1Johdanto

Tässä kolmannessa kertomuksessa sisäisistä siirroista ja uudelleensijoittamisesta esitetään 12. huhtikuuta 2016 julkaistun edellisen raportin jälkeen päivitetty tilannekatsaus. Tässä kertomuksessa arvioidaan toimia, joita kaikki asianomaiset sidosryhmät ovat toteuttaneet 16. huhtikuuta – 13. toukokuuta 2016 (tarkastelukausi) uudelleensijoittamis- ja siirtojärjestelmän toteuttamisen nopeuttamiseksi, jotta annettuja suosituksia noudatettaisiin.

Kreikkaan on tullut 12. huhtikuuta 2016 jälkeen 2 581 henkilöä . Tulijoiden määrä on siis vähentynyt selvästi (75 prosenttia vähemmän kuin edellisen kertomuksen tarkastelukaudella), kun taas mannermaan osalta tilanne on pysynyt pitkälti ennallaan. Sen jälkeen kun Kreikan ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välinen raja suljettiin, Manner-Kreikkaan jäi vielä 46 000 henkilöä . Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun (UNHCR) ensimmäisten arvioiden mukaan heistä 65 prosenttia on kansalaisuudeltaan sellaisia, että he kuuluvat sisäisten siirtojen piiriin. Italiaan on tullut 12. huhtikuuta jälkeen 10 242 henkilöä , mikä vastaa tilannetta samana ajanjaksona vuonna 2015. Viime viikkoina yhä useammat tulijat ovat olleet eritrealaisia, ja heidän joukossaan on myös ilman huoltajaa olevia alaikäisiä.

Sen jälkeen kun toinen kertomus sisäisistä siirroista ja uudelleensijoittamisesta annettiin, edistyminen sisäisissä siirroissa on ollut kaiken kaikkiaan epätyydyttävää. Ensimmäisessä kertomuksessaan sisäisistä siirroista ja uudelleensijoittamisesta komissio asetti tavoitteeksi, että vähintään 20 000 henkilöä siirretään toukokuun puoliväliin mennessä. Käytännössä tästä tavoitteesta jäädään kauas. Tarkastelukaudella on siirretty vain 355 uutta henkilöä, joten tähän mennessä siirrettyjen henkilöiden määrä on yhteensä 1 500 (Kreikasta on siirretty 909 ja Italiasta 591). Sisäisiä siirtoja erityisesti Kreikan osalta ovat lisänneet pääosin samat jäsenvaltiot kuin edellisessä kertomuksessa, mutta Italian osalta sisäisten siirtojen määrät ovat olleet vähäisiä.

Kun tarkastellaan uudelleensijoittamista, heinäkuussa vahvistetun ohjelman mukaisesti sovitusta 22 504 henkilöstä on tähän mennessä uudelleensijoitettu 6 321 henkilöä pääasiassa Turkista, Jordaniasta ja Libanonista. EU:n ja Turkin julkilausumassa esitettyjä sovittuja toimia on sovellettu vasta 4. huhtikuuta alkaen , joten 177 henkilöä on uudelleensijoitettu Turkista EU:hun ”yksi yhteen” -järjestelyn mukaisesti. Heistä 98 on uudelleensijoitettu edellisen kertomuksen antamisen jälkeen

.

2Sisäiset siirrot

2.1Siirrettäviä henkilöitä vastaanottavien jäsenvaltioiden toimet

Tarkastelukaudella eli 12. huhtikuuta – 13. toukokuuta siirrettiin vain 355 uutta henkilöä: 294 Kreikasta (Ranskaan, Alankomaihin, Latviaan, Romaniaan, Suomeen, Bulgariaan, Maltaan, Tšekkiin, Viroon ja Sloveniaan) ja 61 Italiasta (Suomeen, Latviaan, Portugaliin, Romaniaan ja Sveitsiin) . Tällä jaksolla tehtiin ensimmäiset sisäiset siirrot Sveitsiin ja Sloveniaan. Toukokuun loppuun mennessä on suunniteltu tehtäväksi vielä 307 uutta sisäistä siirtoa Kreikasta ja 137 Italiasta .

Toimet, joilla puututaan vastaanottolupausten vähäiseen määrään: Yksitoista jäsenvaltiota (Belgia, Kroatia – ensimmäinen lupaus –, Tšekki, Viro, Suomi, Ranska, Irlanti, Latvia, Liettua, Alankomaat ja Slovenia) on ilmoittanut valmiudestaan ottaa nopeasti vastaan sisäisinä siirtoina 1 220 kansainvälistä suojelua hakenutta henkilöä (ns. viralliset vastaanottolupaukset). Siirtojen kohteina olevien jäsenvaltioiden antamien virallisten vastaanottolupausten määrä kasvaa 5 736:een (1 658 lupausta Italialle ja 4 078 Kreikalle).

Itävalta, Unkari ja Slovakia eivät ole vielä antaneet yhtään vastaanottolupausta. Lisäksi jotkut jäsenvaltiot (Saksa ja Puola) eivät vielä noudata neuvoston päätöksen mukaista velvoitetta ilmoittaa kolmen kuukauden välein niiden hakijoiden määrä, jotka voidaan siirtää nopeasti niiden alueelle. Useimmat jäsenvaltiot eivät ole tähän mennessä antaneet mittakaavaltaan sellaisia vastaanottolupauksia, jotka vastaisivat niille osoitettuja henkilömääriä päätösten kattamalla ajanjaksolla (esim. Alankomaiden, Espanjan, Kroatian, Puolan, Saksan ja Tšekin lupaukset kattavat vain 5 prosenttia tai vähemmän niille osoitetusta määrästä).