[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |

Bryssel 24.2.2010

KOM(2010) 62 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Komission lausunto Islannin esittämästä Euroopan unionin jäsenyyshakemuksesta

{SEK(2010) 153}

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Komission lausunto Islannin esittämästä Euroopan unionin jäsenyyshakemuksesta

A. Johdanto

a) Jäsenyyshakemus

Islanti esitti Euroopan unionin jäsenyyttä koskevan hakemuksensa 17. heinäkuuta 2009. Euroopan unionin neuvosto pyysi 27. heinäkuuta 2009 komissiota esittämään lausuntonsa hakemuksesta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Kyseisen artiklan nykyisen sanamuodon mukaan ” jokainen Euroopan valtio, joka kunnioittaa 2 artiklassa tarkoitettuja arvoja ja sitoutuu edistämään niitä, voi hakea unionin jäsenyyttä. Hakemuksesta ilmoitetaan Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille. Hakijavaltio osoittaa hakemuksensa neuvostolle, joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti kuultuaan komissiota ja saatuaan Euroopan parlamentin kaikkien jäsentensä enemmistöllä antaman hyväksynnän. Eurooppa-neuvoston hyväksymät unioniin liittymistä koskevat vaatimukset otetaan huomioon .”

Sopimuksen 2 artiklan mukaan ” unionin perustana olevat arvot ovat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, kansanvalta, tasa-arvo, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vähemmistöihin kuuluvien oikeudet mukaan luettuina. Nämä ovat jäsenvaltioille yhteisiä arvoja yhteiskunnassa, jolle on ominaista moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo. ”

Kesäkuussa 1993 pidetyssä Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa todettiin seuraavaa:

Liittyminen tapahtuu heti, kun maa täyttää taloudellisia ja poliittisia ehtoja koskevat jäsenyysvelvoitteet.

Jäsenyys edellyttää, että:

- hakijamaalla on vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltioperiaatteen, ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelemisen;

- maassa on toimiva markkinatalous ja maa pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa;

- maa pystyy suoriutumaan jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, joihin kuuluu myös poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen.

Unionin valmiudet ottaa vastaan uusia jäseniä ja tukea samalla Euroopan integraation etenemistä on niin ikään tärkeä huomioon otettava seikka, jolla on merkitystä sekä unionille että ehdokasmaille.

Madridissa joulukuussa 1995 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa viitattiin tarpeeseen ”luoda edellytykset, jotka mahdollistavat ehdokasmaiden asteittaisen ja sopusointuisen integroitumisen, erityisesti markkinatalouden kehittämisen, hallintorakenteidensa mukauttamisen sekä vakaan taloudellisen ja rahoituksellisen ympäristön luomisen avulla.”

Joulukuussa 2006 Eurooppa-neuvosto totesi, että ”sitoumusten vahvistamiseen, ehdollisuuteen ja tiedottamiseen perustuva laajentumisstrategia yhdistettynä EU:n kykyyn integroida uusia jäseniä luo perustan uudelle yksimielisyydelle laajentumisesta.”

Komissio arvioi lausunnossaan Islannin hakemusta tutkimalla maan valmiuksia täyttää Kööpenhaminan Eurooppa-neuvostossa vuonna 1993 vahvistetut arviointiperusteet. Lausunto on laadittu soveltuvin osin samalla tavoin kuin aiemmatkin lausunnot. Komissio on tarkastellut sekä nykytilannetta että keskipitkän aikavälin näkymiä. Tätä varten, ja ottamatta ennakolta kantaa todelliseen liittymispäivään, keskipitkän aikavälin katsotaan tässä lausunnossa kattavan noin kolmen vuoden ajanjakson.

Laajentumista koskevan uuden yksimielisyyden mukaisesti lausunnossa myös yksilöidään niitä keskeisiä toiminta-aloja, joihin on todennäköisesti tarpeen kiinnittää erityistä huomiota Islannin liittymistä silmällä pitäen, ja esitetään alustavia arvioita jäsenyyden vaikutuksista keskeisiin toiminta-aloihin ja sektoreihin. Komissio esittää yksityiskohtaisempia arvioita liittymisen vaikutuksista näihin keskeisiin toiminta-aloihin myöhemmin liittymisvalmistelujen edetessä. Lisäksi Islannin liittymissopimus edellyttäisi EU:n toimielinten teknistä mukauttamista Lissabonin sopimuksen mukaisesti, sekä islannin tunnustamista EU:n viralliseksi kieleksi.

Lausunnon taustalla oleva yksityiskohtainen analyysi julkistetaan erillisenä asiakirjana ( Analytical Report for the Opinion on the application from Iceland for EU membership[1] ).

b) Viimeaikainen kehitys

Kaksi viime vuotta ovat olleet Islannille haasteellisia. Maailmanlaajuisen finanssikriisin seurauksena maan pankkijärjestelmä romahti lokakuussa 2008, mistä aiheutui vakavia taloudellisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia. Kriisi on johtanut huomattavaan talouden taantumaan, josta on aiheutunut väestölle merkittäviä vaikeuksia. Se on myös laukaissut sarjan poliittisia tapahtumia.

Islannin pääministeri erosi tammikuussa 2009, ja huhtikuussa 2009 järjestettiin ennenaikaiset parlamenttivaalit. Vaalien tuloksena sosiaalidemokraatit ja vasemmistovihreät muodostivat koalitiohallituksen. Heinäkuussa 2009 Islannin parlamentti äänesti hallituksen esityksen perusteella EU-jäsenyyden hakemisen puolesta. Sekä yleinen mielipide että poliittiset puolueet ovat kuitenkin jakautuneet EU-jäsenyyden kannatuksen suhteen kahtia.

Islannin presidentti kieltäytyi 5. tammikuuta 2010 allekirjoittamasta ns. Icesave-lakia[2] sen jälkeen kun 25 prosenttia äänioikeutetuista kansalaisista oli allekirjoittanut lakia vastustavan vetoomuksen; lain nojalla Islannin olisi maksettava Yhdistyneelle kuningaskunnalle ja Alankomaille takaisin noin 3,9 miljardin euron suuruinen laina. Parlamentti oli hyväksynyt lain 30. joulukuuta 2009 kuukausia kestäneen kiivaan keskustelun jälkeen. Perustuslain 26 §:n nojalla laista järjestetään kansanäänestys 6. maaliskuuta 2010.

c) EU:n ja Islannin suhteet

Islannista tuli itsenäinen tasavalta 17. kesäkuuta 1944.

Neljän viime vuosikymmenen aikana Islanti ja Euroopan unioni ovat tehneet laajaa yhteistyötä monilla eri aloilla.

Islanti liittyi Euroopan vapaakauppajärjestöön (EFTA) vuonna 1970. Se on myös ollut Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (ETA) sopimuspuoli sen voimaantulosta vuonna 1994 alkaen. ETA-sopimus tarjoaa kehyksen Islannin ja EU:n edustajien säännöllisille poliittisen tason tapaamisille: esimerkiksi ulkoministerit tapaavat toisensa kahdesti vuodessa ETA:n neuvoston kokouksissa.

Koska Islanti on osallistunut yhtenäismarkkinoihin ETA-sopimuksen välityksellä yli 15 vuoden ajan, se on jo saattanut merkittävän osan Euroopan unionin lainsäädännöstä osaksi kansallista lainsäädäntöään. EFTA:n valvontaviranomainen (ESA) valvoo säännöllisesti Islannin edistymistä ETA-sopimuksen nojalla. Kaiken kaikkiaan Islanti on noudattanut ETA-velvoitteitaan tyydyttävästi. Tiettyjä puutteita, jotka on pyrittävä korjaamaan varhaisessa vaiheessa, on havaittu erityisesti rahoituspalvelujen, elintarviketurvallisuuden ja pääomien vapaan liikkuvuuden alalla. Niitä käsitellään yksityiskohtaisen analyysin 3 osassa näitä aloja koskevissa luvuissa. Finanssikriisin yhteydessä Islanti pyysi euroalueen ulkopuolisille maille sallittua poikkeuksellista maksutasetukea. Kyseessä ovat väliaikaiset takeet (joista osa lakkautettiin marraskuussa 2009), joilla rajoitetaan pääomavirtojen liikkumista Islannin ja EU/ETA-maiden välillä.

Euroopan parlamentti ja EFTA:n parlamentaarinen komitea ovat kokoontuneet säännöllisesti vuodesta 1981 alkaen. ETA-sopimuksen voimaantulosta lähtien suhteita on hoidettu ETA:n parlamentaarisen sekakomitean puitteissa. Lisäksi Islannin parlamentin jäsenet ja Euroopan parlamentin jäsenet tapaavat säännöllisesti myös kahdenvälisellä tasolla.

Islanti on osallistunut Schengenin säännöstön kehittämiseen jo vuodesta 1996[3], ja se on soveltanut Schengen-määräyksiä vuodesta 2001. Tämä tarkoittaa sitä, että Islanti on luopunut rajatarkastuksista muiden Schengen-alueeseen kuuluvien maiden kanssa. Lyhytaikaista oleskelua koskevien viisumien myöntämisessä ja ulkorajoilla tehtävissä tarkastuksissa sovelletaan yhteisiä sääntöjä ja menettelyjä. Islanti osallistuu Schengen-alueen poliisivoimien ja oikeusviranomaisten laajaan yhteistyöhön ja toiminnan koordinointiin.

Islanti osallistuu myös Dublin-asetukseen, jolla vahvistetaan turvapaikkahakemusten käsittelyä koskevat kriteerit ja mekanismit[4].

Kauppasuhteiden osalta voidaan todeta, että Islanti liittyi tullitariffeja ja kauppaa koskevaan GATT-sopimukseen vuonna 1968. Maa on myös maailman kauppajärjestön (WTO) perustajajäsen. Sen lisäksi, että Islanti on EFTA:n ja ETA:n sopimuspuoli, sillä on voimassa olevat vapaakauppasopimukset – ja perusmaataloustuotteita koskevia täydentäviä kahdenvälisiä sopimuksia – kuudentoista kolmannen maan kanssa EFTA:n puitteissa ja lisäksi neljä muuta sopimusta, jotka eivät ole vielä tulleet voimaan. Lisäksi Islannin ja EU:n välillä on voimassa oleva kahdenvälinen kauppasopimus ja ETA-sopimukseen liittyvä perusmaataloustuotteita koskeva täydentävä sopimus.

Vuonna 2008 yli 54 prosenttia Islannin tuonnista oli peräisin EU:sta ja 76 prosenttia maan viennistä suuntautui EU:hun.

Islanti osallistuu sosiaalisten ja taloudellisten erojen vähentämiseen Euroopassa ETA:n maksuosuuksien[5] välityksellä. Kaudella 2004–2009 Islannin osuus ETA-maksuista oli noin 29 miljoonaa euroa. Varoilla rahoitettiin hankkeita monissa EU:n jäsenvaltioissa.

Sen jälkeen kun Islanti oli esittänyt jäsenyyshakemuksensa, komissio ehdotti, että Islannille alettaisiin myöntää liittymistä edeltävää tukea liittymistä valmistelevan tukivälineen IPA:n kautta. Tuen avulla kehitettäisiin instituutioita ja hallintoelinten valmiuksia panna täytäntöön yhteisön säännöstö erityisesti niillä aloilla, jotka eivät kuulu ETA-sopimuksen piiriin, lähinnä teknisen avun ja teknisen avun tiedonvaihtotoimiston (TAIEX) sekä kummihankkeiden ( twinning ) avulla.

B. JÄSENYYSKRITEERIT

Poliittiset arviointiperusteet

Islanti on toimiva demokratia, jolla on vakaat instituutiot. Se on parlamentaarinen tasavalta, jossa edustuksellisella demokratialla on syvälle juurtuneet perinteet ja jossa on toteutettu toimivallan jako. Maan perustuslaillinen ja oikeusjärjestys sekä hallintoelimet ovat vakaat.

Toimivallan jakoa lainsäädäntövallan, toimeenpanovallan ja oikeuslaitoksen kesken noudatetaan. Hallitus toimii tehokkaan parlamentaarisen valvonnan alaisuudessa ja sen ministerit ovat toimistaan tilivelvollisia. Kunnallisviranomaisten toiminta on tehokasta.

Islannin oikeuslaitos on korkeatasoinen ja oikeusjärjestelmä vakiintunut. Oikeuslaitoksen riippumattomuuteen ja erityisesti oikeusviranomaisten nimitysmenettelyihin liittyy kuitenkin ongelmia.

Islannin julkishallinto on yleensä ottaen tehokasta eivätkä poliittiset puolueet sekaannu siihen. Lokakuussa 2009 pantiin alulle julkishallinnon uudistusprosessi.

Finanssikriisin seurauksena on noussut esiin kysymys Islannin julkiseen elämään liittyvistä mahdollisista eturistiriidoista. Ovatko esimerkiksi poliittisen eliitin ja yritysmaailman väliset siteet liian tiiviit, varsinkin kun otetaan huomioon maan syrjäinen sijainti ja väestön pienuus? Kriisin välittömänä seurauksena maahan on perustettu erityinen tutkintakomitea ja erityissyyttäjä, joiden tehtävänä on tutkia pankkitoiminnan romahtamiseen liittyviä rikosepäilyjä ja nostaa tarvittaessa syytteet. Tutkinta on vielä kesken. Tätä taustaa vasten on tarvittaessa lujitettava mekanismeja, joiden avulla eturistiriitatilanteiden muodostumista voidaan vähentää.

Islannissa on kattava järjestelmä perusoikeuksien turvaamiseksi, ja maa tekee laajalti yhteistyötä ihmisoikeuksien suojaamisen alalla toimivien kansainvälisten mekanismien kanssa.

TALOUDELLISET ARVIOINTIPERUSTEET

Islanti on pieni, avoin talous, joka on ollut ETA-sopimuksen sopimuspuoli vuodesta 1994. ETA-jäsenyyden myötä Islanti on hyvin integroitunut EU:n talouteen. 1990-luvulla ja suurimman osan viime vuosikymmentä maassa uudistettiin taloutta lähinnä sääntelyä vähentämällä ja markkinoita vapauttamalla. Talouden painopiste siirtyi kalastuksesta monipuolisempaan toimintaan, johon kuuluu laaja ja avoin rahoitussektori. Islannin pankkien haavoittuvuus ja rahoitussektorin riittävän valvonnan puuttuminen johtivat maailmanlaajuisen finanssikriisin puhjettua Islannin pankkisektorin romahtamiseen vuonna 2008, jolloin maan talous joutui valuutta- ja finanssikriisiin ja sen seurauksena syvään taantumaan. Maan hallitus pyysi apua kansainväliseltä yhteisöltä, muun muassa Maailman valuuttarahastolta (IMF), Islannin kruunun tukemiseksi ja kestävän makrotaloudellisen vakauden palauttamiseksi. IMF:n myöntämän valmiusluottojärjestelyn turvin on osoitettu 1,4 miljardia euroa Islannin valuutan vakauden tukemiseen, julkisen talouden vakauttamiseen ja pankkitoiminnan uudelleenorganisointiin.

Talouskriisin vakavuus ja sen aiheuttama poliittinen tilanne Islannissa viivästyttivät IMF:n ohjelman täytäntöönpanoa. Kesästä 2009 alkaen elvyttämisen edellyttämistä keskeisistä toimenpiteistä on kuitenkin päästy laajaan yhteisymmärrykseen. Viranomaiset ovat toteuttaneet talouden vakauttamiseksi merkittäviä toimenpiteitä, joiden tavoitteena on julkisen talouden vakauttaminen, Islannin kruunun vaihtokurssin vakauttaminen ja rahoitussektorin uudelleenorganisointi. Toimenpiteiden ensimmäiset myönteiset tulokset alkavat jo näkyä. Islannin työmarkkinat ovat suhteellisen joustavat, sillä työikäinen väestö on suhteellisen nuorta ja osallistumisaste varsin korkea, ja resurssipohja on hyvin hallinnoitu ja häiriönkestävä.

Makrotalouden vakauttaminen on kuitenkin vielä kesken. Kriisi ja konkurssiin menneiden pankkien siirtyminen valtion omistukseen johtivat siihen, että vuonna 2009 valtiontalouden alijäämä kasvoi 14,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Julkisen velan bruttoarvo oli samana vuonna 130 prosenttia suhteessa BKT:hen, mistä kolmannes johtui Icesave-pankin veloista. Julkisen talouden vakauttaminen onkin edelleen keskeinen haaste. Julkinen ja yksityinen velka edellyttää kauaskantoista ja kestävää uudelleenjärjestelyä, jotta elpyminen käy mahdolliseksi. Rahoitussektorin uudelleenorganisoinnin loppuunsaattaminen sekä sääntelyn ja valvonnasta vastaavan toimielinkehyksen ja käytänteiden perusteellinen kehittäminen ovat keskeisiä lyhyen aikavälin tehtäviä. Talouden monipuolistaminen edelleen ja eräiden rakenteellisten uudistusten toteuttaminen parantaisivat niin ikään maan kilpailukykyä.

EDELLYTYKSET TÄYTTÄÄ JÄSENYYSVELVOITTEET

Islannin kykyä täyttää yksityiskohtaiset jäsenyysvelvoitteet on arvioitu seuraavien kriteerien perusteella:

- ETA-sopimukseen perustuvat velvoitteet;

- ETA-sopimuksen ulkopuolisen yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen täytäntöönpanon valvonta sekä Islannin lainsäädännön yhdenmukaisuus tämän yhteisön säännöstön kanssa.

Yleensä ottaen Islanti on täyttänyt ETA-sopimukseen liittyvät velvoitteensa tyydyttävästi.

EFTA:n valvontaviranomaisen (ESA) mukaan sisämarkkinalainsäädännön saattaminen osaksi Islannin lainsäädäntöä oli edennyt heinäkuuhun 2009 mennessä samalle tasolle kuin EU:n jäsenvaltioissa keskimäärin. Islantia koskevien jäsenyysvelvoitteiden rikkomisesta johtuvien menettelyjen[6] määrä on viime kuukausina vähentynyt huomattavasti. ESA on ryhtynyt tutkimaan poikkeustilalainsäädäntöä ja muita toimia, jotka Islanti on toteuttanut pankkien romahtamisen seurauksena, muun muassa sen selvittämiseksi, ovatko ne ETA-lainsäädännön mukaisia.

Islannilla on kaiken kaikkiaan hyvät edellytykset täyttää jäsenyysvelvoitteet hyvin useimmilla aloilla ja erityisesti ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla.

Seuraavilla aloilla Islannin on kuitenkin tehtävä vielä lujasti työtä lainsäädäntönsä saattamiseksi yhdenmukaiseksi yhteisön lainsäädännön kanssa ja/tai yhteisön lainsäädännön panemiseksi täytäntöön ja täytäntöönpanon valvomiseksi tehokkaasti keskipitkällä aikavälillä, ennen kuin se voi täyttää liittymiskriteerit: kalastus, maatalous ja maaseudun kehittäminen, ympäristö, pääomien vapaa liikkuvuus, rahoituspalvelut, tulliliitto, verotus, tilastot, elintarviketurvallisuus, eläinten ja kasvien terveys, aluepolitiikka ja rakennerahastovälineiden koordinointi sekä finanssivalvonta.

C. Tiivistelmä ja päätelmät

Islanti on parlamentaarinen tasavalta, jossa edustuksellisella demokratialla on syvälle juurtuneet perinteet. Sen instituutiot ovat tehokkaita ja noudattavat niille myönnetyn toimivallan rajoja. Islannin perustuslaillinen järjestys ja oikeusjärjestys ovat vakaita. Oikeusvaltioperiaatteen ja ihmisoikeuksien noudattaminen on taattu. Islannin viranomaisten on kuitenkin toteutettava lisätoimia oikeuslaitoksen riippumattomuuden lujittamiseksi, erityisesti oikeuslaitoksen virkanimityksiä koskevien menettelyjen osalta. Mekanismeja eturistiriitatilanteiden välttämiseksi on vahvistettava. Komissio katsoo, että kaiken kaikkiaan maa täyttää Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston vuonna 1993 asettamat poliittiset arviointiperusteet.

Taloudellisten arviointiperusteiden osalta Islannin voidaan katsoa olevan toimiva markkinatalous. Makrotalouden epätasapaino ja tietyt rakenteelliset ja lainsäädäntöön liittyvät heikkoudet ovat vakavasti häirinneet markkinoiden toimintaa, ja globaali talous- ja finanssikriisi on pahentanut tilannetta. Sovitut uudistukset ja politiikan mukautustoimet on pantava tehokkaasti täytäntöön havaittujen puutteiden korjaamiseksi. Ennen kriisiä maa osoitti pystyvänsä kestämään kilpailupaineita ja markkinavoimia ETA-alueella. Tältä pohjalta Islannin pitäisi pystyä kestämään kilpailupaineita ja markkinavoimia myös EU:ssa keskipitkällä tähtäimellä, kunhan tarvittavat poliittiset toimenpiteet ja rakenteelliset uudistukset toteutetaan nopeassa tahdissa.

Maa on yleensä ottaen täyttänyt ETA-sopimukseen liittyvät velvoitteensa tyydyttävästi; se on ollut ETA:n jäsen vuodesta 1994. Islannilla on hyvät edellytykset täyttää jäsenyysvelvoitteet keskipitkällä aikavälillä erityisesti ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla, ja jäsenyyttä kohti edetessään sen on edelleen täytettävä nämä edellytykset. Lainsäädännön yhdenmukaistamista yhteisön säännöstön kanssa sekä sen täytäntöönpanoa ja täytäntöönpanon valvontaa on jatkettava. Erityisiä ponnisteluja jäsenyyskriteerien täyttäminen edellyttää kalastuksen, maatalouden ja maaseudun kehittämisen, ympäristötoimien sekä pääomien ja rahoituspalvelujen vapaan liikkuvuuden alalla.

Islannin liittymisen kokonaisvaikutus Euroopan unioniin olisi rajallinen, eikä se vaikuttaisi unionin kykyyn pitää yllä ja syventää kehitystään.

Edellä esitetyn perusteella komissio suosittaa, että Islannin kanssa aloitetaan neuvottelut maan liittymisestä Euroopan unioniin.

[1] SEC(2010) 153.

[2] Icesave-lailla valtuutetaan Islannin talousministeri myöntämään valtionkassan puolesta valtiontakaus yhteensä 3,9 miljardin euron lainoille, jotka Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden hallitukset ovat myöntäneet Islannin talletus- ja investointisuojarahastolle. Lainoilla maksetaan takaisin Yhdistyneen kuningaskunnan ja Alankomaiden hallituksille näiden kansalaisilleen maksamat korvaukset varoista, jotka kansalaiset olivat menettäneet talletettuaan ne Landsbanki Íslands hf -pankin alaisuudessa toimineen verkkopankin, Icesaven, säästötileille.

[3] Sopimus Islannin osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/439/EY mukaisesti allekirjoitettiin Islannin ja EU:n välillä 18. toukokuuta 1999. Schengenin säännöstön soveltamisesta pohjoismaiden passiunioniin kuuluvissa viidessä maassa, muun muassa Islannissa, 25. maaliskuuta 2001 alkaen säädetään 1 päivänä joulukuuta 2000 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2000/777/EY.

[4] Neuvoston päätös 2001/258/EY.

[5] ETA:n ja Norjan maksuosuudet ovat Islannin, Liechtensteinin ja Norjan osuus laajemmasta eurooppalaisesta pyrkimyksestä koheesion lisäämiseksi. ETA:n maksuosuudet ovat Islannin, Liechtensteinin ja Norjan yhteisesti rahoittamia, minkä lisäksi Norja maksaa yksinään omaa maksuosuuttaan.

[6] Menettely aloitetaan, jos Islannin lainsäädännön todetaan olevan ristiriidassa ETA-sopimuksen määräysten kanssa, jos ETA-sopimuksen määräyksiä on sovellettu virheellisesti tai jos yhteisön oikeuden säännöksiä ei ole saatettu osaksi Islannin kansallista lainsäädäntöä tai jos se on tehty puutteellisesti.