FI    FI FI 
FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 30.3.2009 
SEK(2009) 400 
  
KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA 
Oheisasiakirja asiakirjaan: 
   
KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTO LLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAAL IKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN 
KOMITEALLE 
 
elintärkeiden tietoinfrast ruktuureiden suojaamisesta 
”Euroopan suojaaminen laajoilta tietover kkohyökkäyksiltä ja -häiriöiltä:  
valmiuden, turvallisuuden ja sietokyvyn parantaminen”  
   
TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA 
 
{KOM(2009) 149} 
{SEK(2009) 399} 
FI 2   FI TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA  
1. ONGELMA  
TVT-ala on elintärkeä EU:n taloudelle ja yhteiskunnalle 
Tieto- ja viestintäteknol ogiasta (TVT) on tullut EU:n  talouden ja koko yhteiskunnan 
selkäranka. TVT-toimiala on e lintärkeä yhteiskunna n kaikille lohkoille . Yritysmaailma  
on siitä riippuvainen sekä suorien myyn titulojen että sisäisten prosessien 
tehokkuuden/tuloksellisuuden kautta. TVT on myös yhä kiinteämpi osa julkishallintojen 
toimintaa : sähköisen hallinnon yleistyminen kaikilla  tasoilla tehostaa menettelyjä, mutta 
tekee julkisesta sektorista monissa toiminnoi ssa myös vahvasti riippuvaisen TVT:stä. Myös 
kansalaiset käyttävät yhä enemmän ti etoyhteiskuntapalveluja ja TVT:tä 
arkielämässään : verkkojen toiminnan keskeytymisellä olisi kielteisiä vaikutuksia näihin 
toimintoihin, minkä lisäksi viestintäverkoissa siirretään yhä enemmän kansalaisten henkilötietoja. Puutteelliset turvatoimet voivat johtaa arkaluonteisten henkilötietojen joutumiseen vääriin käsiin, ja riskinä ovat identiteettivar kaudet ja muunlaiset petokset
1. 
Tällaisten infrastruktuurien turvallisuuden ja sietokyvyn parantaminen on siis 
äärimmäisen tärkeää kansalaist en henkilötietojen suojaamise ksi ja yksityisyyden suojan 
toteutumiseksi.  
TVT-järjestelmät ja -palvelut muodostavat elintärkeän infrastruktuurin jo itsessään, mutta 
myös alustana muille kriittisille  teknologisille ja yhteiskunnallisille perusrakenteille. Tämä 
todettiin myös Euroopan elintärkeiden infras truktuurien suojaamisohjelmasta laaditussa 
Euroopan komission vihreässä kirjassa2, jonka mukaan elintärkeiden tietoinfrastruktuurien 
käsitteeseen kuuluvat TVT-järjestelmät, jotka ovat itsessään elintärkeitä infrastruktuureja tai 
ovat olennaisia kriittisten infrastruktuurien (tiedonsiirto, tietokoneet/ohj elmistot, satelliitit 
jne.) toiminnan kannalta. Määritel mä vastaa OECD:n lähestymistapaa3.  
Määritelmien eroavaisuuksista riippumatta olennaista on, että elintärkeiden 
infrastruktuurien käsite tukee systeemistä näkemystä TVT-jä rjestelmien, -palvelujen, 
-verkkojen ja -infrastruktuurien  (”TVT-infrastruktuurien”) turvallisen ja 
keskeytymättömän toiminnan takaamisesta . Tässä kokonaisuudessa on erittäin 
tärkeässä asemassa internet , koska sen käyttö on niin laaja lle levinnyttä ja se on vahvasti 
mukana eri teknologioiden lähentymiskehityksessä. 
                                                 
1 http://www.times online.co.uk/tol/news/uk/crime/article4211711.ece. 
2 KOM(2005) 576 lopullinen. 
3 http://www.oecd.org/dataoecd/1/13/40825404.pdf. 
FI 3   FI Mistä on kysymys 
Elintärkeiden tietoinfrastruktuurien yleisyys merkitsee, että verkkokatkosten vaikutukset 
voivat tuntua laajalti koko yhteiskunnassa .  
Ihmisten tekemien hyökkäysten, luonnonkatastrofi en tai teknisten häir iöiden aiheuttamia 
riskejä ei useinkaan ymmärretä täysin ja/tai anal ysoida riittävästi. N iinpä sidosryhmät eivät 
ole tarpeeksi tietoisia riskei stä voidakseen toteuttaa tehokkait a turva- ja vastatoimia.  
Tietoverkkohyökkäykset ovat kehittyneisyy dessään nousseet ennennäkemättömälle 
tasolle  ja niitä tekevät usein yksityishenkilöt tai rikollisryhmät voitontavoittelumielessä tai 
poliittisista syistä. Laajat tietoverkkohyök käykset Viroon, Liettuaan ja Georgiaan ovat 
esimerkkejä yleisestä suuntauksesta.  Virusten, matojen ja muiden haittaohjelmien valtava 
määrä, botnet-verkkojen yleistyminen ja  roskapostin kasvu vahvistavat ongelman 
vakavuuden4. TVT-infrastruktuurit ovat jatk uvien hyökkäysten kohteena,  ja ellei 
Eurooppa paranna valmiuksiaan, hyökkäyste n vaikutukset saattavat käydä paljon 
vakavammiksi.  
Suuri riippuvuus elintärkeistä ti etoinfrastruktuureista, niiden  yhteenliitynnät maiden rajojen 
yli ja keskinäiset riippuvuuss uhteet muiden infrastruktuurien  kanssa korostavat tarvetta 
kehittää niiden turvallisuutta ja sietokykyä järjestelmänäkökulmasta puolustuksen 
etulinjana  häiriöitä ja hyökkäyksiä vastaan. Tämä n lisäksi tarvitaan toimenpiteitä 
elintärkeisiin tietoinfrastruktuureihin kohdist uvien rikosten ja terroristihyökkäysten 
ehkäisemiseksi ja lieventämiseksi se kä syyllisten selvittämiseksi.  
Ongelman luonne 
Tällä hetkellä elintärkeiden tietoinfrastruktuurien turvallisuus- ja si etokykykys ymyksiä 
tarkastellaan lähinnä kansallisista lähtökohdista ilman  sen suurempaa 
yleiseurooppalaista koordinointia . Järjestelmällisen, maiden rajat ylittävän yhteistyön 
puuttuminen vähentää huomattavasti kansallis en tason vastatoimien vaikuttavuutta. 
Lisäksi yhden maan elintärkeän tietoinfrastrukt uurin heikko turvallisuus ja sietokyky 
saattaa lisätä muiden maiden haavoittuvuutta .  
Koska elintärkeät tietoinfrast ruktuurit ovat maailmanlaajuisi a, tiiviisti yhte enliitettyjä 
ja keskinäisessä riippuvuussuhteessa muiden infrastruktuurien kanssa, niiden turvallisuutta 
ja sietokykyä ei voida varmistaa pelkästään kans allisilla ja koordinoimattomilla 
lähestymistavoilla . Lisäksi yleisesti katsotaan, että  markkinavoimat ei vät riittävästi 
kannusta yksityistä sektoria investoim aan elintärkeän tietoinfrastruktuurin 
suojaamiseen valtioiden yleensä haluamalla tasolla . 
Edellä hahmotellun yleisen ongelman taustalt a löytyvät seuraavat tekijät : 
• Jäsenvaltioiden erilaiset painotuk set suhtautumisessa elintärkeän 
tietoinfrastruktuurin turvallisuuteen ja sietokykyyn . Jäsenvaltioiden harjoittamassa 
politiikassa elintärkeä n tietoinfrastruktuurin turvallisuude n ja sietokyvyn alalla on eroja. 
Lisäksi asiantuntemus ja valmiudet näyttävä t jakautuneen epätasaisesti, mikä käy ilmi 
komission tekemästä analyysistä ja vahvistetaan myös Euroopan verkko- ja 
tietoturvaviraston ENISAn  raportissa5. 
• Uusien, Euroopan laajuisten toim intamallien käyttöönoton vaikeudet . Elintärkeiden 
tietoinfrastruktuurien turvallisuuden ja  sietokyvyn parantamisessa on omat hallinnolliset 
                                                 
4 KOM(2006) 688 lopullinen.  
5 http://www.enisa.europa.eu/d oc/pdf/resilience/stock_taki ng_final_report_2008.pdf. 
FI 4   FI haasteensa . Elintärkeisiin tietoinfrastruktuurei hin liittyvän politiikan  määrittely kuuluu 
hallituksille , mutta yksityisen sektorin mukan aolo on olennaisen tärkeää  politiikan 
toteuttamisen kannalta. Tämän vastuunjaon hal litsemisessa on yleensä käytetty mallina 
yksityisen ja julkisen  sektorin kumppanuuksia . Mutta vaikka yleisesti ollaan samaa 
mieltä siitä, että myös Euroopan tason julk is-yksityiset kumppanuudet o lisivat toivottavia, 
sellaisia ei ole vielä ilmaantunut.  
• Euroopan rajalliset ennakkovaroitus- ja reagointivalmiudet.  Kuulemisissa nousi esiin 
eroja kansallisissa ennakkovaroitus- ja reagoin tijärjestelmissä. Jotkin jäsenvaltioista eivät 
saa säännönmukaisesti raportteja verkkoturvalli suuspoikkeamista (joskin tätä voi tapahtua 
epävirallisesti joidenkin operaattorien välill ä) ja/tai niillä ei ole nimettynä tiettyä 
raportoinnista vastaavaa tahoa. Valtakunnallisen tason elinten  välinen yhteistyö ja 
tiedonvaihto vaikuttaa alikehittyneeltä  ja sitä haittaa pula luot ettavista tiedonjako- ja 
koordinointimekanismeista. Tämän vuoksi on välttämätöntä, että kaikki 
kansalliset/valtiolliset tietot ekniikan kriisiryhmät (CERT-ryhmät) toimivat hyvin, eli 
niillä on vähintään yhteis esti sovitut perusvalmiudet . Lisäksi EU:n tasoiset 
harjoitukset ja kä ytännön simulaatiot , jotka ovat keskeinen tekijä elintärkeiden 
tietoinfrastruktuurien turv allisuuden ja sietokyvyn kehittämisessä, ovat vielä 
lapsenkengissä . 
• Vähäinen tietoisuus internetin turvallisuut een ja sietokykyyn liittyvistä riskeistä . 
Internet on hajautetun ja monennetun l uonteensa vuoksi toista iseksi osoittautunut 
suhteellisen vikasietoiseksi ja  vakaaksi infrastruktuuriksi . Voidaan kuitenkin 
kohtuudella kyseenalaistaa  sen kyky jatkossakin kestää lisääntyvää  määrää häiriöitä ja 
tietoverkkohyökkäyksiä, kun otetaan huomioon sen valtava kasvu, lisääntyvä 
monisäikeisyys ja uusien palvelujen esiinmarssi . 
Yksikään maa ei ole muista eristynyt saareke . Elintärkeän tietoinfrastruktuurin ja erityisesti 
internetin globaali luonne edellyttää yhteistä globaalia lähestymistapaa  turvallisuuteen ja 
sietokykyyn. Juuri vahvan EU-koordinaation avulla voidaan suoraan vaikuttaa myös 
kansainvälisellä tasolla.   
2. PERUSTELUT EU- TASON TOIMILLE  
Puhtaasti kansallisen tason lähestymistapa ei ehkä riitä edellä kuvattujen ongelmien 
ratkaisuksi . Maiden rajat ylittävien huomattavien  vaikutusten vuoksi monilla verkko- ja 
tietoturvauhkilla saattaa olla ra jat ylittäviä kielteisiä kerrannaisvaikutuksia, joita ei voida 
tuloksellisesti hallita kansallisella tasolla ja jotka voivat aiheuttaa häiriöitä muissa maissa.  
Kokonaisvaltainen EU-tason lähestymista pa elintärkeän tietoinfrastruktuurin 
turvallisuuden ja sietokyvyn parantamiseen täydentäisi hyödyllis ellä tavalla alan 
kansallisia ohjelmia  ja jäsenvaltioiden välisiä  yhteistyöjärjestelyjä, ja toisi niille 
eurooppalaista lisäarvoa . Yhteinen lähestymistapa hyödyttäisi kaikkia, sillä myös monet 
haasteista ja ongelmista ovat yhteisiä. 
Virossa tapahtuneen hyökkäyksen jälkeisissä kes kusteluissa nousi esiin, että vastaavanlaisia 
tapauksia voitaisiin ehkäistä ti etynlaisin toimenpitein, kuten järjestelmällisemmällä Euroopan 
tasoisella tiedonvaihdolla, sekä  koordinoimalla vastatoimia varsinaisen kriisin aikana. 
Komissiolla on – toissijaisuusperiaatteesta tinkimättä – ihanteelliset edellytykset 
koordinoida tällaista toimintaa tiiviissä yhteistyössä jäsenva ltioiden ja kansainvälisten 
organisaatioiden kanssa. 
Vaikka kansalliset turvallisuuspainotukset ov atkin tärkeitä määrit eltäessä verkko- ja 
tietoturvaperiaatteita ja niihin liittyviä ve lvollisuuksia, ne voivat johtaa hajanaiseen 
FI 5   FI sääntelyyn sekä vaikuttaa kokonaisuutena Eu roopan unionin kilpailukykyyn ja Euroopan 
yhtenäismarkkinoiden kykyyn tuottaa hyvinvointia. 
Vuonna 2006 komissio ilmoitti6 aikeistaan määritellä Euroopan elintärkeiden 
infrastruktuurien suojaamisohjelman7 puitteissa TVT-toimialalle alakohtainen politiikka 
”jotta turvallisuutta voitaisiin tehostaa ja verkko- ja tietojärjestelmien sietokykyä lisätä ”. 
Eurooppa-neuvosto antoi komissi on aikeille tukensa vuonna 20078. 
Komission aloitteessa on tarkoitus ottaa asia nmukaisesti huomioon kansainvälinen ulottuvuus 
ja hyödyntää yleisesti tunnustettuja  periaatteita, kuten elintärk eitä tietoinfrastruktuureja 
koskevia G8-ryhmän periaatteita, YK:n  yleiskokouksen päätöslauselmaa 58/199 Creation of a 
global culture of cyber-security and the protec tion of critical information infrastructures  ja 
OECD:n hiljattain antamaa suositusta elintärkeiden tietoinfrastruktuurien suojaamisesta.  
Ehdotettavassa aloitteessa otetaan lisäksi huomioon NATOn verkkoturvallisuustoiminta ja 
vältetään päällekkäisyyksiä sen kanssa. NATOn toimissa keskitytään sotilaalliseen puolustukseen ja niihin kuuluva t NATOn yhteinen politiikka ti etoverkkojen puolustamisen 
alalla ja CDMA-yksikön ( Cyber Defence Management Authority ) toiminta sekä NATOn 
CCD-COE-yksikön ( Cooperative Cyber Defence Centre of Excellence ) työn tulokset.  
3. 
TAVOITTEET  
Tavoitteena on parantaa  kuvattuihin riskeihin ja uhkiin liittyvää valmiustasoa ja 
reagointikykyä koko Euroopassa  ja välttää lähestymistapojen hajanaisuus jäsenvaltioiden 
kesken. Painopisteenä olisi määr itellä yhteisiä prosesseja, joi lla voidaan joustavasti vastata 
tunnettuihin ja tuntemattomiin uhkiin. Yhdess ä asiaan liittyvien julk isten ja yksityisten 
sidosryhmien kanssa pyrit täisiin toteuttamaan tarvittavat ja johdonmukaiset 
ennaltaehkäisyyn, havaitsemiseen, reagointii n ja toipumiseen lii ttyvät toimenpiteet , jotta 
elintärkeissä tietoinfrastruktuureissa sa avutetaan tarvittava  turvallisuus- ja 
sietokykytaso ja palvelujen ke skeytymättömyys voidaan taata . Turvallisuuden ja 
sietokyvyn parantuminen vaikuttaisi myönteisesti myös EU:n  kansalaisten henkilötietojen 
ja yksityisyyden suojaan . 
Ehdotuksen yleistavoite, eli elintärkeiden tietoinfrastruktuurien turvallisuuden ja 
sietokyvyn varmistaminen niiden ensimmäisenä puolustuslinjana , voidaan saavuttaa 
neljän erityistavoitteen kautta: 
(1) elintärkeän tietoinfrastrukt uurin turvallisuuden ja siet okyvyn alan ka nsallisissa 
politiikoissa esiintyvien keh ityserojen umpeenkurominen; 
(2) elintärkeän tietoinfrastruktuurin turval lisuuden ja sietokyvyn yleiseurooppalaisen 
hallinnan kehittäminen; 
(3) Euroopan operatiivisten reagointivalmiuksien vahvistaminen; 
(4) internetin turvallisuuden ja  sietokyvyn parantaminen. 
4. POLIITTISET TOIMINTAVAIHTOEHDOT  
Toimintavaihtoehto 1:  Toiminnan jatkaminen nykyisellään  
                                                 
6 KOM(2006) 251. 
7 KOM(2006) 786. 
8 Neuvoston päätöslauselma 2007/C 68/01. 
FI 6   FI Se, että mitään lisätoimenpiteitä ei e hdotettaisi, ei olis i järkevä vaihtoehto . Ilman 
horisontaalisia EU-tason toimia jäsenvaltiot to imisivat jatkossakin omillaan, kahdenvälisesti 
tai rajatun monenvälisesti. Riskinä olisi erilaisten kansallisten , mahdollisesti keskenään 
yhteensopimattomien, ratkaisujen kehittyminen . Rajat ylittävä yhteistyö olisi lisäksi 
tapauskohtaista ja mahdollisesti tehotonta,  kun otetaan huomioon tietoverkkohyökkäysten 
kehittyneisyys ja mittakaava. 
Koska jäsenvaltiot jatkaisivat ongelmien kä sittelyä eri tahdissa, eri intressitahot saattaisivat 
pidättäytyä investoinneista tu rvallisuuteen ja sietokykyyn , kun erilaisten standardien ja 
velvollisuuksien soveltaminen vähentäisi niid en kilpailukykyä. Onge lma on luonteeltaan 
maiden rajat ylittävä, mikä entisestään kärj istäisi eroja turvallis uudessa, sietokyvyssä ja 
valmistautuneisuudessa eri puolilla Eur ooppaa. Elintärkeän tietoinfrastruktuurin 
haavoittuvuus Euroopassa pysyisi suurena ja  mahdollisesti lisääntyisi, yksittäisistä 
ponnisteluista huolimatta.  
Toimintavaihtoehto 2: Ei-sitovat puitteet  
Komissio tarjoaisi puitteet koordi noinnille ja yhteistyölle  laatimalla tiedonannon ja 
toimintasuunnitelman jäsenvalt ioille, yksityiselle sektoril le ja kansalaisyhteiskunnan 
toimijoille. Eurooppa-neuvosto voisi antaa tiedonannolle tukensa, ja myös Euroopan 
parlamentti voi halutessaan osallistua keskusteluun. 
Aloitteessa keskityttäisiin edellä korostettui hin tavoitteisiin ja ehdotettaisiin erityisesti 
seuraavaa: 
(1) Elintärkeän tietoinfrastruktuurin turva llisuuden ja sietokyvyn alan kansallisten 
politiikkojen johdonmukaistaminen  
• yksilöimällä monistettavissa olevia esim erkkejä julkishalli nnon käytänteistä ja 
yhteisistä lähestymistavoista, 
• perustamalla eurooppalainen foorumi, jo ssa jäsenvaltiot voivat jakaa tietoa ja 
hyviä toimintamalleja liittyen  elintärkeiden tietoinfrastruktuurien turvallisuuteen 
ja sietokykyyn.  
(2) Elintärkeän tietoinfrastruktuurin turvallisuuden ja sietokyvyn 
yleiseurooppalaisen hallinnan kehittäminen  
• perustamalla tietoinfrastruktuurin sietokykyä käsittelevä eurooppalainen 
julkis-yksityinen kumppanuus (E3PR) edistämään julkisen ja yksityisen 
sektorin yhteistyötä turvallisuus- ja  sietokykytavoitteissa, perusvaatimuksissa, 
hyvissä toimintamalleissa ja toimenpiteissä.  
(3) Euroopan käytännön reagoint ivalmiuksien vahvistaminen  
• luomalla kansallisia/valtiollisia CERT-ryhmiä9 toimimaan kansallisten 
varautumis-, tiedonvälitys-, koordinointi- ja vastatoimivalmiuksien keskeisenä 
komponenttina, 
• sopimalla kansallisten/valtiollisten CE RT-ryhmien valmiuksille ja palveluille 
vähimmäistaso, 
• edistämällä kansallisten/valtiollisten CE RT-ryhmien eurooppalaista yhteistyötä, 
helpottamalla yhteydenpitoa ja yhteistyötä kansallisten reagointivalmiuksien 
                                                 
9 Tietoturvauhkien ja -loukkausten havainnointi- ja ratkaisuryhmä (Computer Emergency Response 
Team). 
FI 7   FI välillä, järjestämällä ylei seurooppalaisia ja/tai al ueellisia harjoituksia 
simuloiduilla suuren mittakaavan uhkakuvilla, 
• edistämällä valmiussuunnittelua häiriöid en reagoimista ja kriisitilanteista 
elpymistä varten, 
• rahoittamalla eurooppalaisia harjoituksia simuloidui lla suuren mittakaavan 
verkkoturvallisuusuhkakuvilla, 
• tukemalla eurooppalaisen tiedonjako- ja hä lytysjärjestelmän (EISAS) kehitystä ja 
käyttöönottoa kattamaan tasa puolisesti ja tehokkaasti myös kansalaiset ja pk-
yritykset.  
(4) Internetin turvallisuuden ja sietokyvyn parantaminen   
• määrittelemällä EU:n painopisteet intern etin pitkän aikavälin vakauden ja 
sietokyvyn kannalta,  
• sopimalla ensin eurooppalaisista ja sitten  kansainvälisistä peri aatteista internetin 
turvallisuutta ja sietokykyä varten.  
Toimintavaihtoehto 3: sitovat puitteet  
Useimpiin edellä kuvattuihin kysymyksiin voitaisiin  puuttua erilaisilla sitovilla toimenpiteillä, 
tapauksen mukaan joko direktiivillä, asetuksella tai päätöksellä. 
Komissio voi ehdottaa sitovia toim enpiteitä, joiden tavoitteena on  
(1) määritellä perustaso, joll a yhdenmukaistettaisiin kansallisia politiikkoja . 
Tällaisissa toimenpiteissä voidaan keskittyä elintärkeän tietoinfrastruktuurin turvallisuuden ja sieto kyvyn parantamiseen jo ehdotet un markkinalainsäädännön 
tulosten lisäksi; 
(2) määritellä julkisen ja yksityisen sektorin toim ijoiden tehtävät ja vastuut  
elintärkeän tietoinfrastruktuurin turvallisuuteen ja sietokykyyn liittyvissä 
kysymyksissä; 
(3) parantaa käytännön valmistautuneisuutta  esimerkiksi luomalla  
(a) joukko vähimmäisnormeja kansallisten/ valtiollisten CERT/CSIRT-ryhmien 
yhdenmukaistetuille toiminnoille ja palveluille, 
(b) puitteet kansalliselle valmiuss uunnittelulle EU:n laajuisten 
valmiussuunnitelmien laatimista silmällä pitäen. 
5. T
OIMINTAVAIHTOEHTOJEN VERTAILU  
Ensimmäinen toimintavaihtoehto, joss a toimintaa jatkettaisiin nykyisellään, ei tarjoa selkeitä 
etuja  Euroopan elintärkeiden tietoinfrastruktuuri en turvallisuuden ja sietokyvyn parantamisen 
kannalta. Päätös on siis tehtävä ei-sitovien ja si tovien puitteiden välillä. Tällä hetkellä sitovia 
puitteita koskeva vaihtoehto ei näyttäisi to teuttamiskelpoiselta muun  muassa seuraavista 
syistä:  
• suvereenien valtioiden poliittiset realiteetit , jotka on otettava as ianmukaisesti huomioon 
kaikenlaisessa yhteisön tason verkko- ja tietoturvapolitiikassa,  
• tarve ottaa huomioon ope ratiivisen vastuun laaja jakautum inen yksityiselle sektorille,  
• puutteellinen kokemus elintärkeiden tietoin frastruktuurien politiikkaa koskevasta 
tiedonvaihdosta ja yhteistyöstä julkisen  ja yksityisen se ktorin välillä. 
FI 8   FI Lisäksi se, että turvallisuuspoikkeamista tällä hetkellä saatavilla oleva perustieto on 
heikkolaatuista  – epäsymmetrisen tiedonsaannin ja ka nsallisten turvallisuuspainotusten 
vuoksi – haittaa mahdollisuuksia määritellä sään telyllisiä toimenp iteitä johdonmukaisten 
taloudellisten ja yhteiskuntapol iittisten kehitysnäkymien va lossa. Lisäksi tämä muodostaa 
ongelman suhteellisuusperiaatteen kannalta , koska on mahdotonta ehdottaa oikein 
suhteutettuja toimia, kun vielä ei ole selv ää käsitystä ongelman ta rkasta laajuudesta. 
Sitovien puitteiden laatiminen ja vahvistam inen veisi myös liian kauan, kun kaikki 
sidosryhmät on kuitenkin saatava toimimaan nopeasti. 
Vaikutustenarvioinnin johtopä ätöksenä on, että lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä 
suositellaan toimintavaihtoa 2 n iin, että ehdotetut toimenpiteet  käynnistetään välittömästi ja 
tilannetta tarkastellaan järjestelmällisesti ajan  mittaan uudelleen. Uudelleentarkasteluissa on 
otettava huomioon muun muassa julkinen keskus telu vahvemmasta ja n ykyaikaistetusta EU:n 
yhteisestä verkko- ja ti etoturvapolitiikasta. Arviointien poh jalta voitaisiin sitten analysoida 
tarpeita ja vaihtoehtoja liittyen mahdo llisiin tuleviin sitoviin toimenpiteisiin. 
Tämän jälkeen saattaisi olla mahdollista suositell a toimintavaihtoehtoon 3 sisältyvien kaltaisia 
toimenpiteitä.