P7_TA(2014)0380

Elintarvike- ja rehulainsäädäntö ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä, kasvien lisäysaineistoa ja kasvinsuojeluaineita koskevat säännöt ***I

Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma 15. huhtikuuta 2014 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista, jotka suoritetaan elintarvike- ja rehulainsäädännön ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä, kasvien lisäysaineistoa ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi, sekä asetusten (EY) N:o 999/2001, (EY) N:o 1829/2003, (EY) N:o 1831/2003, (EY) N:o 1/2005, (EY) N:o 396/2005, (EY) N:o 834/2007, (EY) N:o 1099/2009, (EY) N:o 1069/2009, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 1151/2012 ja (EU) N:o [….]/2013 ja direktiivien 98/58/EY, 1999/74/EY, 2007/43/EY, 2008/119/EY, 2008/120/EY ja 2009/128/EY muuttamisesta (virallista valvontaa koskeva asetus) (COM(2013)0265 – C7-0123/2013 – 2013/0140(COD))

(Tavallinen lainsäätämisjärjestys: ensimmäinen käsittely)

(2017/C 443/59)

Euroopan parlamentti, joka

(1) EUVL C 67, 6.3.2014, s. 166.

(2) EUVL C 114, 15.4.2014, s. 96.

P7_TC1-COD(2013)0140

Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu ensimmäisessä käsittelyssä 15. huhtikuuta 2014, Euroopan parlamentin ja neuvostona asetuksen (EU) N:o …/2014 antamiseksi virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista, jotka suoritetaan elintarvike- ja rehulainsäädännön ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä, kasvien lisäysaineistoa ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi, sekä asetusten (EY) N:o 999/2001, (EY) N:o 1829/2003, (EY) N:o 1831/2003, (EY) N:o 1/2005, (EY) N:o 396/2005, (EY) N:o 834/2007, (EY) N:o 1099/2009, (EY) N:o 1069/2009, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 1151/2012 ja (EU) N:o …/2013 (*1) ja direktiivien 98/58/EY, 1999/74/EY, 2007/43/EY, 2008/119/EY, 2008/120/EY ja 2009/128/EY muuttamisesta (virallista valvontaa koskeva asetus) [tark. 1]

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, 114 artiklan ja 168 artiklan 4 kohdan b alakohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3)

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa edellytetään, että kaikkien unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu. Tähän tavoitteeseen olisi pyrittävä muun muassa eläinlääkintä- ja kasvinterveysalan toimenpiteillä, joiden välittömänä tarkoituksena on kansanterveyden suojeleminen.

(2) Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa määrätään lisäksi, että unioni myötävaikuttaa kuluttajansuojan korkean tason saavuttamiseen toimenpiteillä, jotka se toteuttaa sisämarkkinoiden toteuttamisen yhteydessä.

(3) Unionin lainsäädännössä säädetään yhdenmukaistetut säännöt, joilla varmistetaan, että elintarvikkeet ja rehut ovat turvallisia ja terveellisiä ja että toimet, joilla saattaa olla vaikutusta elintarvikeketjun turvallisuuteen tai elintarvikkeisiin ja elintarviketietoihin liittyvien kuluttajien etujen suojeluun, suoritetaan erityisten vaatimusten mukaisesti. Unionissa on lisäksi annettu säännöt, joilla varmistetaan ihmisten, ja eläinten ja kasvien terveyden ja eläinten hyvinvoinnin korkea taso koko elintarvikeketjussa ja kaikilla niillä toiminnan aloilla, joilla keskeisenä tavoitteena on eläintautien, jotka joissakin tapauksissa voivat tarttua ihmisiin, tai kasveille tai kasvituotteille haitallisten tuhoojien mahdollisen leviämisen torjunta, ja joilla varmistetaan ympäristön suojelu muuntogeenisistä organismeista (GMO) ja kasvinsuojeluaineista mahdollisesti aiheutuvilta riskeiltä. Unionin säännöillä myös taataan kasvien lisäysaineiston tunnistettavuus ja laatu. Näiden sääntöjen, jäljempänä yhteisesti ”elintarvikeketjua koskeva unionin lainsäädäntö”, asianmukainen soveltaminen edistää sisämarkkinoiden toimintaa. [tark. 2]

(4) Elintarvike- ja rehulainsäädäntöä koskevat unionin perussäännöt on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 178/2002 (4). Näiden sääntöjen lisäksi yksityiskohtaisemman elintarvike- ja rehulainsäädännön piiriin kuuluu eri alueita, kuten eläinten ruokinta, lääkerehut mukaan luettuina, elintarvike- ja rehuhygienia, zoonoosit, eläinperäiset sivutuotteet, eläinlääkejäämät, vierasaineet, ihmisten terveyteen vaikuttavien eläintautien valvonta ja hävittäminen, elintarvikkeiden ja rehujen merkitseminen, kasvinsuojeluaineet, elintarvikkeiden ja rehujen lisäaineet, vitamiinit, mineraalisuolat, hivenaineet ja muut lisäaineet, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvat materiaalit, laatu- ja koostumusvaatimukset, juomavesi, ionisaatio, uuselintarvikkeet ja muuntogeeniset organismit (GMO:t).

(5) Eläinten terveyttä koskevalla unionin lainsäädännöllä pyritään varmistamaan ihmisten ja eläinten terveyden tiukat vaatimukset unionissa, maatalouden ja vesiviljelyn rationaalinen kehitys ja tuottavuuden kasvu. Tätä lainsäädäntöä tarvitaan eläinten ja eläintuotteiden sisämarkkinoiden toteuttamiseksi ja estämään unionin laajuisesti huolta aiheuttavien tarttuvien tautien leviäminen. Lainsäädäntö kattaa muun muassa unionin sisäisen kaupan, unioniin tulon, tautien hävittämisen, eläinlääkinnällisen valvonnan ja taudeista ilmoittamisen, ja sillä parannetaan lisäksi elintarvikkeiden ja rehujen turvallisuutta.

(6) Perussopimuksen 13 artiklassa tunnustetaan eläinten olevan tuntevia olentoja. Eläinten hyvinvointia koskevassa unionin lainsäädännössä edellytetään eläinten omistajien, eläinten pitäjien ja toimivaltaisten viranomaisten noudattavan eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia takaamalla niiden inhimillinen kohtelu ja välttämällä aiheuttamasta niille tarpeetonta kipua ja kärsimystä. Tällaiset säännöt perustuvat tieteelliseen näyttöön, ja niillä voidaan välillisesti parantaa elintarvikkeiden ja rehujen laatua ja turvallisuutta.

(7) Kasvien terveyttä koskevassa unionin lainsäädännössä säännellään sellaisten kasvintuhoojien kulkeutumista unioniin, asettumista ja leviämistä, joita ei ole unionissa tai joita ei esiinny siellä laajalti. Sen tavoitteena on suojella unionin viljelykasvien ja julkisten ja yksityisten viheralueiden ja metsien terveyttä ja turvata samalla unionin biologinen monimuotoisuus ja ympäristö ja taata kasveista tehtyjen elintarvikkeiden ja rehujen laatu ja turvallisuus.

(8) Kasvien lisäysaineistoa koskevassa unionin lainsäädännössä säännellään markkinoille saatettavan viljely-, vihannes-, hedelmä-, koriste- ja viiniköynnöslajien lisäysaineiston ja metsänviljelyaineiston tuotantoa ja sen markkinoille saattamista. Sääntöjen tarkoituksena on varmistaa kasvien lisäysaineiston tunnistettavuus, terveys ja laatu sen käyttäjien kannalta ja elintarvikeketjun tuottavuus, monimuotoisuus, terveys ja laatu sekä edistää biologisen monimuotoisuuden ja ympäristön suojelua. [tark. 3]

(9) Luonnonmukaista tuotantoa ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkintöjä koskevassa unionin lainsäädännössä luodaan luonnonmukaisen tuotannon kestävän kehityksen perusta ja pyritään edistämään luonnonvarojen suojelua, biologista monimuotoisuutta ja eläinten hyvinvointia sekä maaseutualueiden kehitystä.

(10) Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmiä koskeva unionin lainsäädäntö auttaa tunnistamaan tarkkojen eritelmien mukaisesti viljellyt ja tuotetut tuotteet ja elintarvikkeet, ja samalla siinä edistetään monipuolista maataloustuotantoa, tuotenimien suojausta ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden ominaispiirteitä koskevaa tiedotusta kuluttajille.

(11) Elintarvikeketjua koskeva unionin lainsäädäntö perustuu sille periaatteelle, että toimijat kaikissa tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheissa ovat valvonnassaan olevissa yrityksissä vastuussa sen varmistamisesta, että elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä vahvistetut ja näiden toimijoiden toiminnan kannalta merkitykselliset vaatimukset täyttyvät.

(12) Elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon valvonta kuuluu jäsenvaltioille, joiden toimivaltaiset viranomaiset seuraavat ja todentavat virallista valvontaa järjestämällä, että asiaankuuluvia unionin vaatimuksia noudatetaan tosiasiallisesti ja että ne pannaan täytäntöön.

(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 882/2004 (5) vahvistetaan yhtenäinen lainsäädäntökehys virallisen valvonnan järjestämistä varten. Kyseinen lainsäädäntökehys on merkittävästi tehostanut virallista valvontaa sekä parantanut elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon valvontaa ja suojelun tasoa, kun on kyse ihmisten, eläinten ja kasvien terveydelle ja eläinten hyvinvoinnille aiheutuvista riskeistä unionissa, samoin kuin ympäristön suojelun tasoa, kun on kyse muuntogeenisistä organismeista ja kasvinsuojeluaineista mahdollisesti aiheutuvista riskeistä. Se on lisäksi tarjonnut yhtenäisen säädöskehyksen, jolla on voitu tukea yhdennettyä toimintamallia virallisen valvonnan suorittamisessa koko elintarvikeketjussa.

(14) Elintarvikeketjua koskevaan unionin lainsäädäntöön sisältyy useita säännöksiä, joiden täytäntöönpanoa ei ole laisinkaan tai on vain osittain säännelty asetuksella (EY) N:o 882/2004. Erityisesti voidaan mainita, että erityiset virallista valvontaa koskevat säännöt on säilytetty kasvien lisäysaineistoa koskevassa unionin lainsäädännössä ja muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 (6) . Kasvien terveys jää myös suurimmalta osin asetuksen (EY) N:o 882/2004 soveltamisalan ulkopuolella, mutta tiettyjä virallista valvontaa koskevia sääntöjä on vahvistettu kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetussa neuvoston direktiivissä 2000/29/EY (7) . [tark. 4]

(15) Neuvoston direktiivissä 96/23/EY (8) säädetään myös erittäin yksityiskohtaisista säännöistä, joilla vahvistetaan muun muassa virallisen valvonnan vähimmäistiheydet ja erityiset valvontatoimenpiteet tapauksissa, joissa säännöksiä on jätetty noudattamatta.

(16) Jotta yleistä lainsäädäntökehystä voitaisiin rationalisoida ja yksinkertaistaa ja sääntelyä samalla parantaa, tietyillä aloilla suoritettavaan viralliseen valvontaan sovellettavat säännöt olisi otettava osaksi virallista valvontaa koskevaa yhtenäistä lainsäädäntökehystä yhdistettävä paremmin, jos niillä on valvontatoimien suhteen sama tavoite . Tämän vuoksi asetus (EY) N:o 882/2004 ja muut säädökset, joilla nykyisin säännellään tietyillä aloilla suoritettavaa virallista valvontaa, olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella. [tark. 5]

(17) Tällä asetuksella olisi pyrittävä vahvistamaan yhdenmukaistetut unionin puitteet virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien kuin virallisen valvonnan järjestämiseksi koko elintarvikeketjussa ottaen huomioon asetuksessa (EY) N:o 882/2004 ja asiaan liittyvässä alakohtaisessa lainsäädännössä säädetyt virallista valvontaa koskevat säännöt sekä niiden soveltamisesta saatu kokemus.

(18) Maataloustuotteiden, kuten peltokasvien, viinin, oliiviöljyn, hedelmien ja vihannesten, humalan, maidon ja maitotuotteiden, naudan- ja vasikanlihan, lampaan- ja vuohenlihan sekä hunajan, yhteisen markkinajärjestelyn sääntöjen noudattamisen todentamiseksi on jo olemassa vakiintunut ja erillinen valvontajärjestelmä. Tätä asetusta ei olisi tämän vuoksi sovellettava neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (9) säännösten noudattamisen todentamiseen asetuksen II osan II osaston I lukua lukuun ottamatta . [tark. 6]

(19) Joitakin nykyisin asetukseen (EY) N:o 882/2004 sisältyviä määritelmiä olisi mukautettava, jotta otetaan huomioon tämän asetuksen laajempi soveltamisala, jotta ne saadaan muissa unionin säädöksissä esitettyjen määritelmien mukaisiksi ja jotta voidaan selkeyttää tai tarvittaessa korvata terminologia, jolla on eri aloilla eri merkitys.

(20) Elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä annetaan jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille erityistehtäviä etenkin eläinten terveyden, kasvien terveyden ja eläinten hyvinvoinnin suojelemiseksi, sekä ympäristön suojelemiseksi muuntogeenisiltä organismeilta ja kasvinsuojeluaineilta sekä kasvien lisäysaineiston tunnistettavuuden ja korkean laadun varmistamiseksi. Kyseiset tehtävät ovat yleishyödyllistä toimintaa, jota jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai ympäristölle mahdollisesti aiheutuvien riskien poistamiseksi, hillitsemiseksi tai vähentämiseksi. Tätä toimintaa, johon kuuluu tuotteiden hyväksymistä, niitä koskevia kartoituksia, seurantaa ja valvontaa – myös epidemiologisia tarkoituksia varten – sekä tautien hävittämistä ja kurissa pitämistä ja muita taudintorjuntatehtäviä, säännellään samoilla alakohtaisilla säännöillä, jotka pannaan täytäntöön virallisen valvonnan avulla. [tark. 7]

(21) Jäsenvaltioiden olisi nimettävä toimivaltaiset viranomaiset kaikilla tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Jäsenvaltioilla on parhaat edellytykset päättää, minkä toimivaltaisen viranomaisen tai mitkä toimivaltaiset viranomaiset ne nimeävät kutakin alaa varten ja millä hallinnon tasolla, mutta niiden olisi kuitenkin nimettävä yksi viranomainen, joka kullakin alalla varmistaa asianmukaisesti koordinoidun viestinnän muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja komission kanssa.

(22) Jäsenvaltioiden olisi voitava siirtää nimetyille toimivaltaisille viranomaisille vastuu muihin kuin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin sääntöihin liittyvästä virallisesta valvonnasta, mukaan luettuina myös sellaisia vieraslajeja koskevat säännöt, jotka haitallisuutensa vuoksi saattavat vahingoittaa maataloustuotantoa tai ympäristöä.

(23) Jäsenvaltioiden olisi sellaisen virallisen valvonnan, jolla pyritään todentamaan elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön asianmukainen soveltaminen, ja muiden jäsenvaltioiden viranomaisille elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä uskottujen virallisten toimien suorittamista varten nimettävä toimivaltaiset julkiset viranomaiset, jotka toimivat yleisen edun mukaisesti, joilla on ja varmistavat virallisen valvonnan laadun , johdonmukaisuuden ja tehokkuuden. Nimetyllä toimivaltaisella viranomaisella tai viranomaisilla olisi oltava asianmukaiset voimavarat ja välineet, ja jotka takaavat puolueettomuuden ja ammattimaisuuden. Toimivaltaisten viranomaisten olisi varmistettava virallisen valvonnan laatu, johdonmukaisuus ja tehokkuus. jäsenvaltioiden olisi voitava taata niiden puolueettomuus ja ammattimaisuus varmistamalla niiden riippumattomuus kaikista elintarvikeketjussa toimivista toimijoista. [tark. 8]

(24) Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien sääntöjen asianmukainen soveltaminen ja niiden täytäntöönpanon valvonta edellyttävät sekä tällaisten sääntöjen että tämän asetuksen sääntöjen asianmukaista tuntemusta. Tämän vuoksi on tärkeää, että virallista valvontaa ja muita virallisia toimia suorittava henkilöstö saa säännöllisesti toimivaltaansa kuuluvaan alaan liittyvää koulutusta sovellettavasta lainsäädännöstä ja tästä asetuksesta johtuvista velvollisuuksista.

(24 a) Toimivaltaisten viranomaisten toteuttamat tai toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä toteutetut auditoinnit tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi voivat perustua kansainvälisiin standardeihin, jos näihin standardeihin liittyvät vaatimukset vastaavat tämän asetuksen vaatimuksia. [tark. 9]

(25) Toimijoilla olisi oltava oikeus hakea muutosta toimivaltaisten viranomaisten tekemiin päätöksiin. ja saada tieto Toimivaltaisten viranomaisten on tiedotettava toimijoille tällaisesta oikeudesta. [tark. 10]

(26) Toimivaltaisten viranomaisten olisi varmistettava, että virallisesta valvonnasta vastaava henkilöstö ei sisäistä tiedonantovelvollisuutta lukuun ottamatta paljasta tällaista valvontaa suorittaessaan saamiaan tietoja, kun tiedot kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin. Jollei tietojen julkistaminen ole välttämätöntä jonkin erittäin tärkeän edun vuoksi, tietojen, jotka voisivat vaarantaa tarkastusten, tutkimusten tai auditointien tarkoituksen, kaupallisten etujen suojaamisen sekä tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaamisen, olisi kuuluttava salassapitovelvollisuuden piiriin. Salassapitovelvollisuus ei kuitenkaan saisi estää toimivaltaisia viranomaisia ilmaisemasta Jos epäillään, että ihmisten tai eläinten terveys on vaarassa tai elintarvikelainsäädäntöä rikotaan muulla vakavalla tavalla, toimivaltaisten viranomaisten olisi ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin yleisölle tiedottamiseksi. Tällöin on erityisesti tuotenimiä tai asianomaisten toimijoiden nimiä mainittaessa huolehdittava siitä, että toteutetut toimenpiteet ovat oikeassa suhteessa rikkomuksen laajuuteen nähden. Yksittäisiä toimijoita koskevan virallisen valvonnan lopputulokseen liittyviä tosiseikkoja voidaan julkaista , kun kyseiselle toimijalle on annettu tilaisuus esittää asiasta huomautuksia ennen tietojen ilmaisemista ja tällaiset huomautukset on otettu huomioon tai ja julkistettu samanaikaisesti yhdessä toimivaltaisten viranomaisten ilmaisemien tietojen kanssa. Salassapitovelvollisuutta noudatetaan rajoittamatta kuitenkaan sen asetuksen (EY) N:o 178/2002 10 artiklassa säädetyn velvollisuuden noudattamista, jonka mukaan yleisölle on tiedotettava, jos on perusteltua syytä epäillä, että elintarvike tai rehu voi aiheuttaa terveysriskin. Tämä asetus ei saisi vaikuttaa asetuksen (EY) N:o 178/2002 10 artiklan mukaiseen toimivaltaisten viranomaisten velvollisuuteen tiedottaa yleisölle tapauksissa, joissa on perusteltua syytä epäillä, että elintarvike tai rehu voi aiheuttaa riskin ihmisten tai eläinten terveydelle, eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (10) säädettyyn yksilöiden oikeuteen saada henkilötietonsa suojattua. [tark. 11]

(27) Toimivaltaisten viranomaisten olisi suoritettava virallista valvontaa säännöllisesti kaikilla elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön sääntelemillä aloilla ja kaikkien sen piiriin kuuluvien toimijoiden, toimien, eläinten ja tavaroiden osalta. Toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava virallisen valvonnan tiheys siten, että valvontatoimet suhteutetaan riskiin ja eri tilanteissa odotettavaan säännösten noudattamisen tasoon. Joissakin tapauksissa elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä kuitenkin edellytetään, että virallinen valvonta suoritetaan riippumatta riskin tasosta tai odotettavissa olevasta säännösten noudattamatta jättämisestä, jotta voidaan myöntää virallinen todistus tai varmennus, joka on ennakkoedellytys eläinten tai tavaroiden markkinoille saattamiselle tai siirroille. Tällaisissa tapauksissa virallisen valvonnan tiheys määräytyy sertifiointi- tai varmennustarpeiden mukaan.

(28) Jotta virallisella valvonnalla voitaisiin edelleen tehokkaasti todentaa säännösten noudattaminen, ennen valvonnan suorittamista ei pitäisi antaa varoitusta, ellei virallisten valvontatoimien luonteesta muuta johdu, kuten erityisesti silloin, kun kyse on auditointitoimista.

(29) Virallisen valvonnan olisi oltava perusteellista ja tehokasta, ja sillä olisi varmistettava, että unionin lainsäädäntöä sovelletaan asianmukaisesti. Koska virallinen valvonta voi rasittaa toimijoita, toimivaltaisten viranomaisten olisi järjestettävä ja toteutettava viralliset valvontatoimet toimijoiden edut huomioon ottaen ja rajattava rasitus siihen, mikä on tarpeen tehokkaan ja toimivan virallisen valvonnan suorittamiseksi.

(29 a) Virallisen valvonnan suorittavalla henkilöstöllä ei saisi olla eturistiriitoja, eikä se etenkään saisi olla mukana suoraan tai välillisesti puolison kautta siinä taloudellisessa toiminnassa, joka on säädetyn virallisen valvonnan kohteena. [tark. 12]

(30) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi toteutettava virallinen valvonta yhtä huolellisesti riippumatta siitä, sovelletaanko täytäntöön pantavia sääntöjä toimiin, joilla on merkitystä vain kyseisen jäsenvaltion alueella, vai toimiin, jotka vaikuttavat sellaisia eläimiä ja tavaroita koskevan unionin lainsäädännön noudattamiseen, joita siirretään tai saatetaan markkinoille toisessa jäsenvaltiossa tai viedään unionin ulkopuolelle. Jälkimmäisessä tapauksessa toimivaltaiset viranomaiset saattavat unionin lainsäädännön mukaisesti joutua todentamaan myös sen, täyttävätkö kyseiset eläimet ja tavarat niiden määräpaikkana olevan kolmannen maan asettamat vaatimukset.

(31) Sen varmistamiseksi, että elintarvikeketjua koskevat unionin säännöt pannaan asianmukaisesti täytäntöön, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava valta suorittaa virallista valvontaa tällaisten sääntöjen soveltamisalaan kuuluvien eläinten ja tavaroiden tuotannon, jalostuksen ja jakelun kaikissa vaiheissa. Sen varmistamiseksi, että virallinen valvonta toteutetaan perusteellisesti ja tehokkaasti, toimivaltaisilla viranomaisilla olisi lisäksi oltava valta suorittaa virallista valvontaa sellaisten tavaroiden, aineiden, materiaalien ja esineiden tuotannon ja jakelun kaikissa vaiheissa, joita ei säännellä elintarvikeketjua koskevilla säännöillä (esimerkiksi eläinlääkkeet), jos tämä on välttämätöntä kyseisten sääntöjen mahdollisten rikkomisten tutkimiseksi perusteellisesti ja tällaisen rikkomisen syyn selvittämiseksi.

(32) Toimivaltaiset viranomaiset toimivat toimijoiden ja yleisen edun nimissä ja varmistavat, että elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä vahvistetut korkeat suojeluvaatimukset säilytetään johdonmukaisesti, että niitä suojataan asianmukaisilla täytäntöönpanotoimilla ja että tällaisten sääntöjen noudattaminen varmistetaan virallisella valvonnalla koko elintarvikeketjussa. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tämän vuoksi oltava toimijoille ja väestölle vastuussa suorittamansa virallisen valvonnan tehokkuudesta ja toimivuudesta. Niiden olisi tarjottava pääsy virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien järjestämistä ja suorittamista koskeviin tietoihin ja julkaistava säännöllisesti virallista valvontaa ja sen tuloksia koskevat tiedot. Toimivaltaisten viranomaisten olisi lisäksi tiettyjen edellytysten täyttyessä voitava julkaista tai asettaa saataville tiedot, jotka koskevat yksittäisten toimijoiden luokittelua virallisen valvonnan tulosten pohjalta.

(33) On äärimmäisen tärkeää, että toimivaltaiset viranomaiset varmistavat ja todentavat suorittamansa virallisen valvonnan tehokkuuden ja johdonmukaisuuden. Niiden olisi tätä varten toimittava kirjallisten dokumentoitujen menettelyjen pohjalta ja annettava virallista valvontaa suorittavalle henkilöstölle yksityiskohtaiset tiedot ja ohjeet. Niillä olisi lisäksi oltava käytössään asianmukaiset menettelyt ja mekanismit voidakseen jatkuvasti todentaa oman toimintansa olevan tehokasta ja johdonmukaista ja voidakseen toteuttaa korjaavia toimia, kun todetaan puutteita.

(34) Jotta säännösten noudattamatta jättäminen olisi helpompi todeta ja jotta toimijan vastuulle kuuluvien korjaavien toimien toteuttamista saataisiin rationalisoitua, virallisen valvonnan tulokset olisi kirjattava raporttiin, josta jossa yksilöidään, miten sääntöjä on rikottu. Tästä raportista olisi annettava jäljennös myös kyseiselle toimijalle. Jos virallinen valvonta edellyttää toimivaltaisten viranomaisten henkilöstön jatkuvaa tai säännöllistä läsnäoloa toimijan toimintojen seuraamiseksi, olisi kohtuutonta edellyttää raportin laatimista jokaisesta yksittäisestä tarkastuksesta tai käynnistä toimijan luona. Tällaisissa tapauksissa raportteja olisi laadittava sellaisella tiheydellä, että toimivaltaiset viranomaiset ja toimija saavat säännöllisesti tiedon säännösten noudattamisen tasosta ja välittömästi tiedon mahdollisista todetuista puutteista. Hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi pitäisi myös riittää, että virallisen valvonnan tulokset esitetään rajatarkastusasemilla yhteisessä terveyttä koskevassa tuloasiakirjassa. [tark. 13]

(35) Toimijoiden olisi tehtävä täysimääräisesti yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten ja toimeksiannon saaneiden elinten kanssa, jotta varmistetaan virallisen valvonnan sujuva suorittaminen ja annetaan toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuudet suorittaa muita virallisia toimia.

(36) Tässä asetuksessa säädetään yhtenäisestä lainsäädäntökehyksestä virallisen valvonnan järjestämiseksi, jotta voidaan todentaa elintarvikeketjua koskevien sääntöjen noudattaminen kaikilla tällaisten sääntöjen kattamilla aloilla. Joillakin näistä aloista unionin lainsäädännössä vahvistetaan yksityiskohtaiset vaatimukset, joita on noudatettava ja joissa edellytetään erityisosaamista ja erityisiä keinoja virallisen valvonnan suorittamiseksi. Jotta vältyttäisiin toisistaan poikkeavilta valvontakäytännöiltä, jotka voisivat johtaa ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin sekä muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristön suojelun tason vaihteluun, häiritä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien eläinten ja tavaroiden sisämarkkinoiden toimintaa ja vääristää kilpailua, komission olisi voitava täydentää tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä hyväksymällä erityisiä virallista valvontaa koskevia sääntöjä, joilla voidaan paneutua valvonnan tarpeisiin kyseisillä aloilla. Tällaisissa säännöissä olisi erityisesti vahvistettava erityiset vaatimukset virallisen valvonnan suorittamisen osalta ja valvonnan vähimmäistiheys, erityiset tai tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä täydentävät toimenpiteet, joita toimivaltaisten viranomaisten olisi toteutettava, kun säännöksiä jätetään noudattamatta, toimivaltaisten viranomaisten erityiset velvollisuudet ja tehtävät tässä asetuksessa säädettyjen velvollisuuksien ja tehtävien lisäksi sekä erityiset kriteerit tässä asetuksessa säädettyjen hallinnollista apua koskevien mekanismien käynnistämiseksi. Toisissa tapauksissa tällaiset lisäsäännöt saattaisivat osoittautua tarpeellisiksi, jotta saataisiin yksityiskohtaisemmat puitteet virallisen valvonnan suorittamiseksi elintarvikkeiden ja rehujen osalta, kun tulee ilmi uutta tietoa ihmisten tai eläinten terveydelle tai muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristölle aiheutuvista riskeistä ja kun nämä tiedot osoittavat, että ilman yhteisiä kaikissa jäsenvaltioissa käytettäviä virallisen valvonnan suorittamista koskevia eritelmiä, valvonnalla ei onnistuta suojautumaan näiltä riskeiltä odotetulla, elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön mukaisella tavalla.

(37) Toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava siirtää joitakin tehtäviään muille elimille. Olisi vahvistettava asianmukaiset edellytykset, joilla taataan virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien puolueettomuuden, laadun ja johdonmukaisuuden säilyminen. Toimeksiannon saaneet elimet olisi akkreditoitava tarkastusten suorittamista koskevan ISO-standardin mukaisesti.

(38) Virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien luotettavuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi koko unionissa näytteenottomenetelmien ja laboratoriossa käytettävien analyysi-, testaus- ja diagnosointimenetelmien olisi täytettävä viimeisimmät tieteelliset standardit ja kyseisen laboratorion erityiset analyysi-, testaus- ja diagnostiset tarpeet sekä tarjottava varmat ja luotettavat analyysi-, testi- ja diagnoositulokset. Olisi vahvistettava selkeät säännöt käytettävän menetelmän valitsemiseksi silloin, kun valittavissa on useampi kuin yksi menetelmä eri lähteistä, joita ovat esimerkiksi Kansainvälinen standardisoimisjärjestö (ISO), Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestö (EPPO), kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (IPPC), Maailman eläintautijärjestö (OIE), Euroopan unioni ja kansalliset vertailulaboratoriot tai kansalliset säännöt.

(39) Toimijoilla, joiden eläimistä tai tavaroista otetaan näytteitä tai joita analysoidaan, testataan tai diagnosoidaan virallisen valvonnan puitteissa, olisi oltava oikeus hakea toista asiantuntijalausuntoa, johon olisi kuuluttava toisen näytteen ottaminen vertailuanalyysia, vertailutestiä tai vertailudiagnoosia varten, ellei tällainen toinen näytteenotto ole teknisesti mahdotonta tai merkityksetöntä. Tällainen olisi tilanne erityisesti silloin, jos vaaran esiintyvyys on erityisen alhainen kyseisessä eläimessä tai tavarassa tai sen leviäminen erityisen vähäistä tai epäsäännöllistä. IPPC ei tästä syystä hyväksy vertailunäytteiden käyttöä arvioitaessa karanteenin alaisten organismien esiintymistä kasveissa tai kasvituotteissa.

(40) Internetissä tai muun etäteknologian avulla tapahtuvan kaupankäynnin virallisen valvonnan suorittamiseksi toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava hankkia nimettömästi esitettyjä tilauksia käyttäen (ns. haamuasiointi) näytteitä, jotka voidaan sitten analysoida ja testata tai joiden säännöstenmukaisuus voidaan todentaa. Toimivaltaisten viranomaisten olisi toteutettava kaikki toimenpiteet, jotta toimijoiden oikeus saada toinen asiantuntijalausunto säilyisi.

(41) Niillä laboratorioilla, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat nimenneet toteuttamaan virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien yhteydessä otettujen näytteiden analyysejä, testejä ja diagnooseja, olisi oltava asiantuntemus, välineet, infrastruktuuri ja henkilöstö, joita tarvitaan tällaisten tehtävien suorittamiseksi tiukimpien mahdollisten normien mukaisesti. Varmojen ja luotettavien tulosten varmistamiseksi nämä laboratoriot olisi akkreditoitava kyseisten menetelmien käyttöön standardin EN ISO/IEC 17025 (Testaus- ja kalibrointilaboratorioiden pätevyys. Yleiset vaatimukset) mukaisesti. Tämä akkreditointi olisi saatava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008 (11) mukaisesti toimivalta kansalliselta akkreditointielimeltä.

(42) Vaikka akkreditointi onkin paras vaihtoehto varmistettaessa virallisten laboratorioiden toiminnan olevan huipputasoa, se on myös monimutkainen ja kallis prosessi, joka aiheuttaisi laboratoriolle kohtuuttoman rasitteen tapauksissa, joissa laboratoriossa käytettävä analyysi-, testaus- tai diagnosointimenetelmä on erityisen yksinkertainen eikä edellytä erikoistuneita menettelyjä tai välineitä (kuten on asian laita trikiinin osoittamisessa tarkastuksen yhteydessä), tapauksissa, joissa suoritetut analyysit tai testit koskevat ainoastaan kasvien lisäysaineiston laatunäkökohtia, ja tietyin edellytyksin tapauksissa, joissa laboratorio toteuttaa analyysejä, testejä tai diagnooseja ainoastaan muiden virallisten toimien eikä virallisen valvonnan yhteydessä.

(43) Jotta varmistetaan toimintamallin joustavuus ja oikeasuhteisuus erityisesti eläinten terveyden tai kasvien terveyden alalla toimivien laboratorioiden tapauksessa, olisi säädettävä poikkeuksista, joilla mahdollistetaan se, että tiettyjä laboratorioita ei tarvitse akkreditoida kaikkien niiden käyttämien menetelmien osalta. Laboratorion akkreditointia kaikkia niitä menetelmiä varten, joita sen pitäisi käyttää virallisena laboratoriona, ei ehkä saada välittömästi käyttöön tietyissä tapauksissa, joissa olisi käytettävä uusia tai vastikään muutettuja menetelmiä, eikä kehittymässä olevien riskien tapauksessa tai hätätilanteissa. Virallisten laboratorioiden olisi siis tietyin edellytyksin sallittava toteuttaa analyysejä, testejä ja diagnooseja toimivaltaisille viranomaisille ennen kuin ne saavat asiaan liittyvän akkreditoinnin.

(44) Unioniin kolmansista maista tulevien eläinten ja tavaroiden virallinen valvonta on olennaisen tärkeää varmistettaessa, että ne vastaavat unionissa sovellettavaa lainsäädäntöä ja erityisesti sääntöjä, jotka on annettu ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin sekä muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristön suojelemiseksi koko unionissa. Tällainen virallinen valvonta olisi toteutettava tapauksen mukaan ennen eläinten tai tavaroiden luovuttamista vapaaseen liikkeeseen unionissa tai sen jälkeen. Virallista valvontaa olisi järjestettävä niin tiheään, että unioniin tulevista eläimistä ja tavaroista terveydelle, eläinten hyvinvoinnille ja ympäristölle mahdollisesti aiheutuvia riskejä voidaan käsitellä riittävällä tavalla siten, että otetaan huomioon se, miten elintarvikeketjua koskevissa unionin säännöissä säädettyjä vaatimuksia on aiemmin noudatettu, kyseisten eläinten ja tavaroiden osalta kyseisessä kolmannessa maassa jo suoritettu valvonta sekä kyseisen kolmannen maan antamat takeet siitä, että unioniin vietävät eläimet ja tavarat täyttävät unionin lainsäädännössä säädetyt vaatimukset.

(45) Koska tietyistä eläimistä tai tavaroista voi aiheutua riskejä ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai ympäristölle, kyseisiin eläimiin tai tavaroihin olisi niiden unioniin tulon yhteydessä kohdistettava erityistä virallista valvontaa. Unionin nykyisissä säännöissä edellytetään virallisen valvonnan suorittamista unionin rajoilla sen todentamiseksi, että eläimiin, eläintuotteisiin, sukusoluihin ja alkioihin ja eläimistä saataviin sivutuotteisiin sovellettavat ihmisten terveyttä, eläinten terveyttä ja eläinten hyvinvointia koskevat vaatimukset täyttyvät ja että kasvit ja kasvituotteet ovat kasvinterveysvaatimusten mukaisia. Unioniin tulon yhteydessä järjestetään tihennettyä valvontaa myös tietyille muille tavaroille kehittymässä olevien tai tunnettujen riskien antaessa tähän aihetta. Tällaisen valvonnan yksityiskohdista, joita nykyisin säännellään neuvoston direktiivin 97/78/EY (12), neuvoston direktiivin 91/496/ETY (13), neuvoston direktiivin 2000/29/EY (14) sekä komission asetuksen (EY) N:o 669/2009 (15) säännöksillä, olisi säädettävä tässä asetuksessa.

(46) Unionin virallisen valvonnan järjestelmän tehostamiseksi, rajatarkastuksiin osoitettujen virallisen valvonnan resurssien jakamiseksi optimaalisesti ja elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön täytäntöönpanon valvonnan helpottamiseksi olisi perustettava yhteinen integroitu rajatarkastusasemilla toteutettavan virallisen valvonnan järjestelmä nykyisten hajanaisten valvontapuitteiden tilalle käsittelemään kaikkia lähetyksiä, joita olisi niihin mahdollisesti liittyvän riskin vuoksi valvottava niiden unioniin tulon yhteydessä.

(47) Rajatarkastusasemilla toteutettavan virallisen valvonnan olisi sisällettävä asiakirja- ja tunnistustarkastukset kaikille lähetyksille ja fyysiset tarkastukset, joita tehdään niin usein kuin se on kunkin eläinten tai tavaroiden lähetyksen aiheuttaman riskin mukaan tarpeen.

(48) Fyysisten tarkastusten tiheys olisi määritettävä ja sitä olisi muutettava ihmisten, eläinten ja kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille sekä muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristölle aiheutuvien riskien mukaan. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tämän toimintamallin pohjalta voitava ohjata valvontaresursseja sinne, missä riski on suurin. Tunnistustarkastusten tiheyttä olisi voitava harventaa tai ne olisi voitava rajata lähetyksen virallisen sinetin todentamiseen, kun tämä on perusteltua unioniin tulevien lähetysten aiheuttaman vähäisen riskin vuoksi. Tunnistus- ja fyysisiin tarkastuksiin olisi sovellettava riskiperusteista toimintamallia hyödyntämällä täysimääräisesti kaikkia käytettävissä olevia tietoja sekä tietokonepohjaisia tiedonkeruu- ja -hallintajärjestelmiä.

(49) Tietyissä tapauksissa ja, kunhan voidaan taata ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden, eläinten hyvinvoinnin ja muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristön suojelun korkea taso, toimivaltaisten viranomaisten tavallisesti rajatarkastusasemilla suorittama virallinen valvonta voidaan toteuttaa muissa valvontapisteissä tai muiden viranomaisten toimesta.

(50) Jotta virallisen valvonnan järjestelmä olisi tehokas, sellaisten kolmansista maista tulevien lähetysten, jotka edellyttävät valvontaa unioniin tulon yhteydessä, mukana olisi oltava yhteinen terveyttä koskeva tuloasiakirja, jota käytetään ilmoitettaessa etukäteen lähetysten saapumisesta rajatarkastusasemalle ja jotta voidaan kirjata suoritetun virallisen valvonnan tulokset sekä päätökset, joita toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet sen lähetyksen osalta, jonka mukana asiakirja on. Toimijan olisi käytettävä samaa asiakirjaa selvityksen saamiseksi tulliviranomaisilta sitten, kun virallinen valvonta on kokonaisuudessaan suoritettu.

(51) Unioniin kolmansista maista tulevia eläimiä ja tavaroita koskeva virallinen valvonta olisi suoritettava jäsenvaltioiden tiettyjen vähimmäisvaatimusten mukaisesti nimeämillä rajatarkastusasemilla. Tällaisten yksikköjen nimeäminen olisi peruutettava tai nimeämisen voimassaolo keskeytettävä, jos ne eivät enää täytä kyseisiä vaatimuksia tai jos niiden toiminnasta saattaa aiheutua riski ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristölle.

(52) Jotta taataan virallista valvontaa koskevien sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen kolmansista maista tuleviin lähetyksiin, olisi vahvistettava yhteiset säännöt niitä toimia varten, joita toimivaltaisten viranomaisten ja toimijoiden olisi toteutettava epäiltäessä säännösten noudattamatta jättämistä ja säännöstenvastaisten lähetysten sekä sellaisten lähetysten osalta, joista saattaa aiheutua riski ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille tai muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristölle.

(53) Jotta vältetään epäjohdonmukaisuudet ja päällekkäisyydet virallisessa valvontatoiminnassa, mahdollistetaan rajatarkastusasemilla suoritettavan virallisen valvonnan piiriin kuuluvien lähetysten tunnistaminen viipymättä ja taataan valvonnan suorittaminen tehokkaasti, olisi varmistettava toimivaltaisten viranomaisten, tulliviranomaisten ja muiden asiaan liittyvien kolmansista maista tulevia lähetyksiä käsittelevien viranomaisten välinen yhteistyö ja tiedonvaihto.

(54) Jäsenvaltioilta olisi edellytettävä, että ne varmistavat käytettävissä olevan aina riittävästi taloudellisia resursseja, jotta virallista valvontaa ja muita virallisia toimia suorittavilla toimivaltaisilla viranomaisilla on asianmukainen henkilöstö ja välineistö. Vaikka toimijat ovat ensisijaisesti vastuussa sen varmistamisesta, että niiden toiminta tapahtuu elintarvikeketjua koskevien unionin sääntöjen mukaisesti, niiden tätä tarkoitusta varten käyttöön ottamaa omavalvontajärjestelmää on täydennettävä kunkin jäsenvaltion ylläpitämällä tähän tarkoitukseen varatulla virallisen valvonnan järjestelmällä, jolla varmistetaan tehokas markkinavalvonta koko elintarvikeketjussa. Tällainen järjestelmä on jo luonteensa puolesta monimutkainen ja vaatii runsaasti resursseja, ja sille olisi jatkuvasti järjestettävä käyttöön resursseja virallista valvontaa varten kunakin ajankohtana ilmenevien valvontatarpeiden kannalta asianmukaisella tasolla. Jotta vähennettäisiin virallisen valvonnan järjestelmän riippuvuutta julkisista varoista, toimivaltaisten viranomaisten olisi kerättävä voitava kerätä maksuja tai maksuosuuksia kattaakseen ne kustannukset, joita niille aiheutuu tiettyihin toimijoihin kohdistuvan virallisen valvonnan suorittamisesta ja tietyistä toimista, joiden osalta elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä edellytetään rekisteröintiä tai hyväksyntää elintarvike- ja rehuhygieniaa tai kasvien terveyttä ja kasvien lisäysaineistoa koskevien unionin sääntöjen mukaisesti. Maksuja tai maksuosuuksia olisi kerättävä toimijoilta myös sellaisen virallisen valvonnan kustannusten korvaamiseksi, jota suoritetaan virallisen todistuksen tai varmennuksen myöntämistä silmällä pitäen, sekä toimivaltaisten viranomaisten rajatarkastusasemilla suorittaman virallisen valvonnan kustannusten korvaamiseksi. [tark. 15]

(55) Maksujen olisi katettava toimivaltaisille viranomaisille virallisen valvonnan suorittamisesta aiheutuvat kustannukset muttei ylitettävä niitä. Tällaiset kustannukset olisi laskettava kunkin yksittäisen virallisen valvontatoimen tai kaikkien tiettynä ajanjaksona suoritettujen virallisten valvontatoimien pohjalta. Kun maksut määrätään yksittäisten virallisten valvontatoimien todellisten kustannusten pohjalta, aiemmin säännöksiä moitteettomasti noudattaneiden toimijoiden pitäisi selviytyä pienemmillä maksuilla kuin säännöksiä noudattamattomien toimijoiden, koska niiden olisi jouduttava harvemmin virallisen valvonnan kohteeksi. Jotta kaikki toimijat saataisiin noudattamaan unionin lainsäädäntöä paremmin – riippumatta siitä menetelmästä (todellisiin kustannuksiin perustuva vai kiinteämääräinen), jonka kukin jäsenvaltio valitsee maksujen laskentaperusteeksi – maksut olisi tapauksissa, joissa ne lasketaan kaikkien toimivaltaisille viranomaisille tiettynä ajanjaksona aiheutuvien kustannusten pohjalta ja veloitetaan kaikilta toimijoilta riippumatta siitä, ovatko ne virallisen valvonnan kohteena viiteajanjaksolla, laskettava siten, että palkitaan sellaisia toimijoita, jotka ovat jatkuvasti noudattaneet elintarvikeketjua koskevaa unionin lainsäädäntöä.

(56) Toimivaltaisten viranomaisten perimien maksujen suora tai välillinen palautus olisi kiellettävä, koska se asettaisi ne toimijat, jotka eivät hyödy palautuksista, epäedulliseen asemaan ja vääristäisi mahdollisesti kilpailua. Mikroyritysten tukemiseksi ne olisi kuitenkin vapautettava tämän asetuksen mukaisesti perittyjen maksujen suorittamisesta.

(57) Virallisen valvonnan rahoittamisen toimijoilta perityillä maksuilla olisi tapahduttava täysin avoimesti, jotta kansalaiset ja yritykset voivat ymmärtää maksujen vahvistamisessa käytettävät menetelmät ja tiedot ja saada tiedon maksutulojen käytöstä.

(58) Elintarvikeketjua koskevissa unionin säännöissä vahvistetaan tapaukset, joissa tiettyjä eläimiä tai tavaroita markkinoille saatettaessa tai niitä siirrettäessä niiden mukana olisi oltava todistuksen myöntävän virkamiehen allekirjoittama virallinen todistus. On aiheellista vahvistaa yhteiset säännöt, joissa vahvistetaan toimivaltaisten viranomaisten ja todistuksen myöntävien virkamiesten velvollisuudet virallisten todistusten myöntämisen osalta sekä ne ominaisuudet, joita virallisilla todistuksilla olisi oltava niiden luotettavuuden varmistamiseksi.

(59) Toisissa tapauksissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa säännöissä säädetään, että tiettyjä eläimiä tai tavaroita markkinoille saatettaessa tai niitä siirrettäessä niiden mukana olisi oltava toimijoiden toimivaltaisten viranomaisten virallisessa valvonnassa tai toimivaltaisten viranomaisten itsensä myöntämä virallinen etiketti, virallinen merkki tai muu virallinen varmennus. On aiheellista säätää vähimmäissäännöt, joilla varmistetaan, että myös virallisten varmennusten myöntäminen tapahtuu asianmukaisten luotettavuustakeiden mukaisesti.

(60) Virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien olisi perustuttava analyysi-, testaus- ja diagnosointimenetelmiin, jotka täyttävät viimeisimmät tieteelliset vaatimukset ja tarjoavat varmoja, luotettavia ja vertailukelpoisia tuloksia koko unionissa. Virallisten laboratorioiden käyttämiä menetelmiä ja niiden tuottamien analyysi-, testi- ja diagnoositietojen laatua ja yhdenmukaisuutta olisi tämän vuoksi jatkuvasti parannettava. Komission olisi tätä tarkoitusta varten voitava nimetä kaikilla niillä elintarvikeketjun aloilla toimivat Euroopan unionin vertailulaboratoriot, joilla tarvitaan tarkkoja ja luotettavia analyysi-, testi- ja diagnoosituloksia, ja luottaa näiden laboratorioiden asiantuntija-apuun. Euroopan unionin vertailulaboratorioiden olisi erityisesti varmistettava, että kansalliset vertailulaboratoriot ja viralliset laboratoriot saavat ajantasaista tietoa käytettävissä olevista menetelmistä, järjestävät laboratorioiden välisiä vertailutestejä tai osallistuvat niihin aktiivisesti, ja tarjottava koulutuskursseja kansallisille vertailulaboratorioille tai virallisille laboratorioille.

(60 a) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1829/2003 (16) ja (EY) N:o 1831/2003 (17) annetaan muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja käsittelevälle Euroopan unionin vertailulaboratoriolle ja eläinten ruokinnassa käytettäviä lisäaineita käsittelevälle Euroopan unionin vertailulaboratoriolle erityistehtäviä muuntogeenisten elintarvikkeiden ja rehujen tai eläinten ruokinnassa käytettävien lisäaineiden hyväksyntämenettelyssä, erityisesti hakijan ehdottaman havaitsemis- tai analyysimenetelmän tarkistamisen, arvioinnin ja validoinnin osalta. Saatu kokemus on osoittanut, että hyväksyntämenettelyiden yhteydessä osaaminen ja asiantuntemus menetelmien tarkistamisessa, arvioinnissa ja validoinnissa on ratkaisevan tärkeää, jotta voidaan varmistaa, että virallisen valvonnan tehokkuutta edistetään korkeatasoisella ja kehittyneellä tavalla. Asetusten (EY) N:o 1829/2003 ja (EY) N:o 1831/2003 mukaisesti nimettyjen laboratorioiden olisi näin ollen toimittava tässä asetuksessa tarkoitettuina Euroopan unionin vertailulaboratorioina. [tark. 16]

(61) Virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamiseksi kasvien lisäysaineiston tuottamisen ja kaupan pitämisen alalla ja eläinten hyvinvoinnin alalla toimivaltaisten viranomaisten olisi saatava käyttöönsä ajantasaiset, luotettavat ja johdonmukaiset tekniset tiedot, tutkimustulokset, uudet menetelmät ja asiantuntemus, joita tarvitaan kyseisillä aloilla sovellettavan unionin lainsäädännön asianmukaisessa soveltamisessa. Komission olisi tätä tarkoitusta varten voitava nimetä kasvien lisäysaineistoa ja eläinten hyvinvointia käsittelevät Euroopan unionin vertailukeskukset ja luottaa niiden asiantuntija-apuun. [tark. 17]

(62) Tämän asetuksen tavoitteiden täyttämiseksi ja jotta edistettäisiin sisämarkkinoiden sujuvaa toimintaa ja varmistettaisiin kuluttajien luottamus sitä kohtaan, elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön noudattamatta jättämistä koskeviin tapauksiin, jotka edellyttävät täytäntöönpanotoimia useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa, olisi puututtava tehokkaasti ja johdonmukaisesti. Asetuksella (EY) N:o 178/2002 perustettu elintarvikkeiden ja rehujen nopea hälytysjärjestelmä antaa jo toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuuden vaihtaa ja levittää nopeasti tietoja ihmisten terveydelle elintarvikkeista tai rehuista aiheutuvista vakavista välittömistä tai välillisistä riskeistä tai ihmisten tai eläinten terveydelle tai ympäristölle rehuista aiheutuvista vakavista riskeistä tai elintarvikepetoksista , jotta voidaan ryhtyä nopeisiin riskinhallintatoimiin. Vaikka tämä väline mahdollistaa nopean toiminnan kaikissa asiaan liittyvissä jäsenvaltioissa tiettyjen elintarvikeketjuun liittyvien vakavien riskien torjumiseksi, sillä ei kuitenkaan voida järjestää tehokasta rajatylittävää avunantoa ja yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten välillä sen varmistamiseksi, että sellaisiin elintarvikeketjua koskevaan unionin lainsäädäntöön liittyviin säännösten noudattamatta jättämistä koskeviin tapauksiin, joilla on vaikutusta maiden rajojen yli, puututaan tehokkaasti – ei pelkästään siinä jäsenvaltiossa, jossa säännösten noudattamatta jättäminen ensin havaittiin, vaan myös siinä jäsenvaltiossa, josta se on peräisin. Hallinnollisen avun ja yhteistyön olisi erityisesti annettava toimivaltaisille viranomaisille mahdollisuus vaihtaa tietoa, havaita elintarvikeketjua koskevien sääntöjen rajatylittäviä rikkomisia, tutkia niitä ja toteuttaa tehokkaita ja oikeasuhteisia toimia niihin puuttumiseksi. [tark. 18]

(63) Olisi järjestettävä hallinnollista apua koskevien pyyntöjen ja kaikkien ilmoitusten asianmukainen seuranta. Hallinnollisen avun ja yhteistyön helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi nimettävä yksi tai useampi yhteyselin auttamaan ja koordinoimaan viestintää eri jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä. Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön rationalisoimiseksi ja yksinkertaistamiseksi komission olisi annettava täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan käytettävien teknisten välineiden eritelmät, yhteyselinten välisen viestinnän menettelyt sekä apua koskevien pyyntöjen, ilmoitusten ja vastausten vakiomalli.

(64) Kunkin jäsenvaltion olisi laadittava monivuotinen kansallinen valvontasuunnitelma, joka kattaa kaikki elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön sääntelemät alat ja sisältää tiedot kyseisen jäsenvaltion virallisen valvonnan järjestelmän rakenteesta ja organisaatiosta, ja saatettava se säännöllisesti ajan tasalle. Tällaisten suunnitelmien olisi oltava väline, jonka avulla kunkin jäsenvaltion olisi varmistettava, että virallinen valvonta suoritetaan riskiperusteisesti ja tehokkaasti jäsenvaltion koko alueella koko elintarvikeketjun pituudelta ja tämän asetuksen säännöksiä noudattaen.

(65) Monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien johdonmukaisuuden ja täydellisyyden takaamiseksi jäsenvaltioiden olisi nimettävä yksi viranomainen vastaamaan niiden koordinoidusta valmistelusta ja täytäntöönpanosta. Johdonmukaisen, yhtenäisen ja yhdennetyn toimintamallin saamiseksi käyttöön virallisessa valvonnassa komissiolla olisi oltava valta hyväksyä monivuotisia kansallisia valvontasuunnitelmia koskevia sääntöjä, joissa olisi kartoitettava virallisen valvonnan painopisteet, tehokkaat valvontamenettelyt, riskien luokituksen kriteerit sekä monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien arviointia koskevat suoritusindikaattorit.

(66) Jäsenvaltioiden olisi toimitettava vuosittain komissiolle kertomus, jossa annetaan tietoa valvontatoimista ja monivuotisten kansallisten valvontasuunnitelmien täytäntöönpanosta. Komission olisi voitava antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan vuosikertomusten vakiomallit, jotta vertailukelpoisten tietojen keräys ja toimittaminen ja tällaisten tietojen myöhempi kokoaminen unionin laajuisiksi tilastoiksi helpottuisi ja jotta komission olisi helpompi valmistella kertomuksia virallisen valvonnan toiminnasta unionissa.

(67) Komission asiantuntijoiden olisi voitava suorittaa valvontaa jäsenvaltioissa unionin lainsäädännön soveltamisen ja kansallisten valvontajärjestelmien ja toimivaltaisten viranomaisten toiminnan todentamiseksi. Komission valvonnalla olisi myös pyrittävä tutkimaan ja keräämään tietoa valvontakäytänteistä tai -ongelmista, hätätilanteista ja uudesta kehityksestä jäsenvaltioissa.

(68) Kolmansista maista tuleviin eläimiin ja tavaroihin olisi sovellettava samoja vaatimuksia kuin unionin eläimiin ja tavaroihin, tai vaatimuksia, jotka on tunnustettu vähintään vastaaviksi elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön tavoitteiden osalta. Tämä periaate on kirjattu asetukseen (EY) N:o 178/2002, jossa edellytetään, että unioniin tuotujen elintarvikkeiden ja rehujen on oltava unionin elintarvikelainsäädännön asiaa koskevien vaatimusten tai unionin vähintään vastaaviksi tunnustamien edellytysten mukaisia. Tämän periaatteen soveltamista koskevia erityisvaatimuksia on säädetty kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä annetuissa unionin säännöissä, joilla kielletään tiettyjen sellaisten tuhoojien kulkeutuminen unioniin, joita ei esiinny unionissa tai esiintyy siellä vain vähäisessä määrin, eläinten terveysvaatimuksia koskevissa unionin säännöissä, joilla sallitaan eläinten ja tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tulo unioniin vain niistä kolmansista maissa, jotka sisältyvät tätä tarkoitusta varten laadittuun luetteloon, sekä ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläinperäisiä tuotteita koskevan virallisen valvonnan järjestämistä koskevissa unionin säännöissä, joissa myös säädetään sellaisen kolmansien maiden luettelon laatimisesta, joista kyseisiä tuotteita saa tulla unioniin. Kasvien lisäysaineiston osalta on käytössä vastaavuusjärjestelmä, jonka puitteissa hyväksytään ja luetellaan ne kolmannet maat, joista kasvien lisäysaineistoa on lupa tuoda.

(69) Sen varmistamiseksi, että unioniin kolmansista maista tulevat eläimet ja tavarat vastaavat kaikkia elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä vahvistettuja vaatimuksia tai vastaaviksi katsottuja vaatimuksia samoin kuin niitä vaatimuksia, jotka on vahvistettu kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä annetuissa unionin säännöissä, eläinten terveysvaatimuksia koskevissa unionin säännöissä sekä eläinperäisten elintarvikkeiden erityisiä hygieniasääntöjä koskevissa unionin säännöissä, joilla varmistetaan, että elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön vaatimukset täyttyvät kasvinterveyteen ja eläinlääkintään liittyvien huolenaiheiden osalta, komission olisi voitava vahvistaa edellytykset eläinten ja tavaroiden tulolle unioniin siinä määrin kuin on tarpeen varmistaa, että kyseiset eläimet ja tavarat täyttävät kaikki elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön asiaan liittyvät vaatimukset tai vastaavat vaatimukset. Tällaisia edellytyksiä olisi sovellettava kaikista kolmansista maista tai tietyistä kolmansista maista tai niiden alueilta peräisin oleviin eläimiin tai tavaroihin tai eläinten tai tavaroiden ryhmiin.

(70) Jos erityistapauksissa on näyttöä siitä, että tietyt kolmannesta maasta tai kolmansien maiden ryhmästä tai niiden alueilta peräisin olevat eläimet tai tavarat aiheuttavat riskin ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle tai muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristölle, tai jos on näyttöä siitä, että elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön noudattamatta jättäminen saattaa olla laajalle levinnyttä ja vakavaa, komission olisi voitava hyväksyä tällaisten riskien torjuntatoimenpiteitä.

(71) Tehokkaan ja toimivan virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittaminen ja viime kädessä ihmisten, eläinten ja kasvien turvallisuus ja terveys ja ympäristönsuojelu riippuvat myös siitä, että valvontaviranomaisten käytettävissä on hyvin koulutettua henkilöstöä, jolla on asianmukaiset tiedot kaikista unionin lainsäädännön asianmukaisen soveltamisen kannalta merkityksellisistä asioista. Komission olisi tarjottava asianmukaista, tähän tarkoitukseen soveltuvaa koulutusta, jotta toimivaltaisilla viranomaisilla olisi virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien alalla käytössä yhdenmukainen toimintamalli. Elintarvikeketjua koskevaa unionin lainsäädäntöä ja kolmansien maiden vaatimuksia koskevan tietämyksen parantamiseksi tällaista koulutusta olisi annettava myös kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten henkilöstölle.

(72) Jotta kokemuksia ja parhaita käytäntöjä olisi helpompi jakaa toimivaltaisten viranomaisten kesken, komission olisi myös voitava järjestää yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa viralliseen valvontaan tai muihin virallisiin toimiin osallistuvan henkilöstön vaihto-ohjelmia.

(73) Jotta virallinen valvonta ja muut viralliset toimet suoritettaisiin tehokkaasti, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, komission ja tarpeen mukaan toimijoiden olisi voitava vaihtaa virallista valvontaa tai sen tuloksia koskevia tietoja nopeasti ja tehokkaasti. Unionin lainsäädännössä on perustettu useita komission hallinnoimia tietojärjestelmiä, joiden ansiosta tällaisia tietoja voidaan käsitellä ja hallinnoida unionin laajuisilla tietokoneistetuilla ja internetpohjaisilla välineillä. Eräs virallisen valvonnan tulosten kirjaamiseen ja jäljittämiseen tarkoitettu järjestelmä on yhdennetty eläinlääkinnällinen tietojärjestelmä (Traces-järjestelmä), joka on perustettu komission päätöksellä 2003/24/EY (18) ja jota nykyisin käytetään eläimiä ja eläinperäisiä tuotteita ja niiden virallista valvontaa koskevan tiedon hallinnointiin. Kyseistä järjestelmää olisi paranneltava ja mukautettava niin, että sen piiriin voitaisiin ottaa kaikki tavarat, joiden osalta elintarvikeketjua koskevassa unionin lainsäädännössä säädetään erityisvaatimuksia tai virallista valvontaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. On olemassa myös erityisiä tietokonejärjestelmiä jäsenvaltioiden ja komission välistä nopeaa tiedonvaihtoa varten, jotta ne voivat ilmoittaa toisilleen elintarvikeketjussa tai eläinten ja kasvien terveyden osalta mahdollisesti ilmenevistä riskeistä. Asetuksella (EY) N:o 178/2002 perustetaan elintarvikkeiden ja rehujen nopea hälytysjärjestelmä, asetuksella (EU) N:o …/… (*2) perustetaan luetteloituja tauteja ja elintarvikepetoksia koskevien toimenpiteiden ilmoittamis- ja raportointijärjestelmä ja asetuksella (EU) N:o …/… (*3) perustetaan järjestelmä tuhoojien esiintymisestä ilmoittamista ja raportointia varten ja säännösten noudattamatta jättämistä koskevien tapausten ilmoittamista varten. Kaikkien tällaisten järjestelmien olisi toimittava yhtenäisesti ja johdonmukaisesti siten, että hyödynnetään eri järjestelmien välisiä synergioita, vältetään päällekkäisyyksiä sekä yksinkertaistetaan ja tehostetaan niiden toimintaa. [tark. 19]

(74) Virallisen valvonnan hallinnoinnin tehostamiseksi komission olisi perustettava sähköinen tietojärjestelmä, joka kokoaa yhteen ja jolla tarvittaessa kehitetään kaikkia asian kannalta merkityksellisiä nykyisiä tietojärjestelmiä ja joka mahdollistaa kehittyneiden viestintä- ja sertifiointivälineiden käytön sekä viralliseen valvontaan liittyvän tiedon mahdollisimman tehokkaan käytön. Tietovaatimusten tarpeettomien päällekkäisyyksien välttämiseksi tällaisten tietokonejärjestelmien suunnittelussa olisi otettava huomioon, että soveltuvissa tapauksissa on tarpeen varmistaa tällaisten tietokonejärjestelmien ja muiden, viranomaisten asiaankuuluvien tietojen vaihdossa tai niiden saataville asettamisessa käyttämien tietojärjestelmien yhteensopivuus. Lisäksi olisi huolehdittava mahdollisuudesta käyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 1999/93/EY (19) säädettyjä sähköisiä allekirjoituksia Euroopan digitaalistrategian mukaisesti.

(74 a) Hallinnollisten rasitteiden ja valvontakustannusten minimoimiseksi ja sen varmistamiseksi, että unioni ja sen jäsenvaltiot voivat tehokkaasti viestiä sähköisesti kauppasuhteissaan kolmansiin maihin, on välttämätöntä, että komissio ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset sähköisiä todistuksia tai muita sähköisiä tietoja siirtäessään käyttävät kansainvälisten standardien mukaista kieltä, viestirakennetta ja tiedonsiirtoprotokollia, jotka perustuvat World Wide Web Consortiumin (WC3) standardoidulla Extensible Markup Language -merkintäkielellä (XML) laadittuja sähköisiä todistuksia koskeviin ohjeisiin, sekä toimivaltaisten viranomaisten välisiä turvallisia tiedonsiirtomekanismeja, kuten YK:n kaupan ja sähköisen liiketoiminnan kehittämiskeskus (UN/CEFACT) suosittelee. [tark. 20]

(75) Toimivaltaisten viranomaisten olisi tutkittava tapaukset, joissa epäillään, että elintarvikeketjua koskevan unionin lainsäädännön säännöksiä on jätetty noudattamatta ja, kun säännösten noudattamatta jättäminen on todettu, määritettävä sen alkuperä ja laajuus sekä toimijan vastuu. Niiden olisi lisäksi toteutettava aiheellisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että asianomaiset toimijat korjaavat tilanteen, ja säännösten noudattamatta jättämiseen liittyvien uusien tapausten estämiseksi.

(76) Elintarvikeketjua koskevan lainsäädännön noudattamisen todentaminen virallisella valvonnalla on olennaisen tärkeää, jotta voidaan koko unionissa varmistaa, että kyseisen lainsäädännön tavoitteisiin todella päästään. Jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien puutteet voivat tietyissä tapauksissa huomattavasti haitata kyseisten tavoitteiden saavuttamista ja johtaa ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle, eläinten hyvinvoinnille ja muuntogeenisten organismien ja kasvinsuojeluaineiden tapauksessa ympäristölle aiheutuvien riskien kehittymiseen riippumatta toimijoiden tai muiden tahojen osallisuudesta tai vastuusta tai johtaa tilanteisiin, joissa on kyse elintarvikeketjua koskevien sääntöjen vakavasta ja laajalle levinneestä noudattamatta jättämisestä. Komission olisi tämän vuoksi pystyttävä reagoimaan jäsenvaltioiden valvontajärjestelmien vakaviin puutteisiin hyväksymällä toimenpiteitä, joilla pyritään hillitsemään kyseisiä riskejä tai poistamaan ne elintarvikeketjusta, kunnes kyseinen jäsenvaltio on toteuttanut valvontajärjestelmän puutteen korjaamiseksi tarvittavat toimet.

(77) Sääntöjen rikkomisesta olisi jäsenvaltioissa säädettävä tehokkaat, varoittavat ja rikkomiseen suhteutetut seuraamukset kaikkialla unionissa. Jotta tahallisiin rikkomisiin sovellettavat taloudelliset seuraamukset olisivat tarpeeksi varoittavat, ne olisi asetettava tasolle, joka todennäköisesti kumoaa on vähintään kaksi kertaa niin paljon kuin rikkomisiin syyllistyneen rikkomisella tavoitteleman taloudellisen hyödyn tavoittelema taloudellinen hyöty . Jäsenvaltioiden olisi lisäksi sovellettava asianmukaisia rikosoikeudellisia tai hallinnollisia seuraamuksia taikka molempia tapauksissa, joissa toimijat eivät toimi yhteistyössä virallisen valvonnan aikana. [tark. 21]

(77 a) Olisi otettava huomioon kehitysmaiden ja erityisesti vähiten kehittyneiden maiden erityistarpeet, ja niitä olisi tuettava virallisen valvonnan järjestämisessä, jotta ne voivat täyttää eläinten ja tavaroiden unioniin tuonnin edellytykset. [tark. 22]

(78) Tämän asetuksen piiriin kuuluu aloja, jotka kuuluvat jo tiettyjen voimassa olevien säädösten soveltamisalaan. Päällekkäisyyksien välttämiseksi ja johdonmukaisen lainsäädäntökehyksen vahvistamiseksi seuraavat säädökset olisi kumottava ja korvattava tämän asetuksen säännöillä: neuvoston direktiivi 89/608/ETY (20), neuvoston direktiivi 89/662/ETY (21), neuvoston direktiivi 90/425/ETY (22), neuvoston direktiivi 91/496/ETY, neuvoston päätös 92/438/ETY (23), neuvoston direktiivi 96/23/EY, neuvoston direktiivi 96/93/EY (24), neuvoston direktiivi 97/78/EY ja asetus (EY) N:o 882/2004 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 854/2004 (25) , annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä. [tark. 23]

(79) Johdonmukaisuuden varmistamiseksi muutoksia olisi lisäksi tehtävä seuraaviin säädöksiin: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 999/2001 (26), neuvoston asetus (EY) N:o 1/2005 (27), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 396/2005 (28), neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007 (29), asetus (EY) N:o 1069/2009; neuvoston asetus (EY) N:o 1099/2009 (30), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (31), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1151/2012 (32), neuvoston direktiivi 98/58/EY (33), neuvoston direktiivi 1999/74/EY (34), asetus (EY) N:o 1829/2003, asetus (EY) N:o 1831/2003, neuvoston direktiivi 2007/43/EY (35), neuvoston direktiivi 2008/119/EY (36), neuvoston direktiivi 2008/120/EY (37) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/128/EY (38). [tark. 24]

(80) Asetuksessa (EU) N:o …/… (*4) säädetään puitteet unionin rahoittamille toimille ja toimenpiteille koko elintarvikeketjussa kyseisillä aloilla vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa. Joillakin näistä toimista ja toimenpiteistä pyritään parantamaan virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamista koko unionissa. Asetusta (EU) N:o …/… (*5) olisi muutettava tällä asetuksella asetukseen (EY) N:o 882/2004 tehtävien muutosten ottamiseksi huomioon.

(81) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä eurooppalaisia standardeja koskevien viitteiden ja tämän asetuksen liitteiden II ja II muuttamiseksi, jotta voidaan ottaa huomioon lainsäädännössä sekä tekniikassa ja tieteessä tapahtunut kehitys ja täydentää tätä asetusta erityisillä sen kattamilla aloilla toteutettavia virallista valvontaa ja muita virallisia toimia sääntelevillä erityissäännöillä, mukaan luettuina muun muassa säännöt, jotka koskevat henkilöstön pätevyyttä ja koulutusta, toimivaltaisten viranomaisten lisävastuualueita ja -tehtäviä, tapauksia, joissa laboratorioiden akkreditointia ei edellytetä, tiettyjä vapautuksia virallisesta valvonnasta rajoilla, tunnistus- ja fyysisten tarkastusten tiheyden määrittämisessä käytettäviä kriteereitä, edellytysten vahvistamista tietyille unioniin kolmansista maista tuleville eläimille tai tavaroille, Euroopan unionin vertailulaboratorioiden ja -keskusten lisävaatimuksia ja -tehtäviä, kansallisten vertailulaboratorioiden lisävaatimuksia, riskin luokituksen ja suoritusindikaattoreiden kriteereitä monivuotisiin kansallisiin valvontasuunnitelmiin liittyen sekä asetuksessa (EY) N:o 178/2002 säädettyjä elintarvikkeiden ja rehujen valmiussuunnitelmia. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle samanaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

(82) Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta varmistettaisiin tämän asetuksen täytäntöönpanon yhdenmukaiset edellytykset Euroopan unionin vertailulaboratorioiden ja kasvien lisäysaineistoa ja eläinten hyvinvointia käsittelevien Euroopan unionin vertailukeskusten nimeämisen osalta, komission jäsenvaltioissa suorittamaa valvontaa koskevan ohjelman hyväksymisen osalta ja tihennetyn virallisen valvonnan suorittamisen osalta, kun on kyse sellaisista elintarvikeketjua koskevien sääntöjen rikkomisista, jotka edellyttävät komission koordinoimaa apua ja seurantaa.

(83) Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta varmistetaan tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, mukaan luettuina muun muassa säännöt ja yksityiskohdat, joka koskevat auditointeja, todistusten ja muiden asiakirjojen muotoa, sähköisten tiedonhallintajärjestelmien perustamista, yhteistyötä toimijoiden ja toimivaltaisten viranomaisten välillä sekä toimivaltaisten viranomaisten, tulliviranomaisten ja muiden viranomaisten kesken, näytteenottomenetelmiä sekä laboratoriossa käytettäviä analyysi-, testaus- ja diagnosointimenetelmiä ja niiden validointia ja tulkintaa, jäljitettävyyttä, valvonnan alaisten tuotteiden tai tavaroiden luettelointia ja niiden maiden tai alueiden luettelointia, jotka voivat viedä tiettyjä eläimiä ja tavaroita unioniin, lähetyksistä annettavia ennakkoilmoituksia, tiedonvaihtoa, rajatarkastusasemia, eristystä ja karanteenia, kolmansien maiden suorittaman vientiä edeltävän valvonnan hyväksymistä, toimenpiteitä, joilla vähennetään riskiä tai lopetetaan tiettyihin kolmannesta maasta tai sen alueelta peräisin oleviin eläimiin tai tavaroihin liittyvä laajalle levinnyt vakava säännösten noudattamatta jättäminen, niiden kolmansien maiden tai alueiden tunnustamista, jotka tarjoavat unionissa sovellettavia takeita vastaavat takeet, ja sen kumoamista, koulutustoimia sekä henkilöstön vaihto-ohjelmia jäsenvaltioiden välillä. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (39) mukaisesti.

(84) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli elintarvikeketjua koskevien unionin sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi suoritettavia virallista valvontaa ja muita virallisia toimia koskevien yhdenmukaisten vaatimusten varmistamista, vaan se voidaan tässä asetuksessa ehdotetun toiminnan vaikutusten, monimutkaisuuden sekä rajatylittävän ja kansainvälisen luonteen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I osasto

Kohde, soveltamisala ja määritelmät

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa säädetään

a) jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamien virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamisesta;

b) virallisen valvonnan rahoituksesta;

c) jäsenvaltioiden välisestä hallinnollisesta avusta ja yhteistyöstä 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen asianmukaista soveltamista varten;

d) komission valvonnan suorittamisesta jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa;

e) sellaisten edellytysten asettamisesta, jotka unioniin jostakin kolmannesta maasta tulevien eläinten ja tavaroiden on täytettävä;

f) sähköisen tietojärjestelmän perustamisesta viralliseen valvontaan liittyvien tietojen hallinnoimiseksi.

2. Tätä asetusta sovelletaan viralliseen valvontaan, jota suoritetaan seuraavien sääntöjen noudattamisen todentamiseksi riippumatta siitä, onko ne vahvistettu unionin tasolla vai jäsenvaltioissa unionin lainsäädännön soveltamiseksi kyseisillä aloilla:

a) elintarvikkeiden, ja elintarviketurvallisuuden sekä elintarvikkeiden laadun ja terveellisyyden sääntely kaikissa elintarvikkeiden tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheissa, mukaan luettuna säännöt, joiden tarkoituksena on taata kaupan rehelliset menettelytavat ja suojella kuluttajien etuja ja kuluttajille annettavia tietoja, sekä elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvien materiaalien ja tarvikkeiden valmistuksen ja käytön sääntely;

b) muuntogeenisten organismien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön ja niiden suljettua käyttöä koskeva sääntely;

c) rehujen ja rehuturvallisuuden sääntely kaikissa rehun tuotannon, jalostuksen ja jakelun vaiheissa ja rehun käytössä, mukaan luettuna säännöt, joiden tarkoituksena on taata kaupan rehelliset menettelytavat ja suojella kuluttajien terveyttä ja etuja ja kuluttajille annettavia tietoja;

d) eläinten terveyttä koskevien vaatimusten vahvistaminen;

e) säännöt, joiden tavoitteena on ehkäistä ja minimoida eläimistä saatavista sivutuotteista ja niistä johdetuista tuotteista ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvia riskejä;

e a) tarkoituksena ehkäistä ja minimoida eläinten ja ihmisten sekä ympäristön mikrobilääkeresistenssiä;

f) eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten vahvistaminen;

g) kasvintuhoojien vastaiset suojatoimenpiteet;

h) markkinoille saatettavan kasvien lisäysaineiston tuotanto ja markkinoille saattaminen;

i) kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamista ja käyttöä ja torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevien vaatimusten vahvistaminen;

j) luonnonmukaisen tuotannon ja luonnonmukaisten tuotteiden merkintöjen sääntely;

k) suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen sekä aitojen perinteisten tuotteiden käyttö ja merkinnät.

k a) elävissä eläimissä ja eläintuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien valvontaa koskevien vaatimusten vahvistaminen. [tarkistukset 25, 26 ja 27]

3. Tätä asetusta sovelletaan myös viralliseen valvontaan, jota suoritetaan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä vahvistettujen vaatimusten noudattamisen todentamiseen sellaisten eläinten ja tavaroiden osalta, jotka

a) tulevat unioniin kolmansista maista;

b) on tarkoitus viedä kolmansiin maihin.

4. Tätä asetusta ei sovelleta viralliseen valvontaan, jolla todennetaan seuraavien noudattaminen:

a) asetus (EY) N:o 1234/2007 muilla kuin asetuksen II osan II osaston I luvussa tarkoitetuilla aloilla. Viinien suojattujen alkuperänimitysten sekä suojattujen maantieteellisten merkintöjen virallinen valvonta sen sijaan kuuluu tämän asetuksen piiriin ; [tark. 28]

b) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/63/EU (40);

b a) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY (41) . [tark. 29]

5. Tämän asetuksen 3–5 ja 7 artiklaa, 11 artiklan 2 ja 3 kohtaa, 14 artiklaa, 30–33 artiklaa, 36–41 artiklaa, 76 artiklaa, III ja IV osastoa ja 129 ja 136 artiklaa sovelletaan myös muihin toimivaltaisten viranomaisten tämän asetuksen tai tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti suorittamiin virallisiin toimiin.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1) ”virallisella valvonnalla” kaikentyyppistä valvontaa, johon sisältyy myös kolmansista maista tulevien, kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitettujen eläinten ja tavaroiden vaatimusten valvonta, jota toimivaltaiset viranomaiset suorittavat todentaakseen seuraavien noudattamisen: [tark. 30] a) tämä asetus; b) edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännöt;

2) ”muilla virallisilla toimilla” kaikkia muuta kuin virallista valvontaa olevia toimia, joita toimivaltaiset viranomaiset suorittavat seuraavien mukaisesti: a) tämä asetus; b) edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännöt , g alakohtaa lukuun ottamatta, kyseisten sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi; [tark. 31]

3) ”elintarvikelainsäädännöllä” asetuksen (EY) N:o 178/2002 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyä elintarvikelainsäädäntöä;

4) ”rehulainsäädännöllä” lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat yleisesti rehuja ja erityisesti rehujen turvallisuutta sekä unionissa että kansallisella tasolla; se käsittää rehujen tuotannon, jalostuksen ja jakelun kaikki vaiheet sekä rehujen käytön;

5) ”toimivaltaisilla viranomaisilla” a) jäsenvaltioiden keskusviranomaisia, jotka vastaavat virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien järjestämisestä ja toteuttamisesta, kuten todistusten tai varmennusten myöntämisestä, laboratorioiden nimeämisestä, viranomaisen väliseen yhteistyöhön kuuluvasta tiedonvaihdosta ja säännöstenvastaisuuksien korjaamista koskevista toimenpiteistä päättämisestä tämän asetuksen ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti; [tark. 32] b) mitä tahansa muuta viranomaista, jolle tämä vastuu on siirretty; c) tarvittaessa vastaavia kolmannen maan viranomaisia;

6) ”eläimillä” asetuksen (EU) N:o …/… (*6) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyjä eläimiä ”lemmikkieläimiä” lukuun ottamatta ; [tark. 33]

7) ”tavaroilla” mitä tahansa tavaroita, joihin sovelletaan yhtä tai useampaa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntöä, eläimiä lukuun ottamatta;

8) ”elintarvikkeella” asetuksen (EY) N:o 178/2002 2 artiklassa määriteltyä elintarviketta;

9) ”rehulla” asetuksen (EY) N:o 178/2002 3 artiklan 4 kohdassa määriteltyä rehua;

10) ”eläimistä saatavilla sivutuotteilla” asetuksen (EY) N:o 1069/2009 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä eläimistä saatavia sivutuotteita;

11) ”johdetuilla tuotteilla” asetuksen (EY) N:o 1069/2009 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä johdettuja tuotteita;

12) ”tuhoojilla” asetuksen (EU) N:o …/… (*7) 1 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä tuhoojia;

13) ”kasveilla” asetuksen (EU) N:o …/… (*8) 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä kasveja;

14) ”kasvien lisäysaineistolla” asetuksen (EU) N:o XXX/XXXX [ number, date, title and, in a footnote, the OJ reference for the Regulation on the production and making available on the market of plant reproductive material ] 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyä kasvien lisäysaineistoa; [tark. 34]

15) ”kasvinsuojeluaineilla” asetuksen (EY) N:o 1107/2009 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kasvinsuojeluaineita; tässä asetuksessa kasvinsuojeluaineilla tarkoitetaan myös asetuksen (EY) N:o 1107/2009 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tehoaineita ja kyseisen asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja muita aineita tai valmisteita; [tark. 35]

16) ”vieraslajeilla” lajia, alalajia tai alempaa taksonia, joka on kulkeutunut luonnollisen aiemman tai nykyisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle ja joka sisältää tällaisen lajin minkä tahansa osan, sukusolut, siemenet, munat tai lisääntymisyksiköt sekä mitkä tahansa hybridit, lajikkeet tai rodut, jotka saattavat selviytyä ja lisääntyä; [tark. 36]

17) ”eläinperäisillä tuotteilla” eläimistä saatuja tuotteita, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (42) liitteessä I olevassa 8.1. kohdassa;

18) ”sukusoluilla ja alkioilla” asetuksen (EU) N:o …/… (*9) 4 artiklan 1 kohdan 25 alakohdassa määriteltyjä sukusoluja ja alkioita;

19) ”kasvituotteilla” asetuksen (EU) N:o …/… (*10) 2 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä kasvituotteita;

20) ”muilla tavaroilla” asetuksen (EU) N:o …/… (*11) 2 artiklan 4 kohdassa määriteltyjä muita tavaroita;

21) ”riskinarvioinnilla” asetuksen (EY) N:o 178/2002 3 artiklan 11 kohdassa määriteltyä riskinarviointia;

22) ”todistuksia myöntävällä virkamiehellä” a) toimivaltaisten viranomaisten viranhaltijaa, jonka kyseiset viranomaiset ovat valtuuttaneet allekirjoittamaan virallisia todistuksia; b) kun 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä näin säädetään, ketä tahansa muuta henkilöä, jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat valtuuttaneet allekirjoittamaan virallisia todistuksia;

23) ”virallisella todistuksella” todistuksia myöntävän virkamiehen allekirjoittamaa paperimuotoista tai sähköistä asiakirjaa, jossa annetaan vakuutus yhden tai useamman 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä vahvistetun vaatimuksen mukaisuudesta;

24) ”säännösten noudattamatta jättämisellä” seuraavien noudattamatta jättämistä: a) tämä asetus; b) edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännöt;

25) ”virallisella varmennuksella” mitä tahansa etikettiä, merkkiä tai muunmuotoista varmennusta, jonka toimijat ovat antaneet toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa tässä tarkoituksessa toteutettujen virallisten valvontatoimien tuloksena tai jonka toimivaltaiset viranomaiset itse ovat antaneet ja jossa annetaan vakuutus yhden tai useamman 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä vahvistetun vaatimuksen mukaisuudesta; [tark. 37]

26) ”toimijalla” luonnollista tai oikeushenkilöä, johon sovelletaan yhtä tai useampaa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä säädettyä velvollisuutta, lukuun ottamatta virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista vastaavia toimivaltaisia viranomaisia ja muita elimiä;

27) ”lähetyksellä” lajiltaan, luokaltaan tai kuvaukseltaan samanlaisia eläimiä tai tavaroita, jotka kuuluvat saman virallisen todistuksen, virallisen varmennuksen tai muun asiakirjan piiriin ja jotka kuljetetaan samalla kuljetusvälineellä ja joilla on sama alkuperä; se voi koostua yhdestä tai useammasta erästä;

28) ”tarkastuksella” virallista valvontaa, johon kuuluu seuraavien tutkiminen: a) eläimet tai tavarat; b) toimijoiden vastuulla oleva toiminta, joka kuuluu 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen soveltamisalaan, sekä tämän toiminnan toteuttamiseen käytetyt välineet, kuljetusvälineet, aineet, ja materiaalit , kasvinsuojeluaineet ja varotoimenpiteet ; [tark. 38] c) paikat, joissa toimijat toteuttavat toimintaansa; c a) edellä olevassa a, b ja c alakohdassa tarkoitetut asiakirjat; [tark. 39]

29) ”rajatarkastusasemalla” sellaista paikkaa tarkastuspaikkaa , jonka jäsenvaltio on nimennyt suorittamaan 45 artiklan 1 kohdassa säädettyä virallista valvontaa, ja siihen kuuluvia tiloja ja välineitä; [tark. 40]

30) ”auditoinnilla” järjestelmällistä ja riippumatonta tarkastelua, jolla selvitetään, ovatko toiminta ja sen tulokset suunniteltujen järjestelyiden mukaisia, onko kyseiset järjestelyt toteutettu tehokkaasti ja ovatko ne sopivia tavoitteiden saavuttamisen kannalta; [tark. 41 ei vaikuta suomenkieliseen versioon]

31) ”luokittelulla” toimijoiden luokitusta sen mukaan, miten niiden arvioidaan noudattavan luokituskriteereitä;

32) ”virkaeläinlääkärillä” toimivaltaisten viranomaisten nimittämää eläinlääkäriä, jolla on asianmukainen pätevyys virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamiseksi seuraavien mukaisesti:[tark. 42 ei vaikuta suomenkieliseen versioon] a) tämä asetus; b) edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut säännöt;

33) ”vaaralla” tekijää tai tilaa, joka voi vaikuttaa haitallisesti ihmisten, eläinten tai kasvien terveyteen, eläinten hyvinvointiin tai ympäristöön;

34) ”erikseen määritellyllä riskiaineksella” asetuksen (EY) N:o 999/2001 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa määriteltyjä kudoksia;

35) ”pitkällä kuljetuksella” asetuksen (EY) N:o 1/2005 2 artiklan m kohdassa määriteltyä kuljetusmatkaa;

36) ”poistumispaikalla” rajatarkastusasemaa tai muuta jäsenvaltion nimeämää paikkaa, jossa asetuksen (EY) N:o 1/2005 soveltamisalaan kuuluvat eläimet poistuvat unionin tullialueelta;

37) ”torjunta-aineiden levityskalustolla” mitä tahansa direktiivin 2009/128/EY 3 artiklan 4 kohdassa määriteltyä laitetta;

38) ”toimeksiannon saaneella elimellä” riippumatonta kolmatta osapuolta, jolle toimivaltaiset viranomaiset ovat siirtäneet erityisiä tehtäviä, jotka liittyvät viralliseen valvontaan kuuluvia tehtäviä ja muihin virallisiin toimiin ; [tark. 43]

39) ”luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden luonnonmukaisen tuotannon valvontaviranomaisella” jäsenvaltion julkista hallinto-organisaatiota, jolle toimivaltaiset viranomaiset ovat kokonaan tai osittain siirtäneet itselleen kuuluvan toimivallan tarkastusten tekemisen ja sertifikaattien myöntämisen osalta luonnonmukaisen tuotannon alalla asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamisen osalta, mukaan luettuna tarpeen mukaan jonkin kolmannen maan tai jossakin kolmannessa maassa toimiva vastaava viranomainen; [tark. 44]

40) ”valvonnan todentamismenettelyillä” toimivaltaisten viranomaisten käyttöön ottamia järjestelyjä ja suorittamia toimia, joiden tarkoituksena on varmistaa, että virallinen valvonta ja muut viralliset toimet ovat johdonmukaisia ja tehokkaita;

41) ”seurannalla” virallista valvontaa, jota suoritetaan toteuttamalla suunniteltu havainto- tai mittausjakso ja jonka tarkoituksena on saada käsitys tämän asetuksen ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamisesta;

42) ”kohdennetulla seurannalla” virallista valvontaa, jolla havainnoidaan yhtä tai useampaa toimijaa tai niiden toimintaa;

43) ”valvontajärjestelmällä” järjestelmää, joka muodostuu toimivaltaisista viranomaisista ja jäsenvaltiossa käyttöön asetetuista voimavaroista, rakenteista, järjestelyistä ja menettelyistä ja jonka tavoitteena on varmistaa, että virallinen valvonta suoritetaan tämän asetuksen ja 15–24 artiklassa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti;

44) ”vastaavuudella” tai ”vastaavalla” järjestelmiä, jotka ovat suunnilleen samanlaiset ja joilla täytetään samat tavoitteet; [tark. 45] a) eri järjestelmien tai toimenpiteiden kykenevyyttä täyttää samat tavoitteet; [tark. 46] b) eri järjestelmiä tai toimenpiteitä, joilla kyetään täyttämään samat tavoitteet; [tark. 47]

45) ”unioniin tulolla” eläinten ja tavaroiden tuomista jollekin liitteessä I luetellulle alueelle;

46) ”asiakirjojen tarkastuksella” sellaisten virallisten todistusten, virallisten varmennusten ja muiden asiakirjojen, mukaan luettuina kaupalliset asiakirjat, tutkimista, joiden edellytetään seuraavan lähetyksen mukana, kuten 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä, 54 artiklan 1 kohdassa tai 75 artiklan 3 kohdan, 125 artiklan 4 kohdan, 127 artiklan 1 kohdan ja 128 artiklan 1 kohdan mukaisesti annetuissa täytäntöönpanosäädöksissä säädetään;

47) ”tunnistustarkastuksella” silmämääräistä tarkastamista sen todentamiseksi, että lähetyksen sisältö ja merkinnät, mukaan luettuina eläimissä olevat merkit, sinetit ja kuljetusvälineet, vastaavat virallisissa todistuksissa, virallisissa varmennuksissa ja muissa lähetyksen mukana seuraavissa asiakirjoissa annettuja tietoja;

48) ”fyysisellä tarkastuksella” eläimille tai tavaroille tehtävää tarkastusta ja tarpeen mukaan pakkauksia, kuljetusvälineitä, merkintöjä ja lämpötilaa koskevia tarkastuksia ja analysointia, testausta tai diagnosointia varten tapahtuvaa näytteenottoa sekä muita tarkastuksia, jotka ovat tarpeen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamisen todentamiseksi;

49) ”uudelleenlastauksella” 45 artiklan 1 kohdassa säädetyn virallisen valvonnan piiriin kuuluvien meri- tai ilmateitse jostakin kolmannesta maasta saapuvien tavaroiden tai eläinten siirtämistä aluksesta tai ilma-aluksesta ja kuljettamista tullin valvonnassa toiseen alukseen tai ilma-alukseen samassa satamassa tai samalla lentoasemalla jatkokuljetukseen valmistautumiseksi; [tark. 48]

50) ”kauttakuljetuksella” siirtämistä yhdestä kolmannesta maasta toiseen kolmanteen maahan tullivalvonnassa yhden liitteessä I luetellun alueen kautta tai yhdeltä liitteessä I luetellulta alueelta toiselle liitteessä I luetellulle alueelle jonkin kolmannen maan alueen kautta;

51) ”tulliviranomaisten valvonnalla” neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (43) 4 artiklan 13 kohdassa määriteltyä toimintaa;

52) ”tullitarkastuksella” asetuksen (ETY) N:o 2913/92 4 artiklan 14 kohdassa määriteltyjä tullitarkastuksia;

53) ”virallisella pidättämisellä” menettelyä, jolla toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että virallisen valvonnan piiriin kuuluvia eläimiä ja tavaroita ei siirretä tai käsitellä asiattomasti ennen niiden määränpäätä koskevan päätöksen tekemistä; siihen sisältyy toimijoiden toteuttama varastointi ohjeiden mukaisesti ja toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa; [tark. 49]

54) ”virallisella lisävalvonnalla” valvontaa, jota ei alun perin suunniteltu ja josta päätettiin aiemman virallisen valvonnan tai muiden virallisten toimien tulosten perusteella;

55) ”virallisella sertifioinnilla” menettelyä, jossa toimivaltaiset viranomaiset antavat vakuutuksen yhden tai useamman 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä vahvistetun vaatimuksen mukaisuudesta;

56) ”valvontasuunnitelmalla” toimivaltaisen viranomaisen laatimaa kuvausta, joka sisältää tietoja virallisen valvontajärjestelmän rakenteesta ja organisoinnista ja sen toiminnasta sekä kullakin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla alalla tietyllä ajanjaksolla suoritettavaa virallista valvontaa koskevan yksityiskohtaisen suunnitelman;

57) ”reittisuunnitelmalla” asetuksen (EY) N:o 1/2005 liitteessä II olevassa 1–5 kohdassa esitettyä asiakirjaa;

57 a) ”virallisella avustajalla” henkilöä, joka on tämän asetuksen liitteen III a mukaisesti pätevä toimimaan virallisena avustajana ja jonka toimivaltainen viranomainen on nimittänyt ja joka työskentelee virkaeläinlääkärin valvonnassa ja hänen vastuullaan. [tark. 50]

II osasto

Virallinen valvonta ja muut viralliset toimet jäsenvaltioissa

I luku

Toimivaltaiset viranomaiset

3 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen

1. Jäsenvaltioiden Jäsenvaltioilla on kullakin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen sääntelemällä alalla nimettävä toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset, joille ne siirtävät vastuun oltava yksi tai useampia toimivaltaisia viranomaisia, jotka vastaavat virallisen valvonnan suunnittelusta, järjestämisestä ja muiden virallisten toimien tarvittaessa suorittamisesta. [tark. 51]

2. Jos jäsenvaltio jäsenvaltiolla on samalla toiminnan alalla siirtää vastuun virallisen valvonnan tai muiden virallisten toimien suorittamisesta useammalle useampi kuin yhdelle toimivaltaiselle viranomaiselle yksi toimivaltainen viranomainen kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla tai jos 1 kohdan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset saavat kyseisen nimeämisen mukaisesti siirtää erityistä vastuuta virallisen valvonnan tai muiden virallisten toimien osalta muille viranomaisille, jäsenvaltion on varmistettava, että [tark. 52]

a) otetaan käyttöön menettelyt, joilla varmistetaan tehokas ja toimiva koordinointi kaikkien osallistuvien viranomaisten kesken ja virallisen valvonnan tai muiden virallisten toimien johdonmukaisuus ja tehokkuus koko sen alueella; [tark. 53]

b) nimetään yksi viranomainen, jonka vastuulla on koordinoida yhteistyötä ja yhteydenpitoa komission ja muiden jäsenvaltioiden kanssa virallisen valvonnan ja muiden kyseisellä alalla suoritettujen sellaisten virallisten toimien osalta , jotka suoritetaan jäsenvaltion yksilöimillä aloilla siten, että katetaan kaikki 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut alat . [tark. 54]

3. Toimivaltaiset viranomaiset, jotka vastaavat 1 artiklan 2 kohdan j alakohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamisen todentamisesta, voivat siirtää erityisiä viralliseen valvontaan liittyviä tehtäviä yhdelle tai useammalle luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden luonnonmukaisen tuotannon valvontaviranomaiselle. Tällaisissa tapauksissa niiden on annettava kullekin niistä koodinumero. [tark. 55]

4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille seuraavien tahojen yhteystiedot ja mahdolliset muutokset niihin:

a) edellä olevan 1 kohdan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset;

b) edellä olevan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti nimetty yksi viranomainen;

c) edellä 3 kohdassa tarkoitetut luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden valvontaviranomaiset;

d) jäljempänä 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimeksiannon saaneet elimet.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot on myös asetettava julkisesti saataville.

5. Jäsenvaltiot voivat siirtää 1 kohdassa tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille vastuun sellaisen valvonnan toteuttamisesta, jolla todennetaan muiden kuin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattaminen tai soveltaminen, mukaan luettuina vieraslajien esiintymisestä unionissa mahdollisesti aiheutuvia erityisiä riskejä sääntelevät säännöt. [tark. 56]

6. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä määrittää ne keinot, joilla 4 kohdassa tarkoitetut tiedot on asetettava julkisesti saataville. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 141 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Keinoihin, joilla 4 kohdassa tarkoitetut tiedot on asetettava julkisesti saataville, on joka tapauksessa kuuluttava julkaiseminen internetissä. [tark. 57]

4 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten yleiset velvollisuudet

1. Toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava

a) käytössään menettelyt ja järjestelyt virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien tehokkuuden ja asianmukaisuuden varmistamiseksi;

b) käytössään järjestelyt virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien puolueettomuuden, riippumattomuuden, laadun, ja johdonmukaisuuden ja yhdenmukaisten tavoitteiden täyttämisen varmistamiseksi kaikilla tasoilla; ne eivät saisi olla millään tavoin sidoksissa valvomiinsa toimijoihin tai olla riippuvaisia näistä;

c) käytössään järjestelyt sen varmistamiseksi, että virallista valvontaa ja muita virallisia toimia suorittavalla henkilöstöllä ei suorittava henkilöstö on puolueetonta eikä henkilöstöön kuuluvilla ole eturistiriitoja eikä epäasianmukaisia yhteyksiä, joista he saavat taloudellista hyötyä tai joka saattaa vaarantaa heidän puolueettomuutensa ;

d) käytössään tai mahdollisuus saada käyttöönsä riittävä laboratoriokapasiteetti analyysejä, testausta ja diagnooseja varten;

e) käytössään tai mahdollisuus saada käyttöönsä riittävästi riippumatonta, soveltuvan pätevyyden omaavaa ja kokenutta henkilöstöä (1 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyt valvontaa koskevat vaatimukset huomioon ottaen) , jotta virallinen valvonta ja muut viralliset toimet voidaan suorittaa tehokkaasti ja toimivasti;

f) asianmukaiset ja hyvin ylläpidetyt tilat ja laitteet, jotta henkilöstö voi suorittaa virallista valvontaa ja muita virallisia toimia tehokkaasti ja toimivasti;

g) oikeudellinen toimivalta suorittaa virallista valvontaa ja muita virallisia toimia ja ryhtyä tässä asetuksessa ja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa säännöissä säädettyihin toimenpiteisiin;

h) käytössään oikeudelliset menettelyt, joilla varmistetaan, että henkilöstöllä on pääsy toimijoiden tiloihin ja näiden hallussaan pitämiin asiakirjoihin, jotta se voi suorittaa tehtävänsä asianmukaisesti;

i) käytössään valmiussuunnitelmat, ja niiden on oltava valmiit toteuttamaan suunnitelmat hätätapauksissa tarvittaessa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti.

2. Virallista valvontaa ja muita virallisia toimia suorittavan henkilöstön on

-a) oltava toimivaltaisten viranomaisten tai sellaisen riippumattoman julkisen elimen palveluksessa, jonka tehtäväksi toimivaltainen viranomainen on siirtänyt virallisen valvonnan tai muiden virallisten toimien suorittamisen.

a) saatava toimivaltaansa kuuluvalla alalla asianmukaista koulutusta, jonka ansiosta se voi hoitaa tehtävänsä pätevästi ja suorittaa virallista valvontaa ja muita virallisia toimia johdonmukaisella tavalla;

b) pysyttävä ajan tasalla toimivaltaansa kuuluvalla alalla ja saatava tarvittaessa säännöllistä lisäkoulutusta;

c) saatava koulutusta liitteessä II olevassa I luvussa esitetyistä aihealueista ja tästä asetuksesta johtuvista toimivaltaisten viranomaisten velvollisuuksista.

Toimivaltaisten viranomaisten on kehitettävä ja pantava täytäntöön koulutusohjelmia, joilla varmistetaan, että virallista valvontaa ja muita virallisia toimia suorittava henkilöstö saa ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetun koulutuksen.

3. Sen varmistamiseksi, että 1 kohdan e alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitetulla toimivaltaisten viranomaisten henkilöstöllä on tarvittavat pätevyydet, taidot ja tiedot, komissiolle siirretään 139 artiklan mukaisesti valta antaa delegoituja säädöksiä, jotka koskevat sääntöjä tällaisen henkilöstön erityisistä pätevyys- ja koulutusvaatimuksista, ottaen huomioon sen tieteellisen ja teknisen tietämyksen, joka on tarpeen virallisen valvonnan ja muiden virallisten toimien suorittamiseksi kullakin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista aloista.

4. Kun toimivaltaisen viranomaisen toteuttamien toimien piirissä useampi kuin yksi yksikkö on toimivaltainen suorittamaan virallista valvontaa tai muita virallisia toimia, on varmistettava tehokas ja toimiva koordinointi ja yhteistyö eri yksiköiden välillä. [tarkistukset 58 ja 341]

5 artikla

Toimivaltaisiin viranomaisiin kohdistuvat auditoinnit

1. Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava sisäisiä auditointeja, tai ne voivat teettää auditointeja, ja niiden on ryhdyttävä asianmukaisiin toimenpiteisiin niiden tulosten pohjalta sen varmistamiseksi, että ne noudattavat tätä asetusta.

Auditointien

a) on oltava riippumattomien tahojen arvioitavissa;

b) toteutuksen on oltava avointa.

2. Toimivaltaisten viranomaisten on perustellusta pyynnöstä asetettava komission saataville 1 kohdassa tarkoitettujen auditointien tulokset. [tark. 59]

3. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaa säännöt 1 kohdassa tarkoitettujen auditointien toteuttamiselle. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 141 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

6 artikla

Luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä koskevat toimivaltaisten viranomaisten päätökset

Luonnollisilla henkilöillä ja oikeushenkilöillä on kansallisen lainsäädännön mukaisesti muutoksenhakuoikeus toimivaltaisten viranomaisten niiden osalta 53 artiklan, 64 artiklan 3 ja 5 kohdan, 65 artiklan, 134 artiklan 2 kohdan ja 135 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti tekemiin päätöksiin.

7 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten henkilöstöä koskevat salassapitovelvollisuudet

1. Toimivaltaisten viranomaisten on edellytettävä, että niiden henkilöstö ei ilmaise muuten kuin toimivaltaisen viranomaisen piirissä viralliseen valvontaan ja muihin virallisiin toimiin kuuluvia tehtäviä suorittaessaan saamiaan tietoja, jotka jo luonteensa puolesta kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin, jollei 2 kohdasta muuta johdu.

2. Jollei tietojen julkistaminen ole välttämätöntä erittäin tärkeän yleisen edun vuoksi tai jollei muu unionin lainsäädäntö edellytä sitä , 1 kohdassa tarkoitettuun salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvaan tietoon sisältyvät tiedot, joiden ilmaiseminen vaarantaisi

a) tarkastus-, tutkimus- ja auditointitoimien tarkoituksen;

b) luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden kaupallisten etujen suojelun;

c) vireillä olevan tuomioistuinkäsittelyn ja oikeudellisen neuvonannon suojaamisen;

c a) toimivaltaisten viranomaisten päätöksentekoprosessin.

2 a. Päättäessään, onko tietojen julkistaminen välttämätöntä erittäin tärkeän yleisen edun vuoksi, toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon muun muassa seuraavat seikat:

a) mahdolliset ihmisten, eläinten tai kasvien terveydelle tai ympäristölle aiheutuvat riskit;

b) näiden riskien laji, vakavuus ja laajuus, jotta voidaan varmistaa, että tietojen julkistaminen on oikeassa suhteessa olosuhteisiin nähden.

3. Edellä oleva Rajoittamatta 1 ja 2 kohta eivät estä toimivaltaisia viranomaisia julkaisemasta kohdan soveltamista toimivaltaisten viranomaisten on julkaistava tai muuten asettamasta asetettava julkisesti saataville yksittäisiä toimijoita koskevan virallisen valvonnan tuloksia koskevia tietoja edellyttäen, että seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) kyseiselle toimijalle annetaan tilaisuus kommentoida tietoja, jotka toimivaltainen viranomainen aikoo julkaista tai muuten asettaa julkisesti saataville, ennen niiden julkaisemista tai asettamista saataville;

b) julkaistuissa tai muuten julkisesti saataville asetetuissa tiedoissa otetaan huomioon kyseisen toimijan esittämät huomautukset tai ne julkaistaan tai asetetaan saataville yhtäaikaisesti ja yhdessä näiden huomautusten kanssa.

3 a. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikki julkaistut tai tämän artiklan mukaisesti julkisesti saataville asetetut tiedot ovat paikkansapitävät ja että myöhemmin paikkansapitämättömiksi osoittautuvat tiedot oikaistaan asianmukaisesti. [tark. 60]

II luku

Virallinen valvonta

8 artikla

Virallista valvontaa koskevat yleiset säännöt

1. Toimivaltaisten viranomaisten on suoritettava virallista valvontaa kaikkien toimijoiden yritysten osalta säännöllisesti, riskien mukaan ja riittävän tiheään ottaen huomioon [tark. 61]

a) tunnistetut riskit, jotka liittyvät i) eläimiin tai tavaroihin; ii) toimijoiden valvonnassa tapahtuvaan toimintaan ja varotoimenpiteisiin ; [tark. 62] iii) toimijoiden toimien tai toimintojen sijaintipaikkaan; iv) sellaisten tuotteiden, prosessien, materiaalien , rehujen lisäaineiden tai aineiden käyttöön, jotka voivat vaikuttaa elintarvikkeiden tai turvallisuuteen ja terveellisyyteen, rehujen turvallisuuteen, eläinten terveyteen tai eläinten hyvinvointiin, kasvien terveyteen tai kasvien lisäysaineiston tunnistettavuuteen ja laatuun tai, kun on kyse muuntogeenisistä organismeista ja kasvinsuojeluaineista, voivat vaikuttaa haitallisesti ympäristöön; [tark. 63] iv a) kuluttajien mahdollisuuteen tulla harhaanjohdetuiksi tuotteen luonteen, laadun tai ainesten osalta ja/tai kuluttajien mahdollisuuteen kärsiä taloudellisia tappioita saatuaan toimijalta harhaanjohtavia tietoja. [tark. 64] iv b) edellä 1 artiklan 2 kohdan j alakohdan mukaisiin tuotantoprosessia koskeviin vaatimuksiin; [tark. 65]

b) se, miten toimijat yritykset ovat aiemmin toimineet niiden osalta suoritetun virallisen valvonnan tulosten suhteen ja noudattaneet 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja sääntöjä; [tark. 66]

c) toimijoiden tai niiden pyynnöstä jonkin kolmannen osapuolen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi suorittaman oman valvonnan luotettavuus ja tulokset . Jotta toimijoihin kohdistuva rasite voidaan pitää mahdollisimman pienenä, hyödynnetään mahdollisimman usein tiedonvaihtoa omasta valvonnasta ; [tark. 67]

c a) kuluttajien elintarvikkeiden ja tavaroiden luonteeseen, laatuun ja koostumukseen liittyvät odotukset; [tark. 68]

d) tiedot, jotka saattavat viitata 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen noudattamatta jättämiseen;

d a) toimijoiden yksityiset laadunvarmistusjärjestelmät, jotka riippumattomat ja tunnustetut sertifiointielimet sertifioivat ja tarkastavat. [tark. 69]

2. Toimivaltaisten viranomaisten on suoritettava virallista valvontaa säännöllisesti ja riittävän tiheään 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mahdollisten tahallisten rikkomisten toteamiseksi ja 1 artiklan 2 kohdan j alakohdan mukaisten vaatimusten ja tuotantoprosessia koskevien kriteereiden noudattamisen todentamiseksi, ottaen huomioon 1 kohdassa tarkoitettujen kriteerien lisäksi tiedot, jotka koskevat tällaisia mahdollisia rikkomisia ja jotka on jaettu IV osastossa säädettyjen hallinnollisen avun mekanismien välityksellä, sekä mahdolliset muut tiedot, jotka osoittavat, että kyseisiä rikkomisia mahdollisesti tapahtuu. [tark. 70]

2 a. Siirretään