•b ,r <l 
•ir * 
* -ft EUROOPAN YHThlSÖ.II N KOMISSIO 
Bryssel, 14.03 1996 
kOM<w>) 112 lopull 
Khdolu* 
NEUVOSTON ASI IUKSEKSI (t-Y) 
Indonesiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien polkupyörien tuontia 
koskevien lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta sekä käyttöön 
otettujen väliaikaisten tullien lopullisesta kantamisesta 
(komission esittämä) 

PERUSTELUT 
1. Komissio otti asetuksella (EY) N:o 2414/95 ' käyttöön Indonesiasta, Malesiasta ja 
Thaimaasta peräisin olevien CN-koodin 8712 00 kuuluvien polkupyörien tuontia 
koskevat väliaikaiset polkumyyntitullit. 
2. Neuvosto pidensi asetuksella (EY) N:o 245/962 näiden tullien voimassaoloaikaa 
kahdella kuukaudella 14 päivään huhtikuuta 1996. 
3. Väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönottamisen jälkeen tietyt osapuolet 
pyysivät ja saivat luvan tulla kuulluiksi ja ne esittivät kirjallisia huomautuksia, 
jotka otettiin soveltuvin osin huomioon. 
4. Lopullinen määrittely vahvisti polkumyynnin tapahtuneen. Yksittäisten 
polkumyyntimarginaalien muutokset alustaviin päätelmiin verrattuina johtuvat 
tiettyjen tarkistusten uudelleenarvioimisesta. 
5. Myös päätelmä yhteisön teollisuuden kärsimästä merkittävästä vahingosta 
vahvistetaan. Merkittävän vahingon määrittämiseksi tarkasteltiin kyseisistä maista 
tapahtunutta tuontia kumulatiivisesti, koska kunkin maan tuontimäärien havaittiin 
olleen merkittäviä, ja tuontitavarat kilpailivat keskenään ja samankaltaisten 
yhteisön tuotteiden kanssa. 
EYVL N:o L 248, 14.10.1995, s. 12 
EYVL N.o L 32, 10.02.1996, s. 1 
6. Vuodesta 1990 vuoteen 1993 kokonaistuonti Indonesiasta, Malesiasta ja 
Thaimaasta kasvoi 190,6 prosenttia. Näiden maiden markkinaosuus kasvoi 4,4 
prosenttiyksikköä, joten niiden markkinaosuus oli 6,8 prosenttia vuonna 1993. 
Näiden maiden tuontitavaroiden hinnat olivat 18,2 - 41,4 prosenttia yhteisön 
teollisuuden hintoja alhaisempia. Vaikka muutkin tekijät ovat saattaneet osaltaan 
vaikuttaa yhteisön teollisuuden vaikeaan tilaan, ovat polkumyynnillä tuotujen 
tavaroiden määrän huomattava kasvaminen ja niiden huomattavasti alhaisemmat 
hinnat johtaneet päätelmään, jonka mukaan tällainen tuonti aiheutti yhteisön 
teollisuuden kärsimän merkittävän vahingon. 
7. Koska vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävät vaikutukset olisi 
poistettava ja tehokas kilpailukyky palautettava ja koska halpatuonnin jatkaminen 
vaarantaisi yhteisön teollisuuden mukautumispyrkimykset ja sillä olisi kielteinen 
vaikutus yhteisön teollisuuden työttömyystasoon sekä lisäksi jälkiseurauksia 
Euroopan polkupyörän osia valmistavalle teollisuudelle, ja ottaen huomioon 
rajoitetun vaikutuksen kuluttajiin, on yhteisön etujen mukaista ottaa käyttöön 
lopulliset tullit. 
8. 'Alhaisemman tullin säännön' mukaisesti taso, jolle lopulliset tullit olisi 
vahvistettava, määritettiin todettujen polkumyyntimarginaalien perusteella, jotka 
olivat alhaisempia kuin vahingon korjaava taso. Polkumyyntimarginaalit olivat 
21,9 - 28,4 prosenttia Indonesian viennin osalta, 23,1 - 37,3 prosenttia Malesian 
viennin osalta ja 13,0 - 38,9 prosenttia Thaimaan osalta, ja nämä ovat tasoja, joille 
tullien määrät ehdotetaan vahvistettaviksi. 
io_ 
). Malesian yritykset osoittivat olevansa valmiita keskustelemaan sitoumuksien 
ehdoista, mutta ne esittivät ainoastaan määrällistä sitoumusta. Komissio katsoi, 
että olisi epäkäytännöllistä ja epärealistista hyväksyä hintasitoumukset tässä 
tapauksessa erilaisten polkupyörämallien suuren lukumäärän ja määräysten 
jatkuvan muuttumisen vuoksi, mikä tekisi tällaisen sitoumuksen valvonnan 
mahdottomaksi. Komissio toteaa, että määrällisillä sitoumuksilla saattaisi olla 
huolestuttavia vaikutuksia viejämaiden väliseen kilpailuun, minkä lisäksi niitä 
olisi tässä tapauksessa vaikea valvoa, koska polkupyörissä ei tavallisesti ole 
alkuperämerkintää. 
0. Tämän vuoksi ehdotetaan, että neuvosto antaa liitteenä olevan asetusluonnoksen 
Indonesiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien polkupyörien tuontia 
koskevien lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta sekä väliaikaisten 
tullien vakuutena olevien määrien lopullisesta kantamisesta. 
t-
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 
annettu 
Indonesiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien polkupyörien tuontia 
koskevien lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta sekä käyttöön 
otettujen väliaikaisten tullien lopullisesta kantamisesta 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioista 
tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston 
asetuksen (EY) N:o 3283/941 , sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 
(EY) N:o 1251/952, ja erityisesti sen 23 artiklan, 
ottaa huomioon polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön 
jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 
annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88\ sellaisena kuin se on viimeksi 
muutettuna asetuksella (EY) N:o 522/941, ja erityisesti sen 12 artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty komission kuultua neuvoa-antavaa 
komiteaa, 
sekä katsoo, että 
EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 1 
EYVLN.oL 122,2.6.1995, s. 1 
EYVL N:oL 209, 2.8.1988, s. 2 
EYVLN:oL66, 10.3.1994, s. 10 
1c 
A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET 
1. Komissio otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 2414/95\ jäljempänä 'väliaikaista 
tullia koskeva asetus', Indonesiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien 
polkupyörien tuontia yhteisöön koskevat väliaikaiset polkumyyntitullit. 
Näiden tullien voimassaoloaikaa pidennettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 
245/966 enintään kahdella kuukaudella, eli viimeistään 14 päivään huhtikuuta 
1996. 
B. MYÖHEMPI MENETTELY 
2. Välittömästi väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen 
asianomaisille osapuolille ilmoitettiin olennaiset tosiasiat ja huomiot, joiden 
perusteella väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön. 
3. Suurin osa Malesiassa ja Thaimaassa toimivista viejistä oli pyytänyt saada 
tietoonsa tutkimuksesta saadut olennaiset tosiasiat ja huomiot ennen väliaikaisten 
toimenpiteiden käyttöön ottamista. Malesiassa toimivat viejät väittävät, että 
tällainen etukäteen tehty ilmoittaminen osapuolille oli tarpeen, jotta ne voivat 
harjoittaa perusoikeuttaan tulla kuulluiksi. Kuitenkin jo asetus (ETY) N:o 
2423/88, joka on tässä menettelyssä sovellettava asetus (jäljempänä 'perusasetus'), 
heijastaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä määriteltyä 
oikeudenmukaista lainkäyttömenettelyä koskevaa yleistä oikeusperiaatetta ja sillä 
otetaan käyttöön kyseinen oikeusperiaate polkumyyntialalla eikä siinä vaadita 
osapuolille ilmoittamista tehtäväksi ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön 
ottamista, vaan ennen lopullisia toimenpiteitä. Tämän mukaisesti komissio ei 
ilmoittanut olennaisia tosiasioita ja huomioita osapuolille ennen väliaikaisten 
toimenpiteiden käyttöön ottamista. 
EYVL N:o L 248, 14.10.1995, s. 12 
EYVL N:o L 32, 10.02.1996, s. 1 
4. Seuraavat asianomaiset osapuolet toimittivat huomautuksia kirjallisina 
määräaikaan mennessä: 
1. Indonesiassa toimivat tuottajat ja tuottajajärjestö 
PT Jawa Perdana Bicycle Industry 
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries 
The Association of Indonesian Bicycle Industry 
2. Malesiassa toimivat tuottajat 
Akoko Sdn. Bhd. 
Berjaya Cycles Sdn Bhd 
Greenworld Systems Sdn Bhd 
Lerun Group Industries Berhad 
Rolls Rally Sdn Bhd 
3. Thaimaassa toimivat tuottajat 
Bangkoko Cycle Industrial Co. Ltd 
Siam Cycles MFG. Co. Ltd 
Thai Bicycle Industry Co. Ltd 
Victory Cycle Co. Ltd 
4. Tuojat 
Universal Cycles pic. 
5. Komissio myönsi mahdollisuuden tulla kuulluiksi sitä pyytäneille osapuolille. 
6. Osapuolille ilmoitettiin olennaiset tosiasiat ja huomiot, joiden perusteella oli 
tarkoitus suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottoa sekä väliaikaisen 
tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Niille myönnettiin myös 
määräaika, jossa ne voivat tehdä huomautuksia osapuolille ilmoittamisen jälkeen. 
7. Osapuolten suullisia ja kirjallisia huomioita tarkasteltiin, ja soveltuvin osin 
päätelmiä muutettiin huomioiden perusteella. 
8. Tapauksen monimutkaisuuden ja erityisesti viejämaiden ja asianomaisten 
osapuolten lukumäärän sekä teknisten eritelmien moninaisuuden vuoksi 
menettely kesti pidempään kuin perusasetuksen 7 artiklan 9 kohdassa säädetty 
yhden vuoden tavanomainen määräaika. 
9. Väliaikaisten tullien käyttöön ottamisen jälkeen Association of Indonesian 
Bicycle Industry (jäljempänä 'AIPI') väitti menettelyn olleen syrjivä, koska 
muihin vientimaihin, kuten Intiaan ja Vietnamiin, menettelyä ei sovellettu. 
Kun nykyinen menettely pantiin vireille vuoden 1994 alussa, Intian ja Vietnamin 
ei väitetty tuovan polkupyöriä polkumyynnillä eikä tästä ollut mitään viitteitä. 
Menettely pantiin vireille Indonesiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien 
polkupyörien tuontia koskevan valituksen perusteella, jossa oli riittävästi 
todisteita polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta 
(väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 1 ja 2 kappale). 
Tutkimuksen myöhäisemmissä vaiheissa, jolloin vuonna 1993 alkaneen kyseisten 
maitten tuonnin tosiasiallinen kehitys tuli ilmeiseksi, yhteisön teollisuudelta ei 
saatu lisävalituksia. Koska tällaista valitusta ei ole tehty ja koska kyseisten 
maiden vahingollisesta polkumyynnistä ei ole prima facie todisteita, komissiolla 
ei ole mitään syytä laajentaa menettelyä koskemaan näitä toisia maita. 
C. SAMANKALTAINEN TUOTE 
10. Väliaikaisia tulleja sovellettaessa päätettiin (katso väliaikaisia tulleja koskevan 
asetuksen johdanto-osan 13 ja 14 kappale), että kaiken tyyppiset Indonesiasta, 
Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevat ja yhteisössä myytävät polkupyörät 
muodostavat yhden ainoan tuotteen ja että yhteisön teollisuuden tuottamat ja 
yhteisön markkinoilla myydyt polkupyörät sekä Indonesiassa, Malesiassa ja 
Thaimaassa tuotetut ja kyseisillä markkinoilla myydyt polkupyörät ovat 
perusasetuksen 2 artiklan 12 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita. 
11. Väliaikaisen tullin käyttöön ottamisen jälkeen kaksi malesialaista yritystä väitti, 
että Malesian kotimarkkinoilla tuotetut ja siellä myydyt polkupyörät eivät ole 
samankaltaisia tuotteita kuin yhteisöön tapahtuvaa vientiä varten tuotetut ja 
myydyt polkupyörät. Ne eivät kuitenkaan perustelleet miksi kyseiset polkupyörät 
eivät olisi kaikissa suhteissa samankaltaisia kuin yhteisöön vietävät polkupyörät. 
12. Tutkimus vahvisti, että Malesiassa tuotettujen ja myytyjen polkupyörien mallisto 
on samantapainen ja niiden tekniset ja fyysiset ominaisuudet ovat samanlaiset 
kuin yhteisöön vietyjen polkupyörien. Näihin päätelmiin vaikuttavia päteviä 
huomioita ei ole esitetty. Se, että ainoa yhteistyössä toimiva kotimarkkinoilla 
polkupyöriä myyvä malesialainen yritys valmistaa niitä vientimallien 
tuotantolaitoksesta erillään olevassa tehtaassa ei itsessään tue väitettä, jonka 
mukaan tuotteet olisivat erilaisia perusasetuksen 2 artiklan 12 kohdan mukaisesti. 
Tämän vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 
14 kappaleessa esitetyt päätelmät. 
D. POLKUMYYNTI 
1. Normaaliarvo 
a) Indonesia 
13. Kahden indonesialaisen yrityksen osalta polkumyyntiä koskevat alustavat 
päätelmät perustuivat perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti 
käytettävissä oleviin tietoihin, koska ei ollut mahdollista saada taikka tarkastaa 
kyselylomakkeessa pyydettyjä tarvittavia tietoja (väliaikaista tullia koskevan 
asetuksen johdanto-osan 28 kappale). Kolmen muun indonesialaisen yrityksen 
osalta silloin, kun normaaliarvo oli muodostettava, se määriteltiin lisäämällä 
vientimallien valmistuskustannuksiin kohtuulliset myyntikustannukset, 
yleiskustannukset ja hallinnolliset yleiskustannukset sekä voittomarginaalit, jotka 
perustuivat kyseistä yritystä koskeviin tosiasiallisiin numerotietoihin (väliaikaista 
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 25 ja 27 kappale). 
14. Yksi indonesialainen yritys osti polkupyörän osia tuotantoaan varten siihen 
etuyhteydessä olevan kauppayhtiön välityksellä, joka veloitti tällaisista ostoksista 
palkkion. Yritys pyysi, ettei palkkiota sisällytettäisi valmistuskustannuksiin, 
vaikka alustavissa määritelmissä näin oli tehty. Osoittautui kuitenkin, että yritys 
oli tosiasialliset maksanut kyseisen palkkion osien ostamisesta ja että 
kustannukset olisivat olleet samat, vaikka kyseiset osat olisi ostettu suoraan 
toimittajilta, jotka eivät olleet siihen etuyhteydessä. Tämän vuoksi veloitettua 
palkkiota oli pidettävä kyseisten materiaalikustannusten erottamattomana osana. 
15. Yksi yritys väitti, että alustavissa määritelmissä myyntikustannuksiin, 
yleiskustannuksiin ja hallinnollisiin yleiskustannuksiin sisällytetyt 
korkokustannukset olisi vähennettävä, koska Indonesiassa yleisiin 
kirjanpitoperiaatteisiin eivät kuulu sellaisten toimintakustannusten korot, jotka 
eivät suoraan liity kyseisen tavaran tuotantoon ja myyntiin. Tutkimus osoitti, että 
kyseisen yrityksen ainoana toimintona oli polkupyörien sekä polkupyörien osien 
tuotanto ja myynti. Tämän vuoksi nämä korkokustannukset on sisällytettävä 
myyntikustannuksiin, yleiskustannuksiin ja hallinnollisiin yleiskustannuksiin, 
koska ne lankesivat yrityksen maksettaviksi polkupyöriä ja polkupyörien osia 
koskevaa toimintaa varten tarvittavan todellisen rahoitusrakenteen vuoksi. 
16. Kaksi indonesialaista viejää ja AIPI väittivät, että myyntikustannusten, 
yleiskustannusten ja hallinnollisten yleiskustannusten jakaminen olisi pitänyt 
tehdä myytyjen määrien perusteella. Yksi indonesialainen tuottaja esitti saman 
väitteen mitä tulee myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten 
yleiskustannusten jakamiseen vientimyynnin ja kotimaisen myynnin välillä ja 
erityisesti rahoituskustannusten osalta. Kuitenkaan kumpikaan näistä yrityksistä 
ei tavallisesti jakanut myyntikustannuksia, yleiskustannuksia ja hallinnollisia 
yleiskustannuksia yksittäisten polkupyörämallien perusteella sisäisissä 
selonteoissaan. Tämän vuoksi ei voida väittää, että näiden yritysten ehdottamaa 
myytyihin määriin perustuvaa jakamista olisi käytetty aiemmin. Ei myöskään ole 
mitään syytä poiketa perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan periaatteesta, jonka 
mukaan tällaisten kustannusten jakaminen tehdään tavallisesti suhteessa 
liikevaihtoon. 
17. Normaaliarvon muodostamisessa sovellettu voitto-osuus perustui kunkin 
yrityksen kotimaiseen myyntiin, jos myynnit tehtiin tavallisena liiketoimintana 
(väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 26 kappale). Kaksi yritystä 
väitti, että saadut voittomarginaalit olivat liian korkeita. Kuitenkin, koska nämä 
yritykset eivät perustelleet väitteitään, vahvistetaan perusasetuksen 2 artiklan 3 
kohdan b alakohdan ii luetelmakohdan mukaisesti luotettavan voittomarginaalin 
laskemiseksi alustavissa määritelmissä sovelletut menetelmät. 
18. Indonesiassa toimivat viejät esittivät lisäväitteitä (kotimaisen myynnin 
liikevaihdon määrittämisestä, valmistuskustannuksien jakamisesta, yksittäisten 
myyntitapahtumien yksityiskohdista, myyntikustannusten, yleiskustannusten ja 
hallinnollisten yleiskustannusten suhteen soveltamisesta valmistuskustannuksiin 
sekä sovellettavista valuuttakursseista), joita ei voitu ottaa huomioon, koska ne 
tehtiin niin myöhäisessä menettelyvaiheessa, ettei niitä voitu tarkastaa tai koska 
riittäviä todisteita ei ole taikka koska toisenkin tarkastuksen jälkeen ne 
osoittautuivat perusteettomiksi. 
19. Näin ollen vahvistetaan Indonesiassa toimivien tuottajien normaaliarvon 
määrittäminen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15-27 
kappaleen mukaisesti. 
20. Yksi indonesialainen yritys, AIPI, väitti, että tälle yritykselle oli annettu 
tiukemmat määräajat kyselylomakkeen vastausten toimittamiselle kuin mitä 
yhteisössä toimiville tuottajille oli annettu. 
Itse asiassa kyselylomakkeeseen vastaamiselle vahvistettu 37 päivän määräaika 
oli sama kaikille asianomaisille osapuolille. Tätä määräaikaa pidennettiin 
yhteisössä toimivien ja muualla kuin yhteisössä toimivien yritysten osalta kunkin 
hakemuksen sisällön perusteella. Kyseinen yritys ei koskaan pyytänyt pidennystä. 
AIPLn väite, jonka mukaan yhteisössä toimivia tuottajia suosittiin, näyttää 
perustuvan väärinkäsitykseen. Kyselylomakkeet voitiin lähettää yhteisössä 
toimiville tuottajille vasta sen jälkeen, kun otos oli valittu (väliaikaista tullia 
koskevan asetuksen johdanto-osan 73 kappale sekä tämän asetuksen johdanto-
osan 56 kappale). Tästä syystä yhteisön teollisuuden vastaukset tulivat 
myöhemmin, vaikka määräajat olivat samat kuin Indonesiassa toimivilla 
tuottajilla. 
Tämän vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 
28 kappaleessa esitetyt päätelmät. 
b) Malesia 
21. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa pidettiin kahta samaan yritysryhmään 
kuuluvaa malesialaista yritystä yhtenä yrityksenä. Toinen niistä vei polkupyöriä 
yhteisöön tutkimusajanjaksona, mutta ei myynyt niitä lainkaan kotimarkkinoilla. 
Toinen yrityksistä taas myi merkittäviä määriä kotimarkkinoilla, mutta ei 
harjoittanut vientimyyntiä yhteisöön. Nämä kaksi yritystä pyysivät, ettei niitä 
kohdeltaisi yhtenä vientiä harjoittavana tuottajana ja että niille määrättäisiin 
erilliset polkumyyntimarginaalit. 
Yhteisön toimielinten johdonmukaisena käytäntönä on ollut, että etuyhteydessä 
keskenään oleville yrityksille vahvistetaan yksi polkumyyntimarginaali. 
Poikkeuksellisesti valokopiokoneita koskevassa tapauksessa (asetus (EY) N:o 
2380/957) noudatettiin erilaista lähestymistapaa, johon malesialaiset yritykset 
pyynnössään vetosivat, ja se johtui hyvin erityisistä tutkimuksessa havaituista 
olosuhteista, joita tässä tapauksessa ei ole. 
Näin ollen vahvistetaan väliaikaista lullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29 
kappaleessa noudatettu lähestymistapa. 
EYVL N:o L 244, 12.10.1995, s. 1, johdanto-osan 53 ja 54 kappale 
22. Alustavissa määrittelyissä todettiin, että ainoastaan yhdellä yhteistyössä 
toimivalla malesialaisella viejällä oli kyseisen samankaltaisen tuotteen osalta 
edustava kotimeinen myynti tutki mu sajanjaksona eli kotimaisen myynnin määrä 
oli enemmän kuin 5 prosenttia vientimyynnin kokonaismäärästä (väliaikaista tulli 
koskevan asetuksen johdanto-osan 19 ja 30 kappale). Koska tämän yrityksen 
kotimaassaan myymistä polkupyörämalleista ei saatu kunnollista vertailukohtaa 
tai niitä ei myyty tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä (ne olivat liian 
erilaisia teknisesti, niitä ei myyty riittävästi tai niitä myytiin tappiolla), 
normaaliarvo oli tämän yrityksen myymien mallien osalta laskettava 
perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii luetelmakohdan mukaisesti 
laskennallisen arvon perusteella lisäämällä valmistuskustannuksiin yrityksen 
kotimaisesta myynnistä aiheutuvat myyntikustannukset, yleiskustannukset ja 
hallinnolliset yleiskustannukset sekä voittomarginaalit. Toisilla malesialaisilla 
viejillä ei ollut myyntiä kotimaassa ja tästä syystä myös niiden osalta oli 
määritettävä laskennallinen normaaliarvo perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b 
alakohdan ii luetelmakohdan mukaisesti. Ainoan edustavan kotimaisen myynnin 
omaavan tuottajan maksamat myyntikustannukset, yleiskustannukset ja 
hallinnolliset yleiskustannukset ja sen saama voitto olivat ainoat tähän 
tarkoitukseen käytettävissä olevat tiedot Malesiassa. Näitä numerotietoja pidettiin 
luotettavina, ja tämän vuoksi malesialaisten yritysten yhteisöön vietäviksi 
myymien mallien laskennallinen arvo vahvistettiin lisäämällä vietyjen mallien 
valmistuskustannuksiin ainoan edustavan kotimaisen myynnin omaavan vientiä 
harjoittavan tuottajan myyntikustannukset, yleiskustannukset ja hallinnolliset 
yleiskustannukset sekä sen saama voitto (väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 30-35 kappale). 
10 
23. Komissio totesi väliaikaisten tullien soveltamisvaiheessa, että yhden Malesiassa 
toimivan viejän perusmateriaalien kustannuksia oli aliarvioitu huomattavasti, ja 
näitä kustannuksia tarkistettiin ylöspäin vastaavasti. Kyseinen yritys väitti 
myöhemmin, että komission päätelmät perustuivat epätarkkoihin olettamuksiin ja 
näin ollen se vastusti tarkistusten tekemistä. 
Vaikka kaikkien muiden kustannuserien (kuten välittömät työvoimakustannukset, 
tehtaiden yleiskustannukset sekä myyntikustannukset, yleiskustannukset ja 
hallinnolliset yleiskustannukset) kustannusten suhteet liikevaihtoon olivat vakaita, 
perusmateriaalien kustannusten suhteen todettiin olleen merkittävästi erilaisen 
tutkimusajanjaksona (kalenterivuosi 1993) verrattuna tilivuosiin 1993 ja 1992. 
Vastaava epäsuhta todettiin tutkimusajanjakson kannattavuudessa verrattuna 
tilivuoteen 1993, vaikka tutkimusaj an jakso ja tilivuosi 1993 menivät päällekkäin 
8 kuukauden ajan. 
Tämän vuoksi vahvistetaan tämän yrityksen valmistuskustannukset, mukaan 
lukien edellä esitetty tarkistus. 
24. Jotkut malesialaiset yritykset epäilivät, että pakkauskustannukset (mukaan lukien 
pakkaamiseen osallistuvan työvoiman kustannukset) on laskettu kahteen kertaan, 
koska niitä pidetään osana valmistuskustannuksia kunkin yksittäisen viejän osalta, 
vaikka normaaliarvoa muodostettaessa niitä pidetään osana kotimaisen tuottajan 
myyntikustannuksia, yleiskustannuksia ja hallinnollisia yleiskustannuksia. 
Kaikkien Malesiassa toimivien tuottajien osalta pakkauskustannuksia on pidetty 
ainoastaan osana valmistuskustannuksia eikä niitä ole sisällytetty kotimaiselle 
tuottajalle kotimaisesta myynnistä aiheutuneisiin myyntikustannuksiin, 
yleiskustannuksiin ja hallinnollisiin yleiskustannuksiin. Pakkauskustannuksia ei 
tämän vuoksi ole laskettu kahteen keitaan. 
25. Myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten yleiskustannusten sekä 
voittosuhteen määrittelemiseksi ainoan edustavan kotimaisen myynnin omaavan 
yhteistyössä toimivan vientiä harjoittavan tuottajan osalta komissio ei ottanut 
mukaan yritysten välistä myyntiä. Kyseinen yritys väitti, että tällainen 
lähestymistapa on ristiriidassa sen kanssa, että komissio otti mukaan 
rahoituskustannusten tapaiset yritysten väliset kustannukset. Tämän vuoksi se 
väitti, että yritysten välinen myynti olisi myös pitänyt sisällyttää yritysten 
kotimaisen myynnin liikevaihtoon myyntikustannusten, yleiskustannusten ja 
hallinnollisten yleiskustannusten sekä voittosuhteiden määrittelemistä varten. 
Lisäksi se väitti, että kyseisillä rahoituskustannuksilla ei ollut mitään tekemistä 
polkupyörien tuotannon tai myynnin kanssa ja tämän vuoksi niitä ei olisi saanut 
sisällyttää myyntikustannuksiin, yleiskustannuksiin ja hallinnollisiin 
y leiskustannuksi in. 
Myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten yleiskustannusten sekä 
voittomarginaalien määrittelyn osalta olisi huomattava, että kyseinen yritys ei 
ilmoittanut, että eräät sen myyntitapahtumista olivat yritysten välistä myyntiä, 
mikä tuli ilmi vasta tarkastuksen aikana. Koska ilmoitetut hinnat ovat 
siirtohintoja, tällaisia myyntitapahtumia ei voitu pitää tavanomaisena 
liiketoimintana (perusasetuksen 2 artiklan 7 kohta), ja kyseisiä liiketoimia ei voitu 
ottaa huomioon kotimaisen voittomarginaalin laskemista varten. 
Myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten yleiskustannusten 
osuuden laskemisen osalta alustavissa päätelmissä todettiin, että etuyhteydessä 
oleviin yrityksiin myytäessä ei myyntikustannuksia, yleiskustannuksia tai 
hallinnollisia yleiskustannuksia synny tai niitä syntyy hyvin vähän, ja näin ollen 
niitä ei tarvitse jakaa suhteessa liikevaihtoon, joka syntyy myynnistä 
etuyhteydessä oleviin yrityksiin. Alustavan määrittelyn jälkeen tilannetta tutkittiin 
uudelleen ja havaittiin, että myyntikustannusten, yleiskustannusten ja 
hallinnollisten yleiskustannusten jakamista suhteessa riippumattomiin yrityksiin 
tapahtuvasta myynnistä saatavaan liikevaihtoon olisi rajoitettava ainostaan 
sellaisten myyntikustannusten osalta, jotka eivät aiheudu myynnistä 
etuyhteydessä oleviin yrityksiin. Sen sijaan myös yritysten välisestä myynnistä 
aiheutuneiden rahoitus- ja hallintokulujen suhteet perustuvat tällä hetkellä 
kokonaisliikevaihtoon, mukaan lukien myynti etuyhteydessä oleville osapuolille. 
Laskelmia on tarkistettu vastaavasti. 
12 
Jos etuyhteydessä olevalle yritykselle maksettu korko jätettäisiin huomiotta, 
silloin ei otettaisi huomioon, että se aiheutui kyseiselle yritykselle sen toiminnan 
turvaamiseksi vaadittavan tosiasiallisen rahoitusrakenteen vuoksi. Ei ole tärkeää, 
keneltä tarvittavat voimavarat tosiasiassa tulevat, kunhan lainaedellytykset ovat 
tavanomaisen liiketoiminnan mukaiset (perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b 
alakohdan ii luetelmakohta). Väitteitä, joiden mukaan laina oli tarkoitettu muuhun 
kuin yrityksen toimintoihin, ei perusteltu. Tämän vuoksi nämä korkokustannukset 
on sisällytettävä perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii 
luetelmakohdan mukaisesti myyntikustannuksiin, yleiskustannuksiin ja 
hallinnollisiin yleiskustannuksiin. 
26. Ainoan yhteistyössä toimivan kotimaista myyntiä ja vientiä harjoittavan tuottajan 
myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten yleiskustannusten 
marginaalia pidettiin luotettavana, koska myynti oli riittävän edustavaa, eli 
kotimaisen myynnin määrä oli yli 5 prosenttia vientiin myydystä määrästä. 
Voittomarginaalia pidettiin luotettavana, koska tällä yrityksellä oli riittävästi 
kannattavaa kotimaista myyntiä (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-
osan 33 ja 34 kappale). Malesiassa toimivat viejät väittivät, että kyseisen 
yrityksen myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten 
yleiskustannusten marginaali ja voittomarginaali ovat liian korkeita ja että niitä ei 
voi pitää luotettavina, koska se ei harjoittanut vientimyyntiä ja sitä olisi pitänyt 
käsitellä erillään siihen etuyhteydessä olevasta vientiin erikoistuneesta yrityksestä 
ja koska sillä oli monopoliasema kotimarkkinoilla, mikä tekee sen tiedot 
epäluotettaviksi. 
13 
Neuvoston mielestä ei ole syytä kohdella ainoata yhteistyössä toimivaa kotimaista 
myyntiä harjoittavaa yritystä erillään siihen etuyhteydessä olevasta viejästä 
(tämän asetuksen johdanto-osan 21 kappale). Vaikka tällaista erillistä kohtelua 
koskevaan pyyntöön suostuttaisiin, ainoalta yhteistyössä toimivalta kotimaista 
myyntiä harjoittavalta yritykseltä saadut tiedot olisivat silti perustana 
määritettäessä myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten 
yleiskustannusten marginaalia ja voittomarginaalia, joita sovelletaan muihin 
Malesiassa toimiviin viejiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii 
luetelmakohdan mukaisesti. Mitä tulee ainoan yhteistyössä toimivan 
tuottajan/viejän väitettyyn monopoliasemaan, todettiin ainakin yhdellä muulla 
malesialaisella yrityksellä olevan merkittävää kotimaista myyntiä. Mitään 
todisteita siitä, että Malesian kotimaiset myynnit eivät olisi vertailukelpoisia, ei 
toimitettu. Tämän vuoksi Malesian kotimaista myyntiä koskevia tietoja pidettiin 
luotettavina, ja myyntihinnat ja kustannustiedot perustuivat kyseisessä maassa 
vallinneisiin tosiasiallisiin markkinaedellytyksiin, eli yleensä kaikkien 
tosiasiallisten ja mahdollisten asiakkaiden tai toimittajien käytettävissä oleviin 
edellytyksiin. 
Näin ollen neuvosto vahvistaa myyntikustannuksiin, yleiskustannuksiin ja 
hallinnollisiin yleiskustannuksiin sekä todettuihin voittosuhteisiin perustuvien 
normaaliarvojen laskemisen ainoan yhteistyössä toimivan kotimaista myyntiä 
harjoittavan malesialaisen yrityksen osalta. 
27. Malesiassa toimivat viejät esittivät lisäväitteitä (valmistuskustannusten 
laskemisesta, myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten 
yleiskustannusten luokittelusta, alennusten kohtelusta, polkupyörämallien 
vertailukelpoisuudesta, valmistuksen yleiskulujen laskemisesta), joita ei voitu 
ottaa huomioon, koska niitä ei voitu tarkastaa, välittömiä todisteita ei ollut, 
väitteet olivat ristiriidassa yritysten omien tietojen kanssa tai koska toisenkin 
tarkastuksen jälkeen ne osoittautuivat perusteettomiksi. 
14 
c) Thaimaa 
28. Neljä Thaimaassa toimivaa yritystä toimivat yhteistyössä menettelyssä. 
Suurimmalle osalle niistä polkupyörämalleista, joita kolme kyseistä Thaimaassa 
toimivaa yritystä veivät, muodostettiin normaaliarvo (väliaikaista tullia koskevan 
asetuksen johdanto-osan 36, 38 ja 39 kappale). Neljännen yrityksen osalta 
normaaliarvon perustaksi voitiin ottaa tosiasialliset kotimaiset hinnat (väliaikaista 
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37 kappale). Tapauksissa, joissa 
normaaliarvo oli muodostettava, se määriteltiin lisäämällä vientimallien 
valmistuskustannuksiin kohtuulliset myyntikustannukset, yleiskustannukset ja 
hallinnolliset yleiskustannukset sekä voittomarginaalit (väliaikaista tullia 
koskevan asetuksen johdanto-osan 40 - 42 kappale). 
Sen yrityksen osalta, jolla ei ollut kotimaista myyntiä, normaaliarvo 
muodostettiin laskemalla yhteen kolmen muun yrityksen painotetut 
keskimääräiset myyntikustannukset, yleiskustannukset ja hallinnolliset 
yleiskustannukset sekä luotettavat \ oittolaskelmat omaavien kahden yrityksen 
painotettu keskimääräinen voittomarginaali. Toisen yrityksen osalta sen oma 
myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten yleiskustannusten 
marginaali sekä luotettavat voittolaskelmat omaavien kahden yrityksen painotettu 
keskimääräinen voittomarginaali lisättiin myyntikustannuksiin. Kolmannen 
yrityksen osalta käytettiin sen tosiasiallisia numerotietoja. 
29. Yhden Thaimaassa toimivan yrityksen osalta valmistuskustannusten 
sisällyttämisestä vastaaviin polkupyörämalleihin tehty tarkastus toi esille 
merkittäviä tiettyjen käytettyjen materiaalien arvoa koskevia poikkeamia, joita 
kyseinen yritys ei pystynyt selittämään. Koska yrityksen kirjanpitojärjestelmässä 
ei eritelty tiettyjen polkupyörämallien materiaalikustannuksia, alustavien 
päätelmien soveltamisvaiheessa päätettiin jakaa valmistuskustannukset suhteessa 
liikevaihtoon perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Yritys väitti 
valmistuskustannusten jakamisen suhteessa liikevaihtoon olevan 
epäoikeudenmukaista, koska vastaavat mallit vietiin kolmansiin maihin puolta 
edullisemmalla yksikköhinnalla, kuin mitä yhteisöön tapahtuneesta viennistä 
keskimäärin veloitettiin. 
15 
Kyseisen yrityksen kirjanpitojärjestelmässä ei eroteta yhteisöön ja kolmansiin 
maihin tapahtuneen viennin valmistuskustannuksia, joten väitettyjä eroja ei voida 
mukauttaa. Tämän vuoksi vahvistetaan alustavat päätelmät ja liikevaihdon käyttö 
valmistuskustannusten jakamisen perusteena. 
30. Toinen Thaimaassa toimiva yritys oli sisällyttänyt kokonaisuudessaan suurehkon 
myyntikustannus-, yleiskustannus- ja hallinnollisen yleiskustannuserän 
vientimyyntiin. Yritys ei pystynyt selittämään tyydyttävästi kyseisten 
kustannusten luonnetta, vaikka yksityiskohtaisia selvityksiä oli pyydetty sekä 
ennen tarkastusta että sen aikana. Näin ollen alustavien määritelmien tekemiseksi 
kyseiset kustannukset sisällytettiin vientimyyntiin sekä kotimaiseen myyntiin 
perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti liikevaihdon perusteella. Yritys 
väitti antaneensa selityksiä ja että sisällyttämisen tarkoituksenmukaisuus olisi 
voitu tarkistaa. 
Neuvoston käsityksen mukaan kyseinen yritys ei toimittanut asianmukaista 
selitystä. Käytettävissä olevien tarkastettujen tietojen perusteella on mahdotonta 
todeta annettujen selitysten oikeellisuutta tai vääryyttä. Näin ollen vahvistetaan 
kyseisten kustannusten sisällyttäminen liikevaihdon perusteella vientimyyntiin ja 
kotimaiseen myyntiin. 
31. Alustavan määrittelyn osalta kotimaisia voittoja pidettiin luotettavina, kun 
laskettua tuotantohintaa korkeammalla hinnalla myytyjen polkupyörien 
lukumäärä oli riittävän edustava, eli kun tällaisen myynnin osuus oli suurempi 
kuin 10 prosenttia koko kotimaisesta myynnistä. Näin ei ollut yhden sellaisen 
Thaimaassa toimivan yrityksen osalta, jonka kotimainen myynti oli edustavaa 
ollen enemmän kuin 5 prosenttia viennin kokonaismäärästä. Kun tälle yritykselle 
oli muodostettava normaaliarvot, sovellettiin kahden muun kotimaista myyntiä 
harjoittavan Thaimaassa toimivan yrityksen painotettua keskimääräistä 
voittomarginaalia. Yritys väitti, että sovellettu menettely ei ole perusasetuksen 
mukainen. 
16 
Perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii luetelmakohdan nojalla 
normaaliarvon muodostamiseksi käytettävän voittomarginaalin olisi perustuttava 
kannattavasta kotimaisesta myynnistä saatuun voittoon, jos tällaiset tiedot ovat 
muun muassa luotettavia. Kun kotimainen myynti, joka ei ollut vertailukelpoista 
tai jota ei tehty tavanomaisena liiketoimintana (väliaikaista tullia koskevan 
asetuksen johdanto-osan 38 ja 22 kappale), on jätetty huomiotta, jäljelle jäävä 
kannattava myynti saattaa olla niin vähäistä, että tällaisesta myynnistä saatu voitto 
ei ehkä ole luotettava peruste normaaliarvon muodostamiseksi käytettävän 
voittomarginaalin laskemiselle. Tästä syystä komissio vahvisti, että jäljelle 
jääneen kannattavan myynnin osuus oli riittävä muodostamaan luotettavan 
perusteen voittomarginaalin määrittämiselle. 
Näin katsotaan olevan, jos jäljelle jäänyt kannattava kotimainen myynti oli 
vähintään 10 prosenttia siitä koko kotimaisen myynnin määrästä, jota voitiin 
käyttää perusteena kannattavuustestissä, jossa kannattavan myynnin osuus 
määriteltiin vertaamalla nettomyyntihintoja laskennalliseen tuotantohintaan 
(väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 21, 22 ja 31 kappale). Suhde 
on sama kuin se, jota sovellettiin määritettäessä sitä, onko tietyt polkupyörämallit 
myyty tavanomaisena liiketoimintana (väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 22 kappale). Koska kotimarkkinoilla saadut voitot ovat riippuvaisia 
kotimaisesta myynnistä veloitetuista hinnoista, on tarkoituksenmukaista ja 
johdonmukaista soveltaa samaa kynnystä kuin määritettäessä sitä, muodostavatko 
tällaiset hinnat sopivan perusteen normaaliarvolle. Yhteisön toimielimet 
sovelsivat samantapaista lähestymistapaa aiemmissa tapauksissa. 
Näin ollen neuvosto vahvistaa, että kyseisen yrityksen voittomarginaali ei ollut 
luotettava ja että laskennallinen normaaliarvo oli laskettava soveltamalla kahden 
muun Thaimaassa toimivan sellaisen tuottajan painotettua keskimääräistä 
voittomarginaalia, joiden todettiin saaneen kannattavasta kotimaisesta myynnistä 
luotettavaa voittoa. 
17 
32. Lopulta yksi Thaimaassa toimiva viejä esitti lisäväitteen (valmistuksen 
yleiskustannusten laskemisesta), jota ei voitu ottaa huomioon, koska sitä ei voitu 
tarkastaa eikä sen tukena ollut välittömiä todisteita. 
2. Vientihinta 
a) Indonesia 
33. Yksi Indonesiassa toimiva viejä teki vientihinnan tarkistuksista huomautuksia, 
joita ei voitu ottaa huomioon, koska niiden tukena ei ollut välittömiä todisteita. 
Tämän vuoksi vahvistetaan Indonesian vientihinnan määrittely (väliaikaista tullia 
koskevan asetuksen johdanto-osan 43 ja 44 kappale). 
b) Malesia 
34. Tarkastuskäynnillä malesialaiseen yritykseen todettiin, että osa vientiin 
tarkoitetusta myynnistä, jonka yritys oli ilmoittanut suoraksi myynniksi 
yhteisössä toimiville riippumattomille tuojille, olikin itse asiassa myyntiä 
etuyhteydessä olevaan taiwanilaiseen yritykseen, joka jälleenmyi tuotteet 
kyseisille tuojille. Koska tämä yritys oli selvästikin antanut harhaanjohtavia 
tietoja näiden myyntitapahtumien osalta - jotka lisäksi ilmensivät etuyhteydessä 
olevien yritysten välistä siirtoa - näiden myyntitapahtumien ilmoitetut hinnat 
jätettiin huomiotta, ja tämän yrityksen muille kuin etuyhteydessä oleville 
asiakkaille myymien mallien korkeinta todettua polkumyyntimarginaalia 
sovelletaan kyseiseen myyntiin perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan 
mukaisesti (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 ja 47 
kappale). 
18 
Tämä yritys väitti, että sidoksella taiwanilaiseen yritykseen ei ollut vaikutusta 
hintoihin ja että sitä kohdeltiin syrjivästi kahteen Indonesiassa toimivaan 
yritykseen nähden, joihin myös sovellettiin perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b 
alakohtaa. Lisäksi se väitti, että kyseinen myynti tapahtui suoraan yhteisön 
asiakkaille ja se toimitti kopioita laskuista uusina todisteina. 
Kyseinen yritys väitti vasta väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen 
jälkeen, että asianomainen myynti oli tosiasiassa tapahtunut suoraan yhteisön 
asiakkaille. Tämä väite on ristiriidassa tarkastuksen päätelmien kanssa, joita 
yritys ei ollut siihen mennessä kiistänyt. Erilaisia näkökantoja ei voida vahvistaa 
menettelyn tässä vaiheessa ja niitä ei tämän vuoksi voi ottaa huomioon. 
Malesialainen yritys kiisti aluksi suhteensa taiwanilaiseen yritykseen ja tämä 
vahvistettiin vasta tarkastuksen aikana välittömien ja ratkaisevien todisteiden 
perusteella. Tämä vaikeutti selvästi komission tekemää tosiasioihin perustuvaa 
tutkimusta. Nämä malesialaisen yrityksen antamat valheelliset tiedot huomioon 
ottaen on todennäköistä, että tällä suhteella oli vaikutusta hintoihin; asiaa ei 
kuitenkaan menettelyn tässä vaiheessa voitu tutkia tarkemmin, ja 7 artiklan 7 
kohdan b alakohdan soveltaminen edellä kuvatulla tavalla on täysin perusteltua. 
Mitä tulee vertaamiseen kahteen indonesialaiseen yritykseen, joihin sovellettiin 
myös perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohtaa (väliaikaista tullia koskevan 
asetuksen johdanto-osan 28 ja 68 kappale), ei syrjivästä kohtelusta syyttämiseen 
ole vakavia perusteita. Perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan 
soveltaminen perustui tapauskohtaiseen tarkasteluun heijastellen yhteistyöhön 
osallistumisen astetta ja sitä, missä määrin tarvittavia tietoja ei toimitettu tai niitä 
ei voitu tarkastaa tai missä määrin toimitetut tiedot olivat harhaanjohtavia. 
35. Yksi malesialainen yritys väitti, että komission olisi pitänyt ottaa huomioon 
yrityksen myyntiedustajan lisäämä bruttovoittomarginaali vahvistaessaan vapaasti 
yhteisön rajalla -hinnan. Yritys ei koskaan perustellut väitettään. Kuitenkin 
kyseisen yrityksen edustaja sai jo palkkion, ja jäi epäselväksi mitkä 
myyntitapahtumat tehtiin edustajan kautta, koska myynnit oli myös laskutettu 
suoraan yhteisön asiakkailta. Tämän vuoksi vahvistetaan vapaasti yhteisön rajalla 
-hinnan laskeminen kyseisen yrityksen viennin osalta. 
36. Malesiassa toimivat viejät esittivät lisäväitteitä (tiettyjen vähennysten luonteesta, 
tiettyjen pankki- ja remburssikustannusten käsittelystä), joita ei voitu ottaa 
huomioon, koska niiden tukena ei ollut välittömiä todisteita. 
c) Thaimaa 
37. Yksi thaimaalainen yritys ilmoitti vastauksessaan kyselylomakkeeseen, että se ei 
antanut takauksia/vakuuksia asiakkailleen yhteisössä. Tarkastuksen aikana sen 
todettiin sopineen erään asiakkaansa kanssa, että varaosat, joiden arvo oli yksi 
prosentti laskutusarvosta, toimitettiin kunkin tilauksen kanssa vastikkeetta. 
Todettiin myös, että merkittävä osuus tärkeimmistä asiakkaista sai myöskin 
varaosia vastikkeetta. Tällaisia alennuksia annettiin takauksen asemesta. 
Koska tällaiset myyntiolot ovat vientihintojen määräävä tekijä, toimitettujen 
varaosien arvo on asiaankuulumatonta. Koska komissio oli saanut 
harhaanjohtavaa tietoa, sen oli määriteltävä sovittujen alennusten vuoksi tehtävä 
vähennys käytettävissä olevien tosiasioiden perusteella. Sovittujen alennusten 
vuoksi vientihinnasta vähennettiin yhden prosentin suuruinen tarkistus, sillä 
edellä esitetyt sovitut ehdot olivat kaikkein konkreettisin ja kohtuullisin perusta. 
20 
Yritys väitti, että tämä tarkistus tehtiin ilman mitään näkyviä perusteita, koska 
komissiolle oli annettu luettelo kaikista tapauksista, joissa varaosia oli annettu 
vastikkeetta yhteisön asiakkaille, ja nämä tapaukset edellyttäisivät vain vähäisiä 
tarkistuksia. 
Vaikka yritys toimitti luettelon asiakkaista sekä vastaavista 'vakuuksien' määristä, 
se tapahtui vasta tarkastuksen loppuvaiheessa, jolloin koko tilanteesta ei voitu 
saada tyydyttävää selvitystä. Koska muita yrityksen väitettä tukevia todisteita ei 
ole, vahvistetaan sovittujen alennusten vähentämisen olleen oikein perusteltua, 
harhaanjohtaneiden tietojen saamisen jälkeen, käytettävissä olevien tosiasioiden 
perusteella (perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohta). Alhaisempi vähennys 
merkitsisi yhteistyön puutteen palkitsemista. 
Tämän vuoksi vahvistetaan sovituille alennuksille tehty tarkistus. 
38. Eräät thaimaalaiset viejät esittivät väitteitä (kuljetuskustannusten jakamisesta, 
pakkauskustannusten laskemisesta), joita ei joko voitu ottaa huomioon, koska 
niitä ei voitu tarkastaa ja niiden tukena ei ollut välittömiä todisteita, tai jotka 
kyseisen yrityksen toimittavat välittömät todisteet kumoavat. 
3. Vertailu 
a) Indonesia 
39. Yksi indonesialainen yritys myi polkupyöriä yhteisöön vietäviksi siihen 
etuyhteydessä olevan Japanissa sijaitsevan kauppayhtiön kautta. Alustavissa 
määritelmissä kyseisen viejän vientihinnat vahvistettiin ottaen huomioon 
etuyhteydessä olevaan Japanissa sijaitsevaan kauppayhtiöön tosiasiallisesti 
maksetut tai maksettavat hinnat, kun taas yhteisön tutkimusviranomaiset 
ilmaisivat aikeensa tarkastella uudelleen kyseisen lähestymistavan soveltuvuutta 
(väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 44 kappale). 
21 
40. Kahden yrityksen suhteen vuoksi tuotantoyhtiön kauppayhtiöltä veloittamat 
hinnat on määritelty epäluotettaviksi. Luotettavan vientihinnan määrittelemiseksi 
Indonesiasta yhteisöön tapahtuvalle viennille, tarkistettiin Japanista yhteisöön 
tapahtuvasta viennistä veloitettua hintaa vapaasti Indonesiasta -tasolle. Koska 
etuyhteydessä olevan kauppiaan tehtäviä voidaan pitää samantapaisina kuin 
palkkaperusteella toimivan kauppiaan, yritysten omiin myyntikustannuksiin, 
yleiskustannuksiin ja hallinnollisiin yleiskustannuksiin sekä kohtuulliseen 
voittojen määrään perustuva 6 prosentin suuruinen tarkistus vähennettiin 
etuyhteydessä olevan yrityksen riippumattomilta yhteisön asiakkailta 
veloittamista hinnoista. Tätä lukua pidettiin kohtuullisena, kun otetaan huomioon 
etuyhteydessä olevan kauppiaan osuus viejän myyntitoiminnasta. Tämän luvun 
sopimattomuuteen viittavia tietoja ei toimitettu. Näin ollen lopullisten 
määritelmien antamiseksi tarkistettiin vientihintoja vastaavasti. 
41. Alustavissa määritelmissä (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 
56 kappale) jotkin tarkistukset jätettiin huomiotta niiden vähäisen merkityksen 
vuoksi. Kyseisten yritysten pyynnöstä komissio harkitsi uudelleen arviointiaan. 
Osoittautui, että joissakin tapauksissa kukin tarkistus oli arvioitu merkitykseltään 
vähäiseksi joko suhteessa vientihintaan tai normaaliarvoon. Kuitenkin aiemmin 
saadun kokemuksen mukaisesti näyttäisi sopivammalta pitää tarkistuksia 
vähimmäistasoisina ainoastaan, jos vientihinnasta ja normaaliarvosta 
vähennettävien prosenttimäärien erotus on pienempi kuin 0,5 prosenttia. Tämän 
perusteella tietyt alustavassa vaiheessa merkitykseltään vähäisinä pidetyt 
tarkistukset otettiin nyt huomioon. Laskelmia tarkastettiin vastaavasti. 
22 
42. Komissio hylkäsi alustavissa määritelmissään (väliaikaista tullia koskevan 
asetuksen johdanto-osan 53 kappale) luottokustannusten tarkistamista koskevat 
pyynnöt, koska todisteita ei oltu toimitettu siitä, että myönnetty luotto olisi osa 
tavaran ostajien kanssa myyntipäivänä sovittuja myyntiehtoja ja että sillä olisi 
voinut olla vaikutusta kotimarkkinoilla maksettuun tai maksettavaan hintaan. 
Kaksi indonesialaista yritystä ja AIPI toistivat tällaista tarkistusta koskevan 
pyyntönsä ja ne ilmoittivat, että 90 - 120 päivän luotot ovat yleisesti hyväksyttyjä 
liike-ehtoja Indonesiassa, ja niitä ei tämän vuoksi tarvitse erikseen ilmoittaa 
myyntiehdoissa. Kuitenkin ainoa tätä väitettä tukeva esitetty todiste oli viittaus 
kyseisten yritysten tilisaataviin, jotka eivät noudattaneet mitään selvää kaavaa. 
Näin ollen ei voitu todistaa, että hinnat olisi asetettu väitettyjen yleisesti 
hyväksyttyjen liike-ehtojen perusteella. 
Tämän vuoksi neuvosto vahvistaa, ettei luottokustannusten tarkistamiseen ole 
aihetta. 
43. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (johdanto-osan 55 kappale) hylättiin 
mainos- ja myynninedistämiskustannusten tarkistukset, koska tällaiset 
myynninedistämis- ja mainoskustannukset kuuluvat yleiskustannuksiin, joista ei 
yleensä myönnetä hyvitystä. Kaksi yritystä toistivat mainos- ja 
myynninedistämiskustannusten tarkistamista koskevat pyyntönsä. Ne väittivät, 
että nämä viennin ja kotimaisen myynnin kustannuserot voidaan hyvittää, jos 
kyseessä on OEM-tarkistus tai kaupan portaaseen liittyvä tarkistus. 
23 
OEM-myynnin perusteella tehtävän tarkistuksen osalta tällaista väitettä ei 
nimenomaisesti esitetty kyseisille yrityksille toimitettujen kyselylomakkeiden 
vastauksissa, eikä sitä perusteltu, vaikka kyselylomakkeen ohjeissa erityisesti 
neuvotaan esittämään ja perustelemaan soveltuvin osin kaikki vähennyspyynnöt. 
Lisäksi tällaisen tarkistuksen oleelliset edellytykset eivät täyty: kyseisten 
Indonesiassa toimivien viejien vientimyynti ei tapahtunut OEM-myynnin 
muodostavassa kaupan portaassa, mikä tavallisesti tarkoittaa valmistuksen ja 
jakelun välistä porrasta. Myynti tapahtui ainoastaan sillä yhteisön 
markkinatasolla, jonka tehtävänä on pääasiassa jakelu. Näin ollen varsinaista 
(OEM) tarkistusta ei tässä suhteessa edellytetä. 
Tätä OEM-väitettä tutkittaessa todettiin, että kaupan portaaseen liittyvän 
tarkistuksen olennaiset vaatimukset eivät täyttyneet, koska myynti näytettiin 
kohdistavan samankaltaiseen asiakasryhmään sekä vienti- että kotimarkkinoilla. 
Joka tapauksessa asianomaiset Indonesiassa toimivat viejät eivät erottaneet eri 
kaupan portaisiin tapahtuvaa myyntiä. Itse asiassa tutkimuksen aikana ei havaittu 
merkittäviä eroja niissä kaupan portaissa, joihin vienti ja kotimainen myynti 
tehtiin. Tämän vuoksi kaupan portaaseen liittyvät tarkistukset eivät käytettävissä 
olevien tietojen perusteella ole tarpeellisia. 
44. Indonesiassa toimivat viejät esittivät eräitä lisäväitteitä (fyysisten ominaisuuksien 
eroista johtuvista hyvityksistä, tullinpalautuksesta saatavan hyvityksen määrästä 
ja tullinpalautuksen vähentämisestä laskennallisen normaaliarvon osalta), joita ei 
voitu ottaa huomioon, koska niitä ei voitu tarkastaa, niiden tukena ei ollut 
välittömiä todisteita tai koska toisenkin tarkastuksen jälkeen ne osoittautuivat 
perusteettomiksi. 
24 
b) Malesia 
45. Alustavassa määritelmässä todettiin, että normaaliarvon muodostamiseksi 
käytettäviin kotimaisten myyntikustannusten, yleiskustannusten ja hallinnollisten 
yleiskustannusten numerotietoihin kuuluivat välittömät myyntikulut, joiden osalta 
oli tehtävä tarkistuksia. Tällaista vähennystä ei kuitenkaan oltu perusteltu 
riittävästi (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 57 kappale), ja 
tämän vuoksi normaaliarvon tarkistamista välittömien myyntikulujen osalta 
koskevat väitteet hylättiin. Vientihintaan tehtiin kuitenkin tarvittaessa tarkistuksia 
yhden tai useamman seuraavan myynti kulun osalta: kuljetus-, vakuutus-, 
käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannukset, luottokustannukset ja pankkimaksut, 
takaukset, edustajille maksetut palkkiot ja myyjille maksetut palkat. 
46. Muut Malesiassa toimivat viejät pitivät vertailua epäoikeudenmukaisena sen 
vuoksi, että niiltä vietiin muutoin oikeutetut tarkistukset, koska ainoa yhteistyössä 
Malesiassa toimiva kotimaista myyntiä harjoittava tuottaja ei ollut riittävän 
motivoitunut vastaamaan kunnolla kyselylomakkeeseen ja varmistamaan 
tarvittavaa yhteistyötä tutkimuksen aikana. 
Kyseinen Malesiassa toimiva tuottaja itse asiassa vastasi kyselylomakkeeseen ja 
se suostui tarkastukseen, joka sille myös tehtiin. Koska se oli välittömässä 
etuyhteydessä polkupyöriä yhteisöön vievään yritykseen, sillä oli selkeä 
kannustin toimia yhteistyössä moitteettomasti tutkimusta varten. Tämä yritys ei 
kuitenkaan pystynyt esittämään väitteitään tukevia todisteita tai se antoi 
ristiriitaisia selityksiä. Lisäksi joitakin tietoja, joita ei oltu ilmoitettu 
kyselylomakkeen vastauksessa, havaittiin vasta tutkimuksen aikana. 
25 
Neuvosto tunnustaa kuitenkin, että ottaen huomioon tämän tapauksen hyvin 
erikoiset olosuhteet on tarkoituksenmukaista vähentää kohtuullinen määrä 
laskennallisesta keskiarvosta niiden kolmen Malesiassa toimivan viejän osalta, 
jotka eivät ole etuyhteydessä kyseiseen kotimaiseen tuottajaan/myyjään. 
Laskelmat on tarkastettu vastaavasti. Tarvittavien ja todistettavien tietojen 
antaminen oli etuyhteydessä olevien vientiä harjoittavan tuottajan ja kotimaan 
myyntiä harjoittavan tuottajan vastuulla, mutta ne eivät tehneet tätä. Tämän 
vuoksi tällaisia lisätarkistuksia ei voi tehdä etuyhteydessä olevan viejän 
laskennalliseen normaaliarvoon. 
47. Alustavassa määritelmässä normaaliarvoon ei tehty tarkistuksia 
luottokustannusten huomioon ottamiseksi (väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 57 kappale). Malesiassa toimivat viejät pyysivät tällaista tarkistusta 
samoin perustein kuin välittömien myyntikustannusten tarkistusta koskevassa 
pyynnössään. Todisteita ei kuitenkaan ole siitä, että lisäluottoa olisi myönnetty 
osana myyntiehtoja, joista sovittiin tavaroiden ostajan kanssa myyntipäivänä. 
Tämän vuoksi luottokustannusten vuoksi tehtävään normaaliarvon tarkistukseen 
ei ole päteviä perusteita. 
48. Alustavassa määritelmässä normaaliarvoon ei tehty tarkistuksia kaupan portaiden 
eroavaisuuksien huomioon ottamiseksi. Malesiassa toimivat viejät pyysivät 
väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen antamissaan 
huomautuksissa, että niille myönnettäisiin 'OEM-tarkistus' alennetun 
voittomarginaalin muodossa laskennallisen normaaliarvon laskemista varten. 
26 
Tällaista pyyntöä ei tehty kyselylomakkeen vastauksessa eikä sitä perusteltu 
kyselylomakkeissa, vaikka sen ohjeissa erityisesti neuvotaan esittämään ja 
perustelemaan soveltuvin osin kaikki vähennyspyynnöt. Lisäksi tällaisen 
tarkistuksen oleelliset edellytykset eivät täyty: suurin osa kyseisten Malesiassa 
toimivien viejien vientimyynnistä ei tapahtunut OEM-myynnin muodostavassa 
kaupan portaassa, mikä tavallisesti tarkoittaa valmistuksen ja jakelun välistä 
porrasta. Myynti tapahtui ainoastaan sillä yhteisön markkinatasolla, jonka 
tehtävänä on pääasiassa jakelu. Käytettävissä olevien tietojen perusteella 
kyseiselle valmistajalle kohdistuvissa vientitoimissa ei ollut mitään selkää ja 
selvästi erottuvaa hinnoittelumallia verrattuna yhteisön jakelijoihin 
kohdistuneeseen myyntiin. Näin ollen tarkoituksenmukaista (OEM) tarkistusta ei 
tässä suhteessa edellytetä. 
Tätä OEM-väitettä tutkittaessa todettiin, että kaupan portaaseen liittyvän 
tarkistuksen olennaiset vaatimukset eivät täyttyneet, koska myynti näytettiin 
kohdistavan samankaltaiseen asiakasryhmään sekä vienti- että kotimarkkinoilla. 
Joka tapauksessa Malesiassa toimiva kotimainen myyjä ei erottanut tukkumyyjille 
ja vähittäismyyjille tapahtuvaa myyntiä. Lisäksi tutkimuksen aikana ei havaittu 
merkittäviä eroja niissä kaupan portaissa, joihin vienti ja kotimainen myynti 
tehtiin. Tämän vuoksi kaupan portaaseen liittyvät tarkistukset eivät käytettävissä 
olevien tietojen perusteella ole tarpeellisia. 
49. Malesiassa toimivat viejät esittivät lisävaatimuksia ('teknistä apua' koskevien 
maksujen luonteesta, tiettyjen palkkioiden korkojen käsittelystä, tiettyjen 
palkkioiden kaksinkertaisesta laskemisesta, huolintakustannusten tarkistamisesta, 
pyöristyksen eroista, pakkauskustannusten jakamisesta), joita ei joko voitu ottaa 
huomioon, koska niitä ei voitu tarkastaa tai joiden tukena ei ollut välittömiä 
todisteita tai jotka toisen tarkastuksen jälkeen otettiin huomioon. Laskelmia 
tarkistettiin vastaavasti. 
27 
c) Thaimaa 
50. Alustavassa määritelmässä normaaliarvoon ei tehty tarkistusta kaupan portaiden 
eroavaisuuksien huomioon ottamiseksi. Thaimaassa toimivat viejät pyysivät 
väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen antamissaan 
huomautuksissa, että niille myönnettäisiin 'OEM-tarkistus' ja ne väittivät, että ne 
olivat pyytäneet tällaista tarkistusta menettelyn alusta alkaen. 
Kolmen thaimaalaisen yrityksen kyselylomakkeiden vastausten mukana olleessa 
saatekirjeessä nämä tuottajat pyysivät epäselvin sanakääntein OEM-tarkistusta. 
Tällaista pyyntöä ei nimenomaisesti oltu esitetty kyselylomakkeen vastauksessa 
eikä sitä oltu perusteltu, vaikka kyselylomakkeissa erityisesti pyydettiin 
esittämään ja perustelemaan soveltuvin osin kaikki vähennyspyynnöt. Lisäksi 
tällaisen tarkistuksen oleelliset edellytykset eivät täyty: suurin osa kyseisten 
Thaimaassa toimivien viejien vientimyynnistä ei tapahtunut OEM-myynnin 
muodostavassa kaupan portaassa, mikä tavallisesti tarkoittaa valmistuksen ja 
jakelun välistä porrasta. Myynti tapahtui ainoastaan sillä yhteisön 
markkinatasolla, jonka tehtävänä on pääasiassa jakelu. Komission käytettävissä 
olevien tietojen perusteella kyseiselle valmistajalle kohdistuvissa vientitoimissa ei 
ollut mitään selkää ja selvästi erottuvaa hinnoittelumallia verrattuna yhteisön 
jakelijoihin kohdistuneeseen myyntiin. Näin ollen varsinaista (OEM) tarkistusta 
ei tässä suhteessa edellytetä. 
Tätä OEM-väitettä tutkittaessa todettiin, että kaupan portaaseen liittyvän 
tarkistuksen olennaiset vaatimukset eivät täyttyneet, koska myynti näytettiin 
kohdistavan samankaltaiseen asiakasryhmään sekä vienti- että kotimarkkinoilla. 
Joka tapauksessa asianomaiset Thaimaassa toimivat viejät eivät erottaneet eri 
kaupan portaisiin tapahtuvaa myyntiä. Lisäksi tutkimuksen aikana ei havaittu 
merkittäviä eroja niissä kaupan portaissa, nimittäin jakelijat ja vähittäismyyjät, 
joihin vienti ja kotimainen myynti tehtiin. Kun kotimainen myynti tehtiin suoraan 
loppukäyttäjille, ei tällä ollut mitään näkyvää vaikutusta hintoihin. Tämän vuoksi 
kaupan portaaseen liittyvät tarkistukset eivät käytettävissä olevien tietojen 
perusteella ole tarpeellisia. 
28 
51. Alustavissa määrittelyissä komissio hylkäsi osittain yhden thaimaalaisen 
yrityksen pyynnön, joka koski normaaliarvoon tehtävää tarkistusta yrityksen 
myyntimiehille maksettujen palkkojen vuoksi, koska tiedot olivat harhaanjohtavia 
eikä pyyntöä tukevia todisteita ollut. Yritys toisti täyttä tarkistusta koskevan 
pyyntönsä, ja antoi uusia selityksiä. 
Yritys ei kuitenkaan toimittanut uusia selityksiään tukevia todisteita. Koska 
yrityksen väitettä tukevia todisteita ei myöskään ollut käytettävissä, neuvosto 
vahvisti yrityksen pyynnön hylkäämisen osittain. 
52. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (johdanto-osan 65 kappale) ilmoitettiin, 
että eräitä erilaisia tarkistuksia koskevia pyyntöjä ei otettu huomioon niiden 
vähäisen merkityksen vuoksi (tarkistukset, joiden vaikutus arvoon oli pienempi 
kuin 0,5 prosenttia). Jotkut thaimaalaiset yritykset väittivät, että kaikkia 
merkitykseltään vähäisiä tarkistuksia ei itse asiassa pitäisikään jättää huomiotta. 
Komissio tutki tilanteen uudelleen ja totesi, että tässä erityistapauksessa 
vientihintoja verrataan laskennalliseen normaaliarvoon, joihin kuuluvat painotetut 
keskimääräiset myyntikustannukset, yleiskustannukset ja hallinnolliset 
yleiskustannukset sekä voittomarginaalit. Myyntikustannuksia, yleiskustannuksia 
ja hallinnollisia yleiskustannuksia sekä voittosuhteita laskettaessa oli otettava 
huomioon se, että samoihin kustannuseriin tehdyt tarkistukset olivat joskus joko 
merkityksettömiä tai merkityksellisiä kustakin yrityksestä riippuen. Tässä 
erityistapauksessa todettiin olevan hallinnollisesti käytännöllisempää vähentää 
kaikki oikeutetut tarkistukset, olivatpa ne merkittäviä tai ei. Laskelmat 
tarkastettiin vastaavasti uudelleen ja tarvittaessa ne korjattiin. Näiden tarkistusten 
kokonaisarvo oli 0,37 - 4,45 prosenttia kustakin yrityksestä riippuen. 
29 
53. Thaimaassa toimivat viejät esittivät lisävaatimuksia (esimerkiksi 
luottokustannusten tarkistuksista, tiettyjen vientikustannusten vähentämisestä, 
myyntimiesten palkkojen tarkistusten laskemisesta), joita joko ei voitu ottaa 
huomioon, koska niitä ei voitu tarkastaa ja niiden tukena ei ollut välittömiä 
todisteita tai jotka otettiin huomioon toisen tarkastuksen jälkeen. Silloin, kun 
nämä pyynnöt voitiin ottaa huomioon, laskelmia korjattiin vastaavasti. 
4. Polkumyyntimarginaali 
54. Kuten alustavasti vahvistetut painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit 
(johdanto-osan 66 kappale), kunkin tuottajan lopullinen polkumyyntimarginaali 
ilmaistiin prosenttimääränä vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta. 
55. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa sovellettua menettelyä käyttäen 
(mainitun asetuksen johdanto-osan 66 kappale) ja sen jälkeen, kun tarvittavat 
korjaukset oli tehty polkumyynti laskelmiin, täysin yhteistyössä toimivien 
tuottajien polkumyyntimarginaalit ovat: 
a) Indonesia 
PT Insera Sena 0,4 % 
PT Jawa Perdana Bicycle Industry 27,7 % 
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries 21,9 % 
b) Malesia 
Akoko Sdn. Bhd. 23,1% 
Berjaya Cycles Sdn Bhd 37,3 % 
Greenworld Systems Sdn Bhd 27,7 % 
Lerun Group Industries Berhad 37,3 % 
Rolls Rally Sdn Bhd 25,3 % 
30 
c) Thaimaa 
Bangkok Cycle Industrial Co. Ltd 17,7 % 
Siam Cycles MFG Co. Ltd 38,9 % 
Thai Bicycle Industry Co. Ltd 13,0 % 
Victory Cycle Co. Ltd 13,3 % 
56. Kahden indonesialaisen yrityksen osalta, jotka eivät toimineet riittävästi 
yhteistyössä tutkimuksessa, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevassa 
asetuksessa sovellettu menettely (johdanto-osan 68 kappale): kyseisten yritysten 
polkumyyntimarginaali perustuu yhteistyöhön täysin osallistuneiden 
indonesialaisten tuottajien keskuudessa todetun korkeimman marginaalin ja 
jäännöstullin väliseen aritmeettiseen keskiarvoon. Tämän tuloksena saadut 
polkumyyntimarginaalit ovat seuraavat: 
PT Federal Cycle Mustika 28,4 % 
PT Toyo Asahi Bicycle Industries 28,4 % 
E. YHTEISÖN TEOLLISUUS 
57. AIPI ja Thaimaassa toimivat tuottajat asettivat komission laskelman tukitason 
oikeellisuuden kyseenalaiseksi. 
Neuvosto toteaa, että niiden tuottajien osuus, jotka nimenomaisesti tukivat 
valitusta, oli 55,3 prosenttia yhteisön polkupyörätuotannosta, ja täten se edustaa 
perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää osaa yhteisön 
teollisuudesta (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 kappale). 
Niiden tuottajien osuus, jotka valittiin tuottajien suuren lukumäärän vuoksi 
tarvittua otantaa varten ja jotka toimivat täysin yhteistyössä, oli 36,5 prosenttia 
yhteisön polkupyörätuotannosta. 
AIPI väitti myös, että sen mielestä sellaisia yrityksiä ei pitäisi pitää valittajina, 
joille ei koitunut vahinkoa. Vastattaessa tähän väitteeseen on havaittu se, että 
kysymys siitä, onko yksittäisille yhteisön tuojille koitunut vahinkoa, on 
asiaankuulumaton tutkittaessa, kelpaavatko tällaiset tuottajat osaksi 
perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua yhteisön teollisuutta. Lisäksi on 
muistettava, että vahinko on määritettävä kokonaisvaltaisin perustein, eli koko 
yhteisön teollisuuden tai sen suuren osuuden osalta eikä yksittäisten yhteisön 
tuottajien osalta. 
58. AIPI asetti kyseenalaiseksi sekä otantamenetelmän käytön laillisuuden että 
otannan tosiasiallisen valinnan. On erityisesti väitetty, että tuotanto- ja 
myyntitietojen käyttö johti puutteelliseen otantaan, koska myynnin ja tuotannon 
kehityssuuntaukset ovat myös vahingon määrittämisen perusta (väliaikaista tullia 
koskevan asetuksen johdanto-osan 88 - 90 kappale). 
Neuvosto toteaa, että perusasetuksessa ei nimenomaisesti säädetä 
otantamenetelmän käytöstä vahinkojen määrittämiseksi. Siinä ei kuitenkaan 
vaadita komissiota tutkimaan jokaista yhteisön tuottajaa (4 artikla). Aiemman 
käytännön mukaisesti ja jo mainittujen syiden vuoksi päätettiin valita otannalla ne 
yhteisön tuottajat, joihin vahingon määritelmät perustuivat. Neuvosto toteaa, että 
otanta valittiin ainoastaan kyseisten yritysten koon ja maantieteellisen sijainnin 
perusteella. Näin ollen kustakin jäsenvaltiosta valittujen yritysten lukumäärä 
ilmentää polkupyörätuotannon laajuutta kyseisessä jäsenvaltiossa. Valinnassa 
jätettiin kehityssuuntaukset ja rahoitustiedot huomiotta, ja se perustui yksinomaan 
kyseisten yritysten tuotannon määrään tutkimusajanjaksona. 
32 
Tämän vuoksi päätettiin, että komissio oli oikeutettu käyttämään 
otantamenetelmää, jolla saatiin edustava valikoima yhteisön tuottajia. Näin ollen 
vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 - 74 
kappaleessa määrätyt päätelmät. 
F. VAHINKO 
1. Kumulaatio 
59. Koska kumulaatiota koskevia huomautuksia ei saatu, vahvistetaan väliaikaista 
tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 75 - 79 kappaleessa esitetyt päätelmät. 
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat 
60. AIPI väitti, että indonesialaiset polkupyörät eivät olleet alihinnoiteltuja yhteisön 
teollisuuden polkupyöriin nähden. 
Nämä väitteet kumotaan komission tekemillä yksityiskohtaisilla hintavertailuilla 
(väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82 - 86 kappale), joiden 
perusteella tehtiin seuraavat huomautukset väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön 
oton jälkeen: 
61. Yksi Indonesiassa toimiva tuottaja väitti, että mallivertailujen olisi pitänyt 
perustua joukkoon eritelmiä. Se ei kuitenkaan osoittanut, miltä osin komission 
soveltama menetelmä tuotti epäluotettavia tuloksia eikä sitä, miksi erilainen 
lähestymistapa olisi ollut luotettavampi. 
33 
62. Yksi malesialainen yritys väitti, että sovellettu menetelmä oli epäluotettava, koska 
eri polkupyörämallien vertailuun käytettävien osien osuus oli ainoastaan 10-20 
prosenttia polkupyörän kokonaisarvosta ja koska se johtaa kahden 
vertailukelpoisen polkupyöräryhmän osalta todettujen alittavuusmarginaalien 
merkittäviin vaihteluihin. Kuitenkaan ei ole osoitettu, että kuhunkin ryhmään 
luokitellut polkupyörämallit eivät tosiasiassa olleet vertailukelpoisia ja että 
erilaisella menetelmällä olisi saatu merkittävästi erilaiset tulokset. 
Hinnanalittavuusmarginaalien vaihtelu sinänsä voi yksinkertaisesti olla 
osoituksena muuttuvista hinnoittelumalleista ja tämän vuoksi ne eivät todista sitä, 
että tiettyjen polkupyörien vertailuja ryhmittäminen olisi ollut perusteetonta. 
63. Edellä esitetyn perusteella vahvistetaan väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa 
määrätty menetelmä (johdanto-osan 82 - 86 kappale). 
64. Hinnanalittavuuslaskelmiin tehtiin joitakin teknisiä tarkistuksia toisen Malesiassa 
toimivan yrityksen pyynnöstä sekä komission omasta aloitteesta. 
65. Täysin yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien yksittäiset 
hinnanalittavuusmarginaalit, jotka ilmaistaan prosenttimääränä yhteisön tuottajien 
hinnoista ennen jakeluun toimittamista, ovat 18,2 - 41,4 prosenttia Indonesiassa 
toimivien, 29,7 - 38,4 prosenttia Malesiassa toimivien ja 15,3 - 30,7 prosenttia 
Thaimaassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien osalta. 
34 
G. YHTEISÖN TEOLLISUUDEN TILANNE 
66. Yhteisön teollisuuden kärsimää vahinkoa koskevia lisähuomautuksia ei saatu. 
Tämän vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt 
päätelmät (johdanto-osan 87 - 96 kappale), joiden mukaan yhteisön teollisuudelle 
on koitunut perusasetuksen 4 artiklassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. 
H. SYY-YHTEYS 
67. Thaimaassa toimivat viejät väittivät, että yhteisön teollisuuden epävarma 
kannattavuustilanne ei ole yhteydessä polkumyynnillä tapahtuneeseen tuontiin, 
vaan se johtuu yhteisön teollisuuden tutkimusajanjaksona tekemistä suurista 
investoinneista (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappale). 
Investointien kasvaminen 125 prosentilla tutkimusajanjaksona vuoteen 1992 
verrattuna johtuu suuressa määrin kahdesta yhteisössä toimivasta tuottajasta, jotka 
joko rakensivat uusia tuotantolaitoksia tai paransivat olemassa olevia laitoksia. 
Vaikka nämä kaksi tuottajaa jätettäisiin huomiotta kannattavuutta määriteltäessä, 
keskimääräinen kannattavuus tutkimusajanjaksona muuttuisi vain marginaalisesti. 
35 
68. Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (johdanto-osan 101 kappale) 
vahvistetaan, todettiin EUROSTATin kertomuksen mukaan Vietnamista tulevien 
polkupyörien olevan itse asiassa peräisin Kiinan kansantasavallasta. Indonesiassa 
toimivat viejät väittivät, että tämä ei tarkoita sitä, etteikö tällaisella tuonnilla olisi 
voinut olla vahingollinen vaikutus. Vietnamista peräisin olevaksi ilmoitetun 
polkupyörien tuonnin kokonaismäärä oli vuonna 1993 pienempi kuin tarkastellun 
tuonnin määrä. Lisäksi mitään viitteitä ei havaittu siitä, että näitä polkupyöriä 
myytäisiin yhtä alhaisilla hinnoilla kuin tarkasteltavista maista peräisin olevia 
polkupyöriä. EUROSTATin käytössä olevia hintatietoja ei voida käyttää, koska 
tilastoissa erotetaan ainoastaan kaksi alanimikettä, jotka eivät ilmennä 
polkupyörien määritelmien moninaisuutta ja heterogeenisyyttä eivätkä vastaavasti 
hintoja. Näissä olosuhteissa ei Vietnamista tapahtuvaksi väitetyn tuonnin 
mahdollisia vahingollisia vaikutuksia voida arvioida. Vaikka tämä tuonti on 
voinut osaltaan vaikuttaa yhteisön teollisuuden vaikeaan tilaan, tämä ei vaikuta 
väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa tehtyyn päätelmään, jonka mukaan 
Indonesiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien polkupyörien tuonti 
aiheutti merkittävää vahinkoa yhteisön teollisuudelle. 
69. Koska tältä osin ei esitetty muita uusia väitteitä, väliaikaista tullia koskevan 
asetuksen johdanto-osan 97 - 109 kappaleessa tehtyjen päätelmien perusteella 
päätetään lopullisesti, että kyseisten kolmen maan polkumyynnillä tapahtunut 
tuonti on, ottaen huomioon erikseen tarkasteltu tuontimäärien huomattava kasvu 
ja hinnan alittavuuden merkittävä taso, kokonaisuudessaan aiheuttanut vahinkoa 
yhteisön teollisuudelle. 
36 
I. YHTEISÖN ETU 
70. Uusia todisteita tai väitteitä ei esitetty siitä, edellyttääkö yhteisön etu asioihin 
puuttumista. 
Tässä suhteessa neuvosto toteaa, että ilman polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin 
ja siitä yhteisön markkinoilla seuraavan epäoikeudenmukaisen kilpailutilanteen 
vastaisia toimenpiteitä uhkaa välittömästi vaara, että yhä useammat yhteisössä 
toimivat tuottajat joutuvat tulevaisuudessa lopettamaan tuotantonsa. Ilman 
toimenpiteitä kuluttajilla olisi tämän vuoksi ainakin keskipitkällä aikavälillä 
vähemmän tarjontalähteitä. Vaikka tuontitavaroiden kuluttajahinnat nousevat, 
kokonaisvaikutus kuluttajaan on rajoitettu, koska markkinoilla on edelleen useita 
toimijoita, joihin polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei sovelleta. Tässä 
suhteessa olisi huomattava, että kuluttajajärjestöt eivät esittäneet huomautuksia 
taikka näkökantojaan. 
Näiden päätelmien perusteella ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-
osan 110 - 117 kappaleessa mainittujen syiden vuoksi yhteisön etua koskevia 
pakottavia seikkoja ei todettu, ja näin ollen neuvosto pystyi päättämään, että 
toimenpiteiden soveltaminen on yhteisön edun mukaista. 
J. TULLIN LASKEMINEN 
71. AIPI väitti, että eri tyyppisille polkupyörille olisi pitänyt vahvistaa erilliset tullit. 
Se väitti, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (johdanto-osan 66 ja 119 
kappale) vahvistettujen painotettujen keskimääräisten määrien soveltamisella on 
sellainen vaikutus, että tulli vahvistetaan polkumyynti- tai vahinkomarginaalia 
korkeammalle tasolle joidenkin polkupyörämallien osalta perusasetuksen 13 
artiklan 3 kohdan vastaisesti. 
37 
Yhteisön toimielinten tavallisena käytäntönä on, perusasetuksen mukaisesti, 
vahvistaa yksi ainoa tulli kyseiselle samankaltaiselle tuotteelle. Tässä tapauksessa 
ei ole kiistetty sitä, että Indonesiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevat 
yhteisössä myytävät kaiken tyyppiset polkupyörät muodostavat yhden 
samankaltaisen tuotteen (johdanto-osan 12 kappale). Tämä vuoksi ei ole tarpeen 
poiketa alustavassa vaiheessa noudatetusta lähestymistavasta. Näin ollen 
arvotullien määrät perustuvat painotettuihin keskimääräisiin 
polkumyyntimarginaaleihin, jotka vahvistettiin yhteisöön vietäviksi myytyjen 
polkupyörämallien osalta ja jotka ilmaistaan prosenttimääränä vapaasti yhteisön 
rajalla -hinnasta. Tietystä polkupyörämallista kannettava tulli saattaa olla 
polkumyyntimarginaalia korkeampi tai alempi, mutta kokonaisuudessaan tullit 
ilmentävät tarkasti samankaltaisen tuotteen osalta todettuja 
polkumyyntimarginaaleja tiukasti perusasetuksen 13 artiklan 3 kohtaa noudattaen. 
Lisäksi, ottaen huomioon polkupyörätyyppien tai -luokkien selkeään 
määrittelemiseen liittyvät epävarmuudet (väliaikaista tullia koskevan asetuksen 
johdanto-osan 12 kappale), eri tullin vahvistaminen tyypeille tai luokille tekisi 
toimenpiteiden täytäntöönpanon hallinnollisesti mahdottomaksi. 
72. Lopullisen tullin tason vahvistamiseksi ja samaa menetelmää kuin jo alustavassa 
vaiheessa soveltaen kiinnitettiin huomiota todettuihin polkumyyntimarginaaleihin 
ja yhteisön teollisuudelle koituneen vahingon korjaamiseksi tarvittavaan tullin 
tasoon. 
38 
73. Lopullisessa vaiheessa vahvistettiin, että kaikkien yritysten osalta 
hinnanalittavuusmarginaali oli korkeampi kuin todettu polkumyyntimarginaali, 
jotka molemmat ilmaistaan prosenttimääränä yhteisön rajalta CIF -hinnasta, ja 
että yhteisön teollisuuden epävarma taloudellinen tilanne huomioon ottaen 
tarvittaisiin jopa korkeampia tulleja vahingon korjaamiseksi kokonaan 
(väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 119 kappale). Tämän vuoksi 
tullien tason olisi perustuttava polkumyyntimarginaalien tasoon perusasetuksen 
13 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 
74. Yhden indonesialaisen yrityksen osalta vahvistetaan, että määritetty 
polkumyyntimarginaali on vähimmäistasoa ja että tämä yritys olisi näin ollen 
jätettävä Indonesiasta peräisin olevassa tuonnissa käyttöön otetun tullin 
soveltamisalan ulkopuolelle. 
75. Vahvistetaan myös, että sellaisten kyseisissä kolmessa maassa toimivien 
tuottajien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselylomakkeeseen eivätkä 
muutenkaan ilmoittautuneet, on väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-
osan 69-71 kappaleessa määrättyjen syiden vuoksi tarpeen määrittää lopullisen 
tullin taso yhteisöön edustavin määrin vietyjen polkupyörämallien osalta 
todettujen korkeimpien polkumyyntimarginaalien painotetun keskiarvon 
mukaiseksi. 
K. TUTKIMUSAJANJAKSON JÄLKEINEN KEHITYS 
76. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (johdanto-osan 122 - 125 kappale) 
komissio hylkäsi indonesialaisten, malesialaisten ja thaimaalaisten yritysten ja 
kyseisten maiden edustajien pyynnöt, joiden mukaan tutkimusajanjakson jälkeiset 
luontikchitykset olisi oteltava huomioon. 
39 
Kaikki Malesiassa ja Thaimaassa toimivat tuottajat toistivat pyyntönsä, joiden 
mukaan tutki musajanjakson jälkeiset tuontimäärien ajankohtaiset 
kehityssuuntaukset olisi pitänyt ottaa huomioon. Ne väittävät, että perusasetus ei 
estä yhteisön toimielimiä tekemästä tätä, ja että tällainen laajennettu arviointi on 
tarpeen polkumyynnistä johtuvan vahingon tosiasiallisen ja kestävän syy-
yhteyden osoittamiseksi. Lisäksi Thaimaassa toimivat viejät väittivät, että 
aiemmissa tutkimuksissa yhteisön toimielimet ovat hyväksyneet 
tutkimusajanjakson jälkeisen kehityksen huomioon ottamisen. 
Yhteisön toimielinten pysyvänä käytäntönä on, kuten asetuksen (EY) N:o 
3283/94 6 artiklan 1 kohdassa nyt säädetään, rajoittaa päätelmät 
tutkimusajanjaksoa koskeviin, paitsi jos uusien olosuhteiden vaikutukset ovat 
ilmeisiä, kiistämättömiä, kestäviä, hyväksikäytöltä suojattuja tai jos ne eivät ole 
lähtöisin asianomaisten osapuolten tahallisista toimista. 
Tutkimusajanjakson jälkeinen tuontimäärien väitetty väheneminen saattaa olla 
lähtöisin vientivaltioiden ja yhteisön taloudellisten toimijoiden tahallisista 
strategioista. Lisäksi ei ole takeita siitä, jäävätkö tuontimäärät kyseisille tasoille. 
Lisäksi viitattiin kyseiseen tuontiin sovellettavan yleisen tullietuusjärjestelmän 
(GSP) tullin muuttumiseen vuonna 1995. Mahdollisten GSP-järjestelmässä 
tapahtuneiden muutosten vaikutukset yhteisön hintoihin ovat kuitenkin täysin 
tuntemattomat. 
Näistä syistä vahvistetaan, että tässä tapauksessa lopullisen määritelmän olisi 
perustuttava tutkimusajankohtaa koskeviin päätelmiin. 
40 
L. KEHITYSMAITA JA SITOUMUKSIA KOSKEVAT GATT-VAATIMUKSET 
77. Malesiassa toimivat viejät vaativat, että polkumyyntitullia koskevia sääntöjä 
sovellettaessa niille olisi pitänyt myöntää lievempi käsittely, koska ne sijaitsevat 
kehitysmaassa. Tässä yhteydessä malesialaiset ja thaimaalaiset yritykset viittaavat 
tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VI artiklan 
täytäntöönpanosta , tehdyn sopimuksen 15 artiklaan ('vuoden 1994 
polkumyyntisopimus': 'Tunnustetaan, että teollisuusmaa)äsenten on erityisesti 
otettava huomioon kehitysmaajäsenten erityisasema harkitessaan tämän 
sopimuksen mukaisia polkumyyntitoimenpiteitä. Ennen kuin määrätään 
polkumyyntitulleja, jotka vaikuttavat kehitysmaajäsenten olennaisiin etuihin, on 
tutkittava mahdollisuuksia tässä sopimuksessa tarkoitettujen rakentavien keinojen 
käyttöön. *) ja valittavat, että tätä artiklaa ei ole noudatettu. Malesiassa toimivat 
viejät viittasivat tässä suhteessa GATTin työryhmän kertomukseen 
'polkumyyntikoodin hyväksymisestä' (31 päivänä marraskuuta 1975 annettu 
kertomus, 22S/27, 28, 4 kohta) sekä GATTin komitean tekemään päätökseen 
polkumyyntikäytännöistä (ADP/2, 5 päivänä toukokuuta 1980 tehty päätös, 
27S/16, 17). 
Vuoden 1994 polkumyyntisopimuksen 18.3 artiklasta johtuu, ettei tämän 
sopimuksen 15 artiklaa voida soveltaa nyt kyseessä olevaan menettelyyn. 
Sopimuksen 15 artiklassa ei missään tapauksessa velvoiteta yhteisöä muuttamaan 
laskentamenetelmiään, ja tämä vahvistettiin äskettäisessä puuvillalankapaneelissa, 
joka käsittelee tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1979 VI 
artiklan täytäntöönpanosta tehdyn sopimuksen (vuoden 1979 polkumyyntikoodi) 
13 artiklan soveltamista, ja tämän 13 artiklan sanamuoto on sama kuin vuoden 
1994 polkumyyntisopimuksen 15 artiklassa. 
41 
Puuvillalankapaneelissa vahvistettiin myös, että GATT in komitean tekemä 
päätös polkumyyntimenettelyistä ei voi muuttaa vuoden 1979 polkumyyntikoodin 
13 artiklan sisältöä. Malesiassa toimivien viejien mainitsema kertomus on 
valmistava asiakirja, jolla ei ole todellista oikeusarvoa, ja näin ollen se ei ole tässä 
tapauksessa ratkaiseva. 
Vuoden 1994 polkumyyntisopimuksen 15 artiklan mukaan rakentavat keinot ovat 
'tässä sopimuksessa tarkoitettuja', jotka käytännössä ovat sitoumuksia. Itse asiassa 
indonesialaiset ja thaimaalaiset yritykset eivät antaneet sitoumuksia. Malesialaiset 
yritykset ilmoittivat olevansa valmiita keskustelemaan sitoumusten ehdoista, 
mutta ne antoivat ainoastaan määrällisen sitoumuksen. 
Olisi epäkäytännöllistä ja epärealistista hyväksyä hintasitoumuksia tässä 
tapauksessa erilaisten polkupyörämallien valtavan lukumäärän ja määräysten 
alituisen muuttumisen vuoksi, mikä tekisi sitoumusten valvonnan mahdottomaksi. 
Tässä tapauksessa tutkittiin määrällisten sitoumusten osalta, voiko esitetty 
määrällinen sitoumus korjata polkumyynnin vahingollisen vaikutuksen ja 
voidaanko sitä valvoa tyydyttävällä tavalla. Yhteistyössä toimivat malesialaiset 
viejät väittivät, että muun kuin vahingollisen tuonnin määrä voidaan määritellä 
vuoden 1994 polkumyyntisopimuksen 5.8 artiklan arviointiperusteen mukaisesti 
eli soveltaen 3 prosentin osuutta samankaltaisen tuotteen kokonaistuonnista 
yhteisöön; tämän sitoumuksen väitetään johtavan Malesian tuonnin vähenemiseen 
vähäiselle tasolle. Tämä lähestymistapa jättää kuitenkin huomiotta sen tosiasian, 
että Indonesiasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien polkupyörien 
polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta arvioitiin kumulatiivisesti. Lisäksi 
kyseisen sitoumuksen takana olevat malesialaiset viejät eivät edusta Malesian 
koko polkupyörävientiä yhteisöön. Näissä olosuhteissa on mahdotonta määritellä 
sitä tuontimäärää, joka kyseisille viejille kohdennettuna korjaisi tehokkaasti 
polkumyynnin vahingollisen vaikutuksen, minkä lisäksi ei myöskään ole varmaa, 
voitaisiinko tällaista sitoumusta valvoa tyydyttävästi. 
42 
Tämän vuoksi komissio ei pidä hintasitoumuksia eikä määrällisiä sitoumuksia 
hyväksyttävinä tässä tapauksessa. Lopuksi on paikallaan muistuttaa, että 15 
artiklassa yhteisöä ei velvoiteta noudattamaan tätä vaihtoehtoa tässä tapauksessa, 
koska ei ole käynyt ilmi, että polkumyyntitullien soveltaminen vaikuttaisi 
vientimaiden olennaisiin etuihin. 
M. VÄLIAIKAISEN TULLIN KANTAMINEN 
78. Ottaen huomioon vahingon vakavuuden ja polkumyynnin korkean tason, 
neuvosto toteaa, että väliaikainen tulli olisi kannettava lopullisesti lopullisten 
tullien tasoisena. 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
/ artikla 
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Indonesiasta, Malesiasta ja 
Thaimaasta peräisi olevien, CN-koodiin 8712 00 kuuluvien polkupyörien 
tuonnissa. 
2. Sovellettavat polkumyyntitullit vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta, 
tullaamattomina, ovat: 
43 
Maa Tuotteiden valmistaja Tulli Taric-
lisäkoodi 
Indonesia: - P.T. Federal Cycle Mustika 
- P.T. Jawa Perdana Bicyle Industry, 
Tangerang 
- P.T. Toyo Asahi Bicycle Industries, 
Jakarta 
- P.T. Wijaya Indonesia Makmur Bicycle 
Industries, Surabaya 
- muut yritykset 28,4 % 
27,7% 
28,4 % 
21,9% 
29,1 % 8859 
8861 
8859 
8862 
8863 
Malesia: - Akoko Sdn Bhd, Klang 23,1% 8864 
- Berjaya Cycles Sdn Bhd, Kulini 37,3 % 8865 
- Greenworld Systems Sdn Bhd, Kuala 
Lumpur (aiemmin Fairly Toraya Sdn Bhd) 27,7 % 8866 
- Lerun Group Industries Berhad, Petaling 
Jaya 37,3% 8865 
- Rolls Rally Sdn Bhd, Pelabuhan Kelang 25,3 % 8867 
- muut yritykset 39,4 % 8868 
Thaimaa: - Bangkok Cycle Industrial Co. Ltd, 
Bangkok 
- Siam Cycle MFG. Co. Ltd., 
Samuthprakarn 
- Thai Bicycle Industry Co. Ltd, 
Samuthprakarn 
- Victory Cycle Co. Ltd., Samuthprakarn 
- muut yritykset 17,7% 8869 
38,9 % 8870 
13,0% 8871 
13,2% 8883 
39,2 % 8872 
44 
3. Tulleja ei sovelleta sellaisten 1 kohdassa eriteltyjen tavaroiden tuontiin, jotka on 
valmistanut P.T. Insera Sena, Sidoarjo (Taric-lisäkoodi 8860). 
4. Ellei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä. 
2 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 2414/95 mukainen väliaikaisen tullin vakuutena oleva määrä on 
kannettava lopullisesti käyttöön otetun tullin määrän mukaisesti. Polkumyyntitullin 
lopullisen määrän ylittävä vakuutena oleva määrä jätetään kantamatta. 
3 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan 
yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä 
45 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) m lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 02 11 
Luettelonumero : CB-CO-96-122-FI-C 
ISBN92-78-01737-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
M k