Ehdotus:neuvoston päätös, luvan antamisesta Itävallan tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 168 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista /* KOM/2009/0583 lopull. */





[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO | Bryssel 29.10.2009 KOM(2009) 583 lopullinen Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS, luvan antamisesta Itävallan tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 168 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA | 110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvosto voi yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun direktiivin 2006/112/EY, jäljempänä ’alv-direktiivi’, 395 artiklan 1 kohdan nojalla antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta jäsenvaltiolle luvan soveltaa mainitun direktiivin säännöksistä poikkeavia erityistoimenpiteitä arvonlisäveron kantamisen yksinkertaistamiseksi tai tietyntyyppisten veropetosten tai veron kiertämisen estämiseksi. Komission pääsihteeristön 2. kesäkuuta 2009 vastaanottamalla kirjeellä Itävallan tasavalta haki lupaa jatkaa alv-direktiivin 168 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista. Komissio antoi alv-direktiivin 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Itävallan hakemuksen tiedoksi muille jäsenvaltioille 10. syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Itävallalle 21. syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki hakemuksen arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. | 120 | Yleinen tausta Alv-direktiivin 168 artiklan mukaan verovelvollisella on oikeus vähentää arvonlisävero verollisia liiketoimia varten suorittamistaan tavaroiden ja palveluiden hankinnoista. Itävallalle myönnetyn poikkeuksen, jonka voimassaolon pidentämistä se hakee, nojalla arvonlisäveron vähennysoikeutta ei kuitenkaan synny lainkaan sellaisista tavaroiden ja palveluiden hankinnoista, joista verovelvollinen käyttää yli 90 prosenttia yksityisiin tarkoituksiin tai muuhun kuin liiketoimintaan. Poikkeava toimenpide myönnettiin 13 päivänä joulukuuta 2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2004/866/EY (EUVL L 371, 18.12.2004, s. 47). Komissio oli aiemmin hyväksynyt, että tämä poikkeus perustuu tarpeeseen yksinkertaistaa alv:n kantamismenettelyä ja että se ei vaikuta merkittävällä tavalla lopullisessa kulutusvaiheessa maksettavan veron määrään. Sen vuoksi poikkeus olisi myönnettävä ottaen huomioon, että alkuperäisen poikkeuksen myöntämiseen johtaneet tilanne ja tosiasiat eivät ole muuttuneet. Pidennyksen pitäisi olla kuitenkin määräaikainen, jotta ennen mahdollista uutta pidennyshakemusta voidaan Itävallan antamien asianmukaisten tietojen perusteella arvioida, ovatko poikkeuksen myöntämisedellytykset muuttuneet ajan mittaan. Näin ollen poikkeuksen voimassaolon olisi päätyttävä 31. joulukuuta 2012. | 130 | Voimassa olevat aiemmat säännökset Neuvoston päätös, tehty 13 päivänä joulukuuta 2004, luvan antamisesta Itävallan tasavallalle soveltaa jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 17 artiklasta poikkeavaa toimenpidettä (EUVL L 371, 18.12.2004, s. 47). | 141 | Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. | KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI | Intressitahojen kuuleminen | 219 | Ei sovelleta. | Asiantuntijatiedon käyttö | 229 | Ulkopuolisten asiantuntijoiden käyttö ei ollut tarpeen. | 230 | Vaikutusten arviointi Päätösehdotuksella pyritään yksinkertaistamaan sellaisista tavaroista ja palveluista maksettavan alv:n kantamismenettelyä, jotka käytetään pääasiallisesti muuhun kuin liiketoimintaan. Ehdotuksella voi tämän vuoksi olla myönteisiä vaikutuksia. Koska poikkeuksen soveltamisala on suppea ja sen voimassaoloaika rajallinen, vaikutukset ovat kuitenkin rajalliset. | EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT | 305 | Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Luvan antaminen Itävallalle jatkaa alv-direktiivistä poikkeavan toimenpiteen soveltamista tavaroihin ja palveluihin poistamalla niiltä kokonaan arvonlisäveron vähennysoikeus silloin, kun verovelvollinen käyttää niistä yli 90 prosenttia muuhun kuin liiketoimintaan. | 310 | Oikeusperusta Alv-direktiivin 395 artikla. | 329 | Toissijaisuusperiaate Jäsenvaltion, joka haluaa ottaa käyttöön alv-direktiivistä poikkeavia toimenpiteitä, on kyseisen direktiivin 395 artiklan mukaan saatava tähän neuvoston lupa, joka annetaan neuvoston päätöksenä. Tästä syystä ehdotus on toissijaisuusperiaatteen mukainen. | Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä. | 331 | Päätös koskee jäsenvaltiolle sen omasta pyynnöstä annettavaa lupaa eikä siihen liity velvollisuuksia. | 332 | Koska poikkeuksen soveltamisala on rajallinen, erityistoimenpide on tavoitteeseensa nähden oikeasuhteinen. | Sääntelytavan valinta | 341 | Alv-direktiivin 395 artiklan mukaan yhteisistä arvonlisäverosäännöistä voidaan poiketa vain, jos neuvosto antaa siihen luvan komission ehdotuksesta tekemällään yksimielisellä päätöksellä. Neuvoston päätös on parhaiten soveltuva sääntelytapa, koska se voidaan osoittaa yksittäisille jäsenvaltioille. | TALOUSARVIOVAIKUTUKSET | 409 | Ehdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon. | LISÄTIEDOT | Uudelleentarkastelu-, tarkistus- tai raukeamislauseke | 533 | Ehdotus sisältää raukeamislausekkeen. | E-4931 | Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS, luvan antamisesta Itävallan tasavallalle jatkaa yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 168 artiklasta poikkeavan toimenpiteen soveltamista EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY[1] ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Komission pääsihteeristön 2 päivänä kesäkuuta 2009 vastaanottamalla kirjeellä Itävalta haki lupaa jatkaa sellaisen vähennysoikeutta koskevista direktiivin 2006/112/EY säännöksistä poikkeavan toimenpiteen soveltamista, joka oli aiemmin myönnetty neuvoston päätöksellä 2004/866/EY[2] tuolloin sovelletun kuudennen direktiivin 77/388/EY[3] nojalla. (2) Komissio antoi direktiivin 2006/112/EY 395 artiklan 2 kohdan mukaisesti Itävallan hakemuksen tiedoksi muille jäsenvaltioille 10 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Itävallalle 21 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki hakemuksen arviointia varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. (3) Poikkeavan toimenpiteen tarkoituksena on yksinkertaistaa arvonlisäveron kantamista ja sulkea kokonaan arvonlisäveron vähennysoikeuden ulkopuolelle tavaroista ja palveluista maksettava arvonlisävero, jos niistä käytetään yli 90 prosenttia verovelvollisen tai tämän työntekijöiden yksityisiin tarpeisiin tai yleisesti muuhun kuin liiketoimintaan. (4) Toimenpide poikkeaa direktiivin 2006/112/EY 168 artiklasta, jossa säädetään vähennysoikeuden yleisestä periaatteesta, ja sillä on tarkoitus yksinkertaistaa arvonlisäveron kantamismenettelyä. Toimenpide vaikuttaa ainoastaan vähäisessä määrin lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan veron määrään. (5) Nykyisen yksinkertaistamistoimenpiteen soveltamisen perusteena ollut oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne on pysynyt muuttumattomana. Sen vuoksi Itävallalle olisi annettava lupa jatkaa yksinkertaistamistoimenpiteen soveltamista, mutta ainoastaan 31 päivään joulukuuta 2012, jotta toimenpidettä voidaan arvioida. (6) Poikkeus ei vaikuta kielteisesti arvonlisäverosta saataviin yhteisöjen omiin varoihin, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 168 artiklassa säädetään, Itävallan tasavallalle annetaan lupa sulkea arvonlisäveron vähennysoikeuden ulkopuolelle tavaroista ja palveluista maksettava arvonlisävero, jos niistä käytetään yli 90 prosenttia verovelvollisen tai tämän työntekijöiden yksityisiin tarpeisiin tai yleisemmin muuhun kuin liiketoimintaan. 2 artikla Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2012. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1. [2] EUVL L 371, 18.12.2004, s. 47. [3] EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1.