Tanskan kuningaskunnan aloite neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi lahjonnan torjumisesta yksityisellä sektorilla

(2002/C 184/04)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan, 31 artiklan e kohdan sekä 34 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

ottaa huomioon Tanskan kuningaskunnan aloitteen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Rajat ylittävä tavara- ja palvelukauppa on viime vuosina maailmanlaajuistumisen myötä lisääntynyt. Sitä taustaa vasten jossakin jäsenvaltiossa yksityisellä sektorilla mahdollisesti esiintyvä lahjonta ei ole vain kansallinen ongelma vaan myös rajat ylittävä ongelma, jota voidaan tehokkaimmin torjua EU:n yhteisin toimin.

(2) Neuvosto hyväksyi 26 päivänä toukokuuta 1997 yleissopimuksen sellaisen lahjonnan torjumisesta, jossa on osallisina Euroopan yhteisöjen virkamiehiä tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden virkamiehiä(1). Useissa jäsenvaltioissa tämä yleissopimus on kuitenkin vielä ratifioimatta.

(3) Neuvosto hyväksyi 22 päivänä joulukuuta 1998 myös yhteisen toiminnan 98/742/YOS lahjonnasta yksityisellä sektorilla(2). Yhteisen toiminnan hyväksymisen yhteydessä neuvosto antoi lausuman, jonka mukaan neuvosto on yhtä mieltä siitä, että yhteinen toiminta lahjonnasta yksityisellä sektorilla on ensimmäinen vaihe Euroopan unionin tasolla tällaisen lahjonnan torjumisessa ja että sitä koskevia lisätoimenpiteitä toteutetaan myöhemmin yhteisen toiminnan 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti suoritettavan arvioinnin perusteella. Selvitystä yhteisen toiminnan saattamisesta osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä ei ole vielä saatavilla.

(4) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklan mukaisesti unionin tavoitteena on antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella ja tämä tavoite saavutetaan ehkäisemällä ja torjumalla järjestäytynyttä tai muuta rikollisuutta, mukaan lukien erityisesti muun muassa lahjonta.

(5) Tampereella 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien 48 kohdassa todetaan lahjonnan olevan sellainen erityisen tärkeä ala, jolla on vahvistettava vähimmäistunnusmerkit rangaistaville teoille jäsenvaltioissa ja rangaistuksille niistä.

(6) OECD:n neuvottelukonferenssi hyväksyi 21 päivänä marraskuuta 1997 kansainvälisissä liikesuhteissa tapahtuvan ulkomaisiin virkamiehiin kohdistuvan lahjonnan torjuntaa koskevan yleissopimuksen. Myös Euroopan neuvosto on hyväksynyt lahjontaa koskevan rikosoikeuden alan yleissopimuksen, joka avattiin allekirjoitettavaksi 27 päivänä tammikuuta 1999. Yleissopimukseen liittyy sopimus lahjonnan vastaisen valtioiden ryhmän (GRECO) perustamisesta. Tämän lisäksi on aloitettu neuvottelut lahjonnan torjuntaa koskevasta Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksesta.

(7) Jäsenvaltiot pitävät erityisen tärkeänä niin julkisella kuin yksityisellä sektorilla esiintyvän lahjonnan torjumista, sillä ne katsovat, että niin julkisella kuin yksityisellä sektorilla esiintyvä lahjonta on uhka oikeusvaltiolle ja että se vääristää kilpailua ja on esteenä terveelle talouskehitykselle.

(8) Tämän puitepäätöksen tavoitteena on erityisesti varmistaa, että sekä lahjuksen antaminen että lahjuksen ottaminen yksityisellä sektorilla on rangaistavaa kaikissa jäsenvaltioissa, että myös oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen näistä rikoksista ja että lahjonnasta määrättävä rangaistus on tehokas, oikeasuhteinen ja seurauksiltaan vakuuttava,

ON TEHNYT TÄMÄN PUITEPÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Määritelmät

Tässä puitepäätöksessä tarkoitetaan:

- "lahjonnan torjumista koskevalla yleissopimuksella" 26 päivänä toukokuuta 1997 tehtyä yleissopimusta sellaisen lahjonnan torjumisesta, jossa osallisina on Euroopan yhteisöjen virkamiehiä tai Euroopan unionin jäsenvaltioiden virkamiehiä,

- "lahjontaa koskevalla Euroopan neuvoston yleissopimuksella" 27 päivänä tammikuuta 1999 tehtyä Euroopan neuvoston rikosoikeudellista yleissopimusta lahjonnasta,

- "oikeushenkilöllä" yksikköä, jolla on oikeushenkilön asema sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan, ei kuitenkaan valtioita tai muita julkisia elimiä niiden käyttäessä julkiseen valtaan liittyviä oikeuksia eikä julkisoikeudellisia kansainvälisiä järjestöjä.

2 artikla

Lahjuksen antaminen ja ottaminen yksityisellä sektorilla

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että seuraavat tahalliset menettelyt ovat rangaistavia tekoja, kun niitä harjoitetaan liiketoiminnassa:

a) menettely, jolla luvataan, tarjotaan tai annetaan millainen tahansa aiheeton etu suoraan tai kolmannen välityksellä missä tahansa ominaisuudessa yksityistä yritystä johtavalle tai sellaisessa työskentelevälle henkilölle itselleen tai kolmannelle, jotta tämä velvollisuutensa laiminlyöden suorittaisi tai jättäisi suorittamatta jonkin teon;

b) menettely, jolla henkilö, joka missä tahansa ominaisuudessa johtaa yksityistä yritystä tai työskentelee sellaisessa, vaatii tai ottaa vastaan suoraan tai kolmannen välityksellä millaisen tahansa aiheettoman edun tai hyväksyy tällaisen edun lupaamisen itselleen tai kolmannelle siitä, että hän velvollisuutensa laiminlyöden suorittaisi tai jättäisi suorittamatta jonkin teon.

3 artikla

Yllyttäminen, avunanto ja yritys

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yllyttäminen ja avunanto 2 artiklassa tarkoitettuun menettelyyn ja menettelyn yritys on rangaistava teko.

4 artikla

Yleissopimuksiin liittyvät velvollisuudet

1. Ne jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä ratifioineet lahjonnan torjumista koskevaa yleissopimusta, sitoutuvat ratifioimaan sen yhden vuoden kuluessa tämän puitepäätöksen voimaantulosta.

2. Ne jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä ratifioineet Euroopan neuvoston yleissopimusta lahjonnasta, sitoutuvat ratifioimaan sen yhden vuoden kuluessa tämän puitepäätöksen voimaantulosta.

5 artikla

Seuraamukset

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 ja 3 artiklassa tarkoitetusta menettelystä voidaan langettaa enimmäisrangaistuksena vähintään yhdestä kolmeen vuoden vankeusrangaistus.

2. Jäsenvaltioiden on lisäksi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että erityisten olosuhteiden niin vaatiessa, esimerkiksi kun kyseessä on toistuva lain rikkominen, on mahdollista

a) kieltää 2 ja 3 artiklassa tarkoitettuun menettelyyn liittyvän tuomion yhteydessä luonnolliselta henkilöltä väliaikaisesti liiketoiminnan harjoittaminen tai tietynmuotoisen liiketoiminnan harjoittaminen, mikäli tosiasioista selkeästi ilmenee vaara, että asemaa tai tointa voitaisiin käyttää väärin;

b) kieltää luonnolliselta henkilöltä väliaikaisesti osakeyhtiön tai erityistä virallista suostumusta edellyttävän yhtiön perustaminen tai johtaminen taikka sen hallituksen jäsenenä oleminen, mikäli tosiasioista selkeästi ilmenee vaara, että asemaa tai tointa voitaisiin käyttää väärin.

6 artikla

Oikeushenkilöiden vastuu

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen 2 ja 3 artiklassa tarkoitetusta rikoksesta, jonka on oikeushenkilön hyväksi tehnyt joko yksin tai oikeushenkilön toimielimen jäsenenä toimien henkilö, jolla on oikeushenkilössä johtava asema seuraavin perustein:

a) oikeus edustaa oikeushenkilöä; tai

b) valtuus tehdä päätöksiä oikeushenkilön puolesta; taikka

c) valtuus harjoittaa valvontaa oikeushenkilössä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tilanteiden lisäksi kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että oikeushenkilö voidaan saattaa vastuuseen, jos 1 kohdassa tarkoitetun henkilön harjoittaman ohjauksen tai valvonnan puutteellisuus on mahdollistanut sen, että oikeushenkilön alaisena toimiva henkilö on voinut tehdä kyseisen oikeushenkilön hyväksi 2 tai 3 artiklassa tarkoitetun rikoksen.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu oikeushenkilön vastuu ei estä rikosoikeudenkäyntiä sellaisia luonnollisia henkilöitä vastaan, jotka ovat tekijöinä, yllyttäjinä tai avunantajina 2 tai 3 artiklassa tarkoitetuissa rikoksissa.

7 artikla

Oikeushenkilöihin kohdistuvat seuraamukset

1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti vastuussa olevalle oikeushenkilölle voidaan langettaa tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia, joihin kuuluu rikosoikeudellisia tai muita sakkoja ja joihin voi kuulua muita seuraamuksia, kuten:

a) oikeuden menettäminen julkisiin etuisuuksiin tai tukiin;

b) väliaikainen tai pysyvä kielto harjoittaa liiketoimintaa;

c) tuomioistuimen valvontaan asettaminen; tai

d) tuomioistuimen purkamismääräys.

2. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti vastuussa olevaksi todettua oikeushenkilöä voidaan rangaista tehokkain, oikeasuhteisin ja varoittavin seuraamuksin tai toimenpitein.

8 artikla

Lainkäyttövalta

1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ulottaakseen lainkäyttövaltansa 2 ja 3 artiklassa tarkoitettuihin rikoksiin, jos:

a) rikos on kokonaan tai osittain tehty sen alueella; tai

b) rikoksen tekijä on jäsenvaltion kansalainen tai siellä vakinaisesti asuva; taikka

c) rikos on tehty sellaisen oikeushenkilön hyväksi, jonka kotipaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella.

2. Jäsenvaltio voi päättää, ettei se sovella lainkäyttövaltaa koskevia 1 b kohdan ja 1 c kohdan säännöksiä tai että se soveltaa niitä vain erityisissä tilanteissa tai olosuhteissa, jos rikos on tehty sen alueen ulkopuolella.

3. Jäsenvaltion, joka ei lainsäädäntönsä mukaan vielä luovuta omia kansalaisiaan, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ulottaakseen lainkäyttövaltansa oman maansa kansalaisiin, jotka ovat syyllistyneet 2 tai 3 artiklassa tarkoitettuun rikokseen kyseisen jäsenvaltion ulkopuolella.

4. Jos jäsenvaltio päättää soveltaa 2 kohtaa, sen on ilmoitettava Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristölle, jäljempänä "neuvoston pääsihteeristö", ja Euroopan yhteisöjen komissiolle, jäljempänä "komissio", päätöksestään sekä mainittava tarvittaessa ne erityiset tilanteet tai olosuhteet, joissa päätöstä sovelletaan.

9 artikla

Kumoaminen

Tällä puitepäätöksellä kumotaan yhteinen toiminta 98/742/YOS.

10 artikla

Täytäntöönpano

1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän puitepäätöksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet viimeistään [...](3).

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava samaan päivämäärään mennessä neuvoston pääsihteeristölle ja komissiolle kirjallisina säännökset, jotka ne ovat antaneet tämän puitepäätöksen mukaisten velvoitteidensa saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Neuvosto arvioi [...](4) mennessä näihin tietoihin perustuvan kertomuksen ja komission kirjallisen kertomuksen perusteella, ovatko jäsenvaltiot toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet tämän puitepäätöksen noudattamiseksi.

11 artikla

Voimaantulo

Tämä puitepäätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan virallisessa lehdessä.

Tehty ...

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

...

(1) EYVL C 195, 25.6.1997, s. 2.

(2) EYVL L 358, 31.12.1998, s. 2.

(3) Kaksi vuotta puitepäätöksen tekemisestä.

(4) Kolme kuukautta puitepäätöksen saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä asetetun määräajan päättymisestä.