EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 07.05.1996 
KOM(96) 200 lopull. 
95/0074 (COD) 
Muutettu ehdotus 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI 
* 
televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten 
määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta 
(komission EY:n perustamissopimuksen 189 A (2) artiklan nojalla esittämä) 

PERUSTELUT 
1. Johdanto 
1.1. Vuoden 1989 direktiivi1 
Vuoden 1989 direktiivi annettiin yhteisön tasolla tarvittavan, televisiolähetysten vapaan 
liikkuvuuden varmistavan oikeudellisen viitekehyksen luomiseksi. Tämä tavoite on 
saavutettu yhteensovittamalla kansalliset säännöt niillä aloilla, joilla niiden erot aiheuttivat 
tai saattavat aiheuttaa oikeudellisia esteitä vapaalle liikkuvuudelle. Kyseiset alat ovat 
kilpailukyky, televisio-ohjelmien jakelun ja tuotannon edistäminen, mainonta ja 
sponsorointi, alaikäisten suojelu ja vastineoikeus. Jäsenvaltiot eivät yhteensovitetuista 
aloista riippuvista syistä voi rajoittaa muista jäsenvaltioista tulevien lähetysten 
vastaanottoa tai edelleenlähettämistä. Jäsenvaltio voi antaa näillä aloilla 
yksityiskohtaisempia tai tiukempia sääntöjä ainoastaan sen lainkäyttövaltaan kuuluvien 
televisiolähetystoiminnan harjoittajien osalta. Direktiivin pääasiallisena tavoitteena on 
Televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten 
määräysten yhteensovittamisesta 3 päivänä lokakuuta 1989 annettu neuvoston 
direktiivi 89/552/ETY (EYVL N:o L 298, 17.10.1989, s. 23) 
toteuttaa vapaa liikkuvuus. Koska direktiivissä käytetään kansallisten sääntöjen 
yhteensovittamista tämän tärkeimmän tavoitteen saavuttamiseksi, se sisältää myös 
mainittujen kansallisten sääntöjen tavoitteet. Direktiivi on "Euroopan audiovisuaalisen 
alueen" kulmakivi ja sitä on täydennetty tai ollaan täydentämässä muilla oikeudellisilla 
toimenpiteillä (erityisesti satelliittien välityksellä tapahtuvaa yleisradiointiaja kaapeleitse 
tapahtuvaa edelleen lähettämistä koskevasta tekijänoikeudesta annetulla direktiivillä2). 
1.2. Vuoden 1989 direktiiviä muuttavan direktiiviehdotuksen taustaa 
Vuoden 1989 direktiivin 26 artiklassa komissio velvoitetaan toimittamaan direktiivin 
soveltamista koskeva kertomus viiden vuoden kuluttua direktiivin antamisesta ja tekemään 
tarvittaessa ehdotuksia direktiivin mukauttamiseksi televisiotoiminnan alan kehitykseen. 
Komission yksiköt aloittivat laajan lausuntomenettelyn vuonna 1994. Komissio antoi 
parlamentille ja neuvostolle 31. toukokuuta 1995 tiedonannon, joka sisälsi 
soveltamiskertomuksen, perustelut ja direktiiviehdotuksen vuoden 1989 direktiivin 
muuttamisesta3. Ehdotuksen tavoitteena on mukauttaa ja selventää eräitä vuoden 1989 
direktiivin säännöksiä sen täytäntöönpanon yhteydessä saatujen kokemusten ja kyseisen 
alan kehityksen perusteella. Vuoden 1989 direktiivi pysyy voimassa siihen asti kunnes sitä 
muutetaan (seuraava soveltamista koskeva kertomus on odotettavissa lokakuussa 1996). 
Talous-ja sosiaalikomitea antoi asiasta lausuntonsa 13. syyskuuta 1995 (TSK 972/95). 
Parlamentti antoi 14. helmikuuta 1996 yhteispäätösmenettelyn mukaisesti (EY:n 
perustamissopimuksen 189 b artikla) ensimmäisessä käsittelyssä lainsäädäntö­
päätöslauselman4, jossa hyväksyttiin komission ehdotus parlamentin siihen tekemin 
muutoksin. Myös ministerineuvostossa tarkasteltiin ehdotusta ja sen istunnossa 20. 
marraskuuta 1995 käytiin ministeritason keskusteluja ennen kuin parlamentti antoi 
yhteispäätösmenettelyn mukaisesti lausuntonsa. 
Neuvoston direktiivi 93/83/ETY (EYVL N:o L 248, 6.10.1993, s. 15). Katso myös 
äskettäinen "Vihreä kirja suojattujen palvelujen oikeussuojasta" (KOM(96)76). 
EYVL N:o C 185, 19.7.1995, s. 4 
EP 196.583 
2. Muutettu ehdotus 
2.1. Parlamentin tarkistukset 
Tässä esitetty muutettu ehdotus sisältää komission hyväksymät tarkistukset. Suuri joukko 
tarkistuksia (25) hyväksyttiin osittain tai tavoitteiltaan ja viisi sellaisenaan eli lähes puolet 
parlamentin tekemistä tarkistuksista hyväksyttiin. Näissä perusteluissa pyritään 
selvittämään, miten tarkistukset on sisällytetty tekstiin, ja tarjoamaan tarvittaessa muita 
erityishuomioita komission ratkaisuista. Yleensä ottaen komissio on tehnyt kaikkensa 
ottaakseen mahdollisimman laajasti huomioon parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä 
ilmaisemat toiveet. Kun komissio ei ole voinut hyväksyä jotakin tarkistusta osittain tai 
kokonaan, syynä on ollut jokin seuraavista: 
tarkistus, jota tarkastellaan yksittäin tai yhdessä muiden tarkistusten kanssa, 
uhkaisi vakavasti komission ehdotuksen tasapainoa, 
tarkistus merkitsee toimenpiteitä, joita ei komission mukaan voida käytännössä 
toteuttaa, 
tarkistus aiheuttaa komission mielestä suuria oikeudellisia ongelmia. 
2.2. Selvitys hyväksytyistä tarkistuksista 
Liitteenä olevan asiakirjan oikealla palstalla esitetään komission muutettu ehdotus. 
Tarkistukset on alleviivattu. Vasemmalla palstalla esitetään vertailun helpottamiseksi 
komission alkuperäinen ehdotus. 
Johdanto-osan perustelukappaleessa 5 a esitetään osittain parlamentin tarkistus 35. 
Komissio katsoo, että jos voidaan esittää, että yhteisön tulevaisuuden oikeudellisten 
toimenpiteiden on oltava yhteensopivia kyseisellä alalla käytössä olevien toimenpiteiden 
kanssa, niiden ylittäminen vahingoittaisi lainsäädäntömenettelyjen tuloksia. 
Johdanto-osan perustelukappale 9 sisältää muutoksen, joka aiheutui parlamentin 
tarkistuksesta 22, joka sisällytettiin puolestaan osittain 2 artiklan 3 kohtaan. 
Johdanto-osan perustelukappale 11 sisältää muutoksen, joka aiheutui parlamentin 
tarkistuksesta 28, joka sisällytettiin puolestaan tavoitteiltaan 3 artiklan 2 kohtaan. 
Johdanto-osan perustelukappale 15a vastaa parlamentin tarkistusta 88. 
Johdanto-osan perustelukappale 17 a vastaa parlamentin tarkistusta 10 (ja osittain 
tarkistusta 4). 
Johdanto-osan perustelukappaleet 21 a - c vastaavat parlamentin tarkistusta 35. Komissio 
arvioi, että mikäli 5 artiklan soveltamiseksi on tarpeen antaa yleinen määritelmä ilmaisulle 
"riippumaton tuottaja", olisi jäsenvaltioissa harjoitettavan riippumattoman tuotannon 
erittäin vaihteleva luonne huomioon ottaen kohtuutonta liittää kyseinen määritelmä 
johonkin artiklaan. Komissio ehdottaa siten määritelmän liittämistä johonkin johdanto-
osan perustelukappaleeseen. Määritelmän on lisäksi oltava riittävän joustava, jotta siinä 
voidaan ottaa huomioon kyseiset erot. Esimerkiksi eräissä pienissä jäsenvaltioissa on 
erittäin vähän televisiolähetystoiminnan harjoittajia (joissakin maissa, kuten Itävallassa ja 
Irlannissa niitä on tällä hetkellä vain yksi). Tämän vuoksi ei öle mahdollista antaa 
sellaista ehdotonta määritelmää, jonka mukaisesti tuottaja ei ole riippumaton, jos hän 
tarjoaa samalle televisiolähetystoiminnan harjoittajalle enemmän kuin 90 prosenttia 
5 Tämä on johdanto-osan perustelukappaleiden järjestyksessä ensimmäinen 
muutettuun ehdotukseen sisällytetty parlamentin tarkistus. On kuitenkin otettava 
huomioon, että tarkistus 1 on yhdenmukainen vuoden 1989 direktiivin johdanto-
osan perustelukappaleen 16 kanssa. Kyseinen perustelukappale on voimassa, sillä 
vuoden 1989 direktiivin muuttamisesta annettu direktiivi ei vaikuta siihen eikä 
näin ollen ole tarpeen (tai mahdollista) liittää tarkistusta 1 komission muutettuun 
ehdotukseen (koska se sisältyy jo vuoden 1989 direktiiviin). 
tuottamistaan teoksista. Tarkistuksessa esitetyn mukaisesti toisena riippumattomuuden 
arviointiperusteena on hyödyllistä ottaa huomioon, missä määrin tuottaja pitää itsellään 
oikeuden hyödyntää teosta toissijaisilla markkinoilla (eli ensimmäisen levityksen jälkeen 
tai tietyn ajan kuluttua). 
Johdanto-osan perustelukappaleessa 22 a viitataan 1 artiklassa olevaan uuteen d 
alakohtaan (televisiomainonnan määritelmä) ja 18 artiklan 1 kohtaan, joita on muutettu 
parlamentin tarkistuksen 20 huomioon ottamiseksi (mikäli ongelmaa ei ole jo ratkaistu 
nykyisellä määritelmällä). 
Johdanto-osan perustelukappaletta 23 muutetaan parlamentin tarkistuksen 12 ottamiseksi 
mukaan osittain. 
Johdanto-osan perustelukappaleessa 24 otetaan osittain huomioon parlamentin tarkistus 
52. Se sisältää myös muutoksia, jotka ovat aiheutuneet 22 artiklan 2 kohdan muutoksesta, 
jossa otetaan vastedes huomioon parlamentin tarkistus 76. 
Johdanto-osan perustelukappale 24 a otetaan mukaan parlamentin tarkistusten 14, 15, 62 
ja 55 (joista viimeksi mainittu tunnetaan "V-chipin" tarkistuksena) huomioon ottamiseksi; 
se vastaa uutta 22 b artiklaa, joka otettiin mukaan samojen tarkistusten huomioon 
ottamiseksi. 
Johdanto-osan perustelukappaletta 25 muutetaan, jotta voidaan ottaa huomioon 
parlamentin tarkistus 26, joka puolestaan liittyy 3 artiklan 1 kohtaan. 
On korostettava, että 3 artiklan 1 kohta, jossa säädetään, että jäsenvaltioilla on 
mahdollisuus antaa niiden lainkäyttövaltaan kuuluvia televisiolähetystoiminnan harjoittajia 
koskevia tätä direktiiviä tiukempia tai yksityiskohtaisempia sääntöjä, ei sinänsä muodosta 
oikeudellista velvoitetta jäsenvaltioille. Oikeudellisesti katsoen ei siis ole mitään väliä 
sillä, sisältyykö luonteeltaan suuntaa-antava luettelo aloista, joilla jäsenvaltiot voivat 
toteuttaa kyseisiä toimenpiteitä, artiklaan vai johdanto-osan perustelukappaleeseen. 
Komissio antaa etusijan jälkimmäiselle ratkaisulle esittelyyn ja selkeyteen liittyvistä 
syistä. 
1 artiklan uusi b alakohta. Komissio hyväksyi tämän osan parlamentin tarkistuksesta 18, 
koska se katsoo, että kyseisen määritelmän liittäminen parantaa oikeusturvan kannalta 1 
artiklan a alakohdassa olevaa ilmaisua "televisio-ohjelma" (jonka heikkoutena on, että 
televisiolähetys määritellään viittaamalla televisio-ohjelmiin, mikä puolestaan aiheuttaa 
melkoisen kehämääritelmän). Lisäyksellä ei kuitenkaan muuteta televisiolähetyksen 
määritelmän soveltamisalaa, joka rajataan ilmaisuilla "yleisön vastaanotettavaksi 
tarkoitettujen" ja "Sillä ei tarkoiteta sellaisia viestintäpalveluja...yksittäisten tilausten 
pohjalta". Komissio selitti alustavan ehdotuksensa perusteluissa, miksi se ei pidä 
suotavana laajentaa tämän direktiivin soveltamisalaa vuoden 1989 direktiivin 
soveltamisalaa laajemmaksi (toisin sanoen siirtyminen pisteliikenteestä 
monipisteliikenteeksi yleisön vastaanotettavaksi tarkoitetuissa televisio-ohjelmissa). 
1 artiklan uusi c alakohta vastaa parlamentin tarkistusta 19. Komissio katsoo, että 
artiklaan on hyödyllistä liittää määritelmä televisiolähetystoiminnan harjoittajista, joiden 
on noudatettava niitä kansallisia säännöksiä, joilla direktiivi saatetaan osaksi kansallista 
lainsäädäntöä. Ehdotetussa määritelmässä yhdistyvät parlamentin ehdottama määritelmä 
ja rajat ylittävistä televisiolähetyksistä tehdyssä Euroopan neuvoston yleissopimuksessa 
käytetty määritelmä. Määritelmässä on kolme pääkohtaa: 
se koskee sekä luonnollisia henkilöitä että oikeushenkilöitä (kuten 
yleissopimuksessakin), 
joilla on toimituksellinen vastuu televisio-ohjelmakokonaisuuksien laadinnassa 
(mikä vastaa parlamentin määritelmän toista ja kolmatta osaa sekä Euroopan 
neuvoston määritelmän toista osaa) ja 
jotka lähettävät tai ovat lähettäneet kyseisiä ohjelmia (Euroopan neuvoston 
määritelmän kolmas osa). 
1 artiklan d alakohta on vuoden 1989 tekstin b alakohta, jota on muutettu tarkistuksen 20 
huomioon ottamiseksi. Alakohtaan sisältyvä säännös olisi luettava yhdessä johdanto-osan 
perustelukappaleen 22 a kanssa. Tavoitteena on osoittaa selkeästi, että 10-16 artiklassa 
esitettyjä kuluttajansuojan perussääntöjä sovelletaan tuote-esittelymainoksiin (katso myös 
muutettu 18 artikla). 
1 artiklan g alakohta on komission ehdotuksen e alakohta, jota on muutettu tarkistuksen 
21 huomioon ottamiseksi sekä tavaroita ja palveluja koskevan viittauksen mukauttamiseksi 
uudessa d alakohdassa olevaan viittaukseen. 
2 artiklan 2. 3 ia 4 kohtaa on muutettu tarkistusten 22, 23, 24 (toimivaltaperusteet) 
huomioon ottamiseksi. Komissio myöntää, että on tärkeää antaa yksityiskohtaiset 
perusteet, joiden avulla voidaan määrittää riittävän selkeästi ja viitaten kyseisten 
toimintojen erityiseen luonteeseen televisiotoiminnan harjoittajien sijoittautumispaikka, 
jotta voitaisiin määritellä toimivaltainen jäsenvaltio. Tämä edellyttää kuitenkin kolmen 
hyväksytyn erityisperusteen perusteellista ja arvojärjestykseen perustuvaa luokittelua 
(toimipaikka ja paikka, jossa toimitukselliset päätökset tehdään, sekä paikka, jossa suurin 
osa henkilöstöstä sijaitsee), jotta voitaisiin ottaa huomioon kyseisten perusteiden kaikki 
mahdolliset yhdistelmät. Arvojärjestyksen laatimatta jättäminen saattaisi aiheuttaa 
positiivisia ristiriitoja (useiden jäsenvaltioiden uskoessa olevansa toimivaltaisia) tai 
negatiivisia ristiriitoja (oikeudellinen tyhjiö). Lisäksi komissio ei voi hyväksyä 
tarkistuksessa 23 olevaa c alakohtaa seuraavista syistä: 
liittämällä direktiiviin perusteen valtiosta, jolle ohjelmat on tarkoitettu, kumotaan 
direktiivin alkuperämaan suorittamaa valvontaa koskeva periaate eikä direktiiviä 
voitaisi soveltaa; 
alakohta ei ole johdonmukainen perustamissopimuksen kanssa; 
se kumoaa itse itsensä, koska sen vuoksi toimivaltaa ei voitaisi määritellä kolmen 
hyväksytyn perusteen mukaisesti, vaan se olisi määriteltävä 4 kohdassa olevien 
puhtaasti teknisten perusteiden mukaisesti (lähetystaajuus, satelliittikapasiteetti tai 
yhteydenmuodostus). 
2 a artiklaa on muutettu tarkistuksen 24 huomioon ottamiseksi osittain. Komissio ei 
kuitenkaan voi hyväksyä sitä tarkistuksen osaa, jossa mainontaan laajennetaan menettely, 
joka on laadittu alaikäisten suojelua koskevien sääntöjen vakavien rikkomusten 
välttämiseksi ohjelmissa. Olisi täysin sopimatonta sekoittaa nämä kaksi hyvin erilaista 
kysymystä keskenään. Lisäksi näin kumottaisiin yhdellä alalla alkuperämaan suorittamaa 
valvontaa koskeva periaate eikä direktiiviä näin ollen voitaisi soveltaa. 
3 artiklan 2 kohtaa on muutettu tarkistusten 27 (direktiivin tosiasiallinen noudattaminen) 
ja 28 (kolmansien osapuolien muutoksenhakumahdollisuus) huomioon ottamiseksi. 
(Tarkistus 35 on sisällytetty johdanto-osan perustelukappaleeseen 21 a - katso edellä). 
6 artiklan 1 kohta sisältää uuden d alakohdan, jonka komissio katsoo olevan tarpeen b ja 
c alakohdissa tarkoitettujen tiettyjen Euroopan kolmansien maiden yleisradiotoimintaa 
koskevan lainsäädännön alalla tapahtuneen viimeaikaisen kehityksen huomioon 
ottamiseksi. Tämä lisäys vastaa myös komission näkemyksen mukaan osittain parlamentin 
tarkistuksen 36 tavoitetta. 
7 artiklaa muutetaan, jotta siihen voidaan sisällyttää osittain tarkistus 37. Ensimmäinen 
virke on muotoiltu niin, että siinä korostetaan ikkunoiden olevan ennen kaikkea 
sopimuspuolten vastuulla. Ikkunoiden kesto mukautetaan tarkistuksen mukaisesti. 
Komissio katsoo kuitenkin, että b alakohtaan sisältyvän televisiolähetystoiminnan 
8 
harjoittajien yhteistuotantona tuottamia teoksia koskevan säännöksen vuoksi tarkistuksen 
viimeinen alakohta on tarpeeton. Lisäksi sisämarkkinoilla voidaan pitää eri ikkunoiden 
aloituspäivänä ainoastaan sitä päivää, jona ne on esitetty ensimmäisen kerran yhteisön 
alueella. 
9 artikla sisältää muutoksen, joka vastaa osittain tarkistusta 38. 
10 ja 11 artiklassa on nyt viittauksia teleostoksiin kuten tarkistuksissa 39, 40 ja 42. 
11 artiklan 3 kohta sisältää sen osan tarkistuksesta 41, joka koskee televisiota varten 
tuotettuja elokuvia. Komissio ei voi hyväksyä sitä osaa tarkistuksesta, jossa esitetään, että 
sallittujen mainoskatkosten laskentaperusteena tulisi olla ohjelman kesto "ottamatta 
huomioon mahdollisia taukoja." Näin asetettaisiin tarpeeton rajoitus, jolla olisi erittäin 
haitallinen vaikutus yleisradiotoiminnan harjoittajien tuloihin. 
12 artiklan c alakohta sisältää tarkistuksen 43. 
14 artiklaa on muutettu, jotta siihen voitaisiin liittää parlamentin tarkistuksen 44 toisen 
osan pääasiallinen sisältö; lauseet on muotoiltu niin, että ne ovat yhdenmukaiset yhteisön 
nykyisten säännösten kanssa. Tarkistuksen ensimmäistä osaa ei voida hyväksyä, sillä se 
kumoaa direktiivin alkuperämaan suorittamaa valvontaa koskevan periaatteen eikä ole 
yhdenmukainen tuomioistuimen oikeuskäytännön (asiassa 352/89 Bond van Adverteerders 
24.4.1988 annetun tuomion) kanssa. Lääkkeiden teleostostarjorman laajamittaisen 
kieltämisen nykyiseen yhteisön sääntelyyn viitaten voidaan katsoa olevan perusteltua 
toisaalta kansanterveydellisistä syistä 
ja toisaalta sen vuoksi, että teleostoksessa, toisin kuin mainonnassa ja sponsoroinnissa, 
luodaan paljon suorempi yhteys lopulliseen kuluttajaan. 
17 artikla sisältää uuden 2 a kohdan, johon on liitetty muutokset, jotka johtuvat 
lääkeyritysten käymissä ohjelmien sponsorointia koskevissa keskusteluissa saavutetusta 
edistyksestä komission alustavan ehdotuksen jälkeen. 
18 artikla sisältää muutoksia, jotka johtuvat osittain tarkistuksista 45 ja 46. Komissio 
katsoo kuitenkin, ettei ole toivottavaa eikä edes mahdollista kieltää muita mainoksia kuin 
mainospaloina esitettävät mainokset. Artiklaan sisältyy myös muutos, joka koskee 
yleisradiotoiminnan harjoittajien omien ohjelmiensa yhteydessä välittämiä ilmoituksia; 
tämä toiminta on tullut tarpeelliseksi 1 artiklaan tehdyn "televisiomainonnan" määritelmää 
koskevan muutoksen vuoksi, jotta niitä ei tarvitsisi ottaa huomioon päivittäisen 
enimmäismainosajan laskennassa. 
18 a artiklassa otetaan huomioon tarkistus 74, joka koskee teleostosta muilla kuin 
teleostoskanavilla. 
19 artikla vastaa komissio alustavan ehdotuksen 18 b artiklaa, joka koskee 
teleostoskanavia ja muita ainoastaan mainostoimintaan tarkoitettuja kanavia. Komissio ei 
pidä suotavana, että perinteisille kanaville tai ainoastaan mainontaan tai suoramyyntiin 
tarkoitetuille kanaville asetettaisiin 18 artiklan mukaisesti sovellettavia määrällisiä 
rajoituksia. Viimeksi mainitut kanavat toimivat muiden tavoitteiden saavuttamiseksi 
eivätkä aiheuta kilpailua samoilla markkinaosuuksilla kuin perinteiset kanavat. 
20 artikla sisältää muutoksen, joka on 9 artiklassa käytetyn terminologian mukainen ja 
joka sisältää osittain tarkistuksen 51. 
10 
22 artiklan 2 kohta vastaa erityisesti tarkistusta 76 ja niitä kysymyksiä, jotka koskevat 
alaikäisten yleistä suojelua siten kuin asia on ilmaistu tarkistuksissa 14, 15, 62, 52 ja 55 
(katso myös johdanto-osan perustelukappale 24). Komissio katsoo kuitenkin, että saattaisi 
olla kohtuutonta vaatia, että jo koodattu ohjelma sisältäisi varoitussignaaleja. Lisäksi 
katsojien varoittamistavoitteen saavuttamiseksi riittää jommankumman (akustisen tai 
visuaalisen) varoitusmuodon käyttäminen. 
22 b artikla sisältää uuden 2 kohdan, joka vastaa erityisesti tarkistuksia 62 ja 55 (katso 
myös johdanto-osan perustelukappale 24 a). Komissio pitää "V-chip" -laitetta 
mielenkiintoisena edistyksenä, josta saattaa tulla vanhemmille tehokas keino valvoa 
paremmin lastensa televisionkatselua. Ajatusta on kuitenkin kehitettävä edelleen ennen 
kuin se voidaan ottaa mukaan yhteisön oikeudellisesti sitoviin säännöksiin. Etenkin 
luokittelujärjestelmää koskeva kysymys aiheuttaa erityisongelmia rajat ylittävissä 
televisiolähetyksissä Euroopassa. Lisäksi "V-chipin" ja nykyisten perheohjelmien osalta 
vallitsevien käytäntöjen välinen vuorovaikutus, mukaan lukien häirintäjuovat tiettyinä 
kellonaikoina, edellyttävät perinpohjaista analyysia, jotta päästäisiin varmuuteen siitä, että 
uusi kehitys täydentää nykyisiä toimenpiteitä eikä heikennä niitä. Antamalla riittävästi 
aikaa kaikkien näiden kysymysten tarkasteluun Eurooppa pystyy myös hyötymään 
Yhdysvaltojen ja Kanadan kokemuksista "V-chipiä" koskevan lainsäädännön 
täytäntöönpanossa. 
26 artikla vastaa osittain tarkistusta 58. Komissio myöntää, että televisiolähetystoiminnan 
kehitys on otettava huomioon direktiivin täytäntöönpanossa ja sen tulevissa tarkistuksissa, 
mutta katsoo, että olisi liian kapea-alaista rajoittaa tehtävänä olevat analyysit ainoastaan 
yksityisen kysynnän perusteella toimiviin palveluihin. Komissio antaakin etusijan 
laajemman yleisen teknologisen kehityksen käsitteelle. 
11 
Muutettu ehdotus: 
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 
televisiotoimintaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten 
määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta 
AZ, 
MUUTETTU EHDOTUS 
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 
artiklan 2 kohdan ja 66 artiklan, 
ottavat huomioon komission ehdotuksen6, 
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon7, 
noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä, 
sekä katsovat, että 
1. neuvoston direktiivi 89/552/ETY8 on sisämarkkinoiden televisiotoiminnan 
oikeudellinen perusta, 
2. direktiivin 89/552/ETY 26 artiklassa säädetään, että viimeistään viidennen vuoden 
lopussa siitä, kun mainittu direktiivi on annettu, komissio antaa Euroopan 
parlamentille, neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen 
direktiivin soveltamisesta ja tekee tarvittaessa uusia ehdotuksia sen 
mukauttamiseksi televisiotoiminnan alan kehitykseen, 
EYVL N:o 
EYVL N:o 
EYVL N:o 
yi 3 
3. direktiivin 89/552/ETY täytäntöönpano ja komission antama soveltamiskertomus 
ovat tehneet ilmeiseksi, että mainitussa direktiivissä olevia tiettyjä määritelmiä ja 
jäsenvaltioiden velvoitteita olisi selvennettävä tai täsmennettävä, 
4. komissio on 19 päivänä heinäkuuta 1994 antamassaan tiedonannossa "Kohti 
Euroopan tietoyhteiskuntaa - toimintasuunnitelma"9 korostanut, miten tärkeä on 
audiovisuaalisten palvelujen sisältöön sovellettava lainsäädännöllinen kehys, joka 
osaltaan takaa palvelujen vapaan liikkumisen yhteisössä ja joka vastaa uusien 
tekniikoiden näille aloille tarjoamiin kasvumahdollisuuksiin ottaen samalla 
huomioon audiovisuaalisten ohjelmien erityisesti kulttuuriset ja sosiologiset 
erityispiirteet niiden lähetystavasta riippumatta, 
5. neuvosto otti mainitun toimintasuunnitelman myönteisesti vastaan 1787. 
istunnossaan 28 päivänä syyskuuta 1994 ja korosti Euroopan audiovisuaalisen 
teollisuuden kilpailukyvyn kehittämistarvetta, 
5 a. "televisio-ohjelman" määritelmän lisäämistä ei missään tapauksessa ole tulkittava 
niin, että se laajentaa tämän direktiivin soveltamisalaa sellaisiin uusiin palveluihin 
kuin video-on-demand ja on-line-video tai Internet-tvvppisiin palveluihin: uusia 
audiovisuaalisia palveluja koskevan puitelainsäädännön on noudatettava tämän 
direktiivin tavoitetta, joka on oikeudellisen kehyksen luominen palvelujen vapaalle 
liikkumiselle. 
6. Eurooppa-neuvostoon Essenissä 9 ja 10 päivänä joulukuuta 1994 kokoontuneet 
valtionpäämiehet ja pääministerit pyysivät komissiota esittämään ehdotuksen 
direktiivin 89/552/ETY tarkistamiseksi ennen heidän seuraavaa kokoustaan, 
EYVLN:oL298, 17.10.1989, s.23 
A* 
7. direktiivin 89/552/ETY täytäntöönpano on tehnyt ilmeiseksi, että erityisesti 
audiovisuaaliseen alaan sovellettavan lainkäyttövallan käsitettä on selvennettävä; 
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön huomioon ottaen 
sijoittautumisen peruste olisi asetettava selkeästi pääperusteeksi, jonka mukaan 
määritellään jäsenvaltion lainkäyttövalta, 
8. yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-221/89 "Factortame"10 25 päivänä heinäkuuta 
1991 antamassaan tuomiossa vahvistamien perusteiden mukaan sijoittautumisen 
käsitteeseen kuuluu todellisen liiketoiminnan harjoittaminen määrittämättömän 
ajan vakaan laitoksen kautta, 
9. sovellettaessa direktiiviä 89/552/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä 
direktiivillä, televisiolähetystoiminnan harjoittajan sijoittautuminen voidaan 
määritellä joukolla aineellisia perusteita, kuten palvelujen tarjoajan toimipaikan 
sijainti, paikka, jossa päätökset ohjelmapolitiikasta tavallisesti tehdään, lopullinen 
ohjauspaikka (toisin sanoen paikka, jossa yleisölle lähetettävä ohjelma kootaan 
lopullisesti) ja paikka, iossa merkittävä osa televisiolähetystoiminnan 
harjoittamiseen tarvittavasta henkilökunnasta työskentelee. 
Kok. 1991,1 - 3905, kohta 20 
A 
9a. aineellisten perusteiden vahvistamisen tarkoituksena on pystyä määrittämään 
tyhjentävällä menettelyllä vksi ainoa jäsenvaltio, jonka lainkäyttövaltaan 
televisiolähetystoiminnan harjoittaja kuuluu tässä direktiivissä tarkoitettujen 
palvelujen toimittamisen osalta: kuitenkin yhteisöjen tuomioistuimen 
oikeuskäytäntö huomioon ottaen ia oikeudellisesti sääntelemättömän tilan 
välttämiseksi tietyissä tapauksissa, jos kvsvmvstä toimivaltaisesta jäsenvaltiosta 
ei voida ratkaista aineellisten perusteiden avulla, toimivaltainen jäsenvaltio on se. 
johon televisiolähetystoiminnan harjoittaja on sijoittautunut EY:n 
perustamissopimuksen 52 artiklan ia sitä seuraavien artiklojen merkityksessä. 
is 
10. yhteisöjen tuomioistuimen pysyvän oikeuskäytännön mukaan11 jäsenvaltio säilyttää 
oikeutensa toteuttaa toimenpiteitä sellaista toiseen jäsenvaltioon sijoittautunutta 
televisiolähetystoiminnan harjoittajaa vastaan, jonka toiminta kohdistuu kokonaan 
tai pääasiallisesti ensin mainittuun jäsenvaltioon, jos sijoittautumisen tarkoitus on 
ollut kiertää sääntöjä, joita sovellettaisiin mainittuun harjoittajaan, jos se olisi 
sijoittautunut ensin mainitun jäsenvaltion alueelle, 
11. kolmansien osapuolten, joita asia suoraan koskee, muiden jäsenvaltioiden 
kansalaiset mukaan lukien, on voitava puolustaa oikeuksiaan sen jäsenvaltion 
toimivaltaisten tuomioistuinten tai hallintoviranomaisten edessä, jonka 
lainkäyttövallan alaisena on sellainen televisiolähetystoiminnan harjoittaja, joka 
ei ehkä noudata tämän direktiivin soveltamisesta johtuvia kansallisia säännöksiä, 
12. jäsenvaltioilla on mahdollisuus toteuttaa asianmukaisina pitämiään toimenpiteitä 
kolmansista maista lähtöisin olevia lähetyksiä kohtaan, jotka eivät vastaa 
direktiivin 89/552/ETY 2 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä, jos ne noudattavat 
yhteisön oikeutta ja yhteisön kansainvälisiä velvollisuuksia, 
13. jäsenvaltioiden eurooppalaisten teosten edistämistä koskevan kansallisen 
lainsäädännön välisistä eroista johtuvien esteiden poistamiseksi direktiivissä 
89/552/ETY on säännöksiä, joiden tarkoitus on yhdenmukaistaa näitä sääntöjä, ja 
näihin kaupan vapauttamiseksi annettuihin säännöksiin on yleensä kuuluttava 
kilpailuedellytyksiä yhdenmukaistavia säännöksiä, 
Muun ohessa asia 33/74 (Van Binsbergen), Kok. 1974, s. 1299 JA ASIA C23/93 (TV 10 S.A.), Kok. 1994,1 - 4795 
y*? 
14. lisäksi perustamissopimuksen 128 artiklan 4 kohdan mukaan yhteisö on 
velvollinen ottamaan kulttuuriin liittyvät näkökohdat huomioon muiden 
perustamissopimuksen määräysten mukaisessa toiminnassaan, 
15. komission 7 päivänä huhtikuuta 1994 hyväksymässä vihreässä kirjassa 
"ohjelmatuotannon vahvistamiseen tähtäävistä strategiamalleista Euroopan unionin 
audiovisuaalisen politiikan puitteissa" korostetaan tarvetta vahvistaa 
eurooppalaisten teosten edistämistoimenpiteitä alan kehittämiseksi, 
15 a. televisiolähetystoiminnan harjoittajien, ohi elmientekii öiden, tuottajien, kirjoittajien 
ia muiden asiantuntijoiden olisi laadittava yksityiskohtaisempia käsitteitä ja 
suunnitelmia, joiden tarkoituksena on kehittää suurelle yleisölle suunnattuja 
eurooppalaisia audiovisuaalisia fiktiivisiä elokuvia. 
16. edellä mainittujen näkemysten lisäksi olisi varmistettava riittävät edellytykset 
ohjelmateollisuuden kilpailukyvyn parantamiseksi; direktiivin 89/552/ETY 4 ja 
5 artiklan soveltamista koskevassa tiedonannossa, jonka komissio antoi 3 päivänä 
maaliskuuta 1994 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti, osoitettiin, että eurooppalaisten 
teosten edistämistoimenpiteet myötävaikuttavat mainittuun parantamiseen, mutta 
niitä olisi mukautettava televisiolähetystoiminnan kehitykseen, 
17. soveltamalla tehokkaasti kymmenen vuoden ajan direktiivin 89/552/ETY, 
sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, 4 artiklan säännöksiä olisi 
voitava saavuttaa eurooppalaisen ohjelmateollisuuden vahvistamista koskeva 
tavoite, kun otetaan huomioon myös yhteisön ja jäsenvaltioiden käytössä olevien 
rahoitusvälineiden vaikutukset, 
1z 
17 a. MEDIA II -ohjelmalla, joka tukee audiovisuaalisen alan koulutusta ja jakelua, 
pyritään myös helpottamaan eurooppalaisten teosten tuotannon kehitystä. 
18. on tarpeen varmistaa tällaisten toimenpiteiden tehokas soveltaminen koko 
yhteisössä terveen ja oikeudenmukaisen kilpailutilanteen takaamiseksi saman alan 
toimijoiden kesken; lisäksi näiden toimenpiteiden soveltaminen on omiaan 
vahvistamaan jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta, 
19. kymmenen vuoden kauden kuluttua loppuun mahdollisesti tällä alalla toteutettavat 
kansalliset toimenpiteet eivät saa uhata palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatetta 
haittaamalla toisista jäsenvaltioista lähtöisin olevien televisiolähetyksien 
vastaanottoa tai edelleenlähettämistä, 
20. eurooppalaisten teosten suhteellisten osuuksien saavuttamisessa on otettava 
huomioon taloudelliset tosiseikat; tämän vuoksi olisi säädettävä asteittaisesta 
järjestelmästä tämän tavoitteen saavuttamiseksi, 
21. olisi otettava huomioon sellaisten ohjelmien erityisluonne, jotka lähetetään 
yksinomaan muulla kuin jäsenvaltioiden kielillä, 
/) O) 
21 a. televisiolähetystoiminnan harjoittajista riippumattomien tuottajien luomien teosten 
tukemiseen tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamiseksi on tarpeen määritellä 
arviointiperusteet, joiden mukaan tuottajaa voidaan pitää riippumattomana: 
z jos televisiolähetystoiminnan harjoittajalla on hallussaan enintään 25 
prosenttia tuotantoyhtiön osakepääomasta (50 prosenttia, jos kvse on 
useammasta kuin yhdestä televisiolähetystoiminnan harioittaiasta\ 
- jos tuottaja ei toimita kolmen vuoden aikana samalle 
televisiolähetystoiminnan harjoittajalle vii 90:tä prosenttia tuotetuista 
teoksista, paitsi jos tuottaja tekee saman jakson aikana ainoastaan yhden 
ohjelman tai yhden sarjan, ia 
: ios tuottajalla ei ole hallussaan merkittävää määrää jonkin 
televisiolähetystoiminnan harjoittajan osakkeita. 
21 b. edellä mainittuja arviointiperusteita sovellettaessa otetaan asianmukaisesti 
huomioon jäsenvaltioiden audiovisuaalisten järjestelmien erityispiirteet, erityisesti 
niiden jäsenvaltioiden, joiden audiovisuaalinen tuotantokyky on alhainen tai joiden 
kielialue on suppea. 
21 c. arvioidessaan riippumattomuuden perusteita jäsenvaltiot voivat myös ottaa 
huomioon johdettujen oikeuksien kohteen ja omistussuhteet. 
22. kysymys kullekin elokuvateosten käyttötavalle televisiossa tarvittavista erityisistä 
määräajoista kuuluu ensi sijassa sopimusvapauden piiriin; koska osapuolien, joita 
asia koskee, tai kyseisten ammattipiirien välistä sopimusta ei ole, olisi kuitenkin 
säädettävä mainitunlaisten teosten kunkin käyttövaiheen tarpeisiin mukautetusta 
aikataulusta, 
Zo 
22 a. ohjelmia ja vastaavia tuotteita koskeville ilmoituksille tai julkisen alan 
ilmoituksille sekä ilmaiseksi lähetetyille hvväntekeväisvvspvvnnöille varattua 
lähetysaikaa ei kuulu laskea mukaan päivittäiseen tai tunnittaiseen 
enimmäislähetvsaikaan. joka voidaan varata mainonnalle ia teleostoksille. 
23. teleostosten, jotka ovat kaikille toimijoille tärkeä liiketoiminta ja todellinen 
markkina-alue yhteisön tavaroille ja palveluille, kehittämiseksi on välttämätöntä 
mukauttaa tuntimääräjärjestelmää ja taata kuluttajansuojan korkea taso ottamalla 
käyttöön asianmukaisia vaatimuksia, joilla ohjaillaan näiden lähetysten muotoa ja 
sisältöä, 
24. on tarpeen selventää sääntöjä alaikäisten fyysisen, henkisen ja moraalisen 
kehityksen suojelemisesta erityisesti sellaisten ohjelmien suhteen, joiden aiheeton 
väkivalta voisi järkyttää heitä psykologisesti niin, että se yllyttäisi heitä 
jäljittelemään senkaltaista asennetta tai käyttäytymistä: tekemällä selvä ero 
ehdottomasti kiellettyjen ohjelmien ja niiden ohjelmien välillä, jotka voidaan sallia 
soveltuvin teknisin tai lähetysaikaa koskevin keinoin, on voitava vastata 
oikeutettuun huoleen; silloin kun viimeksi mainitut ohjelmat lähetetään 
koodaamattomana. ne olisi voitava tunnistaa optisin tai akustisin keinoin niiden 
lähetysajasta riippumatta. 
2^ 
24 a. koska herkkätunteisuudessa ja moraalissa ilmenevät erot rajoittavat alaikäisten 
suojelua koskevien kansallisten sääntöjen yhdenmukaistamista, olisi tutkittava 
teknisten seulontalaitteiden ia luokittelujärjestelmien käyttömahdollisuudet 
kansallisella ia yhteisön tasolla, jotta vanhemmat ja kasvattajat voisivat seuloa pois 
ne ohjelmat, jotka saattavat vahingoittaa alaikäisten henkistä ja fyysistä kehitystä: 
tällaisissa luokittelujärjestelmissä olisi turvauduttava mahdollisimman paljon 
asiantuntijoista (kasvattajat ja joukkotiedotusvälineiden asiantuntijat) koostuviin 
elimiin, jotka ovat yhteydessä televisiolähetystoiminnan harjoittajiin ja 
tuotantoyhtiöihin toimivaltaisten kansallisten ia eurooppalaisten viranomaisten 
asianmukaisella tuella. 
24 b. komission olisi yhdessä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa tutkittava 
perusteellisesti näitä kysymyksiä ja mahdollisia toimenpiteitä, joihin sisältyy : 
- velvollisuus varustaa uudet televisiovastaanottimet teknisellä laitteella, jolla 
vanhemmat ja kasvattajat voivat seuloa pois tietyt ohjelmat. 
= asianmukaisten luokittelujärjestelmien käyttöön ottaminen. 
: perhetelevisiopolitiikan rohkaiseminen. 
z muita koulutus- ja tiedotustoimia. 
esittääkseen tarvittaessa ennen 26 artiklassa vahvistettua määräaikaa asianmukaisia 
ehdotuksia lainsäädännöllisistä ia muista toimenpiteistä. 
z z 
25. direktiivissä 89/552/ETY ia tässä direktiivissä noudatettu lähestymistapa otettiin 
käyttöön sen varmistamiseksi, että tällä direktiivillä yhteensovitettuihin aloihin 
liittyvät syyt eivät rajoita välttämätöntä, tarvittavaa ia riittävää yhdenmukaistamista 
televisiolähetysten vapaan liikkuvuuden varmistamiseksi yhteisössä: jäsenvaltioilla 
on mahdollisuus soveltaa näillä aloilla tarkempia tai tiukempia sääntöjä niiden 
lainkäyttövaltaan kuuluviin televisiolähetystoiminnan harjoittajiin: nämä säännöt, 
joiden on oltava yhteisön lainsäädännön mukaisia7, voivat koskea muun muassa 
kielipolitiikan tavoitteiden toteuttamista ja yleisen edun huomioon ottamista 
suhteessa television tehtävään tiedonlähteenä, koulutus-, kulttuuri- ja 
ajanvietevälineenä sekä tarvetta suojata tietoteollisuuden ia joukkoviestimien 
moniarvoisuus. 
25 a. tämä direktiivi ei vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuteen toteuttaa kilpailun 
suojan takaamiseksi toimenpiteitä, joilla estetään määräävän markkina-aseman 
väärinkäyttö ia/tai määräävän aseman saaminen tai vahvistaminen fuusioiden, 
sopimusten, hankintojen ja muiden samankaltaisten aloitteiden seurauksena. 
7 (muutettu ehdotus) Katso asiaa C-412/93 (Leclerc-Siplec) koskeva tuomio, Kok. 
1995, s. 1-179. 
23 
26. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B artiklassa määrätään, että unioni asettaa 
tavoitteekseen muun muassa pitää kaikilta osin voimassa yhteisön säännöstön, 
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 
1 artikla 
Muutetaan direktiivi 89/552/ETY seuraavasti: 
1) Muutetaan 1 artikla seuraavasti: 
a) korvataan b alakohta seuraavasti: 
"fr) 'televisio-ohjelmalla' a alakohdan tarkoittamassa merkityksessä sarjaa liikkuvia tai 
liikkumattomia kuvia, joihin on liitetty ääni tai jotka ovat ilman ääntä:" 
b) korvataan c alakohta seuraavasti: 
"c) 'televisiolähetystoiminnan harjoittajalla' b alakohdan tarkoittamassa merkityksessä 
luonnollista tai oikeushenkilöä, jolla on toimituksellinen vastuu televisio-
ohjelmakokonaisuuksien laadinnassa ia joka lähettää niitä tai antaa niiden lähetyksen 
kolmannen osapuolen tehtäväksi:" 
1 1 
c) korvataan d alakohta seuraavasti: 
"d) 'televisiomainonnalla' kaikenlaisia kauppaan, teollisuuteen, käsiteollisuuteen tai 
vapaisiin ammatteihin liittyviä ilmoituksia, joita julkinen tai yksityinen yritys 
lähettää maksua tai muuta vastiketta vastaan taikka tuote-esittelvtarkoituksessa 
edistääkseen tavaroiden tai palvelujen tarjoamista maksua vastaan, mukaan lukien 
kiinteä omaisuus tai oikeudet ja sitoumukset;" 
d) muutetaan direktiivin 89/552/ETY 1 artiklan c alakohta e alakohdaksi: 
e) muutetaan direktiivin 89/552/ETY 1 artiklan d alakohta f alakohdaksi: 
f) lisätään g alakohta seuraavasti: 
"g 'teleostoksella' yleisölle osoitettuja suoria tarjouksia tavaroiden tai palvelujen 
tarjoamiseksi maksua vastaan, mukaan lukien kiinteä omaisuus ia oikeudet ia 
sitoumukset;" 
zs 
2) Korvataan 2 artikla seuraavasti: 
"2 artikla 
1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kaikki televisiolähetykset, joita 
lähettävät kyseisen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvat 
televisiolähetystoiminnan harjoittajat, ovat niiden säännösten mukaisia, joita 
sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa yleisölle tarkoitettuihin televisiolähetyksiin. 
2. Jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvat tässä direktiivissä ne 
televisiolähetystoiminnan harjoittajat, jotka ovat sijoittautuneet kyseisen 
jäsenvaltion alueelle 3 kohdan mukaisesti, sekä ne harjoittajat, joihin sovelletaan 
4 kohtaa. 
3. Tässä direktiivissä televisiolähetystoiminnan harjoittajan katsotaan sijoittautuneen 
jäsenvaltioon seuraavissa tapauksissa: 
a) televisiolähetystoiminnan harjoittajan toimipaikka on kyseisessä jäsenvaltiossa ia 
ohjelmakokonaisuuksia koskevat toimitukselliset päätökset tehdään kyseisen 
jäsenvaltion alueella; 
1G 
b) ios televisiolähetystoiminnan harjoittajan toimipaikka on yhdessä iäsenvaltiossa 
mutta ohjelmakokonaisuuksia koskevat toimitukselliset päätökset tehdään toisessa 
jäsenvaltiossa, televisiolähetystoiminnan harjoittajan katsotaan sijoittautuneen 
siihen iäsenvaltioon. jossa merkittävä osa televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen 
palkatusta henkilökunnasta työskentelee: jos merkittävä osa 
televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen palkatusta henkilökunnasta työskentelee 
molemmissa kyseessä olevissa jäsenvaltioissa, televisiolähetystoiminnan 
harioittaian katsotaan sijoittautuneen siihen iäsenvaltioon. jossa sillä on 
toimipaikka: jos merkittävä osa televisiolähetystoiminnan harjoittamiseen 
palkatusta henkilökunnasta ei työskentele kummassakaan kyseessä olevassa 
jäsenvaltiossa, televisiolähetystoiminnan harioittaian katsotaan sijoittautuneen 
siihen iäsenvaltioon. jossa se on aloittanut lähetystoimintansa ensimmäisen kerran 
kyseisen jäsenvaltion oikeuden mukaisesti, edellyttäen että sillä on pvsvvä ja 
todellinen yhteys kyseisen jäsenvaltion talouteen: 
c) jos televisiolähetystoiminnan harjoittajan toimipaikka on yhdessä iäsenvaltiossa 
mutta ohjelmakokonaisuuksia koskevat toimitukselliset päätökset tehdään 
kolmannessa maassa, tai päinvastoin hänen katsotaan sijoittautuneen kyseiseen 
iäsenvaltioon sillä edellytyksellä, että merkittävä osa televisiolähetystoiminnan 
harjoittamiseen palkatusta henkilökunnasta työskentelee kyseisessä iäsenvaltiossa. 
4. Televisiolähetystoiminnan harjoittajien, jotka eivät ole sijoittautuneet iäsenvaltioon 
3 kohdan mukaisesti, katsotaan kuuluvan jäsenvaltion lainkäyttövaltaan seuraavissa 
tapauksissa : 
*•! 
a) ne käyttävät kyseisen jäsenvaltion myöntämää lähetystaajuutta, 
b) ne eivät käytä jäsenvaltion myöntämää lähetystaajuutta, mutta käyttävät kyseiselle 
jäsenvaltiolle kuuluvaa satelliittikapasiteettia. 
c) ne eivät käytä jäsenvaltion myöntämää lähetystaajuutta eivätkä jäsenvaltiolle 
kuuluvaa satelliittikapasiteettia, mutta käyttävät kyseisessä jäsenvaltiossa 
sijaitsevaa satelliittilähetysasemaa. 
5. Tätä direktiiviä ei sovelleta niihin televisiolähetyksiin, jotka on tarkoitettu 
vastaanotettaviksi yksinomaan kolmansissa maissa ja joita yhden tai useamman 
jäsenvaltion yleisö ei vastaanota suoraan tai välillisesti." 
lt 
3) Lisätään 2 a artikla seuraavasti: 
"2 a artikla 
Jäsenvaltioiden on taattava alueellaan vapaus vastaanottaa toisten jäsenvaltioiden 
televisiolähetyksiä, eivätkä ne saa rajoittaa lähetysten edelleenlähettämistä sellaisin 
perustein, jotka kuuluvat tässä direktiivissä yhteensovitettuihin aloihin. Jäsenvaltiot voivat 
väliaikaisesti poiketa edeltävistä säännöksistä, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: 
a) toisesta jäsenvaltiosta tulevassa televisiolähetyksessärikotaan ilmiselvästi, törkeästi 
ja vakavasti 22 artiklan tai 22 a artiklan säännöksiä; 
b) televisiolähetystoiminnan harjoittaja on edeltävien 12 kuukauden aikana rikkonut 
kyseistä säännöstä tai kyseisiä säännöksiä vähintään kaksi kertaa; 
c) kyseinen jäsenvaltio on ilmoittanut kirjallisesti televisiolähetystoiminnan 
harjoittajalle ja komissiolle väitetystä rikkomisesta ja toimenpiteistä, joita se aikoo 
toteuttaa, jos tällaista rikkomista tapahtuu uudelleen; 
d) lähettävän valtion ja komission kuulemisissa ei ole saatu aikaan sovintoratkaisua 
15 päivän kuluessa c alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta lukien ja väitetty 
rikkominen jatkuu. 
2^ 
Komissio päättää kahden kuukauden kuluessa siitä, kun sille on ilmoitettu jäsenvaltion 
toteuttamasta toimenpiteestä, onko mainittu toimenpide yhteisön oikeuden mukainen. Jos 
päätös on kielteinen, jäsenvaltion on nopeasti lopetettava tarkoitettu toimenpide. 
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu säännös ei estä minkään menettelyn, oikeuskeinon tai 
kyseisestä rikkomisesta aiheutuvan seuraamuksen soveltamista siinä jäsenvaltiossa, jonka 
lainkäyttövaltaan kyseinen televisiolähetystoiminnan harjoittaja kuuluu." 
4) Korvataan 3 artikla seuraavasti: 
"3 artikla 
1. Jäsenvaltioiden on voitava antaa lainkäyttövaltaansa kuuluviin televisioyhtiöihin 
sovellettavia tarkempia tai tiukempia sääntöjä tässä direktiivissä tarkoitettujen 
alojen osalta. 
So 
2. Jäsenvaltioiden on aiheellisin keinoin ja lainsäädäntönsä mukaisesti varmistettava, 
että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvat televisiolähetystoiminnan harjoittajat todella 
noudattavat tämän direktiivin säännöksiä. 
Toimenpiteet käsittävät sellaiset aiheelliset menettelyt, joiden mukaisesti 
kolmannet osapuolet, joita asia suoraan koskee, mukaan lukien muiden 
jäsenvaltioiden kansalaiset, voisivat vedota oikeusviranomaisiin tai muihin 
toimivaltaisiin viranomaisiin pyytääkseen säännösten todellista noudattamista 
kansallisten säännösten mukaisesti". 
5) Korvataan 4 artikla seuraavasti: 
"4 artikla 
1. Jäsenvaltioiden on tarkoituksenmukaisin keinoin varmistettava, että 
televisiolähetystoiminnan harjoittajat varaavat 6 artiklassa tarkoitetuille 
eurooppalaisille teoksille suurimman osan lähetysajastaan, johon ei lueta uutisille, 
urheilutapahtumille, kilpailunomaisille viihdeohjelmille, mainoksille, 
tekstitelevisiopa!veluille ja teleostoksille varattua aikaa. 
5-) 
2. Sellaisten kanavien osalta, joiden ohjelma-ajasta lukuun ottamatta mainoksille tai 
teleostoksille varattua aikaa vähintään 80 prosenttia muodostuu elokuva- tai 
fiktioteoksista, dokumenteista tai piirretyistä elokuvista, jäsenvaltioiden on 
säädettävä, että televisiolähetystoiminnan harjoittajat voivat sen sijaan, että 
noudattavat 1 kohdassa säädettyä velvoitetta, valita varaavansa 6 artiklassa 
tarkoitetuille eurooppalaisille teoksille 25 prosenttia ohjelmistobudjetistaan. Tässä 
direktiivissä ohjelmistobudjetilla tarkoitetaan kyseisen kanavan viitevuonna 
lähettämien kaikkien ohjelmien televisiolähetysoikeuksien hankintaan ja 
esihankintaan, tuotantoon j a yhteistuotantoon liittyviä kirjanpidollisiakustannuksia. 
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut osuudet on saavutettava vähitellen, asteittain 
kolmen vuoden kuluessa kyseisen kanavan lähetysten aloittamisesta. 
4. Tämän artiklan ja 5 artiklan säännöksillä ei tarkoiteta kanavia, jotka lähettävät 
ohjelmansa kokonaan muulla kielellä kuin jäsenvaltioiden kielillä. 
5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän direktiivin antamispäivästä 
alkaen joka toinen vuosi kertomus tämän artiklan ja 5 artiklan soveltamisesta. 
iz 
Kertomuksessa on erityisesti oltava tilastollinen selvitys siitä, miten tässä 
artiklassa ja 5 artiklassa mainitut osuudet ovat toteutuneet kunkin kyseessä olevan 
jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvan televisiokanavan osalta. Jäsenvaltioiden 
on annettava komissiolle tieto syistä, joiden vuoksi näitä osuuksia ei ole 
saavutettu, sekä toimenpiteistä, joita ne toteuttavat kussakin tapauksessa 
varmistaakseen, että televisiolähetystoiminnan harjoittaja saavuttaa ne 
tosiasiallisesti. 
Komissio antaa kertomukset tiedoksi muille jäsenvaltioille ja Euroopan 
parlamentille ja liittää tarvittaessa oheen lausunnon. Komissio huolehtii siitä, että 
tätä artiklaa ja 5 artiklaa sovelletaan perustamissopimuksen määräysten mukaisesti. 
Komissio voi ottaa lausunnossaan huomioon erityisesti kehityksen aikaisempiin 
vuosiin nähden, ensilähetysten osuuden ohjelmistosta, uusien 
televisiolähetystoiminnan harjoittajien erityisolosuhteet ja niiden maiden 
erityistilanteen, joissa on pieni tuotantokapasiteetti tai suppea kielialue." 
13 
6) Korvataan 5 artikla seuraavasti: 
"5 artikla 
Jäsenvaltioiden on varmistettava aiheellisin keinoin, että televisiolähetystoiminnan 
harjoittajat varaavat vähintään 10 prosenttia lähetysajastaan, johon ei lueta uutisille, 
urheilutapahtumille, kilpailunomaisille viihdeohjelmille, mainoksille, teleostoksille ja 
tekstitelevisiopalveluille varattua aikaa, tai vaihtoehtoisesti, jäsenvaltion valinnan mukaan, 
vähintään 10 prosenttia ohjelmistobudjetistaan eurooppalaisille, televisiolähetystoiminnan 
harjoittajista riippumattomien tuottajien valmistamille teoksille. 
Tämä osuus on saavutettava varaamalla vähintään 50 prosentin osuus uusille ohjelmille 
eli ohjelmille, jotka lähetetään viiden vuoden kuluessa niiden valmistumisesta". 
7) Muutetaan 6 artikla seuraavasti: 
a) korvataan 1 kohdan a alakohta seuraavasti: 
"a) jäsenvaltioista peräisin olevia teoksia" 
ia lisätään uusi d alakohta: 
"d) b ja c alakohdan säännösten soveltamisen edellytyksenä on. ettei 
jäsenvaltioista peräisin oleviin ohjelmiin kohdistu syrjiviä toimenpiteitä 
kyseessä olevissa kolmansissa maissa." 
^ 
b) korvataan 3 kohta seuraavasti: 
"3. Teokset ovat 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja teoksia, jos tuottajat, 
jotka ovat sijoittautuneet yhteen tai useampaan sellaiseen Euroopan 
kolmanteen maahan, jonka kanssa yhteisö on tehnyt audiovisuaaliseen 
alaan liittyviä sopimuksia, ovat tuottaneet teokset joko kokonaan tai 
yhteistuotantona yhteen tai useampaan jäsenvaltioon sijoittautuneiden 
tuottajien kanssa ja jos teokset on tehty pääosin yhdessä tai useammassa 
Euroopan valtiossa asuvien tekijöiden ja työntekijöiden 
myötävaikutuksella. " 
c) lisätään 3 a kohta seuraavasti: 
"3 a. Teoksia, jotka eivät ole 1 kohdassa tarkoitettuja eurooppalaisia teoksia 
mutta jotka on tuotettu jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisten 
kahdenvälisten yhteistuotantosopimusten mukaisesti, on pidettävä 
eurooppalaisina teoksina, jos yhteisön tuottajien osuus on enemmistönä 
koko tuotannon kustannuksista ja jos tuotantoa ei valvo yksi tai useampi 
jäsenvaltioiden ulkopuolelle sijoittautunut tuottaja." 
d) Lisätään 4 kohtaan sanojen "teoksia, jotka eivät ole 1 kohdassa" jälkeen sanat "ja 
3 a kohdassa." 
ir 
8) Korvataan 7 artikla seuraavasti: 
"7 artikla 
Jolleivät oikeuksien haltijat ja televisiolähetystoiminnan harjoittajat toisin sovi, viimeksi 
mainitut eivät voi lähettää elokuvateoksia ennen kahdeksantoista kuukauden pituisen 
määräajan kulumista kyseisen teoksen ensiesityksestä jonkin jäsenvaltion 
elokuvateattereissa. 
Kyseinen määräaika lyhennetään kahdeksitoista kuukaudeksi: 
a) esityksen mukaan maksettavien kanavien ja maksutelevision osalta, 
b) yhteistuotantona televisiolähetystoiminnan harioittaian kanssa toteutettujen 
elokuvateosten tapauksessa." 
9) Kumotaan 8 artikla. 
9 a. Korvataan 9 artikla seuraavasti: 
"9 artikla 
Tätä lukua ei sovelleta paikalliselle yleisölle suunnattuihin televisiolähetyksiin, iotka eivät 
kuulu kansalliseen verkkoon." 
10) Korvataan IV luvun otsikko seuraavasti: 
"Televisiomainonta, sponsorointi ja teleostos". 
zc 
10 a. Korvataan 10 artikla seuraavasti: 
"10 artikla 
1. Televisiomainonnan ia teleostoksen tulee olla helposti tunnistettavissa sellaisiksi, ia ne 
on pidettävä selkeästi erillään muista ohjelmapalveluista optisin tai akustisin keinoin. 
2. Yksittäiset mainospalat ia teleostokset ovat sallittuja vain poikkeuksellisesti. 
3. Mainonnassa ia teleostoksessa ei saa käyttää alitajunnan kautta vaikuttavaa tekniikkaa. 
4. Piilomainonta ia -teleostos ovat kiellettyjä." 
in Korvataan 11 artikla seuraavasti: 
"11 artikla 
1. Mainonta ia teleostos on sijoitettava ohielmien väliin. Jos tämän artiklan 2-5 kohdan 
edellytykset täyttyvät, mainonta ia teleostos voidaan siioittaa mvös ohielmien keskelle 
siten, ettei loukata ohjelman eheyttä ia arvoa ottaen huomioon ohjelman luonnolliset tauot 
sekä kesto ia luonne eikä tekijänoikeuden haltijoiden oikeuksia. 
2. Ohjelmissa, jotka koostuvat itsenäisistä osista, tai urheiluohielmissa ia saman tapaisesti 
rakentuvissa, väliaikoia sisältävissä tapahtumissa ja esityksissä mainonta ia teleostos 
saadaan siioittaa ainoastaan osien väleihin. 
13 
3. Audiovisuaalisten teosten, kuten pitkien elokuvien ja televisiota varten valmistettujen 
elokuvien (lukuun ottamatta tv-sarioia. sarjafilmejä, kevyitä viihdeohjelmia ia 
dokumenttiohjelmia), esitys saadaan keskeyttää kerran kutakin täyttä 45 minuutin jaksoa 
kohti, kun ohjelma kestää yli 45 minuuttia. Keskeytys on vielä sallittu, jos ohjelman kesto 
on vähintään 20 minuuttia pidempi kuin kaksi tai useampi täyden 45 minuutin jakso. 
4. Kun mainoksella tai teleostoksella keskeytetään muita kuin 2 kohdassa tarkoitettuja 
ohjelmia, vähintään 20 minuuttia tulisi kulua mainoskatkojen välillä yhden ohjelman 
aikana. 
5. Uskonnollisesta palveluksesta tapahtuvaa lähetystä ei saa katkaista mainonnalla tai 
teleostoksella. Uutisia ia ajankohtaisohjelmia, dokumenttiohjelmia, uskonnollisia ohielmia 
ia lasten ohielmia ei saa keskeyttää mainonnalla tai teleostoksella, kun ohjelma kestää 
vähemmän kuin 30 minuuttia. Jos ohjelma kestää vähintään 30 minuuttia, noudatetaan 1 -
4 kohdan säännöksiä." 
12) Korvataan 12 artiklan johtolause seuraavasti: 
"Televisiomainonta ja teleostos eivät saa:" 
ia korvataan c alakohta seuraavasti: 
"c) loukata uskonnollista, elämänkatsomuksellista tai poliittista vakaumusta:" 
S? 
13) Korvataan 13 ja 14 artikla seuraavasti: 
"13 artikla 
Kaikenlainen savukkeiden ja muiden tupakkatuotteiden televisiomainonta ja 
teleostostarjonta on kiellettyä. 
14 artikla 
1. On kiellettyä mainostaa sellaisia lääketuotteita ja lääkehoitoja, jotka ovat saatavissa 
vain lääkärin määräyksestä siinä jäsenvaltiossa, jonka lainkäyttövaltaan 
televisiolähetystoiminnan harjoittaja kuuluu. 
2. On kiellettyä tarjota teleostoksina sellaisia lääketuotteita ia lääkehoitoja, joihin 
vaaditaan direktiivin 65/65/ETY8, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 
89/343/ETY9. mukainen markkinoille saattamista koskeva lupa." 
14) Muutetaan 15 artikla seuraavasti: 
a) Korvataan johtolause seuraavasti: 
"Alkoholijuomien televisiomainonnassa ja teleostostarjonnassa on noudatettava 
seuraavia periaatteita:" 
b) Korvataan a alakohdassa oleva ilmaus "sitä ei saa" ilmaisulla "niitä ei saa". 
c) Korvataan b, c, d , e ja f alakohdassa ilmaus "siinä ei saa" ilmaisulla "niissä ei saa". 
8 EYVL N:o L 22, 9.2.1965, s. 369. 
9 EYVL N:o L 142, 25.5.1989, s. 14. 
33 
15) Muutetaan 16 artikla seuraavasti: 
a) Korvataan johtolause seuraavasti: 
"Televisiomainonta ja teleostostarjonta eivät saa aiheuttaa moraalista tai fyysistä 
haittaa alaikäisille, ja sen vuoksi mainonnassa ja teleostostarjonnassa on heidän 
suojelemisekseen noudatettava seuraavia periaatteita:" 
b) Korvataan a, b, c ja d alakohdassa ilmaisu "siinä ei saa" ilmaisulla "niissä ei saa". 
^o 
16) Korvataan 17 artiklan 2 kohta seuraavasti: 
"2. Televisio-ohjelmia eivät saa sponsoroida yritykset, joiden pääasiallisena 
toimintana on savukkeiden ia muiden tupakkatuotteiden valmistus tai myynti." 
2 a. Sellaisten yritysten harjoittamalla televisio-ohjelmien sponsoroinnilla, joiden 
toimintaan kuuluu muiden muassa lääketuotteiden ia lääkehoitojen valmistus tai 
myynti, voidaan tehdä yrityksen nimeä tai mainetta tunnetuksi mutta sillä ei saa 
mainostaa ainoastaan lääkärin määräyksestä saatavissa olevia erityisiä 
lääketuotteita tai lääkehoitoja." 
17) Korvataan 18 artikla seuraavasti: 
"18 artikla 
1. Teleostoskatkosten ia mainospalojen sekä muiden mainontakeinoien määrä, lukuun 
ottamatta 18 a artiklassa tarkoitettuia teleostosohjelmia. ei saa olla suurempi kuin 20 
prosenttia päivittäisestä lähetysajasta. Mainospalojen määrä ei saa olla suurempi kuin 15 
prosenttia päivittäisestä lähetysajasta. 
2. Mainospalojen ja teleostoskatkosten määrä yhtä tuntia kohti ei saa olla suurempi kuin 
20 prosenttia. 
3. Tässä artiklassa ilmaisu 'mainospalat' ei kata televisiolähetystoiminnan harioittaian 
antamia ilmoituksia omista ohjelmistaan." 
Mi 
18) Lisätään 18a artikla: 
"18 a artikla 
Sellaisten kanavien, iotka eivät harjoita pelkästään teleostostariontaa. lähettämille 
teleostosohielmille mvönnetvn keskeytymättömän ohjelma-aian on oltava vähintään 15 
minuuttia. Ohjelmien kokonaiskesto ei saa olla suurempi kuin kolme tuntia päivässä. 
Teleostosohjelmien tulee optisin ia/tai akustisin keinoin olla helposti tunnistettavissa 
sellaisiksi." 
19) Korvataan 19 artikla seuraavasti: 
"19 artikla 
Edellä 18 ia 18 a artiklaa ei sovelleta yksinomaan mainontaa ia/tai teleostostariontaa 
harjoittaviin kanaviin." 
V e 
20) Korvataan 20 artikla seuraavasti: 
"20 artikla 
Jäsenvaltiot voivat yhteisön oikeuden huomioon ottaen asettaa muita kuin 11 artiklan 2 -
5 kohdassa sekä 18 ja 18 a artiklassa säädettyjä edellytyksiä paikalliselle yleisölle 
suunnattujen lähetysten osalta, jos lähetyksiä ei voida vastaanottaa suoraan tai välillisesti 
yhdessä tai useammassa muussa jäsenvaltiossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan 
soveltamista." 
21) Kumotaan 21 artikla. 
22) Lisätään seuraava ilmaus V luvun otsikkoon: 
"ja yleisen siveellisyyden" 
23) Korvataan 22 artikla seuraavasti: 
"22 artikla 
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden 
lainkäyttövaltaan kuuluvien televisiolähetystoiminnan harjoittajien lähetyksissä ei ole 
ohjelmia, jotka saattaisivat vahingoittaa alaikäisten fyysistä, henkistä tai moraalista 
kehitystä, eikä varsinkaan pornografiaa tai aiheetonta väkivaltaa sisältäviä ohjelmia. 
M^ 
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet koskevat myös muita ohjelmia, jotka 
saattaisivat vahingoittaa alaikäisten fyysistä, henkistä tai moraalista kehitystä, paitsi jos 
lähetysaikojen valinnalla tai teknisin keinoin on varmistettu, että lähetysalueen alaikäiset 
eivät tavallisesti näe tai kuule kyseisiä lähetyksiä. Kun tällaisia ohjelmia lähetetään 
koodaamattomana. jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että niitä edeltää akustinen 
varoitus tai että ne on merkitty symbolilla, joka on nähtävissä koko ohielman keston 
ajan." 
HV 
24) Lisätään 22 a ja 22 b artikla seuraavasti: 
"22 a artikla 
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ohjelmiin ei sisälly yllytystä rotuun, sukupuoleen, 
uskontoon tai kansallisuuteen perustuvaan vihaan. 
22 b artikla 
1. Komissio kiinnittää erityistä huomiota tämän luvun säännösten soveltamiseen 26 
artiklassa säädetyssä kertomuksessa. 
2. Komissio tekee yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa 
tutkimuksen sellaisten muiden toimenpiteiden mahdollisista eduista ia haitoista, joiden 
tarkoituksena on auttaa vanhempia tai kasvattajia valvomaan, mitä ohielmia lapset voivat 
katsoa." 
Hi 
24 a. Korvataan 23 artiklan 1 kohta seuraavasti: 
"1. Kansallisuudesta riippumatta jokaisella luonnollisella henkilöllä tai 
oikeushenkilöllä, jonka oikeutettuja etuja, varsinkin mainetta ia kunniaa on 
vahingoitettu esittämällä virheellisiä väitteitä televisio-ohjelmassa, on oltava oikeus 
vastineeseen tai vastaavaan oikaisukeinoon. sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
jäsenvaltioiden siviili-, hallinto- tai rikosoikeutta koskevien säädösten soveltamista. 
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vastineoikeuden tosiasiallista käyttöä ei 
haitata asettamalla kohtuuttomia ehtoia. Vastine esitetään kohtuullisen ajan 
kuluttua pyynnöstä, mahdollisimman samankaltaisissa olosuhteissa kuin lähetys, 
johon pyyntö liittyy. 
25) Kumotaan 25 artikla. 
26) Korvataan 26 artikla seuraavasti: 
"26 artikla 
Viimeistään kolmannen vuoden lopussa siitä, kun tämä direktiivi annetaan, ja sen jälkeen 
kahden vuoden välein komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja 
sosiaalikomitealle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisestaja tarvittaessa tekee uusia 
ehdotuksia sen mukauttamiseksi televisiotoiminnan alan kehitykseen, erityisesti sen 
antamisen jälkeen saavutetun teknologisen kehityksen perusteella. 
W£ 
2 ARTIKLA 
1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudattamisen 
edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään vuoden 
kuluttua sen voimaantulosta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai 
niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden 
on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä 
antamansa keskeiset kansalliset säännökset komissiolle. 
3 ARTIKLA 
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on 
julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Edellä 1 artiklan 5 kohdan säädöksiä sovelletaan tehokkaasti kymmenen vuoden ajan 
tämän direktiivin voimaantulopäivästä. 
4 ARTIKLA 
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 
S^ 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 200 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 16 
Luettelonumero : CB-CO-96-210-FI-C 
ISBN 92-78-03598-X 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
M^