14.Erityisesti jakeluajoneuvojen ja kaukoliikenteen kuorma-autojen kannalta on tärkeää, että näissä keskuksissa ja logistiikkakeskittymissä on saatavilla vähäpäästöisten ja päästöttömien ajoneuvojen lataus- ja tankkauspisteitä. Kaupunkilogistiikassa olisi pohdittava ja hyödynnettävä paremmin myös vaihtoehtoisia jakeluratkaisuja, kuten tavarapyöriä ja sisävesiväyliä, samalla kun automatisoidut toimitukset ja droonien (miehittämättömien ilma-alusten) käyttö soveltuvissa tilanteissa lisääntyvät tulevaisuudessa.

12.Maaseutualueiden, kaupunkien kehysalueiden ja kaupunkialueiden välisten tehokkaiden, osallistavien ja kestävillä liikennemuodoilla toteutettujen yhteyksien tarve on nostettu esille EU:n tasolla. Tämä tarkoittaa yhdennettyjen yhteyksien luomista maaseutu-, esikaupunki- ja kaupunkialueiden välille TEN-T-verkkoa suunniteltaessa sekä yhteyksien luomista myös näiden alueiden ja kaupunkien välille. Julkisen liikenteen osuuden kasvattamiseksi tarvitaan tarkoituksenmukaisempaa infrastruktuuria. Tämä tarkoittaa esimerkiksi multimodaalisia keskuksia ja niissä sijaitsevia asemia tai pysäkkejä, joista on toimivat yhteydet kaupunkien kevyeen raideliikenteeseen, metroon, raitiovaunuihin, linja-autoihin, jaettuihin liikkumispalveluihin ja paremmille, suuremmille liityntäpysäköintialueille ja joiden yhteydessä on käytettävissä enemmän asianmukaisia pyöräpysäköintialueita sekä yleisessä käytössä olevia lataus- ja tankkauspisteitä vähäpäästöisille ja päästöttömille ajoneuvoille. Lisäksi kaikkien edellä mainittujen suunnittelussa on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota vammaisiin henkilöihin.

11.Kaupunkisolmukohdat eivät ole tärkeitä pelkästään kaupungeissa asuville. Noin kolmannes väestöstä asuu kylissä, pikkukaupungeissa ja kaupunkien kehysalueilla. Heille yksityisauto on usein välttämätön, jotta he pääsevät lähellä olevien kaupunkisolmukohtien kautta töihin tai kouluun, sosiaalisiin menoihin, matkustamaan tai ostoksille. Tämä puolestaan tarkoittaa, että ruuhkautuminen ja saastuminen aiheuttavat jatkuvia ongelmia kaupungeissa, kun niihin saapuu ja niistä lähtee päivittäin suuri määrä autoja, mikä vaikuttaa kielteisesti myös liikenneturvallisuuteen. Yhtä lailla myös joukkoliikenteellä on haasteita vastata korkeaan kysyntään ruuhka-aikoina, ja rautatie- ja tieverkkojen, junien, raitiovaunujen, linja-autojen ja metrojen ruuhkautuminen luo rajoitteita, jotka vaikeuttavat liikennevirtoja paitsi kaupunkisolmukohdissa myös koko TEN-T-verkossa.

8.Yhä kunnianhimoisempien ilmasto-, ympäristö-, digitaalisuus-, terveys- ja yhteiskunnallisten tavoitteidensa edistämiseksi EU:n on näin ollen ryhdyttävä kaupunkiliikenteen osalta päättäväisempiin toimiin siirtyäkseen nykyisestä, liikennevirtoihin perustuvasta lähestymistavasta toisenlaiseen toimintamalliin, joka perustuu ihmisten ja tavaroiden siirtämiseen kestävämmin. Tämä tarkoittaa joukkoliikenteen / julkisen liikenteen vahvistamista liikennejärjestelmän selkärankana, parempia aktiivisen liikkumisen vaihtoehtoja (esimerkiksi kävely ja pyöräily) sekä tehokasta, päästötöntä kaupunkilogistiikkaa ja toimitusketjun viimeisen osuuden ratkaisuja. Edellä kuvatun multimodaalisuuden tulisi olla kaupunkiliikenteen ohjaavana periaatteena. Samalla päästöttömyys ja verkottunut, automatisoitu liikkuminen tulevat kuitenkin olemaan keskeisiä osatekijöitä kaupunkien siirtymässä kohti ilmastoneutraalia tulevaisuutta. Ne myös mahdollistavat esikaupunki- ja maaseutualueiden kestävät yhteydet kaupunkeihin. Koko järjestelmän tehokkuuden lisäämiseksi on parannettava liikenteen ja liikkumisen hallintaa multimodaalisten liikennekeskusten ja digitaalisten ratkaisujen avulla.

5.Covid-19-pandemia on toisaalta aiheuttanut merkittäviä häiriöitä liikkumiseen ja liikenteeseen. Toisaalta se on pakottanut erityisesti kaupungit parantamaan aktiivisen liikkumisen infrastruktuuria. Siksi nyt on enemmän kuin tarpeen, että kaupunkiliikennejärjestelmä nousee kriisistä häiriönsietokykyisempänä, älykkäämpänä ja kestävämpänä, mikä on samalla avain koko liikennejärjestelmän ja talouden yleiseen häiriönsietokykyyn. Ratkaisemalla nämä haasteet voidaan luoda kestävämpiä kaupunkisolmukohtia, jotka tarjoavat parempaa elämänlaatua ja paremmat yhteydet, sekä kohtuuhintaisia ja esteettömiä liikkumispalveluja kaupunkeihin ja niitä ympäröiville maaseutualueille. Tämän kaupunkiliikenteen suuren siirtymän toteuttamiseksi tarvitaan nopeita ja merkittäviä toimia ja investointeja EU:n tasolla sekä kansallisesti, alueellisesti ja erityisesti paikallisesti.

2.Kaupungeilla on kuitenkin vieläkin suuria haasteita niiden pyrkiessä parantamaan edelleen liikkumis- ja liikennejärjestelmiään. Samalla niiden on edelleen kehitettävä tehokkaita keinoja puuttua liikenteestä yhteiskunnalle, terveydelle ja ympäristölle koituviin kielteisiin seurauksiin, nimittäin kasvihuonekaasupäästöihin, ilman pilaantumiseen ja melusaasteeseen sekä ruuhkiin ja tieliikennekuolemiin. Näitä haasteita käsitellään Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa, kestävän ja älykkään liikkuvuuden strategiassa, 55-valmiuspaketissa, saasteettomuustoimintasuunnitelmassa ja EU:n syöväntorjuntasuunnitelmassa, joissa esitetään myös visio tulevaisuutta varten.

1.Eurooppa on yksi maailman kaupungistuneimmista alueista. Euroopan kaupunkien kirjo on laaja, ja erilaiset isot ja pienet kaupungit ovat tärkeitä taloudellisia ja sosiaalisia keskuksia. Euroopan kaupunkeja pidetään usein muualla maailmassa hyvinä esimerkkeinä kaupunkisuunnittelusta ja kaupunkien elämänlaadusta sekä houkuttelevina paikkoina vierailla, asua, opiskella, työskennellä ja harjoittaa liiketoimintaa. Liikkuminen ja liikenne ovat kaiken tämän keskeisiä mahdollistajia. Kaupungit ovat tärkeitä solmukohtia ja siten myös keskeisiä osatekijöitä Euroopan laajuisessa liikenneverkossa (TEN-T), joka muodostaa yhtenäisen eurooppalaisen liikennealueen selkärangan ja on olennainen osa hyvin toimivia sisämarkkinoita. Monet Euroopan kaupungit ovat liikenteen innovoinnin, kestävän kaupunkiliikenteen suunnittelun ja kunnianhimoisten ilmasto- ja liikenneturvallisuustavoitteiden täytäntöönpanon edelläkävijöitä.

15.Edellä kuvattujen henkilö- ja tavaraliikenteen puutteiden korjaamiseksi TEN-T-asetusta on vahvistettava sisällyttämällä siihen kaupunkiliikenne, joka on verkon yleisen toiminnan kannalta olennaisen tärkeä osatekijä. Samalla kaupunkien on voitava säilyttää riittävä joustavuus siten, että noudatetaan täysin toissijaisuusperiaatetta. TEN-T-asetuksen ehdotetussa tarkistuksessa esitetään näin ollen kaupunkisolmukohtien osalta vahvistettua lähestymistapaa, jossa näiden solmukohtien määrää lisätään. Kaupunkisolmukohdat toimivat TEN-T-verkossa liikkuvien matkustajien ja tavaran lähtöpisteinä ja määränpäinä (ensimmäisinä ja viimeisinä osuuksina) sekä yhteyskohtina vaihtoyhteyksien ja eri liikennemuotojen välillä, ja niissä painottuu voimakkaasti julkinen liikenne. Tarkistuksessa myös esitetään ratkaisuja tilintarkastustuomioistuimen vuonna 2020 antamassaan erityiskertomuksessa esille tuomiin puutteisiin sekä jatkotoimia tilintarkastustuomioistuimen suositusten johdosta.

Komissio ehdottaa TEN-T-asetuksen tarkistamista ja edellyttää erityisesti, että kaupunkisolmukohdat -ottavat käyttöön kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelman ottaen huomioon Euroopan laajuisten kaukoliikennevirtojen sujuvoittamisen yleisen tärkeyden, vähentävät liikenteen päästöjä kaupungeissa merkittävästi, kannustavat päästöttömään liikkumiseen – aktiivinen ja jaettu liikkuminen sekä joukkoliikenne mukaan lukien – sekä vähentävät liikenteen energiaintensiivisyyttä; -keräävät ja toimittavat kaupunkiliikennettä koskevia tietoja, vähintään tiedot kasvihuonekaasupäästöistä, ruuhkista, tieliikenneonnettomuuksien aiheuttamista kuolemantapauksista ja vakavista vammautumisista, kulkumuotojakaumasta ottaen huomioon kaikki liikennemuodot, liikkumispalvelujen saatavuudesta sekä kaupunkien ilmansaasteista ja melusaasteesta; -kehittävät multimodaalisia matkustajakeskuksia – liityntäpysäköinti mukaan lukien – ensimmäisen ja viimeisen osuuden yhteyksien parantamiseksi sekä kaupunkisolmukohtien sisäisten ja niiden välisten kaukoliikenneyhteyksien edellytysten parantamiseksi; -kehittävät jäsenvaltioiden tasolla tehtävän kattavan analyysin pohjalta multimodaalisia rahtiterminaaleja kestävän kaupunkilogistiikan mahdollistamiseksi.

1.2Kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien ja liikkumisen hallintaa koskevien suunnitelmien roolin vahvistaminen

16.Vuonna 2013 kehitetty kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmia koskeva konsepti on EU:n kaupunkiliikenteen kulmakivi. Kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmat auttavat vastaamaan koko toiminnallisen kaupunkiseudun liikkumishaasteisiin, ja niiden avulla on myös mahdollista saada aikaan synergioita alue-, energia- ja ilmastosuunnitelmien kanssa. Kestävän kaupunkiliikenteen suunnittelun yhteisön kanssa on viime vuosina kehitetty laaja kokoelma neuvoja ja ohjeita. Niiden pohjalta on laadittu suuntaviivakokonaisuus, joka on asetettu kaupunkien ja sidosryhmien saataville EU:n kaupunkiliikenteen seurantakeskuksen kautta. Tarjolla on myös itsearviointityökalu, jonka avulla kaupungit voivat arvioida kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmiensa vahvuuksia ja heikkouksia.

17.Vuoden 2013 kaupunkiliikennepaketin arvioinnin yhteydessä havaittiin kuitenkin useita puutteita, joiden vuoksi kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmat eivät ole edistäneet Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa ja kestävän ja älykkään liikkuvuuden strategiassa vahvistettuja, yhä kunnianhimoisempia liikenne-, ilmasto-, terveys- ja yhteiskunnallisia tavoitteita ja sitoumuksia niin tehokkaasti kuin olisi mahdollista. Kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien käyttöönotossa on vaihtelua jäsenvaltioiden välillä ja sisällä: useat kaupungit eivät edelleenkään ole laatineet kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmaa, ja käyttöönotettujen suunnitelmien laadussa on suuria eroja. Lisäksi tarvitaan lisätoimia sen varmistamiseksi, että olemassa olevat kestävän kaupunkilogistiikan suunnitelmat sisällytetään paremmin kestävän kaupunkiliikenteen suunnittelua koskevaan kehykseen ja että niitä kehitetään edelleen ja ne pannaan täytäntöön kaikkialla EU:ssa. Nämä puutteet liittyvät suurelta osin siihen, että tähän asti käytössä on ollut ei-sitova lähestymistapa, ja ne on nyt korjattava.

18.Paikallisviranomaisille ja suunnittelun ammattilaisille olisi hyötyä täydentävistä suunnittelutyökaluista, joissa otettaisiin huomioon liikkumiseen, energiaan ja kestävyyteen liittyvät systeemiset näkökohdat. Mahdollisuuksia vahvistaa tällaisia kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien sekä muiden merkityksellisten energiaa ja kestävyyttä koskevien kaupunkisuunnitelmien (energia-alan osalta erityisesti kestävää energiaa ja ilmastoa koskevien toimintasuunnitelmien eli SECAP-suunnitelmien) välisiä rajapintoja tullaan selvittämään.

19.Tarkistetussa TEN-T-asetuksessa ehdotetaan kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmia koskevien velvoitteiden asettamista määritellyille kaupunkisolmukohdille. Kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmia olisi myös laajennettava ja täydennettävä ottamalla huomioon yhteydet ympäröiviin maaseutualueisiin sekä ennakoimalla suunnitelmiin liittyvät erityiset indikaattorit ja vaatimukset, joita TEN-T-kaupunkisolmukohtien on otettava käyttöön.

20.Lisäksi komissio kehottaa jokaista jäsenvaltiota laatimaan kansallisen pitkän aikavälin tukiohjelman kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmia varten sekä nimittämään sitä varten kansallisen ohjelmapäällikön. Tukiohjelma voisi sisältää lainsäädännöllisiä, taloudellisia ja organisatorisia toimenpiteitä, joilla tuetaan valmiuksien kehittämistä ja kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien täytäntöönpanoa näitä suunnitelmia koskevien eurooppalaisten suuntaviivojen mukaisesti.

21.Samanaikaisesti olisi kannustettava julkisia ja yksityisiä organisaatioita, kuten yrityksiä, sairaaloita, kouluja ja matkailukohteita, laatimaan liikkumisen hallintaa koskevia suunnitelmia sekä kehittämään toimia, joilla edistetään vähäpäästöisiä ja päästöttömiä kulkumuotoja, kuten julkista liikennettä sekä aktiivista ja jaettua liikkumista.

Komissio aikoo -julkaista vuoden 2022 loppuun mennessä jäsenvaltioille suosituksen kansallisesta ohjelmasta alueiden ja kaupunkien tukemiseksi tehokkaiden kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien käyttöönotossa; tähän sisältyy päivitetty kestävän kaupunkiliikenteen suunnittelua koskeva konsepti, jossa selkeänä painopisteenä on suosia kestäviä ratkaisuja, kuten aktiivista ja jaettua liikkumista sekä joukkoliikennettä (myös kaupunkien ja maaseudun välillä), johon on sisällytetty kattavasti häiriönsietokykyyn liittyviä näkökohtia sekä kestävän kaupunkilogistiikan suunnitelmat ja joka perustuu päästöttömiin ajoneuvoihin ja ratkaisuihin; -kannustaa tekemään Euroopan kaupunginjohtajien energia- ja ilmastosopimuksen puitteissa yhteistyötä kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien sekä kestävää energiaa ja ilmastoa koskevien toimintasuunnitelmien (SECAP) yhteensovittamista koskevissa kysymyksissä; -täydentää ja virtaviivaistaa kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmia koskevaa ohjekokonaisuutta.

1.3Edistymisen seuranta – kestävän kaupunkiliikenteen indikaattorit

22.Saavutetun edistyksen ymmärtämiseksi ja olemassa olevien suunnitelmien parantamiseksi saatavilla on oltava kattavasti tietoa. Paikallisviranomaisten toteuttaessa yksittäisiä toimia poliittisten tavoitteidensa saavuttamiseksi on käymässä yhä selvemmäksi, että tietojen seurannan ja toimittamisen osalta puuttuu yhteinen lähestymistapa. EU:n laajuiset yhdenmukaiset indikaattorit auttaisivat myös kaupunkeja jakamaan parhaita käytäntöjä. Tällaisen yhteisen tietopohjan avulla ne voisivat puolestaan toteuttaa Euroopan tasolla yhteisiä toimintatapoja kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien täytäntöönpanemiseksi.

23.Komissio on testannut useiden EU:n kaupunkien kanssa toteutetussa pilottihankkeessa kokoelmaa kestävän kaupunkiliikenteen indikaattoreita, jotka mittaavat esimerkiksi julkisen liikenteen kohtuuhintaisuutta, tieliikenteen aiheuttamia kuolemia ja vammoja, kasvihuonekaasu- ja ilman epäpuhtauspäästöjä, ruuhkia ja kulkumuotojakaumaa, sekä laatinut niitä koskevan vertailutyökalun. Indikaattoreista saatu palaute on auttanut parantamaan niitä erityisesti siten, että menetelmiä on yksinkertaistettu. Näin on voitu varmistaa, että niitä tuetaan ja niihin sitoudutaan pitkäaikaisesti. Palautteessa myös tuotiin esiin tarve tarjota tukea kaupungeille, lisätä paikallisviranomaisten resursseja sekä tukea tiedonhankintaa.

24.Lisäksi todettiin, että jäsenvaltiot on otettava paremmin mukaan prosessiin, sillä läheskään kaikki jäsenvaltiot eivät kerää järjestelmällisesti asiaankuuluvia tietoja. Erityisen tärkeää tämä on TEN-T-verkon kaupunkisolmukohtien osalta, sillä ne ovat olennainen osa TEN-T-verkkoa.

25.Edellä esitetyn perusteella ehdotetaan vaiheittaista, valmistelevaa lähestymistapaa. Ensimmäisessä vaiheessa indikaattoreita hienosäädetään, minkä jälkeen kaupunkeja ja jäsenvaltioita tuetaan tarvittavien tietojen keräämisessä TEN-T-verkon kaupunkisolmukohdille esitettyjen tiedonkeruuvaatimusten täyttämiseksi.

Sen vuoksi komissio aikoo edistää indikaattoreiden käyttöönottoa -parantamalla ja virtaviivaistamalla jo määritettyjä 19:ää kestävän kaupunkiliikenteen indikaattoria ja niihin liittyvää vertailutyökalua vuoden 2022 loppuun mennessä; -käynnistämällä vuonna 2023 Verkkojen Eurooppa ‑välineen puitteissa ohjelmatukitoimen, jolla jäsenvaltioita tuetaan tietojen keräämisessä yhdenmukaistettuja liikkumisindikaattoreita varten, jotta voidaan seurata TEN-T-verkon kaupunkisolmukohtien edistymistä kestävän kaupunkiliikenteen saralla.

1.4Houkuttelevat julkisen liikenteen palvelut, joita tuetaan multimodaalisella liikennemallilla ja digitalisaatiolla

26. Julkinen liikenne, kuten kaupunkien kevyt raideliikenne, metro, raitiovaunut, linja-autot, vesibussit, lautat ja kaapelivaunut, ovat turvallisin, tehokkain ja kestävin tapa kuljettaa suuria matkustajamääriä. Julkinen liikenne tarjoaa myös kohtuuhintaisia ja osallisuutta edistäviä liikkumisvaihtoehtoja ja mahdollistaa siten sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja paikallisen talouden kehittymisen. Sen vuoksi komissio ehdottaa nyt, että TEN-T-verkon kaupunkisolmukohdat laativat kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmia, joilla pyritään lisäämään julkisen liikenteen käyttöä. Tavoitteena on edistää EU:n uudessa kaupunkiliikenteen kehyksessä julkisen liikenteen vahvistamista kaikkialla kaupungeissa ja alueilla. 27.Vuoden 2013 poliittisen kehyksen arviointi osoitti kuitenkin, että julkisen liikenteen käyttö Euroopan kaupungeissa on lisääntynyt vain hieman vuodesta 2013, minkä lisäksi covid-19-pandemia on vaikuttanut voimakkaasti julkisen liikenteen toimintaan ja matkustajamääriin. Joissakin kaupungeissa paikalliset, alueelliset tai kansalliset liikenne- tai muut viranomaiset ovat toteuttaneet onnistuneesti kampanjoita, joilla on pyritty palauttamaan kansalaisten luottamus ja saamaan ihmiset takaisin julkisen liikenteen pariin. Julkisen liikenteen edistäminen ja julkiseen liikenteeseen liittyvät näkökohdat, kuten multimodaaliset tietojärjestelmät ja älykäs lipunmyynti, vaativat kuitenkin lisää toimia. Tämä olisi otettava asianmukaisesti huomioon erityisesti vahvistetussa kestävän kaupunkiliikenteen suunnittelua koskevassa kehyksessä.

28.Julkinen liikenne luo työpaikkoja, edistää alueellista saavutettavuutta ja sosiaalista osallisuutta ja on maaseutualueiden ja kaupunkien kehysalueiden yhteyksien kannalta avainasemassa. Tässä yhteydessä rautatieliikenteellä on hyvät mahdollisuudet kasvattaa osuuttaan kulkumuotojakaumassa, myös kaupunkialueilla ja niiden ympäristössä. Euroopan rautateiden teemavuosi 2021 oli hyvä tilaisuus käynnistää tämä kehityssuuntaus.