Ehdotus neuvoston direktiivi erityissäännöksistä afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi ja direktiivin 92/119/ETY muuttamisesta Teschenin taudin ja afrikkalaisen sikaruton osalta /* KOM/2002/0051 lopull. */



Virallinen lehti nro 181 E , 30/07/2002 s. 0142 - 0159



Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI erityissäännöksistä afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi ja direktiivin 92/119/ETY muuttamisesta Teschenin taudin ja afrikkalaisen sikaruton osalta (komission esittämä) PERUSTELUT Afrikkalainen sikarutto, jäljempänä ASR, on kotieläiminä pidettävien ja luonnonvaraisten sikojen (villisikojen) virusinfektio. Siitä on seurauksena vakava sairaus, joka voi tarttua vektorihyönteisten (Ornithodorus-suvun puutiaisten) välityksellä. ASR:n torjumiseksi ei ole rokotteita. Koska tämä on taudin kuolleisuusaste on erittäin korkea ja se voi aiheuttaa tuhoisia seurauksia sika-alalla, kansainvälinen eläintautivirasto (OIE) luokittelee sen A-luetteloon, johon kuuluvat tärkeimmät tarttuvat eläintaudit. ASR on peräisin Afrikasta, jossa virus on endeeminen suuressa osassa mannerta paikallisissa luonnonvaraisissa sioissa (villisioissa) ja vektorihyönteisissä (Ornithodorus moubata -puutiainen). Klassisen sikaruton satunnainen esiintyminen tietyillä rajoittuneilla yhteisön alueilla haittaa yhteisön sisäistä ja kansainvälistä kauppaa sikojen ja sianlihatuotteiden siirtoja koskevien rajoitusten vuoksi. ASR:ää esiintyy vielä Italiassa, Sardinian saaren sisäosissa, jossa ASR-virus leviää paikallisessa vapaasti laiduntavassa sikapopulaatiossa, joka elää kosketuksissa villisikojen kanssa. ASR:ää on esiintynyt myös joidenkin vuosikymmenien ajan Iberian niemimaalla. Se saatiin kuitenkin hävitettyä Espanjan ja Portugalin kotieläiminä pidetyistä ja luonnonvaraisista sioista yhteisön taloudellisella tuella. Marraskuussa 1999 Portugalissa, Alentejossa ilmoitettiin kuitenkin taudin esiintymisestä kotieläiminä pidetyissä sioissa, mikä johtui todennäköisesti ASR-viruksen sitkeästä tartunnasta paikallisissa vektorihyönteisissä (Ornithodorus erraticus -puutiaisessa, jota taas päinvastoin ei esiinny Sardiniassa, jossa tauti tarttuu suoraan siasta toiseen). ASR-viruksen, Ornithodorus erraticus -hyönteisen ja sian yhdistävä biologinen kierto on monimutkainen ja epätavallinen. Lisäksi virusinfektion määrä tässä vektorihyönteisessä laskee luonnostaan ajan kuluessa edellyttäen, että sikojen ja tartunnan saaneiden puutiaisten väliset kosketukset estetään. Tämän seurauksena Euroopan unionissa tapahtuvien ASR-tapausten lisääntymisen riski puutiaisissa olevan sitkeän tartunnan vuoksi on pieni, ja sen odotetaan vähenevän ja lopuksi poistuvan muutaman vuoden kuluessa. ASR on kuitenkin ainoa OIE:n A-luetteloon kuuluva tauti, jolle ei ole olemassa yhdennettyjä torjuntatoimenpiteitä yhteisön tasolla. Tämän vuoksi tämän osalta on tarpeen säätää yhteisön toimenpiteistä taudin paremman torjunnan ja sen mahdollisen hävittämisen varmistamiseksi koko Euroopan unionin alueelta. Yhteisön lainsäädännöllä on myös pyrittävä varmistamaan nopea taudin torjunta, jos taudinaiheuttaja leviää Euroopan unionin ASR:stä vapaille alueille. Samalla käytetään hyväksi mahdollisuutta tehdä kaivattu muutos yhteisön lainsäädäntöön erään toisen eläintaudin osalta (Teschenin tauti). Neuvoston direktiivissä 92/119/ETY säädetään yleisistä toimenpiteistä eräiden eläintautien torjumiseksi ja erityisistä toimenpiteistä sian vesikulaaritaudin osalta. Tätä direktiiviä sovelletaan nyt myös Teschenin tautiin, merkitykseltään melko vähäiseen hitaasti leviävään sikojen tautiin, johon kuolleisuus on erittäin pieni, minkä vuoksi se poistettiin joitakin vuosia sitten OIE:n A-luettelosta. Tämän vuoksi on tarpeen muuttaa direktiiviä 92/119/ETY Teschenin taudin poistamiseksi niistä tautiryhmistä, joihin direktiiviä 92/119/ETY sovelletaan, koska tämän direktiivin pitäisi viitata yksinomaan epitsoottisiin tauteihin, jotka kuuluvat OIE:n A-luetteloon. Tässä liitteenä olevan komission ehdotuksen päämääränä on: 1. muuttaa neuvoston direktiiviä 92/119/ETY ASR:n sisällyttämiseksi tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin tauteihin ja samalla poistaa Teschenin tauti tästä tautiryhmästä; 2. antaa yksityiskohtaisempia säännöksiä ASR:n torjumiseksi. ASR:n torjunnassa tarvittavat toimenpiteet kotieläiminä pidetyissä ja luonnonvaraisissa sioissa ovat hyvin samankaltaisia kuin muiden OIE:n A-luettelossa olevien sikojen tautien, kuten sian vesikulaaritaudin ja klassisen sikaruton, torjunnassa tarvittavat toimenpiteet. Afrikkalaisen ja klassisen sikaruton välillä on itse asiassa paljonkin vastaavuuksia. Tämän vuoksi tässä ehdotuksessa säädetyissä toimenpiteissä otetaan huomioon uusi klassisen sikaruton torjunnasta annettu direktiivi, joka hyväksyttiin vähän aikaa sitten neuvostossa perusteellisen keskustelun jälkeen. Tässä ehdotuksessa esitetyt toimenpiteet heijastelevat: a) direktiivissä 92/119/ETY säädettyjä yleisiä säännöksiä; b) vasta hyväksytyssä klassisen sikaruton torjunnasta annetussa neuvoston direktiivissä 2001/89/EY vahvistettuja säännöksiä; c) afrikkalaisen ja klassisen sikaruton välisiä eroja ja erityisesti: - itämisaikaa, johon liittyy eräitä taudin torjuntatoimenpiteitä, kuten tartuntatilojen tai epäiltyjen tilojen sikakaupan pysäyttämistä; - ASR-viruksen lisääntymisen mahdollisuutta vektoripuutiaisessa ja tartunnan sitkeyttä; - ASR-virusrokotteen puuttumista. Tähän asiakirjaan sisältyy myös säännöksiä sellaisen taudinmäärityksen käsikirjan, jota sovellettaisiin niin afrikkalaiseen sikaruttoon kuin klassiseen sikaruttoon, laatimiseksi yhteisön tasolla. Tällä ehdotuksella Espanjassa Valdeolmosissa sijaitseva Centro de Investigación en Sanidad Animal nimetään yhteisön vertailulaboratorioksi afrikkalaisen sikaruton osalta ottaen huomioon sen kansainvälisesti tunnustettu asema tämän taudin tutkimuksen ja taudinmäärityksen johtavana laboratoriona. Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVI erityissäännöksistä afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi ja direktiivin 92/119/ETY muuttamisesta Teschenin taudin ja afrikkalaisen sikaruton osalta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön yleisistä toimenpiteistä tiettyjen eläintautien torjumiseksi sekä swine vesicular -tautiin liittyvistä erityistoimenpiteistä 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/119/ETY [1] ja erityisesti sen 15 artiklan ja 24 artiklan 1 kohdan, [1] EYVL L 62, 15.3.1993, s. 69. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. ottaa huomioon komission ehdotuksen [2], [2] EYVL... sekä katsoo seuraavaa: (1) Direktiivissä 92/119/ETY säädettyjen yleisten toimenpiteiden tarkoituksena on estää eräiden taloudellisesti merkittävien eläintautien leviäminen edelleen ja varmistaa erityisesti, että sellaisten eläinten ja tuotteiden siirtoja, joiden välityksellä tartunta voi levitä, valvotaan. (2) Kansainvälinen eläintautivirasto (OIE) on Maailman kauppajärjestön (WTO) tunnustama eläinten terveyden tekninen vertailulaitos. Se on laatinut luettelon taloudellisesti tärkeistä epideemisistä eläintaudeista (A-luettelo). (3) On tarpeen ja asianmukaista, että direktiiviä 92/119/ETY sovellettaisiin kaikkiin OIE:n A-luettelon epideemisiin tauteihin, lukuun ottamatta niitä, joista on jo annettu erityissäädökset yhteisön tasolla. (4) Teschenin tauti ei enää sisälly A-luetteloon. Tämän vuoksi on asianmukaista poistaa tämä tauti direktiivin 92/119/ETY liitteessä I olevasta luettelosta. (5) Afrikkalainen sikarutto on taloudellisesti merkittävä tauti, joka sisältyy OIE:n A-luetteloon ja jota esiintyy eräillä rajoitetuilla yhteisön alueilla. Tämän vuoksi on aiheellista vahvistaa yhteisön toimenpiteet tämän taudin torjumiseksi. (6) Afrikkalainen sikarutto on sisällytettävä direktiivin 92/119/ETY liitteessä I olevaan luetteloon ja sen erityisistä torjuntatoimenpiteistä on säädettävä tämän direktiivin 15 artiklan mukaisesti. (7) Olisi sovellettava toimenpiteitä, joilla valvotaan sikojen ja sikatuotteiden siirtoja sellaisilta alueilta, joille on asetettu rajoituksia afrikkalaisen sikaruton vuoksi. Niiden toimenpiteiden olisi oltava samankaltaisia kuin yhteisön tasolla vahvistetut muiden sikatautien, kuten sian vesikulaaritaudin ja klassisen sikaruton, valvontaa koskevat toimenpiteet. (8) Erityisesti yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi annettua direktiiviä 2001/89/EY [3] olisi käytettävä mallina afrikkalaisen sikaruton erityisten torjuntatoimenpiteiden laadinnassa. Niihin olisi kuitenkin tehtävä näiden kahden taudin eroista johtuvat mukautukset ja niissä olisi erityisesti otettava huomioon afrikkalaisen sikaruton itämisaika ja mahdollisuus, että tämä tauti tarttuu vektorihyönteisten välityksellä. [3] EYVL L 316, 1.12.2001, s. 5. (9) Olisi aloitettava menettely jäsenvaltioiden ja komission välisen läheisen yhteistyön varmistamiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Soveltamisala Tässä direktiivissä säädetään yhteisön vähimmäistoimenpiteistä afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi. Sillä poistetaan Teschenin tauti niiden tautien joukosta, joihin sovelletaan direktiivissä 92/112/ETY säädettyjä yleisiä torjuntatoimenpiteitä. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä: a) 'sialla' tarkoitetaan mitä tahansa Suidae-heimoon kuuluvaa eläintä, luonnonvaraiset siat mukaan luettuina; b) 'luonnonvaraisella sialla' tarkoitetaan sikaa, jota ei pidetä eikä jalosteta tilalla; c) 'tilalla' tarkoitetaan mitä tahansa jäsenvaltion alueella sijaitsevia maatalouskäyttöön tai muuhun käyttöön tarkoitettuja tiloja, joissa pidetään tai jalostetaan sikoja pysyvästi tai tilapäisesti. Tähän määritelmään eivät sisälly teurastamot, kuljetusvälineet tai aidatut alueet, joilla luonnonvaraisia sikoja pidetään metsästystarkoituksessa. Näiden aidattujen alueiden on oltava kooltaan ja rakenteeltaan sellaisia, että 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä ei voida soveltaa; d) 'taudinmäärityksen käsikirjalla' tarkoitetaan 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua taudinmäärityksen käsikirjaa; e) 'afrikkalaisen sikaruton viruksen saaneeksi epäillyllä sialla' tarkoitetaan sikaa tai sianruhoa, jossa havaitaan kliinisiä oireita tai kuoleman jälkeen tapahtuneita, afrikkalaisen sikaruton mahdollista esiintymistä osoittavia muutoksia tai reaktioita taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti tehtyihin laboratoriokokeisiin; f) 'afrikkalaisen sikaruton tapauksella' tai 'afrikkalaiseen sikaruttoon sairastuneella sialla' tarkoitetaan sikaa tai sianruhoa, jossa: - on virallisesti varmistettu esiintyneen afrikkalaisen sikaruton kliinisiä oireita tai kuolemanjälkeisiä muutoksia, tai - taudin esiintyminen on varmistettu virallisesti taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti tehdyissä laboratoriotutkimuksissa; g) 'afrikkalaisen sikaruton taudinpurkauksella' tarkoitetaan tilaa, jolla on havaittu yksi tai useampia afrikkalaisen sikaruton tapauksia; h) 'primaaritaudinpurkauksella' tarkoitetaan neuvoston direktiivin 82/894/ETY [4] 2 artiklan d alakohdan mukaista taudinpurkausta; [4] EYVL L 378, 31.12.1982, s. 58. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 2000/556/EY (EYVL L 235, 19.9.2000, s. 27). i) 'tartunta-alueella' tarkoitetaan jäsenvaltion aluetta, jolla on varmistunut yksi tai useampia afrikkalaisen sikaruton tapauksia luonnonvaraisissa sioissa ja jolla toteutetaan tämän vuoksi 15 tai 16 artiklan mukaisia hävittämistoimenpiteitä; j) 'afrikkalaisen sikaruton primääritapauksella luonnonvaraisissa sioissa' tarkoitetaan mitä tahansa afrikkalaisen sikaruton tapausta, joka todetaan luonnonvaraisissa sioissa alueella, jolla ei ole ryhdytty 15 tai 16 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin; k) 'kosketuksissa olleella tilalla' tarkoitetaan tilaa, jolle on joko sijainnin tai ihmisten, sikojen tai ajoneuvojen siirtojen johdosta muulla tavoin voinut päästä afrikkalaista sikaruttoa; l) 'omistajalla' tarkoitetaan yhtä tai useampaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on omistusoikeus sikoihin tai jonka tehtävänä on huolehtia niiden hoitamisesta riippumatta siitä, suoritetaanko tästä tehtävästä rahallinen korvaus; m) 'toimivaltaisella viranomaisella' tarkoitetaan neuvoston direktiivin 90/425/ETY [5] 2 artiklan 6 kohdan mukaista toimivaltaista viranomaista; [5] EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/118/ETY (EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49). n) 'virkaeläinlääkärillä' tarkoitetaan jäsenvaltion toimivaltaisen keskusviranomaisen nimeämää eläinlääkäriä; o) 'prosessoinnilla' tarkoitetaan suuririskisen aineksen jotakin neuvoston direktiivin 90/667/ETY [6] 3 artiklan mukaisesta käsittelyä sellaisella tavalla, että vältetään afrikkalaisen sikaruton viruksen leviämisriski; [6] EYVL L 363, 27.12.1990, s. 51. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. p) 'lopettamisella' tarkoitetaan neuvoston direktiivin 93/119/ETY [7] 2 artiklan 6 kohdan mukaista sikojen lopettamista; [7] EYVL L 340, 31.12.1993, s. 21. q) 'teurastamisella' tarkoitetaan direktiivin 93/119/ETY 2 artiklan 7 kohdan mukaista sikojen teurastamista; r) 'vektorihyönteisellä' tarkoitetaan Ornithodorus erraticus -lajin puutiaista. 3 artikla Afrikkalaisesta sikarutosta ilmoittaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että afrikkalaisen sikaruton esiintymisestä tai epäilystä ilmoitetaan pakollisesti ja viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle. 2. Jäljempänä sanotun kuitenkaan rajoittamatta eläintaudinpurkauksista ilmoittamista koskevien yhteisön nykyisten säännösten soveltamista, jäsenvaltion, jonka alueella afrikkalaisen sikaruton esiintyminen on varmistunut, on: a) annettava ilmoitus taudista ja toimitettava liitteen I mukaisesti komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedot seuraavista: - tiloilla varmistuneet afrikkalaisen sikaruton taudinpurkaukset, - teurastamossa tai kuljetusvälineessä varmistuneet afrikkalaisen sikaruton tapaukset, - luonnonvaraisissa sioissa varmistuneet afrikkalaisen sikaruton primääritapaukset, - 8 artiklan mukaisesti tehtyjen epidemiologisten selvitysten tulokset; b) toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tietoja uusista tapauksista, jotka on varmistettu luonnonvaraisissa sioissa afrikkalaisen sikaruton tartunta-alueella 16 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 4 kohdan säännösten mukaisesti. 4 artikla Toimenpiteet epäiltäessä tilalla esiintyvän afrikkalaista sikaruttoa 1. Jos tilalla on yksi tai useampia afrikkalaisen sikaruton viruksen saaneiksi epäiltyjä sikoja, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen viranomainen aloittaa viipymättä virallisen tutkimuksen varmistaakseen tai sulkeakseen pois kyseisen taudin esiintymisen taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti. Virkaeläinlääkärin käydessä tilalla on tarkistettava myös neuvoson direktiivin 92/102/ETY [8] 4 ja 5 artiklassa tarkoitettu rekisteri ja sikojen tunnistusmerkit. [8] EYVL L 355, 15.12.1993, s. 32. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. 2. Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että afrikkalaisen sikaruton esiintymistä tilalla on epäiltävä, sen on asetettava kyseinen tila viralliseen valvontaan ja määrättävä erityisesti, että: a) kaikki eri luokkiin kuuluvat tilan siat on laskettava ja on laadittava luettelo jo sairastuneiden, kuolleiden tai taudin todennäköisesti saavien sikojen lukumäärästä eri luokissa; luetteloa on täydennettävä epäilyaikana syntyneiden ja kuolleiden sikojen huomioon ottamiseksi; luettelon tiedot on pyynnöstä esitettävä ja ne voidaan tarkastaa jokaisella tarkastuskäynnillä; b) kaikki tilan siat on suljettava niiden suojiin tai muuhun paikkaan, jossa ne voidaan eristää; c) tilalle ei saa tuoda eikä sieltä saa viedä pois sikoja. Toimivaltainen viranomainen voi tarvittaessa laajentaa tilalta poistumiskiellon koskemaan muita eläinlajeja ja vaatia asianmukaisten toimenpiteiden soveltamista jyrsijöiden tai hyönteisten hävittämiseksi; d) sianruhoja ei saa viedä tilalta ilman toimivaltaisen viranomaisen antamaa lupaa; e) sikojen lihaa, sikatuotteita, siemennestettä, munasoluja tai alkioita, rehua, välineitä, tarvikkeita tai jätteitä, jotka todennäköisesti levittäisivät afrikkalaista sikaruttoa, ei saa viedä tilalta ilman toimivaltaisen viranomaisen antamaa lupaa; f) ihmisten tilalle saapumiseen ja tilalta poistumiseen on oltava toimivaltaisen viranomaisen antama kirjallinen lupa; g) kulkuneuvojen tilalle saapumiseen ja tilalta poistumiseen on oltava toimivaltaisen viranomaisen antama kirjallinen lupa; h) rakennusten, joissa pidetään sikoja, sekä tilan itsensä sisään- ja uloskäynnit on desinfioitava soveltuvin keinoin, kaikkien sikatiloille tulevien tai niiltä poistuvien ihmisten on noudatettava aiheellisia hygieniatoimenpiteitä afrikkalaisen sikaruton viruksen leviämisriskin vähentämiseksi. Lisäksi kaikki kulkuneuvot on desinfioitava huolellisesti ennen tilalta poistumista; i) epidemiologinen selvitys on suoritettava 8 artiklan mukaisesti. 3. Silloin kun epidemiologinen tilanne sitä vaatii, toimivaltainen viranomainen voi a) voi soveltaa 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä 2 kohdassa tarkoitettuun tilaan; toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin, jos se katsoo tilanteen sallivan, rajoittaa näiden toimenpiteiden soveltamisen koskemaan ainoastaan klassiseen sikaruttoon sairastuneeksi tai afrikkalaisen sikaruton viruksen saaneiksi epäiltyjä sikoja ja sitä osaa tilasta, jolla näitä sikoja pidetään, jos ne on säilytetty, pidetty ja ruokittu täysin erillään muista tilan sioista. Joka tapauksessa sioista on lopetettaessa otettava riittävä määrä näytteitä, jotta afrikkalaisen sikaruton esiintyminen voidaan varmistaa tai sulkea pois taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti; b) vahvistaa 2 kohdassa tarkoitetun tilan ympärille väliaikaisen suojavyöhykkeen; joitakin 1 tai 2 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä tai kaikkia niistä on sovellettava tällä vyöhykkeellä sijaitseviin sikatiloihin. 4. Edellä 2 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden soveltamista ei saa lopettaa toimenpiteiden hyväksymisen jälkeen ennen kuin on virallisesti todettu, ettei afrikkalaista sikaruttoa esiinny. 5 artikla Toimenpiteet afrikkalaisen sikaruton esiintymisen varmistuttua tilalla 1. Jos afrikkalaisen sikaruton esiintyminen tilalla on virallisesti varmistettu, jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisen lisäksi toimivaltainen viranomainen määrää, että: a) kaikki tilan siat on viipymättä lopetettava virallisessa valvonnassa siten, että vältetään afrikkalaisen sikaruton viruksen leviämisriski kuljetuksen tai lopettamisen aikana; b) sikoja lopetettaessa niistä on otettava taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti riittävä määrä näytteitä, jotta voidaan vahvistaa tapa, jolla afrikkalaisen sikaruton virus on päässyt tilalle sekä aika, jonka se on voinut olla tilalla ennen kuin taudista ilmoitettiin; c) kuolleiden tai lopetettujen sikojen ruhot on prosessoitava virallisessa valvonnassa; d) taudin todennäköisen tilalle tulemisen ja virallisten toimenpiteiden aloittamisen välisenä aikana teurastettujen sikojen liha on jos mahdollista jäljitettävä ja prosessoitava virallisessa valvonnassa; e) taudin todennäköisen tilalle tulemisen ja virallisten toimenpiteiden aloittamisen välisenä aikana tilalta kerätty sikojen siemenneste, munasolut tai alkiot on jäljitettävä ja hävitettävä virallisessa valvonnassa siten, että vältetään afrikkalaisen sikaruton viruksen leviämisriski; f) kaikki todennäköisesti saastuneet aineet ja jätteet, kuten rehut, on käsiteltävä niin, että varmistetaan klassisen sikaruton viruksen tuhoutuminen; kaikki kertakäyttöinen materiaali ja erityisesti lopettamistoimissa käytetty materiaali, joka voi olla saastunutta, on hävitettävä; näitä säännöksiä on sovellettava virkaeläinlääkärin ohjeiden mukaisesti; g) kun siat on hävitetty, sikojen pitämiseen käytetyt rakennukset, sikojen tai niiden ruhojen kuljettamiseen käytetyt ajoneuvot ja kaikki todennäköisesti saastuneet välineet, kuivikkeet, lanta ja liete on puhdistettava ja desinfioitava tai käsiteltävä 12 artiklan mukaisesti; h) primääritaudinpurkauksen tapauksessa afrikkalaisen sikaruton aiheuttavan viruksen isolaatti on tutkittava taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettua laboratoriomenettelyä noudattaen sen geneettisen tyypin määrittämiseksi; i) epidemiologinen selvitys on suoritettava 8 artiklan mukaisesti. 2. Jos varmistetaan taudinpurkauksen esiintyminen laboratoriossa, eläintarhassa, villieläinpuistossa tai aidatulla alueella, jolla pidetään sikoja tieteellisiin tarkoituksiin tai lajien tai uhanalaisten rotujen säilyttämistä varten, asianomainen jäsenvaltio voi päättää poiketa 1 kohdan a ja e alakohdassa annetuista säännöksistä, jos se ei vaaranna perustavaa laatua olevia yhteisön etuja. Tällaisesta päätöksestä on ilmoitettava viipymättä komissiolle. Komissio tarkastelee kaikissa tapauksissa viipymättä tilannetta yhdessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa. Tilannetta tarkastellaan myös pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa ensimmäisen tilaisuuden tullen. Tarvittaessa on vahvistettava 24 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen toimenpiteitä taudin leviämisen estämiseksi. 6 artikla Toimenpiteet afrikkalaisen sikaruton esiintymisen varmistuttua useista tuotantoyksiköistä koostuvilla tiloilla 1. Jos afrikkalainen sikarutto vahvistetaan tiloilla, jotka muodostuvat kahdesta tai useammasta tuotantoyksiköstä, ja jotta sikojen lihottaminen voitaisiin saattaa päätökseen, toimivaltainen viranomainen voi tehdä poikkeuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdasta tartuntatilan terveiden sikojen tuotantoyksiköiden kohdalla edellyttäen, että virkaeläinlääkäri vahvistaa näiden tuotantoyksiköiden rakenteen, koon ja etäisyyksien sekä niissä toteutettavien toimintojen olevan sellaisia, että tuotantoyksiköissä on eläimille täysin erilliset sijoitus-, pito- ja ruokintapaikat, jolloin virus ei pysty leviämään tuotantoyksiköstä toiseen. 2. Jos 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta käytetään, jäsenvaltioiden on laadittava yksityiskohtaiset säännöt sen soveltamisesta eläinten terveyttä koskevien sellaisten takeiden perusteella, jotka voidaan antaa. 3. Tätä poikkeusta käyttävien jäsenvaltioiden on ilmoitettava siitä viipymättä komissiolle. Komissio tarkastelee kaikissa tapauksissa viipymättä tilannetta yhdessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa. Tilannetta tarkastellaan myös pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa ensimmäisen tilaisuuden tullen. Tarvittaessa on vahvistettava 24 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen toimenpiteet taudin leviämisen estämiseksi. 7 artikla Toimenpiteet kosketuksissa olleilla tiloilla 1. Tiloja on pidettävä kosketuksissa olleina tiloina, jos virkaeläinlääkäri toteaa tai katsoo 8 artiklan mukaisesti tehdyn epidemiologisen selvityksen perusteella, että afrikkalaista sikaruttoa on voinut joko päästä 4 tai 5 artiklassa tarkoitetulle tilalle muilta tiloilta taikka edellä mainituilta tiloilta muille tiloille. Tällaisiin tiloihin on sovellettava 4 artiklan säännöksiä siihen asti, kun afrikkalaisen sikaruton esiintyminen on virallisesti suljettu pois. 2. Toimivaltaisen viranomaisen on sovellettava 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä 1 kohdassa tarkoitettuihin kosketuksissa olleisiin tiloihin, jos epidemiologinen tilanne niin vaatii. Sikoja lopetettaessa niistä on otettava taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti riittävä määrä näytteitä, jotta afrikkalaisen sikaruton viruksen esiintyminen näillä tiloilla voidaan varmistaa tai sulkea pois. 8 artikla Epidemiologinen selvitys Jäsenvaltioiden on varmistettava, että epäiltyihin afrikkalaisen sikaruton tapauksiin tai taudinpurkauksiin liittyvä epidemiologinen tutkimus toteutetaan 21 artiklassa tarkoitettujen varosuunnitelmien mukaisesti laadittujen kyselyjen perusteella. Tällaisessa selvityksessä on käsiteltävä vähintään seuraavia: a) sen ajanjakson pituus, jona afrikkalaista sikaruttoa on voinut olla tilalla ennen kuin tautia epäiltiin tai siitä ilmoitettiin; b) afrikkalaisen sikaruton mahdollinen alkuperä tilalla ja muiden sellaisten tilojen tunnistaminen, joilla olevat siat ovat voineet saada taudin tai tartunnan samasta lähteestä; c) niiden ihmisten, ajoneuvojen, sikojen, ruhojen, siemennesteen, vektorihyönteisten, lihan tai ainesten siirrot tai liikkuminen, jotka ovat todennäköisesti kuljettaneet viruksen tiloille tai tiloilta. Jos näiden selvitysten tulokset antavat olettaa, että afrikkalainen sikarutto on voinut levitä muissa jäsenvaltioissa sijaitsevilta tiloilta tai tiloille, komissiolle ja asianomaisille jäsenvaltioille on ilmoitettava viipymättä. 9 artikla Suoja- ja valvontavyöhykkeiden muodostaminen 1. Heti kun tilalla olevien sikojen afrikkalaisen sikaruton taudinmääritys on virallisesti varmistettu, toimivaltaisen viranomaisen on muodostettava suojavyöhyke, joka ulottuu vähintään 3 kilometrin säteelle taudinpurkauksesta ja joka sisältyy vähintään 10 kilometrin säteelle muodostettuun valvontavyöhykkeeseen. Suojavyöhykkeeseen sovelletaan 10 artiklassa ja valvontavyöhykkeeseen 11 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä. 2. Vyöhykkeitä muodostettaessa toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon: a) 8 artiklan mukaisesti tehdyn epidemiologisen selvityksen tulokset; b) maantieteellinen sijainti, erityisesti luonnolliset tai keinotekoiset rajat; c) tilojen sijainti ja läheisyys; d) sikojen siirrot ja sioilla käytävä kauppa sekä käytettävissä olevat teurastamot ja ruohojen prosessointilaitokset; e) sikojen siirtojen valvontaan vyöhykkeellä käytettävissä olevat keinot ja henkilöstö, erityisesti jos lopetettavia sikoja on siirrettävä pois niiden alkuperätilalta. 3. Jos vyöhykkeeseen kuuluu useiden jäsenvaltioiden alueen osia, kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimittava yhteistyössä vyöhykettä muodostettaessa. 4. Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, mukaan luettuina näkyvästi asetettujen ilmoitus- ja varoitustaulujen sekä tiedotusvälineiden, kuten lehdistön ja television, käyttö sen varmistamiseksi, että kaikki suoja- ja valvontavyöhykkeillä olevat ihmiset tietävät voimassa olevista 10 ja 11 artiklan mukaisista rajoituksista, ja aiheellisina pitämänsä toimenpiteet sen varmistamiseksi, että näiden toimenpiteiden soveltamista valvotaan riittävästi. 10 artikla Toimenpiteet muodostetulla suojavyöhykkeellä 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että suojavyöhykkeellä sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) kaikista tiloista on laadittava luettelo mahdollisimman pian; suojavyöhykkeen muodostamisen jälkeen virkaeläinlääkärin on käytävä näillä tiloilla seitsemän päivän kuluessa ja tehtävä sioille kliininen tutkimus sekä tarkistettava direktiivin 92/102/ETY 4 ja 5 artiklassa tarkoitettu rekisteri ja sikojen tunnistusmerkit; b) sikojen siirtäminen tai kuljettaminen julkisilla tai yksityisillä teillä, lukuun ottamatta tarvittaessa tilojen huoltoteitä, on kiellettyä, ellei toimivaltainen viranomainen ole hyväksynyt tätä salliessaan f alakohdassa tarkoitetut siirrot. Tätä kieltoa voidaan olla soveltamatta sikojen tie- tai rautatiekuljetukseen, joka ei käsitä kuorman purkamista tai pysähdyksiä. Jäljempänä 24 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan lisäksi myöntää poikkeus, kun kyseessä ovat suojavyöhykkeen ulkopuolelta lähtöisin olevat teurassiat, jotka viedään kyseisellä vyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon välittömästi teurastettaviksi; c) sikojen tai muiden eläinten tai mahdollisesti saastuneiden ainesten (esimerkiksi ruhot, rehu, lanta, liete jne.) kuljetukseen käytetyt kuorma-autot sekä muut ajoneuvot ja laitteet on puhdistettava, desinfioitava ja käsiteltävä niin pian kuin mahdollista 12 artiklassa vahvistettujen säännösten ja menettelytapojen mukaisesti. Sikojen kuljetuksen yhteydessä käytetty kuorma-auto tai muu ajoneuvo ei saa poistua vyöhykkeeltä ennen kuin se on puhdistettu ja desinfioitu, minkä jälkeen toimivaltaisen viranomaisen on tarkastettava ja hyväksyttävä se; d) tilalle ei saa tuoda eikä sieltä saa viedä mitään muita kotieläimiä ilman toimivaltaisen viranomaisen lupaa; e) kaikista tilalla kuolleista tai sairastuneista sioista on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on toteutettava aiheellinen tutkimus taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettuja menettelyjä noudattaen; f) sikoja ei saa siirtää tilalta, jolla niitä pidetään, vähintään 40 päivään sen jälkeen, kun tartuntatilat on alustavasti puhdistettu ja desinfioitu. Jos 3 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, toimivaltainen viranomainen voi 40 päivän kuluttua sallia sikojen siirtämisen mainitulta tilalta, jos ne kuljetetaan suoraan: - toimivaltaisen viranomaisen nimeämään, mieluiten suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon teurastettaviksi viipymättä; - prosessointilaitokseen tai muuhun sopivaan paikkaan, jossa siat lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa; - poikkeuksellisesti muihin suojavyöhykkeellä sijaitseviin tiloihin. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät tätä säännöstä hyväkseen, on välittömästi ilmoitettava tästä komissiolle pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa; g) sikojen siemennestettä, munasoluja tai alkioita ei saa viedä suojavyöhykkeellä sijaitsevilta tiloilta; h) kaikkien sikatiloille tulevien tai niiltä poistuvien ihmisten on noudatettava aiheellisia hygieniatoimenpiteitä afrikkalaisen sikaruton viruksen leviämisriskin vähentämiseksi. 2. Jos 1 kohdassa säädettyjä kieltoja jatketaan yli 40 päivän ajan uusien taudinpurkausten esiintymisen vuoksi ja tästä aiheutuu sikojen hyvinvointia koskevia tai muita ongelmia, toimivaltainen viranomainen voi 3 kohdassa säädetyin edellytyksin omistajan perustellusta hakemuksesta antaa luvan sikojen siirtämiseen suojavyöhykkeellä sijaitsevalta tilalta, jos ne kuljetetaan suoraan: a) toimivaltaisen viranomaisen nimeämään, mieluiten suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon teurastettaviksi viipymättä, b) prosessointilaitokseen tai muuhun sopivaan paikkaan, jossa siat lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa, c) poikkeuksellisesti muihin suojavyöhykkeellä sijaitseviin tiloihin. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät tätä säännöstä hyväkseen, on välittömästi ilmoitettava tästä komissiolle pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa. 3. Tähän kohtaan viitattaessa toimivaltainen viranomainen voi sallia sikojen siirtämisen kyseessä olevalta tilalta, jos: a) virkaeläinlääkäri on tehnyt tilalla oleville ja erityisesti sieltä siirrettäville sioille kliinisen tutkimuksen, jonka yhteydessä sioilta on mitattu ruumiinlämpö, taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti, sekä tarkistanut direktiivin 92/102/ETY 4 ja 5 artiklassa tarkoitetun rekisterin ja sikojen tunnistusmerkit; b) mainituissa tarkistuksissa ja tutkimuksissa ei ole havaittu merkkejä afrikkalaisesta sikarutosta ja direktiivin 92/102/ETY säännöksiä on noudatettu; c) siat kuljetetaan toimivaltaisen viranomaisen sinetöimissä ajoneuvoissa; d) sikojen kuljetuksessa käytetty ajoneuvo ja laitteet puhdistetaan ja desinfioidaan 12 artiklassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti viipymättä kuljetuksen jälkeen; e) jos siat teurastetaan tai lopetetaan, niistä on otettava taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti riittävä määrä näytteitä, jotta afrikkalaisen sikaruton esiintyminen kyseisillä tiloilla voidaan varmistaa tai sulkea pois; f) jos siat kuljetetaan teurastamoon: - teurastamosta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettu aikomuksesta lähettää siat teurastamoon ja kyseisen viranomaisen on ilmoittaa lähettävälle toimivaltaiselle viranomaiselle eläinten saapumisesta; - teurastamoon tuotaessa siat pidetään ja teurastetaan erillään muista sioista; - nimetyssä teurastamossa suoritettavan ante mortem ja post mortem -tarkastuksen yhteydessä toimivaltainen viranomainen ottaa huomioon kaikki mahdolliset afrikkalaisen sikaruton esiintymiseen liittyvät merkit; - näistä sioista saatu tuore liha joko prosessoidaan tai merkitään neuvoston direktiivin 72/461/ETY [9] 5 a artiklassa tarkoitetulla erityismerkinnällä sekä jatkokäsitellään neuvoston direktiivin 80/215/ETY [10] 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa annettujen sääntöjen mukaisesti. Tämä käsittely on suoritettava toimivaltaisen viranomaisen nimeämässä laitoksessa. Lihan mainittuun laitokseen lähettämisen edellytyksenä on, että lähetys sinetöidään ennen lähtöä ja että se pysyy sinetöitynä koko kuljetuksen ajan. [9] EYVL L 302, 31.12.1993, s. 24. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. [10] EYVL L 47, 21.2.1980, s. 4. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. 4. Toimenpiteiden soveltamista suojavyöhykkeellä on jatkettava vähintään siihen asti, kunnes: a) tartuntatilat on puhdistettu ja desinfioitu; b) kaikilla tiloilla oleville sioille on tehty taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti kliiniset ja laboratoriotutkimukset afrikkalaisen sikaruton viruksen mahdollisen esiintymisen osoittamiseksi. Edellä b alakohdassa tarkoitetut tutkimukset saa tehdä vasta 45 päivän kuluttua siitä, kun tartuntatilat on alustavasti puhdistettu ja desinfioitu. 11 artikla Toimenpiteet muodostetulla valvontavyöhykkeellä 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että valvontavyöhykkeellä sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) kaikista sikatiloista on laadittava luettelo; b) sikojen siirtäminen tai kuljettaminen julkisilla tai yksityisillä teillä, lukuun ottamatta tarvittaessa tilojen huoltoteitä, on kiellettyä, ellei toimivaltainen viranomainen ole hyväksynyt sitä. Tätä kieltoa voidaan olla soveltamatta sikojen tie- tai rautatiekuljetukseen, joka ei käsitä kuorman purkamista tai pysähdyksiä ja valvontavyöhykkeen ulkopuolelta lähtöisin oleviin teurassikoihin, jotka viedään kyseisellä vyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon välittömästi teurastettaviksi; c) sikojen tai muiden eläinten tai mahdollisesti saastuneiden ainesten (esimerkiksi ruhot, rehu, lanta, liete jne.) kuljetukseen käytetyt kuorma-autot sekä muut ajoneuvot ja laitteet on puhdistettava, desinfioitava ja käsiteltävä niin pian kuin mahdollista 12 artiklassa vahvistettujen säännösten ja menettelytapojen mukaisesti. Sikojen kuljetukseen käytetty kuorma-auto tai muu ajoneuvo ei saa poistua vyöhykkeeltä ennen kuin se on puhdistettu ja desinfioitu; d) tilalle ei saa tuoda eikä siltä saa viedä mitään muita kotieläimiä vyöhykkeen muodostamista seuraavien seitsemän päivän aikana ilman toimivaltaisen viranomaisen lupaa; e) kaikista tilalla kuolleista tai sairastuneista sioista on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on toteutettava aiheellinen tutkimus taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettuja menettelyjä noudattaen; f) sikoja ei saa siirtää tilalta, jolla niitä pidetään, vähintään 30 päivään sen jälkeen, kun tartuntatilat on alustavasti puhdistettu ja desinfioitu. Jos 10 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, toimivaltainen viranomainen voi 30 päivän kuluttua sallia sikojen siirtämisen mainitulta tilalta, jos ne kuljetetaan suoraan: - toimivaltaisen viranomaisen nimeämään, mieluiten suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon teurastettaviksi viipymättä; - prosessointilaitokseen tai muuhun sopivaan paikkaan, jossa siat lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa; - poikkeuksellisesti muihin suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitseviin tiloihin. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät tätä säännöstä hyväkseen, on välittömästi ilmoitettava tästä komissiolle pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa. Jos siat kuitenkin kuljetetaan jäsenvaltion asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä teurastamoon, 10 artiklan 3 kohdan e ja f alakohdan säännöksistä poikkeaminen voidaan hyväksyä 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen erityisesti näiden sikojen lihan merkitsemisen ja sen myöhemmän käytön ja jalostettujen tuotteiden käyttötarkoituksen osalta; g) sikojen siemennestettä, munasoluja tai alkioita ei saa viedä valvontavyöhykkeellä sijaitsevilta tiloilta; h) kaikkien sikatiloille tulevien tai niiltä poistuvien ihmisten on noudatettava aiheellisia hygieniatoimenpiteitä afrikkalaisen sikaruton viruksen leviämisriskin vähentämiseksi. 2. Jos 1 kohdassa säädettyjä kieltoja jatketaan yli 40 päivän ajan uusien taudinpurkausten esiintymisen vuoksi ja tästä aiheutuu sikojen hyvinvointia koskevia tai muita ongelmia, toimivaltainen viranomainen voi 10 artiklan 3 kohdassa säädetyin edellytyksin omistajan perustellusta hakemuksesta antaa luvan sikojen siirtämiseen valvontavyöhykkeellä sijaitsevalta tilalta, jos ne kuljetetaan suoraan: a) toimivaltaisen viranomaisen nimeämään, mieluiten suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon teurastettaviksi viipymättä, b) prosessointilaitokseen tai muuhun sopivaan paikkaan, jossa siat lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa, c) poikkeuksellisesti muihin suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitseviin tiloihin. Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät tätä säännöstä hyväkseen, on välittömästi ilmoitettava tästä komissiolle pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa. 3. Toimenpiteiden soveltamista valvontavyöhykkeellä on jatkettava vähintään siihen asti, kun: a) tartuntatilat on puhdistettu ja desinfioitu; b) kaikilla tiloilla oleville sioille on tehty taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti kliiniset ja tarvittaessa laboratoriotutkimukset afrikkalaisen sikaruton viruksen mahdollisen esiintymisen osoittamiseksi. Edellä b alakohdassa tarkoitetut tutkimukset saa tehdä vasta 40 päivän kuluttua siitä, kun tartuntatilat on alustavasti puhdistettu ja desinfioitu. 12 artikla Puhdistus ja desinfiointi Jäsenvaltioiden on varmistettava, että: a) käytettävät desinfiointiaineet ja niiden pitoisuudet ovat toimivaltaisen viranomaisen virallisesti hyväksymiä; b) puhdistus- ja desinfiointitoimet tehdään virallisessa valvonnassa seuraavien mukaisesti: - virkaeläinlääkärin antamat ohjeet, ja - liitteessä II säädetyt puhdistusta, desinfiointia ja käsittelyä koskevat periaatteet ja menettelyt. 13 artikla Sikakannan uusiminen tiloilla, joilla on ollut taudinpurkauksia 1. Uusia sikoja ei saa tuoda 5 artiklassa tarkoitetuille tiloille ennen kuin vähintään 40 päivää on kulunut 12 artiklan mukaisesti tehdyistä puhdistus- ja desinfiointitoimenpiteistä. 2. Sikoja uudelleen tilalle tuotaessa on huomioitava kyseisellä tilalla harjoitettu tuotantotapa ja on noudatettava 3 ja 4 kohdassa säädettyjä menettelyjä. 3. Tiloilla, joilla taudin esiintymistä ei liitetä vektorihyönteisiin, sovelletaan seuraavaa menettelyä: a) Tiloilla, joiden sikoja pidetään ulkona, sikojen tuonti uudelleen tilalle on aloitettava tuomalla tarkastettuja sentinelliporsaita, jotka ovat reagoineet negatiivisesti afrikkalaisen sikaruton virukseen vasta-ainekokeessa tai jotka tulevat tiloilta, joihin ei ole kohdistunut afrikkalaiseen sikaruttoon liittyviä rajoituksia. Sentinelliporsaat on sijoitettava toimivaltaisen viranomaisen vaatimusten mukaisesti koko tartuntatilan kattavasti, ja ne on tarkastettava 45 päivän jälkeen uudelleen vasta-aineiden toteamiseksi taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti. Yksikään sika ei saa poistua tilalta ennen kuin serologisesta kokeesta on saatu negatiiviset tulokset. Jos yhdessäkään siassa ei ole afrikkalaisen sikaruton vasta-aineita, koko sikakannan uusiminen voidaan toteuttaa. b) Kaikkien muiden kasvatusmuotojen osalta sikoja uudelleen otettaessa on joko noudatettava a alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä tai uusittava koko sikakanta seuraavilla edellytyksillä: - kaikki siat tuodaan kahdenkymmenen päivän kuluessa ja ne ovat lähtöisin tiloilta, joihin ei ole kohdistunut afrikkalaiseen sikaruttoon liittyviä rajoituksia, - uusitun karjan sioille on tehtävä serologinen tutkimus taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti; näytteet kyseistä tutkimusta varten otetaan aikaisintaan 45 päivää sen jälkeen, kun viimeiset siat ovat saapuneet, - yhtäkään sikaa ei saa viedä pois tilalta ennen kuin serologisesta tutkimuksesta on saatu negatiiviset tulokset. 4. Tilat, joilla taudin esiintyminen on yhteydessä vektorihyönteisiin: tilalle ei saa tuoda uusia sikoja vähintään kuuteen vuoteen, ellei tiloissa tai paikoissa, joissa sikoja pidetään tai joissa ne voivat olla kosketuksissa vektorihyönteisiin, ole tehty virallisessa valvonnassa vektorihyönteisten onnistuneita hävittämistoimenpiteitä. Sen jälkeen sovelletaan 3 kohdan a alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden lisäksi, kun koko sikakanta on uusittu, sikoja ei kuitenkaan saa siirtää pois tilalta ennen kuin sioille on tehty negatiivisin tuloksin serologiset tutkimukset afrikkalaisen sikaruton varalta näytteistä, jotka on kerätty aikaisintaan 60 päivää koko sikakannan uusimisen jälkeen, taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti. 5. Jos taudin esiintymistä ei ole yhdistetty vektorihyönteisiin ja on kulunut kuusi kuukautta tilan puhdistus- ja desinfiointitoimien päättymisestä, toimivaltainen viranomainen voi sallia poikkeamisen edellä 3 kohdan olevista säännöksistä, ottaen huomioon epidemiologinen tilanne. 14 artikla Toimenpiteet, kun teurastamossa tai kuljetusvälineessä epäillään tai vahvistetaan afrikkalaisen sikaruton tapauksia 1. Jos teurastamossa tai kuljetusvälineessä epäillään afrikkalaista sikaruttoa, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen viranomainen aloittaa viipymättä virallisen tutkimuksen varmistaakseen tai sulkeakseen pois taudin esiintymisen taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti. 2. Jos teurastamossa tai kuljetusvälineessä todetaan afrikkalaisen sikaruton tapaus, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että: a) kaikki taudille alttiit eläimet kyseisessä teurastamossa tai kuljetusvälineessä lopetetaan viipymättä; b) mahdollisesti sairastuneiden tai tartunnan saaneiden eläinten ruhot, muut osat ja teurasjätteet prosessoidaan virallisessa valvonnassa; c) rakennukset ja välineet, myös ajoneuvot, puhdistetaan virkaeläinlääkärin valvonnassa 12 artiklan mukaisesti; d) epidemiologinen selvitys tehdään soveltuvin osin 8 artiklan mukaisesti; e) afrikkalaisen sikaruttoviruksen isolaattiin sovelletaan taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettua laboratoriomenettelyä viruksen geneettisen tyypin määrittämiseksi; f) 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovelletaan tilalla, jolta sairastuneet siat tai niiden ruhot tulevat, sekä muilla kosketuksissa olleilla tiloilla. Jollei epidemiologisessa tutkimuksessa ilmene jotain muuta, 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä sovelletaan tilalla, jolta sairastuneet siat tai niiden ruhot tulevat; g) eläimiä saa toimittaa uudelleen teurastettaviksi tai kuljetettaviksi aikaisintaan 24 tunnin kuluttua siitä, kun 12 artiklan mukainen puhdistus ja desinfiointi on tehty. 15 artikla Toimenpiteet, kun luonnonvaraisissa sioissa epäillään tai vahvistetaan afrikkalaisen sikaruton tapauksia 1. Kun jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tietoon on tullut, että luonnonvaraisten sikojen epäillään saaneen tartunnan, sen on toteutettava viipymättä aiheellisia toimenpiteitä taudin esiintymisen varmistamiseksi tai poissulkemiseksi tiedottamalla tästä sikojen omistajille ja metsästäjille sekä tekemällä tutkimuksia, myös laboratoriokokeita, kaikille ammutuille tai kuolleina löydetyille luonnonvaraisille sioille. 2. Kun afrikkalaisen sikaruton primääritapaus luonnonvaraisissa sioissa on varmistunut, jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on taudin leviämisen vähentämiseksi viipymättä: a) perustettava eläinlääkäreistä, metsästäjistä, villieläinbiologeista ja epidemiologeista muodostuva asiantuntijaryhmä. Asiantuntijaryhmä avustaa toimivaltaista viranomaista seuraavissa tehtävissä: - epidemiologisen tilanteen selvittäminen ja tartunta-alueen määrittely 16 artiklan 3 kohdan b alakohdan säännösten mukaisesti, - tartunta-alueella b ja c alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden lisäksi sovellettavien aiheellisten toimenpiteiden vahvistaminen; näihin toimenpiteisiin voi sisältyä metsästyksen keskeyttäminen ja luonnonvaraisten sikojen ruokinnan kieltäminen, - komissiolle 16 artiklan mukaisesti toimitettavan hävittämissuunnitelman laatiminen, - afrikkalaisen sikaruton hävittämiseksi tartunta-alueelta vahvistettujen toimenpiteiden tehokkuutta koskevien tarkastusten tekeminen; b) asetettava määritellyllä tartunta-alueella sijaitsevat sikatilat viralliseen valvontaan ja määrättävä erityisesti, että: - kaikki eri luokkiin kuuluvat kaikkien tilojen siat on laskettava; omistajan on pidettävä laskenta ajan tasalla. Laskentatiedot on esitettävä pyynnöstä, ja ne voidaan tarkastaa jokaisella tarkastuskäynnillä. Tiloilla, joiden sikoja pidetään ulkona, voidaan ensimmäinen laskenta kuitenkin tehdä arvion perusteella, - kaikki tilan siat on pidettävä sisällä suojissa tai muussa sellaisessa paikassa, jossa ne voidaan eristää luonnonvaraisista sioista. Luonnonvaraiset siat eivät saa olla kosketuksissa mihinkään aineksiin, jotka voivat joutua kosketuksiin tilan sikojen kanssa, - tilalle ei saa tuoda eikä siltä saa viedä sikoja ilman toimivaltaisen viranomaisen epidemiologinen tilanne huomioon ottaen antamaa lupaa, - rakennusten, joissa pidetään sikoja, sekä tilan itsensä sisään- ja uloskäynnit on desinfioitava soveltuvin keinoin, - kaikkien luonnonvaraisten sikojen kanssa kosketuksissa olevien ihmisten on noudatettava asianmukaisia hygieniatoimenpiteitä, joilla vähennetään afrikkalaisen sikaruton viruksen leviämisriskiä, - kaikki tilalla olevat kuolleet tai sairaat siat, joilla esiintyy afrikkalaisen sikaruton oireita, on tutkittava afrikkalaisen sikaruton varalta, - tilalle ei saa tuoda mitään ammutun tai kuolleena löydetyn, luonnonvaraisen sian osia eikä mitään aineksia tai välineitä, jotka voivat olla afrikkalaisen sikaruton viruksen saastuttamia, - sikoja, niiden siemennestettä, alkioita tai munasoluja ei saa toimittaa alueelta yhteisön sisäiseen kauppaan; c) huolehdittava siitä, että virkaeläinlääkäri tutkii kaikki määritellyllä tartunta-alueella ammutut tai kuolleena löydetyt luonnonvaraiset siat afrikkalaisen sikaruton varalta taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti. Positiivisiksi havaittujen eläinten ruhot on prosessoitava virallisessa valvonnassa. Jos testitulos on afrikkalaisen sikaruton osalta negatiivinen, jäsenvaltioiden on sovellettava neuvoston direktiivin 92/45/ETY [11] 11 artiklan 2 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä. Ihmisravinnoksi kelpaamattomat osat on prosessoitava virallisessa valvonnassa; [11] EYVL L 268, 14.9.1992, s. 35. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/79/EY (EYVL L 24, 30.1.1998, s. 31). d) varmistettava, että afrikkalaisen sikaruttoviruksen isolaattiin sovelletaan taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettua laboratoriomenettelyä viruksen geneettisen tyypin määrittämiseksi. 3. Jos afrikkalaisen sikaruton tapaus on esiintynyt toisen jäsenvaltion alueen läheisyydessä sijaitsevalla jäsenvaltion alueella, asianomaisten jäsenvaltioiden on vahvistettava taudin torjuntatoimenpiteet yhteistyössä. 16 artikla Suunnitelmat afrikkalaisen sikaruton hävittämiseksi luonnonvaraisesta sikakannasta 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 90 päivänä kuluessa siitä, kun afrikkalaisen sikaruton primääritapaus on varmistunut luonnonvaraisissa sioissa, kirjallinen suunnitelma määritellyllä tartunta-alueella taudin hävittämiseksi toteutetuista toimenpiteistä ja kyseisellä alueella sijaitsevilla tiloilla sovellettavista toimenpiteistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden soveltamista. Komissio tutkii suunnitelman määritelläkseen, voidaanko sen avulla saavuttaa aiotut tavoitteet. Suunnitelma mahdollisine muutoksineen hyväksytään 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Suunnitelmaa voidaan muuttaa tai täydentää myöhemmin tilanteen kehittymisen huomioon ottamiseksi. Jos näihin muutoksiin sisältyy tartunta-alueen uudelleenmäärittely, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisistä muutoksista ilmoitetaan komissiolle ja muille jäsenvaltioille viipymättä. Jos muutokset koskevat suunnitelman muita osia, jäsenvaltion on toimitettava muutettu suunnitelma komissiolle tutkittavaksi ja mahdollista hyväksyntää varten, joka toteutetaan 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 2. Kun 1 kohdassa tarkoitetun suunnitelman toimenpiteet on hyväksytty, ne korvaavat 15 artiklassa säädetyt alkutoimenpiteet hyväksymisen yhteydessä päätettävänä ajankohtana. 3. Edellä 1 kohdassa mainitussa suunnitelmassa on oltava tiedot seuraavista: a) epidemiologisten tutkimusten ja 15 artiklan mukaisesti tehtyjen tarkastusten tulokset sekä taudin maantieteellinen levinneisyys; b) tartunta-alue asianomaisen jäsenvaltion alueella. Tartunta-alueen määrittelyssä toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon: - tehtyjen epidemiologisten tutkimusten tulokset ja taudin maantieteellinen levinneisyys, - alueen luonnonvaraisten sikojen kanta, - luonnonvaraisten sikojen liikkumista rajoittavat tärkeimmät luonnolliset tai keinotekoiset esteet; c) biologien, metsästäjien, metsästysseurojen, riistansuojeluviranomaisten ja eläinlääkintäviranomaisten (eläinten terveys ja kansanterveys) välisen tiiviin yhteistyön järjestäminen; d) toimeenpantava tiedostuskampanja, jolla lisätään metsästäjien tietoisuutta toimenpiteistä, joita heidän on toteutettava hävittämissuunnitelman mukaisesti; e) erityiset toimet, joilla määritetään tartunnan laajuus luonnonvaraisten sikojen kannassa, metsästäjien ampumia tai kuolleina löydettyjä luonnonvaraisia sikoja tutkimalla ja laboratoriokokeilla, mukaan lukien iän mukaan ositetut epidemiologiset tutkimukset; f) metsästäjien noudatettavaksi asetetut vaatimukset taudin leviämisen välttämiseksi; g) kuolleena löydettyjen tai ammuttujen luonnonvaraisten sikojen hävittämismenetelmä, jonka on perustuttava seuraaviin: - prosessointi virallisessa valvonnassa, tai - virkaeläinlääkärin tarkastus ja taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistetut laboratoriokokeet. Positiivisiksi havaittujen eläinten ruhot on prosessoitava virallisessa valvonnassa. Jos testitulos on afrikkalaisen sikaruton osalta negatiivinen, jäsenvaltioiden on sovellettava direktiivin 92/45/ETY 11 artiklan 2 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä. Ihmisravinnoksi kelpaamattomat osat on prosessoitava virallisessa valvonnassa; h) jokaisesta ammutusta tai kuolleena löydetystä luonnonvaraisesta siasta on tehtävä epidemiologinen selvitys. Tähän selvitykseen on kuuluttava kyselykaavake, jossa annetaan seuraavat tiedot: - maantieteellinen alue, josta eläin on löydetty kuolleena tai jolla se on ammuttu, - päivämäärä, jona eläin on löydetty kuolleena tai ammuttu, - eläimen löytäjän tai ampujan henkilöllisyys, - sian ikä ja sukupuoli, - jos eläin on ammuttu, ennen ampumista todetut oireet, - jos eläin on löydetty kuolleena: ruhon tila, - laboratoriolöydökset; i) määritellyllä tartunta-alueella ja tarvittaessa sen ympäristössä sijaitsevilla tiloilla sovellettavat valvontaohjelmat ja taudin ehkäisytoimenpiteet, mukaan luettuina eläinten kuljetus ja siirrot alueella, alueelta ja alueelle; näihin toimenpiteisiin on sisällyttävä vähintään sikojen, niiden siemennesteen, alkioiden tai munasolujen toimittamisen kieltäminen tartunta-alueelta yhteisön sisäiseen kauppaan; j) muut perusteet, joita sovelletaan toteutettujen toimenpiteiden lakkauttamiseksi; k) viranomainen, jonka vastuulla on suunnitelman täytäntöönpanosta vastaavien tahojen valvonta ja yhteensovittaminen; l) tietojärjestelmä, jonka mukaan 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti nimitetty asiantuntijaryhmä voi säännöllisin väliajoin tarkastella hävittämissuunnitelman tuloksia; m) taudin valvontaa koskevat toimenpiteet, joita on sovellettava vähintään 12 kuukauden ajan siitä, kun viimeinen afrikkalaisen sikaruton tapaus on varmistettu luonnonvaraisissa sioissa tartunta-alueella; valvontatoimenpiteitä on jatkettava vähintään 12 kuukauden ajan, ja niihin on sisällyttävä vähintään e, g ja h alakohdan mukaisesti jo toteutetut toimenpiteet. 4. Tartunta-alueen epidemiologisesta tilanteesta ja hävittämissuunnitelman tuloksista on toimitettava kuuden kuukauden välein kertomus komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Yksityiskohtaisempia sääntöjä tiedoista, joita jäsenvaltioiden on asian osalta toimitettava, voidaan antaa 23 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 17 artikla Toimenpiteet afrikkalaisen sikaruton leviämisen vektorihyönteisten välityksellä estämiseksi 1. Jos vektorihyönteisten läsnäolo on mahdollista tai sitä epäillään tilalla, jolla on vahvistettu afrikkalaisen sikaruton esiintyminen, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että: a) vektorihyönteisten läsnäoloa tartuntatilalla ja sen ympäristössä valvotaan fyysisillä tarkastuksilla ja tarvittaessa ansoilla; b) kun vektorihyönteisten läsnäolo on vahvistettu - tehdään asianmukaiset laboratoriokokeet afrikkalaisen sikaruton viruksen vahvistamiseksi tai poissulkemiseksi vektorihyönteisissä, - tilan ympärillä alueella, jolla vektorihyönteisiä voi esiintyä, toteutetaan edelleen valvonta- ja torjuntatoimenpiteitä; c) sellaisella tilalla, jolla vektorihyönteisten läsnäolo on vahvistettu ja niiden torjunta ei ole käytännöllistä, ei saa pitää sikoja vähintään 6 vuoteen. 2. Kyseisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 1 kohdassa säädettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevat tiedot pysyvän eläinlääkintäkomitean välityksellä. 3. Lisätoimenpiteitä vektorihyönteisen valvomiseksi ja torjumiseksi sekä afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi voidaan toteuttaa 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 18 artikla Taudinmääritysmenettelyt ja bioturvallisuuden vaatimukset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että: a) taudinmääritysmenettelyissä, näytteenotossa ja laboratoriokokeissa afrikkalaisen sikaruton toteamiseksi noudatetaan taudinmäärityksen käsikirjaa; b) kansallinen laboratorio vastaa vaatimuksien ja taudinmääritysmenetelmien yhteensovittamisesta kussakin jäsenvaltiossa liitteessä III annettujen säännösten mukaisesti. 2. Kansallisten laboratorioiden on toimittava yhteistyössä liitteessä IV mainitun yhteisön vertailulaboratorion kanssa. Tällä laboratoriolla on samassa liitteessä säädetyt valtuudet ja velvollisuudet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston päätöksen 90/424/ETY [12] ja erityisesti sen 28 artiklan säännösten noudattamista. [12] EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2001/572/EY (EYVL L 203, 28.7.2001, s. 16). 3. Jotta voidaan varmistaa afrikkalaisen sikaruton taudinmääritysmenettelyjen yhdenmukaisuus ja asianmukainen erotusdiagnoosi klassiseen sikaruttoon verrattuna, direktiivin 2001/89/EY 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksyttyä klassisen sikaruton taudinmäärityksen käsikirjaa on muutettava kuuden kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta ja 23 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen vähintään seuraavien osalta: a) vähimmäislaatuvaatimukset, joita on noudatettava afrikkalaisen sikaruton taudinmäärityksiä tekevissä laboratorioissa ja näytteitä kuljetettaessa; b) perusteet ja menettelyt, joita on noudatettava tehtäessä kliinisiä tai post mortem -tarkastuksia, joilla varmistetaan tai suljetaan pois afrikkalaisen sikaruton esiintyminen; c) perusteet ja menettelyt, joita on noudatettava otettaessa elävistä sioista tai sikojen ruhoista näytteitä afrikkalaisen sikaruton esiintymisen varmistamiseksi tai poissulkemiseksi laboratoriokokein, mukaan luettuina näytteenotto tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden soveltamiseksi tehtäviä serologisia tai virologisia tutkimuksia varten; d) afrikkalaisen sikaruton diagnosoinnissa käytetyt laboratoriokokeet, mukaan luettuina laboratoriokokeiden tulosten arviointia koskevat perusteet; e) laboratoriotekniikat afrikkalaisen sikaruton viruksen isolaattien geneettisen tyypin määrittämiseksi. 4. Jotta voidaan taata aiheellisten bioturvallisuusedellytysten täyttyminen eläinten terveyden suojelemiseksi, afrikkalaisen sikaruton virusta, sen genomia ja antigeenejä sekä rokotteita saa tutkimus-, taudinmääritys- ja valmistustarkoituksissa käsitellä tai käyttää ainoastaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymissä paikoissa, laitoksissa tai laboratorioissa. Luettelo hyväksytyistä paikoista, laitoksista ja laboratorioista on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa 27 artiklan säädetystä päivämäärästä, ja se on pidettävä ajan tasalla tämän jälkeen. 19 artikla Afrikkalaisen sikaruton rokotteiden käyttö, valmistus ja myynti Jäsenvaltioiden on varmistettava, että: a) afrikkalaisen sikaruton rokotteiden käyttö on kiellettyä, b) afrikkalaisen sikaruton rokotteiden käsittely, valmistus, varastointi, toimitus, jakelu tai myynti yhteisön alueella tapahtuu virallisessa valvonnassa. 20 artikla Yhteisön tarkastukset Komission asiantuntijat voivat tehdä paikalla tarkastuksia yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa komission päätöksessä 98/139/EY [13] vahvistettua menettelyä noudattaen siltä osin kuin se on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. [13] EYVL L 38, 12.2.1998, s. 10. 21 artikla Varosuunnitelmat 1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava varosuunnitelma, jossa täsmennetään afrikkalaisen sikaruton puhjetessa toteutettavat kansalliset toimenpiteet. Suunnitelman on mahdollistettava sellaisten välineiden, laitteiden ja henkilöstön sekä kaikkien muiden sellaisten tarvikkeiden saanti, jotka ovat välttämättömiä taudinpurkauksen hävittämiseksi nopeasti ja tehokkaasti. 2. Varosuunnitelman laatimisessa on käytettävä soveltuvin osin niitä perusteita, joista säädetään direktiivin 2001/89/EY liitteessä VII. Näitä perusteita ja vaatimuksia voidaan muuttaa tai täydentää 23 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen afrikkalaisen sikaruton erityisluonteen ja taudin torjuntatoimenpiteiden kehittymisen huomioon ottamiseksi. 3. Komissio tutkii suunnitelmat määritelläkseen, voidaanko niiden avulla saavuttaa asetettu tavoite, ja ehdottaa kyseiselle jäsenvaltiolle mahdollisesti tarvittavia muutoksia varmistaakseen erityisesti sen, että ne ovat sopusoinnussa muiden jäsenvaltioiden suunnitelmien kanssa. Suunnitelmat mahdollisine muutoksineen hyväksytään 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Suunnitelmia on tarvittaessa muutettava tai täydennettävä myöhemmin 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tilanteen kehityksen huomioon ottamiseksi. Jäsenvaltion on joka tapauksessa päivitettävä suunnitelma viiden vuoden välein ja toimitettava se komissiolle hyväksyttäväksi 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 22 artikla Taudintorjuntakeskukset ja asiantuntijaryhmät Afrikkalaisen sikaruton nopean hävittämisen edellyttämien kaikkien toimenpiteiden yhteensovittamisen varmistamiseksi sovelletaan soveltuvin osin direktiivin 2001/89/EY 23 artiklan säännöksiä. 23 artikla Tavanomainen sääntelymenettely 1. Komissiota avustaa päätöksellä 68/361/ETY [14] perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea. [14] EYVL L 255, 18.10.1968, s. 23. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/486/EY [15] 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla. [15] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta. 24 artikla Nopeutettu sääntelymenettely 1. Komissiota avustaa päätöksellä 68/361/ETY perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on 15 päivää. 25 artikla Direktiivin 92/119/ETY liitteen I muutos Korvataan direktiivin 92/119/ETY liitteessä I sanat "Teschenin tauti" sanoilla "afrikkalainen sikarutto". 26 artikla Liitteiden muuttaminen ja yksityiskohtaisista säännöistä säätäminen 1. Tämän direktiivin liitteitä voidaan tarvittaessa muuttaa 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 2. Muita tämän direktiivin täytäntöönpanon kannalta tarpeellisia yksityiskohtaisia sääntöjä voidaan antaa 23 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 27 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2002. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle. Näitä säädöksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiivin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 28 artikla Siirtymäsäännökset Ennen tämän direktiivin soveltamista afrikkalaisen sikaruton torjunnasta voidaan antaa siirtymäkauden säännöksiä 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 29 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 30 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Taudista ilmoittaminen ja muut epidemiologiset tiedot, jotka jäsenvaltion on toimitettava afrikkalaisen sikaruton varmistuttua 1. Jokaisen primaaritaudinpurkauksen tai luonnonvaraisissa sioissa todetun primaaritapauksen taikka teurastamossa tai kuljetusvälineessä todetun tapauksen varmistuttua asianomaisen jäsenvaltion on 24 tunnin kuluttua taudin varmistumisesta ilmoitettava neuvoston direktiivin 82/894/ETY 5 artiklan mukaisesti perustetun eläintaudeista ilmoittamista koskevan järjestelmän välityksellä seuraavat tiedot: a) lähetyspäivä; b) lähetysaika; c) jäsenvaltion nimi; d) taudin nimi; e) taudinpurkauksen tai tapauksen numero; f) päivämäärä, jona afrikkalaista sikaruttoa epäiltiin; g) varmistamispäivä; h) varmistamismenetelmät; i) onko tauti varmistettu luonnonvaraisissa sioissa tai tilalla, teurastamossa tai kuljetusvälineessä olevissa sioissa; j) maantieteellinen paikka, jossa afrikkalaisen sikaruton taudinpurkaus tai tapaus on varmistettu; k) sovelletut taudintorjuntatoimenpiteet. 2. Primaaritaudinpurkausten osalta tai tapausten esiintyessä teurastamoissa tai kuljetusvälineissä asianomaisen jäsenvaltion on 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi toimitettava myös seuraavat tiedot: a) taudille alttiiden sikojen lukumäärä taudinpurkauksessa, teurastamossa tai kuljetusvälineessä; b) kuolleiden sikojen määrä kussakin tilalla, teurastamossa tai kuljetusvälineessä olevassa luokassa; c) kunkin luokan osalta sairastumistiheys sekä niiden sikojen määrä joissa afrikkalaisen sikaruton esiintyminen on varmistettu; d) lopetettujen sikojen lukumäärä taudinpurkauksessa, teurastamossa tai kuljetusvälineessä; e) prosessoitujen ruhojen lukumäärä; f) taudinpurkauksen etäisyys lähimmästä sikatilasta; g) jos afrikkalainen sikarutto on varmistunut teurastamossa tai kuljetusvälineessä, sairastuneiden sikojen tai niiden ruhojen alkuperätilan tai -tilojen sijainti. 3. Sekundaaritaudinpurkauksen osalta 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava direktiivin 82/894/ETY 4 artiklassa säädetyssä määräajassa. 4. Asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava, että tilalla, teurastamossa tai kuljetusvälineessä ilmenneestä afrikkalaisen sikaruton taudinpurkauksesta tai tapauksesta 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti toimitettuja tietoja täydennetään mahdollisimman pian komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimitettavalla kirjallisella selvityksellä, jossa on vähintään seuraavat tiedot: a) päivämäärä, jona tilalla, teurastamossa tai kuljetusvälineessä olevat siat lopetettiin ja niiden ruhot prosessoitiin; b) sikojen lopettamisen yhteydessä otetuista näytteistä tehtyjen kokeiden tulokset; c) niissä tapauksissa, joissa on sovellettu 6 artiklan 1 kohdassa säädettyä poikkeusta, lopetettujen ja prosessoitujen sikojen määrä ja myöhemmin teurastettaviksi aiottujen sikojen määrä ja niiden teurastukselle säädetty aikaraja; d) kaikki taudin mahdolliseen alkuperään liittyvät tiedot tai taudin alkuperä, jos se on varmistettu; e) tiedot käyttöön otetutusta valvontajärjestelmästä, jolla varmistetaan, että 10 ja 11 artiklassa vahvistetut eläinten siirtoja koskevat valvontatoimenpiteet toteutetaan tehokkaasti; f) jos kyseessä on primaaritaudinpurkaus tai afrikkalaisen sikaruton tapaus teurastamossa tai kuljetusvälineessä, taudinpurkauksen tai tapauksen aiheuttaneen viruksen geneettinen tyyppi; g) jos siat on lopetettu kosketuksissa olleilla tiloilla tai tiloilla, joilla on afrikkalaisen sikaruton viruksen saaneiksi epäiltyjä sikoja, tiedot seuraavista: - kullakin tilalla lopetettujen kunkin luokan sikojen lopetuspäivämäärä ja lukumäärä, - epidemiologinen yhteys afrikkalaisen sikaruton taudinpurkauksen tai tapauksen ja kunkin kosketuksissa olleen tilan välillä tai kunkin tilan osalta muut syyt, joiden vuoksi epäillään afrikkalaista sikaruttoa, - tilalla olleista sioista otetuista näytteistä tehtyjen laboratoriokokeiden tulokset sekä tällaisten sikojen lopettamisajankohta. Jos kosketuksissa olleiden tilojen sikoja ei ole lopetettu, on ilmoitettava syyt tällaiseen päätökseen. LIITE II Puhdistusta ja desinfiointia koskevat periaatteet ja menettelyt 1. Yleiset periaatteet ja menettelyt: a) puhdistus- ja desinfiointitoimenpiteet ja tarvittaessa jyrsijöiden ja hyönteisten hävittämistoimenpiteet on tehtävä virallisessa valvonnassa virkaeläinlääkärin antamien ohjeiden mukaisesti; b) toimivaltainen viranomainen on virallisesti hyväksynyt käytettävät desinfiointiaineet ja niiden pitoisuudet sekä varmistanut, että niillä pystytään tuhoamaan afrikkalaisen sikaruton aiheuttava virus; c) desinfiointiaineiden teho on tarkistettava ennen käyttöä, koska eräiden aineiden teho vähenee pitkään varastoitaessa; d) desinfiointiaineiden ja -menettelyjen valinnassa on otettava huomioon käsiteltävien tilojen, ajoneuvojen ja esineiden ominaisuudet; e) rasvanpoisto- ja desinfiointiaineiden käyttöolosuhteet eivät saa vähentää niiden tehoa. Erityisesti on noudatettava valmistajan antamia teknisiä ohjeita esimerkiksi paineen, vähimmäislämpötilan ja vaaditun käyttöajan suhteen; f) seuraavia sääntöjä on sovellettava riippumatta käytettävästä desinfiointiaineesta: - kuivikkeet ja ulosteet on kasteltava perusteellisesti desinfiointiaineella, - maa, lattiat, luiskat ja seinät on pestävä ja puhdistettava huolellisesti harjaamalla ja hankaamalla sen jälkeen, kun kaikki tehokasta puhdistamista ja desinfiointia haittaavat laitteet tai välineet on mahdollisuuksien mukaan poistettu tai purettu, - tämän jälkeen desinfiointiainetta on lisättävä ja annettava sen vaikuttaa valmistajan ilmoittaman vähimmäisajan. g) jos pesemiseen käytetään nesteitä paineen alaisena, on vältettävä aikaisemmin puhdistettujen osien uudelleen saastuminen; h) todennäköisesti saastuneet laitteet, välineet, esineet tai osastot on pestävä, desinfioitava tai hävitettävä; i) uudelleen saastumista on vältettävä desinfiointimenetelmien mukaisesti; j) tässä direktiivissä vaadittu puhdistaminen ja desinfiointi on merkittävä tilan tai ajoneuvon rekistereihin ja, jos vaaditaan virallinen hyväksyntä, virkaeläinlääkärin on varmennettava merkintä. 2. Erityissäännökset puhdistamisesta ja desinfioinnista tartuntatiloilla: a) alustava puhdistus ja desinfiointi: - eläinten lopettamisen aikana on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta vältetään afrikkalaisen sikaruton viruksen leviäminen. Näihin toimenpiteisiin on sisällyttävä muun muassa tilapäisten desinfiointilaitteiden asentaminen, suojavaatteet, suihkut, käytettyjen laitteiden ja välineiden puhdistaminen sekä ilmanvaihdon poiskytkeminen, - lopetettujen eläinten ruhot on suihkutettava desinfiointiaineella, - jos ruhot on siirrettävä tilalta prosessointia varten, on käytettävä peitettyjä ja vuotamattomia säiliöitä, - heti, kun sikojen ruhot on viety prosessoitaviksi, ne osat tilasta, joissa sikoja oli pidetty, ja kaikki lopettamisen tai post mortem -tarkastuksen aikana saastuneet muiden rakennusten, tarhojen ja vastaavien osat on ruiskutettava 12 artiklan mukaisesti hyväksytyllä desinfiointiaineella, - kaikki teurastuksessa ja post mortem -tarkastuksessa syntyneet veri- ja kudosjätteet tai rakennusten, tarhojen, välineiden ja vastaavien epäpuhtaudet on koottava huolellisesti ja prosessoitava ruhojen kanssa, - desinfiointiaineen on annettava vaikuttaa käsitellyllä pinnalla vähintään 24 tunnin ajan; b) lopullinen puhdistus ja desinfiointi: - lanta ja käytetyt kuivikkeet on poistettava ja käsiteltävä siten kuin 3 kohdan a kohdassa säädetään, - rasva ja lika on poistettava kaikilta pinnoilta rasvanpoistoaineella, minkä jälkeen pinnat on pestävä vedellä, - kylmällä vedellä pesun jälkeen on desinfiointiaineella suihkuttamista on jatkettava, - seitsemän päivän kuluttua tilat on käsiteltävä rasvanpoistoaineella, huuhdeltava vedellä, ruiskutettava desinfiointiaineella ja huuhdeltava uudelleen vedellä. 3. Saastuneiden kuivikkeiden, lannan ja lietteen desinfiointi: a) uloste ja käytetyt kuivikkeet on kompostoitava ja ruiskutettava desinfiointiaineella, jonka on annettava vaikuttaa vähintään 42 päivän ajan, tai hävitettävä polttamalla tai hautaamalla; b) lietelanta on varastoitava vähintään 60 päivän ajan viimeisestä saastuneen aineen lisäyksestä, elleivät toimivaltaiset viranomaiset anna lupaa lyhennettyyn varastointiaikaan sellaisen lietelannan osalta, joka on käsitelty virkaeläinlääkärin antamien ohjeiden mukaan siten, että on varmistettu viruksen hävittäminen. 4. Edellä olevasta 1 ja 2 kohdasta poiketen, tiloilla, joilla sikoja pidetään ulkona, toimivaltainen viranomainen voi laatia erityisiä puhdistusta ja desinfiointia koskevia menettelyitä tilatyypin ja ilmastollisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi. LIITE III Afrikkalaisen sikaruton kansalliset laboratoriot ja niiden vastuualueet 1. Afrikkalaisen sikaruton kansalliset laboratoriot ovat seuraavat: Belgia Centre d'Etude et de Recherche Vétérinaires et Agrochimiques, 1180 Bruxelles Tanska Statens veterinære Institut for Virusforsknig, Lindholm, 4771 Kalvehave Saksa Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere, Tübingen Kreikka Veterinary Institute of Infectious and parasitic diseases, 15310 Ag. Paraskevi Espanja Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos (Madrid) Ranska AFSSA-Ploufragan, Zoopole des Cotes d'Armor, 22440 Ploufragan Irlanti Veterinary Research Laboratory, Abbotstown, Castleknock, Dublin 15 Italia Istituto Zooprofilattico Sperimentale dell'Umbria e delle Marche, 06100 Perugia Luxemburg Laboratoire de Medicine Veterinare de l'Etat, 1020 Luxembourg Alankomaat Instituut voor Veehouderij en Diergezondheid (ID-Lelystad), 8200 AB Lelystad Itävalta Bundensanstalt für Veterinärmedizinische Untersuchungen in Mödling, Rober Koch-Gasse 17, 2340 Mödling Portugali Laboratório Nacional de Investigação Veterinária, 1500 Lisboa Suomi Eläinlääkintä- ja elintarviketutkimuslaitos, 00231 Helsinki Ruotsi Statens veterinärmedicinska anstalt, 75189 Uppsala Yhdistynyt kuningaskunta Institute for Animal Health, Pirbright, Woking, Surrey GU24 ONF 2. Afrikkalaisen sikaruton kansallisten laboratorioiden vastuulla on varmistaa, että afrikkalaisen sikaruton osoittamiseksi ja viruksen isolaatin geneettisen tyypin tunnistamiseksi tehtävät laboratoriokokeet tehdään kussakin jäsenvaltiossa taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti. Tässä tarkoituksessa ne voivat tehdä erityissopimuksia yhteisön vertailulaboratorion tai muiden kansallisten laboratorioiden kanssa. 3. Afrikkalaisen sikaruton kansallinen laboratorio vastaa kussakin jäsenvaltiossa vahvistettujen vaatimusten ja taudinmääritysmenetelmien yhteensovittamisesta kaikissa kyseisen valtion afrikkalaisen sikaruton taudinmäärityksiä tekevissä laboratorioissa. Tätä varten: a) ne voivat toimittaa taudinmäärityksessä käytettäviä reagensseja yksittäisille laboratorioille; b) niiden on valvottava kaikkien kyseisessä jäsenvaltiossa käytettävien diagnostisten reagenssien laatua; c) niiden on järjestettävä säännöllisesti vertailukokeita; d) niiden on säilytettävä afrikkalaisen sikaruttoviruksen isolaatit kyseisessä jäsenvaltiossa todetuista tapauksista. LIITE IV Afrikkalaisen sikaruton yhteisön vertailulaboratorio 1. Afrikkalaisen sikaruton yhteisön vertailulaboratorio on: Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos, Madrid, Espanja 2. Yhteisön afrikkalaisen sikaruton vertailulaboratorion toimivaltuudet ja tehtävät ovat seuraavat: a) jäsenvaltioissa käytettyjen afrikkalaisen sikaruton taudinmääritysmenetelmien yhteensovittaminen yhteistyössä komission kanssa, erityisesti seuraavien toimenpiteiden avulla: - soluviljelmien säilyttäminen ja toimittaminen taudinmääritystä varten, - afrikkalaisen sikaruton viruskantojen tunnistaminen, säilyttäminen ja toimittaminen serologisia testejä ja antiseerumin valmistusta varten, - vertailuseerumien, yhdisteseerumien ja muiden vertailureagenssien toimittaminen kansallisille laboratorioille eri jäsenvaltioiden käyttämien testien ja reagenssien standardoimiseksi, - afrikkalaisen sikaruton viruskantojen kerääminen kokoelmaksi ja kokoelman säilyttäminen, - säännöllisten vertailutestien järjestäminen yhteisön taudinmääritys-menetelmien vertailemiseksi, - käytettyjä taudinmääritysmenetelmiä ja tehtyjen testien tuloksia koskevien tietojen kerääminen ja vertaileminen, - afrikkalaisen sikaruton virusisolaattien tunnistaminen uusimpia menetelmiä käyttäen afrikkalaisen sikaruton epitsootologian selvittämiseksi mahdollisimman hyvin, - tilanteen kehityksen seuraaminen kaikkialla maailmassa afrikkalaisen sikaruton valvonnan, epitsootologian ja taudin ehkäisemisen osalta, - afrikkalaisen sikaruton virusta ja muita merkityksellisiä viruksia koskevan asiantuntemuksen ylläpitäminen nopean erotusdiagnoosin mahdollistamiseksi; b) laboratoriodiagnoosiasiantuntijoiden koulutuksen tai jatkokoulutuksen edistäminen taudinmääritysmenetelmien yhdenmukaistamiseksi; c) koulutetun henkilökunnan pitäminen saatavilla yhteisössä esiintyviä hätätilanteita varten; d) tutkimustyön tekeminen ja siinä määrin kuin mahdollista tutkimustyön yhteensovittaminen afrikkalaisen sikaruton torjunnan tehostamiseksi. 3. Yhteisön klassisen sikaruton ja afrikkalaisen sikaruton vertailulaboratorioiden on järjestettävä toimintansa siten, että voidaan varmistaa asianmukainen vertailevia kokeita koskeva yhteistyö yhteisön tasolla näiden kahden taudin taudinmäärityksen osalta.