Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus detergenteistä"

(KOM(2002) 485 lopullinen - 2002/0216 COD)

(2003/C 95/07)

Neuvosto päätti 8. lokakuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 4. helmikuuta 2003. Esittelijä oli Richard Adams.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. helmikuuta 2003 pitämässään 397. täysistunnossa (helmikuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 106 ääntä puolesta ja 1 vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Detergenttejä voidaan perustellusti pitää tärkeinä tuotteina. Niiden sisältämien moninaisten kemiallisten aineiden vuoksi ne ovat kuitenkin olleet jo useita vuosia sääntelyn kohteena. Detergenttien sisältämiin kemiallisiin yhdisteisiin kuuluu erityyppisiä kompleksisia pinta-aktiivisia aineita (jotka poistavat likaa ja tahroja pinnoista tai tekstiileistä), vettä pehmentäviä kompleksoivia aineita (usein fosfaatteja), mikro-organismien lisääntymistä tuotteessa estäviä säilöntäaineita, valkaisuaineita, happoja, liuottimia ja hajusteita. Vuonna 1998 Euroopassa ostettiin, käytettiin ja hävitettiin yli 7 miljoonaa tonnia kotitalouksien pyykinpesu- ja puhdistusaineita, joiden pinta-aktiivisista aineista valta-osa oli maaöljypohjaisia.

1.2. Euroopan detergenttimarkkinoita pidetään kehittyneinä. Viimeaikaisessa kehitystyössä on keskitytty alhaisissa lämpötiloissa tapahtuvaan pesuun, kondensoituihin tai tiivistettyihin jauheisiin tai nesteisiin sekä erityismerkinnällä varustettuihin ekotuotteisiin. Ympäristönormeja tiukennetaan EU:n omalla ympäristömerkillä ja useilla vastaavilla kansallisilla aloitteilla. Nykyisin maaöljypohjaisten aineiden vaihtoehtona on käytettävissä kasvipohjaisia pinta-aktiivisia aineita, vaikka nämä ovatkin kalliimpia. Myös fosfaateille on olemassa vaihtoehtoja. Detergenttien mahdollisista ympäristöhaitoista on kokemusta monissa jäsenvaltioissa. Sääntelyn yleissuuntana on ollut detergenttien sisältämien kemiallisten aineiden myrkyttömyyden ja nopean hajoamisen (biologisen hajoavuuden) varmistaminen. Kahdenkymmenen viime vuoden aikana laaditut säännökset ja testimenetelmät ovat laajasti hyväksyttyjä teollisuuden, kuluttajajärjestöjen ja ympäristöryhmien piirissä, sillä niillä on onnistuttu vähentämään huomattavasti detergenttien tunnettuja ympäristöhaittoja, vaikka suurten sisävesien ja Välimeren pohjoisrannikon tilanne onkin edelleen huolestuttava. Käsillä oleva komission ehdotus edistää prosessia yhdistämällä, parantamalla ja laajentamalla detergenttejä käsittelevää viiden direktiivin sarjaa vuodelta 1973(1) ja liittämällä mukaan detergenttien ja puhdistusaineiden pakkausmerkinnöistä vuonna 1989 annetun komission suosituksen säännökset(2).

1.3. Komissio on valmistellut ehdotustaan usean vuoden ajan, ja ehdotusluonnos julkaistiin elokuussa 2001. Teollisuuden, jäsenvaltioiden, kuluttaja- ja ympäristöryhmien keskuudessa on jo toteutettu laaja kuulemisprosessi, jonka tulokset on jo osittain otettu huomioon komission lopullisessa asiakirjassa(3).

2. Komission ehdotuksen pääsisältö

2.1. Komissio ehdottaa asetusta, jolla ajankohtaistetaan voimassa olevia detergenttidirektiivejä ympäristönsuojelun parantamiseksi. Keskeinen asema ehdotuksessa on puhdistus-, huuhtelu- ja/tai tekstiilien pehmennysvalmisteissa tarvittavien pinta-aktiivisten aineiden biologisella hajoavuudella. Komissio ehdottaa uusia testimenetelmiä, jotka ovat yleisesti sovellettavissa ja takaavat entistä korkeamman suojelutason. Lisäksi komissio ehdottaa seuraavia toimenpiteitä:

- Aikaisemmista pakkausmerkintöjä koskevista suosituksista - joita jo sovelletaan laajasti useimmissa jäsenvaltioissa - tehdään velvoittavia.

- Otetaan käyttöön uusi merkintäluokka, jolla kuluttajille tiedotetaan detergenttien sisältämistä hajusteaineista.

- Uuden säännöksen mukaan detergenttien valmistajien on pidettävä terveydenhoidon ammattilaisten saatavilla täydellinen luettelo detergenttien ainesosista.

2.2. Jäsenvaltiot velvoitetaan vahvistamaan asetuksen noudattamatta jättämisen seuraamukset. Lisäksi komission asiakirjan laaja liiteosa, joka muodostaa suurimman osan asetuksesta, sisältää yksityiskohtaiset testi- ja määritysmenetelmät, poikkeuslupamenettelyt ja -luettelot sekä kokonaan tai osittain kiellettäviä pinta-aktiivisia aineita koskevat luettelot.

3. Yleistä

3.1. ETSK kannattaa komission aloitetta, jonka tavoitteena on ajantasaistaa voimassa olevia direktiivejä ja ottaa käyttöön uusia biologista hajoavuutta koskevia testejä. Komitea pitää tervetulleena myös kuluttajille suunnattuja, erityisesti hajusteita koskevia pakkausmerkintöjä, sillä eräät kuluttaja- ja ympäristöjärjestöt ovat huolissaan hajusteiden vaikutuksista ihmisten terveyteen. ETSK on useissa aikaisemmissa lausunnoissaan(4) todennut, että kemikaalien ja muiden aineiden ympäristövaikutukset voidaan torjua parhaiden heti alkulähteellä. Tämä tarkoittaa haitallisten aineiden käytön rajoittamista tai kieltämistä yhdistettynä sallittujen aineiden tiukkaan testaukseen, sääntelyyn, merkintään ja seurantaan.

3.2. Ehdotuksen keskeisenä tavoitteena on laatia kaikissa jäsenvaltioissa sovellettava sääntely- ja testausstandardi, joka takaa yhtenäismarkkinoiden toimivuuden. Ehdotuksen mukaan tarkoituksena on "samalla varmistaa ympäristönsuojelun korkea taso". On huomattava, että EU:n ympäristömerkkiin liittyvien detergenttejä koskevien kriteerien määrittelyssä komissio asettaa tiukempia standardeja ympäristön kannalta kestävän kehityksen varmistamiseksi. ETSK:n mielestä komissio pyrkii löytämään kompromissin ympäristöhuolten käsittelyssä, ja eräät ympäristöryhmät pitävät ehdotusta näin ollen tietyiltä kohdin riittämättömänä. Toisaalta taas ehdotuksessa on jätetty huomioimatta eräät puhdistusaineteollisuuden toiveet testauksen, poikkeusjärjestelyiden sallimisen ja pakkausmerkintöjen joustavoittamisesta. Näitä aiheita käsitellään jäljempänä, ja tarpeen vaatiessa esitetään komitean suosituksia asianomaisen kysymyksen ratkaisemiseksi.

4. Erityistä

4.1. Pääosa komission asiakirjan yksityiskohtaisista ehdotuksista koskee pinta-aktiivisten aineiden biologista hajoavuutta aerobisissa olosuhteissa (hapen läsnä ollessa) sekä testimenetelmiä primaarisen ja lopullisen biologisen hajoavuuden tutkimiseksi. Primaarinen biologinen hajoavuus tarkoittaa pinta-aktiivisen aineen alkuperäisten ominaisuuksien (esimerkiksi puhdistuskyvyn) häviämistä. Lopullisella biologisella hajoavuudella tarkoitetaan mikro-organismien suorittamalla hajottamisprosessilla saavutettavaa lopputulosta. ETSK kannattaa komission aikomusta tehdä ero primaarisen ja lopullisen biologisen hajoavuuden välillä, sillä nimenomaan hajoamisprosessin lopputuotteen vähittäinen kerääntyminen on suurin uhka vesistöille ja rannikoille. Ehdotuksessa todetaan kuitenkin, että avoimeksi on jäänyt sellaisia kysymyksiä, jotka liittyvät anaerobiseen biologiseen hajoavuuteen (aineiden hajoamiseen hapettomissa olosuhteissa, eli lietteessä tai merenpohjan muissa kuin päällimmäisessä kerroksessa). Vaikka ehdotuksessa suositellaankin asian tarkastelun jatkamista ja tarpeen vaatiessa lisäehdotuksen laatimista, ETSK katsoo, että esitys on harhaanjohtava. Pyykinpesuaineiden sisältämien pinta-aktiivisten aineiden anaerobista hajoamista koskevia päteviä testejä ja luokitustaulukoita on jo olemassa(5), ja komitea suosittaa, että

- ehdotettuun asetukseen sisällytetään anaerobista biologista hajoavuutta mittaavia testejä ja että siinä määritellään asianmukaiset normit ja raja-arvot.

4.2. Kaikki sidosryhmät - myös komissio - tunnustavat, että laboratoriotesteillä ei välttämättä pystytä kattamaan kaikkia erilaisia olosuhteita, jotka voivat vallita luonnossa tapahtuvissa biologisissa hajoamisprosesseissa. Lisäksi kyseessä on jatkuvasti kehittyvä ja maailmanlaajuista kiinnostusta herättävä ala. Ehdotuksen metodologisessa lähestymistavassa jätetään paikoittain huomioimatta ajankohtaisia lähestymistapoja ja tutkimuksia, joita eri hallitukset tai riippumattomat virastot, kuten Tanskan ympäristönsuojeluvirasto (Miljøstyrelsen)(6), ovat toteuttaneet. Käydyissä keskusteluissa komissio on ilmoittanut, että myös fosfaattien ympäristöriskeistä on valmisteilla uusia arviointeja. Tässä yhteydessä ennalta varautumisen periaatetta tulisi soveltaa aktiivisemmin. Näin ollen ETSK esittää seuraavat suositukset:

- Ehdotetussa asetuksessa tulisi ilmaista selkeästi, että sen kokonaistavoitteena on kannustaa sellaisten pinta-aktiivisten aineiden käyttöä, jotka hajoavat nopeasti eivätkä aiheuta myrkkyjen kerääntymistä ympäristöön.

- On pyrittävä täsmällisempiin testausmenetelmiin, jotka mahdollistavat biologisen hajoamisen tarkemman pitkäaikaisseurannan.

- Ehdotetussa asetuksessa tulee ilmaista selkeästi, että puhdistusaineiden sisältämät vakavia ympäristöhaittoja aiheuttavat aineet tullaan kieltämään. Kieltojen perusteena sovelletaan jatkuvasti päivitettävää julkaistua tutkimusaineistoa.

4.3. ETSK pitää tervetulleena komission vaatimusta, jonka mukaan detergenttien pakkausmerkinnöissä on ilmoitettava sellaiset tuotteen mahdollisesti sisältämät hajusteet, jotka mainitaan hajusteiden allergiaa aiheuttavien ainesosien luettelossa. Kuluttajille on annettava tarvittavat tiedot, jotta he voivat halutessaan valita ympäristöystävällisemmän tuotteen, ja näin ollen komitea suosittelee, että

- komissio ehdottaa sopivia menettelyitä ja välineitä, joilla koko tuotteen (ei pelkästään sen pinta-aktiivisen aineen) yleisistä ympäristöominaisuuksista voidaan tiedottaa kuluttajille: valmistajat voitaisiin esimerkiksi velvoittaa merkitsemään pakkaukseen parannettujen testimenetelmien mukainen primaarinen ja lopullinen biologinen hajoavuusaste prosenttilukuna.

- komissio painottaa kuluttajavalistuksessa, että detergenttien oikealla käytöllä niiden tarpeettoman korkeita annostuksia voidaan välttää. Hallittua annostelua koskevalla lisätutkimuksella ja tiedottamisella (pakkausmerkinnät ja mainonta) kuluttajat voidaan saada vähentämään alkulähteellä käytettävien detergenttien määrää.

4.4. Komitea kannattaa käsillä olevan ehdotuksen sisältämää vaatimusta pakkauksen riittoisuuden merkitsemisestä. ETSK toteaa kuitenkin, että kyseinen merkintä ei kuuluu EU:n ympäristömerkin nykyisin vaatimiin kriteereihin, ja komitea suosittelee siksi, että vaatimus sisällytetään vasta asetuksen tuleviin tarkistuksiin.

5. Päätelmät

5.1. Ehdotus sisältää vain vähän uutta. Kyseessä onkin lähinnä voimassa olevien direktiivien ja vapaaehtoisten sopimusten konsolidointi. ETSK panee merkille komission tavoitteen vähentää näiden massakulutustuotteiden ympäristövaikutuksia ja on vakuuttunut siitä, että ottamalla huomioon käsillä olevassa lausunnossa esitetyt ETSK:n suositukset komissio saa aikomukselleen entistä enemmän pontta. ETSK myöntää, että detergenttejä tuottava teollisuus on itse edistänyt merkittävästi tuotteidensa ympäristövaikutusten vähentämistä.

5.2. On onnistuttu kehittämään kaupallisesti vaihtoehtoisia aineita, joilla voidaan korvata sellaisia detergenttien ainesosia, jotka tunnetusti aiheuttavat haittoja tai laajempia, toissijaisia ympäristöseurauksia. ETSK panee merkille ja ymmärtää lukuisten eurooppalaisten ympäristöasiantuntijoiden epäilevän ja tyytymättömän asenteen nykyiseen ehdotukseen ja kehottaa siksi komissiota ja detergenttiteollisuutta edistämään biologisesti täysin hajoavien ja myrkyttömien aineiden hyväksymistä ja käynnistämään samalla kuluttajille suunnatun asianmukaisen valistusohjelman.

5.3. Ekomerkkien kehittäminen on johtanut teknisten tietojen antamiseen ja testimenetelmien käyttämiseen sellaisiin detergentteihin, joiden komissio katsoo jo noudattavan korkeita ympäristönormeja. ETSK suosittelee, että seuraavien asiaan liittyvien direktiivien tai asetusten laatimisessa komissio ottaa kyseiset aloitteet paremmin huomioon.

Bryssel 26. helmikuuta 2003.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Roger Briesch

(1) Neuvoston direktiivi 73/404/ETY, annettu 22 päivänä marraskuuta 1973, pesuaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 347, 17.12.1973, s. 51), viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 86/94/ETY (EYVL L 80, 25.3.1986, s. 51), neuvoston direktiivi 73/405/ETY, annettu 22 päivänä marraskuuta 1973, anionisten pinta-aktiivisten aineiden biologisen hajoavuuden mittausmenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 347, 17.12.1973, s. 53), viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 82/243/ETY (EYVL L 109, 22.4.1982, s. 18) sekä neuvoston direktiivi 82/242/ETY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 1982, ionittomien pinta-aktiivisten aineiden biologisen hajoavuuden mittausmenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja direktiivin 73/404/ETY muuttamisesta (EYVL L 109, 22.4.1982, s. 1).

(2) Detergenttien ja puhdistusaineiden pakkausmerkinnöistä 13. syyskuuta 1989 annettu komission suositus 89/542/ETY (EYVL L 291, 10.10.1989, s. 55).

(3) Julkisen kuulemisen tulokset: http://europa.eu.int/comm/ enterprise/chemicals/detergents/ publicconsult/contrib/contrib.htm

(4) TSK:n lausunto aiheesta "Valkoinen kirja - Tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskeva strategia" (KOM(2001) 88 lopullinen) - EYVL C 36, 8.2.2002, s. 80-85; TSK:n lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2001-2010)" (KOM(2001) 31 lopullinen - 2001/0029 COD) - EYVL C 221, 7.8.2001, s. 80-85; TSK:n lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetus vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista" (KOM(2001) 803 lopullinen - 2001/0026 ACC) - EYVL C 241, 7.10.2002, s. 50-56.

(5) Joutsenmerkki, jonka Pohjoismaiden neuvosto hyväksyi vuonna 1989 Pohjoismaiden viralliseksi ympäristömerkiksi.

(6) "Environmental and Health Assessment of Substances in Household Detergents and Cosmetic Detergent Products" Environmental Project No 615, Danish EPA 2001. Saatavilla Tanskan ympäristönsuojeluviraston julkaisutietokannasta osoitteessa http://www.mst.dk/udgiv/ publications/2001/87-7944-596-9 /html/default_eng.htm