FI Euroopan unionin virallinen lehti C 335/16

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

2013/C 335/05

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

”CRÈME DE BRESSE”

EY-N:o: FR-PDO-0005-01046-18.10.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi

”Crème de Bresse”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotetyyppi

Luokka 1.4 – Muut eläinperäiset tuotteet (munat, hunaja, erilaiset maitotuotteet paitsi voi jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Crème de Bresse”

Kyseessä on luonnonmukaisesti kypsytetty ”puolipaksu” kerma. Se sisältää rasvaa vähintään 36 grammaa 100 grammassa tuotetta.

Sille tyypillisiä piirteitä ovat pehmeys, hiven happamuutta sekä keitetyn maidon, sokerikeksin ja vaniljan vivahteet.

”Crème de Bresse” täydennettynä ilmauksella ”épaisse”

Kyseessä on luonnonmukaisesti kypsytetty ”paksu” kerma. Se sisältää rasvaa vähintään 33 grammaa 100 grammassa tuotetta.

Sille tyypillisiä piirteitä ovat voimakas happamuus ja hyvin aromikas maku, johon kuuluvat selkeästi ”raikas maku suussa” sekä maidon (tuore maito, raakamaito jne.) ja voin voimakkaat aromit.

Kumpaakaan näistä kermatyypeistä ei saa homogenoida eikä niihin saa lisätä sakeuttamis- tai aromiaineita. Herakerman, ennastetun, jäädytetyn ja pakastetun kerman, väriaineiden ja hapettumisenestoaineiden sekä maidon tai kerman happamuuden vähentämiseen tarkoitettujen happamuudensäätöaineiden käyttö on kielletty.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

Täysrasvaisesta raakamaidosta poistetaan rasva 36 tunnin kuluessa keräyksestä.

Vastaanotetun maidon pH on 6,4–6,9, ja sen happoluku on enintään 0,80 meq 100 grammassa rasvaa.

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Karjan vuotuisesta kokonaisannoksesta vähintään 80 prosenttia (kuiva-aineena ilmoitettuna) on peräisin asianomaiselta maantieteelliseltä alueelta.

Karjan ravinnon perustana on rehuruokinta, jonka osuus koko vuoden aikana on keskimäärin vähintään 75 prosenttia lehmien saamasta kokonaisannoksesta kuiva-aineena.

Rehu käsittää:

— heinää tuoreena, laidunnettuna tai ruokintakaukaloon annosteltuna,

— heinää ja maissia kaikissa säilytysmuodoissaan,

— sinimailasta tuoreena tai kuivattuna,

— olkea,

— juuria,

— muita viljoja, jotka annetaan tuoreena tai säilörehuna.

Rapsi tuoreena, sinappi, kaali, piparjuuri, nauris, rypsi, lanttu ja retiisi ovat kiellettyjä karjan ruokinnassa.

Karjan ruokinnassa saa käyttää ainoastaan ei-muuntogeenisistä tuotteista peräisin olevan rehumaissin tähkiä tai jyviä.

Täydennysrehua saa antaa vuodessa 1 800 kilogrammaa lypsylehmää kohden.

Täydennysrehulla tarkoitetaan:

— energiatäydennysrehua: viljan siemeniä ja niistä valmistettuja tuotteita, juurimukuloita ja niistä valmistettuja tuotteita sekä juurista valmistettuja tuotteita,

— typpeä sisältävää täydennysrehua: valkuaiskasvien ja öljy- ja valkuaiskasvien siemeniä sekä niistä valmistettuja tuotteita, kuivattua sinimailasta ja muita johdannaistuotteita,

— sekatäydennysrehua: energia- ja typpitäydennysrehun sekoituksia,

— kivennäisaineita, vitamiineja ja hivenaineita,

— käymisteollisuuden sivutuotteita,

— parkitusaineita.

Palmuöljy sellaisenaan tai sen isomeerit eivät ole sallittuja.

a) Laidunkausi

Karja laiduntaa vähintään 150 päivää vuodessa joko yhtäjaksoisesti tai ei.

Kyseisenä aikana kunkin lypsylehmän käytettävissä on vähintään 10 aaria laidunta, jolle on pääsy lypsytiloista.

Laiduntamista voidaan täydentää tuorerehulla. Annettu tuore heinä on syötävä 24 tunnin sisällä, ja kaikki sen jälkeen jäljellä oleva heinä on poistettava kaukaloista.

Maissin saanti varmistetaan antamalla kauden aikaisessa keskimääräisessä kokonaispäiväannoksessa vähintään 10 prosenttia kuiva-aineesta maissia rehumuodossa tai vähintään yhtä kilogrammaa kuivia maissinjyviä vastaava määrä.

b) Talvikausi

Kauden aikana heinän saanti varmistetaan antamalla kauden aikaisessa keskimääräisessä kokonaispäiväannoksessa vähintään 15 prosenttia kuiva-aineesta heinää (heinää ja sinimailasta kaikissa säilytysmuodoissaan).

Kauden aikana maissin saanti varmistetaan antamalla kauden aikaisessa keskimääräisessä kokonaispäiväannoksessa vähintään 25 prosenttia kuiva-aineesta maissia rehumuodossa tai vähintään 2,5:tä kilogrammaa kuivia maissinjyviä vastaava määrä.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Maidontuotanto samoin kuin ”Crème de Bressen” valmistus tapahtuvat asianomaisella maantieteellisellä alueella.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Kerma pakataan enintään 1 000 litran myyntipakkauksiin.

3.7 Merkintöjä koskevat erityissäännöt

Alkuperänimityksen ”Crème de Bresse” piiriin kuuluvien tuotteiden merkinnöissä on oltava:

— alkuperänimityksen nimi kirjaimilla, joiden koko on vähintään kaksi kolmasosaa merkinnöissä olevien suurimpien kirjainten koosta,

— Euroopan unionin ”SAN”-tunnus sen jälkeen, kun se on rekisteröity Euroopan unionissa.

Alkuperänimityksen ”Crème de Bresse” jäljessä voi olla ilmaus ”épaisse”, jos kerma täyttää asianomaiset tuotantovaatimukset.

Jos kuitenkin valmistaja tai hänen välittömällä vastuullaan oleva henkilö myy tuotetta suoraan joko tilalla tai markkinoilla, yksittäisten tuotteiden merkitseminen ei ole pakollista, vaan tiedot voidaan ilmoittaa kyltillä.

Etiketti- ja kylttimallit laatii asianomainen ryhmittymä, joka myös asettaa ne toimijoiden saataville.

”Crème de bresse” -nimitys ja sen jäljessä oleva ilmaus ”Appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys) ovat pakollisia tietoja, joiden on esiinnyttävä laskuissa ja kauppakirjoissa sen jälkeen, kun nimitys on rekisteröity Euroopan unionissa.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue kattaa seuraavat kunnat:

Ainin departementti: Abergement-Clémenciat (L'), Attignat, Bâgé-la-Ville, Bâgé-le-Châtel, Beaupont, Bény, Béréziat, Biziat, Boissey, Bourg-en-Bresse, Buellas, Certines, Ceyzériat, Chanoz-Châtenay, Chavannes-sur-Reyssouze, Chaveyriat, Chevroux, Coligny, Condeissiat, Confrançon, Cormoz, Courmangoux, Courtes, Cras-sur-Reyssouze, Cruzilles-lès-Mepillat, Curciat-Dongalon, Curtafond, Dommartin, Dompierre-sur-Chalaronne, Domsure, Etrez, Foissiat, Gorrevod, Illiat, Jasseron, Jayat, Journans, Laiz, Lent, Lescheroux, Malafretaz, Mantenay-Montlin, Marboz, Marsonnas, Meillonnas, Mézériat, Montagnat, Montcet, Montracol, Montrevel-en-Bresse, Neuville-les-Dames, Péronnas, Perrex, Pirajoux, Polliat, Pont-de-Veyle, Pressiat, Saint-André-de-Bâgé, Saint-André-d'Huiriat, Saint-André-sur-Vieux-Jonc, Saint-Cyr-sur-Menthon, Saint-Denis-lès-Bourg, Saint-Didier-d'Aussiat, Saint-Étienne-du-Bois, Saint-Étienne-sur-Chalaronne, Saint-Étienne-sur-Reyssouze, Saint-Genis-sur-Menthon, Saint-Jean-sur-Reyssouze, Saint-Jean-sur-Veyle, Saint-Julien-sur-Reyssouze, Saint-Julien-sur-Veyle, Saint-Just, Saint-Martin-du-Mont, Saint-Martin-le-Châtel, Saint-Nizier-le-Bouchoux, Saint-Rémy, Saint-Sulpice, Saint-Trivier-de-Courtes, Salavre, Servas, Servignat, Sulignat, Tossiat, Tranclière (La), Treffort-Cuisiat, Vandeins, Verjon, Vernoux, Vescours, Villemotier, Viriat, Vonnas.

Juran departementti: Augea, Balanod, Beaufort, Bletterans, Bonnaud, Cesancey, Chazelles, Chilly-le-Vignoble, Condamine, Cosges, Courlans, Courlaoux, Cousance, Cuisia, Digna, Fontainebrux, Frébuans, Gevingey, Larnaud, Mallerey, Maynal, Messia-sur-Sorne, Montmorot, Nanc-lès-Saint-Amour, Nance, Orbagna, Repôts (Les), Ruffey-sur-Seille, Sainte-Agnès, Saint-Amour, Saint-Didier, Trenal, Vercia, Villevieux, Vincelles.

Saône-et-Loiren departementti: Abergement-de-Cuisery (L'), Bantanges, Baudrières, Beaurepaire-en-Bresse, Bosjean, Bouhans, Branges, Brienne, Bruailles, Champagnat, Chapelle-Naude (La), Chapelle-Thècle (La), Condal, Cuiseaux, Cuisery, Devrouze, Diconne, Dommartin-lès-Cuiseaux, Fay (Le), Flacey-en-Bresse, Frangy-en-Bresse, Frette (La), Frontenaud, Genête (La), Huilly-sur-Seille, Joudes, Jouvençon, Juif, Lessard-en-Bresse, Loisy, Louhans, Ménetreuil, Mervans, Miroir (Le), Montagny-près-Louhans, Montcony, Montpont-en-Bresse, Montret, Rancy, Ratenelle, Ratte, Romenay, Sagy, Saillenard, Saint-André-en-Bresse, Sainte-Croix, Saint-Étienne-en-Bresse, Saint-Germain-du-Bois, Saint-Martin-du-Mont, Saint-Usuge, Saint-Vincent-en-Bresse, Savigny-en-Revermont, Savigny-sur-Seille, Sens-sur-Seille, Serley, Simandre, Simard, Sornay, Tartre (Le), Thurey, Tronchy, Varennes-Saint-Sauveur, Vérissey, Vincelles.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Maantieteellinen alue, jolla ”Crème de Bresse” -kermaa tuotetaan, on loivasti kumpuilevaa, puuta kasvavaa tasankoa. Kukkulat muodostavat Bressen alueelle tyypillisen maiseman ja ovat enintään 300 metriä korkeita. Kyseessä on geologisesti yhtenäinen alue, jonka maaperä on hyvin vettä varastoivaa savimaata. Maatiloilla on kuitenkin useimmiten keskenään erilaisia lohkoja. Alueella on tiivis ja kattava vesiverkosto, jonka muodostavat Jura-vuorten rinteiltä alkunsa saavat joet, joihin virtaa lisää vettä lukuisista puroista tai uurteista. Alueella vallitsee Bressen alueelle tyypillinen mannerilmasto, jossa saadaan sateita runsaasti ja säännöllisesti, yli 800 mm vuodessa. Se edistää heinän kasvua kasvukauden aikana ja tekee mahdolliseksi – yhdessä maaperän oikeanlaisen hoidon kanssa – useiden eri viljakasvien viljelyn ja erityisesti maissin viljelyn ilman kastelua.

Alueen vesi-, maaperä-, pinnanmuoto- ja ilmasto-olosuhteet ovat johtaneet elinympäristön eristyneisyyteen (lukuisat vesialueet, heikkokulkuiset tiet) ja viljelyalan jäsentymiseen tavalla, joka sopii monilajiseen viljelyyn ja liki omavaraiseen karjankasvatusjärjestelmään. Alueen alavat osat, joiden savinen maaperä ei läpäise vettä ja jotka tulvivat säännöllisesti, on varattu niityille ja puustosta muodostuville aidoille; rinteillä, joilla maaperä on parempaa, viljellään viljaa ja varsinkin maissia; ylätasangot, joilta vesi poistuu heikosti, jätetään metsäksi. Tämä puukasvuston monimuotoisuus on nimellä ”bocage bressan” kutsutun alueen olennainen maantieteellinen piirre: siellä vaihtelevat viljelykset, niityt ja metsäalueet.

Karjankasvattajat ovat onnistuneet sopeutumaan alueen ominaispiirteisiin ja luonnonympäristön tarjoamiin mahdollisuuksiin, ja he ovat tehneet työtä ympäristön ehdoilla erityisen maatalousjärjestelmän kehittämiseksi. Bressen monilajiselle viljelylle on ominaista

— puolet alueen maatalousmaasta kattavien laidunten ylläpito. Heinää kasvatetaan Bressessä aivan kuin viljelykasvia. Korjatun heinän laatu (kukkien monimuotoisuus ja kasvitieteellinen koostumus) onkin yhtälailla pysyvien, kosteutta säilyttävien laidunten ylläpidon kuin tilapäisen laidunmaan hoidon ansiota. Nämä käytännöt edellyttävät todellista osaamista bresseläisiltä maidontuottajilta, jotka suosivat paikallisten rehujen, laidunrehun tai tuorerehun tuottamista;

— maissinviljely, jolla on keskeinen sija bresseläisessä viljanviljelyssä. Kasvattajat ovat viljelleet maissia yli 400 vuoden ajan ilman kastelua ja tehneet siitä erittäin tärkeän osan eläinten ruokintaa. Maissi mainitaankin jo vuonna 1612 Montpont-en-Bressessä kuolleen henkilön omaisuusluettelossa (P. Ponsot, 1997) ja Louhansista peräisin olevissa vuoden 1625 hintaluetteloissa (L. Guillemaut, 1896). Se on runsauden ja hyvinvoinnin symboli, ja siitä johtuu bresseläisille muinoin annettu lisänimi ”ventres jaunes” (”keltamahat”);

— siilovarastoinnin edellyttämä tekninen taito, jonka bresseläiset kasvattajat ovat kehittäneet jo 1800-luvulla (Lecouteux, 1875) ratkaistakseen heinän korjuuseen kosteassa ilmastossa liittyvät ongelmat.

Näiden kahden pääasiallisen viljelykasvin varassa bresseläiset kasvattajat täydensivät tuotantojärjestelmäänsä siipikarjan ja lypsykarjan kasvatuksella ja käyttivät maidontuotantoa varten eläinten ruokinnassa luonnollisesti heinää ja maissia. Tällä tavalla saatavilla tuotteilla, erityisesti kermalla, oli tärkeä asema kyseisessä taloudessa. Kermaa myytiin markkinoilla paikallisille asiakkaille tai kierteleville kauppiaille, jotka kuljettivat sitä yhdessä munien ja siipikarjan kanssa naapurikaupunkeihin ja -alueille.

Ensimmäiset osuuskunnat perustettiin 1930-luvun alussa, ja vähitellen ne korvasivat maatiloilla valmistuksen. Osuuskunnissa tiedostettiin tarve säilyttää raaka-aineen alkuperäiset erityisominaisuudet, ja ne järjestivät maidonkeruun tarkkaan rajatuista piireistä jalostustilojen ympärillä ja pitivät keruureitit lyhyinä. Ne varmistivat myös, että maito jalostetaan nopeasti sen vastaanottamisen jälkeen, ja rajoittivat kermojen käsittelyä ja pumppaamista.

Sillä tavalla ne jatkoivat kerman perinteistä valmistusta lehmänmaidon kermasta, mutta kehittivät samalla biologisia kypsytysmenetelmiä.

Valmistajat käyttävät happamoittavia ja aromatisoivia maitohappobakteerikantoja, joiden avulla kermasta saadaan riittävän hapanta ja voimakasaromista.

Erityistä huomiota kiinnitetään myös siihen, että kermaa pakattaessa sitä käsitellään ja pumpataan mahdollisimman vähän.

5.2 Tuotteen erityisyys

Kyseessä on biologisesti kypsyttämällä saatava kerma, johon ei lisätä mitään sakeuttamis- tai aromiaineita. Sen väri vaihtelee murretusta valkoisesta norsunluun väriseen, se on kiiltävää ja sileää ja siinä on vähän tai ei lainkaan näkyviä kuplia.

Tuote kattaa kaksi eri kermatyyppiä, jotka poikkeavat toisistaan rasvapitoisuudeltaan, happamuudeltaan, suutuntumaltaan ja ruoanlaitto-ominaisuuksiltaan.

Puolipaksulla kermalla, jonka rasvapitoisuus on korkea (vähintään 36 grammaa 100 grammassa kermaa), on hyvä koostumus, se on tasaista ja erittäin pehmeää ja sen maku on hyvin kattava. Sen omaleimainen piirre on voimakas aromikkuus, joka tuntuu niin nenässä kuin suussa ja jossa sekoittuvat toisiinsa hiven happamuutta ja maitomaiset ja sokeriset vivahteet (keitetty maito, sokerikeksi, vanilja).

Tämä kerma kestää hyvin lämpöä (perunapaistokset, kermaiset kana- ja makkararuoat, leivonnaiset), ja siksi sitä käytetään usein pitkää kypsentämistä korkeassa lämpötilassa vaativissa ruoissa.

Paksu kerma, jonka rasvapitoisuus on vähintään 33 grammaa 100 grammassa kermaa, on koostumukseltaan paksua ja selvästi hapanta. Se on tasaista ja erittäin pehmeää ja sen maku on hyvin kattava. Siinä on voimakas aromi, joka tuntuu niin nenässä kuin suussa ja johon kuuluvat selkeä ”raikas maku suussa” sekä maidon (tuore maito, raakamaito jne.) ja voin voimakkaat aromit.

Tätä kermaa käytetään perinteisesti kypsentämättä hedelmien tai tuorejuustojen kuorrutteena taikka nopeasti kohtalaisessa lämpötilassa kypsennettävissä ruoissa.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Bressen alueen perinteinen nautakarjan sekaruokinta, johon kuuluvat heinä ja maissi, on yksi niistä tekijöistä, jotka määräävät kyseisellä maantieteellisellä alueella tuotetun maidon ominaisuudet. Näiden kahden osatekijän eli heinän ja maissin tasapaino ruokinnassa vaikuttaa maidon ominaisuuksiin ja helpottaa sen jalostamista kermaksi.

Ravintoon sisältyvä heinä antaa maidolle sille ominaiset aistinvaraiset ominaisuudet. Se, että kasvattajat pitävät yllä niittyjen kukkien monimuotoisuutta ja kasvitieteellistä koostumusta, takaa maidon erityisen värin, vaikuttaa maidon rasvaliukoisten ainesosien pitoisuuteen ja koostumukseen ja siihen, että rasvaan kiinnittyy runsaasti aromiaineiden esiaineita.

Maissin energia-arvo on korkea, joten sen sisällyttäminen ravintoon takaa runsaasti rasvaa ja proteiineja sisältävän maidon tuotannon. Siitä johtuu myös rasvapallojen suuri koko, joka on ”Crème de Bresse” -kerman valmistukseen tarkoitetun maidon erityispiirre. Tällä on suora vaikutus maidon suureen aromipotentiaaliin, sillä aromikomponenttien kiinnittymispintaa on paljon.

Maidon jäähdytys- ja varastointiolosuhteet maatiloilla, toimijoiden läheisyys ja keruureittien pituuden rajoittaminen ovat myös tekijöitä, jotka edesauttavat maidon koostumuksen ja sen rasvan luontaisen laadun säilymistä. ”Crème de Bresse” -kerman valmistukseen tarkoitetun maidon rasvan pilkkoutuminen on erityisen vähäistä, mikä johtuu rasvan erittäin hyvästä laadusta. Maidon alkuperäinen väri vaikuttaa kerman väriin.

Koska jalostajat käyttävät maidon nopeasti ja käsittelyjen ja pumppausten määrää on rajoitettu, rasva säilyttää kaikki laatuominaisuutensa. Koska homogenointia ei suoriteta, kerman suutuntuma ja koostumus pysyvät muuttumattomina, ja kerma on ulkonäöltään tasaista ja kiiltävää ja siinä on vähän tai ei lainkaan näkyviä kuplia.

Kerman biologisen kypsymisen vaihe, joka on ”Crème de Bresse” -kerman tärkeä tuotantovaihe, kestää pitkään ja tapahtuu matalassa lämpötilassa valikoitujen happamoivien ja aromatisoivien bakteerikantojen avulla. Tämän vaiheen muuttujia muokkaamalla voidaan muunnella kerman happamuutta ja tehdä siitä puolipaksua tai paksua. Muuntelu vaikuttaa rasvapitoisuuteen ja antaa kermoille erilaisia mutkikkaita aromikoostumuksia. Kerman luonnollisen maun takaa se, ettei sakeuttamis- tai aromiaineita käytetä.

”Crème de Bresse” -kerman erityislaatuisuus johtuu ennen kaikkea maidon ominaisuuksista sekä jalostajien kehittämästä ja ylläpitämästä valmistustaidosta. Nykyisin ”Crème de Bresse” on alueensa ruokakulttuuriin kiinteästi kuuluva ainesosa, ja sitä käyttävät runsaasti keittiömestarit ja leipurit, jotka arvostavat sen laatua (Bressen kermakana, kala tai kalapullat kermakastikkeessa, perunapaistokset, briossit, paikalliset tortut ja piirakat (joihin käytetään sokeria, kermaa ja voita)).

Eritelmän julkaisutiedot

(asetuksen (EY) N:o 510/2006 5 artiklan 7 kohta (3))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCCremedeBresse.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) Katso alaviite 2.