Virallinen lehti nro C 339 , 10/11/1997 s. 0420



A4-0227/97 Päätöslauselma komission vihreästä kirjasta alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa (KOM(96)0483 - C4-0621/96) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission vihreän kirjan (KOM(96)0483 - C4-0621/96), - ottaa huomioon 12. joulukuuta 1996 antamansa päätöslauselman toimenpiteistä alaikäisten suojelemiseksi Euroopan unionissa ((EYVL C 20, 20.1.1997, s. 170)), - ottaa huomioon 13. maaliskuuta 1997 antamansa päätöslauselman tietoyhteiskunnasta, kulttuurista ja opetuksesta ((EYVL C 115, 14.4.1997, s. 151)), - ottaa huomioon 24. huhtikuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta Internetin laitottomasta ja haitallisesta sisällöstä ((EYVL C 150, 19.5.1997, s. 38)), - ottaa huomioon 30. kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/36/EY televisiolähetystoimintaa koskevien jäsenvaltioiden tiettyjen lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun neuvoston direktiivin 89/552/ETY muuttamisesta ((EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60)), - ottaa huomioon kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan mietinnön ja kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnon (A4-0227/97), A. katsoo, että Euroopan unioni on alue, jossa tavarat, palvelut ja pääomat liikkuvat vapaasti ja jossa henkilöiden vapaa liikkuvuus on taattava EY:n perustamissopimuksen 7 a artiklan mukaisesti ilman lisäehtoja, B. ottaa huomioon, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F ja K artiklassa viitataan selvästi Euroopan ihmisoikeussopimukseen, jossa vaaditaan muun muassa oikeutta ilmaisuvapauteen ja yksityiselämän kunnioittamiseen, C. panee merkille, että Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa määrätään oikeus- ja sisäasioissa käytettävästä yhteistyömenettelystä, jota voidaan soveltaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelun tiettyihin osa-alueisiin uusien elektronisten palvelujen yhteydessä, D. muistuttaa, että alaikäisten ja ihmisarvon suojelu on yleisen edun kannalta tärkeä tavoite ja keskeinen aihe joukkoviestimiä koskevassa sääntelyssä; näin ollen alaikäisiä on mahdollisimman pian suojeltava pääsyltä uusien verkkojen ja palvelujen välityksellä sellaiseen sisältöön, joka voi vahingoittaa heidän fyysistä ja psyykkistä kehitystään, E. katsoo, että kaikki uudet palvelut on saatettava sen valtion tai valtioiden oikeusjärjestyksen ja määräysten mukaisiksi, jossa näitä palveluita tarjotaan, F. katsoo, että audiovisuaalisilla palveluilla televisiosta Internetiin on sellaisia yhteisiä piirteitä kuten, että ne tarjoavat tietoa ja viihdettä elektronisesti koteihin ja että niiden välittämiseen käytetään julkisia varoja, G. katsoo, että asiaan liittyvien määräysten on oltava erilaisia sen mukaan, miten käytännöllisiä valvontajärjestelmät ovat ja miten vapaaehtoisesti niitä yleisesti teollisuudessa sovelletaan, H. katsoo, että on välttämätöntä tehdä selkeä ero laittoman, ihmisarvoa loukkaavan sisällön välillä ja sellaisen laillisen sisällön välillä, joka saattaa vahingoittaa alaikäisten fyysistä, psyykkistä tai moraalista kehitystä; näitä kahta kokonaisuutta on käsiteltävä erillään tavoilla, jotka vastaavat niiden kulloistakin erityisluonnetta; 1. Korostaa, että Euroopan unionilla on hyvät mahdollisuudet vertailevan selvityksen tekemiseen siitä, miten kukin jäsenvaltio määrittelee uudet viestintäpalvelut ja millaista sääntelyä se harjoittaa niiden osalta, varsinkin tapauksissa, joita yleisradiotoimintaa koskevat määritelmät eivät kata, jotta voidaan löytää ja kehittää yhtenäinen eurooppalainen lähestymistapa sekä välttää vääristymät niiden eri tiedotusvälineiden välillä, jotka tuottavat samaa ohjelmasisältöä; 2. Pahoittelee, että audiovisuaalisten ja tietopalvelujen kautta niiden myönteisten vaikutusten ohella voidaan välittää ihmisarvon loukkauksia, vahingoittaa lasten ja nuorten kehitystä ja rohkaista rangaistavaa käyttäytymistä; 3. Korostaa, että kaikilla on oikeus vastaanottaa tai välittää vapaasti tietoa minkä tahansa tiedotusvälineen kautta, paitsi jos se on voimassa olevan lain vastaista, vahingoittaa ihmisarvoa tai yksityiselämää tai voi vaikuttaa haitallisesti alaikäisten kehitykseen; 4. Kehottaa sellaisia jäsenvaltioita, jotka mahdollisesti eivät ole ratifioineet lasten suojelua koskevia kansainvälisiä asiakirjoja, liittymään tämän alan yleissopimuksiin; 5. Toteaa, että kaikkien jäsenvaltioiden kansalliset säännökset sisältävät oikeudellisia keinoja, joilla tietyn tyyppinen, erityisesti ihmisarvoa ja alaikäisten suojelua vahingoittava sisältö, voidaan määrätä laittomaksi, mutta tällaisilla kansallisilla ratkaisuilla ei kuitenkaan voida ratkaista tyydyttävästi kyseisten viestintämuotojen maailmanlaajuisen ja rajat ylittävän luonteen aiheuttamia oikeudellisia ongelmia; 6. Korostaa jäsenvaltioiden välisen yhteistyön perustavan laatuista merkitystä yhteistyössä oikeus- ja sisäasioissa ja kehottaa jäsenvaltiota yhteistyöhön ja tietojen vaihtoon sekä rohkaisee niitä rajat yli tehtäviin tutkimuksiin, etsintöihin ja takavarikoihin, jotta laittomaan ja/tai alaikäisiä vahingoittavaan sisältöön liittyvien rikkomusten torjunta olisi helpompaa; 7. Korostaa, että toimet alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi uusien palvelujen osalta voivat olla tehokkaita ainoastaan, jos niistä päätetään maailmanlaajuisella tasolla ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioiden hallituksia ponnistelemaan Yhdistyneiden kansakuntien, Maailman kauppajärjestön, G7:n ja/tai OECD:n tasolla sekä USA:n ja Japanin kanssa käytävien kahdenkeskisten neuvottelujen yhteydessä tällaisen kansainvälisen koordinoinnin järjestämiseksi; 8. Kehottaa jäsenvaltioita hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti Euroopan unionin tarjoamaa kehystä oikeus- ja sisäasioiden yhteydessä, jotta voitaisiin luoda perusta Euroopan yhteisille arvoille ja säännöille, jotka koskevat aineistoa, joka uhkaa ihmisarvoa sekä kehittämään asianmukaista oikeus- ja poliisiviranomaisten välistä yhteistyötä kaikenlaisen laittoman käyttäytymisen havaitsemiseksi, syytteeseen asettamiseksi ja rankaisemiseksi; 9. Pitää välttämättömänä, että pedofilian ja naiskaupan torjunnasta Dublinissa 26. ja 27. syyskuuta 1996 tehdyn poliittisen sopimuksen tapaan komissiolle annetaan saman tyyppinen toimeksianto laitonta sisältöä koskevien oikeudellisten vähimmäisstandardien määrittelemiseksi, jotta Euroopan unionin yhteiset periaatteet saataisiin yksilöidyiksi niin, että niihin voitaisiin kansainvälisellä tasolla vedota; 10. Pyytää Euroopan unionia luomaan yhtenäisen ja asianmukaisen kehyksen, jossa määritellään erityisesti kaikilla tuottajatasoilla sovellettavat periaatteet ja tavoitteet, jotka on saavutettava alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi; tällöin periaatteena on oltava, että alaikäisten ja ihmisarvon suojelua koskevat tavoitteet on saavutettava sekä sisällön tuottajia koskevilla lainsäädännöllisillä vähimmäisvelvoitteilla että itsesäätelytoimenpiteiden avulla ja auttamalla kuluttajia tekemään vastuunalaisia päätöksiä; 11. Kehottaa jäsenvaltioita vahvistamaan tehokkaimman mahdollisen oikeudellisen menettelyn kautta 31. päivään joulukuuta 1998 mennessä säädöskehyksen, joka sisältää vähimmäisohjeet nykyisin audiovisuaalisissa välineissä ja tiedotusvälineissä esiintyvän laittoman aineiston osalta ja kehottaa neuvostoa antamaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.6 artiklan ja K.1 artiklan 7 kohdan mukaisesta Euroopan parlamentille tietoja sekä kuulemaan sitä ja ottamaan sen näkemykset aiheellisella tavalla huomioon, koska nämä ohjeet asian uutuuden ja sen tulevan merkityksen huomioon ottaen ovat epäilemättä yksi «tärkeimmistä näkökohdista»; 12. Kehottaa jäsenvaltioita aloittamaan jatkuvassa yhteydessä Europoliin hallinnollisen yhteistyön yhteisten suuntaviivojen pohjalta siten, että pystyttäisiin entistä nopeammin ja tehokkaammin taistelemaan laitonta aineistoa vastaan ja katsoo, että tätä tarkoitusta varten on välttämätöntä antaa uuteen teknologiaan liittyvää koulutusta poliisin yksiköille ja pitää ne jatkuvasti ajan tasalla sen nopeasta kehityksestä; 13. Kehottaa jäsenvaltioita toteuttamaan tämän hallinnollisen yhteistyön demokraattisesti laadittujen sääntöjen pohjalta; 14. Vaatii, että sisällön ja yhteyksien tarjoajat velvoitetaan noudattamaan seuraavia oikeudellisia vähimmäisstandardeja: - he ovat rajoituksetta vastuussa itse tarjoamastaan sisällöstä ja kantavat myös rikosoikeudellisen vastuun; - he ovat vastuussa vieraasta rangaistavasta sisällöstä, johon he tarjoavat yhteyttä, mikäli he ovat varmasti tietoisia yksittäisestä konkreettisesta sisällöstä ja mikäli heidän olisi teknisesti mahdollista kohtuuden rajoissa estää tällaisen sisällön käyttäminen; - sisältöjen ja yhteyksien tarjoajien on luotava julkisesti saatavilla olevia arviointiperusteita ja perustettava vapaaehtoista itsesääntelyä harjoittavia elimiä sellaisia päätöksiä varten, jotka koskevat rankaisun piiriin kuulumattomia, mutta nuorisoa ja ihmisarvoa mahdollisesti loukkaavia sisältöjä; 15. Korostaa sitä, että alaan liittyvien teollisuuden edustajien kanssa laadituissa käyttäytymissäännöissä, jotka ovat yhdenmukaisia edellä mainitun eurooppalaisen kehyksen kanssa, on annettava laaja määritelmä vahingollisesta aineistosta, jotta alaikäisiä ja muita riskiryhmiä voidaan tehokkaasti suojella; 16. Korostaa yksilöiden ja perheiden vastuun ja kriittisen suhtautumisen tärkeää osuutta, mitä voidaan ainoastaan täydentää julkisten viranomaisten avulla; 17. Suosittaa, että seulonta- ja valvontalaitteet olisi testattava niiden tehokkuuden, niihin pääsyn ja kustannusten kannalta laajasti siten, että Euroopan unioni osallistuu testeihin ja korostaa yleisradiotoiminnan osalta sitä, että muutettua direktiiviä olisi käytettävä edellä esitettyjen toimien perustana; 18. Pyytää suljettujen on-line palvelujen osalta, että komissio tutkii uudelleen, missä määrin mikäkin niistä on avoin sellaisille valvontatavoille, joissa otetaan huomioon kyseessä olevan toiminnan erityispiirteet; 19. Kehottaa Euroopan unionia suosittamaan asianmukaisia toimia, joilla kehitetään tietojen vaihtoa ja hyvää käytännettä jäsenvaltioiden ja muiden asianomaisten osapuolten välillä, jotta löydettäisiin ja kehitettäisiin keinoja käyttäjien tietoisuuden lisäämiseksi siitä miten kotona tehtävä omakohtainen seulonta voi toimia ja mitä tutkimustietoa on saatavilla niistä vaikutuksista, joita joillakin tällä hetkellä tarjolla olevilla palveluilla on vaikutuksille alttiiden ja kypsymättömien katsojien käyttäytymiseen; 20. Korostaa, että harkittaessa alaikäisten suojelun varmistamista audiovisuaalisissa palveluissa ja tietopalveluissa olisi otettava huomioon myös mainonta; 21. Kehottaa jäsenvaltioiden hallituksia sisällyttämään koulutusjärjestelmään tarkoituksenmukaisen opetuskokonaisuuden, jolla kehitetään alaikäisten kykyä analysoida kriittisesti audiovisuaalisia viestejä; 22. Kehottaa komissiota edistämään Euroopan tasolla aloitteita, joiden tarkoituksena on antaa aikuisille lisää tietoja joukkoviestimistä ja saada heidät mukaan niihin liittyvään koulutukseen; 23. Pyytää, että EU:n talousarviosta rahoitetaan sellaisen eurooppalaisen kampanjan ja sellaisen tiedotusta ja tietoiseksi tekemistä koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanoa, jonka tarkoituksena on tiedottaa vanhemmille ja kaikille lasten parissa toimiville (opettajat, sosiaalityöntekijät jne.) parhaista keinoista (mukaan lukien tekniset näkökohdat) suojella alaikäisiä altistumiselta aineistolle, joka voisi vahingoittaa heidän kehitystään, heidän hyvinvointinsa säilyttämiseksi ja muistuttaa, että komission tehtävä tässä suhteessa tulisi rajoittaa pilottihankkeiden rahoittamiseen ja asianomaisten toimijoiden tietojenvaihdon koordinointiin ja tietojenvaihtoon kannustamiseen kansallisella tasolla; 24. Suosittaa julkisille viranomaisille ja muille asianomaisille osapuolille, että ne ottavat sekä Euroopan tasolla että kansallisella tasolla laajalti mukaan kuluttaja- ja kulttuurijärjestöt sekä palvelujen käyttäjäyhdistykset määriteltäessä ja valvottaessa menettelytapoja sekä annettaessa kansalaisille tietoa; 25. Korostaa, että kun otetaan huomioon sähköisen viestinnän tiedonsiirtotapojen tekninen lähentyminen, tarvitaan laajaa keskustelua, koska keskustelun tuloksena voidaan määrittää - kulloinkin tarjottavan palvelun erityisluonteen mukaisesti - kulloinkin soveltuva oikeudellinen kehys sekä kussakin tapauksessa tarkoituksenmukainen oikeudellisten velvoitteiden, tarjoajien itsesääntelyn ja kuluttajien vastuun välinen suhde ja huomauttaa, että vahingollista ja laitonta sisältöä käsiteltäessä viestintäalalta karttunutta kokemusta ja suojelutasoa olisi käytettävä mittapuuna tässä yhteydessä; 26. Vaatii Euroopan unionia edistämään asianmukaisella tavalla yhteisiin eurooppalaisiin arvoihin perustuvaa eettistä ulottuvuutta kansainvälisessä audiovisuaalisia palveluja ja tietopalveluja koskevassa keskustelussa; 27. On tyytyväinen muutamien kansallisten kanavien käyttämään merkintätapaan, jolla osoitetaan alkavan ohjelman väkivaltaisuuden taso, ja toivoo, että tarkemman (V-chip-tyyppisen) seulontamenetelmän puuttuessa jäsenvaltiot käyttäisivät kyseistä menetelmää; 28. Kehottaa Euroopan komissiota toteuttamaan olemassa olevien järjestelmien tehokkuutta koskevan arvioinnin ohjelmien sisällön luokittelemiseksi; 29. Muistuttaa jäsenvaltioita, että vaikka kaupallinen elinkelpoisuus muodostuu tarpeelliseksi selviytymiskokeeksi useimmille uusista palveluista, niin niiden olisi harkittava tarjoamiensa palvelujen kollektiivisia kulttuuriin ja käyttäytymiseen liittyviä seurauksia; 30. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.