Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto pimeästä työstä"



Virallinen lehti nro C 101 , 12/04/1999 s. 0030 - 0037



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto pimeästä työstä" (1999/C 101/09) Komissio päätti 17. huhtikuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "Työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus" -jaosto antoi lausuntonsa 7. tammikuuta 1999. Esittelijänä oli Daniel Giron. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. 28. tammikuuta 1999 pitämässään 360. täysistunnossa (tammikuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 119 ääntä puolesta, 4 vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto Komitea suhtautuu hyvin myönteisesti komission pyrkimykseen käynnistää pimeää työtä koskevat pohdinnat, jotta Euroopan unionille voitaisiin luoda yhteinen strategia tämän kaikkia jäsenvaltioita vaivaavan ilmiön torjumiseksi. Komitea kannattaa komission lähestymistapaa, jossa pimeää työtä käsitellään työllisyyden näkökulmasta. On nimittäin selvää, että pimeä työ rasittaa julkisten palveluiden ja sosiaaliturvan rahoitusta, heikentää sekä työnantajille että työntekijöille yhteisten muiden sosiaalijärjestelmien (koulutusrahastojen, eläkekassojen, vuosilomajärjestelmien jne.) toimintaa ja vääristää kilpailua. Ilmiön torjunnalla autetaan pimeää työtä tekevä takaisin laillisen työnteon piiriin ja toisaalta vähennetään pimeästä työstä lailliselle työlle aiheutuvaa uhkaa. Komitean mielestä lähestymistapa on oikeutettu varsinkin kun otetaan huomioon, että pimeä työ koskee pääasiassa pienyrityksiä ja käsiteollisuutta, jotka ovat Euroopan kasvun ja työllisyyden avaintekijät, kuten komissio korostaa 26. lokakuuta 1995 julkaisemassaan tiedonannossa. Komitea panee merkille, että komission kehottaa kaikkia jäsenvaltioita, yhteisön toimielimiä ja työmarkkinaosapuolia voimakkaaseen mobilisaatioon, jotta pimeän työn syistä ja laajuudesta saataisiin nykyistä parempi kuva ja pimeän työn torjunnassa löydettäisiin parhaat käytännöt ja mahdollisuudet koordinoituun yhteisötason toimintaan. Komitea kannattaa myös suuntausta, jonka mukaan jäsenvaltioissa toteutettavat toimet voisivat olla erilaisia ja siten kunkin jäsenvaltion erityistilanteeseen sopivia. 2. Yleistä 2.1. Pimeän työn määritelmä 2.1.1. Komitea pitää komission määritelmää pimeästä työstä ("maksettua toimintaa, joka on luonteeltaan laillista mutta josta ei ilmoiteta viranomaisille") hyväksyttävänä, sikäli kuin määritelmän tulee olla sovellettavissa koko unioniin. 2.1.2. Komitean mielestä määritelmää olisi kuitenkin muutettava, jotta se olisi lähempänä pimeän työn yleistä määritelmää ja esim. vapaaehtois- ja hyväntekeväisyystyöhön tai kotona tehtävään, pääasiassa satunnaiseen kotitaloustyöhön liittyviltä epäselvyyksiltä vältyttäisiin. 2.1.3. Sen sijaan on selvää, että pimeää työtä on myös se, kun työnantaja ja työntekijä ilmoittavat viranomaisille vain osan tehdystä työstä. 2.1.4. Komitea korostaa kuitenkin, että on olemassa myös muunlaista periaatteessa laillista toimintaa, josta saa korvauksen ja josta voi toiminnan harjoittamistavasta riippuen tulla laitonta. Tällaista toimintaa ei voida ilmoittaa, ja se vaatii näin ollen asianmukaisia toimenpiteitä. 2.1.5. Kun otetaan huomioon kansainvälisessä työtoimistossa lasten työnteosta käydyt keskustelut ja sitä koskeva sopimusluonnos, joka on määrä hyväksyä vuonna 1999, komission kannattaisi kiinnittää aiheeseen hieman enemmän huomiota pimeää työtä koskevassa analyysissään (). 2.1.6. Komitea toistaa suhtautuvansa kielteisesti kaikenlaiseen lasten hyväksikäyttöön ja kannattavansa jäsenvaltioiden lainsäädännössä ja kansainvälisissä toimintaohjeissa tarkkaan määrätyn kehyksen luomista. 2.1.7. Edellä mainitun lisäksi komitea koostaa alihankintaan () liittyviä ongelmia. Alihankinta saattaa näet väärin käytettynä muodostua todelliseksi verojen ja sosiaaliturvamaksujen kiertotavaksi sekä johtaa järjestelmällisesti tai satunnaisesti tehtävään pimeään työhön. 2.1.8. Näin ollen komitea ehdottaa komissiolle, että se perehtyisi kyseiseen ongelmaan, jota ei ole vielä tähän mennessä käsitelty erikseen. 2.2. Pimeän työn ominaisuudet Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio käsittelee pimeää työtä sekä yksilö- että yritystasolla. On näet syytä korostaa pimeän työn molempia puolia: sekä pimeää työtä tekeviä (fyysisiä tai juridisia henkilöitä) sekä pimeän työn teettäjiä (yrityksiä tai yksityishenkilöitä). 2.2.1. Keskeisimmät syyt 2.2.1.1. Komitea yhtyy täysin komission arvioon, jonka mukaan pimeän työn suurin houkutin on taloudellinen. 2.2.1.2. Valitun lähestymistavan puitteissa pystyttäneen tähdentämään työvoimaan kohdistuvaa verotus- ja sosiaaliturvamaksutaakkaa, joka rasittaa niin työntekijöitä kuin yrityksiä, etenkin niistä pienimpiä. Se korostaa myös usein pimeän työn "ostajina" olevien yksittäisten henkilöiden verotaakkaa. Komitea on aiemminkin todennut tarpeen muuttaa verotusrakenteita siten, että suurin verorasitus ei kohdistu työhön (). Samalla kun todetaan, että kyseessä on laittomien työmarkkinoiden yleisongelmatiikka, on selvää, että mitä pienempi ero vallitsee ilmoitetun ja pimeän työn talousvaikutusten välillä, sitä vähemmän pimeä työ kiinnostaa. Lopullista ratkaisua odotellessa olisi ensisijaisesti etsittävä keinoja keventää veroja ja sosiaaliturvamaksuja, jotka rasittavat erityisesti työvoimavaltaisia yrityksiä. 2.2.1.3. Komitean käsityksen mukaan tietyt historialliset tekijät ovat saattaneet tai saattavat yhä vaikuttaa pimeään työhön, mutta pääasiallisesti siihen johtavat kuitenkin seuraavat syyt: korkeat sosiaaliturvamaksut ja verot; lainsäädännölliset ja hallinnolliset velvoitteet; mukautumiskyvytön työlainsäädäntö; laittomat maahanmuuttajat. 2.2.1.4. Komitea muistuttaa Jacques Delorsin valkoisessa kirjassa () korostetusta seikasta, että pimeää työtä tehdään eniten pienyritysvaltaisilla aloilla (esim. käsiteollisuus, kauppa, palvelut), joille verotus-, sosiaaliturva-, sääntely- ja hallintoympäristö on suhteettoman raskas. 2.2.1.5. Kuten komissio toteaa, muutkin tekijät saattavat suosia tai helpottaa pimeän työn kehittymistä (kulttuurinen hyväksyminen, heikko kilpailukyky ja pyydetyn palvelun vähäinen vetovoima). "Komitea ei ole kuitenkaan komission kanssa samaa mieltä siitä, että ammattialajärjestöjen olemassaolo ('organisations professionnelles': KOM-asiakirjan suomennoksessa puhutaan 'ammattiyhdistyksistä') saattaa myös edistää pimeää työtä (4). (4) KOM(98) 219 lopull., kohta 2.2., toinen luetelmakohta, s. 7." Ammattialajärjestöt ovat yleensä yksityisiä organisaatioita, joihin liittyminen ei ole pakollista kaupallisen toiminnan harjoittamiseksi. 2.2.1.6. Komitean mielestä komissio ei myöskään puutu riittävästi pimeän työn järjestelmällisiin esiintymismuotoihin ja ilmiön seurauksiin kokonaisilla toimialoilla. Esim. rakennusalalla (rakennukset ja yleiset työt) tapaa, ainakin useimmissa jäsenvaltioissa, säännöllisesti ja paljon kansainvälisestikin toimivia laittoman työn välittäjiä. 2.2.2. Ketkä ovat pimeän työn tekijöitä? 2.2.2.1. Komitea toteaa komission erittelevän neljä pimeän työn tekijöiden ryhmää: useaa työtä tekevät; työmarkkinoiden ulkopuolella oleva väestö; työttömät; yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaiset. 2.2.2.2. Komitean mielestä luokittelua olisi muutettava siten, että tehdään ero palkansaaja-asemassa olevien henkilöiden ja ammatillisen toimintansa tietoisesti ilmoittamatta jättävien henkilöiden välillä. Uuden luokittelun avulla pystyttäneen paremmin hahmottamaan mahdollisia ratkaisuja. 2.2.3. Millä aloilla pimeää työtä tehdään eniten? 2.2.3.1. Komission asiakirjasta käy ilmi, että pimeää työtä esiintyy hyvin paljon mm. perinteisillä aloilla, joille on tyypillistä tuotannon työvoimavaltaisuus ja toiminta paikallistalouden verkoissa. Tämä koskee erityisesti kotona tapahtuvaa tuotantoa ja/tai toimintaa. 2.2.3.2. Komitean mielestä näihin perinteisiin aloihin tulee lisätä kaupallinen ihmisten avustamistyö (hoitotyö, lastenhoito, vanhusten avustus jne.), jonka tarjonta ei ole tällä hetkellä kovin järjestäytynyttä. 2.2.3.3. Tämän lisäksi komitean mielestä on kiinnitettävä huomiota etätyöhön, jonka harjoittamistapa saattaa helpottaa toiminnan ilmoittamatta jättämistä. 2.2.3.4. Komitea kehottaa komissiota ottamaan selvemmin kantaa siihen, mitä se tarkoittaa nykyaikaisilla innovatiivisilla aloilla. 2.2.4. Laittomat maahanmuuttajat Vaikka komitean mielestä laittomien maahanmuuttajien tekemää työtä on käsiteltävä laittoman maahanmuuton torjumista koskevan yleisstrategian puitteissa kussakin jäsenvaltiossa erikseen, heidän tekemänsä työ on silti oleellinen osa pimeää työtä. Näin ollen tätäkin kysymystä tulisi komitean mielestä käsitellä unionin tasolla, jotta voitaisiin tutkia mahdollisuutta yhdenmukaiseen suhtautumiseen. 2.3. Pimeän työn seuraukset 2.3.1. Sosiaaliturva ja vaikutus julkistalouteen Komitea korostaa pimeän työn erittäin kohtalokkaita vaikutuksia julkistalouteen niin verosaatavien kuin sosiaaliturvamaksujen tasolla. Pimeästä työstä syntyvä noidankehä on sietämätön, koska se rasittaa viime kädessä laillisen työn tekijöitä ja yrityksiä. Huomattakoon myös, että nämä palvelut ovat useimmiten kaikkien saatavilla, joten vilpillisiä henkilöitä ei pystytä aina rajaamaan niiden ulkopuolelle. 2.3.2. Vaikutus yksilöön 2.3.2.1. Pimeän työn tekijät ovat laillisen työn tekijöihin nähden sosiaalisesti epävakaassa asemassa. Sosiaaliturvan ja työn suhteen epävakaassa asemassa oleminen voi vaikuttaa eriasteisesti komission luettelemiin pimeän työn tekijöiden ryhmiin. 2.3.2.2. Näyttää siltä, että eräät pimeän työn tekijät eivät katso olevansa kovinkaan erilaisessa asemassa laillista työtä tekeviin nähden. Huomattakoon myös, että tietoisesti pimeää työtä tekevät "hyvin koulutetut ammattilaiset" eivät näytä kärsivän tilanteestaan, koska se on usein heidän kannaltaan suotuisa. 2.3.2.3. Komitea korostaa näin ollen, että pimeä työ voi avata eräille todellisia taloudellisia tilaisuuksia kun taas toisille, esim. laittomille maahanmuuttajille, pimeä työ voi olla suorastaan elinehto. Tämä voi selittää myös sen, että monet tekevät kahta työtä, joista ilmoitetaan vain toinen. 2.3.2.4. Komitea on tyytyväinen myös siihen, että komissio ottaa huomioon pimeän työn vaikutukset kuluttajiin, joilla ei ole samaa turvaa ja takeita palvelujen ja työsuoritusten laadusta. Huomattakoon kuitenkin, että pimeään työhön turvaudutaan useimmiten laskelmoidusti tai jopa pakkotilanteessa. Olisiko kuluttaja voinut ostaa tietyn tuotteen tai palvelun normaaleissa markkinaoloissa? Tämä kysymys nostaa uudestaan esiin kysymyksen työn sivukustannuksista. 2.3.2.5. Lopuksi komitea korostaa veroistaan ja sosiaalimaksuosuuksistaan tunnollisesti huolehtivien veronmaksajien kärsimää suurta epäoikeudenmukaisuutta. 2.3.3. Vaikutus kilpailuun 2.3.3.1. Komitea on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että pimeällä työllä on kansainvälisesti vain suhteellinen rooli. On näet vaikea pitää yllä kauppasuhteita, mikäli työt teetetään pimeästi. On myös luultavampaa joutua tarkastuksen kohteeksi kansainvälisillä kuin paikallisilla markkinoilla. Näin ollen näyttää siltä, että pimeää työtä tehdään pääasiassa lähipalveluiden alalla. 2.3.3.2. Komitean mielestä yritykset turvautuvat pimeään työhön ainoastaan toimintansa tietyillä suppeilla, tapauksittain vaihtelevilla osa-alueilla. Mainittakoon myös pimeää työtä tekevät yksittäiset henkilöt tai henkilöryhmät, jotka kilpailevat suoraan rekisteröityjen yritysten kanssa. Komitea korostaa tätä etenkin tuotteiden ja palveluiden kustannusten kannalta merkittävää kilpailuvääristymää, joka vallitsee pimeästi ja laillisesti toimitetun tavaran tai palvelun välillä. 2.3.3.3. Komitea toteaa, että valtion talous kärsii pimeästä työstä. On myös myönnettävä, että pimeä työ voi todellakin johtaa kilpailuvääristymiin rekisteröidyille yrityksille vahingollisella tavalla. On nimittäin selvää, että lukuisat yritykset menettävät markkinaosuuksiaan pimeän työn lisääntyessä, mikä saattaa uhata yritysten toimintakykyä. 2.4. Komission ehdottamat toimintavaihtoehdot Komission mielestä pimeään työhön voidaan puuttua kahdentyyppisin toimenpitein: tiukentamalla seuraamuksia ja ennalta ehkäisemällä. 2.4.1. Seuraamusten tiukentaminen Seuraamusten tiukennus kohdennetaan järjestelmää hyväksi käyttäviin yksilöihin ja yrityksiin. Ehdotetut toimet ovat: Pyritään varmistamaan sääntöjen nykyistä tunnollisempi noudattaminen. Suositaan järjestelmiä, joissa sosiaaliturvaetuuksista nautitaan tosiasiallisesti suoritettujen maksujen perusteella. Käynnistetään valistuskampanjoita. 2.4.2. Ennaltaehkäisy Ennaltaehkäisyllä tarkoitetaan nykyisen lainsäädännön mukauttamista työn uusiin muotoihin sopivaksi. Komissio erittelee seuraavat ehkäisytoimet: Vapautetaan tuote- ja palvelumarkkinat sekä yksinkertaistetaan pienyritysten perustamismenettelyä. Edistetään tarjonnan rakenteiden vakiintumista tietyillä aloilla (hoitopalvelut, siivous jne.) sekä uusien ammattien ja uudentyyppisen ammattitaidon tunnustamista. Lisätään työmarkkinaosapuolten osallistumista tiedotus-, toimeenpano- ja valvontatyöhön. Mukautetaan epätarkoituksenmukainen työlainsäädäntö uusiin työmuotoihin. Uudistetaan sosiaaliturvajärjestelmiä lyhytkestoisten, epäsäännöllisten ja kausiluonteisten työsuhteiden sekä hoitotyön huomioon ottamiseksi nykyistä paremmin. Kevennetään sekä työnantajan että työntekijän verotusta. Alennetaan työvoimavaltaisten palveluiden arvonlisäveroa (). 2.4.3. Komissio korostaa kahta pimeän työn puolta, jotka edellyttävät kahdentyyppisiä (yhteensopivia mutta erilaisia) toimenpiteitä: Henkilöt, jotka käyttävät järjestelmää hyväkseen vaarantamalla yhteisvastuullisuuden periaatteen, on saatettava järjestykseen seuraamuksia tiukentamalla ja valistuskampanjoin. Työmarkkinoiden kasvavan joustavoitumisen vaikutukset ja nykyisen lainsäädännön hidas mukautuminen edellyttävät yhtäältä torjuntatoimia, joilla epätarkoituksenmukaista lainsäädäntöä mukautetaan uuden työmarkkinatodellisuuden tarpeisiin, ja toisaalta maksujen ja esteiden vähentämistä. 2.4.4. Komitean mielestä komission lähestymistapa sisältää ristiriidan. 2.4.4.1. Komission asiakirjan kohdassa 4.1 kehotetaan yhtäältä noudattamaan sääntöjä nykyistä tunnollisemmin, mutta omaksutaan samanaikaisesti täysin vastakkainen lähestymistapa ehdottamalla epätarkoituksenmukaisen työlainsäädännön mukauttamista uusiin työmuotoihin. 2.4.4.2. Miten komissio voi samanaikaisesti korostaa ja vähätellä peruslainsäädännön tarvetta? Millä perusteilla komissio arvioi nykyisen työlainsäädännön uusien ammattien kannalta epäsopivaksi? 2.4.4.3. Kaikki jäsenvaltiot ovat tehostaneet valvontaa viime vuosina. Voidaanko siis tyytyä pelkästään tiukentamaan seuraamuksia järjestelmää väärinkäyttävien osalta? Voidaanko heitä pitää jatkossakin yksin vastuussa pimeän työn esiintymisestä? 2.4.5. Komitea ei yhdy komission näkemykseen, jonka mukaan mukauttamis- ja torjumistoimet koskevat ainoastaan uusia ammatteja. Tällöin sivuutetaan hieman hätäisesti tosiasia, että tarvittavien mukautusten tulee nykyisin olla yleispäteviä. Komissio ei myöskään missään selvitä, mitä se tarkoittaa "uusilla työ- ja työskentelymuodoilla". 2.4.6. Komitea ehdottaa, että komissio jäsentelisi selkeämmin tiedonannon 4 luvussa ehdotetut toimintavaihtoehdot. Komission tulisi tarkentaa eri toimenpiteitä, täsmentää niiden toteutusaste sekä selventää, mitkä toimenpiteet toteutetaan yhteisötasolla. 2.4.6.1. Euroopan yhteisöjen toimivalta ja toiminnan oikeusperustat voisivat tällöin olla seuraavat: 100 a artikla (sisämarkkinoiden toiminta) pimeästä työstä johtuvien kilpailuvääristymien välttämiseksi; 118 ja/tai 118 a (työolot sekä työntekijöiden turvallisuus ja terveys) asianmukaisten työolojen edistämiseksi. 3. Erityistä Komitea arvostaa yleensä ottaen komission selvitystä pimeän työn markkinoista. Komitea näkee pimeän työn kuitenkin ennen kaikkea merkkinä sopimattomasta sääntelystä ja korkeista työvoimakustannuksista. Komitea on korostanut tätä useasti myös aiemmissa lausunnoissaan. Melkein kaikissa tapauksissa sekä pimeää työtä kysyvä että tarjoava osapuoli ajautuu pimeään työhön taloussyistä. On siis äärimmäisen tärkeää luoda strategia, jolla vähennetään pimeän työn myönteisiä talousvaikutuksia. On myös tärkeää pohtia samanaikaisesti henkilöpalveluiden rakenteita edistämällä yrittäjähenkeä ja mukauttamalla tiettyjä säädöksiä. Tästä syystä komitean mielestä olisi johdonmukaisempaa panostaa torjuntatoimiin seuraamusten tiukentamisen sijaan. Pimeää työtä koskevassa komission selvityksessä korostetaan, että on tärkeää mukauttaa lainsäädäntö taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen todellisuuteen. Seuraamusten tiukentamistoimet voivat olla tehokkaita vasta seuraavassa vaiheessa. 3.1. Torjuntatoimet 3.1.1. Kilpailun vapauttaminen tuote- ja palvelumarkkinoilla sekä pienyritysten perustamisen yksinkertaistaminen Komitea on puhunut useasti yrittäjähengen puolesta, puoltanut investointeja pk-yrityksiin ja hyvin pieniin mutta työvoimavaltaisiin yrityksiin ja ilmaissut tyytyväisyytensä Euroopan investointipankin aiheesta laatimaan "Amsterdamin erityistoimintaohjelmaan". Vaikka komitea kannattaakin pienyritysten perustamismenettelyjen yksinkertaistamista, se pitää välttämättömänä pienyritysten oikeudellisten ja hallinnollisten näkökohtien parantamista valkoisen kirjan hengessä. Lisäksi komitea on ehdottanut kohdennettuja koulutusohjelmia, jotta pk-yritykset ja hyvin pienet yritysten ymmärtäisivät paremmin niitä koskevat yhteisön direktiivit ja kykenisivät mukautumaan niihin. 3.1.2. Tarjonnan rakenteiden vakiintumisen edistäminen tietyillä aloilla (hoitopalvelut, siivous jne.) sekä uusien ammattien ja uudentyyppisen ammattitaidon tunnustaminen Komitea on aiemminkin kannattanut työvoimavaltaisten mutta usein vielä muotoaan hakevien alojen (esim. hoitotyö, kotiavustustyö, kotihoito, kulttuurityö) rakenteiden vakiinnuttamista. Rinnakkaistalouden ja työn alamarkkinoiden muodostuminen on ehdottomasti torjuttava. 3.1.3. Työmarkkinaosapuolten tehostettu osallistuminen tiedotus-, toimeenpano- ja valvontatyöhön Komitean mielestä kaikkien laajalti edustavien talous- ja yhteiskuntaelämän osapuolten osallistumista pimeää työtä koskeviin tiedotus- ja torjuntatoimiin on lisättävä. Komitea pohtii sen sijaan, onko tällaisten laajalti edustavien talous- ja yhteiskuntaelämän osapuolten osallistuminen valvontatyöhön aina perusteltua. Työmarkkinaosapuolet voivat yhtä hyvin auttaa paljastamaan laittoman työn muotoja ja edistää toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehtävällä yhteistyöllä lakien ja työehtosopimusten määräysten noudattamista. Ne voivat kantaa oman vastuunsa perustamalla esimerkiksi sisäisiä sovittelu- ja kurinpitoelimiä ja kehittämällä uusia torjuntamenetelmiä tai valvontamekanismeja yhteistyössä viranomaisten kanssa. Kuten aiemmin todettiin, komissio voisi olla hieman täsmällisempi suositellessaan alakohtaisia, paikallisia ja yhteisötasoisia täytäntöönpano- ja ohjaustoimia. Komission tulisi myös ottaa huomioon muiden toimijoiden sekä talous- ja yhteiskuntaelämän eturyhmien rooli kyseisessä toiminnassa. 3.1.4. Epätarkoituksenmukaisen työlainsäädännön mukauttaminen uusiin työmuotoihin Komitea toivoo komissiolta varovaisempaa tai ainakin täsmällisempää suhtautumista epätarkoituksenmukaisen työlainsäädännön käsitteeseen. Missä suhteessa työlainsäädäntö soveltuu uusia työmuotoja paremmin perinteisiin ammatteihin? Miksi tämän kysymyksen katsotaan koskevan ainoastaan uusia työmuotoja? Komission tulisi kannustaa työmarkkinaosapuolia käynnistämään jäsenvaltiotason pohdinnat etenkin pienyrityksiä koskevan työlainsäädännön kehittämiseksi. Kuten komission tiedonannossa todetaan, pimeä työ koskee ensisijaisesti pienyrityksiä, mistä syystä pohdinnat on käynnistettävä tällä tasolla. On selvää, että monet pienyritykset epäröivät palkata uutta henkilökuntaa näinä päivänä. On pohdittava yleisesti oikeus-, verotus-, hallinto- ja sääntely-ympäristön soveltuvuutta pienyritysten todellisuuteen. 3.1.5. Sosiaaliturvajärjestelmien uudistaminen lyhytaikaisten, epäsäännöllisten ja kausiluonteisten työsuhteiden sekä lähihoitopalvelujen huomioon ottamiseksi Jo puheenjohtaja Delorsin valkoisessa kirjassa tuotiin esiin tarve ottaa huomioon epäsäännöllinen ja lyhytkestoinen työ sosiaaliturvajärjestelmissä. Valkoisessa kirjassa suositeltiin painokkaasti etenkin "tulotuen uudelleen järjestelyä jäsenvaltioissa, jotta työtulot ja tuet voitaisiin yhdistää kehittämällä asianmukaisen suojan tarjoavia yhdistettyjä toimeentulo- ja verotusjärjestelmiä" (). Myös Dublinin huippukokouksen päätelmissä jäsenvaltioita kehotettiin "kehittämään sosiaalisen suojelun järjestelmiä, jotka pystyvät mukautumaan uusiin työmuotoihin ja tarjoamaan asianmukaista sosiaalista suojelua tällaista työtä tekeville ihmisille". Myös talous- ja sosiaalikomitea on ottanut kantaa asiaan. Komitea on ehdottanut mm. laillisen työn edistämistä ja tunnustamista julkis- ja yksityissektorin keskinäisen kumppanuuden pohjalta hoito-, liikenne-, energia- ja ympäristöalalla. Kumppanuutta tulisi tukea tulotukijärjestelmillä ja niihin liittyvillä turvajärjestelmillä sekä työmarkkinaosapuolten, osuus- ja yhteisötalouden edustajien, asianomaisten kansalaisjärjestöjen sekä alue- ja paikallisyhteisöjen osallistumisella (). Tällainen suuntautuminen ei saa kuitenkaan johtaa kaupalliseen kilpailuun. Tämä koskee myös työmarkkinoille sijoittamista harjoittavien organisaatioiden ja välittäjien toimintaa. 3.1.6. Työnantajien ja työntekijöiden verotuksen keventäminen Komitea mielestä ehdotus vastaa suuressa määrin pimeän työn keskeisimpiin syihin. Valkoisessa kirjassa ehdotetaan lisäksi työnantajien maksamien sosiaaliturvamaksujen osuuden pienentämistä tai niistä luopumista vähän koulutetun, pienipalkkaisen työvoiman kohdalla. Kustannukset katettaisiin korvaavilla toimenpiteillä, kuten ympäristöveroilla, terveyttä vaarantavien kulutushyödykkeiden valmisteveroilla sekä verokohtelulla, joka tekisi tuotannolliset investoinnit houkuttelevammiksi (). Komitean marraskuussa 1996 aiheesta "Sosiaalisen suojelun tulevaisuus" () ja 9. heinäkuuta 1997 aiheesta "Verotus Euroopan unionissa" () antamissa lausunnoissa suhtaudutaan myönteisesti edellisen kaltaisiin vaihtoehtoisiin rahoituslähteisiin. Komitea ehdottaa myös toista lähestymistapaa, jossa tutkittaisiin, olisiko sosiaaliturvamaksujen perustan tarkistaminen sopiva keino. On selvää, että tällainen suuntaus ei saa johtaa varmojen työpaikkojen korvaamiseen epävarmoilla tai sosiaaliturvan edunsaajien oikeuksien rajoittamiseen (). 3.1.7. Työvoimavaltaisten palveluiden arvonlisäveron alentaminen Komitea on useasti suosittanut hyvät työpaikkojen luomismahdollisuudet omaavien työvoimavaltaisten toimialojen ja palveluiden ja niiden tuotteiden arvonlisäveron alentamista. Komitea ilmoittaa jälleen kerran kannattavansa tätä lähestymistapaa, jolla pyritään kohentamaan työllisyyttä ja vähentämään pimeän työn taloudellista kiinnostavuutta. Lisäksi 12. joulukuuta 1998 järjestetyn Wienin huippukokouksen päätelmissä mainitaan, että "komissiota kehotetaan antamaan sitä haluavien jäsenvaltioiden kokeilla alennettua ALV-kantaa työvoimavaltaisilla palvelualoilla, joihin ei kohdistu rajat ylittävää kilpailua" (). 3.2. Seuraamusten tiukentaminen 3.2.1. Varmistetaan sääntöjen tunnollinen noudattaminen. Komitean mielestä on epäilemättä tärkeää jatkaa ja vahvistaa valvontatoimia hyödyntäen etenkin tullilaitosta. Komiteankin oletetaan näet ajavan komission korostamia "yhteiskunnan perusarvoja". Tässä yhteydessä herää kuitenkin kysymys siitä, missä määrin sääntöjen tunnollinen noudattaminen tulee varmistaa ja mikä on Euroopan unionin rooli. Mikäli yksityishenkilöiden ja yritysten kannustaminen luopumaan pimeästä työstä katsotaan oleelliseksi, on aivan yhtä tärkeää ylläpitää ja vahvistaa rangaistustoimenpiteitä, joiden tulee koskea sekä pimeän työn tarjoajaa että sen tekijää ja käyttäjää. Pimeä työ ei nimittäin johda ainoastaan kilpailun vääristymiseen, vaan se vaikuttaa myös laillisiin työmarkkinoihin sekä rehellisten työntekijöiden ja yritysten tilanteeseen. Yritysten ja palkansaajien edustajat torjuvat pimeää työtä yhtäältä yhteisin pelisäännöin ja toisaalta vaatimalla kovempia kuritoimenpiteitä. Yhteinen viitekehys on luotu Kansainvälisen työjärjestön (ILO) sopimuksilla. Mitä tulee rangaistuksiin, komitean mielestä sosiaaliset velvoitteensa laiminlyövät yritykset tulisi sulkea julkishankintamarkkinoiden ulkopuolelle (koskee koko tuotantoketjua). Komitea varoittaa komissiota kuitenkin liiallisen hallinnollisen holhoamisen haitoista. Lainkuuliaisten yritysten valvontaan käytetään liian usein paljon voimavaroja, kun taas laiton toiminta jää tutkimatta. 3.2.2. Suositaan järjestelmiä, joissa sosiaaliturvaetuudet lankeavat tosiasiallisesti suoritettujen maksujen perusteella Komitean mielestä maksetun osuuden ja saadun palvelun välinen osittainenkin yhteys on oleellinen. On kuitenkin epävarmaa, voidaanko tämäntyyppiseen järjestelmään palata valtioissa, joissa on jo käytössä koko väestön kattava sosiaaliturvajärjestelmä. Toisaalta komitea toteaa, että pimeä työ voi koskea toisinaan myös sosiaaliturvan piiriin kuuluvia henkilöitä: kahden työn tekijöitä, sosiaalietuuksien ja työttömyyskorvausten saajia. Lopuksi komitea toteaa, että työmarkkinoiden ulkopuolella olevan väestön ja taloudellisesti yhteiskunnasta syrjäytyneiden tilanne on tutkittava tarkemmin. 3.2.3. Käynnistetään valistuskampanjoita Komitea ja siinä edustettuna olevat yhteiskunnan "kantavat voimat" kannattavat ehdotusta. Komission tulisi osoittaa työmarkkinaosapuolille ja talouselämän edustajille täsmällinen tehtävä koordinoitujen kampanjoiden toteutuksessa. Komissio voisi myös kustantaa kampanjat kokonaan tai osittain. Lisäksi komission tulisi liittää pimeää työtä koskeva valistus ja torjunta valiovertailun muodossa (benchmarking) työllisyyden suuntaviivoihin. Voi ihmetellä, miksi tätä näkökohtaa ei käsitellä komission äskettäin aiheesta antamassa tiedonannossa (). Bryssel 27. tammikuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI () EYVL C 284, 14.9.1998. () EYVL C 126, 23.5.1989; EYVL C 159, 17.6.1991; EYVL C 49, 24.2.1992; EYVL C 133, 31.5.1995; EYVL C 157, 25.5.1998. () EYVL C 73, 9.3.1998, kohta 2.2.5.1. () Valkoinen kirja aiheesta "Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys Uudelle vuosituhannelle siirtyminen ja sen mukanaan tuomat haasteet", COM(93) 700 final, kohta 8.8, alakohta d, neljäs luetelmakohta. () Komission jäsenen Mario Montin ehdotus. () Valkoinen kirja aiheesta "Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys Uudelle vuosituhannelle siirtyminen ja sen mukanaan tuomat haasteet", COM(93) 700 final, kohta 8, alakohta c, kolmas luetelmakohta. () EYVL C 73, 9.3.1998, s. 85, kohta 2.2.2. () Aiemmin mainitun valkoisen kirjan kohdat 9.4 ja 9.5. () EYVL C 66, 3.3.1997, s. 58, kohta 5. () EYVL C 296, 29.9.1997, s. 37, kohta 2.2.3, neljäs luetelmakohta. () EYVL C 73, 9.3.1998, s. 85, kohta 2.2.5. () Puheenjohtajan päätelmät SN 300/98, kohta 35. () Komission tiedonanto aiheesta "Suuntaviivoista toiminnaksi: työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat".