EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 04.04.1995 
KOM(95) 97 lopull. 
EUROOPAN UNIONIN MERKITYS MATKAILUSSA 
KOMISSION VIHREÄ KIRJA 

SISÄLLYSLUETTELO 
JOHDANTO 
A. YHTEISÖN TOIMENPITEET MATKAILUN ALALLA 
1. MATKAILU JA SEN MERKITYS 
/. Matkailun kehittyminen 
2. Muutokset, joihin yritysten on sopeuduttava 
3. Työllisyys matkailualalla 
II. YHTEISÖN VASTAUKSET 
1. Käytettävissä olevat keinot 
2. Näiden keinojen käyttäminen matkailun edistämiseksi 
B. MATKAILUN YHTEISÖLLE TUOMA LISÄARVO 
I. VASTAUS EUROOPAN UNIONISTA TEHDYN SOPIMUKSEN ASETTAMIIN 
TAVOITTEISIIN 
II. MATKAILU AUTTAA VAHVISTAMAAN TALOUDELLISTA JA SOSIAALISTA 
YHTEENKUULUVUUTTA UNIONISSA 
III. MATKAILU ON MERKITTÄVÄ ELINKEINO KESTÄVÄN KEHITYKSEN 
KÄYTÄNNÖN TOTEUTTAMISEN KANNALTA 
IV. MATKAILU TUKEE EUROOPPALAISEN IDENTITEETIN EDISTÄMISTÄ 
V. RAKENTEELLISTEN JA TEKNOLOGISTEN MUUTOSTEN HALLINNAN JA 
MATKAILUALAN PK-YRITYSTEN KEHITYKSEN TUKEMINEN 
VI. LISÄARVON LUOMINEN ERI MENETTELYTAPOJEN JA KEINOJEN 
YHTENÄISELLÄ LÄHESTYMISTAVALLA 
VII. MATKAILU JA TOISSIJAISUUSPERIAATTEEN KUNNIOITTAMINEN 
C. KEHITYSNÄKYMIÄ UNIONIN ASEMASTA MATKAILUALALLA 
I. YHTEISÖN ERITYISTEN TOIMENPITEIDEN VÄHENTÄMINEN TAI 
POISTAMINEN? 
II. NYKYISEN RAKENTEEN JA VAIKUTUSTASON SÄILYTTÄMINEN? 
III. YHTEISÖN TOIMINNAN VAHVISTAMINEN VOIMASSA OLEVAN 
PERUSTAMISSOPIMUKSEN PERUSTEELLA? 
IV. KOHTI YHTEISÖN MATKAILUPOLITIIKKAA? 
LIITTEET 
Ä. 
JOHDANTO 
Maastrichtissa 7 päivänä helmikuuta 1992 allekirjoitettu sopimus Euroopan unionista 
tunnustaa ensimmäisen kerran, että Euroopan yhteisölle annettujen tehtävien toteuttamiseksi 
sen toiminnan tulisi käsittää matkailua koskevia toimenpiteitä sopimuksessa määrättyjen 
ehtojen ja aikataulun mukaisesti (3 t artikla). Lisäksi yhteisessä julistuksessa N:o l1 
määrätään myös, että koska matkailu on 3 t artiklassa tarkoitettu ala, kysymystä matkailua 
koskevan jakson sisällyttämisestä Euroopan yhteisön perustamissopimukseen on tarkasteltava 
komission neuvostolle antaman kertomuksen perusteella hallitustenvälisessä konferenssissa, 
joka kutsutaan koolle 1996. 
Tämä merkittävä uusi näkemys on osoitus kolmen tekijän tiedostamisesta: ensinnäkin 
matkailun taloudellisesta merkityksestä unionin kasvulle ja työllisyydelle, toiseksi 
toissijaisuusperiaatteen ja yhteisön tasolla tapahtuvan toiminnan hyödyllisyyden 
yhteensopivuudesta tällä .alalla, joka ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan, sekä 
kolmanneksi tarpeesta yhdistää ja johdonmukaistaa kolmen läheisessä yhteydessä olevan alan 
toimia. Nämä toisiinsa läheisesti yhteydessä olevat alat käsittävät matkailun, kuluttaja-
asioiden sekä luonnon ja kulttuuriperinnön vaalimisen. 
Tällaisia olivat loppupäätelmät niiden sopimusten tarkistamista koskevissa keskusteluissa, 
jotka aloitettiin matkailuministereiden epävirallisen kokouksen yhteydessä 29 päivänä 
syyskuuta 1990 Milanossa ja joita jatkettiin eri jäsenmaiden laatimia osuuksia tarkasteltaessa 
hallitustenvälisen konferenssin valmistelukokouksissa (Italiassa ja Kreikassa helmikuussa 
1991, Luxemburgissa kesäkuussa 1991, Alankomaissa marraskuussa 1991) sekä Euroopan 
parlamentissa erityisesti 15 päivänä heinäkuuta 19912 annetun, yhteisön matkailupolitiikkaa 
koskevan päätöslauselman hyväksymisen yhteydessä. Matkailun käsitteen piiriin kuuluvan 
toiminnan laajuuden, tällä alalla sovellettavien kansallisten lähestymistapojen erilaisuuden 
sekä matkailun ja monien muiden yhteisön politiikkojen vuorovaikutuksen takia sopimus ei 
kuitenkaan tuo selvästi esiin yhteisön matkailua koskevan toiminnan erityisiä tavoitteita tai 
täytäntöönpanomenettelyjä, niin kuin joidenkin muiden saman tarkistuksen yhteydessä 
mukaan otettujen alojen kohdalla, esimerkiksi kulttuuri (128 artikla) tai kuluttajansuoja (129 a 
artikla). 
Vihreä kirja Euroopan unionin merkityksestä matkailussa pohjautuu matkailuministereiden 
epävirallisessa kokouksessa Ateenassa 15 päivänä huhtikuuta 1994 käytyihin keskusteluihin 
ja sen tavoitteena on helpottaa ja kannustaa yleistä pohdintaa unionin merkityksestä matkailun 
edistämiseksi ottaen huomioon komission neuvostolle viimeistään vuonna 1996 annettavan 
kertomuksen. Ennakoimatta vuonna 1996 pidettävän hallitustenvälisen konferenssin jo 
käynnissä olevien valmistelutoimien johtopäätöksiä tai sitä aikooko komissio tehdä uusia 
matkailua koskevia ehdotuksia, tämän asiakirjan tarkoituksena on avata laaja keskustelu 
unionin merkityksestä matkailussa kaikkien asianosaisten kesken, niin julkisten kuin 
yksityisten, toimivatpa ne sitten alueellisella, kansallisella, eurooppalaisella tai 
kansainvälisellä tasolla. Keskustelu on perusteltua ottaen huomioon matkailun monialaisen ja 
kaikenkattavan luonteen ja sen täydentävyyden eri alojen kanssa, mikä selittää sen, että useilla 
politiikoilla on vaikutusta matkailuun3. 
Ks. Yhteinen julistus (N:o 1) väestönsuojelusta, energiasta ja matkailusta, ja N artiklan 2 kohta 
sopimuksessa Euroopan unionista. 
EYVL N:o C 183/78, ja erityisesti 6 artikla, joka "kehottaa uudestaan poliittista unionia käsittelevää 
hallitustenvälistä konferenssia harkitsemaan välittömästi matkailun sisällyttämistä Rooman sopimuksiin 
seurantapol il iikkana, jolla on keskeinen merkitys talous- ja rahaliiton luomiselle, vaikka ihmisten, 
tavaroiden, palveluiden ja pääomien vapaa liikkuvuus yhteismarkkinoiden sisällä käsittää myös 
matkailun". 
Kysymykseen matkailun määritelmästä ei puututa tässä yhteydessä; siitä on keskusteltu useissa 
yhteyksissä, ja liitteeseen 1 on kerätty aiheesta käydyn keskustelun tila ja siinä on lueteltu matkailun 
määrittelemiseen yleisesti käytetyt tiedot. -/ / 
Itse asiassa Euroopan parlamentin4 ja talous- ja sosiaalikomitean5 mukaan yhteisön 
matkailupoiitiikka voisi osaltaan tehdä toimivammaksi ja näkyvämmäksi niiden eri keinojen 
toisiaan täydentävän vaikutuksen, joka on matkailijoiden ja yritysten käytössä yhteisön eri 
tasoilla, kansallisella, alueellisella ja paikallisella, ja se voisi suosia erilaisten julkisten 
tukimuotojen todellista yhdistämistä tällä alalla. 
Herra Cornelissenin kertomuksen pohjalta 18 päivänä tammikuuta 1994 hyväksytyn, 
matkailun näkymiä vuoteen 2000 mennessä tarkastelevan päätöslauselman 4 kohdassa 
"korostetaan, että matkailulle olisi myönnettävä etusija strategisena toimialana 
talouskehityksen edistämisessä ja erityisasema teollisuudenalana..." ja 5 kohdassa, että " 
"...matkailu on yhteisön taloudellisen kehityksen kannalta keskeinen toimiala ja sillä on myös 
kiistattomasti sosiaalinen merkitys, joka helpottaa erilaisuuden tunnustamista (kulttuureiden, 
paikkojen ja elämäntapojen) ja alueellisten erojen vähentämistä..." 
Lisäksi rouva Diez de Riveran kertomuksen perusteella Euroopan parlamentin hyväksymän 
päätöslauselman johdanto-osan toisessa kohdassa parlamentti ihmettelee sitä, että "matkailua, 
joka koskee kaikkia eurooppalaisia, ei ole tähän mennessä tarkasteltu muutamia poikkeuksia 
lukuun ottamatta muuten kuin taloudelliselta kannalta", ja samalla parlamentti julistaa 
olevansa vakuuttunut, että "matkailulla saattaa olla kasvava merkitys Euroopan 
kansalaisuuden peruskäsitykseen". Saman päätöslauselman 1 kohdassa "vahvistetaan, että 
matkailu ei ole ainoastaan yksi Euroopan unionin päätoimialoista, vaan että se tämän lisäksi 
koskee erityisesti kaikkia Euroopan kansalaisia, joiden silmissä se edustaa luovuttamatonta 
sosiaalista oikeutta, jonka laadun suhteen he ovat entistä vaativampia", ja katsotaan 
"johdonmukaiseksi asettaa matkailija yhteisön matkailupolitiikan keskipisteeseen". 
Tässä yhteydessä vihreän kirjan tulisi: 
kuvata yhteisön tällä hetkellä matkailun alalla harjoittamia toimenpiteitä ja keinoja, 
jotka yhteisöllä on käytössään matkailun tukemiseen, 
syventää yhteisötasolla toteutettavan matkailupolitiikan tuoman lisäarvon arviointia, 
esittää alan kehitysnäkymiä, ottaen huomioon mahdolliset vaihtoehdot määriteltäessä 
unionin tulevaa merkitystä matkailussa. 
4 EP 178.920 lopullinen 18.1.94 ja EP 185.379 lopullinen 15.12.94. 
5 TSK/1021/94. 
2 
A. YHTEISÖN TOIMET MATKAILUN ALALLA 
I. MATKAILU JA SEN MERKITYS 
l. Matkailun kehittyminen 
Taloudelliset tutkimukset osoittavat kautta linjan, että matkailu, joka edustaa keskimäärin 5,5 
prosenttia unionin bruttokansantulosta ja lähes kaksinkertaista edellä mainittua lukua joissakin 
jäsenvaltioissa, on yksi niistä toimialoista, jolla on pitkällä aikavälillä ollut jatkuvaa kasvua.6 
Tutkimukset osoittavat myös, että Eurooppa on edelleen kansainvälisen matkailun suurin 
liikkeellepaneva voima saapumisten, tulojen ja yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuvien 
virtojen määrällä mitattuna. Siitä huolimatta markkinaosuuksien menettäminen (vuodesta 
1970 vuoteen 1994 noin 11 prosenttia saapumisten ja 14 prosenttia tulojen määrässä7) 
nouseville Itä-Aasian ja Tyynenmeren alueen kohteille todistaa näiden maiden kyvystä vastata 
matkailun kasvavan kysynnän vaatimuksiin maailmanmarkkinoilla, jotka ovat avoinna yhä 
useammille kilpailijoille. Keskustelu markkinaosuuksista ei kuitenkaan heijasta kuin osittain 
matkailun taloudellista kehitystä. Nimittäin yhtäältä Eurooppaan saapuvien matkailijoiden 
määrää, joka näyttäisi olevan kasvussa keskipitkällä aikavälillä, on tarkasteltava sen mukaan, 
että tarjonta saattaa saavuttaa kyllästymispisteen jossain vaiheessa. Toisaalta matkailun 
kysynnän määrällinen kasvaminen joko absoluuttisin luvuin tai markkinaosuuksilla mitattuna 
on ainoastaan yksi toiminnan kehityksen ilmaisimista, ja se saattaa olla toissijainen ottaen 
huomioon matkailun kysynnän tuottavuuden suuntauksen tai tarjonnan kilpailun. Tasapainon 
saavuttaminen määrän (erityisesti massaturismin) ja tuottavuuden (erityisesti matkailijaa 
kohden arvioidun tuoton) välillä on yksi eurooppalaisen matkailun tulevaisuuden 
peruskysymyksistä. 
Matkailijoiden määrän jatkuvalle kasvulle on olemassa suotuisat edellytykset, erityisesti 
kansainvälisellä tasolla, sillä erityisesti väestön ikääntyminen teollisuusmaissa, koulutustason 
paraneminen, palkallisten lomien lisääntyminen ja työajan lyheneminen antavat aiheen 
ennustaa lyhyiden ja lukumäärältään useampien lomamatkojen lisääntymistä ja nuorten sekä 
eläkkeellä olevien henkilöiden matkailupalveluiden kasvua entisestään8. Lisäksi 
viikonloppumatkailun todennäköinen lisääntyminen voi muodostaa perustan matkailun 
kehittymiselle paikallisella tasolla, mikä puolestaan luo työpaikkoja kansainväliseltä 
kilpailulta suojassa oleville markkinalohkoille. Toisaalta kasvanut tietoisuus 
matkustusmahdollisuuksista, joiden tarjontaa tietoyhteiskunta on helpottanut muutenkin kuin 
varausjärjestelmien kehityksen, parantuneiden liikenneyhteyksien ja lentomatkojen 
alentuneiden hintojen kautta, saattaa olla Euroopan matkailutarjonnalle vaikutukseltaan joko 
myönteinen lisäämällä sisäistä ja kansainvälistä kysyntää, tai päinvastoin käännyttää tähän 
asti suhteellisen innostuneen kysynnän yhteisön ulkopuolisiin kohteisiin. 
Ks. yksityiskohtaisemmin komission pääosaston DG XXlIl:n - EUROSTATin toimesta julkaistava 
selvitys "Tourism in Europe", joka kuvaa matkailun viimeisimpää kehitystä Euroopassa. Joitakin 
perushuomioita vuoden 1994 suuntauksista on liitteessä 2. 
Katso World Tourist Organisation, "Tourism in 1994 - Highlights", tammikuu 1995, Madrid. 
Näiden huomioiden lisäksi, liittyen kansainvälisiin väestöllisiin muutoksiin ja sosiaalitaloudelliseen 
kehitykseen, jotkut tarkkailijat pitävät matkailua tyypillisenä esimerkkinä "maailmanlaajuisesta 
paradoksista", joka luonnehtii 2000-luvun yhteiskuntaa. Tietojärjestelmien leviäminen ja 
tiedotusvälineiden tarjoamat "virtuaalimatkat" lisäävät entisestään todellisten matkojen tarvetta, ks. 
erityisesti John Naisbitt, "The Global Paradox", W. Marrow, 1994. Aineettoman talouden kasvavasta 
merkityksestä ks. Charles Goldfinger, "L'utile et le futile", Édition Odile Jacob, Pariisi, 1994. 
3 
2, Muutokset, joihin yritysten on sopeuduttava 
Euroopan matkailutarjonnan on sopeuduttava maailmankaupan avautumiseen ja uusien 
kohteiden kasvavaan kilpailuun sekä erityisesti eurooppalaisten matkailukysynnän 
muuttumiseen. Tietyt suuntaviivat luonnehtivat toimialan suurimpien ryhmittymien jo 
käyttöön ottamia strategioita, jotka noudattavat kahta päälinjaa: joko erikoistuminen 
määrättyihin markkinalohkoihin ja ponnistusten keskittäminen kansainvälisen mittakaavan 
saavuttamiseksi tai paikallisesti ja kansainvälisesti tarjottujen toimintojen eriyttäminen 
kehittämällä usein toisiaan täydentäviä lohkoja. 
Matkailuyritysten kykyyn toteuttaa sopeutumisstrategioita vaikuttavat kuitenkin monet tekijät: 
tarve sopeutua lainsäädännölliseen ja hallinnolliseen ympäristöön, joka rajoittaa 
kaikkia yrityksiä, ja joka voi sisältää erityisesti matkailuyrityksiä koskevia säännöksiä, 
erityisesti matkailijan suojan tai ympäristön kunnioittamisen kannalta; 
tarve reagoida lyhyellä aikavälillä suoriin ja välittömiin matkailuelinkeinon 
ulkopuolisiin vaikutuksiin (esim. ilmasto, kansainväliset tapahtumat, 
luonnonmullistukset), jotka vaativat tarjonnan nopeata sopeuttamista, mikä on usein 
vaikeaa tapahtumien huonon ennustettavuuden tai niiden vaikutusten laajuuden takia; 
tietoisuus joidenkin toimintojen markkinoiden selvästi paikallisesta luonteesta, jonka 
puuttuminen saattaa johtaa vääristyneeseen käsitykseen kansainvälisen 
matkailukysynnän muutoksesta. Suuntaus kysynnässä on siirtymässä asteittain määrän 
korostamisesta (tarjonnan saatavuus, hinta) laatutekijöiden huomioon ottamiseen 
(ympäristö, palvelut, vieraanvaraisuus) matkailupalveluiden kysynnässä. Lisääntyneet 
laatuvaatimukset ilmenevät matkailupalveluiden yksilöllisyyden vahvistamisena, mikä 
ei välttämättä tarkoita, että matkailutarjonnan järkiperäistäminen massatuotannon 
suuntaan suurtuotannon saavuttamiseksi ja työvoimakulujen säästämiseksi olisi 
merkittävä kilpailuetu. Päinvastoin sopeutumisstrategia voi sellaisissa tapauksissa olla 
taipuvainen pilkkomaan matkailumarkkinoiden jokaisen lohkon alalohkoihin tai 
pieniin erityisaloihin, joilla luodaan yritysten kilpailukyky, toisinaan aidon kilpailun 
puuttuessa; 
toimialan yritysten usein pienen koon tuoma etu tai haitta9. Pienten yritysten on 
tultava toimeen ei ainoastaan alan keskittymien tai kansainvälisen kilpailun yleisten 
edellytysten (esim. palveluiden kustannusten) kehityksen kanssa, vaan myös sellaisten 
ongelmien, jotka liittyvät yritysten hallintoon, markkinointiin, tietoyhteiskunnan 
kehityksen tuoman uuden teknologian käyttöönottoon, pääoman hankkimiseen 
osakkeenomistuspohjaa laajentamalla, yhteistyön kehittämiseen yritysten, yhdistysten 
sisäisten ryhmittymien tai vapaaehtoisten ketjujen keskuudessa, sekä joissakin 
tapauksissa paikallisen kilpailun muuttumiseen, kun kysynnän muuttuminen lisää 
matkailuyrittäjien määrää ja erilaisten palveluiden tarjontaa (esim. 
maaseutumatkailussa). 
9 Esimerkiksi hotelli- ja ravintolateollisuudessa Euroopan unionin alueella 1990 arviolta olleesta 1,3 
miljoonasta yrityksestä puolet toimi ainoastaan yrityksen johtajan varassa, 80 % tarjolla olevista 
hotellihuoneista oli itsenäisten hotelliyrittäjien tarjoamia ja erittäin pienten yritysten (0-9 työntekijää) osuus oli 
96 % hotelli- ja ravintola-alan yrityksistä. Nämä yritykset tuottivat 57 % toimialan liikevaihdosta ja 63 % 
työvoimasta, jonka kokonaismäärä arvioitiin 4,6 miljoonaksi työpaikaksi. EC DGXIII-Eurostat, "Enterprises in 
Europe", 3rd report, 1994. 
4 
Vaikeudet, jotka saattavat hidastaa matkailualan sopeutumista kysynnän muutoksiin selittävät, 
miksi on ryhdytty useisiin toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on suotuisten edellytysten 
luominen matkailuyrityksille, parantamalla tiedon saantia matkailusta (ml. tilastot) ja yrityksiä 
koskevista lainsäädännön muutoksista ottaen huomioon sisämarkkinoiden täytäntöönpanoon 
liittyvät näkökohdat. 
3. Työllisyys matkailualalla 
3.1. Matkailun ratkaiseva merkitys 
Noin yhdeksän miljoonan ihmisen arvioidaan työskentelevän matkailualalla yhteisön alueella 
ja suoraan matkailutuotteisiin tai -palveluihin liittyvät työpaikat edustavat lähes 6 prosenttia 
kokonaistyöllisyydestä. Lisäksi taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n 
viimeaikaiset selvitykset10 näyttävät vahvistavan, että matkailu voi vaikuttaa suoraan 
työttömyyden vähentämiseen ja uusien työpaikkojen luomiseen matkailija- ja tulovirtoja 
kehittämällä. 
Matkailu on siis yksi valtaväylistä 2000-luvulle, jonka mukaisesti komissio on joulukuussa 
1993 julkaistussa "valkoisessa kirjassa" kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä esittänyt 
näkemyksiä, joiden nopeaa toteuttamista toimintaohjelman avulla on vaadittu Eurooppa-
neuvoston viime kokouksissa. Matkailu on yksi seitsemästätoista päätoimialasta, joilla 
työllisyyden kehitysnäkymät on arvioitu myönteisiksi keskipitkällä aikavälillä ihmisten 
tottumusten, elintason ja käytettävissä olevan teknologian muutosten vaikutuksesta1 '. 
Eurooppa-neuvoston Essenin kokouksessa komissio esitteli erään tutkimuksen tuloksia, joka 
käsitteli useita innovatiivisia paikallistason aloitteita työpaikkojen luomiseksi, samoin kuin 
kohdattuja esteitä ja havaittuja menestymisen edellytyksiä. Yeiset suuntaviivat, jotka nousevat 
esiin paikallisten aloitteiden kehittämiseksi, näkevät matkailun ja sen toimijat esitaistelijoina 
matkalla kohti "aloiteyhteiskuntaa"12, joka rakentuu sosiaalisen verkoston yhteenkuuluvuuden 
ja syntyvien yhteistyöhankkeiden pohjalta. Myös aiempaa johdonmukaisempiin paikallista 
työllisyyttä ja kehitysaloitteita tukeviin toimiin ryhtyminen Eurooppa-neuvoston Essenin ja 
Korfun kokousten vaatimusten mukaisesti voi edistää matkailualan uusien työpaikkojen 
luomisen mahdollisuuksia. 
3.2. Työllisyys matkailualalla on yhteydessä tehtävien luonteeseen ja matkailualan toiminnan 
järjestymiseen 
Koska matkailuelinkeinolle on luonteenomaista palvelujen tarjoaminen ajanjaksoina, jotka 
poikkeavat muiden taloudellisten toimialojen toimintajaksoista, työolosuhteet ovat myös 
erityiset. Työ on usein kausiluontoista, se keskittyy viikonloppuihin ja työpäivät ovat pitkiä. 
Edellä mainitut ovat tekijöitä, jotka vaikuttavat toinen toisiinsa. Erityisesti toiminnan 
kausiluontoisuus, jonka takia työ ja tulot ovat epävarmoja, johtaa helposti työn 
jakaantumiseen vuoden aikana eri tavalla kuin talouselämässä perinteisesti. 
10 OECD:n matkailukomitean järjestämässä "matkailu ja työllisyys" -seminaarissa (Antalya, 24.-26. 
huhtikuuta 1994) esitettyjen analyysien mukaan matkailupalveluiden kulutuksen lisäys vaikuttaa 
työllisyyteen nopeammin kuin vastaava muutos muilla aloilla; katso myös WTTC:n tekemiä arvioita, 
jotka on julkaistu teoksessa "Travel and tourism - Special report on employment", Bryssel 1993. 
1 { Komission osastojen työasiakirja "uusista työpaikkaesiintymistä" on parhaillaan julkaistavana. 
Euroopan komissio, kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevan valkoisen kirjan täytäntöönpanoa 
käsittelevä V kertomus "Les innovations en matière de création d'emplois, Bilan et promesses des 
actions locales". 
5 12 
Nämä erityispiirteet, yhdistyneinä pienten ja keskisuurten yritysten suureen lukumäärään 
alalla, epäilemättä selittävät ja mahdollisesti aiheuttavatkin tiettyjen ryhmien keskimääräistä 
suuremman osuuden matkailualalla työskentelevien joukossa: 45-65 prosenttia naisia, nuorten 
osuus merkittävä ja kouluttamatonta tai huonosti koulutettua työvoimaa. 
Näillä ominaisuuksilla on tiettyjä seurauksia: työvoiman nopea vaihtuvuus tai palkansaajan 
kannalta työn epävarmuus voivat estää pätevöitymistä ja kouluttautumista joillakin matkailun 
aloilla, juuri kun matkailun kysynnän laatua korostava suuntaus vaatisi alalta entistä 
korkeampaa ammattitaitoa. Seurauksena voi olla jopa työvoimapula, joka rajoittaa matkailun 
ja työllisyyden kehitystä. 
Asiantuntijoiden mukaan toimialan työllisyyttä luonnehtivien piirteiden yhteinen nimittäjä on 
matkailutoiminnan kausiluontoisuus. Siitä seuraa, että alalle palkatut työntekijät, kuten 
useimmilla muillakin kausiluontoisilla toimialoilla, ovat huonosti koulutettuja ja saavat 
ainoastaan hyvin vähän pätevöittävää koulutusta ajan ja motivaation puutteen takia. On 
selvää, että nämä näkökohdat muodostavat avaintekijän yritysten hallinnon ja toimialan 
julkisen kuvan kannalta, ja myös alan aseman vahvistamiseksi kilpailussa maailman muiden 
alueiden kanssa. 
Toisaalta matkailualan työllisyydelle tyypillinen kausiluontoisuus antaa mahdollisuuden 
laajemmalle työllisyyttä ja sosiaalisia näkökohtia tarkastelevalle tutkimukselle, sillä 
matkailuala voi toimia koekenttänä hankkeille, joissa selvitetään kausiluontoisesti tai 
tilapäisesti työskentelevien työntekijöiden työajan jakamista koko vuodelle. Tämä merkitsisi 
suurelle osalle Euroopan aktiiviväestöstä perusteellista laatua olevaa asennemuutosta 
suhtautumisessa työn, toimettomuuden (tai työttömyyden) ja koulutuksen jaksotteluun. 
Tällainen tutkimus edellyttää luonnollisesti yhteiskunnallisten toimijoiden osallistumista, 
erityisesti yhteisön tasolla. 
II. YHTEISÖN VASTAUKSET 
1- Käytettävissä olevat keinot 
Yhteisöllä on yleensä tehtäviensä toteuttamista varten käytössään erilaisia lainsäädännöllisiä 
keinoja, jotka ovat vaikutukseltaan pakottavia (asetus, direktiivi, päätös) tai lievempiä 
(suositukset, tiedonannot, lausunnot). Nämä säädökset voivat olla luonteeltaan toiminnallisia 
(esimerkiksi toimintaohjelmat ja työohjelmat, jotka määrittelevät toimien tärkeysjärjestyksen) 
tai puhtaasti säänteleviä (jotka määrittelevät asianomaisten oikeudet ja velvollisuudet). Nämä 
säädökset voivat olla myös kehottavia (ehdottaen suuntaviivoja, joita yhteisö toivoisi 
vapaaehtoisesti noudatettavan) tai niissä voivat yhdistyä kaikkia eri piirteet. Laajentuneen 
kansainvälisen yhteistyön piirissä yhteisö voi myös liittyä yleisiin tai tiettyjä aloja koskeviin 
kansainvälisiä järjestöjä tai kolmansia maita kattaviin sopimuksiin, tai neuvotella ja edistää 
sellaisia sopimuksia. Sellaisten tehtävien toteuttamiseksi, joiden kohdalla kumppanuus tai 
yhteistyö yksityisen sektorin tai sosiaalisten ja taloudellisten toimijoiden kanssa, tai edes 
hallinnollinen hajauttaminen eivät ole tuottaneet tyydyttävää tulosta, yhteisö on päättänyt 
perustaa hajasijoitettuja yhteisön organisaatioita, jotka toimivat selkeästi rajatulla toimialalla 
ja jotka eivät rajoita kyseisestä yhteisöpolitiikasta vastaavien toimielinten valtaa. 
2. Näiden keinojen käyttäminen rnatkailun edistämiseksi 
Tämä erilaisten keinojen valikoima on jo valjastettu yhteisön toimien kehittämiseen 
matkailussa, kuten yhteisön toimista matkailun edistämiseksi annettu vuosikertomus hyvin 
osoitti.13 
Suorat toimet 
Ensimmäinen toimintasuunnitelma matkailun edistämiseksi on pantu täytäntöön 
(perustamissopimuksen 235 artiklan perusteella tehty päätös 92/421/ETY, 13.7.92)14 1 
tammikuuta 1993 alkaen kolmeksi vuodeksi. Toimintasuunnitelman liitteessä määritellyt 
ensisijaiset tavoitteet ovat mahdollistaneet joukon kokeiluhankkeita erityisesti maaseutu-, 
kulttuuri-, ympäristö- ja sosiaalimatkailun sekä ammattikoulutukseen liittyvän matkailun 
aloilla. Nämä hankkeet ovat samalla antaneet mahdollisuuden yhteistoimintaan Euroopan eri 
maiden ja alueiden matkailuelinkeinon harjoittajien kesken. Tämän toimintasuunnitelman 
toteutuksesta laaditaan puolueeton arviointi. 
Lisäksi vuodesta 1990 alkaen on toimittu kaksivuotisen ohjelman puitteissa yhteisön 
matkailua koskevien tilastojen kehittämiseksi15 perustamissopimuksen 213 artiklan 
mukaisesti. 
Päätöksen 92/421/ETY, 13.7.92 mukaisesti täytäntöönpantuun toimintaohjelmaan 
sisältyvät toimenpiteet 
1. Matkailuelinkeinoa koskevan tietämyksen parantaminen ja toimenpiteiden 
johdonmukaisuuden vahvistaminen 
2. Lomien porrastaminen 
3. Valtioiden väliset toimenpiteet 
4. Matkailijat kuluttajina 
5. Kulttuurimatkailu 
6. Matkailu ja ympäristö 
7. Maaseutumatkailu 
8. Sosiaalinen matkailu 
9. Nuorisomatkailu 
10. Koulutus 
11. Matkailun edistäminen kolmansissa maissa 
Epäsuorat toimet 
Näiden toimien eturivissä ovat yhteisön viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma16 ja 
ympäristöalan, erityisesti hankkeiden ympäristövaikutusta, luonnonympäristön laatua ja 
luonnonsuojelua, koskevat direktiivit, jotka vastaavat 130 r artiklassa esitettyjä 
ympäristöpolitiikan tavoitteita. Tässä tarkoituksessa yhteisö on myös osapuolena matkailun 
erityisesti kuormittamia alueita koskevissa kansainvälisissä yleissopimuksissa, kuten 
Barcelonan yleissopimuksessa Välimeren suojelusta ja yleissopimuksessa Alppien suojelusta. 
13 KOM 94(74) lopullinen 6.4.94. 
14 EYVLN:o 231, 13.8.92. 
15 Neuvoston päätös 90/665/EY, 17.12.90, EY VL N:o L 358, 21.12.90. 
16 Ks. ensimmäinen välikertomus, KOM(94) 453, 30.12.94. 
7 
Kulttuurin edistämiseksi harjoitetut perustamissopimuksen 128 artiklan mukaiset toimet 
koskevat erityisesti Euroopan kulttuuriperinnön suojelua, erityisesti yhteisön RAPHAEL-
toimintaohjelman yhteydessä17. 
Matkailuyritykset ovat niinikään voineet hyötyä 235 artiklan perusteella tehdyssä päätöksessä 
379/93/ETY, 14 kesäkuuta 199318, määrätyistä toimenpiteistä, jotka koskevat monivuotista 
ohjelmaa yhteisön toimista ensisijaisten alojen vahvistamiseksi ja erityisesti pieniä ja 
keskisuuria yrityksiä koskevan yrityspolitiikan jatkuvuuden ja lujittamisen takaamiseksi 
yhteisössä. 
Tutkimuksen ja kehityksen alalla on 130 f ja 130 g artiklojen perusteella pantu täytäntöön 
kolmannen tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelman yhteydessä hanke 
matkailua koskevan tiedon markkinoimiseksi ("tourism information marketing"). Myös useita 
matkailutietoa tarjoavia sähköisiä palveluita koskevia koe- ja esittelyhankkeita on toteutettu 
IMPACT-ohjelman yhteydessä; osana tätä ohjelmaa on perustettu erityinen tutkimusala, joka 
koskee "teknologiaa Euroopan kulttuuriperinnön suojelemiseksi ja entisöimiseksi". Neljännen 
puiteohjelman yhteydessä19 erityisesti ympäristöä ja ilmastoa koskeva ohjelma ja erityisesti 
sen neljäs aihe ympäristömuutoksen inhimillisestä ulottuvuudesta, jonka tavoitteena on 
poliittisten lähtökohtien ja toimenpiteiden parantaminen kestävän kehityksen tukemiseksi 
Euroopassa, saattaa mahdollistaa matkailua koskevien hankkeiden toteuttamisen. 
Toimenpiteet, jotka tähtäävät sisämarkkinoiden tQfôPttamisçen mahdollistavat suotuisan 
ympäristön luomisen kaupan lisäämiselle, joka on omiaan edistämään yhteisön sisäistä 
matkailua ja luomaan yhteisön ulkopuolisille matkailijoille kuvaa yhtenäisestä 
matkakohteesta. Esimerkkinä tästä on rajamuodollisuuksien poistaminen yhteisön sisärajoilta. 
Joitakin perustamissopimuksen 7 a artiklassa määrättyjä sisäisen rajavalvonnan poistamista 
koskevia toimenpiteitä sovelletaan tällä hetkellä tiettyihin jäsenvaltioihin Schengenin 
sopimuksen soveltamista koskevan yleissopimuksen voimaantulemisen ansiosta20. 
Jäsenvaltioiden on vielä hyväksyttävä muita toimenpiteitä, esim. kolmansien maiden 
kansalaisten EU:n jäsenvaltioiden ulkorajojen ylittämistä koskeva yleissopimus. Vastaavasti 
sisämarkkinoiden toteutumista kohti kulkenut kehitys, johon kuuluvat työntekijöiden vapaa 
liikkuvuus, sijoittautumisen ja palveluiden tarjoamisen vapaus ja verotuksellisten rajojen 
poistaminen, helpottavat yhteisön sisäisiä liikkeitä ja matkailualan ammattilaisten liikkumista 
yli rajojen. Tämä mahdollistaa maiden rajat ylittävän matkailuelinkeinon syntymisen, joka 
puolestaan markkinoiden kokoa vastaavan kerrannaisvaikutuksensa ansiosta auttaa 
vahvistamaan eurooppalaisen matkailun dynaamisuutta. Rajojen ylittämisen helpottamiseksi 
on hyväksytty useita asetuksia, esim. 3925/91 ja 1832/92 matkatavaroihin sovellettavista 
tarkastuksista ja muodollisuuksista; sekä verotusta erityisesti säätelevät direktiivit 
91/680/ETY ja 92/12/ETY, jotka pyrkivät helpottamaan matkailijoiden ostosten tekoa heidän 
kotipaikkansa ulkopuolella, mukaan lukien verovapaat ostokset. 
17 KOM(95) 110,29.3.95. 
18 EYVLN:oL 161, 2.7.93. 
19 KOM(94)68. 
20 22 joulukuuta 1994 Schengenin sopimuksen täytäntöönpaneva komitea päätti yleissopimuksen 
väistämättömästä täytäntöönpanosta 26 maaliskuuta 1995 alkaen seitsemän allekirjoittamaan osalta 
kaikkiaan yhdeksästä allekirjoittajamaasta (Belgia, Espanja, Hollanti, Luxemburg, Portugali, Ranska, 
Saksa). Italia ja Kreikka eivät ole vielä täyttäneet sopimuksen ennakkoehtoja. 
8 
Toinen esimerkki yhteisösäännösten matkailun kasvua ja kilpailukykyä lisäävästä 
vaikutuksesta on liikennepalveluiden sisämarkkinoiden syntyminen21. Lisäksi valkoisessa 
kirjassa yhteisen liikennepolitiikan tulevasta kehityksestä22, joka painottaa yhteisötason 
kehysten luomista kestävän liikkuvuuden takaamiseksi, kehitetään lähestymistapaa, joka 
yhdistäisi kerralla perusrakenteiden parantamisen ja järkevämmän käyttämisen sekä käyttäjien 
kannalta lisääntyneen turvallisuuden ja paremman ympäristönsuojelun. 
Matkailuelinkeinoa voivat myös erityisesti kiinnostaa yhteisön toimet euroopanlaajuisten 
verkostojen luomiseksi ja kehittämiseksi liikenteen, tietoliikenteen ja energian 
perusrakenteiden alalla, kuten sopimuksen 129 b artiklassa on määrätty. 
Kilpailusäännösten noudattamisella komissio valvoo myös, että tietyt yritysten tai 
jäsenvaltioiden kilpailua rajoittavat käytännöt, jotka helposti vääristävät matkailumarkkinoita, 
ja siten estävät niiden tasapainoista kehitystä, johtavat rangaistustoimiin. Joitakin sopimuksia 
tai avustuksia voidaan kuitenkin myöntää silloin, kun ne mahdollistavat esimerkiksi 
matkailuelinkeinon rakenteellisen sopeuttamisen tai auttavat vähemmän kehittyneitä alueita. 
Siten matkailun alalla kilpailupolitiikka auttaa todellisen rajattoman alueen toteutumista ja 
taloudellista sekä sosiaalista yhteenkuuluvuutta avaamalla kartellien, hallitsevan aseman 
väärinkäytösten tai valtiontukien suojaamia markkinoita. 
Lisäksi 129 a artiklan mukaisesti laadittu toinen kolmevuotinen toimintaohjelma kiduttajien 
suojaamiseksi23 avasi tien etämyyntiä ja kuluttajien oikeudellisia valitusmahdollisuuksia 
koskeville aloitteille sekä osa-aikaomistusta (time-sharing 94/47/ETY) sekä 
väärinkäyttölausekkeita (93/13/ETY) koskevien direktiivien hyväksymiselle. Matkailijoiden 
suojasta kuluttajina on hyväksytty myös neuvoston suositukset 86/665/ETY ja 86/666/ETY, 
jotka koskevat standardisoitua tietoa ja paloturvallisuutta hotelleissa sekä pakettimatkoja 
koskeva direktiivi (90/314/ETY). 
Rakennerahastot tuovat merkittävän panoksen matkailun kehittämiseen yhteisön alueella ja ne 
pyrkivät toteuttamaan 130 a artiklassa määriteltyjä taloudellista ja sosiaalista 
yhteenkuuluvuutta edistäviä tavoitteita. Avustukset keskittyvät vähemmän kehittyneille 
alueille (tavoite 1), taantuville teollisuusalueille (tavoite 2) ja maaseudun kehityksen 
koskemille alueille (tavoite 5 b). Nämä alueet on määritelty ensisijaisiksi rakennerahastojen 
tuen saajiksi (EMOTR-ohjaus, EAKR ja ESA). Matkailu on mukana yhteisön ensisijaisia 
tukitoimia koskevissa puiteohjelmissa, käytännön tason ohjelmissa ja 
ohjelmointiasiakirjoissa. Toimiin on ryhdytty myös joidenkin yhteisön aloitteiden piirissä 
(kuten LEADER, INTERREG, REGIS ja niin edelleen) unionin alueiden kehittämiseksi. 
Myös yhteisön ohjelmissa ENVIREG, RECITE, PACTE ja OUVERTURE on suunnitelmia 
matkailuelinkeinon mahdollisuuksista yhteistoiminnan, verkostojen luomisen, uusien 
kokemusten vaihtoa suosivien kokeilujen ja erityisesti paikallisten aloitteiden tukemiseen. 
Ajanjaksona 1989-93, alueista ja noudatetuista tavoitteista riippuen, matkailuelinkeino sai 2-
20 prosenttia yhteisön rakennerahastojen tarjoamasta tuesta24, yhteensä yli kolmesta 
miljardista ecusta, joiden tarkoituksena oli osallistua matkailun investointi- ja 
perusrakennehankkeiden rahoittamiseen sekä vähemmän kehittyneiden alueiden 
kulttuurillisten ja historiallisten kohteiden entisöimiseen, parantaa matkailu varustuksen 
21 Tarkemmin sisämarkkinoita koskevista säännöksistä, joilla on vaikutusta matkailun kehitykseen, katso 
komission kertomus "Les actions communautaires affectant le tourisme", KOM(94) 74 lopullinen 
6.4.94. 
22 Yhteisen liikennepolitiikan tulevasta kehityksestä, KOM(92) 494,2.12.92. 
23 KOM(93) 378, 28.7.93. 
24 Yksityiskohtaisempi esitys on komission kertomuksessa "Les actions communautaires affectant le 
tourisme", KOM(94) 74 lopullinen 6.4.94, ja liitteen 4 tiivistelmälaulukossa. 
9 
tarjontaa ja kehittää uusia toimintoja taantuvilla teollisuusalueilla, kehittää 
vastaanottorakenteita, suojella ympäristöä, monipuolistaa toimintoja ja edistää 
maaseutumatkailua, erityisesti lisätulon tuottamiseksi maanviljelijöille. 
Merkittäviä toimia on myös toteutettu koulutuksen ja ammattikoulutuksen edistämiseksi, joko 
Euroopan sosiaalirahaston (123 ja 125 artikla) tai 126 ja 127 artiklassa määriteltyihin 
tavoitteihin vastaavien ohjelmien piirissä. Päätökset, joilla perustettiin ammatillisen 
täydennyskoulutuksen ohjelma FORCE ja peruskoulutuksen ohjelma PETRA, ovat 
mahdollistaneet yhden matkailun osa-alan kehittämisen inhimillisten voimavarojen alalla, ja 
aivan äskettäin hyväksytyn LEONARDO-ohjelman tulisi auttaa maidenvälisten vaihto-
ohjelmiensa ja koehankkeidensa avulla laajentamaan koulutuksessa yhteisön tasolla jo 
toteutettuja toimia. 
B. MATKAILUN YHTEISÖLLE TUOMA LISÄARVO 
Kuten edellä on korostettu, matkailun edistämiseksi voidaan toteuttaa monia erilaisia yhteisön 
toimia. Yhteisötason toimenpiteillä saavutetaan lisäarvoa verrattuna kansallisiin, paikallisiin, 
ammatillisiin tai matkailuelinkeinon eri etujen esiintuomisen varmistaviin toimiin. Samalla 
matkailu auttaa tukemaan monien unionin tavoitteiden toteutumista. 
I. VASTAUS EUROOPAN UNIONISTA TEHDYN SOPIMUKSEN ASETTAMIIN 
TAVOITTEISIIN 
Lienee tarpeellista muistuttaa, että B artiklan ensimmäisessä alakohdassa yleisistä 
määräyksistä unioni asettaa tavoitteekseen: 
edistää tasapainoista ja kestävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä etenkin luomalla 
alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja, lujittamalla taloudellista ja sosiaalista 
yhteenkuuluvuutta sekä perustamalla talous- ja rahaliiton, johon tämän sopimuksen 
määräysten mukaisesti lopulta sisältyy yhtenäisvaluutta. 
Tämän tavoitteen perusteella Euroopan yhteisön perustamissopimus määrittelee yhteisön 
päämäärän. Yhteismarkkinoiden ja talous- ja rahaliiton perustamisen, sekä 3 ja 3 a artiklassa 
tarkoitettujen politiikkojen tai toimien täytäntöönpanon tarkoituksena on edellä mainitun 
sopimuksen 2 artiklan mukaan "yhteismarkkinoiden toteuttamisella ja jäsenvaltioiden 
talouspolitiikan asteittaisella lähentämisellä edistää taloudellisen toiminnan sopusointuista 
kehitystä koko yhteisössä, jatkuvaa ja tasapainoista kasvua, vakauden lisääntymistä, elintason 
nopeutuvaa nousua ja entistä läheisempiä suhteita yhteisöön kuuluvien valtioiden välillä". 
Yhteisön toimien laajentaminen koskemaan myös matkailua 3 t artiklan mukaisesti tuo 
selkeästi esiin perustamissopimuksen tavoitteiden toteuttamista varten eri yhteisöpolitiikkojen 
aloilla matkailun edistämiseksi tehdyt aloitteet. 
Matkailulle annettu huomio yhteisön politiikoissa saa kasvavan merkityksen, kun 
maailmanlaajuinen tilanne muuttuu kansainvälisten suhdanteiden ja kysynnän muutosten 
vaikutuksesta, kuten useat asiantuntijat esittävät. Toimia, joihin yhteisö on jo ryhtynyt, 
erityisesti useiden sopimukseen perustuvien politiikkojen piirissä, on toteutettu sopusoinnussa 
olemassa olevien kansallisten toimien kanssa. Jäsenvaltiot ovat ryhtyneet joko suoraan tai 
yhdessä hallinnon tai politiikan muiden lohkojen kanssa, kuten alueiden tai 
paikallisviranomaisten, toimiin matkailun edistämiseksi yhdistäen useita erilaisia toimia maan 
kehitysasteen ja matkailullisesti hyödynnettävän kansallisen perinnön luonteen mukaan. 
10 
Nämä toimet ovat kehittyneet ajan myötä, ja ne heijastavat matkailun vaihteluille altista 
luonnetta ja tarjonnan joustavuutta suhteessa kysyntään.25 
II. MATKAILU AUTTAA VAHVISTAMAAN TALOUDELLISTA JA SOSIAALISTA 
YHTEENKUULUVUUTTA UNIONISSA 
Artikloissa 130 a ja 130 b täsmennetään niiden yhteisön toimien suunta, jotka pyrkivät 
vahvistamaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta unionissa vähentämällä eri 
alueiden kehitysasteen eroja ja vähiten kehittyneiden alueiden jälkeenjääneisyyttä, mukaan 
lukien maaseutualueet, panemalla täytäntöön yhteisön toimia ja politiikkoja, toteuttamalla 
sisämarkkinat ja erityisesti rakenteellisiin tarkoituksiin suunnattujen rahastojen (EAKR, ESR, 
EMOTR) sekä Euroopan investointipankin ja muiden olemassa olevien rahoituslaitosten 
avulla26. 
Matkailu voi suosia toiminnan ja työpaikkojen jakautumista unionin alueella edistäen siten 
toivottua yhteisön alueiden välistä tasapainottumista. Viime vuosina on tapahtunut 
tavoitteiden lähentymistä matkailun tarjonnan erilaistumisen ja yhteisön yhteenkuuluvuuden 
pyrkimyksen välillä, mikä on ilmennyt erityisesti rahoituksellisena tukena jälkeenjääneiden tai 
rakennerahastojen 2 ja 5 b tavoitteisiin hyväksyttävien alueiden ja vyöhykkeiden 
matkailuelinkeinon laajentamiselle. 
Matkailutarjonnan monipuolistaminen joko kysynnän muutoksiin vastaamiseksi tai uusien 
asiakasryhmien houkuttelemiseksi on mahdollistanut matkailupalveluiden ulottamisen 
kulttuuri- tai maaseutumatkailuksi kutsutuille aloille, tai erikoistumisen tarjoamalla muita 
palveluja majoituksen lisäksi, kuten matkailualueiden yhteistyö tietyn teeman ympärillä 
("Compostellan tie", Euroopan neuvoston hanke, johon unioni antaa taloudellista tukea -
kierrokset viinialueilla jne.). Tämä on tehnyt matkailusta vaihtoehtoisen, jopa ensisijaisen, 
taloudellisen toiminnan muodon vähemmän kehittyneillä alueilla, mikä johtuu usein 
rakennerahastojen toimien maantieteellisestä rajauksesta. 
Juuri yhteisön avun kanavoiminen rakennerahastojen kautta on kuitenkin tuonut esiin 
kysymyksiä siitä, kuinka kauan matkailua voidaan pitää tiettyjen paikallisalueiden kehityksen 
liikkeellepanevana voimana ja kuinka tämä kehitys on sovitettavissa yhteen kulttuurin ja 
ympäristön monimuotoisuuden säilyttämisen kanssa yhteisön alueella.27 Erityisesti 
maaseutumatkailun osalta alueiden komitea, vaikka pitääkin maaseutumatkailun kehittämistä 
keskeisenä, kannattaa uuden lähestymistavan omaksumista, jotta varmistettaisiin "monille 
maaseutualueillemme uusia mahdollisuuksia tarjoavien matkailuvalttien järkevä, yhteisesti 
tapahtuva ja kansallista perintöä kunnioittava hyödyntäminen"28. 
Matkailu vaikuttaa koko Euroopan alueen kehittymiseen ja samalla se on riippuvainen tästä 
muutoksesta. Kestävä matkailupolitiikka voisi olla osa suunnitelmaa Euroopan 
25 Ks. liite 3, koostetaulukko niistä Euroopan talousalueen maiden pääasiallisista organisaatioista, jotka 
huolehtivat matkailupolitiikasta kansallisella tasolla. 
26 Euroopan parlamentti, "The role of the EC in regard to Tourism and Regional Development, 
Directorate General for Research, Working Paper, Luxemburg, lokakuu 1993. 
27 Ks. erityisesti Euroopan parlamentin päätöslauselma 13.7.1990 (EYVL N:o C 231) ja erityisesti 
johdanto-osan ensimmäinen kohta "valittaen, että matkailu on useissa tapauksissa kehittynyt 
ympäristön kustannuksella ilman minkäänlaista suunnittelua, niinkuin kyseessä olisi 
kestokulutushyödyke", ja 6 alakohta, joka "pyytää komissiota myöntämään EAKR- tai muita avustuksia 
matkailuhankkeille ainoastaan, jos on osoitettu ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 
mukaisesti, että kyseiset hankkeet eivät ole ympäristölle haitallisia ..." 
28 Alueiden komitean lausunto maaseutumatkailun kehittämisestä EU:n alueilla (AK 19/95, 20.2.95). 
11 
kehittämiseksi, jonka laatimisesta jäsenvaltioiden ja komission yhteistyön piirissä, erityisesti 
Leipzigin kokoukselle 21 ja 22 päivänä syyskuuta 1994 annettujen asiakirjojen perusteella, 
eurooppalaiset aluehallinnosta vastaavat ministerit ovat sopineet29. Suunnitelma painottuisi 
kolmeen tekijään: kaupunkikeskuksien järjestelmään, tehokkaaseen ja ympäristön kannalta 
hyväksyttävään perusrakenneverkostoon sekä ekologisesti ja maisemallisesti merkittävien 
avoimien alueiden Eurooppalaiseen verkostoon. 
III. MATKAILU OU MERKITTÄVÄ ELINKEINO KESTÄVÄN KEHITYKSEN 
KÄYTÄNNÖN TOTEUTTAMISEN KANNALTA 
Matkailuelinkeinon tulevaisuus sopii hyvin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 
artiklassa ilmaistuun tavoitteeseen, nimittäin "taloudellisen toiminnan sopusointuisen ja 
tasapainoisen kehityksen, kestävän ja rahan arvon alenemista välttävän sekä ympäristöä 
kunnioittavan kasvun" edistämiseen. Se on myös niiden komission valkoisessa kirjassa30 
olevien pohdintojen ytimessä, jotka koskevat yhteisön uutta kehitysmallia ja jonka yhtenä 
kulmakivenä olisi "tehdä talouden ja ympäristön suhteesta myönteinen nykyisen kielteisen 
asetelman sijasta", erityisesti suuntaamalla uudelleen "nykyiset poliittiset keinot siltä osin 
kuin ne kannustavat voimavarojen tehotonta käyttöä yhteisössä. (...) Tämä politiikan tarkistus 
olisi päätettävä kokoamalla joukko selviä merkkejä ja kannustustoimia kaikille päättäjille ja 
taloudellisille toimijoille". 
Matkailuelinkeino voi tästä alkaen yhdistää kestävän kehityksen lähestymistavan, sillä 
ainoastaan harvojen elinkeinojen menestys on yhtä selvästi riippuvainen tarpeesta lähentää eri 
politiikkoja. Matkailuelinkeinon monimutkaisuuden, joka johtuu useimmiten yksityisesti 
harjoitetun toiminnan perustumisesta julkisten hyödykkeiden (luontoalueet, kulttuuriperintö, 
harrastusmahdollisuudet, kuljetusyhteydet ja niin edelleen) saatavuuteen, ylipääsemiseksi on 
tarpeen tehdä toisistaan erottamattomiksi toimialan taloudellinen dynamiikka, matkailijan 
tyytyväisyys ja luonnon sekä kulttuuriperinnön suojelu. On löydettävissä useita esimerkkejä 
siitä, että turmeltunut ympäristö, olipa kysymys veden laadusta tai maisemasta, vähentää 
kohteen viehätysvoimaa matkailullisesti. Vastaavasti hyvin säilytetty ja esille tuotu luonto tai 
kulttuuriperintö on huomattava valtti, jota säännönmukaisesti korostetaan 
matkailumarkkinoinnissa. 
Tarve suunnata eri politiikkoja kohti samaa tavoitetta merkitsee myös, että matkailu on 
toimiala, joka on kuin suunniteltu kestävän kehityksen käytäntöön soveltamista varten. 
Lisäksi matkailun ennustettava kasvaminen ja sen aiheuttamat paineet yhdistettynä 
matkailijoiden lisääntyneisiin laatuvaatimuksiin ei enää salli tällaisen lähestymistavan 
omaksumisen viivyttämistä. Tämä tulee erityisen hyvin esille keskustelussa yleistyneistä 
kiinteistösijoituksista, jotka kasvattavat majoituskapasiteettia, erityisesti kakkosasuntojen tai 
niiden osa-aikaisen käytön muodossa. Perustamissopimuksen 130 r(2) artiklassa määrätään 
yhdestä toimintatavasta tärriän tavoitteen toteuttamiseksi: ympäristönsuojelun tarpeiden 
29 Europe 2000+: Cooperation for European territorial development [KOM (94) 354, 27.7.94]; Principles 
for a European Spatial Development Policy, Committee on Spatial Development (CSD), 4.10.94: tämä 
asiakirja täsmentää, että suunnitelmalla yhteisön alueen kehittämiseksi on tarkoituksena erityisesti 
auttaa sellaisten yhteisöpolitiikkojen toimeenpanoa, joilla on alueellista vaikutusta, pyrkimyksenä 
vastata perustavoitteeseen, joka on kestävän ja tasapainoisen kehityksen saavuttaminen, määriteltynä 
taloudellisen ja. sosiaalisen muutoksen prosessiksi, joka käyttää voimavaroja väestön välittömät ja 
tulevat edut huomioon ottaen. Tämä tarkoittaa, että kestävä kehitys merkitsee muutoksia tuotannon ja 
kulutuksen suunnittelussa, yhtä lailla kuin teknologiassa tuottavuuden parantamiseksi ja raaka-aineiden 
käytön tehostamiseksi, sillä pitkällä aikavälillä ympäristön laatu on taloudellisen kehityksen 
perusedellytys. 
30 Kasvu, kilpailukyky, työllisyys - haasteet ja keinot astumiseksi 2000-luvulle, komission valkoinen 
kirja, luku 10. 
12 
järjestelmällinen yhdentyminen unionin politiikkojen määrittelyyn ja toteutukseen. 
Yhdentyminen on yhteisön viidennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman kantava ajatus. 
Se läpäisee erityisesti komission toiminnan, joka on omaksunut joukon sisäisiä sääntöjä ja 
jotka on tarkoitettu ympäristön huomioon ottamisen varmistamiseksi mahdollisimman 
aikaisessa vaiheessa oikeudellisten tai muiden toimien valmistelussa. Unionin 
ympäristöministerit tunnustivat Santorinin kokouksessa (13.-14. toukokuuta 1994) tällaisen 
yhdentyneen lähestymistavan soveltamisen kiireellisyyden matkailuun. He myös korostivat, 
että lisäponnistuksia tarvitaan yhteisön lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi matkailuun 
liittyvän toiminnan ympäristövaikutusten vähentämiseksi, ja sopivat tarvittaviin toimiin 
ryhtymisestä tässä asiassa. Tämän huolen jakaa Euroopan neuvosto, joka on järjestänyt 
erilaisia tilaisuuksia ympäristön suojelusta, erityisesti koskien matkailua. 
Matkailua unionissa voitaisiin tästä alkaen suunnitella ja toteuttaa kestävän kehityksen 
periaatteiden mukaisesti. Tämä voisi taata elinkeinon jatkuvuuden, varmistaa matkailijan 
tyytyväisyyden ja auttaa Euroopan luonnon ja kulttuuriperinnön säilymistä. Lisäksi tämä 
matkailualan kannalta välttämätön ja kiireellisesti toteutettava lähestymistapa voisi toimia 
esimerkkinä muille elinkeinoille, joiden tulevaisuus riippuu niin ikään, joskaan ei ehkä yhtä 
suoraan, kestävän kehityksen toteutumisesta käytännössä. 
Yhteisö voisi panna täytäntöön koeluontoisia toimia matkailun kestävän kehityksen 
edistämiseksi tavoitteena parantaa matkailijan hyvinvointia, suojella kansallisen perinnön 
arvoa ja edistää yritysten kasvua ja kilpailukykyä. 
Yhteisö on luonnollisesti täysin tietoinen siitä, että ensisijaisesti yksityisten toimijoiden 
tehtävänä on panna täytäntöön sopeutumisstrategioita, jotka soveltuvat vastaamaan matkailun 
laatua korostavaan kysynnän muutokseen (matkailijan tyytyväisyys ja kansallinen perintö). 
Tämä edellyttää, että toimitsijat saatetaan tietoisiksi asian merkityksestä. Yhteisöllä voi 
kuitenkin olla merkittävä asema matkailun kehityksen toisiaan täydentäviä tekijöitä 
yhdistävän lähestymistavan toteutuksessa. Se voisi etenkin yrittää herättää erityisiä aloitteita* 
joissa pyrittäisiin ottamaan matkailutuotteen hintaan mukaan ne ulkoiset kustannukset, jotka 
koituvat julkisten hyödykkeiden käytöstä tuotannontekijöinä matkailussa. Hyvin usein 
matkailuyritykset eivät pidä toiminnalleen tarpeellisten julkisten hyödykkeiden käyttöä 
(esimerkiksi luontokohteet, kulttuuriperintö) sijoituksena, jonka säilyminen ja kehitys on 
taattava, vaan ehtymättömänä ilmaisena hyödykkeenä (perinteisen taloustieteellisen 
määritelmän mukaisesti). Siitä on usein seurauksena eroavaisuuksia tällaisen julkisen 
omaisuuden käytön arvioinnissa, mikä saattaa pitkällä aikavälillä haitata matkailun kehitystä, 
riippuen siitä, onko etusija annettu yrityksen, matkailijan vai ympäristöstä huolta kantavien 
eduille. 
Matkailun monimuotoisuus ja useimpien alan yritysten pieni koko aiheuttavat sen, että 
joissakin yhteyksissä yhteistä etua ei ole havaittavissa. Tämän takia kaikkien yksittäisten 
toimijoiden vastausten summa ei voi olla vastaus kehityksen maailmanlaajuisiin haasteisiin. 
Yhteisö, täydentäen tarvittaessa niiden jäsenvaltioiden toimia, jotka ovat panneet täytäntöön 
toimia matkailun edistämiseksi epätäydellisillä markkinoilla, voi myös tuoda lisäarvoa 
asettamalla käyttöön matkailun kehityksen kannalta hyödyllisiä tekijöitä, kuten luomalla tai 
kunnostamalla perusrakenteita31, kehittämällä käytettyjä inhimillisiä voimavaroja32, 
31 Kansallisten matkailunedislämispolitiikkojen peruslähtökohtana on perusrakenteiden luominen 
edellytyksenä alan yksityisille sijoituksille: tietoliikenneyhteydet, tarvittavat laitokset ja laitteistot sekä 
energiahuolto (tiet, lentokentät, puhdistuslaitokset, vesistöjen käyttömahdollisuuksien ja 
hiihtomahdollisuuksien luominen). Tämän "rakentaja-valtion" ensimmäinen vaihe on jo saatu loppuun 
useimmissa jäsenvaltioissa, ja painopiste on nyt alueellisessa kehityksessä (esimerkiksi olemassa 
olevien rakenteiden uudistamisessa, vahingoittuneen luonnon tai kulttuuriperinnön kunnostamisessa tai 
13 
suojelemalla ympäristöä33 sekä kokeilemalla ja levittämällä uusia tai erilaisia 
matkailutuotteita34. 
Uusien matkailutuotteiden, kuten maaseutu- tai kulttuurimatkailuun liittyvien, kokeilun 
tukeminen vastaa tarpeeseen parantaa matkailutalouden yleistä kilpailukykyä ja alan 
työllisyyttä. Se perustuu myös siihen, että tarjonnan monipuolistuminen voi lievittää alan 
keskuudessa vallitsevia jännitteitä. Laajentamalla matkailun toiminta-alaa perinteisten 
kohteiden ja sesonkien ulkopuolelle (esimerkiksi rannikkoalueet, vuoristot, kesä, talvi jne.) 
julkiset viranomaiset pyrkivät vähentämään ympäristöön kohdistuvaa kuormitusta sekä 
lisäämään matkailijoiden kokemaa tyytyväisyyttä, korkealaatuisemman ja 
henkilökohtaisemman palvelun vaatimuksia vastaavasti. Uusien matkailutuotteiden kokeilun 
tukeminen vastaa siten kolmeen odotukseen: matkanjärjestäjien pyrkimykseen lisätä tarjonnan 
monipuolisuutta koko alan kilpailukyvyn parantamiseksi sekä matkailijoiden ja julkisten 
viranomaisten pyrkimykseen parantaa tarjonnan laatua matkailupalveluiden alueellisesti ja 
ajallisesti järkevämmällä jakamisella. 
Kuten muillakin aloilla, yhteisö voisi tarjota matkailuelinkeinolle ja jäsenvaltioille 
mahdollisuuden vaihtaa kokemuksia ja vertailla sopivia toimintatapoja, ja se voisi antaa 
täydentävää tukea yhteisön olemassa oleville tai perustettaville toimille. 
IV. MATKAILU TUKEE EUROOPPALAISEN IDENTITEETIN EDISTÄMISTÄ 
7 päivänä helmikuuta 1992 allekirjoitettu perustamissopimus ottaa käyttöön sopimuksen 
toisessa osassa unionin kansalaisuuden (8 artikla) kaikille jäsenvaltioiden kansalaisille. Tähän 
kansalaisuuteen liittyy joukko oikeuksia35, joista tärkeimpiä on oikeus liikkua ja matkustaa 
vapaasti unionin jäsenvaltioiden alueella (8 a artikla). 
Suurimmalle osalle Euroopan kansalaisista tämä vapaa liikkumisen ja oleskelun oikeus 
toteutuu matkailun muodossa, joskin ammatilliset vierailut ovat lisääntyneet sisämarkkinoiden 
ja ilman sisärajoja olevan unionin perustamisen myötä. 
Kaikesta huolimatta tietoisuus yhteydestä unionin alueella tapahtuvan liikkumisen ja 
oleskelun helpottumisen, edes kansalaisten matkailijoina kokeman, ja toisaalta Euroopan 
kansalaisuuden käyttöönoton välillä ei ole vielä levinnyt. Liikkumisen helpottuminen ei 
välttämättä merkitse saman rakenteilla olevan poliittisen alueen, esimerkiksi unionin, 
kansalaisten vierailuyhteyksien lisääntymistä. On tavanomaista lukea niin taloudellisista kuin 
poliittisista katsauksista, että unionin luomisen nopeus on johtanut siihen, että fyysiset rajat 
ovat murtuneet nopeammin kuin henkiset ja että tämä ero puhtaasti taloudellisten tekijöiden ja 
käyttäytymisen välillä saattaa pitkällä aikavälillä vaarantaa unionin rakentamispyrkimyksen. 
Tarve aktivoida kansalaiset muutenkin kuin pelkästään institutionaalisten ratkaisujen avulla, 
olemassa olevan ympäristön tai kulttuuriperinnön suojelemiseksi tarpeellisten rakenteiden luomisessa) 
ja toiminnan kehityksen kannalta tarpeellisen teknologian kehityksessä (esimerkiksi 
tietoliikenneyhteydet). 
32 Huolimatta merkittävistä niin kansallisella kuin yhteisönkin tasolla toteutetuista koulutustoimista 
kysynnän ja tarjonnan suhde matkailualalla on edelleen hyvin epätasapainoinen, katso esimerkiksi 
FORCE-ohjelman yhteydessä toteutettu matkailualan jatkuvan koulutuksen hanke, lokakuu 1994, roneo 
(tilapäinen). 
33 Esimerkiksi Santorinin kokouksen jälkeisten matkailun ja ympäristön suhdetta käsittelevien töiden 
suuntaisesti. 
34 Esimerkiksi päätöksen 92/421/ETY täytäntöönpanon arvioinnin perusteella. 
35 Koskevat äänioikeutta ja vaalikelpoisuutta (8 b artikla), diplomaattista suojaa (8 c artikla) ja Euroopan 
parlamenttiin vetoamista sekä oikeusasiamieheen turvautumista (8 d artikla). 
14 
jotta he omaksuisivat ne arvot, joihin unioni perustuu, on tiedostettu monissa yhteyksissä36, 
mutta talouselämää lukuun ottamatta tähän aktivointiin tarvittavia keinoja on vaikea löytää. 
Matkailu on tutkimisen arvoinen ala etsittäessä tapoja antaa jokin sisältö sopimuksen käyttöön 
ottamalle kansalaisuudelle. Silloin kun kansalainen on turisti ja matkailee kotiseutunsa 
ulkopuolella, hän on varmasti tietoinen kulttuurien eroista jäsenvaltioiden välillä, yhteisten 
piirteiden osittaisesta tai täydellisestä puuttumisesta, olivatpa ne taloudellisia, ympäristöön tai 
kulttuuriin liittyviä. Näihin eroihin suhtautuminen ei kuitenkaan ole kielteistä tai torjuvaa, 
toisin kuin muussa yhteydessä, esimerkiksi työssä tai kaupankäynnissä, saattaisi olla. 
Vieraiden kielten käyttäminen, erilaiset ajattelutavat ja tottumukset, jopa toiset kiinnostuksen 
kohteet, eivät matkailuyhteydessä ole pelkästään haitallisia kanssakäymiselle, vaan ne voivat 
herättää halun ymmärtää ja oppia tuntemaan näitä erilaisuuksia. 
Tällä tavalla matkailusta voi tulla unionin muodostavien erilaisten todellisuuksien eroja 
vähentävä tekijä, ja näiden erojen suotuisassa yhteydessä tapahtuvan jatkuvan 
ymmärtämisprosessin kautta se voi helpottaa yhteyksiä kansalaisten välillä ja siten parantaa 
jäsenvaltioiden välisten yhteyksien, niin taloudellisten kuin kulttuuristenkin, edellytyksiä. 
Tämä ajattelutapa, joka on mainittu esimerkiksi useissa Euroopan parlamentin 
päätöslauselmissa37, ansaitsee huomiota, sillä se korostaa kolmatta toimijaa alalla, nimittäin 
matkailijaa, joka ei ole ainoastaan matkailuelinkeinon palveluiden ja matkailukohteiden 
käyttäjä, vaan myös yksi tekijä unionin poliittisessa ja taloudellisessa rakentamisessa. 
V. RAKENTEELLISTENPA TEKNOLOGISTEN MUUTOSTEN HALLINNAN JA 
MATKAILUALAN PK-YRITYSTEN KEHITYKSEN TUKEMINEN 
Useimmilla matkailuelinkeinon lohkoilla, kuten eräillä muillakin aloilla, toimijat ovat 
hajaantuneet, mikä vaikeuttaa kunkin osalta käynnissä olevien rakenteellisten muutosten 
ymmärtämistä, olipa kyse kysynnän muutoksista ja erityisesti suuremman huomion 
kiinnittämisestä matkailijan tyytyväisyyteen ja suojaan tai tarjonnan edellytysten muutoksista 
teknologian tai kansainvälisen kilpailun takia, tai ympäristö- ja kulttuuritekijöiden 
merkityksestä matkailun tulevaisuudelle. Näiden asioiden ymmärtäminen on kuitenkin 
rakenteellisten muutosten tuomien mahdollisuuksien ja uhkatekijöiden arvioimisen 
ennakkoedellytys, joka sallii toimijoiden määritellä sopeutumisstrategioita. 
Lisäksi kehittyneen tietotekniikan ja tietoliikenneyhteyksien tarjoamilla mahdollisuuksilla voi 
olla ratkaiseva merkitys matkailutoiminnan kehittymisessä, sekä matkailijoiden tarpeiden että 
kansallisen perinnön säilyttämisen kannalta. Yhteisön tällä alalla jo suorittama työ ja toimet, 
joilla edistetään Euroopan tietoyhteiskunnan kehitystä voivat avata markkinoita matkailun 
hyödyksi, parantaa matkailuyritysten hallintoa ja niiden palveluiden laatua ja tehdä 
eurooppalaisista matkailutuotteista kilpailukykyisempiä ja tunnetumpia38. 
Muutosten ennakoimiseksi yhteisö voi tarjota alan toimijoille ja erityisesti yrityksille, PK-
yritykset mukaan lukien, tietoja matkailijavirroista tilastojen tai tutkimusten muodossa, ja 
matkailijoiden sekä yritysten tarpeiden tunnistamista helpottavia tietoja, mikä edesauttaa 
36 Esimerkiksi D. Wolton, "La dernière Utopie, naissance de l'Europe démocratique", Flammarion, Pariisi 
1993. 
37 Erityisesti mainittu päätöslauselmaluonnos (EP 209.897, lopullinen 23.11.94) sekä nuorten matkailun 
kannustamista korostavat parlamentin ehdottamat tarkistukset matkailua koskevaan talousarvioon (EP 
184.353,27.10.94). 
38 "Euroopan tie tietoyhteiskuntaan: toimintasuunnitelma", KOM (94) 347 lopullinen, 19.7.94; Brysselissä 
25.-26.2.1995 pidetyn G-7 huippukokouksen tietoyhteiskuntaa koskevat päätelmät. 
15 
Euroopan tasolla alan toimijoiden aktivointia vastaamaan kansainvälisen kilpailun tuomaan 
haasteeseen. Jäsenvaltioiden ponnistukset tilastoinnissa ja tutkimusten teossa voivat saada 
lisäarvoa, kun ne liitetään yhteisötason toimiin, jolloin voidaan verrata kansallisia tietoja ja 
löytää matkailua koskevia täydentävyyksiä ja puutteita Euroopan mittakaavassa. Tämä 
yhteisötason lähestymistapa auttaa myös parantamaan kansallisella tai alueellisella tasolla 
kerättyjen tilastojen ja tehtyjen tutkimusten tuloksia sovittamalla yhteen kaikilla eri tasoilla 
tehtyjä toimia tällä alalla39. 
Yhteisö voisi myös auttaa yrityksiä sopeutumaan rakenteellisiin ja teknologisiin muutoksiin 
edistämällä sellaisen lainsäädännöllisen ja hallinnollisen ympäristön luomista, joka seuraisi 
matkailukysynnän muuttumista tai edistäisi sopeutumista tarjonnan muutokseen. Tällaisen 
suotuisan ympäristön luominen voi perinteisen yritysten toimintaedellytysten helpottamiseen 
keskittyvän (esimerkiksi purkamalla säännöksiä tai myöntämällä poikkeuksia) suuntauksen 
lisäksi laajentua käsittämään matkailualaa, ympäristön suojelua sekä matkailijan vastaanottoa 
ja suojaa koskevien erityisten säännösten täytäntöönpanon. 
Yhteisö voisi luoda suotuisan ympäristön yksinomaiseen toimivaltaansa perustuvien 
aloitteiden avulla, kuten se on tehnyt jo mainituilla säännöksillä koskien sisämarkkinoiden 
toteuttamista, talouspoliittisilla toimenpiteillä (esimerkiksi rahapoliittisilla) sekä säännöksillä, 
jotka koskevat kuluttajan suojaa, pätevyysvaatimuksia tai ympäristön kunnioittamista ja 
käyttämistä40. Tässä yhteydessä yhteisö voisi myös toimia jäsenvaltioiden kanssa yhteisesti 
sovittujen lähestymistapojen piirissä tai suoraan tai epäsuorasti matkailua koskevien 
kansainvälisten yleissopimusten perusteella. 
Talous-ja sosiaalikomitean mukaan sisämarkkinoiden vaatimien edellytysten toteuttaminen ja 
talous- ja rahaliiton luomisprosessi eivät riitä matkailualan kaikkien valttien hyödyntämiseen 
ja sen tasapainoisen kehityksen varmistamiseen ilman laajemman eurooppalaisen 
matkailupolitiikan luomista4 !. 
VI. LISÄARVON LUOMINEN ERI MENETTELYTAPOJEN JA KEINOJEN 
YHTENÄISELLÄ LÄHESTYMISTAVALLA 
Kuten edellä on korostettu, vastaus matkailuun kohdistuviin haasteisiin riippuu alan kyvystä 
sopeutua 2000-luvun talouteen ja sen kyvystä vastata niihin eri tavoitteisiin, jotka johtavat 
toiminnan kestävään ja tasapainoiseen kehitykseen. 
Yhteisön tässä asiassa suorittama työ, Euroopan parlamentin, talous- ja sosiaalikomitean sekä 
alueiden komitean antamat suuntaviivat, sekä kansallisella tasolla täytäntöönpannut politiikat 
auttavat tunnistamaan kolme toiminnan päälinjaa: 
39 Ensimmäinen askel tähän suuntaan oli neuvoston päätös (EYVL N:o L 358, 21.12.90) kaksivuotisesta 
työohjelmasta. Tämä ohjelma koski joukkoa toimia, joita olivat käyttäjien tarpeiden tutkiminen, 
määritelmien ja menetelmien kehittäminen, olemassa olevan tiedon kerääminen ja levittäminen. Tämän 
päätöksen täytäntöönpanoa seuranneiden päätelmien mukaisesti komissio on valmistellut yhteistyössä 
jäsenvaltioiden kanssa ja antanut neuvostolle luonnoksen direktiiviksi [KOM(94) 582 lopullinen 
4.1.95], joka koskee matkailutilastojen sopeuttamista ja kehittämistä Euroopan tasolla käyttäjien 
tarpeelliseksi katsoman järjestelmän perusteella. Tämä järjestelmä käsittää tarjonnan ja sen käytön sekä 
kysynnän analyysin. Samanaikaisesti on valmisteilla luonnos suositukseksi tilastonormeista, 
määritelmistä ja tietojen keräysmenetelmistä. 
40 Jo mainittu kertomus yhteisön toimista matkailun hyväksi. 
41 TSK, 15.9.94 hyväksytty matkailualoitetta koskeva lausunto (TSK/102/94). 
16 
matkailun laadun parantamisen tukeminen ottamalla matkailijoiden kysynnän kehitys 
paremmin huomioon; 
matkailutoiminnan ja -palveluiden monipuolistamisen kannustaminen tukemalla 
kilpailukyvyn ja matkailuelinkeinon tuottavuuden parantamista; 
kestävän ja tasapainoisen kehityksen käsitteen liittäminen matkailuun pyrkimyksenä 
matkailun ympäristö-ja kulttuuriulottuvuuksien parempi huomioon ottaminen. 
Todellinen tietoisuus matkailun kolmen ulottuvuuden samanarvoisuudesta ja tarpeesta löytää 
kokonaisratkaisuja merkitsee kaikkien asianosaisten aktivoimista: matkailuyritysten, 
kansalaisten silloin kun he ovat matkailijoita sekä julkisten hyödykkeiden hallinnosta 
vastaavien organisaatioiden. Tällaista aktivointia on vaikea saada aikaan ilman 
yhteisötoiminnan näkyvyyttä. 
Yhteisöllä on jossakin määrin keinot, kuten edellä on osoitettu, panna täytäntöön ohjelmia ja 
toimia, jotka vastaavat kuhunkin etusijalla olevaan kysymykseen ratkaisematta kuitenkaan 
kasvun, matkailijan tyytyväisyyden ja kansallisen perinnön suojelun välillä piileviä ristiriitoja. 
Kullakin kolmesta päälinjasta (yrityksen kehitys, matkailijan tyytyväisyys ja suoja, luonnon ja 
kulttuuriperinnön suojelu ja uudistaminen) on tällä hetkellä tasavertainen asema politiikan 
kokonaisuuden kannalta, vaikka taloudellisen kehityksen eri vaiheissa jokin päälinjoista on 
saattanut saada etusijan. Yksityisten (matkailutarjonta) ja julkisten (perinnön ja matkailijan 
suojaaminen) etujen meneminen päällekkäin edellyttää joissakin tilanteissa ristiriitojen 
ehkäisemistä ja sovittelemista matkailussa osallisina olevien ryhmien selvästi erilaisten etujen 
välillä (esimerkiksi kuluttajansuojan ja tarjonnan kasvun välillä tai luonnon ja 
kulttuuriympäristön kunnioittamisen sekä toiminnan ja työpaikkojen luomisen välillä). 
On selvää, että useat jäsenvaltioiden tai yhteisön täytäntöönpanemat politiikat tai toimet 
auttavat jo tyydyttämään eri tasoilla jonkin matkailuun liittyvistä tavoitteista, mutta usein 
hajanaisella tavalla, joka saattaa jarruttaa matkailun tasapainoisen ja kestävän kehityksen 
toteutumista. Kaikki jäsenvaltiot ovat tulleet tietoisiksi tarpeesta sovitella usein täysin 
vastakkaisten etujen välillä, ja ovat aivan viime aikoina tiedostaneet tarpeen tyydyttää kaikki 
kolme tavoitetta (tarjonnan kasvu, matkailijan tyytyväisyys, perinnön kunnioittaminen). 
Jäsenvaltioiden vastaukset matkailun moniin haasteisiin näyttävät kuitenkin vaihtelevan 
riippuen siitä, onko maa ensisijaisesti matkailijavirtojen lähettäjä/liikkeellepanija vai 
vastaanottaja/hyötyjä, mitä on unionin kokonaisuuden tasolla luonnehdittu usein pohjoinen-
etelä-kahtiajaoksi. 
Kussakin jäsenvaltiossa tehdyt tutkimukset sekä kunkin maan politiikoille antamat 
painopisteet tuovat tällä hetkellä esiin eron lähestymistavassa lähettäjämaiden (pääasiassa 
pohjoisesta), jotka näyttävät kiinnittävän päähuomion matkailun ympäristöongelmiin 
noudattaen ensisijaisesti kysynnän tarpeet tyydyttävää ajattelua, kun taas vastaanottajamaat 
(pääasiassa etelästä) näyttävät keskittyvän osittain rajoitetun kysynnän takia yksityisen 
matkailutarjonnan määrän kasvattamiseen, paikoin tarjonnan julkisten tekijöiden (kansallinen 
perintö, kulttuuri, matkailijan suoja) kustannuksella. Usein jokaisen matkailualan lohkon 
sisällä on ensisijaisten etujen ristiriitoja, ja yhteisö voisi toimia näiden vastakkaisten 
näkemysten sovittelupaikkana. Matkailun rajat ylittävän luonteen takia, sekä matkailualueiden 
että matkustajavirtojen osalta, matkailun kehittämiseksi jokaisessa jäsenvaltiossa voisi olla 
hyödyllistä helpottaa toiminnan yhteensovittamista; tämä tehtävä voisi olla tehokkaammin 
toteutettavissa yhteisön tasolla, kunnioittaen samalla sopimuksen 3 b artiklassa ilmaistuja 
periaatteita. 
17 
Matkailualalla yhteisö voisi paremmin kuin monilla muilla aloilla kokeilla yhteensovittamisen 
eri menetelmiä käytännössä. Ensinnäkin vaakatasossa, sillä jokainen matkailun kehitykseen 
vaikuttavista kolmesta päälinjasta on ollut usein jo pitkään erityisten yhteisön politiikkojen 
kohteena, mutta myös pystytasossa, sillä monet eri tasot (paikallinen, alueellinen, kansallinen, 
ammatillinen ja niin edelleen) vaikuttavat matkailuun, puolesta tai vastaan. Tällainen 
kaksitahoinen yhteensovittaminen voisi taata osapuolten tehokkaan liikkeellepanon. 
Unionin matkailupolitiikan tuoma lisäarvo rakentuisi siis olemassa olevan varaan ja 
suuntautuisi kahteen suuntaan samanaikaisesti: yhtäältä se pyrkisi varmistamaan, että 
matkailu otetaan riittävässä määrin huomioon niissä yhteisön politiikoissa, joilla on vaikutusta 
sen kehitykseen (perusrakenteet, kuljetus, koulutus, ympäristöjä niin edelleen) ja toisaalta se 
keskittyisi konkreettisiin tapoihin yhdistää matkailu-käsitteen kolme pääkohtaa, toisin sanoen 
se pyrkisi lähentämään yhteisötason eri etuja, jotka parhaimmillaan pysyvät pinnan alla ja 
pahimmillaan ovat avoimessa ristiriidassa. Matkailun kolme toisiaan täydentävää ulottuvuutta 
huomioon ottavien suuntaviivojen luominen Euroopan unionin tasolla yhteistyössä 
jäsenvaltioiden ja asianosaisten ammattilaisten kanssa voisi olla tehokas ratkaisu alan 
yhteensovittamisen, kehityksen ja yhtenäisen hallinnon tarpeeseen. 
VII. MATKAILU JA TOISSIJAISUUSPERIAATTEEN KUNNIOITTAMINEN 
Jäsenvaltioiden lukuisat toimet eivät sulje pois sitä, että yhteisöllä ei olisi tehtävää tällä alalla, 
kuten kehitys on osoittanut. Yhteisön toimet määritellään ja pannaan täytäntöön 3 b artiklaa 
noudattaen, "yhteisö toissijaisuusperiaatteen mukaisesti toimii ainoastaan siinä tapauksessa ja 
siinä laajuudessa kuin jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan 
tavoitteita, jotka suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten takia voidaan tämän vuoksi 
toteuttaa paremmin yhteisön tasolla". Tässä yhteydessä nousee kuitenkin esiin kysymys siitä, 
pitäisikö yhteisön käyttää erityistä toimivaltaa matkailualalla vai ei, sille matkailuun 
mahdollisesti vaikuttavien pääasiallisten politiikkojen osalta annettujen toimivaltuuksien 
mukaisesti, joista määrätään yksityiskohtaisesti olemassa olevassa sopimuksessa (esimerkiksi 
kuljetus, ympäristö, kuluttaja-asiat, kulttuuri, koulutus ja keskustelun tilanteesta riippuen 
alueellinen kehitys). 
C. KEHITYSNÄKYMIÄ UNIONIN ASEMASTA MATKAILUALALLA 
Seuraavat vaihtoehdot ottavat huomioon unionin tähänastiset toimet sille 
perustamissopimuksessa osoitettujen perustavoitteiden saavuttamiseksi sille annetun 
toimivallan rajoissa. 
I. YHTEISÖN ERITYISTEN TOIMIEN VÄHENTÄMINEN TAI POISTAMINEN? 
Koska ne kolme päälinjaa, joihin matkailun etujen voidaan sanoa kytkeytyvän, ovat jo 
olemassa olevien yhteisön politiikkojen piirissä, yksi mahdollinen vaihtoehto olisi poistaa heti 
alkuun kaikki erityistoimet matkailualalla. Voitaisiin toisin sanoen väittää, että yksittäiset, 
vaikkakin hajanaiset, toimet kattavat riittävässä määrin tai jopa täysin matkailualan ja ovat 
osoittautuneet kohtalaisen tehokkaiksi. 
Yhtäältä matkailijan tyytyväisyyden takaisivat kuluttajansuojapolitiikan piiriin kuuluvat 
toimet, matkailupalveluiden monipuolistamiseen pyrkivät toimet erityisesti rakennerahastojen 
18 
piirissä (kulttuuri- ja maaseutumatkailu) tai liikennevälineiden turvallisempaan käyttöön 
yhteisön alueella tähtäävät toimet. 
Toisaalta matkailuelinkeinon edut voitaisiin turvata johdonmukaisella ja vakaalla politiikalla 
verotuksen, perusrakenteiden luomisen ja kilpailun aloilla sekä yleisemmin joukolla 
sisämarkkinoita koskevia määräyksiä. 
Rakennerahastojen piirissä unioni valvoo niiden yhteisön politiikkojen noudattamista, jotka 
eivät koske ainoastaan kilpailusäännöksiä, sopimusten tekemistä ja tasa-arvoisia 
mahdollisuuksia, vaan myös ympäristön suojelua. Unioni noudattaa aktiivista politiikkaa 
luonnon ja kulttuuriperinnön suhteen, joita se pyrkii suojelemaan niin maaseudun 
kehityspolitiikan, ympäristöpolitiikan ja kulttuuripolitiikan avulla, kuin myös varmistamalla, 
että kestävän kehityksen tavoitetta pyritään toteuttamaan muidenkin yhteisön politiikkojen 
yhteydessä. 
Olisi siis mahdollista hahmottaa matkailun kehitystä yhteisössä riippumatta 
yhteensovittamisesta, pelkästään soveltamalla asianmukaisesti olemassa olevia politiikkoja, 
jotka on suunniteltu vastaamaan matkailualan pyrkimyksiä laajempiin tai muuten erilaisiin 
tavoitteisiin. 
Ilman sopivaa viitekehystä eri tason (Euroopan, kansallisen, alueellisen ja paikallisen) 
käytäntöjen vertaaminen ja parhaiden tulosten vaihtaminen ei luonnollisesti olisi mahdollista 
tässä vaihtoehdossa. 
II. NYKYISEN RAKENTEEN JA VAIKUTUSTASON SÄILYTTÄMINEN? 
Aiempi kehitys osoittaa, että joukko sopimuksessa muotoiltuja politiikkoja on antanut 
yhteisölle mahdollisuuden tukea matkailua, kunnioittaen samalla toissijaisuusperiaatetta. On 
voitu esimerkiksi käyttää eri keinoja yhden tai useamman matkailun kehityksen päälinjan 
tukemiseksi, olipa kyse suotuisien olosuhteiden luomisesta matkailijoiden liikkumiselle, 
koulutuksen parantamisesta matkailualalla, ympäristön kunnioittamisesta tai uusien 
matkailutuotteiden kokeilun tukemisesta. 
Yhteisöllä ei kuitenkaan ole erityistä oikeudellista perustaa tälle toiminnalle, sillä 3 t artikla, 
jossa matkailu ensimmäisen kerran mainitaan perustamissopimuksessa, ainoastaan ilmaisee 
lainsäätäjän tahdon ottaa energia, väestönsuojelu ja matkailu mukaan 2 artiklan tavoitteiden 
toteuttamisen kannalta tärkeinä aloina. Yhteisö voi toimia näillä aloilla kohdennetulla tavalla 
ainoastaan 235 artiklan perusteella. 
Matkailua koskevan nimenomaisen perustan puuttuminen Euroopan yhteisön 
perustamissopimuksesta ei ole estänyt komissiota esittämästä ja neuvostoa hyväksymästä 235 
artiklan mukaisesti toimintaohjelmaa matkailun edistämiseksi42, sen jälkeen kun oli 
tunnistettu joukko toimia, joihin unionin osapuolten yhteistoiminta voitiin perustaa. 
Heinäkuun 1992 suunnitelma yhteisön toimiksi on hyödyllinen siinä, että se luo perustan 
jäsenvaltioiden yhteistyölle ja kannustaa keskustelua teollisuuden ja muiden asianosaisten 
tahojen kanssa. Se toimii siis koekenttänä, jolla voidaan vertailla kunkin osapuolen ajatuksia 
ja kokemuksia, laatia yhteisiä hankkeita ja kehittää yhteisiä strategioita. Tämä 
toimintasuunnitelma on kuitenkin kestoltaan ja laajuudeltaan rajoitettu. 
42 Päätös 421/92/ETY, 13.7.92. 
19 
Kaikkien jäsenvaltioiden aktiivinen osallistuminen suunnitelman koeluontoisiin toimiin on 
kuitenkin osoittanut käytännössä valtioidenvälisen yhteistyön hyödyllisyyden osana matkailun 
ja Euroopan yhdentymisen kehitystä. Kaikkien asianosaisten puolten tuloksellista yhteistä, 
neuvonpitoa hallinnon eri tasoilla (alueellisella, kansallisella ja kansainvälisellä) pidetään 
yhteisön suunnitelman tehokkuuden kulmakivenä. Suunnitellut toimet perustuvat eri 
toiminnallisten hallinnonalojen yhteistyöhön vaikuttamatta kuitenkaan niiden omaan 
aloiteoikeuteen, tavoitteena tarjota laajat osallistumismahdollisuudet matkailua edistäviin 
toimiin yhteisön alueella. Kyse on erityisesti kansallisten ja alueellisten matkailua koskevien 
aloitteiden vertailun helpottamisesta vuorovaikutuksen ja yhteisten toimien kannustamiseksi 
ja toimien aiempaa suuremman avoimuuden takaamiseksi eri tasoilla uuden yhteistyön 
hengessä. Tämä voi johtaa parhaiden käytäntöjen leviämiseen ja olemassa olevien 
mahdollisuuksien järkevämpään hyödyntämiseen. 
III. YHTEISÖN TOIMINNAN VAHVISTAMINEN VOIMASSA OLEVAN 
PERUSTAMISSOPIMUKSEN PERUS TEELLÄ? 
Ensimmäisen toimintasuunnitelman täytäntöönpano on osoittanut valtioidenvälisen 
kiinnostuksen yhteistyöhön matkailun alalla, mutta suunnitelma ei ole ollut riittävä kaikkien 
matkailun mahdollisuuksien ja siihen liittyvien toimien liikkeelle saamiseksi. 
Yksi mahdollinen vastaus voisi ehkä olla olemassa olevien matkailua koskevien toimien 
vahvistaminen, kuten edellä on esitetty, ja niiden rahoituksen lisääminen, ottaen huomioon 
kunkin lähestymistavan täytäntöönpanon erilliset menettelyt. 
Yhteisö voisi perustamissopimuksen perusteella yhtäältä tukea enemmän matkailuelinkeinon 
kasvua ja kilpailukykyä koskevaa tutkimusta, toisaalta auttaa parantamaan matkailijan 
hyvinvointia ja lopuksi edistää ensisijaisesti luonnon ja kulttuuriperinnön suojelua ja 
asianmukaista käyttöä43. 
Nämä tavoitteet voitaisiin saavuttaa esimerkiksi tukemalla euroopanlaajuisten verkostojen ja 
tietoyhteiskunnan (jonka vaikutuksia on arvioitava huolellisesti) kehittämistä tai 
kuluttajapolitiikan, laatua ja koulutusta tukevien toimien, aluepolitiikan, kulttuuria koskevien 
toimien, ympäristöpolitiikan, tutkimus- ja kehitysohjelmien, sisämarkkinoiden toteuttamisen, 
kuljetusten kehittämistoimien, erityisesti PK-yritykset ja käsityöammatit huomioon ottavan 
yrityspolitiikan sekä matkailua tukevien erityistoimien avulla. 
Yhteisö voisi myös kannustaa matkailulle keskeisten etujen parempaa huomioon ottamista 
esimerkiksi perusrakenteita ja suuria verkkoja (mukaan lukien tietoliikenneverkot) koskevissa 
toimissa, esimerkiksi määrittelemällä erityisesti matkailuun keskittyvän osan kullekin eri 
politiikalle, ohjelmalle tai toimenpiteelle ominaisten menettelyjen keskuudesta, olemassa 
olevassa 3 t artiklassa ilmaistuihin tehtäviin viitaten. Yhteisön matkailua edistävien toimien 
vahvistaminen voisi siten vastata matkailun alakohtaisiin tai erityisiin tarpeisiin. Yhteisön 
toiminnan parempi näkyvyys voisi kuitenkin saada aikaan eri politiikkojen lisäarvon 
kerrannaisvaikutuksen sovittamalla paremmin yhteen eri tyyppisiä politiikkoja (yritys-
43 Olemassa olevan viitekehyksen säilyttäminen ei sulkisi pois komission mahdollisuutta tehdä aloitteita 
toimintansa sisäisen yhteensovittamisen vahvistamiseksi matkailua koskevien toimien 
johdonmukaisuuden parantamiseksi. 
20 
,kuluttaja-, alue- ja ympäristöpolitiikka44) ja toiminnan eri tasoja (kunnallinen, kansallinen, 
alueellinen, paikallinen) ajatuksena julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus. 
IV. KOHTI YHTEISÖN MATKAILUPOLITIIKKAA? 
Viime vuosina kysymys yhteisön suuremmasta vaikutuksesta matkailun edistämiseksi on 
otettu esiin useissa yhteyksissä. Tämä vaatimus johtaa seuraaviin kysymyksiin: 
Voisiko yhteisö toimia unionin tiedon levittäjänä ja yhteyspisteenä eri asianosaisten välillä 
(jäsenvaltioiden, ammattilaisten, matkailualalla toimivien suurimpien aktiivisten järjestöjen, 
kuluttajien, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen), mikä voisi mahdollistaa 
jäsenvaltioiden keskinäisen neuvonpidon yhteydessä komissioon ja tarvittaessa sovittaa 
yhteen toimiaan tasapainon saavuttamiseksi matkailualalla vallitsevien eri etujen välillä? Jos 
tämä olisi mahdollista, komissio voisi tehdä tarpeellisiksi katsomiaan aloitteita tämän 
yhteensovittamisen edistämiseksi. 
Pitäisikö yhteisön toimia kansallisten aloitteiden yhteensovittamisen kannustamiseksi 
rohkaistakseen esimerkiksi politiikkojen lähentymistä tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihdon 
järkevällä järjestämisellä jäsenvaltioiden välillä? Tällainen toiminta voisi ulottua 
jäsenvaltioiden toimia täydentävien toimien muotoiluun ja toteutukseen, ja siten täyttää 
kansallisten politiikkojen jättämät aukot, silloin kun ne saattaisivat olla haitaksi Euroopan 
matkailulle kokonaisuutena. 
On myös mahdollista kuvitella jäsenvaltioiden politiikkoja täydentävää yhteisön politiikkaa, 
joka perustuisi muiden mahdollisesti matkailuun vaikuttavien yhteisön politiikkojen 
määrittelyyn. Saisiko tällainen yhteisöpolitiikka aikaan havaittavaa yhteisön reaktiota, joka 
pystyisi tasapainoisesti ottamaan huomioon matkailun kolmijakoiset edut ja yhdistämään 
nämä edut kestävän kehityksen periaatteeseen? 
44 Esimerkiksi matkailualan koulutusta koskeviin vaikeuksiin vastatakseen yhteisö on tarjonnut alan 
yrityksille osallistumista erityisiin ohjelmiin tai antanut rahoituksellista tukea sosiaalirahaston kautta 
selvittämättä kuitenkaan sitä, voidaanko tavallisia teollisuuden koulutusmenetelmiä siirtää sellaisinaan 
pääasiassa kausiluontoiselle alalle. 
21 
jäsenvaltioita 
neuvostoa 
Euroopan parlamenttia 
talous- ja sosiaalikomiteaa 
alueiden komiteaa 
edustavia järjestöjä, sosiaalisia yhteistyökumppaneita ja muita matkailualan 
toimijoita Euroopan, jäsenvaltioiden tai kansallisella tasolla 
pyydetään ilmaisemaan näkemyksiään tässä vihreässä kirjassa esitettyihin 
vaihtoehtoihin Euroopan unionin asemasta matkailussa 
ennen 30 päivää kesäkuuta 1995 
Euroopan komissio 
Pääosasto XXIII 
"Vihreä kirja matkailusta" 
200, rue de la Loi 
B-1049 Bruxelles 
Lisätietoja: puhelin +32 2 299 47 49 
telekopio +32 2 296 13 77 
22 
LIITTEET 
1. Kohti matkailun määritelmää 
2. Matkailu Euroopan unionin alueella: vuoden 1994 suuntaukset 
3. Maakohtainen yhteenveto Euroopan talousalueen maiden organisaatioista, jotka 
vastaavat kansallisella tasolla matkailupolitiikan hallinnosta (laadittu kunkin 
jäsenmaan 30.9.1994 antamien tietojen perusteella). 
4. Tiivistelmätaulukko yhteisön tukitoimien piirissä matkailuun varatuista summista 
ajanjaksolle 1989-93. 
5. Sanasto 
23 
LIITE 1 
KOHTI MATKAILUN MÄÄRITELMÄÄ 
Matkailua käsiteltäessä viitejoukon määritteleminen on ristiriitainen toimenpide, joka 
vaikuttaa suoraan toimialan merkityksen tunnustamiseen ja siihen painoarvoon, joka sille 
voidaan antaa toimielinten tasolla. 
Erillään matkailun eri ainesten tunnistamiseen ja niiden taloudellisen painoarvon arvioimiseen 
käytetyistä teknisistä määritelmistä on kaksi tekijää, jotka korostavat sen erityistä luonnetta: 
kuluttajan/matkailijan keskeisyys; ostaessaan ja käyttäessään markkinoilta tai niiden 
ulkopuolelta saatavia tuotteita ja palveluita hän luokittelee nämä toimet luonteeltaan 
matkailullisiksi45; 
julkisten hyödykkeiden tärkeys niin matkailun tuotantoprosessissa kuin 
kulutuksessakin, erityisesti sen vetovoiman ansiosta, joka näillä hyödykkeillä on 
matkailukysyntään usein yksinäänkin. 
Hyvin harvat inhimillisen toiminnan muodot ovat niin suoraan yhteydessä nykyaikaisten 
yhteiskuntien muutokseen ja kehitykseen kuin matkailu. Matkailusta on tullut alle sadassa 
vuodessa määräävä tekijä miljoonien ihmisten elämässä eikä pelkästään tottumus tai 
hajanainen taloudellisen toiminnan muoto. Matkailu muuttuu elin- ja työolojen parantumisen 
myötä ja se on samalla sekä tämän parantumisen keskeinen tekijä että sen seuraus. Palkallinen 
loma oli ensimmäisiä vaatimuksia kun työsopimuksista alettiin neuvotella työnantajien 
kanssa, ja lomalle lähtemättä jättämistä - erityisesti taloudellisista tai terveydellisistä syistä -
pidetään sosiaalisen syrjäytymisen piirteenä. 
Matkailua ei kuitenkaan nähdä tai koeta ainoastaan sosiaalisen ylenemisen osoituksena. 
Yleisissä mielikuvissa ja käytännössä, jopa maailmanlaajuisessa tiedotusvälineiden 
täyttämässä yhteiskunnassa, joka helpottaa erilaisten kulttuurien ja elämäntapojen välisiä 
yhteyksiä, matkailu on erinomainen suoran kohtaamisen ja löytämisen väline; siitä on tullut 
ihanteellinen tapa saattaa ihmiset lähemmäksi toisiaan. 
Sitä mukaa kun matkailusta tulee yleinen tarve henkisellä, ruumiillisella, sosiaalisella ja 
ammatillisella tasolla, uudet tai olemassa olevat taloudellisen toiminnan muodot havaitsevat 
siinä uuden markkinamahdollisuuden ja sopeutuvat vastaamaan tarpeisiin. Taloudelliselta 
kannalta matkailua pidetään usein rakenteellisten piirteidensä takia pikemmin markkinoina 
kuin toimialana. 
45 Toisin kuin muita taloudellisen toiminnan muotoja, matkailua on vaikea määritellä suhteessa 
tuotettuihin tuotteisiin ja palveluihin tai tuotantoprosessiin tai edes suhteessa kohteeseensa (A. Bull 
"The Economics of travel and tourism", Pitman-Wiley, Lontoo, 1991). 
Maailman matkailujärjestön (WTO/OMT) määritelmä, jonka Yhdistyneiden kansakuntien 
tilastokomitea hyväksyi maaliskuussa 1993 heijastaa tätä lähestymistapaa, joka pyrkii määrittelemään 
matkailun kysynnän puolelta. WTO:n mukaan matkailu käsittää "henkilöiden matkansa ja oleskelunsa 
aikana harjoittaman toiminnan paikassa, joka on heidän tavanomaisen oleskelupaikkansa ulkopuolella; 
toiminta tapahtuu yhtäjaksoisena aikana, joka ei ylitä yhtä vuotta, ja sen tarkoituksena on vapaa-ajan 
vietto, liiketoimet tai muut syyt". 
(UN-WTO, Recommendations on tourism statistics, "Statistical Papers", ST/ESA/STAT/SER, M/83; 
1993) 
24 
Tähän luonteeltaan monimuotoiseen ja hajanaiseen kulutukseen sisältyy yhtäältä hyödykkeet 
ja palvelut, joita voidaan pitää tyypillisesti matkailullisina (kuten majoitus, matkojen ja 
oleskeluiden suunnitteleminen, järjestäminen ja myyminen) ja toisaalta ne, joita eivät käytä 
ainoastaan matkailijat, mutta joista matkailijat ja paikalliset asukkaat hyötyvät vaihtelevassa 
määrin (kuten kuljetus- ja ravitsemuspalvelut, kulkuneuvojen vuokraus ja niin edelleen). 
Näihin pitää lisätä muu matkailun aiheuttama tuotanto, joka kuten muillakin aloilla tukee 
edellisiä tuotantomuotoja (esimerkiksi elintarvike- tai rakennusteollisuus ravitsemus- ja 
majoitustoiminnan osalta). 
Samalla matkailutarjonta on paljon laajempaa kuin matkailutuotanto, sillä siihen sisältyvät 
luonto, kulttuuri ja taiteet, jotka ovat usein ainutlaatuisia, tiettyyn paikkaan sidoksissa ja 
luonteeltaan julkisia. Tämä osoittaa valtion merkitystä tasapainon takaajana tehokkuuden ja 
kohtuuden, kehityksen ja voimavarojen säilyttämisen välillä tulevia sukupolvia varten46. 
Matkailijoiden tyydyttämiseen suunnatun toiminnan hajanaisuus, mahdolliset ristiriidat saman 
alan ammattien välillä ja julkisten hyödykkeiden keskeinen merkitys matkailukohteen 
menestyksessä ovat kaikki saman ilmiön eri puolia. 
Kytkennät matkailukulutuksen ja matkailutuotannon välillä läpäisevät siten yhteiskunnan 
kokonaisuudessaan ja kehittyvät ajan myötä, mistä on seurauksena vaikeus hahmottaa niiden 
pääpiirteitä ja arvioida selkeästi sitä painoa, joka matkailulle voidaan antaa toimielinten 
tasolla. Nämä vaikeudet, jotka kohdataan jo kansallisella tasolla, tulevat entistä suuremmiksi 
Euroopan laajuisessa yhteydessä. Ne myös tekevät mahdolliseksi ymmärtää paremmin sitä 
ilmeistä ristiriitaa, joka vallitsee matkailun maailmanlaajuisesti keskeistä merkitystä koskevan 
yleisen käsityksen ja sen olemusta koskevan epätarkan näkemyksen välillä, mikä ei ole 
auttanut matkailua saavuttamaan täysipainoista asemaa omana teollisuudenalanaan47. 
Ne työt, jotka yhteisö on viime vuosina pannut alulle, ovat keskeneräisyydestään huolimatta 
mahdollistaneet huomattavan edistyksen matkailualan tuntemuksen lisäämiseksi ja lisänneet 
jäsenvaltioiden ja muiden kansainvälisten organisaatioiden kuten OECD:n ja WTO:n välistä 
yhteydenpitoa48. 
46 Aiheesta yleisemmällä tasolla, vertaa K. Arrow "The Trade-off between growth and equity", teoksessa 
"Theory for economic efficiency", MIT Press, Cambridge, 1979. 
47 Huolimatta matkailutarjonnan monimuotoisuudesta ja asianosaisten alojen tuotantotoiminnasta, 
taloustieteessä matkailua käsitellään enenevässä määrin omana erillisenä elinkeinonalanaan. 
Katso erityisesti jäsentely, jonka J. van der Borg, M. Manente, M. Tamma ovat esittäneet teoksessa 
"Dimensione dell'industria italiana dei viaggi e del Turismo", Costa-Rispoli, CONFINDUSTRIA, SIPI, 
Rooma, 1992, ja R.W. Mcintosh - C.R. Goeldner, "Tourism Principles, Practises, Philosophy", John 
Willy & Sons, New York, 1986. 
Tämän käsitteen soveltaminen edellyttää, että kaikkien matkailuun liittyvien toimien taloudellinen 
painoarvo voidaan koota yhdeksi kokonaissummaksi, vaikka tätä mahdollisuutta ei ole nykyisissä 
kansallisissa tilinpitojärjestelmissä (katso erityisesti OECD:n töiden tulokset julkaisussa "Manual on the 
economic accounts of tourism", OECD, Pariisi, 1991). 
Tälle olettamuksen perusteella toimii Yhdistyneet kansakunnat, joka yhteistyössä WTO:n kanssa 
ehdottaa "satelliittitilinpidon" kehittämistä matkoista ja matkailusta matkailutuotannon 
kokonaisuuden lujittamiseksi (perusteellisen selvityksen tästä käsitteestä on esittänyt J. Lappiere "A 
proposal for a satellite account and information system for tourism", matkailu- ja matkailijatilastoja 
käsitellyt kansainvälinen konferenssi, Otlawa, 1991). 
4X Vertaa ETY KOM (93) 345 lopullinen 1.9.93. 
25 
LIITE 2 
MATKAILU EU:N ALUEELLA: VUODEN 1994 SUUNTAUKSET 
Johdanto 
Tällä hetkellä saatavilla olevat tiedot mahdollistavat ainoastaan summittaisen arvion 
matkailun suuntauksista vuonna 1994. Useimpien maiden osalta saatavilla olevat tiedot 
vastaavat vuoden 1994 kolmen ensimmäisen vuosineljänneksen liikkeitä. Yöpymisten osalta 
saatavilla olevat tiedot muodostavat 80-95 % koko vuoden yöpymisten määrästä, joten tällä 
hetkellä laaditut arviot eivät poikkea suuresti lopullisista luvuista. 
Joidenkin maiden osalta Eurostatilla ei ole käytössään vuoden 1994 tietoja. Nämä maat on 
jätetty seuraavan selvityksen ulkopuolelle. 
Ensisijaiset päätelmät 
Noin kolmen vuoden taantuman jälkeen, jonka aikana matkailuvirtojen vaihtelut olivat 
merkityksettömiä useimpien EU-maiden osalta, vuonna 1994 havaittiin huomattavia 
muutoksia, jotka olivat monien valtioiden kannalta erittäin myönteisiä yöpymisten määrällä ja 
tuloilla mitattuna. 
Yleisesti ottaen havaitaan: 
Kansainvälinen matkailu lisääntyi, kun taas kotimainen matkailu laski hiukan. Yöpymisten 
määrällä mitattuna arvioidaan ulkomaisten yöpymisten lisääntyneen 11 %, kotimaisten 
yöpymisten laskeneen 2,3 % ja yöpymisten kokonaisuudessaan lisääntyneen 4,4 % EU:n 
alueella. 
Muiden majoitusmuotojen kuin hotellien käyttö lisääntyi eniten, sillä niissä yöpymisten määrä 
kasvoi 13 % koko EU:n osalta, kun taas hotellien kohdalla vastaava luku oli noin 3%. 
26 
Etelä-Euroopan maissa havaittiin yllättävää yöpymisten lisääntymistä: 20% Espanjassa, 
14,2% Italiassa ja 9,4% Kreikassa. Ulkomaisia yöpymisiä tarkasteltaessa havaitaan vielä 
suurempia lisäyksiä, jotka kyseisten maiden osalta ovat vastaavasti 23,8%, 24,7% ja 11,7%. 
EU: Vaihtelu 1993/1994 
Kotimaiset yöpymiset 
Ulkomaiset yöpymiset 
Yöpymiset yhteensä Hotellit ja 
vastaavat 
majoitusliikkeet 
-1,8 
10,5 
3,1 Muut 
majoitusmuodot 
11,1 
23,4 
13,4 Yhteensä 
-2,3 
11,1 
4,4 
Lähde: Eurostatin arvioinnit 
Vuonna 1994 tulot lisääntyivät 4,1 % ja menot 2,4 % maksutaseen kohdassa 'matkailu'. 
Osittain vuonna 1994 havaitut vaihtelut voidaan selittää taloudellisella elpymisellä EU:n 
alueella ja valuuttakurssien vaihtelulla, joka teki kyseisistä maista kilpailukykyisempiä. 
Yöpymisten määrän kehitys 
Kotimaisten yöpymisten vaihtelu yöpymisten kokonaismäärän sisällä oli suhteellisen vähäistä 
vuonna 1994 verrattuna vuoteen 1993. Ainoastaan Italiassa havaittiin merkittävä 8 %:n lisäys, 
kun taas monien maiden kohdalla vastaava luku laski lievästi. 
Ulkomaisten yöpymisten osalta vaihtelu oli suurempaa Etelä-Euroopan maissa, kun taas 
muiden EU-valtioiden kohdalla vaihtelu oli noin 0 %, paitsi Suomessa, jossa arvioitu lisäys 
oli 12,6%. 
Yöpymisten määrän erittely majoitusmuodoittain osoittaa ulkomaisten hotelliyöpymisten 
merkittävää lisääntymistä ja vielä huomattavampaa lisäystä muiden majoitusmuotojen 
kohdalla, ei ainoastaan ulkomaisten vaan myös kotimaisten yöpymisten osalta. 
27 
on-i.i n M DK 1) <il< i: 1 1 NI. 1' IIN Yht 
Kotimaanmaikailijat 
Yöpymiset yhteensä 1993 
(1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 2 557 
4,6% 
10 5 639 
6,8% 
II 142 130 
-1,5% 
10 12 059 
1,4% 
9 54 879 
3,4% 
12 90 160 
-10,7% 
9 122 270 
0,3% 
9 7 640 
4,8% 
6 7 201 
-3,8% 
8 7 985 
0,0% 
9 452 519 
-1,8% 
-
Ulkomaanmatkailijat 
Yöpymiset yhteensä 1993 
1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 6 751 
1,8% 
9 5 880 
-6,5% 
II 26 030 
0,3% 
10 36 475 
11,6% 
9 82 872 
17,9% 
12 55 455 
-1,7% 
9 64 495 
16,0% 
9 7 973 
-7,1% 
6 15 965 
14,5% 
8 2 588 
15,9% 
9 304 484 
10,5% 
"' 
Yhteensä 
Yöpymiset yhteensä 1993 
(1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 9 305 
2,5% 
9 11 519 
-4,6% 
II 168 160 
-1,2% 
10 48 534 
9,2% 
9 137 751 
12,1% 
12 145 614 
-7,2% 
9 186 765 
5,7% 
9 15613 
-1,6% 
6 23 166 
8,7% 
8 10 572 
4,0% 
9 757 003 
3,1% 
-
MUUT 
MAJOITUSMUODOT B DK D GR K 1 NL P FIN Yht. 
Kotimaanmaikailijat 
Yöpymiset yhteensä 1993 
(1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 9 695 
-1,5% 
9 8 191 
-1,0% 
10 134 252 
1,9% 
10 478 
14,9% 
9 13 634 
53,2% 
8 45 912 
35,9% 
9 31 351 
0,5% 
6 6 257 
-4,3% 
8 1 753 
-0,7% 
9 251 521 
11,1% 
-
Ulkomaanmatkailijat 
Yöpymiset yhteensä 1993 
(1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 4 930 
-2,6% 
9 4 573 
8,6% 
10 H 664 
-3,3% 
10 633 
21,4% 
9 5 260 
55,3% 
8 20 849 
42,9% 
9 9 205 
7,5% 
6 1 866 
-20,7% 
8 341 
-8,4% 
9 56 320 
23,4% 
-
Yhteensä 
Yöpymiset yhteensä 1993 
(1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 14 625 
-1,9% 
<•) 12 764 
2.4% 
10 142 915 
1.5% 
K) 1 110 
18.6% 
<•) 18 894 
S 1,8% 
8 66 761 
38.1% 
9 40 555 
T ")<l/ 
6 8 123 
-8.2% 
8 2 094 
-2.0% 
9 307841 
13,4% 
-
28 
KAIKKI MAJOITUS-
MUODOT YI ITLTiNSÄ H DK D GR 1; m 1 NL P FIN Yht. 
Kojimaanmatkailijat 
Yöpymiset yhteensä 1993 
(1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 12 253 
-0,3% 
9 13 830 
-1,8% 
II 276 381 
0.1% 
10 11 863 
2,1% 
9 68 513 
0,0% 
II 90 160 
-10,7% 
9 168 182 
8,0% 
6 38991 
1,5% 
6 13 457 
-4,1% 
8 9 737 
-0,2% 
9 703 367 
-2,3% 
-
Ulkomaanmatkailijat 
Yöpymiset yhteensä 1993 
(1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 11 681 
-0,2% 
9 10 453 
0,1% 
11 34 694 
-0,7% 
10 37 108 
11,7% 
9 88 132 
23,8% 
8 55 455 
-1,7% 
9 85 344 
24,7% 
6 17 178 
-0,4% 
6 17 831 
10,0% 
8 2 929 
12,6% 
9 360 804 
11,1% 
-
Yhteensä 
Yöpymiset yhteensä 1993 
(1000) 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot 
saatavilla (kuukaudelta) 23 934 
-0,2% 
9 24 283 
2,2% 
10 311 075 
0,1% 
10 49 617 
9,4% 
9 156 644 
19,9% 
8 145 614 
-7,2% 
9 253 526 
14,2% 
6 56 169 
0,9% 
6 31 289 
3,7% 
8 12 666 
2,8% 
9 1064 816 
4,4% 
... 
(I) Ainoastaan hotellit 
Matkailun tulot ja menot maksutaseessa - valuuttakurssien vaihtelut 
Yleisesti ottaen tulot nousivat kaikkien niiden maiden osalta, joista tiedot olivat saatavilla, 
Portugalia (-15 %) ja Saksaa (-4,4 %) lukuun ottamatta. Menot noudattavat samaa linjaa, 
paitsi että rajuja supistuksia tapahtui Espanjassa (-17 %), Italiassa (-17%) ja Portugalissa (-
13%). Belgian ja Luxemburgin talousliitto (UELB) on yleisesti ottaen ensimmäisellä sijalla, 
sillä sen tulot nousivat 29,3 % ja menot 20,6%. 
MAKSUTASF. MATKUSTUS 
(miljoonaa ecua) 
TULOT 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot saatavilla 
(kuukaudelta) 
MENOT 
Vaihtelu 1994/1992 
Vuoden 1994 tiedot saatavilla 
(kuukaudelta) UllHI. 
3 479 
29,3% 
10 
5 439 
20.6% 
10 DK 
2 599 
2.8% 
4 
2 738 
11,7% 
9 1) 
8 974 
-4,4% 
10 
32 041 
9,2% 
10 GR 
2 861 
10,1% 
10 
857 
11,5% 
10 V. 
16 516 
8,3% 
10 
4 021 
-17,0% 
10 F 
19 922 
2,1% 
10 
10919 
6,8% 
10 I 
18 840 
5,3% 
9 
12006 
-17,6% 
9 NL 
4015 
0,3% 
9 
7 672 
-0,4% 
9 P 
3 568 
-15,0% 
8 
1 574 
-13,1% 
8 Yht. 
80 775 
4,1% 
93 130 
2,4% 
29 
Vuoden 1994 valuuttakurssien vertailu vuoden 1993 kursseihin osoittaa huomattavia eroja, 
jotka selittävät osittain Etelä-Euroopan (GR, I, E, P) maiden kilpailukyvyn nousun ja sen 
myötä muut havaitut nousut. 
Valuuttakurssi suhteessa ecuun 
Vuoden 1993 keskiarvo 
Vuoden 1994 keskiarvo 
Vaihtelu 1994/1993 1) 
40,4 
7 
19,6 
6 
2,0% DK 
7.5') 
7.54 
0,7% D 
1,94 
1,92 
0,6% GR 
268,57 
288,0.1 
-7,2% F: 
149,1 
158,0 
-6,6% F 
6,6.1 
6.58 
0.8% 1 
1 841,2.1 
1 915,06 
-4,0% IKI 
0,80 
0,79 
0,8% NL 
2,18 
2,16 
0,8% P 
188,3 
7 
196,9 
0 
-4,5% FIN 
6,70 
6,19 
7,5% sw 
9,12 
9,16 
-0,5% UK 
0.78 
0,78 
0,5% USD 
1,17 
1,19 
-1,6% 
30 
LIITE 3 
Maakohtainen yhteenveto Euroopan talousalueen maiden organisaatioista, jotka 
vastaavat kansallisella tasolla matkailupolitiikan hallinnosta 
3i y 'il i Tl j> -> 
34 
AUSTRIA 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL BUNDESMINISTER FUR WIRTSCHAFTLICHE 
ANGELEGENHEITEN (Minister for Economic Affairs) 
BUNDESMINISTERIUM FUR WIRTSCHAFTLICHE 
ANGELEGENHEITEN (Federal Ministry for Economic Affairs) 
ABTEILUNG FUR NATIONALE TOURISMUS­
ANGELEGENHEITEN (unit for national tourism policy) 
Responsible for: 
- General tourism policy orientation, (transport policy, regional 
policy, educational policy, statistics, studies and promotion); 
- The Austrian National Tourist Office and the tourist industry. 
ABTEILUNG FUR TOURISMUSFORDERUNG (Division for 
national subsidies) 
Responsible for: 
- Monitoring and financial support of national tourism projects 
with emphasis on the development of quality. 
ABTEILUNG FUR INTERNATIONALE 
TOURISMUSANGELEGENHEITEN (Division for international 
tourism relations) 
Responsible for: 
- Representation of Austria's tourism policy abroad and 
representation of Austria in the EU and in other international 
organisations; 
- Negotiation of bilateral agreements in the field of tourism and 
attending to their implementation. 
35 
(at national level) WIRTSCHAFTSKAMMER ÖSTERREICH, SEKTION 
TOURISMUS UND FREIZEITWIRTSCHAFT (Austrian 
Federal Economic Chamber, Section Tourism and Leisure 
Industry) - Body established by Public law with obligatory 
membership for all self-employed in industry and commerce. 
Responsible for: 
- Representation of the interests of those self-employed in the 
tourist industry; 
- Initiation and evaluation of draft legislation; 
- Co-operation with Parliament, Government and administrative 
authorities; 
- Advisory services; 
- Contribution to work done by the Austrian National Tourist 
Office; 
- Vocational training; 
- Management consulting for enterprises in the tourism 
industry. 
BUNDESARBEITSKAMMER (Federal Chamber of Labour) 
Responsible for: 
- Representation of the interests of those employed in the tourist 
industry; 
- Initiation and evaluation of draft legislation. 
AT REGIONAL LANDESREGIERUNGEN (Federal Provincial Governments) 
LEVEL 
TOURISMUSABTEILUNG (Tourism department) 
Responsible for: 
- One government official is specifically responsible for 
tourism; 
- Legislation; 
- Executive competencies to promote and support related 
projects and development measures; 
- Control of the implementation by the local tourist agencies. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL ÖSTERREICH WERBUNG (Austrian National Tourist Office -
LEVEL ANTO) 
An association between the Federal Ministry of Economic 
Affairs, the 9 federal provinces, and the Austrian tourist industry 
(represented by the Economic Chamber) to promote tourism in 
Austria on the domestic market and abroad. 
36 
(at national level) KURATORIUM DES ÖSTERREICHISCHEN FREMDEN-
VERKEHRS' (Board of Trustees of Austrian Tourism) 
Responsible for: 
- Coordination committee of the Federal state, the Federal 
Provinces, and the Federal Economic Chamber. 
BURGES. Bank of the Federal Ministry of Economic Affairs for 
the administration of support schemes for SMEs in tourism. 
AT REGIONAL LANDESFREMDENVERKEHRSVERBÄNDE (regional 
LEVEL associations) - groupings of the tourist offices of various regions 
Responsible for: 
- Joint promotional and marketing activities. 
AT LOCAL LOKALE FREMDENVERKEHRSBUROS (local tourist 
LEVEL information offices) 
Responsible for: 
- Providing information on accommodation and local events; 
- Undertaking promotional and marketing activities on local 
level. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL ÖSTERREICHISCHER KURORTE- UND HEILBÄDER-
LEVEL VERB AND (The Austrian Association of Health Resorts and 
Spas). 
HOTELTREUHAND GmbH (The Tourism Investment 
Services). 
ÖSTERREICHISCHER REISEBUROVERBAND (Austrian 
Association of Travel Agencies). 
OSTERREICHISCHE HOTELIERVEREINIGUNG (Austrian 
Hotel Association). 
BUND ÖSTERREICHISCHER GASTLICHKEIT -
RESTAURANTS (Association of Austrian Hospitality). 
37 
BELGIUM 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL NO MINISTRY COMPETENT 
LEVEL 
AT REGIONAL 
LEVEL 
- FLANDERS VLAAMS MINISTER VAN KUULTUR EN BRUSSELSE 
AANGELEGENHEDEN (Minister for Culture and Brussels 
Affairs.) 
VLAAMS COMMISSARIAT GENERAL VOOR TOERISME -
VCGT (The Flemish Tourist Office) 
Responsible for: 
- Preparation and implementation of tourism legislation on 
hotels, campsites, social tourism and on travel agencies; 
- Provision of financial aid to the tourism sector in order to 
develop the tourist infrastructure and tourism activities in 
Flanders; 
- Development and monitoring of own investment projects in 
the tourism sector; 
- Research, planning, development and promotion both at home 
and abroad, of tourism in Flanders and the greater Brussels 
region; 
- Co-operation with the "Office De Promotion Du Tourisme" on 
the marketing, promotion, maintenance of eight national 
tourist offices abroad and the tourism office in Brussels. 
VLAAMSE ADVIESRAAD VOOR TOERISME (The Flemish 
Tourist Advisory Office) 
Responsible for: 
- Advice on all policy-related questions coming within the 
competence of the VCGT; 
- Establishment of six technical committees. 
- BRUSSELS MINIS TRE POUR TRAVAUX PUBLICS, COMMUNICA­
TIONS, RENOVATION DES SITES D'ACTIVITES 
ECONOMIQUES DESAFFECTES, SANTE ET TOURISME / 
MINIS TER VOOR OPENBARE WERKEN, 
COMMUNICATIE, ECONOMISCI1E HEROPLEVING, 
GEZONDHEID EN TOERISME (Minister for Public Works, 
Communications, Economie Regeneration, Health and Tourism). 
38 
(Brussels) COMMISSARIAT GENERAL AU TOURISME - CGT (The 
Brussels Tourism Office). 
Since 1 January 1994 tourism has been managed separately in 
Brussels and Wallonie. As a result CGT administrations are 
currently being established within the French speaking and 
Flemish communities of Brussels. 
- WALLONIE MINISTRE POUR ECONOMIE, PME, TOURISME, 
RELATIONS EXTERIEURES, COMMERCE EXTERIEUR ET 
PATRIMOINE (Minister for Economy, SMEs, Tourism, 
External relations, Foreign Trade and National Heritage). 
COMMISSARIAT GENERAL DU TOURISME - CGT (The 
tourist office for Wallonie). 
Responsible for: 
- Preparation and implementation of tourism legislation (hotels, 
travel agents, holiday parks, and rural and social tourism); 
- Tourism development, allocation of tourism subsidies for 
. social tourism, marketing, hotel renewals and development, 
tourism buildings (only hotels, open air accommodation and 
self-catering accommodation). 
OFFICE DE PROMOTION DU TOURISME - OPT (Tourist 
Promotion Office) 
Responsible for: 
- Marketing of the regions of Wallonie and Brussels: strategy, 
actions aimed at the trade and general public in Belgium and 
on the eight foreign markets together. 
Together with the VCGT responsible for: 
- Management of the eight national tourist offices in foreign 
countries ; 
- The "Maison du Tourisme" in Brussels; 
- Promotion of business tourism in Belgium. 
CONSEIL SUPERIEUR DU TOURISME (Tourism High 
Commission). 
Responsible for: 
- Giving advice on all tourism-related draft legislation; 
- The establishment of six "COMITES TECHNIQUES" which 
arc responsible for provincial tourism federations; cities, 
towns and villages, tourist offices; rural tourism; low-cost 
tourism; businesses providing accommodation; travel 
agencies, open-air accommodation and social tourism. 
39 
- OST- MINISTER-"MINISTERPRASIDENT" (President of the 
KANTONE German-speaking Community) 
VERKEHRSAMT DER OSTKANTONE - VAK (The Transport 
Office) 
Responsible for: 
- Marketing, publicity, information, no legislation. 
AT LOCAL 10 FEDERATIONS PROVINCIALES/PROVINCIALE 
LEVEL FEDERATIES (provincial federations) 
Responsible for: 
- The promotion of tourism in the province and tourism 
information provision. 
PLAATSELIJK BUREAUS VOOR TOERISME / SYNDICATS 
D'INITIATIVES (local tourist offices). 
Responsible for: 
- Providing information on the local villages. 
40 
DENMARK 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL 
AT REGIONAL 
LEVEL ERI IVERVSMINISTER (Minister for Business and Industry) 
ERHVERVSMINISTERIET (Ministry for Business and 
Industry) 
Main duties: 
- Strategic planning and development of tourism; 
- Legal aspects; 
- Creation of good conditions for the tourism industry, 
including negotiations with other ministries and organisations; 
- Working for the preservation and development of the cultural 
and natural heritage in co-operation with other relevant 
authorities; 
- Administration of an " industry network scheme". 
DANMARKS TUR1STRÂDS (The Danish National Tourist 
Board) - (A tourism marketing organisation) 
Responsible for: 
- Coordination of the promotion of Denmark as a tourist 
destination abroad and in Denmark (this includes both leisure 
and business tourism); 
- Analysing and monitoring the markets as well as developing 
new markets. 
TURIST POLITISK KONTAKTUVALG (Contact Committee 
for Tourism Policy). 
The committee is an advisory group to the Minister. Members of 
the committee are main industry organisations and other relevant 
organisations. 
It is a political forum for discussing a wide range of tourism 
related subjects. 
AMTSKOMMUNER (county councils) 
Responsible for: 
- Development of regional strategics and Coordination with 
other policy areas. 
41 
AT LOCAL KOMMUNER (Municipalities) 
i JTVFI 
Main activities include: 
- Provision of information and services for tourists through the 
TURIST BUREAUER (Tourist Information Offices); 
- Local strategies and development. 
TURIST BUREAUER (Local tourism information offices) 
Main duties: 
- Information, guidance etc.; 
- Reservation of hotel rooms. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT REGIONAL TURIST EKSPORTGRUPPER (Tourism Exporting Groups) 
LEVEL 
The tourism exporting groups are composed of participants from 
both the private and public sector. 
Main duties: 
- Promotion abroad and in Denmark of the geographical area 
that the exporting group covers; 
- Development of tourism in the region. 
CONGRESS AND CONVENTION AGENCIES 
In the four largest towns in Denmark congress and convention 
agencies have been established. 
Main duties: 
- Promotion; 
- Assisting in the practical implementation of arrangements. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL TURISMENS MÏLLESRÂD(The Tourism Industry Council) 
LFVFL 
An umbrella organisation for private industry (e.g. major hotel 
chains or SAS etc.). 
The Council acts as a partner to the Ministry responsible for 
tourism and gives advice. 
It co-ordinates tourism industry activities. 
AT LOCAL TIJRISTFORENINGER (Local Tourist Associations) 
LEVEL Responsible for: 
- In co-operation with the local authorities, local tourism 
information offices (turislburcauer); 
- Provision of a forum for discussing the development of 
tourism locally. 
: I , : , , 
42 
FINLAND 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL ULKOASIAINMINISTERIÖ (Minister For Foreign Trade) 
KAUPPA- JA TEOLLISUUSMINISTERIÖ 
(Ministry Of Trade And Industry) 
KAUPPAOSASTO (Trade Department) 
Responsible for: 
- Co-ordination and implementation of tourist policies; 
- Management of the Finnish Tourist Board; 
- International co-operation. 
YRITYSKEHITYSOSASTO (Business Development 
Department) 
Responsible for: 
- Development and financing of small and medium-sized 
enterprises. 
YMPÄRISTÖMINISTERIÖ (Ministry Of Environment) 
Responsible for: 
- Integration of environmental policy; 
- Land use planning; 
- Nature conservation; 
- Outdoor recreation; 
- Preserving cultural heritage and landscape. 
LIIKENNEMINISTERIÖ (Ministry of Transport and 
Communication) 
Responsible for: 
- Transportation; 
- Telecommunications. 
OPETUSMINISTERIÖ (Ministry Of Education 
Responsible for: 
- Vocational training in the field of tourism; 
- Youth tourism. 
(at national level) MAA- JA METSÄTALOUSMINISTERIÖ (Ministry of 
Agriculture & Forestry) 
Responsible for: 
- Administration of state-owned areas: recreation, fishing and 
hunting sports. 
SISÄASIAINMINISTERIÖ (Ministry of the Interior) 
Responsible for: 
- Regional tourism development. 
SOSIAALI- JA TERVEYSMINISTERIÖ (Ministry of Social 
Affairs and Health) 
Responsible for: 
- Social tourism. 
KULUTTAJAVIRASTO (National Consumer Administration 
Responsible for: 
- Consumer affairs regarding tourism; 
- Supervision of the guarantee system regarding package travel. 
MATKAILUN EDISTÄMISKESKUS (Finnish Tourist Board) 
A Government agency whose members of the board of directors 
come mainly from the tourist industry. The Chairman is the 
Secretary General of the Ministry of Trade and Industry. 
Responsible for: 
- Marketing tourism in Finland to both the domestic market and 
abroad; 
- 14 tourist offices abroad. 
EU-ASIAIN KOMITEAN ALAINEN MATKAILUPALVELUT 
JAOSTO (EEA/EU Subcommittee For Tourism Services) 
This body consists of representatives of the Ministries of Trade 
and Industry, Foreign Affairs, Transport and Communications, 
and the Environment, the Finnish Tourist Board, the National 
Consumer Administration, The Association of Finnish Local 
Authorities, Hotel and Restaurant Council, Hotel and Restaurants 
Workers Union, the Association of regional tourism 
organisations. Association of Finnish Travel Agents, the Finnish 
Ship owners Association and Finnair. 
Responsible for: 
- Proposals and co-ordination. 
44 
AT REGIONAL LÄÄNINHALLITUKSET (Provincial state offices) 
Responsible for: 
- Handling of tourism-related questions. 
MAAKUNNAN LIITOT (Regional councils) 
Formed by the municipalities to deal with tourist issues. 
Responsible for: 
- Development of initiatives similar to those undertaken within 
the framework of the EU structural funds. 
AT All municipalities belong to the Association of Finnish Local 
MUNICIPALITY Authorities. 
LEVFL 
The larger municipalities have tourist offices, while in the others, 
tourism is mostly handled by the industry officials. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL MATKAILUN KOULUTUS- JA TUTKIMUSKESKUS 
LEVEL (Centre For Tourism Studies - CTS) 
Responsible for: 
- Promotion of the tourist industry at the regional, national and 
international level; 
- Collection and dissemination of information; 
- Research on tourism; 
- Consultation with travel companies; 
- Training on the provision of tourist services and tourism 
professions. 
HOTELLI- JA RAVINTOLANEUVOSTO (Hotel And 
Restaurant Council) 
Umbrella organisation for hotel chains and private enterprises. 
KESKUSKAUPPAKAMARI (Central Chamber of Commerce) 
Minor role in the development of tourism. 
SUOMEN MATKATOIMIS TOALAN LITTTO (Associationof 
Finnish Travel Agents) 
Umbrella organisation for tour operators and travel agencies. 
SUOMEN VARUSTAMOYHDISTYS (Finnish Ship Owners 
Association) 
Umbrella organisation for Finnish ship owners. 
45 
(at national level) LINJA-AUTOLIITTO (The Finnish Bus and Coach Association) 
Umbrella organisation for Finnish bus companies. 
SUOMEN RETKEILYMAJAJARJESTO (Finnish Youth Hostel 
Association) 
Umbrella organisation for youth hostels. 
SUOMEN MATKAILULIITTO (Finnish Travel Association) 
Responsible for: 
- Managing camping sites belonging to the Association's 
national network. 
LOMARENGAS (the holiday chain) 
The main cottage rental association in Finland. 
HELSINKI - FINLAND CONGRESS BUREAU 
Umbrella organisation for congress and conference cities, centres 
and service providers. 
FINLAND FESTIVALS 
Umbrella organisation for major cultural events. 
AUTOLIITTO (Automobile and Touring Club of Finland) 
SUOMEN LATU (Finnish Ski Track Association) 
SF-CARAVAN 
Consumer organisations which provide members with tourism 
information and services. 
MATKAILUASIAMIEHET, SUOMEN OPASLIITTO (Tourist 
Officers Association, Federation of Finnish Tourist Guides) 
Professional organisations. 
AT REGIONAL 
LEVEL SUOMA - SUOMEN MATKAILUN 
ALUEORGANISAATIOIDEN YHDISTYS (Association of 
Regional Tourism Organisations) 
Umbrella organisation for regional tourism bodies. 
46 
FRANCE 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MINISTRE DE L'EQUIPEMENT, DES TRANSPORTS ET DU 
TOURISME (Minister of Establishments, Transport and 
Tourism) 
MINISTERE DE L'EQUIPEMENT, DES TRANSPORTS ET 
DU TOURISME - DIRECTION DU TOURISME (Ministry of 
Establishments, Transport and Tourism, Tourism Directorate) 
Responsible for: 
- Legislative power; 
- International relations; 
- Economic policy- monitoring and control of regional policies; 
- Promotion activities; 
- Financial and budgetary power. 
COMITE INTERMINISTERIEL POUR LE TOURISME 
SOCIAL (Inter-ministerial committee for social tourism) 
AGENCE NATIONALE DU CHEQUE VOYAGE (National 
Agency for Travel Cheques) - A body controlled by the . 
Ministère de l'Economie et du Tourisme. 
Main activities: 
- Promotion of social tourism; 
- Consultation. 
CONSEIL NATIONAL DU TOURISME (National Tourism 
Council) - consists of representatives of the industry and local 
authorities and comes under the Minister responsible for tourism. 
Main activities: 
- Consultative body for tourism - related questions; 
- Disciplinary commission for those working in the tourist 
industry, monitoring of quality; 
- Participation of tourism professionals in devising national 
policies. 
47 
AT REGIONAL 
LEVEL DELEGATIONS REGIONALES AU TOURISME ( State 
Services - Regional offices of the national central administration) 
Responsibilities include: 
- Participation in the implementation of the tourism regulation; 
- Public funds planning, budgetary and financial management 
of planning contracts; 
- Advisory services to the council members and to the 
economic operators; 
- Economic monitoring. 
COMITES REGIONAUX DU TOURISME (Regional 
Committees for tourism) 
Responsible for: 
- Development and follow-up of the regional plan for tourism 
and leisure development; 
- Promotion of the region in France and abroad; 
- Budget planning and planning control; 
- Economic monitoring 
COMMISSION REGIONALES D'ACTIVITES 
TOURISTIQUES (advisory committee) - created by law 
(13.07.92), it consists of representatives from the public and 
professional sectors, 
- Advisory body on all tourism related issues. 
PREFECTURES DE DEPARTEMENT (departmental 
adminisatrations) 
Responsible for: 
- Implementation of national legislation. 
COMITES DEPARTEMENTALES DU TOURISME 
(departmental tourism committees) 
Responsible for : 
- Contributing to the development, promotion and marketing of 
tourist products in cooperation with economic operators and 
other bodies concerned 
COMMISSIONS DEPARTEMENTALES D'ACTIONS 
TOURISTIQUES (tourism advisory committees for the 
Départements) 
Responsibilities include: 
- A consultative role in disciplinary questions and classifica­
tion; 
- Administrative power with regard to the practice of 
commercial tourism activities. 
48 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MAISON DE LA FRANCE - (A partnership between the 
national administration, local authorities and the industry, under 
the control of the Directorate responsible for Tourism.) 
Responsible for: 
- Promotion of France abroad. 
AGENCE FRANÇAISE D'INGENIERIE TOURISTIQUE 
(AFIT) - (Public sector body under the control of the State) 
Responsible for: 
- Tourism product development for the domestic and export 
market. 
OBSERVATOIRE NATIONAL DU TOURISME (National 
Tourism Observatory) 
Main activities: 
- Socio-economic analysis of tourism; 
- Statistics. 
49 
GERMANY 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL DEUTSCHER BUNDESTAG (Federal Parliament)- A 
Parliamentary Committee for Tourism has existed since 1991 
Main acitivity: 
- Preparation of parliamentary decisions. 
WIRTSCHAFTSMINISTER (Minister For Economic Affairs) 
PARLAMENTARISCHER STAATSSEKRETÄR 1M BMWi 
(Parliamentary Secretary Of State For Economic Affairs) 
BUNDESMINISTERIUM FUR W1RTSCHAIT - BMWi 
(Ministry for Economic Affairs) 
Tourism Unit in the Directorate General for Enterprise Policy, 
services, research and technology - policy in the Federal 
Ministry. 
Responsible for: 
- Co-ordination of interests at federal level: (foreign affairs, 
justice, transport, environment); 
- Development of strategic policy lines and improvement of the 
business environment, provision and maintenance of 
framework conditions; 
- Enhancement of the efficiency and competitiveness of the 
German tourism industry (especially SMEs); 
- Formation of Bund-Länder activities. Co-operation with 
Tourism Advisory Committee; 
- Representation of Germany in EU and international 
organisations. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL DT. ZENTRALE FUR TOURISMUS - DZT (German National 
Tourist Organisation) - A body with public and private 
membership (private sector associations), which is in receipt of 
public and private sector funding, with a board of directors made 
up of representatives from industry, the federal ministries, and 
the Lander. It is the official tourist organisation responsible for 
promotion abroad. 
Activities include: 
- Strategic marketing planning for Germany as a tourist 
destination particularly for international visitors; 
- N TO representation oTlhe interests of German tourism in 
national and international bodies. 
50 
(at national level) DEUTSCHER FREMDENVERKEHRSVERBAND e.V. - DFV 
(German Association of Regional Tourist Organisations) - An 
association concerned with the development and promotion of 
domestic tourism on a national level. DFV is a member of DZT. 
Activities include: 
- Representation of members' interests at national level; 
- Representation of own members within DZT; 
- PR and marketing services are offered to members. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL 
LEVEL DEUTSCHER REISEBUROVERBAND - DRV (German 
Association of Travel Agencies and Tour Operators) 
Activities include: 
- Representation of member interests at national and 
international level; 
- Special services offered to members (counselling on questions 
of management, finance, training, and marketing). 
DEUTSCHER HOTEL- UND GASTSTÄTTENVERBAND 
DEHOGA (German Association of Hotels and Restaurants) 
Activities include: 
- Representation of members' interests (economic, labour 
relations, professional, etc.) at national level; 
- Assistance is given to members in the areas of 
promotion/marketing and training management. 
DEUTSCHER BÄDERVERBAND e.V. - DBV (German 
Association of Spas and Health Resorts) 
Activities include: 
- Representation of members' interests at national level; 
- Support and development of spa and health tourism; 
- Preservation of natural and recreational resources; 
- Support for scientific research; 
- Development of quality standards. 
VERBAND MITTELSTANDISCHER REISEUNTERNEHMEN 
asr (Association of Independent Travel Agencies and Tour 
Operators). 
BUNDESVERBAND DEUTSCl 1ER OMN1BUSUNTER-
NEIIMEN (Association of German Coach Enterprises). 
INTERNATIONALER BUS TOURISTIK VERBAND, RDA 
(International Association for Coach Tourism). 
51 
(at national level) DEUTSCHES FREMDENVERKEHRSPRASIDIUM (German 
Association of the Tourist and Travel Industry) 
Activities include: 
- Representation of the common interests of the German 
tourism industry to Parliament and Government; 
- Conceptual work on the development of future tourism 
policies. 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT REGIONAL LANDER PARLIAMENTS AND GOVERNMENTS 
LEVEL (Parliamentary Committees and Ministries for Economic Affairs) 
Main duties: 
.- Leading role in tourism at state level; 
- Support for infrastructure development; 
- Support schemes for tourism SMEs and destinations (spas and 
social affairs, marketing and research). 
LANDES- UND REGIONALFREMDENVERKEHRS-
VERBÄNDE (Tourism association for the German Lander and 
regions) 
52 
GREECE 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL TTIOYPrOZ TOYPIIMOY (Minister of Tourism) 
YHOYPrEIO TOYPIIMOY (Ministry of Tourism) 
Responsible for: 
- the control and co-ordination of the actions of the Greek 
National Tourism Organisation and its local offices; 
- the development and implementation of tourism policy; 
- The Hellenic Chamber of Hotels; 
- The State School of Tourism Professions. 
EAAHNIKOI OPrANIIMOI TOYPIIMOY (EOT) 
(Greek National Tourism Organisation -GNTO) 
This is the main body for implementing and developing 
programmes for development and co-ordination of tourism 
related actions. 
Responsible for: 
- Promotion of Greece - domestic and abroad; 
- Organisation of cultural events; 
- Provision of tourism infrastructure; 
- Information for tourism professionals (i.e. tour operators, etc.) 
and tourists; 
- Licensing and monitoring of hotels, all tourism facilities, 
travel agencies and tourism professions. 
AlOIKin IKO IYMBOYAIO EOT 
The Administrative Council of GNTO is made up of the President 
and the Secretary General of GNTO, a representative of the 
Ministry of Culture, and four representative members ot the 
tourism sector, selected by the Minister.) 
ZENOAOXEIAKO EniMEAHTHPIO EAAAAOZ 
(HELLENIC CHAMBER OF HOTELS -XEE) 
Represents the Greek hoteliers and advises the GNTO. 
AT LOCAL 
LEVEL 11 TIEPIOEPEIAKEI AIEYOYNIEII E.O.T. 
(11 REGIONAL GNTO DIRECTIONS) 
Responsible for: 
- Operation of tourist offices; 
- Tourism information provision for both professionals (i.e. tour 
operators) and travellers in the domestic market and abroad. 
53 
ICELAND 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL RÄDIIERRA FERDAMÄLA (Minister for Tourism). 
LEVEL SAMGONGURADUNEYTIO (Ministry Of Communication 
Transport And Tourism) 
Responsible for : 
- Co-ordination; 
- Representation at the international level. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL FERDAMÂLARÀD ISLANDS (Icelandic Tourist Board) 
LEVEL 23 Members (Five members are appointed by the Minister and 18 
are appointed by the industry.) 
Responsible for: 
- Organisation and planning of tourism in Iceland; 
- Marketing and PR. abroad; 
- International relations; 
- Consulting and assisting providers of tourist services and co­
ordination of their activities; 
- Environmental initiatives; 
- Monitoring of the quality of tourist services; 
- Operation of offices abroad. 
AT LOCAL LOCAL OFFICES 
LEVEL 
- Promotion of tourism in the region; 
- Information services. 
54 
IRELAND 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MINISTER FOR TOURISM AND TRADE: 
DEPARTMENT OF TOURISM AND TRADE 
DEPARTMENT TOURISM 
Responsible for: 
- Policy formulation; 
- Funding and monitoring executive agencies; 
- Overall co-ordination of the "Operational Programme for 
Tourism", involving expenditure by a number of State 
departments and agencies and private sector initiatives. 
BOARD FAILTE EIREANN (BFE) 
(IRISH TOURIST BOARD) 
The executive agency responsible for promoting and developing 
tourist domestic and inbound traffic to Ireland, through the 
implementation of government policy. 
Responsible for: 
- Administration of grant schemes for the development of 
accommodation and amenities, using national and EU funds; 
- Overseas marketing and market research; 
- Coordination of industry activities; 
- Monitoring of quality and standards. 
COUNCIL FOR EDUCATION, RECRUITMENT AND 
TRAINING FOR THE HOTEL, CATERING AND TOURIST 
INDUSTRY (CERT) 
Responsible for: 
- Provision of training for those entering the hotel, catering and 
tourism industry; 
- Provision of vocational trainini». 
55 
PUBLIC/PRIVATE SECTOR INSTITUTIONS 
AT NATIONAL TOURISM COUNCIL - An advisory body chaired by the 
L.E, y at Minister of Tourism consisting of 24 Members who represent 
government departments, state agencies and major tourism 
sectors e.g. Aer Lingus, the National Airlines. 
Responsible for: 
- National forum for consultation between the tourism industry, 
state tourism agencies and governmental departments; 
- Advisory body to the Minister for Tourism - operates via three 
specialist working groups which focus on key issues affecting 
tourism development. The subjects covered are access, 
marketing and product quality/development. 
AT REGIONAL 6 REGIONAL TOURISM ORGANISATIONS (RTOs) 
LEVEL (Established and controlled by the BFE). 
Responsible for: 
- Provision of information and services for tourists through the 
operation of a national network of Tourist Information 
Offices; 
- Regional marketing; 
- Production of regional and local tourism development plans; 
- Encouraging of environmental awareness; 
- Initial assessment of investment projects applying for fund 
support; 
- Accommodation inspections and monitoring of standards; 
- Management of the County Tourism Committees; 
- Organisation of an Annual regional forum of all the 
committees. 
AT LOCAL COUNTY TOURISM COMMITTEES (New institutional 
LEVEL structures, in the process of being established, based on county 
divisions.) 
Responsible for: 
- Stimulation and coordination of tourism projects at the local 
level; 
- Formulation of county tourism action plans for incorporation 
in the regional tourism plans produced by the RTOs. 
56 
(at local level) SHANNON FREE AIRPORT DEVELOPMENT COMPANY 
LIMITED (SFADCO) Acts as RTO for the Shannon Region. 
Responsible for: 
- Promotion and development of activities concerning airline 
services, passenger traffic and freight traffic through Shannon 
airport; 
- The development and marketing of SFADCO-owned tourism 
products overseas. 
57 
ITALY 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL 
AT REGIONAL 
LEVEL 
AT LOCAL 
LEVEL SOTTO-SEGRETARIO DI STATO ALLA PRESIDENZA DEL 
CONSIGLIO (Under-Secretary of State at the Presidency of the 
Council of Ministers) 
PRESIDENZA DEL CONSIGLIO DEI M1NISTR1 -
DIPARTIMENTO DEL TURISMO (Presidency of the Council 
of Ministers - Department of Tourism) 
Responsible for: 
- Definition of general policy, mainly concerning international 
negotiations and agreements; 
- Participation in the definition and implementation of the 
Community activity; 
- Orientation and coordination of the activities of the Regions 
and of the tourist enterprise regulation; 
- Collection and preparation of statistical information; 
- Control of relevant national bodies: ACI (automobile club), 
CAI (alpine club), ENIT (National Tourist Board). 
ENTE NAZIONALE ITALIANO PER IL TURISMO - ENIT 
(Italian State Tourist Board) 
Responsible for: 
- Organisation and implementation of promotions abroad. 
ASSESSORATO (Regional "Ministry") in every region 
Responsible for: 
- Planning and implementation of tourist development and all 
administrative competencies regulating the sector. 
AZIENDA DI PROMOZIONE TURISTICA (Tourist Promotion 
Board) in some regions it can cover the whole territory 
PRO-LOCO (Local Agency) 
PROVINCIA (District) 
COMUNE (Municipality) 
Responsible for: 
- Promotion and management of local resources. 
58 
LUXEMBOURG 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL MINIS TRE DU TOURISME (Minister For Tourism) 
LEVEL MINISTERE DU TOURISME (Tourism Ministry) 
Responsible for: 
- Implementation of the 5th Five-year-programme for the 
development of the tourism infrastructure; 
- Execution of the projects of the municipalities, tourist offices, 
modernisation projects for the hotel industry, environmental 
projects; 
- International relations and cross border co-operation; 
- Holidays-on-a-farm project; 
- Preservation of the cultural heritage; 
- Improvement of information facilities such as data bases; 
- Studies on the tourist infrastructure; 
- Camping holidays; 
- Cycling tracks; 
- Organisation of tourism fairs abroad; 
- Conference tourism; 
- Youth hostels; 
- Management of local tourist info-offices. 
OFFICE NATIONAL DU TOURISME (National Tourist Office) 
- Market analyses; 
- Promotion activities (publicity campaigns, exhibitions, etc); 
- Tourism training and education for employees. 
59 
NETHERLANDS 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL STAATSECRETARIS VOOR ECONOMISCHE ZAKEN 
LEVEL (The Secretary Of State For Economic Affairs) 
MINISTERIE VAN ECONOMISCHE ZAKEN - Afdeling 
Tourisme 
(Ministry For Economic Affairs - Tourism Division) 
Responsible for: 
- Co-ordination, formulation and execution of tourism policy; 
- Co-operation with the Ministries of Welfare, Public Health 
and Culture, Transport and Public Works, Agriculture, Nature 
Management and Fisheries; 
- Funding of the NBT Dutch Tourist Board, which promotes 
tourism in the country and abroad; 
- International relations and representation in international 
organisations. 
MINISTERIE VAN LANDBOUW NATUURBEHEER EN 
VISVANGST (Ministry of Agriculture, Nature Management and 
Fisheries) 
Responsible for: 
- Promotion of open-air recreation. 
'•> i ii" i i .ii' ••' » • < 
PUBLIC/PRIVATE SECTOR INSTITUTIONS 
AT NATIONAL NEDERLANDSBUREAU VOOR TOERISME - NBT (Dutch 
LEVEL Tourist Board) 
Responsible for: 
- 50:50 co-financing by industry and government; 
- Promotion and stimulation of domestic and incoming tourism. 
KONINKLUKE NEDERLANDSE TOERISTENBOND -
ANWB (The Royal Netherlands Tourist Association) - a 
consumer organisation which promotes tourism and leisure 
activities. 
Responsible for: 
- Preparation and introduction of classification schemes; 
- Supply of consumer information services and research; 
- International price comparisons. 
60 
(at national level) STICI TTING TOERISME & RECREATIE (The Tourism and 
Leisure Foundation) - AVN (ANWB, VW, NBT) 
- Set up by the three above-mentioned organisations to co­
ordinate promotional activities for domestic tourism. 
AT LOCAL VERENIGINGEN VOOR VREEMDELINGEN VERKEER 
LEVEL (local tourism offices) 
- 400 local tourism offices, 15 regional "promotional" offices; 
- Varying scale of operations, available budgets and 
professional staff (smaller ones rely on volunteers). 
61 
NORWAY 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL NÄRINGS - OG EN ERGI DEPARTEMENT (Ministry of 
LEVEL Industry and Energy, Industrial Policy Department) 
Responsible for: 
- Official tourist policy; 
- Interdepartmental co-operation; 
- Increasing the tourist industry's profitability; 
- Foundation of the National Tourist Board (NORTRA), the 
central marketing agency of the Norwegian tourism industry. 
INTERDEPARTMENTAL GRUPPE FOR TURIST 
SP0RSMÂL I E0S (Inter ministerial Committee related to 
Questions on Tourism in the EEA) 
Responsible for: 
- Co-ordination of tourist policies. 
AT REGIONAL KOMMUNER KONTORER (Offices Of The County 
LEVEL Municipplities And Municipalities) 
62 
PORTUGAL 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MINISTERIÖ DO COMERCIO E TURISMO (Ministry of 
Commerce and Tourism) 
SECRETERIA DE ESTADO DO TURISMO (Secretary of State 
for Tourism) 
Responsible for: 
- General Directorate for Tourism (see below); 
- National Institute for Training in Tourism (see below); 
- General Inspectorate for gambling activities (inspection and 
exploitation of gambling activities); 
- National enterprise for tourism (ENATUR, SA) (management 
and exploitation of the "Pousadas" chain, exploitation of the 
national heritage for tourism purposes); 
- Tourism Fund (stimulates investments by credit assured for 
the sector); 
- Investments, commerce and tourism - ICEP (tourist 
information and promotion, Public Relations, technical 
assistance); 
- Coordination between the national and regional authorities. 
DIRECÇAO GERAL DO TURISMO (General Directorate for 
Tourism) 
Responsible for: 
- Organisation and distribution of the documentation on 
Portuguese tourism; 
- Managing and protection of tourist resources and of cultural 
heritage; 
- Development and management of tourist services; 
- Definition of the tourist policy; 
- Promotion. 
INSTITUTO NACIONAL DE FORMAÇAO TURISTICA 
(National Institute For Training In Tourism) 
Responsible for: 
- Promotion and co-ordination of education and (raining for 
employers in the tourist industry; 
- Promotion of the tourist profession abroad. 
63 
(at national level) COMITÉ CONSULT!VO DE TURISMO (Advisory Committee 
on Tourism) 
Responsible for: 
- Consultation and coordinating tasks between the Department, 
the tourist regions and public as well as representatives from 
the private sector of the tourist industry. 
AT LOCAL DEPARTAMENTOS REGIONAIS E LOCAIS DE TURISMO 
LEVEL (Regional and Local Departments of Tourism) 
Responsible for: 
- Exploitation of regional tourist resources and local heritage; 
- Promotion of the tourist supply in the domestic market and 
abroad. 
64 
SPAIN 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL COM1SION INTERMINISTERIAL DE TURISMO 
LEVEL (Intergovernmental body created by Royal Decree 14 January 
1994). 
Responsible for: 
- Developing greater co-ordination between the different 
government departments of the national administration on 
issues that concern tourism; 
- Devising work groups to consider particular tourism issues; 
- Considering all proposed actions, measures with an impact on 
tourism. 
MINISTRO DE COMERCIO Y TURISMO (Minister For 
Commerce And Tourism) 
MINISTERIÖ DE COMERCIO Y TURISMO (Ministry For 
Commerce And Tourism) 
Responsible for: 
- Co-ordination of all tourist related policies of the various 
ministries and public administration; 
- Evaluation and formulation of the basic action plans for the 
government; 
- Regulation of academic tourism qualifications; 
- International and diplomatic relations; 
- Tourism statistics. 
65 
(at national level) SECRETARIA GENERAL DE TURISMO (Secretariat General 
for Tourism). 
Responsible for: 
- Implementation and administration of the government's tourist 
policy; 
- Control of government tourist services; 
- Co-ordination of the foreign tourism policy between the State 
and the autonomous regions; 
- Co-ordination and encouragement of public and private sector 
external promotional activities and initiatives; 
- Determination of general guidelines for the promotion of 
tourism abroad; annual preparation of the "General 
Programme for the Promotion of Tourism Abroad" for the 
benefit of the autonomous regions; 
- Implementation of architectural projects involving the 
Paradores de Turismo (public hotel chain); 
- Provision of financial support to companies for the 
implementation of tourist promotion projects abroad and the 
opening of tourist markets; 
- Granting state aid to companies to launch and widen their 
commercial activities abroad; 
- Tourism training and education - this responsibility is shared 
with the Autonomous regions; 
- Statistics, studies, evaluation of the market trends. 
DÎRECCION GENERAL DE ESTRATEGA TURISTICA 
(Directorate General for Tourism Strategy) 
Responsible for: 
- Co-ordination of tourist related matters and competencies 
between the autonomous communities and territorial entities. 
- International relations; 
- Preparing and drafting of international instruments such as 
conventions; 
- Administration of funds for tourist projects; 
- Studies of the different aspects and impacts of tourism, 
especially on the infrastructure of the sector concerned; 
- Development of tourist projects (innovation of the sector, new 
promotion schemes); 
- State aids lor companies and public or private Spanish 
institutions: analysis of the contribution, products and 
destination of the company. 
66 
(at national level) DIRECCION GENERAL DE PROMOCION TURISTICA 
(Directorate General for the Promotion of Tourism) 
Responsible for: 
- Tourism promotion and marketing activities abroad according 
to the directives given by the Secretaria General de Turismo 
as an important sector of the national economy; 
- Integrated presentation of the Spanish tourism supply, 
highlighting the individuality of the various regions; 
- Running of info-campaigns, PR., advertising; cooperation 
with the Press; 
- Publication of printed material, production of audio-visual 
info-material; 
- Distribution of tourist information in Spain and abroad. 
- Establishment of tourism-related databanks; 
- Participation in tourist fairs and exhibitions; 
- Co-operation with local administrations and industry. 
OFICINAS ESPANOLAS DE TURISMO EN EL 
EXTRANJERO (Spanish Tourism Offices Abroad) 
Responsible for: 
- Overseas promotion and marketing activities as directed by 
TURESPANA; 
- Co-operation with the autonomous regions concerning their 
promotion overseas in line with the General Programme of 
overseas tourism promotion. 
INSTITUTO DE ESTUDIOS TURISTICOS (Institute of 
Tourism Studies) 
Responsible for: 
- Gathering documentation, information and research on 
tourism; 
- Provision of specialist services in market research and training 
of human resources; 
- Development of distribution systems and dissemination of 
information. 
ESCUELA OFICIAL DE TURISMO (Official School of 
Tourism) 
- The national tourism school for the training of tourist 
professionals and providers of tourist services. 
PARADORES DE TURISMO (public hotel chain) 
Responsible for: 
- Monitoring of the quality of tourist accommodation 
establishments; 
- Protection of the cultural heritage and environment. 
67 
AT REGIONAL "CONSEJERIAS" (Administrative regional councils in the 
LEVEL autonomous provinces) 
Responsible for: 
- Tourism promotion and planning activities at the regional 
level; 
- Control of the tourist activities of companies. 
AT LOCAL MUNICIPALIDAD (Municipality) 
LEVEL „ ... , 
Responsible lor: 
- Promotion of tourist activities on a local level. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL CONFEDERACION ESPANOLA DE ORGANIZACIONES 
LEVEL EMPRESARI ALES - CEOE (Confederation of Spanish 
Industry). 
Responsible for: 
- Representation of the tourist industry as a social partner 
organisation; 
- Active participation in the policy - making process. 
68 
SWEDEN 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL NARINGSMINISTER (Minister For Industry and Commerce) 
LEVEL NÄRINGSDEPARTEMENTET (Ministry of Industry and 
Commerce) 
Responsible for: 
- Representation of Swedish tourism interests with international 
organisations; 
- Development of co-operation between state and industry. 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT NATIONAL STYRELSEN FÖR SVERIGEBILDEN 
LEVEL (Image Sweden - Agency created by the Government) 
The board of Image Sweden consists mainly of business and 
marketing professionals. 
Responsible for: 
- Strategic planning of promotional activities; 
- Evaluation of promotional activities already carried out; 
- International tourism contacts; 
- Dissemination of information abroad about Sweden. 
TRAVEL AND TOURISM COUNCIL Inc. ("Next Stop 
SWEDEN") - created following a decision in the Parliament. It is 
a joint enterprise which includes a large part of the tourism 
sector. 
Responsible for: 
- Practical implementation of joint promotional activities on 
behalf of Image Sweden; 
- Management of offices established abroad to promote 
Sweden. 
SVERIGES EXPORTRÄD (Swedish Trade Council) 
- Supplier of services to Image Sweden. 
SVENSKA INSTITUTET (Swedish Institute) 
- Supplier of services to Image Sweden. 
69 
AT REGIONAL/ 
LOCAL LEVEL Joint actions between the municipalities and industry to run local 
offices with information services and implementation of 
promotional activities. Co-ordinatated actions between the 
national and regional level. 
70 
UNITED KINGDOM 
PUBLIC INSTITUTIONS 
AT NATIONAL 
LEVEL MINISTER : SECRETARY OI7 STATE FOR NATIONAL 
HERITAGE 
MINISTRY : DEPARTMENT OF NATIONAL HERITAGE 
Responsible for: 
- Tourism policy for England; 
- Co-ordination of UK tourism policy. 
MINISTER FOR TOURISM 
Responsible for: 
- Day to day co-ordination. 
DEPARTMENT OF NATIONAL HERITAGE - The Tourism 
Division is divided in two branches 
Branch 1 
Responsible for: 
- Sponsorship of the tourist industry in England; 
- Inter-departmental co-ordination on issues like deregulation; 
- Tourism representation at the international level. 
Branch 2 
Responsible for: 
- All issues related to the British Tourist Authority and the 
English Tourist Board; 
- Statistics on tourism worked on in a tourism unit within the 
Central Statistical Office; 
- Tourism in England; 
- Encouragement of inward and domestic tourism; 
- Coordination of inter-departmental links; 
- Representation of the British tourist industry abroad and in 
international organisations; 
- Funding of the British Tourist Authority (BTA), which 
promotes Britain abroad and has a responsibility to further the 
development of tourist amenities and facilities throughout 
Great Britain; 
- Funding of the English Tourist Board (ETB) which is 
responsible for development and promotion of tourism within 
England. 
71 
(at national level) REGIONAL UNIT of the Department of National Heritage 
Responsible for: 
- Co-ordination between regional bodies, e.g. tourist boards, 
arts or sports councils with a view to forging stronger links 
and reduce overlapping actions; 
- Advice to the Department of Environment on the funding of 
projects through the European Regional Development Fund. 
BRITISH TOURIST AUTHORITY - BTA 
(Funded by the Department of National Heritage, the BTA 
operates through its 32 overseas offices and representatives) 
Responsible for: 
- Promotion of Britain abroad; 
- Development of tourist amenities and facilities in Great 
Britain. 
AT COUNTRY 
LEVEL MINISTER : SECRETARY OF STATE FOR WALES 
WELSH OFFICE 
Responsible for: 
- Tourism in Wales; 
- Funding of the Wales Tourist Board. 
MINISTER : SECRETARY OF STATE FOR SCOTLAND 
SCOTTISH OFFICE 
Responsible for: 
- Tourism in Scotland; 
- Funding of the Scottish Tourist Board. 
MINISTER : SECRETARY OF STATE FOR NORTHERN 
IRELAND 
DEPARTMENT OF ECONOMIC DEVELOPMENT 
(NORTHERN IRELAND) 
Responsible for: 
- Tourism in Northern Ireland; 
- Funding of the Northern Ireland Tourist Board. 
ENGLISH TOURIST BOARD - E IB 
(Funded by the Department of National Heritage.) 
Responsible for: 
- Development and promotion of tourism in England; 
- Provision of information on tourism in England. 
72 
(at country level) WALES TOURIST BOARD - WTB 
(Funded by the Welsh Office.) 
Responsible for: 
- Development and promotion of tourism in Wales; 
- Provision of information on tourism in Wales. 
SCOTTISH TOURIST BOARD - STB 
(Funded by the Scottish Office.) 
- Development and promotion of tourism in Scotland; 
- Provision of information on tourism in Scotland; 
- Promotion and marketing of Scotland overseas, in 
collaboration with BTA. 
NORTHERN IRELAND TOURIST BOARD - NITB 
(Funded by the Department for Economic Development -
Northern Ireland.) 
Responsible for: 
- Development of tourism amenities and facilities in Northern 
Ireland; 
- Provision of information on tourism in Northern Ireland; 
- Promotion and marketing of Northern Ireland overseas. 
AT LOCAL LOCAL AUTHORITIES 
Responsible for: 
- Provision of facilities and amenities; 
- Promotion, development and marketing of tourism in their 
area; 
- Funding and operation of Tourism Information Centres; 
- Influence tourism development through planning process; 
- Supporting their regional tourist boards. 
TOURIST INFORMATION CENTRES 
(Mainly funded and operated by local authorities.) 
Responsible for: 
- Mainly funded and operated by Local Authorities; 
- Tourist information services; 
- Booking and reservation services; 
- Collection of'TIC usage figures for use by the regional tourist 
boards and others. 
73 
PUBLIC/PRIVATE INSTITUTIONS 
AT REGIONAL 11 REGIONAL TOURIST BOARDS (RTBs) FOR ENGLAND 
Responsible for: 
- Operating programmes on behalf of the England Tourist 
Board; 
- Representing private sector and local authority interests; 
- Maintaining the network of 570 tourist information centres in 
the country. 
32 AREA TOURIST BOARDS FOR SCOTLAND 
(They represent private sector and local authority interests.) 
Responsible for: 
- Operating programmes under contract to the Scottish Tourist 
Broad; 
- Tourism advisory services to the industry and information to 
tourists. 
AT LOCAL TRAINING AND ENTERPRISE COUNCILS - TECs 
LEVEL (In Wales and England) 
Government funded. The tourism industry is represented on the 
management boards of these TECs. 
Responsible for: 
- Providing information, advice and training services to SMEs; 
- Vocational tourism training which leads to obtaining a 
National Vocational Qualification (NVQS); 
- Liaison with the regional tourist boards. 
LOCAL ENTERPRISE COUNCILS - LECs 
Similar responsibilities as TECs in Scotland only. 
PRIVATE SECTOR 
AT NATIONAL BRITISH HOSPITALITY ASSOCIATION 
LFVEL 
Mainly representing hotels, restaurateurs and caterers. Well-
organised and influential group which lobbies government on 
behalf of its membership. Takes lead on issues such as training 
and raising standards. 
74 
(at national level) TOURISM SOCIETY 
Membership consists of the major operators in the British 
tourism industry. 
Responsible for: 
- Lobbying Government putting forward the views of industry 
on tourism; 
- Consulting Government both officially and informally; 
- J1CTOURS initiative - aimed at improving the statistics 
available to the industry. 
ASSOCIATION OF LARGE VISITOR ATTRACTIONS -
ALVA 
Represents the interests of large UK visitor attractions to 
Government. 
AT REGIONAL 3 REGIONAL TOURIST COMPANIES FOR WALES 
LEVEL (Recently created private sector bodies) 
Responsible for: 
- Co-ordinating tourism activity at local level; 
- Representing tourism industry interests. 
LIITE 4 
Tiivistelmätaulukko yhteisön tukitoimien piirissä matkailuun varatuista summista 
ajanjaksolle 1989-93. 
MAA 
KREIKKA 
ESPANJA 
RANSKA 
IRLANTI 
ITALIA 
PORTUGALI 
YHDISTYNYT 
KUNINGASKUNTA 
TANSKA 
SAKSA 
ALANKOMAAT 
BELGIA 
LUXEMBURG 
YHTEENSÄ Tavoite 1 
(1989-93) 
243,6 
182,0 
34,3 
188,6 
786,0 
203,0 
46,2 
-
-
-
-
-
1683,7 Tavoite 2 
(1989-93)* 
-
-
44,1 
-
24,7 
-
173,9 
0,5 
5,7 
10,1 
12,9 
-
271,9 Tavoite 5 
(1989-93) 
-
17,68 
105,60 
-
51,20 
-
5,80 
-
-
9,00 
4,40 
0,40 
194,08 YHTEENSÄ 
243,60 
199,68 
184,00 
188,60 
861,90 
203,00 
225,90 
0,50 
5,70 
19,10 
17,30 
0,40 
2149,68 
•Tr Tavoite 2 ( 1992-1993): 156,2 miljoonaa ecua 
I f 
SANASTO 
Schengenin sopimus ja sen täytäntöönpanoa koskeva yleissopimus 
Alankomaiden, Belgian, Luxemburgin, Ranskan ja Saksan 14 päivänä kesäkuuta 1985 
allekirjoittama sopimus yhteisten rajojen valvonnan asteittaisesta poistamisesta. Kyseiset 
jäsenvaltiot allekirjoittivat Schengenin sopimuksen täytäntöönpanoa koskeva yleissopimuksen 
12 päivänä kesäkuuta 1990. Italia (27 päivänä marraskuuta 1990), Espanja ja Portugali (25 
päivänä kesäkuuta 1991) ja Kreikka (6 päivänä toukokuuta 1992) ovat liittyneet Schengenin 
sopimukseen ja sen täytäntöönpanoa koskevaan yleissopimukseen. 
AK 
BKT 
EAKR 
EMOTR 
ENVIREG 
EP 
ESR 
EUROSTAT 
EY 
EYVL 
FORCE 
IMPACT 
INTERREG 
LEADER 
LEONARDO 
OECD 
OUVERTURE 
PACTE 
PETRA 
PK-yritykset 
RAPHAEL 
RDT-puiteohjelma 
RECITE 
REGIS 
TSK 
WTO/OMT Alueiden komitea 
Bruttokansantuote 
Euroopan aluekehitysrahasto 
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto 
Ympäristöalan alueellisia toimia koskeva komission aloitteesta 
käynnistetty ohjelma 
Euroopan parlamentti 
Euroopan sosiaalirahasto 
Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto 
Euroopan yhteisöt 
Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 
Yhteisön toimintaohjelma ammatillisen täydennyskoulutuksen 
kehittämiseksi 
Toimintasuunnitelma tietopalvelumarkkinoiden luomiseksi 
Yhteisön raja-alueita koskeva aloite 
Yhteisön aloite maaseudun talouden kehittämistoimien yhdistämiseksi 
Toimintaohjelma Euroopan yhteisön ammatillista koulutusta koskevan 
politiikan täytäntöönpanemiseksi 
Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö 
Yhteistyöverkosto Itä-Euroopan alueiden kanssa 
Eurooppalainen rajat ylittävä toimintaohjelma 
Nuorten ammatillista koulutusta sekä aikuisuuteen ja työelämään 
valmistautumista koskeva toimintaohjelma 
Pienet ja keskisuuret yritykset 
Yhteisön toimintaohjelma kulttuuriperinnön alalla 
Tutkimuksen ja teknologian kehittämisen puiteohjelma 
Euroopan alueita ja kaupunkeja koskeva yhteisön ohjelma 
Syrjäisimpiä alueita koskeva yhteisön aloite (eristyksissä olevat alueet) 
Talous- ja sosiaalikomitea 
Maailman matkailujärjestö 
/(. 
ISSN 1024-4492 
KOM(95) 97 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 
Luettelonumero : CB-C095-143-FI-C 
ISBN 92-77-87686-7 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxembourg 
i •)