Keskiviikko 6. toukokuuta 2009

Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun soveltaminen itsenäisiin ammatinharjoittajiin ***I

P6_TA(2009)0364

Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 6. toukokuuta 2009 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja direktiivin 86/613/ETY kumoamisesta (KOM(2008)0636 – C6-0341/2008 – 2008/0192(COD))

2010/C 212 E/44

(Yhteispäätösmenettely: ensimmäinen käsittely)

Euroopan parlamentti, joka

ottaa huomioon komission ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle (KOM(2008)0636),

ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan ja 141 artiklan 3 kohdan, joiden mukaisesti komissio on antanut ehdotuksen Euroopan parlamentille (C6-0341/2008),

ottaa huomioon työjärjestyksen 51 artiklan,

ottaa huomioon naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietinnön sekä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan ja oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnot (A6-0258/2009),

hyväksyy komission ehdotuksen sellaisena kuin se on tarkistettuna;

Keskiviikko 6. toukokuuta 2009

P6_TC1-COD(2008)0192

Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 6. toukokuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/…/EY antamiseksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja neuvoston direktiivin 86/613/ETY kumoamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 141 artiklan 3 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen ║,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3)

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltamisesta itsenäisiin ammatinharjoittajiin, maatalousalalla toimivat ammatinharjoittajat mukaan lukien, ja itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien naisten suojeluun raskauden ja synnytyksen perusteella 11 päivänä joulukuuta 1986 annetulla neuvoston direktiivillä 86/613/ETY (4) varmistetaan, että miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatetta sovelletaan jäsenvaltioissa itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja niihin, jotka avustavat tällaisen ammatin harjoittamisessa. Direktiivi 86/613/ETY ei ole kuitenkaan ollut kovin tehokas itsenäisten ammatinharjoittajien ja avustavien puolisoiden kannalta, ja sen soveltamisalaa olisikin harkittava uudelleen, koska sukupuoleen perustuvaa syrjintää ja häirintää esiintyy myös muualla kuin palkatussa työssä. Selkeyden parantamiseksi direktiivi 86/613/ETY olisi korvattava tällä direktiivillä.

(2) Komissio ilmoitti 1 päivänä maaliskuuta 2006 antamassaan tiedonannossa ”Naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelma 2006–2010” (5), että parantaakseen tasa-arvoa koskevaa hallintotapaa se aikoo ”tarkastella EU:n nykyistä tasa-arvolainsäädäntöä, joka ei sisälly vuoden 2005 uudelleenlaadintaan, säädösten päivittämiseksi, nykyaikaistamiseksi ja uudelleenlaatimiseksi tarpeen mukaan”. Direktiivi 86/613/ETY ei sisältynyt tähän uudelleenlaadintaan.

(3) Neuvosto kehotti 5–6 päivänä joulukuuta 2007 antamissaan päätelmissä Naisten ja miesten tasapainoiset roolit työpaikkojen, kasvun ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta (6) komissiota harkitsemaan, onko ║ direktiiviä 86/613/ETY tarvittaessa tarkistettava itsenäisten ammatinharjoittajien ja heitä avustavien puolisoiden äitiyteen ja isyyteen liittyvien oikeuksien varmistamiseksi.

(4) Euroopan parlamentti on toistuvasti kehottanut komissiota tarkistamaan direktiiviä 86/613/ETY ja erityisesti vahvistamaan itsenäisten ammatinharjoittajien äitiyteen liittyvää suojaa sekä parantamaan avustavien puolisoiden asemaa maatalousalalla , käsiteollisuudessa, kaupan alalla, pienissä ja keskisuurissa yrityksissä ja vapaissa ammateissa .

(5) Euroopan parlamentti ehdotti itsenäisten ammatinharjoittajien avustavien aviopuolisoiden tilanteesta 21 päivänä helmikuuta 1997 antamassaan päätöslauselmassa (7) avustavien aviopuolisoiden pakollista rekisteröintiä, jotta he eivät olisi enää näkymättömiä työntekijöitä, ja jäsenvaltioille määrättävää velvoitetta sallia avustavien aviopuolisoiden liittyminen itsenäisten ammatinharjoittajien vakuutusjärjestelmiin, jotka kattavat sairaus-, työkyvyttömyys- ja vanhuusvakuutuksen.

(6) Tiedonannossaan, jonka otsikko on Uudistettu sosiaalinen toimintaohjelma: mahdollisuudet, väylät ja yhteisvastuu 2000-luvun Euroopassa, (8) komissio vahvisti, että on tarpeen toteuttaa toimia yrittäjyyteen liittyvien sukupuolierojen torjumiseksi ja työ- ja yksityiselämän yhteensovittamisen parantamiseksi.

(7) Yhteisössä on jo voimassa eri säädöksiä, jotka koskevat tasa-arvoisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanoa ja joita sovelletaan itsenäisiin ammatinharjoittajiin; tällaisia ovat erityisesti miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen asteittaisesta toteuttamisesta sosiaaliturvaa koskevissa kysymyksissä 19 päivänä joulukuuta 1978 annettu neuvoston direktiivi 79/7/ETY (9) ja miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa 5 päivänä heinäkuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/54/EY (10) (uudelleenlaadittu toisinto). Tätä direktiiviä ei näin ollen pitäisi soveltaa aloilla, joilla jo sovelletaan muita direktiivejä.

(8) Tätä direktiiviä pitäisi soveltaa itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja avustaviin puolisoihin, koska molemmat osallistuvat liiketoiminnan harjoittamiseen.

(9) Avustaville puolisoille on annettava selkeä ammattiasema, ja heidän oikeutensa on määriteltävä.

(10) Direktiiviä ei pitäisi soveltaa seikkoihin, jotka jo katetaan muilla naisten ja miesten yhdenvertaisen kohtelun täytäntöönpanoa koskevilla direktiiveillä, erityisesti miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla 13 päivänä joulukuuta 2004 annetulla neuvoston direktiivillä 2004/113/EY (11). Erityisesti direktiivin 2004/113/EY 5 artiklaa, joka koskee vakuutuspalveluita ja niihin liittyviä rahoituspalveluita, sovelletaan edelleen.

(11) Tätä direktiiviä olisi sukupuoleen perustuvan syrjinnän estämiseksi sovellettava sekä välittömään että välilliseen syrjintään. Häirintää ja sukupuolista häirintää olisi pidettävä syrjintänä, ja se olisi näin ollen kiellettävä.

(12) Perustamissopimuksen 141 artiklan 4 kohdan nojalla jäsenvaltiot saavat pitää voimassa tai toteuttaa erityisetuja tarjoavia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on helpottaa aliedustettuna olevan sukupuolen toimimista itsenäisenä ammatinharjoittajana taikka ehkäistä tai hyvittää ammattiuraan liittyviä haittoja. Lähtökohtaisesti ei pitäisi katsoa, että positiivisina toimina toteutetut toimenpiteet, joiden tarkoituksena on saavuttaa tasa-arvo käytännössä, ovat vastoin naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun periaatetta.

(13) Tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltaminen itsenäisen ammatinharjoittamisen alalla merkitsee sitä, että yrityksen tai muunlaisen itsenäisen ammatinharjoittamisen perustamiseen, johtamiseen, varustamiseen tai laajentamiseen ei saa liittyä mitään syrjintää.

(14) On tarpeen varmistaa, että yritysten perustamisedellytyksiin ei liity siviilisäätyyn tai perheasemaan perustuvaa syrjintää aviopuolisoiden välillä tai kansallisessa lainsäädännössä tunnustettujen avopuolisoiden välillä. Käsitteitä ”siviilisääty” ja ”perheyritys” olisi tässä direktiivissä tulkittava siten, että otetaan huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiaan liittyvien tuomioiden mukainen avoliittojen tunnustaminen.

(15) Avustavilla puolisoilla pitäisi olla ▐ oikeus saada vähintään samantasoinen suoja ja samoin ehdoin ▐ kuin itsenäisillä ammatinharjoittajilla, ottaen huomioon heidän panoksensa perheyrityksissä. Jäsenvaltioita pitäisi vaatia toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet, jotta valinta olisi mahdollinen. ▐ Avustavien puolisoiden suojelun tason pitäisi joka tapauksessa olla suhteutettu sen mukaan, miten paljon he osallistuvat perheyrityksen itsenäisten työntekijöiden toimintaan.

(16) Raskaana olevien itsenäisten ammatinharjoittajien ja avustavien puolisoiden taloudellisesti ja fyysisesti suojattoman tilanteen vuoksi heille on myönnettävä oikeus äitiyslomaan, josta osan pitäisi olla pakollinen. Jäsenvaltioilla on edelleen toimivalta vahvistaa maksujen taso ja kaikki etuuksia ja maksuja koskevat järjestelyt edellyttäen, että direktiivin vähimmäisvaatimuksia noudatetaan. Kun otetaan huomioon itsenäisten ammatinharjoittajien ja avustavien puolisoiden erityistilanne, heidän pitäisi saada viime kädessä valita, haluavatko he pitää äitiysloman vai ei.

(17) Itsenäisen ammatinharjoittamisen erityispiirteet huomioon ottaen naispuolisille itsenäisten ammatinharjoittajien ja avustavien puolisoiden saatavilla pitäisi mahdollisuuksien mukaan olla, jos mahdollista, ▐ taloudellisen korvauksen lisäksi tilapäisen sijaisen palvelut äitiysloman ajaksi.

(18) Sosiaaliturvajärjestelmien tehokkuuden ja toimivuuden parantamisesta lisäämällä kannustimia, parantamalla hallintoa ja arviointia sekä priorisoimalla menoja on tullut ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan varmistaa eurooppalaisen yhteiskuntamallin rahoituksen kestävyys pitkällä aikavälillä. ▐

(19) Sukupuoleen perustuvan syrjinnän kohteeksi joutuneilla henkilöillä olisi oltava riittävät oikeussuojakeinot. Tehokkaamman suojelun turvaamiseksi yhdistyksillä, järjestöillä ja muilla oikeushenkilöillä olisi oltava valtuudet aloittaa, jos jäsenvaltiot niin päättävät, menettely joko uhrin puolesta tai häntä tukeakseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tuomioistuimissa edustamista ja puolustamista koskevien kansallisten menettelysääntöjen soveltamista.

(20) Itsenäisten ammatinharjoittajien ja avustavien puolisoiden suojelua sukupuoleen perustuvalta syrjinnältä olisi tehostettava nimeämällä kussakin jäsenvaltiossa yksi ▐ elin, jolla on valtuudet analysoida asiaan liittyviä ongelmia, tutkia ratkaisumahdollisuuksia ja antaa uhreille käytännön apua. ▐

(21) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa toimien tavoitetta, joka on yhtenäisen korkeatasoisen suojan takaaminen syrjintää vastaan kaikissa jäsenvaltioissa, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Aihe ja soveltamisala

1. Tässä direktiivissä säädetään puitteista, joilla jäsenvaltioissa pannaan täytäntöön itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja niihin, jotka avustavat tällaisen ammatin harjoittamisessa, sovellettava miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaate niiden seikkojen osalta, jotka eivät kuulu direktiivien 2006/54/EY ja 79/7/ETY soveltamisalaan.

2. Direktiivi kattaa itsenäiset ammatinharjoittajat ja avustavat puolisot.

3. Miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaate tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla pannaan edelleen täytäntöön neuvoston direktiivillä 2004/113/EY.

2 artikla

Määritelmät

║ Tässä direktiivissä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

a) ”itsenäisellä ammatinharjoittajalla” tarkoitetaan kaikkia kansallisessa lainsäädännössä säädetyllä tavalla omaan lukuunsa ansiotoimintaa harjoittavia henkilöitä, myös maanviljelijöitä , vapaiden ammattien harjoittajia , käsityöläisiä, kaupan alan työntekijöitä ja pienten ja keskisuurten yritysten työntekijöitä

b) ”avustavilla puolisoilla” tarkoitetaan itsenäisten ammatinharjoittajien aviopuolisoita tai kansallisessa lainsäädännössä tunnustettuja avopuolisoita, jotka eivät ole työsuhteessa tai osakkaita mutta osallistuvat säännöllisesti ja kansallisessa lainsäädännössä säädetyin edellytyksin itsenäisen ammatinharjoittajan toimintaan ja suorittavat samoja tehtäviä tai avustavia tehtäviä

c) ”välittömällä syrjinnällä” tarkoitetaan sitä, että henkilöä kohdellaan sukupuolen perusteella epäsuotuisammin kuin jotakuta muuta kohdellaan, on kohdeltu tai kohdeltaisiin vertailukelpoisessa tilanteessa

d) ”välillisellä syrjinnällä” tarkoitetaan sitä, että näennäisesti puolueeton säännös, peruste tai käytäntö saattaa henkilöt näiden sukupuolen perusteella erityisen epäedulliseen asemaan toiseen sukupuoleen verrattuna, paitsi jos kyseisellä säännöksellä, perusteella tai käytännöllä on puolueettomasti perusteltavissa oleva oikeutettu tavoite ja tavoitteen saavuttamiseksi käytetyt keinot ovat asianmukaisia ja tarpeellisia

e) ”häirinnällä” tarkoitetaan tilannetta, jossa ilmenee henkilön sukupuoleen liittyvää ei-toivottua käytöstä, jolla tarkoituksellisesti tai tosiasiallisesti loukataan kyseisen henkilön arvoa ja tällä tavoin luodaan uhkaava, vihamielinen, halventava, nöyryyttävä tai hyökkäävä ilmapiiri

f) ”sukupuolisella häirinnällä” tarkoitetaan tilannetta, jossa seksuaalisväritteisellä fyysisellä, sanallisella tai ei-sanallisella haitallisella käytöksellä tarkoituksellisesti tai tosiasiallisesti loukataan henkilön arvoa ja luodaan uhkaava, vihamielinen, halventava, nöyryyttävä tai hyökkäävä ilmapiiri.

3 artikla

Perheyritykset

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yritysten perustamisedellytyksiin ei liity siviilisäätyyn tai perheasemaan perustuvaa syrjintää aviopuolisoiden tai kansallisessa lainsäädännössä tunnustettujen avopuolisoiden välillä. ”Perheyritykseksi” tunnustetaan kaikki aviopuolisoiden ja kansallisessa lainsäädännössä tunnustettujen avopuolisoiden yhdessä perustamat yritykset. Avoliittojen tunnustaminen perustuu asianomaisiin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioihin.

4 artikla

Yhdenvertaisen kohtelun periaate

1. Yhdenvertaisen kohtelun periaatteella tarkoitetaan, että minkäänlaista sukupuoleen perustuvaa syrjintää ei saa esiintyä välittömästi eikä välillisesti etenkään siviilisäädyn tai perheaseman perusteella eikä varsinkaan, kun on kysymyksessä yrityksen perustaminen, johtaminen, varustaminen tai laajentaminen taikka kaikenlaisen itsenäisen ammatinharjoittamisen käynnistäminen tai laajentaminen.

2. Häirintää ja sukupuolista häirintää pidetään sukupuoleen perustuvana syrjintänä, ja sen vuoksi se kielletään. Sitä, vastustaako henkilö tällaista käytöstä vai alistuuko hän siihen, ei voida käyttää perusteena kyseistä henkilöä koskevissa päätöksissä.

3. Käskyä tai ohjetta harjoittaa sukupuoleen perustuvaa syrjintää on pidettävä syrjintänä.

5 artikla

Positiiviset erityistoimet

Jotta miesten ja naisten välinen täysi tosiasiallinen yhdenvertaisuus voidaan varmistaa, yhdenvertaisen kohtelun periaate ei saa estää jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai toteuttamasta erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on ehkäistä tai hyvittää sukupuoleen liittyviä haittoja , jos toimenpiteillä esimerkiksi edistetään naisten yrittäjyyttä .

6 artikla

Yhtiön perustaminen

Siltä osin kuin on kysymys muista kuin mahdollisuuksia tiettyyn toimintaan koskevista erityisistä edellytyksistä, joita sovelletaan kumpaankin sukupuoleen yhtäläisesti, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että edellytykset aviopuolisoiden välisen tai kansallisessa lainsäädännössä tunnustettujen avopuolisoiden välisen yhtiön perustamiseksi eivät ole ankarammat kuin muiden henkilöiden välisen yhtiön perustamisen edellytykset.

7 artikla

Avustavien ja avopuolisoiden sosiaaliturva

Jäsenvaltioiden on toteuttava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että avustavat puolisot ja avopuolisot saavat ▐ vähintään samantasoisen suojan samoin ehdoin kuin itsenäiset ammatinharjoittajat. Jos tämä etujen laajentaminen ei ole pakollista tietyn jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, se on myönnettävä avustavan puolison tai avopuolison pyynnöstä.

Näiden toimenpiteiden avulla taataan, että avustavat puolisot voivat itsenäisesti liittyä itsenäisten ammatinharjoittajien sosiaaliturvajärjestelmiin, jotka kattavat sairaus-, työkyvyttömyys- ja vanhuusvakuutuksen sillä edellytyksellä, että he maksavat kyseisiin järjestelmiin samansuuruisia vakuutusmaksuja kuin itsenäiset ammatinharjoittajat, vaikka voidaankin sallia mahdollisuus laskea heidän maksuosuutensa kiinteämääräisin perustein.

Avustavista puolisoista maksetut sosiaaliturvamaksut olisi voitava vähentää veroista toimintakuluina puolisolle todellisuudessa maksetun palkan tavoin edellyttäen, että kyseessä on asianmukaisesti tarjotusta palvelusta tavallisesti maksettava korvaus.

8 artikla

Äitiysloma

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että naispuoliset itsenäiset ammatinharjoittajat ja avustavat puolisot saavat oikeuden äitiyslomaan, joka on mukautettu heidän erityistarpeisiinsa. He voivat itse valita äitiysloman pituuden edellyttäen, että se ei ylitä neuvoston direktiivissä 92/85/ETY (12) säädettyä pituutta .

2. Sen varmistamiseksi, että 1 kohdassa tarkoitetut henkilöt voivat harjoittaa tässä artiklassa tunnustettuja oikeuksiaan, jäsenvaltioiden on toteuttava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että he saavat riittävän korvauksen äitiyslomansa aikana.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu korvaus katsotaan riittäväksi, mikäli se takaa asianomaiselle henkilölle vähintään samansuuruisen tulon kuin tämä saisi terveydellisistä syistä tapahtuneen työskentelyn keskeytymisen vuoksi, tai jos tätä ei sovelleta, muun kansallisessa lainsäädännössä vahvistetun vastaavan korvauksen, kuitenkin kansallisessa lainsäädännössä mahdollisesti määrätyn ylärajan puitteissa sikäli kuin tämän ylärajan soveltaminen ei johda syrjintään .

4. Jäsenvaltioiden on toteuttava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että naispuoliset itsenäiset ammatinharjoittajat ja avustavat puolisot ja avopuolisot voivat ▐ käyttää tilapäisiä sijaisia tarjoavia palveluita tai muita kansallisia sosiaalipalveluita 2 kohdassa tarkoitetun korvauksen lisäksi .

9 artikla

Avustavien puolisoiden työn tunnustaminen

Jäsenvaltioiden on tutkittava, millä edellytyksillä aviopuolisoiden työn tunnustamista voidaan tehostaa, ja tutkimuksen perusteella arvioitava sopivat keinot tällaisen tunnustamisen tehostamiseksi.

10 artikla

Oikeuksien puolustaminen

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanoon tarkoitetut tehokkaat oikeudelliset ja/tai hallinnolliset menettelyt, mukaan lukien jäsenvaltioiden aiheellisina pitämät sovittelumenettelyt, ovat – myös sen työsuhteen päätyttyä, jossa syrjinnän väitetään tapahtuneen – kaikkien niiden henkilöiden käytettävissä, jotka katsovat, että heille on aiheutunut haittaa tai vahinkoa sen vuoksi, että heihin ei ole sovellettu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhdistykset, järjestöt ja muut oikeushenkilöt, joilla kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen perusteiden mukaisesti on legitiimi intressi varmistaa, että tämän direktiivin säännöksiä noudatetaan, voivat aloittaa tämän direktiivin mukaisten velvoitteiden täytäntöönpanemiseksi säädetyn oikeudellisen ja/tai hallinnollisen menettelyn kantajan tai valittajan suostumuksella hänen puolestaan tai häntä tukeakseen.

3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, ei rajoita sellaisten kansallisten sääntöjen noudattamista, jotka koskevat määräaikoja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta koskevien kanteiden nostamiselle.

11 artikla

Korvaus tai hyvitys

Jäsenvaltioiden on otettava kansallisessa oikeusjärjestyksessään käyttöön tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan tosiasiallinen ja tehokas korvaus tai, jos jäsenvaltiot niin päättävät, hyvitys tässä direktiivissä tarkoitetun syrjinnän kohteeksi joutuneelle henkilölle aiheutuneista menetyksistä ja vahingoista tavalla, joka on varoittava ja oikeasuhteinen kärsittyyn vahinkoon nähden. Tällaisen korvauksen tai hyvityksen enimmäismäärää ei saa vahvistaa ennalta.

12 artikla

Tasa-arvoelimet

1. Jäsenvaltioiden on nimettävä elin ▐, jonka ▐ tehtävänä on edistää, analysoida, valvoa ja tukea kaikkien henkilöiden tasa-arvoisen, sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä vapaan kohtelun toteuttamista, sekä toteutettava sitä koskevat tarpeelliset järjestelyt. Tämä elin voi muodostaa osan virastoista, jotka kansallisella tasolla vastaavat ihmisoikeuksien puolustamisesta tai yksilön oikeuksien turvaamisesta taikka yhdenvertaisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetun elimen tehtäviin kuuluu

a) avustaa itsenäisesti syrjinnän uhriksi joutuneita henkilöitä näiden tekemiä syrjintävalituksia tutkittaessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta uhrien ja 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhdistysten, järjestöjen tai muiden oikeushenkilöiden oikeuksia;

b) teettää riippumattomia selvityksiä syrjintään liittyvistä kysymyksistä;

c) julkaista riippumattomia raportteja ja antaa suosituksia kaikista syrjintään liittyvistä kysymyksistä;

d) vaihtaa saatavissa olevia tietoja tarkoituksenmukaisella tasolla vastaavien eurooppalaisten elinten, kuten Euroopan tasa-arvoinstituutin, kanssa.

13 artikla

Tasa-arvonäkökohtien huomioon ottaminen eri politiikan aloilla

Jäsenvaltioiden on otettava aktiivisesti huomioon pyrkimys miesten ja naisten tasa-arvoon laatiessaan ja pannessaan täytäntöön lakeja, asetuksia, hallinnollisia määräyksiä, menettelytapoja ja toimintaa tässä direktiivissä tarkoitetuilla aloilla.

14 artikla

Tiedon levittäminen

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin mukaisesti annetuista säännöksistä sekä jo voimassa olevista asiaa koskevista säännöksistä tiedotetaan jäsenvaltioiden alueella kaikin aiheellisin tavoin , myös internetin kautta, niille, joita asia koskee.

15 artikla

Suojan taso

Tämän direktiivin täytäntöönpano ei ole missään tapauksessa peruste alentaa jäsenvaltioissa jo saavutettua syrjinnänvastaisen suojan tasoa tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.

16 artikla

Ilmoitukset

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tämän direktiivin soveltamista koskevat tiedot viimeistään … (13).

Komissio laatii tiivistelmäraportin Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään … (14). Raporttiin liitetään tarvittaessa ehdotuksia tämän direktiivin muuttamiseksi.

2. Komission raportissa on otettava huomioon sidosryhmien näkökannat.

17 artikla

Uudelleentarkastelu

Komissio tarkastelee käsiteltävänä olevan direktiivin soveltamista viimeistään … (15) ja ehdottaa tarvittaessa välttämättöminä pitämiään muutoksia.

18 artikla

Täytäntöönpano

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään … (16) . Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua määräaikaa voidaan pidentää enintään … (17) saakka, jos se on tarpeen erityisvaikeuksien huomioon ottamiseksi ▐.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa pääasialliset kansalliset säädökset kirjallisina komissiolle.

19 artikla

Vähimmäisvaatimukset

Jäsenvaltiot voivat antaa tai pitää voimassa säännöksiä, jotka ovat tasa-arvoisen kohtelun periaatteen turvaamiseksi edullisempia kuin tämän direktiivin säännökset.

20 artikla

Kumoaminen

Kumotaan direktiivi 86/613/ETY … (16) .

21 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

22 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty ║ Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja

(1) Lausunto annettu 24. maaliskuuta 2009 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(2) EUVL C …

(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 6. toukokuuta 2009.

(4) EYVL L 359, 19.12.1986, s. 56.

(5) KOM(2006)0092.

(6) Asiakirja SOC 385.

(7) EYVL C 85, 17.3.1997, s. 186 .

(8) KOM(2008)0412.

(9) EYVL L 6, 10.1.1979, s. 24.

(10) EUVL L 204, 26.7.2006, s. 23.

(11) EUVL L 373, 21.12.2004, s. 37.

(12) OJ L 348, 28.11.1992, p. 1.

(13) Neljä vuotta direktiivin antamisen jälkeen.

(14) Viisi vuotta direktiivin antamisen jälkeen.

(15) Kuusi vuotta direktiivin antamisen jälkeen.

(16) Kaksi vuotta direktiivin antamisen jälkeen.

(17) Kolme vuotta direktiivin antamisen jälkeen.