Neuvoston 26 päivänä tammikuuta 1998 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 10/98 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 98/../EY tekemiseksi sisämarkkinoiden välillisen verotuksen järjestelmiä vahvistavan yhteisön toimintaohjelman (Fiscalis-ohjelma) hyväksymisestä



Virallinen lehti nro C 062 , 26/02/1998 s. 0038



Neuvoston 26 päivänä tammikuuta 1998 vahvistama YHTEINEN KANTA (EY) N:o 10/98 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 98/. ./EY tekemiseksi sisämarkkinoiden välillisen verotuksen järjestelmiä vahvistavan yhteisön toimintaohjelman (Fiscalis-ohjelma) hyväksymisestä (98/C 62/04) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattavat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (3), sekä katsovat, että 1) yhteisön lainsäädännön tuloksellinen, yhdenmukainen ja tehokas soveltaminen on välttämätöntä välillisen verotuksen järjestelmien toimivuudelle sisämarkkinoilla, erityisesti jäsenvaltioiden ja yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi torjumalla veron välttämistä ja veronkiertoa, kilpailun vääristymien välttämiseksi sekä viranomaisten ja veronmaksajien rasittamisen vähentämiseksi, 2) yhteisö on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa vastuussa yhteisön lainsäädännön tuloksellisesta, yhdenmukaisesta ja tehokkaasta soveltamisesta; vaikka jäsenvaltiot kantavat suurimman osan vastuusta voimavarojen osalta, yhteisön merkittävänä tehtävänä on perusrakenteiden ja tarvittavien kannustinten luominen, 3) yhteisöoikeuden yhdenmukainen soveltaminen edellyttää välillisestä verotuksesta vastaavilta virkamiehiltä tätä oikeutta ja sen jäsenvaltioissa tapahtuvaa täytäntöönpanoa koskevaa yhtenäistä korkeatasoista tuntemusta; tämä tuntemuksen taso voidaan saavuttaa vain jäsenvaltioiden antaman tehokkaan ammatillisen perus- ja jatkokoulutuksen ansiosta; yhteisön täydentävät toimet ovat hyödyllisiä tällaisen koulutuksen yhteensovittamiseksi ja siihen kannustamiseksi, 4) tuloksellinen, tehokas ja laaja-alainen yhteistyö jäsenvaltioiden kesken sekä niiden ja komission välillä on tärkeää välillisen verotuksen järjestelmien toimivuudelle sisämarkkinoilla; yhteisön viestinnän ja tietojen vaihdon perusrakenne on välttämätön tämän tavoitteen saavuttamiseksi; yhteisön aloite helpottaa riittäväntasoisen yhteistyön aikaansaamista, 5) hallinnollisten menettelyjen jatkuva parantaminen on olennaisen tärkeää välillisen verotuksen järjestelmien toimivuudelle sisämarkkinoilla; vaikka jäsenvaltioilla onkin ensisijainen vastuu näistä menettelyistä, yhteisön täydentäviä toimia tarvitaan tämän parantamisen yhteensovittamiseksi ja edistämiseksi, 6) perustamissopimuksen 3 b artiklassa esitettyjen toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot eivät siten voi riittävällä tavalla toteuttaa kaikkia tässä päätöksessä säädettyjen toimenpiteiden tavoitteita ja ne voidaan tämän vuoksi toteuttaa paremmin yhteisön tasolla eikä tässä päätöksessä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tarkoituksen saavuttamiseksi, 7) välillisen verotuksen tietojenvaihtojärjestelmien ja erityisesti 27 päivänä tammikuuta 1992 hallinnollisesta yhteistyöstä välillisen verotuksen (ALV) alalla annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 218/92 (4) tarkoitetun arvonlisäveron alan tietojenvaihtojärjestelmän (VIES) toiminnasta yhteisön tasolla saadut kokemukset ovat osoittaneet tietotekniikan merkityksen tulojen turvaamisessa ja toisaalta hallinnon mahdollisimman vähäisessä kuormittamisessa; tietojenvaihtojärjestelmät ovat osoittautuneet välttämättömiksi yhteistyön välineiksi, jotka ovat myös edistäneet yhteistyön lisäämistä jäsenvaltioiden välillä, 8) olisi luotava viestinnän ja tietojenvaihdon järjestelmät ja varmistettava niiden toiminta yhteistyön jatkumisen varmistamiseksi välillisen verotuksen tarpeiden kehittyessä, 9) yhteisön saama kokemus 29 päivänä lokakuuta 1993 välillisestä verotuksesta vastaavien virkamiesten ammatillista koulutusta koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Matthaeus-Tax) tehdyllä neuvoston päätöksellä 93/588/ETY (5) perustetusta ohjelmasta ja monenvälisten valvontatoimien järjestämisestä on osoittanut, että vaihdoilla, seminaareilla ja monenvälisillä valvontatoimilla, joissa eri kansallisten hallintojen virkamiehet saatetaan tekemään ammatillista yhteistyötä, voidaan saavuttaa ohjelman tavoitteet; näitä toimia on siksi jatkettava, 10) seminaarit tarjoavat ihanteellisen tilaisuuden kansallisten hallintojen virkamiesten, komission edustajien ja tarvittaessa muiden välillisen verotuksen asiantuntijoiden väliseen ajatusten vaihtoon; seminaareissa voidaan tehdä ehdotuksia voimassa olevien oikeudellisten välineiden parantamisesta ja hallintojen välisen yhteistyön helpottamisesta, jotta välillistä verotusta koskevia kansallisia järjestelmiä voidaan kehittää samansuuntaisesti, 11) Matthaeus-Tax-ohjelmasta saatu kokemus on osoittanut, että välillisestä verotuksesta vastaavien virkamiesten ammatillista koulutusta koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta tehdyn neuvoston päätöksen 93/588/ETY soveltamista koskevien tiettyjen määräysten vahvistamisesta 12 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyllä komission päätöksellä 95/279/EY (6) perustetun kaltaisen yhteisen ammatillisen koulutuksen ohjelman yhteensovitetun kehittämisen ja toteuttamisen avulla voidaan saavuttaa tämän ohjelman tavoitteet erityisesti nostamalla yhteisöoikeuden tuntemuksen yleistä tasoa; koulutusohjelmia olisi kehitettävä edelleen komission ja jäsenvaltioiden määritettävillä aloilla; tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki niiden virkamiehet saavat yhteisissä ammatillisen koulutuksen ohjelmissa määritellyn peruskoulutuksen ja määriteltyä säännöllistä jatkokoulutusta, 12) välillisestä verotuksesta vastaavien virkamiesten riittävä kielitaito on osoittautunut välttämättömäksi yhteistyön helpottamiseksi; jäsenvaltioiden on sen vuoksi annettava virkamiehilleen tarpeellinen kielikoulutus, 13) Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneilla mailla olisi oltava mahdollisuus osallistua ohjelmaan; myös Kyproksella olisi oltava mahdollisuus osallistua ohjelmaan, 14) yhteisön ja jäsenvaltioiden olisi jaettava ohjelman rahoittaminen ja yhteisön osuus olisi rahoitettava Euroopan yhteisöjen yleisestä talousarviosta (toinen osa, pääluokka III, komissio), ja 15) tällä päätöksellä vahvistetaan ohjelman koko kestoajaksi rahoituspuitteet, jotka muodostavat budjettivallan käyttäjälle varainhoitoa koskevien säännösten sisällyttämisestä säädöksiin 6 päivänä maaliskuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission julistuksen (7) 1 kohdassa tarkoitetun ensisijaisen ohjeen vuosittaisen talousarviomenettelyn yhteydessä, OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Fiscalis-ohjelma Perustetaan monivuotinen yhteisön toimintaohjelma (Fiscalis-ohjelma, jäljempänä `ohjelma`, 1 päivän tammikuuta 1998 ja 31 päivän joulukuuta 2002 väliseksi ajanjaksoksi vahvistamaan välillisen verotuksen järjestelmien toimivuutta sisämarkkinoilla. Ohjelma käsittää 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut toiminta-alat. 2 artikla Määritelmät Tässä päätöksessä tarkoitetaan a) `välillisellä verotuksella` yhteisön lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvia välillisiä veroja, b) `hallinnolla` välillisestä verotuksesta vastaavia jäsenvaltioiden viranomaisia, c) `virkamiehellä` hallinnon virkamiestä, jonka tehtävänä on välillistä verotusta koskevien yhteisön tai jäsenvaltioiden oikeuden, säännösten ja menettelyjen soveltaminen, d) `vaihdolla` ohjelman mukaisesti järjestettyä yhteisön edun mukaista virkamiehen suorittamaa työvierailua toisen jäsenvaltion hallinnossa, e) `monenvälisillä valvontatoimilla` yhteistyötä koskevan yhteisöoikeudellisen kehyksen mukaista vähintään kolmen hallinnon yhteistyötä niiden sellaisiin verovelvollisiin, jotka ovat velvollisia maksamaan välillisiä veroja kyseisissä jäsenvaltioissa, kohdistamien valvontatoimien yhdistämiseksi ja yhteensovittamiseksi, f) `yhteistyötä koskevalla yhteisöoikeudellisella kehyksellä` yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee jäsenvaltioiden keskinäistä avunantoa ja hallinnollista yhteistyötä välillistä verotusta koskevissa asioissa. 3 artikla Tavoitteet Ohjelman tavoitteena on tukea yhteisön toimin jäsenvaltioiden pyrkimyksiä a) saattaa virkamiesten tuntemus yhteisöoikeudesta erityisesti välillisen verotuksen alalla ja sen täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa yhteiselle korkealle tasolle, b) taata tuloksellinen, tehokas ja laaja-alainen yhteistyö jäsenvaltioiden kesken sekä niiden ja komission välillä, c) varmistaa hallinnollisten menettelyjen jatkuva parantaminen hallinnon ja veronmaksajien tarpeiden huomioonottamiseksi kehittämällä ja levittämällä parhaita hallinnollisia käytänteitä. 4 artikla Viestintä, ja tietojenvaihtojärjestelmät, käsikirjat ja oppaat 1. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat tarpeellisiksi katsomiensa olemassa olevien viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien, käsikirjojen ja oppaiden toimivuuden. Ne luovat tarpeellisiksi katsomiaan uusia viestintä-, ja tietojenvaihtojärjestelmiä, käsikirjoja ja oppaita ja ylläpitävät niiden toimivuuden. 2. Yhteisön vastuulla oleviin viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien osiin kuuluvat sellaiset laitteistot, ohjelmistot ja verkkoyhteydet, joiden on oltava kaikille jäsenvaltioille yhteiset järjestelmien yhteenkytkettävyyden ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi, riippumatta siitä, asennettaanko ne tai onko ne asennettu komission (tai nimetyn alihankkijan) tiloihin vai jäsenvaltioiden (tai nimetyn alihankkijan) tiloihin. 3. Sellaisia viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien osia, joista yhteisö ei vastaa, ovat näihin järjestelmiin kuuluvat kansalliset tietokannat, yhteisön vastuulla olevien osien ja muiden osien väliset verkkoyhteydet sekä ohjelmistot ja laitteistot, joita kukin jäsenvaltio pitää tarpeellisina voidakseen käyttää kyseisiä järjestelmiä täysipainoisesti koko hallinnossaan. 5 artikla Vaihdot, seminaarit ja monenväliset valvontatoimet 1. Komissio ja jäsenvaltiot järjestävät virkamiesvaihtoja. Vaihtojen kesto voi vaihdella tapauksen mukaan, mutta se ei saa ylittää kuutta kuukautta. Jokaisen vaihdon on kohdistuttava määrättyyn työtehtävään, ja asianomaisten virkamiesten ja hallintojen on valmistauduttava siihen riittävästi ja arvioitava sitä jälkeenpäin. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimet, jotta vaihtoihin osallistuvat virkamiehet voivat osallistua vastaanottavan hallinnon toimintaan tuloksellisesti; tämän vuoksi vaihtoihin osallistuville virkamiehille on annettava valtuudet suorittaa niihin velvollisuuksiin liittyvät tehtävät, jotka vastaanottava hallinto uskoo heille oikeusjärjestyksensä mukaisesti. Vaihdon aikana virkamiehen siviilioikeudellinen vastuu tehtäviään suorittaessaan on samanlainen kuin vastaanottavan hallinnon kansallisten virkamiesten vastuu. Vaihtoon osallistuviin virkamiehiin sovelletaan samoja salassapitovelvollisuutta koskevia sääntöjä kuin kansallisiin virkamiehiin. 2. Komissio ja jäsenvaltiot järjestävät seminaareja, joihin osallistuu hallintojen virkamiehiä, komission edustajia ja tarvittaessa muita välillisen verotuksen asiantuntijoita. 3. Komissio ja jäsenvaltiot voivat kokeilutarkoituksessa valita 11 artiklassa tarkoitetussa komiteassa ne jäsenvaltioiden yhteistyötä koskevan yhteisöoikeudellisen kehyksen mukaisesti järjestämät monenväliset valvontatoimet, joiden kustannuksista yhteisö vastaa 8 artiklan mukaisesti. Osallistuvat jäsenvaltiot lähettävät valvontatoimia koskevat kertomukset ja arvioinnit komissiolle ja jäsenvaltioille. 6 artikla Yhteinen koulutusaloite 1. Edistääkseen koulutusorganisaatioidensa ja välilliseen verotukseen liittyvästä koulutuksesta vastaavien hallintovirkamiestensä välistä jäsentynyttä yhteistyötä jäsenvaltiot yhteistyössä komission kanssa a) kehittävät nykyisiä koulutusohjelmia ja tarvittaessa uusia ohjelmia yhteisen rungon luomiseksi virkamiesten koulutukselle siten, että virkamiehillä on mahdollisuus saada tarvittavat yhteiset ammatilliset taidot ja tiedot, b) antavat tarpeen vaatiessa kaikkien jäsenmaiden virkamiesten osallistua omille virkamiehille järjestettyyn välillistä verotusta koskevaan koulutukseen, c) kehittävät tarvittavat yhteiset välineet välillistä verotusta koskevaa koulutusta ja erityisesti kieltenopetusta varten. 2. Jäsenvaltiot pitävät huolen siitä, että niiden virkamiehet saavat tarvittavan, yhteisten koulutusohjelmien mukaisen perus- ja jatkokoulutuksen yhteisten ammatillisten taitojen ja tietojen saavuttamiseksi sekä tarpeellista kieltenopetusta riittävän kielitaidon saavuttamiseksi. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti virkamiehilleen antamansa koulutuksen sisällön ja laajuuden. 7 artikla Assosioituneiden maiden osallistuminen Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneet maat voivat osallistua ohjelmaan Eurooppa-sopimuksissa tai niiden osallistumista yhteisön ohjelmiin koskevissa lisäpöytäkirjoissa vahvistetuin edellytyksin ja siltä osin kuin välillistä verotusta koskeva yhteisön lainsäädäntö antaa tähän mahdollisuuden. Myös Kypros voi osallistua ohjelmaan siltä osin kuin välillistä verotusta koskeva yhteisön lainsäädäntö antaa tähän mahdollisuuden. 8 artikla Kulut 1. Yhteisö ja jäsenvaltiot vastaavat yhdessä ohjelman täytäntöönpanon vaatimista kuluista jäljempänä 2 ja 3 kohdan mukaisesti. 2. Yhteisö vastaa seuraavista kuluista: a) 5 artiklassa tarkoitettuihin toimintoihin toisessa jäsenvaltiossa osallistuvien virkamiesten matka- ja oleskelukulut, 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin seminaareihin osallistuvien muiden välillisen verotuksen asiantuntijoiden matka- ja oleskelukulut sekä kyseisten seminaarien järjestämiseen liittyvät kulut, b) 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen välillistä verotusta koskevan koulutuksen välineiden sekä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen käsikirjojen ja oppaiden kehittämisestä aiheutuvat kulut, c) 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien yhteisön vastuulla olevien osien kehittämis-, hankinta-, asennus- ja ylläpitokulut ja komission (tai nimetyn alihankkijan) tiloihin asennettujen yhteisön vastuulla olevien osien jatkuvasta käytöstä aiheutuvat kulut, d) kulut ohjelman vaikutusta koskevista tutkimuksista, jotka kolmas osapuoli tarvittaessa toteuttaa, taaten samalla tietojen luottamuksellisuuden. 3. Jäsenvaltiot vastaavat seuraavista kuluista: a) 6 artiklan mukaiset virkamiestensä perus- ja jatkokoulutuskulut sekä kielikoulutuskulut. Jäsenvaltiot vastaavat kuluista, jotka liittyvät niiden virkamiesten osallistumiseen 5 artiklan mukaisesti mahdollisesti järjestettäviin ylimääräisiin toimintoihin ja joista yhteisö ei vastaa. b) 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien sellaisten osien, joista yhteisö ei vastaa, perustamiseen ja toimintaan liittyvät kulut ja niiden tiloihin (tai nimetyn alihankkijan tiloihin) asennettujen kyseisten järjestelmien yhteisön vastuulla olevien osien jatkuvasta käytöstä aiheutuvat kulut. 9 artikla Rahoituspuitteet Tämän ohjelman toteuttamiseen myönnetyt rahoituspuitteet 1 päivän tammikuuta 1998 ja 31 päivän joulukuuta 2002 väliselle ajanjaksolle vahvistetaan 40 miljoonaksi ecuksi. Budjettivallan käyttäjä hyväksyy vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. 10 artikla Täytäntöönpano Komissio päättää tämän ohjelman toteuttamisen edellyttämistä toimenpiteistä 11 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Täytäntöönpanotoimet eivät vaikuta yhteisön säännöksiin perimisestä ja valvonnasta sekä hallinnollisesta yhteistyöstä ja keskinäisestä avunannosta välillisen verotuksen alalla. 11 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa asetuksen (ETY) N:o 218/92 10 artiklalla perustettu välillisen verotuksen alan hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. a) Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. b) Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tällöin: - komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kolmella kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä, - neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. 4. Edellä 10 artiklassa mainittujen toimenpiteiden lisäksi komitea tarkastelee puheenjohtajansa joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä esille ottamia asioita, jotka koskevat tämän päätöksen täytäntöönpanoa. 12 artikla Arviointi 1. Komissio ja jäsenvaltiot yhdessä arvioivat tätä ohjelmaa jatkuvasti. Arviointi suoritetaan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen kertomusten pohjalta. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle: a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2000 välikertomus, ja b) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002 lopullinen kertomus tämän ohjelman täytäntöönpanosta ja vaikutuksista. 3. Komission on annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle: a) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2001 jäsenvaltioiden välikertomuksiin perustuva tiedonanto siitä, onko toivottavaa jatkaa tätä ohjelmaa, sekä tarvittaessa asianmukainen ehdotus, ja b) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2003 lopullinen kertomus tämän ohjelman täytäntöönpanosta ja vaikutuksesta. Nämä kertomukset lähetetään myös tiedoksi talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle. 13 artikla Voimaantulo Tämä päätös tulee voimaan sinä päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1998. 14 artikla Vastaanottajat Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä . . ., Euroopan parlamentin puolesta PuhemiesNeuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) EYVL C 177, 11.6.1997, s. 8. (2) EYVL C 19, 21.1.1998, s. 48. (3) Euroopan parlamentin lausunto 20. marraskuuta 1997 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta 26. tammikuuta 1998 ja Euroopan parlamentin päätös (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL L 24, 1.2.1992, s. 1. (5) EYVL L 280, 13.11.1993, s. 27. (6) EYVL L 172, 22.7.1995, s. 24. (7) EYVL C 102, 4.4.1996, s. 4. NEUVOSTON PERUSTELUT I. JOHDANTO 1. Komissio esitti 13 päivänä toukokuuta 1997 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi, jolla vahvistetaan sisämarkkinoiden välillisen verotuksen järjestelmiä vahvistava toimintaohjelma (Fiscalis-ohjelma). Ehdotus perustuu perustamissopimuksen 100 a artiklan. 2. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa 20 päivänä marraskuuta 1997 ja talous- ja sosiaalikomitea 29 päivänä lokakuuta 1997. Komissio esitti muutetun ehdotuksensa 26 päivänä marraskuuta 1997. 3. Neuvosto vahvisti yhteisen kantansa perustamissopimuksen 189 b artiklan mukaisesti 26 päivänä tammikuuta 1998. II. TAVOITE Ehdotuksella pyritään vaikuttamaan siihen, että välillistä verotusta koskevia yhteisön säännöksiä sovelletaan tuloksellisesti, yhdenmukaisesti ja tehokkaasti (johdanto-osan 1 kappale) ja että näin vahvistetaan välillisen verotuksen järjestelmien toimivuutta sisämarkkinoilla (1 artikla). Komissio ehdottaa tässä tarkoituksessa viisivuotista (tammikuun 1 päivästä 1998 joulukuun 31 päivään 2002) Fiscalis-nimistä yhteisön toimintaohjelmaa (1 artikla), jolla on yhteisön toimenpitein tarkoitus tukea jäsenvaltioiden pyrkimyksiä - pääasiassa avustamalla niiden rahoituksessa - jotta a) virkamiesten tietämys yhteisöoikeudesta erityisesti välillisen verotuksen alalla ja sen täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa saatetaan yhteiselle korkealle tasolle, b) taataan tuloksellinen, tehokas ja laaja-alainen yhteistyö jäsenvaltioiden sekä jäsenvaltioiden ja komission välillä, c) varmistetaan hallinnollisten menettelyjen jatkuva parantaminen hallinnon ja veronmaksajien tarpeiden huomioon ottamiseksi kehittämällä ja levittämällä parhaita hallinnollisia käytänteitä. Tarkoitus on myös kehittää viestinnän ja tietojenvaihdon teknisiä perusrakenteita, joilla komission mukaan on keskeinen merkitys ALV- ja valmisteverojärjestelmien vahvistamisessa. Tarkoitetut telemaattiset perusrakenteet ovat jo osaksi olemassa VIES-, SCENT- ja SEED- järjestelmien muodossa, jotka on kehitetty ja rahoitettu neuvoston 6 päivänä marraskuuta 1995 hyväksymän IDA-ohjelman nojalla. IDA-ohjelma päättyy vuoden 1997 lopussa. Fiscalis-ohjelma korvaa IDA-ohjelman välillisen verotuksen alalla. Siitä tulee uusi oikeudellinen ja rahoitusta koskeva perusta VIES-, SEED- ja EMVS-järjestelmien jatkamiseksi, ja sillä mahdollistetaan uusien järjestelmien luominen tulevaisuudessa. Toiminta pysyy kuitenkin luonteeltaan samana: pääasiassa sillä varmistetaan teknisellä tasolla kansallisten telemaattisten verkkojen yhteenkytkettävyys ja yhteentoimivuus juuri välillisten verojen alalla. Yhteenkytkettyjen järjestelmien moitteettomalle toiminnalle tarpeellisten käsikirjojen ja oppaiden tuottaminen on katsottava avustavaksi toiminnaksi, jota ei voi erottaa kyseisestä tehtävästä. III. YHTEISEN KANNAN ERITTELY Tekstiä on muutettu käsittelyn kuluessa huomattavasti. Yhteinen kanta poikkeaa komission alkuperäisestä ehdotuksesta useassa kohdassa. - On oltava selvää, että Fiscalis-ohjelmalla pyritään varmistamaan jäsenvaltioiden verohallintojen parempi koordinaatio. Kyseisiä välillisiä veroja hallinnoivat jäsenvaltiot, ja välittömämmin ohjelma koskee niiden virkamiehiä (2 artikla). - Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat olemassa olevien viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmien, käsikirjojen ja oppaiden toimivuuden. Uusia järjestelmiä, käsikirjoja ja oppaita luodaan, jos ne katsotaan tarpeellisiksi (4 artikla). - Komission ja jäsenvaltioiden järjestämien virkamiesvaihtojen kesto ei saa ylittää kuutta kuukautta (5 artikla). - Jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä komission kanssa edistääkseen koulutuslaitostensa ja välillistä verotusta koskevasta koulutuksesta hallinnoissa vastaavien virkamiesten välistä jäsentynyttä yhteistyötä (6 artikla). - Yhteisö vastaa tietojen luottamuksellisuuden taaten kolmansien osapuolten toteuttamista ohjelman vaikutusta koskevista tutkimuksista aiheutuvista kuluista (8 artikla). - Ohjelman toteuttamiseen myönnetyt rahoituspuitteet eivät voi ylittää 40:tä miljoonaa ecua tammikuun 1 päivän 1998 ja joulukuun 31 päivän 2002 välisenä ajanjaksona (9 artikla). - Komissiota ohjelman toteuttamisessa avustavan pysyvän komitean on toimittava tilapäisenä hallintokomiteana komitologiasta (päätös 87/373/ETY) tehdyssä neuvoston päätöksessä tarkoitetun II menettelyn b) vaihtoehdon mukaisesti. IV. EUROOPAN PARLAMENTIN EHDOTTAMAT MUUTOKSET 1. Neuvoston ja komission kokonaisuudessaan tai osittain hyväksymät Euroopan parlamentin muutokset Muutos 1 (johdanto-osan 7 kappale) hyväksyttiin asiasisällöltään, koska tietojenvaihtojärjestelmät eivät koske pelkästään arvonlisäveroa. Tässä tarkoituksessa täsmennettiin, että kyseessä ovat tietojenvaihtojärjestelmät "välillisen verotuksen alalla". Muutos 2 (johdanto-osan 10 kappale) hyväksyttiin, koska siinä osaltaan korostetaan seminaarien osuutta ja merkitystä varmistettaessa, että välillistä verotusta koskevat kansalliset järjestelmät kehittyvät samansuuntaisesti. Muutos 5 (2 artiklan d kohta) hyväksyttiin asiasisällöltään, koska 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että jäsenvaltiot antavat tilaisuuden tullen kaikkien jäsenvaltioiden virkamiesten osallistua niiden omille virkamiehille järjestettyyn välillistä verotusta koskevaan koulutukseen. Muutos 6 (2 artiklan e kohta) hyväksyttiin, koska kahdenvälisten valvontatoimien määritelmä ei ole enää tarpeen 5 artiklan 3 kohdan muutoksen vuoksi. Muutos 7 (3 artiklan a kohta) hyväksyttiin, koska ohjelma koskee erityisesti välillisen verotuksen alaa. Muutos 8 (4 artiklan 1 kohta) hyväksyttiin muutetuin sanamuodoin, jotta olemassa olevat viestintä- ja tietojenvaihtojärjestelmät, käsikirjat ja oppaat voidaan säilyttää, sikäli kuin ne ovat hyödyllisiä, tai muuttaa tai laatia uusia, jos se osoittautuisi tarpeelliseksi. Muutos 9 (5 artiklan 1 kohta) hyväksyttiin, koska pidettiin järkevänä, että virkamiesvaihtojen kesto ei saa ylittää kuutta kuukautta ja että paitsi virkamiesten myös hallintojen on arvioitava vaihdot. Muutos 10 (5 artiklan 2 kohta) hyväksyttiin asiasisällöltään, jotta seminaareihin voivat osallistua muutkin välillisen verotuksen asiantuntijat kuin kansallisten hallintojen ja komission virkamiehet. Muutos 11 (5 artiklan 3 kohta) hyväksyttiin asiasisällöltään sikäli kuin on valittava toimet, joista yhteisö vastaa, jos toimia koskevien pyyntöjen määrän vuoksi niitä kaikkia ei voida rahoittaa. Muutos 12 (6 artikla) hyväksyttiin vain osittain. Niinpä hyväksyttiin, että jäsenvaltioiden on yhteistyössä komission kanssa kehitettävä koulutusohjelmia ja laadittava uusia ohjelmia, mutta sen sijaan, että olisi luotu yhteistyöverkosto virkamiesten koulutuksesta vastaavien laitosten kanssa, neuvosto katsoi sopivammaksi edistää jäsentynyttä yhteistyötä koulutuslaitosten ja koulutuksesta kansallisissa hallinnoissa vastaavien virkamiesten välillä. - Euroopan parlamentin 1 kohtaan ehdottamaa uutta a kohtaa ei hyväksytty. Katsottiin nimittäin, että vaadittavan osaamisen vahvistaminen, mukaan lukien kielet, joita virkamiesten on osattava, kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. - Parlamentin 1 kohtaan ehdottama uusi b kohta hyväksyttiin 1 kohdan a kohtaan, jossa täsmennetään, että olemassa olevia ohjelmia on kehitettävä ja uusia koulutusohjelmia on tarvittaessa laadittava siten, että luodaan yhteinen koulutusperusta. - Parlamentin ehdottama uusi c kohta hyväksyttiin asiasisällöltään 1 kohdan b kohtaan sellaisena kuin edellä mainittiin muutoksen 5 yhteydessä. - Parlamentin 1 kohtaan ehdottama uusi d kohta hyväksyttiin ja sisällytettiin c kohtaan, jossa sanotaan, että jäsenvaltiot voivat yhteistyössä komission kanssa laatia tarvittavia välineitä välillistä verotusta koskevaan koulutukseen ja erityisesti kieltenopetukseen. - Uutta e kohtaa 1 kohtaan ei hyväksytty. Katsottiin nimittäin, että virkamiesten koulutus on tehtävä, joka kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, eikä muiden jäsenvaltioiden tai komission tule sitä tarkistella. - Sen sijaan 2 kohdan muutos hyväksyttiin. Lisättiin, että virkamiesten on saatava tarpeellista kieltenopetusta riittävän kielitaidon saavuttamiseksi. Muutos 13 (8 artiklan 2 kohdan d kohta) hyväksyttiin käytännössä kokonaisuudessaan. Tietojen luottamuksellisuus taataan. Muutos 14 (10 artikla) hyväksyttiin, koska se osaltaan selventää, että on kyse ohjelman toteuttamista koskevista toimenpiteistä. Muutos 15 (12 artiklan 3 kohdan b kohta) hyväksyttiin, koska on tärkeää, että komissio antaa kertomuksessaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle tietoja ohjelman vaikutuksesta. 2. Euroopan parlamentin muutokset, jotka komissio hyväksyi, mutta neuvosto ei Muutosta 3 (johdanto-osan 11 kappale) ei hyväksytty, koska neuvosto hyväksyi muutoksen 12 vain osittain. Muutosta 4 (johdanto-osan 12 kappale) ei hyväksytty, koska tämä ohjelma koskee vain välillistä verotusta eikä tullialaa. Suullista muutosta 4 artiklan 2 kohdan osalta ei hyväksytty. Katsottiin, että jos turvautuminen alihankkijoihin osoittautuisi tarpeelliseksi, on itsestään selvää, että voimassa olevia rahoitusta koskevia säännöksiä on noudatettava. Suullista muutosta 7 artiklan osalta ei hyväksytty. Muistutettiin nimittäin, että Eurooppa-sopimuksissa tai assosioituneiden maiden osallistumista yhteisön ohjelmiin koskevissa lisäpöytäkirjoissa vahvistetuin edellytyksin osallistumisesta aiheutuvia kuluja ei voida kattaa tälle ohjelmalle varatuilla määrärahoilla. Suullista muutosta 9 artiklan osalta ei hyväksytty. Rahoituspuitteiden osalta katsottiin riittävän maininnan, että budjettivallan käyttäjä hyväksyy vuosittaiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa. V. NEUVOSTON TEKEMÄT MUUTOKSET, JOITA KOMISSIO TAI EUROOPAN PARLAMENTTI EIVÄT OLLEET EHDOTTANEET 9 artiklan osalta rahoituspuitteita pienennettiin 40 miljoonaan ecuun. Katsottiin nimittäin, että kyseinen määräraha on riittävä ohjelmassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 10 artiklan osalta lisättiin selventävä huomautus siitä, mitkä ovat toteuttamista koskevien toimenpiteiden rajat, koska perimistä, valvontaa, hallinnollista yhteistyötä ja keskinäistä avunantoa välillisen verotuksen alalla koskevista säännöksistä säädetään toisissa oikeudellisissa puitteissa. 11 artiklan osalta katsottiin, että komissiota avustavan välillisen verotuksen alan hallinnollisen yhteistyön komitean on annettava lausuntonsa määräenemmistöllä komitologiasta (päätös 87/373/ETY - hallintokomitea) tehdyssä neuvoston päätöksessä määrätyn II menettelyn b vaihtoehdon mukaisesti. Katsottiin nimittäin, että komission ehdottama pelkkä neuvoa-antava komitea ei olisi asianmukainen hoitamaan niitä tehtäviä, jotka tässä ohjelmassa komitealle annetaan.