Alkuperänimityksen ja maantieteellisten merkintöjen suojasta annetun asetuksen (ETY) N:o 2081/92 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu rekisteröintihakemuksen julkaiseminen

(2004/C 58/06)

Tämä julkaiseminen sisältää oikeuden vastustaa rekisteröintiä mainitun asetuksen 7 ja 12 d artiklassa tarkoitetulla tavalla. Väitteet hakemusta vastaan on tehtävä jäsenvaltion, WTO:n jäsenvaltion tai 12 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä noudattaen hyväksytyn kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen välityksellä kuuden kuukauden kuluessa julkaisemisesta. Julkaiseminen perustellaan seuraavilla tekijöillä ja erityisesti 4 kohdan 6 alakohdalla, joiden mukaan hakemus katsotaan perustelluksi asetuksessa (ETY) N:o 2081/92 tarkoitetulla tavalla.

NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2081/92

REKISTERÖINTIHAKEMUS: 5 ARTIKLA

SAN (x) SMM ( )

Asiakirjan kansallinen numero: 14/2001

1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen Nimi: Ministero delle Politiche agricole e forestali

Osoite: Via XX Settembre, 20 - I-00187 Roma

Puhelin (39-06) 481 99 68

Faksi (39-06) 42 01 31 26

Sähköposti: qualita@politicheagricole.it

2. Hakijaryhmittymä 2.1 Nimi: Associazione Produttori Olivicoli Messinesi - APOM

2.2 Osoite: Via Del Vespro, 6 is. 290, I-98122 Messina

2.3 Kokoonpano: Tuottaja/jalostaja (x) muu ( )

3. Tuotelaji: 1.5 - Rasvat - ekstra-neitsytoliiviöljy

4. Eritelmä (tiivistelmä 4 artiklan 2 kohdan edellytyksistä)

4.1 Nimi: "Valdemone"

4.2 Kuvaus: Ekstra-neitsytoliiviöljy, jolla on seuraavat ominaisuudet:

- väri: kellertävän vihreästä oliivinkeltaiseen;

- ulkonäkö: kirkkaasta hieman sameaan;

- tuoksu: tuoksussa korostuu enemmän tai vähemmän voimakkaana vastapoimittu oliivi; mukana on myös Messinan alueen oliivitarhojen luonnonvaraiseen lajistoon kuuluvien heinäkasvien, lehtien ja kukkien tuoksua;

- maku: maussa toistuvat tuoksun ominaisuudet, ja siinä voi aistia vastapoimittujen oliivien aromin, jonka rinnalla tuntuu kevyesti karvas maku; Valdemone-oliiviöljylle ominaisessa jälkimaussa korostuvat manteli, tuore hedelmä, tomaatti ja artisokka;

- paneelitestin tulos: >= 7;

- enimmäishappopitoisuus: 0,7 %;

- peroksidiluku: <= 12 meq O2/kg.

4.3 Maantieteellinen alue: Valdemone-ekstra-neitsytoliiviöljyn valmistukseen käytettävät oliivit tuotetaan ja jalostetaan alueella, joka käsittää kaikki Messinan provinssin (Sisilia) kunnat lukuun ottamatta seuraavia kuntia: Floresta, Moio Alcantara ja Malvagna.

4.4 Alkuperätodisteet: Valdemone on termi, joka viittaa Koillis-Sisilian vanhaan hallinto- ja talousalueeseen keskiajalta aina vuoteen 1812. Ammoin siitä käytettiin nimeä Vallis Nemorum alueen runsaiden metsien vuoksi. Alue ulottui Tyrrhenanmeren rannikolla Fiume Grande -jokeen ja Joonianmeren rannikolla Taorminaan, ja 1500-luvun laskentatietojen mukaan sen pinta-ala oli noin 6500 neliökilometriä ja väestömäärä 250000 asukasta. Sisämaassa alueen raja kulki ylängön juurella ulottuen idässä Alcantaran laaksoon ja lännessä Pollinajoelle.

Menneiden aikojen maantieteilijät, historioitsijat, taloustieteilijät ja politologit viittasivat teoksissaan usein Mazaran ja Noton laaksojen ohella Valdemonen alueeseen.

Viiniköynnöksen, mantelipuun ja johanneksenleipäpuun rinnalla oliivipuuta voidaan pitää tyypillisesti sisilialaisena kasvilajina. Foinikialaiset toivat sen saarelle, ja se levisi siellä 500-luvulla e.Kr. alkaneen kreikkalaisvallan aikana saaden yhä enemmän jalansijaa karussa maastossa. Kyseiset kansat vastasivat myös koko Välimeren alueen oliiviöljykaupasta. Heidän käytössään oli laivoja, jotka oli varta vasten varustettu tämän arvostetun tuotteen kuljettamiseen ihanteellisesti soveltuvien terrakottaruukkujen lastaamista varten. Myöhemmin myös roomalaiset kehittivät edelleen alueen oliivinviljelyä ja oliiviöljykauppaa.

Tuoreempia todisteita Valdemonen oliivinviljelyn kehityksestä ja sen taloudellis-yhteiskunnallisesta merkityksestä on se, että vuonna 1507 pelkästään Samperin läänitysalueella oli peräti 8 puristamoa. Tuohon aikaan mahtavat lääninherrat sallivat alamaistensa kerätä ainoastaan vähäisen osan oliivisadosta tai käyttää vain toisesta puristamisesta saatua öljyä, koska oliivinviljelyä pidettiin niin suuressa arvossa. Tarkempia tietoja tuotannosta ja viljelyn levinneisyydestä tuotantoalueella on saatavissa vuodesta 1853 lähtien. Paikallisen kauppakamarin rekisteröimien tietojen mukaan oliivinviljelyyn käytetty pinta-ala oli tuolloin 10891 hehtaaria ja vuonna 1891 jo 38565 hehtaaria keskimääräisen öljyntuotannon ollessa 138935 hehtolitraa. Tuotannon kasvu lisäsi myös oliiviöljyn vientiä kansainvälisille markkinoille kuten Yhdysvaltoihin, Isoon-Britanniaan, Venäjälle ja Alankomaihin. Vientiä edisti myös Messinan tärkeän kauppasataman läheisyys. Nykyisin oliivinviljelyyn käytetty pinta-ala on noin 40000 hehtaaria, josta 40 % sijaitsee kukkuloilla yli 300 metrin korkeudessa merenpinnasta, 40 % alarinteillä ja loput 20 % rannikkokaistaleella. Valdemone-oliiviöljyn vuosituotanto on yhteensä noin 800000 kg.

Tuotanto, jalostus ja pullotus tapahtuvat rajatulla maantieteellisellä alueella. Se, että myös pullotus tapahtuu samalla alueella, johtuu tarpeesta turvata Valdemone-oliiviöljyn erityisominaisuudet ja korkea laatu. Näin voidaan varmistaa, että ulkopuolisen valvontaelimen tarkastukset suoritetaan asianomaisten tuottajien läsnä ollessa. Suojattu alkuperänimitys on tuottajien kannalta erittäin tärkeä ja tarjoaa perusasetuksen tavoitteiden ja suuntaviivojen mukaisesti mahdollisuuden tulotason parantamiseen. Lisäksi kyseistä toimintaa on perinteisesti harjoitettu rajoitetulla maantieteellisellä alueella. Tuotteen jäljitettävyyden ja alkuperän varmistamiseksi tuotantoketjuun osallistuvien toimijoiden on merkittävä oliivitarhansa, jalostuslaitoksensa ja pakkaamonsa valvontaelimen asianmukaisesti pitämiin ja päivittämiin rekistereihin ja ilmoitettava vuosittain tuottamiensa oliivien ja jalostamansa tai pakkaamansa oliiviöljyn määrät.

4.5 Viljelymenetelmä/Valmistusmenetelmä: Valdemone-ekstra-neitsytoliiviöljy saadaan seuraavista oliivilajikkeista: Santagatese, Ogliarola Messinese ja Minuta, joiden osuus oliivitarhoissa joko erillisinä tai yhdessä on vähintään 70 %. Tarhoissa saa olla muita lajikkeita (Mandanici, Nocellara Messinese, Ottobratica, Brandofino, Verdello) enintään 30 %.

Käytetyt viljelymenetelmät ovat perinteisiä. Puiden annetaan yleensä joko kasvaa luonnolliseen muotoonsa tai pyöreiksi tai niiden kasvua ohjataan ulospäin. Leikkaaminen suoritetaan vähintään kahden vuoden välein.

Oliivisato korjataan vuosittain lokakuun ja joulukuun välisenä aikana. Oliivit poimitaan suoraan puusta joko käsin tai mekaanisesti. Hedelmien putoamisen aiheuttavien aineiden käyttö on kielletty, samoin kuin kaikki sellaiset sadonkorjuumenetelmät, jotka voivat vahingoittaa oliiveja tai johtaa siihen, että hedelmät joutuvat kosketukseen maan kanssa. Vastapoimitut oliivit sijoitetaan pieniin ikkunallisiin ilmaviin muovilaatikoihin. Kuljetukseen voidaan käyttää myös tilavuudeltaan suurempia muovisia laatikoita. Oliiveissa ei saa olla (kärpästen tai muiden tuholaisten aiheuttamia) vaurioita, jotka saattaisivat vaikuttaa haitallisesti oliiviöljyn laatuun.

Jatkokäsittelyn on tapahduttava viimeistään kahden päivän kuluttua oliivien poimimisesta. Hehtaarikohtaisen tuotoksen enimmäismääräksi on vahvistettu 6000 kilogrammaa perinteisissä oliivitarhoissa ja 10000 kilogrammaa voimaperäisessä viljelyssä. Öljyn puristaminen tapahtuu ainoastaan tuotantoalueella sijaitsevissa puristamoissa. Ennen sitä oliiveista poistetaan lehdet ja ne huuhdellaan. Jauhamisen aikana lämpötilaa valvotaan jatkuvasti, ja se saa olla enintään 28-30 °C. Perinteisissä puristamoissa voi olla 2-4 valssia.

Kivivalsseja käyttävissä puristamoissa käsittelyaika on 20-30 minuuttia, kun taas uudenaikaisia koneita käyttävissä laitoksissa jauhaminen kestää noin minuutin. Käsittelyn kesto vaihtelee oliivien kypsyysasteen mukaan. Kylmäpuristuksen aikana ihanteellinen lämpötila on 28-30 °C, ja käsittely kestää keskimäärin 30 minuuttia. Puristamisesta saatuun oliiviöljyyn käytetään enintään 24 % oliiveista.

4.6 Yhteys maantieteelliseen alkuperään: Oliivilajikkeet, joista saadaan Valdemone-ekstra-neitsytoliiviöljyä, ovat tietyille Valdemonen alueille tyypillisiä lajikkeita; alueen maisemaa leimaavat Sisilian korkeimmat vuoristoketjut Peloritani ja Nebrodi, jotka kohoavat rinteinä ja vuorina lähes suoraan merestä. Runsaat vesivarat ja hedelmällinen maaperä, jossa enemmistönä on humus- ja hiekkapitoinen maa ja vähäisemmässä määrin myös savi- ja liejupitoinen maa sekä vesijättömaa, tarjoavat luonnollisen ympäristön Valdemone-ekstra-neitsytoliiviöljyn erityispiirteiden muodostumiselle. Maaperän koostumus on tasapainoinen, ja savinen ja vähäemäksinen maa-aines on lievästi hallitsevassa asemassa. Myös ilmasto-olosuhteet vaikuttavat siihen, että SAN Valdemone on selvästi erotettavissa kaikista muista Sisilian ja koko Italian ekstra-neitsytoliiviöljyistä. Ilmasto vaihtelee korkeuserojen mukaan: rannikoilla ja matalilla rinteillä vuotuinen keskilämpötila on noin 18 astetta, kun taas korkeilla rinteillä sijaitsevilla viljelyalueilla vuotuinen keskilämpötila laskee noin 15 asteeseen. Valdemone-ekstra-neitsytoliiviöljyn tuotantoalueen ilmasto on välimerellinen, eli kesäkuukausina sataa harvoin mutta syksyllä ja talvella runsaasti. Oliivilajikkeet, joista valmistetaan tässä SAN-hakemuksessa tarkoitettua tuotetta, ovat hyvin tyypillisiä Messinan vuoristoalueelle. Myös ihmisten toiminta on vaikuttanut siihen, että suojatun alkuperänimityksen Valdemone aistinvaraiset ominaisuudet ovat parantuneet; viime vuosina parantuneet ja käyttöön otetut uudet viljelytekniikat, luonnonmukainen tuotanto mukaan luettuna, sekä sadonkorjuu, joka tapahtuu käsin tai puita ravistelevien koneiden ja puiden alle levitettävien kankaiden avulla, ovat vaikuttaneet laadun paranemiseen ja tarjonneet mahdollisuuden tuottaa Valdemone-öljyä, joka on suuresti arvostettua kyseiselle vuoristoiselle ja ilmastoltaan yhtenäiselle alueelle tyypillisten lajikkeiden erityispiirteiden määrittämien aistinvaraisten ominaisuuksiensa vuoksi. Olennaiset tekijät Valdemone-öljyn laadun määrittämiseksi ovat kypsymiseen vaadittava aika, sadejaksot ja viljelmien sijainti, joka on yhtaikaa erittäin aurinkoinen ja riittävän tuulinen, mikä on tyypillistä Sisilian pohjoisrannikolle.

Oliivipuu on antiikin ajoista alkaen ollut rajatun maantieteellisen alueen tärkein viljelty puulaji. Foinikialaisten saarelle tuoma laji yleistyi siellä kreikkalaisvallan aikana. Roomalaiset kehittivät edelleen oliivinviljelyä ja oliiviöljykauppaa, mutta maataloustuotanto kääntyi jälleen nopeaan nousuun arabien valtakaudella. Saaren historiallisiin vaiheisiin liittyvä jatkuva aaltoliike oliivinviljelyssä vahvistaa sen tosiseikan, että alue soveltuu luontaisesti kyseisen puulajin viljelyyn. Myös inhimillinen tekijä on tärkeässä asemassa: paikalliset oliivinviljelijät ovat kautta aikojen olleet voimakkaasti sidoksissa juuri tämän lajin viljelyyn, mikä ilmenee perinteisissä viljelykäytännöissä, joiden avulla pyritään varmistamaan lajin säilyminen kyseisellä alueella.

Oliivinviljely on levinnyt laajalti kaikkialle Valdemonen alueelle ja erityisesti sisämaan kukkuloille. Sillä on suuri taloudellinen ja yhteiskunnallinen merkitys, mutta se on tärkeää myös maiseman ja ympäristön kannalta, koska oliivipuu sopeutuu erinomaisesti alueen karuihin maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin. Jyrkillä, vaikeasti viljeltävillä rinteillä oliivipuu on paikoitellen viljellyn viiniköynnöksen ohella ainoa mahdollinen puulaji ja olennainen osa alueen maaseutumaisemaa.

Alueen ilmastolle on ominaista sateiden kausittaisuus, joka varmistaa oliivipuiden luonnollisen kastelun tärkeimpien viljelyvaiheiden aikana. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä on noin 800 mm koko vuoristoketjun alueella. Oma suotuisa vaikutuksensa ilmastoon on meren läheisyydellä ja erityisen metsäisellä vuoristolla, jossa talvisin sataa usein lunta.

Oliivitarhojen leviämiselle suotuisat ympäristöolosuhteet sekä väestön kyseisen lajin viljelyä kohtaan osoittama kiinnostus ovat vaikuttaneet siihen, että alueella on kehittynyt aikojen kuluessa useita eri lajikkeita, jotka on nimetty niiden pääasiallisen levinneisyysalueen mukaan. Esimerkkeinä alueen oliivinviljelyperinteestä voidaan mainita erityisesti kaikkialla rajatulla maantieteellisellä alueella yleinen Santagatese-lajike, joka on saanut nimensä Sant'Agata Militellon kunnan mukaan, Ogliarola Messinese, jota tavataan etenkin Messinan rannikon kuntien alueella, sekä Nasojoen alueelle levinnyt Minuta.

4.7 Valvontaelin Nimi: Suolo E Salute s.r.l.

Osoite: Via Abbazia, 17, I-61032 Fano (PU)

4.8 Merkintä: Valdemone-ekstra-neitsytoliiviöljy on saatettava kulutukseen enintään viiden litran säiliöissä tai pulloissa.

Suojattu alkuperänimitys "Valdemone" on merkittävä etikettiin selkein pysyvin kirjaimin siten, että se erottuu selvästi kaikista muista mahdollisista merkinnöistä. Myös oliivien tuotantovuosi on ilmoitettava etiketissä. Muiden maantieteellisten merkintöjen tai viittausten lisääminen on kielletty. Yrityksiin, toiminimiin tai yksityisiin tuotemerkkeihin viittaavien mainintojen käyttö on kuitenkin sallittua sillä edellytyksellä, että niitä ei ole lisätty mainontatarkoituksessa ja että ne eivät johda kuluttajaa harhaan. Tällaisissa merkinnöissä on käytettävä kirjasinkokoa, joka saa olla enintään puolet varsinaisen SAN-merkinnän ilmoittamiseen käytetystä kirjasinkoosta.

Lisäksi etiketissä on oltava graafinen tunnus, jossa esitetään tuotteen erityislogo yhdistettynä erottamattomasti Valdemone-nimitykseen. Se muodostuu kahteen osaan jaetusta suorakaiteesta, ja osien välissä on kuvattuna oliivipuun oksa ja tyylitelty amfiteatteri. Täsmällinen kuvaus graafisesta tunnuksesta ja siinä käytettävistä väreistä sisältyy tuotantoeritelmään.

4.9 Kansalliset vaatimukset: -

EY N:o: IT/00218/03.01.2002.

Täydellisen asiakirjan vastaanottopäivä: 5. helmikuuta 2004.