Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Unionin ja sen naapurimaiden liikenteen infrastruktuuriverkkojen yhdistäminen toisiinsa - Kohti yhteistä yleiseurooppalaista liikenneverkkoa koskevaa politiikkaa"



Virallinen lehti nro C 129 , 27/04/1998 s. 0075



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Unionin ja sen naapurimaiden liikenteen infrastruktuuriverkkojen yhdistäminen toisiinsa Kohti yhteistä yleiseurooppalaista liikenneverkkoa koskevaa politiikkaa" (98/C 129/19) Komissio päätti 30. huhtikuuta 1997 EY:n perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut liikenne- ja tietoliikennejaosto antoi lausuntonsa 16. joulukuuta 1997. Esittelijä oli Joseph Konz. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 352. täysistunnossaan (helmikuun 26. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Johdanto 1.1. Komissio julkaisi tiedonantonsa jo 23. huhtikuuta 1997. Tiedonanto laadittiin strategiaa ja näkökantoja esitteleväksi asiakirjaksi Helsingissä 23. 25. kesäkuuta 1997 pidettyä yleiseurooppalaista liikennekonferenssia varten. Erityisesti unionin jäsenyyttä hakeneille maille on hyvin tärkeää, että määritellään yleiseurooppalainen liikenneverkkosuunnitelma, jossa EU:n liikenneinfrastruktuuri liitetään unionin naapurimaiden vastaaviin infrastruktuureihin. 1.2. Komission esittämässä tiedonannossa käsitellään ensi vuosisadan tarpeita ajatellen koko maanosan kattavan liikenneverkon luomista. Liikenneverkkoon kuuluvat myös KIE-maat, entisestä Neuvostoliitosta itsenäistyneet eurooppalaiset valtiot sekä EU:n kumppanuusvaltiot Välimeren alueella. Tätä varten komissio on laatinut toimintasuunnitelman, joka käsittää seuraavat viisi toimintalinjaa: yleiseurooppalaisten liikennekäytävien ja -alueiden määrittely mukaanlukien kaikki EU:n naapurimaat sekä Välimeren alueen maat tehokkaiden liikennepalvelujen varmistamiseksi; Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-Tr) laajentaminen jäsenyyttä hakeneisiin maihin liittymisvalmistelujen yhteydessä; yhteinen eurooppalainen liikennetekninen suunnitelma yleiseurooppalaista liikenneverkkoa varten; älykkään liikennetekniikan (esim. tietotekniikkasovellukset, automaattinen merkinanto) edistäminen koko yleiseurooppalaisessa verkossa; tutkimusta ja teknologiaa koskeva nykyistä tiiviimpi yhteistyö. Euroopanlaajuiset liikenneverkkostrategiat perustuvat yhteiskunnallis-taloudellisiin arvioihin ja strategiseen ympäristövaikutusten arviointiin. Molemmat menetelmät on yhdistettävä viiteen edellä mainittuun toimintalinjaan. 1.3. Sellainen yleiseurooppalaisen liikenneverkkokumppanuuden mekanismi, joka yhdistää kaikki liikenneverkon luomiseen osallistuvat tahot, joita ovat Euroopan unioni, jäsenvaltiot, liikenneverkkoon osallistuvat yhteisön ulkopuoliset maat, kansainväliset rahoituslaitokset sekä yksityinen sektori, kuvastaa parhaiten komission käsittelemää yleiseurooppalaisten liikenneverkkojen yleissuunnitelmaa. 1.4. Kumppanuuden olisi ulotuttava rahoituksellisiin, institutionaalisiin ja sääntelypoliittisiin kysymyksiin. 2. Yleistä 2.1. Komission tiedonannon julkaisuajankohdan vuoksi tiedonannossa ei luonnollisestikaan ole voitu ottaa huomioon Helsingin yleiseurooppalaisen liikennekonferenssin tuloksia. Näin ollen komission esityksiin ei myöskään ole sisällytetty erilaisia taustaselvityksiä ja kannanottoja eikä Helsingin konferenssin loppujulistusta. 2.2. Tästä huolimatta komitea on hyvin tyytyväinen komission tiedonantoon yhteistä yleiseurooppalaista liikenneverkkoa koskevasta politiikasta, jonka tavoitteena on yhdistää EU:n ja sen naapurimaiden liikenteen infrastruktuuriverkot toisiinsa. Samalla on kuitenkin todettava, että todellisuus ja tavoitteet, etenkin hankerahoitus, poikkeavat suuresti toisistaan. Komitea pitää etenkin pelkän "liikennekäytäväsuunnitelman" laajentamista "yleiseurooppalaiseksi liikennealueeksi" laadullisena edistysaskeleena. 2.3. Komitea on jo kauan kannattanut yleissuunnitelman luomiseen tähtäävää strategiaa, jossa otetaan huomioon kestävä ja ympäristöystävällinen liikkuvuus. 2.4. Komissio tukeutuu tiedonannossaan Kreetalla 14. 16. maaliskuuta 1994 pidetyn yleiseurooppalaisen liikennekonferenssin tuloksiin (sovitut liikennekäytävät) sekä Helsingin kesäkuun 23. 25. päivän 1997 yleiseurooppalaisen liikennekonferenssin hyväksyttäviksi esitettyihin tavoitteisiin ja periaatteisiin (ajan tasalle saatetut liikennekäytävät). 2.5. Yhtenä yleiseurooppalaisten liikennekonferenssien tukijana komitea toteaa korostaen edelleen konferenssien hyödyllisyyttä että niissä annetut loppujulistukset tavoitteineen ja periaatteineen eivät ole poliittisesti sitovia. Koska komissio kuitenkin pitkälti nojautuu näihin hallitusten, parlamenttien, EU:n toimielinten, valtioiden välisten organisaatioiden sekä yhteiskunnallis-taloudellisten eturyhmien laaja-alaisten neuvottelujen tuloksiin, niistä saadut näkemykset lienevät terve perusta yleiseurooppalaiselle suunnitelmalle. Näin ollen näkemyksiä voidaan myös pitää julistusten allekirjoittajien oma-aloitteisena poliittisena sitoumuksena. 2.6. Tämän vuoksi komitea tarkastelee komission tiedonannon lisäksi myös komission pääosaston "Liikenne" Helsingin yleiseurooppalaisessa liikennekonferenssissa esittämiä tiedotteita. Niissä on liikennekäytävien tarkka kuvaus, tavoitemääräajat, joihin mennessä perusrakenneparannukset on määrä toteuttaa (vuosien 2010 ja 2015 välillä), sekä kustannusarviot (yhteensä 70 miljardia ecua). 2.7. Niin kannatettavia kuin yksittäisten hankkeiden pyrkimykset ovatkin, olisi poliittisten vastuunkantajien komitean mielestä kuitenkin aina muistettava, että liikenneverkkojen suunnittelun ja toteuttamisen väliin on varattava riittävästi aikaa ja että tässä yhteydessä rahoitus on hyvin usein suurin ongelma. Komission arvioiden mukaan kaikkien yhteisön kannalta kiinnostavien hankkeiden toteuttaminen maksaa 400 miljardia ecua. Vaikka EU:n monivuotisten suuntaa-antavien ohjelmien yhteydessä annetaankin tätä varten käyttöön yhteisövaroja, ne kattavat vain pienen osan liikenteen perusrakenteiden valtavista uudisrakennuskustannuksista. Näin ollen tätä liikenneverkkohanketta varten on hankittava vuosittain huomattavia varoja julkisista budjeteista ja mahdollisesti yksityisistä lähteistä sekä jäsenvaltioissa että kyseisissä unionin naapurimaissa. Tätä varten valtioiden olisi luotava erityisiä budjettiotsakkeita. Olisi myös otettava huomioon KIE-maissa nopeasti kasvava henkilöliikenne, jonka vuoksi henkilöautoliikenne lisääntyy voimakkaasti Euroopassa. Komitea katsoo, että KIE-maiden rautatieverkon nykyistä voimakkaampi laajentaminen (vrt. rautatiet Saksan uusissa osavaltioissa) voisi olla edullinen ja ennen kaikkea nopea keino parantaa liikenteen kapasiteettia, turvallisuutta ja nopeutta kyseisissä maissa. 2.8. KIE-maissa on käynnissä taloudellinen ja poliittinen uudistusprosessi. Eurooppa-sopimusten johdosta jäsenyyttä hakeneet maat ovat jo paljon lähempänä EU:n standardeja. Tässä yhteydessä komitean kantana on, että kyseisissä maissa on komission mainitsemilla aloilla, erityisesti yhteiskunnallis-taloudellisella ja ympäristöalalla, edistettävä nykyistä nopeammin yhteisön säännöstön käyttöönottoa. Koska suunniteltu perusrakenteiden parannus on tarkoitus saattaa päätökseen vuosien 2010 ja 2015 välisenä aikana, olisi EU-standardit täytettävä jo paljon aikaisemmin rakennustöiden alkamista ajatellen. 2.9. Komitean selvänä kantana on aina ollut, että yleiseurooppalainen liikennepolitiikka voi olla menestyksekäs vain, jos ennen kaikkea KIE-maissa onnistutaan aloittamaan tarvittava rakennemuutos työmarkkinaosapuolten myötävaikutuksella ja vakauttamaan se. Tämä komitean keskeinen vaatimus otettiin mukaan myös Helsingin konferenssin julistukseen, jossa "neuvottelut yhteiskunnallis-taloudellisten ryhmien kanssa" mainittiin yhtenä kymmenestä yleiseurooppalaisella tasolla tehtävän liikennepoliittisen yhteistyön perusperiaatteesta. "Verkkokumppanuuden" käsitettä voidaan pitää hyvänä perustana edellä mainitun periaatteen toteuttamiseksi. Tätä vaaditaan myös komission tiedonannossa, vaikkei siinä korostetakaan asiaa riittävästi. 3. Erityistä 3.1. Yleiseurooppalaiset liikennekäytävät ja -alueet 3.1.1. Koska poliittinen toimintakehys ulottuu pitkälti EU:n ulkopuolelle, komissio korostaa oikeutetusti, että Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission ja CEMTin (Euroopan liikenneministerikonferenssin) kanssa on tehtävä yhteistyötä. Myös G24-maiden liikennetyöryhmien yhteydessä erityisesti kansainvälisten rahoituslaitosten alalla toimivat alueelliset alaryhmät ovat tärkeitä. 3.1.2. Komitean mielestä komission tiedonannossa esitetyt premissit rakennushankkeiden taloudellisesta kannattavuudesta ja vähintään kymmenen prosentin tuotosta näyttävät olevan ristiriidassa 23. heinäkuuta 1996 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1692/96/EY kanssa, joka koskee yhteisön suuntaviivoja Euroopan laajuisen liikenneverkon (TEN-Tr) kehittämiseksi. Päätökseen on kirjattu erityisesti sosiaalisesti hyväksyttäviä ja turvallisuuteen tähtääviä ehtoja. Lisäksi pyritään vahvistamaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Valitettavasti työmarkkinapoliittisia tavoitteita ei ole lainkaan otettu huomioon. Mikäli tarkoituksena on päätyä yleiseurooppalaiseen, oikeudellisesti sitovaan asiakirjaan, olisi edellä mainittuja EU:n tavoitteita sovellettava koko Euroopassa. Tällöin on erityisesti otettava huomioon saaret ja reuna-alueet. 3.1.3. Komitea tukeekin komissiota sen pyrkimyksissä edistää laivaliikennettä Välimeren alueella sekä laatia pitkällä aikavälillä kokonaissuunnitelma tehokasta liikenneinfrastruktuuria varten Välimerellä ja sen reunusvaltioissa. 3.1.4. Koska tässä yhteydessä on sovellettava läheisyysperiaatetta, olisi varmistettava, että liikenneverkkoja arvioitaessa asianomaisille kansalaisille tiedotetaan asiasta avoimesti ja heitä kuullaan. Komitea korostaa jälleen kerran niiden yhteiskunnallis-taloudellisten ryhmien kuulemisen tärkeyttä, jotka on otettava mukaan jo pohdinta- ja suunnitteluvaiheeseen. 3.1.5. Käsillä olevassa komission tiedonannossa ei määritellä yksiselitteisesti "multimodaalisuuden" käsitettä. Olisiko luotava rinnakkaisia perusrakenteita eri liikennemuotoja varten? Vai tarkoitetaanko vain toiseen liikennemuotoon siirtymistä soveltuvissa pisteissä? Liikenteen perusrakenteet ovat pitkäikäisiä ja hyvin kalliita. Lisäksi niillä on pitkäkestoinen vaikutus luontoon, eikä väestö hyväksy niitä enää entiseen tapaan. Kaksinkertaisia sijoituksia rinnakkaisiin perusrakenteisiin on ehdottomasti vältettävä. Tämän vuoksi komitea kannattaa intermodaalisuuden ja intermodaalisten tavarakuljetusten lisäämistä (). 3.2. TEN-verkon laajentaminen () 3.2.1. Komitea on tyytyväinen komission kannattamaan lähtökohtaan. Sen kuten yhteisön alueen käsittävän Euroopan laajuisen liikenneverkonkin perusongelmana on kuitenkin rahoitus. TEN-verkon rahoitus ei ole varma EU-maissakaan, mutta jäsenyyttä hakeneissa maissa rahoituksen puute on vieläkin suurempi. Komissio on tiedostanut tämän, ja se antoi 10. syyskuuta 1997 tiedonannon julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöstä Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeissa (). Komitea antoi myönteisen lausunnon tiedonannosta 25. helmikuuta 1998. 3.2.2. Yhteisön ulkopuolisiin maihin ulottuvat ja niiden kautta kulkevat verkot ja solmukohdat ovat intermodaalisissa tavarakuljetuksissa molempien osapuolten etu, ja niitä olisi käsiteltävä ensisijaisina. Jäsenyyttä hakeneille maille olisi annettava erityisasema. Niiden liittäminen Euroopan laajuista liikenneverkkoa koskevaan suunnitteluun ei varmastikaan helpota yhteisön kokonaissuunnittelua ja vaikeuttaa entisestään rahoitusta. Erilaisten suunnitteluprosessien (liikennekäytävät ja -alueet, liikenneinfrastruktuuritarpeita koskeva arviointi (TINA) ja Euroopan laajuinen liikenneverkko) vuoksi komitea kehottaa koordinoimaan nykyistä enemmän sekä suunnittelua että hankkeiden toteutusta. Lisäksi komitea kehottaa yhteisrahoittamaan valittuja perusrakennehankkeita nykyistä enemmän yhteisön tuilla, joita myönnetään sillä ehdolla, että teknisiä ja rakennusstandardeja yhdenmukaistetaan mahdollisimman pitkälle. 3.3. Liikennetekniikka 3.3.1. Jotta Euroopan laajuista liikenneverkkoa voidaan hyödyntää talouden ja ympäristön kannalta parhaalla mahdollisella tavalla, on varmistettava verkon yhteentoimivuus. Vain tällöin kaikissa liikennemuodoissa henkilö- ja tavaraliikenteessä sekä rahdin intermodaalisessa kuljetuksessa voidaan hyödyntää täysin nykyisiä ja suunniteltuja perusrakenteita minkään estämättä tai viivästämättä. Yhteentoimivuuteen kuuluu sekä teknisiä tekijöitä (kuten normit ja standardit) että lainsäädännöllisiä ja sääntelypoliittisia tekijöitä. Nämä yhteentoimivuuden molemmat näkökohdat on suhteutettava ja sovitettava toisiinsa. 3.3.2. Vain yhteentoimivien verkkojen pohjalta liikennöitsijät voivat tarjota erilaisia palveluja varmimmin ja edullisimmin. Tämän vuoksi yhteentoimivuus sekä kaikkien liikenteen perusrakenteiden vapaa, syrjimätön hyödyntämisoikeus ovat etusijalla Euroopan laajuisten liikenneverkkojen suuntaviivoissa. 3.4. Liikenneverkkojen älykäs käyttö ja liikennetutkimus 3.4.1. Koska telemaattisten järjestelmien intermodaalista eli kaikkia liikennemuotoja koskevaa linkittymistä yleiseurooppalaisella tasolla () on kehitetty riittämättömästi, komitea kehottaa komissiota kiinnittämään asiaan nykyistä enemmän huomiota tiedonannon sisältämässä toimintasuunnitelmassa (ks. edellä mainittu kohta 1.2). Telematiikkatekniikan avulla voitaisiin ohjata liikennevirtoja ja niiden reittejä entistä järkiperäisemmin, ja ottaa samalla ihminen huomioon sekä ihmisenä että työvoimana. 3.4.2. Nykyisiä suunnitelmia olisi myös hyödynnettävä ja edistettävä edelleen. On kuitenkin epävarmaa, onko EU-maissa käytettyjen teknologioiden yksinkertainen siirtäminen naapurimaihin ja niiden markkinointi kyseisissä maissa oikea valinta. Mikäli EU-maissa käytettyjen teknologioiden soveltamisesta aiheutuu vaikeuksia kyseisissä maissa, olisi ensin tutkittava, missä määrin ne ovat toivottavia. 3.4.3. Pääosasto VII:n (Liikenne) Helsingin yleiseurooppalaista liikennekonferenssia varten laatima selvitys "Liikennejärjestelmien älykäs käyttö" (SEK(97) 1227, kohta II.2 "Liikenteen tutkimus ja teknologinen kehittäminen" (TTK) EU:ssa) on oikeansuuntainen. Kyseisessä asiakirjassa pääosasto VII pohtii, miten voidaan parantaa Euroopan kuljetuspalvelujen laatua, mukaanlukien intermodaalisuus. 3.5. Eurooppalaisen verkkokumppanuuden kehitys 3.5.1. Koska sekä parlamentit, hallitukset, instituutiot ja yksityiset tarjoajat ovat kiinnostuneita hankkeista, on erityisen tärkeää voida tukeutua sääntelypoliittiseen ja organisatoriseen kehykseen. Painopisteen siirtyessä yhä enemmän itse paikalla tapahtuvaan koordinointiin olisi tehtävä kaikki mahdollinen, jotta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten lisäksi myös alueviranomaiset otetaan tärkeiden yhteiskunnallis-taloudellisten ryhmien myötävaikutuksella mukaan verkkokumppanuuteen. Tämän vuoksi komitea korostaa jälleen kerran, että on tärkeää kehittää kuulemismekanismeja, joiden avulla on mahdollista käydä kumppanuuteen kuuluvaa vuoropuhelua. 3.5.2. Mitä tulee 14. heinäkuuta 1993 annetun, vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimustentekomenettelyjen yhteensovittamista koskevan neuvoston direktiivin 93/38/ETY soveltamiseen kyseisillä alueilla ja kyseisissä valtioissa, olisi komitean mielestä luotava vastaava sääntelypoliittinen kehys näitä valtioita varten. Vain tällä tavoin voidaan estää, että pelkästään EU-maiden yritykset muita laajempine taitotietoineen tulevat kysymykseen suururakoita jaettaessa. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin varmistettava, että asianomaiset turvastandardit täytetään. 4. Päätelmät 4.1. Rakenteellinen vuoropuhelu yleiseurooppalaista liikenneverkkoa koskevassa politiikassa 4.1.1. Komitea käsitteli ennen Helsingin konferenssia antamassaan oma-aloitteisessa lausunnossa () seikkaperäisesti kuulemismekanismien mahdollista muotoa yleiseurooppalaista liikenneverkkoa koskevan politiikan yhteydessä. Asianomaisten yhteiskunnallis-taloudellisten ryhmien välisen vuoropuhelun rakenteiden ei välttämättä ole oltava kiinteitä. Erilaiset ja myös ajallisesti tai temaattisesti rajatut työskentelytavat ovat mahdollisia, mikäli taataan riittävä sitovuus. 4.1.2. Yleiseurooppalaista liikenneverkkopolitiikkaa toteutettaessa kulloistakin liikennekäytävää tai siihen liittyvää aluesuunnitelmaa laatimaan on perustettu ohjauskomiteoita (steering committees), joihin kuuluu vain hallitusten ja hallinnon edustajia. Miksei yhteiskunnallis-taloudellisia ryhmiä ole otettu mukaan? Eikö olisi tarkoituksenmukaista hyödyntää pätevien kuljetusyrittäjien, kuljetusalan ammattiliitoissa toimivien sekä käyttäjien asiantuntemusta? Komitea päätteleekin, että näin on tapahduttava täydentävissä neuvoa-antavissa elimissä. Tällä tavoin keskustelua voitaisiin edelleen syventää ja avata hallitustasolta myös yhteiskunnallis-taloudellisten ryhmien suuntaan. 4.2. Poliittisen tahdon muodostuminen ja sen nykyistä parempi suuntaaminen 4.2.1. Komitean lähtökohtana on, että käsillä oleva tiedonanto on komission ensimmäinen yritys käsitellä aihetta eri näkökulmista ja aloittaa kaikkien asianosaisten kuuleminen. Komitea suhtautuukin aloitteeseen erittäin myönteisesti. 4.2.2. Jotta poliittisen tahdon muodostumista voitaisiin syventää ja koordinoida entistä paremmin, komission olisi kuitenkin julkaistava uusi tiedonanto, johon sisällytetään erityisesti Helsingin yleiseurooppalaisen liikennekonferenssin tilannekatsaus ja jossa hyödynnetään sekä konferenssin eri työryhmien että sen täysistunnon tuloksia. Bryssel, 26. helmikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS () Ks. 29. lokakuuta 1997 annettu TSK:n lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Intermodaalisuus ja intermodaaliset tavarakuljetukset Euroopan unionissa Järjestelmäpohjainen lähestymistapa tavarakuljetuksiin Strategiat ja toimet tehokkuuden, palvelujen ja kestävän kehityksen edistämiseksi", KOM(97) 243 lopull., EYVL C 19, 31.1.1998, s. 1. () Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 1692/96/EY, tehty 23. heinäkuuta 1996, yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi, EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1. TSK:n lausunto EYVL C 397, 31.12.1994, s. 23. () Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöstä Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeissa, KOM(97) 453 lopull. () TSK:n oma-aloitteinen lausunto aiheesta "Yhdistelmäliikenteen telemaattiset järjestelmät eurooppalaisessa yhteydessä", EYVL C 66, 3.3.1997, s. 27. () TSK:n oma-aloitteinen lausunto aiheesta "Yleiseurooppalainen liikennekonferenssi ja yhteiskunnallinen vuoropuhelu Matkalla Kreetalta Helsinkiin", EYVL C 204, 15.7.1996, s. 96.