Ehdotus: neuvoston asetus turskakantojen elvytystoimenpiteistä /* KOM/2003/0237 lopull. - CNS 2003/0090 */





Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS turskakantojen elvytystoimenpiteistä (komission esittämä) PERUSTELUT Tämä ehdotus turskakantojen elvytystoimenpiteistä on jatkoa aiemmille joulukuussa 2001 ja 2002 tehdyille turskaa ja kummeliturskaa koskeneille ehdotuksille (KOM(2001) 724 lopullinen ja KOM(2002) 773 lopullinen). Sen lähtökohtana on myös joulukuussa 2002 kokoontuneen kalastusneuvoston komissiolle esittämä pyyntö ehdottaa lopullista elvytyssuunnitelmaa, jolla korvattaisiin väliaikaiset, TACeista ja kiintiöistä annetun asetuksen (EY) N:o 2341/2002 liitteellä XVII käyttöön otetut toimenpiteet. Ehdotus kummeliturskakantojen elvyttämiseksi annetaan nyt erikseen. Ehdotuksen kokonaistavoitteena on varmistaa, että turskakannat elpyvät tutkijoiden lausunnoissaan suosittelemille turvallisille varmuustasoille 5-10 vuoden aikavälillä. Ehdotuksessa on neljä lukua: I luvussa määritetään turskakannat, joita ehdotus koskee, ja asetetaan kunkin kannan koolle sen ennalta varautumisen periaatteen mukainen alaraja. Tämä luku on suurelta osin muuttumaton viimeisimpiin ehdotuksiin verrattuna. Komissio pysyy ehdotuksessaan, että Irlanninmeren ja Englannin kanaalin itäosan turskakannat olisi sisällytettävä tähän elvytyssuunnitelmaan, jonka olisi koskettava myös pyyntiponnistusrajoitusta. Irlanninmerellä voimassa olevista turskan kutupaikkojen suojelemiseksi säädetyistä teknisistä erityistoimenpiteistä huolimatta tämän kannan tila on yhä erittäin vakava ja vaatii tiukempia toimenpiteitä. II luvussa määritellään kalakantojen ehdottomat vähimmäiskoot, joiden alittaminen merkitsee tutkijoiden mukaan kantojen joutumista vaaraan romahtaa täydellisesti. Sen jälkeen luvussa säädetään suurimpien sallittujen saalistasojen (TAC) asettamiselle suuntaviivat, jotka perustuvat kantojen nykyistä kokoa koskeviin tutkijoiden arvioihin. Jos tämä kannan arvioitu koko on suositellun tason alapuolella mutta vähimmäistason yläpuolella tai vain vähän sen alapuolella, TAC asetetaan siten, että tavoitteena on kannan koon kasvaminen 30 prosentilla seuraavana vuonna. Jos kuitenkin kannan arvioitu koko on selvästi vähimmäistason alapuolella, ehdotetaan jyrkempiä toimenpiteitä. Luvussa säädetään myös yksityiskohdista periaatteesta, jonka mukaan minkään TACin suurin vuotuinen muutos enempää ylös- kuin alaspäinkään ei saisi elvytyssuunnitelman ensimmäisen täytäntöönpanovuoden jälkeen olla 15:tä prosenttia suurempi. Näitä TACien asettamissääntöjä koskee kuitenkin sellainen poikkeus, että tutkijoiden suosittamia ennalta varautuvia kalastuskuolevuusarvoja - toisin sanoen kestävän hyödyntämisen mukaista enimmäiskalastuskuolevuutta - ei pitäisi ylittää. Komissio katsoo, että näiden arvojen rikkominen ei sovi yhteen ennalta varautuvan lähestymistavan kanssa. III luku sisältää komission ehdotukset siitä, miten hallinnoidaan pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmää eli miten rajoitetaan kalastusalusten kalastukseen käyttämää aikaa niin, että se vastaa asetettuja TACeja. Järjestelmä antaa jäsenvaltioille ja kalastajille joustavuutta pyyntiponnistuksen hallinnointiin ja myöntämiseen yksittäisille kalastusaluksille ja takaa kullekin jäsenvaltiolle tehokkaat ja oikeasuhteiset pyyntiponnistuksen vähennykset, joita voidaan seurata ja valvoa tehokkaasti. Yksinkertaistaen esitettynä järjestelmä toimii seuraavasti: * ensin lasketaan kaikkien turskankalastusalusten aiempi kokonaispyyntiponnistus, * sitten päätetään valittua TACia vastaavan pyyntiponnistukseen tarvittavan vähennyksen suuruus, * tämä vähennys jaetaan jäsenvaltioiden kesken suhteutettuna siihen, miten paljon turskaa ne ovat purkaneet viitejakson aikana verrattuna koko yhteisön purettujen turskasaaliiden määrään. Jäsenvaltiot jakavat nämä kilowattipäivinä ilmaistut pyyntiponnistusrajoitukset alustensa kesken kyseessä olevien turskakantojen maantieteellisten alueiden sisällä mutta ei niiden välillä. Niitä voidaan vapaasti siirtää ja käyttää milloin tahansa vuoden kuluessa. Järjestelmään sisältyy myös muita piirteitä, kuten satamastapoissaolopäivän täsmällinen määritelmä ja vapautus päivien laskemisesta erityisoloissa, ja ne perustuvat turskakannan väliaikaisten elvyttämistoimenpiteiden täytäntöönpanoa koskeneisiin neuvotteluihin. IV luvussa säädetään toimenpiteistä, jotka koskevat pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmän piiriin kuuluvien alusten parannettua seurantaa, tarkastuksia ja valvontaa. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat ennakkoilmoituksia, vaatimusta turskan purkamisesta nimetyissä satamissa sekä säilytys- ja kuljetusedellytyksiä koskevat yksityiskohdat. Tämä luku on säilynyt suurelta osin ennallaan aiempiin ehdotuksiin verrattuna, vaikkakin VMS:n käyttöä koskevat säännöt on poistettu, koska niitä käsitellään tätä asiaa koskevassa uudessa asetuksessa, joka annetaan osana YKP:n uudistusta. Teknisiä säilyttämistoimenpiteitä ei ole sisällytetty tähän asetukseen. Joukko turskakantojen elpymistä auttavia teknisiä toimenpiteitä on jo otettu käyttöön neuvoston asetuksella (EY) N:o 850/98. Turskakantojen elpymistä koskevia teknisiä lisätoimenpiteitä arvioidaan paraikaa ja niitä saatetaan panna täytäntöön myöhemmin. Tällä asetuksella täytäntöön pantavat turskakantojen elvyttämistoimenpiteet vaikuttavat suoraan niihin, jotka kalastavat turskan ohessa saaliiksi saatavia lajeja ja jotka ovat yhteydessä ehdotettavaan rajoitusjärjestelmään. On huomattava, että asetuksella on myös seurauksia muiden, turskan kanssa yhdessä elävien lajien ja kantojen suurimpiin sallittuihin saaliisiin, vaikka asetuksessa ei tähän olekaan suoraa viittausta. Tällä asetuksella korvataan turska- ja kummeliturskakantojen elvytystoimenpiteistä annetun tarkistetun neuvoston asetusehdotuksen säännökset (KOM(2002) 773 lopullinen). 2003/0090 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS turskakantojen elvytystoimenpiteistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EUVL C [...], [...], s. [...]. ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2], [2] EUVL C [...], [...], s. [...]. sekä katsoo seuraavaa: (1) Kansainväliseltä merentutkimusneuvostolta (ICES) äskettäin saadun tieteellisen lausunnon mukaan monien yhteisön vesissä elävien turskakantojen korkea kalastuskuolevuus on johtanut siihen, että meressä elävien sukukypsien kalojen määrät ovat vähentyneet tasolle, jolla kannat eivät ehkä pysty täydentymään lisääntymällä, ja kyseiset kannat ovat tästä syystä romahdusvaarassa. (2) Tällaisia kantoja ovat Kattegatin, Pohjanmeren, johon sisältyvät Skagerrak ja Englannin kanaalin itäosa, Skotlannin länsipuolen ja Irlanninmeren turskakannat. (3) On toteutettava toimenpiteitä näiden kantojen elvyttämiseen tähtäävien monivuotisten ohjelmien laatimiseksi. (4) Tässä asetuksessa säädettävillä edellytyksillä näiden kantojen elpymisen odotetaan kestävän viidestä kymmeneen vuotta. (5) Tällaisen toimenpideohjelman voidaan katsoa saavuttaneen tavoitteensa, kun sukukypsän turskan määrä on kahtena peräkkäisenä vuonna suurempi kuin se määrä, jonka kalastuksenhoidosta vastuussa olevat ovat päättäneet merkitsevän turvallisten biologisten rajojen sisällä pysymistä. (6) Tavoitteen saavuttamiseksi kalastuskuolevuuden tasoa on tarpeen valvoa siten, että meressä elävien sukukypsien kalojen määrien vuotuinen kasvu on erittäin todennäköistä. (7) Tällainen kalastuskuolevuuden valvonta voidaan saavuttaa luomalla asianmukainen menettely kyseisten kalakantojen suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) vahvistamiseksi ja ottamalla käyttöön järjestelmä, jossa kyseisiin kalakantoihin kohdistuva pyyntiponnistus rajoitetaan tasoille, joilla TACien ylittyminen on epätodennäköistä. (8) Kun kannat ovat elpyneet, komission olisi tehtävä ehdotus ja neuvoston päätös jatkotoimenpiteistä 20 päivänä joulukuuta 2002 elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 [3] 6 artiklan mukaisesti. [3] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 5. (9) Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden noudattamisen varmistamiseksi tarvitaan yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 [4], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2846/98 [5], säädettyjen valvontatoimenpiteiden lisäksi myös muita valvontatoimenpiteitä. [4] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1. [5] EYVL L 358, 31.12.1998, s. 5. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU AIHE JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Aihe Tällä asetuksella vahvistetaan elvytysohjelma seuraaville turskakannoille (jäljempänä 'uhanalaiset turskakannat'): a) Kattegatin turska; b) Pohjanmeren, Skagerrakin ja Englannin kanaalin itäosien turska; c) Skotlannin länsipuolen turska; d) Irlanninmeren turska. 2 artikla Maantieteellisten alueiden määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia maantieteellisten alueiden määritelmiä: a) 'Kattegat' tarkoittaa sitä kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) rajaaman alueen III a osaa, joka rajoittuu pohjoisessa viivaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä viivoihin Hasenøresta Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; b) 'Pohjanmeri' tarkoittaa ICES-suuraluetta IV ja sitä ICES-alueen III a osaa, joka ei kuulu Skagerrakiin, sekä sitä ICES-alueen II a osaa, joka sijaitsee jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla; c) 'Skagerrak' tarkoittaa sitä ICES-alueen III a osaa, joka rajoittuu lännessä viivaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä viivaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan sekä tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; d) 'Englannin kanaalin itäosa' tarkoittaa ICES-aluetta VII d; e) 'Irlanninmeri' tarkoittaa ICES-aluetta VII a; f) 'Skotlannin länsipuoli' tarkoittaa ICES-aluetta VI a ja sitä ICES-alueen V b osaa, joka sijaitsee jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla. II LUKU Tavoitetasot 3 artikla Elvytyssuunnitelman tarkoitus Edellä 1 artiklassa tarkoitetulla elvytyssuunnitelmalla pyritään lisäämään sukukypsien kalojen määriä yhtä suuriksi tai suuremmiksi kuin seuraavassa taulukossa esitetyt tavoitetasot: Kanta // Tavoitetasot tonneina Kattegatin turska // 10 500 Pohjanmeren, Skagerrakin ja Englannin kanaalin itäosien turska // 150 000 Skotlannin länsipuolen turska // 22 000 Irlanninmeren turska // 10 000 4 artikla Tavoitetasojen saavuttaminen Kun komissio toteaa tieteellis-teknis-taloudellisen kalatalouskomitean (STECF) hyväksymän ICESin lausunnon perusteella, että jonkin kyseessä olevan turskakannan tavoitetaso on saavutettu kahtena peräkkäisenä vuonna, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta poistaa kyseisen kannan tämän asetuksen soveltamisalasta ja vahvistaa sille hoitosuunnitelman asetuksen (EY) N:o 2371/2002 6 artiklan mukaisesti. III LUKU Suurimmat sallitut saaliit 5 artikla Suurimpien sallittujen saaliiden vahvistaminen TAC vahvistetaan 6 artiklan mukaisesti, jos STECF on ICESin tuoreimman raportin perusteella arvioinut sukukypsien turskien määrän olevan yhtä suuri tai suurempi kuin seuraavassa taulukossa ilmoitetut vähimmäistasot: Kanta // Vähimmäistaso tonneina Kattegatin turska // 6 400 Pohjanmeren, Skagerrakin ja Englannin kanaalin itäosien turska // 70 000 Skotlannin länsipuolen turska // 14 000 Irlanninmeren turska // 6 000 6 artikla Suurimpien sallittujen saaliiden vahvistamismenettely 1. Neuvosto päättää vuosittain määräenemmistöllä komission ehdotuksesta kullekin uhanalaiselle turskakannalle seuraavan vuoden TACin. 2 TACit eivät saa ylittää saalistasoa, jolla ne tuoreimpaan raporttiin perustuvan STECF:n tieteellisen arvion mukaan johtavat siihen, että TACien soveltamisvuoden lopussa meressä elävien sukukypsien kalojen määrät ovat lisääntyneet 30 prosenttia verrattuina kyseisen vuoden alussa arvioituihin meressä eläneisiin määriin. 3. Neuvosto ei vahvista TACia, jonka STECF arvioi ICES:n tuoreimman raportin perusteella johtavan soveltamisvuotenaan seuraavia arvoja suurempaan kalastuskuolevuuteen: Kalakanta // Kalastuskuolevuus Kattegatin turska // 0,60 Pohjanmeren, Skagerrakin ja Englannin kanaalin itäosien turska // 0,65 Skotlannin länsipuolen turska // 0,60 Irlanninmeren turska // 0,72 4. Jos on odotettavissa, että 2 kohdan soveltaminen johtaa siihen, että sukukypsien kalojen määrä TACin soveltamisvuoden lopussa ylittää 3 artiklassa mainitun määrän, TAC vahvistetaan sellaiselle tasolle, joka ICESin tuoreimpaan raporttiin perustuvan STECF:n tieteellisen arvion mukaan johtaa siihen, että sukukypsien kalojen määrä on kyseisen vuoden lopussa yhtä suuri kuin 3 artiklassa mainittu tavoitetaso. 5. Tämän artiklan ensimmäistä soveltamisvuotta lukuun ottamatta, a) jos 2 tai 4 kohdassa säädettyjen sääntöjen soveltaminen johtaisi siihen, että TAC ylittäisi edellisen vuoden TACin yli 15 prosentilla, neuvosto vahvistaa TACin, joka on enintään 15 prosenttia suurempi kuin kyseisen edellisen vuoden TAC; tai b) Jos 2 tai 4 kohdassa säädetyn säännön soveltaminen johtaisi siihen, että TAC alittaa edeltävän vuoden TACin yli 15 prosentilla, neuvosto vahvistaa TACin, joka on enintään 15 prosenttia pienempi kuin kyseisen edeltävän vuoden TAC. 6. Edellä olevaa 4 ja 5 kohtaa ei sovelleta, jos soveltaminen johtaisi 3 kohdassa säädettyjen arvojen ylittymiseen. 7 artikla TACien vahvistaminen poikkeuksellisissa oloissa Jos STECF on ICESin tuoreimman raportin perusteella arvioinut jonkin kyseessä olevan turskakannan sukukypsien kalojen määrän olevan 5 artiklassa säädettyjä määriä pienempi, sovelletaan seuraavia sääntöjä: a) sovelletaan 6 artiklaa, jos sen soveltamisen voidaan odottaa lisäävän sukukypsien kalojen määrää TACin soveltamisvuoden loppuun mennessä vähintään 5 artiklassa mainittua määrää vastaavalle tasolle; b) jos 6 artiklan soveltamisen ei voida odottaa lisäävän sukukypsien kalojen määrää TACin soveltamisvuoden loppuun mennessä vähintään 5 artiklassa mainittua määrää vastaavalle tasolle, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta seuraavalle vuodelle sellaisen TACin, että sukukypsien kalojen määrän voidaan odottaa TACin soveltamisvuoden lopussa olevan suurempi kuin 5 artiklassa mainittu määrä. IV LUKU pyyntiponnistuksen rajoittaminen 8 artikla Kilowattipäivien sallittujen enimmäismäärien vahvistaminen Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta kilowattipäivien sallitun enimmäismäärän, joka ei ylitä kyseessä olevia turskakantoja seuraavana vuonna kalastaville kunkin jäsenvaltion alusryhmille liitteessä I säädettyjen edellytysten mukaisesti laskettua määrää. 9 artikla Tietokannan perustaminen ja sen rakenne 1. Kunkin jäsenvaltion on sisällytettävä tietokantaan jokaisen 2 artiklassa määritellyn maantieteellisen alueen, tämän artiklan 2 kohdassa määritellyn viitejakson jokaisen vuoden ja jokaisen sen jäsenvaltion lipun alla purjehtivan, yhteisössä rekisteröidyn aluksen, josta on purettu turskaa, tuulenkalaa tai harmaaturskaa kyseisen jakson aikana, osalta seuraavat tiedot: a) aluksen nimi ja sisäinen rekisteröintinumero; b) aluksen moottoreiden tuottama koneteho kilowatteina mitattuna neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2930/86 [6] mukaisesti; [6] EYVL L 274, 25.9.1986, s. 1. c) jäljempänä 13 artiklassa määriteltyjen satamastapoissaolopäivien lukumäärä; d) puretun turskan määrä tonneina; e) puretun tuulenkalan määrä tonneina; f) puretun harmaaturskan määrä tonneina; g) kilowattipäivät, jotka saadaan kertomalla satamastapoissaolopäivien lukumäärä aluksen moottoreiden tuottamalla kilowatteina ilmaistulla koneteholla. 2. Tietokanta on perustettava viimeistään seuraavina päivämäärinä: a) 31 päivänä lokakuuta 2003 vuodet 2000, 2001 ja 2002 kattavan kolmivuotisen viitejakson osalta; b) vuotta 2003 seuraavina vuosina kunkin vuoden 15 päivänä heinäkuuta edeltävän kolmivuotisjakson osalta. 3. Tietokanta on toimitettava komissiolle paperilla ja atk-muodossa viimeistään 15 päivänä marraskuuta 2003 2 kohdan a alakohdassa säädetyn viitejakson osalta ja viimeistään asianomaisen vuoden 30 päivänä heinäkuuta 2 kohdan b alakohdassa säädetyn viitejakson osalta. 10 artikla Jäsenvaltioiden suorittamat laskelmat 1. Jäsenvaltioiden on laskettava jokaisen 2 artiklassa määritellyn maantieteellisen alueen osalta seuraavat määrät: a) viitejakson keskimääräiset kilowattipäivät jokaisen 9 artiklassa tarkoitettuun tietokantaan kuuluvan aluksen osalta; b) keskimääräisten kilowattipäivien kokonaismäärä, joka on a alakohdan mukaisesti laskettujen keskimääräisten kilowattipäivien summa niiden alusten osalta, jotka viitejakson aikana ja tietokantaan sisältyvien tietojen perusteella: i) ovat purkaneet turskaa; ii) ovat purkaneet tuulenkalaa ja/tai harmaaturskaa mutta eivät turskaa. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua laskelmaa mukautetaan tarvittaessa neuvoston päätöksen N:o 97/413/EY velvoitteista aiheutuvien pyyntiponnistusrajoitusten huomioon ottamiseksi. 3. Laskelmien tulokset on toimitettava komissiolle samoja, 9 artiklan 3 kohdassa säädettyjä määräaikoja noudattaen. 11 artikla Kilowattipäivien jakaminen 1. Jäsenvaltioiden on päätettävä kunkin 2 artiklassa tarkoitetun maantieteellisen alueen osalta kilowattipäivien sallitun enimmäismäärän jakamisesta lippunsa alla purjehtivien ja yhteisössä rekisteröityjen alusten kesken. 2. Kilowattipäivien siirtäminen on kielletty: - edellä 2 artiklassa määriteltyjen alueiden välillä, ja - jäljempänä 12 artiklassa määriteltyihin luetteloihin 1 tai 2 sisältyvien alusten välillä. 12 artikla Alusluettelot 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kunkin 2 artiklassa määritellyn maantieteellisen alueen osalta kaksi nimet ja sisäiset rekisterinumerot sisältävää luetteloa aluksista, joille kilowattipäiviä on myönnetty. Luettelot on laadittava seuraavien säännösten mukaisesti: a) luetteloon 1 sisältyvät alukset, joilla on lupa purkaa turskaa; b) luetteloon 2 sisältyvät alukset, joilla on lupa purkaa tuulenkalaa ja/tai harmaaturskaa mutta ei turskaa. Kaikkien 9 artiklassa tarkoitetussa tietokannassa olevien alusten on oltava joko luettelossa 1 tai luettelossa 2. Näissä luetteloissa voi myös olla aluksia, jotka eivät sisälly mainittuun tietokantaan. Mikään alus ei saa esiintyä molemmissa luetteloissa. 2. Siihen saakka kun jäsenvaltio toimittaa 1 kohdassa tarkoitetut luettelot komissiolle, sovelletaan komissiolle viimeksi toimitettuja luetteloita. Jos tällaisia luetteloita ei ole aiemmin toimitettu komissiolle, sovelletaan seuraavia sääntöjä: a) luettelon 1 katsotaan sisältävän alukset, joiden nimet ja sisäiset rekisterinumerot sisältyvät viimeisintä viitejaksoa koskevaan tietokantaan ja jotka eivät ole purkaneet tuulenkalaa eivätkä harmaaturskaa kyseisen jakson aikana; ja b) luettelon 2 katsotaan sisältävän kaikki muut kuin a alakohdassa tarkoitetut alukset. 13 artikla Satamastapoissaolopäivät Yksittäiselle alukselle myönnetyt kilowattipäivät muunnetaan vastaavaksi määräksi satamastapoissaolopäiviä jakamalla kilowattipäivien lukumäärä aluksen moottoreiden kilowatteina ilmaistulla koneteholla, lisäämällä saatuun tulokseen 0,5 ja jättämällä huomiotta tuloksena olevan luvun desimaalit tai muut murto-osat. Satamastapoissaolopäivällä tarkoitetaan mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin jaksoa jollekin 2 artiklassa määritellylle maantieteelliselle alueelle saapumisesta laskettuna tai sellaisen ajanjakson mitä tahansa osaa. 14 artikla Jäsenvaltioiden velvollisuudet Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei mikään 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa luetteloissa mainituista aluksista ole poissa satamasta eikä millään 2 artiklassa tarkoitetulla maantieteellisellä alueella useampia kuin 13 artiklan ensimmäisessä kohdassa lasketun määrän päiviä. 15 artikla Purkamista ja jälleenlaivausta koskevat kiellot 1. Alusta, joka ei sisälly 12 artiklassa määriteltyyn luetteloon 1 tai luetteloon 2, kielletään purkamasta tai jälleenlaivaamasta turskaa, koljaa, valkoturskaa, punakampelaa, kielikampelaa, tuulenkalaa tai harmaaturskaa, jotka on pyydetty joltakin 2 artiklassa tarkoitetulta maantieteelliseltä alueelta, sekä näiltä alueilta pyydettyä keisarihummeria, ellei sitä ole pyydetty hummerimerroilla. 2. Siihen saakka kun jäsenvaltio perustaa tietokannan ja toimittaa sen komissiolle 9 artiklan mukaisesti, kyseisen jäsenvaltion kaikkia aluksia kielletään purkamasta turskaa, koljaa, valkoturskaa, punakampelaa, kielikampelaa, tuulenkalaa tai harmaaturskaa, jotka on pyydetty joltakin 2 artiklassa tarkoitetulta maantieteelliseltä alueelta. V LUKU Seuranta, tarkastus ja valvonta 16 artikla Pyyntiponnistusilmoitukset Asetuksen (ETY) 2847/93 II A osaston säännöksiä sovelletaan aluksiin, jotka sisältyvät 9 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin luetteloihin ja toimivat liitteessä II luetelluilla alueilla. 17 artikla Ennakkoilmoitus 1. Yhteisön kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa, jolla on enemmän kuin yksi tonni turskaa aluksellaan, on ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille vähintään neljä tuntia ennen jäsenvaltion satamaan tai purkamispaikkaan saapumistaan seuraavat tiedot: a) purkamissatama tai -paikka; b) arvioitu saapumisaika kyseiseen satamaan tai kyseiselle purkamispaikalle; c) aluksella pidetyn turskan määrät kilogrammoina ilmaistuna elopainona; d) purettavan tai jälleenlaivattavan turskan määrät kilogrammoina ilmaistuna elopainona. 2. Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa aiotaan purkaa enemmän kuin yksi tonni turskaa, voivat vaatia, ettei aluksella pidetyn saaliin purkamista saada aloittaa ennen kuin kyseiset viranomaiset antavat siihen luvan. 3. Yhteisön kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa, joka haluaa jälleenlaivata tai purkaa merellä tai kolmannen maan satamassa tai purkamispaikassa aluksella pidettyä turskaa, on ilmoitettava lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille 1 kohdassa tarkoitetut tiedot 24 tuntia ennen merellä tapahtuvaa jälleenlaivausta tai purkamista tai kolmannessa maassa tapahtuvaa purkamista. 18 artikla Nimetyt satamat 1. Jos yhteisön kalastusaluksesta aiotaan purkaa yhteisön alueella yli kaksi tonnia turskaa, aluksen päällikön on varmistettava, että purkaminen tapahtuu ainoastaan nimetyissä satamissa. 2. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä satamat, joissa turskan yli kahden tonnin suuruisten aluksesta purkamisten on tapahduttava. 3. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle 15 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta luettelo nimetyistä satamista ja 30 päivän kuluessa siitä ilmoitus asiaan liittyvistä tarkastus- ja valvontamenettelyistä sekä ehdoista ja edellytyksistä turskan määrien kirjaamiseksi ja raportoimiseksi kunkin purkamisen yhteydessä. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille. 19 artikla Turskan erillissäilytys 1. Yhteisön kalastusaluksella on kiellettyä pitää missään erillisessä laatikossa tai muussa säiliössä minkäänlaista määrää turskaa sekaisin muiden mereneliölajien kanssa. 2. Yhteisön kalastusalusten päälliköiden on annettava jäsenvaltioiden tarkastajille tarvittavaa apua, jotta kalastuspäiväkirjassa ilmoitetut määrät ja aluksella pidetyt turskasaaliit voidaan ristiintarkastaa. 20 artikla Turskan kuljetus 1. Jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia, että kaikki jollakin 2 artiklassa tarkoitetulla alueella pyydetyt turskamäärät, jotka on ensin purettu kyseisessä jäsenvaltiossa, punnitaan ennen niiden kuljettamista ensimmäisestä purkamissatamasta muualle. 2. Poiketen siitä, mitä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 13 artiklassa säädetään, kaikkien turskan määrien, jotka kuljetetaan johonkin muuhun paikkaan kuin missä ne on ensimmäisen kerran purettu tai mihin ne on tuotu, mukana on oltava jäljennös jostakin kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa säädetystä ilmoituksesta, joka koskee kyseisten lajien kuljetettuja määriä. Kyseisen asetuksen 13 artiklan 4 kohdan b alakohdassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta. 21 artikla Erityinen seurantaohjelma Poiketen siitä, mitä asetuksen (ETY) N:o 2847/93 34 artiklan c kohdan 1 alakohdassa säädetään, kyseessä olevien turskakantojen erityiset valvontaohjelmat voivat jatkua kauemmin kuin kahden vuoden ajan niiden voimaantulosta. VI LUKU Loppusäännökset 22 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [...] Liite I Komissio vastaa tässä liitteessä kuvattujen laskelmien tekemisestä. Kilowattipäivien sallitun enimmäismäärän laskeminen kullekin jäsenvaltiolle kullakin maantieteellisellä alueella 1 osa: TACiin liittyvä odotettavissa oleva kalastuskuolevuus TACiin liittyvän seuraavan vuoden odotettavissa olevan kalastuskuolevuuden on oltava sellainen arvo, joka on johdonmukainen kyseisen, tuoreimman ICESin raportin perusteella vahvistetun TACin käytön kanssa. Tästä arvosta käytetään jäljempänä nimitystä 'Ftac'. 2 osa: Keskimääräisen kalastuskuolevuuden laskeminen viitejakson ajalta ICESin tuoreimmasta raportista peräisin olevat kansainvälisen kokonaiskalastuskuolevuuden arvot kultakin viitejakson kolmelta vuodelta lasketaan yhteen ja saatu summa jaetaan kolmella. Tästä arvosta käytetään jäljempänä nimitystä 'Fref'. 3 osa: Kilowattipäivien sallitun enimmäismäärän laskeminen kullekin jäsenvaltiolle 1. Alukset, jotka ovat purkaneet tai todennäköisesti purkavat turskaa ja sisältyvät siksi 9 artiklassa tarkoitettuun luetteloon 1 [7]. [7] Tämän liitteen 3 osassa määritellyt laskutoimitukset antavat tulokseksi kilowattipäivien sallittujen enimmäismäärien arvot kullekin jäsenvaltiolle suhteessa kunkin jäsenvaltion viitejakson aikana purkamaan turskamäärään. Liitteessä olevan 3 osan 1 kohdassa lasketaan arvot luettelossa 1 mainituille aluksille ja 3 osan 2 kohdassa vastaavat arvot luettelossa 2 mainituille aluksille. a) Kunkin jäsenvaltion osuus viitejakson aikana puretuista turskasaaliista lasketaan seuraavasti: i) kunkin jäsenvaltion purkaman turskan kokonaismäärä jaetaan kaikkien jäsenvaltioiden purkaman turskan yhteismäärällä kultakin viitejakson kolmelta vuodelta käyttäen ICESin tuoreimman raportin purettuja saaliita koskevia tietoja, tai jos nämä määrät eivät ole käytettävissä, jäsenvaltion 7 artiklassa tarkoitetun tietokannan tietoja; ii) kunkin jäsenvaltion osalta 1 kohdassa tulokseksi saadut määrät lasketaan yhteen ja tulokseksi saatu määrä jaetaan kolmella; b) kullekin a kohdassa tulokseksi saadulle luvulle lasketaan toiseen potenssiin korotettu arvo; c) kukin b kohdassa saatu tulos kerrotaan 2 osan mukaisesti tulokseksi saadulla luvulla Fref; d) kullekin jäsenvaltiolle c kohdassa tulokseksi saatu luku jaetaan 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaisesti lasketulla kyseisen jäsenvaltion kilowattipäivien lukumäärällä; e) edellä d kohdassa tulokseksi saadut luvut lasketaan yhteen; f) edellä olevan 1 osan mukaisesti saadun Ftac:n arvosta vähennetään 2 osan mukaisesti saatu Fref ja näin saatu tulos jaetaan e kohdassa tulokseksi saadulla luvulla; g) edellä f kohdassa tulokseksi saatu luku kerrotaan kullekin jäsenvaltiolle a kohdan ii alakohdan mukaisesti lasketulla luvulla; h) kukin g kohdassa tulokseksi saatu luku lisätään jäsenvaltioiden 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaisesti laskemaan kilowattipäivien lukumäärään. 2. Alukset, jotka ovat purkaneet tai todennäköisesti purkavat tuulenkalaa ja/tai harmaaturskaa mutta eivät turskaa ja sisältyvät siksi 9 artiklassa tarkoitettuun luetteloon 2 Kunkin jäsenvaltion 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti laskema kilowattipäivien lukumäärä kerrotaan 0,9:llä. 4 osa: Pyyntiponnistuksen jakamisen vertaaminen aiempiin monivuotisissa ohjausohjelmissa (MOO) asetettuihin pyyntiponnistusrajoituksiin Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka hallinnoivat joitakin laivastonosiaan monivuotisiin ohjausohjelmiin sisältyviä pyyntiponnistusrajoituksia käyttäen, rajoituksia ja aluksia, joita rajoitukset koskivat, verrataan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin uusiin rajoituksiin ja aluksiin. Näiden rajoitusten on oltava aiemmin vahvistettuja rajoituksia alhaisempia tai niiden kanssa yhtä suuria. 5 osa: Loppuhuomautukset Edellä 3 osan 1 kohdan h alakohdassa ja 2 kohdassa lasketut kilowattipäivien määrät ovat 9 artiklan 3 ja 4 kohdassa määritellyissä luetteloissa 1 ja 2 mainittujen alusten sallittujen kilowattipäivien enimmäismäärät. Liite II Pyyntiponnistusalueet III a (Kattegat) IV, II a (Pohjanmeri), III a (Skagerrak) ja VII d (Englannin kanaalin itäosa) V b ja VI a (Skotlannin länsipuoli) VII a (Irlanninmeri)