Alueiden komitean lausunto aiheesta "Euroopan unionia koskevan sopimuksen sekä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen tarkistaminen" (Esittelijä: Jordi Pujol i Soley) CdR 136/95



Virallinen lehti nro C 100 , 02/04/1996 s. 0001



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Euroopan unionia koskevan sopimuksen sekä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen tarkistaminen" (Esittelijä: Jordi Pujol i Soley) (96/C 100/01) JOHDANTO Alueiden komitea on halunnut osallistua alkamassa olevaan ja pitkään jatkuvaan Euroopan unionia koskevan sopimuksen uudistustyöhön. Tämä alustava raportti, jossa määritetään tähänastiset näkemyksemme, tullaan toimittamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja pohdintaryhmälle. Alueiden komitea voi käynnistää raportin avulla viipymättä vuoden 1996 hallitustenvälisen konferenssin valmistelun kannalta välttämättömän vuoropuhelun mainittujen toimielinten kanssa. Komitean täysistunto voi ottaa huomioon tämän vuoropuhelun tulokset kaiken aikaa toimielinten uudistustyön kestäessä. Ensi heinäkuussa aletaan laatia raporttia työn edistymisestä, mikä auttaa luomaan myönteisen toimintapohjan Euroopan parlamentin ja muiden toimielinten suuntaan. Niinpä tämä ei ole lopullinen asiakirja, joskin varmaan hyvä lähtökohta. Alueiden komitea pyytää Euroopan parlamenttia ja muita yhteisön toimielimiä tiedottamaan sille ehdotuksista, joita nämä aikovat esittää hallitustenvälisessä konferenssissa ja joille alueiden komitea voisi antaa tukensa. A. PERUSTELUT Maastrichtin sopimuksen tarkistaminen Maastrichtin sopimus merkitsee uutta askelta Euroopan yhdentymiskehityksessä. Samalla kun se avaa unionille uusia toiminta-alueita ja vahvistaa eräitä jo olevia, se sisältää toimielinten uudistuksen, joka tähtää unionin tehokkuuden lisäämiseen ja demokraattisen oikeutuksen lujittamiseen. Ensi kertaa Euroopan perustamisasiakirjojen yhteydessä on nyt luotu koneisto, joka mahdollistaa paikallistasolle saakka ulottuvan alueellisen osallistumisen unionin toimintalinjojen määrittämiseen. Ottamalla peruslähtökohdakseen läheisyysperiaatteen Maastrichtin sopimus rajoittaa unionin toiminnan sellaisiin yhteyksiin, joissa tehokkuus vaatii ylikansallista toimintatasoa, ja hahmottelee A artiklan sanoin unionin, "jossa päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia". Sopimuksen N artiklassa edellytetään vuonna 1996 kutsuttavaksi koolle hallitustenvälinen konferenssi, jonka on määrä tutkia sopimuksen joidenkin määräysten tarkistamista. Tässä mielessä sopimus heijastaa tietoisuutta siitä, että sen joidenkin asettamusten uudentyyppinen luonne sekä unionia etenkin uusien jäsenmaiden myötä tapahtuvan jatkuvan laajenemisen seurauksena väistämättä kohtaava syvän uudistumisen tarve antavat aihetta sopimuksen melko pikaiselle tarkistamiselle. Eurooppa-neuvosto päätti Korfussa kesäkuussa 1994 nimittää pohdintaryhmän valmistelemaan hallitustenvälistä konferenssia kehottaen komissiota ja parlamenttia sekä kaikkia yhteisön toimielimiä ja laitoksia laatimaan raportteja ja esittämään kommenttinsa pohdintaryhmälle. Tässä prosessissa alueiden komitea Euroopan alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajana katsoo, että sen on annettava panoksensa Maastrichtin sopimuksen uudistamiseen komitealle läheisten, jäljempänä eriteltyjen kysymysten osalta. Komitean ehdotusten kattavuus Alueiden komitean koostumus ja tehtävät rajoittavat sen toiminnan alueellisten ja paikallisten kysymysten käsittelyyn. Komiteaan kuuluvien alueellisten ja paikallisten yhteisöjen asiantuntemus kohdistuu siis ennen kaikkea niihin unionin toimintalinjoihin, jotka koskettavat valtiota alempien hallintotasojen toimivaltaa ja olennaisia etuja, sekä tietenkin niihin institutionaalisiin kanaviin, jotka Maastrichtin sopimuksessa luotiin varmistamaan mainittujen tasojen osallistuminen eurooppalaiseen päätöksentekoprosessiin. Komitea on vasta hiljattain liitetty Euroopan unionin institutionaaliseen rakenteeseen, eikä sillä ole samanlaista pitkää kokemusta kuin Euroopan parlamentilla, komissiolla ja neuvostolla. Lisäksi sopimus ei velvoita kuulemaan alueiden komiteaa institutionaalisen uudistuksen yhteydessä. Uudistuksen laajuudesta vallitsee eri käsityksiä. Eräät toimielimet haluavat hyödyntää hallitustenvälistä konferenssia muuttaakseen sopimusta perusteellisesti ja luodakseen lujan perustan sellaiselle unionille, joka kykenee toimimaan jopa yli kahdenkymmenen jäsenmaan laajuisena. Jäsenvaltiot näyttävät puolestaan pitävän parempana keskittymistä sopimuksen suoranaisesti kattamiin kysymyksiin ja joka tapauksessa sopimustekstin jonkinlaiseen täydentävään tarkistamiseen, jonka päämääränä olisi parantaa unionin toimielinten työtä kuluneiden vuosien aikana saadun kokemuksen perusteella. Alueiden komitea on unionin demokraattisen oikeutuksen olennainen tukipilari ja tukee siksi sellaisia muutosehdotuksia, jotka tähtäävät järjestelmän toimivuuden parantamiseen sekä sellaisia, jotka auttavat järjestelmää mukautumaan unionin jatkuvaan laajenemiseen. Alueiden komitean poliittinen koostumus ja tehtävät sallivat sen lausua mielipiteensä sopimuksen uudistamisesta kokonaisuudessaan sekä osallistua pysyvästi pohdintaryhmän kokouksiin ja myöhemmin hallitustenväliseen konferenssiin. Komitean erityispanos sopimuksen tarkistustyöhön on tämä lausunto sekä siihen liitetty päätöslauselma, jotka on laadittu Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 198 c artiklan 4 kohdan alueiden komitealle myöntämän oma-aloitteisten lausuntojen antamisoikeuden perusteella. Lausuntojen on syytä rajoittua alueiden komiteaa suoranaisesti koskettavien näkökohtien käsittelyyn. Sopimus tarjoaa vankan perusteen vaatia alueellisten ja paikallisten yhteisöjen entistä suurempaa osallistumista unionin asioiden hoitoon. Sopimuksen tarkistamista käsittelevä N artikla sanoo, että tarkistaminen tapahtuu A ja B artiklassa määrättyjen tavoitteiden mukaisesti. A artiklan 2 kohta määrää yhdeksi tällaiseksi tavoitteeksi "yhä läheisemmän Euroopan kansojen välisen liiton luomisen, jossa päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaisia". Siksi on selvää, että alue- ja paikallishallinnon osallistumisen syventämisen ja parantamisen sekä läheisyysperiaatteen tarkemman muotoilemisen tulee olla sopimuksen uudistustyön perusfilosofiana. Alueiden komitea rajoittuu edellä esitetyn perusteella käsittelemään uudistusehdotuksessaan seuraavia sopimuksen näkökohtia: läheisyysperiaate; mahdollisuus kannella toimielinten oikeustoimista Euroopan yhteisön tuomioistuimeen; alueiden komitea. Lisäksi ehdotetaan alueellisten ja paikallisten yhteisöjen osallistumismuotojen vahvistamista unionin politiikassa samoin kuin Euroopan kansalaisuuden käsitteen sekä oikeus- ja sisäasioissa harjoitetun yhteistyön kehittämistä edelleen. Läheisyysperiaate Läheisyysperiaate edellyttää, etteivät julkisen vallan elimet puutu asioihin siellä, missä kansalaiset itse voivat hoitaa asiansa riittävän tehokkaasti. Lisäksi periaate erottaa julkisen vallan elimet niiden tason mukaan siinä mielessä, että ylemmän tason elimen tulee puuttua asioihin vain, jos alemman tason elimet eivät kykene toimimaan tyydyttävästi. Läheisyysperiaate yleensäkin, mutta etenkin Euroopan rakennustyössä, vahvistaa: demokraattista oikeutusta, koska se estää paisutetun ja tavallisten kansalaisten ongelmien kannalta etäisen eurooppalaisen keskusvallan rakentamisen, ja unionin oikeutuksen perusta on juuri siinä että unioni tulee lähelle kansalaista; avoimuutta, koska se suosii julkisen vallan eritasoisten elinten välistä selkeätä työnjakoa ja tekee kansalaiselle aiempaa helpommaksi tietää, missä asioissa voi kääntyä minkäkin viranomaisen puoleen; tehokkuutta, sillä periaatteen mukaan asiat kuuluvat sen hallintoelimen toimivaltaan, joka voi parhaiten niistä huolehtia. Alueiden komitea toistaa jäsentensä sekä Euroopan alueiden yleiskokouksen samoin kuin Euroopan kuntien ja alueiden neuvoston kannan ja on tyytyväinen siihen, että läheisyysperiaate on otettu Maastrichtin sopimukseen. Komitea valittaa kuitenkin, että sopimuksen 3 b artiklassa oleva määritelmä rajoittaa läheisyysperiaatteen vain unionin ja sen jäsenvaltioiden välisessä vallanjaossa sovellettavaksi. Alueiden komitean näkökulmasta katsottuna läheisyysperiaatetta on tarkasteltava sekä sille sopimuksessa annetun määritelmän että sen soveltamisen kannalta: tässä esiin tulevia kysymyksiä ovat sekä tulevan että olevan lainsäädännön sekä käynnistettäväksi aiottujen uusien periaatelinjausten ja toimintojen mielekkyyden etukäteistarkastelu läheisyysperiaatteen valossa, samoin kuin kaiken edelläolevan jälkikäteistarkastus, josta puolestaan yhteisön tuomioistuin on vastuussa. Käsityksemme mukaan on ennen kaikkea vahvistettava alueiden komitean osallistumista läheisyysperiaatteen soveltamisen valvontaan ja kytkettävä komitea kiinteästi komission tässä mielessä käynnistämien tehtävien hoitoon. Tästä huolimatta tämä lausunto ja siihen liitetty päätöslauselma rajoittuvat käsittelemään perustamissopimuksen tarkistusta, ja siksi siinä tarkastellaan vain sellaisia näkökohtia, jotka vaativat perustamissopimuksen muuttamista. Alueiden komitea tulee ryhtymään tarvittaviin toimiin institutionaalisten asioiden valiokuntansa puitteissa ja ottaen huomioon erityisesti 15. marraskuuta pidetyn täysistunnon hyväksymän päätöslauselman sekä aluekehityksen valiokunnan laatiman lisälausuntoehdotuksen "Läheisyysperiaatteen soveltaminen Euroopan unionissa", jotta etenemistä tapahtuu myös sellaisissa läheisyysperiaatteen soveltamiskysymyksissä, joita perustamissopimus ei kosketa eikä niitä siksi käsitellä tässä päätöslauselmassa. Perustamissopimuksen tasolla komitean tulee ehdottaa 3 b artiklan uudelleenmuotoilua siten, ettei läheisyysperiaate ei esiinny pelkästään unionin ja jäsenvaltioiden toimivallan jaon perusteena, vaan kaikilla Euroopan unioniin kuuluvilla hallinnontasoilla tapahtuvan toimivallan ja vastuun jakamisen perusteena. Komitean tulee myös vaatia asianmukaisia koneistoja, joiden välityksellä se voi kannella yhteisön tuomioistuimelle alueellisten ja paikallisten hallintoelinten toimivaltaa koskettavista läheisyysperiaatteen rikkomuksista. Luettelojen laatiminen unionin ja jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluvista asioista tulee helpottamaan läheisyysperiaatteen soveltamista. Siksi alueiden komitea kehottaa unionin toimielimiä perustamissopimuksen tarkistamisen yhteydessä viipymättä käynnistämään neuvottelut unionin ja jäsenvaltioiden välisten selkeiden toimivaltarajojen määrittämiseksi. Samalla komitea kehottaa painokkaasti jäsenvaltioita noudattamaan sisäisissä asioissaan läheisyysperiaatetta alueellisiin ja paikallisiin yhteisöihin nähden. Kanneoikeus yhteisön tuomioistuimessa Yhteisön prosessioikeudessa säädetään mitätöintikanteen osalta yleinen kanneoikeus komissiolle, neuvostolle ja jäsenvaltioille, kun taas parlamentti ja Euroopan keskuspankki voivat nostaa kanteen vain oikeuksiensa turvaamiseksi. Muiden luonnollisten ja oikeushenkilöiden tulee näyttää suoran ja erillisen vaikutuksen olemassaolo toteen, mikä tarkoittaa käytännössä, että kanteella tulee olla määrätty konkreettinen vastaajapuoli, jolle vaaditaan rangaistusta, koska muussa tapauksessa kaikenlainen toteennäyttö on tavattoman hankalaa. Samaa järjestelmää sovelletaan eräin muutoksin myös laiminlyöntikanteisiin, jollaisen voi nostaa, mikäli jokin unionin toimielin laiminlyö tehtävänsä perustamissopimuksia rikkoen. Alueiden komitean ja sen jäsenten asema tässä järjestelmässä on hyvin heikko. Läheisyysperiaatteen luonteeseen kuuluu, ettei sillä ole suoraa vaikutusta, mikä tekee mahdottomaksi kannella sellaisesta unionin toimielimen toimenpiteestä tai laiminlyönnistä, joka kohdistuu mainittua periaatetta vastaan, mikäli kantajan on näytettävä joutuneensa kärsimään suoranaista ja yksilöllistä vahinkoa. Tästä syystä komitea ja sen jäsenet ovat käytännössä puolustuskyvyttömiä, mikä on vastoin yhteisöoikeuden henkeä. Alueiden komitea katsoo edellä olevan perusteella välttämättömäksi esittää, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 173 artiklassa säädetyn mitätöintikanteen yhteydessä komitealle myönnetään samanlainen aktiivinen kanneoikeus, jollainen on myönnetty Euroopan parlamentille ja Euroopan keskuspankille, ja että kanteen voi nostaa myös läheisyysperiaatteen puolustamiseksi. Tämä tekisi alueiden komitealle mahdolliseksi taistella sellaisia säännöksiä vastaan, jotka joko rikkomalla läheisyysperiaatetta tai muiden puutteidensa takia ovat alueiden komitean ja sen jäsenten tehtävien tai toimivallan kannalta vahingollisia. Unionin säätämät lait vaikuttavat toisaalta eniten juuri sellaisilla alueilla, joilla on itsellään lainsäädäntövaltaa. Komitea ehdottaa siksi kyseisille alueille etuoikeutettua aktiivilegitimaatiota niiden valtaoikeuksien puolustamiseksi. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklassa säädetyn laiminlyöntikanteen osalta alueiden komitea katsoo myös välttämättömäksi, että komitealle myönnetään kyseisessä säädöksessä yhteisön toimielimille myönnetty etuoikeutettu aktiivilegitimaatio. Itse asiassa tässä nimenomaisessa tapauksessa kysymys voidaan ratkaista mainitun 175 artiklan sisältöä muuttamatta, jos alueiden komitealle myönnetään toimielimen asema jota tässä asiakirjassa tuonnempana vaaditaankin. Alueiden komitea Maastrichtin sopimuksessa säädetään ensi kertaa alueellisten ja paikallisten yhteisöjen neuvoa-antavasta osallistumisesta Euroopan unionin päätöksentekoon. Tähän tarkoitukseen perustettiin alueiden komitea, joka kokoonpanonsa ja tehtävänsä ansiosta auttaa unionia tulemaan lähemmäksi kansalaisia ja siten vahvistamaan unionin demokraattista oikeutusta, mitkä kummatkin päämäärät kuuluvat kyseisessä perustamissopimuksessa asetettuihin päätavoitteisiin. Neuvostolle ja komissiolle osoittamiensa lausuntojen avulla tämän komitean jäsenet myötävaikuttavat yhteisön lainsäädännön täydentämiseen tuoden siihen panoksenaan sellaisten hallintoelinten näkökulman, jotka monella toimintalohkolla vastaavat unionin määräysten täytäntöönpanosta. Tämä lisää eittämättä toimintojen tehokkuutta koko Euroopan mitassa. Samanaikaisesti tämän osallistumisen tuloksena syntyvä jatkuva ja seikkaperäinen tietovirta auttaa jäsenvaltioiden alueellisia ja paikallisia yhteisöjä muotoilemaan Eurooppa-politiikkaansa. Tästä huolimatta komitean asema toimielinten verkostossa sekä päätöksentekoprosessissa ei anna komitealle riittäviä mahdollisuuksia unionin demokraattisen oikeutuksen lujittamiseksi sekä unionin lähentämiseksi kansalaisiin. Alueiden komitea katsoo, että sen asemaa ja valtuuksia on vahvistettava seuraavilla aloilla: Institutionaalinen asema Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 4 artikla määrittää alueiden komitean neuvostoa ja komissiota avustavaksi neuvoa-antavaksi elimeksi. Alueiden ja paikallisviranomaisten luonne ja poliittinen oikeutus, niiden ratkaiseva ja kattava panos Euroopan yhdentymiseen, samoin kuin niille läheisyysperiaatteen mukaisesti annettu tehtävä toimia kahtena sopimuksessa mainittuna unionin poliittisen vallan jakamisen tasona, edellyttävät, että kyseisiä tasoja unionissa edustavalle alueiden komitealle myönnetään toimielimen asema. Toisaalta komitean tulee voida laatia oma työjärjestyksensä ilman että se on alistettava neuvoston hyväksyttäväksi. Koostumus Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 a artiklan mukaan komitea koostuu alueellisten ja paikallisten yhteisöjen edustajista. Komitean takaama demokraattinen oikeutus edellyttää, että sen jäsenten poliittinen mandaatti ja oikeutus määritetään tarkemmin, ja että heidät nimitetään edustamiensa yhteisöjen esityksestä. Rakenne Alueiden komitea voi määrittää rakenteensa ja järjestää tehtäviensä hoidon luonteensa ja tavoitteidensa mukaisella tavalla. Järjestöllinen ja varainhoidollinen itsehallinto Komitealla tulee olla oma ja itsenäinen hallinto samoin kuin oma erillinen budjettinsa. Maastrichtin sopimukseen liitetty, talous- ja sosiaalikomitean kanssa yhteistä järjestörakennetta koskeva liitepöytäkirja on kumottava, ja on tehtävä asianmukaiset varainhoitoa koskevat päätökset. On välttämätöntä taata komitealle riittävät keinot tulevaisuudessa jatkuvasti kasvavien tehtäviensä hoitamiseen. Toimivalta Maastrichtin sopimus antaa alueiden komitealle neuvoa-antavan aseman suhteessa neuvostoon ja komissioon, ja sen kuuleminen säädetään pakolliseksi vain viidessä sopimuksen mainitsemassa tapauksessa. Komitea voi lisäksi laajentaa tehtäväänsä käyttämällä sopimuksen sille myöntämää oikeutta antaa oma-aloitteisia lausuntoja. Alueiden komitea katsoo, että sen neuvoa-antavaa tehtävää on vahvistettava. Siksi komitea pitää aiheellisena ensinnäkin, että velvoite kuulla alueiden komiteaa ulotetaan myös Euroopan parlamenttia koskevaksi. Toiseksi, pakollisen lausuntopyynnön sovellutusala on laajennettava koskemaan yhteisön politiikan sellaisia näkökohtia, joita joko kaikissa jäsenmaissa tai suuressa osassa niitä toteuttavat alue- ja paikallisviranomaiset. On hämmästyttävää, että alueiden komitean kuulemista ei ole säädetty pakolliseksi esimerkiksi maataloutta, liikennettä, sosiaalipolitiikkaa, tutkimusta ja teknistä kehitystä, kehitysyhteistyötä, ammattikoulutusta, ympäristönsuojelua, teollisuutta, energiaa tai kuluttajansuojelua koskevissa kysymyksissä. Kolmanneksi, vaikka komitea ei vaadikaan lausunnoilleen velvoittavaa asemaa, niiden painoarvoa päätöksentekoprosessissa tulisi lisätä; toimielimet voitaisiin esimerkiksi velvoittaa esittämään komitealle perustelut, mikäli komitean lausuntoon sisältyviä suosituksia ei ole noudatettu. Komitea vaatii myös, että se otetaan aiempaa läheisemmin mukaan komission käyttäessä aloiteoikeuttaan, ja että sen kanssa toimitaan yhteistyössä aloitteen eri vaiheissa, olipa kyse konkreettisten määräysten, lainsäädäntäohjelmien tai valkoisten ja vihreiden kirjojen laatimisesta. Komitean osallistuminen rajoittuisi luonnollisesti paikallis- ja alueviranomaisten toimivallan piiriin kuuluvien kysymysten käsittelyyn. Unionin eri alojen politiikka Maastrichtin sopimus ulottaa unionin toiminnan uusille lohkoille, joiden hoito on jäsenvaltioissa usein alueiden ja joskus paikallisviranomaisten vastuulla. Sama koskee myös joitakin yhteisön perinteisiä toimintalohkoja. Alueiden komitea katsoo, että tällaisissa tapauksissa on paitsi säädettävä komitean kuuleminen pakolliseksi, myöskin tunnustettava kumppanuusperiaatteen mukaisesti panos, jonka alueet ja joissain tapauksessa paikallisviranomaiset voivat antaa kyseisille toimintalohkoille, ja nivoa siksi nämä elimet aiempaa lähemmin unionin toimiin. Itse asiassa tämän yhteistyön tulee tehdä mahdolliseksi, että sellaisia unionin ehdottamia aloitteita ja määräyksiä, jotka vaikuttavat selvästi alueiden ja paikallisyhteisöjen talouteen, tulisi voida asianmukaisesti arvioida ennen niiden soveltamista. Toisaalta komitea katsoo, että taloudellisen ja yhteiskunnallisen koheesion nimessä perustamissopimukseen on aiheellista kirjata alueellinen maankäyttö sekä valtakunnanrajojen yli tai muutoin eri valtioissa sijaitsevien alueiden ja paikallisyhteisöjen kesken tapahtuvan yhteistyön tukeminen. Komitea katsoo lisäksi, että on paikallaan tunnustaa ja kirjata sopimukseen yhteisön sellaisen toiminnan aiempaa tehokkaampi koordinointi, jolla on merkittävä vaikutus kaupunkialueille, kuitenkin Euroopan neuvoston julistamaa kunnallisen itsehallinnon peruskirjaa tiukasti kunnioittaen. Unionin demokraattisen oikeutuksen sekä unionin kansalaisiin lähentymisen keskeisenä tekijänä alueiden komitea katsoo toisaalta jäsentensä kokemukseen nojautuen, että perustamissopimuksen tarkistaminen on nähtävä myös tilaisuutena oikeus- ja sisäasioiden yhteisönlaajuisen yhteistyön syventämiseksi (kolmas pilari) etenkin turvapaikka- ja maahanmuuttokysymyksissä, samoin kuin Euroopan kansalaisuuden käsitteen edistämiseksi sisällyttämällä perustamissopimuksen tekstiin perusoikeuksien luettelon. B. PÄÄTÖSLAUSELMA ALUEIDEN KOMITEA, joka Ottaa huomioon Maastrichtissa allekirjoitetun Euroopan unionin perustamissopimuksen ja erityisesti sen N artiklan sekä A ja B artiklan, Ottaa huomioon Korfussa kesäkuussa 1994 kokoontuneen Eurooppa neuvoston päätökset ja erityisesti viittaukset vuonna 1996 pidettävän hallitustenvälisen konferenssin valmistelutyöhön, Ottaa huomioon läheisyysperiaatetta koskevan päätöksen, jonka komitea hyväksyi täysistunnossaan 15. marraskuuta 1994 ja Euroopan alueiden kokouksen päätökset 6. syyskuuta 1990 ja 22. tammikuuta 1993 sekä Euroopan kuntien ja alueiden neuvoston päätökset 3. joulukuuta 1992, Ottaa huomioon Euroopan unionin eri toimielinten läheisyysperiaatetta ja alueiden komiteaa koskevat päätökset ja selonteot, Ottaa huomioon Euroopan neuvoston paikallista itsehallintoa käsittelevän peruskirjan, Ottaa huomioon komission ja Euroopan parlamentin valmistelevan työn mietintäryhmän selontekojen laadinnassa ja erityisesti Euroopan parlamentin institutionaalisten asioiden erityisvaliokunnan lausuntoehdotukset, sekä katsoo, että alueiden komitean perustaminen ja läheisyysperiaatteen käyttöönotto auttaa vahvistamaan Euroopan unionin laillista oikeutusta lähentämällä unionia kansalaisiin ja korostaa alueellisten ja paikallisten viranomaisten asemaa Euroopan rakentamisessa edellä esitettyjen mekanismien konkreettinen säätely on kuitenkin saatava osaksi perustamissopimusta, jotta alueellisten ja paikallisten viranomaisten asema Euroopan unionissa voidaan saada tehokkaammaksi, on suotavaa vahvistaa joidenkin politiikan alueiden paikallista luonnetta sekä liittää niihin elementtejä, jotka takaavat kunnallisen itsehallinnon periaatteen, maahanmuuttoa ja turvapaikan hakemista koskevat asiat koskettavat erityisesti alueellisia ja paikallisia viranomaisia ja että perustamissopimuksessa mainittu Euroopan kansalaisuus on määritettävä ja vahvistettava, Maastrichtin sopimus, N artikla mukaan lukien, on tarkistettava hallitustenvälisessä konferenssissa 1996 ja että kesäkuussa 1995 on perustettava mietintäryhmä konferenssin valmistelutyötä varten, alueiden komitean on osallistuttava tarkistamiseen ja että sen tulee rakenteensa ja tehtäviensä johdosta rajoittua perustamissopimuksen alueellista ja paikallista tasoa koskeviin kysymyksiin: ALUEIDEN KOMITEA 1. Pyytää, että EY:n perustamissopimuksen läheisyysperiaatetta määrittävään 3 b artiklaan liitetään yksiselitteinen viittaus alueellisiin sekä paikallisiin viranomaisiin ja ehdottaa, että 3 b artiklan toinen kohta muotoillaan seuraavasti: "Yhteisö toimii läheisyysperiaatteen mukaisesti vain siinä tapauksessa ja siinä laajuudessa kuin jäsenvaltiot tai kyseisen jäsenvaltion sellaiset alueelliset ja paikalliset viranomaiset, joilla on lainsäädäntövaltaa, eivät voi riittävästi toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, jotka suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten takia voidaan tämän vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla." Ehdottaa, että läheisyysperiaatteen soveltamisen helpottamiseksi unionin ja jäsenvaltioiden valtasuhteet tulisi selkeästi määrittää niin, että Euroopan unioni toimii perustamissopimuksessa määritettyjen ja läheisyysperiaatetta noudattavien toimivaltuuksien rajoissa. 2. Pyytää, että alueiden komitealle ja lainsäädäntövaltaa käyttäville alueille annetaan oikeus mitätöintikanteiden nostamiseen ja komitea esittää, että EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan kolmas kohta muutetaan seuraavasti: "Yhteisön tuomioistuimella on samoin edellytyksin toimivalta ratkaista Euroopan parlamentin, EKP:n ja alueiden komitean oikeuksiensa turvaamiseksi nostamat kanteet. Tuomioistuimella on toimivalta myös alueiden komitean nostamiin kanteisiin läheisyysperiaatteen rikkomisesta sekä alueiden sellaisiin kanteisiin, joiden lainsäädännöllisiä oikeuksia asetukset, direktiivit ja päätökset koskevat." 3. Pyytää, että alueiden komitealle myönnetään oikeus ryhtyä toimiin, kun ratkaisun tekeminen on laiminlyöty, ja alueiden komitean mukaan näin voidaan menetellä muuttamatta EY:n perustamissopimuksen 175 artiklaa, jos komitealle myönnetään toimielimen asema. Alueiden komitea ehdottaa, että jollei sille myönnetä toimielimen asemaa, 175 artiklan ensimmäinen kohta pitäisi muuttaa seuraavasti: "Jos Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio on tämän sopimuksen vastaisesti laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, jäsenvaltiot, muut yhteisön toimielimet tai alueiden komitea voivat saattaa asian yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi laiminlyönnin toteamiseksi." 4. Pyytää, että alueiden komiteasta tehdään toimielin ja ehdottaa lisäksi, että EY:n perustamissopimuksen 4 artikla muutetaan seuraavasti: "1. Yhteisölle uskottuja tehtäviä hoitavat: EUROOPAN PARLAMENTTI, NEUVOSTO, KOMISSIO, TUOMIOISTUIN, TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN, ALUEIDEN KOMITEA. Kukin toimielin toimii sille tällä sopimuksella annettujen toimivaltuuksien rajoissa. 2. Neuvostoa ja komissiota avustavat neuvoa-antava talous- ja sosiaalikomitea." 5. Pyytää, että alueiden komitean jäsenien poliittinen valtuutus ja laillisuus määritetään ja alueiden komitea ehdottaakin EY:n perustamissopimuksen artiklan 198 a ensimmäisen kohdan muuttamista seuraavasti: "Perustetaan neuvoa-antava komitea, tuonnempana alueiden komitea, joka koostuu alueellisten ja paikallisten elinten suosittamista jäsenistä, joilla on vaaleissa saatu valtuutus tai jotka ovat poliittisesti vastuussa yleisellä ja yhtäläisellä äänioikeudella valitulle edustuslaitokselle." 6. Vaatii komitean toimivaltuuksien vahvistamista niin, että komitea voi järjestää oman työnsä ja pyytää artiklan 198 b toisen kohdan muotoilemista seuraavasti: "Se hyväksyy oman työjärjestyksensä." 7. Vaatii täyttä järjestöllistä ja budjettiin liittyvää itsenäisyyttä suhteessa talous- ja sosiaalikomiteaan ja ehdottaakin, että Maastrichtin sopimukseen liitetty pöytäkirja N:o 16 talous- ja sosiaalikomiteasta ja alueiden komiteasta kumotaan. 8. Pyytää, että komitean neuvoa-antavaa toimintaa vahvistetaan ja ehdottaa: että alueiden komitea kuullaan muulloinkin kuin perustamissopimuksessa määritellyissä tapauksissa, esimerkiksi talous- ja sosiaalikomitean kuulemisen yhteydessä ja EY:n perustamissopimuksen 130 w artiklan ensimmäisen kohdan, kehitysyhteistyö, EY:n perustamisasiakirjan 8 e artiklan toisen kohdan, unionin kansalaisuus, ja EY:n perustamiskirjan 94 artiklan, valtionapu, ollessa kyseessä; että alueiden komitean kuulemista koskien EY:n perustamissopimuksen Maastrichtin sopimuksessa muutettu artikla 198 c, muutetaan seuraavasti: "Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio kuulee alueiden komiteaa tässä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa sekä muissa aiheelliseksi katsomissaan tapauksissa. Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio voi, jos katsoo tarpeelliseksi, asettaa komitealle lausunnon antamista varten määräajan, joka on vähintään kuukausi siitä, kun asia on annettu tiedoksi komitean puheenjohtajalle. Määräajan päätyttyä asiaa voidaan käsitellä, vaikka lausuntoa ei ole annettu. Komitea voi antaa lausuntoja myös omasta aloitteestaan tapauksissa, joissa se katsoo sen aiheelliseksi. Komitean lausunto sekä selostus käsittelystä annetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Toimielinten on ilmoitettava alueiden komitealle, jos ne ovat eri mieltä komitean lausunnosta, minkä lisäksi niiden on perusteltava kantansa." 9. Vaatii, että alueiden komitea toimii sille kuuluvaa aloiteoikeutta käyttäessään yhteistyössä komission kanssa, ja ehdottaa, että 198 c artiklaan lisätään seuraava kappale: "Komitea toimii yhteistyössä komission kanssa ja neuvoo sitä lainsäädäntöohjelmien, valkoisten ja vihreiden kirjojen laadinnassa sekä alueiden ja paikallisten yhteisöjen vastuualueeseen kuuluvaa politiikkaa koskevien muiden aloitteiden valmistelussa." 10. Vaatii, että niillä unionin toiminta-aloilla, jotka koskettavat alueiden tai mahdollisesti kuntien vastuualuetta sekä erityisesti maankäyttöä ja joilla perustamissopimuksessa on säädetty valtiollisten elinten yhteistyöstä tai osallisuudesta, säädetään myös alueellisten tai mahdollisesti paikallisten viranomaisten yhteistyöstä tai osallisuudesta. 11. Vaatii, että taloudellisen ja sosiaalisen koheesion nimessä perustamissopimukseen sisällytetään rajaseutuyhteistyön ja alueiden välisen yhteistyön edistäminen ja ehdottaa, että EY:n perustamissopimuksen 130 a artiklan toiseen kohtaan lisätään seuraava lause: "Se edistää toiminnallaan rajaseutuyhteistyötä ja alueiden välistä yhteistyötä sekä alueiden että paikallistason elinten tasolla." 12. Vaatii, että perustamissopimuksessa säädetään sellaisten yhteisön toimintalinjojen koordinoinnista, joiden vaikutukset tuntuvat voimakkaimmin kaupungistuneilla alueilla, ja että kunnallisen itsehallinnon periaate kirjataan perustamissopimukseen siinä muodossa kuin se on Euroopan neuvoston kunnallista itsehallintoa koskevassa peruskirjassa määritelty. 13. Vaatii, että hallitustenvälinen konferenssi edistää yhteisönlaajuista yhteistyötä oikeus- ja sisäasioissa unionin kansalaisten hyväksi. 14. Vaatii, että perustamissopimuksen tarkistamisen yhteydessä kansalaisille selvitetään Euroopan unionin tehtävien ja toimivallan jako, ja että tätä varten laaditaan perusteksti, jossa määritetään: Euroopan kansalaisten perusoikeudet; Euroopan unionin tavoitteet; Euroopan unionin toimielimet; näiden toimielinten vastuualueet. 15. Valtuuttaa puheenjohtajansa välittämään tämän päätöslauselman parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja hallitustenvälistä konferenssia valmistelevalle pohdintaryhmälle. Bryssel, 21. huhtikuuta 1995. Alueiden komitean puheenjohtaja Jacques BLANC LIITE Alueiden komitean lisälausunto aiheesta "Läheisyysperiaatteen soveltaminen Euroopan unionissa" Alueiden komitea päätti 27. syyskuuta 1994 työjärjestyksensä 9 artiklan mukaisesti valmistella lisälausunnon aiheesta "Läheisyysperiaatteen soveltaminen Euroopan unionissa". Komitean 1. valiokunta "alueellinen kehitys taloudellinen kehitys paikallinen ja alueellinen rahoitus", jonka tehtävänä oli valmistella komitean aihetta koskevat työt, hyväksyi seuraavan lisälausunnon aiheesta 17. maaliskuuta 1995, esittelijöinä Manuel Fraga Iribarne ja Gerhard Gebauer. Tämä lisälausunto on liite alueiden komitean 7. täysistunnossa 21. huhtikuuta 1995 hyväksyttyyn lausuntoon Euroopan unionia koskevan sopimuksen sekä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen tarkistamisesta (CdR 136/95). ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon 7. helmikuuta 1992 Maastrichtissa allekirjoitetun Euroopan unionin perustamissopimuksen A ja B artiklat sekä siihen sisällytetyn Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artiklan, ottaa huomioon Euroopan unionin eri toimielinten hyväksymät päätöslauselmat ja selvitykset ja erityisesti 23. lokakuuta 1993 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission solmimaan toimielintenvälisen sopimuksen, ottaa huomioon Euroopan alueiden kokouksen 6. syyskuuta 1990 ja 22. tammikuuta 1993 sekä Euroopan kuntien ja alueiden neuvoston 3. joulukuuta 1992 laatimat päätöslauselmat, ottaa huomioon alueiden komitean institutionaalisten asioiden erityisvaliokunnan 28. lokakuuta 1994 esittelemän läheisyysperiaatetta koskevan päätöslauselmaluonnoksen, A. Koska läheisyysperiaatteen laajassa mielessä (jollaisena se on määritelty sopimuksen Euroopan unionista johdannossa sekä A ja B artikloissa ja jonka mukaan päätökset tulee tehdä mahdollisimman lähellä kansalaista) tulee olla yksi yhteisön toimielinten päätösten ja politiikan soveltamisen perusteista, ja koska yhteisön toimielinten tulee siksi varmistaa, että niiden toimet noudattavat tätä periaatetta siten, että ne soveltuvat yhteen jäsenvaltioiden päätöksenteko- ja hallintorakenteen kanssa; B. Koska samanaikaisesti Euroopan yhdentymiskehityksen kanssa jäsenvaltioiden sisäinen vallanjako on muuttunut huomattavasti ja johtanut joissain jäsenvaltioissa federalistiseen tai pitkälti alueelliseen hallintoon tai joissain jäsenvaltioissa yleistyviin pyrkimyksiin hallinnon hajauttamiseksi; C. Koska hallinnon uudelleen järjestäminen edellä mainitun mukaisesti johtaa väistämättä demokraattisempaan ja tehokkaampaan hallintojärjestelmään; D. Koska eräiden jäsenvaltioiden perustuslaki myöntää alueille tietyssä asioissa lainsäädäntövaltaa, ja niiden paikallisviranomaiset ovat virkavelvollisuuksiensa hoidossa itsehallinnollisia; E. Koska yhteisön toimielinten tulee tiukasti kunnioittaa alueiden komitean oikeuksia siten kuin ne on määritelty perustamissopimuksessa, ja koska alueiden komitealla tulee olla mahdollisuus turvata nämä oikeutensa; F. Koska Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artikla, jonka mukaan vallanjaon yhteisön ja jäsenvaltioiden välillä tulee perustua läheisyysperiaateeseen, ei viittaa pelkästään valtion keskushallintoon ja koska on pikaisesti määriteltävä 3 b artiklan suhde alueellisiin ja paikallisiin viranomaisiin; G. Koska unionin toimielimet, erityisesti komissio, varmistavat etukäteen, että yhteisön uusi lainsäädäntö noudattaa läheisyysperiaatetta ja tarkastavat samalla, onko voimassa oleva lainsäädäntö tämän periaatteen mukainen vai onko tarpeen ryhtyä uusiin toimiin, ja koska alueiden komitean ja sen valittujen jäsenten, joita edellisen kaltaiset säädökset ja toimet suoranaisesti koskevat, tulee kytkeä mukaan kyseiseen valvontaan; H. Koska jälkikäteen tapahtuvan valvonnan vuoksi läheisyysperiaatteen noudattamatta jättämisestä tulisi voida valittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen, ja koska siksi on välttämätöntä antaa alueiden komitealle oikeus vedota Euroopan tuomioistuimeen, mikäli läheisyysperiaatetta on loukattu niin että se vaikuttaa komitean tai paikallisten ja alueellisten viranomaisten valtaan; I. Ottaen huomioon perustamissopimuksen vuodelle 1996 suunniteltu muuttaminen ja mahdollisuudet laatia Euroopan unionin perustuslaki. LÄHEISYYSPERIAATTEEN SOVELTAMINEN NYKYISESSÄ LAINSÄÄDÄNNÖSSÄ Läheisyysperiaatteen merkitys ja soveltamisala ALUEIDEN KOMITEA 1. on sitä mieltä, että läheisyysperiaatteen soveltaminen Euroopan unionissa on Euroopan yhdentymisprosessin laajan hyväksymisen kannalta elintärkeää. Periaatteen soveltaminen Euroopan yhdentymisen osana ehkäisee vallan keskittymistä, turvaa paikallisen ja alueellisen identiteetin ja varmistaa, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä kansalaista; 2. korostaa, että läheisyysperiaatteen noudattaminen kansallisella tasolla auttaa osaltaan vahvistamaan jo olemassa olevaa hallinnollista asiantuntemusta ja kokemusta Euroopan yhdentymisprosessin hyväksi ja siten parantaa eurooppalaisten hankkeiden laatua; 3. korostaa, että läheisyysperiaatteeseen liitetyt toiveet toteutuvat vain, jos periaatetta sovelletaan koko laajuudessaan. Komitean mielestä tämän takaaminen edellyttää tiettyjen perusperiaatteiden noudattamista: läheisyysperiaate ei vain suojaa jäsenvaltion toimivallan epäoikeutettuja loukkauksia vastaan, vaan takaa myös alueiden samoin kuin paikallisten viranomaisten sekä kuntien välisten ryhmittymien oikeudet ja päätösvallan, läheisyysperiaatteen tulee vallita yhteisön toiminnan kaikissa vaiheissa, joita ovat lainsäädäntävaiheen lisäksi yhteisön säädösten täytäntöönpano ja siihen liittyvien toimintojen valvonta. Euroopan unionin on läheisyysperiaatteen mukaisesti erityisesti kunnioitettava jäsenvaltioiden sisäisiä poliittisia ja hallinnollisia rakenteita, läheisyysperiaatetta tulee soveltaa yhteisön kaikkiin toimiin, ei pelkästään lainsäädäntöön, vaan myös yhteisen politiikan, yhteisön avustusohjelmien ja yhteismarkkinoiden toteuttamisen suunnitteluun, läheisyysperiaatteen soveltamisen unionin toimielimissä tulee olla avointa, eli ymmärrettävää ja valvottavissa, läheisyysperiaatteen soveltamisen ei tule rajoittua yhteisön toimielinten tuleviin toimiin, vaan sen tulee koskea myös jo laadittua lainsäädäntöä; Läheisyysperiaatteen käytännön soveltaminen ALUEIDEN KOMITEA 4. on tyytyväinen Eurooppa-neuvoston Edinburghissa sopimaan Euroopan unionin perustamissopimuksen 3 b artiklan soveltamista koskevaan lähestymistapaan. Komitean mielestä erityisesti siinä määritellyt laajat suuntaviivat tarjoavat sopivat keinot, joita kokemuksen ja komitean keskustelujen perusteella voidaan soveltaa laajemmaltikin; 5. on tyytyväinen komission paneutumiseen siihen, että lainsäädäntöehdotusten läheisyysperiaatteen mukaisuus tarkistetaan ja että se julkaistaan virallisessa lehdessä selonteon yhteydessä. Komitea olettaa myös, että unionin toimielimet tarkastavat aina, ettei niiden asettamia tavoitteita voida saavuttaa paremmin jäsenvaltion paikallisella tai alueellisella tasolla; 6. ehdottaa, että läheisyysperiaatteen soveltamisperiaatteiden perusteet sisältäisivät tulevaisuudessa arvion suunniteltujen toimien mahdollisista seurauksista. Alueiden komitean mielestä yhteisön toimien taloudellisten ja hallinnollisten, alueellisten ja paikallisten vaikutusten arviointi on tärkeä osa yhteisön toimien ja perustermisopimuksen tavoitteiden välisen suhteen valvontaa sellaisena kuin se on määritelty Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artiklassa; 7. kehottaa komissiota ottamaan olemassa olevan lainsäädännön tarkastelussa huomioon läheisyysperiaatteen kattavan soveltamisen ja toivoo, ettei tätä tarkastelua pidettäisi pelkästään lainsäädännön yksinkertaistamisena; 8. on sitä mieltä, että eräs komitean tärkeimmistä tehtävistä on valvoa sitä, että yhteisön toimenpiteet noudattavat läheisyysperiaatetta. Se aikoo ottaa tämän huomioon kaikissa lausunnoissaan. Siksi komitea kehottaa neuvostoa ja komissiota hyödyntämään AK:n osaamista ja kokemusta seuraavasti: kun komissio tulevaisuudessa aloittaa vuosittaisen lainsäädäntötyönsä valmistelun, sen tulisi aina kuulla alueiden komiteaa läheisyysperiaatteen valvonnasta, paikallisten ja alueellisten viranomaisten tulisi tulevaisuudessa voida osallistua läheisyysperiaatteen soveltamisen neuvonantajina lainsäädäntötyön alussa käytävään keskusteluun, alueiden komitean edustajien tulee automaattisesti olla mukana neuvoteltaessa ennen komission ehdotusten (vihreät kirjat, valkoiset kirjat, konferenssit jne.) julkaisemista, sillä heidän kuulemisensa on läheisyysperiaatteen mukaista, alueiden komitean tulisi saada mahdollisuus osallistua komission läheisyysperiaatteen noudattamisesta laatiman Eurooppa-neuvostolle esitettävän kertomuksen valmisteluun. Alueiden komitean lausunto tulisi liittää komission kertomukseen. Tästä syystä alueiden komitea on pahoillaan, ettei se ollut mukana vuonna 1994 laadittaessa komission ensimmäistä vuosikertomusta läheisyysperiaatteen noudattamisesta. MUUTOSEHDOTUKSET EY-SOPIMUKSEN LAUSEKKEISIIN Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artiklan toisen kappaleen uudelleenmuotoilu ALUEIDEN KOMITEA 9. pitää välttämättömänä, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artiklan toisen kappaleen tekstiin sisällytetään suora viittaus paikallisiin ja alueellisiin viranomaisiin, jotta läheisyysperiaatteen voidaan katsoa kattavan kaikki hallinnon tasot (paikallinen alueellinen valtio yhteisö) eikä rajoittuvan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisiin suhteisiin; 10. ehdottaa siksi, että 3 b artiklaa muutetaan seuraavasti: "(...). Yhteisö toimii läheisyysperiaatteen mukaisesti vain siinä tapauksessa ja siinä laajuudessa kuin jäsenvaltiot tai paikalliset tai alueelliset viranomaiset toimivaltansa ja vastuunsa mukaisesti eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita. (...)." Alueiden komitean sekä paikallisten ja alueellisten viranomaisten osallistuminen läheisyysperiaatteen noudattamisen valvontaan ALUEIDEN KOMITEA 11. on sitä mieltä, että läheisyysperiaatteen mukaisesti yhteisön ja jäsenvaltioiden jaettua toimivaltaa tulisi käyttää niin mahdollisimman hajautetulla hallintotasolla ottaen huomioon alueellisten ja paikallisten viranomaisten toimivalta, jäsenvaltioiden poliittiset ja hallinnolliset järjestelmät sekä soveltuvuuden ja tehokkuuden vaatimukset; 12. huomauttaa, että vaikka läheisyysperiaatteen noudattaminen onkin selvää yhteisön joillakin uusilla, jaetuilla vastuualueilla, kuten koulutus (EY-sopimuksen 126 artikla), ammatillinen koulutus (EY-sopimuksen 127 artikla), kansanterveys (EY-sopimuksen 129 artikla) ja kulttuuri (EY-sopimuksen 128 artikla), ja vaikka sitä selvästi noudatetaan toisilla alueilla, kuten teollisuus (EY-sopimuksen 130 artikla), tutkimus ja teknologinen kehittäminen (EY-sopimuksen 130 f 130 p artiklat), ympäristö (EY-sopimuksen 130 r 130 t artiklat), kehitysyhteistyö (EY-sopimuksen 130 u 130 y artiklat) ja kuluttajansuoja (EY-sopimuksen 129 a artikla), ei voi epäillä, ettei periaatteeseen EY-sopimuksen 3 b artiklassa mainitun "vaakasuoran" luonteensa vuoksi turvauduta muiden sopimuksen osien esim. maatalouden, rakennepolitiikan, liikennepolitiikan, talouspolitiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan yhteydesssä; 13. korostaa siksi, ettei ole mahdollista määritellä etukäteen niitä toiminta-alueita, joilla läheisyysperiaatetta tulisi soveltaa erityisen tarmokkaasti, tai sitä tasoa (paikallinen, alueellinen, kansallinen, yhteisön taso), jolla toimivaltaa tulisi yksittäistapauksissa käyttää; 14. on vastaavasti sitä mieltä, että mikäli läheisyysperiaatteen oikea toteuttaminen halutaan varmistaa, periaatteen noudattamista tulee harkita tapauskohtaisesti ilman ennalta määrättyä tärkeysjärjestystä. Arviointi on lähinnä komission tehtävä, koska sen vastuulla yhteisön toimielinten välisessä työnjaossa on varmistaa, että perustamissopimuksissa määritellyt tavoitteet ja päämäärät toteutetaan. Vastuun läheisyysperiaatteen noudattamisen arvioinnista ei tulisi kuitenkaan yksin olla komissiolla, vaan alueiden komitean sekä paikallisten ja alueellisten viranomaisten, joiden toimivaltaan tehdyt ehdotukset suoraan vaikuttaisivat, tulee olla mukana arvioinnissa; 15. katsoo siksi, että on tarpeen luoda mekanismeja, jotka mahdollistavat AK:n ja sen edustamien alueellisten ja paikallisten yhteisöjen osallistumisen läheisyysperiaatteen noudattamisen ennakkovalvontaan, ja ehdottaa tämän vuoksi konkreettisesti, että komissio tiedottaa Luxemburgissa 25. lokakuuta 1993 solmitun toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti komitealle lainsäädäntöohjelmastaan sekä sellaisista tulevista ehdotuksista, joiden voidaan odottaa antavan aihetta edeltäviin keskusteluihin läheisyysperiaatteen soveltamisesta, että EY-sopimuksen 3 b artiklan soveltamista koskeva selonteko, jonka komissio Edinburghin huippukokouksessa joulukuussa 1992 lupasi esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille, välitetään myös alueiden komitealle ja että komitea joka tapauksessa kutsutaan mukaan yleiskeskusteluun, joka parlamentin on määrä järjestää selonteosta, että alueiden komitea tutkii ennen yhteisön oikeussäädösten hyväksymistä tai toimenpiteiden suorittamista jollain uudella alalla, että ne ovat läheisyysperiaatteen mukaisia, että EY-sopimuksen 198 c artiklan 1 kohdan soveltamisaluetta laajennetaan kaikkiin niihin tapauksiin, joissa voi syntyä epäselvyyttä läheisyysperiaatteen oikeasta soveltamisesta, että komitea käyttää EY-sopimuksen 198 c artiklan 4 kohdassa sille annettua mahdollisuutta antaa oma-aloitteisia lausuntoja, jos sen mielestä läheisyysperiaatetta on rikottu; 16. huomauttaa myös, että komissio on saanut sopimuksessa Euroopan unionista aloiteoikeuden, ja kehottaa komissiota kuulemaan paitsi jäsenvaltioita myös asianomaisia alueellisia ja paikallisia viranomaisia, sekä läheisyysperiaatteeseen liittyvistä näkökohdista alueiden komiteaa ennen lakiesityksen julkistamista; 17. painottaa, että komission tulee jokaisen lakiesityksen perusteluissa osoittaa, että sen aloite on läheisyysperiaatteen mukainen; 18. on lisäksi sitä mieltä, että jokainen Euroopan parlamentin tai neuvoston komission esitykseen tekemä muutos, josta seuraa yhteisön toiminta-alueen muutos, tulee perustella suhteessaan läheisyysperiaatteeseen. Paikallisten ja alueellisten viranomaisten sekä alueiden komitean osallistuminen läheisyysperiaatteen noudattamisen oikeudelliseen valvontaan ALUEIDEN KOMITEA 19. kiinnittää huomiota vaikeuksiin, joita läheisyysperiaatteen soveltamisen oikeudellinen valvonta aiheuttaa sen suhteen, onko jokin tietty ongelma parhaiten ratkaistavissa yhteisön, jäsenvaltioiden vai alueellisten ja paikallisten yhteisöjen tasolla; 20. huomauttaa kuitenkin, että läheisyysperiaatteella on EY-sopimuksessa oikeuskäsitteen asema ja se on siten sopimuksen Euroopan unionista L artiklan mukaisesti EU:n tuomioistuimen tuomiovallan alainen; 21. kiinnittää huomiota siihen, että tuomioistuimelle voi esittää kolmea erityyppistä muutoksenhakumenettelyä läheisyysperiaatteen noudattamisen tutkimiseksi yhteisön lainsäädännössä: ensinnä EY-sopimuksen 173 artiklan mukainen uuden 3 b artiklan rikkomiseen perustuva mitätöintikanne, jonka voi nostaa joko kyseisessä määräyksessä määritetty "etuoikeutettu kantaja" (jäsenvaltiot, toimielimet) tai "tavallinen kantaja" (luonnolliset ja oikeushenkilöt, joita asia suoraan ja erillisesti koskee); toiseksi EY-sopimuksen 175 artiklan mukainen uuteen 3 b artiklaan perustuva laiminlyöntikanne, jos jokin toimielin EY-sopimuksen vastaisesti jättää tekemättä päätöksen; kolmanneksi EY-sopimuksen 177 artiklassa säädetty yhteisön tuomioistuimen toimivalta antaa ennakkoratkaisu yhteisön toimielinten säädösten pätevyydestä 3 b artiklaan liittyen; 22. muistuttaa, että sellaisen "oikeushenkilön" käsite, jolle EY-sopimuksen 173 artiklan 4 kohdassa myönnetään kanneoikeus hänelle osoitetusta päätöksestä tai päätöksestä, joka koskee häntä suoraan ja erikseen, sisältää myös alueet ja paikalliset viranomaiset; 23. huomauttaa kuitenkin, että nykyisten oikeussäännösten mukaan alueet ja paikalliset viranomaiset eivät voi EY-sopimuksen 173 artiklan mukaan nostaa kannetta läheisyysperiaatteen rikkomisen johdosta; 24. pitää yhteisön lainsäädännön hengen vastaisen oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi tarpeellisena, että alueiden komitealle annetaan aktiivinen oikeus kannella yhteisön tuomioistuimeen 3 b artiklan rikkomuksista, jotka koskevat sen omaa tai paikallisten ja alueellisten viranomaisten toimivaltaa; tämän vuoksi se ehdottaa sopimuksen Euroopan unionista 173 ja 175 artiklan muuttamista seuraavasti: 173 artikla: "Yhteisön tuomioistuin tutkii Euroopan parlamentin, ja neuvoston yhdessä antamien säädösten sekä neuvoston, komission ja EKP:n säädösten laillisuuden, suosituksia ja lausuntoja lukuunottamatta, samoin kuin Euroopan parlamentin sellaisten säädösten laillisuuden, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia suhteessa kolmansiin osapuoliin. Tässä tarkoituksessa yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista jäsenvaltion, neuvoston tai komission kanne, jonka perusteena on puuttuva toimivalta, olennaisen menettelymääräyksen rikkominen, tämän sopimuksen tai sen soveltamista koskevan oikeussäännön rikkominen taikka harkintavallan väärinkäyttö. Yhteisön tuomioistuimella on samoin edellytyksin toimivalta ratkaista Euroopan parlamentin, alueiden komitean ja EKP:n oikeuksiensa turvaamiseksi nostamat kanteet. (...)" 175 artikla: "Jos Euroopan parlamentti, neuvosto, komissio tai alueiden komitea on tämän sopimuksen vastaisesti laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, voivat jäsenvaltiot tai muut yhteisön toimielimet ja alueiden komitea saattaa asian yhteisön tuomioistuimen käsiteltäväksi laiminlyönnin toteamiseksi. (...)" 25. huomauttaa, että tuleva Euroopan unionin perustamissopimuksen uudistus tarjoaa sen N artiklan mukaisesti tilaisuuden sisällyttää sopimukseen läheisyysperiaatteen täydentämisen mahdollistavia muutoksia ja kehottaa neuvostoa esittämään hallitusten väliselle konferenssille tätä koskevat kriteerit; 26. antaa puheenjohtajansa tehtäväksi välittää tämä päätöslauselma komissiolle ja Euroopan parlamentille.