Kun Indonesian puutavaran laillisuuden varmistusjärjestelmä oli hyväksytty yhteisessä arvioinnissa, Indonesiasta tuli 15. marraskuuta 2016 lähtien ensimmäinen FLEGT-lupajärjestelmän puitteissa toimiva maa. FLEGT-asetuksen 10 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti päätös käynnistää FLEGT-lupajärjestelmän toiminta Indonesiassa edellytti FLEGT-asetuksen liitteen I ja liitteen III tarkistamista komission delegoidulla asetuksella , jotta Indonesia ja sen lupatiedotusyksikkö voitiin sisällyttää liitteessä I olevaan luetteloon ”Kumppanimaat ja niiden nimetyt lupaviranomaiset” sekä liitteessä III olevaan FLEGT-lupajärjestelmän kattamien tuotteiden luetteloon ”Puutuotteet, joihin FLEGT-lupajärjestelmää sovelletaan ainoastaan asianomaisten kumppanimaiden osalta”. Tämä kattaa useimmat EU:n puutavara-asetukseen sisältyvät tuotteet ja niiden lisäksi huonekalut, polttopuut, puiset työkalut, puiset pakkausmateriaalit, rakennuspuusepän ja kirvesmiehen tuotteet, puumassan, paperin ja paperituotteet, puiset pöytä- ja keittiöesineet sekä muita tuotteita Indonesian ja EU:n vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen liitteen I mukaisesti. FLEGT-lupajärjestelmän soveltamisalueen ulkopuolelle on jätetty Indonesian osalta kaksi tuotetyyppiä: 1) rottinki- ja bambutuotteet sekä 2) paperi, jota ei ole valmistettu metsän luontotuotteista eikä kierrätysmateriaalista. Lisäksi on huomattava, että Indonesian lainsäädäntö kieltää monien sellaisten tuotteiden, kuten tukkien, viemisen, jotka periaatteessa kuuluvat FLEGT-lupajärjestelmän soveltamisalaan; vapaaehtoisen kumppanuussopimuksen 4 artiklan mukaisesti niille ei voida myöntää FLEGT-lupaa eikä niitä näin ollen saa tuoda EU:hun.

Tähän mennessä on tehty kuusi vapaaehtoista kumppanuussopimusta; ne on tehty Ghanan, Indonesian, Kamerunin, Keski-Afrikan tasavallan, Kongon tasavallan ja Liberian kanssa. Lisäksi käynnissä on neuvotteluita yhdeksän muun kumppanimaan kanssa, jotka ovat Gabon, Guyana, Honduras, Kongon demokraattinen tasavalta, Laos, Malesia, Norsunluurannikko, Thaimaa ja Vietnam.

Laiton puunkorjuu on laajalle levinnyt kansainvälisesti merkittävä ongelma. Se on vakava uhka joillekin maailman arvokkaimmista vielä olemassa olevista metsistä ja niissä asuville ihmisille, jotka ovat riippuvaisia metsien tarjoamista resursseista. Laiton puunkorjuu lisää tropiikin metsäkatoa ja metsien tilan heikkenemistä, mikä saattaa olla syynä 7–14 prosenttiin ihmisen toiminnasta syntyvistä hiilidioksidipäästöistä. Se vaarantaa biologisen monimuotoisuuden ja horjuttaa metsien kestävää hoitoa. Se haittaa köyhyyden vähentämistä, kestävää ja osallistavaa talouskasvua sekä kestävää kehitystä muun muassa heikentämällä sovellettavaa lainsäädäntöä noudattavien toimijoiden taloudellista elinkelpoisuutta.

Ulkopuolinen asiantuntija, YK:n ympäristöohjelman UNEPin World Conservation Monitoring Centre (WCMC), on laatinut komissiolle yksityiskohtaisemman tarkastelun kansallisista kertomuksista. Tarkastelu sisältää lisätietoja, ja se on saatavilla komission verkkosivustolla.

Euroopan unioni (EU) antoi 20. joulukuuta 2005 asetuksen (EY) N:o 2173/2005 Euroopan yhteisöön suuntautuvaa puutavaran tuontia koskevan FLEGT-lupajärjestelmän perustamisesta, jäljempänä ’FLEGT-asetus’, osana vuonna 2003 laaditun metsälainsäädännön soveltamisen valvontaa, metsähallintoa ja puukauppaa (Forest Law Enforcement, Governance and Trade – FLEGT) koskevan Euroopan unionin toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa. Lisäksi komissio antoi vuonna 2008 täytäntöönpanoasetuksen (EY) N:o 1024/2008 , jossa säädetään yksityiskohtaisista toimenpiteistä FLEGT-asetuksen täytäntöön panemiseksi.

FLEGT-lupajärjestelmän EU:n sisäisen täytäntöönpanon helpottamiseksi komissio kehitti tietotekniikkajärjestelmän, jonka avulla jäsenvaltiot voivat käsitellä FLEGT-lupia sähköisesti. Järjestelmän nimi on FLEGIT/TRACES ja sitä käytetään myös FLEGT-lupien keskusrekisterinä. Lisäksi komissio julkaisi vuonna 2014 Tulli ja FLEGT – Täytäntöönpano-ohjeet, joiden tarkoituksena on tukea tullia sen suorittaessa tehokkaasti FLEGT-asetuksen mukaisia tehtäviään. Tämän lisäksi on perustettu FLEGT-lupatiedotuspiste ( www.flegtlicence.org ), joka välittää toimijoille ja toimivaltaisille FLEGT-viranomaisille hyödyllistä tietoa FLEGT-lupajärjestelmän täytäntöönpanosta. Komissio on myös toimittanut jäsenvaltioille täytäntöönpanoasetuksen (EY) N:o 1024/2008 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti Indonesian nimeämien lupaviranomaisten nimet ja muut olennaiset tiedot, kunkin lupaviranomaisen leimojen ja allekirjoitusten varmennetut mallit sekä Indonesian käyttämän FLEGT-lupa-asiakirjan mallit.

3.Vuotuisten FLEGT-kertomusten tarkastelu

FLEGT-asetuksen 8 artiklan nojalla jäsenvaltioiden on vuosittain viimeistään 30 päivänä huhtikuuta toimitettava kertomus FLEGT-lupajärjestelmän täytäntöönpanosta edellisenä kalenterivuonna. Jäsenvaltioiden toimittavat vuotuiset kertomukset ovat komissiolle tärkeä keino valvoa FLEGT-asetuksen täytäntöönpanoa. Kertomukset muodostavat myös pohjan tiedon jakamiselle jäsenvaltioiden kesken ja muille sidosryhmille; lisäksi ne tukevat kehityskulkujen, trendien, aukkojen ja haasteiden havaitsemista sekä mahdollisten ratkaisujen löytämistä.

Tämä 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti laadittu vuotuinen yhteenvetokertomus perustuu tietoihin, jotka jäsenvaltiot toimittivat vuotta 2016 koskevissa vuotuisissa kertomuksissaan; kertomukset koskevat ajanjaksoa, joka alkaa 15. marraskuuta ja päättyy 31. joulukuuta 2016. Viisitoista jäsenvaltiota toimitti kertomuksensa määräajassa ja kolmetoista määräajan jälkeen.

4.Katsaus täytäntöönpanon tilanteeseen

FLEGT-asetus velvoittaa jäsenvaltiot nimeämään toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaiset viranomaiset, jotka määrittävät tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat rangaistukset asetuksen täytäntöönpanoa varten. Kansallisissa kertomuksissa esitetään yleiskuva kansallisen täytäntöönpanon tilanteesta, ja niiden avulla voidaan arvioida täytäntöönpanon yhdenmukaisuutta eri jäsenvaltioiden välillä.

4.1Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen

Kaikki jäsenvaltiot ovat nimenneet FLEGT-asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaiset viranomaiset , ja kaikki kertomuksen toimittaneet jäsenvaltiot yhtä (Portugalia) lukuun ottamatta toimittivat tietoja säädöksestä, jolla toimivaltaiset viranomaiset nimettiin.

Seitsemässä jäsenvaltiossa FLEGT-luvista vastaavaksi toimivaltaiseksi viranomaiseksi tai sen osaksi on nimetty tulliviranomainen. Tulliviranomainen ja toimivaltainen viranomainen ovat eri viranomaisia 21 jäsenvaltiossa; näissä jäsenvaltioissa on tärkeää varmistaa asianmukaisin järjestelyin, että viranomaiset pystyvät tekemään tehokkaasti yhteistyötä FLEGT-lupien käsittelyssä ja että toimivaltainen viranomainen voi delegoida sopivat tehtävät tulliviranomaiselle ja saada tiedot, joita se tarvitsee tarkistaakseen, että FLEGT-lupa vastaa tiettyä tavaraerää. Tämä delegointi on toteutettu kaikissa näissä jäsenvaltioissa yhtä (Belgiaa) lukuun ottamatta. Osa jäsenvaltioista ilmoitti kuitenkin, että eri viranomaisten välistä yhteistyötä olisi mahdollista kehittää edelleen.

4.2 Tuotujen puutuotteiden määrät ja FLEGT-lupien lukumäärä

FLEGT-asetuksen 8 artiklan 1 kohta velvoittaa jäsenvaltiot ilmoittamaan edelliseltä kalenterivuodelta erityisesti seuraavat tiedot:

(a)jäsenvaltioon FLEGT-lupajärjestelmän mukaisesti tuotujen puutuotteiden määrät liitteissä II ja III yksilöityjen HS-nimikkeiden ja kumppanimaiden mukaan ryhmiteltyinä;

(b)vastaanotettujen FLEGT-lupien lukumäärä liitteessä II ja III tarkoitettujen HS-nimikkeiden ja kumppanimaiden mukaan ryhmiteltynä;

(c)niiden tapausten lukumäärä ja puutuotteiden määrä, joiden osalta on sovellettu 6 artiklan 1 kohtaa .

On huomattava, että jäsenvaltiot ovat ilmeisesti tulkinneet eri tavoin tietoja, jotka lupien lukumäärästä ja puutuotteiden määrästä on ilmoitettava.

Lupien määrä

Vuonna 2016 kaikista 28 jäsenvaltiosta 16 valtiota vastaanotti FLEGT-lupia; lupien lukumäärässä oli huomattavaa vaihtelua jäsenvaltioiden välillä (kaavio 1). Jäsenvaltiot ilmoittivat vastaanottaneensa yhteensä 591 lupaa.

Toiset jäsenvaltioista ilmoittivat luvat yksitellen ja mainitsivat erikseen, jos tiettyyn lupaan sisältyi enemmän kuin yksi harmonisoidun järjestelmän HS-koodi. Toiset taas ilmoittivat luvat HS-koodeittain ja yhdistivät eri lupiin sisältyviä määriä. Koska jälkimmäinen tapa johtaa joidenkin lupien laskemiseen kahdesti, näitä jäsenvaltioita pyydettiin vahvistamaan vuonna 2016 vastaanotettujen lupien kokonaismäärä; kaikki nämä jäsenvaltiot vastasivat pyyntöön ja vahvistivat kokonaismäärän.