KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VIISUMITIETOJÄRJESTELMÄN (VIS) KEHITTÄMISESTÄ VUONNA 2011 (neuvoston päätöksen 2004/512/EY 6 artiklan nojalla) /* COM/2012/0376 final */





KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VIISUMITIETOJÄRJESTELMÄN (VIS) KEHITTÄMISESTÄ VUONNA 2011 (neuvoston päätöksen 2004/512/EY 6 artiklan nojalla) SISÄLLYSLUETTELO KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VIISUMITIETOJÄRJESTELMÄN (VIS) KEHITTÄMISESTÄ VUONNA 2011 (neuvoston päätöksen 2004/512/EY 6 artiklan nojalla)............................................................................................................................. 2 1........... Johdanto........................................................................................................................ 4 2........... Viisumitietojärjestelmän oikeudellinen kehys.................................................................... 4 3........... Edistyminen raportointijakson aikana............................................................................... 4 3.1........ Keskusjärjestelmän kehittäminen ja testaaminen............................................................... 4 3.2........ Biometrisen tunnistusjärjestelmän (BMS) kehittäminen..................................................... 5 3.3........ VIS Mail -viestintäjärjestelmä......................................................................................... 5 3.4........ Valmistelut järjestelmän sijaintipaikoissa ja verkko........................................................... 5 3.5........ Keskustietojärjestelmän (C.SIS) luovuttaminen Ranskan viranomaisille............................. 6 3.6........ Jäsenvaltioiden kansalliset suunnittelutoimet...................................................................... 6 3.7........ Viisumitietojärjestelmän käyttöönotto Pohjois-Afrikassa.................................................. 7 3.8........ Viisumitietojärjestelmän käyttöönotto muualla kuin Pohjois-Afrikassa............................... 8 3.9........ Tilastot........................................................................................................................... 8 4........... Sopimus viisumitietojärjestelmän pitämisestä toimintakunnossa ja sen kehittämisestä ja ylläpidosta 9 5........... Tiedotuskampanja.......................................................................................................... 9 6........... Projektinhallinta............................................................................................................ 10 6.1........ Suunnittelu ja talousarvio............................................................................................... 10 6.2........ Riskinhallinta................................................................................................................. 10 7........... VIS-tukiryhmä.............................................................................................................. 11 8........... Päätelmät..................................................................................................................... 11 9........... Liite: VIS-työryhmät..................................................................................................... 12 9.1........ SISVIS -komitea.......................................................................................................... 12 9.2........ VIS -hankkeen kansallisten hankevastaavien (NPM) kokoukset.................................... 12 9.3........ Testejä käsittelevä neuvoa-antava ryhmä (TAG)............................................................ 12 9.4........ VIS Mail -asiantuntijaryhmä (VIS MEG)....................................................................... 12 1. Johdanto Komissio esittää neuvostolle ja Euroopan parlamentille viisumitietojärjestelmän (VIS) perustamisesta 8 päivänä kesäkuuta 2004 tehdyn neuvoston päätöksen 2004/512/EY[1] 6 artiklan mukaisesti kahdeksannen seurantakertomuksen viisumitietojärjestelmän (VIS) kehittämisestä[2]. Kertomus kattaa komission toimet tammikuusta joulukuuhun vuonna 2011. 2. Viisumitietojärjestelmän oikeudellinen kehys VIS-asetuksen[3] 48 artiklan mukaisesti Euroopan komissio hyväksyi 21. syyskuuta 2011 täytäntöönpanopäätöksen viisumitietojärjestelmän (VIS) käyttöönottopäivän määrittämiseksi ensimmäisellä alueella (2011/636/EU)[4]. Päivämääräksi valittiin 11. lokakuuta 2011 (ks. 3.7 kohta). Viisumisäännöstön muuttamisesta 3 päivänä lokakuuta 2011 annettu komission asetus (EU) N:o 977/2011[5] hyväksyttiin myös raportointijakson aikana. Vuonna 2011 ei annettu muita viisumitietojärjestelmää koskevia säädöksiä. 3. Edistyminen raportointijakson aikana 3.1. Keskusjärjestelmän kehittäminen ja testaaminen Raportointijaksolla saatiin onnistuneesti päätökseen kaksi testausvaihetta, joista ensimmäiseen osallistui seitsemän maata ja toiseen 16 maata (edellä mainittujen seitsemän lisäksi yhdeksän muuta maata)[6]. Koska joitakin järjestelmän vakautta ja häiriönsietoa mittaavia testejä tehtiin uudelleen, kyseiset kaksi testausvaihetta saatiin päätökseen myöhemmin kuin alun perin oli suunniteltu, mutta kuitenkin raportointijakson aikana. Lopulta molempien testien katsottiin täyttäneen sopimusvelvoitteet. Järjestelmä otettiin tosiasiallisesti käyttöön 11. lokakuuta 2011 Schengen-valtioiden viisumeja myöntävissä konsuliedustustoissa Pohjois-Afrikassa (Algeriassa, Egyptissä, Libyassa, Mauritaniassa, Marokossa ja Tunisiassa). Muutetun Schengenin rajasäännöstön[7] mukaisesti kahdenkymmenen päivän kuluttua järjestelmän käyttöönotosta eli 31. lokakuuta 2011 jäsenvaltiot aloittivat kaikkien viisumien tarkastamisen viisumitietojärjestelmän avulla ainakin viisumitarran sarjanumeron osalta kaikissa Schengen-alueen rajanylityspaikoissa. Liechtenstein liittyi Schengen-alueeseen ja viisumitietojärjestelmään 19. joulukuuta 2011. 3.2. Biometrisen tunnistusjärjestelmän (BMS) kehittäminen Koko raportointijakson ajan biometrinen tunnistusjärjestelmä (BMS), joka tarjoaa viisumitietojärjestelmälle sormenjälkien tunnistuspalveluja, on tukenut viisumitietojärjestelmän operatiivisia järjestelmätestejä (OST) ja väliaikaisia järjestelmänhyväksyntätestejä kohtaamatta ongelmia. Biometrinen tunnistusjärjestelmä otettiin käyttöön yhdessä viisumitietojärjestelmän kanssa 11. lokakuuta 2011. Järjestelmän lopullinen viisi kuukautta kestävä hyväksymisjakso alkoi seuraavana päivänä. Vuoden 2011 lokakuun 11. päivän ja joulukuun 31. päivän välisenä aikana biometriseen tunnistusjärjestelmään tallennettiin sormenjälkiä yhteensä 170 138 henkilöltä. Suurimman osan näistä sormenjäljistä toimittivat Ranska, Saksa, Italia ja Espanja. Jäsenvaltiot jatkoivat biometrisestä tunnistusjärjestelmästä vastaavan toimeksisaajan antamien ohjelmistopakettien käyttöä sormenjälkien tallennuslaitteissaan. Joissakin jäsenvaltioissa sormenjälkien laatu parani huomattavasti ensimmäisten kuukausien aikana. Toisten jäsenvaltioiden toimittamien sormenjälkien laadussa on kuitenkin vielä parantamisen varaa. Jäsenvaltiot ovat myös alkaneet tarkistaa sormenjälkiä rajanylityspaikoilla, mikä on Schengenin rajasäännöstön mukaisesti vapaaehtoista kolmen vuoden siirtymäkauden aikana. 3.3. VIS Mail -viestintäjärjestelmä Raportointijakson aikana VIS Mail -järjestelmän osalta saavutettiin kaksi tärkeää välitavoitetta. Ensimmäinen välitavoite on järjestelmän käyttöönotto alueella sijaitsevien konsuliedustustojen kanssa VIS Mail -järjestelmän tuotantoinfrastruktuuria koskevien konsuliyhteistyöviestien, joiden määrä on rajoitettu, vaihtamiseksi. Toinen merkittävä välitavoite on VIS Mail -järjestelmän toisen vaiheen eritelmien valmistuminen. Tässä vaiheessa, joka käynnistyy sen jälkeen kun viisumitietojärjestelmä on otettu käyttöön maailmanlaajuisesti, VIS Mail -järjestelmään sisällytetään Schengenin konsultointiverkoston toiminnot. Eritelmiä koskevan komission täytäntöönpanopäätöksen hyväksymismenettely aloitettiin raportointijakson loppupuolella. VIS-kokoonpanossa kokoontunut SISVIS-komitea antoi 9. joulukuuta 2011 myönteisen lausunnon eritelmäluonnoksesta. Päätös hyväksyttäneen vuonna 2012 (ks. 9.1 kohta). 3.4. Valmistelut järjestelmän sijaintipaikoissa ja verkko Romania kytkettiin s-TESTA-verkkoon raportointijaksolla ja Liechtenstein alkoi käyttää tuotantoympäristöä vuoden 2011 joulukuun lopulla. Verkkoa koskevien toimien pääasiallisena tarkoituksena raportointijakson aikana oli a) turvata valinnaisen, pääsijaintipaikasta varasijaintipaikkaan siirtymistä koskevan mekanismin toiminta; b) tarjota NTP-protokollapalvelin ajan synkronoimiseksi pääsijaintipaikan ja jäsenvaltioiden sijaintipaikkojen välillä; c) uudistaa verkkoteknologiaa, millä parannetaan salauslaitteiden häiriönsietokykyä; d) testata VIS Mail Relay -viestinvälitysjärjestelmää; e) tarjota Schengenin keskustietojärjestelmän (C.SIS) henkilöstölle viestintäinfrastruktuuri yhteydenpitoon jäsenvaltioiden kanssa; f) tarjota internet-portaali, joka sisältää yksityiskohtaisen katsauksen verkon toimintaan ja joka on C.SISin henkilöstön käytettävissä valvontatehtäviä varten; ja g) seurata viisumitietojärjestelmäverkkoa kriittisen testausvaiheen aikana ennen viisumitietojärjestelmän käyttöönottoa ja välittömästi sen jälkeen. Varajärjestelmään siirtymistä koskevan mekanismin avulla ne jäsenvaltiot, joilla on kansallinen varajärjestelmä, voivat siirtyä kansallisen järjestelmän kaatuessa varajärjestelmään ja varmistaa näin toiminnan jatkumisen. Mekanismi saatiin otettua onnistuneesti käyttöön yhteensä 12 jäsenvaltiossa vuoden 2011 loppuun mennessä. Mekanismin käyttöönottoa jatketaan vuonna 2012 niissä jäsenvaltioissa, jotka sitä haluavat. 3.5. Keskustietojärjestelmän (C.SIS) luovuttaminen Ranskan viranomaisille Koska kaikki testausvaiheet saatiin toteutettua onnistuneesti, keskustietojärjestelmä (C.SIS) luovutettiin asteittain Ranskan viranomaisille Strasbourgissa kolmen viikon aikana syyskuussa 2011. Prosessiin sisältyi erilaisia viisumitietojärjestelmään ja biometriseen tunnistusjärjestelmään liittyviä teknisiä toimia, kuten tietokannan puhdistaminen ja eri operatiivisten menettelyiden harjoittelu (esim. siirtyminen varajärjestelmään/siirtyminen takaisin varsinaiseen järjestelmään, pysäytys/käynnistys). Komissio vastaa järjestelmän päivittäisestä operatiivisesta hallinnoinnista siirtymäkauden aikana eli ennen kuin tietokantaa hallinnoiva viranomainen (oikeuden, vapauden ja turvallisuuden alueen laaja-alaisten tietojärjestelmien hallinnoinnista vastaava eurooppalainen virasto) aloittaa toimintansa 1. joulukuuta 2012. Komissio voi VIS-asetuksen mukaisesti antaa viisumitietojärjestelmän operatiivisen hallinnoinnin kansallisille julkisoikeudellisille yhteisöille kahdessa eri jäsenvaltiossa. Ranskan kansallisten viranomaisten kanssa on tehty sopimus operatiiviseen hallinnointiin liittyvien palvelujen tarjoamisesta. Lisäksi Ranskan kanssa on tehty sopimus, joka koskee infrastruktuuria Strasbourgin pääsijaintipaikassa, ja Itävallan kanssa on tehty sopimus, joka koskee infrastruktuuria St Johann im Pongaun varasijaintipaikassa. 3.6. Jäsenvaltioiden kansalliset suunnittelutoimet Keskustietojärjestelmän käyttövalmiuden lisäksi järjestelmän käyttöönotto riippui olennaisesti kansallisten hankkeiden etenemisestä. VIS-tukiryhmässä (ks. 7 kohta) kehitetyn kuukausittaisen raportointimekanismin ansiosta kaikki jäsenvaltiot raportoivat johdonmukaisesti edistymisestään ja ilmoittivat olevansa aikataulussa järjestelmän käyttöönottamiseksi ensimmäisellä alueella (Pohjois-Afrikassa) suunniteltuna päivämääränä. Kansallisten järjestelmien vaatimustenmukaisuuden testauksen osalta Tšekki ja Kreikka saivat toteutettua testinsä onnistuneesti raportointijakson ensimmäisellä puoliskolla, joten vaatimustenmukaisuuden testaus kaikkien Schengen-maiden osalta on nyt tehty. Jäsenvaltioiden Pohjois-Afrikassa sijaitseviin konsulaatteihin tehtiin vuonna 2011, kuten vuonna 2010, vierailuja tietojen saamiseksi niiden valmiustasosta ja erityisesti niiden valmiuksista kerätä ja siirtää viisumin hakijoiden biometrisiä tietoja viisumitietojärjestelmään. Lokakuun 2011 alussa komission edustajat ja oikeus- ja sisäasioiden neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion edustajat matkustivat Tunisiaan (Tunisiin), Marokkoon (Casablancaan ja Rabatiin) ja Libyaan (Tripoliin) osallistuakseen paikallisiin Schengen-yhteistyön puitteissa järjestettäviin kokouksiin ja vieraillakseen paikallisissa konsulaateissa. Vierailuja tehtiin yhteensä kymmeneen konsuliedustustoon. Vierailut johtivat konkreettisiin konsulaattihenkilöstölle annettuihin oikeudellisiin ja teknisiin suosituksiin. 3.7. Viisumitietojärjestelmän käyttöönotto Pohjois-Afrikassa Poliittiset ja oikeudelliset näkökohdat VIS-tukiryhmän kokouksessa 16. maaliskuuta 2011 useat jäsenvaltiot totesivat, että vaikka ne olisivat teknisesti valmiit liittymään viisumitietojärjestelmään kesäkuun 2011 lopussa, ne haluaisivat ottaa järjestelmän käyttöön Pohjois-Afrikassa[8] vasta kesän jälkeen, jolloin viisumien myöntämisen huippukausi on ohi ja konsulaattien henkilöstö on vaihtunut. Järjestelmä päätettiin ottaa yksimielisesti käyttöön 11. lokakuuta 2011. VIS-asetuksen 48 artiklassa säädetään, että komissio tekee päätöksen järjestelmän käyttöönottopäivän määrittämiseksi kun a) komissio on ilmoittanut, että viisumitietojärjestelmän kokonaisvaltainen testaus on saatu onnistuneesti päätökseen jäsenvaltioiden kanssa, ja b) kun kaikki jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle, että ne ovat valmiita siirtämään tietoja keskustietojärjestelmään kansallisten rajapintojensa kautta ja liittämään ensimmäisellä alueella sijaitsevat konsulaattinsa viisumitietojärjestelmään. Ensimmäisen edellytyksen osalta komissio ja jäsenvaltioiden asiantuntijat katsoivat 7. heinäkuuta 2011, että järjestelmän kokonaisvaltainen testaus oli saatu onnistuneesti päätökseen jäsenvaltioiden kanssa. Komissaari Malmströmin kirje ja testien tulokset lähetettiin Euroopan parlamentille 7. lokakuuta 2011. Toisen edellytyksen osalta jäsenvaltioita pyydettiin toimittamaan valmiuttaan koskevat ilmoituksensa heinäkuun 2011 loppuun mennessä. Ensimmäinen ilmoitus toimitettiin 5. heinäkuuta 2011 ja viimeinen 2. syyskuuta 2011. Näiden kahden saavutuksen ansiosta komissio pystyi antamaan 21. syyskuuta 2011 täytäntöönpanopäätöksen viiisumitietojärjestelmän (VIS) käyttöönottopäivän määrittämiseksi ensimmäisellä alueella[9]. Operatiiviset näkökohdat Kaikki jäsenvaltiot liitettiin onnistuneesti viisumitietojärjestelmään Pohjois-Afrikan osalta 11. lokakuuta 2011. Ruotsi käytti ensimmäisenä jäsenvaltiona järjestelmää klo 6.00 (UTC-aikaa). Ensimmäisenä päivänä esiintyi kansallisella tasolla vähäisiä teknisiä ongelmia, mutta ne ratkaistiin lähes välittömästi. Saksa oli ensimmäinen maa, joka myönsi sormenjäljet sisältävän viisumin. Jäsenvaltiot alkoivat tarkastaa 31. lokakuuta 2011 viisumitarran numeron viisumitietojärjestelmää käyttäen ulkorajojen ylityspaikoilla Schengenin rajasäännöstön mukaisesti. 3.8. Viisumitietojärjestelmän käyttöönotto muualla kuin Pohjois-Afrikassa Useat jäsenvaltiot hyödynsivät VIS-asetuksen 48 artiklan 3 kohdan mukaista mahdollisuutta ottaa viisumitietojärjestelmä käyttöön muilla kuin ensimmäisellä alueella edellyttäen, että jäsenvaltiot ilmoittavat siitä komissiolle etukäteen. Unkari ilmoitti 30. kesäkuuta 2011, että se alkaisi Euroopan ulkorajarahaston (EBF) yhteisrahoittaman kokeiluhankkeen puitteissa kerätä viisuminhakijoiden sormenjälkiä ja ottaa viisumitietojärjestelmän käyttöön Istanbulissa, Ankarassa ja Chisinaussa 11. lokakuuta 2011 alkaen. Sveitsi ilmoitti 12. heinäkuuta 2011, että se ottaisi viisumitietojärjestelmän käyttöön Sveitsin alueella ilman sormenjälkien keräämistä ulkorajojen ylityspaikoilla tapahtuvaa viisumien myöntämistä varten 11. lokakuuta 2011 alkaen. Viro ilmoitti 15. syyskuuta 2011, että se ottaisi viisumitietojärjestelmän käyttöön ja alkaisi kerätä hakijoiden sormenjälkiä ulkorajojen ylityspaikoilla tapahtuvaa viisumien myöntämistä varten 11. lokakuuta 2011 alkaen. Lisäksi Viro ilmoitti 6. lokakuuta 2011 aikomuksestaan ottaa viisumitietojärjestelmä käyttöön kaikissa konsulaateissa ilman sormenjälkien keräämistä 11. lokakuuta 2011 alkaen. Belgia ilmoitti 7. lokakuuta 2011, että se ottaisi viisumitietojärjestelmän käyttöön kaikissa konsulaateissa ilman sormenjälkien keräämistä 11. lokakuuta 2011 alkaen (lukuun ottamatta Conakrya, jossa Belgia otti järjestelmän käyttöön 1. marraskuuta 2011). Kaksi jäsenvaltiota lähetti ilmoituksen komissiolle sen jälkeen, kun ne olivat ottaneet viisumitietojärjestelmän käyttöön Pohjois-Afrikan ulkopuolella. Esimerkiksi Saksa ilmoitti 12. lokakuuta 2011, että se oli ottanut viisumitietojärjestelmän käyttöön ja alkanut kerätä sormenjälkiä rajoilla tapahtuvaa viisumien myöntämistä varten 11. lokakuuta 2011. Islanti otti viisumitietojärjestelmän käyttöön rajoillaan tapahtuvaa viisumien myöntämistä varten 11. lokakuuta 2011 alkaen. Asiaa koskeva ilmoitus vastaanotettiin 17. lokakuuta 2011. Vaikka mitään ongelmia ei ilmennyt, komissio pyysi kaikkia jäsenvaltioita ilmoittamaan hyvissä ajoin aikomuksestaan ottaa käyttöön viisumitietojärjestelmä ennen laissa määritettyä päivämäärää. Komissio pyysi jäsenvaltioita myös ottamaan aina hyvissä ajoin yhteyttä EU:n edustustoihin asianomaisissa maissa ja toteuttamaan kaikki asianmukaiset toimenpiteet ilmoittaakseen aikomuksistaan viisuminhakijoille ja paikallisviranomaisille, erityisesti, jos ne aikovat kerätä viisumin hakijoiden sormenjälkiä. Puola ilmoitti 19. lokakuuta 2011, että se ottaisi viisumitietojärjestelmän käyttöön Bakussa, Jerevanissa ja Kuala Lumpurissa ja alkaisi kerätä biometrisiä tietoja osana Euroopan ulkorajarahaston yhteisrahoittamaa kokeiluhanketta. Kokeiluhanke käynnistyi 26. lokakuuta 2011, ja sen odotetaan päättyvän 31. toukokuuta 2012. 3.9. Tilastot Raportointijakson loppuun mennessä viisumitietojärjestelmässä oli onnistuneesti käsitelty 299 648 viisumihakemusta. Schengen-viisumi myönnettiin 229 124 hakijalle ja 33 451 hakemusta hylättiin. Nämä luvut koskevat edellisessä kohdassa mainittujen jäsenvaltioiden viisumitietojärjestelmän käyttöä Pohjois-Afrikassa sekä muualla maailmassa. Mitä tulee saman henkilön tekemiin useisiin viisumihakemuksiin, raportointijakson loppuun mennessä viisumitietojärjestelmässä oli havaittu 468 tapausta, joissa viisuminhakijat aiemman hakemuksen hylkäämisen jälkeen hakivat uutta viisumia maassa, jossa he saavat edullisimman viisumikohtelun (”visa shopping”). Yhdessä tapauksessa sama henkilö jätti viisi viisumihakemusta eri konsuliedustustoissa. Kahdessa tapauksessa oli kyse neljästä hakemuksesta ja seitsemässä tapauksessa kolmesta hakemuksesta. Lopuissa 458 tapauksessa kussakin oli kyse kahdesta hakemuksesta. Yhteen tapaukseen liittyi kolme eri konsuliedustustoa neljän viikon ajan, ja ne pystyivät yhdistämään kyseiset hakemukset toisiinsa. 4. Sopimus viisumitietojärjestelmän pitämisestä toimintakunnossa ja sen kehittämisestä ja ylläpidosta Viisumitietojärjestelmän pitämiseksi teknisessä toimintakunnossa ja järjestelmän suorituskyvyn parantamiseksi pitkällä aikavälillä sekä ottaen huomioon, että tulevina vuosina viisumitietojärjestelmään siirretään lisääntyvässä määrin tietoa, komissio käynnisti 14. heinäkuuta 2011 tarjouspyynnön, joka koski viisumitietojärjestelmän pitämistä toimintakunnossa ja sen kehittämistä ja ylläpitoa. Raportointijakson loppuun mennessä seuraavat prosessin vaiheet oli saatu päätökseen: kuuden ehdokkaan alkuperäisten ensimmäisen vaiheen hakemusten vastaanottaminen (2. syyskuuta 2011); viiden ehdokkaan valitseminen tekniseen arviointivaiheeseen ja tarjouskilpailumenettelyn teknisten eritelmien toimittaminen hakijoille (lokakuun 2011 puoliväli); ehdokkaat jättävät tekniset tarjoukset (23. joulukuuta 2011). 5. Tiedotuskampanja Yhteistyössä ulkopuolisen toimeksisaajan kanssa ja jäsenvaltioita kuullen komissio laati englannin-, ranskan-, saksan-, espanjan-, arabian-, kiinan- ja venäjänkielisen tiedotusmateriaalin jäsenvaltioiden ja komission käytettäväksi tiedotuskampanjoissa ennen viisumitietojärjestelmän käyttöönottoa ja sen jälkeen. Materiaali jaettiin jäsenvaltioille kesällä 2011. Lisäksi tuotettiin video, jossa selitetään uudet viisumitietojärjestelmän mukaiset viisumimenettelyt. Video on saatavilla eri kielillä, ja se toimitettiin eurooppalaisille uutisportaaleille ja jäsenvaltioille. Lisäksi kaikki viisumitietojärjestelmään liittyvät tiedot päivitettiin sisäasioiden pääosaston verkkosivuille 11. lokakuuta. Pian sen jälkeen, kun päätös 2011/636/EU[10] oli annettu, sisäasioiden pääosasto kutsui Brysselissä olevat Algerian, Egyptin, Marokon, Mauritanian ja Tunisian suurlähettiläät koolle. Tarkoituksena oli antaa heille yksityiskohtaisia tietoja viisumitietojärjestelmän käyttöönotosta, jotta he voivat toimittaa tiedot maidensa viranomaisille. Suurlähettiläät esittivät kysymyksiä sormenjälkien ottamisesta myönnettävien poikkeusten soveltamisalasta ja ulkoistamisesta. Suurlähettiläille toimitettiin kokouksen jälkeen tiedote. Näiden kokousten jälkeen alueella sijaitsevat EU:n edustustot toteuttivat yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toimenpiteitä tiedottaakseen asiasta Pohjois-Afrikan viranomaisille paikallisen Schengen-yhteistyön kautta. EU:n edustuston päällikkö Egyptissä tapasi paikallisviranomaiset 26. syyskuuta 2011 yhdessä Saksan, Ranskan, Italian ja Puolan suurlähettiläiden kanssa. Saksan suurlähetystössä järjestettiin myös kokous Egyptin liike-elämän edustajien kanssa 29. syyskuuta 2011 sekä lehdistötilaisuus Ranskan suurlähetystössä 4. lokakuuta 2011. Libyan osalta komission edustajat matkustivat Tripoliin 27.–29. syyskuuta 2011 mm. tavatakseen Libyan ulkoministeriön edustajia ja antaakseen tietoja viisumitietojärjestelmän käyttöönotosta. Lisäksi Algeriassa ja Marokossa EU:n edustustot lähettivät tiedotteen paikallisille viranomaisille. Järjestelmän käyttöönottopäivänä järjestettiin kaksi lehdistötilaisuutta. Brysselissä pidettiin tekninen tilannekatsaus, jonka jälkeen komissaari Malmströmin tiedottaja piti lehdistötilaisuuden. Komissaari Malmström piti yhdessä Puolan sisäministerin kanssa Varsovassa lehdistötilaisuuden ilmoittaakseen viisumitietojärjestelmän onnistuneesta käyttöönotosta. 6. Projektinhallinta 6.1. Suunnittelu ja talousarvio Viisumitietojärjestelmään vuonna 2011 käytettävissä olevia maksusitoumusmäärärahoja oli yhteensä 31,2 miljoonaa euroa, joista 95,06 prosenttia käytettiin. Testitukipalveluiden vähenemisestä ja lopulliseen järjestelmänhyväksyntään liittyvien maksujen siirtämisestä vuoteen 2012 johtuen ainoastaan 79,49 prosenttia maksusitoumuksista käytettiin. Viisumitietojärjestelmän budjettikohta on 18.0205. Viisumitietojärjestelmä || Käytettävissä olevat MSM:t || Käytetyt MSM:t || Yhteensä % || Käytettävissä olevat MM:t || Käytetyt MM:t || Yhteensä % C1 (VIS-ra­hoi­tus­pää­tök­sen 2011 määrä­rahat) || € 21 200 000,00 || € 3 456 723,74 || || € 27 486 195,00 || € 22 037 191,85 || C4 (Islannin, Norjan ja Sveitsin määrärahat 2011) || € 1 298 209,85 || || || € 1 298 209,85 || 0,00 || C5 (Islannin, Norjan ja Sveitsin määrärahat 2010) || € 8 703 298,00 || € 8 703 298,00 || || € 4 115 456,44 || € 4 115 456,44 || Sitoumukset yhteensä || || 17 500 000 || || || || Yhteensä || € 31 201 507,85 || € 29 660 022 || 95,06% || € 32 899 861,29 || € 26 152 648,29 || 79,49% 6.2. Riskinhallinta Riskinhallinnan menetelmä säilyi ennallaan raportointijakson aikana. Komissio eritteli joka kuukausi hankkeen merkittävimmät riskit (keskustasolla ja kansallisella tasolla) ja esitteli ne jäsenvaltioille kuukausittain pidettävissä viisumitietojärjestelmän kansallisten hankevastaavien kokouksissa. Laadunvarmistuksesta vastaava toimeksisaaja avusti komissiota tässä tehtävässä. Aiempien vuosien tapaan riskeistä keskusteltiin VIS-tukiryhmässä. Komissio työskenteli yhdessä oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kahden puheenjohtajajäsenvaltion kanssa arvioidakseen tärkeimpiä riskejä ja luokitellakseen ne sen mukaan, mikä vaikutus niillä on hankkeeseen. Kunkin riskin vähentämiseksi määritettiin erityisiä toimia. Komissio piti yllä korkean tason rekisteriä ja seurasi toimien täytäntöönpanoa. Vuoden 2011 lopussa merkittävimmiksi riskeiksi arvioitiin seuraavat: a) järjestelmän kapasiteetti ehtyy suunniteltua nopeammin, sillä jäsenvaltiot ottavat järjestelmän käyttöön muilla alueilla suunniteltua asteittaista käyttöönottoa aikaisemmin; b) keskusviisumitietojärjestelmän luovutus C.SIS-yksiköltä tietotekniikkajärjestelmien hallinnoinnista vastaavalle EU:n virastolle ja c) sormenjälkitietojen laatu toimien aikana. Jokaisen riskin vähentämiseksi on määritetty toimia, ja komissio, jäsenvaltiot ja päätoimeksisaaja tekevät tiivistä yhteistyötä rajoittaakseen näiden riskien vaikutusta kokonaishankkeeseen. 7. VIS-tukiryhmä VIS-tukiryhmä kokoontui kahdeksan kertaa raportointijakson aikana – neljä kertaa vuoden alkupuoliskolla ja neljä kertaa toisella puoliskolla. Korkean tason epäviralliset kokoukset tarjosivat aiempien vuosien tapaan foorumin, jolla kaikki viisumitietojärjestelmään liittyvät keskustelut voitiin käydä avoimesti. Esityslistan laati oikeus- ja sisäasioiden neuvoston puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio yhdessä komission ja neuvoston pääsihteeristön kanssa. Käsiteltäviin asioihin kuuluivat yleensä viisumitietojärjestelmää koskeva komission tekninen tilannekatsaus, riskiraportti ja jäsenvaltioiden edistymistä koskevan raportointimekanismin tulokset. Erityistä huomiota kiinnitettiin sen seurantaan, miten jäsenvaltiot edistyvät ensimmäisellä alueella, sekä tiedotuskampanjan valmisteluun. Raportointijakson toisella puoliskolla oikeus- ja sisäasioiden neuvoston puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio päivitti jäsenvaltioiden edistymistä koskevia kyselylomakkeita siten, että ne kattavat myös valmistelutyön Lähi-idässä ja Persianlahden alueella. Tavoitteena oli arvioida jäsenvaltioiden teknisiä valmiuksia sekä niiden aikomusta ottaa viisumitietojärjestelmä käyttöön näillä alueilla sen jälkeen, kun se on otettu käyttöön Pohjois-Afrikassa. Näiden tietojen keruun ansiosta Puola pystyi käynnistämään keskustelun järjestelmän maailmanlaajuisen käyttöönoton kokonaiskestosta. Keskustelu jatkuu vuonna 2012. On huomattava, että jäsenvaltioiden toimittamien vastausten yleinen laatu parani raportointijakson aikana. Joissakin tapauksissa ilmeni kuitenkin eroja Pohjois-Afrikassa tehtäviä valmisteluja koskevien tietojen ja komissiolle toimitettujen aluetta koskevien virallisten valmiusilmoitusten välillä. Tämä johtui ilmoitusten erilaisista tulkinnoista, eikä se viime kädessä aiheuttanut ongelmia. Jäsenvaltioita pyydettiin konsuliedustustoja koskevien kyselylomakkeiden lisäksi toimittamaan säännöllisesti tilannekatsauksia valmisteluistaan ulkorajoilla sijaitsevissa rajanylityspaikoissa sekä valmiuksistaan käyttää viisumitietojärjestelmää rajoilla viisumien myöntämistä varten. Myös tältä osin vastausten laatu parani raportointijakson aikana ja mahdollisti tilanteen hyödyllisen seurannan. Tanska, joka on puheenjohtajavaltio vuoden 2012 ensimmäisellä puoliskolla, on päättänyt jatkaa tämän raportointimekanismin käyttämistä. 8. Päätelmät Kaikki osallistujamaat ottivat järjestelmän onnistuneesti käyttöön Pohjois-Afrikassa 11. lokakuuta 2011. Viisumitietojärjestelmä on toiminut käyttöönotostaan lähtien sujuvasti, ja kaikki saatavilla olevat tilastot osoittavat, että jäsenvaltiot käyttävät järjestelmää täysimääräisesti hyväkseen. Viisumitietojärjestelmä on myös osoittautunut hyödylliseksi siinä, että se havaitsee yhden henkilön kahdessa tai useammassa konsulaatissa tekemät viisumihakemukset. Komissio on tiedottanut Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle säännöllisesti viisumitietojärjestelmähankkeen etenemisestä ja tilanteesta ja tekee näin myös jatkossa. 9. Liite: VIS-työryhmät 9.1. SISVIS -komitea VIS-kokoonpanossa kokoontunut SISVIS-komitea[11] kokoontui kahdesti vuonna 2011, 23. kesäkuuta ja 2. syyskuuta. Ensimmäisessä kokouksessa komissio esitti epävirallisen asiakirjan, jossa määritettiin uudet alueet, joilla viisumitietojärjestelmä otetaan käyttöön, ja joka oli esitetty jo aiemmin VIS-tukiryhmän kokouksessa 20. kesäkuuta 2011. Komitean antaman myönteisen palautteen johdosta komissio aikoo hyväksyä päätöksen. Komitean toisen kokouksen aikana komissio ja edustajat keskustelivat VIS Mail ‑viestintäjärjestelmän teknisten eritelmien luonnoksesta. Täytäntöönpanopäätöksen luonnos sai jälkikäteen kirjallisella menettelyllä myönteisen vastaanoton komiteassa. Komissio aloitti sisäiset menettelynsä päätöksen hyväksymiseksi. Molemmat päätökset on tarkoitus hyväksyä vuonna 2012. 9.2. VIS -hankkeen kansallisten hankevastaavien (NPM) kokoukset Raportointijakson aikana komissio kutsui koolle kymmenen asiantuntijaryhmän kokousta, joihin osallistuivat jäsenvaltioiden kansalliset hankevastaavat. Kokouksissa keskusteltiin viisumitietojärjestelmähankkeen tilasta, yksityiskohtaisista teknisistä kysymyksistä, suunnitteluun liittyvistä kysymyksistä, riskeistä ja toimista hankkeen keskustasolla ja kansallisella tasolla. 9.3. Testejä käsittelevä neuvoa-antava ryhmä (TAG) Intensiivisen testauksen vuoksi VIS-kokoonpanossa kokoontuvan SISVIS-komitean neuvoa-antava ryhmä TAG kokoontui usein tai järjesti puhelinneuvotteluja raportointijakson aikana. TAG varmisti jäsennellyn prosessin testaukseen liittyvien kysymysten käsittelemiseksi ja ratkaisemiseksi ja neuvoi komissiota viisumitietojärjestelmän testauskampanjoiden päätökseen saattamisessa. Jäsenet antoivat suosituksia viisumitietojärjestelmän testauksesta kaikissa testausvaiheissa, etenkin niissä, joihin jäsenvaltiot osallistuvat suoraan. 9.4. VIS Mail -asiantuntijaryhmä (VIS MEG) VIS Mail -asiantuntijaryhmä kokoontui raportointijakson aikana kuukausittain, ja sen tavoitteena oli tukea VIS Mail -viestintäjärjestelmän toteutusta. Sovittiin, että vuonna 2012 ryhmä kokoontuisi kahden kuukauden välein. Komission ja jäsenvaltioiden VIS Mail ‑järjestelmää koskeva työ toteutetaan yhteistyössä verkon toimittajan kanssa, ja työtä tukee verkkotuesta ja laadunvarmistuksesta vastaava toimeksisaaja. [1] EUVL L 213, 15.6.2004, s. 5. [2] Seitsemäs kertomus, ks. komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille viisumitietojärjestelmän (VIS) kehittämisestä vuonna 2010, KOM(2011) 346 lopullinen, 14.6.2011. [3] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 767/2008, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2008, viisumitietojärjestelmästä (VIS) ja lyhytaikaista oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevasta jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta (VIS-asetus) – EUVL L 218, 13.8.2008, s. 60. [4] Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 21 päivänä syyskuuta 2011, viisumitietojärjestelmän (VIS) käyttöönottopäivän määrittämiseksi ensimmäisellä alueella (2011/636/EU), EUVL L 249, 27.9.2011, s.18. [5] EUVL L 258, 4.10.2011, s. 9. [6] Ensimmäiseen testiin (operatiiviset järjestelmätestit ­– OST) osallistuivat Saksa, Viro, Italia, Unkari, Slovenia, Ruotsi ja Norja. Toiseen testiin (väliaikaiset järjestelmänhyväksyntätestit – PSAT) osallistuivat edellä mainitut maat sekä Espanja, Ranska, Latvia, Liettua, Puola, Portugali, Slovakia, Suomi ja Sveitsi. [7] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 81/2009, annettu 14 päivänä tammikuuta 2009, asetuksen (EY) N:o 562/2006 muuttamisesta viisumitietojärjestelmän (VIS) Schengenin rajasäännöstön mukaisen käytön osalta (EUVL L 35, 4.2.2009, s. 56). [8] Ensimmäisten alueiden määrittämisestä viisumitietojärjestelmän (VIS) käyttöönottoa varten 30 päivänä marraskuuta 2009 tehdyn komission päätöksen 2010/49/EY (EYVL L 23, 27.1.2010, s. 62) mukaisesti kolme ensimmäistä aluetta viisumitietojärjestelmän käyttöönottoa varten ovat Pohjois-Afrikka, Lähi-itä ja Persianlahden alue. Pohjois-Afrikkaan kuuluu Algeria, Egypti, Libya, Mauritania, Marokko ja Tunisia. [9] Ks. alaviite 4. [10] Ks. alaviite 4. [11] Perustettu toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1987/2006 5 artiklan 1 kohdalla, EUVL L 381, 28.12.2006, s. 4.