EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 15.12.2017 COM(2017) 768 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VUOTTA 2016 KOSKEVA KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:o 300/2008 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA



KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE VUOTTA 2016 KOSKEVA KERTOMUS YHTEISISTÄ SIVIILI-ILMAILUN TURVAAMISTA KOSKEVISTA SÄÄNNÖISTÄ ANNETUN ASETUKSEN (EY) N:o 300/2008 TÄYTÄNTÖÖNPANOSTA Tämä kertomus kattaa 1. tammikuuta ja 31. joulukuuta 2016 välisen ajanjakson JOHDANTO Vuonna 2016 terrorismin uhka yleensä ja siviili-ilmailun kannalta kasvoi äkillisesti – vuotta leimasivat terrori-iskut Brysselin ja Istanbulin lentoasemilla. Välittömästi Brysselin iskun jälkeen komissio kutsui jäsenvaltiot ilmailun turvaamista käsittelevän sääntelykomitean ylimääräiseen kokoukseen. Kokouksessa tultiin siihen johtopäätökseen, että vaikka oli tarpeen suojella lentoasemien julkisia alueita, joilla iskut tehtiin, lentoasemien turvavalvottujen alueiden suojelemiseksi tarkoitetut toimenpiteet eivät sopineet sovellettaviksi terminaalirakennusten sisäänkäyntien osalta. Nämä alueet olisi pidettävä julkisina, ja toimenpiteisiin olisi ryhdyttävä paikallisten riskinarviointien pohjalta ottaen mukaan kaikki asianosaiset viranomaiset ja sidosryhmät. Kuten aina ilmailun turvaamista koskevan EU:n politiikan kohdalla, tässäkin olisi säilytettävä asianmukainen tasapaino turvatarpeiden ja muiden tärkeiden tekijöiden välillä. Tällaisia tekijöitä ovat muun muassa matkustusmukavuus, yksityisyys ja henkilötietojen suoja sekä toiminnallisten tekijöiden helpottaminen. Kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihto nähtiin keskeiseksi seikaksi, jonka avulla turvatoimia voidaan onnistuneesti vahvistaa. Komissio ilmaisi aikeensa helpottaa tätä vaihtoa ja määrittää tarvittaessa lisätoimia. Tässä tarkoituksessa komissio järjesti marraskuussa työpajan julkisten liikennealueiden suojaamisesta ja käynnisti selvityksen EU:n lentoasemien maaliikennealueiden suojaamisesta. YK:n turvallisuusneuvosto hyväksyi siviili-ilmailuun kohdistuvista terrorismiuhista päätöslauselman 2309 (2016), jossa se kehotti tekemään tiiviimpää yhteistyötä maailmanlaajuisten ilmailupalvelujen turvallisuuden takaamiseksi ja terrori-iskujen ehkäisemiseksi. Päätöslauselmassa kehotetaan kaikkia valtioita toimimaan kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) puitteissa sen takaamiseksi, että sen kansainvälisiä turvavaatimuksia tarkistetaan ja niitä mukautetaan siten, että vastataan tehokkaasti terroristien siviili-ilmailuun kohdistamaan uhkaan. Lisäksi kehotetaan vahvistamaan ja edistämään ICAOn vaatimusten ja liitteessä 17 suositeltujen käytäntöjen tehokasta soveltamista ja avustamaan ICAOa sen parantaessa tarkastus-, valmiuksien kehittämis- ja koulutusohjelmia niiden täytäntöönpanon tukemiseksi. Komissio edistää jo näiden tavoitteiden saavuttamista ICAOn kanssa tekemänsä pitkäaikaisen, tiiviin yhteistyön ja erityisesti valmiuksien kehittämistä koskevan CASE-aloitteensa kautta. Aloitteen tarkoitus on parantaa ilmailun turvatoimia Afrikan ja Lähi-idän maissa. Kuten edellisinä vuosina komissio jatkoi ilmailun turvaamiseen liittyvän lainsäädännön selkeyttämistä, yhdenmukaistamista ja yksinkertaistamista EU:n parempaa sääntelyä koskevien tavoitteiden mukaisesti. Komissio seurasi edelleen ilmailun turvatoimenpiteiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa niin EU:n tarkastuksin läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa vuoden mittaan kuin arvioimalla jäsenvaltioiden laadunvalvontaraportteja. Säännösten noudattamistaso säilyi vakaana, eikä yhtään EU:n lentoasemaa tarvinnut vuonna 2016 sulkea väliaikaisesti EU:n soveltaman yhden turvatarkastuksen järjestelmän ulkopuolelle vakavien puutteiden korjaamiseksi. ENSIMMÄINEN OSA Tarkastukset 1.Yleistä Yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä 11 päivänä maaliskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 tavoite on ehkäistä siviili-ilma-aluksiin kohdistuvia laittomia tekoja henkilöiden ja tavaroiden suojelemiseksi. Ilmailun turvaamiseen liittyvän säännöstön täytäntöönpano perustuu kaksinkertaiseen vaatimustenmukaisuuden seurantajärjestelmään eli komission tarkastuksiin, joita täydentää jäsenvaltioiden vuotuisten raporttien ja kunkin jäsenvaltion toteuttamien kansallisten valvontatoimien (turva-auditointien, tarkastusten ja testien) arviointi. Asetuksen (EY) N:o 300/2008 15 artiklan mukaan komission on tehtävä tarkastuksia – myös ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia soveltavien lentoasemien, toiminnanharjoittajien ja yksiköiden tarkastuksia – seuratakseen, miten jäsenvaltiot soveltavat tätä asetusta, ja antaakseen tarvittaessa suosituksia ilmailun turvaamisen parantamiseksi. Myös Sveitsi on mukana unionin ohjelmassa. Norjassa ja Islannissa vastaavien säännösten noudattamista koskevat tarkastukset tekee EFTAn valvontaviranomainen. Vuonna 2016 komissiolla oli tarkastusten tekemistä varten kahdeksan kokoaikaista ilmailun turvatarkastajaa. Jäsenvaltiot, Islanti, Norja ja Sveitsi ovat nimenneet tarkastustyöhön noin 100 kansallista tarkastajaa, jotka komissio sertifioi osallistumaan tekemiinsä tarkastuksiin antamansa koulutuksen kautta. Vuodesta 2016 alkaen prosessiin osallistuu myös EFTAn valvontaviranomaisen ja Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) tarkastajia, joilla on täysimääräiset tarkastusvaltuudet. Komission tarkastuksiin osallistuvien kansallisten tarkastajien merkittävä lukumäärä takaa vertaisarvioinnin ja mahdollistaa menetelmien ja parhaiden käytäntöjen levittämisen jäsenvaltioiden välillä. Tämän asiakirjan liitteessä 1 on taulukko kaikista komission ja EFTAn valvontaviranomaisen vuonna 2016 toteuttamista valvontatoimista. Komission tarkastukset perustuvat asetukseen (EU) N:o 72/2010, sellaisena kuin se on muutettuna. Siinä vahvistetaan menettelyt, jotka liittyvät komission ilmailun turvaamisen alalla tekemiin tarkastuksiin. Asetus sisältää muun muassa säännöksiä komission tarkastajien pätevyydestä ja toimivallasta sekä jälkitarkastusten tekemisestä.

Näiden tarkastusten tekemisessä käytettävät menetelmät on kehitetty tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ilmailun turvaamisesta vastaavien viranomaisten kanssa, ja ne perustuvat turvatoimenpiteiden tosiasiallisen toteutuksen tarkasteluun. Tarkastusten tekemiseen liittyvien vaatimusten ja menettelyjen tulkitsemiseksi yhdenmukaisesti liikenteen ja liikkumisen pääosaston turvallisuusyksikkö laatii ja ylläpitää käsikirjoja lentoasemien ja rahdin tarkastamista varten. Nämä käsikirjat sisältävät myös kaikkia EU:n lainsäädännössä edellytettyjä ilmailun turvatoimenpiteitä koskevia yksityiskohtaisia muistutuksia ja ohjeita. Lisäksi ne sisältävät yksityiskohtaisia tietoja komission tarkastusten kaikista organisatorisista ja käytännön näkökohdista. Käsikirjat ovat EU:n turvaluokiteltuja tietoja, ja ne annetaan ainoastaan komission tarkastajien ja kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten saataville. Komissio tekee tarkastuksia jäsenvaltioiden ilmailun turvaamisesta vastaavissa hallintoelimissä (’toimivaltaiset viranomaiset’) ja tarkastaa tietyn määrän lentoasemia, toiminnanharjoittajia ja ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia noudattavia yksiköitä. Toimivaltaisten viranomaisten tarkastusten tarkoitus on varmentaa, onko jäsenvaltioilla tarvittavat välineet – muun muassa kansallinen laadunvalvontaohjelma, tarvittavat valtuudet ja asianmukaiset resurssit – pystyäkseen asianmukaisesti panemaan täytäntöön ilmailun turvaamista koskevaa Euroopan unionin lainsäädäntöä. Lentoasemien tarkastusten tarkoitus on varmentaa, seuraako toimivaltainen viranomainen asianmukaisesti ilmailun turvatoimenpiteiden tosiasiallista toteutusta ja pystyykö se havaitsemaan ja korjaamaan mahdolliset puutteet nopeasti. Molemmissa tapauksissa komission tarkastajien mahdollisesti havaitsema puute on korjattava määräajassa. Tarkastuskertomukset jaetaan kaikkien jäsenvaltioiden kesken. Kaikki tarkastukset tehtiin alkuperäisen aikataulun mukaisesti lukuun ottamatta yhtä toimivaltaisen viranomaisen tarkastusta, jonka päivämäärään tehtiin pieni muutos. Antaakseen jäsenvaltioille palautteen tarkastuksista, edistääkseen avoimuutta ja yhdenmukaistaakseen vaatimustenmukaisuuden seurantamenetelmiä komissio perusti marraskuussa jäsenvaltioiden siviili-ilmailun turvaamisen laadunvalvontaviranomaisten johtajien kanssa tarkastustyöryhmän. 1.1 Komission monivuotinen vaatimustenmukaisuuden seuranta Saadakseen riittävän varmuuden jäsenvaltioiden säännösten noudattamisen tasosta komissio käyttää seurannassa monivuotista lähestymistapaa. Näin näyttöä siitä, miten kukin jäsenvaltio soveltaa asetusta (EY) N:o 300/2008 ja sen täytäntöönpanolainsäädäntöä, saadaan kahden vuoden sykleissä joko jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tarkastuksessa tai tarkastettaessa vähintään yksi jäsenvaltion lentoasemista. Lisäksi näyttöä ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten soveltamisesta saadaan viiden vuoden sykleissä valitsemalla satunnaisesti asetuksen (EU) N:o 300/2008 soveltamisalaan kuuluvia EU:n lentoasemia, muun muassa matkustajamäärältään suurin lentoasema jokaisessa jäsenvaltiossa. Puiteasetuksen vaatimusten mukaan jäsenvaltiot ovat ensisijaisesti vastuussa sen seuraamisesta, noudattavatko lentoasemat, lentoliikenteen harjoittajat ja turvatoimista vastaavat yksiköt yhteisiä perusvaatimuksia asianmukaisesti. Komission satunnaisesti valituilla lentoasemilla tekemät tarkastukset ovat varteenotettava indikaattori yleisestä vaatimusten noudattamisen tasosta kussakin jäsenvaltiossa. Komission tarkastusten tiheys ja laajuus vahvistetaan liikenteen ja liikkumisen pääosaston strategiassa, joka koskee ilmailun turvaamista koskevien EU:n vaatimusten täytäntöönpanon seurantaa. Siinä otetaan huomioon kunkin jäsenvaltion lentoliikenteen määrä, edustava otos lentoasematoiminnan tyypeistä, ilmailun turvaamista koskevien säännösten täytäntöönpanotaso, komission aiempien tarkastusten tulokset, kansallisten vuotuisten laadunvalvontaraporttien arvioinnit, turvahäiriöt (laittomat teot), uhkatasot sekä muut tekijät ja arviot, jotka vaikuttavat seurannan tiheyteen. Vuodesta 2010 lähtien komission tarkastuksissa määritetty vaatimusten noudattamisaste on ollut noin 80 prosenttia (2010: 80 %; 2011: 80 %; 2012: 83 %, 2013: 80 %; 2014: 81 %, 2015: 80 %, 2016: 79 %). Suhteellisen vakaat luvut eivät kuitenkaan tarkoita, etteivätkö jäsenvaltiot olisi lisänneet ponnistelujaan – päinvastoin, jäsenvaltioiden ponnistelut ilmailun turvaamisen alalla ovat lisääntyneet huomattavasti, koska vuosien myötä myös vaatimukset ovat kasvaneet, erityisesti sellaisilla aloilla kuin rahdin turvaaminen, nesteiden ja geelien turvatarkastus tai räjähteiden havaitseminen. 2.Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten tarkastaminen Komissio käynnisti vuonna 2016 toimivaltaisten viranomaisten viidennen tarkastuskierroksen. Toimivaltaisia viranomaisia tarkastettiin yhteensä kahdeksan kyseisen vuoden aikana. Useimmissa jäsenvaltioissa tarkastukset osoittivat tilanteen parantuneen huomattavasti aiempiin tarkastuksiin nähden. Vuonna 2016 yleisimmin havaitut puutteet liittyivät siihen, ettei kansallisia laadunvalvontaohjelmia oltu pantu täytäntöön täysimääräisesti. Jotkin jäsenvaltiot eivät seuranneet riittävällä tavalla lentoasemien, lentoliikenteen harjoittajien ja säänneltyjen yhteisöjen turvaohjelmien riittävyyttä ja täytäntöönpanoa, eivät seuranneet odotetun säännöllisesti ulkomaisia lentoliikenteen harjoittajia eivätkä soveltaneet täysimääräisesti joitakin asetuksessa edellytetyistä vaatimustenmukaisuuden seurantamenetelmistä. Tämä johtui rajallisista resursseista ja asianomaisten yhteisöjen määrän kasvusta. Suurin osa tarkastetuista jäsenvaltioista kuitenkin mukautti kansallisia siviili-ilmailun turvaohjelmia EU:n lainsäädäntöön, pani suurimmaksi osaksi täytäntöön turvakoulutukseen liittyvät vaatimukset, noudatti lentoasemien turvatoimenpiteiden tarkastusten vähimmäistiheyttä ja varmisti, että havaitut puutteet korjattiin määräajassa. 3.Lentoasemien ensitarkastukset Vuonna 2016 lentoasemien ensitarkastuksia tehtiin 26. Kaikki osatekijät tulivat katetuiksi kuhunkin lentoasemaan sovellettavissa olevien turvaamisen alojen mukaisesti. Sääntöjenmukaisiksi todettujen ydintoimenpiteiden prosentuaalinen osuus vuonna 2016 oli 79 prosenttia, suunnilleen sama kuin edellisinä vuosina. Asetuksen (EY) N:o 300/2008 täytäntöönpanon seitsemännen vuoden jälkeen tarkastustulokset kertovat toimivaltaisten viranomaisten ja yhteisöjen toteuttamista toimista. Suurin osa tästä vaativasta säädöksestä johtuvista turvavaatimuksista pantiin moitteettomasti täytäntöön; vaatimustenmukaisuusindeksin taso ilmailun turvaamisen tärkeimmillä aloilla säilyi vakaana, noin 80 prosentissa. Joidenkin toimenpiteiden täytäntöönpanon tehokkuudessa on kuitenkin vielä parantamisen varaa. Useimmat havaituista puutteista johtuivat edelleen inhimillisistä tekijöistä. Lähinnä puutteita ilmenee käytännön toteutuksessa tietyillä aluilla, joilla oikeudelliset vaatimukset ovat uusia tai ne ovat muuttuneet merkittävästi asetuksen täytäntöönpanosäädösten takia. Etenkin tietyt kulunvalvontaan, henkilöstön turvatarkastuksiin ja käsimatkatavaroiden turvatarkastuksiin liittyvät säännökset edellyttävät jatkuvia ponnistuksia toimivaltaisilta viranomaisilta, alan sidosryhmiltä ja Euroopan komissiolta. Ilma-aluksen turvaetsinnät on myös ala, jolla tarvitaan lisätoimia. Nämä kysymykset tulisi pyrkiä ratkaisemaan lisäämällä kansallisia laadunvalvontatoimenpiteitä kyseisillä aloilla. Vaatimusten noudattaminen oli vuonna 2016 jälleen korkealla tasolla ruumassa kuljetettavan matkatavaran, lennon aikana käytettävien ja lentoasematarvikkeiden turvatarkastusten, koulutuksen ja turvalaitteiden osalta. Tulokset olivat suhteellisen hyviä jo vuosina 2014 ja 2015. Hyvät tulokset johtuvat tietoisuuden yhä jatkuvasta lisääntymisestä ja tarkistetusta täytäntöönpanolainsäädännöstä. Lainsäädännön tarkistuksilla selkeytettiin toimenpiteitä ja parannettiin niiden johdonmukaisuutta. 4.Jälkitarkastukset

Komissio tekee komission asetuksen (EU) N:o 72/2010, sellaisena kuin se on muutettuna, 13 artiklan mukaisesti rutiininomaisesti tietyn määrän jälkitarkastuksia. Tällainen tarkastus tehdään, mikäli ensitarkastuksessa todetaan useita vakavia puutteita, ja toisinaan myös satunnaisesti vaatimustenmukaisuuden kansallisten valvontatoimien ja raportoinnin riittävyyden todentamiseksi. Vuonna 2016 tehtiin neljä tällaista tarkastusta, joissa todettiin, että suurin osa havaituista puutteista oli korjattu. 5.Jäsenvaltioiden vuotuisten laadunvalvontaraporttien arvioinnit Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 300/2008 muuttamisesta siviili-ilmailun turvaamisen alan kansallisia laadunvalvontaohjelmia koskevien vaatimusten osalta 8 päivänä tammikuuta 2010 annetun komission asetuksen (EU) N:o 18/2010 liitteessä II olevassa 18 kohdassa todetaan, että jäsenvaltioiden on annettava vuosittain komissiolle kertomus niistä toimenpiteistä, jotka on toteutettu asetuksessa jäsenvaltioille asetettujen velvoitteiden täyttämiseksi, sekä turvatilanteesta jäsenvaltioiden alueella sijaitsevilla lentoasemilla. Kertomuksen sisällön on oltava lisäyksen III mukainen, ja siinä on käytettävä komission toimittamaa mallia. Näiden kertomusten arviointi – komission säännöllisten tarkastusten lisäksi – on komissiolle väline, jonka avulla se voi seurata tiiviisti vahvojen kansallisten laadunvalvontatoimenpiteiden täytäntöönpanoa ja havaita ja korjata nopeasti puutteet kussakin jäsenvaltiossa. Arviointi sisältää analyysin lentoasemien, lentoliikenteen harjoittajien ja muiden yksiköiden, joilla on ilmailun turvaamiseen liittyviä vastuita, säännöllisestä seurannasta, paikan päällä vietettyjen henkilötyöpäivien määrästä, vaatimustenmukaisuuden seurantatoimien sopivan yhdistelmän laajuudesta ja tiheydestä, kansallisen vaatimustenmukaisuuden tasosta, jatkotoimista ja täytäntöönpanotoimivallan käytöstä. Vuoden 2016 raporttien arvioinnin tulokset kertoivat useimmissa jäsenvaltioissa huomattavista parannuksista vuoteen 2015 verrattuna seuraavilla alueilla: laajuus, vaatimustenmukaisuuden taso, jatkotoimet ja täytäntöönpanotoimenpiteet, joita käytettiin sen varmistamiseksi, että havaitut puutteet korjataan eivätkä ne toistu. Raporteista kävi kuitenkin ilmi, että joillakin jäsenvaltioilla on edelleen vaikeuksia, jotka liittyvät lentoliikenteen harjoittajien ja yhteisöjen säännöllisen seurannan täytäntöön panemiseen, tarkastusten tiheyteen lentoasemilla, joiden matkustajamäärät ovat merkittäviä, ja joidenkin sellaisten alueiden testaamiseen, joiden kattamista asetuksessa vaaditaan. Tulevaisuudessa komissio lähettää jokaiselle jäsenvaltiolle muodollisen, yksilöllisen ja kattavan arvion, jossa korostetaan puutteita tai heikkouksia ja kehotetaan jäsenvaltiota toteuttamaan asianmukaiset korjaavat toimet. Komissio seuraa tiiviisti näiden toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa. Jos jäsenvaltiot vahvistavat korostettujen puutteiden tai heikkouksien olemassaolon eivätkä ehdota asianmukaisia korjaavia toimia, komissio ryhtyy muodollisiin toimenpiteisiin. Arvioinnin tulokset otetaan myös huomioon suunniteltaessa tarkastuksia tietyssä jäsenvaltiossa, ja ne voivat johtaa tarkastustiheyden lisäämiseen. 6.Kolmansien maiden lentoasemien arvioinnit Vuoden aikana suoritettiin yhden Yhdysvaltain lentoaseman arviointi EU:n ja Yhdysvaltojen välisellä lentoliikennesopimuksella perustetun työjärjestelyn puitteissa Yhdysvaltojen liikenneturvallisuushallinnon kanssa. Tällaisia arviointeja tehdään säännöllisesti yhden turvatarkastuksen järjestelyjen yhteydessä, ja tämä arviointi vahvisti, että Yhdysvaltojen turvatoimenpiteiden täytäntöönpano on edelleen vastaavalla tasolla kuin ilmailun turvaamista koskevan EU:n lainsäädännön mukaisten toimenpiteiden täytäntöönpano. Lisäksi Jakartan lentoasemalla tehtiin kahdenvälisen sopimuksen perusteella arviointi rahdin turvatarkastusten täytäntöönpanosta. 7.Keskeneräiset tapaukset, 15 artiklan mukaiset tapaukset sekä oikeudenkäynnit Tarkastus katsotaan päättyneeksi vasta, kun on osoitettu komission edellyttämällä tavalla, että tarvittavat korjaavat toimet on toteutettu. Näin ollen tapauksen kesto riippuu kyseisen jäsenvaltion hyvästä yhteistyöstä. Vuonna 2016 saatettiin päätökseen 28 tarkastustapausta (joista 16 liittyi lentoasemien tarkastuksiin ja 12 toimivaltaisten viranomaisten tarkastuksiin). Vuoden lopussa oli kesken yhteensä kahdeksan toimivaltaisten viranomaisten ja 21 lentoasemien tarkastuksiin liittyvää tapausta. Jos lentoasemalla todetut puutteet turvatoimenpiteiden täytäntöönpanossa katsotaan niin vakaviksi, että niiden katsotaan vaikuttavan merkittävästi siviili-ilmailun turvaamisen kokonaistasoon unionissa, komissio aloittaa komission asetuksen (EU) N:o 72/2010 15 artiklan mukaiset toimet. Tällöin tilanteesta ilmoitetaan kaikille muille toimivaltaisille viranomaisille ja kyseiseltä lentoasemalta lähteviin lentoihin harkitaan mahdollisten korvaavien toimenpiteiden soveltamista. Vuonna 2016 ei aloitettu 15 artiklan mukaisia toimia. Riippumatta siitä, sovelletaanko 15 artiklaa, toinen mahdollisuus on, että komissio aloittaa rikkomisesta johtuvan menettelyn erityisesti tapauksissa, joissa puutteiden korjaaminen pitkittyy tai samat puutteet todetaan uudelleen. Vuonna 2016 saatettiin päätökseen yksi unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi saatettu rikkomusmenettely, joka oli aloitettu vuonna 2014 kansallisen hallinnon tarkastuksen jälkeen. Kyseinen jäsenvaltio ei pystynyt varmistamaan useiden alueellaan sijaitsevien lentoasemien osalta, että tiettyjen turvatoimenpiteiden noudattamista seurataan säännöllisesti. Kun jäsenvaltio oli toimittanut komissiolle tyydyttävää näyttöä siitä, ettei se enää rikkonut unionin lainsäädäntöä, komissio pystyi perumaan unionin tuomioistuimessa vireillä olevan asian. TOINEN OSA Lainsäädäntö ja uudet välineet 1.Lainsäädäntö Siviili-ilmailuun kohdistuu edelleen terroriuhkia, joiden torjumiseksi on varmistettava oikeasuhteisten, riskinarviointiin perustuvien suojatoimenpiteiden täytäntöönpano. Komissio ja jäsenvaltiot mukauttavat tämän vuoksi jatkuvasti riskinhallintatoimenpiteitä korkeimman turvatason saavuttamiseksi ja minimoivat samalla niistä toiminnalle aiheutuvia kielteisiä vaikutuksia.

Komissio hyväksyi 30. marraskuuta 2016 asetuksen (EU) 2016/2096 asetuksen (EU) N:o 1254/2009 muuttamisesta tiettyjen perusteiden osalta, joilla jäsenvaltiot saavat poiketa siviili-ilmailun turvaamista koskevista yhteisistä perusvaatimuksista ja ottaa käyttöön vaihtoehtoisia turvatoimenpiteitä. Tällä asetuksella komissio selkeytti oikeudellisen selkeyden parantamiseksi riskinarviointia koskevia vaatimuksia ja esitti täsmällisemmin tiettyihin asetuksessa lueteltuihin ilmaliikenteen luokkiin kuuluvat lentotoiminnan lajit.

Puuttuakseen ainakin osittain ilmailun turvatarkastajien krooniseen henkilöstövajeeseen ja edistääkseen keskinäistä tiedonvaihtoa komissio hyväksyi 31. maaliskuuta 2016 täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/472 asetuksen (EU) N:o 72/2010 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse termin ’komission tarkastaja’ määritelmästä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti). Tällä asetuksella otettiin nyt ’komission tarkastajien’ ryhmään mukaan EFTA-maiden, EFTAn valvontaviranomaisen ja Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) tarkastajat. 2.Toimitusketjun turvaamista koskeva unionin tietokanta Valvottuja edustajia ja tunnettuja lähettäjiä koskeva tietokanta on ollut 1. kesäkuuta 2010 lähtien ainoa laillinen väline, jota valvotut edustajat voivat konsultoida hyväksyessään lähetyksiä toiselta valvotulta edustajalta tai tunnetulta lähettäjältä. Siihen on 1. helmikuuta 2012 lähtien sisältynyt luettelo lentoliikenteen harjoittajista, joilla on lupa kuljettaa rahtia ja postia EU:hun kolmansien maiden lentoasemilta (ACC3). Vuonna 2013 tietokanta laajennettiin oikeudellisesti sisältämään myös luettelo jäsenvaltioiden hyväksymistä EU:n ilmailun turvatoimien varmentajista. Sille annettiin myös uusi nimi, ”Toimitusketjun turvaamista koskeva unionin tietokanta”, joka vastaa paremmin sen laajennettua soveltamisalaa. Vuoden 2016 lopussa tietokannassa oli noin 14 000 valvottua edustajaa, tunnettua lähettäjää, riippumatonta arvioijaa ja ACC3:a. Sen käytettävyystavoite (99,5 %) saavutettiin koko ajan myös vuonna 2016. KOLMAS OSA Kokeilut, tutkimukset ja uudet aloitteet 1.Kokeilut Kokeilulla tarkoitetaan ilmailun turvaamista koskevassa EU:n lainsäädännössä sitä, että jäsenvaltio sopii komission kanssa korvaavansa tietyllä rajoitetulla ajanjaksolla jonkin lainsäädännössä tunnustetuista turvatarkastuksista käyttämällä keinoa tai menetelmää, jota ei ole tunnustettu, edellyttäen ettei tällainen kokeilu vaikuta kielteisesti yleiseen turvatasoon. Oikeudellisessa mielessä kokeilusta ei ole kyse silloin, kun jäsenvaltio tai jokin taho arvioi uutta turvatarkastusmenetelmää käyttämällä sitä yhden tai useamman lainsäädännössä vahvistetun menetelmän lisäksi. Vuoden 2016 aikana kokeiluja ja arviointeja tehtiin Alankomaissa ja Ranskassa. Ne koskivat sellaisten uuden sukupolven turvatarkastuslaitteiden käyttöä käsimatkatavaroiden tarkastamiseen, jotka eivät edellytä kannettavien tietokoneiden poistamista käsimatkatavaroista ennen turvatarkastusta, ja sellaisten kenkien analysointilaitteiden käyttöä, jotka havaitsevat sekä metallin että räjähtävät aineet, yhdessä metallinilmaisinporttien ja turvaskannerien kanssa. Molemmat kokeilut johtivat myönteisiin tuloksiin vuoden 2016 aikana, ja arviointivaiheiden on tarkoitus päättyä vuonna 2017. 2.Tutkimukset ja raportit Lokakuussa 2016 komissio vastaanotti tutkimuksen, joka koski nesteiden turvatarkastusten optimointia lentoasemilla rajoitusten poistamiseksi tulevaisuudessa. Vuoden 2006 Atlantin yli ulottunut terroristien suunnitelma käyttää nestemäisiä räjähteitä ilma-alusten räjäyttämiseen sai aikaan, että kaikkialla maailmassa lisättiin vuosikymmenen ajan lentoasemien turvatoimia ja matkustajille, jotka yrittivät matkustaa jokapäiväisten nesteiden, aerosolien ja geelien kanssa, aiheutui hankaluuksia. Tutkimuksessa analysoitiin, miten paljon matkustajat kuljettivat nesteitä, aerosoleja ja geelejä, sekä teknologian ja tulevan kehityksen vaikutusta lentoasemien turvatarkastusvalmiuksiin ja siten mahdollisuuksia poistaa rajoitukset tulevaisuudessa asteittain tai kokonaan. 3.Uudet aloitteet Ilmailun turvaamisessa käytettävien tekniikoiden kehittämisen etenemissuunnitelma edistyi jälleen. Etenemissuunnitelma sisältää erilaisia toimia, jotka kattavat kaikki turvateknologian ja ‑menetelmien näkökulmat, ja toimii vertailukohtana kaikille ilmailun turvaamista koskevan tutkimuksen alalla toimiville eurooppalaisille sidosryhmille. Rahdin osalta komissio jatkoi tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa neuvotteluja lastausta edeltävien lastitietojen ennakkoilmoituksia (pre-loading advance cargo information, PLACI) koskevan analyysin toteuttamisesta. Tässä yhteydessä jatkettiin yhteistyötä tulliyhteisön kanssa ICAOn ja WCO:n yhteisessä työryhmässä meneillään olevan, lastitietojen ennakkoilmoitusjärjestelmää koskevan kansainvälisen työn suhteen. Komissiolla on aktiivinen rooli työssä, johon se osallistuu liikenteen ja liikkumisen sekä tulliliiton pääosastojen kanssa. Työssä pyritään yhdessä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa sopimaan yhteisistä periaatteista, mahdollisista standardeista ja suositeltavista käytännöistä, jotka olisi hyväksyttävä ja pantava täytäntöön siinä tapauksessa, että jokin valtio tai alue päättää soveltaa tällaista järjestelmää yhden tai kaikkien liiketoimintamallien osalta lentorahdin ja ‑postin alalla. EU:n ilmailun turvatoimien varmentajilla on keskeinen tehtävä vakaan ja turvallisen toimitusketjun luomisen ja ylläpitämisen yhteydessä EU:hun tulevan lentorahdin ja ‑postin alalla. Komissio toteuttaa sidosryhmien kanssa tiiviin yhteistyön politiikkaa, ja tässä yhteydessä se isännöi 17.–18. lokakuuta 2016 EU:n ilmailun turvatoimien varmentajien työpajaa. Työpajassa päivitettiin osallistujien tietoja lentorahdin turvaamista koskevan politiikan kehityksestä ja edistettiin parhaiden käytäntöjen vaihtoa menetelmien standardoimiseksi ja varmennusprosessin tehokkuuden ja vaikuttavuuden parantamiseksi. Vuoden 2016 iskujen myötä julkisten liikennealueiden, kuten lentoasemien julkisten alueiden, suojaaminen tuli liikenteen turvaamisen keskiöön. Siksi komissio järjesti 7.–8. marraskuuta 2016 työpajan tämän kysymyksen käsittelemiseksi. Työpajassa otettiin huomioon jäsenvaltioiden Brysselin lentoasemaiskun jälkeiset päätelmät, joissa korostettiin, että tällaiset julkiset alueet olisi pidettävä julkisina ja että toimenpiteisiin olisi ryhdyttävä paikallisten riskinarviointien pohjalta pyrkien tasapainoon turvatarpeiden, toiminnan ja matkustajien mukavuuden välillä. Koska näiden alueiden turvatoimet kuuluvat usein eri viranomaisten ja sidosryhmien toimivaltaan, tavoite oli edistää tiedonvaihtoa liikenne- ja sisäministeriöiden edustajien, poliisivoimien sekä lentoasemien, toiminnanharjoittajien ja matkustajien yhteenliittymien kaltaisten muiden sidosryhmien välillä. Työpajassa kävi selväksi, ettei tähän kysymykseen ole yhtä yhtenäistä ratkaisua, jota voitaisiin soveltaa samalla tavalla kaikkiin lentoasemiin. Osallistujat korostivat paikallisten riskinarviointien merkitystä ja sitä, että on tärkeää jokaisessa tapauksessa puuttua havaittuihin heikkouksiin erityisellä yhdistelmällä teknologisia ja menettelyihin ja menetelmiin liittyviä ratkaisuja. Vuoden loppupuolella komissio käynnisti tutkimuksen, jossa oli tarkoitus koota Euroopan lentoasemien parhaita käytäntöjä ja mahdollisuuksien mukaan arvioida niitä kustannus-hyöty-näkökohdista.