EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 28.10.2022 COM(2022) 560 final KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE



















rahoitusvälineistä, talousarviotakuista, rahoitusavusta ja ehdollisista veloista















Tilanne 31. joulukuuta 2021



















































Sisällysluettelo 1.Johdanto 2.Mitä ovat ehdolliset velat? 3.Sellaisista välineistä johtuvat ehdolliset velat, joita varten on varattu varoja: talousarviotakuut ja rahoitusapu kolmansille maille 4.Jäsenvaltioille myönnettävästä rahoitusavusta aiheutuvat ehdolliset velat 5.EU:n ehdollisten velkojen kestävyyden arviointi 5.1. Arviointikehys 5.2. Sellaisten ehdollisten velkojen kestävyyden arviointi, joita varten on varattu varoja 5.3. Ehdollisten velkojen kestävyyden arviointi suhteessa omien varojen enimmäismäärän asettamiin rajoihin 6.Päätelmät Liite: Kestävyys ja liikkumavara omien varojen enimmäismäärän osalta

1.Johdanto Tämä kertomus annetaan varainhoitoasetuksen 250 artiklan vaatimusten mukaisesti. Se on laadittu samanaikaisesti seuraavien kanssa: -EU:n varainhoitovuoden 2023 talousarvioesitykseen liittyvät valmisteluasiakirjat X ja XI, joissa annetaan yksityiskohtaista tietoa EU:n rahoitusvälineistä ja talousarviotakuista; ja -EU:n talousarvion tulevia sisään- ja ulosvirtauksia koskeva pitkän aikavälin ennustekertomus, jossa esitetään ennusteet vuosina 2023–2027 käytettävissä olevasta EU:n rahoituskapasiteetista suunniteltujen talousarviomenojen jälkeen. Tämän kertomuksen tavoitteena on antaa yleiskatsaus EU:n talousarviosta 31. joulukuuta 2021 mennessä katettujen ehdollisten velkojen määrästä ja koostumuksesta. Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, onko ehdollisia velkoja varten varattu varoja vai ei. Kertomuksessa arvioidaan myös ehdollisten velkojen kestävyyttä pitkällä aikavälillä sekä laadullisten että määrällisten tekijöiden perusteella. Arvioinnissa kestävyyttä tarkastellaan suhteessa -komission talousarviotakuita ja kolmansille maille myönnettyä rahoitusapua varten perustamissa yhteisen vararahaston osioissa olevien varojen määrään; -omien varojen enimmäismäärän asettamiin rajoihin sekä sellaisia ehdollisia velkoja varten käytettävissä olevaan liikkumavaraan, jotka johtuvat jäsenvaltioille myönnetystä rahoitusavusta ja joita varten ei ole varattu varoja. Takausten muodossa toteutettavat rahoitusvälineet ovat ehdollisten velkojen lähde. Talousarvio sisältää kuitenkin aina varat niitä varten, eli talousarviossa on varattu kustakin rahoitusvälineestä mahdollisesti aiheutuvien rahoitusvastuiden enimmäismäärää vastaava määrä varoja. Rahoitusvälineistä johtuviin ehdollisiin velkoihin ei näin ollen sovelleta EU:n talousarviosta katettavien ehdollisten velkojen kestävyyden arviointia koskevaa vaatimusta. Vuoden 2021 kestävyysanalyysin tärkein päätelmä on, että EU:n talousarvio sisältää periaatteessa riittävät varat sen varalta, että ehdolliset velat toteutuvat. Tarkemmin voidaan todeta seuraavaa: -Vuoden 2021 lopussa EU:n talousarvioon sisältyi jäsenvaltioille ja kolmansille maille myönnettyihin lainoihin liittyviä ehdollisia velkoja, joiden määrä oli noin 163 miljardia euroa, ja Euroopan strategisten investointien rahaston (ESIR), Euroopan kestävän kehityksen rahaston (EKKR), EKKR+:n ja ulkoisen lainanantovaltuuden yhteydessä myönnettyihin takuisiin liittyviä ehdollisia velkoja, joiden määrä oli yli 60 miljardia euroa. Tämä merkitsee 43 prosentin lisäystä ehdollisiin velkoihin vuoden 2020 loppuun verrattuna. Suurin osa lisäyksestä liittyy eurooppalaisen hätätilasta aiheutuvien työttömyysriskien lieventämisen tilapäisen tukivälineen (SURE) ja elpymis- ja palautumistukivälineen puitteissa jäsenvaltioille myönnettyihin lainoihin. -Talousarviotakuista ja kolmansille maille myönnetystä rahoitusavusta johtuviin ehdollisiin velkoihin ei vuoden 2021 lopussa liittynyt ongelmia, jotka aiheutuisivat ehdollisia velkoja varten varattujen varojen liian vähäisestä määrästä. -Voimassa olevan oikeudellisen kehyksen (eli omia varoja koskevan päätöksen ja vuosien 2021–2027 monivuotista rahoituskehystä (MRK) koskevan asetuksen) mukainen EU:n rahoituskapasiteetti riittää kattamaan unionin nykyiset velvoitteet sekä meno-ohjelmien että rahoitusmarkkinoiden osalta (jäsenvaltioille tarkoitettujen rahoitusapuohjelmien puitteissa liikkeeseen laskettujen velkojen osalta) myös erittäin epäsuotuisissa olosuhteissa. Tämä kertomus kattaa ennen vuoden 2021 loppua syntyneet ehdolliset velat, ja siinä arvioidaan, miten ne otetaan huomioon vuosien 2021–2027 monivuotisessa rahoituskehyksessä. Vuoden 2020 kertomuksessa annettiin jo yksityiskohtaista tietoa laajoista toimenpiteistä ja takeista, joita komissiolla on käytettävissään EU:n talousarvion suojaamiseksi ehdollisista veloista mahdollisesti aiheutuvilta tappioilta. Niihin kuuluu erityisesti horisontaalinen, koko komission kattava kehys ehdollisten velkojen tiivistä seurantaa varten. Ehdollisia velkoja käsittelevällä ohjauskomitealla on kyseisessä kehyksessä keskeinen rooli. Ohjauskomitea kokoontui vuonna 2021 viisi kertaa kehittääkseen edelleen yhteisiä menetelmiä talousarviotakuiden ja rahoitusavun suunnittelua ja täytäntöönpanoa sekä niistä käytäviä neuvotteluja varten. Tässä kertomuksessa esitetään varainhoitoasetuksen 250 artiklan mukaisesti katsaus myös EU:n talousarviosta rahoitettaviin rahoitusvälineisiin, jotka liittyvät sekä sisäisiin että ulkoisiin toimiin. 2.Mitä ovat ehdolliset velat?

Ehdolliset velat ovat potentiaalisia rahoitusvastuita, jotka johtuvat olemassa olevista velvoittavista sitoumuksista tai aiemmista tapahtumista. Se, aiheuttavatko nämä ehdolliset velat todellisia tappioita, ja tällaisten tappioiden suuruus riippuvat tulevista tapahtumista, joita on vaikea ennustaa. EU:lla on kolme pääasiallista ehdollisten velkojen lähdettä: -Talousarviotakuut ovat eri toteutuskumppaneille ESIR-rahaston, EKKR:n ja ulkoisen lainanantovaltuuden nojalla annettuja takuita. EU myöntää kaikkien näiden välineiden puitteissa toteutuskumppaneille takuita, jotka kattavat osan niiden rahoitus- ja investointitoimista (eli vieraan tai oman pääoman ehtoisista toimista) mahdollisesti aiheutuvista tappioista. Vuosien 2021–2027 monivuotisen rahoituskehyksen mukaan InvestEU-ohjelmassa kootaan yhteen EU:n takaukseen ESIR-rahaston ja useiden muiden rahoitusvälineiden puitteissa aiemmin toteutetut toimet, ja siinä on avattu osa EU:n takauksesta muille toteutuskumppaneille kuin Euroopan investointipankkiryhmälle (EIP-ryhmä). Vastaavasti EKKR:ää ja ulkoista lainanantovaltuutta on seurannut naapuruus-, kehitys- ja kansainvälisen yhteistyön välinettä (NDICI) – Globaali Eurooppa koskevalla asetuksella perustettu EKKR+, joka toimii nyt vahvistetun ulkoisen investointiohjelman rahoituskanavana. -Lainat ja niihin liittyvä lainanotto rahoitusavun antamiseksi kolmansille maille (eli makrotaloudellisen rahoitusavun lainat ja Euratom-lainat kolmansille maille). Kolmansille maille myönnettävät lainat rahoitetaan back-to-back-lainanottotoimilla eli kukin laina rahoitetaan vastaavalla EU:n joukkovelkakirjalainalla, joka vastaa täysin EU:n lainan maturiteettia, korkoa ja takaisinmaksuaikataulua. Tämä tarkoittaa, että EU:n joukkovelkakirjalainojen sijoittajat altistuvat vain EU:n luottoriskille eivätkä kunkin yksittäisen edunsaajamaan luottoriskille. EU:n osalta velka on ehdollinen, sillä edunsaajamaalla on sopimuksen perusteella velvollisuus toimittaa tulovirrat EU:n joukkovelkakirjalainojen takaisinmaksua varten. EU:n varojen ulosvirtausta ei siis periaatteessa tarvita EU:n velan maksamiseen. -Lainat ja niihin liittyvä lainanotto rahoitusavun antamiseksi EU:n jäsenvaltioille (eli maksutaselainat, Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin (ERVM) lainat, Euratomin lainat, SURE-välineestä myönnettävät lainat ja elpymis- ja palautumistukivälineen lainat). Yleensä nämä lainat – elpymis- ja palautumistukivälineen lainoja lukuun ottamatta – myönnetään EU:n jäsenvaltioille samalla back-to-back-menetelmällä kuin kolmansille maille myönnettävä rahoitusapu. Elpymis- ja palautumistukivälineen lainat sitä vastoin rahoitetaan monipuolisella varainhankintastrategialla, jossa lainojen maksaminen jäsenvaltiolle erotetaan EU:n joukkovelkakirjalainojen liikkeeseenlaskusta. Rahoitustavasta riippumatta rahoitusapua saavien jäsenvaltioiden takaisinmaksut käytetään EU:n velan maksamiseen. Niitä ei pidetä niitä vastaavaan omien varojen enimmäismäärään kuuluvina omina varoina. Talousarviotakuista ja kolmansille maille annettavasta rahoitusavusta aiheutuvia ehdollisia velkoja varten on varattu varoja, joiden määrä perustuu varovaisiin arvioihin kunkin välineen odotettavissa olevista tappioista sekä ylimääräiseen suojapuskuriin, jolla katetaan osa odottamattomista tappioista. Varoja, joilla EU:n talousarviota suojataan talousarviotakuista ja kolmansille maille annettavasta rahoitusavusta mahdollisesti aiheutuvilta tappioilta, säilytetään yhteisessä vararahastossa. Yhteinen vararahasto koostui 31. joulukuuta 2021 neljästä osiosta (ESIR, EKKR, entinen ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahasto ja InvestEU). Yhteinen vararahasto on selvästi suurin komission suoraan hallinnoima salkku. Liikkeessä olevien osakkeiden markkina-arvo 31. joulukuuta 2021 oli 12,31 miljardia euroa, mikä vastaa nettovarallisuuden arvoa. Kuten toukokuussa 2022 ilmoitettiin, yhteisen vararahaston markkina-arvostus heikkeni prosentin verran vuonna 2021, kun korot alkoivat nousta. Tämän vuoksi salkussa jo olevien joukkovelkakirjalainojen arvo laski. Nämä kirjanpidolliset tappiot johtuvat markkinahintaan arvostamista koskevien tilinpäätösstandardien soveltamisesta EU:n hallinnoimiin salkkuihin. Ne konkretisoituvat todellisiksi tappioiksi vain, jos komissio myy kyseisen joukkovelkakirjalainan ennen sen erääntymispäivää. Yhteisen vararahaston kirjanpidolliset tappiot vuonna 2021 eivät vaikuttaneet olennaisesti yhteisen vararahaston kykyyn kattaa odotetut tai odottamattomat tappiot vuonna 2021, ja suuret sisäänvirtaukset korvasivat niiden määrän hyvin. Kaikkia osioita varten varatut varat vastasivat ehdollisten velkojen eri lähteistä annetussa lainsäädännössä säädettyjä määriä. Yhteiselle vararahastolle ja kaikille joukkovelkakirjalainoihin sijoittaville rahastoille aiheutui lisätappioita vuoden 2022 aikana, sillä korot nousivat jyrkästi. Komissio seuraa tilannetta jatkuvasti ja raportoi tästä kehityksestä yhteisen vararahaston arvonkehitystä vuonna 2022 koskevan vuotuisen raportoinnin yhteydessä. EU:n jäsenvaltioille myönnetystä rahoitusavusta aiheutuvia ehdollisia velkoja varten ei ole varattu varoja. EU:n ottamista lainoista muodostuu suoria ja ehdottomia velvoitteita EU:lle. Tämä tarkoittaa sitä, että jos edunsaajajäsenvaltio ei noudata velvoitteitaan EU:ta kohtaan, EU:lla on oikeus pyytää muita jäsenvaltioita väliaikaisesti kattamaan kyseinen määrä – kuitenkin vain viimeisenä keinona ja vasta sen jälkeen, kun kaikki muut mahdollisuudet löytää ratkaisuja nykyisen talousarviokehyksen puitteissa on käytetty. Tällaisia maksupyyntöjä esitettäisiin monivuotisen rahoituskehyksen enimmäismäärien lisäksi noudattaen samalla omien varojen enimmäismäärää. Vuoden 2021 lopussa EU:n talousarvioon sisältyi yhteensä 223 miljardin euron ehdolliset velat, joista noin 163 miljardia euroa liittyi jäsenvaltioille ja kolmansille maille myönnettyihin lainoihin ja yli 60 miljardia euroa ESIR-rahaston, EKKR:n, EKKR+:n ja ulkoisen lainanantovaltuuden puitteissa annettuihin takauksiin. Suurin EU:n talousarvioon kohdistuva vastuu on peräisin jäsenvaltioille suunnatuista rahoitusapuohjelmista (ks. kaavio 1). (*) Perustuu käytettävissä olevan, vastapuolten kanssa allekirjoitetun takauksen kokonaismäärään (ks. taulukko 1). Talousarviotakuilla ja rahoitusapuohjelmilla on yhä suurempi merkitys EU:n politiikkojen täytäntöönpanossa, mistä on osoituksena ehdollisten velkojen kokonaismäärän jyrkkä kasvu (43 %) vuoden 2020 lopun ja vuoden 2021 lopun välillä. Jäsenvaltioille myönnetyt lainat lisääntyivät eniten (78 %). Tämä johtui pääasiassa SURE-välineestä myönnettyjen lainojen ylimääräisistä maksusuorituksista ja elpymis- ja palautumistukivälineen lainojen ensimmäisistä maksuista. Kolmansille maille myönnetystä rahoitusavusta johtuvat ehdolliset velat lisääntyivät myös huomattavasti (30 %), kun taas talousarviotakuista johtuvat ehdolliset velat pysyivät melko vakaina (ks. kaavio 2 jäljempänä). Talousarviotakuiden käytöstä aiheutuvien ehdollisten velkojen määrän odotetaan kasvavan vuonna 2022, kun InvestEU-rahaston (26,2 miljardia euroa takuita) ja EKKR+:n (39,8 miljardia euroa takuita) investointivaihe tosiasiallisesti alkaa. Tämä kompensoituu osittain ESIR-rahaston ja ulkoisen lainanantovaltuuden puitteissa aiheutuneilla, erääntyvillä vastuilla. EU:n ehdollisten velkojen odotetaan lisääntyvän merkittävästi myös vuoden 2022 loppuun mennessä, kun jäsenvaltioille maksetaan elpymis- ja palautumistukivälineen lainojen lisäsuorituksia. Kuten edellä on selitetty, takausten muodossa toteutettavat rahoitusvälineet eivät altista EU:n talousarviota riskeille, sillä niiden koko määrän kattamiseksi on aina varattu varat.

EU:n talousarviosta rahoitetaan monenlaisia rahoitusvälineitä (oman ja vieraan pääoman ehtoiset rahoitusvälineet, lainatakaukset, riskipääoma, valmiuksien kehittämistä koskevat välineet ja riskinjakovälineet). Ne voidaan jakaa kahteen pääryhmään: EU:n sisäisiin toimiin liittyvät välineet ja EU:n ulkoisiin toimiin liittyvät välineet (riippuen siitä, sijaitsevatko lopulliset tuensaajat pääasiassa EU:ssa vai sen ulkopuolella). Esimerkkinä sisäisiin toimiin liittyvistä välineistä voidaan mainita Marguerite-rahasto. Se on osakerahasto, jonka avulla komissio on voinut edistää investointeja infrastruktuurihankkeisiin sekä liikenne- ja energia-alalla ja kehittyneen uusiutuvan energian alalla toimiviin yrityksiin. Ulkoisiin toimiin liittyviin välineisiin kuuluu esimerkiksi Euroopan Kaakkois-Eurooppa-rahasto (EFSE), joka on yksi maailman suurimmista mikrorahoitusrahastoista ja jonka pääomasitoumusten määrä on noin 1 miljardi euroa. EFSE on johtava pitkän aikavälin rahoituksen tarjoaja kumppaneiksi valitsemilleen luotonantajalaitoksille Kaakkois-Euroopassa ja Turkissa sekä itäisissä naapurimaissa. Se palvelee mikro- ja pienyritysten sekä pienituloisten kotitalouksien rahoitustarpeita. Vuoden 2023 talousarvioesitykseen liittyvässä valmisteluasiakirjassa X esitetään yksityiskohtainen kuvaus 31. joulukuuta 2021 olemassa olleista 36 rahoitusvälineestä. 3.Sellaisista välineistä johtuvat ehdolliset velat, joita varten on varattu varoja: talousarviotakuut ja rahoitusapu kolmansille maille ESIR-rahasto perustettiin vuonna 2015 ratkaisemaan finanssikriisin aiheuttama pitkään kestänyt ongelma, joka koski yksityisten investointien vähenemistä EU:ssa. Se muodostuu EU:n talousarviosta EIP-ryhmälle annettavasta 26 miljardin euron talousarviotakuusta. Sitä täydennetään allokoimalla EIP:n omia varoja 7,5 miljardia euroa. EKKR-takuulla tuettiin investointeja ja parannettiin rahoituksen saantia pääasiassa Afrikassa ja naapurimaissa sekä autettiin näitä maita saavuttamaan YK:n kestävän kehityksen tavoitteet. Ulkoisen lainanantovaltuuden ja EKKR:n onnistuneen toteutuksen pohjalta perustettu EKKR+ on integroitu rahoituspaketti, joka tarjoaa Saharan eteläpuolisen Afrikan, Aasian ja Tyynenmeren, Latinalaisen Amerikan ja Karibian maille sekä naapurimaille ja laajentumisprosessissa mukana oleville maille rahoituskapasiteettia esimerkiksi seuraaviin tarkoituksiin: sosioekonomisen eriarvoisuuden vähentäminen, kestävä ja osallistava kasvu, ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja sen hillintä, ympäristönsuojelu ja ympäristöasioiden hallinta ja työpaikkojen luominen. Vastapuolten kanssa allekirjoitettu käytettävissä oleva takaus Vastapuolten allekirjoittamiin toimiin liittyvä käytettävissä oleva takaus Vastapuolten allekirjoittamiin ja maksettuihin toimiin liittyvä käytettävissä oleva takaus ESIR 25 825,74 24 730,24 20 358,06 EKKR 1 390,7 610,67 535,25 Ulkoinen lainananto-valtuus 33 025,55 33 025,55 20 834,52 EKKR+ 200 200 200 Yhteensä 60 441,99 58 566,46 41 927,83 Jäljellä olevat lainat Kertynyt korko Yhteensä Makrotaloudellinen rahoitusapu 7 438 28,44 7 466,44 Euratom 300 0,47 300,47 Yhteensä 7 738 28,91 7 766,91 4.Jäsenvaltioille myönnettävästä rahoitusavusta aiheutuvat ehdolliset velat Komissio toteutti vuonna 2021 EU:n puolesta viittä ohjelmaa, joista se oli myöntänyt lainoja jäsenvaltioille.

-Maksutasetuen tarkoituksena oli auttaa euroalueen ulkopuolisia EU-maita, joilla on tai saattaa tulevaisuudessa olla maksutasevaikeuksia. -ERVM perustettiin tarjoamaan EU:n jäsenvaltioille rahoitusapua tilanteissa, joissa poikkeukselliset tapahtumat, joihin jäsenvaltiot eivät voi vaikuttaa, ovat aiheuttaneet tai uhkaavat aiheuttaa jäsenvaltioille suuria taloudellisia vaikeuksia. -SURE-ohjelma, josta sovittiin kesäkuussa 2020, perustettiin auttamaan sellaisten äkillisesti ja voimakkaasti kasvaneiden kansallisten julkisten menojen rahoittamisessa, jotka liittyvät kansallisiin työajan lyhentämisjärjestelyihin ja vastaaviin covid-19-kriisin seurauksena toteutettuihin toimenpiteisiin. -Elpymis- ja palautumistukiväline on NextGenerationEU-välineen (NGEU) keskeinen pilari ja väliaikainen väline, jolla tuetaan EU:n jäsenvaltioissa toteutettavia uudistuksia ja investointeja. Sen perimmäisenä tavoitteena on helpottaa elpymistä covid-19-pandemiasta ja samalla edistää vihreää ja digitaalista siirtymää. Komissio lainaa EU:n elpymisvälineen puitteissa varoja, joita sitten käytetään jäsenvaltioiden uudistusten ja investointien rahoittamiseen elpymis- ja palautumistukivälineestä. Rahoitusta voidaan myöntää joko lainan (takaisin maksettava tuki) tai avustuksen (tuki, jota ei makseta takaisin) muodossa. Tukea saadakseen jäsenvaltiot toimittivat komissiolle elpymis- ja palautumissuunnitelmansa. Kussakin suunnitelmassa esitetään uudistukset ja investoinnit, jotka on määrä toteuttaa vuoden 2026 loppuun mennessä. Niissä asetetaan selkeät välitavoitteet ja tavoitteet, joita komissio tarkastelee ja jotka Eurooppa-neuvosto hyväksyy. Ainoastaan elpymis- ja palautumistukivälineen lainoista (toisin kuin elpymis- ja palautumistukivälineen avustuksista) aiheutuu ehdollisia velkoja, minkä vuoksi tässä kertomuksessa käsitellään vain niitä. On tärkeää korostaa, että elpymis- ja palautumistukivälineen lainojen rahoitus katetaan monipuolisella varainhankintastrategialla eikä perinteisellä back-to-back-lähestymistavalla. NextGenerationEU-välineen lainojen määrä vuoden 2021 lopussa oli 91 miljardia euroa, ja kaikki lainat taataan EU:n talousarviosta omia varoja koskevan päätöksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti. -Euratomin lainajärjestelyllä autetaan jäsenvaltioita rahoittamaan investointeja ydinvoimaloihin ja ydinpolttoainekiertoon liittyviin teollisuuslaitoksiin. Näiden viiden ohjelman jäljellä olevat lainamäärät vuoden 2021 lopussa esitetään taulukossa 3. Taulukko 3: EU:n jäsenvaltioille myönnettyjen lainojen jäljellä olevat määrät (tilanne 31. joulukuuta 2021) (miljoonaa euroa) Jäljellä olevat lainat Kertynyt korko Yhteensä Maksutase-järjestely 200 1,15 201,15 Euratom 49,5 0,01 49,51 ERVM 46 800 469,59 47 269,59 SURE 89 637 65,15 89 702,15 Elpymis- ja palautumis-tukiväline (lainat) 17 969,73 26,06 17 995,79 Yhteensä 154 656,23 561,96 155 218,19 Jäsenvaltioille myönnettävästä rahoitusavusta johtuvien ehdollisten velkojen vuoksi EU:n talousarviolle aiheutuvan vuotuisen kokonaisriskin mittarina voidaan pitää niiden vuotuisten pääoman ja korkojen takaisinmaksujen kokonaismäärää, jotka erääntyvät eri ohjelmista apua saavien jäsenvaltioiden maksettaviksi tiettynä vuonna. Back-to-back-lainojen tapauksessa tämä vastaa niiden EU:n joukkovelkakirjalainojen takaisinmaksujen kokonaismäärää, jotka on laskettu liikkeeseen jäsenvaltioille myönnettyjen lainojen rahoittamiseksi. Taulukko 4: Nykyisten ohjelmien mukaisten, jäljellä olevien lainojen (pääoma + korot) vuotuinen takaisinmaksuaikataulu vuosina 2022–2027 (tilanne 31. joulukuuta 2021) (miljoonaa euroa) Vuosi Euratom Maksu-tase ERVM SURE Elpymis- ja palautumistukivälineen lainat Kaikki

ohjelmat 2022 23,24 5,75 3 507,86 111,11 32,76 3 680,72 2023 13,22 5,75 4 233,75 122,5 32,76 4 407,98 2024 13,11 5,75 3 311,88 122,5 32,76 3 486 2025 0 205,75 3 063,13 8 122,5 32,76 11 424,14 2026 0 0 4 651,13 8 122,5 32,76 12 806,39 2027 0 0 3 531,13 122,5 32,76 3 686,39 Yhteensä 49,57 223 22 298,88 16 723,61 196,56 39 491,62 5.EU:n ehdollisten velkojen kestävyyden arviointi 5.1. Arviointikehys Varainhoitoasetuksen 210 artiklan 3 kohdan mukaan ”talousarviotakuista tai rahoitusavusta aiheutuvat talousarviosta katettavat ehdolliset velat on arvioitava kestäviksi, jos niiden ennakoitu monivuotinen kehitys noudattaa rajoituksia, jotka asetetaan SEUT 312 artiklan 2 kohdan mukaisessa monivuotisen rahoituskehyksen vahvistavassa asetuksessa, ja päätöksen 2014/335/EU, Euratom 3 artiklan 1 kohdassa esitettyä vuotuisten maksumäärärahojen enimmäismäärää” (eli monivuotisen rahoituskehyksen enimmäismääriä ja omien varojen enimmäismäärää), sanotun kuitenkaan vaikuttamatta tiettyjä ehdollisia velkoja varten varattujen varojen arviointiin velkojen koko elinkaaren osalta, kuten velkojen syntyessä edellytetään tehtävän. Tämä tarkoittaa sitä, että varojen, joita EU voi nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa käyttää yhden vuoden aikana (omien varojen enimmäismäärä), pitäisi riittää rahoittamaan monivuotisesta rahoituskehyksestä aiheutuvat menot ja mahdollisesti realisoituvat ehdolliset velat. Erityisesti maksut, jotka liittyvät sellaisiin talousarviotakuista ja kolmansille maille myönnetystä rahoitusavusta johtuviin ehdollisiin velkoihin, joita varten on varattu varoja, on rahoitettava niitä varten varatuista varoista sekä monivuotisesta rahoituskehyksestä mahdollisesti osoitetuista lisämäärärahoista. Tämän kertomuksen 5.2 jaksossa esitetään arvio siitä, riittävätkö käytettävissä olevat varat kattamaan odotettavissa olevat maksut, jotka johtuvat talousarvotakuista ja kolmansille maille myönnettävästä rahoitusavusta syntyneistä veloista (tilanne vuoden 2021 lopussa). Sellaisten EU:n jäsenvaltioille myönnetystä rahoitusavusta johtuvien ehdollisten velkojen toteutumiseen liittyvät maksut, joita varten ei ole varattu varoja, voidaan rahoittaa pyytämällä täydentäviä omia varoja enintään omia varoja koskevassa päätöksessä vahvistettuun enimmäismäärään asti. Omien varojen enimmäismäärän ja EU:n talousarvion rahoittamiseen tarvittavien omien varojen välinen erotus (josta käytetään nimitystä ”liikkumavara”) muodostaa EU:n rahoituskapasiteetin sellaisten EU:n jäsenvaltioille myönnetystä rahoitusavusta johtuvien ehdollisten velkojen toteutumiseen liittyvien ylimääräisten ulosvirtausten kattamiseksi, joita varten ei ole varattu varoja. Kyseisiä ehdollisia velkoja koskevaa arviointikehystä kuvattiin yksityiskohtaisesti vuoden 2021 kertomuksessa. Vuoden 2021 lopussa olemassa olleita ehdollisia velkoja, joita varten ei ole varattu varoja, on arvioitu, ja arvioinnin tulokset esitetään 5.3 jaksossa. Omia varoja koskevalla vuoden 2020 päätöksellä kasvatettiin väliaikaisesti omien varojen enimmäismäärää, jotta voitiin kattaa NextGenerationEU-välineen täytäntöönpanon aikana syntyneet vastuut. Näihin kuuluivat myös jäsenvaltioille myönnetyistä elpymis- ja palautumistukivälineen lainoista johtuvat ehdolliset velat, joita varten ei ole varattu varoja. 5.2. Sellaisten ehdollisten velkojen kestävyyden arviointi, joita varten on varattu varoja Alustavasti voidaan todeta, että EU:n talousarviotakuut saattavat poiketa toisistaan merkittävästi politiikkatavoitteiden ja niiden perustana olevien, tietystä ohjelmasta tuettujen toimien riskiprofiilin osalta. Tämä puolestaan voi johtaa siihen, että kuhunkin talousarviotakuuseen sovelletaan erilaista riskinottohalukkuutta. Riskinottohalukkuus ilmaistaan yleensä koko voimassaoloaikaa koskevalla VaR-luvulla (Value-at-Risk) tietyn (ennalta määritellyn) prosentin luottamustasolla.

Kun tarkastellaan käytettävissä olevia tietoja, jotka koskevat 31. joulukuuta 2021 voimassa olleisiin talousarviotakuisiin liittyviä odotettuja nettotappioita takuiden koko voimassaoloajalta, voidaan tehdä seuraavat päätelmät: -Sovellettava rahoitusaste, joka on 35 prosenttia ESIR-rahaston kokonaistakuusta, riittää kattamaan ESIR-rahaston eri ikkunoissa taatuista toimista aiheutuvat arvioidut nettotappiot takuiden koko voimassaoloajalta 95 prosentin luottamustasolla ohjelman ennakkoriskinottohalukkuuden mukaisesti. -EKKR:n osalta 50 prosentin rahoitusaste on yhdenmukainen koko voimassaoloajalta odotettavissa olevien tappioiden kanssa tavoiteluottamustason ollessa 90 prosenttia, mikä vastaa ohjelman ennakkoriskinottohalukkuutta. -Yhteisen vararahaston ulkosuhteisiin liittyviä hankkeita koskevaan osioon (entinen ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahasto) sisältyvät ulkoista lainanantovaltuutta varten varatut varat riittävät kattamaan arvioidut tappiot 91 prosentin luottamustasolla. Kolmansille maille myönnetystä rahoitusavusta aiheutuvien olemassa olevien riskien osalta 9 prosentin tavoiterahoitusasteen riittävyyden arvioinnissa on otettu huomioon seuraavat tekijät: -maksulaiminlyöntien puuttuminen raportointivuonna 2021 ja sitä edeltävinä vuosina; -EU:n vuoden 2021 tilinpäätökseen kirjatun arvonalentumisvarauksen määrä verrattuna jäljellä olevaan kokonaismäärään; -jäljellä olevien lainojen maantieteellinen riskialttius; -rahoitusapua saaviin kolmansiin maihin liittyvien lainojen erääntymisaikojen rakenne, sillä ne jakautuvat kohtuullisen hyvin nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen ja seuraavien monivuotisten rahoituskehysten aikajänteelle; -makrotaloudellisen rahoitusavun lainojen suora yhteys ja sidonnaisuus olemassa olevaan Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmaan, millä varmistetaan kolmannen maan taloudellinen elinkelpoisuus ja siten viime kädessä unionin varojen takaisinmaksu. Laatikko 1: EU:n ehdolliset velat, jotka johtuvat makrotaloudellisen rahoitusavun ja Euratomin lainoista sekä ulkoisen lainanantovaltuuden kattamista toimista Ukrainassa Raportointikauden päättymisen jälkeen Venäjä aloitti 24. helmikuuta 2022 provosoimattoman ja perusteettoman hyökkäyssodan Ukrainaa vastaan. Tämä voi vaikuttaa niihin edunsaajamaihin liittyviin vastuisiin, joihin konflikti vaikuttaa suoraan tai välillisesti. Tätä kirjoitettaessa komissiolla oli 6,9 miljardin euron suuruiset Ukrainaan liittyvät välittömät vastuut yhteisen vararahaston tuella. EU oli myöntänyt 31. joulukuuta 2021 makrotaloudellisen rahoitusavun lainoja 4,4 miljardia euroa ja Euratom-lainaa 300 miljoonaa euroa. Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyksen jälkeen EU on myöntänyt Ukrainalle vielä 2,2 miljardia euroa makrotaloudellisen rahoitusavun lainoina. Maaliskuussa ja toukokuussa maksettiin 1,2 miljardia euroa makrotaloudellista hätäapua, ja elokuun alussa maksettiin vielä miljardi euroa poikkeuksellista makrotaloudellista rahoitusapua. Syyskuussa 2022 neuvosto ja Euroopan parlamentti hyväksyivät Ukrainalle myönnettävän ylimääräisen 5 miljardin suuruisen poikkeuksellisen makrotaloudellisen rahoitusavun. Sen lisäksi, että komissio antaa suoraa tukea, siihen kohdistuu välillinen vastuu sen EIP:n ulkoisen lainanantovaltuuden kattamalle salkulle antaman takuun vuoksi. Vuoden 2021 lopussa ulkoisen lainanantovaltuuden kattamaan salkkuun sisältyi Ukrainalle maksettuja lainoja, joiden määrä oli 2 miljardia euroa. Ulkoiseen lainanantovaltuuteen liittyvien vastuiden määrä on sen jälkeen kasvanut entisestään. EIP ja komissio päättivät maaliskuussa 2022 kohdentaa uudelleen 688 miljoonaa euroa ulkoiseen lainanantovaltuuteen kuuluvia maksamatta olevia lainoja. Komissio päätti heinäkuussa 2022 kohdentaa uudelleen vielä 1,59 miljardia euroa maksamatta olevia lainoja. Ukrainalle myönnettävään rahoitustukeen liittyy meneillään olevan sodan vuoksi keskimääräistä suurempia riskejä. Sen vuoksi kaikki uudet Ukrainaan liittyvät vastuut, joita tähän mennessä ovat elokuussa maksettu 1 miljardin euron makrotaloudellinen rahoitusapu, neuvoston ja Euroopan parlamentin syyskuussa 2022 hyväksymä 5 miljardin euron makrotaloudellinen rahoitusapu ja ulkoiseen lainanantovaltuuteen kuuluvat 1,59 miljardin euron uudelleenkohdennetut lainat, katetaan 70 prosenttiin asti talousarviosta. Kyseinen rahoitusaste on korkeampi kuin makrotaloudellista rahoitusapua saaviin maihin perinteisesti sovellettava rahoitusaste (9 prosenttia). Ulkoisen lainanantovaltuuden uudelleenkohdennettuja lainoja varten tarvittava parempi suoja saadaan nostamalla rahoitusaste 70 prosenttiin ja kattamalla se EU:n talousarviosta, kun taas 6 miljardin euron poikkeuksellisen makrotaloudellisen rahoitusavun osalta sama suoja saavutetaan pitämällä rahoitusaste 9 prosentissa ja täydentämällä sitä jäsenvaltioiden takauksilla, jotka kattavat 61 prosenttia lainavastuista. Kyseisen rahoitusasteen riittävyyttä arvioidaan säännöllisesti vuoden 2023 puolivälistä alkaen sen varmistamiseksi, että siinä otetaan riittävästi ja asianmukaisesti huomioon vastuiden riskiprofiilin mahdollinen tuleva kehitys. Venäjän hyökkäys on muuttanut Ukrainaan liittyvien vastuiden määrää ja riskiprofiilia, ja kyseiset vastuut ovat jatkuvasti seurannan ja hallinnoinnin kohteena. Niitä ei käsitellä tässä tarkemmin, koska ne jäävät tämän kertomuksen kattaman ajanjakson ja soveltamisalan ulkopuolelle. 5.3. Ehdollisten velkojen kestävyyden arviointi suhteessa omien varojen enimmäismäärän asettamiin rajoihin EU:n talousarvion valmiutta ottaa huomioon tilanne, jossa toteutuu sellaisiin ehdollisiin velkoihin liittyvä riski, joita varten ei ole varattu varoja, arvioidaan soveltamalla edellä 5.1 kohdassa tarkoitettua kehystä. NextGenerationEU-välineeseen liittyvät liikkeeseenlaskut aloitettiin vuonna 2021, joten tämän vuoden kertomus kattaa myös omien varojen enimmäismäärän väliaikaisen kasvattamisen 0,6 prosenttiyksiköllä suhteessa EU:n BKTL:oon, sillä tämä lisämäärä on käytettävissä ainoastaan NextGenerationEU-välineeseen liittyviä velkoja varten. Kuten edellä 4 jaksossa mainittiin, komissio rahoittaa NextGenerationEU-välinettä monipuolisella varainhankintastrategialla, joka tarjoaa yhteisen varainhankintapoolin lainoille ja tuelle, jota ei makseta takaisin. Kuitenkin vain lainoista muodostuu ehdollisia velkoja. Sellaista tukea varten otetut lainat, jota tuensaajan ei tarvitse makseta takaisin, maksetaan takaisin EU:n talousarviosta ja rahoitetaan talousarvion tuloista. Liikkumavaraa arvioidaan siis suhteessa NextGenerationEU-välineen velkojen kokonaismäärään, mutta herkkyysanalyysissä keskitytään erityisesti ehdollisiin velkoihin varainhoitoasetuksen 210 artiklan 3 kohdan vaatimusten mukaisesti.

Ensimmäisessä vaiheessa laaditaan keskeinen skenaario (perustaso), joka vastaa EU:n menojen ja rahoituskapasiteetin odotettua kehitystä vuoteen 2027 asti talousarviomenoja ja tulotarpeita koskevan pitkän aikavälin ennustekertomuksen mukaisesti (kaavio 3 jäljempänä). Jos kuluvaa varainhoitovuotta ei oteta huomioon, nykyisten ja uusien ehdollisten velkojen kattamiseen vuosina 2023–2027 käytettävissä oleva liikkumavara on keskimäärin 187 miljardia euroa vuodessa (omien varojen enimmäismäärän pysyvä osuus on noin 83 miljardia euroa eli 1,40 prosenttia suhteessa EU:n BKTL:oon, ja väliaikainen enimmäismäärä on noin 104 miljardia euroa eli 0,6 prosenttia suhteessa EU:n BKTL:oon). Kun keskeinen skenaario on vahvistettu, tehdään lisätestejä nykyisten ehdollisten velkojen kestävyyden arvioimiseksi äärimmäisissä skenaarioissa vuosina 2023–2027. 1)Talouden stressitesti: Keskeisessä skenaariossa BKTL noudattaa komission kevään 2022 Euroopan talousennusteessa esitettyjä reaalikasvua ja inflaatiota koskevia ennusteita. Stressitestissä ennakoidut nimelliset kasvuvauhdit ovat yhtä prosenttiyksikköä perustasoa alhaisemmat raportointikauden jokaisena vuonna. Näin ollen omien varojen enimmäismäärän nimellismäärä ja siten myös käytettävissä oleva liikkumavara pienenevät keskimäärin 3,5 miljardia euroa vuodessa (tästä 2,4 miljardia euroa liittyy pysyvien omien varojen enimmäismäärään). 2)Talousarvion tulopuolen stressitesti: Tässä äärimmäisessä skenaariossa arvioidaan, olisiko käytettävissä oleva liikkumavara riittävän suuri, jos kaikki sellaiset ehdolliset velat, joita varten ei ole varattu varoja, toteutuisivat samaan aikaan. Käytännössä tämä tarkoittaisi sitä, että kaikki rahoitusapuohjelmista tukea saavat jäsenvaltiot laiminlöisivät erääntyvät takaisinmaksunsa samanaikaisesti. Kyseiset määrät vastaavat vuoden 2021 lopun takaisinmaksuaikatauluja (ks. taulukko 4 edellä). Tämä on erittäin epätodennäköinen skenaario, jossa ei oteta huomioon kaikkia niitä toimenpiteitä, joita komissio voi toteuttaa tällaisen tilanteen välttämiseksi (kuten velkojen uudelleenjärjestely ja aktiivinen likviditeetin hallinta). Tässä skenaariossa käytettävissä oleva liikkumavara pienenisi keskimäärin 3,85 miljardia euroa vuodessa. Tämä liittyisi lähes kokonaan (3,82 miljardia euroa) pysyvien omien varojen enimmäismäärään. Elpymis- ja palautumistukivälineen lainoista johtuvien ehdollisten velkojen määrä olisi todella pieni (0,03 miljardia euroa vuodessa), koska elpymis- ja palautumistukivälineen lainojen pääoman takaisinmaksu tilapäisen enimmäismäärän puitteissa alkaa vasta vuonna 2032. 3)Talousarvion menopuolen stressitesti: Tässä monivuotista rahoituskehystä koskevassa skenaariossa ennustetaan, että menot saavuttavat teoreettisen enimmäismääränsä (eli monivuotisen rahoituskehyksen maksujen ja yksittäisten erityisrahoitusvälineiden suurimmat mahdolliset enimmäismäärät). On tärkeää korostaa, että tämä ei heijasta alhaalta ylös -ennustetta eikä liity EU:n maksujen kehitystä koskeviin todellisiin odotuksiin. Lisäksi talousarvion menopuolella – toisin kuin tulopuolen stressitestissä – päätös lisätä menoja (monivuotisen rahoituskehyksen enimmäismäärien rajoissa) edellyttää komission ehdotusta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksyntää. On epärealistista olettaa, että komissio ehdottaisi päätöstä, joka olisi yhteensopimaton EU:n rahoituskapasiteetin kanssa tiettynä vuonna. Monivuotisessa rahoituskehyksessä ei ole mitään erityistä enimmäismäärää yksinomaan sellaisia takaisinmaksuvelvoitteiden täyttämisestä johtuvia EU:n talousarviomenoja varten, jotka liittyvät NextGenerationEU-välineestä myönnettyyn tukeen, jota ei makseta takaisin. NextGenerationEU-välineen velkojen takaisinmaksun osalta stressitestissä siis oletetaan, että talousarviomenojen enimmäismäärä vastaa erääntyviä NextGenerationEU-välineen liikkeeseenlaskuja (ilman edellä mainitussa talousarvion tulopuolen stressitestissä testattuja ehdollisia velkoja, sillä tässä talousarvion menopuolen stressitestissä ei oteta huomioon skenaariota, jossa kaikki rahoitusapua saavat jäsenvaltiot laiminlöisivät takaisinmaksunsa samanaikaisesti). Tässä hypoteettisessa tilanteessa ei oteta huomioon suunniteltuja velkojen uudelleenjärjestelyjä. Liikkumavara olisi noin 15,8 miljardia euroa pienempi kuin keskeisessä skenaariossa, mukaan lukien pysyvien omien varojen enimmäismäärä (14,2 miljardia euroa). 4)Taloustilannetta, tuloja ja menoja koskeva yhdistetty stressitesti: Tämä on erittäin kielteinen skenaario, jossa yhdistyvät kaikki edellä olevissa kolmessa kohdassa kuvatut epäsuotuisat skenaariot. Siinä liikkumavara pienenisi vuosittain keskimäärin 23 miljardilla eurolla siten, että se olisi vuosina 2023–2027 noin 164 miljardia euroa vuodessa (mukaan lukien pysyvien omien varojen enimmäismäärä, joka on 63 miljardia euroa). Tämä määrä näyttää muodostavan EU:n rahoituskapasiteetin kestävyydelle suuren turvapuskurin, jonka avulla se voi kattaa vastuunsa (sekä NextGenerationEU-välineen toimista että muista toimista johtuvat vastuut) myös syvemmissä talouden häiriöissä tai siinä tapauksessa, että mahdollinen lainsäädäntömuutos johtaa menojen kasvuun tai että lasketaan liikkeeseen uusia ehdollisia velkoja. Perustason skenaarion ja stressitestiskenaarioiden yksityiskohtaiset tulokset esitetään liitteessä. Kaavio 3: Omien varojen enimmäismäärä ja omien varojen tarve perustason ja yhdistetyn herkkyystestin perusteella 6.Päätelmät Vuoden 2021 lopussa EU:n talousarvioon sisältyi noin 163 miljardia euroa jäsenvaltioille ja kolmansille maille myönnettyihin lainoihin liittyviä ehdollisia velkoja ja yli 60 miljardia euroa ESIR-rahaston, EKKR:n, EKKR+:n ja ulkoisen lainanantovaltuuden yhteydessä myönnettyihin takuisiin liittyviä ehdollisia velkoja. Riskejä siitä, että edunsaajamaat eivät maksa näitä lainoja takaisin tai että takuisiin vedotaan, hallitaan huolellisesti kattavalla riskinhallintakehyksellä, jossa varataan tiettyjen ehdollisten velkojen luokkien osalta talousarviovarat mahdollisten tappioiden kattamiseksi riittävän varovaisella luottamustasolla. Kun otetaan huomioon sekä niihin ehdollisiin velkoihin, joita varten on varattu varoja, että niihin ehdollisiin velkoihin, joita varten ei ole varattu varoja, liittyvien riskien seurantaa ja hallintaa koskevaan EU:n kehykseen sisältyvät monet suojatoimet sekä tässä kertomuksessa esitetty kestävyyden arviointi, voidaan tehdä seuraavat päätelmät: -Sellaisista välineistä aiheutuvia riskejä, joita varten on varattu varoja (eli talousarviotakuut ja kolmansille maille myönnettävä rahoitusapu), hallitaan huolellisesti ja niihin varaudutaan asianmukaisesti. Arvioinnissa otetaan huomioon aiempi riskipositioiden muodostuminen, tiedot aiemmista laiminlyönneistä ja odotetuista tappioista, käytössä olevat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tappiot eivät ylitä ennalta määritettyjä toleranssitasoja, sekä odotettujen tappioiden kattamiseksi käytettävissä olevat talousarviovaraukset. -Voimassa olevan oikeudellisen kehyksen (eli omia varoja koskevan päätöksen ja monivuotista rahoituskehystä koskevan asetuksen) mukainen EU:n rahoituskapasiteetti riittää kattamaan tappiot, joita voi aiheutua vuoden 2027 loppuun asti lainoista, joita varten ei ole varattu varoja. Kaudella 2023–2027 on omien varojen enimmäismäärän puitteissa (mukaan lukien pysyvä enimmäismäärä, joka on 0,47 prosenttia suhteessa EU:n BKTL:oon) käytettävissä keskimäärin 187 miljardia euroa (eli 1,05 prosenttia suhteessa EU:n BTKL:oon) vuodessa odottamattomien menojen rahoittamiseen liittyvien poikkeuksellisten tulovaateiden kattamiseksi tai mahdollisesti toteutuvien nykyisten ja tulevien ehdollisten velkojen kattamiseksi. -Liikkumavara on riittävä myös äärimmäisen kielteisessä skenaariossa, jossa yhdistyvät talousarvion tuloihin, menoihin ja talouskasvuun kohdistuvat kielteiset vaikutukset. Omien varojen enimmäismäärän puitteissa (mukaan lukien pysyvä enimmäismäärä, joka on 0,37 prosenttia suhteessa EU:n BKTL:oon) jäisi käytettäväksi keskimäärin 164 miljardia euroa vuodessa (eli noin 0,94 prosenttia suhteessa EU:n BKTL:oon) EU:n rahoitusjärjestelmän ja sen luottoluokituksen vakauden varmistamiseen. Tämä toimii suojapuskurina uusien talouden häiriöiden, uusien menoaloitteiden ja ehdollisten velkojen varalta. Liite: Kestävyys ja liikkumavara omien varojen enimmäismäärän osalta (miljardia euroa, käypinä hintoina) 2023 2024 2025 2026 2027 Perustaso Omien varojen enimmäismäärä (1,4 % + 0,6 % BKTL:sta) a 326,85 342,00 356,97 371,81 386,25 Talousarvion rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat (ilman NGEU:ta) b 153,15 148,28 169,32 175,94 186,19 NGEU:n rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat c 1,04 2,08 2,68 3,75 4,99 Liikkumavara a-b-c 172,66 191,64 184,97 192,12 195,07 Stressitestit 1) Talouden stressitesti Omien varojen enimmäismäärä (1,4 % + 0,6 % BKTL:sta) a 323,68 338,66 353,48 368,18 382,47 Talousarvion rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat (ilman NGEU:ta) b 153,15 148,28 169,32 175,94 186,19 NGEU:n rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat c 1,04 2,08 2,68 3,75 4,99 Liikkumavara a-b-c 169,49 188,30 181,48 188,49 191,29 2) Tulojen stressitesti Omien varojen enimmäismäärä (1,4 % + 0,6 % BKTL:sta) a 326,85 342,00 356,97 371,81 386,25 Talousarvion rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat (ilman NGEU:ta) b 153,15 148,28 169,32 175,94 186,19 NGEU:n rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat c 1,04 2,08 2,68 3,75 4,99 Muiden kuin NGEU:sta johtuvien ehdollisten velkojen kattamiseen käytettävissä olevat poikkeukselliset omat varat* d1 4,25 3,33 3,27 4,65 3,58 NGEU:sta johtuvien ehdollisten velkojen (NGEU:n lainojen erääntyvät maksut) kattamiseen käytettävissä olevat poikkeukselliset omat varat d2 0,03 0,03 0,03 0,03 0,03 Liikkumavara a-b-c-d1-d2 168,38 188,28 181,67 187,44 191,46 3) Menojen stressitesti Omien varojen enimmäismäärä (1,4 % + 0,6 % BKTL:sta) a 326,85 342,00 356,97 371,81 386,25 Talousarvion rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat (ilman NGEU:ta) b 153,15 148,28 169,32 175,94 186,19 NGEU:n rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat c 1,04 2,08 2,68 3,75 4,99 Täydentävät omat varat (MRK:n ja erityisrahoitusvälineiden enimmäismäärien rajoissa)** b* 7,21 17,78 13,92 16,89 15,12 Täydentävät omat varat NGEU:ta varten (erääntyvät liikkeeseenlaskut, pl. ehdolliset velat ja budjetoidut määrät) c* 0,00 0,00 0,00 7,85 0,00 Liikkumavara a-(b+b*+c+c*) 165,46 173,86 171,05 167,38 179,96 4) Yhdistetty haitallinen/epäsuotuisa häiriö Omien varojen enimmäismäärä (1,4 % + 0,6 % BKTL:sta) a 323,68 338,66 353,48 368,18 382,47 Talousarvion rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat (ilman NGEU:ta) b 153,15 148,28 169,32 175,94 186,19 NGEU:n rahoittamiseen käytettävissä olevat omat varat c 1,04 2,08 2,68 3,75 4,99 Täydentävät omat varat (MRK:n ja erityisrahoitusvälineiden enimmäismäärien rajoissa)** b* 7,21 17,78 13,92 16,89 15,12 Täydentävät omat varat NGEU:ta varten (erääntyvät liikkeeseenlaskut, pl. ehdolliset velat ja budjetoidut määrät) c* 0,00 0,00 0,00 7,85 0,00 Muiden kuin NGEU:sta johtuvien ehdollisten velkojen kattamiseen käytettävissä olevat poikkeukselliset omat varat* d1 4,25 3,33 3,27 4,65 3,58 NGEU:sta johtuvien ehdollisten velkojen kattamiseen käytettävissä olevat poikkeukselliset omat varat d2 0,03 0,03 0,03 0,03 0,03 Liikkumavara a-(b+b*)-(c+c*)-d1-d2 158,00 167,16 164,26 159,06 172,56