Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan 4 kohdan mukainen tiedoksianto – lupa pitää voimassa kansallisia toimenpiteitä, jotka ovat tiukempia kuin EU:n yhdenmukaistamistoimenpide

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2019/C 394/03)

1. Unkari ilmoitti komissiolle 17. heinäkuuta 2019 päivätyllä kirjeellä, jonka komissio vastaanotti 19. heinäkuuta 2019, haluavansa pitää voimassa fosfaattilannoitteiden kadmiumpitoisuutta koskevan kansallisen säännöksen, joka poikkeaa EU:n lainsäädännöstä. Kyseisessä kansallisessa säännöksessä (maatalouden ja maaseudun kehittämisen ministerin 18. toukokuuta 2006 lannoitevalmisteiden luvista, varastoinnista, kaupan pitämisestä ja käytöstä antaman asetuksen N:o 36/2006 liitteessä 3 oleva 1.2 kohta) asetetaan lannoitteiden kadmiumpitoisuuden raja-arvoksi 20 mg/kg fosforipentoksidia, silloin kun on kyse lannoitteista, joiden fosforipitoisuus on yli 5 prosenttia fosforipentoksidia. Kyseinen raja-arvo poikkeaisi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1009 (1) liitteessä I olevaan II osaan sisältyvässä toimintoperusteisessa tuoteluokassa (PFC) 1(B) olevasta 3 kohdan a alakohdan ii alakohdasta ja toimintoperusteisessa tuoteluokassa (PFC) 1(C)(I) olevasta 2 kohdan a alakohdan ii alakohdasta.

2. Lannoitteita koskevat yhdenmukaistamissäännöt vahvistettiin ensimmäisen kerran 1970- ja 1980-luvuilla ( 2 ) . Tällä hetkellä sovellettavat säännöt vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2003/2003 ( 3 ) , joka korvataan asetuksella (EU) 2019/1009 16. heinäkuuta 2022 alkaen. EU:n tasolla vahvistettujen yhdenmukaistamissääntöjen soveltaminen on vapaaehtoista. Valmistaja voi siis valita seuraavien vaihtoehtojen välillä: (1) tuotteiden kaupan pitäminen EU:n tasolla vahvistettujen yhdenmukaistamissääntöjen mukaisesti; tällaisessa tapauksessa tuotteista käytetään nimitystä ”yhdenmukaistetut tuotteet”, ja ne liikkuvat vapaasti sisämarkkinoilla; tai (2) tuotteiden kaupan pitäminen jäsenvaltiossa sovellettavien kansallisten säännösten mukaisesti; tällaisista tuotteista käytetään nimitystä ”yhdenmukaistamattomat tuotteet”, ja niitä voidaan pitää kaupan toisessa EU:n jäsenvaltiossa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 34–36 artiklan sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 764/2008 (4) nojalla. Asetuksen (EY) N:o 2003/2003 mukaan lannoitteesta, joka kuuluu johonkin asetuksen liitteessä I lueteltuun lannoitetyyppiin ja täyttää asetuksessa säädetyt edellytykset, saadaan käyttää nimitystä ”EY-lannoite” (yhdenmukaistetut tuotteet). Asetuksen liitteessä I luetellaan erityyppisiä lannoitteita, joista joidenkin fosforipitoisuus on yli 5 prosenttia fosforipentoksidia. Asetuksessa (EY) N:o 2002/2003 ei vahvisteta raja-arvoa EY-lannoitteisiin (yhdenmukaistetut tuotteet) sisältyville haitallisille aineille. Sen mukaan jäsenvaltiot eivät saa muun muassa lannoitteen koostumuksen, kuten haitallisten aineiden pitoisuuden, perusteella kieltää, rajoittaa tai vaikeuttaa asetuksen säännösten mukaisten ”EY-lannoitteiden” saattamista markkinoille. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin kansallisessa lainsäädännössään vahvistaa haitallisille aineille pakolliset raja-arvot, joita sovelletaan yhdenmukaistamattomiin tuotteisiin. Asetuksessa (EU) 2019/1009 vahvistetaan EU-lannoitevalmisteita koskevat yhdenmukaistamissäännöt, joihin sisältyy useampia tuoteluokkia kuin asetuksen (EY) N:o 2003/2003 liitteessä I olevaan rajoittavaan luetteloon. Siinä vahvistetaan ensimmäistä kertaa EU:n tasolla haitallisten aineiden raja-arvot yhdenmukaistetuille tuotteille. Asetuksessa viitataan fosfaattilannoitteisiin. Ne ovat epäorgaanisia pääravinnelannoitteita tai orgaanisia kivennäislannoitteita, joiden fosforipitoisuus on vähintään 5 massaprosenttia fosforipentoksidia. Fosfaattilannoitteiden kadmiumpitoisuuden raja-arvoksi vahvistetaan 60 mg/kg fosforipentoksidia. Asetuksessa säädetään samaan tapaan kuin asetuksessa (EY) N:o 2003/2003, että jäsenvaltiot eivät saa estää unionin säännösten mukaisten EU-lannoitevalmisteiden markkinoille saattamista haitallisten aineiden pitoisuuteen liittyvistä syistä. Ne saavat kuitenkin pitää voimassa tai ottaa käyttöön asianmukaisiksi katsomansa raja-arvot, joita sovelletaan haitallisten aineiden pitoisuuksiin yhdenmukaistamattomissa tuotteissa.

3. Unkari haluaa pitää voimassa kansallisen raja-arvon, joka on maatalouden ja maaseudun kehittämisen ministerin antaman asetuksen N:o 36/2006 liitteessä 3 olevan 1.2 kohdan mukaisesti kadmiumin osalta 20 mg/kg fosforipentoksidia, kun on kyse lannoitevalmisteista, joiden fosforipitoisuus on vähintään 5 massaprosenttia fosforipentoksidia. Unkari on vuodesta 2001 alkaen soveltanut lannoitteiden kadmiumpitoisuuteen raja-arvoa. Liityttyään EU:hun vuonna 2004 Unkari muutti kansallista lainsäädäntöään siten, että raja-arvoa (20 mg/kg fosforipentoksidia) ei sovelleta EY-lannoitteisin vaan pelkästään yhdenmukaistamattomiin tuotteisiin. Unkari vahvisti 27. syyskuuta 2019 vastaanotetulla kirjeellä, että kansallista toimenpidettä sovelletaan samantyyppisiin epäorgaanisiin lannoitteisiin kuin ne, jotka luetellaan asetuksen (EY) N:o 2003/2003 liitteessä I, edellyttäen, että kyseessä eivät ole EY-lannoitteet (yhdenmukaistamattomat tuotteet).

4. Unkari on analysoinut asetuksessa (EU) 2019/1009 vahvistetun raja-arvon (60 mg/kg fosforipentoksidia) odotetut kansalliset vaikutukset. Tätä raja-arvoa pidettiin erittäin huolestuttavana ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun kannalta. Kadmiumia pidetään syöpää aiheuttavana aineena, ja se on luokiteltu kaikkein myrkyllisimpien aineiden joukkoon. Kasvit imevät kadmiumia helposti itseensä, ja tällä tavoin kadmium pääsee osaksi elintarvikeketjua. Maaperän ja kasvien kadmiumpitoisuudet korreloivat yleensä keskenään lineaarisesti. Keuhkosyöpäkuolleisuus on Unkarissa suurinta sekä unionin tasolla että maailmanlaajuisesti; sen takia se on vakaasti sitoutunut vähentämään kansalaisten altistumista kadmiumille elintarvikkeiden kautta. Maaperän kadmiumpitoisuus on vakava uhka myös useille organismien ryhmille. Maaperän eliöstön ja monimuotoisuuden varmistamiseksi on tärkeää vähentää mahdollisimman paljon maaperässä olevien organismien altistumista kadmiumille. Valtaosa Unkarin markkinoilla olevista fosfaattilannoitteista on EY-lannoitteita (yhdenmukaistettuja tuotteita). Valtaosassa markkinoilla olevista lannoitteista kadmiumpitoisuus kuitenkin alittaa raja-arvon 20 mg/kg fosforipentoksidia. Unkari arvioi, että kun fosfaattilannoitteiden kadmiumpitoisuuden raja-arvoksi asetetaan 60 mg/kg fosforipentoksidia, tämä laadullinen kriteeri saa väistämättä vähemmän painoarvoa, jolloin sellaisten tuotteiden kaupan pitäminen, joiden kadmiumpitoisuus on yli 20 mg/kg fosforipentoksidia, kasvaa merkittävästi.

5. Lannoitteiden kadmiumpitoisuutta on käsitelty eri yhteyksissä EU:n tasolla johtuen sen kielteisistä vaikutuksista ihmisten terveyteen ja ympäristöön. Komissio ilmoitti jo asetuksen (EY) N:o 2003/2003 johdanto-osan 15 kappaleessa aikovansa käsitellä kysymystä kivennäislannoitteiden sisältämästä kadmiumista, jota ei ole tarkoituksella sisällytetty lannoitteeseen. Komissio antoi vuonna 2016 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi CE-merkittyjen lannoitevalmisteiden asettamista saataville markkinoilla koskevien sääntöjen vahvistamisesta (5). Komissio ehdotti fosfaattilannoitteille raja-arvoa 60 mg/kg fosforipentoksidia ja tämän raja-arvon asteittaista alentamista 20 mg:aan/kg fosforipentoksidia 12 vuoden kuluessa uuden asetuksen soveltamisen aloittamispäivästä. Euroopan parlamentin ja neuvoston asiasta käymien tiiviiden neuvottelujen jälkeen tämän ehdotuksen perusteella hyväksytyssä asetuksessa (EU) 2019/1009 asetetaan raja-arvoksi 60 mg/kg fosforipentoksidia 16. heinäkuuta 2022 alkaen. Lisäksi Euroopan komissiolla on velvollisuus tarkastella uudelleen fosfaattilannoitteiden kadmiumpitoisuuden raja-arvoja viimeistään 16. heinäkuuta 2026 sen arvioimiseksi, voidaanko näitä raja-arvoja alentaa soveltuvalle tasolle. Komission on otettava huomioon ympäristötekijät, erityisesti maaperän ja ilmaston tila, terveyteen liittyvät tekijät sekä sosioekonomiset tekijät, mukaan lukien toimitusvarmuuteen liittyvät näkökohdat.

6. Komissio käsittelee Unkarin tiedoksiantoa SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti. SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohdassa määrätään, että jos sen jälkeen, kun EU on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä sopimuksen 36 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa tiukemmat kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, sen on annettava nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle. Komissio hyväksyy tai hylkää Unkarin säännöksen kuuden kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Tuona aikana komissio tarkistaa, voidaanko Unkarin säännöstä pitää ennen yhdenmukaistamista voimassa olleena toimenpiteenä, joka poikkeaa yhdenmukaistamissäännöistä. Jos vastaus on myönteinen, komissio tarkistaa, onko sen voimassa pitäminen perusteltua tärkeistä SEUT-sopimuksen 36 artiklassa tarkoitetuista tai ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä, ja varmistaa, että se ei ole keino mielivaltaiseen syrjintään eikä kaupan peiteltyyn rajoittamiseen eikä muodosta tarpeetonta tai suhteetonta estettä sisämarkkinoiden toiminnalle.

7. Osapuolten, jotka haluavat esittää tätä tiedoksiantoa koskevia huomautuksia, on lähetettävä huomautuksensa komissiolle 30 päivän kuluessa tämän tiedoksiannon julkaisemisesta. Tämän määräajan jälkeen toimitettuja huomautuksia ei oteta huomioon.

8. Lisätietoja Unkarin tiedoksiannosta on saatavissa seuraavasta osoitteesta: Euroopan komissio Sisämarkkinoiden, teollisuuden, yrittäjyyden ja pk-yritystoiminnan pääosasto PO GROW – Yksikkö D2 ”Kemikaalit” Puhelin: +32 22950708 Sähköposti: grow-fertilising-products@ec.europa.eu

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1009, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2019, EU-lannoitevalmisteiden asettamista saataville markkinoilla koskevien sääntöjen vahvistamisesta ja asetusten (EY) N:o 1069/2009 ja (EY) N:o 1107/2009 muuttamisesta sekä asetuksen (EY) N:o 2003/2003 kumoamisesta (EUVL L 170, 25.6.2019, s. 1).

(2) Neuvoston direktiivi 76/116/ETY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1975, lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä, EYVL L 24, 30.1.1976, s. 21, ja neuvoston direktiivi 80/876/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1980, yksiravinteisia runsastyppisiä ammoniumnitraattilannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 250, 23.9.1980, s. 7).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2003/2003, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, lannoitteista (EUVL L 304, 21.11.2003, s. 1).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 764/2008, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2008, tiettyjen kansallisten teknisten määräysten soveltamista toisessa jäsenvaltiossa laillisesti kaupan pidettyihin tuotteisiin koskevista menettelyistä sekä päätöksen N:o 3052/95/EY kumoamisesta (EUVL L 218, 13.8.2008, s. 21).

(5) COM/2016/0157 final – 2016/084 (COD).