Ehdotus: neuvoston direktiiviksi yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi /* KOM/2000/0462 lopull. - CNS 2000/0214 */



Virallinen lehti nro 029 E , 30/01/2001 s. 0199 - 0222



Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi (komission esittämä) PERUSTELUT Klassinen sikarutto on kotieläiminä pidettävien ja luonnonvaraisten sikojen (villisikojen) virusinfektio. Siitä on seurauksena vakava sairaus, jonka kuolleisuusluvut ovat korkeat. Klassisen sikaruton esiintyminen yhteisössä haittaa yhteisön sisäistä ja kansainvälistä kauppaa sekä sikojen ja sianlihatuotteiden liikkumista. Klassisen sikaruton torjunta on viime vuosina ollut erityisen vaikeaa eräissä jäsenvaltioissa ja erityisesti alueilla, joilla on paljon sikoja ja joilla mahdollisten riskitekijöiden moninaisuus voi haitata taudin nopeaa hävittämistä. Erityisesti vuosien 1997-1998 epidemiasta aiheutui suuret taloudelliset kustannukset ja häviöt yhteisölle, jäsenvaltioille ja siankasvattajille. Eläimiä oli tapettava ja hävitettävä suuria määriä, mikä on myös eettisesti arveluttavaa. Luonnonvaraisessa sikakannassa on esiintynyt viime vuosina jatkuvasti klassista sikaruttoa eräillä yhteisön alueilla sekä joissakin naapurimaissa, joiden odotetaan liittyvän yhteisöön lähivuosina. Tämä aiheuttaa lisäongelman, joka ei ole helposti ratkaistavissa. Eläinlääkintä-alan tiedekomitea on kuitenkin viime aikoina esittänyt eräiden klassisen sikaruton torjuntaa koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevia suosituksia, joiden avulla tilannetta voidaan kenties parantaa. Sen vuoksi on tarpeen muuttaa eräitä klassisen sikaruton torjumiseksi tähän mennessä hyväksyttyjä toimenpiteitä, ottaa huomioon taudin hävittämistä koskeva uusin tietämys ja hävittämisestä saadut kokemukset sekä uusien taudinmäärityksen välineiden ja rokotteiden kehittyminen ja tiedekomitean näistä kysymyksistä antamat lausunnot. Lisäksi on tarpeen kodifioida yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi 22 päivänä joulukuuta 1980 annetun direktiivin 80/217/ETY säännökset, koska tätä direktiiviä on muutettu useita kertoja. Neuvoston direktiivin 80/217/ETY ja sen muutosten kodifioimista varten komission onkin jo antanut lainsäätäjälle ehdotuksen viralliseksi kodifikaatioksi [KOM(97) 724 lopullinen, 7.1.1998 - 95/0298 (CNS)]. Sen vuoksi tällä ehdotuksella annetaan uudelleen neuvoston direktiivi 80/217/ETY nopeutetusta menetelmästä säädöstekstien viralliseksi kodifioimiseksi 20 päivänä joulukuuta 1994 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen 8 kohdan mukaisesti, koska siinä: -kodifioidaan ja korvataan direktiivi 80/217/ETY ja sen muutokset, -tehdään sikaruton torjunnasta tähän mennessä annettuihin säännöksiin eräitä perusteellisia muutoksia, jotka kuvaillaan jäljempänä. Klassista sikaruttoa koskevien nykyisten säännösten tavoitteena on taudin hävittäminen yhteisöstä. Ne perustuvat rokottamattomuuden politiikkaan, jota alettiin noudattaa viime vuosikymmenellä vapaiden sisämarkkinoiden perustamisen yhteydessä. Tämä politiikka perustuu karjojen täydelliseen hävittämiseen tartunnan saaneilla tiloilla. Rokottamista saa käyttää ainoastaan hätätapauksissa, kun taudin esiintyminen on varmistunut ja tartunta uhkaa levitä. Rokotteiden käyttöä vaikeuttaa se mahdollisuus, että klassisen sikaruton tapauksessa rokotetuista sioista voi tulla näennäisesti terveitä viruksen kantajia, jotka levittävät tautia edelleen, mutta joita ei pystytä erottamaan sellaisista rokotetuista eläimistä, joilla ei ole virusta. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa eräitä ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä, joilla vältetään taudin leviäminen alueilta, joilla rokotusta on käytetty. Näihin toimenpiteisiin sisältyy rokotettujen sikojen ja niistä saatujen tuotteiden kauppaa koskevia rajoituksia, jotka ovat yhteensopimattomia vapaiden sisämarkkinoiden ja yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuvan viennin kanssa. Näiden syiden vuoksi yhteisö kielsi 1980-luvun lopulla järjestelmällisen ennaltaehkäisevän rokottamisen, jota oli siihen asti käytetty laajasti joissakin jäsenvaltioissa. Direktiivin 80/217/ETY mukaan rokottamista saa kuitenkin käyttää hätätapauksessa. Rokottaminen ei kuitenkaan ole taloudellisesti kannattavaa, vaikka sitä käytettäisiin vain lisätoimenpiteenä hätätapauksissa: rokotuksesta ei ole paljonkaan hyötyä, jos rokotettuja sikoja ja niistä saatuja tuotteita ei voi helposti pitää kaupan. Rokottamiseen liittyvien rajoitusten poistumisen johdosta kaupan helpottamisen tavoite on suurelta osin saavutettu. Tästä on ollut hyötyä sika-alalle: sianlihan ja sianlihatuotteiden vienti yhteisön ulkopuolisiin maihin on lisääntynyt selvästi viime vuosina (yhteisön omavaraisuusaste on nykyisin noin 107 prosenttia). Järjestelmällisen rokotuksen kieltäminen on myös johtanut huomattaviin säästöihin rokotuskustannuksissa. Joka tapauksessa rokottamattomuuspolitiikan aloittamisen jälkeen klassisen sikaruton tautipesäkkeiden määrä yhteisössä on vähentynyt vain hyvin vähän edellisestä vuosikymmenestä. Viime vuosina esiintyneistä vakavista ja kalliiksi tulleista taudin puhkeamisista sekä uusien rokotusten kehittämisestä on ollut seurauksena tarve arvioida uudelleen klassisen sikaruton hävittämistä koskevia voimassa olevia säännöksiä ja erityisesti rokotteiden käyttöä. Eläinlääkintäalan tiedekomitean vuonna 1997 antaman lausunnon mukaan rokottamista voisi periaatteessa käyttää taudin hävittämisen lisäkeinona nykyistä laajemmin myös nykyisen rokottamattomuuspolitiikan puitteissa, jossa saatavilla olisi niin sanottuja merkittyjä rokotteita. Määritelmän mukaan nämä ovat rokotteita, jotka voivat saada aikaan suojaavan immuniteetin, joka on mahdollista erottaa klassisen sikaruttoviruksen aiheuttaman luonnollisen infektion aikaan saamasta immuniteettivasteesta asianmukaisilla laboratoriokokeilla. Jos olisi mahdollista sulkea pois mahdollisuus, että rokotetut siat ovat saaneet myös virustartunnan, rokotettuihin sikoihin nykyisin sovellettavia kaupparajoituksia ei ehkä enää tarvittaisi siinä tapauksessa, että näitä rokotteita käytetään onnistuneesti ja asianmukaisella tavalla. Komitea kuitenkin tuki voimakkaasti yhteisön rokottamattomuuspolitiikkaa ja suositteli laajempia tutkimuksia ennen kuin asiassa tehdään päätöksiä, koska kehitettävistä tuotteista ja niihin liittyvistä erottelevista kokeista ei ole saatavilla riittävästi tietoja kunnollisen arvion tekemistä varten. Viime aikoina on kehitetty kaksi uutta rokotetta, joille ollaan parhaillaan hakemassa markkinointilupaa ja joita voisi mahdollisesti käyttää merkittyinä rokotteina niiden eräiden erityispiirteiden vuoksi (ne aiheuttavat immuniteetin yhtä viruksen valkuaisainetta vastaan). Sen vuoksi komissio on tiedekomitean suositusten mukaisesti antanut äskettäin tukea kokeelle, jossa simuloitiin hätätilanne ja jolla testattiin näitä kahta rokotetta, sekä vastaaville laboratoriotesteille. Tämän kokeen tulokset osoittivat, että vaikka näiden rokotteiden teho ei ollut ihanteellinen, se saattaisi riittää vähentämään viruksen leviämisriskiä tilalta toiselle hätätapauksissa ja sen vuoksi näistä rokotteista voisi olla hyötyä pyrittäessä vähentämään taudin leviämisen riskiä rokotusalueella. Nykyisin käytettävissä olevat taudinmäärityksen välineet eivät kuitenkaan sovellu rokotettujen sikaruttotartunnan saaneiden sikojen erottamiseen sellaisista sioista, jotka eivät ole saaneet tartuntaa. Sen vuoksi asiassa on syytä edetä varovasti, sillä näiden rokotteiden käytöstä ei välttämättä ole sen enempää hyötyä kuin perinteisistä rokotteistakaan. Toisaalta viime vuosien kokemukset ovat osoittaneet, että kaikkien eläinten nopea ja asianmukainen hävittäminen tartunnan saaneelta tai mahdollisesti tartunnan saaneeksi epäillyltä tilalta voi estää tehokkaasta klassisen sikaruton leviämisen ja auttaa välttämään muiden sikojen teurastuksen jopa alueilla, joilla on korkea sikatiheys. Klassisen sikaruton erilaisten hävittämisstrategioiden kustannustehokkuutta koskevan simulaatiotutkimuksen ensimmäiset tulokset osoittavat kuitenkin, että jos ihanteellinen merkitty rokote olisi käytettävissä, se voisi hätätapauksissa käytettynä auttaa vähentämään taudin aiheuttamia kustannuksia entisestään, jos uhkana on laaja epidemia. Tässä ehdotuksessa annetaan säännöksiä merkittyjen rokotteiden käytöstä hätätapauksissa nykyisen rokottamattomuuspolitiikan puitteissa. Merkittyjen rokotteiden mahdollinen käytön edellytyksenä voi olla: -soveltuvien erottelevien testien saatavuus (asiaa tutkitaan parhaillaan), -sellaiselle jäsenvaltiolle tapauskohtaisesti myönnettävä lupa, joka aikoo käyttää näitä rokotteita hätätilanteessa, -perusteellinen arvio rokotusohjelman tuloksista sekä tarkastuksista tiloilla, joilla rokotteita on käytetty, mukaan luettuina elintarvike- ja eläinlääkintätoimiston tekemät tarkastukset. Lopuksi voidaan tehdä päätös alueeseen, jolla rokotetta on käytetty, sovellettavista kaupparajoituksista. Asiaa koskevia erityisiä päätöksiä voidaan myös tehdä neuvoston päätöksessä 1999/468/ETY vahvistettua sääntelykomiteamenettelyä noudattaen. Vaikka nykyisen lainsäädännön perustana olevat klassisen sikaruton torjuntaa koskevat periaatteet on täysin vahvistettu, tässä ehdotuksessa tehdään muitakin muutoksia tähän asti sovellettuihin säännöksiin. Näitä ovat muun muassa seuraavat: -luonnonvaraisissa sioissa, teurastamoissa tai kuljetusvälineissä havaituista klassisen sikaruton tapauksista ilmoittaminen, -taudinmäärityksen käsikirjan laatiminen klassisen sikaruton tehokkaamman taudinmäärityksen turvaamiseksi, -taudin puhkeamisen jälkeen tehtävät epidemiologiset tutkimukset, -siemennesteen, munasolujen tai alkioiden välityksellä tapahtuvan klassisen sikaruton leviämisen estäminen, -sikojen ottaminen uudelleen tiloille, joilla on aikaisemmin esiintynyt tartunta, -lisätoimenpiteet, joita on sovellettava sikatiloilla, joille on voinut päästä klassisen sikaruton aiheuttava virus (niin sanotut kosketuksissa olleet tilat), sekä säännöt, joita on noudatettava eläinten hävittämisessä näiltä tiloilta, -yksityiskohtaisemmat lisätoimenpiteet, joita on sovellettava, kun klassisen sikaruton esiintyminen luonnonvaraisissa sioissa on varmistunut, mukaan luettuina tarvittavat tautia koskevat tiedotuskampanjat ja mahdolliset hätärokotukset. Tässä ehdotuksessa huomattavat muutokset direktiiviin 80/217/ETY esitetään alleviivattuina, jotta lainsäätäjän olisi helpompi vertailla näitä kahta tekstiä. Tämä ehdotus korvaa lainsäätäjälle jo lähetetyn virallista kodifikaatiota koskevan ehdotuksen [KOM(97) 724 lopullinen, 7.1.1998 - 95/0298 (CNS)]. 2000/0214 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [1], [1] EYVL C ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2], [2] EYVL C ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [3], [3] EYVL C ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon [4], [4] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi 22 päivänä joulukuuta 1980 annettuun neuvoston direktiiviin 80/217/ETY [5] on tehty useita suuria muutoksia. Nyt kun tätä direktiiviä on jälleen tarkoitus muuttaa, se olisi selkeyden ja järkevyyden vuoksi laadittava uudelleen yhtenä tekstinä. [5] EYVL L 47, 21.2.1980, s. 11, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. (2) Koska elävät eläimet mainitaan perustamissopimuksen liitteessä I, yksi yhteisön tehtävistä eläinlääkintäalalla on parantaa sikojen terveystilannetta, millä myös helpotetaan sikojen ja niistä saatujen tuotteiden kauppaa ja turvataan alan kehittyminen. (3) Klassisen sikaruton puhkeamistapauksia varten on tarpeen vahvistaa yhteisön torjuntatoimenpiteitä taudin hävittämiseksi, jotta voidaan varmistaa sika-alan kehittyminen ja edistää eläinten terveyden suojelua yhteisössä. (4) Klassisen sikaruton esiintyminen voi paisua epitsoottiseksi eläintaudiksi, mikä johtaa niin laajaan kuolleisuuteen ja häiriöihin, että se uhkaa sikojen kasvatuksen kannattavuutta kokonaisuudessaan. (5) Toimenpiteitä olisi hyväksyttävä heti, kun tautia epäillään esiintyvän, jotta välittömiin ja tehokkaisiin toimiin voidaan ryhtyä heti, kun taudin esiintyminen on varmistunut. Näihin toimiin sisältyy myös kaikkien eläinten hävittäminen tartunnan saaneelta tilalta. (6) Taudin puhjetessa on myös tarpeen estää sen leviäminen valvomalla tarkasti eläinten siirtoja sekä mahdollisesti saastuneiden tuotteiden käyttöä, puhdistamalla ja desinfioimalla tilat, joissa tartuntaa on esiintynyt, ja muodostamalla suoja- ja valvontavyöhykkeitä tautipesäkkeen ympärille sekä tarvittaessa rokottamalla. (7) Tartuntatapauksessa rokotetuista sioista voi tulla näennäisesti terveitä viruksen kantajia, jotka levittävät tautia edelleen. Rokotusten käyttö olisikin sallittava ainoastaan hätätapauksissa. (8) Taudin esiintyessä luonnonvaraisissa sioissa olisi sovellettava erityisiä hävittämistoimenpiteitä. (9) Olisi annettava säännöksiä, joilla taataan yhdenmukaistettujen menettelyjen ja menetelmien käyttö klassisen sikaruton taudinmäärityksessä, mukaan lukien yhteisön vertailulaboratorion ja jäsenvaltioiden vertailulaboratorioiden perustaminen. (10) Olisi vahvistettava myös säännöksiä, joilla varmistetaan tarvittava valmius käsitellä yhteen tai useampaan klassisen sikaruton pesäkkeeseen liittyviä hätätilanteita. (11) Yhteisössä on tähän mennessä hyväksytty eräitä klassisen sikaruton puhjetessa direktiivin 80/217/ETY mukaisesti toteutettavia toimenpiteitä, joita olisi muutettava tieteellisen edistyksen, uusien taudinmäärityksen välineiden ja rokotteiden kehittymisen sekä yhteisössä viime aikoina esiintyneistä klassisen sikaruton puhkeamisista saadun kokemuksen huomioon ottamiseksi. (12) Jotta voidaan varmistaa toimivaltaisten kansallisten laboratorioiden tekemien taudinmääritysten yhteensovittamisen jatkuvuus, yhteisön vertailulaboratorioksi olisi vahvistettava neuvoston päätöksellä 81/859/ETY [6] vertailulaboratorioksi nimetty Institut für Virologie, der Tierärztlichen Hochschule, Hannover. Päätös 81/859/ETY olisi kumottava oikeudellisista syistä. [6] EYVL L 319, 7.11.1981, s. 20, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 87/65/ETY, EYVL L 34, 5.2.1987, s. 54. (13) Koska tämän direktiivin täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY [7] 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, olisi niistä päätettävä kyseisen päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen. [7] EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. (14) Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa niihin jäsenvaltioiden velvollisuuksiin, jotka koskevat liitteessä VII olevassa B osassa säädettyjä määräaikoja direktiivien saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoitteet Tässä direktiivissä säädetään yhteisön vähimmäistoimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) 'sialla' tarkoitetaan mitä tahansa Suidae-sukuun kuuluvaa eläintä, luonnonvaraiset siat mukaan luettuina; b) 'luonnonvaraisella sialla' tarkoitetaan sikaa, jota ei pidetä eikä jalosteta tilalla; c) 'tilalla' tarkoitetaan mitä tahansa jäsenvaltion alueella sijaitsevia maatalouskäyttöön tai muuhun käyttöön tarkoitettuja tiloja, joissa pidetään tai jalostetaan sikoja pysyvästi tai tilapäisesti; tähän määritelmään eivät sisälly teurastamot tai kuljetusvälineet; d) 'taudinmäärityksen käsikirjalla' tarkoitetaan 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua klassisen sikaruton taudinmäärityksen käsikirjaa; e) 'klassisen sikaruton viruksen saaneeksi epäillyllä sialla' tarkoitetaan sikaa tai sianruhoa, jossa havaitaan kliinisiä oireita tai kuoleman jälkeen tapahtuneita, sikaruton mahdollista esiintymistä osoittavia muutoksia tai reaktioita taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti suoritettuihin laboratoriokokeisiin; f) 'klassisen sikaruton tapauksella' tai 'klassiseen sikaruttoon sairastuneella sialla' tarkoitetaan sikaa tai sianruhoa: -jolla on virallisesti varmistettu esiintyneen sikaruton kliinisiä oireita tai kuolemanjälkeisiä muutoksia, tai -jolla taudin esiintyminen on varmistettu virallisesti taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti suoritetuissa laboratoriotutkimuksissa; g) 'klassisen sikaruton tautipesäkkeellä' tarkoitetaan tilaa jolla on havaittu yksi tai useampia klassisen sikaruton tapauksia; h) 'primääritautipesäkkeellä' tarkoitetaan neuvoston direktiivin 82/894/ETY [8] 2 artiklan d alakohdan mukaista tautipesäkettä; [8] EYVL L 378, 31.12.1982, s. 58, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 98/12/EY (EYVL L 4, 8.1.1998, s. 63). i) 'klassisen sikaruton tartunta-alueella' tarkoitetaan jäsenvaltion aluetta, jolla on varmistunut yksi tai useampia klassisen sikaruton tapauksia luonnonvaraisissa sioissa ja jolla toteutetaan tämän vuoksi 15 tai 16 artiklan mukaisia hävittämistoimenpiteitä; j) 'klassisen sikaruton primääritapauksella luonnonvaraisissa sioissa' tarkoitetaan mitä tahansa klassisen sikaruton tapausta, joka todetaan luonnonvaraisissa sioissa alueella, jossa 15 tai 16 artiklan mukaisiin toimenpiteisiin ei ole ryhdytty; k) 'luonnonvaraisten sikojen metakannalla' tarkoitetaan luonnonvaraisten sikojen ryhmää tai osaa luonnonvaraisten sikojen kannasta, joka on hyvin vähän yhteydessä muihin ryhmiin tai kannan osiin; l) 'taudille alttiilla luonnonvaraisten sikojen kannalla' tarkoitetaan sitä osaa luonnonvaraisesta sikakannasta, jolla ei ole immuniteettia klassisen sikaruton virusta vastaan; m) 'omistajalla' tarkoitetaan yhtä tai useampaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on omistusoikeus sikoihin tai jonka tehtävänä on huolehtia niiden hoitamisesta riippumatta siitä, suoritetaanko tästä tehtävästä rahallinen korvaus; n) 'toimivaltaisella viranomaisella' tarkoitetaan direktiivin 90/425/ETY [9] 2 artiklan 6 kohdan mukaista toimivaltaista viranomaista; [9] EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 92/118/EY (EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49). o) 'virkaeläinlääkärillä' tarkoitetaan jäsenvaltion toimivaltaisen keskusviranomaisen nimeämää eläinlääkäriä; p) 'prosessoinnilla' tarkoitetaan suuririskisen aineksen prosessointia taikka hävittämistä hautaamalla tai polttamalla neuvoston direktiivin 90/667/ETY [10] 3 artiklan mukaisesti sellaisella tavalla, että vältetään klassisen sikaruton viruksen leviämisriski; [10] EYVL L 363, 27.12.1990, s. 51, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. q) 'ruokajätteellä' tarkoitetaan keittiöiden, ravintoloiden, pitopalvelujen, siankasvattajan kotitalouden, taudille alttiita eläimiä hoitavien henkilöiden tai mahdollisesti ihmisravinnoksi soveltuvaa lihaa käyttävien teollisuudenalojen jätteitä; r) 'merkityllä rokotteella' tarkoitetaan rokotetta, joka voi saada aikaan suojaavan immuniteetin, joka on mahdollista erottaa taudinmäärityksen käsikirjan mukaisilla laboratoriokokeilla luonnonvaraisen viruksen aiheuttaman luonnollisen infektion aikaan saamasta immuniteettivasteesta; s) 'lopettamisella' tarkoitetaan direktiivin 93/119/ETY [11] 2 artiklan 6 kohdan mukaista sikojen lopettamista; [11] EYVL L 340, 31.12.1993, s. 21. t) 'teurastamisella' tarkoitetaan direktiivin 93/119/ETY 2 artiklan 7 kohdan mukaista sikojen teurastamista; u) 'korkean sikatiheyden alueella' tarkoitetaan 10 kilometrin säteellä tilasta, jolla on klassiseen sikaruttoon sairastuneita tai sairastuneeksi epäiltyjä sikoja, sijaitsevaa maantieteellistä aluetta, jonka sikatiheys on yli 800 sikaa neliökilometrillä; kyseisen tilan on sijaittava joko neuvoston direktiivin 64/432/ETY [12] 2 artiklan 1 kohdan p alakohdan mukaisesti määritellyllä alueella, jonka tiloilla pidettyjen sikojen tiheys on yli 300 sikaa neliökilometrillä, tai alle 20 kilometrin etäisyydellä tällaiselta alueelta; [12] EYVL 121, 29.7.1964, s. 1977/64, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/20/EY, EYVL L 163, 4.7.2000, s. 35). v) 'kosketuksissa olleella tilalla' tarkoitetaan tilaa, jolle on joko sijainnin tai ihmisten, sikojen tai ajoneuvojen siirtojen johdosta muulla tavoin voinut päästä klassista sikaruttoa. 3 artikla Klassisesta sikarutosta ilmoittaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sikaruton esiintymisestä tai epäillystä esiintymisestä ilmoitetaan pakollisesti ja viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle. 2. Jäljempänä sanotun kuitenkaan rajoittamatta eläintautipesäkkeistä ilmoittamista koskevien yhteisön nykyisten säännösten soveltamista, jäsenvaltion, jonka alueella klassisen sikaruton esiintyminen on varmistunut, on: a) annettava ilmoitus taudista ja toimitettava liitteen I mukaisesti komissiolle ja muille jäsenvaltioille tietoja seuraavista: -tiloilla varmistuneet klassisen sikaruton pesäkkeet, -teurastamossa tai kuljetusvälineessä varmistuneet klassisen sikaruton pesäkkeet, -luonnonvaraisissa sioissa varmistuneet klassisen sikaruton tapaukset, -8 artiklan mukaisesti tehtyjen epidemiologisten selvitysten tulokset; b) toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tietoja uusista tapauksista, jotka on varmistettu luonnonvaraisissa sioissa klassisen sikaruton tartunta-alueella 16 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 4 kohdan säännösten mukaisesti. 3. Liitteen I säännöksiä voidaan täydentää tai muuttaa 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 4 artikla Toimenpiteet epäiltäessä klassista sikaruttoa esiintyvän tilalla olevissa sioissa 1. Jos tilalla on yksi tai useampia klassisen sikaruton viruksen saaneiksi epäiltyjä sikoja, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltainen viranomainen aloittaa viipymättä virallisen tutkimuksen varmistaakseen tai sulkeakseen pois kyseisen taudin esiintymisen taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti. Virkaeläinlääkärin käydessä tilalla on tarkistettava myös direktiivin 92/102/ETY [13] 4 ja 5 artiklassa tarkoitettu rekisteri ja sikojen tunnistusmerkit. [13] EYVL L 355, 5.12.1992, s. 32, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. 2. Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että klassisen sikaruton esiintymistä tilalla on epäiltävä, sen on asetettava kyseinen tila viralliseen valvontaan ja määrättävä erityisesti, että: a) kaikki eri luokkiin kuuluvat tilan siat on laskettava ja on laadittava luettelo jo sairastuneiden, kuolleiden tai todennäköisesti tartunnan saaneiden sikojen lukumäärästä eri luokissa; luetteloa on täydennettävä ottaen huomioon tartuntajaksoksi epäiltynä aikana syntyneet ja kuolleet siat; luettelon tiedot on pyynnöstä esitettävä ja ne voidaan tarkastaa jokaisella tarkastuskäynnillä, b) kaikki tilan siat on suljettava niiden suojiin tai muuhun paikkaan, jossa ne voidaan eristää; c) tilalle ei saa tuoda eikä sieltä saa viedä pois sikoja. Toimivaltainen viranomainen voi tarvittaessa laajentaa tilalta poistumista koskevaa kieltoa koskemaan muita eläinlajeja; d) sianruhoja ei saa viedä tilalta ilman toimivaltaisen viranomaisen antamaa lupaa; e) sikojen lihaa, siemennestettä, munasoluja ja alkioita, rehua, välineitä, tarvikkeita tai jätteitä, jotka todennäköisesti levittäisivät klassista sikaruttoa, ei saa viedä tilalta ilman toimivaltaisen viranomaisen antamaa lupaa; lihaa, siemennestettä, munasoluja ja alkioita ei saa toimittaa tilalta yhteisön sisäiseen kauppaan; f) henkilöiden tilalle saapumiseen ja tilalta poistumiseen on oltava toimivaltaisen viranomaisen antaman kirjallinen lupa; g) ajoneuvojen tilalle saapumiseen ja tilalta poistumiseen on oltava toimivaltaisen viranomaisen antaman kirjallinen lupa; h) rakennusten, joissa pidetään sikoja, sekä tilan itsensä sisään- ja uloskäynnit on desinfioitava soveltuvin keinoin; kaikkien sikatiloille tulevien tai niiltä poistuvien henkilöiden on noudatettava aiheellisia hygieniatoimenpiteitä klassisen sikaruton viruksen leviämisriskin vähentämiseksi; i) epitsootologinen selvitys on tehtävä 8 artiklan mukaisesti. 3. Epidemiologisen tilanteen vaatiessa ja erityisesti jos tila, jolla on sairastuneeksi epäiltyjä sikoja, sijaitsee korkea sikatiheyden alueella, toimivaltainen viranomainen: a) voi soveltaa 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun tilaan; toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin, jos se katsoo tilanteen sallivan, rajoittaa näiden toimenpiteiden soveltamisen koskemaan ainoastaan klassiseen sikaruttoon sairastuneeksi tai klassisen sikaruton viruksen saaneiksi epäiltyjä sikoja ja sitä osaa tilasta, jolla näitä sikoja pidetään, jos ne on säilytetty, pidetty ja ruokittu täysin erillään muista tilan sioista. Joka tapauksessa sioista on lopetettaessa otettava riittävä määrä näytteitä, jotta klassisen sikaruton esiintyminen voidaan varmistaa tai sulkea pois. b) voi vahvistaa 2 kohdassa tarkoitetun tilan ympärille epäilyksenalaisen suojavyöhykkeen; joitakin 1 tai 2 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä tai kaikkia niistä on sovellettava tällä vyöhykkeellä sijaitseviin sikatiloihin. 4. Toimenpiteitä, joista säädetään 2 kohdassa, ei saa lopettaa ennen kuin on virallisesti todettu, ettei epäiltyä sikaruttoa esiinny. 5 artikla Toimenpiteet klassisen sikaruton esiintymisen varmistuessa tilalla olevissa sioissa 1. Jos klassisen sikaruton esiintyminen tilalla on virallisesti varmistettu, jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisen lisäksi toimivaltainen viranomainen määrää, että: a) kaikki tilan siat on viipymättä lopetettava virallisessa valvonnassa siten, että vältetään klassisen sikaruton viruksen leviämisriski kuljetuksen tai lopettamisen aikana; b) sioista on otettava lopetettaessa riittävä määrä näytteitä, jotta voidaan vahvistaa tapa, jolla klassisen sikaruton virus on päässyt tilalle sekä aika, jonka se on voinut olla tilalla ennen kuin taudista ilmoitettiin; c) kuolleiden tai lopetettujen sikojen ruhot on prosessoitava virallisessa valvonnassa; d) taudin todennäköisen tilalle tulemisen ja virallisten toimenpiteiden aloittamisen välisenä aikana teurastettujen sikojen liha on jos mahdollista jäljitettävä ja prosessoitava virallisessa valvonnassa; e) taudin todennäköisen tilalle tulemisen ja virallisten toimenpiteiden aloittamisen välisenä aikana tilalta kerätty sikojen siemenneste, munasolut ja alkiot on jäljitettävä ja hävitettävä virallisessa valvonnassa siten, että vältetään klassisen sikaruton viruksen leviämisriski; f) kaikki todennäköisesti saastuneet aineet ja jätteet, kuten rehut, on käsiteltävä niin, että varmistetaan klassisen sikaruton viruksen tuhoutuminen; tämä käsittely on suoritettava virkaeläinlääkärin antamien ohjeiden mukaan; g) kun siat on hävitetty, sikojen säilyttämiseen käytetyt rakennukset, sikojen tai niiden ruhojen kuljettamiseen käytetyt ajoneuvot ja kaikki todennäköisesti saastuneet välineet, kuivikkeet, lanta ja liete on puhdistettava ja desinfioitava tai käsiteltävä 12 artiklan mukaisesti; h) primääritautipesäkkeen tapauksessa klassisen sikaruton aiheuttavan viruksen isolaatti on tutkittava taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettua laboratoriomenettelyä noudattaen sen geneettisen tyypin määrittämiseksi; i) epitsootologinen selvitys on tehtävä 8 artiklan mukaisesti. 2. Jos varmistuu tautipesäkkeen esiintyminen laboratoriossa, eläintarhassa, villieläinpuistossa tai aidatulla alueella, jolla pidetään sikoja tieteellisiin tarkoituksiin tai lajien tai uhanalaisten rotujen säilyttämistä varten, asianomainen jäsenvaltio voi päättää poiketa 1 kohdan a ja e alakohdassa annetuista säännöksistä, jos se ei vaaranna perustavaa laatua olevia yhteisön etuja. Tällaisesta päätöksestä on ilmoitettava viipymättä komissiolle. Komissio tarkastelee kaikissa tapauksissa viipymättä tilannetta yhdessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa sekä pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa ensimmäisen tilaisuuden tullen. Tarvittaessa on vahvistettava 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen toimenpiteitä taudin leviämisen estämiseksi; näihin toimenpiteisiin voi sisältyä 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen toteutettuja hätärokotuksia. 6 artikla Toimenpiteet klassisen sikaruton esiintymisen varmistuessa erillisistä epidemiologisista yksiköistä muodostuvilla tiloilla 1. Jos on kysymys tiloista, jotka muodostuvat kahdesta tai useammasta tuotantoyksiköstä, ja jotta sikojen lihottaminen voitaisiin saattaa päätökseen, toimivaltainen viranomainen voi tehdä poikkeuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdasta saastuneen tilan terveiden sikojen tuotantoyksiköiden kohdalla, edellyttäen, että virkaeläinlääkäri on vahvistanut näiden tuotantoyksiköiden rakenteen ja koon sekä niissä toteutettavien toimintojen olevan sellaisia, että tuotantoyksiköissä on eläimille täysin erilliset sijoitus-, säilytys- ja ruokintapaikat, jolloin virus ei pysty leviämään tuotantoyksiköstä toiseen. 2. Jos 1 kohdassa tarkoitettua poikkeusta käytetään, jäsenvaltioiden on laadittava yksityiskohtaiset säännöt sen soveltamisesta eläinten terveyttä koskevien sellaisten takuiden perusteella, jotka voidaan antaa. 3. Tätä poikkeusta käyttävien jäsenvaltioiden on ilmoitettava siitä viipymättä komissiolle. Komissio tarkastelee kaikissa tapauksissa viipymättä tilannetta yhdessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa sekä pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa ensimmäisen tilaisuuden tullen. Tarvittaessa on vahvistettava 26 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen toimenpiteitä taudin leviämisen estämiseksi. 7 artikla Toimenpiteet kosketuksissa olleilla tiloilla 1. Tiloja on pidettävä kosketuksissa olleina tiloina, jos virkaeläinlääkäri toteaa tai katsoo 8 artiklan mukaisesti tehdyn epidemiologisen selvityksen perusteella, että klassista sikaruttoa on voinut joko päästä 4 tai 5 artiklassa tarkoitetulle tilalle muilta tiloilta taikka 4 tai 5 artiklassa tarkoitetulta tilalta muille tiloille. Tällaisiin tiloihin on sovellettava 4 artiklan säännöksiä siihen asti, kun klassisen sikaruton epäily on virallisesti suljettu pois. 2. Toimivaltaisen viranomaisen on sovellettava 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kosketuksissa olleisiin tiloihin, jos epidemiologinen tilanne niin vaatii. Sioista on lopetettaessa otettava riittävä määrä näytteitä, jotta klassisen sikaruton viruksen esiintyminen näillä tiloilla voidaan varmistaa tai sulkea pois. 3. Tärkeimmistä perusteista 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyjen toimenpiteiden soveltamiselle kosketuksissa olleilla tiloilla säädetään liitteessä V. Näitä perusteita voidaan muuttaa tai täydentää 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tieteen kehityksen ja kokemusten huomioon ottamiseksi. 8 artikla Epidemiologinen selvitys Jäsenvaltioiden on varmistettava, että epäiltyihin klassisen sikaruton tapauksiin tai tautipesäkkeisiin liittyvä epidemiologinen tutkimus toteutetaan 22 artiklassa tarkoitettujen varosuunnitelmien mukaisesti laadittujen kyselyjen perusteella. Tällaisessa selvityksessä on käsiteltävä vähintään seuraavia: a) sen ajanjakson pituus, jona klassista sikaruttoa on voinut olla tilalla ennen kuin tautia epäiltiin tai siitä ilmoitettiin; b) klassisen sikaruton mahdollinen alkuperä tilalla ja muiden sellaisten tilojen tunnistaminen, joilla olevat siat ovat voineet saada taudin tai tartunnan samasta lähteestä; c) niiden henkilöiden, ajoneuvojen, sikojen, ruhojen, siemennesteen, lihan tai ainesten siirrot, jotka ovat todennäköisesti kuljettaneet viruksen tiloille tai tiloilta. jos näiden selvitysten tulokset antavat olettaa, että klassinen sikarutto on voinut levitä muissa jäsenvaltioissa sijaitsevilta tiloilta tai tiloille, komissiolle ja asianomaisille jäsenvaltioille on ilmoitettava viipymättä. 9 artikla Suoja- ja valvontavyöhykkeiden muodostaminen 1. Heti kun tilalla olevien sikojen klassisen sikaruton taudinmääritys on virallisesti varmistettu, toimivaltaisen viranomaisen on muodostettava suojavyöhyke, joka ulottuu vähintään 3 kilometrin säteelle tautipesäkkeestä ja joka sisältyy vähintään 10 kilometrin säteelle muodostettuun valvontavyöhykkeeseen. Suojavyöhykkeeseen sovelletaan 10 artiklassa ja valvontavyöhykkeeseen 11 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä. 2. Vyöhykkeitä muodostettaessa toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon: a) 8 artiklan mukaisesti tehdyn epidemiologisen selvityksen tulokset; b) maantieteellinen sijainti, erityisesti luonnolliset rajat; c) tilojen sijainti ja läheisyys; d) jalostus- ja teurassikojen kauppa sekä käytettävissä olevat teurastamot; e) sikojen siirtojen valvontaan vyöhykkeellä käytettävissä olevat keinot ja henkilöstö, erityisesti jos lopetettavia sikoja on siirrettävä pois niiden alkuperätilalta. 3. Jos vyöhykkeeseen kuuluu useiden jäsenvaltioiden alueen osia, kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimittava yhteistyössä vyöhykettä muodostettaessa. 4. Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, mukaan luettuna näkyvästi asetettujen ilmoitustaulujen ja varoitusilmoitusten sekä tiedotusvälineiden, kuten lehdistön ja television, käyttö sen varmistamiseksi, että kaikki suoja- ja valvontavyöhykkeillä olevat henkilöt tietävät voimassa olevista 10 ja 11 artiklan mukaisista rajoituksista, ja aiheellisina pitämänsä toimenpiteet sen varmistamiseksi, että näiden toimenpiteiden soveltamista valvotaan riittävästi. 10 artikla Toimenpiteet muodostetulla suojavyöhykkeellä 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että suojavyöhykkeellä sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) kaikista tiloista on laadittava luettelo mahdollisimman pian; vyöhykkeen muodostamisen jälkeen virkaeläinlääkärin on käytävä näillä tiloilla seitsemän päivän kuluessa ja tehtävä sioille kliininen tutkimus sekä tarkistettava direktiivin 92/102/ETY 4 ja 5 artiklassa tarkoitettu rekisteri ja sikojen tunnistusmerkit; b) sikojen siirtäminen tai kuljettaminen julkisilla tai yksityisillä teillä, lukuun ottamatta tilojen huoltoteitä, on kiellettyä ellei toimivaltainen viranomainen ole hyväksynyt f alakohdassa tarkoitettuja siirtoja. Tätä kieltoa ei sovelleta sikojen tie- tai rautatiekuljetukseen, joka ei käsitä kuorman purkamista tai pysähdyksiä. Jäljempänä 26 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan kuitenkin myöntää poikkeus, kun kyseessä ovat suojavyöhykkeen ulkopuolelta lähtöisin olevat teurassiat, jotka viedään kyseisellä vyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon; c) sikojen tai muiden eläinten tai mahdollisesti saastuneiden ainesten (esimerkiksi ruhot, rehu, lanta, liete jne.) kuljetukseen käytetyt kuorma-autoja sekä muut ajoneuvot ja laitteet on puhdistettava, desinfioitava ja käsiteltävä niin pian kuin mahdollista 12 artiklassa vahvistettujen säännösten ja menettelytapojen mukaisesti. Sikojen kuljetukseen käytetty kuorma-auto tai muu ajoneuvo ei saa poistua vyöhykkeeltä ennen kuin se on puhdistettu ja desinfioitu, minkä jälkeen toimivaltaisen viranomaisen on tarkastettava ja hyväksyttävä se; d) tilalle ei saa tuoda eikä sieltä saa viedä mitään muita eläinlajeja ilman toimivaltaisen viranomaisen lupaa; e) kaikista tilalla kuolleista tai sairastuneista sioista on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on toteutettava aiheellinen tutkimus taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettuja menettelyjä noudattaen; f) sikoja ei saa siirtää tilalta, jolla niitä pidetään, vähintään 30 päivään sen jälkeen kun tartunnan saanut tila on alustavasti puhdistettu ja desinfioitu. Jos 3 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, toimivaltainen viranomainen voi 30 päivän kuluttua sallia sikojen siirtämisen mainitulta tilalta, jos ne kuljetetaan suoraan: -toimivaltaisen viranomaisen nimeämään, mieluiten suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon teurastettaviksi viipymättä, -renderointilaitokseen tai muuhun sopivaan paikkaan, jossa siat lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa, tai -poikkeuksellisesti muihin suojavyöhykkeellä sijaitseviin tiloihin; g) sikojen siemennestettä, munasoluja tai alkioita ei saa viedä suojavyöhykkeellä sijaitsevilta tiloilta; h) kaikkien sikatiloille tulevien tai niiltä poistuvien henkilöiden on noudatettava aiheellisia hygieniatoimenpiteitä klassisen sikaruton viruksen leviämisriskin vähentämiseksi. 2. Jos 1 kohdassa säädettyjä kieltoja jatketaan yli 30 päivän ajan uusien tautipesäkkeiden esiintymisen vuoksi ja tästä aiheutuu sikojen hyvinvointia koskevia tai muita ongelmia, toimivaltainen viranomainen voi 3 kohdassa säädetyin edellytyksin omistajan perustellusta hakemuksesta antaa luvan sikojen siirtämiseen suojavyöhykkeellä sijaitsevalta tilalta, jos ne kuljetetaan suoraan: a) toimivaltaisen viranomaisen nimeämään, mieluiten suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon teurastettaviksi viipymättä, b) renderointilaitokseen tai muuhun sopivaan paikkaan, jossa siat lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa, tai c) poikkeuksellisesti muihin suojavyöhykkeellä sijaitseviin tiloihin. 3. Tähän kohtaan viitattaessa toimivaltainen viranomainen voi sallia sikojen siirtämisen kyseessä olevalta tilalta, jos: a) virkaeläinlääkäri on tehnyt tilalla oleville ja erityisesti sieltä siirrettäville sioille kliinisen tutkimuksen, jonka yhteydessä tietyltä määrältä sikoja on mitattu ruumiinlämpö, sekä tarkistanut direktiivin 92/102/ETY 4 ja 5 artiklassa tarkoitetun rekisterin ja sikojen tunnistusmerkit; b) edellä mainituissa tarkistuksissa ja tutkimuksissa ei ole havaittu merkkejä klassisesta sikarutosta, ja direktiivin 92/102/ETY säännöksiä on noudatettu; c) siat kuljetetaan toimivaltaisen viranomaisen sinetöimissä ajoneuvoissa; d) sikojen kuljetuksessa käytetty ajoneuvo ja laitteet puhdistetaan ja desinfioidaan 12 artiklassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti viipymättä kuljetuksen jälkeen; e) jos siat teurastetaan tai lopetetaan, niistä on otettava riittävä määrä näytteitä, jotta klassisen sikaruton esiintyminen kyseisillä tiloilla voidaan varmistaa tai sulkea pois. f) Jos siat kuljetetaan teurastamoon: - teurastamosta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettava aikomuksesta lähettää eläimet teurastamoon ja että kyseinen viranomainen ilmoittaa lähettävälle toimivaltaiselle viranomaiselle eläinten saapumisesta; - teurastamoon tuotaessa siat on pidettävä ja teurastettava erillään muista sioista; - nimetyssä teurastamossa suoritettavan ante mortem ja post mortem -tarkastuksen yhteydessä toimivaltainen viranomainen ottaa huomioon kaikki mahdolliset klassisen sikaruton esiintymiseen liittyvät merkit; - näistä sioista saatu tuore liha joko prosessoidaan tai merkitään neuvoston direktiivin 72/461/ETY [14] 5 a artiklassa tarkoitetulla erityismerkinnällä sekä jatkokäsitellään neuvoston direktiivin 80/215/ETY [15] 4 artiklan 1 kohdassa annettujen sääntöjen mukaisesti. Tämä on tehtävä toimivaltaisen viranomaisen nimeämässä laitoksessa. Lihan mainittuun laitokseen lähettämisen edellytyksenä on, että lähetys sinetöidään ennen lähtöä ja että se pysyy sinetöitynä koko kuljetuksen ajan. [14] EYVL L 302, 31.12.1972, s. 24, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. [15] EYVL L 47, 21.2.1980, s. 4, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla. 4. Toimenpiteiden soveltamista suojavyöhykkeellä on jatkettava vähintään siihen asti, kunnes: a) tartunnan saaneiden tilojen puhdistus ja desinfiointi on suoritettu; b) kaikilla tiloilla oleville sioille on tehty taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti kliiniset ja laboratoriotutkimukset klassisen sikaruton viruksen mahdollisen esiintymisen havaitsemiseksi. Edellä b alakohdassa tarkoitetut tutkimukset saa suorittaa vasta 30 päivän kuluttua siitä, kun tartunnan saaneiden tilojen alustava puhdistus ja desinfiointi on suoritettu. 11 artikla Toimenpiteet muodostetulla valvontavyöhykkeellä 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että valvontavyöhykkeellä sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) kaikista sikatiloista on laadittava luettelo; b) sikojen siirtäminen tai kuljettaminen julkisilla tai yksityisillä teillä, lukuun ottamatta tilojen huoltoteitä, on kiellettyä ellei toimivaltainen viranomainen ole hyväksynyt sitä. Tätä kieltoa ei sovelleta sikojen tie- tai rautatiekuljetukseen, joka ei käsitä kuorman purkamista tai pysähdyksiä; c) sikojen tai muiden eläinten tai mahdollisesti saastuneiden ainesten (esimerkiksi ruhot, rehu, lanta, liete ja niin edelleen) kuljetukseen käytetyt kuorma-autot sekä muut ajoneuvot ja laitteet on puhdistettava, desinfioitava ja käsiteltävä niin pian kuin mahdollista 12 artiklassa vahvistettujen säännösten ja menettelytapojen mukaisesti. Sikojen kuljetukseen käytetty kuorma-auto tai muu ajoneuvo ei saa poistua vyöhykkeeltä ennen kuin se on puhdistettu ja desinfioitu; d) tilalle ei saa tuoda eikä siltä saa viedä mitään muita eläinlajeja vyöhykkeen muodostamista seuraavien seitsemän päivän aikana ilman toimivaltaisen viranomaisen lupaa; e) kaikista tilalla kuolleista tai sairastuneista sioista on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka on toteutettava aiheelliset tutkimukset taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettuja menettelyjä noudattaen; f) sikoja ei saa siirtää tilalta, jolla niitä pidetään, vähintään 21 päivään sen jälkeen kun tartunnan saaneet tilat on alustavasti puhdistettu ja desinfioitu. Jos 10 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, toimivaltainen viranomainen voi 21 päivän kuluttua sallia sikojen siirtämisen mainitulta tilalta, jos ne kuljetetaan suoraan: -toimivaltaisen viranomaisen nimeämään, mieluiten suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon teurastettaviksi viipymättä, -renderointilaitokseen tai muuhun sopivaan paikkaan, jossa siat lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa, tai -poikkeuksellisesti muihin suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitseviin tiloihin. Jos siat kuitenkin kuljetetaan jäsenvaltion asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä teurastamoon, 10 artiklan 3 kohdan e ja f alakohdan säännöksistä poikkeaminen voidaan hyväksyä 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen erityisesti näiden sikojen lihan merkitseminen ja sen myöhemmän käytön ja prosessoitujen tuotteiden käyttötarkoituksen osalta; g) sikojen siemennestettä, munasoluja tai alkioita ei saa viedä valvontavyöhykkeellä sijaitsevilta tiloilta; h) kaikkien sikatiloille tulevien tai niiltä poistuvien henkilöiden on noudatettava aiheellisia hygieniatoimenpiteitä klassisen sikaruton viruksen leviämisriskin vähentämiseksi. 2. Jos 1 kohdassa säädettyjä kieltoja jatketaan yli 30 päivän ajan uusien tautipesäkkeiden esiintymisen vuoksi ja tästä aiheutuu sikojen hyvinvointia koskevia tai muita ongelmia, toimivaltainen viranomainen voi 10 artiklan 3 kohdassa säädetyin edellytyksin omistajan perustellusta hakemuksesta antaa luvan sikojen siirtämiseen valvontavyöhykkeellä sijaitsevalta tilalta, jos ne kuljetetaan suoraan: a) toimivaltaisen viranomaisen nimeämään, mieluiten suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitsevaan teurastamoon teurastettaviksi viipymättä, b) renderointilaitokseen tai muuhun sopivaan paikkaan, jossa siat lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa, tai c) poikkeuksellisesti muihin suoja- tai valvontavyöhykkeellä sijaitseviin tiloihin. 3. Toimenpiteiden soveltamista valvontavyöhykkeellä on jatkettava vähintään siihen asti, kunnes: a) tartunnan saaneiden tilojen puhdistus ja desinfiointi on suoritettu; b) kaikilla tiloilla oleville sioille on tehty taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti kliiniset ja tarvittaessa laboratoriotutkimukset klassisen sikaruton viruksen mahdollisen esiintymisen havaitsemiseksi. Edellä b alakohdassa tarkoitetut tutkimukset saa suorittaa vasta 20 päivän kuluttua siitä, kun tartunnan saaneiden tilojen alustava puhdistus ja desinfiointi on suoritettu. 12 artikla Desinfiointi 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että: a) käytettävät desinfiointiaineet ja niiden pitoisuudet ovat toimivaltaisen viranomaisen virallisesti hyväksymiä; b) puhdistus- ja desinfiointitoimet suoritetaan virallisessa valvonnassa seuraavien mukaisesti: -virkaeläinlääkärin antamat ohjeet, ja -liitteessä II säädetyt puhdistusta, desinfiointia ja käsittelyä koskevat periaatteet ja menettelyt. 2. Liitteessä II säädettyjä puhdistusta ja desinfiointia koskevia periaatteita ja menettelyjä voidaan muuttaa tai täydentää myöhemmin 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen tieteen kehityksen ja kokemusten huomioon ottamiseksi. 13 artikla Sikojen ottaminen uudelleen tiloille, joilla on ollut tautipesäkkeitä 1. Sikoja ei saa tuoda uudelleen 5 artiklassa tarkoitetulle tilalle ennen kuin vähintään 30 päivää on kulunut 12 artiklan mukaisesti suoritetuista puhdistus- ja desinfiointitoimenpiteistä, 2. Sikoja uudelleen tilalle tuotaessa on huomioitava kyseisellä tilalla harjoitettu tuotantotapa ja noudatettava seuraavia menettelyjä: a) tilat, joiden sikoja pidetään ulkona sikojen tuonti uudelleen tilalle on aloitettava tuomalla tarkastettuja sentinelliporsaita, jotka ovat reagoineet negatiivisesti klassisen sikaruton virukseen vasta-ainekokeessa tai jotka tulevat rajoitusvyöhykkeen ulkopuolella sijaitsevilta tiloilta. Sentinelliporsaat on sijoitettava toimivaltaisen viranomaisen vaatimusten mukaisesti koko tartuntatilan kattavasti ja ne on tarkastettava 40 päivää tilalle tuomisen jälkeen uudelleen vasta-aineen toteamiseksi taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti. Jos yhdessäkään porsaassa ei ole klassisen sikaruton vasta-aineita, sikojen uudelleen tuominen koko tilalle voidaan toteuttaa. b) kaikkien muiden kasvatusmuotojen osalta sikoja uudelleen otettaessa on joko noudatettava a alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä tai uusittava koko sikakanta seuraavilla edellytyksillä: -kaikki siat tuodaan kahdenkymmenen päivän kuluessa ja ne ovat lähtöisin rajoitusvyöhykkeen ulkopuolisilta tiloilta, -uusitun karjan sioille tehdään serologinen tutkimus taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti; näytteet kyseistä tutkimusta varten otetaan aikaisintaan 40 päivää sen jälkeen, kun viimeiset siat ovat saapuneet, -yksikään sika ei saa poistua tilalta ennen kuin serologisesta tutkimuksesta on saatu negatiiviset tulokset. 14 artikla Toimenpiteet klassisen sikaruton tapauksen varmistuttua teurastamossa tai kuljetusvälineessä Jos teurastamossa tai kuljetusvälineessä todetaan klassisen sikaruton tapaus, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että: a) kaikki taudille alttiit eläimet kyseisessä teurastamossa tai kuljetusvälineessä lopetetaan viipymättä; b) mahdollisesti sairastuneiden tai tartunnan saaneiden eläinten ruhot, muut osat ja teurasjätteet prosessoidaan virallisessa valvonnassa; c) rakennukset ja välineet, myös ajoneuvot, puhdistetaan virkaeläinlääkärin valvonnassa 12 artiklan mukaisesti; d) epidemiologinen selvitys suoritetaan soveltuvin osin 8 artiklan mukaisesti; e) klassisen sikaruttoviruksen isolaattiin sovelletaan taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettua laboratoriomenettelyä viruksen geneettisen tyypin määrittämiseksi; f) 7 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovelletaan tilalla, jolta sairastuneet siat tai niiden ruhot tulevat, sekä muilla kosketuksissa olleilla tiloilla; g) eläimiä saa toimittaa uudelleen teurastettaviksi tai kuljetettaviksi aikaisintaan 24 tunnin kuluttua siitä, kun 12 artiklan mukainen puhdistus ja desinfiointi on suoritettu. 15 artikla Toimenpiteet epäiltäessä ja varmistettaessa klassisen sikaruton tapaus luonnonvaraisissa sioissa 1. Kun jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tietoon on tullut, että luonnonvaraisten sikojen epäillään sairastuneen, sen on toteutettava viipymättä aiheellisia toimenpiteitä taudin esiintymisen varmistamiseksi tai poissulkemiseksi tiedottamalla tästä sikojen omistajille ja metsästäjille sekä suorittamalla tutkimuksia, myös laboratoriokokeita, kaikille ammutuille tai kuolleina löydetyille luonnonvaraisille sioille. 2. Kun klassisen sikaruton primääritapaus luonnonvaraisissa sioissa on varmistunut, jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä: a) perustettava eläinlääkäreistä, metsästäjistä, villieläinbiologeista ja epidemiologeista muodostuva asiantuntijaryhmä, joka avustaa toimivaltaista viranomaista seuraavissa tehtävissä: -epidemiologisen tilanteen selvittäminen ja tartunta-alueen määrittely; -tartunta-alueella b ja c alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden lisäksi sovellettavien aiheellisten toimenpiteiden vahvistaminen; näihin toimenpiteisiin voi sisältyä metsästyksen keskeyttäminen ja luonnonvaraisten sikojen ruokinnan kieltäminen; -komissiolle 16 artiklan mukaisesti toimitettavan hävittämissuunnitelman laatiminen; -klassisen sikaruton hävittämiseksi tartunta-alueelta vahvistettujen toimenpiteiden tehokkuutta koskevien tarkastusten suorittaminen; b) asetettava määritellyllä tartunta-alueella sijaitsevat sikatilat viralliseen valvontaan ja määrättävä erityisesti, että: -kaikki eri luokkiin kuuluvat kaikkien tilojen siat on laskettava; omistajan on pidettävä laskenta ajan tasalla. Laskentatiedot on esitettävä pyynnöstä, ja ne voidaan tarkastaa jokaisella tarkastuskäynnillä. Tiloilla, joiden sikoja pidetään ulkona, voidaan ensimmäinen laskenta kuitenkin suorittaa arvion perusteella, -kaikki tilan siat on pidettävä sisällä suojissa tai muussa sellaisessa paikassa, jossa ne voidaan eristää luonnonvaraisista sioista. Luonnonvaraiset siat eivät saa olla kosketuksissa mihinkään aineksiin, jotka voivat joutua kosketuksiin tilan sikojen kanssa, -tilalle ei saa tuoda eikä siltä saa viedä sikoja ilman toimivaltaisen viranomaisen epidemiologinen tilanne huomioon ottaen antamaa lupaa, -rakennusten, joissa pidetään sikoja, sekä tilan itsensä sisään- ja uloskäynnit on desinfioitava soveltuvin keinoin, -kaikkien luonnonvaraisten sikojen kanssa kosketuksissa olevien henkilöiden on noudatettava asianmukaisia hygieniatoimenpiteitä, joilla vähennetään klassisen sikaruton viruksen leviämisriskiä, -kaikki tilalla olevat kuolleet tai sairaat siat, joilla esiintyy klassisen sikaruton oireita, on tutkittava klassisen sikaruton varalta, -tilalle ei saa tuoda mitään ammutun tai kuolleena löydetyn, luonnonvaraisen sian osia eikä mitään aineksia tai välineitä, jotka voivat olla klassisen sikaruton viruksen saastuttamia, -sikoja, niiden siemennestettä, alkioita tai munasoluja ei saa toimittaa alueelta yhteisön sisäiseen kauppaan; c) huolehdittava siitä, että virkaeläinlääkäri tutkii kaikki määritellyllä tartunta-alueella ammutut tai kuolleena löydetyt luonnonvaraiset siat klassisen sikaruton varalta taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti. Positiivisiksi havaittujen eläinten ruhot on prosessoitava virallisessa valvonnassa. Jos testitulos on klassisen sikaruton osalta negatiivinen, jäsenvaltioiden on sovellettava neuvoston direktiivin 92/45/ETY [16] 11 artiklan 2 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä. Ihmisravinnoksi kelpaamattomat osat on prosessoitava virallisessa valvonnassa; [16] EYVL L 268, 14.9.1992, s. 35, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/79/EY (EYVL L 24, 30.1.1998, s. 31). d) varmistettava, että klassisen sikaruttoviruksen isolaattiin sovelletaan taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistettua laboratoriomenettelyä viruksen geneettisen tyypin määrittämiseksi. 3. Jos klassisen sikaruton tapaus on esiintynyt toisen jäsenvaltion alueen läheisyydessä sijaitsevalla jäsenvaltion alueella, asianomaisten jäsenvaltioiden on vahvistettava taudin torjuntatoimenpiteet yhteistyössä. 16 artikla Suunnitelmat klassisen sikaruton hävittämiseksi luonnonvaraisesta sikakannasta 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 90 päivänä kuluessa siitä, kun klassisen sikaruton primääritapaus on varmistunut luonnonvaraisissa sioissa, kirjallinen suunnitelma määritellyllä tartunta-alueella taudin hävittämiseksi toteutetuista toimenpiteistä ja kyseisellä alueella sijaitsevilla tiloilla sovellettavista toimenpiteistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden soveltamista. Komissio tutkii suunnitelman määritelläkseen, voidaanko sen avulla saavuttaa aiotut tavoitteet. Suunnitelma mahdollisine muutoksineen hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Suunnitelmaa voidaan muuttaa tai täydentää myöhemmin tilanteen kehittymisen huomioon ottamiseksi. Jos näihin muutoksiin sisältyy tartunta-alueen uudelleenmäärittely, jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisistä muutoksista ilmoitetaan komissiolle ja muille jäsenvaltioille viipymättä. Jos muutokset koskevat suunnitelman muita osia, jäsenvaltion on toimitettava muutettu suunnitelma komissiolle tutkittavaksi ja mahdollista hyväksyntää varten, joka toteutetaan 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 2. Kun 1 kohdassa tarkoitetun suunnitelman toimenpiteet on hyväksytty, ne korvaavat 15 artiklassa säädetyt alkutoimenpiteet hyväksymisen yhteydessä päätettävänä ajankohtana. 3. Edellä 1 kohdassa mainitussa suunnitelmassa on oltava tiedot seuraavista: a) epidemiologisten tutkimusten ja 15 artiklan mukaisesti tehtyjen tarkastusten tulokset sekä taudin maantieteellinen levinneisyys; b) määritelty tartunta-alue asianomaisen jäsenvaltion alueella. Tartunta-alueen määrittelyssä toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon: -tehtyjen epidemiologisten tutkimusten tulokset ja taudin maantieteellinen levinneisyys, -alueen luonnonvaraisten sikojen kanta, -luonnonvaraisten sikojen liikkumista rajoittavat tärkeimmät luonnolliset tai ihmisten rakentamat esteet; c) biologien, metsästäjien, metsästysseurojen, riistansuojeluviranomaisten ja eläinlääkintäviranomaisten (eläinten terveys ja kansanterveys) välisen tiiviin yhteistyön järjestäminen; d) toimeenpantava tiedostuskampanja, jolla lisätään metsästäjien tietoisuutta toimenpiteistä, joita heidän on toteutettava hävittämissuunnitelman mukaisesti; e) erityiset toimet, joilla määritetään luonnonvaraisten sikojen metakantojen lukumäärä ja sijainti tartunta-alueella ja sen läheisyydessä; f) luonnonvaraisten sikojen metakantojen arvioitu lukumäärä sekä niiden koko tartunta-alueella ja sen läheisyydessä; g) erityiset toimet, joilla määritetään tartunnan laajuus luonnonvaraisten sikojen kannassa, metsästäjien ampumia tai kuolleina löydettyjä luonnonvaraisten sikoja tutkimalla ja laboratoriokokeilla, mukaan lukien iän mukaan ositetut epidemiologiset tutkimukset; h) toimenpiteet, joita on hyväksytty luonnonvaraisten sikojen liikkumisen ja/tai luonnonvaraisten sikojen metakantojen välisten kosketusten aiheuttaman taudin leviämisen rajoittamiseksi; näihin toimenpiteisiin voi sisältyä metsästyksen kieltäminen; i) taudille alttiin luonnonvaraisten sikojen kannan pienentämiseksi ja erityisesti nuorten porsaiden vähentämiseksi hyväksytyt toimenpiteet; j) metsästäjien noudatettavaksi asetetut vaatimukset taudin leviämisen välttämiseksi; k) kuolleena löydettyjen tai ammuttujen luonnonvaraisten sikojen hävittämismenetelmä, jonka on perustuttava seuraaviin: -prosessointi virallisessa valvonnassa, tai -virkaeläinlääkärin tarkastus ja taudinmäärityksen käsikirjassa vahvistetut laboratoriokokeet. Positiivisiksi havaittujen eläinten ruhot on prosessoitava virallisessa valvonnassa. Jos testitulos on klassisen sikaruton osalta negatiivinen, jäsenvaltioiden on sovellettava direktiivin 92/45/ETY 11 artiklan 2 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä. Ihmisravinnoksi kelpaamattomat osat on prosessoitava virallisessa valvonnassa; l) jokaisesta ammutusta tai kuolleena löydetystä luonnonvaraisesta siasta on tehtävä epidemiologinen selvitys. Tähän selvitykseen on kuuluttava kyselykaavake, jossa annetaan seuraavat tiedot: -maantieteellinen alue, josta eläin on löydetty kuolleena tai jolla se on ammuttu, -päivämäärä, jona eläin on löydetty kuolleena tai ammuttu, -eläimen löytäjän tai ampujan henkilöllisyys, -sian ikä ja sukupuoli, -jos eläin on ammuttu, ennen ampumista todetut oireet, -jos eläin on löydetty kuolleena: ruhon tila, -laboratoriolöydökset; m) määritellyllä tartunta-alueella sijaitsevilla tiloilla sovellettavat valvontaohjelmat ja taudin ehkäisytoimenpiteet, mukaan lukien eläinten kuljetus ja siirrot alueella, alueelta ja alueelle; näihin toimenpiteisiin on sisällyttävä vähintään sikojen, niiden siemennesteen, alkioiden tai munasolujen toimittamisen kieltäminen yhteisön sisäiseen kauppaan; n) muut perusteet, joita sovelletaan määritellyllä alueella esiintyneen taudin hävittämiseksi toteutettujen toimenpiteiden ja alueella sijaitseviin tiloihin sovellettujen toimenpiteiden lakkauttamiseksi; o) viranomainen, jonka vastuulla on suunnitelman täytäntöönpanosta vastaavien tahojen valvonta ja yhteensovittaminen; p) järjestelmä, jonka mukaan 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti nimitetty asiantuntijaryhmä voi säännöllisin väliajoin tarkastella hävittämissuunnitelman tuloksia; q) taudin seurantaa koskevat toimenpiteet, joita on sovellettava vähintään 12 kuukauden ajan siitä, kun viimeinen klassisen sikaruton tapaus on varmistettu luonnonvaraisissa sioissa tartunta-alueella; seurantatoimenpiteitä on jatkettava vähintään 12 kuukauden ajan ja niihin on sisällyttävä vähintään g, k ja l alakohdan mukaisesti jo toteutetut toimenpiteet. 4. Tartunta-alueen epidemiologisesta tilanteesta ja hävittämissuunnitelman tuloksista on toimitettava kuuden kuukauden välein kertomus komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Yksityiskohtaisempia sääntöjä tiedoista, joita jäsenvaltioiden on asian osalta toimitettava, voidaan antaa 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 17 artikla Taudinmäärityksen menettelyt ja bioturvallisuuden vaatimukset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että: a) taudinmäärityksen menettelyt, näytteenotto ja laboratoriokokeet klassisen sikaruton toteamiseksi suoritetaan taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti; b) kansallinen laboratorio vastaa vaatimuksien ja taudinmääritysmenetelmien yhteensovittamisesta kussakin jäsenvaltiossa liitteessä III annettujen säännösten mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen kansallisten laboratorioiden on toimittava yhteistyössä liitteessä IV mainitun yhteisön vertailulaboratorion kanssa. Tällä laboratoriolla on samassa liitteessä säädetyt valtuudet ja velvollisuudet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta päätöksen 90/424/ETY ja erityisesti sen 29 artiklan säännösten noudattamista. 3. Klassisen sikaruton taudinmääritysmenettelyjen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi on hyväksyttävä kahden kuukauden kuluessa tämän direktiivin voimaantulosta 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen klassisen sikaruton taudinmäärityksen käsikirja, jossa vahvistetaan vähintään seuraavat: a) bioturvallisuuden vähimmäisvaatimukset sekä laatuvaatimukset, joita on noudatettava klassisen sikaruton taudinmäärityksiä tekevissä laboratorioissa ja eläimiä kuljetettaessa; b) perusteet ja menettelyt, joita on noudatettava tehtäessä kliinisiä tai post mortem -tarkastuksia, joilla varmistetaan tai suljetaan pois klassisen sikaruton esiintyminen; c) perusteet ja menettelyt, joita on noudatettava otettaessa elävistä sioista tai sikojen ruhoista näytteitä klassisen sikaruton esiintymisen varmistamiseksi tai poissulkemiseksi laboratoriokokein, mukaan luettuina näytteenottomenetelmät tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden soveltamiseksi tehtäviä serologisia tai virologisia tutkimuksia varten; d) klassisen sikaruton taudinmäärityksen tekemiseksi käytettävät laboratoriokokeet, mukaan luettuina: -klassisen sikaruton viruksen ja muiden pestivirusten väliset erotusdiagnoosikokeet, ja -kokeet merkityn rokotteen aiheuttaman vasta-ainereaktion erottamiseksi klassisen sikaruton luonnonvaraisen viruksen aiheuttamasta vasta-ainereaktiosta, jos tällaisia soveltuvia testejä on käytettävissä, -laboratoriokokeiden tulosten arviointiperusteet; e) laboratoriotekniikat klassisen sikaruton viruksen isolaattien geneettisen tyypin määrittämiseksi. 4. Jotta voidaan taata aiheellisten bioturvallisuusedellytysten täyttyminen eläinten terveyden suojelemiseksi, klassisen sikaruton virusta, sen genomia ja antigeenejä sekä rokotteita saa tutkimus-, taudinmääritys- ja valmistustarkoituksissa käsitellä tai käyttää ainoastaan toimivaltaisen viranomaiset hyväksymissä paikoissa, laitoksissa tai laboratorioissa. Luettelo hyväksytyistä paikoista, laitoksista ja laboratorioista on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa 29 artiklan toisessa kohdassa säädetystä päivämäärästä, ja se on pidettävä ajan tasalla tämän jälkeen. 5. Liitteiden III ja IV säännöksiä ja taudinmäärityksen käsikirja voidaan täydentää tai muuttaa 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 18 artikla Klassisen sikaruton rokotteiden käyttö, valmistus ja myynti 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että: a) klassisen sikaruton rokotteiden käyttö on kiellettyä, b) klassisen sikaruton rokotteiden käsittely, valmistus, varastointi, toimitus, jakelu ja myynti yhteisön alueella tapahtuu virallisessa valvonnassa. 2. Sääntöjä klassisen sikaruton rokotteiden tuotannosta, pakkaamisesta, jakelusta ja varastojen tilasta yhteisössä voidaan tarvittaessa hyväksyä 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 19 artikla Hätärokottaminen sikatiloilla 1. Sen estämättä, mitä 18 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, kun klassisen sikaruton esiintyminen sikatiloilla on varmistettu ja tauti uhkaa käytettävissä olevien epidemiologisten tietojen mukaan levitä, hätärokottamisesta sikatiloilla voidaan päättää tämän artiklan 2 ja 9 kohdassa vahvistettujen menettelyjen ja säännösten mukaisesti. 2. Hätärokotuksen soveltamisessa huomioon otettavista tärkeimmistä perusteista säädetään liitteessä VI, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 2 kohdan säännösten soveltamista. Näitä perusteita voidaan tieteen kehittymisen ja saatujen kokemusten huomioon ottamiseksi muuttaa tai täydentää 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 3. Jos jäsenvaltio aikoo aloittaa rokottamisen, sen on toimitettava komissiolle hätärokotussuunnitelma, jossa on oltava vähintään seuraavat tiedot: a) tautitilanne, joka on johtanut hätärokotuspyyntöön; b) maantieteellisen alueen laajuus, jolla hätärokottaminen on tarkoitus toteuttaa, ja tällä alueella sijaitsevien sikatilojen lukumäärä; c) sikaryhmät ja rokotettavien sikojen arvioitu lukumäärä, d) käytettävä rokote; e) rokotusohjelman kesto; f) rokotettujen eläinten tunnistaminen ja rekisteröinti; g) sikojen ja niistä peräisin olevien tuotteiden siirtoja koskevat toimenpiteet; h) perusteet, jotka otetaan huomioon päätettäessä rokotuksen tai 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisesta kosketuksissa olleilla tiloilla; i) muut hätätilanteen kannalta merkitykselliset seikat, mukaan lukien rokotetuilta tiloilta ja muilta rokotusalueella sijaitsevilta tiloilta otettujen näytteiden kliiniset ja laboratoriotutkimukset erityisesti jos on tarkoitus käyttää merkittyä rokotetta. Komissio tarkastaa viipymättä suunnitelman yhteistyössä kyseisen jäsenvaltion kanssa. Jäljempänä 26 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hätärokotussuunnitelma voidaan hyväksyä tai siihen voidaan vaatia muutoksia ja lisäyksiä ennen hyväksymistä. Jäljempänä 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hätärokotussuunnitelmaa voidaan myöhemmin muuttaa tai täydentää tilanteen kehittymisen huomioon ottamiseksi. 4. Hätärokotuksia tekevän jäsenvaltion on varmistettava, että rokotusaikana: a) rokotusalueelta ei viedä eläviä sikoja muuten kuin kuljetettaviksi toimivaltaisen viranomaisen nimeämään teurastamoon, joka sijaitsee rokotusalueella tai sen läheisyydessä ja jossa ne teurastetaan viipymättä, tai renderointilaitokseen tai muuhun soveltuvaan paikkaan, jossa ne lopetetaan viipymättä ja niiden ruhot prosessoidaan virallisessa valvonnassa; b) kaikki hätärokotetuista sioista saatu tuore liha joko prosessoidaan tai merkitään ja käsitellään 10 artiklan 3 kohdan f alakohdan 4 luetelmakohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti; c) rokotettavista sioista rokotusta edeltävien 30 päivänä aikana saatu siemenneste, munasolut ja alkiot jäljitetään ja hävitetään virallisessa valvonnassa. 5. Edellä 4 kohdassa annettuja säännöksiä on sovellettava vähintään kuuden kuukauden ajan rokotusten lopettamisesta asianomaisella alueella. 6. Jäljempänä 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ja ennen 5 kohdassa tarkoitetun kuuden kuukauden jakson päättymistä on toteutettava toimenpiteitä, joilla kielletään: a) seropositiivisten sikojen vienti tilalta, jossa niitä pidetään, lukuun ottamatta niiden vientiä teurastettavaksi viipymättä; b) seropositiivisten sikojen siemennesteen, alkioiden tai munasolujen kerääminen; c) seropositiivisten emakoiden porsaiden vieminen niiden alkuperätilalta, jollei niitä kuljeteta: -teurastamoon teurastettaviksi viipymättä, -toimivaltaisen viranomaisen nimeämälle tilalle, josta ne viedään suoraan teurastamoon, -tilalle sen jälkeen, kun klassisen sikaruton viruksen vasta-aineiden osoittamiseksi suoritetusta serologisesta kokeesta on saatu negatiivinen tulos. 7. Edellä 3 kohdassa annetuista säädöksistä poiketen jäsenvaltio voi päättää hätärokotuksen aloittamisesta, jos seuraavia edellytyksiä noudatetaan: a) hätärokotussuunnitelma on toimitettava ja rokotuksen aloituspäätöksestä on ilmoitettava komissiolle ennen rokottamisen aloittamista; b) 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi suunnitelmassa on määrättävä, että kaikki sellaisen tilojen siat, jolla rokotetta käytetään, on teurastettava tai lopetettava 4 kohdan a alakohdan säännösten mukaisesti mahdollisimman pian sen jälkeen, kun rokottaminen on lopetettu, ja näistä sioista saatu tuore liha on joko prosessoitava tai merkittävä ja käsiteltävä 10 artiklan 3 kohdan f alakohdan 4 luetelmakohdan säännösten mukaisesti. Kun päätös on tehty, rokotussuunnitelma on tutkittava viipymättä pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa. Jäljempänä 26 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen suunnitelma voidaan hyväksyä tai siihen voidaan vaatia muutoksia ja lisäyksiä ennen hyväksymistä. 8. Sen estämättä, mitä 5 ja 6 kohdassa säädetään, 4 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden soveltaminen voidaan lopettaa sen jälkeen, kun: a) kaikki siat niillä tiloilla, joilla rokotetta on käytetty, on teurastettu tai lopetettu 4 kohdan a alakohdassa annettujen säännösten mukaisesti, ja näistä sioista saatu tuore liha on joko prosessoitu tai merkitty ja käsitelty 10 artiklan 3 kohdan f luetelmakohdan säännösten mukaisesti; b) kaikki tilat, joilla on pidetty rokotettuja sikoja, on puhdistettu ja desinfioitu 12 artiklan mukaisesti. Kun 4 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden soveltaminen lopetetaan, jäsenvaltioiden on varmistettava, että: a) edellä mainituille tiloille ei oteta uudelleen sikoja ennen kuin vähintään 10 päivää on kulunut puhdistuksen ja desinfioinnin päättymisestä, ja ennen kuin kaikki siat tiloilla, joilla rokotetta on käytetty, on teurastettu tai lopetettu; b) sen jälkeen, kun sikoja on otettu uudelleen tiloille, kaikilla tiloilla oleville sioille tehdään taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti kliiniset ja tarvittaessa laboratoriotutkimukset klassisen sikaruton viruksen mahdollisen esiintymisen havaitsemiseksi. Jos sikoja otetaan uudelleen tiloille, joilla rokotetta on käytetty, nämä tutkimukset on tehtävä vasta, kun vähintään 40 päivää on kulunut sikojen uudelleen ottamisesta; kyseisenä aikana sikoja ei saa siirtää tilalta. 9. Edellä 4, 5 ja 6 kohdassa tarkoitettuihin säännöksiin voidaan myöntää 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen poikkeuksia erityisesti rokotettujen sikojen lihan merkitsemisen ja käytön sekä prosessoitujen tuotteiden käyttötarkoituksen osalta, jos rokotusohjelmassa on käytetty merkittyä rokotetta. Tällaisen luvan on täytettävä seuraavat edellytykset: a) rokotussuunnitelma on hyväksytty ennen rokottamisen aloittamista 3 kohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti, b) asianomainen jäsenvaltio on esittänyt asiaa koskevan nimenomaisen pyynnön, jonka liitteenä on kattava selvitys rokotusohjelman täytäntöönpanosta, sen tuloksista ja yleisestä epidemiologisesta tilanteesta, ja c) rokotusohjelman täytäntöönpano on tarkastettu paikalla 21 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista päätettäessä on otettava huomioon klassisen sikaruton leviämisen riski rokotettujen sikojen, niiden jälkeläisten tai niistä saatujen tuotteiden siirtojen tai kaupan välityksellä. 20 artikla Luonnonvaraisten sikojen hätärokottaminen 1. Sen estämättä, mitä 18 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, kun klassisen sikaruton esiintyminen luonnonvaraisissa sioissa on varmistettu ja tauti uhkaa käytettävissä olevien epidemiologisten tietojen mukaan levitä, luonnonvaraisten sikojen hätärokottamisesta voidaan päättää 2 ja 3 kohdassa vahvistettujen menettelyjen ja säännösten mukaisesti. 2. Jos jäsenvaltio aikoo aloittaa rokottamisen, sen on toimitettava komissiolle hätärokotussuunnitelma, jossa on oltava seuraavat tiedot: a) tautitilanne, joka on johtanut hätärokotuspyyntöön; b) sen maantieteellisen alueen laajuus, jolla hätärokotus on tarkoitus suorittaa. Tämän alueen on kaikissa tapauksissa oltava osa 16 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti määritellystä tartunta-alueesta; c) käytettävän rokotteen tyyppi ja rokotusmenettely; d) erityistoimet nuorten sikojen rokottamiseksi; e) rokotusohjelman arvioitu kesto; f) rokotettavien luonnonvaraisten sikojen arvioitu lukumäärä; g) luonnonvaraisen sikakannan suuren vaihtuvuuden välttämiseksi toteutetut toimenpiteet; h) tarvittaessa toimenpiteet, joita on toteutettu rokoteviruksen leviämisen estämiseksi tiloilla pidettäviin sikoihin; i) rokotusohjelman odotetut tulokset ja muuttujat, joilla mitataan sen tehokkuutta; j) viranomainen, jonka vastuulla on suunnitelman täytäntöönpanosta vastaavien tahojen valvonta ja yhteensovittaminen; k) järjestelmä, jonka mukaan 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti nimitetty asiantuntijaryhmä voi säännöllisin väliajoin tarkastella rokotusohjelman tuloksia; l) muut hätätilanteen kannalta merkitykselliset seikat. Komissio tutkii suunnitelman viipymättä yhdessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa erityisesti varmistaakseen, että se on johdonmukainen 16 artiklan 1 kohdassa säädetyn hävittämissuunnitelman mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden kanssa. Jos rokotusalue on lähellä toisen sellaisen jäsenvaltion aluetta, jossa myös toteutetaan toimenpiteitä klassisen sikaruton hävittämiseksi luonnonvaraisista sioista, on varmistettava myös rokotussuunnitelman ja tällaisessa toisessa jäsenvaltiossa toteutettavien toimenpiteiden välinen johdonmukaisuus. Jäljempänä 26 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hätärokotussuunnitelma voidaan hyväksyä tai siihen voidaan vaatia muutoksia ja lisäyksiä ennen hyväksymistä. Edellä mainittua menettelyä noudattaen hätärokotussuunnitelmaa voidaan myöhemmin muuttaa tai täydentää tilanteen kehittymisen huomioon ottamiseksi. 3. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava kuuden kuukauden välein komissiolle ja muille jäsenvaltioille rokotusohjelman tuloksia koskeva kertomus yhdessä 16 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun kertomuksen kanssa. 21 artikla Paikalla tehtävät tarkastukset Komission eläinlääkintäasiantuntijat voivat, yhteistyössä asianomaisen jäsenvaltion viranomaisten kanssa ja siinä määrin kuin on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi, suorittaa paikalla tarkastuksia komission päätöksessä 98/139/EY [17] säädettyä menettelyä noudattaen. [17] EYVL L 38, 12.2.1998, s. 10. 22 artikla Varosuunnitelmat 1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava varosuunnitelma, jossa täsmennetään klassisen sikaruton puhjetessa täytäntöönpantavat kansalliset toimenpiteet. Suunnitelman on mahdollistettava sellaisten välineiden, laitteiden ja henkilöstön sekä kaikkien muiden tarvikkeiden saanti, jotka ovat välttämättömiä tautipesäkkeen hävittämiseksi nopeasti ja tehokkaasti. Siinä on ilmoitettava selvästi kunkin jäsenvaltion rokotteiden tarve mahdollisen hätärokotuksen varalta. 2. Varosuunnitelman laatimisessa on käytettävä soveltuvin osin niitä perusteita, joista säädetään suu- ja sorkkataudin torjumista koskevien varosuunnitelmien laatimisessa sovellettavia perusteita ja vaatimuksia koskevassa yhteisön lainsäädännössä. Näitä perusteita ja vaatimuksia voidaan muuttaa tai täydentää 25 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen klassisen sikaruton erityisluonteen ja taudin torjuntatoimenpiteiden kehittymisen huomioon ottamiseksi. 3. Komissio tutkii suunnitelmat määritelläkseen, voidaanko niiden avulla saavuttaa asetettu tavoite, ja ehdottaa kyseiselle jäsenvaltiolle mahdollisesti tarvittavia muutoksia varmistaakseen erityisesti sen, että ne ovat sopusoinnussa muiden jäsenvaltioiden suunnitelmien kanssa. Suunnitelmat mahdollisine muutoksineen hyväksytään 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Suunnitelmia voidaan muuttaa tai täydentää myöhemmin 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen tilanteen kehityksen huomioon ottamiseksi. Jäsenvaltion on joka tapauksessa päivitettävä suunnitelma viiden vuoden välein ja toimitettava se komissiolle hyväksyttäväksi 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 23 artikla Taudintorjuntakeskukset Klassisen sikaruton nopean hävittämisen edellyttämien kaikkien toimenpiteiden yhteensovittamiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että taudintorjuntakeskusten ja asiantuntijaryhmien perustamiseen, toimintaan, vastuualueisiin ja tehtäviin sovelletaan soveltuvin osin suu- ja sorkkataudin torjuntaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä tarkoitettuja säännöksiä. 24 artikla Ruokintaan käytettävä ruokajätteen valvonta Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ruokajätteillä ruokintaan sovelletaan soveltuvin osin suu- ja sorkkataudin torjuntaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä tarkoitettuja säännöksiä. 25 artikla Tavanomainen sääntelymenettely 1. Komissiota avustaa neuvoston päätöksellä 68/361/ETY [18] perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea. [18] EYVL L 255, 1.1.1968, s. 23. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/486/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on kolme kuukautta. 26 artikla Nopeutettu sääntelymenettely 1. Komissiota avustaa päätöksellä 68/361/ETY perustettu pysyvä eläinlääkintäkomitea. 2. Viitattaessa tähän kohtaan sovelletaan päätöksen 1999/486/EY 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä ja otetaan huomioon mainitun päätöksen 7 artikla. Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on 15 päivää. 27 artikla Kumoamiset 1. Kumotaan liitteessä VII olevassa A osassa lueteltu direktiivi 80/217/ETY ja sen peräkkäiset muutossäädökset 29 artiklan toisessa kohdassa ilmoitettuna ajankohtana, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuksiin noudattaa liitteessä VII olevassa B osassa säädettyjä määräaikoja mainittujen direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä. Viittauksia kumottuun direktiiviin 80/217/ETY on pidettävä viittauksina tähän direktiiviin, ja ne luetaan liitteessä VIII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 2. Kumotaan päätös 81/859/ETY. 28 artikla Siirtymäsäännökset 1. Poiketen siitä, mitä 27 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään direktiivin 80/217/ETY liitteitä I ja IV sovelletaan tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi siihen asti, kun päätös tämän direktiivin 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun taudinmäärityksen käsikirjan hyväksymisestä tulee voimaan. 2. Klassisen sikaruton hävittämisestä luonnonvaraisista sioista direktiivin 80/217/ETY 6 a artiklan mukaisesti hyväksyttyjen suunnitelmien, jotka ovat voimassa tämän direktiivin voimaantulopäivänä, soveltamista jatketaan tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. Jäsenvaltioiden on kuitenkin 90 päivän kuluessa 29 artiklan toisessa kohdassa säädetystä ajankohdasta toimitettava komissiolle muutokset näihin suunnitelmiin, joissa otetaan huomioon 16 artiklan 3 kohdan säännökset. Suunnitelmat mahdollisine muutoksineen hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 3. Direktiivin 80/217/ETY 14 b artiklan mukaisesti hyväksyttyjen, klassisen sikaruton torjuntaa koskevien varosuunnitelmien, jotka ovat voimassa tämän direktiivin voimaantulopäivänä, soveltamista jatketaan tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. 4. Kuitenkin 6 kuukauden kuluessa 29 artiklan toisessa kohdassa säädetystä ajankohdasta toimitettava komissiolle muutokset näihin suunnitelmiin, joissa otetaan huomioon 22 artiklan säännökset. Suunnitelmat mahdollisine muutoksineen hyväksytään 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 29 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltaminen Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2001. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä komissiolle. Jäsenvaltioiden on sovellettava tämän direktiivin säännöksiä 1 päivästä huhtikuuta 2001. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiivin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 30 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 31 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE I Taudista ilmoittaminen ja muut epidemiologiset tiedot, jotka jäsenvaltion on toimitettava klassisen sikaruton varmistuttua 1. Jokaisen primääritautipesäkkeen tai luonnonvaraisissa sioissa todetun primääritapauksen taikka teurastamossa tai kuljetusvälineessä todetun tapauksen varmistuttua asianomaisen jäsenvaltion on 24 tunnin kuluttua taudin varmistumisesta ilmoitettava neuvoston direktiivin 82/894/ETY 5 artiklan mukaisesti perustetun eläintaudeista ilmoittamista koskevan järjestelmän välityksellä seuraavat tiedot: a) lähetyspäivä; b) lähetysaika; c) jäsenvaltion nimi; d) taudin nimi; e) tautipesäkkeen tai -tapauksen numero; f) päivämäärä, jona sikaruttoa epäiltiin; g) päivämäärä, jona tauti varmistettiin; h) varmistamismenetelmät; i) onko tauti varmistettu luonnonvaraisissa sioissa tai tilalla, teurastamossa tai kuljetusvälineessä olevissa sioissa; j) maantieteellinen paikka, jossa klassisen sikaruton tautipesäke tai tapaus on varmistettu; k) sovelletut taudintorjuntatoimenpiteet. 2. Primääritautipesäkkeiden tai tautitapausten esiintyessä teurastamoissa tai kuljetusvälineissä asianomaisen jäsenvaltion on 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi toimitettava myös seuraavat tiedot: a) taudille alttiiden sikojen lukumäärä tautipesäkkeessä, teurastamossa tai kuljetusvälineessä; b) kuolleiden sikojen määrä kussakin tilalla, teurastamossa tai kuljetusvälineessä olevassa luokassa; c) kunkin luokan osalta sairastumistiheys sekä niiden sikojen määrä joissa sikaruton esiintyminen on varmistettu. d) kuolleiden sikojen lukumäärä tautipesäkkeessä, teurastamossa tai kuljetusvälineessä; e) prosessoitujen ruhojen lukumäärä; f) tautipesäkkeen etäisyys lähimmästä sikatilasta; g) jos klassinen sikarutto on varmistunut teurastamossa tai kuljetusvälineessä, sairastuneiden sikojen tai niiden ruhojen alkuperätilan tai -tilojen sijainti. 3. Sekundääritautipesäkkeen osalta 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava neuvoston direktiivin 82/894/ETY 4 artiklassa säädetyssä määräajassa. 4. Asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava, että tilalla, teurastamossa tai kuljetusvälineessä ilmenneestä klassisen sikaruton tautipesäkkeestä tai tapauksesta 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti toimitettuja tietoja täydennetään mahdollisimman pian komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimitettavalla kirjallisella selvityksellä, jossa on vähintään seuraavat tiedot: a) päivämäärä, jona tilalla, teurastamossa tai kuljetusvälineessä olevat siat lopetettiin ja niiden ruhot prosessoitiin; b) sikojen lopettamisen yhteydessä otetuista näytteistä tehtyjen kokeiden tulokset; c) niissä tapauksissa, joissa on sovellettu 6 artiklan 1 kohdassa säädettyä poikkeusta, lopetettujen ja prosessoitujen sikojen määrä ja myöhemmin teurastettaviksi aiottujen sikojen määrä ja niiden teurastukselle säädetty aikaraja; d) kaikki taudin mahdolliseen alkuperään liittyvät tiedot tai taudin alkuperä, jos se on varmistettu; e) jos kyseessä on primääritautipesäke tai klassisen sikaruton tapaus teurastamossa tai kuljetusvälineessä, tautipesäkkeen tai tapauksen aiheuttaneen viruksen geneettinen tyyppi; f) jos siat on lopetettu kosketuksissa olleilla tiloilla tai tiloilla, joilla on klassisen sikaruton viruksen saaneiksi epäiltyjä sikoja, tiedot seuraavista: -kullakin tilalla lopetettujen kunkin luokan sikojen lopetuspäivämäärä ja lukumäärä; -epidemiologinen yhteys klassisen sikaruton pesäkkeen tai tapauksen ja kunkin kosketuksissa olleen tilan välillä tai kunkin tilan osalta syyt, joiden vuoksi epäillään klassista sikaruttoa; -tilalla olleista sioista otetuista näytteistä tehtyjen laboratoriokokeiden tulokset sekä sikojen lopetusajankohta. Jos kosketuksissa olleiden tilojen sikoja ei ole lopetettu, on ilmoitettava syyt tällaiseen päätökseen. LIITE II Puhdistusta ja desinfiointia koskevat periaatteet ja menettelyt 1. Yleiset periaatteet ja menettelyt: a) puhdistus- ja desinfiointitoimenpiteet on suoritettava virallisessa valvonnassa virkaeläinlääkärin antamien ohjeiden mukaisesti; b) toimivaltainen viranomainen on virallisesti hyväksynyt käytettävät desinfiointiaineet ja niiden pitoisuudet sekä varmistanut, että niillä pystytään tuhoamaan klassisen sikaruton aiheuttava virus; c) desinfiointiaineiden teho on tarkistettava ennen käyttöä, koska eräiden aineiden teho vähenee pitkään varastoitaessa; d) desinfiointiaineiden ja -menettelyjen valinnassa on otettava huomioon käsiteltävien tilojen, ajoneuvojen ja esineiden ominaisuudet; e) rasvanpoisto- ja desinfiointiaineiden käyttöolosuhteet eivät saa vähentää niiden tehoa. Erityisesti on noudatettava valmistajan antamia teknisiä ohjeita esimerkiksi paineen, vähimmäislämpötilan ja vaaditun käyttöajan suhteen; f) seuraavia sääntöjä on sovellettava riippumatta käytettävästä desinfiointiaineesta: -kuivikkeet ja ulosteet on kasteltava perusteellisesti desinfiointiaineella, -maa, lattiat, luiskat ja seinät on pestävä ja puhdistettava huolellisesti harjaamalla ja hankaamalla sen jälkeen, kun kaikki tehokasta puhdistamista ja desinfiointia haittaavat laitteet tai välineet on mahdollisuuksien mukaan poistettu tai purettu, -tämän jälkeen desinfiointiainetta on lisättävä ja annettava sen vaikuttaa valmistajan ilmoittaman vähimmäisajan. g) jos pesemiseen käytetään nesteitä paineen alaisena, on vältettävä aikaisemmin puhdistettujen osien uudelleen saastuminen; h) todennäköisesti saastuneet laitteet, välineet, esineet tai osastot on pestävä, desinfioitava tai hävitettävä; i) uudelleen saastumista on vältettävä desinfiointimenetelmien mukaisesti; j) tässä direktiivissä vaadittu puhdistaminen ja desinfiointi on merkittävä tilan tai ajoneuvon rekistereihin ja, jos vaaditaan virallinen hyväksyntä, virkaeläinlääkärin on varmennettava merkintä. 2. Erityissäännökset puhdistamisesta ja desinfioinnista tartunnan saaneilla tiloilla: a) alustava puhdistus ja desinfiointi: -eläinten lopettamisen aikana on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta vältetään klassisen sikaruton viruksen leviäminen. Näihin toimenpiteisiin on sisällyttävä muun muassa tilapäisten desinfiointilaitteiden asentaminen, suojavaatteet, suihkut, käytettyjen laitteiden ja välineiden puhdistaminen sekä ilmanvaihdon poiskytkeminen, -lopetettujen eläinten ruhot on ruiskutettava desinfiointiaineella ja poistettava tilalta hävitettäviksi katetuissa ja tiiviissä konteissa, -heti, kun sikojen ruhot on viety hävitettäväksi, ne osat tilasta, joissa sikoja oli pidetty, ja kaikki lopettamisen, teurastuksen tai post mortem -tarkastuksen aikana saastuneet muiden rakennusten, tarhojen ja vastaavien osat on ruiskutettava 12 artiklan mukaisesti hyväksytyllä desinfiointiaineella, -kaikki teurastuksessa ja post mortem -tarkastuksessa syntyneet veri- ja kudosjätteet tai rakennusten, tarhojen, välineiden ja vastaavien epäpuhtaudet on koottava huolellisesti ja hävitettävä ruhojen kanssa, -desinfiointiaineen on annettava vaikuttaa käsitellyllä pinnalla vähintään 24 tunnin ajan. b) lopullinen puhdistus ja desinfiointi: -rasva ja lika on poistettava kaikilta pinnoilta rasvanpoistoaineella, minkä jälkeen pinnat on pestävä kylmällä vedellä, -kylmällä vedellä pesun jälkeen on lisättävä desinfiointiainetta, -seitsemän vuorokauden kuluttua tilat on käsiteltävä rasvanpoistoaineella, huuhdeltava kylmällä vedellä, ruiskutettava desinfiointiaineella ja huuhdeltava uudelleen kylmällä vedellä. 3. Saastuneiden kuivikkeiden, lannan ja lietteen desinfiointi: a) uloste ja käytetyt kuivikkeet on kompostoitava ja ruiskutettava desinfiointiaineella, jonka on annettava vaikuttaa vähintään 42 päivän ajan; b) lietelanta on varastoitava vähintään 42 päivänä ajan viimeisestä saastuneen aineen lisäyksestä, elleivät toimivaltaiset viranomaiset anna lupaa lyhennettyyn varastointiaikaan sellaisen lietelannan osalta, joka on käsitelty virkaeläinlääkärin antamien ohjeiden mukaan siten, että on varmistettu viruksen hävittäminen. LIITE III Luettelo klassisen sikaruton kansallisista laboratorioista ja niiden tehtävät 1. Klassisen sikaruton kansalliset laboratoriot ovat seuraavat: Belgia Institut National de recherches vétérinaires, 1180 Bruxelles Tanska Statens veterinære Institut for Virusforsknig, Lindholm, 4771 Kalvehave Saksa Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere, 17498 Insel Riems Kreikka Veterinary Institute of Infectious and parasitic diseases, 15310 Ag. Paraskevi Espanja Centro de Investigación en Sanidad Animal, 28130 Valdeolmos (Madrid) Ranska AFSSA-Ploufragan, Zoopole des Cotes d'Armor, 22440 Ploufragan Irlanti Veterinary Research Laboratory, Abbotstown, Castleknock, Dublin 15 Italia Istituto Zooprofilattico Sperimentale dell'Umbria e delle Marche, 06100 Perugia Luxemburg Laboratoire de Medicine Veterinare de l'Etat, 1020 Luxembourg Alankomaat Instituut voor Veehouderij en Diergezondheid (ID-DLO), 8200 AB Lelystad Itävalta Bundesanstalt für Virusseuchenbekämpfung bei Haustieren, 1233 Vienna Portugali Laboratório Nacional de Investigação Veterinária, 1500 Lisboa Suomi Eläinlääkintä- ja elintarvikelaitos, 00231 Helsinki / Anstalten för veterinärmedicin och livsmedel, 00231 Helsingfors Ruotsi Statens veterinrmedicinska anstalt, 75189 Uppsala Yhdistynyt kuningaskunta Central Veterinary Laboratory, New Haw, Weybridge, Surrey KT15 3NB 2. Klassisen sikaruton kansallisten laboratorioiden vastuulla on varmistaa, että klassisen sikaruton havaitsemiseksi ja viruksen isolaatin geneettisen tyypin tunnistamiseksi tehtävät laboratoriokokeet suoritetaan kussakin jäsenvaltiossa taudinmäärityksen käsikirjan mukaisesti. Tässä tarkoituksessa ne voivat tehdä erityissopimuksia yhteisön vertailulaboratorion tai muiden kansallisten laboratorioiden kanssa. 3. Klassisen sikaruton kansallinen laboratorio vastaa kussakin jäsenvaltiossa vahvistettujen vaatimusten ja taudinmääritysmenetelmien yhteensovittamisesta kaikissa kyseisen jäsenvaltion klassisen sikaruton taudinmäärityksiä tekevissä laboratorioissa. Tätä varten: a) ne voivat toimittaa taudinmäärityksessä käytettäviä reagensseja yksittäisille laboratorioille; b) niiden on valvottava kaikkien kyseisessä jäsenvaltiossa käytettävien diagnostisten reagenssien laatua; c) niiden on järjestettävä säännöllisesti vertailukokeita; d) niiden on säilytettävä klassisen sikaruttoviruksen isolaatit kyseisessä jäsenvaltiossa todetuista tapauksista. LIITE IV Klassisen sikaruton yhteisön vertailulaboratorio 1. Klassisen sikaruton yhteisön vertailulaboratorio on Institut für Virologie, der Tierärztlichen Hochschule Hannover, Bünteweg 17, 30559 Hannover, Saksa. 2. Yhteisön klassisen sikaruton vertailulaboratorion toimivaltuudet ja tehtävät ovat seuraavat: a) jäsenvaltioissa käytettyjen klassisen sikaruton taudinmääritysmenetelmien yhteensovittaminen yhteistyössä komission kanssa, erityisesti seuraavien toimenpiteiden avulla: -soluviljelmien säilyttäminen ja toimittaminen taudinmääritystä varten, -klassisen sikaruton viruskantojen tunnistaminen, säilyttäminen ja toimittaminen serologisia testejä ja antiseerumin valmistusta varten, -vertailuseerumien, yhdisteseerumien ja muiden vertailureagenssien toimittaminen kansallisille laboratorioille eri jäsenvaltioiden käyttämien testien ja reagenssien standardoimiseksi, -klassisen sikaruton viruskantojen kerääminen kokoelmaksi ja kokoelman säilyttäminen, -säännöllisten vertailutestien järjestäminen yhteisön taudinmääritys-menetelmien vertailemiseksi, -käytettyjä taudinmääritysmenetelmiä ja suoritettujen testien tuloksia koskevien tietojen kerääminen ja vertaileminen, -klassisen sikaruton virusisolaattien tunnistaminen uusimpia menetelmiä käyttäen klassisen sikaruton epitsootologian selvittämiseksi mahdollisimman hyvin, -tilanteen kehityksen seuraaminen kaikkialla maailmassa klassisen sikaruton valvonnan, epitsootologian ja taudin ehkäisemisen osalta, -klassisen sikaruton virusta ja muita merkityksellisiä viruksia koskevan asiantuntemuksen ylläpitäminen nopean erotusdiagnoosin mahdollistamiseksi, -perusteellisen tietämyksen hankkiminen klassisen sikaruton hävittämiseen ja valvontaan käytettävien immunologisen eläinlääketieteen alan valmisteiden valmistuksesta ja käytöstä; b) laboratoriodiagnoosiasiantuntijoiden koulutuksen tai jatkokoulutuksen edistäminen taudinmääritysmenetelmien yhdenmukaistamiseksi; c) koulutetun henkilökunnan pitäminen saatavilla yhteisössä esiintyviä hätätilanteita varten; d) tutkimustyön tekeminen ja siinä määrin kuin mahdollista tutkimustyön yhteensovittaminen klassisen sikaruton torjunnan tehostamiseksi. LIITE V Tärkeimmät perusteet sikojen lopettamista koskevalle päätökselle kosketuksissa olleilla tiloilla >TAULUKON PAIKKA> LIITE VI Tärkeimmät perusteet hätärokottamisen aloittamista koskevalle päätökselle sikatiloilla >TAULUKON PAIKKA> LIITE VII A osa Kumotut direktiivit Direktiivi 80/217/ETY ja sen 27 artiklassa tarkoitetut peräkkäiset muutossäädökset: -Direktiivi 80/1101/ETY [19] // [19] EYVL L 325, 1.12.1980, s. 17. -Direktiivi 80/1274/ETY [20] // ainoastaan 2 artikla; [20] EYVL L 375, 31.12.1980, s. 75. -Direktiivi 81/476/ETY [21] // ainoastaan 1 ja 2 artiklassa olevat viittaukset direktiivin 80/217/ETY säännöksiin; [21] EYVL L 186, 8.7.1981, s. 20. -Direktiivi 84/645/ETY [22] // [22] EYVL L 339, 27.12.1984, s. 33. -Direktiivi 85/586/ETY [23] // ainoastaan 5 artiklassa olevat viittaukset direktiivin 80/217/ETY säännöksiin; [23] EYVL L 372, 31.12.1985, s. 44. -Direktiivi 87/486/ETY [24] // [24] EYVL L 280, 3.10.1987, s. 21. -Direktiivi 91/685/ETY [25] // [25] EYVL L 377, 31.12.1991, s. 1. -Päätös 93/384/ETY [26] // [26] EYVL L 166, 8.7.1993, s. 34. B osa Määräajat saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä Direktiivi // Määräaika 80/217/ETY // 1 päivä heinäkuuta 1981 80/1101/ETY // 80/1274/ETY // 1 päivä heinäkuuta 1981 81/476/ETY // 84/645/ETY // 31 päivä maaliskuuta 1985 85/586/ETY // 1 päivä tammikuuta 1986 87/486/ETY // 31 päivä joulukuuta 1987 91/685/ETY // 1 päivä heinäkuuta 1992 LIITE VIII VASTAAVUUSTAULUKKO Tämä direktiivi // Direktiivi 80/217/ETY 1 artikla // 1 artikla 2 artiklan a, b, e, f, m, n, o ja q alakohta // 2 artiklan a, e, g, h, i, j, k ja m alakohta 2 artiklan c, d, g, h, i, j, k, l, p, r, s, t, u, v ja w alakohta // - 3 artiklan 1 kohta // 3 artikla 3 artiklan 2 ja 3 kohta // 12 artikla 4 artiklan 1 ja 2 kohta // 4 artiklan 1 kohta 4 artiklan 3 kohta // - 4 artiklan 4 kohta // 4 artiklan 2 kohta 5 artiklan 1 kohdan a, c, d, f, g ja i alakohta // 5 artiklan 1 kohta lukuun ottamatta seitsemättä luetelmakohtaa 5 artiklan 1 kohdan b, e ja h alakohta ja 2 kohta // - 6 artikla // 6 artikla 7 artiklan 1 kohta ja 2 kohdan ensimmäinen alakohta // 5 artiklan 2 kohta, 10 artiklan 1 kohta 7 artiklan 2 kohdan toinen alakohta ja 3 kohta // - 8 artiklan ensimmäinen kohta ja toisen kohdan b alakohdan toinen virke // - 8 artikla lukuun ottamatta edellä mainittua alakohtaa ja virkettä // 7 artikla 9 artiklan 1 kohta lukuun ottamatta g ja h alakohtaa // 9 artiklan 1 kohta 9 artiklan 1 kohdan g ja h alakohta // - 9 artiklan 2, 3 ja 4 kohta // 9 artiklan 2, 3 ja 10 kohta 10 artiklan 1 kohta lukuun ottamatta g ja h alakohtaa, 2 ja 3 kohta // 9 artiklan 4 kohta 10 artiklan 1 kohdan g ja h alakohta // - 10 artiklan 4 kohta // 9 artiklan 5 kohta 11 artiklan 1 ja 2 kohta // 9 artiklan 6 kohta 11 artiklan 3 kohta // 9 artiklan 7 kohta 12 artiklan 1 kohta // 12 artikla 12 artiklan 2 kohta // - 13 artikla lukuun ottamatta 1 kohdan b alakohtaa // 5 artiklan 1 kohdan seitsemäs luetelmakohta 13 artiklan 1 kohdan b alakohta // - 14 artikla // - 15 artiklan 1 kohta // 6 a artiklan 1 kohta 15 artiklan 2 kohdan a alakohta ja b alakohdan viides ja kahdeksas luetelmakohta // - 15 artiklan 2 kohdan b alakohta lukuun ottamatta viidettä ja kahdeksatta luetelmakohtaa // 6 a artiklan 2 kohta 15 artiklan 2 kohdan c alakohta // 6 a artiklan 2 a kohta 15 artiklan 2 kohdan d alakohta ja 3 kohta // - 16 artiklan 1 kohta lukuun ottamatta neljättä alakohtaa, ja 2 kohta // 6 a artiklan 3 ja 4 kohta 16 artiklan 3 kohdan b, c, g, j, k, l ja n alakohta // 6 a artiklan 5 kohta 16 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta, 3 kohdan a, d, e, f, h, i, o, p ja q alakohta ja 4 kohta // - 17 artiklan 1 ja 2 kohta // 11 artikla 17 artiklan 3, 4 ja 5 kohta // - 18 artikla // 14 artiklan 1 kohdan a ja c alakohta ja 5 kohta 19 artiklan 1 kohta, 3 kohta lukuun ottamatta h ja i alakohtaa, 4 kohta lukuun ottamatta c alakohtaa, 5 kohta ja 6 kohta lukuun ottamatta b alakohtaa // 14 artiklan 2, 3 ja 4 kohta 19 artiklan 2 kohta, 3 kohdan h ja i alakohta, 4 kohdan c alakohta, 7, 8 ja 9 kohta // - 20 artikla // - 21 artikla // 14 a artikla 22 artiklan 1, 2 ja 3 kohta // 14 b artiklan 1, 2 ja 4 kohta 23 artikla // - 24 artikla // - 25 artikla // 16 artikla 26 artikla // 16 a artikla 27 artikla // - 28 artikla // - 29 artikla // - 30 artikla // - 31 artikla // 20 artikla Liite I // - Liitteessä II oleva 1 kohta, 2 kohdan ensimmäinen ja toinen luetelmakohta ja 3 kohdan b alakohta // - Liitteessä II oleva 2 kohta, lukuun ottamatta ensimmäistä ja toista luetelmakohtaa 3 kohdan b alakohtaa // Liite V Liitteessä III oleva 1 ja 3 kohta // Liite II Liitteessä III oleva 2 kohta // - Liite IV // Liite VI Liite V // - Liite VI // - Liite VII // -