[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 27.2.2008

KOM(2008) 122 lopullinen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Euroopan rahoitusjärjestelmän sopeutuminen muutoksiin Komission panos Eurooppa-neuvoston kokoukseen

KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE

Euroopan rahoitusjärjestelmän sopeutuminen muutoksiinKomission panos Eurooppa-neuvoston kokoukseen(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Johdanto

Kevään Eurooppa-neuvoston kokoontuessa kansainvälisen rahoitusalan vaikeudet koettelevat edelleen rahoitusjärjestelmää. Globalisaation ja rahoitusmarkkinoiden reaaliaikaisten yhteyksien vuoksi ongelmat leviävät nopeasti kaikkialle maailmaan. Viimeaikaiset tapahtumat ovat vaikuttaneet kansainvälisiin pankkeihin, monikansallisiin yrityksiin ja yksittäisiin ihmisiin, jotka ovat huomanneet luottoehtojen kiristyneen. Tämä on vaikuttanut yritysten investointi- ja kasvumahdollisuuksiin, asuntomarkkinoihin ja kotitalouksien käytettävissä oleviin tuloihin. Monet eurooppalaiset ovat huolissaan siitä, mitä tämä merkitsee heidän maansa talouden ja heidän oman taloudellisen turvallisuutensa ja työpaikkansa säilymisen kannalta. Nämä huolenaiheet edellyttävät, että selitetään, mitä kansallisella tasolla, EU:n tasolla ja kansainvälisellä tasolla tehdään, jotta eurooppalaiset voivat luottaa rahoitusmarkkinoiden toimintaan ja EU:n talousjärjestelmään. Viimeaikaiset kokemukset ovat osoittaneet, että kansainvälisessä rahoitusjärjestelmässä on merkittäviä heikkouksia, jotka on korjattava. Erityisesti on parannettava kaikille sijoittajille tarjolla olevan tiedon laatua ja samalla vahvistettava vakavaraisuusvalvontaa ja riskienhallintaa. Kevään Eurooppa-neuvoston keskusteluissa olisi määritettävä, miten EU etenee vastatakseen näihin haasteisiin.

Nykysuhdanne

Vuoden 2008 alkaessa maailmantalouden tilanne ja tulevaisuudennäkymät näyttävät poikkeuksellisen epävarmoilta. Keskeisiä syitä tähän ovat rahoitusmarkkinoiden levottomuus, Yhdysvaltojen heikentynyt talouskasvu ja raaka-aineiden hintojen huima nousu. Tässä tilanteessa euron tarjoama vakaus on erityisen tervetullutta.

Toistaiseksi Euroopan talous on pystynyt vastaamaan suhteellisen hyvin tähän haasteeseen. Keskeiset indikaattorit, kuten säästämisaste ja vaihtotase, ovat suojanneet rahoitusmarkkinoiden levottomuuden seurauksilta. Luottamus lähti kuitenkin viime kesänä laskuun, ja BKT:n kasvu hidastui odotetusti vuoden 2007 viimeisellä neljänneksellä.

Komission tuoreimmissa ennusteissa BKT:n vuotuista kasvua tarkistettiin alaspäin. Koko EU:ta koskeva ennuste on nyt 2,0 prosenttia ja euroalueella 1,8 prosenttia. Samaan aikaan korkeat raaka-ainehinnat ovat kiihdyttäneet inflaatiota koko EU:ssa 2,9 prosenttiin ja euroalueella 2,6 prosenttiin. Koska perusasiat ovat EU:ssa kunnossa ja hallitukset pitävät huolta julkisesta taloudesta, kasvun voidaan EU:ssa yhä odottaa pysyttelevän suhteellisen lähellä potentiaalista kasvua vuonna 2008.

Kansalaisia suojaavat uudistukset

Kaiken kaikkiaan EU voi vastata maailmantaloutta koetteleviin sokkeihin harjoittamalla tervettä, vakaata makrotalouspolitiikkaa, joka tukee tasapainoista politiikkayhdistelmää, ja jatkamalla rakenneuudistusten toteuttamista. Lissabonin kasvu- ja työllisyysstrategia tarjoaa EU:lle oikeat keinot ja välineet, joiden avulla se voi taltuttaa myrskyt ja jatkaa kasvun ja työllisyyttä parantavien toimien toteuttamista. Strategia, joka tähtää kasvuun pitkällä aikavälillä, on paras tapa rajoittaa kasvun tilapäisen hidastumisen vaikutuksia. Työ, jota on tehty vakaus- ja kasvusopimuksen ennaltaehkäisevän osan mukaisesti julkisen talouden tasapainon tai ylijäämätilanteen saavuttamiseksi, toimii automaattisena vakauttajana ja useimmissa tapauksissa siitä saadaan nyt täysi hyöty. Useissa jäsenvaltioissa vuoden 2008 talousarvioon sisältyy veronkevennyksiä. Perustaltaan terve, kasvuun tähtäävä talous on paras keino vastustaa taantumaa. Kaikilla jäsenvaltioilla on kansalliset uudistusohjelmat, jotka on vertaisarvioitu EU:n tasolla. Jäsenvaltiot ovat sopineet maakohtaisista suosituksista, joita ei ole vielä kaikilta osin toteutettu. EU:n tasolla on voimakas yksimielisyys siitä, millä alueilla on vielä tarvetta lisäuudistuksiin. Komissio on jakanut ne neljään painopistealueeseen ja esittänyt toimia, jotka on yhteisön Lissabonin ohjelmassa toteutettava EU:n tasolla:

- panostus ihmisiin ja työmarkkinoiden uudistaminen;

- liiketoimintapotentiaalin vapauttaminen;

- panostus osaamiseen ja innovointiin;

- EU:n kehittäminen vähäisten hiilidioksidipäästöjen taloudeksi.

Yhteiset toimet uudistusvauhdin nopeuttamiseksi ja näiden toimintalinjojen toteuttamiseksi osoittavat kansalaisille, että päättäjät eivät ole voimattomia eivätkä toimettomia. Kevään Eurooppa-neuvoston on määrä hyväksyä Lissabonin strategian seuraava kolmivuotiskausi ja varmistaa, että uudistus- ja nykyaikaistamisprosessi tuottaa edelleen EU:ssa tulosta ja tarjoaa lisäsuojaa kansainvälisten markkinoiden kuohunnalle.

Euroopan rahoitusmarkkinoiden sääntely

Rahoitusmarkkinat ovat EU:ssa pitkälle säännellyt. EU on jo kauan ennen rahoitusmarkkinoiden nykyistä levottomuutta tehnyt työtä rahoitusjärjestelmän vakauden edistämiseksi ja ehdottanut EU:n rahoitusjärjestelmän vakavaraisuusmekanismin vahvistamiseksi sääntöjä, jotka muodostuvat sääntelyn, ei-sitovan lainsäädännön ja alan itsesääntelyhankkeiden yhdistelmästä. Vaikka rahoitusmarkkinoiden päivittäinen valvonta ja sääntely toteutetaan kansallisella tasolla, EU:n puitesääntöjen laatiminen yhtenäisille pääomamarkkinoille on synnyttänyt uusia kansainvälisiä rahoitustuotteita ja -palveluita, jotka edellyttävät johdonmukaisempia valvontapuitteita EU:n tasolla.

Euroopan pääomamarkkinat ovat maailman suurimmat. Ne ovat kasvaneet voimakkaasti viime vuosikymmenen aikana euron antaessa lisäpotkua kasvulle. Eurooppalaiset puitteet koostuvat kattavista säännöistä, jotka koskevat arvopapereita, pankkeja, vakuutusalaa, yhtiöoikeutta, tilintarkastusta ja tilinpäätöksen esittämistä. Säännöissä asetetaan vakavaraisuusvalvonnalle ja sijoittajansuojalle korkeat standardit kannustaen samalla kilpailuun ja innovointiin. Säännöissä edellytetään, että eri alojen sääntely- ja valvontaviranomaiset eri jäsenvaltioissa tekevät yhteistyötä. Näiden toimintalinjojen ansiosta jäsenvaltioiden valvontaviranomaiset työskentelevät tiiviisti yhdessä vahvistaakseen edelleen kriisien ennaltaehkäisyyn ja ratkaisemiseen liittyvää yhteistyötä[1]. Tällaista yhteistyötä tehdään myös globaalilla tasolla, missä sääntelykeskustelu ja yhteistyö esim. Baselin komiteassa ja EU:n ja Yhdysvaltojen viranomaisten välillä tuo esiin hyviä tapoja määrittää rahoitusmarkkinoiden haasteet ja vastata niihin.

EUROOPAN ENSIMMÄINEN REAKTIO

Maailmanlaajuiset rahoitusmarkkinat kuitenkin synnyttävät innovaatioita ja kehittyvät koko ajan. Päättäjien on oltava valppaana, jotta sääntely toimii. Heti Yhdysvaltojen subprime-asuntoluottokriisin puhjettua EKP ja muut keskuspankit reagoivat tehokkaasti vastatakseen likviditeettipaineisiin, joita häiriöt monilla keskeisillä rahoitusmarkkinoilla aiheuttivat. Rahoitusmarkkinoiden viimeaikainen levottomuus on paljastanut aukkoja kansainvälistä rahoitusjärjestelmää koskevissa säännöksissä erityisesti toimien läpinäkyvyyden, sääntöjen ennustettavuuden ja riskienhallinnan laadun suhteen. Siksi Ecofin-neuvosto hyväksyi lokakuussa 2007 toimintasuunnitelman, jossa esitettiin hyvin täsmälliset toimenpiteet toteutettaviksi tulevina kuukausina kyseisten sääntelypuitteiden vahvistamiseksi. Toimintasuunnitelmassa keskitytään neljään ydinkohtaan, jotka ovat läpinäkyvyyden lisääminen, rahoitustuotteiden arvostaminen, vakavaraisuusvaatimusten vahvistaminen ja markkinoiden toiminnan parantaminen (esim. paremmalla luottoluokituspolitiikalla). Nämä prioriteetit pätevät edelleen. Työ on edennyt ripeästi eri foorumeilla. Ecofin-ministerit käsittelevät maaliskuun kokouksessaan Eurooppa-neuvostolle annettavaa väliaikaraporttia, jossa kerrotaan edistymisestä eri aiheiden suhteen.

VALTIOIDEN OMISTAMAT SIJOITUSYHTIÖT (SOVEREIGN WEALTH FUNDS)

Kansainvälisten rahoitusmarkkinoiden nykytilanne on osoittanut, miten valtioiden omistamat sijoitusyhtiöt voivat auttaa markkinoiden vakauttamisessa toimimalla kaivattuna likviditeetin ja sijoitusten lähteenä. On kuitenkin kannettu myös huolta joidenkin tällaisten sijoitusyhtiöiden motiiveista ja läpinäkyvyyden puutteesta. Komissio analysoi samaan aikaan annettavassa toisessa tiedonannossa valtioiden omistamia sijoitusyhtiöitä, ehdottaa periaatteita EU:n yhteistä lähestymistapaa varten ja antaa suuntaviivat, joita voitaisiin hyödyntää kansainvälisesti sovittavissa käytännesäännöissä, jotka rahastojen hoitajien on määrä hyväksyä.

Valtiontuet

Kun yritykset tai pankit joutuvat taloudellisiin vaikeuksiin, se on usein seurausta liiallisesta riskinotosta tai yritysjohdon virheestä. Tarkastamattomat avustukset yrityksille tai pankeille tässä tilanteessa vääristävät markkinoita ja rapauttavat palkkio- ja rangaistusjärjestelmää, joka saa markkinat toimimaan. Tällaiset avustukset myös siirtävät rakenteellisen sopeutuksen aiheuttaman rasituksen niille, jotka toimivat ilman tukea. Valtiontukien valvontaa tarvitaan varmistamaan, että vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävä tuki ja siitä seuraava kilpailun vääristyminen rajoitetaan mahdollisimman vähiin.

Pankkien osalta on syytä erityiseen varovaisuuteen, sillä tietyn pankin ongelmat voivat nopeasti levitä koko pankkisektorille ja vaikuttaa koko rahoitusjärjestelmään. Tällaisissa tilanteissa päättäväinen toiminta ja läheinen yhteistyö kyseisen jäsenvaltion ja Euroopan komission välillä on oleellista, jotta tavoitteena olevaa rahoitusjärjestelmän vakautta voidaan edistää. Valtiontukimenettelyt ovat osoittautuneet tehokkaaksi puuttumiskeinoksi.

Euroopan unionin seuraavat toimet

Rahoitusmarkkinoidensa koosta ja merkityksestä huolimatta EU ei voi ratkaista kaikkia rahoitusmarkkinoiden ongelmia yksin. On asioita, joita EU voi tehdä omien rahoitusmarkkinoidensa vahvistamiseksi ja suojaamiseksi, mutta sen on myös toimittava yhdessä muiden kansainvälisten kumppaneiden kanssa, jotta niin pienille kuin suurillekin sijoittajille voidaan luoda turvallisempi ja läpinäkyvämpi kansainvälinen toimintaympäristö. EU:lla on tärkeä rooli, kun määritellään koordinoitua globaalia suhtautumista, ei vähiten siksi, että eurosta on tullut keskeinen valuutta. Euron painoarvo kansainvälisessä rahoitusjärjestelmässä merkitsee sitä, että EU:lla ja varsinkin euroalueen jäsenvaltioilla on erityinen vastuu johtaa pyrkimyksiä puuttua niihin heikkouksiin, jotka viimeaikainen levottomuus on tuonut esiin.

Globalisaation kiihtyessä EU ja sen kumppanit tarvitsevat puitteet, joilla voidaan edistää rahoitusjärjestelmän pitkäaikaista tehokkuutta ja vakautta. Puitteiden on oltava avoimet, ja sijoituspäätöksiä on voitava tehdä sääntelyjärjestelmiin luottaen. Luottamus edellyttää, että näillä järjestelmillä on mahdollisuudet hoitaa valvontatehtävänsä, tehdä läheistä yhteistyötä keskenään, ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden kansainvälinen luonne ja estää ja/tai hoitaa tulevat kansainväliset kriisit.

Ecofinin toimintasuunnitelmassa määritellään konkreettisia toimia EU:n toteutettavaksi. Kevään Eurooppa-neuvosto voi sen pohjalta mennä vielä vähän pidemmälle. Se antaa kaikille jäsenvaltioille mahdollisuuden vahvistaa periaatteet, jotka ohjaavat EU:ta sen sisäisessä työssä ja kansainvälisillä foorumeilla, kuten G8-maiden kokouksissa, OECD:ssä ja vakausfoorumissa. Näihin periaatteisiin pitäisi sisällyttää seuraavat:

- ensisijainen vastuu riskien hallinnasta on yksittäisillä rahoituslaitoksilla ja sijoittajilla;

- kansallisten sääntely- ja valvontapuitteiden on oltava sellaiset, että tehtävä pystytään hoitamaan, vaikka rahoitusjärjestelmät ovat yhä monimutkaisempia ja innovatiivisempia;

- riskien ehkäisemiseksi ja hallitsemiseksi EU:ssa ja kansainvälisesti tehtävän sääntelyviranomaisten yhteistyön on vastattava asteittain globalisoituvan rahoitusjärjestelmän tarpeisiin.

EU:n olisi sovittava yhteistyöstä muiden kansainvälisten kumppanien kanssa, jotta olisi mahdollista päästä seuraaviin tavoitteisiin:

- Luokituslaitosten tarjoamia tietoja on parannettava sen varmistamiseksi, että sijoittajat voivat ymmärtää monimutkaisiin rahoitustuotteisiin liittyvät riskit ja että luottoluokituksia tehdään vakaalta pohjalta. Luokituslaitosten on parannettava hallintotapaansa osoittaakseen, että ne voivat välttää eturistiriidat. Jos käy ilmi, että luokituslaitokset ovat kyvyttömiä tai haluttomia korjaamaan heikkouksiaan, EU ja muut toimijat aikovat ehdottaa sääntelytoimia.

- Tilinpäätös- ja arvostussääntöjä on päivitettävä niin, että saadaan jatkuvasti tietoa pankkeihin ja muihin rahoituslaitoksiin vaikuttavista taseiden ulkopuolisista välineistä, ja varmistettava, että tällaisten riskien arvostamisesta ja esittämisestä tilinpäätöksessä on saatavilla selkeitä ja johdonmukaisia ohjeita.

- On edistettävä rahoituslaitosten tappioiden ripeää ja täydellistä julkistamista

- Rahoitusjärjestelmien vakautta koskevia ennakkovaroitusjärjestelmiä on parannettava kolmannen tason (L3) komiteoiden säännöllisellä raportoinnilla.

- EU:n rahoitusmarkkinavalvojien verkostojen tehokkuutta on edistettävä ja varmistettava kansainvälisten konsernien tiukka ja tehokas valvonta.

- Mahdollisen kriisin järjestelmätason vaikutusten arvioinnille on laadittava yhteiset puitteet, joihin kuuluvat yhteiset suuntaviivat kriisinhallinnalle ja tietojenvaihdon parantaminen.

- Komission, ministerineuvoston ja Euroopan parlamentin välillä on pyrittävä poliittiseen sopimukseen siitä, että tarvittavat säädökset (esim. vakavaraisuusdirektiivin muuttaminen) annetaan ennen huhtikuuta 2009, ja sovittava niiden nopeasta täytäntöönpanosta.

*******

Talouteen kohdistuvat paineet ovat haaste kasvulle ja työllisyydelle sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti. Päättäjien ja sääntelijöiden on oltava valppaina olosuhteiden muuttuessa, valmiina sopeuttamaan ja valitsemaan oikeat toimet oikeaan aikaan. Euroopan unioni on osoittanut pystyvänsä laatimaan tarvittavat vakavaraisuussäännöt ja valvomaan Euroopan vilkkaita rahoitusmarkkinoita. Se on vahvistanut talouden perustaa, minkä vuoksi se kestää paremmin rahoitusmarkkinoiden levottomuutta ja pystyy rajoittamaan sen vaikutusta kasvuun. EU pystyy parhaiten säilyttämään markkinatoimijoiden ja kuluttajien luottamuksen pysymällä valppaana ja määrätietoisena rahoitusmarkkinoiden paineiden lisääntyessä ja tekemällä yhteistyötä kansainvälisten kumppaneiden kanssa määritelläkseen heikkoudet ja puuttuakseen niihin nopeasti ja tehokkaasti. Komissio edistää edelleen rahoitusjärjestelmän vakautta tekemällä tarvittaessa asiaa koskevia ehdotuksia.

[1] Lamfalussyn komannen tason (L3) komiteoissa.