P8_TA(2017)0098

Palmuöljy ja sademetsien metsäkato

Euroopan parlamentin päätöslauselma 4. huhtikuuta 2017 palmuöljystä ja sademetsien metsäkadosta (2016/2222(INI))

(2018/C 298/01)

Euroopan parlamentti, joka

— ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteet vuosiksi 2015–2030,

— ottaa huomioon ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen osapuolten 21. konferenssissa (COP21) hyväksytyn Pariisin sopimuksen,

— ottaa huomioon komission tutkimusraportin ”The impact of EU consumption on deforestation” (2013-063) (1),

— ottaa huomioon 17. lokakuuta 2008 annetun komission tiedonannon ”Metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen torjuminen ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi” (COM(2008)0645),

— ottaa huomioon maatalouden hyödykeketjujen aiheuttaman metsäkadon torjumisesta 7. joulukuuta 2015 annetun Amsterdamin julkilausuman ”Towards Eliminating Deforestation from Agricultural Commodity Chains with European Countries”, jossa kannatetaan täysin kestävän palmuöljyn toimitusketjun toteuttamista vuoteen 2020 mennessä sekä laittoman metsänhakkuun lopettamista vuoteen 2020 mennessä,

— ottaa huomioon Amsterdamin julkilausuman allekirjoittaneiden viiden jäsenvaltion (Tanska, Saksa, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat) lupauksen valtion tuesta suunnitelmalle, joka koskee palmuöljyteollisuuden tekemistä täysin kestäväksi vuoteen 2020 mennessä,

— ottaa huomioon heinäkuussa 2016 esitetyn vähäpäästöistä liikkuvuutta koskevan eurooppalaisen strategian sekä 30. marraskuuta 2016 annetun komission ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä (uudelleenlaadittu) (COM(2016)0767),

— ottaa huomioon komission teettämän ja rahoittaman 4. lokakuuta 2016 julkaistun tutkimuksen EU:ssa käytettävien biopolttoaineiden vaikutuksista maankäytön muutoksiin (”The land use change impact of biofuels consumed in the EU: Quantification of area and greenhouse gas impacts”),

— ottaa huomioon biopolttoaineita koskevan, vuoden 2020 jälkeisen politiikan perustaa koskevan raportin ”Globiom: the basis for biofuel policy post-2020”,

— ottaa huomioon Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 18/2016 kestäviä biopolttoaineita koskevasta EU:n sertifiointijärjestelmästä,

— ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen biologisesta monimuotoisuudesta,

— ottaa huomioon luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen (CITES-sopimus),

— ottaa huomioon geenivarojen saannista ja saatavuudesta sekä niiden käytöstä saatavien hyötyjen oikeudenmukaisesta ja tasapuolisesta jaosta Nagoyassa Japanissa 29. lokakuuta 2010 hyväksytyn pöytäkirjan, joka tuli voimaan 12. lokakuuta 2014,

— ottaa huomioon luonnon monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian vuoteen 2020 ja sen väliarvioinnin (2),

— ottaa huomioon 2. helmikuuta 2016 antamansa päätöslauselman biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian väliarvioinnista (3),

— ottaa huomioon Havaijilla vuonna 2016 pidetyn Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton IUCN:n maailmankongressin ja siellä esitetyn aloitteen 066 toimista, joilla lievennetään palmuöljytuotannon laajentamisen ja siihen liittyvän toiminnan vaikutuksia biologiseen monimuotoisuuteen,

— ottaa huomioon Yhdistyneiden kansakuntien julistuksen alkuperäiskansojen oikeuksista (UNDRIP),

— ottaa huomioon työjärjestyksen 52 artiklan,

— ottaa huomioon ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnön sekä kehitysvaliokunnan, kansainvälisen kaupan valiokunnan ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausunnot (A8-0066/2017),

A. ottaa huomioon, että Euroopan unioni on ratifioinut Pariisin sopimuksen ja sen olisi toimittava ratkaisevassa roolissa pyrittäessä saavuttamaan ilmastonmuutoksen torjunnan, ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen alalla asetetut tavoitteet;

B. ottaa huomioon, että unionilla oli keskeinen rooli asetettaessa kestävän kehityksen tavoitteita, jotka liittyvät läheisesti palmuöljyä koskevaan kysymykseen (tavoitteet 2, 3, 6, 14, 16, 17 ja erityisesti 12, 13 ja 15);

C. toteaa, että EU on kestävän kehityksen toimintaohjelmassa (Agenda 2030) sitoutunut edistämään kaikentyyppisten metsien kestävää hoitoa, pysäyttämään metsäkadon, ennallistamaan huonokuntoisia metsiä ja lisäämään metsitystä ja uudelleenmetsitystä merkittävästi koko maailmassa vuoteen 2020 mennessä; toteaa EU:n sitoutuneen Agenda 2030 -toimintaohjelmassa myös kestävien kulutus- ja tuotantomallien varmistamiseen, yritysten kannustamiseen omaksumaan kestäviä käytäntöjä ja sisällyttämään kestävyyttä koskevia tietoja raportointiohjelmiinsa sekä kestävien menettelyjen edistämiseen julkisissa hankinnoissa kansallisten politiikkojen ja globaalien prioriteettien mukaisesti vuoteen 2020 mennessä;

D. toteaa, että globaaliin metsäkatoon on monia syitä, kuten soijan, naudanlihan, maissin ja palmuöljyn kaltaisten maataloushyödykkeiden tuotanto;

E. ottaa huomioon, että lähes puolet (49 prosenttia) viime aikojen trooppisesta metsäkadosta johtuu laittomasta maan raivaamisesta kaupallista maataloutta varten ja että tätä tuhoa edistää maataloushyödykkeiden, kuten palmuöljyn, naudanlihan, soijan ja puutuotteiden, ulkomainen kysyntä; toteaa, että trooppisten metsien laiton muuttaminen kaupallisen maatalouden käyttöön tuottaa arvioiden mukaan 1,47 gigatonnia hiiltä vuodessa, mikä vastaa 25:tä prosenttia EU:n vuotuisista fossiilisiin polttoaineisiin liittyvistä päästöistä (4);

F. toteaa, että vuoden 2015 maastopalot Indonesiassa ja Borneossa olivat pahimpia lähes 20 vuoteen ja ne aiheutuivat globaalista ilmastonmuutoksesta, maankäytön muutoksista ja metsäkadosta; toteaa, että kyseisten alueiden äärimmäisestä kuivuudesta tulee jatkossa todennäköisesti vielä tavallisempaa, ellei tulipalojen estämiseksi ryhdytä yhteisiin toimiin;

G. toteaa, että Indonesian ja Borneon maastopalot altistivat 69 miljoonaa ihmistä epäterveellisille ilman epäpuhtauksille ja ovat syypäänä tuhansiin ennenaikaisiin kuolemiin;

H. ottaa huomioon, että Indonesian maastopalot aiheutuvat tyypillisesti maan raivaamisesta öljypalmun viljelyä ja muuta maatalouskäyttöä varten; ottaa huomioon, että 52 prosenttia Indonesian maastopaloista vuonna 2015 syntyi hiilipitoisilla turvesoilla, minkä vuoksi Indonesiasta tuli yksi huomattavimmista maapallon lämpenemisen aiheuttajista (5);

I. toteaa, että palmuöljylupia koskevien tarkkojen karttojen ja julkisten maarekisterien puuttuminen monissa tuottajamaissa tekee metsäpaloista vastuussa olevien määrittämisen vaikeaksi;

J. toteaa, että EU sopi metsiä koskevan New Yorkin julistuksen yhteydessä auttavansa saavuttamaan yksityisen sektorin tavoitteen, jonka mukaan palmuöljy-, soija-, paperi- ja naudanlihatuotteiden kaltaisten maataloushyödykkeiden tuotannon aiheuttama metsäkato estetään vuoteen 2020 mennessä, ja panee merkille, että joillakin yrityksillä on vielä kunnianhimoisempia tavoitteita;

K. toteaa, että vuonna 2008 EU sitoutui vähentämään metsäkatoa vähintään 50 prosenttia vuoteen 2020 mennessä ja pysäyttämään globaalin metsäkadon vuoteen 2030 mennessä;

L. ottaa huomioon, että arvokkaisiin trooppisiin ekosysteemeihin, jotka kattavat vain 7 prosenttia maapallon pinta-alasta, kohdistuu yhä enemmän painetta metsäkadon vuoksi; toteaa, että öljypalmuviljelmien perustaminen aiheuttaa laajoja metsäpaloja, jokien kuivumista, maan eroosiota, turvesoiden kuivumista, vesistöjen pilaantumista ja ylipäätään biologisen monimuotoisuuden vähenemistä, mikä puolestaan johtaa monien ekosysteemipalvelujen häviämiseen ja vaikuttaa huomattavasti ilmastoon, luonnonvarojen säilymiseen ja globaalin ympäristön säilymiseen nykyisille ja tuleville sukupolville;

M. toteaa, että palmuöljyn ja siitä jalostettujen tuotteiden kulutus on keskeisellä sijalla siinä, miten EU:n kulutus vaikuttaa globaaliin metsäkatoon;

N. ottaa huomioon, että yleisesti ottaen kasviöljyjen käyttö on kasvamaan päin (6), ja panee merkille, että palmuöljyn kysynnän on arvioitu kaksinkertaistuvan vuoteen 2050 mennessä (7); toteaa, että 1970-luvulta lähtien palmuöljyn tuotannon kasvusta 90 prosenttia on keskittynyt Indonesiaan ja Malesiaan; ottaa lisäksi huomioon, että öljypalmun viljely on kasvamassa myös muissa Aasian maissa sekä Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa, joissa perustetaan jatkuvasti uusia viljelmiä ja olemassa olevia laajennetaan, mikä vahingoittaa ympäristöä yhä enemmän; toteaa kuitenkin, että palmuöljyn korvaaminen muilla kasviöljyillä loisi tarpeen ottaa lisää maata viljelykäyttöön;

O. ottaa huomioon, että palmuöljyn laaja käyttö johtuu ensisijaisesti sen alhaisesta hinnasta, jonka on mahdollistanut öljypalmuviljelmien lukumäärän lisääntyminen metsäkatoalueilla; ottaa lisäksi huomioon, että palmuöljyn käyttö elintarviketeollisuudessa kulkee käsi kädessä kestämättömän massatuotannon ja -kulutuksen kanssa, joka on ristiriidassa luomutuotannon, korkean laadun ja paikallisten raaka-aineiden ja tuotteiden käytön ja edistämisen kanssa;

P. ottaa huomioon, että palmuöljyn käyttö biopolttoaineena ja jalostetuissa elintarvikkeissa on lisääntynyt ja noin 50 prosenttia pakatuista tuotteista sisältää nykyisin palmuöljyä;

Q. ottaa huomioon, että jotkin palmuöljyllä kauppaa käyvät yritykset eivät pysty osoittamaan varmasti, että niiden toimitusketjun palmuöljy ei ole yhteydessä metsäkatoon, turvesoiden kuivumiseen tai ympäristön saastumiseen ja että se on tuotettu noudattaen täysimääräisesti ihmisen perusoikeuksia sekä asianmukaisia sosiaalisia vaatimuksia;

R. toteaa, että komission on seitsemännen ympäristöohjelman yhteydessä arvioitava globaalia ympäristövaikutusta, joka elintarvikkeiden ja muiden hyödykkeiden kulutuksella unionissa on, ja tarvittaessa kehitettävä toimintapoliittisia ehdotuksia tällaisten arviointien tulosten käsittelemiseksi sekä harkittava metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä koskevan unionin toimintaohjelman kehittämistä;

S. panee merkille, että komissio suunnittelee tutkimuksia metsäkadosta ja palmuöljystä;

T. toteaa, että palmuöljyyn liittyvien maankäytön muutosten aiheuttamien kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärä ei ole tiedossa; toteaa, että asian tieteellistä arviointia on parannettava;

U. ottaa huomioon, että tuottajamaissa ei ole saatavilla luotettavia tietoja öljypalmun viljelyyn käytetystä maa-alasta, oli sitten kyse luvallisesta tai ilman lupaa tapahtuvasta viljelystä; toteaa, että tämä on alusta pitäen vaikeuttanut toimenpiteitä palmuöljyn kestävyyden varmistamiseksi;

V. ottaa huomioon, että vuonna 2014 energiasektorin osuus EU:n palmuöljyn tuonnista oli 60 prosenttia, ja panee merkille, että 45 prosenttia tuodusta palmuöljystä käytettiin liikenteen polttoaineena (kuusinkertainen lisäys vuodesta 2010) ja 15 prosenttia sähkön ja lämmön tuotantoon;

W. toteaa, että arvioiden mukaan vuoteen 2020 mennessä maa-ala, joka muutetaan koko maailmassa biodieselin valmistukseen käytettävän palmuöljyn tuotantoon, on miljoona hehtaaria, josta 0,57 miljoonaa hehtaaria koskee Kaakkois-Aasian aarniometsiä (8);

X. toteaa, että vuoteen 2020 ulottuvan EU:n biopolttoainemandaatin aiheuttama maankäytön kokonaismuutos on 8,8 miljoonaa hehtaaria, josta 2,1 miljoonaa hehtaaria koskee Kaakkois-Aasiaa öljypalmun viljelyn laajenemisen aiheuttaman paineen seurauksena, ja toteaa, että puolet tästä muutoksesta tapahtuu trooppisten metsien ja turvesoiden kustannuksella;

Y. toteaa, että sademetsien metsäkato tuhoaa luonnollisia elinympäristöjä yli puolelta maapallon eläinlajeista ja yli kahdelta kolmannekselta maapallon kasvilajeista vaarantaen niiden selviytymisen; ottaa huomioon, että sademetsissä elää eräitä maailman harvinaisimpiin kuuluvia, usein kotoperäisiä lajeja, jotka on sisällytetty Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) punaiselle listalle äärimmäisen uhanalaisina lajeina, joiden populaation on havaittu, arvioitu, päätelty tai epäilty vähentyneen yli 80 prosenttia kuluneiden 10 vuoden tai kolmen sukupolven aikana; toteaa, että EU:n kuluttajien olisi saatava enemmän tietoa toimista näiden eläin- ja kasvilajien suojelemiseksi;

Z. toteaa useissa tutkimuksissa paljastuneen monissa maissa laajoja ihmisen perusoikeuksien loukkauksia öljypalmuviljelmien perustamisen ja käytön yhteydessä, muun muassa pakkosiirtoja, aseellista väkivaltaa, lapsityövoimaa, velkavankeutta ja alkuperäisyhteisöjen syrjintää;

AA. panee merkille huolestuttavat tiedot (9), joiden mukaan huomattavassa osassa maailman palmuöljyn tuotannosta rikotaan ihmisen perusoikeuksia ja asianmukaisia sosiaalisia vaatimuksia ja joiden mukaan lapsityövoiman käyttö on yleistä ja paikallis- ja alkuperäisyhteisöjen sekä palmuöljylupien haltijoiden välillä on runsaasti maankäyttöön liittyviä kiistoja;

Yleiset näkökohdat

1. muistuttaa, että kestävä maatalous, elintarviketurva ja kestävä metsänhoito ovat keskeisiä kestävän kehityksen tavoitteita;

2. muistuttaa, että metsät ovat oleellisia ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja ilmastonmuutoksen hillinnän kannalta;

3. panee merkille, että globaalia metsäkatoa vauhdittavat monenlaiset tekijät, kuten maan raivaaminen karjaa ja peltokasveja varten ja erityisesti soijarehun tuottamiseksi unionin karjankasvatusta varten sekä palmuöljyn tuotanto, kaupunkirakenteen hajautuminen, puunhakkuu ja muu intensiivinen maataloustoiminta;

4. toteaa, että 73 prosenttia globaalista metsäkadosta johtuu maan raivaamisesta maataloushyödykkeitä varten ja 40 prosenttia siirtymisestä laajamittaiseen pelkästään öljypalmuun keskittyvään viljelyyn ( 10 )

5. toteaa, että palmuöljyn tuotanto ei ole ainoa metsäkadon syy, vaan ongelmaan vaikuttavat myös laittomien hakkuiden yleistyminen ja demografiset paineet;

6. toteaa, että muilla kasvipohjaisilla öljyillä, joita valmistetaan soijapavuista, rapsista ja muista viljelykasveista, on paljon suurempi ympäristöjalanjälki ja ne edellyttävät palmuöljyä paljon laajempaa maankäyttöä; toteaa, että muihin öljykasveihin liittyy tavallisesti laajempaa torjunta-aineiden ja lannoitteiden käyttöä;

7. panee huolestuneena merkille, että globaali kilpajuoksu maan perässä johtuu yhä enemmän biopolttoaineiden ja raaka-aineiden maailmanlaajuisen kysynnän kasvusta sekä keinottelusta maalla ja maataloushyödykkeillä;

8. muistuttaa, että unioni tuo runsaasti tuotteita, jotka ovat tulosta metsien hävittämisestä, joka vaikuttaa tuhoisasti biologiseen monimuotoisuuteen;

9. toteaa, että (arvoltaan) vähän alle neljännes kaikista laittoman metsänhävityksen avulla saaduista maataloushyödykkeistä, joilla käydään kansainvälistä kauppaa, suuntautuu unioniin, mukaan lukien 27 prosenttia kaikesta soijasta, 18 prosenttia kaikesta palmuöljystä, 15 prosenttia kaikesta naudanlihasta ja 31 prosenttia kaikesta nahasta ( 11 )

10. korostaa, että maataloushyödykkeiden kulutukseen liittyvän metsäkadon tehokas torjuminen edellyttää, että EU:n toimissa otetaan huomioon paitsi palmuöljyn tuotanto myös kaikki tällainen maataloustuonti;

11. palauttaa mieliin, että Malesia ja Indonesia ovat palmuöljyn suurimmat tuottajat noin 85–90 prosentin osuudella koko maailman tuotannosta, ja pitää myönteisenä, että Malesian aarniometsät ovat lisääntyneet vuodesta 1990, mutta on edelleen huolestunut nykyisestä metsäkadosta Indonesiassa, jossa metsiä hävitetään 0,5 prosenttia kokonaismäärästä viiden vuoden aikajanalla;

12. muistuttaa, että Indonesiasta on äskettäin tullut maailman kolmanneksi suurin hiilidioksidisaastuttaja, sen biologinen monimuotoisuus on vähentynyt ja useat uhanalaiset luonnonvaraiset kasvi- ja eläinlajit uhkaavat hävitä kokonaan;

13. muistuttaa, että palmuöljyn osuus kaikkien kasviöljyjen maailmanlaajuisesta kaupasta on noin 40 prosenttia ja että EU on maailman toiseksi suurin palmuöljyn tuoja noin seitsemän miljoonan tonnin vuosittaisella määrällä;

14. on huolestunut siitä, että noin puolet laittomasti raivatusta metsäalasta käytetään EU:n markkinoille tarkoitetun palmuöljyn tuotantoon;

15. toteaa, että palmuöljyä käytetään ainesosana ja/tai korvaavana tuotteena elintarviketeollisuudessa sen tuottavuuden ja kemiallisten ominaisuuksien vuoksi ja esimerkiksi sen säilytyksen helppouden, sen sulamispisteen ja sen muita alhaisemman raaka-ainehinnan vuoksi;

16. panee lisäksi merkille, että palmunydinkakkua käytetään EU:ssa rehuissa erityisesti lypsy- ja lihakarjan kasvatuksessa;

17. korostaa tässä yhteydessä, että EU:ssa noudatetaan tiukempia sosiaalisia vaatimuksia sekä terveys- ja ympäristövaatimuksia;

18. on täysin tietoinen, että palmuöljyä koskeva kysymys on monimutkainen, ja korostaa, että on tärkeää kehittää monien toimijoiden kollektiiviseen vastuuseen perustuva globaali ratkaisu; suosittelee voimakkaasti tätä periaatetta kaikille palmuöljyn toimitusketjuun osallistuville, mukaan lukien EU ja muut kansainväliset organisaatiot, jäsenvaltiot, rahoituslaitokset, tuottajamaiden hallitukset, alkuperäiskansat ja paikallisyhteisöt, palmuöljyn tuotantoon, jakeluun ja jalostamiseen osallistuvat kansalliset ja monikansalliset yritykset, kuluttajajärjestöt ja kansalaisjärjestöt; on lisäksi vakuuttunut, että kaikkien näiden toimijoiden on tehtävä osansa koordinoimalla toimensa palmuöljyn kestämättömään tuotantoon ja kulutukseen liittyvien monien vakavien ongelmien ratkaisemiseksi;

19. korostaa jaettua globaalia vastuuta kestävän palmuöljyn tuotannon aikaansaamisessa ja painottaa myös elintarviketeollisuuden tärkeää asemaa kestävästi tuotettujen vaihtoehtojen hankkimisessa;

20. toteaa, että monet hyödykkeiden tuottajat ja välittäjät sekä vähittäiskauppiaat ja muut toimitusketjun osat, mukaan lukien eurooppalaiset yritykset, ovat antaneet lupauksia täysin metsäkatoa aiheuttamattomasta hyödykkeiden tuotannosta ja kaupasta, hiilipitoisten turvesoiden jättämisestä muuttamatta, ihmisoikeuksien kunnioittamisesta, avoimuudesta, jäljitettävyydestä, kolmannen osapuolen suorittamasta todentamisesta sekä vastuullisista hoitokäytännöistä;

21. katsoo, että sademetsien ja koko maailman biologisen monimuotoisuuden suojelu ovat erittäin tärkeitä maapallon ja ihmiskunnan tulevaisuuden kannalta, mutta korostaa, että suojelutoimet on yhdistettävä maaseudun kehityspolitiikan välineisiin, jotta voidaan estää köyhyyttä ja edistää työllisyyttä asianomaisten alueiden pienissä viljelijäyhteisöissä;

22. katsoo, että metsäkadon pysäyttämistoimiin on sisällyttävä paikallisten valmiuksien kehittämistä, teknologista tukea ja parhaiden käytäntöjen jakamista yhteisöjen kesken sekä tukea pienviljelijöille, jotta nämä voivat käyttää nykyisiä viljelymaitaan mahdollisimman tehokkaasti eivätkä joudu enää muuttamaan metsiä muuhun käyttöön; korostaa tässä yhteydessä ekologisia menetelmiä noudattavan maatalouden vahvaa potentiaalia maksimoida ekosysteemitoiminnot erittäin monipuolisen sekaistutusjärjestelmän, peltometsäviljelyn ja permakulttuuritekniikoiden avulla ilman panosriippuvuuteen tai monokulttuuriin tukeutumista;

23. toteaa, että öljypalmun viljely voi vaikuttaa myönteisesti maiden talouskehitykseen ja tarjota viljelijöille toimivia taloudellisia mahdollisuuksia edellyttäen, että viljely on vastuullista ja kestävää ja että määrätään kestävää viljelyä koskevista tiukoista ehdoista;

24. panee merkille erilaiset vapaaehtoiset sertifiointijärjestelmät, kuten RSPO, ISPO ja MSPO, ja pitää myönteisenä niiden roolia öljypalmun kestävän viljelyn edistämisessä; panee kuitenkin merkille, että näihin järjestelmiin sisältyvien vaatimusten kestävyyskriteerejä on kritisoitu etenkin ekologisen ja sosiaalisen eheyden suhteen; korostaa, että erilaisten järjestelmien olemassaolo aiheuttaa kuluttajille sekaannusta ja lopullisena tavoitteena olisi oltava sellaisen yhden sertifiointijärjestelmän kehittäminen, joka parantaisi kestävän palmuöljyn näkyvyyttä kuluttajien kannalta; kehottaa komissiota varmistamaan, että tällä sertifiointijärjestelmällä taataan, että unionin markkinoille pääsee vain kestävästi tuotettua palmuöljyä;

25. toteaa, että myös unionin ulkopuoliset kumppanit on saatava tietoisemmiksi roolistaan kestävyyttä ja metsäkatoa koskevien ongelmien ratkaisemisessa, mukaan lukien kyseisten maiden hankintakäytäntöjen avulla;

Suositukset

27. panee merkille potentiaalin, joka sisältyy metsiä koskevan New Yorkin julistuksen ( 15 ) kaltaisiin aloitteisiin, joilla pyritään auttamaan saavuttamaan yksityisen sektorin tavoitteet poistaa maataloushyödykkeiden, kuten palmuöljyn, soijan, paperin ja naudanlihan, tuotannosta aiheutuva metsäkato vuoteen 2020 mennessä; panee merkille, että joillakin yrityksillä on kunnianhimoisempia tavoitteita, mutta toteaa, että vaikka 60 prosenttia palmuöljyalalla toimivista yrityksistä on sitoutunut tällaisiin aloitteisiin, tällä hetkellä vain kaksi prosenttia niistä pystyy jäljittämään myymänsä palmuöljyn sen lähteeseen ( 16 )

28. panee merkille elintarviketeollisuuden ponnistukset CSPO-öljyn hankkimiseksi ja siinä saavutetun edistyksen; kehottaa kaikkia palmuöljyä käyttäviä teollisuudenaloja tehostamaan toimiaan CSPO-öljyn hankkimiseksi;

29. kehottaa komissiota ja kaikkia niitä EU:n jäsenvaltioita, jotka eivät vielä ole tätä tehneet, osoittamaan esimerkiksi allekirjoittamalla ja panemalla täytäntöön Euroopan maiden maatalouden hyödykeketjujen aiheuttaman metsäkadon torjumisesta annettu Amsterdamin julkilausuma, että ne ovat sitoutuneita toteuttamaan toimia, joilla otetaan käyttöön EU:n laajuinen kansallinen sitoumus, jonka mukaan vuoteen 2020 mennessä 100 prosenttia hankinnoista on sertifioitua vastuullisesti tuotettua palmuöljyä, ja osoittamaan esimerkiksi allekirjoittamalla ja panemalla täytäntöön täysin kestävästä palmuöljyn toimitusketjusta annettu Amsterdamin julkilausuma, että ne ovat sitoutuneita toteuttamaan toimia, joilla otetaan käyttöön teollisuutta koskeva sitoumus;

30. kehottaa palmuöljyä viljeleviä yrityksiä noudattamaan Bangkokin sopimusta metsäkadon torjumiseen liittyviä sitoumuksia koskevasta yhteisestä menettelystä ja käyttämään ns. high carbon stock -lähestymistapaa, jonka avulla voidaan määrittää alueet, jotka soveltuvat öljypalmujen istuttamiseen, kuten heikentyneet maa-alueet, joihin on sitoutunut vain vähän hiiltä tai joiden luontoarvo on vähäinen;

31. kehottaa EU:ta noudattamaan antamiaan sitoumuksia, vauhdittamaan käynnissä olevia neuvotteluja FLEGT-välineen vapaaehtoisista kumppanuussopimuksista ja varmistamaan, että lopullisissa sopimuksissa katetaan öljypalmuviljelmien kehittämisestä saatu jalostettu puutavara; korostaa tarvetta varmistaa, että nämä sopimukset vastaavat kansainvälistä oikeutta ja sitoumuksia, jotka koskevat ympäristönsuojelua, ihmisoikeuksia ja kestävää kehitystä, ja että ne johtavat asianmukaisiin toimiin metsien säilyttämiseksi ja niiden hoitamiseksi kestävällä tavalla; katsoo, että samalla on otettava huomioon paikallisyhteisöjen ja alkuperäiskansojen oikeudet; toteaa, että samanlaista menettelyä voitaisiin soveltaa myös varmistettaessa palmuöljyn toimitusketjujen vastuullisuus; ehdottaa, että palmuöljyalaa koskeva EU:n politiikka perustuisi usean sidosryhmän vuoropuhelua koskeviin FLEGT-periaatteisiin ja että siinä käsiteltäisiin syvään juurtuneita hallintoon liittyviä ongelmia tuottajamaissa samoin kuin tuotantoa tukevaa EU:n tuontipolitiikkaa; toteaa, että nämä toimenpiteet voisivat johtaa palmuöljyalan parempaan valvontaan kohdemaissa;

32. toteaa, että tärkeällä sijalla on tuottajamaiden kanssa tehtävä yhteistyö niin, että vaihdetaan tietoja kestävistä ja taloudellisesti toteuttamiskelpoisista käytännöistä ja kaupankäyntimenettelyistä; tukee tuottajamaita niiden pyrkimyksissä kehittää kestäviä käytäntöjä, jotka voivat auttaa parantamaan elämänlaatua ja taloutta näissä maissa;

33. kehottaa komissiota edistämään avoimuutta koskevien parhaiden käytäntöjen vaihtoa ja yhteistyötä hallitusten ja palmuöljyä käyttävien yritysten välillä ja tekemään yhdessä jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä kolmansien maiden kanssa kansallisen lainsäädännön laatimiseksi ja täytäntöönpanemiseksi ja yhteisöjen perinteisten maaoikeuksien kunnioittamiseksi siten, että varmistetaan metsien, metsistä riippuvaisten kansojen ja heidän elinkeinojensa suojelu;

34. kehottaa komissiota arvioimaan, onko tarpeen ottaa vapaaehtoisen FLEGT-kumppanuussopimuksen yhteydessä käyttöön mekanismeja, joilla puututaan metsien muuttamiseen kaupalliseen maatalouskäyttöön ja lisätään kansalaisyhteiskunnan järjestöjen, alkuperäisyhteisöjen ja viljelijä-maanomistajien vaikutusmahdollisuuksia kyseisessä prosessissa;

35. kehottaa EU:ta laatimaan vapaaehtoisten kumppanuussopimusten täydentäväksi elementiksi tällaisia sopimuksia koskevaa, palmuöljyä käsittelevää jatkolainsäädäntöä, jossa käytetään mallina unionin puutavara-asetusta ja joka koskee sekä yrityksiä että rahoituslaitoksia; toteaa, että EU on säännellyt puutavaran, kalastuksen ja konfliktialueiden mineraalien toimitusketjuja mutta ei vielä toimitusketjuja, jotka koskevat metsien kannalta riskejä aiheuttavia maataloushyödykkeitä; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tehostamaan toimiaan puutavara-asetuksen panemiseksi täytäntöön, jotta voidaan paremmin mitata sen tehokkuutta ja varmistaa, missä määrin sitä mahdollisesti voidaan pitää mallina uudelle unionin säädökselle, jolla pyritään estämään kestämättömällä tuotetun palmuöljyn myynti unionissa;

36. kehottaa komissiota käynnistämään yhteistyössä sekä julkisen että yksityisen sektorin kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa tiedotuskampanjoita ja tarjoamaan kuluttajille kattavasti tietoa palmuöljyn kestävän tuotannon myönteisistä ympäristöön kohdistuvista, sosiaalisista ja poliittisista seurauksista; kehottaa komissiota varmistamaan, että kuluttajille annetaan kaikissa palmuöljyä sisältävissä tuotteissa olevan välittömästi tunnistettavan merkin avulla tiedot, joissa vahvistetaan, että tuote on kestävästi tuotettu, ja suosittelee painokkaasti, että tämä merkki sisällytetään tuotteeseen tai pakkaukseen tai että se on teknisten toimintojen avulla helposti saatavilla;

37. kehottaa komissiota työskentelemään tiiviissä yhteistyössä muiden merkittävien palmuöljyn kuluttajien, kuten Kiinan, Intian ja tuottajamaiden, kanssa tietoisuuden lisäämiseksi ja yhteisten ratkaisujen löytämiseksi trooppista metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä koskevaan ongelmaan;

38. odottaa metsäkatoa ja palmuöljyä koskevia komission tutkimuksia, jotka esiteltäneen mahdollisimman pian niiden valmistuttua;

39. pyytää komissiota esittämään kattavat tiedot palmuöljyn käytöstä ja kulutuksesta Euroopassa ja sen tuonnista Euroopan unioniin;

40. kehottaa komissiota tehostamaan tutkimusta tietojen keräämiseksi eurooppalaisen kulutuksen ja eurooppalaisten investointien vaikutuksesta metsäkadon kehittymiseen, sosiaalisiin ongelmiin, uhanalaisiin lajeihin ja ympäristön pilaantumiseen kolmansissa maissa sekä vetoamaan EU:n ulkopuolisiin kauppakumppaneihin, jotta ne toimisivat samalla tavoin;

41. kehottaa komissiota kehittämään teknologiaa ja esittämään konkreettisen toimintasuunnitelman, johon sisältyy myös tiedotuskampanjoita, jotta voidaan vähentää eurooppalaisen kulutuksen ja eurooppalaisten investointien vaikutusta metsäkatoon kolmansissa maissa;

42. toteaa, että nykyiset sertifiointijärjestelmät ovat osaltaan vaikuttaneet myönteisesti, mutta panee huolestuneena merkille, että RSPO, ISPO, MSPO ja kaikki muut merkittävät tunnustetut sertifiointijärjestelmät eivät tuloksellisesti estä jäseniään muuntamasta sademetsiä tai turvesoita palmuviljelmiksi; katsoo näin ollen, että tällaiset merkittävät sertifiointijärjestelmät eivät onnistu tuloksellisesti rajoittamaan kasvihuonekaasupäästöjä viljelmien perustamisen ja toiminnan aikana, joten niillä ei ole kyetty estämään valtavia metsä- ja turvepaloja; kehottaa komissiota huolehtimaan näiden sertifiointijärjestelmien riippumattomasta tarkastamisesta ja seurannasta sen varmistamiseksi, että EU:n markkinoille saatettu palmuöljy täyttää kaikki tarvittavat vaatimukset ja on kestävästi tuotettua; toteaa, että kestävyyttä koskevaa kysymystä ei voida palmuöljyn alalla lähestyä yksinomaan vapaaehtoisin toimenpitein ja politiikoin vaan olisi lisäksi otettava käyttöön palmuöljyä tuottavia yrityksiä koskevia sitovia sääntöjä ja niitä koskeva pakollinen sertifiointijärjestelmä;

43. kehottaa EU:ta ottamaan käyttöön EU:n markkinoille tulevan palmuöljyn ja palmuöljyä sisältävien tuotteiden kestävyyttä koskevat vähimmäisvaatimukset ja varmistamaan, että EU:hun tulevan palmuöljyn tuotanto — ei ole aiheuttanut suoraan tai välillisesti ekosysteemin rappeutumista, kuten aarniometsien ja sekundäärimetsien katoaminen ja turvesoiden tai muiden ekologisesti arvokkaiden luontotyyppien tuhoutuminen tai rappeutuminen, eikä aiheuta biologisen monimuotoisuuden vähenemistä varsinkaan minkään uhanalaisten eläin- ja kasvilajien osalta, — ei ole aiheuttanut muutoksia maankäytön käytäntöihin siten, että niillä on kielteisiä ympäristövaikutuksia, — ei ole aiheuttanut taloudellisia, sosiaalisia tai ympäristöön liittyviä ongelmia tai konflikteja, mukaan luettuina erityiset lapsityötä, pakkotyötä, maananastusta tai alkuperäis- tai paikallisyhteisöjen häätämistä koskevat ongelmat, — on täysin ihmisen perusoikeuksien ja sosiaalisten perusoikeuksien sekä asianmukaisten sosiaalisten vaatimusten ja työelämän normien mukaista siten, että turvataan työntekijöiden turvallisuus ja hyvinvointi, — antaa pienille palmuöljyn tuottajille mahdollisuuden osallistua sertifiointijärjestelmään ja turvaa heille oikeudenmukaisen osuuden tuotosta, — tapahtuu viljelmillä, joita hoidetaan nykyaikaisia agroekologisia tekniikkoja käyttäen, jotta edistetään siirtymistä kestäviin maatalouskäytäntöihin kielteisten ympäristövaikutusten ja sosiaalisten seurauksien minimoimiseksi;

44. toteaa, että vastuullista palmuöljyn tuotantoa varten on jo käytettävissä vahvoja normeja, kuten palmuöljyn innovointiryhmän POIG:n laatimat normit, mutta niitä ei ole vielä omaksuttu laajalti yrityksissä ja sertifiointijärjestelmissä, RSPO Next -järjestelmää lukuun ottamatta;

45. pitää tärkeänä, että toimitusketjun kaikki toimijat voivat erottaa toisistaan kestävästi ja ei-kestävästi tuotetun palmuöljyn ja sen jäämät ja sivutuotteet; pitää tärkeänä hyödykkeiden jäljitettävyyttä ja avoimuutta toimitusketjun kaikissa vaiheissa;

46. kehottaa EU:ta luomaan sitovan sääntelykehyksen, jolla varmistetaan, että raaka-aineen alkuperä voidaan jäljittää kaikissa maataloushyödykkeiden tuojien toimitusketjuissa;

47. kehottaa komissiota lisäämään EU:hun tuodun palmuöljyn jäljitettävyyttä ja, kunnes aletaan soveltaa yhtä sertifiointijärjestelmää, harkitsemaan sellaisten erilaisten tullijärjestelyjen soveltamista, jotka heijastavat tarkemmin ympäristökuormitukseen liittyviä todellisia kustannuksia; pyytää komissiota harkitsemaan myös palmuöljyn hiilijalanjälkeen perustuvien syrjimättömien tulliesteiden ja muiden kuin tulliesteiden käyttöönottamista ja soveltamista; kehottaa soveltamaan aiheuttamisperiaatetta täysimääräisesti metsäkadon yhteydessä;

48. pyytää komissiota määrittelemään selkeästi sääntöjen noudattamatta jättämisestä langetettavat seuraamukset ja säilyttämään samalla kauppasuhteet kolmansiin maihin;

49. kehottaa komissiota tässä yhteydessä aloittamaan Maailman tullijärjestön harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän nimikkeistön uudistuksen, jotta voidaan erottaa toisistaan kestävän kehityksen mukaiseksi sertifioitu ja kestävän kehityksen vastainen palmuöljy ja niiden johdannaistuotteet;

50. kehottaa komissiota sisällyttämään viipymättä kauppa- ja kehitysyhteistyösopimustensa kestävää kehitystä koskeviin lukuihin velvoittavia sitoumuksia, jotta voidaan estää metsäkatoa, mukaan luettuna erityisesti metsäkadon torjuntatakuu tuottajamaiden kanssa tehtävissä kauppasopimuksissa, ja jotta voidaan tarjota vahvoja ja toteuttamiskelpoisia toimenpiteitä kestämättömien metsätalouskäytäntöjen torjumiseksi tuottajamaissa;

51. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita keskittymään sellaisten välineiden kehittämiseen, joilla voidaan helpottaa suojelukysymysten sisällyttämistä kehitysyhteistyöhön; panee merkille, että tällainen lähestymistapa auttaa varmistamaan, että kehitystoiminta ei johda tahattomiin ympäristöongelmiin vaan sitä harjoitetaan synergiassa suojelutoimien kanssa;

52. panee merkille, että heikot maarekisterijärjestelmät tuottajamaissa ovat merkittävä este öljypalmuviljelmien kasvun hillitsemiselle ja että ne myös rajoittavat pientilallisten mahdollisuuksia saada lainoja, joita he tarvitsevat viljelmiensä kestävyyden parantamiseksi; toteaa, että hallinto- ja metsätalouslaitosten vahvistaminen paikallisella ja kansallisella tasolla on tehokkaan ympäristöpolitiikan ehto; kehottaa komissiota tarjoamaan teknistä apua ja rahoitusapua tuottajamaille, jotta ne voivat kehittää maarekisterijärjestelmiään ja parantaa öljypalmuviljelmien ympäristöllistä kestävyyttä; panee merkille, että kartoitus tuottajamaissa, myös satelliittiteknologian ja geomatiikan avulla, on ainoa tapa seurata öljypalmutoimilupia ja ottaa käyttöön kohdennettuja strategioita, joilla edistetään metsittämistä ja uudelleen metsittämistä sekä luodaan ekologisia käytäviä; kehottaa komissiota tukemaan metsäpalojen ehkäisyjärjestelmien käyttöönottamista tuottajamaissa;

53. tukee Indonesian hallituksen äskettäin käyttöön ottamaa turvesoiden raivauksen pysäyttämistä, millä pitäisi voida estää viljelmien laajentaminen metsitetyille turvesoille; kannattaa turvesoiden ennallistamisviraston perustamista, jotta voidaan ennallistaa 2 miljoonaa hehtaaria palanutta turvesuota;

54. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kyseisten maiden kanssa käytävässä keskustelussa tukemaan öljypalmun viljelyalan jäädyttämistä muun muassa siten, että keskeytetään uusien toimilupien myöntäminen, jotta jäljellä olevia sademetsiä voidaan suojella;

55. on huolissaan siitä, että maankäyttöä koskevissa liiketoimissa saatetaan loukata ILO:n yleissopimuksen nro 169 mukaista paikallisyhteisöjen vapaan ja tietoon perustuvan ennakkosuostumuksen periaatetta; kehottaa unionia ja jäsenvaltioita varmistamaan, että unioniin sijoittautuneet investoijat noudattavat kaikilta osin vastuullisia ja kestäviä maatalousinvestointeja koskevia kansainvälisiä normeja, erityisesti YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) ja OECD:n maatalousalan toimitusketjujen vastuullisuutta koskevia ohjeita, FAO:n maanhallintaa koskevia vapaaehtoisia suuntaviivoja, yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevia YK:n suuntaviivoja ja OECD:n toimintaohjeita monikansallisille yrityksille; korostaa, että olisi toteutettava toimia, joilla varmistetaan, että yritysten väärinkäytösten uhreilla on käytettävissään oikeussuojakeinoja;

56. kehottaa sen vuoksi asianomaisten maiden viranomaisia kunnioittamaan ihmisoikeuksia, myös metsien asukkaiden maaoikeuksia, ja lujittamaan ympäristöä koskevia, sosiaalisia ja terveyteen liittyviä sitoumuksia sekä ottamaan huomioon maanhallintaa koskevat FAO:n vapaaehtoiset suuntaviivat ( 17 )

57. kehottaa unionia tukemaan maaseudun paikallisia mikro-, pien- ja perheyrityksiä ja edistämään maanomistuksen tai maan hallussapidon kansallista ja paikallista oikeudellista rekisteröintiä;

58. korostaa, että metsäkato on vähäistä alkuperäisväestöjen mailla, joilla on säilytetty perinteiset maanhallintajärjestelmät ja resurssienhallinta ja joilla on hyvät mahdollisuudet vähentää päästöjä kustannustehokkaasti ja turvata globaalit ekosysteemipalvelut; kehottaa käyttämään kansainvälisiä ilmasto- ja kehitysrahastoja alkuperäisväestöjen ja -yhteisöjen maiden suojelemiseen ja tukemaan sellaisia alkuperäiskansoja ja -yhteisöjä, jotka panostavat maidensa suojeluun;

59. muistuttaa, että maaseudun köyhien naisten toimeentulo riippuu voimakkaasti metsävaroista; painottaa, että sukupuolinäkökulma on otettava huomioon kansallisissa metsäpolitiikoissa ja -instituutioissa niin, että edistetään naisten yhtäläisiä mahdollisuuksia omistaa metsää ja muita resursseja;

60. muistuttaa komissiota sen tiedonannosta ”Metsäkadon ja metsien tilan heikkenemisen torjuminen ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi” (COM(2008)0645), jossa korostetaan kokonaisvaltaista suhtautumista trooppiseen metsäkatoon ja otetaan huomioon kaikki metsäkatoa edistävät tekijät, mukaan lukien palmuöljyn tuotanto; muistuttaa komissiota sen COP21-neuvotteluihin liittyvästä tavoitteesta pysäyttää maapallon metsien kato viimeistään vuoteen 2030 mennessä ja vähentää trooppisten metsien bruttokatoa vähintään 50 prosenttia nykyisistä tasoista vuoteen 2020 mennessä;

61. kehottaa komissiota jatkamaan sellaisen metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä koskevan EU:n toimintasuunnitelman laatimista, joka sisältää seitsemännen ympäristöalan toimintaohjelman mukaisesti konkreettisia sääntelytoimia sen varmistamiseksi, etteivät mitkään EU:hun liittyvät toimitusketjut ja liiketoimet aiheuta metsäkatoa tai metsien tilan heikkenemistä, sekä palmuöljyä koskevan EU:n toimintasuunnitelman kehittämistä; kehottaa komissiota vahvistamaan yhden yhteisen määritelmän käsitteelle ”metsäkatoa aiheuttamaton”;

62. kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota ottamaan käyttöön metsää koskevan määritelmän, johon sisältyy biologinen, sosiaalinen ja kulttuurinen monimuotoisuus, jotta voidaan estää yksipuolisesta laajamittaisesta palmuöljytuotannosta aiheutuva maananastus ja trooppisten metsien hävittäminen, koska nämä ilmiöt vaarantaisivat unionin antamien ilmastonmuutosta koskevien sitoumusten toteutumisen; korostaa, että etusijalle on asetettava alkuperäiset lajit, millä suojellaan ekosysteemejä, elinympäristöjä ja paikallisyhteisöjä;

63. kehottaa komissiota esittämään vastuullista yritystoimintaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman;

64. vaatii, että kehitysrahoituslaitokset varmistavat, että niiden ympäristö- ja sosiaalitakuita koskeva toimintapolitiikka on sitovaa ja täysin kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön mukaista; kehottaa lisäämään yksityisten rahoituslaitosten ja julkisten rahoituselinten rahoituksen avoimuutta;

65. kehottaa jäsenvaltioita ottamaan käyttöön pakollisia vaatimuksia, joilla suositaan kestävästi tuotettua palmuöljyä kaikissa kansallisissa julkisissa hankintamenettelyissä;

66. panee huolestuneena merkille, että kaupallinen maatalous on yhä merkittävä globaalin metsäkadon aiheuttaja ja että noin puolet kaikesta trooppisen metsän häviämisestä vuodesta 2000 on johtunut metsien laittomasta muuttamisesta kaupallisen maatalouden käyttöön; katsoo, että tähän saattaa myös liittyä konfliktin vaara; kehottaa parantamaan metsäpolitiikan, kaupallista maataloutta koskevan politiikan, maankäyttöpolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan koordinointia, jotta kyetään saavuttamaan kestävän kehityksen tavoitteet ja täyttämään ilmastonmuutosta koskevat sitoumukset; korostaa, että myös tällä alalla tarvitaan kehitystä tukevaa politiikkojen johdonmukaisuutta, mukaan lukien uusiutuvia energialähteitä koskeva unionin politiikka;

67. kehottaa kiinnittämään huomiota ongelmiin, jotka liittyvät yhteen viljelykasviin keskittyvästä tuotannosta, kuten öljypalmuviljelmistä, aiheutuvaan maanomistuksen keskittymiseen ja maankäytön muutoksiin;

68. kehottaa komissiota edelleen tukemaan lisätutkimusta maankäytön muutoksen, mukaan lukien metsäkato ja bioenergian tuotanto, vaikutuksesta kasvihuonekaasupäästöihin;

69. kehottaa komissiota olemaan esimerkkinä muille maille säätämällä hoidetuilta kosteikoilta tulevia kasvihuonekaasupäästöjä ja kosteikkojen maankäytön muutoksia koskevista tilinpitosäännöistä unionin lainsäädännössä;

70. panee merkille suurten yksinomaan öljypalmuun keskittyneiden viljelmien vaikutukset, sillä niiden vuoksi tuholaiset yleistyvät ja vesien saastuminen lisääntyy maatalouskemikaalien käytön ja maaperän eroosion vuoksi, ja toteaa, että ne vaikuttavat koko alueen hiilinieluihin ja ekologiaan ja vaikeuttavat eläinlajien muuttoa;

71. toteaa, että uusimman tutkimuksen mukaan öljypalmuviljelmillä harjoitettava useiden lajikkeiden viljely voi tarjota samanaikaisesti monenlaista hyötyä, joka liittyy biologiseen monimuotoisuuteen, tuottavuuteen sekä myönteisiin sosiaalisiin tuloksiin;

72. kehottaa komissiota varmistamaan yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) ja EU:n muiden politiikkojen johdonmukaisuuden ja vahvistamaan niiden välisiä synergioita sekä varmistamaan, että niitä toteutetaan tavalla, joka on metsäkadon torjumista kehitysmaissa koskevien ohjelmien, kuten REDD-ohjelman, mukaista; kehottaa komissiota varmistamaan, ettei YMP-uudistus johda suoraan tai välillisesti entistä suurempaan metsäkatoon ja että se tukee globaalin metsäkadon pysäyttämistä koskevaa tavoitetta; kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, että palmuöljyn tuotannon aiheuttamaan metsäkatoon liittyviin ympäristöongelmiin puututaan vuoteen 2020 ulottuvassa luonnon monimuotoisuutta koskevassa EU:n strategiassa asetettujen tavoitteiden valossa, joiden olisi oltava oleellinen osa unionin ulkoista toimintaa tällä alalla;

73. kehottaa komissiota tarjoamaan tukea organisaatioille, jotka keskittyvät pääasiassa paikan päällä – mutta myös muualla – kaikkien niiden eläinlajien suojeluun, jotka kärsivät palmuöljyn tuotantoon liittyvästä metsäkadosta johtuvan elinympäristöjen häviämisen vaikutuksista;

74. kehottaa tekemään EU-tasolla enemmän kestävästi tuotettua rehua koskevaa tutkimusta, jotta EU:n maataloudelle voidaan kehittää öljypalmutuotteiden vaihtoehtoja;

75. panee merkille, että 70 prosenttia EU:ssa kulutetusta biopolttoaineesta kasvatetaan ja tuotetaan EU:ssa ja että EU:hun tuodusta biopolttoaineesta 23 prosenttia on pääasiassa Indonesiasta peräisin olevaa palmuöljyä ja kuusi prosenttia puolestaan soijaa ( 18 )

76. panee merkille EU:n biopolttoainekysynnän epäsuorat vaikutukset, jotka liittyvät trooppisten metsien tuhoutumiseen;

77. korostaa, että kun epäsuorat maankäytön muutokset otetaan huomioon, viljelykasveista saadut biopolttoaineet voivat joissakin tapauksissa jopa johtaa kasvihuonekaasupäästöjen nettolisäykseen, kun esimerkiksi poltetaan paljon hiiltä sisältäviä alueita, kuten trooppisia metsiä ja turvesoita; on huolissaan, että epäsuorien maankäytön muutosten vaikutuksia ei oteta huomioon komission toteuttamassa vapaaehtoisten järjestelmien arvioinnissa;

78. kehottaa unionin toimielimiä sisällyttämään uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin uudistuksen yhteydessä tämän direktiivin mukaiseen vapaaehtoiseen järjestelmään erityisiä varmennusmenettelyjä, jotka koskevat maanhallintaan liittyviä konflikteja, pakko- ja lapsityötä, viljelijöiden huonoja työoloja sekä terveys- ja turvallisuusuhkia; kehottaa lisäksi EU:ta ottamaan uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin uudistuksessa huomioon epäsuorien maankäytön muutosten vaikutukset ja sisällyttämään siihen yhteiskuntavastuuta koskevia vaatimuksia;

79. kehottaa sisällyttämään EU:n biopolttoainepolitiikkaan tehokkaat kestävyyskriteerit, joilla suojellaan biologiselta monimuotoisuudeltaan rikkaita maa-alueita, maa-alueita, joihin on sitoutunut paljon hiiltä, ja turvesoita, ja katsoo, että niihin olisi sisällytettävä sosiaalisia kriteerejä;

80. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen uusimman kertomuksen ( 19 ) , jossa analysoidaan biopolttoaineiden nykyisiä sertifiointijärjestelmiä ja todetaan, että sertifiointijärjestelmistä puuttuu kestävyyttä koskevia tärkeitä näkökohtia, sillä niissä ei esimerkiksi oteta huomioon kysynnän epäsuoria vaikutuksia, varmennus on puutteellista ja ne eivät pysty takaamaan, että sertifioidut biopolttoaineet eivät aiheuta metsäkatoa ja siihen liittyviä kielteisiä sosioekonomisia vaikutuksia; on tietoinen avoimuutta koskevista huolenaiheista sertifiointijärjestelmien arvioinnissa; kehottaa komissiota parantamaan kestävyysjärjestelmien avoimuutta muun muassa laatimalla asianmukaisen luettelon näkökohdista, jotka olisi tutkittava, kuten vuotuiset raportit ja mahdollisuus pyytää riippumattomien kolmansien osapuolten tekemiä tarkastuksia; kehottaa antamaan komissiolle laajennetun toimivallan ohjelmien, raporttien ja toimintojen varmentamista ja seurantaa varten;

81. kehottaa panemaan tilintarkastustuomioistuimen asiaa koskevat suositukset täytäntöön, kuten komissio on sopinut;

82. panee huolestuneena merkille, että 46 prosenttia palmuöljyn kokonaistuonnista unioniin käytetään biopolttoaineiden tuotantoon ja että tämä edellyttää, että tähän tarkoitukseen käytetään noin miljoona hehtaaria trooppisen alueen maata; kehottaa komissiota toteuttamaan toimenpiteitä, joilla lopetetaan vaiheittain sellaisten kasviöljyjen käyttö biopolttoaineiden ainesosana, joiden tuotanto edistää metsäkatoa, mukaan luettuna palmuöljy, mieluiten vuoteen 2020 mennessä;

83. panee merkille, että pelkkä palmuöljyn käytön kielto tai sen käytön vaiheittainen lopettaminen saattaa johtaa sellaisten korvaavien trooppisten kasviöljyjen käyttöön biopolttoaineen tuotannossa, joita tuotetaan varsin todennäköisesti samoilla ekologisesti herkillä alueilla kuin palmuöljyä ja joilla saattaa olla paljon suurempi vaikutus biologiseen monimuotoisuuteen, maankäyttöön ja kasvihuonekaasupäästöihin kuin konsanaan palmuöljyllä; suosittelee, että etsitään ja edistetään kestävämpiä vaihtoehtoja biopolttoainekäyttöä varten, kuten öljyjä, joita saadaan Euroopassa viljellyn rypsin ja auringonkukan siemenistä;

84. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tukemaan samanaikaisesti toisen ja kolmannen sukupolven biopolttoaineiden edelleen kehittämistä, jotta vähennetään riskiä epäsuorasta maankäytön muuttumisesta unionissa ja edistetään siirtymistä kohti kehittyneitä biopolttoaineita direktiivin (EU) N:o 2015/1513 mukaisesti pyrkien samalla unionin kiertotaloutta, resurssitehokkuutta ja vähäpäästöistä liikennettä koskeviin tavoitteisiin;

o

o o

85. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle ja komissiolle sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.

(1) http://ec.europa.eu/environment/forests/pdf/1.%20Report%20analysis%20of% 20impact.pdf

(2) Komission tiedonanto ”Luonnonpääoma elämämme turvaajana: luonnon monimuotoisuutta koskeva EU:n strategia vuoteen 2020” (COM(2011)0244).

(3) Hyväksytyt tekstit, P8_TA(2016)0034.

(4) Lähde: Forest Trends: Consumer Goods and Deforestation: Consumer Goods and Deforestation: An Analysis of the Extent and Nature of Illegality in Forest Conversion for Agriculture and Timber Plantations (http://www.forest-trends.org/documents/files/doc_4718.pdf).

(5) Lähde: World Resources Institute (http://www.wri.org/blog/2015/10/indonesia%E2%80%99s-fire-outbreaks-producing-more-daily-emissions-entire-us-economy).

(6) http://www.fao.org/docrep/016/ap106e/ap106e.pdf (FAO, World Agriculture Towards 2030/2050 – The 2012 Revision).

(7) http://wwf.panda.org/what_we_do/footprint/agriculture/palm_oil/ (WWF).

(8) Lähde: Globiom-raportti (https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/Final%20Report_GLOBIOM_publication.pdf).

(9) Ks. esimerkiksi: Amnesty International – The Great Palm Oil Scandal (https://www.amnesty.org/en/documents/asa21/5243/2016/en/) and Rainforest Action Network – The Human Cost of Conflict Palm Oil (https://d3n8a8pro7vhmx.cloudfront.net/rainforestactionnetwork/pages/15889/attachments/original/1467043668/The_Human_Cost_of_Conflict_Palm_Oil_RAN.pdf? 1467043668).

(10) The impact of EU consumption on deforestation: Comprehensive analysis of the impact of EU consumption on deforestation, 2013, Euroopan komissio, (http://ec.europa.eu/environment/forests/pdf/1.%20Report%20analysis%20of%20impact.pdf) (s. 56).

(11) Lähde: FERN: Stolen Goods: The EU’s complicity in illegal tropical deforestation (http://www.fern.org/sites/fern.org/files/Stolen%20Goods_EN_0.pdf).

(12) YK:n metsäfoorumin päätelmät.

(13) Biologista monimuotoisuutta koskeva YK:n yleissopimus, Aichin tavoitteet: https://www.cbd.int/sp/targets/

(14) Kestävän kehityksen tavoitteet, metsäkadon pysäyttämistä koskeva tavoite 15.2 https://sustainabledevelopment.un.org/sdg15

(15) Vuoden 2014 YK:n ilmastokokous.

(16) http://forestdeclaration.org/wp-content/uploads/2015/09/2016-NYDF-Goal-2-Assessment-Report.pdf

(17) FAO:n asiakirja ”Voluntary Guidelines on the Responsible Governance of Tenure of Land, Fisheries and Forests in the Context of National Food Security”, Rooma 2012, http://www.fao.org/docrep/016/i2801e/i2801e.pdf

(18) EUROSTAT – Supply, transformation and consumption of renewable energies; annual data (nrg_107a), Globiom-tutkimus ”The land use change impact of biofuels consumed in the EU”, 2015, ja http://www.fediol.be/.

(19) Lähde: Euroopan tilintarkastustuomioistuin: Biopolttoaineiden sertifiointijärjestelmässä ilmeni tunnustamiseen ja valvontaan liittyviä puutteita (http://www.eca.europa.eu/Lists/News/NEWS1607_21/INSR_BIOFUELS_FI.pdf).