Ainoastaan neuvostolla on SEUT-sopimuksen 349 artiklan nojalla valtuudet hyväksyä erityistoimenpiteitä, joilla mukautetaan perussopimusten, mukaan lukien yhteiset politiikat, soveltamista EU:n syrjäisimpiin alueisiin niiden taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen vaikuttavien pysyvien rajoitusten vuoksi. Tämä pätee myös SEUT-sopimuksen 110 artiklaa koskeviin poikkeuksiin. Näin ollen ehdotus neuvoston päätökseksi on toissijaisuusperiaatteen mukainen.

Ehdotus on yhdenmukainen vuoden 2015 sisämarkkinastrategian kanssa. Siinä komissio asettaa tavoitteeksi syvemmät ja oikeudenmukaisemmat sisämarkkinat, jotka hyödyttävät kaikkia sidosryhmiä. Yksi ehdotetun toimenpiteen tavoitteista on vähentää syrjäisimpien alueiden yrityksille aiheutuvia lisäkustannuksia, jotka vaikeuttavat niiden täysimääräistä osallistumista sisämarkkinoihin. Koska kyseessä olevat tuotantomäärät ovat pieniä (kyseessä olevan rommin määrä vastaa alle 1,5 prosenttia kaikesta alkoholijuomien kulutuksesta Ranskassa), ehdotuksella ei odoteta olevan kielteistä vaikutusta sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan.

Tätä taustaa vasten tämän ehdotuksen tavoitteena on tukea Ranskan syrjäisimpiä alueita niiden voimavarojen hyödyntämisessä paikallisen kasvun ja työpaikkojen luomisen mahdollistamiseksi sokeriruoko-, sokeri- ja rommialalla. Ehdotuksella täydennetään syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskevaa ohjelmaa (POSEI), jonka tarkoituksena on tukea alkutuotantoa ja raaka-ainetuotantoa.

Tämän ehdotuksen liitteenä olevan analyysiasiakirjan, jossa tarkastellaan nykyistä järjestelmää sekä vuoden 2020 jälkeistä aikaa koskevien vaihtoehtojen mahdollisia vaikutuksia, perusteella komissio ehdottaa, että järjestelmää jatketaan vuoteen 2027 asti siten, että vuosikiintiötä nostetaan 153 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia. Verokannan alennus saa jatkossakin olla enintään 50 prosenttia. Vuosikiintiön nostaminen 153 000 hehtolitraan puhdasta alkoholia vastaa kiintiön aikaisempia korotuksia. Kiintiön korotuksessa otetaan huomioon tuotannon kasvu, ja se riittää vähentämään tarvetta tehdä lisämuutoksia ennen uuden päätöksen voimassaolon päättymistä seitsemän vuoden kuluttua. Näin voidaan ratkaista ongelma, jonka on havaittu liittyvän kiinteään kiintiöön ja jonka johdosta kiintiötä on jouduttu säännöllisesti muuttamaan neuvoston päätöksiin tehtävillä muutoksilla, joita yleensä sovelletaan takautuvasti. Tämä on heikentänyt tuottajien mahdollisuuksia suunnitella tuotantoaan ja joissakin tapauksissa haitannut pitkäaikaisten investointien tekemistä. Kiintiön pienellä korotuksella varmistetaan lisäksi, että toimi on yhteensopiva kansanterveys- ja kilpailupolitiikan kanssa.

Järjestelmän tarkoituksena on kompensoida perinteisen rommin korkeampia tuotantokustannuksia Ranskan syrjäisimmillä alueilla ja taata tuotteiden pääsy Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoille, joka on niiden tärkein markkina-alue. Talouden toimijoiden epäedullisen kilpailuaseman aiheuttajia ovat Ranskan syrjäisimpien alueiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista, etenkin sokeriruoko-, sokeri- ja rommiarvoketjusta, mikä haittaa suuresti näiden alueiden kehitystä.

Ehdotus koskee neuvoston päätöstä, jolla korvattaisiin voimassa oleva, 20. helmikuuta 2014 annettu neuvoston päätös N:o 189/2014/EU. Se hyväksyttiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 349 artiklan perusteella. Kyseisessä artiklassa sallitaan syrjäisimpiä alueita koskevien erityistoimenpiteiden toteuttaminen, sillä siinä tunnustetaan, että useat pysyvät rajoitteet yhdessä haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä ja vaikuttavat niiden sosiaaliseen ja taloudelliseen tilanteeseen. Erityistoimenpiteet sallitaan sillä edellytyksellä, että ne eivät heikennä unionin oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta. Voimassa olevalla päätöksellä annetaan Ranskalle lupa soveltaa Ranskan syrjäisimmillä alueilla Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta perinteisestä rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa, kun rommi kuljetetaan Ranskan Euroopassa sijaitseville alueille ja kulutetaan siellä. Välillisiin veroihin sovellettava verokannan alennus saa olla enintään 50 prosenttia alkoholin tavanomaisesta valmisteverosta Ranskassa, ja sen soveltaminen rajataan koskemaan vuosittaista kiintiötä, joka on 144 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Poikkeuksen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2020.

Ranskan syrjäisimmillä alueilla tuotettuun perinteiseen rommiin on sovellettu Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoilla vuodesta 1923 lähtien erityistä valmisteverojärjestelmää. Tätä erityistä valmisteverojärjestelmää on jatkettu Euroopan unionin suostumuksella sisämarkkinoiden perustamisen ja valmisteverojen yhdenmukaistamisen jälkeen.

Aloitetta on valmisteltu kahdella perättäisellä toimenpiteellä: ensin tehtiin nykyisen järjestelmän jälkiarviointi ja välittömästi sen jälkeen ennakoiva arviointi. Tällaisesta nykyisen järjestelmän jatkamisen tai sen mahdollisen muuttamisen vaikutuksia koskevasta arvioinnista on laadittu analyysiasiakirja, johon sisältyy arviointiliite. Tämä asiakirja perustuu ulkopuoliseen selvitykseen ja kyseisen jäsenvaltion toimittamiin tietoihin.

sekä katsoo seuraavaa:

(1)Ranskalle annetaan neuvoston päätöksellä N:o 189/2014/EU lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettavaan ja Ranskan emämaan alueella myytävään ”perinteiseen” rommiin alennettua valmisteverokantaa, joka saa olla alhaisempi kuin neuvoston direktiivissä 92/84/ETY säädetty vähimmäisvalmisteverokanta, mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholille vahvistettu yleinen kansallinen valmistevero. Valmisteverokannan alentaminen rajoitetaan 144 000 hehtolitran vuosittaiseen kiintiöön puhdasta alkoholia. Kyseisen poikkeuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020.

(2)Ranskan viranomaiset pyysivät 18 päivänä lokakuuta 2019 komissiota esittämään ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jolla pidennettäisiin päätöksessä N:o 189/2014/EU vahvistettua lupaa koskevaa määräaikaa vielä seitsemäksi vuodeksi eli 1 päivästä tammikuuta 2021 31 päivään joulukuuta 2027 ja nostettaisiin samalla kiintiötä.

(3)Paikallisten markkinoiden pienen koon vuoksi luvan piiriin kuuluvien neljän syrjäisimmän alueen tislaamot pystyvät kehittämään toimintaansa ainoastaan riittävällä pääsyllä Ranskan Euroopassa sijaitsevien alueiden markkinoille, jotka ovat niiden tuottaman rommin pääasiallinen vientikohde (rommista 65 prosenttia viedään tälle alueelle). ”Perinteisen” rommin vaikeudet kilpailla unionin markkinoilla johtuvat seuraavista kahdesta syystä: tuotantokustannukset ovat korkeammat ja pullokohtaiset verot ovat korkeammat, koska ”perinteistä” rommia myydään tavallisesti suuremmissa pulloissa ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi.

(4)Sokeriruoko-, sokeri- ja rommiarvoketjussa tuotantokustannukset ovat näillä neljällä syrjäisimmällä alueella korkeammat kuin muualla maailmassa. Kyseisillä neljällä syrjäisimmällä alueella etenkin syrjäinen sijainti, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto vaikuttavat merkittävästi ainesosien ja tuotannon kustannuksiin. Lisäksi työvoimakustannukset ovat korkeammat kuin naapurimaissa, koska Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa sovelletaan Ranskan sosiaalilainsäädäntöä. Näillä syrjäisimmillä alueilla on myös noudatettava unionin ympäristö- ja turvallisuusvaatimuksia, jotka edellyttävät merkittäviä investointeja ja kustannuksia, jotka eivät liity suoraan tuottavuuteen, vaikka osaan näistä investoinneista myönnetäänkin yhteisrahoitusta unionin rakennerahastoista. Lisäksi kyseisten syrjäisimpien alueiden tislaamot ovat pienempiä kuin kansainvälisten konsernien tislaamot. Tämän vuoksi tuotantokustannukset ovat korkeammat tuotantoyksikköä kohden.

(5)”Perinteistä” rommia myydään Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla yleensä isommissa pulloissa (36 prosenttia rommista myydään yhden litran pulloissa) kuin kilpailevat rommipohjaiset tuotteet, jotka tavallisesti myydään 0,7 litran pulloissa, ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi (40–59 tilavuusprosenttia) kuin kilpailevalla rommilla, jonka alkoholipitoisuus on 37,5 tilavuusprosenttia. Korkeampi alkoholipitoisuus tarkoittaa puolestaan sitä, että korkeamman valmisteveron ja VSS-maksun (vignette sécurité sociale) lisäksi myös arvonlisävero (alv) on korkeampi myytävää rommilitraa kohden. Näin ollen alennettu valmisteverokanta, joka on enintään 50 prosenttia alempi kuin alkoholin tavanomainen kansallinen valmistevero, on edelleen oikeassa suhteessa korkeammista tuotantokustannuksista, valmisteverosta ja alv:sta sekä VSS-maksusta aiheutuviin kumulatiivisiin lisäkustannuksiin.

(6)Olisi myös otettava huomioon vuosikymmenen ajan kestänyt käytäntö myydä ”perinteistä” rommia alkoholipitoisuudeltaan korkeampana kuin muuta rommia, minkä vuoksi kannettavat verot ovat korkeammat.

(7)Myönnettävän veroetuuden, joka koskee sekä yhdenmukaistettua valmisteveroa että VSS-maksua, olisi pysyttävä oikeasuhteisena, jotta unionin oikeusjärjestyksen ja valtiontukipolitiikan yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta ei heikennetä ja kilpailun vääristyminen sisämarkkinoilla estetään.

(8)Veroetu ei tähän mennessä ole vaikuttanut sisämarkkinoihin, sillä perinteisen rommin markkinaosuus on viime vuosina pienentynyt 11 prosenttia rommipohjaisten alkoholijuomien kulutuksen kasvun vuoksi.

(9)Ranskan syrjäisimpien alueiden taloudellisen kehityksen vakavan rajoittamisen välttäminen, sokeriruoko-, sokeri- ja rommialan teollisuuden jatkumisen varmistaminen sekä sen Ranskan syrjäisimmille alueille tuottamien työpaikkojen turvaaminen edellyttävät, että päätöksessä N:o 189/2014/EU vahvistettuun lupaan liittyvä vuotuinen kiintiö uusitaan ja sitä korotetaan.

(10)Sen varmistamiseksi, että tällä päätöksellä ei heikennetä sisämarkkinoiden toimintaa, merentakaisista departementeista peräisin olevien, tähän toimenpiteeseen oikeutettujen rommien määräksi olisi vahvistettava 153 000 hehtolitraksi puhdasta alkoholia vuodessa.

(11)Koska veroetuus ei ylitä sitä, mikä on tarpeen lisäkustannusten korvaamiseksi, ja koska kyseessä olevat määrät ovat pieniä ja veroetuus myönnetään ainoastaan Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla tapahtuvaan kulutukseen, toimenpide ei vahingoita unionin oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta.

(12)Jotta komissio voi arvioida, täyttyvätkö luvan myöntämisperusteet edelleen, Ranskan viranomaisten olisi toimitettava komissiolle seurantakertomus viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2025.

(13)Tällä päätöksellä ei rajoiteta SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mahdollista soveltamista,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa määrätään, Ranskalle annetaan lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin Ranskan Euroopassa sijaitsevilla alueilla valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons alcooliques” ‑maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin kansallisen lainsäädännön mukaisesti sovellettava täysi maksukanta.

2 artikla

Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan 24 päivään toukokuuta 2021 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevan 1 kohdan f alakohdassa määriteltyyn rommiin sekä 25 päivästä toukokuuta 2021 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/787 liitteessä I olevan 1 kohdan g alakohdan i alakohdassa määriteltyyn rommiin, joka on tuotettu Guadeloupessa, Ranskan Guayanassa, Martiniquessa tai Réunionissa tuotantopaikalla kerätystä sokeriruo’osta, joka sisältää muita haihtuvia aineita kuin etyyli- ja metyylialkoholia vähintään 225 grammaa hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja jonka alkoholipitoisuus on vähintään 40 tilavuusprosenttia.