Alueiden komitean lausunto aiheesta "Toimenpiteet Etelä-Euroopassa vallitsevan kuivuuden yhteiskuntaan, talouteen ja ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia vastaan"

(96/C 100/12)

Alueiden komitea päätti 1. helmikuuta 1995 työjärjestyksensä 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti laatia oma-aloitteisen lausunnon edellä mainitusta aiheesta.

Lausunnon valmistelusta vastannut valiokunta 2 "Aluesuunnittelu Maatalous Metsästys Kalatalous Metsätalous Meri- ja vuoristoalueet" hyväksyi äänestyksen tuloksena lausuntonsa 24. maaliskuuta 1995. Esittelijänä toimi Juan Carlos Rodríguez Ibarra.

Alueiden komitea hyväksyi lausunnon 8. täysistunnossaan 19. 20. heinäkuuta 1995 (19. päivän kokouksessa).

1. Johdanto

1.1. On yhä vaikeampaa pitää kuivuutta, tulvia ja muita ilmastoon liittyviä luonnonkatastrofeja pelkästään luonnon kiertokulusta johtuvina ongelmina. Kun tarkastellaan pitkän aikavälin sääkäyriä, näyttää siltä, että maapallo kamppailee vakavan ilmastomuutoksen kanssa. Vaikka emme vielä täysin ymmärrä muutoksen syitä tai tiedä kuinka selviytyä siitä, on varmaa, että maailmanlaajuinen ihmisen toiminta on sen osasyy.

1.2. Vielä jokin aika sitten vettä oli runsaasti saatavilla kaikkialla Euroopassa, mutta nykyään se on käymässä harvinaiseksi suuressa osassa Etelä-Eurooppaa, kun taas Keski- ja Pohjois-Euroopassa jokien kanavointi ja pitkät maaväylät lisäävät tulvien riskiä. Vaikka vedentoimitukseen liittyvät perusrakenteet ovat nykyään kunnossa koko Euroopan unionin alueella, eräät jäsenmaat kärsivät sitkeistä kuivuuskausista, jotka tyhjentävät tekojärvet ja uhkaavat maataloutta, toisia Keski-Euroopan maita taas koettelevat tuhoisat tulvat, jotka uhkaavat elämää ja omaisuutta. Yhtäällä siis tekoaltaat tyhjenevät ja toisaalla padot murtuvat.

1.3. Keskimääräinen veden kulutus EU:n sisällä kasvoi vuoden 1970 arvosta 600 kuutiometriä henkeä kohden 800 kuutiometriin vuonna 1985. Luvut eivät kuitenkaan kerro paljoakaan siitä, miten vettä käytetään tai mikä sen taloudellinen arvo on. Joissakin jäsenvaltioissa vettä käytetään pääasiassa teollisuudessa ja kotitalouksissa, mutta Välimeren rantavaltioissa sitä käytetään pääasiassa maataloudessa, koska sadevesi ei yksin riitä viljelysten kasteluun. Nykyisen kaltaisella pitkällä kuivuudella on siksi tuhoisat taloudelliset vaikutukset.

1.4. "Eurooppa 2000" -raportti varoittaa, että vaikka kastelun odotetaan laajenevan vain vähän lähivuosina, veden kulutus vähemmän kehittyneissä maissa on noususuunnassa, vaikka maatalous pysyisikin nykytasolla, koska teollisuuden käyttämän veden määrä lisääntyy ja elintaso nousee. "Eurooppa 2000" -raportissa kiinnitetään myös huomiota siihen, että paikallisella tasolla kuivuuskaudet, teollisuuden kasvava veden käyttö ja vesihuoltoon liittyvät ongelmat saattavat aiheuttaa vaikeuksia ja vesipulaa ja että ongelma on erityisen vaikea saarilla.

1.5. Vaikka kokonaiskäyttö Euroopassa on vesivarojen uudistumiskynnyksen alapuolella, alueellista tilannetta analysoitaessa voidaan havaita suuria eroja EU:n eri alueiden välillä. Vesivaroja on ehdytetty häikäilemättömimmin kuivimmilla alueilla (eli niillä, joilla maataloudessa tarvitaan eniten vettä) ja tietyillä korkean kulutuksen alueilla kuten Kaakkois-Englannissa.

1.6. Koska kuivuuden vaikutukset paljastuvat hitaasti, suuri yleisö ei pidä sitä hurrikaaneihin, maanjäristyksiin ja tulviin verrattavana luonnonkatastrofina. Ne ovat äkillisiä ja dramaattisia ja tekevät suuremman vaikutuksen. Mutta neljän perättäisen käytännöllisesti katsoen sateettoman vuoden jälkeen (nykyinen tilanne Etelä-Euroopassa) tuhojen laajuus ja vaikutus ovat niin suuret, että muut luonnonkatastrofit kalpenevat niiden rinnalla eräissä tapauksissa niiden aiheuttamat vahingot ovat peruuttamattomat. Enää ei ole kyse pelkistä valtavista taloudellisista menetyksistä, joita koituu esimerkiksi sadolle aiheutuneista vahingoista. Talousveden käytön tiukka rajoittaminen huonontaa selkeästi elämisen laatua, ja jatkuva aavikoutumisen eteneminen vaikuttaa omalla tavallaan ympäristöön.

1.7. Jatkuva vesipula yhteisön pelloilla synnyttää noidankehän. Vaikka jäsenvaltioilla on tarpeelliset perusrakenteet veden keräämistä ja jakelua varten, sademäärän putoaminen tyhjentää tekoaltaat, jolloin veden kulutusta on pakko säännöstellä ja kannustaa vähän vettä tarvitsevien (mutta huonosti kannattavien) kasvien viljelyä, kuten esimerkiksi auringonkukan. Jotta viljelijöiden tulotaso pysyisi entisellään, heidän on pakko laajentaa viljelysalaa, mikä johtaa sanktioihin, sillä maatalousviranomaiset eivät huomaa, että viljelysalaa on ollut pakko laajentaa, koska sääolot ovat muuttuneet. Tekoaltaiden tyhjentyminen lisää vastaavasti pohjaveden käyttöä. Vaarana on liikakäyttö ja lähteiden ehtyminen.

1.8. Vaikka kansallinen lainsäädäntö antaa veden käytössä etusijan ihmisille ja kaupunkiyhteisöille, on ongelma monissa Etelä-Euroopan osissa levinnyt maanviljelyn ulkopuolelle. Myös kotitalouksilla on vaikeuksia, ja veden käyttöä on jouduttu rajoittamaan. Päivittäin tarvittavan hyödykkeen puuttuminen laskee elämisen laatua ja vahingoittaa alueelle elintärkeitä palvelualoja, kuten matkailua. Eräät etelän kaupungit ovat jopa joutuneet suunnittelemaan veden tuontia säiliöaluksilla.

1.9. On yleisesti tiedossa, että sateen puute on aavikoitumisen pääasiallinen syy useilla EU:n eteläisillä alueilla, koska kuivuus ja metsäpalot hävittävät kasvipeitettä ja seurauksena on eroosio. On aika puhua näistä asioista suoraan eikä vain sivuta niitä, kuten tähän asti on tehty.

1.10. Yhteisön vesipolitiikka on tähän asti keskittynyt veden laatuun ja suurin osa yhteisön vesilainsäädännöstä käsittelee sitä. Nyt ongelma on kuitenkin levinnyt uimaveden likaantumista ja teollisuuden saastuttamia jokia, pohjavettä tai kalastusvesiä laajemmalle. Ongelmana ei enää ole veden laatu vaan sen määrä sekä veden säästäminen ja alueellinen jakautuminen.

1.11. Kuten kaikkien ehtyvien raaka-aineiden kohdalla, jäsenvaltioiden on kehitettävä menettelytapoja, joilla varmistetaan tämän perushyödykkeen saatavuus kaikille niiden kansalaisille. Vettä on riitettävä elinkeinotoiminnalle, kuten maataloudelle, sekä kotitalouksille. Kaupunkien veden saanti on turvattava, samoin luonnon. Etelä-Euroopan jatkuvaa aavikoitumista vastaan on taisteltava.

1.12. Ennen kuin siihen tavoitteeseen on päästy, on keksittävä tehokkaita keinoja joilla lievitetään mahdollisimman hyvin kuivuuden suunnattomia yhteiskunnallisia, taloudellisia ja ympäristöllisiä vaikutuksia, jotka ovat koetelleet Etelä-Eurooppaa jo neljä vuotta.

2. Yleishuomiot

Edelliseen viitaten ALUEIDEN KOMITEA

2.1. on tyytyväinen siihen, että Euroopan komission työohjelmassa vuodelle 1995 uuden ja tarkistetun vesivaralainsäädännön laatimista ja toimeenpanoa pidetään erittäin tärkeänä,

2.2. muistuttaa toimielimiä sekä yhteiskunnallisia ja taloudellisia osapuolia siitä, että vedestä on pulaa laajoilla EU:n alueilla ja että on ryhdyttävä päättäväisiin toimiin, jotka koskevat tämän luonnonvaran järkiperäistä hallintoa, säilyttämistä ja varastointia kaikissa sen mahdollisissa käyttö- ja kulutusmuodoissa,

2.3. vaatii EU:n toimielimiä ja jäsenvaltioita tiedostamaan, että veden kertymäalueita on hallittava koordinoidusti; tätä varten alueiden ja jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä,

2.4. vaatii toimielimiä jatkamaan työtään ilmastomuutoksen pysäyttämiseksi ryhtymällä päättäväisiin toimiin ihmisen aiheuttamien syiden poistamiseksi esimerkiksi kasvihuonekaasupäästöjen ja otsonikerrosta ohentavien aineiden valvontamenetelmin.

3. Maatalousalan toimenpiteet

Alueiden komitea korostaa, että Euroopan unionilla ei ole minkäänlaista toimivaltaa vesivarojen hallinnan alalla. Yhteisön toimet voivat nojautua vain perustamissopimuksen 130 a ja sitä seuraaviin artikloihin.

3.1. kehottaa komissiota tukemaan erityisen Euroopan laajuisen kuivuussäännöstön hyväksymistä, joka kattaa kuivuuden taloudelliset, yhteiskunnalliset ja ympäristövaikutukset ja perustuu tässä lausunnossa esitettyihin periaatteisiin,

3.2. kehottaa komissiota nimittämään tutkimusta ja teknologista kehitystä käsittelevän 4. puiteohjelman yhteyteen tieteellisen kuivuuskomission, joka käyttää neuvonantajina asiantuntevia laitoksia, yliopistoja ja tunnustettuja ilmastoanalyysin asiantuntijoita,

ja toteaa, että

3.3. Euroopan yhteisön toimielinten tulisi tukea kaikkia vesihuoltoon, veden järkiperäiseen maatalouskäyttöön ja säästöön liittyviä toimia. Niiden tulisi tukea tekojärvien ja kastelualtaiden sekä vesilaitosten ja suolanpoistolaitosten rakentamista, jäteveden uudelleenkäyttöä ja kaivojen poraamista, kuitenkin pohjavettä suojellen. Kaikkien EU:n viranomaisten tulisi myös tukea vettä säästäviä kastelumenetelmiä, kanavien kunnossapitoa, pisarakastelua ja kulutusmittareiden ja -rajoitusten käyttöönottoa,

3.4. kun sadevesilukemat laskevat 50 % tietyn kauden normaalista keskiarvosta, kyseisille EU:n alueille pitäisi julistaa kuivuustila. Kauden pituus ja käytettävät kriteerit voitaisiin päättää komission teettämän tutkimuksen perusteella,

3.5. kun kuivuustila on julistettu, komission tulisi tutkia mahdolliset taloudelliset tappiot ja kaikkien yhteisön toimielinten tulisi sopia erityisistä tukitoimista, jotka perustuvat perustamissopimuksen antamiin mahdollisuuksiin, kuten 130 b artiklaan. Tappiolaskelmiin tulisi sisällyttää makrotaloudelliset osoittimet, erityisesti sadon väheneminen edellisen viiden vuoden keskimääräiseen satoon verrattuna ja työpaikkojen määrän väheneminen. Työpaikkojen väheneminen varsinaisen maanviljelyksen ulkopuolella, esimerkiksi jalostusteollisuudessa ja maataloutta palvelevassa tuotannossa, pitäisi myös ottaa huomioon,

3.6. lisäksi viljelysalan ylityksistä ei tulisi rangaista, jos kuivuuden takia joudutaan viljelemään vain vähän vettä tarvitsevia kasveja eikä sato ylitä normaalin viljelysalan keskituottoa,

3.7. kuivuusalueille tulisi antaa etusija, kun on kyse kasvilajeista, joiden viljelyn lopettamisesta yhteismarkkinajärjestelmä maksaa korvauksen. Jos kasvit kuolevat kuivuuteen, asia tulisi korvausjärjestelmässä käsitellä samoin kuin jos viljely olisi lopetettu vapaaehtoisesti,

3.8. karjankasvatusalueilla, joille on julistettu kuivuustila, pitäisi tukea rehun ostamista, koska normaali laiduntaminen ei vesipulan vuoksi ole mahdollista,

3.9. kuivuuden koettelemille karjankasvatusalueille tulisi myöntää määräaikaisia avustuksia karjanrehun ja korvikerehun ostamiseen, joilla korvataan luonnollinen laidunrehu ja muu rehu, joita kuivuuden takia ei ole saatavilla,

3.10. maataloudesta riippuvaisten alojen suhteen olisi ryhdyttävä lainsäädännöllisiin toimiin, jotta niille voitaisiin myöntää matalakorkoisia lainoja ja mahdollistaa raaka-aineiden tuonti muilta alueilta, jotta jalostustoimintaa voidaan pitää yllä. Kuivuuden jatkuessa näitä lainanantoperiaatteita pitäisi soveltaa myös kauppaan ja maataloutta palvelevaan teollisuuteen.

4. Ympäristönsuojelulliset toimet

4.1. nykyisen veden laatupolitiikan lisäksi instituutioiden tulisi lisätä metsitysohjelmia ja toimia, joilla ehkäistään metsäpaloja ja eroosiota.

4.2. näissä ohjelmissa tulisi antaa etusija kasvipeitteen elvyttämiselle jokien latvavesillä ja veden kertymäalueilla, koska se estää tekojärviä liettymästä.

4.3. EU:n ympäristönsuojelua koskevien koulutusohjelmiin tulisi sisällyttää erityisiä vedensäästökampanjoita.

4.4. pohjavesiesiintymien paikallistamiseen ja inventointiin liittyviä geoteknisiä tutkimuksia olisi lisättävä. Erityisesti olisi tutkittava kapasiteettia ja suositeltavaa hyödyntämistasoa.

5. Kotitalouksien vedentoimitusta koskevat toimet

5.1. komission tulisi järjestää Euroopan laajuisia kampanjoita järkiperäisestä veden kotitalouskäytöstä yhdessä jäsenvaltioiden, alueiden ja kuluttajajärjestöjen kanssa.

5.2. asianomaisten viranomaisten tulisi läheisyysperiaatetta kunnioittaen myös investoida toimitus- ja jakeluverkon huoltoon, jotta minimoidaan kaikki muu mahdollinen veden hävikki kuin luonnollinen haihtuma.

5.3. tässä lausunnossa esitetyt tavoitteet saavutetaan varmemmin tulevaisuuteen suuntautuvalla ympäristöstrategialla. Alueelliset ja paikalliset ympäristön erityispiirteet on otettava huomioon. Pitkän aikavälin strategia on tarpeen edellä mainittujen ongelmien voittamiseksi.

Bryssel, 19. heinäkuuta 1995.

Alueiden komitean puheenjohtaja

Jacques BLANC