[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 9.12.2004

KOM(2004) 795 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

EUROOPAN NAAPURUUSPOLITIIKAN TOIMINTASUUNNITELMIA KOSKEVISTA KOMISSION EHDOTUKSISTA

KOMISSION TIEDONANTONEUVOSTOLLE

EUROOPAN NAAPURUUSPOLITIIKAN TOIMINTASUUNNITELMIA KOSKEVISTA KOMISSION EHDOTUKSISTA

1. JOHDANTO

Komission toukokuussa 2004 laatimassa strategia-asiakirjassa Euroopan naapuruuspolitiikasta[1] esiteltiin suunnitelma Euroopan naapuruuspolitiikan kehittämiseksi lähivuosina. Strategia-asiakirjaa oli valmisteltu tiiviisti yli vuoden ajan, ja se oli saanut alkunsa komission tiedonannosta ”Laajempi Eurooppa ja naapuruus: uusi kehys suhteille EU:n itäisiin ja eteläisiin naapureihin”[2]. Valmistelutyön aikana oli kuultu niin jäsenvaltioita kuin korkeana edustaja toimivaa pääsihteeriä ja kumppanimaita. Vuoden 2004 strategia-asiakirjassa määriteltiin Euroopan naapuruuspolitiikan tavoitteet ja periaatteet, maantieteellinen laajuus ja täytäntöönpanomenetelmät. Neuvosto ”pani tyytyväisenä merkille komission ehdotuksen, jonka mukaan Euroopan naapuruuspolitiikkaa harjoitetaan yhdessä asianomaisten naapurimaiden kanssa sovittavien toimintasuunnitelmien pohjalta” [3] .

Komissio on nyt saanut päätökseen ensimmäisiä toimintasuunnitelmien luonnoksia koskevan kuulemismenettelyn ja toimittaa luonnokset neuvoston hyväksyttäväksi, minkä jälkeen suunnitelmille on saatava assosiaatio- tai yhteistyöneuvostojen hyväksyntä.

Tämän tiedonannon tarkoituksena on määrittää toimintasuunnitelmien asema Euroopan naapuruuspolitiikassa ja erityisesti tämänhetkisessä poliittisessa tilanteessa, varsinkin Ukrainassa.

2. EUROOPAN NAAPURUUSPOLITIIKAN KESKEISET PIIRTEET

Euroopan naapuruuspolitiikan avulla voidaan vahvistaa EU:n ja sen kumppaneiden suhteita. Se poikkeaa niistä yhteistyön mahdollisuuksista, joita Euroopan valtioilla on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan nojalla. Euroopan naapuruuspolitiikka on tarkoitettu unionin lähialueilla sijaitseville kumppanimaille, jotka eivät ole mukana liittymisprosessissa tai liittymistä edeltävässä prosessissa.

Euroopan naapuruuspolitiikan tavoitteena on jakaa laajentumisen edut naapurimaiden kanssa ja tukea vakautta, turvallisuutta ja hyvinvointia. Samalla kun EU tiivistää suhteita naapurimaihinsa, se voi luoda ystäväpiirin ja estää näin uusien raja-aitojen muodostumisen. Euroopan naapuruuspolitiikan välityksellä naapurimailla on mahdollisuus osallistua EU:n toimintaan ja syventää yhteistyötä politiikan, turvallisuuden, talouden, kulttuurin ja koulutuksen aloilla. Lähentämällä välejä kumppaneihinsa EU pyrkii edistämään kyseisissä maissa yhteisten arvojen noudattamista, kuten oikeusvaltioperiaatetta, hyvää hallintoa, ihmisoikeuksien kunnioittamista ja hyviä naapurisuhteita.

Euroopan naapuruuspolitiikka tehostaa yhteistyötä kumppanimaiden kanssa myös useilla muilla alueilla, kuten poliittinen vuoropuhelu ja yhteistyö, kauppa, eräät sisämarkkinapolitiikan alat, energia, liikenne, tietoyhteiskunta, ympäristö, tutkimus ja innovointi, sosiaalipolitiikka ja kansalaisten välinen kanssakäyminen.

Euroopan naapuruuspolitiikka on yhdenmukaista Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2003 hyväksymän Euroopan turvallisuusstrategian tavoitteiden kanssa, joita ovat vakauden ja hyvän hallintotavan tukeminen EU:n lähialueilla sekä sellaisen vyöhykkeen edistäminen Euroopan unionin itäpuolella ja Välimeren rannoilla, joka muodostuu hyvin hallituista maista, joihin EU:lla voi olla tiiviit ja yhteistyöhön perustuvat suhteet.

Euroopan naapuruuspolitiikka on tärkeä myös Barcelonan prosessin kannalta, sillä sen avulla kumppanimaat voivat kehittää läheisemmät välit Euroopan unioniin omien tarpeidensa ja valmiuksiensa pohjalta.

3. TOIMINTASUUNNITELMAT

Toimintasuunnitelmat ovat ensimmäinen askel kohti edellä kuvattua tavoitetta. Neuvoston päätelmien mukaisesti toimintasuunnitelmia koskevista ehdotuksista olisi sovittava[4]: ” yhdessä asianomaisten naapurimaiden kanssa. […] Toimintasuunnitelmien vähimmäiskesto olisi kolme vuotta, ja niitä voitaisiin jatkaa yhteisestä sopimuksesta. Toimintasuunnitelmat perustuisivat yhteisiin periaatteisiin, mutta ne vaihtelisivat tarvittaessa kunkin naapurin erityisluonteen, kansallisten uudistusprosessien ja EU-suhteiden mukaisesti. Toimintasuunnitelmien tulisi olla kattavia, mutta niissä olisi samalla määriteltävä selvästi tärkeimmät tavoitteet ja tarjottava todellisia kannustimia uudistukselle. Toimintasuunnitelmilla olisi myös edistettävä mahdollisuuksien mukaan alueellista yhteistyötä . ”

Ensimmäiset toimintasuunnitelmia koskevat ehdotukset on kehitetty niiden kumppanien kanssa, joilla on voimassa oleva assosiaatiosopimus tai kumppanuus- ja yhteistyösopimus EU:n kanssa: Jordania, Moldova, Marokko, Tunisia, Ukraina, Israel ja palestiinalaishallinto. Ennen kuin komissio käynnisti toimintasuunnitelmien laatimisen, se teki maaraportit, joiden pohjalta määritettiin kullekin maalle keskeiset tavoitteet. Komissio on käynyt alustavia neuvotteluja kaikkien mainittujen kumppanien kanssa vuonna 2004. Neuvotteluja koordinoitiin jäsenvaltioiden kanssa. Puheenjohtajavaltiot, neuvoston pääsihteeristö ja korkeana edustajana toimivan pääsihteeri Javier Solanan edustajat osallistuivat kaikkiin keskusteluihin kumppaneiden kanssa.

EU:n suhteet Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaihin vaihtelevat intensiivisyydeltään ja tavoitteiltaan, riippuen osapuolten yhteisistä arvoista, suhteen lähtötilanteesta, kumppanimaiden tarpeista ja valmiuksista sekä yhteisistä eduista. Yksilöllisesti suunnitelluissa toimintasuunnitelmissa on määritetty useita tavoitteita, joiden tarkoituksena on tehostaa sitoutumista yhteisiin arvoihin, kuten demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen vahvistamiseen, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien, myös tiedotusvälineiden vapauden ja sananvapauden kunnioittamiseen, vähemmistöjen oikeuksien suojaamiseen ja kansalaisyhteiskunnan kehityksen tukemiseen. Lisäksi kyseisten maiden toivotaan sitoutuvan tiettyihin EU:n ulkoisten toimien keskeisiin osa-alueisiin, kuten terrorismin torjuntaan, joukkotuhoaseiden leviämisen estämiseen ja pyrkimyksiin konfliktien ratkaisemiseksi. Toimintasuunnitelmien tavoitteena on edistää rajat ylittävää yhteistyötä. Tarkoitus on ottaa huomioon kokemukset, joita on saatu rakennepolitiikasta.

Toimintasuunnitelmissa määritettyjen yksilöllisten tavoitteiden on tarkoitus olla sekä kunnianhimoisia että realistisia, ja ne muotoillaan mahdollisimman selkeästi ja tarkasti kummankin osapuolen tekemien sitoumusten seurannan ja valvonnan helpottamiseksi.

Komissio lähettää toimintasuunnitelmien luonnokset Euroopan parlamentille sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle tiedoksi.

Kunkin maan kanssa tehtävän yhteistyön oikeusperustana on voimassa oleva assosiaatiosopimus tai kumppanuus- ja yhteistyösopimus. Kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet toimintasuunnitelmat, ne toimitetaan kyseisten assosiaationeuvostojen tai kumppanuus- ja yhteistyöneuvostojen hyväksyttäviksi. Käytännössä tämä tapahtuu siten, että komissio tekee ehdotuksen neuvoston päätökseksi assosiaationeuvostossa tai kumppanuus- ja yhteistyöneuvostossa vahvistettavasta yhteisön ja sen jäsenvaltioiden kannasta, joka koskee kyseisen toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa koskevan suosituksen hyväksymistä.

Sen jälkeen yhteistyöelimissä (assosiaatio- tai yhteistyöneuvostot ja -komiteat sekä alakomiteat), jotka on perustettu kyseisten sopimusten nojalla, jatketaan työtä toimintasuunnitelmien täytäntöönpanon edistämiseksi ja valvomiseksi. Sovittujen tavoitteiden saavuttamista valvotaan assosiaationeuvostojen tai kumppanuus- ja yhteistyöneuvostojen perustamissa elimissä, joissa on edustajia kumppanimaista, jäsenvaltioista, Euroopan komissiosta ja neuvoston pääsihteeristöstä. Parhaillaan on käynnissä sopimusten nojalla perustettujen elinten, erityisesti alakomiteoiden, tarkistaminen, jonka tarkoituksena on varmistaa, että kaikki toimintasuunnitelmissa määritetyt tavoitteet on otettu asianmukaisesti huomioon.

Komissio laatii säännöllisesti edistymistä koskevia kertomuksia, joissa mainitaan myös alat, joilla on vielä paljon tehtävää. Komissio pyytää näitä kertomuksia varten kumppanimailta tietoja sekä hyödyntää tarvittaessa muiden organisaatioiden, kuten Euroopan neuvoston, Etyjin, YK:n järjestöjen ja kansainvälisten rahoituslaitosten asiantuntemusta. Komissio aikoo toimittaa neuvostolle ensimmäiset kertomukset toimintasuunnitelmien kohteena olevien maiden edistymisestä vuoden 2006 aikana ja seuraavat kertomukset vuonna 2007. Kuten aiempienkin Euroopan naapuruuspolitiikkaan liittyvien toimien aikana, komissio kuulee korkeana edustajana toimivan pääsihteerin mielipidettä poliittisen vuoropuhelun, yhteistyön ja YUTP:n osalta.

Kaikki ehdotukset, jotka koskevat EU:n sopimussuhteiden kehittämistä kumppaneiden kanssa, tehdään jatkossa kyseisten kertomusten pohjalta. Komissio on ehdottanut, että kumppaneille voitaisiin tarjota uutta, laajempaa yhteistyötä EU:n kanssa riippuen siitä, miten hyvin ne ovat onnistuneet alkuperäisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpanossa. Tiiviimmästä yhteistyöstä määrättäisiin eurooppalaisessa naapuruussopimuksessa.

Toimintasuunnitelmien painopistealueiden täytäntöönpanoa tuetaan käynnissä olevista Meda- ja Tacis-ohjelmista. Komissio on ehdottanut seuraavien rahoitusnäkymien alussa käyttöön otettavaa uutta poliittista välinettä, Euroopan naapuruuspoliittista kumppanuusvälinettä (ENPI), jonka keskeisenä tavoitteena on tukea Euroopan naapuruuspolitiikan toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa.

4. TÄMÄNHETKINEN POLIITTINEN TILANNE

Ukraina kuuluu niihin maihin, joiden kanssa on käyty vuonna 2004 neuvotteluja toimintasuunnitelmaa koskevasta ehdotuksesta. Ukrainaa koskeva toimintasuunnitelma kuvastaa komission sitoumusta tukea maan kehitystä tulevaisuudessa. Komissio suosittaa, että neuvosto antaa toimintasuunnitelman EU:n ja Ukrainan yhteistyöneuvoston hyväksyttäväksi heti, kun tilanne Ukrainassa sallii suunnitelman täytäntöönpanon. Tämä edellyttää esimerkiksi vapaiden ja rehellisten presidentinvaalien järjestämistä Etyjin standardien mukaisesti.

5. MYÖHEMMÄT TOIMINTASUUNNITELMAT

Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvosto päätti 14. kesäkuuta 2004 komission ehdotuksesta ottaa Armenian, Georgian ja Azerbaidžanin mukaan Euroopan naapuruuspolitiikkaan. Päätös syventää huomattavasti EU:n sitoumusta toimia Etelä-Kaukasian alueella. Samalla se tarjoaa mahdollisuuden tehostaa merkittävästi kumppanuutta. Ensi töikseen komissio laatii maaraportit, jotka on tarkoitus esittää maaliskuussa 2005 kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle. Raporttien pohjalta annetaan suositus siitä, laaditaanko kyseisiä maita varten toimintasuunnitelmat, ja suunnitelmien aikataulusta.

Nyt kun EU:n assosiaatiosopimukset Egyptin ja Libanonin kanssa ovat tulleet voimaan, komissio ottaa kyseiset maat täysimittaisesti mukaan Euroopan naapuruuspolitiikkaan ja on käynnistänyt niitä koskevien toimintasuunnitelmien valmistelun. Myös näiden maiden osalta valmistellaan maaraportteja, jotka on tarkoitus esittää maaliskuussa 2005 kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle. Näin voidaan määritellä painopistealat Egyptin ja Libanonin toimintasuunnitelmia varten.

Euroopan naapuruuspolitiikkaan voivat osallistua myös Valko-Venäjä ja kaikki Välimeren maat Libya mukaan luettuna, kunhan ne täyttävät määrätyt vaatimukset.

[1] KOM(2004) 373, 12.5.2004.

[2] KOM(2003) 104, 11.3.2003.

[3] Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston päätelmät, 14. kesäkuuta 2004.

[4] Yleisten asioiden ja ulkosuhteiden neuvoston päätelmät, 16. kesäkuuta 2003 ja 14. kesäkuuta 2004.