2.

päättää, että tutkintavaliokunnan tehtävänä on — tutkia niiden unionin oikeuden rikkomisten ja hallinnollisten epäkohtien laajuutta, joiden epäillään tapahtuneen unionin oikeutta sovellettaessa Pegasus-ohjelman ja vastaavien vakoiluohjelmien käytön vuoksi, kerätä tietoja siitä, missä määrin jäsenvaltiot, esimerkiksi mutta eivät yksinomaan Unkari ja Puola, tai kolmannet maat käyttävät yksityisyyteen puuttuvaa valvontaa tavalla, joka loukkaa perusoikeuskirjassa vahvistettuja oikeuksia ja vapauksia, sekä arvioida, miten suuren riskin tämä aiheuttaa SEU 2 artiklassa vahvistetuille arvoille, kuten kansanvallalle, oikeusvaltiolle ja ihmisoikeuksien kunnioittamiselle; — tehtäviensä suorittamiseksi kerätä ja analysoida tietoja seuraavien seikkojen varmistamiseksi: — Pegasus-ohjelman ja vastaavien vakoiluohjelmien käyttö ja toiminta sekä niiden väitetty kielteinen vaikutus perusoikeuskirjan mukaisiin perusoikeuksiin tapauksissa, joissa jäsenvaltiot ovat soveltaneet unionin oikeutta; — nykyinen oikeudellinen kehys, jossa jäsenvaltiot ovat hankkineet Pegasus-ohjelman ja vastaavia vakoiluohjelmia ja käyttäneet niitä; — se, ovatko jäsenvaltioiden viranomaiset käyttäneet Pegasus-ohjelmaa ja vastaavia vakoiluohjelmia poliittisiin, taloudellisiin tai muihin perusteettomiin tarkoituksiin vakoillakseen toimittajia, poliitikkoja, lainvalvontaviranomaisia, diplomaatteja, juristeja, liike-elämän toimijoita, kansalaisyhteiskunnan toimijoita tai muita toimijoita unionin oikeuden ja SEU 2 artiklassa vahvistettujen arvojen tai perusoikeuskirjassa vahvistettujen oikeuksien vastaisesti; — se, vaikuttiko Pegasus-ohjelman ja vastaavien vakoiluohjelmien unionin oikeuden vastainen käyttö haitallisesti jäsenvaltioiden demokraattisiin prosesseihin paikallisen, kansallisen ja unionin tason vaalien yhteydessä; — epäilyt Pegasus-ohjelman ja vastaavien vakoiluohjelmien käytöstä johtuvasta direktiivin 2002/58/EY rikkomisesta tai hallinnollisesta epäkohdasta, erityisesti viestinnän luottamuksellisuuden periaatteen sekä viestinnän ja siihen liittyvien henkilöiden liikennetietojen kuuntelun, salakuuntelun, tallentamisen tai muulla tavalla sieppaamisen tai valvonnan kiellon osalta; — se, onko jäsenvaltio Pegasus-ohjelmaa ja vastaavia vakoiluohjelmia käyttäessään rikkonut direktiiviä (EU) 2016/680 ja asetusta (EU) 2016/679 tai onko käyttö johtanut rikkomiseen tai paljastanut rikkomisen; — se, oliko komissiolla näyttöä Pegasus-ohjelman ja vastaavien vakoiluohjelmien käytöstä henkilöitä vastaan; — se, ovatko jäsenvaltiot varmistaneet riittävät institutionaaliset ja oikeudelliset takeet vakoiluohjelmien laittoman käytön estämiseksi ja onko henkilöillä, jotka epäilevät, että heidän oikeuksiaan on loukattu vakoiluohjelmien käytön avulla, käytettävissään tehokkaita oikeussuojakeinoja; — se, että jäsenvaltiot eivät väitetysti ole puuttuneet siihen, että EU:n yhteisöt ovat osallistuneet Pegasus-ohjelman ja vastaavien vakoiluohjelmien kehittämiseen, levittämiseen tai rahoitukseen, mukaan lukien teknologian ja sen hyödyntämisen toimitusketju, siltä osin kuin se on vastoin unionin oikeutta, mukaan lukien asetus (EU) 2021/821, ja myös silloin, kun tiettyyn tarkoitukseen (esimerkiksi terrorismin torjuntaan) markkinoitavia valvontaohjelmistoja käytetään toisessa yhteydessä; — Israelin hallituksen ja muiden kolmansien maiden hallitusten rooli Pegasus-ohjelman ja vastaavien vakoiluohjelmien toimittamisessa jäsenvaltioille; — se, onko Pegasus-ohjelman tai vastaavien vakoiluohjelmien käyttö jäsenvaltioiden viranomaisten toimesta johtanut henkilötietojen siirtämiseen kolmansiin maihin, erityisesti mutta ei yksinomaan NSO Groupille, sekä kolmansien maiden hallituksille; — se, edistikö Pegasus-ohjelman tai vastaavien vakoiluohjelmien käyttö, jossa on suoraan tai välillisesti mukana EU:hun yhteydessä olevia yhteisöjä, laitonta vakoilua toimittajia, poliitikkoja, lainvalvontaviranomaisia, diplomaatteja, juristeja, liike-elämän toimijoita, kansalaisyhteiskunnan toimijoita tai muita toimijoita vastaan kolmansissa maissa ja johtiko se ihmisoikeusloukkauksiin tai -rikkomuksiin, jotka aiheuttavat vakavaa huolta EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteiden kannalta, ja oliko tällainen käyttö SEU 21 artiklassa ja perusoikeuskirjassa vahvistettujen arvojen vastaista, myös ottaen asianmukaisesti huomioon YK:n yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevat ohjaavat periaatteet ja muut ihmisoikeuksia koskevassa kansainvälisessä oikeudessa vahvistetut oikeudet; — se, oliko neuvostolla riittävät perusteet hyväksyä rajoittavia toimenpiteitä tai pakotteita EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa yhtä tai useampaa kolmatta maata vastaan, jos SEU V osaston 2 luvun mukaisesti tehdyssä päätöksessä on päätetty keskeyttää talous- tai rahoitussuhteet taikka vähentää niitä SEUT 215 artiklan 1 kohdan mukaisesti; — se, vaikuttiko Pegasus-ohjelman tai vastaavien vakoiluohjelmien käyttö kolmansissa maissa unionin oikeudessa taattuihin perusoikeuksiin ja oliko neuvostolla riittävät perusteet arvioida uudelleen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alaa koskevia kansainvälisiä yhteistyösopimuksia, jotka on tehty kolmansien maiden kanssa SEUT 218 artiklan mukaisesti; — esittää asiaan liittyviä tarpeellisiksi katsomiaan suosituksia; — antaa suosituksia EU:n toimielinten ja parlamentin jäsenten ja henkilöstön suojelemiseksi tällaisilta vakoiluohjelmilta;