Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta /* COM/2012/0498 final - 2012/0236 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1342/2008 säädetään, että hoitotoimenpiteiden vaikutusta olisi arvioitava suunnitelman kolmantena täytäntöönpanovuonna. Tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF) teki suunnitelmasta arvioinnin vuonna 2011. STECF:n raportissa todettiin, että turskaa koskevalla suunnitelmalla ei ole saavutettu asetettuja tavoitteita, eikä näitä tavoitteita todennäköisesti saavuteta vuoteen 2015 mennessä. Raportti osoittaa myös puutteita asetuksen muotoilussa sekä sen täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia. Tämä näkökanta sekä alueellisilta kalastuksenhoitojärjestöiltä ja jäsenvaltioilta saadut lausunnot huomioon ottaen komissio ehdottaa asetuksen muuttamista. Asetuksen muuttamista koskeva ehdotus ei kata kaikkia havaittuja ongelmia, vaan se on tarkoitettu väliaikaiseksi ratkaisuksi siihen asti, kun uudistuksessa kaavailtu Pohjanmeren sekakalastusta koskeva suunnitelma valmistuu ja pannaan täytäntöön. Sekakalastussuunnitelmat ovat uudenlainen lähestymistapa, ja tällaisten suunnitelmien laatimiseen, arviointiin ja vaikutustenarviointiin tarvittavat tieteelliset välineet ovat vasta kehitteillä. Tällaisten välineiden arvioidaan olevan käytettävissä myöhemmin kuluvan vuoden aikana. Sen jälkeen voidaan aloittaa suunnitelmien laatimis- ja arviointiprosessit ja järjestää tätä varten tieteellisten asiantuntijoiden ja sidosryhmien kanssa säännöllisiä kokouksia vuoden 2013 aikana. Ottaen huomioon, että sekakalastusta koskeviin suunnitelmiin sisältyy samassa kalastuksessa pyydettyjen eri kalakantojen kalastusmahdollisuuksien vaihtoja, on todennäköistä, että Pohjanmeren suunnitelman lopullisen muodon vahvistamista varten tarvitaan lisäkuulemisia. Tämä merkitsee, ettei Pohjanmeren sekakalastussuunnitelmaa pystytä esittämään ennen vuotta 2014. Sekakalastussuunnitelmien laatiminen muille alueille, joilla esiintyy nykyiseen turskasuunnitelmaan kuuluvia turskakantoja, vie enemmän aikaa, mikä lisää entisestään tarvetta muuttaa nykyistä turskasuunnitelmaa puuttumalla sen suurimpiin epäkohtiin väliaikaisen ratkaisun avulla. Asetuksen muuttamista voidaan perustella erityisesti seuraavilla näkökohdilla: - Soveltamisalaa olisi rajattava, jotta voidaan estää eri laskentamenetelmien käytöstä johtuva pyyntiponnistuksen lisäys Eräät jäsenvaltiot ovat voineet hyötyä suunnitelmassa sallittuja tasoja suuremmista pyyntiponnistusmääristä käyttämällä kansallisen perustason sekä vuosittain toteutuneen pyyntiponnistustason määrittämiseen erilaisia pyyntiponnistuksen laskentamenetelmiä. Muutoksessa selvennetään, että vaikka käytettävissä onkin erilaisia laskentamenetelmiä, jäsenvaltioiden on käytettävä vuosittaisen toteutumistason laskemiseen samaa menetelmää, jota ne käyttivät vahvistaessaan kansallista pyyntiponnistuksen perustasoa. Ehdotettu muutos on siis tarpeen sen varmistamiseksi, että suunnitelma toimii aiotulla tavalla. Tällöin voidaan parantaa turskakantojen hoitoa ja niiden pitkän aikavälin kestävyyttä. - Tarvitaan lisää joustavuutta Suunnitelmaan sisältyvissä TACien vahvistamista koskevissa säännöissä edellytetään tiettyjen kannan tilaa kuvaavien muuttujien arviointia. Tällaisia muuttujia ovat erityisesti kalastuskuolevuustasot ja kannan biomassa. Jos jollakin maantieteellisellä alueella ei ole käytettävissä riittäviä tietoja näiden sääntöjen soveltamiseksi, suunnitelmassa määrätään TACiin ja pyyntiponnistukseen ilman eri toimenpiteitä tehtävistä 25 prosentin vähennyksistä. Poikkeuksellisissa olosuhteissa sovellettavaksi tarkoitetusta säännöstä on tietyillä alueilla tullut vakiintunut käytäntö, mikä lähivuosina johtaisi paitsi turskanpyynnin myös muiden kyseisillä alueilla samoilla pyydyksillä harjoitettavien kalastustoimien kieltämiseen. Joissakin tapauksissa tämä ei ole tieteellisten lausuntojen noudattamisen kannalta tarkoituksenmukaista. Siksi on tärkeää muuttaa sääntöä, jota sovelletaan silloin, kun tavanomaista pyyntisääntöä ei voida soveltaa, ja sallia lisää joustavuutta, jotta tieteelliset lausunnot voidaan ottaa tapauskohtaisesti huomioon. Jäsenvaltiot ja sidosryhmät ovat myös ilmaisseet vakavan huolensa pyyntiponnistustason alentamisesta entisestään ja sen sosiaalisista ja taloudellisista vaikutuksista kalastusalaan. Ehdotuksessa esitetään menettelyä TACin ja pyyntiponnistuksen vahvistamiseksi tilanteessa, jossa tavanomaisen pyyntisäännön soveltamiseksi ei ole käytettävissä riittäviä tietoja. Siinä ehdotetaan joustavampaa tapauskohtaista lähestymistapaa, joka kuitenkin perustuisi vankasti käytettävissä olevaan tieteelliseen tutkimustietoon. Näin voitaisiin varmistaa kalastuksen jatkuminen ennalta varautumisen periaatetta kuitenkin noudattaen. Ehdotuksessa esitetään myös, että neuvosto päättää kerran vuodessa pyyntiponnistuksen lisäalentamisten soveltamisesta, jos pyyntiponnistuksen perustasoa on alennettu neljänä peräkkäisenä vuotena. Tällä pyritään vastaamaan huolenaiheisiin siitä, millaisia sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia jatkuvilla alentamisilla on kalastusalaan. - Asetuksen 11 ja 13 artiklan soveltamismenettelyn selkeyttäminen ja yksinkertaistaminen Menettely, jossa pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle jätetään sellaiset kalastustoimet, joissa saatavat turskasaaliit ovat vähäpätöisiä, on osoittautunut hyvin hankalaksi ja aiheuttanut huomattavaa hallinnollista taakkaa. Lisäksi se on edellyttänyt osoitetun pyyntiponnistuksen kokonaismäärän jatkuvaa uudelleenlaskemista, jotta vältetään pyyntiponnistusjärjestelmään edelleen kuuluvien alusten pyyntiponnistuksen kasvu. Muutoksella pyritään yksinkertaistamaan menettelyä siten, että pyyntiponnistuksen perustason muuttamista koskevien pyyntöjen esittämiselle asetetaan määräpäivä, ja hyväksyttäviä pyyntöjä sovelletaan yleisesti kaikkiin samat perusteet täyttäviin aluksiin, jolloin jäsenvaltioiden ei enää tarvitse esittää erillisiä pyyntöjä. Eräät pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle jätetyt laivastot eivät kuitenkaan täyttäisi muutosehdotuksen mukaisia edellytyksiä, ja siksi on tarpeen ottaa käyttöön siirtymäkauden toimenpiteitä. Siksi ehdotetaan lisähelpotuksia, joissa hyödynnetään kaikki sellaisen kalastustiedot kirjaavan kalastuksen kautta saatavia entistä tarkempia tietoja, jossa kaikki saaliit luetaan kiintiöön. Ehdotuksessa esitetään kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten vapauttamista järjestelmästä. STECF pitää tätä hyväksyttävänä vaihtoehtona. Asetuksen 13 artiklan 2 kohdan b alakohdan ranskankielinen toisinto poikkeaa muista kielitoisinnoista, mikä johtaa asetuksen täytäntöönpanon eroihin. Jotta varmistetaan asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, kyseistä säännöstä olisi selkiytettävä ja muutettava. Ehdotettu muotoilu vastaa ranskankielistä toisintoa, joka on täytäntöönpanon suhteen vähemmän rajoittava. Poikkeusta voitaisiin soveltaa ainoastaan sellaisiin aluksiin, jotka eivät pyydä turskaa ja jotka noudattavat saaliskoostumusta koskevaa 5 prosentin sääntöä koko hallinnointijakson aikana. - Turskan poisheittämisen vähentäminen Yksi nykyiseen asetukseen liittyvistä merkittävimmistä ongelmista on se, ettei TACeissa ole rajoitettu turskasaaliiden määrää. Tämä on lisännyt huomattavalla tavalla kiintiön ylittävien ja poisheitettyjen saaliiden osuutta. Eräissä kalastuksissa jäsenvaltioiden toimenpiteet turskasaaliiden välttämiseksi ja poisheitettyjen saaliiden pienentämiseksi ovat olleen jossain määrin tehokkaita. On silti näyttöä siitä, että joissakin kalastuksissa, joissa asianomaiset jäsenvaltiot eivät ole noudattaneet suunnitelmassa esitettyjä suosituksia ja toimineet sen mukaisesti, tapahtuu huomattavaa saaliiden poisheittämistä. Ottaen huomioon komission kalastuspolitiikan uudistamisen puitteissa antamat ehdotukset poisheitettyjen saaliiden välttämiseksi ja tälle tavoitteelle sekä jäsenvaltioilta että monilta sidosryhmiltä saatu laaja kannatus, on tarpeen varmistaa, että kaikessa EU:n lainsäädännössä pyritään vastedes välttämään poisheittämistä. Tähän asti poisheittäminen on ollut käytännössä sallittua. Muutoksella pyritään tiukentamaan jäsenvaltioiden velvollisuutta ryhtyä toimiin silloin, kun tiedot osoittavat suuria poisheitettyjen saaliiden määriä tietyissä kalastuksissa. - Vaaditun seurannan ja valvonnan tason määrittäminen Asetuksen 11 ja 13 artiklassa säädetyt poikkeukset suunnitelmasta muodostavat riskin, jollei niitä panna asianmukaisesti täytäntöön. Täytäntöönpanon puutteet puolestaan vaarantavat suunnitelman onnistumisen. STECF arvioi näiden poikkeusten täytäntöönpanoa ja korosti tarvetta tiukentaa seurantaa ja valvontaa sekä vaatimusta, jonka mukaan kattavaa toiminnan kirjaamista pidetään poikkeuksen soveltamisen pääperusteena. Tämä riskitekijä otetaan ehdotuksessa huomioon siten, että jäsenvaltioita vaaditaan yksilöimään yhteisen kalastuspolitiikan valvontakehyksen mukaisesti ’hyvin korkean riskitason’ aluksiksi sellaiset alukset, joihin sovelletaan kyseisiä poikkeuksia. Ehdotuksessa edellytetään jäsenvaltioita myös sisällyttämään kansallisiin valvontaohjelmiinsa riittävät toimenpiteet, joilla voidaan varmistaa vaadittujen edellytysten noudattaminen. Tätä koskevissa muutoksissa määritellään voimassa olevat vaatimukset, ja ne koskevat ainoastaan poikkeusta soveltavia jäsenvaltioita. - Asetuksen yhdenmukaistaminen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kanssa Turskaa koskeva suunnitelma hyväksyttiin ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa. Ottaen huomioon, että suunnitelmaa sovelletaan siihen asti, kun se korvataan uudella sekakalastusta koskevalla suunnitelmalla, siihen liittyviä menettelyitä on mukautettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen voimaantulon jälkeen sovellettaviin päätöksentekomenettelyihin. Ehdotetulla muutoksella suunnitelma saatetaan yhdenmukaiseksi uusien komiteamenettelyiden kanssa. Asetuksen (EY) N:o 1342/2008 muuttamista koskeva ehdotusluonnos on laadittu edellä esitettyjen näkökohtien perusteella. Komissiota pyydetään hyväksymään tämä ehdotus mahdollisimman pian ja toimittamaan se neuvostolle ja Euroopan parlamentille. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET Ehdotuksessa esitetyt muutokset koskevat ensisijaisesti näkökohtia, joiden muuttaminen on tarpeen suunnitelman panemiseksi täytäntöön alun perin aiotulla tavalla. Muutoksilla kevennetään jäsenvaltioille, komissiolle sekä tarvittavia lausuntoja antaville tieteellisille laitoksille aiheutuvaa hallinnollista taakkaa. Ehdotus on laadittu jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kuulemisten jälkeen. Kuulemistilaisuuksista esitetään yhteenveto jäljempänä olevassa taulukossa. STECF/ICES || Suunnitelman arviointi (sidosryhmien kuuleminen) Hyväksyminen täysistunnossa || kesäkuu 2011 (heinäkuu 2011) Komissio || Sidosryhmien kuulemistilaisuus, jossa käsiteltiin arvioinnin tuloksia sekä vaikutustenarvioinnin vaihtoehtoja || lokakuu 2011 Neuvosto || Jäsenvaltiot vaativat pyyntiponnistuksen jäädyttämistä ja kaikki tiedot kirjaavaan kalastustoimintaan osallistuvien alusten jättämistä pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle || joulukuu 2011 Komissio || Sidosryhmien kuulemistilaisuus, jossa käsiteltiin turskaa koskevan suunnitelman täytäntöönpanon parantamista || maaliskuu 2012 STECF:n täysistunto || Alustavien toimintavaihtoehtojen arviointi || huhtikuu 2012 Kahdenväliset kokoukset jäsenvaltioiden kanssa || Jäsenvaltioiden erityisten ongelmien määrittely || touko–kesäkuu 2012 STECF:n pyyntiponnistusta käsittelevä työryhmä || Pyyntiponnistusjärjestelmän toiminnan tarkastelu || 11.–15. kesäkuuta 2012 STECF:n monivuotista suunnitelmaa käsittelevä työryhmä (mukana sidosryhmiä) || Muutettujen toimintavaihtoehtojen arviointi sekä lausunto toimista, joita tarvitaan arviointiraportissa osoitettujen puutteiden korjaamiseen suunnitelman tuloksellisuuden parantamiseksi || 18.–22. kesäkuuta 2012 Komission järjestämä pyyntiponnistuksen hallinnointia koskeva seminaari || Yleistä || 5. heinäkuuta 2012 3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT · Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Tärkein oikeudellinen toimi on parantaa ja selkiyttää seuraavalla tavalla niitä asetuksen (EY) N:o 1342/2008 säännöksiä, jotka arvioinnissa todettiin ongelmallisiksi: – 4 artiklan muutoksilla pyritään poistamaan ei-toivottu tilanne, jossa jäsenvaltiot käyttävät suunnitelmassa sallittuihin tasoihin nähden suurempia pyyntiponnistuksen tasoja muuttamalla pyyntiponnistuksen laskemiseen käytettävää menetelmää, kun ne vahvistavat perustason ja laskevat pyyntiponnistuksen toteutumista. – 9 artiklassa otetaan käyttöön menettely TACin vahvistamiseksi silloin, kun 7 tai 8 artiklan soveltamiseksi tarvittavia tietoja ei ole käytössä. Ilman eri toimenpiteitä tehtävien 25 prosentin suuruisten alentamisten sijaan ehdotetaan tapauskohtaista lähestymistapaa, joka tarjoaisi enemmän joustoa mutta perustuisi kuitenkin vankasti käytettävissä olevaan tieteelliseen tutkimustietoon. – Entinen 11 artikla jaetaan 11, 11 a ja 11 b artiklaan. Sen sijaan, että järjestelmästä vapautetaan kunkin jäsenvaltion erikseen määrittelemät alusryhmät, vapautukset myönnetään vastedes sellaisten perusteiden mukaisesti, joita voidaan soveltaa mihin tahansa kyseiset perusteet täyttävään alukseen jäsenvaltiosta riippumatta. Kyseisen artiklan muutoksella voidaan myös välttää neuvoston päättämät perustason jatkuvat mukautukset. – Siirtymäkauden toimenpiteillä varmistetaan, että järjestelmän ulkopuolelle jo jätettyihin alusryhmiin sovelletaan ulkopuolelle jättämisen ajankohtana voimassa olleita perusteita. – Lisätään uusi 11 c artikla, jonka mukaan kaikki kalastustiedot kirjaavan koekalastukseen, jossa kaikki saaliit luetaan kiintiöön, osallistuvat alukset vapautetaan pyyntiponnistusjärjestelmästä. – 12 artiklan 4 kohtaa muutetaan samoin perustein kuin 9 artiklaa. – 12 artiklaan lisätään uusi 6 kohta. Tässä kohdassa säädetään neuvoston mahdollisuudesta päättää olla alentamatta pyyntiponnistuksen tasoa entisestään silloin, kun pyyntiponnistuksen enimmäismäärää on alennettu neljänä peräkkäisenä vuonna. – 13 artikla muotoillaan uudelleen kielitoisintojen välisten tulkintaerojen poistamiseksi. Tehdään selväksi, että edellytys, jonka mukaan turskaa saa kokonaissaaliista olla alle 5 prosenttia, viittaa saaliin koostumukseen koko hallinnointijakson aikana eikä kalastusmatkaa kohden. – 14 artiklassa lujitetaan jäsenvaltion velvollisuutta toteuttaa toimia saaliiden poisheittämisen välttämiseksi, mikä ei sisälly nykyisiin sääntöihin, ja edellytetään valvonnan ja seurannan tason määrittelyä riskinhallinnan perusteella. – 32 artiklan muutoksilla yhdenmukaistetaan komiteamenettelyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen sääntöjen ja asetuksen (EU) N:o 182/2011 kanssa. · Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 43 artiklan 2 kohta. · Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu Euroopan unionin yksinomaiseen toimivaltaan. · Suhteellisuusperiaate Ehdotuksella muutetaan neuvoston asetuksella (EY) N:o 1242/2008 käyttöön otettuja toimenpiteitä; suhteellisuusperiaatteen noudattaminen ei näin ollen vaarannu. · Sääntelytavan valinta Ehdotettu sääntelytapa: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus. Muut sääntelytavat eivät soveltuisi seuraavasta syystä: asetusta on muutettava asetuksella. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Toimenpiteestä ei aiheudu unionille ylimääräisiä menoja. 2012/0236 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[1], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Tieteellisessä arvioinnissa, jonka tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF) on laatinut turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1342/2008[2] täytäntöönpanosta, on tullut esiin erinäisiä ongelmia, jotka liittyvät kyseisen asetuksen soveltamiseen. (2) Jäsenvaltiot ovat käyttäneet erilaisia menetelmiä viitevuosien pyyntiponnistuksen ja suunnitelman puitteissa ilmoitetun toteutuneen pyyntiponnistuksen laskemiseen. Tämä on mahdollistanut suunnitelmassa asetettuun tasoon nähden korkeamman tosiasiallisen pyyntiponnistuksen tason, ja tällainen tilanne olisi oikaistava. (3) Analyyttisten arviointien puuttuminen tietyillä maantieteellisillä alueilla estää pyynninvalvontasääntöjen soveltamisen, minkä seurauksena TACia ja pyyntiponnistusta alennetaan vuosittain 25 prosenttia ilman eri toimenpiteitä. Suunnitelman täytäntöönpanon jälkeen kyseisille alueille myönnetyt pyyntiponnistuksen tasot ovat pienentyneet merkittävästi. STECF:n laatima tieteellinen arviointi osoittaa, että joissakin tapauksissa TACin määrittämisen perusteena olisi tarkoituksenmukaisempaa käyttää muuta muuttujaa kuin kalastuskuolevuutta ja luopua TACiin ja pyyntiponnistukseen ilman eri toimenpiteitä tehtävistä alentamisista. (4) Suunnitelmaan sisältyy mahdollisuus jättää pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle sellaiset alukset, joiden toiminta ei merkittävällä tavalla vaikuta turskan kuolevuuteen. Jottei kyseiseen toimintaan liittyvää pyyntiponnistusta kohdistuisi uudelleen turskanpyyntiin, olisi pyyntiponnistuksen perustasoa alennettava. Jotta vältetään pyyntiponnistuksen perustason uudelleen laskemisesta aiheutuva hallinnollinen rasite aina, kun tietyt toimet päätetään jättää järjestelmän ulkopuolelle, olisi tarkoituksenmukaista vahvistaa selkeät perusteet ulkopuolelle jättämiselle ja vakauttaa pyyntiponnistuksen perustasot. (5) Valikoivampien kalastustoimien helpottamiseksi kaikki kalastustiedot kirjaavassa kalastuksessa, jossa kaikki saaliit luetaan kiintiöön, on aiheellista vapauttaa alukset pyyntiponnistusjärjestelmästä silloin, kun ne osallistuvat kyseiseen koekalastukseen. (6) Osoitettua suurimman sallitun pyyntiponnistuksen tasoa on tärkeimpien turskapyydysten osalta alennettu huomattavasti sen jälkeen, kun suunnitelma tuli voimaan. Tällä saattaa olla mittavia taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia niiden laivastonosien kannalta, jotka käyttävät samoja pyydyksiä mutta pyytävät pääosin muita lajeja kuin turskaa. Tällaisten sosiaalisten ja taloudellisten näkökohtien huomioon ottamiseksi olisi otettava käyttöön järjestely, jolla vältetään pyyntiponnistuksen lisätarkistukset. (7) Koska eräs kielitoisinto eroaa 13 artiklan 2 kohdan b alakohdan suhteen muista kielitoisinnosta, on tarpeen muuttaa kyseisen säännöksen teksti siten, että varmistetaan sen yhdenmukainen soveltaminen. (8) Ottaen huomioon suunnitelman täytäntöönpanoaikana havaitut turskan poisheitettyjen saaliiden suuret määrät, jäsenvaltioiden on tarpeen toteuttaa tarvittavat toimenpiteet poisheitettyjen saaliiden määrän saattamiseksi mahdollisimman pieneksi muun muassa myöntämällä aluksille kalastusmahdollisuuksia siten, että kiintiöt vastaavat mahdollisimman hyvin oletettujen saaliiden tasoa. (9) Asetuksen 11 ja 13 artiklassa säädetyt poikkeukset suunnitelmasta voivat vaarantaa suunnitelman onnistumisen, ellei niitä toteuteta asianmukaisesti. Näiden poikkeusten täytäntöönpanon arviointi on osoittanut, että niiden soveltamisen edellyttämää seurantaa, valvontaa sekä dokumentointia koskevia vaatimuksia olisi tiukennettava. Ottaen huomioon, että unionin kalastuksenvalvontakehys on riskiperusteinen, poikkeusten alaiset toimet olisi yksilöitävä ’erityisen korkean riskitason’ toimiksi. (10) Yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1224/2009[3] kumottiin erinäisiä asetuksen (EY) N:o 1324/2008 artikloja, joissa viitattiin liitteisiin II ja III. Koska asetuksessa (EY) N:o 1342/2008 ei ole muita viittauksia kyseisiin liitteisiin II ja III, nämä liitteet olisi poistettava. (11) Sen vuoksi asetusta (EC) N:o 1342/2008 olisi muutettava, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 1342/2008 seuraavasti: 1) Korvataan 4 artikla seuraavasti: ”4 artikla Pyyntiponnistuksen laskeminen 1. Tässä asetuksessa alusryhmän pyyntiponnistus lasketaan aluskohtaisten kilowatteina ilmaistujen kapasiteettilukujen tulojen ja kunkin aluksen liitteessä I mainitulla alueella viettämien päivien lukumäärän summana. Alueellaolopäivällä tarkoitetaan mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin ajanjaksoa tai sen osaa, jonka aikana alus on kyseisellä alueella ja poissa satamasta. 2. Laskiessaan alueellaolopäiviä jäsenvaltioiden on käytettävä samaa menetelmää, jolla ne määrittävät 12 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun pyyntiponnistuksen perustason.” 2) Korvataan 9 artikla seuraavasti: ”9 artikla Erityinen menettely TACien vahvistamiseksi 1. Jos TACeja ei pystytä riittävän täsmällisten tietojen puuttuessa vahvistamaan 7 artiklan mukaisesti, Kattegatin, Skotlannin länsipuolisen alueen ja Irlanninmeren turskakantojen TACit on vahvistettava tieteellisissä lausunnoissa osoitetuille tasoille. Kuitenkin jos tieteellisissä lausunnoissa osoitettu taso on yli 20 prosenttia suurempi kuin edellisvuoden TACit, TACit vahvistetaan lisäämällä 20 prosenttia edellisvuoden TACeihin, tai jos tieteellisissä lausunnoissa osoitettu taso on yli 25 prosenttia vähemmän kuin edellisvuoden TACit, TACit vahvistetaan tekemällä 25 prosentin vähennys edellisvuoden TACeihin. 2. Jos TACeja ei pystytä riittävän täsmällisten tietojen puuttuessa vahvistamaan 1 kohdan mukaisesti, Kattegatin, Skotlannin länsipuolisen alueen ja Irlanninmeren turskakantojen TACit on vahvistettava seuraaville tasoille: a) 25 prosentin vähennys edellisvuoden TACiin, tai jos tieteellisissä lausunnoissa niin suositetaan, b) enintään 25 prosentin vähennys edellisvuoden TACiin, yhdessä muiden asianmukaisten toimenpiteiden kanssa. 3. Jos TACeja ei pystytä riittävän täsmällisten tietojen puuttuessa vahvistamaan 8 artiklan mukaisesti, Pohjanmeren, Skagerrakin ja itäisen Englannin kanaalin turskakantojen TACit on vahvistettava soveltamalla soveltuvin osin tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa, ellei Norjan kanssa käytävien neuvottelujen tuloksena muuta sovita.” 3) Poistetaan 11 artiklan 2 ja 3 kohta. 4) Lisätään 11 a, 11 b, 11 c ja 11 d artikla seuraavasti: ”11 a artikla Tietyillä alueilla, tietyissä syvyyksissä tai tietyillä pyydyksillä toteutetun pyyntiponnistuksen huomiotta jättäminen 1. Jäsenvaltiot voivat jättää lukematta suurimpaan sallittuun pyyntiponnistukseen aluksen kalastusmatkan aikana toteuttaman pyyntiponnistuksen silloin, kun a) asianomaisen aluksen kyseisen kalastusmatkan aikana harjoittama kalastustoiminta tapahtuu kokonaisuudessaan 2 kohdan mukaisesti lueteltujen turskan levinneisyysalueiden ulkopuolella tai b) asianomaisen aluksen kyseisen kalastusmatkan aikana harjoittama kalastustoiminta tapahtuu kokonaisuudessaan yli 300 metrin syvyydessä; tai c) asianomaisella aluksella on kyseisen kalastusmatkan aikana mukanaan ainoastaan yksi säännelty pyydys ja tämä pyydys on lueteltu 2 kohdan mukaisesti. 2. Neuvosto laatii jäsenvaltioiden 3 kohdan mukaisesti toimittaminen tietojen ja tieteellisten lausuntojen perusteella luettelon alueista, jotka sijaitsevat turskan levinneisyysalueiden ulkopuolella, sekä luettelon pyydyksistä, joiden tekniset ominaisuudet johtavat siihen, että kokonaissaaliissa on alle 1,5 prosenttia turskaa painona ilmaistuna. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedot, joiden perusteella se voi arvioida voidaanko tietty alue tai pyydys sisällyttää 2 kohdassa tarkoitettuihin alueiden tai pyydysten luetteloihin. 4. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksillä 32 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen muotoa ja menettelyä, jonka mukaisesti ne toimitetaan komissiolle.” ”11 b artikla Perustason mukauttaminen suurimman sallitun pyyntiponnistuksen laskemiseksi 1. Edellä 11 a artiklan 1 kohdassa tarkoitettu pyyntiponnistus, joka vaikutti osaltaan 12 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun perustason vahvistamiseen, vähennetään perustasosta tämän artiklan mukaisesti. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 1 kohdassa tarkoitettua perustason mukauttamista koskevat pyynnöt [vuoden kuluessa tämän muutoksen hyväksymisestä – päivämäärä lisätään myöhemmin]. 3. Mukautettua perustasoa käytetään asianomaisen pyyntiponnistusryhmän suurimman sallitun pyyntiponnistuksen uudelleen laskemiseen soveltamalla suunnitelman voimaantulosta alkaen sovellettuja vuosittaisia prosenttiosuuden mukautuksia. 4. Edellä 11 a artiklassa tarkoitettua pyyntiponnistuksen huomiotta jättämistä voidaan soveltaa asianomaiseen pyyntiponnistusryhmään vasta sen jälkeen, kun suurin sallittu pyyntiponnistus on laskettu uudelleen tämän artiklan mukaisesti. 5. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksillä 32 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat 2 kohdassa tarkoitettujen pyyntöjen muotoa sekä menettelyä, jonka mukaisesti ne toimitetaan komissiolle.” ”11 c artikla Kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten jättäminen pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle 1. Jäsenvaltiot voivat jättää pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle sellaisten alusten toteuttaman pyyntiponnistuksen, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan kalastukseen, jossa kaikki turskasaaliit, poisheitetyt saaliit mukaan luettuina, luetaan kiintiöön. 2. Edellä 1 kohtaa soveltaessaan jäsenvaltioiden on mukautettava 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti vahvistettua suurinta sallittua pyyntiponnistusta asianomaisen pyyntiponnistusryhmän osalta vähentämällä määrä, joka vastaa osallistuvan aluksen toteuttamaa pyyntiponnistuksen määrää aluksen pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle jättämistä edeltävän vuoden aikana. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista 2 kohdan mukaisesti tehdyistä suurimman sallitun pyyntiponnistuksen mukautuksista. Ilmoituksessa on annettava yksityiskohtaiset tiedot järjestelmän ulkopuolelle jätetyistä aluksista ja vähennetystä pyyntiponnistuksen määrästä sekä yhteenlaskettuna että aluksen tasolla. 4. Turskakiintiön siirrot pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle 1 kohdan mukaisesti jätetyille aluksille ja tällaisilta aluksilta ovat kiellettyjä. 5. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksillä 32 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat 3 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten muotoa ja menettelyä, jonka mukaisesti ne toimitetaan komissiolle.” ”11 d artikla Järjestelmän ulkopuolelle jättämistä koskevat siirtymäkauden toimenpiteet Sellaista pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle jättämistä, joka oli voimassa ennen [päivämäärä lisätään], sovelletaan edelleen niin kauan, kun kyseisen ulkopuolelle jättämisen edellytykset täyttyvät. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain kaikki tiedot, joiden perusteella se voi vahvistaa, että kyseiset edellytykset täyttyvät edelleen.” 5) Muutetaan 12 artikla seuraavasti: a) Korvataan 4 kohta seuraavasti: ‘4. Jos 3 kohdan d alakohdan mukaisesti laskettujen kumulatiivisten saaliiden prosenttiosuus yhdistettyjen pyyntiponnistusryhmien osalta on vähintään 20 prosenttia, sovelletaan vuosittaisia mukautuksia. Kyseisten ryhmien suurin sallittu pyyntiponnistus lasketaan seuraavasti: (a) jos sovelletaan 7 tai 8 artiklaa, perustasoon tehdään sama prosenttimukautus kuin mainituissa artikloissa tarkoitettu mukautus kalastuskuolevuuteen; (b) jos sovelletaan 9 artiklan 1 kohtaa, tehdään sama pyyntiponnistuksen prosenttimukautus kuin TACin mukautus edellisvuoteen nähden; (c) jos sovelletaan 9 artiklan 2 kohtaa, tehdään enintään 25 prosentin vähennys asianomaisen pyyntiponnistusryhmän edellisvuoden suurimpaan sallittuun pyyntiponnistukseen nähden, yhdessä muiden asianmukaisten toimenpiteiden kanssa.” Lisätään 6 kohta seuraavasti: ”Poiketen siitä, mitä 4 kohdassa säädetään, neuvosto voi päättää olla soveltamatta suurimman sallitun pyyntiponnistuksen vuosittaista mukautusta seuraavana vuonna tai seuraavina vuosina, jos suurinta sallittua pyyntiponnistusta on alennettu neljänä peräkkäisenä vuonna.” 6) Korvataan 13 artiklan 2 kohdan b alakohta seuraavasti: ”b) johtaa siihen, että saaliissa, poisheitetyt määrät mukaan luettuina, on alle 5 prosenttia turskaa hallinnointijakson aikana;”. 7) Lisätään 14 artiklaan 5 ja 6 alakohta seuraavasti: 5. Jos tieteelliset tiedot osoittavat, että tietyn pyyntiponnistusryhmän turskan kokonaissaalista yli 10 prosenttia koostuu poisheitetyistä määristä, tai jos myönnetty kiintiö ei vastaa oletettua saalista ja todennäköisesti johtaa turskasaaliiden poisheittämiseen, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava välittömästi toimenpiteitä turskan poisheitettyjen saalismäärien saattamiseksi mahdollisimman pieniksi. 6. Jäsenvaltioiden on vahvistettava ja sisällytettävä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009[4] 46 artiklassa säädettyihin kansallisiin valvontaohjelmiinsa järjestelmät, joilla varmistetaan 11 a, 11 b, 11 c ja 13 artiklassa tarkoitettujen edellytysten noudattaminen. Jäsenvaltioiden on asetuksen (EY) N:o 1224/2009 5 artiklassa tarkoitetun riskiperusteisen hallinnointitavan puitteissa yksilöitävä ’erittäin korkean riskitason’ aluksiksi alukset, jotka harjoittavat toimintaa kyseisten artiklojen mukaisesti. 8) Korvataan 32 artikla seuraavasti: ”32 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklalla perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.” 9) Poistetaan liitteet II ja III. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja [1] EUVL C, , s.. [2] EUVL L 348, 24.12.2008, s. 20. [3] EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1. [4] EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.