Komission lausunto EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan c) alakohdan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi tarkistetusta yhteisön ympäristömerkkijärjestelmästä /* KOM/2000/0230 lopull. - COD 96/0312 */





KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI TARKISTETUSTA YHTEISÖN YMPÄRISTÖMERKKIJÄRJESTELMÄSTÄ KOMISSION EHDOTUSTA MUUTTAVA EY:n perustamissopimuksen 250 (2) artiklan nojalla KOMISSION LAUSUNTO EY:n perustamissopimuksen 251 (2) (c) artiklan nojalla Euroopan parlamentin esittämistä muutoksista, jotka koskevat neuvoston yhteistä kantaa ehdotuksesta EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUKSEKSI TARKISTETUSTA YHTEISÖN YMPÄRISTÖMERKKIJÄRJESTELMÄSTÄ 1. Taustaa Komissio antoi 11. joulukuuta 1996 ehdotuksen, joka koski yhteisön ekotuotemerkin myöntämisjärjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 880/92 tarkistamista. Ehdotus perustui Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130s artiklan 1 kohtaan (nykyinen 175 artiklan 1 kohta), ja se julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 12. huhtikuuta 1997. Komission ehdotus toimitettiin neuvostolle 19. maaliskuuta 1997 ja Euroopan parlamentille 8. huhtikuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 10. heinäkuuta 1997. Alueiden komitea vastaanotti ehdotuksen 13. heinäkuuta 1997, mutta päätti olla antamatta lausuntoa. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 13. toukokuuta 1998. Komissio hyväksyi Euroopan parlamentin tekemistä 42 tarkistuksesta seitsemän rajoittamatta mahdollisuutta lisämuutosten tekemiseen myöhemmässä vaiheessa. Hyväksytyt tarkistukset sisällytettiin 18. tammikuuta 1999 annettuun komission muutettuun ehdotukseen. Neuvoston yhteinen kanta vahvistettiin yksimielisesti 11. marraskuuta 1999. Komissio ilmaisi 24. marraskuuta 1999 Euroopan parlamentille osoittamassaan tiedonannossa kannattavansa yhteisen kannan sisältöä. Euroopan parlamentin puhemies ilmoitti 2. joulukuuta 1999 pidetyssä istunnossa, että parlamentti oli vastaanottanut yhteisen kannan. Euroopan parlamentti teki toisessa käsittelyssä 15. maaliskuuta 2000 kuusi tarkistusta neuvoston yhteiseen kantaan. Käsillä oleva asiakirja on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan mukainen komission lausunto Euroopan parlamentin tekemistä tarkistuksista. 2. Komission ehdotuksen tarkoitus Tarkistettua yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmää koskevan ehdotuksen päätavoitteena oli parantaa järjestelmän toimivuutta, avoimuutta ja menettelyihin liittyvää lähestymistapaa sekä lisätä valmistajien, jakelijoiden ja kuluttajien kiinnostusta siihen. Ehdotuksessa oli erityisesti tarkoitus antaa huomattavasti enemmän vastuuta ekologisten arviointiperusteiden vahvistamisesta ympäristömerkkiasioita käsitteleville toimivaltaisille elimille ja eri eturyhmille. 3. Komission lausunto parlamentin ehdottamista tarkistuksista 3.1. Komission kannan tiivistelmä Komissio hyväksyy kaikki kuusi tarkistusta kokonaan. 3.2. Parlamentin toisessa käsittelyssä ehdottamat tarkistukset Hyväksytyt tarkistukset Tarkistus 1 (valtioista riippumattomien ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen aktiivinen osallistuminen) (johdanto-osan 5 kappale) Tarkistuksessa korostetaan valtioista riippumattomien ympäristö- ja kuluttajajärjestöjen aktiivista osallistumista ympäristömerkin myöntämisperusteiden laatimiseen. Komissio on samaa mieltä siitä, että näiden järjestöjen tuki ja osallistuminen on olennaista ympäristömerkin tasapainoisuuden ja uskottavuuden kannalta. Tarkistus 2 (suunnitelmat yhteensovittamisesta ja yhteistyöstä kansallisten järjestelmien kanssa) (5 artikla) Tässä työsuunnitelmaa koskevassa tarkistuksessa korostetaan yhteisiä toimia ympäristömerkillä varustettujen tuotteiden käytön edistämiseksi. Tämä edellyttäisi kertomuksen laatimista yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän ja kansallisten järjestelmien yhteensovittamisen ja yhteistyön toteutumisesta. Komissio on vakuuttunut siitä, että ympäristömerkillä varustettujen tuotteiden käyttöä edistävillä yhteisillä toimilla on erityisen tärkeä merkitys yhteisön ympäristömerkin tunnettuuden parantamisessa. Yhtä tärkeää on aloittaa entistä järjestelmällisempi tietojen vaihto eri järjestelmien välillä. Tarkistus 3 (yhteisön ympäristömerkin ja kansallisen merkin esittäminen rinnakkain) (11 artikla) Tarkistuksen mukaan tuotteessa, jolle on myönnetty sekä yhteisön että kansallinen ympäristömerkki, on esitettävä molemmat merkit rinnakkain. Komissio on vakuuttunut siitä, että molempien ympäristömerkkien esittäminen parantaa kummankin merkin tunnettuutta sekä auttaa ja kannustaa kuluttajia löytämään ympäristömerkillä varustettuja tuotteita. Tarkistus 4 (kaikkien sidosryhmien aktiivinen osallistuminen) (14 artikla) Tässä tarkistuksessa vaaditaan ympäristömerkkiasioita käsitteleviä toimivaltaisia elimiä takaamaan kaikkien sidosryhmien aktiivinen osallistuminen. Komissio on samaa mieltä siitä, että kaikkien sidosryhmien tuki ja osallistuminen on olennaista ympäristömerkin tasapainoisuuden ja uskottavuuden kannalta. Tarkistukset 5 ja 6 (maksut) (liite V) Näiden tarkistusten katsottiin olevan aivan samat. Tarkistuksissa vaaditaan hakemus- ja vuosimaksun enimmäismäärän vahvistamista. Lisäksi vaaditaan pk-yrityksiltä ja kehitysmaiden hakijoilta perittävien hakemus- ja vuosimaksujen alentamista vähintään 25 prosentilla. Hakijoille, joilla on yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän (EMAS) mukainen tai ISO 14001 -standardin mukainen sertifikaatti, voitaisiin myöntää vuosimaksun lisäalennuksia ja lisäksi voitaisiin myöntää muita aiheellisia alennuksia. Tarkistuksissa korostetaan testaus- ja valvontakustannusten minimoimisen tärkeyttä pk-yritysten kannalta. Komissio kannattaa tarkistusten yleistä tavoitetta joustavoittaa maksujärjestelmää, jotta mahdolliset hakijat hyväksyisivät sen entistä paremmin, varsinkin kun ympäristömerkin hakeminen on täysin vapaaehtoista. Maksujen on oltava määrältään sellaiset, etteivät ne estä niitä hakijoita hakemasta ympäristömerkkiä, jotka tekevät ympäristön hyväksi eniten. 3.3. Muutettu ehdotus Komissio ei muuta ehdotustaan, vaan pyytää neuvostoa ottamaan lausuntonsa kaikilta osin huomioon, kun neuvosto käsittelee parlamentin ehdottamia tarkistuksia.