FI Euroopan unionin virallinen lehti C 112/105

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Unioniin liittyvien maiden talouden monipuolistaminen — pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten rooli”

(2004/C 112/27)

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 17. heinäkuuta 2003 työjärjestyksensä 29 artiklan nojalla laatia lausunnon aiheesta ”Unioniin liittyvien maiden talouden monipuolistaminen — pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten rooli”.

Asian valmistelusta vastannut neuvoa-antava valiokunta ”teollisuuden muutokset” (CCMI) antoi lausuntonsa 15. maaliskuuta 2004. Esittelijä oli Lucia Fusco ja apulaisesittelijä Jacques Glorieux.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 31. maaliskuuta ja 1. huhtikuuta 2004 pitämässään 407. täysistunnossa (huhtikuun 1. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1 Johdanto: määritelmät ja tavoitteet

1.1 Kymmenen uuden valtion liittyminen Euroopan unioniin on ainutlaatuinen historiallinen tapahtuma uusien jäsenvaltioiden lukumäärän takia sekä niiden merkittävien sosioekonomisten muutosten takia, joita liittyminen aiheuttaa sekä kyseisille valtioille että koko Euroopalle. Näin ollen tässä oma-aloitteisessa lausunnossa painotetaan kansalaisyhteiskunnan ja sen järjestöjen osallistumista poliittiseen mielipiteenmuodostukseen laajentumisprosessin yhteydessä. Se vastaa myös ETSK:n ensisijaista tavoitetta vahvistaa asemaansa Euroopan tulevaisuudesta käytävissä keskusteluissa, kuten puheenjohtaja Roger Briesch totesi puheessaan 11. joulukuuta 2002. (1)

1.2 Lisäksi tämän lausunnon avulla on tarkoitus osallistua keskusteluun Wim Kokin 26. maaliskuuta 2003 antamassa selvityksessä ”Euroopan unionin laajentaminen — Saavutukset ja haasteet” esitetyistä laajentumisen vaikutuksista. Pyrkimyksenä on tuoda esille pienten ja keskisuurten (pk) yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten rooli talouden monipuolistamisessa (sosiaaliset vaikutukset mukaan lukien) unioniin liittyvissä maissa sekä haasteet niiden täydelliseksi integroimiseksi yhtenäismarkkinoihin. ETSK haluaa antaa panoksensa yhteisön eri aloitteisiin, joilla pyritään varmistamaan maiden EU:hun liittymisen onnistuminen sekä niiden taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus meneillään olevien teollisten muutosten yhteydessä.

1.3 Pk-yrityksillä, joihin myös mikroyritykset kuuluvat, on omat erityispiirteensä. Ne ovat yrityksiä, jotka täyttävät Euroopan komission määrittelemät tarkat määrälliset kriteerit (ks. liitteenä oleva taulukko 1) (2).

1.4 Osuus- ja yhteisötalouden yritykset muodostuvat neljästä ryhmästä: osuuskunnista, keskinäisistä yhtiöistä, yhdistyksistä ja säätiöistä. Näille yrityksille on ominaista se, että sosiaaliset tavoitteet menevät voiton maksimoinnin edelle. Tämä luo usein siteen alueeseen ja paikalliskehitykseen. Kyseisille yrityksille on ominaista myös se, että ne tyydyttävät tarpeita, joita muut talouden alat eivät pysty yksinään tyydyttämään. Niiden perusarvoja ovat solidaarisuus, sosiaalinen yhteenkuuluvuus, sosiaalinen vastuu, demokraattinen hallinto, osallistuminen ja autonomia (3).

1.5 Maaliskuussa 2000 Lissabonissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti unionille tavoitteen, jonka mukaan unionista on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous. Eurooppa-neuvosto korosti ”innovatiivisten yritysten, erityisesti pk-yritysten, perustamiselle ja kehittämiselle suotuisan ympäristön” luomista ja totesi, että ”liikeyritysten kilpailukyky ja dynaamisuus ovat suoraan riippuvaisia investointeja, innovaatioita ja yrittäjyyttä edistävästä säädösympäristöstä” (4). Feirassa 19.—20. kesäkuuta 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi tältä pohjalta pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan, jonka mukaan ”pienyritykset ovat Euroopan talouden perusta” ja ”ne ovat tärkeitä työpaikkojen luojia ja uusien liikeideoiden kehittäjiä” (5). Lisäksi Lissabonin strategiassa todetaan myös, että talouskasvu on avaintekijä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden varmistamiseksi Euroopassa. Komissio on sittemmin todennut, että Lissabonin tavoitteen toteuttamisen kannalta haasteina ovat työpaikkojen tarjonnan ja työllisyysasteen lisääminen, teknisen osaamisen parantaminen sekä sujuvan siirtymisen varmistaminen maataloudesta ja teollisuudesta palveluihin lisäämättä alueellisia eroja valtioiden sisällä (6).

1.6 ETSK painottaa lausunnossaan CES 242/2000 (7) osuus- ja yhteisötalouden merkitystä moniarvoisen yrittäjyyden ja talouden monipuolistamisen kannalta (8). EU:n esittämä pk-yritysten vakiomääritelmä kattaa suurimman osan osuus- ja yhteisötalouden yrityksistä (9). Niillä yrityksillä, jotka eivät sovi tähän määritelmään kokonsa takia, on kuitenkin yleensä yhteisiä piirteitä pk-yritysten kanssa. Tällaisia ovat esimerkiksi ulkoisten investointien heikko osuus, se, että yrityksiä ei noteerata pörssissä, omistajien ja osakkeenomistajien läheisyys sekä tiiviit yhteydet paikalliseen rakenteeseen.

1.7 Komissio on todennut, että pk-yritykset ovat Euroopan talouden perusta, sillä EU:ssa niiden osuus kaikista työpaikoista on 66 prosenttia ja kokonaislisäarvosta 60 prosenttia, kun mukaan ei lasketa maatalousalaa. Vuonna 1999 pk-yritysten osuus ehdokasvaltioiden työpaikoista oli vielä korkeampi eli 72 prosenttia, kun mukaan ei ole laskettu maatalousalaa. Mikroyritysten (alle 10 työntekijää) 40 prosentin osuus kaikista työntekijöistä on merkittävin (10). Tämä tarkoittaa sitä, että näihin yrityksiin tulisi kiinnittää erityistä huomiota (ks. liitteenä oleva taulukko 2).

1.8 Osuus- ja yhteisötalouden yritysten ja organisaatioiden sosiaalinen ja taloudellinen merkitys EU:ssa kasvaa jatkuvasti: ala työllistää 9 miljoonaa kokopäiväistä työntekijää eli 7,9 prosenttia palkkatyövoimasta (11). Lisäksi niissä on mukana merkittävä osa kansalaisyhteiskuntaa, sillä arvioiden mukaan yli 25 prosenttia EU:n kansalaisista osallistuu osuus- ja yhteisötalouteen tuottajina, kuluttajina, säästäjinä, asukkaina, vakuutuksenottajina, opiskelijoina, vapaaehtoistyöntekijöinä jne. Unioniin liittyvissä ja ehdokkaina olevissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa pelkästään osuuskuntamuotoisia yrityksiä arvioidaan olevan 15 000. Niissä on työntekijöitä yli 700 000 ja niihin kuuluu lähes 15 miljoonaa jäsentä. Laskusuhdanteen jälkeen ne ovat nyt uudessa kasvuvaiheessa. (12) Osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä syntyy eri aloille, erityisesti terveydenhuoltoon, ympäristöalalle, sosiaalipalveluihin ja koulutukseen (13). Niillä on tärkeä rooli myös sosiaalisen pääoman luomisessa, heikossa asemassa olevien henkilöiden palkkaamisessa, sosiaalisessa hyvinvoinnissa, paikallistalouden elvyttämisessä sekä paikallisten hallintomallien ajanmukaistamisessa. Ne ovat kehittäneet yhteiskunnallisia kartoitusjärjestelmiä, joissa arvioidaan niiden sosiaalisia ja ekologisia vaikutuksia.

1.9 Monissa EU:n nykyisissä jäsenvaltioissa perinteiset pk-yritykset ja osuus- ja yhteisötalouden yritykset ovat keskenään vuorovaikutussuhteessa. Osuuspankit tukevat usein perinteisten pk-yritysten käynnistys- ja kehityshankkeita. Osuus- ja yhteisötalouden rakenteet ovat osoittautuneet hyödyllisiksi perinteisten pk-yritysten vahvistamisessa silloin, kun pk-yritykset käyttävät niitä muodostaakseen yritysten välisiä yhteistyöjärjestelmiä (verkostot, ryhmät, yhteiset tukirakenteet) tai saadakseen aikaan mittakaavaetuja ja luodakseen keskinäisiä takausmekanismeja pankkilainoja varten.

1.10 Neuvoa-antavan valiokunnan valmistelemassa, 24.—25. syyskuuta 2003 hyväksytyssä lausunnossaan ”Teollisuuden muutokset: nykytilanne ja tulevaisuuden näkymät” ETSK totesi, että muutoksen käsite eroaa rakenneuudistuksen käsitteestä. Komitean mukaan muutoksen käsite on huomattavasti dynaamisempi. ”Siihen sisältyy yhtäältä yritysmaailman jatkuva kehittyminen (yritysten perustaminen, kehittäminen, monipuolistaminen, muuttuminen) ja toisaalta se tosiseikka, että yritysmaailma liittyy läheisesti siihen eurooppalaiseen poliittiseen ja sosiaaliseen ympäristöön, jossa yritykset kehittyvät ja joka puolestaan vaikuttaa myös teollisuuden muutosprosesseihin” (14). Lisäksi komitea toteaa, että ”nyt on syytä pohtia muutoskäsitettä proaktiivisesti sekä pyrkiä aiempaa paremmin ennakoimaan ja hallitsemaan teollisuuden muutosten taloudellisia, sosiaalisia, organisatorisia, ympäristö- ym. vaikutuksia.” (15) Tämä muutoksen käsite on erityisen tärkeä, kun otetaan huomioon kiihtyvässä tahdissa edistyvät rakenneuudistukset maailmanlaajuistumisen, EU:n laajentumisen, yhtenäismarkkinoiden syventymisen sekä teknisten, teollisten ja sosiaalisten muutosten yhteydessä.

1.11 Tässä lausunnossa otetaan huomioon myös komission 2. marraskuuta 1998 antama, Pehr G. Gyllenhammarin johtaman korkean tason työryhmän laatima kertomus ”Kuinka hallita muutosta”, josta ETSK on antanut kriittisen, mutta myönteisen lausunnon (16). Komitea oli tyytyväinen siihen, että kertomuksessa todetaan teollisuuden muutosten tarjoavan uusia mahdollisuuksia ja että siinä painotetaan uusien työpaikkojen luomista. Komitea totesi, että ”kertomuksessa omaksuttu strategia — virikkeiden etsiminen esikuva-analyysin, innovaation ja yhteiskunnallisen koheesion näkökulmasta — on asianmukainen”. ETSK totesi myös, että pk-yritykset eivät pysty yksinään ratkaisemaan taantuvien teollisuudenalojen ja yhtäkkisten, vakavien kriisien aiheuttamia ongelmia. ETSK katsoi, että suuria muutoksia tulee hallita yhteistoimin ja vapaaehtoisten ja joustavien alueellisten kumppanuuksien avulla. (17)

1.12 Suurimmassa osassa unioniin liittyviä maita pk-yrityksillä ja osuus- ja yhteisötalouden yrityksillä on vastassaan suunnattomia haasteita, jotka liittyvät teollisuudessa 90-luvusta lähtien tapahtuneisiin muutoksiin, kilpailun maailmanlaajuistumiseen, yritystoiminnan keskittymiseen ja siihen, että maat ovat piakkoin liittymässä yhtenäismarkkinoihin. Kun otetaan huomioon kyseisten yritysten ratkaiseva rooli sosioekonomisella tasolla, EU:n on kiireesti pohdittava, mikä on paras tapa hyödyntää tätä roolia, tukea yritysten mukautumista edellä mainittuihin haasteisiin sekä edistää niiden innovaatiokykyä, rahoitusta, yrittäjähenkeä ja kilpailukykyä.

2 Huomioita unioniin liittyvien maiden pk-yritysten, osuus- ja yhteisötalouden yritysten ja talouden muutosten erityispiirteistä

2.1 Talouden muutokset ja talouden monipuolistaminen unioniin liittyvissä maissa

2.1.1 Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasvaltioiden teollisuudessa on tapahtunut perusteellisia muutoksia, kun maat ovat siirtyneet keskusjohtoisesta taloudesta markkinatalouteen. Vapauttamisprosessi oli äkillinen, ja samalla menetettiin perinteisiä vientimarkkinoita ja teollisuuden työpaikkojen määrä väheni huomattavasti (18).

2.1.2 Kymmenen rakenneuudistusvuoden jälkeen Keski- ja Itä-Euroopan maiden ehdokasvaltioiden teollisuus on lähentynyt EU:n tuotantorakenne- ja työllisyysmallia. Teollisuus on saanut suoria ulkomaisia investointeja sen ajanmukaistamista varten. Tämä on luonut tuotanto- ja tuottoaste-eroja ulkomaisessa omistuksessa ja kansallisessa omistuksessa olevien yritysten välille. Osassa maita kehitys on kulkenut lisäarvoltaan vahvempien alojen suuntaan, kun taas toisissa maissa on keskitytty edelleenkin työvoimavaltaisiin aloihin, jotka eivät tarvitse erityisen ammattitaitoista työvoimaa, ja niillä on enemmän markkinaosuuksia tietyillä teollisuuden aloilla (19). Teollisuuden kehitys on lisäksi keskittynyt erityisesti suuriin kaupunkeihin. Vaarana on, että tulevaisuudessa alueiden väliset erot kasvavat. (20) Vaarana on myös tällaisten yritysten siirtyminen EU:n uusiin rajavaltioihin sitä mukaa kuin työvoimakulut kasvavat unioniin liittyneissä maissa.

2.1.3 Laajentumisen yhteydessä tapahtuviin teollisuuden muutoksiin sisältyy myös unioniin liittyvien maiden ja EU:n jäsenvaltioiden välisen teollisuuden sisäisen kaupan ja muiden kumppanuusmuotojen kasvu (yhteisyritykset, fuusiot, väliaikaiset yhteenliittymät jne.) (21) sekä pk-yritysten käyttäminen alihankkijoina suurissa yrityksissä. Tämä kehitys on ratkaisevaa, jotta voidaan varmistaa laajentumisen etujen tasapuolinen jakautuminen ja mahdollisimman kivuton integroituminen yhtenäismarkkinoille. Jos tästä aiheutuvat mittakaavaedut ovat huomattavia, suurten yritysten ja pk-yritysten välinen täydentävyys voi vahvistua, ja pk-yritykset voivat saada tärkeän roolin alihankkijoina ja palveluiden tarjoajina.

2.1.4 Markkinapalveluiden osuus unioniin liittyvien maiden BKT:sta kasvaa jatkuvasti. Vuonna 2001 osuus oli 54 prosenttia. Tähän liittyy kuitenkin alihankintatoimintaa ja teollisuuden ja palveluiden välisiä liitäntöjä. Teollisuuden osuus BKT:sta oli vuonna 2001 puolestaan 33 prosenttia, ja osuus on edelleenkin merkittävä. (22)

2.1.5 Edellä mainittujen markkinapalveluiden rinnalla työllisyys paikallisyhteisöille tarjottavien palveluiden alalla on kasvanut vain vähän tai jopa vähentynyt (23), vaikka absoluuttisesti laskien vuosina 1994—2000 suurin osa uusista työpaikoista oli syntynyt palvelusaloilla. Tällä sosioekonomisesti erittäin tärkeällä alalla on vielä suuria eroja unioniin liittyvien ja unionin jäsenvaltioiden välillä sekä taloudellisen merkityksen että työllisyyden kannalta (24).

2.1.6 ETSK huomauttaa, että talouden siirtymävaiheessa olevissa maissa pk-yritykset ovat yleensä joustavampia ja niillä on enemmän innovaatiopotentiaalia kuin suurilla yrityksillä. Niiden tuottavuus on yleensä parempi palveluissa ja tuotantoteollisuuden tietyillä kapea-alaisilla sektoreilla. Ne ovat yleensä otollisempia yrittäjähengen luomisen kannalta. Sen sijaan yritysten, myös pk-yritysten, lakkauttamisaste on unioniin liittyvissä maissa edelleenkin korkea, vaikka tietyissä maissa (25) pk-yritysten brutto- ja nettoperustamisasteen suhde on parempi kuin suurimmassa osassa EU:n jäsenvaltioita (ks. liitteenä oleva taulukko 4).

2.2 Muutosten sosiaaliset vaikutukset

2.2.1 Ehdokasvaltioiden työllisyyden kasvun analysointi yritysten kokoluokan mukaan osoittaa, että vuosina 1995—1999 työpaikkojen määrä kasvoi huomattavasti pk-yrityksissä, kun taas suurissa yrityksissä se väheni (ks. liitteenä oleva taulukko 3). Euroopan pk-yritysten seurantakeskuksen selvityksen mukaan tämä kasvu saattaa johtua sekä suuryritysten työpaikkojen menetyksistä että siitä, että suuryritysten tilalle on tullut pk-yrityksiä. Se ei kuitenkaan kompensoi menetettyjä työpaikkoja (26).

2.2.2 Siirtymäkausi on tuonut mukanaan köyhyyttä ja epätasa-arvoisuuden lisääntymistä. (27) Analyysit perustuvat epätäydellisiin tietoihin, mutta ne osoittavat yhdeksi ongelmaksi myös sen, että naiset ovat selkeästi muita heikommassa asemassa työmarkkinoilla (28).

2.2.3 Unioniin liittyvien maiden sosiaaliturva- ja terveydenhuoltojärjestelmiä on uudistettu viime vuosina. Suurimmalla osalla näistä maista on samoja ongelmia kuin EU:n nykyisillä jäsenvaltioilla: menot kasvavat ja tulot pysyvät joko entisellään tai vähentyvät. Terveystasossa ne ovat kuitenkin yleensä selkeästi eurooppalaisen keskiarvon alapuolella. Eliniän odote on kuusi vuotta alhaisempi kuin nykyisissä jäsenvaltioissa. (29)

2.3 Pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten rooli ja haasteet unioniin liittyvissä maissa

2.3.1 Unioniin liittyvien maiden nykyinen vaihtotaseen alijäämä ja vakaussopimuksen asettamat rajoitteet aiheuttavat lisäjännitteitä julkisiin menoihin (30). Näin ollen on tarpeen löytää innovatiivisia keinoja yleisen edun mukaisten tarpeiden tyydyttämiseksi (31). Erityisesti osuus- ja yhteisötalouden yrityksillä voi olla tässä tärkeä rooli samaan tapaan kuin useimmissa EU-maissa (32). Tämä on erityisen tärkeää alueilla, joiden teollisuus on taantunut ja joilta puuttuvat yleensä perinteiset investoinnit, sekä maaseutualueilla, joilta on hävinnyt lukuisia maatalousalan pk-yrityksiä. Hyvin monessa Keski- ja Itä-Euroopan unioniin liittyvässä maassa ja jäsenehdokasmaassa osuus- ja yhteisötalouden yritykset ovat jo nyt tärkeimpiä vammaisten työllistäjiä.

2.3.2 Pienyrityksiä koskevassa eurooppalaisessa peruskirjassa tunnustetaan, että nämä yritykset ovat Euroopan talouden perusta ja että ne reagoivat herkimmin liiketoimintaympäristön muutoksiin. Tämä on totta erityisesti unioniin liittyvissä maissa, jotka ovat hyväksyneet virallisesti peruskirjan (33). Näiden maiden pk-yrityksillä ja osuus- ja yhteisötalouden yrityksillä on huomattavasti suurempi haaste yhtenäismarkkinoiden kilpailusta selviytymisessä kuin edellisten laajentumisien yhteydessä. Suurimpia ongelmia ovat ammattitaitoisen työvoiman puute, rahoituksen saanti sekä hallinnollinen sääntely (ks. liitteenä oleva taulukko 5).

2.3.3 Euroopan komission vihreässä kirjassa ”Yrittäjyys Euroopassa” todetaan, että koska osuus- ja yhteisötalouden yritykset ”soveltavat liiketoiminnan periaatteita ja tuloshakuisuutta saavuttaakseen sosiaalisia ja yhteiskunnallisia tavoitteita”, niiden ”on erityisen vaikeaa saada rahoitusta, johtamiskoulutusta ja neuvonta-apua” (34). Tämä on erityisen vaikeaa unioniin liittyvissä maissa, joissa osuus- ja yhteisötalouden yrityksillä on vielä muitakin haasteita. Erityisesti osuuskuntia pidetään kyseisissä maissa usein entisen vallan jäänteinä, vaikka ne ovat peräisin 150 vuoden takaa ja vaikka ne ovat yleensä sopeutuneet hyvin markkinatalouteen. Niihin kohdistuva sääntely ja ennakkoluulot rajoittavat usein niiden markkinoille pääsyä. Siirtymätalouksissa ”osuuskuntamuotoisten pientuottajien, paikallisten säästökassojen ja osuuskuntamuotoisten luottolaitosten sekä paikallisviranomaisten (jotka toimivat ’hautomoina’ ja takaajina ja osallistuvat joskus rahoitukseen tuotanto- ja rahoituslaitoksissa) yhdistelmät ovat täysin luonnollisia” (35).

2.3.4 Unioniin liittyvien maiden pk- yritykset ja osuus- ja yhteisötalouden yritykset ovat tärkeä työllisyyden ja uudelleentyöllistämisen väline meneillään olevien suurten teollisten muutosten yhteydessä. Taantuvilta ja työtekijöitä vähentäviltä aloilta siirrytään perinteisille aloille (käsi- ja pienteollisuus) sekä laajentuville aloille, kuten yrityspalveluihin, uuden tieto- ja viestintätekniikan yrityksiin, huipputeknologia-aloille, rakennusalalle ja julkisiin töihin, lähipalveluihin (myös terveyspalvelut) ja matkailuun.

2.3.5 Kyseisten maiden pk-yrityksillä ja osuus- ja yhteisötalouden yrityksillä voi olla muutosprosessissa tärkeä rooli, jota ne voivat toteuttaa erilaisin, EU:n jäsenvaltioissa jo kokeilluin tavoin. Hyvistä käytänteistä on lukuisia esimerkkejä. Voidaan palkata uusia työntekijöitä työmarkkinoilta, voidaan tukea mikro- ja pienyritysten innovaatiokapasiteettia, voidaan palkata henkilöitä, jotka ovat jääneet työttömiksi aloilta, joilla on jouduttu vähentämään työvoimaa tai lakkauttamaan toimintoja, voidaan perustaa sosiaalivakuutusyhtiöitä, voidaan perustaa uusia yrityksiä kehittymässä oleville aloille, voidaan kehittää palveluita ja alihankintaa, voidaan siirtää kriisissä olevia yrityksiä työntekijöiden omistukseen, voidaan tehdä alansisäisiä laatumuutoksia. Lisäksi osuus- ja yhteisötalouden yritykset voivat antaa erityispanoksensa muutoksiin EU:n nykyisissä jäsenvaltioissa jo esille tulleen yrittäjyyshengen luomiskapasiteetin avulla sekä sellaisten edistämiensä arvojen kautta kuin sosiaalisesti vastuullinen yrittäjyys, demokratia ja kansalaisten osallistuminen, työntekijöiden osallistuminen yrityksen toimintaan ja sen rahoitukseen, sosiaalisen syrjäytymisen torjunta, kiinnostus paikalliskehitykseen ja kestävään kehitykseen.

2.3.6 Harmaan talouden sääntely on merkittävä haaste unioniin liittyvissä maissa. Yhdistyneiden kansakuntien yliopiston vuonna 2003 julkaiseman tutkimuksen (36) mukaan kyseinen talous on epävakaa eikä se voi edistää kasvua tai pääoman kertymistä. Sen ensisijaisena tehtävänä on hengissä pysyminen kulutusta tukemalla. Se on ristiriidassa työelämän normien kanssa ja aiheuttaa pitkällä aikavälillä kielteisiä makrotaloudellisia seurauksia. Se heikentää mm. verojärjestelmää, valuuttamarkkinoiden perustaa ja sosiaaliturvajärjestelmää ja vaarantaa tehokkaan makrotaloudellisen hallinnon. Harmaa talous auttaa säilyttämään järjenvastaisen alakohtaisen rakenteen, jossa mikroyrityksillä on ehdoton ylivalta ja jossa pääomanmuodostus on vähäistä, yrittäjähenki heikkoa ja tekniikka nopeasti vanhenevaa. EU:hun liittymisen myötä kilpailu kiristyy, joten unioniin liittyvien maiden teollisuuspolitiikassa tulee ottaa kiireesti huomioon tämä huolestuttava tilanne, johon kyseisten maiden viranomaisten tulisi puuttua tiukasti.

3 Suositus integroidusta ohjelmasta pk-yritysten ja osuus- ja yhteisötalouden yritysten edistämiseksi unioniin liittyvien maiden talouden monipuolistamisen yhteydessä

3.1 Yleistä

Pk-yritysten (mukaan lukien mikroyritykset) ja osuus- ja yhteisötalouden yritysten (ks. kohta 1.6) yhteiset piirteet sekä niiden välinen myönteinen vuorovaikutus (ks. kohdat 1.9 ja 2.3.5) puhuvat vahvasti sen puolesta, että EU:n tasolla tulisi käynnistää uusia yhteistoimia kyseisten yritysten edistämiseksi ja tukemiseksi. Pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten erittäin merkittävät haasteet liittymisen yhteydessä (ks. osio 2) vaikuttavat siten, että on erityisen tärkeää toteuttaa tukitoimia, jotta nämä yritystyypit voisivat osallistua tehokkaasti uusien jäsenvaltioiden kehittämiseen.

ETSK on ottanut huomioon erityisesti pk-yrityksille suunnatut nykyiset tukiohjelmat. Komitea huomauttaa kuitenkin, että osuus- ja yhteisötalouden tukemiseksi sekä pk-yritysten ja osuus- ja yhteisötalouden yritysten yhteisten hankkeiden edistämiseksi tarkoitetut rakenteet ovat riittämättömiä.

ETSK ehdottaakin, että unioniin liittyvien maiden pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten tukemiseksi käynnistettäisiin integroitu ohjelma. Euroopan komission, Euroopan investointipankin, Euroopan investointirahaston, kyseisten maiden hallitusten sekä kansallisella ja Euroopan tasolla toimivien pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten edustus- ja tukijärjestöjen tulisi yhdessä edistää tätä ohjelmaa. Rakennerahastoilla, jotka avautuvat unioniin liittyville maille toukokuussa 2004, tulisi olla ensisijainen asema integroituun ohjelmaan kuuluvien toimien rahoittamisessa. Yhteys komission tiedonantoon ”Yrittäjyys Euroopassa” liittyvään toimintasuunnitelmaan tulisi taata.

3.2 10 kohdan ohjelma

3.2.1 Tietojen yhdentäminen

Suurimmassa osassa unioniin liittyviä maita pk-yrityksiä ja osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä sekä niiden edustus- ja tukijärjestöjä koskevat tilastot ovat vielä riittämättömiä ja epäyhdenmukaisia (37). Osuus- ja yhteisötalouden yritysten kohdalla on vielä enemmän epätarkkuuksia kuin perinteisten pk-yritysten. Niistä ei toistaiseksi ole tarkkoja tietoja kyseisissä maissa. Ainoat tiedot ovat peräisin kyseisten yritysten liitoista, jos niitä on olemassa. ETSK katsookin, että Euroopan komission esittämä aloite on erittäin tärkeä, jotta voidaan perustaa satelliittitilinpitojärjestelmä kansallisten tilastolaitosten kanssa. Satelliittitilinpitoa on jo kokeiltu tietyissä jäsenvaltioissa. (38) Tietojen keruujärjestelmän tulisi olla riittävän yksinkertainen ja selkeä, jotta pk-yritykset sekä osuus- ja yhteisötalouden yritykset voisivat toimittaa tietonsa vaivatta (39).

3.2.2 Yhteisön säännöstön noudattamisen ja täytäntöönpanon sekä oikeudellisten ja hallinnollisten puitteiden parantaminen

3.2.2.1 Vaikka unioniin liittyvissä maissa tehdään parhaillaan paljon työtä yhteisön säännöstön liittämiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä ja kansallisia määräyksiä sekä säännöstön täytäntöönpanemiseksi julkisissa politiikoissa, toimet ovat vielä hyvin vajavaisia pk-yrityksiin sekä osuus- ja yhteisötalouden yrityksiin liittyvän yhteisön säännöstön kohdalla. Tämä koskee erityisesti yrityspolitiikkaa, pk-yritysten edistämistä, työllisyyspolitiikkaa, sosiaalipolitiikkaa, sosiaalista osallistamista, yritysten sosiaalista vastuuta erityisesti ympäristönsuojelun osalta jne. Prosessia tulisi vahvistaa merkittävällä tavalla muun muassa kouluttamalla hallinnollista henkilöstöä ja tukemalla pk-yrityksiä sekä osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä niiden pyrkiessä mukautumaan asteittain yhteisön normeihin. Tähän tarvittaisiin komission apua. Yrityksille myönnettävää tukea koskevan Phare-ohjelman (Phare Business Support Programme) yhteydessä aloitettuja yhteisön säännöstöä ja sen täytäntöönpanoa koskevia toimia tulisi jatkaa. Vaikka unioniin liittyvät maat ovat parantaneet huomattavasti pk-yrityksiä koskevaa lainsäädäntöään (erityisesti konkurssilainsäädäntöä), edistys osuus- ja yhteisötalouden yritysten edistämiseen tähtäävässä lainsäädännössä on vielä hyvin vähäistä. Tiettyjen unioniin liittyvien maiden viimeisimmät osuuskuntalainsäädännön muutokset merkitsevät jopa askelta taaksepäin. Osuuskuntia ja muita osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä koskevaa lainsäädäntöä tulisi siis uudistaa useissa unioniin liittyvissä maissa ja se tulisi saattaa lähemmäksi eurooppalaisen osuuskunnan perussääntöä (ja eurooppalaisen yhdistyksen ja eurooppalaisen keskinäisen yhtiön tulevia perussääntöjä). Pk-yrityksiä sekä osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä koskevasta lainsäädännöstä tulisi tehdä vertailevia tutkimuksia ja toteuttaa tietojen vaihtoa. Toisaalta useiden unioniin liittyvien maiden lainsäädännössä osuus- ja yhteisötalouden yritysten perustamiskustannuksia tulisi supistaa, kun otetaan huomioon, että ne eivät voi turvautua ulkoisiin investointeihin ja että ne ovat yleensä sidoksissa paikalliseen rakenteeseen.

3.2.2.2 Jotta yhtenäismarkkinoille pääsyn edellytykset olisivat todella oikeudenmukaiset, olisi mahdollisimman pian muutettava säännöksiä, jotka rajoittavat osuus- ja yhteisötalouden yritysten pääsyä julkisille markkinoille useissa unioniin liittyvissä maissa. Lisäksi sekä julkisilla markkinoilla että verotuksessa on aiheellista ottaa myös huomioon tiettyjen pk-yritysten sekä erityisesti osuus- ja yhteisötalouden yritysten tuottavuuskustannukset (40) muun muassa sellaisten toimien toteuttamiseksi kuin heikossa asemassa olevien henkilöiden palkkaaminen tai sosiaali- ja ympäristönormien lainsäädännössä vaadittua minimiä tiukempi säännösten noudattaminen (41).

3.2.3 Yrittäjyyden aktiivinen edistäminen tiedotuksen ja koulutuksen avulla

3.2.3.1 Unioniin liittyvissä maissa näyttää saavutetun edistystä pk-yritysten perustamisen helpottamiseksi. On muun muassa perustettu paikallistason tiedotuskeskuksia. Vielä on kuitenkin paljon tehtävää, jotta julkiset viranomaiset toteuttaisivat aktiivisesti samoja tiedotustoimia osuus- ja yhteisötalouden yritysten kohdalla. Tällaisten tiedotuskeskusten tulisi pyrkiä edistämään entistä enemmän myös perinteisiä ammatteja ja sellaisia lupaavia aloja kuin yrityspalvelut, lähipalvelut, terveyspalvelut, uuteen tieto- ja viestintätekniikkaan liittyvät toimet ja matkailu.

3.2.3.2 ETSK on tyytyväinen siihen, että pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan mukaan ”erityisistä liiketoimintaa käsittelevistä moduuleista olisi tehtävä olennainen osa keskiasteen sekä korkeakoulujen ja yliopistojen koulutusohjelmia” ja että pienten yritysten johtajille tulisi kehittää asianmukaisia koulutusohjelmia. Tämän tavoitteen saavuttamiseen näyttää kuitenkin olevan vielä paljon matkaa suurimassa osassa unioniin liittyviä maita. Koulutusohjelmiin tulisi sisältyä myös osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä koskeva osuus, mikä ei yleensä toteudu käytännössä. Osuus- ja yhteisötalouden yritysten yrittäjyyskoulutuspotentiaalia, joka on tullut esille EU:n jäsenvaltioissa, tulisi hyödyntää edistämällä muun muassa yritysten välistä koulutusta ja tarjoamalla osuus- ja yhteisötalouden yritysten johtajille mahdollisuus jakaa kokemuksiaan pk-yritysten johtajille tarkoitetuissa johtamiskoulutuskeskuksissa.

3.2.4 Yritysten perustamiseen, kehittämiseen ja liiketoiminnan siirtoihin keskittyvien tuki- ja neuvontakeskusten edistäminen

3.2.4.1 Yritysten perustamista tulisi tukea edelleenkin voimakkaasti erityisesti lupaavimmilla aloilla. Meneillään olevien teollisuuden muutosten yhteydessä on samalla myös ratkaisevan tärkeää, että ilman perillisiä olevien tai kriisissä olevien yritysten liiketoiminnan siirroissa onnistutaan. Onnistuneilla liiketoiminnan siirroilla voidaan varmistaa yrityksen toiminta, mutta myös siihen liittyvät työpaikat eli merkittävä osuus paikallisesta sosioekonomisesta rakenteesta (42). Yritysten liiketoiminnan siirrot työntekijöille etenkin osuus- ja yhteisötalouden yritysten kautta ovat osoittautuneet erityisen onnistuneiksi EU-maissa silloin, kun tukitoimenpiteet ovat olleet riittäviä. Näitä kokemuksia voidaan hyödyntää pk-yritysten liiketoiminnan kaikenlaisissa siirroissa.

3.2.4.2 Yrityksen kaikissa kehitysvaiheissa, myös yrityksen perustamisen ja liiketoiminnan siirtämisen yhteydessä, pk-yritykset sekä osuus- ja yhteisötalouden yritykset tarvitsevat todellista tukipolitiikkaa sekä korkealaatuisia tuki-, neuvonta- ja avustuspalveluita yritysstrategian, suunnittelun, innovaation, taitotiedon, tutkimuksen ja kehittämisen, laatusertifioinnin jne. alalla. Tämä tulee esille myös useissa onnistuneissa kokemuksissa EU:n teollisuusalueilla. Erityisesti tulisi painottaa muun muassa tukikeskusten ja yliopistojen välistä yhteistyötä sekä naisten ja nuorten yrittäjyyden edistämistä. On myös aiheellista edistää pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten tuotteiden markkinoinnin ja viennin tukemista muun muassa perinteisten tuotteiden tunnustamisen avulla ja ottamalla kauppa- ja käsiteollisuuskamarit sekä ammattialajärjestöt mukaan tuotteiden edistämiseen.

3.2.5 Rahoitusedellytysten ja rahoituksen saannin parantaminen

3.2.5.1 Pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten perustamista ja liiketoiminnan siirtoja varten tarvittavaa pääomaa koskeva kysymys on perustavan tärkeä. Näiden yritysten perustamiseen ja kehittämiseen tarkoitetun rahoitustukikehyksen parantaminen, rakennerahastojen käytön helpottaminen ja Euroopan investointipankin aloitteiden tukeminen pienyrityksiä koskevassa peruskirjassa tehdyn ehdotuksen mukaisesti ovat yhtä tärkeitä edellytyksiä kuin tukipalvelut. ETSK ehdottaa, että käynnistetään rahoitusmekanismi, jossa liitetään yhteen eri toimintakeinot, jotka koskevat pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten koko kasvusykliä unioniin liittyvissä maissa. Mukana tulisi olla Euroopan investointipankki, Euroopan investointirahasto ja yhteisötalouden pankit sekä rakennerahastot. (43) Samoin tulisi edistää pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten perustamiseen ja liiketoiminnan siirtoihin tarkoitettuja julkisen tuen rahoitusjärjestelmiä sekä muun muassa sellaisia solidaarisuusrahaston välityksellä toteutettavia kannustinjärjestelmiä, joita on onnistuneesti kokeiltu tietyissä Euroopan maissa (44).

3.2.5.2 On myös painotettava eettisen ja solidaarisen rahoituksen verkkojen mahdollista roolia unioniin liittyvien maiden pk-yrityksille sekä osuus- ja yhteisötalouden yrityksille tarkoitettujen rahoitusvälineiden tarjoamisessa. Italian parlamentin hiljattain eli lokakuussa 2003 yksimielisesti hyväksymä päätöslauselma kuvastaa tätä näkökantaa. Useat vaihtoehtoiset rahoituslaitokset työstävät parhaillaan yhteistä hanketta, joka voi olla ohjenuorana kehitettävissä oleville uusille toimintaedellytyksille (45).

3.2.5.3 Olisi myös edistettävä pk-yritysten ja osuus- ja yhteisötalouden yritysten välisiä keskinäisiä takausyhtiöitä, jotta yritykset voisivat taata toistensa lainoja. Tämä järjestelmä on osoittautunut onnistuneeksi useissa EU-maissa. Se on toteutettu usein osuuskunnan, keskinäisen yhtiön tai yhdistyksen muodossa. (46)

3.2.5.4 ETSK painottaa, että on tärkeää tukea myös erikoistuneiden osuus- ja yhteisötalouden yritysten, kuten keskinäisten yhtiöiden korvaaminen sairaus-, invaliditeetti- ja eläkekulujen, solidaarista rahoitusta, samoin kuin on asian laita tietyissä EU:n jäsenvaltioissa.

3.2.6 Pk-yritysten ja osuus- ja yhteisötalouden yritysten edistäminen paikalliskehityksen yhteydessä

Pk-yritykset ja osuus- ja yhteisötalouden yritykset ovat osa paikallista rakennetta. Niillä on näin ollen tärkeä rooli paikalliskehityksessä. Paikallisviranomaisten tulisikin luoda niiden kanssa aktiivisia kumppanuuksia. (47) Paikallisviranomaisten sekä osuus- ja yhteisötalouden toimijoiden kumppanuuksia, joita on jo EU-maissa, tulisi edistää aktiivisesti unioniin liittyvissä maissa (48).

3.2.7 Yritysjärjestelmien kehittämisen tukeminen

Pienyrityksiä koskevassa eurooppalaisessa peruskirjassa korostetaan, että on tärkeää kehittää yritysryhmiä, -ryhmittymiä, -verkostoja ja -ryppäitä. EU-maissa saadut kokemukset erityisesti osuuskuntien ja keskinäisten yhtiöiden ryhmistä ja yhteenliittymistä, jotka ovat usein alueellisia tai alakohtaisia, osoittavat, että yritysjärjestelmien kehittäminen voi olla tärkeää pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten kannalta, jotta ne voivat määritellä yhdessä pitkän aikavälin strategioita, laajentaa toimintaansa samalla alalla tai alueella, kehittää teknologista kapasiteettiaan ja parantaa kilpailukykyään pysyen kuitenkin päätöksenteossaan itsenäisinä. Lisäksi yhtenäismarkkinoiden laajentumisen ja syventymisen takia EU:n nykyisten ja uusien jäsenvaltioiden pk-yritysten ja osuus- ja yhteisötalouden yritysten tulisi käyttää tulevaa euroopanlaajuista välinettä eli eurooppalaisen osuuskunnan perussääntöä. ETSK katsoo, että näiden erilaisten yritysjärjestelmien luomista tulisi edistää aktiivisesti unioniin liittyvissä maissa.

3.2.8 Pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten institutionaalisen edustuksen vahvistaminen

ETSK katsoo, että unioniin liittyvissä maissa tulisi kehittää, vahvistaa ja tehostaa pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten intressien ajamista kyseisten yritysten edustusjärjestöissä, näiden järjestöjen neuvottelukapasiteettia viranomaisten kanssa, niiden strategista toimintaa yritysten tukitoimien edistämiseksi sekä näiden järjestöjen välisiä yhteyksiä kaikilla tasoilla. Kyseisten maiden pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten on saatava äänensä kuuluville sosioekonomisen rakenteen perustoimijoina. Näin ollen onkin tärkeää jatkaa yrityksille myönnettävää tukea koskevan Phare-ohjelman (Phare Business Support Programme) yhteydessä käynnistettyjä merkittäviä toimia, jotta voidaan auttaa pk-yrityksiä sekä osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä edustavien järjestöjen vahvistamista Keski- ja Itä-Euroopan unioniin liittyvissä maissa ja jäsenehdokasmaissa (49).

3.2.9 Työmarkkinaosapuolten välisen vuoropuhelun kehittäminen

Unioniin liittyvien maiden pk-yrityksiä sekä osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä tulee tarkastella myös työnantajina, vaikka niissä työskentelee perinteisten palkansaajien ohella myös itsenäisiä ammatinharjoittajia ja osakkaita. Työnantajina niiden on sitouduttava noudattamaan eurooppalaisia ja kansainvälisiä työelämän normeja. Niiden edustusjärjestöjen on lisäksi osallistuttava työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun itsenäisinä toimijoina yhdessä ammattijärjestöjen ja muiden talous- ja yhteiskuntaelämän kaikkien tasojen toimijoiden kanssa ei vain työelämän suhteista, vaan myös sosiaalipolitiikasta keskusteltaessa. Tällaisia toimia tulisi edistää aktiivisesti tässä ehdotetun ohjelman yhteydessä.

3.2.10 EU:n nykyisten jäsenvaltioiden ja unioniin liittyvien maiden pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten hyvien käytänteiden vaihdon edistäminen ja kehittäminen

Euroopan komission aloitteet (50) osoittavat, että on tärkeää, että unioniin liittyvien maiden pk-yritykset sekä osuus- ja yhteisötalouden yritykset pääsevät systemaattisesti hyötymään EU:n jäsenvaltioiden vastaavien yritysten kokemuksista kohdissa 3.2.1—3.2.9 käsitellyillä aloilla. Erityisesti tulee edistää Euroopan komission toimia pk-yritysten tukipalveluiden laatua koskevan hyvien käytänteiden vaihtoverkoston luomiseksi. Tällainen vaihtotoiminta auttaisi unioniin liittyvien maiden yritystoimijoita parantamaan kehitysstrategioitaan kannustamalla strategiseen pohdintaan ehdotettujen onnistuneiden mallien esittelyn avulla. Samalla ne voisivat myös saavuttaa aseman toimijoina, jotka julkisen vallan on otettava huomioon politiikoissaan.

4 Päätelmät

4.1 ETSK myöntää, ettei pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten menestystä ja tehokkuutta saavuteta automaattisesti eivätkä ne riipu vain yrityksistä itsestään. Näiden yritysten kehitysmahdollisuuksia ja niiden roolia unioniin liittyvien maiden siirtymätalouksissa ja talouden monipuolistamisessa tulee tukea suotuisilla puitteilla, joissa otetaan huomioon niiden erityispiirteet. Puitteita tulee edistää kyseisille maille tarkoitetulla ohjelmalla, johon sisältyy kymmenen edellä kuvattua kohtaa. ETSK toivoo, että komissio edistää tätä unioniin liittyvien maiden pk-yrityksille sekä osuus- ja yhteisötalouden yrityksille tarkoitettua ohjelmaa.

4.2 ETSK aikoo viime vuosina antamiensa lausuntojen ja esittämiensä näkemysten mukaisesti antaa panoksensa uusien tukitoimien käynnistämiseen ja seurantaan. ETSK seuraa erityisesti yhtenäismarkkinoita koskevan toimintansa yhteydessä tarkkaan pk-yritysten ja osuus- ja yhteisötalouden yritysten kehitystä EU:ssa. Se kiinnittää erityistä huomiota uusiin jäsenvaltioihin.

4.3 ETSK:n mielestä laajentuvan unionin teollisuuspolitiikassa tulee ottaa entistä paremmin huomioon unioniin liittyvien maiden pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten tarpeet ja haasteet. Komitea korostaa sellaisia tarpeita kuin johtamiskoulutus, innovaatio, laatu, suunnittelu, rahoitus- ja yhteistyövälineet (esim. yritysryppäät), toisen ja kolmannen asteen rakenteet, verkostot jne. Nämä ovat yhä tärkeämpiä tekijöitä EU:n laajentumisen ja maailmanlaajuistumisen haasteista selviämiseksi.

4.4 ETSK kehottaa kaikkia EU:n toimielimiä, myös komissiota, käymään tehokasta vuoropuhelua — johon myös komitea sitoutuu — unioniin liittyvien maiden pk-yritysten sekä osuus- ja yhteisötalouden yritysten edustuslaitosten ja johtajien kanssa, jotta voidaan eritellä kaikki ne vakavat haasteet, joita näillä yrityksillä on kyseisten maiden liittyessä EU:hun. Samalla on syytä pitää mielessä, että kyseessä on kaiken kaikkiaan merkittävä kehitysvaihe 21. vuosisadan Euroopassa.

Bryssel 1. huhtikuuta 2004 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger BRIESCH

(1) ETSK:ssa pidettiin jo 14.—17. marraskuuta 2000 laajentumiskonferenssi aiheesta ”Kohti talouskasvuun ja sosiaalisiin oikeuksiin johtavaa kumppanuutta”, jossa komitean ja ehdokasvaltioiden neuvoa-antavien sekakomiteoiden jäsenet ottivat esille ehdokasvaltioiden merkittävimmät ongelmat ja viittasivat tarpeeseen käydä vuoropuhelua tietyistä tärkeistä aiheista, kuten pk-yritysten panoksesta eri talouden aloilla, ja yhteiskunnallisen keskustelun puutteesta (ks. ETSK:n lausunto 1365/2002).

(2) Suosituksen 96/280/EY korvaava suositus 2003/361/EY (EUVL, 20.5.2003, s. 36) tulee voimaan 1. tammikuuta 2005. Voimassaolevan suosituksen ja uuden suositukset määritelmät ovat samat. Ainoastaan liikevaihdossa ja taseen loppusummassa on eroa.

(3) B. Roelants (toim.): Keski- ja Itä-Euroopan maiden ensimmäisen osuus- ja yhteisötalouden konferenssin valmisteluasiakirja, 2002, s. 34. Yhteiset nimittäjät perustuvat Euroopan komission, alueiden komitean, CEP-CMAF:n (Conférence européenne des Coopératives, Mutualités, Associations et Fondations) ja FONDAn (sidoksissa organisaatioihin, jotka ovat osuus- ja yhteisötalouden käsitteen lähteenä) laatimiin määritelmiin.

(4) Lissabonin Eurooppa-neuvosto 23.—24. maaliskuuta 2000, puheenjohtajan päätelmät, kohta 14.

(5) Pienyrityksiä koskeva eurooppalainen peruskirja, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg, 2002. Komission mukaan peruskirja tunnustettiin 23. huhtikuuta 2002 Mariborissa (ks. http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/sme-package/index.htm).

Komitea ja Euroopan parlamentti vaativat peruskirjalle edelleenkin tiukasti oikeudellista arvoa. Peruskirja tulisi myös kirjata Euroopan perustuslakisopimuksen teollisuutta käsittelevään lukuun.

(6) Täystyöllisyyteen ja parempiin työpaikkoihin tähtäävä strategia, KOM(2003) 6 lopullinen.

(7) Talous- ja sosiaalikomitean lausunto ”Osuus- ja yhteisötalous ja yhtenäismarkkinat”, CES 242/2000, 3. maaliskuuta 2000.

(8) OECD täsmentää tuoreessa tutkimuksessaan, että osuus- ja yhteisötalous on käsitteenä laajempi kuin voittoa tavoittelematon sektori, sillä se ei niin sidoksissa voitonjakoa koskeviin velvoitteisiin, joiden mukaan organisaatiot eivät voi lain perusteella jakaa ylijäämää omistajille (OECD 2003, ”The non-profit sector in a changing economy”, Paris, s. 299).

(9) McIntyre et al: ”Small and medium enterprises in transitional economies”, Houndmills: Macmillan, s. 10.

(10) Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle — Teollisuuspolitiikka laajentuneessa unionissa, KOM(2002) 714 lopullinen.

(11) CIRIEC 2000: ”The enterprises and organisations of the third system: strategic challenge for employment”, Université de Liège.

(12) Laskelmat on tehty Euroopan komission rahoittaman, kansainvälisen osuustoimintaliiton (International Co-operative Alliance) toteuttaman tutkimuksen pohjalta.

(13) Ks. CEP-CMAF:n (European Standing Conference of Co-operatives, Mutual Societies, Associations and Foundations) peruskirja.

(14) Kohta 2.1.1.

(15) Ibid.

(16) Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kuinka hallita muutosta — Teollisuuden muutosten taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia käsittelevä korkean tason työryhmä — Loppukertomus”, CES 698/99.

(17) ETSK:n lausunto, 7. heinäkuuta 1999, EYVL C 258, 10.9.1999, kohdat 3.7.2 ja 3.7.3.

(18) Poikkeuksena ovat Puola ja Unkari. Ks. Euroopan komission työasiakirja ”Impact of enlargement on industry”, SEC(2003) 234, 24.2.2003, s. 7.

(19) Erityisesti elintarvike-, juoma-, puu- ja tekstiiliteollisuus sekä metallialan perusteollisuus.

(20) Katso alaviite 18, s. 8.

(21) Erityisesti Tšekin tasavallassa, Sloveniassa, Unkarissa ja hieman vähemmässä määrin Puolassa. Tämäntyyppistä kauppaa käydään mm. tekstiili-, sähkö- ja optiikkateollisuudessa sekä liikennelaitteistoalalla.

(22) Katso alaviite 18, s. 1 ja 4—5.

(23) Erityisesti Bulgariassa, Unkarissa ja Puolassa.

(24) Vidovic, H. ”The service sectors in Central and Eastern Europe”, Research Report, syyskuu 2002 N.289, s. 16.

(25) Kuten Puolassa ja Tšekin tasavallassa.

(26) Nettomenetystä on ollut mm. Liettuassa ja Slovakiassa.

(27) Tang et al, 2002: ”Winners and losers of EU integration”, Washington: World Bank, s. 8. Ikä on merkittävin syrjintään liittyvä tekijä. Muita heikossa asemassa olevia ovat vammaiset ja sellaiset vähemmistökansat kuin romanit.

(28) Naisia poistuu lopullisesti työmarkkinoilta yleensä enemmän kuin miehiä. Tietyissä unioniin liittyvissä maissa naisten tullessa työmarkkinoille he ovat yleensä useammin olleet työttöminä kuin miehet. Tieto perustuu Unicen tutkimukseen ”Economic Survey of Europe”, 1999-1, taulukko 41, ”Gender differences in employment in 1997”.

(29) AIM:n (Association Internationale de la Mutualité) mukaan. Pääasiallisista ongelmista voidaan mainita menojen nopea kasvu, pitkät odotuslistat, tietojen puute palveluiden arvioimiseksi ja organisoinniksi, hoitopalvelumaksujen suorittaminen pimeänä jne.

(30) Kumar et al, 2002: ”Transitional impacts and the EU enlargement complexity”, Ljubljana: University of Ljubljana, s. 25-36.

(31) Tang et al, 2002, s. 44.

(32) Erityisesti Italian sosiaaliosuuskuntien järjestelmä. Ks. myös ”2001 Best procedure report”, SEC(2001) 1704, 29.10.2001. Edellä mainitussa kertomuksessa kuvaillut toimet ovat tärkeä tietolähde yrittäjyysympäristön parantamiseksi unioniin liittyvissä maissa.

(33) Maribor 2003.

(34) Euroopan komission vihreä kirja ”Yrittäjyys Euroopassa”, KOM(2003) 27 lopullinen, kohta III C ii.

(35) McIntyre, R: ”The complex ecology of small enterprises”, luku 3 teoksessa McIntyre and Dallago (toim.), 2003, ”Small and Medium Enterprises in Transitional Economies”, Palgrave, Macmillan, yhteistyössä United Nations Universityn ja WIDER-instituutin (World Institute for Development Economics Research) kanssa, s. 49—50.

Keski- ja Itä-Euroopan maiden ensimmäisen osuus- ja yhteisötalouden konferenssin päätelmät ovat samansuuntaisia, ks. http://www.cecop.org/praha.

(36) Glinkina, S. ”Small businesses, survival strategies and the shadow economy”, luku 4 teoksessa McIntyre and Dallago (toim.), 2003, ”Small and Medium Enterprises in Transitional Economies”, Palgrave, Macmillan, yhteistyössä United Nations Universityn ja WIDER-instituutin (World Institute for Development Economics Research) kanssa.

(37) PK-yritykset olisi kiireesti luokiteltava Euroopan yhteisön toimialaluokituksen (NACE) mukaisesti.

(38) Euroopan komission keskusteluasiakirja ”Co-operatives in Enterprise Europe”, 7.12.2001, s. 34.

(39) Euroopan komission keskusteluasiakirja ”Co-operatives in enterprise Europe”, 7.12.2001, s. 34.

(40) On aiheellista ottaa huomioon myös Kansainvälisen työjärjestön (ILO) suositus nro 193/2002, joka hyväksyttiin lähes yksimielisesti (kaksi pidättyi äänestämästä). Hyväksyjien joukossa olivat EU:n 15 jäsenvaltion hallitukset ja 10 unioniin liittyvän maan hallitukset. Erityisesti tulisi ottaa huomioon suosituksen 7 artikla, jossa käsitellään verotusta ja julkisia markkinoita, sekä 4 ja 6 artikla, jonka mukaan osuuskunnat ovat osa laajempaa alaa, johon kuuluvat myös keskinäiset yhtiöt ja yhdistykset.

(41) Toimet liittyvät yritysten sosiaalisen vastuun käsitteeseen. Arviointitoimien (reporting) kehittäminen mahdollistaisi sen, että voitaisiin ottaa huomioon nämä kestävän kehityksen kannalta hyödylliset prosessit.

(42) Lisäksi on voitu todeta, että liiketoiminnan siirron yhteydessä yrityksen selviämismahdollisuudet ovat keskimäärin paremmat kuin uusilla yrityksillä. Ks. Euroopan komission julkaisu ”Liiketoiminnan siirtojen avuksi”, Yritystoimintajulkaisut, 2003.

(43) Useat eurooppalaiset rahoituslaitokset (Crédit Coopératif, Crédit Mutuel, ESFIN Ranskasta, Coopfond (Legacoop) Italiasta ja SOFICATRA Belgiasta) ovat jo nyt yhdessä Euroopan komission kanssa perustamassa Coop-Est-hanketta, johon sisältyy erilaisia rahoitusvälineitä, jotka vastaavat osuus- ja yhteisötalouden yritysten rahoitusrakennetarpeisiin.

(44) Julkisista mekanismeista voidaan mainita mm. Italiassa ja Espanjassa käytössä olevat kiinteämääräiset työttömyyskorvaukset. Kannustinmekanismien kohdalla osuus- ja yhteisötalouden yritysten ryhmät ovat useissa EU:ssa toteutetuissa onnistuneissa tapauksissa perustaneet solidaarisuus- ja riskipääomarahastoja kehityksensä rahoittamiseksi. Näillä rahastoilla on yleensä kerrannaisvaikutuksia muuhun rahoitukseen, kuten kaupallisten pankkien myöntämiin lainoihin, ja ne ovat osoittaneet pystyvänsä luomaan yrityksiä ja työpaikkoja. Eräissä unioniin liittyvien maiden osuuskuntien liitoissa on jo tällaisia rahastoja, mutta vastaavia toimia tulisi tukea voimakkaasti rakennerahastojen yhteydessä.

(45) On perustettu eettisten ja vaihtoehtoisten pankkien eurooppalainen liitto Febea sekä eettisen ja vaihtoehtoisen rahoituksen eurooppalainen yhtiö Sefea.

(46) Ks. André Douette (2003): ”La garantie des prêts aux petites et moyennes entreprises — Les systèmes de garantie membres de l'Association européenne du Cautionnement Mutuel”, Association européenne du Cautionnement Mutuel.

(47) Esimerkiksi Euroopan kaupunkien osuus- ja yhteisötalouden verkostoon (Reves) kuuluvat kumppanuusmuodot, jotka voidaan luokitella kolmeen ryhmään:

— julkisen ja yksityisen sektorin yhteiset rakenteet: esimerkiksi Job Centre Genovassa, Gagner-toimisto Roubaix'ssa ja Sokojan kylätalo Kokkolassa — julkinen tuki yhteistä etua palvelevien elinten perustamista varten: esimerkiksi Genovan kaupungin maahanmuuttajien palvelukeskus ja Reggio Calabrian paikallisen kehityksen integroitu verkosto Arkesis — palvelukumppanuus, jonka yhteydessä julkinen sektori tarjoaa viitepuitteet yhteistä etua koskevien osuus- ja yhteisötalouden yritysten palveluiden hallinnoinnille ja toimittamiselle: esimerkiksi Pfefferwerk gGmbH Berliinin keskustassa, osuuskunnat, jotka hoitavat Forlìn, Cesenan ja Ravennan maakuntien työvoimakeskuksia. Muita esimerkkejä EU:n paikallistason kumppanuuksista, joissa on mukana osuus- ja yhteisötalouden yrityksiä, ovat mm. Italian sosiaaliosuuskuntien järjestelmä Consorzio Nationale della Cooperazione di Solidarietà Sociale Gino Matarelli (CGM), kotiapusektori ja Société Coopérative d'intérêt Collectifin (SCIC) uudet säännöt Ranskassa, Solidarités des Alternatives Wallonnes -verkko ja naisten osuuskunnat Ruotsissa.

(48) Ibid. Ks. myös alueiden komitean lausunto aiheesta ”Alue- ja paikallisviranomaisten ja osuus- ja yhteisötalouden organisaatioiden välinen kumppanuus: merkitys työllisyyden, paikalliskehityksen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta”, CdR 384/2001.

(49) Asiaa käsitellään erikseen pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan kohdassa 10.

(50) Erityisesti Phare Business Support Programme sekä UAPME:n BSP1 ja BSP2 pk-yrityksille ja CECOP:n Scope 1 ja 2 osuus- ja yhteisötalouden yrityksille, kuten todetaan Euroopan komission keskusteluasiakirjassa ”Co-operatives in Enterprise Europe”, 7.12.2001, s. 29, alaviite 27.