EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 04.03.1998 
KOM(1998) 121 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE 
JA TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
Kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevan vihreän kirjan 
seuranta 

Sisältö 
YllTKKNVKTO 3 
JOHDANTO 5 
Tavoite 5 
Vihreän kirjan ehdotukset 6 
Kuulemiseen saadut vastaukset 7 
I OSA. YHTEENVETO VASTAUKSISTA KAUPALLISTA VIESTINTÄÄ 
KOSKEVAAN VIHREÄÄN KIRJAAN 8 
Euroopan parlamentti 8 
Talous-ja sosiaalikomitea 9 
Jäsenvaltiot 9 
Asianomaiset osapuolet 9 
II OSA. KOMISSION VASTAUS 11 
1. Tavoite 11 
2. Soveltamisala ] 1 
3. Toimet 12 
1 ) Avoimen arviointimenetelmän soveltaminen 12 
2) Kaupallisen viestinnän asiantuntijaryhmän perustaminen 15 
3) Kaupallisen viestinnän yhteyspisteen ja tiedotusverkoston perustaminen 17 
4) Kaupallisen viestinnän tietokannan luominen 18 
5) Valitusten käsittelyn nopeuttaminen 18 
6) Asiantuntijaverkoston perustaminen 19 
7) Kansainvälisen yhteistyön edistäminen 19 
8) Sähköisen kaupankäynnin kysymysten selventäminen 19 
9) Tiedottaminen parlamentille 20 
4. Asiantuntijaryhmän käsittelemät ensisijaiset alat 20 
1 ) Alaikäisten suojelu 20 
2) Vilpillistä kilpailua koskevat lait ja siihen liittyvät asiat 21 
3) Sponsorointi 21 
4) Väillcct jii harhaanjohtava mainonta 22 
5) Valitusjärjeslelmät 23 
6) Suhteellisuuden arviointimenetelmän soveltaminen kansallisesti 23 
Liite 1. Yhteenveto kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevassa 
vihreässä kirjassa esitetyistä ehdotuksista 
Liite 2. Yhteenveto kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevaan 
vihreään kirjaan annetuista vastauksista 
YHTEENVETO 
Vuoden 1996 toukokuussa annetussa kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevassa 
vihreässä kirjassa tunnustettiin, että ala on tärkeä työllisyyden ja kasvumahdollisuuksien 
kannalta ja että se on avainasemassa helpotettaessa eurooppalaisten yritysten ja voittoa 
tavoittelemattomien yhdistysten tavaroiden ja palvelujen markkinointia koko unionissa. 
Nämä palvelut vaikuttavat useisiin yleisen edun mukaisiin tavoitteisiin, kuten kuluttajan 
ja kansanterveyden suojaamiseen. Sen vuoksi ne kuuluvat monen erilaisen kansallisen 
lainsäädännön soveltamisalaan. Vihreässä kirjassa esitettiin, että näiden kansallisten 
säännösten moninaisuus yhdessä rajat ylittävän kaupallisen viestinnän kehityksen kanssa 
loi myös esteitä, jotka vaikeuttavat sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. 
Samanaikaisesti rajat ylittävän kaupallisen viestinnän kasvu erityisesti tietoyhteiskunnan 
palvelujen ja sähköisen kaupankäynnin alalla vaikuttaisi kielteisesti yleisen edun 
mukaisten tavoitteiden suojaan. 
Vastausten erittäin suuri määrä vahvisti alan merkityksen. Puolentoista vuoden aikana 
Euroopan parlamentin, talous- ja sosiaalikomitean ja kymmenen jäsenvaltion lisäksi 433 
osapuolta on esittänyt huomautuksensa. Komission ehdotuksia kannatettiin laajalti, ja 
niiden vahvistamiseksi ja täydentämiseksi tehtiin ehdotuksia. 
Komissio on näin ollen päättänyt, että toimia kaupallisen viestinnän palvelujen 
tarjoamista yli rajojen helpotetaan ottamalla käyttöön tehokas ja avoin kehys, joka takaa 
yleisen edun mukaisten tavoitteiden suojaamisen asianmukaisella tavalla. Nämä toimet 
ovat keino, jolla autetaan kyseisiä viranomaisia analysoimaan alan ongelmia. Tämä 
lähestymistapa noudattaa täysin ja täydentää yhteismarkkinoiden toimintasuunnitelman 
ensimmäistä strategista tavoitetta, joka on sääntöjen tehostaminen. 
Komissio ehdottaa: 
1 ) avoimen arviointimenetelmän soveltamista. Tutkittaessa, onko rajat ylittävän 
kaupallisen viestinnän estäminen yhteensopivaa yhteismarkkinoiden periaatteiden kanssa 
esiin tulee usein kysymys viestinnän suhteellisuudesta yleisen edun mukaisten 
tavoitteiden kannalta. Komissio soveltaa tarvittaessa vihreässä kirjassa esitettyä 
suhteellisuuden arviointimenetelmää. Tämä nopeuttaa ja tehostaa rikkomisten käsittelyä 
ja parantaa komission kaupallisen viestinnän alalla ehdottamien 
yhteensovittamisaloitteiden laatua. 
2) kaupallisen viestinnän asiantuntijaryhmän perustamista. Komissio perustaa 
kaupallisen viestinnän asiantuntijaryhmän taatakseen komission ja jäsenvaltioiden 
välisen avoimen ja tehokkaan hallinnollisen yhteistyön ja vuoropuhelun asianomaisten 
kolmansien osapuolten kanssa. Parlamentin ja jäsenvaltioiden esittämien toiveiden 
mukaisesti komissio varmistaa, ettei päällekkäisyyttä komission komiteoiden toiminnan 
kanssa esiinny. Se takaa myös, että asiantuntijaryhmä toimii toimivaltaansa kuuluvilla 
aloilla nopeasti. Ryhmä ei toimi aloilla, joita komission komiteat jo käsittelevät. 
3) kaupallisen viestinnän yhteyspisteen ja tiedotusverkoston perustamista. Komissio 
perustaa keskitetyn yhteyspisteen kaikille asianomaisille kolmansille osapuolille 
sisämarkkinoiden ja rahoituspalvelujen pääosastoon (PO XV), joka toimii tiiviissä 
yhteistyössä niiden muiden pääosastojen kanssa, joita tämän alan politiikka koskee. Se 
luo myös verkkosivut tiedonkulun ja avoimuuden parantamiseksi. 
4) kaupallisen viestinnän tietokannan luomista. Komissio luo kansallisista ja yhteisön 
säännöstöistä ja itsesääntely säännöstöistä tietokannan. 
5) valitusten käsittelyn nopeuttamista. Komissio pyrkii edelleen nopeuttamaan valitusten 
käsittelyä. Se pyrkii lyhentämään määräaikoja käyttämällä suhteellisuuden 
arviointimenetelmää aina kun se on aiheellista. 
6) tieteellisten asiantuntijoiden verkoston perustamista. Komissio perustaa kaupallisen 
viestinnän eri puolista kiinnostuneista asiantuntijoista "tieteellisten asiantuntijoiden 
edustavan ryhmän", joka avustaa komissiota ja jäsenvaltioiden edustajista koostuvaa 
asiantuntijaryhmää. Komissio pyytää tieteellisten asiantuntijoiden verkostolta lausuntoja 
tietyissä asioissa. 
7) kansainvälisen yhteistyön edistämistä. Komissio noudattaa tämän lähestymistavan 
periaatteita kansainvälisissä neuvotteluissa. 
8) sähköisen kaupankäyntiin liittyvien kysymysten selkeyttämistä. Komissio ottaa 
huomioon kaupallisen viestinnän palvelujen esteet tutkiessaan nyt erityisiä 
oikeuskysymyksiä, jotka liittyvät rajat ylittävien palvelujen kehitykseen 
tietoyhteiskunnassa. I Täi Mä aloilla, joilla oikeusvarmuudessa on puutteita, se tekee 
selkeytysehdotuksia sähköistä kaupankäyntiä ja siihen liittyviä tietoyhteiskunnan 
palveluja koskevien ehdotusten yhteydessä. 
9) parlamentille tiedottamista. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille tämän 
lähestymistavan soveltamisesta muun muassa arvioimalla tehdyn työn ja päivittämällä 
suunnitelman. 
Komissio soveltaa tätä lähestymistapaa neljään avainalaan, joilla kaupallista viestintää 
koskevat kansalliset säännökset poikkeavat huomattavasti toisistaan ja näin ollen voivat 
aiheuttaa sisämarkkinoiden esteitä ja vähentää yhteisön rajojen välisen suojelun 
tehokkuutta. Nämä neljä avainalaa ovat (i) alaikäisten suojelu, (ii) vilpillinen kilpailu, 
(iii) sponsorointi ja (iv) harhaanjohtavat väitteet. 
JOHDANTO 
Tavoite 
Euroopan kaupallisen viestinnän ala on avainasemassa Euroopan yhteisössä. Ala 
työllistää yli miljoona eurooppalaista ja kasvaa jatkuvasti uusien viestintätekniikoiden ja 
kysynnän kehittyessä. Kasvusta on selviä todisteita. Tclemarkkinointiala työllistää 
Euroopassa nykyään 193 500 ihmistä, ja vuonna 2001 määrän arvioidaan olevan 669 500. 
Internetiin liittyvän kaupallisen viestinnän kasvun odotetaan samoin jatkuvan. 
Yksinomaan Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 
uusien kaupallisen viestinnän palvelujen ennustetaan vuonna 2002 vastaavan jopa 1,3 
miljardia ecua. Tämä näkyy uusien erikoistuneiden online-yritysten ja Internetin 
yleisöosuuksien mittaamisen erikoisosaajien kehityksenä. Sen työllistävää vaikutusta 
korostaa se, että niiden ihmisten lisäksi, jotka ala työllistää suoraan, monilla kaupallisen 
viestinnän käyttäjillä on markkinointi- ja markkinointitutkimushenkilöstöä. On myös 
korostettava, että alan luovuus riippuu uusista kyvyistä, ja ala on niin muodoin tärkeä 
Euroopan nuorison työllisyyden kannalta. 
Ala myös avainasemassa Euroopan liike-elämän kilpailukyvyn parantamisessa. Ilman 
tuottavia markkinointikampanjoita liike-elämä ei voi kehittää markkinoita eikä tehdä 
kannattavia investointeja uusiin tuotteisiin tai palveluihin. Lisäksi kaupallisen viestinnän 
palvelut ovat ehdottoman tärkeitä sisämarkkinoiden toteutumiselle, koska jos yritykset 
eivät pysty tekemään itseään, tuotteitaan ja palvelujaan tunnetuiksi rajojen toisella 
puolella, ne eivät voi käydä rajat ylittävää kauppaa. Nämä palvelut auttavat myös 
kaikkien viestimien rahoitusta. Kansainvälisesti tunnustetaan, että tietoyhteiskunnan 
palvelujen ja sähköisen kaupankäynnin kehitystä rahoitetaan suurelta osin näistä 
palveluista saatavilla tuloilla. 
Komissio katsoo, että tällä alalla tarvitaan sisämarkkinalähestymistapa, koska alalla ei ole 
yhteensovitettua toimintakehystä, vaikka (i) sitä säännellään monien yleisen edun 
mukaisten tavoitteiden huomioon ottamiseksi ja (ii) se tarjoaa uusien viestintäkanavien 
kehityksen ansiosta yhä enemmän rajat ylittäviä palveluja. 
Komission lähestymistavassa kaupallisen viestinnän alalla on otettava huomioon niiden 
erilaisten yleisen edun mukaisten tavoitteiden - esimerkiksi terveys, turvallisuus, 
ympäristönsuojelu ja kuluttajansuoja - tärkeys ja herkkyys, joihin jäsenvaltioiden 
toimenpiteillä voidaan pyrkiä ja jotka voivat aiheuttaa vaikeuksia rajat ylittävälle 
kaupalliselle viestinnälle. Perustamissopimuksen 100 artiklassa esitetään selvästi, että 
sisämarkkinatoimenpiteet, jotka koskevat tällaisia yleisen edun mukaisia tavoitteita, on 
perustettava suojelun korkeaan tasoon. Näille yleisen edun mukaisille tavoitteille 
yhteisön lainsäädännössä annettu tärkeys näkyy myös perustamissopimuksen 129, 129 a 
ja 130 r artiklassa. 
Tästä seuraa, että sisämarkkinoiden tavoitteet ja muut tavoitteet, joihin jäsenvaltiot 
perustellusti pyrkivät, on tasapainotettava. Määriteltäessä komission tällä alalla 
toteuttamia toimia on otettava huomioon eri jäsenvaltioiden erilaiset yhteiskunnalliset ja 
kulttuuriset tilanteet. 
Tässä tiedonannossa tiivistetään kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevaan 
vihreään kirjaan (KOM(96) 192 lopullinen) annetut vastaukset ja esitetään komission 
lähestymistapa, jolla pyritään luomaan kaupallisen viestinnän palveluille eurooppalainen 
politiikka. Kaupallisella viestinnällä tarkoitetaan 
kaikkia viestintämuotoja, joilla pyritään edistämään joko loppukäyttäjien tai jakelijoiden 
tuotteista, palveluista laikka jostakin yhtiöstä tai organisaatiosta saamaa mielikuvaa. 
Vihreässä kirjassa tehdyt ehdotukset 
Komissio antoi kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevan vihreän kirjan 8. 
toukokuuta 1996. Sitä edelsi laaja tutkimus, johon vastasi yli 1 000 asianomaista 
osapuolta. 
Vihreässä kirjassa korostetaan, että kaupallisen viestinnän ala on huomattavan tärkeä 
Euroopan talouden toiminnalle, rajat ylittävä kaupallinen viestintä lisääntyy 
sisämarkkinoilla, kansallisten sääntelyjen erot aiheuttavat tällaisten palvelujen käyttäjille, 
tarjoajille, välittäjille ja vastaanottajille oikeudellisia ongelmia, ja nämä ongelmat 
luultavasti pahenevat sitä mukaa kun viestintämahdollisuudet paranevat 
tietoyhteiskunnan kehittyessä. Näistä ongelmista kertoo valitusten lisääntyminen tällä 
alalla. Asianomaisten osapuolten tekemien valitusten ja yhteisön toimia koskevien 
pyyntöjen määrä lisääntyy kun kaupallisen viestinnän palveluja voidaan teknisesti 
helposti tarjota rajan yli sähköisen kaupankäynnin kehityksen ansiosta. 
Edellä esitetyistä syistä ja koska näitä palveluja käytetään kaikkien sisämarkkinoilla 
liikkuvien tavaroiden ja palvelujen rajat ylittävän kaupan edistämiseksi, vihreässä 
kirjassa ehdotetaan (katso liite 1) nykyisten rajoitusten tutkimista. Näin halutaan 
varmistaa laadullinen yhteisön kehys, joka mahdollistaa näiden palvelujen tarjoamisen 
rajojen yli, yleisen edun mukaisten tavoitteiden tehokas suoja ja valitusmahdollisuus 
väärinkäytösten yhteydessä. 
Vihreässä kirjassa tehtiin rajat ylittävän kaupallisen viestinnän palvelujen odotetun 
kasvun perusteella kaksi avainehdotusta sen varmistamiseksi, että tarkastelun tuloksena 
saadaan aikaan laadukas, asianmukainen ja yhtenäinen eurooppalainen kehys: 
• komission arviointimenetelmän soveltaminen; sillä pyritään helpottamaan ja 
tekemään avoimeksi rajat ylittävän kaupallisen viestinnän esteiden yhteensopivuuden 
arviointia perustamissopimuksen kanssa 
• kaksi toisiinsa liittyvää välinettä komission, jäsenvaltioiden ia asianomaisten 
osapuolten välisen koordinoinnin ia tietojenvaihdon parantamiseksi: 
1. Jäsenvaltioiden edustajien asiantuntijaryhmä, joka pyrkii ehdotetun 
arviointimenetelmän pohjalta auttamaan rakentavien ratkaisujen löytämistä rajat 
ylittävän kaupallisen viestinnän ongelmiin, takaamaan kansallisten aloitteiden 
yhdenmukaisuuden ja parantamaan yleisen edun mukaisten tavoitteiden 
suojaamista tällä alalla 
2. Keskitetty vhtevspiste, joka koordinoi komission, jäsenvaltioiden ja kaikkien 
asianomaisten osapuolten välistä tiedotus- ia viestintäverkostoa. Tämä vastaa 
tarpeeseen parantaa tiedonkulkua ja antaa arviointimenetelmän soveltamiseksi 
tarvittavaa tietoa. 
Nämä ehdotukset vastaavat kesäkuussa 1997 (CSE(97)1 lopullinen) tehdyssä komission 
yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmassa esitettyä tehokkaan sääntelyn tavoitetta. 
Tarkemmin sanottuna ne ovat täytäntöönpanon ja ongelmanratkaisun kehys kaupallista 
viestintää koskevan yhteisön lainsäädännön parantamiseksi. 
Kuulemiseen saadut vastaukset 
Euroopan parlamentti 
Euroopan parlamentti antoi päätöslauselman komission vihreästä kirjasta «Kaupallinen 
viestintä sisämarkkinoilla» (KOM(96)0192 - C4-0365/96). EP 260.946) 15. heinäkuuta 
1997 pidetyssä täysistunnossa. 
Talous-ja sosiaalikomitea 
Talous- ja sosiaalikomitea antoi 27. marraskuuta 1996 lausunnon aiheesta "Kaupallinen 
viestintä sisämarkkinoilla - Komission vihreä kirja" (EYVL C 66, 3.3.1997, s. 11). 
Jäsenvaltiot 
Tähän mennessä komissio on saanut vastaukset seuraavilta kymmeneltä jäsenvaltiolta: 
Alankomaat, Belgia, Itävalta, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja 
Yhdistynyt kuningaskunta. 
Asianomaiset osapuolet 
Komissio sai 433 vastausta tästä yhteisön politiikan alasta kiinnostuneilta osapuolilta, 
jotka voidaan jakaa viiteen ryhmään seuraavasti: 127 kaupallisen viestinnän palvelujen 
tarjoajaa (esim. mainostoimistot, joista 30 eurooppalaisia tai kansallisia alan yhdistyksiä); 
44 viestinnän kohderyhmiä edustavaa yhdistystä (esim. kuluttajayhdistykset tai julkisen 
terveydenhuollon elimet), 197 käyttäjää (esim. mainostajat, joista 70 yhdistystä), 52 
välittäjää (esim. tiedotusvälineet, joista 18 yhdistystä) ja 13 itsehallinnollista elintä. 
I OSA. YHTEENVETO VASTAUKSISTA KAUPALLISTA VIESTINTÄÄ KOSKEVAAN VIHREÄÄN 
KIRJAAN 
Vastauksissa on yleensä kommentoitu koko tekstiä ja kaikkia ehdotuksia, koska vihreän 
kirjan kunkin osan lopussa olevat kysymykset olivat tarkoituksellisesti laajoja. Liitteen 2 
yksityiskohtaisessa yhteenvedossa esitetään kohdat, joita kommentoitiin eniten. 
Toimielinten ja asianomaisten osapuolten tärkeimmät kannanotot ovat seuraavat: 
Euroopan parlamentti 
Euroopan parlamentti kannatti 15. heinäkuuta 1997 antamassaan päätöslauselmassa 
voimakkaasti vihreässä kirjassa tehtyjä ehdotuksia. Parlamentti toivoi, että kaupallisen 
viestinnän määritelmää laajennettaisiin kaupalliseen viestintään, jota esiintyy 
pakkauksissa, kuten pakkauksissa oleviin alennuslipukkeisiin, ostohyvityksiin ja 
ilmaislahjoihin. 
Kahden tärkeimmän ehdotuksen osalta parlamentti katsoi seuraavaa: 
Parlamentti kannatti täysin ehdotettua arviointimenetelmää. Se jopa pyysi vahvistamaan 
arviointimenetelmää siten, että siitä tehtäisiin pakollinen osa komission työtä, komission 
päätöksille asetettaisiin tarkat määräajat, ja arviointimenetelmää edellytettäisiin 
sovellettavaksi kaikkiin kansallisiin rajoituksiin, siis sekä lakeihin että 
itsesääntelysäännöstöihin. 
Parlamentin äänestyksessä myös asiantuntijaryhmää, yhteyspistettä ja tiedotusverkostoa 
puolsi suuri enemmistö. 
Asiantuntijaryhmän parlamentti toivoi olevan mahdollisimman avoin. Avoimuuden ja 
tehokkuuden takaamiseksi se esitti, että ryhmä kokoontuisi säännöllisesti ja antaisi 
lausuntoja tietyistä sille esitetyistä asioista lyhyissä ja tiukoissa määräajoissa. Parlamentti 
toivoi, että asiantuntijaryhmä laatisi säännöllisesti kertomuksen, jotta parlamentti voisi 
valvoa sen edistymistä. Lisäksi parlamentin mukaan yhteyspisteessä olisi oltava 
keskitetty tietopankki Euroopan yhteisön säännöksistä ja itsesääntelysäännöstöistä. 
Parlamentti määritti myös ne säännöstöjen alat, jotka sen mukaan olisi uutta 
lähestymistapaa sovellettaessa ensimmäiseksi tutkittava. Näitä ovat lapsille suunnattua 
kaupallista viestintää ja vilpillisiä markkinointimenetelmiä koskeva säännöstö, erilaiset 
tuotemerkkien eriyttämistä koskevat kansalliset rajoitukset, pakkauksissa oleva 
kaupallinen viestintä sekä tapahtumien ja televisiointien sponsorointi. 
Lopuksi parlamentti teki täydentäviä ehdotuksia. Se ehdotti luotavaksi järjestelmää, joka 
mahdollistaa valittamisen rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittamisesta tehdystä 
komission päätöksestä. Sen mukaan olisi pyrittävä kaikin keinoin siihen, että 
itsesäänteleviä järjestelmiä vahvistetaan ja niitä käytetään alkuperämaassa suoritettavan 
valvonnan periaatteen mukaisesti. 
Talous- ja sosiaalikomitea 
Talous- ja sosiaalikomitea kannatti lausunnossaan kaikkia vihreässä kirjassa esitettyjä 
ehdotuksia. Päinvastoin kuin parlamentti, se ei ehdottanut missä järjestyksessä ehdoteltua 
lähestymistapaa olisi sovellettava säännöstöihin. 
Talous- ja sosiaalikomitea kannatti erityisesti ehdotettua arviointimenetelmää ja 
varsinkin taloudellista ketjureaktiota, jonka se katsoi kuvastavan tarkasti kaupallisen 
viestinnän toimimista todellisuudessa. Se kannatti asiantuntijaryhmän perustamista ja 
ehdotti, että jäsenvaltiot seuraisivat komission esimerkkiä perustamalla kansallisia 
keskitettyjä yhteyspisteitä kaupallisen viestinnän alalla. 
Jäsenvaltiot 
Kymmenestä vastanneesta jäsenvaltiosta suurin osa puolsi ehdotuksia. Ainoastaan yksi 
kymmenestä katsoi, että arviointimenetelmää ei voida periaatteessa hyväksyä. Muut 
kannattivat sitä, ja muutamat ehdottivat, että kuluttajille aiheutuvat vaikutukset olisi 
sisällytettävä paremmin taloudelliseen ketjureaktioon. 
Kaikki jäsenvaltiot, jotka vastasivat ehdotukseen asiantuntijaryhmän perustamisesta, 
olivat sen kannalla. Kaksi jäsenvaltiota totesi, että siihen olisi otettava mukaan 
kuluttajayhdistykset ja itsehallinnolliset elimet; kaksi muuta edellytti, että se ei saa olla 
päällekkäinen muiden komiteoiden kanssa tai pidentää millään tavoin komission jo 
nykyisellään pitkää rikkomisesta johtuvaa menettelyä. 
Kymmenestä jäsenvaltiosta seitsemän kommentoi yhteyspistettä ja tiedotusverkostoa. Ne 
kaikki olivat samaa mieltä, mutta kaksi totesi, että kuluttajayhdistyksillä olisi oltava 
niihin pääsyjä riittävät varat tehokkuuden takaamiseksi. 
Jäsenvaltiot käsittelivät yksityiskohtaisesti vihreässä kirjassa esitettyjä ensisijaisia aloja 
ja ilmoittivat mihin aloihin uutta lähestymistapaa olisi ensimmäiseksi sovellettava. Ne 
tekivät muutamia ehdotuksia, jotka koskevat muun muassa tarvetta kehittää rajat 
ylittävien riitojen ratkaisujärjestelmiä ja nopeuttaa nykyistä, liian hitaana pidettyä 
rikkomisesta johtuvaa menettelyä. 
Asianomaiset osapuolet 
Useat asianomaiset osapuolet (sekä kuluttajayhdistykset että teollisuus) olivat 
parlamentin kanssa yhtä mieltä siitä, että kaupallisen viestinnän määritelmään olisi 
sisällyttävä myös pakkauksissa oleva kaupallinen viestintä. Suurin osa asianomaisista 
osapuolista kannatti arviointimenetelmää, ja sen vahvistamiseksi tehtiin joitakin 
ehdotuksia. Näiden osapuolten mukaan menetelmän soveltaminen olisi tehtävä 
pakolliseksi. Eräät katsoivat myös, että uudet lainsäädännölliset ehdotukset olisi 
arvioitava käyttäen ehdotettua menetelmää sen varmistamiseksi, etteivät ne luo 
sisämarkkinoille uusia esteitä. Sitä pitäisi soveltaa myös itsesääntelysäännöstöihin. 
Suurin osa vastaajista katsoi, että komission olisi sitouduttava aloittamaan tällä alalla 
rikkomisesta johtuva menettely nopeammin, koska arviointimenetelmän ansiosta 
komissio voi olla tulevaisuudessa tehokkaampi. Jotkut kuluttajayhdistykset epäilivät 
menetelmän toimivuutta ilman parannuksia. Ne katsoivat erityisesti, että taloudellisessa 
ketjureaktiossa olisi korostettava enemmän kuluttajille aiheutuvia vaikutuksia. Kaikista 
vastaajaryhmistä muutama vastaaja piti taloudellista ketjureaktiota aivan liian 
monimutkaisena arvioitavaksi ja katsoi, että siitä pitäisi luopua. 
Selkeästi suurin osa kaikista viiteen eturyhmään kuuluvista vastaajista kannatti 
asiantuntijaryhmän perustamista. Useimpien mielestä ryhmä ei kuitenkaan saisi pidentää 
rikkomisesta johtuvan menettelyn määräaikoja eikä tarvittavien 
yhdenmukaistamisaloitteiden käynnistämistä. Asiantuntijaryhmän kokoonpanon ja 
toiminnan osalta tehtiin useita ehdotuksia, jotka käsittelivät muun muassa teollisuuden tai 
asianomaisia osapuolia edustavista kansallisista yhdistyksistä koostuvien 
kuluttajaryhmien lausuntojen käyttämistä ja julkisten kuulemisten järjestämistä. 
Kuluttajayhdistykset vastustivat itsehallinnollisten elinten jatkuvaa osallistumista ja 
katsoivat, että niiden osallistumisen olisi oltava tasapainossa kuluttajayhdistyksen 
osallistumisen kanssa. Monet vastaajat kaikista viidestä vastaajaryhmästä katsoivat, että 
asiantuntijaryhmän olisi tehtävä johtopäätöksensä määräajassa ja että näiden 
johtopäätösten olisi oltava julkisia. Yhteyspistettä ja tiedotusverkostoa kannatettiin 
laajalti. 
Koska vastaajia oli niin paljon ja kiinnostuksen kohteet erilaisia, ei ole mahdollista 
esittää niiden kaikkien mainitsemia ensisijaisia aloja. On kuitenkin tärkeää huomata, että 
saaduissa vastauksissa viitattiin kaikkiin vihreässä kirjassa esitettyihin ongelmiin. 
Lopuksi eräät kuluttajayhdistykset ja julkisen terveydenhuollon elimet esittivät, että 
niiden jäsenten olisi saatava helpommin käyttöönsä kansalliset ja yhteisön säännökset. 
Ne myös vaativat komissiota lisäämään pyrkimyksiään tehostaa täytäntöönpanoa 
erityisesti rajat ylittävissä tapauksissa. Niiden mukaan komission olisi tutkittava ja 
kehitettävä uusia rajat ylittävien riitojen ratkaisujärjestelmiä, koska odotettavissa on rajat 
ylittävän kaupallisen viestinnän lisääntyminen. Teollisuus kritisoi nykyistä rikkomisesta 
johtuvaa menettelyä ja vaati parannuksia erityisesti avoimuuden ja määräaikojen 
noudattamisen osalta. Jotkut vastaajat vaativat komissiota sitoutumaan käsittelyyn 
liittyviin määräaikoihin ja päätöksiin, joista kaikki asianomaiset osapuolet voivat valittaa. 
10 
Il OSA. KOMISSION VASTAUS 
/. Tavoite 
Lähestymistavalla pyritään kaupallisen viestinnän palvelujen tarjoamisen helpottamiseen 
sisämarkkinoilla ottamalla käyttöön tehokas ja avoin kehys. Tämä edistää Euroopan 
kaupallisen viestinnän alan kasvua ja mahdollistaa Euroopan teollisuuden toteuttaman 
tehokkaan rajat ylittävän markkinoinnin strategioiden kehittämisen. 
Tämä lähestymistapa takaa samalla yleisen edun mukaisten tavoitteiden tehokkaan 
suojan. Komission mukaan kuluttajansuoja ja muiden yleisen edun mukaisten 
tavoitteiden suojaaminen ovat Euroopan yhteisön kehittymisen olennainen edellytys, ja 
kaupallisen viestinnän alalla ehdotetulla lähestymistavalla pyritään näihin tavoitteisiin. 
Komission mukaan tällaisten yleisen edun mukaisten tavoitteiden tehokas suojaaminen 
koko yhteisössä varmistaa myös sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan. Näin ollen on 
löydettävä rajat ylittävän kaupallisen viestinnän kasvun edistämistavoitteiden ja 
kuluttajansuojan takaamistavoitteiden välinen tasapaino. 
2. Soveltamisala 
Komission lähestymistapaa sovelletaan kaikkiin viestintämuotoihin, joilla pyritään 
edistämään joko loppukäyttäjien tai jakelijoiden tuotteista, palveluista taikka jostakin 
yhtiöstä tai organisaatiosta saamaa mielikuvaa. Siihen sisältyvät kaikki mainonnan, 
suoramarkkinoinnin, sponsoroinnin, myynninedistämisen, suhdetoiminnan ja pakkausten, 
ei kuitenkaan päällysmerkintöjen, suunnittelussa käytettyjen palvelujen muodot. 
Komissio on erityisesti kuluttajayhdistysten ja mainostajien kommenttien perusteella 
ulottanut vihreässä kirjassa esitetyn määritelmän sellaiseen pakkauksissa olevaan 
viestintään, jota ei kata päällysmerkintöjä koskeva sääntely. 
Nämä palvelut kuuluvat yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan 
perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklan soveltamisalaan. Nämä palvelut ovat maksullisia 
ja niitä voidaan tarjota ja tarjotaan rajan yli. Siihen, että loppukuluttaja ei maksa näitä 
(joko yksityiselle tai toisille liikeyrityksille tarjottuja) palveluja, ei voida vedota niiden 
palveluluonteen kiistämiseksi. 
Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan kaupallisen viestinnän palveluihin 
voidaan joillakin edellytyksillä soveltaa EY.n perustamissopimuksen 30 artiklaa, joka 
koskee tavaroiden vapaata liikkuvuutta. Vihreässä kirjassa viitattiin useisiin tapauksiin, 
joissa tuomioistuin selkeästi tunnustaa, että kaupallisen viestinnän palveluiden ja 
tavaroiden myynnin välillä on välillinen taloudellinen yhteys 
11 
3. Toimet 
U Avoimen arviointimenetelmän soveltaminen 
Komission yksiköt soveltavat tulevaisuudessa tällä alalla tehtävissä päätöksissä 
tarvittaessa seuraavaa arviointimenetelmää, joka perustuu vihreässä kirjassa kuvattuun 
arviointimenetelmään (katso liite 1). Kaksi uutta perustetta on lisätty jäsenvaltioiden 
kulttuuristen ja yhteiskunnallisten erojen sekä yleisen edun mukaisten tavoitteiden 
johdonmukaisuuden takaamistarpeen tunnustamiseksi. Menetelmä on kaksivaiheinen. 
Ensimmäinen vaihe: analyyttinen yleiskuva. Ensimmäisen vaiheen tavoitteena ei ole 
suhteellisuuden arviointi sinänsä, vaan kokonaiskuvan saaminen toimenpiteen vaikutuksista. 
Tavoitteena ei ole rajoitusten havaitseminen, vaan tosiasiapohjaisen yleiskuvan luominen 
toimenpiteen kaikista mahdollisista vaikutuksista erityisesti toimintaan, jota toimenpiteellä 
pyritään sääntelemään, sekä yleisen edun mukaisiin tavoitteisiin, joita ovat esimerkiksi 
kuluttajansuoja ja kansanterveyden suojeleminen. Ensimmäisessä vaiheessa määritellään (i) 
palvelujen vapaata liikkuvuutta rajoittava kansallinen toimenpide tai (ii) komission ehdottama 
yhdenmukaistamistoimenpide. 
Määrittelemistä varten ehdotetaan seuraavia seitsemää arviointiperustetta: (i) Mikä on tämän 
toimenpiteen aiheuttama mahdollinen taloudellinen ketjureaktio ja vaikutus kuluttajiin? (ii) 
Mitkä ovat toimenpiteen perusteena olevat yleisen edun mukaiset tavoitteet? (iii) Liittyykö 
toimenpide kyseiseen yleisen edun mukaiseen tavoitteeseen? (iv) Vaikuttaako toimenpide 
muihin yleisen edun mukaisiin tavoitteisiin? (v) Kuinka tehokas toimenpide on kyseisen yleisen 
edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi? (vi) Heijastaako toimenpide kulttuurisia tai 
yhteiskunnallisia erityispiirteitä? Ja arviointiperuste (vii): Onko toimenpide johdonmukainen 
kaikkien asianomaisten yleisen edun mukaisten tavoitteiden kanssa ja erityisesti kuluttajansuojaa 
ja kansanterveyden suojelemista koskevien tavoitteiden kanssa? 
Töinen vaihe: oikeudellinen arvio. Tämän yleiskuvan ja sen tarjoamien tosiasiatietojen 
perusteella toinen vaihe sisältää yleisen oikeudellisen arvion siitä, voidaanko kansallista 
toimenpidettä pitää suhteellisena tai siitä, voidaanko yhteisön toimenpidettä pitää suhteellisena 
ja johdonmukaisena yhteisön muiden toimenpiteiden kanssa. Kun toimenpiteen keskeiset piirteet 
tunnetaan, edellä mainitut seitsemän arviointiperustetta auttavat viranomaisia arvioimaan 
paremmin sen suhteellisuutta ja johdonmukaisuutta. 
Menetelmässä otetaan erityisesti huomioon kaupallisen viestinnän vaikutus 
kuluttajansuojaa ja kansanterveyden suojelua koskeviin yleisen edun mukaisten 
tavoitteisiin. Menetelmä ei ole suhteellisuuden arvioinnin automaattinen testi; sen 
tekeminen kuuluu asianomaisille viranomaisille. Se ei myöskään ole matemaattinen eikä 
kustannus-hyötyanalyysi, jolla pyritään kuvaamaan määrällisesti yleisen edun mukaisten 
tavoitteiden arvo. Se on vain keino varmistaa, että arviot perustuvat kyseisen toimen 
vaikutuksista saatuun täydelliseen yleiskuvaan. Menetelmä ei siis korvaa yhteisöjen 
tuomioistuimen kehittämiä perusteita vaan tukee niiden soveltamista. Vaikka menetelmää 
ei parlamentin toiveiden vastaisesti tehdäkään pakolliseksi, komission yksiköt soveltavat 
sitä tarvittaessa seuraavissa tilanteissa: 
12' 
(i) käsitellessään kaupallisen viestinnän alalla rikkomistapauksia, joissa 
suhteellisuuskysymys nousee esiin 
(ii) arvioidessaan kysymyksiä ja keskustellessaan niistä kaupallisen viestinnän 
asiantuntijaryhmässä (katso jäljempänä). Komissio pyrkii siihen, että rajat ylittävän 
kaupallisen viestinnän sääntelyyn liittyvistä ongelmista, jotka annetaan 
asiantuntijaryhmän tietoon, keskustellaan tämän menetelmän pohjalta. 
Komission yksiköt soveltavat tarvittaessa arviointimenetelmää omiin aloitteisiinsa, jotka 
liittyvät suoraan kaupallisen viestinnän palveluihin. Tämä lisää osaltaan komission 
ehdotusten avoimuutta ja johdonmukaisuutta yhteisön muun politiikan kanssa. 
Arviointimenetelmän edut ovat seuraavat: 
(i) perustamissopimuksen soveltaminen helpottuu 
Komission on perustamissopimuksen valvojana arvioitava rajat ylittävän kaupallisen 
viestinnän palvelujen rajoitusten yhteensopivuus palvelujen vapaan liikkuvuuden 
periaatteen kanssa perustamissopimuksen kaikkien tavoitteiden perusteella. Kuten 
vihreässä kirjassa esitetään, tällaisissa tapauksissa on ongelmana asianmukaisten 
toimenpiteiden suhteellisuus, ja komission on arvioitava suhteellisuus yhteisöjen 
tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti. Komission on tehtävä tämä, jotta 
tunnistettuja esteitä ei ole mahdollista poistaa soveltamalla perustamissopimusta. Tämä 
on arvioitava ennen kuin sisämarkkinoilla edetään yhdenmukaistamisessa. On 
huomattava, että päinvastaisissa tapauksissa eli silloin kun toimenpiteitä pidetään 
suhteettomina, se ei merkitse sitä, että jäsenvaltiot eivät voi toteuttaa toimenpiteitä 
asianomaisten yleisen edun mukaisten tavoitteiden suojaamiseksi. Niitä voidaan 
pikemminkin vaatia toteuttamaan muita toimenpiteitä, joilla tavoitteisiin päästään 
suhteellisemmalla tavalla. 
(ii) avoimuus ja oikeusvarmuus lisääntyvät 
Avoimuuden puute ja se, että vapaan liikkuvuuden periaatetta koskeva 
suhteellisuusperiaate on tulkittu eri tavoin perustamissopimuksen 3 artiklassa ja 
yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä, voi johtaa kaupallisen viestinnän alalla 
jonkinasteiseen oikeusvarmuuden puuttumiseen. Esitellessään kansallisten rajoitusten tai 
yhteisön aloitteiden suhteellisuuden arviointitapaa kaupallisen viestinnän alalla komissio 
pyrkii suurempaan avoimuuteen ja oikeusvarmuuteen yhteisön toimielinten, 
jäsenvaltioiden ja asianomaisten osapuolten kannalta. Oikeusvarmuus on ehdottoman 
tärkeä niille yrittäjille, jotka aikovat investoida sähköiseen kaupankäyntiin Euroopassa. 
(iii) yleisen edun mukaisten tavoitteiden suoja paranee 
On tärkeää, että yhteisö ja jäsenvaltiot voivat nykyisiä yhteisön direktiivejä ja 
direktiiviehdotuksia noudattaen tehokkaasti suojata yleisen edun mukaisia tavoitteita, 
kuten kuluttajan ja kansanterveyden suojelua. Tärkeää on myös, että vältetään näihin 
tavoitteisiin vetoamista kansallisten markkinoiden suojelemiseksi, sillä se johtaa 
13 
sisämarkkinoiden pirstoutumiseen. Ainoa tapa saavuttaa nämä edellytykset rajattomalla 
alueella on edistää lähestymistapaa, joka kohdistuu toimenpiteellä tavoitellun suojan 
laatuun ja tarkoitukseen. Tunnustetun suoja-aikeen olisi näyttävä arviossa toimenpiteen 
konkreettisesta sisällöstä. Tältä osin on huomattava, että markkinoiden suhtautumisen 
kautta menetelmässä tunnistetaan kokonaisvaikutus kuluttajansuojaan tai muuhun yleisen 
edun mukaiseen tavoitteeseen, kuten kansanterveyden suojelemiseen. 
Tässä yhteydessä avoimen suhteellisuuden arviointimenetelmän soveltamisella on 
myönteisiä vaikutuksia kuluttajansuojaan ja kansanterveyden suojelemiseen, koska: 
- se helpottaa erityisesti sellaisen kuluttajansuojaa tai muita yleisen edun mukaisia 
tavoitteita koskevan kansallisen lainsäädännön tunnistamista, joka tarjoaa parhaat 
käytänteet yhteisössä. Koska kaikilla kansalaisilla pitäisi olla oikeus korkeatasoiseen 
suojaan, yhteisen menetelmän soveltaminen helpottaa kuluttajansuojan eri tasojen 
arvioimista. 
- sitä voidaan käyttää suunniteltaessa tehokkaita aloitteita tällä alalla. Esimerkiksi 
taloudellista ketjureaktiota arvioimalla voidaan arvioida markkinoilla toimijoiden 
suhtautumista tiettyyn sääntelyyn sen selvittämiseksi, onko lopputulos kuluttajalle 
myönteinen vai kielteinen. 
- se auttaa selvittämään asianomaisille osapuolille kaupalliseen viestintään 
liittyviä yhteisön aloitteita, joilla pyritään edistämään yleisen edun mukaisia tavoitteita. 
- se kannustaa kehittämään sellaisten tietojen keruuta, jotka liittyvät esimerkiksi 
tutkimukseen, tietoon riskeistä ja kuluttajien käyttäytymiseen. 
(iv) Arvioiminen helpottuu 
Arviointimenetelmää ei ole hankala käyttää, koska se perustuu konkreettisten tilanteiden 
arviointiin. Erityisesti taloudellisen ketjureaktion arviointi näiden palvelujen 
markkinoilla perustuu tietoon, joka on helposti saatavilla. 
(v) Tehokkaan ja joustavan välineen käyttö on mahdollista 
Komissio soveltaa tarvittaessa avointa suhteellisuuden arviointiin perustuvaa 
menetelmää. Se kehottaa kansallisia viranomaisia soveltamaan samaa menetelmää. 
Komission mielestä ei ole kuitenkaan tässä vaiheessa tarpeen tehdä siitä pakollista. 
Komissio seuraa tämän lähestymistavan tehokkuutta ja tekee tulevaisuudessa 
lisäehdotuksia tulosten perusteella. 
Myös eräiden jäsenvaltioiden tämän alan itsehallinnolliset elimet voivat soveltaa tätä 
menetelmää, ja sitä voidaan soveltaa niihin. Komissio on tietoinen kansallisten 
itsehallinnollisten elinten pyrkimyksistä perustaa rajat ylittävien valitusten järjestelmä, 
joka EASA.ssa (Euroopan mainosstandardiliitto) perustuu alkuperämaassa suoritettavan 
valvonnan periaatteelle. Komissio uskoo, että itsesääntely on tehokasta ainoastaan silloin 
kun kaikki osapuolet noudattavat sen säännöstöä, seuraamukset ovat tehokkaita ja se 
14 
toimii Euroopassa vastavuoroisen tunnustamisen perusteella. Komission mukaan eräiden 
itsesääntelevien järjestelmien vastavuoroisen tunnustamisen puute osoittaa selvästi, että 
suhteellisuuden arviointimenetelmää olisi sovellettava säännöstöihin ja että eräitä 
kansallisia järjestelmiä on vielä kehitettävä. Joka tapauksessa näiden säännöstöjen on 
oltava perustamissopimuksen kanssa yhteensopivia, jotta itsesääntely ei synnytä esteitä 
sisämarkkinoille. 
2) Kaupallisen viestinnän asiantuntijaryhmän perustaminen 
Komissio perustaa kaupallisen viestinnän asiantuntijaryhmän. Sillä on neljä tehtävää: 
- komission ja jäsenvaltioiden näkemysten vaihdon helpottaminen 
- komission auttaminen ratkaisujen etsimisessä sellaisia rajat ylittävän kaupallisen 
viestinnän palveluja koskeviin ongelmiin, jotka joko (i) mahdollistavat vastavuoroisen 
tunnustamisen tai (ii) tuovat esiin erityiset yhteensovittamiseen liittyvät tarpeet 
- kansainvälisiä toimenpiteitä koskevien tietojen toimittaminen ja tietojen vaihdon 
helpottaminen rajat ylittävän kaupallisen viestinnän palvelujen alalla, jotta komissio voi 
(i) luoda tietokannan ja hoitaa sitä, (ii) kerätä tietoja sen erityisestä pyynnöstä, (iii) kerätä 
tietoja ongelmista, joita jäsenvaltioilla on kolmansista maista tarjottavien palvelujen 
vuoksi 
- tietojen antaminen sellaisten komiteoiden toimintaa varten, jotka on perustettu 
rajat ylittävän kaupallisen viestinnän palvelujen alalla yhteisön johdetulla 
lainsäädännöllä. Asiantuntijaryhmän puheenjohtajana toimii komission virkamies. Sen 
jäseninä on kaksi kunkin jäsenvaltion nimeämää edustajaa. Komissio pyytää 
asianomaisten osapuolten (kaikkien alojen, mukaan lukien kuluttajayhdistysten) 
kansallisista edustajista koostuvalta ryhmältä lausuntoja tutkittavista kysymyksistä silloin 
kun tällainen ryhmä on olemassa. Asiantuntijaryhmä kokoontuu säännöllisesti. Komissio 
päättää sen esityslistasta tiedotusverkostosta (katso jäljempänä) saamiensa tietojen ja 
jäsenvaltioiden esiintuomien ongelmien perusteella. Lisäksi: 
- asiantuntijaryhmän esityslista julkistetaan tiedotusverkoston välityksellä aina kun se on 
aiheellista. 
- asiantuntijaryhmän on annettava lausuntonsa tietystä kysymyksestä kuuden kuukauden 
kuluessa. 
- komission keskitetty yhteyspiste (katso jäljempänä) julkistaa asiantuntijaryhmän 
lausunnon aina kun se on aiheellista. 
- asiantuntijaryhmän työ ei rajoita komission aloiteoikeutta eikä toimivaltaa tehdä 
lainsäädäntöehdotuksia tai aloittaa rikkomisesta johtuvia menettelyjä 
perustamissopimuksen 169 artiklan mukaisesti. Komissiolle perustamissopimuksen 169 
artiklan nojalla tehtyjä valituksia ei myöskään viedä asiantuntijaryhmään. 
15 
- asiantuntijaryhmä ci luonnollisestikaan käsittele kansallisia toimenpiteitä, jotka 
koskevat nykyisten direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä eikä sen 
toiminta ole päällekkäistä näillä direktiiveillä perustettujen komiteoiden toiminnan 
kanssa (esim. rajattomasta televisiosta annetussa direktiivissä 97/36/EY perustettu 
yhteyskomitea). 
- komissio tiedottaa parlamentille asiantuntijaryhmän työstäjä päätelmistä. 
Asiantuntijaryhmä on komission tämän alan politiikan täytäntöönpanon uusi väline, 
jonka edut ovat seuraavat: 
(i) päätöksenteon tehokkuus lisääntyy 
Asiantuntijaryhmä parantaa rajat ylittävän kaupallisen viestinnän palveluja koskevien 
ongelmien ratkaisumahdollisuuksia, koska: 
- se on helposti lähestyttävä foorumi komission ja jäsenvaltioiden rakentaville 
keskusteluille 
- se lisää kansallisten viranomaisten tietoisuutta yhteisönlaajuisista mahdollisista 
ongelmista 
- se helpottaa kansallisten viranomaisten ja komission välistä epävirallista tietojen 
vaihtoa 
- se antaa komission yksiköille entistä enemmän tietoa vastavuoroisen tunnustamisen 
soveltamismahdollisuuksien arvioimiseksi tai, silloin kun tämä ei ole mahdollista, 
kohdistettujen yhteensovittamisaloitteiden valmistelemiseksi. 
Asiantuntijaryhmän työ ei ole päällekkäistä sen toimivallan kanssa, joka komissiolla on 
169 artiklan mukaisesti rikkomisesta johtuvan menettelyn osalta. Komissiolla on 
edelleenkin täysi toimivalta aloittaa rikkomisesta johtuva menettely tai päättää valituksen 
käsittelystä. 
(ii) päätöksenteon avoimuus lisääntyy 
Asiantuntijaryhmä edistää avoimuutta seuraavin tavoin: 
- se julkaisee esityslistansa ja lausuntonsa 
- asianomaiset osapuolet voivat osallistua päätöksentekoprosessiin 
- se huolehtii, että parlamentille tiedotetaan politiikan kehityksestä. 
Asiantuntijaryhmä antaa parlamentille tietoa työstään parlamentin päätöslauselman 
mukaisesti. Parlamentti voidaan sisällyttää tähän lähestymistapaan antamalla sille tietoa 
16 
suoraan. Parlamentti voi näin ollen suunnitella tulevia ehdotuksia koskevia 
kcskuslclujaan ja tiedottaa niistä tehokkaammin. 
- asianomaiset osapuolet voivat osallistua politiikkaa koskevaan keskusteluun. 
Asianomaiset osapuolet, erityisesti kuluttajayhdistykset, hyötyvät asiantuntijaryhmästä, 
koska: 
- ne saavat paljon helpommin tietoa tältä alalta 
- ne voivat jättää kirjallisia esityksiä 
- niiltä pyydetään mahdollisuuksien mukaan mielipiteitä yhteisön tasolla. 
- vältytään politiikkaa koskevan keskustelun kärjistymiseltä. 
Koska monelle erilaiselle osapuolelle tarjotaan mahdollisuus tutustua asiantuntijaryhmän 
työn tuloksiin, vältytään politiikkaa koskevan keskustelun kärjistymiseltä. 
3) kaupallisen viestinnän yhtevspisteen tiedotusverkoston perustaminen 
Komissio perustaa keskitetyn yhteyspisteen sisämarkkinoiden ja rahoituspalvelujen 
pääosastoon, joka toimii tiiviissä yhteistyössä muiden asianomaisten pääosastojen 
kanssa. Sen tehtävänä on: 
- vastata pyyntöihin, jotka koskevat komission politiikkaa tällä alalla 
- kerätä tietoja erityisesti ongelmista, jotka koskevat sisämarkkinoiden tehokasta 
toimintaa tällä alalla. Viralliset valitukset (169 artiklan mukaiset menettelyt) 
lähetetään tietenkin komission pääsihteeristöön kirjattaviksi. Nykyisiä direktiivejä 
koskevat valitukset välitetään komission yksiköihin, jotka vastaavat niiden 
hallinnoinnista ja saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. 
- ylläpitää komission, parlamentin ja jäsenvaltioiden välistä yhteyttä. 
Muut komission yksiköt toimivat paremman tiedonkulun takaamiseksi tiiviissä 
yhteistyössä keskitetyn yhteyspisteen kanssa. 
Komissio perustaa verkkosivut nykyisen Commercial Communications -julkaisun 
täydennykseksi. Näillä verkkosivuilla: 
- on tietoa asiantuntijaryhmän työstä (esim. Työsuunnitelma, lausunnot ja seuranta) 
- on pääsy tietokantaan, joka koskee kaupallisen viestinnän säännöstöjä Euroopassa 
(katso jäljempänä). 
17 
Näillä toimilla on useita etuja: 
- asianomaisilla osapuolilla on mahdollisuus viestittää mielipiteensä suoraan komissiolle 
ja jäsenvaltioille 
- päinvastoin kuin virallisissa julkisissa kuulemisissa, joissa keskusteluihin osallistuvien 
lukumäärä on rajoitettu, verkkosivuilla on mahdollisuus tavoittaa huomattavasti 
useampia osapuolia, jotka vastaavasti voivat antaa täydellisiä tietoja päätöksentekoa 
varten 
- verkkosivujen ja tiedotusverkoston välityksellä komissio voi levittää politiikkaa 
koskevaa tietoa erittäin monille tahoille 
- yhteyspiste helpottaa tiedonkeruuta ja auttaa politiikan koordinointia tällä alalla. 
4) kaupallisen viestinnän tietokannan perustaminen 
Komissio perustaa tämän alan kansallisesta ja yhteisön säännöstöistä ja 
iK(*K:Kin1t*lvK;i:innnsf öisiä lii*1nk;inn;tn itsesääntelysäännöstöistä tietokannan 
Tällä aloitteella vastataan vaatimukseen kansallisten ja Euroopan säännöstöjen 
paremmasta saatavuudesta. Komissio uskoo, että tietokanta olisi rakennettava komission, 
kansallisten viranomaisten ja itsehallinnollisten elinten vaihtamien tietojen pohjalta. 
Tietokantaan pääsee kaupallisen viestinnän verkkosivujen kautta. Tämä takaa sen, että 
asianomaiset osapuolet saavat säännöstöistä mahdollisimman ajantasaista tietoa niiltä, 
joilla on toimivalta soveltaa näitä sääntöjä. 
5) riitojen ratkaisun nopeuttaminen 
Komissio pyrkii myös yleisen rikkomisia koskevien valitusten käsittelypolitiikkansa 
mukaisesti nopeuttamaan ratkaisujensa tekemistä tällä alalla. 
Komission mukaan yhteyspisteen, tiedotusverkoston ja suhteellisuuden 
arviointimenetelmän ansiosta valitusten käsittely nopeutuu, mikä auttaa huomattavasti 
näiden palvelujen alaa, käyttäjiä ja näiden palvelujen vastaanottajina olevia kuluttajia. 
Kaikki nämä toimenpiteet lisäävät menettelyjen avoimuutta, jolloin valitusten tekijät, 
vastaavat kansalliset sääntelyviranomaiset ja asianomaiset komission yksiköt voivat 
työskennellä tehokkaammin ja nopeammin. Tämä ei tietenkään rajoita niiden 
menettelyjen luottamuksellisuutta, joita komissio ja asianomainen jäsenvaltio käyvät 
rikkomisesta johtuvan menettelyn ratkaisemiseksi. Toimenpiteiden arviointi vaatii 
mahdollisimman paljon tarkkaa tietoa, jota tämän lähestymistavan ansiosta pitäisi saada. 
18 
6) asiantuntijaverkoston perustaminen 
Komissio kannustaa perustamaan riippumattomista kaupallisen viestinnän eri puolista 
kiinnostuneista asiantuntijoista verkoston, joka avustaa komissiota ja asiantuntijaryhmää. 
Tieteellisten asiantuntijoiden verkosto antaa lausuntoja komission yksiköiden pyynnöstä. 
Silloin kun on tarpeen arvioida suhteellisuus yleisen edun mukaisten tavoitteiden 
kannalta, apua voitaisiin tapauskohtaisesti pyytää tunnetuilta asiantuntijoilta, jotka 
edustavat kaikkia asianomaisia etuja. Jotta asiantuntijoiden lukumäärää ei rajoitettaisi, 
komissio käyttää Internetin tarjoamia uusia mahdollisuuksia työn ja yhteydenpidon 
järjestämiseksi tämän asiantuntijoiden verkoston yhteydessä. 
7) kansainvälisen yhteistyön edistäminen 
Komissio varmistaa, että yhteisön politiikkaa tällä alalla edistetään kansainvälisesti, ja 
noudattaa tämän lähestymistavan periaatteita kansainvälisissä keskusteluissa rajat 
ylittävän kaupallisen viestinnän palvelujen edistämiseksi maailmanlaajuisesti. 
Tärkeimmät kauppakumppanit ja monet toimijat ovat ottaneet hyvin vastaan tämän 
lähestymistavan periaatteet ja erityisesti tavoitteet, jotka koskevat suhteellisuuden ja 
säännöstön johdonmukaisuuden arvioinnin parantamista edelleen. Koska kaupallisen 
viestinnän palvelut maailmanlaajuistuvat tietoyhteiskunnan kehittyessä, lisääntyvät 
oletettavasti myös ongelmat, jotka liittyvät näiden palvelujen toteuttamiseen rajojen yli 
kolmansiin maihin. Näin ollen on tarpeen löytää kansainvälisiä ratkaisuja yleisen edun 
mukaisten tavoitteiden suojelemiseksi tehokkaammin rajat ylittävän kaupankäynnin 
kasvaessa jatkuvasti. Sisämarkkinalainsäädäntö on hyvä lähtökohta näihin ratkaisuihin 
pyrittäessä, ja tämän vuoksi yhteisön olisi käytävä näistä kysymyksistä kansainvälisiä 
keskusteluja. 
8) sähköiseen kaupankäyntiin liittyvien kysymysten selkeyttäminen 
Komissio tutkii rajat ylittävän kaupallisen viestinnän palvelujen käyttöön liittyviä 
oikeudellisia seikkoja ja ehdottaa mahdollista selkeyttämistä sähköistä kaupankäyntiä ja 
siihen liittyviä tietoyhteiskunnan palveluja koskevien ehdotusten yhteydessä. 
Kaupallisen viestinnän palveluista saadut tulot ovat yksi tärkeimmistä tietoyhteiskunnan 
palvelujen rahoituslähteistä. Tätä rahoitusmuotoa on edistettävä sen varmistamiseksi, että 
laadukkaan tiedon levittäminen lisääntyy ja on edelleen maksutonta. On jo olemassa 
osoitusta siitä, että rajat ylittävän kaupallisen viestinnän palvelujen oikeusvarmuus 
Internetissä ei ole taattu ja että sille on esteitä. Esimerkkeinä mainittakoon seuraavat: 
onko verkkosivustoja pidettävä mainostamisena vai myyntipaikkoina, jäsenvaltioittain 
vaihtelevien rahoittamista koskevien sääntöjen avoimuus, itsenäisten 
ammatinharjoittajien mainostamista koskevat kansalliset rajoitukset, jotka voivat haitata 
niiden online-tietopalvelujen kehittämistä. On käsiteltävä myös muita monitahoisia 
kysymyksiä, kuten teollis- ja tekijänoikeuksiin ja Internet-nimiin liittyvät kysymyksiä. 
Lisäksi kaupallista online-viestintää koskevien uusien kansallisten säännösten 
yhteensopivuus perustamissopimuksen kanssa tutkitaan soveltamalla hiljattain tehtyä 
19 
ehdotusta tietoyhteiskunnan palveluja koskevien määräysten avoimuudesta 
sisämarkkinoilla annetun direktiivin 83/18l)/HHC muuttamisesta kolmannen kerran. 
Neuvosto antoi tätä ehdotusta koskevan yhteisen kannan 26. tammikuuta l()98. 
9) Tiedottaminen parlamentille 
Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille tämän lähestymistavan soveltamisesta muun 
muassa arvioimalla tehdyn työn ja päivittämällä suunnitelman. 
Päätöslauselmassaan parlamentti pyysi nimenomaisesti, että sille tiedotettaisiin, ja kehotti 
komissiota varmistamaan, että asiantuntijaryhmän työ on avointa ja että sen tulokset 
esitetään Euroopan parlamentille. 
Ehdotuksen tehdessään parlamentti toivoi, että kyseisellä lähestymistavalla 
saavutettaisiin nopeita tuloksia ja että sitä mukautettaisiin tarvittaessa tämän valvonnan 
perusteella. Koska tällä alalla pyritään saavuttamaan huomattavia yleisen edun mukaisia 
tavoitteita (esim. kuluttajansuoja ja kansanterveyden suojelu), on ehdottoman tärkeää, 
että parlamentti on aktiivisesti mukana lähestymistavan kehittämisessä. 
4. Asiantuntijaryhmän käsittelemät ensisijaiset alat 
Vihreän kirjan tiimoilta järjestettyyn kuulemiseen saamiensa tietojen ja vastausten 
mukaisesti ja politiikkansa nopeiden ja tehokkaiden tulosten varmistamiseksi komissio 
asettaa työlleen tärkeysjärjestyksen. Kahden vuoden kuluessa tämän tiedonannon 
antamisesta komissio pyytää asiantuntijaryhmää tutkimaan rajat ylittävän kaupallisen 
viestinnän ongelmia ja yleisen edun mukaisia tavoitteita sekä niiden tasoja ja keinoja 
seuraavilla aloilla: 
1) alaikäisten suojelu 
Komissio on jo yhdenmukaistanut televisiomainontaa alaikäisille suunnatun mainonnan 
osalta (direktiivi 97/36/LY). Sen yhteydessä on kuitenkin noussut esiin uusia ongelmia. 
Euroopan parlamentti pyysi päätöslauselmassaan arvioimaan yksityiskohtaisemmin 
kaupallisen viestinnän vaikutuksia lapsiin. Samaa kysymystä käsiteltiin monissa vihreään 
kirjaan annetuissa vastauksissa. 
Kuluttajayhdistykset ja julkisen terveydenhuollon elimet ovat pyytäneet alaikäisille 
suunnattua kaupallista viestintää koskevan sääntelyn yhdenmukaistamista ja suojelun 
vahvistamista eräillä aloilla. 
Toimijat ovat valittaneet eräistä alaikäisten suojelua koskevista kansallisista rajoituksista, 
jotka luovat rajat ylittävien palvelujen esteitä. 
Tärkeimmät esilletuodut ongelma-alat, joihin on keskityttävä, ovat seuraavat: 
- koulutusohjelmien rahoitusta koskevat kansalliset säännöstöt 
20 
- alaikäisille suunnattua suoramarkkinointia koskevat kansalliset säännöstöt 
- alaikäisille suunnattuja televisiomainoksia (lelut, välipalat, makeiset) koskevat 
kansalliset säännöstöt siltä osin kuin niitä ei jo koske direktiivi 97/36/HY tai siinä 
perustetun yhteyskomitean toiminta 
- kansallisten säännöstöjen erot, jotka koskevat sellaisten tuotemerkkien toteuttamaa 
urheilutapahtumien sponsorointia, jotka liittyvät lapsille suunnattuihin tuotteisiin tai 
jotka voivat vaikuttaa haitallisesti kansanterveyteen. 
2) Vilpillistä kilpailua koskevat lait ja siihen liittyvät asiat 
Kysymyksen toi esille Euroopan parlamentti, joka. vaati vilpillisiä 
markkinointimenetelmiä koskevaa oikeudellista kehystä. 
Myös tiettyjen kuluttajayhdisfysten mielestä on tarpeen yhteensovittaa lait, joilla 
ehkäistään vilpilliset markkinointimenettelyt. Tämä on erityisen tärkeää sähköisen 
kaupankäynnin kehittämisen kannalta. Kuluttajayhdistykset toivoivat myös, että 
vilpilliset järjestelmät ja pyramidimyyntitekniikat kielletään koko yhteisössä. 
Toimijat korostivat alennuksia, lahjoja ja kilpailuja koskevien kansallisten säännöstöjen 
huomattavia eroja, jotka tehokkaasti estävät rajat ylittävien myyntikampanjoiden 
kehittymistä. Ne huomauttivat myös, että jos riippumattomien toimijoiden 
maailmanlaajuinen verkostoituminen mahdollistetaan, voi kehittyä 
verkostomarkkinointitekniikoita (eli tuotteiden myynninedistäminen ja myyminen 
riippumattomien (itsenäisten ammatinharjoittajien) jakelijoiden verkoston välityksellä). 
Tarkemmin käsitellään seuraavia kansallisia säännöstöjä, jotka koskevat: 
- alennuksia 
- ostohyvityksiä 
- kylkiäisiä ja ilmaislahjoja 
- hintakilpailua, arpajaisia ja vedonlyöntiä 
- verkostomarkkinointia ja pyramidimyyntiä. 
3) Sponsorointi 
Euroopan parlamentti totesi, että television sponsorointi on jo osittain yhdenmukaistettu 
direktiivissä 97/36/EY ja pyysi tutkimaan ne sponsori- ja tukitoimintaa koskevat 
kansalliset säännöstöt, joita siinä ei yhdenmukaisteta. 
Eräät asianomaiset osapuolet huomauttivat, että jäsenvaltioiden sääntelyissä 
21 
sponsoroinnin määritelmissä on eroja tai että tällaiset määritelmät voivat puuttua 
kokonaan (jolloin sponsorointia pidetään mainontana). Ne valittivat tästä johtuvaa 
oikeusvarmuuden puutetta. Jotkut osapuolet huomauttivat samoin, että television 
sponsorointia koskevat säännökset vaihtelevat suuresti maittain. 
Seuraavia ongelmia käsitellään: 
- tiettyjen tuotteiden sponsorointipalveluja koskevat kansalliset säännökset 
- sponsorointi- ja tukitoimintaa koskevat kansalliset säännökset, jotka rajoittavat rajat 
ylittävien palvelujen kehitystä tällä alalla. 
- television sponsorointia koskevat kansalliset säännökset siltä osin kuin niissä 
säänneltyjä seikkoja ei koske direktiivi 97/36/EY tai siinä perustetun yhteyskomitean 
toiminta. 
4) väitteet ja harhaanjohtava mainonta 
Vihreässä kirjassa todetaan, että direktiivissä 84/450/ETY yhdenmukaistetaan 
harhaanjohtava mainonta ja vertaileva mainonta. Väitteiden osalta pyydettiin kuitenkin 
lisätoimia tällä alalla. 
Kulut ta/ayhdistykset ja julkisen terveydenhuollon elimet toivoivat tiukempia Euroopan 
tasolla yhteensovitettuja sääntöjä, jotka säätelevät eräitä terveydellisyyteen ja 
ravintosisältöön liittyviä väitteitä. Kuluttajayhdistykset huomauttivat, että jäsenvaltioissa 
on eri tulkintoja harhaanjohtavasta mainonnasta. Niiden mukaan tämä johtaa suuriin 
vaikeuksiin rajat ylittävien valitusten käsittelyssä. 
'Toimijat kritisoivat eroja, joita kansallisissa säännöksissä on sellaisten pakkauksia 
koskevien vaatimusten osalta, jotka ylittävät päällysmerkintöjä koskevan lainsäädännön 
vaatimukset. Ne kattavat paitsi "tuoteinformaation" (eli väitteet) myös tuotemerkkien 
käytön (joissakin jäsenvaltioissa on rajoituksia tiettyihin tuoteluokkiin liittyvien 
tuotemerkkien eriyttämisen osalta) sekä lisenssoidun grafiikan käytön. 
Seuraavia ongelmia käsitellään: 
- erityiset alat, joilla kansallisten säännöstöjen erot johtavat käsitteen "harhaanjohtava" 
erilaisiin tulkintoihin. Tästä seuraa ilmiselvästi oikeusvarmuuden puutetta rajat ylittävän 
kaupallisen viestinnän palveluille ja niiden vastaanottajille. 
- erilaiset kansalliset säännöstöt, jotka koskevat sellaisiin tuotteisiin tai palveluihin 
liittyviä väitteitä, joita ei ole säännelty päällysmerkintöjä koskevassa lainsäädännössä 
- tiettyihin tuotteisiin tai palveluihin liittyvien tuotemerkkejä koskevat kansalliset 
säännöstöt. 
22 
5) valitusjärjestelmät 
Komissio on jo ehdottanut oikeussuojakeinojen parantamista tekemällä kuluttajien etujen 
suojaamiseen liittyvistä kieltokanteista muutetun direktiiviehdotuksen (KOM/96/725 
lopullinen). 
Kuluttajayhdistykset kannattivat tätä tointa ja vaativat rajat ylittävien valitusjärjestelmien 
parantamista sekä tuomioistuimissa että niiden ulkopuolella harhaanjohtavan ja 
virheellisen kaupallisen viestinnän palvelujen osalta. 
Seuraavaa kysymystä käsitellään: 
- Asiantuntijaryhmä tutkji, kujnka nykyisjä valitus- ja riitojenratkaisujärjestelmiä 
(mukaan lukien itsehallinnollisten elinten järjestelmät) voidaan parantaa rajat ylittävissä 
tapauksissa, 
6) suhteellisuuden arviointimenetelmän soveltaminen kansallisella tasolla 
Eräät kansalliset viranomaiset ilmoittivat komissiolle kannattavansa arviointimenetelmän 
soveltamista. Komissio suosittelee, että asianomaiset kansalliset viranomaiset soveltavat 
kansallisesti arviointimenetelmää. 
Tässä yhteydessä asiantuntijaryhmän jäseniä pyydetään ilmoittamaan 
- kuinka ne soveltavat suhteellisuusperiaatetta (organisointiin liittyvät seikat) 
- missä määrin ne soveltavat komission menetelmää, tai 
- ovatko ne valmiita soveltamaan tätä menetelmää. 
23 
Liite 1. Yhteenveto kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevassa vihreässä 
kirjassa esitetyistä ehdotuksista 
1. Määritelmä ia soveltamisala 
Kaupallinen viestintä määritellään vihreässä kirjassa seuraavasti: "Kaikilla viestintämuodoilla 
pyritään edistämään joko loppukäyttäjien tai jakelijoiden tuotteista, palveluista taikka 
jostakin yhtiöstä tai organisaatiosta saamaa mielikuvaa" Tämä määritelmä kattaa kaikki 
mainonnan, suoramarkkinoinnin, sponsoroinnin, myynninedistämisen ja suhdetoiminnan 
muodot. Siihen sisältyvät kaikkien tavaroiden ja palveluteollisuuden sekä julkisten 
puolijulkisten elinten kyseisten palvelujen käyttö. 
2. Ehdotettu arviointimenetelmä 
Vihreässä kirjassa esitetään ne vaikutukset, joita rajat ylittävän kaupallisen viestinnän palvelujen 
odotetulla lisääntymisellä voi olla yhteisön toimiin. Oli odotettavissa, että rajat ylittävien 
palvelujen rajoitteita sekä yleisen edun mukaisten tavoitteiden tehokkaaseen suojaamiseen 
liittyviä ongelmia ilmaantuisi jäsenvaltioiden soveltaessa erilaisten lakiensa säännöksiä toisista 
maista tuleviin palveluihin. Tämä ongelma koskee erityisesti kaupallista viestintää, koska eri 
jäsenvaltioiden säännöksissä pyritään erilaisiin yleisen edun mukaisiin tavoitteisiin. 
Tämä päätelmä tehtiin vihreässä kirjassa tehdyn nykyisten lakien arvioinnin perusteella. Sitä 
korostaa paitsi se, että kansalliset säännöt vaihtelevat huomattavasti yhteisössä, myös se, että 
rajat ylittävien rajoitusten yhteensopivuus yhteisön lainsäädännön kanssa riippuu suurelta osin 
siitä, noudattavatko nämä rajoitukset suhteellisuusperiaatetta eli onko toimenpide suhteellinen 
yleisen edun mukaisen tavoitteen kannalta. Sovellettava kaupallista viestintää koskeva 
kansallinen lainsäädäntö noudattaa tärkeitä yleisen edun mukaisia tavoitteita, joita ovat 
esimerkiksi kuluttajansuoja, alaikäisten ja kansanterveyden suojelu sekä moniarvoisuuden suoja. 
Tällä alalla toteutettavien yhteisön toimenpiteiden osalta vihreässä kirjassa tutkittiin, miten jokin 
yhden yleisen edun mukaisen tavoitteen suojaamiseen tähtäävä toimenpide voi vaikuttaa useisiin 
yleisen edun mukaisiin tavoitteisiin; näin ollen oli tarpeen taata yhteisön kehyksen 
johdonmukaisuus. Suhteellisuuden huolellisen arvioinnin katsottiin olevan tällä alalla olennaista. 
Menetelmä ei ole suhteellisuuden arvioinnin automaattinen testi; sen tekeminen kuuluu 
asianomaisille viranomaisille. Se ei myöskään ole matemaattinen eikä kustannus-hyötyanalyysi, 
jolla pyritään kuvaamaan määrällisesti yleisen edun mukaisten tavoitteiden arvo. Se on vain 
keino varmistaa, että arviot perustuvat kyseisen toimen vaikutuksista saatuun täydelliseen 
yleiskuvaan. Menetelmä ei siis korvaa yhteisöjen tuomioistuimen kehittämiä perusteita vaan 
tukee niiden soveltamista. 
Kuten vihreässä kirjassa täsmennetään, yhteisöjen oikeuskäytännön mukaan suhteellisuuden 
arviointi edellyttää ensinnäkin kansallisten rajoittavien toimenpiteiden asianmukaisuuden 
toteamista tavoitellun tavoitteen kannalta, mikä tarkoittaa sitä, että toimenpiteen on oltava 
sellainen, ettei se takaa tavoitellun päämäärän saavuttamisen; sen seikan tutkiminen, että 
kansallinen rajoittava toimenpide ei mene pidemmälle kuin on tarpeellista tuon tavoitteen 
saavuttamiseksi, toisin sanoen että samaa tulosta ei voida saavuttaa vähemmän rajoittavilla 
säännöillä. 
Koska tuomioistuimen oikeuskäytännössä ei vielä ole tarkemmin määritelty seikkoja, joiden 
avulla voitaisiin arvioida kansallisten tai yhteisön toimenpiteiden suhteellisuus, komissio ehdotti 
24 
vihreässä kirjassa menetelmää, joka helpottaisi tarvittaessa järjestelmällisen ja tietoihin 
perustuvan analyysin parantamisia. Komissio ehdotti, että tämä menetelmä auttaisi kansallisten 
tai yhteisön toimenpiteiden suhteellisuuden ja johdonmukaisuuden arvioimista. 
Menetelmä perustuu yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön ja kaupallisen viestinnän 
palveluista yhteisön markkinoilla tehtyyn analyysiin, joka koskee erityisesti sitä, miten nämä 
palvelut vaikuttavat yleisen edun mukaisiin tavoitteisiin, kuten kuluttajien ja kansanterveyden 
suojeluun. 
Menetelmä on kaksivaiheinen: 
ensimmäinen vaihe: analyyttinen yleiskuva 
ensimmäisen vaiheen tavoitteena ei ollut suhteellisuuden arviointi sinänsä, vaan kokonaiskuvan 
saaminen toimenpiteen vaikutuksista. Tavoitteena ci ollut rajoitusten havaitseminen, vaan 
tosiasiapohjaisen yleiskuvan luominen toimenpiteen kaikista mahdollisista vaikutuksista 
erityisesti toimintaan, jota toimenpiteellä pyritään sääntelemään, sekä yleisen edun mukaisiin 
tavoitteisiin, ensimmäisessä vaiheessa määriteltiin (i) palvelujen vapaata liikkuvuutta rajoittava 
kansallinen toimenpide tai (ii) komission ehdottama yhdenmukaistamistoimenpide. 
Määrittelemistä varten ehdotettiin seuraavia viittä arviointiperustetta: Arviointiperuste A. Mikä 
on tämän toimenpiteen aiheuttama mahdollinen taloudellinen ketjureaktio? Arvioidaan, kuinka 
asianomaisten talouselämän toimijoiden liikestrategiat muuttuvat tutkittavan tai ehdotetun 
toimenpiteen vaikutuksesta; täten arvioidaan toimenpiteen tai ehdotuksen kokonaisvaikutusta 
kuluttajiin, joita sillä pyritään suojelemaan. Arviointiperuste B. Mitkä ovat toimenpiteen 
perusteena olevat yleisen edun mukaiset tavoitteet? Arviointiperuste C. Liittyykö toimenpide 
kyseiseen yleisen edun mukaiseen tavoitteeseen? Arviointiperuste D. Miten toimenpide 
vaikuttaa muihin yleisen edun mukaisiin tavoitteisiin? Arviointiperuste E. Kuinka tehokas 
toimenpide on kyseisen yleisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi? 
Toinen vaihe: oikeudellinen arvio 
Tämän yleiskuvan ja sen tarjoamien tosiasiatietojen perusteella toinen vaihe sisältää yleisen 
oikeudellisen arvion siitä, voidaanko kansallista toimenpidettä pitää suhteellisena tai siitä, 
voidaanko yhteisön toimenpidettä pitää perustamissopimuksen kaikki tavoitteet huomioon ottaen 
suhteellisena ja johdonmukaisena yhteisön muiden toimenpiteiden kanssa. Kun toimenpiteen 
keskeiset piirteet tunnetaan, edellä mainitut viisi arviointiperustetta auttavat viranomaisia 
arvioimaan paremmin sen suhteellisuutta ja johdonmukaisuutta muiden toimenpiteiden kanssa. 
3. Yhteensovittamisen ia tietojen paraneminen Euroopan tasolla 
Komissio ehdotti vihreässä kirjassa asiantuntijaryhmän perustamista pohtimaan kaupallisen 
viestinnän kysymyksiä. Asiantuntijaryhmän keskustelut perustuisivat arviointimenetelmään, ja 
se pyrkisi aikaansaamaan komission, jäsenvaltioiden ja asianomaisten osapuolten välisen 
rakentavan keskustelun. Asiantuntijaryhmän avulla voitaisiin päästä sopimuksiin vastavuoroisen 
tunnustamisen soveltamisesta, koska komissio ja jäsenvaltiot voisivat yhdessä löytää 
sovitteluratkaisuja ja näin välttää ylenmääräistä rikkomisesta johtuvaan menettelyyn 
turvautumista. Jos vastavuoroinen tunnustaminen ei olisi mahdollista, asiantuntijaryhmä olisi 
uusi, nopea ja täsmällinen keino tunnistaa yhdenmukaistamista vaativat erityisongelmat. Näin 
vältettäisiin laajat ja kaikenkattavat yhdenmukaistamisaloitteet. 
Asiantuntijaryhmää ehdotettiin myös hallinnollisen yhteistyön foorumiksi erityisesti 
25 
tietoyhteiskunnan kehitykseen liittyvien tietojen vaihdon mahdollistamiseksi. Näin ollen se voisi 
pohtia, kuinka yhteisön lähestymistapaa kaupalliseen viestintään voitaisiin edistää 
kansainvälisesti, mikä on olennaista tietoyhteiskunnan maailmanlaajuisen luonteen vuoksi. 
Komissio ehdotti, että asiantuntijaryhmän tulisi olla tilapäinen ja sitä kuultaisiin tarvittaessa 
komission esittämistä kysymyksistä. Asiantuntijaryhmän muodostaisivat jäsenvaltioiden 
edustajat, sekä kansalliset itsehallinnoivat elimet silloin kun kysymykset ovat niiden 
toimivaltaan kuuluvalta alalta. 
Komissio teki kaksi ehdotusta parantaakseen tiedotusta ja viestintää asianomaisten osapuolten 
kanssa työnsä oikein kohdistamiseksi ja tarvittavien tietojen saamiseksi sekä sen 
varmistamiseksi, että asiantuntijaryhmä käsittelee ainoastaan kaupallisen viestinnän 
"vastaanottajia", "tarjoajia", "käyttäjiä" ja "välittäjiä" koskevia avainkysymyksiä, ensimmäinen 
ehdotus koski keskitettyä yhteyspistettä, joka antaa ja kerää tietoa näihin palveluihin liittyvistä 
oikeudellisista seikoista. Toiseksi ehdotettiin sellaisen online-perustaisen tiedotusverkoston 
perustamista, jonka avulla asianomaisilla osapuolilla on suora pääsy komission ja 
asiantuntijaryhmän työhön ja joka täydentää nykyistä kaupallisen viestinnän julkaisua1. 
4. Ensisijaista käsittelyä vaativat kaupallista viestintää koskevan sääntelyn alat 
Vihreän kirjan I, II ja III osassa pyydettiin vastaajia kommentoimaan yhteisön tämän alan 
tavoitteita ja niitä ongelma-aloja, jotka komissio oli havainnut ennen tekstin laatimista 
tekemänsä tutkimuksen pohjalta. 
1 Commercial Communications on kerran kahdessa kuussa ilmestyvä julkaisu, jota jaetaan 5 000 
asianomaiselle osapuolelle, mukaan lukien Euroopan parlamentin jäsenet ja kansalliset 
hallintoviranomaiset. Julkaisua koskevat tiedustelut sen toimitukseen (faksi: (00-44) 12 73 77 27 27 
tai sähköposti: asi@dial.pipex.com). 
26 
Liite 2. Yhteenveto kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevaan vihreään 
kirjaan annetuista vastauksista 
1. Määritelmä ia soveltamisala 
Euroopan parlamentti 
Parlamentti vaati päätöslauselmassaan kaupallisen viestinnän soveltamisalan rajaamista 
palvelujen tarjoajan käsitteen osalta ja ehdotti soveltamisalan laajentamista kattamaan 
pakkaukset. Se pyysi komissiota tutkimaan esteitä, joita on kaupallisen viestinnän käytössä 
pakkauksissa2. 
Talous- ja sosiaalikomitea 
Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi vihreän kirjan soveltamisalan, mutta vaati, että 
määritelmään olisi sisällytettävä hyväntekeväisyysjärjestöjen tai voittoa tavoittelemattomien 
yhdistysten käyttämät tai tarjoamat kaupallisen viestinnän palvelut, joiden osuus näiden 
järjestöjen toiminnasta on huomattava. 
Jäsenvaltiot 
Yksikään jäsenvaltio ei kiistänyt vihreässä kirjassa esitetyn kaupallisen viestinnän määritelmän 
käypyyttä. 
Asianmukaiset osapuolet* 
Eräät kaupallisen viestinnän käyttäjät (esim. mainostajat) ja kuluttajayhdistykset kritisoivat 
määritelmää, koska siihen ei sisältynyt pakkauksissa oleva kaupallinen viestintä, joka liittyy 
kuitenkin kiinteästi muihin määritelmään sisältyviin kaupallisen viestinnän muotoihin. 
Vastauksissa huomautettiin, että pakkauksissa oleva kaupallinen viestintä liittyy suoraan 
tuotemerkkistrategiaan. Kuluttajayhdistykset esittivät, että koska pakkauksiin sisällytetyt väitteet 
ja myynninedistämiskeinot kiinnittävät kuluttajan huomion, sääntelyn olisi koskettava niitäkin. 
Lisäksi muutamat kuluttajayhdistykset vastustivat koko politiikkaa kahdesta syystä. Ne väittivät 
ensinnäkin, että kaupallisen viestinnän palveluja ei voida pitää perustamissopimuksen mukaisina 
palveluina, koska kuluttajat eivät niitä pyydä. Toiseksi ne väittivät, että yhteisöjen 
tuomioistuimen viimeaikaisen oikeuskäytännön mukaan "myyntikeinojen" rajoittamista ei voida 
3 esimerkiksi alennukset, kuten tuotteen pakkauksessa olevat kupongit tai kilpailut. 
Viisi eturyhmää ovat seuraavat: "vastaanottajat" (eli kaikenlaiset kuluttajayhdistykset ja julkisen 
terveydenhuollon järjestöt), "käyttäjät" (esim. mainostajat), "tarjoajat" (esim. mainos- tai 
suoramarkkinointitoimistot), "välittäjät" (esim. joukkoviestimet tai urheilutapahtumien järjestäjät) ja 
"itsehallinnoivat elimet". Nämä ryhmät olivat myös komission ennen vihreän kirjan laatimista 
tekemien tutkimusten kohderyhmät. 
27 
arvioida EY:n perustamissopimuksen vapaata liikkuvuutta koskevien säännösten nojalla ellei 
niitä sovelleta sääntöjenvastaisesti. 
2. Arviointimenetelmä 
Euroopan parlamentti 
ehdotettua menetelmää kannatettiin selkeästi Euroopan parlamentin päätöslauselmassa, jonka 
mukaan parlamentti: 
"tukee vihreässä kirjassa ehdotettua lähestymistapaa, johon liittyy rajoittavien 
toimenpiteiden suhteellisuuden arviointi suhteessa niiden tavoitteeseen, koska tällöin on 
mahdollista varmistaa rajattoman alueen tehokas toiminta ja taata parempi suojelu 
sellaisille yleisen edun mukaisille tavoitteille, kuten kuluttajansuoja, kansanterveyden 
suojelu, henkisen ja kaupallisen omaisuuden suojelu ja yksityisyyden suojelu". 
Parlamentti teki useita täytäntöönpanoa koskevia ehdotuksia. Erityisesti se: 
"pyytää komissiota julkaisemaan [tässä tiedonannossa] suhteellisuuden 
arviointimenettelyn määritelmän, johon sisältyy ehdoton aikaraja päätöksille, joka 
perustuu voimassaolevaan lainoppiin ja selittää, miten sitä sovelletaan voimassaolevaan 
kansalliseen ja yhteisön lainsäädäntöön, itsesääntelyn avulla vahvistettuihin sääntöihin 
ja uusiin lainsäädäntöehdotuksiin", ja 
- vaatii lähestymistapaa, joka perustuu seuraaviin asioihin: a) on yhdistettävä 
markkinoiden avautumista koskevat tavoitteet korkeiden standardien ylläpitoon ja 
parantamiseen; h) on saatava aikaan asianmukainen lainsäädännön ja itsesääntelyn 
yhdistelmä, jossa heijastuvat jäsenvaltioiden väliset kulttuurierot ". 
Talous-ja sosiaalikomitea 
Talous- ja sosiaalikomitean mukaan mahdollisen taloudellisen ketjureaktion tutkiminen 
(arviointiperuste A) on tärkeä osa ehdotettua arviointimenetelmää. Sen mielestä hyödyllisiä ovat 
sekä ehdotettu menetelmä että sen perustana oleva analyysi, sellaisena kuin se on esitettynä 
vihreän kirjan kanssa jaetussa valmisteluasiakirjassa4. 
Talous-ja sosiaalikomitea esitti lausunnossaan yleisemmin, että: 
"...tämä voisi toimia ymmärrettävänä ja sovittuna arviointimenetelmänä, joka vähentäisi 
nykyistä, menetelmän puuttumisesta aiheutuvaa epäselvyyttä ja epävarmuutta ". 
Talous- ja sosiaalikomitea esitti, että on vältettävä kuluttajansuojan vähenemistä ja 
monikansallisten yritysten saamaa epärehtiä kilpailuetua ja että 
4 "Tämän vahvistavat analyyttisesti ne kokemukset, joita tavaroiden ja palvelujen tuotantoon ja 
markkinointiin perehtyneillä komitean jäsenillä on, samoin kuin kuluttajan kannalta asiaa tutkineiden 
näkemykset. " 
28 
"...menetelmän avulla voitaisiin samalla kertaa luoda entistä parempi kuluttajansuoja ja 
tarjota tilaisuus yhtenäistää kaupallisen viestinnän käytännöt. Näin kaupallista 
viestintää suunnittelevat ja harjoittavat yritykset voitaisiin todennäköisesti myös saattaa 
nykyistä avoimempaan kilpailusuhteeseen ". 
Jäsenvaltiot 
Yhdeksän jäsenvaltiota vastasi ehdotukseen. Karkeasti jaoteltuna niistä kahdeksan kannatti 
ehdotusta ja yksi vastusti menetelmää periaatteessa. 
Kahdeksasta menetelmän kannattajasta kaksi antoi sille täyden tukensa. Niistä toisen mukaan: 
"...n hallitus ei vastusta komission ehdotusta yhdenmukaiseksi toimenpiteiden, mukaan lukien 
yhteisön toimenpiteiden, arvioimismenetelmäksi. Menetelmä kuvastaa konkreettisesti myös ...n 
kaupallista viestintää koskevan lainsäädännön periaatteita. " 
Kolmas kannattaja puolsi ehdotusta, mutta sen mukaan tarvittaisiin lisää kuulemisia, jotta 
menetelmästä saataisiin mahdollisimman avoin ja tehokas. Neljäs ehdotti, että sen ei tulisi niin 
yksinomaisesti kohdistua sisämarkkinapolitiikan tavoitteisiin. Viidennen ja kuudennen mukaan 
menetelmä voisi olla hyödyllinen, mutta taloudelliseen ketjureaktioon olisi sisällyttävä 
enemmän yksityiskohtia vaikutuksesta kuluttajiin. Seuraavan kannattajan mukaan menetelmä ei 
olisi oikeudellisesti sitova, koska sen perustana olisi ainoastaan yhteisöjen tuomioistuimen 
oikeuskäytäntö, kun taas kahdeksas - vaikkei menetelmää periaatteessa vastustanutkaan - piti 
kuitenkin rikkomisesta johtuvaa menettelyä tarpeeksi tehokkaana ja katsoi, että erityisongelmien 
ratkaisemiseksi voidaan turvautua yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön. 
Ainoastaan yksi jäsenvaltio vastusti suhteellisuuden arviointimenetelmää periaatteessa. Sen 
mukaan ehdotettu menetelmä oli selkiintymätön ja epäkäytännöllinen sovellettavaksi5. Lisäksi 
sen mielestä tällä alalla ei tarvita alkuperämaassa suoritettavaa valvontaa. 
Asianomaiset osapuolet 
Ehdotetusta suhteellisuuden arviointimenetelmästä annettiin neljäntyyppisiä lausuntoja. Ne 
voidaan esittää lyhyesti seuraavasti: 
Suhteellisuuden arviointimenetelmää on vahvistettava ja se on saatettava pakolliseksi, koska sen 
tulokset eivät ole poliittisesti tai oikeudellisesti sitovia. 
Menetelmää kannattavat vastaajat kaikista osapuolten ryhmistä toivoivat sen soveltamisen ja 
oikeudellisen aseman vahvistamista. Neljä ehdotusta tehtiin: 
Se esitti, että: 
"Ei ole mahdollista tehdä yhteenvetoa kaikista toimenpiteen mahdollisista vaikutuksista markkinoihin. 
On kyseenalaista, onko ketjureaktion analysointi realistista, voidaanko se toteuttaa tai onko siitä 
mitään hyötyä. On erittäin vaikea tunnistaa ja määritellä toimenpiteen täsmällinen tavoite. Myös 
toimenpiteen haittojen tunnistaminen ja arviointi on vaikeaa. " 
29 
- Suhteellisuuden arviointimenetelmän soveltamisen kaikkiin komission tällä alalla tekemiin 
päätöksiin (eli silloin kun se tutkii kansallisia rajoituksia ja valmistelee 
yhtecnsovittamisaloitteita) olisi oltava pakollista. 
- Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava kaikista näitä palveluja koskevista toimenpiteistä ja niihin 
olisi sovellettava suhteellisuuden arviointimenetelmää ennen niiden antamista. 
- Komission olisi edistettävä ilsesäänlelysäännöstöjä, joihin olisi myös sovellettava 
suhteellisuuden arviointimenetelmää. 
- Suhteellisuuden arviointimenetelmää olisi sovellettava tehokkaasti, jotta nykyisinkin pitkän 
rikkomisesta johtuvan menettelyn määräajat eivät pitenisi. Erityisesti ehdotettiin, että komission 
pitäisi sovitun menetelmän hyväksymiseksi sitoutua käsittelemään perustamissopimuksen 169 
artiklan mukaiset rikkomista koskevat valitukset lyhyemmässä määräajassa. 
Arviointimenetelmän lähtökohtana ovat markkinat, eikä siinä oteta huomioon kaupallisen 
viestinnän palvelujen vastaanottajien näkökohtia. 
Tätä kritiikkiä esitti suurin osa vastanneista kuluttajayhdistyksistä ja kansanterveyden elimistä. 
Niiden mukaan taloudellisen ketjureaktion arviointiperuste A perustuu tarjontaan eikä siinä oteta 
huomioon kaupallisen viestinnän moninaisten vastaanottajien tarpeita. Lisäksi jotkut katsoivat, 
että tällaista arviointimenetelmää ehdottaessaan komissio aikoo jättää huomiotta sen, miten 
vastaanottajille voi aiheutua haittoja eräistä kaupallisen viestinnän palvelujen muodoista tai 
tyypeistä. 
Arviointimenetelmä ei ole asianmukainen, koska painopisteen olisi oltava pikemminkin 
toissijaisuudessa kuin suhteellisuudessa. 
Eräät asianomaiset osapuolet eivät pidä rajoituksen suhteellisuutta tärkeänä. Ne katsoivat, että 
koska kaupallinen viestintä on kulttuurisidonnaista, sitä ei voida käsitellä muiden palvelujen 
tapaan. On otettava huomioon kulttuuriin liittyvät seikat, jotka kuvastuvat kansallisissa 
säännöksissä. Tätä mieltä olivat eräät kuluttajien eturyhmät, mainostajat (pääasiallisesti 
kansalliset) ja itsehallinnoivat elimet. Ne ehdottivat, että ennen suhteellisuuden arviointia olisi 
käytettävä toissijaisuusperiaatetta kaupallisen viestinnän jättämiseksi pois komission nykyisistä 
ja tulevista toimista. Poisjättämisehdotuksien laajuus vaihteli vastauksittain. Muutamat 
kulutta jay hdistykset ehdottivat jopa täydellistä poisjättämistä. Monissa vastauksissa mainittiin 
muun muassa naisen kuvaaminen ja alastomuuden käyttäminen mainonnassa. 
Suhteellisuuden arviointimenetelmää on mahdotonta soveltaa. Tämän vuoksi komission otisi 
viisaampaa ehdottaa yleisiä suuntaviivoja ja yhdenmukaistaa tältä pohjalta. 
Pieni osa vastaajista kaikista eturyhmistä katsoi, että ketjureaktion arvioiminen ja soveltaminen 
on liian monimutkaista ja että olisi yksinkertaisempaa antaa yhteisiä suuntaviivoja6. 
Yleensä tällaista vaihtoehtoa esittäneet "käyttäjät", "tarjoajat" ja "välittäjät" toivoivat eurooppalaisia 
suuntaviivoja, jotka eivät ole sitovia, kun taas erityisesti kuluttajaryhmät katsoivat, että suuntaviivojen 
olisi oltava euroopanlaajuisen yhdenmukaistamisen perustana. 
30 
3. Yhteensovittamisen ja tietojen paraneminen Euroopan tasolla 
Euroopan parlamentti 
Euroopan parlamentin äänestyksessä suuri enemmistö puolsi asiantuntijaryhmää ja vaati sen 
vahvistamista. Se vaati perusteltavaksi kolmikantakomiteaa, joka koostuu tasapuolisesti 
jäsenvaltioiden edustajista, teollisuuden edustajista ja kuluttajajärjestöistäpä pyysi tulla 
kuulluksi sen työjärjestystä laadittaessa. 
Euroopan parlamentti vaati myös komission menettelyjen täydellistä avoimuutta ja sitä, että 
komissio varmistaa, että: 
"komitea kuulee perusteellisesti valituksen tekeviä osapuolia, tapaa säännöllisesti, 
työskentelee tiukkojen määräaikojen puitteissa, julkaisee tuloksensa ja käsittelee kaikki 
komissiolle esitetyt valitukset; komitea antaa selvitykset Euroopan parlamentille ". 
Yhteyspisteen ja liedotusverkoslon osalta parlamentti vaati, että yhteyspisteeseen olisi ensisijassa 
luotava keskitetty tietopankki, joka sisältää tiedot tämän alan säännöksistä ja 
itsesääntely säännöstöistä ja josta esitetään katsaus parlamentille. 
Talous- ja sosiaalikomitea 
Talous-ja sosiaalikomitea hyväksyi asiantuntijaryhmää koskevan ehdotuksen. Se kannatti myös 
vastuun kokoamista yhteen pääosastoon, joka antaisi komissiolle kaupallista viestintää 
koskevat suuntaviivat. Sen mukaan keskitetyn yhteyspisteen olisi varmistettava 
"yhtenäinen lähestymistapa näissä monimuotoisissa kysymyksissä ". 
Lopuksi se lisäsi: 
"jäsenvaltioiden hallitukset voisivat myös harkita rinnakkaisjärjestelyjä niiden 
kysymysten käsittelemiseksi, jotka kuuluvat kansallisten sääntelyviranomaisten 
toimialaan ". 
Jäsenvaltiot 
Yhdeksän jäsenvaltiota vastasi asiantuntijaryhmän perustamista koskevaan ehdotukseen. Suurin 
osa jäsenvaltioista kannatti sitä. Kaksi jäsenvaltiota katsoi, että asiantuntijaryhmä olisi 
hyödyllinen, mutta ettei se saisi vähentää komission valtuuksia tehdä aloitteita eikä pidentää 
komission asioiden käsittelyaikaa. Yksi jäsenvaltio pohti, pitäisikö itsehallinnoivien elinten 
sallia osallistua asiantuntijaryhmään. Kaksi vaati kuluttajayhdistysten osallistumisen 
parantamista. Eräs ilmoitti kannattavansa asiantuntijaryhmää ja ehdotti, että sen perättäisissä 
kokouksissa olisi oltava samat ydinjäsenet johdonmukaisuuden varmistamiseksi. Kaksi 
jäsenvaltiota ei vastustanut ehdotusta periaatteessa, mutta katsoi, että olisi huolehdittava siitä, 
ettei asiantuntijaryhmä ole päällekkäinen muiden komiteoiden kanssa, ja että olisi hyödyllistä 
tutkia edelleen sen toimintatapoja. 
Yksi jäsenvaltio vastusti asiantuntijaryhmää, koska sen mukaan online-tiedotusverkosto ja 
yhteyspiste riittävät jäsenvaltioiden väliseen tietojen vaihtoon. 
31 
Seitsemän jäsenvaltiota kommentoi yhleyspistettä ja tiedotusverkostoa koskevaa ehdotusta ja 
kannatti sitä periaatteessa. Kaksi muuta hyväksyi ehdotuksen, mutta vaati sen varmistamista, että 
kuluttajayhdistyksillä on riittävät varat osallistua näihin verkostoihin. 
Asianomaiset osapuolet 
Asiantuntijaryhmän on noudatettava tarkkoja määräaikoja, eikä sitä saa käyttää valitusten 
käsittelyjen hallinnollisten määräaikojen pidentämiseksi. 
Vaikka suurin osa kaikista viidestä eturyhmästä7 olevista osapuolista hyväksyi 
asiantuntijaryhmän perustamisen ja roolin, jotkut ilmoittivat, ettei se saa rasittaa komissiota 
hallinnollisesti silloin kun se käsittelee valituksia tai yhteensovittamispyynlöjä. Asianomaiset 
osapuolet haluaisivat asiantuntijaryhmän työskentelevän samanaikaisesti joko rikkomisesta 
johtuvan menettelyn tai komission nykyisten kaupallista viestintää koskevien eräiden 
säännöstöjen yhteensovittamisaloitteiden kanssa. 
Asiantuntijaryhmän on oltava toiminnassaan paljon avoimempi. 
"Käyttäjät", "tarjoajat" ja "välittäjät" suhtautuivat yleensä myönteisesti asiantuntijaryhmän 
kokoonpanoon, vaikka osa ammattiyhdistyksistä vaati oikeutta osallistua asiantuntijaryhmään tai 
ainakin tehdä sille esityksiä. Ehdotukset koskivat muun muassa täydellistä osallistumista, jolloin 
asiantuntijaryhmä toimisi avoimesti ja järjestäisi julkisia kuulemisia, ja varjokomitean 
perustamista kaikille viidelle eturyhmälle; varjokomitea valitsisi edustajat, jotka esittäisivät 
tietyissä asiantuntijaryhmän kokouksissa omien "vaalipiiriensä" kirjallisen esityksen. 
Kuluttajayhdistysten mielestä itsehallinnoivien elinten ei pitäisi olla jäsenvaltioiden lisäksi ainoa 
kokouksiin osallistuva osapuoli. 
Asiantuntijaryhmän esityslistan on oltava julkinen ja sen tulokset on julkaistava. 
Asiantuntijaryhmää kannattavat vastaajat, jotka kuitenkin edellyttivät asiantuntijaryhmän 
mahdollisimman avointa toimintaa, vaativat sen esityslistan julkistamista ennen tiettyä 
kysymystä koskevan keskustelun aloittamista. Lisäksi monet vastaajat kaikista viidestä 
eturyhmästä vaativat, että asiantuntijaryhmän on annettava lausuntonsa tietystä kysymyksestä 
säädetyssä määräajassa ja että lausunnot on julkaistava ja asetettava kaikkien asianomaisten 
osapuolten saataville. 
4. Ensisijaista käsittelyä vaativat kaupallista viestintää koskevan sääntelyn alat 
Euroopan parlamentti 
Parlamentti pyysi komissiota tekemään tässä tiedonannossa luettelon kaikista kaupallisen 
viestinnän palvelujen vapaan liikkuvuuden esteistä, mutta esitti että sen mielestä 
erityishuomiota tarvitsevat rajoitukset seuraavilla aloilla: 
Katso alaviite 2. 
32 
- verkostomarkkinointi8 
- tuotemerkkien eriyttäminen 
- pakkauksissa oleva kaupallinen viestintä ja 
- tapahtumien ja television sponsorointi. 
Parlamentti vaati komissiota arvioimaan yksityiskohtaisemmin kaupallisen viestinnän vaikutusta 
lapsiin ja yksityisyyteen sekä mekanismeja, joiden avulla kuluttajien tekemät rajat ylittävää 
toimintaa koskevat valitukset voitaisiin tehdä. 
Se myös vaati komissiota ehdottamaan vilpillisiä markkinointimenetelmiä koskevia sääntöjä. 
Euroopan parlamentti ehdotti, että komission olisi harkittava SLIM-analyysin9 tekemistä, muttei 
ilmoittanut, mitkä lakitekstit olisi tarkistettava. 
Talous- ja sosiaalikomitea 
Talous-ja sosiaalikomitea ei kommentoinut tätä kohtaa. 
Jäsenvaltiot 
Lausunnon antaneista jäsenvaltioista seitsemän vastasi tähän kohtaan. Yhden mukaan kansallisia 
harhaanjohtavan mainonnan rajoituksia ei pitäisi tarkistaa säänneltyjen ammattien osalta. Se 
ilmoitti kumonneensa hintamainontaa ja alennuksia koskevan kiellon ja katsoi, että "syöttiä"10 
ja vilpillistä hintojen vertailua koskevien säännösten yhteensovittaminen on tarpeen. Lisäksi se 
vaati ilman etukäteislupaa tehtävää puhelinmyyntiä koskevaa yhteensovitettua kieltoa ja 
samanlaisia rajoituksia sähköposti- ja Internet-viestinnälle. Lasten osalta se korosti, että 
tulevissa toimissa on erotettava kaupallinen tiedotus ja kaupallinen viestintä. Rahoituspalvelujen 
mainostamista koskevan yhteensovittamisen puutteen katsottiin vähentävän kuluttajien 
luottamusta ulkomaisiin yrityksiin. 
Toinen jäsenvaltio huomautti, että sen alennusmyyntiaikoja koskevia lakeja voitaisiin muuttaa, 
ja että sen ilmaislahjoja, myynninedistämistarjouksia ja kilpailuja koskevat säännökset ovat 
Euroopan rajoittavimpia ja niitä tarkistetaan parhaillaan. 
8 Verkostomarkkinointi tarkoittaa ovelta-ovelle -markkinointia ja kotona tapahtuvaa markkinointia, jossa 
tietyn yrityksen vapaina myyjinä toimivat edustajat markkinoivat sen tuotteita tai palveluja mainostamalla 
toimintaansa paikallisesti ja pyrkimällä järjestämään tapaamisia asiakkaiden kanssa näiden kodeissa tai 
muissa ennaltasovituissa paikoissa. 
9 SLIM = Simpler Legislation for the Internal Market eli lainsäädännön yksinkertaistaminen 
sisämarkkinoilla. 
10 "Lockvogelwerbung" 
33 
Kolmas jäsenvaltio ehdotti, että vihreässä kirjassa olisi korostettava kuluttajiin liittyvien 
säännösten suojaamista ja kehittämistä. Euroopan tasolla vilpillisten markkinointimeneltelyjen 
alalla se ehdotti, että Kansainvälisen kauppakamarin säännöt voisivat toimia yhteensovittamisen 
perustana. 
Neljäs jäsenvaltio ilmoitti, että sen lääkevalmisteiden mainostamista koskevat säännökset ovat 
yhteensopivia yhteisön lainsäädännön kanssa. Sen mukaan ongelmia on Internetiin liittyvän 
kaupallisen viestinnän, ympäristöön liittyvän mainonnan ja yleisemmin kaupallisen viestinnän 
ja kansanterveyden alalla. 
Viides jäsenvaltio kävi läpi vihreässä kirjassa esitetyn luettelon ja ilmoitti, ettei se sovella rajat 
ylittävään kaupalliseen viestintään mitään yhteensopimattomia rajoituksia. Se ei katsonut 
millään noista aloista tarvittavan lisää yhteensovittamista; muilla aloilla jäsenvaltioiden - eikä 
yhteisön - pitäisi poistaa rajoitukset. 
Kuudes jäsenvaltio katsoi, että kuluttajansuojalainsäädännön huomattavammalle 
yhteensovittamiselle voisi olla enemmän perusteita perustamissopimuksen 129 a artiklan 3 
kohdan nojalla ja kiisti tarpeen lieventää mitään kansallisia rajoituksia sisämarkkinoiden 
periaatteiden perusteella. 
Seitsemäs jäsenvaltio korosti, että lääkevalmisteiden mainonnan alalla direktiivi 92/28/ETY olisi 
saatettava osaksi kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Se otti esiin alkoholin sponsoroinnin ja 
kannatti itsesääntelysäännöksiä. Suhdetoiminnan osalta se kritisoi rajoituksia, jotka johtuvat 
yksityiskohtaisten vaatimusten esittämisestä suhdetoimintayrityksiIle, jotka osallistuvat julkisten 
hankintasopimusten tarjouskilpailuun. 
Asianomaiset osapuolet 
Koska vihreään kirjaan vastanneet asianomaiset osapuolet ovat niin erilaisia, ja osa niistä on 
yksittäisiä ihmisiä ja osa edustuksellisia elimiä, komissio ei voi luetteloida ensisijaisina pidettyjä 
aloja kuhunkin ongelmaan tehtyjen viittausten määrän perusteella11. On kuitenkin huomattava, 
että jotkut tai useat vastaajat puolsivat kaikkia niitä aloja, jotka vihreän kirjan mukaan on 
analysoitava. 
5. Muut kuulemisen yhteydessä vaaditut toimet 
Yhteenveto saaduista vastauksista 
Euroopan parlamentti 
Euroopan parlamentti kritisoi rikkomisesta johtuvan menettelyn pitkiä käsittelyaikoja 
komissiossa. Se katsoi, että komission päätöksiin, jotka se tekee valitusten johdosta, olisi voitava 
hakea muutosta, jolloin komission olisi otettava enemmän vastuuta. Näin ollen parlamentti: 
Tämä johtaisi kuluttaja-ja julkisen terveydenhuollon elinten syrjintään, koska niitä on vähemmän kuin 
teollisuuden edustajia. 
34 
'pyytää sellaisen neuvoston päätöksen esittämistä, jolla mahdollistettaisiin 
jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen käsittely ensimmäisen oikeusasteen 
tuomioistuimessa " '2. 
Parlamentti katsoo, että silloin kun rajoitukset ovat suhteellisia ja yhteensovittamista tarvitaan, 
komission olisi tutkittava Kansainvälisen kauppakamarin sääntöjä yhteensovittamisen 
mallina erityisesti kaupallisen online-viestinnän alalla. 
Lopuksi parlamentti vaati kansallisia sääntelyelimiä soveltamaan alkuperämaassa suoritettavaa 
valvontaa ja kehotti komissiota, kuluttajajärjestöjä ja teollisuutta harkitsemaan rajat 
ylittävien itsesääntelyjärjestelmien, kuten EASA.n13 järjestelmien, vahvistamista. 
Talous-ja sosiaalikomitea 
Talous-ja sosiaalikomitea ei tehnyt vihreään kirjaan lisäehdotuksia. 
Jäsenvaltiot 
Yhden jäsenvaltion mukaan EU.n säännösten tarvetta olisi tutkittava yksityiskohtaisemmin 
kuluttajansuojan tai yleisen edun takaamiseksi. 
Toinen jäsenvaltio vaati, että kaupan esteiden poiston yhteydessä olisi perustettava yhteisön 
riitojenratkaisuverkosto sekä tuomioistuimissa että niiden ulkopuolella. Tähän olisi liitettävä 
yhdenmukainen järjestelmä, jossa saavat oikeusapua ne yhteisön kansalaiset, jotka eivät ole sen 
jäsenvaltion asukkaita, jossa riita syntyy. 
Kolmas jäsenvaltio katsoi, että nykyinen rikkomisesta johtuva menettely on hidas ja tehoton ja 
vaati valitusmenettelyn parantamista. Sen mukaan itsehallinnoivien elinten kokemusta olisi 
käytettävä hyväksi tällä alalla erityisesti siirryttäessä tietoyhteiskuntaan. 
Asianomaiset osapuolet 
"Vastaanottajia" edustavat kuluttajayhdistykset ja julkisen terveydenhuollon elimet katsoivat, 
että komission olisi korostettava paljon enemmän ongelmia, joita rajat ylittävä kaupallinen 
viestinä aiheuttaa kuluttajille. Ne tekivät kaksi lisäehdotusta sen lisäksi, että komissio saattaa 
kaikki tämän alan kansalliset lait ja itsesääntelysäännöstöt julkisesti helposti saataville. Toisaalta 
ne vaativat yhdenmukaistamista sen varmistamiseksi, että kansalliset vaatimukset eivät heikkene 
ja toisaalta ne katsoivat, että komission olisi keskityttävä tehokkaaseen täytäntöönpanoon 
erityisesti rajat ylittävissä tapauksissa. Ne korostivat tarvetta edistää järjestelmien käyttöönottoa 
rajat ylittävien riitojen ratkaisemiseksi sekä kansallisia säännöksiä ja niiden täytäntöönpanoa 
koskevien tietojen vaihtamiseksi. 
12 Pyyntö on yhdenmukainen parlamentin 16. syyskuuta 1993 antaman päätöslauselman kanssa, joka 
koskee tuomioistuimen roolia Euroopan yhteisön perustuslakijärjestelmän kehittämisessä (EYVL C 
268, 4.10.1993, s. 156). 
13 Euroopan mainosstandardiliitto. 
35 
"Käyttäjät", "tarjoajat" ja "välittäjät" esittivät nykyisen rikkomisesta johtuvan menettelyn 
parantamista, jotta siitä tulisi avoimempi ja nopeampi (jotkut vaativat tapausten käsittelylle 
täsmällisiä määräaikoja) sekä sen muuttamista niin, että kaikki ne, joita asia koskee, voisivat 
hakea muutosta päätökseen, jonka komissio tekee valituksen käsittelystä. 
36 
Rahoitussclvitys 
1. TOIMENPITEEN NIMI 
Tiedonanto kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevan vihreän kirjan 
seurannasta 
2. BUDJETTIKOHTA 
B5 - 3000 Sisämarkkinoita koskeva strateginen ohjelma 
3. OIKEUSPERUSTA 
Tiedonanto kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevan vihreän kirjan 
seurannasta (52-66 artikla ja 100 a artikla). 
4. TOIMENPITEEN KUVAUS 
Vuoden 19% toukokuussa annetussa kaupallisia viestintää sisämarkkinoilla 
koskevassa vihreässä kirjassa tunnustettiin, että ala on tärkeä työllisyyden ja 
kasvumahdollisuuksien kannalta ja että se on avainasemassa helpotettaessa 
eurooppalaisten yritysten ja voittoa tavoittelemattomien yhdistysten tavaroiden 
ja palvelujen markkinointia koko unionissa. Vihreässä kirjassa esitettiin, että 
näiden kansallisten säännösten moninaisuus yhdessä rajat ylittävän kaupallisen 
viestinnän kehityksen kanssa loi myös esteitä, jotka vaikeuttavat 
sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. 
Vihreään kirjaan saatujen vastausten erittäin suuri määrä vahvisti alan 
merkityksen. Puolentoista vuoden aikana Euroopan parlamentin, talous- ja 
sosiaalikomitean ja kymmenen jäsenvaltion lisäksi 433 vastaajaa on esittänyt 
huomautuksensa. Vastaajat voidaan jakaa seuraaviin ryhmiin: 127 kaupallisten 
viestintäpalvelujen toimittajaa (esim. mainostoimistoja; näistä 30 
eurooppalaisia tai kansallisia alan järjestöjä), 44 vastaanottajaorganisaatiota 
(esim. kuluttajajärjestöjä ja julkisen terveydenhuollon elimiä), 197 käyttäjää 
(esim. mainostajia; näistä 70 liike-elämän järjestöjä), 52 välittäjää (esim. 
viestintäyhtiöitä; näistä 18 alan järjestöjä) ja 13 kansallista ja eurooppalaista 
itsesääntelyelintä. Komission ehdotuksia kannatettiin laajalti, ja niiden 
vahvistamiseksi ja täydentämiseksi tehtiin ehdotuksia. 
Tiedonannossa ehdotetaan, että komissio ottaisi käyttöön joukon toimia, 
joiden tarkoituksena on helpottaa kaupallisen viestinnän palvelujen tarjoamista 
yli rajojen luomalla tehokas ja avoin sääntelykehys, jolla taataan yleisen edun 
mukaisten tavoitteiden suojaamisen asianmukaisella tavalla. Tämä 
lähestymistapa noudattaa täysin ja täydentää yhteismarkkinoiden 
toimintasuunnitelman ensimmäistä strategista tavoitetta, joka on sääntöjen 
tehostaminen. 
Komissio ehdottaa 
1 ) avoimen menetelmän soveltamista suhteellisuuden arvioimiseksi sääntelystä 
johtuvien rajat ylittävän kaupallisen viestinnän esteiden havaitsemiseksi 
Vh 
2) kaupallisen viestinnän asiantuntijaryhmän perustamista 
3) kaupallisen viestinnän yhteyspisteen ja tiedotusverkoston perustamista 
4) kaupallisen viestinnän tietokannan luomista 
5) valitusten käsittelyn nopeuttamista 
6) asiantuntijaverkoston perustamista 
7) kansainvälisen yhteistyön edistämistä 
8) sähköisen kaupankäyntiin liittyvien kysymysten selkeyttämistä 
9) parlamentille tiedottamista. 
Komissio soveltaa tätä lähestymistapaa neljään avainalaan, joilla kaupallista 
viestintää koskevat kansalliset säännökset poikkeavat huomattavasti toisistaan 
ja näin ollen voivat aiheuttaa sisämarkkinoiden esteitä ja vähentää yhteisön 
rajat ylittävän suojelun tehokkuutta. Nämä neljä avainalaa ovat (i) alaikäisten 
suojelu, (ii) vilpillinen kilpailu, (iii) sponsorointi ja (iv) harhaanjohtavat 
väitteet. 
4.1 Toimenpiteen yleistavoite 
Tiedotusverkoston perustaminen 
Ticdotusvcrkosto parantaa yhteensovittamista ja tiedonkulkua Euroopan 
tasolla ja tukee komissiota sen pyrkiessä auttamaan jäsenvaltioita tämän alan 
toimien avoimuuden lisäämisessä. Se parantaa myös tiedonvaihtoa eri 
organisaatioiden ja kansallisten ja Euroopan sääntelyviranomaisten välillä. 
Rahoitusta tarvitaan sääntelyäetojen kokoamiseen, niiden oikea-aikaisen 
jakelun varmistamiseen ja sellaisten mahdollisuuksien luomiseen, joiden 
avulla jäsenvaltiot ja muut asiaan liittyvät tahot voivat jakaa keskenään tätä ja 
muuta asiaan liittyvää tietoa. Verkosto täydentää nykyistä kaupallista 
viestintää käsittelevää tiedotetta. Molemmat toimet ovat saaneet kaikkien 
vihreään kirjaan vastanneiden yksimielisen tuen. 
4.2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista tai voimassaolon jatkamista 
koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
Tiedotusverkosto 
Tiedon tallennuksen, levittämisen ja vaihtamisen tärkein väline on www-
sivusto. Sen laatiminen, testaaminen ja käyttö annetaan alkuvaiheessa 
ulkopuolisen alihankkijan tehtäväksi. Sivuston avulla luodaan komission ja 
jäsenvaltioiden viranomaisten välille tarvittavat kanavat, joiden kautta 
sääntelytieoja voidaan vaihtaa. 
(1000 ecua) 
B5-3000 1998 
158,5 1999 
135 2000 
115 2001 
115 Yhteensa 
523,5 
39 
5. MENOJEN LUOKITUS 
5.1 Ei-pakollisct menot 
5.2 Jaksottamattomat määrärahat 
6. MENOLAJI 
6.1 Menolaji 
Tiedotusverkosto 
Kustannukset alihankintasopimuksista www-sivuston luomiseksi: 
sääntelytietojen kokoaminen, yhdistäminen ja lataaminen, 
tiedonvaihtokanavien kehittäminen ja verkoston toiminnasta huolehtiminen 
neljän vuoden pilottivaiheen ajan. 
7. RAHOITUSVAIKUTUKSET OSAAN B 
(1000 ecua) 
B5-3000 1998 1999 2000 2001 Total 
Sopimukset verkoston infrastruktuurin luomiseksi 
Palvelin: 
- laitteisto 
- ohjelmisto 
- Internet-yhteys 
- yllapito (laitt. ja ohj.) 
- infrastruktuuri 
Henkilosto*: 
paikallisjarjestelman hoitaja 
www-sivujen yllapitaja 
Lakitekstien muuntaminen: 
(4 ecua/sivu-20 000 sivua) 
Yhteensa 30 
10 
15 
6 
12,5 
25 
60 
158,5 30 
4 
6 
25 
50 
20 
135 30 
4 
6 
25 
50 
-
115 30 
4 
6 
25 
50 
-
115 30 
4 
6 
87,5 
175 
80 
523,5 
*) kuusi kuukautta ensimmäisen vuoden aikana 
8. PETOSTENVASTAISET TOIMENPITEET 
Kulut todennetaan tarkastamalla ennen maksamista, että tehtävät on suoritettu oikein. 
Tässä otetaan huomioon sopimusvelvoitteet ja taloudelliset ja moitteettomaan 
varainhoitoon liittyvät periaatteet. Kaikkiin komission ja sopimuspuolten välisiin 
sopimuksiin sisällytetään petostenvastaiset säännökset (todentaminen, raportointi 
jne.). 
ft 
9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI 
9.1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä 
Tiedotusverkosto 
Tärkeimpänä tavoitteena on helpottaa kaupallisten viestintäpalvelujen kauppaa 
sisämarkkinoilla ja auttaa jäsenvaltioita integroitumaan sisämarkkinoihin. 
Toimen tarkoituksena on varmistaa, että Euroopan tuleva sääntelykehys 
kannustaa tekemään investointeja kyseisiin palveluihin, jotka parantavat 
Euroopan teollisuuden kilpailukykyä ja edistävät työpaikkojen syntymistä. 
Kohderyhmä on hyvin laaja. Toimenpiteestä on hyötyä paitsi kaupalliselle 
viestintäalalle, joka työllistää yli miljoona ihmistä yhteisössä, myös käyttäjille 
(eli kaikille, jotka käyttävät näitä palveluja) sekä kuluttajille, jotka voivat näin 
saada lisää tietoa sisämarkkinoilla saatavilla olevista tavaroista ja palveluista. 
Merkityksetöntä ei ole myöskään se, että tehokkaasti toimiva kaupallinen 
viestintä kasvattaa viestimiin ja erityisesti uusiin viestintämuotoihin 
kohdistuvia menoja. Näin toimista on hyötyä myös viestintäalalle ja 
sähköiselle kaupankäynnille. 
Tiedotusverkoston tarkoituksena on myös tehdä asiaa käsittelevän 
asiantuntijaryhmän työ mahdollisimman avoimeksi sekä helpottaa 
sääntelytietojen vaihtoa. 
9.2 Toimenpiteen perustelut 
Tiedotusverkosto 
Yhteisöllä on yksinomainen toimivalta sisämarkkinoiden luomisessa. 
Sisämarkkinoiden toiminnan varmistamiseksi tarvitaan jäsenvaltioiden välistä 
vuoropuhelua, joka perustuu sovittuun menettelyyn, jolle komissio on luonut 
rakenteet ja jota se johtaa. 
Toimintatapa on valittu siksi, että vaihtoehtona on rikkomuksia koskevien 
valitusten ja yhdenmukaistamisvaatimusten tulva. Tämä lähestymistapa 
vähentää komission tarvetta puuttua asioihin tulevaisuudessa ja auttaa 
jäsenvaltioita selviytymään tehtävästään entistä tehokkaammin, jolloin 
yhteisön voimavaroja säästyy. 
Tiedotusverkosto rakennetaan pohjalle, joka on jo luotu kaupallista viestintää 
koskevalla tiedotteella, joka julkistettiin keskustelufoorumiksi ennen 
tiedonannon julkaisemista. Verkosto vastaa myös kuluttajajärjestöjen ja 
kansanterveydestä huolehtivien elinten vaatimuksiin, joiden mukaan alan 
kansalliset ja yhteisön säännökset on tuotava helpommin jäsenistön saataville. 
Toimella saadaan aikaan myös kerrannaisetuja. 
H^ 
9.3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi 
Tehokkuuden osoittimia ovat kansallisten toimenpiteiden muutokset, jotka 
mahdollistavat keskinäisen tunnustamisen periaatteen soveltamisen 
jäsenvaltioiden välillä kaupallisten viestintäpalveluiden sääntelyssä. 
Euroopan parlamentille esitetään seurantakertomus kahdesti vuodessa. 
10. HALLINTOMENOT (YLEISEN TALOUSARVION III PÄÄLUOKAN 
A OSA) 
Hallinnollisten voimavarojen todellinen käyttö riippuu komission vuotuiseen 
henkilöstövoimavarojen jakamista koskevaan päätökseen, jossa otetaan huomioon 
henkilöstön määrä ja budjettivallan käyttäjän vahvistamat lisämäärärahat. 
10.1 Vaikutus henkilöstön määrään 
Toimen tyyppi 
virkamiehet 
tai valiaikaiset 
toimenhaltijat A 
B 
C 
muu henkilöstö 
yhteensä Toimen hoi toon 
tarvittavan henkiloston 
maara 
vakinaiset 
virat väliaikaiset 
toimet 
1,5 
1 
2,5 Josta 
PO:n tai 
kyseisen 
osaston 
nykyisen 
henkiloston 
kaytto lisahenkilostdn 
kaytto" 
1,5 
1 
2,5 Kesto 
vahin-
taan 5 
vuotta 
toimen 
keston 
ajan 
toimen 
keston 
ajan 
10.2 Henkilöstömenojen kokonaisrahoitusvaikutus 
Kun käytetään nykyistä, toiminnan hallintoon osoitetta henkilöstöä: 2,5 
henkilötyövuotta *, 108 000 ecua = 270 000 ecua (laskelma perustuu lukuihin A-l, A-
2,A-4,A-5jaA-7). 
(1000 ecua) 
Toimen tyyppi 
virkamiehet 
tai valiaikaiset A 
B Toimen hoitoon tarvittavan henkiloston maara 
vakinaiset virat * 
määrä vuodessa väliaikaiset toimet 
1,5*108 
1 * 108 Vuosi-
kustannus 
162 
108 
HI 
toimenhaltijat C 
muu henkilosto 
yhteensa | 2,5*108 | 270 
10.3 Toiminnasta johtuva muiden toimintamenojen kasvu 
(1000 ecua) 
Budjettikohta 
(nrojanimi) 
A-7030, 
kokoukset 
(asiantuntijaryhma) 
A-701 matka-
kustannukset 
Total Summat 
1998 
19,5 
11,75 
31,75 1999 
39 
11,75 
50,75 2000 
39 
11,75 
50,75 2001 
39 
11,75 
50,75 2002 
39 
11,75 
50,75 Laskentatapa 
15 edustajaa * 650 ecua * 4 
kokousta = 39 000 ecua 
vudessa, ensimmaisena 
vuonna vain kaksi kokousta 
= 15*650ecua*2 = 
19 500 
-yhden paivan vierailu 
kaikissa EU:n 
paakaupungeissa = 650 ecua 
* 15 paakaupunkia = 9 750 
ecua vuodessa. 
- 2* yhden paivan vierailu 
Gene vessa= 2*1 000 ecua = 
2 000 ecua 
= 11 750 ecua vuodessa 
Vuoden 1998 osalta muut toimeen liittyvät menot (budjettikohdissa A-7030 ja A-7010 
pyydetyt määrärahat) katetaan komission PO XV:lle myöntämistä määrärahoista 
(komissio päättää kokonaiskehyksestä 18. helmikuuta). Seuraavien vuosien osalta 
todellinen hallinnollisten voimavarojen määrä riippuu komission vuosittaisesta 
päätöksestä, joka koskee voimavarojen jakoa budjettivallan käyttäjän myöntämän 
kokonaissumman puitteissa. 
m 
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 121 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 10 02 09 04 
Luettelonumero : CB-CO-98-141-FI-C 
ISBN 92-78-31858-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
«4/i