Erityiskertomus N:o 2/2011 ”Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) hallinnoinnista annetun erityiskertomuksen N:o 1/2005 seuranta”





TIIVISTELMÄ I. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) vastaa petosten ja muun EU:n talousarviota vahingoittavan laittoman toiminnan torjunnasta. Virasto on komission alaisuudessa, mutta se suorittaa tutkimuksensa itsenäisesti. Virastossa työskentelee noin 500 henkilöä ja sen vuotuiset menot ovat noin 50 miljoonaa euroa. OLAFin hallinnoinnista vuonna 2005 annetussa tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa todettiin, että tutkimusten hallinnoinnissa esiintyi puutteita. Lisäksi kertomuksessa annettiin 17 suositusta, joiden tarkoituksena oli, että viraston toiminta keskitettäisiin uudelleen tutkintatehtävään, lisättäisiin tutkinnan tehokkuutta ja osoitettaisiin sen vaikuttavuus (ks. kohdat 1–5). II. OLAF hyödyntää nykyisin aiempaa enemmän valtuuksiaan toimittaa tarkastuksia paikan päällä, kuulla todistajia ja kuulustella epäiltyjä. Keskittääkseen toimintaansa uudelleen tutkintatehtäväänsä OLAF perusti vanhan tutkimuslinjan tilalle kaksi uutta tutkimuslinjaa. Komissio kuitenkin katsoo, että OLAFilla on eniten vaikutusta sen toimiessa yleisenä petostentorjuntaviranomaisena eikä niinkään tutkintayksikkönä. Niin ollen komissio ei vapauttanut OLAFia sen muuhun kuin tutkintaan liittyvistä toiminnoista, kuten petostentorjunnan alan strategiasta ja rahoitusohjelmista. Tästä seurasi, että henkilöstölisäykset tutkimuslinjoissa (32 prosenttia) eivät pysyneet muualla virastossa tapahtuneen kasvun (43 prosenttia) tahdissa. Vuonna 2009 tapausten tutkintaan liittyvä työ vei viraston kokonaistyöajasta 37 prosenttia (ks. kohdat 7–18). III. OLAF on tehostanut tutkintaa monin eri tavoin. Se on hyödyntänyt monipuolisemmin sähköistä tapausten hallinnointijärjestelmää, kohdentanut koulutusta tarkemmin, asettanut tavoitteeksi toiminnan keskittämisen vakavampiin ja monimutkaisempiin tapauksiin, vähentänyt väliaikaisen henkilöstön osuutta ja ottanut käyttöön ajanhallintajärjestelmän. Ajanhallintajärjestelmää ei kuitenkaan käytetä suunnitteluun eikä työsuunnitelmissa esitetä arvioita tutkintaan tarvittavasta ajasta eikä mainita tutkimusten määräaikoja. Hallinnointia on tarpeen parantaa niissä tapauksissa, joissa tutkinta on kesken, jotta ongelmat ratkaistaan nopeammin ja vältetään pitkiä toimettomuusjaksoja. Tapausten käsittely kestää edelleen keskimäärin yli kaksi vuotta. Lisäksi OLAF saa nykyään alustavaa tietoa mahdollisista petoksista ja sääntöjenvastaisuuksista 50 prosenttia enemmän kuin vuonna 2004, ja tämän tiedon alustavaan arviointiin keskimäärin käytetty aika on kaksinkertaistunut 3,5 kuukaudesta 7 kuukauteen. Tutkijoiden määrä on kasvanut 32 prosenttia vuodesta 2004, mutta tutkittavien tapausten määrä ei ole lisääntynyt. Tämä kuvastaa keskittymistä vakavampiin tapauksiin, OLAFin tutkintatoiminnan osuuden kasvamista ja tutkimusresurssien uudelleen kohdentamista alustavien arviointien tekoon (ks. kohdat 19–37). IV. Oikeuskehys [1] ei ole muuttunut tilintarkastustuomioistuimen edellisestä kertomuksesta. Käynnissä oleviin tutkimuksiin ei edelleenkään kohdisteta riippumatonta valvontaa eikä ole olemassa säännöstöä, joka takaisi, että tutkimukset sujuisivat ennakoidusti. Eurojustin kanssa tehdyllä yhteistyöjärjestelyä koskevalla sopimuksella on ollut tähän mennessä vain vähän vaikutusta (ks. kohdat 38–44). V. OLAF asettaa toiminnalleen selkeät tavoitteet vuotuisessa hallintosuunnitelmassa. Tutkimusten seurauksena on yksilöity huomattavia määriä takaisinperittäviä varoja ja toteutettu oikeus- ja kurinpitotoimia, ja niiden ansiosta on lopetettu tutkimuksia, joiden osalta alustavat vihjeet ovat osoittautuneet perättömiksi. Tietoa OLAFin tuloksellisuudesta – toiminnan sekä mahdollisten ja tosiasiallisten tulosten näkökulmasta katsottuna – on saatavilla tapausten hallinnointijärjestelmässä. OLAF ei kuitenkaan raportoi tästä tiedosta yhdessä ainoassa asiakirjassa, vaikka tämä mahdollistaisi luotettavan aikasidonnaisen ja alojen välisen toiminnan vertailun (ks. kohdat 45–57). VI. Valvontakomitea on tarkistanut työjärjestystään ja laatinut useita raportteja ja lausuntoja OLAFin hallinnoinnista. Virastossa on otettu käyttöön menettely, jossa valvontakomiteaa kuullaan ennen kuin tietoja luovutetaan kansallisille oikeusviranomaisille. Kyseisellä menettelyllä ei tosin vielä suojata asianmukaisesti asianomaisten yksilöiden oikeuksia (ks. kohdat 58–65). VII. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa huomautustensa perusteella ennen kaikkea, että OLAFin olisi (ks. kohdat 66–76): a) lisättävä ja nopeutettava tutkimuksia lisäämällä niihin käytettävän ajan osuutta ja tarkistamalla oikeuskehystä b) tehostettava toimintaansa sisällyttämällä tutkimussuunnitelmiin arviot tarvittavista resursseista ja määräajat; suunnitelmia olisi seurattava ja päivitettävä; johtokunnan olisi omalta osaltaan varmistettava, että arviointien ja tutkintatoimien kokonaiskestoa lyhennetään c) annettava vaikuttavuudesta luotettavaa tietoa julkaisemalla yhdessä ainoassa asiakirjassa tilastot toiminnastaan sekä mahdollisista ja tosiasiallisista tuloksista d) määriteltävä paremmin menettely, jossa valvontakomiteaa kuullaan ennen kuin tietoja luovutetaan kansallisille oikeusviranomaisille. JOHDANTO 1. Tilintarkastustuomioistuin julkaisi vuonna 2005 Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) hallinnointia koskevan erityiskertomuksen nro 1/2005 [2]. Tarkastuksessa havaittiin puutteita OLAFin tavassa hallinnoida tutkimuksia. Kertomuksessa annettiin 17 suositusta, joiden tarkoituksena oli, että viraston toiminta keskitettäisiin uudelleen tutkintatehtävään, lisättäisiin tutkinnan tehokkuutta ja osoitettaisiin sen vaikuttavuus. OLAF laati toimintasuunnitelman hyväksyttyjen suositusten täytäntöönpanoa varten ja raportoi vuonna 2007 edistymisestä komission sisäisen tarkastuksen seurantakomitealle [3]. Yhteenveto OLAFin asemasta ja tehtävistä esitetään laatikossa 1. 2. Kaaviossa 1 kuvataan OLAFin toiminnan kehitystä vuodesta 2004 alkaen menojen, henkilöstön määrän, saatujen tietojen ja käsiteltyjen tapausten näkökulmasta. Tutkittavien tapausten määrä on ajankohdasta riippumatta edelleen noin 400. Kunkin tapauksen tutkinta kestää keskimäärin kaksi vuotta ja joka vuosi saadaan päätökseen noin 200 tapauksen tutkinta. Alustavien tietojen määrä on lisääntynyt huomattavasti ja OLAF vastaanottaa nykyään vuosittain noin 1000 tiedonantoa eri lähteistä. KAAVIO 1 OLAFIN MENOT, HENKILÖSTÖ JA TAPAUSTEN MÄÄRÄ VUOSINA 2004–2009 +++++ TIFF +++++ Lähde: OLAF. LAATIKKO 1 OLAFIN ASEMA JA TEHTÄVÄT Keskeiset tavoitteet ja toiminnot OLAF perustettiin vuonna 1999 [4]. Tarkoituksena oli tehostaa unionin taloudellisille eduille vahingollisen laittoman toiminnan torjuntaa. OLAF vastaa monenlaisista toiminnoista: se esimerkiksi suorittaa petostentorjuntaa varten hallinnollisia tutkimuksia, avustaa jäsenvaltioita petostentorjunnassa sekä kerää ja analysoi tietoja. OLAF suorittaa tutkimukset itsenäisesti. Virastosta tekee vieläkin itsenäisemmän valvontakomitea, joka koostuu viidestä riippumattomasta, EU-toimielinten ulkopuolisesta henkilöstä. Tapaustyypit Virasto jakaa tapaukset seuraaviin luokkiin: a) Tutkimukset: sisäiset tutkimukset (tutkimukset EU:n toimielimissä ja elimissä) ulkoiset tutkimukset (EU-varoja koskevat taloudellisten toimijoiden tutkimukset). b) Koordinointi- ja avunantotoimet: jäsenvaltioiden koordinointi useita maita koskevissa tutkimuksissa avunanto kansallisille oikeusviranomaisille rikosoikeudenkäynneissä. Keskeiset tutkintavaiheet a) OLAF vastaanottaa ilmiantoja EU-toimielimien sisä- tai ulkopuolelta b) OLAF arvioi alustavat tiedot ja OLAFin johtaja päättää, aloitetaanko tutkinta c) OLAFin tutkijat keräävät todentavaa aineistoa esim. haastattelujen ja paikan päällä toimitettujen tarkastusten avulla d) Tutkijat raportoivat johtokunnalle tutkintatoiminnan tuloksista. Johtaja päättää seurantatoimiin ryhtymisestä ja mahdollisten seurantatoimien luonteesta. Seurantatoimien yhteydessä tapausta koskevia tietoja saatetaan toimittaa toimivaltaisille kansallisille tai EU-viranomaisille tarkoituksena käynnistää oikeus- tai kurinpitomenettely tai periä varoja takaisin e) OLAF tarkistaa, ovatko asiasta vastaavat viranomaiset toteuttaneet suositellut seurantatoimet. OLAFin työ voi johtaa neljänlaisiin seurantatoimiin: rahoitusta koskeviin, hallinnollisiin, oikeudellisiin ja kurinpidollisiin. SUOSITUSTILANNE 3. Taulukossa 1 luetellaan erityiskertomuksessa nro 1/2005 alun perin annetut 17 suositusta. Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että OLAF ryhtyi toimenpiteisiin 13 suosituksen osalta ja että kolmea muuta (suositukset nro 2, 14 ja 15) komissio ei hyväksynyt. Valvontakomitean asemaa koskevan suosituksen nro 16 osalta on otettava huomioon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen heinäkuussa 2008 antama tuomio [5]. TAULUKKO 1 EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN OLAFIA KOSKEVASSA ERITYISKERTOMUKSESSA NRO 1/2005 ANTAMIEN SUOSITUSTEN TILANNE Huom. Suosituksia ei ollut numeroitu erityiskertomuksessa nro 1/2005. Tämä suosituksista laadittu yhteenveto noudattaa kyseisen kertomuksen käsittelyjärjestystä. Suositus | Tilanne | 1.Määritellä tutkinnan tavoitteena olevat tulokset ja ottaa käyttöön onnistumista arvioivat tulosindikaattorit | Hyväksytty | 2.Harkita, kannattaisiko luoda erillinen yksikkö vastaamaan koordinointi- ja avunantotoimista, ja täten parantaa resurssien hallinnointia | Ei hyväksytty | 3.Muodostaa johtokuntaan pienempiä ryhmittymiä, jotta voitaisiin asettaa selkeät tutkintasuunnitelmat ja -tavoitteet | Hyväksytty | 4.Ohjata tutkintaprosessia siten, että se kohdistuu painopisteisiin ja todisteiden hankintaan hyödyntämällä paremmin käytettävissä olevia tutkintakeinoja | Hyväksytty | 5.Ottaa käyttöön työsuunnitelmiin sidoksissa oleva ajankäytön seurantajärjestelmä, jonka avulla arvioidaan, minkä verran aikaa tutkintaan on käytettävä, jotta työmäärä vastaisi resursseja ja viipeitä vältettäisiin | Hyväksytty | 6.Määrittää tutkimusten enimmäiskesto | Osittain hyväksytty | 7.Luopua seurantatoimista (osallistuminen oikeusmenettelyihin tai varojen perintään), jotka tulojen ja menojen hyväksyjät voivat suorittaa | Osittain hyväksytty | 8.Kodifioida ja julkaista menettelyt yksilöiden oikeuksien suojan varmistamiseksi kaikissa tutkintavaiheissa, ja määrittää käynnissä olevien tutkintatoimien laillisuuden valvontamenettelyt | Hyväksytty | 9.Tehdä viralliseksi OLAFin ja jäsenvaltioiden väliset yhteistyöjärjestelyt joko lainsäädäntöteitse tai tekemällä sopimuksia kansallisten tutkintayksiköiden kanssa | Hyväksytty | 10.Muuntaa tapausten hallinnointijärjestelmä tutkinnan hallinnointijärjestelmäksi ja lisätä tutkintatekniikoita, lainsäädäntöä ja raportointitaitoja koskevaa koulutusta tutkijoille | Hyväksytty | 11.Laatia tuloksellisuudesta luotettavia ja tarkoituksenmukaisia kertomuksia, jotka perustuvat pikemminkin todellisiin kuin mahdollisiin tuloksiin | Hyväksytty | 12.Panna täytäntöön rakenteelliset ongelmat ratkaiseva henkilöstöhallinnon yleissuunnitelma | Hyväksytty | 13.Strategisen analysoinnin yksiköiden olisi pyrittävä parantamaan tietoja, joita jäsenvaltioita vaaditaan toimittamaan, ja luotava tietokantoja, joiden avulla voidaan havaita poikkeamat ja käynnistää tutkimuksia | Hyväksytty | 14.Siirtää vastuu petosten torjuntastrategiasta muille komission yksiköille | Ei hyväksytty | 15.Antaa rahoitusohjelmien (esim. Perikles ja Herkules) hallinnointivastuu muille komission yksiköille | Ei hyväksytty | 16.Selkeyttää valvontakomitean asemaa, jotta varmistetaan, että käynnissä oleviin tutkimuksiin ei puututa | Hyväksytty | 17.Keskittää toiminta uudelleen tutkintatehtäviin ja muuttaa samalla hallintotapaa ja asetuksia | Osittain hyväksytty | TARKASTUKSEN SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA 4. Seurantatarkastuksessa oli tarkoituksena selvittää, millaisia toimia oli toteutettu erityiskertomuksessa nro 1/2005 annettujen suositusten täytäntöönpanoa silmällä pitäen. Suositukset jaettiin neljään eri ryhmään (ks. liite I).Tarkastuksessa pyrittiin vastaamaan seuraaviin kyseisiä suositusryhmiä koskeviin kysymyksiin: a) Onko OLAFin toiminta keskitetty uudelleen sen tutkintatehtävään? (suositukset nro 2, 7, 13, 14, 15 ja 17) b) Onko OLAF tehostanut tutkimuksiaan? (suositukset nro 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10 ja 12) c) Voiko OLAF osoittaa, että sen tutkimukset ovat vaikuttavia? (suositukset nro 1 ja 11) d) Onko valvontakomitean asemaa selkeytetty? (suositus nro 16) 5. Tarkastus käsitti seuraavat osa-alueet: a) OLAFilta saatujen toimintalinjaa, suunnittelua, menettelyjä, henkilöstöä ja rahoitusta koskevan aineiston ja tilastojen analyysi; lisäksi analysoitiin erityiskertomuksessa nro 1/2005 annettujen suositusten johdosta laadittu toimintasuunnitelma b) OLAFin johtajien, yksikönpäälliköiden ja tutkijoiden haastattelut; OLAFin valvontakomitean ja sen sihteeristön kanssa pidetyt kokoukset, joissa keskusteltiin komitean antamista kertomuksista ja lausunnoista; muiden relevanttien elinten (komission tutkinta- ja kurinpitotoimiston (IDOC) ja Eurojustin) haastattelut c) satunnaisotannalla 1. heinäkuuta 2008 [6] käynnissä olevista 332 sisäisestä ja ulkoisesta tutkimuksesta poimitun 30 tutkimusta sisältävän otoksen arviointi; arvioinnissa analysoitiin tietokoneistettuun tapausten hallinnointijärjestelmään tallennettu tapauksiin liittyvä dokumentaatio ja haastateltiin asianomaisia tutkijoita. HUOMAUTUKSET 6. Kaaviossa 2 esitetään yhteenveto 30 tapausta sisältäneen otoksen tarkastuksen yhteydessä ilmi tulleista havainnoista. Kukin tutkimus arvioitiin hyväksi, tyydyttäväksi tai puutteelliseksi seuraavien kriteerien perusteella: toiminnan keskittäminen tutkintatoimintaan, muiden OLAFin yksiköiden osallistuminen tapauksen käsittelyyn, tapauksen käsittelyn aloittamista koskevien päätösten oikea-aikaisuus, tavoitteiden ja suunnittelun selkeys, oikeasuhtainen kesto ja saavutetut tulokset. Havaintoja käsitellään jäljempänä tämän kertomuksen asianomaisissa osioissa. TOIMINNAN KESKITTÄMINEN UUDELLEEN TUTKINTATEHTÄVÄÄN 7. Tilintarkastustuomioin seurasi erityiskertomuksessa nro 1/2005 annettuja suosituksia, joiden mukaan OLAFin olisi luovuttava tietyistä muista kuin tutkintaan liittyvistä toiminnoista tai erotettava ne ja parannettava strategisten yksiköiden osallisuutta tutkintatehtävään. OLAF uudelleenorganisoi linjansa vuonna 2006 ja uudessa organisaatiorakenteessa (ks. liite II) oli tarkoitus keskittää toimintaa aiempaa enemmän OLAFin tutkintatehtävään. KAAVIO 2 ARVIO KRITEEREIDEN TÄYTTYMISESTÄ 30 TARKASTETUSSA TAPAUKSESSA +++++ TIFF +++++ Lähde: 30 tapausta kattava tarkastus. MUISTA KUIN TUTKINTAAN LIITTYVISTÄ TOIMINNOISTA EI OLE LUOVUTTU 8. Tilintarkastustuomioistuin antoi neljä suositusta, jotka koskivat toiminnoista luopumista tai niiden erottamista tutkinnasta. Seurantatoimien siirtoa koskeva suositus (suositus nro 7) hyväksyttiin osittain. Komissio vaati edelleen, että OLAF pidetään yleisenä petostentorjuntaviranomaisena eikä niinkään tutkintayksikkönä. Kolmea muuta suositusta ei näin ollen hyväksytty: petosten torjuntastrategiaa koskevan vastuun siirtäminen muille komission yksiköille (suositus nro 14), rahoitusohjelmia koskevan hallinnointivastuun antaminen muille komission yksiköille (suositus nro 15) ja koordinointi- ja avunantotoimien erottaminen tutkinnasta (suositus nro 2). 9. Seurantatoimien siirtämistä koskevan suosituksen nro 7 kohdalla on ryhdytty toimenpiteisiin, jotta komission yksiköt kantaisivat ensisijaisen vastuun seurantatoimista [7]. OLAF osallistuu edelleen oikeudelliseen ja kurinpidolliseen seurantaan (C1yksikkö, ks. organisaatiokaavio, liite II) sekä rahoitusta koskevaan seurantaan (C2- ja C3yksiköt). OLAFin tehtävänä on optimoida seurannan edellytykset ja tarkistaa, ovatko komission yksiköt ja kansalliset viranomaiset toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet. TAULUKKO 2 HENKILÖSTÖJAKAUMA [1008] VUOSINA 2004–2009 Lähde: OLAF. Ajankohta | Tutkimukset ja operatiivinen toiminta (A- ja B-linja) | Muu (C- ja D-linja, pääjohtaja ja valvontakomitea) | OLAF yhteensä | % tutkimukset ja operatiivinen toiminta | Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt | Sopimus-suhteinen henkilöstö | Yhteensä | Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt | Sopimus-suhteinen henkilöstö | Yhteensä | Vuoden 2004 lopussa | 100 | 25 | 125 | 165 | 65 | 230 | 355 | 35,2 % | Vuoden 2005 lopussa | 107 | 22 | 129 | 174 | 67 | 241 | 370 | 34,9 % | Vuoden 2006 lopussa | 110 | 25 | 135 | 180 | 77 | 257 | 392 | 34,4 % | Vuoden 2007 lopussa | 126 | 21 | 147 | 205 | 100 | 305 | 452 | 32,5 % | Vuoden 2008 lopussa | 140 | 20 | 160 | 212 | 93 | 305 | 465 | 34,4 % | Vuoden 2009 lopussa | 143 | 22 | 165 | 217 | 111 | 328 | 493 | 33,5 % | 10. Taulukosta 2 käy ilmi, että tutkimusten ja operatiivisen toiminnan linjoissa työskentelee keskimäärin 34 prosenttia henkilöstöstä (2004–2009). 11. Tutkintaprosessiin osallistuu myös osa Clinjan (Operatiivinen ja politiikan tuki) ja Dlinjan (Yleiset asiat) henkilöstöstä. OLAF otti vuonna 2007 käyttöön ajanhallintajärjestelmän, johon kirjataan koko OLAFin henkilöstön tapausten käsittelyyn ja muuhun toimintaan [8] käyttämä aika. Ajanhallintajärjestelmästä käy ilmi, että tutkimuslinjojen henkilöstö ei käytä koko työaikaansa tapausten käsittelyyn. Vuonna 2009 he käyttivät ajastaan 63 prosenttia tapausten käsittelyyn, 27 prosenttia hallintoon sekä 10 prosenttia toimintapolitiikan kysymyksiin ja resursseihin. Muissa linjoissa työskentelevä henkilöstö sitä vastoin käytti työajastaan 25 prosenttia suoraan tapausten käsittelyä tukeviin toimintoihin. Tästä seuraa, että kaikkien linjojen henkilöstöt käyttävät työajastaan tapausten käsittelyyn yhteensä 37 prosenttia, kuten kaaviosta 3 [9] käy ilmi. Ainoastaan vähän yli puolet tästä ajasta oli varattu erityistapauksille [10]. KAAVIO 3 HENKILÖSTÖN AJANKÄYTTÖ VUONNA 2009 AJANHALLINTOJÄRJESTELMÄN MUKAAN +++++ TIFF +++++ Lähde: OLAFin ajanhallintajärjestelmä. TUTKINTATOIMINNAN PAINOTTAMINEN 12. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että OLAFin pitäisi keskittää toimintansa uudelleen tutkintatehtävään ja muuttaa tämänsuuntaisesti asetuksia antamalla muiden yksiköiden vastuulle ennalta ehkäisevät tai lainsäädännölliset toimet (suositus nro 17). 13. Syyskuussa 2006 perustettiin kaksi uutta tutkimusten ja operatiivisen toiminnan linjaa (A- ja Blinjat), joiden tarkoituksena oli korvata vanha tutkimuslinja (Blinja). Uuden organisaation (ks. liite II) tavoitteena oli keskittää toimintaa OLAFin tutkintatehtävään. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että toiminnan tutkintatehtävään keskittämisen lisäksi mukautettaisiin viraston hallintotapaa asetuksia muuttamalla, mutta virasto ei ole toteuttanut kyseisiä muutoksia (ks. kohta 38). 14. Kolmenkymmenen tapauksen otoksen tarkastus osoitti, että virasto oli painottanut tutkintatoimintaa esim. haastattelujen tai paikalla tehtävien tarkastusten osalta. Siitä kävi myös ilmi, miten muut OLAFin yksiköt kuin A- ja Blinja osallistuivat tutkintatoimintaan; nämä yksiköt ovat mukana tutkintaprosessissa ja antavat tarvittaessa tukeaan esim. tarjoamalla oikeudellisia neuvoja ja analysoimalla rikosteknisiä tietoja (ks. kaavio 2). 15. Toinen tutkintatoiminnan painottamista osoittava tekijä on se, että OLAFin tutkimustoiminta on lisääntynyt koordinointi ja avunantotapauksiin verrattuna. OLAFin tutkintatapauksien osuus tutkimuksina ilmaistuna on kasvanut: vuonna 2004 se oli 50 prosenttia ja vuonna 2009 vastaava määrä oli 67 prosenttia (kaavio 4). KAAVIO 4 KÄYNNISTETTYJÄ TAPAUKSIA KOSKEVA ANALYYSI +++++ TIFF +++++ Lähde: OLAF. KAAVIO 5 VUOSINA 2004–2009 SAATUJEN ALUSTAVIEN TIETOJEN LÄHDE +++++ TIFF +++++ Lähde: OLAF. STRATEGISET YKSIKÖT OSALLISTUVAT EDELLEEN VÄHÄISESSÄ MÄÄRIN TUTKINTATOIMINTAAN 16. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että strategisen analysoinnin yksiköiden olisi pyrittävä havaitsemaan poikkeamat, joiden perusteella voidaan aloittaa tutkimukset (suositus nro 13). 17. OLAFin strategisen analysoinnin yksiköt (C2- ja C3yksiköt) ovat parantaneet järjestelmiä, joiden avulla varmistetaan jäsenvaltioilta saatujen tietojen luotettavuus; kyseiset tiedot koskevat erityisesti maatalouden ja rakennerahastojen alojen sääntöjenvastaisuuksia. Näiden yksiköiden tuotoksia käyttävät sekä tutkimuslinjat että asiaankuuluvat yksiköt komissiossa ja jäsenvaltioissa. 18. Strategisen analysoinnin yksiköt antavat toiminnan kehittämistä ja strategiaa koskevaa yleistä ohjeistusta yksilöimällä riskialueita ja eriluonteisia petoksia. Tämä saattaa myös johtaa joko suoraan tai epäsuorasti erityistapausten [11] avaamiseen. Heinäkuun 1. päivänä 2008 käynnissä olevista 332 tutkimuksesta kuusi tutkimusta (eli 2 prosenttia) oli aloitettu suoraan kyseisten yksiköiden toiminnan tuloksena. Kaaviossa 5 esitetään kaikkien vuosina 2004–2009 saatujen alustavien tietojen lähde; näistä tiedoista 0,7 prosenttia oli peräisin strategisen analysoinnin yksiköistä. TUTKIMUSTEN TEHOKKUUDEN PARANTAMINEN 19. Tilintarkastustuomioistuin seurasi erityiskertomuksessa nro 1/2005 annettuja suosituksia, joiden tarkoituksena oli parantaa tutkimusten suunnittelua ja valvontaa ja varmistaa, että ne pantiin täytäntöön oikea-aikaisesti selkeän oikeus- ja menettelykehyksen mukaisesti. SUUNNITTELU EI KOSKE HENKILÖSTÖÄ EIKÄ MÄÄRÄAIKOJA 20. Tilintarkastustuomioistuin suositti suunnittelun osalta, että johtokuntaan perustetaan johtajista ja yksikönpäälliköistä koostuvia pienempiä ryhmittymiä, jotta yksittäisiä tutkimuksia varten laadittaisiin selkeät suunnitelmat ja tavoitteet (suositus nro 3). Lisäksi se suositti, että otetaan käyttöön työsuunnitelmiin sidoksissa oleva ajankäytön seurantajärjestelmä, jonka avulla arvioidaan, minkä verran aikaa tutkimuksiin on käytettävä (suositus nro 5). 21. Johtokunnan sisäisiä pienempiä ryhmittymiä koskevan suosituksen osalta voidaan todeta, että johtokunta kokoontuu nykyään vuoroviikoin joko A- tai B-johtokuntana; A-johtokunnan kokoonpano vastaa uuden A-linjan ja B-johtokunnan kokoonpano uuden B-linjan toimivaltaa. Jaon myötä tapausehdotuksia olisi pitänyt voida analysoida perusteellisemmin. Tilintarkastustuomioistuin tarkasti tutkimuksista poimitun otoksen ja tarkastus osoitti, että joka kolmannessa tapauksessa suunnitelmat ja tavoitteet eivät olleet edelleenkään selkeät (ks. kaavio 2). 22. Suosituksen nro 5 osalta voidaan todeta, että ajanhallintajärjestelmä otettiin käyttöön lokakuussa 2007. Koko OLAFin henkilöstön on valvontakomiteaa lukuun ottamatta rekisteröitävä, kuinka paljon aikaa he käyttävät kuhunkin työtehtävään. Vuonna 2009 kaikista käytettävissä olevista tunneista kirjattiin ajanhallintajärjestelmään yli 98 prosenttia. Nykyään järjestelmää käytetään ajankäytön seurantajärjestelmänä. Järjestelmän tietoja ei käytetä tapausten käsittelyn hallinnointiin. 23. Saatujen tietojen alustava arviointi (ks. kohta 32) käsittää työsuunnitelman, jossa mainitaan tutkinnan ensimmäiset vaiheet ja joka arvioidaan valvontakomitealle annettavassa yhdeksän kuukauden kertomuksessa. Työsuunnitelmassa ilmoitetaan tutkijoiden lukumäärä ja vaadittava ammattitaito, mutta siinä ei arvioida työn vaatimaa aikaa eikä mainita määräaikoja. Ajanhallintajärjestelmää ei käytetä suunnittelutarkoituksiin. Ajanhallintajärjestelmän ulkopuolella B2yksikkö (joka käsittelee tullitapauksia) laatii ajankäyttökaavioita tutkijoiden työn suunnittelua varten. Suunnitelmia on kenties arvioitava uudelleen tutkimusten käynnistyttyä, koska tapauksen käsittelyn aloittamista koskevat suositukset perustuvat kulloinkin saatavilla olevaan tietoon eikä tutkintatoimia voida suorittaa alustavassa arviointivaiheessa [12]. TOIMENPITEET TOIMINNAN KESKITTÄMISEKSI PAINOPISTEISIIN 24. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että tutkimukset olisi keskitettävä painopisteisiin, jotta käytettävissä olevia resursseja hyödynnettäisiin mahdollisimman hyvin (suositus nro 4). 25. Ulkoisissa tutkimuksissa otettiin käyttöön de minimis [13] lähestymistapa. Se perustuu osoittaviin taloudellisiin raja-arvoihin [14] ja muihin kriteereihin, kuten maineriskiin, osoituksiin järjestelmällisistä petoksista ja siihen, onko olemassa muita toimivaltaisia tutkintaelimiä. 26. OLAF henkilöstömäärä on vuodesta 2004 kasvanut 355:stä 493:een eli 39 prosenttia. Tutkimusten ja operatiivisen toiminnan linjoissa henkilöstön määrä on lisääntynyt 125:stä 165:een eli kasvu on ollut 32 prosenttia (ks. taulukko 2). Kyseisissä linjoissa tapausten määrä ei ole lisääntynyt henkilöstömäärän kasvua vastaavalla tavalla (ks. kaaviot 1 ja 4). Vuonna 2009 OLAF käsitteli tutkimuksista ja operatiivisesta toiminnasta vastaavaa henkilöä kohti vähemmän tapauksia kuin vuonna 2004 (2,8 käynnissä olevaa tapausta 3,7 tapauksen sijaan). Tämä kehitys kuvastaa seuraavia seikkoja: toiminta keskitettiin vakavampiin monimutkaisiin tapauksiin de minimis toimintalinjan ansiosta OLAFin tutkimustoiminnan osuus kasvoi (ks. kaavio 4) tietoja toimitettiin virastolle entistä enemmän ja niiden arviointiin käytettiin aiempaa enemmän tutkintaresursseja (ks. kaavio 5); sellaisten alustavien tietojen määrä kaksinkertaistui, joiden osalta analyysi ei johtanut tutkinnan aloittamiseen: vuonna 2004 tällaisia "hylättyjä tapauksia" oli 364 (mukaan luettuna 108 lähtökohtaisesti hylättyä tapausta [15]) ja vuonna 2009 niiden määrä oli 755 (mukaan luettuna 267 lähtökohtaisesti hylättyä tapausta). TILANNE EI OLE PARANTUNUT TUTKIMUSTEN KESTON OSALTA 27. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että määritetään tutkimusten enimmäiskesto (suositus nro 6). Komissio hyväksyi ajatuksen tutkimusten enimmäiskestoa koskevista aikarajoitteista ja teki lainsäädäntöehdotuksen [16], jonka myötä tutkimusten vakiokestoksi määriteltiin 12 kuukautta. Ehdotuksen mukaan viraston johtaja voi päättää tutkimuksen keston pidentämisestä vielä kuudella kuukaudella valvontakomiteaa kuultuaan. Oikeuskehystä ei kuitenkaan ole vielä muutettu millään lailla. 28. OLAFin vuotuisessa hallintosuunnitelmassa vuodeksi 2010 asetetaan vähimmäistavoite, jonka mukaan 75 prosenttia tapauksista on tarkoitus päättää 24 kuukaudessa ja niistä 10 prosenttia alle yhdeksässä kuukaudessa. Asetuksessa (EY) N:o 1073/1999 säädetään, että kun jokin tutkimus on ollut vireillä yli yhdeksän kuukautta, johtaja ilmoittaa valvontakomitealle syyt, joiden vuoksi tutkimusta ei ole vielä voitu saattaa päätökseen. Tutkimusten kesto ei ole tärkeä asia ainoastaan vanhentumisriskin kannalta, vaan myös OLAFin tehokkuuden ja tällaisten tutkimusten kohteena olevien henkilöiden kannalta. 29. Kestoa valvotaan yksikönpäälliköiden toteuttaman päivittäisseurannan ja kuukausittain laadittavien toimintakertomusten sekä Blinjassa kolmen kuukauden välein laadittavien kertomusten avulla. Johtokunta on mukana ainoastaan tapausten käsittelyn alkamis- ja päättämisvaiheessa. Yli yhdeksän kuukautta kestävissä tapauksissa tutkija laatii valvontakomitealle kertomuksen, jossa esitetään yhteenveto tapauksen tilanteesta, viivästymisen syyt ja arvioitu päättämisaika. Uudessa käsikirjassa vaaditaan myös, että 18 kuukauden päästä tutkinnan aloittamisesta on laadittava kertomus, joka on tarkoitettu ainoastaan sisäiseen käyttöön [17]. Muuta tämäntyyppistä raportointia ei vaadita, vaikka suurin osa tutkimuksista kestää kauemmin kuin 18 kuukautta. Hallinnointia on tarpeen parantaa niissä tapauksissa, joissa tutkinta on kesken, jotta ongelmat ratkaistaan nopeammin ja vältetään pitkiä toimettomuusjaksoja. 30. Taulukosta 3 käy ilmi, että vuosina 2004–2009 yhdeksässä kuukaudessa päätettyjen tapausten tosiasiallinen määrä on yleisesti ottaen vähän yli 10 prosenttia, mikä vastaa vuotuisessa hallintosuunnitelmassa asetettua tavoitetta. 31. Tutkimusten ja operatiivisen toiminnan linjassa henkilöä kohti laskettu tapausten määrä on vuosina 2004–2009 laskenut (ks. kohta 26), mutta se ei ole vaikuttanut tapausten käsittelyn kestoon. Kaikkien tapausten (ulkoiset ja sisäiset tutkimukset, rikosoikeudelliseen avunantoon ja koordinointiin liittyvät tapaukset) keskimääräinen kesto on vaihdellut vähän vuosien 2004–2009 välillä ja se on edelleen yli kaksi vuotta (25 kuukautta), kuten kaaviossa 6 esitetään. Monien tutkimusten päätökseen saamiseen kuluu kahden vuoden keskimääräistä aikaa huomattavasti kauemmin. Vuoden 2009 lopussa 125 tapausta 457 vireillä olevasta tapauksesta (27 prosenttia) oli ollut käynnissä yli kaksi vuotta. Näistä 33 oli ollut käynnissä yli kolme vuotta. Lisäksi oli 21 tapausta, joiden osalta tutkinta oli kestänyt jo yli neljä vuotta. Tarkastettujen 30 tapauksen osalta kävi ilmi, että pitkä kesto johtuu joskus ulkoisista tekijöistä, mutta useammin syynä ovat sisäiset tekijät, kuten tapauksiin varattujen resurssien puute tai painopistealueiden muutokset. TAULUKKO 3 YHDEKSÄSSÄ KUUKAUDESSA PÄÄTÖKSEEN SAADUT TAPAUKSET Lähde: OLAF. Päättämisvuosi | Päätetyt tapaukset yhteensä | Yhdeksässä kuukaudessa päätetyt tapaukset yhteensä | Prosenttia | 2004 | 339 | 60 | 18 % | 2005 | 233 | 27 | 12 % | 2006 | 217 | 24 | 11 % | 2007 | 232 | 21 | 9 % | 2008 | 187 | 21 | 11 % | 2009 | 188 | 20 | 11 % | 32. Pitkäkestoisuus ei koske ainoastaan tutkimuksia vaan myös alustavia arviointeja. Kun OLAF vastaanottaa tai tuottaa tietoa mahdollisesta petoksesta, se arvioi alustavat tiedot ja päättää sen perusteella, aloitetaanko asian tutkinta. Toimitettujen tietojen määrä kasvoi huomattavasti vuosien 2004–2009 välillä 662:sta 965:een (ks. kaavio 5). Arviointien kestoon vaikuttaa tarve kerätä tietoja ulkoisilta organisaatioilta, tutkijoiden työmäärä ja myös vakavampiin ja monimutkaisempiin tapauksiin keskittyvä toimintastrategia (ks. kohta 25). Tästä seuraa, että monien arviointien suorittamiseen kuluu huomattavasti kauemmin aikaa kuin OLAFin käsikirjassa [18] tavoitteeksi asetetut kaksi kuukautta. Arviointien keskimääräinen kesto on kaksinkertaistunut vuosien 2004–2009 välillä 3,5 kuukaudesta 7,1 kuukauteen. Vuoden 2009 lopussa arviointi oli kestänyt yli 12 kuukautta 72 tapauksessa. Niiden osuus 459 tapauksen kokonaismäärästä on 16 prosenttia. 33. Kolmeakymmentä tapausta koskevan tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen tulokset (joista esitetään yhteenveto kaaviossa 2) osoittavat, että tutkinnan aloittamispäätöstä ei tehty ajoissa 11 tapauksessa. Kyseisten 30 tarkastetun tapauksen osalta arviointeihin kului aikaa keskimäärin kuusi kuukautta. KAAVIO 6 TAPAUSTEN KESKIMÄÄRÄINEN KESTO VUOSINA 2004–2009 [1020] +++++ TIFF +++++ Lähde: OLAF. TAPAUSTEN HALLINNOINTIJÄRJESTELMÄSTÄ JA HENKILÖSTÖHALLINNOSTA SAADAAN YHÄ ENEMMÄN TUKEA 34. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että tapausten hallinnointijärjestelmää hyödynnetään tutkinnan hallinnointivälineenä ja lisätään tutkintatekniikoita, lainsäädäntöä ja raportointitaitoja koskevaa koulutusta tutkijoille (suositus nro 10) ja pannaan täytäntöön rakenteelliset ongelmat ratkaiseva henkilöstöhallinnon yleissuunnitelma (suositus nro 12). 35. Tapausten hallinnointijärjestelmää hyödynnetään nykyään paremmin ja kaikki keskeiset asiakirjat on tallennettu järjestelmään. Tietosuojaa koskevia tietoja ei kuitenkaan aina tallenneta järjestelmään. Asetuksen (EY) N:o 45/2001 [19] mukaisesti olisi joko päätettävä tiedottaa luonnollisille henkilöille, että OLAF on tallentanut ja käsittelee heidän henkilötietojaan (eli ne on kirjattu tapausten hallinnointijärjestelmään "toimitetuiksi") tai lykätä luonnollisille henkilöille tiedottamista (tiedot on kirjattu tapausten hallinnointijärjestelmään "lykätyiksi"), koska asiasta tiedottaminen voisi esimerkiksi haitata tutkinnan toteuttamista. Viidessä 30 tarkastetusta tutkimuksesta ei ollut kuitenkaan tehty päätöstä epäillyille tiedottamisesta. Tilintarkastustuomioistuin muistuttaa lisäksi, että tietosuojaa koskevassa asetuksessa vaaditaan, että henkilötietojen on oltava täsmällisiä ja tarvittaessa päivitettyjä [20]. Tilintarkastustuomioistuin panee tässä yhteydessä merkille, että vaikka tutkimus on päätetty eikä se johtanut seurantatoimiin eikä alustavia olettamuksia voitu vahvistaa, asianomaisen henkilön luokittelu ei muutu tapausten hallinnointijärjestelmässä vastaavasti. Tältä osin tarvitaan opastusta Euroopan tietosuojavaltuutetulta. 36. Koulutusta koskevassa kaaviossa 7 esitetään, kuinka suuri määrä OLAFin henkilöstöä on vuodesta 2004 alkaen osallistunut tutkintatekniikoita, lainsäädäntöä ja raportointitaitoja koskeviin koulutustapahtumiin. Lisäksi siitä käy ilmi, että koulutustapahtumiin osallistujien määrä on kasvanut vuonna 2009. OLAFin sisäisen tarkastuksen yksikkö laati tammikuussa 2009 koulutusta koskevan kertomuksen, jossa vahvistettiin erityiskertomukseen nro 1/2005 sisältyvät viestit ja korostettiin tarvetta parantaa koulutustarpeiden analysointia. 37. Rakenteellisia henkilöstöongelmia on ratkaistu lisäämällä vakinaisia virkoja; täten on voitu vähentää väliaikaisen henkilöstön määrää ja osuutta (ks. taulukko 4). KAAVIO 7 KOULUTUSTILAISUUDET, JOIHIN OLAFIN HENKILÖSTÖ OSALLISTUI +++++ TIFF +++++ Lähde: OLAF. TAULUKKO 4 VÄLIAIKAISEN TOIMIHENKILÖN TOIMIEN SUHTEELLINEN VÄHENEMINEN [1023] Lähde: OLAF. Vuosi | Vakinaisia toimia | Väliaikaisia toimia | Toimia yhteensä | Väliaikaisten toimien osuus % | 2004 | 183 | 146 | 329 | 44 % | 2005 | 201 | 146 | 347 | 42 % | 2006 | 238 | 119 | 357 | 33 % | 2007 | 252 | 116 | 368 | 32 % | 2008 | 261 | 116 | 377 | 31 % | 2009 | 270 | 114 | 384 | 30 % | 2010 | 282 | 102 | 384 | 27 % | OIKEUS- JA MENETTELYKEHYS ON EDELLEEN TARKISTAMATTA 38. Tilintarkastustuomioistuin suositti oikeus- ja menettelykehyksen osalta, että kodifioidaan ja julkaistaan menettelyt, jotta yksilöiden oikeuksia voidaan suojella kaikissa tutkintavaiheissa ja voidaan määrittää käynnissä olevien tutkimusten laillisuuden valvontamenettelyt (suositus nro 8). 39. Joulukuussa 2009 OLAFin johtaja hyväksyi uuden toimintamenetelmiä koskevan käsikirjan, joka julkaistiin toukokuussa 2010. Oikeuskehystä ei kuitenkaan ole muutettu tilintarkastustuomioistuimen viimeksi antaman kertomuksen jälkeen, koska käsikirjaan sisältyvillä ohjeilla ei ole tarkoitus olla minkäänlaista oikeusvaikutusta [21] ja koska Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista annettua asetusta (EY) N:o 1073/1999 ei ole muutettu [22]. Käynnissä [23] olevien tutkimusten laillisuutta ei edelleenkään valvota riippumattomasti eikä ole olemassa sääntöä, joka varmistaisi, että tutkimukset sujuvat ennakoidusti, kuulemisia koskevat määräajat on vahvistettu ja että kaikissa keskeisissä tutkintavaiheissa huolehditaan tutkinnan kohteena olevien tahojen oikeuksista ja varmistetaan heidän pääsynsä tapausta koskevaan aineistoon [24]. EUROJUSTIN JA JÄSENVALTIOIDEN YHTEISTYÖVAIKEUDET 40. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että selkeytetään OLAFin ja jäsenvaltioiden viranomaisten välisiä yhteistyöjärjestelyjä joko lainsäädäntöteitse tai tekemällä sopimuksia kansallisten tutkintayksiköiden kanssa (suositus nro 9). 41. Vuonna 2006 komissio esitti keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevan muutetun asetusehdotuksen [25], jota parlamentti ja neuvosto eivät ole vielä hyväksyneet. OLAF on sopinut hallinnollista yhteistyötä koskevista järjestelyistä kymmenen jäsenvaltion viranomaisten kanssa ja neuvottelut ovat käynnissä neljän muun jäsenvaltion viranomaisten kanssa [26]. Useat jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole tiedottaneet OLAFille, mikä kansallinen viranomainen tai tutkintayksikkö vastaa yhteistyöstä OLAFin kanssa suorien menojen alalla, tai ne eivät ole luoneet tarvittavia kansallisia tai oikeusviranomaisia, joilla olisi suoria menoja koskevat toimivaltuudet. Niin ollen OLAFilla on edelleen tietyissä jäsenvaltioissa vaikeuksia eikä se saa niissä tarpeeksi tukea paikan päällä toimitettavien tarkastusten ja todentamisten yhteydessä, erityisesti silloin, jos kansallisilla tutkijoilla ei ole asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 [27] tarkoitettuja valvontavaltuuksia. 42. Tarkastuksen yhteydessä saatiin vahvistus tilintarkastustuomioistuimen lausunnossa nro 8/2005 esittämille huomautuksille, joiden mukaan nykyinen säännöstö petosten ja väärinkäytösten torjumiseksi on monimutkainen ja vaikea panna täytäntöön ja että komission ja jäsenvaltioiden välisessä yhteistyössä on edelleen puutteita [28]. Tarkastus vahvisti niin ikään sen, että OLAFin rajallisista tutkintavaltuuksista johtuen jäsenvaltiot reagoivat edelleen heikosti viraston pyyntöihin [29]. 43. Vaikeuksia saattaa myös esiintyä silloin, kun OLAFin tutkimat väitteet koskevat useista eri jäsenvaltioista peräisin olevia taloudellisia toimijoita. Näissä tapauksissa yhteistyön merkitys Eurojustin kanssa korostuu, sillä Eurojust vastaa kansallisten rikostutkintatoimien ja syytemenettelyjen koordinoinnista. Jotta yhteistyö olisi mahdollisimman tehokasta, 24. syyskuuta 2008 tehtiin sopimus Eurojust-yksikön ja OLAFin välisistä yhteistyöjärjestelyistä [30]. Tässä sopimuksessa vaaditaan, että OLAF tiedottaa Eurojustille mahdollisimman nopeasti tapauksista, joissa näyttää siltä, että välitöntä oikeudellista yhteistyötä tehdään vähintään kahden jäsenvaltion asiasta vastaavien kansallisten viranomaisten välillä, tai jos tapaus koskee jäsenvaltiota ja yhteisöä. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastaman otoksen perusteella tällaisiksi tapauksiksi luokitellaan noin 20 prosenttia tutkimuksista. Vaikka OLAF ja Eurojust kokoontuvat sopimuksen mukaisesti neljännesvuosittain, käytännön yhteistyö tapauksia koskevan tiedonvaihdon muodossa on ollut vähäistä. Vuonna 2008 OLAF toimitti tietoja Eurojustille viidestä tapauksesta ja vuonna 2009 ainoastaan yhdestä tapauksesta. 44. SEUT-sopimuksen 85 artiklassa määrätään, että Eurojustin tehtäviä laajennetaan koskemaan tutkintatoimien aloittamista. Tilintarkastustuomioistuin panee tässä yhteydessä merkille Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2009 antamat suositukset, jotka koskevat Eurojustin kansallisten jäsenten valtuuksien lisäämistä, Eurojustin kollegion valtuuksien vahvistamista tai Euroopan syyttäjänviraston perustamista [31]. OLAFin ja Eurojustin välistä yhteistyötä on tarpeen tehostaa tämän suuntaista kehitystä silmällä pitäen. TUTKIMUSTEN VAIKUTTAVUUTTA KOSKEVA RAPORTOINTI 45. Tarkastuksessa arvioitiin, oliko OLAFin toiminnan tuloksena saatu selkeät tutkimustavoitteet sekä tarkoituksenmukaiset ja luotettavat kertomukset tuloksellisuudesta. TAVOITTEET ON ASETETTU JA NIITÄ SEURATAAN, MUTTA NIISSÄ EI PAINOTETA TULOKSIA 46. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että määritellään tutkinnan tavoitteena olevat tulokset ja otetaan käyttöön onnistumista arvioivat tulosindikaattorit (suositus nro 1). 47. OLAF asettaa nykyään vuotuisessa hallintosuunnitelmassa tavoitteita ja selkeästi kvantifioituja päämääriä koko virastolle, tietyille aloille ja maantieteellisille alueille. Näitä päämääriä seurataan vuotuisen hallintosuunnitelman [32] kuukausittain tehtävissä päivityksissä ja lisätietoja annetaan kuukausittain laadittavissa hallintoa koskevissa kertomuksissa [33]. 48. Alustavassa arvioinnissa ei yksilöidä järjestelmällisesti selkeitä taloudellisia tavoitteita yksittäisille tutkimuksille. Tutkimuksiin sidotut määrät eivät aina ole päähuolenaihe, mutta vastaanotettujen tietojen alustavassa arvioinnissa olisi yksilöitävä mahdolliset taloudelliset vaikutukset ja perintätoimet. TULOKSELLISUUTTA KOSKEVISSA KERTOMUKSISSA EI HYÖDYNNETÄ SAATAVILLA OLEVAA TIETOA TÄYSIMÄÄRÄISESTI 49. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että OLAFin tuloksellisuutta koskevien kertomusten olisi perustuttava relevantteihin ja luotettaviin tietoihin. Niiden olisi mahdollistettava aikasidonnaiset vertailut ja niihin olisi sisällytettävä todellisiin tuloksiin perustuvat indikaattorit (suositus nro 11). 50. OLAF laatii tuloksellisuudesta seuraavia kertomuksia ja seuranta-asiakirjoja: vuotuisen hallintosuunnitelman päivitys kuukausittain, hallintoa koskeva kertomus kuukausittain, vuotuinen toimintakertomus, vuotuinen operatiivinen kertomus ja erillisiä kertomuksia (kuten vuonna 2008 julkaistu kertomus paikalla tehtävistä tarkastuksista). 51. Tutkimuksen lopussa johtokunnalle toimitetaan lopullinen tapausta koskeva kertomus. Johtokunta suosittaa, päätetäänkö kertomus ilman seurantatoimia. Seurantatoimia ovat mm. varojen periminen takaisin ja rikosoikeudenkäynnin aloittaminen [34]. Vastuu seurantatoimista ei kuulu OLAFille vaan komission pääosastoille ja kansallisille viranomaisille. OLAFin tehtävänä on optimoida seurantatoimien edellytykset ja tarkistaa, onko toimet toteutettu. 52. Taulukossa 5 esitetään, miten tiedot raportoidaan eri aikavälein (kuukausittain, vuosittain tai erillisinä) eri asiakirjoissa eri (sisäisille tai ulkoisille) lukijoille. 53. OLAFin tuloksellisuudesta on vaikeaa muodostaa yleiskäsitystä. Tietoa löytyy useista eri asiakirjoista, jotka on laadittu erilaisiin tarkoituksiin ja eri yleisöille. Tapauksia koskevaan hallinnointijärjestelmään talletettua perusteellisempaa lisätietoa ei myöskään esitetä missään. Lukija ei voi verrata OLAFin tuloksellisuutta ajan mittaan vuotuisen toimintakertomuksen perusteella, koska se ei sisällä yhteenvetoa keskeisistä tilastotiedoista edellisiltä vuosilta. Vuotuisessa operatiivista toimintaa koskevassa kertomuksessa verrataan tietoja edellisten vuosien tietoihin varsin monien toimintaindikaattoreiden kohdalla (vastaanotetut tiedot, suoritetut alustavat arvioinnit, tutkinnan aloittamista koskevat päätökset ja keskimääräinen tapausten kesto). Lisäksi siinä esitetään mahdolliset tulokset (seurantatoimiin johtaneiden päätettyjen tapausten prosentuaalinen osuus) ja tosiasialliset tulokset (tosiasiallisesti takaisin perityt varat). Siinä ei kuitenkaan luoda merkittävää yhteyttä seuraavien tekijöiden välille: OLAFin toiminta (vuodessa päätettyjen tutkintatoimien määrä) ja siitä seuraavat tulokset, jotka ovat sekä mahdollisia (esim. takaisinperittävät määrät) ja tosiasiallisia (esim. tosiasiallisesti perityt määrät). TAULUKKO 5 TULOSINDIKAATTOREITA KOSKEVIEN TIETOJEN SAATAVUUS Lähde: OLAF reports. | Sisäinen | Julkinen | Kuukausittainen raportti | Vuotuinen raportti | Kertaluonteinen raportti | Vuotuisen hallintosuunnitelman päivitys kuukausittain | Kuukausittainen hallintokertomus | Vuotuinen toimintakertomus | Vuotuinen operatiivista toimintaa koskeva kertomus | Paikalla toimitettuja tarkastuksia koskeva kertomus vuodelta 2008 | Toiminta Päätettyjen tutkimusten määrä | √ | √ | √ | √ | | Mahdollinen tulos Seurantaan johtaneiden päätettyjen tapausten prosentuaalinen osuus | √ | | √ | √ | | Tutkimuksissa yksilöidyt takaisinperittävät määrät | | | | | √ | Sidosryhmien tyytyväisyys [1001] Komission pääosastojen näkemys | | | | | | Tosiasiallinen tulos Tutkimusten perusteella tosiasiallisesti takaisinperityt määrät | | | | | √ | Kaikkien tapausten perusteella tosiasiallisesti takaisinperityt määrät | | √ | | √ | | 54. Merkityksellisiä indikaattoreita ovat ne, jotka mittaavat yhteyksiä seuraavien tekijöiden välillä: OLAFin tutkimukset, niiden mahdolliset tulokset (esimerkiksi takaisinperittävät määrät, suositukset aloittaa rikosoikeudenkäynti) ja niiden tosiasialliset tulokset (esimerkiksi tosiasiallisesti perityt varat, taloudelliseen seuraamukseen, vankeusrangaistukseen tai ehdolliseen rangaistukseen johtaneet tapaukset). Vaikka nämä eivät suurimmalta osin ole OLAFin hallinnassa, ne ovat riippuvaisia OLAFin tutkimusten laadusta ja oikea-aikaisuudesta. 55. Jotta indikaattorit olisivat luotettavia, niiden olisi perustuttava oikeellisiin tietoihin ja ne olisi esitettävä johdonmukaisella tavalla, jotta voitaisiin vertailla eri vuosia, eri aloja (esim. maatalous, tulli ja unionin ulkopuolelle suunnattu tuki) tai eri tutkimustyyppejä (sisäinen, ulkoinen, koordinointi ja avunanto). 56. Tapauksia koskeva hallinnointijärjestelmä sisältää tietoja rahoitusta koskevista, oikeudellisista ja kurinpidollisista tuloksista. Sinne kirjataan myös tapaukset, jotka on päätetty ilman seurantatoimia ja joiden osalta OLAF on osoittanut vääriksi alustavat väitteet tai ei ole pystynyt todistamaan niitä. Tietotyypit, jotka ovat saatavilla tapauksia koskevassa hallinnointijärjestelmässä ja josta voitaisiin raportoida vuosittain, esitetään liitteessä III. Indikaattorit liittyvät OLAFin tulosten kolmeen eri ulottuvuuteen: rahoitusta koskevat, oikeudelliset ja alue- tai alakohtaiset tulokset. Rahoitusta koskevien ja oikeudellisten tulosten osalta taulukoissa käsitellään seuraavia osa-alueita: a) toiminta (päätettyjen tutkimusten määrä) b) mahdolliset tulokset (tutkimukset, joiden päätteeksi suoritetaan seurantatoimia, varojen takaisin perintää koskevat suositukset tai rikosoikeudellisten tai kurinpidollisten menettelyjen aloittaminen) c) tosiasialliset tulokset (tosiasiallisesti perityt määrät tai annetut tuomiot). 57. Liitteessä III olevissa taulukoissa täydennetään nykyisissä kertomuksissa saatavilla olevia tietoja. Niissä luodaan yhteys tosiasiallisten tulosten ja tapausten päättämisvuoden välille. Tietojen esittämisen tarkoituksena on osoittaa tapoja, joilla tapauksia koskevassa hallinnointijärjestelmässä saatavilla olevista indikaattoreista voitaisiin raportoida. Tämä mahdollistaisi luotettavat aikasidonnaiset sekä alojen ja tutkimustyyppien väliset vertailut. Jos OLAF analysoisi ja selventäisi näitä tietoja vähän lisää, sen kertomuksista saatettaisiin saada kattavampi kuva toiminnan suuntauksista ja tuloksellisuudesta. VALVONTAKOMITEAN ASEMAN SELKEYTTÄMINEN 58. Tilintarkastustuomioistuin seurasi erityiskertomuksessa nro 1/2005 annettua suositusta, jonka mukaan valvontakomitean asemaa olisi selkeytettävä. PÄIVITYSMENETTELYJÄ EI OLE VIELÄ SAATETTU PÄÄTÖKSEEN 59. Tilintarkastustuomioistuin suositti, että valvontakomitean asemaa selkeytetään, jotta varmistetaan, että käynnissä oleviin tutkimuksiin ei puututa (suositus nro 16). 60. Valvontakomitea tarkisti vuonna 2006 työjärjestystään [35] ja laati OLAFin hallinnoinnista monta kertomusta ja lausuntoa. Pyrkimyksenä oli vahvistaa viraston riippumattomuutta. 61. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi heinäkuussa 2008 [36] antamassaan tuomiossa, että valvontakomitealla on tärkeä tehtävä suojata OLAFin tutkimusten kohteena olevien henkilöiden oikeuksia [37].Tuomion jälkeen oli löydettävä käytännöllinen työjärjestely, jossa valvontakomiteaa kuullaan ennen kuin kansallisille oikeusviranomaisille annetaan tietoja. 62. Uudessa käsikirjassa määrätään, että tiedot on annettava ainakin viisi työpäivää ennen niiden toimittamista [38]. OLAF ja valvontakomitea sopivat kesäkuussa 2010 uudesta menettelystä, jonka avulla varmistetaan, että kirje, jossa ilmoitetaan, että tapaus siirretään kansallisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi, allekirjoitetaan vähintään viiden työpäivän kuluttua siitä, kun valvontakomitealle on ilmoitettu tiedotteella, että tapaus aiotaan siirtää [39]. OLAF lupautui ottamaan huomioon kaikki valvontakomitean neuvot ja ryhtymään toimiin tapauskohtaisesti. 63. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksen huomioon ottaen tämä menettely kuitenkin vaarantaa asianomaisten yksilöiden oikeudet, koska siinä ei kuvata, mihin toimenpiteisiin olisi ryhdyttävä, jos valvontakomitea päättää antaa lausunnon. Sitovien menettelyjen puuttumisen vuoksi on vaikeampaa varmistaa, että valvontakomitea ei ole puuttunut kesken olevien tutkimusten suorittamiseen. 64. Lisäksi OLAF soveltaa käytäntöä, jonka mukaan tiedot toimitetaan kansallisille viranomaisille ilmoittamatta asiasta valvontakomitealle silloin kun OLAF on tietoinen siitä, että kansalliset oikeusviranomaiset käsittelevät jo kyseistä tapausta. Vuonna 2009 OLAF kirjasi yhdeksän tällaista tapausta, jossa tietoja oli toimitettu kansallisille viranomaisille ilmoittamatta asiasta valvontakomitealle. Tämä on vastoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kantaa, jonka mukaan velvoite ilmoittaa asiasta valvontakomitealle on "ehdoton velvollisuus, eikä siinä jätetä minkäänlaista harkintavaltaa" [40]. 65. Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio nimittävät yhteisellä sopimuksella valvontakomitean jäsenet (ks. OLAF-asetuksen 11 artikla). Valvontakomitean jäsenten toimikausi on kolme vuotta ja se voidaan uusia kerran. Toimikauden päätyttyä jäsenet jatkavat tehtävissään kunnes heidät on nimetty uudeksi toimikaudeksi tai kunnes heille on nimitetty seuraajat. Nykyisen valvontakomitean jäsenet aloittivat työnsä 30. marraskuuta 2005. Heidän toimikautensa päättyi 29. marraskuuta 2008. Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että yli kaksi vuotta myöhemmin ei ollut edelleenkään päätetty, nimetäänkö heidät uudeksi toimikaudeksi vai nimitetäänkö heille seuraajat. Tilanne ei ole tyydyttävä. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET TOIMINNAN KESKITTÄMINEN UUDELLEEN TUTKINTATEHTÄVÄÄN 66. Tilintarkastustuomioistuin antoi edellisessä kertomuksessaan kuusi suositusta toiminnan keskittämisestä uudelleen OLAFin tutkintatehtävään. Kolme näistä suosituksista koski toiminnoista luopumista tai toimintojen erottamista tutkinnasta (suositukset nro 2, 14 ja 15). Niitä ei hyväksytty. Muut kolme pantiin osittain täytäntöön (suositukset nro 7, 17 ja 13). Näin ollen kaikki OLAFille esitetyt kuusi suositusta, jotka koskevat toiminnan keskittämistä uudelleen tutkintatehtävään, ovat edelleen voimassa. 67. Toiminnan keskittäminen uudelleen tutkintatehtävään ei näy OLAFin resurssien jaossa. Komissio pitää OLAFia yleisenä petostentorjuntaviranomaisena eikä niinkään tutkintayksikkönä. Täten se ei hyväksynyt tilintarkastustuomioistuimen edellisessä kertomuksessa esittämiä suosituksia, jotka koskevat luopumista tietyistä toiminnoista, kuten petostentorjuntastrategiasta ja rahoitusohjelmista. Tammikuussa 2010 tutkimuslinjojen henkilöstömäärän osuus koko henkilöstöstä oli 34 prosenttia. Ajanhallintajärjestelmästä kävi ilmi, että virasto kokonaisuudessaan käytti vuonna 2009 ajastaan 37 prosenttia tapausten tutkintaan (ks. kohdat 8–11). 68. OLAF hyödyntää nykyään tutkimuksissaan aiempaa enemmän tutkintavaltuuksiaan esimerkiksi toimittamalla paikalla tehtäviä tarkastuksia ja tekemällä haastatteluja. OLAFin toimintaa tukevat yksiköt osallistuvat tutkimuksiin tarvittaessa. Vuonna 2009 kyseiset yksiköt käyttivät työajastaan tutkimuksiin 25 prosenttia. Strategisen analysoinnin yksiköt yksilöivät tältä osin riskitekijöitä, mutta niiden työn perusteella pannaan harvoin tutkimuksia alulle (ks. kohdat 12–18). SEURANTASUOSITUS NRO 1 OLAFin olisi tehtävä enemmän ja nopeammin tutkimuksia lisäämällä ydintoimintaansa eli tutkintatehtävään käytettävän ajan osuutta. SEURANTASUOSITUS NRO 2 Strategisen analysoinnin yksiköiden osallistumista tutkimustyöhön olisi lisättävä. TUTKIMUSTEN TEHOSTAMINEN 69. Tilintarkastustuomioistuin antoi edellisessä kertomuksessaan kahdeksan suositusta tutkimusten tehostamisesta (suositukset nro 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10 ja 12). Suosituksia nro 3 ja 12 lukuun ottamatta muita suosituksia ei ole vielä pantu täysimääräisesti täytäntöön ja täten ne ovat edelleen voimassa. 70. Tilintarkastustuomioistuin suositti edellisessä kertomuksessaan, että tutkimuksille varmistetaan selkeä menettelykehys ja parannetaan suunnittelua ja ohjausta siten, että tutkimukset tehdään ajoissa ja tehokkaasti. OLAF toteutti toimenpiteitä selkeyttääkseen menettelykehystään ottamalla käyttöön uuden käsikirjan joulukuussa 2009 ja tekemällä yhteistyösopimuksen Eurojustin kanssa vuonna 2008. OLAF tehosti toimintaansa myös muulla tavoin: se otti käyttöön ajanhallintajärjestelmän, kehitti de minimis toimintaperiaatteen, jonka mukaan toiminta keskitetään vakaviin ja monimutkaisiin tapauksiin, hyödynsi paremmin tapauksia koskevaa hallinnointijärjestelmää (vaikka sitä ei vielä käytetä täysimääräisesti), kohdensi koulutustaan tarkemmin, vähensi väliaikaista henkilöstöä ja jakoi johtokunnan pienempiin ryhmittymiin. 71. OLAFin toteuttamista tehostamistoimista huolimatta edistyminen on ollut hidasta ja edistymisprosessi on edelleen kesken. Uusi käsikirja otettiin käyttöön vasta joulukuussa 2009 eikä oikeudellista kehystä ole muutettu tilintarkastustuomioistuimen viimeksi antaman kertomuksen jälkeen. Vaikka OLAF teki yhteistyösopimuksen Eurojustin kanssa, se toimitti tietoja Eurojustille vuonna 2009 ainoastaan yhdestä tapauksesta. Ajanhallintajärjestelmällä kirjataan käytetty aika, mutta sen sisältämiä tietoja ei käytetä tutkimusten suunnittelussa ja johtamisessa. Arvioitavien alustavien tietojen määrä on kasvanut huomattavasti ja kyseisiin arviointeihin kuluu kaksi kertaa enemmän aikaa kuin ennen. Tutkimukset kestävät edelleen kauan. Tämä johtuu joskus ulkoisista tekijöistä, mutta yleisesti ottaen syynä ovat sisäiset tekijät, kuten muut painopisteet tai resurssien puute (ks. kohdat 19–44). SEURANTASUOSITUS NRO 3 Petosten ja sääntöjenvastaisuuksien torjunnan oikeudellista kehystä olisi tarkistettava tarkoituksena yksinkertaistaa ja lujittaa petostentorjuntaa koskevaa lainsäädäntöä. Tarkistuksella olisi korjattava OLAFin nykyisten toimivaltuuksien ja menettelyjen puutteet erityisesti silloin, kun kyseessä on OLAFin ja asiasta vastaavien jäsenvaltioiden yksiköiden välinen yhteistyö. SEURANTASUOSITUS NRO 4 OLAFin olisi tehostettava yhteistyötä ja kumppanuutta Eurojustin kanssa. SEUT-sopimuksen 85 artiklan mukaisesti Eurojustin tehtävänä on koordinoida rikostutkinta- ja syytetoimia, jotka liittyvät unionin taloudellisia etuja vahingoittaviin rikoksiin. Tätä silmällä pitäen OLAFin olisi otettava käyttöön menettelyt, joiden avulla yksilöidään kaikki merkitykselliset tapaukset, tiedotetaan niistä Eurojustille oikea-aikaisesti ja raportoidaan Eurojustin kanssa tehtävän yhteistyön tuloksista säännöllisesti. SEURANTASUOSITUS NRO 5 Tutkimusten väliaikaisiin suunnitelmiin olisi sisällytettävä myös arvio tarvittavista resursseista ja määräajat. Suunnitelmia olisi valvottava ja päivitettävä tutkimustoiminnan käynnistyttyä. Ajanhallintajärjestelmästä saatavia tietoja olisi käytettävä siten, että ne tukisivat vaikuttavammin johtajien ja tutkijoiden toimia. SEURANTASUOSITUS NRO 6 Arviointien ja tutkimusten kokonaiskestoa olisi valvottava paremmin, jotta tutkimusten vaikutus kasvaisi ja saatavilla olevia resursseja hyödynnettäisiin paremmin. Tätä varten johtokunnan olisi valvottava pitkiä ja monimutkaisia tutkimuksia ja varmistettava, että asianmukaiset toimet toteutetaan. TUTKIMUSTEN VAIKUTTAVUUTTA KOSKEVA RAPORTOINTI 72. Tilintarkastustuomioistuin antoi edellisessä kertomuksessaan kaksi suositusta tutkimusten vaikuttavuuden osoittamisesta (suositukset nro 1 ja 11). Osittaisesta täytäntöönpanosta huolimatta kyseiset suositukset ovat edelleen voimassa. 73. Vuotuisessa hallintosuunnitelmassa vahvistetaan virastolle selkeästi kvantifioidut tavoitteet, joita seurataan säännöllisesti. Yksittäisille tutkimuksille ei kuitenkaan yksilöidä järjestelmällisesti selkeitä taloudellisia tavoitteita (ks. kohdat 45–48). 74. Tapauksia koskevassa hallinnointijärjestelmässä on saatavilla merkittävää tietoa, joka mahdollistaa OLAFin tuloksellisuuden aikasidonnaisen ja alojen välisen vertailun. Nämä tilastot koskevat toimintaa (päätetyt tutkimukset), mahdollisia tuloksia (päätetyt tutkimukset, joiden jälkeen toteutetaan seurantatoimia; takaisin perittävä määrä) ja tosiasiallisia tuloksia (tosiasiallisesti takaisin peritty määrä). Tätä tietoa ei kuitenkaan nykyään raportoida yhdessä ainoassa asiakirjassa, jonka perusteella lukija voisi arvioida OLAFin tuloksellisuutta. Kaudella 2004–2009 päätökseen saatetuissa 696 ulkoisessa tutkimuksessa havaittiin, että varoja on perittävä takaisin 656 miljoonaa euroa. Huhtikuussa 2010 toimitetun tarkastuksen aikaan tästä määrästä oli tosiasiallisesti peritty 180 miljoonaa euroa (ks. kohdat 49–57). SEURANTASUOSITUS NRO 7 Yksittäisille tutkimuksille olisi asetettava järjestelmällisesti selkeät tavoitteet ja ne olisi päivitettävä säännöllisesti, ja tulokset olisi raportoitava saavutettujen tavoitteiden mukaan. SEURANTASUOSITUS NRO 8 Johdon olisi käytettävä tapauksia koskevaa hallinnointijärjestelmää laajemmin päätöstenteossa ja laadittava parempia kertomuksia. Tulostilastot OLAFin toiminnasta sekä mahdollisista ja tosiasiallisista tuloksista olisi oltava saatavilla yhdessä asiakirjassa, johon olisi lisäksi sisällytettävä aikasidonnaiset vertailut. VALVONTAKOMITEAN ASEMAN SELKEYTTÄMINEN 75. Tilintarkastustuomioistuin suositti edellisessä kertomuksessaan, että valvontakomitean asemaa selkeytetään (suositus nro 16). Joitakin toimenpiteitä on toteutettu, mutta täytäntöönpano on edelleen kesken. 76. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen heinäkuussa 2008 antaman tuomion mukaisesti OLAF soveltaa uutta menettelyä, jossa valvontakomiteaa kuullaan ennen tietojen toimittamista kansallisille oikeusviranomaisille. Menettelyssä ei kuitenkaan määritellä, miten toimitaan, jos valvontakomitea päättää antaa lausunnon. Oikeuskäytäntöä lukuun ottamatta tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden oikeuksien suojaa koskevaa oikeuskehystä ei ole muutettu tilintarkastustuomioistuimen viimeksi antaman kertomuksen jälkeen (ks. kohdat 58–65). SEURANTASUOSITUS NRO 9 Valvontakomitean olisi OLAFin suostumuksella määriteltävä virallinen menettely, jossa määrätään, miten toimitaan, jos valvontakomitea päättää antaa sen kuultavana olevasta tapauksesta lausunnon. Oikeuskehystä olisi tarkistettava, jotta tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden oikeuksia suojataan paremmin. Tilintarkastustuomioistuimen jaosto IV on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Igors LUDBORŽSIN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 8. helmikuuta 2011 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira presidentti [1] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1073/1999, annettu 25 päivänä toukokuuta 1999, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista (EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1). [2] EUVL C 202, 18.8.2005, s. 1. [3] Sisäisen tarkastuksen seurantakomitean 5. heinäkuuta 2007 pitämä kokous – Progress report by OLAF on the implementation of the recommendations of the Court of Auditors’ Special Report No 1/2005 (OLAFin edistyskertomus tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 1/2005 esitettyjen suositusten täytäntöönpanosta). [4] Komission päätös 1999/352/EY, EHTY, Euratom (EYVL L 136, 31.5.1999, s. 20); asetus (EY) N:o 1073/1999. [5] Asia T-48/05, 8. heinäkuuta 2008 (EUVL C 209, 15.8.2008, s. 44). [6] Tarkastukseen poimittiin tapauksia, joiden käsittely oli käynnissä 1. heinäkuuta 2008. Näin ollen oli mahdollista tarkastaa menettelyn kaikki vaiheet (alustava arviointi, aktiivinen tutkinta, lopullinen päätös ja tarvittaessa seurantatoimet) huhtikuuhun 2010 saakka. [7] Komission päätös – tiedonanto C(2007) 5709, joka annettiin 27.11.2007 ja jossa selkeytetään OLAFin ja komission tulojen ja menojen hyväksyjien vastuualueita rahoitusta koskevassa seurannassa sääntöjenvastaisten menojen osalta. [1008] Taulukossa on esitetty todellinen henkilöstömäärä. [8] Vuonna 2009 ajanhallintajärjestelmään kirjattiin yli 98 prosenttia kaikista käytettävissä olevista työtunneista. [9] Tutkimuslinjojen henkilöstön työmäärä käsittää myös arvioinnit sekä koordinointi- ja avunantotapaukset. [10] Suurta määrää tapauksia hoitava tutkija tai yksikönpäällikkö varasi työaikaa tapausten käsittelyyn erityistapauksia mainitsematta. [11] OLAFin käsikirja – toimintamenetelmät, 1. joulukuuta 2009, osio 3.1.9. [12] OLAFin käsikirja, 1. joulukuuta 2009, osio 3.2.1. Kahdessa tilintarkastustuomioistuimen otokseen poimitussa tapauksessa tutkintatoimet aloitettiin johtokunnan suosituksen pohjalta mutta ennen kuin johtaja oli tehnyt virallisen päätöksen tapauksen käsittelyn alkamisesta. Yhdessä näistä tapauksista kaikki tutkintavaiheet oli saatettu päätökseen ennen kuin päätöstä tapauksen käsittelyn alkamisesta oli tehty. [13] Lyhennetty muoto latinankielisestä sanonnasta de minimis non curat lex, "laki ei välitä vähämerkityksisistä asioista". Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevassa yleissopimuksessa (EYVL C 316, 27.11.1995, s. 49) määrätään, että rangaistusseuraamuksia varten petosta, jonka määrä on yli 50000 euroa, pidetään joka tapauksessa vakavana petoksena. [14] Miljoona euroa tullin, tupakan ja kaupan aloilla; 100000 euroa maatalousalalla ja rakennerahastojen alalla; 50000 euroa suorien menojen ja unionin ulkopuolelle suunnatun tuen tapauksissa. (Ks. Annual Activity Report of OLAF for 2009 (OLAFin vuotuinen toimintakertomus vuodelta 2009), s. 5 – http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/doc/olaf_aar.pdf). [15] Lähtökohtaisesti hylätyt tapaukset liittyvät saatuihin tietoihin, jotka eivät selvästikään kuulu OLAFin toimialaan tai jotka eivät selvästikään oikeuta käyttämään OLAFin resursseja. [16] Ks. KOM(2004) 103 lopullinen, ehdotetun uuden 6 artiklan 7 kohta, s. 10. [17] OLAFin 1. joulukuuta 2009 laaditun toimintamenetelmiä koskevan käsikirjan osiossa 1.4.7. todetaan, että Jos tutkimus on edelleen kesken yhdeksän kuukauden kuluttua sen aloittamisesta, tutkija laatii valvontakomitealle selvityksen, jossa selostetaan lyhyesti esitetyt väitteet, tutkimusten etenemisvaihe, viivästyksen syyt ja arvio siitä, milloin tutkimus voidaan saattaa päätökseen. OLAFin johdolle on laadittava toinen selvitys saman sisäisen menettelyn mukaan 18 kuukauden kuluttua tutkinnan aloittamisesta. [18] OLAFin käsikirjan osiossa 3.2.2. todetaan, että tapauksen alustava arviointi olisi saatettava päätökseen kahden kuukauden kuluessa alustavien tietojen vastaanottamisesta. Jos tämä ei ole mahdollista, tutkijan on pyydettävä asiasta vastaavalta yksikönpäälliköltä määräajan pidennystä. Alustava arviointi on täten saatettava päätökseen yksikönpäällikön hyväksymässä ajassa eli alle kuuden kuukauden kuluessa alustavien tietojen vastaanottamisesta. Jos arvioinnin päättämiseen tarvittavia tietoja ei ole edelleenkään saatavilla kuuden kuukauden kuluttua, määräajan pidentämiseen vaaditaan linjan johtajan hyväksyntä. [1020] Kesto on laskettu suhteuttamalla vuoden lopussa kesken olleiden tapausten määrä vuoden mittaan käynnistettyjen tapausten määrään. [19] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001, annettu 18 päivänä joulukuuta 2000, yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1). [20] Asetus (EY) N:o 45/2001, 4 artiklan 1 kohta. [1023] Sen lisäksi, että OLAFissa oli 384 väliaikaisen toimihenkilön tointa maaliskuussa 2010, siellä työskenteli 131 sopimussuhteista toimihenkilöä, joista 65 D-linjan tietopalveluissa. [21] Ks. OLAFin sivustolla saatavilla olevan käsikirjan esipuhe. [22] Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 muuttamista koskevaa komission ehdotusta (KOM(2006) 244, lopullinen, 24.5.2006) ei ole vielä hyväksytty. Tilintarkastustuomioistuin antoi kyseisestä ehdotuksesta lausunnon nro 7/2006 (EUVL C 8, 12.1.2007, s. 1). [23] Ks. erityiskertomus nro 1/2005, kohta 83. [24] Opinion No 5/2010 of the OLAF Supervisory Committee on the respect for fundamental rights and procedural guarantees in investigations (OLAFin valvontakomitean lausunto nro 5/2010 perusoikeuksien kunnioittamisesta ja menettelyllisistä takeista tutkimuksissa). [25] KOM(2006) 473 lopullinen, 14.9.2006. [26] Järjestelyt ovat olemassa seuraavien jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa: Belgia, Bulgaria, Tšekin tasavalta, Viro, Espanja, Italia, Liettua, Malta, Romania ja Slovakian tasavalta. Neuvotteluja käydään parhaillaan Tanskan, Latvian, Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa. [27] Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11 päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2). [28] Ks. lausunto nro 8/2005, kohdat 34–36 (EUVL C 313, 9.12.2005, s. 1). [29] Ks. erityiskertomus nro 1/2005, kohta 15. [30] EUVL C 314, 9.12.2008, s. 3. [31] Ks. Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2009 hyväksymä Tukholman ohjelma, neuvoston asiakirja 17024/09, s. 24. [32] Vuotuisen hallintosuunnitelman kuukausittain tehtävistä päivityksistä käy ilmi tietyillä aloilla ja maantieteellisillä alueilla aloitetut tutkinnat, seurantatutkinnat, joiden taloudellinen vaikutus ylittää tietyt määrät, sellaisten tapausten prosentuaalinen osuus, jotka on päätetty ja joiden osalta toteutetaan seurantatoimia, selvitysaste (aloitetut tutkinnat / päätetyt tutkinnat), tietyssä ajassa päätettyjen tapausten prosentuaalinen osuus ja tapausten määrä tutkijaa kohti. [33] Kuukausittain laadittavista hallintoa koskevista kertomuksista käy ilmi kuluvana vuonna toistaiseksi saadut tulokset sekä tulokset neljältä edeltävältä vuodelta vankeusrangaistuksina ja takaisinperittyinä määrinä. Lisäksi niissä ilmoitetaan arviointien, tutkimusten ja seurantatoimien kesto. [34] OLAFin käsikirjassa mainitaan neljä erilaista seurantamuotoa: hallinnollinen, rahoitusta koskeva, oikeudellinen ja kurinpidollinen. [1001] OLAF kartoitti vuonna 2007 käyttäjien tyytyväisyyttä kyselyllä, joka epäonnistui vähäisen vastausmäärän vuoksi (45 kyselyyn saatiin vain kuusi vastausta). OLAF on alkanut järjestää operatiivisia konferensseja komission pääosastojen kanssa. [35] OLAFin valvontakomitean työjärjestys, 24. elokuuta 2006 (EUVL L 33, 7.2.2007, s. 7). [36] Asia T48/05, 8. heinäkuuta 2008. [37] Tuomioistuimen tuomiossa todetaan lisäksi, että "on näin ollen riidatonta, että sen vaatimuksen tarkoituksena, että tätä komiteaa on kuultava ennen tietojen toimittamista kansallisille oikeusviranomaisille, on antaa oikeuksia asianomaisille henkilöille"(168 kohta). [38] OLAFin käsikirja – toimintamenetelmät, 1. joulukuuta 2009, osiot 3.3.6.1.1 ja 3.4.3.2.1. [39] OLAF antaa myös komitealle tiivistelmän, jossa mainitaan, onko asianomaiselle henkilölle ilmoitettu ja onko tälle annettu oikeus vastata ja noudattaako tapaus kansallisten viranomaisten asettamia määräaikoja. [40] Päätöksessä todetaan, että komitealle on ilmoitettava ennen kuin kansallisille oikeusviranomaisille toimitetaan tietoja (164 kohta) ja että "valvontakomitealle ilmoittaminen on ehdoton velvollisuus, eikä siinä jätetä minkäänlaista harkintavaltaa" (170 kohta). -------------------------------------------------- LIITE I SUOSITUSTEN (ERITYISKERTOMUS NRO 1/2005) [1]TÄYTÄNTÖÖNPANOTILANNE Suositus | Hyväksytty | Pantu täytäntöön [2] | Suositukset, joiden mukaan toiminta olisi keskitettävä uudelleen OLAFin tutkintatehtävään Luopuminen muista kuin ydintoiminnoista tai kyseisten toimintojen eriyttäminen 7.Luopua seurantatoimista (osallistuminen oikeusmenettelyihin tai varojen perintään), jotka tulojen ja menojen hyväksyjät voivat suorittaa | Osittain | Osittain | 14.Siirtää vastuu petostentorjuntastrategiasta muille komission yksiköille | Ei | Ei | 15.Antaa rahoitusohjelmien (esim. Perikles ja Herkules) hallinnointivastuu muille komission yksiköille | Ei | Ei | 2.Harkita, kannattaisiko luoda erillinen yksikkö vastaamaan koordinointi- ja avunantotoimista, ja täten parantaa resurssien hallinnointia | Ei | Ei | Strategisten osastojen panoksen parantaminen tutkintatehtävän osalta 17.Toiminta keskitetään uudelleen tutkintatehtäviin ja muutetaan samalla hallintotapaa ja asetuksia | Osittain | Osittain | 13.Strategisen analysoinnin yksiköiden olisi pyrittävä parantamaan jäsenvaltioiden toimittamia tietoja ja luotava tietokantoja, joiden avulla voidaan havaita poikkeamat ja käynnistää tutkimuksia | Kyllä | Osittain | Suositukset, joiden mukaan tutkimuksia olisi tehostettava Oikeudellinen ja menettelyjä koskeva kehys 8.Kodifioida ja julkaista menettelyt yksilöiden oikeuksien suojan varmistamiseksi kaikissa tutkintavaiheissa, ja määrittää käynnissä olevien tutkintatoimien laillisuuden valvontamenettelyt | Kyllä | Osittain | Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa 9.Tehdä viralliseksi OLAFin ja jäsenvaltioiden väliset yhteistyöjärjestelyt joko lainsäädäntöteitse tai tekemällä sopimuksia kansallisten tutkintayksiköiden kanssa | Kyllä | Osittain | Suunnittelu 3.Muodostaa johtokuntaan pienempiä ryhmittymiä, jotta voitaisiin asettaa selkeät tutkintasuunnitelmat ja tavoitteet | Kyllä | Kyllä | 5.Ottaa käyttöön työsuunnitelmiin perustuva ajankäytön seurantajärjestelmä, jonka avulla arvioidaan, minkä verran aikaa tutkintaan on käytettävä, jotta työmäärä vastaisi resursseja ja viipeitä vältettäisiin | Kyllä | Osittain | Keskittäminen toiminnan painopisteisiin 4.Ohjata tutkintaprosessia siten, että se kohdistuu painopisteisiin ja todisteiden hankintaan hyödyntämällä paremmin käytettävissä olevia tutkintakeinoja | Kyllä | Osittain | Tutkimusten oikea-aikainen päättäminen 6.Määrittää tutkimusten enimmäiskesto | Osittain [3] | Osittain [4] | IT-järjestelmiin perustuva tuki ja tuki henkilöstöosastolta 10.Muuntaa tapausten hallinnointijärjestelmä tutkinnan hallinnointijärjestelmäksi ja lisätä tutkintatekniikoita, lainsäädäntöä ja raportointitaitoja koskevaa koulutusta tutkijoille | Kyllä | Osittain | 12.Panna täytäntöön rakenteelliset ongelmat ratkaiseva henkilöstöhallinnon yleissuunnitelma | Kyllä | Kyllä | Suositukset, joiden mukaan tutkimusten vaikuttavuus olisi osoitettava 1.Määritellä tutkinnan tavoitteena olevat tulokset ja ottaa käyttöön onnistumista arvioivat tulosindikaattorit | Kyllä | Osittain | 11.Laatia tuloksellisuudesta luotettavia ja tarkoituksenmukaisia kertomuksia, jotka perustuvat pikemminkin todellisiin kuin mahdollisiin tuloksiin | Kyllä | Osittain | Suositus, jonka mukaan valvontakomitean olisi vahvistettava OLAFin riippumattomuutta 16.Selkeyttää valvontakomitean asemaa, jotta varmistetaan, että käynnissä oleviin tutkimuksiin ei puututa | Kyllä | Osittain | [1] Suosituksia ei ollut numeroitu erityiskertomuksessa nro 1/2005. Tämän yhteenvedon numerointi noudattaa kyseisen kertomuksen käsittelyjärjestystä. [2] Kyllä – suositus on pantu täytäntöön; Ei – suositusta ei ole pantu täytäntöön ja se on edelleen voimassa; Osittain – täytäntöönpanoaste vaihtelee ja suositetaan jatkotoimia. [3] Komissio totesi vastauksessaan, että se ehdottaa asetuksen (EY) N:o 1073/1999 muuttamista ja tutkinnan enimmäiskeston asettamista 12 kuukauteen siten, että määräaikaa on mahdollista jatkaa kuudella kuukaudella kerrallaan. [4] Oikeuskehystä ei ole vielä muutettu. -------------------------------------------------- LIITE II OLAFIN ORGANISAATIOKAAVIO [1] +++++ TIFF +++++ [1] Kaaviosta käy ilmi maaliskuun 2010 todellinen henkilöstömäärä. -------------------------------------------------- LIITE III MAHDOLLISET INDIKAATTORIT TAULUKKO A – Toimintaindikaattorit sekä mahdollinen ja tosiasiallinen taloudellinen tulos [2] Lähde: OLAF, huhtikuu 2010. | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Yhteensä | Ulkoiset tutkimukset | Toiminta | Päätetyt ulkoiset tutkimukset | 151 | 104 | 100 | 117 | 121 | 103 | 696 | Mahdollinen tulos | Taloudellinen seuranta | 59 | 52 | 60 | 66 | 67 | 52 | 356 | Takaisinperittävä määrä (miljoonaa euroa) | 183,7 | 43,8 | 54,7 | 122,6 | 121,0 | 130,6 | 656,4 | Tosiasiallinen tulos | Peritty takaisin (miljoonaa euroa) | 73,0 | 8,8 | 9,2 | 43,8 | 28,3 | 16,6 | 179,7 | Poistettu (miljoonaa euroa) | 5,7 | 0,3 | 1,9 | 1,8 | 0,0 | 15,4 | 25,1 | Jäljellä (miljoonaa euroa) | 105,0 | 34,7 | 43,6 | 77,0 | 92,7 | 98,6 | 451,6 | Taulukossa A on esitetty tapausten hallinnointijärjestelmän sisältämiä tietoja ulkoisista tutkimuksista toiminnan (päätettyjen tutkimusten lukumäärä), mahdollisten tulosten (tutkimus on päätetty ja seurantaa toteutettu sekä takaisinperittävät määrät yksilöity) ja tosiasiallisten tulosten (tosiasiassa takaisin perityt määrät) osalta. Kuuden vuoden ajanjaksolla vuosina 2004–2009 päätettiin 696 ulkoista tutkimusta, joista 356:een (51 prosenttiin) mahdollisesti liittyi taloudellista seurantaa. Kyseisen kuuden vuoden jakson ajalta takaisinperittäviä määriä yksilöitiin kaikkiaan 656,4 miljoonan euron arvosta. Huhtikuussa 2010 toimitettuun tarkastukseen mennessä varoja oli (mainittujen kuuden vuoden kuluessa) tosiasiallisesti peritty takaisin yhteensä 179,7 miljoonaa euroa (27 prosenttia). TAULUKKO B – Toimintaindikaattorit, mahdollinen ja tosiasiallinen oikeudellinen tulos Lähde: OLAF, huhtikuu 2010. (Yksi tapaus voi johtaa useisiin toimiin ja niiden perusteella taloudellisiin seuraamuksiin, vankeusrangaistuksiin tai ehdollisiin rangaistuksiin). | Seurantaa koskevan suosituksen antamisvuosi | Yhteensä | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Ulkoiset tutkimukset | Toiminta | Päätetyt tutkimukset | 151 | 104 | 100 | 117 | 121 | 103 | 696 | Mahdollinen tulos | Oikeudellista seurantaa | 33 | 46 | 32 | 42 | 55 | 32 | 240 | Seurantaan perustuvat toimet | 112 | 91 | 48 | 67 | 66 | 22 | 406 | Tosiasiallinen tulos | Käsittelemättä jätetyt tapaukset | 63 | 24 | 17 | 11 | 9 | 0 | 124 | Kesken olevat tapaukset | 26 | 55 | 28 | 51 | 57 | 16 | 233 | Taloudellinen seuraamus, vankeusrangaistus tai ehdollinen rangaistus | 23 | 12 | 3 | 5 | 0 | 6 | 49 | Sisäiset tutkimukset | Päätetyt tutkimukset | 39 | 30 | 31 | 34 | 25 | 37 | 196 | Taloudellinen seuraamus, vankeusrangaistus tai ehdollinen rangaistus | 1 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 5 | Koordinaatio ja avunanto | Päätetyt tapaukset | 149 | 99 | 86 | 81 | 41 | 48 | 504 | Taloudellinen seuraamus, vankeusrangaistus tai ehdollinen rangaistus | 182 | 63 | 17 | 39 | 19 | 2 | 322 | Kaikki tapaukset yhteensä | Päätetyt tapaukset | 339 | 233 | 217 | 232 | 187 | 188 | 1396 | Taloudellinen seuraamus, vankeus-rangaistus tai ehdollinen rangaistus | 206 | 77 | 22 | 44 | 19 | 8 | 376 | Sisäiset tutkimukset | Kurinpitotoimia käynnistetty | 8 | 12 | 13 | 19 | 12 | 1 | 65 | Taulukossa B on esitetty tapausten hallinnointijärjestelmän sisältämiä tietoja oikeudellisesta näkökulmasta toiminnan, mahdollisten tulosten ja tosiasiallisten tulosten osalta. Vuosien 2004 ja 2009 väliseltä kuuden vuoden jaksolta voidaan tehdä seuraavat havainnot: Ulkoiset tutkimukset: 696:sta päätetystä ulkoisesta tutkimuksesta 240:een (34 prosenttia) liittyi oikeudellista seurantaa, joka puolestaan johti 406 toimeen. Näistä 49 (12 prosenttia) on johtanut oikeudellisiin päätöksiin (joista neljä oli vapauttavia ja 11:een haetaan muutosta), 124 tointa (30 prosenttia) jätettiin käsittelemättä ja 233 toimen tuloksia ei ole vielä saatu. Käsittelemättä jätetyistä 124 tapauksesta 76:ssa (61 prosenttia) todisteet eivät olleet riittävät ja yhdeksän (7 prosenttia) oli ehtinyt vanhentua. Sisäiset tutkimukset: Oikeusviranomaiset ovat tehneet erittäin vähäisen määrän lopullisia päätöksiä: viisi päätöstä kaikkiaan 196:ssa päätökseen saadussa tapauksessa (näistä 45:ssä toteutettiin oikeudellista seurantaa, joka puolestaan johti 62 toimeen, joista 16 jätettiin käsittelemättä). Ajanjaksolla päätettyjen sisäisten tutkimusten perusteella kohdistettiin lisäksi kurinpitotoimia 65 henkilöön. Koordinointi ja avunanto: Näissä tapauksissa oikeudelliset viranomaiset ovat tehneet huomattavasti enemmän lopullisia päätöksiä vuosina 2004–2009 päätökseen saatujen ja seurantaan johtaneiden tapausten osalta kuin sisäisten ja ulkoisten tutkimusten kohdalla [2]. Taulukosta käy ilmi, että oikeudelliset tulokset vaihtelevat eri tapaustyyppien kesken. Oikeudellinen seuranta kestää keskimäärin 3,5 vuotta, mikä osittain selittää sen, että taloudellisten seuraamusten, vankeusrangaistusten ja ehdollisten rangaistusten lukumäärä viime vuosina on aiempaa pienempi. TAULUKKO C – Taloudellinen tulos eri osa-alueilla Lähde: OLAF, huhtikuu 2010. | Päätetyt tapaukset vuosina 2004–2009 | Taloudellinen seuranta | Takaisin-perittävä määrä (miljoonaa euroa) | Toistaiseksi peritty takaisin | Takaisin peritty määrä / taloudelliseen seurantaan johtaneet päätetyt tapaukset (miljoonaa euroa) | (miljoonaa euroa) | % | Ulkoiset tutkimukset | Maatalous | 92 | 49 | 136,8 | 5,5 | 1,7 % | 0,11 | Tulli | 102 | 69 | 306,6 | 112,9 | 35,4 % | 1,64 | Unionin ulkopuolelle suunnattu tuki | 225 | 101 | 74,9 | 10,9 | 3,4 % | 0,11 | Rakennerahastot | 124 | 76 | 124,2 | 46,6 | 14,6 % | 0,61 | Muu [3] | 153 | 61 | 13,9 | 3,8 | 1,2 % | 0,06 | Yhteensä | 696 | 356 | 656,4 | 179,7 | 56,4 % | 0,50 | Sisäiset tutkimukset | 196 | 33 | 3,0 | 0,5 | 0,2 % | 0,02 | Koordinointi ja avunanto | 504 | 201 | 877,0 | 138,3 | 43,4 % | 0,69 | Yhteensä | 1396 | 590 | 1536,4 | 318,5 | 100,0 % | 0,54 | Taulukossa C on verrattu toisiinsa taloudellisia tuloksia eri aloilla. Ulkoisten tutkimusten kohdalla suurin takaisinperittävien määrien (20 prosenttia) ja tosiasiallisesti perittyjen määrien (35 prosenttia) osuus koski tullialaa. Muilla aloilla taloudelliset tulokset olivat vähäisemmät. Mainitun kuuden vuoden jaksolla (vuosien 2004–2009) koko viraston mahdollisista takaisinperittävistä määristä 57 prosenttia (877 miljoonaa euroa yhteensä 1536 miljoonasta eurosta) ja tosiasiassa perityistä määristä 43 prosenttia (138 miljoonaa euroa yhteensä 319 miljoonasta eurosta) liittyi koordinointia ja avunantoa koskeviin tapauksiin. Sarakkeesta, jossa on esitetty takaisinperityt määrät tutkimusta kohden, käy ilmi, kuinka paljon varoja kullakin alalla keskimäärin perittiin takaisin taloudelliseen seurantaan johtaneiden päätökseen saatujen tapausten osalta. (Esimerkiksi maatalouden osalta perittiin takaisin 5,5 miljoonaa euroa, jotka liittyivät yhteensä 49 tapaukseen. Toisin sanoen tapausta kohden varoja perittiin takaisin keskimäärin 0,11 miljoonaa euroa). Eri aloja ei voida suoraan verrata toisiinsa, koska niillä hallinnoitavat tapaukset ovat erityyppisiä, mutta taulukosta ilmenee, miten tapausta kohden keskimäärin takaisin peritty määrä vaihtelee aloittain. [1] Taulukossa esitetyt summat on kohdennettu seurannan aloitusvuoteen riippumatta siitä, minä vuonna varat tosiasiassa saatiin takaisin. Taulukko ei siis sisällä vuonna 2003 päätettyjen tapausten osalta takaisinperittyjä määriä. [2] Koordinoinnin ja avunannon osalta kansalliset oikeusviranomaiset ovat jo tehneet päätöksen erään tapauksen käsittelemisestä, mikä selittää paremmat tulokset. [3] Suorat menot, EU:n elimet ja virastot sekä kauppa. --------------------------------------------------