Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenvaltioiden valtuuttamisesta neuvottelemaan asekauppasopimusta käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien konferenssissa (New York, 2–27 päivänä heinäkuuta 2012) asioista, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan /* COM/2012/0241 final - 2012/0124 (NLE) */





PERUSTELUT Asekauppasopimusta käsittelevä Yhdistyneiden kansakuntien konferenssi pidetään New Yorkissa 2.–27. heinäkuuta 2012. Konferenssin tavoitteena on laatia oikeudellisesti sitova asekauppasopimus, jonka avulla tavanomaisten aseiden laillisesta kaupasta tehdään entistä vastuullisempaa asettamalla tiukat yhteiset kansainväliset normit, joilla säännellään aseiden kansainvälisiä siirtoja. Suunnitellussa sopimuksessa edellytetään todennäköisesti toimenpiteitä (kuten vienti- tai tuontilupia), jotka kuuluvat periaatteessa unionin yhteisen kauppapolitiikan soveltamisalaan. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tällaiset toimenpiteet eivät jää yhteisen kauppapolitiikan ulkopuolelle ja siten unionin yksinomaisen toimivallan ulkopuolelle vain siksi, että jäsenvaltio toteuttaa tällaisia toimenpiteitä kansallisen turvallisuutensa varmistamiseksi. Tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä 26. helmikuuta 2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 260/2009 ja yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta 19. lokakuuta 2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1061/2009 annetaan jäsenvaltioille lupa asettaa tuontia ja vientiä koskevia rajoituksia, jotka ovat perusteltuja muun muassa yleisen turvallisuuden ja julkisen moraalin kannalta, joten on tarpeen varmistaa, että sopimuksessa määrätyt toimenpiteet ovat kyseisten lupien ehtojen mukaisia. Lisäksi 20 viime vuoden aikana on hyväksytty useita sellaisia EU:n säädöksiä, joiden tavoitteena on lieventää ja poistaa tavanomaisten aseiden siirtojen esteitä sisämarkkinoilla tai säännellä tavanomaisten aseiden ja kaksikäyttötuotteiden vientiä kolmansiin maihin: (a) neuvoston direktiivi 91/477/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1991, aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta, sellaisena kuin se on muutettuna; (b) neuvoston direktiivi 93/15/ETY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993, siviilikäyttöön tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista ja valvontaa koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna; (c) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/43/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna; (d) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 258/2012, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2012, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaista Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimusta täydentävän, ampuma-aseiden, niiden osien ja komponenttien sekä ampumatarvikkeiden laittoman valmistuksen ja laittoman kaupan torjuntaa koskevan lisäpöytäkirjan (YK:n ampuma-asepöytäkirja) 10 artiklan täytäntöönpanosta ja ampuma-aseiden, niiden osien ja komponenttien sekä ampumatarvikkeiden vientiluvasta ja tuonti- ja kauttakuljetusmenettelyistä; (e) neuvoston asetus (EY) N:o 428/2009, annettu 5 päivänä toukokuuta 2009, kaksikäyttötuotteiden vientiä, siirtoa, välitystä ja kauttakulkua koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta; (f) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/81/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, hankintaviranomaisten ja hankintayksiköiden tekemien rakennusurakoita sekä tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta puolustus- ja turvallisuusalalla. Jotta voidaan varmistaa tulevan asekauppasopimuksen ja direktiivien 91/477/ETY, 93/15/EY ja 2009/43/EY säännösten yhteensopivuus, tulevassa sopimuksessa ei saisi edellyttää, että aseiden ja ampumatarvikkeiden siirrot jäsenvaltioiden välillä olisi arvioitava suhteessa sovittuihin normeihin ja että niille olisi myönnettävä lupa tapauskohtaisesti. Jos tällainen vaatimus sisällytettäisiin tulevaan asekauppasopimukseen, sen osapuoliksi tulevat jäsenvaltiot eivät voisi soveltaa sopimusta EU:n sisäiseen asekauppaan rikkomatta EU:n lainsäädäntöä. Jotta voidaan varmistaa tulevan asekauppasopimuksen ja asetuksen (EU) N:o 258/2012 säännösten yhteensopivuus, tulevan sopimuksen olisi oltava YK:n ampuma-asepöytäkirjan 10 artiklassa esitetyn periaatteen mukainen. Sen mukaan ampuma-aseita ja niihin liittyviä tavaroita ei pitäisi siirtää valtioiden välillä ilman, että kaikki asianosaiset valtiot ovat tietoisia asiasta ja ovat antaneet siihen suostumuksensa. Ampuma-aseita ei saisi viedä sellaisiin maihin tai sellaisten maiden kautta, jotka eivät ole antaneet siirrolle lupaa. Asekauppasopimuksesta käytävissä neuvotteluissa käsitellään asioita, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan, koska ne kuuluvat yhteisen kauppapolitiikan alaan ja koska sopimuksen tekeminen voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta. Tässä tilanteessa on aiheellista valtuuttaa jäsenvaltiot käymään asekauppasopimusneuvottelut unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvista asioista asianmukaisten neuvotteluohjeiden mukaisesti. Tämä valtuutus ei sen vuoksi kata asekauppasopimuksen niitä seikkoja, jotka voivat kuulua unionin toimivaltaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla ja liittyä yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevaan unionin säännöstöön. 2012/0124 (NLE) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenvaltioiden valtuuttamisesta neuvottelemaan asekauppasopimusta käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien konferenssissa (New York, 2–27 päivänä heinäkuuta 2012) asioista, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 2 artiklan 1 kohdan, 114 artiklan 1 kohdan, 207 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan sekä 218 artiklan 3 ja 4 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen[1] sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous hyväksyi 64. istunnossaan päätöslauselman 64/48, jossa se päätti kutsua vuonna 2012 neljäksi peräkkäiseksi viikoksi koolle asekauppasopimusta käsittelevän Yhdistyneiden kansakuntien konferenssin, jonka tehtävänä on oikeudellisesti sitovan välineen laatiminen tiukimmista mahdollisista yhteisistä kansainvälisistä normeista tavanomaisten aseiden siirtoa varten. Asekauppasopimusta käsittelevä Yhdistyneiden kansakuntien konferenssi pidetään New Yorkissa 2–27 päivänä heinäkuuta 2012. Konferenssin tavoitteena on laatia oikeudellisesti sitova asekauppasopimus, jonka avulla tavanomaisten aseiden laillisesta kaupasta tehdään entistä vastuullisempaa asettamalla tiukat yhteiset kansainväliset normit, joilla säännellään aseiden kansainvälisiä siirtoja sekä torjutaan tavanomaisten aseiden ei-toivottua ja vastuutonta leviämistä. (2) Suunnitellussa sopimuksessa edellytetään todennäköisesti toimenpiteitä (kuten vienti- tai tuontilupia), jotka kuuluvat unionin yhteisen kauppapolitiikan soveltamisalaan. Tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä 26 päivänä helmikuuta 2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 260/2009 ja yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta 19 päivänä lokakuuta 2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1061/2009 annetaan jäsenvaltioille lupa asettaa tuontia ja vientiä koskevia rajoituksia, jotka ovat perusteltuja muun muassa yleisen turvallisuuden ja julkisen moraalin kannalta, joten on tarpeen varmistaa, että suunnitellussa sopimuksessa määrätyt toimenpiteet ovat kyseisten lupien ehtojen mukaisia. (3) Euroopan unionissa on hyväksytty useita sellaisia säädöksiä, joiden tavoitteena on lieventää ja poistaa tavanomaisten aseiden siirtojen esteitä sisämarkkinoilla tai säännellä tavanomaisten aseiden tai kaksikäyttötuotteiden vientiä kolmansiin maihin, muun muassa seuraavat: a) neuvoston direktiivi 91/477/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1991, aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta, b) neuvoston direktiivi 93/15/ETY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993, siviilikäyttöön tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista ja valvontaa koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna, c) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/43/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta, d) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 258/2012, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2012, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaista Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimusta täydentävän, ampuma-aseiden, niiden osien ja komponenttien sekä ampumatarvikkeiden laittoman valmistuksen ja laittoman kaupan torjuntaa koskevan lisäpöytäkirjan (YK:n ampuma-asepöytäkirja) 10 artiklan täytäntöönpanosta ja ampuma-aseiden, niiden osien ja komponenttien sekä ampumatarvikkeiden vientiluvasta ja tuonti- ja kauttakuljetusmenettelyistä, e) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/81/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, hankintaviranomaisten ja hankintayksiköiden tekemien rakennusurakoita sekä tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta puolustus- ja turvallisuusalalla ja f) neuvoston asetus (EY) N:o 428/2009, annettu 5 päivänä toukokuuta 2009, kaksikäyttötuotteiden vientiä, siirtoa, välitystä ja kauttakulkua koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta. (4) Oikeudellisesti sitova väline tiukimmista mahdollisista yhteisistä kansainvälisistä normeista tavanomaisten aseiden siirtoa varten koskee asioita, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan, koska ne kuuluvat yhteisen kauppapolitiikan alaan tai koska asekauppasopimuksen tekeminen voi vaikuttaa edellä mainittuihin yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta. (5) On tarpeen poikkeuksellisesti antaa jäsenvaltioille valtuudet neuvotella asekauppasopimuksen niistä seikoista, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan. (6) Tämän päätöksen soveltamisalaan eivät kuulu asekauppasopimuksen ne seikat, jotka voivat kuulua unionin toimivaltaan yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla ja liittyä yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevaan unionin säännöstöön, ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Valtuutetaan jäsenvaltiot neuvottelemaan asekauppasopimusta käsittelevässä Yhdistyneiden kansakuntien konferenssissa asioista, jotka kuuluvat unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Jäsenvaltioiden on huolehdittava koordinoinnista, ja tässä tehtävässä niitä tukevat komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon edustajat, jotka myös avustavat neuvotteluissa tarpeen mukaan. 2 artikla Neuvottelut on käytävä liitteessä esitettyjen neuvotteluohjeiden mukaisesti. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE (1) Asekauppasopimus ei saa sisältää määräyksiä, jotka estävät jäsenvaltioita soveltamasta seuraavia: (a) neuvoston direktiivi 91/477/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1991, aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta, sellaisena kuin se on muutettuna; (b) neuvoston direktiivi 93/15/ETY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993, siviilikäyttöön tarkoitettujen räjähdystarvikkeiden markkinoille saattamista ja valvontaa koskevien säännösten yhdenmukaistamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna; (c) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/43/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna; (d) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/81/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, hankintaviranomaisten ja hankintayksiköiden tekemien rakennusurakoita sekä tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta puolustus- ja turvallisuusalalla. (2) Asekauppasopimus ei saa sisältää määräyksiä, joilla rajoitetaan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaata liikkuvuutta unionin sisämarkkinoilla, jollei rajoitukselle ole erityisiä perusteita SEUT-sopimuksen 346 artiklan mukaisesti. (3) Kaikkien sopimuksessa määrättyjen toimenpiteiden, joilla rajoitetaan vientiä tai tuontia unionista/unioniin tai kauttakulkua unionin alueella, on oltava kaikkien sovellettavien unionin säännösten mukaisia, mukaan lukien erityisesti seuraavat säädökset: (a) neuvoston asetus (EY) N:o 260/2009, annettu 26 päivänä helmikuuta 2009, tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä; (b) neuvoston asetus (EY) N:o 1061/2009, annettu 19 päivänä lokakuuta 2009, yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta; (c) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 258/2012, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2012, kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaista Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimusta täydentävän, ampuma-aseiden, niiden osien ja komponenttien sekä ampumatarvikkeiden laittoman valmistuksen ja laittoman kaupan torjuntaa koskevan lisäpöytäkirjan (YK:n ampuma-asepöytäkirja) 10 artiklan täytäntöönpanosta ja ampuma-aseiden, niiden osien ja komponenttien sekä ampumatarvikkeiden vientiluvasta ja tuonti- ja kauttakuljetusmenettelyistä; ja (d) neuvoston asetus (EY) N:o 428/2009, annettu 5 päivänä toukokuuta 2009, kaksikäyttötuotteiden vientiä, siirtoa, välitystä ja kauttakulkua koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta; (e) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/43/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, yhteisön sisällä tapahtuvia puolustukseen liittyvien tuotteiden siirtoja koskevien ehtojen yksinkertaistamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna. (4) Asekauppaa koskevan sopimuksen on sisällettävä määräyksiä, joiden nojalla Euroopan unionista voi tulla sopimuksen osapuoli. [1] EUVL C , , s. .