Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Turvallisempaan tietoyhteiskuntaan tietojärjestelmien turvallisuutta parantamalla ja tietokonerikollisuutta ehkäisemällä eEurope 2002"

(2001/C 311/04)

Komissio päätti 31. tammikuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 17. heinäkuuta 2001. Esittelijä oli Gérard Dantin.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 12. ja 13. syyskuuta 2001 pitämässään 384. täysistunnossa (syyskuun 12. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon.

1. Johdanto

1.1. Tietoyhteiskunta tuo mukanaan huomattavia muutoksia elämän monille osa-alueille, niin työhön, koulutukseen ja vapaa-aikaan kuin elinkeinoelämän ja kaupan alalle.

1.2. Komissio käynnisti joulukuussa 1999 eEurope-aloitteen varmistaakseen, että Euroopan unioni voi hyödyntää uuden teknologian tuomia etuja ja että syntyvä tietoyhteiskunta on kaikkien kansalaisten käytettävissä. Kesäkuussa 2000 Feirassa kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi laajan eEurope-toimintasuunnitelman, jonka se määräsi pantavaksi täytäntöön vuoden 2002 loppuun mennessä(1). Toimintasuunnitelmassa korostetaan verkkoturvallisuuden merkitystä sekä tietoverkkorikollisuuden torjuntaa.

1.3. Toimintasuunnitelma on johdonmukainen jatko aiemmille toimenpiteille, joilla pyritään torjumaan Internetissä esiintyvää haitallista ja laitonta sisältöä, suojaamaan teollis- ja tekijänoikeuksia sekä henkilötietoja ja edistämään sähköistä kaupankäyntiä.

1.4. Käsillä oleva tiedonanto muodostaa yhden puheenvuoron aiheesta jatkuvassa keskustelussa: huhtikuussa 1998 komissio esitti neuvostolle tietokonerikollisuutta koskevan tutkimuksen (ns. COMCRIME-tutkimuksen) tulokset ja lokakuussa 1999 Tampereella pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa päätettiin, että myös huipputekniikkaan liittyvälle rikollisuudelle olisi kehitettävä yhteiset tunnusmerkistöt ja seuraamukset.

1.5. Komissio tarkastelee tiedonannossaan laaja-alaisen poliittisen aloitteen tarvetta ja mahdollisia toteutustapoja.

2. Komission tiedonanto

2.1. Tiedonannossa tarkastellaan aluksi tietoyhteiskunnan mahdollisuuksia ja uhkakuvia, jonka jälkeen esitetään tietokonerikollisuuden vastaista taistelua koskevat kansalliset ja kansainväliset reaktiot. Tietokonerikollisuuden merkittävimpiä muotoja ovat:

- Yksityisyyden loukkaukset: nämä rikokset koskevat perusoikeuksia ja ilmenevät henkilötietojen laittomana keruuna, tallentamisena, muuttamisena, luovuttamisena tai levittämisenä.

- Sisältöön liittyvät rikokset: kyseessä on Internetin avulla tapahtuva lapsi- ym. pornografian, rasististen lausuntojen, uusnatsien propagandan ja väkivaltaa lietsovien tietojen levittäminen.

- Talousrikokset, luvaton käyttö ja vahingonteko: nämä ovat tietokonejärjestelmien luvattomaan käyttöön liittyviä uudentyyppisiä rikoksia (esimerkiksi tietojärjestelmiin murtautuminen ja niiden vahingoittaminen, tietokonevirusten levittäminen sekä tietokonevakoilu, -väärennökset ja -petokset) ja uudenlaisia rikoksentekotapoja (esimerkiksi tietokoneen harhauttaminen).

- Teollis- ja tekijänoikeuksiin kohdistuvat rikokset: kyse on tietokoneohjelmien ja tietokantojen oikeudellisen suojan, tekijänoikeudesta ja lähioikeuksien rikkomisesta.

2.2. Komissio tarkastelee tiedonannossaan "aineelliseen oikeuteen liittyviä näkökohtia" sekä "prosessioikeuteen liittyviä näkökohtia" (telekuuntelu, teleliikennetietojen säilyttäminen, anonyymi käyttö, kansainvälinen käytännön yhteistyö jne.) tavoitteenaan löytää menettelyitä ja välineitä tietokonerikollisuutta koskevan kansallisen lainsäädännön lähentämiseksi.

2.3. Lisäksi tiedonannossa käsitellään myös oikeudellisia toimenpiteitä täydentäviä toimia, joista tärkeimpiä ovat "kansallisten erikoisyksiköiden perustaminen", "erityiskoulutus", "eri toimijoiden yhteistyö", "alan edustajien suora toiminta" sekä "EU:n tukemat TTK-hankkeet".

2.4. Komission mukaan tietojärjestelmien tietoturva on ennen muuta käyttäjien vastuulla.

2.5. Komissio erottaa säädösehdotukset ja muut ehdotukset toisistaan, ja käsittelee niitä täydentäen ja tarkentaen tiedonannon päätelmissä ja ehdotuksissa.

2.5.1. Muut ehdotukset

Toimenpiteitä on ehdotettu toteutettaviksi useilla osa-alueilla:

- perustetaan EU:n keskustelufoorumi, jolla lainvalvontaviranomaiset, palveluntarjoajat, verkko-operaattorit ja kuluttajaryhmät pyrkivät tehostamaan yhteistyötään EU:n tasolla

- jatketaan toimia turvallisuuden ja luottamuksen edistämiseksi eEurope-aloitteen, Internet-toimintasuunnitelman, IST-ohjelman ja seuraavan TTK-puiteohjelman avulla(2)

- edistetään uusia hankkeita nykyisten ohjelmien avulla

- rahoitetaan toimia, joilla parannetaan COMCRIME-tutkimuksen yhteydessä laaditun kansalliset lait käsittävän tietokannan sisältöä ja käyttöä.

2.5.2. Säädösehdotukset

Komissio ehdottaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osaston mukaisesti seuraavia lainsäädännöllisiä toimia:

- lähennetään lapsipornografiarikoksia koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä(3)

- lähennetään entisestään rikosoikeuden aineellisia sääntöjä huipputekniikkaan liittyvän rikollisuuden osalta

- sovelletaan vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta ennen oikeudenkäyntiä annettuihin määräyksiin ja helpotetaan vähintään kahta jäsenvaltiota koskevia tietokonerikostutkimuksia.

Lisäksi komissio arvioi tarvetta toteuttaa teleliikennetietojen säilyttämisen osalta lainsäädännöllisiä ja muita toimenpiteitä etenkin EU:n keskustelufoorumin tulosten perusteella.

3. Yleistä

3.1. TSK yhtyy komission käsitykseen uusien digitaalitekniikkojen ja etenkin Internetin laajentumisen ja sen käytön yleistymisen tärkeydestä, sillä tieto- ja viestintäjärjestelmistä on tullut merkittävä talouselämän tukipilari. Tietyillä aloilla tämä tukipilari on niin tärkeä, että osan taloudellista toimintaa voidaan todeta olevan suorastaan riippuvainen tieto- ja viestintätekniikasta.

3.2. Komitea pitää myös oikeana komission arvioita näiden tekniikoiden yleistymiseen liittyvistä riskeistä sekä tarvittavista varotoimenpiteistä, eli komission sanoin: "kun yhteiskunta tulee entistä riippuvaisemmaksi uusista tekniikoista, on kuitenkin otettava käyttöön tehokkaita käytännöllisiä ja oikeudellisia keinoja riskien hallitsemiseksi".

3.3. TSK pitääkin erittäin tervetulleena komission laatimaa hyvin kattavaa luetteloa tietoyhteiskunnan turvallisuusnäkökohdista sekä komission ehdotuksia laaja-alaisen turvallisuuspolitiikan laatimiseksi. Komitea kaipaa kuitenkin tietokonerikollisuuden tarkempaa määrittelyä, joka mahdollistaisi rikostyyppien erottelun "uudenlaisiin tietokonerikoksiin" (virusten levittäminen, ohjelmistojen tai tiedostojen tuhoaminen jne.), joita varten on luotava uusi lainsäädäntö, ja entisenlaisiin rikollisiin toimiin, joiden tekoa tietokoneiden ja verkkojen käyttö helpottaa (pedofilia, rahanpesu, tekijänoikeusrikkomukset) ja joita koskevaa jäsenvaltioiden nykyistä lainsäädäntöä on pyrittävä lähentämään entisestään. Erityisiä toimenpiteitä vaativat teknologiaan hyvin perehtyneiden valkokaulusrikollisten toimet.

3.4. Komission tiedonannossa ehdotetaan lukuisia rankaisutoimenpiteitä. TSK:n mielestä tietokonerikollisuutta vastaan on taisteltava paitsi rankaisupolitiikalla myös lisääntyvästi ehkäisy- ja koulutustoimenpiteillä sekä kaikentapaista (taloudellista mutta myös kulttuurista) syrjäytymistä estävillä toimenpiteillä. Komitea vaatii - eritoten kaikkien tasojen julkisten - toimijoiden roolien määrittelemistä tietokonerikosten ehkäisyyn ja niiden vastaiseen taisteluun tähtäävän laajennetun politiikan toimeenpanossa. Tämä koskee EU:ta, jäsenvaltioita, alueita, kuntia, yrityksiä sekä kaikkia "järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan" tahoja (kouluja, yhdistyksiä, kirjastoja jne.).

3.5. TSK:n mielestä komissio kuitenkin aliarvioi analyysissään eräitä merkittäviä näkökohtia. Tiedonannon otsikossa esiin nousee kaksi keskeistä aihetta: tietojärjestelmien turvallisuus ja tietokonerikollisuus. TSK toteaa, että tiedonannossa kylläkin käsitellään laajasti tietokonerikollisuuden vastaista taistelua, mutta paljon vähemmässä määrin tietojärjestelmien turvallisuutta. Kuitenkin tietojärjestelmien turvallisuudessa - jo pelkästään verkkojen teknisestä toiminnasta päätellen - esiintyy huomattavia puutteita. Turvallisuusriskejä ovat käyttäjien ja siirrettävän tiedon määrän huomattava kasvu ja vielä epävakaiden tekniikoiden (nopeat yhteydet, matkapuhelinten Internet-yhteydet) pysyvä käyttöönotto. Esimerkiksi televiestintäverkkojen ylikuormittumisesta ja niissä esiintyvistä vioista aiheutuvat ongelmat jätetään lähes huomiotta(4). On tiedostettava yleisesti, että mitä riippuvaisempaa taloudellinen toiminta on tieto- ja viestintätekniikasta, sitä tärkeämmäksi muodostuu verkkojen tekninen luotettavuus.

3.6. Tulisi myös tarkastella teleoperaattoreiden vastuuta verkkojen teknisestä turvallisuudesta sekä sääntelyn poistamisen vaikutuksia tekniikan laatuun ja luotettavuuteen. Lukuisissa tutkimuksissa on osoitettu televiestintäalan sääntelyn poistamisesta aiheutuvat suotuisat taloudelliset vaikutukset (hintojen lasku, sopimusten monipuolistuminen jne.), mutta vapauttamisen vaikutuksia tietojärjestelmien laatuun ja turvallisuuteen ei ole tutkittu lainkaan. Tiedonannossa ei anneta minkäänlaista arviota verkkojen teknisten vikojen käyttäjille ja erityisesti yrityksille aiheuttamista taloudellisista menetyksistä. Olisikin toivottavaa, että yhteiskunnallisten ja henkilökohtaisten vaikutusten lisäksi pystyttäisiin arvioimaan myös pelkästään taloudelliset seuraukset, joita yhtäältä tietojärjestelmien viat ja toisaalta tietokonerikollisuus aiheuttavat (sekä vertailemaan niitä keskenään).

3.7. Komissio lähestyy tiedonannossaan turvallisuusongelmia erillisinä tapauksina ja lähes välinpitämättömästi. Komission asenteena näyttää olevan, että turvallisuuskysymysten ratkaisu ja tietokonerikollisuuden vastainen taistelu kuuluu käyttäjille. Komissio korostaa käyttäjien vastuuta - olivat nämä sitten yksityishenkilöitä tai yrityksiä - ja aliarvioi komitean mielestä suurten toimijoiden, eli teleoperaattoreiden ja jäsenvaltioiden roolia, kun se toteaa tiedonannossaan: "Näin ollen tietoturva on ennen muuta käyttäjien vastuulla, sillä ainoastaan käyttäjät voivat määritellä lähetettyjen tai vastaanotettujen bittien arvon ja päättää tarvittavasta suojan tasosta". Jokaisen käyttäjän on tietysti jossain määrin itsekin huolehdittava omasta turvallisuudestaan. TSK yhtyykin käsitykseen, että käyttäjille on tiedotettava laajasti Internetiin liittyvistä riskeistä ja välitettävä riittävät taidot itsensä suojelemiseksi ja oman vastuunsa kantamiseksi. Komitea kuitenkin korostaa yksilön toimintaan perustuvan lähestymistavan rajallisuutta: vaikka "vahvat tai asiantuntevat" käyttäjät (suuret yritykset tai instituutiot) pystyisivätkin kantamaan osittain vastuuta turvallisuudesta, niin voidaanko todella odottaa samaa "heikommilta tai kokemattomilta" käyttäjiltä (pieniltä yrityksiltä, yksityishenkilöiltä ja jopa lapsilta)? Tällainen turvallisuuskysymysten käsittely, joka ei ole riittävää "todellisessa" maailmassa, ei varmastikaan ole sen riittävämpää virtuaalimaailmassa? Lisäksi tässä piilee se vaara, että turvallisuusaukon täyttävätkin laittomat itsepuolustusmekanismit, kuten yksityiset verkkopoliisit, jotka ottavat turvallisuudesta huolehtimisen ja tietokonerikollisuuden vastaisen taistelun tehtäväkseen.

3.8. TSK ei kuitenkaan kiellä aikamme aktiiviselle kansalaiselle Internetin käyttäjänä kuuluvia tehtäviä. Käyttäjän on oltava hyvin perillä ja tietoinen tietoverkkoja koskevista turvallisuusongelmista. Tämä voitaisiin saavuttaa käyttäjille annettavalla peruskoulutuksella ja alan kehitystä seuraavalla jatkuvalla koulutuksella. Tavoitetta voidaan edistää myönteisellä ja luovalla tavalla eEurope(5)- ja eLearning(6) -aloitteiden sekä elinikäisen koulutuksen avulla.

3.9. Olisi myös mielenkiintoista tarkastella lähemmin tietotekniikan alan toimijoiden vastuukysymystä: turvallisuus vienee noin 10-15 prosenttia yritysten ja yksityishenkilöiden tietotekniikan investoinneista (erikoislaitteistojen kuten palomuurien hankinta, viruksentorjuntaohjelmien hankinta, näiden ohjelmien päivitys)(7). Onkin kyseenalaistettava komission tiedonannossaan antamaa kehotusta tietoturvavälineiden käyttämiseen yksityishenkilöiden ja pk-yritysten kohdalla. Tämä kuuluu pikemminkin toimittajille ja valmistajille, joiden on muokattava nykyisin olemassa olevia laitteistoja ja ohjelmistoja asiakkaidensa suojelemiseksi: "Siksi on tärkeää kannustaa innovaatiota ja edistää tietoturvatekniikan ja -palveluiden kaupallista käyttöä". Voidaanko olla varmoja siitä, että kaikki ohjelmistojen ja laitteistojen valmistajat todella toivovat virusten määrän - joka nykyään on yli 50000 ja kasvaa vuosittain 10000:lla - laskevan?

3.10. TSK:n arvion mukaan tulisi myös tarkastella lähemmin Euroopan valtioiden ja EU:n osallistumista Internetiä koordinoivien suurten järjestöjen hallintaan ja valvontaan(8). Eurooppa ei esimerkiksi ole ollenkaan mukana Internetin nimi- ja osoitejärjestelmää hallinnoivassa organisaatiossa ICANNissa (Internet Corporation for Assigned Names and Numbers). ICANN on Internetiä koordinoiva yksityisoikeudellinen järjestö, joka perustettiin vuonna 1998 Yhdysvaltain hallituksen ehdotuksen pohjalta. Tämä yksityinen organisaatio laatii mm. koko maailman Internet-osoitteet (päällekkäisyyksien estämiseksi) ja domain-nimet sekä määrittelee yleiset toiminta- ja käyttäytymissäännöt. ICANNin hallintoneuvosto koostuu yhdysvaltalaisten yksityisten operaattoreiden edustajista sekä muutamasta yleisjäsenestä, jotka valitaan "yleisellä verkkoäänestyksellä" ja joista yksi edustaa eurooppalaisia Internetin käyttäjiä. Tiedonannossa asiaa käsitellään valitettavasti silkkihansikkain. TSK:n mielestä EU:n olisi osallistuttava aktiivisesti Internetin infrastruktuurin eri organisointi- ja hallintojärjestöihin eikä ainoastaan televiestintäsektorin puhtaasti teknisten järjestöjen toimintaan(9). Kun otetaan huomioon Internetin käyttöön liittyvät sosiaaliset ja yhteiskunnalliset haasteet, vaikuttaisi suotavalta, että Internetiä hallinnoisi (sääntöjen asettaminen, sähköisten osoitteiden koordinointi jne.) kansainvälinen järjestö, jonka työhön osallistuisivat laajasti eri valtioiden julkiset tahot. Tällainen järjestäytymismuoto on jo käytössä muilla aloilla, kuten lentoliikenteessä (IATA), merikuljetuksissa ja televiestinnässä.

3.11. Komissio ottaa tiedonannossaan puheeksi prosessioikeudellista toimivaltaa koskevan lainsäädännön lähentämisen, joka "parantaa rikoksen uhrien suojaa", mutta ei kuitenkaan anna sille päätelmissään riittävää arvoa. TSK pitää lainsäädännön lähentämistä kiireellisenä asiana, jota tulisi nopeuttaa kaikin keinoin. Lähentämisellä - jossa tulee noudattaa jäsenvaltioissa voimassa olevia julkisia oikeuksia ja vapauksia sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjaan kirjattuja yksityisyyden suojan ja tietosuojan kaltaisia perusoikeuksia - tulisi pyrkiä helpottamaan tietojen etsimistä ja hankkimista tietokoneista, jolloin rikostodisteiden hävittäminen estyisi. Lainvalvontaviranomaisille on annettava riittävät valtuudet tarvittavien tietojen nopeaan hankkimiseen.

4. Erityistä

4.1. Pedofilian vastainen taistelu

4.1.1. Komitea on tyytyväinen komission aikomukseen esittää ennen vuoden 2001 loppua "ehdotus neuvoston puitepäätökseksi, johon sisältyy Internetissä välitettävää lapsipornografiaa koskevien lakien ja seuraamusten lähentämistä koskevia määräyksiä(10)". TSK:n mielestä lakien ja seuraamusten lähentämisen ei pitäisi rajoittua ainoastaan pedofiliaan vaan sen tulisi koskea myös muita aloja, kuten laittomien uskonlahkojen, rasismin ja seksismin vastaista taistelua, sekä yleisemmin ottaen pornografian ja väkivallan edistämistä.

4.2. Telekuuntelua koskeva sääntely

4.2.1. TSK yhtyy komission tiedonannossaan esittämään käsitykseen, jonka mukaan "viestintäsalaisuuden vääränlainen ja mielivaltainen murtaminen nostaa esiin ihmisoikeuskysymykset varsinkin kansainvälisellä tasolla ja kalvaa kansalaisten luottamusta tietoyhteiskuntaan". TSK:n mielestä tähän tulisi kuitenkin lisätä ajatus siitä, että viestintäsalaisuuden periaatetta tulee kunnioittaa kaikilla aloilla, myös yrityksen sisäisessä toiminnassa. Viestintäsalaisuuden tulisi siis koskea mm. työntekijöiden yrityksen viestintäjärjestelmien kautta vastaanottamia ja lähettämiä henkilökohtaisia viestejä (yksityisyyden suoja)(11). Olisi siis myös tarkasteltava verkon ylläpitotarkoituksiin kerättävien henkilökohtaisten tietojen käyttöä, sillä ne mahdollistavat jokaisen työntekijän toimien ja käyttäytymisen yksilökohtaisen valvonnan. Olisikin toivottavaa, että saataisiin laadittua "tietotekniikan käytön peruskirja", jota valmisteltaessa yksilövapausten kunnioittaminen ja yritystoiminnan niille asettamat rajoitukset voitaisiin sovittaa yhteen (esimerkiksi sähköpostilaatikkoa koskevin erikoisjärjestelyin).

Komissio mainitsee Echelon-telekuunteluverkon ainoastaan tiedonannon alaviitteessä. Komitea arvostaa asiaa tutkivan Euroopan parlamentin valiokunnan pyrkimyksiä asian täydelliseksi selvittämiseksi. Osa tästä verkosta (laitteistoja, kuuntelukeskus) sijaitsee EU:n jäsenvaltion alueella. Olisi paradoksista laatia telekuuntelua koskevia tiukkoja sääntöjä, jos näitä rikottaisiin jatkuvasti jäsenvaltioiden omalla telekuunteluverkolla hävettävät taloudellisen vakoilun tavoitteet sotilasturvallisuuden tarpeilla naamioiden. TSK vaatiikin ministerineuvostolta asian suhteen päättäväistä toimintaa.

4.3. Tiettyjen teleliikennetietojen säilyttäminen

4.3.1. Internetissä tehtyjä rikoksia leimaavat tietyt ominaisuudet: ne ovat helposti toteutettavissa (jos hallitsee tietotekniikkaa), ne vaativat vähän resursseja, ne eivät edellytä fyysistä läsnäoloa ja ne voivat koskettaa hyvin monia Internetin käyttäjiä kerralla sekä aiheuttaa huomattavaa vahinkoa. Toisaalta nämä rikokset jättävät jälkiä verkon eri osissa. Verkon eri toimijoiden kannattaa teknisistä syistä poistaa nämä jäljet heti kun laskutustoimet on toteutettu, ja poliisin työtä vaikeutetaan näin suunnattomasti. TSK pitää asian ratkaisemista erittäin kiireellisenä, sillä se on Internetin toimivuuden ehto. Komitea kannattaa komission kaikille osapuolille suuntaamaa kehotusta osallistua perusteelliseen keskusteluun, jonka "ensisijaisena aiheena ovat teleliikennetietojen säilyttämiseen liittyvät monimutkaiset kysymykset". Tässä keskustelussa on käsiteltävä sekä teknisiä (mitkä tiedot tulee säilyttää ja kuinka pitkään) että taloudellisia kysymyksiä (kuka uudet toiminnot maksaa)(12). Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskeva yleissopimusluonnos(13) sisältää eräitä tietojen säilyttämistä koskevia menettelytapoja. Aikataulu yleissopimuksen hyväksymiselle ja toimeenpanolle lienee kuitenkin erittäin pitkä, ja siksi on nopeutettava EU-maissa sovellettavien erityisvälineiden käyttöönottoa(14).

4.4. Anonyymin käytön säätely

4.4.1. Tiedonannossa anonyymi käyttö todetaan selvästikin ongelmalliseksi aiheeksi. Mahdollisuus pysyä anonyyminä on tärkeää, jos verkossa halutaan noudattaa yksityiselämän kunnioittamisen perusperiaatteita, mutta samalla mahdollisuus kommunikoida verkossa henkilöllisyyttään paljastamatta vaikeuttaa rikosten vastaista taistelua. TSK tukee komission käsitystä, että verkossa tapahtuvaa toimintaa ei voida jättää muutoin sovellettavien oikeudellisten perusperiaatteiden ulkopuolelle: "Internet ei ole mikään anarkistinen tyhjiö, jossa yhteiskunnan säännöt eivät päde". TSK:n mielestä on luotava teknisiä ja oikeudellisia välineitä, jotta Internetin käyttö ei johtaisi käyttäjien henkilökohtaisen käyttäytymisen jäljittämiseen tai tutkimiseen. Anonyymejä viestejä ei myöskään saisi pyytämättä lähettää yksityiseen osoitteeseen(15) etenkään Internetin käyttöä tarjoavista yleisistä paikoista käsin (kuten verkkokahviloista, kirjastoista jne.) Lisääntyvä nimettömien viestien lähettely muodostaa haitan paitsi yksityishenkilöille myös koko yhteiskunnalle. TSK on tietoinen anonymiteetin osittaisenkin kieltämisen tuomista ongelmista. Tästä huolimatta on lievennettävä yksioikoista käsitystä, että "mahdollisuus pysyä anonyyminä on tärkeää, jos verkossa halutaan noudattaa yksityiselämän kunnioittamisen ja sananvapauden perusperiaatteita". Tällainen ajattelutapa loukkaa viestien yksittäisten vastaanottajien ja vastaanottajaryhmien oikeuksia, sillä heillä on oltava - yksityisyytensä ja etujensa suojaamiseksi - oikeus tietoon viestintäkumppanin henkilöllisyydestä.

4.5. Kansallisten erikoisyksiköiden rooli

4.5.1. TSK kannattaa komission ehdotusta perustaa kansallisia erikoisyksiköitä, joille osoitettaisiin erilaisia tehtäviä, kuten tietokonerikosten selvittäminen ja tutkintateknologian kehittäminen. TSK yhtyy myös komission tiedonannossaan esittämään käsitykseen, että tietokonerikollisuudesta olisi kerättävä tilastotietoa: "On selvää, että tarvitaan luotettavaa tietoa tietokonerikollisuuden laajuudesta". Näin ollen TSK ehdottaa näiden erikoisyksiköiden valtuuksien laajentamista käsittämään tietokonerikollisuutta koskevan tarkan, asianmukaisen ja julkisen tilastotiedon keräämisen. Olisi nimittäin suotavaa, ettei tällaisten tilastojen kerääminen jäisi pelkästään yksityisten tutkimuslaitosten tehtäväksi, sillä ne ovat läheisesti sidoksissa tietotekniikkasektoriin. Epävarmuuden ja tietokonerikollisuuden vastainen taistelu vaatii rikosten määrän, niiden tekijöiden ja syiden tarkastelua sekä tietysti turvajärjestelmien, petosten ja virusten yksityishenkilöille ja yrityksille aiheuttamien kulujen arviointia.

4.6. EU:n keskustelufoorumin perustaminen

4.6.1. TSK kannattaa komission ehdotusta perustaa EU:n keskustelufoorumi, johon koottaisiin suuri määrä toimijoita tarkoituksena parantaa huomattavasti yhteistyötä EU:n tasolla. Komitea vaatii, että foorumissa keskusteltaisiin ensisijaisesti tietoyhteiskunnan toivottavista ja epätoivottavista piirteistä. Foorumin tehtävänä tulisi myös olla säätelyjärjestelmän kehittäminen, sen tarpeen perusteleminen ja siitä tiedottaminen instituutioille ja kansalaisille. Täytyykin muistaa, että Internet on kehittynyt osittain perinteisten säätelymekanismien vaikutuksen ulkopuolella, mikä onkin ollut yhtenä syynä sen nopeaan kehitykseen. Internetin merkitys on kuitenkin kasvanut niin suureksi, että sitä ei voida jättää täysin säätelyn ulkopuolelle. Kuitenkin Internet-"intoilijat" pitävät edelleen kaikkea Internetin säätelyä sen kehityksen jarruttamisena. Nämä toimijat tukeutuvat eräiden Internetin käyttäjien vaalimaan ideaaliin vapaamuotoisesta yhteistyöstä ajaessaan ajatusta, että digitaalisessa maailmankylässä ei saa käyttää valtiollista säätelyvaltaa ja että pelkkien yhteisten käyttäytymissääntöjen tulisi riittää. Euroopan tulisi nyt ajaa ajatusta sääntelyn ja säätelyn tarpeesta. Toistettakoon, että Internet on kuin mikä tahansa muu väline, jota on muiden taloudellisten toimintojen kaltaisesti säädeltävä. Sähköisen kaupankäynnin kehittyminen yksityissektorilla ja sähköisten asiointi- ja hallintopalveluiden yleistyminen edellyttävät asiakkaiden ja kansalaisten luottamusta Internetiin. Tämän luottamuksen saavuttaminen vaatii poliittisten, taloudellisten ja verotuksellisten sääntöjen nopeaa laatimista, eikä tässä saisi tukeutua ainoastaan yritysten ja yksityishenkilöiden hankkimiin turvajärjestelmiin. Yksi foorumin keskeisistä tehtävistä voisikin olla näiden sääntöjen kehittely. Lisäksi jokaisen Internetin käyttäjän tulisi osata välttää ääriasenteita, kuten sinisilmäisyyttä ja vainoharhaisuutta.

4.6.2. TSK osallistuu foorumiin, koska se pitää tämäntyyppistä ajatustenvaihtoa hyödyllisenä järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kannalta.

4.7. Alan edustajien suora toiminta

4.7.1. TSK yhtyy tiedonannossa esitettyyn toteamukseen, että "tietokonerikollisuuden potentiaalisia uhreja ovat muun muassa pankkiala, viestintäala, luottokorttiyritykset ja tekijänoikeusjärjestöt sekä niiden asiakkaat". Komitean mielestä tiedonannossa ei kuitenkaan painoteta riittävästi valtavia riskejä, joita Internetin turvallisuuden puutteet aiheuttavat pk-yrityksille. On kannustettava kaupallisia verkkosivuja yrityksille toimittavia palveluntarjoajia käyttämään tarjolla olevia käyttöturvajärjestelmiä. Suurilla yrityksillä on tietysti riittävät taloudelliset voimavarat ja henkilöstöresurssit turvallisuuteensa uhrattavaksi, mutta monissa pk-yrityksissä tilanne on toinen, ja ne voivat näin ollen kärsiä huomattavia taloudellisia vahinkoja (tiedostojen häviäminen, luottamuksellisten tietojen varastaminen jne.). Seurauksena voi olla väliaikainen toiminnan keskeytyminen tai jopa loppuminen (esimerkiksi kun tietojärjestelmään pääsee virus). Toisaalta tietyt vilpilliset Internetin käyttömuodot voivat aiheuttaa huomattavia piilokuluja. Esimerkkinä tästä ovat suoramarkkinointia varten lähetetyt sähköpostiviestit (roskaposti, spam), jotka voivat aiheuttaa vastaanottajalle merkittäviä kuluja ja vähintään ajanhukkaa(16). Tällä hetkellä tällaiselle toiminnalle ei ole riittäviä esteitä. TSK toistaa kannattavansa ehdotusta kaupallisia sähköpostiviestejä koskevasta ns. kieltojärjestelmästä (opt in -järjestelmä)(17).

4.8. EU:n rahoittamat TTK-hankkeet

4.8.1. TSK kannattaa tiedonannossa esiteltyjä TTK-ohjelman yleisiä linjoja. Komitea kuitenkin korostaa, että pohdintoja ja tutkimuksia tulisi jatkaa. Työ voitaisiin jakaa seuraaviin kahteen keskeiseen aihekokonaisuuteen:

4.8.1.1. Ensimmäinen aihekokonaisuus (tekniikkaan liittyvät kysymykset): Kuinka kompleksinen Internet voi olla ilman liiallisen epävakauden riskiä? Ollaan yksimielisiä siitä, että järjestelmän epävakaus on sidoksissa sen monimutkaisuuteen. Kun muistetaan, että taloudellinen toiminta on tietojärjestelmistä yhä riippuvaisempi, tulisi miettiä, missä vaiheessa toisiinsa kytkettyjen verkkojen järjestelmästä tulee vaarallinen, koska se on liian haavoittuvainen teknisten vikojen ja tietokonerikollisuuden suhteen? Kaikilla ihmiskunnan keksinnöillä on tietty kokoraja (lentokoneilla, laivoilla, tunneleilla, torneilla jne.) ja jättimäisyyteen liittyy aina hauraus. Eivätkö samat rajat koske myös Internetiä ja tietoverkkoja?

4.8.1.2. Toinen aihekokonaisuus (psykologiaan, sosiologiaan ja kulttuuriin liittyvät kysymykset): Mitä psykologisia erityispiirteitä immateriaalisen maailman tietokonerikollisuudella on verrattuna "todellisessa" maailmassa tehtyihin rikoksiin? Huomattava merkitys lienee "näkyvien" seurausten puuttumisella. Miten tietokonerikollisuuden vaikutukset voidaan tehdä niin "näkyviksi" ja helposti ymmärrettäviksi, etteivät kielteiset seuraukset jää keneltäkään huomaamatta? Kuinka esimerkiksi voidaan levittää tietoisuutta siitä, että tietokoneohjelman varastaminen on tuomittavaa, vaikka varkauksen kohteena ollut käyttäjä ei kärsisikään selvää vahinkoa, koska sama ohjelma jää edelleen hänen käyttöönsä (toisin kuin reaalimaailmassa tehdyissä varkauksissa)? Miten saada "näkyviin" viruksen levittämisestä aiheutuvat taloudelliset menetykset, jotka ovat usein suuremmat kuin tulipalon tai pommin aiheuttamat aineelliset tuhot, vaikka virusten fyysiset vaikutukset ovatkin olemattomia (liekit ja pamaukset puuttuvat)? Miten taistella tietokonerikollisuutta vastaan, kun monien taloudellisten tietokonerikosten (etenkin virusten levittämisen ja tiettyihin tietojärjestelmiin tunkeutumisen) taustalla ei ole perinteistä motiivia (raha, valta, kosto jne.), kun nämä rikokset ovat usein täysin mielivaltaisia tekoja, jotka johtuvat ennemminkin suuruusharhoista (pystyn voittamaan kehittyneemmätkin järjestelmät) ja kuuluisuuden tavoittelusta kuin rahanhimosta? Onko löydettävissä yhteyksiä tietokonerikollisuuden ja syrjäytymisen välillä? Millaisia ehkäiseviä politiikkoja voidaan laatia?

4.8.2. Kansalaisten luottamuksen rakentaminen Internetiin edellyttää näiden kysymysten lähempää tarkastelua, sillä soveltuvia ratkaisujen ei voida löytää, ellei ongelmia tunneta tarkkaan.

5. Päätelmät

5.1. Talous- ja sosiaalikomitea yhtyy komission käsitykseen uusien digitaalitekniikkojen laajentumisen ja sen käytön yleistymisen tärkeydestä. Tieto- ja viestintäjärjestelmistä ja etenkin Internetistä on tullut niin merkittäviä, että osan taloudellista toimintaa voidaan todeta olevan riippuvainen tieto- ja viestintätekniikasta. Tämä riippuvaisuus vain kasvaa.

5.1.1. Komitea pitää myös oikeana komission toteamusta, että sitä mukaan kun yhteiskunta tulee entistä riippuvaisemmaksi uusista tekniikoista, on otettava käyttöön entistä tehokkaampia käytännöllisiä ja oikeudellisia keinoja riskien hallitsemiseksi.

Tämän kehityskulun huomioon ottaen komitea on tyytyväinen komission tiedonannossaan ehdottamiin aloitteisiin. TSK korostaa eräiden päätösten kiireellisyyttä ja tarvetta nopeuttaa säätelymekanismien käyttöönottoa.

5.2. TSK osallistuu aiheesta käytävään keskusteluun nostamalla esiin seuraavat kysymykset:

5.2.1. Komission tiedonannossa ehdotetaan lukuisia rankaisutoimenpiteitä. Näitä tulisi kuitenkin täydentää ehkäisy- ja koulutustoimenpiteillä sekä syrjäytymistä estävillä toimilla.

5.2.2. Tietojärjestelmien turvallisuutta tulisi painottaa enemmän.

5.2.3. Vaikka - kuten komissio korostaa - käyttäjillä tuleekin olla osittainen vastuu turvallisuudesta, on kuitenkin määriteltävä myös suurten toimijoiden, eli teleoperaattoreiden ja jäsenvaltioiden rooli. Ja vaikka "vahvat tai asiantuntevat" käyttäjät (suuret yritykset tai instituutiot) pystyisivätkin kantamaan osittain vastuuta turvallisuudesta, niin voidaanko todella odottaa samaa "heikommilta tai kokemattomilta" käyttäjiltä (pieniltä yrityksiltä, yksityishenkilöiltä ja jopa lapsilta)?

5.2.4. EU:n ja jäsenvaltioiden osallistumista Internetiä koordinoivien suurten järjestöjen hallintaan ja valvontaan tulisi tarkastella lähemmin.

5.2.5. Rikoksen uhrien suojaa parantavan prosessioikeudellista toimivaltaa koskevan lainsäädännön lähentäminen on asetettava prioriteetiksi. Lainvalvontaviranomaisten valtuuksia lisättäessä tulee kunnioittaa Euroopan unionin perusoikeuskirjaan kirjattuja yksityisyyden suojan ja tietosuojan kaltaisia perusoikeuksia.

5.2.6. TSK yhtyy komission käsitykseen viestintäsalaisuutta koskevan säätelyn tarpeesta. Komission esittämää ajatusta tulee kuitenkin laajentaa siten, että viestintäsalaisuuden periaatetta tulee kunnioittaa kaikilla aloilla, myös yrityksen sisäisessä toiminnassa. Komitea arvostaa ja tukee Euroopan parlamentin pyrkimyksiä Echelon-telekuunteluverkkoa koskevan kysymyksen täydelliseksi selvittämiseksi ja vaatii ministerineuvostolta asian suhteen päättäväistä toimintaa.

5.2.7. Kiireellisimpiä kysymyksiä, jotka on ratkaistava Internetin toimivuuden takaamiseksi ja tietokonerikollisuuden estämiseksi, ovat tiettyjen teleliikennetietojen säilyttäminen sekä anonyymin käytön säätely.

5.2.8. Komitea kannattaa ehdotusta perustaa EU:n keskustelufoorumi, johon koottaisiin suuri määrä toimijoita tarkoituksena parantaa huomattavasti yhteistyötä EU:n tasolla. TSK aikoo järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajana osallistua aktiivisesti foorumin työhön.

5.2.9. Tiedonannossa ei korosteta ja tarkastella riittävästi Internetin turvallisuuspuutteiden pk-yrityksille aiheuttamia huomattavia riskejä (tiedostojen häviäminen, luottamuksellisten tietojen varastaminen, virukset).

5.2.10. TTK-ohjelman yleiset linjat ovat järkeenkäypiä. Seuraavat keskeiset kysymykset jäävät kuitenkin pohdittaviksi:

- Kuinka kompleksinen Internet voi olla ilman liiallisen epävakauden riskiä?

- Mitä psykologisia erityispiirteitä virtuaalimaailman tietokonerikollisuudella on verrattuna "todellisessa" maailmassa tehtyihin rikoksiin?

Bryssel 12. syyskuuta 2001.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) TSK:n lausunto aiheesta "eEurope 2002 - Tietoyhteiskunta kaikille - Toimintasuunnitelman luonnos" KOM(2000) 330 lopullinen, EYVL C 123, 25.4.2001.

(2) TSK valmistelee parhaillaan lausuntoa aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tukevasta Euroopan yhteisön monivuotisesta tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja esittelyn puiteohjelmasta 2002-2006" ja "Ehdotus: Neuvoston päätös eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamista tukevasta Euroopan atomienergiayhteisön (Euratomin) monivuotisesta tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmasta 2002-2006" KOM(2001) 94 lopullinen - 2001/0053 COD - 2001/0054 CNS.

(3) Ehdotus: Neuvoston puitepäätös lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja lapsipornografian torjumisesta KOM(2001) 854 lopullinen - 2001/0025 CNS, EYVL C 62 E, 27.2.2001.

(4) Tällaiset viat herättävät huomiota matkapuhelinverkoissa (koska kaikki käyttäjät huomaavat ne nopeasti). Samankaltaisia vikoja esiintyy kuitenkin myös Internetissä, vaikka ne eivät olekaan niin helposti havaittavissa. Valitettavasti operaattorit eivät jaa tästä riittävästi tilastotietoja.

(5) TSK:n lausunto aiheesta "eEurope 2002 - Tietoyhteiskunta kaikille - Toimintasuunnitelman luonnos" KOM(2000) 330 lopullinen, EYVL C 123, 25.4.2001.

(6) TSK:n oma-aloitteinen lausunto aiheesta "Koulutuksen eurooppalainen ulottuvuus: luonne, sisältö ja tulevaisuuden näkymät" EYVL C 139, 11.5.2001.

(7) Eri järjestelmien haavoittuvuudessa on merkittäviä eroja.

(8) Ks. KOM(2000) 202 lopullinen.

(9) ICANNin hallintoneuvosto koostuu 19 jäsenestä, joista viisi edustaa viittä maantieteellistä aluetta (Pohjois-Amerikka, Eurooppa, Aasia/Australia/Tyynen valtameren alue, Afrikka ja Latinalainen Amerikka/Karibian saaret). Valintamenetelmä on hyvin epädemokraattinen; kuka tahansa Internetin käyttäjä saisi äänestää, mutta vain hyvin harvat käyttäjät tietävät tästä mahdollisuudesta!

(10) Neuvoston päätös, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Internetissä välitettävän lapsipornografian vastaisista toimenpiteistä, EYVL L 138, 9.6.2000. TSK:n lausunto aiheesta 'Ohjelma lasten suojelemiseksi Internetissä', valmisteilla. TSK:n lausunto aiheesta 'Lasten hyväksikäyttö ja seksimatkailu', EYVL C 284, 14.9.1998. TSK:n lausunto aiheesta 'Ehdotus neuvoston suositukseksi alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa' KOM(97) 570 lopullinen, EYVL C 214, 10.7.1998.

(11) Esimerkkinä mainittakoon, että saksalaisessa televiestintäalan yrityksessä Deutsche Telekom on hiljattain allekirjoitettu sopimus, joka takaa täyden viestintäsalaisuuden yrityksen Intranetin tai Internetin kautta välitettyjen työntekijöiden viestien suhteen.

(12) Rahoitusongelmaa on jo käsitelty vaihtelevin tuloksin eräissä maissa (kuten Belgiassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa).

(13) Euroopan neuvosto - Luonnos tietoverkkorikollisuutta koskevaksi yleissopimukseksi - Luonnos n:o 25, 9.1.2001.

(14) TSK:n oma-aloitteinen lausunto aiheesta "Sähköisen kaupankäynnin vaikutukset yhtenäismarkkinoihin (SMO)", EYVL C 123, 25.4.2001.

(15) Julkisiin tai yksityisiin keskustelufoorumeihin lähetettävät viestit saisivat edelleen olla nimettömiä, koska kaikki osallistujat hyväksyvät anonymiteetin.

(16) EU:n hiljattain (helmikuussa 2001) teettämän tutkimuksen mukaan suoramarkkinointia varten lähetetään maailmassa päivittäin 500 miljoonaa sähköpostiviestiä. Tämä ylimääräinen viestintä, jonka vastaanottaja joutuu maksamaan, aiheuttaa Internetin käyttäjien yhteisölle yli 10 miljardin euron kulut.

(17) TSK:n lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla" KOM(2000) 385 lopullinen - 2000/0189 COD, EYVL C 123, 25.4.2001.