Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) /* KOM/2000/0861 lopull. - COD 99/0259 */



Virallinen lehti nro 096 E , 27/03/2001 s. 0346 - 0361



Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa (komission EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla esittämä) PERUSTELUT Komissio esitti 17. joulukuuta 1999 Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa (KOM(1999) 654 lopullinen - 1999/0259 COD) Euroopan parlamentti hyväksyi 4. lokakuuta 2000 ehdotusta koskevan mietinnön ensimmäisessä käsittelyssä (mietintö A5-0257/2000). Mietinnössä ehdotetaan 36:ta tarkistusta tekstiin. Komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 28, 29, 31 ja 32, koska niillä parannetaan ja selvennetään komission ehdotusta. Komissio hyväksyy nämä tarkistukset seuraavista syistä: -On asianmukaisempaa käyttää ilmaisua "eläinten rehuksi tarkoitetut materiaalit" sen sijaan, että joka kerran toistettaisiin ilmaisu "rehuaineet, rehut ja rehujen lisäaineet". Tarkoituksena on välttyä sekaannuksilta ja väärinkäsityksiltä ja varmistaa, että direktiivissä katetaan kaikki eläinten ruokintaan tarkoitetut materiaalit. Lisäksi termi on aiheellista määritellä. Tätä muutosta ehdotetaan tarkistuksissa 4, 5, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 28, 29, 30, 31 ja 32. -Tarkistuksilla 8, 14 ja 21 laajennetaan direktiivin soveltamisalaa niin, että siinä katetaan myös eläinten rehuksi tarkoitettujen kaikkien materiaalien käyttöönotto eikä pelkästään liikkeelle laskeminen. Komissio hyväksyy soveltamisalan laajentamisen. Tarkistus on lisäksi yhdenmukainen niiden säännösten kanssa, jotka sisältyivät rehuseosten pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 79/373/ETY ja rehuaineiden liikkuvuudesta annetun neuvoston direktiivin 96/25/EY muuttamisesta 10. huhtikuuta 2000 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2000/16/EY, jolla laajennettiin direktiivin 96/25/EY soveltamisalaa samansuuntaisesti. -Tarkistukset 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 24, 26, 28 ja 29 koskevat tekstin parannuksia ja selvennyksiä sekä lisäviittauksia rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista annetun neuvoston direktiivin 95/53/EY säännöksiin. -Tarkistuksella 19 ehdotetaan lisättäväksi esiseoksen (premix) määritelmä, joka sisältyy jo muuhun asiaa koskevaan yhteisön lainsäädäntöön. Komissio hyväksyy periaatteessa tarkistukset 3, 4, 20, 30 ja 34, mutta katsoo, että tekstiä voitaisiin parantaa lisämuutoksilla. Komissio hyväksyy periaatteessa nämä tarkistukset seuraavista syistä: -Tarkistuksessa 3 ehdotetaan, että johdanto-osan 4 kappaleessa korvataan termi "saastuttamia" termillä "sisältää", ja tarkistuksessa 4, että ilmaisu "rehuaineet, rehut ja rehujen lisäaineet" korvataan kaikkialla tekstissä ilmaisulla "kaikki eläinten rehuksi tarkoitetut tuotteet". Molemmat tarkistukset voidaan hyväksyä sellaisenaan sillä edellytyksellä, että termi "tuotteet" korvataan termillä "materiaalit". Näistä tarkistuksista käy myös ilmi tarve määritellä tarkasti käsite "haitalliset aineet ja tuotteet", ja tämän vuoksi komissio ehdottaakin näiden termien määrittelyä 2 artiklassa. -Tarkistuksesta 20 komissio hyväksyy periaatteessa "erän" määritelmän sisällyttämisen 2 artiklaan mutta ei ole samaa mieltä tarkistuksessa ehdotetusta määritelmästä. Lisäksi komissio on sitä mieltä, että on aiheellista lisätä direktiiviin "haitallisia aineita ja tuotteita" sekä "kaikkia eläinten rehuksi tarkoitettuja tuotteita" koskevat määritelmät (ks. edellä). -Komissio voi hyväksyä tarkistuksessa 30 ehdotetun yksinkertaistamisen ja selventämisen; se ei kuitenkaan hyväksy sanan "vakava" poistamista. Määritteen "vakava" säilyttäminen vaaran yhteydessä on johdonmukainen yhteisön yleisen politiikan kanssa, josta säädetään yleistä tuoteturvallisuutta koskevassa direktiivissä. -Tarkistuksessa 34 ehdotetaan voimaantuloa, joka riippuu direktiivin julkaisupäivästä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komissionkin mielestä tämä olisi asianmukaisempaa, mutta se katsoo, että pidempi kausi vaikuttaa soveliaammalta, kun otetaan huomioon ehdotettujen toimenpiteiden kauaskantoisuus. Komissio ei hyväksy tarkistuksia 18, 27, 33, 35, 36 ja 37 seuraavista syistä: -Tarkistuksessa 18 ehdotetaan, että vesi lisätään nimenomaisesti rehujen määritelmään. Tämä ei ole hyväksyttävää, koska yhteisön lainsäädännöstä käy selvästi ilmi, että vettä ei ole tähän asti pidetty rehuna. Tämä voidaan päätellä siitä, että rehuaineiden liikkuvuudesta 29. huhtikuuta 1996 annettuun neuvoston direktiiviin 96/25/EY sisältyy viitteellinen luettelo tärkeimmistä rehuaineista, eikä vesi sisälly siihen. Asiasta olisi keskusteltava kyseisen direktiivin muuttamisen yhteydessä. -Tarkistuksessa 27 ehdotetaan poistettavaksi säännöstä, jossa määritellään hyväksymisperusteet niille rehuaineille, jotka on käsitelty jollakin haitallisuutta vähentävällä menetelmällä. Komissio katsoo, että näiden haitallisuutta vähentävien menetelmien tiukoista laatukriteereistä on välttämätöntä säätää yhteisön tasolla. -Komissio ei hyväksy tarkistusta 33, jolla poistettaisiin mahdollisuus sallia jälleenvienti alkuperämaahan sellaisten rehuerien osalta, jotka eivät täytä direktiivin vaatimuksia. Jälleenviennin alkuperämaahan olisi säilyttävä mahdollisena, jotta tuojamaa välttyisi hävittämisestä aiheutuvilta toisinaan suuriltakin kustannuksilta. Komissio kuitenkin hyväksyy sen, että direktiiviin lisätään säännös, jonka mukaan jälleenvienti alkuperämaahan on mahdollista sen jälkeen, kun asiasta on ilmoitettu alkuperämaan toimivaltaisille viranomaisille ja näiltä on saatu takuut saastuneen erän turvallisesta hävittämisestä. -Tarkistuksissa 35, 36 ja 37 ehdotetaan kadmiumin, lyijyn, dioksiinin ja PCB:iden enimmäispitoisuuksien muuttamista tietyissä rehuissa. Komissio ei hyväksy tarkistuksia, koska liitteiden muutosten on perustuttava tieteelliseen riskinarviointiin, ja komission on muutettava niitä komiteamenettelyn mukaisesti. Komissio tarkastelee kadmiumia ja elohopeaa koskevia säännöksiä ensisijaisesti ja pyytää rehualan tiedekomitealta kadmiumia ja elohopeaa koskevaa tieteellistä riskinarviointia. Tällainen on jo tehty dioksiinien ja PCB:iden osalta, ja sen tulokset ovat olleet saatavilla lokakuusta 2000. Komissio ehdottaa näiden arviointien perusteella asianmukaisia toimenpiteitä kyseisten aineiden rajoittamiseksi rehuissa ja ilmoittaa tästä Euroopan parlamentille. Koska komissio hyväksyi joukon tarkistuksia, sen on aiheellista muuttaa ehdotustaan edellä esitettyjen tarkistusten huomioon ottamiseksi. Komission alkuperäiseen ehdotukseen tehdyt muutokset esitetään seuraavasti: lisäykset ja/tai muutokset esitetään lihavoituina ja alleviivattuina ja poistot yliviivattuina. Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, [1] [1] EYVL C 89, 28.3.2000, s. 70. ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, [2] [2] EYVL C 140, 18.5.2000, s. 9. ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, [3] [3] EVYL C [...], [...], s. [...]. noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä, [4] [4] EYVL C 340, 10.11.1997, s. 73. sekä katsovat seuraavaa: (1) Haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa 22 päivänä huhtikuuta 1999 annettua neuvoston direktiiviä 1999/29/EY [5] on muutettu useita kertoja. Kyseinen direktiivi olisi laadittava uudelleen selkeyden ja tehokkuuden vuoksi. [5] EYVL L 115, 4.5.1999, s. 32. (2) Kotieläintuotanto on erittäin tärkeä osa yhteisön maataloutta, ja kun kyse on kansanterveydestä, eläinten terveydestä, eläinten hyvinvoinnista, ympäristöstä ja kotieläintuottajien taloudesta, tuotantotulokset riippuvat paljolti siitä, että käytetään sopivia ja hyvälaatuisia rehuja. (3) Rehuja koskevat säännöt ovat keskeisiä, kun pyritään takaamaan maatalouden tuottavuus ja kestävyys sekä antamaan mahdollisuus kuluttajien terveyden ja eläinten hyvinvoinnin takaamiseen. Lisäksi tarvitaan kattavaa elintarvikehygienian sääntelyä, jotta yksittäisillä maatiloilla voidaan taata hyvälaatuinen rehu silloinkin, kun sitä ei ole tuotettu kaupallisesti. (4) Lisäaineet voivat sisältää haitallisia aineita tai tuotteita . Direktiivin soveltamisalaa on näin ollen asianmukaista laajentaa koskemaan lisäaineita. (5) Eläinten rehuksi tarkoitetut materiaalit voivat sisältää haitallisia aineita tai tuotteita, jotka voivat aiheuttaa vaaraa eläinten terveydelle, tai eläintuotteissa esiintyessään myös ihmisten terveydelle. (6) Kyseisten aineiden ja tuotteiden esiintymistä ei voida estää kokonaan, mutta on tärkeää, että niiden pitoisuuksia eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa alennetaan haitallisten ja vahingollisten vaikutusten estämiseksi siten, että otetaan aiheellisella tavalla huomioon aineen akuutti myrkyllisyys, sen biokertyvyys ja hajoavuus. Tällä hetkellä kyseisissä tuotteissa pitoisuuksia ei ole asianmukaista alentaa alle niiden tasojen, jotka on mahdollista määrittää yhteisössä käytettävillä määritysmenetelmillä. (6a) Haitallisten aineiden jäämien määritysmenetelmät kehittyvät koko ajan, ja jopa eläinten ja ihmisten terveyden kannalta vaarattomat määrät voidaan osoittaa. (7) Haitallisia aineita ja tuotteita saa esiintyä eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa vain tässä direktiivissä säädetyin edellytyksin, eikä niitä saa käyttää muulla tavoin eläinten ruokinnassa. Tätä direktiiviä on siis sovellettava rajoittamatta muiden eläinten ruokintaa koskevien säännösten ja erityisesti rehuseoksia koskevien yhteisön sääntöjen soveltamista. (8) Tämän direktiivin säännöksiä on sovellettava eläinten rehuksi tarkoitettuihin materiaaleihin heti kun ne otetaan käyttöön yhteisössä. Sen vuoksi on tarkennettava, että haitallisten aineiden ja tuotteiden vahvistettuja enimmäispitoisuuksia sovelletaan yleensä eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien käyttöön ottamisesta tai liikkeelle laskemisesta alkaen mukaan luettuna kaikki vaiheet, ja erityisesti niiden maahantuontipäivästä alkaen. (9) Eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien on oltava laadultaan virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia. Tämän vuoksi on kiellettävä sellaisten eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien käyttö tai liikkeelle laskeminen, jotka liian korkean haitallisten aineiden tai tuotteiden pitoisuuden vuoksi ylittävät tämän direktiivin liitteessä I säädetyt enimmäispitoisuudet. (10) On rajoitettava eräiden haitallisten aineiden ja tuotteiden esiintymistä täydennysrehussa vahvistamalla niille asianmukaiset enimmäispitoisuudet. (11) Joissakin tapauksissa enimmäismäärät on vahvistettu nykyinen taustakuormitus huomioon ottaen, mutta on tarpeen pyrkiä kaikin mahdollisin tavoin rajoittamaan edelleen haitallisten aineiden ja tuotteiden esiintymistä eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa, jotta niiden esiintyminen ravintoketjussa vähenisi. Tässä direktiivissä olisi siis säädettävä mahdollisuudesta vahvistaa toimintaraja, joka on huomattavasti vahvistettua enimmäismäärää alhaisempi. Tämän toimintarajan ylittyessä on suoritettava tutkimuksia haitallisten aineiden ja tuotteiden alkuperän tunnistamiseksi ja toteutettava toimenpiteitä niiden vähentämiseksi tai poistamiseksi. (12) Jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus väliaikaisesti alentaa säädettyjä enimmäispitoisuuksia tai määrätä enimmäispitoisuudet muille aineille tai tuotteille taikka kieltää aine tai tuote eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa, jos eläinten tai ihmisten terveydelle aiheutuu vaaraa. Jotta jäsenvaltiot eivät käyttäisi väärin kyseistä oikeutta, tämän direktiivin liitteeseen I mahdollisesti tehtävistä muutoksista olisi päätettävä kiireellisessä yhteisön menettelyssä asiakirjanäytön perusteella ja ennalta varautumisen periaatetta noudattaen. (13) Tässä direktiivissä säädettyjen vaatimusten mukaisiin eläinten rehuksi tarkoitettuihin materiaaleihin on haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksien osalta sovellettava vain tässä direktiivissä sekä rehujen virallisen valvonnan järjestämistä koskevista periaatteista annetussa neuvoston direktiivissä 95/53/EY [6], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä xx/xx/xx, säädettyjä liikkeelle laskemista koskevia rajoituksia. [6] EYVL L 265, 8.11.1995, s. 17. (14) Jäsenvaltioiden on säädettävä direktiivin 95/53/EY mukaisista asianmukaisista seurantajärjestelyistä haitallisten aineiden ja tuotteiden osalta säädettyjen edellytysten noudattamisen takaamiseksi eläinten rehuksi tarkoitettuja materiaaleja käyttöön otettaessa ja liikkeelle laskettaessa. (15) Virallisten tarkastuspalvelujen tasolla toimivan, tällä direktiivillä perustetun ilmoitusjärjestelmän osalta toimijoiden olisi ilmoitettava jäsenvaltioille myös tapauksista, joissa tämän direktiivin säännöksiä ei ole noudatettu. Jäsenvaltioiden olisi tällaisissa tapauksissa toteutettava kaikki toimenpiteet, joilla kyseisten haitallisten aineiden ja tuotteiden käyttö eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa voidaan estää. Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa varmistettava tällaisen eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien erän hävittäminen, jos sen omistaja on näin päättänyt. (16) Tarkoituksenmukainen yhteisön menettely on välttämätön tämän direktiivin liitteissä säädettyjen teknisten säännösten mukauttamiseksi vastaamaan tieteellisen ja teknisen tiedon kehitystä. (17) Säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla aikaansaadaan jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö päätöksellä 70/372/ETY [7] perustetussa pysyvässä rehukomiteassa. [7] EYVL L 170, 3.8.1970, s. 1. (18) Koska tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [8] 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, niistä olisi päätettävä mainitun päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen. [8] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (19) Tällä direktiivillä ei vaikuteta jäsenvaltioita jäsenvaltioiden velvoitteisiin saattaa direktiivi 1999/29/EY kyseisen päätöksen liitteessä III olevassa B osassa säädetyssä määräajassa osaksi kansallista lainsäädäntöään, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Tämä direktiivi koskee haitallisia aineita ja tuotteita eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta niiden säännösten soveltamista, jotka koskevat: a) rehujen lisäaineita b) rehujen liikkeelle laskemista c) torjunta-ainejäämien suurimpien sallittujen pitoisuuksien vahvistamista eläinten rehuksi tarkoitetuissa tuotteissa, jos jäämiä ei ole luetteloitu tämän direktiivin liitteessä I olevassa B jaksossa d) rehussa olevia mikro-organismeja e) tiettyjä rehussa käytettäviä tuotteita f) erityisravinnoksi tarkoitettuja rehuja. 2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan a) 'rehulla' eläinten ruokintaan tarkoitettuja kasvi- tai eläinperäisiä tuotteita luonnollisessa olomuodossaan, tuoreena tai säilöttynä ja niiden teollisia johdannaisia sekä orgaanisia tai epäorgaanisia aineita, käytettynä sellaisenaan tai seoksina riippumatta siitä, sisältävätkö ne lisäaineita b) 'rehuaineilla' erilaisia rehuseosten valmistukseen tai esiseosten kantaja-aineiksi tarkoitettuja ja joko suoraan sellaisenaan tai jalostuksen jälkeen eläinten ruokintaan tarkoitettuja kasvi- tai eläinperäisiä tuotteita sellaisenaan, tuoreena tai säilöttynä ja niiden teollisia johdannaisia sekä orgaanisia tai epäorgaanisia aineita riippumatta siitä, sisältävätkö ne lisäaineita c) 'täysrehulla' rehuseosta, joka sellaisenaan on riittävä päiväannoksena d) 'täydennysrehulla' rehuseosta, joka sisältää suuret pitoisuudet tiettyjä ravintoaineita, mutta joka on koostumuksensa vuoksi riittävä päiväannoksena vain käytettynä yhdessä muiden rehujen kanssa e) 'rehuseoksilla' eläinten ruokintaan tarkoitettuja rehuaineita seoksina, jotka ovat täysrehua tai täydennysrehua riippumatta siitä, sisältävätkö rehuaineet lisäaineita vai eivät f) 'päiväannoksella' kosteuspitoisuudeltaan 12 prosenttia olevan rehun kokonaismäärää, jonka kunkin eläinlajin tietyn ikäinen ja tiettyä tarkoitusta varten kasvatettu yksilö tarvitsee keskimäärin tyydyttääkseen koko päivittäisen ravinnontarpeensa g) 'eläimillä' niihin eläinlajeihin kuuluvia eläimiä, joita yleisesti ruokitaan, pidetään ja käytetään ihmisravinnoksi, sekä eläimiä, jotka elävät luonnossa vapaana, jos niitä ruokitaan rehuilla h) 'lemmikkieläimillä' niihin eläinlajeihin kuuluvia eläimiä, turkiseläimiä lukuun ottamatta, joita yleisesti pidetään ja ruokitaan, mutta ei käytetä ihmisravinnoksi; i) 'lisäaineilla' rehujen lisäaineista 23 päivänä marraskuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY [9] 2 artiklassa määriteltyjä lisäaineita [9] EYVL L 270, 14.12.1970, s. 1. j) 'esiseoksella' (premix) rehujen lisäaineiden seosta tai yhden tai useamman rehujen lisäaineen ja yhden tai useamman kantoaineen seosta, jotka on tarkoitettu rehun valmistukseen k) 'eläinten rehuksi tarkoitetuilla materiaaleilla' aineita, esiseoksia, rehun lisäaineita, rehuja ja kaikkia muita tuotteita, jotka on tarkoitettu käytettäväksi tai joita käytetään eläinten rehuna l) 'haitallisella aineella tai tuotteella' kaikkia aineita tai tuotteita, patogeenisiä mikro-organismeja lukuun ottamatta, joita on eläinten rehuksi tarkoitetussa tuotteessa ja/tai tuotteen yhteydessä ja joka aiheuttaa mahdollisen vaaran eläinten tai ihmisten terveydelle taikka ympäristölle tai voi vaikuttaa kielteisesti kotieläintuotantoon m) 'erällä' tunnistettavaa määrää eläinten rehuksi tarkoitettua tuotetta, joka on toimitettu kerralla ja jolla on yhteisiä ominaisuuksia kuten alkuperä, laji, pakkaustyyppi, pakkaaja, lähettäjä, tuotantopaikka ja korjuuaika. 3 artikla 1. Yhteisössä voidaan käyttää tai laskea liikkeelle ainoastaan laadultaan virheettömiä, aitoja ja kauppakelpoisia eläinten rehuksi tarkoitettuja materiaaleja. 2. Laadultaan virheettöminä, aitoina ja kauppakelpoisina ei voida pitää erityisesti sellaisia eläinten rehuksi tarkoitettuja materiaaleja, joiden sisältämien haitallisten aineiden tai tuotteiden pitoisuus on niin korkea, että on mahdotonta noudattaa tämän direktiivin liitteessä I eläinten rehuksi tarkoitetuille materiaaleille vahvistettuja enimmäispitoisuuksia. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että tämän direktiivin liitteessä I lueteltuja aineita ja tuotteita saa esiintyä eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa ainoastaan siinä vahvistetuin edellytyksin. 2. Jotta vältettäisiin mahdollisimman hyvin eräiden haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuudet eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa, jäsenvaltioiden on säädettävä, että suoritetaan tutkimuksia saastuntalähteiden tunnistamiseksi ja vähentämiseksi tai poistamiseksi vahvistettujen enimmäismäärien ylittymisen lisäksi myös silloin kun todetaan kohonneita eräiden haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksia. Tämän direktiivin liitteessä I vahvistetaan tarvittaessa toimintaraja. 5 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien erää, jonka sisältämän haitallisen aineen tai tuotteen pitoisuus on korkeampi kuin tämän direktiivin liitteessä I olevassa 3 sarakkeessa vahvistettu enimmäispitoisuus, ei saa sekoittaa muihin eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien eriin. 6 artikla Jos täydennysrehuista ei ole annettu erityisiä säännöksiä, jäsenvaltioiden on säädettävä, että täydennysrehut eivät saa sisältää käyttöohjeissa vaaditun laimentamisen jälkeen tämän direktiivin liitteessä I lueteltuja haitallisia aineita ja tuotteita yli niiden enimmäispitoisuuksien, jotka on vahvistettu täysrehuille. 7 artikla 1. Jos jäsenvaltio uusien tietojen tai kyseessä olevien säännösten antamisen jälkeen tehdyn olemassa olevan tiedon uudelleenarvioinnin perusteella toteaa, että tämän direktiivin liitteessä I vahvistettu lisäaineen enimmäispitoisuus tai aine tai tuote, jota ei ole mainittu liitteessä I, on vaaraksi eläinten tai ihmisten terveydelle tai ympäristölle, kyseinen jäsenvaltio voi tilapäisesti alentaa tällaisen aineen tai tuotteen enimmäispitoisuutta, vahvistaa sille enimmäispitoisuuden tai kieltää aineen tai tuotteen esiintymisen eläinten rehuksi tarkoitetuissa materiaaleissa. Sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille, komissiolle ja sopivalla tavalla myös asiaan liittyville talouden aloille sekä ilmoitettava samalla päätöksen perustelut. 2. Liitteen I muuttamisesta on viipymättä tehtävä päätös noudattaen 12 artiklassa säädettyä menettelyä. Jäsenvaltio voi pitää voimassa toteuttamansa toimenpiteet, kunnes neuvoston tai komission päätös on tehty. 8 artikla Jäljempänä 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja tieteellisen ja teknisen tiedon kehityksen perusteella: a) annetaan liitteeseen I tehtävät muutokset b) laaditaan liitteestä I määräajoin ajan tasalle saatettu laitos, joka sisältää a alakohdan mukaisesti tehdyt muutokset c) määritetään hyväksymisperusteet niille rehuaineille, jotka on käsitelty jollakin haitallisuutta vähentävällä menetelmällä. 9 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, etteivät tämän direktiivin säännösten mukaisia eläinten rehuksi tarkoitettuja materiaaleja koske haitallisten aineiden tai tuotteiden pitoisuuksien osalta muut kuin tässä direktiivissä sekä direktiivissä 95/53/EY säädetyt liikkeelle laskemista koskevat rajoitukset. 10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että eläinten rehuksi tarkoitetut materiaalit tarkastetaan virallisesti direktiivin 95/53/EY mukaisesti vähintään satunnaisnäytteiden avulla tämän direktiivin säännösten noudattamisen varmistamiseksi. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tarkastuksesta vastuussa olevan laitoksen nimi. 3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että jos toimijalla (maahantuoja, tuottaja ja niin edelleen) tai henkilöllä, joka työnsä takia pitää tai on pitänyt hallussaan eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien erää taikka on ollut siihen suorassa kosketuksessa, on tietoja, joista ilmenee, että erä ei kelpaa rehussa käytettäväksi, koska se sisältää liitteessä I lueteltua haitallista ainetta tai tuotetta eikä sen vuoksi ole 3 artiklan 1 kohdan säännösten mukainen ja on siten vaaraksi eläinten tai ihmisten terveydelle, tai koska se sisältää liitteeseen I kuulumatonta haitallista ainetta tai tuotetta , joka on mahdollisesti vakavaksi vaaraksi eläinten tai ihmisten terveydelle, kyseisen henkilön tai toimijan on ilmoitettava tästä viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle, vaikka erä aiottaisiin hävittää. Saatujen tietojen tarkastamisen jälkeen jäsenvaltioiden on huolehdittava tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta, jotta tällaista erää ei käytetä rehussa. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei erän lopullisella käytöllä, mukaan luettuna sen mahdollinen hävittäminen, ole haitallisia vaikutuksia ihmisten ja eläinten terveyteen tai ympäristöön. 4. Jos on todennäköistä, että jäsenvaltioon aiotaan toimittaa eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien erä, jonka on toisessa jäsenvaltiossa todettu olevan tämän direktiivin säännösten vastainen, koska se sisältää liian suuria määriä haitallista ainetta tai tuotetta, viimeksi mainitun jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikki kyseistä erää koskevat tarpeelliset tiedot. 11 artikla 1. Komissiota avustaa 20 päivänä heinäkuuta 1970 tehdyn neuvoston päätöksen 70/372/ETY [10]1 artiklalla perustettu pysyvä rehukomitea. [10] EYVL L 170, 3.8.1970, s. 1. 2. Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä kyseisen päätöksen 7 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan mukaisesti. 3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta. 12 artikla 1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksen 70/372/ETY 1 artiklalla perustettu pysyvä rehukomitea. 2. Tähän kohtaan viitattaessa sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä kyseisen päätöksen 7 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan mukaisesti. 3. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on viisitoista päivää. 13 artikla 1. Jäsenvaltioiden on sovellettava vähintään tämän direktiivin säännöksiä kolmansiin maihin vietäväksi tarkoitettuihin eläinten rehuksi tarkoitettuihin materiaaleihin. 2. Mitä 1 kohdassa säädetään ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen sallia jälleenvienti viejänä olevaan kolmanteen maahan sellaisten eläinten rehuksi tarkoitettujen materiaalien erien osalta, jotka eivät täytä tämän direktiivin edellytyksiä. Erä voidaan jälleenviedä vain, jos viejänä olevan kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset ovat nimenomaisesti suostuneet siihen saatuaan tiedot syistä ja olosuhteista, joiden vuoksi kyseistä erää ei voitu laskea liikkeeseen yhteisössä. 14 artikla 1. Kumotaan direktiivi 1999/29/EY, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvoitetta noudattaa liitteessä III olevassa B osassa esitettyjä määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä kyseisessä liitteessä III olevassa A osassa esitetyt direktiivit. 2. Viittauksia direktiiviin 1999/29/EY pidetään viittauksina tähän direktiiviin ,ja ne luetaan liitteessä II olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 15 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ja julkaistava ne kahdentoista kuukauden kuluessa siitä, kun direktiivi on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Annettuja säännöksiä on sovellettava kahdentoista kuukauden kuluessa siitä, kun direktiivi on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle. 16 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 17 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE I >TAULUKON PAIKKA> (1) Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että fluorin enimmäispitoisuus on 1,25 prosenttia fosforipitoisuudesta. (2) Fluoripitoisuus yhtä fosforiprosenttia kohden. (3) Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että kadmiumin enimmäispitoisuus on 0,5 mg yhtä fosforiprosenttia kohden. (4) Jäsenvaltiot voivat myös säätää, että kadmiumin enimmäispitoisuus on 0,75 mg yhtä fosforiprosenttia kohden. (5) Ylemmät pitoisuudet lasketaan antaen kaikille toteamisrajan alapuolelle jääville yhdisteille (kongeneereille) toteamisrajaa vastaava arvo. LIITE II VASTAAVUUSTAULUKKO Direktiivi 1999/29 // Tämä direktiivi 1 artikla // 1 artikla 2 artiklan a alakohta // 2 artiklan a alakohta 2 artiklan b alakohta // 2 artiklan b alakohta 2 artiklan c alakohta // 2 artiklan c alakohta 2 artiklan d alakohta // 2 artiklan d alakohta 2 artiklan e alakohta // 2 artiklan e alakohta 2 artiklan f alakohta // 2 artiklan f alakohta 2 artiklan g alakohta // 2 artiklan g alakohta 2 artiklan h alakohta // 2 artiklan h alakohta --- // 2 artiklan i alakohta 3 artikla // 3 artikla 4 artiklan 1 kohta // 4 artiklan 1 kohta 4 artiklan 2 kohta // --- ---- // 4 artiklan 2 kohta 5 artikla // --- 6 artikla // --- 7 artikla // 5 artikla 8 artikla // 6 artikla 9 artikla // 7 artikla 10 artikla // 8 artikla 11 artikla // 9 artikla 12 artikla // 10 artikla 13 artikla // 11 artikla 14 artikla // 12 artikla 15 artikla // 13 artikla 16 artikla // --- --- // 14 artikla --- // 15 artikla 17 artikla // 16 artikla 18 artikla // 17 artikla LIITE I // LIITE I LIITE II // --- LIITE III // --- LIITE IV // LIITE II