A4-0175/99

Päätöslauselma komission tiedonannosta rahoituspalveluiden toimintaohjelmasta (KOM(98)0625 - C4-0688/98)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(98)0625 - C4-0688/98),

- ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnon (A4-0175/99),

A. ottaa huomioon, että Cardiffin Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota esittämään Wienin Eurooppa-neuvostolle toimintakehyksen rahoituspalvelujen sisämarkkinoiden parantamiseksi tarkastelemalla erityisesti voimassa olevan lainsäädännön täytäntöönpanon tehokkuutta ja tuomalla esiin heikkouksia, jotka voivat edellyttää lainsäädännön muuttamista,

B. ottaa huomioon, että Wienin Eurooppa-neuvosto suhtautui myönteisesti tarkasteltavana olevaan tiedonantoon, hyväksyi korkean tason työryhmän perustamisen ja pyysi neuvostoa laatimaan Kölnin Eurooppa-neuvostolle selvityksen yhtenäisten rahoitusmarkkinoiden toteuttamiseksi vaadittavista toimenpiteistä,

C. ottaa huomioon, että rahoituspalveluja käsittelevä korkean tason työryhmä on asettanut etusijalle sen tutkimisen, onko voimassa olevassa rahoituspalveluja koskevassa lainsäädännössä epäjohdonmukaisuuksia tai puutteellisuuksia, onko tiettyjä lainmukaisia määräyksiä tai välineitä mukautettava tai yksinkertaistettava ja tarvitaanko uusia lainsäädäntöaloitteita,

D. ottaa huomioon rahoituspalveluille talousuudistuksen ja työttömyyden vastaisten toimien yhteydessä annetun painoarvon ja Cardiffin, Luxemburgin ja Wienin huippukokouksissa tässä suhteessa annetut virikkeet,

E. ottaa huomioon alan nopean kehityksen, joka ilmenee jatkuvana uusien tuotteiden ja palvelujen syntymisenä, usein ennen säännöstöjä, sekä uusien toimijoiden ilmestymisenä markkinoille,

F. ottaa huomioon rahoituspalvelujen monimutkaisuuden, joka johtuu suureksi osaksi markkinoiden pirstoutumisesta (tukkurahamarkkinat ja vähittäismarkkinat) sekä erityisalojen erottautumisesta toisistaan ja erityissäännöstöistä (pankit, vakuutusyhtiöt ja arvopaperimarkkinat),

G. ottaa huomioon euron käyttöönoton ja tarpeen kehittää sisämarkkinastrategian kanssa yhtenäinen strategia, jotta käyttäjät hyötyisivät kaikista yhtenäisvaluutan myönteisistä seurauksista,

H. ottaa huomioon, että rahoituspalvelumarkkinoiden toteuttaminen vahvistaisi EU:n kilpailuetua maailmanlaajuisilla markkinoilla,

I. on tietoinen yritysten sijoituspaikan vaihtumisen tai yritysten lakkauttamisen kaltaisista sosiaalisista ongelmista, joita syntyy nopeasti kehittyvällä alalla, jolla kilpailu on kovaa, ja katsoo, että komission ehdottaman kuulemisen on koskettava yrityksien ja kuluttajien lisäksi myös työntekijöitä,

J. on tietoinen ehdottomasta tarpeesta taata EU:n rahoituksellinen vakavaraisuus sekä rahoituspalvelujen käyttäjille suoja säännöstöin ja aukottomalla valvonnalla,

K. katsoo, että on tarveasettaa EU:n valvontaviranomainen ja että tämä tarveon peräisin oikeudellisesta epävarmuudesta, joka johtuu pankkisalaisuuden ja tietosuojan erilaisesta tulkinnasta, sopimusoikeuteen sisältyvistä erilaisista kansallisista määräyksistä, tehokkaiden rajat ylittävien menettelyjen ja jopa «valitus- ja oikaisumenettelyjen» puuttumisesta jäsenvaltioissa ja yleiseurooppalaisten tuotteiden kehittämisestä;

1. Yhtyy markkinatoimijoiden näkemykseen siinä, että nykyiset rahoituspalveluja koskevat rajoitukset (toisin sanoen kotipaikka alkuperämaassa, epäonnistuminen tärkeimpien direktiivien - kuten sijoitustakuudirektiivin - täytäntöönpanossa, direktiivien moniselitteisyys, joka sallii kansalliset tulkinnat ja luo aukkoja joidenkin direktiivien soveltamisalaan) ovat estäneet yleiseurooppalaisten tuotteiden kehittymisen ja rajoittaneet rajat ylittävää rahoituspalvelujen myyntiä;

2. Suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoon rahoituspalveluista ja pitää sitä hyödyllisenä asiakirjana, jossa tehdään yhteenveto siitä, mikä on vielä tarpeen EU:n rahoituspalvelualan toteuttamiseksi, mikä on EU:n kilpailuetu kolmansiin maihin nähden, jos parhaita toimintatapoja ja tarkoituksenmukaisia lainsäädäntömenettelyjä koskevat EU:n standardit kehitetään, ja kannattaa käytännönläheistä lähestymistapaa, joka on yhtä kaukana liberalismin palvonnasta kuin säännöstelyvimmastakin;

3. On vakuuttunut siitä, että täysin integroituneiden EU:n rahoitusmarkkinoiden olisi perustuttava yhtenäiseen ja tehokkaaseen lainsäädäntöön; katsoo kuitenkin, että rahoitusmarkkinoiden ja rahoitusvälittäjien maailmanlaajuistuvaa toimintaa sekä elektronisten pankkipalveluiden, rahoituspalvelujen etämyynnin ja elektronisen kaupankäynnin kasvamista varten tarvitaan erityyppistä sääntelyä ja valvontaa;

4. Pyytää yhtenäisen eurooppalaisen maksujärjestelmän käyttöönottamista määrältään pieniä maksuja varten rajojen yli tapahtuvan maksuliikenteen esteiden poistamiseksi;

5. Kehottaa komissiota raportoimaan nykyisten varainhoitoyksikköjä koskevan moitteettoman varainhoidon määräyksistä rahoituskriisien ehkäisemiseksi;

6. Pyytää komissiota antamaan välittömästi ehdotuksen Euroopan laajuisesti toimivia rahoituslaitoksia koskevasta asianmukaisesta valvonnasta, kun otetaan huomioon, että rahoituslaitokset toimivat yhä useammin eurooppalaisella tasolla;

7. Katsoo, että rahoitusalalla voi olla työpaikkoja luovaa potentiaalia, mutta tällöin on otettava huomioon nykyinen tämän alan työpaikkojen häviäminen uuden tekniikan, fuusioiden ja yritysostojen seurauksena;

8. Katsoo, että säästäjien ja sijoittajien olisi voitava investoida varojaan vapaasti ilman kohtuuttomia, sisämarkkinoiden vastaisia, lainsäädännöllisiä, hallinnollisia tai tiedonsaantiin liittyviä esteitä;

Tukkurahamarkkinat

9. Ilmoittaa kannattavansa toimia, joilla pyritään koordinoimaan jäsenvaltioiden arvopaperimarkkinat (nykyisin EU:ssa on 33 säännellyt markkinat, joita valvoo 18 valvontaelintä), ja suhtautuu myönteisesti pörssien välille kehittymässä olevaan yhteistyöhön; katsoo näin ollen, että on käynnistettävä yleiseurooppalainen listautuminen, jolla korvataan jäsenvaltioiden listautumista koskevat vaatimukset, ja että on kumottava listautumisesta ja tarjousesitteistä vuonna 1989 annettu direktiivi;

10. Pyytää komissiota tarkastelemaan mahdollisuutta korvata vastaanottavan valtion tai alkuperävaltion valvontaa koskeva sääntö EU-säännöllä, jolla taataan mahdollisimman suuri suoja sijoittamisesta vain vähän perillä oleville sijoittajille (eli tavallisille kansalaisille), ja pyytää, että EU-passi ja yksi lisenssi pohjautuvat EU-sääntöön;

11. Korostaa likvidin ja tehokkaan Euroopan laajuisen riskipääoma-alan merkitystä pk-yritysten, ja erityisesti uusien ja innovatiivisten huipputeknologian alan yritysten kehitykselle; uskoo, että, komission on tarkasteltava lähemmin Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston toimia, joita ne toteuttavat Luxemburgin huippukokouksessa esiteltyihin sijoitus- ja lainavälineisiin liittyen, ja erityisesti niiden vaikutusta yritysten perustamiseen ja laajentumiseen sekä työllistämiseen, jotta tällä alalla voidaan luoda perusta mahdollisille tuleville aloitteille;

12. Pahoittelee pk-yritysten uusien toimintamarkkinoiden pirstoutumista; pyytää komissiota tarkistamaan, voiko näiden markkinoiden yhteisvaikutusta tehostaa eurooppalaisella tasolla, ja tutkimaan Euroopassa listautuneita ja kauppaa harjoittavia pk-yrityksiä tapauksena, jossa on kyse erityisaseman tarvitsevasta aloittelevasta teollisuudesta;

13. Korostaa eläkerahastoja koskevien todellisten yhtenäismarkkinoiden merkitystä vanhentuvan väestön uusien tarpeiden tullessa esiin ja sellaisten sääntöjen määrittelyn merkitystä, joilla mahdollistetaan näiden rahastojen investoinnit monipuolisiin ja kansainvälisiin arvopaperisalkkuihin vapaan valinnan periaatetta noudattaen; pyytää komissiota laatimaan tätä varten lainsäädäntöehdotuksen eläkerahastojen sijoittamisvapautta, edunsaajien suojaamista ja rajat ylittävää jäsenyyttä koskevat tavoitteet huomioon ottaen;

14. Ilmoittaa kannattavansa parhaita toimintatapoja koskevaa eurooppalaista varmennusjärjestelmää sijoitusrahastojen hoidon alalla ja pyytää komissiota laatimaan tätä varten tiedonannon;

Vähittäismarkkinat

15. Katsoo, että euron käyttöönotto tarjoaa uuden mahdollisuuden kehittää rahoituspalveluiden sisämarkkinoita ja etenkin vähittäisrahoitusmarkkinoita ja että yksityishenkilöt ovat oikeutettuja vertaamaan ja ostamaan rahoituspalveluja helposti muualla kuin kotimaassaan;

16. Uudistaa päätöslauselmassaan komission XXVI:sta kilpailupolitiikkaa koskevasta kertomuksesta 6. marraskuuta 1997 ((EYVL C 358, 24.11.1997, s. 55.)) esittämänsä pyynnön «yleiseen etuun» liittyvistä ehdoista ja määräyksistä EU:n direktiivin esittämiseksi yleistä etua koskevasta käsitteestä, jossa määriteltäisiin yksityiskohtaisesti yleispalveluja koskevan periaatteen sisältö, ja katsoo, että yleisen edun käsite koskee myös rahoituspalveluja ja että kaikille taloudellisille toimijoille, sekä sijoittajille että tavallisille kuluttajille, on taattava laadukkaat, luotettavat ja edulliset rahoituspalvelut («oikeus saada pankkipalveluja»);

17. Pyytää komissiota ehdottamaan lainsäädäntöä kulutusluottoja ja kiinnitysluottoja tarjoavista rahoituspalvelujen välittäjistä sekä vakuutuspalvelujen välittäjistä kuluttajien suojaamiseksi rajat ylittävillä markkinoilla;

18. Pyytää komissiota soveltamaan EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklaa painokkaasti sen varmistamisessa, että integroitujen neuvotteluareenoiden sekä suoritus- ja maksujärjestelmien luomisella ei pyritä rajoittamaan kilpailua jakamalla markkinoita; vaatii tässä yhteydessä, että aloitteet elektronista rahaa koskevien järjestelmien yhteentoimivuudesta sisältävät sekä pankit että muut elektronisen rahan liikkeellelaskijat;

EU:n valvontaviranomainen

19. Ehdottaa, että vähittäismarkkinoiden rahoituspalveluja varten perustetaan EU:n valvontaviranomainen, joka olisi riippumaton kaikista yhteisön tai jäsenvaltioiden toimielimistä ja erityisistä pankki-, vakuutus-, eläkerahasto- tai arvopaperialan komiteoista ja järjestöistä;

20. Kehottaa komissiota tarkastelemaan ehdotusta EU:n rahoituspalvelujen valvontaviranomaisen perustamiseksi ja esittämään sitten neuvostolle ja parlamentille kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöslauselman hyväksymisestä kertomuksen eri näkökohdista, jotka koskevat edellisissä kohdissa esiin tulleita asioita, ja mahdollisesti esittämään tätä varten lainsäädäntöehdotuksen;

Nopeat lainsäädäntömenettelyt

21. On kiinnostunut komission ilmaisemasta aikomuksesta ehdottaa neuvostolle ja parlamentille perustamissopimuksen ja mahdollisen komitologiasta tehtävän sopimuksen mukaisesti uusia lainsäädäntömenettelyjä, joilla

a) nopeutetaan rahoituspalveluja koskevaa lainsäädäntöä Amsterdamin sopimuksen yhteispäätösmenettelyn nojalla

b) virtaviivaistetaan lainsäädäntöehdotuksia, joiden tarkoituksena on sisältää tavoitteet ja keinot sekä perusvaatimukset (eli puitelainsäädäntö) yhdistettyinä «tulkitseviin teksteihin», joita ovat komission tiedonannot, suositukset tai päätökset, joiden tarkoituksena on kattaa tekniset yksityiskohdat tai yksityiskohtaiset ohjeet;

22. Pohtii komission aiheesta esittämät kannanotot huomioon ottaen sitä, kuinka tehokas on puitelainsäädäntö, jossa ei vahvisteta periaatteita ja jonka yksityiskohtien määrittäminen jää sellaisten tekstien varaan, jotka eivät ole sitovia (esimerkiksi tulkinnalliset tekstit); pelkää, että tämä menettely ei takaa oikeusturvaa alalla, jolle tällä käsitteellä on olennaista merkitystä;

23. Katsoo, että EU:n rahoituslaitosten on voitava nopeasti vastata muuttuviin kansainväliseen sääntelyyn liittyviin vaatimuksiin, kuten Baselin pankkivalvontakomitean laatimat säännöt;

24. Tukee komission aikomusta antaa tulkitsevia tiedonantoja rahoituspalveluja koskevien sääntöjen suhteen ristiriitaisten tulkintojen välttämiseksi;

25. Palauttaa mieleen komitologiamenettelystä 6. toukokuuta 1999 antamassaan lausunnossa ilmaisemansa kannan ((Kyseisen istunnon pöytäkirja, osa II, kohta 21.)), 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman Amsterdamin sopimuksesta ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 99.)), pitkäaikaisen kantansa ja komission usein toistaman sitoumuksen, jonka mukaan uuden tai tarkistetun lainsäädännön tarkoituksena olisi demokratiavajeen vähentäminen;

26. On samaa mieltä komission kanssa siitä, että hankalat lainsäädäntömenettelyt ovat tällä alalla valitettavia, kun kyseessä on nykyisten säännöksien mukauttaminen markkinoiden kehitykseen tai uusien säännöksien luominen;

27. Pyytää Ecofin-neuvostoa osoittamaan selvästi suurempaa päättäväisyyttä ja vahvempaa tahtoa laukaista lukkiutunut tilanne rahoituspalveluiden kehittymiselle erittäin merkittävien säännöstekstien osalta; pitää häpeällisenä jäsenvaltioiden teeskentelyä, sillä toisaalta ne vaativat yhteisön aloitteita, mutta ovat kuitenkin viivyttäneet jo kauan perustavanlaatuisia direktiivejä, kuten esimerkiksi eurooppalaisen yhtiön perussääntöjä;

28. On kuitenkin sitä mieltä, että nämä viivytykset johtuvat ensisijaisesti siitä, että neuvostolta puuttuu vahva poliittinen tahto eurooppalaisten rahoituspalvelujen luomiseen, ja että toimien hitaus voidaan välttää ainoastaan neuvoston tiedostaessa asian poliittisesti;

29. Pyytää komissiota esittämään neuvostolle ja parlamentille toimintasuunnitelman, jossa esitetään uusia lainsäädäntöehdotuksia, muutetaan ehdotusta nykyisen lainsäädännön, tulkinnallisten tekstien ja muiden tässä päätöslauselmassa vaadittujen aloitteiden kodifioimiseksi tai tarkistamiseksi;

30. Katsoo, että rahoituspalveluiden yhtenäismarkkinoiden saavuttamiseksi neuvoston ja parlamentin olisi kaikkein ensimmäiseksi saatettava lainsäädäntömenettelyt pikaisesti päätökseen, jäsenvaltioiden olisi pantava nykyiset direktiivit täytäntöön ja valvottava niiden täytäntöönpanoa, ja komission olisi esitettävä täydentäviä, erityisesti yksinkertaistamiseen tähtääviä lainsäädäntöehdotuksia;

31. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden hallituksille.