Bryssel 2.2.2005

SEK(2005) 150 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO

Italian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004-2008

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1] säädetään, että rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden eli jäsenvaltioiden, jotka ovat ottaneet yhteisen rahan käyttöön, oli esitettävä neuvostolle ja komissiolle vakausohjelmat 1 päivään maaliskuuta 1999 mennessä. Asetuksen 5 artiklan mukaisesti neuvosto tutki kutakin vakausohjelmaa komission ja perustamissopimuksen 114 artiklassa määrätyn komitean (talous- ja rahoituskomitean) arvioiden perusteella. Komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan neuvosto antoi ohjelmaa tutkittuaan siitä lausunnon. Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain tarkistetut vakausohjelmat, jotka neuvosto voi tutkia samaa menettelyä noudattaen.

Italia toimitti 22 päivänä joulukuuta 1998 ensimmäisen vakausohjelmansa, joka kattoi vuodet 1998–2001. Neuvosto antoi ohjelmasta lausunnon 8 päivänä helmikuuta 1999. Italia on tämän jälkeen tarkistanut ohjelmaa vuosittain. Se tarkisti vakausohjelmaa viimeksi 1 päivänä joulukuuta 2004. Komission yksiköt ovat laatineet tarkistuksesta teknisen arvion, joka perustuu komission yksiköiden syksyn 2004 talousennusteeseen, käytännesääntöihin[2], yhteisesti sovittuun potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arviointimenetelmään, talouspolitiikan vuosien 2003–2005 laajoissa suuntaviivoissa annettuihin suosituksiin sekä periaatteisiin, jotka määritetään finanssipolitiikan koordinoinnin tehostamisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 annetussa komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille[3]. Arvioinnin tuloksena voidaan todeta seuraavaa:

- Ohjelma noudattaa osittain vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevien käytännesääntöjen tietovaatimuksia. Vuodesta 2006 lähtien esitetään ainoastaan tulevan julkisen talouden korjauksen suuruus, mutta ei sen sisältöä, ja talousarvion yksityiskohtainen erittely ei ole yhdenmukainen ohjelmassa esitettyjen julkisen talouden tavoitteiden kanssa.

- Ohjelmassa esitetyn makrotalouden skenaarion mukaan taloudellinen toimeliaisuus vilkastuu vähitellen kotimaisen kysynnän vauhdittamana vuoteen 2006 saakka, jolloin kokonaistuotannon kasvun odotetaan vakiintuvan noin 2,3 prosentiksi vuosittain. Skenaario perustuu vuoden 2004 puolivälin tietoihin. Siinä ei oteta huomioon heinäkuun 2004 lopulla esitetyn keskipitkän aikavälin talous- ja rahoituskehyksen ( Documento di programmazione economico-finanziaria – DPEF ) esittämisen jälkeisiä tapahtumia. Tämän vuoksi lyhyen aikavälin kasvuennuste vaikuttaa hieman suotuisammalta kuin komission syksyn 2004 talousennuste. Sama koskee keskipitkän aikavälin ennustetta. Komission yksiköiden yhteisesti sovituin menetelmin suorittamien laskelmien perusteella potentiaalinen tuotannon kasvu arvioidaan noin 1¾ prosentiksi vuosittain, kun taas komission syksyn 2004 talousennusteessa se arvioitiin 1¼ prosentiksi.

- Ohjelmassa pyritään supistamaan nimellistä julkisen talouden alijäämää asteittain vuoden 2004 arvioidusta 2,9 prosentista suhteessa BKT:hen alijäämätavoitteeseen eli 2,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja edelleen 0,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008. Ohjelmassa ei siis enää tavoitella lähellä tasapainoa olevaa tai ylijäämäistä rahoitusasemaa keskipitkällä aikavälillä. Alijäämäluvut ovat yli prosenttiyksikön suuremmat kuin edellisessä ohjelmatarkistuksessa ja hieman heikompi makrotalouden skenaario on johtanut suunnitellun sopeutuksen takapainottamiseen. Koska suhdannetilanne on tuotantokuilulla mitattuna pysynyt lähes muuttumattomana, alijäämätarkistusta voidaan kuitenkin suurimmaksi osaksi pitää rakenteellisena.

- Suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman ennustetaan paranevan 1,1 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella sopeutuksen tapahtuessa pääosin (0,5 prosenttiyksikköä) vuonna 2006. Suhdannetasoitetun rahoitusaseman ei uskota paranevan vuonna 2005.

- Vakausohjelman arvioinnissa käy esille selkeitä riskejä siitä, että julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennustettua huonompi. Julkisen talouden tavoitteet perustuvat jokseenkin suotuisaan makrotalouden näkymään erityisesti vuonna 2005. Samanaikaisesti vuoden 2005 talousarvion toteuttamiseen liittyy useita epävarmuustekijöitä, muun muassa teiden huollosta vastaavan ANAS-yrityksen luokittelu sekä joidenkin väliaikaisten tuloja lisäävien toimenpiteiden toteuttaminen. Myös vuoteen 2006 liittyy epävarmuustekijöitä, sillä juuri kyseinä vuonna suhdannetasoitetun rahoitusaseman odotetaan paranevan eniten ja hallitus aikoo korvata kertaluonteiset toimenpiteet pysyvillä. Ohjelmassa ei selitetä, kuinka sopeutus aiotaan toteuttaa. Aiempi kokemus huomioon ottaen ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että muuttumattomaan budjettilainsäädäntöön perustuvan alijäämän ja ohjelman alijäämätavoitteen välinen poikkeama vuodesta 2006 lähtien merkitsee, että julkisen talouden vakauttamistarve on aliarvioitu.

- Ohjelmassa esitetyt julkisen talouden tavoitteet eivät kaiken kaikkiaan tarjoa ainakaan ennen vuotta 2006 riittävää varmuusmarginaalia varmistamaan, ettei alijäämän raja-arvoksi asetettu 3 prosenttia suhteessa BKT:hen ylity tavanomaisissa suhdannevaihteluissa. Kun huomioon otetaan makrotalouden skenaarion heikkenemisriski ja vuoden 2005 talousarvion toteuttamiseen liittyvät riskit, lisätoimenpiteet saattavat olla tarpeen, jotta nimellisen alijäämän tavoitteeseen päästäisiin ja erityisesti varmistetaan, ettei nimellinen alijäämä ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Lisätoimenpiteitä saatetaan myös tarvita vuodesta 2006 lähtien.

- Julkisen velan suhde BKT:hen on edelleen 106 prosenttia, ja vuonna 2004 sen odotetaan supistuvan ainoastaan vähän merkittävistä yksityistämistuloista huolimatta. Velkasuhteen alenemisen pysähtyminen lähes täysin vuoteen 2003 verrattuna johtuu perusjäämän poikkeamasta ja muista merkittävästi velanottoa lisänneistä toimista kuin alijäämästä. Velanhoidon odotetaan pääsevän uudelleen vauhtiin vuosina 2005–2008 perusjäämän ennakoidun paranemisen, kunnianhimoisen yksityistämisohjelman ja talouskasvun asteittaisen vauhdittumisen ansiosta. Ennakoitujen yksityistämistulojen myönteinen vaikutus kuitenkin lähes mitätöityy täsmentämättömien, velanottoa lisäävien talousarvion ulkopuolisten rahoitustoimien vuoksi. Julkisen velan suhteen BKT:hen arvioidaan alittavan 100 prosentin raja-arvon vasta vuonna 2007 eli neljä vuotta myöhemmin kuin vuoden 2003 määräaika, johon Italia oli sitoutunut vuonna 1998 talous- ja rahaliittoon liittyäkseen.

- Ohjelmassa esitetylle julkisen talouden strategialle on keskeistä tarve hillitä huomattavasti perusmenoja julkisen talouden vakauttamiseksi sekä mahdollistaa samalla verojen alentaminen. Vaikka virallisten odotusten mukaan vuoden 2005 verouudistus ei kasvata alijäämää, on kuitenkin riski siitä, että se vaikuttaa kielteisesti julkisen talouden rahoitusasemaan. Samoin perusmenojen vuotuiselle kasvulle asetettua 2 prosentin kattoa tai sisäisen vakaussopimuksen lisätarkistusta ei täysin tueta realistisilla täytäntöönpano- ja valvontajärjestelyillä. Vuonna 2004 hyväksytty eläkeuudistuksen puitelaki on merkittävä edistysaskel pyrittäessä selviytymään väestön ikääntymistä julkiselle taloudelle aiheutuvista seurauksista. Eläkeuudistuksen täydellisen toteutumisen odotetaan alentavan menoja noin 0,6–0,7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2011–2033. Tiukempien ehtojen on tarkoitus tulla voimaan vasta vuonna 2008, ja uudistus nostaa äkillisesti ja jyrkästi vanhuuseläkeikää. Ohjelmassa myös suunnitellaan, että rahoitusomaisuutta luovutetaan keskimäärin 1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosittain, mutta luovutuksista ei esitetä olennaisia tietoja. Myös useilla julkista taloutta koskevilla toimenpiteillä on lyhytaikaisia myönteisiä vaikutuksia, jotka kuitenkin muuttuvat hiljalleen vastakkaisiksi tulevaisuudessa.

- Julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden kannalta Italian asema vaikuttaa hieman riskialttiilta. Jos julkisen talouden tavoitteet ja hiljattain hyväksytty eläkeuudistus toteutuvat täydellisesti, Italia pääsisi kestävälle uralle. Kun otetaan huomioon julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit, on tärkeää korjata pikaisesti mahdolliset poikkeamat merkittävän perusylijäämän säilyttämiseen pyrkivässä strategiassa, jotta julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys voitaisiin varmistaa.

- Tarkistuksessa esitetyt talouspoliittiset linjat ovat osittain yhdenmukaiset maakohtaisten talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa julkisen talouden osalta. Ohjelmassa ei ensinnäkään tavoitella lähellä tasapainoa olevaa tai ylijäämäistä rahoitusasemaa keskipitkällä aikavälillä. Toiseksi julkisen talouden tavoitteet eivät varmista suhdannetasoitetun rahoitusaseman vähintään 0,5 prosenttiyksikön vuotuista parannusta. Kolmanneksi suunniteltua veronalennusta ei kokonaisuudessaan rahoiteta vuonna 2005 perusmenojen rakenteellisilla leikkauksilla. Ohjelmassa ei myöskään esitetä riittäviä tietoja siitä, kuinka menojen hallintaa tiukentavat mekanismit toimisivat, eikä siinä esitetä selkeää rahoituslähdettä alueellisille menoille.

- Edellä esitetyn arvioinnin perusteella Italian olisi tarkoituksenmukaista i) toteuttaa tarvittavat toimet vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseksi, ii) toteuttaa tarvittavat rakenteelliset toimet vuodesta 2006 lähtien lähellä tasapainoa olevan rahoitusaseman saavuttamiseksi ohjelmakauden loppuun mennessä ja iii) varmistaa, että julkisen velan suhde BKT:hen laskee kohti perustamissopimuksen mukaista 60 prosentin viitearvoa aiempaa nopeammin ja kiinnittää erityistä huomiota muihin velan määrään vaikuttaviin tekijöihin kuin nettoluotonottoon.

Tämän arvion perusteella komissio on hyväksynyt oheisen suosituksen neuvoston lausunnoksi Italian tarkistetusta vakausohjelmasta ja esittää sen edelleen neuvostolle.

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO

Italian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2004-2008

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[4] ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli [17 päivänä helmikuuta 2005] Italian tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2004–2008. Ohjelma noudattaa osittain vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevien käytännesääntöjen tietovaatimuksia. Vuodesta 2006 lähtien esitetään ainoastaan tulevan julkisen talouden korjauksen suuruus, mutta ei sen sisältöä, ja talousarvion yksityiskohtainen erittely ei ole yhdenmukainen ohjelmassa esitettyjen julkisen talouden tavoitteiden kanssa. Italiaa kehotetaankin noudattamaan käytännesääntöjen vaatimuksia täydellisesti.

Ohjelman taustalla oleva makrotalouden skenaario perustuu vuoden 2004 puolivälin tietoihin. Ohjelmassa kokonaistuotannon kasvun odotetaan nopeutuvan 1,2 prosentista (vuonna 2004) 2,1 prosenttiin (vuonna 2005) ja olevan keskimäärin 2,3 prosenttia ohjelmakauden loppuvuosina. Skenaario vaikuttaa käytettävissä olevien tietojen perusteella heijastavan melko suotuisia kasvuoletuksia, sillä sekä i) vuodeksi 2005 ennustettu kasvu vaikuttaa olevan nykyisen ennustemarginaalin ylärajoilla että ii) ennakoitu keskipitkän aikavälin kasvukehitys vaikuttaa suhteellisen optimistiselta. Ohjelmassa arvioitu hintakehitys BKT-deflaattorilla mitattuna vaikuttaa realistiselta.[5]

Ohjelmassa pyritään supistamaan nimellistä julkisen talouden alijäämää asteittain vuoden 2004 arvioidusta 2,9 prosentista suhteessa BKT:hen alijäämätavoitteeseen eli 2,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005 ja edelleen 0,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008. Ohjelmassa ei siis enää tavoitella lähellä tasapainoa olevaa tai ylijäämäistä rahoitusasemaa keskipitkällä aikavälillä. Suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman ennustetaan paranevan 1,1 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella sopeutuksen tapahtuessa pääosin (0,5 prosenttiyksikköä) vuonna 2006. Suhdannetasoitetun rahoitusaseman ei uskota paranevan vuonna 2005. Nimellistä alijäämää koskevat luvut ovat yli prosenttiyksikön suuremmat kuin edellisessä ohjelmatarkistuksessa ja hieman heikompi makrotalouden skenaario on johtanut suunnitellun sopeutuksen takapainottamiseen. Koska suhdannetilanne on tuotantokuilulla mitattuna pysynyt lähes muuttumattomana, alijäämätarkistusta voidaan kuitenkin suurimmaksi osaksi pitää rakenteellisena.

On selkeitä riskejä siitä, että julkisen talouden toteutuma voi olla ohjelmassa ennustettua huonompi. Liikkumavarat ovat hyvin kapeat vuonna 2005, ja ennakoitua heikompi talouskasvu, pienet poikkeamat yli 2 prosentin suunniteltuun julkisen talouden korjaukseen suhteessa BKT:hen, joihinkin kertaluonteisiin toimenpiteisiin liittyvät riskit sekä teiden huollosta vastaavan ANAS-yrityksen mahdollinen uudelleenluokittelu merkitsevät riskiä 3 prosentin viitearvon rikkoutumisesta. Vuoden 2006 jälkeisten vuosien osalta on vaikea tehdä täydellistä arviota julkisen talouden kehityksestä, sillä ohjelmassa ei eritellä toimenpiteitä, joita tarvitaan julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi. Aiempi kokemus huomioon ottaen ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että ohjelmatavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavat julkisen talouden sopeuttamistoimet on samalla ajanjaksolla aliarvioitu.

Riskinarviointi huomioon ottaen ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys ei näytä tarjoavan riittävää varmuusmarginaalia ainakaan ennen vuotta 2006, jotta voitaisiin varmistaa, ettei alijäämä ylitä 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen talouden tavanomaisissa suhdannevaihteluissa. Se ei myöskään riitä varmistamaan, että vakaus- ja kasvusopimuksen keskipitkän aikavälin tavoite, lähellä tasapainoa oleva julkisen talouden rahoitusasema, saavutetaan ohjelmakauden loppuun mennessä.

Velkasuhteen arvioidaan olleen 106 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004 eli ainoastaan hieman vuoden 2003 tasoa alhaisempi ja reilusti yli perustamissopimuksen mukaisen 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa ennustetaan velkasuhteen supistuvan yli 8 prosenttiyksikköä ohjelmakaudella. Taustalla on ennen kaikkia kunnianhimoinen yksityistämissuunnitelma yhdistettynä perusjäämän paranemiseen ja talouskasvun kiihtymiseen. Velka ei vähene nopeampaan tahtiin, sillä velanottoa lisäävät talousarvion ulkopuoliset rahoitustoimet, joiden vuotuinen suuruus on keskimäärin yli 2 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Velkasuhde ei välttämättä kehity niin suotuisasti kuin on ennustettu, kun huomioon otetaan i) edellä mainitut julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit ja ii) hyvin kunnianhimoinen yksityistämisohjelma.

Italian asema julkisen talouden pitkäaikaisen kestävyyden kannalta vaikuttaa suhteellisen suotuiselta edellyttäen, että julkisen talouden tavoitteet saavutetaan kokonaisuudessaan ja hiljattain toteutetusta eläkeuudistuksesta saadaan ennakoidut säästöt. Kun otetaan huomioon julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuvat riskit, on tärkeää korjata pikaisesti mahdolliset poikkeamat merkittävän perusylijäämän säilyttämiseen pyrkivässä strategiassa, jotta julkisen talouden kestävä ura voitaisiin varmistaa.

Ohjelman mukainen talouspolitiikka on osittain yhdenmukaista talouspolitiikan laajojen maakohtaisten suuntaviivojen kanssa julkisen talouden alalla. Ohjelmassa ei ensinnäkään tavoitella lähellä tasapainoa olevaa tai ylijäämäistä rahoitusasemaa keskipitkällä aikavälillä. Toiseksi julkisen talouden tavoitteet eivät varmista suhdannetasoitetun rahoitusaseman vähintään 0,5 prosenttiyksikön vuotuista parannusta. Kolmanneksi suunniteltua veronalennusta ei kokonaisuudessaan rahoiteta vuonna 2005 perusmenojen rakenteellisilla leikkauksilla. Ohjelmassa ei myöskään esitetä riittäviä tietoja siitä, kuinka menojen hallintamekanismeja tiukennettaisiin, eikä siinä esitetä selkeää rahoituslähdettä alueellisille menoille.

* * *

Edellä esitetyn perusteella neuvosto katsoo, että Italian pitäisi:

i) toteuttaa tarvittavat toimet vuoden 2005 alijäämätavoitteen saavuttamiseksi;

ii) toteuttaa tarvittavat rakenteelliset toimet vuodesta 2006 lähtien lähellä tasapainoa olevan rahoitusaseman saavuttamiseksi ohjelmakauden loppuun mennessä; ja

iii) varmistaa, että julkisen velan suhde BKT:hen laskee kohti perustamissopimuksen mukaista 60 prosentin viitearvoa aiempaa nopeammin ja kiinnittää erityistä huomiota muihin velan määrään vaikuttaviin tekijöihin kuin nettoluotonottoon.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

BKT:n määrä (muutos, %) | VO 2004 | 1,2 | 2,1 | 2,2 | 2,3 | 2,3 |

KOM lokakuu 2004 | 1,3 | 1,8 | 1,8 | - | - |

VO 2003 | 1,9 | 2,2 | 2,5 | 2,6 |

YKHI-inflaatio (%) | VO 20041 | 2,2 | 1,6 | 1,5 | 1,4 | 1,4 |

KOM lokakuu 2004 | 2,3 | 2,3 | 2,0 | - | - |

VO 2003 | 1,8 | 1,5 | 1,4 | 1,4 | - |

Julkisen talouden rahoitusasema (suhteessa BKT:hen) | VO 2004 | -2,9 | -2,7 | -2,0 | -1,4 | -0,9 |

KOM lokakuu 2004 | -3,0 | -3,0 | -3,6 | - | - |

VO 2003 | -2,2 | -1,5 | -0,7 | 0,0 | - |

Perusjäämä (suhteessa BKT:hen) | VO 2004 | 2,4 | 2,4 | 3,3 | 4,0 | 4,7 |

KOM lokakuu 2004 | 2,0 | 2,1 | 1,5 | - | - |

VO 2003 | 2,9 | 3,5 | 4,4 | 5,1 | - |

Suhdannetasoitettu rahoitusasema (suhteessa BKT:hen) | VO 20042 | -2,1 | -2,1 | -1,6 | -1,2 | -1,0 |

KOM lokakuu 2004 | -2,4 | -2,6 | -3,4 | - | - |

VO 20032 | -1,6 | -1,0 | -0,4 | 0,1 | - |

Julkisen velan bruttomäärä (suhteessa BKT:hen) | VO 2004 | 106,0 | 104,1 | 101,9 | 99,2 | 98,0 |

KOM lokakuu 2004 | 106,0 | 104,6 | 104,4 | - | - |

VO 2003 | 105,0 | 103,0 | 100,9 | 98,6 | - |

Huom: 1 Inflaatioennuste vuodesta 2005 alkaen. 2 Komission yksiköiden ohjelman tietojen perusteella tekemät laskelmat. Lähteet: Vakausohjelma (VO); komission yksiköiden syksyn 2004 talousennuste (KOM); komission yksiköiden laskelmat. |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavilla Internet-sivuilla: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[2] Vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskeva talous- ja rahoituskomitean tarkistettu lausunto, jonka Ecofin-neuvosto on hyväksynyt 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668 lopullinen, 27.11.2002.

[4] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Kaikki asiakirjat, joihin tässä lausunnossa viitataan, on julkaistu seuraavalla verkkosivustolla:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[5] Ohjelmassa esitetyt YKHI-inflaatiolaskelmat eivät ole ennusteita. Ne ovat pikemminkin palkkaneuvotteluissa käytettäviksi tarkoitettuja viitearvoja.