EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 25.10.2011 
SEK(2011) 1280 lopullinen 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
Oheisasiakirja 
ehdotukseen 
 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi säännellyillä markkinoilla 
kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin 
tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten y hdenmukaistamisesta a nnetun direktiivin 
2004/109/EY sekä komission direktiivin 2007/14/EY muuttamisesta 
 
{KOM(2011) 683 lopullinen} 
{SEK(2011) 1279 lopullinen}  
 
FI 1   FI 1. JOHDANTO  
Avoimuusdirektiivissä1 (jäljempänä ”direktiivi”) edel lytetään, että Euroopan unionin 
(jäljempänä ”EU”) säännellyillä markkinoilla arvopapereita liikkeeseen laskevien on varmistettava asianmukainen avoimuus sijoittajiin nähden julkistamalla säännellyt tiedot
2 ja 
antamalla ne julkiseen levitykseen.  
Viisi vuotta direktiivin voimaantulon jälkeen komissio julkaisi sen vaikutuksia arvioivan 
kertomuksen3. Kertomuksessa direktiivistä tode ttiin olevan hyöt yä markkinoiden 
asianmukaisen ja tehokkaan toiminnan kannalta, mutta  siinä otettiin esille myös aloja, joilla 
kaivataan parannuksia. 
Vuonna 2010 komissio käynnisti direktiivin uudi stamista koskevan julkisen kuulemisen. 
Merkittävimmät esiin nousseet kysymykset ol ivat säänneltyjen markkinoiden vetovoima 
pienten ja keskisuurten liikkeeseenlaskijoiden näkökulmasta sekä tavat, joilla huomattavia äänioikeuksien omistusosuuksia koskev aa järjestelmää voitaisiin parantaa.  
Julkiseen kuulemiseen vastanneet esittivät eril aisia näkemyksiä siitä,  olisiko pienten ja 
keskisuurten liikkeeseenlaskijoiden tilannetta mahdollista kohentaa direktiiviä muuttamalla. Äänioikeuksien omistusosuuksien osalta julk inen kuuleminen osoitti, että vallitsee 
yksimielisyys tarpeesta sisällyttää direktiiviin vaatimus käteisvaroina maksettavien johdannaisten
4 omistuksen ilmoittamisesta ja lisätä yhdenmukaisuutta tällä alalla. Lisäksi 
eräille teknisille osa-alueille  kaivattiin lisää selkeyttä.  
Vuonna 2010 komissio sopi Euroopan parlamen tin kanssa arvioivansa, onko käytännössä 
mahdollista vaatia tiettyjä yhtiöitä julkistamaan  keskeisiä taloudellisia  tietoja, jotka koskevat 
niiden toimintaa kolmansissa maissa5. Erillisessä asiaa koskeva ssa vaikutustenarvioinnissa 
todettiin, että avoimuusdirektiiviä ja tilinpäätösstandardeja koskevia direktiivejä6 on 
muutettava siten, että niissä otetaan huomioon uudet asiaa koskevat vaatimukset. 
2. ONGELMAN MÄÄRITTELY  
Nykyisessä järjestelmässä todetut ongelmat voi daan luokitella kahteen  pääkategoriaan: a) 
pienet ja keskisuuret liikkeeseenlaskijat sekä  b) vaatimukset, jotka koskevat huomattavista 
äänioikeuksien omistusosuuksista ilmoittamista.  
                                                 
1 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/109/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 2004. 
2 ”Säänneltyihin tietoihin” kuuluvat mm. vuosittain, puolivuosittain ja neljännesvuosittain esitettävät 
taloudelliset tiedot, huomattavia äänioikeuksien omis tusosuuksia koskevat jatkuvasti annettavat tiedot 
sekä markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiiv in (direktiivi 2003/6/EY) nojalla tapauskohtaisesti 
julkistettavat tiedot. 
3 KOM(2010) 243 lopullinen, 27.5.2010. Kertomuksen ohella julkaistiin yksityiskohtaisempi komission 
yksiköiden työskentelyasiakirja SEC(2010) 61. 
4 Käteisvaroina maksettavilla osakejohdannaisilla ta rkoitetaan osakkeisiin liittyviä kauppoja, joissa 
maksuna annetaan käteistä rahaa, mutta kohteena ol evat osakkeet eivät fyysisesti siirry minnekään. 
5 http://register.consilium.europa.eu/ pdf/fi/10/st15/st15650-ad01.fi10.pdf 
6 Tilinpäätöksistä annettu neljäs neuvoston direktiivi 78/660/ETY ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 
annettu seitsemäs neuvoston direktiivi 83/349/ETY. 
 
FI 2   FI 2.1. Pieniin ja keskisuuriin liikkeeseen laskijoihin liittyvät ongelmat 
”Pienille ja keskisuurille liikkeeseenlaskijoi lle” ei EU:ssa ole oikeudellista määritelmää. 
Tämän asiakirjan viittaukset pieniin ja keskisuu riin liikkeeseenlaskijoihin on siis tulkittava 
jäsenvaltioissa käytössä olevien kansallisten käsitteiden pohjalta. 
Pienten ja keskisuurten liikkeeseenlaskijoiden s ääntely-ympäristön kehittäminen ja pääoman 
saannin helpottaminen ovat komission tä rkeitä poliittisia prioriteetteja7. Avoimuutta 
koskevien vaatimusten ei toki katsota olevan ainoa pienten ja keskisuurten 
liikkeeseenlaskijoiden ongelmien lähde, mutta omalta osaltaan ne kasvattavat säännellyillä markkinoilla listautumiseen liittyvien vaat imusten noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia, 
vähentävät pienten ja keskisuurten liikkees eenlaskijoiden näkyvyyttä analyytikoiden ja 
sijoittajien näkökulmasta sekä voimi stavat lyhytnäköisyyden kulttuuria.  
2.1.1.  Vaatimusten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset pienille ja keskisuurille 
liikkeeseenlaskijoille 
Direktiivin tarkoituksena on tuottaa markkinoille täsmällistä, kattavaa ja ajantasaista tietoa. 
Liikkeeseenlaskijoita vaaditaan julkaisemaan ta loudellista tietoa vuosit tain, puolivuosittain ja 
neljännesvuosittain
8. Direktiivissä edellytetään vähintään sisällöltään rajallisten 
neljännesvuosittaisten  johdon selvitysten julkaisemi sta. Monissa jäsenvaltioissa 
julkistamisvelvollisuus on kuitenkin laajempi. Pien ille ja keskisuurille liikkeeseenlaskijoille 
neljännesvuosittaisesta taloude llisten tietojen julkaisemise sta aiheutuvat kustannukset ovat 
suhteellisen suuret, eikä ole selv ää, onko velvoitteesta hyötyä.  
Lisäksi puolivuosittaisten kertomusten ju lkaisemiselle määrät yn tiukan aikarajan 
noudattaminen sekä sisällön monimu tkaisuus ja kertomusten selo stusosuudessa julkistettavien 
tietojen laatu voivat myös aiheuttaa liikkeesee nlaskijoille kustannuksi a ja vaatia heiltä 
runsaasti resursseja. 
2.1.2.  Huomio lyhyen aikavälin tuloksiin 
Tarve julkaista taloudellista tietoa neljännesv uosittain saattaa aiheut taa johdolle paineita 
osoittaa tuloksen olleen voito llinen joka ainoalla vuosineljä nneksellä. Neljännesvuosittaista 
selvitysvelvollisuutta voidaan myös pitää s äädöksiin perustuvana kannustimena, joka saa 
sijoittajat kiinnittämään huomionsa yritysten ly hyen aikavälin menestykseen pitkän aikavälin 
näkökulman sijasta.  
2.1.3.  Pienten ja keskisuurten liikkeeseenlaskijoiden vähäisempi näkyvyys 
Puolivuotiskertomusten tiukka määräaika (kak si kuukautta raportointikauden päättymisen 
jälkeen) aiheuttaa toisen kuukauden lopussa pullonkaulan, joka häiritsee markkinoita, 
                                                 
7 Komission tiedonanto: ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti: Kohti kilpailukykyistä sosiaalista 
markkinataloutta – 50 ehdotusta yhteistyön, yritystoiminnan ja vuorovaikutuksen parantamiseksi”, KOM(2010) 608 lopullinen, sekä komission tiedonanto: ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti: 12 
viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi – Yhdessä uuteen kasvuun”, 
KOM(2011) 206 lopullinen.  
8 Tiedot voivat olla neljännesvuosittain julkaistavia tilinpäätöksiä tai osavuotisia johdon selvityksiä 
(toimintakertomuksia), ja niihin viitataan yleiskäsitteellä ”neljännes vuosittain esitettävät taloudelliset 
tiedot”. 
 
FI 3   FI hukuttaa sijoittajat ja analyytikot taloudellisiin tietoihin ja lisää heidän taipumus taan kiinnittää 
huomionsa suurimpiin markkinajohtajayrity ksiin ja jättää pienet ja keskisuuret 
liikkeeseenlaskijat vaille huomiota. Tämä pitää paikkansa erityisesti useimpien eurooppalaisten liikkeeseenlask ijoiden kohdalla, sillä heidän  tilikautensa on sama kuin 
kalenterivuosi, ja määräaika on siis aina elokuu n lopulla. Tilanne heikentää osaltaan pienten 
ja keskisuurten liikkeeseenlask ijoiden näkyvyyttä sijoittajien ja  analyytikkojen näkökulmasta. 
Pienten ja keskisuurten liikkeeseenlaskijoide n näkyvyyttä heikentävät lisäksi hankaluudet, 
joita eri kansallisten säilytysjärjestelmien puutteellinen keskinäinen yhdistettävyys tuottaa 
sijoittajille, jotka haluaisivat tarkastella julkistettuja tietoja.  
2.1.4.  Huomattavista äänioikeuksien omistusosuuk sista ilmoittamiseen liittyvät ongelmat  
Direktiivissä velvoitetaan liikk eeseenlaskijat ilmoittamaan mar kkinoille, kun he hankkivat tai 
luovuttavat sellaisia os akkeita, jotka on otettu kaupa nkäynnin kohteeks i säännellyillä 
markkinoilla ja joihin liittyy äänioikeuk sia (eli ilmoittamaan hallussaan olevasta 
äänioikeusosuudesta, kun kys einen osuus saavuttaa tai leikkaa 5 %:n, 10 %:n, 15 %:n, 
20 %:n, 25 %:n, 30 %:n, 50 %:n tai 75 %:n raja-a rvon). Nykyisessä järjestelmässä on havaittu 
kaksi ongelmaa: ilmoittamista koskevissa säännöissä olevista puutteista johtuva piilotettu omistus sekä jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavat ilmoittamissäännöt. 
2.1.5.  Piilotetun omistuksen mahdollisuus  
Direktiivin hyväksymisen jälkeen käteisva roina maksettavien johdannaisten käyttö 
markkinoilla on lisääntynyt huomattavasti. Käteis varoina maksettavien johdannaisten avulla 
voidaan hankkia vaikutusvaltaa pörssiyhtiössä ja  käyttää sitä tai hankki a vähitellen piilotettua 
omistusta yhtiöstä (tällaisesta toiminnasta on tiedossa useita esimerkkejä
9). Käteisvaroina 
maksettavat johdannaiset eivät kuitenkaan täll ä hetkellä kuulu direktiivin julkaisemista 
koskevien säännösten piiriin. Tämä puute voi  johtaa markkinoiden väärinkäyttöön, 
hinnanmuodostusmekanismin tehottomaan toimint aan sekä äänestämiseen ilman varsinaista 
omistusta (”empty voting”), jolloin sijoittajien l uottamus heikkenee ja sijoittajien edut ja itse 
yritysten pitkän aikavälin edut eriävät toisistaan.  
2.1.6.  Jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavi en ilmoittamissääntöjen seurauksena 
vahinkoriski ja sääntelyriski kasvavat ja  rajatylittävää toimintaa harjoittaville 
sijoittajille sääntöjen noudattamisest a aiheutuvat kustannukset nousevat  
Jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavat ilmoittamissäännöt – erityisesti sellaiset, jotka koskevat 
osakeomistusten ja rahoitusvälineiden omistusten  laskemista yhteen – lisäävät kustannuksia ja 
aiheuttavat oikeusvarmuuden puutetta rajatylittäv ää toimintaa harjoittav ille sijoittajille. Kun 
osakeomistusten ja rahoitusvälineiden omistuks ia ei eräissä jäsenvaltioissa lasketa yhteen, 
myös avoimuus kärsii. 
                                                 
9 Esimerkkejä ovat LVMH/Hermes, Pors che/VW ja Schaeffler/Continental. 
 
FI 4   FI 3. TOISSIJAISUUS  
EU:lla on SEUT-sopimuksen 50 ja 114 artiklan muk aan oikeus toimia tässä asiassa. Kaikki 
havaitut ongelmat koskevat EU:n pääoma markkinoita kokonaisuudessaan, minkä vuoksi 
muutokset voivat olla tehokkaita vain, jos ne tehdään koko EU:n tasolla.  
Lisäksi pieniä ja keskisuuria  liikkeeseenlaskijoita koskeva t ongelmat juontuvat EU:n ja 
jäsenvaltioiden lainsääd ännöstä, jolloin niihin voidaan pu uttua vain EU:n lainsäädäntöä 
muuttamalla. Vielä on mainittava, että vain EU :n tasolla hyväksytyllä  välineellä voidaan 
varmistaa, että kaikissa jäsenvaltioissa sovelletaan samanlaista ja samoihin periaatteisiin perustuvaa sääntelykehystä, ja siten pääs tä eroon huomattavien omistusosuuksien 
ilmoittamista koskevien säännösten hajanaisuudesta.  
4. T
AVOITTEET  
Suunnitelluilla toimilla olisi yksinkertaistettava er äitä velvoitteita, jollo in voitaisiin varmistaa 
säänneltyjen markkinoiden vetovoimaisuus pien ten ja keskisuurten liikkeeseenlaskijoiden 
näkökulmasta, sekä parannettava lainsäädännön selk eyttä ja yhtiöiden om istusten julkisuutta 
koskevan avoimuusjärjestelmän toimivuutta.  
5. TOIMINTAVAIHTOEHDOT : VAIKUTUSANALYYSI JA VERTAILU  
Edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseks i komissio on laatinut, an alysoinut ja verrannut 
keskenään erilaisia toimintavaihtoehtoja. Tavoi tteena on saada selville, millä vaihtoehdoilla 
havaittuihin ongelmiin voidaan tyydyttävällä tavalla puuttua. Vaih toehdot esitellään 
seuraavassa. 
5.1. Toimintavaihtoehdot, joilla pienille ja  keskisuurille liikkeeseenlaskijoille 
sallitaan enemmän joustavuutta kaus ittaisten taloudellisten tietojen 
julkistamistiheydessä ja -ajankohdissa 
(1) Ei tehdä mitään  – Tällä vaihtoehdolla tavoitetta ei saavuteta, minkä vuoksi se on 
hylättävä. 
(2) Poistetaan pieniltä ja keskisuurilta liikkeeseenlaskijoilta velvoite julkistaa 
taloudellista tietoa neljännesvuosittain  – Tällä vaihtoehdolla vähennettäisiin sekä 
pienten ja keskisuurten liikkeeseenlask ijoiden kustannuksia  että säädöksiin 
perustuvia lyhytnäköistä sijoitustoimintaa edistäviä kannustimia. Erilaisten 
järjestelmien soveltaminen säännellyillä markkinoilla toimiviin pörssiyrityksiin niiden koon mukaan voisi kui tenkin olla sijoittajien kannalta hämmentävää ja 
vähentää pienten ja keskisuurten liikkees eenlaskijoiden näkyvyyttä  edelleen. Tämä 
vaihtoehto on siis hylättävä. 
(3) Poistetaan pieniltä ja keskisuurilta liikkeeseenlaskijoilta velvoite julkistaa 
taloudellista tietoa neljännesvuosittain ensimmäisten kolmen kaupankäyntivuoden 
ajalta – Tällä vaihtoehdolla kevennettäis iin pienten ja keskisuurten 
liikkeeseenlaskijoiden välitöntä taakkaa, mutta kustannukset vain lykkääntyisivät. 
Sijoittajia voisi hämmentää se, että säänne llyillä markkinoilla toimivia pörssiyhtiöitä 
 
FI 5   FI koskisivat niiden koon ja toiminta-ajan mukaan erilaiset järjestelmät. Tämä 
vaihtoehto on siis hylättävä. 
(4) Poistetaan kaikilta pörssiyhtiöiltä velvo ite julkistaa neljännesvuotiskatsauksia  – 
Tällä vaihtoehdolla vähennettäisiin yrityks ille sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia 
kustannuksia. Arviot keskimääräisestä kusta nnusten vähenemisestä, kun huomioon ei 
oteta neljännesvuotiskatsausten laatim iseen liittyviä kustannuksia, vaihtelevat 
pienillä ja keskisuur illa liikkeeseenlask ijoilla 2 000:sta 60 000 euroon ja suurilla 
liikkeeseenlaskijoilla 35 000:sta 250 000 euroon vuodessa. Katsausten laatimista varten palvelukseen otettuun henkilökuntaan liittyvien menojen vähenemistä ei voitu 
pienten ja keskisuurten liikkeeseenlaskijoiden osalta arvioida rahamääräisesti, sillä 
vähenemä vaihtelee suuresti liikkeeseenlaskijoiden välillä kahdeksasta henkilötyöpäivästä 30 henkilöt yöpäivään vuosittai n. Suurilla liikk eeseenlaskijoilla 
kustannusten vuosittaisen vähenemisen (mukaan lukien kustannukset, jotka liittyvät katsausten laatimiseen osallistuvaan henkil ökuntaan) voitiin arvioi da olevan enintään 
kaksi miljoonaa euroa liikkeeseenlaskijaa k ohti. Tässä vaihtoehdossa pienet ja 
keskisuuret liikkeeseenlaskijat voisivat suunnata  resurssejaan sijoittajilleen parhaiten 
soveltuvan tiedon julkistamiseen. Vaihtoehdolla vähennettäisiin liikkeeseenlaskijoiden lyhyen aikavälin pain eita ja kannustettai siin sijoittajia 
pitemmälle aikavälille suuntautuvaan aja tteluun. Vaihtoehdolla ei todennäköisesti 
olisi haitallisia vaikutuksia sijoittajansuojaan. Sijoittajansuoja on taattu jo riittävästi 
puolivuotiskatsausten ja vuositilinpäätöste n pakollisella julkaisulla samoin kuin 
markkinoiden väärinkäyttöä koskevan direktiivin ja esitedirektiivin
10 edellyttämällä 
tiedottamisella. Sijoittajilla pitäisi siis di rektiivissä mainituista neljännesvuosittain 
julkaistavista tiedoista riippumattakin olla mahdollisuus saada riittävästi tietoa 
merkittävistä tapahtumista ja seikoista, jotka saattavat vaikuttaa kohteena olevien osakkeiden hintaan. Tämän vuoksi ei vaikuta tarpeelliselta velvoi ttaa lainsäädännöllä 
osavuotisten johdon selvitysten julkaisemis een. Jotta vaihtoehto toimisi tehokkaasti, 
olisi jäsenvaltioita samalla estettävä vaatimasta omassa kansallisessa lainsäädännössään yrityksiltä taloudellisten tieto jen julkistamista neljännesvuosittain. 
Halutessaan yritykset voisi vat kuitenkin julkistaa ta loudellisia tietoja myös 
neljännesvuosittain. 
(5) Puolivuosittain julkistettav an tiedon määräaikoja pide nnetään kolmeen kuukauteen 
selvityskauden päättymisestä lask ettuna kaikille pö rssiyhtiöille – Pienille ja 
keskisuurille liikkeeseenlaskijoille koituis i jonkin verran kustannussäästöjä, mutta 
tärkeimmät hyödyt olisivat muita kuin rahass a laskettavia. Liikkeeseenlaskijoilla 
olisi enemmän aikaa katsausten laatim iseen, jolloin niiden laatu paranisi. 
Vaihtoehdolla olisi myös myönteisiä vaikutuksia pienten ja keskisuurten 
liikkeeseenlaskijoiden näkyvyyteen, kun ne voisi vat helpommin ajoittaa katsaustensa 
julkistamisen niin, ettei julkistaminen ta pahtuisi samaan aikaan kuin suurilla 
pörssiyhtiöillä. Näin analyytikoilla ja sijo ittajilla olisi enemmän aikaa tutustua 
pienten ja keskisuurten liikkeesee nlaskijoiden puo livuotistuloksiin. 
(6) Puolivuosittain julkistettav an tiedon määräaikoja pide nnetään kolmeen kuukauteen 
selvityskauden päättymisestä laskettuna pienille  ja keskisuurille li ikkeeseenlaskijoille  
– Tällä vaihtoehdolla olisi myönteisiä vaikutuksia pienten ja keskisuurten 
                                                
 
10 Direktiivit 2003/6/EY ja 2003/71/EY. 
 
FI 6   FI liikkeeseenlaskijoiden näkyvyyteen. Sijoittajia voisi kuitenkin hämmentää se, että 
säännellyillä markkinoilla toimivia pörssi yhtiöitä koskisivat niiden koon mukaan 
erilaiset järjestelmät. Tämä vaihtoehto on siis hylättävä. 
5.2. Toimintavaihtoehdot, joilla osavuosikatsausten selostusosuutta tehtäisiin 
pienten ja keskisuurten liikkeeseenlask ijoiden kannalta yksinkertaisemmaksi 
(1) Ei tehdä mitään  – Tällä vaihtoehdolla tavoitetta ei saavuteta, minkä vuoksi se on 
hylättävä. 
(2) Yhdenmukaistetaan EU:n ta solla osavuosikatsauksiin sisältyvän selostusosuuden 
sisällön enimmäismäärä pienille ja keskisuurille liikkeeseenlaskijoille  – Selvitysten 
sisällön yhtenäistäminen saattaa lisät ä sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia 
kustannuksia niille pienille ja keskis uurille liikkeeseenlask ijoille, joiden 
kotijäsenvaltioissa selvitysten sisältöä kos kevia vaatimuksia on tällä hetkellä vähän. 
Tällä vaihtoehdolla kuitenkin helpotetta isiin taloudellisten tietojen vertailua 
kaikkialla Euroopassa. Jos sisältöä koske vat vaatimukset EU:n tasolla kuitenkin 
määritellään kustannussäästöjen toivossa liian alhaisiksi, tällä voi vuorostaan olla 
kielteisiä vaikutuksia s ijoittajiin. Tämä vaihtoehto on siis hylättävä. 
(3) Annetaan EAMV:lle11 tehtäväksi laatia kaikille pörssiyhtiöille ei-sitovat ohjeet 
(mallit) osavuosikatsauksiin liitettävää selostusosuutta varten  – Tässä vaihtoehdossa 
EAMV voisi laatia mallin niin, että kustannussäästöjä syntyisi varmasti. Samalla 
sijoittajien olisi entistä helpompaa vertai lla tietoja, ja pienten ja keskisuurten 
liikkeeseenlaskijoiden rajatylittävä näkyvyys saattaisi parantua. EAMV:lle toimenpiteestä koituisi jonkin ve rran kertaluonteisia kustannuksia.   
(4) Velvoitetaan jäsenvaltiot laatimaan selvitys ten selostusosuuden sisältöä koskevat ei-
sitovat ohjeet tai mallit  – Tässä vaihtoehdossa jäse nvaltiot voisivat mukauttaa 
selvitysten sisällön omien sisäisten markkinoidensa tarpeita vastaavaksi. 
Vaihtoehdolla ei kuitenkaan helpotettaisi tietojen rajatylittävää  vertailua. Tämä 
vaihtoehto on siis hylättävä. 
5.3. Toimintavaihtoehdot, joilla poistetaan  puutteita huomattavista äänioikeuksien 
omistusosuuksista ilmoittamist a koskevissa vaatimuksissa 
(1) Ei tehdä mitään  – Tällä vaihtoehdolla tavoitetta ei saavuteta, minkä vuoksi se on 
hylättävä. 
(2) Laaja järjestelmä: laajennetaan julkistami sjärjestelmä koskemaan kaikkia välineitä, 
joilla on samanlainen taloudellinen vaikut us osakkeiden omistamiseen ja osakkeiden 
hankkimisoikeuksiin  – Tällä vaihtoehdolla saatai siin sääntelyn piiriin sekä 
käteisvaroina maksettavat johdannaiset että kaikki mahdollisesti jatkossa kehitettävät samankaltaiset rahoitusvälineet. Valtaosa kuulemiseen vastanneista kannatti tätä vaihtoehtoa ratkaisuna ede llä kuvattuihin ongelmiin. Vaih toehdolla olisi huomattava 
myönteinen vaikutus sijoitt ajansuojaan ja sijoittajien luottamukseen. Uusi 
julkistamisjärjestelmä, joka kattaisi kaikenlaiset osakeomistusta vastaavat rahoitusvälineet, saattaisi lisätä käteisvaro ina maksettavien johda nnaisten haltijoiden 
                                                
 
11 Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen. 
 
FI 7   FI järjestelykustannuksia ja sääntöjen noudattamisesta aiheutuvia kustannuksia 
(kertaluonteisten kustannusten on arvioitu olevan enimmillään 100 000 – 600 000 euroa käteisvaroina maksettavien johdanna isten haltijaa kohti,  mutta kustannukset 
koskisivat vain sellaisia sijoittajia, joill a on näitä rahoitusvä lineitä hallussaan 
huomattavia määriä). Juoksevien kustannuste n määrää ei voitu arvioida, sillä ne 
vaihtelisivat sen mukaan, miten paljon ju lkistusten määrä käytännössä kasvaisi 
haltijaa kohti. Järjestelmän vuonna 2009  käyttöön ottan een Yhdistyneen 
kuningaskunnan kokemusten perusteella arvioida an kuitenkin, että julkistusten määrä 
ei kasvaisi merkittävästi.   
(3) Rajallinen lähestymistapa: julkistamist a ei edellytetä, jos yksityisyydensuojaa 
koskevat ns. safe harbor -kriteerit täyttyvät  – Tässä vaihtoehdossa edellytettäisiin 
kaikkien äänioikeuksiin oikeutettavien välineiden julkistamista lukuun ottamatta 
tapauksia, joissa muutamat tarkasti määritellyt kriteerit täyttyvät. Tässä vaihtoehdossa sijoittajat voisivat yhä kiertää julkistamisvaatimuksen tarkoitusta. Tämä vaihtoehto on siis hylättävä. 
5.4. Toimintavaihtoehdot, joilla poistet aan erot huomattavien omistusosuuksien 
ilmoittamista koskevissa vaatimuksissa 
(1) Ei tehdä mitään  – Tällä vaihtoehdolla tavoitetta ei saavuteta, minkä vuoksi se on 
hylättävä. 
(2) Yhtenäistetään huomattavien äänioikeuksien omistusosuuksien julkistamista koskeva 
järjestelmä edellyttämällä osakeomist usten ja osakkeisiin oikeuttavien 
rahoitusvälineiden (mukaan lukien kä teisvaroina maksettavat johdannaiset) 
omistusten laskemista yhteen  – Tällä vaihtoehdolla yhtenäistettäisiin raja-arvojen 
laskemiseen käytettävä menetelmä, muttei itse raja-arvoja. Tuloksena olisi yhdenmukainen lähestymistapa, joka vähentäi si oikeudellista epävarmuutta, lisäisi 
avoimuutta, yksinkertaistaisi rajatylittävien sijoitusten tekemistä ja lisäisi EU:n 
pääomamarkkinoiden houkuttelevuutta. Vuosi ttaisten juoksevien kulujen on arvioitu 
vähenevän 77 000 euroa rajatyli ttävää toimintaa harjoittavaa  sijoittajaa kohti. Tässä 
vaihtoehdossa saattaisi ku itenkin syntyä jonkin ve rran julkistamisvaiheen 
laajentamisesta aiheutuvia lisäkustannuksia jäsenvaltioissa , joissa yhteenlaskemista 
ei tällä hetkellä vaadita. 
(3) Yhdenmukaistetaan huomattavi en äänioikeuksien omistuso suuksien julkistamista 
koskeva järjestelmä asettamalla vaatimukseksi kolme erilaista julkistamisjärjestelmää: yksi osakkeiden omistusta varten, toinen osakkeisiin 
oikeuttavia rahoitusinstrumentteja varten ja kolmas käteisvaroina maksettavia 
johdannaisia varten  – Tällä vaihtoehdolla luotaisiin  yhtenäinen järjestelmä, mutta 
sillä saattaisi olla kielteisiä vaikut uksia sijoittajansuojaan ja sijoittajien 
luottamukseen. Tämä vaihto ehto on siis hylättävä. 
(4) Yhdenmukaistetaan huomattavi en äänioikeuksien omistuso suuksien julkistamista 
koskeva järjestelmä yhtenäistämällä raja-arv ot, joiden ylittyessä julkistaminen on 
pakollista  – Valtaosa vastaajista ei pitänyt äänioikeuksien raja-arvoja merkittävänä 
seikkana. Ilmoittamista edellyttäviä raja-arvoja saattaa lisäksi olla vaikea yhtenäistää, koska osakkeenomistajien määrät eri jäsenvaltioissa ovat niin erilaiset. Tämä vaihtoehto on siis hylättävä. 
 
FI 8   FI 6. KÄYTETTÄVÄ VÄLINE , SAATTAMINEN OSAKSI KANSALLISTA LAINSÄÄDÄNTÖÄ , 
DIREKTIIVIN NOUDATTAMISEEN LIITTYVIÄ KYSYMYKSIÄ  
Vain sitovalla lainsäädäntövälineellä voidaan varmistaa, että kaikissa jäsenvaltioissa 
sovelletaan samanlaista ja samoihin periaattei siin perustuvaa sääntely kehystä. Direktiivillä 
voitaisiin yhtenäistää joitakin osa-alueita mahdollis imman pitkälle, mutta sillä jätettäisiin silti 
jäsenvaltioille joustovaraa, jolloin niiden om at erityistilanteet voidaan muilla osa-alueilla 
ottaa huomioon.  
Direktiivin noudattamisen varmista miseksi ja komission tiedonannon 
”Seuraamusjärjestelmien lujittami nen finanssipalvelujen alalla”12 mukaisesti nykyistä 
seuraamuksia koskevaa viitekehystä olisi myös kehitettävä.  
7. SEURANTA JA ARVIOINTI  
Komissio seuraa direktiivin täyt äntöönpanoa jäsenvaltioissa. Ta rvittaessa komission yksiköt 
tarjoavat jäsenvaltioille apua. Lainsäädäntötoim ien soveltamisesta johtuvat seuraukset olisi 
arvioitava kuusi vuotta  sen jälkeen, kun toimet ovat tulleet voimaan. Komissio seuraa 
muutetun direktiivin soveltamista sekä EAMV:n  että merkittävimpien sidosryhmien kanssa 
käytävän laajan vuoropuhelun kautta. 
                                                 
12 Komission tiedonanto KOM(2010) 716 lopullinen, 9.12.2010.