KOMISSION KERTOMUS - Talousuudistus : kertomus yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta

Johdanto

Tämä on komission kolmas kertomus tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnasta. Se on vastaus Cardiffiin Eurooppa-neuvoston kokoukseen keväällä 1998 osallistuneiden valtion- ja hallitusten päämiesten esittämään pyyntöön. Lissabonin ja Santa Maria de Feiran neuvostot ovat tämän jälkeen vahvistaneet Cardiffin talousuudistusprosessin olevan Lissabonin talous- ja sosiaalialan asialistalla. Nämä kolme pilaria vahvistavat toisiaan ja niihin kuuluvat myös makrotalouden strategia ja työllisyys- ja sosiaalipolitiikat.

Tuote- ja pääomamarkkinoiden talousuudistukset ovat keskeisessä asemassa Lissabonin Eurooppa-neuvoston määrittelemiin tavoitteisiin pääsemisessä. Tavoitteiden avulla pyritään lisäämään kasvua ja kilpailukykyä, saavuttamaan täystyöllisyys ja siirtymään osaamistalouteen. Uudistuksia tarvitaan talouden tehokkuuden ja markkinoiden toiminnan parantamiseen. Tämä on ehdottoman tärkeää, mikäli Euroopan talouden potentiaalia halutaan laajentaa siten, että mahdollisuudet yritystoimintaan ja uusiin työpaikkoihin sekä tuotokseen lisääntyvät sekä kuluttajien tyytyväisyys ja kansalaisten elämänlaatu paranevat.

Tuote- ja pääomamarkkinoiden uudistukset eivät käynnistyneet vasta Cardiffissa tai Lissabonissa. Samoin työmarkkinauudistukset, innovaatiotoiminta ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ovat olleet Euroopan laajuisen poliittisen keskustelun aiheina jo jonkin aikaa. On kuitenkin selvää, että Lissabonin Eurooppa-neuvostossa näille kaikille uudistuksille annettiin uusi monivivahteisempi sävy ja niiden merkitys korostui. Nyt ne muodostavat uskottavan uudistusstrategian, johon sisältyy EU:lle ehdottoman tärkeitä kauaskantoisia tavoitteita. Strategian täytäntöönpanon onnistuminen määrää Euroopan tulevaisuuden suunnan.

Cardiffissa käynnistetty talousuudistusprosessi on osoittautunut tehokkaaksi

Tällä hetkellä ollaan yleisesti yksimielisiä siitä, että Euroopassa tarvitaan rakenneuudistuksia sekä kansallisella että yhteisön tasolla. Jäsenvaltioiden marraskuussa jättämistä kansallisista raporteista käy ilmi, kuinka ripeästi kotimaiset talousuudistukset ovat edistyneet.

Talousuudistukset on nostettu Euroopan poliittisen asialistan kärkeen. Tämä käy ilmi Lissabonin ja Santa Maria de Feiran Eurooppa-neuvoston päätelmistä, joissa esitetään kattava mikrotalouspolitiikan strategia. Se sisältää kilpailukyvylle ja rakenneuudistuksille asetettuja kunniahimoisia tavoitteita.

Tämän tuloksena on jo tehty merkittäviä poliittisia aloitteita Euroopan sääntely-ympäristön muuttamiseksi tiettyjä perusperiaatteita vastaavaksi. Näitä ovat dynaamisemman liiketoimintaympäristön luominen, uuden osaamistalouden huomioon ottaminen ja eurooppalaisten ensisijaisiksi katsomien asioiden ajaminen. Aloitteisiin kuuluvat strategia jäljellä olevien esteiden poistamiseksi, sääntelyn yksinkertaistaminen sekä yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen avaaminen kilpailulle. Nämä kaikki ovat esimerkkejä poliittisista aloitteista, jotka ovat saaneet alkunsa aiempien Cardiff-raporttien päätelmistä.

Euroopan mikrotalouden koordinointi on parantunut, koska kansallisen ja yhteisön tason avaintekijät sisältyvät samaan seurantaohjelmaan. Tämän vuoksi kilpailupolitiikka, yrityspolitiikka ja yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla sovellettavat erityiset politiikat sekä muut sisämarkkinapolitiikan alat ovat edistyneet ja muuttuneet johdonmukaisemmiksi työllisyys- ja koulutusuudistusten kanssa.

Lissabonin päätelmiin ja sisämarkkinastrategian tavoitteisiin perustuva kertomus

Prosessia on tarkasteltu ja paranneltu useaan otteeseen, ja tänä vuonna siihen on lisätty Lissabonissa ehdotettu uusi yksinkertaisempi, avoimempi ja hajautetumpi koordinointimenetelmä. Se perustuu EU:lle vahvistettuihin suuntaviivoihin, jotka käsittävät lyhyen, keskipitkän ja pitkän ajan tavoitteita ja täsmälliset aikataulut. Nämä Euroopan laajuiset suuntaviivat otetaan mukaan kansallisiin ja alueellisiin politiikkoihin. Niissä asetetaan selvät tavoitteet ja otetaan käyttöön toimia, joissa kansalliset ja alueelliset erityispiirteet tulevat otetuiksi huomioon. Tässä kertomuksessa esitetään määrällisiä indikaattoreita [1] ja muita hyödyllisiä tekijöitä, joiden avulla voidaan arvioida, kuinka hyvin Lissabonin Eurooppa-neuvoston asettamien taloudellisten tavoitteiden saavuttamisessa on onnistuttu. Lisäksi näitä tekijöitä voidaan hyödyntää uusien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen laatimisessa ja keväällä Tukholmassa pidettävän Eurooppa-neuvoston erityisistunnon valmistelussa. Niitä voidaan käyttää myös viime vuoden talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanon arvioinnissa.

[1] Kertomuksessa esitetään indikaattoreita, jotka soveltuvat Cardiffin prosessin tavoitteisiin. Talouspoliittisen komitean 7. marraskuuta 2000 Ecofin-neuvostolle antaman raportin mukaisesti näitä indikaattoreita voidaan kutsua 3-tyypin indikaattoreiksi. Ne eivät ole välttämättä samoja kuin yhteenvetoraportissa mainitut indikaattorit tai talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen 2-tyypin indikaattorit. Ks. myös tiedonanto KOM (2000)594 rakenteellisista indikaattoreista.

Eurooppa-neuvosto toi esiin useita sektoreita ja politiikan aloja, joilla ei ole onnistuttu tai joilla ei ole voitu käyttää hyödyksi kaikkia mahdollisuuksia kuluttajien palvelemiseksi paremmin tai yritysten kilpailukyvyn lisäämiseksi. Näiden puutteiden korjaamiseksi Lissabonissa kehotettiin erityisesti uudistamaan palvelusektoria, yksinkertaistamaan sääntelyä ja panemaan täytäntöön rahoituspalvelujen toimintaohjelma. Näitä asioita painotetaan tässä kertomuksessa. Lisäksi tarkastellaan muita Lissabonin päätelmissä mainittuja aloja, kuten julkisia hankintoja, yleishyödyllisiä palveluja ja valtiontukia sekä ehdotetaan mahdollisia uusia toimia.

Yhteisön markkinoiden jatkuvan arvioinnin parantamiseksi tämän vuoden kertomus noudattelee sisämarkkinastrategian rakennetta, joka käsittää neljä strategista tavoitetta: kansalaisten elämänlaadun parantaminen, yhteisön tuote- ja pääomamarkkinoiden tehokkuuden parantaminen, liiketoimintaympäristön parantaminen ja sisämarkkinoiden saavutusten hyödyntäminen muuttuvassa maailmassa. Näin luodaan tehokkaammat puitteet Lissabonin Eurooppa-neuvoston pyynnön mukaisesti strategiaan perustuvien sisämarkkinoiden arvioinnille ja parantamiselle.

Kuluttajat ja kansalaiset tänä vuonna pääosassa

Santa Maria de Feiran Eurooppa-neuvosto korosti kuluttajien ja kansalaisten merkitystä Euroopan muuttumisprosessissa. Kuluttajien ja kansalaisten on saatava ratkaisevasti vaikuttaa politiikan muotoutumiseen ja uudistusten edistymiseen. Ennen kaikkea kuluttajien ja kansalaisten etua ajatellen Lissabonin Eurooppa-neuvosto asetti tavoitteeksi, että EU:sta on tultava "maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta". Sisämarkkinat ovat avainasemassa tähän tavoitteeseen pääsemisessä. Ne ovat myös keskeinen keino saavuttaa kansalaisten elintason ja elämänlaadun parantamisen tavoite. Sisämarkkinat tuottavat EU:n talouden lisäarvon ja niihin on liityttävä mahdollisimman suotuisan ympäristön jatkuva hakeminen, jotta niistä saatava taloudellinen hyöty olisi mahdollisimman suuri. Samalla sisämarkkinat takaavat kansalaisilleen erityisetuja, ja sisämarkkinoiden avulla on jatkuvasti pyrittävä varmistamaan oikeuksien toteutuminen ja lujitettava näiden oikeuksien toteutumista. Talousuudistuksessa kansalaiset sijoitetaan näin ollen sisämarkkinoiden ytimeen.

Koska kuluttajien ja kansalaisten asema talousuudistuksessa on nostettu tämän vuoden erityisteemaksi, kertomuksessa tarkastellaan syvällisesti kansalaisten elämänlaadun parantamiseen tähtääviin sisämarkkinastrategian toiminnallisiin tavoitteisiin liittyviä aiheita.

Lissabonista Tukholmaan: strategian kehittäminen ja poliittisten toimien täytäntöönpano

Tärkein edessä oleva haaste on Lissabonissa määritellyn strategian kehittäminen. Nyt on aika siirtyä paperilta strategian käytännön toteutukseen. Viime kuukausina on huomattavasti edistytty tarvittavien instrumenttien kuten indikaattoreiden kehittämisessä ja Eurooppa-neuvostojen pyytämien ensimmäisten poliittisten aloitteiden tekemisessä. Tässä kertomuksessa annetaan selvitys kehityksestä tuote- ja pääomamarkkinoiden alalla. Komission yhteenvetoraportissa, joka osoitetaan keväällä Tukholmassa pidettävälle Eurooppa-neuvoston kokoukselle, annetaan kattava selvitys tähänastisesta edistymisestä ja esitetään uusia ideoita tulevaisuuden varalle.

Kansalaisten elämänlaadun parantaminen

1. Talousuudistuksista huomattavia etuja kuluttajille

Sisämarkkinaneuvoston päätelmissä 16. maaliskuuta 2000 korostetaan sisämarkkinoiden tavoitetta, jonka mukaan kuluttajille tarjotaan laaja valikoima turvallisia ja korkealaatuisia tuotteita kilpailukykyisiin hintoihin.

Viime vuosina tuote- ja pääomamarkkinoiden toiminnan seurannasta on käynyt ilmi, että kuluttajat ja yleensä kansalaiset saavat itselleen yhä enemmän taloudellisia etuja sisämarkkinoista. Varsinkin palvelujen hinnat lähentyvät edelleen (ks. taulukko 5). Tämän tuloksena palvelumarkkinoiden hinnanvaihtelut vähenevät ja alkavat muistuttaa enemmän tuotemarkkinoiden hinnanvaihteluita Talousuudistuksilla hintoja painetaan todellisesti alemmas yleishyödyllisillä aloilla sekä yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla. Myös televiestintä halpenee huomattavasti, vaikka tariffien tasapainoa on muutettu (ks. taulukot 1 ja 2). Sähkön (verolliset) hinnat ovat laskeneet yli 14 % Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja (verottomat hinnat) 14 % Espanjassa (ks. taulukot 3 ja 4). Tariffihintojen pudotukset yleishyödyllisillä aloilla tuottivat Itävallassa "keskivertokotitaloudelle" jopa neljänneksen säästön vuotuisissa sähkö- ja puhelinlaskuissa vuonna 1999 verrattuna vuoteen 1996. Saksassa vastaavat säästöt olivat 125 euroa vuodessa ja Ranskassa 105 euroa vuodessa (ks. kehys 1).

Hinnat ovat yleisesti lähentyneet sisämarkkinoilla (ks. taulukko 5), mutta Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa hinnat ovat loitontuneet EU:n keskiarvosta (ks. kuvio 1). Yleinen lähentyminen peittää alleen myös polttoöljyn hintojen yhä suuremmilla eroilla, mikä johtuu eri hintatasoja noudattavien maiden toisistaan poikkeavista hinnoittelukäytänteistä. Hinnanerojen vaikutusten ja luonteen arviointiin olisi panostettava vielä enemmän (ks. kehys 2).

Talousuudistukset eivät näytä uhanneen yleishyödyllisten palvelujen tarjontaa

Yleishyödyllisten palvelujen toimivuus on saanut viime kuukausina osakseen paljon huomiota sen jälkeen, kun Lissabonin Eurooppa-neuvosto ja sisämarkkinaneuvosto olivat antaneet aiheesta suuntaviivansa. Komissio antoi syyskuussa tiedonannon "Yleishyödylliset palvelut Euroopassa" [KOM(2000)580]. Sen avulla pyritään saavuttamaan parempi oikeusvarmuus tämän alan sisämarkkina- ja kilpailusääntöjen soveltamisessa sekä lisäämään kansalaisten eduille annettavaa painoarvoa.

Yleishyödyllisten palvelujen sääntelyuudistuksen on pelätty aiheuttavan tyytymättömyyttä kuluttajissa. On vaikeaa tehdä varmoja yleisiä johtopäätöksiä, sillä kuluttajien tyytyväisyys vaihtelee eri sektoreilla ja eri jäsenvaltioissa. Kuitenkin matkaviestinnän alalla kuluttajat ovat ainakin joihinkin näkökohtiin tyytyväisimpiä siellä missä uudistus on edennyt pisimmälle (ks. kuvio 2). Yleispalveluvelvoitteet on pidettävä voimassa sen varmistamiseksi, että tietyt yleishyödylliset palvelut tuotetaan yleisesti kohtuuhintaan, mutta käytännössä tämä ei ole estänyt näiden markkinoiden avaamista kilpailulle.

2. Vain korkeatasoinen ympäristön ja terveyden suojelu ja kuluttajansuoja parantavat Euroopan markkinoiden toimivuutta ja kansalaisten elämänlaatua

Sisämarkkinaneuvoston 16. maaliskuuta 2000 antamissa päätelmissä todetaan, että tehokkaasti toimivat sisämarkkinat edellyttävät korkeatasoista kuluttajansuojaa ja kuluttajien lujaa luottamusta markkinoihin. Tähän päästään avoimien menettelyjen avulla sekä antamalla luotettavia tietoja ja ottamalla käyttöön tehokkaat täytäntöönpano- ja muutoksenhakumenettelyt. Nämä toimet eivät kuitenkaan aina riitä takaamaan terveyttä ja turvallisuutta. Tämä on ollut lähtökohtana elintarvikkeiden turvallisuutta käsittelevälle valkoiselle kirjalle. Sen täytäntöönpanoa ollaan käynnistämässä ja siihen liittyy useita keskeisiä toimia, joilla pyritään estämään kansanterveyttä vaarantavia markkinoiden tai sääntelyn puutteita tulevaisuudessa. Parhaillaan toteutettavat toimet tuotevastuun alalla sisältävät myös ehdotuksia uusiksi poliittisiksi toimiksi, joissa otetaan huomioon näiden toimien taloudelliset vaikutukset yrityksiin.

Kansalaisten kasvava huoli ympäristön tilasta ja kestävän kehityksen tavoite edellyttävät, että ympäristöpolitiikka ja talousuudistukset sidotaan sisämarkkinoilla entistä lujemmin ja tiukemmin toisiinsa. Tämä voi onnistua lisäämällä markkinoihin perustuvia keinoja pyrittäessä kohti ympäristötavoitteita. Ympäristövaikutusten mukaan eriytettyjen ja sisämarkkinasääntöjen kanssa yhdenmukaisten ympäristöverojen laajempi käyttö voisi parantaa talouden tuloksia siten, että markkinahinnat heijastaisivat toiminnan todellisia kustannuksia (EU:ssa ympäristöverojen osuus oli vain 6,7 % kokonaisverotuloista vuonna 1997 - ks. taulukko 8). Muilla talouden instrumenteilla kuten päästökaupalla voidaan päästä samaan tulokseen. Julkisia hankintoja koskevat säännöt antavat mahdollisuuden ottaa huomioon ympäristönäkökohtia, ja tästä mahdollisuudesta annetaan lisäselvityksiä direktiiviehdotuksissa [2]. Ympäristöä ja sisämarkkinoita käsittelevässä tiedonannossa [KOM(1999)263] ehdotettuja uusia toimintalinjoja on tarpeen edelleen kehittää. Tämä on välttämätöntä, jotta kestävän kehityksen tavoite voidaan täysin integroida talousuudistusprosessiin.

[2] KOM (2000) 275 julkisia tavara- ja palveluhankintoja sekä julkisia rakennusurakoita koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta ja KOM (2000) 276 vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta.

3. Meneillään olevat talousuudistukset rahoituspalvelujen alalla on suunniteltu erityisesti kuluttajien ja kansalaisten etuja ajatellen

Rahoituspalvelujen vähittäismarkkinoiden rakenneuudistuksilla on huomattava välitön vaikutus kuluttajiin. Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelma on tästä selkeä osoitus. Ehdotettu eläkerahastodirektiivi [3] voisi olla kuluttajia ja kansalaisia hyödyttävä arvokas uusi väline. Sen ansiosta toiseen jäsenvaltioon työskentelemään siirtyminen olisi entistä edullisempaa, koska rajatylittävät eläke- ja lisäeläkeohjelmat olisivat aiempaa houkuttelevampia ja edullisempia. Rajatylittävien tilisiirtojen tilanne on kuitenkin tällä hetkellä huolestuttava. Asiassa on edistytty viime vuodesta, mutta siirtojen kustannukset ovat yhä liian korkeat (ks. taulukko 9).

[3] KOM (2000) 507 työeläkelaitosten toiminnasta.

4. Tiivistäen: kuluttajat voivat hyötyä vielä enemmän talousuudistuksesta

... jos tiedotusta parannetaan. Tämä pätee varsinkin markkinoihin, joiden tiedot ovat hyvin epävarmoja (esim. matkaviestinnän tariffit, tuotevastuu), tai silloin, kun kuluttajien oikeuksia ei voida pitää yleistietoon kuuluvina (tästä esimerkkinä matkustajalentoliikenteen ala, jolla on äskettäin laajalti tiedotettu matkustajien oikeuksista).

... jos toteutetaan erityistoimia esteiden poistamiseksi ja samalla säilytetään kuluttajansuojan korkea taso suoria poliittisia toimia edellyttävillä aloilla. Rajatylittävät tilisiirrot voisivat olla tästä esimerkkinä. Muilla aloilla, kuten elintarvikkeiden turvallisuuden alalla, on jo ryhdytty toimiin.

... jos kilpailupolitiikkaa tehostetaan kansallisesti. Tällä tavoin voidaan poistaa joitakin selviä eroja maiden välisissä suhteellisissa hinnoissa (taulukko 5). Kotimaisia yrityskeskittymiä on valvottava, mikäli kilpailun korkea taso halutaan säilyttää kansallisilla markkinoilla. Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamisen hajauttaminen voisi vaikuttaa hyvin myönteisesti kilpailuun kansallisilla markkinoilla.

... jos kuluttajien ja viranomaisten välisiä tiedotuskanavia parannetaan ja perustetaan tehokkaita valitus-, muutoksenhaku- ja täytäntöönpanomenettelyjä. Olisi laadittava parhaat käytänteet tälle alalle. Yhteisön tasolla tätä tehtävää voidaan helpottaa vuoropuhelulla kansalaisten kanssa. Erityisen herkillä aloilla, kuten rahoituspalvelujen tai sähköisen kaupan alalla, olisi kiinnitettävä erityistä huomiota kuluttajia ja kansalaisia koskeviin aiheisiin lisäämättä kuitenkaan yrityksille koituvaa hallinnollista taakkaa.

... jos ympäristölainsäädännön ja yleispalvelusäännöstön tehokkuutta ja hyödyllisyyttä tarkastellaan säännöllisin väliajoin. Ajan myötä säännöstön on kehityttävä markkinoiden tahdissa. Säännöllisten päivitysten ja poistojen avulla voidaan välttää tarpeettoman raskas sääntelystä aiheutuva taakka. Lisäksi ympäristö- ja talousuudistukset on liitettävä tiukemmin toisiinsa. Markkinainstrumenttien lisääntynyt käyttö ympäristöpolitiikan tarkoituksiin auttaa sellaisten politiikan alojen sitomista toisiinsa, joilla pyritään parantamaan ympäristön tilaa markkinoiden yleistä toimivuutta kohentavilla politiikoilla. Ympäristön kannalta herkillä aloilla kuten liikenne- ja energia-aloilla toteutettavaa sääntelyuudistusta on seurattava tarkasti.

Välittömät poliittiset seuraukset

Talousuudistus muuttaa hallintaa EU:ssa siten, että uudessa talousympäristössä kansalaisilla ja kuluttajilla on aiempaa huomattavasti näkyvämpi rooli. Koska kehittyvillä talousuudistuksilla supistetaan kilpailulta suojattujen taloudellisten toimien määrää ja laajuutta, yksityisille aloitteille avoimien mahdollisuuksien määrä Euroopan uudessa taloudessa kasvaa. Tämä tarjoaa kansalaisille yhä tärkeämmän aseman taloudellisina toimijoina, ja he saavat samanaikaisesti kuluttajina etua koko ajan paremmin toimivista markkinoista.

Myös julkisen sektorin asema muuttuu talousuudistuksen myötä. Julkisella sektorilla avataan yhä useampia sellaisia aloja kilpailulle, joilla kansalaisten aloitteita ei aiemmin suvaittu tai hyväksytty. Tämä on myönteinen asia, sillä viranomaiset eivät välttämättä ole täysin varustautuneita olemaan suoraan mukana monilla aloilla ja olemaan yksin vastuussa monista aloista, jotka oli aiemmin varattu vain niille.

Talousuudistus edellyttää, että tiettyihin tehtäviin keskitytään politiikassa entistä enemmän. Kansalaisia ja kuluttajia on suojeltava paremmin ja tehokkaammin. Sääntelyä on kehitettävä ja sen jälkeen testattava käytännössä sekä sääntelystä saatavien etujen että siitä koituvien kustannusten näkökannalta. Sääntelykehystä on jatkuvasti tarkistettava yksinkertaisempaan ja tehokkaampaan suuntaan. Kuluttajat on myös pidettävä hyvin ajan tasalla oikeuksistaan. Tarvitaan tehokkaita ja edullisia tiedotusjärjestelmiä. Talousuudistuksen myötä on huolehdittava sääntelyn mukaiseen hallintaan liittyvistä lukuisista kysymyksistä.

Integraation ja kilpailun edistäminen EU:n markkinoiden tehostamiseksi

EU:n markkinoiden integroitumista varten luotujen talousuudistusten eteneminen oli Lissabonin strategian keskeinen osa, jotta EU:sta tulisi "maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous". Kertomuksen seuraavassa osassa keskitytään markkinoiden toimivuuteen palvelujen, myös yleishyödyllisten palvelujen aloilla, tavaramarkkinoilla, rahoitusmarkkinoilla ja julkisten hankintojen alalla, ja siinä käsitellään myös valtiontukien kehittämistä.

1. EU:n palvelualojen integraatio on yhä tärkeämpää

Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä korostetaan erityisesti palvelualojen merkitystä ja siinä kehotetaan luomaan vuoden 2000 loppuun mennessä strategia EU:n sisäisen palvelukaupan jäljellä olevien esteiden poistamiseksi. Tämä on perusteltua palvelusektorin taloudellisen merkityksen vuoksi sekä Yhdysvaltoihin verrattuna heikkojen tulosten vuoksi. Jos EU:n palvelusektorin työllisyysaste olisi sama kuin Yhdysvaltojen paras tulos, Euroopassa olisi 36 miljoonaa työpaikkaa enemmän.

Sen lisäksi, että sosiokulttuurisilla ja välimatkoihin liittyvillä esteillä näyttäisi olevan vaikutusta palvelujentarjoajiin, myös useat sääntelyyn liittyvät esteet rajaavat yhä EU:n palvelutoiminnan kansallisten rajojen sisäpuolelle. Tämä pätee ainakin yrityspalvelusektoriin (ks. kuvio 8). Rajatylittävässä liiketoiminnassa mukana oleville yrityspalvelujen tarjoajille suunnatun kyselyn perusteella voidaan todeta, että yli 47 % yrityspalveluja muihin EU-maihin tarjoavista saa enintään 10 % liikevaihdostaan muilta EU:n markkinoilta kuin kotimarkkinoilta. Sääntelyyn liittyviä esteitä olivat paikallisen rekisteröinnin tarve, vaatimus paikallisen edustajan käyttämisestä tai oikeudellisesta muodosta sekä paikallisen toiminnan aloittamisen kustannukset, jotka liittyvät hallinnollisiin ja oikeudellisiin menettelyihin (ks. taulukko 11).

Tietotekniikan vallankumouksen myötä ongelmiin on löydettävä pikainen ratkaisu

Monien palveluntarjoajien ei enää tarvitse sijaita lähellä asiakkaitaan. Tämä tuo haasteita perinteisille markkinarakenteille Euroopassa, ja palvelumarkkinoiden kilpailukykyä on tästä syystä mahdollista huomattavasti lisätä, vaikka markkinat olisivat edelleen sääntelyn vuoksi pirstaleiset. Palvelujen sisämarkkinoiden loppuunsaattaminen EU:ssa lisäisi kilpailua palvelujen alalla yleensä ja tarjoaisi eurooppalaisille yrityksille edellytykset kilpailun tehostamiseen maailmanmarkkinoilla. Asioita ei voi jättää tekemättä, mikäli Lissabonin Eurooppa-neuvoston esittämät tavoitteet halutaan toteuttaa.

Komissio valmistelee strategiaa palvelujen esteiden poistamiseksi vastauksena Lissabonissa esitettyyn pyyntöön. Strategian tavoitteena on edistää sisämarkkinoita luonnollisina kotimarkkinoina kaikille palveluntarjoajille EU:ssa ja varsinkin pk-yrityksille sekä kuluttajille. Tavoitteena on, että palveluja on mahdollista tarjota yli rajojen yhtä helposti kuin jäsenvaltion sisällä ja että rajatylittävät ostokset ovat yhtä houkuttelevia kuin ostaminen kotimaassa. Komissio esittää tämänsuuntaiset ehdotukset jatkona strategialle vuosina 2001 ja 2002. On tarpeen kattaa kaikki palvelusektorit. Tämä tarkoittaa sitä, että yksi kerrallaan tai sektorikohtaisesti toteutettavat toimet on korvattava todellisesti kokonaisvaltaisella lähestymistavalla. Strategiassa korostetaan tarvetta soveltaa perustamissopimuksen perusoikeuksia ja vastavuoroista tunnustamista sekä arvioida suhteellisuutta koskevien vaatimusten täyttymistä, jotta perusteettomat ja ristiriitaiset eri tason kansalliset sääntelyt saadaan poistettua. Tarvittaessa esteiden poistamiseksi voidaan esittää yhdenmukaistamista. Palvelujen sääntely-ympäristön on oltava riittävän joustava, jotta pysytään tietotekniikan muuttumisen tasalla. Lisäksi on huolehdittava johdonmukaisuudesta yhteisön muiden politiikan alojen ja erityisesti kilpailupolitiikan kanssa.

2. Tuotemarkkinat ovat yleisesti pitkälle integroituneet

Valmistettujen tuotteiden rajatylittävän kaupan kasvu on ylittänyt bruttokansantulon kasvun, ja ulkomaiset suorat sijoitukset vauhdittavat huomattavasti integraatiota.

Tästä huolimatta EU:n sisäisen kaupan tekniset esteet ovat edelleen ongelma yhdenmukaistamattomilla sektoreilla ja varsinkin tiettyjen alojen markkinoilla

Vastavuoroisen tunnustamisen väitettyjen rikkomisten määrä on elintarvikealalla suhteellisen suuri (ks. taulukot 14 ja 15). Suuri osa tapauksista voi selittyä sektoriin kuuluvien tuotteiden moninaisuudella ja hallitusten toteuttamalla kauppavirtojen tiukalla valvonnalla vastauksena kuluttajien oikeutettuihin vaatimuksiin elintarvikkeiden turvallisuuden parantamisesta. Tästä huolimatta on tarpeen varmistaa, että poikkeukset vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen ovat asianmukaisesti perusteltuja. Sektorilla käytävän kaupan herkkyys ja sen taloudellinen merkitys edellyttävät, että huolellisesti valmistelluilla poliittisilla linjauksilla pyritään löytämään ongelmiin tyydyttäviä ratkaisuja.

Yhdenmukaistetuilla aloilla on tuotu esiin huoli vaikutuksista, joita lainsäädännön mukaisilla siirtymäkausilla on teknisten esteiden poistamiseen tähtäävän uuden lähestymistavan tehokkuuteen. Lääkinnällisiä laitteita koskevaan kyselyyn vastanneet toivat selvästi esille, että on aiempaa huomattavasti helpompaa toimittaa tavaraa eri jäsenvaltioiden vaihteleville markkinoille, mutta että lääkinnällisten laitteiden sisämarkkinat eivät ole vieläkään täysimääräisesti toteutuneet (ks. taulukko 16). Tämä on osoitus tarpeesta lujittaa uuden lähestymistavan mukaisia direktiivejä yhdenmukaisilla standardeilla sekä siten, että vältetään mahdollisuuksien mukaan pitkien siirtymäkausien sisällyttämistä direktiiveihin. Siirtymäkausia voidaan käyttää joissakin tapauksissa lieventämään uuden lähestymistavan vaikutuksia kauppaan.

3. Euroopan yritykset ja kansalaiset ovat maksaneet ja yhä maksavat korkean hinnan rahoituspalvelujen melko alhaisesta integraatioasteesta

Viime vuosina sääntelyyn tehdyt muutokset, uudet yhteiset infrastruktuurit ja euron käyttöönotto ovat nopeasti lisänneet integraatiota vakuudettomilla rahamarkkinoilla sekä vaihtosopimus- ja johdannaismarkkinoilla. Samalla on saatu selville kustannukset, joita on maksettu kansallisesti fragmentoituneiden markkinoiden ylläpidosta. Likviditeetti on jakautunut koko euroalueelle, jolloin rajatylittävä toiminta on lisääntynyt ja hintaerot pienentyneet.

Integraatiota on edelleen edistettävä

Kaikki markkinat eivät kuitenkaan ole yhtä integroituneita kuin rahamarkkinat. Selkeä integraation puuttuminen muilla markkinoilla näkyy kotimarkkinasalkkujen voimakkaana suosimisena. Jotta sijoittajat ja yritykset saisivat täyden edun näiden markkinoiden nopeasta kasvusta, seuraavat muutokset on toteutettava kiireellisesti:

* Yleiseurooppalaisten selvitys- ja maksujärjestelmien perustaminen, jotta Euroopan sisäiset rajatylittävät toimet ja kansalliset toimet saataisiin tasavertaisempaan asemaan ja kustannustehokkuus lisääntyisi huomattavasti. Tällaisen järjestelmän puuttuminen Euroopan pörssien välillä on osasyynä ulkomaisten sijoittajien suhteellisen alhaiseen osallistumisasteeseen kotimaisissa pörsseissä.

* Institutionaalisten sijoittajien toiminnalle asetettujen tarpeettomien rajoitusten poistaminen. Institutionaalisten sijoittajien merkitys rahoitusvarojen hallinnoinnissa ympäri maailmaa kasvaa koko ajan. Ne tarjoavat kuluttajille mahdollisuuden hajautetumpiin salkkuihin ja säästöjen rahastoimiseen sijoituksia varten. Institutionaalisten sijoittajien markkinat ovat kuitenkin Euroopassa edelleen melko fragmentoituneet ja niiden kehitystä sanelevat kansalliset lait. Tämän vuoksi ne ovat vain noin puolet Yhdysvaltain vastaavista markkinoista (ks. kuvio 13). Tällä hetkellä toteutetaan uusia toimia ja nykyisiä toimia mukautetaan, jotta saataisiin aikaan institutionaalisten sijoittajien todelliset sisämarkkinat. Komission äskettäisessä rahastoivia eläkejärjestelmiä koskevassa ehdotuksessa pyritään luomaan alan yleiseurooppalaiset markkinat, joiden arvo on tällä hetkellä 2 300 miljardia euroa, mutta joiden odotetaan kasvavan 3 500 miljardiin euroon vuoteen 2005 mennessä pääosin Euroopan väestön ikääntymisen vuoksi. Lisäksi aiotaan muuttaa kahta ehdotusta sijoitusrahastojen tärkeällä alalla (näiden markkinoiden arvo on 2 930 miljardia euroa). Tällä tavoin voidaan laajentaa sekä varojen valikoimaa että maantieteellistä aluetta (ottamalla käyttöön EU:n laajuinen toimilupa), jolla sijoitusrahastot voivat harjoittaa sijoitustoimintaansa.

* Sijoittajat tarvitsevat yhä enemmän luotettavia rahoitusalan tietoja. Yleiseurooppalaisten yksityisten joukkovelkakirjamarkkinoiden emissiot ovat laajentuneet ja tihentyneet (ks. taulukko 17) ja pyrkimys parempiin tuottoihin on avannut markkinat luokitusrajan (BBB) alittaville yrityksille. Tästä huolimatta niiden eurooppalaisten yritysten määrä, joilla on kansainvälisesti vertailukelpoinen luokitus tai jotka ilmoittavat tilinpäätöstietonsa IAS-suositusten mukaisesti, on edelleen melko pieni verrattuna Yhdysvaltoihin. Nämä toimet parantaisivat kuitenkin markkinoiden turvallisuutta ja pääsyä näille markkinoille. Komissio on jo antanut tiedonannon julkisesti noteerattavista yhtiöistä, jotka ilmoittavat tilinpäätöstietonsa IAS-suositusten mukaisesti [4].

[4] KOM (2000) 359 lopullinen, EU:n tilinpäätösraportoinnin strategia: tie eteenpäin.

* Sääntelykehystä on muokattava siten, että se vastaa nykyisen rahoitusympäristön vaatimuksia. Kuten viime vuoden Cardiff-raportissa todettiin, sääntelykehys on saatettava ajan tasalle, koska markkinat kansainvälistyvät, vähittäismarkkinoille osallistuvien määrä kasvaa, BBB-luokituksen alittavien yritysten markkinaosuus kasvaa, asenteet riskejä kohtaan ovat muuttuneet, arvopaperimarkkinoiden merkitys on lisääntynyt ja on tarjoutunut mahdollisuus suurempaan volatiliteettiin.

Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman (FSAP) täytäntöönpanoa käsittelevässä kertomuksessa yksilöidään uusia ensisijaisia aloja ja poliittisia toimia. Euroopan arvopaperimarkkinoiden sääntelyä käsittelevän Lamfalussyn ryhmän väliraportissa vahvistetaan kyseiset ensisijaiset alat ja ehdotetaan täydentäviä poliittisia toimia edistymisen vauhdittamiseksi, jotta ei jäätäisi jälkeen markkinoiden kehityksestä. FSAP-toimet on näin ollen pantava pikaisesti täytäntöön.

4. Avoimuuden lisäämisessä julkisten hankintojen markkinoilla on edistytty

Tarve parantaa julkisten hankintojen markkinoiden toimintaa tuli selkeästi esille kahdessa Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmässä. Niistä toisessa pyydetään julkisia hankintoja koskevien sääntöjen päivityksen loppuun saattamista siten, että painotetaan pk-yritysten entistä helpompaa pääsyä markkinoille, ja toisessa kehotetaan vauhdittamaan sähköisten viranomaispalvelujen laajentamista. On erityisen tärkeää, että tehokkaiden ja kilpailukykyisten julkisten hankintojen markkinoiden todellisia taloudellisia vaikutuksia onnistutaan lisäämään nyt, kun muutenkin pyritään parantamaan julkisen rahoituksen laatua ja kestävyyttä.

Uuden sääntelykehyksen odotetaan lisäävän jo ennestään suurta avoimuutta julkisten hankintojen markkinoilla, mikä puolestaan parantaa markkinoiden kilpailukykyä (ks. taulukko 18 ja kuvio 15). Uuden ehdotetun direktiivin taloudellisia vaikutuksia voidaan lisätä toteuttamalla käytännön toimia, joilla helpotetaan rajatylittävää pääsyä julkisten hankintojen markkinoille (ks. kuvio 16). Tämänhetkisen tekniikan avulla voidaan lisätä julkisten hankintojen markkinoilla käytävän kilpailun taloudellisia vaikutuksia siten, että helpotetaan entistä useampien ja useammassa maassa toimivien yritysten, etenkin pk-yritysten, pääsyä markkinoille. Kun otetaan huomioon rajatylittävän toiminnan mahdolliset vaikutukset, tietotekniikan käytön levittäminen saattaa edellyttää yhteisön tason toimia. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti olisi kuitenkin ensin tutkittava kansallisen tason vaihtoehtoja. Sääntelykehykseen sisältyy useita säännöksiä, joilla kannustetaan uuden tekniikan käyttöä julkisten hankintojen yhteydessä.

5. Sääntelyuudistuksen ansiosta yleishyödyllisillä ja yhteysverkkoja tarvitsevilla toimialoilla markkinoiden toiminta on hieman parantunut

Hinnat alenevat ja laatu ja tehokkuus paranevat. Lisääntynyt kilpailu on nopeasti lisännyt innovaatiotoimintaa ja vauhdittanut organisaatiomuutoksia, mikä puolestaan on johtanut entistä parempaan tuottavuuteen kyseisillä sektoreilla. Ei siis ole mitään syytä lykätä markkinoiden avaamista postipalvelujen, liikenteen ja viestinnän aloilla edellyttäen, että kuluttajien intressit otetaan kaikilta osin huomioon. Komissio jatkaa prosessissa asteittaista lähestymistapaansa, joka perustuu uudistusten arviointiin ja eri sidosryhmien, myös kuluttajien, kuulemiseen, kuten tiedonannossa yleishyödyllisistä palveluista todetaan. Tämä edellyttää yleishyödyllisten palvelujen toiminnan, toimivuuden ja kilpailukyvyn arviointivälineiden intensiivisempää käyttöä, jotta sääntelyä voidaan mukauttaa tekniikan muuttumiseen (mikä lisää mahdollisuuksia rajatylittävien palvelujen tarjontaan sisämarkkinoilla), kuluttajien uusiin tarpeisiin ja yleishyödyllisten palvelujen uuteen kysyntään.

Markkinoiden vapauttamisessa olisi otettava aina huomioon uudistuksista saadut uusimmat kokemukset. Varsinkin sääntelykehys on suunniteltava hyvin. Yleishyödyllisillä aloilla, kuten kaasu- ja sähkötoimitukset sekä rautatiet, aluksi tarvittavat huomattavat kiinteät kustannukset rajoittavat mahdollisuuksia kilpailuun, mistä aiheutuu suuri markkinahäiriöiden riski. Esimerkiksi lentokentillä markkinoita hallitsevien vakiintuneiden lentoyhtiöiden itselleen keräämät tulo- ja lähtöajat saattavat rajoittaa lentolippujen alennuksia (ks. taulukot 19 ja 20). Kyseiset riskit edellyttävät sääntelykehyksen tarkkaa uudelleenmäärittelyä.

Yritysten sulautuminen ja yritysostot ovat lisääntyneet kahden viime vuoden aikana. Tämä on johtanut yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen huomattavaan keskittymiseen. Keskittymisen vaikutuksia kilpailuun onkin seurattava tarkasti. Suuri osa toiminnan keskittymisestä on ollut kansallista. Tämä saattaa antaa aiheen huoleen, koska markkinoiden keskittyminen voi heikentää myönteisiä taloudellisia vaikutuksia, joita syntyy näiden alojen avaamisesta kilpailulle. Energia-alalla, jolla ollaan siirtymässä ratkaisevaan vaiheeseen kilpailulle avaamisessa, kotimaisten sopimusten arvo oli vuonna 1999 kaksinkertainen vuoteen 1995 verrattuna (ks. kuviot 17 ja 18).

Talousuudistus etenee energia-alalla sekä postipalvelujen ja liikenteen aloilla, kuten Lissabonin Eurooppa-neuvosto oli pyytänyt. Komissio antoi tässä tarkoituksessa postipalvelujen alaa koskevat ehdotukset toukokuussa [KOM(2000)319]. Markkinoiden kehittymisen myötä on ratkaisevan tärkeää avata postipalveluja edelleen kilpailulle. Nykyisen direktiivin mukaan vain kolme prosenttia yleispalvelun tarjoajien tuloista on tarkoitus avata kilpailulle. Tästä huolimatta yksi jäsenvaltio ei ole saattanut direktiiviä kokonaan osaksi kansallista lainsäädäntöään, ja neljää muuta jäsenvaltiota vastaan aiotaan käynnistää jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta johtuva menettely. Tilanne on siis hyvin epätyydyttävä. on Kohtuullisena tavoitteena voidaan pitää vielä 20 prosentin avaamista kilpailulle vuoteen 2003 mennessä uuden direktiiviehdotuksen mukaisesti. Komissio antoi heinäkuussa ehdotukset henkilöliikenteen julkisista palveluista [KOM (2000) 7] ja se antaa myös lähiaikoina uusia ehdotuksia energia- ja liikennealan markkinoiden avaamiseksi edelleen kilpailulle.

Yhteysverkkoja tarvitsevien toimialojen EU:n laajuisten markkinoiden integrointia on jatkettava, jotta markkinat toimisivat tehokkaammin. Tämä on tarpeen etenkin energia-alalla, kuten viime vuoden kertomuksessa korostettiin, hankaluuksista huolimatta. Myös rautatiealan uudistuksilla on määrä lisätä alan integroitumista teknisistä hankaluuksista huolimatta. Muilla sektoreilla, joilla tekniset hankaluudet eivät muodosta estettä, olisi päättäväisesti jatkettava integrointia. Esimerkiksi matkaviestinnän alalla erot kansainvälisissä sijainnin seurannan kustannuksissa eivät ole integroituneiden markkinoiden eivätkä kilpailukykyisen markkinakäyttäytymisen periaatteiden mukaisia.

6. Valtiontukien vääristävien vaikutusten vähentäminen

Valtiontuet ovat yleisesti vähenemässä (ks. kuvio 19). Koko EU:ssa teollisuustuotannolle myönnetyt tuet alenivat BKT:n 2,3 prosentin osuudesta vuonna 1997 2,0 prosenttiin BKT:sta vuonna 1998. Alustavat luvut vuodelle 1999 näyttäisivät vahvistavan sen, että EU:ssa teollisuustuotannolle myönnettyjen valtiontukien kokonaismäärän laskusuuntaus jatkuu. Eniten vääristymiä aiheuttavat alakohtaiset tuet, joiden vaikutukset ovat edelleen liian suuret (ks. kuvio 21). Tietyille teollisuustuotannon aloille myönnetyt tuet näyttävät laskeneen vuonna 1999 horisontaalisten ja alueellisten tavoitteiden hyödyksi. Vaikka kaikkein haitallisimpien "tapauskohtaisesti myönnettävien" alakohtaisten tukien kokonaismäärä on ratkaisevasti pienentynyt, rahoituspalvelujen tuet ovat voimakkaasti nousseet. Niiden määrä on kolminkertaistunut vuodesta 1993 (ks. kuvio 24). Rahoituspalveluille maksettavia tukia on seurattava tarkasti, ja jäsenvaltioiden on pyrittävä hillitsemään tätä noususuuntausta.

Valtiontukien kehittyminen on yleisesti ollut myönteistä, mutta tukien vääristävien vaikutusten seurannan parantamiseen ja vaikutusten arviointiin on aihetta. Komission tulostaulun ja rekisterin käyttöönotto valtiontukien alalla voisi osoittautua hyödyllisiksi tähän tarkoitukseen. Näyttää siltä, että suuria tukimääriä maksavissa maissa on keskimäärin myös runsaasti hallinnollista sääntelyä, jolloin jo vääristyneet markkinat vääristyvät edelleen (ks. kuvio 25). Tähän asiaan on syytä kiinnittää enemmän huomiota. Talousuudistusprosessin kannalta on ensisijaisen tärkeää tietää, lisätäänkö jäsenvaltioissa sekä sääntelyä että tukia vai käytetäänkö eri jäsenvaltioissa erilaisia keinoja, jotka vaikuttavat eri tavoin markkinoihin. On siis tärkeää tarkastella lähemmin valtiontukien vaikutuksia yhdessä sääntelystä johtuvien rasitteiden kanssa, jotta voidaan yksilöidä pikaista talousuudistusta edellyttävät alueet ja maat.

Yrittäjyyden edistäminen

Euroopan ja Yhdysvaltojen elintasojen erot eivät ole enää kaventuneet 1990-luvun alun jälkeen. Myös kilpailukyvyn erot kasvavat koko ajan. Komissio on todennut tämän äskettäin [SEC(2000)1823]. Vuosikymmenten ajan EU on lähestynyt kilpailijoitaan, mutta nyt tämä suuntaus on päättynyt ja näyttäisi muuttuneen päinvastaiseksi. Euroopassa on perinpohjaisesti parannettava luomis-, innovointi- ja muutoskapasiteettia. Suurimpana ongelmana näyttäisi olevan dynaamisuuden ja joustavuuden puute. Rakennemuutoksen onnistumiseksi tarvitaan nopeaa reagointia. Aikaa kuluu liikaa ennen kuin tarvittavat muutokset tulevat voimaan ja niitä voidaan täysimääräisesti hyödyntää.

Euroopan unionissa ollaan vielä kaukana oikeasta liiketoimintaympäristöstä. Kyseessä on sellainen ympäristö, jossa sääntelystä johtuvia rasitteita on vähemmän, rahoitusedellytykset ovat paremmat varsinkin uusille yrityksille, verotusympäristö on nykyaikainen ja yksinkertainen ja olosuhteet suosivat innovaatiotoimintaa.

1. Jäsenvaltiot ovat jatkaneet sääntely-ympäristön parantamista, mutta lisätoimia tarvitaan

Yrityksille koituvaa hallinnollista taakkaa on pyritty keventämään monin tavoin. Toteutettujen toimien avulla on useimmiten parannettu yritysten mahdollisuuksia saada sähköisesti tietoja hallinnosta ja hallinnollisista vaatimuksista, perustettu keskitettyjä palvelupisteitä hallinnollisia menettelyjä varten ja kehitetty pienyritysten tukipalveluja (ks. taulukko 21). Lisäksi tarvitaan parempia indikaattoreita sääntely-ympäristön muuttumisen seuraamiseksi.

Tuoreet tiedot kuitenkin osoittavat Euroopan olevan jäljessä tärkeimmistä kilpailijoistaan, kun tarkastellaan yrityksen perustamiseen liittyviä kustannuksia ja menettelyjä (ks. kuvio 26 ja taulukko 22). Jäsenvaltioiden on tämän vuoksi tehostettava jo käynnistämiään toimia. Myös kansallisten aloitteiden on löydettävä paikkansa ja niissä on hyödynnettävä johdonmukaisista yhteisön politiikan kehyksistä saatavat synergiaedut.

Tarvitaan johdonmukaisempi ja paremmin koordinoitu EU:n laajuinen lähestymistapa yksinkertaistamiseen

Lissabonin Eurooppa-neuvosto on pyyntöä esittäessään katsonut ehdottoman tärkeäksi vastata globalisaation ja nopeasti muuttuvan tekniikan ja muuttuvien markkinoiden asettamiin vaatimuksiin. Vastauksena tähän komissio laatii vuonna 2001 strategian sääntelykehyksen parantamiseksi. Siinä nykyiset aloitteet kootaan yhteen ja niitä sujuvoitetaan ja kehitetään edelleen. Ensiksi käynnistetään nykyisten aloitteiden arviointi ja laaditaan yleiskuvaus komission lähestymistavasta. Itse strategia, joka on määrä hyväksyä vuoden 2001 lopussa, sisältää selkeän toimintasuunnitelman, jossa hyödynnetään muun muassa hallintoa käsittelevän tulevan valkoisen kirjan analyysia. Strategiassa arvioidaan sääntelyyn sovellettavien vaihtoehtoisten lähestymistapojen sopivuutta ja politiikan alojen uusia yhteistyömuotoja. Sen tavoitteena on edistää kumppanuuden uusia muotoja hallinnon eri tasoilla. Siinä korostetaan myös tarvetta varmistaa kansalaisten oikeuksien ja etujen toteutuminen. Myös yhteisön ja kansallisen tason sääntelyn laatu ja johdonmukaisuus sisältyvät strategiaan. Lainsäädäntöaloitteiden lisäksi tehdään asianmukaisia sääntelyn vaikutusten arviointeja.

2. Yritysten rahoitusedellytyksiä on parannettava

Mahdollisuus saada oikeaan aikaan oikeantyyppistä rahoitusta yrityksen koko elinkaaren ajan auttaa ratkaisevasti yrittäjiä toteuttamaan kunnianhimoiset suunnitelmansa käytännössä. Euroopan pk-yritykset katsovat yhä, että niiden mahdollisuudet saada rahoitusta rajoittavat niiden kasvupotentiaalia.

Markkinoiden kehitys on lupaavaa

Euroopan pääomasijoitusmarkkinat (pääomasijoitukset yrityksille, joita ei ole listattu pörssiin, ml. pääomasijoittaminen ja buyout-toiminta) ovat olleet alikehittyneitä verrattuna Yhdysvaltain markkinoihin. Markkinat ovat olleet Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimakkaasti keskittyneet ja suuntautuneet enemmänkin buyout-toimintaan kuin yritysten siemenvaiheen tai perustamisvaiheen rahoittamiseen. Hyvin toimivat pörssimarkkinat, jotka kannustavat yleisöanteihin, on ratkaisevan tärkeä tekijä pääomasijoittamisen kehittämisessä, joten niitä on kannustettava. Tilanne on kuitenkin muuttumassa:

* Vuonna 1999 yksityiset pääomasijoitukset kasvoivat 74 % (ks. kuvio 27) ja perustamisvaiheen investointeihin sijoitettu pääoma kaksinkertaistui. Perustamisvaiheen sijoitukset olivat kuitenkin edelleen vain 27 % pääomasijoitusten kokonaismäärästä ja 12 % Euroopan yksityisen pääoman kokonaismäärästä. Vuonna 1999 riskipääomasta 42 % suunnattiin korkeaan teknologiaan ja lähes puolet tästä määrästä perustamisvaiheen yrityksiin.

* Vuonna 1999 EU-maiden markkinoilta hankittiin entistä enemmän riskipääomaa, lukuun ottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa, missä markkinat ovat tasapainoisemmat. Pääomasijoittaminen on kuitenkin yhä vähäistä BKT:hen suhteutettuna (alle 0,1 % BKT:stä) Kreikassa, Portugalissa, Tanskassa, Itävallassa ja Italiassa.

* Suurimmassa osassa jäsenvaltioita on viime aikoina toteutettu toimia yritysten perustamisvaiheen sääntely- ja verotusympäristön parantamiseksi, sillä näiden yritysten merkitys taloudelle tunnustetaan ja niiden vaikeudet saada rahoitusta ovat tiedossa. Olisi kuitenkin kiinnitettävä huomiota siihen, etteivät pääomasijoittamista tukevat toimet aiheuta kilpailun vääristymistä sisämarkkinoilla.

* Komission strategia todellisten riskipääomamarkkinoiden luomisen edistämiseksi esitetään vuonna 1998 annetussa riskipääomaa käsittelevässä toimintasuunnitelmassa. Komissio on laatinut myös toimintasuunnitelman edistymistä käsittelevän kertomuksen (KOM(2000)658), jossa määritellään ensisijaiset toimet suunnitelman toteuttamiseksi Lissabonissa pidetyssä Eurooppa-neuvoston erityisistunnossa asetettuun määräaikaan eli vuoden 2003 loppuun mennessä. Komissio on tietoinen siitä, että julkisella rahoituksella on oma osuutensa markkinahäiriöiden korjaamisessa. Näin ollen se on laatinut asiakirjan, jossa tarkastellaan yhteisön rahoitusvälineitä sekä ehdotetaan EIP:n, EIR:n ja muiden riskipääomaan kohdistuvien yhteisön rahoitusmuotojen johdonmukaisuutta lisääviä toimia.

Tämä kehitys on ollut odotettua merkittävämpää, koska se on osunut samaan aikaan vaihtoehtoisten rahoituslähteiden kustannusten laskun kanssa. Velkarahoituksen ehdot ovat huomattavasti parantuneet Euroopan talous- ja rahaliiton, verotuksen yhdenmukaistamisen ja rahoitusmarkkinoiden muuttumisen ansiosta (ks. taulukko 23). Luottojen kustannukset ovat pienentyneet niissä maissa, joista on saatavilla tietoja, ja varsinkin Espanjassa. Rahoituskustannuksista on alentuneiden korkomaksujen muodossa kertynyt yrityksille jopa 55 716 euron säästöt miljoonan euron lainamäärää kohti vuodessa. Entistä edullisempi velkarahoitus on tarjonnut yrityksille mahdollisuuden parantaa rahoituksen kannattavuutta vuoden 1993 tasosta. Nämä tulokset vahvistavat sen, että rahoitusedellytykset ovat todella parantuneet makro- ja mikrotalouspolitiikan yhteisvaikutuksesta.

Yritykset tarvitsevat innovaatiotoiminnalle suotuisan ympäristön

Euroopan kilpailukyvyn ongelmat nivoutuvat tiukasti sen suhteellisen vaatimattomaan ja muihin verrattuna riittämättömään innovaatiokapasiteettiin. Innovaatiotoiminta edellyttää suotuisten rahoitusedellytysten lisäksi kilpailukykyistä toimintaympäristöä, jossa ei ole tarpeettomia sääntelystä johtuvia rasitteita ja jossa on käytössä yritysten innovaatiotoimintaa edistävä asianmukainen taloudellisten kannustimien järjestelmä. Tähän pääsemistä auttaa yhteisöpatenttia koskeva asetus [5], jonka antaminen perustuu äskettäin tehtyyn ehdotukseen. Myös uuteen tekniikkaan liittyvien teollis- ja tekijänoikeuksien kehittämisellä edistetään asiaa.

[5] KOM (2000) 412, ehdotus neuvoston asetukseksi yhteisöpatentista.

Yritysten edessä ovat uuden talouden haasteet

Kehittymässä oleva uusi talous tarjoaa kuluttajille ja pienyrityksille odottamattomia mahdollisuuksia - kustannussäästöjä, työn joustavampaa uudelleenorganisointia, parempia prosesseja ja uusia kasvavia markkinoita. Räjähtävässä kasvussa oleva yritysten välinen sähköinen kauppa on ohittamassa kuluttajille suunnatun sähköisen kaupan kasvun, joka jää reilusti alle potentiaalisen tason, jos Yhdysvaltain markkinoita pidetään vertailukohtana. Pk-yritysten kannalta yritysten välinen sähköinen kauppa nopeuttaa prosesseja sekä parantaa laatua ja palvelun tasoa. Tällä on innovaatiota edistävä vaikutus.

Yritysten välisen sähköisen kaupan suhteellinen osuus kuluttajille suunnatusta sähköisestä kaupasta kasvaa arviolta 80 prosentista vuonna 2000 90 prosenttiin vuonna 2003. Kuluttajille suunnatun sähköisen kaupan markkinaosuus on vain 0,2 prosenttia vähittäismyynnistä Euroopassa, mutta 0,7 prosenttia Yhdysvalloissa.

Pk-yritysten haasteena on siirtyä opetteluvaiheesta tilanteeseen, jossa tiedot sähköisestä kaupasta sovelletaan käytäntöön. Todellinen haaste poliittisesta päätöksenteosta vastaaville on varustaa pk-yritykset sähköisen kaupan maailmanlaajuista kilpailua varten. Monimutkainen sääntely haittaa kuluttajille suunnatun sähköisen kaupan kehittymistä, joten tämä ongelma on ratkaistava. Kuluttajille suunnatun kaupan haasteena on lisätä kuluttajien luottamusta sähköiseen kauppaan.

Viime vuodesta alkaen on tehty useita EU:n laajuisia aloitteita näihin haasteisiin vastaamiseksi. Näitä ovat eEurope-aloite ja eEurope-toimintasuunnitelma 2002 sekä komission hyväksymä lainsäädäntöpaketti kilpailun tehostamiseksi EU:n sähköisen viestinnän markkinoilla ja voimassaolevien säännösten mukauttamiseksi tietoyhteiskunnan vaatimuksiin. Lisäksi on annettu ehdotus tilaajayhteyksien täydellistä eriyttämistä koskevaksi asetusksi, jonka ansiosta Internetin käyttömaksuja voidaan edelleen alentaa. Myös Euroopan parlamentti on lopullisesti hyväksynyt sähköisen kaupan sääntelykehystä koskevan direktiivin, jolla tietoyhteiskunnan palveluntarjoajat tuodaan sisämarkkinoiden piiriin.

Verotusympäristön nykyaikaistamisessa ja yksinkertaistamisessa on edistytty

Nykyiset alv-järjestelyt ovat monelta osin puutteellisia. Ne ovat monimutkaisia, petoksille alttiita ja vanhentuneita. Yrityksillä on alv-velvoitteisiin liittyviä ongelmia eri jäsenvaltioissa. Alv-järjestelmää on ehdottomasti parannettava järjestelmän saattamiseksi ajan tasalle sekä sen varmistamiseksi, että järjestelmällä kannustetaan sääntöjenmukaisia toimia sisämarkkinoilla, jolloin mahdollisuudet petoksiin pienenevät. Uutta alv-strategiaa esittelevässä tiedonannossaan [6] komissio ehdottaa elinkelpoista strategiaa. Siinä keskitytään neljään päätavoitteeseen, jotka ovat: nykyisten sääntöjen yksinkertaistaminen ja nykyaikaistaminen, nykyisten järjestelyjen yhdenmukaisempi soveltaminen ja tiiviimpi hallinnollinen yhteistyö. Lähestymistavasta saadut ensimmäiset tulokset ovat hyvin lupaavia.

[6] KOM (2000) 348, 7.6.2000, "Strategia sisämarkkinoiden arvonlisäverojärjestelmän toiminnan parantamiseksi".

Päätelmä: yrittäjyyden edistäminen edellyttää poliittisilta päättäjiltä enemmän huomiota kuin koskaan ennen

Globalisaatio ja nopeasti kehittyvä tekniikka ja kehittyvät markkinat asettavat uusia monimutkaisia haasteita sekä sääntelyn laatijoille että yrityksille. Poliittisissa toimissa on keskityttävä seuraaviin näkökohtiin:

* Kannustetaan pienyritysten perustamista ja kasvua kansallisella tasolla siirtymällä nopeasti sähköisiin viranomaispalveluihin. Perustavoitteena on oltava tietotekniikan käytön maksimointi hallinnollisen taakan keventämiseksi. Yrityksillä on myös oltava mahdollisuus käyttää digitaalisia allekirjoituksia julkishallinnon kanssa asioidessaan.

* Käynnistetään ja pannaan täytäntöön koordinoituja toimia EU:n sääntelykehyksen parantamiseksi. Ohjelmassa on arvioitava sääntelyn eri vaihtoehtoja ja edistettävä uuden sääntelyn kokonaisvaikutusten systemaattisempaa tarkastelua. Nykyisen sääntelykehyksen yksinkertaistamisen on oltava ensisijaista. Komissio esittää strategiansa vuonna 2001.

* Varmistetaan sääntelykehyksen parantamiseen tähtäävien kansallisten ja yhteisön laajuisten toimien johdonmukaisuus ja koordinointi etenkin varmistamalla yhteisön lainsäädännön asianmukainen täytäntöönpano. Tämä on talouden kannalta yksi tärkeimmistä hallinnon parantamiseen liittyvistä tehtävistä.

* Helpotetaan pienten yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta etenkin luomalla todelliset pääomasijoitusmarkkinat. Tämän tavoitteen kannalta tärkeitä ovat direktiivit lisäeläkerahastojen toiminnan vakauden valvonnasta ja yhteissijoitusyrityksistä; tiedotteet ja tiedonanto EU:n tilinpäätösstrategiasta. Myös takausjärjestelmien kapasiteetin laajentaminen kaikilla tasoilla voisi huomattavasti helpottaa pk-yritysten mahdollisuuksia saada rahoitusta.

* Vauhditetaan Euroopan muuttumista osaamisyhteiskunnaksi, jotta kuluttajat voisivat tehdä on line -ostoksia yhtä luottavaisina kuin muitakin ostoksia ja jotta pk-yritykset hyödyntäisivät täysimääräisesti kaikki mahdollisuutensa. Tämä edellyttää eEurope-toimintasuunnitelman ja samalla sähköistä kauppaa koskevan direktiivin oikea-aikaista täytäntöönpanoa. Lisäksi se edellyttää suurempaa johdonmukaisuutta kaikkien sellaisten aloitteiden välillä, jotka voivat vaikuttaa sähköiseen kauppaan, sekä neuvotteluja lainsäädäntö- ja verotusalan sekä tietoverkkorikollisuuden torjuntaan osallistuvien sidosryhmien välillä. Myös alakohtaisten aloitteiden ja eurooppalaisen tutkimusalueen täytäntöönpanon johdonmukaisuus olisi tarkistettava. Asianmukainen teollis- ja tekijänoikeuksien suoja on ensisijainen tekijä innovatiivisen ja luovan ympäristön varmistamisessa. Tämän vuoksi on ehdottomasti hyväksyttävä tekijänoikeuksia ja lähioikeuksia koskeva direktiiviluonnos sekä yhteisöpatentti.

Talousuudistusten ulkoisen ulottuvuuden kehittäminen

EU on merkittävä toimija kansainvälisissä kauppa- ja taloussuhteissa, joten Lissabonin Eurooppa-neuvoston Euroopan kilpailukyvylle asettamilla kunnianhimoisilla tavoitteilla on ulkoisia vaikutuksia. Yhteisön sisäinen uudistus vaikuttaa kansainväliseen talouteen, ja kansainvälisen yhteisön toteuttamat uudistukset vaikuttavat yhteisön talouteen. Näin ollen yhteisön on järkevää osallistua aktiivisesti maailmanlaajuisesti tehtävien sääntelymuutosten muotoiluun. Tällä tavoin varmistetaan, että kansainväliset sääntelymuutokset ovat yhteensopivia ja paremmin synkronoituja EU:n sisäisten talousuudistusten kanssa, mikä taas osaltaan parantaa yhteisön kansainvälistä kilpailukykyä.

Tämä on erityisen tärkeää aloitteessa, jolla palvelujen sisämarkkinat pyritään saamaan valmiiksi, sekä Euroopan rahoituspalvelumarkkinoiden yhdentymisessä. Aloite tukee EU:n merkitystä aktiivisena palvelukaupan yleissopimuksen kehysten valmistelijana. Siinä myös korostetaan neuvotteluja, joita käydään tällä hetkellä Yhdysvaltojen kanssa vastavuoroista tunnustamista koskevien sopimusten laatimiseksi joidenkin ammattiryhmien tarjoamien palvelujen sekä vakuutusten alalla. Sisämarkkinat ovat hyvä esimerkki talousuudistuksesta, ja tätä esimerkkiä voitaisiin soveltaa kansainvälisen kaupan ja sijoitustoiminnan edistämisessä tietyillä talouden aloilla EU:n rajojen ulkopuolella.

Yhteisön talousuudistusprosessiin vaikuttava toinen suuri ulkoinen haaste on laajentuminen itään. Komissio hyväksyi 8. marraskuuta laajentumisstrategiansa ja antoi tarkan selvityksen kunkin ehdokasmaan liittymisen edistymisestä. Ehdokasmailla on edelleen suuria aukkoja sisämarkkinalainsäädännön hyväksymisessä ja tosiasiallisessa täytäntöönpanossa, joten paljon on vielä tehtävää. Assosiaatiosopimusten ansiosta kauppa ja sijoitustoiminta ehdokasmaiden kanssa integroituvat kuitenkin yhä enemmän sellaisissa kaupankäynnin puitteissa, joilla ei ole yhteisön tariffiesteitä eikä määrällisiä rajoituksia. Kaupan analyysin perusteella eri ehdokasmaiden vienti käsittää erilaisia tuotteita. Erityisesti sellaisten tuotteiden vientimäärät vaihtelevat, joille on vahvistettu yhteisön laajuiset standardit. Tätä asiaa on syytä tutkia tarkemmin. Sillä voi olla merkittäviä vaikutuksia kaupan integroitumisen etenemistahtiin eri ehdokasmaissa, ja se saattaa aiheuttaa lisätoimia sisämarkkinoilla käytävän kaupan perusperiaatteiden täytäntöönpanossa ja etenkin vastavuoroista tunnustamisessa (ks. kehys 5 sekä kuviot 33 ja 34).

Liittyminen edellyttää yhteisön oikeuden ja yhteisössä noudatettavien käytänteiden soveltamista. Cardiffin talousuudistusprosessi on saanut aikaan uuden kulttuurin, joka perustuu muutosten itsearviointiin mikrotalouden tasolla, mikä on osoittautunut hyvin hyödylliseksi. Ehdokasmaat voisivat myös hyödyntää itsearviointia sisämarkkinasääntöjen ja -käytänteiden soveltamisen seurannassa.

Päätelmät

1. Kansalaisten on pantava talousuudistukset liikkeelle

Uudistuksia tarvitaan nykyaikaisen ja dynaamisen talouden luomiseksi Eurooppaan. Määriteltäessä uudistuksen asialistan ensisijaisia aloja on kuunneltava kansalaisyhteiskuntaa, siis sekä kuluttajia että yrittäjiä. Uudistukset eivät toimi, jos kansalaiset eivät ole mukana tekemässä aloitteita. Viranomaisten on otettava huomioon kansalaisten ensisijaisina pitämät asiat. Tällöin varmistetaan kansalaisten oikeuksien toteutuminen ja estetään kansalaisten etuja heikentäviä markkinoiden puutteita. Tämä edellyttää parempaa tiedotusta ja markkinoiden suurempaa avoimuutta. On myös pantava täytäntöön tehokkaita sääntelykehyksiä, joilla taataan turvallisuus ja kuluttajansuoja. Lisäksi on perustettava asianmukaiset ja tehokkaat muutoksenhakumenettelyt ja tarjottava mahdollisuus saattaa asia tuomioistuimen ratkaistavaksi. Nämä kaikki toimet ovat talousuudistusten etenemisen välttämättömiä takeita. Viranomaiset eivät saa pyrkiä rajoittamaan muutoksia antamalla tarpeettomia uusia säännöksiä tai pitämällä voimassa vanhentuneita säännöksiä. Tämä on ehdottoman tärkeää sen takaamiseksi, että talousuudistuksen ansiosta Euroopan kansalaiset todella hyötyvät uudistuksesta taloudellisesti.

2. Eurooppaan on luotava dynaaminen, yrittäjyydelle suotuisa toimintaympäristö osaamistalouteen siirtymisen helpottamiseksi

Palvelujen sisämarkkinat on saatava toimimaan yhtä hyvin kuin tavaroiden sisämarkkinat. Tänä päivänä sisämarkkinoiden suurin haaste on kuitenkin sellaisten olosuhteiden luominen, jotka ovat välttämättömät dynaamisemman yrittäjähengen luomiseksi Eurooppaan. Vain tällä tavoin on mahdollista vauhdittaa uuden tekniikan käyttöönottoa, uudistaa talouden ja teollisuuden rakenteita ja helpottaa siirtymistä osaamistalouteen. Sääntelyn yksinkertaistaminen on tämän prosessin keskeinen tekijä, joten on myös tärkeää koordinoida EU:n ja jäsenvaltioiden politiikkoja.

3. Talousuudistusprosessissa on edistytty Lissabonin tavoitteisiin pääsemisessä

Jäsenvaltioissa on huomattavasti edistytty uudistusprosessin käynnistämisessä, ja toiminta on ollut joissakin tapauksissa erityisen ripeää. Yhteisön tasolla on laadittu ja pantu täytäntöön yksityiskohtaisia poliittisia linjauksia. Rahoituspalvelujen alalla on huomattavasti edistytty, mutta markkinoiden kehittymisen vuoksi muutamat toimenpiteet on pantava täytäntöön nopeutetussa aikataulussa. Palvelusektoria käsittelevä strategia esitetään lähiaikoina neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Komissio hyväksyy sääntelyn yksinkertaistamista koskevan aloitteen vuoden 2001 alkupuoliskolla. Jäsenvaltioissa on jatkettava sellaisten kansallisten toimien kehittämistä, joilla vastataan kansallisen ulottuvuuden sisältämien uudistusten tarpeisiin. On myös kiinnitettävä huomiota talousuudistusten koordinointiin kansallisella tasolla. Uudistusprosessissa on pyrittävä välttämään etenemistä kahteen eri tahtiin, koska tämä saattaa häiritä sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa yleisesti.

4. Uudistuksia on jatkettava, syvennettävä ja nopeutettava

Uudistuksia on jatkettava, koska ne ovat osa kasvua, työllisyyttä ja kilpailukykyä edistävää pitkän aikavälin strategiaa. Talousuudistuksilla on usein joitakin lyhyen ajan vaikutuksia, jotka kansalaiset voivat jo nyt havaita, kuten hintojen aleneminen, mutta suurin hyöty saadaan pitemmällä ajalla. Yhdysvaltain kaltaisissa maissa, joissa uudistukset aloitettiin useita vuosia sitten, vasta nyt korjataan uudistusten satoa.

Talousuudistuksia on syvennettävä, koska Euroopan talous on yhä liian jäykkä. Tämä haittaa talouden kokonaistoimivuutta. Euron dollarikurssin kehitys johtuu pitkälti Yhdysvaltain talouden paremmista tuloksista kilpailukyvyssä ja markkinoiden toimivuudessa. Lissabonin asialistan päättäväinen vahvistaminen ja täytäntöönpano ovat parhaita tapoja lähettää uskottava viesti sitoutumisesta Euroopan talouden kilpailukyvyn parantamiseen. Tällä tavoin saavutetaan kansainvälisten markkinoiden ja sijoittajien täysi luottamus ja euro vahvistuu maailmanmarkkinoilla.

Talousuudistusten vauhdittaminen saattaa edellyttää nopeutettuja menettelyjä. Lamfalussyn ryhmä on äskettäin todennut, että mikäli rahoituspalvelujen alalla otetaan käyttöön poliittisten aloitteiden ulkopuolisia vakiomenettelyjä [7] uudistusten vauhdittamiseksi, poliittiset toimet saattavat menettää merkitystään, jolloin saatamme jäädä jälkeen markkinoiden kehityksestä. Tätä riskiä emme voi ottaa.

[7] Komission ehdotuksen päivämäärän ja sen päivän, jona direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, välinen aika on keskimäärin yli neljä vuotta. Tämä arvio perustuu 198:n sisämarkkinoita käsittelevän perusdirektiivin aineistoon ajalta 1985-2000, eikä siinä oteta huomioon täytäntöönpanon viivästymistä joissakin jäsenvaltioissa.

Eurooppa-neuvoston ehdotuksen mukaisesti uudistusprosessia on nopeutettava tai menetämme uuden tekniikan tarjoaman makrotalouden kasvupotentiaalin. Kun vanhat ongelmat, kuten öljykriisi ja raaka-ainepula, tulevat uudelleen ajankohtaisiksi, uuteen tekniikkaan, innovaatiotoimintaan ja talousuudistuksiin perustuvaa pitkän ajan kasvua tuottavat menetelmät osoittautuvat yhä hyödyllisemmiksi. Uutta tekniikkaa on mahdollista käyttää edistyksen veturina pitkälle kehittyneessä taloudessa. Se edellyttää hienosäädettyä ja joustavaa taloutta, jotta siitä saataisiin kaikki mahdollinen hyöty. Lisääntynyt innovaatiotoiminta dynaamisessa sääntely-ympäristössä edistää eniten kilpailukykyä, työllisyyttä ja kasvua. Tämä on Lissabonin logiikka.