Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta"

(2001/C 148/03)

ALUEIDEN KOMITEA, joka

ottaa huomioon komission tekemän ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ympäristöä koskevan tiedon julkisesta saatavuudesta (KOM(2000) 402 lopullinen - 2000/0169 COD),

ottaa huomioon Euroopan unionin neuvoston 25. heinäkuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan 1 kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto,

ottaa huomioon työvaliokuntansa 13. kesäkuuta 2000 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 4:n "maankäyttö, taajama-asiat, energia, ympäristö" tehtäväksi,

ottaa huomioon valiokunta 4:n 7. joulukuuta 2000 hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 273/2000 rev. 1), jonka esittelijä oli Margaret Eaton (UK, EPP),

hyväksyi 14. ja 15. helmikuuta 2001 pitämässään 37. täysistunnossa (helmikuun 14. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon.

Alueiden komitean näkemykset ja suositukset

Yleisiä huomioita ehdotetun direktiivin soveltamisalasta

Ehdotetussa direktiivissä käsitellään ympäristöä koskevan tiedon toimittamista jäsenvaltion viranomaisilta sekä alue- ja paikallisviranomaisilta yleisölle. Alueiden komitean lausunnon valmistelun tässä vaiheessa seuraavat aihepiirit kaipaavat kuitenkin selvennystä:

- Miten menetellen Euroopan komissio, Euroopan parlamentti ja Euroopan yhteisön muut toimielimet omaksuisivat Århusin yleissopimuksen?

Ehdotetun direktiivin 1 artiklassa todetaan, että "direktiivin tavoitteena on varmistaa ympäristöä koskevien tietojen järjestelmällinen toimittaminen ja levittäminen yleisölle - -". Pyynnön esittäjällä tarkoitetaan "luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka tekee pyynnön ympäristöä koskevasta tiedosta". Termiä "pyynnön esittäjä" sovelletaan siis myös viranomaisiin. On huomattava, että joidenkin viranomaisten johtotehtäviin kuuluu kehottaa muita organisaatioita toimittamaan niille ympäristöä koskevaa tietoa, jota käytetään aikanaan yleisölle tiedottamiseen. Paikallis- ja aluehallinnon on tärkeää pystyä hankkimaan tietoja muilta viranomaisilta, jotta jäsenvaltion hallituksen on niiden nojalla mahdollista täyttää esimerkiksi ilmastonsuojeluun liittyvät tavoitteet. (Tämä liittyy kaupallisen tiedon suojelusta kohdassa 9 esitettyihin näkökantoihin.) Tämän vuoksi komitea ehdottaa määritelmän laajentamista lisäämällä siihen sanat "myös viranomaista".

1. Ehdotus direktiiviksi ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta

Ehdotuksella edistetään kestävän kehityksen päämäärän saavuttamista parantamalla ympäristöä koskevan tiedon julkista saatavuutta. Sen ansiosta yleisö voi entistä paremmin osallistua ympäristöön vaikuttavien päätösten tekoon. Tämä parantaa nykyisen sukupolven ja tulevien sukupolvien elämänlaatua. Komitean mielestä nämä periaatteet ovat erittäin myönteisiä.

2. Johdanto-osan kahdeksas perustelukappale - Kenellä on oikeus pyytää ympäristöä koskevaa tietoa?

AK kehottaa komissiota ulottamaan ympäristöä koskevan tiedon saantioikeuden koskemaan kaikkia luonnollisia ja oikeushenkilöitä ja täten poistamaan perustelukappaleesta tarkennuksen "yhteisössä".

3. 2 artiklan 1 kohta - Ympäristöä koskevan tiedon määritelmän laajentaminen

Komitea suosittaa, että kuultavassa muodossa olevan tiedon määritelmää selvennetään. Jos termillä viitataan ainoastaan tietoon, joka on äänitetyssä muodossa, se voidaan rinnastaa kirjallisessa tai sähköisessä muodossa olevaan tietoon. Jos sillä kuitenkin tarkoitetaan myös suullista tietoa, jota on vaikea näyttää toteen, siihen saattaa liittyä väärinkäsityksen vaara. Tällöin termistä saattaisi aiheutua ongelmia. Komitea toivoisi muiden tiedon muotojen osalta selkeämpiä määritelmiä, vaikka vuonna 1990 annettu direktiivi luultavasti kattaakin ne.

4. 2 artiklan 2 kohta - Viranomaisten määritelmä

Ehdotus viranomaisten määritelmäksi menee pidemmälle kuin vuonna 1990 annettu direktiivi ja Århusin yleissopimus. Määritelmä kattaisi organisaatiot, jotka eivät ole julkisia mutta jotka huolehtivat esimerkiksi kaasu-, sähkö-, vesi- tai kuljetuspalveluista. Määritelmä koskisi myös organisaatioita, jotka hoitavat tehtäviä joko välillisesti tai välittömästi viranomaisen puolesta. Se koskisi niin ikään palvelujen suorittajia tai organisaatioita, jotka hoitavat tietoarkistoa tai tietokantaa viranomaisen puolesta. Mainitun kaltaisilla organisaatioilla on ilmeisen merkittävät ympäristövaikutukset. Komitea on näin ollen tyytyväinen määritelmän laajentamisen johdosta.

5. 2 artiklan 2 kohdan a alakohta - Tiedon antamisen määräaika

Määräajan lyhentäminen kahdesta kuukaudesta yhteen kuukauteen on ensimmäinen tärkeä askel. AK kehottaa kuitenkin tarjoamaan kansalaisille vielä nopeampaa palvelua. Olisi myös selvitettävä, että kun pyyntö esitetään väärälle viranomaiselle, määräaika alkaa kulua vasta sitten, kun pyyntö on saapunut toimivaltaiselle viranomaiselle. Lisäksi AK ehdottaa kaikkien pyyntöjen esittämistä kirjallisina.

6. 3 artiklan 3 kohta - Tiedon pyytäminen erityiseen tarkoitukseen

Alueiden komitea kannattaa tätä säännöstä. Komitea katsoo hyödylliseksi, että viranomaisille ilmoitetaan yksityiskohdittain menettelyistä ja määräajoista, joilla on merkitystä ympäristöä koskevan tiedon käyttötarkoituksen kannalta.

7. 3 artiklan 4 kohta - Kohtuullisten toimien toteuttaminen tietojen toimittamiseksi tietyssä muodossa tai formaatissa

Ei ole selvää, mitä tämän vaatimuksen lisäämisestä seuraa. Sen, että toimien on oltava perusteltuja, pitäisi kuitenkin tehdä vaatimuksen noudattamisesta mahdollista.

8. 3 artiklan 5 kohta - Käytännön järjestelyt ympäristöä koskevan tiedon asettamiseksi saataville tehokkaasti

AK suosittaa, että jäsenvaltiot velvoitetaan toimimaan sellaisen järjestelmän käyttöön ottamiseksi, jonka mukaan viranomaisten on julkaistava rekisteri tai luettelo hallussaan olevasta ympäristöä koskevasta tiedosta.

9. 4 artiklan 1 kohta - Pyyntöjen siirto- ja epäämisperusteet

Tämä säännös kohdistuu vuonna 1990 annetun direktiivin sisältämään puutteeseen, jonka vuoksi tietojen saanti on saatettu evätä, jos pyyntö on esitetty väärälle viranomaiselle. Ehdotuksen mukaan viranomaisen on toimitettava pyyntö muulle sopivammalle elimelle tai viranomaiselle, jos tieto ei ole pyynnön vastaanottaneen viranomaisen hallussa. Århusin yleissopimus sisältää kuitenkin toisen vaihtoehdon, jonka mukaan vastauksessa pyynnön esittäjälle kerrotaan, minkä viranomaisen hallussa tietojen uskotaan olevan. Alueiden komitean mielestä olisi perusteltua säilyttää molemmat vaihtoehdot. AK vastustaa 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, jonka mukaan viranomaiset voivat evätä tietopyynnön, jos se on esitetty liian yleisessä muodossa. Viranomaiset olisi päinvastoin velvoitettava selvittämään pyynnön esittäjälle, miten pyyntö tulee laatia, jotta kyseiset asiakirjat voidaan asettaa saataville.

10. 4 artiklan 1 kohdan c alakohta - Keskeneräistä aineistoa tai viranomaisten sisäistä viestintää koskeva pöytäkirja

Komitea ehdottaa keskeneräisen aineiston käsitteen selventämistä edelleen. Jos arkistossa oleva tieto on selkeää, eikä siitä voi aiheutua väärinkäsityksiä, se olisi annettava saataville pyydettäessä. Nykyisen käytännön mukaan työasiakirjojen, esimerkiksi kokousmuistioiden ja haastattelujen, luonnokset eivät ole saatavilla. Kuitenkin jos työasiakirjoja säilytetään, ne voidaan antaa saataville. Jos kyseistä tietoa käytetään virallisen asiakirjan laatimiseen ja se saatetaan hävittää asiakirjan laatimisen jälkeen, virallisen asiakirjan tulisi olla saatavilla, vaikka työasiakirjat eivät olisi saatavilla.

11. 4 artiklan 2 kohdan d alakohta - Päästöt ja kaupalliset salassa pidettävät tiedot

Alueiden komitea suosittaa tietojen kaupallisen arkaluonteisuuden sivuuttamista olosuhteissa, joissa päästöjä koskevat ympäristönsuojelun kannalta merkittävät tiedot olisi julkaistava.

12. 4 artiklan 2 kohdan f alakohta - Henkilötietojen antamista koskeva poikkeus

Komitea kannattaa ehdotusta. Sillä luodaan yhteys ympäristöä koskevan tiedon antamisen sekä yksilöiden suojelua henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaata liikkumista koskevan sääntelyn välille.

13. 5 artikla - Maksut

Perittävien maksujen osalta ehdotuksessa pitäisi sallia, että tietojen toimittamisen ehtona on maksun suorittaminen. Maksun suorittaminen on toimittamisen ehtona yleisen tavan mukaan. Yleissopimuksessakin tämä nimenomaan sallitaan. Komitea ymmärtää, että ensisijaisesti on pyrittävä vastaamaan pyyntöihin mahdollisimman nopeasti, mutta tämä saattaa vaikeuttaa saatavien perintää. Jos saatavien perimisestä aiheutuvat kulut ovat kohtuuttoman suuret, viranomaiset saattavat menettää merkittävän korvauslähteen.

14. 5 artiklan 3 kohta - Julkisesti saatavilla olevien luettelojen ja rekisterien sisältämien tietojen käytön maksuttomuus

Alueiden komitea kannattaa tätä kohtaa.

15. 6 artikla - Muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeus

Alueiden komitea korostaa tehokkaan muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeuden (nopea, avoin, edullinen ja ymmärrettävä) merkitystä. Tämän oikeuden konkreettisen ilmentymän tulisi olla asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukainen. Oikeudenkäyntikustannukset eivät saisi olla niin korkeat, että ne estävät muutoksenhakuoikeuden tehokkaan käytön.

16. 7 artiklan 1 kohta - Ympäristöä koskevan tiedon levittäminen

Alueiden komitea suhtautuu kielteisesti tähän kohtaan nykymuodossa ja ehdottaa sekä arkistomateriaalin että seurantatietojen nimenomaista rajaamista ehdotuksen ulkopuolelle. Kaiken arkistomateriaalin saataville toimittamisesta aiheutuvat kustannukset ovat todennäköisesti suuremmat kuin saatava hyöty. Käsittelemättömät seurantatiedot voidaan myös helposti ymmärtää tai tulkita väärin.

17. 7 artiklan 2 kohta - Ympäristön tilaa koskevien kertomusten julkaiseminen

Komitean mielestä on myönteistä, että ympäristön tilaa koskevien kertomusten toimittamista edellytetään entistä painokkaammin. On kuitenkin tärkeää tunnustaa, ettei ympäristön tilaa koskevien kertomusten tarvitse olla erillisiä asiakirjoja. Kaikki merkityksellinen ympäristöä koskeva tieto on saatettu toimittaa esimerkiksi kestävää kehitystä tai hyvinvointia koskevassa kertomuksessa.

18. 7 artiklan 3 kohta - Tiedon toimittaminen saataville hätätilanteissa

Alueiden komitean mielestä tässä kohdassa virallistetaan nykyinen hyvä toimintatapa. Komitea pitää toimenpidettä onnistuneena.

Bryssel 14. helmikuuta 2001.

Alueiden komitean

puheenjohtaja

Jos Chabert