Erityiskertomus nro 12/2011 ”Ovatko EU:n toimet tukeneet kalastuslaivastojen kapasiteetin mukauttamista käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin?”





+++++ TIFF +++++ LYHENTEET FAO : YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö LIS-kalastus : Laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus OECD : Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö TAC : Total Allowable Catches (suurimmat sallitut saaliit) YKP : Yhteinen kalastuspolitiikka SANASTO EU10 : EU:hun vuonna 2004 liittyneet kymmenen jäsenvaltiota. EU12 : EU:hun vuonna 1992 kuuluneet 12 jäsenvaltiota. EU15 : EU:hun vuonna 1995 kuuluneet 15 jäsenvaltiota. Kalakanta : Kalakannalla tarkoitetaan tiettyjen kalavarojen kokonaismäärää. Kalakanta määritetään yleensä sen sijainnin perusteella. Kalakanta saattaa olla geneettisesti erillinen muihin kalakantoihin nähden. Kalastuskapasiteetti : Kalastuskapasiteetilla tarkoitetaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2930/86 [9999] 4 ja 5 artiklan mukaista aluksen bruttovetoisuutta ja sen tehoa kilowatteina (kW). Bruttovetoisuuden avulla mitataan itse asiassa aluksen sisätilavuutta ja kilowattien avulla aluksen maksimaalista konetehoa. Kalastuskuolevuus : Kalastuskuolevuudella tarkoitetaan vuosittain kalastustoiminnan seurauksena häviävää kalakannan osaa. Kalastusmahdollisuus : Kalastusmahdollisuudella tarkoitetaan määrällistä kalastusoikeutta, joka ilmaistaan pyyntinä ja/tai pyyntiponnistuksena. Kestävä enimmäistuotto : Tietyn kalalajin pyyntimäärä, joka on mahdollinen vuodesta toiseen kalakantaa vahingoittamatta. Kalastuskuolevuus on tällöin yleensä tasolla, joka johtaa kestävän enimmäistuoton tuottavaan kalakannan kokoon [8888]. Monivuotinen ohjausohjelma : Kalastuskapasiteettia hallinnoitiin vuonna 1983 tapahtuneesta yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) käynnistämisestä lähtien vuoteen 2002 saakka useiden monivuotisten ohjausohjelmien avulla; neuvosto asetti jäsenvaltioille kalastuskapasiteetin vähentämiseen sovellettavat erityistavoitteet. Pelagiset kalat : Pelagiset kalat elävät lähellä vedenpintaa toisin kuin pohjakalat, jotka elävät vedenpohjassa tai sen läheisyydessä. Pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelma : Euroopan kalatalousrahastosta maksetaan kalastusalusten käytöstä poistamiseen tarkoitettua julkista tukea jäsenvaltioiden laatimien pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmien perusteella. Pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmassa määritetään tietyntyyppisten kalastusalusten käytöstä poistamiseen sovellettavat toimenpiteet. Esimerkiksi neuvoston laatimat turskakantaan sovellettavat elvytyssuunnitelmat vähensivät turskan kalastusmahdollisuuksia, ja useiden jäsenvaltioiden pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmissa viitattiin asianomaisiin elvytyssuunnitelmiin turskanpyyntiä harjoittaneiden kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmien yhteydessä. Suurin sallittu saalis : Suurin sallittu saalis asetetaan merkittävimmille kaupallisille kalakannoille. Komissio esittää suurimmat sallitut saaliit asianomaisten kalakantojen tilaa koskevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ja kalastusasioista vastaavien ministerien neuvosto päättää niistä vuosittain. Jäsenvaltiot myöntävät suurinta sallittua saalista koskevan osuutensa kalastuslaivastoilleen kalastuskiintiöinä. Turvallinen biologinen raja : Tietyn kalakannan turvallinen biologinen raja määritetään kalakannan turvallisen vähimmäiskoon ja kalastuskuolevuuden enimmäismäärän avulla. Kalakannan kokoa arvioidaan "kutevan kannan biomassan" avulla, joka kuvaa vuotuisten kutumäärien kokonaispainoa. Jos kalakanta on kutevan kannan biomassan turvallista vähimmäismäärää pienempi tai kalastuskuolevuuden turvallista enimmäismäärää suurempi, kalakannan arvioidaan olevan turvallisen biologisen rajan ulkopuolella [7777]. TIIVISTELMÄ I. Yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteena on edistää kestävää kalastusta. Kestävän kalastuksen edellytyksenä on tasapaino kalavarojen ja kalastuslaivaston välillä kalakantojen ylihyödyntämisen välttämistä silmällä pitäen. II. Kalastuslaivaston liikakapasiteetti on ollut ongelmana jo vuosien ajan. Tilanne horjuttaa sekä kalakantojen kestävyyttä että kalastusalan elinkelpoisuutta pitkällä aikavälillä. Kalastuksen liikakapasiteetin vähentäminen on esiintynyt toistuvana teemana YKP:n viimeaikaisissa uudistuksissa. Tähän mennessä toteutetut toimet, joiden avulla kalastuksen liikakapasiteettia on pyritty vähentämään mukauttamalla kalastuslaivastoa kalavaroihin, eivät ole kuitenkaan onnistuneet. III. Tilintarkastustuomioistuin perehtyi kalastuksen liikakapasiteetin vähentämistoimenpiteisiin ja tutki toimenpiteiden suunnittelua ja täytäntöönpanoa komissiossa ja jäsenvaltioissa. IV. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi merkittäviä puutteita: a) kalastuskapasiteetin nykyiset määritelmät eivät kuvasta asianmukaisesti kalastusalusten pyyntikykyä b) kalastuslaivaston kapasiteetille asetetuilla ylärajoilla ei ole todellista vaikutusta kalastuslaivaston kapasiteetin mukauttamiseen kalastusmahdollisuuksiin nähden c) kalastuksen liikakapasiteettia ei ole määritetty tai kvantifioitu d) kalastusoikeuksien siirtomahdollisuuteen ei ole kiinnitetty huomiota. V. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi merkittäviä puutteita kalastuksen liikakapasiteetin vähentämistoimenpiteiden suunnittelussa ja täytäntöönpanossa: a) hankkeiden täytäntöönpanossa sekä hallinnointi- ja valvontajärjestelmien perustamisessa ilmeni viiveitä b) jäsenvaltioiden pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmien vakaata suunnittelua ja asianmukaista soveltamista ei varmistettu c) kalastuskapasiteetin vähentämistavoitteita ei perusteltu riittävästi; tilanne lisää riskiä, että toimia ei kohdenneta riittävän hyvin kalastuslaivaston liikakapasiteetin vähentämiseen d) Euroopan kalatalousrahaston rahoittamat investoinnit kalastusaluksiin saattavat lisätä yksittäisten kalastusalusten pyyntikykyä e) EU:n kalastuslaivastoa koskevaan rekisteriin ei päivitetty asianmukaisesti yksityiskohtaisia tietoja julkisen tuen avulla käytöstä poistetuista kalastusaluksista f) kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmiin sovellettavia valintakriteereitä ei kohdennettu kaikissa tapauksissa hyvin; tämän seurauksena käytöstä poistettiin kalastusaluksia, joiden vaikutus toimien kohteena oleviin kalakantoihin oli vähäinen g) kalastusalusten käytöstä poistamiseen käytettävän julkisen tuen määrissä ei usein otettu huomioon tuen kustannusvaikuttavuutta riittävän objektiivisten kriteereiden perusteella h) osa polttoainekriisin perusteella annettua asetusta soveltaneista jäsenvaltioista ei ollut saavuttanut vaadittua kalastuslaivaston kapasiteetin vähennystä koskevaa tavoitetta i) kalastuksen liikakapasiteetin vähentämistoimista raportoitiin puutteellisesti. VI. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että komissio käynnistää aloitteen, jonka avulla pyritään kehittämään kalastuslaivaston liikakapasiteetin vähentämiseen tähtääviä tehotoimia edellä esitettyjen puutteiden ratkaisemista silmällä pitäen. VII. Tilintarkastustuomioistuin suosittaa, että jäsenvaltiot suunnittelevat ja toteuttavat toimenpiteitä, joiden avulla kalastuslaivasto pyritään mukauttamaan kalastusmahdollisuuksiin, ottaen huomioon kohdassa V esitetyt täytäntöönpanopuutteet. JOHDANTO YHTEINEN KALASTUSPOLITIIKKA (YKP) JA KALASTUSLAIVASTON LIIKAKAPASITEETTI 1. Yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) [1] tavoitteena on kestävän kalastuksen edistäminen. Politiikkaan sisältyy toimenpiteitä, joiden avulla pyritään estämään liikakalastusta ja rajoittamaan kalastuslaivaston kokoa. Komissio totesi huhtikuussa 2009 julkaisemassaan YKP:n uudistusta koskevassa vihreässä kirjassa [2], että tavoitetta ei ollut saavutettu vuoden 2002 uudistuksen yhteydessä; tähän oli komission mukaan syynä kalastuslaivastojen jatkuva liikakapasiteetti. 2. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 3/1993 tuotiin esille, että kalastuksen liikakapasiteetti oli huomattava ongelma jo 20 vuotta sitten. Osa kertomuksessa esiin tuoduista kysymyksistä pätee yhä [3]. 3. Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 7/2007 [4] todettiin, että kalastuslaivaston liikakapasiteetti kannustaa liikakalastukseen ja että jäsenvaltioiden alaan kohdistamat vähentämistoimet eivät ole tehokkaita eikä raportointi tarkkaa. Lisäksi kalastustekniikan parannukset lisäsivät kalastusalusten pyyntikykyä. 4. Kalastus lukeutuu niihin harvoihin aloihin, joilla käyttöoikeuksia ei ole usein arvioitu virallisesti (toisin kuin esim. maatalous- ja kaivosalalla). Tämä saattaa kannustaa kalastajia ylihyödyntämään resursseja ja vaarantaa niiden kestävyyden pitkällä aikavälillä. Komissio arvioi huhtikuussa 2009 julkaisemassaan vihreässä kirjassa, että 88:aa prosenttia kalakannoista hyödynnetään kestävien rajojen yläpuolella ja että 30 prosenttia näistä kalakannoista oli turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella. YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) [5], komissio [6] sekä valtiolliset ja tieteelliset tahot [7] ovat toistuvasti viitanneet liikakalastukseen liittyvään riskiin; kansainvälisessä lainsäädännössä [8] edellytetään lisäksi, että valtioiden on hallinnoitava kalastusalaa kestävällä tavalla ja vähennettävä kalastuksen liikakapasiteettia. 5. Hiljattaiset tieteelliset havainnot, joihin komissio viittasi vuoden 2011 kalastusmahdollisuuksia koskevissa neuvotteluissa [9], osoittivat kalakantojen kestävyydessä tapahtuneen parannusta, mutta ilmensivät samalla jatkuvia vakavia ongelmia. Laatikosta 1 käy ilmi, että useiden kalakantojen tilanne on viimeaikaisista parannuksista huolimatta yhä kriittinen. LAATIKKO 1 KANSAINVÄLISEN MERENTUTKIMUSNEUVOSTON LAUSUNNOT KOILLIS-ATLANTIN KALAKANNOISTA [10] | 2005 | 2010 | Turvallisen biologisen rajan ulkopuolella olevat kalakannat | 26 | 22 | Ylihyödynnetyt kalakannat | 32 | 28 | Suurimman sallitun pyynnin ylittäminen siten, että kestävän pyynnin edellytyksenä olevat tasot ylittyvät (neuvosto on asettanut suurimman sallitun pyynnin tasolle, joka ylittää virallisiin tieteellisiin lausuntoihin perustuvan tason) | 59 % | 34 % | Lausunnoissa edellytetään kalakantojen pyynnin lakkauttamista | 12 | 14 | Kalakannoista ei ole annettu tieteellistä lausuntoa | 39 | 42 | 6. Komission tavoitteena on saavuttaa kalastusalalla "kestävään enimmäistuottoon" (ks. sanasto) perustuvat tasot vuoteen 2015 mennessä; se on ohjeistanut kansainvälistä merentutkimusneuvostoa antamaan tieteellisiä lausuntoja tätä tavoitetta silmällä pitäen. 7. EU:n pyyntimäärät ovat olleet laskusuuntaisia vuodesta 1995 alkaen (pyyntimäärät laskivat [11] yli 7 miljoonasta tonnista 5 miljoonaan tonniin vuonna 2009). Komission huhtikuussa 2009 julkaiseman vihreän kirjan mukaan lasku johtuu suurelta osin liikakalastuksesta ja muodostaa osan noidankehästä, johon liittyvät myös kalastuksen liikakapasiteetti ja kalastuslaivastojen heikko taloudellinen kannattavuus. 8. Kaaviossa 1 kuvataan EU:n kalanpyyntimäärien jatkuvaa laskusuuntausta, joka uhkaa kalastusalan kestävyyttä. KAAVIO 1 EU:N ALUEEN KALANPYYNTIMÄÄRIEN LASKUSUUNTAUS +++++ TIFF +++++ Lähde: Eurostatin tietokanta kaikkien alueiden kokonaispyyntimääristä. EU:N TOIMET KALASTUKSEN LIIKAKAPASITEETIN VÄHENTÄMISEKSI 9. YKP:n [12] yhteydessä määritetään kalastuskapasiteetti alusten kokonaisvetoisuuden (bruttovetoisuus) ja konetehon (kilowattia (kW)) perusteella. Useat eri tekijät, kuten resurssien väheneminen, polttoaineen hintapiikit, tekniset parannukset, käytöstäpoistotuki ja yritysfuusiot sekä yritysten lakkauttaminen pienentävät kalastuslaivastojen kokoa vuosi vuodelta [13]. Kaaviosta 2 käy ilmi laskusuuntauksen laajuus vuodesta 1992 alkaen. KAAVIO 2 KALASTUSLAIVASTOJEN VÄHENEMINEN EU:SSA +++++ TIFF +++++ Lähde: Komission vuotuiset kertomukset, jotka koskevat kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisiä tasapainottamispyrkimyksiä. 10. Vuonna 1983 tapahtuneesta YKP:n käynnistämisestä aina vuoteen 2002 saakka kalastuskapasiteettia rajoitettiin monivuotisten ohjausohjelmien avulla; ohjelmien yhteydessä asetettiin kalastuskapasiteetin vähentämistavoitteet. Komissio totesi [14] vuonna 2002, että monivuotisten ohjausohjelmien avulla ei kyetty pysäyttämään kalastuskapasiteetin tosiasiallista kasvua. Monivuotiset ohjausohjelmat lakkautettiin vuonna 2002 toteutetun YKP:n uudistuksen yhteydessä. Siitä lähtien jäsenvaltioiden on täytynyt toteuttaa laivastojensa kalastuskapasiteetin mukauttamistoimenpiteitä vakaan ja kestävän tasapainon saavuttamiseksi kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välille [15] siten, että ne noudattavat laivastojen enimmäiskapasiteettiin sovellettavaa yleistä viitetasoa ja toimivat tiukan lisäys-/poistojärjestelmän mukaisesti, jonka yhteydessä uusien kalastusalusten tulo kalastuslaivastoon on kompensoitava poistamalla laivastosta vanhat alukset, joiden vetoisuus ja koneteho vastaavat uusien alusten vetoisuutta ja tehoa. Lisäksi jäsenvaltioiden kapasiteettien ylärajaa alentavat julkisen tuen avulla tapahtuvat laivaston kapasiteetin poistot. Jäsenvaltiot raportoivat kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien tasapainottamispyrkimyksistään vuosittain komissiolle, joka puolestaan raportoi Euroopan parlamentille ja neuvostolle; komissio laatii lisäksi vuosittain yleisluontoisemman kertomuksen Euroopan kalatalousrahaston täytäntöönpanosta. 11. Euroopan kalatalousrahaston [16] tuki YKP:lle on 4,3 miljardia euroa ohjelmakaudella 2007–2013. Kalatalousrahaston rahoittamat toimenpiteet perustuvat toimintaohjelmiin, jotka jäsenvaltiot laativat ja jotka komissio hyväksyy. Käytettävissä olevaan rahoitukseen sisältyy 1,2 miljardin euron osuus, jonka avulla on tarkoitus mukauttaa kalastusaluksia muun muassa osarahoittamalla kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmiä sillä edellytyksellä, että jäsenvaltiot laativat pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmat. Suunnitelmissa esitetään perustelut tietyntyyppisten kalastusalusten poistolle. Komissio oli asettanut Euroopan kalatalousrahaston välitavoitteeksi bruttovetoisuutena arvioidun kalastuslaivastojen kapasiteetin vähentämisen seitsemällä prosentilla (140000 tonnilla) vuoteen 2010 mennessä. Liitteessä esitetään yhteenveto Euroopan kalatalousrahaston täytäntöönpanotilanteesta vuoden 2010 lopussa. 12. Euroopan kalatalousrahasto osallistuu myös kalastusaluksiin tehtävien investointien rahoittamiseen sillä edellytyksellä, että alusten pyyntikyky ei kasva. 13. Vuoden 2008 alkupuolella tapahtuneen huomattavan polttoaineiden hinnannousun seurauksena annettiin neuvoston asetus (EY) N:o 744/2008 [17], joka sisälsi 31. joulukuuta 2010 saakka toteutettavia tilapäisiä toimenpiteitä jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen rakenneuudistuksen edistämistä silmällä pitäen. TARKASTUKSEN SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA 14. Tarkastuksen tavoitteena oli tutkia, edistävätkö EU:n toimenpiteet tehokkaasti kalastuslaivastojen kapasiteetin mukauttamista käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin. 15. Tilintarkastustuomioistuin perehtyi seuraaviin kysymyksiin: a) Onko laivaston kapasiteetin vähentämiseen sovellettava toimenpidekehys selkeä? b) Määritetäänkö ja toteutetaanko erityistoimenpiteet hyvin? 16. Tarkastus toimitettiin komissiossa ja seitsemässä jäsenvaltiossa (Espanja, Italia, Portugali, Puola, Ranska, Tanska sekä Yhdistynyt kuningaskunta [18]); jäsenvaltiot valittiin niiden kalastuslaivastojen koon perusteella, minkä lisäksi otettiin huomioon, millaiset resurssit mailla on käytettävissään kalastuslaivastojensa mukauttamiseen Euroopan kalatalousrahaston avulla. 17. Tarkastus toimitettiin vuoden 2010 toukokuun ja marraskuun välisenä aikana, ja siinä perehdyttiin seuraaviin osa-alueisiin: a) menettelyt, joiden avulla komissio hyväksyy jäsenvaltioiden toimintaohjelmat ja valvoo niiden täytäntöönpanoa b) pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmien, kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmien ja nykyaikaistamisohjelmien täytäntöönpanon suunnittelu ja toteuttaminen sekä kalastuslaivaston kapasiteettia koskevien rajoitusten noudattaminen jäsenvaltioissa; tässä yhteydessä perehdyttiin 126 hankkeeseen, jotka saivat vuoden 2008 ja tarkastuksen toimittamisajankohdan välisenä aikana Euroopan kalatalousrahastosta 33,4 miljoonaa euroa tukea kalastusalusten käytöstä poistoon ja nykyaikaistamiseen c) menettelyt, joiden avulla jäsenvaltiot panevat täytäntöön kapasiteetin rajoituksia; tässä yhteydessä tutkittiin 70:tä EU:n kalastuslaivastoa koskevaan rekisteriin liittyvää tapahtumaa sekä jäsenvaltioiden vuotuisia kertomuksia, jotka koskevat niiden kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisiä tasapainottamispyrkimyksiä. 18. Kriteerit, joiden avulla tilintarkastustuomioistuin arvioi kalastuspolitiikan hallinnointia komissiossa ja jäsenvaltioissa, pohjautuivat YKP:n perusasetuksen vaatimuksiin. Tilintarkastustuomioistuin hyödynsi myös alaa koskevissa taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) raporteissa [19] esitettyjä kriteereitä. Tarkastuksessa arvioitiin myös Norjassa noudatettuja käytäntöjä [20]. HUOMAUTUKSET 19. Laivastojen kapasiteetti bruttovetoisuutena ja konetehona on pienentynyt ja kalastuksen liikakapasiteettia on pyritty vähentämään. Tästä huolimatta komissio katsoo, että jäljellä oleva kalastuslaivasto on yhä liian suuri käytettävissä oleviin kalavaroihin nähden. Jäsenvaltioiden kalastuslaivastot pystyvät pyydystämään huomattavasti suurempia kalamääriä kuin kalakantojen säilyttäminen kestävällä tasolla edellyttäisi. Tämän seurauksena: a) kalastajilla on mahdollisuus pyydystää heille myönnettyjä kiintiöitä tai oikeuksia suurempia määriä, jolloin laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen (LIS-kalastus) [21] riski kasvaa ja/tai b) kalastajat eivät pysty hyödyntämään kalliita kalastusaluksiaan täysimääräisesti c) tilanne aiheuttaa paineita neuvostolle, joka usein asettaa vuotuiset TAC-kiintiöt komission esittämää tasoa tai tieteellisiin lausuntoihin perustuvia suosituksia korkeammiksi (ks. laatikko 1) d) kiintiöihin ja pyyntiponnistuksen rajoittamiseen sovellettavien monimutkaisten sääntöjen seuranta ja valvonta vaikeutuu. EPÄSELVÄ TOIMENPIDEKEHYS 20. Kalastuskapasiteetti pyritään mukauttamaan käytettävissä oleviin kalastusmahdollisuuksiin toimenpitein, joihin liittyvissä keskeisissä määritelmissä, rajoitteissa ja käsitteissä on ongelmia; ongelmat tuodaan esille kohdissa 21–33. Ongelmat pahentavat erityistoimenpiteiden suunnitteluun ja täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia, joita käsitellään kohdissa 34–73. KALASTUSKAPASITEETIN PUUTTEELLINEN MÄÄRITTELY 21. Bruttovetoisuutena ja kilowatteina määritettävä kalastuskapasiteetti on keskeinen käsite, jonka avulla valvotaan jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen kokoa, pannaan täytäntöön pyyntiponnistuksen valvontaa sekä toimenpiteitä, joiden tavoitteena on kalastuslaivastojen mukauttaminen kalastusmahdollisuuksiin. Kalastuskapasiteetin määritelmä on suhteellisen yksinkertainen, mikä helpottaa sen käyttöä näihin tarkoituksiin. Kalastuslaivastojen todellinen pyyntikyky on kuitenkin kapasiteetin virallista mittaamista tärkeämpi tekijä pyrittäessä mukauttamaan kapasiteetti kalastusmahdollisuuksiin. Bruttovetoisuus ja kilowatit eivät ole luotettavia alusten pyyntikykyä kuvaavia indikaattoreita, etenkin kun otetaan huomioon kalastustekniikoissa tapahtunut kehitys. Komissio arvioi vuonna 2008 suorittamassaan YKP:n väliarvioinnissa, että kalastustekniikoiden kehitys lisää kalastusalusten pyyntikykyä vuosittain noin kolme prosenttia. Tilintarkastustuomioistuin arvioi tilanteen johtavan noin 60 prosentin kokonaiskasvuun vuosien 1992 ja 2008 välisen 16-vuotisjakson aikana. EU-12:n kalastuslaivaston kapasiteetti laski saman ajanjakson kuluessa bruttovetoisuutena ja kilowatteina arvioituna 29 prosentilla, mutta tosiasiallisen pyyntikyvyn arvioitiin kalastustekniikoiden parannusten vaikutuksesta kasvaneen 14 prosentilla [22]. 22. Komissio katsoo lisäksi, että kilowatteina ilmaistavaa konetehoa ei useissa tapauksissa ole mitattu asianmukaisesti [23]. LAIVASTON KAPASITEETIN YLÄRAJOJEN MERKITYS VÄHENEE JATKUVASTI 23. Euroopan kalastuslaivaston kapasiteetti on tosiasiassa bruttovetoisuutena ja kilowatteina ilmaistuna laskenut useiden vuosien ajan (kohta 9), joten jäsenvaltioihin sovellettavat ylärajat (viitetasot ja lisäys-/poistojärjestelmään perustuvat ylärajat) ovat menettäneet merkityksensä. EU:n kalastuslaivaston kapasiteetti oli vuoden 2009 loppuun mennessä bruttovetoisuutena ilmaistuna 73 prosenttia viitetasoista ja 90 prosenttia lisäys-/poistojärjestelmään perustuvasta ylärajasta; viitetasojen osalta vajausta oli näin ollen 565000 tonnia ja lisäys-/poistojärjestelmään perustuvan ylärajan osalta 198000 tonnia. Vajaukset ovat kasvaneet laivaston koon pienentyessä. Kalastuslaivaston kapasiteetin rajoituksilla ei näin ollen ole enää merkittävää vaikutusta kalastuslaivaston kapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välisen mukauttamisen kannalta. Rajat eivät enää luo varsinaisia rajoituksia jäsenvaltioiden laivastonhallintamenettelyille; jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen bruttovetoisuus voisi olla lähes 200000 tonnia suurempi ja silti yhä sääntöjen mukainen (ks. kaavio 3). KALASTUKSEN LIIKAKAPASITEETTIA EI OLE MÄÄRITETTY JA KVANTIFIOITU 24. Jäsenvaltioiden toteuttamat kalastuslaivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien väliset mukauttamistoimet muodostavat keskeisen osan YKP:n ja Euroopan kalatalousrahaston toiminnasta. Kalastuksen liikakapasiteetin käsitettä ei kuitenkaan tuoda esille YKP:aa ja Euroopan kalatalousrahastoa koskevissa asetuksissa. Jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen liikakapasiteettia ei ole arvioitu virallisesti sitten vuoden 1995, jolloin sen arvioitiin olevan 40 prosenttia. Määrittelyn ja kvantifioinnin puuttuminen luo yleisiä ongelmia kalastuksen liikakakapasiteetin yksilöintiin, vähentämispäätöksiin ja -tapoihin sekä toimien tuloksellisuuden arviointiin. KAAVIO 3 KALASTUSLAIVASTON KAPASITEETTIIN SOVELLETTAVIEN YLÄRAJOJEN MERKITYS ON HEIKENTYNYT +++++ TIFF +++++ Lähde: Komission vuotuiset kertomukset jäsenvaltioiden toteuttamista kalastuslaivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisistä tasapainottamistoimista. 25. On esimerkkejä laivastoista [24], jotka muodostavat poikkeuksen mainittuihin yleisiin ongelmiin ja joiden bruttovetoisuutena ja kilowatteina arvioitu kapasiteetti ylittää käytettävissä olevan kiintiön pyydystämiseen tarvittavan kapasiteetin reilusti (esimerkiksi tietyt Koillis-Atlantin alueella toimivat suuret rannikkokalastusalukset), mutta jotka voivat kuitenkin harjoittaa kannattavaa toimintaa siten, että kalastuksen kohteena olevat kalakannat pysyvät kestävissä rajoissa. KALASTUSOIKEUKSIEN KÄSITTELYLLE EI OLE RIITTÄVIÄ SÄÄNTÖJÄ TAPAUKSISSA, JOISSA KALASTUSALUKSIA POISTETAAN KÄYTÖSTÄ JULKISEN TUEN AVULLA 26. YKP-asetuksen [25] mukaan kalastuslisenssi ja "asiaa koskevissa asetuksissa määritellyt kalastusluvat" perutaan, kun kalastusalukset poistetaan käytöstä julkisen tuen avulla. Lisäksi bruttovetoisuutena ja kilowatteina määritetty aluksen kapasiteetti vähennetään kalastuskapasiteetin kokonaismäärään sovellettavasta ylärajasta. 27. Tietyn kalastusaluksen kalastuslisenssi ja kapasiteetti voidaan perua, mutta menettely ei vaikuta jäsenvaltioille myönnettyihin kalastuskiintiöihin. Kiintiöitä ei voida perua pysyvästi, sillä jäsenvaltiot voivat suunnata ne uudelleen yksittäisille kalastusaluksille haluamallaan tavalla ja soveltaa siirrettäviin kiintiöihin perustuvaa järjestelmää. 28. Ei ole selkeää määritelmää siitä, mitkä kalastusoikeudet (luvat ja lisenssit) on peruttava, kun kalastusaluksia poistetaan käytöstä julkisen tuen avulla. Tämä yhteistä kalastuspolitiikkaa koskevaan asetukseen perustuva oikeuksien perumiseen liittyvä vaatimus on ristiriidassa vuotuisten TAC-asetusten kanssa; niiden perusteella tällaisten kalastusalusten kalastusoikeudet voidaan tietyissä tapauksissa suunnata uudelleen [26]. Jotkin jäsenvaltiot (esimerkiksi Tanska ja Espanja) sallivat tiettyjen kalastusoikeuksien siirron toisille kalastusaluksille tai kalastajille, kun taas toiset jäsenvaltiot (esimerkiksi Ranska ja Puola) peruvat oikeudet. 29. Tapauksissa, joissa jäsenvaltiot antavat kalastusalusten käytöstä poistamiseen tarkoitetun julkisen tuen saajien siirtää kalastusoikeuksia tai kiintiöitä, edunsaajille tarjoutuu lisäresursseja, joiden avulla ne voivat uudistaa jäljellä olevaa kalastustoimintaansa tai jatkaa muita toimia. Tarjoutuvien lisäresurssien lisäksi ne saavat Euroopan kalatalousrahastosta osarahoitettavaa alusten käytöstä poistamiseen tarkoitettua julkista tukea. Euroopan kalatalousrahastoa koskevassa asetuksessa ei viitata mahdollisuuteen ottaa mainitut lisäresurssit huomioon vahvistettaessa kalastusalusten käytöstä poistamiseen tarkoitetun julkisen tuen määriä. 30. Kalastuslaivastojen rakenneuudistukseen ja kalastuskapasiteetin vähentämiseen voidaan soveltaa myös muita toimintavälineitä. Kalastusoikeuksien siirtomahdollisuus saattaa kannustaa kalastuslaivastojen rakenneuudistukseen ja vaikuttaa kalastuksen liikakapasiteetin vähentämiseen. Esimerkiksi Tanskan kalastuslaivaston kalastuskapasiteetti laski 27 prosentilla vuosien 2003 ja 2009 välisenä aikana [27] enimmiltä osin ilman kalastusalusten käytöstä poistamiseen liittyvää julkista tukea. Tätä edisti siirrettäviin kiintiöihin perustuvan järjestelmän käyttöönotto; järjestelmää sovelletaan suurimpaan osaan kalastuslaivastosta. Kalastuskapasiteetin raportoitiin [28] olevan suurelta osin tasapainossa kalastusmahdollisuuksiin nähden. 31. Yhdistyneessä kuningaskunnassa Skotlannin täytäntöönpanoelin otti vuonna 2010 käyttöön julkiseen tukeen perustuvan kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmän, jonka yhteydessä edunsaajien oli siirrettävä kalastusoikeuksia toisille kalastusaluksille. 32. Tilintarkastustuomioistuin pani merkille, että Norjan viranomaiset käyttävät kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien väliseen mukauttamiseen kalastuslisenssien siirtojärjestelmiä eivätkä sovella YKP:aan perustuvaa kalastuskapasiteetin ylärajoja koskevaa lähestymistapaa ja kalastusalusten käytöstä poistamiseen liittyvää julkista tukea. 33. Tanskan, Norjan ja Skotlannin noudattamat käytännöt liittyvät tiettyihin kalastusmuotoihin, jotka poikkeavat muilla EU:n vesialueilla harjoitettavasta sekakalastuksesta ja kuvastavat asianomaisten valtioiden erityisiin kalastusaloihin soveltamia hallinnointimuotoja. Ne osoittavat kuitenkin, että kalastusoikeuksien siirtojärjestelmiä, jotka eivät suoranaisesti sisälly YKP:aan, voidaan käyttää kannustimina kalastuksen liikakapasiteetin vähentämiseen. HEIKKO SUUNNITTELU JA TÄYTÄNTÖÖNPANO 34. Bruttovetoisuutena ilmaistu kalastuslaivaston kalastuskapasiteetti väheni 138427 tonnilla 1.1.2007 ja 31.12.2009 välisenä aikana; vähennys täyttää jo laajasti komission Euroopan kalatalousrahastolle asettaman välitavoitteen (ks. kohta 11). Kalakannat ovat kuitenkin pysyneet pienentyneinä, kestävään enimmäistuottoon perustuvaa kalastusta koskevaa tavoitetta ei ole saavutettu, ja todellinen kalastuskapasiteetti kasvaa bruttovetoisuudessa ja kilowateissa tapahtuneesta vähennyksestä huolimatta. Jäsenvaltiot eivät näin ollen ole onnistuneet ottamaan käyttöön vaikuttavia toimia, joiden avulla kalastuslaivastojen kalastuskapasiteetti voitaisiin mukauttaa kalastusmahdollisuuksiin YKP:n vaatimusten mukaisesti. Alaan sovellettavien yhteishallinnointijärjestelyiden mukaan jäsenvaltiot vastaavat täytäntöönpanosta ja komissiolla on vain vähäiset mahdollisuudet vaikuttaa niiden toimintatapaan. Tämä puute tuli esille myös komission seurantatoimissa. Seuraavissa kohdissa tuodaan esille tekijöitä, joiden tilintarkastustuomioistuin katsoo vaikuttavan tilanteeseen. 35. Jäsenvaltioissa ilmeni viiveitä kapasiteetin mukauttamistoimenpiteissä, jotka eivät perustuneet vakaisiin tulostavoitteisiin ja suunnitelmiin. Jotkin aluksiin tehdyt investoinnit lisäsivät yksittäisten kalastusalusten pyyntikykyä. Käytöstäpoistamisjärjestelmiä ei suunniteltu tai pantu täytäntöön riittävän hyvin ja tulosraportointi oli puutteellista. JÄSENVALTIOISSA ILMENI HUOMATTAVIA VIIVEITÄ EUROOPAN KALATALOUSRAHASTON TÄYTÄNTÖÖNPANOSSA 36. Euroopan kalatalousrahastosta oli maksettu vuoden 2010 loppuun mennessä 645 miljoonaa euroa jäsenvaltioiden todentamia menoja; määrä on 15 prosenttia ohjelmakaudella 2007–2013 käytettävissä olevista varoista [29]. Suurin osa menoista ilmoitettiin vuonna 2010, ja komissio ei ollut suorittanut 292 miljoonan euron määrää vielä 31.12.2010. Viivästykset johtuivat lähinnä seuraavista tekijöistä: a) toimintaohjelmat laadittiin myöhässä b) kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen viimeistely asetettiin etusijalle c) komission yksiköiden hyväksyttävissä olevat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät laadittiin myöhässä; välimaksuja ei voida suorittaa ennen järjestelmien hyväksymistä. Yhdentoista jäsenvaltion hallinnointi- ja valvontajärjestelmät hyväksyttiin vasta vuonna 2010; niiden joukossa oli kolme jäsenvaltiota (Espanja, Puola ja Italia), jotka saavat eniten rahoitusta Euroopan kalatalousrahastosta. Belgian, Romanian ja Yhdistyneen kuningaskunnan järjestelmät olivat hyväksymättä vielä vuoden 2010 lopussa (ks. kaavio 4). KAAVIO 4 EUROOPAN KALATALOUSRAHASTON TÄYTÄNTÖÖNPANOVIIVEET +++++ TIFF +++++ Lähde: Komission varainhallintatietokanta ("SFC 2007"). 37. Suunniteltujen toimenpiteiden täytäntöönpanossa oli huomattavia viiveitä Italiassa (viiveitä ilmeni varsinkin kalastusalusten käytöstä poistamisessa; Italian viranomaisten mukaan syynä oli komission hyväksyttävissä olevien hallinnointi- ja valvontajärjestelmien täytäntöönpanotarve). HEIKOT PYYNTIPONNISTUKSEN MUKAUTTAMISSUUNNITELMAT 38. Pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmat ovat pyyntiponnistuksen vähentämisen pääasiallinen väline [30]. Suunnitelmat on perusteltava viittaamalla esimerkiksi elvytyssuunnitelmiin, kalastussopimuksiin, hallinnointisuunnitelmiin tai kansallisiin käytöstäpoistojärjestelmiin. Euroopan kalatalousrahastoa koskevaan asetukseen sisältyy yhteisön kalastuslaivaston mukauttamista koskeva tuki ja siinä asetetaan käyttöön jäsenvaltioiden pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmien kohteena oleville kalastusalusten omistajille ja kalastajille tarkoitettu julkinen tuki. Asetuksessa ei säädetä, että komission olisi käytävä läpi tai hyväksyttävä kansalliset pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmat. 39. Euroopan kalatalousrahastoa koskevassa asetuksessa ei määritetä riittävän tarkasti pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmien sisältöä niiden asianmukaisen kohdentamisen ja pyyntiponnistuksen vähentämisen kannalta. Seuraaviin keskeisiin kysymyksiin sovellettavat säännöt puuttuvat: a) onko jäsenvaltion laadittava yksi pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelma vai vaaditaanko suunnitelmat erikseen kunkin julkisesti rahoitettavan käytöstäpoistojärjestelmän kohteena olevan kalastusmuodon osalta b) voidaanko kansallisia käytöstäpoistojärjestelmiä pitää pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmina c) onko pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmiin sisällytettävä elvytys- ja hallinnointisuunnitelmat, jotka neuvosto on hyväksynyt jo jäsenvaltioiden toimintaohjelmien hyväksymisen yhteydessä d) missä määrin pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmien on edistettävä kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä mukauttamista. 40. Pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmia koskevasta komission toimittamasta tarkastuksesta ei ole säädetty ja suunnitelmien sisältöä koskevat säännöt ovat puutteelliset. Nämä tekijät lisäävät riskiä, että kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien väliset tasapainottamistoimet eivät ole riittäviä. Laatikossa 2 tuodaan esille pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmiin Ranskassa, Puolassa, Epanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa liittyneitä puutteita. TOIMINTAOHJELMIEN HEIKOT TULOSINDIKAATTORIT 41. Asianmukaiset tulosindikaattorit muodostavat perusedellytyksen kaikille julkisille toiminnoille, jotta toimet kyetään keskittämään tavoitteiden mukaisesti ja tavoitteiden saavuttamista voidaan arvioida. Euroopan kalatalousrahastoa koskevien asetusten [31] mukaan jäsenvaltioiden toimintaohjelmissa on esitettävä indikaattorit, joiden avulla edistymistä on mahdollista mitata; erityistavoitteet on määritettävä myös toimintalinjatasolla. Laatikossa 3 esitetään tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskohteena olleiden jäsenvaltioiden kapasiteetin vähentämistavoitteet. LAATIKKO 2 PYYNTIPONNISTUKSEN MUKAUTTAMISSUUNNITELMIEN PUUTTEELLINEN TÄYTÄNTÖÖNPANO a) Ranskassa pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelma ei ollut julkaistava asiakirja. Kalastusalusten käytöstä poistamiseen liittyvään julkiseen tukeen oikeutettujen kalastusalusten omistajien osuus Manner-Ranskan kalastuslaivaston vuoden 2007 kalastuskapasiteetista oli 84 prosenttia. Tuen kohteena olevan kalastuslaivaston liikakapasiteetin määrästä ei esitetty arviota, jonka avulla olisi voitu perustella, miksi vähentämistavoite oli pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmassa suurempi kuin toimintaohjelmassa (ks. laatikko 3 b). b) Puolassa ei perusteltu riittävän hyvin, miksi turskankalastuslaivaston kapasiteetin vähentämistavoite nousi toimintaohjelmassa määritetystä 3095 tonnin bruttovetoisuudesta 6000 tonniin pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmassa. Käynnistetty kalastusalusten käytöstäpoistamisjärjestelmä oli avoin Itämeren kalastuslaivastolle, joka voi pyydystää mitä tahansa kaloja. Puolan kalastuslaivastoa koskevassa kertomuksessa vuodelta 2009 ei arvioitu poistettua turskankalastuskapasiteettia (suhteessa poistetun kapasiteetin kokonaismäärään). c) Espanjassa ei julkaistu virallisia pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmia; kansallisia kalastusalusten käytöstäpoistamisjärjestelmiä pidettiin riittävänä perusteena. Kalastusalusten käytöstäpoistamisjärjestelmiä ei kuitenkaan perusteltu virallisesti kalastuskapasiteettien ja käytettävissä olevien kalastusvarojen välisen mukauttamisen tai pyyntiponnistuksen tavoitetasojen määrittämisen kannalta. d) Yhdistyneessä kuningaskunnassa Englantia koskevan pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelman kohteena olivat alle 10 metrin pituiset kalastusalukset. Pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmassa ei arvioitu kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä epätasapainoa, mutta suunnitelmalla ei voi olla merkittävää vaikutusta epätasapainoon, sillä alle 10 metrin pituisten alusten osuus suunnitelman kohteena olevista Englannin kalastuslaivastolle myönnetyistä kiintiöistä on alle 1 prosenttia. LAATIKKO 3 KALASTUSLAIVASTON KAPASITEETIN (BRUTTOVETOISUUS) VÄHENTÄMISTAVOITTEET KAUDEN 2007–2013 TOIMINTAOHJELMISSA | Suunnitellut kapasiteetin vähennykset | Tavoitekapasiteetti (Euroopan kalatalousrahasto) | huomautus | Jäsenvaltio | Peruskapasiteetti | Vähennys (%) | Bruttovetoisuuden vähennys (tonnia) | Tanska | 87342 | 15 % | 13101 | 74241 | a) | Espanja | 480761 | 16 % | 78670 | 402091 | | Ranska | 194000 | 21 % | 40648 | 153352 | b) | Italia | 184493 | 10 % | 17920 | 166573 | | Puola | 42510 | 14 % | 6000 | 36510 | c) | Portugali | 106890 | 9 % | 10030 | 96860 | | Yhdistynyt kuningaskunta | 212844 | 10 % – 15 % | 21284 - 31926 | 191560 - 180918 | d) | a) Alusten lukumäärän odotettiin vähenevän 15 prosentilla ilman julkista tukea toteutettavan alusten rakenneuudistuksen avulla, jota helpottivat lisenssien siirtojärjestelmät. b) Alkuperäinen kahdeksan prosentin vähentämistavoite, joka vastaa bruttovetoisuutena 15520:tä tonnia, nousi pyyntiponnistuksen mukauttamisjärjestelmässä 40648 tonniin. Käytöstäpoistojärjestelmää koskevan julkisen tuen kokonaismäärää nostettiin 66 miljoonasta eurosta 150 miljoonaan euroon, ja Euroopan kalatalousrahaston yhteisrahoitusosuutta laskettiin 40 prosentista 20 prosenttiin. c) Vähennys koskee turskanpyyntilaivastoa, jonka kapasiteetti bruttovetoisuutena oli 10316 tonnia. Alkuperäinen 30 prosentin vähentämistavoite (3095 tonnia) nostettiin pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmassa 6000 tonniin. d) Kapasiteettia pyrittiin vähentämään, mutta tavoitetta ei asetettu. Lähde: Jäsenvaltioiden toimintaohjelmat ja pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmat. 42. Laatikossa 4 tuodaan esille kapasiteetin vähentämistavoitteiden määrittämiseen Espanjassa, Puolassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa liittyneitä puutteita. INVESTOINNIT KALASTUSALUSHANKKEISIIN SAATTAVAT LISÄTÄ PYYNTIKYKYÄ 43. Euroopan kalatalousrahastoa koskevan asetuksen [32] mukaan tuen kohteena olevat kalastusaluksiin tehtävät investoinnit voivat koskea alusten turvallisuuden, työolojen, hygienian, tuotteiden laadun, energiatehokkuuden ja valikoivuuden parantamista edellyttäen, että niillä ei lisätä aluksen pyyntikykyä. Kalastusalusten rakentamiseen tai kalansäilytysruumien lisäämiseen ei myönnetä tukea. 44. On potentiaalisesti ristiriitaista rahoittaa investointeja kalastusaluksiin ja samanaikaisesti vaatia, että investoinnit eivät lisää pyyntikykyä. Pyyntikykyä lisäävien investointien tukemista koskevaa kieltoa ei lisäksi ole määritetty selkeästi; määrittely vaihtelee Euroopan kalatalousrahastoa koskevan asetuksen eri kieliversioiden välillä. Komissio ei ole antanut riittäviä ohjeita tämän säännöksen tulkinnasta. LAATIKKO 4 KALASTUSKAPASITEETIN VÄHENTÄMISTAVOITTEITA EI PERUSTELTU RIITTÄVÄN HYVIN a) Puolan osalta ks. laatikko 2, kohta b. b) Portugalissa toimintaohjelman yhteydessä asetettua tavoitetta ei perusteltu riittävästi kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainottamisen kannalta. c) Espanjassa toimintaohjelman tavoitteessa (78670 tonnin poisto bruttovetoisuudesta) ei otettu systemaattisesti huomioon eri kalakantojen erityistilannetta. Näin ollen sen avulla ei ole mahdollista arvioida kalastuslaivaston käytöstäpoistojärjestelmien vaikutusta eri laivastonosien liikakapasiteetin vähentämiseen. d) Yhdistyneen kuningaskunnan toimintaohjelman tavoitteena oli kapasiteetin vähentäminen, mutta tavoitetta ei asetettu. Tilanne vaikeuttaa tuloksellisuuden arviointia. 45. Jotkin tukeen oikeuttavat investoinnit aluksiin voisivat käytännössä lisätä niiden pyyntikykyä. Esimerkiksi investoinnit energiatehokkaisiin koneisiin ja parannukset työ- ja turvallisuusoloihin voivat nopeuttaa kalastusalusten pääsyä kalavesille ja lisätä kalastajien tuottavuutta. Tällaisten Euroopan kalatalousrahaston tuella rahoitettujen investointien vaikutusta pyyntikyvyn kasvuun on vaikea arvioida määrällisesti; tämä johtuu muista tilanteeseen vaikuttavista tekijöistä, kuten kalastuslupiin liittyvistä muutoksista, sääolosuhteiden muutoksista sekä aluksiin tehdyistä muista, tuen piiriin kuulumattomista investoinneista. 46. Kaikki tarkastuskohteena olleet jäsenvaltiot tarkistivat, että Euroopan kalatalousrahaston tuella rahoitetut aluksia koskevat investointihankkeet eivät lisänneet kalastuskapasiteettia bruttovetoisuutena ja kilowatteina. Kuten laatikossa 5 kuvattu esimerkki osoittaa, jäsenvaltiot eivät kuitenkaan tarkistaneet riittävän hyvin, lisäävätkö asianomaiset investoinnit kalastusalusten pyyntikykyä. 47. Portugalissa ja Tanskassa Euroopan kalatalousrahaston kalastusalusinvestointituen hakijat ilmoittivat useissa tapauksissa, että pyyntimäärät tulevat kasvamaan. Tällaisesta kasvusta ei kuitenkaan ollut merkkejä tilintarkastustuomioistuimen Tanskassa tarkastamien hankkeiden tapauksessa. LAATIKKO 5 PYYNTIKYKYÄ LISÄÄVÄT KALASTUSALUSINVESTOINNIT Erään tarkastuskohteena olleen Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutetun nykyaikaistamishankkeen yhteydessä oli määrä korvata tavanomainen potkuri ohjaussuutinjärjestelmällä, jonka seurauksena alusten nopeus kasvaa. Aluksen päällikkö ilmoitti tarkastajille, että nopeuden kasvu oli lisännyt pyyntimääriä. KALASTUSLAIVASTOA KOSKEVAAN REKISTERIIN EI OLE PÄIVITETTY ASIANMUKAISESTI TIETOJA JULKISEN TUEN AVULLA KÄYTÖSTÄ POISTETUISTA KALASTUSALUKSISTA 48. Kalastusalusrekisteri toimii perusviitteenä YKP:n sääntöjen soveltamiselle, esimerkiksi kalastusalusten kapasiteettiin sovellettavien viitetasojen sekä ylärajojen noudattamiselle jäsenvaltioissa. Julkisen tuen avulla käytöstä poistettujen kalastusalusten määrän ilmoittaminen liian pienenä nostaa näitä viitetasoja ja ylärajoja (olkoonkin, että ylärajat ovat jo sinällään niin korkeita, että niiden vaikutus on rajallinen – ks. kohta 23). Tilintarkastustuomioistuin havaitsi virheitä Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kalastuslaivastoja koskeviin rekistereihin kirjatuissa tiedoissa, jotka liittyivät alusten käytöstä poistamiseen Euroopan kalatalousrahaston tuella. 49. Vuonna 2010 toimitettuun tarkastukseen mennessä Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli poistettu käytöstä 65 kalastusalusta Euroopan kalatalousrahaston tuella. Asianomaisista aluksista kolme näkyi kuitenkin yhä kalastuslaivastorekisterissä toiminnassa olevina (ei siis käytöstä poistettuina) aluksina. Kalastuslaivastosta poistetuiksi merkittyjen 62 aluksen osalta ilmoitettiin virheellisesti, että ne eivät ole saaneet julkista tukea (vastaava määrä alusten bruttovetoisuutena oli 452 tonnia). 50. Samaan ajankohtaan mennessä Ranskassa oli poistettu käytöstä 155 kalastusalusta Euroopan kalatalousrahaston tuella. Kaikki alukset oli kirjattu kalastuslaivastorekisteriin käytöstä poistettuina aluksina, ja 87 aluksen osalta ilmoitettiin virheellisesti, etteivät ne ole saaneet julkista tukea (vastaava määrä alusten bruttovetoisuutena oli 5357 tonnia). KALASTUSALUSTEN KÄYTÖSTÄPOISTOJÄRJESTELMIEN SUUNNITTELUSSA JA TÄYTÄNTÖÖNPANOSSA ON PUUTTEITA JÄSENVALTIOISSA HEIKKO KOHDENTAMINEN 51. Jäsenvaltioiden on kohdennettava julkisen tuen avulla rahoitetut kalastusalusten käytöstäpoistamisjärjestelmät hyvin ja käytettävä pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmia tapauksissa, joissa on näyttöä kalastuksen liikakapasiteetista. Käytöstä poistettavien kalastusalusten valintaan olisi sovellettava asianmukaisia kriteereitä, jotta kyetään varmistamaan, että ne osallistuvat aktiivisesti pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelman ja kalastusalusten käytöstäpoistamisjärjestelmän kohteena olevaan kalastustoimintaan. Ranskan ja Puolan noudattamia tukikelpoisuusehtoja ei ollut kohdennettu hyvin. 52. Ranskassa useimpien kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmien pääasiallisena tukikelpoisuusehtona oli, että aluksilla on oltava erityinen kalastuslupa toimien kohteena olevaa kalastusmuotoa varten (kalastusaluksilla voi olla lupia erityyppisiä kalastusmuotoja varten). Kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmän kohteena olevien kalalajien pyyntimääristä ei vaadittu tietoja, joten alukset, joiden pyytämät määrät sisälsivät vain vähän järjestelmän kohteena olevia kalalajeja voitiin näin ollen poistaa käytöstä julkisen tuen avulla. Tarkastuskohteena olleista kymmenestä hankkeesta kaksi koski yleistä turskankalastukseen liittyvää käytöstäpoistojärjestelmää. Hankkeen kohteena olleista aluksista yksi purki vain hyvin vähäisiä turskasaaliita ennen käytöstä poistamista: RANSKASSA KÄYTÖSTÄ POISTETTU ALUS, JONKA PYYNTIMÄÄRÄT OLIVAT HYVIN VÄHÄISIÄ TOIMIEN KOHTEENA OLEVAN KALAKANNAN OSALTA | Pyynnin kokonaismäärä (kg) vuosina 2007–2008 | Turskaa (kg) | % | Alus 1 | 562944 | 7935 | 1,4 % | 53. Kelttienmeren turskankalastukseen liittyvän käytöstäpoistojärjestelmän yhteydessä pääasiallisena tukikelpoisuuskriteerinä oli, että turskan, valkoturskan, merikrotin ja lasikampelan [33] osuuden oli oltava aluksen pyynnin arvosta vuosina 2006 ja 2007 vähintään 25 prosenttia. Näin ollen kalastusalukset olivat oikeutettuja käytöstäpoistojärjestelmään vaikka ne pyysivät hyvin pieniä turskamääriä. Tarkastuskohteena olleista kymmenestä hankkeesta kolme kuului tämän järjestelmän piiriin ja niiden yhteydessä pyydetyt turskamäärät olivat merkityksettömiä: RANSKASSA KÄYTÖSTÄ POISTETUT KALASTUSALUKSET, JOIDEN PYYNTIMÄÄRÄT OLIVAT HYVIN VÄHÄISIÄ TOIMIEN KOHTEENA OLEVAN KALAKANNAN OSALTA | Pyynnin kokonaismäärä (kg) vuosina 2006–2008 | Turskaa (kg) | % | Alus 1 | 446894 | 512 | 0,1 % | Alus 2 | 173513 | 437 | 0,3 % | Alus 3 | 406201 | 1536 | 0,4 % | 54. Puolan ainoan kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmän tavoitteena on mukauttaa turskanpyyntilaivasto käytettävissä oleviin kalavaroihin. Useimmat Itämerellä toimivat puolalaiset kalastusalukset pystyvät kalastamaan turskaa, joskin monet niistä keskittyvät sen sijaan pelagisiin kalakantoihin. Kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmään ei sisälly pyydyksiin tai pyyntimääriin liittyviä tukikelpoisuusehtoja, mikä merkitsee, että käytännössä kaikki Puolan kalastuslaivastoon kuuluvat kalastusalukset ovat oikeutettuja alusten käytöstä poistamiseen julkisen tuen avulla – jopa alukset, joiden vaikutus turskanpyyntiin on vähäinen. JULKISEN TUEN MYÖNTÄMINEN SELLAISTEN KALASTUSALUSTEN KÄYTÖSTÄ POISTAMISEEN, JOTKA EIVÄT OLE TOIMINNASSA 55. Kalastusalusten käytöstä poistoon julkisen tuen avulla liittyy merkittävä riski tukien maksamisesta aluksille, jotka lopettaisivat toimintansa joka tapauksessa ("nollavaikutus"). Riskiä voidaan pienentää siten, että jäsenvaltiot suunnittelevat järjestelmään sovellettavat säännöt huolella ja edellyttävät, että tukeen oikeutetut kalastusalukset ovat olleet merellä vähintään tietyn määrän päiviä tai että kalastusalus toimii aktiivisesti ennen tuen hakua. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että riskiä ei kyetty välttämään. 56. Ranskassa kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmään liittyvään julkiseen tukeen sovellettiin esimerkiksi tukikelpoisuusehtoa, jonka mukaan aluksilla oli oltava voimassa oleva navigointilupa julkista tukea koskevan päätöksen tekohetkellä. Tämä ehto ei täyttynyt tarkastetuista kymmenestä hankkeesta yhden kohdalla (ks. laatikko 6): LAATIKKO 6 TOIMINNASTA POISTETUN KALASTUSALUKSEN POISTAMINEN KÄYTÖSTÄ RANSKASSA Ranskan viranomaiset hyväksyivät kesäkuussa 2008 julkisen tuen soveltamisen sellaisen kalastusaluksen käytöstä poistamiseen, jonka navigointilupa oli umpeutunut heinäkuussa 2006. Kalastusalus oli ollut poissa toiminnasta koko vuoden 2007, koska se olisi tarvinnut laajamittaista uudistusta saadakseen navigointiluvan. Aluksen käytöstä poistamista tuettiin 1284534 eurolla, josta 513813 euroa rahoitettiin Euroopan kalatalousrahastosta. 57. Espanjassa kalastusalusten käytöstäpoistamisjärjestelmään liittyvään julkiseen tukeen sovellettaviin tukikelpoisuusehtoihin lukeutui se, että kalastusaluksen on täytynyt kalastaa vähintään 90 päivää kummankin tuen hakemista edeltävän vuoden aikana tai vähintään 120 päivää hakemusajankohtaa edeltävän vuoden aikana. Tarkastuskohteena olleista kymmenestä hankkeesta kaksi koski aluksia, jotka eivät olleet toiminnassa, vaikkakin edellä esitetyt tukikelpoisuusehdot täyttyivät toisessa tapauksessa (ks. laatikko 7): LAATIKKO 7 TOIMINNASTA POISTETTUJEN KALASTUSALUSTEN POISTAMINEN KÄYTÖSTÄ ESPANJASSA a) Espanjan viranomaiset hyväksyivät kesäkuussa 2008 sellaisen kalastusaluksen käytöstä poistamista koskevan tukihakemuksen, joka oli ollut poissa toiminnasta syyskuusta 2007 lähtien vakavan tulipalon seurauksena, joka oli tapahtunut aluksen ollessa Etelä-Amerikassa. Edunsaaja näytti toteen, että alus oli kalastanut yli 120 päivää hakemuksen esittämisajankohtaa edeltäneen vuoden aikana. Kalastusalus poistettiin käytöstä Uruguayssa. Käytöstä poistamista koskevaa tukea maksettiin 1611641 euroa, josta 983101 euroa rahoitettiin Euroopan kalatalousrahastosta. b) Espanjan viranomaiset hyväksyivät heinäkuussa 2008 sellaisen kalastusaluksen käytöstä poistamista koskevan tukihakemuksen, joka oli ollut poissa toiminnasta toukokuusta 2007 lähtien. Edunsaaja näytti toteen, että alus oli kalastanut yli 120 päivää vuonna 2006, mutta ei osoittanut, että alus olisi ollut toiminnassa vuonna 2007, joka oli hakemuksen esittämisajankohtaa edeltävä vuosi. Käytöstä poistamista koskevaa tukea maksettiin 780794 euroa, josta 468477 euroa rahoitettiin Euroopan kalatalousrahastosta. 58. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kalastusaluksilla oli – ollakseen oikeutettuja käytöstäpoistojärjestelmään perustuvaan tukeen Englannissa – oltava kalastuslisenssi, ja niiden oli oltava merikelpoisia. Ehdot eivät täyttyneet tarkastuskohteena olleista kymmenestä hankkeesta kahdessa (ks. laatikko 8). JULKISEN TUEN MÄÄRIÄ EI PERUSTELTU RIITTÄVÄN HYVIN 59. Kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmiin liittyvän julkisen tuen määrittäminen lukeutuu järjestelmän tuloksiin ja kustannuksiin vaikuttaviin keskeisiin tekijöihin: mikäli määrät asetetaan liian alhaisiksi, järjestelmiin ei välttämättä tule riittävästi osallistujia; jos määrät taas ovat liian korkeita, julkiset kustannukset saattavat nousta ja käytettävissä olevat varat ohjautuvat harvemmille kalastusaluksille. Euroopan kalatalousrahastoa koskevan asetuksen mukaan jäsenvaltiot voivat arvioida tukimäärien kustannusvaikuttavuutta objektiivisten kriteereiden perusteella; esimerkkeinä voidaan mainita kalastusaluksen markkina- tai vakuutusarvo, liikevaihto, ikä ja kalastuskapasiteetti. LAATIKKO 8 TOIMINNASTA POISTETTUJEN KALASTUSALUSTEN POISTAMINEN KÄYTÖSTÄ ENGLANNISSA a) Englannin viranomaiset saivat tammikuussa 2009 kalastusaluksen käytöstä poistoa koskevan hakemuksen aluksesta, jonka lisenssin hakija oli siirtänyt toiselle alukselleen heinäkuussa 2008. Englannin viranomaisten antamien ohjeiden perusteella alukselle myönnettiin uudelleen lisenssi yhdeksäksi päiväksi ennen kuin siitä lopulta luovuttiin. Käytöstäpoistamistukea maksettiin 14000 Englannin puntaa (16588 euroa), josta 5600 puntaa (6635 euroa) rahoitettiin Euroopan kalatalousrahastosta. b) Englannin viranomaiset hyväksyivät tammikuussa 2009 sellaisen kalastusaluksen käytöstä poistamista koskevan hakemuksen, joka ei ollut ollut merikelpoinen elokuun 2008 jälkeen, koska aluksen kone edellytti vaihtoa. Käytöstäpoistamistukea maksettiin 171865 Englannin puntaa (203623 euroa), josta 68746 puntaa (81452 euroa) rahoitettiin Euroopan kalatalousrahastosta. 60. Useimmat jäsenvaltiot käyttävät julkisen tuen määritysperusteena pelkästään bruttovetoisuutena määritettyä aluksen kalastuskapasiteettia; julkinen tuki perustuu kiinteään osaan sekä aluksen bruttovetoisuutena määritettyyn kapasiteettiin liittyvään muuttuvaan osaan. Poikkeuksen muodostivat Englannin kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmät, joiden yhteydessä julkisen tuen määrät perustuivat tarjouskilpailumenettelyyn; Portugalissa puolestaan otettiin huomioon myynti, kiintiön käyttö ja toimien kohteena olevien kalavarojen tila. 61. Useimpien jäsenvaltioiden tapauksessa noudatettiin käytäntöä, jonka yhteydessä viitattiin ainoastaan bruttovetoisuutena määritettyyn kalastuskapasiteettiin. Käytännön etuna oli avoimuus ja helppo hallinnoitavuus, mutta sitä sovellettaessa ei kuitenkaan otettu riittävän hyvin huomioon hakijoiden kalastusalusten ominaispiirteitä eikä etenkään niiden vaikutusta kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmän kohteena oleviin kalavaroihin. Julkisen tuen määrissä ei myöskään otettu erikseen huomioon mahdollisuutta, jonka mukaisesti kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmien hakijat voivat joissakin jäsenvaltioissa myydä kalastusoikeutensa (ks. kohta 29). 62. Tarkastuskohteena olleet jäsenvaltiot maksoivat vastaavanlaisia määriä julkista tukea. Laatikossa 9 esitetään otokseen kuuluneille kalastusaluksille koon perusteella maksettavat julkisen tuen määrät. LAATIKKO 9 KALASTUSALUSTEN KÄYTÖSTÄPOISTOJÄRJESTELMÄÄN LIITTYVÄN JULKISEN TUEN MÄÄRÄ TARKASTUSKOHTEENA OLLEISSA JÄSENVALTIOISSA [34] Jäsenvaltio | Otokseen kuuluneille kalastusaluksille koon perusteella maksettu julkinen tuki (tuhansina euroina) | Bruttovetoisuus 10 tonnia | Bruttovetoisuus 100 tonnia | Bruttovetoisuus 500 tonnia | Tanska | 123 | 553 | 1631 | Espanja | 118 | 527 | 1556 | Ranska | 112 | 457 | 1397 | Italia – tonnikalanpyyntialukset | 168 | 753 | 2223 | Italia – muut alukset | 112 | 502 | 1482 | Puola | 117 | 529 | 1542 | Portugali | 101 | 452 | 1334 | Yhdistynyt kuningaskunta (Englanti) | 131 | e.t. | e.t. | POLTTOAINEKRIISIN PERUSTEELLA ANNETUN ASETUKSEN VAIKUTUS OLI RAJALLINEN 63. Polttoainekriisin perusteella annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 744/2008 säädettiin kalastusalusten käytöstä poistamiseen ja aluksiin tehtäviin investointeihin sovellettavista tilapäissäännöistä ja suuremmasta rahoituksesta; tavoitteena oli vastata huomattaviin polttoaineiden hinnannousuihin sellaisten laivastonosien kohdalla, joiden energiakustannukset olivat keskimäärin vähintään 30 prosenttia tuotantokustannuksista. Asetuksessa ei määritetty "laivastonosia", joten jäsenvaltiot pystyivät soveltamaan laivaston mukauttamisohjelmaa joustavasti erilaisten laivastorakenteidensa mukaan. 64. Tilapäissäännöistä hyötyäkseen jäsenvaltioiden oli perustettava yksi tai useampi laivaston mukauttamisohjelma. 65. Tanskassa perustettiin yksi useita laivastonosia käsittävä laivaston mukauttamisohjelma. Laivastonosat saattoivat käsittää vain yhden kalastusaluksen. 66. Tanskassa toimi alun perin 40 kalastusalusta, joista 34 poistettiin käytöstä tuen avulla ja kuusi nykyaikaistettiin vuosien 2009 ja 2010 aikana. Edunsaajien oli investoitava vähintään kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmän perusteella saatua tukea vastaava määrä alusten nykyaikaistamiseen tai uusien kalastusalusten rakentamiseen taikka maahantuontiin. Kuuden uuden kalastusaluksen rakentaminen ja neljän aluksen maahantuonti rahoitettiin osittain tällä tavoin. Kalastusalusten rakentamisen suoraa rahoittamista Euroopan kalatalousrahastosta ei sallita, mutta mainitut toimet vaikuttivat kaiken kaikkiaan siten, että uusien alusten rakentamista tuettiin välillisesti Euroopan kalatalousrahastosta. Menettely on vastoin Euroopan kalatalousrahastosta annetun asetuksen tavoitteita. Tanskan viranomaiset katsoivat, että noudatetun laivaston mukauttamisohjelman avulla saavutettiin bruttovetoisuutena 43 prosentin vähennys – 11555 tonnista 6639 tonniin. Bruttovetoisuutena ilmoitettu alkuperäinen 11555 tonnin kapasiteetti koostui kuitenkin aluksista, joiden kapasiteetti oli 5742 tonnia ja "kapasiteettioikeudet" 5813 tonnia (oikeuksia voitiin käyttää alusten ostoon tai maahantuontiin). Vähennystä koskeva 43 prosentin laskelma perustui oletukseen, että kun edunsaajat käyttivät kalastuskapasiteettioikeuksia saman kapasiteetin omaavien alusten ostoon tai maahantuontiin, hankitut kalastusalukset eivät tosiasiallisesti lisänneet kalastuskapasiteettia. Alusten tosiasiallinen bruttovetoisuus kuitenkin kasvoi laivaston mukauttamisohjelman seurauksena 5742 tonnista 6639 tonniin. 67. Manner-Ranskassa pantiin täytäntöön kaksi laivaston mukauttamisohjelmaa. Alkuperäiseen kalastuslaivastoon kuului 36 alusta, joiden kapasiteetti bruttovetoisuutena oli 4407 tonnia; aluksista 18 poistettiin käytöstä ja 18 nykyaikaistettiin. Ranskan viranomaiset katsoivat, että asianomaisten laivaston mukauttamisohjelmien avulla saavutettiin bruttovetoisuutena 33 prosentin (1480 tonnin) suuruinen kapasiteetin vähennys. Käytöstä poistetuista 18 aluksesta kymmenen (kapasiteetti bruttovetoisuutena 1213 tonnia) oli kuitenkin hyväksytty jo aiempien Euroopan kalatalousrahaston rahoittamien kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmien yhteydessä. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että laivaston mukauttamisohjelma vähensi tosiasiassa alusten varsinaista kalastuskapasiteettia bruttovetoisuutena 267 tonnilla (1480 tonnia – 1213 tonnia), mikä merkitsee ainoastaan kuuden prosentin vähennystä kalastuksen kokonaiskapasiteettiin. 68. Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Englannissa) alusten koneisiin tehtävät parannukset katsottiin tukikelpoisiksi vain, jos polttoainetehokkuus parani viidellä prosentilla. JÄSENVALTIOIDEN PUUTTEELLINEN RAPORTOINTI 69. YKP-asetuksen [35] mukaan komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle joka vuosi yhteenvedon, jossa arvioidaan, kuinka jäsenvaltiot ovat edistyneet pyrkimyksissään saavuttaa kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välinen kestävä tasapaino. Yhteenvedon mukana toimitetaan tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean sekä kalastus- ja vesiviljelyalan komitean lausunto. Komissio laatii yhteenvedon kustakin jäsenvaltiosta saatavan vuotuisen kertomuksen perusteella. Täytäntöönpanoa koskevassa komission asetuksessa [36] määritetään vähimmäistiedot, jotka on sisällytettävä jäsenvaltioiden vuotuisiin kertomuksiin. Komission yksiköt julkaisivat maaliskuussa 2008 ohjeet, joissa yksilöidään tekniset, biologiset ja taloudelliset indikaattorit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä kertomuksissaan. 70. Komission laatimissa vuotuisissa yhteenvetokertomuksissa ja tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean sekä kalastus- ja vesiviljelyalan komitean lausunnoissa todetaan vuosittain, että jäsenvaltioiden kalastuslaivastoa koskevat kertomukset ovat parannuksista huolimatta puutteellisia. Kertomuksia ei usein toimitettu asetettuun määräaikaan mennessä eikä useimmissa noudatettu komission maaliskuussa 2008 antamia ohjeita. Tuoreimmassa saatavilla olevassa komission yhteenvetokertomuksessa [37] vuodelta 2008 todettiin, että useimmissa kertomuksissa annetut tiedot eivät riitä siihen, että komissio voisi analysoida kalastuslaivaston kapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välisiä tasapainottamistoimia. 71. YKP-asetuksessa ei määritetty riittävän tarkasti jäsenvaltioiden vuotuisia raportointivaatimuksia eikä puutteellisia kalastuslaivastoa koskevia kertomuksia laatineille jäsenvaltioille asetettu seuraamuksia. Sitä vastoin tapauksissa, joissa jäsenvaltiot toimittavat puutteellisia vuotuisia Euroopan kalatalousrahaston täytäntöönpanokertomuksia, komissio voi keskeyttää välimaksut Euroopan kalatalousrahastoa koskevan asetuksen 83 artiklan nojalla. 72. Useimmissa tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskohteena olleiden jäsenvaltioiden toimittamissa vuotuisissa kalastuslaivastoa koskevissa kertomuksissa annettiin laaja-alaista tietoa jäsenvaltioiden kalastustoimista ja -kapasiteetista, mutta Ranskan, Puolan, Portugalin ja Espanjan toimittamien kertomusten perusteella ei voida tehdä päätelmiä niiden kalastuslaivastojen kapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välisestä tasapainosta. Asianomaiset jäsenvaltiot eivät noudattaneet komission maaliskuussa 2008 antamia ohjeita. Yhdistynyt kuningaskunta hyödyntää muita teknisiä indikaattoreita arvioidakseen kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä tasapainoa, mutta se ei tarkentanut, kuinka kapasiteettioikeuksiin liittyvä järjestelmä luo kapasiteettioikeuksia [38]. Italia ja Tanska sovelsivat komission ohjeita asianmukaisesti ja laativat vuotuisia kertomuksia, joissa perehdyttiin riittävissä määrin kalastuskapasiteetin ja kalavarojen väliseen tasapainoon. 73. Jäsenvaltioiden raportointi on puutteellista, joten EU:n tasolla ei saada selkeää katsausta kalastuskapasiteetin ja -mahdollisuuksien välisestä tasapainosta. Tilanne vaikeuttaa asianmukaisten kalastuksen liikakapasiteetin vähentämiseen tähtäävien toimintamuotojen määrittämistä ja toimien tuloksellisuuden arviointia. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET PÄÄTELMÄT 74. Kalastuslaivaston liikakapasiteetti lukeutuu yhä keskeisiin syihin, joista johtuen YKP:n avulla ei ole onnistuttu varmistamaan kalastustoiminnan kestävyyttä. Kalastuksen liikakapasiteetin vähentäminen on esiintynyt toistuvana teemana YKP:n viimeaikaisissa uudistuksissa, mutta nykyiset toimet ovat epäonnistuneet. Tämä osoittaa, että ongelmaan on puututtava uuden lähestymistavan avulla ja/tai nykyisten toimenpiteiden soveltamista on valvottava paremmin. KALASTUSKAPASITEETIN JA -MAHDOLLISUUKSIEN TASAPAINOTTAMISEEN TÄHTÄÄVÄ TOIMENPIDEKEHYS ON PUUTTEELLINEN 75. YKP:aan ei sisälly asianmukaisia sääntöjä kalastuslaivaston liikakapasiteettiin liittyviä keskeisiä kysymyksiä varten: a) kalastustekniikat kehittyvät jatkuvasti, joten kalastuskapasiteetin nykyiset määritelmät eivät enää kuvasta asianmukaisesti kalastusalusten pyyntikykyä (kohdat 21 ja 22) b) ylärajat eivät muodosta todellisia rajoituksia kalastuslaivaston kapasiteetille (kohta 23) c) kalastuskapasiteetin mukauttaminen kalastusmahdollisuuksiin lukeutuu YKP:n ja Euroopan kalatalousrahaston toiminnan perustekijöihin, mutta kalastuksen liikakapasiteettia ei ole määritetty tai kvantifioitu. Tilanne mutkistaa liikakapasiteetin vähentämistoimenpiteiden suunnittelua ja vaikeuttaa toimenpiteiden tuloksellisuuden arviointia jäsenvaltioiden tasolla (kohdat 24 ja 25) d) kalastusoikeuksien käsittelyä (peruminen / siirto / myynti) varten ei ole riittävän selkeitä sääntöjä tapauksissa, joissa kalastusaluksia poistetaan käytöstä julkisen tuen avulla. Asetuksissa ei myöskään määritetä, mikä on kalastusoikeuksien merkitys pyrittäessä mukauttamaan kalastuskapasiteettia kalastusmahdollisuuksiin (kohdat 26–33). KALASTUSKAPASITEETIN JA KÄYTÖSSÄ OLEVIEN KALASTUSMAHDOLLISUUKSIEN TASAPAINOTTAMISEEN TÄHTÄÄVIEN TOIMENPITEIDEN SUUNNITTELU JA TÄYTÄNTÖÖNPANO ON PUUTTEELLISTA 76. Jäsenvaltiot eivät ole täyttäneet YKP:aan perustuvaa velvoitettaan, jonka mukaan niiden on pyrittävä tehokkaasti mukauttamaan kalastuskapasiteetti kalastusmahdollisuuksiin; myöskään komission jäsenvaltioihin kohdistamien seuranta- ja valvontatoimien avulla ei kyetty ehkäisemään mittavia täytäntöönpano-ongelmia. Myös osa toimenpiteistä on suunniteltu puutteellisesti. a) Euroopan kalatalousrahastosta rahoitettavien hankkeiden täytäntöönpanossa sekä hallinnointi- ja valvontajärjestelmien perustamisessa ilmeni viiveitä (kohdat 36 ja 37). b) Pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmat eivät luoneet vakaata perustaa kalastuslaivastojen kapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien väliselle mukauttamiselle (kohdat 38–40). c) Tarkastuskohteena olleista seitsemästä jäsenvaltiosta neljällä ei ollut asianmukaisia kapasiteetin vähentämistavoitteita. Tilanne lisää riskiä, että toimia ei kohdenneta riittävän hyvin kalastuslaivaston liikakapasiteettiin sen vähentämistä silmällä pitäen (kohdat 41 ja 42). d) Tuetut investoinnit kalastusaluksiin voivat käytännössä lisätä niiden pyyntikykyä (kohdat 43–47). e) Kalastuslaivastoa koskevaan rekisteriin ei päivitetty asianmukaisesti yksityiskohtaisia tietoja julkisen tuen avulla käytöstä poistetuista kalastusaluksista. Näin ollen kalastuslaivaston kapasiteetin ylärajat ilmoitettiin liian korkeina (kohdat 48–50). f) Kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmiin sovellettavia tukikelpoisuus- ja valintakriteereitä ei kohdennettu hyvin. Tämän seurauksena käytöstä poistettiin kalastusaluksia, joiden vaikutus toimien kohteena oleviin kalakantoihin oli korkeintaan vähäinen (kohdat 51–58). g) Kalastusalusten käytöstä poistamiseen käytettävän julkisen tuen määrissä ei otettu yleensä huomioon tuen kustannusvaikuttavuutta riittävän objektiivisten kriteereiden perusteella (kohdat 59–62). h) Polttoainekriisin perusteella annetun asetuksen avulla ei ollut saavutettu vaadittua kalastuslaivaston kapasiteetin vähennystä (kohdat 63–68). i) Säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltiot raportoivat kalastuskapasiteetin ja -mahdollisuuksien välisistä tasapainottamistoimistaan, ovat puutteellisia ja epäselviä. Tämä on yhtenä syynä siihen, että useimpien jäsenvaltioiden raportointi on puutteellista ja riittämätöntä, minkä seurauksena kalastuksen liikakapasiteetista on mahdotonta tehdä päätelmiä (kohdat 69–73). SUOSITUKSET 77. Tilintarkastustuomioistuin antaa seuraavat suositukset kalastuslaivaston liikakapasiteetin vähentämistä ja kalastusalan kestävyyttä silmällä pitäen. SUOSITUS NRO 1 Komission pitäisi toteuttaa tarvittavat aloitteet tutkimalla esimerkiksi, olisiko perusasetuksia muutettava. Aloitteiden avulla olisi pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin: a) määrittämään paremmin kalastuskapasiteetti ja kalastuksen liikakapasiteetti ja tarkastelemaan tarkoituksenmukaisempia, tuntuvia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on helpottaa kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien tasapainottamistoimia b) asettamaan kalastuslaivaston kapasiteetille rajat, joilla on tosiasiallista vaikutusta c) varmistamaan, että pyyntiponnistuksen mukauttamissuunnitelmat suunnitellaan ja toteutetaan siten, että niiden avulla on mahdollista toteuttaa tehokkaasti pyyntiponnistuksen vähentämistavoitteita d) tarkentamaan, kuinka kalastusoikeuksia olisi käsiteltävä, kun kalastusaluksia poistetaan käytöstä julkisen tuen avulla e) selventämään, onko kalastusoikeuksien siirtojärjestelmillä merkitystä kalastuksen liikakapasiteetin vähentämisen kannalta f) määrittämään, onko aluksiin tehtäviä investointeja koskevaa julkisen tuen järjestelmää tarkasteltava uudelleen ottaen huomioon vaikeudet, jotka liittyvät pyyntikykyä lisäävien investointien välttämiseen; mikäli järjestelmää päätetään jatkaa, olisi tarkennettava, mitkä aluksiin tehtävät investoinnit ovat oikeutettuja julkiseen tukeen g) asettamaan jäsenvaltioille yksiselitteisiä velvoitteita varmistaa, että kalastuslaivastorekisteriä päivitetään asianmukaisesti, ja että jäsenvaltioiden kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisistä tasapainottamistoimista laatimissa kertomuksissa annetaan tarvittavat tiedot ja kertomukset ovat riittävän laadukkaita. SUOSITUS NRO 2 Toteuttaessaan YKP:n toimenpiteitä, jotka liittyvät kalastuslaivastojen kapasiteetin ja käytettävissä olevien kalavarojen väliseen mukauttamiseen, jäsenvaltioiden olisi: a) toteutettava Euroopan kalatalousrahaston täytäntöönpanoviiveiden poistamiseen tähtääviä korjaavia toimia b) varmistettava, että aluksiin tehtäviä investointeja tukevia toimenpiteitä sovelletaan tiukasti eivätkä ne lisää pyyntikykyä c) varmistettava, että kalastuslaivastorekisteri on ajan tasalla d) huolehdittava, että kalastusalusten käytöstäpoistojärjestelmään sovellettavat valintakriteerit suunnitellaan siten, että ne vaikuttavat myönteisesti toimien kohteena olevien kalavarojen kestävyyteen ja että julkista tukea ei makseta sellaisten kalastusalusten käytöstä poistamiseen, jotka eivät ole toiminnassa e) varmistettava, että käytöstä poistettuja kalastusaluksia koskevan julkisen tuen määrissä otetaan huomioon tuen kustannusvaikuttavuus riittävän objektiivisten kriteereiden perusteella f) hyödynnettävä komission ohjeita kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien väliseen kestävään tasapainoon tähtääviä pyrkimyksiä koskevien vuotuisten kertomusten laadinnassa, ja esitettävä perustellut päätelmät tasapainoa koskevasta tilanteesta. Tilintarkastustuomioistuimen jaosto I on tilintarkastustuomioistuimen jäsenen Olavi ALA-NISSILÄN johdolla hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 28. syyskuuta 2011 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta +++++ TIFF +++++ Vítor Manuel da Silva Caldeira presidentti [9999] Neuvoston asetus (ETY) N:o 2930/86, annettu 22 päivänä syyskuuta 1986, kalastusalusten ominaisuuksista (EYVL L 274, 25.9.1986, s. 1). [8888] Lähde: komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – EU:n kalastusalan kestävyyden edistäminen kestävän enimmäistuoton avulla, KOM(2006) 360 lopullinen, 4.7.2006. [7777] Lähde: kansainvälinen merentutkimusneuvosto. [1] Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, annettu 20 päivänä joulukuuta 2002, elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa (EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59). [2] Vihreä kirja - Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus, KOM(2009) 163 lopullinen, 22.4.2009. [3] Kalastuslaivaston liikakapasiteetin arvioitiin olevan 40 prosenttia eikä kalastusalusten käytöstäpoistamisjärjestelmiä kohdennettu riittävän hyvin. [4] Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 7/2007 seurauksena laadittiin uusi valvontaa koskeva asetus, joka tuli voimaan vuonna 2010 (neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009 yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1)). [5] Esimerkiksi FAO:n kalastusraportti nro 994: Measuring and appraising capacity in fisheries. Framework, analytical tools and data aggregation, 2004. [6] Commission staff working document on rights based management tools in fisheries, SEC(2007) 247, 26.2.2007. [7] Esimerkiksi Euroopan komissiolle toimitettu yhteistä kalastuspolitiikkaa koskeva raportti: Reflections on the Common fisheries Policy, M. Sissenwine ja D. Symes, heinäkuu 2007. [8] Esimerkiksi vuonna 1982 tehty Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus (YK:n merioikeusyleissopimus) antaa yleissopimuksen allekirjoittaneille rannikkovaltioille oikeuden määrittää kalastusoikeudet talousvyöhykkeellään, joka ulottuu 200 peninkulman päähän rannikosta. Yleissopimus myös edellyttää asianomaisia valtioita varmistamaan, että kalastustoiminta ei vaaranna elävien luonnonvarojen säilyttämistä: Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimus 10. joulukuuta 1982, 61 artikla, Yhdistyneiden Kansakuntien sopimussarja 1833 (396). Yleissopimus tuli voimaan 16.11.1994.YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö hyväksyi vuonna 1999 kalastuskapasiteetin hallinnointia koskevan toimintasuunnitelman, jossa edellytettiin, että valtioiden on hallinnoitava kalastuskapasiteettia tehokkaasti vuoteen 2005 mennessä; suunnitelmassa edellytettiin niin ikään, että valtioiden on rajoitettava ja vähitellen pienennettävä kapasiteettia liikakalastuksen kohteena olevilla alueilla. [9] Vuoden 2011 kalastusmahdollisuuksia koskeva kuuleminen, KOM(2010) 241 lopullinen, 17.5.2010. [10] Eurostatin mukaan alueen kalanpyyntimäärät ovat yli 70 prosenttia kaikkien EU:n alueen kalastuslaivastojen kokonaispyyntimääristä. [11] Lähde: Eurostat. [12] Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, 3 artiklan n alakohta. [13] Ks. myös kohta 21. [14] Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien välivaiheen tuloksista 30. päivänä kesäkuuta 2002, KOM(2002) 483 lopullinen, 3.9.2002. [15] Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, III luku. [16] Neuvoston asetus (EY) N:o 1198/2006, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2006, Euroopan kalatalousrahastosta (EUVL L 233, 15.8.2006, s. 1). [17] Neuvoston asetus (EY) N:o 744/2008, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2008, talouskriisistä kärsivien Euroopan yhteisön kalastuslaivastojen rakenneuudistuksen tukemiseksi toteutettavasta väliaikaisesta erityistoimesta (EUVL L 202, 31.7.2008, s. 1). [18] Tarkastuksessa tutkittiin täytäntöönpanoa Englannissa ja Skotlannissa. [19] Esimerkiksi: Reducing Fishing Capacity: Best practices for Decommissioning Schemes, OECD 2009. [20] Norja valittiin tarkastukseen, sillä EU:lla ja Norjalla on joitakin yhteisiä kalakantoja, ja Norjan oma pyyntimäärä vastaa lähes puolta koko EU:n laivaston kokonaispyynnistä. [21] LIS-kalastuksen osuudeksi maailmanlaajuisesta pyynnistä arvioidaan 19 prosenttia, joka vastaa 10:tä miljardia euroa ja muodostaa vakavan uhan kestävälle kalastukselle. LIS-kalastuksen torjuntaan tähtäävä asetus tuli voimaan vuonna 2010: neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008, annettu 29 päivänä syyskuuta 2008, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1). [22] Tilintarkastustuomioistuin on arvioinut määrän olettaen, että vanhemmat alukset poistuvat laivastosta ensin: vuonna 2008 vielä käytössä olevan vuodelta 1992 peräisin olevan laivaston pyyntikyvyn kasvu = (160 % x (100 % – 29 %)) – 100 %. [23] Konetehon mittaamiseen sovellettavia sääntöjä tiukennettiin uudessa valvontaa koskevassa asetuksessa. [24] Lähde: Pohjanmeren alueellinen neuvoa-antava toimikunta. [25] Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, 11 artiklan 3 kohta. [26] Esimerkiksi: neuvoston asetus (EY) N:o 40/2008, liite II a, 10 kohta; liite II b, 9 kohta; liite II c, 9 kohta (EUVL L 19, 23.1.2008, s. 1); neuvoston asetus (EY) N:o 43/2009, liitteet II b ja II c (EUVL L 22, 26.1.2009, s. 1), ja neuvoston asetus (EU) N:o 53/2010 (EUVL L 21, 26.1.2010, s. 1). [27] Vuosien 2003 ja 2009 välisenä aikana bruttovetoisuuden vähennystä tapahtui 107578 tonnista 78821 tonniin. [28] Tanskan viranomaisten vuodelta 2009 laatima kertomus, joka koskee kalastuskapasiteettien ja kalastusmahdollisuuksien välisiä tasapainottamispyrkimyksiä, huhtikuu 2010. [29] Kalastuslaivastojen mukauttamiseen tähtääviä toimenpiteitä pantiin täytäntöön 385 miljoonalla eurolla, mikä on 31 prosenttia ohjelmakaudella 2007–2013 käytettävissä olevasta määrästä. [30] Käsikirja kalatalousrahaston täytäntöönpanosta, komission asiakirja EFFC/10/2007, 26.3.2007. [31] Neuvoston asetus (EY) N:o 1198/2006, 20 artiklan 1 kohdan c alakohta, ja komission asetus (EY) N:o 498/2007 (EUVL L 120, 10.5.2007, s. 1), liite 1, A osan 4 kohta. [32] Asetus (EY) N:o 1198/2006, 25 artiklan 2 kohta. [33] Mainitut muut kalalajit otettiin mukaan, koska Kelttienmeri on sekakalastusalue ja pyyntitrooleihin saattaa jäädä muita lajeja samanaikaisesti turskan kanssa. [34] Lähde: jäsenvaltioiden toimintaohjelmat ja käytöstäpoistojärjestelmät. Englantia koskeva määrä on arvio, sillä tukimäärät perustuivat hakijoiden esittämiin tarjouksiin. Englannin osalta on ilmoitettu ainoastaan bruttovetoisuudeltaan 10 tonnin aluksille maksettava määrä, sillä suurin tuen avulla käytöstä poistettu alus oli bruttovetoisuudeltaan 15 tonnia (Skotlannissa ei ollut tarkastuksen toimittamisajankohtaan mennessä poistettu aluksia käytöstä Euroopan kalatalousrahastosta maksettavan tuen avulla). Tanskan, Puolan ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta sovelletut vaihtokurssit on vahvistettu 31.12.2010. [35] Neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002, 14 artiklan 1 kohta. [36] Komission asetus (EY) N:o 1438/2003, annettu 12 päivänä elokuuta 2003, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 III luvussa määritellyn yhteisön laivastopolitiikan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 204, 13.8.2003, s. 21), 13 artikla. [37] Komission vuosikertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle jäsenvaltioiden toimista vuonna 2008 kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen kestävän tasapainon saavuttamiseksi, KOM(2010) 60 lopullinen, 25.2.2010. [38] Oikeudet olivat 4.10.2010 yhteensä 81891 kilowattia ja 21957 tonnia. -------------------------------------------------- LIITE EUROOPAN KALATALOUSRAHASTON TÄYTÄNTÖÖNPANO (TILANNE 31. JOULUKUUTA 2010) | Euroopan kalatalousrahaston talousarvio | Euroopan kalatalousrahaston toimintalinjan 1 talousarvio (kalastuslaivastojen mukauttamistoimenpiteet) | Jäsenvaltioiden todentama Euroopan kalatalousrahaston täytäntöönpano ( 31.12.2010) | Jäsenvaltioiden todentama Euroopan kalatalousrahaston toimintalinjan 1 talousarvio ( 31.12.2010) | | miljoonaa euroa | miljoonaa euroa | miljoonaa euroa | miljoonaa euroa | osuus talousarviosta (%) | Jäsenvaltio | Julkinen tuki | Kalatalousrahasto | Kansallinen | Julkinen tuki | Kalatalousrahasto | Kansallinen | Julkinen tuki | Kalatalousrahasto | Kansallinen | Julkinen tuki | Kalatalousrahasto | Kansallinen | Julkinen tuki | Kalatalousrahasto | Kansallinen | Belgia | 48 | 26 | 22 | 18 | 12 | 6 | 11 | 8 | 3 | 10 | 7 | 3 | 56 % | 58 % | 50 % | Bulgaria | 107 | 80 | 27 | 11 | 8 | 3 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 % | 0 % | 0 % | Tšekki | 36 | 27 | 9 | 0 | 0 | 0 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | - | - | - | Tanska | 238 | 134 | 104 | 54 | 40 | 14 | 41 | 29 | 12 | 22 | 20 | 2 | 41 % | 50 % | 14 % | Saksa | 247 | 156 | 91 | 13 | 8 | 5 | 38 | 26 | 12 | 1 | 0 | 1 | 8 % | 0 % | 20 % | Viro | 113 | 85 | 28 | 20 | 15 | 5 | 19 | 14 | 5 | 6 | 5 | 1 | 30 % | 33 % | 20 % | Irlanti | 66 | 42 | 24 | 46 | 35 | 11 | 37 | 27 | 10 | 37 | 27 | 10 | 80 % | 77 % | 91 % | Kreikka | 274 | 208 | 66 | 98 | 77 | 21 | 41 | 39 | 2 | 8 | 8 | 0 | 8 % | 10 % | 0 % | Espanja | 2071 | 1132 | 939 | 764 | 439 | 325 | 402 | 202 | 200 | 237 | 132 | 105 | 31 % | 30 % | 32 % | Ranska | 557 | 216 | 341 | 179 | 66 | 113 | 172 | 50 | 122 | 136 | 38 | 98 | 76 % | 58 % | 87 % | Italia | 849 | 424 | 425 | 323 | 161 | 162 | 81 | 60 | 21 | 55 | 42 | 13 | 17 % | 26 % | 8 % | Kypros | 39 | 20 | 19 | 10 | 5 | 5 | 12 | 6 | 6 | 3 | 1 | 2 | 30 % | 20 % | 40 % | Latvia | 167 | 125 | 42 | 35 | 26 | 9 | 30 | 22 | 8 | 19 | 14 | 5 | 54 % | 54 % | 56 % | Liettua | 71 | 55 | 16 | 17 | 14 | 3 | 14 | 11 | 3 | 5 | 4 | 1 | 29 % | 29 % | 33 % | Unkari | 47 | 35 | 12 | 0 | 0 | 0 | 5 | 4 | 1 | 0 | 0 | 0 | - | - | - | Malta | 11 | 8 | 3 | 3 | 2 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | 33 % | 0 % | 100 % | Alankomaat | 121 | 49 | 72 | 45 | 17 | 28 | 33 | 10 | 23 | 28 | 8 | 20 | 62 % | 47 % | 71 % | Itävalta | 10 | 5 | 5 | 0 | 0 | 0 | 5 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | - | - | - | Puola | 979 | 734 | 245 | 225 | 169 | 56 | 50 | 37 | 13 | 50 | 37 | 13 | 22 % | 22 % | 23 % | Portugali | 326 | 246 | 80 | 75 | 63 | 12 | 51 | 42 | 9 | 29 | 27 | 2 | 39 % | 43 % | 17 % | Romania | 308 | 231 | 77 | 13 | 10 | 3 | 17 | 13 | 4 | 2 | 1 | 1 | 15 % | 10 % | 33 % | Slovenia | 29 | 22 | 7 | 3 | 2 | 1 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 % | 0 % | 0 % | Slovakia | 19 | 14 | 5 | 0 | 0 | 0 | 3 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | - | - | - | Suomi | 92 | 39 | 53 | 8 | 3 | 5 | 20 | 9 | 11 | 1 | 1 | 0 | 13 % | 33 % | 0 % | Ruotsi | 105 | 55 | 50 | 23 | 14 | 9 | 28 | 16 | 12 | 17 | 10 | 7 | 74 % | 71 % | 78 % | Yhdistynyt kuningaskunta | 247 | 138 | 109 | 74 | 40 | 34 | 12 | 6 | 6 | 6 | 3 | 3 | 8 % | 8 % | 9 % | Yhteensä | 7177 | 4306 | 2871 | 2057 | 1226 | 831 | 1133 | 645 | 488 | 673 | 385 | 288 | | | | Täytäntöönpano (%) | | | | | | | 16 % | 15 % | 17 % | | | | 33 % | 31 % | 35 % | --------------------------------------------------