EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 22.11.2017 COM(2017) 800 final KOMISSION TIEDONANTO Vuoden 2018 alustavien talousarviosuunnitelmien kokonaisarviointi



Tiivistelmä Tässä tiedonannossa esitetään yhteenveto arviosta, jonka komissio on laatinut 18:n euroalueeseen kuuluvan jäsenvaltion (EA-18) toimittamista vuotta 2018 koskevista alustavista talousarviosuunnitelmista. Arvio ei koske Kreikkaa, johon sovelletaan Euroopan vakausmekanismin (EVM) mukaista vakautustukiohjelmaa. Itävallan ja Saksan toimittamien alustavien talousarviosuunnitelmien mukaan niiden politiikka pysyy muuttumattomana sen takia, että maiden hallituksilla ei ollut suunnitelmien esittämisajankohtana täysiä talousarviovaltuuksia. Myös Espanja esitti muuttumattomaan politiikkaan perustuvan alustavan talousarviosuunnitelman sen takia, että talousarviomenettely viivästyi. Komissio on asetuksen (EU) N:o 473/2013 mukaisesti arvioinut jäsenvaltioiden alustavat talousarviosuunnitelmat sekä euroalueen julkisen talouden kokonaistilanteen ja finanssipolitiikan kokonaisvirityksen. Seuraavassa esitetään yhteenveto vuotta 2018 koskevien alustavien talousarviosuunnitelmien ja euroalueen finanssipolitiikan kokonaisvirityksen arvioinnin tuloksista: 1.Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkistaneet kasvuennusteita huomattavasti ylöspäin kevään jälkeen. Talous kasvaa potentiaalista kasvuvauhtiaan nopeammin, ja kokonaistuotantokuilu supistuu edelleen vuonna 2017, ja sen odotetaan muuttuvan positiiviseksi vuonna 2018. Tästä huolimatta talouden elpymiseen euroalueella liittyy eräitä epätavallisia piirteitä: Pohjainflaatio ja palkkojen kehitys ovat maltillisia. Tämä ei vastaa työmarkkinoiden parannuksia, joista ovat osoituksena vakiotyömarkkinaindikaattorit. Myös vaihtotaseen ylijäämä on suuri, ja investointivaje jatkuu, joskin supistuu.. 2.Jäsenvaltioiden talousarviosuunnitelmien perusteella voidaan päätellä, että kokonaisalijäämä on edelleen laskusuunnassa myönteisen suhdannekehityksen ansiosta. Komission syksyn 2017 talousennusteen mukaan euroalueen alijäämä, joka oli 1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, supistuu 1,1 prosenttiin vuonna 2017. Vuonna 2018 jäsenvaltioiden suunnitelmien täytäntöönpano johtaisi siihen, että alijäämä on 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen euroalueella. Myös komission ennuste tukee tätä arviota. 3.Alustavien talousarviosuunnitelmien toteuttaminen supistaisi euroalueen velkasuhdetta 88 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2017 vain hieman yli 86 prosenttiin vuonna 2018, mikä johtuu noususuhdanteesta ja jatkuvasti alhaisesta korkotasosta. Komission ennusteen mukaan Belgian ja Italian ei ensi näkemältä ennusteta noudattavan velan supistamista koskevaa vertailuarvoa vuonna 2017 eikä vuonna 2018. Tämä koskee myös Ranskaa, johon voitaisiin soveltaa väliaikaista velkasääntöä vuodesta 2018 alkaen, mikäli se korjaa liiallisen alijäämänsä ajallaan ja kestävästi. 4. Vuonna 2017 toteutuneen vähäisen rakenteellisen kohenemisen jälkeen euroalueen rakenteellinen alijäämä kasvaa alustavien talousarviosuunnitelmien mukaan vuonna 2018 jonkin verran eli 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Sen sijaan viimeisimpien vakausohjelmien mukaan tilanne parantuisi yhteensä 0,2 prosentilla suhteessa BKT:hen. Myös komission ennusteen mukaan euroalueen rakenteellinen rahoitusasema paranee 0,1 prosenttiyksikköä vuonna 2018. Komission ennusteen ja yksittäisten jäsenvaltioiden alustavien talousarviosuunnitelmien välillä on kuitenkin huomattavia eroja. 5.Julkisen talouden sopeutustoimien koostumuksen osalta jäsenvaltiot ennustavat suhdannekorjatun menosuhteen heikkenevän maltillisesti. Tämä johtuu korkomenojen supistumisesta (–0,1 % suhteessa BKT:hen) sekä siitä, että perusmenot kasvavat hieman potentiaalista kasvua vähemmän. Korkomenojen pienenemisestä saatavaa poikkeuksellista hyötyä olisi käytettävä nopeuttamaan julkisen velan vähentämistä. Julkiset investoinnit vähenivät jatkuvasti vuosien 2010 ja 2016 välillä, mutta niiden odotetaan kasvavan hieman vuonna 2018. Tulosuhteen odotetaan supistuvan tuloja vähentävien toimenpiteiden (–0,1 % suhteessa BKT:hen) sekä tulovajeiden (–0,2 % suhteessa BKT:hen) takia. 6.Euroalueen finanssipolitiikan viritys, sellaisena kuin se on mitattuna rakenteellisen kokonaisrahoitusaseman muutoksena, on pääpiirteissään neutraali vuonna 2018. Verrattuna rakenteelliseen rahoitusasemaan rakenteellinen perusjäämä viittaa hieman elvyttävämpään viritykseen vuonna 2018, koska siinä ei oteta huomioon korkomenojen jatkuvaa vähenemistä. Myös päätösperäiset julkisen talouden sopeutustoimet, jotka indikaattorina vastaavat läheisesti menojen kasvulle vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettua viitearvoa, viittaavat siihen, että finanssipolitiikan viritys on vuosina 2017 ja 2018 hieman elvyttävämpi sekä alustavien talousarviosuunnitelmien että komission ennusteen perusteella. 7.Yleisesti ottaen neutraali finanssipolitiikan kokonaisviritys euroalueella vaikuttaa asianmukaiselta, kun otetaan huomioon tämänhetkinen talouden elpyminen, johon liittyy joitakin epätavallisia piirteitä ja jota rasittaa vieläkin talouskriisin aikaisten velkojen selvittely. Lisäksi on otettava huomioon odotettavissa oleva EKP:n omaisuuserien ostotoimien uudelleentarkastelu. 8.Myönteisestä kokonaistilanteesta huolimatta jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja: joidenkin jäsenvaltioiden on toteutettava julkisen talouden vakauttamistoimia, kun taas toisilla on jonkin verran finanssipoliittista liikkumavaraa. Sen vuoksi kansallisiin finanssipolitiikkoihin on sovellettava eriytettyä lähestymistapaa, jotta voidaan löytää tasapaino toisaalta talouden vakauttamistavoitteen ja toisaalta julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamisen välillä. 9.Kaikkiaan jäsenvaltioiden välillä on edelleen suuria eroja siinä, miten ne ovat saavuttaneet julkistalouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa. Komission ennusteen mukaan kuusi euroalueen jäsenvaltiota on joko saavuttanut julkistalouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa (Liettua) tai ylittänyt sen (Alankomaat, Kypros, Luxemburg, Malta ja Saksa) vuonna 2017. Niiden tilanteen arvioidaan pysyvän samanlaisena myös vuonna 2018, ja joidenkin niistä odotetaan hyödyntävän finanssipoliittista liikkumavaraansa osittain. Muuttumattomaan politiikkaan perustuvan alustavan talousarviosuunnitelmansa mukaan myös Saksan odotetaan hyödyntävän finanssipoliittista liikkumavaraansa. Irlannin ennakoidaan saavuttavan julkistalouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa vuonna 2018, ja Slovakia näyttää edistyvän huomattavasti kohti keskipitkän aikavälin tavoitettaan. Samaan aikaan jotkin jäsenvaltiot, jotka ovat vielä kaukana omasta keskipitkän aikavälin tavoitteestaan, eivät komission ennusteen mukaan edisty juuri lainkaan (Espanja, Italia, Portugali ja Slovenia) tai niiden rakenteellinen rahoitusasema jopa heikkenee (Belgia ja Ranska). Sloveniaa lukuun ottamatta näillä jäsenvaltioilla on myös suurimmat velkasuhteet. 10.Koska tavoitteena on löytää tasapaino vakauttamistarpeiden ja mahdollisten kestävyyshaasteiden välillä, komissio voi käyttää harkintavaltaansa arvioidessaan poikkeamista edellytetystä julkisen talouden sopeutuksesta. Komissio katsoi erityisesti, että vaatimuksesta poikkeava julkisen talouden sopeuttaminen voidaan katsoa riittäväksi Italian ja Slovenian osalta, jos nämä maat todella varmistavat tällaisen julkisen sopeutuksen toteutumisen vuonna 2018. Komission ennusteen mukaan tällainen sopeuttaminen ei kuitenkaan näytä toteutuvan. Seuraavassa esitetään yhteenveto yksittäisten jäsenvaltioiden suunnitelmia koskevasta komission arvioinnista.

Yhdenkään vuotta 2018 koskevan alustavan talousarviosuunnitelman ei todettu osoittavan, että vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia jätettäisiin noudattamatta erityisen vakavalla tavalla. Komissio katsoo kuitenkin useissa tapauksissa, että suunnitellut julkisen talouden sopeutustoimet eivät ole vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten kannalta riittäviä tai että riski tästä on olemassa.



Vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion piiriin kuuluvat 16 maata:



– kuuden maan (Saksa, Liettua, Latvia, Luxemburg, Suomi ja Alankomaat) vuotta 2018 koskevien alustavien talousarviosuunnitelmien katsotaan olevan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaisia,

– viiden maan (Viro, Irlanti, Kypros, Malta ja Slovakia) alustavien talousarviosuunnitelmien katsotaan olevan pitkälti vakaus- ja kasvusopimuksessa vuodelle 2018 asetettujen vaatimusten mukaisia. Näiden maiden suunnitelmat saattavat johtaa jonkinasteiseen poikkeamiseen kunkin maan keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävältä sopeuttamisuralta,

– viiden maan (Belgia, Italia, Itävalta, Portugali ja Slovenia) kohdalla on vaarana, että niiden alustavat talousarviosuunnitelmat eivät vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen nojalla vuodeksi 2018 asetettuja vaatimuksia. Näiden jäsenvaltioiden alustavat talousarviosuunnitelmat saattavat johtaa merkittävään poikkeamiseen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta. Belgian ja Italian osalta ennustetaan, että ne eivät noudata myöskään velan supistamista koskevaa vertailuarvoa. Vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavan osion piiriin kuuluvat kaksi maata (jotka siis kuuluvat liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn piiriin):

– Ranska saattaa siirtyä ennaltaehkäisevän osion piiriin vuodesta 2018, jos se korjaa liiallisen alijäämän ajallaan ja kestävällä tavalla. Vaarana on kuitenkin, että sen alustava talousarviosuunnitelma ei vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa vuodeksi 2018 asetettuja vaatimuksia, sillä komission syksyn 2017 talousennusteessa ennakoidaan merkittävää poikkeamista keskipitkän aikavälin tavoitteeseen vaaditulta sopeutusuralta sekä velan supistamista koskevan vertailuarvon noudattamatta jättämistä vuonna 2018.

– Espanjan alustavan talousarviosuunnitelman katsotaan olevan pitkälti vakaus- ja kasvusopimuksessa vuodeksi 2018 asetettujen vaatimusten mukainen, sillä komission syksyn 2017 talousennusteen mukaan alijäämä jää vuonna 2018 alle perussopimuksessa asetetun viitearvon (3 % suhteessa BKT:hen). Ennusteen mukaan alijäämätavoitetta ei kuitenkaan saavuteta, ja julkisen talouden sopeuttamistoimet ovat selkeästi riittämättömät verrattuna suositeltuun tasoon.



1. Johdanto Jotta jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen koordinointia talous- ja rahaliitossa voidaan parantaa, EU:n lainsäädännössä edellytetään, että euroalueen jäsenvaltiot toimittavat seuraavan vuoden alustavat talousarviosuunnitelmansa komissiolle viimeistään 15. lokakuuta. Näissä suunnitelmissa esitetään yhteenveto hallitusten kansallisille parlamenteille antamista talousarvioesityksistä. Komissio antaa kustakin suunnitelmasta lausunnon, jossa se arvioi, noudattaako suunnitelma vakaus- ja kasvusopimukseen perustuvia jäsenvaltion velvoitteita. Komission on myös laadittava kokonaisarvio julkisen talouden tilanteesta ja näkymistä koko euroalueella. Kahdeksaatoista euroalueeseen kuuluvaa jäsenvaltiota (jäljempänä ’EA-18’ tai ’euroalue’) kehotettiin toimittamaan vuotta 2018 koskevat alustavat talousarviosuunnitelmansa komissiolle viimeistään 16. lokakuuta budjettikuripaketin säännösten mukaisesti. Koska Kreikkaan sovelletaan EVM:n mukaista vakautustukiohjelmaa, sen ei tarvitse toimittaa erikseen talousarviosuunnitelmaa, sillä sen finanssipolitiikkaa seurataan jo tiiviisti osana ko. ohjelmaa. Budjettikuria koskevien käytännesääntöjen mukaisesti Itävalta ja Saksa toimittivat alustavat talousarviosuunnitelmat, joiden mukaan politiikka pysyy muuttumattomana. Tämä johtuu siitä, että kummassakin maassa on hiljattain pidettyjen vaalien jälkeen vielä virkaa tekevä hallitus, jolla ei ole täysiä talousarviovaltuuksia. Heti kun uudet hallitukset astuvat virkaan, niiden odotetaan toimittavan varsinaiset alustavat talousarviosuunnitelmat. Myös Espanja on toimittanut muuttumattomaan politiikkaan perustuvan alustavan talousarviosuunnitelman, sillä menettely keskushallinnon ja sosiaaliturvasektorin talousarvioiden hyväksymiseksi on viivästynyt tavanomaisesta aikataulusta. Espanjan odotetaan toimittavan täydellisen alustavan talousarviosuunnitelman mahdollisimman pian. Komission lausunnot tarjoavat tietoihin perustuvaa politiikan ohjausta etenkin kansallisille hallituksille ja parlamenteille ilman, että jäsenvaltioiden budjettivaltuuksiin puututaan. Tavoitteena on helpottaa sen arviointia, ovatko talousarvioesitykset EU:n finanssipoliittisten sääntöjen mukaisia. Budjettikuripaketin ansiosta käytettävissä on nyt kattava välineistö, jonka avulla talous- ja finanssipolitiikkaa voidaan käsitellä euroalueen yhteistä etua koskevana kysymyksenä perussopimuksessa tarkoitetulla tavalla. Lisäksi neuvosto kehotti heinäkuussa 2015 euroryhmää seuraamaan ja koordinoimaan euroalueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden finanssipolitiikkaa ja koko euroalueen finanssipolitiikan kokonaisviritystä sen varmistamiseksi, että finanssipolitiikka on eriytettyä ja sillä edistetään kasvua. Neuvosto suositteli, että euroalueen jäsenvaltiot ”koordinoivat julkisen talouden toimia sen varmistamiseksi, että euroalueen finanssipolitiikan kokonaisviritys vastaa kestävyyteen liittyviä riskejä ja suhdannetilannetta” ilman, että tämä vaikuttaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten täyttämiseen. Komissio esitti marraskuussa 2016 ehdotuksen päivitetyksi suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta. Eurooppa-neuvostossa 9. ja 10. maaliskuuta 2017 kokoontuneet EU-johtajat tukivat ehdotusta, ja neuvosto hyväksyi sen 21. maaliskuuta 2017. Tämä suositus on lähtökohtana komission arvioinnille. Osana talouspolitiikan vuotuista EU-ohjausjaksoa komissio esittää tämän paketin lisäksi ehdotuksen uudeksi suositukseksi euroalueen talouspolitiikasta vuosina 2017–2018. Neuvosto antoi heinäkuussa 2017 maakohtaiset suositukset. Neuvosto kiinnitti erityistä huomiota siihen, kuinka komissio etenee niiden jäsenvaltioiden suhteen, joiden on kaavion mukaan mukautettava julkista talouttaan vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Suositusten johdanto-osien kappaleiden mukaan vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa jäsenvaltioiden julkisten talouksien kestävyyden. Tässä yhteydessä neuvosto pani merkille, että komissio aikoo tehdä kokonaisarvion asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon jäsenvaltion suhdannetilanteen. Tällä tiedonannolla on kaksi tavoitetta. Ensinnäkin se antaa euroalueen finanssipolitiikasta kokonaiskuvan, joka perustuu alustavien talousarviosuunnitelmien horisontaaliseen arviointiin. Arviointi vastaa vakausohjelmista keväällä tehtävää horisontaalista arviointia. Tässä arvioinnissa kuitenkin keskitytään keskipitkän aikavälin finanssipoliittisten suunnitelmien sijaan tulevan vuoden suunnitelmiin. Tiedonannon toisena tarkoituksena on antaa kokonaiskuva maakohtaisista alustavista talousarviosuunnitelmista ja selittää komission näiden suunnitelmien arvioinnissa noudattamaa lähestymistapaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten noudattamisen suhteen. Arviointi on erilainen sen mukaan, kuuluuko jäsenvaltio vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän vai korjaavan osion piiriin. Lisäksi siinä otetaan huomioon valtionvelan määrää ja dynamiikkaa koskevat vaatimukset.



2. Keskeiset euroaluetta koskevat havainnot Jäsenvaltioiden alustaviin talousarviosuunnitelmiin ja komission ennusteeseen sisältyvät talousnäkymät Jäsenvaltiot ja komissio ovat tarkistaneet kasvuennusteita huomattavasti ylöspäin kevään jälkeen. Alustavissa talousarviosuunnitelmissa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten perusteella koko euroalueen (ilman Kreikkaa) reaalisen BKT:n odotetaan kasvavan 2,2 prosenttia vuonna 2017 ja 2,0 prosenttia vuonna 2018. Tämä on huomattavasti enemmän kuin viimeisimpien vakausohjelmien pohjana oleva kyseisten vuosien kasvuennuste (ks. taulukko 1), joka oli 1,7 prosenttia kumpanakin vuonna. Myös komission syksyn 2017 talousennusteessa ennakoidaan voimakasta kasvua euroalueella (2,2 % vuonna 2017 ja 2,1 % vuonna 2018). Kaikkiaan alustavien talousarviosuunnitelmien talouskehitystä koskevat oletukset ovat hyvin lähellä komission ennustetta (ks. liite IV, taulukko 1). Tämä saattaa liittyä myös siihen, että kaikki jäsenvaltiot Saksaa ja Belgiaa lukuun ottamatta täyttävät asetuksen (EU) N:o 473/2013 vaatimuksen, jonka mukaan talousarvioesityksen ja epäsuorasti myös alustavan talousarviosuunnitelman on perustuttava riippumattomien elinten vahvistamiin tai laatimiin makrotalouden ennusteisiin. Talous kasvaa potentiaalista kasvuvauhtia nopeammin, ja tuotantokuilu supistuu edelleen vuonna 2017, ja sen odotetaan muuttuvan positiiviseksi vuonna 2018. Kokonaistuotantokuilu muuttuu sekä komission ennusteen että alustavien talousarviosuunnitelmien mukaan positiiviseksi vuonna 2018. Kaikissa alustavissa talousarviosuunnitelmissa oletetaan, että (uudelleenlaskettu) tuotantokuilu on vuonna 2018 positiivinen tai – Ranskan ja Suomen osalta – vain lievästi negatiivinen.

Sekä jäsenvaltiot että komissio odottavat kuluttajahintainflaation pysyvän vakaana ja jäävän alle 2 prosentin viitearvon. Suunnitelmien mukaan kuluttajahintainflaatio on euroalueella 1,5 prosenttia vuonna 2017 ja 1,4 prosenttia vuonna 2018. Tämä vastaa pitkälti vakausohjelmien oletuksia, ja myös komission ennusteessa ennakoidaan samanlaista inflaatiovauhtia euroalueelle. Vain Virossa, Latviassa ja Liettuassa inflaation odotetaan ylittävän 2 prosenttia. Talouden laajeneminen jatkuu euroalueella, mutta siihen liittyy eräitä epätavallisia piirteitä. Elpyminen on vahvistunut euroalueella ja levinnyt yhä useampaan jäsenvaltioon työllisyyden kasvaessa jatkuvasti ja yritysten luottamuksen parantuessa. Siihen liittyy kuitenkin joitakin epätavallisia piirteitä. Erityisesti pohjainflaatio ja palkkakehitys ovat edelleen maltillisia eivätkä vastaa työmarkkinoiden parannuksia, joista ovat osoituksena vakiotyömarkkinaindikaattorit. Palkkojen hidas kasvu näyttää johtuvan edelleen heikosta työmarkkinoiden kehityksestä eräissä talouksissa, alhaisista inflaatio-odotuksista, jotka vaikuttavat palkkaneuvotteluihin, ja tuottavuuden hitaasta kasvusta. Lisäksi elpymistä näyttävät edelleen tukevan eräät poikkeukselliset tekijät, kuten EKP:n elvyttävä rahapolitiikka. Näiden seikkojen pohjalta on perusteltua purkaa kasvua tukevia toimintapolitiikkoja vain vähitellen. Komissio onkin ilmoittanut, että se aikoo käyttää harkintavaltaansa ottaen huomioon jäsenvaltioiden suhdannetilanteen (ks. laatikko 1). Taulukko 1: Yhteenveto talouden ja julkisen talouden kokonaisluvuista (EA-18, 2017–2018) Lähde: vuoden 2017 vakausohjelmat, vuotta 2018 koskevat alustavat talousarviosuunnitelmat ja Euroopan komission syksyn 2017 talousennuste. Alustaviin talousarviosuunnitelmiin ja komission ennusteeseen sisältyvät julkisen talouden näkymät Kokonaisalijäämän odotetaan supistuvan edelleen myönteisen suhdannekehityksen ansiosta. Komission ennusteen mukaan euroalueen alijäämä, joka oli 1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2016, supistuu 1,1 prosenttiin vuonna 2017. Alustavien talousarviosuunnitelmien mukaan alijäämä on vuonna 2017 hieman suurempi eli 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämä luku on 0,15 prosenttiyksikköä jäsenvaltioiden keväällä 2017 toimittamissa vakausohjelmissa asetettua alijäämätavoitetta parempi, sillä kasvuodotukset olivat tuolloin selvästi vähemmän dynaamiset. Ainoastaan Slovakian vuoden 2017 alijäämätavoitetta on tarkistettu vakausohjelmaan verrattuna merkittävästi ylöspäin. Jäsenvaltioiden alustavien talousarviosuunnitelmien toteuttaminen vuonna 2018 johtaisi euroalueella 0,9 prosentin alijäämään suhteessa BKT:hen. Tämä vastaa kevään 2017 vakausohjelmiin perustuvaa kokonaisalijäämää siitä huolimatta, että vuoden 2017 toteutuma on aiemmin ennustettua parempi ja vuoden 2018 kasvuennustetta on tarkistettu huomattavasti ylöspäin. Epäsuorasti tämä tarkoittaa sitä, että rakenteellista sopeutusta on tarkistettu hieman alaspäin verrattuna viimeisimpiin vakausohjelmiin (ks. jäljempänä). Vaikka alustavien talousarviosuunnitelmien ja komission ennusteen välillä on eroja yksittäisten jäsenvaltioiden kohdalla (ks. liite IV, taulukko 2), komission ennusteen mukainen vuoden 2018 kokonaisalijäämä vastaa täysin suunnitelmia. Seitsemän jäsenvaltiota kahdeksastatoista ennustaa alustavissa talousarviosuunnitelmissaan julkisen talouden rahoitusaseman olevan ylijäämäinen vuonna 2018. Alijäämäisistä jäsenvaltioista vain Latvia ja Suomi suunnittelevat alijäämän kasvua. Yhdenkään jäsenvaltion alustavan talousarviosuunnitelman mukaan ylijäämä ei ylitä vuonna 2018 viitearvoa, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ranska aikoo korjata liiallisen alijäämän neuvoston suosituksen mukaisesti vuonna 2017, ja Espanja aikoo korjata sen määräaikaan mennessä eli viimeistään vuonna 2018. Slovakia, Italia, Belgia ja Ranska suunnittelevat huomattavasti suurempia alijäämiä kuin niiden vakausohjelmissa esitetään. Euroalueen kokonaisperusjäämä, joka saadaan poistamalla julkisen talouden rahoitusasemasta korkomenot, on ylijäämäinen. Sen ennustetaan paranevan edelleen: vuonna 2017 ylijäämä on 0,8 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun taas vuonna 2018 se on 0,9 prosenttia. Ranska, Latvia ja Suomi ovat ainoat euroalueen jäsenvaltiot, joiden alustavissa talousarviosuunnitelmissa esitetään perusalijäämää vuonna 2018. Vuosien 2017–2018 alustavissa talousarviosuunnitelmissa ja komission ennusteessa on tuskin lainkaan julkisen talouden sopeuttamistoimia, mikäli niitä mitataan rakenteellisen kokonaisrahoitusaseman muutoksena. Kaikkiaan euroalueen rakenteellinen rahoitusasema säilyy komission ennusteen mukaan vakaana vuonna 2017. (Uudelleenlasketuissa) talousarviosuunnitelmissa ennustetaan rakenteellisen rahoitusaseman hienoista paranemista vuonna 2017 vakausohjelmien mukaisesti. Vuoden 2018 osalta alustavissa talousarviosuunnitelmissa ennustetaan euroalueen rakenteellisen rahoitusaseman heikkenevän hieman eli 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun viimeisimmissä vakausohjelmissa kokonaisrahoitusaseman ennustettiin vielä paranevan 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen (ks. liite IV, taulukko 3). Alustavia talousarviosuunnitelmia vastaavasti myös komission ennusteessa ennakoidaan euroalueen rakenteellisen rahoitusaseman heikkenevän 0,1 prosenttiyksikköä vuonna 2018. Tämän taakse kätkeytyy kuitenkin huomattavia eroja yksittäisten jäsenvaltioiden alustavien talousarviosuunnitelmien välillä. Erityisesti komissio ennustaa selvästi vähäisempää rakenteellista sopeutusta Belgiassa, Espanjassa, Ranskassa, Liettuassa, Portugalissa ja Sloveniassa (ks. jäljempänä). Euroalueen kokonaisrahoitusasemassa tätä kompensoi vakaa rakenteellinen rahoitusasema Saksassa, vaikka Saksan alustavan talousarviosuunnitelman mukaan sen BKT kasvaa 0,5 prosenttia. Kaiken kaikkiaan jäsenvaltioiden rahoitusasemien välillä on suuria eroja verrattuna niiden keskipitkän aikavälin tavoitteisiin (ks. liite IV, kuvio 5). Komission ennusteen mukaan kuusi euroalueen jäsenvaltiota on joko saavuttanut julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteensa (Liettua) tai ylittänyt sen (Alankomaat, Kypros, Luxemburg, Malta ja Saksa) vuonna 2017. Niiden tilanteen arvioidaan pysyvän samanlaisena myös vuonna 2018, ja joidenkin tavoitteensa ylittävien maiden ennustetaan myös hyödyntävän finanssipoliittista liikkumavaraansa osittain. Muuttumattomaan politiikkaan perustuvan alustavan talousarviosuunnitelmansa mukaan myös Saksan odotetaan hyödyntävän finanssipoliittista liikkumavaraansa. Jäsenvaltioista, jotka eivät vielä ole saavuttaneet keskipitkän aikavälin tavoitettaan, Irlannin odotetaan saavuttavan tavoitteen vuonna 2018 ja Slovakia edistyy huomattavasti kohti tavoitetta. Toisaalta jotkin jäsenvaltiot, jotka ovat vielä kaukana omasta julkistalouden keskipitkän aikavälin tavoitteestaan, eivät komission ennusteen mukaan edisty juuri lainkaan (Espanja, Italia, Portugali ja Slovenia) tai jopa etääntyvät tavoitteestaan (Belgia ja Ranska). Sloveniaa lukuun ottamatta näillä jäsenvaltioilla on myös suurimmat velkasuhteet (ks. jäljempänä). Näiden jäsenvaltioiden (uudelleenlaskettujen) alustavien talousarviosuunnitelmien mukaan sopeutustoimet ovat suuremmat kuin komission ennusteessa esitetään (alimmillaan 0,0 prosenttia suhteessa BKT:hen Ranskan osalta ja enimmillään 0,5 % suhteessa BKT:hen Slovenian osalta). Myös Viron, Itävallan, Suomen ja Latvian ennustetaan etääntyvän hieman keskipitkän aikavälin tavoitteestaan, mutta ero on kuitenkin enintään 1 prosenttiyksikkö suhteessa BKT:hen. Rakenteelliseen rahoitusasemaan verrattuna komission ennusteen perusteella lasketut päätösperäiset julkisen talouden sopeutustoimet ovat jonkin verran elvyttävämmät vuosina 2017 ja 2018. Päätösperäiset julkisen talouden sopeutustoimet vastaavat käsitteenä EU:n finanssipoliittiseen kehykseen sisältyvää menojen kasvun vertailuarvoa, ja niissä otetaan huomioon sekä suunnitellut tulopuolen toimet että perusmenojen kehitys suhteessa (keskipitkän aikavälin) potentiaaliseen kasvuun. Ennusteen perusteella lasketut päätösperäiset julkisen talouden sopeutustoimet viittaavat lähes 0,4 prosentin kasvuun suhteessa BKT:hen vuonna 2017. Tämä johtuu erityisesti perusmenojen kasvusta, joka ylittää keskipitkän aikavälin kasvupotentiaalin, kun taas päätösperäisten tulopuolen toimenpiteiden vaikutus on neutraali vuonna 2017. Ero rakenteellisen rahoitusaseman muutokseen verrattuna johtuu osittain siitä, että korkotuloja ei ole otettu huomioon päätösperäisissä julkisen talouden toimissa. Alustavien talousarviosuunnitelmien pohjalta lasketut päätösperäiset julkisen talouden toimet vuonna 2018 vahvistavat rakenteellista rahoitusasemaa koskevan arvion, jonka mukaan toimintapolitiikkojen kokonaisviritys on suurin piirtein neutraali. Perusmenojen kasvun ennustetaan euroalueella ylittävän hieman keskipitkän aikavälin potentiaalisen kasvun, kun taas päätösperäiset tulopuolen toimet ovat vain marginaalisesti elvyttävät (ks. jäljempänä). Komission ennusteen mukaan lasketut päätösperäiset julkisen talouden toimet ovat 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä viittaa jonkin verran elvyttävämpään finanssipolitiikan viritykseen vuonna 2018 (ks. liite IV, kuvio 4). Julkisen velan odotetaan jatkavan supistumistaan noususuhdanteen ja edelleen alhaisten korkotasojen ansiosta. Euroalueen julkinen velka oli suurimmillaan vuonna 2014 lähes 93 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja sen odotetaan nyt supistuvan 89,6 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 2016 hieman alle 88 prosenttiin vuonna 2017 sekä komission ennusteen että jäsenvaltioiden alustavien talousarviosuunnitelmien perusteella. Kokonaisuutena tarkasteltuna suunnitelmat johtavat edelleen velan vähenemiseen vain hieman yli 86 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Velan supistuminen vuonna 2018 johtuu velkaa vähentävästä lumipallovaikutuksesta ja perusylijäämästä, kun taas suunnitellulla velkakannan korjauserällä on päinvastainen vaikutus. Komission ennusteen mukaan velkasuhde supistuu hieman enemmän. Kaikki jäsenvaltiot Ranskaa lukuun ottamatta kaavailevat julkistalouden velkasuhteen supistamista vuosina 2017–2018 (ks. liite IV, taulukko 6). Ranskan tapauksessa velan odotetaan vakiintuvan hieman alle 97 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kaikki jäsenvaltiot hyötyvät velkaa vähentävästä lumipallovaikutuksesta, ja useimmissa jäsenvaltioissa suunnitelluilla perusylijäämillä on myös velkaa supistava vaikutus (ks. liite IV, kuvio 6). Yleisesti ottaen komission talousennusteen ja alustavien talousarviosuunnitelmien väliset erot velan kehityksessä vuonna 2018 ovat suhteellisen vähäisiä lukuun ottamatta Kyprosta ja Sloveniaa, joiden suunnitelmat ovat optimistisemmat, ja Saksaa, jonka osalta komission ennuste on optimistisempi. Italiassa ja Portugalissa on edelleen kaikista jäsenvaltioista suurimmat julkisen velan määrät, yli 120 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun taas Belgiassa, Kyproksessa, Ranskassa ja Espanjassa julkinen velka on noin 100 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kymmeneen euroalueen jäsenvaltioon, jotka toimittivat alustavan talousarviosuunnitelman, sovelletaan velan supistamista koskevaa vertailuarvoa. Komission ennusteen mukaan Belgian ja Italian ei ensi näkemältä ennusteta noudattavan vertailuarvoa vuonna 2018. Tämä koskee myös Ranskaa, johon voidaan soveltaa väliaikaista velkasääntöä vuodesta 2018, mikäli se korjaa liiallisen alijäämänsä ajallaan ja kestävästi. Julkisen talouden sopeuttamistoimien koostumus Jäsenvaltiot ennustavat suhdannekorjatun menosuhteen supistuvan maltillisesti, mutta vastaava tulosuhteen lasku kompensoi sen kokonaisuudessaan. Suunnitelmien mukaan suhdannekorjattu menosuhde supistuu 0,25 prosenttiyksikköä, mikä johtuu korkomenojen pienenemisestä sekä siitä, että perusmenot kasvavat hieman potentiaalista kasvua hitaammin. Vertailun vuoksi todettakoon, että komission ennusteen mukaan perusmenojen kehitys on hieman dynaamisempaa, ja näin ollen suhdannekorjattu menosuhde on vakaa. Jäsenvaltioiden suunnitelmien mukaan sosiaaliturvamenot ja palkansaajakorvaukset kasvavat nimellistä BKT:tä hitaammin, mikä osaltaan supistaa menosuhdetta (ks. liite IV, kuvio 8). Toisaalta julkisten investointien odotetaan kasvavan hieman vuonna 2018, kun ne vähenivät tasaisesti vuosien 2010 ja 2016 välillä. Komission ennuste vahvistaa tämän julkisten menojen hienoisen tasapainottamisen. Korkomenot vähenevät sekä alustavien talousarviosuunnitelmien että komission ennusteen mukaan 0,1 prosenttiyksikköä, 1,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Valtionvelkakriisin huipentuessa vuonna 2012 korkomenot olivat 3,0 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kaikki jäsenvaltiot Kyprosta lukuun ottamatta olettavat jäljellä olevan velan implisiittisen koron laskevan edelleen. Alustavien talousarviosuunnitelmien pohjana oleva implisiittinen korko laskee keskimäärin 2,25 prosentista vuonna 2017 2,15 prosenttiin vuonna 2018, mikä vastaa komission olettamuksia. Tulosuhteen odotetaan supistuvan tuloja vähentävien toimenpiteiden sekä tulovajeiden takia. Ilmoitettujen tulopuolen toimenpiteiden alijäämää lisäävä kokonaisvaikutus on suunnitelmien mukaan 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja lisäksi jäsenvaltiot ennustavat lähes 0,2 prosentin tulovajeita suhteessa BKT:hen verrattuna siihen, mitä nimelliskasvun kehityksen perusteella voitaisiin odottaa (ks. liite IV, taulukko 8). Tulosuhteen lasku johtuu lähinnä sosiaaliturvamaksujen sekä muiden kuin verotulojen vähenemisestä. Suunnitelmien mukaan sekä välittömien että välillisten verojen prosenttiosuus suhteessa BKT:hen säilyy ennallaan. Komission ennusteessa tulopuolen toimenpiteiden ja tulovajeiden vaikutus on samanlainen.

Euroalueen finanssipolitiikan suuntauksen arviointi Kaiken kaikkiaan euroalueen finanssipolitiikan virityksen odotetaan jatkuvan laajalti neutraalina vuosina 2017–2018. Sen jälkeen kun julkista taloutta oli vakautettu huomattavasti vuosina 2011–2013, finanssipolitiikan kokonaisviritys muuttui laajalti neutraaliksi seuraavina vuosina. Tilanteen arvioidaan pysyvän ennallaan vuonna 2017. Jäsenvaltioiden alustavat talousarviosuunnitelmat ja komission ennuste huomioon ottaen finanssipolitiikan virityksen arvioidaan jatkuvan laajasti neutraalina vuonna 2018, ja rakenteellinen rahoitusasema heikkenee vain hieman. Rakenteellisen perusjäämän kehitys viittaa hieman elvyttävämpään viritykseen vuonna 2018 (ks. liite IV, taulukko 4), koska siinä ei oteta huomioon korkomenojen jatkuvaa vähenemistä. Tämän vahvistavat myös päätösperäiset julkisen talouden toimet (ks. edellä), jotka on laskettu komission ennusteen perusteella (ks. liite IV, kuvio 4). Laajalti ottaen neutraali finanssipolitiikan kokonaisviritys vaikuttaa edelleen asianmukaiselta euroalueella, kun otetaan huomioon talouden elpyminen, joka on vahvistumassa mutta ei vielä ole täydellistä. Tämä on sitäkin tärkeämpää, kun otetaan huomioon talouskriisin jäljiltä edelleen suuret velat. On olennaista löytää oikea tasapaino toisaalta julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamisen (jossa on otettava huomioon maakohtaiset olosuhteet) ja toisaalta talouden elpymisen tukemisen välillä. Tosiaankin julkisen talouden rahoitusaseman suuntaa vuosina 2017–2018 on arvioitava suhteessa kahteen tavoitteeseen: julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen ja lyhyen aikavälin makrotaloudelliseen vakauttamiseen. Pitkän aikavälin kestävyys edellyttää, että julkinen velka saadaan kestävälle kehitysuralle ja pidetään siinä ja että otetaan huomioon velan nykytaso ja ennakoidut ikääntymiseen liittyvät menot. Makrotaloudellinen vakauttaminen voi ilmetä siten, että tuotantokuilua kavennetaan asianmukaisella vauhdilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Siinä olisi kuitenkin otettava huomioon myös muita taloudellisia tekijöitä, kuten inflaatio, työmarkkinoiden heikko kehitys ja tarve siirtyä ulkoisista kasvun lähteistä kotimaisiin. Kuvio 1: Pitkä reaalikorko (%) ja päätösperäiset julkisen talouden toimet (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen), euroalue Lähde: Euroopan komission syksyn 2017 talousennuste Huomautus: Kun pitkä reaalikorko on +1,0, sen katsotaan laajalti vastaavan potentiaalista kasvua ennustejaksolla. Finanssipolitiikan virityksessä olisi otettava asianmukaisesti huomioon erittäin elvyttävä rahapolitiikka ja alhainen inflaatio. Rahapolitiikka on ollut viime vuosina erittäin elvyttävää euroalueella. EKP on toteuttanut useita rahapolitiikkaa helpottavia toimenpiteitä, kuten laskenut viitekorot nollan alapuolelle, toteuttanut kohdennettuja pitkäaikaisia jälleenrahoitusoperaatioita ja omaisuuserien osto-ohjelmia sekä harjoittanut ennakoivaa viestintää. Kaikkiaan näillä toimenpiteillä on ollut merkittävä kannustava vaikutus rahapolitiikkaan. EKP päätti hiljattain tarkistaa omaisuuserien osto-ohjelmansa tammikuusta 2018 ottaen huomioon euroalueen yhä vahvemman ja laajapohjaisemman talouden laajenemisen. Samalla katsottiin, että runsaat rahapoliittiset elvytystoimet olivat edelleen tarpeen, sillä kotimaiset hintapaineet olivat yhä heikot koko euroalueella ja talousnäkymät ja inflaatiokehitys olivat jatkuvasti riippuvaisia rahapolitiikan antamasta tuesta. Vaikka EKP:n asiantuntijoiden viimeisimmissä euroaluetta koskevissa kokonaistaloudellisissa arvioissa oletettiin rahoitusehtojen pysyvän suotuisina, kuluttajahintainflaation odotetaan vahvistuvan hitaasti ja pysyvän selvästi alle 2 prosentin vuosina 2017–2019. Tämä vastaa myös pitkälti Euroopan komission uusinta inflaatioennustetta. Raha- ja finanssipolitiikkojen yhteistä suuntausta (politiikkayhdistelmää) voidaan kuvata toisaalta rahoitusehtojen kehityksellä (esim. pitkä reaalikorko) ja toisaalta finanssipoliittisilla toimilla (esim. päätösperäiset julkisen talouden toimet). Kuten kuviosta 1 käy ilmi, rahoitusehdot kevenivät huomattavasti vuosien 2011 ja 2012 välillä, sillä EKP toteutti toimia kriisiin vastaamiseksi. Rahoitusehdot ovat helpottuneet edelleen vuoden 2013 jälkeen, mutta vähemmässä määrin. Itse asiassa vaikka EKP onnistui lisätoimillaan luomaan pitkiin nimelliskorkoihin laskupainetta, myös pitkän aikavälin inflaatio-odotukset heikkenivät ja alkoivat voimistua vasta vuoden 2016 lopulla. Rahoitusehtojen arvioidaan kiristyvän vuonna 2018, kun euroalueen tuotantokuilun ennustetaan lopultakin sulkeutuvan. Vuonna 2018 keskimääräisten pitkien reaalikorkojen arvioidaan nousevan, sillä odotettavissa olevan nimelliskorkojen asteittaisen nousun lisäksi inflaatio-odotukset voimistuvat, tosin maltillisemmin. Rahoitusehtojen odotetaan kuitenkin pysyvän kaiken kaikkiaan erittäin suotuisina. Euroalueen kokonaistilanteesta huolimatta jäsenvaltioiden välillä on huomattavia eroja: joidenkin maiden on vakautettava julkista talouttaan, kun taas joillakin mailla on jonkin verran finanssipoliittista liikkumavaraa (ks. kuvio 2 ja 3). Vaikka tuotantokuilun odotetaan useimmissa jäsenvaltioissa olevan positiivinen vuonna 2018, useiden jäsenvaltioiden talous toimii edelleen vajaateholla. Toisaalta joidenkin jäsenvaltioiden julkisen talouden kestävyysriskit ovat suuret. Komission syksyn 2017 talousennusteen perusteella on toteutettu kestävyysriskin arviointi, jossa on otettu huomioon muun muassa tämänhetkiset velkatasot ja perusjäämä sekä odotettavissa olevat väestön vanhenemisesta aiheutuvat kustannukset. Yhteenkään jäsenvaltioon ei näytä kohdistuvan kestävyysriskejä lyhyellä aikavälillä. Velkakestävyysanalyysin sekä S1-indikaattorin laskennan perusteella Belgiaan, Espanjaan, Ranskaan, Italiaan, Portugaliin ja Suomeen näyttää kohdistuvan suuria keskipitkän aikavälin riskejä, kun taas Kyproksen, Liettuan, Itävallan ja Slovenian osalta keskipitkän aikavälin riskit ovat keskisuuria. Sen vuoksi kansallisiin finanssipolitiikkoihin on sovellettava eriytettyä lähestymistapaa, jotta voidaan löytää tasapaino toisaalta talouden vakauttamistavoitteen ja toisaalta julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamisen välillä. Komission ennusteen perusteella odotettavissa oleva julkisen talouden sopeuttaminen on kuitenkin suhteellisen vähäistä tai jopa negatiivista joidenkin erittäin velkaantuneiden jäsenvaltioiden, kuten Italian, Portugalin, Belgian, Espanjan ja Ranskan, kohdalla. Näiden jäsenvaltioiden suunnitelmat ovat jonkin verran optimistisempia, mutta tarvitaan lisätoimenpiteitä, jotta jäsenvaltioiden alustavissa talousarviosuunnitelmissa asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa. Tulevaisuudessa saatetaan tarvita lisää julkisen talouden toimia jäsenvaltioissa, joiden velkasuhde on suuri, erityisesti jos kasvunäkymät pysyvät maltillisina ja korot nousevat, kun otetaan huomioon nykyiset historiallisen alhaiset korkotasot. Kuvio 2: Euroalueen finanssipoliittinen kartta vuonna 2018 Huomautus: perustuu Euroopan komission syksyn 2017 talousennusteeseen. Taloudellisesti hyviä (huonoja) aikoja mitataan tarkastelemalla tuotantokuilua prosentteina suhteessa potentiaaliseen BKT:hen vuonna 2018, laskettuna yhteisesti sovituilla menetelmillä. Vakauttamistarpeita tai julkisen talouden liikkumavaraa mitataan komission S1-indikaattorilla, joka kuvaa kestävyyteen kohdistuvia riskejä (prosentteina suhteessa BKT:hen) syksyn 2017 talousennusteessa esitettyjen laskelmien pohjalta käyttäen vuotta 2017 perusvuotena. Kuvio 3: Rakenteellisen perusjäämän muutos vuonna 2018 alustavien talousarviosuunnitelmien mukaisesti verrattuna kestävyyteen ja vakauttamistarpeisiin (% suhteessa BKT:hen) Lähde: Euroopan komissio, perustuen komission syksyn 2017 talousennusteeseen ja jäsenvaltioiden alustaviin talousarviosuunnitelmiin. Kaavion tulkinta:

Kestävyyskriteeri perustuu S1-indikaattoriin, ja oletuksena on, että 25–50 prosenttia ilmoitetusta rakenteellisen perusjäämän muutoksesta toteutuu vuonna 2017, mikä vastaa suurin piirtein vakauttamistoimien etupainotteista toteuttamista, jos S1 on positiivinen. Tämä tarkoittaa, että niillä mailla, joiden S1 on negatiivinen, on jonkin verran mahdollisuuksia elvyttävään politiikkaan, jolla voidaan vastata mahdollisiin vakauttamistarpeisiin. Vakauttamiskriteeriä mitataan rakenteellisen perusjäämän muutoksella, jonka osalta tuotantokuilua pienennetään finanssipolitiikalla joko 25 prosenttia (lyhyt sininen pylväs) tai 50 prosenttia (pitkä sininen pylväs) verrattuna siihen, mitä tuotantokuilu olisi, jos vuonna 2018 noudatettaisiin neutraalia finanssipolitiikkaa. Toisin sanoen tuotantokuilua voidaan supistaa 25 tai 50 prosenttia sen lisäksi, että tuotantokuilu supistuu spontaanisti, kuten komission syksyn 2017 talousennusteessa esitetään (mukautettuna oletettavasti neutraalilla finanssipolitiikan virityksellä). Tämä perustuu olettamukseen, että finanssipolitiikalla on aina suhdanteita tasaava rooli eli se joko tukee tuotantokuilun sulkeutumista tai lieventää sen laajentumista. Jos neutraaliin finanssipolitiikkaan perustuvan olettamuksen pohjalta voidaan päätellä, että tuotantokuilu on muuttumassa negatiivisesta positiiviseksi, vakauttamistavoite rajoittaa tuotantokuilun sulkeutumisen 100 prosenttiin, jolloin vältetään myötäsyklisyys. Punaiset rastit kuvaavat jäsenvaltioiden vuoden 2017 alustavissa talousarviosuunnitelmissa esittämiä rakenteellisen perusjäämän suunniteltuja muutoksia sellaisina kuin komissio on laskenut ne uudelleen noudattaen potentiaalisen tuotannon osalta yhteisesti sovittuja menetelmiä. Vihreät pisteet kuvaavat rakenteellisen perusjäämän muutosta komission syksyn 2017 ennusteen mukaisesti. Komission ennuste perustuu olettamukseen muuttumattomasta politiikasta.



3. Yleiskatsaus alustaviin talousarviosuunnitelmiin Alustavia talousarviosuunnitelmia koskevissa komission lausunnoissa tarkastellaan vakaus- ja kasvusopimuksen sekä sen pohjalta annettujen suositusten noudattamista. Liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä olevien jäsenvaltioiden tapauksessa komission lausunnoissa arvioidaan, onko liiallisten alijäämien korjaamisessa edistytty sekä julkisen sektorin alijäämää että rakenteellisia toimia koskevien tavoitteiden osalta. Niiden jäsenvaltioiden osalta, joihin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota, komission lausunnoissa arvioidaan, noudattavatko jäsenvaltiot tai etenevätkö ne kohti maakohtaisia julkistalouden keskipitkän aikavälin tavoitteitaan ja noudattavatko ne velkasääntöä. Näin voidaan tarkistaa, ovatko talousarviosuunnitelmat vakaus- ja kasvusopimuksen sekä neuvoston 11. heinäkuuta 2017 antamiin suosituksiin sisältyvien maakohtaisten julkista taloutta koskevien suositusten mukaisia. Kaikki euroalueen maat, jotka eivät ole tukiohjelman kohteena, toimittivat alustavat talousarviosuunnitelmansa ajallaan asetuksen (EU) N:o 473/2013 6 artiklan mukaisesti. Budjettikuripakettia koskevien käytännesääntöjen mukaisesti Itävalta ja Saksa toimittivat alustavat talousarviosuunnitelmat, joiden mukaan politiikka pysyy muuttumattomana. sillä kummassakin maassa on virkaa tekevä hallitus. Heti kun uudet hallitukset astuvat virkaan, niiden odotetaan toimittavan varsinaiset alustavat talousarviosuunnitelmat. Myös Espanja toimitti muuttumattomaan politiikkaan perustuvan alustavan talousarviosuunnitelman, vaikka sen hallituksen ei katsota olevan virkaa tekevä. Komissio kehotti kirjeessään 27. lokakuuta 2017 Espanjaa toimittamaan päivitetyn alustavan talousarviosuunnitelman mahdollisimman pian. Alankomaiden väistyvä hallitus toimitti alustavan talousarviosuunnitelman määräaikaan mennessä, ja uusi hallitus toimitti alustavaan talousarviosuunnitelmaan lisäyksen, jossa esitetään täydentäviä tietoja uusista toimenpiteistä. Koska lisäykseen ei sisälly taulukoita, jotka täyttävät käytännesääntöjen vaatimukset, viranomaisten olisi toimitettava tällaiset päivitetyt taulukot ilman aiheetonta viivytystä. Yhdessäkään alustavista talousarviosuunnitelmista ei ole jätetty noudattamatta vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisia velvoitteita asetuksen (EU) N:o 473/2013 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla erityisen vakavalla tavalla. Jotkin suunnitelmista kuitenkin antavat aihetta huoleen. Sen vuoksi komissio lähetti Belgialle, Ranskalle, Italialle ja Portugalille 27. lokakuuta 2017 kirjeet, joissa se pyysi lisätietoja ja toi esiin joitakin valmistelevia huomioita alustavista talousarviosuunnitelmista. Asianomaiset jäsenvaltiot vastasivat lokakuun lopussa. Komissio on ottanut kirjeiden tiedot huomioon arvioidessaan julkisen talouden kehitystä ja riskejä. Italian kohdalla huolta aiheuttaa velkasuhde, joka on yli 130 prosenttia suhteessa BKT:hen. Makrotaloudellisten olosuhteiden ja rahoitusehtojen paraneminen antavat mahdollisuuden nopeuttaa julkisen velan vähentämistä. Tarvitaan kuitenkin lisätietoa hallituksen kokonaisstrategiasta ja suunnitelluista käytännön toimista, joilla velkasuhde saadaan pysyvästi lasku-uralle ja joiden avulla voidaan varmistaa velkakriteerin noudattaminen. Julkisen talouden näkymiin liittyy edelleen huomattavasti epävarmuutta vuonna 2017, minkä vuoksi komissio aikoo arvioida keväällä 2018 uudelleen, noudattaako Italia velkakriteeriä, käyttäen apuna vuoden 2017 toteutumatietoja ja lopullista talousarviota, joka parlamentin on määrä hyväksyä joulukuussa 2017. Taulukoissa 2a ja 2b esitetään yhteenveto kunkin jäsenvaltion alustavaa talousarviosuunnitelmaa koskevasta arviosta komission 22. marraskuuta antamien lausuntojen pohjalta sekä finanssipoliittisten ja rakenteellisten uudistusten etenemistä koskevista arvioista. Nämä arvioinnit perustuvat komission syksyn 2017 talousennusteeseen. Vertailun helpottamiseksi talousarviosuunnitelmien arviot kootaan kolmeen laajaan luokkaan, joiden merkitys vaihtelee sen mukaan, sovelletaanko jäsenvaltioon liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä: ·Vaatimusten mukainen: komission ennusteen mukaan talousarviosuunnitelmaa ei ole tarpeen muuttaa kansallisessa talousarviomenettelyssä sen varmistamiseksi, että vuoden 2018 talousarvio on vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen mukainen. ·Pitkälti vaatimusten mukainen: vuotta 2018 koskevan komission ennusteen mukaan alustavan talousarviosuunnitelman odotetaan olevan riittävä sen varmistamiseksi, että vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjä noudatetaan pitkälti. Liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä olevien jäsenvaltioiden osalta: vaikka vuotta 2018 koskevan komission ennusteen mukaan julkisen sektorin alijäämää koskeva välitavoite saavutetaan tai liiallinen alijäämä korjataan oikea-aikaisesti, julkisen talouden toimien selkeä riittämättömyys verrattuna suositeltuun tasoon vaarantaa liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä annetun suosituksen noudattamisen. Vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion piiriin kuuluvat jäsenvaltiot: vuotta 2018 koskevassa komission ennusteessa ennakoidaan jonkinasteista poikkeamista keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävältä sopeutusuralta, mutta vaadittua vähäisemmät sopeutustoimet eivät merkittävästi poikkea suositellusta sopeutuksesta. Näiden jäsenvaltioiden arvioidaan noudattavan velan supistamista koskevaa vertailuarvoa (milloin sitä sovelletaan). ·Vaatimusten noudattamatta jättämistä koskeva riski: vuotta 2018 koskevan komission ennusteen mukaan alustavan talousarviosuunnitelman ei odoteta olevan riittävä sen varmistamiseksi, että vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjä noudatetaan. Liiallisia alijäämiä koskevassa menettelyssä olevien jäsenvaltioiden osalta: vuotta 2018 koskevan komission ennusteen mukaan suositeltua julkisen talouden sopeuttamista ei toteuteta ja julkisen talouden alijäämää koskeva välitavoite jää saavuttamatta tai liiallista alijäämää ei korjata oikea-aikaisesti. Vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion piiriin kuuluvat jäsenvaltiot: vuotta 2018 koskevassa komission ennusteessa ennakoidaan merkittävää poikkeamista keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai vaaditulta siihen tähtäävältä sopeutusuralta ja/tai velan supistamista koskevan vertailuarvon noudattamatta jättämistä (milloin sitä sovelletaan). Yksikään jäsenvaltio ei ole pyytänyt vuodeksi 2018 lisäjoustoa neuvoston 12. helmikuuta 2016 hyväksymän asiakirjan ”Vakaus- ja kasvusopimukseen sisältyvää joustoa koskeva yhteisesti sovittu kanta” perusteella. Neuvosto on vuonna 2017 myöntänyt joustoa Suomelle, Latvialle ja Liettualle rakenneuudistuslausekkeen perusteella ja Suomelle myös investointilausekkeen perusteella. Suomelle on myönnetty joustoa sen perusteella, että sen on tarkoitus toteuttaa mittavia rakenneuudistuksia, joilla on positiivinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen, ja että sille aiheutuu kansallisia investointimenoja Euroopan rakenne- ja investointirahastojen puitteissa toteutettavista, EU:n yhteisrahoittamista hankkeista. Latvialle on myönnetty joustoa terveydenhuoltoalan uudistuksen yhteydessä. Liettualle on myönnetty joustoa sellaisten mittavien rakenteellisten työmarkkina- ja eläkeuudistusten takia, joilla on myönteinen vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen. Useat jäsenvaltiot ovat maininneet kasvaneen pakolaismäärän ja lisääntyvien turvallisuuteen liittyvien toimien vaikutukset julkiseen talouteen. Asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 3 kohdan säännökset mahdollistavat tilapäisen poikkeamisen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta tällaisten lisämenojen takia, mikäli sekä pakolaisvirta että vakavat turvallisuusuhat ovat poikkeuksellisia tapahtumia, joiden vaikutus julkiseen talouteen on merkittävä, eikä kestävyys vaarannu. Komissio katsoi, että sopeutusuralta voidaan tilapäisesti poiketa pakolaisiin liittyvien menojen osalta vuosina 2015 ja 2016 (Belgia, Italia, Itävalta, Slovenia ja Suomi). Itävallalle, Italialle ja Slovenialle on annettu vuoden 2017 osalta ennalta lupa poiketa sopeutusuralta pakolaisiin liittyvien menojen osalta. Vaikka pakolaisiin liittyvät menot mainitaan myös Italian vuoden 2018 alustavassa talousarviosuunnitelmassa ja sen vastauksessa komission pyyntöön Italian suunnittelemien julkisen talouden toimien selventämisestä, lisäjoustoa ei ole pyydetty. Turvallisuuteen liittyvien menojen osalta myönnettiin joustoa vuosina 2016 ja 2017 Belgialle, Italialle ja Itävallalle, mutta yksikään jäsenvaltio ei pyytänyt joustoa enää vuoden 2018 alustavissa talousarviosuunnitelmissa. Komissio tekee lopullisen arvion, johon sisältyvät hyväksyttävät määrät, viranomaisten keväällä 2018 toimittamien toteutuneiden lukujen perusteella. Komissio arvioi keväällä 2017 alustavasti, että Italia voi saada epätavallista tapahtumaa koskevan lausekkeen perusteella luvan poiketa sopeutusuralta, ja tätä sovellettaisiin vaikutuksiin, joita maanjäristysriskeiltä suojautumista koskevalla ennaltaehkäisevällä investointiohjelmalla on julkiseen talouteen. Tämä vaikutus vahvistetaan vuoden 2018 alustavassa talousarviosuunnitelmassa. Lupa on kuitenkin arvioitava uudelleen jälkikäteen keväällä 2018 Italian viranomaisten toimittamien toteutuneiden lukujen perusteella ja ottaen erityisesti huomioon investointiohjelman täytäntöönpanoon liittyvä epävarmuus. Joissakin jäsenvaltioissa (Kypros, Suomi, Italia ja Slovenia) yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti arvioituihin vuoden 2017 tuotantokuiluihin näyttää liittyvän erityistä epävarmuutta, kuten uskottavuutta testaava komission väline osoittaa. Näissä tapauksissa komissio on alustavia talousarviosuunnitelmia koskevassa arvioinnissaan analysoinut tuotantokuiluarvioita tarkemmin noudattamalla rajattuun harkintaan perustuvaa lähestymistapaa, joka laadittiin sen jälkeen, kun Amsterdamissa huhtikuussa 2016 järjestetyssä talous- ja rahoitusasioiden neuvoston epävirallisessa kokouksessa pyydettiin yhteisesti sovittujen menetelmien parantamista. Komission lähestymistapa on sama, jota sovellettiin vuoden 2017 alustavien talousarviosuunnitelmien ja vuoden 2017 vakaus- ja lähentymisohjelmien arvioinnissa. Vaikka uskottavuutta testaava väline osoitti Kyproksen ja Suomen osalta erityistä epävarmuutta, komissio ei nähnyt riittäviä perusteita poiketa yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti laadituista arvioista, joissa on otettu huomioon kaikki merkitykselliset tekijät. Italian osalta rajattuun harkintaan perustuva lähestymistapa johtaisi päätelmään negatiivisesta tuotantokuilusta verrattuna yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti arvioituun positiiviseen tuotantokuiluun. Slovenian osalta todettiin, että uskottavampi arvio toisi Slovenian lähelle taloudellisesti hyvien ja tavanomaisten aikojen rajakohtaa vuonna 2018. Kummankaan jäsenvaltion osalta tämä ei vaikuttaisi vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osion vaatimuksiin. Näin ollen se ei vaikuttaisi niiden alustavien talousarviosuunnitelmien arviointiin. Lopuksi komissio on arvioinut alustavasti edistymistä neuvoston 11. heinäkuuta 2017 antamissa suosituksissa esitettyjen finanssipoliittisten ja rakenteellisten uudistusten toteuttamisessa. Alustavia talousarviosuunnitelmia koskevat arviot voidaan jakaa laajasti seuraaviin viiteen ryhmään: ei ole edistynyt, edistynyt vain vähän, edistynyt jonkin verran, edistynyt merkittävästi ja noudattaa täysin. Edistymistä maakohtaisten suositusten toteuttamisessa arvioidaan kattavasti vuoden 2018 maaraporteissa sekä maakohtaisten suositusten yhteydessä, jotka neuvosto hyväksyy vuonna 2018.

Laatikko 1 – Harkintavallan käyttö julkisen talouden valvonnassa syksyllä 2017 Neuvoston 11. heinäkuuta 2017 antamien suositusten johdanto-osan kappaleissa kiinnitettiin erityistä huomiota siihen, kuinka komissio etenee niiden jäsenvaltioiden suhteen, joiden on kaavion mukaan mukautettava julkista talouttaan vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Niissä todetaan seuraavaa: ”[...]vuoden 2018 alustavan talousarviosuunnitelman arvioinnissa ja sen jälkeen julkisen talouden vuoden 2018 toteutuman arvioinnissa on otettava asianmukaisella tavalla huomioon, että tavoitteena on saavuttaa sellainen finanssipolitiikan viritys, joka osaltaan sekä vahvistaa talouden elpymistä että varmistaa [jäsenvaltion] julkisen talouden kestävyyden. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille, että komissio aikoo tehdä kokonaisarvioinnin asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisesti, ottaen erityisesti huomioon [jäsenvaltion] suhdannetilanteen.” Komissio voi käyttää harkintavaltaa arvioidessaan, voidaanko kaavion mukaisista julkisen talouden sopeuttamistoimista poiketa. Vaatimusten noudattamista arvioidaan edelleen suhteessa kaavaan perustuvaan vaatimukseen, kuten suosituksissa esitetään, mutta komissiolla on jonkin verran harkintavaltaa sen arvioidessa vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamista sellaisessa jäsenvaltiossa, joka kvantitatiivisten indikaattoreiden mukaan poikkeaa (tai on vaarassa poiketa) merkittävästi vaaditusta sopeutuksesta. Itse asiassa kokonaisarviossa saatetaan lopulta todeta, että merkittävän poikkeaman menettely ei ole perusteltu edes siinä tapauksessa, että merkittävän poikkeaman kynnysarvo eli 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ylittyy kaavaan perustuvan vaatimuksen osalta. Oikeusperusta on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 6 artiklan 3 kohdan säännöksissä, joiden mukaan kokonaisarvio liittyy täsmällisiin määrällisiin kriteereihin, mutta ei kuitenkaan rajoitu niihin, jolloin myös muita näkökohtia voidaan ottaa huomioon. Harkintavalta on tarkoitettu keinoksi puuttua tiettyyn tilanteeseen silloin kun talouden elpyminen on epätyypillistä ja puutteellista. Kuten todetaan komission syksyn 2017 talousennusteessa ja tämän tiedonannon 2 kohdassa, talouden elpyminen vahvistuu parhaillaan, mutta se on epätyypillistä ja puutteellista. Erityisesti työmarkkinoiden kehitys on heikkoa, pohjainflaatio on epätavallisen maltillista ja suuri vaihtotaseen ylijäämä, joka ylittää perustason, viittaa jatkuvasti laimeaan kotimaiseen kysyntään. Elpymistä tukee EKP:n elvyttävä rahapolitiikka. Tämä on entistäkin tärkeämpää, kun rahapolitiikan on tarkoitus normalisoitua asteittain. Jäsennelty ja kokonaisvaltainen kattavien talouden indikaattoreiden arviointi auttaa tunnistamaan tapaukset, joissa kaavan mukaisesti vaadittua sopeutusta vähäisemmät sopeutustoimet voidaan katsota riittäviksi. Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka poikkeavat (tai ovat vaarassa poiketa) merkittävästi kaavan mukaisista vaatimuksista vuoden 2018 osalta, kokonaisarvioon voi sisältyä jäsenvaltion vakauttamis- ja kestävyystarpeiden järjestelmällinen tarkastelu, jonka perimmäisenä tavoitteena on aikaansaada asianmukainen finanssipoliittinen viritys jäsenvaltion tasolla. Tämä perustuu kattavien talouden indikaattoreiden jäsenneltyyn ja järjestelmälliseen analyysiin, jonka tarkoituksena on varmistaa menettelyn ennakoitavuus ja jäsenvaltioiden yhtäläinen kohtelu. Analyysi kattaa sekä kestävyyteen että vakauttamiseen liittyvien haasteiden arvioinnin. Analysoimalla perusteellisesti velkatasoja sekä lyhyen ja keskipitkän aikavälin kestävyyteen liittyviä haasteita voidaan määrittää, kohdistuuko jäsenvaltioon kestävyyshaasteita vai ei. Samaan aikaan arvioidaan vakauttamistarpeita ottaen huomioon talouden asema suhdannekierrossa ja mahdolliset inflaatiopaineet. Tietoja, jotka on saatu yhteisesti sovittujen menetelmien avulla lasketun tuotantokuilun perusteella, täydennetään vaihtoehtoisilla toimenpiteillä, jotka koskevat talouden käyttämätöntä kapasiteettia. Lisäksi voidaan ottaa huomioon inflaatiopaineita koskevia indikaattoreita. Komissio katsoi, että vaatimuksesta poikkeava julkisen talouden sopeuttaminen voidaan katsoa riittäväksi Italian ja Slovenian osalta edellyttäen, että maat todella toteuttavat tällaisen julkisen sopeutuksen vuonna 2018. Analyysissa tarkastellaan seuraavia peräkkäisiä väitteitä: ·Jos havaitaan julkisen talouden kestävyyteen lyhyellä aikavälillä kohdistuvia haasteita, harkintavallan käyttö ei ole perusteltua. Yksikään jäsenvaltio ei ole nyt tässä tilanteessa. ·Jos jäsenvaltion talouden katsotaan elpyvän riittävän voimakkaasti, ei myöskään ole perusteltua käyttää harkintavaltaa, kuten Belgian, Ranskan ja Portugalin tapauksessa. ·Niiden jäsenvaltioiden osalta, joissa elpyminen näyttää edelleen hauraalta tai joissa finanssipolitiikan laajamittainen kiristäminen saattaisi vaarantaa elpymisen, kuten Italiassa ja Sloveniassa, vaatimuksesta poikkeava julkisen talouden sopeuttaminen voidaan katsoa riittäväksi. Jos näillä jäsenvaltioilla kuitenkin on myös keskipitkän aikavälin kestävyyteen liittyviä tarpeita ja/tai niiden velkasuhde ylittää 60 prosenttia suhteessa BKT:hen, on tärkeää, että toteuttavat kohtuulliset julkisen talouden sopeutustoimet tuloksellisesti. ”Kohtuullinen” sopeuttaminen voidaan yleisesti ottaen määritellä siten, että se vastaa vähintään puolta kaavan mukaisesta sopeutusvaatimuksesta. Tällainen raja-arvo vastaa tarpeeseen löytää oikea tasapaino jäsenvaltion vakauttamis- ja kestävyystarpeiden välillä. Tätä julkisen talouden sopeuttamisvaatimusta on kuitenkin noudatettava kaikilta osin. Julkisen talouden vähimmäissopeutuksesta huolehtiminen on olennaisen tärkeää varsinkin jäsenvaltioille, jotka eivät ensi näkemältä noudata velan supistamista koskevaa vertailuarvoa ja joihin saatetaan sen takia soveltaa liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä.



Taulukko 2a: Yhteenveto alustavia talousarviosuunnitelmia koskevista komission maakohtaisista lausunnoista – jäsenvaltiot, joihin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevää osiota Jäsenvaltiot Yleisarvio siitä, onko alustava talousarviosuunnitelma vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen Edistyminen finanssipoliittisia ja rakenteellisia uudistuksia koskevien vuoden 2017 maakohtaisten suositusten noudattamisessa Komission syksyn 2017 talousennusteeseen perustuva yleisarvio vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamisesta vuonna 2018 Ennaltaehkäisevän osion vaatimusten noudattaminen vuosina 2017 ja 2018 BE* Vaarana, ettei vaatimuksia noudateta 2017: tarkasteltaessa vuosia 2016 ja 2017 yhdessä vaarana on merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa ei lähtökohtaisesti ole noudatettu; 2018: vaarana merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa ei lähtökohtaisesti ole noudatettu. Edistynyt jonkin verran DE*** Vaatimusten mukainen 2017: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa noudatettu; 2018: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa noudatettu. Edistynyt vain vähän EE Pitkälti vaatimusten mukainen 2017: ei poikkeamaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; 2018: keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeuttamisuralta poiketaan jonkin verran. Ei sovelleta IE Pitkälti vaatimusten mukainen 2017: tarkasteltaessa vuosia 2016 ja 2017 yhdessä vaarana on merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; väliaikaista velkasääntöä noudatettu; 2018: tarkasteltaessa vuosia 2017 ja 2018 yhdessä vaarana on, että keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta poiketaan jonkin verran; väliaikaista velkasääntöä noudatettu. Edistynyt jonkin verran IT** Vaarana, ettei vaatimuksia noudateta 2017: vaarana merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa ei lähtökohtaisesti ole noudatettu; 2018: vaarana merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa ei lähtökohtaisesti ole noudatettu. Edistynyt jonkin verran CY Pitkälti vaatimusten mukainen 2017: vaarana, että keskipitkän aikavälin tavoitteesta poiketaan jonkin verran; väliaikaista velkasääntöä noudatettu; 2018: vaarana, että keskipitkän aikavälin tavoitteesta poiketaan jonkin verran; väliaikaista velkasääntöä noudatettu. Edistynyt jonkin verran LT Vaatimusten mukainen 2017: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty; 2018: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty. Edistynyt jonkin verran LV Vaatimusten mukainen 2017: ei poikkeamaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; 2018: ei poikkeamaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta. Edistynyt jonkin verran LU Vaatimusten mukainen 2017: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty; 2018: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty. Edistynyt vain vähän MT Pitkälti vaatimusten mukainen 2017: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty; 2018: vaarana, että keskipitkän aikavälin tavoitteesta poiketaan jonkin verran. Edistynyt jonkin verran NL**** Vaatimusten mukainen 2017: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty; 2018: keskipitkän aikavälin tavoite ylitetty. Edistynyt jonkin verran AT*** Vaarana, ettei vaatimuksia noudateta 2017: tarkasteltaessa vuosia 2016 ja 2017 yhdessä vaarana on merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa noudatettu; 2018: tarkasteltaessa vuosia 2017ja 2018 yhdessä vaarana on merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa noudatettu. Edistynyt jonkin verran PT Vaarana, ettei vaatimuksia noudateta 2017: vaarana merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; väliaikaista velkasääntöä noudatettu vuosittain sallitun poikkeaman rajoissa; 2018: vaarana merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; väliaikaista velkasääntöä noudatettu vuosittain sallitun poikkeaman rajoissa. Edistynyt vain vähän SK Pitkälti vaatimusten mukainen 2017: vaarana, että keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta poiketaan jonkin verran; 2018: vaarana, että keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta poiketaan jonkin verran. Edistynyt jonkin verran SI Vaarana, ettei vaatimuksia noudateta 2017: vaarana, että keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta poiketaan jonkin verran; väliaikaista velkasääntöä noudatettu; 2018: vaarana merkittävä poikkeaminen keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; väliaikaista velkasääntöä noudatettu. Edistynyt jonkin verran FI* Vaatimusten mukainen 2017: ei poikkeamaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa noudatettu; 2018: ei poikkeamaa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen tähtäävältä sopeutusuralta; velan supistamista koskevaa vertailuarvoa noudatettu. Edistynyt jonkin verran * Komissio antoi 22. toukokuuta 2017 jäsenvaltiolle perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisen kertomuksen. Kertomuksessa todettiin, että kaikkien merkityksellisten tekijöiden arvioinnin perusteella olisi katsottava, että velkakriteeriä on noudatettu. ** Komissio antoi 22. helmikuuta 2017 perussopimuksen 126 artiklan 3 kohdan mukaisen kertomuksen, jossa se totesi, että jollei rakenteellisia lisätoimenpiteitä, joiden arvo on vähintään 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen ja jotka hallitus sitoutui hyväksymään viimeistään huhtikuussa 2017, panna uskottavasti täytäntöön määräaikaan mennessä, jotta voidaan pienentää kuilua suhteessa tasoon, jolla alustava talousarviosuunnitelma on pitkälti ennaltaehkäisevän osion vaatimusten mukainen vuonna 2017 (ja siten vuonna 2016), on katsottava, että tässä vaiheessa velkakriteeriä ei noudateta. Komissio katsoi 22. toukokuuta 2017, että pyydetyt vuotta 2017 koskevat ylimääräiset vakauttamistoimet oli toteutettu. *** Virkaa tekevä hallitus toimitti alustavan talousarviosuunnitelman, jonka mukaan politiikka säilyy muuttumattomana. **** Väistyvä hallitus toimitti alustavan talousarviosuunnitelman, johon uusi hallitus on toimittanut lisäyksen. Taulukko 2b: Yhteenveto alustavia talousarviosuunnitelmia koskevista komission maakohtaisista lausunnoista – jäsenvaltiot, joihin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa osiota