Corrigendum : Komission vuosikertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle jäsenvaltioiden pyrkimyksistä saavuttaa kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välinen kestävä tasapaino vuonna 2007 {SEC(2008) 3108/2} {SEC(2009) 645} /* KOM/2008/0902 lopull./2 */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel, 8.2.2010 KOM(2008) 902 final/2 CORRIGENDUM:Annule et remplace le document COM(2008) 902 final du 12.1.2009Concerne toutes les versions linguistiques KOMISSION VUOSIKERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE jäsenvaltioiden pyrkimyksistä saavuttaa kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välinen kestävä tasapaino vuonna 2007 {SEC(2008) 3108/2} {SEC(2009) 645} KOMISSION VUOSIKERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE jäsenvaltioiden pyrkimyksistä saavuttaa kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välinen kestävä tasapaino vuonna 2007 SISÄLLYSLUETTELO KOMISSION VUOSIKERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE jäsenvaltioiden pyrkimyksistä saavuttaa kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välinen kestävä tasapaino vuonna 2007 2 1. Johdanto 4 2. Yhteenveto jäsenvaltioiden vuosikertomuksista 4 2.1. Laivastojen kuvaus suhteessa niiden harjoittamaan kalastukseen 5 2.2. Pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmien vaikutukset kapasiteettiin 8 2.3. Lisäys/poistojärjestelmän ja viitetasojen noudattaminen 10 3. Kokonaiskapasiteetin hallinnointisääntöjen noudattaminen. Kokonaistulokset 10 3.1. Eurooppaan rekisteröityä laivastoa (syrjäisimmille alueille rekisteröityjä aluksia lukuun ottamatta) koskevat tulokset 10 3.2. Syrjäisimmille alueille rekisteröityjä laivastoja koskevat tulokset 11 4. Komission päätelmät 11 1. JOHDANTO Jäsenvaltioiden on toimitettava[1] komissiolle vuosittain ennen 1. toukokuuta kertomus niiden edellisen vuoden aikana toteuttamista pyrkimyksistä saavuttaa kalastuskapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välinen kestävä tasapaino. Jäsenvaltioiden kertomukset ovat saatavissa Europa-sivustolla[2]. Komissio on kyseisten kertomusten ja yhteisön kalastuslaivastorekisterissä olevien tietojen perusteella laatinut vuotta 2007 koskevan yhteenvedon, joka esiteltiin tieteellis-teknis-taloudelliselle kalastuskomitealle (STECF) ja kalastus- ja vesiviljelyalan komitealle. Komissio esittää tässä kertomuksessa neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteenvedon jäsenvaltioiden kertomuksista sekä teknisen liitteen (komission yksiköiden valmisteluasiakirja I) ja edellä mainittujen komiteoiden lausunnot (komission yksiköiden valmisteluasiakirja II). Komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa I esitetään yksityiskohtaisia huomioita kapasiteetin hallinnoinnista[3] sekä taulukkoja ja kaavioita EU:n kalastuslaivaston yleisistä kehityssuuntauksista ja lisäys/poistojärjestelmän noudattamisesta jäsenvaltioissa. Tämän lisäksi seuraavat tiedot löytyvät Europa-palvelimen sivuilta englanniksi: - säännösten noudattamista yksittäisissä jäsenvaltioissa koskevat yksityiskohtaiset tulokset; - kullakin yhteisön syrjäisimmällä alueella saadut tulokset; - jäsenvaltioiden kertomukset. 2. YHTEENVETO JÄSENVALTIOIDEN VUOSIKERTOMUKSISTA Tänä vuonna ainoastaan 13 jäsenvaltiota toimitti kertomuksensa ajoissa; kahdeksan kertomusta viivästyi kahdesta viikosta kahteen kuukauteen. Tämän kertomuksen laatimisajankohtaan mennessä Yhdistynyt kuningaskunta ei vielä toimittanut kertomustaan komissiolle. Näistä viivästyksistä huolimatta komissio esitti yhteenvetokertomuksen edellä mainituille komiteoille 31.heinäkuuta 2008 mennessä. Olisi lisättävä, että vaikka monet jäsenvaltiot noudattivat kertomukselle asetuksen (EY) N:o 1438/2003 13 artiklassa vahvistettua rakennetta, toimitettujen tietojen laatu ei ollut aina riittävä tämän kertomuksen tarpeisiin. Tässä kertomuksessa tehdään yhteenveto jäsenvaltioiden toimittamista kuvauksista, jotka koskevat niiden kalastuslaivastoja, nykyisten järjestelmien vaikutusta pyyntiponnistuksen vähentämiseen, lisäys/poistojärjestelmän noudattamista jäsenvaltioissa ja niiden laivaston hallinnointijärjestelmien vahvuuksia. Auttaakseen jäsenvaltioita yhdenmukaisen ja perustellun analyysin laatimisessa niiden laivastojen ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välisestä tasapainosta komissio pyysi STECF:ää antamaan suuntaviivat kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen kestävän tasapainon analysoinnin parantamiseksi. Komissio toimitti ne jäsenvaltioille ja pyysi näitä arvioimaan kapasiteettia STECF:n ehdottamien indikaattoreiden perusteella. Eräät jäsenvaltiot eivät soveltaneet suuntaviivoja ja ilmoittivat, ettei niillä ollut tarpeeksi aikaa tai riittäviä tietoja tämän tehtävän suorittamiseksi. Lyhyestä varoitusajasta huolimatta eräät jäsenvaltiot laskivat kuitenkin osan tai kaikki ehdotetuista indikaattoreista. 2.1. Laivastojen kuvaus suhteessa niiden harjoittamaan kalastukseen Belgia: Vetoisuus väheni vuonna 2007 hieman ilman julkista tukea, kun taas kokonaisteho kasvoi hieman. Belgian kertomuksessa sovellettiin suuntaviivoja maan tärkeimmän laivastonosan eli puomitroolarien osalta. Kapasiteetin alhainen käyttöaste ja sijoitetun pääoman negatiivinen tuotto (vuoden 2006 tietojen perusteella) viittaavat jonkinasteiseen liikakapasiteettiin. Lisää aluksia on tarkoitus romuttaa Euroopan kalatalousrahaston ohjelmakaudella 2007–2013, mutta poistettavan kapasiteetin määrää ei ole ilmoitettu. Bulgaria: Bulgarian laivasto muodostuu pääasiassa pienistä aluksista; ainoastaan 105 maan 2 536:sta kalastusaluksesta on pituudeltaan yli 12-metrisiä. Ensimmäisen Bulgarian laivastoa koskevan kertomuksen mukaan kalastuskapasiteetti kasvoi hieman (n. 1 %) vuonna 2007. Kertomuksessa on laskettu eräitä suuntaviivoissa ehdotettuja kapasiteetin tasapainon indikaattoreita, mutta päätelmiä suhteessa laivaston kokoon ei ole esitetty. Tanska: Kuten edellisissäkin kertomuksissa vuodesta 2003 lähtien, myönnettyjen kiintiöiden pyyntiin tarvittavien, tietojenkeruuasetuksen[4] mukaisesti luokiteltuihin 12 laivastonosaan kuuluvien alusten vähimmäismäärän laskemisessa sovellettiin taloudellista mallia (EIAA). Kyseisten alusten merelläolopäivien määräksi vahvistettiin vuosittainen mahdollinen enimmäismäärä. Jokaisessa laivastonosassa todettiin eritasoista ylikapasiteettia kantojen nykytilanteesta riippuen. Tämän mallin mukaan aktiivisten alusten nykyisen määrän voidaan katsoa olevan tasapainossa käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien kanssa. Aktiivisten alusten määrä on vähentynyt noin kolmella prosentilla vuoteen 2006 verrattuna. Yli 800 alusta, joiden kokonaisvetoisuus on 7 143 GT ja koneteho 33 456 kW, ilmoitettiin passiivisiksi vuonna 2007. Kapasiteettia ei vähennetty julkisella tuella vuonna 2007. Tämä antaa käsityksen ylikapasiteetin laajuudesta. Saksa: Saksan kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja. Sen sijaan laivastonosittain toteutetussa kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon arvioinnissa käytettiin kvalitatiivista biologista lähestymistapaa. Laivastonosat oli määritelty neljännessä monivuotisessa ohjausohjelmassa (MOO IV). Kertomuksessa tarkasteltiin, noudattiko kunkin laivastonosan kapasiteetin kehityssuuntaus asianomaisten tärkeimpien kantojen määrien ja kalastustason suuntauksia. Passiivisia pyydyksiä käyttävien laivastonosien, Pohjanmeren troolareiden ja puomitroolarien kapasiteetti väheni hieman ilman julkista tukea vuonna 2007. Pitkän matkan laivastojen kapasiteetti kasvoi. Suuren troolarin lisääminen tähän laivastonosaan johti Saksan laivaston kokonaiskapasiteetin kasvuun (GT 11 %, kW 3 %). Viro: Viron kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja, eikä siinä arvioitu kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä tasapainoa. Laivasto käsittää kolme laivastonosaa, jotka on määritelty pituuden, pyydysten ja kalastusalueen perusteella. Viron laivaston on noudatettava Itämeren turskan TACien vähennyksiä ja NAFOn elvytyssuunnitelmaa. Itämerellä ja NAFO-sääntelyalueella ei vuonna 2007 otettu käyttöön yhtään uutta monivuotista hoito- ja elvytyssuunnitelmaa. Kreikka: Kreikan kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja, eikä siinä arvioitu laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä tasapainoa. Kapasiteetin vähentämistä rahoitettiin vuonna 2007 edelleenkin julkisella tuella, ja käytöstä poistettiin yhteensä 1 528 GT ja 8264 kW. Suurin osa Kreikan kalastuslaivastosta koostuu pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavista, monia erilaisia passiivisia pyydyksiä käyttävistä aluksista. Espanja: Espanjan kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja, eikä siinä arvioitu laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä tasapainoa. Espanja jatkoi julkisten varojen käyttöä laivastokapasiteetin vähentämiseen; aluksia romutettiin vuonna 2007 yli 9 000 GT:n ja 21 000 kW:n edestä, mutta kertomuksessa ei anneta yksityiskohtaisempia tietoja käytöstä poistamisen kohteena olleista kalastuksista ja laivastonosista. Laivastoa hallinnoidaan eri osissa, kuten MOO IV:ssäkin. Ranska: Ranska toimitti kertomuksensa liian myöhään, eikä sitä voitu ottaa huomioon tässä yhteenvedossa. Irlanti: Irlannin kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja, eikä siinä arvioitu laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä tasapainoa. Siinä todetaan kuitenkin, että monet kohteena olevat kannat ovat turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella. Kiintiöt ja puretut saaliit vähenevät paljon nopeammin kuin kalastuskapasiteetti. Käytöstä poistamista ei tapahtunut vuonna 2007, mutta vuonna 2008 on tarkoitus poistaa käytöstä huomattava määrä aluksia vähärasvaisia kaloja pyytävästä laivastosta. Italia: Italian laivastokapasiteettia vähennettiin entisestään romuttamalla aluksia julkisen tuen turvin. Vuonna 2007 poistettiin käytöstä 177 alusta, joiden yhteenlaskettu vetoisuus on 9 422 GT ja koneteho 38 372 kW. Italian kertomuksessa laskettiin eräitä suuntaviivoissa ehdotettuja tasapainon indikaattoreita. Italian kalastusalusten keskimääräinen toiminta vähenee jatkuvasti, ja vuonna 2007 se oli 131 päivää alusta kohti. Myös bruttotonnipäivinä ilmaistut pyyntiyksikkökohtaiset saaliit vähenivät jonkin verran. Kypros: Kyproksen kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja, eikä siinä arvioitu kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä tasapainoa. Kyproksen laivaston kapasiteetti väheni vuonna 2007 ilman julkista tukea 3 % vetoisuuden ja 9 % konetehon osalta. Kyproksen kertomuksessa todetaan, että laivaston kapasiteetti kasvaa vuonna 2008, kun pienten kalastusalusten luokitus muuttuu virkistyskalastuksesta ammattikalastukseksi. Latvia: Latvian kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon arvioimiseksi. Avomerilaivaston (8 alusta) osalta kapasiteetin katsotaan kuitenkin olevan tasapainossa käytettävissä olevien kiintiöiden kanssa. Itämeren laivastosta on tarkoitus poistaa käytöstä 70 alusta ja pienimuotoista kalastusta harjoittavasta laivastosta 110 alusta kaudella 2007–2013 kapasiteetin mukauttamiseksi käytettävissä oleviin kiintiöihin. Vuonna 2007 poistettiin käytöstä julkisen tuen turvin 17 alusta, joiden yhteenlaskettu vetoisuus on 950 GT ja koneteho 2 228 kW. Liettua: Liettuan kertomuksessa laskettiin eräitä suuntaviivoissa ehdotettuja indikaattoreita, mutta laivaston kokoon liittyviä päätelmiä ei esitetty. Ehdotettujen indikaattoreiden arvon perusteella Itämeren laivastossa vaikuttaisi kuitenkin olevan liikakapasiteettia. Vuonna 2007 poistettiin käytöstä julkisen tuen turvin 11 alusta, joiden yhteenlaskettu vetoisuus on 1 173 GT ja koneteho 1 893 kW. Malta: Maltan kertomuksessa laskettiin suuntaviivoissa ehdotetut tasapainon indikaattorit. Laivaston kapasiteetin katsotaan olevan oikeassa suhteessa käytettävissä oleviin kalavaroihin, eikä sitä ole tarkoitus vähentää. Laivasto koostuu täyspäiväistä ja osa-aikaista kalastusta harjoittavista aluksista. Myös virkistyskalastusta harjoittavat alukset on ilmoitettu, vaikka ne eivät olekaan kaupallisia kalastusaluksia eivätkä kuulu yhteisen kalastuspolitiikan soveltamisalaan. Laivasto koostuu 99-prosenttisesti pienimuotoista kalastusta harjoittavista pituudeltaan alle 12 metrisistä aluksista. Maltan laivaston kapasiteetti pysyi vuonna 2007 ennallaan edellisvuoteen verrattuna, eikä pyyntiponnistus näytä kasvaneen missään kalastuksessa. Alankomaat: Alankomaiden kertomuksessa sovellettiin komission ehdottamia suuntaviivoja mutta todettiin, että kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon arvioiminen on vaikeaa, koska virheettömän analyysin edellyttämien kyseisiä laivastonosia koskevien yksityiskohtaisten tietojen saaminen on monimutkaista. Alankomaiden kertomuksen mukaan suuntaviivoissa ehdotetut indikaattorit eivät sovellu pelagisen laivastonosan arvioimiseen, koska sen toiminta suuntautuu kansainvälisille vesille. Indikaattoreiden mukaan puomitroolarilaivastossa on ylikapasiteettia. Vuoden loppupuolella toteutetun käytöstäpoistamisohjelman avulla kapasiteetti väheni 15 %, mutta se näkyy vasta vuoden 2008 alkupuolen luvuissa. Pelagisten troolareiden laivastonosan kapasiteetti kasvoi vuonna 2007 vetoisuuden osalta 7 % ja konetehon osalta 12 % vuonna 2006 poistetun kapasiteetin korvaamisen seurauksena. Puola: Puolan kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja eikä arvioitu laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä suhdetta. Vuosina 2005 ja 2006 Itämeren laivastossa toteutettujen erittäin suurten vähennysten jälkeen kapasiteettia vähennettiin edelleen vuonna 2007, tosin huomattavasti vähemmän; laivastosta poistettiin julkisen tuen turvin pysyvästi 24 alusta, joiden yhteenlaskettu vetoisuus on 700 GT ja koneteho 2 600 kW. Portugali: Portugalin kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja eikä arvioitu laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä suhdetta. Manner-Portugalin laivaston kokonaiskapasiteetti väheni vuonna 2007 vain 0,4 %, suurimmaksi osaksi julkisen tuen turvin. Romania: Romanian kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja. Romania katsoo kuitenkin, että sen laivasto toimii kestävällä tavalla. Laivasto kärsii rakenneongelmista, jotka liittyvät erityisesti vanhentuneeseen alus- ja pyydyskantaan. Aluksia on tarkoitus romuttaa Euroopan kalatalousrahaston ohjelmakaudella 2007–2013, mutta poistettavan kapasiteetin määrää ei ole ilmoitettu. Slovenia: Slovenian kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja eikä arvioitu laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä suhdetta. Slovenian laivaston kapasiteetti väheni hieman vuonna 2007 ilman julkista tukea. Laivasto kärsii rakenneongelmista, jotka liittyvät erityisesti vanhentuneeseen alus- ja pyydyskantaan. Välimerta koskevan asetuksen mukaisesti laaditussa hoitosuunnitelmassa keskitytään kapasiteetin mukauttamiseen ja pohjatroolauksen vähentämiseen. Suomi: Suomen kertomuksessa ei sovellettu suuntaviivoja eikä arvioitu laivaston kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välistä suhdetta. Alusten lukumäärä ja laivaston kapasiteetti vähenivät hieman vuonna 2007, mutta aluksia ei poistettu käytöstä julkisella tuella. Kapasiteetti on vähentynyt 19 % bruttovetoisuutena ja 12 % kilowatteina ilmaistuna verrattuna lähtötasoon 1. tammikuuta 2003. Ruotsi: Ruotsin kertomuksessa arvioitiin tasapainon indikaattoreita suuntaviivojen mukaisesti. Tulosten mukaan eräitä kantoja liikakalastetaan, ja useimpien laivastonosien toiminta on hyvin alhaisella tasolla ja taloudellisesti kannattamatonta. Tämä viittaa selvästi ylikapasiteettiin, mikä tunnustetaan myös kertomuksessa. Kapasiteettia on tarkoitus vähentää kaudella 2007–2013 enimmillään 50 % pohjakalalajeja pyytävän laivastonosan ja 30 % pelagisen laivastonosan osalta. Yhdistynyt kuningaskunta: Yhdistyneen kuningaskunnan kertomusta ei ollut saatavilla ajankohtana, jona tämä kertomus laadittiin. 2.2. Pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmien vaikutukset kapasiteettiin Jäsenvaltiot raportoivat vuonna 2007 toteutetuista erinäisistä elvytystoimenpiteistä ja pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmista. Jäsenvaltioiden kertomuksista ei yleisesti ottaen käy tarkoin ilmi, ovatko pyyntiponnistusohjelmat olleet tai tulevatko ne olemaan tehokkaita välineitä kapasiteetin ja kalavarojen välisen kestävän tasapainon saavuttamiseksi. Komissio katsoo, että laivaston koossa saavutetut tulokset ovat kaiken kaikkiaan huonot ja että lisätoimia on tarpeen toteuttaa Belgia: Kalastuslaivastoon sovellettiin liitteen II järjestelmää[5] ja läntisten vesialueiden järjestelmää. Koko laivastoa koskeva merelläolopäivien kokonaismäärä ei ylittynyt, koska jotkin alukset jättivät päiviään käyttämättä. Merelläolopäivien rajoittaminen ei kuitenkaan johtanut käytettävissä olevien kiintiöiden alikäyttöön. Kampasimpukoiden käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet käytettiin lähes kokonaisuudessaan. Belgialle ICES-alueella VIII myönnetty pyyntiponnistus oli kuitenkin riittämätön, minkä vuoksi sen oli tarpeen vaihtaa Alankomaiden kanssa merkittävä määrä kiintiöitä ja pyyntiponnistuksia. Bulgaria: Bulgarian laivastoon ei sovellettu pyyntiponnistuksen mukauttamisjärjestelmää. Tanska: Tanskan kalastuslaivastoon sovellettiin liitteen II toimenpiteitä osana turskan elvytysjärjestelmää. Liitteen II järjestelmän soveltamisen tärkein vaikutus oli pyyntiponnistuksen keskimääräinen 47 %:n vähennys verrattuna vuoden 2003 tasoihin. Kalastuspäivien kokonaismäärä väheni 49 %. Kalastuspäivien siirtäminen ja yksilöllisesti siirrettävissä olevien kiintiöiden käyttöönotto vuonna 2007 johtivat jäljellä olevan pyyntiponnistuksen jakautumiseen huomattavasti harvalukuisempien alusten kesken, kun taas eräiden laivastonosien toiminta oli hyvin vähäistä tai olematonta vuonna 2007. Saksa: Vuoden 2006 tavoin pyyntiponnistuksen vähennysohjelmat vaikuttivat vain vähän lähinnä Itämerellä purjehtivaan laivastoon. Niiden määrällisiä vaikutuksia ei ole ilmoitettu. Viro: Itämerellä kalastavaan Viron laivastoon ei sovellettu pyyntiponnistuksen vähentämisohjelmaa, mutta sen sijaan Itämeren turskan elvytystoimenpiteitä. Viron kertomuksessa ei kuitenkaan arvioida kyseisten toimenpiteiden vaikutusta. Kreikka: Kreikan laivastoon ei sovellettu pyyntiponnistuksen mukauttamisohjelmaa. Espanja: Laivastoon on sovellettu pyyntiponnistuksen vähentämistoimenpiteitä eteläisen kummeliturskan ja keisarihummerin (liite IIB) sekä syvänmeren lajien ja NAFO-alueen kalavarojen osalta. Kansallisen tason hoitosuunnitelmia sovellettiin edelleen Välimeren, Cádizinlahden ja Kanariansaarten vesialueilla. Syvänmeren lajien osalta todettiin 12 %:n pyyntiponnistuksen tosiasiallinen vähennys, mikä vastaa enintään 10 %:n pyyntiponnistuksen nimellisvähennystä. Tosiasiallinen pyyntiponnistus sen sijaan kasvoi kummeliturskan ja keisarihummerin elvytyssuunnitelmassa, koska kyseiselle laivastonosalle myönnettiin lisäpäiviä vuonna 2007 alusten romuttamiseksi. Kertomuksessa ei selitetä, miten pitkälti julkisen tuen avulla toteutettava noin 100 aluksen ja 9 000 GT:n suuruinen kapasiteetin pysyvä vähentäminen on sidottu tällaisiin pyyntiponnistuksen vähentämistoimenpiteisiin. Ranska: Ranska toimitti kertomuksensa liian myöhään, eikä sitä voitu ottaa huomioon tässä yhteenvedossa. Irlanti: Irlannin laivastoon sovellettiin sekä TACeista ja kiintiöistä annetun asetuksen liitteen II että läntisten vesialueiden järjestelmän mukaisia pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmiä, mutta ne eivät vaikuttaneet kalastuslaivaston kapasiteettiin vuonna 2007. Kantojen elvytyssuunnitelmien soveltamisalaan kuuluvat kalastukset (ICES-alueilla VIa ja VIIa) ovat luonteeltaan hyvin erilaisia. Pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmien vaikutusta on sen vuoksi Irlannin viranomaisten mukaan vaikeaa arvioida. Italia: Italian laivastoon ei sovellettu pyyntiponnistuksen mukauttamisjärjestelmiä. Kypros: Kyproksen kalastukseen ei sovelleta pakollisia pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmiä. Latvia: Latvian laivastoon sovellettiin Itämeren turskan elvyttämistoimenpiteitä, mutta niiden vaikutuksia pyyntiponnistukseen ei ole ilmoitettu. Turskakantojen heikko tila, vanhentuva kalusto ja polttoainekustannusten kasvu ovat saaneet alusten omistajat hakemaan käytöstäpoistamispalkkioita. Liettua: Liettuan laivastoon sovellettiin Itämeren turskan elvyttämistoimenpiteitä, mutta niiden vaikutuksia pyyntiponnistukseen ei ole ilmoitettu. Laivastonosan vähentämistä julkisella tuella jatkettiin vuonna 2007 romuttamalla vanhimmat ja tehottomimmat alukset. Laivaston kapasiteetin vähentämisellä vuosina 2005 ja 2006 oli positiivinen vaikutus taloudelliseen suorituskykyyn (vuoden 2006 tietojen mukaan), koska aluskohtaiset saaliit kasvoivat. Malta: Maltan laivastoon ei sovellettu pyyntiponnistuksen mukauttamisjärjestelmiä. Alankomaat: Pohjanmeren laivastoon sovelletaan merelläolopäiviä koskevaa rajoitusta (liitteen II järjestelmä). Toimenpiteet eivät kuitenkaan vähentäneet merkittävästi puomitroolarilaivaston kokonaiskapasiteettia. Kokonaiskoneteho aleni 2,9 % ja vetoisuus 0,5 %. Puna- ja kielikampelaan vuonna 2007 kohdistunut pyyntiponnistus elvytysalueilla kasvoi 6 % vuoteen 2006 verrattuna, mutta jäi silti vuoden 2005 tasojen alapuolelle. Tämä selittyy ainakin osittain pyydystyypin vaihtamisella ja kalastuspäivien määrän lisääntymisellä. Liitteen II A täytäntöönpanossa Alankomaat päätti soveltaa niin paljon joustavuutta kuin sääntöjen puitteissa oli mahdollista: alusten väliset päivien siirrot ja hallinnointijaksojen väliset siirrot olivat sallittuja. Puola: Pyyntiponnistuksen vähentämisohjelman tuloksena Itämeren laivaston merelläolopäivien määrä aleni vuonna 2007 jopa 44 % vuodesta 2004 ja lähes 70 % 24–40- metristen kutterien tapauksessa. Turskaa kalastavien alusten merelläolopäivien määrä aleni noin 56 % vuodesta 2004 vuoteen 2007. Portugali: Kummeliturskan ja keisarihummerin elvytyssuunnitelmaa (TAC-asetuksen liite II B) sovellettiin edelleen vuonna 2007, mutta sen ei ilmoitettu johtaneen kapasiteetin vähenemiseen. Kertomuksessa todetaan kuitenkin, että kyseiset alukset olivat ryhtyneet merkittäviin ponnistuksiin, kuten pyyntitoimien keskeyttämiseen, käytettävissä olevien merelläolopäivien määrän noudattamiseksi. Tosiasiallinen kokonaispyyntiponnistus kasvoi silti vuoteen 2006 verrattuna. NAFO-alueella vietettyjen päivien määrä väheni edelleen vuonna 2007. Syvänmeren lajeihin sovelletaan kansallisia pyyntiponnistuksen rajoittamistoimenpiteitä. Romania: Romanian laivastoon ei sovellettu pyyntiponnistuksen mukauttamisjärjestelmiä. Slovenia: Slovenian laivastoon ei sovelleta pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmiä. Suomi: Suomen laivastoon ei sovellettu pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmiä vuonna 2007. Huolimatta merkittävästä kapasiteetin vähennyksestä kaudella 2003–2006 Suomen laivaston kokonaispyyntiponnistus näyttää olevan kasvussa vuodesta 2005 lähtien, ja vuonna 2007 se oli 10 % suurempi kuin vuonna 2003. Kasvu on tapahtunut pelagisten lajien kalastuksen alalla. Turskaa seisovilla pyydyksillä pyytävä laivastonosa on vähentänyt asteittain pyyntiponnistustaan, ja ajoverkkokiellon vuoksi kyseinen laivastonosa ei harjoittanut minkäänlaista kalastustoimintaa vuonna 2007. Ruotsi: Laivastoon sovelletaan liitettä II A, ja pyyntiponnistus on asteittain vähentynyt, mikä on seurausta pienemmistä TACeista ja merelläolopäivien vähenemisestä. Vuosi 2007 oli viimeinen, jona ajoverkkojen käyttö oli sallittua, ja tulevan ajoverkkokiellon vuoksi 10 verkolla kalastavaa alusta romutettiin julkisella tuella. Kalastajakohtaiset kiintiöt pelagisille lajeille otettiin käyttöön vuonna 2007. Yhdistynyt kuningaskunta: Yhdistyneen kuningaskunnan kertomusta ei ollut saatavilla ajankohtana, jona tämä kertomus laadittiin 2.3. Lisäys/poistojärjestelmän ja viitetasojen noudattaminen Yhteisön laivastorekisterissä 22. heinäkuuta 2008 olleiden tietojen mukaan kaikki jäsenvaltiot noudattivat vuoden 2007 lopussa laivastokapasiteetilleen asetettua ylärajaa. EU:n laivastokapasiteetti näyttää kokonaisuudessaan vähenevän jatkuvasti. Kaikki asianomaiset jäsenvaltiot noudattivat Eurooppaan rekisteröidyn laivastonsa osalta viitetasoja. 3. KOKONAISKAPASITEETIN HALLINNOINTISÄÄNTÖJEN NOUDATTAMINEN. KOKONAISTULOKSET 3.1. Eurooppaan rekisteröityä laivastoa (syrjäisimmille alueille rekisteröityjä aluksia lukuun ottamatta) koskevat tulokset Yhteisön laivastorekisterin mukaan yhteisön laivaston kokonaiskapasiteetti väheni kahdesta perättäisestä laajentumisesta huolimatta viisivuotiskauden 2003–2007 aikana noin 197 000 GT ja 720 000 kW, mikä merkitsee noin 11 %:n nettovähennystä vetoisuuden osalta. EU-15:n laivaston vähennys oli 207 000 GT ja 788 000 kW, ja EU-10:n laivaston vähennys 71 000 GT ja 152 000 kW. EU-10:n laivaston vähennys on kyseisten jäsenvaltioiden liityttyä EU:hun ollut suhteellisesti suurempi kuin EU-15:n laivaston vähennys kaudella 2003–2007 (26 % verrattuna 11 %:iin konetehona ilmaistuna). Viisivuotiskaudella 2003–2007 EU:n laivastosta (syrjäisimpiä alueita lukuun ottamatta) poistettiin julkisen tuen turvin noin 198 000 GT ja 638 000 kW; näistä 25 000 GT ja 81 000 kW poistettiin vuonna 2007. EU:n laivaston nettovähennykset vaikuttavat yleisesti ottaen edelleenkin riittämättömiltä, kun otetaan huomioon jatkuvat tekniset parannukset, jotka tasaavat kapasiteetin vähennysten vaikutuksia, ja useimpien yhteisön kalastusten ja erityisesti pohjakalalajien kalastuksen heikko tila, joka edellyttää hyvin merkittäviä pyyntiponnistuksen vähennyksiä. Komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa I olevissa taulukoissa 1 ja 2 on yhteenveto lisäys/poistojärjestelmän ja viitetasojen noudattamisesta 31. joulukuuta 2007. Kaikki jäsenvaltiot ovat noudattaneet näitä sääntöjä. Europa-palvelimen sivuilla esitetään yksityiskohtaisempia tietoja (taulukkoja ja kaavioita) jäsenvaltioiden laivastojen kapasiteetin kehityksestä[6]. 3.2. Syrjäisimmille alueille rekisteröityjä laivastoja koskevat tulokset Syrjäisimmille alueille rekisteröityjen laivastojen kapasiteetti ja sen vaihtelu 1. päivän tammikuuta 2003 ja 31. päivän joulukuuta 2007 välisenä aikana käy ilmi komission yksiköiden valmisteluasiakirjan I taulukosta 4. Tulokset osoittavat, että Espanjan ja Portugalin syrjäisimmille alueille rekisteröityjä laivastoja on vähennetty huomattavasti niin vetoisuutena kuin konetehonakin ilmaistuna. Ranskan merentakaisten departementtien osalta alusten lukumäärä on vähentynyt hiukan, ja myös vetoisuus on vähentynyt mutta koneteho kasvanut. Vuoden 2007 lopussa ainoastaan yksi syrjäisimpien alueiden 17 laivastonosasta oli ylittänyt viitetasonsa hienoisesti. Kyseinen laivastonosa on CA2 (Kanariansaarilla rekisteröidyt yli 12 metrin pituiset alukset, jotka kalastavat yhteisön vesillä). 4. KOMISSION PÄÄTELMÄT Jäsenvaltioiden kertomusten laatu on jatkuvasti parantunut ensimmäisen vuotta 2003 koskevan kertomuksen esittämisen jälkeen, mutta parantamisen varaa on yhä. Aiempien vuosien tavoin suurimmassa osassa kertomuksia ei kuitenkaan asetuksen (EY) N:o 1438/2003 13 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti kuvailtu jäsenvaltioiden laivastoja suhteessa niiden harjoittamaan kalastukseen siten, että komissio olisi voinut analysoida toimia, joihin oli ryhdytty kalastuslaivaston kapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien tasapainottamiseksi, kuten asetuksen (EY) N:o 2371/2002 14 artiklassa säädetään. Sen sijaan jäsenvaltiot painottivat kertomuksissaan käyttöön ottamiaan kansallisia laivaston hallinnointijärjestelmiä ja laivastokapasiteetin kehitystä suhteessa lisäys/poistojärjestelmään. Kalastuskapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon arvioimista koskevien suuntaviivojen soveltaminen on askel oikeaan suuntaan, mutta kaikki jäsenvaltiot eivät ole hyödyntäneet tätä välinettä. Komissio myöntää, että sekä suuntaviivojen soveltamiselle asetetun määräajan lyhyys että niiden melko tekninen luonne ovat aiheuttaneet vaikeuksia eräille jäsenvaltioille. Kuluvan vuoden aikana tarvitaan lisäponnistuksia suuntaviivojen täytäntöönpanemiseksi täysimääräisinä vuoden 2008 kertomuksessa. Useimmat kertomukset on laadittu siten, että on mahdotonta todeta selkeästi yhteyttä pyyntiponnistuksen hallinnointitoimenpiteiden ja laivaston mukauttamistoimenpiteiden välillä, eikä niissä myöskään tarkastella kriittisesti todellisten ponnistelujen suuntauksia. Yleisesti katsoen pyyntiponnistuksen mukauttamistoimenpiteiden vaikutus laivaston kapasiteettiin näyttää olevan rajallinen. Eräissä tapauksissa laivaston kapasiteetin vähentämisen tärkein liikkeellepaneva voima vaikuttaisi olevan laivaston heikko taloudellinen kannattavuus yhdessä tarjolla olevan yhteisön tai kansallisen rahoituksen kanssa. Tämä saattaa johtua ainakin osittain siitä, että pyyntiponnistuksen hallinnointijärjestelmät puuttuvat useilta kalastuksilta, tai olemassa olevien järjestelmien rajallisesta toimivuudesta (liite II, läntiset vesialueet, syvänmeren kalastus, eräät kansalliset järjestelmät jne.). EU:n laivaston kalastuskapasiteetti jatkoi vuoden 2007 aikana hidasta mutta varmaa vähentymistään 2–3 %:n vuosivauhdilla. Komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa I olevista kaavioista 3–5 käy ilmi, että suuntaus on yleisesti ottaen ollut tällainen viimeisten 16 vuoden ajan, joskaan kehityssuuntaus ei ole lainkaan niin yhdenmukainen tarkasteltaessa yksittäisiä jäsenvaltioita. Tämä kyseenalaistaa yhteisessä kalastuspolitiikassa sovellettavien kapasiteetin mukauttamistoimenpiteiden tehokkuuden. Tieteellisen arvion mukaan 30 %:a kannoista, joita koskevat tiedot ovat käytettävissä, kalastetaan turvallisten biologisten rajojen ulkopuolella, ja 80 %:a hyödynnetään yli kestävän enimmäistuoton. Samanaikaisesti monissa laivastonosissa esiintyy kapasiteetin alikäyttöä, toisin sanoen kalastuspäivien määrä on alle sallitun enimmäismäärän ja taloudellinen kannattavuus on heikko; tilanne on vaikeutunut entisestään vuoden 2008 aikana. Niinpä saavutettu kapasiteetin vähennys vaikuttaakin riittämättömältä, jotta sen avulla päästäisiin lyhyellä aikavälillä kestävään tasapainoon kapasiteetin ja kalastusmahdollisuuksien välillä. Myös tekninen kehitys, joka eräiden arvioiden mukaan etenee samassa tahdissa todetun kapasiteetin vähennyksen kanssa, uhkaa tehdä tyhjäksi viimeksi mainitun vaikutukset. Neuvosto hyväksyi 22. heinäkuuta 2008 väliaikaisia erityistoimenpiteitä EU:n kalastuslaivaston rakenteen uudistamiseksi. Tätä mahdollisuutta ei pitäisi jättää käyttämättä. [1] Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 14 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1438/2003 12 artiklan mukaisesti. [2] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport. [3] Joulukuussa 2002 hyväksytyn yhteisen kalastuspolitiikan mukaisesti kalastuslaivastojen hallinnoinnissa noudatetaan yleissääntöä, jonka mukaan laivastoon lisätty uusi kapasiteetti, vetoisuutena ja konetehona ilmaistuna, ei saa ylittää laivastosta poistettua kapasiteettia. [4] Komission asetus (EY) N:o 1639/2001 (EYVL L 222, 17.8. 2001, s. 53–115). [5] Neuvoston asetus (EY) N:o 51/2006 (EUVL L 1, 20.1.2006, s. 1–183). [6] http://ec.europa.eu/fisheries/fleet/index.cfm?method=FM_Reporting.AnnualReport.