KOMISSION TEKSTI TARKISTUS

Tarkistus 1

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 2 kappale

(2) Näitä direktiivejä on saatujen kokemusten perusteella tarkasteltu uudelleen sovellettavien sääntöjen yksinkertaistamiseksi, epäjohdonmukaisuuksien poistamiseksi ja säännöksissä havaittujen puutteiden korjaamiseksi. Uudelleentarkastelun perusteella on asianmukaista korvata mainitut neljä direktiiviä tällä yhdellä direktiivillä. Siksi tässä direktiivissä olisi vahvistettava yhteisiä seikkoja koskevat säännöt ja luovuttava aikaisempien direktiivien mukaisesta vähimmäistason yhdenmukaistamisesta, jonka nojalla jäsenvaltioilla on ollut mahdollisuus pitää voimassa tai antaa direktiivejä tiukempia kansallisia säännöksiä. (2) Näitä direktiivejä on saatujen kokemusten perusteella tarkasteltu uudelleen sovellettavien sääntöjen yksinkertaistamiseksi, epäjohdonmukaisuuksien poistamiseksi ja säännöksissä havaittujen puutteiden korjaamiseksi. Uudelleentarkastelun perusteella on asianmukaista korvata mainitut neljä direktiiviä tällä yhdellä direktiivillä. Siksi tässä direktiivissä olisi vahvistettava yhteisiä seikkoja koskevat säännöt ja samalla annettava jäsenvaltioille mahdollisuus pitää voimassa tai antaa tiettyjä muita seikkoja koskevia kansallisia säännöksiä , joilla mahdollistetaan parempi kuluttajansuoja .

Tarkistus 2

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 5 kappale

(5) Kuluttajat eivät vielä käytä täysimääräisesti hyväkseen rajojen yli tapahtuvaa etämyyntiä, vaikka tämän mahdollisuuden pitäisi olla yksi keskeisistä sisämarkkinoiden mukanaan tuomista eduista. Etämyynti jäsenvaltioiden sisällä on viime vuosina kasvanut nopeasti, mutta valtiosta toiseen tapahtuvan etämyynnin kasvu on siihen verrattuna ollut hidasta. Epäsuhta on erityisen merkittävä internetmyynnissä, jonka kasvupotentiaali on suuri. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltujen sopimusten tekemistä rajoittavat monet tekijät, kuten eri jäsenvaltioiden kuluttajansuojasääntöjen erot. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tapahtuva kaupankäynti jäsenvaltioiden sisällä on lisääntynyt viime vuosina merkittävästi varsinkin palvelualalla (esim. julkiset palvelut), mutta niiden kuluttajien määrä, jotka käyttävät tätä mahdollisuutta hankintoihin muista maista on pysynyt vaatimattomana. Liiketoimintamahdollisuudet ovat lisääntyneet monissa jäsenvaltioissa, ja pienet ja keskisuuret yritykset (sekä yksityiset ammatinharjoittajat ) ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tapahtuvaa myyntiä harjoittavien yritysten edustajat lienevät varsinkin raja-alueilla entistä halukkaampia etsimään kaupankäyntimahdollisuuksia muista jäsenvaltioista. Siksi kuluttajille annettavia tietoja ja peruuttamisoikeutta koskevien säännösten täysi yhdenmukaistaminen etäsopimusten ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävien sopimusten osalta parantaa elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisten sisämarkkinoiden toimivuutta. (5) Rajojen yli tapahtuvaa etämyyntiä ei vielä käytetä täysimääräisesti hyväksi , vaikka tämän mahdollisuuden pitäisi olla yksi keskeisistä sisämarkkinoiden mukanaan tuomista eduista. Etämyynti jäsenvaltioiden sisällä on viime vuosina kasvanut nopeasti, mutta valtiosta toiseen tapahtuvan etämyynnin kasvu on siihen verrattuna ollut hidasta. Epäsuhta on erityisen merkittävä internetmyynnissä, jonka kasvupotentiaali on suuri. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa neuvoteltujen sopimusten tekemistä rajoittavat monet tekijät, kuten eri jäsenvaltioiden kuluttajansuojasääntöjen erot. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tapahtuva kaupankäynti jäsenvaltioiden sisällä on lisääntynyt viime vuosina merkittävästi varsinkin palvelualalla (esim. julkiset palvelut), mutta niiden kuluttajien määrä, jotka käyttävät tätä mahdollisuutta hankintoihin muista maista, on pysynyt vaatimattomana. Liiketoimintamahdollisuudet ovat lisääntyneet monissa jäsenvaltioissa, ja pienet ja keskisuuret yritykset (sekä yksityiset elinkeinonharjoittajat ) ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tapahtuvaa myyntiä harjoittavien yritysten edustajat lienevät varsinkin raja-alueilla entistä halukkaampia etsimään kaupankäyntimahdollisuuksia muista jäsenvaltioista. Siksi kuluttajille annettavia tietoja ja peruuttamisoikeutta koskevien tiettyjen säännösten täysi yhdenmukaistaminen etäsopimusten ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävien sopimusten osalta edistää kuluttajansuojan korkeaa tasoa ja parantaa elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisten sisämarkkinoiden toimivuutta.

Tarkistus 3

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 6 kappale

(6) Kuluttajasopimuksia koskevissa jäsenvaltioiden laeissa on tuntuvia eroja, jotka voivat aiheuttaa merkittäviä kilpailun vääristymiä ja haitata sisämarkkinoiden kitkatonta toimintaa. Voimassa olevassa yhteisön lainsäädännössä, joka koskee etäsopimuksina ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjä kuluttajasopimuksia, kulutustavaroita ja takuita sekä kohtuuttomia sopimusehtoja, vahvistetaan vähimmäisvaatimukset lainsäädännön yhdenmukaistamiselle ja jätetään jäsenvaltioille mahdollisuus pitää voimassa tai ottaa käyttöön tiukempia toimenpiteitä kuluttajasuojan korkeamman tason varmistamiseksi alueellaan. Lisäksi monien kysymysten sääntely eri direktiiveissä on epäjohdonmukaista, tai kysymyksiä on jätetty avoimiksi. Näitä kysymyksiä on eri jäsenvaltioissa ratkaistu eri tavoin. Tämän seurauksena kansalliset säännökset, joilla kuluttajasopimuksiin liittyvät direktiivit pannan täytäntöön, eroavat toisistaan merkittävästi. Poistetaan.

Tarkistus 4

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 7 kappale

(7) Nämä erot aiheuttavat sisämarkkinoilla merkittäviä esteitä, jotka vaikuttavat niin yrityksiin kuin kuluttajiinkin. Erilaisten vaatimusten noudattaminen aiheuttaa lisäkustannuksia yrityksille , jotka haluavat myydä tavaroita tai tarjota palveluja rajojen yli. Hajanaisuus ei myöskään ole omiaan lisäämään kuluttajien luottamusta kaupantekoon sisämarkkinoilla . Kuluttajien luottamusta heikentää vielä se, että kuluttajansuojan taso vaihtelee yhteisön alueella. Ongelma on erityisen ajankohtainen markkinoiden viimeaikaisten muutosten vuoksi. (7) Tietyt erot kuluttajasopimuksia, erityisesti etäsopimuksia ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjä sopimuksia, koskevissa jäsenvaltioiden laeissa aiheuttavat sisämarkkinoilla merkittäviä esteitä, jotka vaikuttavat niin elinkeinonharjoittajiin kuin kuluttajiinkin. Erilaisten vaatimusten noudattaminen aiheuttaa lisäkustannuksia elinkeinonharjoittajille , jotka haluavat myydä tavaroita tai tarjota palveluja rajojen yli. Suhteeton hajanaisuus ei myöskään ole omiaan lisäämään kuluttajien luottamusta kaupantekoon sisämarkkinoilla

Tarkistus 5

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 8 kappale

(8) Joidenkin keskeisten säännösten täysi yhdenmukaistaminen lisää tuntuvasti oikeusvarmuutta sekä kuluttajien että elinkeinonharjoittajien kannalta. Sekä kuluttajat että elinkeinonharjoittajat voivat luottaa selkeästi määriteltyihin oikeuskäsitteisiin perustuviin yhtenäisiin sääntelypuitteisiin, joilla säännellään elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisiin sopimuksiin liittyviä tiettyjä näkökohtia yhteisössä. Seurauksena on sääntöjen hajanaisuudesta johtuvien esteiden kaatuminen ja sisämarkkinoiden toteutuminen tällä alalla. Esteet voidaan poistaa vain vahvistamalla yhdenmukaiset säännöt yhteisön tasolla. Lisäksi kuluttajat hyötyvät korkeatasoisesta kuluttajansuojasta koko yhteisössä. (8) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 169 artiklan mukaisesti, ja ellei toisin säädetä, tämän direktiivin säännökset eivät saisi estää jäsenvaltioita hyväksymästä tai pitämästä voimassa tiukempia kansallisen lainsäädännön mukaisia toimenpiteitä, joilla parannetaan kuluttajansuojaa. Joidenkin keskeisten säännösten täysi yhdenmukaistaminen on kuitenkin perusteltua kuluttajansuojan yhtenäisten sääntelypuitteiden varmistamiseksi ja rajat ylittävän kaupankäynnin oikeusvarmuuden lisäämiseksi tuntuvasti sekä kuluttajien että elinkeinonharjoittajien kannalta. Tässä tapauksessa sekä kuluttajat että elinkeinonharjoittajat voivat luottaa selkeästi määriteltyihin oikeuskäsitteisiin perustuviin yhtenäisiin sääntelypuitteisiin, joilla säännellään elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisiin sopimuksiin liittyviä tiettyjä näkökohtia unionissa. Näin kuluttajat hyötyvät yhtäläisestä korkeatasoisesta kuluttajansuojasta koko unionissa. Lisäksi yhtenäisten unionin sääntöjen määritteleminen poistaa sääntöjen suhteettomasta hajanaisuudesta johtuvat esteet ja johtaa sisämarkkinoiden toteutumiseen tällä alalla.

Tarkistus 6

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 10 a kappale (uusi)

(10 a) Tätä direktiiviä ei olisi sovellettava terveydenhuoltoon eli terveydenhuollon ammattihenkilöiden potilaille tarjoamiin terveyspalveluihin potilaiden terveyden arvioimiseksi, säilyttämiseksi tai palauttamiseksi.

Tarkistus 7

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 10 b kappale (uusi)

(10 b) Rahapelitoiminta, kuten arpajaiset ja vedonlyönti, olisi jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, koska tällaisen toiminnan erikoisluonteen vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava soveltaa siihen muita, myös tiukempia kuluttajansuojatoimenpiteitä.

Tarkistus 8

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 11 kappale

(11) Kuluttajille tarkoitettuja rahoituspalveluita koskeva yhteisön lainsäädäntö sisältää useita kuluttajansuojaan liittyviä säännöksiä. Siksi tämän direktiivin säännökset koskevat rahoituspalveluihin liittyviä sopimuksia vain silloin, kun se on tarpeen sääntelyn puutteiden korjaamiseksi. (11) Unionin lainsäädäntö, joka koskee muun muassa kuluttajille tarkoitettuja rahoituspalveluita ja pakettimatkoja, sisältää useita kuluttajansuojaan liittyviä säännöksiä. Siksi tämän direktiivin 5–19 artiklaa ja 23 a artiklaa ei saisi soveltaa rahoituspalveluja koskeviin sopimuksiin ja 9–19 artiklaa pakettimatkoja koskeviin etäsopimuksiin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyihin sopimuksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin voimassa olevan lainsäädännön muiden säännösten soveltamista. Rahoituspalvelujen suhteen jäsenvaltioita olisi kannustettava hakemaan virikkeitä unionin tämän alan voimassa olevasta lainsäädännöstä antaessaan säännöksiä aloilla, joita ei säännellä unionin tasolla, siten, että varmistetaan tasapuolinen toimintaympäristö kaikille kuluttajille ja kaikille rahoituspalvelusopimuksille. Komission olisi pyrittävä täydentämään unionin lainsäädäntöä rahoituspalvelujen alalla, jotta nykyiset aukot voitaisiin poistaa ja suojata kuluttajia kaikentyyppisissä sopimuksissa.

Tarkistus 9

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 11 a kappale (uusi)

(11 a) Tämän direktiivin 9-19 artiklalla ei saisi rajoittaa sellaisten jäsenvaltioiden säännösten soveltamista, jotka koskevat kiinteän omaisuuden hankkimista ja kiinteää omaisuutta koskevia takuita tai kiinteää omaisuutta koskevien esineoikeuden alan oikeuksien syntymistä tai siirtoa. Tämä koskee myös sopimuksia, jotka liittyvät tällaisiin oikeustoimiin, kuten rakenteilla olevan kiinteän omaisuuden myynti sekä osamaksukauppa.

Tarkistus 10

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 11 b kappale (uusi)

(11 b) Kun sopimuksen kansallisten säännösten mukaisesti tekee julkinen viranhaltija, kuluttajaan ei kohdistu psykologista painetta, minkä vuoksi tällaiset sopimukset tulisi jättää tämän direktiivin 9–19 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle.

Tarkistus 11

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 11 c kappale (uusi)

(11 c) Tässä direktiivissä sellaisia moottoriajoneuvojen leasingsopimuksia, joiden mukaisesti ajoneuvo palautetaan sopimuksen päättyessä, olisi pidettävä autonvuokrauspalveluina.

Tarkistus 12

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 11 d kappale (uusi)

(11 d) Monissa jäsenvaltioissa on päätetty soveltaa kansallisia kuluttajansuojasääntöjä muihin yhteisöihin, kuten valtiosta riippumattomiin järjestöihin, vastaperustettuihin yrityksiin tai pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, ja muut jäsenvaltiot voivat haluta toimia samoin. On muistettava, että jäsenvaltiot voivat ulottaa tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi hyväksytyt kansalliset sääntönsä koskemaan luonnollisia tai oikeushenkilöitä, jotka eivät ole tässä direktiivissä tarkoitettuja kuluttajia.

Tarkistus 13

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 11 e kappale (uusi)

(11 e) Digitaalista sisältöä, joka toimitetaan kuluttajalle digitaalisessa muodossa siten, että kuluttaja saa mahdollisuuden käyttää tuotetta pysyvästi tai tavaran fyysistä hallintaa vastaavalla tavalla, olisi pidettävä tavarana, kun sovelletaan myyntisopimuksiin sovellettavia tämän direktiivin säännöksiä. Kuluttajan olisi kuitenkin voitava käyttää peruuttamisoikeutta ainoastaan siihen asti, kun hän päättää ladata digitaalisen sisällön.

Tarkistus 14

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 12 kappale

(12) Etäsopimuksen uuden määritelmän olisi katettava kaikki tapaukset, joissa myynti- tai palvelusopimus tehdään käyttäen pelkästään yhtä tai useampaa etäviestintä (kuten postia, internetiä, puhelinta tai faksia). Tätä kautta saataisiin aikaan tasapuolinen toimintaympäristö kaikille etämyyntiä harjoittaville elinkeinonharjoittajille. Se parantaisi myös oikeusvarmuutta verrattuna nykyiseen määritelmään, joka edellyttää elinkeinonharjoittajan järjestämän etämyyntimenetelmän käyttämistä sopimuksen tekemiseen saakka. (12) Etäsopimuksen uuden määritelmän olisi katettava kaikki tapaukset, joissa sopimus elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tavaran toimittamisesta tai palvelun suorittamisesta tehdään etämyyntiä varten luodussa myynti- tai palveluntarjontajärjestelmässä ilman, että osapuolet ovat samanaikaisesti läsnä, ja käyttäen pelkästään yhtä tai useampaa etäviestintä (kuten postia, internetiä, puhelinta tai faksia). Etämyyntiä varten luodun myynti- tai palveluntarjontajärjestelmän määritelmän ei olisi katsottava kattavan verkkosivuja, joilla ainoastaan annetaan tietoja elinkeinonharjoittajasta ja hänen tuotteistaan ja/tai palveluistaan, vaikka verkkosivulla ilmoitettaisiin yksi tai useampi etäviestin. Tätä kautta saataisiin aikaan tasapuolinen toimintaympäristö kaikille etämyyntiä harjoittaville elinkeinonharjoittajille.

Tarkistus 15

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 13 kappale

(13) Olosuhteilla, joissa tarjous tehtiin tai sopimus neuvoteltiin, ei pitäisi olla merkitystä etäsopimuksen määritelmän kannalta. Kuluttajan ei pitäisi menettää suojaa siksi, että elinkeinonharjoittaja on satunnainen etämyyjä tai käyttää kolmannen osapuolen järjestämää menetelmää , kuten verkkosivustoa. Myös sellainen sopimus, jonka elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja ovat neuvotelleet henkilökohtaisesti läsnä olevina, olisi katsottava etäsopimukseksi, jos sopimus myöhemmin tehdään käyttäen pelkästään etäviestintää, kuten internetiä tai puhelinta. Yksinkertaisempi etäsopimuksen määritelmä parantaisi myös elinkeinonharjoittajien oikeusvarmuutta ja suojaisi heitä epäterveeltä kilpailulta. (13) Olosuhteilla, joissa tarjous tehtiin tai sopimus neuvoteltiin, ei pitäisi olla merkitystä etäsopimuksen määritelmän kannalta. Kuluttajan ei pitäisi menettää suojaa siksi, että elinkeinonharjoittaja käyttää kolmannen osapuolen ylläpitämää etämyyntiä varten luotua myynti- tai palveluntarjontajärjestelmää , kuten verkkosivustoa. Myös sellainen sopimus, jonka elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja ovat neuvotelleet henkilökohtaisesti läsnä olevina, olisi katsottava etäsopimukseksi, jos sopimus myöhemmin tehdään käyttäen pelkästään etäviestintää, kuten internetiä tai puhelinta. Yksinkertaisempi etäsopimuksen määritelmä parantaisi myös elinkeinonharjoittajien oikeusvarmuutta ja suojaisi heitä epäterveeltä kilpailulta.

Tarkistus 16

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 14 kappale

(14) Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehty sopimus olisi määriteltävä sopimukseksi, joka on tehty muualla kuin toimitiloissa niin, että elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja ovat olleet samanaikaisesti läsnä, esimerkiksi kuluttajan kotona tai työpaikalla. Toimittaessa muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa kuluttajaan kohdistuu psykologista painetta riippumatta siitä, onko hän pyytänyt elinkeinonharjoittajaa käymään luonaan vai ei. Jotta estettäisiin sääntöjen kiertäminen, kun kuluttajaa lähestytään muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa, myös sellaista sopimusta, joka neuvotellaan esimerkiksi kuluttajan kotona mutta tehdään myymälässä, olisi pidettävä muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtynä sopimuksena. (14) Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehty sopimus olisi määriteltävä sopimukseksi, joka on tehty muualla kuin toimitiloissa niin, että elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja ovat olleet samanaikaisesti läsnä, esimerkiksi kuluttajan kotona tai työpaikalla. Toimittaessa muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa kuluttaja on tilapäisesti erityistilanteessa, joka eroaa myymälässä vallitsevasta tilanteesta esimerkiksi psykologisessa mielessä ja tavaroiden ja hintojen vertailumahdollisuuksien suhtee, n riippumatta siitä, onko hän pyytänyt elinkeinonharjoittajaa käymään luonaan vai ei. Jotta estettäisiin sääntöjen kiertäminen, kun kuluttajaa lähestytään muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa, sellaista sopimusta, joka neuvotellaan esimerkiksi kuluttajan kotona mutta tehdään myymälässä, olisi pidettävä muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtynä sopimuksena ainoastaan silloin, kun sopimuksen keskeisistä osista on sovittu retken, vapaa-ajantapahtuman tai myyntiesittelyn aikana. Jotta ei asetettaisi kohtuuttomia tiedonantovelvollisuuksia esimerkiksi katukauppiaille, jotka luovuttavat tavarat välittömästi, tässä direktiivissä säädetyt tiedonantovaatimukset eivät koske sopimuksia, joissa kuluttajan maksettavaksi tuleva summa on enintään 40 euroa. Tällöin ei tarvita myöskään peruuttamisoikeutta, sillä tällaisten sopimusten vaikutukset ovat helposti ymmärrettävissä. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava määritellä summa alhaisemmaksi, ja niitä olisi kannustettava tähän.

Tarkistus 17

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 15 kappale

(15) Toimitilana olisi pidettävä kaikenlaisia tiloja (kuten myymälöitä tai kuorma-autoja), jotka ovat elinkeinonharjoittajan pysyviä toimipaikkoja. Myyntikojuja ja näyttelyosastoja olisi pidettävä toimitiloina, vaikka elinkeinonharjoittaja käyttäisi niitä vain tilapäisesti. Muita tiloja, jotka on vuokrattu lyhyeksi ajaksi ja joihin elinkeinonharjoittaja ei ole sijoittautunut (kuten hotelleja, ravintoloita, konferenssikeskuksia tai teattereita, jotka on vuokrannut käyttöönsä elinkeinonharjoittaja, joka ei ole sijoittautunut sinne) ei pitäisi pitää toimitiloina. Toimitiloina ei myöskään tulisi pitää yleisiä tiloja, kuten julkisia liikennevälineitä tai laitoksia, eikä yksityiskoteja tai työpaikkoja. (15) Toimitilana olisi pidettävä kaikenlaisia tiloja (kuten myymälöitä , takseja tai kuorma-autoja), jotka ovat elinkeinonharjoittajan pysyviä toimipaikkoja. Myyntikojuja olisi pidettävä toimitiloina, vaikka elinkeinonharjoittaja voi käyttää niitä joko tilapäisesti tai säännöllisesti . Muita tiloja, jotka on vuokrattu lyhyeksi ajaksi ja joihin elinkeinonharjoittaja ei ole sijoittautunut (kuten hotelleja, ravintoloita, konferenssikeskuksia tai teattereita, jotka on vuokrannut käyttöönsä elinkeinonharjoittaja, joka ei ole sijoittautunut sinne) ei pitäisi pitää toimitiloina. Toimitiloina ei myöskään tulisi pitää yleisiä tiloja, kuten julkisia liikennevälineitä tai laitoksia, eikä yksityiskoteja tai työpaikkoja.

Tarkistus 18

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 16 kappale

(16) Pysyvän välineen määritelmän tulisi sisältää erityisesti paperille tulostetut asiakirjat, muistitikut, CD-ROM-levyt, DVD-levyt, muistikortit ja tietokoneen kovalevyt, joille sähköpostiviestit tai PDF-tiedostot on tallennettu . (16) Pysyviin välineisiin olisi luettava erityisesti paperi , muistitikut, CD-ROM-levyt, DVD-levyt, muistikortit ja tietokoneen kovalevyt . Jotta sähköpostiviestiä tai verkkosivustoa voitaisiin pitää ”pysyvänä välineenä”, kuluttajan olisi ensinnäkin voitava tallentaa sähköpostiviestin tai verkkosivun tiedot niin pitkäksi aikaa kuin hän tarvitsee niitä varjellakseen etujaan, jotka liittyvät hänen ja elinkeinonharjoittajan väliseen sopimussuhteeseen. Toiseksi sähköpostiviestin tai verkkosivuston tiedot olisi voitava tallentaa siten, että elinkeinonharjoittaja ei voi muuttaa niitä yksipuolisesti .

Tarkistus 19

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 17 kappale

(17) Kuluttajilla pitäisi olla oikeus saada tietoja ennen sopimuksen tekemistä. Elinkeinonharjoittajia ei kuitenkaan pitäisi velvoittaa antamaan tietoja, jos ne ilmenevät asiayhteydestä. Esimerkiksi elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävässä kaupassa tuotteen pääominaisuudet, elinkeinonharjoittajan henkilöllisyys ja toimitusjärjestelyt voivat ilmetä asiayhteydestä. Etämyynnin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa suoritettavien liiketoimien osalta elinkeinonharjoittajan olisi aina annettava tiedot maksujärjestelyihin, toimitukseen, sopimuksen täyttämiseen ja valitusten käsittelyyn sovellettavasta käytännöstä, sillä nämä eivät ehkä ilmene asiayhteydestä. (17) Kuluttajan olisi saatava kattavasti tietoa hyvissä ajoin ennen elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävään sopimukseen, etäsopimukseen, muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävään sopimukseen tai vastaavaan sopimukseen sitoutumistaan. Tietoa antaessaan elinkeinonharjoittajan olisi otettava huomioon sellaisen kuluttajan erityistarpeet, joka on erityisen haavoittuvassa asemassa psyykkisen, fyysisen tai psykologisen heikkoutensa, ikänsä tai hyväuskoisuutensa vuoksi tavalla, jonka elinkeinonharjoittajan voidaan kohtuudella odottaa pystyvän ennakoimaan. Tällaisten erityistarpeiden huomioon ottaminen ei saisi kuitenkaan johtaa eritasoiseen kuluttajansuojaan.

Tarkistus 228

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 17 a kappale (uusi)

(17 a) Sen estämättä poikkeusta, joka koskee elinkeinonharjoittajan velvollisuutta antaa 9 artiklan mukaisesti tietoja pysyvällä välineellä, kun on kyse muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdystä sekasopimuksesta, jonka yhteydessä elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja täyttävät sopimusvelvollisuutensa viipymättä ja kuluttajan suorittama maksu ei ylitä 200 euroa, elinkeinonharjoittajan olisi kuitenkin annettava kuluttajalle kattavat tiedot sopimuksen olennaisista kohdista ja erityisesti hinnasta ennen kuin sopimus sitoo kuluttajaa.

Tarkistus 20

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 20 kappale

(20) Kuluttajan olisi tiedettävä, tekeekö hän sopimuksen elinkeinonharjoittajan vai toisen kuluttajan puolesta toimivan välittäjän kanssa, sillä jälkimmäisessä tapauksessa kuluttaja ei ole oikeutettu tämän direktiivin mukaiseen suojaan. Välittäjän olisi siksi ilmoitettava tällaisesta tilanteesta ja sen seurauksista. Välittäjän käsitteeseen ei pitäisi sisällyttää verkossa toimivia kauppapaikkoja, jotka eivät tee sopimuksia toisen osapuolen nimissä tai puolesta. Poistetaan.

Tarkistus 21

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 22 kappale

(22) Etämyynnissä kuluttaja ei voi nähdä tuotetta ennen sopimuksen tekemistä, ja siksi hänellä olisi oltava peruuttamisoikeus, jotta hän voi varmistaa tuotteiden luonteen ja toimivuuden. (22) Etämyynnissä kuluttaja ei voi nähdä tuotetta ennen sopimuksen tekemistä, ja siksi hänellä olisi oltava peruuttamisoikeus, jotta hän voi ennen peruuttamisen määräajan umpeutumista nähdä tuotteen luonteen ja laadun ja varmistaa sen toimivuuden. Peruuttamisoikeus olisi myönnettävä myös muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtäville sopimuksille.

Tarkistus 22

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 24 kappale

(24) Oikeusvarmuuden takaamiseksi tässä direktiivissä tarkoitettujen määräaikojen laskemiseen olisi sovellettava määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71. Siksi kaikki tähän direktiiviin sisältyvät määräajat olisi katsottava ilmaistuiksi kalenteripäivinä. Poistetaan.

Tarkistus 23

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 26 kappale

(26) Kun kuluttaja tilaa samalta elinkeinonharjoittajalta useamman kuin yhden tavaran, hänellä olisi oltava peruuttamisoikeus kunkin yksittäisen tavaran osalta. Jos tavarat toimitetaan erikseen , peruuttamista koskevan määräajan pitäisi alkaa silloin, kun kuluttaja saa kunkin yksittäisen tavaran hallintaansa. Kun tavara toimitetaan erissä tai osina, peruuttamista koskevan määräajan pitäisi alkaa silloin, kun kuluttaja tai hänen osoittamansa kolmas osapuoli saa hallintaansa viimeisen erän tai osatoimituksen. (26) Kun tavarat toimitetaan useampana kuin yhtenä toimituksena , peruuttamista koskevan määräajan pitäisi alkaa päivästä, jona kuluttaja tai hänen osoittamansa kolmas osapuoli, joka ei ole tavaran kuljettaja, saa hallintaansa ensimmäisen tavaratoimituksen . Kun tavara toimitetaan erissä tai osina, peruuttamista koskevan määräajan pitäisi alkaa sinä päivänä , jona kuluttaja saa hallintaansa viimeisen erän tai osatoimituksen. Jos kuluttaja tilaa useampia tavaroita yhdellä tilauksella, mutta tavarat toimitetaan erikseen, peruuttamista koskevan määräajan pitäisi alkaa silloin, kun kuluttaja saa viimeisen tavaran hallintaansa.

Tarkistus 24

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 27 kappale

(27) Jos elinkeinonharjoittaja ei ole ilmoittanut kuluttajalle peruuttamisoikeudesta ennen etäsopimuksen tai muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyn sopimuksen tekemistä, peruuttamista koskevaa määräaikaa olisi pidennettävä. Oikeusvarmuuden turvaamiseksi olisi kuitenkin sovellettava kolmen kuukauden vanhentumisaikaa sillä edellytyksellä, että elinkeinonharjoittaja on täyttänyt kaikki sopimusvelvoitteensa. Elinkeinonharjoittajan olisi katsottava täyttäneen kaikki sopimusvelvoitteensa, kun kuluttajan tilaamat tavarat on toimitettu tai palvelut kokonaan suoritettu . (27) Jos elinkeinonharjoittaja ei ole ilmoittanut kuluttajalle peruuttamisoikeudesta ennen etäsopimuksen tai muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyn sopimuksen tekemistä, peruuttamista koskevaa määräaikaa olisi pidennettävä. Oikeusvarmuuden turvaamiseksi olisi kuitenkin sovellettava yhden vuoden vanhentumisaikaa. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin sallittava pitää voimassa kansallisia säännöksiä, joilla pidennetään vanhentumisaikaa .

Tarkistus 229

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 28 kappale

(28) Peruuttamisoikeutta on sovellettu eri jäsenvaltioissa eri tavoin, mikä on aiheuttanut kustannuksia rajat ylittävää myyntiä harjoittaville yrityksille. Kuluttajan käyttöön tarkoitetun yhdenmukaistetun vakiomuotoisen peruuttamislomakkeen avulla voidaan yksinkertaistaa peruuttamisprosessia ja lisätä oikeusvarmuutta. Tästä syystä jäsenvaltioiden olisi pidättäydyttävä lisäämästä yhteisön laajuisesti käytettävään vakiolomakkeeseen mitään esitystapaan liittyviä vaatimuksia esimerkiksi käytettävästä kirjasinkoosta. (28) Peruuttamisoikeutta on sovellettu eri jäsenvaltioissa eri tavoin, mikä on aiheuttanut kustannuksia rajat ylittävää myyntiä harjoittaville yrityksille. Yhdenmukaistetun vakiomuotoisen peruuttamislomakkeen avulla , jota kuluttaja voi käyttää, voidaan yksinkertaistaa peruuttamisprosessia ja lisätä oikeusvarmuutta. Tästä syystä jäsenvaltioiden olisi pidättäydyttävä lisäämästä unionin laajuisesti käytettävään vakiolomakkeeseen mitään esitystapaan liittyviä vaatimuksia esimerkiksi käytettävästä kirjasinkoosta. Kuluttajalla olisi kuitenkin edelleen oltava oikeus peruuttaa itse valitsemansa sanamuoto edellyttäen, että hänen elinkeinonharjoittajalle antamansa lausunto on selkeä. Tämä vaatimus voitaisiin täyttää myös lähettämällä tavara takaisin, lähettämällä kirje tai soittamalla puhelimella, mutta tällöin todistustaakka sopimuksen peruuttamisesta tässä direktiivissä tarkoitetussa määräajassa saattaa kuulua kuluttajalle. Tästä syystä on kuluttajan etujen mukaista käyttää pysyvää välinettä ilmoitettaessa elinkeinonharjoittajalle sopimuksen peruuttamisesta.

Tarkistus 26

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 30 kappale

(30) Jos kauppa peruutetaan, elinkeinonharjoittajan olisi palautettava kaikki kuluttajan suorittamat maksut, myös sellaiset, jotka on suoritettu niiden kulujen kattamiseksi, joita elinkeinonharjoittajalle on koitunut tavaroiden toimittamisesta kuluttajalle. (30) Jos kauppa peruutetaan, elinkeinonharjoittajan olisi palautettava kaikki kuluttajan suorittamat maksut, myös sellaiset, jotka on suoritettu niiden kulujen kattamiseksi, joita elinkeinonharjoittajalle on koitunut tavaroiden toimittamisesta kuluttajalle , ei kuitenkaan maksuja pikatoimituksista, jotka on järjestetty kuluttajan nimenomaisesta pyynnöstä. Maksut olisi voitava palauttaa millä tahansa maksuvälineellä, joka on laillinen maksuväline siinä jäsenvaltiossa, jossa kuluttaja vastaanottaa palautuksen. Sen vuoksi maksuja ei saa palauttaa etuseteleinä tai hyvityslaskuina.

Tarkistus 230

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 32 kappale

(32) Jotta elinkeinonharjoittaja ei joutuisi suorittamaan korvausta kuluttajalle, joka ei ole palauttanut tavaroita, kuluttaja olisi velvoitettava palauttamaan tavarat neljäntoista päivän kuluessa siitä, kun hän on ilmoittanut elinkeinonharjoittajalle päätöksestään peruuttaa kauppa. (32) Jotta elinkeinonharjoittaja ei joutuisi suorittamaan korvausta kuluttajalle, joka ei ole palauttanut tavaroita, kuluttaja olisi velvoitettava palauttamaan tavarat neljäntoista päivän kuluessa siitä, kun hän on ilmoittanut elinkeinonharjoittajalle päätöksestään peruuttaa kauppa. Elinkeinonharjoittajan olisi vastaavasti kyettävä palauttamaan maksu edellyttäen, että kuluttaja on osoittanut palauttaneensa tavaran.

Tarkistus 231

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 33 kappale

(33) Peruuttamisoikeudesta olisi oltava joitakin poikkeuksia esimerkiksi tapauksissa, joissa peruuttaminen ei olisi asianmukaista tuotteen luonteen takia. Tämä koskisi esimerkiksi viiniä, joka toimitetaan pitkän ajan kuluttua spekulatiivisen sopimuksen tekemisestä ja jonka arvo on riippuvainen markkinoilla tapahtuvista muutoksista (vielä pullottamaton viini, vin en primeur). (33) Peruuttamisoikeudesta olisi oltava joitakin poikkeuksia esimerkiksi tapauksissa, joissa peruuttaminen ei olisi asianmukaista tuotteen luonteen takia ja peruuttamisoikeuden käytöstä koituisi kohtuutonta haittaa elinkeinonharjoittajalle . Tämä koskisi erityisesti elintarvikkeita ja muita hygieenisessä mielessä arkoja tai helposti pilaantuvia tavaroita, esimerkiksi viiniä, joka toimitetaan pitkän ajan kuluttua spekulatiivisen sopimuksen tekemisestä ja jonka arvo on riippuvainen markkinoilla tapahtuvista muutoksista (vielä pullottamaton viini, vin en primeur). Peruuttamisoikeutta ei pitäisi myöskään soveltaa tiettyihin muihin tavaroihin tai palveluihin, joiden hinta on riippuvainen markkinoilla tapahtuvista muutoksista, kuten polttoöljyn kaltaisiin perushyödykkeisiin.

Tarkistus 28

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 34 kappale

(34) Myös sellaisia palveluita koskevien etäsopimusten yhteydessä, joiden suorittaminen alkaa peruuttamista koskevan määräajan aikana (esimerkiksi kun kuluttaja lataa tiedostoja itselleen määräajan aikana), olisi kohtuutonta sallia peruuttaminen sen jälkeen, kun kuluttaja on käyttänyt palvelua osittain tai kokonaan. Siksi kuluttajan olisi menetettävä peruuttamisoikeutensa, kun suorittaminen alkaa kuluttajan ennakolta antamalla nimenomaisella suostumuksella. (34) Myös sellaisia palveluita koskevien etäsopimusten ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjen sopimusten yhteydessä, joiden suorittaminen alkaa peruuttamista koskevan määräajan aikana (esimerkiksi kun kuluttaja lataa tiedostoja itselleen määräajan aikana), olisi kohtuutonta sallia peruuttaminen sen jälkeen, kun kuluttaja on käyttänyt palvelua osittain tai kokonaan. Siksi kuluttajan olisi menetettävä peruuttamisoikeutensa, kun suorittaminen alkaa kuluttajan ennakolta antamalla nimenomaisella suostumuksella , sillä edellytyksellä että suostumus on tietoon perustuva eli kuluttajalle on kerrottu, että hänen päätöksensä johtaa peruuttamisoikeuden menettämiseen .

Tarkistus 29

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 37 kappale

(37) Lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja oikeusvarmuuden takaamiseksi peruuttamisoikeutta olisi sovellettava kaikenlaisiin muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtäviin sopimuksiin poikkeuksena ainoastaan tarkoin määritellyt olosuhteet, jotka on helppo todentaa. Siksi peruuttamisoikeutta ei pitäisi soveltaa kuluttajan kotona tehtäviin kiireellisiin korjaustöihin, koska se ei soveltuisi tilanteen kiireellisyyden takia, eikä markettien kotiinkuljetuspalveluihin, joiden kautta kuluttajat voivat tilata liikkeen verkkosivuilta elintarvikkeita, juomia ja muita kotitalouden päivittäistavaroita kotiin toimitettuina. Nämä ovat tavaroita, joiden hinnat ovat alhaisia ja joita kuluttajat ostavat säännöllisesti päivittäiseen kulutukseen tai käyttöön kotitaloudessa, eikä niiden siksi pitäisi kuulua peruuttamisoikeuden piiriin. Suurimmat kuluttajien kohtaamat ongelmat ja useimmat riitatapaukset elinkeinonharjoittajien kanssa koskevat tavaroiden toimittamista ja liittyvät esimerkiksi tavaroiden katoamiseen tai vahingoittumiseen kuljetuksen aikana ja toimituksen myöhästymiseen tai puutteellisuuteen. Siksi on tarpeen selkiyttää ja yhdenmukaistaa toimitusta ja vaaranvastuun siirtymistä koskevia kansallisia sääntöjä. (37) Lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja oikeusvarmuuden takaamiseksi peruuttamisoikeutta olisi sovellettava kaikenlaisiin etäsopimuksiin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtäviin sopimuksiin poikkeuksena ainoastaan tarkoin määritellyt olosuhteet, jotka on helppo todentaa.

Tarkistus 30

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 37 a kappale (uusi)

(37 a) Suurimmat kuluttajien kohtaamat ongelmat ja useimmat riitatapaukset elinkeinonharjoittajien kanssa koskevat tavaroiden toimittamista ja liittyvät esimerkiksi tavaroiden katoamiseen tai vahingoittumiseen kuljetuksen aikana ja toimituksen myöhästymiseen tai puutteellisuuteen. Siksi on aiheellista yhdenmukaistaa tavaroiden toimitusta ja vaaranvastuun siirtymistä koskevia kansallisia sääntöjä.

Tarkistus 31

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 37 b kappale (uusi)

(37 b) Jos elinkeinonharjoittaja ei ole täyttänyt tavaroiden luovutukseen liittyviä velvoitteitaan, kuluttajan olisi pysyvällä välineellä kehotettava elinkeinonharjoittajaa huolehtimaan tavaroiden toimituksesta seitsemän päivän kuluessa ja ilmoitettava elinkeinonharjoittajalle aikomuksestaan purkaa sopimus, jos tavaroita ei toimiteta. Kuluttajan olisi katsottava peruuttaneen sopimuksen, jos toimitusta ei ole ryhdytty toteuttamaan määräajan päättyessä. Rajoittamatta kuluttajan oikeuksia vaatia vahingonkorvausta hänellä olisi oltava oikeus saada takaisin jo maksamansa summat seitsemän päivän kuluessa sopimuksen purkautumisesta. Jäsenvaltioiden olisi kuluttajansuojan korkeamman tason varmistamiseksi voitava antaa tai pitää voimassa kansallisia säännöksiä.

Tarkistus 32

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 38 kappale

(38) Kulutustavaroiden myynnin yhteydessä kuljetus voidaan järjestää useilla tavoilla. Vain sellainen sääntö, josta voidaan vapaasti poiketa, on tarpeeksi joustava kaikkien vaihtoehtojen ottamiseksi huomioon. Kuluttajan olisi oltava suojattu kaikkia vahinkoja vastaan, jotka aiheutuvat tavaroille elinkeinonharjoittajan järjestämän kuljetuksen aikana. Vaaranvastuun siirtymistä koskevaa sääntöä ei pitäisi soveltaa, jos kuluttaja perusteettomasti lykkää tavaroiden ottamista haltuunsa (esimerkiksi jos kuluttaja ei nouda lähetystä postitoimipaikasta postin asettamassa määräajassa). Sellaisessa tapauksessa kuluttajan olisi kannettava vastuu vahingoista elinkeinonharjoittajan kanssa sovitun toimitusajan jälkeen. (38) Kulutustavaroiden myynnin yhteydessä kuljetus voidaan järjestää useilla tavoilla : joko välittömästi tai myöhemmin. Jos osapuolet eivät ole sopineet tietystä toimituspäivästä, elinkeinonharjoittajan olisi suoritettava tavaroiden toimitus mahdollisimman pian, kuitenkin viimeistään kolmenkymmenen päivän kuluttua sopimuksen tekopäivästä. Kuluttajan olisi oltava suojattu kaikkia vahinkoja vastaan, jotka aiheutuvat tavaroille elinkeinonharjoittajan järjestämän kuljetuksen aikana. Vaaranvastuun siirtymistä koskevaa sääntöä ei pitäisi soveltaa, jos kuluttaja perusteettomasti lykkää tavaroiden ottamista haltuunsa (esimerkiksi jos kuluttaja ei nouda lähetystä postitoimipaikasta postin asettamassa määräajassa). Sellaisessa tapauksessa kuluttajan olisi kannettava vastuu vahingoista elinkeinonharjoittajan kanssa sovitun toimitusajan jälkeen.

Tarkistus 33

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 38 a kappale (uusi)

(38 a) Kuluttajilla ei useinkaan kauppaa tehdessään ole riittävästi mahdollisuuksia valita maksutapaa tai kuluttajia veloitetaan, jos he kieltäytyvät käyttämästä tiettyjä maksutapoja. Tämä olisi korjattava säännöksellä, jolla varmistetaan, että elinkeinonharjoittaja tarjoaa kuluttajalle erilaisia maksutapoja. Etäsopimuksissa maksutapoihin tulisi sisältyä sekä sähköisiä että muita maksutapoja. Sähköisen maksamisen vaihtoehtona voisi olla esimerkiksi elinkeinonharjoittajan verkkosivustolta tulostetun maksumääräyksen maksaminen pankissa tai muussa elinkeinonharjoittajan yhteyspisteessä.

Tarkistus 34

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 39 kappale

(39) Elinkeinonharjoittajan olisi vastattava kuluttajalle tavaroissa olevista virheistä. Tavaroiden olisi katsottava olevan virheettömiä, jos ne ovat tiettyjen, lähinnä tavaroiden ominaisuuksia koskevien ehtojen mukaisia. Tavaran laatu ja ominaisuudet, joita kuluttajat voivat kohtuudella odottaa, ovat riippuvaisia muiden muassa siitä, ovatko tavarat uusia vai käytettyjä sekä siitä, mikä on tavaroiden odotettavissa oleva käyttöikä. (39) Elinkeinonharjoittajan olisi vastattava kuluttajalle tavaroissa olevista virheistä. Tavaroiden olisi katsottava olevan virheettömiä, jos ne ovat tiettyjen, lähinnä tavaroiden laatua ja määrää koskevien ehtojen mukaisia. Tavaran laatu ja ominaisuudet, joita kuluttajat voivat kohtuudella odottaa, ovat riippuvaisia muiden muassa siitä, ovatko tavarat uusia vai käytettyjä sekä siitä, mikä on tavaroiden odotettavissa oleva käyttöikä. Tavaran virheestä olisi katsottava olevan kysymys myös silloin, kun toimitetaan väärä tavara tai vain osa tilatuista tavaroista.

Tarkistus 35

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 40 kappale

(40) Jos tavara on virheellinen, kuluttajalla olisi ensin oltava mahdollisuus vaatia elinkeinonharjoittajaa korjaamaan tavara tai vaihtamaan se elinkeinonharjoittajan valinnan mukaan , paitsi jos elinkeinonharjoittaja näyttää toteen, että mainitut korvaustavat olisivat lainvastaisia tai mahdottomia tai edellyttäisivät elinkeinonharjoittajalta suhteetonta panostusta . Elinkeinonharjoittajan panostuksen määrä olisi määritettävä objektiivisesti niin, että otetaan huomioon virheen korjaamisesta aiheutuvat kustannukset, tavaroiden arvo sekä virheen merkittävyys. Varaosien puutetta ei pitäisi pitää perusteena sille, että elinkeinonharjoittaja ei voi oikaista virhettä kohtuullisen ajan kuluessa tai ilman suhteetonta panostusta. (40) Kuluttajan olisi voitava ensisijaisesti vaatia elinkeinonharjoittajaa korjaamaan tai vaihtamaan tavara, paitsi jos tällainen oikaisutapa olisi mahdoton tai suhteeton . Olisi määritettävä objektiivisesti , milloin oikaisutapa on suhteeton . Oikaisutapaa olisi pidettävä suhteettomana, jos siitä muihin oikaisutapoihin verrattuna aiheutuisi kohtuuttomia kustannuksia. Jotta kustannuksia voitaisiin pitää kohtuuttomina, yhden oikaisutavan kustannusten olisi oltava huomattavasti korkeammat kuin jonkin toisen oikaisutavan kustannukset.

Tarkistus 36

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 41 kappale

(41) Kuluttajalle ei pitäisi koitua virheen oikaisemisesta mitään kuluja, kuten postitus-, työ- tai materiaalikustannuksia. Kuluttajalla ei myöskään pitäisi olla velvollisuutta suorittaa elinkeinonharjoittajalle korvausta viallisten tavaroiden käytöstä. (41) Kuluttajalle ei pitäisi koitua virheen oikaisemisesta mitään kuluja, kuten postitus-, työ- tai materiaalikustannuksia. Kuluttajalla ei myöskään pitäisi olla velvollisuutta suorittaa elinkeinonharjoittajalle korvausta viallisten tavaroiden käytöstä. Kuluttajalla olisi oltava oikeus vaatia sovellettavien kansallisten säännösten mukaisesti korvausta sellaisista virheistä johtuvista vahingoista, joita elinkeinonharjoittaja ei ole oikaissut. Näihin vahinkoihin olisi voitava lukea myös muu kuin rahallinen vahinko, kun siitä säädetään sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä.

Tarkistus 37

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 42 kappale

(42) Jos elinkeinonharjoittaja on kieltäytynyt oikaisemasta virhettä tai jättänyt virheen oikaisematta useammin kuin kerran, kuluttajalla pitäisi olla oikeus vapaasti valita jokin käytettävissä olevista oikaisukeinoista. Elinkeinonharjoittaja voi nimenomaisen kieltäytymisen lisäksi kieltäytyä myös epäsuorasti eli olla ottamatta kuluttajan oikaisuvaatimusta lainkaan huomioon. (42) Kuluttajalla olisi oltava oikeus vapaasti valita jokin käytettävissä olevista oikaisukeinoista , ellei hänellä ole oikeutta vaatia tavaran korjaamista tai vaihtamista. Kuluttajansuojan korkeamman tason varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava antaa tai pitää voimassa kansallisia säännöksiä virheiden oikaisukeinojen valinnanvapaudesta.

Tarkistus 38

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 42 a kappale (uusi)

(42 a) Olisi säädettävä, että tietyissä tapauksissa elinkeinonharjoittajan voidaan katsoa olevan vastuussa virheistä, jotka ovat olemassa silloin, kun vaaranvastuu siirtyy kuluttajalle, vaikka virhe ilmenisi vasta myöhemmin.

Tarkistus 39

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 42 b kappale (uusi)

(42 b) Kun elinkeinonharjoittaja tavaran lopullisena myyjänä on vastuussa kuluttajalle tavaran valmistajan toiminnasta tai laiminlyönnistä, olisi varmistettava, että elinkeinonharjoittajalla tavaran lopullisena myyjänä on käytettävissään oikeussuojakeinot sopimusketjun vastuussa olevaa osapuolta vastaan. Tätä varten kansallisissa säännöksissä olisi säädettävä, kuka on vastuussa ja miten on toimittava ja meneteltävä.

Tarkistus 40

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 42 c kappale (uusi)

(42 c) Kuluttajalla olisi virheiden suhteen oltava oikeus kahden vuoden vastuuaikaan. Lähtökohtaisesti olisi oletettava kuluttajan hyväksi, että virheet, jotka ilmenevät kuuden kuukauden kuluessa vaaranvastuun siirtymisestä kuluttajalle, ovat olleet olemassa jo vaaranvastuun siirtymisajankohtana. Jäsenvaltioiden olisi kuluttajansuojan korkeamman tason varmistamiseksi voitava antaa tai pitää voimassa kansallisia säännöksiä vastuuajoista ja käänteisen todistustaakan soveltamisen kestosta tai erityisiä sääntöjä huomattavista virheistä, jotka ilmenevät vastuuajan päättymisen jälkeen.

Tarkistus 41

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 43 kappale

(43) Direktiivin 1999/44/EY mukaisesti jäsenvaltioilla oli mahdollisuus säätää vähintään kahden kuukauden pituisesta ajasta, jonka kuluessa kuluttajan oli ilmoitettava elinkeinonharjoittajalle kaikista virheistä. Täytäntöönpanosäännösten erilaisuus on aiheuttanut kaupan esteitä. Siksi on tarpeen poistaa tämä sääntelyä koskeva valinnaisuus ja parantaa oikeusvarmuutta velvoittamalla kuluttajat ilmoittamaan elinkeinonharjoittajalle virheestä kahden kuukauden kuluessa sen havaitsemispäivästä. Poistetaan.

Tarkistus 42

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 44 kappale

(44) Osa elinkeinonharjoittajista tai tuottajista myöntää kuluttajille kaupallisia takuita. Sen varmistamiseksi, ettei kuluttajaa harhauteta, kaupallisissa takuissa olisi oltava tietyt tiedot, kuten takuun voimassaoloaika ja maantieteellinen soveltamisalue sekä ilmoitus siitä, että kaupallisella takuulla ei ole vaikutusta lain mukaisiin kuluttajan oikeuksiin. (44) Osa elinkeinonharjoittajista tai tuottajista myöntää kuluttajille kaupallisia takuita. Sen varmistamiseksi, ettei kuluttajaa harhauteta, kaupallisissa takuissa olisi oltava tietyt tiedot, kuten takuun voimassaoloaika ja maantieteellinen soveltamisalue sekä ilmoitus siitä, että kaupallisella takuulla ei ole vaikutusta kansallisessa lainsäädännössä ja tässä direktiivissä säädettyihin lain mukaisiin kuluttajan oikeuksiin.

Tarkistus 43

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 45 a kappale (uusi)

(45 a) Yhdenmukaistetut sääntelynäkökohdat koskevat vain elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisiä sopimuksia. Kohtuuttomia sopimusehtoja koskevilla säännöksillä ei siksi pitäisi olla vaikutusta kansalliseen lainsäädäntöön, joka koskee työsopimuksia, perimysoikeuksia koskevia sopimuksia, perheoikeudellisia sopimuksia, yhtiön perustamista ja organisointia koskevia sopimuksia, yhtiösopimuksia tai osakkeiden ehtoja.

Tarkistus 44

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 46 kappale

(46) Kohtuuttomia sopimusehtoja koskevia säännöksiä ei pitäisi soveltaa sopimusehtoihin, jotka vastaavat yhteisön lainsäädännön mukaisia jäsenvaltion pakottavia lakeja tai asetuksia. Kohtuuttomuuden arviointia ei pitäisi myöskään tehdä ehdoille, jotka vastaavat sellaisten kansainvälisten sopimusten määräyksiä tai periaatteita, joissa jäsenvaltiot tai yhteisö ovat osapuolina. (46) Kohtuuttomia sopimusehtoja koskevia säännöksiä ei pitäisi soveltaa sopimusehtoihin, jotka vastaavat unionin lainsäädännön mukaisia jäsenvaltion lakeja , asetuksia tai yleiseen järjestykseen liittyviä säännöksiä . Sopimusehtojen olisi myös heijastettava Euroopan unionin perusoikeuskirjan periaatteita ja määräyksiä. Kohtuuttomuuden arviointia ei pitäisi tehdä ehdoille, jotka vastaavat sellaisten kansainvälisten sopimusten määräyksiä tai periaatteita, joissa jäsenvaltiot tai unioni ovat osapuolina.

Tarkistus 45

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 47 kappale

(47) Kuluttajasopimusten kieliasun olisi oltava selkeä ja ymmärrettävä ja niiden olisi oltava helposti luettavia . Elinkeinonharjoittajien olisi voitava vapaasti valita sopimusehtojen kirjasinlaji ja -koko. Kuluttajalla pitäisi olla mahdollisuus lukea ehdot ennen sopimuksen tekemistä. Tämä mahdollisuus voidaan antaa kuluttajalle toimittamalla ehdot hänelle pyynnöstä (elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyt sopimukset), asettamalla ehdot saatavilla muulla tavoin (esimerkiksi elinkeinonharjoittajan verkkosivujen kautta etäsopimusten osalta) tai liittämällä vakioehdot tilauslomakkeeseen (muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyt sopimukset). Elinkeinonharjoittajan olisi saatava kuluttajan nimenomainen suostumus kaikkiin maksuihin, jotka eivät kuulu elinkeinonharjoittajan pääasiallisen sopimusvelvoitteen täyttämisestä suoritettavaan korvaukseen. Järjestelmät, joissa suostumuksen antamisesta on erikseen kieltäydyttävä, kuten valmiiksi täytetyt valintaruudut verkkosivuilla, olisi kiellettävä. (47) Kaikki sopimusehdot olisi ilmaistava selvästi ja ymmärrettävästi. Jos sopimusehto esitetään kirjallisesti, sen kieliasun olisi aina oltava selkeä ja ymmärrettävä. Elinkeinonharjoittajien olisi voitava vapaasti valita sopimusehtojen kirjasinlaji ja -koko. Kuluttajalla pitäisi olla mahdollisuus lukea ehdot ennen sopimuksen tekemistä. Tämä mahdollisuus voidaan antaa kuluttajalle toimittamalla ehdot hänelle pyynnöstä (elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyt sopimukset), asettamalla ehdot saatavilla muulla tavoin (esimerkiksi elinkeinonharjoittajan verkkosivujen kautta etäsopimusten osalta) tai liittämällä vakioehdot tilauslomakkeeseen (muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyt sopimukset). Elinkeinonharjoittajan olisi saatava kuluttajan nimenomainen suostumus kaikkiin maksuihin, jotka eivät kuulu elinkeinonharjoittajan pääasiallisen sopimusvelvoitteen täyttämisestä suoritettavaan korvaukseen. Järjestelmät, joissa suostumuksen antamisesta on erikseen kieltäydyttävä, kuten valmiiksi täytetyt valintaruudut verkkosivuilla, olisi kiellettävä.

Tarkistus 46

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 47 a kappale (uusi)

(47 a) Elinkeinonharjoittajien olisi vapaasti voitava valita tapa, jolla sopimusehdot ilmoitetaan, esimerkiksi kirjasinlaji ja -koko, joilla ehdot laaditaan. Jäsenvaltioiden olisi pidättäydyttävä asettamasta minkäänlaisia esitystapaa koskevia vaatimuksia, paitsi silloin kun on kyse vammaisiin henkilöihin liittyvistä vaatimuksista tai kun tavarat tai palvelut voivat aiheuttaa erityisen riskin kuluttajan tai kolmannen osapuolen terveydelle tai turvallisuudelle. Jäsenvaltiot voivat myös haluta asettaa lisävaatimuksia silloin, kun tällaisia tavaroita tai palveluja koskevien sopimusten monimutkaisuuden vuoksi kuluttajalle saattaa koitua vahinkoa, kyseisen alan kilpailuun liittyvät kysymykset mukaan lukien. Näin voi olla esimerkiksi rahoituspalvelusopimusten ja kaasu-, sähkö- ja vesisopimusten sekä televiestintää ja kiinteää omaisuutta koskevien sopimusten suhteen. Tätä ei kuitenkaan pitäisi soveltaa virallisiin sopimuksen tekemistä koskeviin kansallisiin vaatimuksiin tai muihin virallisiin vaatimuksiin, kuten sopimusehtojen kieltä tai sisältöä koskeviin vaatimuksiin tai erityisalojen tiettyjen sopimusehtojen muotoiluun. Tällä direktiivillä ei pitäisi yhdenmukaistaa kuluttajasopimuksiin sovellettavia kielivaatimuksia. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava säilyttää kansallisen lainsäädäntönsä sopimusehtoja koskevat kielivaatimukset tai ottaa käyttöön tällaisia vaatimuksia.

Tarkistus 47

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 49 kappale

(49) Tätä direktiiviä sovellettaessa ehtojen kohtuullisuuden arvioinnin ei pitäisi koskea ehtoja, jotka koskevat sopimuksen pääkohdetta tai tavaroiden ja palvelujen hinta-laatusuhdetta, paitsi jos ehdot eivät täytä avoimuutta koskevia vaatimuksia. Sopimuksen pääkohde ja hinta-laatusuhde olisi kuitenkin otettava huomioon arvioitaessa muiden ehtojen kohtuullisuutta. Esimerkiksi vakuutussopimusten vakuutettua riskiä tai vakuutuksenantajan vastuuta selvästi määrittelevien tai rajaavien ehtojen ei pitäisi kuulua arviointiin, koska nämä rajoitukset otetaan huomioon kuluttajan maksaman vakuutusmaksun laskemisessa. (49) Tätä direktiiviä sovellettaessa ehtojen kohtuullisuuden arvioinnin ei pitäisi koskea ehtoja, jotka koskevat sopimuksen pääkohdetta tai tavaroiden ja palvelujen hinta-laatusuhdetta, paitsi jos ehdot eivät täytä avoimuutta koskevia vaatimuksia. Sopimuksen pääkohde ja hinta-laatusuhde olisi kuitenkin otettava huomioon arvioitaessa muiden ehtojen kohtuullisuutta. Esimerkiksi vakuutussopimusten vakuutettua riskiä tai vakuutuksenantajan vastuuta selvästi määrittelevien tai rajaavien ehtojen ei pitäisi kuulua arviointiin, koska nämä rajoitukset otetaan huomioon kuluttajan maksaman vakuutusmaksun laskemisessa. Tätä poikkeusta ei sovelleta korvauksiin, jotka elinkeinonharjoittaja saa sopimuksessa vahvistettujen lisämaksujen tai ehdollisten maksujen muodossa, mukaan luettuina jonkin sopimusehdon rikkomisesta maksettavat korvaukset tai maksut. Näille olisi tehtävä kohtuuttomuuden arviointi.

Tarkistus 48

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 50 kappale

(50) Oikeusvarmuuden takaamiseksi ja sisämarkkinoiden toimivuuden parantamiseksi tähän direktiiviin olisi sisällytettävä kaksi luetteloa kohtuuttomista ehdoista. Liitteessä II luetellaan ehdot, joita olisi pidettävä kaikissa tilanteissa kohtuuttomina. Liitteessä III esitetään luettelo ehdoista, joita olisi pidettävä kohtuuttomina, ellei elinkeinonharjoittaja muuta osoita. Kaikissa jäsenvaltioissa olisi sovellettava samoja luetteloita. (50) Oikeusvarmuuden takaamiseksi ja sisämarkkinoiden toimivuuden parantamiseksi tähän direktiiviin olisi sisällytettävä kaksi ohjeellista luetteloa kohtuuttomista ehdoista. Liitteessä II luetellaan ehdot, joita olisi pidettävä kaikissa tilanteissa kohtuuttomina. Liitteessä III esitetään luettelo ehdoista, joita olisi pidettävä kohtuuttomina, ellei elinkeinonharjoittaja muuta osoita.

Tarkistus 49

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 51 kappale

(51) Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti. Poistetaan.

Tarkistus 50

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 52 kappale

(52) Komissio olisi erityisesti valtuutettava muuttamaan liitteitä II ja III, jotka koskevat sopimusehtoja, joiden katsotaan tai oletetaan olevan kohtuuttomia. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän direktiivin muita kuin keskeisiä osia, niistä on päätettävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen. Poistetaan.

Tarkistus 51

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 53 kappale

(53) Liitteiden II ja III muuttamista koskevaa komission valtuutusta olisi käytettävä sen varmistamiseksi, että kohtuuttomia ehtoja koskevia sääntöjä sovelletaan yhdenmukaisesti, lisäämällä liitteisiin ehtoja, joiden olisi katsottava olevan kohtuuttomia kaikissa olosuhteissa tai joita olisi pidettävä kohtuuttomina, ellei elinkeinonharjoittaja ole muuta osoittanut. Poistetaan.

Tarkistus 52

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 55 a kappale (uusi)

(55 a) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden kansalliset viranomaiset toimivat riittävästi yhteistyössä Euroopan kuluttajakeskusten verkoston kanssa voidakseen reagoida rajat ylittävissä tapauksissa erityisesti silloin, kun asia on vireillä kuluttajakeskuksissa.

Tarkistus 53

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 60 kappale

(60) Euroopan komissio pyrkii löytämään sopivimman tavan sen varmistamiseksi, että kaikille kuluttajille annetaan myyntipaikalla tiedot heidän oikeuksistaan. (60) Euroopan komissio pyrkii jäsenvaltioita ja sidosryhmiä kuultuaan löytämään sopivimman tavan sen varmistamiseksi, että kaikki kuluttajat ja elinkeinonharjoittajat ovat myyntihetkellä selvillä oikeuksistaan. Komission olisi tässä hyödynnettävä erityisesti tieto- ja viestintätekniikan keinoja ja julkisia tiedotusvälineitä.

Tarkistus 54

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 61 a kappale (uusi)

(61 a) Olisi säädettävä keskinäisestä arviointiprosessista, jonka puitteissa jäsenvaltioiden olisi ensin tämän direktiivin täytäntöönpanon määräajan kuluessa tarkistettava omat säädöksensä sen selvittämiseksi, mitkä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kanssa sopusoinnussa olevat tätä direktiiviä tiukemmat kansalliset säännökset ne pitävät voimassa tai antavat kansallisessa lainsäädännössään kuluttajansuojan korkeamman tason varmistamiseksi. Jäsenvaltioiden olisi viimeistään tämän direktiivin täytäntöönpanon määräajan päätyttyä laadittava kertomus tarkistamisen tuloksista. Komission olisi toimitettava kertomukset kaikille muille jäsenvaltioille ja intressitahoille. Jäsenvaltioilla ja Euroopan parlamentilla olisi sen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa esittää huomionsa näistä kertomuksista. Komission olisi viimeistään vuoden kuluttua tämän direktiivin täytäntöönpanon määräajan päättymisestä ja sen jälkeen kolmen vuoden välein esitettävä kertomus ja tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia. Komissio voi tarvittaessa auttaa jäsenvaltioita yhteisen menettelyn suunnittelussa.

Tarkistus 55

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 61 b kappale (uusi)

(61 b) Jotta varmistetaan kuluttajansuojan korkea taso kaikissa jäsenvaltioissa, henkilöitä tai järjestöjä, joilla on perusteltu intressi edistää kuluttajansuojaa, olisi kannustettava esittämään jäsenvaltioille ja komissiolle näkemyksiään ja ohjeellisia suosituksia, jotta ne voidaan ottaa huomioon tätä direktiiviä tarkistettaessa.

Tarkistus 56

Ehdotus direktiiviksi Johdanto-osan 63 kappale

(63) Tätä direktiiviä on syytä tarkastella uudelleen, jos havaitaan sisämarkkinoita haittaavia esteitä. Uudelleentarkastelun seurauksena komissio voi antaa ehdotuksen tämän direktiivin muuttamisesta, esimerkiksi siten, että muuta kuluttajansuojalainsäädäntöä muutetaan ottaen huomioon komission kuluttajansuojastrategian mukainen sitoumus tarkastella uudelleen yhteisön säännöstöä korkeatasoisen yhteisen kuluttajansuojan saavuttamiseksi. Poistetaan.

Tarkistus 57

Ehdotus direktiiviksi 1 artikla

Tämän direktiivin tarkoituksena on sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan tukeminen ja korkeatasoisen kuluttajansuojan saavuttaminen lähentämällä kuluttajien ja elinkeinonharjoittajien välisiä sopimuksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten tiettyjä osia. Tämän direktiivin tarkoituksena on korkeatasoisen kuluttajansuojan saavuttaminen ja sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan tukeminen lähentämällä kuluttajien ja elinkeinonharjoittajien välisiä sopimuksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten tiettyjä osia.

Tarkistus 59

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 1 kohta

(1) ”kuluttajalla” luonnollista henkilöä, joka tämän direktiivin alaan kuuluvia sopimuksia tehdessään toimii tarkoituksessa, joka ei kuulu hänen elinkeino- tai ammattitoimintaansa; (1) ”kuluttajalla” luonnollista henkilöä, joka tämän direktiivin alaan kuuluvia sopimuksia tehdessään toimii tarkoituksessa, joka ei varsinaisesti kuulu hänen elinkeino- tai ammattitoimintaansa.

Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai laajentaa tämän direktiivin soveltamisen oikeushenkilöihin tai luonnollisiin henkilöihin, jotka eivät ole tässä direktiivissä tarkoitettuja kuluttajia;

Tarkistus 60

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 2 kohta

(2) ”elinkeinonharjoittajalla” luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tämän direktiivin alaan kuuluvia sopimuksia tehdessään toimii tarkoituksessa, joka liittyy hänen elinkeino- tai ammattitoimintaansa, sekä elinkeinonharjoittajan nimissä tai puolesta toimivaa henkilöä; (2) ”elinkeinonharjoittajalla” luonnollista henkilöä tai joko julkisessa tai yksityisessä omistuksessa olevaa oikeushenkilöä, joka tämän direktiivin alaan kuuluvia sopimuksia tehdessään toimii tarkoituksessa, joka liittyy kyseisen henkilön elinkeino- tai ammattitoimintaan, sekä elinkeinonharjoittajan nimissä tai puolesta toimivaa henkilöä;

Tarkistus 61

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 2 a kohta (uusi)

(2 a) ”tavaralla” irtainta esinettä tai esineen hallintaa vastaavalla tavalla käytettävissä olevaa aineetonta hyödykettä, lukuun ottamatta tavaraa, joka myydään pakkohuutokaupalla tai muuten lain nojalla; tässä direktiivissä tarkoitettuina tavaroina pidetään myös vettä, kaasua ja sähköä, jos niitä pidetään kaupan tiettynä tilavuutena tai määrättynä määränä;

Tarkistus 62

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 2 b kohta (uusi)

(2 b) ”kuluttajan vaatimusten mukaisesti valmistetulla tavaralla” tavaraa, joka on valmistettu ilman teollista esivalmistusta kuluttajan henkilökohtaisten valintojen tai päätösten perusteella;

Tarkistus 63

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 3 kohta

(3) ”myyntisopimuksella” sopimusta, jonka mukaisesti elinkeinonharjoittaja myy tavaroita kuluttajalle, mukaan luettuna sekasopimukset, jotka koskevat sekä tavaroita että palveluita; Poistetaan.

Tarkistus 64

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 4 kohta

(4) ”tavaralla” irtainta esinettä, lukuun ottamatta seuraavia: a) tavaraa, joka myydään pakkohuutokaupalla tai muuten lain nojalla, b) vettä ja kaasua, jos niitä ei pidetä kaupan tiettynä tilavuutena tai määrättynä määränä, c) sähköä; Poistetaan.

Tarkistus 65

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 5 kohta

(5) ” palvelusopimuksella” muuta sopimusta kuin myyntisopimusta, jonka perusteella elinkeinonharjoittaja suorittaa palvelun kuluttajalle; (5) ”palvelulla” elinkeinonharjoittajan kuluttajalle korvausta vastaan suorittamaa työtä tai mitä tahansa muuta palvelua ;

Tarkistus 66

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 5 a kohta (uusi)

(5 a) ”myyntisopimuksella” sopimusta, jolla elinkeinonharjoittaja sovellettavien kansallisten säännösten mukaisesti myöntää tai sitoutuu myöntämään kuluttajalle omistusoikeuden tavaraan ja jolla kuluttaja sitoutuu maksamaan sovitun hinnan. Tässä direktiivissä tarkoitettuina myyntisopimuksina pidetään myös sopimuksia, jotka koskevat valmistettavien tai tuotettavien tavaroiden toimittamista;

Tarkistus 67

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 5 b kohta (uusi)

(5 b) ”sekasopimuksella” sopimusta, johon sisältyy osaksi palvelujen suorittamista ja osaksi tavaroiden toimittamista;

Tarkistus 68

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 6 kohta

(6) ”etäsopimuksella” myynti- tai palvelusopimusta, jonka tekemiseksi elinkeinonharjoittaja käyttää yksinomaisesti yhtä tai useampaa etäviestintä; (6) ”etäsopimuksella” sellaista elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välistä sopimusta tavaran toimittamisesta tai palvelun suorittamisesta, joka tehdään etämyyntiä varten luodussa myynti- tai palveluntarjontajärjestelmässä ja jonka tekemiseksi elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja eivät ole samanaikaisesti läsnä vaan käyttävät yksinomaisesti yhtä tai useampaa etäviestintä;

Tarkistus 69

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 7 kohta

(7) ”etäviestimellä” välinettä, jota voidaan käyttää elinkeinoharjoittajan ja kuluttajan välisen sopimuksen tekemiseen ilman, että nämä kaksi osapuolta ovat samanaikaisesti läsnä; Poistetaan.

Tarkistus 70

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 8 kohta

(8) ”muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyllä sopimuksella”: (8) ”muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyllä sopimuksella” sellaista elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välistä sopimusta tavaran toimittamisesta tai palvelun suorittamisesta,

a) muualla kuin toimitiloissa tehtyä myynti- tai palvelusopimusta, jota tehtäessä sekä elinkeinonharjoittaja että kuluttaja ovat samanaikaisesti läsnä, taikka myynti- tai palvelusopimusta, josta kuluttaja on tehnyt tarjouksen samoissa olosuhteissa, tai a) joka on tehty muualla kuin toimitiloissa ja jota tehtäessä sekä elinkeinonharjoittaja että kuluttaja ovat samanaikaisesti läsnä, tai

a a) josta kuluttaja on tehnyt tarjouksen muualla kuin toimitiloissa niin, että elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja ovat olleet samanaikaisesti läsnä, tai

b) myynti- tai palvelusopimusta, joka on tehty toimitiloissa mutta joka on neuvoteltu muualla kuin toimitiloissa niin, että elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja ovat olleet samanaikaisesti läsnä; b) jonka keskeisistä osista on sovittu muualla kuin toimitiloissa elinkeinonharjoittajan järjestämän retken, vapaa-ajantapahtuman tai myyntiesittelyn aikana niin, että elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja ovat olleet samanaikaisesti läsnä , ja retken, vapaa-ajantapahtuman tai myyntiesittelyn tarkoituksena on ollut sopimuksen tekeminen myöhemmin toimitiloissa ;

Tarkistus 71

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 9 kohta – b alakohta

b) myyntikojuja ja näyttelyosastoja , joita elinkeinonharjoittaja käyttää toimintansa harjoittamiseen säännöllisesti tai tilapäisesti; b) myyntikojuja, joita elinkeinonharjoittaja käyttää toimintansa harjoittamiseen säännöllisesti tai tilapäisesti;

Tarkistus 72

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 12 kohta

(12) ”tuotteella” tavaraa tai palvelua, kiinteä omaisuus, oikeudet ja velvoitteet mukaan luettuina; Poistetaan.

Tarkistus 73

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 14 kohta

(14) ”huolellisella ammatinharjoittamisella” sellaista erikoistaidon ja huolellisuuden tasoa, jota elinkeinonharjoittajan voidaan kohtuudella odottaa osoittavan kuluttajia kohtaan ja joka vastaa rehellistä markkinatapaa ja/tai vilpittömässä mielessä toimimisen yleistä periaatetta elinkeinonharjoittajan toimialalla; Poistetaan.

Tarkistus 74

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 15 kohta

(15) ”huutokaupalla” myyntimenetelmää, jossa elinkeinonharjoittaja tarjoaa tavaroita tai palveluja tarjouskilpailun kautta, johon voi liittyä etäviestimien käyttö ja jossa korkeimman tarjouksen tekijän on ostettava tavara tai palvelu. Kauppa, joka tehdään kiinteän hintatarjouksen perusteella, vaikka kuluttajalle olisi annettu mahdollisuus tehdä kauppa tarjouskilpailun kautta, ei ole huutokauppa; Poistetaan.

Tarkistus 75

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 16 kohta

(16) ”julkisella huutokaupalla” myyntimenetelmää, jossa elinkeinonharjoittaja tarjoaa huutokaupanpitäjän hoitaman tarjouskilpailumenettelyn kautta tavaroita kuluttajille , jotka osallistuvat tai joilla on mahdollisuus osallistua huutokauppatilaisuuteen henkilökohtaisesti, ja jossa korkeimman tarjouksen tehneen on ostettava tavara; (16) ”julkisella huutokaupalla” myyntimenetelmää, jossa elinkeinonharjoittaja tarjoaa valtuuttamansa kolmannen osapuolen ( huutokaupanpitäjän ) korvausta vastaan hoitaman avoimen tarjouskilpailumenettelyn kautta tavaroita tai palvelua kuluttajille yleisölle avoimessa tilaisuudessa; nousevan hinnan huutokaupassa tavara tai palvelu myydään korkeimman tarjouksen tehneelle kuluttajalle tai hänen puolestaan toimivalle henkilölle; laskevan hinnan huutokaupassa tavara tai palvelu myydään kuluttajalle tai hänen puolestaan toimijalle henkilölle, joka ensimmäisenä ilmoittaa välittömästi ostavansa tavaran tai palvelun pyydettyyn hintaan;

Tarkistus 76

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 17 kohta

(17) ”tuottajalla” tavaran valmistajaa tai sitä, joka tuo tavaran yhteisön alueelle taikka sitä, joka esiintyy tuottajana liittämällä tavaraan nimensä, tavaramerkkinsä tai muun erottuvan tunnuksensa; (17) ”tuottajalla” tavaran valmistajaa tai sitä, joka tuo tavaran unionin alueelle taikka sitä, joka esiintyy tuottajana liittämällä tavaraan nimensä, tavaramerkkinsä tai muun erottuvan tunnuksensa;

Tarkistus 77

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 18 kohta

(18) ”kaupallisella takuulla” myyjän tai tuottajan, jäljempänä ’takuun antaja’, kuluttajalle ilman lisäkorvausta antamaa sitoumusta palauttaa kauppahinta, vaihtaa tai korjata tavara taikka muulla tavoin huolehtia tavarasta, jos se ei vastaa ominaisuuksia, jotka on esitetty takuuilmoituksessa tai sopimuksen tekohetkellä tai ennen sopimuksen tekemistä saatavilla olevassa tavaraa koskevassa mainonnassa; (18) ”kaupallisella takuulla” myyjän tai tuottajan, jäljempänä ’takuun antaja’, kuluttajalle vaatimustenmukaisuutta koskevien lakisääteisten velvoitteiden lisäksi ilman lisäkorvausta antamaa sitoumusta palauttaa kauppahinta, vaihtaa tai korjata tavara taikka muulla tavoin huolehtia tavarasta, jos se ei vastaa ominaisuuksia tai muita kuin vaatimuksenmukaisuuteen liittyviä ehtoja , jotka on esitetty takuuilmoituksessa tai sopimuksen tekohetkellä tai ennen sopimuksen tekemistä saatavilla olevassa tavaraa koskevassa mainonnassa;

Tarkistus 78

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 19 kohta

(19) ”välittäjällä” elinkeinonharjoittajaa, joka tekee sopimuksen kuluttajan nimissä tai puolesta; Poistetaan.

Tarkistus 79

Ehdotus direktiiviksi 2 artikla – 20 kohta

(20) ”liitännäissopimuksella” sopimusta, jonka mukaan kuluttaja hankkii etäsopimukseen tai muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyyn sopimukseen liittyviä tavaroita tai palveluja, jotka elinkeinonharjoittaja tai kolmas osapuoli toimittaa kyseisen kolmannen osapuolen ja elinkeinonharjoittajan välisen järjestelyn perusteella. (20) ”liitännäissopimuksella” sellaista tavaroiden toimittamista tai palvelujen suorittamista koskevaa sopimusta

a) joka objektiivisesti katsoen muodostaa etäsopimuksen tai muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyn sopimuksen kanssa kaupallisen kokonaisuuden, ja

b) jonka mukaisesti tavaran toimittaa tai palvelun suorittaa elinkeinonharjoittaja tai kolmas osapuoli elinkeinonharjoittajan kanssa sopimansa mukaisesti.

Kaupallisen kokonaisuuden katsotaan muodostuvan, jos liitännäissopimuksen mukaiset tavarat tai palvelut liittyvät tapauksen mukaan etäsopimuksen tai muualla kuin toimitiloissa tehdyn sopimuksen täyttämiseen tai tällaisten sopimusten mukaisten tavaroiden tai palveluiden käyttöön.

Tarkistukset 80 ja 232

Ehdotus direktiiviksi 3 artikla

1. Tätä direktiiviä sovelletaan siinä vahvistetuin edellytyksin ja esitetyssä laajuudessa elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisiin myynti- ja palvelusopimuksiin. 1. Tätä direktiiviä sovelletaan siinä vahvistetuin edellytyksin ja esitetyssä laajuudessa elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisiin tavaran toimittamista tai palvelun suorittamista koskeviin sopimuksiin tai sekasopimuksiin.

2. Tätä direktiiviä sovelletaan rahoituspalveluihin vain siltä osin, kuin on kyse tietyistä 8–20 artiklassa tarkoitetuista muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävistä sopimuksista, 30–39 artiklassa tarkoitetuista kohtuuttomista sopimusehdoista sekä 40–46 artiklassa vahvistetuista yleisistä säännöksistä, tarkasteltuna yhdessä täyttä yhdenmukaistamista koskevan 4 artiklan kanssa. 2. Tämä direktiivi ei vaikuta elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisiä sopimuksia koskevan unionin alakohtaisen lainsäädännön soveltamiseen.

2 a. Tätä direktiiviä ei sovelleta sopimuksiin, jotka koskevat

a) sosiaalipalveluja;

b) terveydenhuoltoa eli terveydenhuollon ammattihenkilöiden potilaille tarjoamia terveyspalveluja potilaiden terveyden arvioimiseksi, säilyttämiseksi tai palauttamiseksi;

c) rahapelitoimintaa, johon liittyy vedonlyöntiä rahallisin panoksin sattumaan perustuvissa peleissä, mukaan luettuina arpajaiset, kasinopelit ja veikkaustoiminta.

2 b. Direktiivin 5–19 ja 23 a artiklaa ei sovelleta sopimuksiin, jotka

a) koskevat rahoituspalveluja;

b) kuuluvat kuluttajille tarkoitettujen rahoituspalvelujen etämyynnistä 23 päivänä syyskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/65/EY (2) soveltamisalaan.

3. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/47/EY ja neuvoston direktiivin 90/314/ETY soveltamisalaan kuuluviin sopimuksiin sovelletaan vain kohtuuttomiin sopimusehtoihin liittyviä kuluttajan oikeuksia koskevaa 30–39 artiklaa luettuna yhdessä täyttä yhdenmukaistamista koskevan 4 artiklan kanssa . 3. Jollei tämän artiklan 4–4 c kohdasta muuta johdu, 9–19 kohtaa sovelletaan etämyyntisopimuksiin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyihin sopimuksiin .

4. Tämän direktiivin 5, 7, 9 ja 11 artiklalla ei rajoiteta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2006/123/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2000/31/EY sisältyvien, tiedonantovaatimuksia koskevien säännösten soveltamista. 4. Tämän direktiivin 9–19 artiklaa ei sovelleta etäsopimuksiin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyihin sopimuksiin, jotka

a) koskevat kiinteää omaisuutta koskevien oikeuksien syntymistä, hankkimista tai siirtoa taikka kiinteää omaisuutta koskevia takuita, tai jotka koskevat rakennuksen rakentamista tai rakennukseen tehtäviä merkittäviä muutostöitä taikka rakennuksen tai huoneiston vuokraamista;

b) kuuluvat matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/314/ETY (3) tai kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta 14 päivänä tammikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/122/EY (4) soveltamisalaan,

c) kansallisten säännösten mukaisesti laatii riippumattomuuteen ja puolueettomuuteen velvoitettu julkinen viranhaltija, jonka on annettava kuluttajalle kattavasti oikeudellista tietoa varmistaakseen, että kuluttaja tekee sopimuksen huolellisen harkinnan perusteella ja tietoisena sen oikeudellisista seurauksista.

4 a. Direktiivin 9–19 artiklaa ei sovelleta sellaisiin muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyihin sopimuksiin, joiden mukaiset sopimusvelvoitteet elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja täyttävät välittömästi ja joiden mukaisesti kuluttajan maksettavaksi tulee enintään 40 euroa, jos tällaiset sopimukset luonteensa vuoksi tehdään yleensä muualla kuin toimitiloissa. Jäsenvaltiot voivat säätää kansallisilla säännöksillä tätä alhaisemmasta rahamäärästä.

4 b. Tämän direktiivin 9–19 artiklaa ei sovelleta etäsopimuksiin, jotka

a) tehdään käyttäen myyntiautomaattia tai tehdään automatisoidussa liiketilassa;

b) tehdään teletoiminnan harjoittajien kanssa maksullisten yleisöpuhelinten kautta niiden käyttöä varten tai jotka koskevat kuluttajan puhelimella, internetin avulla tai faksilla luomaa yksittäistä yhteyttä.

4 c. Tämän direktiivin 11 artiklan 1 b kohtaa ja 12–19 artiklaa ei sovelleta majoitus-, kuljetus-, autonvuokraus-, ravintola- tai vapaa-ajanpalvelujen tarjoamista koskeviin etäsopimuksiin, joissa on määritelty, että palvelut suoritetaan määrättynä ajankohtana tai määrätyn ajan kuluessa.

4 d. Jollei tämän artiklan 4 e, 4 f ja 4 g kohdasta, muuta johdu, 22–29 artiklaa sovelletaan myyntisopimuksiin. Jos sopimus on sekasopimus, 22–29 artiklaa sovelletaan vain tavaroihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 24 artiklan 5 kohdan säännösten soveltamista.

4 e. Direktiivin 22 a ja 23 a artiklaa sovelletaan myös palvelusopimuksiin ja sekasopimuksiin.

4 f. Direktiivin 22–29 artiklaa ei sovelleta, kun on kyse

a) sähköstä;

b) vedestä ja kaasusta, jos niitä ei pidetä kaupan tiettynä tilavuutena tai määrättynä määränä.

4 g. Direktiivin 22–29 artiklaa ei sovelleta käytettyihin tavaroihin, joita myydään julkisessa huutokaupassa.

Tarkistus 81

Ehdotus direktiiviksi 4 artikla – otsikko

Täysi yhdenmukaistaminen Yhdenmukaistamisaste

Tarkistus 82

Ehdotus direktiiviksi 4 artikla

Jäsenvaltiot eivät saa kansallisessa lainsäädännössään pitää voimassa tai ottaa käyttöön tässä direktiivissä vahvistetuista poikkeavia säännöksiä, ei myöskään tiukempia tai sallivampia säännöksiä niin, että kuluttajan suojan taso on direktiivistä poikkeava. 1. Edellä 1 a ja 1 b kohdassa tarkoitettuja tapauksia lukuun ottamatta ja 5 artiklassa, 9 artiklan 5 ja 6 kohdassa, 22–29 artiklassa, 31 artiklan 4 kohdassa ja 34–35 artiklassa vahvistetuin edellytyksin jäsenvaltiot voivat kuluttajansuojan korkeamman tason varmistamiseksi pitää voimassa tai ottaa käyttöön direktiiviä tiukempia kansallisia säännöksiä, jotka ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisia.

2. Jäsenvaltiot voivat kuluttajansuojan korkeamman tason varmistamiseksi 12 artiklan 4 kohdan ja 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti pitää voimassa direktiiviä tiukempia kansallisia säännöksiä, jotka ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisia.

3. Jäsenvaltiot eivät saa pitää voimassa tai ottaa käyttöön tämän direktiivin 2 artiklassa, 9 artiklan 1–4 ja 8 kohdassa, 10 ja 11 artiklassa, 12 artiklan 1–3 kohdassa, 13 artiklan 1 kohdassa, 14–19 artiklassa, 30–33 artiklassa ja 36 artiklassa säädetyistä poikkeavia kansallisia säännöksiä, eivätkä myöskään tiukempia säännöksiä niin, että kuluttajan suojan taso olisi direktiivistä poikkeava.

Tarkistus 83

Ehdotus direktiiviksi 4 a artikla (uusi)

4 a artikla Määräajat, päivämäärät ja määräpäivät Tässä direktiivissä käytettyjen määräaikojen, päivämäärien ja määräpäivien laskemiseen sovelletaan määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71 (5).

Tarkistus 84

Ehdotus direktiiviksi II luku – otsikko

Tarkistus 85

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – otsikko

Tietojen antamista koskevat yleiset vaatimukset Elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtäviin sopimuksiin liittyvät tietojen antamista koskevat vaatimukset

Tarkistus 86

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – johdantokappale

1. Elinkeinonharjoittajan on ennen sopimuksen tekemistä annettava kuluttajalle seuraavia seikkoja koskevat tiedot, elleivät ne ilmene muutoin asiayhteydestä: 1. Elinkeinonharjoittajan on elinkeinonharjoittajan toimitiloissa sopimusta tehtäessä annettava kuluttajalle selkeällä ja ymmärrettävällä tavalla seuraavia seikkoja koskevat tiedot, elleivät ne ilmene muutoin asiayhteydestä:

Tarkistus 87

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – a alakohta

a) tuotteen pääominaisuudet siinä laajuudessa kuin viestimen ja tuotteen kannalta on asianmukaista; a) tavaran tai palvelun pääominaisuudet siinä laajuudessa kuin tavaran tai palvelun kannalta on asianmukaista;

Tarkistus 88

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – b alakohta

b) elinkeinonharjoittajan maantieteellinen osoite ja henkilöllisyys, kuten esimerkiksi hänen toiminimensä , ja tarvittaessa sen elinkeinonharjoittajan maantieteellinen osoite ja henkilöllisyys, jonka puolesta hän toimii ; b) elinkeinonharjoittajan henkilöllisyys, kuten hänen toiminimensä;

Tarkistus 89

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – b a alakohta (uusi)

b a) elinkeinonharjoittajan toimipaikan osoite, puhelin- ja faksinumero sekä sähköpostiosoite, jos nämä ovat käytettävissä, jotta kuluttaja voi ottaa nopeasti yhteyttä elinkeinonharjoittajaan ja olla tehokkaasti yhteydessä elinkeinonharjoittajaan;

Tarkistus 90

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – c alakohta

c) hinta veroineen tai, ellei tuotteen luonteesta johtuen hintaa voida kohtuudella laskea etukäteen, hinnan laskutapa sekä tapauksen mukaan kaikki muut rahti-, toimitus- tai postimaksut tai, ellei näitä kustannuksia voida kohtuudella laskea etukäteen, se seikka, että kuluttaja voi joutua maksamaan tällaisia lisämaksuja; c) kokonaishinta veroineen tai, ellei tavaran tai palvelun luonteesta johtuen hintaa voida kohtuudella laskea etukäteen, hinnan laskutapa sekä tapauksen mukaan kaikki muut rahti-, toimitus- tai postimaksut ja kaikki muut kustannukset tai, ellei näitä kustannuksia voida kohtuudella laskea etukäteen, se seikka, että kuluttaja voi joutua maksamaan tällaisia lisämaksuja . Jos sopimus on tehty määräämättömäksi ajaksi, kokonaishinta tarkoittaa kuukausittaisia kokonaiskustannuksia ;

Tarkistus 91

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – d alakohta

d) maksuihin, toimitukseen ja sopimuksen täyttämiseen liittyvät järjestelyt sekä valitusten käsittelyihin sovellettava käytäntö , mikäli ne poikkeavat huolellisen ammatinharjoittamisen vaatimuksista ; d) tapauksen mukaan maksuihin, toimitukseen ja sopimuksen täyttämiseen liittyvät järjestelyt , päivämäärä, johon mennessä elinkeinonharjoittaja sitoutuu toimittamaan tavaran tai suorittamaan palvelun, sekä elinkeinonharjoittajan valitusten käsittelyihin soveltama käytäntö;

Tarkistus 92

Ehdotus direktiiviksi Article 5 – paragraph 1 – point f

f) maininta myynninjälkeisistä palveluista ja kaupallisista takuista tapauksen mukaan sekä niihin liittyvät ehdot; f) tavaroiden lakisääteistä vaatimustenmukaisuustakuuta koskevan maininnan lisäksi maininta myynninjälkeisistä palveluista ja kaupallisista takuista tapauksen mukaan sekä niihin liittyvät ehdot;

f a) tarvittaessa tiedot käytännesääntöjen olemassaolosta ja siitä, miten ne ovat saatavilla;

Tarkistus 93

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – g alakohta

g) sopimuksen voimassaolo tapauksen mukaan tai jos sopimus on voimassa toistaiseksi , sopimuksen purkamista koskevat ehdot; g) sopimuksen voimassaolo tapauksen mukaan tai jos sopimus on tehty määräämättömäksi ajaksi tai sitä jatketaan automaattisesti , sopimuksen purkamista koskevat ehdot;

Tarkistus 94

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – i alakohta

i) mahdolliset etumaksut tai muut rahoitustakuut, jotka kuluttajan on maksettava elinkeinonharjoittajan pyynnöstä, sekä niihin liittyvät ehdot. i) tapauksen mukaan mahdolliset etumaksut tai muut rahoitustakuut, jotka kuluttajan on maksettava elinkeinonharjoittajan pyynnöstä, sekä niihin liittyvät ehdot;

Tarkistus 95

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 1 kohta – i a–i c alakohta (uusi)

i a) tieto digitaalisen sisällön teknisestä suojauksesta tapauksen mukaan;

i b) tieto digitaalisen sisällön yhteentoimivuudesta laitteistojen ja ohjelmistojen kanssa, mukaan lukien yhteentoimivuuden puuttuminen, tapauksen mukaan ja siinä määrin, mitä elinkeinonharjoittaja asiasta tietää tai mitä tämän voidaan kohtuudella olettaa tietävän;

i c) tapauksen mukaan maininta mahdollisuudesta käyttää elinkeinonharjoittajaan sovellettavia tuomioistuimen ulkopuolisia valitus- ja oikeussuojamenettelyjä sekä siitä, miten niitä käytetään.

Tarkistus 96

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 2 kohta

2. Julkisen huutokaupan osalta 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan korvata tiedolla huutokaupanpitäjän maantieteellisestä osoitteesta ja henkilöllisyydestä. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta tavaroiden toimitusta tai palvelun suorittamista koskeviin sopimuksiin, jotka liittyvät päivittäisiin liiketoimiin ja joiden perusteella elinkeinonharjoittajan on toimitettava tavara tai suoritettava palvelu välittömästi sopimuksen tekemisen jälkeen.

Tarkistus 97

Ehdotus direktiiviksi 5 artikla – 3 kohta

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ovat erottamaton osa myynti- tai palvelusopimusta. 3. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön lisävaatimuksia ennen sopimuksen tekoa annettavista tiedoista.

Tarkistus 98

Ehdotus direktiiviksi 6 artikla – 2 kohta

2. Edellä olevan 5 artiklan säännösten rikkomiseen liittyvät seuraamukset määritetään voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan ja 42 artiklan säännösten soveltamista. Jäsenvaltioiden on säädettävä kansallisessa lainsäädännössään tehokkaista sopimusoikeudellisista oikeussuojakeinoista 5 artiklan säännösten rikkomisen varalta. 2. Edellä olevan 5 artiklan säännösten rikkomiseen liittyvät seuraamukset määritetään voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan ja 42 artiklan säännösten soveltamista. Jäsenvaltioiden on säädettävä kansallisessa lainsäädännössään tehokkaista ja oikeasuhtaisista oikeussuojakeinoista 5 artiklan säännösten rikkomisen varalta.

Tarkistus 99

Ehdotus direktiiviksi 7 artikla

7 artikla Välittäjiä koskevat erityiset tiedonantovaatimukset 1. Välittäjän on ennen sopimuksen tekemistä ilmoitettava kuluttajalle, että hän toimii toisen kuluttajan nimissä tai puolesta ja että tehtävää sopimusta ei ole pidettävä kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan vaan kahden kuluttajan välisenä sopimuksena, joka siten ei kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan. 2. Välittäjän, joka jättää täyttämättä 1 kohdassa tarkoitetun velvoitteen, katsotaan tehneen sopimuksen omissa nimissään. 3. Tätä artiklaa ei sovelleta julkiseen huutokauppaan. Poistetaan.

Tarkistus 100

Ehdotus direktiiviksi 8 artikla

8 artikla Soveltamisala Tämän luvun säännöksiä sovelletaan etäsopimuksiin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyihin sopimuksiin. Poistetaan.

Tarkistus 101

Ehdotus direktiiviksi 9 artikla

9 artikla Etäsopimuksiin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyihin sopimuksiin liittyvät tiedonantovaatimukset 9 artikla Etäsopimuksiin ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyihin sopimuksiin liittyvät vaatimukset ennen sopimuksen tekoa annettavista tiedoista

Etäsopimusten ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjen sopimusten yhteydessä elinkeinonharjoittajan on annettava seuraavat tiedot , jotka ovat erottamaton osa sopimusta: 1. Elinkeinonharjoittajan on hyvissä ajoin ennen kuluttajan sitoutumista etäsopimukseen tai muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyyn sopimukseen taikka muuhun vastaavaan tarjoukseen annettava kuluttajalle selkeällä ja ymmärrettävällä tavalla seuraavat tiedot:

a) edellä 5 ja 7 artiklassa tarkoitetut tiedot ja poiketen siitä, mitä 5 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetään, tiedot maksuihin, toimitukseen ja sopimuksen täyttämiseen liittyvistä järjestelyistä kaikissa tapauksissa; a) tavaran tai palvelun pääominaisuudet siinä laajuudessa kuin välineen ja tavaran tai palvelun kannalta on asianmukaista;

b) jos peruuttamisoikeutta sovelletaan, kyseisen oikeuden käyttämiseen liittyvä ehdot ja menettelyt liitteen I mukaisesti; b) elinkeinonharjoittajan henkilöllisyys, kuten hänen toiminimensä;

b a) elinkeinonharjoittajan toimipaikan osoite, puhelin- ja faksinumero sekä sähköpostiosoite, jos nämä ovat käytettävissä, jotta kuluttaja voi ottaa nopeasti yhteyttä elinkeinonharjoittajaan ja olla tehokkaasti yhteydessä tähän;

c) elinkeinonharjoittajan toimipaikan maantieteellinen osoite, johon kuluttaja voi osoittaa mahdolliset valitukset, jos kyseinen osoite poikkeaa elinkeinonharjoittajan maantieteellisestä osoitteesta (ja tarvittaessa sen elinkeinonharjoittajan maantieteellinen osoite, jonka puolesta hän toimii); c) kokonaishinta veroineen tai, ellei tavaran tai palvelun luonteen vuoksi hintaa voida kohtuudella laskea etukäteen, hinnan laskutapa, sekä tapauksen mukaan kaikki muut rahti-, toimitus- tai postimaksut ja kaikki muut kustannukset tai, ellei näitä kustannuksia voida kohtuudella laskea etukäteen, se seikka, että kuluttaja voi joutua maksamaan tällaisia lisämaksuja; jos sopimus on tehty määräämättömäksi ajaksi, kokonaishinta tarkoittaa kuukausittaisia kokonaiskustannuksia;

d) tarvittaessa tiedot käytännesääntöjen olemassaolosta ja siitä, miten ne ovat saatavilla; d) maksuihin, toimitukseen ja sopimuksen täyttämiseen liittyvät järjestelyt, määräaika, johon mennessä elinkeinonharjoittaja sitoutuu toimittamaan tavaran tai suorittamaan palvelun, sekä elinkeinonharjoittajan valitusten käsittelyihin soveltama käytäntö;

e) tarvittaessa tieto mahdollisuudesta turvautua sovintoratkaisuun; e) mahdollisen peruuttamisoikeuden käytön ehdot ja määräaika sekä oikeuden käyttämiseksi noudatettava menettely, tavaroiden palauttamisesta kuluttajalle mahdollisesti aiheutuvat kustannukset mukaan luettuina; elinkeinonharjoittaja voi käyttää tarkoitukseen liitteessä I olevan A ja B osan mukaisia peruuttamisohjeen ja peruuttamislomakkeen malleja tai muuta yksiselitteistä ilmoittamistapaa; mikäli elinkeinonharjoittaja informoi kuluttajaa liitteessä I olevan A osan mukaista peruuttamisohjeen mallia käyttäen, elinkeinonharjoittajan on katsottava täyttäneen tämän artiklan mukaiset peruuttamisoikeutta koskevat tiedonantovaatimukset;

e a) maininta siitä, että kuluttajalla ei ole peruuttamisoikeutta silloin, kun peruuttamisoikeutta ei 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti sovelleta;

f) tieto siitä, että sopimus tehdään elinkeinonharjoittajan kanssa ja että kuluttaja nauttii tämän direktiivin mukaista kuluttajansuojaa. f) tavaroiden lakisääteistä vaatimustenmukaisuustakuuta koskevan maininnan lisäksi maininta myynninjälkeisistä palveluista ja kaupallisista takuista tapauksen mukaan sekä niihin liittyvät ehdot

f a) tarvittaessa tiedot käytännesääntöjen olemassaolosta ja siitä, miten niiden jäljennökset ovat saatavilla;

f b) sopimuksen voimassaolo tapauksen mukaan tai jos sopimus on tehty määräämättömäksi ajaksi tai sitä jatketaan automaattisesti, sopimuksen purkamista koskevat ehdot;

f c) sopimukseen perustuvien kuluttajan velvoitteiden vähimmäiskestoaika tapauksen mukaan;

f d) mahdolliset etumaksut tai muut rahoitustakuut, jotka kuluttajan on maksettava tai annettava elinkeinonharjoittajan pyynnöstä, sekä niihin liittyvät ehdot;

f e) tieto digitaalisen sisällön teknisestä suojauksesta tapauksen mukaan;

f f) tieto digitaalisen sisällön yhteentoimivuudesta laitteistojen ja ohjelmistojen kanssa, mukaan lukien yhteentoimivuuden puuttuminen, tapauksen mukaan ja siinä määrin, mitä elinkeinonharjoittaja asiasta tietää tai mitä tämän voidaan kohtuudella olettaa tietävän;

f g) tapauksen mukaan maininta mahdollisuudesta käyttää elinkeinonharjoittajaan sovellettavia tuomioistuimen ulkopuolisia valitus- ja oikeussuojamenettelyjä sekä siitä, miten niitä käytetään.

2. Julkisen huutokaupan osalta 1 kohdan b, b a ja c alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan korvata vastaavilla tiedoilla huutokaupanpitäjästä .

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ovat erottamaton osa etäsopimusta ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyä sopimusta.

4. Jäsenvaltiot eivät saa asettaa liitteessä I olevan A osan mukaiselle peruuttamisohjeen mallille muita sisältöä koskevia vaatimuksia.

5. Kuljetuspalveluja tai terveys- ja turvallisuusvaatimuksia koskevista etäsopimuksista ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyistä sopimuksista jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, joissa asetetaan lisävaatimuksia ennen sopimuksen tekoa annettavista tiedoista, jos säännökset ovat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisia ja vaatimukset ovat tarkoituksenmukaisia, jotta kuluttaja saisi asianmukaiset tiedot.

6. Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, joissa asetetaan lisävaatimuksia ennen sopimuksen tekoa annettavista tiedoista, kun on kyse etäsopimuksista ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyistä sopimuksista, jotka koskevat sellaisten palveluiden suorittamista, joista jäsenvaltiot voivat palveluista sisämarkkinoilla 12 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (6) 22 artiklan 5 kohdan mukaisesti asettaa lisävaatimuksia, joita sovelletaan palveluntarjoajiin, joilla on toimipaikka niiden alueella.

7. Edellä oleva 5 artikla ei rajoiteta tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (7) säännösten soveltamista.

8. Tässä luvussa tarkoitettujen tiedonantovaatimusten täyttämisen osoittamista koskeva todistustaakka on elinkeinonharjoittajalla.

Tarkistus 102

Ehdotus direktiiviksi 10 artikla – otsikko

Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjä sopimuksia koskevat muotovaatimukset Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjä sopimuksia koskevat ennen sopimuksen tekoa annettaviin tietoihin liittyvät muotovaatimukset

Tarkistus 233

Ehdotus direktiiviksi 10 artikla – 1 kohta

1. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävien sopimusten osalta 9 artiklassa tarkoitetut tiedot on annettava tilauslomakkeella selkeästi ja ymmärrettävästi ja helposti luettavassa muodossa. Tilauslomakkeessa on oltava mukana liitteessä I olevassa B osassa vahvistettu vakiomuotoinen peruuttamislomake. 1. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävien sopimusten osalta 9 artiklassa tarkoitetut tiedot on annettava tilauslomakkeella kuluttajalle paperilla tai kuluttajan tähän suostuessa muulla kestävällä välineellä selkeästi ja ymmärrettävästi ja helposti luettavassa muodossa.

Tarkistus 104

Ehdotus direktiiviksi 10 artikla – 2 kohta

2. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehty sopimus tulee voimaan vasta sitten, kun kuluttaja allekirjoittaa tilauslomakkeen tai, jos tilauslomake ei ole paperimuodossa, vastaanottaa muulla pysyvällä välineellä olevan kappaleen tilauslomakkeesta . 2. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehty sopimus tulee voimaan vasta sitten, kun kuluttaja on allekirjoittanut tilauslomakkeen.

Tarkistus 234

Ehdotus direktiiviksi 10 artikla – 2 a kohta (uusi)

2 a. Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyistä sekasopimuksista, joissa elinkeinonharjoittaja ja kuluttaja täyttävät sopimusvelvoitteensa viipymättä ja joissa kuluttajan suorittama maksu ei ylitä 200 euroa:

a) elinkeinonharjoittajaa ei vaadita antamaan 9 artiklassa tarkoitettuja tietoja paperilla eikä muulla kestävällä välineellä, ja

b) sopimuksen voimassaolo ei edellytä, että kuluttaja on allekirjoittanut tilauslomakkeen

edellyttäen, että tällaiset sopimukset tehdään niiden luonteesta johtuen yleensä muualla kuin toimitiloissa.

Tarkistus 105

Ehdotus direktiiviksi 10 artikla – 3 kohta

3. Jäsenvaltiot eivät saa asettaa 1 ja 2 kohdassa vahvistettujen vaatimusten lisäksi muita muotovaatimuksia. 3. Jäsenvaltiot eivät saa asettaa ennen sopimuksen tekoa annettavia tietoja koskevia muita muotovaatimuksia 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tiedonantovaatimusten täyttämiseksi .

Tarkistus 106

Ehdotus direktiiviksi 11 otsikko – otsikko

Etäsopimuksia koskevat muotovaatimukset Etäsopimuksia koskevat ennen sopimuksen tekoa annettaviin tietoihin liittyvät muotovaatimukset

Tarkistukset 107, 235 ja 236

Ehdotus direktiiviksi 11 artikla – 1 kohta

1. Etäsopimusten osalta 9 artiklan a alakohdassa tarkoitetut tiedot on ennen sopimuksen tekemistä asetettava kuluttajan saataville esitettyinä selkeällä ja ymmärrettävällä kielellä ja helposti luettavassa muodossa ja käytettävälle etäviestimelle soveltuvalla tavalla. 1. Etäsopimusten osalta 9 artiklassa tarkoitetut tiedot on asetettava pysyvällä välineellä kuluttajan saataville esitettyinä selkeällä ja ymmärrettävällä kielellä ja helposti luettavassa muodossa ja käytettävälle etäviestimelle soveltuvalla tavalla.

1 a. Sähköisesti tehtävä etäsopimus, josta ei ole neuvoteltu erikseen ja joka koskee tavaran toimittamista tai palvelun tarjoamista, velvoittaa kuluttajan suorittamaan maksun ainoastaan siinä tapauksessa, että:

a) elinkeinonharjoittaja on ilmoittanut kuluttajalle selvästi ja helposti havaittavasti kokonaishinnan ja kaikki sen osatekijät, ja

b) kuluttaja on vahvistanut lukeneensa ja ymmärtäneensä a alakohdassa tarkoitetut tiedot. Kun kyseessä ovat verkkosivustoilla tehdyt sopimukset, tämä vaatimus katsotaan täytetyksi, jos verkkosivusto on suunniteltu siten, että sitovaa tilausta ei voida tehdä ennen kuin kuluttaja on rekisteröitynyt elinkeinonharjoittajan verkkosivustolle hyödyntääkseen elinkeinonharjoittajan tarjousta.

1 b. Poiketen siitä, mitä 1 a kohdan b alakohdassa säädetään, kun kyseisessä kohdassa tarkoitettu etäsopimus tehdään puhelimitse, se sitoo kuluttajaa ainoastaan siinä tapauksessa, että elinkeinonharjoittaja on lähettänyt kuluttajalle kestävällä välineellä tilausvahvistuksen, mukaan luettuina 1 a kohdan a alakohdassa tarkoitetut tiedot.

Tarkistus 108

Ehdotus direktiiviksi 11 artikla – 2 kohta

2. Jos elinkeinonharjoittaja ottaa yhteyden kuluttajaan puhelimitse etäsopimuksen tekemistä varten, hänen on keskustelun aluksi ilmoitettava henkilöllisyytensä ja puhelun kaupallinen tarkoitus. 2. Jos elinkeinonharjoittaja tai hänen puolestaan toimiva välittäjä ottaa yhteyden kuluttajaan puhelimitse etäsopimuksen tekemistä varten, hänen on keskustelun aluksi ilmoitettava henkilöllisyytensä ja puhelun kaupallinen tarkoitus.

2 a. Kaupankäyntiä harjoittavien verkkosivustojen on ilmoitettava kotisivullaan selvästi ja helposti luettavasti, sovelletaanko tiettyihin maihin tehtäviin toimituksiin maksutapaa koskevia tai mitä tahansa muita rajoituksia.

Tarkistus 109

Ehdotus direktiiviksi 11 artikla – 3 kohta

3. Jos sopimus tehdään käyttäen sellaista välinettä, jossa on rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten, elinkeinonharjoittajan on ennen sopimuksen tekemistä ilmoitettava kyseisellä välineellä vähintään 5 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitetut tiedot tuotteen pääominaisuuksista ja kokonaishinnasta. Elinkeinonharjoittajan on annettava kuluttajalle muut 5 ja 7 artiklassa tarkoitetut tiedot soveltuvalla tavalla 1 kohdan säännösten mukaisesti. 3. Jos sopimus tehdään käyttäen sellaista välinettä, jossa on rajoitetusti tilaa tai aikaa tietojen näyttämistä varten, elinkeinonharjoittajan on ennen sopimuksen tekemistä ilmoitettava kyseisellä välineellä vähintään 9 artiklan 1 kohdan a–c, e ja g alakohdassa tarkoitetut ennen sopimuksen tekoa annettavat tiedot tavaran tai palvelun pääominaisuuksista , kokonaishinnasta , sopimuksen pituudesta ja määräämättömäksi ajaksi tehtyjen sopimusten osalta niiden purkamista koskevista ehdoista . Elinkeinonharjoittajan on annettava kuluttajalle muut 9 artiklassa tarkoitetut tiedot soveltuvalla tavalla 1 kohdan säännösten mukaisesti.

Tarkistus 110

Ehdotus direktiiviksi 11 artikla – 4 kohta

4. Kuluttajan on saatava vahvistus kaikista 9 artiklan a–f alakohdassa tarkoitetuista tiedoista pysyvällä välineellä kohtuullisen ajan kuluessa etäsopimuksen tekemisestä ja viimeistään silloin, kun tavarat luovutetaan tai palvelun suorittaminen alkaa, ellei kyseisiä tietoja ole annettu kuluttajalle pysyvällä välineellä jo ennen etäsopimuksen tekemistä. Poistetaan.

Tarkistus 237

Ehdotus direktiiviksi 11 artikla – 5 kohta

5. Jäsenvaltiot eivät saa asettaa 1–4 kohdassa vahvistettujen vaatimusten lisäksi muita muotovaatimuksia. 5. Jäsenvaltiot eivät saa asettaa ennen sopimuksen tekoa annettavia tietoja koskevia muita muotovaatimuksia 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tiedonantovaatimusten täyttämiseksi . Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään tämän artiklan 1 b kohdassa tarkoitettujen sopimusten suhteen, jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tai pitää voimassa kansallisia säännöksiä, joiden nojalla sopimus sitoo kuluttajaa ainoastaan siinä tapauksessa, että tämä on vahvistanut sopimuksen tekemisen elinkeinonharjoittajalle pysyvällä välineellä. Jäsenvaltiot ilmoittavat nämä säännökset komissiolle, joka saattaa tämän tiedon yleisön helposti saataville.

Tarkistus 112

Ehdotus direktiiviksi 12 artikla – 1 a kohta (uusi)

1 a. Etäsopimusten ja muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjen sopimusten osalta 1 kohdassa tarkoitettu peruttamista koskeva määräaika alkaa päivästä, jona sopimus tehdään, tai päivästä, jona kuluttaja saa pysyvällä välineellä jäljennöksen allekirjoitetusta sopimusasiakirjasta, jos tämä päivä on eri kuin sopimuksen tekopäivä.

Tarkistus 113

Ehdotus direktiiviksi 12 artikla – 2 kohta

2. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyn sopimuksen osalta peruuttamisen määräaika alkaa siitä päivästä, jona kuluttaja allekirjoittaa tilauslomakkeen, tai jos tilauslomake ei ole paperimuodossa , siitä päivästä , jona kuluttaja vastaanottaa tilauslomakkeen muulla pysyvällä välineellä. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, tavaran toimittamista koskevan etäsopimuksen tai muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehdyn sopimuksen osalta peruuttamisen määräaika alkaa siitä päivästä, jona kuluttaja tai kuluttajan osoittama kolmas osapuoli, joka ei ole tavaran kuljettaja , on saanut hallintaansa tilatut tavarat tai

Tavaroiden myyntiä koskevan etäsopimuksen osalta peruuttamisen määräaika alkaa siitä päivästä, jona kuluttaja tai kuluttajan osoittama kolmas osapuoli, joka ei ole tavaran kuljettaja, on saanut kaikki tilatut tavarat hallintaansa.

Palvelujen toimittamista koskevan etäsopimuksen osalta peruuttamisen määräaika alkaa sopimuksen tekopäivästä.

a) viimeisen toimitetun tavaran, jos kuluttaja tilaa useampia tavaroita yhdellä tilauksella ja tavarat toimitetaan erikseen;

b) viimeisen erän tai osan, jos sopimus koskee useasta erästä tai osasta koostuvaa tavaraa;

c) ensimmäisen toimitettavan tavaran, jos samantyyppisiä tavaroita toimitetaan toistuvasti tietyn ajanjakson aikana.

Tarkistus 115

Ehdotus direktiiviksi 12 artikla – 4 kohta

4. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää osapuolia suorittamasta sopimuksen mukaisia velvoitteitaan peruuttamisen määräajan kuluessa. 4. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää osapuolia täyttämästä sopimusvelvoitteitaan peruuttamisen määräajan kuluessa. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtävien sopimusten osalta jäsenvaltiot voivat kuitenkin pitää voimassa kansallisia säädöksiä, joilla kielletään elinkeinonharjoittajia keräämästä maksuja tietyn ajan sopimuksen tekemisen jälkeen.

Tarkistus 116

Ehdotus direktiiviksi 13 artikla

Jos elinkeinonharjoittaja ei ole 9 artiklan b alakohdan, 10 artiklan 1 kohdan ja 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti antanut kuluttajalle tietoja peruuttamisoikeudesta, peruuttamisen määräaika päättyy kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun elinkeinonharjoittaja on kokonaan suorittanut sopimukseen perustuvat velvoitteensa . 1. Jos elinkeinonharjoittaja ei ole 9 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti antanut kuluttajalle tietoja peruuttamisoikeudesta, peruuttamisen määräaika päättyy yhden vuoden kuluttua 12 artiklan 1 a ja 2 kohdassa tarkoitetun alkuperäisen peruuttamisen määräajan päättymisestä.

2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin pitää voimassa kansallisia säännöksiä, joilla vahvistetaan pidempi peruuttamisaika.

Tarkistukset 238 ja 239

Ehdotus direktiiviksi 14 artikla – 1 kohta

1. Kuluttajan on ilmoitettava päätöksestään peruuttaa sopimus pysyvällä välineellä elinkeinonharjoittajalle osoitetulla vapaamuotoisella ilmoituksella tai käyttämällä liitteessä I olevassa B osassa vahvistettua vakiomuotoista peruuttamislomaketta . 1. Kuluttajan on ilmoitettava ennen peruuttamisen m