PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Vuosia 2017–2020 koskeva rakenneuudistusten tukiohjelma käynnistyi 20. toukokuuta 2017. Sen määrärahat ovat 142,8 miljoonaa euroa. Ohjelman tavoitteena on lisätä jäsenvaltioiden valmiuksia valmistella ja toteuttaa kasvua ylläpitäviä hallinnollisia ja rakenteellisia uudistuksia, myös avustamalla unionin rahastojen tehokkaassa ja tuloksellisessa käytössä. Ohjelman mukaista tukea antaa komissio jäsenvaltion pyynnöstä, ja tukea voidaan myöntää useille eri politiikan aloille.

Jäsenvaltiot ovat rakenneuudistusten tukiohjelmasta annetun asetuksen voimaantulosta lähtien hyödyntäneet ohjelmaa erittäin runsaasti, ja tukipyyntöjen määrä ylittää selvästi vuosittain käytettävissä olevan rahoituksen määrän. Tämä käy ilmi vuoden 2017 rahoitussykliä koskevista tiedoista: asetuksen myöhäisestä hyväksymisestä huolimatta 16 jäsenvaltiota esitti kaikkiaan 271 tukipyyntöä, joiden arvioitu yhteenlaskettu arvo oli yli 80 miljoonaa euroa. Vuodeksi 2017 oli kuitenkin varattu määrärahoja vain 22,5 miljoonaa euroa. Sen vuoksi komission oli sovellettava tukipyyntöihin tiukkaa priorisointia, ja moni pyynnöistä jäi ilman rahoitusta. Tilanne on vielä vaikeampi juuri käynnistyneen vuoden 2018 rahoitussyklin osalta (tukipyynnöt oli esitettävä viimeistään 31. lokakuuta 2017): 24 jäsenvaltiota esitti yhteensä 444 tukipyyntöä, joiden arvioidut yhteenlasketut kustannukset ovat noin 152 miljoonaa euroa, kun vuoden 2018 käytettävissä olevat määrärahat ovat vain 30,5 miljoonaa euroa. Tuen tarve ja jäsenvaltioiden kiinnostus tukea kohtaan ylittävät siis selvästi varat, jotka ohjelmasta ovat tällä hetkellä käytettävissä.

Jo nyt on selvää, että moni jäsenvaltio on pyytänyt tukea ohjelmasta ja tukipyynnöt koskevat kaikkia ohjelman soveltamisalaan kuuluvia politiikan aloja. Niihin kuuluvat muun muassa hallinto ja julkishallinto, tulojen hallinnointi ja julkinen varainhoito, kasvu ja liiketoimintaympäristö, työmarkkinat, koulutus, terveydenhuolto- ja sosiaalipalvelut, finanssiala ja rahoituksen saanti.

Kuten komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker totesi Euroopan parlamentille 13. syyskuuta 2017 unionin tilasta pitämässään puheessa (ja siihen liittyvässä aiekirjeessä), euron on tarkoitus olla koko Euroopan unionin yhteinen raha ja viime kädessä kaikilla jäsenvaltioilla kahta lukuun ottamatta on oikeus ja velvollisuus liittyä euroalueeseen. Sen vuoksi on selvästi tarpeen varautua tulevaisuuteen ja tukea euroalueen ulkopuolisia jäsenvaltioita valmistautumaan euron käyttöönottoon siinä vaiheessa kun ne itse sitä haluavat. Voidakseen liittyä euroalueeseen jäsenvaltioiden on täytettävä ns. Maastrichtin kriteerit eli lähentymiskriteerit, jotka osoittavat, että ne ovat saavuttaneet kestävän lähentymisen korkean tason.

Talous- ja finanssikriisi osoitti, että onnistunut euroalueen jäsenyys edellyttää jäsenvaltioilta nimellisen lähentymisen lisäksi todellista lähentymistä euroalueeseen sekä sopeutumiskykyisiä talouksia, jotka perustuvat vankkoihin talouden rakenteisiin. Niiden avulla jäsenvaltiot kykenevät selviämään häiriöistä tehokkaasti ja elpymään niistä nopeasti. Jäsenvaltioiden on erityisesti kyettävä hallinnoimaan talousarvioitaan moitteettoman julkisen varainhoidon periaatteiden mukaisesti, ja niiden instituutioiden on oltava valmiit pankkiunionin jäsenyyteen. Keskeistä onnistuneen euroalueen jäsenyyden kannalta ovat myös toimivat työ- ja tuotemarkkinat, jotka auttavat selviytymään ulkoisista häiriöistä, sekä tavaroiden ja palvelujen kaupan erittäin suuri yhdentyminen ja toimiva julkishallinto.

Koska i) rakenneuudistusten toteuttamiseen tarkoitettuun tukeen tarvitaan enemmän rahoitusta ja koska ii) on tarpeen tukea jäsenvaltioita, jotka aikovat ottaa euron käyttöön, niiden pyrkiessä nopeuttamaan todellista lähentymistä ja kehittämään sopeutumiskykyisempiä taloudellisia ja yhteiskunnallisia rakenteita, jotta voidaan varmistaa kyseisten maiden sujuva osallistuminen talous- ja rahaliittoon, komissio on sitoutunut aluksi lisäämään rakenneuudistusten tukiohjelman vuosien 2019–2020 määrärahoja 80 miljoonaa euroa. Tämä olisi toteutettava hyödyntämällä monivuotisesta rahoituskehyksestä annetun asetuksen 11 artiklassa säädettyä joustovälinettä. Rakenneuudistusten tukiohjelman rahoituspuitteita voitaisiin näin kasvattaa 222,8 miljoonaan euroon. Lisäys mahdollistaisi niiden euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden tukemisen, jotka haluavat ottaa euron käyttöön ja joiden on sitä varten uudistettava talouttaan. Määrärahalisäyksen avulla voitaisiin myös vastata yhä useampiin pyyntöihin, joissa pyydetään tukea hallinnollisten ja rakenteellisten uudistusten toteuttamiseen ja joiden yhteenlasketut kustannukset ovat yhä suuremmat.

Näitä lisämäärärahoja täydennettäisiin kehottamalla jäsenvaltioita hyödyntämään rakenneuudistusten tukiohjelmasta annetun asetuksen 11 artiklan mukaista mahdollisuutta siirtää osa Euroopan rakenne- ja investointirahastojen teknisen tuen osioon sisältyvistä resursseistaan rakenneuudistusten tukiohjelmalle tuen tarjoamiseksi uudistusten toteuttamiseen. Tämä koskee myös euron käyttöönottoon liittyviä uudistuksia. Mahdollista tuen tarvetta koskevien nykyarvioiden perusteella lisämäärärahat kasvattaisivat tukeen käytettävissä olevat määrärahat 300 miljoonaan euroon. Tukikapasiteetti siis kaksinkertaistuisi vuoteen 2020 mennessä.

Tuki mahdollistaisi kohdennetun avun antamisen kaikkien sellaisten toimintapolitiikkojen toteuttamiseen, jotka auttavat jäsenvaltioita saavuttamaan kestävän lähentymisen korkean tason. Tukea tarjotaan erityisesti seuraavilla aloilla: liiketoimintaympäristö, finanssiala, työ- ja tuotemarkkinat, julkishallinto ja julkinen varainhoito. Tärkeimmät uudistukset, joita tarvitaan kestävän ja todellisen lähentymisen aikaansaamiseksi, esitetään talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson yhteydessä.

Ne jäsenvaltiot, jotka haluavat edistyä kohti euroalueen jäsenyyttä, sopivat komission kanssa erityisessä menettelyssä tietyistä uudistuksia koskevista sitoumuksista, jotka ovat erityisen tärkeitä onnistuneelle euroalueen jäsenyydelle.

Nämä sitoumukset otettaisiin huomioon myös kyseisten jäsenvaltioiden kansallisissa uudistusohjelmissa. Komissio tekisi rakenneuudistusten tukipalvelun kautta asianomaisen jäsenvaltion kanssa yhteistyö- ja tukisuunnitelman, jonka keskiössä on teknisen tuen tarjoaminen euron käyttöönottoon liittyviä uudistuksia koskevien sitoumusten toteuttamista varten. Järjestely olisi täysin vapaaehtoinen, eikä se edellyttäisi jäsenvaltioilta omaa rahoitusosuutta.

•Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa

Rakenneuudistusten tukiohjelma on innovatiivinen unionin ohjelma, jonka kautta komissio tarjoaa jäsenvaltioille niiden pyynnöstä tukea hallinnollisten ja rakenteellisten uudistusten suunnitteluun ja toteuttamiseen. Tukiohjelmassa keskitytään tarjoamaan kohdennettua käytännön apua ja asiantuntemusta tukea pyytäville jäsenvaltioille ja siten auttamaan niiden viranomaisia koko uudistusprosessin ajan tai vain prosessin tietyissä vaiheissa. Tuen perusteena ovat kunkin maan kiireellisimmät tarpeet, jotka komissio ja asianomainen jäsenvaltio ovat yhdessä määrittäneet yhteistyö- ja tukisuunnitelmassa.

Rakenneuudistusten tukiohjelma täydentää olemassa olevia resursseja, joita muista monivuotiseen rahoituskehykseen sisältyvistä unionin rahoitusohjelmista on saatavilla valmiuksien kehittämiseen ja tekniseen apuun. Lisäksi se täydentää unionin varoista rahoitettavaa teknistä apua ja muita toimia. Täydentävyys varmistetaan sekä ohjelmasuunnittelu- että täytäntöönpanovaiheessa. Sitä varten komissio on ottanut käyttöön teknisen tuen koordinointimekanismin, johon osallistuvat asianomaiset yksiköt ja jonka avulla on tarkoitus varmistaa, että unionin eri ohjelmista ja rahastoista myönnettävä tuki on johdonmukaista ja että vältetään päällekkäisyys rakenneuudistusten tukiohjelman mukaisten toimenpiteiden kanssa.