Uskottavuuden osatekijät kuntoon

I. Laajentumisen saavutukset ja haasteet

Komissio on viimeisten viiden vuoden aikana lisännyt laajentumispolitiikan uskottavuutta ja muutosvoimaa huolehtimalla siitä, että perusluonteisiin uudistuksiin panostetaan aiempaa enemmän laajentumisprosessin varhaisessa vaiheessa. Komissio painottaa erityisesti seuraavia kolmea pilaria: oikeusvaltioperiaate, talouden ohjausjärjestelmä ja julkishallinnon uudistaminen.

Vuoden 2012 laajentumisstrategiassaan[1] komissio omaksui uuden lähestymistavan oikeusvaltioperiaatteeseen. Vuoden 2013 tiedonannossaan[2] komissio esitti puitteet talouden ohjausjärjestelmän parantamiselle talouspolitiikan eurooppalaisesta ohjausjaksosta saatujen kokemusten perusteella. Tänä vuonna komissio esittelee uusia ideoita julkishallinnon uudistamisen tukemiseksi laajentumismaissa. Edellä esitetyt kolme pilaria ovat kytköksissä toisiinsa, ja edistyminen pilareiden kattamilla aloilla on ratkaisevassa asemassa päätettäessä, milloin maat ovat valmiita liittymään unioniin.

EU:n laajentumispolitiikka edistää osaltaan rauhaa, turvallisuutta ja vaurautta Euroopassa. Se vahvistaa EU:n poliittista ja taloudellista painoarvoa ja toimii vahvana muutosvoimana asianomaisissa maissa. Valmistelemalla liittymisprosessi hyvin varmistetaan, ettei laajentuminen tapahdu unionin toiminnan tehokkuuden kustannuksella.

Toukokuussa 2014 vietetty kymmenen maan EU-jäsenyyden kymmenvuotispäivä oli yksi muistutus saavutetusta edistyksestä. Unionin laajentuessa laajenevat myös eurooppalaisille yrityksille, investoijille, kuluttajille, matkailijoille, opiskelijoille ja kiinteistönomistajille tarjolla olevat mahdollisuudet. Liittymisestä EU:hun on ollut hyötyä sekä uusille että vanhoille jäsenvaltioille. Kauppa ja investoinnit ovat lisääntyneet. Kansalaisten elämänlaatu on parantunut, koska EU:n ympäristö- ja kuluttajanormeja ja muita vaatimuksia sovelletaan entistä laajemmalla alueella.

Jäsenvaltioiden tarjoama selkeä jäsenyysnäkymä on Länsi-Balkanin maille keskeinen vakautustekijä. Se tukee edistymistä asetettujen ehtojen, myös vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytysten, täyttämisessä. Hyvät naapuruussuhteet ja osallistava alueellinen yhteistyö ovat olennaisia. Tarkasteluvuonna tässä on tapahtunut edistystä, mutta jäljellä on joitakin avoimia kysymyksiä. Alueen lähihistorian tapahtumat huomioon ottaen on välttämätöntä jatkaa ponnisteluja kahdenvälisten riitojen, joita laajentumismailla on keskenään ja joidenkin jäsenvaltioiden kanssa, ratkaisemiseksi, tarvittaessa YK:n johdolla, ja menneisyyden painolastista irrottautumiseksi.

Liittymisprosessi on vaativa ja perustuu tiukkoihin mutta oikeudenmukaisiin ehtoihin, ennalta määriteltyihin jäsenyyden arviointiperusteisiin ja maan omiin ansioihin. Tämä on erittäin tärkeää laajentumispolitiikan uskottavuuden kannalta, kannustimien tarjoamiseksi laajentumismaille kauaskantoisten uudistusten toteuttamiseen sekä EU:n kansalaisten tuen varmistamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi yhdessä EU:n toimielinten kanssa johdettava tietoon perustuvaa keskustelua laajentumispolitiikan poliittisista, taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista.

***

Liittymisprosessi kattaa tällä hetkellä Länsi-Balkanin maat, Turkin ja Islannin. Eräille Länsi-Balkanin maille tarkasteluvuosi on ollut merkittävä.

Montenegron liittymisneuvotteluissa on tapahtunut edistystä: kaksitoista neuvottelulukua on avattu ja oikeusvaltioperiaatteen edellyttämien uudistusten toteutus on aloitettu. Nyt tarvitaan konkreettisia tuloksia, jotka määrittävät liittymisneuvottelujen yleisen etenemistahdin.

Liittymisneuvottelujen aloittaminen Serbian kanssa on käännekohta EU:n suhteissa maahan. Serbian on nyt saavutettava uudistusprosessin ensisijaiset tavoitteet kestävällä tavalla, koska neuvottelutahti riippuu edistymisestä tärkeimmissä kysymyksissä, jotka ovat oikeusvaltioperiaate ja suhteiden normalisointi Kosovon* kanssa. Belgradin ja Pristinan välinen vuoropuhelu kaipaa uutta pontta, jotta tärkeimmät avoinna olevat kysymykset saataisiin ratkaistua ja suhteiden normalisoinnissa päästäisiin uuteen vaiheeseen.

Albanialle myönnettiin kesäkuussa ehdokasmaan asema tunnustuksena sen uudistuspyrkimyksistä ja edistymisestä asetettujen ehtojen täyttämisessä. Maan on pidettävä uudistustahtia yllä, juurrutettava toteutetut uudistukset ja keskitettävä toimet EU:n yhdentymiseen liittyvien haasteiden ratkomiseen kestävällä ja osallistavalla tavalla. Sekä hallituksen että opposition on huolehdittava siitä, että poliittista keskustelua käydään ensisijaisesti parlamentissa.

Kosovon kanssa tehdyn vakautus- ja assosiaatiosopimuksen parafointi heinäkuussa on merkittävä etappi EU:n ja Kosovon suhteissa. Kosovon on nyt toteutettava tärkeimmät, erityisesti oikeusvaltioperiaatteen edellyttämät uudistukset.

Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian liittymisprosessi on umpikujassa. Viimeaikaisen taantuvan kehityksen kääntämiseksi tarvitaan toimia erityisesti sananvapauden, tiedonvälityksen vapauden ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden suhteen. Nimikysymykseen täytyy löytää nopeasti ja neuvotteluteitse molempia osapuolia tyydyttävä ratkaisu. Hallituksen ja opposition on ryhdyttävä toimiin, jotta poliittinen vuoropuhelu parlamentissa voisi jatkua.

Euroopan yhdentymiskehitys polkee Bosnia ja Hertsegovinassa edelleen paikallaan. Vaalien jälkeen on tärkeää, että maa puhuu yhdellä äänellä, tarttuu kiireellisiin sosioekonomisiin uudistuksiin ja edistyy omissa Euroopan yhdentymiseen liittyvissä tavoitteissaan.

Turkki on jatkanut eräiden uudistussitoumustensa, esimerkiksi vuoden 2013 demokratiapaketin, toteuttamista ja ryhtynyt toimiin kurdikysymyksen ratkaisemiseksi. Oikeuslaitoksen riippumattomuudesta ja perusvapauksien suojelusta on kuitenkin syytä olla huolissaan. Aktiiviset ja uskottavat liittymisneuvottelut ovat paras foorumi EU:n ja Turkin suhteiden koko potentiaalin hyödyntämiselle. Oikeusvaltioperiaatetta ja perusoikeuksia koskevien neuvottelulukujen avaaminen tarjoaisi etenemissuunnitelman näiden avainalojen uudistuksille.

Liittymisneuvottelut Islannin kanssa keskeytettiin toukokuussa 2013 maan hallituksen päätöksellä.

***

Komission ”perusasiat ensin” -lähestymistapa nostaa etusijalle oikeusvaltioperiaatteeseen, perusoikeuksiin ja talouden ohjausjärjestelmään liittyvät uudistukset, parantaa talouden kilpailukykyä ja vahvistaa demokraattisia instituutioita. Perusasioihin kuuluu myös julkishallinto, joka on useimmissa laajentumismaissa edelleen heikko: hallinnolliset valmiudet ovat rajalliset, politisoitumisaste on korkea ja toiminnasta puuttuu läpinäkyvyys. Demokraattisten instituutioiden toiminnan vahvistaminen edellyttää myös moitteettomia vaaliprosesseja ja parlamentin asianmukaista toimintaa, joka käsittää myös rakentavan ja jatkuvan vuoropuhelun eri puolueiden kesken. Kansalaisjärjestöjen toimintamahdollisuuksia on parannettava, koska vahva kansalaisyhteiskunta lisää poliittista vastuuvelvollisuutta ja liittymiseen kytkeytyvien uudistusten syvempää ymmärtämistä.

Tämän tiedonannon II jaksossa keskitytään suurimpiin haasteisiin ja arvioidaan edistymistä julkishallinnon uudistamisen, talouden ohjausjärjestelmän, kilpailukyvyn, oikeusvaltioperiaatteen ja perusoikeuksien aloilla. Tiedonannon III jaksossa tarkastellaan alueellisia ja kahdenvälisiä kysymyksiä varsinkin Länsi-Balkanilla, ja IV jaksossa esitetään sekä horisontaalisia että maakohtaisia kysymyksiä koskevat päätelmät ja suositukset.

Komissio aikoo hyödyntää olemassa olevia mekanismeja ja foorumeja mahdollisimman paljon uudistusten edistämiseen edellä mainituilla aloilla. Tällaisia mekanismeja ja foorumeja ovat vakautus- ja assosiaatiosopimuksen rakenteet, liittymisneuvottelut ja komission johtamat kohdennetut maakohtaiset aloitteet, joista esimerkkejä ovat korkean tason vuoropuhelut ja oikeusvaltiosta käytävät rakenteelliset vuoropuhelut. Albanian kanssa aloitettiin marraskuussa 2013 korkean tason vuoropuhelu tärkeimmistä painopisteistä. Komissio alkaa käydä jäsennellympää vuoropuhelua julkishallinnon uudistuksista ja perustaa uudistamista käsitteleviä erityisryhmiä laajentumismaiden kanssa.

Vuonna 2014 otettiin käyttöön uusi liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA II). EU myöntää siitä 11,7 miljardia euroa vuosina 2014–2020 tukeakseen laajentumismaiden liittymisvalmisteluja sekä alueellista ja rajatylittävää yhteistyötä. IPA II:n myötä panostus demokratiaa, oikeusvaltioperiaatetta, kilpailukykyä ja kasvua tukeviin liittymistavoitteisiin kasvaa. Välineen muita uutuuksia ovat alakohtainen lähestymistapa, tuloskannustimet, lisääntynyt budjettituki ja hankkeiden priorisointi. Suuret investoinnit tärkeimpiin infrastruktuurikäytäviin edellyttävät koordinoitua lähestymistapaa; koordinointia kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa ollaankin parantamassa. Länsi-Balkanin investointikehyksestä tuetaan jatkossakin investointeja, joilla pyritään lisäämään työpaikkoja ja kasvua ja edistämään yhteenliitettävyyttä alueella.

Kolme laajentumisen strategista etua

1) Laajentuminen tekee Euroopasta turvallisemman. Laajentumisprosessin avulla EU edistää demokratiaa ja perusvapauksia ja vakiinnuttaa oikeusvaltioperiaatteen unionin jäseniksi pyrkivissä maissa, mikä vähentää rajatylittävän rikollisuuden vaikutusta. Nykyinen laajentumispolitiikka tukee rauhaa ja vakautta Länsi-Balkanilla ja edistää elpymistä ja sovintoa 1990-luvun sotien jälkeen.

2) Laajentuminen auttaa parantamaan kansalaisten elämänlaatua yhdentymisen ja yhteistyön keinoin energian, liikenteen, oikeusvaltion, muuttoliikkeen, elintarvikkeiden turvallisuuden, kuluttajansuojan, ympäristönsuojelun ja ilmastonmuutoksen kaltaisilla aloilla. Laajentuminen auttaa varmistamaan, että EU:ssa sovittuja tiukkoja normeja sovelletaan myös EU:n rajojen ulkopuolella, mikä vähentää unionin kansalaisten riskiä altistua esimerkiksi muualta tuleville saasteille.

3) Laajentuminen lisää vaurautta. EU:n laajentuminen tekee siitä vahvemman. Vuonna 2012 EU:n BKT oli 13 biljoonaa euroa, mikä on 23 prosenttia koko maailman BKT:sta. Liittymisestä on ollut hyötyä sekä uusille että vanhoille jäsenvaltioille. Unionin laajentuessa laajenevat myös eurooppalaisille yrityksille, investoijille, kuluttajille, matkailijoille, opiskelijoille ja kiinteistönomistajille tarjolla olevat mahdollisuudet. Laajemmat sisämarkkinat houkuttelevat enemmän sijoittajia: prosenttiosuutena BKT:sta mitattuna suorat ulkomaiset sijoitukset muualta maailmasta unioniin ovat kaksinkertaistuneet vuoden 2004 laajentumisesta lähtien (15,2 % vuonna 2004 ja 30,5 % vuonna 2012).

***

II. Perusasiat ensin – uudistusten vakiinnuttaminen ja uskottavuuden lisääminen

Tässä jaksossa määritellään suurimmat haasteet ja arvioidaan edistymistä julkishallinnon uudistamisen, talouden ohjausjärjestelmän, kilpailukyvyn, oikeusvaltioperiaatteen ja perusoikeuksien aloilla. Siinä esitellään uusia ideoita, joilla panostusta julkishallinnon uudistamiseen voidaan lisätä, ja tarkennetaan talouden ohjausjärjestelmään sovellettavaa lähestymistapaa. Viimevuotisessa tiedonannossa korostettiin sitä, miten liittymistä valmistelevalla rahoituksella tuetaan kaikenlaisia uudistuksia. Tänä tarkasteluvuotena huomio kohdistuu laajentumismaissa edellä mainituilla aloilla sovellettaviin tiettyihin käytäntöihin, jotka voivat toimia uudistusten innoittajana muualla.

a) Julkishallinnon uudistaminen

Julkishallinnon uudistaminen on yksi laajentumisprosessin pilareista oikeusvaltioperiaatteen ja talouden ohjausjärjestelmän ohella. Kaikki kolme pilaria ovat toisiinsa tiiviisti kytköksissä olevia läpileikkaavia teemoja. Ne ovat äärimmäisen tärkeitä poliittisten ja taloudellisten uudistusten onnistumisen kannalta ja luovat perustan EU:n sääntöjen ja normien noudattamiselle. Hyvin toimiva julkishallinto on demokraattisen hallintotavan perusedellytys. Se myös vaikuttaa suoraan hallitusten kykyyn tarjota julkisia palveluja sekä edistää kilpailukykyä ja kasvua.

Julkishallinnon uudistamisella pyritään lisäämään läpinäkyvyyttä, vastuuvelvollisuutta ja tuloksellisuutta sekä nostamaan kansalaisten ja yritysten tarpeet toiminnan keskiöön. Henkilöresurssien tarkoituksenmukainen hallinnointi, toimintapolitiikan parempi suunnittelu, koordinointi ja laatiminen, moitteettomat hallintomenettelyt sekä julkisen varainhoidon, myös tulojen hallinnoinnin ja keruun, tehostaminen ovat olennaisen tärkeitä valtion toiminnan ja EU:n yhdentymisen edellyttämien uudistusten täytäntöönpanon kannalta. Maiden on tehtävä enemmän julkishallintonsa kehittämiseksi kaikilla tasoilla kansallisten strategioiden pohjalta. Komissio tunnustaa laajentumismaiden haasteet ja lisää siksi tukeaan liittymisprosessissa tarvittavien hallinnollisten rakenteiden ja valmiuksien luomiseen.

Komissio aikoo ryhmittää julkishallinnon uudistamiseksi laajentumismaiden kanssa tekemänsä työn seuraavassa esiteltyjen pääkohtien ympärille.

Julkishallinnon uudistamisen pääkohdat

1. Julkishallinnon uudistamisen strategiakehys – tämä käsittää poliittisen sitoutumisen uudistusprosessiin, mukaan lukien poliittinen johtajuus, tekninen koordinointi ja täytäntöönpanon seuranta.

2. Toimintapolitiikan laatiminen ja koordinointi – tämä käsittää toiminnan asianmukaisen koordinoinnin hallituksen sisällä ja ministeriöiden välillä, toimintapolitiikan laatimisen ja rahoitusanalyysin.

3. Julkishallinto ja henkilöstöjohtaminen – tämä käsittää julkishallinnon organisaation ja toiminnan, mukaan lukien epäpoliittisuus, ansioihin perustuva työhönotto ja urakehitys, koulutus ja ammattimaisuus.

4. Vastuuvelvollisuus – tämä käsittää hallinnon läpinäkyvyyden, mukaan lukien tiedonsaanti sekä hallinnolliset ja oikeudelliset muutoksenhakukeinot.

5. Palveluntarjonta – tämä käsittää kansalaisille ja yrityksille tarjottavien palvelujen parantamisen, mukaan lukien paremmat hallintomenettelyt ja sähköiset viranomaispalvelut.

6. Julkinen varainhoito – tämä käsittää sitoutumisen kokonaisvaltaisempaan lähestymistapaan, jolla parannetaan julkista varainhoitoa ja talousarviomenettelyä laatimalla ja panemalla täytäntöön monivuotiset julkisen varainhoidon ohjelmat ja käymällä poliittista vuoropuhelua julkisesta varainhoidosta komission ja kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. Uskottava ja asianmukainen julkisen varainhoidon ohjelma on tärkeä myös IPAn alakohtaista budjettitukea myönnettäessä.

Komission tavoitteena on integroida julkishallinnon uudistaminen paremmin laajentumisprosessiin. Julkishallinnon uudistamista käsitteleviä erityisryhmiä on perustettu tai ollaan perustamassa Länsi-Balkanin maiden kanssa vakautus- ja assosiaatiosopimusten alakomiteoita mallina pitäen. Albanian, Kosovon, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ja Montenegron kanssa perustetut erityisryhmät ovat jo kokoontuneet. Serbian kanssa muodostettu julkishallinnon uudistamista käsittelevä erityisryhmä kokoontuu ensimmäisen kerran lokakuussa. Erityisryhmistä tulee tärkein foorumi, jolla edistetään edellä esitettyihin pääkohtiin perustuvaa julkishallinnon uudistamistyötä. Erityisryhmien työn tuloksia olisi käsiteltävä vakautus- ja assosiaationeuvostossa/-komiteassa, jossa uudistustyön pääkohdista pitäisi käydä jäsennellympää poliittista keskustelua.

Vaikka yksikään neuvotteluluku ei koske julkishallintoa sinänsä, tarvittaviin uudistuksiin pitäisi rohkaista myös liittymisneuvottelujen puitteissa. Pääkohtia pitäisi käsitellä asiaankuuluvissa neuvotteluluvuissa (julkiset hankinnat, varainhoidon valvonta, oikeuslaitos ja perusoikeudet, verotus sekä talous- ja rahapolitiikka) ja hallitustenvälisissä konferensseissa silloin, kun se on tärkeää unionin säännöstön täytäntöönpanon kannalta. Koordinointi kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa erityisesti julkisen varainhoidon alalla on äärimmäisen tärkeää. Komissio jatkaa julkishallinnon alueellisen koulun tukemista, koska koululla on tärkeä rooli julkishallinnon uudistamisesta alueella saatujen kokemusten jakamisessa, myös EU:n yhdentymisen näkökulmasta.

Kosovon julkishallinnon valmiuksien lisääminen

Kosovo on perustanut nuorten ammattilaisten ohjelman parantaakseen julkishallintonsa ammatillisia ja institutionaalisia valmiuksia. Ohjelmassa keskitytään Euroopan yhdentymisestä kumpuaviin tarpeisiin, ja se tarjoaa parhaiten menestyneille opiskelijoille stipendin erityisen maisteriohjelman suorittamiseen Kosovossa ja mahdollisuuden opiskella EU:ssa. Kosovon viranomaiset ovat työllistäneet noin 80 prosenttia maisteriohjelman suorittaneista. Euroopan yhdentymisasioita hoitavan ministeriön lisäksi ohjelmasta hyötyvät myös muut ministeriöt ja instituutiot, joiden vastuulla on panna täytäntöön tulevasta vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta johtuvat velvoitteet.

b) Talouden ohjausjärjestelmä ja kilpailukyky

Komissio kasvattaa tukeaan talouden ohjausjärjestelmän ja kilpailukyvyn parantamiseksi laajentumismaissa. Se on tärkeää pyrittäessä vastaamaan kansalaisten huolenaiheisiin vaikeana pysyvässä taloustilanteessa, jolle on tyypillistä korkea työttömyys ja investointien vähyys. Uusi lähestymistapa on erityisen tärkeä Länsi-Balkanin maissa, koska niistä yhdenkään ei toistaiseksi katsota olevan toimiva markkinatalous. Lähestymistapa perustuu jäsenvaltioiden kokemuksiin talouspolitiikan eurooppalaisesta ohjausjaksosta. Tarkoituksena on painottaa alakohtaisia rakennemuutoksia aiempaa enemmän. Laajentumismaita pyydetään toimittamaan talouden kansallinen uudistusohjelma. EU aikoo omalta osaltaan antaa enemmän ohjausta uudistusten tärkeysjärjestyksestä ja IPA-rahoituksen huolellisemmasta kohdentamisesta. Talouden ohjausjärjestelmän parantaminen laajentumismaissa on tärkeää myös siksi, että laajentumisen kannatus Euroopan unionissa säilyisi.

Kaikilla Länsi-Balkanin mailla on huomattavia talouden rakenneongelmia, ja ne kärsivät korkeasta työttömyydestä ja ulkomaisten sijoitusten vähyydestä. Kaikilla laajentumismailla on edelleen suuria talouden uudistamiseen, kilpailukykyyn, työpaikkojen luomiseen ja julkisen talouden vakauttamiseen liittyviä haasteita. Oikeusvaltion hauraus ja julkisen varainhoidon heikkoudet lisäävät alttiutta korruptiolle ja heikentävät investointiedellytyksiä. Yksikään asianomaisista maista ei ole toistaiseksi laatinut kattavaa ja uskottavaa kansallista uudistusohjelmaa.

Makrotalouden tila laajentumismaissa

Þ Sosioekonominen tilanne vaihtelee laajentumismaittain. Niiden kaikkien makrotalous on pysynyt kutakuinkin vakaana, mutta joissakin maissa julkisen talouden riskit ovat kasvaneet merkittävästi. Talouden varovainen elpyminen jatkuu. Komission tuoreimman ennusteen mukaan Länsi-Balkanin ehdokasmaiden talouksien ennustetaan kasvavan keskimäärin 1,6 prosenttia vuonna 2014. Elpyminen ei ole lisännyt työpaikkojen määrää. Työttömyys on pysynyt korkeana erityisesti nuorten parissa ja on nyt keskimäärin 21 prosenttia Länsi-Balkanilla, mutta huomattavasti korkeampi Bosnia ja Hertsegovinassa, entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ja Kosovossa. Köyhyysaste on korkea, eikä sen laskusta ole merkkejä.

Þ EU on Länsi-Balkanin maiden tärkein kauppakumppani: noin 60 prosenttia alueen viennistä suuntautuu unioniin. EU on myös ylivoimaisesti suurin alueelle tehtyjen suorien ulkomaisten sijoitusten lähde.

Þ Turkin talous kasvoi 4 prosenttia vuonna 2013, ja vuoden 2014 kasvuennuste on 2,6 prosenttia. Turkin liira on heikentynyt, ja vaihtotaseen alijäämä nousi vuonna 2013 lähes 8 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Turkin talouden viimeaikainen suorituskyky osoittaa, että maan taloudessa on sekä suurta potentiaalia että jatkuvaa epätasapainoa. EU on edelleen Turkin tärkein kauppakumppani: yli 40 prosenttia maan viennistä suuntautuu unioniin. Turkista on tullut eurooppalaisten yritysten investointikohde, ja maa onkin entistä integroituneempi unionin toimitus- ja tuotantoketjuihin. Noin 70 prosenttia Turkin suorista ulkomaisista sijoituksista tulee EU:sta.

Talouden tärkeimmät indikaattorit

|| Ostovoima­korjattu BKT asukasta kohden (% EU:sta) || BKT:n kasvu (%) || Inflaatio (%) || Työttö­myys (%) || 20–64-vuotiai­den työttö­myys­aste (%) || 20–64-vuotiai­den osuus työvoi­masta (%) || Vienti (tavarat ja pal­velut, % BKT:stä) || Valtionvelka (% BKT:stä) || Julkisen talouden alijäämä (% BKT:stä)

Albania || 30 || 1,4 || 1,9 || 15,6 || 57,2 || 68,0 || 40,2 || 62,0* || –3,4*

Bosnia ja Hertsegovina || 29 || 2,5 || –0,2 || 27,5 || – || – || 30,0 || – || –2,2

Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia || 35 || 2,9 || 2,8 || 29,0 || 50,3 || 70,4 || 53,9 || 36,0 || –4,1

Kosovo || – || 3,4 || 1,8 || 30,0 || – || – || 17,4 || – || –

Montenegro || 42 || –2,5* || 1,8 || 19,5 || 52,6 || 65,1 || 44,1* || 58,0 || –2,3

Serbia || 36 || 2,5 || 7,8 || 22,1 || 51,2 || 66,0 || 44,7 || 63,2 || –5,0

Turkki || 55 || 4,0 || 7,5 || 8,8 || 53,4 || 58,4 || 25,7 || 36,2* || –0,3*

Lähde: Eurostat. Tarkasteluvuosi 2013 (tähdellä merkityissä 2012).

Ø Talouden ohjausjärjestelmän tehostaminen

Vuosien 2013 ja 2014 laajentumisstrategiassa ehdotettiin uutta lähestymistapaa, jolla laajentumismaita autetaan hoitamaan talouden perusasiat kuntoon ja täyttämään taloudelliset jäsenyysehdot. Uusi lähestymistapa edellyttää vuoropuhelun muuttumista ja raportoinnin parantumista; näin voidaan antaa selkeämpää ohjeistusta uudistuksista, joita tarvitaan kasvun ja kilpailukyvyn tukemiseksi pitkällä aikavälillä.

Länsi-Balkanin tärkeimmät talouden haasteet

Þ julkisen talouden vakauttaminen kaventamalla budjettivajetta ja toteuttamalla uskottavia julkisen sektorin uudistuksia muun muassa julkishallintoon ja eläkejärjestelmiin

Þ julkisen varainhoidon tehostaminen, tulojen hallinnointi ja keruu, talousarvion laadinta ja toteutus, kirjanpito ja raportointi sekä ulkoinen valvonta mukaan lukien

Þ järjestämättömistä lainoista johtuvan suuren rasituksen helpottaminen

Þ valtionyritysten saneeraus ja niiden ohjauksen tehostaminen

Þ liiketoimintaympäristön, myös digitaalitalouden, parantaminen, sekä yksityissektorin kehityksen tukeminen vähentämällä veroluonteisia maksuja, yksinkertaistamalla sääntelyä ja lisäämällä investointeja tutkimukseen

Þ energia- ja liikenneverkkojen kehittäminen ja yhteenliitettävyyden parantaminen

Þ toimivien ja riittävän joustavien työmarkkinoiden luominen, epävirallisen sektorin toimintaan puuttuminen, työntekijöiden työllistettävyyden parantaminen sekä koulutuksen ja osaamisen parempi räätälöinti työmarkkinoiden tarpeisiin.

Länsi-Balkanin maita kehotetaan tehostamaan talouspolitiikkansa ja sen ohjausta laatimalla vuosittain talouden kansallisen uudistusohjelman. Ohjelma on kaksiosainen. Ensimmäinen osa muodostuu voimassa olevan ohjelman (ehdokasmaiden tapauksessa liittymistä valmistelevan talousohjelman, mahdollisten ehdokasmaiden ja Kosovon tapauksessa talous- ja finanssipoliittisen ohjelman) parannetusta versiosta. Talouden kansallisen uudistusohjelman ensimmäisessä osassa esitetään keskipitkän aikavälin makrotalous- ja finanssipoliittinen kehys, jonka pääpaino on ulkoisen kestävyyden ja kasvun rakenteellisten esteiden arvioinnissa, sekä politiikkakehystä tukevat konkreettiset uudistustoimet. Talouden kansallisen uudistusohjelman toinen osa sisältää ne alakohtaiset (liikenne, energia, koulutus, ympäristö, tutkimus, teollisuus, kilpailu, sisämarkkinat jne.) rakenneuudistukset, joilla on eniten merkitystä yksittäisten maiden kilpailukyvyn ja kasvun kannalta, infrastruktuuri-investointitarpeet mukaan lukien. Komissio antaa maille selvät ja kootut ohjeet varmistaakseen, että ohjelmissa keskitytään pääkohtiin.

Vuotta 2015 on pidettävä ensimmäisenä vuotena kokeilussa, jossa rakenneuudistuksiin panostetaan aiempaa enemmän. Näissä asiakirjoissa käsiteltäviä uudistuksia tuetaan IPA-välineestä. Arviointiprosessin tulosten perusteella kullekin maalle annetaan kohdennetumpia toimintaohjeita, mikä parantaa valvontaa. Yhteinen ECOFIN-neuvosto antoi jo toukokuussa 2014 kohdennetumpia ohjeita kullekin ehdokasmaalle.

On Turkin ja EU:n yhteisen edun mukaista edistää talouden uudistusohjelmaa ja kokemusten vaihtoa, sovittaa kannat yhteen G20-ryhmässä ja syventää talouden yhdentymistä. Lisäksi EU:n ja Turkin tulliliitosta äskettäin laadittu arvio sisältää huomionarvoisia tekijöitä, jotka puoltavat kyseisen kauppasopimuksen uudistamista. On molempien osapuolten edun mukaista päivittää kauppasuhteet tasolle, joka vastaa nykyaikaisia kauppasopimuksia ja EU:n ja Turkin välisten suhteiden strategista merkitystä. Talousohjelmaa voitaisiin käsitellä talousasioista EU:n ja Turkin välillä säännöllisesti käytävässä korkean tason vuoropuhelussa. Tätä lisääntynyttä poliittista yhteydenpitoa voitaisiin täydentää vuosittain järjestettävällä EU:n ja Turkin liike-elämän foorumilla.

Länsi-Balkan: talouspolitiikan vuotuinen tarkastelu ja ohjaus

31. tammikuuta – Maat toimittavat komissiolle talouden vuotuiset uudistusohjelmat (ensimmäinen osa: makrotalous- ja finanssipolitiikan kehys ja uudistusten tukeminen; toinen osa: alakohtaiset rakenneuudistukset ja kilpailukyky). Toiseen osaan sisältyvät uudistukset toteutetaan pidemmällä aikavälillä, joten niitä koskevia tietoja vain päivitetään seuraavissa ohjelmissa.

Helmikuu – Komissio tekee arviointimatkat Länsi-Balkanin maihin.

Huhtikuu – Komissio järjestää maakohtaiset tapaamiset, joissa keskustellaan kohdennetuista toimintaohjeista.

Toukokuu – ECOFIN-neuvoston päätelmät

Kesä-/heinäkuu – maakohtaiset ministeritason tapaamiset

Syksy – Komission laajentumispaketissa arvioidaan ECOFIN-neuvoston päätelmien jälkeen tapahtunutta edistystä ja annetaan uusia, yksityiskohtaisempia ja tulevaisuuteen suuntautuneita ohjeita seuraavan vuoden tammikuussa toimitettavien ohjelmien laatimista varten.

Tämän lähestymistavan tueksi tarvitaan erityistä teknistä apua. Maakohtaisten toimintaohjeiden noudattamisen tueksi tarvitaan nopeasti kohdennettuja ja konkreettisia IPA-hankkeita, joilla parannetaan talouden ohjausjärjestelmää. IPAn maakohtaisissa ja useita maita koskevissa strategia-asiakirjoissa vuosiksi 2014–2020 tunnustetaan talouden ohjausjärjestelmän merkitys, ja niissä kohdennetaan alustavasti varoja sen tukemiseen. Valmisteilla on konkreettisia IPA-hankkeita, joiden täytäntöönpano aloitetaan vuonna 2015.

Muuttopainetta laajentumismaista unioniin voidaan hillitä parantamalla kilpailukykyä ja toteuttamalla toimenpiteitä työpaikkojen lisäämiseksi alueella. Viimeisimmillä laajentumiskierroksilla uusien jäsenvaltioiden työntekijöiden vapaa liikkuvuus toteutettiin asteittain siirtymäjärjestelyjen avulla. Liittymisneuvotteluissa tarkastellaan myöhemmin tehtävän vaikutustenarvioinnin tulosten perusteella sitä, tarvitaanko työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevia siirtymävaiheen toimenpiteitä ja/tai suojamekanismia, sekä sitä, millaisia ne voisivat olla.

Ø Vuoropuhelu työllisyydestä ja sosiaalialan uudistuksista

Komission tuki Länsi-Balkanin kestävälle talouskehitykselle ei rajoitu makrotalouden vakauttamiseen ja toimivan markkinatalousmaan aseman saavuttamiseen. Komissio on kriisin alusta alkaen vaatinut, että vaikean sosioekonomisen tilanteen, erityisesti korkean työttömyyden, korjaamiseksi on tehtävä enemmän.

Komissio on jo aloittanut vuoropuhelun työllisyydestä ja sosiaalialan uudistusohjelmista Turkin ja Serbian kanssa. Valmisteilla on vuoropuhelun aloittaminen entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ja Montenegron kanssa. Muiden maiden sosioekonominen tilanne on vaikeampi, ja niiden hallinnollisten valmiuksien kehittämiseen tarvitaan lisätukea, jotta voidaan helpottaa uuteen prosessiin osallistumista. Vuoropuhelu näiden maiden kanssa aloitetaan asteittain. IPAn kautta annetaan kattavaa teknistä apua, joka täydentää yleisempää työllisyys- ja sosiaalialan tukea. Komissio aikoo perustaa työllisyys- ja sosiaalifoorumin, joka on yksi keino lisää auttaa maita jakamaan kokemuksiaan ja valmistautumaan työllisyydestä ja sosiaalialan uudistuksista käytävään vuoropuheluun.

Komissio aikoo myös jatkaa Länsi-Balkanin koulutusfoorumin kehittämistä tavoitteenaan kaventaa ammattitaitovajetta ja parantaa koulutusjärjestelmiä.

Ø Kasvua ja työllisyyttä tukevien investointien edistäminen; verkostot ja alueellinen yhteistyö

Rajatylittävät liikenne-, energia- ja viestintäverkot ovat Länsi-Balkanilla alikehittyneitä. Alueen talouden kehittämiseksi tarvitaan kipeästi infrastruktuuri-investointeja. Koska Länsi-Balkanin taloudet ovat pieniä, niiden tiiviimpi yhdentyminen on tärkeää. Alueellinen talousyhteistyö mahdollistaa kestävän kasvun sekä edistää poliittista yhteistyötä ja hyviä naapuruussuhteita. Alueellisen yhteistyöneuvoston alaisuudessa tehdään työtä Kaakkois-Euroopan 2020 -strategian tavoitteiden ja painopisteiden edistämiseksi. Tätä tavoitetta voitaisiin tukea vapauttamalla palvelujen tarjonta Keski-Euroopan vapaakauppa-alueella (CEFTA) suunnitelmien mukaisesti.

Energia- ja liikenneverkot

Energia- ja liikenneverkkojen yhteenliitettävyyden parantaminen EU:n ja laajentumismaiden välillä on etusijalla edistettäessä kestävää talouskasvua, työpaikkojen luomista, kauppaa ja kulttuurivaihtoa.

Komissio hyväksyi toukokuussa Euroopan energiavarmuusstrategian[3] EU:n energiavarmuuden parantamiseksi. Lyhyen aikavälin toimenpiteenä strategiassa ehdotetaan, että komissio käynnistää energiavarmuutta koskevat stressitestit, joissa simuloidaan kaasun toimituskatkoksia tulevana talvena ja testataan, miten energiajärjestelmä selviää toimitusvarmuuteen kohdistuvista riskeistä. Energiavarmuuden paneurooppalaisen ulottuvuuden huomioon ottaen komissio on pyytänyt kaikkia Länsi-Balkanin maita ja Turkkia osallistumaan stressitesteihin. Albania, Bosnia ja Hertsegovina, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Kosovo, Serbia ja Turkki ovatkin osallistuneet niihin. On tärkeää jatkaa Euroopan laajuisen energiainfrastruktuurin kehittämistä ja yhteistyön tekemistä energiayhteisön kanssa. Energiayhteisö pyrkii ulottamaan EU:n energia-alan säännöstön laajentumis- ja naapurimaihin. Yhteisöä olisi toimitusvarmuuteen liittyvät EU:n huolenaiheet huomioon ottaen vahvistettava entisestään. Tavoitteeseen voidaan päästä edistämällä energia-alan uudistuksia yhteisön toimintaan osallistuvissa maissa ja tukemalla niiden energiajärjestelmien uudistamista ja kestävyyttä sekä maiden täyttä integroitumista EU:n energia-alan sääntelykehykseen.

Energiayhteisön tulevassa työssä pitäisi keskittyä uudistusten täytäntöönpanon tehostamiseen, jotta tuloksena olisi todelliset sisämarkkinat sekä tukku- että vähittäiskaupan tasolla. Toimenpiteitä tarvitaan varsinkin yleishyödyllisten palvelujen eriyttämisen, hintojen läpinäkyvyyden ja kolmansien osapuolten verkkoon pääsyn varmistamiseksi. Kolmansien osapuolten verkkoon pääsyn takaaminen on yksi niistä syistä, miksi komissio on ilmoittanut, että Venäjän ja eräiden South Stream -hankkeeseen osallistuvien maiden hallitustenväliset sopimukset on neuvoteltava uudelleen ja hankkeen rakennustyöt keskeytettävä.

Yhteistyötä Turkin kanssa on kehitettävä edelleen ottaen huomioon maan strateginen sijainti ja potentiaali toimia energiakuljetusten solmukohtana. EU:n ja Turkin energiayhteistyötä lujittamalla sekä edistymällä asiaankuuluvissa neuvotteluluvuissa edistettäisiin verkkojen yhteenliitettävyyttä ja energiamarkkinoiden yhdentymistä.

Komissio on laatinut luettelon yhteistä etua koskevista hankkeista, joilla kehitetään Euroopan laajuista energiainfrastruktuuria. Energiayhteisön ministerineuvosto on hyväksynyt luettelon energiayhteisön edun mukaisista hankkeista. Näiden verkkojen luomiseksi osapuolten on (EU:n avulla) ratkottava maiden yhteenliittämisen rahoittamiseen liittyvät ongelmat.

Tulevalla liikenneyhteisösopimuksella edistetään maaliikenteen markkinoiden ja infrastruktuurin yhdentämistä ja autetaan Länsi-Balkanin maita ottamaan käyttöön maaliikennettä koskevat EU:n normit. Komissio on arvioinut Euroopan laajuisia liikenneverkkoja (TEN-T) ja energiaverkkoja (TEN-E) tavoitteenaan parantaa yhteyksiä maihin, joihin sovelletaan joko laajentumis- tai naapuruuspolitiikkaa.

Länsi-Balkanin investointikehyksen (WBIF) merkitys kasvun ja työpaikkojen kannalta kriittisimpien investointien valmistelussa ja tukemisessa kasvaa koko ajan. Komissio, kahdenväliset rahoittajat ja kansainväliset rahoituslaitokset tekevät WBIF:n puitteissa vuosittain 4 miljardilla eurolla investointeja, joilla tuetaan liikennettä, energiaa, ympäristöä, ilmastonmuutoksen torjuntaa, talouden resurssitehokkuutta, sosiaalialaa sekä yksityissektoria ja pk-yrityksiä. Komissio osallistuu Länsi-Balkanin pk-foorumin rahoittamiseen. Foorumilla pyritään parantamaan pk-yritysten rahoituksen saantia takauksin ja pääomasijoituksin. Komissio kannustaa maita perustamaan kansallisia investointikomiteoita tai vastaavia koordinointimekanismeja alakohtaisen hankesuunnittelun tueksi.

Alakohtaisen hankesuunnittelun kehittäminen Serbiassa

Serbia on laatimassa luetteloa ensisijaisista energian, liikenteen, ympäristön ja liiketoiminnan infrastruktuurihankkeista, joilla on strategista merkitystä kansallisella ja EU:n tasolla. Niissä on kyse poliittisella tasolla hyväksytyistä hankkeista, joita toteutetaan ennen liittymistä ja sen jälkeen. Luettelo laaditaan osana IPA-varoin rahoitettua hanketta, ja siinä käytetään yhtenäistä ja objektiivista valintamenetelmää. Hankkeista arvioidaan huolellisesti jäljellä olevat valmisteluvaiheet ja hallinnolliset vaiheet sekä se, että institutionaaliset vastuut on määritelty tarkasti kaikissa vaiheissa. Sen jälkeen kun hankkeet ovat saaneet hallituksen poliittisen hyväksynnän, kaikki edellä mainitut, aiemmin puuttuneet tekijät voivat edistää hankerahoituksen parempaa priorisointia sekä parempaa koordinointia kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden rahoituksen myöntämisestä kiinnostuneiden kansainvälisten järjestöjen kesken. Tavoitteena on, että ainoastaan alakohtaisen hankesuunnittelun piiriin kuuluvia hankkeita rahoitetaan IPA-varoin ja kansainvälisten rahoituslaitosten toimesta.

Ø Investointien kestävyyden ja katastrofiriskien tehokkaan hallinnan varmistaminen

Länsi-Balkanin maat ovat alttiita monenlaisille katastrofeille. Bosnia ja Hertsegovinaa ja Serbiaa toukokuussa koetelleiden ankarien tulvien uhrimäärä nousi useisiin kymmeniin, minkä lisäksi tulvilla oli huomattavia sosioekonomisia vaikutuksia. Tuhojen kokonaisvahingon arvioitiin olevan noin 2,04 miljardia euroa Bosnia ja Hertsegovinassa (lähes 15 % BKT:stä) ja 1,52 miljardia euroa Serbiassa. Tulvilla on myös merkittävä vaikutus molempien maiden kasvunäkymiin, ja ne ovat heikentäneet niiden pitkän aikavälin kestävää kehitystä. Tulvat auttoivat ymmärtämään, miten tärkeää on investoida jatkuvasti katastrofiriskien hallintaan ja viedä katastrofiriskien hallintapolitiikka osaksi maiden yleistä talouspolitiikkaa.

c) Oikeusvaltioperiaate ja perusoikeudet

i) Oikeusvaltioperiaate

Oikeusvaltioperiaate on yksi niistä arvoista, joille EU perustuu, ja se muodostaa liittymisprosessin ytimen. Unioniin liittymisestä haaveilevien maiden on perustettava jo prosessin alkuvaiheessa keskeiset oikeusvaltioperiaatteen toteutumisen takaavat instituutiot ja tuettava niiden moitteetonta toimintaa. Oikeusvaltioperiaate on erittäin tärkeä liiketoimintaympäristön vakauden kannalta, koska se takaa oikeusvarmuuden talouden toimijoille, tukee kuluttajia ja edistää investointeja, työpaikkoja ja kasvua. Laajentumismaissa on tapahtunut tältä osin jonkin verran edistystä tarkasteluvuoden aikana. Montenegrolle neuvottelulukujen 23 ja 24 avaaminen muodostaa tärkeän täytäntöönpanokehyksen kokonaisvaltaisille toimintasuunnitelmille, jotka kattavat monia oikeusvaltioon liittyviä kysymyksiä. Serbia on edistynyt hyvin vastaavien toimintasuunnitelmien laatimisessa kyseisten neuvottelulukujen avaamista ennakoiden. Albaniassa on ryhdytty merkittäviin toimiin järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi.

Yksi suurimmista haasteista useimmissa laajentumismaissa on oikeusvaltion vahvistaminen, erityisesti oikeuslaitoksen toiminnan ja riippumattomuuden parantaminen sekä korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen. Se edellyttää vahvaa poliittista tahtoa ja siirtymistä sanoista tekoihin. Mailla on oltava enemmän uskottavaa näyttöä järjestäytyneeseen rikollisuuteen ja korruptioon liittyvistä tutkinnasta, syytteeseenpanosta ja lopullisista tuomioista. Tuomioiden on oltava riittäviä ja rikoksella hankittu omaisuus on tuomittava menetetyksi.

Useimmissa tapauksissa tarvitaan kauaskantoisia oikeudellisia uudistuksia, joilla pyritään varmistamaan seuraavat: oikeusjärjestelmien riippumattomuus ja tehokkuus, oikeusjärjestelmien valmius taata oikeudenmukainen oikeudenkäynti, tuomareiden nimittäminen ja ylentäminen ansioiden perusteella sekä tuomareiden puolueettomuus ja vastuuvelvollisuus. Useimmat maat ovat laatineet strategian oikeuslaitoksen uudistamiseksi. Strategioiden täytäntöönpano on kuitenkin alkutekijöissään, ja jäljellä on monia haasteita. Valtiollisten oikeusneuvostojen riippumattomuus on taattava, tuomareiden ja syyttäjien nimitysprosesseja tiukennettava ja oikeuslaitoksen riippumattomuus turvattava sen vastuuvelvollisuudesta tinkimättä. Oikeudenkäytön laadussa ja tehokkuudessa on usein puutteita: useimmissa maissa on valtava määrä käsittelyä odottavia tapauksia ja tuomioistuinten päätösten täytäntöönpanossa on ongelmia. Oikeudellisen kulttuurin on muututtava niin, että painopiste on palvelujen tarjoamisessa kansalaisille.

Oikeuslaitoksen virkamiesten kouluttaminen entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa

Vuonna 2006 perustettu tuomareiden ja syyttäjien koulutuslaitos aloitti toimintansa vuonna 2007. Se tarjoaa työsuhdetta edeltävää koulutusta tuleville tuomareille ja syyttäjille kaksivuotisessa täysipäiväisessä koulutusohjelmassa, joka käsittää sekä teorian että käytännön. Lisäksi se tarjoaa täydennyskoulutusta tuomareille, syyttäjille, tuomioistuinten henkilöstölle ja virkamiehille koko heidän työuransa ajan. Kouluttajina toimivat etupäässä alan ammattilaiset, esimerkiksi virkaiältään vanhemmat tuomarit. Koulutusohjelmasta on jo valmistunut 80 tuomaria ja syyttäjää, ja tarkasteluvuonna opiskelijoita oli yli 7 300 ja täydennyskoulutustilaisuuksia yli 270. Hajautettu järjestelmä samoin kuin koulutuslaitoksen portaalissa tarjolla olevat verkko-opiskelumoduulit mahdollistavat opiskelun myös pääkaupungin ulkopuolella. Laitos myös edistää yhteyksiä kansainvälisiin oikeusalan järjestöihin sekä harjoittelua ulkomailla.

Korruptio on edelleen vakava ongelma useimmissa laajentumismaissa. Julkisten hankintojen ja yksityistämisen kaltaisilla aloilla korruptio vie edelleen varoja valmiiksi niukoista kansallisista budjeteista, mikä haittaa liiketoiminta- ja investointiympäristöä, jolle oikeudellinen varmuus on menestymisen ehto. Korruptio vaikuttaa kansalaisiin myös suoraan esimerkiksi koulutuksen ja terveyspalvelujen saatavuuden kautta. Korruptiota tehokkaasti torjuvia välineitä ei käytetä riittävästi. Lainvalvontaviranomaisten on toimittava ennakoivasti, koordinoidusti ja tehokkaasti, jotta voidaan varmistaa, että korruptiotapauksiin, myös korkean tason korruptioon, liittyvät tutkinta- ja syytetoimet ja seuraamukset ovat asianmukaisia. Tällaisista toimista on saatava jatkuvasti konkreettisia tuloksia.

Maiden on huolehdittava siitä, että niillä on vahva kehys korruption ehkäisemistä varten, ja niiden on toteutettava lisätoimia seuraavilla aloilla: puolueiden ja vaalikampanjoiden rahoitus, eturistiriitojen käsittely, julkisten varojen käytön läpinäkyvyys, tiedonsaanti sekä omaisuuden takavarikointi ja menetetyksi tuomitseminen. Julkishallinnon uudistaminen ja julkinen varainhoito ovat tässä suhteessa avainasemassa. Tietojen keruuta ja saatavuutta on parannettava, jotta voidaan lisätä läpinäkyvyyttä ja tukea korruptiontorjuntapolitiikan täytäntöönpanon seurantaa.

Järjestäytyneen rikollisuuden torjunta on edelleen merkittävä ongelma useimmissa laajentumismaissa. Edistystä tapahtuu, mutta tarvitaan runsaasti lisätoimia, jotta lainvalvontaviranomaisilla ja syyttäjälaitoksella olisi käytössään tehokkaat oikeudelliset ja tutkinnalliset välineet järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi ja siitä rankaisemiseksi asianmukaisella tavalla. Lisätoimia tarvitaan myös ennakoivan tutkinnan varmistamiseksi. Järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjunta on avainasemassa pyrittäessä estämään rikollisten soluttautuminen politiikan, lainkäytön ja talouden järjestelmiin. Lainvalvontaviranomaisten, syyttäjälaitoksen ja oikeuslaitoksen korruptionvastustuskykyä on parannettava. On myös lisättävä valvontaa sellaisen näennäisesti laillisen liiketoiminnan havaitsemiseksi, jonka kulisseissa harjoitetaan rikollista toiminta. Valmiuksia harjoittaa vaativaa talousrikostutkintaa ja torjua rahanpesua on parannettava tuntuvasti. Samoin on osattava torjua uusia uhkia, esimerkiksi verkkorikollisuutta. Perusteetonta vaurastumista on torjuttava tuomitsemalla rikoshyöty menetetyksi, ottamalla käyttöön omaisuuden menetetyksi tuomitsemista koskeva laajennettu järjestelmä ja harkitsemalla laittoman vaurastumisen kriminalisointia.

Monet rikollisuuden lajit ja järjestäytyneet rikollisryhmät ovat luonteeltaan rajatylittäviä, mikä edellyttää tehokkaampaa alueellista ja kansainvälistä yhteistyötä ja sitä, että jäsenvaltioiden pyyntöihin poliisiyhteistyöstä tai oikeudellisesta yhteistyöstä vastataan herkemmin. Myös operatiivinen yhteistyö asianomaisten eurooppalaisten virastojen, erityisesti Europolin, Eurojustin ja Frontexin, kanssa jatkuu. Europolin tekemät operatiiviset sopimukset Serbian ja Albanian kanssa ovat tulleet voimaan, ja valmistelut vastaavan sopimuksen tekemiseksi Montenegron kanssa ovat pitkällä. Komissio jatkaa syyttäjien alueellisen verkoston ja todistajien koordinoitujen suojelujärjestelmien tukemista alueella.

Strateginen analyysi järjestäytyneen rikollisuuden tilasta Montenegrossa

Järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen onnistuneesti edellyttää maalta yhtenäistä ja strategista kokonaisarviota oman alueensa tilanteesta. Arvio on välttämätön, jotta kaikki sidosryhmät, eivät pelkästään lainvalvontaviranomaiset, ymmärtävät maahan kohdistuvat uhkat ja pystyvät reagoimaan järjestäytyneen rikollisuuden eri muotoihin. Montenegro julkaisi keväällä 2014 vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskevan uhkakuva-arvionsa. Se sisältää yleisesityksen Montenegron turvallisuustilanteeseen vaikuttavista rikosuhista alueella ja maassa. Arvion pohjalta määritellään lainavalvontaviranomaisten toiminnan yhteiset painopisteet, mikä auttaa niitä laatimaan asianmukaiset vastatoimet ja soveltamaan tiedusteluun perustuvan poliisitoiminnan käsitettä käytännössä.

Komissio pitää edelleen kaikkia oikeusvaltioperiaatteen näkökohtia erittäin tärkeinä laajentumismaissa. Liittymisneuvotteluissa sovelletaan uutta lähestymistapaa oikeuslaitosta ja perusoikeuksia sekä oikeutta, vapautta ja turvallisuutta koskeviin neuvottelulukuihin. Tämä tarkoittaa, että maan on koko liittymistä edeltävän prosessin ajan saatava vankkoja tuloksia uudistusten täytäntöönpanosta. EU on ottanut laajentumisneuvotteluissa käyttöön välitavoitteet, jollaisia asetettiin ensimmäisen kerran Montenegrolle joulukuussa 2013. Serbialle on annettu runsaasti ohjeistusta niitä kokonaisvaltaisia toimintasuunnitelmia varten, joita se on laatimassa oikeusvaltioon liittyvistä kysymyksistä pohjaksi neuvottelujen aloittamiselle. Nämä ohjeet ja välitavoitteet antavat suunnan tuleville neuvotteluille ja muiden laajentumismaiden kanssa tehtävälle työlle. Oikeusvaltioon liittyviä kysymyksiä käsitellään nykyisin kaikkien laajentumismaiden kanssa liittymisprosessin alkuvaiheessa, ja niissä edistyminen määrittää pitkälle sen, milloin prosessissa voidaan siirtyä seuraavaan vaiheeseen.

Uusi lähestymistapa neuvottelulukuihin 23 ja 24 – pääkohdat

Uusi lähestymistapa kattaa neuvotteluluvut 23 (oikeuslaitos ja perusoikeudet) ja 24 (oikeus, vapaus ja turvallisuus) ja tarjoaa jäsennellymmän neuvottelukehyksen, jossa otetaan huomioon uudistusten kunnolliseen täytäntöönpanoon tarvittava aika.

► Luvut 23 ja 24 avataan prosessin alkuvaiheessa ja suljetaan lopussa, jotta maalle jäisi mahdollisimman paljon aikaa konkreettisten tulosten saavuttamiseen. Tavoitteena on, että uudistukset ovat pysyviä.

► EU antaa runsaasti ohjeistusta pohjaksi kokonaisvaltaisille toimintasuunnitelmille, jotka ovat neuvottelujen avaamisedellytys ja toimivat uudistusten liikkeellepanijoina.

► Välitavoitteilla ohjataan uudistusprosessia ja pyritään turvaamaan uudistusten eteneminen.

► Neuvottelulukujen päättämisedellytykset vahvistetaan vasta sitten, kun merkittävää edistymistä on saavutettu kautta linjan ja täytäntöönpanosta voidaan esittää konkreettista näyttöä.

► Tarvitaan suojatoimenpiteitä ja korjaavia toimenpiteitä (esim. välitavoitteiden päivitys) sen varmistamiseksi, että kaikissa neuvotteluluvuissa saavutetaan edistystä, ja mekanismi, jolla muita lukuja koskevat neuvottelut voidaan keskeyttää, jos luvuissa 23 ja 24 ei tapahdu edistystä.

► Prosessin läpinäkyvyyttä ja osallistavuutta halutaan lisätä kuulemalla laajalti sidosryhmiä, jotta voidaan varmistaa mahdollisimman suuri kannatus uudistusten täytäntöönpanolle.

Komissio käyttää kaikkia saatavilla olevia välineitä oikeusvaltion tukemiseksi. Näitä ovat säännöllinen seuranta, erityisesti vakautus- ja assosiaatiosopimuksilla perustetuissa yhteisissä elimissä sekä arviointikäyntien ja jäsennellyn vuoropuhelun avulla, raportointi, erityisesti edistymiskertomukset, rahoitusapu (oikeusvaltioperiaate on yksi IPA II:n painopisteistä), yhteiskuntarakenteiden kehittäminen, Taiex-ohjelma, twinning-toiminta ja vertaisarviointi, joka mahdollistaa suoran yhteydenpidon jäsenvaltioiden tuomareiden, syyttäjien ja muiden lainvalvonnan, rajaturvallisuuden ja maahanmuuton asiantuntijoiden välillä. Turkin kanssa laaditun myönteisen asialistan mukaisesti on perustettu työryhmä käsittelemään neuvotteluluvun 23 asioita. Komissio kannustaa alueen maita lisäämään oikeudellista yhteistyötä ja poliisiyhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden sekä Europolin, Eurojustin, Frontexin ja enenevässä määrin myös Euroopan turvapaikka-asioiden tukiviraston kanssa, jotta rajatylittävää rikollisuutta voitaisiin torjua tehokkaammin. Laajentumismaiden on parannettava valmiuksiaan torjua radikaalistumista muun muassa vaihtamalla parhaita toimintatapoja ja lisäämällä yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa. Tavoitteena on laatia tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä ulkomaille taistelemaan lähtemisen torjumiseksi. Viisumivapauteen tähtäävä prosessi, johon liittyy tiettyjä uudistusehtoja, on auttanut maita toimien kohdentamisessa. Maiden on nyt tehtävä enemmän kyseisten uudistusten vakiinnuttamiseksi. Viisumipakosta vapautettujen maiden on ryhdyttävä välittömästi toimiin viisumivapauden mahdollisten väärinkäytösten torjumiseksi. Maahanmuuton ja rajaturvallisuuden aloilla tarvitaan yhdennettyjä toimia. Näiden alojen toistaiseksi ratkaisemattomia kysymyksiä käsitellään jatkossakin asiaankuuluvissa yhteyksissä, esimerkiksi vakautus- ja assosiaatiosopimuksen ja neuvotteluluvun 24 (oikeus, vapaus ja turvallisuus) puitteissa.

ii) Perusoikeudet

Komissio seuraa tarkkaan kansalaisoikeuksien, poliittisten, sosiaalisten ja taloudellisten oikeuksien sekä vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksien toteutumista laajentumismaissa. Perusoikeudet on pääpiirteissään kirjattu lakiin, mutta tarvitaan lisätoimia sen varmistamiseksi, että niitä kunnioitetaan täysimääräisesti käytännössä. Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus ovat edelleen erityinen huolenaihe. Vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksia on suojeltava paremmin ja haavoittuvassa asemassa oleviin ryhmiin, muun muassa seksuaalivähemmistöihin, kohdistuvaa syrjintää ja vihamielisyyttä on torjuttava. Lisätoimia tarvitaan myös naisten oikeuksien edistämiseksi ja perheväkivallan kitkemiseksi. Lapsen oikeuksia on parannettava ja vammaisia on tuettava lisätoimin. Muiden perusoikeuksien, esimerkiksi omistusoikeuden, toteutuminen on edelleen haasteellista. Oikeussuojan toteutumiseksi tarvitaan usein tehokkaampia keinoja.

Maat tarvitsevat vahvemman institutionaalisen kehyksen perusoikeuksien turvaamiseksi. Ihmisoikeusinstituutiot, myös oikeusasiamiehen toimisto, on perustettu, mutta niiden asemaa on vahvistettava niin, että se vastaa niiden käsittelemien asioiden vakavuutta. Liian usein näiden instituutioiden antamat suositukset jäävät huomiotta, eivätkä valtiollisten elinten niiden johdosta toteuttamat toimet ole riittäviä. Myös kansalaisjärjestöjen ja ihmisoikeuksien puolestapuhujien tekemälle työlle on opittava antamaan tunnustusta. Komissio kannustaa ehdokasmaita jatkamaan toimia, joilla ne valmistautuvat osallistumaan EU:n perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijoina. Tavoitteena on integroida laajentumismaat paremmin EU:n kehyksiin ja edistää parhaiden käytäntöjen leviämistä.

Perusoikeuksien turvaaminen Turkin perustuslakituomioistuimessa

Vuodesta 2011 kuka tahansa, joka väittää viranomaisten loukanneen perustuslailla taattuja perusoikeuksiaan tai -vapauksiaan, voi viedä asiansa perustuslakituomioistuimeen, periaatteessa tosin vasta sitten, kun tavanomaiset oikeussuojakeinot on käytetty. Turkin perustuslakituomioistuin teki vuonna 2014 päätökset, joilla

• suojellaan sananvapautta ja internetin vapautta;

• turvataan oikeus vapauteen, turvallisuuteen ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja annetaan mahdollisuus uuteen oikeudenkäyntiin eräissä Turkkia voimakkaasti jakaneissa, runsaasti julkisuutta saaneissa tapauksissa;

• tunnustetaan rikokseksi vihapuhe, jonka aiheena on seksuaalinen suuntautuminen.

Ø Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus

Laajentumismaissa on melko kattavat sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta koskevat oikeudelliset kehykset ja tiedonvälitys on pääpiirteissään moniarvoista. Joissakin maissa sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus on kuitenkin käytännössä heikentynyt tarkasteluvuoden aikana. Tiedonvälityksen vapautta rajoittavat hallituksen toimet ovat edelleen vakava huolenaihe, ja moniin merkittäviin ongelmakohtiin on puututtava pikaisesti. Tarvitaan lisätoimia yleisradioyhtiöiden poliittisen ja taloudellisen riippumattomuuden varmistamiseksi, sääntelyviranomaisten aseman vahvistamiseksi ja tiedonvälityksen toiminnallisen itsesääntelyn edistämiseksi. Lisäksi on puututtava tiedotusvälineisiin kohdistuvaan epäviralliseen taloudelliseen painostukseen muun muassa lisäämällä tiedotusvälineiden omistusjärjestelyjen läpinäkyvyyttä, estämällä omistuksen liiallinen keskittyminen ja laatimalla avoimet hankintasäännöt viranomaismainontaa varten. Joissain maissa jatkuva toimittajien pelottelu ja heihin kohdistuva väkivalta ruokkivat pelon ja sensuurin ilmapiiriä, eivätkä viranomaiset useinkaan löydä eivätkä rankaise asianmukaisesti näihin tekoihin syyllistyneitä. Joskus hallitukset itse edistävät ilmapiiriä, jossa niiden politiikkaa arvostelevat toimittajat leimataan maanpettureiksi. Tällainen tilanne johtaa itsesensuuriin. Vaikka kunnianloukkaus ei ole enää rikos, toimittajia vastaan nostetaan edelleen syytteitä. Oikeuslaitosta on kehitettävä ja sen henkilöstöä koulutettava valtiovallan väärinkäytön ehkäisemiseksi.

Komissio pitää edelleen sananvapautta ja tiedonvälityksen vapautta koskevaa työtä ensisijaisena liittymisprosessissa. Komissio aikoo selvittää mahdollisuutta järjestää vuonna 2015 kolmas Speak-Up!-konferenssi yhdessä Euroopan parlamentin kanssa. Konferenssi on tarkoitettu tiedotusvälineitä, kansalaisyhteiskuntaa ja viranomaisia edustaville keskeisille sidosryhmille. Myöhemmin tänä vuonna komissio myöntää ensimmäistä kertaa tutkivan journalismin palkinnon.

Ø Vähemmistöjen, myös romanien, suojelu

Yleisesti ottaen mailla on moitteettomat ja hyvin laaditut säädöskehykset vähemmistöjen suojelemiseksi. Niiden täytäntöönpano on kuitenkin usein monimutkaista, varsinkin tilanne kytkeytyy viimeaikaisiin konflikteihin. On tehtävä enemmän sen varmistamiseksi, että oikeudelliset sitoumukset pannaan asianmukaisesti täytäntöön ja etnisten vähemmistöjen ongelmien käsittelyä tehostetaan. Vähemmistökielten käyttö, koulutukseen pääsy ja poliittinen edustus ovat esimerkkejä asioista, joihin olisi kiinnitettävä enemmän huomiota. On rohkaistava vähemmistöille myönteisen ilmapiirin syntymistä ja torjuttava yhteiskunnassa vallitsevaa vihamielisyyttä koulutuksen, laajan julkisen keskustelun ja valistuksen keinoin. Tarvitaan nollatoleranssia ja ennakoivaa lähestymistapaa tapauksiin, joissa vihapuhe, syrjintä, väkivalta ja pelottelu ovat etnisesti motivoituneita. On tärkeää vahvistaa johdonmukainen lähestymistapa rasismin ja muukalaisvihan tiettyjen ilmenemismuotojen torjuntaan esimerkiksi audiovisuaalisessa mediassa, urheilussa, politiikassa, koulutuksessa ja internetissä.

Useimpien romaniyhteisöjen tilanne Länsi-Balkanilla ja Turkissa antaa aihetta vakavaan huoleen. Romanit joutuvat hyvin usein rasismin, syrjinnän ja sosiaalisen syrjäytymisen uhreiksi. He elävät ankarassa köyhyydessä, ja heillä on vaikeuksia terveydenhoidon, koulutuksen, asunnon ja työpaikan saannissa. Myös henkilöpapereiden puuttuminen on ongelma. Komissio järjesti huhtikuussa 2014 romaniväestöä käsittelevän korkean tason huippukokouksen kiinnittääkseen huomiota romanien ongelmiin eri puolilla Eurooppaa, myös laajentumismaissa. Kokouksessa nousi esiin paikallisviranomaisten erityisasema romanien sosiaalisen osallisuuden varmistamisessa. Komissio perusti vuonna 2014 romanien osallistamisesta myönnettävän palkinnon, jolla se haluaa antaa tunnustusta kansalaisjärjestöjen arvokkaalle panokselle romanien integraatiossa.

Komissio tekee tiivistä yhteistyötä kunkin laajentumismaan kanssa varmistaakseen, että kansallisten romanistrategioiden täytäntöönpano, seuranta ja jatkotoimet toteutetaan asianmukaisesti. Myös IPA-rahoitustuen määrää ollaan lisäämässä, ja se kohdennetaan paremmin kestävän kehityksen tukemiseen viidellä painopistealalla: koulutus, työllisyys, terveys, asuminen ja henkilöpaperit. Komissio aikoo tehostaa strategista yhteistyötä kansainvälisten järjestöjen ja muiden rahoittajien kanssa. Romanien osallistamisesta on tullut yksi kansallinen painopiste, jolla on kaikkien tasojen vahva poliittinen tuki, ja kaikki sidosryhmät hoitavat vastuunsa.

Romanikouluavustajat ala-asteopetuksen tukena Serbiassa

Vuonna 2008 perustettiin kouluavustajien verkosto, jonka tavoitteena on lisätä romanilasten koulunkäyntiä ja edistää ala-asteen suorittamista. Verkostossa on yli 170 jäsentä. Avustajat tukevat haavoittuviin ryhmiin kuuluvia oppilaita, joista monet ovat romaneja, organisoivat oppituntien kulun ja ovat yhteydessä vanhempiin. Aloite on vakiinnuttanut paikkansa Serbian koulujärjestelmässä ja nostanut merkittävästi koulunkäyntiastetta alemmilla luokka-asteilla sekä esikoulussa.

Ø Seksuaalinen suuntautuminen ja sukupuoli-identiteetti

Homofobia samoin kuin sukupuoliseen suuntautumiseen ja sukupuoli-identiteettiin perustuva syrjintä ja viharikokset, mukaan lukien väkivalta ja pelottelu, ovat edelleen yleisiä Länsi-Balkanilla ja Turkissa. Turkissa ja entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa on kiire laajentaa syrjinnän kieltävä lainsäädäntö koskemaan seksuaalista suuntautumista ja sukupuoli-identiteettiä. Molemmista maista samoin kuin Bosnia ja Hertsegovinasta ja Kosovosta puuttuu toistaiseksi viharikoksia koskeva lainsäädäntö. Lainvalvontaviranomaisille, oikeusasiamiehelle, tuomareille ja media-ammattilaisille on annettava koulutusta uuden lainsäädännön tunnetuksi tekemiseksi, sen moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi ja sen paremmin ymmärtämiseksi.

Vihapuheeseen, väkivaltaan ja pelotteluun on sovellettava nollatoleranssia ja viranomaisilta vaaditaan vahvaa johtajuutta, jotta yhteiskunnassa vallitseva usein vihamielinen suhtautuminen homoihin, lesboihin, biseksuaaleihin, transihmisiin ja intersukupuolisiin (HLBTI) saadaan muuttumaan. Maiden on toteutettava toimenpiteitä stereotypioiden ja väärien tietojen torjumiseksi, myös koulutusjärjestelmässä. Mitään syrjinnän muotoa ei voida perustella uskonnollisilla tai kulttuurisilla syillä. Kokoontumis- ja sananvapautta olisi suojeltava muun muassa suhtautumalla asiallisesti pride-kulkueisiin.

Komissio aikoo järjestää myöhemmin syksyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston puheenjohtajavaltio Italian kanssa korkean tason konferenssin, jossa tarkastellaan HLBTI-yhteisön tilannetta ja siinä saavutettua edistystä sekä jaetaan parhaita toimintatapoja.

Poliisin toiminnan tehostaminen HLBTI-yhteisön jäseniin kohdistuvissa väkivallanteoissa Bosnia ja Hertsegovinassa

Koko Länsi-Balkanin alueelle on tyypillistä, että henkilöihin heidän seksuaalisen suuntautuneisuutensa perusteella kohdistuneita uhkia ja väkivallantekoja ei useinkaan raportoida. Tämä johtuu osittain poliisin ja yhteiskunnan välinpitämättömyydestä ja jopa vihamielisyydestä sekä siitä, että luottamus viranomaisten toimintaan on heikkoa. Sarajevon poliisi on kouluttanut keskuudestaan henkilöitä käsittelemään tapaukset, joissa on kyse homofobisista uhkauksista ja hyökkäyksistä. Aloite on tulosta poliisin ja kansalaisjärjestöjen onnistuneesta yhteistyöstä. Se on auttanut poliisia tiedostamaan, että ilmiöön on suhtauduttava vakavammin ja että kaikkiin viharikoksiin on reagoitava asianmukaisesti.

Ø Naisten oikeudet

Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon toteutumiseksi on tehtävä enemmän. Naisten syrjintä työmarkkinoilla ja alhainen osuus työvoimasta ovat ongelmia, joihin on puututtava. Stereotypiat ja perinteiset sukupuoliroolit istuvat toisinaan niin tiukassa, että ne rajoittavat merkittävällä tavalla naisten mahdollisuuksia vaatia oikeuksiensa kunnioittamista, varsinkin Turkissa. Kosovossa naisilla on oikeus periä maata, mutta sen toteutumisen tiellä on vakavia esteitä. Useimmat alueen maat ovat ratifioineet viime vuonna voimaan tulleen Euroopan neuvoston yleissopimuksen naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemisestä ja torjumisesta. Sopimuksen täytäntöönpano on avainasemassa tilanteessa, jossa naisiin kohdistuva väkivalta ja uhrien tukeminen on ongelma kaikissa laajentumismaissa. Turkissa perheväkivalta, nk. kunniamurhat, sorto sekä lapsi- ja pakkoavioliitot ovat edelleen vakava ongelma. Yleissopimuksella joukko rikoksia määritellään naisiin kohdistuvaksi väkivallaksi, joka on tehtävä rangaistavaksi. Tällaisia rikoksia ovat henkinen, fyysinen ja seksuaalinen väkivalta, myös raiskaus, pakkoavioliitto ja vainoaminen.

Kokonaisvaltainen sukupuolten tasa-arvo-ohjelma Montenegrossa

Viime vuosien kehitys politiikassa ja lainsäädännössä on luonut uuden pohjan käsitellä naisten ihmisoikeuksien toteutumista sekä heidän mahdollisuuttaan osallistua politiikan, talouden ja yhteiskunnan kehittämiseen. Varmistaakseen lakien ja politiikkojen täytäntöönpanon Montenegro on käynnistänyt kokonaisvaltaisen sukupuolten tasa-arvo-ohjelman, jonka tavoitteena on parantaa naisten henkilökohtaista koskemattomuutta, taloudellista asemaa ja poliittista edustusta. Sen johdosta on perustettu monitieteellisiä ryhmiä torjumaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja edistämään naisten osallistumista parlamentin toimintaan.

Ø Lapsen oikeudet

Lapsen oikeuksien suojelemiseksi tarvitaan lisätoimia. Erityisesti on varmistettava suojelu kaikenlaiselta väkivallalta, parannettava oikeussuojan saatavuutta ja nuoriso-oikeusjärjestelmiä sekä tuettava yhteisö- ja perhelähtöisiä vaihtoehtoja lasten laitoksiin sijoittamisen sijaan (laitoshoidosta luopuminen). Useimmilla alueen mailla on tätä koskevat säädökset ja toimintasuunnitelmat, mutta täytäntöönpano laahaa perässä.

III. Alueelliset ja kahdenväliset kysymykset ja menneisyyden painolastista irrottautuminen

Hyvät naapuruussuhteet ja alueellinen yhteistyö ovat keskeisellä sijalla vakautus- ja assosiaatioprosessissa.

Hyvien naapuruussuhteiden kehittymiseen on vaikuttanut lisääntynyt kahdenvälinen yhteistyö ja yhteydenpito, myös arkaluonteisilla aloilla, joista esimerkkejä ovat sotarikokset, pakolaisten paluu, järjestäytynyt rikollisuus ja poliisiyhteistyö sekä Sarajevon prosessiin[4] kuuluva alueellinen asunto-ohjelma, jonka puitteissa on aloitettu uudisrakentaminen. Saavutetusta edistyksestä on saatava pysyvää. EU:n toimet Bosnia ja Hertsegovinaa ja Serbiaa toukokuussa koetelleiden ankarien tulvien johdosta olivat osoitus EU:n solidaarisuudesta ja tiiviimmän yhdentymisen eduista. Ne myös johtivat hedelmälliseen yhteistyöhön kyseisten maiden välillä ja koko alueella. Solidaarisuus ylitti kansalliset ja etniset jakolinjat varsinkin – mutta ei pelkästään – ruohonjuuritasolla. Poliittisten johtajien olisi hyödynnettävä tätä hyvää tahtoa panostamalla yhteistyöhön, jolla ratkotaan EU-jäsenyyteen liittyviä yhteisiä haasteita.

Tarvitaan lisätoimia sellaisten kahdenvälisten riitojen ratkaisemiseksi, joita laajentumismailla on toistensa ja jäsenvaltioiden kanssa. Monet ratkaisua vailla olevat kysymykset rasittavat edelleen kahdenvälisiä suhteita alueella. Tällaisia kysymyksiä ovat erityisesti entisen Jugoslavian hajoamisesta juontuvat seikat, kuten etnisten ryhmien väliset ja asemaa koskevat riidat, vähemmistöjen tilanne, sotarikosten vastuukysymykset, kadonneet henkilöt ja rajojen merkitseminen. Suhteita rasittavat myös täysin vastakkaiset näkemykset lähihistoriasta. Totuus- ja sovintoaloitetta (RECOM) tukeville alustaville toimille on saatava jatkoa. Sovinto on välttämätön, jotta voidaan edistää vakautta Kaakkois-Euroopassa ja luoda sinne olosuhteet, jotka auttavat irrottautumaan menneisyyden painolastista. Näin toimimalla minimoidaan riski siitä, että avoimet kahdenväliset kysymykset valjastetaan palvelemaan poliittisia päämääriä.

Osapuolten on ratkaistava kahdenväliset kysymykset mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, eivätkä ne saisi jarruttaa ennalta määriteltyihin ehtoihin perustuvaa liittymisprosessia. Komissio kehottaa osapuolia tekemään kaikkensa jäljellä olevien riitojen ratkaisemiseksi sovittuja periaatteita ja keinoja noudattaen, mukaan lukien asian vieminen Kansainvälisen tuomioistuimen tai muun pysyvän tai tilapäisen riitojenratkaisuelimen ratkaistavaksi tapauksen mukaan. Liittymisneuvottelut voivat toimia poliittisena kimmokkeena riitojen ratkaisemiselle. Serbian ja Kosovon on jatkettava suhteidensa normalisointia ja pantava Brysselin sopimus[5] täytäntöön. EU on sisällyttänyt suhteiden normalisointivaatimuksen Serbian neuvottelukehykseen ja Kosovon vakautus- ja assosiaatiosopimukseen. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian on pidettävä yllä hyviä naapuruussuhteita, joihin kuuluu myös YK:n avustuksella neuvotellun ja molempien osapuolten hyväksyttävissä olevan ratkaisun löytyminen nimikysymykseen mahdollisimman pian. Komissio jatkaa poliittisen ja muun tuen antamista kaikille asianomaisille maille, jotta kahdenväliset kysymykset saadaan ratkaistua mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, ja tukee jatkossakin muilla foorumeilla tehtävää työtä ratkaisujen löytämiseksi.

Erityyppiset alueelliset yhteistyöaloitteet lujittavat hyviä naapuruussuhteita. Komissio tukee varauksetta Kaakkois-Euroopan yhteistyöprosessin (SEECP) ja alueellisen yhteistyöneuvoston toimintaa, alueellinen 2020-strategia mukaan lukien. Komissio suhtautuu myönteisesti toukokuussa perustettuun SEECP:n alueparlamenttiin samoin kuin tehostettuun yhteistyöhön, jonka nk. Länsi-Balkanin kuusikko on hiljattain aloittanut osana vakautus- ja assosiaatioprosessia. Osana aloitetta alueen maiden ulko- ja valtiovarainministerit ovat viime aikoina keskustelleet yhteisistä haasteista, erityisesti talouden ohjausjärjestelmään liittyvistä haasteista. Yhteistyötä on jatkettu muilla alueellisilla foorumeilla, joista esimerkkejä ovat Keski-Euroopan vapaakauppa-alue (CEFTA), energiayhteisö ja julkishallinnon alueellinen koulu. On tärkeää, että nämä aloitteet ovat toisiaan täydentäviä, osallistavia ja alueellisesti omistettuja ja johdettuja. Komissio on tyytyväinen elokuussa järjestettyyn Berliinin huippukokoukseen, jossa Länsi-Balkanin liittymisnäkymille annettiin vahva poliittinen tuki. Vuotuisia huippukokouksia on tarkoitus järjestää jatkossakin, seuraavan kerran Itävallassa. Nk. Berliinin prosessi voi kannustaa tekemään uudistuksia ja sopimaan realistisista painopisteistä tärkeimpien yhteenliitettävyyteen tehtävien investointien osalta. Se voi myös auttaa ratkaisemaan jäljellä olevat kahdenväliset erimielisyydet. Komissio on valmis tukemaan aloitteen jatkotoimia.

***

IV. Päätelmät ja suositukset

Edellä esitetyn analyysin ja liitteenä oleviin maakohtaisiin tiivistelmiin sisältyvien arvioiden perusteella komissio esittää seuraavat päätelmät ja suositukset:

I

1. Komissio on viimeisten viiden vuoden aikana lisännyt laajentumispolitiikan uskottavuutta ja muutosvoimaa huolehtimalla siitä, että perusluonteisiin uudistuksiin panostetaan aiempaa enemmän laajentumisprosessin varhaisessa vaiheessa. Komissio painottaa erityisesti seuraavia kolmea pilaria: 1) oikeusvaltioperiaate, 2) talouden ohjausjärjestelmä ja 3) julkishallinnon uudistaminen.

2. Komissio omaksui vuonna 2012 uuden lähestymistavan oikeusvaltioperiaatteeseen. Vuonna 2013 komissio vahvisti puitteet talouden ohjausjärjestelmän parantamiselle talouspolitiikan eurooppalaisesta ohjausjaksosta saatujen kokemusten perusteella. Tänä vuonna komissio esittelee uusia ideoita julkishallinnon uudistamisen tukemiseksi laajentumismaissa. Uudistuneen laajentumisprosessin kolme pilaria ovat kytköksissä toisiinsa, ja niissä edistyminen on ratkaisevaa päätettäessä, milloin maat ovat valmiita liittymään unioniin.

3. EU:n laajentumispolitiikka edistää edelleen rauhaa, turvallisuutta ja vaurautta Euroopassa. Se vahvistaa EU:n poliittista ja taloudellista painoarvoa ja toimii vahvana muutosvoimana asianomaisissa maissa. Valmistelemalla liittymisprosessi hyvin varmistetaan, ettei laajentuminen tapahdu unionin toiminnan tehokkuuden kustannuksella.

4. Toukokuussa 2014 vietetty kymmenen maan EU-jäsenyyden kymmenvuotispäivä on yksi muistutus saavutetusta edistyksestä. Unionin laajentuessa laajenevat myös eurooppalaisille yrityksille, investoijille, kuluttajille, matkailijoille, opiskelijoille ja kiinteistönomistajille tarjolla olevat mahdollisuudet. Liittymisestä EU:hun on ollut hyötyä sekä uusille että vanhoille jäsenvaltioille. Kauppa ja investoinnit ovat lisääntyneet. Kansalaisten elämänlaatu on parantunut, koska EU:n ympäristö- ja kuluttajanormeja ja muita vaatimuksia sovelletaan entistä laajemmalla alueella.

5. Jäsenvaltioiden tarjoama selkeä jäsenyysnäkymä on Länsi-Balkanin maille keskeinen vakautustekijä. Se tukee edistymistä asetettujen ehtojen, myös vakautus- ja assosiaatioprosessin edellytysten, täyttämisessä. Hyvät naapuruussuhteet ja osallistava alueellinen yhteistyö ovat olennaisia. Alueen lähihistorian tapahtumat huomioon ottaen on välttämätöntä jatkaa ponnisteluja kahdenvälisten riitojen ratkaisemiseksi ja menneisyyden painolastista irrottautumiseksi.

6. Laajentumisesta on tullut vahva unionin ulkopolitiikan väline. Tapahtumat EU:n naapurialueilla korostavat laajentumispolitiikan merkitystä keinona syventää yhteistyötä keskeisissä ulkopolitiikan kysymyksissä. Ulkopolitiikasta kunkin laajentumismaan kanssa käytävää kahdenvälistä vuoropuhelua pitäisi tehostaa. 31 luku: Ulko-, turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa pitäisi käsitellä liittymisneuvottelujen varhaisessa vaiheessa. Komissio korostaa sitä, että laajentumismaiden on tärkeää mukauttaa kantansa asteittain EU:n ulkopoliittisiin kantoihin. Se korostaa myös yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan merkitystä, esimerkiksi osallistumista Euroopan puolustusviraston ohjelmiin.

7. Liittymisprosessi on vaativa ja perustuu tiukkoihin mutta oikeudenmukaisiin ehtoihin, ennalta määriteltyihin jäsenyyden arviointiperusteisiin ja maan omiin ansioihin. Tämä on erittäin tärkeää laajentumispolitiikan uskottavuuden kannalta, kannustimien tarjoamiseksi laajentumismaille kauaskantoisten uudistusten toteuttamiseen ja EU:n kansalaisten tuen varmistamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi yhdessä EU:n toimielinten kanssa johdettava tietoon perustuvaa keskustelua laajentumispolitiikan poliittisista, taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista.

8. Ensimmäinen pilari: oikeusvaltion vahvistaminen on keskeisellä sijalla uudistetussa liittymisprosessissa. Oikeudellisia uudistuksia on jatkettava määrätietoisesti, jotta voidaan varmistaa oikeuslaitoksen toiminnan riippumattomuus, puolueettomuus ja tehokkuus. Mailla on oltava enemmän ja uskottavaa näyttöä järjestäytyneeseen rikollisuuteen ja korruptioon liittyvistä tutkimus- ja syytetoimista ja tuomioista. Seuraamusten pitäisi olla varoittavia, ja rikoksella hankittu omaisuus pitäisi tuomita menetetyksi. Oikeusvaltioperiaate tukee liike- ja sijoitustoiminnan edellytyksiä, takaa oikeusvarmuuden ja edistää kilpailukykyä, työpaikkojen luomista ja kasvua.

9. Komissio jatkaa oikeusvaltioperiaatetta koskevan uuden lähestymistavan soveltamista. Neuvosto vahvisti lähestymistavan joulukuussa 2011. Oikeusvaltioon liittyvien kysymysten käsittely liittymisprosessin varhaisessa vaiheessa suo maille mahdollisimman paljon aikaa kerätä näyttöä uudistusten täytäntöönpanosta. Tämä auttaa varmistamaan, että uudistukset juurtuvat syvälle eikä niistä peräännytä. Uuden lähestymistavan mukaisesti komissio pyrkii varmistamaan, että neuvottelut etenevät tasapainoisesti. Neuvotteluluvuissa 23 (oikeuslaitos ja perusoikeudet) ja 24 (oikeus, vapaus ja turvallisuus) on edistyttävä samaan tahtiin kuin neuvotteluissa yleensä. Komissio muistuttaa neuvottelukehyksiin sisältyvästä yleistä tasapainoa koskevasta lausekkeesta ja mahdollisuudesta keskeyttää muista lukuja koskevat neuvottelut, jos oikeusvaltioon liittyvien asioiden käsittelyssä ei päästä eteenpäin.

10. Perusoikeudet on pääosin kirjattu laajentumismaiden säädöskehyksiin, mutta niiden kunnioittamiseksi käytännössä on tehtävä enemmän. Sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus ovat edelleen erityinen huolenaihe. Vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksia on suojeltava paremmin. Erityistä huolta aiheuttavat myös haavoittuvassa asemassa oleviin ryhmiin kohdistuva syrjintä ja vihamielisyys muun muassa sukupuolisen suuntautumisen perusteella. Tarvitaan lisätyötä naisten, lasten ja vammaisten oikeuksien edistämiseksi. Muun muassa perheväkivaltaan on puututtava. Laajentumismaat on integroitava paremmin EU:n kehyksiin ja parhaiden toimintatapojen leviämistä on tuettava. Tämän vuoksi komissio kannustaa ehdokasmaita jatkamaan valmisteluja, jotka liittyvät niiden osallistumiseen EU:n perusoikeusviraston toimintaan tarkkailijoina.

11. Toinen pilari: talouden ohjausjärjestelmän ja kilpailukyvyn vahvistaminen on äärimmäisen tärkeää, jotta laajentumismaat täyttäisivät taloudelliset jäsenyysehdot. Uudistuksia pitäisi tehdä enemmän kestävän kasvun aikaansaamiseksi, liiketoimintaedellytysten parantamiseksi ja investointien lisäämiseksi. Korkeaan työttömyyteen, erityisesti nuorisotyöttömyyteen, on puututtava. Talouskehitystä tukemalla pitäisi voida myös lieventää unioniin kohdistuvaa muuttopainetta. Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien siirtymävaiheen toimenpiteiden ja/tai suojamekanismin tarvetta ja luonnetta tarkastellaan liittymisneuvotteluissa myöhemmin tehtävän vaikutustenarvioinnin tulokset huomioon ottaen.

12. Talouspolitiikan eurooppalaisesta ohjausjaksosta ja talouden ohjausjärjestelmän vahvistamisesta EU:ssa saatujen kokemusten pohjalta komissio on parantanut prosesseja, joita se soveltaa laajentumismaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön. Komissio varautuu Länsi-Balkanin maiden talouksien kaksiosaisten kansallisten uudistusohjelmien valmisteluun. Ohjelman ensimmäinen osa muodostuu voimassa olevan ohjelman (ehdokasmaiden tapauksessa liittymistä valmistelevan talousohjelman, mahdollisten ehdokasmaiden ja Kosovon tapauksessa talous- ja finanssipoliittisen ohjelman) parannetusta versiosta. Siinä esitetään keskipitkän aikavälin makrotaloudellinen ja finanssipoliittinen kehys, jossa keskitytään aiempaa enemmän ulkoisen kestävyyden ja kasvun rakenteellisten esteiden arviointiin. Toinen osa käsittää alakohtaiset rakenneuudistukset, joilla on eniten merkitystä kilpailukyvyn ja kasvun kannalta, infrastruktuuri-investoinnit mukaan lukien. Arviointiprosessin tuloksena kullekin maalle annetaan jatkossakin kohdennetumpia toimintaohjeita, mikä parantaa valvontaa. Turkin kanssa on tarkoitus aloittaa korkean tason poliittinen vuoropuhelu.

13. Kolmas pilari: julkishallinnon uudistaminen on kaikkien laajentumismaiden ensisijainen tavoite. Julkishallinto on edelleen liian politisoitunut, ja sen läpinäkyvyyttä, vastuuvelvollisuutta, ammattimaisuutta ja tehokkuutta on lisättävä. Kansalaisten ja yritysten tarpeisiin on panostettava enemmän. Myös julkiseen varainhoitoon on kiinnitettävä enemmän huomiota. Komissio aikoo integroida julkishallinnon uudistamisen paremmin laajentumisprosessiin. Laajentumismaissa on perustettu tai ollaan perustamassa julkishallinnon uudistamista käsitteleviä erityisryhmiä. Niistä tulee tärkein foorumi, jolla edistetään julkishallinnon uudistamistyötä. Assosiaationeuvostossa/-komiteassa pitäisi käydä jäsennellympää poliittista keskustelua uudistusten pääkohdista. Liittymisneuvotteluja pitäisi käyttää keinona kannustaa tarvittaviin uudistuksiin. Pääkohtia pitäisi käsitellä asiaankuuluvissa neuvotteluluvuissa (julkiset hankinnat, varainhoidon valvonta, oikeuslaitos ja perusoikeudet, verotus sekä talous- ja rahapolitiikka) ja hallitustenvälisissä konferensseissa. Erityisryhmien tehtävänä on käsitellä myös neuvottelulukuihin sisältyviä julkishallinnon uudistamiseen liittyviä horisontaalisia kysymyksiä, seurata edistymistä ja varmistaa johdonmukaisuus. Työn tulokset otetaan huomioon lukukohtaisissa neuvotteluissa.

14. Uudistusprosessin tukemisen kannalta on olennaista, että laajentumismaissa vahvistetaan keskeisten demokraattisten instituutioiden toimintaa ja riippumattomuutta. Tähän kuuluu myös parlamentissa yli puoluerajojen käytävä rakentava ja jatkuva vuoropuhelu. Kansalaisjärjestöjen toimintamahdollisuuksia on parannettava, koska vahva kansalaisyhteiskunta lisää poliittista selontekovelvollisuutta ja liittymiseen kytkeytyvien uudistusten syvempää ymmärtämistä.

15. Hyvät naapuruussuhteet ovat keskeisellä sijalla vakautus- ja assosiaatioprosessissa. Tarvitaan jatkuvia ponnisteluja, joilla edistetään menneisyyden painolastista irrottautumista, sovittelua ja kahdenvälisten riitojen, joita laajentumismailla on toistensa ja jäsenvaltioiden kanssa, ratkaisemista. Osapuolten on ratkaistava kahdenväliset kysymykset mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, eivätkä ne saisi jarruttaa ennalta määriteltyihin ehtoihin perustuvaa liittymisprosessia.

16. Tarkasteluvuonna on tehty entistä enemmän alueellista yhteistyötä. Komissio tukee varauksetta Kaakkois-Euroopan yhteistyöprosessin (SEECP) ja alueellisen yhteistyöneuvoston toimintaa, alueellinen 2020-strategia mukaan lukien. On myönteistä, että Kosovo on entistä useammin mukana alueellisissa aloitteissa. Komissio on tyytyväinen tehostettuun yhteistyöhön, jonka nk. Länsi-Balkanin kuusikko on aloittanut osana vakautus- ja assosiaatioprosessia. Tällainen kehitys vahvistaa laajentumispolitiikan monenvälistä ulottuvuutta, tukee osallistavaa yhteistyötä ja talouden ohjausjärjestelmään liittyvien parhaiden toimintatapojen jakamista sekä edistää yhteenliitettävyyttä alueella ja unionin suuntaan. Komissio on tyytyväinen myös elokuussa järjestettyyn Berliinin huippukokoukseen, jossa Länsi-Balkanin liittymisnäkymille annettiin vahva poliittinen tuki. Vuotuisia huippukokouksia on tarkoitus järjestää jatkossakin, seuraavan kerran Itävallassa. Nk. Berliinin prosessi voi kannustaa tekemään uudistuksia ja sopimaan realistisista painopisteistä tärkeimpien yhteenliitettävyyteen tehtävien investointien osalta. Se voi myös auttaa ratkaisemaan jäljellä olevat kahdenväliset erimielisyydet. Komissio on valmis tukemaan aloitteen jatkotoimia.

17. Vuonna 2014 otettiin käyttöön uusi liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA II). EU myöntää siitä 11,7 miljardia euroa vuosille 2014–2020 tukeakseen laajentumismaiden liittymisvalmisteluja sekä alueellista ja rajatylittävää yhteistyötä. IPA II:n myötä panostus demokratiaa, oikeusvaltioperiaatteetta, kilpailukykyä ja kasvua tukeviin liittymistavoitteisiin kasvaa. Välineen muita uutuuksia ovat alakohtainen lähestymistapa, tuloskannustimet, lisääntynyt budjettituki ja hankkeiden priorisointi. Suuret investoinnit tärkeimpiin infrastruktuurikäytäviin edellyttävät koordinoitua lähestymistapaa. Koordinointia kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa ollaankin parantamassa. Länsi-Balkanin investointikehyksestä tuetaan jatkossakin investointeja, joilla pyritään lisäämään työpaikkoja ja kasvua ja edistämään yhteenliitettävyyttä alueella.

II

18. Montenegro: Liittymisneuvotteluissa on otettu edistysaskelia. EU:n säännöstön analyyttinen tarkastelu saatiin päätökseen toukokuussa 2014. Joulukuussa aloitettiin neuvottelut luvusta 23 (oikeuslaitos ja perusoikeudet) ja luvusta 24 (oikeus, vapaus ja turvallisuus). EU vahvisti 84 kattavaa, lukuja 23 ja 24 koskevaa välitavoitetta Montenegron hyväksymien toimintasuunnitelmien perusteella. Näissä välitavoitteissa annetaan selkeitä ohjeita tulevia uudistuksia varten. Neuvottelut on avattu yhteensä 12 luvussa, ja toistaiseksi on suljettu kaksi lukua.

19. Toimintasuunnitelmien täytäntöönpano on aloitettu. Sen jälkeen, kun asiaa koskevaa lainsäädäntöä mukautettiin heinäkuussa 2013 tehtyjen perustuslain uudistusten mukaiseksi, on valittu ja nimitetty useita keskeisiä tuomareita ja syyttäjiä. Useiden yritysten jälkeen parlamentti nimitti lopulta uuden ylimmän valtionsyyttäjän lokakuussa 2014. Oikeuslaitoksesta tuli tehokkaampi. Perusoikeuksien suojaa koskevaa lainsäädäntökehystä, myös oikeusasiamiestä koskevaa lakia, vahvistettiin.

20. Useat toimenpiteet, erityisesti korruptiontorjuntaa koskevat lainsäädäntöuudistukset, ovat kuitenkin viivästyneet. Hyväksytyistä lainsäädäntötoimenpiteistä ei ole saatu käytännön tuloksia. Montenegron olisi hyväksyttävä pikaisesti poliittisten puolueiden rahoitusta koskeva riittävän kattava laki. Korruptiotapausten, myös korkean tason korruption, tutkinnasta, syytteeseenpanosta ja tuomitsemisesta on saatava uskottavia tuloksia. Olisi varmistettava, että sellaisia keinoja kuin varojen takavarikointi ja menetetyksi tuomitseminen käytetään järjestelmällisesti. Sanan- ja tiedotusvälineiden vapaus herättävät edelleen vakavaa huolta. Toimittajiin kohdistuneiden väkivaltatapausten tutkintaa olisi nopeutettava. On aloitettava rakentava poliittinen vuoropuhelu ja palautettava luottamus vaalimenettelyyn ja valtiollisiin elimiin. EU:n yhdentymiskysymyksiin liittyvien hallinnollisten valmiuksien vahvistaminen on olennaisen tärkeää, jotta eteneminen kohti EU-jäsenyyttä jatkuu. Vaatimuksiin kuuluu myös virkamieskunnan epäpoliittisuuden ja ammattimaisuuden lisääminen. Talousuudistusta olisi jatkettava, erityisesti korkean työttömyyden vähentämiseksi, ja liiketoimintaympäristöä olisi parannettava. On löydettävä pikaisesti kestävä, vakautus- ja assosiaatiosopimuksen kanssa yhteensopiva ratkaisu alumiinintuottaja KAP:n tapaukseen.

21. Vahva poliittinen sitoutuminen on olennaisen tärkeää, jotta voidaan toteuttaa oikeusvaltion vahvistamisen edellyttämät syvät ja kestävät poliittiset uudistukset. Montenegro on ensimmäinen maa, jonka kanssa on avattu luvut 23 ja 24 oikeusvaltioperiaatteeseen liittymisneuvotteluissa sovellettavan uuden lähestymistavan mukaisesti. Komissio muistuttaa neuvottelukehykseen sisältyvästä yleistä tasapainoa koskevasta lausekkeesta. Edistyminen oikeusvaltioperiaatteen välitavoitteiden saavuttamisessa ja edellä mainittujen puutteiden korjaamisessa, mistä on oltava konkreettista näyttöä, vaikuttavat liittymisneuvottelujen yleiseen etenemisvauhtiin sekä tulevien hallitustenvälisten konferenssien esityslistoihin.

22. Serbia: Serbian kanssa käydään nyt liittymisneuvotteluja. Eurooppa-neuvosto päätti aloittaa neuvottelut, koska Serbia oli edistynyt uudistuksissa ja koska se on pysynyt sitoutuneena suhteiden normalisointiin Kosovon kanssa. Ensimmäinen neuvotteluja koskeva hallitustenvälinen konferenssi järjestettiin tammikuussa 2014. EU:n säännöstön analyyttinen tarkastelu etenee suunnitelman mukaan. Toukokuussa maata koetelleilla voimakkailla tulvilla on ollut huomattava sosioekonominen vaikutus. EU antoi välittömästi merkittävää pelastus- ja hätäapua ja järjesti heinäkuussa avunantajien konferenssin. Kansainvälinen yhteisö antoi lupauksia huomattavasta avusta tuhojen korjaamiseen ja jälleenrakentamiseen.

23. Serbia on edistynyt jonkin verran julkishallinnon uudistamisessa. Se on hyväksynyt kattavan strategian ja parantanut koordinointia ja suunnittelua. Oikeuslaitoksen osalta on annettu tärkeää lainsäädäntöä ja tuomareiden ja syyttäjien arviointia koskevat säännöt. Merkittävä määrä tuomioistuinten presidenttejä on nimitetty pysyviin virkoihin. Korruption torjuntaan on poliittisesti otolliset olosuhteet. Useita korkean tason tapauksia on tutkittu ja koordinointia on pyritty parantamaan. Serbia on osallistunut aktiivisesti alueelliseen lainvalvontayhteistyöhön.

24. Työtä on kuitenkin jatkettava oikeuslaitoksen tehokkuuden ja riippumattomuuden takaamiseksi. Keskeistä lainsäädäntöä, kuten lait maksuttomasta oikeusavusta, ilmiantajista ja eturistiriidoista, on vielä antamatta. Korruptiota esiintyy edelleen monilla aloilla. Serbian on jatkettava konkreettisten tulosten saavuttamista korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa. Perusoikeuksia on kunnioitettava käytännön tasolla muun muassa suojelemalla heikoimmassa asemassa olevia ryhmiä. Huolta aiheuttaa sananvapauden täysimääräisen käyttämisen edellytysten heikkeneminen. Julkishallinnon puutteet on korjattava. Riippumattomien sääntelyelinten havaintoihin on reagoitava paremmin. Lisäksi talousuudistukset ovat välttämättömiä kasvun aikaansaamiseksi ja korkean työttömyyden lievittämiseksi.

25. Uudella hallituksella on vahva mandaatti, joten sen olisi tartuttava tilaisuuteen tehdä uudistuksia tarmokkaasti. Serbialla on monia haasteita. Serbian on huolehdittava ennakoivasti liittymisprosessin osallistavuudesta ja avoimuudesta. Uudistusprosessin tueksi Serbian olisi parannettava uuden lainsäädännön ja uusien politiikkojen suunnittelua, koordinointia ja täytäntöönpanon valvontaa. Oikeusvaltiokysymyksiä koskevan uuden lähestymistavan mukaisesti lukujen 23 ja 24 avaamisedellytykset on määritelty. Niiden mukaan Serbian on esitettävä kattavat toimintasuunnitelmat. Jotta neuvottelut pysyisivät kokonaisuutena tasapainossa, näissä luvuissa on edistyttävä samaan tahtiin kuin neuvottelut muutenkin etenevät.

26. Serbian on pysyttävä sitoutuneena alueelliseen yhteistyöhön ja osallistuttava aktiivisesti ja rakentavasti prosessiin, jonka tavoitteena on normalisoida suhteet Kosovoon ja jossa on edistytty hyvin. Serbian olisi jatkettava vuoropuhelussa aikaansaatujen sopimusten täytäntöönpanoa. Komissio muistuttaa, että samoin kuin oikeusvaltiokysymyksiä koskevien lukujen osalta, neuvottelukehys edellyttää, että lukuun 35 sisältyvä suhteiden normalisointi Kosovon kanssa etenee samaan tahtiin kuin neuvottelut etenevät kokonaisuutena. Luku 35 olisi avattava neuvottelujen varhaisvaiheessa. Tämä tarjoaa hyvän lähtökohdan seurata aikaansaatujen sopimusten täytäntöönpanoa.

27. Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia: Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian liittymisprosessi on umpikujassa. Koska neuvosto ei ole noudattanut komission suositusta, liittymisneuvotteluja ei ole edelleenkään aloitettu. Myöskään maan hallitus ei ole saanut aikaan riittäviä tuloksia useilla keskeisillä aloilla, mikä on haitannut uudistusten kestävyyttä, ja joillakin aloilla on havaittavissa jopa taantumista.

28. Julkishallinnon uudistamisessa sekä aktiivisessa alueellisessa ja kansainvälisessä poliisiyhteistyössä on edistytty jonkin verran lisää. Maan lainsäädäntö on liittymisprosessin vaiheeseen nähden pitkälti yhdenmukaista unionin säännöstön kanssa. EU-asialista on edelleen maan strateginen painopiste.

29. Tarkasteluvuoden aikana on kuitenkin ollut Etyjin demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston (ODIHR) raporttien perusteella syytä vakavaan huoleen valtion instituutioiden kasvavasta politisoitumisesta sekä valtion mediakontrollista muun muassa vaalien yhteydessä. Luottamus valtion instituutioihin heikkenee vähitellen. Valikoiva oikeudenkäyttö aiheuttaa kasvavaa huolta. Tiedotusvälineiden vapaus on kaventunut edelleen. Viimeaikaiset hallituksen ja oppositiopuolueiden väliset kriisit ovat osoittaneet, että puolueiden edut ylittävät yhä useammin kansalliset edut. Sekä hallitus että oppositio ovat vastuussa siitä, että poliittinen keskustelu tapahtuu pääasiassa parlamentissa ja että ne edistävät sellaisia olosuhteita, joissa parlamentti voi toimia kunnolla. Hallituksen on varmistettava, että oppositiolla on mahdollisuudet huolehtia kunnolla demokraattisesta valvontatehtävästään. Myös opposition on osallistuttava demokraattisiin prosesseihin rakentavasti. Tarkasteluvuoden aikana ei järjestetty yhtään korkean tason vuoropuhelun kokousta. Etnisten yhteisöjen välillä on rakennettava luottamusta. Ohridin puitesopimuksen tarkistaminen on saatava valmiiksi ja siihen liittyvät suositukset on pantava täytäntöön.

30. On olennaista, että nimikysymyksen ratkaisemisessa Kreikan kanssa edistytään päättäväisesti. Kiistan osapuolet eivät ole päässeet kompromissiin huolimatta 19 vuotta jatkuneista, YK:n välityksellä käydyistä keskusteluista, millä on suora kielteinen vaikutus maan jäsenyysnäkymiin. Tarvitaan päättäväisiä toimia sekä oma-aloitteista tukea EU:n johtajilta. Komissio muistuttaa näkemyksestään, että jos kansallisen lainsäädännön analyyttinen tarkastelu ja neuvoston keskustelu neuvottelukehyksestä olisivat käynnissä, olisi mahdollista luoda sopivat puitteet nimikysymyksen yhteisesti hyväksytylle neuvotteluratkaisulle jo ennen neuvottelulukujen avaamista.

31. Maan kokonaisedistymisen huomioon ottaen komissio katsoo, että poliittiset jäsenyysehdot täyttyvät edelleen riittävässä määrin. Komissio pitää voimassa suosituksensa neuvottelujen aloittamisesta mutta pitää tarkasteluvuoden aikana tapahtuneita taantumuksellisia muutoksia valitettavana. Jotta komissio voisi pitää suosituksensa voimassa myös tulevina vuosina, komissio kehottaa viranomaisia toimimaan päättäväisesti niiden huolten poistamiseksi, joita liittyy lisääntyneeseen politisoitumiseen ja kasvaviin puutteisiin oikeuslaitoksen riippumattomuudessa ja sananvapaudessa. Komissio pysyy sitoutuneena auttamaan maata – hyödyntämällä muun muassa korkean tason vuoropuhelun osallistavaa prosessia – kaikissa sen EU:hun liittyvissä uudistuksissa, jotta suhteet saavuttaisivat täyden potentiaalinsa.

32. Albania: Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 2014 tekemä päätös myöntää Albanialle ehdokasmaan asema on tunnustus maalle sen tekemistä uudistuksista. Se myös kannustaa lisäämään uudistusten toteuttamisvauhtia. Komissio käynnisti marraskuussa 2013 korkean tason vuoropuhelun Albanian kanssa auttaakseen sitä keskittymään edelleen EU:n yhdentymisprosessiin ja seuraamaan uudistusten etenemistä liittymisneuvottelujen aloittamiseen liittyvien tärkeimpien painopisteiden osalta. Albania hyväksyi toukokuussa 2014 etenemissuunnitelman, jossa esitetään ja jäsennetään suunnitellut uudistukset tärkeimmillä painopistealoilla.

33. Albaniassa on tapahtunut edistystä tarkasteluvuoden aikana. On toteutettu lisätoimia oikeuslaitoksen uudistamiseksi. Hallitus on osoittanut poliittista tahtoa torjua päättäväisesti korruptiota. Lainsäädäntökehystä on vahvistettu ja politiikan koordinointia ja seurantaa keskustasolla on parannettu. Järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa on edistytty useilla aloilla, on tehostettu erityisesti sellaisia lainvalvontatoimia, jotka liittyvät huumeiden takavarikointiin ja huumerikoksiin, talousrikollisuuteen ja ihmiskauppaan. On toteutettu joitakin toimia homojen, lesbojen, biseksuaalien, transihmisten ja intersukupuolisten oikeuksien laillisen tunnistamisen parantamiseksi.

34. Jäljellä on kuitenkin useita puutteita erityisesti oikeusvaltioperiaatteen osalta. Vielä on tehtävä paljon työtä. Korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta on merkittävä haaste. Albanian on toteutettava tuntuvia ja määrätietoisia toimia liittymisneuvottelujen aloittamiseen liittyvien tärkeimpien painopisteiden osalta. Albanian on toimittava päättäväisesti, jotta se voi jatkaa julkishallinnon uudistamista sen ammattimaisuuden ja epäpoliittisuuden lisäämiseksi; toteuttaa oikeuslaitoksen kattavan uudistuksen sen riippumattomuuden, tehokkuuden ja vastuuvelvollisuuden vahvistamiseksi osallistavan prosessin kautta ja tiiviissä yhteistyössä Venetsian komission kanssa; tehostaa korruptiontorjuntatoimiaan ja jatkaa määrätietoisia toimia järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi saadakseen selkeitä tuloksia ennakoivassa tutkinnassa, syytteeseenpanossa ja tuomitsemisessa molemmilla aloilla; ja parantaa konkreettisesti ihmisoikeuksien suojaa, myös romanien ihmisoikeuksien suojaa, ja syrjinnän vastaisia politiikkoja, sekä soveltaa omistusoikeuksia. Hallitus ei ole toteuttanut sanan- ja tiedotusvälineiden vapauden alalla määriteltyjä painopisteitä. On palautettava kaikki audiovisuaalista mediaa valvovan viraston lakisääteiset tehtävät ja taattava sen riippumattomuus käytännössä. Albanian olisi jatkettava talousuudistuksia, joilla pyritään lisäämään kilpailukykyä ja vähentämään korkeaa työttömyyttä, sekä puututtava laajamittaiseen epäviralliseen talouteen ja parannettava liiketoimintaympäristöä.

35. Uudistusprosessin kannalta on ratkaisevan tärkeää, että hallitus ja oppositio käyvät rakentavaa ja jatkuvaa vuoropuhelua. On sekä hallituksen että opposition vastuulla varmistaa, että poliittista vuoropuhelua käydään lähinnä parlamentissa, ja osallistua sen moitteettoman toiminnan edellytysten luomiseen. Hallituksen on varmistettava, että oppositio voi harjoittaa demokraattista valvontatehtäväänsä täysimääräisesti. Samalla opposition on osallistuttava demokraattiseen prosessiin rakentavalla tavalla. Kompromisseihin perustuva ja rakentava työskentely parlamentissa on tärkeää uudistusten kestävyyden kannalta. Kaikki sidosryhmät yhdistävän, EU:n yhdentymistä ajavan kansallisen neuvoston perustaminen auttaa lisäämään uudistusprosessin osallistavuutta. Se on keskeistä myös yhteisymmärryksen saavuttamiseksi koko albanialaista yhteiskuntaa koskevista tärkeistä uudistuksista.

36. Bosnia ja Hertsegovina: Maan eteneminen EU:n yhdentymisprosessissa on pysähtynyt. Poliittisilta johtajilta puuttuu yhä kollektiivista tahtoa toteuttaa uudistuksia, joita on tehtävä, jotta edetään kohti EU-jäsenyyttä. Poliittisissa ja sosiaalisissa asioissa sekä lähentymisessä eurooppalaisiin normeihin on edistytty vain vähän. Maata toukokuussa koetelleilla ankarilla tulvilla on ollut merkittäviä sosioekonomisia vaikutuksia. EU ryhtyi välittömästi suuriin pelastus- ja aputoimiin sekä järjesti heinäkuussa avunantajakonferenssin. Kansainvälinen yhteisö teki huomattavia normalisointi- ja jälleenrakentamisvaiheeseen liittyviä sitoumuksia.

37. Sosioekonomisen tilanteen hauraus korostui vuoden 2014 alussa laajalle levinneissä kansalaisten protesteissa. Komissio on käynnistänyt kolme aloitetta, joilla pyritään kohdistamaan toimet kansalaisille tärkeisiin uudistuksiin ja asioihin. Se on ulottanut jäsennellyn vuoropuhelun, jota EU ja Bosnia ja Hertsegovina käyvät oikeusasioista, koskemaan muitakin oikeusvaltioasioita, erityisesti korruption torjuntaa. Se on perustanut EU:n ja Bosnia ja Hertsegovinan yhteisen työryhmän nopeuttamaan EU:n rahoittamien hankkeiden täytäntöönpanoa. Se on keskittynyt talouden ohjausjärjestelmän vahvistamiseen. Siihen sisältyi kasvu- ja työllisyyssopimuksen laatiminen yhteistyössä keskeisten toimijoiden, myös kansainvälisten rahoituslaitosten, kanssa. Kasvu- ja työllisyyssopimusta käytetään tarpeellisten talousuudistusten mittatikkuna tulevina kuukausina. Se toimii myös kansallisen talousuudistusohjelman perustana. Komissio edellyttää, että Bosnia ja Hertsegovina laatii ohjelman tammikuun 2015 loppuun mennessä.

38. Tehokkaan EU-asioiden koordinointimekanismin puute heikentää yhä maan ja EU:n välistä vuorovaikutusta. Ministerineuvostossa on edelleen poliittisia jännitteitä, jotka koskevat toimivaltuuksien jakoa eri hallintotasojen välillä. Tilannetta on pahentanut maan institutionaalisen rakenteen monimutkaisuus. Sen takia kolme kuudesta väliaikaisen sopimuksen mukaisesta alakomitean kokouksesta on jäänyt pitämättä. Bosnia ja Hertsegovina kieltäytyy yhä mukauttamasta väliaikaista sopimusta ottaakseen huomioon perinteisen kaupan Kroatian kanssa ennen kuin Kroatia liittyi EU:hun. Siltä varalta, että mukauttamisprosessia ei viedä päätökseen vuoden 2015 loppuun mennessä, komissio on ottanut käyttöön toimenpiteitä, joilla voidaan peruuttaa eräät Bosnia ja Hertsegovinan kauppaedut. Vuonna 2008 allekirjoitettu ja vuonna 2011 ratifioitu vakautus- ja assosiaatiosopimus ei ole vielä tullut voimaan, koska Bosnia ja Hertsegovina ei vielä täytä voimaantulon edellytyksiä.

39. Poliittiset toimijat eivät ole kyenneet sopimaan liittymistä valmistelevan tukivälineen edellyttämistä koko maata koskevista strategioista energian, liikenteen ja ympäristön kaltaisilla aloilla. Tämä on johtanut siihen, että rahoitusta on vähennetty merkittävästi näillä aloilla ja että tuki on keskitetty uudelleen aloille, joista on kansalaisille välitöntä hyötyä. Jos sopimukseen päästään, Bosnia ja Hertsegovina voi hyötyä käytettävissä olevasta rahoituksesta täysimääräisesti.

40. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen Sejdićin ja Fincin asiassa antamaa tuomiota ei ole pantu täytäntöön siitä huolimatta, että komissio on toteuttanut intensiivisiä toimia jäljellä olevien esteiden poistamiseksi. Tuomiota käytetään edelleen palvelemaan kapeita puoluepoliittisia ja etnisiä etuja, ja ratkaisun saaminen tilanteeseen on liitetty muihin asioihin.

41. Jotta Bosnia ja Hertsegovina etenisi kohti EU-jäsenyyttä, on tärkeää, että kaikki hallintotasot muodostetaan nopeasti vaalien jälkeen ja että toteutetaan konkreettisia uudistuksia nopeasti. Bosnia ja Hertsegovinan poliittisen johdon velvollisuus kansalaisia kohtaan on antaa maalle selkeä suunta. On parannettava poliittisten instituutioiden tehokkuutta ja toimintaa kaikilla hallintotasoilla. Tämä koskee erityisesti eri hallintotasojen välistä toimintaa. Se edellyttää hyvin toimivan EU-asioiden koordinointimekanismin perustamista. Lisäksi on vahvistettava koko julkishallintoa.

42. Kosovo: Vakautus- ja assosiaatiosopimusta koskevien neuvottelujen saaminen päätökseen ja sopimuksen parafointi heinäkuussa on merkkipaalu Kosovon liittymisprosessissa. Sopimus on ensimmäinen kokonaisvaltainen sopimus EU:n ja Kosovon välillä. Siinä määrätään tehostetusta poliittisesta vuoropuhelusta, kaupan alan läheisemmästä yhdentymisestä muun muassa avaamalla EU:n markkinat Kosovon teollisuus- ja maataloustuotteille sekä uusista yhteistyömuodoista. Komissio odottaa nyt sopimuksen allekirjoittamista ja tekemistä. Kesäkuussa järjestettyjen vaalien jälkeen Kosovon poliittinen tilanne on ollut jyrkemmin jakautunut, ja Kosovo on poliittisessa pattitilanteessa, mikä viivästyttää tiettyjä keskeisiä uudistuksia.

43. Kosovo on edistynyt viisumipakosta luopumiseen tähtäävässä vuoropuhelussa. Hyvä yhteistyö EU:n oikeusvaltio-operaation EULEXin kanssa on jatkunut. Kosovon viranomaiset ovat tehneet merkittävän poliittisen sitoumuksen jatkaa operaation toimeksiantoa ja ottaa siitä enemmän vastuuta sekä luvanneet perustaa erityistuomioistuimen niitä tapauksia varten, joita tutkitaan erityisen tutkintaryhmän johdolla. Tämän prosessin loppuun saattaminen edellyttää, että Kosovo hyväksyy tarvittavat muutokset lainsäädäntöönsä, myös perustuslakiinsa. Kosovon olisi tehtävä yhteistyötä suunnitellun tuomioistuimen kanssa ja käsiteltävä menneisyyttänsä.

44. Kosovolla on lukuisia haasteita. Oikeusvaltion tila Kosovossa on edelleen erittäin huolestuttava muun muassa oikeuslaitoksen riippumattomuuden osalta ja järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption torjunnan vähäisten saavutusten vuoksi. Viisumivuoropuhelussa esiin tuotujen puutteiden korjaamiseksi on tehtävä enemmän. Esimerkiksi mahdolliseen viisumipakosta luopumiseen liittyviä turvallisuus- ja muuttoliikeriskejä on pienennettävä. Rakenteellisilla talousuudistuksilla korkean työttömyyden vähentämiseksi alkaa olla kiire. Tärkeät uudistukset, kuten vaaliuudistus ja julkishallinnon uudistus, on toteutettava ensi tilassa, ja vähemmistöjen suojelusta on huolehdittava.

45. Kosovon on tehtävä aktiivisesti työtä EU-uudistusohjelmansa ja vuoden 2012 toteutettavuustutkimuksessa ja viimeisimmissä edistymiskertomuksissa esiin nostettujen prioriteettien eteen. Kosovo on vakautus- ja assosiaatiosopimuksessa sitoutunut kattaviin uudistuksiin ja lainsäädännön mukauttamiseen EU:n säännöstöön esimerkiksi oikeusvaltioon, julkishallintoon, talouteen, kilpailuun ja kauppaan liittyvillä aloilla. Kosovon olisi keskityttävä valmistautumaan vakautus- ja assosiaatiosopimuksen sujuvaan täytäntöönpanoon, myös tarvittavien rakenteiden luomiseen. Komissio on valmis tukemaan Kosovoa sen siirtyessä tähän tärkeään vaiheeseen EU-suhteissaan ja lisäämään vuoropuhelua Euroopan yhdentymistä käsittelevän kansallisen neuvoston kanssa.

46. Kosovon edistyminen eurooppalaista tulevaisuuttaan kohti on ollut mahdollista sen ansiosta, että Kosovo on edistynyt uudistuksissa ja pysynyt sitoutuneena Serbian-suhteidensa normalisointiin, jossa onkin edistytty merkittävästi. Tässä yhteydessä Kosovon uuden hallituksen on pysyttävä sitoutuneena alueelliseen yhteistyöhön ja osallistuttava edelleen aktiivisesti ja rakentavasti Serbian-suhteiden normalisointiprosessiin. Kosovon olisi jatkettava vuoropuhelussa aikaansaatujen sopimusten täytäntöönpanoa.

47. Pohjois-Kosovon tilanne on pysynyt jännittyneenä. Kaikkien toimijoiden olisi tehtävä yhteistyötä EULEXin kanssa ja pidättäydyttävä yksipuolisista toimista. EULEXille olisi annettava täysi tuki toteuttaa tehtäväänsä Pohjois-Kosovossa. Olisi tehtävä enemmän työtä sen eteen, että neljä pohjoista kuntaa voisivat toimia Kosovon oikeudellisen kehyksen puitteissa.

48. Turkki: Turkki on ehdokasmaa ja EU:n strateginen kumppani. Sen dynaaminen talous vaikuttaa myönteisesti Euroopan vaurauteen. Hyvin vakava tilannekehitys alueella, etenkin Syyriassa ja Irakissa, tekee ulkopoliittisesta yhteistyöstä entistä tärkeämpää. Myös Turkin strateginen sijainti korostaa yhteistyön lisäämisen tärkeyttä muuttoliikepolitiikan ja energiaturvallisuuden aloilla. Yhteistyön arvo on sitäkin selvempi, kun otetaan huomioon viimeaikaisen kehityksen, kuten Ukrainan kriisin, aiheuttamat merkittävät haasteet yhteisellä naapurialueellamme.

49. Aktiiviset ja uskottavat liittymisneuvottelut tarjoavat sopivimmat puitteet EU:n ja Turkin suhteiden koko potentiaalin hyödyntämiseen. Koska liittymisprosessin laajuutta ja syvyyttä ei voi saavuttaa millään muulla vaihtoehdolla, prosessi edistää EU:hun kytkeytyviä uudistuksia ja tarjoaa tärkeän perustan ulko- ja turvallisuuspoliittisia kysymyksiä koskevan vuoropuhelun tehostamiselle sekä talouden kilpailukyvyn ja kauppamahdollisuuksien parantamiselle. Se helpottaa myös yhteistyön lisäämistä energia-alalla sekä oikeus- ja sisäasioissa, mukaan lukien viisumikäytännöt, muuttoliikepolitiikka ja takaisinotto. Liittymisneuvottelujen on saatava uutta pontta, ja niissä on noudatettava EU:n sitoumuksia ja vahvistettuja edellytyksiä. EU:n on pysyttävä edelleen Turkin taloudellisten ja poliittisten uudistusten ankkurina. On sekä Turkin että EU:n edun mukaista, että luvun 23 (oikeuslaitos ja perusoikeudet) ja luvun 24 (oikeus, vapaus ja turvallisuus) avaamisedellytykset määritellään mahdollisimman pian, jolloin neuvottelut näistä kahdesta luvusta voidaan aloittaa. Turkki voi nopeuttaa neuvottelujen vauhtia etenemällä välitavoitteiden saavuttamisessa, täyttämällä neuvottelukehyksen vaatimukset ja noudattamalla sopimusvelvoitteitaan suhteessa EU:hun. Tämä voisi vauhdittaa liittymisprosessia tuntuvasti. EU:n ja Turkin yhteistyötä olisi kuitenkin jo nyt kehitettävä kaikilla keskeisillä aloilla, etenkin myönteisessä asialistassa mainituilla aloilla.

50. Turkilla on tärkeä alueellinen rooli, ja se on aktiivisesti mukana sitä ympäröivän alueen toiminnassa. Tässä yhteydessä onkin tarvetta kehittää vuoropuhelua ja yhteistyötä yhteisen edun mukaisissa ulkopol