1. JOHDANTO

1.1 KERTOMUKSEN TARKOITUS

Rautatieliikenteen tilastoista 18 päivänä huhtikuuta 2018 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 2018/643 9 artiklassa säädetään, että komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan tilastojärjestelmää käsittelevää komiteaa kuultuaan kertomuksen asetuksen täytäntöönpanosta ja tulevasta kehityksestä viimeistään 31. joulukuuta 2020 ja sen jälkeen joka neljäs vuosi.

Tämän kertomuksen ensimmäisessä osassa esitetään katsaus asetuksen taustaan ja poliittiseen kontekstiin sekä maihin ja tilastoihin, joihin asetusta sovelletaan. Sen toisessa osassa käsitellään asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä, kolmas osa sisältää kuvauksen mahdollisesta tulevasta kehityksestä ja neljäs osa päätelmät.

1.2 OIKEUDELLISEN KEHYKSEN TAUSTA

Alkuperäinen oikeusperusta rautatieliikenteen tilastoille oli asetus (EY) N:o 91/2003. Koska kyseistä asetusta oli muutettu useita kertoja huomattavilta osin, se laadittiin vuonna 2018 selkeyden vuoksi uudelleen asetuksena (EU) 2018/643, ja näin kaikki muutokset koottiin yhteen uuteen säädökseen.

Asetuksen (EU) N:o 91/2003 tarkoituksena oli tuottaa komissiolle, muille EU:n toimielimille, kansallisille hallinnoille ja kansalaisille vertailukelpoisia, luotettavia, yhdenmukaisia, säännöllisiä ja kattavia tilastotietoja rautateiden tavara- ja henkilöliikenteestä.

Asetuksella (EU) 2016/2032 vuonna 2016 tehdyillä muutoksilla pyrittiin päivittämään ja yksinkertaistamaan alkuperäistä säädöstä (ja tällä tavoin vähentämään jäsenvaltioille aiheutuvaa rasitusta). Niillä pyrittiin myös optimoimaan voimassa ollut rautatieliikenteen eurooppalaisia tilastoja koskeva oikeudellinen kehys ja saattamaan se linjaan Lissabonin sopimuksen kanssa.

1.3 POLIITTINEN KONTEKSTI

Viimeksi kuluneiden 25 vuoden aikana komissio on tehnyt aktiivisesti Euroopan rautatieliikennemarkkinoiden uudistamista koskevia ehdotuksia rautateiden aseman vahvistamiseksi muihin liikennemuotoihin verrattuna. Komission työssä on keskitytty kolmeen päätavoitteeseen, jotka kaikki ovat ratkaisevan tärkeitä vahvan ja kilpailukykyisen rautatieliikennealan kehittämiseksi:

(1)rautatieliikennemarkkinoiden avaaminen kilpailulle;

(2)kansallisten verkkojen yhteentoimivuuden ja turvallisuuden parantaminen;

(3)rautatieliikenneinfrastruktuurin kehittäminen.

Asian poliittinen merkitys on hyvin suuri. Valkoisessa kirjassa ”Yhtenäistä Euroopan liikennealuetta koskeva etenemissuunnitelma – Kohti kilpailukykyistä ja resurssitehokasta liikennejärjestelmää” määritellään useita tavoitteita kilpailukykyiselle ja resurssitehokkaalle rautatieliikennejärjestelmälle. Siitä lähtien ensisijaisena tavoitteena on ollut yhtenäisen eurooppalaisen rautatiealueen luominen i) poistamalla tekniset, hallinnolliset ja oikeudelliset esteet, jotka estävät pääsyn kansallisille raideliikennemarkkinoille ja ii) saattamalla eurooppalainen suurnopeusraideverkko valmiiksi vuoteen 2050 mennessä, jolloin valtaosa keskipitkän matkan matkustajaliikenteestä olisi hoidettava rautateitse.

Politiikkatarpeiden tukemisen lisäksi asetuksen (EU) 2018/643 nojalla kerätyt tiedot ovat arvokkaita myös kuljetusyrityksille, yliopistoille, tutkijoille ja rautatieliikenteen mallintajille.

Huhtikuussa 2020 lähetetyssä kyselyssä jäsenvaltiot erittelivät rautatieliikenteen tilastoista saatujen tietojen hyötyjä. Niiltä saadun palautteen mukaan tietoja käyttävät kansalliset viranomaiset, tutkimuslaitokset, itse rautatieala analysoinnissa ja suunnittelussa, EU:n toimielimet, kansainväliset järjestöt, kuten kansainvälinen liikennefoorumi ja YK:n Euroopan talouskomissio, sekä päätöksentekijät suunnittelussa, tavoitteiden seurannassa ja päätöksenteossa. Lisäksi jäsenvaltiot totesivat, että tietoja tarvitaan rautatieliikenteen kehityksen seurantaan lyhyellä aikavälillä (käyttäen neljännesvuosittaisia tietoja) ja pitkällä aikavälillä (käyttäen vuosittaisia tietoja), kansallisten kehityssuuntausten analysointiin ja vertailuun muiden maiden kanssa ja sen seuraamiseen, miten rautatieliikenteen osuus koko Euroopan liikenteestä kehittyy muihin liikennemuotoihin verrattuna (kulkumuotojakauma).

Euroopan vihreän kehityksen ohjelma on uusi kasvustrategia, jolla EU:n talous on määrä muuttaa kestäväksi kääntämällä ilmasto- ja ympäristöhaasteet mahdollisuuksiksi kaikilla politiikan aloilla ja huolehtimalla siitä, että siirtymä on kaikkien kannalta oikeudenmukainen ja osallistava. Euroopan vihreän kehityksen ohjelmassa vaaditaan liikenteen päästöjen vähentämistä 90 prosentilla vuoteen 2050 mennessä, mihin sisältyvät myös seuraavat kestävään ja älykkääseen liikkuvuuteen siirtymistä koskevat ensisijaiset toimet:

·multimodaaliseen liikenteeseen panostaminen

·automatisoidun ja verkottuneen liikkuvuuden tukeminen eri liikennemuodoissa