KOHTI LAAJENTUNUTTA UNIONIA - Strategia-asiakirja ja Euroopan komission kertomus kunkin ehdokasmaan edistymisestä liittymisvalmisteluissa {SEC (2002) 1400 - 1412}

1. SISÄLLYS

1. Yleinen asiayhteys

1.1. Eurooppa laajentumisen kynnyksellä

1.2. Yleinen mielipide ja laajentumisprosessi

1.3. Laajentumisen hallinnolliset valmistelut

1.4. Kööpenhaminassa vahvistetut arviointiperusteet

1.5. Hallinnon ja oikeuslaitoksen valmiuksien kehittäminen

1.6. Liittymisneuvottelut

1.6.1. Nykytilanne

1.6.2. Sitoumukset

1.6.3. Siirtymäkauden järjestelyt

2. Ehdokasmaiden edistyminen liittymisperusteiden täyttämisessä

2.1. Poliittiset arviointiperusteet

2.1.1. Kokonaiskehitys

2.1.2. Päätelmät

2.2. Taloudelliset arviointiperusteet

2.2.1. Kokonaiskehitys

2.2.2. Päätelmät

2.3. Muut jäsenyysvelvoitteet (myös hallinnolliset valmiudet)

2.3.1. Kokonaiskehitys

2.3.2. Päätelmät

2.4. Yleiset päätelmät ja suositukset

3. Prosessin saattaminen päätökseen

3.1. Neuvottelujen päättäminen

3.1.1. Rahoituskehys

3.1.2. Miten käsitellään uutta säännöstöä ja palataan jo käsiteltyihin lukuihin

3.1.3. Muita asioita koskeva neuvotteluluku

3.2. Liittymissopimuksen viimeistely

3.3. Osallistuminen unionin toimintaan ennen jäsenyyttä

3.4. Seuranta ja suojalausekkeet

3.5. Laajentumisen jälkeen

3.5.1. Instituutioiden kehittäminen

3.5.2. Talous- ja rahaliitto ja euro

3.5.3. Schengen

3.5.4. Euroopan talousalue

4. Bulgarian ja Romanian tarkistettu liittymisstrategia

4.1. Tähänastinen kehitys

4.2. Alustava ajankohta

4.3. Etenemissuunnitelmat

4.4. Liittymistä valmisteleva tuki

5. Uutta pontta laajenemiselle Turkkiin

5.1. Liittymistä valmistelevan strategian lujittaminen

5.2. Lisää rahoitustukea

6. Päätelmät ja suositukset

Liite 1: Määräaikaiskertomusten päätelmät

Bulgaria

Kypros

Tsekki

Viro

Unkari

Latvia

Liettua

Malta

Puola

Romania

Slovakia

Slovenia

Turkki

Liite 2: Luku "muut asiat"

LIITE 3: Ihmisoikeusyleissopimukset

LIITE 4: Kummitoimintahankkeet

LIITE 5: Vertaisarvioinnit

Liite 6: neuvottelujen tilanne

Liite 7: Perustilastot

1. YLEINEN ASIAYHTEYS

1.1. Eurooppa laajentumisen kynnyksellä

Unionin seuraava laajentuminen vahvistaa entisestään Euroopan mantereen yhtenäisyyttä ja on avuksi luotaessa kestävän rauhan ja hyvinvoinnin aluetta.

Kööpenhaminassa vuonna 1993 kokoontunut Eurooppa-neuvosto avasi näköalan laajentuneeseen unioniin, johon kuuluisivat Keski- ja Itä-Euroopan maat. Tämän jälkeen EU käynnisti kunnianhimoisen liittymisstrategian, jolla ehdokasmaiden jäsenyysvalmisteluja on ohjattu ja tuettu tähän päivään saakka.

Pyrkimällä täyttämään EU:hun liittymiselle vahvistetut perusteet ja omaksumalla EU:n säännöstön ehdokasmaat ovat onnistuneet nopeuttamaan sisäisiä uudistuksiaan samalla kun ne ovat valmistautuneet EU:n jäsenyyteen. Euroopan kansalaiset ovat kasvaneet lähemmäs toisiaan, kuten EU:n nykyiset ja tulevat jäsenet ovat solidaarisuudellaan osoittaneet Keski- ja Itä-Eurooppaa tänä kesänä koetelleiden ankarien tulvien aikana.

Laajentumisen puolesta puhuvat historialliset ja poliittiset argumentit ovat kiistattoman velvoittavia. Lisäksi laajentuminen tuo mukanaan huomattavia taloudellisia etuja.

Poliittinen vakaus on eduksi sekä nykyisille että tuleville jäsenvaltioille. Keski- ja Itä-Eurooppaan on syntynyt vakaita demokratioita, mikä on suurimmaksi osaksi asianomaisten maiden kansojen omaa ansiota. Keski- ja Itä-Euroopan ehdokasmaiden poliittisen vakauden perustana ovat yhteiset eurooppalaiset arvot eli demokratia, oikeusvaltioperiaate, ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja vähemmistöjen suojelu. Erilaisten selkkauksien syitä, esimerkiksi vähemmistöihin ja rajojen ylittämiseen liittyviä ongelmia, on onnistuttu vähentämään. Vakaa poliittinen toimintakehys on kestävän rauhan ja rinnakkainelon sekä taloudellisen menestymisen edellytys.

Tämä merkitsee ehdokasmaille tilaisuutta parantaa omaa elintasoaan ja tulevaisuudennäkymiään maailmanlaajuisessa kilpailussa. Jo nyt ehdokasmaiden EU:n kanssa käymän kaupan määrä on puolesta kahteen kolmasosaan näiden maiden kaupan koko määrästä. Kaupan nopea kasvu on auttanut luomaan uusia markkinoita ja kehittämään investointeja. Unioniin liittymisen mukanaan tuoma täysi yhdentyminen sekä samanaikainen yhteisten sääntöjen ja vaatimusten omaksuminen kattavasti maailman suurimmilla yhteismarkkinoilla parantavat edelleen mahdollisuuksia yhteiskunnan ja ympäristön kannalta kestävään kasvuun.

Poliittisen ja taloudellisen vakauden ansiosta unionilla on laajentumisen jälkeen aiempaa paremmat edellytykset kohdata maailmanlaajuisia haasteita. Unionin laajentuminen lisää EU:n ulkosuhteiden painoarvoa, ja etenkin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämisen merkitys kasvaa. Yhteistyön tehostuminen nykyisten ja tulevien jäsenvaltioiden välillä helpottaa kansainvälisen rikollisuuden ja terrorismin torjuntaa.

Laajentuneen EU:n on katsottava omien rajojensa yli, jotta se voisi kehittää naapurialueisiinsa nähden uuden politiikan kaikkien osapuolten eduksi, ja parhaillaan hahmotellaankin toimintaperiaatteita "laajempaa Eurooppaa" varten. Pyrkimyksenä on, että laajentunut unioni soveltaisi nykyistä yhtenäisempää lähestymistapaa suhtautumisessaan naapurimaihin. Komissio selvittää parhaillaan, miten EU:n politiikkaa voitaisiin tehostaa sen suhtautumisessa uusiin naapurimaihin, ei pelkästään laajentumisen mahdollisesti aiheuttamien pelkojen lieventämiseksi vaan myös sen varmistamiseksi, että laajentuminen tarjoaa kummallekin puolelle mahdollisuuksia, joita ovat muun muassa kaupan odotettu lisääntyminen ja taloudellinen kasvu. Tällaisella läheisyyspolitiikalla korostetaan, että EU aikoo säilyttää avoimen asenteen naapurialueisiinsa nähden sekä edistää yhteistä etua ja tukea naapurialueiden kanssa toteutettavia yhteisiä toimia Länsi-Balkanilla, Itä-Euroopassa ja Välimeren alueella.

Tulevat jäsenvaltiot osallistuvat merkittävällä panoksella Euroopan tulevaisuutta koskeviin keskusteluihin unionin seuraavaa institutionaalista uudistusta pohjustavan Eurooppa-neuvottelukunnan eli konventin yhteydessä. Konventin työ on Euroopan tulevaisuuden kannalta keskeisen tärkeää. Ehdokasmaiden täysimääräinen osallistuminen on selvästi osoittanut laajentuneen unionin lisäarvon.

Komission ehdokasmaista tämän vuoden määräaikaiskertomuksissa antamaan arvioon sisältyy kolme tärkeää viestiä:

* Unionin liittymisstrategia on osoittautunut onnistuneeksi. Näköpiirissä oleva unionin laajentuminen on nopeuttanut merkittävästi ehdokasmaiden muutosprosessia.

* Liittymisneuvottelut, joiden perustana on ollut omien ansioiden tarkastelu, eriyttäminen ja mahdollisuus ottaa kiinni välimatka pidemmälle edenneisiin, voidaan useimpien ehdokasmaiden osalta saattaa päätökseen vuoden 2002 loppuun mennessä. Laajentumisvalmistelut jatkuvat edelleen.

* Laajentuminen on kaikki hakijamaat kattava prosessi, joka ei vielä ole valmis ensimmäisen vaiheen liittymisten jälkeen. Euroopan unioni antaa edelleen täyden tukensa niille nykyisille ehdokasmaille, jotka eivät voi osallistua tähän laajentumisvaiheeseen.

Ehdokasmaiden panostus laajentumisprosessiin on ollut huomattava. Laajentumista silmällä pitäen on tehty tärkeitä poliittisia ja taloudellisia päätöksiä. Jotta sekä nykyiset että tulevat jäsenvaltiot saisivat yhdentymisestä täyden hyödyn, on noudatettava laajentumisen suunniteltua aikataulua liittymisprosessin laadukkuudesta tinkimättä.

Komissio toivoo, että Kypros liittyisi kokonaisvaltaisen ratkaisun jälkeen uudelleen yhdistyneenä Euroopan unionin jäseneksi, mikä olisi paras mahdollinen lopputulos kaikkien osapuolten kannalta. Kuten Sevillassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä todetaan, unioni on liittymisjärjestelyissä valmis mukauttamaan ehtoja poliittisen ratkaisun aikaansaamiseksi Euroopan unionin perusperiaatteita noudattaen. Komissio on tyytyväinen siihen, että YK on edelleen mukana asiassa merkittävällä panoksella. Kaikkien osapuolten olisi nyt ponnisteltava yhteisesti, jotta tällainen ratkaisu saataisiin aikaan ennen liittymisneuvottelujen päättämistä. Ottaen huomioon YK:n turvallisuusneuvoston lausunnot komissio kehottaa erityisesti Turkkia antamaan täyden tukensa kokonaisvaltaisen ratkaisun löytämiseksi tämän vuoden aikana. Tässä yhteydessä Kyproksen liittymisehtoja voidaan mukauttaa niin, että niissä otetaan huomioon kokonaisvaltainen ratkaisu, joka myös merkitsisi, että yhteisön säännöstöä sovelletaan koko saarella.

Komissio aikoo edelleen olla aktiivisesti yhteydessä asian kaikkiin osapuoliin tukeakseen toimia ratkaisun saavuttamiseksi. Komission on ehdottanut, että unioni antaisi Kyproksen käyttöön huomattavat voimavarat auttaakseen erityisesti saaren pohjoisosaa saavuttamaan liittymisvalmisteluissa pidemmälle ehtinyttä eteläosaa sekä tukeakseen ratkaisuprosessia. Komissio huomauttaa, että jos ratkaisuun ei päästä, joulukuussa Kööpenhaminassa kokoontuvan Eurooppa-neuvoston päätökset tehdään Helsingin Eurooppa-neuvoston päätelmien pohjalta.

Eurooppa-neuvosto on vahvistanut peräkkäisissä kokouksissaan Göteborgissa, Laekenissa ja Sevillassa uudelleen, että jos neuvottelut ja uudistukset etenevät nykyisellä vauhdilla, Euroopan unioni päättää neuvottelut Kyproksen, Latvian, Liettuan, Maltan, Puolan, Slovakian, Slovenian, Tsekin, Unkarin ja Viron kanssa vuoden 2002 loppuun mennessä, jos maat ovat siihen valmiit. Tavoitteena on edelleen, että kyseiset maat osallistuisivat vuoden 2004 Euroopan parlamentin vaaleihin unionin täysjäseninä. Sevillassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto totesi lisäksi, että jotta voitaisiin ratkaista, minkä ehdokasmaiden kanssa neuvottelut voidaan päättää vuoden 2002 lopussa, komission olisi esitettävä asianmukaiset suositukset määräaikaiskertomuksissaan.

Sevillan Eurooppa-neuvosto rohkaisi myös Bulgariaa ja Romaniaa jatkamaan ponnistelujaan ja toisti jälleen, että EU on sitoutunut antamaan täyden tukensa niiden liittymisvalmisteluille.

Sama Eurooppa-neuvosto lisäsi, että Kööpenhaminassa olisi hyväksyttävä ajantasaistettu etenemissuunnitelma sekä tarkistettu ja parannettu liittymisstrategia vielä neuvotteluvaiheessa olevia maita varten. Liittymistä valmistelevan taloudellisen tuen lisäämistä voidaan myös harkita. Jos eteneminen jatkuu nykyistä tahtia, voitaisiin kyseisten maiden liittymisprosessia varten vahvistaa vuoden lopussa nykyistä tarkempi aikataulu.

Tässä tiedonannossa tarkastellaan edellä esitettyjä Eurooppa-neuvoston odotuksia.

1.2. Yleinen mielipide ja laajentumisprosessi

Laajentumisen selittäminen ehdokasmaiden ja jäsenvaltioiden kansalaisille on keskeisesti kansallisten hallitusten tehtävä. Komissio tukee tähän liittyviä toimia ja on laatinut tarkoitusta varten viestintästrategian. Kaikilta prosessin onnistumiseen vaikuttavilta tahoilta olisi saatava selvä viesti, että laajentuminen on peli, jossa kaikki voittavat, sillä siinä uudelleen yhdistynyt Eurooppa laajentaa rauhan, hyvinvoinnin ja turvallisuuden alueen koko mantereen kattavaksi.

Yleisesti ottaen laajentumista kannatetaan ehdokasmaissa voimakkaasti. Jäsenvaltioissa on tärkeätä lisätä tietoisuutta ja tietoa pian unioniin liittyvistä maista ja tehdä selkoa laajentumisprosessin tuloksista. On edelleen selvitettävä etuja, joita unionin laajentuminen merkitsee poliittisen vakauden kasvuna ja kestävän taloudellisen kasvun näkyminä, sekä valtavaa edistystä, joka on tapahtunut alueen taloudellisessa ja poliittisessa uudistamisessa vuoden 1989 jälkeen. Näin voidaan hälventää epäilyjä siitä, ovatko ehdokasmaat riittävän valmistautuneita unioniin liittymistä varten.

1.3. Laajentumisen hallinnolliset valmistelut

EU:n laajentuminen onnistuneesti ja kitkattomasti edellyttää myös hallinnollisia valmisteluja EU:n nykyisissä toimielimissä, ja valmisteluja onkin jo tehty jonkin aikaa, jotta kaikki tarvittava olisi valmiina liittymisen ajankohtana. Tämä käynnissä oleva työ käsittää muun muassa henkilöstötarpeen arvioinnin ja siihen liittyen palvelukseen ottamista varten tehtävät valmistelut, käännös- ja tulkkauspalvelujen järjestämisen uusilla kielillä, rakennuksia ja kouluja koskevat valmistelut jne. Toimielimet ovat tehneet tässä yhteistyötä varmistaakseen, että kyseiset valmistelut on tehty kussakin toimielimessä. Komissio kuvasi edessä olevien tehtävien suhteen jo tapahtunutta edistystä laajentumisen hallinnollisten valmistelujen etenemissuunnitelmassa [1], jonka perustana olevan työhypoteesin mukaan unioniin liittyy 1. tammikuuta 2004 kymmenen maata ja samalla yhdeksän uutta kieltä. Etenemissuunnitelma on tarkoitus saattaa ajan tasalle, kun päätökset liittyvistä maista ja niiden liittymispäivistä on tehty.

[1] katso SEC(2002) 1015, 25.9.2002. Road Map for Administrative Preparations for Enlargement.

Tiedonannossaan Komission toiminnot ja henkilöresurssit laajentuneessa Euroopan unionissa [2] komissio on määritellyt etenkin lisähenkilöstön tarpeen kokopäiväisinä virkoina, jotka olisi perustettava vähitellen vuosina 2004-2008. On lisäksi selvää, että tietyillä politiikan alueilla, joihin kuuluvat esimerkiksi maatalous, rakennepolitiikat ja kielipalvelut, laajentumisesta johtuva henkilöstötarve on suuri, ei vain laajentumisen jälkeen vaan myös välittömästi sitä ennen. Tästä syystä komissio on arvioinut perusteellisesti lisävoimavarojen tarpeensa ja pyytänyt tältä pohjalta jo vuodelle 2003 keskeisimpiä tarpeita varten 500 tilapäistä virkaa, jotka on tarkoitus miehittää pääasiassa ehdokasmaiden kansalaisilla.

[2] KOM(2002) 311, 5.6.2002.

1.4. Kööpenhaminassa vahvistetut arviointiperusteet

Kööpenhaminassa kesäkuussa 1993 kokoontunut Eurooppa-neuvosto asetti perustan nykyiselle laajentumisprosessille julistamalla, että "ne assosioituneet Keski- ja Itä-Euroopan maat, jotka niin haluavat, voivat tulla Euroopan unionin jäseniksi" ja määrittelemällä jäsenyysehdot eli Kööpenhaminassa vahvistetut arviointiperusteet. Näiden arviointiperusteiden mukaan jäsenyys edellyttää, että ehdokasmaassa on

* "vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelemisen" - poliittiset arviointiperusteet.

Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan toukokuussa 1999 nämä vaatimukset sisältyvät perusperiaatteina Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, ja niitä korostetaan myös Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka annettiin Eurooppa-neuvoston Nizzan kokouksessa joulukuussa 2000;

* "toimiva markkinatalous ja edellytykset selviytyä kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa" - taloudelliset arviointiperusteet.

Nämä perusteet noudattavat talouspolitiikan periaatteita, jotka sisällytettiin Euroopan yhteisön perustamissopimukseen 1. marraskuuta 1993 voimaan tulleella Maastrichtin sopimuksella;

* "kyky vastata jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, mukaan luettuna poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen". Tämä arviointiperuste viittaa yhteisön säännöstönä tunnetun unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon. Tästä syystä siihen viitataan jäljempänä yhteisön säännöstöä koskevana arviointiperusteena. Eurooppa-neuvosto on tämän jälkeen kokoontuessaan, erityisesti Madridissa vuonna 1995, korostanut, että tärkeää ei ole vain yhteisön säännöstön saattaminen kansallisen lainsäädännön osaksi vaan myös sen tehokas soveltaminen asianmukaisten hallinto- ja oikeuslaitosrakenteiden avulla.

Sen jälkeen, kun komissio antoi vuonna 1997 lausunnot Keski- ja Itä-Euroopan maiden hakemuksista, se on arvioinut ehdokasmaiden edistymistä Kööpenhaminassa vahvistettujen arviointiperusteiden täyttämisessä vuosittain antamissaan määräaikaiskertomuksissa, jotka on annettu myös Kyproksesta, Maltasta ja Turkista. Komissio on kehittänyt tätä varten menetelmän Agenda 2000 -kehyksessä [3].

[3] Agenda 2000: Kohti vahvempaa ja laajempaa unionia, KOM(97) 2000 lopullinen. Katso erityisesti toinen osa: laajentumisen haaste; I Arviointi arviointiperusteiden perusteella.

Kyseisen menetelmän mukaisesti määräaikaiskertomuksissa arvioidaan edistymistä lainsäädännön ja muiden toimenpiteiden tosiasiallisen käyttöönoton ja täytäntöönpanon perusteella. Lähestymistapa takaa tasavertaisen kohtelun kaikille ehdokasmaille ja mahdollistaa puolueettoman arvion kunkin maan tilanteesta. Edistymistä kunkin arviointiperusteen täyttämisessä arvioidaan vakiomuotoisen yksityiskohtaisen asialuettelon avulla, jolloin kunkin maan yhteydessä voidaan ottaa huomioon samat näkökohdat ja varmistaa arvioinnin avoimuus. Kertomusten perustana ja tietojen ristiintarkastuksessa käytetään useita lähteitä, niin ehdokasmaiden toimittamia tietoja kuin monia muitakin lähteitä, joita ovat muun muassa Euroopan parlamentin kertomukset, jäsenvaltioiden suorittamat arvioinnit sekä kansainvälisten järjestöjen ja valtiosta riippumattomien järjestöjen työ. Tämän vuoden kertomuksiin sisältyy myös joitakin tulevaisuuteen suuntautuvia tarkasteluja.

Arvioidakseen, missä määrin ehdokasmaat täyttävät poliittiset arviointiperusteet, komissio ei yksin kuvaa niiden instituutioita (parlamentti, toimeenpanovalta ja oikeuslaitos), vaan selvittää myös, kuinka eri oikeuksia ja vapauksia käytännössä harjoitetaan. Ihmisoikeuksien yhteydessä komissio arvioi, kuinka ehdokasmaat noudattavat ja panevat täytäntöön tärkeimpien ihmisoikeussopimusten, etenkin ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamista koskevan yleissopimuksen, määräyksiä. Vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamista ja vähemmistöjen suojelua arvioidessaan komissio kiinnittää erityistä huomiota kansallisten vähemmistöjen suojelua koskevan Euroopan neuvoston puiteyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanoon. Lisäksi komissio analysoi ehdokasmaiden toimia korruption torjumiseksi.

Taloudellisia arviointiperusteita on kaksi: toimiva markkinatalous ja edellytykset selviytyä kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa. Näitä kahta seikkaa arvioidaan osaperusteilla, jotka määritellään Agenda 2000 -tiedonannossa. Toimiva markkinatalous edellyttää, että sekä hinnat että kauppa on vapautettu ja että maassa on oikeusjärjestelmä, joka sisältää täytäntöönpanokeinot ja joka kattaa myös omistusoikeuden. Markkinatalouden toimivuutta parantavat makrotalouden tasapaino ja yksimielisyys talouspolitiikasta. Talouden tehokkuutta parantavat hyvin kehittynyt rahoitussektori ja markkinoille pääsyä ja markkinoilta poistumista merkittävästi rajoittavien esteiden puuttuminen. Markkinatalous ja vakaa makrotaloudellinen toimintakehys ovat edellytyksenä sille, että maa kykenee selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa. Siihen tarvitaan myös riittävästi inhimillistä ja aineellista pääomaa, infrastruktuuri mukaan luettuna. Selviytymiseen vaikuttaa myös se, missä määrin hallituksen politiikka ja lainsäädäntö vaikuttavat kilpailukykyyn, yhden maan unionissa saavuttama kaupan yhdentymisen aste ja pienten yritysten suhteellinen osuus.

Pystyäkseen vastaamaan jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista maan on otettava käyttöön yhteisön säännöstö, pantava se täytäntöön ja valvottava sen soveltamista. Kertomuksissaan komissio analysoi yhteisön säännöstön kunkin 29 luvun osalta, missä määrin kyseistä lukua koskevan yhteisön säännöstön täytäntöönpanemiseksi tarvittavia lainsäädännöllisiä toimenpiteitä on toteutettu ja mitä asian suhteen on vielä tehtävä. Lisäksi komissio arvioi, kuinka pitkälle kussakin ehdokasmaassa on vakiinnutettu yhteisön säännöstön täytäntöönpanemiseksi tarvittavat hallinnon rakenteet.

Tämän vuoden määräaikaiskertomuksissa näkökulma on laajempi kuin edellisinä vuosina. Kussakin ehdokasmaassa toteutuneen edistymisen arvioinnin lisäksi kertomuksissa arvioidaan myös, missä määrin maat täyttävät Kööpenhaminassa vahvistetut arviointiperusteet, ottaen huomioon Eurooppa-neuvoston määrittelemän laajentumisaikataulun.

Tätä varten on arvioitava huolellisesti kunkin maan kuluneiden vuosien aikana saavuttama edistys [4], niiden onnistuminen neuvotteluissa tehtyjen sitoumusten täyttämisessä sekä se, täyttävätkö ne riittävän hyvin Kööpenhaminassa vahvistetut arviointiperusteet. Nämä viimeksi mainitut seikat ovat erityisen tärkeitä arvioitaessa maiden kykyä ottaa vastuulleen jäsenyysvelvoitteet. Jotta tietyn ehdokasmaan voidaan katsoa kykenevän soveltamaan yhteisön säännöstöä liittymisestä lähtien, maassa täytyy jo nyt olla voimassa tietty osa kutakin lukua koskevasta yhteisön säännöstöstä ja siellä viime vuosien aikana tapahtuneen kehityksen on oltava myönteistä. Huomioon otetaan myös tiedot, joita komissiolla on käytettävissään parhaillaan käynnissä olevista valmisteluista erityisesti seurantaprosessin yhteydessä.

[4] Edistys, joka on tapahtunut Keski-Euroopan ehdokasmaissa vuoden 1997 lausuntojen antamisen jälkeen, Kyproksessa ja Turkissa vuoden 1998 määräaikaiskertomuksen antamisen jälkeen ja Maltassa vuoden 1999 ajantasaistetun lausunnon antamisen jälkeen.

Määräaikaiskertomuksissa yksilöidään ne ehdokasmaat, jotka täyttävät Kööpenhaminassa vahvistetut arviointiperusteet suunnitellun aikataulun mukaisesti. Komissio suosittelee kertomusten pohjalta kyseisten maiden kanssa käytävien neuvottelujen päättämistä vuoden 2002 lopussa. Kaikkien maiden osalta määräaikaiskertomuksissa yksilöidään alueet, joilla tarvitaan vielä lisätoimia ja joilla uudistuksia on jatkettava.

1.5. Hallinnon ja oikeuslaitoksen valmiuksien kehittäminen

Komissio pitää hyvin tärkeänä varmistaa, että ehdokasmaat jatkavat edelleen hallinnon ja oikeuslaitoksen toimintavalmiuksien kehittämistä. Tämä on olennainen edellytys keskinäisen luottamuksen kehittymiselle jäsenvaltioiden keskuudessa, mikä on jäsenyyden toteutumisen kannalta ehdottoman tärkeää. Vuoden 1997 lausunnoissa ja niiden jälkeen annetuissa määräaikaiskertomuksissa komissio on seurannut tarkkaan kussakin maassa tällä alalla tapahtunutta edistystä. Suuri osa yhteisön liittymistä valmistelevasta tuesta on ohjelmoitu 1990-luvun alkuvuosista lähtien avuksi ehdokasmaille hallinnon ja oikeuslaitoksen rakenteiden muodostamisessa ja kehittämisessä.

Kuten laajentumisen vuoden 2001 strategia-asiakirjassa Kohti onnistunutta laajentumista mainitaan, komissio on laatinut vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen aikana kunkin neuvotteluja käyvän maan kanssa yhdessä toimintasuunnitelman kyseisen maan hallinnon ja oikeuslaitoksen rakenteiden kehittämistä varten. Toimintasuunnitelmassa yksilöidään liittymiskumppanuuden vuoden 2002 ensisijaisten tavoitteiden pohjalta käytännön toimenpiteet, jotka kunkin maan on vielä toteutettava saavuttaakseen riittävät hallinnolliset valmiudet liittymisen ajankohtana.

Toimintasuunnitelmissa yksilöidään ehdokasmaiden tukemiseksi tarvittava kohdennettu tuki. Komissio on varannut näitä toimia varten lisärahoitustukea, jonka määrä vuonna 2002 on enintään 250 miljoonaa euroa, ja tämä kasvattaa neuvotteluja käyvien maiden hallinnon ja oikeuslaitoksen rakenteiden vahvistamiseen kohdennettavan yhteisön tuen kokonaismäärän noin miljardiksi euroksi.

Lisäksi toimintasuunnitelmissa mainitaan neuvotteluissa sovitut sitoumukset ja muut mahdolliset lisäseurantatoimet, erityisesti vertaisarvioinnit, jotka ehkä ovat tarpeen tietyillä aloilla kunkin maan valmisteluja arvioitaessa. Kaikkien kahdentoista neuvotteluja käyvän maan suhteen on tehty vertaisarviointeja eriasteisesti. Teknisen avun tiedonvaihtotoimiston (TAIEX) kautta on suoritettu yhteensä 205 vertaisarviointia 17 alalla, ja niihin on osallistunut yli 800 asiantuntijaa (yksityiskohdat liitteessä 5). Varainhoidon valvonnan alalla joitakin vertaisarviointeja on toteutettu hallinto- ja johtamistavan kehittämistä tukevan SIGMA-ohjelman kautta, ja komission yksiköt ovat puolestaan toteuttaneet seurantatoimia muilla aloilla. Vuoden 2002 alkupuolella toteutettiin neuvoston valvonnassa erityinen ydinturvallisuutta koskeva vertaisarviointi, jonka perusteella annettiin tilannekatsaus kesäkuussa 2002.

Vertaisarvioinneissa keskeisen tärkeää on tietojenvaihto ehdokasmaiden ja jäsenvaltioiden vastaavien laitosten asiantuntijoiden välillä. Vertaisarviointien kertomukset, jotka on annettu myös ehdokasmaiden ja jäsenvaltioiden käyttöön, on otettu huomioon määräaikaiskertomuksissa esitetyissä komission arvioinneissa. Ehdokasmaat aikovat käyttää vertaisarviointien tuloksia määritelläkseen, mitä muita toimia vielä tarvitaan. Niitä olisi myös käytettävä sekä ennen liittymistä että sen jälkeen, kun ehdokasmaita varten kehitetään vertaistukitoimintoja parhaiden käytäntöjen vaihtamiseksi.

Toimintasuunnitelmat ovat antaneet uutta voimaa hallinnon ja oikeuslaitoksen toimintakyvyn parantamiseen tähtääville ehdokasmaiden ponnisteluille. Kaiken kaikkiaan suunnitelmien täytäntöönpano sujuu ajatellulla tavalla. On tärkeää, että ehdokasmaat panostavat jatkuvasti toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoon.

1.6. Liittymisneuvottelut

1.6.1. Nykytilanne

Liittymisneuvottelut ovat edenneet hyvin. Kuusi maata on käynyt neuvotteluja vuodesta 1998 (Kypros, Puola, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro), ja kuusi maata aloitti neuvottelut varhain vuonna 2000 (Bulgaria, Latvia, Liettua, Malta, Romania ja Slovakia). Nizzassa joulukuussa 2000 kokoontunut Eurooppa-neuvosto teki päätöksen liittymisneuvottelujen etenemissuunnitelmasta vahvistaen siinä aikataulun, jonka mukaisesti unionin on määriteltävä kantansa vielä avointen neuvottelulukujen suhteen. Etenemissuunnitelma on ollut erittäin hyödyllinen neuvottelujen edistämisessä, sillä kaikki osapuolet ovat voineet sen avulla helpommin noudattaa realistista suunnitelmaa. Unioni on määritellyt etenemissuunnitelman mukaisesti yhteiset kannat, joiden perusteella useiden neuvottelulukujen käsittely on väliaikaisesti päätetty. Neuvottelujen nykytilanne esitellään liitteessä 6.

1.6.2. Sitoumukset

Neuvotteluluvun käsittelyn päättäminen väliaikaisesti riippuu muun muassa siitä, pitääkö unioni ehdokasmaiden tekemiä sitoumuksia uskottavina. Yleensä näin on, jos yhteisön säännöstön keskeiset osat on jo siirretty osaksi kansallista lainsäädäntöä. Ehdokasmaiden on varmistettava, että ne täyttävät kaikki sitoumuksensa suunnitellun mukaisesti. Komissio seuraa tarkasti kyseisten sitoumusten täyttämistä tukeutuen tässä ensi sijassa hallinnon ja oikeuslaitoksen toimintakykyä koskeviin seurantakertomuksiin ja toimintasuunnitelmiin. Tähän asti on neuvotteluissa sovittujen sitoumusten aikataulu pääosin pitänyt; ne harvat tapaukset, joissa on ilmennyt ongelmia tai viivästyksiä, on pystytty ratkaisemaan, eikä komission ole tarvinnut suositella yhdenkään neuvotteluluvun käsittelyn aloittamista uudelleen.

Tämän vuoden määräaikaiskertomuksissa esitetty arvio vahvistaa sen, että yleisesti ottaen useimmat ehdokasmaat täyttävät neuvotteluissa tekemänsä sitoumukset. Jos sitoumukset koskevat toimenpiteitä, joiden on tarkoitus olla valmiita sovellettaviksi liittymisen ajankohtana, komission arvio perustuu kyseiseen valmistelutyöhön. Kertomuksissa yksilöidään muutamia tapauksia, joissa ehdokasmailla on ongelmia sitoumustensa täyttämisessä. Kyseiset sitoumukset liittyvät lähinnä maatalouteen, ympäristöön tai kalastukseen. Näissä tapauksissa ehdokasmaiden olisi toteutettava kaikki sitoumusten täyttämiseksi tarvittavat korjaustoimet.

1.6.3. Siirtymäkauden järjestelyt

Samalla kun liittymisneuvottelujen perustana on ollut periaate, jonka mukaan ehdokasmaiden on sovellettava yhteisön säännöstöä tosiasiallisesti liittymisen ajankohtana, neuvotteluissa on sovittu erinäisistä hyvin perustelluista siirtymäkauden toimenpiteistä tällaisia toimenpiteitä varten vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Kyseisten periaatteiden mukaan siirtymäkauden toimenpiteiden on oltava määräaikaisia ja soveltamisalansa puolesta rajoitettuja ja niiden yhteydessä on esitettävä suunnitelma, jossa määritellään selvästi yhteisön säännöstön soveltamisen eri vaiheet. Tämän lisäksi siirtymäkauden toimenpiteet eivät saa merkitä muutoksia unionin sääntöihin tai politiikkoihin, häiritä niiden asianmukaista toimintaa tai johtaa merkittäviin kilpailun vääristymiin. Sopimukseen on päästy siirtymäkauden toimenpiteistä, joita ovat esittäneet sekä ehdokasmaat (tähän mennessä hyväksytty 190 hakemusta) että unioni (tähän mennessä hyväksytty 28 hakemusta). Toimenpiteiden soveltamisala vaihtelee asianomaisesta alasta ja maasta riippuen.

Ehdokasmaiden hakemista siirtymäkauden toimenpiteistä on sovittu esimerkiksi aloilla, joilla yhteisön säännöstön tosiasiallinen täytäntöönpano edellyttää huomattavia investointeja etukäteen. Esimerkkejä ovat kuntien jätevedenkäsittelylaitosten rakentaminen ja öljyn varmuusvarastojen kokoaminen. Tällaisissa tapauksissa on sovittu investointisuunnitelmista ja yksityiskohtaisista toimintaohjelmista, joilla pyritään vähitellen saavuttamaan yhdenmukaisuus yhteisön säännöstön kanssa. Lisäksi on tilapäisesti rajoitettu vapaita pääomanliikkeitä nykyisistä tuleviin jäsenvaltioihin maan ja vapaa-ajan asuntojen ostoa varten.

Unionin hakemista toimenpiteistä sopimukseen on päästy vain muutamista hyvin määritellyistä ja rajoitetuista siirtymäkauden järjestelyistä ennakoitavien alueellisten tai alakohtaisten häiriöiden varalle, joita seuraisi yhteisön säännöstön täysimääräisestä soveltamisesta laajentuneessa unionissa. Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta uusista jäsenvaltioista nykyisiin on rajoitettu tilapäisesti, lääkkeitä koskevien teollisoikeuksien ja unionissa saatujen yhteisön tavaramerkkien suojaa on vahvistettu, niin ikään on tilapäisesti rajoitettu pääsyä nykyisten ja tiettyjen uusien jäsenvaltioiden välisille kansallisille maantieliikenteen markkinoille (kabotaasi-liikennettä).

2. EHDOKASMAIDEN EDISTYMINEN LIITTYMISPERUSTEIDEN TÄYTTÄMISESSÄ

2.1. Poliittiset arviointiperusteet

2.1.1. Kokonaiskehitys

Komissio on arvioinut vuoden 1997 lausunnoissa ja niiden jälkeen annetuissa määräaikaiskertomuksissa ehdokasmaiden edistymistä Kööpenhaminassa vahvistettujen poliittisten arviointiperusteiden täyttämisessä. Vuodesta 1999 komissio on katsonut, että kaikki neuvotteluihin osallistuvat ehdokasmaat täyttävät kyseiset perusteet. Demokratian lujittamisessa ja syventämisessä, oikeusvaltioperiaatteen noudattamisessa sekä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien kunnioittamisessa on viiden viimeksi kuluneen vuoden aikana edistytty huomattavasti.

Viime vuoden aikana ehdokasmaiden demokraattiset hallintojärjestelmät toimivat käytännössä. Useissa maissa pidettiin vapaat ja oikeudenmukaiset kansalliset tai paikalliset vaalit.

Työtä julkishallinnon vahvistamiseksi ja nykyaikaistamiseksi on jatkettu. Virkamieskuntaa koskeva oikeudellinen kehys on nyt vahvistettu kaikissa ehdokasmaissa, ja virkamiesten koulutuksesta on tullut vallitseva käytäntö. Monissa maissa on vakiinnutettu menettelytapoja, saatu aikaan selvää eroa poliittisten ja hallinnollisten vastuutehtävien välille sekä annettu julkisen tiedon saantiin liittyvää lainsäädäntöä.

Useimmat maat ovat edistyneet oikeuslaitoksen uudistamisessa ja lujittamisessa, mikä on ratkaiseva tekijä oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamisen ja yhteisön säännöstön tosiasiallisen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Olennaista edistystä on tapahtunut perussäädösten antamisessa, henkilöresurssien vahvistamisessa ja työolojen parantamisessa. Useissa maissa on kehitetty ja vahvistettu mekanismeja tuomioistuinten päätösten asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja parannettu kansalaisten oikeutta saattaa asiansa tuomioistuimen käsiteltäväksi. Useimmissa maissa on onnistuttu selvittämään käsittelyä odottavien oikeustapausten ongelmaa. Toimia tähän kysymykseen liittyvien uudistusten vahvistamiseksi on edelleen jatkettava.

Korruption, petosten ja talousrikollisuuden torjunnassa on edistytty, mutta ala on yhä jatkuva huolenaihe. Toimintaohjelmat korruption torjumiseksi ovat nyt valmiina, ja korruption torjunnasta vastaavia elimiä on edelleen vahvistettu. Lainsäädännön suhteen on edelleen edistytty, myös julkisten hankintojen ja poliittisten puolueiden rahoittamisen aloilla, ja yleisön valistamiseksi on toteutettu merkittäviä toimia. Joissakin maissa on nähtävissä, että yleinen tietoisuus korruption taloudelle ja yhteiskunnalle aiheuttamista vaaroista on kokonaisuudessaan lisääntymässä. Tällä alalla merkityksellistä on myös julkishallinnon avoimuuteen, vastuullisuuteen ja tehokkuuteen liittyvä todettu myönteinen kehitys. Näitä toimia on edelleen jatkettava.

Joissakin maissa toteutettiin uusia lainsäädännön ja institutionaalisen toimintakehyksen vahvistamiseen liittyviä toimenpiteitä sukupuolten tasa-arvon turvaamiseksi. Joissakin maissa edistyttiin merkittävästi perheväkivallan uhrien auttamisessa. Naisten ja miesten taloudellisen ja yhteiskunnallisen tasa-arvon edistämiseksi tarvitaan kuitenkin vielä lisätoimia.

Kaikissa maissa, joissa on merkittäviä romaniyhteisöjä, on pantu täytäntöön kansallisia toimintasuunnitelmia kyseisiin yhteisöihin kuuluvien ihmisten vaikean tilanteen parantamiseksi. Jatkuvalla työllä on varmistettava eri toimintasuunnitelmien keskeytymätön täytäntöönpano tiiviissä yhteistyössä romaniedustajien kanssa. Syrjinnän torjumista kattavasti koskevan lainsäädännön antaminen ja asianmukainen täytäntöönpano alan yhteisön säännöstön mukaisesti olisi tärkeä edistysaskel maissa, joista tällainen lainsäädäntö vielä puuttuu.

Myönteistä kehitystä voidaan todeta tapahtuneen myös vähemmistöjen suojelun alalla. Virossa ja Latviassa on edistytty tasaisesti ilman maan kansalaisuutta olevien henkilöiden integroimisessa yhteiskuntaan. Useissa maissa vahvistettiin edelleen lainsäädäntöä ja institutionaalista toimintakehystä vähemmistöjen suojelemiseksi. Bulgariassa, Slovakiassa ja Romaniassa vähemmistöjen jäsenillä on tärkeä merkitys sisäpolitiikassa.

Aiempina vuosina komissio on korostanut Romanian lastenhuoltolaitosten ongelmallisuutta. Romanian viranomaisten toteuttamat lainsäädäntöön, hallintoon ja rahoitukseen liittyvät toimenpiteet alkavat nyt tuottaa tulosta. Hoitolaitoksissa elävien lasten lukumäärä on laskenut, ja heidän elinolosuhteensa ovat parantuneet. Näitä toimia on jatkettava.

2.1.2. Päätelmät

Kaikki nyt neuvotteluja käyvät maat täyttävät edelleen Kööpenhaminassa vahvistetut poliittiset arviointiperusteet, mikä on voitu varmistaa viime vuoden aikana.

Turkin edistymistä ja maan tilannetta poliittisten arviointiperusteiden valossa esitellään 5 jaksossa.

Kunkin määräaikaiskertomuksen päätelmät esitetään liitteessä 1. Luettelo ehdokasmaiden ratifioimista ihmisoikeusyleissopimuksista on liitteessä 3.

2.2. Taloudelliset arviointiperusteet

2.2.1. Kokonaiskehitys

Ehdokasmaiden edistymistä Kööpenhaminassa vahvistettujen taloudellisten arviointiperusteiden täyttämisessä arvioidaan tämän vuoden määräaikaiskertomuksissa laajemmasta näkökulmasta kuin edellisinä vuosina. Kertomuksissa tarkastellaan viime vuodesta tapahtunutta edistystä sekä arvioidaan saavutuksia arviointiperusteiden täyttämisessä vuodesta 1997, jolloin komissio antoi lausunnon useimmista ehdokasmaista. Seuraavassa esitetään kehityksen pääkohdat ja valitut talouden tunnusluvut esitetään maittain liitteessä 7.

Vuosina 1997-2001 talouskasvu oli useimmissa ehdokasmaissa selvästi parempi kuin unionin keskiarvo (2,6 prosenttia). Vuoden 2000 lopulla alkanut maailmanlaajuinen taantuma on vaikuttanut myös unioniin ja sen ohella ehdokasmaihin. Seurauksena on ollut kasvun hidastuminen joissakin ehdokasmaissa vuonna 2001, mutta vuoden 2002 alkupuolella talouskasvu on kokonaisuudessaan ollut melko vakaata. BKT henkeä kohden ostovoimastandardeina mitattuna oli vuonna 2001 kymmenessä siirtymätalouden maassa keskimäärin 39,3 prosenttia unionin keskiarvosta eli enemmän kuin vuonna 2000, jolloin vastaava prosenttiosuus oli 38,5. Viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana useimmat ehdokasmaat ovat ottaneet välimatkaa kiinni jonkin verran.

Ehdokasmaat ovat jatkaneet tuotantorakenteidensa mukauttamista. Arviointijakson aikana maatalouden osuus BKT:sta on ehdokasmaissa laskenut, ja palvelualan osuus on puolestaan kasvanut, joskaan ei vielä samalle tasolle kuin unionissa.

Inflaatio on ollut useimmissa ehdokasmaissa laskusuunnassa arviointijakson aikana. Sama suuntaus jatkui useimmissa maissa vuonna 2001, ja inflaatiota kuvasi yksinumeroinen luku. Kuluneiden viiden vuoden aikana useimmat ehdokasmaat ovat perustaneet riippumattoman keskuspankin, ja niistä monet ovat ottaneet käyttöön hintojen vakauteen tähtäävän inflaatiostrategian.

Kaikkien ehdokasmaiden osalta keskimäärin arviointijaksolle on ollut tyypillistä työllisyyden heikkeneminen, joka johtuu pääasiassa maissa parhaillaan käynnissä olevasta kotimaisen teollisuuden rakennemuutoksesta ja osittain myös työmarkkinoiden rakenteellisista puutteista. Työttömyysaste on yhä korkea monissa maissa. Vuonna 2002 näyttää siltä, että joissakin maissa työpaikkojen väheneminen olisi loppumassa, sillä niissä on nyt todettu työllisyyden kasvavan.

Kaikki ehdokasmaat ovat ilmoittaneet julkisen talouden alijäämästä arviointijakson aikana. Vuonna 2001 alijäämä kymmenessä Keski- ja Itä-Euroopan maassa kasvoi 3,2 prosentista 3,8 prosenttiin, mihin olivat syynä talouden taantuma, finanssipolitiikan höltyminen, siirtymävaiheeseen liittyvät kertaluonteiset menot sekä aiempaa tarkempi mittaus.

Arviointijakson aikana kauppa- ja vaihtotaseen alijäämä on ollut useimmissa maissa suhteellisen suuri mutta pysynyt kuitenkin hyväksyttävissä rajoissa. Useimmat maat ovat pystyneet vetämään puoleensa riittävästi ulkomaisia suoria sijoituksia alijäämien rahoittamiseksi. Yleisesti kauppa- ja vaihtotaseen alijäämä on parantunut jonkin verran vuonna 2001.

Talouden yksityistäminen on edennyt vaikuttavasti vuodesta 1997, vastaavalle tasolle kuin se on unionissa, mutta joillakin aloilla on rakennemuutos vielä vietävä loppuun.

Rahoituksen välitys on voimistunut. Lähes kaikissa maissa pankkialan tehokkuus ja vakaus on parantunut. Siirtymätalouksien kotimaisten pankkien yksityiselle sektorille antamat lainat ovat edelleen vähäisiä, vuonna 2001 vähän alle 27 prosenttia BKT:sta.

Markkinoille pääsyn ja sieltä poistumisen edellytykset ovat tehokkuuden ja oikeusvarmuuden puolesta riittävät. Omistusoikeudet ovat vakiintuneet ja konkurssilainsäädännön ja -menettelyjen alalla on edistytty merkittävästi. Useimmissa maissa on kuitenkin vielä tehostettava säädösten täytäntöönpanoa.

Euroopan unioni on kaikkien ehdokasmaiden tärkein kauppakumppani ja ulkomainen sijoittaja. Ehdokasmaiden taloudellinen yhdentyminen unioniin on edennyt pitkälle.

2.2.2. Päätelmät

Kunkin maan edistymistä on arvioitu kahden Kööpenhaminassa vahvistetun taloudellisen arviointiperusteen avulla eli tutkimalla, onko maassa toimiva markkinatalous ja onko sillä edellytykset selviytyä kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa.

Kun otetaan huomioon molemmat taloudelliset arviointiperusteet, voidaan jälleen todeta, että Kypros ja Malta ovat toimivia markkinatalouksia ja niiden pitäisi pystyä selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa.

Myös Latvia, Liettua, Puola, Slovakia, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro ovat toimivia markkinatalouksia, kuten aikaisemmin on todettu. Tämän vuoden arviointien mukaan kyseiset maat ovat toteuttaneet lisätoimia ja edistyneet riittävästi makrotalouden vakauttamisessa ja talouden uudistamisessa, ja jos ne jatkavat nykyisiä uudistuksia, niiden pitäisi pystyä selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa.

Näin ollen ja ottaen huomioon sitoumukset, jotka kyseisten kymmenen maan on täytettävä liittymiseen mennessä, komissio katsoo, että maat täyttävät Kööpenhaminassa vahvistetut taloudelliset arviointiperusteet liittymistä koskevan aikataulun mukaisesti. Määräaikaiskertomusten päätelmissä yksilöidään tärkeimmät alueet, joilla markkinatalouden toimintaa ja kilpailukykyä unionissa olisi vielä parannettava. Nämä alueet ovat ensisijaisia joskaan eivät yksinomaisia toimintakenttiä.

Kun Bulgariassa on aikaisemmin katsottu olevan lähes toimiva markkinatalous, on maa ensimmäisen kerran tämän vuoden määräaikaiskertomuksen päätelmien mukaan nyt toimiva markkinatalous. Edellyttäen että maa jatkaa uudistusohjelmaansa jäljellä olevien ongelmien poistamiseksi, sen pitäisi pystyä selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa keskipitkällä aikavälillä.

Romania on jatkanut tietään kohti toimivaa markkinataloutta, jonka toteutumisnäkymät ovat parantuneet. Jos Romania panee suunnitellut toimenpiteet täytäntöön yhtäjaksoisesti ja kattavasti ja saattaa uudistusohjelman päätökseen, sen pitäisi pystyä selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa keskipitkällä aikavälillä.

Turkki on edistänyt markkinataloutensa toimintaa, minkä pitäisi parantaa sen kykyä selviytyä kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa, mutta se kärsii vielä kahden vakautta syvästi horjuttaneen talouskriisin seurauksista.

Määräaikaiskertomusten päätelmät esitetään liitteessä 1.

2.3. Muut jäsenyysvelvoitteet (myös hallinnolliset valmiudet)

2.3.1. Kokonaiskehitys

Tämän vuoden määräaikaiskertomuksissa ehdokasmaiden edistymistä Kööpenhaminassa vahvistettujen yhteisön säännöstöä koskevien arviointiperusteiden täyttämisessä arvioidaan myös laajemmasta näkökulmasta kuin edellisinä vuosina. Kussakin ehdokasmaassa viime vuodesta tapahtuneen edistyksen lisäksi tämän vuoden määräaikaiskertomuksissa tarkastellaan sitä, kuinka maat ovat edistyneet vuoden 1997 lausuntojen antamisen jälkeen (Kypros ja Turkki vuoden 1998 määräaikaiskertomuksen antamisen jälkeen ja Malta vuoden 1999 ajantasaistetun lausunnon antamisen jälkeen), maiden saavutuksia neuvotteluissa sovittujen sitoumusten täyttämisessä sekä sitä, missä määrin ne ovat yhdenmukaistaneet lainsäädäntönsä yhteisön säännöstön kanssa ja panneet säännöstöä täytäntöön. Koska yhteisön säännöstö on muuttunut huomattavasti viimeksi kuluneina 3-5 vuotena, tänä aikana tapahtunutta edistystä on arvioitu myös unionin antamien uusien säännösten osalta. Niissä on myös otettu huomioon tiedot, joita komissiolla on asiaan liittyvistä käynnissä olevista valmisteluista ja yksityiskohtaisista täytäntöönpanosuunnitelmista.

Kertomuksista käy ilmi, että monilla aloilla lainsäädännön yhdenmukaistaminen on edennyt ehdokasmaissa pitkälle, sillä yhteisön säännöstön saattamisessa kansallisen lainsäädännön osaksi on viime vuosina edistytty huomattavasti. Säännöstön täytäntöönpanossa ja soveltamisessa tarvittavien hallinnon ja oikeuslaitoksen rakenteiden muodostaminen on myös edennyt tasaisesti, ja useimmissa maissa hallinnolliset valmiudet ovat pian riittävät monilla aloilla. Neuvotteluissa tehdyt sitoumukset on yleisesti ottaen täytetty.

Yhteisön säännöstö on jo pantu täytäntöön monilla aloilla. Muilla aloilla lainsäädännön yhdenmukaistaminen yhteisön säännöstön kanssa ja tarvittavien hallinnollisten valmiuksien kehittäminen on vielä saatettava päätökseen ennen liittymistä. Jos maat jatkavat työtään neuvotteluissa sovittuja sitoumuksia ja vaatimuksia noudattaen, niiden pitäisi pystyä täyttämään jäsenyyteen liittyvät velvoitteet kyseisillä aloilla suunnitellun laajentumisaikataulun mukaisesti.

Esimerkiksi sisämarkkinoiden alalla on edistytty merkittävästi, ja useimmissa maissa lainsäädännön yhdenmukaistaminen yhteisön säännöstön kanssa ja säännöstön täytäntöönpano ovat nyt kohtuullisella tasolla. Hyvin on edistytty erityisesti standardoinnin ja varmentamisen aloilla, joita koskevat puitelainsäädäntö ja perusinfrastruktuuri ovat valmiina useimmissa maissa. Rahoituspalveluja koskevan yhteisön säännöstön, erityisesti pankkitoimintaa koskevan lainsäädännön, saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on yleisesti edennyt pitkälle. Pääomanliikkeiden vapauttaminen yhteisön säännöstön mukaisesti on saatu lähes päätökseen useimmissa maissa.

Hallinnollisia valmiuksia on vielä vahvistettava muun muassa markkinavalvonnan ja elintarvikkeiden turvallisuuden osalta. Julkisten hankintojen alalla säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi vietävä päätökseen ja valvontarakenteita vahvistettava. Huomiota olisi myös kiinnitettävä ammattipätevyyksien vastavuoroisen tunnustamisen alaan, jolla terveydenhuoltoalan ammatteja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistaminen on vielä saatettava loppuun ja joissakin tapauksissa opetusohjelmat ja koulutus mukautettava yhteisön vaatimuksiin. On myös pidettävä huolta rahanpesudirektiivien ja rahoituspalveluja koskevan lainsäädännön asianmukaisesta täytäntöönpanosta sekä erityisesti valvontaviranomaisten riippumattomuudesta. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan lainsäädännön siirtäminen etenee tyydyttävällä vauhdilla, mutta sen soveltamisastetta voitaisiin vielä parantaa.

Kilpailualan lainsäädäntö on useimmissa maissa suurelta osin yhdenmukainen yhteisön säännöstön kanssa, mutta sääntöjen tosiasialliseen soveltamiseen ja soveltamisen valvontaan on kiinnitettävä jatkuvasti huomiota. Valtiontukien osalta joissakin maissa nykyisin sovellettavat yhteisön säännöstön kanssa yhteensopimattomat tukiohjelmat, usein verokannustimien muodossa, olisi saatettava säännöstön mukaisiksi ja lisäksi olisi kehitettävä niiden toteutuksen valvontaa. Joissakin maissa olisi lisäksi vielä parannettava valtiontukien valvontaa tietyillä herkillä aloilla, kuten laivanrakennuksessa ja teräsalalla, joilla olisi toteutettava erityisiä rakenneuudistussuunnitelmia.

Kuluttajapolitiikan alalla, jolla lainsäädännön yhdenmukaistaminen on yleisesti edennyt pitkälle, ehdokasmaiden on vielä vietävä päätökseen yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja pantava lainsäädäntö täytäntöön. Yhteisön säännöstön tosiasiallisella täytäntöönpanolla varmistetaan, että laajentuneilla sisämarkkinoilla olevat tuotteet ovat turvallisia ja että kuluttajien oikeuksia suojellaan.

Ympäristöalalla ehdokasmaiden on saatettava yhteisön säännöstö kokonaan osaksi kansallista lainsäädäntöä ja lisäksi vahvistettava kokonaisuudessaan hallinnon edellytyksiä panna se täytäntöön erityisesti jätehuollon ja teollisuuden aiheuttaman kuormituksen aloilla. Joitakin kysymyksiä varten on varmistettava tarvittavien rahoitusvarojen saanti.

Liikenteen alalla lainsäädännön yhdenmukaistaminen on edennyt useimmissa ehdokasmaissa, mutta täytäntöönpanolainsäädäntö puuttuu vielä. Joissakin ehdokasmaissa yhdenmukaistaminen on vielä saatettava päätökseen ja on vietävä läpi rautatieliikennettä koskevia uudistuksia. Joissakin muissa maissa taas tarvitaan tuntuvaa edistymistä meriliikenteen alalla. Hallinnollisia valmiuksia on vahvistettava kaikilla aloilla, jotta yhteisön säännöstön soveltamista voidaan valvoa tiukasti, erityisesti maantieliikenteen alalla (myös sosiaalialan säännöstö). Joidenkin maiden on vastaavasti vahvistettava toimiaan, jotta ne täyttäisivät yhteisön säännöstön vaatimukset meriturvallisuuden alalla. Laajentunut Euroopan laajuinen liikenneverkko tulee vaatimaan suuria investointeja tulevalla vuosikymmenellä.

Energia-alalla joidenkin maiden on vielä täytettävä lisävaatimukset, jotka perustuvat niiden sisäisiä energiamarkkinoita varten tarvittavaan lainsäädäntöön. Tämä on tärkeää myös, kun otetaan huomioon yhteisön säännöstön tulevat määräykset. Useimpien maiden on parannettava hallinnollisia valmiuksiaan. Neuvoston kertomuksessa Ydinturvallisuus laajentumisen yhteydessä annettuja suosituksia tarkastellaan parhaillaan. Joidenkin maiden on jatkettava ponnistelujaan ydinturvallisuudesta vastaavien viranomaisten vahvistamiseksi. Kaksi ehdokasmaata on tehnyt tiukat sitoumukset tiettyjen ydinvoimaloiden sulkemisesta. Nämä sitoumukset on kirjattava myös liittymissopimukseen.

Televiestintäalalla on useimmissa maissa vielä ponnisteltava televiestintää koskevan yhteisön säännöstön täytäntöönpanon täysimääräiseksi toteuttamiseksi sekä hallinnollisten valmiuksien ja sääntelyviranomaisen riippumattomuuden vahvistamiseksi. Yleispalveluvelvoitteen täyttämisen taloudelliset vaikutukset on arvioitava.

Vaikka sosiaalipolitiikan ja työllisyyden alalla lainsäädännön yhdenmukaistaminen on edennyt hyvin, useimpien maiden on vielä tehostettava hallinnollisia valmiuksiaan etenkin kansanterveyden sekä työterveyden ja -turvallisuuden aloilla. Sosiaalista integroitumista olisi yhä edistettävä ottaen huomioon unionille asetetut yhteiset tavoitteet, ja ehdokasmaiden olisi otettava unionin tavoitteet jatkuvasti huomioon omassa työllisyyspolitiikassaan. Ehdokasmaiden olisi tehostettava toimiaan sosiaalisen integroitumisen ja työllisyyden aloilla valmistaakseen osallistumistaan tulevaisuudessa koko unionia koskevaan avoimeen yhteistyömekanismiin ja Euroopan sosiaalirahaston tulevaan toimintaan. Myös panostaminen kestävään terveydenhoitojärjestelmään on tärkeää.

Kalastusalalla on ensisijaisesti parannettava alan kansallisten viranomaisten kykyä soveltaa yhteisön lainsäädäntöä etenkin markkinajärjestelyjä koskevien säännösten ja kalastusalusrekisterin osalta. Joissakin maissa yhteisön kalastusalan sääntöjen, kuten saalisrajoitusten ja teknisten määräysten, soveltamisen valvonta edellyttää voimavarojen merkittävää lisäämistä.

Oikeus- ja sisäasioiden alalla useimmat maat ovat edistyneet hyvin yhteisön säännöstön kaikilla osa-alueilla. Mainittakoon erityisesti, että maat ovat kukin oman Schengenin sopimusta koskevan toimintasuunnitelmansa avulla kyenneet suunnittelemaan tarvittavat avaintoiminnot ja panemaan niitä täytäntöön. Hallinnon ja oikeuslaitoksen toimintaedellytyksiä on vielä parannettava tuntuvasti rajavalvonnan sekä petosten, korruption, rahanpesun ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan alalla.

Verotuksen alalla lainsäädännön yhdenmukaistaminen on yleisesti edennyt hyvin, mutta useimmissa maissa se on vielä saatettava päätökseen etenkin alv- ja valmisteverolainsäädännön osalta. Hallinnollisia valmiuksia on vielä parannettava ja voimavaroja kohdennettava toimintavalmiin sähköisen verotustietojärjestelmän ottamiseksi käyttöön.

Ulkosuhteiden alalla lainsäädännön yhdenmukaistaminen yhteisön säännöstön kanssa on edennyt ehdokasmaissa hyvin. Pikaisia toimenpiteitä kuitenkin tarvitaan, jotta kahdenväliset investointisopimukset saataisiin perustamissopimukseen sisältyviä velvoitteita vastaaviksi. Epäonnistuminen tässä merkitsisi, että ristiriitaisuudet kahdenvälisten investointisopimusten ja perustamissopimukseen sisältyvien velvoitteiden välillä on ratkaistava liittymissopimuksella.

Joillakin aloilla tämän vuoden kertomuksissa määritellään yksittäisten maiden osalta ne yhteisön säännöstön osa-alueet, joilla tarvitaan erityistoimia, ja joissakin tapauksissa tähdennetään, mitä toimenpiteitä olisi toteutettava kiireellisesti. Useilta ehdokasmailta edellytetään erityistoimia erityisesti seuraavassa mainituilla aloilla.

Tullialalla lainsäädännön yhdenmukaistaminen on edennyt erittäin hyvin, mutta on silti vielä joissakin maissa saatettava päätökseen. Nyt olisi erityisesti pyrittävä vahvistamaan hallinnollisia edellytyksiä soveltaa yhteisön säännöstöä tällä alalla sekä kehittämään tietotekniikkaa. Maasta riippuen olisi etenkin joko jatkettava tai joudutettava valmisteluja, joilla varmistetaan kansallisten järjestelmien yhteenliitettävyys tullialalla sovellettaviin yhteisön tietojärjestelmiin. Joissakin maissa on lisäksi parannettava tullilaitoksen edellytyksiä ehkäistä tullipetoksia. Kaikkien maiden on myös tehtävä tarvittavat valmistelut voidakseen soveltaa toimenpiteitä ja määräyksiä, jotka otetaan käyttöön vasta liittymisen ajankohtana, myös sellaisia, jotka joissakin tapauksissa liittyvät vapaa-alueisiin.

Maatalouden alalla useimpien maiden on saatettava päätökseen lainsäädäntönsä yhdenmukaistaminen yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevan yhteisön säännöstön kanssa ja parannettava edelleen hallinnollisia valmiuksiaan sen täytäntöönpanemiseen ja soveltamiseen. Vain hyvin harvat ehdokasmaat ovat edenneet yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän perustamisessa kovinkaan pitkälle; tällaiseen järjestelmään sisältyy myös suorien tukien hallinnoinnissa ja valvonnassa välttämätön kasvulohkojen tunnistusjärjestelmä. Monien ehdokasmaiden on lisättävä ponnistelujaan, jotta ne saisivat perustettua toimintavalmiin yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän liittymiseen mennessä, ja muutamien ehdokasmaiden on toteutettava keskeisten päätösten ja asianomaisen rahoituksen suhteen pikaisesti hyvin tärkeitä toimenpiteitä, jotta järjestelmä saataisiin toimintavalmiiksi liittymiseen mennessä. Jos tarvittavat hallinto- ja valvontarakenteet eivät ole toimintavalmiita tai eivät toimi asianmukaisesti liittymisen ajankohtana, kyseiset ehdokasmaat eivät voi saada täyttä etua yhteisen maatalouspolitiikan mukaisista tukijärjestelmistä tai niiden on maksettava takaisin yhteisöltä tähän mennessä saamansa varat. Joidenkin maiden on saatava valmiiksi maksajavirastoa koskevat valmistelut ja joidenkin muiden taas on saatettava päätökseen maatalouden maauudistus.

Hallinnollisia valmiuksia on myös parannettava eläinlääkinnän ja elintarvikkeiden turvallisuuden aloilla, joilla on erityisesti huolehdittava siitä, että tuotantolaitokset on nykyaikaistettu yhteisön vaatimusten mukaisiksi. Epäonnistuminen tässä estäisi ehdokasmaita käyttämästä täysimääräisesti hyväkseen sisämarkkinoiden tällä alalla tarjoamia etuja.

Aluepolitiikan alalla säädökset yhteisön säännöstön täytäntöönpanoa varten on yleisesti jo annettu, mutta ehdokasmaiden on vielä määriteltävä selvästi lopulliset täytäntöönpanosta vastaavat rakenteensa ja parannettava niiden hallinnollisia valmiuksia. Maiden olisi erityisesti pyrittävä saamaan ohjelma-asiakirjansa valmiiksi. Niiden on vahvistettava ministeriöiden välistä koordinointia ja yhteistyötä ja parannettava kaikilla tasoilla järjestelmiään ja menettelyjään tuloksellisen seurannan, varainhoidon ja rakenne- ja koheesiorahastojen valvonnan toteutusta varten. Komissio kiinnittää huomiota myös siihen, että yhteisön rahoitus voidaan hyväksyä vasta, kun kaikki edellytykset varojen moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseksi ovat olemassa.

Varainhoidon valvonnan alalla, jolla lainsäädännön yhdenmukaistaminen on edennyt useimmissa maissa pitkälle, ehdokasmaiden olisi keskitettävä voimavarojaan asianmukaisten julkisen sektorin sisäistä varainhoidon valvontaa ja ulkoista tarkastusta koskevien järjestelmien täytäntöönpanoon. Jotta ehdokasmaat voisivat saada yhteisön rahoitusta, on oltava kaikki edellytykset varojen moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseen. Maiden on varmistettava liittymistä valmistelevan rahoituksen sekä rakennerahaston varojen asianmukainen hallinnointi ja vahvistettava hallinnollisia valmiuksiaan suojata yhteisön taloudellisia etuja vuoden 2003 jälkipuoliskolta alkaen.

Viime vuosina saavutettu edistys on johtanut siihen, että useimmissa ehdokasmaissa on jo pantu täytäntöön huomattava osa yhteisön säännöstöstä. Tarvittava lainsäädäntökehys ja tarvittavat täytäntöönpanorakenteet ovat useimmissa maissa enimmäkseen valmiina. Yksilöityjen, vielä jäljellä olevien puutteiden korjaamiseksi on, lähinnä neuvotteluissa ja toimintasuunnitelmissa, sovittu yksityiskohtaisista suunnitelmista, joita parhaillaan toteutetaan.

2.3.2. Päätelmät

Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro ovat maita, joissa lainsäädäntö on pitkälti yhdenmukaistettu yhteisön säännöstön kanssa ja joissa on edistytty merkittävästi hallinnon ja oikeuslaitoksen riittävien toimintaedellytysten turvaamisessa. Kun otetaan huomioon näiden maiden saavuttama edistys ja niiden saavutukset neuvotteluissa tehtyjen sitoumusten täyttämisessä sekä niissä parhaillaan käynnissä olevat valmistelut, komissio katsoo, että ne pystyvät täyttämään jäsenyysvelvoitteet suunnitellun aikataulun mukaisesti.

Kyseisten maiden on jatkettava lainsäädännön yhdenmukaistamista ja hallinnollisten toimintaedellytysten parantamista suunnitellun mukaisesti. Määräaikaiskertomuksista käy ilmi, että tiettyjen neuvottelulukujen osalta maiden on toteutettava kiireellisiä toimia joillakin erityisaloilla. Ehdokasmaille on ilmoitettu asiasta. Komissio odottaa niiden toteuttavan tarvittavat toimenpiteet todettujen ongelmien ratkaisemiseksi. Tätä toimintaa on tarkoitus seurata tiiviisti.

Bulgaria, Romania ja Turkki eivät vielä täytä kokonaan yhteisön säännöstöä koskevia arviointiperusteita. Näiden maiden on vielä panostettava lisää määräaikaiskertomuksissa yksilöityihin alueisiin.

Määräaikaiskertomusten päätelmät esitetään liitteessä 1.

2.4. Yleiset päätelmät ja suositukset

Tämän vuoden määräaikaiskertomuksista käy ilmi, että kaikki ehdokasmaat ovat edistyneet viime vuoden aikana huomattavasti Kööpenhaminassa vahvistettujen arviointiperusteiden täyttämisessä.

Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro täyttävät poliittiset arviointiperusteet. Kun otetaan huomioon näiden maiden saavuttama edistys ja niiden saavutukset neuvotteluissa tehtyjen sitoumusten täyttämisessä sekä niissä parhaillaan käynnissä olevat ja suunnitellut valmistelut, komissio katsoo, että ne täyttävät taloudelliset ja säännöstöä koskevat arviointiperusteet ja ovat valmiita jäsenyyteen vuoden 2004 alusta.

Tämän vuoksi komissio suosittelee, että liittymisneuvottelut päätetään kyseisten maiden kanssa tämän vuoden loppuun mennessä. Niihin viitataan jäljempänä ilmaisulla "kymmenen liittyvää maata".

Määräaikaiskertomuksissa viitataan useisiin aloihin, joilla tarvitaan poliittisten ja taloudellisten arviointiperusteiden sekä yhteisön säännöstön käyttöönoton, täytäntöönpanon ja soveltamisen suhteen vielä lisäparannuksia. Tätä työtä on edelleen jatkettava tarmokkaasti.

Bulgaria ja Romania täyttävät poliittiset arviointiperusteet, mutta eivät vielä täysin taloudellisia eivätkä yhteisön säännöstöön liittyviä arviointiperusteita, jotka ne täyttävät eriasteisesti. Turkki ei täytä kokonaan poliittisia, taloudellisia eikä yhteisön säännöstöön liittyviä arviointiperusteita. Poliittisia arviointiperusteita tarkastellaan Turkin osalta jäljempänä.

3. PROSESSIN SAATTAMINEN PÄÄTÖKSEEN

3.1. Neuvottelujen päättäminen

Kymmenen liittyvän maan neuvotteluja maataloudesta ja varainhoito- ja talousarvioasioista ei ole toistaiseksi päätetty, vaikka useimmat sellaiset asiat asianomaisissa luvuissa, jotka eivät liity unionin ehdottamaan rahoituskehykseen, on jo käsitelty. Lisäksi vaikka aluepolitiikkaa ja toimielimiä koskevien neuvottelulukujen käsittely on toistaiseksi päätetty, määrärahoihin ja toimielimiä koskeviin asioihin (siirtymäkauden säännöt vuonna 2004, parlamentin jäsenten lukumäärä ja määräenemmistökynnys) liittyvät erityiskysymykset on jätetty viimeiseen neuvotteluvaiheeseen. Muita asioita koskevassa luvussa on vielä useita käsiteltäviä asioita. Lisäksi kahdeksan muuta lukua edellyttää vielä jatkoneuvotteluja: kilpailua koskeva luku viiden maan kanssa, liikennettä koskeva luku Tsekin kanssa sekä verotusta ja tulliliittoa koskevat luvut Maltan kanssa.

Komissio esittää seuraavaksi näkemyksensä siitä, miten eräitä keskeisiä asioita olisi käsiteltävä neuvottelujen päätökseen saattamiseksi.

3.1.1. Rahoituskehys

Komissio ehdotti 30. tammikuuta 2002 antamassaan tiedotteessa yhteistä rahoituskehystä liittymisneuvotteluille. Kehys perustui yleiseen Berliinin rahoituskehykseen ja oletukseen, että unioniin liittyy kymmenen uutta jäsenvaltiota. Komission ehdotukset ovat edelleen voimassa. Erityisesti komissio katsoo seuraavaa:

* Maatalouden alalla olisi säilytettävä tavoite, jonka mukaan vuodesta 2004 alkaen otettaisiin asteittain käyttöön uusien jäsenvaltioiden maanviljelijöille maksettavat suorat tuet.

* Rakenteellisten toimien määrärahoista kolmasosan olisi tultava koheesiorahastosta ja niiden kokonaismäärän olisi oltava tammikuussa 2002 ehdotettu määrä. Kun tästä kokonaismäärästä on sovittu, maa- ja politiikkakohtaiset määrärahat lasketaan prosenttiosuuksina kokonaismäärästä samalla menetelmällä kuin mitä sovelletaan nykyisiin jäsenvaltioihin vuosina 2000-2006.

* Sisäpolitiikan osalta lisärahoitusta olisi kohdennettava siirtymäjärjestelyyn instituutioiden kehittämistä varten ja jatkuviin pyrkimyksiin poistaa Ignalinan ydinvoimalaitos käytöstä Liettuassa, sekä liittymistä valmistelevana tukena kohdennettujen varojen tosiasialliseksi sitomiseksi, Bohunicen ydinvoimalaitos Slovakiassa.

* Kaikille sellaisille uusille jäsenvaltioille, joiden talousarvion nettotilanne on heikompi kuin liittymistä edeltävänä vuonna, jolloin ne olivat liittymistä valmistelevan tuen vastaanottajia, olisi varattava tilapäinen rahallinen korvaus kertamaksuna.

* Komissio toistaa, että Kyproksen pohjoisosalle on varattava lisärahoitusta poliittisen ratkaisun tukemiseksi.

3.1.2. Miten käsitellään uutta säännöstöä ja palataan jo käsiteltyihin lukuihin

Liittyvien maiden edellytetään täysin soveltavan liittymispäivänä voimassa olevaa unionin säännöstöä kaikilla muilla aloilla paitsi niillä, joilla on myönnetty siirtymäkauden järjestelyjä.

Komissio on toimittanut kaiken vuoden 2002 ensimmäisen puoliskon loppuun mennessä annetun ja julkaistun säännöstön neuvotteleville maille. Näitä maita on pyydetty ottamaan kantaa säännöstöön ja mahdolliseen siirtymäkauden järjestelyjen tarpeeseen sekä ilmoittamaan mahdollisesti tarvittavista teknisistä mukautuksista. Ehdokasmaiden kannat kaikesta uudesta niille tähän mennessä toimitetusta säännöstöstä on otettu huomioon neuvotteluissa. Joissakin tapauksissa, kuten hiljattain ympäristöä koskevan luvun osalta, ehdokasmaiden uudesta säännöstöstä omaksumat kannat voivat edellyttää jo käsiteltyyn lukuun palaamista.

Aikaisempien laajentumisten käytännön mukaisesti tiettyä aikarajaa ei voida ylittää käsiteltäessä neuvotteluissa uutta säännöstöä. Komissio on ehdottanut, että varsinaisissa neuvotteluissa käsitellään ainoastaan säännöstöä, joka on annettu ja julkaistu 1. marraskuuta 2002 mennessä. Neuvottelevia maita pyydetään toimittamaan 1. heinäkuuta ja 1. marraskuuta 2002 välisenä aikana annettua uutta säännöstöä, jota on annettu esimerkiksi televiestinnän alalla, koskevat kantansa ja ilmoittamaan mahdollisesti tarvittavista teknisistä mukautuksista marraskuun puoliväliin mennessä. Näin mahdollisia muita siirtymäkauden järjestelyjä koskevia lisäpyyntöjä, jotka saattavat johtaa palaamiseen jo käsiteltyihin neuvottelulukuihin, ehdittäisiin käsittelemään marraskuun jälkipuoliskolla.

Liittymissopimukseen sisällytetään aiempien laajentumisten tapaan määräyksiä, joiden mukaan päätöksenteko tarvittavista mukautuksista ja tilapäisjärjestelyistä 1. marraskuuta 2002 ja liittymissopimuksen allekirjoituspäivän välisenä aikana annetun säännöstön osalta on mahdollista tulevien jäsenvaltioiden asianmukaisesti perustelemista pyynnöistä myöhemmässä vaiheessa. [5] Tällaiset määräykset saattavat olla tarpeen aloilla, joilla ollaan parhaillaan antamassa tärkeää säännöstöä, kuten liikenteen, energian tai oikeus- ja sisäasioiden aloilla.

[5] Ks. esimerkiksi Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisehdoista tehdyn asiakirjan 30, 151 ja 169 artikla.

3.1.3. Muita asioita koskeva neuvotteluluku

Muita asioita koskevaa neuvottelulukua ei käsitellä samalla tavalla kuin muita neuvottelulukuja. Se on lähinnä neuvotteluluku, johon voidaan sijoittaa monia erilaisia asioita, joista ollaan yleensä melko yksimielisiä mutta jotka eivät kuulu mihinkään muuhun neuvottelulukuun. Marraskuun alussa käsiteltävässä muita asioita koskevassa neuvotteluluvussa on todennäköisesti seuraavia asioita:

* liittymistä valmistelevien varojen hoitoon ja vähittäiseen lakkauttamiseen sovellettavat säännöt;

* tiettyihin instituutioiden kehittämistoimiin aiotun siirtymäjärjestelyn määrittely;

* Liettuan Ignalinan ydinvoimalan ja Slovakian Bohunicen ydinvoimalan käytöstä poistamiseen tarkoitettujen varojen hoidon oikeusperusta;

* sopimukseen sisällytettäviä julistuksia, pöytäkirjoja ja muita lisäosia kuten edellä mainittujen ydinvoimaloiden sulkemista koskevat sitoumukset;

* oikeusperusta edellä mainitulle Kyproksen pohjoisosan rahoitusjärjestelylle.

Tarkempia tietoja esitetään liitteessä 2.

3.2. Liittymissopimuksen viimeistely

Sevillassa kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa todettiin, että "liittymissopimuksen laatimista on jatkettava, jotta se saataisiin valmiiksi mahdollisimman pian liittymisneuvottelujen päättämisen jälkeen. On kohtuullista odottaa, että liittymissopimus voidaan allekirjoittaa keväällä 2003."

Liittymisneuvottelujen tulokset siirtymävaiheen järjestelyjen ja laajentumisesta johtuvien säännöstön teknisten mukautusten osalta otetaan mukaan yhteen ja samaan oikeudelliseen välineeseen eli liittymissopimukseen ja siihen liittyviin asiakirjoihin. Tämän sopimuksen laatiminen aloitettiin virallisesti maaliskuussa 2002 ja työ on jo pitkällä. Useimmat neuvotelluista toimenpiteistä ja tarvittavista mukautuksista on jo sisällytetty sopimusluonnokseen. Laekenissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät lähtökohtana sopimus laaditaan sen olettamuksen perusteella, että unioni laajenee kymmenellä uudella jäsenvaltiolla, ja noudattaen hyvin samantapaista rakennetta kuin edellisen laajenemisen yhteydessä. Tarvittavista teknisistä mukautuksista johtuen virallisessa lehdessä julkaistavassa sopimuksessa saattaa olla noin 1000 sivua.

Kun neuvottelut on saatettu päätökseen, sopimusluonnos on viimeisteltävä neuvottelujen lopullisten tulosten sisällyttämiseksi siihen. Kun otetaan huomioon, miten pitkällä sopimuksen laatimisessa jo ollaan, on kohtuullista odottaa, että liittymissopimus voidaan viimeistellä kuuden viikon kuluessa neuvottelujen päättämisestä.

Kun neuvottelujen kaikki osapuolet ovat yksimielisiä sopimustekstistä, komissio antaa lausuntonsa kyseisten maiden jäsenyyshakemuksista. Euroopan parlamenttia pyydetään sen jälkeen antamaan puoltava lausuntonsa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaisesti, minkä jälkeen neuvosto tekee päätöksen uusien jäsenvaltioiden hyväksymisestä. Jos komissio kykenee antamaan lausuntonsa helmikuussa 2003, ja kun otetaan huomioon parlamentin ja neuvoston päätöksentekoon tarvittava aika, voidaan odottaa, että liittymissopimus allekirjoitetaan keväällä 2003 Sevillassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston arvion mukaisesti. Tämän jälkeen sopimuspuolet allekirjoittavat kaikilla yhteisön nykyisillä ja tulevilla virallisilla kielillä laaditun sopimuksen.

Allekirjoituksen jälkeen sopimus annetaan nykyisten ja tulevien jäsenvaltioiden ratifioitavaksi niiden perustuslaeissa säädettyjen vaatimusten mukaisesti. Liittymissopimuksessa olisi oltava, kuten ennenkin, päivämäärä uusien jäsenvaltioiden liittymiselle, jonka edellytyksenä on, että vaadittavat ratifioimiskirjat on talletettu, ja mahdollisuus mukauttaa asianomaisia määräyksiä, jos jokin liittymässä olleista maista ei ratifioikaan sopimusta.

3.3. Osallistuminen unionin toimintaan ennen jäsenyyttä

Ehdokasmaat osallistuvat jo useiden yhteisön komiteoiden ja virastojen toimintaan [6]. Liittyvien maiden asteittaisen yhteisön rakenteisiin yhdentymisen lujittamiseksi näille maille olisi annettava liittymissopimuksen allekirjoittamisen jälkeen mahdollisuus osallistua aina jatkossakin, jos se on oikeudellisesti mahdollista, tarkkailijoina kaikkiin komiteamenettelyllä perustettuihin tai muihin komiteoihin. Lisäksi komissio katsoo, että liittyvien maiden olisi voitava osallistua ainakin tarkkailijoina kaikkien yhteisön virastojen niitä koskeviin rakenteisiin. Osallistumista koskevat periaatteet ja yksityiskohdat määritellään myöhemmässä vaiheessa. Tosiasiallisen osallistumisen kustannusten rahoituksen helpottamiseksi kukin liittyvä maa voi halutessaan saada tarvittavan määrän tukea kansallisesta liittymistä edeltävästä ohjelmastaan.

[6] Ks. 20. joulukuuta 1999 annettu komission tiedonanto Ehdokasmaiden osallistuminen yhteisön ohjelmiin, komiteoihin ja virastojen toimintaan [KOM (1999) 710 lopullinen].

Euroopan parlamentti suunnittelee myös sallivansa ehdokasmaiden tarkkailijoiden osallistumisen parlamentin työhön.

On tarpeen myös määritellä yksityiskohtaiset säännöt, joilla liittyvät maat voivat osallistua uuden säännöstön antamiseen liittymissopimuksen allekirjoittamisen ja liittymispäivän välisenä aikana. Tämä on perinteisesti tehty neuvoston tekemiä päätöksiä edeltävään liittyviä maita koskevaan tiedotus- ja kuulemismenettelyyn kuuluvana kirjeenvaihtona. Neuvosto aikoo aiempien laajentumisten tapaan tehdä tarvittavat päätökset, jotta liittyvät maat voisivat osallistua päätösten valmisteluun.

3.4. Seuranta ja suojalausekkeet

Komissio on seurannut tarkasti, miten ehdokasmaat noudattavat liittymisneuvotteluissa tekemiään sitoumuksia. On erittäin tärkeää, että tulevien jäsenvaltioiden liittymisneuvottelujen yhteydessä tekemät sitoumukset pannaan täytäntöön suunnitellulla tavalla. Juuri tämän arvioimiseksi komissio jatkaa asian seurantaa sopimuksen allekirjoittamiseen saakka ja raportoi aiheesta neuvostolle nykyisten menettelyjen mukaisesti.

Määräaikaiskertomuksissa yksilöidään alat, joilla tarvitaan lisätoimia. Komissio jatkaa seurantaa myös sopimuksen allekirjoittamisen ja jäseneksi liittymisen välisenä aikana. Tätä jatkuvaa seurantaa, johon sisältyy myös toimintasuunnitelmien täytäntöönpanon seuranta, olisi toteutettava vakiintuneita kanavia kuten assosiaatiosopimuksissa perustettuja rakenteita käyttäen.

Nykyisestä käytännöstä saadun kokemuksen mukaisesti komissio huomauttaa kaikista talousuudistusten tai sitoumusten toteuttamisessa esiintyvistä viivytyksistä tai ongelmista erityisesti poliittisen tason ennakkovaroituskirjeillä.

Erityisiä kohdennettuja toimia kuten elintarviketurvallisuuden alan kysymyksiä tai laajempaa hajauttamista käsitteleviä korkean tason työryhmiä sekä vertaisarviointeja, teknisiä kokouksia, työpajoja, seminaareja ja kyselylomakkeita käytetään tietyillä aloilla jäseneksi liittymiseen saakka.

Talousasioissa ehdokasmaat jatkavat valmistautumista EMU:n monenväliseen valvontaan ja talouspolitiikan koordinointiin. Ne osallistuvat liittymistä edeltävään julkisen talouden valvontaa koskevaan menettelyyn, jossa on kolme osaa: julkista taloutta koskeva ilmoitusmenettely, liittymistä valmisteleva talousohjelma ja monenvälinen vuoropuhelu. Liittymistä edeltävä julkisen talouden valvontaa koskeva menettely aloitettiin keväällä 2001 ja myös sitä jatketaan liittymiseen saakka.

Kaikki näistä toimista saatavat hyödylliset tiedot yhdistetään neuvostolle säännöllisesti toimitettavissa seurantakertomuksissa. Kuusi kuukautta ennen liittymispäivää komissio antaa kokonaisvaltaisen seurantakertomuksen, jossa tarkastellaan tarvittavien uudistusten ja kaikkien yhteisön säännöstöön liittyvien sitoumusten täytäntöönpanon edistymistä kussakin liittyvässä maassa. Tämä kokonaisvaltainen seurantakertomus on kymmenen liittymässä olevan maan osalta esivaihe komission säännöllisesti kaikista jäsenvaltioista laatimalle vuosikertomukselle yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta [7]. Komissio arvioi viimeistään heinäkuussa 2003 rakennerahastojen ohjelmasuunnittelua varten tarvittavien sitoumusten täytäntöönpanoa.

[7] Ks. Yhdeksästoista vuosikertomus yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (2001), annettu 28.6.2002 [KOM (2002) 324 lopullinen].

Liittymisen jälkeen komissio seuraa perussopimusten valvojana, miten uudet jäsenvaltiot panevat täytäntöön yhteisön säännöstöä, ja tässä tehtävässä komissio soveltaa samoja mekanismeja kuin nykyistenkin jäsenvaltioiden kohdalla. Näitä ovat erityisesti esikuva-analyysi, vertaispaine, vuotuinen raportointi yhteisön oikeuden soveltamisesta sekä tarvittaessa rikkomusmenettelyjen käynnistäminen yhteisöjen tuomioistuimessa. Laekenissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto katsoi ydinturvallisuuden erikoisalalla, että unionissa sijaitsevien ydinvoimalaitosten turvallisuutta on valvottava.

Liittymissopimus sisältää aiempien laajentumisten tapaan yleisen taloutta koskevan suojalausekkeen. Sopimusta laativassa neuvoston työryhmässä keskustellaan jo tästä lausekkeesta Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymissopimuksen 152 artiklan mukaisen tekstin pohjalta. Koska liittyvät maat eivät kuulu Euroopan talousalueeseen, komissio katsoo, että suojalausekkeen olisi oltava voimassa kaksi vuotta eikä vuoden kuten aiemmassa laajentumisessa.

Tällaista yleistä taloutta koskevaa suojalauseketta sovelletaan, "jos ilmenee vakavia ongelmia, jotka ovat omiaan koettelemaan jotakin taloudenalaa pysyvästi, tai ongelmia, jotka voivat johtaa taloudellisen tilanteen merkittävään heikentymiseen tietyllä alueella". Komissio voi suojalausekkeen perusteella päättää tarvittavista suojatoimenpiteistä. Sekä uudet että nykyiset jäsenvaltiot voisivat hyödyntää tätä suojalauseketta. Tekstiluonnoksessa tarkennetaan, kuten edellisen laajentumisen yhteydessä, että suojatoimenpiteet eivät saa aiheuttaa rajatarkastuksia.

Suojalauseke ei koske tilanteita, jotka johtuvat jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä tai joilla voi olla vakavia muita kuin talouteen liittyviä seurauksia esimerkiksi ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden ja elämän suojelun, teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamisen kannalta tai muista Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 30 artiklassa mainituista yleiseen politiikkaan liittyvistä syistä. Tällaisissa tapauksissa joko sovelletaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 30 artiklaa tai alakohtaisessa lainsäädännössä voi olla erityisiä suojalausekkeita perustamissopimuksen 95 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

Useissa tapauksissa yhteisön lainsäädäntö ei kuitenkaan sisällä suojalauseketta tai suojalauseke ei kata laajentumisesta johtuvia erityistilanteita. Tämän vuoksi komissio katsoo, että liittymissopimukseen olisi varotoimenpiteenä otettava mukaan erityinen sisämarkkinoihin liittyvä suojamekanismi.

Tällainen mekanismi voisi perustua seuraaviin elementteihin:

* Komissio soveltaisi mekanismia jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan.

* Komissiolla olisi oltava toimivalta tehdä päätöksiä tarvittavista toimenpiteistä. Toimenpiteiden tulisi olla oikeasuhtaisia ja määräaikaisia.

* Soveltamisalan olisi rajoituttava vakavaan sisämarkkinoiden toiminnan häiriöön tai tällaisen riskin välittömään vaaraan sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyviin erityistilanteisiin.

* Mekanismi olisi otettava käyttöön, jos komissio havaitsee, että uusien jäsenvaltioiden liittymisneuvottelujen yhteydessä tekemiä sitoumuksia ei täytetä.

* Toimenpiteiden soveltamisen aikana asianomainen uusi jäsenvaltio toimittaa komissiolle säännöllisesti tietoja toimista, joita se toteuttaa laiminlyönnin korjaamiseksi. Toimenpiteet olisi poistettava heti, kun komissio on todennut, että laiminlyönti on korjattu.

* Suojalauseke saisi olla voimassa ainoastaan rajoitetun ajan. Sisämarkkinoiden suojamekanismin käyttömahdollisuus olisi rajattava kahteen vuoteen.

Kokonaisvaltaisessa seurantakertomuksessa yksilöidään alat, joilla suojatoimenpiteitä voidaan korjaavien toimien puuttuessa harkita. Tämä antaisi myös mahdollisuuden ennakkovaroitukseen ennen jäsenyyttä. Lisäksi jäsenyyden alkuun saakka sovelletaan assosiaatiosopimusten suojalausekkeita.

Tässä yhteydessä oikeus- ja sisäasioiden alan erityistilanne ansaitsee erityismaininnan. Tällä alalla on nyt, toisin kuin edellisen laajentumisen aikaan, huomattava määrä säännöstöä, joka vielä muuttuu Amsterdamin sopimuksen ja Tampereella kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien täytäntöönpanoprosessin jatkuessa. Siihen kuuluu vaikeita ja poliittisesti arkoja asioita erityisesti ihmisten vapaaseen liikkuvuuteen ja sisärajojen poistamisen seurauksiin liittyen. Kuten jäljempänä 3.5.3 kohdassa selitetään, näiden Schengen-säännöstöön liittyvien tavoitteiden täytäntöönpano on kaksivaiheinen prosessi, minkä vuoksi erillistä suojamekanismia ei tarvita. Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aloilla on kuitenkin muita Schengen-järjestelmän ulkopuolisia osa-alueita (esimerkiksi oikeudellisen yhteistyön täytäntöönpanossa ja erityisesti vastavuoroisessa tunnustamisessa), joiden osalta seurantaprosessissa voi tulla ilmi, että tarvitaan ainutkertainen suojalauseke, jonka nojalla voidaan korjata tämän alan toimivuuden vakava häiriö tai torjua vakavan häiriön uhka esimerkiksi keskeyttämällä vastavuoroista tunnustamista koskevien säännösten soveltaminen väliaikaisesti.

3.5. Laajentumisen jälkeen

3.5.1. Instituutioiden kehittäminen

Hallinnollisen ja oikeudellisen toimintakyvyn kehittämistä on jatkettava laajentumisen jälkeen. Monet siirtymäkauden järjestelyt, joista on sovittu neuvotteluissa, osoittavat myös, että ehdokasmaissa tarvitaan tietyillä aloilla jatkossakin ponnisteluja, jotta ne voisivat täysin soveltaa yhteisön säännöstöä. Komissio on tämän vuoksi ehdottanut ensimmäisille kolmelle laajentumisen jälkeiselle vuodelle erityistä siirtymäjärjestelyä instituutioiden kehittämistä varten (ks. liite 2).

Komissio ehdottaa, että tietyillä aloilla jatkettaisiin hyödyllisiksi osoittautuneiden yhteisön rahoittamien välineiden, kuten kummitoiminnan (twinning ja "twinning light"), käyttöä. Lisäksi jatketaan muiden jäsenvaltioiden asiantuntijoiden käyttöä koeteltujen mekanismien kuten TAIEXin avulla vertaistuen antamiseksi. Komissio ehdottaa myös, että rahoitetaan uusien jäsenvaltioiden virkamiesten lyhytaikaista sijoittamista 15 nykyisen jäsenvaltion hallintoon. Erityistä siirtymäjärjestelyä instituutioiden kehittämistä varten voitaisiin käyttää myös säännöstön edellyttämien investointien yhteisrahoitukseen esimerkiksi rajatarkastusten, tullihallinnon, tilastoinnin, elintarviketurvallisuuden ja maatalouden yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän aloilla.

3.5.2. Talous- ja rahaliitto ja euro

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaisesti uudet jäsenvaltiot eivät voi välittömästi unioniin liityttyään ottaa euroa käyttöön. Kuitenkin kaikkien jäsenvaltioiden tapaan niiden talouspolitiikalla on yhteistä merkitystä ja siihen sovelletaan sen takia yhteensovittamista ja monenvälistä valvontaa koskevia menettelyjä. Tärkeimmät yhteensovittamisvälineet ovat talouspolitiikan yleislinjat, vakaus- ja kasvusopimus sekä eri aloja koskevat prosessit. Valuuttapolitiikasta tulee yhteinen asia. Osallistumisen valuuttakurssimekanismi II:een odotetaan toteutuvan jonkin ajan kuluttua liittymisestä.

Euroalueeseen osallistuminen on uusien jäsenvaltioiden lopullinen tavoite. Ne yhdentyvät silloin vakauteen tähtäävään yhteiseen rahapolitiikkaan ja yhden valuuttakurssin politiikkaan sen lisäksi, että ne soveltavat täysimääräisesti seurantaa ja talouspolitiikan yhteensovittamista koskevia menettelyjä. Siihen saakka sopimus velvoittaa jäsenvaltiot pyrkimään kohti kestävän lähentymisen korkeaa tasoa, jota euron käyttöönottamiseksi vaaditaan, mutta siinä ei määritellä aikataulua tämän tason saavuttamiselle. Sen saavuttaminen riippuu kunkin maan talouden ominaispiirteistä ja sen onnistumisesta kestävän lähentymisen politiikan soveltamisessa.

3.5.3. Schengen

Unioni on tehnyt selväksi, että Schengen-säännöstön täysimääräinen soveltaminen edellyttää kaksivaiheista prosessia. Ensimmäisessä vaiheessa eli jäsenyyden alkaessa unioniin liittyvillä mailla on oltava korkeatasoinen rajavalvonta, vaikka joitakin erityisjärjestelyjä kuten muiden jäsenvaltioiden kanssa jaettua infrastruktuuria ja varusteita tai yhteispartiointia voidaan harkita. Sisäiset rajatarkastukset poistetaan vasta jonkin ajan kuluttua liittymisestä, ja siitä päätetään erillisellä päätöksentekomenettelyllä kunkin uuden jäsenvaltion osalta sen perusteella, onko Schengen-säännöstö pantu täysimääräisesti täytäntöön.

3.5.4. Euroopan talousalue

Liittyvien maiden on haettava Euroopan talousalueen jäsenyyttä ETA-sopimuksen 128 artiklan mukaisesti. Laajentuneen ETA:n moitteettoman toiminnan varmistamiseksi ehdokasmaiden olisi liityttävä ETAan samaan aikaan kun ne liittyvät Euroopan unioniin. ETA-sopimusta olisi mukautettava laajentumiseen sen 128 artiklassa määrättyjen menettelyjen mukaisesti. ETA-jäsenyyden ehdoista ja edellytyksistä sopiminen olisi aloitettava heti, kun neuvottelut EU-jäsenyydestä on saatettu päätökseen, jotta EU-jäsenyys ja ETA-jäsenyys voisivat toteutua mahdollisimman samanaikaisesti.

4. BULGARIAN JA ROMANIAN TARKISTETTU LIITTYMISSTRATEGIA

Sevillassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto kannusti Bulgariaa ja Romaniaa jatkamaan ponnistelujaan ja toisti jälleen sitoutuneensa antamaan täyden tukensa niiden liittymisvalmisteluille. Kööpenhaminassa olisi hyväksyttävä ajantasaistettu etenemissuunnitelma sekä tarkistettu ja parannettu liittymisstrategia vielä neuvotteluvaiheessa olevia maita varten. Liittymistä edeltävän taloudellisen tuen lisäämistä voidaan myös harkita. Jos eteneminen jatkuu nykyistä tahtia, voitaisiin kyseisten maiden liittymisprosessia varten vahvistaa vuoden lopussa nykyistä tarkempi aikataulu.

Kööpenhaminassa ja Madridissa kokoontuneissa Eurooppa-neuvostoissa vahvistetut arviointiperusteet ja periaatteet, jotka ovat ohjanneet liittymisprosessia alusta alkaen, ovat edelleen voimassa. Kaikki ehdokkaat osallistuvat prosessiin tasa-arvoisesti ja niiden odotetaan liittyvän Euroopan unioniin samojen perusteiden mukaisesti ja omasta edistyksestään riippuen. Kuten Laekenissa vuonna 2001 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa vahvistettiin, liittymisprosessi etenee nyt vääjäämättä.

Koska liittymisneuvottelut kaikkien kahdentoista neuvotteluvaiheessa olevan ehdokasmaan kanssa ovat kaikki hakijavaltiot kattava prosessi, liittymissopimuksessa olisi tunnustettava, että niiden ehdokasmaiden kanssa käytävissä neuvotteluissa, jotka eivät liity unioniin laajentumisen ensimmäisessä aallossa, saatuja tuloksia ei kyseenalaisteta.

4.1. Tähänastinen kehitys

Tämän vuoden määräaikaiskertomuksista käy ilmi, että Bulgaria ja Romania ovat saavuttaneet uutta edistystä Kööpenhaminan arviointiperusteiden täyttämisessä. Jotta ne voisivat saattaa valmistelunsa menestyksekkäästi päätökseen, niiden on lisättävä ponnistelujaan taloudellisten edellytysten täyttämiseksi ja säännöstön käyttöön ottamiseksi, täytäntöönpanemiseksi ja soveltamiseksi. Niiden on myös jatkettava julkishallintonsa ja oikeuslaitoksensa uudistusta.

Bulgaria ja Romania ovat edistyneet neuvotteluissa huomattavasti. Kaikki neuvotteluluvut on nyt avattu Bulgarian kanssa ja lähes kaikki Romanian kanssa. Jäljellä olleet neuvotteluluvut avattiin Bulgarian kanssa vuoden 2002 ensimmäisellä puoliskolla, ja Romanian kanssa viimeisten neljän luvun avaamisen pitäisi olla mahdollista ennen tämän vuoden loppua, jolloin saavutettaisiin Laekenissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston asettama tavoite, jonka mukaan kaikki luvut saataisiin avattua näiden kahden maan kanssa vuoden 2002 aikana.

4.2. Alustava ajankohta

Bulgaria ja Romania ovat asettaneet vuoden 2007 alustavaksi liittymisajankohdakseen. Tiettyjen neuvottelulukujen käsittely on toistaiseksi päätetty tämän alustavan liittymisajankohdan perusteella. Bulgarian kanssa on päätetty toistaiseksi 22 neuvotteluluvun ja Romanian kanssa 13 luvun käsittely.

Tämä on otettu huomioon neuvotteluissa tehtyjen sitoumusten täytäntöönpanoaikataulussa. Kuten aiemminkin, liittymisneuvottelujen päätökseen saattaminen etenee kussakin maassa tarvittavien toimenpiteiden käyttöönotto-, täytäntöönpano- ja soveltamisprosessissa tapahtuneen edistymisen mukaan.

Komissio tukee näitä kahta maata voimakkaasti tähän tavoitteeseen pyrkimisessä; asiassa edetään eriyttämisen ja omien ansioiden periaatteiden mukaisesti.

4.3. Etenemissuunnitelmat

Kuten laajentumista koskevassa vuoden 2001 strategia-asiakirjassa ilmoitettiin, komissio aikoo ehdottaa Bulgarialle ja Romanialle vuoden 2002 määräaikaiskertomusten perusteella yksityiskohtaisia etenemissuunnitelmia ennen Eurooppa-neuvoston kokoontumista Kööpenhaminassa. Nämä etenemissuunnitelmat kattavat ajanjakson liittymiseen saakka, ja ne laaditaan kummankin maan kanssa käytävän läheisen vuoropuhelun perusteella.

Etenemissuunnitelmat perustuvat neuvotteluissa tehtyihin sitoumuksiin sekä vaatimuksiin täyttää Kööpenhaminassa vahvistetut edellytykset. Niissä mainitaan toimenpiteet, jotka kummankin maan on toteutettava ollakseen valmiita jäsenyyteen, ja erityistä painoa asetetaan hallinnon ja oikeuslaitoksen valmiuksille sekä talousuudistuksille. Etenemissuunnitelmissa asetetaan selkeät välitavoitteet, joihin neuvotteluissa tehtyjä sitoumuksia ja talousuudistusten edistymistä voidaan verrata. Etenemissuunnitelmien täytäntöönpanon etenemistä valvotaan erityisesti Eurooppa-sopimuksen rakenteiden ja määräaikaiskertomusten välityksellä.

4.4. Liittymistä valmisteleva tuki

Komissio aikoo ehdottaa, että Bulgarian ja Romanian liittymiskumppanuuksia tarkistetaan ensi vuonna määräaikaiskertomusten ja etenemissuunnitelmien päätelmien perusteella. Liittymiskumppanuudet ovat jatkossakin perusta liittymistä valmistelevan tuen ohjelmasuunnittelulle, mutta tuen ensisijaiset kohteet valitaan myös etenemissuunnitelmien, määräaikaiskertomusten ja tarkistettujen kansallisten kehittämissuunnitelmien perusteella. Phare-tuessa keskitytään jatkossakin lujittamaan julkishallintoa ja oikeuslaitosta, instituutioiden kehittämistä, säännöstön antamisesta johtuvia investointeja sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja rajaseutuyhteistyötä. Hajautettujen täytäntöönpanojärjestelmien käyttöönottoa olisi laajennettava aiempaa nopeammin. Vaikka Sapard-väline on jo kokonaan hajautettu, siitä tuetaan jatkossakin ehdokasmaiden valmisteluja maatalouden rakenteiden ja maaseutukehityksen alalla sekä niihin liittyvien institutionaalisten valmiuksien lujittamista. Ispa-välineestä annetaan edelleen taloudellista tukea infrastruktuuri-investointeihin ympäristön ja liikenteen alalla.

Komissio katsoo, että Bulgarialle ja Romanialle annettavaa taloudellista tukea olisi lisättävä huomattavasti ensimmäisessä vaiheessa liittyvien ehdokasmaiden liittymisestä alkaen niiden vastaanottokyvyn mukaan etenemissuunnitelmien täytäntöönpanon tahdissa.

5. UUTTA PONTTA LAAJENEMISELLE TURKKIIN

Sevillassa kesäkuussa 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätteli, että Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminan kokoukseen mennessä tapahtunut kehitys huomioon ottaen Kööpenhaminassa voitaisiin tehdä uusia päätöksiä Turkin ehdokkuuden seuraavasta vaiheesta komission määräaikaiskertomuksen perusteella ja Helsingissä ja Laekenissa tehtyjen päätelmien mukaisesti.

Vuoden 2002 määräaikaiskertomuksessa esitetään yksityiskohtainen erittely Turkin edistyksestä liittymistä valmistelevassa strategiassa kuluneen vuoden aikana. Turkin edistystä arvioidaan samoilla perusteilla ja samalla menetelmällä kuin kaikkien jäsenehdokkaiden edistystä. Kuten kaikkien jäsenehdokkaiden osalta, ja Kööpenhaminassa ja Madridissa kokoontuneiden Eurooppa-neuvostojen päätelmien mukaisesti, kertomuksessa kiinnitetään huomiota sekä lainsäädännöllisiin muutoksiin että Turkin hallinnolliseen kykyyn panna täytäntöön ja soveltaa säännöstöä asianmukaisesti.

Kertomuksesta käy ilmi, että Turkki on edistynyt kolmella tärkeimmällä liittymiskumppanuuden alalla eli Kööpenhaminassa vuonna 1993 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa määritettyjen poliittisten, taloudellisten ja säännöstöä koskevien arviointiperusteiden suhteen.

Turkissa on tapahtunut merkittävää edistymistä Kööpenhaminassa vahvistettujen poliittisten edellytysten täyttämiseksi. Turkki on perustuslakia uudistamalla ja useilla lainsäädäntöpaketeilla korjannut useita keskeisiä liittymiskumppanuudessa yksilöityjä seikkoja. Parlamentin elokuussa 2002 hyväksymät lakimuutokset ovat erityisen tervetulleita, sillä ne osoittavat tahtoa toteuttaa pitkälle meneviä uudistuksia. Kuolemanrangaistus on lakkautettu sotatilaa lukuun ottamatta, ja yleisradiotoiminnan ja muilla kielillä kuin turkiksi annettavan opetuksen sallimiseksi on toteutettu merkittäviä toimia. Hätätilan kumoamisen kahdessa niistä neljästä maakunnasta, joissa sitä on sovellettu, ja lupauksen kumota se tämän vuoden aikana kahdessa jäljellä olevassa maakunnassa, odottaisi avaavan tien ihmisoikeuksien parempaan suojeluun.

Komissio on tyytyväinen tähän kehitykseen ja tunnustaa, että se on läpimurto Turkin poliittisessa tilanteessa. Uudistukset toteutettiin sitä paitsi erityisen vaikeissa olosuhteissa. Ne ovat lupaavia tulevaisuuden suhteen, sillä ne osoittavat Turkin poliittisen järjestelmän tahtoa ja kykyä edistyä jopa sellaisilla aloilla, joita on tähän asti pidetty erittäin arkaluonteisina.

Turkki ei kuitenkaan täytä poliittisia arviointiperusteita vielä kokonaan. Uudistuksiin sisältyy ensinnäkin useita merkittäviä, määräaikaiskertomuksessa mainittuja rajoitteita perusoikeuksien ja -vapauksien täysimääräiselle nauttimiselle. Toiseksi monet uudistuksista edellyttävät säädösten antamista tai muita hallinnollisia toimenpiteitä, ja jotta ne olisivat tosiasiallisia, eri tasojen täytäntöönpanevien ja oikeuslaitokseen kuuluvien elinten eri puolilla maata on käytännössä pantava ne täytäntöön. Kolmanneksi useita poliittisiin arviointiperusteisiin liittyviä tärkeitä kysymyksiä ei ole vielä ratkaistu riittävällä tavalla. Näitä ovat kidutuksen ja huonon kohtelun poistaminen, tietyt armeijan siviilivalvontaan liittyvät kysymykset, väkivallattoman mielipiteiden ilmaisemisen vuoksi vangittuina olevien henkilöiden tilanne sekä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioiden noudattaminen.

Koska viime vuosina on tapahtunut huomattavaa edistystä ja koska jäljellä olevat alat edellyttävät lisää huomiota, Turkkia kannustetaan jatkamaan uudistusprosessia demokratian lujittamiseksi ja ihmisoikeuksien suojelemiseksi sekä lainsäädännössä että käytännössä. Tällä tavalla Turkin pitäisi voida purkaa jäljellä olevat esteet poliittisten edellytysten täyttämiseltä.

Komissio muistuttaa, että pyrkimykset ratkaista Kyproksen ongelma ovat osa tehostettua poliittista vuoropuhelua Euroopan unionin ja Turkin välillä. Ottaen huomioon YK:n pääsihteerin Kyproksen asioiden erityisneuvonantajan Alvaro de Soton raportteihin perustuvat YK:n turvallisuusneuvoston lausunnot komissio kehottaa kaikkia asianomaisia osapuolia ja nykytilanteessa erityisesti Turkkia antamaan täyden tukensa YK:n pyrkimyksille saavuttaa kokonaisvaltainen ratkaisu Kyproksen ongelmaan tämän vuoden aikana.

Taloudellisten arviointiperusteiden osalta Turkki on parantanut markkinataloutensa toimivuutta, minkä pitäisi parantaa sen kykyä selviytyä kilpailupaineesta, mutta Turkki kärsii vielä laman ja finanssikriisiensä seurauksista.

Säännöstöä koskevien arviointiperusteiden osalta Turkki on edistynyt lainsäädäntönsä yhdenmukaistamisessa tulliliittoon kuuluvilla aloilla ja useilla muilla aloilla kuten pankkitoiminnan, televiestinnän, energian ja maatalouden aloilla. Rahoitussektori on järjestetty uudelleen ja kyseisen alan hallinnollisia valmiuksia on sujuvoitettu. Useimmilla muilla aloilla yhteisön säännöstön ja Turkin lainsäädännön välillä on suuria eroja.

Ratkaisemattomat kysymykset siitä, millä ehdoilla Turkki voisi osallistua päätöksentekoon EU:n johtamista ja Naton välineillä toteutettavista toimista, on ratkaistava mahdollisimman pian.

5.1. Liittymistä valmistelevan strategian lujittaminen

Helsingissä kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti Turkille liittymistä valmistelevan strategian vuonna 1999. Laekenissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti tämän strategian uuden vaiheen viime vuonna. Strategian täytäntöönpanossa on tämän jälkeen tapahtunut huomattavaa edistystä.

Tämän vuoksi komissio suosittelee, että Euroopan unioni lisäisi tukeaan Turkin liittymisvalmisteluille sen ehdokkuuden seuraavaa vaihetta silmällä pitäen. Jäljempänä annetaan yksityiskohtaisempia suosituksia siitä, miten tähän tavoitteeseen pyritään.

§ Liittymiskumppanuus on osoittautunut arvokkaaksi välineeksi liittymistä valmistelevassa strategiassa. Se olisi saatettava ajan tasalle ja sitä olisi tarkistettava siten, että se kohdistuisi selkeästi aloille, joilla ensisijaisia toimia vielä tarvitaan.

§ EU:n ja Turkin tehostettu poliittinen vuoropuhelu kattaa poliittiset uudistukset, ihmisoikeudet, Kyproksen kysymyksen ja rajakiistojen rauhanomaisen ratkaisemisen, ja sitä jatketaan määrätietoisesti. Turkin eri aloitteista Kööpenhaminan poliittisten arviointiperusteiden täyttämiseksi tarvitaan yksityiskohtaisia keskusteluja. Uudistusten ja muiden huomiota vaativien aiheiden ymmärtämisen parantamiseksi etsitään uusia tapoja.

§ EU:n ja Turkin tehostettu taloudellinen vuoropuhelu kattaa makrotaloudelliseen suorituskykyyn ja vakauteen sekä talousuudistuksiin liittyvät kysymykset, ja sitä jatketaan määrätietoisesti. Turkin eri toimenpiteistä taloudellisen vakauden palauttamiseksi ja Kööpenhaminan taloudellisten arviointiperusteiden täyttämiseksi on keskusteltava yksityiskohtaisesti.

§ Lainsäädännön tarkastelu, jossa keskitytään tarkkoihin alakohtaisiin aiheisiin ja jota täydennetään TAIEXin avulla, on vauhdissaan ja sitä kehitetään edelleen. Tässä prosessissa Turkki saa opastusta vaatimuksista, jotka koskevat yhteisön säännöstön ottamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja muun muassa hallinnollisia valmiuksia ja lainvalvontaa.

§ Tulliliiton vahvistamiseksi ja sen soveltamisalan laajentamiseksi palveluihin ja julkisiin hankintoihin sekä esteiden poistamiseksi tavaroiden vapaalta liikkuvuudelta tehdään lisätyötä. Tällä on vaikutusta muihinkin toimiin, joita Turkki ehdokasmaana toteuttaa.

§ Turkin ja yhteisön sekä Turkin ja muiden maiden kauppasuhteiden syventämistä olisi jatkettava. Esimerkiksi yhteisön ja Turkin maataloustuotteiden kaupan etuuskohtelua voitaisiin vastavuoroisesti laajentaa, mutta samalla olisi lisättävä yhteistyötä eläinlääkintä- ja kasvinsuojeluasioissa. Kun EU neuvottelee kauppasopimuksia kolmansien maiden kanssa, se pyrkii entistä voimakkaammin varmistamaan, että nämä maat ovat valmiita samanlaisiin järjestelyihin Turkin kanssa. EU:n ja Turkin kauppaa koskevaa vuoropuhelua olisi tehostettava ja kaupan puolustusmekanismien käyttöä olisi tarkkailtava.

§ Investointien edistämiseksi olisi EU:n ja Turkin välisiä ulkomaisia suoria sijoituksia vapautettava entisestään.

§ Yhteistyötä Turkin kanssa olisi lujitettava oikeus- ja sisäasioiden alalla mukaan luettuina laiton siirtolaisuus, Schengen-säännöstön käyttöönotto ja täytäntöönpano, henkilöiden vapaa liikkuvuus ja meriliikenteen turvallisuus.

§ Turkki osallistuu useisiin yhteisön ohjelmiin ja yhteisön virastojen toimintaan.

§ Uusi varainhoitojärjestelmä on alkanut tuottaa tulosta. EU:n Turkille tekemien rahoitussitoumusten huomattavaa kasaumaa ollaan purkamassa. Taloudellisen avun ohjelmissa noudatetaan täysimääräisesti liittymistä valmistelevaa lähestymistapaa. Turkin viranomaisille siirretään vuodesta 2003 alkaen enemmän vastuuta näiden ohjelmien täytäntöönpanosta.

Komissio tekee tarvittavat aloitteet tämän lujitetun liittymistä valmistelevan strategian käyttöönottamiseksi. Komissio aikoo esittää tarkistettua liittymiskumppanuutta, jossa otetaan huomioon tapahtunut edistys ja alat, joilla tarvitaan lisätoimia. Edistyksestä keskustellaan soveltuvilla foorumeilla kuten EY-Turkki-assosiaatiokomiteassa ja tulliliiton sekakomiteassa.

Tämän vuoksi Turkille annettavan rahallisen avun määrää on lisättävä pitäen mielessä Turkin erityistarpeet ja varojen vastaanottokyky.

5.2. Lisää rahoitustukea

Turkin liittymistä valmistelevan strategian täytäntöönpanon vauhdittamiseksi rahoitustukea lisätään vuodesta 2004. Tällä lisätuella on tarkoitus auttaa Turkkia julkishallinnon lujittamisessa, yhteisön säännöstön omaksumisessa ja Turkin yhdentymisessä Euroopan talouteen.

Liittymistä valmistelevassa tuessa keskitytään auttamaan Turkkia Kööpenhaminan edellytysten täyttämisessä ja erityisesti lujittamaan kaikentasoista julkishallintoa, kehittämään instituutioita ja tukemaan säännöstön käyttöönottoon liittyviä investointeja. Tukea annetaan myös Turkin talouden toimivuuden ja sen kilpailukyvyn parantamiseen sisämarkkinoilla. Rajaseutuyhteistyötä EU:n nykyisten jäsenvaltioiden ja muiden ehdokasmaiden kanssa edistetään myös. Avun ensisijaiset kohteet valitaan liittymiskumppanuuden ja määräaikaiskertomusten perusteella.

Täytäntöönpanon täysimääräisen hajauttamisen helpottamiseksi Turkin on toteutettava vielä lisätoimenpiteitä moitteettoman varainhoidon valvonnan varmistamiseksi.

Turkin julkishallinnon toimintakyvyn parantamiseen yhdistetään rahoitus sääntelyinfrastruktuurin investoinneille, säännöstöön liittyville investoinneille sekä taloudelliselle ja sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle. Turkkia pyydetään laatimaan kansallinen kehittämissuunnitelma, jolla varat ohjataan taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen liittyvien asioiden korjaamiseen.

Komissio esittää ensi vuoden alussa tarkistettua Turkin liittymiskumppanuutta, joka perustuisi tämän vuoden määräaikaiskertomuksessa havaittuihin ensisijaisiin asioihin. Komissio ehdottaa tässä yhteydessä budjettivallan käyttäjälle, että Turkille annettava tuki otettaisiin vuosien 2000-2006 rahoitusnäkymien 7 otsakkeesta ja että sitä kasvatettaisiin tasaisesti vuosina 2004-2006. Vuotuisten määrärahojen määrä kytketään edistykseen Kööpenhaminan edellytysten täyttämisessä ja liittymistä valmistelevan tuen tehokkaaseen käyttöön. Turkin tarpeet ja vastaanottokyky huomioon ottaen voidaan odottaa, että tuen kokonaismäärä ainakin kaksinkertaistuisi vuoteen 2006 mennessä.

6. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

Edellä esitetyn perusteella Euroopan komissio päättelee ja suosittelee seuraavaa:

(1) Tämän vuoden määräaikaiskertomuksista käy ilmi, että kaikki ehdokasmaat ovat edistyneet jäsenyysedellytysten täyttämisessä huomattavasti viime vuoden aikana.

(2) Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro täyttävät poliittiset arviointiperusteet. Kun otetaan huomioon näiden maiden edistys ja tulokset niiden sitoumusten täytäntöönpanossa sekä niiden tämänhetkiset ja tulevat valmistelut, komissio katsoo, että ne täyttävät taloudelliset ja säännöstöä koskevat arviointiperusteet ja ovat valmiita jäsenyyteen vuoden 2004 alusta. Komissio suosittelee tämän vuoksi, että liittymisneuvottelut päätetään kyseisten maiden kanssa tämän vuoden loppuun mennessä tavoitteena liittymissopimuksen allekirjoittaminen vuoden 2003 keväällä.

(3) Komissio toivoo, että Kypros liittyisi kokonaisvaltaisen sovintoratkaisun jälkeen uudelleen yhdistyneenä Euroopan unionin jäseneksi, mikä olisi paras mahdollinen lopputulos asian kaikille osapuolille. Kuten Sevillassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmissä todetaan, unioni on valmis mukauttamaan poliittisen ratkaisun ehtoja liittymisjärjestelyissä Euroopan unionin perusperiaatteita noudattaen. Komissio on tyytyväinen YK:n merkittävän roolin jatkumiseen ja kehottaa kaikkia osapuolia ja erityisesti Turkkia antamaan täyden tukensa kokonaisvaltaisen ratkaisun löytämiseksi tämän vuoden aikana. Kyproksen liittymisehtoja voidaan mukauttaa niin, että niissä otetaan huomioon kokonaisratkaisu ja sen vaikutukset yhteisön säännöstön soveltamiseen koko saarella. Komissio on ehdottanut huomattavien voimavarojen käyttöönottoa saaren pohjoisosan auttamiseksi saavuttamaan eteläosan edistystason sekä ratkaisuprosessin tukemiseksi. Jos ratkaisuun ei päästä, joulukuussa Kööpenhaminassa kokoontuvan Eurooppa-neuvoston päätökset tehdään Helsingissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien pohjalta.

(4) Liittyvien maiden on pantava yhteisön säännöstö täytäntöön liittymispäiväänsä mennessä lukuun ottamatta tapauksia, joissa on sovittu siirtymäkauden järjestelyistä. Neuvotteluissa tehdyt sitoumukset on pantava kokonaan täytäntöön ennen liittymistä. Määräaikaiskertomuksissa viitataan useisiin aloihin, joilla tarvitaan lisäparannuksia poliittisiin ja taloudellisiin arviointiperusteisiin sekä yhteisön säännöstön käyttöönottoon, täytäntöönpanoon ja soveltamiseen liittyen. Tätä työtä on edelleen jatkettava tarmokkaasti. Voidakseen analysoida edistymistä ja mahdollistaakseen menestyksekkään jäsenyyden Euroopan unionissa, komissio aikoo seurata tätä asiaa säännöllisesti ja raportoida siitä neuvostolle. Komissio toimittaa kuusi kuukautta ennen suunniteltua liittymispäivää kattavan seurantaraportin neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Komissio katsoo, että liittymissopimukseen on sisällytettävä erityinen suojalauseke. Komission pitäisi voida tämän lausekkeen nojalla toteuttaa määrätyn ajan kuluessa tarvittavia toimenpiteitä sisämarkkinoiden alalla.

(5) Neuvottelujen päätökseen saattaminen edellyttää, että neuvotteluissa jäljellä oleviin avoimiin kysymyksiin löydetään tarvittavat ratkaisut. Unionin rahallisen tarjouksen olisi perustuttava neuvottelujen rahoituskehykseen, jonka komissio esitti 30. tammikuuta 2002, ja siihen sisältyviin periaatteisiin.

(6) Bulgaria ja Romania ovat asettaneet vuoden 2007 alustavaksi liittymisajankohdakseen. Komissio tukee näitä kahta maata voimakkaasti tämän tavoitt