Väliarvioinnin viitekausi on ohjelman toteutuskauden alkupuolisko vuodesta 2014 vuoden 2017 puoliväliin. Arviointi kattoi vuosien 2014, 2015 ja 2016 vuotuiset työohjelmat. Vuoden 2017 vuotuista työohjelmaa on sen sijaan arvioitu lähinnä suunnittelun ja rakenteen, mutta ei toteutuksen, osalta.

Nämä perussopimuksessa asetetut kunnianhimoiset tavoitteet on myös vahvistettu Eurooppa-neuvoston Tukholman ohjelmassa . Lain ja oikeuden Euroopan toteuttaminen on yksi EU:n poliittisista painopisteistä, ja vuosien 2014–2020 oikeusalan ohjelma on yksi niistä välineistä, joilla tämän tavoitteen saavuttamista edistetään.

Tällä alalla rahoitettujen toimien tavoitteena on tarjota EU:n kansalaisille tehokkaita oikeussuojakeinoja EU:n oikeuden rikkomistapauksissa erityisesti, jos kansalaisten on liian vaikea käyttää kansallisia menettelyjä. Ohjelmalla edistetään erityisesti sellaisten EU:ssa kehitettyjen muuntyyppisten oikeussuojakeinojen ja muiden kuin oikeussuojakeinojen käyttöä, joilla voidaan tarjota nopea, tehokas ja edullisempi ratkaisu riitoihin esimerkiksi Euroopan oikeusportaalin tukemana. Sen tavoitteena on myös edistää kansallisten viranomaisten tai hallintoelinten välistä läheistä yhteistyötä, joka on erityisen tärkeä tiettyjen EU:n oikeuksien toteutumisen kannalta.

Monet oikeusalan ohjelmaan osallistuvat organisaatiot toimivat myös perusoikeus-, tasa-arvo- ja kansalaisuusohjelman soveltamisalalla. Vaikuttaa näin ollen siltä, että oikeusalan ohjelmalla on helpotettu oikeuspolitiikan alan kestävien eurooppalaisten verkostojen kasvua ja että jäsenneltyjä yhteistyöverkostoja on myös suhteessa muihin EU:n rahoitusohjelmiin.

Väliarvioinnissa kerätyt tiedot osoittavat, että ohjelma on onnistunut houkuttelemaan enemmän monikansallisia kumppanuuksia ja että tämä on yksi keskeisistä osa-alueista, joilla Euroopan oikeusaluetta tuetaan.

Joskus valittuja indikaattoreita on kuitenkin vaikea mitata, koska niihin vaikuttavat esimerkiksi ulkoiset tekijät (kuten EU:n direktiivien erilaiset kansalliset täytäntöönpanoasteet, erilaiset kansalliset poliittiset painopisteet ja hätätilanteet, makrotaloudelliset olosuhteet jne.), ja siksi on vaikea arvioida tarkasti, miten ohjelma vaikuttaa niiden toteuttamiseen.

Tärkeitä saavutuksia on erityisesti saatu aikaan yksityis- ja rikosoikeudellisissa asioissa tehtävää oikeudellista yhteistyötä koskevan erityistavoitteen osalta, jossa vuoden 2020 tavoite (eli vaihdettujen tietojen lukumäärä Euroopan rikosrekisteritietojärjestelmässä) todennäköisesti saavutetaan. Myös oikeussuojan saatavuutta koskevan erityistavoitteen osalta vuoden 2020 tavoite (eli osumien lukumäärä Euroopan oikeusportaalissa ja uhrien tukijärjestöjen lukumäärä maittain) on jo ylittänyt ilmoitetut tavoitteet.

Ohjelman erityistavoitteiden osalta indikaattorit kuvaavat yleensä riittävästi kunkin erityistavoitteen painopisteitä ja niitä verrataan niiden lähtöarvoihin. Suoritettu arviointi on myös osoittanut, että useilla rintamilla on edistytty huomattavasti, koska monet tavoitteet on lähes saavutettu.

Lisäksi oikeusalan koulutusta koskevan erityistavoitteen saavuttamisen mittaamisessa käytetty tärkein indikaattori (eli ohjelmasta rahoitettuun koulutukseen, henkilöstövaihtoon, opintomatkoille, työpajoihin ja seminaareihin osallistuneiden tuomareiden ja oikeuslaitoksen henkilöstön lukumäärä ja prosenttiosuus) on osoittanut asianmukaista edistystä, ja 20 000 ammattilaisen kouluttamista koskeva tavoite (koko komission osalta) vuoteen 2020 mennessä on jo saavutettu vuonna 2015. Tältä osin oikeusalan ohjelma on suurin yksittäinen tekijä, jolla on edistetty vuoden 2020 koulutustavoitteiden saavuttamista. Oikeusalan ohjelmassa vuosittain koulutetun oikeuslaitoksen henkilöstön lukumäärä on noin 14 000 vuonna 2016 (vuoden 2017 tietoja ei ole vielä saatavilla).

Ohjelman yleistavoitteen saavuttamisen osalta (tavoite on ”edistää vastavuoroiseen tunnustamiseen ja keskinäiseen luottamukseen perustuvan Euroopan oikeusalueen kehittämistä edelleen erityisesti tukemalla oikeudellista yhteistyötä siviili- ja rikosasioissa”) tärkein indikaattori (eli sellaisten oikeusalan ammattilaisten osuus, jotka ovat saaneet koulutusta EU:n tai muiden jäsenvaltioiden oikeudesta, mukaan lukien yksityisoikeus, rikosoikeus ja perusoikeudet, ei pelkästään tämän ohjelman kautta) on jatkuvasti osoittanut merkittävää edistymistä sen tavoitteen saavuttamisessa (eli 700 000 oikeusalan ammattilaista koulutettu vuoteen 2020 mennessä). Koulutettujen oikeusalan ammattilaisten lukumäärä on jatkuvasti noussut vuosina 2013–2016, ja vuoden 2020 tavoite lähes saavutettiin jo vuonna 2017.

Verrattuna kauteen 2007–2013 hankkeiden kestävyydestä (sekä niiden tuloksista ja tuotoksista) myös niiden elinkaaren päätyttyä on tullut entistä tärkeämpi tekijä, joka on otettava huomioon arviointimenettelyssä. Hankkeiden, joissa keskitytään luomaan välineitä/tuotoksia, saattaa olla vaikeampi saavuttaa kestävää kehitystä, koska näissä tapauksissa kestävyys riippuu siitä, voivatko hankkeet toteuttaneet organisaatiot saada riittävästi resursseja välineiden ylläpitoon, kun EU:n rahoitus päättyy.

Indikaattoreiden analyysi on osoittanut, että merkittävää edistystä on tapahtunut useilla rintamilla, koska jotkin tavoitteet on melkein saavutettu ja jotkin on jo saavutettu kokonaan. Näin ollen oikeusalan ohjelman erityistavoitteiden edistämisellä vaikutetaan myönteisesti sen yleistavoitteen edistämiseen.

Kaikkien haastateltujen tuensaajien mukaan ohjelma on valittujen kohderyhmien tarpeiden täyttämisen kannalta erittäin merkityksellinen. Yksi ohjelman keskeisistä piirteistä on ollut sen kyky mukauttaa ja muuttaa painopisteitä uusien tarpeiden mukaan. Esimerkiksi Euroopassa tehtyjen terroristi-iskujen jälkeen käynnistettiin kaksi ehdotuspyyntöä vankien radikalisoitumisten torjumiseksi. Tämä voidaan toteuttaa oikeusalan ohjelman ainutlaatuisen rakenteen ansiosta, koska ohjelmalle on laadittu laajat erityistavoitteet, mikä johtuu siitä, että siinä on yhdistetty kolme edellisen ohjelmakauden ohjelmaa. Yleistavoitteen ja erityistavoitteiden ansiosta komissio pystyi mukauttamaan ohjelmaa EU:n muuttuviin tarpeisiin erityisesti oikeudellisen yhteistyön osalta. Huumausainepolitiikan alan aloitteita koskeva erityistavoite on kuitenkin joskus vaikea sovittaa yhteen ohjelman muiden painopisteiden, kuten oikeudellisen yhteistyön ja oikeussuojan saatavuuden, kanssa, koska huumeiden torjuntaan tähtäävien politiikkojen soveltamisala on yleensä laajempi.

Yleisesti ottaen ohjelman hyväksymisen aikana määritellyt tarpeet ovat kuitenkin edelleen todellisia ja merkityksellisiä, erityisesti vastavuoroiseen tunnustamiseen ja keskinäiseen luottamukseen perustuvan Euroopan oikeusalueen edelleen kehittämistä koskeva yleistavoite.

Sidosryhmien tarpeiden osalta ohjelman merkityksellisyyttä on edelleen tarpeen lisätä suorittamalla järjestelmällisiä analyysejä tärkeintä sidosryhmätyyppiä kohti sekä erityistavoitetta ja jäsenvaltioita kohti sen varmistamiseksi, että kunkin pyynnön jokaiseen erityistavoitteeseen liittyvät, vuotuisissa työohjelmissa vahvistetut painopisteet vastaavat sidosryhmien nykyisiä keskeisiä tarpeita. Ohjelmaan voidaan myös ottaa mukaan muita kohderyhmiä, jotka ovat merkityksellisiä sen yleistavoitteen saavuttamisen kannalta. Näihin ryhmiin kuuluvat sääntelyvirastojen henkilöstö, nuoret oikeusalan ammattilaiset ja opiskelijat sekä oikeusalan ammattilaiset ehdokasmaissa ja Euroopan naapuruspolitiikan piiriin kuuluvissa maissa. Tämä ei kuitenkaan ole tällä hetkellä mahdollista oikeusalan ohjelman oikeusperustan mukaan.

3.4.Johdonmukaisuus, täydentävyys ja synergiaedut

Ohjelma on hyvin johdonmukainen muiden EU:n välineiden, ohjelmien ja toimien kanssa ja täydentää niitä hyvin (esimerkiksi se on erittäin johdonmukainen EU:n oikeusasioiden toimintasuunnitelman 2020 kanssa), ja päällekkäisyyksien tai epäjohdonmukaisuuden riski on erittäin alhainen. Erityisesti oikeusalan koulutuksen osalta edeltävien ohjelmien yhdistäminen on lisännyt johdonmukaisuutta muiden EU:n aloitteiden ja muiden koulutustavoitteiden kanssa ja vähentänyt mahdollisia päällekkäisyyksiä sekä soveltamisalalla että rahoituksessa. Oikeussuojan saatavuutta koskeva erityistavoite on hyvin johdonmukainen Verkkojen Eurooppa -välineen televiestintäohjelman kanssa ja täydentää sitä hyvin. Kyseinen televiestintäohjelma on edistänyt myös Euroopan oikeusportaalin ja e-CODEXin kehittämistä.

Joitakin poikkeuksellisia päällekkäisyyksiä esiintyy yhä tavoitteiden, kohderyhmien ja toimien osalta. Tämä johtuu ohjelman laajoista kohderyhmistä ja tavoitteista, jotka vaihtelevat yksityis- ja rikosoikeudellisissa asioissa tehtävästä oikeudellisesta yhteistyöstä (joka kattaa näin ollen olennaisilta osin lainkäyttötoiminnan koko kirjon) huumausainepolitiikkaan ja oikeusalan koulutukseen, ja siitä, että kohderyhmänä ovat kaikki EU:n kansalaiset.

Joka tapauksessa on yhä mahdollista vahvistaa synergioita muiden EU:n rahoitusohjelmien ja aloitteiden kanssa. Tämä koskee esimerkiksi huumausainepolitiikan alaa, jolla voitaisiin lisätä koordinointia Kansanterveys kasvun tukemana -ohjelman kanssa.

Haastateltujen sidosryhmien mukaan ohjelma on hyvin johdonmukainen sellaisten kansallisten politiikkojen ja aloitteiden kanssa, joiden tavoitteet ovat samat ja/tai jotka kohdistuvat samoihin aloihin. Ohjelma täyttää kansallisten toimien jättämän aukon, ja samalla nykyiset kansalliset hankkeet ja aloitteet täydentävät ohjelmaa sen sijaan, että ne olisivat ristiriidassa tai päällekkäisiä sen kanssa. Kun sekä oikeusalan ohjelmalla että kansallisilla aloitteilla on samat (tai samankaltaiset) tavoitteet ja kohderyhmät, niiden välillä on aina eroja maantieteellisen soveltamisalan (laajennettu soveltamisala kohderyhmien osalta), käytettävissä olevien resurssien ja rahoitettujen hankkeiden määrän osalta.

Oikeusalan ohjelma on johdonmukainen myös kansainvälisten velvoitteiden, kuten Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman kanssa. Jotkin YK:n toimintaohjelman yleiset periaatteet voidaan yhdistää oikeusalan ohjelman tavoitteisiin ja kohdealoihin. Tämä koskee esimerkiksi YK:n rauhan ja turvallisuuden takaamista koskevaa tavoitetta. Se saavutetaan oikeudenmukaisessa ja osallistavassa yhteiskunnassa, jossa oikeussuojakeinot ovat kaikkien saatavilla, oikeusvaltioperiaate toteutuu ja oikeuslaitokset ovat avoimia ja tehokkaita. Kaikki nämä osatekijät ovat oikeusalan ohjelman yhdistäviä osia sekä oikeussuojan saatavuuden että oikeusalan koulutuksen osalta. EU on lisäksi kansainvälistä yksityisoikeutta käsittelevän Haagin konferenssin jäsen ja toteuttaa yksityisoikeuteen liittyviä kansainvälisiä toimia pääasiassa tämän kansainvälisen järjestön kautta.

3.5.EU:n lisäarvo

Kaikki kerätyt todisteet vahvistavat ohjelman toimien tuottaman suuren lisäarvon, jota pidetään tosiasiallisesti tärkeänä oikeusalan tavoitteiden hyvän ja tehokkaan saavuttamisen kannalta.

Arvioinnin tulosten mukaan kyselyn vastaajat olivat yksimielisiä siitä, että rahoitetut toimet eivät olisi olleet mahdollisia ilman EU:n toimia. Tuloksissa myös vahvistettiin, että samoja tuloksia ei olisi saavutettu pelkästään jäsenvaltioiden toimilla kumppanuuksien luomisen, tuotosten toteutumisen, innovatiivisten toimien rahoituksen, tulosten kestävyyden ja erityisesti kooltaan ja laajuudeltaan monikansallisten hankkeiden täytäntöönpanon osalta. Oikeusalan ohjelman tuottama EU:n lisäarvo on ilmeinen. Sillä on ennen kaikkea edistetty monikansallisia hankkeita, joilla on eurooppalainen ulottuvuus ja joissa puututaan rajatylittäviin ongelmiin. Ohjelma on myös tarjonnut taloudellisia resursseja toimien rahoittamiseen keskeisillä aloilla, jotka eivät välttämättä ole korkealla jäsenvaltioiden asialistalla poliittisen tahdon puuttumisen takia (sidosryhmien mukaan tämä koskee erityisesti oikeussuojan saatavuutta koskevaa erityistavoitetta).

Haastateltujen tuensaajien mukaan ohjelma voi vaikuttaa ainakin jossain määrin kohdealojen kansallisiin toimiin ja lähentää niitä.

Ohjelman ansiosta edunsaajat voivat myös työskennellä muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien kumppaneiden kanssa. Tämä mahdollisuus on lisännyt niiden tietämystä ja ymmärrystä ohjelmaan kuuluvista asioista, laajentanut niiden lähestymistapaa ja taitoja ja tarjonnut niille esimerkkejä hyvistä käytännöistä ja mahdollisuuden tutustua muissa jäsenvaltioissa kehitettyihin välineisiin. Kuten edellä on jo mainittu, kumppanuudet ovat keskeisiä osatekijöitä, jotka vaikuttavat oikeusalan ohjelman onnistumiseen, ja niitä on luotu suurimmassa osassa hankkeita.

Kansallisen rahoituksen puute on yksi tärkeimmistä syistä, miksi ohjelmasta rahoitetut toimet eivät olisi olleet mahdollisia jäsenvaltion yksin toteuttamalla toimella. Tämä pätee erityisesti huumausainepolitiikan alan aloitteisiin, sillä tämän alan kansallisista aloitteista puuttuu usein keskeisen tärkeä monikansallinen ulottuvuus, sekä EU:n tason oikeusalan koulutukseen, jota ei yleensä tarjota kansallisella tasolla. Lisäksi oikeusalan ohjelmalla varmistetaan, että eurooppalaisten verkostojen, kuten Euroopan juridisen koulutusverkoston, toiminta jatkuu.