Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle perintään liittyvän keskinäisen avunannon parantamisstrategiasta, mukaan lukien Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 101 , 12/04/1999 s. 0026 - 0029



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle perintään liittyvän keskinäisen avunannon parantamisstrategiasta, mukaan lukien Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien sekä maatalousmaksujen ja tullien perinnässä sekä arvonlisäverosta annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY muuttamisesta" () (1999/C 101/08) Neuvosto päätti 28. heinäkuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 a artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut "talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus" -jaosto antoi lausuntonsa 15. joulukuuta 1998. Esittelijä oli José Bento Gonçalves. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 27. 28. tammikuuta 1999 pitämässään 360. täysistunnossa (tammikuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 119 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 4 pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Ehdotuksen soveltamisala Tiedonannon ja direktiiviehdotuksen tavoitteena on ennen kaikkea muuttaa muun muassa aiheesta annettuja neuvoston direktiivejä 76/308/ETY ja 79/1071/ETY jäsenvaltioiden välisen keskinäisen avunannon menettelyiden parantamiseksi EMOTR:n rahoitusjärjestelmään kuuluvista toimista aiheutuvien saatavien perinnässä seuraavilla aloilla: maatalousmaksut ja tullien perintä; arvonlisävero (alv); tuonti- ja vientimaksut; tietyt valmisteverot; tulo- ja varallisuusverot; saatavien perintään liittyvät kulut ja korot. 1.2. Tavoite ja oikeusperusta Komissio perustelee ehdotustaan korostamalla sen merkitystä perustamissopimuksen 7 a artiklan mukaisten sisämarkkinoiden normaalin toiminnan takaamiseksi. Ehdotuksella pyritään myös torjumaan yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisille eduille verovelvollisuuksien laiminlyönnistä ja jatkuvasta petosten määrän kasvusta koituva uhka. Ehdotuksen oikeusperusta on perustamissopimuksen 100 a artikla. 2. Tiedonannon ja direktiiviehdotuksen pääsisältö 2.1. Komissio esittelee jäsenvaltioiden välisen keskinäisen avunannon toteuttamisen ongelmat saatavien perinnässä. Luetelluista ongelmista tärkeimpiä ovat: ongelmat, jotka liittyvät velallisten paikallistamiseen EU:ssa; huomattavat erot perintävaltuuksissa eri jäsenvaltioissa; oikeudellinen eriarvoisuus saatavien käsittelyssä jäsenvaltioiden välillä; hitaat, byrokraattiset ja mutkikkaat keskinäisen avunannon järjestelyt; muiden jäsenvaltioiden saataville myönnettävän hallinnollisen ensisijaisuuden puute. 2.1.1. Järjestelyt luotiin maatalous- ja tullimaksuja varten. Nämä maksut ovat yhteisölle tilitettäviä varoja, jotka ovat rajattavissa selkeästi. Ongelmat alkoivat, kun järjestelyihin sisällytettiin sellaiset lähinnä kansalliseen verotukseen kuuluvat maksut kuin alv ja valmisteverot. 2.2. Kyseiset järjestelyt aloitettiin vuonna 1976 ja niitä on muutettu neljä kertaa. Yksi muutoksista esitettiin vuonna 1990, mutta sitä ei koskaan hyväksytty ja se on nyt korvattu tällä ehdotuksella. 2.3. Käsiteltävänä olevalla ehdotuksella pyritään jälleen kerran löytämään täsmällisiä ratkaisuja saatavien perinnän tehostamiseen liittyvien komission ja neuvoston tavoitteiden saavuttamiseksi. 3. Yleistä 3.1. Komissio perustelee ehdotustaan tuloksilla, joita on saatu ongelmien kehityksen yksityiskohtaisesta analysoinnista 70-luvulta lähtien. Komissio päätyy toteamaan kasvavan havaintoaineiston perusteella, että petoksentekijät käyttävät yhä taitavammin hyväkseen järjestelmän heikkouksia, sillä heidän käytössään oleva tekniikka on kehittynyt. Näin ollen petosten määrä kasvaa jatkuvasti. Lisäksi analyysissä myönnetään, että petoksentekijöiltä onnistutaan perimään vain 3 5 % veloista. 3.1.1. Toisaalta jäsenvaltioiden viranomaisten tehottomuus ja yhteistyön puute keskinäisessä avunannossa johtaa siihen, että luottoja myönnetään paljon ja että osaa luotoista ei saada perittyä, koska maksuvelvollisilla yrityksillä ei ole omaisuutta. Tilannetta pahentaa yritysten lyhytikäisyys. Seurauksena on verotulojen vähentyminen. Nykyinen järjestelmä ei ole kelvollinen, sillä se ei ole verotuksellisesti oikeudenmukainen, se vääristää kilpailua sekä asettaa jäsenvaltiot ja yritykset keskenään epätasa-arvoiseen asemaan. 3.1.1.1. Ehdotuksessa esitetään myös, että vanhat saatavat jätetään soveltamisalan ulkopuolelle. Komitea ymmärtää komission perustelut, mutta on sitä mieltä, ettei tätä vaihtoehtoa voida hyväksyä vero-oikeudelliselta kannalta, sillä siitä on etua petoksentekijöille ja haittaa niille, jotka ovat täyttäneet velvollisuutensa. Järjestely vähentää myös tiettyjen jäsenvaltioiden verotuloja toisten jäsenvaltioiden hyväksi. 3.1.1.2. Jäsenvaltioiden hallitusten tulee tehostaa päättäväisesti saatavien perintää ja torjua näin petoksia. 3.2. Komissio huomauttaa vielä, että tällä hetkellä vakavimpana ongelmana ovat alv-maksut ja välitön verotus, koska ne ovat määrältään suurimmat. 3.3. Järjestelmän parannuskeinot 3.3.1. Järjestelmän tehostamiseksi esitetään tiettyjä strategisia toimia: yhtenäinen strategia perintäjärjestelyjen toimivuuden parantamiseksi sekä toimet oikeudellisen kehyksen ajantasaistamiseksi ja soveltamiseksi; hallinnollisten toimien toteuttaminen FISCALIS-ohjelman yhteydessä erityisesti alv:n ja valmisteverojen alalla; hallintoviranomaisten jatkuva ammattikoulutus saattaa parantaa nykytilannetta. Tosin on oikeutettua epäillä koulutuksen tehokkuutta, kun otetaan huomioon miten heikosti järjestely on toistaiseksi kehittynyt. Lisäksi voidaan pohtia, pitäisikö asiasta tehdä ennemminkin poliittinen päätös korkeimmalla tasolla. 3.4. Viivästykset lopullisen alv-järjestelmän toimeenpanossa: On oikeutettua myös kysyä, mistä syystä käyttöön ei ole otettu järjestelmää, jonka piti vuonna 1996 korvata vuonna 1993 laadittu tilapäinen alv-järjestelmä. Järjestelmän piti astua voimaan vuonna 1996. Sen perusperiaatteena on veronkanto alkuperämaassa, joka saattaisi olla soveliain ratkaisu nykytilanteeseen. 4. Erityistä 4.1. Ehdotuksen 1 artikla Edellisen ehdotuksen 25 artiklaa on tiivistetty neljään artiklaan. Artiklassa esitetään seuraavia muutoksia: 4.1.1. Direktiivin nimi muutetaan kuulumaan seuraavasti: "Neuvoston direktiivi 76/308/ETY, annettu 15 päivänä maaliskuuta 1976, keskinäisestä avunannosta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston rahoitusjärjestelmän toimia koskevien saatavien, tiettyjen maksujen, verojen ja muiden toimenpiteiden perinnässä." 4.1.2. Ehdotuksen peruselementtejä ovat: 4.1.2.1. Tuontimaksut: käsite on laajennettu kattamaan EU:n ulkopuolisten maiden tullimaksut, maatalousmaksut ja muut tuontimaksut, jotka on vahvistettu yhteisen maatalouspolitiikan tai tiettyihin maataloustuotteista jalostettuihin tuotteisiin sovellettavien erityisjärjestelmien puitteissa (ehdotuksen 1 artiklan 3 kohdan ensimmäinen luetelmakohta). 4.1.2.2. Sama koskee vientimaksuja (ehdotuksen 1 artiklan 3 kohdan toinen luetelmakohta). 4.1.2.3. Tulo- ja varallisuusverot (ehdotuksen 1 artiklan 3 kohdan kolmas luetelmakohta). 4.1.3. Direktiivin 76/608/ETY muutosehdotuksen 4 kohdan a alakohdassa esitetään niiden tietojen laajentamista ja tarkistamista, jotka mahdollistavat sen, että pyynnön esittävä jäsenvaltio voi tunnistaa velallisen (muutos direktiivin 76/308/ETY 4 artiklan 2 kohtaan). 4.1.4. Ehdotuksen 4 kohdan b alakohdan mukaan direktiivin 76/308/ETY 4 artiklan 3 kohdasta poistetaan b alakohta. Näin jäsenvaltiolta, jolle pyyntö osoitetaan, poistetaan mahdollisuus jättää toimittamatta pyynnön esittäjälle velallista koskevia tietoja, jotka paljastavat kaupallisen, teollisen tai ammattisalaisuuden (muutos direktiivin 76/308/ETY 4 artiklan 3 kohtaan). Komitean mielestä muutos ei edistä petosten vastaista toimintaa. Olisi ennemminkin luotava oikeudellinen kehys esteiden poistamiseksi siten, että pyydetyt tiedot olisi pakko toimittaa aina silloin, kun se on välttämätöntä petosten torjumiseksi. 4.1.5. Komitea kannattaa periaatteessa direktiiviehdotuksen 6 kohdassa esitettyä muutosta. On kuitenkin noudatettava sitä päivämäärää, jona vastaanottaja on saanut perintäpyynnön, jotta pakollinen perintä ei vaikeudu tämän takia. 4.1.6. Komitea kannattaa direktiiviehdotuksen 12 kohdassa esitettyä 14 artiklan poistamista. Tämä parantaa keskinäisen avunannon menettelyitä saatavien perimiseksi. 4.1.7. Direktiivin 22 ja 25 artiklaa koskevilla ehdotuksilla (ehdotuksen 15 ja 16 kohta) pyritään parantamaan jäsenvaltioiden keskinäisen avunannon menettelyitä sekä tiedotusta prosessin edistymisestä antamalla komission tehtäväksi toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedot saaduista tuloksista. 4.2. Ehdotuksen 2 ja 3 artikla Nämä artiklat koskevat direktiiviehdotuksen toteuttamiseksi tarvittavia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, jotka jäsenvaltioiden on hyväksyttävä, sekä päivämäärää, jolloin niiden tulee astua voimaan. Komitealla ei ole asiasta mitään huomautettavaa. 5. Päätelmät 5.1. Komitea kannattaa ehdotuksen sisältöä, koska se vastaa niitä suosituksia, joita komitea on esittänyt verotusta Euroopan unionissa käsittelevissä lausunnoissaan. Niissä on aikanaan tuotu esille suurin osa verotukseen ja petoksiin liittyvistä ratkaisemattomista ongelmista (). 5.1.1. Kaikki verotusalan osittaiset ja tilapäiset toimet ovat johtaneet petosten määrän kasvuun, luoneet vakavia kilpailuvääristymiä sekä säilyttäneet jäsenvaltioiden välisen epätasa-arvon. 5.1.2. Tämä kehitys on niiden suuntaviivojen ja sopimusten vastaista, jotka hyväksyttiin sisämarkkinoiden luomisen yhteydessä, jolloin laadittiin vuoteen 1996 voimassa oleva tilapäinen järjestelmä. EU:n verotuspuitteiden valmistelemiseksi annettiin suuntaviivat, jotta kaikki taloudelliset toimijat ja jäsenvaltiot voisivat harjoittaa toimintaansa ilman byrokratiaa avoimessa ja verotuksellisesti tasa-arvoisessa ympäristössä. 5.1.3. Komitea ei ole vakuuttunut siitä, että komission ehdotukset mahdollistavat petoksen avulla hankittujen varojen perinnän. Komitea on itse asiassa sitä mieltä, että ongelman ydin on jäsenvaltioissa, sillä kaikki petosten vaikutusten torjuntaan tarkoitetut toimet ovat tuomittuja epäonnistumaan niin kauan, kun jäsenvaltiot antavat etusijan kansallisten saatavien perinnälle. Euroopan unioni valmistautuu siirtymään 2000-luvulle, mutta sen verotusjärjestelmä ei olisi asianmukainen edes 1800-luvulla. 5.2. Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa varainhoitovuodesta 1997 () todetaan: "Jäsenvaltioissa ei ole petosten torjunnan alalla yleensä yhtenäistä strategiaa." "Jäsenvaltioiden välisiä yhteistyökeinoja ei hyödynnetä kokonaisuudessaan." "Tähän on usein syynä menettelyjen hitaus ja jopa se, että olemassa olevia keinoja ei tunneta, varsinkaan paikallisviranomaisten tasolla." "Toteuttamiskelpoisen vaihtoehdon puuttuessa nykyinen 'siirtymäjärjestely' on käytössä vielä useita vuosia." Komitea katsoo näin ollen, että petoksiin liittyvät ongelmat voidaan ratkaista ainoastaan korkeimmalla tasolla tehtävillä poliittisilla päätöksillä. 5.3. Edellä esitetyt kommentit voidaan tiivistää seuraavasti: Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että jäsenvaltioiden hallintoviranomaiset ovat kyvyttömiä torjumaan menestyksekkäästi petoksia ja että petosten määrä kasvaa jatkuvasti. Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että verotuksen siirtymäjärjestely jatkuu. Euroopan kansalaiset ovat havainneet, että hallitukset ja yhteisön toimielimet eivät pysty ratkaisemaan ongelmaa poliittisesti. Jo käynnistetyt sisämarkkinat ja rahaliitto voivat toimia tehokkaasti vain, jos luodaan verotusta koskeva pilari. Jäsenvaltioiden hallitusten tulee ottaa tiukasti kantaa tilanteesta aiheutuvien sosiaalisten, taloudellisten ja poliittisten ongelmien poistamiseksi, jolloin voidaan luoda olosuhteet, joissa Euroopan kansalaiset ja taloudelliset toimijat voivat toimia vapaasti koko alueella avoimissa ja tasavertaisissa oloissa. Bryssel 27. tammikuuta 1999. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI () EYVL C 269, 28.8.1998, s. 16. () EYVL C 237, 12.9.1988; EYVL C 82, 19.2.1996; EYVL C 204, 13.7.1996; EYVL C 296, 29.9.1997. () EYVL C 349, 17.11.1998.