PERUSTELUT

Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan 1 kohdan mukaan neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltiolle luvan ottaa käyttöön mainitusta direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi.

Kroatia pyysi komissiossa 31. maaliskuuta 2021 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä jatkoa alv-direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 168 artiklaa koskevalle poikkeukselle rajoittaakseen edelleen oikeutta vähentää henkilöautojen ostoa ja leasing-vuokrausta koskeva tuotantopanoksiin sisältyvä arvonlisävero, mukaan lukien kaikkien niihin liittyvien tavaroiden ja palvelujen ostot. Kroatia toimitti yhdessä jatkamista koskevan pyynnön kanssa kertomuksen, johon sisältyy vähennysoikeuden rajoittamiseksi suunnitellun prosenttiosuuden uudelleentarkastelu.

Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Kroatian hakemuksen tiedoksi muille jäsenvaltioille 22. huhtikuuta 2021 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti 23. huhtikuuta 2021 päivätyllä kirjeellä Kroatialle saaneensa kaikki hakemuksen arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Alv-direktiivin 168 artiklassa säädetään, että verovelvollisella on oikeus vähentää alv, joka kannetaan verollisia liiketoimia varten tehdyistä hankinnoista. Alv-direktiivin 168 a artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos kiinteä omaisuus kuuluu verovelvollisen liikeomaisuuteen ja sitä käytetään sekä yrityksen varsinaisiin tarkoituksiin että muihin tarkoituksiin, tätä omaisuutta koskeviin kustannuksiin liittyvä arvonlisävero on vähennyskelpoista vain siltä osin kuin omaisuutta käytetään verovelvollisen yrityksen varsinaisiin tarkoituksiin. Alv-direktiivin 168 a artiklan 2 kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat soveltaa määrittelemällään tavalla tätä sääntöä myös kustannuksiin, jotka liittyvät muihin liikeomaisuuteen kuuluviin tavaroihin. Mainitun direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvan tavaran ottaminen yksityiskäyttöön on vastikkeellinen palvelu, jos tavara on oikeuttanut arvonlisäveron vähennykseen. Järjestelmä antaa mahdollisuuden periä takaisin verovelvollisen alun perin vähentämä arvonlisävero, kun on kyse yksityiskäyttöön otetuista tavaroista.

Henkilöautojen tapauksessa tätä järjestelmää on vaikea soveltaa erityisesti siksi, että yksityis- ja yrityskäyttöä on vaikea erottaa toisistaan. Jos ajoneuvon käytöstä pidetään kirjaa, kirjattujen tietojen ylläpidosta ja tarkastamisesta aiheutuu lisärasitteita sekä asianomaiselle yritykselle että viranomaisille.

Jäsenvaltiot voivat alv-direktiivin 395 artiklan nojalla soveltaa alv-direktiivin säännöksistä poikkeavia toimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten taikka veron kiertämisen estämiseksi, jos neuvosto antaa niille tähän luvan.

Kroatialle on annettu neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2018/1994/EU nojalla lupa rajoittaa 50 prosenttiin tiettyjen henkilöautojen ostosta ja leasing-vuokrauksesta maksettu arvonlisävero, mukaan lukien tällaisten autojen huoltoon, korjaukseen ja polttoaineeseen liittyvät kustannukset, jos kyseiset henkilöautot eivät ole kokonaan yrityskäytössä. Erityistoimenpiteellä myös vapautetaan verovelvolliset velvollisuudesta kohdella palvelujen suorituksena tällaisten henkilöautojen muuta kuin yrityskäyttöä. Toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvat henkilöautot ovat moottoriajoneuvoja, jotka on tarkoitettu henkilöiden kuljettamiseen ja joissa on kuljettajan istuimen lisäksi enintään kahdeksan istuinta. Jos henkilöautoja käytetään tiettyihin erityistoimintoihin, ne jätetään vähennysoikeutta koskevan rajoituksen ulkopuolelle, ja silloin niihin sovelletaan tavanomaisia sääntöjä. Tämä koskee ajoneuvoja, joita käytetään ajokoulutukseen, ajoneuvojen testaukseen, korjauspalveluihin, taloudelliseen toimintaan, johon liittyy henkilö- ja tavaraliikennettä, ruumiskuljetuksiin tai vuokraukseen, sekä jälleenmyyntiä varten ostettuja ajoneuvoja. Neuvoston täytäntöönpanopäätös (EU) 2018/1994 on voimassa 31. joulukuuta 2021 asti.

Kroatian pyyntö erityistoimenpiteen voimassaolon jatkamisesta perustuu samoihin syihin, jotka esitettiin jo aikaisemmassa pyynnössä. Pyyntöön on liitetty kertomus, joka sisältää uudelleentarkastelun vähennysoikeuteen sovellettavasta prosenttimääräisestä rajoituksesta, kuten neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2018/1994/EU 6 artiklan 3 kohdassa edellytetään. Kroatia katsoo, että erityistoimenpiteen soveltamisedellytykset pätevät edelleen ja että tällä hetkellä sovellettava tuotantopanoksiin sisältyvän arvonlisäveron 50 prosentin vähennysraja on edelleenkin sopivin.

Kroatia selitti, että sekä verovelvollisten että verohallinnon toimittamien tietojen perusteella yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvia henkilöautoja käytetään edelleen yksityistarkoituksiin keskimäärin 50 prosentin tasolla. Tältä osin Kroatia esitti kaksi vuoden 2021 alussa tehtyä kyselytutkimusta, jotka koskivat henkilöautojen yritys- ja yksityiskäyttöä ja joissa todettiin, että tuotantopanoksiin sisältyvän alv:n vähennysoikeuden prosenttiosuuden asettaminen 50 prosenttiin vaikuttaa edelleen realistiselta.

Koska erityistoimenpide vaikuttaa myönteisesti sekä veronmaksajien että veroviranomaisten hallinnollisten rasitteiden keventämiseen, ehdotetaan poikkeuksen jatkamista. Luvan olisi oltava voimassa jälleen rajoitetun ajan eli 31. joulukuuta 2024 asti, jotta voidaan tarkastella uudelleen poikkeustoimenpiteen tarpeellisuutta ja vaikuttavuutta sekä sen perustana olevaa jakautumisastetta yrityskäytön ja muun kuin yrityskäytön välillä. Mahdolliseen voimassaolon jatkamista koskevaan pyyntöön olisi liitettävä kertomus, joka sisältää uudelleenarvioinnin sovellettavasta prosenttiosuudesta ja joka olisi toimitettava komissiolle viimeistään 31. maaliskuuta 2024.

Koska Kroatia päätti alv-direktiivin 168 a artiklan 2 kohdan nojalla soveltaa alv-direktiivin 168 a artiklan 1 kohtaa liikeomaisuuteen kuuluviin taloudellisiin tavaroihin, jotka eivät ole kiinteää omaisuutta, neuvoston täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/1994 otsikkoa ja 1 artiklaa olisi täydennettävä viittauksella kyseisen direktiivin 168 a artiklaan.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Samanlaisia vähennysoikeutta koskevia poikkeuksia on myönnetty muille jäsenvaltioille (Virolle, Unkarille, Latvialle, Puolalle, Italialle ja Romanialle).

Alv-direktiivin 176 artiklassa säädetään, että neuvosto päättää, mitkä kustannukset eivät oikeuta arvonlisäveron vähentämiseen. Ennen kuin neuvosto on päättänyt asiasta, jäsenvaltiot saavat mainitun artiklan nojalla jatkaa 1. tammikuuta 1979 voimassa olleiden poikkeusten soveltamista. Sen vuoksi voimaan on jäänyt useita säännöksiä, joilla rajoitetaan henkilöautoihin liittyvää arvonlisäveron vähennysoikeutta.

Sen estämättä, mitä vähennysoikeusrajoituksen piiriin kuuluvien menojen luokkia koskevien sääntöjen vahvistamisesta tehdyissä aiemmissa aloitteissa esitetään, tällainen poikkeus on asianmukainen siihen asti, kun nämä säännöt on yhdenmukaistettu EU:n tasolla.

2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE