Tiivistelmä

Vaikutustenarviointi esitedirektiivin (2003/71/EY), sellaisena kuin se on muutettuna, uudelleentarkastelusta

A. Toimien tarve

Ongelma ja miksi se on ongelma EU:n tasolla?

Esitedirektiivillä on otettu käyttöön rajat ylittävä passijärjestelmä hyväksyttyjä esitteitä varten. Esitesääntöjen uudistaminen liittyy läheisesti pääomamarkkinaunioniin. Esiteuudistuksen tarkoituksena on täydentää pääomamarkkinaunionin tavoitteita, joihin kuuluvat rahoitusmarkkinoiden hajanaisuuden vähentäminen, rahoituslähteiden monipuolistaminen ja rajat ylittävien pääomavirtojen lisääminen. Vaikka esitejärjestelmä toimii yleisesti katsoen hyvin, tiettyjä esitedirektiivin vaatimuksia voitaisiin kuitenkin parantaa, jotta voitaisiin vähentää esitteitä laativien yritysten (varsinkin pk-yritysten) hallinnollista rasitusta ja tehdä esitteestä arvokkaampi tietolähde mahdollisille sijoittajille. Esitteen tehoa voitaisiin parantaa myös yhdenmukaistamalla esitettä koskevat säännöt EU:n muiden julkistamissääntöjen (esim. avoimuusdirektiivin ja vähittäismarkkinoille tarkoitettuja paketoituja ja vakuutusmuotoisia sijoitustuotteita (PRIIP-tuotteita) koskevista avaintietoasiakirjoista annetun asetuksen) kanssa. Vaikutustenarviointi perustuu alun perin REFIT-ohjelmaan (COM(2014) 368) liittyvän arvioinnin tuloksiin.

Mitä olisi saavutettava?

Ehdotettujen toimenpiteiden tavoitteena on i) vähentää hallinnollista rasitusta, jota esitteen laatiminen aiheuttaa pk-yrityksille ja arvopapereiden säännöllisille liikkeeseenlaskijoille, ii) tehdä esitteestä erityisesti pk-yrityksissä vielä olennaisempi väline, jonka avulla tietoja annetaan mahdollisille sijoittajille, ja iii) lähentää EU-esitettä koskevia sääntöjä ja EU:n muita julkistamissääntöjä toisiinsa.

Mikä on EU-tason toiminnasta saatava lisäarvo (subsidiariteetti)?

Yhdenmukaistettu EU-esite on keskeinen väline, jolla voidaan yhdentää pääomamarkkinoita koko unionissa. Kun ETA-jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt esitteen, sen avulla voidaan hankkia pääomaa tarjoamalla yleisölle arvopapereita tai ottamalla niitä kaupankäynnin kohteeksi muiden jäsenvaltioiden säännellyillä markkinoilla. Keskeinen osa pääomamarkkinaunionin luomista on huolehtia siitä, että pk-yrityksillä ja sellaisilla yrityksillä, jotka hankkivat usein rahoitusta pääomamarkkinoilta (säännölliset liikkeeseenlaskijat), on paremmat mahdollisuudet käyttää esitteitä.

B. Ratkaisut

Millä vaihtoehdoilla tavoitteet saavutettaisiin? Onko jokin vaihtoehto asetettu etusijalle? Jos ei ole, miksi ei?

Vaikutustenarvioinnissa tarkastellaan eri vaihtoehtoja, jotka liittyvät kuuteen vaikeana pidettyyn kysymykseen. Useimmissa vaihtoehdoissa pyritään keventämään liikkeeseenlaskijoiden hallinnollista rasitusta laatimalla asianmukaiset julkistamisvaatimukset, joiden tavoitteena on välttää tarpeetonta toistamista ja tarjota sijoittajille helppotajuista kohdennettua tietoa.

Mitkä ovat sidosryhmien näkemykset? Kuka kannattaa mitäkin vaihtoehtoa?

Sidosryhmät tukevat direktiivin uudelleentarkastelua ja ehdotettuja vaihtoehtoja. Kaikki sidosryhmät, jäsenvaltiot mukaan luettuina, kannattavat yleistä tavoitetta keventää esitevaatimuksia säännöllisten liikkeeseenlaskijoiden ja pk-yritysten osalta karsimalla tarpeettomia ja toistuvia tietoja. Sidosryhmien keskuudessa kannatetaan myös uudentyyppisen, PRIIP-tuotteita koskevien avaintietoasiakirjojen kaltaisen tiivistelmän laatimista esitteestä.

C. Parhaaksi arvioidun vaihtoehdon vaikutukset

Onko parhaaksi arvioidusta vaihtoehdosta etuja? Jos on, mitkä ovat sen pääasialliset edut?

Tarkistetussa direktiivissä olisi annettava liikkeeseenlaskijoita varten uudet julkistamissäännöt, jotka on räätälöity kolmen pääasiallisen liikkeeseenlaskijaryhmän eritystarpeiden mukaan: liikkeeseenlaskijat, jotka ovat jo listautuneet säännellyllä markkinalla tai monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä (niiden osuus kaikista tiettynä vuonna hyväksytyistä esitteistä on noin 70 prosenttia), sekä pk-yritykset ja joukkovelkakirjalainojen liikkeeseenlaskijat. Tarkoitus on, että säännöllisille liikkeeseenlaskijoille suunniteltu ”yleinen rekisteröintiasiakirja” johtaa huomattaviin kustannussäästöihin ja lyhentää esitteiden hyväksymismenettelyjä nykyisistä kymmenestä päivästä viiteen päivään. Säännöllisiä liikkeeseenlaskijoita koskevien suhteutettujen julkistamissääntöjen uudistamisen jälkeen on todennäköistä, että esitteiden laatimiskustannukset pienenevät ja kyseisten sääntöjen mukaisten esitteiden käyttöarvo paranee mahdollisten sijoittajien kannalta. Uuden vapaavalintaisen ”kysymyksiä ja vastauksia” -muodon pitäisi helpottaa pk-yritysten työtä näiden laatiessa omia esitteitään, minkä pitäisi vähentää huomattavasti niiden oikeudellisia kustannuksia. Uudistamalla nimellisarvoja joukkovelkakirjalainojen liikkeeseenlaskuissa on tarkoitus parantaa kaikkien liikkeeseenlaskijoiden, myös pk-yritysten, mahdollisuuksia hankkia pääomaa.

Onko parhaaksi arvioidusta vaihtoehdosta kustannuksia? Jos on, mitkä ovat sen pääasialliset kustannukset?

Parhaina pidetyillä vaihtoehdoilla voidaan yleisesti katsoen vähentää rasitusta, jota säännösten noudattaminen aiheuttaa säännöllisille liikkeeseenlaskijoille ja pk-yrityksille. Kun esitteistä tehdään helppokäyttöisempiä ja liikkeeseenlaskijan tilannetta paremmin vastaavia, saadaan kahdenlaista etua: kustannukset alenevat ja esitteen merkitys mahdollisten sijoittajien kannalta kasvaa. Vaikutustenarviointi sisältää alustavat arviot kustannussäästöistä. Arviot pohjautuvat tosiseikkoihin ja realistisiin oletuksiin siitä, miten laajasti toimijat ottavat käyttöön yleisen rekisteröintiasiakirjan sekä kaksi ehdotettua julkistamisjärjestelmää. Esitteen tiivistelmää koskevasta uudistuksesta ja hakutoiminnolla varustetun esitetietokannan käyttöönotosta koituvia hyötyjä on vaikeampi mitata määrällisesti: vaikutustenarviointi painottuukin näiltä osin lähinnä laadulliseen arviointiin. Esitteen tiivistelmän uudistaminen perustuu joka tapauksessa työhön, joka oli jo tehty paketoitujen sijoitustuotteiden (PRIIP-tuotteiden) avaintietoasiakirjan yhteydessä, kuluttajatestit mukaan luettuina.

Mitkä ovat pk-yrityksiin ja kilpailukykyyn kohdistuvat vaikutukset?

Pk-yritykset: Pk-yritykset, jotka haluavat hankkia pääomaa tarjoamalla yleisölle arvopapereita tai listautumalla monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai pk-yritysten kasvumarkkinalla hyötyvät uudistetusta suhteutetusta julkistamisjärjestelmästä, koska se pienentää esitteiden laatimiskustannuksia. Säästöjä on odotettavissa myös niille pk-yrityksille, jotka on otettu listalle säännellyllä markkinalla, koska ne voivat hyödyntää suhteutettua julkistamisjärjestelmää listautumisen jälkeisten liikkeeseenlaskujen yhteydessä (ks. jäljempänä). Uuden suhteutetun julkistamisjärjestelmän käytöstä voi koitua pk-yrityksille karkeasti arvioiden yhteensä noin 45 miljoonan euron säästöt vuodessa. Suurten ja pienten liikkeeseenlaskijoiden kilpailukyky: Kilpailukyky paranisi, sillä jäsenvaltioiden toimittamat tiedot osoittavat, että noin 70 prosenttia kaikista yhden viitevuoden aikana hyväksytyistä esitteistä liittyy listautumisen jälkeiseen liikkeeseenlaskuun, jossa liikkeeseenlaskijayritykset on jo otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla tai monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä. Kun käytettävissä ollut osakesidonnaisiin arvopapereihin liittyvä esiteaineisto ekstrapoloitiin, tulokseksi saatiin, että noin 700 esitettä vuodessa voisi hyötyä suhteutetusta julkistamisjärjestelmästä listautumisen jälkeisissä liikkeeseenlaskuissa. Laskelmat, joissa käytettiin julkisen kuulemisen pohjalta arvioituja esitteen laatimiskustannuksia, osoittavat, että säästöjä voisi koitua noin 130 miljoonaa euroa vuodessa. Lisäksi, kun osakesidonnaisia ja muita kuin osakesidonnaisia arvopapereita koskevan yleisen rekisteröintiasiakirjan käyttö lisääntyy, esitteiden hyväksymistä on mahdollista nopeuttaa niin, että nopeasti hyväksyttyjen esitteiden vuotuinen lukumäärä kasvaa 150 prosenttia (osakesidonnaiset arvopaperit) ja 70 prosenttia (muut kuin osakesidonnaiset arvopaperit). Kun joukkovelkakirjalainojen liikkeeseenlaskijoille asetetaan nimellisarvosta riippumaton yhdenmukainen esitevaatimus, niitä rohkaistaan mitoittamaan nimellisarvot niin, että niiden joukkovelkakirjalainat kiinnostavat yhä useampia sijoittajia. Sijoittajajoukon laajentuessa voidaan puolestaan odottaa, että joukkovelkakirjalainoja koskeva osto- ja myyntihalukkuus kasvaa, mikä lisää yrityslainamarkkinoiden likviditeettiä EU:ssa.

Kohdistuuko kansallisiin talousarvioihin ja viranomaisiin merkittäviä vaikutuksia?

Ehdotettujen kevennysten ei pitäisi aiheuttaa kustannuksia jäsenvaltioiden talousarvioihin eikä hallinnoille. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten odotetaan päinvastoin hyötyvän esitteeseen tehtävistä yksinkertaistuksista, joiden myötä esitteiden hyväksymisprosessi helpottuu. Tietotekniikkakustannukset voivat kuitenkin kasvaa, koska tietoteknisiä välineitä joudutaan mukauttamaan, jotta kaikkiin esitteisiin voitaisiin tehdä hakuja.

Onko muita merkittäviä vaikutuksia?

Ei ole.

Oikeasuhteisuus?

Toimenpiteillä pyritään mahdollisimman suureen tehokkuuteen ilman markkinoiden tarpeetonta häirintää.

D. Seuranta

Milloin politiikkaa tarkastellaan uudelleen?