Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Bulgarian tasavallan sopimuksen allekirjoituksesta

(komission esittämät)

PERUSTELUT

A. Taustaa

1. Neuvosto valtuutti 7. joulukuuta 1995 komission neuvottelemaan Unkarin, Romanian ja Bulgarian kanssa yhdestä tai useammasta maanteiden kauttakulkuliikennettä koskevasta sopimuksesta. Tarkoituksena oli ratkaista Kreikan ja muiden jäsen valtioiden välisen maanteiden tavaraliikenteen sujumista koskeva ongelma ensi sijassa siten, että maantie liikennettä varten myönnetään vastavuoroisesti kauttakulkulupia. Sopimuksessa oli myös tarkoitus määritellä tällaisen sopimuksen nojalla suoritettavia kuljetuksia koskevat ehdot etenkin kuljetuksiin ja tien käyttöön liittyvien maksujen osalta. Sopimuksen yleisempänä tavoitteena oli sopimuspuolina olevien valtioiden lain säädännön yhdenmukaistaminen yhteisön lain säädännön kanssa ja maanteiden kautta kulku liikenteeseen liittyvien hallinnollisten kysymysten koordinointi. Lisäksi sopimuksella haluttiin edistää yhdistet tyjä maaliikenne kuljetuksia yhteisön sääntöjen mukaisesti.

2. Neuvottelujen alkaessa tavoitteena oli monenvälinen sopimus, mutta osoittautui kuitenkin mahdottomaksi saada kyseessä olevat kolme valtiota täysin samalla tavoin mukaan tällaiseen monenväliseen sopimukseen. Tämän vuoksi päätettiin tehdä erillinen sopimus kunkin valtion kanssa. Nämä sopimukset raukeavat ilman eri toimenpiteitä asianomaisen maan liittyessä Euroopan unioniin.

3. Jäsenvaltiot osallistuivat tarkkailijoina kaikkiin Bulgarian, Unkarin ja Romanian kanssa käytyihin neuvotteluihin. Lisäksi komissio piti kyseisten maiden edustajien kanssa useita luonteeltaan teknisiä kokouksia. Ennen neuvottelukokouksia jäsenvaltiot käsittelivät asiaa neuvostossa. Sopimuksen muuttuessa valmisteluvaiheessa komissio toimitti uusista sopimus luonnoksista jäljennökset kyseisiä neuvotteluja varten perustetulle neuvoston erityis komitealle sekä piti jäsenvaltioiden kanssa erityiskokouksia, joissa käsiteltiin tiettyjä sopimuksiin liittyviä teknisiä kysymyksiä, esimerkiksi sopimusten nojalla vasta vuoroisesti myönnettävien lupien ulkoasua.

4. Neuvoston antamien neuvotteluohjeiden mukaisesti ja erityiskomiteassa käytyjen keskus telujen pohjalta valtuuskuntien päälliköt parafoivat Bulgariaa koskevan sopimus luon noksen 4. joulukuuta 1998 ja Unkaria koskevan sopimusluonnoksen 8. huhtikuuta 1999. Sekä Bulgariaa että Unkaria koskevien sopimusluonnosten, jäljempänä 'sopimukset', sana muoto on lähes sama. Eroavuudet eivät koske sisältöä, vaan johtuvat pikemminkin neuvottelu kumppaneiden mieltymyksistä asioiden esittämistavan suhteen.

Romanian kanssa käytävien neuvottelujen päättymisajankohta ei ole vielä selvillä.

B. Sopimusten sisältö

B.1. Luvat

5. Sopimuksilla helpotetaan kauttakulkuliikennettä sopimuspuolten alueiden läpi ensi sijassa myöntämällä vastavuoroisesti kauttakulkulupia maan teiden tavaraliikennettä varten. Kyseessä ovat uudet luvat, ja ne myönnetään sellaisten lupien lisäksi, joita nykyisin jo myönnetään yhtäältä yksittäisten jäsenvaltioiden ja toisaalta Bulgarian tai Unkarin välillä tehtyjen kahden välisten sopimusten nojalla. Näin jäsenvaltioiden ja kyseisten kumppanimaiden voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten määräykset pysyvät edelleen voimassa. Tämä merkitsee sitä, että esimerkiksi ne liikennemuodot tai ajoneuvoluokat, joita varten jonkin yksittäisen jäsenvaltion liikenteenharjoittaja tarvitsee Bulgariassa tai Unkarissa kautta kulkuluvan, määräytyvät edelleen sen valtion, jossa liikenteenharjoittajan koti paikka on, ja asian omaisen kumppanimaan voimassa olevan kahdenvälisen sopimuksen mukaisesti.

6. Jonkin jäsenvaltion liikenteenharjoittajat, jotka tarvitsevat kautta kulku luvan Bulgarian tai Unkarin kautta suuntautuvaa meno-paluumatkaa varten, voivat siis käyttää nyt kyseessä olevien yhteisön sopimusten nojalla myönnettyjä lupia. Vaihto eh toisesti yhteisön liikenteenharjoittaja voi myös käyttää koti paikkavaltionsa ja Bulga rian tai Unkarin kahdenvälisen sopi muksen nojalla myönnettyä lupaa. Vastaavasti bulga rialaiset ja unkarilaiset liikenteen harjoittajat voivat käyttää yhtä ainoaa yhteisön kauttakulkulupaa, joka kattaa kaikki jäsenvaltiot, yhteisön alueelle ja sieltä takaisin tai yhteisön alueen kautta tapahtuvaa meno-paluumatkaa varten tai käyttää vaihtoehtoisesti yksittäisten jäsenvaltioiden kanssa tehtyjen kahdenvälisten sopimus ten nojalla myönnet tyjä lupia.

7. Siinä missä yhteisö tarjoaa mahdollisuuden alueen kauttakulkuun periaatteessa kaikissa yhteisön 15 jäsenvaltiossa, kumppanimaa tarjoaa mahdollisuuden kautta kulkuun ainoas taan omalla alueellaan eli yhden ainoan valtion läpi. Siksi on kohtuullista, että yhteisö saa kumppani maalta paljon enemmän lupia kuin mitä se tälle myöntää. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin otettava huomioon, ettei kumppanimaan liikenteenharjoittaja koskaan kulje kaikkien 15 jäsenvaltion alueen kautta yhden yksittäisen matkan aikana. Itse asiassa joidenkin jäsenvaltioiden maantieteellinen sijainti on sellainen, että kautta kulku niiden alueen kautta on mahdotonta tai erittäin epätoden näköistä. Tämän lisäksi yhteisö rajoitti neuvotte lujen alkaessa kullekin kumppanimaalle myönnettävien kautta kulku lupien määrän 7 000 lupaan, joista enintään 3 000 luvan on määrä olla voimassa kaikissa jäsenvaltioissa. Edellä esitetyn perusteella neuvottelukumppanit pitivät kohtuul lisena, että yhteisö saa vähintään kaksin kertaisen määrän lupia.

8. Neuvottelujen tuloksena yhteisö saa vuosittain Bulgarialta 13 000 lupaa ja Unkarilta 12 500 lupaa. Jokainen lupa on voimassa yhtä meno-paluumatkaa varten. Lupien jakamista jäsenvaltioille, jotka puolestaan vastaavat lupien myöntämisestä omille liikenteen harjoittajilleen, säännellään erillisellä neuvoston asetuksella.

9. Bulgaria ja Unkari puolestaan saavat yhteisöltä vuosittain 6 000 avointa lupaa, jotka ovat voimassa yhtä meno-paluumatkaa varten, sekä 3 000 tarramerkkiä kutakin jäsenvaltiota varten. Kumppanimaan liikenteenharjoittajan olisi kussakin avoimessa luvassa edeltä käsin vahvistettava valittu kauttakulkureitti (eli yksittäiset jäsenvaltiot, joiden kautta matka kulkee) kiinnittä mällä siihen asianomaista jäsenvaltiota tarkoittava tarramerkki tai tarra merkit, jos maita on useampia. Tällöin lupa oikeuttaa kumppani maan liikenteen harjoittajan kul ke maan sekä matkan meno- että paluuosuudella sen jäsenvaltion tai niiden jäsen valtioiden kautta, jonka tai joiden osalta lupaan on kiinnitetty tarra merkki. Näin kumppani maiden liikenteenharjoittajat voivat sovittaa kauttakulkureitin kullois ten kin tarpeiden mukaan mahdollisimman joustavasti. Yhteisön kauttakulkulupaa käyttävät kumppani maiden liikenteen harjoittajat, jotka haluavat lastata tai purkaa kuorman jossakin jäsenvaltiossa, tarvitsevat näitä toimia varten edelleen erillisen luvan kyseisen kumppani maan ja jäsenvaltion välillä kuormauksesta tai kuorman purkamisesta tehdyn kahdenvälisen sopimuksen mukai sesti.

10. Komission yksiköt toimittavat kaikki luvat ja tarramerkit jäsenvaltioille sekä kumppani maille, jotka luovuttavat ne liikenteenharjoittajille veloittaen niistä ainoastaan kohtuullisia hallintokuluja vastaavan maksun. Luvan käyttö sinänsä on maksutonta. Lupaa voidaan soveltaa ainoastaan Euro I -standardit täyttäviin ajoneuvoihin.

B.2. Infrastruktuurin käytöstä perittävät maksut

11. Itä-Euroopassa on yleisesti sovellettu kuljetuksiin ajoittain ylisuuria, usein syrjiviä veroja ja veronkaltaisia maksuja. Uusia maksuja tai entisten maksujen korotuksia on otettu käyttöön hyvin lyhyellä ilmoitusajalla ilman, että tällöin sovellettavista säännöistä olisi annettu yhteisön liikenteenharjoittajille tarpeeksi tietoa tai ennakkoilmoitusta.

12. Edellä kuvattujen ongelmien välttämiseksi nyt kyseessä oleviin sopimuksiin sisältyy useita erityismääräyksiä erityyppisistä maksuista, joita sopimusten mukaisesti tehtävistä kuljetuksista on mahdollista veloittaa. Näihin määräyksiin sisältyvät asiaan liittyvät yhtei sön säännös tön periaatteet ja säännöt. Tämä merkitsee, että voidaan soveltaa ainoastaan infrastruktuurin käyttöön liittyviä syrjimättömiä maksuja ja tiemaksuja, eikä kuljetuksista sinänsä voida kantaa erityisveroja tai -maksuja.

13. Itä-Euroopassa raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen painoa ja akselin kuormitusta koskevat rajoitukset ovat usein huomattavasti alemmat kuin yhteisössä sovellettavat rajoitukset. Tämä heijastuu myös Itä-Euroopan infrastruktuurissa, joka on rakennettu alempia normeja varten. Tämän vuoksi yhteisön normien mukaiset raskaat tavaran kuljetus ajo neuvot, esimerkiksi ajo neuvo, jonka suurin sallittu paino on 40 tonnia, pituus 18,75 metriä ja vetoakselin kuormitus 11,5 tonnia, tavallisesti ylittää Itä-Euroopassa sallitut paino- ja mittarajat, minkä vuoksi siitä on maksettava lisämaksu, jolla on tarkoitus korvata infrastruktuurille aiheutuvat lisä vauriot.

14. Yleisesti myönnetään, ettei Itä-Euroopan infrastruktuurin huono tekninen taso vielä mahdollista yhteisön säännöstön täysimääräistä soveltamista kansainvälisessä liiken teessä käytettävien maantieajoneuvojen suurimpien sallittujen painojen ja mittojen osalta. Asianomaisten kumppanimaiden pääteiden kunnostamiseen käytetään kuitenkin parhail laan huomattavia rahasummia, joihin sisältyy myös yhteisön myöntämää rahoitustukea. Tämän vuoksi komissio pyrkii neuvottelutulokseen, jonka mukaan sopimusten mukaisesti käytettävistä painojen ja mittojen suhteen yhteisön normien mukaisista yhteisön ajoneuvoista ei tarvitsisi maksaa erityismaksuja "yli painosta" silloin, kun niitä käytetään tietyillä kumppani maiden kunnostetuilla kautta kulku reiteillä. Näiden maksujen perusteena olisi asianomaisen tieosuuden tosi asiallinen tekni nen kunto, jonka puolesta esimerkiksi 11,5 tonnin suuruinen vetoakselin kuormitus saattaisi jo olla mahdollinen, vaikka pääteiden koko verkoston osalta voimassa oleva akselin kuormitusta koskeva yleinen rajoitus edelleen olisikin alempi. Tämä toisi yhteisön liikenteenharjoittajille merkit tä viä säästöjä, sillä nykyisin Itä-Euroopan valtiot tavallisesti veloittavat maksun ajo neu voista, jotka ovat liian raskaita koko tieverkostolle asetettuihin painorajoituksiin nähden, vaikka tieverkoston tietyt osat onkin jo kunnostettu niin, että ne kestävät yhteisön normien mukaisia raskaampia ajo neuvoja.

15. Tämän vuoksi sopimuksissa määrätään selvästi, että tietyillä Kreikan ja yhteisön muun osan väliseen matkaan kuuluvilla kauttakulkureiteillä Bulgariassa ja Unkarissa yhteisön nor mien mukaisiin yhteisön ajoneuvoihin ei sovelleta erityisiä "ylipainomaksuja". Kumppani maat siis vapauttavat sopimusten mukaisesti liikennöivät ajoneuvot liika painon perusteella sovellettavista erityismaksuista kyseisten kauttakulkureittien, jotka mainitaan sopi musten liitteessä, kunnostetuilla tieosuuksilla. Koska tieverkostoa parannetaan jatkuvasti, sopimuksiin sisältyy mahdollisuus täydentää vastaavasti sopi muksen liitteessä olevaa kunnostettujen teiden luetteloa. Sopimuk sista ei aiheudu välittömiä vaikutuksia yhteisön talousarvioon.

B.3. Lainsäädännön yhdenmukaistaminen

16. Sopimuksissa annetaan luettelo Bulgariassa ja Unkarissa hyväksyttäviksi tulevista asiaan liittyvistä yhteisön säännöksistä, joihin kuuluvat muun muassa jarrulaitteita, melutasoja ja nopeudenrajoittimia koskevat säädökset. Sopimusten mukaisesti käytettävien ajoneuvojen korkea tekninen taso varmistetaan myös siten, että lupaa voidaan soveltaa ainoastaan Euro I -standardit täyttäviin ajoneuvoihin.

17. Lisäksi sopimuksissa määrätään muun muassa siitä, että molempien sopimus puolten on sovellettava vastaavia sosiaalisia määräyksiä sekä pantava täytäntöön vaaral listen aineiden kuljetusta koskeva lainsäädäntö.

B.4. Sopimusten hallinnointi

18. Sekakomitean, jonka perustamisesta määrätään kussakin sopimuksessa, tehtävä on huolehtia sopimuksen asian mukaisesta täytäntöönpanosta siten, että maanteiden kautta kulku liikenteen sujuvuus varmistetaan.

B.5. Yhdistetyt kuljetukset

19. Sopimuksiin sisältyy joukko yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevia määräyksiä, joissa tulee esille molempien sopimuspuolten halu huolehtia siitä, että ne käyttävät kansain välisessä liiken teessä yhä enemmän ympäristöä mahdollisimman vähän kuormit tavia kuljetustapoja.

20. Yhdistettyjä kuljetuksia koskevissa sopimusten määräyksissä noudatetaan asiaan liittyviä yhteisön periaatteita ja menettelytapoja. Sopimuksissa esitetään seikkaperäisesti joukko laajoja tukitoimenpiteitä, jotka sopimuspuolten on toteutettava saadakseen yhdis tetyt kuljetukset aiempaa kilpailukykyisemmiksi.

21. Monilla edellisessä kohdassa mainituista toimenpiteistä pyritään kannustamaan käyttäjiä ja tavaran lähettäjiä lisäämään yhdistettyjen kuljetusten käyttöä. Toimenpiteillä pyritään muun muassa nopeuttamaan yhdistettyjä kuljetuksia ja parantamaan niiden luotettavuutta, edistämään ilman vetoautoa toteutettavia yhdistettyjä kuljetuksia sekä tarkastelemaan, kuinka yhdistettyihin kuljetuksiin liittyviä kiintiö- ja lupajärjestelmiä voitaisiin keventää.

22. Yhdistettyjä kuljetuksia koskevissa määräyksissä on myös otettu huomioon tarve parantaa nykyistä infrastruktuuria, ja niissä korostetaan, että sopivan infrastruktuurin kehittäminen on välttämätöntä, jotta voidaan varmistaa verkkojen yhteentoimivuus.

23. Sopimuksissa katsotaan lisäksi, että yhdistettyjen kuljetusten kehittämisen ja käytön edistämiseksi olisi pyydettäessä annettava käyttöön tiedot uusista yhdistettyihin kuljetuksiin liittyvistä toimista, myös tekniikkaan liittyvistä tutkimus hankkeista.

C. Päätelmät

24. Komissio katsoo, että yhteisö voi hyväksyä sopimusluonnokset. Näin ollen se ehdottaa, että neuvosto

(i) hyväksyy neuvottelujen tulokset,

(ii) päättää allekirjoittaa sopimukset ja

(iii) käynnistää menettelyt sopimusten tekemistä varten.

25. Komissio toimittaa neuvostolle ehdotuksen neuvoston päätökseksi tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan sopimuksen tekemisestä yhteisön ja Bulgarian tasavallan sekä yhteisön ja Unkarin tasa vallan välillä.

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Bulgarian tasavallan sopimuksen allekirjoituksesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

sekä katsoo, että

on tarpeen antaa tiettyjä maanteiden tavaraliikenteen ehtoja ja yhdistettyjen kuljetusten edistämistä koskevan Euroopan yhteisön ja Bulgarian tasavallan sopimuksen alle kirjoitus valtuutus yhteisön puolesta,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

Hyväksytään Euroopan yhteisön ja Bulgarian tasavallan välisen liikennealaa koskevan sopimuksen allekirjoittaminen yhteisön puolesta edellyttäen, että sopimus tehdään.

2 artikla

Valtuutetaan neuvoston puheenjohtaja nimeämään henkilö(t), jo(i)lla on valtuutus alle kirjoittaa sopimus yhteisön puolesta.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja