Komission kertomus neuvostolle henkilöstösääntöjen liitteen X soveltamisesta (5 päivänä lokakuuta 1987 annettu neuvoston asetus N:o 3019/87) Vuosi 2000 /* KOM/2001/0497 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE henkilöstösääntöjen liitteen X soveltamisesta (5 päivänä lokakuuta 1987 annettu neuvoston asetus N:o 3019/87) Vuosi 2000 JOHDANTO Henkilöstösääntöjen liitteessä X vahvistetaan yhteisön ulkopuolisissa maissa toimessa oleviin virkamiehiin sovellettavat erityiset poikkeussäännökset henkilöstösääntöjen 101 a artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta henkilöstösääntöjen muiden säännösten soveltamista. Henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 14 artiklan mukaan komissio "esittää vuosittain neuvostolle kertomuksen tämän liitteen soveltamisesta ja erityisesti elinolokorvauksen vahvistamisesta 10 artiklan mukaisesti". Komissio on laatinut 1. tammikuuta 1988 lähtien kymmenen kertomusta. Nämä koskevat seuraavia ajanjaksoja: lokakuu 1987-joulukuu 1988, 1989, 1990-1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997-1998 ja 1999. Keskeistä vuodelle 2000 oli neuvoston toiveiden mukaisesti henkilöstön uudelleenjärjestelyä koskevien toimenpiteiden jatkaminen sekä unionin ulkopuolella toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien osalta AIRINC-yrityksen valinta tehtävään vuonna 1999 julkistetun rajoitetun tarjouskilpailun perusteella. Lisäksi keskeistä vuodelle 2000 oli Kosovon jälleenrakentamisesta vastuussa olevan erityisryhmän toimivaltuuksien siirtäminen Euroopan jälleenrakennusvirastolle Balkanin kriisin jälkeen. 1 LUKU: YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla: Palvelukseen ottaminen Yhteensä 693 tointa (viisi kiertävää tointa (floaters) mukaan luettuina) 31. joulukuuta 1999 käsittäneen ulkomaanedustuksen määrärahat ovat säilyneet ennallaan, eikä niitä ole lisätty varainhoitovuodelle 2000. Kyseisistä toimista 628 oli ulkomaanedustuksen käytössä 31. joulukuuta 2000, ja viittä kiertävää tointa hallinnoitiin päätoimipaikasta käsin. Koska päätoimipaikassa oli huomattavasti enemmän toimia käytössä kuin ulkomaanedustuksessa osana virkamieskiertoa toteutettavien työpaikan vaihdosten vuoksi, 25 tointa ei voitu täyttää lähetystöissä, koska ne oli täytetty päätoimipaikassa, ja ulkomaanedustuksessa oli tosiasiallisesti 35 avointa tointa. Vuonna 2000 komission ulkopuolelta otettiin palvelukseen 12 henkilöä avoimen kilpailun läpäisseiden hakijoiden joukosta. 2 artikla: Liikkuvuus Virkamieskierto Vuonna 2000 virkamieskierto koski 175:ä urakiertoluetteloon merkittyä virkamiestä (159 virkamiestä vuonna 1999), joista - 64 siirtyi lähetystöstä toiseen (63 siirtoa vuonna 1999), - 62 siirtyi lähetystöstä päätoimipaikkaan (49 siirtoa vuonna 1999), - 12:n virkasuhde päättyi (12 virkasuhteen päättymistä vuonna 1999), ja - 37 virkamiestä jäi asemapaikkaansa (35 virkamiestä vuonna 1999). Periaatetta, jonka mukaan virkamiesten on toimittava vuoroin lähetystössä vuoroin päätoimipaikassa, on noudatettu seuraavasti: - 62 virkamiestä siirtyi lähetystöstä päätoimipaikkaan (49 siirtoa vuonna 1999), ja - 67 virkamiestä siirtyi päätoimipaikasta lähetystöön (56 siirtoa vuonna 1999). Kaikkiaan virkamieskierron perusteella tapahtui siten 205 siirtoa (180 siirtoa vuonna 1999). Tosiasiallisia siirtoja vuonna 2000 oli yhteensä 260. Henkilöstön uudelleenjärjestely Osana lähetystöjen henkilöstön uudelleenjärjestelypolitiikkaa ja lähetystöverkon alueellistamista komissio päätti 18. heinäkuuta 2000 31 viran, joista 26 oli ura-alueen A virkoja, kolme ura-alueen B virkoja ja kaksi ura-alueen C virkoja, uudelleenjärjestelystä. Virat on määrä poistaa seuraavista lähetystöistä: - ura-alue A: Angola, Egypti, Ghana, Guinean tasavalta, Intia, Kamerun, Kap Verde, Kenia, Keski-Afrikan tasavalta, Kongon tasavalta, Mali, Mauritania, Mauritius (kaksi ura-alueen A virkaa), Namibia, Nigeria, Norsunluurannikko, Sambia, Somalia, Sudan, Swazimaa, Togo, Trinidad ja Tobago, Tsad, Tunisia, Uruguay ja Zimbabwe, - ura-alue B: Costa Rica, Swazimaa ja Togo, sekä - ura-alue C: Etiopia ja Tansania. Tällä tavoin pyritään ensisijaisesti tasapainottamaan henkilöresursseja ja vahvistamaan lähetystöjä, joissa henkilöstön tarve on suurin julkisten tehtävien vuoksi. Henkilöstölisäyksiin ryhdytään lähetystöjen työmäärää koskevan selvityksen perusteella. Kyseinen uudelleenjärjestely on määrä porrastaa varainhoitovuosille 2000-2003. Neljä uudelleenjärjestelyä on myös toteutettu (Tsad - Mali, Norja - Kongon demokraattinen tasavalta, kehitysyhteistyön pääosasto - Togo ja Kongon demokraattinen tasavalta - Kroatia) siirroista hyötyvien lähetystöjen työmäärän helpottamiseksi. 3 artikla: Henkilökierto Vuonna 2000 päätökset henkilökierrosta koskivat 53:a uudelleen päätoimipaikkaan, ulkosuhteista vastaaville pääosastoille ja niiden yksiköihin määrättyä ulkomaanedustuksen virkamiestä. Siten noudatettiin virkamieskiertoon sisältyvää periaatetta, jonka mukaan virkamiesten on toimittava vuoroin lähetystössä vuoroin päätoimipaikassa. 2 LUKU: VELVOLLISUUDET 4 artikla: Tehtävien hoitaminen asemapaikassa Tähän artiklaan liittyviä huomautuksia ei ole. 5 artikla: Asunto Vuonna 2000 ulkosuhteiden pääosasto pyrki edelleen hankkimaan yhteisön ulkopuolella toimessa oleville virkamiehille kalustetut virka-asunnot. Maakohtaisia tietoja laadittiin asuinpinta-alasta, huoneiden lukumäärästä ja neliöhinnoista. 3 LUKU: TYÖEHDOT 6, 7 ja 9 artikla: Vuosilomat Vuonna 2000 asiassa palattiin lopulta niin sanottuun normaaliin käytäntöön: - yhtäältä laskentaperusteena on käytetty vuodesta 1998 työpäiviä kalenteripäivien asemesta ja - toisaalta loman siirtoa seuraavalle vuodelle koskevien hakemusten osalta yhteisön ulkopuolisissa maissa toimessa olevat virkamiehet ovat pyrkineet päätoimipaikan suositusten mukaisesti käyttämään lomaoikeutensa ja vähentämään liian suuren lomamäärän siirtämistä seuraavalle vuodelle. Seuraavasta taulukosta käy selvästi ilmi, että yli 14 päivän loman siirrot, erityisesti 36-70 päivän loman siirrot, ovat vähentyneet tuntuvasti vuosien 1994-1995 ja 1999-2000 välisenä aikana: >TAULUKON PAIKKA> 8 artikla ja 9 artiklan 2 kohta: Poikkeuksellisen virkistysloman myöntäminen Komissio päätti 24. helmikuuta 2000 myöntää osana tavanomaista käytäntöä poikkeuksellisia virkistyslomia varainhoitovuodelle 2000 vain niihin asemapaikkoihin, joissa elinolot ovat "erityisen vaikeat", käyttäen perusteena niitä kriteerejä, joiden perusteella elinolokorvauksen määrä vahvistetaan vuosittain, ja kriisialueiksi julistettuihin paikkoihin. Liitteessä X olevan 8 artiklan säännöksiä täsmällisesti soveltaen kyseisen oikeuden piiriin kuului 30 asemapaikkaa vuonna 2000 (ks. liite I), kuten vuonna 1999. Kriisialueiden osalta oikeus myönnetään suhteessa kriisin tosiasialliseen kestoon. 4 LUKU: PALKKAUS JA SOSIAALITURVAETUUDET 1 JAKSO: PALKKAUS JA PERHELISÄT 10 artiklan 1 kohta: Elinolokorvaus Komissio vahvisti 21. joulukuuta 1999 elinolokorvauksen määrät varainhoitovuodelle 2000 liitteessä II olevan taulukon mukaisesti. 10 artiklan 2 kohta: Lisäkorvaus Vuonna 2000 maksettiin komission päätöksellä lisäkorvausta virkamiehille, joiden asemapaikka oli seuraavissa maissa: >TAULUKON PAIKKA> On huomattava, että Pristinaan heinäkuussa 1999 sijoitettu erityisryhmä on saanut työnsä asteittain päätökseen vuoden 2000 aikana, ja Kosovon jälleenrakennusviraston alaisuuteen on perustettu noin neljänkymmenen henkilön työryhmä, jonka virallinen toimipaikka on Thessalonikissa (Kreikka) ja toiminnallinen keskus Pristinassa. 11 ja 12 artikla: Palkkojen maksua koskevat yksityiskohtaiset säännöt Vuonna 2000 virkamiesten palkkojen maksuvaluuttojen jakauma oli prosentteina keskimäärin seuraava: - 73 prosenttia virkamiehistä halusi palkkansa euroina henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 11 artiklan mukaisesti. - 22 prosenttia virkamiehistä pyysi saada osan palkastaan paikallisena valuuttana. Näistä 55 prosenttia pyysi palkastaan paikallisena valuuttana liitteessä X olevan 12 artiklan soveltamista koskevassa sisäisessä ohjeessa säädetyn enimmäismäärän (80 prosenttia) ja loput halusivat palkastaan 11-76 prosenttia paikallisena valuuttana. Japanissa enimmäismäärä oli vuonna 2000 edelleen 90 prosenttia henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 12 artiklan soveltamista koskevan sisäisen ohjeen 1 artiklan toisen kohdan mukaisesti. - Viisi prosenttia henkilöstöstä (Venäjällä, Ukrainassa ja Kazakstanissa) pyysi asianmukaisten tositteiden perusteella osan palkastaan muuna kuin asemamaan valuuttana liitteessä X olevan 12 artiklan toisen kohdan mukaisesti. 13 artikla: Korjauskertoimet Neuvosto antoi 15. syyskuuta 2000 asetuksen N:o 1967/2000 [1] niiden Euroopan yhteisöjen virkamiesten palkkoihin, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa, 1 päivästä tammikuuta 2000 sovellettavista korjauskertoimista, ja 15. tammikuuta 2001 asetuksen N:o 106/2001 [2] niiden Euroopan yhteisöjen virkamiesten palkkoihin, joiden asemapaikka on kolmannessa maassa, 1 päivästä heinäkuuta 2000 sovellettavista korjauskertoimista. Lisäksi komissio teki 28. joulukuuta 2000 päätöksen 2001/44/EY, EHTY, Euratom [3] ja 16. toukokuuta 2001 päätöksen 2001/407/EY [4] kolmansiin maihin osoitettujen Euroopan yhteisöjen virkamiesten palkkoihin sovellettavista korjauskertoimista; ensimmäisen päätöksen osalta korjauskertoimia sovelletaan 1 päivästä helmikuuta, 1 päivästä maaliskuuta, 1 päivästä huhtikuuta, 1 päivästä toukokuuta ja 1 päivästä kesäkuuta, ja toisen päätöksen osalta 1 päivästä elokuuta, 1 päivästä syyskuuta, 1 päivästä lokakuuta, 1 päivästä marraskuuta ja 1 päivästä joulukuuta. [1] EYVL L 235, 19.9.2000, s. 1. [2] EYVL L 19, 20.1.2001, s. 1. [3] EYVL L 11, 16.1.2001, s. 50. [4] EYVL L 144, 30.5.2001, s. 29. Komissio on viime vuosina pyrkinyt vähentämään tilastoinnista aiheutuvia kustannuksia, ja niinpä päädyttiin yksityisen AIRINC-yrityksen valintaan. Uusien menettelyjen avulla on siten vähennetty vuositasolla kustannuksia aikaisemmista noin kahdesta miljoonasta eurosta nykyisiin 800 000 euroon tinkimättä kuitenkaan tulosten laadusta. Lisäksi Eurostat hyödynsi vuonna 2000 ainoastaan 84 perusnimikettä käsittävää nimikkeistöä vuoden 1999 173 nimikkeen asemesta ilman, että tällä oli merkittävää vaikutusta tuloksiin. Eurostatin kertomuksessa (liite III), joka on saatettu ajan tasalle vuoden 1994 kertomuksen jälkeen, esitetään nykyään sovellettavan menetelmän suuntaviivat korjauskertoimia laskettaessa ja arvioidaan kyseisen menetelmän käytännön soveltamista. 15 artikla: Koulutuslisät Koulutuslisiä maksettiin vuosina 1999-2000 kaikkiaan 2 972 215 euroa. Lisäksi mahdollisuus saada osa koulutuslisistä ennakkoon säilytettiin niiden virkamiesten osalta, joiden lasten koulutusmenot olivat erityisen korkeat. Lukuvuodesta 1999-2000 ennakkoina maksetut määrät tasattiin säädetyissä määräajoissa. Aikaisempien vuosien tapaan komissio antoi jenin korkean vaihtokurssin vuoksi niille Japanissa toimessa oleville virkamiehille, joiden lapset käyvät siellä kansainvälistä koulua, luvan ylittää lukuvuotta 1999-2000 koskevien korvausten vuosittaisen enimmäismäärän. Lisäksi yhtäältä koulutusmenojen yleinen nousu ja toisaalta euron epäedullinen valuuttakurssi suhteessa dollariin johtivat siihen, että komissio antoi luvan enimmäismäärän ylittämiseen muissakin asemapaikoissa. Kyseiset ylitykset sallittiin kuitenkin poikkeuksellisesti ainoastaan sellaisten lasten osalta, jotka seurasivat opetusta asemapaikassa kansainvälisessä koulussa, jossa voi suorittaa eurooppalaisen tai kansainvälisen ylioppilastutkinnon, kuten ranskalaisessa koulussa (Lycée français), englantilaisessa koulussa (British School), saksalaisessa koulussa (Deutsche Schule), amerikkalaisessa koulussa tai kansainvälisessä koulussa. Lisäksi ilmoittamalla lapsi kyseiseen kouluun oli pyrittävä varmistamaan lapsen koulunkäynnin jatkuvuus. Tästä johtuen ja opintojen jatkuvuutta koskevan periaatteen nojalla kahdelle henkilökierrossa mukana olevalle virkamiehelle sallittiin myös enimmäismäärän ylitys lukuvuonna 1999-2000. Enimmäismäärän ylitykset huomioon ottaen lukuvuotta 1999-2000 varten maksetut määrät (Japani mukaan luettuna) olivat yhteensä 55 861 euroa. 16 artikla: Asettautumis- ja uudelleenasettautumiskorvaus Vuonna 2000 maksuja suoritettiin seuraavasti: - Lähetystöihin vasta siirtyneille virkamiehille maksettiin 155 asettautumiskorvausta, joista 144 maksettiin euroina pankkitilille Belgiassa ja 11 asemamaan paikallisena valuuttana, sekä - virkamiehille, joiden virkasuhde päättyi lopullisesti, maksettiin 22 uudelleenasettautumiskorvausta, joista kolme maksettiin euroina pankkitilille Belgiassa ja 19 uudelleenasettautumisen kohteena olevan jäsenvaltion valuuttana. Maksettu määrä on yhteensä 1 958 626,47 euroa ja jakautuu seuraavasti: - 1 376 921,70 euroa Belgiassa suoritettujen maksujen osalta ja - 581 704,77 euroa paikallisena valuuttana korjauskerroin huomioon ottaen suoritettujen maksujen osalta. 2 JAKSO: KULUKORVAUKSIA KOSKEVAT SÄÄNNÖT 17 artikla: Irtaimiston muutosta aiheutuneiden kulujen ja todellisten asettautumiskulujen korvaaminen virkamiehelle, jolla ei ole enää toimielimen hänen käyttöönsä antamaa kalustettua asuntoa samassa asemapaikassa Artiklaa ei ole sovellettu vuonna 2000. 18 artikla: Tilapäinen asunto Vuonna 2000 tehtiin 195 tilapäisen asunnon myöntämispäätöstä (166 päätöstä vuonna 1997, 187 päätöstä vuonna 1998 ja 163 päätöstä vuonna 1999). 19 artikla: Virka-auto/kilometrikorvaus Yksityisautojen käyttöä virkatehtävissä ja virka-autojen käyttöä yksityistarkoituksiin koskevia sääntöjä on sovellettu kesäkuusta 1996. Sääntöjä muutettiin vuoden 1998 lopussa, ja ne jaettiin vuoden 1999 alussa. Liitteessä X olevassa 19 artiklassa tarkoitettu kilometrikorvaus perustuu useiden jäsenvaltioiden käytäntöihin, ja se lasketaan keskimääräisten kulujen perusteella. Korvauksen määrä on tällä hetkellä 0,26 euroa/km (maastoauton osalta 0,36 euroa/km). 20 artikla: Virkistyslomista aiheutuvat matkakulut Virkistyslomista aiheutuvat matkakulut korvataan edelleen asemapaikan ja komission määräämän virkistyslomapaikan välisiltä matkoilta. Jos virkamies viettää virkistyslomansa jossakin muualla, kulut korvataan vain edellisen tapauksen perusteella määritettävään rajaan asti. Vuonna 2000 tästä kohdasta aiheutuneet kulut olivat 282 131 euroa. 21 artikla: Henkilökohtaisten tavaroiden kuljetuksesta, muutosta ja irtaimen omaisuuden varastoinnista aiheutuvien kulujen korvaaminen Vuonna 2000 toteutettiin 276 muuttoa (247 muuttoa vuonna 1997, 266 muuttoa vuonna 1998 ja 237 muuttoa vuonna 1999). Henkilökohtaisten tavaroiden muuttoa koskevia sääntöjä tarkistettiin vuonna 1997, ja muutokset tulivat voimaan vuoden 1998 alussa. Vuonna 1997 käynnistettiin myös henkilökohtaisten tavaroiden kuljetusta koskevan vakuutussopimuksen tekemistä koskeva tarjouskilpailu. Hankintoja ja sopimuksia käsittelevä komitea hyväksyi sopimuksen, ja se allekirjoitettiin vuoden 1998 helmikuun lopussa. 23 artikla: Vuokran korvaaminen siinä tapauksessa, että virkamiehellä ei ole toimielimen hänen käyttöönsä antamaa asuntoa Tällä hetkellä 23 artiklaa sovelletaan kahdeksaan tapaukseen (10 tapausta vuonna 1999). Kokemus on osoittanut, että sekä vuokranantajaa (joka neuvottelee Euroopan komission eikä yksittäisen diplomaatin kanssa) koskevista oikeusturvasyistä että kiinteistöpoliittisista syistä (korkealaatuisen rakennuskannan säilyttäminen pitkällä ja keskipitkällä aikavälillä) 23 artiklan soveltaminen olisi varattava maihin, joiden markkinaolosuhteet ja oikeudellinen toimintaympäristö sen sallivat (esimerkiksi Geneve tai Washington). 3 JAKSO: SOSIAALITURVA 24 artiklan 3 kohta: Terveyssyistä tapahtuva kotiuttaminen hätätapauksissa ja äärimmäisissä hätätapauksissa Vuonna 2000 työterveyshuolto antoi luvan 20:een terveyssyistä tapahtuvaan kotiuttamiseen (joista yksi oli äärimmäinen hätätapaus ja 19 hätätapauksia). Kyseisistä 20 tapauksesta kolme selvitettiin vuonna 2000 24 884 eurolla. Seitsemän tapausta vuodelta 1999 ja kolme tapausta vuodelta 1998 selvitettiin myös vuonna 2000 10 599 eurolla. Lisäksi lentosairaankuljetuksesta vastaavan SOS Air Ambulancen vuosimaksu oli 12 305 euroa vuodelle 2000. 25 artikla: Virkamiesten oikeudenomistajien tapaturmavakuutus Vuonna 2000 ei esitetty virkamiesten oikeudenomistajien tapaturmavakuutukseen liittyviä korvaushakemuksia. 6 LUKU: SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET 27 artikla: Palkkaa koskevat siirtymäsäännökset Muistutettakoon, että tämän artiklan soveltaminen on rauennut lokakuusta 1992 alkaen. LIITE I VIRKISTYSLOMAOIKEUDEN MÄÄRITTÄMINEN (Liitteessä X oleva 8 artikla) Voimaantulopäivä: 1. tammikuuta 2000 >TAULUKON PAIKKA> LIITE II ASEMAPAIKAT JA ELINOLOKORVAUKSEN MÄÄRÄ (Liitteessä X oleva 10 artikla) Voimaantulopäivä: 1. tammikuuta 2000 (Pristinan osalta 1.7.1999 ja Indonesian osalta 1.1.1999) >TAULUKON PAIKKA> LIITE III KERTOMUS MINISTERINEUVOSTOLLE (maaliskuun 2001 versio) EUROOPAN UNIONIN ULKOPUOLISISSA MAISSA TOIMESSA OLEVIEN VIRKAMIESTEN PALKKOIHIN SOVELLETTAVIEN KORJAUSKERTOIMIEN LASKENTAJÄRJESTELMÄ Laatinut: Eurostat. SISÄLLYS 1. JOHDANTO 15 1.1. Sääntelykehys 15 1.2. Historiallinen tausta 15 1.3. Toiminnan tukemisesta tarjouskilpailuun 16 2. YLEISKATSAUS VOIMASSA OLEVAAN JÄRJESTELMÄÄN 16 2.1. Yleistä 16 2.1.1. Säännölliset tutkimukset Brysselissä asuvien perheiden rahankäytöstä 17 2.1.2. Säännölliset tutkimukset asemapaikoissa asuvien perheiden rahankäytöstä 17 2.1.3. Säännölliset tutkimukset Brysselin hintatasosta 17 2.1.4. Säännölliset tutkimukset asemapaikkojen hintatasosta (aluetutkimukset) 18 2.1.5. Brysselin hintatason jatkuva seuranta 19 2.1.6. Asemapaikkojen hintatason jatkuva seuranta (aikatutkimukset) 20 2.2. Ulkosuhteiden PO:n/Eurostatin/sopimuspuolen/lähetystöjen tehtävät 20 3. VIIMEAIKAISET JA SUUNNITELLUT PARANNUKSET 20 3.1. Uusi luokittelu COICOP-luokituksen perusteella ja perusnimikkeiden määrän vähentäminen 21 3.2. Hintatutkimukset Brysselissä ja asemapaikoissa 21 3.3. Tutkimukset asemapaikoissa asuvien perheiden rahankäytöstä 22 3.4. Brysselin ja asemapaikkojen hintatason jatkuva seuranta 22 3.5. Tutkimustulosten käyttöönotolle asetetut määräajat 22 3.6. Työn kehittäminen 23 4. KORJAUSKERTOIMIEN SOVELTAMINEN PALKKOIHIN 23 Liite 1 Laskentakaavio Liite 2 Esimerkki tuotemääritelmistä Liite 3 Ryhmittely 84 perusluokkaan Liite 4 Luettelo asemapaikoista 1. JOHDANTO Tämän kertomuksen tavoitteena on antaa Euroopan unionin ulkopuolella toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskennassa nykyään sovellettavan menetelmän suuntaviivat ja arvioida sen käytännön soveltamista. 1.1. Sääntelykehys Jollei muista henkilöstösäännöistä muuta johdu, henkilöstösääntöjen liitteessä X (joka on vahvistettu 5 päivänä lokakuuta 1987 annetulla neuvoston asetuksella N:o 3019/87) säädetään Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa toimessa oleviin virkamiehiin sovellettavista erityisen tärkeistä säännöksistä. Liitteessä X olevassa 11 artiklassa säädetään, että kyseisten virkamiesten palkka maksetaan periaatteessa euroina Belgiaan ja että siihen sovelletaan Belgiassa toimessa olevien virkamiesten palkkaan sovellettavaa korjauskerrointa. Liitteessä X olevassa 12 artiklassa säädetään, että nimittävä viranomainen voi virkamiehen hakemuksesta päättää antaa luvan palkan maksamiseen asemamaan valuuttana (tai poikkeuksellisesti jonakin muuna valuuttana) komission vahvistamissa sisäisissä säännöissä asetetun 80 prosentin enimmäismäärän rajoissa, jolloin kyseiseen määrään sovelletaan asemapaikan korjauskerrointa ja se muunnetaan virallisen valuuttakurssin mukaan. Liitteessä X olevan 13 artiklan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että taatakseen, että virkamiesten ostovoima on sama asemapaikasta riippumatta, neuvosto vahvistaa kuuden kuukauden välein korjauskertoimet komission ehdotuksesta. Liitteessä X olevan 13 artiklan toisessa alakohdassa täsmennetään, että jos havaitaan, että välivaiheen aikana (korjauskertoimen ja vastaavan valuuttakurssin perusteella lasketut) elinkustannukset ovat muuttuneet yli 5 prosenttia, komissio päättää kyseisen kertoimen mukauttamisesta. Tämän seurauksena palkkoihin sovellettavat korjauskertoimet on laskettava kaikkien Euroopan unionin ulkopuolisten asemapaikkojen osalta (joita on yli 120 tämän kertomuksen laatimishetkellä) riippumatta siitä, sovelletaanko korjauskertoimia tosiasiallisesti kyseisissä asemapaikoissa asuvien virkamiesten palkkoihin. Kyseisen henkilöstösäännön noudattamisesta aiheutuu väistämättä korkeat kustannukset (noin 800 000 euroa vuodessa). 1.2. Historiallinen tausta Eurostat alkoi käyttää toukokuussa 1988 unionin ulkopuolisissa maissa toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien nykyistä laskentajärjestelmää. Järjestelmälle on tyypillistä, että Eurostat käyttää omia tilastolähteitä, joissa otetaan huomioon Euroopan yhteisöjen henkilöstön erityiset elinolot eri asemapaikoissa. Aikaisemmin Eurostat käytti korjauskertoimien laskentaperusteina Yhdistyneistä Kansakunnista peräisin olevia tilastolähteitä. Myöhemmin tunnustettiin, että kyseiset tiedot eivät liittyneet suoraan Euroopan komission virkamiesten tilanteeseen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien tutkimuksissa käytettäviä menetelmiä kohtaan esitetyn arvostelun vuoksi sekä Eurostatin toimivaltuuksien lisääntyessä tilastoinnin alalla päätettiin pyytää neuvoston hyväksyntää uuden järjestelmän kehittämiseksi. Kyseinen menettely aloitettiin vuonna 1991. Vuodesta 1989 tilastotietojen keruusta on vastannut tarkoitukseen perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys (EuroCost), jonka toimintaa Eurostat tukee. 1.3. Toiminnan tukemisesta tarjouskilpailuun Kyseisen henkilöstösäännön noudattamisesta aiheutuvien korkeiden kustannusten (noin kaksi miljoonaa euroa vuodessa) ja ministerineuvoston esittämän menojen leikkauspyynnön vuoksi päätettiin lopettaa EuroCostin tukeminen työohjelman 1999-2000 jälkeen. Vuonna 1999 julkistettiin tarjouspyyntö sopimuksen myöntämiseksi tarjouskilpailun perusteella. Kyseisen tarjouspyynnön seurauksena valittiin yksityinen AIRINC-yritys, jonka toimipaikka on Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 alussa allekirjoitetun uusittavissa olevan vuoden sopimuksen ansiosta menot ovat alentuneet tuntuvasti. Menoja koituu enää ainoastaan noin 800 000 euroa vuodessa. Tällä tavoin aikaansaadut huomattavat säästöt voidaan selittää seuraavilla tekijöillä: - Yritys, joka tekee tutkimuksia maailmanlaajuisesti muille asiakkaille Eurostatin vaatimuksista riippumatta, on kannattavampi kuin yhdistys, joka tekee tutkimuksia lähes pelkästään Eurostatille. - Koska yhteisön ulkopuolella toteutettavista vertailuista on paljon kokemusta, on mahdollista ennakoida nyt tehokkaammin, missä ja millä tavoin kyseiset tutkimukset olisi tehtävä. - Aluetutkimusten määrä oli erittäin korkea alussa, koska EuroCost oli uusi järjestö ja sen oli hankittava perustietoja kaikista asemapaikoista mahdollisimman nopeasti. Sen jälkeen, kun korjauskerroin oli määritetty lähes kaikkien asemapaikkojen osalta, täydellisten vuositutkimusten määrää oli mahdollista pienentää (määrä laski vuosien 1991-1992 39:stä vuosien 2000-2001 9:ään) sekä ottaa käyttöön helpommat ja huokeammat tutkimusmallit (18 tutkimusta vuosina 2000-2001). - EuroCostille kuului myös joitakin Euroopan unionin alueella sovellettaviin korjauskertoimiin liittyviä vähemmän tärkeitä tehtäviä; kyseiset tehtävät jaettiin uudelleen Eurostatille. 2. YLEISKATSAUS VOIMASSA OLEVAAN JÄRJESTELMÄÄN 2.1. Yleistä Järjestelmän perusperiaatteet ovat samankaltaiset kuin Euroopan unionin alueella toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskennassa käytettävä menetelmä. Voimassa oleva tietojenkeruujärjestelmä (ks. liite 1) sisältää seuraavat tekijät: Säännölliset tutkimukset Brysselissä asuvien perheiden rahankäytöstä Säännölliset tutkimukset asemapaikoissa asuvien perheiden rahankäytöstä Säännölliset tutkimukset Brysselin hintatasosta Säännölliset tutkimukset asemapaikkojen hintatasosta Brysselin hintatason jatkuva seuranta Asemapaikkojen hintatason jatkuva seuranta 2.1.1. Säännölliset tutkimukset Brysselissä asuvien perheiden rahankäytöstä Tutkimusten tavoitteena on kartoittaa Euroopan unionin virkamiesten menorakenne. Tiedot perustuvat perheiden rahankäyttöä koskeviin tutkimuksiin (kotitaloustiedustelut), joita tehdään sekä Euroopan unionin alueella että sen ulkopuolella asuvien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskemista varten. Viimeisin tämäntyyppinen tutkimus tehtiin vuonna 2000, ja tietoja saatiin noin 700 kotitaloudesta. Tutkimus tehdään viiden vuoden välein. Kotitalouksien menot tavaroina ja palveluina jakautuvat 84 perusnimikkeeseen (samoja nimikkeitä käytetään myös säännöllisissä hintatutkimuksissa - ks. luku 2.1.3 ja liite 3) COICOP-luokituksen perusteella [5]. [5] COICOP = Kotitalouksien yksilöllisen kulutuksen luokitus käyttötarkoituksen mukaan. 2.1.2. Säännölliset tutkimukset asemapaikoissa asuvien perheiden rahankäytöstä Euroopan unionin ulkopuolella toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien voimassa olevan laskentajärjestelmän perusperiaatteena on oletus siitä, että ulkomailla toimessa olevat virkamiehet mukautuvat jossain määrin paikallisiin markkinaolosuhteisiin muuttamatta kuitenkaan täysin kulutustottumuksiaan (toisin sanoen heidän Brysselin menorakenteensa säilyy tietyllä tapaa ennallaan). Käytännössä kyseisen periaatteen seurauksena hintapariteetit lasketaan Brysselin hintatason ja asemapaikkojen hintatason välisten poikkeamien perusteella (ks. luku 2.1.4 ja liite 1), jotka saadaan laskemalla ensiksi Brysselissä aiheutuvia menoja koskevan painorakenteen avulla (Laspeyresin indeksi) ja toiseksi asemapaikkojen omien painotusten avulla (Paaschen indeksi), jotta voidaan lopulta määrittää kyseisten kahden tutkimuksen keskiarvo (Fisherin ihanneindeksi). Kyseistä menettelytapaa käytetään tavallisesti maita verrattaessa. Niinpä on välttämätöntä laskea paikallinen kulutustaso, samoin kuin Brysselissä aiheutuvien menojen painotukset. Perheiden rahankäyttöä koskevia tutkimuksia tehdään noin viiden vuoden välein kaikissa unionin ulkopuolisissa asemapaikoissa. 2.1.3. Säännölliset tutkimukset Brysselin hintatasosta Tutkimusten tavoitteena on määrittää etukäteen määriteltyjen tuotteiden luettelon hinnat. Aikaisemmin hintatutkimuksista vastasivat Belgian talousministeriön yhteydessä toimiva Belgian kansallinen tilastolaitos Brysselissä sekä EuroCostin työntekijät Brysseliä koskevien hintaluettelojen täydentämiseksi. Voimassa olevassa tuoteluettelossa on noin 600 tavaroita ja palveluja koskevaa määritelmää (ks. liite 2 tarkempia tietoja varten), joiden osalta on esitetty yleisluonteisesti viisi Brysselissä annettua hintaa. Tiettyjä menoluokkia ei ole esitetty luettelossa, koska niistä aiheutuvat kustannukset korvataan suoraan Euroopan unionin ulkopuolella toimessa oleville virkamiehille (esimerkiksi tietyt asumis-, terveys- ja opetuskulut); tilanne poikkeaa Euroopan unionin alueella toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskentajärjestelmästä. Eräitä menoluokkia ei ole luettelossa, koska ne eivät ole tavallisia Brysselissä. Luettelo voisi olla päättymätön, mutta käytännöllisistä ja taloudellisista syistä tuotevalikoima on ollut pakko rajata. Tuotteet lisätään luetteloon ainoastaan, jos niiden arvioidaan edustavan niitä koskevaa perusnimikettä. Luettelossa esitetyt tavarat ja palvelut jakautuvat 84 perusnimikkeeseen, joita käytetään myös menorakennetta arvioitaessa (ks. luku 2.1.1 ja liite 3), ja se vastaa Euroopan unionin alueella toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskentajärjestelmää. Hinnat päivitetään säännöllisesti, ja uusi sopimuspuoli (AIRINC) huolehtii lisätutkimuksesta, joka koskee ajan tasalle saatetun uuden luettelon nimikkeitä. Uusia määritelmiä vastaavat, Brysseliä koskevat Euroopan vertailuohjelman (ECP) hinnat on huolellisesti tarkastettu. AIRINC vastaa uusien hintojen keräämisestä Bryssselissä, jos Euroopan unionin ulkopuolella esiintyy uusia määritelmiä. Hintojen puuttuessa sopimuspuolen tehtävänä on kerätä lisähintoja Brysselistä. 2.1.4. Säännölliset tutkimukset asemapaikkojen hintatasosta (aluetutkimukset) Seuraavassa vaiheessa on tarkoitus verrata Brysselin tilannetta asemapaikkojen tilanteeseen. Tutkimuksen tekemiseksi asemapaikassa käytetään samaa tuoteluetteloa kuin Brysseliäkin varten. On muistettava, että vaikka samaa luetteloa on tarkoitus käyttää, eri aikoina tehdyt tutkimukset voivat tuottaa erilaisia tuloksia (voidaan käydä eri kaupoissa, saatavilla olevat tuotteet voivat olla erilaisia, pyydetyt hinnat voivat olla erilaisia). Tämä on otantaan perustuvan järjestelmän väistämätön ominaisuus. Asemapaikassa hintatietoja kerätään aikaisemmissa tutkimuksissa käytetyissä kaupoissa ja kyseistä tutkimusta varten valituissa kaupoissa. Lopullinen luettelo kaupoista vahvistetaan aina yhdessä lähetystön kanssa. Hintatietoja kerätään ainoastaan niistä tavaroista ja palveluista, jotka vastaavat luettelon määritelmiä ja jotka ovat laadultaan verrattavissa niihin tavaroihin ja palveluihin, jotka on mainittu viimeisimmässä Brysselissä tehdyssä säännöllisessä hintatutkimuksessa. Huomioon ei oteta asemapaikassa asuvien virkamiesten suoraan tuomien tavaroiden ja palvelujen hintaa, vaikka huomioon otetaan yleensä asemapaikassa saatavilla olevien muiden tuotujen tavaroiden ja palvelujen hinnat. On selvää, että kaikkia Brysselissä saatavilla olevia tavaroita ja palveluja ei ole kaikissa maissa. Tämä ei kuitenkaan välttämättä vaikuta korjauskertoimen laskemiseen, koska hintavertailut koskevat ainoastaan tosiasiallisesti saatavilla olevia tuotteita. Lisäksi komissio vahvistaa vuosittain elinolokorvauksen (henkilöstösääntöjen liitteessä X oleva 10 artikla) viiden tekijän perusteella: terveydenhuollon ja sairaalahoidon taso, turvallisuus, ilmasto, eristyneisyysaste ja muut paikalliset olosuhteet (kuten erityiset kulttuuripiirteet ja talouskehityksen taso). Viimeiseen tekijään liittyvät seikat voivat vaikuttaa suuresti tavaroiden ja palvelujen saatavuuteen sekä niiden reaalihintoihin tietyssä paikassa. Vertailukelpoisuuden käsite aiheuttaa enemmän ongelmia, ja tietyissä olosuhteissa määritelmät voivat olla laajempia ja käsittää tuotteita, jotka ovat pikemminkin keskenään vastaavia kuin täysin samankaltaisia. Sopimuspuolen tekemien tutkimusten tuloksia valvovat Eurostatin virkamiehet, jotka pyytävät tarvittaessa korjauksia tai lisätietoja. Aluetutkimusten tekemisen säännöllisyys riippuu eri tekijöistä. Niiden sisällyttäminen tietyn vuoden tutkimusohjelmaan määräytyy muun muassa seuraavien perusteiden nojalla: asemapaikan korjauskertoimen taso, asemapaikassa viimeksi tehdyn tutkimuksen jälkeen kulunut aika, alueen erityisongelmien havaitseminen, uusien menetelmien käyttöönotto ja mahdollisuus yhdistää käynnit maantieteellisesti keskenään vertailukelpoisiin paikkoihin. Vuosittaisen työohjelman vahvistaa Eurostat yhteistyössä ulkosuhteiden PO:n kanssa. Tutkimuksesta vastaa sopimuspuoli, ja Eurostatin osallistuminen riippuu erityisolosuhteista. Tietojen keruu, analyysi ja valvonta voi kestää huomattavan kauan tämäntyyppisissa tutkimuksissa, joten on tärkeää, että tarkastukset ja valvonta tapahtuvat sääntöjen mukaisesti. Eurostatin virkamiehet vastaavat aina tulosten tarkastamisesta. Vuosittain (huhtikuusta maaliskuuhun) tehtävien aluetutkimusten määrä jakautuu seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> * Vuosina 2000-2001 tehtävien 9 tutkimuksen ja vuosina 2001-2002 tehtävien 8 tutkimuksen lisäksi tehdään 18 ja 13 tutkimusta, joilla on kaksi tavoitetta. Nämä tutkimukset, joita voidaan hyödyntää järjestelmässä joko alue- tai aikatutkimuksina, voidaan katsoa pieniksi aluetutkimuksiksi, joiden avulla voidaan tarkastaa elinkustannustaso tekemättä täydellistä aluetutkimusta ("place-to-place"). ** Ehdotetut tutkimukset. Asemapaikassa tehdyssä tämäntyyppisessä tutkimuksessa 84 perusnimikkeen osalta kirjattuja hintoja verrataan Brysselissä tehdyssä viimeisimmässä tutkimuksessa kirjattuihin hintoihin, jotka on päivitetty yksityiskohtaisten hintaindeksien avulla, jotta voidaan määrittää säännöllisesti päivitettävissä olevat perushintapariteetit (ks. luvut 2.1.5 ja 2.1.6). Maiden välisten tilastovertailujen tavallisen käytännön mukaisesti kyseiset pariteetit lasketaan ensiksi Brysselissä aiheutuvia menoja koskevan painorakenteen avulla (Laspeyresin indeksi), seuraavaksi asemapaikkojen omien painotusten avulla (Paaschen indeksi) ja lopulta määrittämällä kyseisten kahden laskukaavan geometrinen keskiarvo (Fisherin ihanneindeksi). Kyseinen toimintamalli on looginen ottaen huomioon, että virkamiesten voidaan odottaa mukautuvan jossain määrin paikallisiin markkinaolosuhteisiin muuttamatta kuitenkaan täysin kulutustottumuksiaan (ks. luku 2.1.2 ja liite 1). 2.1.5. Brysselin hintatason jatkuva seuranta Sen jälkeen, kun perushintataso on määritetty viimeisimmässä Brysselissä tehdyssä säännöllisessä hintatutkimuksessa, on tarpeen valvoa ajan kuluessa tapahtuvia hintavaihteluja. Tätä varten hyödynnetään Belgian talousministeriön kuukausittain toimittamia hintatietoja. Kyseiset tiedot muunnetaan 84 perusnimikkeen mallin mukaisesti, ja niiden avulla lasketaan yleisindeksi. 2.1.6. Asemapaikkojen hintatason jatkuva seuranta (aikatutkimukset) Tietyissä teollisuusmaissa, joissa on olemassa yksityiskohtaiset ja luotettavat kuluttajahintaindeksit, asemapaikassa tehdyssä viimeisimmässä hintatutkimuksessa määritetyt perushinnat voidaan saattaa ajan tasalle kansallisen kuluttajahintaindeksin sisältämien tietojen avulla, mikä vastaa tilannetta Brysselissä. Valitettavasti useissa muissa maissa tämä on mahdotonta, joten on löydettävä vaihtoehtoinen ratkaisu. Vaihtoehtoisena ratkaisuna on aikatutkimusten ("time-to-time") tekeminen erittäin usein hintojen muuttamiseksi nykyarvoon kyseisissä maissa. Tutkimusten säännöllisyys vaihtelee kahdesta kahteentoista kertaan vuodessa asemapaikasta riippuen. Joidenkin asemapaikkojen osalta käytetään Yhdistyneiden Kansakuntien toimittamia tietoja. Tällä hetkellä 25 maan osalta tietoja saadaan kansallisilta tilastolaitoksilta ja 27 maan osalta turvaudutaan Yhdistyneiden Kansakuntien toimittamiin tietoihin. Sopimuspuoli tekee tällä hetkellä niin sanottuja time-to-time -tutkimuksia 73 maassa. Kutakin asemapaikkaa koskevat säännölliset tiedot (lähteestä riippumatta) muunnetaan 84 perusnimikkeen mallin mukaisesti. Kyseisiä perusnimikkeittäin eriteltyjä indeksejä verrataan Brysseliä vastaavan indeksin tuloksiin, ja niitä käytetään viimeisimmässä asemapaikassa tehdyssä hintatutkimuksessa laskettujen peruspariteettien päivittämiseen (ks. luku 2.1.4 ja liite 1). Kyseinen yleishintapariteetti jaetaan sitten voimassa olevalla virallisella valuuttakurssilla komission julkaisemien virallisten lukujen perusteella (joita on käytetty talousarviossa) korjauskertoimen laskemiseksi. 2.2. Ulkosuhteiden PO:n/Eurostatin/sopimuspuolen/lähetystöjen tehtävät Lähetystöt osallistuvat keskeisesti perheiden rahankäyttöä koskeviin säännöllisiin tutkimuksiin ja säännöllisiin hintatutkimuksiin. Sopimuspuoli vastaa suurimmaksi osaksi kenttätyöstä ja atk-työstä Eurostatin toimeksiantojen perusteella. Eurostat vastaa vuosittaisen työohjelman määrittämisestä ulkosuhteiden PO:n kanssa, menetelmien määrittämisestä henkilöstösääntöjen 64 artiklassa tarkoitettua työryhmää kuullen (johon kuuluu jäsenvaltioiden edustajia), sekä järjestelmän lopullisten tulosten toimittamisesta. Eurostat valvoo päivittäin oman harkintansa mukaan sopimuspuolen toimittamien tulosten asiantuntemuksen laatua. Ulkosuhteiden PO puolestaan vastaanottaa tällä hetkellä lopulliset tulokset (palkkoihin sovellettavia korjauskertoimia koskevat ehdotukset) Eurostatilta puolen vuoden välein, ja sen tehtävänä on toimittaa ne neuvostoon hyväksyttäviksi puolen vuoden välein. Ulkosuhteiden PO harjoittaa myös kirjeenvaihtoa ja on pysyvässä yhteydessä lähetystöihin. Kaikkien kyseisten tahojen ammatilliset suhteet ovat väistämättä erittäin tiiviit, mikä takaa parhaimman mahdollisen tuloksen. 3. VIIMEAIKAISET JA SUUNNITELLUT PARANNUKSET Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevissa lähetystöissä toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskennassa käytettyjä menetelmiä ja käytäntöä tarkistetaan ja kehitetään jatkuvasti osittain tulosten parantamiseen tähtäävistä ammattisyistä sekä osittain ulkoisen painostuksen vuoksi. Menetelmiä koskevista merkittävistä ehdotuksista keskustellaan aina ensin henkilöstösääntöjen 64 artiklassa tarkoitetun työryhmän kokouksissa, ja muutosten täytäntöönpano edellyttää yhteisymmärrystä. Eurostat on vakuuttunut siitä, että kyseisen järjestelmän avulla saadut tulokset ovat korkealaatuisia ja että ne soveltuvat parhaiten Euroopan unionin ulkopuolisia maita koskevien luotettavien korjauskertoimien määrittämiseen. Seuraavaksi esitetään järjestelmään tehtyjä viimeaikaisia muutoksia sekä tulevaisuuden parantamismahdollisuuksia. 3.1. Uusi luokittelu COICOP-luokituksen perusteella ja perusnimikkeiden määrän vähentäminen COICOP-luokituksen perusteella tehtävä, 84 perusnimikkeestä koostuva uusi nimikkeistö hyväksyttiin henkilöstösääntöjen 64 artiklassa tarkoitetun työryhmän kokouksessa kesäkuussa 1999 sen panemiseksi täytäntöön vuonna 2000. Perusnimikkeet ovat tuoteryhmiä, joilla on samankaltaisia ominaisuuksia. Ne muodostavat alimman tason, jonka osalta on laskettu menojen painotus, mikä mahdollistaa kasaantumisen ylemmille tasoille. Vuonna 1999 käytetyssä nimikkeistössä oli 173 perusnimikettä. Simulaatioiden avulla on osoitettu, että tulokset eivät vaihdelleet kovin paljon nimikkeistöstä riippumatta. Perusnimikkeiden määrää vähentämällä saadaan kuitenkin luotettavampia, yksityiskohtaisia tuloksia, sillä kussakin perusnimikkeessä olevat tuotteet ovat edustavampia. Lisäksi, jos perusnimikkeitä on vähemmän, tuotteet voidaan valikoida tehokkaammin (ks. luvussa 3.2.1 mainittu luettelo). On syytä korostaa, että kaikki suuret kansainväliset järjestöt hyödyntävät nykyisin COICOP-luokitukseen perustuvia nimikkeistöjä hintaindeksejään laatiessaan ja elinkustannustasoa vertaillessaan. Siten kyseisen uuden nimikkeistön käyttö on lisännyt tietojenvaihtoa Yhdistyneiden Kansakuntien, OECD:n, kansallisten tilastolaitosten jne. kanssa. Perusnimikkeiden täydellinen luettelo löytyy liitteestä 3. 3.2. Hintatutkimukset Brysselissä ja asemapaikoissa 3.2.1. Eurostat tarkisti vähän aikaa sitten tuotemääritelmien perusluetteloa (helmikuussa 2001). Aikaisempi luettelo, joka perustui Euroopan unionin alueella toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskennassa käytettyyn luetteloon, ei soveltunut aina eurooppalaisista markkinoista täysin poikkeaville markkinoille. Luettelossa oli yli 3 000 määritelmää, mutta useimmissa asemapaikoissa oli vaikea löytää yli 500 määritelmää vastaavaa tuotetta. Uudessa luettelossa on 600 määritelmää, jotka soveltuvat paremmin yhteisön ulkopuolisiin vertailuihin (ks. liite 2 tarkempia tietoja varten). Tämä mahdollistaa tehokkaammat hintatutkimukset, ja tulosten laatu paranee samanaikaisesti. Lisäksi kyseisen järjestelmän avulla taataan erilaisten hintatutkimusten parempi keskinäinen johdonmukaisuus. Brysselissä aiotaan tehdä myös lisätutkimus hintatietojen keräämiseksi tuotteista, joita ei ole yhdenmukaistetussa luettelossa, jotta voidaan erityisesti edistää vertailuja Euroopan unionin ulkopuolisissa maissa yleensä saatavilla olevien tavaroiden ja palvelujen hintojen kanssa. 3.2.2. Tutkimuksia jatketaan Brysselissä määriteltyjä tavaroita ja palveluja sekä vähemmän kehittyneissä maissa saatavilla olevia tavaroita ja palveluja koskevista vertailuongelmista. Tiettyjä erityistuotteita koskevia suosituksia ollaan tekemässä tapauksissa, joissa asianomaisen tavaran tai palvelun luonne ja laatu tai niitä tarjoava kauppa eivät selvästikään ole suoraan vertailukelpoisia. Tavallisesti esimerkit koskevat kodinhoitopalveluja, puhelinpalveluja, sähköä, vettä ja muita hintoja. 3.2.3 Säännöllisten hintatutkimusten määrää on vähennetty tietyissä asemapaikoissa. Kyseiset asemapaikat on valittu muun muassa virkamiesten alhaisen määrän ja vakaiden, alhaisten korjauskertoimien perusteella. 3.3. Tutkimukset asemapaikoissa asuvien perheiden rahankäytöstä Jotta voitaisiin kartoittaa Euroopan unionin ulkopuolisissa asemapaikoissa toimessa olevan henkilöstön paikkansapitävä kulutusrakenne, ja useimmissa kyseisissä paikoissa toimessa olevien virkamiesten alhaisen määrän vuoksi Eurostat teki marraskuussa 1999 perheiden rahankäyttöä koskevan yleistutkimuksen kaikissa Euroopan unionin ulkopuolisissa asemapaikoissa. Luxemburgissa 21. helmikuuta 2000 pidetyssä kokouksessa henkilöstösääntöjen 64 artiklassa tarkoitettu työryhmä hyväksyi yhden ainoan painorakenteen soveltamisen kaikissa Euroopan unionin ulkopuolisissa asemapaikoissa. Kokouksessa sovittiin myös poikkeuksen myöntämisestä Euroopan vertailuohjelmaan (ECP) [6] kuuluville maille, joiden tapauksessa painotukset perustuvat keskimääräisiin yhteisön sisäisiin rakenteisiin suurin menoryhmittäin siinä määrin kuin yhdenmukaistettua kuluttajahintaindeksiä (YKHI) varten lasketut yksityiskohtaiset painotukset ovat saatavilla hajontaa varten. Erityisiä ECP-painotuksia on määritetty Tsekin, Romanian, Norjan, Sveitsin, Unkarin, Puolan, Kyproksen, Liettuan, Viron, Latvian, Slovenian ja Turkin osalta. Niin sanotut ECP-painotukset ovat piakkoin saatavilla myös Maltan osalta. [6] ECP = Euroopan vertailuohjelma. Tähän kuuluvat 15 EU-maata + EFTA-maat + ehdokasmaat. 3.4. Brysselin ja asemapaikkojen hintatason jatkuva seuranta Aikaisemmin tiettyä asemapaikkaa koskeva yleispariteetti saatettiin ajan tasalle soveltamalla yleistasolla Brysselin ja asemapaikkojen hintatason jatkuvasta seurannasta saatuja tuloksia. Huhtikuusta 2000 lähtien päivittäminen tapahtuu yksityiskohtaisesti 84 perusnimikkeen tasolla. Kyseinen menettely on tarkempi ja vähentää tilastovirheiden mahdollisuutta. Tulevaisuudessa aikatutkimuksia aiotaan tehdä säännöllisemmin. Tämän ansiosta tulokset tarkentuvat entisestään. 3.5. Tutkimustulosten käyttöönotolle asetetut määräajat Tietojen hyödyllisyys riippuu muun muassa niiden merkityksellisyydestä, luotettavuudesta ja toimittamisnopeudesta. Järjestelmän ensimmäisinä toimintavuosina oli toisinaan odotettava lähes kolme vuotta ennen kuin tiettyjen hintatutkimusten ja perheiden rahankäyttöä koskevien tutkimusten tulokset otettiin huomioon kuukausittaisia korjauskertoimia laskettaessa (siitä huolimatta, että valtaosa tuloksista otetaan huomioon 12 kuukauden kuluessa). Kyseisiä viipeitä on huomattavasti lyhennetty. Sopimuspuolen on toimitettava tulokset viimeistään kahdeksan viikon kuluttua tutkimuksen ajankohdasta, eikä Eurostat tarvitse kuin muutaman lisäviikon tulosten validointia varten. 3.6. Työn kehittäminen Käytännössä henkilöstösääntöjen vaatimus kaikissa Euroopan unionin ulkopuolisissa asemapaikoissa (joita on yli 120) toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskemisesta aiheuttaa väistämättä kuluja. Vaikka ei ehkä olekaan suositeltavaa lopettaa korjauskertoimien laskemista niiden asemapaikkojen osalta, joiden korjauskertoimeksi on saatu alle 100, tuntuu kuitenkin hyväksyttävältä antaa uudet ohjeet varojen käytöstä, jotta ne hyödyttäisivät niitä asemapaikkoja, joiden korjauskerroin on yli 100; näin on viime vuosina toimittukin. Aikaisemmin niin sanottuja place-to-place -tutkimuksia tehtiin asemapaikoissa kolmesta kymmeneen vuoden välein useiden eri tekijöiden, erityisesti korjauskertoimen tason, perusteella (korkean tai alhaisen kustannustason maat). Nykyään säännöllisten tutkimusten tekeminen on yleisesti vähenemään päin. Yhteistyötä aiotaan tiivistää Yhdistyneiden Kansakuntien ja kaikkein kehittyneimpien maiden kansallisten tilastolaitosten kanssa. Koska sekä Yhdistyneet Kansakunnat että Eurostat soveltavat vastedes samankaltaisia yksityiskohtaisia sääntöjä hintatutkimuksia tehdessään, on erityinen syy harkita yhteisten tutkimusten tekemistä, samoin kuin Yhdistyneiden Kansakuntien tiettyjen tietojen käyttöä. Tietyissä tapauksissa on myös mahdollista välttää uuden hintatasotutkimuksen tekeminen hyödyntämällä Eurostatin käytettävissä olevia tietoja Euroopan vertailuohjelmasta (ECP). Niin sanottuja place-to-place -tutkimuksia tehdäänkin säännöllisesti 29 maata käsittävän ryhmän osalta, jossa on 15 Euroopan unionin jäsenvaltiota ja 14 muuta Euroopan maata. Viimeksi mainittujen joukossa on kaksi yhteisön ulkopuolista korkean kustannustason maata: Norja ja Sveitsi. Jotta asemapaikkojen hintatasoa voitaisiin "testata" useammin, tehdään tutkimuksia, joilla on kaksi tavoitetta (eli laajempia peruskartoituksia) ja joiden avulla voidaan kerätä tietoja tuotteiden alaluokasta seuraavia tarkoituksia varten: - niin sanotttuun tavalliseen time-to-time -tutkimukseen liittyvien kaikkien laskelmien asettaminen käyttöön, ja - riittävän laajan tietokannan luominen niin sanottujen place-to-place -laskelmien järkevää hyödyntämistä varten. 4. KORJAUSKERTOIMIEN SOVELTAMINEN PALKKOIHIN Tätä kertomusta laadittaessa noin 700 virkamiestä on toimessa lähetystöissä Euroopan unionin ulkopuolella. Tällä hetkellä palkat esitetään euroina ja virkamiesten itsensä on pyydettävä palkan maksamista paikallisena valuuttana (ja siten paikallisen korjauskertoimen soveltamista palkkoihinsa). Korjauskertoimen soveltamista palkkaansa pyytävien virkamiesten määrä riippuu suurelta osin kyseisen korjauskertoimen tasosta ja paikallisen valuutan vakaudesta. Tällä hetkellä asia koskee noin sataa virkamiestä. Erityisten siirtymäsäännösten nojalla maksuja on toisinaan suoritettu kolmantena valuuttana (esimerkiksi maksuja on suoritettu Yhdysvaltain dollareina entisen Neuvostoliiton maissa). Liite 1 Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevissa lähetystöissä toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavien korjauskertoimien laskentakaavio. >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> Liite 2 Joitakin esimerkkejä Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevissa asemapaikoissa tehtävissä säännöllisissä hintatutkimuksissa käytettävän luettelon tuotemääritelmistä. >TAULUKON PAIKKA> Liite 3 Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevissa asemapaikoissa tehtävissä säännöllisissä hintatutkimuksissa käytettävän luettelon tuotemääritelmien ryhmittely 84 perusnimikkeeseen. COICOP-luokitus 84 perusnimikkeenä >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Liite 4 Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevat asemapaikat, joissa toimessa olevien virkamiesten palkkoihin sovellettavia korjauskertoimia ollaan parhaillaan määrittämässä >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA>