15.

Ennen arvioinnin laadun yksityiskohtaisempaa arviointia on hyödyllistä käydä lyhyesti läpi komission jälkiarvioinnissaan tekemät päätelmät. Niistä esitetään yhteenveto jäljempänä (ks. laatikko 1). Laatikko 1Aluepolitiikan pääosaston tekemässä jälkiarvioinnissa esitetyt yleiset päätelmät:Yhteenvetokertomuksessa todetaan, että rakennerahastoilla on ollut myönteinen vaikutus tavoite 1 -alueiden bruttokansantuloon (BKT) ja että kyseisten alueiden yleinen suoritustaso on koko EU:n tasoon nähden noussut. Kertomuksessa katsottiin, että myönteisen vaikutuksen taso riippui suuressa määrin sekä hallintorakenteista että sellaisista tekijöistä kuin talousrakenne ja talouden avoimuus, ja että nämä tekijät ovat selvästikin erittäin tärkeitä erityisesti sen osalta, mitä tulee talouden valmiuksiin vastata taloudellisen yhdentymisen haasteisiin ja mahdollisuuksiin. Kertomuksessa todettiin kuitenkin, että tuloksia ei ollut mahdollista yhdistää siten, että tavoite 1 -ohjelman saavutuksista saataisiin luotettava kuva, koska eri maiden ja toimintaympäristöjen välillä oli eroavaisuuksia ja koska saatavilla olevat seurantatiedot olivat puutteellisia eikä tavoitteita ollut määritelty selkeästi.Kertomukseen sisältyvässä sovellettujen strategioiden tarkoituksenmukaisuuden kokonaisarvioinnissa pääteltiin, että vuonna 1994 tavoitteeseen 1 sovellettua strategista lähestymistapaa on pidettävä yleisesti ottaen tarkoituksenmukaisena kaikkien jäsenvaltioiden osalta. Strategioita kritisoitiin eritoten siitä syystä, että ne eivät olleet paljon enempää kuin yhteenlaskettujen osiensa summa. Vaikka jokainen strategia vastasi tarkoituksenmukaisesti tiettyjen alojen tiettyihin tarpeisiin, oli olemassa vähemmän näyttöä siitä, miten nämä eri tekijät osaltaan edistivät kaiken kattavan kehitysstrategian syntymistä.Vaikuttavuuden osalta kertomuksessa todettiin, että analyysi perustui huomattavissa määrin laadullisiin arvioihin eikä niinkään tulosten ja tavoitteiden määrälliseen vertailuun, koska saatavilla olevat tiedot olivat puutteellisia. Kertomuksessa esitettiin yleisenä huomiona, että monet todennäköisesti eniten vaikuttaneista toimista olivat luonteeltaan mitä suurimmassa määrin perinteisiä. Rahoituksella on yleensä suurelta osin vahvistettu nykyisiä talouskehitykseen liittyvän toiminnan malleja eikä niinkään luotu pohjaa yksilöityjen tavoitteiden saavuttamiseen ja innovatiivisempien lähestymistapojen viriämiseen tähtäävän uudenlaisen toiminnan kehittämiselle.Vaikutuksen osalta kertomus perustuu suurimmassa osassa alueista makrotaloudellisen mallintamisen lähestymistapaan, jolla arvioidaan rakennerahastojen vaikutusta taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Kertomuksessa myönnettiin, että arvioinnista saatavat tulokset ovat väistämättä tietyssä määrin seurausta mallintamisen yhteydessä tehdyistä oletuksista. Kertomuksessa todettiin, että niiden vaikutuksen taso eri tapauksissa heijasteli yhteisön tukikehyksen resurssien määrää ja jakoa ja näkyi seuraavissa tekijöissä: alkuperäisissä määrärahoissa, talousrakenteissa sekä kyseisen talouden kilpailukyvyn tasossa ja ”avoimuudessa”. Kertomuksessa tehtiin yleiset päätelmät rakennerahastojen vaikutuksesta muihin ulkoisiin tekijöihin ja todettiin, että vaikka työpaikkoja on luotu huomattava määrä, myös hukka- ja syrjäytymisvaikutuksen osuus on todennäköisesti huomattava.Yhteenvetokertomukseen sisältyi myös huomautuksia hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta. Niistä tehdyn yleisen päätelmän mukaan hallinnointi- ja täytäntöönpanojärjestelyissä on kyllä puutteita, mutta yleisesti ottaen ne ovat tarkoituksenmukaisia, ja kumppanuuteen perustuvasta lähestymistavasta on ollut huomattavaa etua. Päätöksentekorakenteet eivät yleensä mahdollistaneet vahvan strategian aikaansaamista. Ohjelmasuunnittelun ja julkisen sektorin hallinnointivalmiuksien ja -käytäntöjen kehittämisestä saadusta lisäarvosta – sen laajemmassa merkityksessä – oli kuitenkin huomattavasti etua.