Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin annetun asetuksen N:o 19/65/ETY muuttamisesta (98/C 365/06) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) KOM(1998) 546 lopull. - 98/0287(CNS)

(Komission esittämä 20 päivänä lokakuuta 1998)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 87 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,

sekä katsoo, että

(1) neuvoston asetuksella N:o 19/65/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan tasavallan, Ruotsin ja Suomen liittymisasiakirjalla, neuvosto valtuutti komission säätämään perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaisesti asetuksella, tämän kuitenkaan rajoittamatta 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (2) eli perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen soveltamista, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sellaisten sopimusten ryhmiin, joiden osapuolina on ainoastaan kaksi yritystä ja joissa toinen osapuoli antaa toiselle osapuolelle sitoumuksen siitä, että se toimittaa tiettyjä tavaroita vain tälle osapuolelle myytäviksi edelleen määrätyllä yhteismarkkinoiden alueella, tai joissa osapuoli antaa toiselle osapuolelle sitoumuksen siitä, ettei se hanki tiettyjä tavaroita myytäviksi edelleen muilta kuin tältä osapuolelta, taikka joissa nämä kaksi yritystä ovat antaneet toisilleen sitoumukset yksinmyynnistä ja yksinostosta jälleenmyyntiä varten,

(2) komissio on antanut asetuksen N:o 19/65/ETY nojalla perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamista yksinmyynti- ja yksinostosopimusten ryhmiin koskevat komission asetukset (ETY) N:o 1983/83 (3) ja (ETY) N:o 1984/83 (4), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina komission asetuksella (EY) N:o 1582/97 (5), sekä perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamista franchisingsopimusten ryhmiin koskevan asetuksen (ETY) N:o 4087/88 (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla,

(3) komissio julkaisi 22 päivänä tammikuuta 1997 vihreän kirjan (7) yhteisön kilpailupolitiikasta ja vertikaalisista rajoituksista käynnistääkseen laajan julkisen keskustelun perustamissopimuksen 85 artiklan 1 ja 3 kohdan soveltamisesta talouden eri tasoilla toimivien yritysten välisiin sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koskevat jälleenmyytävien tai jalostettavien tavaroiden toimittamista ja/tai hankkimista tai palvelujen myyntiä (jäljempänä "vertikaaliset sopimukset"), mukaan luettuna yksinmyynti-, yksinosto- ja franchisingsopimukset sekä valikoivaa jakelua koskevat sopimukset; tämän käsitteen ulkopuolelle jäävät todellisten tai mahdollisten kilpailijoiden väliset vertikaaliset sopimukset, lukuun ottamatta muita kuin vastavuoroisia vertikaalisia sopimuksia, joissa yhdenkään osapuolen vuosittainen liikevaihto ei ylitä 100 miljoonaa ecua, ja vähittäiskauppiaitten yhteenliittymien ja niiden jäsenten välisiä tai tällaisten yhteenliittymien ja tavarantoimittajien välisiä sopimuksia, joissa yhteenliittymien jäsenet ovat komission suosituksessa 96/280/EY (8) olevan määritelmän mukaisia pieniä tai keskisuuria yrityksiä,

(4) jäsenvaltioiden, Euroopan parlamentin, talous- ja sosiaalikomitean, alueiden komitean sekä niiden taloudellisten ja oikeudellisten toimijoiden, joita asia koskee, vihreän kirjan julkaisemisen jälkeen esittämät näkemykset osoittavat, että yhteisön kilpailupolitiikan uudistamiseen vertikaalisten sopimusten osalta suhtaudutaan yleensä myönteisesti; tämä edellyttää edellä mainittujen ryhmäpoikkeusasetusten tarkistamista,

(5) tällaisen uudistuksen tavoitteena on varmistaa tehokas suoja kilpailulle ja taata samanaikaisesti riittävä oikeusvarmuuden taso yritysten osalta; tavoiteltaessa näitä päämääriä on otettava huomioon myös tarve yksinkertaistaa mahdollisimman paljon hallinnollista valvontaa sekä lainsäädäntöä,

(6) sen lisäksi, että edellä mainituissa ryhmäpoikkeusasetuksissa määritellään asetuksen soveltamisalaan kuuluvat sopimusten ryhmät ja täsmennetään rajoituksia, joita sopimuksiin ei saa sisältyä, asetuksissa luetellaan myös ne rajoittavat ehdot, joille myönnetään poikkeus; tällaista lainsäädäntöä pidetään yleensä sopimussuhteisiin liian kankeana sellaisessa taloudellisessa ympäristössä, jossa jakelurakenteet ja -tavat kehittyvät nopeasti,

(7) kyseiset ryhmäpoikkeusasetukset koskevat ainoastaan sellaisia jälleenmyyntiä koskevia kahdenvälisten sopimusten ryhmiä, joiden tarkoituksena on joko tavaroiden yksinmyynti ja/tai -osto tai joilla rajoitetaan teollis- ja tekijänoikeuksien hankkimista tai käyttöä; niiden soveltamisalan ulkopuolelle jäävät kuitenkin sopimukset, jotka en tehty talouden eri tasoilla toimivan useamman kuin kahden yrityksen välillä, valikoivaa jakelua ja palvelujen myyntiä koskevat sopimukset tai jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden toimittamista ja/tai hankkimista koskevat sopimukset; tällaisesta soveltamisalan rajauksesta seuraa, että huomattavaan määrään vertikaalisista sopimuksista voidaan soveltaa perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta ainoastaan komission tapauskohtaisen tutkimuksen perusteella, mikä voi heikentää oikeusvarmuutta kyseessä olevien yritysten kannalta ja tehdä hallinnollisesta valvonnasta liian raskasta,

(8) edellä mainitun vihreän kirjan julkaisemista seurannut keskustelu osoitti muun muassa, että määriteltäessä 85 artiklan 1 ja 3 kohdan soveltamisedellytyksiä on tarpeen ottaa asianmukaisesti huomioon vertikaalisten sopimusten taloudelliset vaikutukset; otettaessa käyttöön taloudelliset perusteet, jotka rajaavat poikkeusasetuksen soveltamisalaa kyseisistä sopimuksista mahdollisesti aiheutuvien kilpailun vastaisten vaikutusten perusteella, on otettava huomioon sopimustuotteiden markkinaosuus merkityksellisillä markkinoilla,

(9) näin ollen on suotavaa korvata asiaa koskeva voimassa oleva lainsäädäntö yksinkertaisemmalla, joustavammalla ja paremmin kohdennetulla sääntelyllä, joka koskee kaikentyyppisiä vertikaalisia sopimuksia; kyseisiä sopimuksia koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalan laajentamiselle on määriteltävä perusteet, kuten markkinaosuuksia koskevat raja-arvot, jotka mahdollistavat niiden olosuhteiden täsmentämisen, joissa kyseistä poikkeussäännöstä ei sovelleta kyseessä olevien sopimusten taloudellisten vaikutusten vuoksi,

(10) komissio ei voi sille asetuksella N:o 19/65/ETY myönnetyn toimivallan perusteella uudistaa voimassa olevia sääntöjä tällä tavoin; näin ollen on tarpeen laajentaa mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 2 kohdan b alakohdan soveltamisalaa, jotta voitaisiin kattaa kaikentyyppiset 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvat vertikaaliset sopimukset, joiden osapuolina on kaksi tai useampi talouden eri tasoilla toimivaa yritystä ja jotka koskevat jälleenmyytävien tai jalostettavien tavaroiden toimittamista ja/tai hankkimista tai palvelujen myyntiä, mukaan luettuna yksinmyynti-, yksinosto- ja franchisingsopimukset sekä valikoivaa jakelua koskevat sopimukset ja niiden yhdistelmät,

(11) edellä mainitut poikkeusasetukset antavat komissiolle asetuksen N:o 19/65/ETY 7 artiklan mukaisesti valtuuden evätä ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisesta johtuvat edut, jos jollakin sopimuksella on jossakin erityisessä tapauksessa 85 artiklan 3 kohdassa määrättyjen edellytysten kanssa ristiriitaisia vaikutuksia; markkinoiden tehokkaan valvonnan ja yhteisön kilpailusääntöjen hajautetumman täytäntöönpanon varmistamiseksi on kuitenkin aiheellista säätää, että jos tällainen sopimus vaikuttaa pääasiassa yhden jäsenvaltion alueella, jolla on kaikki erillisten markkinoiden ominaisuudet, tämän jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi evätä ryhmäpoikkeuksen edut tekemällä 85 artiklan 1 kohdan nojalla päätöksen, jonka tarkoituksena on tällaisten vaikutusten poistaminen; näin ollen on tarpeen täydentää asetuksen N:o 19/65/ETY 7 artiklaa, jotta voitaisiin täsmentää olosuhteita, joissa jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat evätä ryhmäpoikkeuksen soveltamisesta johtuvat edut, ja

(12) varmistaakseen samanlaisten sopimusten muodostamien rinnakkaisverkostojen olemassaolosta aiheutuvien seurausten tehokkaan valvonnan tietyillä markkinoilla, ryhmäpoikkeusasetus voi määrittää edellytykset, joiden vallitessa tällaiset sopimusverkostot jäävät sen soveltamisen ulkopuolelle; edellytykset voivat perustua rakenteellisiin perusteisiin, kuten tällaisten sopimusten kattavuuteen markkinoilla; edellytyksiä ei sovelleta automaattisesti, koska asianomaisilla yrityksillä ei ehkä ole käytettävissään yksityiskohtaisia koko alaa koskevia tietoja; komissio oikeutetaan määrittämään, että kyseisten sopimusten osalta edellä mainitut ehdot täyttyvät tietyillä markkinoilla; tällöin komission on asetettava vähintään kuuden kuukauden pituinen siirtymäaika, jonka päätyttyä ryhmäpoikkeuksen soveltaminen kyseisiin sopimuksiin lakkaa.

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus N:o 19/65/ETY seuraavasti:

1. Muutetaan 1 artikla seuraavasti:

a) Korvataan 1 kohta seuraavasti:

"1. Komissio voi, tämän kuitenkaan rajoittamatta asetuksen N:o 17 soveltamista, perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukaisesti asetuksella säätää, että 85 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta:

a) talouden eri tasoilla toimivan kahden tai useamman yrityksen välisten sellaisten sopimusten ryhmiin, jotka koskevat jälleenmyytävien tai jalostettavien tavaroiden toimittamista ja/tai hankkimista tai palvelujen myyntiä, lukuun ottamatta

- todellisten tai mahdollisten kilpailijoiden välisiä vertikaalisia sopimuksia, paitsi, jos kyseessä on muu kuin vastavuoroinen vertikaalinen sopimus, joissa yhdenkään osapuolen vuosittainen liikevaihto ei ylitä 100 miljoonaa ecua, tai

- vähittäiskauppiaitten yhteenliittymien ja niiden jäsenten tai tällaisten yhteenliittymien ja tavarantoimittajien välisiä sopimuksia, joissa yhteenliittymien jäsenet ovat komission suosituksessa 96/280/EY (*) olevan määritelmän mukaisia pieniä tai keskisuuria yrityksiä.

b) sellaisten sopimusten ryhmiin, joiden osapuolina on ainoastaan kaksi yritystä ja jotka asettavat rajoituksia teollisoikeuksien, erityisesti patenttien, hyödyllisyysmallien, mallien tai tavara- merkkien, hankkimiselle tai käyttämiselle taikka sellaisille oikeuksille, jotka luovutus- tai käyttöoikeussopimuksen nojalla on saatu valmistusmenetelmiin tai teollisten tuotantomenetelmien käyttämistä ja soveltamista koskevaan tietämykseen.

(*) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4."

b) Poistetaan 2 kohdan b alakohdasta sanat "ne ehdot, jotka sopimuksessa on oltava, tai".

c) Korvataan 3 kohta seuraavasti:

"3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään koskee yhdenmukaistettuja menettelytapoja."

d) Lisätään 4 kohta seuraavasti:

"4. Edellä 1 kohdan mukaisilla kilpailevien yritysten välisillä sopimuksilla tarkoitetaan samanlaisten tuotteiden valmistajien ja jakelijoiden taikka tuotteiden ominaisuuksien, hinnan ja käytön vuoksi käyttäjien samankaltaisina pitämien tuotteiden valmistajien ja jakelijoiden välisiä sopimuksia, jotka koskevat tällaisia tuotteita."

2. Lisätään 7 artiklaan kohdat seuraavasti:

"Edellä 1 artiklan mukaisessa asetuksessa voidaan säätää niistä edellytyksistä, joiden perusteella sen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät tietyt samanlaisten sopimusten tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen rinnakkaisverkostot tietyillä markkinoilla; komissio voi päätöksellään määrittää, että nämä edellytykset täyttyvät, ja asettaa määräajan, jonka päätyttyä asetusta ei voida soveltaa kyseisiin sopimuksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin; määräajan ei tulisi olla kuutta kuukautta lyhyempi.

Jos 1 artiklan nojalla annetussa asetuksessa tarkoitetuilla sopimuksilla tai yhdenmukaistetuilla menettelytavoilla on tietyssä tapauksessa perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan kanssa ristiriitaisia vaikutuksia, jotka ilmenevät jonkin jäsenvaltion alueella tai sen osalla, jolla on kaikki erillisten markkinoiden ominaisuudet, tämän jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi omasta aloitteestaan tai komission taikka luonnollisen tai oikeushenkilön oikeutettuun etuun perustuvasta pyynnöstä evätä kyseisen asetuksen soveltamisesta johtuvat edut."

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

(1) EYVL 36, 6.3.1965, s. 533/65.

(2) EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62.

(3) EYVL L 173, 30.6.1983, s. 1.

(4) EYVL L 173, 30.6.1983, s. 5.

(5) EYVL L 214, 6.8.1997, s. 27.

(6) EYVL L 359, 28.12.1988, s. 46.

(7) KOM(96) 721 lopull.

(8) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4.