EUROOPAN KOMISSIO 
Bryssel 7.6.2011 
SEK(2011) 810 lopullinen 
  
Suositus 
NEUVOSTON SUOSITUS 
Italian kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011 
  
sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto 
 
Italian tarkistetusta vakau sohjelmasta vuosiksi 2011–2014 
{SEK(2011) 720 lopullinen} 
 
 
FI 2   FI Suositus 
NEUVOSTON SUOSITUS 
Italian kansallisesta uudistusohjelmasta vuodelta 2011 
  
sekä siihen sisältyvä neuvoston lausunto 
 
Italian tarkistetusta vakaus ohjelmasta vuosiksi 2011–2014 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnast a tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 
121 artiklan 2 kohdan ja  148 artiklan 4 kohdan, 
ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspo litiikan valvonnan ja 
yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen 
(EY) N:o 1466/97
1 ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan, 
ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen2, 
ottaa huomioon Eurooppa-neuvoston päätelmät, ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon, 
on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa, 
sekä katsoo seuraavaa: (1) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivän ä maaliskuuta 2010 Euroopan komission 
ehdotuksen, jolla käynnistetään uusi t yöllisyys- ja kasvustrategia, Eurooppa 2020. 
Strategian lähtökohtana on tehostaa ta louspolitiikan koordi nointia. Strategia 
keskitetään avainalueisii n, joilla tarvitaan  toimia Euroopan kestävän kasvun 
vauhdittamiseksi ja kilpailukyvyn lisäämiseksi. 
(2) Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 s uosituksen jäsenval tioiden ja unionin 
talouspolitiikan laajoista suuntaviivoi sta (2010–2014) ja hyväksyi 21 päivänä 
lokakuuta 2010 päätöksen jäse nvaltioiden työllisyyspo litiikan suuntaviivoista
3. 
Yhdessä nämä muodostavat ns. yhdennetyt s uuntaviivat. Jäsenvaltioita kehotettiin 
ottamaan yhdennetyt suuntaviivat huomioon kansallisessa talous- ja työllisyyspolitiikassaan. 
                                                
 
1 EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. 
2 EUVL C [...], […..], s. […]. 
3 Pidetään voimassa vuonna 2011 19 päivänä toukokuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 
2011/308/EU. 
 
FI 3   FI (3) Komissio hyväksyi 12 päivänä tamm ikuuta 2011 ensimmäisen vuotuisen 
kasvuselvityksen. Tästä alkoi  uusi talouden ohjauksen ja hallinnan jakso EU:ssa ja 
ensimmäinen politiikan yhdennetyn etukäte iskoordinoinnin EU-ohjausjakso, jonka 
perusta on Eurooppa 2020 -strategiassa.  
(4) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 25 päivän ä maaliskuuta 2011 julkisen talouden 
vakauttamisen ja rakenneuudi stuksen painopisteet (jotka ovat 15 päivänä helmikuuta 
ja 7 päivänä maaliskuuta 2011 annettuje n neuvoston päätelmien ja komission 
vuotuisen kasvuselvityksen mukaisia). Se korosti, että etusij alle on asetettava 
talousarvioiden tervehdyttäminen ja julk isen talouden kestä vyyden palauttaminen, 
työttömyyden vähentäminen työmarkkina uudistusten avulla sekä uudet kasvua 
edistävät toimet. Se kehotti kaikkia jäsenvalt ioita toteuttamaan näihin painopisteisiin 
perustuvia konkreettisia toimenpiteitä, jo tka sisällytetään niiden vakaus- tai 
lähentymisohjelmiin ja kansallisiin uudistusohjelmiin. 
(5) Lisäksi Eurooppa-neuvosto kehotti 25 päivänä maaliskuuta 2011 Euro Plus 
-sopimukseen osallistuvia jäsenvaltioita esittä mään sitoumuksensa niin ajoissa, että ne 
voidaan sisällyttää vakaus- tai lähentymisohjel miin ja kansallisiin uudistusohjelmiin. 
(6) Italia toimitti vuosiksi 2011–2014 laaditun tarkistetun vakausohjelmansa ja vuonna 
2011 laaditun kansallisen uudistusohjelmansa 6 päivänä toukokuuta 2011. Ohjelmat 
on arvioitu samaan aikaan, jotta niiden ke skinäiset yhteydet on voitu ottaa huomioon.  
(7) Italian talous oli kärsinyt rakenteelli sista heikkouksista pitkään ennen nykyistä 
maailmanlaajuista talous- ja  finanssikriisiä. Kokonaistu otanto kasvoi vuosina 2001–
2007 keskimäärin yhden prosentin, eli vain noin  puolet euroalueen keskiarvosta, mikä 
johtui lähinnä alhaisesta t uottavuuden kasvusta. Koska täll ainen kehitys vaikutti koko 
maahan, suuret alueelliset taloudelliset erot eivät vähentyneet. Vaikka  Italian talous ei 
kärsinyt yksityisen sektorin laajasta si säisestä epätasapainosta, maailmanlaajuinen 
kriisi vaikutti siihen merkittävästi. Vienni n ja sen myötä investointien romahtaminen 
johti siihen, että kokonaistuotanto supist ui jyrkästi noin 7 prosenttia vuoden 2008 
toisen vuosineljänneksen ja vuoden 2009 to isen vuosineljänneksen välillä. BKT:n 
jyrkästä laskusta kielii myös se seikka, e ttä julkisen talouden bruttovelka, joka oli 
edellisen vuosikymmenen aikana supist unut tasaisesti, kasv oi vuoden 2010 loppuun 
mennessä 119 prosenttiin. Työllisyysaste aleni huomattavasti vähemmän työtuntien 
vähentämiseen tähtäävän, hallituksen s ponsoroiman järjestelmän avulla, ja 
työttömyysaste nousi näin ollen vain lievästi vuosina 2008–2009. Talous alkoi viennin 
johdolla elpyä vuoden 2009 loppupuoliskolla, jo skin hitaasti. T yömarkkinatilanne 
pysyi vuonna 2010 epävakaana työttömyys asteen vakiinnuttua vuoden loppuun 
mennessä noin 8,5 prosenttiin. Erittäin suur en julkisen taloude n velkasuhteen vuoksi 
Italia säilytti kriisin aikana asiaankuuluvan varovaisen fina nssipolitiikan virityksen ja 
pidättäytyi toteuttamasta laajoja finanssipol iittisia elvytystoimia. Tällä tavoin se sai 
pidettyä julkisen talouden a lijäämän euroalueen keskiarvoa alempana vuosina 2009 ja 
2010.  
(8) Neuvosto on neuvoston asetuksen (EY)  N:o 1466/97 mukaisen tarkistetun 
vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä  mieltä, että ohjelman perustana oleva 
makrotalouden skenaario on uskottava. Ohje lmassa ennakoidaan, että julkisen 
talouden alijäämä supistuu vuoteen 2012 menne ssä alle 3 prosen tin viitearvon, koska 
menojen rajoittaminen jatkuu ja veros ääntöjen parempi noudattaminen tuottaa 
lisätuloja. Kun liiallinen alijäämä on saatu korjattua, keskipitkän aikavälin tavoite eli 
 
FI 4   FI rakenteellisesti tasapainoinen rahoitu sasema pystytään ohjelman mukaan 
saavuttamaan ohjelmakauden loppuun mennessä  (2014) perusmenojen hillitsemisen 
jatkamiseksi annetun sitoumuksen tuella. Ohjelmassa ennustetaan, että julkisen 
talouden velkasuhde saavuttaa huippuns a vuonna 2011 ja supistuu sen jälkeen 
kiihtyvää vauhtia perusylijäämän ka svaessa. Vuosiksi 2010–2012 suunnitellut 
keskimääräiset vuotuiset julkisen taloude n toimet ylittävät 0,5 prosenttia suhteessa 
BKT:hen, jota neuvosto suositteli liiallisia  alijäämiä koskevassa menettelyssä, ja 
vuoden 2012 jälkeiseksi ajaksi suunniteltu so peutusvauhti on huomattavasti vakaus- ja 
kasvusopimuksen määräyksiä nopeampi . Edellä mainittujen alijäämä- ja 
velkatoteutumien saavuttaminen edellyttä ä talousarvion tiukkaa noudattamista, ja 
suunnitelluista vakaut tamistoimenpiteistä on tarpeen  saada lisätietoja ohjelman 
uskottavuuden parantamiseksi.  
(9) Koska valtion velka on erittäin suuri eli noin 120 prosenttia suhteessa BKT:hen 
vuonna 2011, kestävään ja uskottavaan vaka uttamiseen pyrkiminen sekä kasvua 
lisäävien rakenteellisen toimenpiteiden toteuttaminen ovat Italian ensisijaisia 
tavoitteita. Vakausohjelmassa vahvistettujen julkisen talouden alijäämää koskevien 
tavoitteiden saavuttaminen vuot een 2012 ulottuvalla kaudella ja näin ollen liiallisen 
alijäämän korjaaminen vuoteen 2012 mennessä riippuu jo hyväksyttyjen 
toimenpiteiden täysipainoisesta toteuttamisesta. Lisätoimet olisivat tarpeen, jos esimerkiksi verosääntöjen paremman noudattam isen johdosta saatav at tulot olisivat 
budjetoitua alhaisemmat tai jos pääo mamenojen suunnitellun rajoittamisen 
saavuttamisessa ilmenisi ongelmia. Uuden kolmivuotisen budjettikehyksen mukaan vuosia 2013 ja 2014 koskevat vakauttamistoimia tukevat konkreettiset  toimenpiteet on 
hyväksyttävä viimeistään lokakuussa 2011. Va ikka budjettikehystä on vahvistettu 
viime vuosina tuntuvasti, sitovien menokatto jen käyttöönoton ja kaikilla julkisen 
talouden alasektoreilla toteutettavan budjet tiseurannan parantamisen on määrä edistää 
budjettikuria ja lujittaa julkisen tal ouden keskipitkän aikavälin strategian 
uskottavuutta. 
(10) Vaikka uusia työpaikkoja syntyi kriisiä edeltävinä vuosina s uhteellisen runsaasti, 
Italian työmarkkinoilla on jonkin verran rakenteellisia heikkouksia. Toistaiseksi 
voimassa olevilla työsopimuksilla työske ntelevät työntekijät ovat suojatummassa 
asemassa kuin lyhyessä työsuhteessa ol evat tai määräaikaisilla sopimuksilla 
työskentelevät työntekijät, erit yisesti jos heidät on virallis esti rekisteröity itsenäisiksi 
ammatinharjoittajiksi, vaikka he ovat t odellisuudessa tavanomaisessa alisteisessa 
työsuhteessa. Ensiksi mainittujen työntekijöid en joukkoirtisanomiset ja taloudellisista 
syistä toteutettavat irtisanomiset ovat t yömarkkinalainsäädännön mukaan sallittuja 
vain erittäin harvoissa tapauksissa. Kai kki työttömiksi jäävät työntekijät eivät 
myöskään saa riittävästi tulotukea, sillä  työmarkkinoiden segmentoitumisen lisäksi 
työttömyysturvajärjestelmä on hajana inen. Vuonna 2010 alle 25-vuotiaiden 
työttömyysaste oli 27,8 prosenttia. Nuorisotyö ttömyys jakautuu epätasaisesti, sillä se 
on Italian eteläosissa kaksi kert aa niin suuri kuin pohjoisessa. 
Oppisopimuskoulutuksen ja ammattikoulutuk sen roolia ei korosteta riittävästi. 
Italiassa ei ole nykyisellään käytössä yksittäistä koko maa ssa hyväksyttyä järjestelmää, 
jolla voitaisiin todentaa ja tunnustaa ammatti-  ja koulutusvaatimukset, vaikka tällainen 
järjestelmä olisikin hyödyllinen ja tarp eellinen. Tämä haittaa työvoiman liikkuvuutta 
ja työllistymismahdollisuuksia Italian alueella.
 Työvoimaviranomaisten tehokkuutta 
on varaa parantaa erityisesti korkean työttö myyden alueilla. Laiton työ on niin ikään 
edelleenkin merkittävä ongelma Italiassa.  
 
FI 5   FI (11) Palkkakehitystä on tärkeää sopeuttaa tuottavuuden kasvuun ottaen huomioon Italian 
kilpailukyvyn jatkuva heikkeneminen 199 0-luvun lopulta alkaen. Yritystason 
palkkaneuvotteluilla voi olla tässä suhteessa merkittävä rool i, ja niistä saattaa olla apua 
myös alueellisten työmarkkinaerojen vä hentämisessä. Pal kkaneuvottelukehykseen 
vuonna 2009 tehdyssä uudistuksessa otettiin käyttöön muun muassa avauslausekkeiden mahdollisuus (poikkeuksia kansallisella tasolla sovitusta toimialakohtaisesta palkasta), mutta n iitä ei ole vielä laajalti käytetty. 
(12) Naisten työllisyysaste on koko maassa yli 20 prosenttiyksikköä miesten 
työllisyysastetta jäljessä. Eteläitalialaisista 20–64-vuotiaista nais ista oli vuonna 2009 
työelämässä hädin tuskin kolmannes, mikä johtui sekä suhteellisesti alhaisemmista 
työvoimaosuuksista että korkeammasta työt tömyydestä. Italian suhteellisen korkea 
työverotus vähentää kannustimia työvoiman tarjontaan, erityis esti huollettavana 
olevien puolisoiden osalta, ja vaikuttaa haitallisesti yritysten työvoiman kysyntään. 
Naisten työllisyyden parantamiseksi kansal lisessa uudistusohjelmassa viitataan vuonna 
2010 hyväksyttyyn suunnitelmaan, jolla pyritään koordinoimaan kaikilla 
hallintotasoilla toteutettavia toimia t yön ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi. 
Hallitus otti äskettäin käyttöön sellaisille ko rkean työttömyyden alueilla sijaitseville 
yrityksille suunnatun verokannustimen, jotk a ottavat palvelukseen sa epäedullisessa 
asemassa olevia työntekijöitä, mukaan lu ettuina työntekijät, jo tka työskentelevät 
sellaisella alalla tai sell aisessa ammatissa, jonka sukupuolijakauman epätasapaino on 
erityisen selkeä. Uudistusohjelmassa kaavai llaan myös verotusjärjestelmän uudistusta, 
jolla verorasitusta siirrettäisiin vähitelle n työstä kulutukseen, mikä voisi auttaa 
parantamaan työllisyyttä. 
(13) Liiketoimintakustannukset ovat Italiassa ja er ityisesti Etelä-Italia ssa edelleen korkeat 
EU:n standardeihin verrattuna, huolimatta viimeaikaisista toimenpiteistä liiketoimintaympäristön kohentamiseksi sekä julkishallinnon suorituskyvyn ja 
tilivelvollisuuden parantamiseksi. Tuote- ja palvelumarkkinoita rajoittavissa lainsäädännöllisissä ja hall innollisissa esteissä riittä ä vielä paljon poistamista 
erityisesti asiantuntijapalveluiden alalla. Vuonna 2009 esiteltiin vuosittainen 
kilpailulaki, jonka on tark oitus toimia sääntelyvälinee nä kilpailuympäristön ja 
kuluttajansuojan parantamiseksi. Kyseistä lakia ei ole kuitenkaan vielä hyväksytty. 
Italian liiketoimintaympär istöä heikentävät myös s opimusten täytäntöönpanoon 
liittyvät pitkälliset menettely t. Italiassa on edelleen su hteellisen vähän pankkialan 
ulkopuolisia kanavia, jotka vo isivat rahoittaa yritysten ja  erityisesti pk-yritysten 
kasvua. Varsinkin oman pääoman ehtoista  rahoitusta ja riskipääomaa käytetään 
harvoin huolimatta niiden tarjoamista mahdollisuuksista kasvattaa yritysten kokoa, päästä uusille maailmanlaajuisille ma rkkinoille ja parant aa yritysten hyvää 
hallintotapaa.  
(14) T&K-menot ovat lisääntyneet vaatimattoma sti kymmenen viime vuoden aikana. T&K-
intensiteetti on näin ollen alhainen, noin 1,27 prosenttia  suhteessa BKT:hen. Tämä on 
selvästi alle EU:n keskiarvon (1,90 %).  Tämä ero johtuu pääasiassa teollisen 
tutkimuksen vähäisyydestä, sillä yrityst en T&K-intensiteetti on 0,64 prosenttia 
suhteessa BKT:hen, kun EU-27:n ke skiarvo on 1,23 prosenttia. Myös 
riskipääomaintensiteetti on ed elleen hyvin alhainen. Kansal lisessa uudistusohjelmassa 
esitetään useita toimenpiteitä, kuten korkeak oulujen tai julkisoikeudellisten laitosten 
toteuttamiin tutkimushankkeis iin investoiville yrityksille  myönnettävät määräaikaiset 
verohelpotukset, mutta T&K-intensiteetille asetettu tavoite, joka  on 1,53 prosenttia 
suhteessa BKT:hen, ei ole juur ikaan nykyistä tasoa korkeampi.  
 
FI 6   FI (15) Italia on kolmanneksi suurin EU :n koheesiopolitiikan varojen saaja, sillä se on saanut 
noin 8 prosenttia EU:n kokonais koheesiovaroista kaudella 2007–2013. 
Ohjelmakauden puolivälissä EU-varoista on otet tu tosiasiallisesti käyttöön vasta 16,8 
prosenttia, ja eteläisillä lähentymisalueilla tämä osuus on paljon alhaisempi.  
(16) Italia on tehnyt Euro Plus -sop imuksen nojalla4 useita sitoumuksia. Kansallisessa 
uudistusohjelmassa viitataan eräisiin äske ttäin hyväksyttyihin toimenpiteisiin ja 
kuvaillaan yleisluontoisesti uudistussuunnitelmia julkisen talouden kestävyyden ja 
rahoitusvakauden vahvistamiseksi, kilpa ilukyvyn parantamiseksi  ja työllisyyden 
lisäämiseksi Euro Plus -sopimuksen periaatt eiden mukaisesti. Eräs uusi sitoumus, joka 
tehtiin juuri mainitun sopimuksen nouda ttamiseksi, on hallituksen suunnitelma 
muuttaa perustuslakia budjettikurin parant amiseksi. Nämä näkökohdat on arvioitu ja 
otettu huomioon suosituksissa. 
(17) Komissio on arvioinut vakaus ohjelman ja kansallisen uudistusohjelman sekä Euro 
Plus -sopimuksen nojalla tehdyt  Italiaa koskevat sitoumukset5. Se on ottanut 
huomioon niiden merkityksen Italian fi nanssipolitiikan sekä sosiaali- ja 
talouspolitiikan kestävyyden kannalta. Lisä ksi se on arvioinut, ovatko ne EU:n 
sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska Eur oopan unionin talouden ohj austa ja hallintaa 
on tarpeen tehostaa kokonaisuudessaan anta malla EU:n tason panos tuleviin 
kansallisiin päätöksiin. Tämän perustee lla komissio katsoo, että vuosia 2011–2014 
koskeva Italian vakauttamissuunnitelma on vuoteen 2012 saakka uskottava, mutta vuosiksi 2013 ja 2014 sen tueksi olisi vahvist ettava konkreettisia toimenpiteitä, jotta 
erittäin korkea valtion velka saataisiin k ääntymään vakaaseen laskuun. Kansallisessa 
uudistusohjelmassa esitellään laaja aloitepaketti, joka kattaa kaikki Eurooppa 2020 
-strategian ulottuvuudet, mutta  lisätoimenpiteiden katsotaan olevan tarpeen kriisin 
myötä korostuneiden pitkäaikaisten rakenteellisten  heikkouksien korjaamiseksi. 
Vuosina 2011 ja 2012 olisi Italian kasvu- ja työllisyyspotentiaalin lisäämiseksi ja 
maan eteläosien kehityserojen tasoittamiseksi toteutettava lisätoimia, joilla tehostetaan 
työmarkkinoiden toimintaa, avataan palvelu- ja tuotemarkkinoita en emmän kilpailulle, 
parannetaan liiketoimintaympäristöä, vahvi stetaan tutkimus- ja  innovaatiopolitiikkaa 
ja kannustetaan EU:n koheesiovaroje n nopeampaan ja parempaan käyttöön. 
(18) Neuvosto on tutkinut Italian tarkistet un vakausohjelman vuodelta  2011 edellä esitetyn 
arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 
sopimuksen (SEUT) 126 artiklan 7 kohdan nojalla 2 päivänä kesäkuuta 2010 annetun 
neuvoston suosituksen. Neuvoston lausunto
6 on esitetty erityisesti jäljempänä 1 
kohdassa esitetyssä suosituksessa. Neuvosto  on tutkinut Italian kansallisen 
uudistusohjelman ottaen huomioon 25 päivänä maaliskuuta 2011 hyväksytyt 
Eurooppa-neuvoston päätelmät, 
SUOSITTAA, että Italia  toteuttaisi vuosina 2011 –2012 toimia, joilla se 
(1) panee täytäntöön julkisen talouden suunn itellun vakauttamisen vuosina 2011 ja 2012, 
jotta liiallinen alijäämä saadaan varmasti korjattua; hyödyntää mahdollisen 
ennakoitua paremman julkisen talouden kehityksen täysimääräisesti alijäämän ja 
                                                 
4 Lisätietoa Euro Plus -sopimuksen nojalla tehdyistä sitoumuksista on asiakirjassa SEC(2011) 720. 
5 SEC(2011) 720. 
6 Lausunnosta säädetty neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdassa. 
 
FI 7   FI velan supistamiseksi nopeammassa tahdissa ja on valmis estämään lipsumiset 
talousarvion toteutuksessa; esittää vuosiksi 2013 ja 2014  asetettujen tavoitteiden 
tueksi konkreettisia toimenpiteitä v iimeistään lokakuussa 2011, kuten uudessa 
monivuotisessa talousarviokehyksessä sääd etään; vahvistaa talousarviokehystä 
ottamalla käyttöön sitovia menokattoja ja pa rantamalla seurantaa kaikilla julkisen 
talouden alasektoreilla; 
(2) ryhtyy toimiin työmarkkinoiden lohkoutum isen torjumiseksi tarkistamalla 
työsuhdeturvalainsäädännön tiettyjä osa-al ueita ja uudistamalla perinpohjaisesti 
nykyisen hajanaisen työttömyysturvajärjestelmän; tehostaa pyrkimyksiä laittoman työn torjumiseksi; toteuttaa tä män lisäksi toimia parantaaks een naisten osallistumista 
työmarkkinoille lisäämällä ho itopalvelujen saat avuutta koko maassa ja tarjoamalla 
taloudellisia kannustimia kotit alouden toisen tulonsaajan  työssäkäynnin tukemiseksi 
ilman talousarviovaikutuksia; 
(3) ryhtyy työehtosopimusneuvottelujen puitt eiden uudistamisesta vuonna 2009 annetun 
lain pohjalta ja työmarkkin aosapuolia kansallisten käyt äntöjen mukaisesti kuultuaan 
toimiin varmistaakseen, että palkkoj en kasvu vastaa paremmin tuottavuuden 
kehitystä sekä paikallisia ja yritystason olosuhteita; 
(4) ottaa käyttöön toimenpiteitä avatakseen palvelualaa enemmän kilpailulle erityisesti 
asiantuntijapalvelujen osalta; hyväksyy vuonna 2011 vuosittaisen kilpailulain ottaen huomioon kilpailun pääosaston antamat s uositukset; vähentää sopimusoikeuden 
täytäntöönpanoon liitty vien menettelyjen pituutta; ryhtyy toim iin edistääkseen pk-
yritysten pääsyä pääomamarkkinoille lain säädännöllisiä esteitä poistamalla ja 
kustannuksia alentamalla; 
(5) parantaa yksityisen sektorin tutkimus - ja innovaatioinvest ointien puitteita 
laajentamalla nykyisiä verokannustimia, parantamalla riskipääoman hankkimisen 
edellytyksiä ja tukemalla innova tiivisia hankintamenettelyjä; 
(6) ryhtyy toimiin vauhdittaakseen  koheesiopolitiikan varois ta rahoitettavia kasvua 
lisääviä menoeriä alueiden välillä edel leen olevien erojen vähentämiseksi 
parantamalla hallinnollisia valmiuksia  ja poliittista ha llintotapaa; noudattaa 
kansallisen strategisen viitekehyksen yht eydessä resurssien määrän ja menojen 
laadun suhteen tehtyjä sitoumuksia. 
Tehty Brysselissä 
 Neuvoston puolesta 
 Puheenjohtaja