EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 22.07.1998 
KOM( 1998) 463 lopull. 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE 
JA TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
KIERRÄTYSTEOLLISUUDEN KILPAILUKYKY 

SISÄLLYSLUETTELO 
SIVU 
YHTEENVETO JA PÄÄTELMÄT Hl 
I. Johdanto — 
2. Kierrätysteollisuus 2 
2.1 Soveltamisala ja määritelmät 2 
2.2 Tämänhetkinen lilanne (katso liitteessä 1 oleva taulukko) 3 
2.3 Kicrrätysteollisuuden rakenne (katso liitteessä 2 oleva taulukko) 4 
2.4 Keräyksen ja lajittelun asema alan toiminnassa (katso liite 3) 4 
2.5 Loppuun käytettyjen eri osista koostuvien tuotteiden kierrätys 5 
3. Kilpailukyvyn avaintekijät 6 
3.1 Tarjonnan ja tuotannon kustannuksiin vaikuttavat tekijät 6 
3.1.1 Rakenteelliset näkökohdat 6 
3.1.2 Keräys- ja lajittelukustannuksiin vaikuttavat tekniset seikat 7 
3.2 Kysyntään vaikuttavat avaintekijät 8 
3.2.1 Korvaaminen 8 
3.2.2 Tuoteinnovaatioiden tarve 10 
3.3 Markkinoiden toimintaan ja Uikettoimintaan vaikuttavat tekijät 10 
3.3.1 Markkinoiden avoimuuden puute 10 
3.3.2 Lainsäädännön asema 11 
4. KIERRÄTYSTEOLLISUUDEN KILPAILUKYVYN PARANTAMISEKSI EHDOTETUT 
TOI M ET 14 
4.1 loimet standardoinnin alalla 14 
4.2 loimet markkinoiden kehittämisen ja avoimuuden alalla 14 
4.3 Innovaatiot / 5 
4.4 Lainsäädännölliset toimenpiteet 16 
4.4.1 Voimassaolevan lainsäädännön parantaminen 16 
4.4.2 Markkinoihin perustuvat välineet kierrätyksen kehityksen tukemiseksi 17 
4.4.3 Mahdolliset uudet lainsäädännölliset toimenpiteet 18 
5. EHDOTETTU LÄHESTYMISTAPA: KESKUSTELUT KIERRÄTYSFOORUMISSA 21 
-n 
YHTEENVETO JA PÄÄTELMÄT 
Tämä tiedonanto on tulos huolellisesta kartoituksesta, joka koski teollisuuden osuutta 
kierrätystoiminnassa. Kierrätystoiminnalla tulee olemaan yhä suurempi tehtävä 
teollisuusyrityksissä kestävän kehityksen tavoitteen saavuttamiseksi. On kuitenkin yhtä 
tärkeää, että kierrätyksen kehittäminen tapahtuu asianmukaisesti ja tehokkaasti 
toimivien kilpailukykyisten markkinoiden yhteydessä. 
Tämän vuoksi tiedonannossa käsitellään niitä pääasiallisia ongelmia, joita 
kierrälysteollisuus kohtaa pyrkiessään elinkelpoisuuteen tai sen säilyttämiseen. 
Tiedonannossa määritetään teollisuuden kilpailukyvyn kannalta keskeiset tekijät, kuten 
taloudelliset rakenteet, markkinoiden toimintatapa sekä tekninen ja lainsäädännöllinen 
kehys. 
Tiedonannon luvut on jaoteltu niin, että niissä esitetään kierrätystoiminnan kuvaus, 
kilpailukyvyn kannalta olennaisten tekijöiden analyysi sekä toimintaohjelma, joka 
vastaa ilmenneisiin haasteisiin ja on tiedonannossa "Euroopan unionin teollisuuden 
kilpailukykypolitiikka" esitetyn yhteisön teollisuutta koskevan lähestymistavan 
mukainen. 
Lisäksi tätä tiedonantoa voidaan pitää osittaisena vastauksena 24. helmikuuta 1997 
annettuun neuvoston päätöslauselmaan yhteisön jätehuoltostrategiasta1, jossa viitataan 
erityisesti kierrätykseen. 
1. Kierrälysteollisuuden kuvaus 
Kierrätys määritellään pakkauksista ja pakkausjätteestä annetussa direktiivissä 
jätteiden uudelleenkäsittelyksi tuotantoprosessissa niiden palauttamiseksi 
alkuperäiseen tehtäväänsä tai muuhun tarkoitukseen, mukaan lukien orgaaninen 
kierrätys multa lukuun ottamatta hyödyntämistä energiantuotannossa. Tässä 
tiedonannossa kierrätysteollisuuteen katsotaan kuuluvaksi myös sellaiset yritykset, 
joiden toimintaan kuuluu jätteiden keräys, purkaminen ja lajittelu, silloin kun toimintaa 
seuraa edellä mainitussa direktiivissä tarkoitettu kierrätys. 
Tiedonannossa kuvataan kehittyneintä kierrätysteollisuutta, kuten metallin, paperin, 
lasin, muovin ja tekstiilien kierrätystä. Lisäksi siinä tarkastellaan käytöstä poistuneisiin 
kulutushyödykkeisiin liittyviä erityisiä teollisia ja ympäristöä koskevia ongelmia, mikä 
kuvaa suuntausta kohti eri osista koostuvien ja eri materiaaleja sisältävien tuotteiden 
kierrätystä. 
Olivatpa kyseiset teollisuudenalat perinteisiä tai uusia, ei voida kieltää sitä tosiseikkaa, 
että niiden rakenne ei ole vakautunut teknisellä tai taloudellisella tasolla. Tämä koskee 
erityisesti materiaalien keräystä ja alustavaa lajittelua, joiden osalta rakenteet ovat 
edelleen hajanaisia ja teknologiselta suorituskyvyltään heikkoja (tekstiilit), tai joiden 
osalta järjestelyt (yksityiset kumppanuussopimukset, julkisen sektorin kanssa tehdyt 
järjestelyt jne.) heijastavat kyseisten markkinoiden tiettyjä puutteita. 
1 EYVLC76, 11.3.1997, s.l. 
-m-
2. Kierrätyksen kilpailukyvyn pääasialliset avaintekijät 
Kierrätys ei ole tärkeää ainoastaan ympäristön kannalta, vaan se on myös sinällään 
kannattavaa yhä useammissa tapauksissa, johtuen kierrätyksen mahdollistamasta 
energiansäästöstä ja säästöistä materiaalin ja muiden vastaavien osalla verrattuna 
perinteiseen käsittelyyn. Tämän vuoksi on tärkeää, että yleiset edellytykset, varsinkaan 
yhteisön toimivaltaan kuuluvat, eivät ole esteenä toiminnan kehitykselle, vaan 
pikemminkin että yhteisön toimissa huomioidaan asianmukaisesti kierrätystoiminnan 
taloudellinen ja työpaikkoja luova potentiaali. Tässä tiedonannossa korostetaan 
kilpailukyvyn kannalta olennaisia tekijöitä kysynnän ja tarjonnan osalta sekä 
markkinoiden toiminnan ja yritysten osalta. 
• Tarjonnan osalta kierrätykseen kohdistuu paineita, jotka ovat seurausta jätteiden 
keräys- ja käsittelykulujen kasvusta, jolloin ala joutuu kilpailemaan suoraan 
vastaavien ensiöraaka-aineiden kanssa. Tässä tilanteessa rakenteelliset ja tekniset 
heikkoudet haittaavat merkittävästi alan kilpailukykyä. Viime kädessä kierrätyksen 
tehokkuutta voitaisiin parantaa huolehtimalla siitä, että tuotesuunnittelussa 
huomioidaan kulutuksen jälkeisen keräyksen, lajittelun ja kierrätyksen vaatimukset. 
• Kysynnän osalta kierrätyksen kilpailukykyä rajoittaa se, ettei jalostusteollisuus 
katso ensisijaisiksi kierrätettäviä tai uusioraaka-aineita niiden teknisten 
ominaisuuksien, rajoitetun käytön ja/tai kielteisen kuvan vuoksi. Lisäksi kierrätystä 
vaikeuttaa todennäköisesti asiaan kuuluvien teollisten standardien puuttuminen, tai 
jopa tiettyjen standardien tai eritelmien taipumus sivuuttaa tai syrjiä kierrätettyjä 
materiaaleja tai tuotteita. 
• Kierrätysmarkkinoiden avoimuuden puute on merkittävä este teollisten rakenteiden 
ja kierrätettävän jätteen käsittelyprosessien parantamisen sekä kierrätystuotteiden 
uusien käyttötapojen kehittämiseksi tarvittavien investointien saamiselle. Lisäksi, 
vaikka jätteitä koskeva yhteisön lainsäädäntö on auttanut yhdenmukaistamaan 
kansallista lainsäädäntöä ja välttämään yhteisön markkinoiden hajanaisuutta, 
teollisuus kokee sen edelleen monimutkaiseksi. Vaikka toissijaisuusperiaate 
mahdollistaakin yhteisön lainsäädännön erilaisen, mutta kuitenkin perustellun 
täytäntöönpanon jäsenvaltioissa, on todettava, että yhteisön lainsäädännön 
saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä epätäydellisesi jäsenvaltioissa on 
pääasiallinen syy siihen, että markkinat eivät aina toimi moitteettomasti ja että tästä 
seuraa yrityksille korkeita kustannuksia. 
3. Toimintasuunnitelma 
Edellä esitettyjen tekijöiden analyysin perusteella komissio on ehdottanut toimia 
kaikille taloudellisille toimijoille, joita asia koskee (kierrätysteollisuus, 
jalostusteollisuus, kuluttajajärjestöt jne.), sekä toimivaltaisille viranomaisille (EU, 
jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset). Yhteistä toimintaa käsitellään 
kierrätysfoorumissa, jossa keskitytään seuraaviin ensisijaisiin tavoitteisiin: 
heikkouksien määrittäminen rakenteissa ja markkinoiden toiminnassa, 
ehdotusten laatiminen heikkouksien parantamiseksi, 
-iv-
aineettomien investointien kannustaminen ja innovaatiostrategioiden 
yhteensovittaminen, 
teollisen yhteistyön lujittaminen eri kierrätysteollisuuksien välillä ja 
mahdollisten yhteisvaikutusten hyödyntäminen, 
olemassaolevien liike-elämän edellytysten parantaminen, mukaan lukien 
tarvittaessa taloudelliset välineet ja/tai vapaaehtoiset tai neuvotellut 
sopimukset teollisten toimijoiden, kuluttajajärjestöjen ja/tai julkisten 
viranomaisten välillä. 
Tällä tavalla luodaan olosuhteet, jotka helpottavat myös kilpailukyvyn lisäämistä 
kierrälysteollisuudessa yhteisön politiikkojen kautta sellaisilla aloilla kuten tutkimus, 
koulutus ja laadunvarmistus. 
Foorumissa tarkastellaan kaikkia tässä tiedonannossa esitettyjä mahdollisia toimia, 
laaditaan arvio niiden eduista ja haitoista sekä niiden taloudellisista vaikutuksista ja 
ympäristövaikutuksista. Lisäksi foorumissa voidaan käsitellä ympäristölainsäädännön 
ja -politiikan taloudellisia vaikutuksia teollisuuteen. Foorumi toimittaa 12 kuukauden 
kuluessa kertomuksensa komissiolle. Päätelmiään laatiessaan foorumin tulisi myös 
arvioida Euroopan kierrätysasioista vastaavan keskuksen kaltaisen pysyvän elimen 
perustamisen hyödyllisyyttä ja toteutettavuutta. Tällainen keskus voisi vastata 
merkittävistä tehtävistä markkinoiden toiminnan ja kehittämisen sekä tiedotuksen ja 
innovaatioiden aloilla. 
Komissio puolestaan suunnittelee omaa toimintaansa markkinoiden toimintatavan 
parantamiseksi korostaen erityisesti avoimuutta: 
taloudellisella tasolla tukemalla kierrätettyjen ja uusioraaka-aineiden markkinoiden 
kehitystä, 
- teknisellä tasolla edistämällä standardointia ja laadunvarmistusta koskevaa yhteistä 
toimintaa, erityisesti tutkimuksen viidennen puiteohjelman yhteydessä, 
lainsäädännön alalla ylläpitämällä yhteisön markkinoiden häiriötöntä toimintaa ja 
erityisesti pyrkimällä yhdenmukaistamaan jätteitä koskevan yhteisön lainsäädännön 
täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa ja tarvittaessa uusien lainsäädännöllisten 
toimenpiteiden avulla. 
-v-
1. JOHDANTO 
• Alunperin kierrätyksellä tarkoitettiin rauta- ja terästeollisuudesta syntyvän 
jätteen ja ei-rautametallien talteenottoa. Muiden materiaalien, kuten lasin, paperin 
tai muovin kierrätystoiminta on kehittynyt hitaammin, koska sen taloudellinen 
tuottavuus ei ole yhtä välitöntä kuin metallin. Kaikissa tapauksissa perinteisen 
kierrätysteollisuuden kasvu on ennemmin tai myöhemmin törmännyt rajoituksiin, 
kyseenä olevista materiaaleista riippuen, riittämättömän kysynnän, epävarmojen 
ja useimmissa tapauksissa vähemmän kilpailukykyisten markkinarakenteiden sekä 
ensiöraaka-aineiden epätasaisen kilpailun vuoksi. 
• Viime aikoina lisääntynyt ympäristötietoisuus ja erityisesti kestävän 
kehityksen toteutumista koskeva huoli sekä pakottava tarve järjestää uudelleen 
jätehuoltoa ovat vahvistaneet käsitystä kierrätyksestä merkittävänä ja jopa 
ensisijaisena välineenä ympäristöä koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi. 
Jätehuollon kehittymisen merkitys kestävän kehityksen strategian osatekijänä 
sisällytettiin sekä viidenteen ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevaan 
toimintaohjelmaan että yhteisön jätehuollostrategiaan. Ympäristötietoisuus on 
herättänyt tunnustamaan myös kierrätettävän jätteen mahdollisen taloudellisen 
arvon uusioraaka-aineena. Samanaikaisesti kierrätettyjen tuotteiden kysynnän 
kasvu yhteiskunnassa on omiaan helpottamaan suurtuotannon hyödyntämistä 
kierrätettyjen tuotteiden valmistamisessa, mikä avaa uusia mahdollisuuksia 
kierrätysteollisuuden kilpailukykyiselle kehitykselle ja näin kierrätystoiminnan 
edistämiselle. Tämä on yksi esimerkki teollisen kehityksen ja ympäristösuojelun 
toisiaan täydentävistä piirteistä. 
• Ympäristötietoisuudesta seurasi laaja-alainen pohdinta, jonka seurauksena 
laadittiin runsaasti lainsäädäntöä sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla 
tarkoituksena tarjota taloudellisten toimijoiden (tuottajien ja kuluttajien) 
toiminnalle sellainen kehys, joka takaisi ympäristönsuojelun korkean tason 
jätehuollon alalla. Ympäristöajatuksel ja taloudelliset pohdinnat eivät aina ole 
vastanneet toisiaan seuraavista syistä: 
Taloudelliset toimijat, jotka perinteisesti olivat keskittyneet materiaalin 
uudelleenkäsittelyyn, pitivät materiaalin alkuperää koskevia näkökohtia 
vähemmän merkittävinä, mikä johtuu pääasiassa ensiöraaka-aineiden hyvästä 
saatavuudesta. Kohtalaisen korkea kierrätysaste on tästä huolimatta saavutettu 
joillakin tuottoisilla aloilla (esim. metalli, paperi) kaupallisin perustein ja 
huolimatta yleisestä kerääjien ja käsittelyteollisuuden yhdistymisen puutteesta. 
- Ympäristöä koskevassa lähestymistavassa otetaan lähtökohdaksi loppuun 
käytettyjen tuotteiden käsite. Ovatpa kyseessä sitten pakkaukset tai 
kestohyödykkeet (koneet, autot, tietokoneet, televisiot tai muut), ongelma 
alkaa siitä, kun esineistä tulee niiden käyttöiän lopussa jätedirektiivissä 
tarkoitettua jätettä2. On tärkeää taata näiden tuotteiden käsittely ympäristöä 
2 Jätteen määritelmä: direktiivi 75/442/ETY, sellaisen kuin se on muutettuna direktiivillä 
9I/I56/KTY (I artikla), HYVL L 78, 26.3.1991. 
kunnioittavalla lavalla ja tämän osalta sovelletaan kahla perusperiaatetta, jotka 
ovat ympäristöajattelun kulmakiviä: "saastuttaja maksaa" -periaatella sekä 
jaetun vastuun periaatetta. 
• Kierrätystavoitteiden soveltaminen ympäristöpolitiikassa on luonut tilanteita, 
joissa kierrätystoiminta ei ole kannattavaa ilman suoraa tai välillistä julkista 
interventiota. Perusongelma onkin tämän vuoksi: onko markkinoiden sääntöjen 
mukaan toimivan kierrätysteollisuuden mahdollista saavuttaa näitä tavoitteita? 
Voidaan todeta, että markkinoiden toimiessa asianmukaisesti ja maksimaalisen 
tehon ja minimaalisten kustannusten edellytysten mukaisesti, kierrätys voi olla 
kannattavaa yhä useammissa tapauksissa. 
• Tämän vuoksi on määritettävä markkinoiden asianmukaisen toiminnan esteet 
koko kierrätysprosessissa jätteiden keräämisestä aina kierrätystuotteiden 
markkinoihin, jotta sekä viranomaiset että asiaan osallistuvat taloudelliset toimijat 
voivat noudattaen edellä mainittuja ympäristöperiaalteita päättää 
loteuletlavisla toimenpiteistä sellaisten olosuhteiden luomiseksi, jotka takaavat 
markkinoiden kilpailukykyisen toiminnan sekä uusioraaka-aineiden että 
kierrätystuotteiden osalta. 
Tällä tiedonannolla pyritään sekä parantamaan kierrätysteollisuuden 
kilpailukykyä että edistämään kierrätystä ympäristön kannalta järkevällä tavalla. 
Tiedonanto koostuu kolmesta luvusta, jotka koskevat kierrätyksen kuvausta, 
kierrätyksen kilpailukyvyn keskeisten tekijöiden analyysiä sekä 
toimintasuunnitelmaa, jossa huomioidaan toiminnan ensisijaiset 
painospistealueet, jotka on määritetty tiedonannossa "Euroopan unionin 
teollisuuden kilpailukykypolitiikka"3. 
2. KIKKKÄTYSTKOLMSIIIIS 
2.1 Soveltamisala ja määritelmät 
Kierrätys määritellään pakkauksia ja pakkausjätettä koskevassa 
direktiivissä4 jätteiden uudelleenkäsittelyksi tuotantoprosessissa niiden 
palauttamiseksi alkuperäiseen tehtäväänsä tai muuhun tarkoitukseen, 
mukaan lukien orgaaninen kierrätys mutta lukuun ottamatta 
hyödyntämistä energiantuotannossa. Tässä tiedonannossa 
kierrätysteollisuuteen katsotaan kuuluviksi myös yritykset, joiden 
toimintaan kuuluu keräys, purkaminen ja lajittelu, silloin kun niitä seuraa 
edellä mainitussa direktiivissä tarkoitettu kierrätys. 
Kuten kaikkeen teolliseen toimintaan, myös kierrätykseen kuuluu jätteen 
ja materiaalin siirtäminen toimintaan osallistuvien taloudellisten 
toimijoiden välillä, minkä vuoksi jätteen ja materiaalin siirtäminen -
i K()M(94)3I9, 14.9.1994. 
* Direktiivi 94/62/l-Y, liYVL L 365, 31.12.1994, s. 10. 
-2-
mukaan lukien niiden kansainvälinen kauppa - on merkittävä osa tätä 
teollisuutta. 
Tässä tiedonannossa esitetyt pohdinnat ja päätelmät koskevat periaatteessa 
kaikkea kierrätysteollisuutta, vaikka siinä keskitytäänkin kehittyneimpiin 
aloihin. 
2.2 Tämänhetkinen tilanne (katso liitteen 1 taulukko) 
Kierrätysteollisuudesta ei ole olemassa järjestelmällisiä ja yhdenmukaisia 
tilastoja. Teollisuudesta saatavilla olevat tiedot ovat aina hajanaisia, 
epätäydellisiä ja usein epätarkkoja. Näistä rajoituksista huolimatta voidaan 
saatavilla olevasta tiedosta tehdä merkittäviä päätelmiä. 
Varmasti voidaan todeta, että uudelleen tuotantoon siirretyn jätteen 
määrä on varsin korkealla tasolla, erityisesti rautametallin, ci-
rautametallien, paperin ja lasin osalta. Näillä teollisuuden aloilla 
kierrätysaste on korkein. Tekstiilialalla on viime vuosina tehty 
merkittäviä ponnisteluja, joiden tulokset ovat olleet hyvin myönteisiä. 
Se, että muoviteollisuus kierrättää ainoastaan seitsemän prosenttia 
alalla syntyneestä jätteestä, on pääasiassa seurausta teknisistä ja 
taloudellisista vaikeuksista (erityisesti keräyksen ja lajittelun 
yhteydessä). 
- Kierrätys on teollista toimintaa. Sen vaikutukset kuljetusta koskeviin 
vaatimuksiin merkittäviä. Erityistilanteissa, kuten käytettäessä joki- tai 
meriteitä, joiden avulla voidaan hyödyntää suurtuotantoa, kierrätettävää 
jätettä voidaan kuljettaa pitkiä matkoja. Tämän vuoksi Yhdysvaltoihin 
suuntautuvan lasimurskeen kaupan merkitys kasvaa ja rautametalli- ja 
ei-rautametalli romun kauppa Kuroopan ulkopuolelle on kasvamassa 
merkittäviin mittasuhteisiin niin absoluuttiselta kuin suhteelliselta 
osuudellaan. 
- Työllisyyden osalta on todettava, että kierrätysprosessit ovat yleensä 
työvoimavaltaisia, mutta tästä on valitettavasti käytettävissä vain vähän 
tarkkoja tietoja. Kierrätysteollisuudessa arvioidaan työskentelevän noin 
350 000 henkilöä. Kierrätyksen aloista merkittävimpiä työllistäjiä ovat 
teräs ja ei-rautametalliteollisuus, jotka tarjoavat 100 000 ja 80 000 
työpaikkaa. 
- Kierrätyksestä seuraa usein energiansäästöä verrattuna vastaavaa 
ensiöraaka-ainetta käyttävään teollisuuteen. Tämä koskee erityisesti 
rautametallien ja ei-rautametallien sekä paperin kierrätystä. 
-3-
2.3 Kicrrätysteollisuuden rakenne (katso liitteessä 2 oleva 
taulukko) 
Rautametallia ja ei-rautametallia kierrättävä teollisuus on jo pitkään ollut 
vakiintunutta Euroopan unionin alueella. Myös nuoremmat alat, kuten 
paperi-, lasi- ja tekstiiliteollisuus ovat vakiintuneet. Tällä hetkellä 
edistyminen on nopeaa muovin ja sekamateriaalien kierrätyksessä, mutta 
siihen liittyy lukuisia teknisiä vaikeuksia erityisesti sellaisissa 
jäsenvaltioissa, jotka ovat käynnistäneet pakkausten kierrätystä koskevia 
aloitteita. 
Pääasiallisilla kierrätysteollisuuden aloilla on joitakin yhteisiä piirteitä, 
mutta myös paljon eroavaisuuksia, jotka ovat seurausta jokaiseen 
kierrätettävään materiaaliin liittyvästä erilaisesta teknisestä ja kaupallisesta 
prosessisia. Lukuun ottamatta materiaalien ja prosessien eroavaisuuksista, 
myös materiaalin lähteiden moninaisuus on epäilemättä ratkaiseva tekijä 
määriteltäessä tietyn alan organisaatiota ja kannattavuutta. On 
erotettavissa kaksi pääasiallista ryhmää: toisaalta teollinen lähde, joka 
tuottaa suhteellisen tasaisia jätemääriä rajatussa määrässä paikkoja, sekä 
toisaalta kulutuksen jälkeinen lähde, jolle on luonteenomaista suuri määrä 
alkuperäpaikkoja, hyvin erilaiset materiaalit ja toisinaan korkea 
pilaantumisaste. 
Organisaation kannalta näiden eri lähteiden yhdistämisestä seurasi 
keräysrakenne, joka on liitetty lajitteluun ja jossa usein käytetään vähän 
teknologiaa ja merkittävää määrää työvoimaa. Lajittelun ja 
uudelleenkäsittelyn välillä kauppa on yleensä merkittävää ja näin 
täydellinen vertikaalinen yhdentyminen on pikemminkin poikkeus. 
Ainoastaan perinteisillä kierrätyksen aloilla, kuten esimerkiksi 
metallialoilla, kelju muodostuu kokonaisuudessaan yksityisistä 
toimijoista, kun taas yhdyskuntajätteen keräilystä ja lajittelusta vastaa 
yleensä julkinen tai puolijulkinen toimija. 
2.4 Keräyksen ja lajittelun asema alan toiminnassa (katso liite 3) 
Kierrätettävän jätteen keräyksen, lajittelun ja muokkauksen (käsittelyn) 
tehokkuusasteella on merkittävä vaikutus koko alan tuottavuuteen. 
Yleisesti ottaen voidaan todeta, että kotitalousjätteiden keräyksen 
kustannukset ovat suhteellisen korkeita, mikäli erillistä keräystä ei ole. 
Teollisten jätteiden keräyskustannukset ovat yleensä matalammat, 
loisinaan merkityksettömiä, jopa siinä määrin, että jätteen luottavat 
yritykset usein vastaavat itse materiaalin käytöstä poistamisen 
aiheuttamista kustannuksista. Laadun osalta kotitalousjätteet ovat usein 
laadultaan huonompia kuin teolliset jätteet. 
Keräys- ja lajitteluvaiheessa on todennäköisesti huomattavia 
mahdollisuuksia kustannusten säästöön erikoistumisen ja/tai toiminnan 
-4-
laajentamisen kautta. Tätä voitaisiin tutkia sekä yksityisellä että julkisella 
sektorilla jäsenvaltioiden kokemusten ja käytäntöjen perusteella. 
2.5 Loppuun käytettyjen eri osista koostuvien tuotteiden kierrätys 
Tiettyihin materiaaleihin erikoistuneen kierrätysteollisuuden rinnalle on 
kehittynyt järjestelmiä loppuun käytettyjen kulutushyödykkeiden keräys-
ja purkamisjärjestelmiä, jotka koskevat merkittävää jätemäärää. 
Tietyissä jäsenvaltioissa teollisuus on lainsäädännöllisten paineiden alla 
käynnistänyt erityisiä keräysjärjestelmiä loppuun käytettyjen tuotteiden 
keräämiseksi takaisin. Ne käyttävät usein omia jakeluverkkokaan 
tuotteiden takaisinkeräykscen. 
Ensisijaisia jätevirtoja koskevan työnsä yhteydessä komissio on perustanut 
useita työryhmiä, erityisesti rakennus- ja purkujätteen, käytettyjen 
renkaiden, sairaalajätteen, loppuun käytettyjen ajoneuvojen, sähkö- ja 
elektroniikkajätteen osalta (katso myös jäljempänä kohta 4.4.3). 
-5-
3. KILPAILUKYVYN AVAINTEKIJÄT 
Huolimatta eri alojen hyvin erilaisista tilanteista, mikä käy ilmi edellisessä luvussa 
esitetystä kuvauksesta, on mahdollista korostaa yhteisiä tekijöitä, jotka voivat 
parantaa kierrätysketjun kilpailukykyä. Tällainen analyysi voidaan tehdä 
ryhmittämällä kysyntään, tarjontaan ja markkinoihin liittyvät tekijät. 
3.1 Tarjonnan ja tuotannon kustannuksiin vaikuttavat tekijät 
3.1.1 Rakenteelliset näkökohdat 
Keräys- ja lajilteluvaiheen suorituskyky on ratkaisevan tärkeää uusioraaka-
aineiden kilpailukyvyn kannalta, vaikka joitakin merkittäviä pullonkauloja 
voi olla myös kierrätysproscssin myöhemmissä vaiheissa (esim. muovin 
käsittely). Keräys- ja lajilteluvaiheen toimijoilla on yleensä vähiten joustoa 
myynti- ja (tavallisesti merkityksettömien) ostohintojen osalta, samalla kun 
ne kohtaavat kilpailua muiden jätteiden hävitystapojen taholta, kuten 
jätteenpolton ja kaatopaikkojen taholta.5 
Keräys- ja lajittelutoiminnan taloudellinen tehokkuus ja tämän vuoksi 
toiminnan laajuus ovat riippuvaisia: 
* uudelleenkäsittelyyn toimitetun kierrätetyn jätteen laadusta (ja hinnasta) 
sekä siitä, kuinka suuria toimituksia uudelleenkäsittelyät voivat hylätä 
epäpuhtauksien takia, 
* kerätyn kierrätettävän jätteen määrästä suhteessa saatavilla olevan jätteen 
määrään (talteenottoaste) sekä siihen liittyvistä kustannuksista. 
Kierrätettävän kotitalousjätteen varastojen kasvu, joka on seurausta talouden 
kasvusta ja jätepolitiikasta, sekä hyvälaatuisen teollisuusjätteen 
rakenteellinen väheneminen6 markkinoilla, uhkaavat alaa 
"Icikkuusvnikutuksilla" (lisääntyvät kustannukset ja hallitsemattomat 
hinnat). 
Keräysmenetelmällä (valikoiva keräys, palautusjärjestelmät jne.) sekä 
tavalla, jolla julkisen sektorin ja kuluttajan ja/tai tuottajan vastuu otetaan 
huomioon, on ratkaiseva vaikutus keräyskustannuksiin ja tehokkuuteen, 
vaikka tehokkaimmat käytännöt voivat vaihdella maantieteellisesti tai 
jätetyyppien mukaan. 
Viranomaisilla on merkittävä asema useiden kilpailukykyä koskevien 
muuttujien osalta niiden käyttäessä taloudellisia ja lainsäädännöllisiä 
välineitä. Pääasiallisena kotitalousjätteiden keräyksestä vastaavana tahona 
viranomaiset voivat valvoa jätteiden hävittämisen vaihtoehtoisia ratkaisuja 
5 Jätteenpoltto on taloudellinen vaihtoehto esimerkiksi silloin, kun käytetyn paperin hinta on 
matalalla tai negatiivisella tasolla, 
esimerkiksi uuden metalliromun väheneminen metallinjalostusteollisuudcssa. 
(mukaan lukien kaatopaikat ja polttaminen) hinnoittelujärjestelmän tai jopa 
valikoivien kieltojen kautta, sekä keräys-ja lajittelumenetelmien ja 
-infrastruktuurien avulla. Viranomaiset voivat kannustaa innovaatioita ja 
rohkaista sijoituksiin ja näin helpottaa merkittävien säästöjen syntymistä 
alalla. 
Toisaalta vakiintuneen keräysjärjestelmän puuttuminen ja satunnaisten 
kerääjien toiminta, kuten metallien ja tekstiilien alalla, voivat aiheuttaa 
laajaa vaihtelua toiminnan tasossa koko liiketoiminnassa. Tämä 
epävakauden ilmiö voi olla pääasiallinen syy pääomainvestointien 
puutteeseen sekä jatkuviin rakenteellisiin ja teknologisiin puutteisiin 
toiminnassa Toimijoiden ja/tai uudelleenkäsittelijöiden sekä julkisen 
sektorin välinen teollinen yhteistyö vaikuttaa asianmukaisimmalta tavalta 
tutkia näiden ongelmien ratkaisemista. 
3.1.2 Keräys- ja lajittelukustannuksiin vaikuttavat tekniset seikat 
- Tehokasta kierrätystä vaikeuttaa tuotteiden koostuminen useista eri osista 
Tuotteiden ja materiaalien suunnittelulla on merkittävä asema kierrätyksen 
kehittämisessä. Se vaikuttaa kierrätyskustannuksiin, sillä se määrittää 
purkamiseen tarvittavan ajan. Suunnittelu vaikuttaa myös kierrätettävän 
jälleen ja uusioraaka-aineen laatuun ja epäpuhtausasteeseen ja määrittää näin 
kierrättämällä luoteltujen materiaalien hinnan. 
Dematerialoitumisella on merkittävä asema tuotesuunnittelussa, koska 
tuotteita voidaan näin keventää ja pienentää, mutta tästä on tuloksena hyvin 
monimutkaisia tuotteita ja materiaaleja, joiden osatekijöitä on usein vaikeaa 
erotella toisistaan. Tämän vuoksi tarvitaan usein ympäristön kannalta 
katsottuna kohtuullisia kompromisseja helpon purkamisen ja 
dematerialoitumisen välillä, ottaen huomioon sekä tuottajan että kierrättäjän 
edut. 
- Purkamista ja lajittelua haittaava riittämätön tieto tuotteista 
Loppuun käytettyjen tuotteiden lajittelu ja käsittely perustuu yhä useissa 
tapauksissa käsityöhön. Tämän vuoksi on tärkeää saada mahdollisimman 
paljon tietoa näiden tuotteiden ominaisuuksista ja koostumuksesta. Tietoa 
voidaan toimittaa joko tuottajien suunnittelemien eritelmien avulla, joista 
ilmenee tuotteen kierrätystäpä, tai määrittämällä sen koostumus. Tällä 
hetkellä määritys on riittämätöntä, epätarkoituksenmukaista tai 
epäyhtenäistä; harvat yritykset tarjoavat kierrättäjien kannalta tarvittavaa 
tietoa. Yhdenmukaistettuja määrityskoodeja liitetään tuotteiden osiin yhä 
harvoin, vaikka se mahdollistaisi koneellisen ominaislaadun tunnistamisen ja 
huomattavan vähennyksen lajittelukustannuksissa. Määrittämisellä on 
merkittävä tehtävä haitallisten aineiden poistamisessa uusioraaka-aineista 
sellaisten terveydelle ja ympäristölle vaarallisten aineiden kautta tapahtuvan 
pilaantumisen ehkäisemiseksi, jotka puolestaan vähentävät suuresti näiden 
materiaalien arvoa ja kysyntää. 
Edellä esitetystä ilmenee, että kierrätyksen tarjoamisen kustannuksiin 
voidaan vaikuttaa myönteisesti toteuttamalla toimia seuraavilla aloilla 
* tuotesuunnittelun standardit tavoitteena osatekijöiden tarkempi 
määrittäminen ja purkamiskustannusten vähentäminen 
* vaarallisten aineiden määrittäminen ja/tai poissulkeminen 
* innovaatiot tuotantoprosessissa (mukaan lukien keräys ja 
lajittelu) 
* teollinen yhteistyö tavoitteena teollisten rakenteiden parantaminen 
erityisesti keräyksen ja lajittelun alalla 
* lainsäädännölliset välineet, joilla on välitön tai välillinen vaikutus 
keräyksen tehokkuuteen ja/tai kierrätyskustannuksiin 
3.2 Kysyntään vaikuttavat avaintekijät 
3.2.1 Korvaaminen 
Uusioraaka-aineiden ja näin myös kierrätettävän jätteen markkinoiden 
kehitys on pääasiassa riippuvainen ensiöraaka-aineiden korvaamisesta 
uusioraaka-aineilla. 
Jalostusteollisuudelle teollinen päätös vaihtaa edes osittain tai väliaikaisesti 
kierrätykseen on tavallisesti pitkän aikavälin päätös, joka edellyttää 
investointeja. Tällaiset strategiset päätökset tehdään uusioraaka-aineen 
käyttöön liittyvien pitkän aikavälin hintasuuntausten, mahdollisten säästöjen 
(erityisesti energiansäästön) sekä muiden tekijöiden, kuten laadun ja 
toimituksen säännöllisyyden perusteella. Tältä kannalta katsottuna 
ensiarvoisen merkittävää on toimituspuolen kustannusten valvonta sekä 
markkinoiden toiminta. 
Lisäksi jalostusteollisuuden valitsemat vaihtoehdot riippuvat olennaisesti 
myös mahdollisista kierrätystä lukevista lainsäädännöllisistä ja/tai 
taloudellisista välineistä. 
Tuotestandardil mahdollisena korvaamisen esteenä 
Jalostusteollisuuden noudattamien tuotestandardien joukosta eräät standardit 
on laadittu sellaisiksi, että ne estävät kierrätettyjen materiaalien käytön 
erittelemiensä tuotteiden tuotannossa. Toiset tuotestandardit taas estävät 
kierrätetyn materiaalin käytön asettamalla liian ankaria suoritusvaatimuksia. 
Tietyissä tapauksissa kierrätettyjen materiaalien käytön rajoitukset ovat 
perusteltuja terveyden ja ympäristön suojeluun perustuvista syistä. 
-8-
esimerkiksi elintarvikkeiden pakkauksissa on noudatettava 
elintarvikeasetuslen mukaisia hygieniaslandardeja. 
-9-
Mielikuvaongelma 
Kierrättämisen valinta ei perustu ainoastaan objektiivisiin tosiseikkoihin, 
vaan tietyissä tapauksissa myös subjektiivisiin tekijöihin. Sekä valmistaja-
kierrättäjän että kuluttajan kannalta uusioraaka-aineiden käytön lopullisessa 
tuotteessa tulisi olla yleisesti myönteinen seikka, ei ainoastaan hintojen vaan 
myös laadun ja mielikuvien osalta. Yhä useammat kuluttajat kiinnittävät 
huomiota ympäristöasioihin. Ekomerkintä-']ärjestelmissä on otettu huomioon 
kuluttajat, jotka haluavat suosia tuotteita, joilla on myönteisiä ekologisia 
vaikutuksia. 
3.2.2 Tuoteinnovaatioiden tarve 
On oteltava huomioon se tosiseikka, että korvaaminen on usein teknisesti 
mahdollisia ainoastaan tiettyyn rajaan saakka, osittain laatuun liittyvistä 
syisiä sekä osittain "downcycling "-ilmiön (tuote on vaikeasti 
kierrätettävissä) lakia. Esimerkiksi kierrätyspaperiin on lisättävä vaihtelevia 
määriä uusia kuituja, lukuun ottamatta sanomalehti-, pyyhe- ja 
käärepapereita, jotka voivat koostua jopa sataprosenttisesti kierrätetystä 
kuidusta. Juomapullojen kierrätettyä muovia ei voida käyttää uudelleen 
samaan tarkoitukseen. Tämän vuoksi tarvitaan tutkimuksia ja innovaatioita 
kierrätettyjen materiaalien uusista käyttötarkoituksista. Tutkimustuloksia on 
levitettävä ja otettava huomioon hyvistä käytänteistä saadut esimerkit sekä 
toteutettava pilottihankkeita. 
Edellä esitetystä ilmenee selkeästi, että kierrätysmarkkinoita voidaan tukea 
seuraavilla välineillä: 
* standardit ja pakkausmerkinnät 
* innovaatiot, erityisesti tuotteiden ja käyttötarkoitusten alalla 
* kierrätystä edistävät lainsäädännölliset ja/tai taloudelliset välineet 
3.3 Markkinoiden toimintaan ja liiketoimintaan vaikuttavat tekijät 
3.3.1 Markkinoiden avoimuuden puute 
Suurinta osaa kierrätettävien jätteiden ja uusioraaka-aineiden markkinoista 
voidaan pitää varsin epätäydellisinä, koska niille on ominaista ilmeinen 
avoimuuden puute ja jopa tietynasteinen hajanaisuus. Tämän vuoksi 
markkinat eivät voi toteuttaa niille kuuluvaa ohjaavaa tehtävää 
kierrätysalojen kehittämiseksi lyhyellä ja pitkällä aikavälillä (investointien ja 
innovaatioiden avulla), eivätkä ne myöskään mahdollista yhteisön 
markkinoiden kokoon liittyvien etujen hyödyntämistä. 
10-
Avoimuuden puute ilmenee ensisijaisesti siinä, että lyhyen aikavälin 
taloudelliset osoittimet ja tilastot puuttuvat lähes kokonaan. Tätä kuvastaa se 
tosiseikka, että usein ei ole helppoa löytää näille materiaaleille edustavaa 
hintaa, paitsi markkinoiden ulkopuolelta (esimerkiksi rautaromun osalta 
yleisesti käytetty viitehinta on Yhdysvaltain sekamateriaalin hinta). 
Vähäiset, suorastaan olemattomat tekniset eritelmät ja yhteisten tai yleisesti 
tunnustetlujen lestausmcnettelyjen puute ovat merkittävä syy markkinoiden 
hajanaisuuteen. Jos eritelmiä on olemassa, ne on tehty vastaamaan yritysten 
välisiä erityisiä sopimuksia. 
Markkinoiden avoimuutta voitaisiin kannustaa seuraavilla aloilla: 
* kierrätettävän jätteen ja uusioraaka-aineiden vaihdon järjestäminen 
* täydentävät toimenpiteet standardien, markkinatiedotuksen ja tilastojen 
aloilla 
3.3.2 Lainsäädännön asema 
Teollisuus kokee myös lainsäädännöllisen ja hallinnollisen kontekstin 
tekijäksi, joka johtaa markkinoiden hajautumiseen ja liiketoiminnan 
luottamuksen puutteeseen. Jätteiden siirtoja koskevan asetuksen 
soveltamiseen liittyvien ongelmien lisäksi ja huolimatta komission 
jäsenvaltioiden kanssa toteuttamista toimenpiteistä kansallisten jätteitä 
koskevien lähestymistapojen moninaisuus koetaan selkeästi yrityksissä 
markkinoita häiritseväksi, jopa kilpailua vääristäväksi. 
- Jätteitä koskeva puitedirektiivi 
Direktiivillä 75/442/ETY luotiin lainsäädännöllinen peruskehys yhteisön 
jätehuoltoa koskevalle politiikalle. Sitä muutettiin vuonna 19917, jotta 
yhteisön vuoden 1989 jätehuoltostrategian periaatteet voitiin sisällyttää 
siihen. Lainsäädäntö velvoittaa jäsenvaltiot edistämään jätteiden määrän 
vähentämistä, uudelleenkäyttöä ja raaka-aineiden talteenottoa sekä ottamaan 
käyttöön jätteitä koskevia lupamenettelyjä ja valvontaa koskevia 
järjestelmiä. Direktiivissä määritetään jätteeksi "aine tai esine, jonka haltija 
hävittää, aikoo hävittää tai on velvollinen hävittämään". Määritelmää 
tarkennettiin Euroopan jäteluettelossa8, jossa luokitellaan määritelmän 
soveltamisalaan kuuluvat materiaalit. Yhteisöjen tuomioistuin on useaan 
otteeseen vahvistanut tämän määritelmän. Myös vaaralliset jätteet on 
määritelty EY:n luettelossa vaarallisista jätteistä9. Määritelmä aiheuttaa 
kuitenkin vielä paljon huolta teollisille toimijoille. Komissio on todennut10 
7 Direktiivi 9I/I56/ETY, IÎYVL L 78, 26.3.1991, s. 32, 
x Päätös 94/3/1'Y, RYVI, L 5, 7.1.1994, s. 15. 
l> Päätös 94/904/ETY, BY VL L 356, 31.12.1994, s. 14. 
10 KOM(97)23, komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille direktiivien 
75/439/ETY, 75/442/ETY, 78/319/ETY ja 86/278/ETY soveltamisesta. 
-ii -
suuria eroja jäsenvaltioiden välillä jätteen ja vaarallisen jätteen yhteisön 
määritelmien ja luokittelun soveltamisessa. Lisäksi kansainvälistä kauppaa 
koskevissa erilaisissa jäteluokitteluissa on epäjohdonmukaisuutta. Niiden 
yritysten osalta, joita asia koskee, tilanne voi aiheuttaa sekaannusta niiden 
pyrkiessä kehittämään laajempaa maantieteellistä toimintasuunnitelmaa. 
Myös perinteinen kierrätysteollisuus - kerääjien ja kauppiaiden tasolla -
valittaa, että niiden raaka-aineina markkinoille tuomien materiaalien 
katsominen jätteeksi aiheuttaa korkeita hallinnollisia kustannuksia, erityisesti 
lupamenettelyjen sekä materiaalien kuljetusten seuranta-asiakirjojen 
käsittelyn osalta. Teollisuus valittaa myös, että tilanteesta syntyy kielteinen 
mielikuva, joka vaikuttaa sekä asiakkaiden että vakuutus- ja luottolaitosten 
luottamukseen. Tämän vuoksi direktiivin 91/156/ETY 11 artiklassa tarjotaan 
jäsenvaltioille joustavaa mahdollisuutta soveltaa yksinkertaistettua 
hallinnollista kehystä kierrätysteollisuuteen. Tämän joustavan 
mahdollisuuden soveltaminen yhteisössä on kuitenkin epätasaista ja 
teollisuuden mukaan riittämätöntä. 
- Jätteiden siirtoa koskeva asetus 
Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä 
tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta annettu asetus 
N:o 259/93" on yhteisön väline, joka tarjoaa kehyksen kaikenlaisen jätteen, 
lukuun ottamatta radioaktiivista jätettä, viennille, tuonnille ja yhteisön 
sisäisille siirroille. Siinä huomioidaan OliCI):n hyväksymät ja Baselin 
yleissopimukseen sisältyvät jätteiden siirtoa koskevat määräykset. Asetus oli 
merkittävä askel eteenpäin verrattuna aiempaan tilanteeseen, mutta koska 
järjestelmä on hyvin yksityiskohtainen ja suhteellisen monimutkainen, 
jäsenvaltiot tarvitsivat aikaa sen tehokkaaseen täytäntöönpanoon. Tämä 
johtuu esimerkiksi taloudellisia takuita koskevien kansallisten järjestelmien 
eroista tai jäsenvaltioiden viranomaisten erilaisesta jätteiden luokitusten 
tulkinnoista sekä läheisyysperiaatteesta, jota sovelletaan ainoastaan jätteiden 
kaatopaikalle sijoittamiseen. Näiden ongelmien ratkaisemiseksi on järjestetty 
asetuksella N:o 259/93 perustetun vastuuhenkilöryhmän säännöllisiä 
kokouksia. Vaarallisten jätteiden käsittelyssä tapahtui samaan aikaan useita 
väärinkäytöksiä ja näiden johdosta Baselin yleissopimukseen lisättiin 1. 
tammikuuta 1998 alkaen voimassa oleva vaarallisen jätteen siirtoa OECD-
maista järjestön ulkopuolisiin maihin koskeva kielto, joka koskee myös 
yhteisön aluetta. Kieltoa sovelletaan myös kierrätettäväksi tarkoitettuun 
jätteeseen. LU on myös pyytänyt OECD:n ulkopuolisia maita ilmoittamaan, 
minkä tyyppistä vaaratonta jätettä ne voisivat hyväksyä 
kierrätystarkoitukseen. Näin ollen myös kierrätettäväksi tarkoitetun 
vaarattoman jätteen vientiin näihin maihin sovelletaan tarvittaessa 
vai vontamenettelyj ä. 
EYVL L 32, 6.2.1993, s.l. 
-12 
Komissio on myös markkinoille pääsyä koskevan strategian politiikkaa 
soveltaessaan sitoutunut aktiivisesti määrittämään ja purkamaan 
kierrätettäviin jätteen kaupan esteitä (esimerkiksi metalliromun 
vientirajoituksia, joita tietyt Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat säilyttäneet) 
tapauksissa, joissa ne eivät ole edellisessä kappaleessa esitetyn osalta 
kyseisten maiden ilmaiseman kannan mukaisia. 
Päätelmä 
Jätealan lainsäädäntö on tarpeen perustamissopimuksessa edellytetyn 
ympäristösuojelun korkean tason turvaamiseksi, mutta sen 
täytäntöönpanossa olisi noudatettava suhteellisuusperiaatetta 
kierrätysteollisuuden osalta, ottaen huomioon kierrätysteollisuuden erityisen 
tehtävän jätehuollossa. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tarvitaan tietyissä 
tapauksissa yhteisön laajuista kehystä kansallisten ympäristötavoitteita 
koskevien lähestymistapojen yhtenäisyyden takaamiseksi. 
Avoin ja vakaa lainsäädännöllinen kehys sekä erityisesti selkeät ja 
käyttökelpoiset määritelmät ovat olennaisia tekijöitä innovaatioiden ja 
investointien kannustamiseksi. 
Yhteisön jätehuoltostrategiasta 24. helmikuuta 1997 annetussa neuvoston 
päätöslauselmassa kehotetaan erityisesti komissiota ja jäsenvaltioita 
kehittämään yhteistä terminologiaa ja määritelmiä laajemman 
yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi yhteisön lainsäädännön soveltamisessa. 
4. KIERRÄTYSTEOLLISUUDEN KILPAILUKYVYN PARANTAMISEKSI 
EHDOTETUT TOIMET 
Edellisessä luvussa esitelty yleiskatsaus mahdollistaa neljän pääasiallisen 
toiminta-alueen määrittämisen kierrätysteollisuuden kilpailuaseman 
parantamiseksi ja kierrätystoiminnan tukemiseksi: standardointi laajassa 
merkityksessä, markkinoiden kehittäminen ja avoimuus, innovaatiot ja 
lainsäädännölliset toimenpiteet. 
4.1 Toimet standardoinnin alalla 
Yhteensovitettuja ja yhdennettyjä toimia toteutetaan seuraavasti: 
• Teollisien standardien tarkistus 
- sen takaamiseksi, että tuotesuunnittelussa suositaan tuotteiden 
soveltuvuutta kierrätykseen 
- uusioraaka-aineiden käytön esteiden poistamiseksi 
- tasavertaisten mahdollisuuksien tarjoamiseksi kierrätetyille 
tuotteille julkisia hankintoja koskevissa tarjouspyynnöissä. 
• Vaarallisten aineiden korvaaminen tuotteissa, silloin kun se on 
riskianalyysin ja taloudellisen arvioinnin mukaan perusteltua tai ennalta 
varautumisen periaatteen mukaista12 (130 r artikla). 
• Olemassaolevien uusioraaka-aineita koskevien eritelmien ja 
testausmenetelmien yhdenmukaistaminen. 
• Merkintäjärjestelmien kehittäminen erityisille tuotteille kuluttajien 
ohjaamiseksi erottamaan keräysjärjestelmät toisistaan sekä aineiden, 
erityisesti myrkyllisten aineiden ja kierrätyskelpoisten materiaalien, 
tunnistamisen helpottamiseksi. 
4.2 Toimet markkinoiden kehittämisen ja avoimuuden alalla 
Seuraavilla toimilla voidaan kehittää ja laajentaa kierrätettävän jätteen ja 
uusioraaka-aineiden markkinoita sekä lyhyellä aikavälillä (korvaaminen) että 
pitkällä aikavälillä (investoinnit). 
• Tuki kierrätettävän jätteen ja uusioraaka-aineiden "vaihtopörssin" 
luomiseksi. 
12 "Mikäli vakava tai peruuttamaton vahinko uhkaa, ympäristön tilan heikkenemistä estävien 
kustannustehokkaiden toimenpiteiden lykkäämistä ei saa perustella täydellisen tieteellisen 
varmuuden puuttumisella." (Rion julistuksen 15. periaate, 1992). 
14 
• Toimintaa tullaan todennäköisesti tukemaan tietoyhteiskuntaa 
koskevan toimintaohjelman ja erityisesti sen sähköistä kaupankäyntiä 
koskevan osan yhteydessä käynnissä olevien aloitteiden ja saatujen 
kokemusten yksityiskohtaisen kartoituksen jälkeen (esim. 
kierrätettävän muovin sähköisessä "vaihtopörssissä"). 
Tutkimus uusioraaka-aineiden käytöstä tuotteen koko elinkaaren 
aikana saatavista todellisista säästöistä. Lisäksi voidaan suunnitella 
laajaa ja asianmukaisesti kohdennettua tiedotuskampanjaa, joka olisi 
suunnattu teollisuuspiireille ja loppukuluttajille uusioraaka-aineita 
koskevien mielikuvien parantamiseksi ja tarvittaessa kielteisten 
mielikuvien oikaisemiseksi. Myös tuotteiden vapaaehtoisten 
ekomerkintäjärjestelmien käyttöä tulisi tutkia. 
Samanaikaisesti olisi parannettava markkinoiden tuntemusta: 
- keräämällä yhteisön tilastoja sellaisten jätetyyppien 
muodostumisesta, jotka ovat mahdollisesti kierrätettäviä, 
sekä tilastoja tosiasiallisesti tapahtuvasta kierrätyksestä ja 
laatimalla tilastoja kaupallisesti arvokkaiden jätemateriaalien 
kaupasta. Olemassaolevia tilastoja ja laadittavia tilastoja olisi 
myös mukautettava yhteisön lainsäädännössä esitetyn 
luokittelun mukaiseksi, 
- tutkimalla kierrätettävän jätteen j a uusioraaka-aineiden mahdollisen 
tarjonnan ja kysynnän pitkän aikavälin suuntauksia. 
4.3 Innovaatiot 
Innovatiivista toimimaa olisi kannustettava erilaisilla aloilla aina 
varsinaisesta tutkimuksesta ja kehittämisestä koulutukseen ja 
laadun va Ivo n laa n. 
• Neljännen ja varsinkin viidennen tutkimusta koskevan puiteohjelman 
kohdennettu käyttö. Valinta- ja jalostusmenetelmiä on korostettava 
sulkematta pois materiaalien ja loppuun käytettyjen tuotteiden puhdasta 
kierrätystä, jätteiden optimointia ja lopullisen jätteen eristämistä 
koskevia uusia teknologioita. Merkittäviä ovat myös perustutkimus ja 
tietoteknologiaan perustuvien järjestelmien kehittäminen. 
» Innovaation edistäminen muun muassa tutkimustulosten ja hyvien 
käytännön esimerkkien levittämisen avulla, mukaan lukien kansalliset 
käytännöt. Tämä koskee toimintaa jätteiden kierrätettävien osien 
lajittelusta paikan päällä ja jätteiden keräysjärjestelmien logistiikasta 
aina uusioraaka-aineiden käyttöön teollisuudessa. Tarvittaessa olisi 
tuettava kokeiluhankkeita vastaavien yhteisön ohjelmien yhteydessä. 
• Kierrätystoimintaa harjoittavan teollisuuden 
laadimvalvonlastrategioiden kehittäminen kuluttajien luottamuksen 
lujittamiseksi sekä teknisen ja taloudellisen suorituskyvyn 
optimoimiseksi ja julkisen kuvan parantamiseksi. 
- 15-
• Yhteisön koulutusohjelmien käyttö näiden toimien lukemiseen 
kierrätykseen osallistuvien eri osapuolien yhteistyön avulla. 
4.4 Lainsäädännölliset toimenpiteet 
4.4.1 Voimassaolevan lainsäädännön parantaminen 
Yhteydenpito teollisuuden kanssa on paljastanut, että yhteisön jätteitä 
koskeva lainsäädäntö ja erityisesti sen soveltaminen ovat lukuisten 
sellaisten vaikeuksien lähde, jotka voivat haitata kilpailukykyisen 
kierrätysteollisuuden kehitystä. Tiettyjen kierrätysteollisuuden alojen 
suurtuotannon tarve on tunnustettava ja tämän vuoksi olisi vältettävä 
kierrätettävän jätteen siirtämisen perusteettomia rajoituksia. 
Tiedonannossa esitetystä vaikeuksien analyysistä ilmenee, että seuraavat 
lainsäädäntöä koskevat loimet ovat tarpeen ja etlä on huolehdittava 
teollisuuden ja hallinnon välisen vuoropuhelun säilyttämisestä ja sen 
tehostamisesta mahdollisuuksien mukaan. 
• Lainsäädännöllisen kehyksen on oltava avoin 
Komissio ehdottaa yhteisön jätehuoltodirektiivien soveltamista 
jäsenvaltioissa koskevan kertomuksen päätelmien mukaisesti jätteen 
määritelmän, jäteluettelon sekä vaarallisten jätteiden luettelon 
sisällyttämistä suoraan ja kokonaisuudessaan kansalliseen 
lainsäädäntöön. Komissio aikoo myös tutkia tapauskohtaisesti, onko 
määritelmiä tarvetta selventää ja/tai luokittelua tarkistaa. 
- Komissio vaatii jäsenvaltioita ilmoittamaan toimenpiteistään yhteisön 
jätelainsäädännön täytäntöönpanemiseksi (toimivaltaiset 
viranomaiset, ennakkohyväksyminen jne.). Komissio pyrkii 
takaamaan sen, etlä yritysten tai niiden yhteenliittymien saatavilla on 
tietoa, jota ne tarvitsevat voidakseen hyödyntää yhteisön 
markkinoiden laajuutta. 
• Yhteisön lainsäädäntöä on yksinkertaistettava ja sovellettava oikein 
- Komissio tulee muun muassa tutkimaan asianmukaisia keinoja 
asetuksessa N:o 259/93/ETY esitettyjen hallinnollisten menettelyjen 
yksinkertaistamiseksi mahdollisuuksien mukaan, ottaen huomioon 
OECD:ssä hyväksytyt tai Baselin yleissopimukseen sisältyvät 
suuntaviivat. Komissio tulee erityisesti valvomaan, että toimivaltaiset 
viranomaiset tulkitsevat oikein omavaraisuus- ja läheisyysperiaatteita, 
joita komission näkemyksen mukaan ei voida soveltaa kierrätykseen 
voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti. 
- Komissio pitää tärkeinä viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden 
välillä neuvoteltuja ympäristötavoitteiden saavuttamista koskevia 
sopimuksia. Samalla kun tällaisilla sopimuksilla noudatetaan tarvetta 
- 16-
taata ympäristösuojelun korkea taso, ne voivat myös hyödyllisellä 
tavalla täydentää yhteisön lainsäädäntöä, riippuen niiden 
täytäntöönpanon vauhdista ja helppoudesta. Sopimukset on laadittava 
ja niitä on sovellettava kilpailupolitiikan ja sisämarkkinoiden 
sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti, kuten komission hiljattain 
annetussa ympäristösopimuksia koskevassa tiedonannossa selkeästi 
esitettiin. 
4.4.2 Markkinoihin perustuvat välineet kierrätyksen kehittämisen 
tukemiseksi 
• Tiedonannossaan "Ympäristöverot ja julkiset ympäristömaksut 
yhtenäismarkkinoilla" (KOM(97) 9, 26.3.1997) komissio kannatti 
ympäristöverojen ja julkisten ympäristömaksujen käytön kehittämistä, 
koska se mahdollistaa kustannustehokkaamman ympäristöpolitiikan. 
Tällaiset maksut voivat olla sopiva tapa soveltaa saastuttaja maksaa 
-periaatetta sisällyttämällä ympäristökustannukset tavaroiden ja 
palvelujen hintoihin. Ympäristöverojen ja -maksujen käytöstä voi 
kuitenkin seurata ristiriitoja muiden yhteisön politiikkojen suhteen ja 
jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kansalliset ympäristöverot ja 
julkiset ympäristömaksut ovat sopusoinnussa jäsenvaltioille 
perustamissopimuksen nojalla kuuluvien velvoitteiden kanssa, 
erityisesti kilpailua, yhtenäismarkkinoita ja veropolitiikkaa koskevien 
määräysten kanssa. 
Jotta voidaan taata, että kierrätys on kustannuksiltaan 
kilpailukykyinen vaihtoehto jätteiden käsittelylle, kuten kaatopaikoille 
sijoittamiselle, on jätteiden hävittämisen todellisten kustannusten 
sisällyttävä jätemaksuihin. Tällä hetkellä kaatopaikkamaksut eivät 
useissa jäsenvaltioissa vastaa kaatopaikkojen todellisia 
ympäristökustannuksia. Tämän vuoksi kaatopaikkoja, jotka ovat 
halvin vaihtoehto, suositaan usein kierrätyksen kustannuksella. 
Komission ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi jätteiden 
sijoittamisesta kaatopaikoille esitetään jäsenvaltioiden velvoite 
huolehtia siitä, että kaatopaikkamaksuissa otetaan huomioon 
kaatopaikkojen perustamisesta, toiminnasta, sulkemisesta ja 
valvonnasta aiheutuvat kustannukset. 
• Ympäristönsuojelun huomioon ottaminen julkisissa hankinnoissa on 
voimakas väline ongelmien ratkaisemiseksi kysynnän puolella, koska 
siinä on kysymys markkinoiden luomisesta kierrätetyille materiaaleille 
ja merkittävän sysäyksen antamisesta kierrätyksen kaupalliselle 
kehittämiselle, mitä markkinat yksinään eivät voi tarjota. Useat 
jäsenvaltiot ovat laatineet toimintasuunnitelmia ympäristönsuojelun 
huomioon ottamiseksi julkisissa hankinnoissa. Kierrätyksen 
edistäminen on yksi tällaisten toimintasuunnitelmien tavoitteista, 
erityisesti koska niillä voidaan lisätä tietoisuutta kierrätettyjen 
17-
materiaalien mahdollisuuksista ja laadusta sekä välttää ensiöraaka-
aineiden suosimista uusioraaka-aineiden kustannuksella. Kuten 
komissio korosti julkisia hankintoja koskevassa tiedonannossaan 
(KOM(98)143, 11.3.1998), olemassa oleva järjestelmä tarjoaa jo 
lukuisia mahdollisuuksia ympäristönäkökohtien, kuten kierrätyksen, 
huomioimiseen sopimuksia laadittaessa. Hankinnoista vastaavat 
yksiköt voivat jo nyt rohkaista yrityksiä soveltamaan aktiivisempaa 
ympäristöä koskevaa lähestymistapaa lopettamalla sellaisia tuotteita 
koskevien tarjousten hylkäämisen, joissa käytetään kunnostettuja osia 
tai kierrätettyjä materiaaleja, vaikka ne täyttävät teknisiltä 
ominaisuuksiltaan tarjouspyynnössä esitetyt vaatimukset. Lisäksi 
hankinnoista vastaavat yksiköt voivat ottaa huomioon 
kierrätyskustannukset arvioidessaan taloudellisesti edullisinta 
tarjousta. Komissio tarkentaa selittävässä asiakirjassa niitä 
edellytyksiä, joiden mukaisesti hankinnoista vastaavat yksiköt voivat 
ottaa huomioon tällaisia ympäristönäkökohtia julkisissa hankinnoissa. 
4.4.3 Mahdolliset uudet lainsäädännölliset toimenpiteet 
Ympäristö- ja luotelainsäädäntö voivat olla asianmukaisia välineitä 
kierrätyksen edistämiseksi markkinavoimiin perustuvan kierrätettävien 
materiaalien kysynnän lisäksi. Komissio aikookin tutkia yhteisön 
jätehuoltostrategian mukaisesti mahdollisia aloja, joilla lainsäädännöllä 
voidaan tulevaisuudessa edistää materiaalien ja tuotteiden kierrätystä ilman 
että siitä olisi haittaa jo käynnissä olevalle kierrätystoiminnalle. 
• Vaarallisten aineiden käytön vähentäminen 
Vaarallisten jätteiden tai ympäristölle vaarallisia aineita sisältävien 
jätteiden kierrätyksen parantamiseksi, on korostettava vaarallisten 
aineiden korvaamista siten, että ne poistetaan uusien tuotteiden 
elinkaaresta silloin, kun valittavana on vaarattomampia vaihtoehtoja. 
Tämän tulisi tapahtua riskicnarvioinnin ja kustannus-hyöty-analyysin 
perusteella tai ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti (130 r 
artikla). 
• Ensisijaiset jätevirrat 
On tutkittava sitä, olisiko runsaasti kierrätettävää jätettä tai vaarallisia 
aineita sisältäviä jätevirtoja säänneltävä lainsäädännön avulla. 
Lukuisten kansallisten aloitteiden johdosta komissio on hiljattain 
hyväksynyt ehdotuksen neuvoston direktiiviksi loppuun käytetyistä 
ajoneuvoista™. Työryhmän vuonna 1994 ehdottamien 
ympäristötavoitteiden mukaisesti ehdotuksessa pyritään 
13 EYVLC 337, 7.11.1997. 
- 18 
• ympäristönsuojelun korkeaan tasoon sekä sisämarkkinoiden toiminnan 
varmistamiseen. Siinä esitetään erityiset tavoitteet kierrätykselle. 
Vuoteen 2005 mennessä on vähintään 80 prosenttia loppuun käytettyjen 
autojen painosta otettava uudelleenkäyttöön tai kierrätettäväksi ja 
vuoteen 2015 mennessä määrä nousee 85 prosenttiin. Uudelleenkäytön ja 
kierrätyksen erityisillä tavoitteilla pyritään edistämään loppuun 
käytettyjen autojen sisältämien osien ja materiaalien aineellista 
kierrätystä, jotta näitä jätteitä ajautuisi mahdollisimman vähän 
kaatopaikoille tai poltettavaksi. 
Ehdotuksella pyritään myös rajoittamaan loppuun käytetyistä 
ajoneuvoista syntyvien jätteiden määrää paremman tuotesuunnittelun 
kaulia, jossa oietaan huomioon jätehuolto-ongelmat jo ajoneuvojen 
suunnittelusta alkaen. Ehdotuksessa korostetaan valmistajan erityistä 
vastuuta, koska tämä lekee ratkaisevat päätökset tuotteidensa 
tulevaisuuden kannalta. Ehdotuksessa rajoitetaan vaarallisien aineiden 
käyttöä, joka voisi haitata kierrätysketjua, ja pyritään rajoittamaan 
vaarallisten jätteiden määrää. Siinä esitettiin myös autohajoittamoille 
velvoite noudattaa ympäristönsuojelun korkeaa tasoa. 
Komissio laatii parhaillaan myös ehdotusta sähkö- ja 
elektroniikkatuotteista syntyviä jätteitä koskevaksi direktiiviksi. Kuten 
komission ehdotuksessa direktiiviksi loppuun käytetyistä ajoneuvoista, 
tässäkin ehdotuksessa pyritään parantamaan ympäristöystävällistä 
tuotekehittelyä poistamalla vaiheittain käytöstä tietyt vaaralliset aineet ja 
parantamalla sähkö- ja elektroniikkatuotteiden kierrätettävyyttä. 
Ehdotuksessa tullaan myös esittämään perusta keräys-, palautus-, 
uudelleenkäyttö-, kierrätys- ja talteenottojärjestelmille, joilla taataan 
ympäristön kannalta järkevä sähkö- ja elektronikkajätteen käsittely, sekä 
perusta tuottajien ja kuluttajien ja tarvittaessa toimivaltaisten 
viranomaisien välisten tällaisia tuotteita koskevien sopimusten 
noudattamiselle mahdollisuuksien mukaan. 
Tiettyjen tuotteiden sisältämien kierrätysmateriaalien 
vähimmäisvaatimukset 
Kierrätettyjen materiaalien käyttöä voidaan edistää suoraan asettamalla 
vähimmäisvaatimuksia tiettyjen tuoteryhmien sisältämille kierrätetyille 
materiaaleille. Tämä voidaan toteuttaa joko erityisen lainsäädännön tai 
tuotestandardien avulla. Tällä hetkellä kierrätettyjä materiaaleja sisältäviä 
tuotteita voidaan jättää käyttämättä voimassa olevien standardien 
perusteella. Yksi esimerkki tästä lähestymistavasta on tietyissä 
Yhdysvaltojen osavaltioissa voimassa oleva sanomalehtipaperin 
kierrätyskuiluja koskeva vaatimus. Kierrätettyjä materiaaleja koskevia 
vähimmäisvaatimuksia voidaan toteuttaa kuitenkin ainoastaan 
tapauskohtaisesti sellaisten erityisten tuoteryhmien osalta, jossa 
kierrätettyjen materiaalien käyttö ei vaikuta kielteisesti laatuun tai johda 
materiaalien dovvncycling-ilmiöön, eli siihen, että ne ovat vaikeasti 
- 19 
kierrätettävissä. Lisäksi toteutuksessa on harkittava kustannuksia ja 
hyötyjä ja vältettävä kansallisesta lainsäädännöstä aiheutuvia ongelmia 
sisämarkkinoiden periaatteiden ja toiminnan kannalta. 
Kompostointi 
On syytä huomauttaa, että komissio laatii parhaillaan ehdotusta 
direktiiviksi biologisesti hajoavan jätteen kompostoinnista. Aloite 
perustuu yhteisön jätehuoltostrategiaan sekä metaanipäästöjä koskevaan 
komission tiedonantoon. Tavoitteena on biologisesti hajoavan jätteen 
erillinen keräys ja kompostointi yhteisön alueella. 
•20-
5. IIIDOI II IU LÄIIKSTYMISTAPA JATKOTYÖHÖN: kKSklSTKIHT 
KIKKKÄTYSIOOKIIMISSA 
Ottaen huomioon eri alojen epäyhtenäisyyden ja vastaavien kilpailukykyä koskevien 
tekijöiden monimutkaisuuden on tässä tiedonannossa määritettyjen mahdollisten 
toimien suhteellista hyötyä sekä palautetta käsiteltävä foorumissa, johon osallistuu 
mahdollisimman laajasti sekä yksityisiä että julkisia tahoja, joita asia koskee. 
Foorumissa kokoontuvat kaikki asiasta kiinnostuneet osapuolet, ensisijaisesti 
yritykset, jotka osallistuvat kierrätyksen eri vaiheisiin, kulutustavaroita ja laitteita 
valmistava teollisuus sekä ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen edustajat. Foorumiin 
osallistuu myös kansallisia ja EU:n virkamiehiä. 
Foorumin tehtävänä on arvioida kilpailukyvyn avaintekijöitä ja määrittää sopivin 
yhdistelmä teollisuuden ja/tai viranomaisten toimesta toteutettavia toimia kullakin 
sektorilla. Foorumi voi myös määrittää millä tavalla toimet toteutetaan käytännössä 
kansallisten kokemusten mukaisesti. Kehitettävien toimien tulisi keskittyä 
pääasiassa uusien markkinoiden luomiseen ja häiriöttömään toimintaan, 
taloudellisten rakenteiden parantamiseen ja innovaatioihin mahdollisimman laajassa 
merkityksessä ottaen huomioon komission rahoittamat parhaillaan käynnissä olevat 
toimet tutkimuksen alalla. Lisäksi foorumi voi tarkastella ympäristölainsäädännön ja 
-politiikan taloudellisia vaikutuksia teollisuuteen. 
Lopuksi foorumin on arvioitava, onko tarpeen ja mahdollista perustaa pysyvä elin -
eräänlainen Euroopan kierrätysasioiden keskus - jota voitaisiin verrata muissa 
teollistuneissa maissa olemassa oleviin keskuksiin. Keskuksen tehtäviin voisi 
kuulua muun muassa teknologian seurantaa, kierrätystä koskevien hyvien 
käytänteiden levittäminen, innovaatioiden edistäminen verkkojen kautta ja pääsyn 
helpottaminen yhteisön välineisiin, taloudellisen tiedon ja lainsäädäntöä koskevan 
tiedon levittäminen, mikä mahdollistaisi toimijoille suuremman hyödyn 
sisämarkkinoiden laajuudesta niin, että yritysten suoristuskykyä tai markkinoiden 
rakennetta koskevan tiedonvaihdon kilpailupoliittisia suuntaviivoja noudatetaan 
kokonaisuudessaan. 
Foorumin on toimitettava komissiolle kertomus kahdentoista kuukauden kuluessa 
tämän tiedonannon hyväksymisestä. Kertomuksen saatuaan komissio ilmoittaa 
neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen perusteella toteutettavista 
jatkotoimenpiteistä ja jatkaa tarvittaessa foorumin toimikautta. 
Tämänhetkinen tilanne Liite 1 
Materiaaiit 
EI-RAUTAMETALLIT 
RAUTAMETALLIT 
PAPERI 
MUOVIT 
LASI 
TEKSTIILIT Syntyva jatemaara 
(kt) 
3 500<a> 
70 000(a) 
! 30 000 
1 17 500 
| 7 400(b) 
| 4 200(c) Vuosi 
1994 
1995 
1995 
1994 
1995 
1995 Uusioraaka-
aineiden tuonti 
(kt) 
1 211 
3 610 
1065 
88 
224 
162 Uusioraaka-
aineiden vienti 
(kt) 
734 
6 090 
1 278 
330 
44 
478 Kierratysaste 
57 
43 
46 
6 
50(b) 
20 Energiansaastd 
60 - 95 % 
60 - 70 % 
(d) J 
(d> ; 
20 % j 
! Tyopaikat 
± 80 000 
±100 000 
± 60 000 
± 30 000 
± 15 000 
± 20 000 
Lähde: Komission osastot (paitsi työllisyys: teollisuuden arviot) 
(a) Vanhan romun keräys 
(b) Pakkaustasi 
(c) Jäte 
(d) Tulos ei välttämättä ole myönteinen. Siihen vaikuttavat muuttuvat kustannukset, kuten kuljetus ja kierrätettävän jätteen käsittelyyn, kuten musteen poistoon, liittyvät 
kustannukset. 
tL 
Liite 2 
Kierrän steollisuuden rakenne 
Materiaalit 
E1-RAUTAMETALLIT 
RAUTAMETALLIT 
PAPERI 
MUOVIT 
LASI 
TEKSTIILIT Kehiryksen taso 
Korkea koko EL:ssa 
Korkea koko EU:ssa 
Korkea koko EU.ssa 
Hiljattain perustettua 
teollisuutta Italiassa, 
Saksassa, Ranskassa ja 
Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. 
Hyvin vähän kehitystä 
muualla EU.ssa. 
Korkea koko EU.ssa, 
lukuun ottamatta 
Kreikkaa ja Portugalia, 
jossa vasta kehitellään. 
Vakiintunut teollisuus 
EU:ssa, varsinkin 
Saksassa, Ranskassa, 
Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa, 
Belgiassa, Tanskassa, 
Alankomaissa ja 
Italiassa. Teollisuuden Yksityisen ja julkisen 
jarjestaytyminen sektorin asema 
Lukuisiapaikallisiaja \ Kokonaan yksit\ inen 
alueellisia toimijoita 
(kerays ja lajittelu), PK- | 
yritykset 
uudelleenkasittelevat. 
Lukuisia paikallisia 
toimijoita (keräys ja 
lajittelu), vähemmän 
alueellisia toimijoita. 
Vähän toimijoita. 
Alueellisesti, läheiset 
yhteydet 
paperinvalmistajiin. 
Hyvin vähän toimijoita. 
Hyvin läheiset yhteydet 
lajittelun ja 
käsittelyn/uudelleenkäsit 
telyn välillä. 
Alueelliset toimijat. 
Läheiset yhteydet 
lasialan yrityksiin. 
Hyvin vähän toimijoita 
(alueellisia, asiakkaat 
hyvin laajalla). Kokonaan yksityinen 
Yksityinen, julkinen 
sektori osallistuu 
paikalliseen keräykseen. 
Julkinen sektori 
osallistuu paikalliseen 
keräykseen. Yksityinen 
käsittely. 
Yleensä yksityinen, 
julkinen sektori 
osallistuu toisinaan 
keräykseen. 
Yksityinen, jonkin 
verran vapaaehtoista ja 
julkisen sektorin 
osallistumista 
keräykseen. Yertikaalisen 
yhdentymisen aste 
Matala 
Mantereella korkeampi 
kuin YhdistyneessS 
kuningaskunnassa. 
Korkea kasittelysta 
alkaen. 
Korkea kasittelysta 
alkaen 
Yleensa korkea, 
varsinkin EU:n 
pohjoisissa osissa. 
Ei ole. 1 usien toimijoiden Teknologian kayttoaste 
aiheuttama kilpailu 
Yahaista. ainoastaan matala keskitaso korkea 
keraysvaiheessa 
paikallisten 
jatehuoltoaloitteiden 
seurauksena. 
Joitakin i keskitaso 
jatehuoltoyrityksia 
paikallisten aloitteiden 
seurauksena. 
Korkea kerfiyksen j matalalcorkea 
tasolla: 
- vapaaehtoistoimintaa 
-jatehuoltoyritykset. j 
hyvin vahaista, lukuun j korkea (pohmeerien 
ottamatta keraysvaihetta \ kasittely). 
(kuten paperi). 
Jatehuoltoyrityksista 
tulossa paikallisia 
viranomaisia 
kierrStyssopimusten 
osalta (Ranska, Belgia, 
Saksa, Yhdistynyt 
kuningaskunta, 
Alankomaat, Tanska). matala "keskitaso 
Vapaaehtoistajajulkisen ! matala 
sektorin keraysta. ! (t>6voimavoittoinen) 
I 
Lähde: Komission osastot 
23 
Keräyksen ja lajittelun asema alan suorituksessa Liite 3 
Materiaalit 
RAUTAMETALLIT JA 
EI-RAUTAMETALLIT 
PAPERI 
MUOVI 
LASI 
TEKSTIILIT Kierratettavan 
jätteen alkuperä 
Kotitaloudet 
Teollisuus 
Kotitaloudet 
Teollisuus 
Kotitaloudet 
Teollisuus 
Kotitaloudet 
Teollisuus 
Kotitaloudet 
Teollisuus Suhteelliset 
keräyskustannukset 
keskitaso/korkeat 
(lukuun ottamatta 
tölkkejä) 
matalat/olemattomat 
keskitaso/korkeat 
olemattomat/matalat 
korkeat 
olemattomat/vähäiset 
matalat/keskitaso/ 
hyvin korkeat 
keskitaso/matalat 
korkeat 
keskitaso/matalat Keratyn materiaalin 
laatu 
keskitaso/korkea 
korkea/hyvä 
keskitaso/hyvä 
keskitaso/hyvä 
hyvä 
keskitaso/hyvä 
keskitaso/erittäin 
hyvä 
keskitaso/hyvä 
keskitaso/hyvä 
hyvä Lajittelujarjestelma 
automaattinen 
manuaalinen 
manuaalinen 
manuaalinen 
manuaalinen 
/automaattinen 
manuaalinen 
manuaalinen 
/automaattinen 
manuaalinen 
/automaattinen 
manuaalinen 
manuaalinen Lajittelu-
kustannukset 
matalat/korkeat 
matalat 
keskitaso/korkeat 
keskitaso 
korkeat 
korkeat 
keskitaso/korkeat 
matalat/keskitaso 
keskitaso/korkeat 
keskitaso 
Lähde: komission osastot 
24 

ISSN 1024-4492 
KOM(98) 463 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 14 12 08 15 
Luettelonumero : CB-CO-98-472-FI-C 
ISBN 92-78-38391-0 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg