Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) Azorien, Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guayanan tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmän käyttöön ottamisesta (97/C 292/04) KOM(97) 389 lopull. - 97/0200(CNS)

(Komission esittämä 22 päivänä heinäkuuta 1997)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,

sekä katsoo, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen liitteenä on julistus yhteisön syrjäisimmistä alueista,

Euroopan unionin kalastusalalla on vaikeuksia, joita erityisesti pahentavat kalastustuotteiden kuljetuksista markkinoille syrjäisimpien alueiden kaukaisuuden ja eristyneisyyden vuoksi aiheutuvat kustannukset,

neuvosto on päätöksillä 89/687/ETY (1), 91/314/ETY (2) ja 91/315/ETY (3) vakiinnuttanut osaksi yhteisön syrjäisimpiä alueita koskevaa politiikkaa Ranskan merentakaisten departementtien (Poseidom), Kanariansaarten (Poseican) sekä Madeiran ja Azorien (Poseima) syrjäiseen sijaintiin ja saariasemaan perustuvat vaihtoehtoisia toimenpiteitä sisältävät ohjelmat, joissa määritellään sovellettavat vaihtoehtoisten toimenpiteiden yleiset toimintalinjat; näissä toimintalinjoissa otetaan huomioon kyseisten alueiden erityispiirteet ja -rajoitukset,

jo aiemmin toteutetut vastaavanlaiset toimet ovat onnistuneet,

kyeisillä alueilla on erityisiä kehitykseen liittyviä ongelmia varsinkin syrjäisestä sijainnista johtuvien, tiettyjen tuotteiden lisäkulujen osalta; tiettyjen kalastustuotteiden kilpailukyvyn säilyttämiseksi suhteessa yhteisön muihin alueisiin yhteisö on toteuttanut kalastusalalla toimia, joilla pyritään korvaamaan vuosien 1992 ja 1993 lisäkulut; kyseisten toimien jälkeen annettiin vuonna 1994 ja ajanjaksona 1995-1997 neuvoston asetukset (EY) N:o 1503/94 (4) ja (EY) N:o 2337/95 (5); on tarpeen säätää vuodesta 1998 alkaen lisäkulujen korvausjärjestelmän jatkamisesta tiettyjen kalastustuotteiden (Azorien tonnikala ja pohjakalalajit; Madeiran tonnikala, mustahuotrakala ja makrilli; Kanariansaarten tonnikala, sardiini, makrilli, vesiviljelytuotteet, pääjalkaiset, kampela sekä hammasahven ja pagellit; Guyanan katkarapu) jalostamisen ja kaupan pitämisen osalta; näin ollen on syytä antaa toimenpiteet kyseisten toimien jatkamiseksi,

pienimuotoisella kalastuksella ja rannikkokalastuksella on Euroopan unionin syrjäisillä alueilla merkitystä sosiaaliselta ja taloudelliselta kannalta, ja

on tarpeen järkeistää pyyntiponnistukset kalakantojen moitteettoman hoidon varmistamiseksi erityisesti huomioon ottaen syrjäisimpien alueiden tieteellisissä laitoksissa toteutetut teknisesti korkeatasoiset tutkimukset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Perustetaan Azorien, Madeiran, Kanariansaarten ja Ranskan Guayanan tiettyjen kalastustuotteiden kaupan pitämisessä alueiden syrjäisestä sijainnista aiheutuvien lisäkustannusten tasoitusjärjestelmä.

2 artikla

1. Azorien osalta 1 artiklassa säädettyyn järjestelmään sisältyy seuraavien määrien maksaminen:

a) 177 ecua tonnikalatonnilta enintään 10 000 tonnin vuosittain paikalliselle teollisuudelle toimitettua määrää kohden;

b) 455 ecua tonnilta pohjakalalajia enintään 3 500 tonnin vuosittaista määrää kohden.

2. Madeiran osalta 1 artiklassa säädettyyn järjestelmään sisältyy seuraavien määrien maksaminen:

a) 184 ecua tonnikalatonnilta enintään 5 000 tonnin vuosittain paikalliselle teollisuudelle toimitettua määrää kohden;

b) 242 ecua mustahuotrakalatonnilta enintään 1 800 tonnin vuosittaista määrää kohden;

c) 116 ecua makrillitonnilta enintään 2 000 tonnin vuosittaista paikalliselle teollisuudelle toimitettua määrää kohden.

3. Kanariansaarten osalta 1 artiklassa säädettyyn järjestelmään sisältyy seuraavien määrien maksaminen:

a) 152 ecua tuoreena kaupanpidettävältä tonnikalatonnilta enintään 10 400 tonnin vuosittaista määrää kohden;

b) 56 ecua pakastetulta tonnikalatonnilta enintään 3 500 tonnin vuosittaista määrää kohden;

c) 56 ecua pakastettavaksi tarkoitetulta sardiini- ja makrillitonnilta enintään 7 000 tonnin vuosittaista määrää kohden;

d) 105 ecua jalostettavaksi tarkoitetulta sardiini- ja makrillitonnilta enintään 10 500 tonnin vuosittaista määrää kohden;

e) 563 ecua tonnilta vesiviljelytuotteita enintään 1 300 tonnin vuosittaista määrää kohden;

f) 110 ecua tonnilta pääjalkaistuotteita, kampelaa sekä hammasahvenia ja pagelleja enintään 25 000 tonnin vuosittaista määrää kohden.

4. Guayanan osalta 1 artiklassa säädettyyn järjestelmään sisältyy 1 102 ecun maksaminen katkaraputonnilta enintään 4 200 tonnin vuosittaista määrää kohden.

3 artikla

Tässä asetuksessa säädetyt toimet on osoitettu tuottajille, 1 artiklassa tarkoitettujen alueiden satamissa rekisteröityjen alusten näillä alueilla toimintaansa harjoittaville omistajille tai niiden yhteenliittymille sekä sellaisille jalostusalan toimijoille, joille syrjäisyyden vuoksi aiheutuu lisäkustannuksia tässä asetuksessa säädettyjen tuotteiden kaupan osalta.

4 artikla

Yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta annetaan yhteisestä kalastus- ja vesiviljelytuotealan markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3759/92 (6) 32 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

5 artikla

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (7) 3 artiklassa tarkoitettuja, maatalousmarkkinoiden säätelmiseen tähtääviä interventioita. Ne rahoitetaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta.

6 artikla

Komissio esittää Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle joka kolmas vuosi ja ensimmäisen kerran 1 päivänä tammikuuta 2001 kertomuksen tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden toteuttamisesta ja liittää siihen tarvittaessa 1 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi mahdollisesti tarvittavia sopeuttamistoimenpiteitä koskevia ehdotuksia.

7 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1998.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

(1) EYVL L 399, 30.12.1989, s. 39.

(2) EYVL L 171, 29.6.1991, s. 1.

(3) EYVL L 171, 29.6.1991, s. 10.

(4) EYVL L 162, 30.6.1994, s. 8.

(5) EYVL L 236, 5.10.1995, s. 2.

(6) EYVL L 388, 31.12.1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2939/94 (EYVL L 310, 3.12.1994, s. 12).

(7) EYVL L 94, 28.4.1970, s. 13, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1287/95 (EYVL L 125, 8.6.1995, s. 1).