Euroopan h-hetki: korjaamalla ja kehittämällä parempaa seuraavalle sukupolvelle

1.Johdanto

Koronavirus on ravistellut perinpohjin Eurooppaa ja koko maailmaa. Se on asettanut koetukselle terveydenhuolto- ja hyvinvointijärjestelmämme, yhteiskuntamme ja taloutemme, koko tapamme elää ja tehdä työtä yhdessä. Monet ovat menettäneet läheisiään, monilta on mennyt työpaikka, ja suunnitelmat ja tulevaisuudennäkymät ovat joutuneet epävarmalle pohjalle. Eurooppaa kohdannut kansanterveyshaaste on syventynyt nopeasti sen historian pahimmaksi talouskriisiksi. On jo nähtävissä, että virus jättää lähtemättömän jälkensä niin keskinäisiin suhteisiimme kuin politiikkaan koko maailman laajuisesti. Vastoinkäymiset tuovat kuitenkin usein mukanaan myös mahdollisuuksia. Euroopan unionin on nyt aika nousta jaloilleen ja edetä yhdessä kriisin aiheuttamien vahinkojen korjaamisesta luomaan seuraavalle sukupolvelle parempaa tulevaisuutta.

On yhteisen etumme mukaista tukea eniten kärsineitä, vahvistaa sisämarkkinoita ja investoida yhteisiin eurooppalaisiin painopisteisiin. Unionissa jokainen investoitu euro on hyödyksi kaikille maasta riippumatta. Yhteinen, yhteenkuuluvuutta edistävä elvytys, joka nopeuttaa vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta, vain lujittaa Euroopan kilpailukykyä, selviytymiskykyä ja asemaa maailmanlaajuisena toimijana. Siksi Euroopan elpymisen tulee perustua solidaarisuuteen, yhteenkuuluvuuteen ja lähentymiseen. Yhtäkään ihmistä, aluetta tai jäsenvaltiota ei saa jättää jälkeen.

Pandemian puhkeamisen jälkeen EU ja sen jäsenvaltiot ovat toteuttaneet ennennäkemättömiä toimenpiteitä ihmishenkien pelastamiseksi ja toimeentulon turvaamiseksi. EU on tukenut kansallisia toimia terveyskriisin lieventämiseksi ja talouskriisin vaikutusten pehmentämiseksi. EU:n talousarviossa on vapautettu jokainen liikenevä euro viruksen torjuntaan. Budjetti- ja valtiontukisääntöjen tarjoama joustavuus on hyödynnetty kokonaisuudessaan, ja työpaikkojen turvaamiseksi on ehdotettu perustettavaksi uusi SURE-tukiväline.

Näiden ja muiden ensimmäisten hätätoimien avulla voidaan välittömästi osoittaa yli 500 miljardia euroa työntekijöiden, pienyritysten ja jäsenvaltioiden talouksien tukemiseen. EU:n toimet yhdessä Euroopan keskuspankin toteuttamien toimien kanssa antavat jäsenvaltioille ennennäkemättömän rahoituskapasiteetin auttaa niitä, jotka tarvitsevat apua eniten. Nämä olivat oikeita toimia oikeaan aikaan, mutta tiedämme, että ne eivät läheskään riitä taloutemme uudelleen käynnistämiseen.

Jotta talous saadaan taas liikkeelle, on palautettava luottamus. Ihmisten on uskallettava luottaa paikkoihin, joissa he tekevät työtä ja ostoksia ja joissa he tapaavat toisiaan. Heillä on oltava varmuus toimeentulostaan ja heidän on voitava ajatella tulevaisuuttaan rauhallisin mielin. Elpymisen edellytyksenä on, että rajoitustoimista voidaan luopua asteittain ja kestävästi, että kykenemme elämään viruksen kanssa ja että meillä on selkeä käsitys tilanteesta eri puolilla Eurooppaa.

Tämä kriisi poikkeaa kaikista aiemmista. Se mullistaa vallitsevat olot ja muuttuu edetessään. Monet sen seuraukset ja siitä aiheutuneet jakolinjat vaikuttavat elämäämme myös jatkossa tavoilla, joita emme osaa odottaa emmekä ennakoida. Jo nyt kuitenkin tiedetään, että toimilla, joita EU ja sen jäsenvaltiot ovat joutuneet toteuttamaan säästääkseen satojatuhansia ihmishenkiä, on hintansa. Nämä toimet ovat vaikuttaneet koko Eurooppaan. Talouden sulkeminen on vaarantanut työpaikkojen, toimeentulon ja terveiden yritysten tulevaisuuden tavoilla, joita ei aiempien kriisien yhteydessä ole nähty.

Vaikka virus on sama kaikissa jäsenvaltioissa, sen vaikutukset ja talouden elpymisen edellytykset ovat hyvin erilaiset. Ne maat ja alueet, joiden talous on riippuvainen asiakaspalvelualoista, viennistä tai suuresta määrästä pienyrityksiä, kärsivät kriisistä selvästi enemmän kuin muut. Vaikka kaikki jäsenvaltiot ovat tukeneet työntekijöitään ja yrityksiään mahdollisuuksiensa mukaan, kaikilla ei ole varaa antaa apua yhtä paljon. Tässä on vaarana, että elpyminen tapahtuu epätasaisesti, mikä vaarantaa tasapuoliset toimintaedellytykset ja syventää eroavuuksia. Se osoittaa unionin tasolla toteutettavien toimien tarpeellisuuden ja niiden arvon.

Valinnat, joita teemme tänään, määrittävät huomispäivän tulevaisuuden seuraavalle sukupolvelle. Taloutemme käynnistämiseksi tarvitaan mittavia investointeja, joiden on kevennettävä tulevan sukupolven taakkaa – ne eivät saa tehdä siitä entistä raskaampaa. Siksi EU:n elpymissuunnitelmassa on annettava ohjeet, joiden avulla voimme rakentaa seuraavalle sukupolvelle kestävämmän, selviytymiskykyisemmän ja oikeudenmukaisemman Euroopan.

Tämän sukupolven haasteet – vihreä siirtymä ja digitaalinen muutos – ovat nyt vielä tärkeämpiä kuin ennen tätä kriisiä. Elvytystoimien avulla meillä on tilaisuus vauhdittaa vihreää siirtymää ja digitaalista muutosta. Voimme lujittaa unionin strategista riippumattomuutta ja säilyttää samalla kaikki avoimen talouden edut. Tuemme kumppaneitamme eri puolilla maailmaa ja johdamme uudistettua, entistä vahvempaa monenvälisyyttä, jota maailma tarvitsee.

Tämän ennenäkemättömän haasteen edessä komissio haluaa luoda parempaa tulevaisuutta ehdottamalla uutta elpymisvälinettä, jonka nimi on Next Generation EU (Seuraavan sukupolven EU) ja jonka tukena on EU:n uudistettu monivuotinen rahoituskehys. Kokonaisuutena tämä Euroopan elpymissuunnitelma tuo 1 850 miljardia euroa avuksi taloutemme uudelleen käynnistämiseen ja Euroopan elpymiseen.

Elpyminen kestää todennäköisesti pitkään, mutta rahoitustarpeet ovat olemassa jo nyt. Nämä ehdotukset olisi hyväksyttävä nopeasti, sillä niin voidaan osoittaa, että unioni on yhtenäinen ja solidaarinen ja että olemme suunnasta yhtä mieltä. Euroopan elpyminen vaatii yhteisiä ponnisteluja niin meiltä kaikilta yksilöinä kuin työmarkkinaosapuolilta, kansalaisyhteiskunnalta, yrityksiltä, alueilta, mailta ja instituutioilta. Käsillä on Euroopan h-hetki, ja meidän on tartuttava siihen yhdessä.

2.Talouskriisin anatomia

Jotta voisimme ymmärtää, mitä Eurooppa tarvitsee elpyäkseen, on ensin tarkasteltava vallitsevaa tilannetta. Ennusteisiin tai päätelmiin sisältyy kriisin tässä vaiheessa väistämättä epävarmuustekijöitä. Jo nyt on kuitenkin selvää, että talousnäkymät ovat täynnä riskejä ja että Euroopan taantuma voi olla syvä, vahingollinen ja pitkittynyt, ellemme heti ryhdy määrätietoisiin toimiin.

Viruksen leviämisen hillitsemiseksi asetetut rajoitustoimet ovat hiljentäneet talouselämää – joissakin tapauksissa lähes pysähdyksiin asti. Toimitusketjuissa ja tuotantolinjoissa on ollut häiriöitä ja tavara- ja palvelukaupassa katkoksia. Kotitalouksien kulutusmenot ja yksityiset investoinnit ovat romahtaneet historiallisen alhaiselle tasolle. Euroopan talous ja suurin osa sen teollisista ekosysteemeistä on toiminut vain murto-osalla kapasiteetistaan.

Yhdessä näiden tekijöiden odotetaan johtavan EU:n talouden jyrkkään supistumiseen. Luvut ovat synkkiä ja vahingot ennennäkemättömän laajoja. Arvioiden mukaan EU:n bruttokansantuote (BKT) supistui vuoden 2020 toisella neljänneksellä noin 15 prosenttia edellisvuoden vastaavaan jaksoon verrattuna. EU:n talouden odotetaan supistuvan kaikkiaan yli 7 prosenttia vuonna 2020. Mahdollisen toisen aallon ja laajojen sulkutoimenpiteiden myötä BKT saattaisi kuitenkin supistua tänä vuonna pahimmassa tapauksessa jopa 16 prosenttia.

Vaikka talouden odotetaan palaavan kasvuun vuonna 2021, elpyminen on alkuvaiheessa vain osittaista, ja ihmiset ja yritykset kärsivät edelleen tuntuvasti kriisin vaikutuksista. Monien tulot todennäköisesti pienenevät ja työpaikat ovat vaarassa. Työttömyyden odotetaan nousevan EU:ssa 9 prosenttiin, mikä koettelee suhteettoman ankarasti etenkin nuoria ja niitä, jotka tekevät väliaikaisia ja matalan osaamistason töitä ja asuvat köyhemmissä kotitalouksissa. Köyhyys ja eriarvoisuus todennäköisesti lisääntyvät, mikä korostaa sosiaalisen ja osallistavan elpymisen tärkeyttä. Maksuvalmiuden säilyttäminen ja rahoituksen saatavuus ovat jatkuva haaste yrityksille, etenkin pienemmille yrityksille. Maksukyvyttömyyden riskiä on lievennettävä, jotta vältetään pahemmat kerrannaisvaikutukset.

Kriisin taloudelliset vaikutukset vaihtelevat suuresti talouden eri osien välillä. Se vaikuttaa eniten yrityksiin, joissa kohdataan asiakkaita tai joissa työntekijät tai asiakkaat joutuvat olemaan ahtaissa tiloissa. Komission alustavien arvioiden mukaan matkailun, yhteisötalouden sekä luovien ja kulttuuristen ekosysteemien liikevaihto voi supistua vuoden 2020 toisella neljänneksellä yli 70 prosenttia. Tekstiiliteollisuus, liikenne, energiavaltaiset teollisuudenalat ja uusiutuvan energian ala ovat niin ikään kovilla. Ne ekosysteemit, joihin kuluttajat luottavat enemmän, kuten valmistusteollisuus, vähittäiskauppa ja terveydenhuolto, toipuvat todennäköisesti nopeammin, kun taas muut voivat kärsiä kriisin taloudellisista vaikutuksista pidempään.