ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.9

Kansalaiset ja yritykset hankkivat internetyhteyden ja siihen liittyvät palvelut internetpalveluntarjoajilta. Koska internetpalveluntarjoajilla on keskeinen rooli sähköisten palveluiden tarjonnassa, on olennaisen tärkeää, että ne tarjoavat asiakkailleen mahdollisimman korkeatasoisen suojan verkkohyökkäyksiä vastaan. Sen lisäksi, että internetpalveluntarjoajien on varmistettava omien palveluidensa ja infrastruktuurinsa suunnittelussa ja ylläpidossa mahdollisimman korkea verkkoturvallisuuden taso, niiden tulisi tarjota asiakkailleen erittäin korkeatasoista neuvontaa tällä alalla. Niiden tulisi myös ottaa käyttöön erityisiä käytäntöjä voidakseen auttaa havaitsemaan ja torjumaan omiin asiakkaisiinsa kohdistuvat verkkohyökkäykset. Tämä vastuu tulisi määritellä ja vahvistaa lainsäädännössä EU:n tasolla.
4.1.3

Koska yhteiskunta suhtautuu negatiivisesti näihin tehtäviin, useissa tapauksissa maahanmuuttajanaiset, jotka jättävät omat lapsensa ja vanhuksensa kotimaihinsa, tulevat huolehtimaan rikkaisiin maihin muiden lapsista ja vanhuksista, vaikka Euroopan unionissa on paljon työttömyyttä. Näillä työntekijöillä on usein kielteinen mielikuva itsestään, sillä he eivät ole valinneet tätä työtä, jota ei arvosteta. Maahanmuuttajanaiset ovat nykyisin usein ylikoulutettuja, mutta he ohjautuvat alalle, joka on yksi harvoista maahanmuuttajille työmahdollisuuksia tarjoavista aloista, missä heidän työntekijän oikeuksiaan ei kuitenkaan yleensä taata tai kunnioiteta. Tämä ”aivotuhlaus” on vakava huolenaihe, eikä pelkästään kyseisten maahanmuuttajanaisten vaan myös sen yhteiskunnan kannalta, jossa he työskentelevät.
3.2

Kartoitusten perusteella EU:ssa on käytössä yhteensä lähes 40 erityyppistä keskinäisen yhtiön muotoa. Liki 95 prosenttia keskinäisistä yhtiöistä noudattaa seuraavia viittä yhteistä hallintoperiaatetta: 1. Organisaation on oltava yksityisoikeudellinen. Sen on siis oltava riippumaton valtiovallasta, eikä se voi saada tukea julkisista varoista. 2. Organisaation on oltava henkilöryhmittymä eikä pääomaryhmittymä. 3. Hallintojärjestelmän on oltava demokraattinen ja noudatettava periaatetta ”yksi henkilö, yksi ääni”. 4. Jäsenten kesken tulee vallita solidaarisuusperiaate: uusien jäsenten on voitava liittyä yhtiöön vapaasti ilman valintakriteereitä. 5. Saadut voitot on käytettävä jäsenten eduksi.
1.4

ETSK painottaa, että kaikilla tasoilla on puututtava vahvoin poliittisin toimin väestökadon taloudellisiin ja sosiaalisiin seurauksiin. Painopisteen on oltava työpaikoissa, infrastruktuurissa ja palveluissa, ja tueksi tarvitaan kokonaisvaltaista maaseudun kehittämispolitiikkaa kaikilla tasoilla (eurooppalaisella, valtio- ja aluetasolla). Lisäksi on painotettava omien paikallisten resurssien hyödyntämistä. Olisi hyödynnettävä täysimääräisesti kaikkia EU:n ohjelmia, etenkin koheesiopolitiikkaa ja sen mukaisia maaseudun kehittämistä ja paikallista kehitystä tukevia välineitä, kuten Leader ja paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet (CLLD). Jäsenvaltioiden on osoitettava määrärahoja väestökadosta pahiten kärsiville alueille.
3.1

Unionin seuraavan lainsäädäntökauden etenemissuunnitelman ensimmäiseen välittömään vaiheeseen kuuluu aidon kasvu-, työllisyys- ja vakaussopimuksen allekirjoittaminen ja täytäntöönpano talouden elvyttämiseksi ja velkojen takaisinmaksuedellytysten luomiseksi (eurooppalainen New Deal). Suunnitelmaan on sisällyttävä ainakin seuraavat kohdat: — EIP:n ja EIR:n liikkeeseen laskemat euroalueen yhteiset joukkolainat (jo osittain käynnistetty hankejoukkolainoja koskevan aloitteen yhteydessä): Näin voitaisiin rahoittaa pk-yrityksiä sekä infrastruktuurien, terveyden, koulutuksen, kaupunkiuudistamisen, ympäristön ja Euroopan laajuisten verkkojen aloilla toteutettavia hankkeita maiden velkaa lisäämättä. Tällaisilla EIP:n ja EIR:n kohdennetuilla toimilla osoitettaisiin, että Euroopan unioni on sitoutunut aktiivisesti parantamaan yksityisten investointien rahoitusympäristöä (4). — Jäsenvaltioiden julkiset investoinnit, sosiaaliala mukaan luettuna (5): Nämä lisättäisiin EU:n julkisiin investointeihin yhteisesti sovittujen parametrien mukaisesti. Yhdistettynä asianmukaisiin rakenneuudistuksiin tämä myös edistäisi yksityisiä investointeja (kultainen sääntö). — Säästötoimien lievittäminen tai väliaikainen keskeyttäminen kriisin vallitessa: Säästöpolitiikka on yksi taantuman, kysynnän vähentymisen ja työttömyyden lisääntymisen pääasiallisista syistä, ja se on hidastanut elpymistä. Olisikin siirryttävä pelkän säästöpolitiikan soveltamisesta yhteisesti sovittuihin uudistuksiin, jotka mahdollistavat kestävän kasvun, työpaikkojen luomisen ja tuottavuuden lisäämisen (6). — Yhteisesti sovitut tukitoimenpiteet kasvun, työllisyyden ja sosiaalisten näkökohtien edistämiseksi on nivottava budjettikuripaketin, talouspolitiikan ohjauspaketin ja finanssipoliittisen sopimuksen täytäntöönpanoon. — EU-ohjausjakson tehokkaampi täytäntöönpano: Jo neljän vuoden ajan sovelletulla ohjausjaksolla on sekä lähentymisprosessissa että talouden sopeuttamisessa ehdottoman tärkeä rooli pyrittäessä talousunioniin. Vaikka se perustuu maltilliseen koordinointimenetelmään, se voi tuottaa hyviä tuloksia. Sitä tulee kuitenkin soveltaa oikein, sen avoimuutta tulee lisätä, ja siitä tulee tiedottaa asianmukaisesti. Työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden osallistuminen ja sitoutuminen on varmistettava sekä EU:n että jäsenvaltioiden tasolla. — Kansallisten uudistusohjelmien asianmukainen noudattaminen: Hallintotapa on keskeinen kysymys. Kansallisten hallintotahojen toimintatavalla on tässä ratkaiseva merkitys, ja mahdollisesti edellytettävät parannukset olisi tuotava selvästi esille. Kaikkien sidosryhmien olisi voitava tarkastella ja komission olisi seurattava tiiviisti kansallisten uudistusohjelmien täytäntöönpanoa, mukaan lukien kansallisen hallinnon laatu. — Jäsenvaltioiden täysi sitoutuminen: Ohjausjaksoprosessi on nykyisellään vieläkin liian teknokraattinen, mikä haittaa ohjausjakson toteuttamista. Kansalliset parlamentit sekä työmarkkinaosapuolet ja muut kansalaisyhteiskunnan organisaatiot olisi nivottava prosessiin niin, että ohjausjaksosta käydään perusteellinen keskustelu (7).
1.3

ETSK toteaa huolestuneena, että ekologisia verokannustimia on vähennetty viime vuosina merkittävästi sellaisten finanssipoliittisten säästötoimien johdosta, joilla on dramaattinen taloudellista toimintaa supistava ja työpaikkoja vähentävä vaikutus. IMF on myöntänyt, että näiden politiikkojen todellinen supistava vaikutus tuotannolliseen toimintaan on ollut paljon suurempi kuin mitä tähän mennessä on arvioitu.
1.7

ETSK on huolissaan Euroopan komission pyrkimyksestä tarkistaa asetusta EY N:o 1370/2007 (rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista), jonka taustalla on vaikeasti saavutettu toimielintason kompromissi. Komitea täsmentää, että asetus tarjoaa jäsenvaltioille runsaasti organisointimahdollisuuksia, suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteita laiminlyömättä, ja että asetuksella saavutettua tasapainoa on syytä arvioida kokemuksen valossa, kuten kyseisen asetuksen 8 artiklan 2 kohdassa mainitaan.
Lasten seksuaalisen hyväksikäytön ehkäiseminen on kaikkien yhteiskunnan jäsenten velvollisuus. ETSK suosittelee, että keskushallinnon virastot ja kansalaisyhteiskunnan sidosryhmät jatkavat yhteistyötään lasten hyväksikäyttöä ehkäisevien toimenpiteiden toteuttamiseksi. ETSK kannattaa Euroopan neuvoston kampanjoiden ”1 in 5 campaign” (31) ja ”Alusvaatesääntö” (32) kaltaisia aloitteita. Kansalaisjärjestöjen ”Stop It Now!” (33) ja erityiskampanjat, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan Barnardo's-järjestön ”Cut Them Free” (34), sekä ECPAT Internationalin ja The Body Shopin kampanja ”Stop Sex Trafficking of Children and Young People” (35) ovat tärkeitä esimerkkejä kansalaisyhteiskunnan toiminnasta.
2.3.3

Tulkintaerot, jotka johtuvat kosmetiikkatuotteista esitettäviä väittämiä koskevien yhteisten ohjeiden puuttumisesta EU:ssa, haittaavat myös kuluttajia, koska he eivät voi tietää, mikä on kunkin väittämän varsinainen merkitys, kun he ostavat samaa tuotetta eri jäsenvaltioista. Tämä saattaa hämmentää kuluttajia. Jos ei ole yhteisiä kriteereitä esimerkiksi ”luonnonmukaisia”, ”biologisia” tai ”orgaanisia” tuotteita varten, kuluttajat eivät voi olla varmoja tuotteiden tosiasiallisesta laadusta. Nykyisessä verkkoympäristössä kuluttajat voivat lisäksi helposti ostaa tuotteita ulkomailta, ja eri maissa myytäviä eri tuotteita on heidän ulottuvillaan vain muutaman ”näpäytyksen” päässä. Jos kuluttajat havaitsevat, että jossakin maassa selluliittia vähentävän tuotteen käytön väitetään ”vähentävän selluliitin esiintymistä jo kymmenessä päivässä” ilman mitään lisäselityksiä, kun taas jossakin toisessa maassa voidaan selvennyksenä todeta tämän vaativan ”säännöllistä treenaamista ja ruokavaliota”, he saattavat olla epätietoisia kyseisen tuotteen todellisesta tehosta. Väittämiä koskevia yhteisiä arviointiperusteita tarvitaan myös siksi, että kuluttajilla olisi oltava mahdollisuus vertailla samaan ryhmään kuuluvia eri tuotteita (esim. kahta erityyppistä kasvovoidetta). Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kuluttajien on kyettävä helposti arvioimaan kaikki väittämät yhteisten perusteiden pohjalta. Ainoastaan selvät, konkreettiset ja yleisesti hyväksyttyihin menetelmiin perustuvat väittämät antavat kuluttajille mahdollisuuden vertailla tuotteita ja tehdä tietoon perustuvia, heidän tarpeitaan parhaiten vastaavia valintoja.
6.3

Århusin yleissopimuksessa määrätään, että viranomaisten on pyydettäessä asetettava hallussaan olevat ympäristötiedot pyynnön esittäjän saataville ilman, että tämän on perusteltava pyyntönsä tai asianosaisuutensa. ETSK on direktiiviä 2003/4/EY käsittelevässä lausunnossaan kritisoinut sitä, että sopimuksen pohjalta annettu yhteisön lainsäädäntö ei tietyiltä kohdin vastaa sopimuksen määräyksiä. Tämä koskee muun muassa tiedonsaantiin ”oikeutetun yksikön” käsitettä. ETSK katsookin, että kyseistä direktiiviä on tarkistettava. Lisäksi komitea pahoittelee, ettei direktiivin soveltamisesta ole tehty unionitason kartoitusta, vaikka yleissopimuksen ratifioineilla valtioilla on velvollisuus raportoida sopimuksen soveltamisesta.
3.5

On paikallaan erottaa toisistaan tiedepuistot ja tutkimuspuistot. Euroopassa ensin mainittu nimitys on yleisempi, kun taas Yhdysvalloissa ja Kanadassa jälkimmäinen on laajassa käytössä. Myös Euroopassa on tiede- ja teknologiapuistoja, ja näiden kahden tärkein erottava tekijä on koko ja se sallitaanko niissä tuotannollinen yritystoiminta. Tiedepuistot ovat yleensä pienempiä ja niillä on tiiviimmät yhteydet korkeakouluihin eikä niissä painoteta tuotannollista toimintaa. Teknologiapuistot ovat puolestaan keskisuuria tai suuria ja niissä on myös tuotannollista yritystoimintaa. Maantieteellisesti tiedepuistot noudattelevat pikemminkin ”brittiläistä” mallia kun taas teknologiapuistot seurailevat ”välimerellistä” esikuvaa, joka on tyypillinen Ranskassa, Espanjassa, Italiassa ja Portugalissa.
1.2

Koska Albania sijaitsee Välimeren rannikolla ja sen merkitys alueen ajoittain herkän tasapainon vuoksi on huomattava, unionin toimielinten on syytä kiinnittää siihen erityistä huomiota. Euro—Välimeri-kumppanuus on muodostanut keskeiset puitteet Euroopan unionin ja Välimeren etelärannalla sijaitsevien kumppanivaltioiden suhteille yli kymmenen vuoden ajan. Kumppanuuden tavoitteena on edistää alueen vakautta pitkällä aikavälillä. Albania liittyi Euro—Välimeri-prosessiin marraskuun alussa 2007.
9.9

Siirtolaisten kotiinpaluuta tuetaan myös siirtämällä paluumuuttajan sosiaalietuudet lähtömaahan. Eläkeoikeuksien ja sosiaalietuuksien siirto on saatava toimimaan moitteettomasti, terveydenhuolto mukaan luettuna. Yhdistyneiden Kansakuntien siirtolaisuus- ja kehityskonferenssia varten laaditussa YK:n pääsihteerin raportissa todetaan, että suurimmalla osalla ulkomaille muuttavista siirtolaisista on hankaluuksia eläkeoikeuksien siirrossa. Vaikka asiasta on tehty useita kahdenvälisiä sopimuksia, raportissa ehdotetaan sellaisen kansainvälisen kehyksen luomista, joka antaa oikeudesta entistä paremmat takuut. Vuodelta 1982 peräisin olevan ILO:n yleissopimuksen N:o 157 kansainvälisen järjestelmän perustamisesta sosiaalietuuksien säilyttämiseksi on ratifioinut vasta kolme maata (Espanja, Filippiinit ja Ruotsi). (33) ETSK ehdottaa, että unionin muut jäsenvaltiot ratifioisivat ILO:n yleissopimuksen N:o 157.
3.2

Lisäksi Japani on yksi EU:n strategisista kumppaneista. Vaikka Eurooppa ja Japani sijaitsevat eri puolilla maailmaa ja vaikka molemmilla on monimuotoinen ja omaperäinen kulttuuri, niillä on paljon yhteistäkin. Molemmat ovat merkittäviä taloudellisia toimijoita, jotka haluavat laajentaa kansainvälistä rooliaan. Niillä on paljon samoja perusarvoja sekä yhteisiä etuja ja huolenaiheita. Molemmat ovat demokraattisia yhteiskuntia. On kummankin osapuolen edun mukaista vakauttaa ja syventää suhteita ja molemminpuolista ymmärtämystä.
3.4.2

Monissa Euroopan maissa ja myös muualla kulttuuriteollisuuden ja luovan työn taloudellinen merkitys on todettu kiistatta useissa selvityksissä, tutkimuksissa ja määrällisissä arvioissa. Alalle on viime vuosina luotu lukuisia yrityksiä ja siis työpaikkoja. On pidettävä mielessä, että suuntauksena on perustaa pienyrityksiä, mikroyrityksiä ja yhden henkilön yrityksiä ja että tällä on monitahoisia sosiaalisia vaikutuksia. Yritysten on esimerkiksi verkostoiduttava, sillä niiden on pienen kokonsa vuoksi usein jaettava tehtävät keskenään. Tämä edellyttää asianosaisilta viestintäteknisiä taitoja, neuvottelu- ja esiintymiskykyä sekä muun muassa sopimusoikeuden ja lisenssien myöntämisjärjestelmien tuntemusta. Edellä mainitut kaikille nyky-yrityksille välttämättömät taidot asettavat pienyrityksille usein valtavia haasteita, koska kyseinen tietämys on niissä toisinaan olematonta tai vain osittaista ja koska ammattitaitoiset ratkaisut rasittavat monesti liiaksi yritysten rahoituskapasiteettia, vaikka osa pienistä ja keskisuurista yrityksistä selviytyykin loistavasti näistä tehtävistä. Muun muassa uudenlaisen yritysrakenteen ja uusien työmuotojen edellyttämä sosiaaliturva on puolestaan ratkaistava sosiaalipoliittisin keinoin (esimerkiksi sairausvakuutus, eläketurva ja työttömyysturva).
5.3.1

Kuten alla olevasta taulukosta voidaan havaita, EU:n ja Andien yhteisön välinen kauppa on polkenut paikallaan. Vaikka EU on nykyään Andien yhteisön toiseksi tärkein kauppakumppani, sen osuus yhteisön ulkomaankaupasta on ainoastaan 12–13 prosenttia, kun vastaavasti Yhdysvaltojen osuus on 40 prosenttia. Vuosina 1994–2004 EU:n osuus Andien maiden kokonaisviennistä laski 19 prosentista 12 prosenttiin. Tavaroiden ja palveluiden toimittajana EU:n osuus Andien maiden tuonnista vuosina 1994–2004 laski 19 prosentista 13 prosenttiin. EU:N KAUPPA ANDIEN YHTEISÖN KANSSA (milj. euroa) Tuonti Vienti Tase (EU) Tuonti ja vienti yhteensä Arvo Vuosittainen muutos (%) Osuus EU:n kokonaistuonnista Arvo Vuosittainen muutos (%) Osuus EU:n kokonaisviennistä 2000 8 153 0,82 7 020 0,82 -1 134 15 173 2001 8 863 8,7 0,90 7 908 12,6 0,89 -955 16 771 2002 8 853 -0,1 0,94 7 085 -10,4 0,79 -1 768 15 938 2003 7 911 -10,6 0,84 5 586 -21,2 0,64 -2 325 13 497 2004 8 904 12,6 0,87 5 988 7,2 0,62 -2 916 14 892 Keskimääräinen vuosittainen kasvu 2,2 -3,9 –0,5 Lähde: Eurostat
4.3.1

ETSK:n mielestä alan on pyrittävä seuraaviin tavoitteisiin: — Ympäristönsuojelu (etenkin hiilidioksidipäästöjen vähentäminen) ja energiatehokkuuden parantaminen ovat TTK-ohjelmissa kumpikin tärkeitä poikkialaisia kysymyksiä. On kehitettävä uusia prosesseja, jotka ovat integroidumpia ja joustavampia kuin nykyiset prosessit. — Turvallisuus on erittäin tärkeä tavoite sekä asianomaisilla teollisuudenaloilla että teräsalan ratkaisuja käyttävien asiakkaiden päivittäisessä elämässä (autot, rakennukset, energia, liikenne jne.). On pyrittävä kehittämään uusia älykkäitä ja turvallisia teräsalan ratkaisuja. Nykyistä kevyempien uusien terästuotteiden kehittäminen on niin ikään alan yhteinen tavoite. Materiaalien yhteiskunnallinen vaikutus toisi arvokkaan lisän teräsalan pitkän aikavälin tavoitteiden toteutumiseen (terästuotteiden kilpailuaseman vahvistaminen ja teräksen tuotantoprosessin kestävyys). — Erittäin tärkeä tavoite on myös ammattitaitoisten ihmisten houkutteleminen pysyvästi alalle. Tämä auttaisi teräsalaa saavuttamaan kunnianhimoiset tavoitteensa. — Yksituumaisesti etusijalle asetetut teräsalan teknologiafoorumin erityisteemat ovat eräänlainen ensisijaisten aiheiden varanto, ja aiheita tutkitaan yhteisön TTK-välineiden tuella (hiili- ja terästutkimusrahasto, seitsemäs puiteohjelma, valtakunnalliset ja jopa alueelliset ohjelmat). Ohjelmia on kuitenkin koordinoitava keskenään. — Yhteisön on tuettava teräsalan foorumia ja kehitettävä siitä ensisijainen taho, jolla hyödynnetään yhteistä teknologia-aloitetta.
1.2.4

Tutkimuksessa, jossa käsitellään 286 saarialuetta (3), esitetään seuraavat tulokset: — Kyseisten alueiden väestö on noin 10 miljoonaa asukasta ja kokonaispinta-ala 100 000 km2 (eli 3 prosenttia Euroopan unionin väestöstä ja 3,2 prosenttia unionin pinta-alasta). — Alueiden BKT:n arvioidaan olevan 18 miljardia euroa (toisin sanoen 2,2 prosenttia Euroopan unionin jäsenvaltioiden yhteenlasketusta BKT:stä) ja asukaskohtaisen BKT:n (ostovoimapariteettina mitattuna) 16 300 euroa (joka on 72 prosenttia EU:n keskiarvosta). Saarialueiden väliset erot ovat suuria. — Joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta alueiden taloudelliset ja sosiaaliset olosuhteet ovat epäsuotuisampia kuin valtiossa, johon alueet kuuluvat. Saarialueiden asukaskohtainen BKT jää yleisesti ottaen kansallisen keskiarvon alapuolelle olematta kuitenkaan välttämättä asianomaisen valtion alhaisin (se on kuitenkin huomattavasti korkeampi kuin Euroopan unionin kymmenen köyhimmän alueen vastaava luku). — Saarialueiden taloudet ovat hyvin haavoittuvia siinä mielessä, että ne ovat keskittyneet rajalliseen määrään elinkeinoja ja erikoistuneet erittäin pitkälle maatalouden, kalastuksen ja matkailun kaltaisiin elinkeinoihin. Raaka-aineiden puute asettaa esteitä teollisuuden kehittämiselle (teollisuuden työllisyysaste on saarialueilla EU:n keskiarvon alapuolella). Talouden perustan laajentamiseksi ja kausiluonteisuuden vähentämiseksi on pantu täytäntöön joitain strategioita. — Pienyritysten prosentuaalinen osuus saarilla on korkea. Kotimarkkinoiden pieni koko, vielä toistaiseksi alhainen koulutustaso sekä yritysten perustamiseen liittyvien perinteiden puuttuminen ovat tekijöitä, joiden vuoksi kyseisten alueiden yritykset ovat erityisen haavoittuvia. — Saarten väestö jakautuu hyvin epätasaisesti kolmen maantieteellisen alueen välille: 95 prosenttia väestöstä asuu Välimeren alueen saarilla ja vastaavasti 5 prosenttia Atlantin valtameren sekä pohjoisilla saarilla. Tämä epätasapaino on vieläkin korostuneempi, kun kyse on väestön jakaantumisesta eri saarten välille (viiden saaren muodostama ryhmä käsittää 85 prosenttia väestöstä). — Väestömäärä on merkittävin haittatekijöiden aiheuttaja. Kyseiseen kriteeriin näyttää liittyvän 4 000–5 000 asukkaan kynnysraja, jonka ylittyessä väestönkasvu on yleensä positiivinen, palveluiden ja infrastruktuurin taso korkea ja väestö nuorempaa. Kynnysrajan alittavat saaret ovat erityisen alttiita väestökadolle ja väestön vanhenemiselle, ja niillä on ilmeisiä puutteita palveluissa. — Väestömäärän ohella geomorfologiset ja luonnonolosuhteet ovat syynä kolmelle haittatekijälle eli saaristoluonteelle, vuoristoisuudelle ja sijainnille saaristossa. Kyseiset alueet, joiden pinnanmuodostus on etupäässä vuoristoinen, kärsivät näin ollen lisäksi haittatekijöistä, jotka aiheutuvat siitä, että alueet muodostuvat saariryhmästä. — Saarialueilla on kuitenkin useita etuja, joita on hyödynnettävä entistä enemmän ja paremmin ja jotka liittyvät erityisesti vapaa-ajan toimintaan (kuten matkailu, urheilu ja vapaa-ajan asunnot) sen lisäksi, että niillä on merkittävä asema merten moottoriteiden yhteydessä.
2.9

Konttikuljetusten alalla sitä vastoin tapahtuu nykyään ennennäkemätöntä rakenteellista kasvua niin tilavuuden kuin alusten koon osalta. Fairland oli vuonna 1966 ensimmäinen alus, joka suoritti mannertenvälisiä konttikuljetuksia Yhdysvalloista Eurooppaan. Kyseinen Sea Land -varustamon alus pystyi kuljettamaan 266 kooltaan 35 jalan konttia. Maailman tämän hetken suurin konttialus on CSCL Europe, jonka kantavuus on 8 500 TEU (Twenty Foot Equivalent Unit), ja 9 200 TEU:n aluksia on jo rakenteilla. CSCL Europe on pituudeltaan 334 metriä, leveydeltään 42,8 metriä ja sen syväys on enimmillään 14,5 metriä. Seuraava kuvio näyttää suurimman kunakin vuonna rakennetun konttialuksen koon. Alusten koon dramaattinen kasvu etenkin vuodesta 1995 lähtien on ollut ällistyttävää. Tämänhetkiseen tilauskantaan kuuluu 156 alusta, joiden kuljetuskapasiteetti on yli 7 000 TEU:ta.
4.8

Todellisen ja aidon eurooppalaisen strategian tulisi seurata yli kymmenen vuotta sitten annetun Jacques Delorsin valkoisen kirjan tietä Lissabonin tavoitteiden vahvistamiseksi ja vakaus- ja kasvusopimuksen tehokkuuden tukemiseksi poliittisella tasolla. Sopimuksen hallinnoinnin uudistaminen merkitsee osittain myös veropolitiikan keinoin toteutettavan unionin yhteisen kasvustrategian uudelleen pohtimista. Tähän liittyen on paikallaan korostaa uudelleen kasvun kannalta suotuisia investointeja edistävien nk. ”close to balance” -sääntöä koskevien poikkeusten riittävän joustavan arvioinnin merkitystä. Perusrakenteet ovat varmasti tärkeitä 25 maan sisämarkkinoilla, mutta ratkaisevassa asemassa on kuitenkin inhimillisiin voimavaroihin ja unionin tulevaisuuteen sijoittaminen. Tärkeää on tutkimus ja uusille sukupolville tarjottava koulu- ja korkeakouluopetus, joka vastaa kilpailuun liittyvään haasteeseen, sekä mm. elinikäinen oppiminen.
Näiden seikkojen vuoksi ETSK katsoo, että ilmailumarkkinoiden elpyminen voi olla vaikeampaa kuin komissio olettaa. Markkinasegmentit elpyvät edelleen eri nopeuksilla: rahti 6 prosenttia, halpalentoyhtiöt - 9 prosenttia ja reittilentoyhtiöt 21 prosenttia vuoden 2019 tasoon verrattuna. Tämä on erityisen merkityksellistä, koska kynnykset koskevat kokonaisia lähtö- ja saapumisaikojen sarjoja, mikä tarkoittaa, että lähtö- ja saapumisaikojen sarjojen (kuten ruuhka-aikalentojen) on oltava 80 prosentin kynnyksen yläpuolella. Ennen pandemiaa lähtö- ja saapumisaikojen käyttöaste oli 95 prosenttia, ja alhaisin lähtö- ja saapumisaikojen käyttöaste oli 80 prosenttia. Jos Eurocontrol ennustaa lähtö- ja saapumisaikojen keskimääräisen käyttöasteen olevan 90 prosenttia, on oletettava, ettei lähtö- ja saapumisaikojen sarja (keskimäärin) nouse 80 prosenttiin. Näistä syistä on aivan liian ennenaikaista palata 80:20-kynnykseen. Vaikuttaa asianmukaisemmalta ottaa käyttöön suhdeluku 70:30, kunnes on saatavilla luotettavampia tietoja markkinoiden kestävän elpymisen toteamiseksi. On myös huomattava, että eurooppalaisten lentoasemien ongelmat osoittavat selvästi, ettei covid-19-pandemian vaikutuksista ole vielä selvitty. Suuret EU:n keskuslentoasemat, kuten Frankfurt, ja EU:n ulkopuoliset keskuslentoasemat, kuten Lontoon Heathrow, ovat yrittäneet keventää näillä lentoasemilla lentoyhtiöihin kohdistuvia paineita rajoittamalla näille lentoasemille saapuvia ja niiltä lähteviä lentoja, mikä on johtanut massiivisiin lentojen peruutuksiin. Nämä paineet ovat johtuneet useista eri muuttujista, kuten henkilöstöpulasta. Tämä on osoitus siitä, ettei lähtö- ja saapumisaikojen käyttöastetta koskevia pandemiaa edeltäviä kynnyksiä kyetä vielä saavuttamaan ( 6 )
1.7

Jotta tarvittavaa ammattityövoimaa on varmasti saatavilla ja teollisuuspoliittiset tukitoimet voidaan näin ollen myös toteuttaa, komissio ehdottaa useita toimenpiteitä osaamisen kehittämiseksi. Huomiota kiinnittää kuitenkin se, että painopiste on erittäin pitkälti korkean osaamistason työntekijöissä. Tämä on ratkaisevan tärkeää, jotta teknologinen harppaus kohti puolijohdesegmenttiä, jossa kokoluokka on alle 10 nm, onnistuisi. Ei kuitenkaan pitäisi unohtaa, että alan ekosysteemin entistä parempi teollisuuspohja Euroopassa edellyttää myös – ja erityisesti – sitä, että muiden kuin korkean osaamistason työvoimaksi katsottavien työntekijöiden mahdollisuuksia päästä alalle helpotetaan.