KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE KANSAINVÄLISEN TERVEYSSÄÄNNÖSTÖN TARKISTAMISESTA MAAILMAN TERVEYSJÄRJESTÖN PUITTEISSA

A. PERUSTELUT

1. Johdanto

1. Kansainvälinen terveyssäännöstö (International Health Regulations) hyväksyttiin Maailman terveysjärjestön WHO:n 22. yleiskokouksessa vuonna 1969, ja sitä muutettiin WHO:n 26. yleiskokouksessa vuonna 1973 ja 34. yleiskokouksessa vuonna 1981. Siihen sisältyy säännöksiä, joiden mukaan WHO:lle on ilmoitettava kolmen taudin (koleran, ruton ja keltakuumeen) esiintymistapauksista, ja artikloita toimenpiteistä, joita olisi toteutettava tulo- ja lähtöpaikoissa (satamissa, lentokentillä ja raja-asemilla) ja kansainvälisissä kuljetusvälineissä (esim. laivoissa ja lentokoneissa).

2. Nykyinen säännöstö on kansainvälinen aloite, jonka tavoitteena on kehittää toimiva maailmanlaajuinen väline, jolla valvotaan tiettyjen maailmanlaajuisesti merkittävien tautien leviämistä maasta toiseen. Säännöstöllä pyritään yhdenmukaistamaan kansanterveyden suojelua niin, etteivät kaupankäynti ja matkustaminen häiriintyisi tarpeettomasti. Säännöstö sisältää ainoat WHO:n jäsenvaltioita oikeudellisesti sitovat säännöt, jotka koskevat tartuntatauteihin liittyviä maailmanlaajuisia varoituksia ja reaktioita.

3. Säännöstön tarkoituksena on jakaa epidemiologisia tietoja tartuntatautien rajatylittävästä leviämisestä. Näin pyritään takaamaan mahdollisimman hyvä suoja tautien kansainvälistä leviämistä vastaan niin, että samalla kansainvälinen kauppa ja matkustaminen häiriintyvät mahdollisimman vähän. Nykyiseen säännöstöön sisältyy säännöksiä ei-kiireellisten ja reaktiivisten kansanterveystoimien soveltamisesta kansainvälisiin matkustajiin, kuljetusvälineisiin ja tavaroihin, ja niissä edellytetään, että valtiot ilmoittavat kolmesta tartuntataudista - kolerasta, rutosta ja keltakuumeesta -, jos niitä esiintyy ihmisillä.

4. WHO katsoo, että nykyisessä säännöstössä - kansainvälisenä tautien valvonnan ja kansanterveyden suojelun välineenä - on seuraavat vakavat puutteet:

- rajoitettu kattavuus: säännöstössä edellytetään raportointia vain kolerasta, rutosta ja keltakuumeesta

- riippuvuus maiden ilmoituksista: säännöstö on täysin riippuvainen siitä, että jäsenvaltiot tekevät WHO:lle virallisen ilmoituksen, kun tautitapaus on diagnosoitu

- yhteistyömekanismien puute: säännöstössä ei ole tällä hetkellä juuri mitään tekijöitä, jotka edistäisivät yhteistyötä WHO:n ja sen maan välillä, jossa esiintyy mahdollisesti kansainvälisesti leviäviä tartuntatauteja

- kannustimien puute: nykyisessä säännöstössä ei ole tehokkaita kannustimia, joilla kannustettaisiin jäsenvaltioita noudattamaan sitä

- riskikohtaisten toimenpiteiden puute: WHO:lla ei ole kapasiteettia toteuttaa taudinpurkauksen aiheuttamaan todelliseen uhkaan räätälöityjä erityistoimenpiteitä, joilla ehkäistäisiin taudin kansainvälinen leviäminen.

5. Vakava äkillinen hengitystieoireyhtymä SARS on ensimmäinen 2000-luvulla esiintynyt vakava tartuntatauti, jonka nopea kansainvälinen leviäminen oli mahdollista lentomatkustuksen määrän ja nopeuden vuoksi. Tauti vaikutti ihmisten terveyteen ja toimeentuloon, terveydenhuoltojärjestelmien toimintaan sekä talouselämän vakauteen ja kasvuun ja osoitti, että uusiin esiin tuleviin uhkiin vastaaminen vaatii tehokasta alueellista ja maailmanlaajuista yhteistyötä. SARS-epidemia toi esiin keskeiset haasteet, joihin on vastattava kansainvälisen terveyssäännöstön tarkistuksen yhteydessä, samoin kuin yhteisön tasoisen johdonmukaisuuden merkityksen.

6. Vuonna 1995 WHO:n yleiskokous antoi päätöslauselman 48.7, joka koski kansainvälisen terveyssäännöstön tarkistamista ja päivittämistä (Revision and Updating of the International Health Regulations). Siinä esitettiin, että tarkistetussa säännöstössä otettaisiin tehokkaammin huomioon uusien ja uudelleen esiintyvien tautien kansainvälisen leviämisen aiheuttama uhka.

7. Vuonna 2001 WHO:n yleiskokous antoi päätöslauselman 54.14, joka koski maailmanlaajuista terveysturvaa ja epidemioista varoittamista ja niihin vastaamista (Global health security: epidemic alert and response). Päätöslauselmalla yhdistetään säännöstö eksplisiittisesti WHO:n toimintaan, jolla tuetaan jäsenvaltioita niiden kartoittaessa ja varmistaessa kansainvälisiä terveysuhkia ja vastatessa niihin. Siinä myös tuodaan esiin tarve seurata tartuntatauteja jäsenvaltioissa.

8. Vuonna 2002 WHO:n yleiskokous antoi päätöslauselman 55.16, joka koski maailmanlaajuista reagointia biologisten ja kemiallisten aineiden tai radioaktiivisen aineen luonnolliseen esiintymiseen, tahattomiin päästöihin tai tahalliseen käyttöön, joka vaikuttaa terveyteen (Global public health response to natural occurrence, accidental release, or deliberate use of biological and chemical agents or radionuclear material that affect health). Siinä kehotettiin jäsenvaltioita ja kansainvälisiä järjestöjä tiivistämään tartuntatautien maailmanlaajuista seurantaa. Päätöslauselmassa kartoitettiin eri toimia, joihin sisältyi myös terveyssäännöstön tarkistaminen.

9. Vuonna 2003 WHO:n 56. yleiskokouksessa päätettiin päätöslauselmalla 56.28 perustaa hallitustenvälinen työryhmä, johon voivat osallistua kaikki WHO:n jäsenvaltiot ja jonka tehtävänä on laatia suositusluonnos kansainvälisen terveyssäännösten tarkistamiseksi.

10. Tarkistetun säännöstön tärkeimpänä tavoitteena on taata mahdollisimman hyvä suoja tautien leviämistä vastaan niin, että häiritään mahdollisimman vähän maailmankauppaa.

11. Yhteisön toiminnan useat alat liittyvät tähän tavoitteeseen, joka muodostaa perustan ja perusteen yhteisön yhtenäisemmälle ja tehokkaammalle osallistumiselle ja toiminnalle.

2. Ehdotetut muutokset kansainväliseen terveyssäännöstöön

12. Terveyssäännöstöä kehitetään ja hiotaan, jotta se mukautuisi kansainvälisesti merkittäviä kansanterveydellisiä hätätilanteita koskeviin nykyisiin valvontatarpeisiin. Monet säännöstön tarkistusehdotukseen sisältyvistä peruskäsitteistä ovat uusia, mutta joitakin niiden osista sisältyy nykyiseen vanhentuneeseen säännöstöön.

13. WHO:n ehdotuksen mukaisessa uudistetussa säännöstössä on todennäköisesti seuraavat osat:

- puiteasiakirja, johon sisältyy i) yleisiä periaatteita asianmukaisista kansanterveystoimista ja ii) oikeudellisia säännöksiä, jotka liittyvät säännöstön toimintaan ja muutokseen ja joilla sisällytetään säännöstöön tekniset liitteet niihin viittaamalla

- joukko liitteitä, joissa kuvataan teknisiä säännöksiä ja erityisvaatimuksia ja jotka - puiteasiakirjassa tehdyn viittauksen ansiosta - muodostavat erottamattoman osan säännöstöä.

Lisäksi annetaan toimintaohjeita, jotka auttavat säännöstön soveltamisessa (esim. laivojen ja lentokoneiden osalta).

14. Tarkistetun säännöstön ehdotettujen peruskäsitteiden odotetaan kattavan seuraavat seikat:

- ilmoitetaan kaikista kansainvälisesti merkittävistä kansanterveydellisistä hätätilanteista

- perustetaan kansalliset yhteyspisteet säännöstön tarkistusta ja sen myöhempää täytäntöönpanoa varten

- vahvistetaan kansallinen kapasiteetti analysoida nopeasti tautiriskit ja ilmoittaa niistä ja määritellä yhdessä WHO:n kanssa niiden kansainvälinen leviämispotentiaali ja vaikutukset muihin maihin

- annetaan maille mahdollisuus tehdä alustavia luottamuksellisia ilmoituksia WHO:lle; tällaista mahdollisuutta ei ole nykyisessä säännöstössä, jonka mukaan ilmoitetut kolera-, rutto- tai keltakuumetapaukset listataan automaattisesti WHO:n viikoittaiseen epidemiologiseen tiedotteeseen

- annetaan mahdollisuus tehdä WHO:lle muita kuin virallisia ilmoituksia, joita WHO voi käyttää kansainvälisesti merkittävien kansanterveydellisten hätätilanteiden kartoittamiseen ja valvomiseen; maille olisi asetettava velvoite vastata WHO:n pyyntöihin tietojen luotettavuuden tarkistamiseksi

- toteutetaan toimenpiteet, joilla tasoitetaan kansainvälisesti merkittäviin kansanterveydellisiin hätätilanteisiin liittyvien taloudellisten menetysten riskiä antamalla ajallisesti rajoitettuja suosituksia; näillä vahvistetaan mallit muiden maiden suojelun edellyttämille toimenpiteille

- vahvistetaan WHO:n velvoite avustaa nopeasti maita taudinpurkausten arvioinnissa ja valvonnassa

- luodaan suositusten antamista koskeva avoin prosessi WHO:hon

- laaditaan viitteellinen luettelo tärkeimmistä toimista, joita voitaisiin käyttää WHO:n suosituksessa

- perustetaan pysyvä seurantaelin, jotta varmistetaan säännöstöön liittyvän prosessin jatkuvuus.

15. WHO:n alustavia kuulemisasiakirjoja on kierrätetty joissakin valituissa maissa, myös joissakin EU:n jäsenvaltioissa. Asiakirjoissa kuvataan, miten jossakin maassa esiintyneestä taudinpurkauksesta voitaisiin ilmoittaa WHO:lle ja miten WHO voisi arvioida tilanteen ja antaa apua. WHO pyrkisi myös ottamaan käyttöön menettelyn sellaisten toimien kartoittamiseksi, joita voitaisiin soveltaa saavuttaessa maahan, jossa epidemiaa esiintyy, tai kyseisestä maasta tuleviin henkilöihin. Tämä tarkoittaisi sitä, että kansainvälisesti merkittävässä kansanterveydellisessä hätätilanteessa WHO ja kyseiset maat valitsisivat luettelosta asianmukaiset toimenpiteet ja käyttäisivät niitä perustana muille maille annettaville suosituksille. Suositusten voimassaoloaika olisi rajattu, ja niitä voitaisiin muuttaa riskijakson aikana. Säännöstöön sisällytettäisiin selvät ohjeet suositeltujen toimenpiteiden päättämisestä.

16. Matkustajien osalta suositukset vaihtelevat välillä "ei vaadi toimenpiteitä" ja "maahantulokielto alueilta, joilla tautia esiintyy". Tavaroiden ja lähetysten osalta luonnostellut alustavat toimenpiteet vaihtelevat välillä "ei vaadi toimenpiteitä " ja "lähetysten, lastin tai tavaroiden maahantulokielto". EU:n osalta toimien pitäisi selvästi olla yhdenmukaisia.

3. Kansainvälisen terveyssäännöstön oikeudellinen asema ja sen täytäntöönpanoprosessi

17. Terveyssäännöstön tarkistusprosessissa pyritään luomaan laaja yksimielisyys WHO:n jäsenvaltioiden välille. Ensimmäisen ei-sääntelevän luonnoksen, jossa näkyy tarkistukseen osallistuvien WHO:n jäsenvaltioiden saavuttama yksimielisyys, pitäisi olla valmis vuoden 2003 loppupuolella. Tämän jälkeen luonnos toimitetaan jäsenvaltioille ja komissiolle. Luonnos toimii perustana oikeudellisesti muotoiltavalle tekstille ja laajalle kuulemisprosessille, jonka puitteissa järjestetään alueellisia kokouksia vuoden 2003 lopulla ja vuonna 2004.

18. Tämän jälkeen tarkistettu säännöstöluonnos hyväksytään hallitustenvälisessä työryhmässä, joka kokoontunee vuonna 2004 ja johon jäsenvaltiot ja komissio kutsutaan. Lopullinen teksti toimitetaan vuoden 2005 WHO:n yleiskokoukselle hyväksyttäväksi.

19. Kaikkien jäsenvaltioiden hallituksia kehotettiin nimeämään säännöstön tarkistamista käsittelevä virallinen yhteyspiste. WHO:n mukaan yli 108 jäsenvaltiota on jo tehnyt sen, myös useat EU:n jäsenvaltiot. Myös monia asiaan liittyviä hallitustenvälisiä ja hallituksista riippumattomia järjestöjä kehotettiin nimeämään yhteyspisteet tätä varten, ja monet ovat tehneetkin niin.

20. WHO:n 56.ssa yleiskokouksessa annettiin päätöslauselma 56.28, jossa todettiin, että WHO:n jäseninä olevien itsenäisten valtioiden muodostamat alueelliset taloudellista yhdentymistä koskevat organisaatiot, joille jäsenvaltiot ovat siirtäneet toimivaltaa päätöslauselmassa käsitellyillä aloilla, myös toimivallan tehdä oikeudellisesti sitovia sopimuksia, voivat osallistua WHO:n työjärjestyksen säännön 55 mukaisesti kohdassa 9 tarkoitetun hallitustenvälisen työryhmän toimintaan. Näin ollen komissio osallistuu yhteisön edustajana perustamissopimuksen mukaisesti.

21. Uuden säännöstön oikeudellinen asema säilyy muuttumattomana WHO:n perussäännön 21 artiklana.

22. WHO katsoo, että kun otetaan huomioon säännöstön oikeudellinen asema ja täytäntöönpanoprosessi, sen hyväksymiseksi riittää WHO:n yleiskokouksen päätöslauselma. Sen jälkeen valtioille annetaan aikaa sisäisiin menettelyihin, jotta ne voivat ratifioida säännöstön ja/tai ilmoittaa WHO:lle mahdollisista varauksista, jotka koskevat uuden säännöstön artikloja. Ellei valtio sovitun ajan kuluessa tee ilmoitusta tai varausta, sen katsotaan soveltavan säännöstöä.

23. Tällä hetkellä yhteisö ei voi ratifioida säännöstöä, jota pidetään WHO:n sisäisenä säädöksenä. Ratifioinnin jälkeen siitä kuitenkin tulee kansainvälinen säädös, joka sitoo sen piiriin kuuluvia maita. Näin ollen yhteisön on päätettävä, miten käsitellä tätä kysymystä, jotta se voi osallistua täysimääräisesti lopullisiin neuvotteluihin vuonna 2005.

4. Perusta yhteisön osallistumiselle

24. Globalisoituminen hämärtää kansallisten ja kansainvälisten kansanterveyskysymysten rajoja: ihmiset, tavarat sekä mikro-organismit liikkuvat vapaasti ja ylittävät maiden rajoja esteittä. Paras tapa ehkäistä tautien kansainvälistä leviämistä on havaita kansanterveyttä uhkaavat tekijät varhaisessa vaiheessa ja vastata niihin tehokkaasti, kun ongelma on vielä pieni. Tämä on mahdollista ainoastaan silloin, jos kansallisilla seurantajärjestelmillä pystytään tehokkaasti havaitsemaan uhkat aikaisin ja toteuttamaan nopeasti ja tehokkaasti vastatoimia. Kansainvälisellä tasolla on oltava koordinaatiota, jotta voidaan toteuttaa maailmanlaajuisia toimia johdonmukaisesti ja tehokkaasti. Tarkistettua säännöstöä koskevissa ehdotuksissa pyritään soveltamaan näitä periaatteita monenkeskisissä puitteissa niin, että korostetaan kumppanuutta ja yhteistyötä kansallisella ja alueella tasolla, jotta saavutettaisiin maailmanlaajuiset seuranta- ja reagointivalmiudet.

Tarkistetun säännöstön tärkeimpänä tavoitteena on taata mahdollisimman suuri turva tautien leviämistä vastaan niin, että häiritään mahdollisimman vähän maailmankauppaa.

Yhteisön toiminnan useat alat liittyvät tähän tavoitteeseen, ja ne muodostavat perustan ja perusteen yhteisön yhtenäisemmälle ja tehokkaammalle osallistumiselle ja toiminnalle.

Erityisiä aloja, joita tämä välittömästi koskee, ovat tartuntatautien epidemiologiseen seurantaan ja valvontaan liittyvät yhteisön välineet ja toimet. Säännöstön tarkistus voi koskea myös useita muita asiaan liittyviä aloja, kuten elintarvikkeiden turvallisuutta, kaupan ja liikenteen rajoituksia sekä väestönsuojelua.

25. Nyt WHO:ssa esitetyt ajatukset ovat itse asiassa hyvin samanlaisia kuin tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkostossa, joka perustettiin päätöksellä 2119/98/EY. Verkostossa komissio koordinoi jäsenvaltioiden nimeämien yhteyspisteiden (viranomaisten ja rakenteiden) kanssa toimia, jotka koskevat seurantaa ja varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmää. Kaikista kansanterveyttä uhkaavista tekijöistä sekä toteutetuista toimenpiteistä olisi ilmoitettava verkostolle päätöksen 2119/98/EY mukaisesti.

26. Terveyssäännöstön tarkistuksella tuetaan EU:n jäsenvaltioiden toimia niiden vastatessa päätöksen 2119/98/EY vaatimuksiin, jotka koskevat puitteiden luomista kansainvälisen koordinaation parantamiseksi yhteistyössä WHO:n kanssa etenkin, jos asia liittyy kolmansiin maihin.

27. Euroopan komissio teki 23. heinäkuuta 2003 ehdotuksen neuvoston ja Euroopan parlamentin asetukseksi tautien ehkäisyn ja valvonnan eurooppalaisen keskuksen perustamisesta. Jos neuvosto ja parlamentti hyväksyvät asetuksen, keskuksella on merkittävä asema sen avustaessa komissiota ja jäsenvaltioita antamalla teknisiä ja tieteellisiä neuvoja uuden terveyssäännöstön soveltamisesta ja täytäntöönpanosta, etenkin yhdessä WHO:n maailmanlaajuisen hälytysverkoston (Global Alert Network) kanssa.

5. Kansainvälisen terveyssäännöstön kattamat yhteisön toiminta-alat

5.1. Yhteisön toiminta tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan alalla

28. Tarkistetun terveyssäännöstön tavoitteilla ja suunnitellulla organisaatiolla - jossa tartuntatauteja käsiteltäisiin yleisesti epidemiologisella seurannalla ja ministeriöiden välisellä varhaisvaroitusjärjestelmällä - pyritään ottamaan käyttöön maailmanlaajuinen järjestelmä, joka rakenteeltaan muistuttaa parlamentin ja neuvoston EU:n tasolla käyttöön ottamaa rakennetta.

29. WHO:n ja EU:n on toimittava tiiviissä yhteistyössä alalla sen varmistamiseksi, että molempiin kuuluvat jäsenvaltiot voivat hyödyntää synergiaa ja välttää toimien päällekkäisyydet.

30. Komissio toimii läheisessä yhteistyössä WHO:n kanssa sekä epävirallisesti että virallisesti WHO:n ja komission välisen yhteistyön vahvistamisesta ja tehostamisesta käydyn kirjeenvaihdon kautta (EYVL C 1, 4.1.2001, s. 1), ja sillä on näin ollen oltava keskeinen asema yhteistyön muuttamisessa dynaamiseksi toiminnaksi. Asiaankuuluvia säännöksiä ovat erityisesti seuraavat:

- tiedonvaihtomenettelyt tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston puitteissa, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2119/98/EY, 24.9.1998 (EYVL L 268, 3.10.1998, s. 1)

- tarttuvien tautien ehkäisemistä ja valvontaa koskeva varhaisvaroitus- ja reagointijärjestelmä, komission päätös 2000/57/EY, 22.12.1999 (EYVL L 21, 26.1.2000, s. 32)

- tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston piiriin otettavat taudit, komission päätös 2000/96/EY (EYVL L 28, 3.2.2000, s. 50).

On varmistettava, että uusi terveyssäännöstö on yhteensopiva ja johdonmukainen EY:n lainsäädännön kanssa ja täydentää sitä. Tämä koskee etenkin edellä mainittuja säännöksiä, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 2119/98/EY nojalla tehtyihin päätöksiin.

5.2. Elintarvikkeiden turvallisuus

Seuraavat säädökset osoittavat yhteisön kattavaa toimivaltaa elintarvikkeiden turvallisuuden alalla:

- Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 178/2002, annettu 28 päivänä tammikuuta 2002, elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä (EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1)

- Neuvoston direktiivi 92/67/ETY, annettu 14 päivänä heinäkuuta 1992, eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten annetun direktiivin 89/662/ETY muuttamisesta. (EYVL L 268, 14.9.1992, s. 73)

- Neuvoston direktiivi 96/90/EY, annettu 17 päivänä joulukuuta 1996, eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset direktiivin 92/118/ETY muuttamisesta. (EYVL L 13, 16.1.1997, s. 24)

- Komission päätös 2002/477/EY, tehty 20 päivänä kesäkuuta 2002, kolmansista maista tuotavaa tuoretta lihaa ja tuoretta siipikarjanlihaa koskevista kansanterveysvaatimuksista ja päätöksen 94/984/EY muuttamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2196) (EYVL L 164, 22.6.2002, s. 39)

- Neuvoston direktiivi 97/78/EY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997, kolmansista maista yhteisöön tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista (EYVL L 24, 30.1.1998, s. 9)

- Neuvoston direktiivi 93/43/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, elintarvikehygieniasta (EYVL L 175, 19.7.1993, s. 1)

- Neuvoston direktiivi 95/23/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1995, tuoreen lihan tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevan direktiivin 64/433/ETY muuttamisesta (EYVL L 243, 11.10.1995, s. 7)

- Neuvoston direktiivi 83/91/ETY, annettu 7 päivänä helmikuuta 1983, terveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista nautaeläinten ja sikojen sekä tuoreen lihan tuonnissa kolmansista maista annetun direktiivin 72/462/ETY ja kolmansista maista tuotavan siansukuisista kotieläimistä peräisin olevan tuoreen lihan trikiinitutkimuksesta annetun direktiivin 77/96/ETY muuttamisesta (EYVL L 59, 5.3.1983, s. 34)

- Neuvoston direktiivi 97/22/EY, annettu 22 päivänä huhtikuuta 1997, tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden ehkäisemiseksi annetun direktiivin 92/117/ETY muuttamisesta. (EYVL L 113 , 30.4.1997, s. 9)

- Neuvoston direktiivi 96/23/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1996, elävissä eläimissä ja niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista tarkastustoimenpiteistä ja direktiivien 85/358/ETY ja 86/469/ETY sekä päätösten 89/187/ETY ja 91/664/ETY kumoamisesta (EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10)

- Neuvoston direktiivi 96/43/EY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1996, direktiivin 85/73/ETY muuttamisesta ja kodifioinnista elävien eläinten ja tiettyjen eläintuotteiden eläinlääkärintarkastusten ja -valvonnan rahoittamisen varmistamiseksi sekä direktiivien 90/675/ETY ja 91/496/ETY muuttamisesta. (EYVL L 162 , 1.7.1996, s. 1)

5.3. Kauppa

- Uuden säännöstön keskeisten tavoitteiden - tautien kansainvälisen leviämisen estäminen maailmankauppaa ja matkustamista häiritsemättä - soveltamista on tarkasteltava EY:n perustamissopimuksen 28, 29 ja 30 artiklan puitteissa, jotka koskevat jäsenvaltioiden välisen tuonnin ja viennin määrällisten rajoitusten kieltämistä ja mahdollisuutta (30 artikla) ottaa käyttöön rajoituksia terveyden suojelemiseksi.

5.4. Muu toiminta ja lainsäädäntö

- Neuvoston päätös 2001/792/EY, Euratom, tehty 23 päivänä lokakuuta 2001, yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa (EYVL L 297, 15.11.2001, s. 7)

- Komission direktiivi 97/58/EY, annettu 26 päivänä syyskuuta 1997, alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista annetun neuvoston direktiivin 94/57/EY muuttamisesta (EYVL L 274 , 7.10.1997, s. 8)

- Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/61/EY, annettu 10 päivänä lokakuuta 2000, vaarallisten aineiden tiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 94/55/EY muuttamisesta. (EYVL L 279, 1.11.2000, s.40)

- Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/62/EY, annettu 10 päivänä lokakuuta 2000, vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 96/49/EY muuttamisesta (EYVL L 279, 1.11.2000, s.44)

B. PÄÄTELMÄT

Kansainvälisen terveyssäännöstön tarkistuksella vahvistetaan kansainvälistä yhteistyötä kansanterveyden suojelun alalla ja lisätään näin yhteisön ja jäsenvaltioiden kykyä ehkäistä taudinpurkauksia ja reagoida mahdollisimman tehokkaasti. Samalla olisi pyrittävä pitämään kauppaan liittyvien kansainvälisten velvoitteiden häiriöt mahdollisimman pieninä.

Uuden säännöstötekstin pitäisi antaa jäsenvaltioille mahdollisuus panna sen säännöt täytäntöön mahdollisimman kattavasti asianmukaisten yhteisön menettelyiden kautta.

On yhteisön etujen mukaista, että tarkistusprosessi saatetaan loppuun mahdollisimman ripeästi, ja sen vuoksi jäsenvaltioiden ja komission olisi tehtävä yhteistyötä ja koordinoitava toimintansa.

"Silloin kun sopimuksen tai yleissopimuksen ala kuuluu osittain yhteisön ja osittain jäsenvaltioiden toimivaltaan, on tärkeää varmistaa tiivis yhteistyö viimeksi mainittujen ja yhteisön toimielinten välillä sekä sopimusta koskevissa neuvotteluissa ja sopimuksen tekemisessä että sopimusvelvoitteiden täyttämisessä. Tätä yhteistyövelvollisuutta, johon kiinnitettiin huomiota Euratomin perustamissopimuksen yhteydessä, on sovellettava myös ETY:n perustamissopimuksen yhteydessä, sillä se johtuu yhteisön kansainvälisen edustuksen yhtenäisyyden vaatimuksesta." (Yhteisöjen tuomioistuimen lausunto 19. maaliskuuta 1993, Kok. 1993, s. I-1061, 36 kohta)

Näin ollen esitetään seuraavaa:

1. Koska monet ehdotetun kansainvälisen terveyssäännöstön ja sen liitteiden kattamista aloista kuuluvat yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan, komission ja jäsenvaltioiden on osallistuttava ehdotuksen pohdintaan ja otettava aktiivinen ja johtava asema tarkistusprosessissa, jotta tarkistetun terveyssäännöstön lopputulos olisi yhteisön lainsäädännön mukainen.

2. WHO:n yleiskokouksen päätöslauselman 56.28 mukaisesti yhteisön on osallistuttava tehokkaasti hallitustenvälisen työryhmän toimintaan. Tämä merkitsee jäsenvaltioiden ja komission aktiivista osallistumista perustamissopimuksen mukaisesti.

3. Komissio koordinoi toimia jäsenvaltioiden teknisten asiantuntijoiden kanssa yhteisön toimivaltaan kuuluvilla aloilla, erityisesti tartuntatautien valvonnan sekä elintarvikkeiden turvallisuuden, kaupan, liikenteen ja väestönsuojelun alalla, jotta taataan yhteisön tasolla yhtenäiset toimet.

4. Komissio hoitaa koordinoinnin jäsenvaltioiden kanssa, jotta yhteisön näkökannat tulevat esiin tarkistetun tekstin alustavissa teknisissä luonnoksissa ja sen kanta otetaan huomioon sovittaessa tarkistusprosessin neuvottelumenettelystä WHO:ssa.

5. Komissio osallistuu jäsenvaltioiden kanssa WHO:n järjestämiin alueellisiin kokouksiin varmistaakseen yhteisön koordinoidun kannan sekä ennen kokouksia että niiden aikana.

6. Komissio tiedottaa säännöllisesti neuvostolle terveystyöryhmässä saavutetusta edistyksestä.

7. Komissio kuulee säännöllisesti jäsenvaltioita saavutetusta edistyksestä päätöksellä N:o 2119/98/EY perustetun tartuntatautien epidemiologisen seurannan ja valvonnan verkoston kautta.

8. Komissio pyrkii hakija-, ehdokas- ja ETA-maiden kanssa johdonmukaiseen ja yhtenäiseen lähestymistapaan tarkistusprosessissa.

9. Komissio kehottaa neuvostoa vahvistamaan nämä päätelmät ja tukemaan komissiota niiden täytäntöönpanossa.