KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA PARLAMENTILLE - Sitoumuksissa pysyminen ja toteuttamisen nopeuttaminen

1. Johdanto

Tässä kertomuksessa luodaan katsaus siihen, miten jäsenvaltiot ovat Lissabonin Eurooppa-neuvoston jälkeen tähän mennessä edistyneet Lissabonissa laaditun strategian yrittäjyyttä koskevien erityissäännösten täytäntöönpanossa. Kertomus perustuu komission jäsenvaltioiden kokemuksista keräämään aineistoon ja on laadittu neuvoston ja Euroopan parlamentin tiedoksi. Aineistolla tarkoitetaan kertomuksia, joita komission yksiköt ovat laatineet edistymisen seuraamiseksi.

Aineiston perusteella voidaan todeta Lissabonin Eurooppa-neuvoston jälkeisinä 18 kuukautena edistystä kieltämättä tapahtuneen, mutta hitaammin kuin ehkä toivottiin. Heikkenevän taloudellisen tilanteen vallitessa on lisäksi riskinä, että jäsenvaltiot antavat tilaa lyhyen aikavälin kysymyksille ja luopuvat Lissabonissa asetetuista keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteista, mikä tarkoittaa sitä, että ne voivat lykätä Lissabonissa tehtyjen sitoumusten toteuttamista tai siirtää rakenteellisia uudistuksia. Sitoumukset ja uudistukset ovat kuitenkin keskeisiä pysyvälle talouskasvulle ja elintason nousulle EU:ssa. Vain niiden avulla elintaso Euroopan unionissa voi nousta ja työpaikkoja syntyä.

2. Lissabon ja sen jälkeen

Keväällä 2000 Euroopan unionin taloudellinen tilanne ja tulevaisuudennäkymät olivat parhaimmat kymmeneen vuoteen. Euron käyttöönotto, jota voimakas kansainvälinen talouskasvu ja hyvät taloudelliset ja verotukselliset näkymät kaikissa jäsenvaltioissa tukivat, oli luonut vakaan ja optimistisen ilmapiirin, mikä näkyi erityisesti kuluttajien ja yritysten luottamuksen lisääntymisenä.

Tässä suotuisassa makrotaloudellisessa ja kansainvälisessä ilmapiirissä EU ennusti työllisyyden ja elintason kasvavan jatkuvasti. Samaan aikaan kävi kuitenkin ilmeiseksi, että kestävä työllisyyden kasvu ja vastaava työttömyyden lasku sekä EU:n talouden nykyaikaistaminen eivät ole mahdollisia ilman perusteellisia rakenteellisia muutoksia. Lisäksi oli selvää, että hyvä taloudellinen tilanne oli paras mahdollinen ympäristö rakenteellisten muutosten toteuttamiselle. Tilaisuutta ei oltu vielä menetetty. Lissabonin Eurooppa-neuvostossa laadittiin nykyaikaistamis- ja uudistamisstrategia, jossa yrittäjyyteen perustuvan Euroopan dynaamisuudella oli keskeinen asema.

Vuoden 2001 toisen vuosipuoliskon jälkeen talousnäkymät ovat näyttäneet yhä epävarmemmilta, mikä johtuu muun muassa Yhdysvaltojen talouskehityksen hidastumisesta ja maailmankaupan jyrkästä vähentymisestä. Kuluttajien ja yritysten luottamus oli alkanut heikentyä jo ennen 11. syyskuuta tapahtuneita terrorihyökkäyksiä ja sitä seuranneet tapahtumat ovat heikentäneet luottamusta edelleen. Työttömyys, joka Euroopan unionin jäsenvaltioissa oli juuri lakannut kasvamasta, on nyt joissakin jäsenvaltioissa alkanut nousta.

Tämänhetkisten tietojen perusteella näyttää todennäköiseltä, että talous saattaa palata ennalleen ensi vuoden toiseen vuosipuoliskoon mennessä [1], mikä riippuu kuitenkin lähes täysin taloudellisen ja poliittisen tilanteen kehittymisestä, jota seurataan tiiviisti, kunnes asiasta saadaan kestävämpää tietoa. Sen vuoksi on vaikea sanoa, milloin talouskasvu palaa Lissabonin Eurooppa-neuvostossa suunnitellulle tielle. Lissabonissa asetettuja tavoitteita ja uudistuksia ei ole kuitenkaan sidottu tiettyyn suhdannevaihtelujen vaiheeseen, vaan ne ovat perusteltuja korkeasuhdanteen aikana, mutta vielä tärkeämpiä nykyisen laskun vallitessa.

[1] Ks. komission kertomus: yleiskatsaus EU:n toimista syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumien johdosta ja näiden tapahtumien todennäköisen taloudellisen vaikutusten arviointi, KOM(2001) 611 lopullinen, 17.10.2001.

Taloudellisten edellytysten heikkeneminen lisää riskiä Lissabonissa laaditun strategian vesittymisestä ja siellä asetettujen tavoitteiden heikkenemisestä. Luottamuksen palauttaminen ja sen tukeminen sekä vahva yrittäjyys ovat kuitenkin edelleen myönteisen talouskehityksen perusedellytykset.

Tämä vaatii uutta päättäväisyyttä Lissabonissa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, mikä todettiin Euroopan unionin valtioiden ja hallitusten päämiesten ja komission puheenjohtaja Prodin Gentin huippukokouksessa antamassa taloudellista tilannetta koskevassa lausumassa [2]. Poliittisten julistusten lisäksi tarvitaan kuitenkin myös toimia.

[2] "Taloudellisen tilanteen tarastelu", Euroopan unionin valtion- ja hallitusten päämiesten ja Euroopan komission puheenjohtajan lausuma, Euroopan unionin neuvosto, SN 4298/2/01, REV. 2, 19.10.2001.

Elintason nousussa, uusien työpaikkojen luonnissa ja työttömyysasteen pienenemisessä tapahtunut edistys EU:ssa on kokonaisuutena ollut edelleen vaatimatonta verrattuna muihin johtaviin kansakuntiin. Yhdysvaltoihin verrattuna BKT henkeä kohti on EU:ssa laskenut koko viime vuosikymmenen. EU:n BKT henkeä kohti suhteessa Yhdysvaltojen vastaavaan lukuun oli vuonna 1982 korkeimmillaan eli 70 prosenttia, mikä toistui vuonna 1991-92 [3], mutta laski vuonna 2001 noin 65 prosenttiin, jolloin se oli alimmillaan kolmeenkymmeneen vuoteen. Tarve saada tämä epäsuotuisa kehitys kääntymään vahvan ja kestävän talouskasvun avulla on suurempi kuin koskaan.

[3] Näiden aiheiden käsittelyä varten ks. tulossa oleva Euroopan komission yksiköiden valmisteluasiakirja "Competitiveness Report 2001".

Lissabonissa asetetut vaatimukset

Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä saatettiin tasapainoon tarve muuttaa EU kilpailukykyiseksi, dynaamiseksi tietoon perustuvaksi taloudeksi ja tarve nykyaikaistaa eurooppalainen sosiaalinen malli. Päätelmissä ilmaistiin selvästi, ettei näiden tavoitteiden tarvitse olla keskenään ristiriidassa, mutta niitä on tarkasteltava järjestelmällisemmin ja johdonmukaisemmin kuin ennen. Kestävää kehitystä koskeva luku on nyt lisätty Göteborgin huippukokouksen jälkeen Lissabonin toimintasuunnitelman taloudellisia ja sosiaalisia kysymyksiä koskevaan lukuun.

Yrityspolitiikan nykyaikaistaminen on keskeisessä asemassa pyrittäessä siihen, että EU:sta tulisi tällä vuosikymmenellä maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietoon perustuva talous, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja sekä lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta.

Toimenpiteisiin kaikkien Lissabonin vaatimusten täyttämiseksi yrityspolitiikan alalla oli vuoden 2000 loppuun mennessä ryhdytty. Erityisesti:

- jäsenvaltiot ja komissio käynnistivät esikuva-analyysin yritysten toimintaedellytyksiin vaikuttavista tekijöistä, kuten yrityksen perustamiseen kuluvasta ajasta ja siihen liittyvistä kustannuksista. Rakenteellisia indikaattoreita ja yritysdemografiatietoja koskeva työ on parhaillaan käynnissä. Lisäksi vuoden 2001 innovaatioiden tulostaulu julkaistiin syyskuussa 2001 [4]

[4] Ks. komission yksiköiden valmisteluasiakirja "2001 Innovaatioiden tulostaulu", SEC(2001) 1414, 14.9.2001.

- hyväksyttiin monivuotinen ohjelma yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pk-yritysten hyväksi (2001-2005)

- luotiin BEST-menettely parhaiden käytänteiden toteamiseksi ja niitä koskevien tietojen vaihtamiseksi jäsenvaltioiden kesken

- vahvistettiin Feiran Eurooppa-neuvostossa "Pienyrityksiä koskeva eurooppalainen peruskirja".

3. Yrityspolitiikkaa koskevat komission välineet

Komissio seuraa yrityspolitiikassa tapahtuvaa edistymistä useiden eri välineiden avulla:

- Kilpailukykyä koskeva kertomus (Competitiveness report) [5], jonka avulla komissio seuraa ja analysoi niiden tekijöiden keskipitkän ja pitkän aikavälin kehitystä, jotka ovat ratkaisevia EU:n tuottavuudelle ja elintasolle.

[5] Ks. tulossa oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja "Competitiveness Report 2001".

- Tulostaulut (scoreboards) ovat kuvailevia välineitä, joilla tuodaan esiin avainkysymyksiä ja kiinnitetään huomio lyhyen aikavälin edistymiseen. Ne tarjoavat tuoretta tietoa useista yrityspolitiikalle ja yritystoiminnalle keskeisistä indikaattoreista, joita ovat muun muassa rahoituksen saanti, lainsäädännöllinen ja hallinnollinen ympäristö, markkinoiden avoimuus ja toiminta, innovaatiotoiminta ja tiedon levittäminen, yrittäjyys, henkilöstön saanti ja uusien tekniikkojen käyttö.

- Lisäksi komissio suorittaa esikuva-analyyseja yrityspolitiikan kannalta tärkeistä asioista. Viimeksi toteutettu yrityspolitiikkaa koskeva esikuva-analyysi saatiin päätökseen syksyllä 2001 ja muita on tekeillä. Näillä esikuva-analyyseillä on normatiivinen luonne ja ne osoittavat jäsenvaltioille, miten ne voivat parantaa suoritustaan.

- Best-menettelyä koskeva kertomus (Best procedure report) on jäsenvaltioiden ja komission vuosittainen yhteinen hanke, jossa todetaan parhaimmat käytänteet ja seurataan niitä koskevaa tietojenvaihtoa ja täytäntöönpanoa.

- Vuosittain julkaistavassa Kertomuksessa pienyrityksiä koskevan eurooppalaisen peruskirjan täytäntöönpanosta arvioidaan jäsenvaltioiden ja komission edistymistä kymmenellä yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistämiselle tärkeällä avainalalla.

- Pk-yritysten eurooppalainen seurantakeskus, jossa tarkastellaan ja tutkitaan pk-yritysten kehitykselle ratkaisevan tärkeitä asioita Euroopassa, organisoitiin uudelleen syksyllä 2000. Tuloksia uudesta seurantakeskuksesta on jo saatu.

- Vastauksena Tukholman Eurooppa-neuvostossa maaliskuussa 2001 esitettyyn pyyntöön komissio työskentelee yhdessä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa toteuttaakseen yrityspolitiikkaa koskevia määrällisiä tavoitteita.

4 Edistyminen yrityspolitiikan alalla

Lissabonissa aloitetusta prosessista lähtien on ollut selvää, että aloitteista saadaan täysi hyöty vasta keskipitkällä aikavälillä. Sen vuoksi vasta 18 kuukauden jälkeen saattaa olla liian aikaista etsiä merkkejä myönteisistä tuloksista.

Näiden aloitteiden täytäntöönpanossa tapahtui kuitenkin vuoden 2001 aikana huomattavaa edistymistä yrityspolitiikan alalla. Ala todettiin Lissabonissa ratkaisevaksi tekijäksi pyrittäessä saavuttamaan strategiassa asetettuja tavoitteita.

Yrittäjyys

Vaikka yrittäjyyttä koskevien yleisten asenteiden muuttuminen vie jonkin aikaa, kansallisten viranomaisten asenteissa on jo nähtävissä muutoksen merkkejä [6]. Kaikki jäsenvaltiot ovat sitoutuneet edistämään yrittäjyyttä sekä koulutusjärjestelmän puitteissa (kurssit, yrityspelit ja yritysvierailut) että muiden mahdollisten yrittäjäryhmien keskuudessa. Alankomaissa on perustettu yrittäjyyttä ja koulutusta käsittelevä neuvoa-antava toimikunta, johon kuuluu liike-elämän, eri koulutussektoreiden ja kansalaisjärjestöjen edustajia. Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat perustaneet yhteisen yhdistyksen yrittäjyyttä koskevan korkeakoulujen välisen yhteistyön edistämiseksi. Espanjassa hallitus puolestaan myöntää korkeakouluopiskelijoille lainoja, jotta he voivat osallistua kuusi kuukautta kestävään harjoitteluohjelmaan, joka sisältää käytännön työskentelyä yrityksessä.

[6] Ks. tulossa oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja "Best Procedure Report".

Yrittäjyyttä edistävän tiedotuksen lisäksi useat jäsenvaltiot ovat kiinnittäneet huomiota riskinottoon ja yritysten epäonnistumiseen liittyviin kysymyksiin ja tutkivat mahdollisuuksia tehdä muutoksia maksukyvyttömyyttä koskevaan lainsäädäntöön, jotta "ilman omaa syytään" epäonnistuneiden yrittäjien olisi helpompaa yrittää uudelleen. Alankomaiden hallituksen ja komission toukokuussa 2001 järjestämässä yritysten epäonnistumista koskevassa seminaarissa (Seminar on Business Failure) todettiin, että konkurssin tehneillä yrittäjillä on edessään oikeudellisia ja taloudellisia esteitä ja häpeän leima, mikä estää aloittamasta uudestaan. Jotta näin ei olisi, velkojille ja velallisille on luotava selkeät ja ennustettavissa olevat kehykset, epäonnistumisen estämiseksi tarkoitetuista toimenpiteistä on annettava tietoa ja velkojille ja velallisille [7] on tarjottava enemmän epävirallisia sovittelumahdollisuuksia.

[7] Rajat-ylittävien kysymysten osalta, ks. maksukyvyttömyysmenettelyistä 29. toukoukuuta 2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1346/2000, EYVL L 160, 30.6.2000, s. 1.

Edistystä tuetaan myös Euroopan työllisyysstrategian avulla, johon kuluu yrittäjyyttä koskeva pilari. Avoimen koordinaation menetelmän avulla siinä lähennetään asteittain työllisyyteen liittyviä politiikkoja. Vuodesta 1997 lähtien on laadittu EU:n laajuisia ohjeita, kansallisia toimintasuunnitelmia, suosituksia ja asiantuntija-arvioita (peer reviews), jotka osaltaan ovat edistäneet johdonmukaista työllisyys- ja yrityspolitiikkaa kansallisella tasolla. Vuosittain ilmestyvässä yhteisessä työllisyysraportissa esitellään jäsenvaltioiden edistymistä kaikilla työllisyyteen liittyvillä aloilla, yritystoiminta mukaan lukien, vastauksena vuosittain EU:n tasolla sovittuihin suuntaviivoihin. Vuotta 2001 koskevassa kertomuksessa [8] todetaan, että jäsenvaltiot ovat kiinnittäneet yhä enemmän huomiota sääntely-ympäristön ja hallinnollisen ympäristön yksinkertaistamiseen ja että työtekijöihin kohdistuvia verotuksellisia rasituksia on vähennetty hitaasti, mutta varmasti. Lisäksi sinä raportoidaan kaikista sekä työllisyyteen että yrityspolitiikkaan vaikuttavista asioista.

[8] Yhteinen työllisyysraportti 2001, KOM(2001)438, 12.9.2001.

Kilpailukyky, innovaatio sekä tutkimus ja teknologinen kehittäminen

Innovaatioiden tulostaulujen [9] ja kansallisten tutkimus- ja kehittämispolitiikkoja koskevien esikuva-analyysien [10] mukaan kaikkien jäsenvaltioiden tieteelliset saavutukset ja innovaatiosaavutukset paranivat 1990-luvun jälkipuoliskolla. Kokemukset ovat kuitenkin hyvin erilaisia. Osa maista, kuten Irlanti, Espanja ja Portugali yrittävät selvästi saada muita kiinni, kun taas sellaiset johtavat maat, kuten Suomi ja Tanska, parantavat jatkuvasti innovaatiosaavutuksiaan. Muissa jäsenvaltioissa tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ja innovaatiotoiminnan vauhti on selvästi hidastumassa. Vaikka tilanne neljässä suurimmassa EU-maassa (Ranska, Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta ja Italia) on paranemassa, vauhti on alle EU:n keskitason.

[9] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja "2001 Innovaatioiden tulostaulu", SEC(2001) 1414, 14.9.2001.

[10] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja "Kansallisten tutkimuspolitiikkojen esikuva-analyysi (benchmarking): tilanneraportti, SEC(2001) 1002, 20.6.2001 ja Euroopan komission raportoimat indikaattorit (2001): Towards a European research area, Key Figures 2001, tutkimuksen PO, erityispainos: Indicators for Benchmarking of National Research Policies, Bryssel.

Vuoden 2001 kilpailukykyä koskevassa kertomuksessa [11] kiinnitetään huomiota EU:n heikkoihin innovaatiosaavutuksiin yleensä. Kertomuksen aiheena on tieto- ja viestintätekniikan sekä innovaatioiden merkitys tuottavuuden kasvulle. Kertomuksen lähtökohtana on innovaatiotoiminnan heikkeneminen EU:ssa verrattuna Yhdysvaltoihin, ja siinä esitetään, että heikko tieto- ja viestintätekniikan ja innovaatiotoiminnan kehitys voi estää EU:n taloudellisia mahdollisuuksia toteutumasta. Sitä vastoin tieto- ja viestintätekniikan yleistyminen laajalti Yhdysvaltain talouselämässä on johtanut yrityksissä merkittäviin organisatorisiin muutoksiin sekä uusiin työtapoihin, mikä on lisännyt tuottavuuden kasvua.

[11] Ks. tulossa oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja "Competitiveness Report 2001".

Vuoden 2001 Kilpailukykyä koskevassa kertomuksessa todetaan, että tuottavuuden kasvu on ollut selvintä niissä EU-maissa ja niillä teollisuudenaloilla, joilla innovaatiotoiminta on ollut merkittävää. Vuoden 2001 Innovaatioiden tulostaulun ja kansallisia tutkimuspolitiikkoja koskevien esikuva-analyysien mukaan yksityisen sektorin tutkimukseen ja kehittämiseen käyttämissä menoissa EU on kuitenkin huomattavasti jäljessä ja ero on lisääntynyt hälyttävästi kulutuksen kasvettua nopeasti Yhdysvalloissa ja Japanissa vuoden 1994 jälkeen. Vaikka eräiden EU-maiden tilanne tältä osin on erittäin hyvä, kokonaistilanne EU:ssa on huolestuttava. Yhdysvaltalaiset yritykset käyttivät tutkimukseen ja kehittämiseen 1990-luvun lopulla 1,98 prosenttia BKT:sta. Japanissa vastaava luku oli 2,18 prosenttia BKT:sta, kun taas EU:ssa luku oli 1,19 prosenttia BKT:sta. Vaikka eräiden EU-maiden [12] yritysten tutkimus- ja kehittämismenot ovat olleet suuremmat kuin Yhdysvalloissa ja Japanissa, kokonaistilanne EU:ssa on huolestuttava. Innovaatioiden tulostaulu ja esikuva-analyysi vahvistavat lisäksi komission kantaa, jonka mukaan sekä yritysten että julkisen sektorin on lisättävä tutkimus- ja kehittämistoimintaan käyttämiään menoja. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä toimiin patenttien käytön helpottamiseksi, investoitava entistä enemmän opetukseen ja koulutukseen sekä lisättävä tieteen ja teollisuuden välisiä yhteyksiä.

[12] Ks. erityisesti European Commission (2001): Towards a European Research Area, Key Figures 2001, Theme 2, Tutkimuksen PO, erityispainos: Indicators for Benchmarking of National Research Policies, Bryssel.

Edellä esitettyjä ajatuksia tukevat niiden EU:n jäsenvaltioiden kokemukset, joiden tuottavuuden kasvua, tutkimus- ja kehittämistoimintaa sekä innovaatiota koskevat saavutukset ovat erittäin hyviä ja joissakin tapauksissa jopa parempia kuin Yhdysvaltojen. Vaikka tieto- ja viestintätekniikan arvostus on tällä hetkellä laskussa, kaikissa maissa ollaan taloudellisia toimintoja organisoimassa uudelleen, nyt ja tulevaisuudessa, tieto- ja viestintätekniikan tarjoamien mahdollisuuksien hyödyntämiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. Jäsenvaltioissa tarvitaan politiikkoja, jotka tukevat innovaatioita sekä tutkimus- ja kehittämistoimintaa ja helpottavat niiden levittämistä, jotta tieto- ja viestintätekniikasta saataisiin täysi hyöty ja tuottavuuden kasvu lisääntyisi.

Biotekniikan alalla innovaatiotoiminta sekä tutkimus ja teknologinen kehittäminen ovat ratkaisevia ja niistä mahdollisesti saatavat hyödyt hyvin merkittäviä. Kilpailukykyä koskevassa kertomuksessa luodaan katsaus alan innovaatiosaavutuksiin Euroopassa ja todetaan, että perusteelliset uudistukset ovat tarpeen, jotta yrittäjyys eurooppalaisen biotekniikan alalla vahvistuisi ja sen kansainvälinen kilpailukyky paranisi. Tämä on osa komission aihetta koskevia pohdintoja. Ympäristöalalla komission on tarkoitus esittää Barcelonassa kokoontuvalle neuvostolle ympäristöteknologian osuutta kasvun ja työllisyyden edistämisessä koskeva asiakirja, jossa annetaan lisäksi suosituksia teknisten innovaatioiden esteiden poistamisesta.

Sääntelyyn liittyvät ongelmat ja hallinnolliset rasitteet

Lainsäädännöllinen ja hallinnollinen ympäristö voivat olla suurena esteenä menestyksekkäälle yritystoiminnalle. EU:n sääntely-ympäristön parantamiseen on viime vuosina kiinnitetty yhä enemmän huomiota.

Korkealaatuinen sääntely-ympäristö on avaintekijä tuettaessa talouskasvua, kilpailukykyä ja innovaatiotoimintaa. Sääntelyn laatu, millä viitataan määräysten tehokkuuteen, vaikuttavuuteen ja avoimuuteen sekä asiaan liittyviin hallinnollisiin muodollisuuksiin, on ollut EU:n asialistan kärjessä jo 1980-luvusta lähtien. Se on ollut useiden peräkkäisten Eurooppa-neuvostojen asialistalla sen jälkeen kun Lissabonin huippukokouksessa komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita pyydettiin laatimaan vuoteen 2001 mennessä strategia sääntely-ympäristön yksinkertaistamiseen tarkoitetuista koordinoiduista toimista. Komissio esitteli ensimmäisen väliaikaisen kertomuksen [13] Tukholmassa pidetyssä huippukokouksessa. Kööpenhaminassa pidetyssä huippukokouksessa komissio totesi (osana kestäväksi kehitykseksi ehdotettua strategiaa), että toimintasuunnitelma sisältäisi mekanismeja sen varmistamiseksi, että kaikkiin tärkeimpiin ehdotuksiin sisältyisi arviointi niiden mahdollisten taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristövaikutusten kestävyydestä. Laekenin Eurooppa-neuvostossa tässä yhteydessä esitettävissä ajatuksissa otetaan lisäksi huomioon eurooppalaisesta hallintotavasta laaditun valkoisen kirjan sekä Mandelkern -ryhmän [14] suositukset.

[13] Tässä kertomuksessa esitettiin joitakin lainsäädäntötrategian pääperiaatteita ja käsiteltiin yhteisön säädöksen koko elinkaarta säädöksen valmistelusta (vaikutusten analysoinnista, kuulemisesta ja oikean välineen valitsemisesta) sen soveltamiseen (jolla taataan saattaminen nopeasti osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä tehokas soveltaminen) sekä tarvittaessa mahdolliset muutokset (esim. jälkiarviointi, yksinkertaistaminen ja kodifiointi).

[14] Korkean tason neuvoa-antava ryhmä, jossa on edustajia jäsenvaltioista ja komissiosta.

Useat jäsenvaltiot ovat käynnistäneet aloitteita lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja määrän vähentämiseksi säännöllisen seurannan tai kevenevää sääntelyä koskevien lausekkeiden (sunset-lausekkeiden) avulla [15]. Komissio on omalla sarallaan jatkanut yrityksille aiheutuvien vaikutusten arviointia koskevien lausekkeiden kehittämistä arvioidakseen vastuualueeseensa kuuluvaa lainsäädäntöä merkittävillä aloilla. Kemikaaleja koskevien lainsäädäntöehdotusten vaikutusten arviointi on esimerkiksi parhaillaan käynnissä. Lisäksi vuoden 2002 alussa saadaan ensimmäiset yrityksille aiheutuvien vaikutusten arviointia koskevat tulokset pilottihankkeista [16], joihin kuuluu ulkopuolisten laaja-alaista kuulemista pesuaineisiin, sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen, sähkö- ja elektronisiin laitteisiin sekä valmiiksi pakkaamiseen liittyvistä lainsäädäntöehdotuksista. Tällä edistetään tavoitetta perustaa yleinen kestävän kehityksen vaikutusten arviointimenettely merkittäviä ehdotuksia varten, jossa niiden taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia sekä ympäristövaikutuksia tarkastellaan osana komission kestävän kehityksen strategiaa.

[15] Ks. tulossa oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja "Best Procedure Report".

[16] http://europa.eu.int/comm/enterprise/regulation/bia/ppbia_en.htm.

Hallinnollisten asioiden mutkikkuus on havaittu uusien yritysten perustamisen esteeksi EU:ssa useammin kuin Yhdysvalloissa [17]. Viime vuosina useat jäsenvaltiot ovat ryhtyneet toimenpiteisiin uuden yrityksen perustamista koskevien hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamiseksi. Valmistumassa olevassa tutkimuksessa [18] vahvistetaan pyrkimys lyhyempiin menettelyihin, erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa menettelyt ovat olleet pisimpiä. Jotkin parannuksista, esimerkiksi Irlannissa, ovat olleet dramaattisia. Paljon on silti vielä tehtävä parhaiden käytänteiden lähentämisessä. Uuden yksityisen osakeyhtiön rekisteröimiseen EU:ssa tarvittava aika on jäsenvaltiosta riippuen parhaimmillaan alle viikko ja pahimmillaan neljä kuukautta.

[17] Katso "Entrepreneurial Attitudes in Europe and the US Eurobarometer Survey n° 83: Entrepreneurship", Euroopan komission yritystoiminnan pääosaston puolesta tehty tutkimus, toteuttajana EOS Gallup Europe, 2000.

[18] Tulossa oleva CSES:n tutkimus Euroopan komissiolle on osa Best-menettelyyn kuuluvaa hanketta, joka koskee esikuva-analyysia yritysten perustamisen hallinnoinnista.

Pk-yritysten tilaa EU:ssa selvittävä uusi aineisto [19] täydentää tutkimusten [20] tuloksena saatua aineistoa yrittäjyyteen liittyvistä asenteista. Sen mukaan EU:n pk-yrityksistä noin neljänneksellä on selviytymisvaikeuksia. Pahimmat ongelmat näyttävät olevan Kreikassa ja Portugalissa. Useissa jäsenvaltioissa, kuten Belgiassa, Irlannissa ja Alankomaissa sekä pienemmässä määrin Itävallassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, pk-yritykset ovat paljon luottavaisempia ja keskittyvät laadun parantamiseen, innovaatiotoimintaan ja kannattavuuteen. Suurin osa pk-yrityksistä ilmoitti, ettei niillä ollut viimeisen kahden vuoden aikana liiketoimintaa häiritseviä ulkoisia ongelmia, mutta useat ilmoittivat hallinnollisten määräysten aiheuttaneen vaikeuksia ja osalla oli ongelmia rahoituksen saannissa.

[19] Aineisto perustuu tulossa olevaan asiakirjaan "Observatory of European SMEs" tietoihin.

[20] "Entrepreneurial Attitudes in Europe and the US Eurobarometer Survey n° 83: Entrepreneurship", Euroopan komission yritystoiminnan pääosaston puolesta tehty tutkimus, toteuttajana EOS Gallup Europe, 2000.

Samaan aikaan jäsenvaltiot jatkavat määräysten laatimista huolestuttavaan tahtiin. Tämä käy selvästi ilmi jäsenvaltioiden tekemistä teknisiä määräyksiä koskevista ilmoituksista [21]. Vuonna 1999 ilmoitusten määrä oli 591 ja vuonna 2000 jo 751. Vuoden 2001 ensimmäisen puoliskon luvut osoittavat, että tänä vuonna ilmoitusten määrä saattaa olla hieman pienempi, mutta pysyy kuitenkin edelleen suurena. Komission ja jäsenvaltioiden reaktiot näihin ilmoitettuihin määräyksiin osoittavat, että samalla kun lainsäädännön yleinen laatu on parantunut siinä mielessä, ettei se aiheuta esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle ja on yhteensopiva EU:n lainsäädännön kanssa, uusien teknisten määräysten määrä näyttää silti lisääntyvän (erityisesti televiestinnän ja elintarvikkeiden turvallisuuden alalla). On vaikea sanoa, johtuuko tämä kansalaisten taholta tulleista sääntelyvaatimuksista vai jäsenvaltioiden hallitusten vaikeuksista käsitellä yhä monimutkaisempia aiheita, vaiko molemmista.

[21] Direktiivi 98/34/EY, annettu 22. kesäkuuta 1998, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevista säännöistä, EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/48/EY, annettu 20. heinäkuuta 1998, EYVL L 217, 5.8.1998, s. 18. Siinä jäsenvaltiot velvoitetaan ilmoittamaan tuotteita ja tietoyhteiskunnan palveluita koskevista teknisistä määräyksistä komissiolle luonnosvaiheessa. Samalla kun tavoitteena on välttää teknisten esteiden luomista, myös ilmoitukset tarjoavat barometrin sääntelyhalusta.

Euroopan kansalaisilta tulleet vaatimukset lainsäädännöstä, jonka tarkoitus on parantaa elintasoa, ovat selvästi tärkeitä. Tämä on osaltaan luonnollinen seuraus kasvavista tuloista. Syynä voi olla myös se, että sääntelemättömien markkinoiden tuottamiin tavaroihin ja palveluihin ei enää luoteta yhtä paljon kuin ennen, mihin eräät korkean tason tapaukset ovat epäilemättä osaltaan vaikuttaneet. Joka tapauksessa jos sääntelyä tarvitaan korkealaatuisen kuluttajansuojan takaamiseksi, sitä tarvitsevat myös tuottajat, jotka ovat riippuvaisia luottamuksesta järjestyneisiin markkinoihin. Kuluttajansuojan tärkeyttä edellytyksenä markkinoiden dynaamiselle, joustavalle toiminnalle on käsitelty kuluttajansuojaa koskevassa vihreässä kirjassa [22], jossa pyritään löytämään paras mahdollinen eurooppalaisen tason strategia kuluttajien luottamuksen lisäämiseksi ja toimivien sisämarkkinoiden aikaansaamiseksi.

[22] Vihreä kirja kuluttajansuojasta Euroopan unionissa KOM(2001)531 lopullinen, 2.10.2001.

Tasapaino näiden vaatimusten sekä lainsäädännön yksinkertaistamista ja vähentämistä koskevien vaatimusten välillä on haaste kaikille jäsenvaltioille ja komissiolle. Komission toimien onnistuminen lainsäädännön yksinkertaistamisessa ja sääntely-ympäristön parantamisessa riippuu kaikkien lainsäädäntöketjussa mukana olevien aktiivisesta osallistumisesta ja sitoutuneisuudesta. Tämä koskee sekä yhteisön toimielimiä ja jäsenvaltioita että muita tahoja. Koordinoituja toimia siis tarvitaan.

Sähköinen liiketoiminta ja julkiset verkkopalvelut

Liikeyritysten ja viranomaisten liittämisessä sähköiseen verkkoon on edistytty huomattavasti [23]. Erityisesti viranomaisia on liitetty sähköiseen verkkoon kaikkialla EU:ssa ja siinä tapahtuvaa edistystä seurataan eEurope-aloitteen (eEurope 2002-toimintasuunnitelma) yhteydessä toteutetun esikuva-analyysihankkeen avulla. Kreikan valtio on kehittänyt online-ohjelman, jolla ministeriöt ja nomokset liitetään syrjäisiin alueisiin. Näin on ratkaistu alueiden maantieteellisestä eristyneisyydestä johtuvat viestintäongelmat. Keskitetyt palvelupisteet ja verkkopalvelut helpottavat yhä useammin yrittäjien ja suuren yleisön tiedonsaantia ja hallintojenvälinen tietojenvaihto kehittyy ja nopeuttaa hallinnollisia menettelyjä. Täysin interaktiivisten järjestelmien kehittäminen, joiden avulla yritykset voivat hoitaa hallinnolliset menettelyt verkossa, kuuluu ensisijaisiin toimiin. Alalla on jo tapahtunut huomattavaa edistystä, erityisesti Irlannissa.

[23] Ks. tulossa oleva komission yksiköiden valmisteluasiakirja "Best Procedure Report".

Yritykset ymmärtävät yhä useammin, että sähköinen liiketoiminta on toimiva väline tehokkuuden lisäämisessä. Sen avulla integroituminen toimittajiin on helpompaa ja liiketoimintaan liittyvien prosessien ja suhteiden hahmottaminen organisaation sisällä ja ulkopuolella sujuu paremmin [24]. Sähköinen liiketoiminta antaa myös mahdollisuuden tukea pk-yritysten kasvua, sillä se tarjoaa kasvulle tärkeät kolme tekijää eli tietoa, suhteita ja kustannussäästöjä. Tanskassa, Suomessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehtyjen tuoreiden arvioiden mukaan jo yli 90 prosenttia yrityksistä käyttää tietokonetta, noin 70 prosentilla on Internet-yhteys, yli 50 prosentilla omat www-sivut ja yli 30 prosenttia tekee verkko-ostoksia. Yhä useammat eurooppalaiset yritykset käyttävät toimissaan sähköistä liiketoimintaa, mikä näkyy tuottavuudessa, kustannussäästöissä ja tehokkuudessa. Sähköisiä kauppapaikkoja on tällä hetkellä 2 000 ympäri maailmaa, joista 650 Euroopassa. Arvioiden mukaan luvut tulevat vielä kasvamaan huomattavasti, ja vuoden 2002 loppuun mennessä Euroopassa arvioidaan olevan 2 700 sähköistä kauppapaikkaa [25].

[24] Ks. tulossa oleva asiakirja "The impact of the e-economy on European enterprises: Economic analysis and enterprise policy implications".

[25] Sähköisellä kauppapaikalla tarkoitetaan Internetissä toimivaa tavaroiden ja palvelujen välittäjää markkinoilla, joihin osallistuu useita ostajia ja myyjiä. Sähköiselle kauppapaikalla noudatetaan avoimuuden sääntöä: ne, jotka täyttävät kriteerit, ovat vapaita osallistumaan, tavarat eivät myöskään sijaitse fyysisesti kauppapaikalla, vaan kauppapaikan tarkoituksena on vain helpottaa kauppaa antamalla kysynnälle ja tarjonnalle paikan kohdata. Sähköisiä kauppapaikkoja käytetään pääasiassa B2B-kaupassa.

Yksityiset pääomasijoittajat (business angels) ja yritysten toiminnan aloittaminen

Tulevat pienyritykset törmäävät erilaisiin logistisiin ongelmiin ja rahoitusongelmiin toimintaansa käynnistäessään. Yksityisillä pääomasijoittajilla voi olla ratkaiseva merkitys niiden auttamisessa. Vaikka yksityiset pääomansijoittajat ovat toimineet Euroopassa aktiivisesti, vasta viime vuosina on muodostettu erityisiä sijoittajaverkkoja (Business angel networks, BANs). Esikuva-analyysihankkeesta saadun aineiston [26] mukaan näiden verkkojen määrä EU:ssa on vuosien 1999 ja 2001 välillä kasvanut 25 prosentilla ja on 130 vuonna 2001. Verkkoja on eniten Yhdistyneessä kuningaskunnassa (53), seuraavina tulevat Saksa (29) ja Ranska (25). Muissa jäsenvaltioissa verkkoja on alle kymmenen, paitsi Kreikassa ja Portugalissa, joissa niitä ei ole yhtään.

[26] Best-menettelyyn littyvä hanke "Business angels".

Yksityisten pääomasijoittajien muodostamien verkkojen merkitys pk-yritysten kasvun tukemisessa ja ylläpitämisessä selittyy sillä, että ne edistävät rahoitus-, johtamis- ja informaatio-ongelmien ratkaisemista. Rahoituksen puute on yksi yleisimmästä pk-yritysten kasvua estävistä tekijöistä. Johtamiskyvyn ja logistiikan puute on myös osaltaan syynä yritysten ennenaikaiseen kuolemaan. Sijoittajaverkkojen kehittymistä estäviä tekijöitä on kuitenkin vielä useita: heikkolaatuiset toimintasuunnitelmat, epäsuotuisa verokohtelu ja hallinnollinen tai sääntely-ympäristö sekä vaikeudet yksityisten pääomansijoittajien ja yrittäjien tavoitteiden yhteensovittamisessa. Sijoittajaverkkojen tai vastaavien pienyritysten ja yrittäjien toimintaa ohjaavien neuvontalähteiden syntymiselle otollisten olosuhteiden tarjoaminen on yksi jäsenvaltioiden ratkaisevimmista haasteista. Tässäkin asiassa on vielä todella paljon tekemistä, vaikka edistystä onkin tapahtunut.

5. Tulevaisuuden haasteet

Tämä katsaus yrityspolitiikassa tapahtuneeseen edistymiseen osoittaa, että tärkeistä saavutuksista huolimatta jäsenvaltiot toteuttavat Lissabonissa tehtyjä sitoumuksia liian hitaasti. On jätetty väliin tärkeitä askeleita tai menty eteenpäin arkaillen. Vuoden 2001 kilpailukykyä koskevan kertomuksen ja tulostaulun aineisto osoittavat, että ne jäsenvaltiot, joissa tuottavuuden kasvu on viime vuosina kiihtynyt, ovat juuri niitä, jotka vertailussa ovat kaikkein edistyneimpiä innovaatiotoiminnassa sekä tutkimuksessa ja kehittämisessä, minkä pitäisi antaa viitteitä ja ajatuksia nykyaikaistamisprosessiin sopivista parhaista käytänteistä ja niiden hyödyistä.

On vaikea arvioida, johtuuko Lissabonissa sovitun ohjelman hidas toteuttamisvauhti siitä, että jäsenvaltiot eivät ole sitoutuneet siihen riittävästi, jotta sovittua edistystä voitaisiin havaita jo 18 kuukauden kuluttua Lissabonin Eurooppa-neuvostosta vai siitä, että edistys on ollut hidasta lähtemään käyntiin. Taloudelliset suhdanteet ovat kuitenkin sellaiset, että Lissabonissa asetetut ensisijaiset tavoitteet saattavat menettää asemaansa, kun muut lyhyen aikavälin taloudelliset ja poliittiset kysymykset, erityisesti työllisyyden kasvun todennäköinen pysähtyminen ja mahdollinen työttömyyden kasvu, menevät asialistalla niiden edelle. Haasteena onkin unionin keskipitkän ja pitkän aikavälin tavoitteiden säilyttäminen ja Lissabonin sitoumusten tukeminen toimin ja päätöksin. Tämä tarkoittaa valtioiden ja hallitusten päämiesten Gentissä pidetyssä Eurooppa-neuvostossa antamassa lausumassa esitetyn uudistetun sitoumuksen konkretisoimista.

On tärkeää huolehtia siitä, ettei laskusuunta nouse esteeksi Lissabonin ohjelman edistymiselle. Kyseisen rakenteellisen uudistuksen täytäntöönpano ei saa olla riippuvainen suhdannekehityksestä. Yritystoiminnan dynaamisuutta tukevat uudistukset ovat keskeisiä terveen taloudellisen kasvun ja tuottavuuden nousun palauttamiseksi EU:ssa ja sen takaamiseksi, että elintason kasvu keskipitkällä aikavälillä toteutuu. Koska yrityspoliittiset edellytykset eivät suinkaan ole olleet jäsenvaltioissa parhaat mahdolliset, parannukset ovat sitäkin suuremmalla syyllä erityisen kiireellisiä.

Jotta nämä muutokset olisivat kestäviä, Lissabonissa asetettuihin sosiaali-, terveys- ja ympäristöalan tavoitteisiin sekä yksinkertaistamiseen ja rakenteelliseen uudistukseen liittyviin tavoitteisiin on pyrittävä keskenään yhteensopivalla ja toisiaan tukevalla tavalla. Lissabonin uudistustavoitteet edistävät jo sellaisenaan taloudellista kasvua ja työllisyyttä, mikä puolestaan tarjoaa keinoja terveys- ja ympäristöpoliittisen vaatimusten täyttämiseksi ja edistää sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Viimeksi mainittu parantaa niitä olosuhteita, joissa yritykset toimivat, ja edistää tällä tavoin osaltaan taloudellista kasvua. Samaan aikaan kansalaisten ja kuluttajien on tunnettava luottamusta siihen, etteivät yritykset talousuudistuksessa vähättele terveys- ja ympäristökysymyksiä ja että ne noudattavat liiketoimissaan reilun kaupan sääntöjä, mikä on edellytys elinvoimaisille markkinoille. Lissabonissa näitä tavoitteita tasapainottamalla osoitettiin ne olosuhteet, joissa kaikkiin näihin tavoitteisiin voidaan päästä, kun taas Göteborgissa tuotiin esiin kestävyyden merkitys. Jos tämä tasapaino hukataan, voi olla, ettei päästä yhteenkään näistä tavoitteista.

Uusi ja vahva sitoutuminen hyvään yrityspolitiikkaan ja toimintatapoihin toteuttamalla tähänastista nopeammin Lissabonissa sovittu ohjelma, on asetettava poliittisesti ensisijaiseksi tavoitteeksi, jos yritysten luottamus on tarkoitus palauttaa. Vain luottamukseen perustuva liike-elämän dynamiikka voi pysäyttää EU:n (ja muun maailman) talouden nykyisen laskun. Se on myös edellytys sille, että EU:n talous voisi kääntyä takaisin voimakkaaseen ja kestävään nousuun.