestä loppukäsittelyyn saakka.

EU:n tasolla direktiivin yleisenä tavoitteena on edistää suojelua ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta valvomalla ja tarkkailemalla käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen siirtoja. Lisäksi neuvoston direktiivissä 2013/59/Euratom turvallisuutta koskevien perusnormien vahvistamisesta määritetään yhdenmukaiset perusteet ja yleiset rajat materiaalien vapauttamiselle viranomaisvalvonnasta. Turvallisuutta koskevia perusnormeja sovelletaan ihmisten toimintaan, johon liittyy luonnon radioaktiivisten lähteiden läsnäoloa, mukaan lukien luonnossa esiintyvien radioaktiivisten aineiden (NORM) käsittely. Komission on seuraavalla raportointijaksolla seurattava neuvoston direktiivin 2013/59/Euratom vaikutuksia rajat ylittävien siirtojen valvonnan ja tarkkailun toteuttamiseen.

Ydin- ja säteilyturvallisuutta koskevassa EU:n lainsäädäntökehyksessä direktiivi kattaa erityisesti siviililaitoksissa ja toiminnassa syntyvän radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen rajat ylittävien siirtojen lakisääteiset luvat ja menettelynäkökohdat. Direktiiviä sovelletaan, kun

·käytetyn ydinpolttoaineen tai radioaktiivisen jätteen alkuperämaa tai määrämaa taikka mikä tahansa kauttakulkumaa on EU:n jäsenvaltio

·käytetyn ydinpolttoaineen tai radioaktiivisen jätteen siirron (eli lähetyksen) koko ja pitoisuustaso ylittävät neuvoston direktiivissä 2013/59/Euratom vahvistetut rajat.

2.1.Siirtojen valvontaa ja tarkkailua koskevat yleiset periaatteet

Kukin jäsenvaltio vastaa täysin omaan lainkäyttövaltaansa kuuluvan radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huollon toimintamallin määrittelystä. Tähän toimintamalliin voisi kuulua käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vienti tai tällaisen materiaalin tuonti sen omalle alueelle (esimerkiksi (jälleen)käsittelyä varten).

Direktiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot käyttävät radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen siirtojen valvonnassa ja tarkkailussa vakioasiakirjaa. Kun näitä aineita on tarkoitus kuljettaa kolmansiin maihin, jäsenvaltioiden on lisäksi sovellettava siirtoja koskevia arviointiperusteita direktiivin 16 artiklan 2 kohdan ja sovellettavan komission suosituksen mukaisesti.

Jos siirtoa ei voida suorittaa loppuun tai jos siirtoa koskevia ehtoja ei noudateta direktiivin mukaisesti, alkuperäjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että haltija ottaa kyseisen radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen takaisin, jollei jokin toinen turvallinen järjestely ole mahdollinen. Toimivaltaisten viranomaisten on myös varmistettava, että siirrosta vastaava henkilö toteuttaa tarvittaessa korjaavia turvatoimenpiteitä. Haltija vastaa kustannuksista tapauksissa, joissa siirtoa ei voi tai saa suorittaa loppuun.

Jos käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen siirtoa koskeva lupa evätään, i) epääminen on perusteltava direktiivissä vahvistettujen kriteereiden mukaisesti, ii) se ei saa olla sattumanvaraista ja iii) sen on perustuttava asiaa koskevaan kansalliseen, yhteisön tai kansainväliseen oikeuteen. Jäsenvaltioiden tekemissä suostumusta tai epäämistä koskevissa päätöksissä on noudatettava yleissopimuksen määräyksiä ja direktiivissä vahvistettuja säännöksiä, joissa kielletään radioaktiivisen jätteen tai käytetyn ydinpolttoaineen vienti määräpaikkaan, joka sijaitsee leveyspiirin 60° eteläistä leveyttä eteläpuolella, Afrikan, Karibian tai Tyynenmeren valtioon tai sellaiseen kolmanteen maahan, jolla ei ole tarvittavia resursseja, jotta se voisi huolehtia radioaktiivisesta jätteestä tai käytetystä ydinpolttoaineesta turvallisesti.

Sen lisäksi, että jäsenvaltiot raportoivat kolmen vuoden välein komissiolle, jäsenvaltioiden on