Johdanto

Tämä kertomus vastaa seuraaviin kahteen vaatimukseen:

1) Siinä kerrotaan, kuinka yhteenkuuluvuus on kehittynyt EU:n alueilla viime aikoina ja arvioidaan kehityksen vaikutusta kansallisiin politiikkoihin, koheesiopolitiikkaan ja muihin EU:n politiikkoihin, joista on määrätty sopimuksessa Euroopan unionin toiminnasta. Liitteenä oleva valmisteluasiakirja (SWD) koostuu kuudesta luvusta, jotka käsittelevät taloudellista kasvua, sosiaalista osallisuutta, kestävää kehitystä, instituutioiden parantamista, kansallisia politiikkoja ja yhteenkuuluvuutta sekä koheesiopolitiikan vaikutusta. Muiden EU:n politiikkojen vaikutusta arvioidaan ensimmäisissä neljässä luvussa.

2) Siinä arvioidaan toimenpiteitä, jotka yhdistävät Euroopan rakenne- ja investointirahastojen tuloksellisuuden hyvään talouden hallintaan, kuten rakennerahastojen yhteisistä säännöksistä annetussa asetuksessa edellytetään. Tämä arvio on tiivistetty 9 jaksossa ja esitetty kokonaisuudessaan valmisteluasiakirjan 5.3 jaksossa.

1.Alueelliset erot ovat jälleen kaventumassa

Vuosien 2008 ja 2011 W-taantuman jälkeen EU:n talous on jälleen kasvussa. Kriisi vaikutti vakavasti lähes kaikkiin jäsenvaltioihin. Se pysäytti pitkään jatkuneen henkeä kohti lasketun BKT:n erojen kapenemisen jäsenvaltioiden välillä. Elpymisen käynnistyttyä nämä erot ovat kuitenkin alkaneet kaventua jälleen, kun talous kasvaa kaikkialla ja kasvu on nopeinta niissä maissa, joiden henkeä kohti laskettu BKT on kaikkein pienin.

Erojen kaventumisen ensimmäiset merkit ovat nähtävissä myös alueellisella tasolla kaikkialla EU:ssa. Vuodesta 2008 alkaen alueelliset erot työllisyydessä ja työttömyydessä kasvoivat yhdessä henkeä kohti lasketun BKT:n erojen kanssa. Vuonna 2014 erot työllisyydessä alkoivat pienentyä, minkä jälkeen vuonna 2015 myös erot henkeä kohti lasketussa BKT:ssä alkoivat pienentyä. Tästä huolimatta monilla alueilla henkeä kohti laskettu BKT ja työllisyysaste ovat yhä kriisiä edeltäneen tason alapuolella.

Vuosina 2000–2015 vähemmän kehittyneiden alueiden henkeä kohti laskettu BKT lähentyi EU:n keskiarvoa nopeamman tuottavuuden kasvun ansioista, mutta näillä alueilla on menetetty työpaikkoja. Näiden alueiden valmistusteollisuus on suoriutunut suurilta osin hyvin, mikä on auttanut yrityksiä kilpailemaan sekä sisämarkkinoilla että maailmanlaajuisesti. Jotta voidaan varmistaa, että näiden alueiden lähentyminen jatkuu, niiden on liikuttava arvoketjussa ylöspäin toimintoihin, jotka vaativat korkeampaa osaamista, teknologiaa ja innovointisisältöä, erityisesti koska globalisaatio ja teknologinen muutos voivat heikentää niiden taloudellista suorituskykyä nopeasti.

Alueet, joiden henkeä kohti laskettu BKT on huomattavasti EU:n keskiarvon yläpuolella, ovat kasvaneet nopeammin kuin vähemmän kehittyneet alueet sekä tuottavuuden että työllisyyden kasvun ansioista. Koska useimmilla alueilla, joilla henkeä kohti laskettu BKT on suuri, sijaitsee pääkaupunki tai suuri kaupunki, ne hyötyvät toimintojen kasaantumisesta samalla kun suuremmat työmarkkinat tarjoavat paremmin tarvittavaa osaamista. Toimintojen keskittyminen houkuttelee erikoispalveluita ja erikoistuneita toimittajia. Infrastruktuuri-investoinnit liikenteeseen sekä tieto- ja viestintäteknologiaan tuottavat paremman tuoton, kun yritysten läheinen sijainti tuottaa enemmän innovaatioita ja asiantuntemuksen heijastusvaikutuksia. Näitä etuja voidaan laajentaa parantamalla suurten kaupunkien ja niiden vaikutusalueella olevien maaseutualueiden tai pienten kaupunkien välisiä yhteyksiä, jolloin erikoistuneiden palveluiden jakamisesta voi syntyä mittakaavaetuja.

Useat niistä alueista, joiden henkeä kohti laskettu BKT on lähellä EU:n keskiarvoa, vaikuttavat kuitenkin kärsivän kehityksen pysähtymisestä keskitulotasoon. Keskimääräisesti monilla näistä alueista henkeä kohti laskettu BKT laski vuosina 2000–2015 suhteessa EU:n keskiarvoon (ks. kartat 1 ja 2). Niiden valmistusteollisuus on pienempi ja heikompi kuin niiden alueiden, joilla on matalampi tai korkeampi henkeä kohti laskettu BKT. Niiden kustannukset ovat yleensä liian korkeita, jotta ne voisivat kilpailla niiden alueiden kanssa, joilla on matalampi henkeä kohti laskettu BKT, ja toisaalta niiden alueelliset innovaatiojärjestelmät eivät ole riittävän tehokkaita, jotta ne voisivat kilpailla niiden alueiden kanssa, joilla on korkeampi henkeä kohti laskettu BKT. Suorituskyvyn parantamiseen tarvitaan useita yhtäaikaisia muutoksia: vahvempaa suuntautumista vientiin, siirtymistä uusille aloille ja uusiin toimiin, tutkimuksen ja innovoinnin tehostamista, koulutuksen lisäämistä ja liiketoimintaympäristön parantamista. Globalisaatio on aiheuttanut merkittävän työpaikkojen vähenemisen monilla näistä alueista, mutta pelkästään työttömiksi jääneiden kouluttamisella ei saada aikaan tarvittavaa lisäystä uusiin työpaikkoihin eikä tarvittavaa rakenteellista muutosta.

2.Työllisyys on elpynyt, mutta työttömyys on yhä korkeammalla kuin ennen kriisiä

Vuonna 2016 ylitettiin 20–64-vuotiaiden työllisyysasteessa ensimmäisen kerran kriisiä edeltänyt taso. Työllisyysasteen ollessa 71 prosenttia se on yhden prosenttiyksikön korkeampi kuin 2008, mutta silti huomattavasti matalampi kuin 75 prosentin tavoite vuodelle 2020, joka on asetettu Eurooppa 2020 -strategiassa. Tilanne vaihtelee kuitenkin huomattavasti EU:n sisällä.

Euroopan unionin työttömyysaste on laskenut vuoden 2013 korkeasta 10,9 prosentista 8,6 prosenttiin vuonna 2016 ja 7,7 prosenttiin vuonna 2017 ollen silti yli 7 prosenttia, joka oli vuoden 2008 taso. Joissakin maissa työttömyysaste on matalampi kuin vuonna 2008, mutta toisissa se on edelleen vähintään 5 prosenttiyksikköä korkeampi. Työttömyysasteen alueelliset erot eivät olleet kaventuneet vuoteen 2016 mennessä, mutta ne eivät suurimmassa osassa tapauksista myöskään jatka kasvuaan. Erityisesti alle 25-vuotiaat kärsivät kuitenkin yhä vaikeuksista työn saannissa (ks. kartta 3).

Vaikka jotakin edistystä Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita kohti tapahtui vuosina 2010–2015, edistymisvauhti ei ole ollut riittävä, jotta tavoitteet saavutettaisiin vuoteen 2020 mennessä. Kaikkein kehittyneimmät alueet ovat lähimpänä tavoitteiden saavuttamista, mutta vähemmän kehittyneillä alueilla edistyttiin eniten niiden saavuttamisessa vuoteen 2015 mennessä. Siirtymäalueilla (niillä alueilla, jotka ovat edellä mainittujen välissä) ei edistytty juuri lainkaan tavoitteiden suhteen, ja jos trendi jatkuu samanlaisena, vähemmän kehittyneet alueet ohittavat ne vuoteen 2020 mennessä. Maaseutualueet ovat kauimpana EU:n tavoitteista, mutta ne edistyivät enemmän kuin suuret ja pienet kaupungit tai esikaupunkialueet vuoteen 2015 mennessä.

3.Joillakin alueilla väestö kasvaa nopeasti, kun taas toisilla alueilla väestö vähenee

Vuonna 2015 kuolleiden määrä oli ensimmäistä kertaa suurempi kuin syntyneiden määrä EU:ssa, mikä voimistaa maahanmuuton ja alueellisen väestön liikkuvuuden vaikutusta. Suuret erot työttömyydessä ja tuloissa EU:ssa kannustavat ihmisiä muuttamaan ja etsimään parempia työnsaantimahdollisuuksia ja/tai pakenemaan työttömyyttä ja köyhyyttä. Muuttaminen on tapahtunut pääasiassa EU13-maista EU15-maihin sekä EU13-maiden sisällä maaseudulta pääkaupunkeihin ja muihin suuriin kaupunkeihin. Useilla alueilla tämä on johtanut nopeisiin muutoksiin väestössä, mikä on aiheuttanut painetta julkiseen infrastruktuuriin ja julkisiin palveluihin joko niiden parantamiseksi tai supistamiseksi.