Neuvoston 7 päivänä heinäkuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 31/97 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/.../EY antamiseksi kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102/ETY muuttamisesta



Virallinen lehti nro C 284 , 19/09/1997 s. 0001



Neuvoston 7 päivänä heinäkuuta 1997 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 31/97 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/. . ./EY antamiseksi kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102/ETY muuttamisesta (97/C 284/01) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3), sekä katsovat, että sisämarkkinoiden toteuttamisen ja niiden toiminnan edistämiseksi sekä hyvän kuluttajansuojan takaamiseksi on suotavaa käytää samaa kulutusluoton todellisen vuosikoron laskemismenetelmää koko yhteisön alueella, direktiivin 87/102/ETY (4) 5 artiklassa säädetään todellisen vuosikoron laskemista koskevan yhteisön menetelmän tai menetelmien käyttöönotosta, tämän yhtemäisen menetelmän käyttöön ottamiseksi on suotavaa laatia yksi ainoa matemaattinen kaava todellisen vuosikoron laskemista ja laskennassa huomioon otettavien luottokustannuserien määrittelemistä varten luettelemalla ne kustannukset, joita ei saa ottaa huomioon, direktiivin 87/102/ETY liitteessä II otetaan käyttöön matemaattinen kaava todellisen vuosikoron laskemiseksi ja tämän direktiivin 1 a artiklan 2 kohdassa säädetään maksuista, joita ei oteta huomioon kulutusluoton kokonaiskustannuksia laskettaessa, 1 päivänä tammikuuta 1993 alkaneen kolmen vuoden pituisen siirtymäkauden aikana niiden jäsenvaltioiden, joissa ennen 1 päivää maaliskuuta 1990 sovellettiin todellisen vuosikoron laskemisessa muun matemaattisen kaavan käytön sallivia lakeja, sallittiin soveltaa näitä lakeja edelleen, komissio on toimittanut neuvostolle kertomuksen, jonka ansiosta voidaan kokemuksen perusteella soveltaa yhtä ainoaa yhteisön matemaattista kaavaa todellisen vuosikoron laskemisessa, yksikään jäsenvaltio ei ole käyttänyt hyväkseen direktiivin 87/102/ETY 1 a artiklan 3 kohtaa, jolla tietyt kustannukset jätetään pois todellisen vuosikoron laskennasta tietyissä jäsenvaltioissa, joten se on vanhentunut, vähintään yhden desimaalin tarkkuus on tarpeen, vuodessa oletetaan olevan 365 tai 365,25 tai (karkausvuosina) 366 päivää, 52 viikkoa tai 12 yhtä pitkää kuukautta; tällaisessa kuukaudessa oletetaan olevan 30,41666 päivää, on suotavaa, että kuluttajat voivat tunnistaa eri jäsenvaltioissa todellisen vuosikoron ilmaisemisessa käytetyt käsitteet, on aiheellista tutkia viipymätää, missä laajuudessa kulutusluottojen kustannusstekijöiden yhdenmukaistaminen on tarpeen, jotta eurooppalainen kuluttaja voisi paremmin vertailla eri jäsenvaltioiden rahoituslaitosten todellisia korkoja ja jotta täten varmistettaisiin sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiiviä 87/102/ETY seuraavasti: a) Korvataan 1 a artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti: - direktiivin kreikankielisessä toisinnossa: "Ôï óõíïëéêü åôÞóéï ðïóïóôü åðéâÜñõíóçò, ðïõ åîéóþíåé, óå åôÞóéá âÜóç, ôçí ðáñïýóá áîßá ôïõ óõíüëïõ ôùí ôñå÷ïõóþí Þ ìåëëïíôéêþí õðï÷ñåþóåùí (äáíåßùí, åîïöëÞóåùí êáé åðéâáñýíóåùí) ðïõ Ý÷ïõí óõìöùíçèåß áðü ôïí ðéóôùôÞ êáé ôï äáíåéæüìåíï, õðïëïãßæåôáé óýìöùíá ìå ôï ìáèçìáôéêü ôýðï ôïõ ðáñáñôÞìáôïò ÉÉ."; - direktiivin englanninkielisessä toisinnossa: "The annual percentage rate of charge which shall be that rate, on an annual basis which equalises the present value of all commitments (loans, repayments and charges), future or existing, agreed by the creditor and the borrower, shall be calculated in accordance with the mathematical formula set out in Annex II." b) Poistetaan 1 a artiklan 3 kohta. c) Poistetaan 1 a artiklan 5 kohta. d) Korvataan 3 artikla seuraavasti: "3 artikla Jokaisessa ilmoituksessa ja jokaisessa elinkeinonharjoittajan toimitiloissa esillä olevassa tarjouksessa, jossa tarjotaan luottoa tai tarjoudutaan välittämään luottosopimus ja jossa mainitaan korkokanta tai jokin luotosta aiheutuvia maksuja tarkoittava luku, on myös mainittava todellinen vuosikorko, joka voidaan tarvittaessa ilmoittaa havainnollisin esimerkein, jos sen ilmoittaminen muulla tavalla ei olisi käytännöllistä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja määräysten lähentämisestä 10 päivänä syyskuuta 1984 annetun neuvoston direktiivin 84/450/ETY (*) sekä sopimatonta mainontaa koskevien sääntöjen ja periaatteiden soveltamista. (*) EYVL L 250, 19.9.1984, s. 17, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/. . ./EY (EYVL L . . .)." e) Korvataan liite II oheisella liitteellä I. f) Korvataan liite III oheisella liitteellä II. 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään kahden vuoden kuluttua siitä, kun tämä direktiivi tulee voimaan. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus niitä virallisesti julkaistaessa. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä . . . Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Nuevoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 235, 13.8.1996, s. 8 ja EYVL C 137, 3.5.1997, s. 9. (2) EYVL C 30, 30.1.1997, s. 94. (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 20. helmikuuta 1997 (EYVL C 85, 17.3.1997, s. 110), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 7. heinäkuuta 1997, ja Euroopan parlamentin päätös tehty . . . (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL L 42, 12.2.1987, s. 48, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/88/ETY (EYVL L 61, 10.3.1990, s. 14). LIITE I "LIITE II PERUSYHTÄLÖ, JOKA OSOITTAA YHTÄÄLTÄ LUOTON JA TOISAALTA LYHENNYSTEN JA MAKSUJEN VASTAAVUUDEN: >VIITTAUS KAAVIOON> Kirjainten ja merkkien selitykset: >TAULUKON PAIKKA> Huomautuksia: a) Eri sopimuspuolten eri ajankohtina maksamien määrien ei tarvitse olla samansuuruisia eikä niitä tarvitse maksaa noudattaen samoja maksuvälejä. b) Aloitetaan ensimmäisen luoton luottopäivästä. c) Päivämäärien väliset ajat ilmaistaan laskelmissa vuosina tai vuosien murto-osina. Vuodessa oletetaan olevan 365 tai 365,25 tai (karkausvuosina) 366 päivää, 52 viikkoa tai 12 yhtä pitkää kuukautta. Tällaisessa kuukaudessa oletetaan olevan 30,41666 päivää (ts.>NUM>365/>DEN>12). d) Laskelman tulos ilmaistaan vähintään yhden desimaalin tarkkuudella. Pyöristettäessä desimaaleja edeltävään desimaaliin noudatetaan seuraavaa sääntöä: Jos pyöristettävä desimaali on vähintään 5, sitä edeltävän desimaalin lukuarvoon lisätään 1. e) Jäsenvaltioiden on huoledittava siitä, että sovelletut ratkaisumenetelmät antavat tuloksen, joka vastaa liitteessä III esitettyjä esimerkkejä." LIITE II "LIITE III LASKENTAESIMERKKEJÄ A. TODELLISEN VUOSIKORON LASKEMINEN KALENTERIVUODEN PERUSTEELLA (1 VUOSI = 365 PÄIVÄÄ (TAI 366 PÄIVÄÄ KARKAUSVUOSINA)) Ensimmäinen esimerkki Luoton määrä: S = 1 000 ecua 1 päivänä tammikuuta 1994. Se maksetaan takaisin yhtenä 1 200 ecun suuruisena eränä 1. heinäkuuta 1995, eli puolentoista vuoden tai (= 365 + 181) päivän kuluttua luottopäivästä. Yhtälöksi saadaan: >VIITTAUS KAAVIOON> eli (1 + i)546/365 = 1,2 1 + i = 1,1296204 i = 0,1296204 Tämä pyöristetään 13 prosentiksi (tai 12,96 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana). Toinen esimerkki Luoton määrä S = 1 000 ecua, mutta luotonantaja pidättää 50 ecua hallintokuluina, joten luotto on itse asiassa 950 ecua; takaisinmaksu, määrältään 1 200 ecua, tapahtuu kuten ensimmäisessä esimerkissä 1. heinäkuuta 1995. Yhtälöksi saadaan: >VIITTAUS KAAVIOON> eli (1 + i)546/365 = 1,263157 1 + i = 1,169026 i = 0,169026 Tämä pyöristetään 16,9 prosentiksi. Kolmas esimerkki Luoton määrä on 1 000 ecua 1. tammikuuta 1994, ja se maksetaan takaisin kahdessa 600 ecun suuruisessa erässä, ensimmäinen erä vuoden ja toinen kahden vuoden kuluttua. Yhtälöksi saadaan: >VIITTAUS KAAVIOON> Yhtälö ratkaistaan algebran avulla, ja tulokseksi saadaan i = 0,1306623, joka pyöristetään 13,1 prosentiksi (tai 13,07 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana). Neljäs esimerkki Luoton määrä S = 1 000 ecua 1. tammikuuta 1994, ja luotonsaajan maksettavaksi tulevat määrät ovat >TAULUKON PAIKKA> Yhtälöksi saadaan: >VIITTAUS KAAVIOON> Yhtälön avulla i voidaan laskea peräkkäisillä likiarvoilla, jotka voidaan ohjelmoida taskulaskimella. Tulos i = 0,13226, mikä pyöristetään 13,2 prosentiksi (tai 13,23 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana). B. TODELLISEN VUOSIKORON LASKEMINEN VAKIOVUODEN PERUSTEELLA (1 VUOSI = 365 PÄIVÄÄ TAI 365,25 PÄIVÄÄ, 52 VIIKKOA TAI 12 YHTÄ PITKÄÄ KUUKAUTTA) Ensimmäinen esimerkki Luoton määrä S = 1 000 ecua. Se maksetaan takaisin yhtenä 1 200 ecun suuruisena eränä puolentoista vuoden kuluttua luottopäivästä (ts. 1,5 × 365 = 547,5 päivää, 1,5 × 365,25 = 547,875 päivää, 1,5 × 366 = 549 päivää, 1,5 × 12 = 18 kuukautta tai 1,5 × 52 = 78 viikkoa). Yhtälöksi saadaan: >VIITTAUS KAAVIOON> eli (1 + i)1,5 = 1,2 1 + i = 1,129243 i = 0,129243 Tämä pyöristetään 12,9 prosentiksi (tai 12,92 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana). Toinen esimerkki Luoton määrä S = 1 000 ecua, mutta luotonantaja pidättää 50 ecua hallintokuluina, joten laina on itse asiassa 950 ecua; takaisinmaksu, määrältään 1 200 ecua, tapahtuu kuten ensimmäisessä esimerkissä puolentoista vuoden kuluttua luottopäivästä. Yhtälöksi saadaan: >VIITTAUS KAAVIOON> eli (1 + i)1,5 = >NUM>1 200/>DEN>950 = 1,263157 1 + i = 1,168526 i = 0,168526 Tämä summa pyöristetään 16,9 prosentiksi (tai 16,85 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana). Kolmas esimerkki Luoton määrä on 1 000 ecua, ja se maksetaan takaisin kahdessa 600 ecun suuruisessa erässä, ensimmäinen erä vuoden ja toinen kahden vuoden kuluttua. Yhtälöksi saadaan: >VIITTAUS KAAVIOON> Yhtälo ratkaistaan algebran avulla, ja tulokseksi saadaan i = 0,13066, joka pyöristetään 13,1 prosentiksi (tai 13,07 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana). Neljäs esimerkki Luoton määrä S = 1 000 ecua, ja luotonsaajan maksettavaksi tulevat määrät ovat >TAULUKON PAIKKA> Yhtälöksi saadaan: >VIITTAUS KAAVIOON> Yhtälön avulla i voidaan laskea peräkkäisillä likiarvoilla, jotka voidaan ohjelmoida taskulaskimella. Tulos on i = 0,13185, mikä pyöristetään 13,2 prosentiksi (tai 13,19 prosentiksi, jos kahden desimaalin tarkkuutta pidetään parempana)." NEUVOSTON PERUSTELUT I. JOHDANTO 1. Komissio esitti 25 päivänä huhtikuuta 1996 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklaan perustuvan ehdotuksen direktiiviksi kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102/ETY (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 90/88/ETY) muuttamisesta (1). 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 20 päivänä helmikuuta 1997. Komissio toimitti sen perusteella muutetun ehdotuksensa 21 päivänä maaliskuuta 1997 (2). Talous- ja sosiaalikomitea antoi lausuntonsa 26 päivänä syyskuuta 1996 (3). 3. Neuvosto vahvisti 7 päivänä heinäkuuta 1997 yhteisen kantansa peurstamissopimuksen 189 b artiklan mukaisesti. II. TAVOITE 4. Kyseisen komission ehdotuksen tavoitteena on direktiivin 90/88/ETY 1 a artiklan 5 kohdan b alakohdan mukaisesti varmistaa kulutusluottojen todellisen vuosikoron (jäljempänä vuosikorko) määrittämiseksi tarkoitetun yhtenäisen matemaattisen laskentakaavan soveltaminen. III. YHTEISEN KANNAN ERITTELY 5. Yleinen huomio Neuvoston yhteinen kanta ei kaiken kaikkiaan poikkea komission muutetusta ehdotuksesta kuin siltä osin, että siinä toistetaan Euroopan parlamentin tarkistusten sisältö lukuun ottamatta voimaansaattamisen määräaikaa koskevaa kohtaa (yhteisen kannan 2 artiklan 1 kohta), jossa neuvosto pitää kahta vuotta sopimuksen voimaantulosta parempana kuin määrättyä päivämäärää, jotta toimivaltaiset viranomaiset ja taloudelliset toimijat voivat tehdä tarvittavat mukautukset, kun direktviivin voimaantulopäivää ei vielä tiedetä. 6. Erityisiä huomautuksia Neuvosto teki komission muutettuun ehdotukseen seuraavat komission hyväksymät muutokset: i) Liite I, huomautus c) (vuoden määritelmä) ja yhdeksäs johdanto-osan kappale Neuvosto lisäsi valinnaisen 365,25 päivän vakiovuoden määritelmän, joka vastaa vuoden keskimääräistä pituutta neljän vuoden jaksolla (kolme tavanomaista vuotta ja yksi karkausvuosi), ja mukautti yhdeksättä johdanto-osan kappaletta niin, että se vastaa kyseisiä eri määritelmiä. ii) Liite I, huomautus d) (laskelmien tarkkuus) ja kahdeksas johdanto-osan kappale Neuvosto ei, kuten ei Euroopan parlamenttikaan, katsonut tarkoituksenmukaiseksi määrätä kahden desimaalin tarkkuutta. Se jättää kuitenkin jäsenvaltioille kyseisen mahdollisuuden muotoilulla "vähintään yhden desimaalin tarkkuudella". iii) Liite I, huomautus e) (ratkaisumenetelemät) Silloin kun on mahdollista käyttää eri menetelmiä vuosikoron määrittävän yhtälön ratkaisemiseksi, neuvosto on pitänyt toivottavana, että huolehditaan siitä, että kyseiset menetelmät antavat vastaavan tuloksen ja että liitteessä II esitetyt esimerkit eivät johda erilaiseen tulkintaan. iv) Liite II (laskentaesimerkkejä) Erilaisista liitteen I huomautuksessa c esitetyistä vuoden määritelmistä on annettu laskentaesimerkkejä. v) 6 artikla (siirtymäkausi) Kuten edellä 5 kohdassa on esitetty, neuvosto säilytti yhteisen kannan 2 artiklan 1 kohdassa voimaansaattamisen kahden vuoden määräajan direktiivin voimaantulosta. vi) Yhdestoista johdanto-osan kappale (yhdenmukaistaminen) Neuvosto laati, Euroopan parlamentin ilmaistua ensimmäisessä tarkistuksessaan asiaa koskevan huolensa, uuden johdanto-osan kappaleen, joka koskee sen tutkimista, mitä kulutusluottojen kustannustekijöiden yhdenmukaistamisen alalla vielä mahdollisesti tarvitaan. (1) EYVL C 235, 13.8.1996, s. 8. (2) EYVL C 137, 3.5.1997, s. 9. (3) EYVL C 30, 30.1.1997, s. 94.