Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukainen muun kuin vähäisen muutoksen hyväksymistä koskevan hakemuksen julkaiseminen

(2020/C 317/09)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa muutosta koskevaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla kolmen kuukauden kuluessa julkaisupäivästä.

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”STELVIO”/”STILFSER”

EU-nro: PDO-IT-0255-AM02 – 10.1.2020

SAN (X) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Consorzio del Formaggio Stelvio, Via Innsbruck 43, 39 100 Bolzano, Italia

Puh. 0474 570113, Faksi 0474 570177. Edellä mainittu yhdistys täyttää 28 päivänä 2017 annetun ministerin asetuksen 13 §:n 1 momentin mukaiset vaatimukset.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3. Tuote-eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

☐ Tuotteen nimi

☒ Tuotteen kuvaus

☐ Maantieteellinen alue

☐ Alkuperätodisteet

☒ Tuotantomenetelmä

☐ Yhteys maantieteelliseen alkuperään

☐ Merkinnät

☐ Muu [täsmennettävä]

4. Muutoksen (muutosten) tyyppi:

☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti

5. Muutokset

Tuotteen kuvaus

Muutos koskee tuote-eritelmän 5 artiklaa sekä yhtenäisen asiakirjan 3.2 kohtaa, ja sillä on tarkoitus sisällyttää eritelmään paloiteltavasi tarkoitetun tuotteen valmistusta koskevia erityisiä menetelmiä.

Siten tuote-eritelmän (Valmiin tuotteen ominaispiirteet) 5 artiklan loppuun ja yhtenäisen asiakirjan 3.2. kohdan loppuun lisätään seuraava virke:

”Jalostusvaiheessa syntyvän hävikin rajoittamiseksi yksinomaan esipakatun tuotteen (viipaloituna, kuutioina tai raastettuna) valmistukseen tarkoitetun juuston yhteydessä sallitaan myös muun kuin lieriön muotoisen Stelvio/Stilfser ‐juuston tuotanto edellyttäen, että edellä mainittuja painoon ja korkeuteen liittyviä vaatimuksia noudatetaan.”

Muutos koskee näin ollen tuotteen muotoa. Ainoastaan paloiteltavaksi tarkoitetun juuston, joka määritellään sellaiseksi, kun tuotetta aletaan jalostaa SAN-tuotteeksi (kun se asetetaan muottiin), ei tarvitse olla lieriön muotoinen. Tällaista juustoa ei saa myydä sellaisenaan (kokonaisena juustona) SAN-merkintää käyttäen, vaan sen saa luovuttaa kulutukseen ainoastaan paloittelun ja esipakkaamisen jälkeen.

Kun on mahdollisuus käyttää tarkoituksenmukaisempaa muotoa, tuote voidaan paloitella ilman syntyvää elintarvikejätettä, joka on perusteetonta kaikista teknisistä tai laadullisista näkökulmista. Näin voidaan optimoida tuotto ja muokattavuus, kun kypsyminen on saatu päätökseen tuote-eritelmän mukaisesti. Mikään näistä ei heikentäisi ”Stelvio”/”Stilfser” ‐juuston teknisiä ja laadullisia ominaisuuksia.

Tuotantomenetelmä

— Muutos koskee tuote-eritelmän 3 artiklan 3.3.2 kohtaa sekä yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaa.

Lisätään seuraava virke lehmien ravintoa käsittelevän osan loppuun, kuten 18 päivänä joulukuuta 2013 annetussa komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 664/2014 edellytetään:

”Rajatun maantieteellisen alueen ulkopuolelta hankitun rehun osuus ei saa olla yli 50 prosenttia kuiva-aineesta vuositasolla.”

Tämä muutos on täsmennys.

Tuore nurmi ja paikallinen rehu muodostavat sen rehuannoksen osuuden, joka koostuu helposti sulavasta kuidusta, ja ne vaikuttavat huomattavasti maidon kemiallisiin ja aistinvaraisiin ominaisuuksiin. Näin ollen ne muodostavat merkittävän osuuden ravinnon kuiva-aineesta.

Perinteisesti maidon tuottamiseen käytettävän lypsykarjan ravinnon muodostamisessa vuoristoalueilla, jotka eivät sovellu viljatuotteiden ja öljysiementen tuottamiseen, on välttämätöntä käyttää määritetyn alueen ulkopuolelta tulevia tiivisteitä ja rehuja. Ruokavalioita on tarpeen täydentää, jotta varmistetaan sen ravitsemuksellinen ja fysiologinen arvo, ja tätä käytetään myös ennaltaehkäisevänä toimenpiteenä terveysongelmien torjumiseksi.

Tällaiset rehut mahdollistavat ravintoaineiden nopean saannin, jolloin lypsykarja saa pötsin normaaliin toimintaan tarvitsemansa energian ja proteiinin. Koska rajatun alueen ulkopuolelta hankittavilla rehuilla on vain fysiologinen tehtävä pötsin toiminnan tukemisessa, ne eivät juurikaan vaikuta maidon aistinvaraisiin ominaisuuksiin.

Näin ollen on sallittua käyttää maissisäilörehua, kuivattua rehua sekä ohraa, ruista, ruisvehnää, vehnää, kauraa ja maissia, joko sellaisenaan tai niiden sivutuotteina, ja viidestä ensiksi mainitusta saatavia olkia. Lisäksi on mahdollista käyttää seuraavia öljysiemeniä sekä niistä tehtyjä tuotteita ja sivutuotteita: soija (ei-muuntogeeninen), rapsi, pellavansiemen ja auringonkukka kuorittuna tai osittain kuorittuna, kuivattu juurikasleike, mäski ja kuivatut omenajäännökset, juurikkaat, perunat, oluthiiva, melassi, johanneksenleipä, jauhetut maitotuotteet, aminohapot ja valkuaiset, jotka eivät ole peräisin proteolyysistä, kasvirasvat.

Ehdotetussa muutoksessa vain täsmennetään ravintoa koskevaa kohtaa, eikä sillä ole näin ollen vaikutusta tuotteen yhteyteen tai laatuun.

— Muutos koskee tuote-eritelmän 4 artiklan 4.2.1 kohtaa, jossa käsitellään raaka-aineen rasvapitoisuutta, sekä yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaa.

Näin ollen voimassa oleva seuraava sanamuoto:

”4.2.1. Rasvapitoisuuden alentaminen. Maitoa, joka on mahdollisesti puhdistettu baktofugoimalla, voidaan kuoria kevyesti rasvapitoisuuden säännöstelemiseksi 3,45 prosentin ja 3,60 prosentin välillä. Maidon osittaisessa kuorimisessa käytetään kuorimakauhaa.”

Korvataan seuraavasti:

”4.2.1. Rasvapitoisuuden alentaminen. Maitoa, joka on mahdollisesti puhdistettu baktofugoimalla, voidaan kevyesti kuoria rasvapitoisuuden säännöstelemiseksi 3,45 prosentin ja 3,80 prosentin välillä. Maidon osittaisessa kuorimisessa käytetään kuorimakauhaa.”

Tällä pienellä muutoksella voidaan ottaa huomioon nykyistä realistisempi rasvapitoisuuden vaihteluväli, joka vastaa rasvapitoisuuden todellista vaihteluväliä (3,45 prosentin ja enintään 3,80 prosentin pikemmin kuin 3,6 prosentin välillä), jolloin se noudattaa muita kypsytetylle juustolle asetettuja vaatimuksia.

— Muutos koskee tuote-eritelmän 4 artiklan 4.2.5 kohtaa sekä yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohtaa, ja se liittyy käytettävään juoksutteeseen.

Näin ollen voimassa oleva seuraava sanamuoto:

”Jalostettavaan maitoon, johon on mahdollisesti lisätty maitohappobakteereja, lisätään vasikanjuoksutetta 85 minuutin kuluessa, kun jalostettavan massan lämpötila on noin 32–33 °C. Ainoa koaguloiva entsyymi, jota saa käyttää, on juoksute nestemäisessä tai jauhemaisessa muodossa. Juoksute on valmistettava perinteistä menetelmää noudattaen, aktiivisuuden on oltava 1:15 000, ja sen koostumuksesta noin 75 prosenttia on oltava kymosiiniä ja 25 prosenttia pepsiiniä. Se ei saa sisältää minkäänlaisia koagulantteja (esimerkiksi mikrobiologista alkuperää olevia koagulantteja), se ei saa olla geneettisesti muunneltua tai sisältää geneettisesti muunneltuja koaguloivia entsyymejä.”

Korvataan seuraavasti:

”Jalostettavaan maitoon, johon on mahdollisesti lisätty maitohappobakteereja, lisätään vasikanjuoksutetta tai muuta juoksutetta, joka voi olla myös kasviperäistä, 85 minuutin kuluessa, kun jalostettavan massan lämpötila on noin 32–33 °C. Koaguloivaa entsyymiä voidaan käyttää nestemäisessä tai jauhemaisessa muodossa. Juoksute on valmistettava perinteistä menetelmää noudattaen, aktiivisuuden on oltava 1:15 000, ja sen koostumuksesta noin 75 prosenttia on oltava kymosiiniä ja 25 prosenttia pepsiiniä. Juoksute ei saa olla geneettisesti muunneltua tai sisältää geneettisesti muunneltuja koaguloivia entsyymejä.”

Nykyisen tuote-eritelmän mukaan ainoastaan vasikanjuoksutteen käyttö on sallittua. Tämä vaatimus vaikuttaa nykytilanteessa hyvin rajoittavalta ja saattaa jarruttaa sitä teknistä kehitystä, joka on jo jonkin aikaa ollut tyypillistä määritetyn alueen eräille tähän asti SAN-merkinnän ulkopuolelle jätetyille tuotteille, vaikka niillä on kaikki kypsytetyn juuston ominaispiirteet ja ne täyttävät sen kaikki kemialliset ja aistinvaraiset vaatimukset.

Tämän kehityksen ansiosta kyetään myös vastaamaan yhä erilaisempiin kuluttajien vaatimuksiin.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”STELVIO”/”STILFSER”

EU-nro: PDO-IT-0255-AM02 – 10.1.2020

SAN (X) SMM ( )

1. Nimi/nimet

”Stelvio”/”Stilfser”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.3 Juusto

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Kun Stelvio/Stilfser ‐juusto saatetaan kulutukseen sen jälkeen, kun se on kypsynyt vähintään 60 päivää, se on muodoltaan lieriömäinen, sen reunat ovat tasaiset, pohja on suora tai hieman kovera. Sen mitat ovat seuraavat: massa: 8–10 kg; halkaisija: 34–38 cm; korkeus: 8–11 cm. Rasvapitoisuus kuiva-aineessa on vähintään 50 prosenttia, ja kosteuspitoisuus on korkeintaan 44 prosenttia. Kuoren värin on oltava tuotteelle tyypillinen, ja se vaihtelee keltaisesta oranssinruskeaan. Juusto on rakenteeltaan tiivis ja sen koostumus on joustava ja kimmoisa. Sen väri vaihtelee vaaleankeltaisesta oljenkeltaiseen, ja siinä on epäsäännöllisiä pieniä ja keskisuuria koloja.

Stelvio/Stilfser ‐juustoa myydään joko kokonaisina tai annospaloina, ja tuotaessa markkinoille siihen kiinnitetään alkuperänimityksen ilmaiseva merkki.

”Jalostusvaiheessa syntyvän hävikin rajoittamiseksi yksinomaan esipakatun tuotteen (viipaloituna, kuutioina tai raastettuna) valmistukseen tarkoitetun juuston yhteydessä sallitaan myös muun kuin lieriön muotoisen Stelvio/Stilfser ‐juuston tuotanto edellyttäen, että edellä mainittuja painoon ja korkeuteen liittyviä vaatimuksia noudatetaan.”

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Mahdollisen alppilaitumilla tapahtuvan laiduntamisen aikana lehmien pääasiallinen ravinto on tuore nurmi, ja navetassa niiden pääasiallinen ravinto koostuu vapaasti saatavilla olevasta kuivatusta heinästä ja nurmisäilörehusta, jota korjataan määritetyllä alueella korkeintaan 15 kg eläintä kohden.

Tuore nurmi ja paikallinen rehu muodostavat sen rehuannoksen osuuden, joka koostuu helposti sulavasta kuidusta, ja ne vaikuttavat merkittävästi maidon kemiallisiin ja aistinvaraisiin ominaisuuksiin. Näin ollen ne muodostavat merkittävän osuuden (joka ei alita 50 prosenttia) ruokavalion kuiva-aineesta.

Perinteisesti maidon tuottamiseen käytettävän lypsykarjan ravinnon muodostamisessa vuoristoalueilla, jotka eivät sovellu viljatuotteiden ja öljysiementen tuottamiseen, on välttämätöntä käyttää määritetyn alueen ulkopuolelta tulevia tiivisteitä ja rehuja. Ruokavalioita on tarpeen täydentää, jotta varmistetaan sen ravitsemuksellinen ja fysiologinen arvo, ja tätä käytetään myös ennaltaehkäisevänä toimenpiteenä terveysongelmien torjumiseksi.

Tällaiset rehut mahdollistavat ravintoaineiden nopean saannin, jolloin lypsykarja saa pötsin normaaliin toimintaan tarvitsemansa energian ja proteiinin. Koska rajatun alueen ulkopuolelta hankittavilla rehuilla on vain fysiologinen tehtävä pötsin toiminnan tukemisessa, ne eivät käytännössä vaikuta maidon aistinvaraisiin ominaisuuksiin.

Näin ollen on sallittua käyttää maissisäilörehua, kuivattua rehua, ohraa, ruista, ruisvehnää, vehnää, kauraa ja maissia, joko sellaisenaan tai niiden sivutuotteina, ja viidestä ensiksi mainitusta saatavia olkia. Lisäksi on mahdollista käyttää seuraavia öljysiemeniä sekä niistä tehtyjä tuotteita ja sivutuotteita: soija (ei-muuntogeeninen), rapsi, pellavansiemen ja auringonkukansiemenet kuorittuina tai osittain kuorittuina, kuivattu juurikasleike, mäski ja kuivatut omenajäännökset, juurikkaat, perunat, oluthiivat, melassi, johanneksenleipä, jauhetut maitotuotteet, aminohapot ja valkuaiset, jotka eivät ole peräisin proteolyysistä, kasvirasvat.

Rajatun maantieteellisen alueen ulkopuolelta hankitun rehun osuus ei saa olla yli 50 prosenttia kuiva-aineesta vuositasolla.

Stelvio/Stilfser ‐juustoa valmistetaan käyttämällä lehmänmaitoa, jota saadaan määritetyllä maantieteellisellä alueella lehmistä, joita ruokitaan pääasiassa kyseiseltä alueelta peräisin olevalla rehulla. Tämän rehun proteiinipitoisuus on yli 3,10 prosenttia. Maitoa voidaan kevyesti kuoria rasvapitoisuuden säännöstelemiseksi 3,45 prosentin ja 3,80 prosentin välillä.

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Kaikki tuote-eritelmässä ja tässä asiakirjassa kuvatut toimenpiteet suoritetaan alla 4 kohdassa määritetyllä maantieteellisellä alueella, aina karjankasvatuksesta lypsyyn, maidon keräykseen ja jalostukseen, juuston valmistukseen ja kypsytykseen asti.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Kokonaiset juustokiekot paloitellaan vasta sen jälkeen, kun niihin on kiinnitetty alkuperänimityksen ilmaiseva merkki. Stelvio/Stilfser ‐juusto voidaan pakata annospaloihin myös määritetyn maantieteellisen alueen ulkopuolella. Kun Stelvio/Stilfser ‐juusto saatetaan kulutukseen, siinä on alkuperänimityksen ilmaiseva merkki, tai pakkaukseen on kiinnitetty itseliimautuva etiketti ja/tai siinä on valmiiksi tulostettu kääre, johon on merkitty suojattu alkuperänimitys.

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Kokonaisena kulutukseen saatettavassa Stelvio/Stilfser ‐juustossa on alkuperänimityksen ilmaiseva merkki, joka kiinnitetään vasta sen jälkeen, kun juusto on kypsynyt 60 päivää, sekä merkintä, josta käy ilmi sen erä, tuotantopäivämäärä ja tuottajan tunnus. Tuote saatetaan kulutukseen niin, että siihen on kiinnitetty alkuperänimityksen ilmaiseva merkki. Alkuperänimityksessä on sanat ”Stilfser-Stelvio” punaisin kirjaimin.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Stelvio/Stilfser ‐juuston määritetty maantieteellinen alue, jolla tapahtuvat kaikki vaiheet aina karjankasvatuksesta lypsyyn, maidon keräykseen ja jalostukseen, juuston valmistukseen ja kypsytykseen asti, muodostuu seuraavista Bolzanon autonomisen maakunnan osista: Val Venosta, Burgraviato, Salto-Sciliar, Val Pusteria, Val d’Isarco, Bolzanon kunta. Alueeseen kuuluu 84 kunnan väestönlaskenta- ja hallintoalueet.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Stelvio/Stilfser juusto, jota valmistetaan perinteisesti 4 kohdassa määritellyllä alueella, on ajan mittaan säilyttänyt erityiset ominaisuudet. Ne ovat muovautuneet alppialueen ympäristössä Stelvio/Stilfser ‐vuoristoalueella, joka on juuston pääasiallinen tuotantoalue ja josta se on saanut nimensä. Alto Adigen alppialueen yhtenäiset ilmaston ja maaperän olosuhteet vaikuttavat lehmien ravinnon pääasiallisen osan muodostavan rehun laatuun ja näin ollen tästä maidosta kyseisellä alueella valmistettuun juustoon.

Eräissä historiallisissa teksteissä kuvataan alppilaidunten nurmea (marbl ja madaun), jotka soveltuivat parhaiten tuotettavan maidon laadun parantamiseen. Määritetyn alueen erityiset ympäristö- ja ilmasto-olosuhteet ovat yhteydessä alueen vuoristoympäristöön, jolla on aina tyypillisesti ollut maatiloja (masi) 500–2 000 metrin korkeudessa, ja ne liittyvät tiiviisti kotoperäisen mikrobikasvuston muodostumiseen kypsymisen aikana. Nämä ainutlaatuiset ja jäljittelemättömät ympäristötekijät yhdessä tuotantoperinteen ajan mittaan tapahtuneen kehityksen kanssa antavat suojatun alkuperänimityksen saaneelle Stelvio/Stilfser ‐juustolle sen erityiset ominaisuudet, jotka tekevät siitä ainutlaatuisen, omaleimaisen ja paikalliset ominaisuudet pysyvästi esiin tuovan tuotteen.

Niiden erityisten ominaisuuksien ohella, jotka on esitetty 3.2 kohdassa, tuotteella on erityisen ainutlaatuiset ominaisuudet, jotka voidaan tiivistää seuraavasti:

— kuoren väri: vaihtelee keltaoranssista oranssinruskeaan

— maku: aromaattinen ja korostunut, ajoittain pistävä

— rasvan osuus kuiva-aineesta: 50 prosenttia tai enemmän.

Juuston luonnolliseen kypsymiseen liittyy eräitä ainutlaatuisia ominaispiirteitä, jotka auttavat antamaan sille selvästi erottuvan maun. Tähän vaikuttavat tuoreen nurmen käyttö lehmien laiduntaessa vuoristolaitumilla, niiden navetassa saama ravinto, joka perustuu pääasiassa määritetyllä alueella korjattuun rehuun ja nurmisäilörehuun, niistä saadun maidon yksinomainen käyttö siihen liittyvine vuoriston ja maaperän ominaisuuksineen, sekä alppialueen erityislaatuisen nurmen piirteet ja jalostuksen aikana käytettävä eri aerobisista bakteerikannoista muodostuva mikrobikasvusto. Näillä tekijöillä on ratkaiseva merkitys sekä juuston kuoren värin muodostumiselle että tuotteen tunnusomaiselle maulle ja tuoksulle. Lisäksi lehmien yleisravinto saa aikaan melko korkean rasvapitoisuuden kuiva-ainepitoisuuteen verrattuna.

Edellä mainittu tekijät, joista on saatu merkkejä jo myöhäiseltä keskiajalta lähtien erilaisista historian lähteistä, ovat vakiintuneet tapojen ja perinteisten paikallisten perinteisten tilojen, erityisesti maso-tilojen, ansiosta, ja ne kirjattiin vuonna 1914 Stilf-meijerissä (Stelvio) laadittuun asiakirjaan, jossa kuvattiin tuote ja sen tuotantoprosessi. Kaikki tämä on edistänyt merkittävästi taloudellista toimintaa koko maantieteellisellä alueella. Tuote-eritelmällä säännellään tätä toimintaa asettamalla sekä karjankasvattajiin että jalostajiin sovellettavat vaatimukset, joiden täyttymistä seurataan erityisin merkinnöin ja tiedoin sekä kutakin alueen yksittäistä toimijaa koskevilla tunnistusjärjestelmillä ja pitämällä kirjaa jalostuksesta, tuotannosta ja alkuperänimityksen käyttöoikeudesta.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

Eritelmän konsolidoitu teksti on saatavissa internetosoitteessa: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

tai

menemällä suoraan maa- ja metsätalousministeriön kotisivulle (www.politicheagricole.it), valitsemalla ensin ”Prodotti DOP IGP” (ylhäällä oikealla), sen jälkeen ”Prodotti DOP IGP STG” (näytön vasemmassa laidassa) ja lopuksi ”Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.