EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 31.5.2018 COM(2018) 369 final 2018/0194(COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS tietojenvaihtoa, avunantoa ja koulutusta koskevan toimintaohjelman perustamisesta euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä kaudeksi 2021–2027 (Perikles IV -ohjelma)

{SWD(2018) 281 final}



PERUSTELUT 1.EHDOTUKSEN TAUSTA Tässä ehdotuksessa esitetään soveltamisen alkavan 1. tammikuuta 2021. Ehdotus koskee 27 jäsenvaltion unionia, sillä Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti 29. maaliskuuta 2017 Eurooppa-neuvostolle aikomuksestaan erota Euroopan unionista ja Euratomista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisesti. ·Perustelut ja tavoitteet Unionin yhteisenä rahana euro on keskeinen eurooppalainen etu. Sen luotettavuutta on suojeltava kaikissa ulottuvuuksissaan. Euron väärentäminen on todellinen ongelma unionille ja sen toimielimille. Siihen kohdistuvat uhkat ovat edelleen merkittäviä. Korkealaatuisten väärennettyjen eurojen ja turvaominaisuuksien saatavuus internetissä ja ns. pimeässä verkossa lisääntyy, ja esimerkiksi Kolumbiassa, Perussa ja Kiinassa toimii väärentämiskeskuksia. Väärennöksistä on haittaa kansalaisille ja yrityksille, sillä niiden vuoksi menetetyistä varoista ei makseta korvausta, vaikka väärennökset olisi otettu vastaan hyvässä uskossa. Yleisemmin se vaikuttaa euron asemaan laillisena maksuvälineenä ja kansalaisten ja yritysten luottamukseen aitoja euroseteleitä ja -kolikoita kohtaan. ·Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa Siitä asti, kun euro otettiin käyttöön yhteisenä rahana, on ollut tarpeen suojata sitä väärentämiseltä EU:n tasolla tähän tarkoitetulla ohjelmalla. Nykyinen Perikles 2020 -ohjelma on tarkoitettu erityisesti suojaamaan euroseteleitä ja -kolikoita rahanväärennykseltä, ja se perustettiin 11. maaliskuuta 2014 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 331/2014. Perikles 2020 -ohjelman ylikansallinen ja monialainen lähestymistapa ja keskittyminen euron suojaamisvalmiuksien kehittämiseen tekee siitä ainutlaatuisen EU:n tason ohjelman. Muiden unionin politiikkojen, kuten sisäisen turvallisuuden rahastoon (ISF) kuuluvan poliisiyhteistyön välineen, ja teknisen avun ohjelman (TAIEX) voidaan katsoa täydentävän sitä, kuten useat kansalliset viranomaiset ovat vahvistaneet. Tämä säädösehdotus koskee Perikles 2020 -ohjelman jatkamista vuoden 2020 jälkeen. ·Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa Euron vahva suojelu väärentämiseltä eri muodoissaan on olennainen osa EU:n painopisteisiin kuuluvaa turvallisuutta, kuten EU:n rahoituksen tulevaisuutta koskevassa pohdinta-asiakirjassa todettiin. Väärentämisen ja siihen liittyvien petosten ehkäiseminen ja torjunta ylläpitää eurojärjestelmän luotettavuutta ja lisää näin unionin talouden kilpailukykyä ja turvaa julkisen talouden kestävyyttä. Näin ollen se liittyy suoraan myös unionin tavoitteeseen tehostaa talous- ja rahaliiton toimintaa. 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE ·Oikeusperusta Unionin lainsäädäntö, joka koskee euron suojaamista rahanväärennykseltä, kuuluu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 133 artiklan soveltamisalaan. Kyseisessä artiklassa määrätään, että Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja Euroopan keskuspankkia kuultuaan toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen euron käytössä yhteisenä rahana. Perikles-ohjelman soveltaminen laajennetaan koskemaan jäsenvaltioita, joiden raha ei ole euro, SEUT-sopimuksen 352 artiklaan perustuvalla rinnakkaisella asetusehdotuksella. ·Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta) Tässä ehdotuksessa noudatetaan toissijaisuusperiaatetta. Euroopan yhteinen raha on julkinen hyödyke, jolla on selkeä monikansallinen ulottuvuus, ja tämän vuoksi euron suojaaminenkin on yksittäisen jäsenvaltion etua ja vastuuta laaja-alaisempi tehtävä. Kun otetaan huomioon euron liikkuminen rajojen yli ja kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden syvät kytkökset euron väärentämiseen (valmistus ja jakelu), kansallista suojaa on täydennettävä EU:n aloitteella. Vain näin voidaan varmistaa johdonmukainen kansallinen ja kansainvälinen yhteistyö ja puuttua mahdollisiin uusiin monikansallisiin riskeihin. Ohjelman väliarvioinnin mukaan ”ohjelman lisäarvo nimittäin perustuu olennaisesti sen tarjoamiin mahdollisuuksiin tukea kansainvälistä ja monikansallista yhteistyötä, joka on kansallisten viranomaisten ulottumattomissa, sen ainutlaatuisen ylikansallisen ulottuvuuden vuoksi”. Ohjelmalla on selvästi voitu edistää ylikansallista ja valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä sekä EU:n sisällä että kansainvälisesti niin, että on voitu maailmanlaajuisesti varmistaa euron suojaaminen väärentämiseltä. Ohjelmalla on myös erityisesti torjuttu uusia uhkia (kuten syvä/pimeä verkko) ja otettu vastuu (haasteellisesta) suhteesta tiettyihin maihin (esimerkiksi Kiina), sillä yksittäisten jäsenvaltioiden on vaikea puuttua näihin uhkiin yksin. Esimerkiksi vuoropuhelun käynnistäminen väärentämisen torjunnasta vastaavien Kiinan viranomaisten kanssa ja euroa suojelevan toiminnan tukeminen Latinalaisessa Amerikassa ei olisi ollut mahdollista ilman ohjelmaa. Tähän monikansallisten hankkeiden ryhmään kuuluu myös toisen sukupolven eurometallirahojen innovatiivisia turvatekijöitä koskeva tutkimus.

·Suhteellisuusperiaate Ehdotettu asetus on tarpeellinen, soveltuva ja tarkoituksenmukainen toivotun lopputuloksen saavuttamisen kannalta. Siinä ehdotetaan jäsenvaltioiden keskinäisen sekä komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tehokasta lujittamista rajoittamatta kuitenkaan jäsenvaltioiden valmiuksia suojella euroa rahanväärennykseltä. Unionin tason toimet ovat oikeutettuja, koska niillä autetaan selkeästi jäsenvaltioiden yhteisiä pyrkimyksiä suojata euroa ja rohkaistaan käyttämään unionin yhteisiä rakenteita toimivaltaisten viranomaisten välisen yhteistyön ja tietojenvaihdon lisäämiseksi. ·Toimintatavan valinta Ehdotettu väline on asetus, jatkona Perikles 2020 -ohjelman perustamisesta annetulle asetukselle (EU) N:o 331/2014. Asetus antaa tarvittavan oikeusvarmuuden, jota euron tehokas suojaaminen väärentämiseltä edellyttää, eikä sitä olisi voitu saavuttaa muilla säädöksillä. 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET ·Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset Riippumaton toimeksisaaja on tehnyt ohjelmasta väliarvioinnin asetuksen (EU) N:o 331/2014 13 artiklan 4 kohdan perusteella. Komissio hyväksyi 6. joulukuuta 2017 tiedonannon COM(2017) 741 Euroopan parlamentille ja neuvostolle ohjelman väliarvioinnin tuloksista. Komissio yhtyi tiedonannossa päätelmään, että ohjelman tulisi jatkua, kunnes sen voimassaolo päättyy vuonna 2020, tuki ohjelman jatkamista vuoden 2020 jälkeen sen EU:lle tuoman lisäarvon, sen pitkän aikavälin vaikutusten ja kestävyyden vuoksi ja yhtyi toimeksisaajan arvioon ohjelman jatkamisesta itsenäisenä ohjelmana vuoden 2020 jälkeen. Riippumattomassa arvioinnissa todetaan, että kaikki havainnot tukevat yksiselitteisesti myönteistä kokonaisarviota ohjelman tuomasta EU:n lisäarvosta, johdonmukaisuudesta, merkityksellisyydestä, vaikuttavuudesta, kestävyydestä ja tehokkuudesta. Jotta ohjelman tehokkuutta voitaisiin edelleen lisätä arvioinnissa ehdotettiin, että –kannustetaan toimivaltaisia kansallisia viranomaisia laajempaan osallistumiseen: olisi harkittava yhteyksien luomista kansallisiin päätöksentekijöihin sen varmistamiseksi, että ohjelman tarjoamat mahdollisuudet tunnetaan; –hakumenettelyä yksinkertaistetaan: olisi tutkittava mahdollisuutta tehdä hakemus verkossa ja toimittaa myös muut tarvittavat asiakirjat sitä kautta; –valvontamenettelyä vahvistetaan: ohjelman keskeisiä tulosindikaattoreita suositellaan muutettavaksi niin, että niihin kuuluu myös laadullisia indikaattoreita. ·Sidosryhmien kuuleminen Euron suojaaminen väärentämiseltä ja monivuotiseen rahoituskehykseen liittyvä ehdotus Perikles 2020 -ohjelman jatkamisesta sisällytettiin aiheena julkiseen kuulemiseen EU:n rahoitusvälineistä turvallisuuden alalla. Kuuleminen alkoi 10. tammikuuta 2018 ja päättyi 9. maaliskuuta 2018. Kuuleminen tuotti yhteensä 153 vastausta yksityisen ja julkisen sektorin sidosryhmiltä, joista 20 (13,07 %) mainitsi erikseen Perikles 2020 -ohjelman. Nämä vastaajat korostivat Perikles 2020 -ohjelman merkitystä. Vastaajista 50 % korosti erityisesti ohjelman tuomaa EU:n lisäarvoa kansainvälisen yhteistyön varmistamisessa. Tarve muuttaa tai lisätä ohjelmien/rahastojen tavoitteita tällä osa-alueella jakoi mielipiteitä. Vastaajista neljä ehdotti rahoituksen tason säilyttämistä entisellään ja kolme kannatti varojen lisäämistä. ·Vaikutustenarviointi EU:n varainhoitoasetuksessa [lisätään viittaus] asetettujen vaatimusten mukaisesti ohjelmista, jotka ovat sisältönsä ja rakenteensa puolesta jatkoa aiemmille tai joiden määrärahat ovat suhteellisen pienet, ei tarvita vaikutustenarviointia vaan ennakkoarviointi komission yksiköiden valmisteluasiakirjan muodossa. Tähän ehdotukseen liittyvä ennakkoarviointi (SWD(2018) 281) täyttää sääntelyn parantamisen vaatimukset. ·Yksinkertaistaminen Perikles 2020 -ohjelman väliarvioinnissa ehdotetaan yksinkertaistamistoimenpiteenä, että jatkossa annetaan mahdollisuus toimittaa hakemukset ja muut tarvittavat asiakirjat verkossa. Lisäksi vuonna 2017 on otettu käyttöön Perikles 2020 -avustusten rahoituksen toteutuksen yksinkertaistamiseksi yksikkökustannukseen perustuva päiväraha. 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ohjelman toteuttamiseen varatut rahoituspuitteet vuosiksi 2021–2027 ovat 7 700 000 euroa käypinä hintoina. Kyseinen määrä noudattaa komission ehdotusta seuraavaksi monivuotiseksi rahoituskehykseksi vuosiksi 2021–2027. Tähän asetusehdotukseen liitetyssä rahoitusselvityksessä esitetään ehdotuksen talousarviovaikutukset sekä tarvittavat henkilö- ja hallintoresurssit. 5.LISÄTIEDOT ·Seuranta-, arviointi- ja raportointijärjestelyt

Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission välisessä toimielinten sopimuksessa paremmasta lainsäädännöstä toimielimet sopivat säätävänsä raportointi-, seuranta- ja arviointivaatimuksista välttäen kuitenkin ylisääntelyä ja varsinkin jäsenvaltioille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta. Toimielinten sopimuksen ja ehdotuksen 12 ja 13 artiklan mukaisesti –Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetaan vuosittaiset tiedot tuloksista, ja myös johdonmukaisuudesta ja täydentävyydestä muiden ohjelmien kanssa, ottaen huomioon ehdotuksen liitteessä esitetyt indikaattorit; –ohjelman väliarviointi on suoritettava heti kun ohjelman toteuttamisesta on saatavilla riittävästi tietoa, kuitenkin viimeistään neljän vuoden kuluttua siitä, kun ohjelman toteuttaminen on käynnistynyt; ja –komissio suorittaa ohjelman toteuttamisen päätyttyä, kuitenkin viimeistään kahden vuoden kuluttua 1 artiklassa mainitun ajanjakson päättymisestä, ohjelman lopullisen arvioinnin. 2018/0194 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS tietojenvaihtoa, avunantoa ja koulutusta koskevan toimintaohjelman perustamisesta euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä kaudeksi 2021–2027 (Perikles IV -ohjelma)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: 1)Unioni ja jäsenvaltiot ovat asettaneet tavoitteekseen säätää toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen euron käytössä yhteisenä rahana. Nämä toimenpiteet sisältävät euron suojaamisen rahanväärennykseltä ja siihen liittyviltä petoksilta, ja ne parantavat näin unionin talouden tehokkuutta sekä varmistavat julkisen talouden kestävyyden. 2)Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1338/2001 säädetään tietojenvaihdosta, yhteistyöstä ja keskinäisestä avunannosta ja luodaan siten yhtenäiset puitteet euron suojaamiselle. Kyseisen asetuksen vaikutukset on neuvoston asetuksella (EY) N:o 1339/2001 laajennettu koskemaan jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa yhteiseksi rahakseen, samantasoisen suojan varmistamiseksi eurolle koko unionissa. 3)Toimilla, joiden tavoitteena on edistää tietojen ja henkilöiden vaihtoa, teknistä ja tieteellistä apua ja erikoiskoulutusta, tuetaan merkittävästi unionin yhteisen rahan suojaamista rahanväärennykseltä ja siihen liittyviltä petoksilta, saavutetaan korkeatasoinen ja yhdenmukainen suoja koko unionissa ja osoitetaan samalla, että unioni kykenee torjumaan vakavaa järjestäytynyttä rikollisuutta. 4)Euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä perustetulla toimintaohjelmalla lisätään unionin kansalaisten tietoisuutta ja parannetaan euron suojaa, etenkin tiedottamalla jatkuvasti ohjelmasta tuettavien toimien tuloksista.

5)Tällaisille toimille tähän mennessä annettu tuki, joka perustuu neuvoston päätöksiin 2001/923/EY ja 2001/924/EY, joita on myöhemmin muutettu ja joiden voimassaoloa on jatkettu ja soveltamisalaa laajennettu neuvoston päätöksillä 2006/75/EY, 2006/76/EY, 2006/849/EY ja 2006/850/EY, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 331/2014, on antanut unionille ja jäsenvaltioille mahdollisuuden tehostaa toimiaan, joilla euroa suojataan rahanväärennykseltä. Euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä perustetun ohjelman, jäljempänä ’Perikles-ohjelma’, tavoitteet on saavutettu kausilla 2002–2006, 2007–2013 ja vuodesta 2014 vuoteen 2017. 6)Komission tiedonannossa Euroopan parlamentille ja neuvostolle Perikles 2020 ohjelman väliarvioinnista komissio tuli siihen tulokseen, että Perikles 2020 -ohjelman jatkamista edelleen vuoden 2020 jälkeen olisi tuettava sen EU:lle tuoman lisäarvon, sen pitkän aikavälin vaikutusten ja kestävyyden vuoksi. 7)Väliarviointiin sisältyvä neuvo oli, että Perikles 2020 -ohjelmasta rahoitettuja toimia olisi jatkettava ottaen huomioon mahdollisuudet yksinkertaistaa hakemusten jättämistä, kannustaa edunsaajien eriyttämiseen, keskittyä jatkossakin uusiin ja jatkuviin väärentämisuhkiin ja virtaviivaistaa keskeisiä tulosindikaattoreita. 8)Siksi olisi hyväksyttävä uusi ohjelma kaudelle 2021–2027, jäljempänä ’Perikles IV’. Olisi varmistettava, että Perikles IV -ohjelma on johdonmukainen muiden asian kannalta merkityksellisten ohjelmien ja toimien kanssa ja täydentää niitä. Tämän vuoksi komission olisi Perikles IV -ohjelman soveltamiseksi kuultava asetuksessa (EY) N:o 1338/2001 tarkoitetussa komiteassa kaikkia euron suojaamisesta päävastuussa olevia toimijoita, ja erityisesti jäsenvaltioiden nimeämiä toimivaltaisia kansallisia viranomaisia, Euroopan keskuspankkia ja Europolia, euron suojaamistarpeiden arvioimiseksi varsinkin tietojenvaihdon, avunannon ja koulutuksen alalla. 9)Tähän asetukseen sovelletaan horisontaalisia varainhoitosääntöjä, jotka Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 322 artiklan perusteella. Näistä säännöistä säädetään varainhoitoasetuksessa, ja niissä määritetään erityisesti menettely talousarvion laatimiselle ja sen toteuttamiselle käyttäen avustuksia, hankintoja, palkintoja ja välillistä toteutusta, sekä taloushallinnon henkilöstön toiminnan valvonta. SEUT-sopimuksen 322 artiklan perusteella annetut säännöt koskevat myös unionin talousarvion suojaamista silloin kun oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen jäsenvaltioissa kohdistuu yleisiä puutteita, sillä oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen on välttämätön ennakkoedellytys moitteettomalle varainhoidolle ja EU:n rahoituksen tuloksellisuudelle. 10)Tässä asetuksessa noudatetaan lisäarvoa ja suhteellisuutta koskevia periaatteita. Perikles IV -ohjelmalla olisi helpotettava jäsenvaltioiden keskinäistä sekä komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä, jotta ne voivat suojata euroa rahanväärennykseltä, tämän vaikuttamatta jäsenvaltioiden velvollisuuksiin, ja käyttämällä resursseja tehokkaammin kuin kansallisella tasolla olisi mahdollista. Unionin tason toimet ovat tarpeellisia ja oikeutettuja, koska niillä autetaan selkeästi jäsenvaltioiden yhteisiä pyrkimyksiä suojata euroa ja rohkaistaan käyttämään unionin yhteisiä rakenteita toimivaltaisten viranomaisten välisen yhteistyön ja tietojenvaihdon lisäämiseksi. 11)Perikles IV -ohjelmaa olisi toteutettava [viittaus vuoden 2020 jälkeiseen monivuotista rahoituskehystä koskevaan asetukseen neuvoston asetus (EU, Euratom) .../2018] säädetyn monivuotisen rahoituskehyksen mukaisesti. 12)Jotta voidaan varmistaa Perikles IV -ohjelman yhdenmukainen toteutus, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Komission olisi hyväksyttävä vuotuiset työohjelmat, joissa määritetään painopisteet, talousarviovarojen jakautuminen ja arviointiperusteet toimille myönnettäviä avustuksia varten. Asianmukaisesti perustellut poikkeustapaukset, joissa on tarpeen korottaa yhteisrahoituksen osuutta jäsenvaltioiden taloudellisen joustovaran lisäämiseksi, jotta ne voivat toteuttaa ja saattaa päätökseen hankkeita euron suojaamiseksi ja turvaamiseksi tyydyttävällä tavalla, olisi sisällytettävä vuotuisiin työohjelmiin. 13)Tässä asetuksessa vahvistetaan Perikles IV -ohjelman rahoituspuitteet, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät ensisijaisena rahoitusohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä [viittaus päivitettävä tarvittaessa uuden toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti: talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 17 kohdan mukaisesti]. 14)Varainhoitoasetuksen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013, neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 mukaan unionin taloudellisia etuja on suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ja petosten ehkäiseminen, havaitseminen, korjaaminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnollisten seuraamusten määrääminen. Erityisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 ja asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 nojalla Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi tehdä tutkimuksia, joihin sisältyvät myös paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muusta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. Neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 nojalla Euroopan syyttäjänvirasto voi tutkia petoksia ja muuta laitonta toimintaa, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja, sekä nostaa niistä syytteen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 mukaisesti. Varainhoitoasetuksen mukaan unionin rahoitusta saavien henkilöiden ja yhteisöjen on toimittava täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi sekä myönnettävä komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF), Euroopan syyttäjänvirastolle (EPPO) ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle tarvittavat valtuudet. 15)Komission olisi esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle väliarviointikertomus Perikles IV -ohjelman toteuttamisesta ja lopullinen arviointikertomus sen tavoitteiden saavuttamisesta. 16)Sen vuoksi asetus (EU) N:o 331/2014 olisi kumottava. 17)On asianmukaista varmistaa joustava ja keskeytyksetön siirtyminen Perikles 2020 ohjelman ja Perikles IV -ohjelman välillä sekä yhdenmukaistaa Perikles IV ohjelman kesto [viittaus vuoden 2020 jälkeiseen monivuotista rahoituskehystä koskevaan asetukseen] asetus (EU, Euratom) .../2018] kanssa.Tästä syystä Perikles IV -ohjelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2021, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla

Kohde Tällä asetuksella perustetaan Perikles IV -ohjelma, joka on tietojenvaihto-, avunanto- ja koulutusohjelma euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä, jäljempänä ’ohjelma’. Siinä vahvistetaan ohjelman tavoitteet, talousarvio 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 väliseksi kaudeksi, unionin rahoituksen muodot ja rahoitusta koskevat säännöt. 2 artikla

Ohjelman tavoitteet 1.Ohjelman yleinen tavoite on seuraava:

ehkäistä ja torjua rahanväärennystä ja siihen liittyviä petoksia sekä parantaa näin unionin talouden kilpailukykyä ja varmistaa julkisen talouden kestävyys. 2.Ohjelman erityistavoite on seuraava: suojata euroseteleitä ja -kolikoita rahanväärennykseltä ja siihen liittyviltä petoksilta tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden toimenpiteitä sekä auttamalla jäsenvaltioiden ja unionin tason toimivaltaisia viranomaisia niiden pyrkimyksissä kehittää läheistä ja säännöllistä yhteistyötä sekä parhaiden käytänteiden vaihtoa keskenään ja komission kanssa; yhteistyöhön otetaan tarvittaessa mukaan myös kolmansia maita ja kansainvälisiä järjestöjä. 3 artikla

Talousarvio 1.Ohjelman toteuttamiseen varatut rahoituspuitteet 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 välisellä kaudella ovat 7 700 000 euroa (käypinä hintoina). 2.Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen asettamissa rajoissa. 3.Edellä 1 kohdassa tarkoitettua määrää voidaan käyttää ohjelman toteuttamista koskevaan tekniseen ja hallinnolliseen apuun, kuten valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimintaan, mukaan lukien tietotekniikkajärjestelmät. 4 artikla

EU:n rahoituksen toteutus ja muodot 1.Ohjelman toteutuksessa käytetään suoraa hallinnointia [varainhoitoasetuksen viimeisimmän toisinnon, asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012,] mukaisesti. 2.Komissio toteuttaa ohjelman yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, joita se kuulee säännöllisesti ohjelman täytäntöönpanon eri vaiheissa, ja ottaen huomioon muiden toimivaltaisten yhteisöjen, erityisesti Euroopan keskuspankin ja Europolin, toteuttamat toimet. 3.Ohjelman mukainen rahoitustuki 6 artiklassa luetelluille osallistumiskelpoisille toimille myönnetään joko avustuksina; tai julkisina hankintoina. 5 artikla

Yhteiset toimet 1.Komissio voi järjestää ohjelmaan kuuluvia toimia yhdessä muiden kumppanien kanssa, joilla on asiantuntemusta alalta; näitä ovat muun muassa (a)kansalliset keskuspankit ja Euroopan keskuspankki, jäljempänä ’EKP’; (b)kansalliset setelien tutkimuskeskukset ja metallirahojen tutkimuskeskukset; (c)Euroopan teknis-tieteellinen eurometallirahaväärennösten analysointi- ja luokittelukeskus ja rahapajat; (d)Europol, Eurojust ja Interpol; (e)väärän rahan valmistamisen vastustamiseksi Genevessä 20 päivänä huhtikuuta 1929 allekirjoitetun kansainvälisen yleissopimuksen 12 artiklassa tarkoitetut rahanväärennyksen estämisestä vastaavat kansalliset keskustoimistot sekä muut rahanväärennyksen ehkäisyyn, paljastamiseen ja torjuntaan erikoistuneet yksiköt;

(f)erikoisalojen edustajat, jotka toimivat monistustekniikan ja aitouden tarkistamistekniikan sekä paino- ja kaiverruslaitteiden aloilla; (g)muut kuin a–f alakohdassa tarkoitetut elimet, jotka tarjoavat erityisasiantuntemusta, tarvittaessa myös kolmansista maista ja varsinkin unionin liittyvistä valtioista ja ehdokasmaista olevat tällaiset elimet; ja (h)yksityiset yhteisöt, jotka ovat kehittäneet seteli- ja kolikkoväärennösten tunnistamiseen tarvittavaa teknistä tietämystä ja tähän erikoistuneita ryhmiä ja esittäneet siitä näyttöä. 2.Jos komissio sekä EKP, Eurojust, Europol tai Interpol toteuttavat yhdessä toimia, niistä aiheutuvat menot jaetaan niiden kesken. Kukin niistä vastaa kuitenkin omien luennoitsijoidensa matka- ja oleskelukuluista. II LUKU

OSALLISTUMISKELPOISUUS 6 artikla

Avustuskelpoiset toimet 1.Ohjelmasta annetaan 10 artiklassa tarkoitetuissa vuotuisissa työohjelmissa vahvistettujen ehtojen mukaisesti rahoitustukea seuraaviin toimiin: (a)tietojen vaihto ja levitys, jossa keskitytään työpajojen, kokousten ja seminaarien järjestämiseen, koulutus mukaan lukien, toimivaltaisten kansallisten viranomaisten henkilöstön kohdistettuun sijoittamiseen ja vaihtoon sekä muihin vastaaviin toimiin. Tietojenvaihdossa keskitytään muun muassa seuraaviin seikkoihin: –menetelmät, joilla seurataan ja analysoidaan rahanväärennyksen taloudellisia ja rahoitustoimintaan liittyviä vaikutuksia; –tietokantojen ja pikahälytysjärjestelmien toiminta; –tietokonesovellusten käyttäminen väärän rahan paljastamisvälineissä; –tutkinta- ja tiedustelumenetelmät; –tieteellinen apu, mukaan lukien uutuuksien seuranta; –euron suojaaminen unionin ulkopuolella; –tutkimustoimet; –operatiivisen erikoisosaamisen tarjoaminen; (b)ohjelman osana tarpeellisena pidettävä tekninen, tieteellinen ja operatiivinen apu, erityisesti: –asianmukaiset toimenpiteet, joiden avulla unionin tasolla kehitetään opetusvälineitä, kuten unionin säädösopas, tiedotteet, käsikirjat, sanastot ja sanaluettelot, tietopankit, erityisesti ne, jotka koskevat tieteellistä apua ja teknologian seurantaa, tai tietotekniset sovellukset kuten ohjelmistot; –monialaisesti ja monikansallisesti suuntautunet asiaan liittyvät tutkimukset, mukaan lukien innovatiivisia turvatekijöitä koskeva tutkimus; –unionin tasolla toteutettavien väärän rahan paljastamistoimien tukena käytettävien teknisten työvälineiden ja menetelmien kehittäminen;

–tuki vähintään kahden valtion välisissä operaatioissa tehtävälle yhteistyölle, kun tällaista tukea ei ole saatavilla muista eurooppalaisten toimielinten tai elinten ohjelmista; (c)rahanväärennyksen torjuntaan erikoistuneiden kolmansien maiden viranomaisten käyttöön tulevien laitteiden hankinnat euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä 10 artiklan 3 kohtaa noudattaen. 2.Ohjelmaa toteutettaessa on otettava huomioon rahanväärennyksen torjunnan ylikansalliset ja monialaiset näkökohdat pyrkimällä seuraavien ryhmien osallistumiseen: (a)rahanväärennyksen paljastamiseen ja torjuntaan osallistuvien toimivaltaisten yksikköjen henkilöstö; näitä ovat erityisesti poliisi, tulli ja verohallinto niiden kansallisen tason tehtävien mukaisesti; (b)tiedustelupalvelun henkilöstö; (c)kansallisten keskuspankkien, rahapajojen, liikepankkien ja muiden rahoituksen välittäjien edustajat, erityisesti rahoituslaitosten velvoitteiden osalta; (d)alalla toimivat tuomarit, lakimiehet ja oikeuslaitoksen jäsenet; (e)muut erityisryhmät, joita asia koskee, kuten kauppakamarit ja teollisuuden järjestöt tai muut näihin verrattavat ryhmittymät, jotka ovat yhteydessä pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, vähittäiskauppoihin ja arvokuljetusyrityksiin. 3.Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin voi sisältyä osallistujia kolmansista maista, jos se on tärkeää 2 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. III LUKU

AVUSTUKSET 7 artikla

Avustukset Avustusten myöntämiseen ohjelmasta ja niiden hallinnointiin sovelletaan varainhoitoasetuksen VIII osaston säännöksiä. Avustuksin toteutettavissa toimissa avustussopimus ei voi koskea yksinomaan laitehankintoja. 8 artikla

Yhteisrahoitusosuus Ohjelman nojalla myönnettyjen avustusten yhteisrahoitusosuus voi olla enintään 75 prosenttia avustuskelpoisista kustannuksista. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa, jotka määritetään 10 artiklassa tarkoitetuissa vuotuisissa työohjelmissa, yhteisrahoitusosuus voi olla enintään 90 prosenttia avustuskelpoisista kustannuksista. 9 artikla

Osallistumiskelpoiset yhteisöt Asetuksen (EY) N:o 1338/2001 2 artiklan b alakohdassa määritellyt toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat elimiä, joille voidaan myöntää ohjelmasta rahoitusta. IV LUKU

OHJELMASUUNNITTELU, SEURANTA, ARVIOINTI JA VALVONTA 10 artikla

Työohjelmat 1.Ohjelma toteutetaan varainhoitoasetuksen 110 artiklassa tarkoitetuilla työohjelmilla.

2.Varainhoitoasetuksen 108 artiklassa säädettyjen vaatimusten lisäksi työohjelmassa on määritettävä avustusten osalta keskeiset valinta- ja myöntämisperusteet ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä. 11 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1.Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset. 2.Siirretään komissiolle 1 päivästä tammikuuta 2021 31 päivään joulukuuta 2027 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. 3.Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4.Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. 5.Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 6.Jäljempänä olevan 12 artiklan 2 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella. 12 artikla

Seuranta 1.Indikaattorit, joiden avulla raportoidaan ohjelman edistymisestä 2 artiklassa säädetyn erityistavoitteen saavuttamisessa, esitetään tämän ehdotuksen liitteessä. 2. Jotta ohjelman toteuttamisen edistymistä voidaan arvioida suhteessa tavoitteisiin, komissiolle siirretään valta antaa 11 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa on seuranta- ja arviointikehystä koskevat säännökset, ja muuttaa liitettä tarvittaessa indikaattoreiden tarkistamiseksi ja täydentämiseksi arviointia varten. 3.Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittaiset tiedot ohjelman tuloksista ottaen huomioon määrälliset ja laadulliset indikaattorit, jotka esitetään tämän ehdotuksen liitteessä. 4.Osallistuvien maiden ja muiden edunsaajien on toimitettava komissiolle kaikki tarvittavat tiedot ohjelman seurantaa ja arviointia varten. 13 artikla

Arviointi 1.Ohjelman väliarviointi on suoritettava heti kun ohjelman toteuttamisesta on saatavilla riittävästi tietoa, kuitenkin viimeistään neljän vuoden kuluttua siitä, kun ohjelman toteuttaminen on käynnistynyt. 2.Komissio suorittaa ohjelman toteuttamisen päätyttyä, kuitenkin viimeistään kahden vuoden kuluttua 1 artiklassa mainitun ajanjakson päättymisestä, ohjelman lopullisen arvioinnin. 3.Komissio toimittaa arviointien päätelmät ja omat huomautuksensa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan keskuspankille. V LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET 14 artikla

Tiedotus, viestintä ja julkisuus 1.Unionin rahoituksen saajien on ilmaistava rahoituksen alkuperä ja varmistettava unionin rahoituksen näkyvyys (erityisesti kun ne tekevät tunnetuksi toimia ja niiden tuloksia) tarjoamalla johdonmukaista, olennaista ja oikeasuhteista kohdennettua tietoa eri kohderyhmille, tiedotusvälineet ja suuri yleisö mukaan lukien.

2.Komissio toteuttaa tiedotus- ja viestintätoimia, jotka koskevat ohjelmaa ja sen toimia ja tuloksia. Ohjelmalle osoitetuilla taloudellisilla resursseilla tuetaan myös unionin poliittisia painopisteitä koskevaa komission tiedottamista sikäli kuin painopisteet liittyvät 2 artiklassa tarkoitettuihin tavoitteisiin. 15 artikla

Kumoaminen Kumotaan asetus (EU) N:o 331/2014 1 päivästä tammikuuta 2021. 16 artikla

Siirtymäsäännökset Tämän asetuksen estämättä voidaan jatkaa tai muuttaa toimia noudattaen asetusta (EU) N:o 331/2014, jota sovelletaan kyseisiin toimiin niiden päättämiseen asti. 17 artikla

Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2021. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1.PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi 1.2.Toimintalohko(t) toimintoperusteisessa johtamis- ja budjetointijärjestelmässä (ABM/ABB 1.3.Ehdotuksen/aloitteen luonne 1.4.Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.5.Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto 1.6.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat)

2.HALLINNOINTI 2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt 2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä 2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi 3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat 3.2.Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin 3.2.2.Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.3.Ulkopuolisten tahojen rahoitusosuudet 3.3.Arvioidut vaikutukset tuloihin SÄÄDÖSEHDOTUKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYS 1.PERUSTIEDOT EHDOTUKSESTA/ALOITTEESTA 1.1.Ehdotuksen/aloitteen nimi Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI Perikles-ohjelmasta euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä 1.2.Toimintalohko(t) Turvallisuus; EMU:n syventäminen: Euron suojaaminen väärentämiseltä 1.3.Ehdotuksen/aloitteen luonne ◻ Ehdotus/aloite liittyy uuteen toimeen. ◻ Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka perustuu pilottihankkeeseen tai valmistelutoimeen.

X Ehdotus/aloite liittyy käynnissä olevan toimen jatkamiseen. ◻ Ehdotus/aloite liittyy toimeen, joka on suunnattu uudelleen. 1.4.Ehdotuksen/aloitteen perustelut 1.4.1.Tarpeet, joihin ehdotuksella/aloitteella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä Perussopimuksessa määrätään, että Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen euron käytössä yhteisenä rahana (SEUT-sopimuksen 133 artikla). Näihin toimenpiteisiin kuuluu muun muassa euron suojaaminen väärentämiseltä. Kyseisen artiklan perusteella euron suojaaminen yhteisenä rahana on EU:n vastuulla. Samaan aikaan kansalliset viranomaiset laskevat liikkeeseen euroseteleitä ja -kolikoita SEUT-sopimuksen 128 artiklan nojalla. Jäsenvaltiot ovat antaneet kansallista lainsäädäntöä ja laatineet sisäisiä sääntöjä euron suojaamiseksi. 1.4.2.EU:n osallistumisesta saatava lisäarvo (joka voi olla seurausta eri tekijöistä, kuten koordinoinnin paranemisesta, oikeusvarmuudesta tai toiminnan vaikuttavuuden tai täydentävyyden paranemisesta). EU:n osallistumisesta saatavalla lisäarvolla tarkoitetaan tässä kohdassa arvoa, jonka EU:n osallistuminen tuottaa sen arvon lisäksi, joka olisi saatu aikaan pelkillä jäsenvaltioiden toimilla. Syyt siihen, miksi toimi toteutetaan EU:n tasolla (ennen toteutusta) Euroopan yhteinen raha on julkinen hyödyke, jolla on selkeä monikansallinen ulottuvuus, ja tämän vuoksi euron suojaaminenkin on yksittäisen jäsenvaltion etua ja vastuuta laaja-alaisempi tehtävä. Kun otetaan huomioon euron liikkuminen rajojen yli ja kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden syvät kytkökset euron väärentämiseen (valmistus ja jakelu), kansallista suojaa on täydennettävä, jotta voidaan varmistaa johdonmukainen kansallinen ja kansainvälinen yhteistyö ja puuttua mahdollisiin uusiin monikansallisiin riskeihin. Odotettavissa oleva EU:n tason lisäarvo (toteutuksen jälkeen) Ohjelmalla edistetään ylikansallista ja valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä sekä EU:n sisällä että kansainvälisesti niin, että voidaan maailmanlaajuisesti varmistaa euron suojaaminen väärentämiseltä. Ohjelmalla myös torjutaan uusia uhkia (kuten syvä/pimeä verkko) ja otetaan vastuu (haasteellisesta) suhteesta tiettyihin maihin (esimerkiksi Kiina), sillä yksittäisten jäsenvaltioiden on vaikea puuttua näihin uhkiin yksin. Esimerkiksi vuoropuhelun käyminen väärentämisen torjunnasta vastaavien Kiinan viranomaisten kanssa ja euroa suojelevan toiminnan tukeminen Latinalaisessa Amerikassa ei ole mahdollista ilman ohjelmaa. Tähän monikansallisten hankkeiden ryhmään kuuluu myös toisen sukupolven eurometallirahojen innovatiivisia turvatekijöitä koskeva tutkimus. 1.4.3.Vastaavista toimista saadut kokemukset Perikles-ohjelmaa on arvioitu kolmesti, vuosina 2004, 2011 ja 2017. Arviointien mukaan ohjelmalla on saavutettu asetetut tavoitteet, ja kaikki edunsaajat ovat kannattaneet ohjelman jatkamista. Vuonna 2017 tehdyssä Perikles 2020 -ohjelman väliarvioinnissa todetaan, että kaikki havainnot tukevat yksiselitteisesti myönteistä kokonaisarviota ohjelman tuomasta EU:n lisäarvosta, johdonmukaisuudesta, merkityksellisyydestä, vaikuttavuudesta, kestävyydestä ja tehokkuudesta. Aiemmasta ohjelmasta saadut opit ovat seuraavat: – Toimivaltaisia kansallisia viranomaisia on tarpeen kannustaa laajempaan osallistumiseen: olisi harkittava yhteyksien luomista kansallisiin päätöksentekijöihin sen varmistamiseksi, että ohjelman tarjoamat mahdollisuudet tunnetaan. – Olisi tutkittava mahdollisuutta tehdä hakemus verkossa ja toimittaa myös muut tarvittavat asiakirjat sitä kautta. – Hyödyntämällä Perikleen vuotuista strategia-asiakirjaa, jossa määritetään sekä uudet että olemassa olevat uhat ja prioriteetit, ohjelmalla on edelleen voitava vastata näihin uhkiin ja prioriteetteihin joustavalla ja tuloksellisella tavalla. 1.4.4.Yhteensopivuus muiden kyseeseen tulevien välineiden kanssa ja mahdolliset synergiaedut Perikles 2020 -ohjelman ylikansallinen ja monialainen lähestymistapa ja keskittyminen euron suojaamisvalmiuksien kehittämiseen tekee siitä ainutlaatuisen EU:n tason ohjelman. Kahta komission ohjelmaa voidaan pitää Periklestä täydentävinä. Sisäasioiden pääosaston sisäisen turvallisuuden rahastoon (ISF) kuuluva poliisiyhteistyön väline kattaa rikosten ehkäisemisen ja torjunnan yleensä, mutta siihen kuuluu ainoastaan (epäsuoria) toimia euron (tai muun valuutan) väärentämisen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi, jos ne liittyvät muuntyyppiseen, välineen kannalta ensisijaiseen rikollisuuteen (eli terrorismiin, järjestäytyneeseen rikollisuuteen, kyberrikollisuuteen ja ympäristörikoksiin). Myös naapuruuspolitiikan ja laajentumisneuvottelujen pääosaston teknisen avun välineestä (TAIEX) on tuettu toimia, jotka liittyvät euron väärentämisen torjuntaan, mutta nämä toimet ovat mittakaavaltaan, kestoltaan ja luonteeltaan erilaisia kuin Perikles 2020 -toimet ja niillä usein tuetaan liittymisneuvotteluja. Useat jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden viranomaiset ovat vahvistaneet näiden täydentävän tuloksellisesti toisiaan. 1.5.Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto X Ehdotuksen/aloitteen mukaisen toiminnan kesto on rajattu.

–X Ehdotuksen/aloitteen mukainen toiminta alkaa 1.1.2021 ja päättyy 31.12.2027. –X Rahoitusvaikutukset alkavat vuonna 2021 ja päättyvät vuonna 2030. 1.6.Hallinnointitapa (Hallinnointitavat) X Suora hallinnointi, jonka komissio toteuttaa käyttämällä –X yksiköitään, myös unionin edustustoissa olevaa henkilöstöään –◻ toimeenpanovirastoja –Jos käytetään useampaa kuin yhtä hallinnointitapaa, olisi annettava lisätietoja kohdassa ”Huomautukset”. Huomautukset: 2.HALLINNOINTI 2.1.Seuranta- ja raportointisäännöt Ilmoitetaan sovellettavat aikavälit ja edellytykset. Ks. ehdotuksen 12 ja 13 artikla, joiden mukaan: Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan vuosittain tiedot ohjelman tuloksista, myös sen johdonmukaisuudesta ja täydentävyydestä muiden EU:n ohjelmien kanssa; ohjelman tavoitteiden toteutumista on tarkoitus arvioida (viimeistään 31. joulukuuta 2024); budjettivallan käyttäjälle laaditaan loppukertomus ohjelman tavoitteiden toteutumisesta vuoden 2027 loppuun mennessä. 2.2.Hallinnointi- ja valvontajärjestelmä(t) 2.2.1.Perustelut ehdotetu(i)lle hallinnointitavalle(/-tavoille), rahoituksen toteutusmekanismille(/-mekanismeille), maksujärjestelyille sekä valvontastrategialle Hallinnointi Komissio toteuttaa ohjelmaa käyttäen suoraa hallinnointitapaa. Näin varmistetaan, että talouden ja rahoituksen pääosasto vastaa sekä ohjelman suorasta hallinnoinnista että euron suojaamiseen (väärentämisen ehkäiseminen, lainvalvonta ja yhteistyö) tähtäävän EU:n politiikan ja lainsäädännön suunnittelusta ja toteutuksesta, jolloin synergiaedut voidaan optimoida. Tämä takaa ohjelman tavoitteiden saavuttamisen, sillä lainsäädäntö ja politiikka kytkeytyy ohjelman toteuttamiseen. Komission osallistuminen lähes kaikkiin toimiin tukee EU:n lainsäädännön ja politiikan valmistelua ja muotoilua.

Rahoituksen toteutusmekanismi Ohjelman mukainen rahoitustuki tukikelpoisille toimille myönnetään joko a) avustuksina (toimivaltaisten kansallisten viranomaisten toteuttamat toimet); tai b) julkisina hankintoina (suorat toimet). Komissio / talouden ja rahoituksen pääosasto hyödyntää ”suoria toimia”. Tavoitteena on täydentää avustustoimia ja näin vastata mahdollisimman moniin uusiin uhkiin ja prioriteetteihin. Ohjelman nojalla myönnettyjen avustusten yhteisrahoitusosuus voi olla enintään 75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa, jotka määritetään vuotuisissa työohjelmissa, yhteisrahoitusosuus voi olla enintään 90 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Nämä perustellut tapaukset määritetään vuotuisessa työohjelmassa, ja niitä päivitetään vuosittain. Tämän asetuksen mukaiset rahoitustyypit ja toteutustavat on valittava sen perusteella, miten niillä voidaan saavuttaa toimien erityistavoitteet ja saada tuloksia, ottaen erityisesti huomioon tarkastusten kustannukset, hallinnollinen rasite ja sääntöjenvastaisuuksien riski. Avustusten osalta on harkittava kertasuoritusten, kiinteiden määrien ja yksikkökustannustaulukoiden käyttämistä. Vuotuisessa työohjelmassa esitetään määrärahojen jakautuminen avustusten ja julkisten hankintojen välillä vuosittain. Avustusten kysynnästä ja komission toimiin liittyvistä hankintatarpeista riippuen siinä on 20 prosentin joustovara. Vuotuisessa työohjelmassa tarkoitettuihin toimiin osoitettujen määrärahojen kumulatiivisia muutoksia, jotka ovat enintään 20 prosenttia vuotuisista kokonaismäärärahoista, ei pidetä asetuksen (EU) N:o 1268/2012 94 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina olennaisina muutoksina edellyttäen, että ne eivät huomattavasti vaikuta työohjelman luonteeseen ja tavoitteisiin. Maksusäännöt Komissio suorittaa avustuksen saajalle seuraavat maksut: – yksi ennakkomaksu; – yksi loppumaksu loppumaksupyynnön perusteella. Ennakkomaksun tarkoituksena on tarjota avustuksen saajalle käteisvaroja. Ennakkomaksut pysyvät unionin omaisuutena, kunnes ne vähennetään loppumaksusta. Loppumaksun tarkoituksena on korvata tai kattaa avustuksen saajalle hankkeen toteutuksesta aiheutuneet jäljellä olevat avustuskelpoiset kustannukset.

Valvontastrategia Ohjelman kumpaakin osaa (avustukset ja julkiset hankinnat) koskevat valvontamenettelyt ovat varainhoitoasetuksen mukaiset. Ennakkotarkastukset (sitoumukset ja maksut) Komissio on päättänyt soveltaa varainhoitoon osittain hajautettua mallia, jossa rahoitustapahtuman alullepano ja varmentaminen on varainhoidosta vastaavan keskusyksikön tehtävä ja operatiivinen alullepano, varmentaminen ja lopullinen hyväksyminen operatiivisten yksiköiden tehtävä. Kaikki asiakirjat tarkastetaan vähintään neljään kertaan (rahoitustapahtuman alullepanija ja varmentaja talousarvioyksikössä sekä operatiivinen alullepanija ja varmentaja menoista vastaavassa yksikössä), ennen kuin edelleenvaltuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä hyväksyy ne. Jokainen yksikönpäällikkö on saanut pääjohtajalta edelleenvaltuutuksen, joten yksikönpäälliköt ovat vastuussa ohjelman tiettyjen osien täytäntöönpanosta. – Rahoitustapahtuman varmentaja ja operatiivinen varmentaja suorittavat ennakkotarkastuksen kaikille toimille, joille on saatava edelleenvaltuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän hyväksyntä. – Tarkastukset toteutetaan kirjanpidon laatua koskevan raportin yhteydessä suoritetun riskinarvioinnin tulosten pohjalta, ja ne koskevat eräitä herkkiä muuttujia (mm. oikeussubjekti (LE, Legal Entity), tilitiedot (BA, Bank account), pääkirjan tilit (G/L, General Ledger), budjettikohdat, määrät ja laskentatavat jne.). Kaikkien Perikles-hankintojen yhteydessä talouden ja rahoituksen pääosaston (ECFIN) edustaja on mukana toimen toteuttamispäivänä valvoakseen varojen asianmukaista käyttöä (esim. konferenssit ja koulutus). Avustukset – Avustuksen saajien allekirjoittamassa avustussopimuksessa määritellään rahoituksen ehdot ja tuettavat toimet. Lisäksi sopimuksessa on erillinen osio, joka käsittelee valvontamenetelmiä. – Useimpien avustusten yhteydessä ECFIN-pääosaston edustaja on mukana toimen toteuttamispäivänä osallistuakseen tapahtumaan (esim. puhujana tai kouluttajana) ja valvoakseen varojen asianmukaista käyttöä (esim. konferenssit ja koulutus). Hankinnat – Laaditaan yksityiskohtaiset tarjouseritelmät, joita käytetään sopimusten perustana. Kaikissa ECFINin ja ulkopuolisen tahon välisissä sopimuksissa määrätään petostentorjuntatoimenpiteistä.

ECFIN tarkastaa kaikki suoritteet ja valvoo kaikkia toimeksisaajan toteuttamia toimia ja palveluja. Lisäksi toteutetaan toimenpiteitä edunsaajien tasolla ehdotuksen johdanto-osan 14 kappaleen artiklan mukaisesti (komissiolle on esitettävä tositteet). Tarkastuksia voidaan suorittaa sopimuksen voimassaoloaikana sekä viiden vuoden ajan viimeisen maksun suorittamisesta. Tarvittaessa komissio voi tehdä takaisinperintää koskevia päätöksiä. Lisäksi määritellään komission henkilöstön ja ulkopuolisen luvan saaneen henkilöstön tiedonsaantioikeus ja oikeus päästä toimeksisaajien tiloihin. Tilintarkastustuomioistuimella ja OLAFilla on oltavat samat oikeudet. Tarkastusten avulla ECFIN voi saada riittävän varmuuden menojen laadusta ja asianmukaisuudesta. Samalla vähennetään sääntöjenvastaisuuksien riskiä. Nämä tarkastukset supistavat mahdolliset riskit käytännössä lähes nollaan, ja ne koskevat kaikkia edunsaajia. Ohjelman valvontastrategian katsotaan olevan riittävän tehokas, jotta sillä voidaan rajoittaa sääntöjenvastaisuuksien riskiä. Lisäksi se on oikeasuhteinen ottaen huomioon riskit sekä käytettävissä olevat rajalliset määrärahat. 2.2.2.Tiedot todetuista riskeistä ja niiden vähentämiseksi käyttöön otetuista sisäisistä valvontajärjestelmistä Avustussopimuksiin liittyviä riskejä pidetään vähäisinä, sillä 90 prosentissa tapauksista avustuksen saajia ovat jäsenvaltioiden julkishallinnon yksiköt tai lainvalvontaviranomaiset. Niiden sopimusten osalta, jotka tehdään hankintamenettelyn mukaisesti, riskit ovat rajalliset, sillä huomattavaan osaan menoista sovelletaan puitesopimuksessa määrättyjä juridisia ja taloudellisia ehtoja. Puitesopimus tehdään vuodeksi, ja sen voimassaoloa voidaan jatkaa kolme kertaa. Komission vaatimusten mukaisesti riskinarviointi suoritetaan vuosittain. Avustuksia koskevissa asiakirjoissa erityisen riskin muodostaa se, että avustuksen saaja tulkitsee toimen toteutuksen aikana aiheutuneiden kustannusten tukikelpoisuutta koskevia ehtoja liian väljästi. Tämän riskin lieventämiseksi ehdotuspyyntöihin liitetään hakijoita varten rahoitusopas. Avustuksen saaja ilmoittaa menoja, jotka eivät kuulu avustussopimuksen soveltamisalaan tai Henkilöstökuluja ei ole perusteltu riittävästi. 2.2.3.Valvonnan kustannustehokkuutta (valvontakustannusten suhde hallinnoitujen varojen arvoon) koskevat arviot ja perustelut sekä arviot maksujen suoritusajankohdan ja toiminnan päättämisajankohdan odotetuista virheriskitasoista Valvontastrategiasta aiheutuvat kustannukset ovat suuruudeltaan 1,15 prosenttia ohjelman talousarviosta. Arvio perustuu Perikles 2020 -ohjelman puitteissa jo sovellettaviin valvontatoimenpiteisiin. Perikles-menojen valvonnan yleisen kustannustehokkuuden mittarina käytetään valvonnan kokonaiskustannuksia suhteessa maksuihin. Olisi otettava huomioon, että vaikka valvontakustannusten suhdeluku on suurempi kuin keskimäärin, toteutus on riittävän tehokasta ja kustannustehokasta. Valvontakustannusten suhdelukua voidaan selittää seuraavasti: Asiasta vastaava yksikkö on myös aktiivinen substanssiyksikkö, jonka toiminta liittyy läheisesti jäsenvaltioiden ja toimivaltaiset kansallisten viranomaisten toteuttamien Perikles-toimien toteuttamiseen. Tämä tapahtuu jäsenvaltioiden asiantuntijaryhmän kanssa käytävän keskustelun ja sen työn koordinoinnin kautta sekä osallistumalla kaikkiin edunsaajien järjestämiin tapahtumiin/työpajoihin/koulutuksiin. Alustavat keskustelut takaavat yksikön työssä käytettävien tuotosten korkean laadun. ECFINin henkilöstön osallistuminen kaikkiin tapahtumiin liittyy lähinnä sen toimintaan substanssiyksikkönä (puheenjohtajana, luennoitsijana, työpajojen vetäjänä, päätelmien laatimiseen osallistujana ja tuotosten käyttäjänä). Se antaa myös mahdollisuuden seurata ja arvioida kaikkien toteutettavien toimien laatua paikan päällä (enintään 15 % paikallaoloajasta). Samassa yhteydessä ECFIN usein kutsuu Perikles-henkilövaihtoon osallistujat tiloihinsa. Nämä tehtävät, joista useimmat liittyvät politiikkaan, vievät yksiköltä merkittävästi aikaa. Perikles-ohjelmalla on suhteellisen pieni budjetti, jonka toteuttaminen ja valvonta eivät ole oikeassa suhteessa myönnettäviin suhteellisen pieniin avustuksiin. Pienen budjettinsa vuoksi ohjelma ei voi myöskään hyödyntää mittakaavaetuja.

Ohjelman toteuttamiseksi tehdään yksi ehdotuspyyntö, jolla on kaksi eri määräaikaa. Näin ollen joka vuosi hoidetaan kaksi myöntämismenettelyä. Tavoitteena oleva jäännösvirhetaso on alle 2 % maksuista. 2.3.Toimenpiteet petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisemiseksi Ilmoitetaan käytössä olevat ja suunnitellut ehkäisy- ja suojatoimenpiteet, esimerkiksi petostentorjuntastrategian pohjalta Ks. ehdotuksen johdanto-osan 14 kappale. Varainhoitoasetuksen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013, neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 mukaan unionin taloudellisia etuja on suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ja petosten ehkäiseminen, havaitseminen, korjaaminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnollisten seuraamusten määrääminen. Erityisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 ja asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 nojalla Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi tehdä tutkimuksia, joihin sisältyvät myös paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muuta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. Neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 nojalla Euroopan syyttäjänvirasto voi tutkia petoksia ja muuta laitonta toimintaa, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja, sekä nostaa niistä syytteen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 mukaisesti. Varainhoitoasetuksen mukaan unionin rahoitusta saavien henkilöiden ja yhteisöjen on toimittava täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi sekä myönnettävä komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle tarvittavat valtuudet. 3.EHDOTUKSEN/ALOITTEEN ARVIOIDUT RAHOITUSVAIKUTUKSET 3.1.Kyseeseen tulevat monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeet ja menopuolen budjettikohdat Monivuotisen rahoituskehyksen otsake Budjettikohta Menolaji Rahoitusosuudet Numero 06 02 Otsake 2 Koheesio ja arvot JM/EI-JM EFTA-mailta ehdokasmailta kolmansilta mailta varainhoitoasetuksen 21 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet [XX.YY.YY.YY] Jaks. EI EI EI EI 3.2.Arvioidut vaikutukset menoihin 3.2.1.Yhteenveto arvioiduista vaikutuksista menoihin milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) Monivuotisen rahoituskehyksen otsake 2 Numero 06.02 Otsake 2 – Koheesio ja arvot 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 2028-2030 YHT. Toimintamäärärahat Sitoumukset (1) 1,037 1,057 1,078 0,950 1,122 1,144 1,012 0 7,400 Maksut (2) 0,256 0,767 0,951 0,843 1,015 1,032 0,895 1,641 7,400 Ohjelman määrärahoista katettavat hallintomäärärahat Maksusitoumusmäärärahat = maksumäärärahat (3) 0,150 0,150 0.300



Ohjelman määrärahat YHTEENSÄ Sitoumukset = 1+3 1,037 1,057 1,078 1,100 1,122 1,144 1,162 0 7,700 Maksut = 2+3 0,256 0,767 0,951 0,993 1,015 1,032 1,045 1,641 7,700



Monivuotisen rahoituskehyksen otsake 7 ”Hallintomenot” milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 YHTEENSÄ Henkilöresurssit 0,272 0,272 0,272 0,272 0,272 0,272 0,272 1,904 Muut hallintomenot 0,015 0,015 0,015 0,015 0,015 0,015 0,015 0,105 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 7 kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ (Sitoumukset yhteensä = maksut yhteensä) 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 2,009

milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 2028–2030 YHT. Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEISIIN kuuluvat määrärahat YHTEENSÄ Sitoumukset 1,324 1,344 1,365 1,387 1,409 1,431 1,449 9,709 Maksut 0,543 1,054 1,238 1,280 1,302 1,319 1,332 1,641 9,709 3.2.2.Arvioidut vaikutukset hallintomäärärahoihin 3.2.2.1.Yhteenveto –◻ Ehdotus/aloite ei edellytä hallintomäärärahoja. –X Ehdotus/aloite edellyttää hallintomäärärahoja seuraavasti: milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella) 2021 2022 2023 2024 2025 2026 2027 YHTEENSÄ Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 7 Henkilöresurssit 0,272 0,272 0,272 0,272 0,272 0,272 0,272 1,904 Muut hallintomenot 0,015 0,015 0,015 0,015 0,015 0,015 0,015 0,405 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKE 7, välisumma 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 2,009 Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 7 sisältymättömät Henkilöresurssit Muut hallintomenot Monivuotisen rahoituskehyksen OTSAKKEESEEN 7 sisältymättömät, välisumma YHTEENSÄ 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 0,287 2,009 Henkilöresursseja ja muita hallintomenoja koskeva määrärahatarve katetaan toimen hallinnointiin jo osoitetuilla pääosaston määrärahoilla ja/tai pääosastossa toteutettujen määrärahasiirtojen avulla sekä tarvittaessa sellaisilla lisäresursseilla, jotka voidaan myöntää toimea hallinnoivalle pääosastolle vuotuisessa määrärahojen jakomenettelyssä talousarvion puitteissa. 3.2.2.2.Henkilöresurssien arvioitu tarve –◻ Ehdotus/aloite ei edellytä henkilöresursseja. –X Ehdotus/aloite edellyttää henkilöresursseja seuraavasti: Arvio kokoaikaiseksi henkilöstöksi muutettuna