Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeava erityistoimenpide

(komission esittämä)

PERUSTELUT

1. Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste - 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin [1] 27 artiklan mukaisesti neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta antaa jäsenvaltioille luvan ottaa käyttöön kyseisestä direktiivistä poikkeavia erityistoimenpiteitä veronkannon yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten ja veron kiertämisen estämiseksi.

[1] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/15/EY (EUVL L 52, 21.2.2004, s. 61).

2. Komissiolle osoitetussa ja komission pääsihteeristön 13. helmikuuta 2004 saapuneeksi kirjaamassa kirjeessä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset pyysivät lupaa ottaa käyttöön direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdan säännöksistä poikkeavan toimenpiteen. Komissio ilmoitti tästä pyynnöstä muille jäsenvaltioille 15. maaliskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä.

3. Komissio vastaanotti pyynnön ennen kuin 27 artiklaan neuvoston direktiivillä 2004/7/EY tehdyt muutokset tulivat voimaan. Koska siirtymävaiheen säännöksiä ei ole annettu, pyyntö on parasta käsitellä nykyisten, ei aiempien, sääntöjen mukaisesti.

4. Direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdan mukaan tavaroiden luovutuksen ja palvelujen suorituksen osalta veron perusteena on "kaikki se, mikä muodostaa luovuttajan tai suorittajan näistä liiketoimista ostajalta ... saaman tai saatavan vastikkeen...". Tämä säännös on tavallisesti riittävä tapauksissa, joissa tavaraluovutus tai palvelusuoritus on tehty aidosti kaupallisessa tarkoituksessa ja joissa luovuttajan tai suorittajan ja ostajan välillä ei ole etuyhteyttä, joka vaikuttaisi kyseisen luovutuksen tai suorituksen arvoon. Tapauksissa, joissa liiketoimen osapuolet ovat etuyhteydessä toisiinsa, on kuitenkin ilmennyt, että osa tavaraluovutuksista tai palvelusuorituksista tapahtuu käypää arvoa alempaan hintaan. Yhdistyneellä kuningaskunnalla on jo lupa poiketa direktiivin 11 artiklan säännöksistä tällaisiin etuyhteydessä oleville osapuolille tapahtuviin aliarvostettuihin tavaraluovutuksiin tai palvelusuorituksiin puuttumiseksi tapauksissa, joissa verotuloja todennäköisesti menetettäisiin sen johdosta, että vastaanottaja on kokonaan tai osittain vapautettu arvonlisäverosta [2]. Tämän poikkeuksen nojalla viranomaiset voivat kantaa veron kyseisen tavaraluovutuksen tai palvelusuorituksen täydestä käyvästä arvosta. Vaikka nyt esitetyn poikkeuspyynnön kohteena oleva veronkiertomenetelmä on samankaltainen kuin voimassa olevan poikkeuksen avulla jo torjutut menetelmät, alkuperäisen poikkeuksen hakuperusta ei riitä kattamaan tätä uutta menetelmää.

[2] EYVL L 132, 21.5.1987, s. 22.

5. Yhdistynyt kuningaskunta pyytää nyt lupaa uuteen, tarkoin kohdennettuun poikkeukseen, jonka avulla se voisi torjua autokauppa-alalla esiintyvää, työnantajan ja työntekijän välisiin palvelusuorituksiin liittyvää veronkiertoa. Kuudennen arvonlisäverodirektiivin 6 artiklan 2 kohdan mukaan vastiketta vastaan suoritetuista palveluista on kyse myös silloin, kun yrityksen liikeomaisuuteen kuuluvia tavaroita, jotka oikeuttavat arvonlisäveron vähennykseen, annetaan henkilöstön yksityiseen käyttöön. Tämän palvelusuorituksen arvosta säädetään direktiivin 11 artiklan A jakson 1 kohdan c alakohdassa, jonka mukaan verovelvollisen on maksettava veroa kyseisen palvelun suorituksesta aiheutuvien kustannusten koko määrästä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa esiin tulleissa tapauksissa näitä säännöksiä kuitenkin kierretään siten, että työnantaja perii palvelun suorituksesta maksun. Tämän myötä kyseisen palvelusuorituksen arvo onkin määritettävä direktiivin 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tästä syystä veroa kannetaan pelkästään työntekijän tosiasiassa maksamasta määrästä, joka on sentasoinen, että se on selvästikin määräytynyt osapuolten työsuhteen perusteella.

6. Yhdistyneen kuningaskunnan havaitsemat sääntöjenvastaisuudet rajoittuvat toistaiseksi autokauppa-alaan. Autonvalmistajan tai autokauppiaan liikeomaisuuteen kuuluvista autoista on mahdollista tehdä verovähennys. Yleensä kyse on esittelyautoista. Niitä annetaan usein työntekijöiden käyttöön työajan ulkopuolella. Jos esittelyauto annettaisiin käyttöön korvauksetta, tätä palvelusuoritusta olisi voimassa olevien sääntöjen mukaan verotettava verovelvolliselle auton käyttöön antamisesta aiheutuneiden kustannusten koko määrän perusteella, koska autosta on jo tehty verovähennys. Koska työntekijä kuitenkin maksaa auton käytöstä tietyn summan, tätä arvon määrittämistä koskevaa säännöstä ei sovelleta vaan sen sijaan on sovellettava 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdassa vahvistettua tavanomaista sääntöä. Arvonlisäveron perusteena on tästä syystä tosiasiassa maksettu summa. Työntekijän ja työnantajan etuyhteyden vuoksi auton käytöstä voidaan periä keinotekoisen alhainen maksu. Tämän ansiosta työnantaja pystyy tarjoamaan työntekijälleen merkittävän edun.

7. Tätä veronkiertomenetelmää on markkinoitu Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Koska moottoriajoneuvot ovat arvokkaita tavaroita ja niitä on annettu työntekijöiden käyttöön runsaasti, Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset arvioivat, että verotulojen menetys saattaisi olla nykyistä paljon merkittävämpää, jos menetelmän käyttö yleistyisi. Yhdistynyt kuningaskunta hakee poikkeusta, jonka avulla voitaisiin puuttua suoraan kyseisen veronkiertomenetelmän käyttöön. Se ei hae lupaa yleisempään poikkeukseen, koska sen käsityksen mukaan kyseisiä sääntöjenvastaisuuksia esiintyy pelkästään yhdellä toimialalla. Kohdennetulla poikkeuksella voidaan myös varmistaa, että korjaustoimenpiteet ovat oikeassa suhteessa ongelmaan nähden.

8. Kyseinen veronkiertomenetelmä on käytössä vain autokauppa-alalla, koska yritysten ostamista autoista maksettua arvonlisäveroa ei Yhdistyneessä kuningaskunnassa yleensä ole mahdollista saada takaisin, jos auto on yksityiskäytössä. Tätä rajoitusta käytetään vaihtoehtona yksityiskäytön verotukselle ja yksityiskäyttö tulee näin otetuksi huomioon verotuksessa. Poikkeuksen muodostavat autokauppa-alan yritykset, jotka voivat vähentää maksetun veron liikeomaisuuteensa kuuluvien autojen osalta. Näiden autojen yksityiskäyttöä olisi tästä syystä verotettava.

9. Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten pyytämään poikkeukseen olisi suostuttava.

Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS luvan antamisesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle ottaa käyttöön jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen direktiivin 77/388/ETY 11 artiklasta poikkeava erityistoimenpide

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon jäsenvaltioiden liikevaihtoverojärjestelmän yhdenmukaistamisesta - yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste - 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY [3] ja erityisesti sen 27 artiklan,

[3] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/15/EY (EUVL L 52, 21.2.2004, s. 61).

ottaa huomioon komission ehdotuksen [4],

[4] EUVL C [...], [...], s. [...].

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komission pääsihteeristön 13 päivänä helmikuuta 2004 saapuneeksi kirjaamassa kirjeessä Yhdistynyt kuningaskunta pyysi lupaa ottaa käyttöön direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdan säännöksistä poikkeavan erityistoimenpiteen.

(2) Poikkeuksen tarkoituksena on estää tapaukset, joissa arvonlisäveroa (alv) kierretään palvelujen suoritusten aliarvostuksen kautta. Sillä pyritään erityisesti estämään direktiivin 77/388/ETY 6 artiklan 2 kohdan kiertäminen autokauppa-alalla käytössä olevalla menetelmällä, jossa autoja annetaan henkilöstön käyttöön nimellistä maksua vastaan. Koska kyseinen maksu näyttää olevan vastike suoritetusta palvelusta, arvonlisävero kannetaan direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdan mukaisesti työntekijän tosiasiassa maksamasta määrästä. Osapuolten välisen työsuhteen vuoksi tämä tosiasiassa maksettu määrä on kuitenkin keinotekoisen alhainen, mikä johtaa alv-tulojen merkittävään vähenemiseen.

(3) Yhdistyneellä kuningaskunnalla on jo lupa poiketa direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan säännöksistä [5] niihin ongelmiin puuttumiseksi, jotka johtuvat etuyhteydessä olevien henkilöiden välisten tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten aliarvostuksesta silloin, kun tavaroiden tai palvelujen vastaanottaja on kokonaan tai osittain vapautettu arvonlisäverosta. Kun lupa kyseiseen poikkeukseen myönnettiin, työntekijöitä ei sisällytetty "etuyhteydessä" olevien osapuolten määritelmään eikä työntekijä myöskään ole arvonlisäverosta kokonaan tai osittain vapautettu verovelvollinen, joten nyt tarvitaan uusi, tarkemmin kohdennettu poikkeus.

[5] EYVL L 132, 21.5.1987, s. 22.

(4) Tämä erityistoimenpide koskisi vain tapauksia, joissa viranomaiset pystyvät päättelemään, että asianomaisten osapuolten välinen työsuhde on vaikuttanut direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdan mukaisesti määritettyyn veron perusteeseen. Tämän päätelmän on aina perustuttava kiistattomiin tosiasioihin eikä olettamuksiin.

(5) Koska poikkeuksen soveltamisala on rajoitettu, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen.

(6) Poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta kertyviin yhteisön omiin varoihin,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Poiketen siitä, mitä direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdassa säädetään, Yhdistyneelle kuningaskunnalle annetaan 31 päivään joulukuuta 2008 saakka lupa käyttää veron perusteena palvelujen suorituksen käypää arvoa silloin, kun auton käytöstä muodostuva palvelujen suoritus autokauppa-alalla tapahtuu toisiinsa etuyhteydessä olevan suorittajan ja vastaanottajan välillä.

2 artikla

Edellä olevaa 1 artiklaa sovelletaan ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) palvelun suorittajalla on oikeus vähentää kokonaan tai osittain asianomaisesta autosta maksettu arvonlisävero;

b) palvelun vastaanottaja ei ole täysimääräisesti verovelvollinen ja hänellä on palvelun suorittajaan kansallisessa lainsäädännössä täsmennetty työsuhde;

c) tapauksen olosuhteiden perusteella on kohtuullista päätellä, että edellä b alakohdassa tarkoitettu työsuhde on vaikuttanut direktiivin 77/388/ETY 11 artiklan A jakson 1 kohdan a alakohdan mukaisesti määritettyyn veron perusteeseen.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja