Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI julkisen sektorin elinten verkkosivustojen saavutettavuudesta /* COM/2012/0721 final - 2012/0340 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN SISÄLTÖ Näissä perusteluissa esitellään tarkemmin uusi direktiiviehdotus, jonka tarkoituksena on lähentää julkisen sektorin elinten verkkosivustojen saavutettavuutta koskevia jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. Direktiivillä tuetaan jäsenvaltioita niiden pyrkiessä noudattamaan verkkosisällön saavutettavuutta koskevia kansallisia sitoumuksiaan ja niitä julkisen sektorin elinten verkkosivustoja koskevia sitoumuksiaan, jotka liittyvät vammaisten henkilöiden oikeuksista tehtyyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimukseen. Verkkosisällön saavutettavuudella tarkoitetaan periaatteita ja tekniikoita, joita verkkosivustojen kehittämisessä on noudatettava, jotta sivustojen sisältö olisi kaikkien ja erityisesti vammaisten henkilöiden käytettävissä[1]. 1.1. Ehdotuksen tavoitteet ja tausta Verkkosivustojen kehittämistä koskevilla markkinoilla toimi vuonna 2009 EU:n 27 jäsenvaltiossa noin 175 000 yritystä. Ne työllistivät noin miljoona työntekijää, ja niiden liikevaihto oli 144 miljardia euroa[2]. Verkkosisällön saavutettavuutta koskevien markkinoiden arvoksi Euroopassa arvioidaan kaksi miljardia euroa. Markkinat voisivat kasvaa merkittävästi, sillä saavutettavuus toteutuu alle kymmenessä prosentissa verkkosivustoista. Toimintarajoitteisten tai vammaisten kansalaisten määrä (15 prosenttia EU:n työikäisestä väestöstä eli 80 miljoonaa henkeä) saattaa kasvaa merkittävästi unionin väestön ikääntyessä. Verkkosisällön saavutettavuus on julkisen sektorin elimille erittäin tärkeää laajemman yleisön saavuttamisen ja viranomaisvelvoitteiden täyttämisen kannalta. Sähköisiä hallintopalveluita tarjoavien verkkosivustojen (EU:ssa noin 380 500 sivustoa) ja julkisen sektorin elinten verkkosivustojen (EU:ssa yli 761 000 sivustoa) määrä kasvaa nopeasti. Useimmissa jäsenvaltioissa on jo joko säädetty verkkosisällön saavutettavuutta koskevaa lainsäädäntöä tai toteutettu muita siihen liittyviä toimenpiteitä. Lakien ja toimenpiteiden välillä on kuitenkin merkittäviä eroja. Verkkosisällön saavutettavuutta koskevat jäsenvaltioiden lähestymistavat eivät ole yhdenmukaisia ja luovat siksi esteitä sisämarkkinoille. Yli rajojen toimiville toimittajille aiheutuu ylimääräisiä tuotantokustannuksia. Kilpailua, kilpailukykyä ja talouskasvua haittaa se, että yrityksillä ja erityisesti pk-yrityksillä ei ole riittävästi tietoa ja kapasiteettia, jotta ne voisivat noudattaa kaikkia eritelmiä ja menettelyjä. Kansalliset viranomaiset ja liike-elämän toimijat ovat epävarmoja siitä, mitä verkkosisällön saavutettavuusvaatimuksia mahdollisissa rajatylittävissä palveluissa olisi noudatettava ja mikä olisi asianmukaisin toimintakehys verkkosisällön saavutettavuudelle. Julkista sektoria koskevien kansallisten toimenpiteiden yhdenmukaistamista EU:n tasolla ehdotetaan välttämättömänä edellytyksenä verkkosisällön saavutettavuutta koskevien markkinoiden pirstaleisuuden ja niillä vallitsevan luottamuspulan lopettamiselle. Tässä direktiivissä käsitellään julkisen sektorin elinten verkkosivustoja, koska nämä elimet tarjoavat kansalaisille välttämätöntä tietoa ja palveluja ja koska julkiset menot voivat itsessään muodostaa turvatut ja suurehkot markkinat verkkosivustojen kehittäjille. Vaatimusten noudattamisesta viranomaisille aiheutuvat kustannukset on arvioitu. Arvion mukaan saatavat hyödyt ovat suuremmat kuin aiheutuvat kustannukset. Koska verkkosivustojen kehittäjiä kannustetaan saavuttamaan mittakaavaetuja, tällä toimenpiteellä edistetään johdannaisvaikutusten sarjaa, joka kohdistuu ensin kaikkiin muihin julkisen sektorin verkkosivustoihin. Yhdenmukaistamisen seurauksena markkinatilanne paranee, työpaikat lisääntyvät, verkkosisällön saavutettavuus halpenee ja verkkosivustojen saavutettavuus paranee, mistä hyötyvät sekä valtionhallinto, liike-elämä että yksityishenkilöt. 1.2. Tekninen tausta Sidosryhmät kaikkialla maailmassa käyttävät tällä hetkellä laajalti tekniikoita, jotka perustuvat World Wide Web Consortiumin (W3C)[3] julkaisemien verkkosisällön saavutettavuusohjeiden version 2.0 (WCAG 2.0) AA-tason onnistumiskriteereihin ja ohjeidenmukaisuuden vaatimuksiin. WCAG 2.0:n (mukaan lukien sen käyttö AA-tasolla ja siihen liittyvät ohjeidenmukaisuuden arviointimenetelmät) mukaisen verkkosisällön saavutettavuuden sisältävä eurooppalainen standardi on parhaillaan kehitteillä komission eurooppalaisille standardointielimille, Euroopan standardointikomitealle (CEN), Euroopan sähkötekniikan standardointikomitealle (Cenelec) ja Euroopan telealan standardointilaitokselle (ETSI) antaman toimeksiannon M/376 mukaisesti. Tämän työn perusteella olisi kehitettävä yhdenmukaistettu standardi, jonka oletetaan olevan tässä direktiivissä säädettävien verkkosisällön saavutettavuutta koskevien vaatimusten mukainen. Kansainvälinen standardisoimisjärjestö ja sähköalan kansainvälinen standardisointijärjestö (IEC) hyväksyivät verkkosisällön saavutettavuutta koskevan kansainvälisen standardin ISO/IEC 40500:2012[4]. Se on täsmälleen sama kuin alkuperäinen WCAG 2.0. 1.3. Poliittinen tausta Verkkosisällön saavutettavuuteen liittyy Euroopan tasolla monia poliittisia aloitteita, kuten Euroopan vammaisstrategia 2010–2020 (tieto- ja viestintätekniikan esteettömyys), Euroopan sähköisen hallinnon toimintasuunnitelma 2011–2015 (osallistavat ja esteettömät sähköiset viranomaispalvelut) ja Euroopan digitaalistrategia (komissio ehdottaa, että julkisen sektorin elinten verkkosivustot ovat täysin saavutettavia vuoteen 2015 mennessä). EU:n rahoitusohjelmilla (seitsemäs tutkimuksen puiteohjelma ja kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma) tuetaan verkkosisällön saavutettavuutta koskevien teknisten ratkaisujen tutkimusta ja kehittämistä. Verkkosisällön saavutettavuutta kannustetaan myös julkisia hankintoja koskevien direktiivien tarkistuksessa. 1.4. Johdonmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Vammaisten henkilöiden oikeuksista tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen[5] 9 artiklalla velvoitetaan jäsenvaltiot ja EU toteuttamaan asianmukaiset toimet varmistaakseen vammaisille henkilöille muiden kanssa yhdenvertaisen pääsyn muun muassa tieto- ja viestintäteknologiaan, internet mukaan luettuna. Tällä direktiivillä varmistettaisiin, että komission antamaan toimeksiantoon M/376 perustuvaa verkkosisällön saavutettavuutta koskevaa yhdenmukaistettua standardia käytettäisiin tehokkaasti[6]. Jäljempänä esitetyn ehdotuksen soveltamisala on rajattu koskemaan ainoastaan verkkosivustoihin perustuvia julkisen sektorin elinten verkkopalveluja. Ehdotus vaikuttaa samansuuntaisesti kuin saavutettavuutta koskeva EU:n säädös[7], jota valmistellaan parhaillaan ja joka koskee tavaroiden ja palvelujen, kuten tieto- ja viestintätekniikan, saavutettavuutta. Tämä käynnissä olevan vaikutustenarvioinnin jälkeen mahdollisesti annettava säädösehdotus painottuu yksityiseen sektoriin, joten sillä edistetään Euroopan digitaalistrategiassa esitetyn verkkosisällön täysimääräistä saavutettavuutta koskevan sitoumuksen täyttämistä. Säädöksen avulla näet varmistetaan, että saavutettavuus toteutuu myös peruspalveluita kansalaisille tarjoavien yksityisen sektorin toimijoiden verkkosivustoilla, joilla annetaan tietoa ja mahdollistetaan vuorovaikutus esimerkiksi sopimusten solmimista, varausten tekemistä, laskuttamista ja laskujen maksamista sekä tuen saamista varten. 2. KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET 2.1. Intressitahojen kuuleminen Ongelmien ja tarpeiden määrittämiseksi toteutettiin jäsenvaltioita, teollisuutta ja kansalaisyhteiskuntaa koskeneita lukuisia julkisia kuulemisia ja tutkimuksia: – sähköisten palvelujen saavutettavuuden seurantaa koskeva vertailututkimus 2010–2011 ”Monitoring eAccessibility”[8] – sähköisten palvelujen ja tuotteiden saavutettavuuden parantamista koskeva taloudellinen arviointi ”Economic Assessment for Improving e-Accessibility Services and Products”[9]. Verkkosisällön saavutettavuutta koskeneita työpajoja (2008)[10] – julkinen kuuleminen komission vuorovaikutteisella internetsivustolla ”Sinun äänesi Euroopassa” (2008)[11] – ”Web-accessibility in European countries” -tutkimus verkkosisällön saavutettavuudesta Euroopassa[12] – Vertailututkimus 2006–2008 – ”Measuring Progress of eAccessibility in Europe” (MEAC2008)[13] – digitaalista osallisuutta ja osallistavaa viestintää käsitteleviä jäsenvaltioiden asiantuntijaryhmiä[14] – suoria kuulemisia ja kokouksia merkittävien kansalaisjärjestöjen, kuten Euroopan vammaisfoorumin, Euroopan Sokeain Unionin, AGEn ja ANECin, sekä ohjelmistoteollisuuden ja alan teollisuutta edustavan eurooppalaisen järjestön edustajien kanssa[15]. 2.2. Vaikutusten arviointi Vaikutusten arviointia varten perustettiin tietoyhteiskunnan ja viestinten pääosaston johtama ohjausryhmä, jossa oli edustettuina useita komission osastoja. Näihin lukeutuivat oikeudellinen yksikkö, pääsihteeristö, viestinnän pääosasto ja seuraavia asioita käsittelevät pääosastot: talous- ja rahoitus; työllisyys, sosiaaliasiat ja osallisuus; yritys- ja teollisuustoiminta; tilastot; terveys- ja kuluttaja-asiat; tietotekniikka; sisämarkkinat ja palvelut sekä oikeusasiat. Ohjausryhmän tehtävänä oli analysoida tämän ehdotuksen kannalta oleellisia kysymyksiä ja näkökulmia sekä keskustella niistä. Vaikutusten arvioinnin lopullisessa versiossa on otettu huomioon vaikutustenarviointilautakunnan suositukset. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ 3.1. Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 114 artiklan 1 kohta. 3.2. Toissijaisuusperiaate Toissijaisuusperiaatetta sovelletaan, koska asiat, joita ehdotus koskee, eivät kuulu EU:n yksinomaiseen toimivaltaan. Ehdotuksen tavoitteita ei voida saavuttaa riittävällä tavalla pelkästään jäsenvaltioiden toimin seuraavista syistä. Ehdotukseen liittyy valtioiden rajat ylittäviä näkökohtia, joita ei voida käsitellä yksittäisten jäsenvaltioiden toimin. Kuten tutkimukset ja kuulemiset osoittavat, kansallisen tason toimet eivät riitä kansallisten toimenpiteiden lähentämiseen ja yhdenmukaistetun lähestymistavan koordinoituun täytäntöönpanoon. Erot kansallisten lähestymistapojen välillä aiheuttavat rasitteita ja esteitä yrityksille, jotka pyrkivät vuorovaikutukseen yli rajojen. Tämä rajoittaa verkkosisällön saavutettavuutta koskevien tuotteiden ja palvelujen kypsien julkisten hankintojen markkinoiden toimintavapautta ja saattaa rajoittaa niiden kansalaisten liikkuvuutta, jotka käyttävät avustavia teknologioita. Voimavaroja voitaisiin käyttää tehokkaammin hyödyntämällä yhdenmukaistettuja vaatimuksia ja osallistumalla yhteistyöjärjestelmään, jossa jaettaisiin hyviä toimintatapoja, taitotietoa ja toimintamalleja, joilla vastataan tekniikan kehittymiseen. 3.3. Suhteellisuusperiaate Suhteellisuusperiaate turvataan rajaamalla ehdotus koskemaan vain tiettyjä verkkosivustoja (niiden lajeja) ja antamalla jäsenvaltioille mahdollisuus laajentaa tätä koskevaa luetteloa. Lisäksi jäsenvaltiot voivat itse päättää merkittävistä täytäntöönpanoon liittyvistä seikoista, kuten valita viranomaisen, joka vastaa vaatimusten noudattamisen tarkistamisesta. 3.4. Ehdotus 1 artikla – Kohde ja soveltamisala Direktiivin tavoitteena on julkisen sektorin elinten verkkosivustojen saavutettavuutta koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentäminen määrittelemällä yhdenmukaistetut vaatimukset. Ehdotuksessa säädetään teknisistä säännöksistä, joiden avulla jäsenvaltioiden on tehtävä julkisen sektorin elinten tietynlaisten verkkosivustojen (jäljempänä ’asianomaiset verkkosivustot’) sisällöstä saavutettavaa. Lueteltuihin verkkosivustolajeihin kuuluvat sellaiset julkisen sektorin elinten tarjoamat tiedot ja palvelut, jotka ovat välttämättömiä, jotta kansalaiset voivat osallistua taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen toimintaan ja jotta EU:n kansalaiset voivat käyttää oikeuksiaan. Luettelo on liitteessä, ja se perustuu vuonna 2001 toteutettuun sähköisiä viranomaispalveluita koskeneeseen vertailuun[16]. Jäsenvaltiot voivat halutessaan laajentaa verkkosivustolajien luetteloa. 2 artikla – Määritelmät Direktiivissä selvennetään verkkosivustoihin, standardeihin ja julkisyhteisöihin liittyviä termejä. Verkkosisältöä ja käyttöliittymiä koskeva termistö vastaa verkkosisällön saavutettavuutta koskevan W3C:n aloitteen yhteydessä käytettyä termistöä ja toimeksiannon 376 perusteella laadittua standardiluonnosta. 3 artikla – Verkkosisällön saavutettavuusvaatimukset Verkkosisällön saavutettavuutta koskevissa määritelmissä on seuraavat kaksi ulottuvuutta: – käyttäjälähtöisyys – markkinalähtöisyys ja yhteentoimivuus. Vaatimukset voivat muuttua häiriöitä aiheuttavan teknisen ja yhteiskunnallinen kehityksen vuoksi, joten komissiolle on siirrettävä valta antaa delegoituja säädöksiä. Niillä määritellään tarvittaessa tarkemmin yhdenmukaistetut vaatimukset, joita tarvitaan asianomaisten verkkosivustojen saavutettavuuden varmistamiseksi. Jotta nykyiset poliittiset sitoumukset voitaisiin täyttää viipymättä, edellä mainitut säännökset on pantava täytäntöön 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä. 4 artikla – Yhdenmukaistetut standardit ja vaatimustenmukaisuusolettama Tämä direktiivi on eurooppalaisesta standardoinnista sekä neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja päätösten 87/95/ETY ja 1673/2006/EY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012 mukainen. Kyseisen asetuksen muodostaman oikeusperustan nojalla komissio pyytää Euroopan standardisointijärjestöjä kehittämään yhdenmukaistetut standardit, joita noudattaen vaatimustenmukaisuusolettama toteutuu. Viittaus kyseisiin standardeihin julkaistaisiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja siinä osoitettaisiin tarvittaessa vaihtoehdot, joita on noudatettava kyseisiä standardeja sovellettaessa. Direktiivin johdanto-osan kappaleesta ilmenee, että World Wide Web Consortiumin (W3C) julkaisemien verkkosisällön saavutettavuusohjeiden versiossa 2.0 (WCAG 2.0) eritellyt AA-tason onnistumiskriteerit ja ohjeidenmukaisuuden vaatimukset odotetaan otettavaksi huomioon toimeksiantoon 376 perustuvassa eurooppalaisessa standardissa ja tämän jälkeen kyseiseen työhön perustuvassa yhdenmukaistetussa standardissa. Nämä teknologianeutraalit eritelmät ovat perusta verkkosisällön saavutettavuutta koskeville vaatimuksille. 5 artikla – Eurooppalaiset ja kansainväliset standardit sekä vaatimustenmukaisuusolettama Yhdenmukaistettujen standardien puuttuessa direktiivi tarjoaisi ratkaisun verkkosisällön saavutettavuutta koskevan vaatimustenmukaisuusolettaman toteutumiseen asianomaisissa verkkosivustoissa, jotka noudattavat komission delegoiduissa säädöksissä määrittämiä eurooppalaisia standardeja tai niiden osia. Toimeksiannon 376 perusteella valmistellaan eurooppalaista standardia, johon sisältyy verkkosisällön saavutettavuus. Tällaisen eurooppalaisen standardin puuttuessa, direktiivi tarjoaisi ratkaisun myös verkkosisällön saavutettavuutta koskevan vaatimustenmukaisuusolettaman toteutumiseen asianomaisissa verkkosivustoissa, jotka ovat ISO/IEC 40500:2012-standardin niiden osien mukaisia, jotka koskevat AA-tason onnistumiskriteerejä ja ohjeidenmukaisuuden vaatimuksia. 6 artikla – Lisätoimenpiteet Jäsenvaltioita pyydetään toteuttamaan lisätoimenpiteitä tiedottamisen, yhteistyöjärjestelyjen ja markkinoiden kasvun edistämiseksi. Jäsenvaltioita pyydetään helpottamaan verkkosisällön saavutettavuuden laajentamista koskemaan myös muita kuin asianomaisia julkisen sektorin elinten verkkosivustoja, sillä se vauhdittaisi markkinoiden kasvua ja verkkosisällön tekemistä saavutettavammaksi EU:n kansalaisille. 7 artikla – Raportointi Verkkosivuston saavutettavuutta olisi valvottava jatkuvasti verkkosisällön säännöllisten päivitysten perusteella. Jäsenvaltioita pyydetään valvomaan asianomaisia julkisen sektorin elinten verkkosivustoja käyttämällä menetelmiä, jotka komissio vahvistaa direktiivissä säädetyn menettelyn mukaisesti. Menetelmissä hyödynnetään yhdenmukaistetun standardin mukaisia menettelyjä ja teknisiä arviointitapoja, mikäli sellaisia on olemassa ja ne ovat riittäviä, ja menetelmät julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Jäsenvaltiot voivat luoda tarkistuksille sopivan järjestelmän vastuuviranomaisten nimittämisen yhteydessä. Jäsenvaltioiden on vuosittain laadittava kertomus valvonnan tuloksista. Kertomuksen olisi sisällettävä myös tieto mahdollisista lisäyksistä asianomaisten verkkosivustolajien luetteloon ja mahdollisista 6 artiklan nojalla toteutetuista lisätoimenpiteistä. Järjestelyt, joiden mukaisesti jäsenvaltiot raportoivat komissiolle, määritellään tässä direktiivissä esitetyn menettelyn mukaisesti. 8 artikla – Siirretyn säädösvallan käyttö Direktiivissä säädetään delegoitujen säädösten käytöstä SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Artiklassa annetaan lainsäätäjälle mahdollisuus siirtää komissiolle valta antaa muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä, soveltamisalaltaan yleisiä säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen tiettyjä, muita kuin sen keskeisiä osia. Tällaista menettelyä noudatettaisiin, jotta eriteltäisiin tarkemmin direktiivin 3 artiklassa säädetyt verkkosisällön saavutettavuutta koskevat vaatimukset ja määritettäisiin eurooppalainen standardi tai sen osat, joilla vaatimustenmukaisuusolettama toteutuu kyseiset vaatimukset täyttävissä asianomaisissa verkkosivustoissa. 9 artikla – Komitea Komissiota avustaa asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. Direktiivissä viitataan neuvoa-antavaan menettelyyn ja tarkastelumenettelyyn, joita sovelletaan eri tilanteissa direktiivin artiklojen mukaisesti. 10 artikla – Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Direktiivissä säädetään, että direktiivin noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten on tultava voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2014. 11 artikla – Uudelleentarkastelu Tämän direktiivin täytäntöönpanoa tarkastellaan uudelleen kolmen vuoden kuluessa siitä, kun se on tullut voimaan. 4. VAIKUTUKSET TALOUSARVIOON Ehdotus ei vaikuta unionin talousarvioon. 2012/0340 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI julkisen sektorin elinten verkkosivustojen saavutettavuudesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan 1 kohdan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[17], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[18], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Digitaalisen yhteiskunnan kehittyminen tarjoaa käyttäjille uusia tapoja käyttää tietoja ja palveluja. Tiedon ja palvelujen tarjoajat, kuten julkisen sektorin elimet, turvautuvat yhä enemmän internetiin tuottaessaan, kerätessään ja jakaessaan monenlaisia verkossa tarjottavia tietoja ja palveluita, jotka ovat kansalaisille välttämättömiä. (2) Verkkosisällön saavutettavuudella tarkoitetaan periaatteita ja tekniikoita, joita olisi noudatettava verkkosivustojen kehittämisessä, jotta sivustojen sisältö olisi kaikkien ja erityisesti toimintarajoitteisten ja vammaisten henkilöiden käytettävissä. Verkkosivustojen sisältöön kuuluu tekstuaalista ja ei-tekstuaalista tietoa, lomakkeiden lataamista ja kaksisuuntaista vuorovaikutusta, kuten digitaalisten lomakkeiden käsittelyä, todentamista sekä tapausten käsittelyn ja maksujen suorittamisen kaltaisia toimia. (3) Komission laatimassa Euroopan sähköisen hallinnon toimintasuunnitelmassa 2011–2015[19] kehotetaan toimiin sellaisten sähköisten viranomaispalvelujen kehittämiseksi, joilla varmistetaan osallistavuus ja esteettömyys. (4) Komissio ilmoitti tiedonannossaan ”Euroopan digitaalistrategia”[20], että julkisen sektorin verkkosivustojen olisi oltava täysin saavutettavia vuoteen 2015 mennessä. (5) Tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmalla[21] ja kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmalla[22] tuetaan saavutettavuuden ongelmiin liittyviä teknisiä ratkaisuja koskevaa tutkimusta ja ratkaisujen kehittämistä. (6) Ratifioimalla vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen, jäljempänä ’YK:n yleissopimus’, suurin osa jäsenvaltioista ja unioni ovat sopimuksen lopullisen tekemisen myötä sitoutuneet varmistamaan ”vammaisille henkilöille muiden kanssa yhdenvertaisen pääsyn […] muun muassa tieto- ja viestintäteknologiaan” ja toteuttamaan ”asianmukaiset toimet, joilla […] edistetään uusien tieto- ja viestintäteknologioiden ja -järjestelmien, myös internetin, saavutettavuutta vammaisille henkilöille”. (7) Euroopan vammaisstrategia 2010–2020[23] perustuu YK:n yleissopimukseen ja sisältää toimia useilla ensisijaisilla alueilla, kuten verkkosisällön saavutettavuuden alalla, ja sen tavoitteena on varmistaa ”tavaroiden, palvelujen (julkiset palvelut mukaan luettuina) ja apuvälineiden saavutettavuus vammaisten kannalta”. (8) Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1083/2006[24] on säännöksiä tieto- ja viestintätekniikan saavutettavuudesta. Siinä ei kuitenkaan käsitellä verkkosisällön saavutettavuuden erityispiirteitä. (9) Verkkosisällön saavutettavuutta koskevat markkinat kasvavat nopeasti ja koostuvat monenlaisista talouden toimijoista, kuten toimijoista, jotka kehittävät verkkosivustoja tai ohjelmistotyökaluja verkkosivustojen luomista, hallinnointia ja testaamista varten, kehittävät asiakassovelluksia, muun muassa verkkoselaimia ja niihin liittyviä avustavia teknologioita, tai tarjoavat varmennepalveluja ja koulutusta. (10) Useat jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toimenpiteitä, jotka perustuvat saavutettavien verkkosivustojen suunnittelua koskeviin kansainvälisesti käytettyihin ohjeisiin, mutta annetussa ohjeistuksessa viitataan usein ohjeiden vaatimustenmukaisuustasojen eri versioihin tai kansallisella tasolla on otettu käyttöön erilaisia teknisiä muunnelmia. (11) Verkkosisällön saavutettavuuteen liittyviin toimittajiin lukeutuu paljon pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä). Toimittajia ja etenkään pk-yrityksiä ei kannusteta osallistumaan riskialttiiseen yritystoimintaan omien kotimarkkinoidensa ulkopuolella. Koska verkkosisällön saavutettavuutta koskevat vaatimukset ja sääntely ovat erilaisia, rajojen yli tarjottavien verkkosisällön saavutettavuutta koskevien tuotteiden ja palvelujen kehittämisestä ja markkinoinnista aiheutuvat lisäkustannukset haittaisivat toimittajien kilpailukykyä ja kasvua. (12) Vähäisen kilpailun vuoksi verkkosivustojen ja niihin liittyvien tuotteiden ja palvelujen ostajat joutuvat maksamaan palveluista korkeita hintoja tai olemaan riippuvaisia yhdestä ainoasta toimittajasta. Toimittajat suosivat usein valmistajakohtaisten standardien muunnelmia, mikä myöhemmin estää asiakassovellusten yhteentoimivuutta ja verkkosisällön yleisen saavutettavuuden toteutumista unionin laajuisesti. Kansallisten lainsäädäntöjen pirstaleisuus vähentää hyötyjä, joita voitaisiin saavuttaa jakamalla kansallisten ja kansainvälisten kumppanien kanssa vastavuoroisesti yhteiskunnalliseen ja tekniseen kehitykseen mukautumisesta saatuja kokemuksia. (13) Kansallisten toimenpiteiden lähentäminen unionin tasolla julkisen sektorin elinten verkkosivustojen saavutettavuutta koskevien yhteisesti sovittujen vaatimusten pohjalta on välttämätöntä pirstaloitumisen lopettamiseksi. Lähentäminen vähentäisi verkkopalvelujen kehittäjien epävarmuutta ja edistäisi yhteentoimivuutta. Teknologiariippumattomat saavutettavuusvaatimukset eivät estä innovointia vaan mahdollisesti jopa lisäävät sitä. (14) Yhdenmukaistetun lähestymistavan ansiosta myös unionin julkisen sektorin elimet ja yritykset voisivat hyötyä taloudellisesti ja sosiaalisesti verkkopalvelujen tarjoamisen laajentamisesta kattamaan suuremman joukon kansalaisia ja asiakkaita. Tämä lisännee verkkosisällön saavutettavuutta koskevien tuotteiden ja palvelujen sisämarkkinoiden potentiaalia. Tästä johtuvan markkinoiden kasvun ansiosta yritykset voisivat edistää talouskasvua ja työpaikkojen luomista unionin alueella Sisämarkkinoiden vahvistaminen tekisi unionista houkuttelevamman investointikohteen. Viranomaiset hyötyisivät siitä, että verkkosisällön saavutettavuus olisi edullisempi toteuttaa. (15) Kansalaiset hyötyisivät julkisen sektorin verkkopalvelujen laajemmasta saavutettavuudesta ja saisivat palveluja ja tietoja, jotka auttaisivat heitä käyttämään oikeuksiaan kaikkialla unionissa, erityisesti oikeutta liikkua ja valita asuinpaikka vapaasti unionin alueella, sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta. (16) Tässä direktiivissä määritellyt verkkosisällön saavutettavuusvaatimukset ovat teknologiariippumattomia. Niissä ainoastaan osoitetaan, minkä perustoimintojen on toteuduttava, jotta käyttäjä voi havainnoida, käyttää ja ymmärtää sivustoa ja sen sisältöä. Niissä ei eritellä, kuinka tämä on saavutettava ja mikä teknologia olisi valittava tietylle sivustolle, verkossa esitettävälle tiedolle tai sovellukselle. Näin ne eivät haittaa innovointia. (17) Verkkosisällön saavutettavuuteen liittyvän yhteentoimivuuden olisi perustuttava yhteisesti hyväksyttyihin ja käytettyihin eritelmiin, joiden avulla verkkosisällöstä voitaisiin tehdä mahdollisimman yhteensopivaa nykyisten ja tulevien asiakassovellusten ja avustavien teknologioiden kanssa. Tarkemmin sanottuna verkkosisällön olisi tarjottava asiakassovelluksille luonnollisen kielen, rakenteiden, suhteiden ja järjestyksen yhteinen sisäinen koodaus sekä tietoa mahdollisista sulautetuista käyttöliittymän osista. Yhteentoimivuus hyödyttäisi siten käyttäjiä, jotka voisivat kaikkialla hyödyntää asiakassovelluksiaan verkkosivustojen käyttämiseen. He saattaisivat hyötyä myös laajemmasta valikoimasta ja edullisemmista hinnoista koko unionin alueella. Yhteentoimivuus hyödyttäisi myös verkkosisällön saavutettavuutta koskevien tuotteiden ja palvelujen toimittajia ja ostajia. (18) Kuten Euroopan digitaalistrategiassa korostetaan, viranomaisten olisi tehtävä oma osansa verkkosisällön markkinoiden edistämisessä. Viranomaiset voivat edistää sisältömarkkinoita asettamalla julkisen sektorin tiedot saataville läpinäkyvin, toimivin ja syrjimättömin ehdoin. Tämä on tärkeä innovatiivisten verkkopalveluiden mahdollisen kasvun lähde. (19) Direktiivin tavoitteena olisi oltava, että tietynlaisista suurelle yleisölle välttämättömistä julkisen sektorin elinten verkkosivustoista tehtäisiin saavutettavia yhteisten vaatimusten mukaisesti. Tällaisia sivustolajeja määriteltiin vuonna 2001 toteutetussa sähköisiä viranomaispalveluja koskeneessa vertailussa[25], ja liitteessä oleva luettelo perustuu näihin lajeihin. (20) Tässä direktiivissä säädetään verkkosisällön saavutettavuusvaatimukset tietyntyyppisille julkisen sektorin elinten verkkosivustoille. Kyseisten verkkosivustojen vaatimustenmukaisuuden arvioinnin helpottamiseksi on tarpeen toteuttaa vaatimustenmukaisuusolettama asianomaisissa verkkosivustoissa, jotka noudattavat niitä yhdenmukaistettuja standardeja, jotka on laadittu ja julkaistu eurooppalaisesta standardoinnista sekä neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/105/EY ja 2009/23/EY muuttamisesta ja päätösten 87/95/ETY ja 1673/2006/EY kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012 mukaisesti yksityiskohtaisten teknisten eritelmien laatimiseksi kyseisistä vaatimuksista. Tämän asetuksen nojalla jäsenvaltiot ja Euroopan parlamentti voivat vastustaa niitä yhdenmukaistettuja standardeja, joiden ne eivät katso kokonaisuudessaan täyttävän tässä direktiivissä säädettyjä verkkosisällön saavutettavuusvaatimuksia. (21) Komissio on jo antanut eurooppalaisille standardointielimille toimeksiannon M/376[26] kehittää eurooppalainen standardi, jossa eritellään tieto- ja viestintäteknisiä tuotteita ja palveluja, myös verkkosisältöjä, varten saavutettavuutta koskevat toiminnalliset vaatimukset, joita voitaisiin käyttää julkisten hankintojen yhteydessä ja hankintojen kaltaisten muiden toimien yhteydessä yksityisellä sektorilla. Eurooppalaisten standardointielinten on tämän vuoksi aloitettava tiivis yhteistyö teollisuuden asianomaisten standardointifoorumien ja yhteenliittymien kanssa, World Wide Web Consortium (W3C/WAI) mukaan luettuna. Tämän työn perusteella olisi kehitettävä yhdenmukaistettu standardi, jolla olettama tässä direktiivissä säädettyjen verkkosisällön saavutettavuusvaatimusten mukaisuudesta toteutuu. (22) Niin kauan, kuin tällaisen yhdenmukaistetun standardin tai sen osien viitetietoja ei ole julkaistu, verkkosisällön saatavuutta koskevan vaatimustenmukaisuusolettaman olisi toteuduttava sellaisissa asianomaisissa verkkosivustoissa, jotka ovat komission delegoiduissa säädöksissä määrittämien eurooppalaisten standardien tai niiden osien mukaisia. Tällainen voisi olla esimerkiksi toimeksiannon 376 perusteella annettava eurooppalainen standardi. (23) Tällaisen eurooppalaisen standardin puuttuessa verkkosisällön saavutettavuutta koskevan vaatimustenmukaisuusolettaman olisi toteuduttava sellaisissa asianomaisissa verkkosivustoissa, jotka ovat kansainvälisen ISO/IEC 40500:2012-standardin niiden osien mukaisia, jotka koskevat AA-tason onnistumiskriteerejä ja ohjeidenmukaisuuden vaatimuksia. Kansainvälinen standardi ISO/IEC 40500:2012 on täsmälleen sama kuin alkuperäinen verkkosisällön saavutettavuusohjeiden versio 2.0. Sidosryhmät ovat kansainvälisesti ja Euroopan tasolla laajasti tunnustaneet, että W3C:n antamien verkkosisällön saavutettavuusohjeiden versiossa 2.0 (WCAG 2.0) verkkosivustoille määritellyt AA-tason ohjeidenmukaisuutta koskevat onnistumiskriteerit ja vaatimukset muodostavat perustan riittäville verkkosisällön saavutettavuutta koskeville eritelmille. Tätä on korostettu esteetöntä tietoyhteiskuntaa koskevissa neuvoston päätelmissä[27]. (24) Verkkosisällön saavutettavuusvaatimusten noudattamista olisi valvottava jatkuvasti julkisen sektorin elinten verkkosivustojen kehittämisvaiheesta alkaen aina kaikkiin myöhempiin sisältöpäivityksiin asti. Yhdenmukaistettuun valvontamenetelmään kuuluisi verkkosivustojen verkkosisällön saavutettavuutta koskevien vaatimusten noudattamisasteen tarkistaminen yhdenmukaisin ja kaikissa jäsenvaltioissa käytettävin perustein, edustavien otosten kerääminen ja valvonnan säännöllisyys. Jäsenvaltioiden olisi raportoitava vuosittain valvonnan tuloksista ja yleisemmin toimista, joita ne ovat toteuttaneet tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi. (25) Yhdenmukaistettujen puitteiden ansiosta sisämarkkinoilla toimimisen esteet vähenisivät verkkosivustojen kehittämisen alalla, samalla kun viranomaisille ja muille verkkosisällön saavutettavuuteen liittyvien tuotteiden ja palvelujen hankkijoille aiheutuvat kustannukset pienenisivät. (26) Jotta varmistettaisiin, että asianomaisista verkkosivustoista tehdään saavutettavia tässä direktiivissä säädettyjen verkkosisällön saavutettavuusvaatimusten mukaisesti, komissiolle olisi siirrettävä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukainen valta antaa säädöksiä, jotta se voisi tarvittaessa tarkentaa vaatimuksia ja määrittää eurooppalainen standardi tai sen osat, jolla tai joilla toteutetaan yhdenmukaistettujen standardien puuttuessa verkkosivustojen saavutettavuutta koskeva vaatimustenmukaisuusolettama tällaista standardia tai sen osia noudattavissa asianomaisissa verkkosivustoissa. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaisia kuulemisia myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat tarvittavat asiakirjat samanaikaisesti, ajoissa ja asianmukaisesti. (27) Jotta voidaan varmistaa tämän direktiivin asiaankuuluvien säännösten yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tarkastelumenettelyä olisi käytettävä määriteltäessä menettelyä, jota jäsenvaltioiden olisi käytettävä valvoessaan, että asianomaiset verkkosivustot ovat kyseisten vaatimusten mukaisia. Neuvoa-antavaa menettelyä olisi käytettävä määritettäessä yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden olisi raportoitava komissiolle valvonnan tuloksista. Näiden valtuuksien käytössä olisi noudatettava yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 182/2011. (28) Tämän direktiivin tavoitetta eli yhdenmukaistettujen markkinoiden luomista julkisen sektorin elinten verkkosivustojen saavutettavuudelle ei voida saavuttaa riittävällä tavalla jäsenvaltioiden toimin, vaan tavoite voidaan sen edellyttämän jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien nykyisin toisistaan eriävien sääntöjen yhdenmukaistamisen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa säädetyn toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa säädetyn suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tämän direktiivin tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka koskevat julkisen sektorin elinten verkkosivustojen sisällön saavutettavuutta kaikkien käyttäjien ja erityisesti toimintarajoitteisten, kuten vammaisten, henkilöiden parissa. 2. Siinä vahvistetaan säännöt, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden on tehtävä sellaisten julkisen sektorin elimille kuuluvien verkkosivustojen sisällöstä saavutettavia, joiden tyypit eritellään liitteessä. 3. Jäsenvaltiot voivat laajentaa tämän direktiivin soveltamisalan koskemaan myös muuntyyppisiä julkisen sektorin elinten verkkosivustoja kuin 2 kohdassa tarkoitettuja verkkosivustoja. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan (1) ’asianomaisilla verkkosivustoilla’ tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja verkkosivustoja; (2) ’verkkosivustojen sisällöllä’ tietoja, jotka annetaan tiedoksi käyttäjälle asiakassovelluksella, mukaan lukien sisällön rakenteen, esitystavan ja vuorovaikutukset määrittävä koodi tai merkkaus; (3) ’asiakassovelluksella’ kaikenlaisia ohjelmistoja, jotka hakevat ja esittävät verkkosisältöä käyttäjälle, mukaan lukien verkkoselaimet, mediasoittimet, selainlaajennukset ja muut ohjelmat, jotka auttavat hakemaan tai esittämään verkkosisältöä sekä olemaan vuorovaikutuksessa verkkosisällön kanssa; (4) ’standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä tunnustetun standardointielimen hyväksymää toistuvaan tai jatkuvaan käyttöön vahvistettua asetuksen teknistä eritelmää, jonka noudattaminen ei ole pakollista ; (5) ’kansainvälisellä standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyä kansainvälisen standardointielimen hyväksymää standardia; (6) ’eurooppalaisella standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määriteltyä eurooppalaisen standardointielimen hyväksymää standardia; (7) ’yhdenmukaistetulla standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa määriteltyä eurooppalaista standardia, joka on hyväksytty komission esittämän pyynnön perusteella yhdenmukaistamista koskevan unionin lainsäädännön soveltamiseksi; (8) ’julkisen sektorin elimellä’ direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohdassa määriteltyjä valtion viranomaisia, alueviranomaisia tai paikallisviranomaisia, julkisoikeudellisia laitoksia sekä yhden tai useamman tällaisen viranomaisen tai yhden tai useamman tällaisen julkisoikeudellisen laitoksen muodostamia yhteenliittymiä. 3 artikla Verkkosivustojen saavutettavuusvaatimukset 4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että saavutettavuus toteutuu asianomaisilla verkkosivustoilla (a) johdonmukaisella ja käyttäjien havainnoinnin, käytön ja ymmärtämisen kannalta riittävällä tavalla, myös siten, että sisällön esittämistä ja vuorovaikutusta voidaan mukauttaa, ja tarjoamalla saavutettavissa oleva sähköinen vaihtoehto; (b) tavalla, joka helpottaa yhteentoimivuutta erilaisten asiakassovellusten ja avustavien teknologioiden kanssa unionin ja kansainvälisellä tasolla. 5. Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdan säännöksiä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015. 6. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 8 artiklan mukaisesti, jotta se voi tarvittaessa eritellä tarkemmin 1 kohdassa tarkoitetut verkkosisällön saavutettavuusvaatimukset. 4 artikla Yhdenmukaistettuja standardeja koskeva vaatimustenmukaisuusolettama 1. Asianomaisten verkkosivustojen, jotka noudattavat yhdenmukaistettuja standardeja tai niiden osia, joiden viitetiedot komissio on laatinut ja julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä, oletetaan olevan kyseisten standardien tai niiden osien kattamien, 3 artiklassa säädettyjen verkkosivustojen saavutettavuusvaatimusten mukaisia. 5 artikla Kansainvälisiä standardeja koskeva vaatimustenmukaisuusolettama 1. Niin kauan, kuin 4 artiklassa tarkoitettuja yhdenmukaistettujen standardien viitetietoja ei vielä ole julkaistu, 2 kohdan mukaisesti määritettyjä eurooppalaisia standardeja tai niiden osia noudattavien asianomaisten verkkosivustojen oletetaan olevan kyseisten standardien tai niiden osien, 3 artiklassa säädettyjen verkkosivustojen saavutettavuusvaatimusten mukaisia. 2. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 8 artiklan mukaisesti, jotta se voi määrittää 1 kohdassa tarkoitetut eurooppalaiset standardit tai niiden osat. 3. Niin kauan, kuin 1 kohdassa tarkoitettuja eurooppalaisten standardien viitetietoja ei ole vielä määritetty, AA-tason onnistumiskriteerejä ja ohjeidenmukaisuuden vaatimuksia koskevia ISO/IEC 40500:2012 -standardien osia noudattavien asianomaisten verkkosivustojen oletetaan olevan 3 artiklassa säädettyjen verkkosivustojen saavutettavuusvaatimusten mukaisia. 6 artikla Lisätoimenpiteet 1. Jäsenvaltioiden on edistettävä sitä, että asianomaisilla verkkosivustoilla on saavutettavuutta ja erityisesti tämän direktiivin noudattamista koskeva julistus, johon voi mahdollisesti sisältyä käyttäjien avuksi lisätietoa saavutettavuudesta. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä edistääkseen sitä, että 3 artiklassa määriteltyjä verkkosisällön saavutettavuusvaatimuksia noudatetaan asianomaisten verkkosivustojen lisäksi kaikissa julkisen sektorin elinten verkkosivustoissa ja erityisesti sellaisissa julkisen sektorin elinten verkkosivustoissa, jotka kuuluvat verkkosisällön saavutettavuutta koskevien voimassa olevien kansallisten lakien tai asiaankuuluvien toimenpiteiden soveltamisalaan. 3. Jäsenvaltioiden on tuettava asianmukaisia mekanismeja, joilla järjestetään verkkosisällön saavutettavuutta koskevia kuulemisia asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa ja tiedotetaan verkkosisällön saavutettavuutta koskevan politiikan kehityksestä sekä verkkosisällön saavutettavuusvaatimusten täytäntöönpanosta saaduista kokemuksista ja tehdyistä huomioista. 4. Jäsenvaltioiden on komission tukemina tehtävä unionin tasolla yhteistyötä teollisuuden ja kansalaisyhteiskunnan sidosryhmien kanssa tarkastellakseen 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua vuosittaista raportointia varten markkinoiden ja teknologian kehittymistä ja edistymistä verkkosisällön saavutettavuudessa sekä vaihtaakseen parhaita toimintatapoja. 7 artikla Valvonta ja raportointi 1. Jäsenvaltioiden on valvottava jatkuvasti, että asianomaiset verkkosivustot ovat verkkosisällön saavutettavuusvaatimusten mukaisia, ja käytettävä valvonnassa 4 kohdassa tarkoitettua menetelmää. 2. Jäsenvaltioiden on annettava vuosittain kertomus 4 kohdan mukaisesti toteutetun valvonnan tuloksista. Kertomukseen on sisällytettävä mittausaineisto ja tarvittaessa luettelo 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista verkkosivustoista. 3. Kertomuksen on katettava myös 6 artiklan nojalla toteutetut toimet. 4. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä menetelmän, jolla valvotaan, että asianomaiset verkkosivustot ovat 3 artiklassa säädettyjen verkkosisällön saavutettavuusvaatimusten mukaisia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Menetelmä julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettuun menetelmään on sisällytettävä (c) valvonta säännöllisin väliajoin ja näytteiden otto valvonnan kohteina olevista asianomaisista verkkosivustoista, ja (d) verkkosivustojen tasolla kuvaus siitä, miten 3 artiklassa tarkoitettujen verkkosisällön saavutettavuusvaatimusten noudattaminen on osoitettava, ja jossa viitataan aina kun mahdollista suoraan 4 a artiklassa tarkoitetun yhdenmukaistetun standardin asiaankuuluviin kuvauksiin tai, jos niitä ei ole, 4 artiklassa tarkoitetun eurooppalaisen standardin tai 5 artiklassa tarkoitetun kansainvälisen standardin asiaankuuluviin kuvauksiin. 6. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä järjestelyt, joiden mukaisesti jäsenvaltiot raportoivat komissiolle. Nämä täytäntöönpanosäädökset annetaan 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 8 artikla Siirretyn säädösvallan käyttö 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2. Siirretään 3 ja 5 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi tämän direktiivin voimaantulopäivästä. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3 ja 5 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Edellä olevan 3 ja 5 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 9 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa komitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa. 3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. 10 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2014. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 11 artikla Uudelleentarkastelu Komissio tarkastelee tämän direktiivin täytäntöönpanoa uudelleen kolmen vuoden kuluessa siitä, kun direktiivi on tullut voimaan. 12 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 13 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE Julkisen sektorin elinten verkkosivustojen lajit (1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut) (1) Tuloverot: veroilmoitukset, verotuspäätökset (2) Työvoimatoimistojen työnhakupalvelut (3) Sosiaaliturvaetuudet: työttömyyskorvaukset, lapsilisät, sairauskulut (takautuva korvaaminen tai suora korvaus), opintotuet. (4) Henkilökohtaiset asiakirjat: passi tai ajokortti (5) Auton rekisteröinti (6) Rakennuslupahakemukset (7) Poliisille tehtävä ilmoitus, esimerkiksi varkaudesta (8) Yleiset kirjastot, esimerkiksi aineistoluettelot ja hakutyökalut (9) Syntymä- tai avioliittotodistusten pyytäminen ja toimittaminen (10) Ilmoittautuminen korkea-asteen koulutukseen tai yliopistoon (11) Muuttoilmoitus (12) Terveydenhuollon palvelut: vuorovaikutteinen neuvonta tarjottavista palveluista, potilaiden verkkopalvelut, ajanvaraukset. [1] Vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen mukaan vammaisiin henkilöihin kuuluvat ne, joilla on sellainen pitkäaikainen ruumiillinen, henkinen, älyllinen tai aisteihin liittyvä vamma, joka vuorovaikutuksessa erilaisten esteiden kanssa voi estää heidän täysimääräisen ja tehokkaan osallistumisensa yhteiskuntaan yhdenvertaisesti muiden kanssa. [2] Laskelma verkkosivustojen suunnittelua koskevista markkinoista perustuu tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2:n luokkien ”J6201 – Ohjelmistojen suunnittelu ja valmistus” ja ”J6312 – Verkkoportaalit” taloudellisen toiminnan yhteen laskettuun määrään. Lähde: Eurostat, ”Annual detailed enterprise statistics for services” (NACE Rev.2 H-N ja S95), internet-tietokoodi sbs_na_1a_se_r2. [3] Lähde: http://www.w3.org/WAI/ [4] http://www.iso.org/iso/iso_catalogue/catalogue_tc/catalogue_detail.htm?csnumber=58625. [5] http://www.un.org/disabilities/default.asp?id=150 [6] http://www.mandate376.eu/ [7] http://ec.europa.eu/governance/impact/planned_ia/docs/2012_just_025_european_accessibiliy_act_en.pdf [8] Tutkimuksessa (hankittu vuonna 2008 SMART 2008/0066 -tutkimuksena) laadittiin kaksi vuosikertomusta vuosina 2010 ja 2011. (http://www.eaccessibility-monitoring.eu/researchResult.aspx) [9] SMART 2009/00-72: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/study-economic-assessment-and-evaluation-recommendations-improving-e-accessibility-services-and [10] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/consultation-workshop-web-accessibility-10-june-2008 [11] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0804:FIN:EN:PDF [12] ”Web-accessibility in European countries: level of compliance with latest international accessibility specifications, notably WCAG 2.0, and approaches or plans to implement those specifications” (SMART 2008/0068) http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/study-report-web-accessibility-european-countries-level-compliance-latest-international [13] Vertailututkimus 2006–2008 – ”Measuring Progress of eAccessibility in Europe” (MEAC-1). Ks. Empirica, WRC, RNIB, RNID, eWORX (2007), http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/assessment-status-eaccessibility-europe [14] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/groups-supporting-e-inclusion-agenda [15] European Information & Communications Technology Industry Association (Euroopan tieto- ja viestintätekniikkateollisuuden edunvalvojaorganisaatio). [16] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/egovernment-indicators-benchmarking-eeurope [17] EUVL C 110, 9.5.2006, s. 26 / (KOM(2005) 425 lopullinen). [18] EUVL C 9, 11.1.2012, s. 65–70. [19] KOM(2010) 743 lopullinen – Ei julkaistu virallisessa lehdessä. [20] KOM(2010) 245 lopullinen/2. [21] EUVL C 412, 30.12.2006, s. 1–43. [22] EUVL L 310, 9.11.2006, s. 15–40. [23] KOM(2010) 636 lopullinen – Ei julkaistu virallisessa lehdessä. [24] EUVL L 210, 31.7.2006, s. 25. [25] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/egovernment-indicators-benchmarking-eeurope [26] http://www.mandate376.eu/ [27] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/trans/107014.pdf