Ehdotus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettava yhteinen sairausvakuutussäännöstö /* SEK/2004/0480 lopull. */





Ehdotus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettava YHTEINEN SAIRAUSVAKUUTUSSÄÄNNÖSTÖ (komission esittämä) PERUSTELUT Ensimmäinen osa Yleiset määräykset I osasto - Tarkoitus Sairausvakuutussäännöstön 1 artiklaan on lisätty virke, joka koskee yleisiä täytäntöönpanosäännöksiä, jotka hyväksytään henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdan uuden kolmannen alakohdan mukaista erityistä hyväksymismenettelyä noudattaen. Kyseinen lisäys on myös yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän hallintokomitean lausunnon nro 11/2001 mukainen. II osasto - Vakuutetut Tähän osastoon on sisällytetty nykyisen säännöstön 2, 3 ja 4 artiklan säännökset. Uuden version tarkoituksena on: * tehdä säännöksistä selkeämmät ja avoimemmat * korvata nykyisen tekstin puutteet, sillä se on osoittautunut eräiltä kohdin epätäydelliseksi * sisällyttää uusissa henkilöstösäännöissä vahvistetut uudet säännökset. 1 luku - Yhteiset säännökset 2 artikla - Vakuutetut * Artiklan 1 kohtaan on lisätty sopimussuhteiset toimihenkilöt (henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohta, palvelussuhteen ehtojen 93 artikla). * Artiklan 2 kohtaan on lisätty EU:n oikeusasiamies sekä Euroopan tietosuojavaltuutettu ja apulaistietosuojavaltuutettu. * Toimielinten jäsenten osalta viitataan nimenomaisesti heidän palkkajärjestelmissään vahvistettuihin ehtoihin ottaen huomioon, että eräät niistä ovat erilaiset kuin uusien henkilöstösääntöjen nojalla virkamiehiin ja väliaikaisiin tai sopimussuhteisiin toimihenkilöihin sovellettavat ehdot. Tilanne on sama silloin kun kyseessä on jonkin toimielimen jäsenen jälkeenjäänyt puoliso tai jälkeenjäänyt parisuhteen tunnustettu osapuoli. * Artiklan 3 kohdan toiseen luetelmakohtaan on lisätty vanhuuseläkettä saavat entiset sopimussuhteiset toimihenkilöt, jotka ovat olleet palvelussuhteessa yli kolmen vuoden ajan sopimussuhteisina toimihenkilöinä. * Artiklan 3 kohdan neljänteen ja viidenteen luetelmakohtaan on lisätty henkilöt, joiden palvelussuhde on lopullisesti päättynyt neuvoston asetuksen (EY) N:o 2688/95, 2689/95 tai 1746/2002 nojalla. * On lisätty uusien henkilöstösääntöjen 72 artiklan 2 a kohdassa vahvistettu uusi ehto, jonka mukaan järjestelmään kuuluvat varhennetun tai lykätyn vanhuuseläkkeen saajat ja henkilökohtaisista syistä virkavapaalla olevat henkilöt eivät saa harjoittaa ammatillista ansiotoimintaa (henkilöstösääntöjen 40 artiklan 3 kohta, palvelussuhteen ehtojen 17 ja 88 artikla). 3 artikla - Vakuutusmaksu * Artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun järjestelmään kuuluvan korvauksen laskuperustaksi vahvistetaan asetuksessa (EY) N:o 1746/2002 säädetty korvaus. * Artiklan 2 kohtaan on lisätty säännökset, joita sovelletaan kun kyseessä on vanhempain- tai perheloma (henkilöstösääntöjen 42 a artiklan 2 kohta ja 42 b artikla; palvelussuhteen ehtojen 16 ja 88 artikla). 4 artikla - Pakollinen kuuluminen toiseen sairausvakuutusjärjestelmään Sopimussuhteiset toimihenkilöt on lisätty. 2 luku - Virkamiehiin sovellettavat erityissäännökset Tässä luvussa ovat kaikki erityiset säännökset, jotka koskevat virkamiehiä yksinomaan seuraavissa tilanteissa: * Tilapäinen siirto muihin tehtäviin ilman palkkaa (5 artikla) * Tehtävistä vapauttaminen ja siirtäminen eläkkeelle henkilöstösääntöjen 41 ja 50 artiklan nojalla (6 artikla) * Palvelussuhteen lopullinen päättyminen (7 artikla) * Palkan menettäminen sääntöjenvastaisen poissaolon tai kurinpitotoimen takia (8 artikla) * Irtisanominen epäpätevyyden vuoksi henkilöstösääntöjen 51 artiklan mukaisesti (9 artikla). 3 luku - Väliaikaisiin toimihenkilöihin ja sopimussuhteisiin toimihenkilöihin sovellettavat erityissäännökset Tähän lukuun sisältyvät kaikki erityiset säännökset, jotka koskevat väliaikaisia toimihenkilöitä ja sopimussuhteisia toimihenkilöitä yksinomaan seuraavissa tilanteissa: * Eroaminen ja palvelussuhteen päättyminen palvelussuhteen ehtojen 18 ja 93 artiklan nojalla (10 artikla) * Työttömyys palvelussuhteen ehtojen 28 ja 94 artiklan nojalla (11 artikla). III osasto - Vakuutetun kautta vakuutetut henkilöt 1 luku - Puoliso ja parisuhteen tunnustettu osapuoli 12 artikla - Vakuutetut On lisätty parisuhteen tunnustetut osapuolet henkilöstösäännöissä vahvistettujen ehtojen mukaisesti (silloinkin kun liitteessä VII olevan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan viimeisessä luetelmakohdassa säädetty kotitalouslisää koskeva ehto ei täyty). 13 artikla - Ensisijainen suoja 14 artikla - Täydentävä suoja Näihin artikloihin sisältyvät järjestelmän tarjoamaan suojaa koskevat ehdot sellaisina kuin ne ovat säännöstön entisessä 3 artiklassa ja tulkintasäännöksissä. 15 artikla - Ero puolisosta tai parisuhteen tunnustetusta osapuolesta On lisätty parisuhteen tunnustettu osapuoli, jonka parisuhde on päättynyt, sekä uusi ehto, joka koskee ammatillista ansiotoimintaa (henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 b kohta). 2 luku - Huollettavat Tähän lukuun sisältyvät yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat huollettavien suojaa. * Lapset (16 artikla) * Muut vakuutetun huollettavana olevat henkilöt (17 artikla) * Määräajan pidentämistä koskevat säännöt sovellettaessa henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 b kohdassa säädettyä ehtoa, jonka mukaan edunsaaja ei voi harjoittaa ammatillista ansiotoimintaa (18 artikla). Toinen osa Korvaus I osasto - Periaate 19 artikla - Valinnan vapaus Tässä artiklassa toistetaan säännöstön entisen 9 artiklan 1 kohdan säännökset, joita täydennetään sen tulkintasäännöksillä, jotka koskevat valinnan vapauden periaatteen soveltamisen laajuutta (kuljetuskustannusten korvausten ja täydentävien korvausten rajoittaminen vasta sen jälkeen kun ensisijaisen järjestelmän mahdollisuudet on käytetty). II osasto - Säännöt Tämän osaston artikloiden sisältö on tärkeä uudistus, koska tähän asti suurin osa korvausten rajoittamista koskevista säännöksistä on ollut tämän säännöstön liitteissä tai tulkintasäännöksissä. Kun korvausta koskevat periaatteet ja säännöt sisältyvät varsinaiseen säädösosaan, niiden oikeusperusta on vakaa ja niillä on oikeusvaikutus. 20 artikla - Yleiset korvaussäännöt Tämä artikla ei lisää mitään nykyisiin sääntöihin ja menettelyihin. Sen tarkoituksena on antaa oikeusperusta erilaisille korvausten rajoittamista koskeville periaatteille, jotka yhteisöjen tuomioistuinkin on vahvistanut (esim. asiassa T-110/89 Pincherle 12.7.1991 annettu tuomio ja asioissa T-6/92 ja T-55/92 Reinarz 26.10.1993 annetut tuomiot). * Korvausten enimmäismäärää koskeva periaate (1 kohta) * Sellaisista palveluista, joille ei ole vahvistettu enimmäismäärää, maksettujen kulujen kohtuuttomaksi katsottava osa (2 kohta) * Tarpeettomat ja tehottomat kulut (3 kohta) * Sellaiset kulut, joista ei säädetä säännöksissä mutta jotka voidaan korvata (4 kohta) * Yhdenmukaisuuskertoimien oikeusperusta eri jäsenvaltioiden terveyspalveluista aiheutuvien kulujen erojen huomioon ottamiseksi. Kertoimia sovelletaan vain EU:n alueella. Sveitsissä aiheutuneet kustannukset eivät enää kuulu tähän järjestelmään, vaan niihin sovelletaan 21 artiklassa vahvistettuja EU:n ulkopuolisiin maihin sovellettavia sääntöjä (5 kohta). * Vakaviin sairauksiin, seulontatutkimuksiin ja synnytyksiin liittyvät kulut korvataan 100-prosenttisesti; tietyille korvauksille vahvistetaan erityiset enimmäismäärät (6 kohta). * Kuluja ei korvata 100-prosenttisesti, jos kyseessä on tapaturma tai ammattitauti, joihin sovelletaan henkilöstösääntöjen 73 artiklaa (7 kohta). 21 artikla - Euroopan unionin ulkopuolisten terveyspalveluiden korvaamista koskevat erityissäännöt Tämä uusi artikla on säännöstön tärkeä muutos, vaikkei sen perusta olekaan täysin uusi. Nykyisessä sääntelykehyksessä menojen kasvua kolmansissa maissa, joissa terveydenhuollon kustannukset ovat korkeat, on pyritty rajoittamaan tulkintasäännöksillä ja korvauskäytännöllä ottaen huomioon, että korvaustaso on vahvistettu jäsenvaltioissa aiheutuvien terveyskulujen mukaan. Sovelletut mekanismit ovat osoittautuneet rajallisiksi sekä oikeudellisesti (nykyisessä sääntelykehyksessä ei ole säännöksiä eikä periaatteita, joissa annettaisiin näille rajoituksille oikeusperusta) että käytännön kannalta (rajoituksia ei sovelleta yleisesti; vakuutetut eivät ole tietoisia tosiasiallisesta korvaustasosta). * Artiklan 1 kohdassa ehdotetun mekanismin tarkoituksena on alentaa kolmannessa maassa, jossa terveyskulut ovat erityisen korkeat, aiheutuneiden menojen määrä tasolle, joka on verrannollinen jäsenvaltioiden keskitasoon, ja soveltaa lakimääräistä korvausastetta kyseiseen alennettuun määrään. Alennus saadaan aikaan soveltamalla korjauskerroinperustetta, joka vahvistetaan vertaamalla (sekä julkisen että yksityisen) terveydenhuoltoalan ostovoimapariteettien indeksejä. Vertailuperustana käytetään OECD:n säännöllisesti julkaisemia tietoja. Esimerkki: Indeksi EUR 15: 100 Indeksi USA: 200 // Korjauskerroinperuste = Indeksi EUR 15 /Indeksi USA, eli 0,5 USA:ssa aiheutuneet kulut: 1 000 $ tai 1 000 EUR (oletuksena: 1 $ = 1 EUR) Verrannollinen määrä EUR 15 = USA:ssa aiheutuneet kulut x korjauskerroinperuste eli 1 000 EUR x 0,5 = 500 EUR Korvauksen laskeminen (korvaustasoksi oletetaan 80 %) Verrannollinen määrä EUR 15 x 80 % eli 500 EUR x 80 % = 400 EUR (tosiasiallinen korvaustaso 40 %) Tällä mekanismilla on useita hyviä puolia: - Järjestelmän taloudellinen tasapaino säilyy vakuutusmaksujen osalta. - Ostovoimapariteettien virallisten indeksien käyttö on yksinkertaista ja puolueetonta. - Avoimuus on varmistettu vakuutettujen kannalta, koska nämä tietävät ennalta tosiasiallisen korvaustason. - Valinnan vapauden periaate säilyy riippumatta siitä, missä päin maailmaa terveyspalveluja käytetään. * Jos aiheutuneiden kulujen määrä on enintään enimmäiskorvauksen suuruinen, korjauskerroinperustetta ei sovelleta, jotta tosiasiallinen korvaus olisi enimmäiskorvauksen tasoinen (2 kohta). * Jos korjauskerroinperusteen soveltamisen jälkeen korvaamattomat kulut ovat suuret ja aiheuttavat edunsaajalle kohtuuttoman rasitteen, maksetaan lisäkorvaus korvausasteen nostamiseksi 50 prosenttiin. Jotta varmistettaisiin yhtäläinen kohtelu EU:ssa käytettyjen palvelujen kanssa, tätä korvaustakuuta ei sovelleta palveluihin, joita koskevat enimmäiskorvaukset. Edellä mainitussa tapauksessa maksettaisiin 100 euron lisäkorvaus. Tällä mekanismilla korvataan säännöstön entisen 8 artiklan tulkintaa koskevissa säännöksissä vahvistettu mekanismi. * Jos kyseessä on vakava sairaus, eikä EU:ssa ole asiantuntijalääkärin lausunnon mukaan saatavissa vastaavaa hoitoa, korjauskerroinperustetta ei sovelleta (4 kohta). On syytä korostaa, että ehdotetulla mekanismilla ei ole vaikutusta kolmannen maan lähetystöön siirtyvän virkamiehen ja muun henkilöstön sairaus- tai sairaalahoitokulujen korvaustasoon. Heidän kulunsa korvataan kokonaisuudessaan henkilöstösääntöjen liitteessä X olevan 24 artiklan nojalla. 22 artikla - Toisesta sairausvakuutusjärjestelmästä saadut korvaukset Tässä artiklassa vahvistetaan henkilöstösääntöjen 72 artiklan 4 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Säännöstä ei ole muutettu suhteessa säännöstön entiseen 6 artiklaan. Siihen on kuitenkin selkeyden vuoksi lisätty tulkintasäännöksissä tehdyt täsmennykset. 23 artikla - Eräiden kulujen jättäminen korvauksen ulkopuolelle. Tätä säännöstä ei ole muutettu, mutta siihen on lisätty sopimussuhteiset toimihenkilöt. 24 artikla - Erityiskorvaus Tässä artiklassa vahvistetaan henkilöstösääntöjen 72 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Laskumekanismi on sama kuin nykyisin voimassa olevissa yksityiskohtaisissa säännöissä. Artiklan 1 ja 4 kohtaan on sisällytetty uuden säännöstön 20 ja 21 artiklan säännökset sekä entisen 8 artiklan säännökset. >TAULUKON PAIKKA> 25 artikla - Kiinteämääräinen korvaus hautauskuluista Koska kyseessä on kiinteämääräinen korvaus, tällainen täsmennys on lisätty. III osasto - Menettelyt Menettelyjen sisältöä ei ole muutettu. On tehty ainoastaan täsmennyksiä, jotka johtuvat: * henkilöstösääntöjen muutoksista: on lisätty muussa vakiintuneessa parisuhteessa kuin avioliitossa ollut tunnustettu osapuoli, jonka parisuhde on päättynyt, kun kyseessä on hänen oikeutensa jättää kulukorvaus- tai ennakkosuostumushakemus (29 artikla); henkilöstösääntöjen VII osaston mukainen yhdenmukainen muutoksenhakumenettely (35 artikla); * uusista varainhoitoasetuksen säännöksistä, kun kyseessä on ilmoittaminen komission tilinpitäjälle, että saatavia ei peritä takaisin (30 artikla); * nykyisistä hallintokäytänteistä, joita ovat esimerkiksi: - yksityiskohtainen alkuperäinen erittely toisesta järjestelmästä saaduista korvauksista (28 artikla), - ennakoiden vähentäminen vakuutetulle järjestelmän nojalla maksettavasta mistä tahansa muusta maksusta (30 artikla); * tarpeesta yksinkertaistaa järjestelmää, jotta korvaushakemukset voidaan jättää 18 kuukauden kuluessa hoitopäivästä (32 artikla). Kolmas osa Sairausvakuutusjärjestelmän organisaatio Eri hallinto- ja valvontaelinten tehtäviä ja toimenkuvia ei ole muutettu lukuun ottamatta sitä, että: * on tehty lisätarkennuksia seuraavien osalta: - vaitiolovelvollisuuden ulottaminen koskemaan hallintokomitean jäseniä (37 artikla), - hallintokomitean työjärjestyksessä määritellään sellaiset henkilöt, jotka voivat osallistua komitean kokouksiin ilman äänioikeutta, sekä komitean asioiden käsittelyä ja lausuntojen antamista koskevat säännöt (38 artiklan 5 kohta), - keskustoimiston rooli neuvotella lääkärikunnan edustajien kanssa palkkioista (39 artiklan 2 kohdan e alakohta), - maksutoimistojen toimihenkilöt suorittavat tehtävänsä keskustoimiston päällikön antamien ohjeiden mukaisesti ja hänen alaisuudessaan (40 artiklan 2 kohta); * hallintokomitean kokoonpanoa on muutettu lisäämällä siihen hallinnon ja henkilöstön edustajat muihin toimielimiin rinnastettavista oikeusasiamiehen toimistosta ja Euroopan tietosuojavaltuutetun toimistosta, sekä erillisvirastoista (38 artiklan 1 kohta); * hallintokomitean lausunnoissa ja ehdotuksissa on otettu käyttöön henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan muuttamiseen liittyvä yleisten täytäntöönpanosäännösten käsite (38 artiklan 6 kohta); * hallintokomitea on esittänyt toivomuksen, jonka mukaan keskustoimistolle annetaan oikeus neuvotella mahdollisuuksien mukaan ensisijaisten järjestelmien kanssa sopimuksista järjestelmän edunsaajiin sovellettavien menettelyjen yksinkertaistamiseksi (39 artiklan 2 kohdan f alakohta). Neljäs osa Varainhoitoa koskevat säännökset I osasto - Hallinto Kun uusi varainhoitoasetus tuli voimaan 1. tammikuuta 2003 ja varainhoidon valvojan toimi lopetettiin, yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän menojen hyväksymistä ja valvontaa koskevat säännöt ajantasaistettiin sisäisten valvontamenettelyjen siirtämiseksi keskustoimistolle ja maksutoimistoille. * Eri toimihenkilöt kuin toimenpiteen aloittanut toimihenkilö tarkastaa etukäteen maksutoimistojen ja keskustoimiston hyväksymät tulot ja maksut (43 artiklan 2 kohta). * Keskustoimisto suorittaa tai suorituttaa jälkikäteistarkastuksia varmistaakseen, että - maksutoimistot ovat suorittaneet maksut lakia ja sääntöjä noudattaen sekä hyvän taloushallinnon periaatteiden edellyttämällä tavalla (43 artiklan 3 kohdan ensimmäinen luetelmakohta), - suoritettavat maksut ja saadut tulot vastaavat toisiaan (43 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta). Lisäksi säädetään, että keskustoimisto ilmoittaa hallintokomitealle sisäisistä valvontamenettelyistä ja suoritettujen tarkastusten tuloksista (43 artiklan 4 kohta). II osasto - Kirjanpito Suurin tähän kohtaan tehty muutos koskee hallintokomitean varainhoitovuoden 2002 tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä esittämää toivomusta, että vuositilinpäätösten kirjanpidon varmentamiseksi annettaisiin tilintarkastajien lausunto (45 artiklan 5 kohta). Toinen tärkeä muutos liittyy välitilinpäätösten aikatauluun. Vastedes tilinpäätökset tehdään järkiperäisyyden varmistamiseksi ja tämän säännöksen noudattamiseksi neljännesvuoden sijasta puolivuosittain (45 artiklan 3 kohta). Muut muutokset ovat teknisiä ja kirjanpitoterminologiaan liittyviä mukautuksia: - tiedonannot komission sisäiselle tilintarkastajalle varainhoidon valvojan sijasta, - ilmaisu "tuloslaskelmat" korvataan ilmaisulla "tulostilit", - ilmaisu "edeltävien vuosineljännesten yhteenlaskettu tulos" korvataan ilmaisulla "aikaisemmilta tilivuosilta varauksiin merkittyjen tulosten kertymä". III osasto - Varainhoidosta tiedottaminen ja järjestelmän talouden tasapaino Edellisessä osastossa mainittujen teknisten ja terminologisten muutosten lisäksi on lisätty kaksi tärkeää täsmennystä, jotka koskevat järjestelmän talouden tasapainon hallintaa. Varauksen hallinnon osalta otetaan käyttöön uusi sijoitusten hallinnosta vastaavan yksikön (talouden ja rahoituksen pääosaston rahoitustoimien linja (SOF)) velvollisuus toimittaa kertomus varauksiin sijoitettujen varojen hallinnoinnista ja sijoitusmenettelyistä (51 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta). Myös yleisiä täytäntöönpanosääntöjä voidaan muuttaa järjestelmän taloudellisen tasapainon kehittymisen mukaan (51 artiklan 3 kohdan viimeinen alakohta). Viides osa Loppusäännökset Suurin muutos koskee henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Siinä säädetään, että toimielimet voivat yleisillä täytäntöönpanosäännöksillä siirtää jollekin toimielimistä toimivallan vahvistaa kulujen korvaamista koskevat säännöt. Nämä säännöt ovat nykyisen säännöstön liitteessä. Koska järjestelmän hallinnosta vastaa komissio, tämä toimivalta ehdotetaan siirrettäväksi komissiolle (52 artiklan 1 kohta). Kun kyseessä ovat yhteistä sairausvakuutusjärjestelmää koskevat yleiset täytäntöönpanosäännökset, hallintokomitealta on pyydettävä lausuntoa ja henkilöstösääntökomiteaa kuultava (52 artiklan 2 kohta). Kumotun säännöstön liitteitä sovelletaan väliaikaisesti, kunnes yleiset täytäntöönpanosäännökset hyväksytään (54 artiklan toinen ja kolmas kohta). Hallintokomitea voi tehdä säännöstön muuttamista koskevia ehdotuksia (53 artiklan 1 kohta). Ehdotus Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettava YHTEINEN SAIRAUSVAKUUTUSSÄÄNNÖSTÖ TOIMIELIN [1], joka [1] Tämä säännöstö on hyväksytty kaikissa toimielimissä, joiden yhteisen sopimuksen on vahvistanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti 28 päivänä elokuuta 1987. ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta sekä yhteisöjen virkamiehiin tilapäisesti sovellettavien erityisten toimenpiteiden laatimisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 [2], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY, Euratom, EHTY) N:o 3736/90 [3], ja erityisesti kyseisten henkilöstösääntöjen 72 artiklan ja kyseisten palvelussuhteen ehtojen 28 artiklan, [2] 2) EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1. [3] EYVL L 360, 22.12.1990, s. 1. ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavan sairausvakuutussäännöstön ja erityisesti sen 30 artiklan, ottaa huomioon henkilöstösääntökomitean lausunnon, Euroopan yhteisöjen toimielinten tehtävänä on antaa yhteisellä sopimuksella määräykset, jotka liittyvät Euroopan yhteisöjen virkamiesten sairausvakuutukseen, ottaa huomioon yhteisöjen toimielinten yhteisen sopimuksen(1), ON ANTANUT TÄMÄN SÄÄNNÖSTÖN [4]: [4] Säännöstö sellaisena kuin se on muutettuna kaikkien toimielinten hyväksymällä säännöstöllä, jota koskevan yhteisen sopimuksen on vahvistanut Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti 5 päivänä joulukuuta 1990 ja 28 päivänä marraskuuta 1991. I osa Yleiset säännökset I osasto - Tarkoitus 1 artikla Henkilöstösääntöjen 72 artiklan mukaisesti perustetaan Euroopan yhteisöjen toimielinten yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä. Järjestelmällä taataan vakuutetuille tässä säännöstössä ja sen 52 artiklan nojalla hyväksytyissä yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä tarkoitetuin rajoituksin ja edellytyksin sairauden, tapaturman tai raskauden vuoksi aiheutuneiden kulujen korvaaminen sekä hautauskulukorvauksen maksaminen. Edunsaajia ovat vakuutetut henkilöt ja heidän kauttaan vakuutetut. Tässä säännöstössä toimielimiin tehtävät viittaukset koskevat vastaavasti yhteisön virastoja. II osasto - Vakuutetut 1 luku - Yhteiset säännökset 2 artikla Sairausvakuutusjärjestelmään kuuluminen 1. Järjestelmään kuuluvat - virkamiehet, - väliaikaiset toimihenkilöt, - sopimussuhteiset toimihenkilöt, jos he eivät ole pyytäneet, että heihin sovelletaan edelleen sen maan sairausvakuutusjärjestelmää, jossa he olivat viimeksi vakuutettuja, muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelusuhteen ehtojen 112 artiklan mukaisesti. 2. Sairausvakuutusjärjestelmään kuuluvat seuraavat henkilöt palkkajärjestelmässään vahvistetuin ehdoin siitä riippumatta, toimivatko he tehtävissään vai onko heidän palvelussuhteensa päättynyt: - komission puheenjohtaja, varapuheenjohtajat ja jäsenet, - tuomioistuimen presidentti, tuomarit, julkisasiamiehet ja kirjaaja, - ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti, jäsenet ja kirjaaja, - tilintarkastustuomioistuimen presidentti ja jäsenet, - Euroopan unionin oikeusasiamies, - Euroopan tietosuojavaltuutettu ja apulaistietosuojavaltuutettu. 3. Järjestelmään kuuluvat - vanhuuseläkettä saavat entiset virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt, - vanhuuseläkettä saavat entiset sopimussuhteiset toimihenkilöt, jotka ovat olleet palvelussuhteessa yli kolmen vuoden ajan sopimussuhteisina toimihenkilöinä, - työkyvyttömyyseläkkeen tai vammaistuen saajat, - henkilöt, joiden palvelussuhde on lopullisesti päättynyt asetuksen N:o 259/68, 2530/72, 1543/73, 2150/82, 1679/85, 3185/85, 2274/87, 1857/89, 2688/95 tai 2689/95 nojalla, - henkilöt, joiden palvelussuhde on lopullisesti päättynyt neuvoston asetuksen N:o 1746/02, 1747/02 tai 1748/02 nojalla, edellyttäen, että heillä ei ole tuloja ammatillisesta ansiotoiminnasta, - varhennetun tai lykätyn vanhuuseläkkeen saajat edellyttäen, että he eivät harjoita ammatillista ansiotoimintaa, - henkilökohtaisista syistä virkavapaalla olevat virkamiehet, väliaikaiset toimihenkilöt ja sopimussuhteiset toimihenkilöt omasta pyynnöstään ja edellyttäen, että he eivät harjoita ammatillista ansiotoimintaa. 4. Järjestelmään kuuluvat - perhe-eläkettä saava jälkeenjäänyt puoliso tai jälkeenjäänyt parisuhteen tunnustettu osapuoli, - edellä 2 kohdassa tarkoitetun henkilön jälkeenjäänyt puoliso tai jälkeenjäänyt parisuhteen tunnustettu osapuoli kyseisen henkilön palkkajärjestelmässä vahvistetuin ehdoin, - perhe-eläkettä saava jälkeenjäänyt eronnut puoliso, - lapseneläkkeen saaja omasta tai laillisen edustajansa pyynnöstä, jos hän ei saa etuutta jonkun vakuutetun henkilön kautta. 3 artikla Vakuutusmaksu 1. Järjestelmän mukaisen vakuutusmaksun suuruus on 5,1 prosenttia peruspalkasta, vanhuuseläkkeestä, työkyvyttömyyseläkkeestä tai vammaistuesta, perhe- tai lapseneläkkeestä sekä neuvoston asetuksissa N:o 1746/02, 1747/02 ja 1748/02 tarkoitetusta korvauksesta siten jaettuna, että kolmannes maksusta kuuluu vakuutetun ja kaksi kolmannesta kyseisten toimi- ja muiden elinten maksettavaksi. Jos kyse on vanhuus- tai perhe-eläkkeen saajasta, vakuutusmaksu on vähintään palkkaluokan 1 palkkatason 1 mukaisen peruspalkan pohjalta lasketun maksun suuruinen [5]. [5] Toukokuun 1 päivän 2004 ja huhtikuun 30 päivän 2006 välisenä aikana: palkkaluokan D*1 palkkataso 1. 2. Jos kyseessä on kokoaikainen vanhempain- tai perheloma, vakuutusmaksun suuruus lasketaan viimeisimmän peruspalkan mukaan, ja maksun suorittaa kyseinen toimi- tai muu elin. Jos kyseessä on puoliaikainen vanhempain- tai perheloma, maksun suorittaa kyseinen toimi- tai muu elin, ja se lasketaan peruspalkan ja suhteessa vähennetyn peruspalkan erotuksen mukaan. Tosiasiallisesti maksetusta peruspalkan osasta virkamiehen maksettavaksi tuleva osuus lasketaan soveltaen samoja prosenttilukuja kuin jos hän työskentelisi kokoaikaisesti. 3. Jos kyseessä on osa-aikainen työ, vakuutusmaksun suuruus lasketaan vakuutetun koko peruspalkan pohjalta ja maksu jaetaan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. 4. Jos kyseessä on virkavapaus henkilökohtaisista syistä, vakuutettu voi saada järjestelmän tarjoaman suojan, jos hän suorittaa ensimmäisen virkavapausvuoden aikana puolet järjestelmän mukaisesta vakuutusmaksusta laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa ajankohtaistetusta peruspalkasta ja toisesta virkavapausvuodesta alkaen koko maksun. 5. Jos kyseessä on virkavapaus asepalveluksen suorittamista varten, vakuutettu lakkaa kuulumasta järjestelmään. Hänen kauttaan vakuutetut henkilöt saavat kuitenkin järjestelmän tarjoaman suojan seuraavin edellytyksin: - henkilöstösääntöjen 42 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa vakuutetun tarvitsematta suorittaa vakuutusmaksua, - henkilöstösääntöjen 42 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos vakuutettu suorittaa järjestelmän mukaisen vakuutusmaksun laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa ajankohtaistetusta peruspalkasta. 4 artikla Pakollinen kuuluminen toiseen sairausvakuutusjärjestelmään Jos virkamiehen, väliaikaisen toimihenkilön tai sopimussuhteisen toimihenkilön asemapaikka on maassa, jonka lainsäädännön nojalla hän on pakollisen sairausvakuutusjärjestelmän alainen, tämän mukaiset vakuutusmaksut suoritetaan kokonaisuudessaan sen toimielimen talousarviosta, johon asianomainen henkilö on palvelussuhteessa. Tällöin sovelletaan tämän säännöstön 22 artiklaa. 2 luku - Virkamiehiin sovellettavat erityissäännökset 5 artikla Tilapäinen siirto muihin tehtäviin ilman palkkaa Virkamies, joka on tilapäisesti siirrettynä muihin tehtäviin ilman palkkaa henkilöstösääntöjen 39 artiklan f kohdassa tarkoitetulla tavalla, voi saada järjestelmän tarjoaman suojan ilman eri toimenpiteitä tapahtuvaan irtisanomiseensa saakka, jos hän suorittaa järjestelmän mukaisen koko vakuutusmaksun laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa ajankohtaistetusta peruspalkasta. 6 artikla Tehtävistä vapauttaminen ja siirtäminen eläkkeelle 1. Virkamies, joka saa henkilöstösääntöjen 41 tai 50 artiklassa tarkoitettua korvausta, voi saada järjestelmän tarjoaman suojan edellyttäen, että - hän ei harjoita ammatillista ansiotoimintaa, - hän suorittaa kolmanneksen järjestelmän mukaisesta vakuutusmaksusta laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa ajankohtaistetusta peruspalkasta. Virkamies voi saada takaisin järjestelmän tarjoaman suojan asianmukaisesti perustellusta kirjallisesta pyynnöstä ammatillisen ansiotoimintansa päätyttyä. 2. Virkamies, joka ei saa henkilöstösääntöjen 41 tai 50 artiklassa tarkoitettua korvausta eikä eläkettä, voi saada järjestelmän tarjoaman suojan edellyttäen, että - hän ei harjoita ammatillista ansiotoimintaa, - hän suorittaa kuutena ensimmäisenä kuukautena puolet järjestelmän mukaisesta vakuutusmaksusta laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa viimeisestä ajankohtaistetusta peruspalkasta ja seitsemännestä kuukaudesta alkaen koko maksun. Virkamies voi saada takaisin järjestelmän tarjoaman suojan asianmukaisesti perustellusta kirjallisesta pyynnöstä ammatillisen ansiotoimintansa päätyttyä. 7 artikla Palvelussuhteen lopullinen päättyminen Virkamies, jonka palvelussuhde on lopullisesti päättynyt, voi saada järjestelmän tarjoaman suojan enintään kuuden kuukauden ajan edellyttäen, että - hän ei harjoita ammatillista ansiotoimintaa, - hän suorittaa puolet järjestelmän mukaisesta vakuutusmaksusta laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa viimeisestä ajankohtaistetusta peruspalkasta. Hakemus suojan saamiseksi on tehtävä ennen palvelussuhteen lopullista päättymistä seuraavan kalenterikuukauden loppua. Näitä sääntöjä ei sovelleta, jos virkamies on sairastunut ennen työsuhteensa päättymistä vakavaan tai pitkälliseen sairauteen ja ilmoittanut tämän toimielimelle ennen ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun kuuden kuukauden jakson päättymistä ja jos hän suostuu toimielimen järjestämiin lääkärintarkastuksiin. 8 artikla Palkan menettäminen Virkamies, joka menettää oikeuden palkkaukseen sääntöjenvastaisen poissaolon tai kurinpitotoimen takia, voi päätöspäivää seuraavan kuukauden aikana tehdystä kirjallisesta pyynnöstä saada järjestelmän tarjoaman suojan edellyttäen, että hän suorittaa kolmanneksen järjestelmän mukaisesta vakuutusmaksusta laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa viimeisestä ajankohtaistetusta peruspalkasta. 9 artikla Irtisanominen epäpätevyyden vuoksi Virkamies, joka saa henkilöstösääntöjen 51 artiklassa tarkoitettua korvausta, voi saada järjestelmän tarjoaman suojan korvauksen maksamisen ajaksi edellyttäen, että - hän ei harjoita ammatillista ansiotoimintaa, - hän suorittaa puolet järjestelmän mukaisesta vakuutusmaksusta laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa viimeisestä ajankohtaistetusta peruspalkasta. 3 luku - Väliaikaisiin toimihenkilöihin ja sopimussuhteisiin toimihenkilöihin sovellettavat erityissäännökset 10 artikla Eroaminen - Palvelussopimuksen päättyminen Palveluksesta eronnut toimihenkilö tai toimihenkilö, jonka palvelussopimus on päättynyt, voi saada järjestelmän tarjoaman suojan enintään kuuden kuukauden ajaksi edellyttäen, että - hän osoittaa, että hän ei voi saada korvausta toisesta lakisääteisestä tai pakollisesta sairausvakuutuksesta, - hän suorittaa puolet järjestelmän mukaisesta vakuutusmaksusta laskettuna hänen palkkaluokkansa ja palkkatasonsa viimeisestä ajankohtaistetusta peruspalkasta. Hakemus suojan saamiseksi on tehtävä ennen eroamispäivää tai palvelussopimuksen päättymispäivää seuraavan kalenterikuukauden loppua. Näitä sääntöjä ei sovelleta, jos virkamies on sairastunut ennen työsuhteensa päättymistä vakavaan tai pitkälliseen sairauteen ja ilmoittanut tämän toimielimelle ennen ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun kuuden kuukauden jakson päättymistä ja jos hän suostuu toimielimen järjestämiin lääkärintarkastuksiin. 11 artikla Työttömyys Toimihenkilö, joka saa yhteisön työttömyysavustuksia, saa järjestelmän tarjoaman suojan avustusten maksamisen ajaksi. Tämän luonteeltaan täydentävän suojan saaminen ei edellytä vakuutusmaksun suorittamista. Toimihenkilö voi saada järjestelmän tarjoaman suojan ensisijaisena asianmukaisesti perustellusta kirjallisesta hakemuksesta, jos hän ei voi saada suojaa toisesta lakisääteisestä tai pakollisesta sairausvakuutuksesta. III osasto - Vakuutetun kautta vakuutetut henkilöt 1 luku - Puoliso ja parisuhteen tunnustettu osapuoli 12artikla Vakuutetut Vakuutetun kautta vakuutettuja henkilöitä ovat 13 ja 14 artiklassa vahvistetuin edellytyksin - vakuutetun puoliso, jos hän itse ei kuulu järjestelmän piiriin, - vakuutetun henkilön parisuhteen tunnustettu osapuoli silloinkin, kun henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 2 kohdan c alakohdan viimeisessä luetelmakohdassa tarkoitettu ehto ei täyty, - puoliso tai parisuhteen tunnustettu osapuoli, joka on virkavapaana henkilökohtaisesta syystä henkilöstösäännöissä tarkoitetulla tavalla. 13 artikla Ensisijainen suoja Vakuutettu saa järjestelmän tarjoaman ensisijaisen suojan, jos hänellä ei ole omia tuloja ansiotoiminnasta tai jos niiden liian alhainen taso ei anna hänelle mahdollisuutta saada suojaa toisesta lakisääteisestä tai pakollisesta sairausvakuutusjärjestelmästä. Ansiotuloiksi katsotaan nykyisestä tai aikaisemmasta ansiotoiminnasta saadut palkat, palkkiot, avustukset, korvaukset ja eläkkeet kulujen kattamiseksi saatuja avustuksia ja korvauksia lukuun ottamatta. 14 artikla Täydentävä suoja 1. Jos vakuutetulla on ansiotuloja, hän voi saada järjestelmän tarjoaman täydentävän suojan edellyttäen, että - hänen verotettavat vuositulonsa ennen verojen vähentämistä mutta sosiaalimaksujen ja ammatinharjoittamisesta aiheutuvien kulujen vähentämisen jälkeen eivät ylitä palkkaluokan 2 palkkatasolla 1 [6] olevan virkamiehen peruspalkkaa sen maan korjauskertoimella tarkistettuna, jossa tulot on saatu, [6] Toukokuun 1 päivän 2004 ja huhtikuun 30 päivän 2006 välisenä aikana: palkkaluokan C*2 palkkataso 1. - hän on kaikkien muiden lakisääteisten ja pakollisten järjestelmien mukaisesti kaikilta osin suojattu samojen riskien varalta. 2. Jotta vakuutettu voi saada järjestelmän tarjoaman täydentävän suojan jatkuvasti, hänen on toimitettava joka vuosi ennen ensimmäisen vuosipuoliskon päättymistä todiste tuloista, jotka hänen puolisonsa tai hänen parisuhteensa tunnustettu osapuoli on saanut edellisen vero- tai kalenterivuoden aikana. 3. Vakuutetun on ilmoitettava kaikista sellaisista muutoksista puolisonsa tai parisuhteensa tunnustetun osapuolen ammatillisessa tilanteessa, jotka voivat aiheuttaa tarkistuksia oikeuteen saada järjestelmän tarjoamaa suojaa. 15 artikla Ero puolisosta tai parisuhteen tunnustetusta osapuolesta 1. Vakuutetusta eronnut puoliso tai muussa vakiintuneessa parisuhteessa kuin avioliitossa ollut tunnustettu osapuoli, jonka parisuhde on päättynyt, voi saada järjestelmän tarjoaman suojan enintään 12 kuukauden ajan avioeron tai parisuhteen päättymisen virallisesta päivämäärästä alkaen edellyttäen, ettei hän harjoita ammatillista ansiotoimintaa. 2. Jos vakuutettu kuolee, eikä hänen kauttaan vakuutettu parisuhteen tunnustettu osapuoli voi saada perhe-eläkettä, viimeksi mainittu saa järjestelmän tarjoaman suojan 1 kohdassa mainituin edellytyksin. 2 luku - Huollettavat 16 artikla Huollettava lapsi 1. Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 2 artiklassa tarkoitetussa mielessä huollettavana oleva lapsi saa järjestelmän tarjoaman suojan. Jos huollettava lapsi voi saada korvauksen terveydenhuoltokustannuksistaan toisesta lakisääteisestä tai pakollisesta vakuutusjärjestelmästä, Euroopan yhteisöjen toimielinten yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä tarjoaa täydentävän suojan. 2. Huollettavan lapsen ikärajat ja poikkeukset, joiden mukaan lasta voidaan pitää huollettavana, on määritelty henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja 5 kohdassa. 3. Huollettava lapsi ei saa järjestelmän tarjoamaa suojaa ase- tai siviilipalveluksensa aikana. Sen jälkeen, kun tällainen lapsi on täyttänyt 26 vuotta, järjestelmän tarjoama suoja voidaan myöntää hänen ase- tai siviilipalveluksensa kestoa vastaavaksi ajaksi edellyttäen, että hänen hyväkseen on myönnetty henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 2 artiklassa tarkoitetut avustukset. 17 artikla Muut vakuutetun huollettavana olevat henkilöt Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa mielessä vakuutetun huollettavaksi tunnustettu henkilö voi saada järjestelmän tarjoaman suojan edellyttäen, että hän ei voi saada toisen lakisääteisen tai pakollisen sairausvakuutusjärjestelmän tarjoamaa suojaa. 18 artikla Määräajan pidentäminen Jos edunsaaja ei harjoita ammatillista ansiotoimintaa, hän voi saada järjestelmän tarjoaman suojan enintään 12 kuukauden ajaksi alkaen - päivästä, jona hän lakkaa olemasta huollettava lapsi tai huollettavaan lapseen rinnastettava henkilö, - päivästä, jona hänen oikeutensa lapseneläkkeeseen päättyy. Toinen osa Korvaus I osasto - Periaate 19 artikla Valinnan vapaus 1. Järjestelmän edunsaajilla on vapaus valita lääkärinsä ja hoitolaitoksensa. 2. Valinnan vapauden periaate ei merkitse automaattisesti, että aiheutuneet kuljetus- tai matkustuskulut korvattaisiin. Tällaisten kulujen korvaussäännöt on vahvistettu yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä. 3. Valinnan vapautta sovelletaan täydentävän suojan edunsaajiin vasta sen jälkeen, kun ensisijaisen järjestelmän tarjoamat mahdollisuudet on käytetty loppuun. II osasto - Säännöt 20 artikla Yleiset korvaussäännöt 1. Yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän taloudellisen tasapainon säilyttämiseksi ja henkilöstösääntöjen 72 artiklassa vahvistetun sosiaaliturvaperiaatteen noudattamiseksi yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä voidaan vahvistaa enimmäismäärät tiettyjen etuuksien mukaisille korvauksille. Jos vakuutetun esittämät kulut ovat alhaisemmat kuin enimmäismäärä, korvaus suoritetaan esitettyjen kulujen määrän mukaan. 2. Sellaisten etuuksien osalta, joiden mukaisille korvauksille ei ole vahvistettu enimmäismäärää, kulujen alkuperämaan normaaliin kustannustasoon nähden kohtuuttomaksi katsottava kulujen osa ei anna aihetta korvaukseen. Maksutoimisto määrittelee kohtuuttomaksi katsottavan kulujen osan tapaus kerrallaan asiantuntijalääkärin annettua lausuntonsa. 3. Sellaisesta hoidosta aiheutuneet kulut, jonka maksutoimisto katsoo asiantuntijalääkärin lausunnon saatuaan tehottomaksi tai tarpeettomaksi, eivät anna aihetta korvaukseen. 4. Sellaisesta terveyspalvelusta aiheutuneista kuluista, jota ei ole otettu huomioon tämän säännöstön yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä, voidaan korvata 80 prosenttia maksutoimiston asiantuntijalääkärin annettua lausuntonsa. Vakuutetuille tiedotetaan asiasta säännöllisesti. 5. Jotta etuuksien korvaamisessa voidaan taata yhdenmukainen kohtelu kaikissa Euroopan unionin maissa, hallintopäälliköt vahvistavat yhdenmukaisuuskertoimet vähintään joka toinen vuosi hallintokomitean annettua lausuntonsa. Yhdenmukaisuuskertoimet saatetaan vakuutettujen tietoon. 6. Henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdan mukaisesti kuluista, jotka ovat aiheutuneet tuberkuloosin, polion, syövän, mielisairauden ja muiden nimittävän viranomaisen päätöksellä yhtä vakaviksi luokiteltujen sairauksien vuoksi, korvataan 100 prosenttia maksutoimiston asiantuntijalääkärin annettua lausuntonsa. Kyseinen lausunto annetaan yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä vahvistettujen yleisten kriteerien pohjalta lääketieteellisen lautakunnan annettua lausuntonsa. Myös yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä tarkoitettuihin seulontatutkimuksiin sekä synnytykseen liittyvistä kuluista korvataan 100 prosenttia. Yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän taloudellisen tasapainon säilyttämiseksi ja henkilöstösääntöjen 72 artiklassa vahvistetun sosiaaliturvaperiaatteen noudattamiseksi yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti vahvistaa erityiset enimmäismäärät tiettyjen etuuksien mukaisille korvauksille. 7. Menettelyä kulujen korvaamisesta 100-prosenttisesti ei sovelleta, jos kyseessä on ammattitauti tai tapaturma, jonka vuoksi on sovellettu henkilöstösääntöjen 73 artiklaa. 21 artikla Euroopan unionin ulkopuolisten terveyspalveluiden korvaamista koskevat erityissäännöt 1. Jos kulut ovat aiheutuneet sellaisessa Euroopan unionin ulkopuolisessa maassa, jossa kustannustaso on erityisen korkea, niihin sovelletaan alentavaa korjauskerroinperustetta, joka mahdollistaa kulujen verrannollistamisen Euroopan unionin keskimääräiseen kustannustasoon ja vastaavan korvausasteen käyttöönoton. Kyseiset korjauskertoimet vahvistetaan maittain vertailtavien virallisten terveydenhoitokustannusindeksien pohjalta. Ne tarkistetaan säännöllisesti ja saatetaan vakuutettujen tietoon. 2. Kyseistä korjauskerroinperustetta ei sovelleta, jos aiheutuneista kuluista korvattava summa on enintään 20 artiklan 1 kohdassa ja 6 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitetun enimmäiskorvauksen suuruinen. 3. Jos kyseisen korjauskerroinperusteen soveltamisen jälkeen se osa kuluista, jota järjestelmästä ei ole korvattu, aiheuttaa edunsaajalle kohtuuttoman rasitteen, maksetaan lisäkorvaus, joka mahdollistaa korvausasteen nostamisen 50 prosenttiin todella aiheutuneiden kulujen kokonaismäärästä. Lisäkorvausta ei sovelleta etuuksiin, joita koskevat 20 artiklan 1 kohdassa ja 6 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitetut enimmäiskorvaukset. 4. Jos kyseessä on 20 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu vakava sairaus ja jos Euroopan unionissa ei ole saatavissa vastaavaa hoitoa, maksutoimisto ei sovella kyseistä korjauskerroinperustetta saatuaan asiassa ennakkosuostumuspyyntöä koskevan asiantuntijalääkärin lausunnon. 22 artikla Toisesta sairausvakuutusjärjestelmästä saadut korvaukset 1. Jos vakuutettu tai hänen kauttaan vakuutettu henkilö voi saada kulukorvauksia toisesta lakisääteisestä tai pakollisesta sairausvakuutusjärjestelmästä, vakuutetun on (a) ilmoitettava asiasta maksutoimistolle; (b) pyydettävä tai tarvittaessa kehotettava pyytämään ensisijaisesti toisesta järjestelmästä saatavaa korvausta. Jos molemmat järjestelmät edellyttävät vakuutusmaksujen maksamista, Euroopan yhteisöjen yhteiseen sairausvakuutusjärjestelmään kuuluvat voivat kuitenkin valita järjestelmän, josta he pyytävät korvausta heille aiheutuneista terveydenhuoltokuluista; yhteistä sairausvakuutusjärjestelmää sovelletaan täydentävänä järjestelmänä silloin kun se ei ole ensisijainen järjestelmä; (c) liitettävä jokaiseen yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän nojalla esitettävään korvaushakemukseen alkuperäiskappaleena yksityiskohtainen erittely tositteineen korvauksista, jotka vakuutettu tai hänen kauttaan vakuutettu henkilö on saanut toisesta järjestelmästä. 2. Yhteistä sairausvakuutusjärjestelmää sovelletaan täydentävänä järjestelmänä siitä korvattaviin etuuksiin, jos toisesta järjestelmästä on jo saatu korvauksia sen kattamista etuuksista. Jos ensisijainen järjestelmä ei kata jotain etuutta, joka kuuluu yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän piiriin, viimeksi mainittua sovelletaan ensisijaisena järjestelmänä. 3. Jos sellaisten korvausten summa, joihin vakuutetulla tai hänen kauttaan vakuutetulla henkilöllä on oikeus, ylittää yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän mukaisen korvaussumman, erotus vähennetään järjestelmästä korvattavasta summasta. Yksityisestä täydentävästä sairausvakuutuksesta saatuja korvauksia, jotka on tarkoitettu kattamaan yhteisestä sairausvakuutusjärjestelmästä korvauksetta jätettävä kulujen osa, ei sisällytetä laskelmaan. 23 artikla Eräiden kulujen jättäminen korvauksen ulkopuolelle 1. Jos tilapäiseltä toimihenkilöltä tai sopimussuhteiselta toimihenkilöltä evätään palvelukseenoton yhteydessä suoritettavassa lääkärintarkastuksessa oikeus joidenkin kulujen korvaukseen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 28 artiklan toisen kohdan ja 93 artiklan mukaisesti, lääkärintarkastuksen tulos ilmoitetaan maksutoimiston asiantuntijalääkärille, joka täsmentää maksutoimistolle, mitkä kulut eivät anna aihetta korvaukseen. 2. Kun tilapäisen toimihenkilön tai sopimussuhteisen toimihenkilön palvelukseenotosta on kulunut kaksi vuotta, viranomainen, jolla on toimivalta tehdä työsopimuksia asianomaisen toimihenkilön palkanneen toimielimen puolesta, voi kumota palvelukseenoton yhteydessä tehdyn päätöksen joidenkin kulujen jättämisestä korvauksen ulkopuolelle, jos toimielimen asiantuntijalääkärin antaman lausunnon mukaan kyseinen sairaus tai vamma ei ole uusiutunut tai aiheuttanut poikkeuksellisia seurauksia mainitun jakson aikana. 24 artikla Erityiskorvaus 1. Henkilöstösääntöjen 72 artiklan 3 kohdan nojalla voidaan myöntää erityiskorvauksia korvaamatta jätetyn kulujen osan kattamiseksi edellyttäen, että kyseiset kulut eivät ylitä - 50 prosenttia kustannuksista, jotka vastaavat 100:a prosenttia 20 artiklan 1 kohdassa ja 6 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitetuista enimmäiskorvauksista, - sellaisten terveydenhoitopalveluiden osalta, joille ei ole vahvistettu enimmäiskorvausta, 50 prosenttia summasta, joka vastaa 100:a prosenttia voimassa olevan korvausasteen mukaisesti todellisuudessa korvatuista kuluista lukuun ottamatta 21 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua lisäkorvausta ja sen jälkeen, kun on sovellettu 20 artiklan 2 kohtaa ja/tai 21 artiklan 1 kohtaa. Kyseinen 50 prosentin ylityskynnys lasketaan 20 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun yhdenmukaisuuskertoimen mahdollisen soveltamisen jälkeen. Eräät etuudet, joille on vahvistettu 20 artiklan 1 kohdassa ja 6 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettu enimmäiskorvaus, voidaan jättää ottamatta huomioon erityiskorvausta määriteltäessä. Kyseisten etuuksien luettelo on vahvistettu tämän säännöstön yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä. 2. Jos korvaamatta jätetty osa vakuutetulle itselleen tai hänen kauttaan vakuutetuille henkilöille aiheutuneista kuluista, joita ei ole katsottu kohtuuttomiksi ja jotka kuuluvat tämän säännöstön yleisten täytäntöönpanosäännösten soveltamisalan piiriin, ylittää 12 kuukauden aikana puolet kyseisenä aikana saatujen säännönmukaisten peruskuukausitulojen keskiarvosta, henkilöstösääntöjen 72 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu erityiskorvaus määritellään seuraavasti: edellä mainittujen kulujen korvaamatta jätetystä osasta, joka ylittää puolet saatujen säännönmukaisten peruskuukausitulojen keskiarvosta, korvataan - 90 prosenttia, kun kyseessä on vakuutettu, jonka kautta ei ole vakuutettu toista henkilöä, - 100 prosenttia muissa tapauksissa. 3. Sellaisten vakuutettujen tapauksessa, joiden oikeus hoitoon tai korvaukseen on päättynyt, erityiskorvausperusteena käytetään viimeistä saatua peruskuukausipalkkaa tai viimeistä saatua kuukausikorvausta, josta otetaan huomioon puolet. 4. Jos molemmat puolisot tai parisuhteen tunnustetut osapuolet kuuluvat yhteisen sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, he voivat yhteisestä sopimuksesta laskea yhteen sairauskulujensa korvaamatta jätetyt osat edellyttäen, että - tämä tehdään sen vakuutetun puolison tai parisuhteen tunnustetun osapuolen kautta, jonka säännönmukaiset perustulot ovat suuremmat, - toinen puoliso tai parisuhteen tunnustettu osapuoli ei esitä erillistä erityiskorvaushakemusta, - huomioon otettava 12 kuukauden jakso on sama molemmille puolisoille tai parisuhteen osapuolille. 5. Vakuutetun pyynnöstä hänen asemapaikkansa tai asuinpaikkansa korjauskerrointa sovelletaan säännönmukaisiin peruskuukausituloihin eläkkeen tai korvauksen edunsaajien osalta. 6. Erityiskorvaushakemusta koskevat päätökset tekee - joko sen toimielimen nimittävä viranomainen, johon asianomainen on palvelusuhteessa, maksutoimiston lausunnon pohjalta, jonka maksutoimisto on antanut hallintokomitean päättämien yleisten kriteerien mukaisesti kuultuaan lääketieteellistä lautakuntaa esitettyjen kulujen mahdollisesta kohtuuttomuudesta, - tai maksutoimisto samojen kriteerien pohjalta, jos edellä mainittu viranomainen on määrännyt sen hoitamaan tehtävää. 25 artikla Kiinteämääräinen korvaus hautauskuluista Seuraavilla henkilöillä on oikeus hautauskulujen perusteella kiinteämääräiseen korvaukseen, jonka suuruus on vahvistettu tämän säännöstön yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä: (a) vakuutetun kautta vakuutetun henkilön kuoltua tai lapsen synnyttyä kuolleena: vakuutettu; (b) vakuutetun kuoltua: puoliso, parisuhteen tunnustettu osapuoli, lapset tai muussa tapauksessa muu henkilö, joka osoittaa maksaneensa hautauskulut. III osasto - Menettelyt 26 artikla Kirjaaminen 1. Edunsaajat kirjataan toisaalta keskustoimistoon, toisaalta maksutoimistoon. 2. Sellaisessa maassa asuvat edunsaajat, johon on perustettu maksutoimisto, kirjataan yleensä kyseiseen maksutoimistoon. Sellaisessa maassa asuvat edunsaajat, johon ei ole perustettu maksutoimistoa, kirjataan keskustoimiston osoittamaan maksutoimistoon. 27 artikla Ennakkosuostumus Jos kulukorvaus voidaan tämän säännöstön nojalla suorittaa vasta ennakkosuostumuksen jälkeen, päätöksen asiassa tekee nimittävä viranomainen tai tämän määräämä maksutoimisto seuraavaa menettelyä noudattaen: (a) Vakuutettu esittää ennakkosuostumushakemuksen sekä siihen liitetyn lääkärinmääräyksen ja/tai hammaslääkärin tai hoitavan lääkärin kustannusarvion maksutoimistolle, joka tarvittaessa kuulee asiassa asiantuntijahammaslääkäriä tai asiantuntijalääkäriä; tämä toimittaa tällöin lausuntonsa maksutoimistolle kahden viikon kuluessa. (b) Maksutoimisto päättää hakemuksesta, jos se on määrätty tehtävään, tai antaa lausuntonsa ja toimittaa tarvittaessa asiantuntijahammaslääkärin tai asiantuntijalääkärin lausunnon nimittävälle viranomaiselle päätöstä varten. Vakuutetulle ilmoitetaan päätöksestä välittömästi. (c) Suostumusta edellyttävää terveydenhoitoa koskevia kulukorvaushakemuksia ei oteta huomioon, jos suostumusta ei ole haettu ennen kyseistä hoitoa. Poikkeus voidaan tehdä lääketieteellisesti perustelluissa kiireellisissä tapauksissa, jotka maksutoimiston asiantuntijalääkäri on sellaisiksi todennut. 28 artikla Korvaushakemus Vakuutettujen on toimitettava hakemuksensa maksutoimistoihin yhdenmukaisilla lomakkeilla ja liitettävä niihin alkuperäiset tositteet. Jos kyseessä on tämän säännöstön 22 artiklassa tarkoitettua lisäkorvausta koskeva hakemus, siihen on liitettävä kopio alkuperäisestä maksetusta laskusta ja yksityiskohtainen alkuperäinen erittely korvauksista, jotka on saatu toisesta järjestelmästä. 29 artikla Avioero tai parisuhteen päättyminen Eronnut puoliso tai muussa vakiintuneessa parisuhteessa kuin avioliitossa ollut tunnustettu osapuoli, jonka parisuhde on päättynyt, voi edellyttäen, että hänellä on järjestelmän tarjoama suoja, esittää itseään tai, tarvittaessa, huollettavana olevia lapsiaan varten ennakkosuostumus- ja kulukorvaushakemukset samoin edellytyksin kuin 27 ja 28 artiklassa on säädetty. 30 artikla Ennakot 1. Vakuutetuille voidaan myöntää ennakkoa heidän auttamisekseen selviytymään merkittävistä kuluista. Ennakkoa myönnetään etenkin sairaalamaksuja varten. 2. Terveydenhuoltokustannusten ennakot vähennetään vakuutetulle järjestelmän nojalla maksettavasta summasta, palkasta tai eläkkeestä tahi mistä tahansa muusta maksusta, jonka toimielin suorittaa vakuutetulle. Keskustoimiston päällikkö voi ilmoitettuaan asiasta komission tilinpitäjälle kuitenkin päättää olla perimättä ennakkoa varainhoitoasetuksen 73 artiklan mukaisesti, jos - perinnän taloudellinen vaikutus on vähäinen siitä aiheutuviin hallinnollisiin kustannuksiin verrattuna, - perintä on mahdotonta erityisesti vakuutetun kuoleman johdosta. 3. Ennakko on suoritettava takaisin yleensä viimeistään kolmen vuoden kuluttua sen myöntämisestä. 31 artikla Sijaantulo Jos kolmas henkilö on vastuussa tapaturmasta tai sairaudesta, uhrin tai hänen oikeudenomistajiensa kanneoikeus vastuussa olevaa kolmatta henkilöä kohtaan siirtyy henkilöstösääntöjen 85 a artiklan mukaisesti suoraan yhteisölle niiltä osin kuin sille syntyy velvoitteita tämän säännöstön perusteella. 32 artikla Oikeuksien menettäminen 1. Ellei kyseessä ole asianmukaisesti osoitettu ylivoimainen este, vakuutettu menettää oikeutensa etuuksiin, jos hän ei ole pyytänyt korvausta itselleen tai hänen kauttaan vakuutetulle henkilölle aiheutuneista kuluista 18 kuukauden kuluessa hoitopäivästä. 2. Edellä 24 artiklassa tarkoitettua erityiskorvausta koskeva hakemus on esitettävä 12 kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona kyseiseen 12 kuukauden jaksoon sisältyvästä viimeisestä terveydenhuoltopalvelusta aiheutuneet kulut on korvattu. 33 artikla Aiheettomasti suoritetun etuuden takaisinperiminen Henkilöstösääntöjen 85 artiklan mukaisesti kaikki aiheettomasti suoritetut summat peritään takaisin, jos edunsaaja on ollut tietoinen suorituksen aiheettomuudesta tai jos suorituksen aiheettomuus on ollut niin ilmeinen, että hänen olisi täytynyt siitä tietää. 34 artikla Petos Vakuutettu tai edunsaaja, joka on petoksella saanut tai yrittänyt saada korvauksen etuudesta itselleen tai kauttaan vakuutetulle henkilölle, menettää automaattisesti oikeutensa kyseisiä etuuksia koskeviin korvauksiin, ja hänet voidaan määrätä kurinpitoseuraamuksiin sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän säännöstön 33 artiklan soveltamista. 35 artikla Muutoksenhaku 1. Jokaisella tässä säännöstössä tarkoitetulla henkilöllä on oikeus henkilöstösääntöjen VII osastossa säädettyyn muutoksenhakuun. 2. Ennen päätöstään henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan nojalla tehdystä valituksesta nimittävä viranomainen tai tapauksen mukaan hallintoneuvosto pyytää hallintokomitean lausunnon. Hallintokomitea voi antaa puheenjohtajansa tehtäväksi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet lisätietojen saamiseksi. Jos riita on luonteeltaan lääketieteellinen, hallintokomitea voi ennen lausuntonsa antamista pyytää asiantuntijalääkärin lausunnon. Yhteinen sairausvakuutusjärjestelmä vastaa asiantuntijalausunnon kuluista. Hallintokomitea antaa lausuntonsa kahden kuukauden kuluessa lausuntopyynnön vastaanottamisesta. Lausunto toimitetaan samanaikaisesti viranomaiselle ja asianomaiselle. Jos hallintokomitea ei anna lausuntoaan edellä mainitussa määräajassa, nimittävä viranomainen tai tapauksen mukaan hallintoneuvosto voi tehdä päätöksensä. Kolmas osa Sairausvakuutusjärjestelmän organisaatio I osasto - Periaatteet 36 artikla Elimet Järjestelmän toimivuudesta vastaavat hallintokomitea, keskustoimisto, maksutoimistot ja lääketieteellinen lautakunta. 37 artikla Lääketieteellisten tietojen luottamuksellisuus Maksutoimistojen ja keskustoimiston toimihenkilöillä, hallintokomitean jäsenillä ja kaikilla hallintokomitean kokouksiin osallistuvilla henkilöillä on vaitiolovelvollisuus, joka koskee heille kuuluvien tehtävien suorittamisessa heidän tietoonsa tulleita asioita ja/tai asiakirjoja. Vaitiolovelvollisuus sitoo heitä senkin jälkeen, kun heidän tehtävänsä mainituissa toimistoissa tai hallintokomiteassa ovat päättyneet. II osasto - Elinten toiminta 38 artikla Hallintokomitea 1. Hallintokomitea koostuu seuraavista varsinaisista jäsenistä: - komissiosta neljä edustajaa, jotka komission nimittävä viranomainen nimeää, - kustakin muusta toimielimestä yksi edustaja, jonka asianomaisen toimielimen nimittävä viranomainen nimeää, - yhteisön erillisvirastoista yksi edustaja, jonka asianomaiset nimittävät viranomaiset nimeävät yhteisymmärryksessä, - komission henkilöstöstä neljä edustajaa, jotka komission henkilöstökomitean keskuskomitea nimeää, - kustakin muusta toimielimestä yksi henkilöstön edustaja, jonka asianomaisen henkilöstökomitean keskuskomitea nimeää, - yhteisön erillisvirastoista yksi henkilöstön edustaja, jonka asianomaiset henkilöstökomiteat nimeävät yhteisymmärryksessä. 2. Varajäsenet nimetään samoin perustein kuin 1 kohdassa tarkoitetut varsinaiset jäsenet. 3. Varsinaisten ja varajäsenten toimikausi on kaksi vuotta. Toimikausi voidaan uusia. 4. Kullakin varsinaisella jäsenellä tai hänen poissa ollessaan varajäsenellä on äänioikeus. 5. Hallintokomitea päättää työjärjestyksestään äänioikeutettujen jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä. Työjärjestyksessä vahvistetaan erityisesti seuraavissa kysymyksissä noudatettavat menettelytavat: - puheenjohtajan valinta, - kokousten järjestäminen, koolle kutsuminen ja jaksottaminen, - kokousten valmistelukomitean mahdollinen nimittäminen, - sellaisten henkilöiden määrittely, jotka voivat osallistua komitean kokouksiin ilman äänioikeutta, - asioiden käsittelyssä ja lausuntojen antamisessa noudatettavat säännöt. 6. Hallintokomitean tehtävänä on (a) valvoa tämän säännöstön yhdenmukaista noudattamista ja tehdä toimielimille sitä koskevia hyödyllisiä ehdotuksia ja suosituksia, (b) seurata järjestelmän taloudellista tilannetta ja tehdä toimielimille sitä koskevia hyödyllisiä ehdotuksia ja suosituksia, (c) laatia järjestelmän taloudellisesta tilanteesta yksityiskohtainen vuosikertomus sekä toimittaa se ennen heinäkuun 1 päivää toimielimille ja niiden henkilöstökomiteoille, (d) tarvittaessa ehdottaa tai suosittaa komissiolle tämän säännöstön yleisten täytäntöönpanosäännösten hyväksymistä tai muuttamista ja muita mahdollisia toimia järjestelmän toimivuuden edistämiseksi sekä tehdä ehdotuksia järjestelmän toiminnan kannalta välttämättömiksi toimintavaroiksi, (e) antaa lausuntoja säännöstössä tarkoitetuissa tapauksissa, (f) antaa tarvittaessa lausuntoja kaikista kysymyksistä, jotka liittyvät suoraan tai välillisesti sairausvakuutussuojaa koskevien säännösten täytäntöönpanoon, (g) antaa lausuntonsa säädettyjen maksujen ja etuuksien tasosta erityisesti, jos terveydenhuoltopalvelujen kustannukset muuttuvat tuntuvasti. 7. Hallintokomitean työskentely on salaista. 39 artikla Keskustoimisto 1. Keskustoimisto on komission elin. 2. Sen tehtävänä on (a) koordinoida ja valvoa maksutoimistojen työskentelyä, (b) valvoa etuuksien maksatussääntöjen yhdenmukaista täytäntöönpanoa, (c) toimia hallintokomitean sihteeristönä, (d) suorittaa järjestelmän toimivuuden kannalta tarpeellisia tilastotutkimuksia ja analyysejä, jotta hallintokomitea voi saada täsmällisen käsityksen vakuutuksen piiriin kuuluvien riskien merkityksestä, yleisyydestä ja kehityksestä sekä antaa tämän säännöstön 38 artiklan 6 kohdan g alakohdassa tarkoitetun lausunnon, (e) mahdollisuuksien mukaan neuvotella maksutoimistoihin yhteyttä pitäen lääkärikunnan edustajien ja/tai viranomaisten, yhdistysten ja toimivaltaisten laitosten kanssa sopimuksista, joilla vahvistetaan edunsaajien maksuosuus samalla kun otetaan huomioon paikalliset olot ja tarvittaessa jo voimassa olevat asteikot sekä lääketieteelliseltä että sairaalahoidon kannalta, (f) mahdollisuuksien mukaan neuvotella jäsenvaltioiden ensisijaisten järjestelmien kanssa yleisistä sopimuksista, joilla pyritään yksinkertaistamaan järjestelmän edunsaajiin sovellettavia menettelyjä. 40 artikla Maksutoimistot 1. Komissio perustaa tai lakkauttaa maksutoimistoja siellä, missä se katsoo tämän tarpeelliseksi erityisesti virkamiesten asemapaikan kannalta. 2. Maksutoimiston perustaminen tai lakkauttaminen jossain toimielimessä voi tapahtua ainoastaan yhteisymmärryksessä tämän kanssa ja hallintokomitean annettua lausuntonsa. Maksutoimistojen toimihenkilöt suorittavat tässä säännöstössä tarkoitettuja tehtäviä keskustoimiston päällikön antamien ohjeiden mukaisesti ja hänen alaisuudessaan. 3. Asiantuntijalääkärit ja hammaslääkärit toimivat maksutoimistojen yhteydessä ja suorittavat tässä säännöstössä ja sen yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä säädettyjä tehtäviä. 4. Maksutoimistoissa toimivien asiantuntijalääkärien tehtävä on yhteensopimaton toimielimissä toimivien asiantuntijalääkärien tehtävän kanssa. 5. Maksutoimiston tehtävänä on (a) vastaanottaa ja käsitellä toimistoon kirjattujen vakuutettujen esittämät kulukorvaushakemukset sekä suorittaa niihin liittyvät maksut, (b) pyytää tässä säännöstössä tarkoitetuissa tapauksissa sekä silloin, jos hallintokomitea tai keskustoimisto esittää etuuksien suorittamiseen liittyviä lääketieteellisiä kysymyksiä, lausunnon asiantuntijalääkäriltä, joka voi tarvittaessa hankkia kyseisen toimielimen asiantuntijalääkärin lausunnon, (c) tutkia ennakkosuostumuspyynnöt ja vastata niihin asianmukaisella tavalla, (d) antaa tässä säännöstössä tarkoitetut lausunnot, (e) toimia asiantuntijalääkäreiden sihteeristönä. 41 artikla Lääketieteellinen lautakunta Hallintokomiteaa avustaa lääketieteellinen lautakunta, joka koostuu yhdestä asiantuntijalääkäristä kutakin toimielintä kohti sekä kunkin maksutoimiston asiantuntijalääkäreistä. Hallintokomitea ja keskustoimisto voivat kuulla lääketieteellistä lautakuntaa kaikista järjestelmän puitteissa ilmenevistä lääketieteellisistä kysymyksistä. Lautakunta kokoontuu hallintokomitean, keskustoimiston tai jonkun maksutoimistojen asiantuntijalääkärin pyynnöstä ja antaa lausuntonsa sille asetetussa määräajassa. Neljäs osa Taloudenhoitoa koskevat säännökset I osasto - Hallinto 42 artikla Maksut Asianmukaiset yhteisön toimielimet ja yhteisön toimintaan liittyvät elimet maksavat kuukausittain yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän (RCAM:n) tileille kahdeksan päivän kuluessa järjestelmästä suoritettavien palkkioiden, korvausten ja avustusten maksamisesta oman osuutensa sekä vakuutettujen maksettavaksi kuuluvan osuuden. 43 artikla Hyväksyntä ja valvonta 1. Yhteisen sairausvakuutusjärjestelmän tulot ja menot toteutetaan vastaavalla tavalla kuin Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavassa varainhoitoasetuksessa ja erityisesti sen 60 artiklassa on säädetty. 2. Eri toimihenkilöt kuin toimenpiteen aloittanut toimihenkilö tarkastavat etukäteen maksutoimistojen ja keskustoimiston hyväksymät tulot ja maksut. 3. Keskustoimisto suorittaa tai suorituttaa jälkikäteistarkastuksia varmistaakseen, - että maksutoimistot ovat suorittaneet maksut lakia ja sääntöjä noudattaen sekä hyvän taloushallinnon periaatteiden edellyttämällä tavalla, - tarvittaessa yhteistyössä toimielinten sisäisten tilintarkastajien kanssa, että toimielinten suorittamat maksut ja RCAM:n niiltä saamat tulot vastaavat toisiaan. 4. Keskustoimisto ilmoittaa hallintokomitealle sisäisistä valvontamenettelyistä ja suoritettujen tarkastusten tuloksista. II osasto - Kirjanpito 44 artikla Kirjanpidon rakenne 1. Komissio pitää kirjanpitäjänsä aloitteesta erillistä talousarvion ulkopuolista kirjanpitoa seuratakseen järjestelmään liittyviä tilitapahtumia. 2. Komission kirjanpitäjä laatii tässä tarkoituksessa hallintokomitean lausunnon saatuaan kirjanpitosuunnitelman, joka mahdollistaa tilitapahtumien jaottelun niiden luonteen ja alkuperän mukaan sekä yhteisön varsinaisten toimielinten ja yhteisön toimintaan liittyvien elinten välisen erottelun. Kirjanpitosuunnitelmassa erotetaan toisistaan tulostilit ja tasetilit. 3. Tilivuosi jaetaan 12 kirjanpitokauteen, jotka vastaavat kalenterivuoden 12 kuukautta. 45 artikla Kirjanpitoasiakirjat 1. Jokaisesta järjestelmään liittyvästä tilitapahtumasta pidetään kirjaa. 2. Komission kirjanpitäjä laatii kunkin kirjanpitokauden päätteeksi - tiliotteen, jossa esitetään aikajärjestyksessä kunkin toiminnassa olleen tilin kaikki tilitapahtumat sekä kauden alku- ja loppusaldo, - toimihenkilökohtaisen luettelon, jossa mainitaan aikajärjestyksessä ennakkotileittäin ja edunsaajittain kirjanpitokauden lopussa vielä suorittamatta olevien tilitapahtumien määrät, - koetaseen. 3. Ensimmäisen vuosipuoliskon päätyttyä komission kirjanpitäjä laatii 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti - tulostilin, josta ilmenevät kuluneen vuosipuoliskon tulot ja menot, - välitaseen, josta ilmenevät erikseen kuluvan tilivuoden tulos sekä aikaisemmilta tilivuosilta varauksiin merkittyjen tulosten kertymä. Komissio toimittaa puolivuotistilinpäätökset hallintokomitealle, komission sisäiselle tilintarkastajalle sekä toimielimille kuuden viikon kuluessa ensimmäisen vuosipuoliskon päättymisestä. 4. Kunkin tilivuoden päätyttyä komission kirjanpitäjä laatii 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti - tulostilin, josta ilmenevät tilivuoden tulot ja menot, - taseen, josta ilmenevät erikseen kuluneen tilivuoden tulos sekä aikaisemmilta tilivuosilta varauksiin merkittyjen tulosten kertymä. Edellä mainittujen asiakirjojen lisäksi hallintokomitea voi pyytää kirjanpitäjää laatimaan kaikenlaisia muitakin kirjanpitoon liittyviä asiakirjoja. 5. Vuositilinpäätösten kirjanpidon varmentamiseksi annetaan tilintarkastajien lausunto. 6. Komissio toimittaa vuositilinpäätökset ja niihin liitetyn todistuksen hallintokomitealle sekä toisille toimielimille viimeistään 1 päivänä toukokuuta seuraavana tilivuonna. III osasto - Varainhoidosta tiedottaminen ja järjestelmän talouden tasapaino 1 luku - Varainhoidosta tiedottaminen 46 artikla Tulostili Viimeistään 1 päivänä toukokuuta kunakin tilivuonna komissio toimittaa hallintokomitealle, komission sisäiselle tilintarkastajalle sekä toisille toimielimille tulostilin, johon sisältyy - tiivistelmätaulukko järjestelmän tulosten kehittymisestä viimeisten viiden tilivuoden aikana sekä ennuste seuraavaksi tilivuodeksi, - taulukko, josta ilmenee vastaavasti menojen kehitys, - taulukko, josta ilmenee vastaavasti tulojen kehitys, - taulukko, josta ilmenee vastaavasti keskimääräisten menojen ja tulojen kehitys vakuutettua henkilöä kohti. 47 artikla Varainhoidon analyysi Kunkin tilivuoden päätyttyä keskustoimisto laatii omavastuisen analyysin järjestelmän varainhoidon tilanteesta. Asiakirja toimitetaan hallintokomitealle viimeistään 1 päivänä toukokuuta seuraavana tilivuonna. Varainhoidon analyysin sekä 45 ja 46 artiklassa tarkoitettujen vuositilinpäätösten pohjalta hallintokomitea laatii 38 artiklan 6 kohdan c alakohdassa tarkoitetun vuosikertomuksen. 48 artikla Taloushallinto Hallintopäälliköt vahvistavat kukin edustamansa toimielimen puolesta kahden vuoden kuluessa vuositilinpäätösten ja tulostilin toimittamisesta 45, 46 ja 47 artiklassa tarkoitettujen vuosittaisten asiakirjojen ja niihin mahdollisesti liitettyjen lausunnon antaneen tilintarkastajan tai komission kirjanpitäjän huomautusten sekä 38 artiklan 6 kohdan c alakohdassa tarkoitetun hallintokomiteassa laaditun kertomuksen pohjalta, että keskustoimiston johtaja on toteuttanut moitteetonta hallintoa. 2 luku - Järjestelmän talouden tasapaino 49 artikla Talouden tasapaino Järjestelmän taloudellisena tavoitteena on saavuttaa jaksottainen tasapaino järjestelmän täytäntöönpanosta aiheutuvien tulojen ja menojen kesken. 50 artikla Alijäämä 1. Jos kirjanpito osoittaa alijäämää, joka vaarantaa järjestelmän talouden tasapainon, alijäämä peitetään 51 artiklassa tarkoitetuin varauksin. 2. Jos kyseiset varaukset eivät riitä alijäämän peittämiseen, hallintokomitea saattaa asian kiireellisesti toimielinten käsiteltäväksi; ne päättävät henkilöstösääntökomitean lausunnon saatuaan toteutettavista toimenpiteistä talouden tasapainon palauttamiseksi. 51 artikla Varaukset 1. Jos kirjanpito osoittaa ylijäämää, tämä sisällytetään järjestelmän taseessa vastattavien tilille "varauksiin merkittävät tulokset". 2. Komissio sijoittaa varaukset hallintokomitean lausunnon saatuaan parhaalla mahdollisella tavalla ottaen huomioon järjestelmän toimintavaratarpeen. Keskustoimisto tiedottaa säännöllisesti toisille toimielimille sekä hallintokomitealle näin sijoitettujen varojen määrästä ja sijoitusmenettelyistä komissiossa kyseisten sijoitusten hallinnosta vastaavan yksikön laatiman vuosikertomuksen pohjalta. Sijoitusten korot merkitään järjestelmän tuloiksi sijoitusvuodelta. 3. Varauksilla peitetään ensisijaisesti mahdollisesti ilmenevät alijäämät. Toimielimet selvittävät määräajoin hallintokomitean ja henkilöstösääntökomitean lausunnon saatuaan, onko aiheellista, että varauksilla edunsaajien väestökehitys huomioon otettuna katetaan riskien mahdollinen kasvu vai että tätä säännöstöä muutetaan. Myös yleisissä täytäntöönpanosäännöksissä vahvistettuja kulujen korvaussääntöjä voidaan muuttaa järjestelmän taloudellisen tasapainon kehittymisen mukaan 52 artiklassa tarkoitetuilla tavoilla. Viides osa Loppusäännökset 52 artikla Kulujen korvaussääntöjen vahvistaminen ja päivitys 1. Henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan nojalla toimielimet siirtävät komissiolle toimivallan vahvistaa yleisillä täytäntöönpanosäännöksillä kulujen korvaussäännöt järjestelmän taloudellisen tasapainon säilyttämisen edellyttämällä tavalla sekä henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa vahvistettua sosiaaliturvaperiaatetta noudattaen. 2. Yleiset täytäntöönpanosäännökset vahvistetaan hallintokomitean annettua lausuntonsa ja henkilöstösääntökomitean kuulemisen jälkeen. 53 artikla Säännöstön muuttaminen 1. Tätä säännöstöä voidaan muuttaa henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuin edellytyksin jonkin toimielimen tai henkilöstökomitean tahi hallintokomitean ehdotuksesta. 2. Hallintokomitea antaa lausunnon säännöstön muuttamista koskevista ehdotuksista. 54 artikla Kumoaminen Kumotaan Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettava sairausvakuutussäännöstö sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 26 päivänä tammikuuta 1999, sen liitteitä lukuun ottamatta. Kumotaan viimeksi 26 päivänä tammikuuta 1999 muutetun säännöstön liitteet komission hyväksymien yleisten täytäntöönpanosäännösten tultua voimaan. Siirtymävaiheessa, kyseisten säännösten hyväksymistä odotettaessa on tämän säännöstön viittaukset yleisiin täytäntöönpanosäännöksiin ymmärrettävä viittauksina edellisessä alakohdassa mainitun säännöstön liitteisiin. 55 artikla Voimaantulo Tämä säännöstö tulee voimaan sitä kalenterikuukautta seuraavan kalenterikuukauden ensimmäisenä päivänä, jonka kuluessa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentti on vahvistanut henkilöstösääntöjen 72 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun kaikkien toimielinten yhteisen sopimuksen. Tätä säännöstöä sovelletaan xxxkuun 1 päivästä 2004 alkaen.