Virallinen lehti nro C 388 , 22/12/1997 s. 0031



A4-0331/97 Päätöslauselma Agenda 2000 -tiedonannosta: Euroopan unionin rahoituskehys vuosille 2000 - 2006, tuleva rahoitusjärjestelmä (KOM(97)2000 - C4-0372/97) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission tiedonannon (KOM(97)2000 - C4-0372/97), - ottaa huomioon budjettivaliokunnan mietinnön sekä maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan, talousarvion valvontavaliokunnan, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan, institutionaalisten asioiden valiokunnan, kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan, aluepoliittisen valiokunnan, kalatalousvaliokunnan, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan, kehitys- ja yhteistyövaliokunnan ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnot (A4-0331/97), A. ottaa huomioon, että toimielinten välinen sopimus vuodelta 1993 ja siihen liittyvät rahoitusnäkymät menevät umpeen vuonna 1999, B. ottaa huomioon, että koska rahoitusnäkymien uudistamismenettelyn avaamisen on suunniteltu alkavan vuoden 1998 ensimmäisellä vuosipuoliskolla, olisi sopivaa määritellä vuoden 2000 jälkeinen rahoituskehys ottaen huomioon odotettavissa oleva poliittinen kehitys, C. ottaa huomioon, että unionin laajentuminen hakijamaihin on uusi vaihe, joka vahvistaa yhdentyneen ja vapaan Euroopan kehitystä, D. ottaa huomioon, että tässä kehityksessä voidaan onnistua vain, jos kaikki hakijamaat pystytään integroimaan yhteisön politiikkaan ja jos yhteisön politiikoilla pystytään edistämään näiden maiden taloudellista kehitystä ja unioniin yhdistymistä, E. ottaa huomioon, että uusien rahoitusnäkymien on vastattava taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden tarpeita, jotka ovat kasvaneet laajentumisen ja talous- ja rahaunionin asettamien edellytysten vuoksi, F. ottaa huomioon, että on välttämätöntä, että unionilla on käytettävissään riittävät resurssit sekä tämän prosessin päätökseen saattamiseen että EU:n kehittämisen jatkamiseen vuoden 1999 jälkeen; 1. Toteaa komission antaman edellä mainitun tiedonannon, jossa määritellään Euroopan politiikan päälinjat ja rahoitustarpeet seuraaville seitsemälle vuodelle; katsoo, ettei tämä vapauta komissiota velvollisuudesta tehdä virallinen ehdotus 15 jäsenvaltion rahoitusnäkymistä 1. heinäkuuta 1998 mennessä, kuten voimassa olevan toimielinten välisen sopimuksen 25 artiklassa määrätään; Makrotaloudellinen perusta 2. On hämmästynyt komission esittämästä makrotaloudellisesta kehyksestä ja kiinnittää Eurooppa-neuvoston huomion riskeihin, joita liittyy siihen, että taloudellinen analyysi perustetaan kokonaan aivan liian epävarmoihin ennusteisiin; 3. Katsoo, että 2,5 prosentin vuotuinen kasvu saattaa olla yliarvioitu ja että se voi luoda virheellisiä odotuksia mahdollisuudesta ryhtyä tähän laajaan historialliseen prosessiin ilman lisäkustannuksia; Rahoitusnäkymien kattama ajanjakso 4. Pitää hyödyllisenä sitä, että Agenda 2000 -tiedonantoon sisältyy suhteellisen pitkän ajanjakson kattava rahoituskehys ja on vakuuttunut siitä, että vaikka komission rahoituskehys onkin ehkä liian pitkä tietyille rahoitusnäkymille, laajentumisen onnistuminen edellyttää talousarvioon liittyvää vastuuta, jota edistää toimielinten välinen sopimus vastaavine rahoitusnäkymineen; 5. Katsoo näin ollen, että tulevien rahoitusnäkymien kesto riippuu pääasiassa toimielinten väliseen sopimukseen sisällytettävästä joustavuudesta, joko otsakkeiden välillä tai sitovan tarkistuslausekkeen avulla, jotta otettaisiin huomioon tulevan kehityksen epävarmuustekijät; 6. Korostaa, että uudet rahoitusnäkymät (tulot ja menot) on tarkistettava automaattisesti, kun yhden tai useamman hakijamaan kanssa allekirjoitetaan unionin jäsenyyssopimus, tai jos ehdotettu maatalous- ja rakennepolitiikan uudistus ei toteudu, taikka jos arvioituja kasvunopeuksia ei saavuteta; 7. Katsoo, että kyseisen tarkistuksen yhteydessä on myös arvioitava neuvottelujen etenemistä sekä mahdollisen toimielinuudistuksia käsittelevän HVK:n tuloksia; 8. Muistuttaa, että talousarviomenettely voidaan aina toteuttaa EY:n perustamissopimuksen 203 artiklan nojalla, jos toimielimet eivät ole päässeet sopimukseen rahoitusnäkymien tarkistamisesta; Omien varojen enimmäismäärä 9. Kiinnittää huomiota siihen, ettei komissio ole tiedonannossaan tehnyt todellista arviota siitä, millaisia rahoitettavia tarpeita yhteisön politiikat tulevaisuudessa aiheuttavat 15 jäsenvaltiolle ja hakijamaille, vaan tyytyy toteamaan, että omien varojen nykyistä enimmäismäärää, 1,27 prosenttia BKTL:sta, ei ole syytä muuttaa; 10. Katsoo, ettei komission lähestymistapa vastaa hankkeen tavoitetasoa; uskoo, että vakava, perusteellinen tilanneanalyysi johtaisi toteamukseen, että on liian aikaista asettaa pysyvää omien varojen enimmäismäärää tässä vaiheessa ja että vaarana on todellisten ongelmien aliarviointi, vaikkakin näin menetellen voitaisiin välttää väittely Eurooppa-neuvostossa; 11. Katsoo, että nykyisellä omien varojen enimmäismäärällä on mahdollista rahoittaa yhteisön rahoitusnäkymät laajentumisen jälkeen vain, jos neuvosto päättää toimivaltansa mukaisesti nykyisten politiikkojen uudistamisesta; Omien varojen järjestelmä 12. Painottaa sitä, että Agenda 2000 ei ehdota mitään muutoksia yhteisön rahoitusjärjestelmään, eikä käsittele unionin taloudellisen riippumattomuuden tarvetta eikä luo taloudellista yhteyttä veronmaksajan ja toimielinten välille; 13. Pahoittelee, ettei komissio ole halunnut käsitellä väistämätöntä kysymystä omien varojen järjestelmästä; katsoo, että nyt on aika antaa näyttöä poliittisesta rohkeudesta ja mielikuvituksesta ja ryhtyä tarkistamaan järjestelmää, joka on kyllä mahdollistanut unionin rahoituksen, mutta jolla ei enää nykyisessä tilanteessa selvästikään pystytä varmistamaan Euroopan verotaakan oikeudenmukaista jakaantumista; 14. Pitää välttämättömänä sellaisen järjestelmän tutkimista, joka ottaa paremmin huomioon kansalaisten suhteellisen vaurauden ja josta EU:n kansalaisten on helpompi saada selkoa; 15. Katsoo, että talousarviossa ei pitäisi soveltaa niin sanottua «oikeudenmukaisten palautusten» periaatetta; korostaa, että kaikki Euroopan yhdentymiseen osallistumisesta saadut budjettiin liittyvät tai siihen liittymättömät hyödyt olisi otettava huomioon, erityisesti objektiiviset hyödyt, jotka ovat tuloksena sisämarkkinoista ja laajentumisnäkymistä; 16. Kehottaa komissiota antamaan mahdollisimman pian tiedonannon omien varojen järjestelmästä, jotta budjettivaltaa käyttävät osapuolet voisivat aloittaa keskustelut, ja jotta päätös tehtäisiin ennen tulevien liittymisneuvottelujen ja mahdollisen hallitusten välisen konferenssin päättymistä; Toimielinten välinen sopimus 17. Muistuttaa siitä, että rahoitusnäkymät ovat vahvistamisestaan lähtien täydentäneet toimielinten välisiä sopimuksia ja että ne ovat mahdollistaneet vuodesta 1988 saakka talousarviomenettelyjen tasapainoisen sujumisen; katsoo kuitenkin, että toimielinten moitteettoman toiminnan ja toimielinten välisen tasapainon varmistaminen perustamissopimusten mukaisesti edellyttää menettelyjen edelleen kehittämistä; 18. Katsoo, että tulevia rahoitusnäkymiä koskevia ehdotuksia on täydennettävä toimielinten välisen sopimuksen tarkistamisella, jolla pyritään mm. lisäämään joustavuutta raskaita menettelyjä keventäen, tarkistamaan jossain määrin otsakkeita ja poistamaan menettelyihin sisältyviä vanhentuneita käytäntöjä, kuten menojen luokittelua; niihin on myös sisällytettävä mahdollisuus, että otsakkeiden käyttämättä jääneitä määrärahoja ei palauteta jäsenvaltioille, vaan ne sijoitetaan erityiseen varaukset sisältävään lukuun; näitä määrärahoja voidaan sitten käyttää sekä unionin sisällä tapahtuvaan odottamattomaan kehitykseen että laajentumiseen; 19. Kehottaa neuvostoa ja komissiota laatimaan uutta toimielinten välistä sopimusta koskevien neuvottelujen yhteydessä ehdotuksen talousarviomenettelyn tarkistamisesta, jotta voitaisiin varmistaa menettelyn toimivuus laajentuneessa unionissa; Laajentumisen rahoittaminen 20. Toteaa, että komissio on tehnyt ennusteen uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen tarvittavasta rahamäärästä ja kiinnittää huomiota siihen, että kyseinen luku, johon sisältyvät arviot mahdollisten siirtymäkausien kustannuksista, on luonteeltaan vain viitteellinen ja että sen todellisesta määrästä voidaan saada selkoa vasta liittymisneuvottelujen päätyttyä; 21. Toteaa lisäksi, että komission näkemyksen mukaan, jos tarvittavaa lisärahoitusta ei pystytä muuten järjestämään, laajentumisen edellyttämät marginaalit voidaan saada aikaan vain supistamalla merkittävästi nykyisiä toimia, mm. maatalouden ja rakennerahastojen osalta; 22. Katsoo, että todelliset säästöt voidaan arvioida vasta neuvoston vahvistettua nämä uudistukset ja että kustannukset tunnetaan tarkasti vasta neuvottelujen päätyttyä; katsoo siksi, että päätös mahdollisesta omien varojen nykyisen enimmäismäärän säilyttämisestä voidaan tehdä vasta silloin lopullisesti; 23. Ehdottaa, että kaikki liittymisestä ja sen valmistelusta aiheutuvat menot kirjattaisiin erillisiin budjettikohtiin, jotta parannettaisiin talousarvion läpinäkyvyyttä; 24. Kehottaa Eurooppa-neuvostoa miettimään vaihtoehtoisia rahoituskeinoja laajentumiselle siltä varalta, että säästöt jäisivät komission arvioimia säästöjä alhaisemmiksi neuvoston tehtyä päätöksensä komission uudistusehdotuksista tai jos liittyvien maiden lukumäärä muuttuu taikka liittymisaikataulu eroaa komission suunnittelemasta aikataulusta; Eri alojen politiikkojen uudistaminen 25. Tunnustaa tiettyjen sekä maatalouspolitiikan että rakennerahastojen mekanismien uudistamistarpeen; katsoo, että tällaisilla uudistuksilla pitäisi pyrkiä yhteisön politiikkojen tehokkuuden edistämiseen niiden mukauttamiseksi paremmin vallitsevaan tilanteeseen (esim. WTO), alueelliseen taloudelliseen kehitykseen ja aikamme uusiin haasteisiin (työttömyys); 26. Kiinnittää Eurooppa-neuvoston huomion vaaroihin, joita piilee sellaisessa politiikkojen uudistamisessa, jonka yksinomaisena lähtökohtana on tarve hankkia lisävaroja ja jossa unohdetaan poliittiset näkökohdat ja päämäärät, ja kehottaa neuvostoa vahvistamaan jo nyt kyseisten uudistusten tavoitteet; Eri aloihin liittyviä näkökohtia Maatalous 27. Toteaa komission säilyttäneen maatalouden päälinjauksen ja tähdentää keskipitkän aikavälin maatalouspolitiikan säilyttämisen merkitystä; on tietoinen siitä, että laajentumisen onnistuminen riippuu hakijamaiden kyvystä kehittää maatalouttaan ja unionin kyvystä sopeuttaa oma maataloutensa uuteen tilanteeseen kuitenkaan kansallistamatta uudelleen yhteistä maatalouspolitiikkaa ja vahingoittamatta koko EU:n maataloustuotantoa; Kalastus 28. Pyytää komissiota laatimaan ehdotuksia kalastusalaa koskevasta yhtenäisestä horisontaalisesta rakennestrategiasta, joka tulisi esittää samanaikaisesti yksityiskohtaisten uudistusehdotusten kanssa; samalla on vältettävä voimakkaasti kalastuksesta riippuvaisten alueiden välisen tasapainon järkkymistä entisestään, ja etsittävä korvaavia ratkaisuja, joilla pystytään säilyttämään toimenpiteiden horisontaalisuus; Ympäristö 29. Katsoo, että kun otetaan huomioon hakijamaiden ympäristöongelmien huolestuttava mittakaava ja niihin liittyvät korkeat kunnostus- ja investointikustannukset, tulisi käyttää monenlaisia tuki- ja rahoitusvaihtoehtoja, mm. olisi - tarjottava riittävästi määrärahoja kiireellisimpien ympäristöongelmien hoitoon, joita ovat juomaveden saatavuuteen, jätevesien ja jätteiden käsittelyyn, liikenteeseen ja energiahuoltoon liittyvät ongelmat, - ratkaistava rakenteelliset ongelmat sisällyttäen energia-ala ja kaupunkiympäristö ensisijaisiin tukikohteisiin, - rohkaistava yhteisyritysten perustamista jäsenvaltioiden ja hakijamaiden teollisuusyritysten kesken pitäen mielessä, että ympäristöön ja kuluttajansuojaan liittyvät näkökohdat on EY:n perustamissopimuksen mukaan sisällytettävä kaikkiin EU:n toimiin; - tutkittava mahdollisuutta perustaa yhteistyössä Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin ja Euroopan investointipankin kanssa takuurahastoja pankeille Keski- ja Itä-Euroopan maissa myöntämään lainoja ympäristöhankkeita varten erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille sekä paikallisille ja alueellisille viranomaisille, Aluepolitiikka 30. Yhtyy komission käsitykseen, jonka mukaan rakennepolitiikkojen tuloksia, tehokkuutta ja kannattavuutta on olennaisesti parannettava, ja tukee yleisesti ottaen komission painottamaa suurempaa keskittämistä, yksinkertaistamista ja kumppanuutta, mutta on huolissaan siitä, että jos 10 % varoista jaetaan suoritusten perusteella, tämä saattaa johtaa vaikeisiin subjektiivisiin valintoihin ja byrokratian lisääntymiseen, ja on yhtä huolissaan siitä, että komission ehdotus varauksesta ei vielä perustu toteuttamiskelpoiseen eikä objektiiviseen käsitteeseen; 31. Uskoo, että laajentuminen on historiallinen mahdollisuus, ja että kaikkien jäsenvaltioiden on osallistuttava tasavertaisesti laajentumisen kustannuksiin siten, että alueiden keskinäinen solidaarisuus säilytetään; panee kuitenkin merkille, että komission uuden ehdotuksen mukaan 15 jäsenvaltion koheesiopolitiikkaan tarkoitettua 0,46 %:n BKT- osuutta vähennetään asteittain 0,39 %:iin vuoteen 2006 mennessä nykyisten 15 jäsenvaltion osalta; Työllisyys 32. Ottaa huomioon, että Amsterdamin sopimusluonnos sisältää uudet, työllisyyttä koskevat yhteisön sitoumukset, joiden mukaan yhteisö edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tukemalla sekä «tarvittaessa täydentämällä niiden toimintaa»; ottaen huomioon jatkuvan työttömyyden ja köyhyyden uhan katsoo, että uudessa rahoituskehyksessä tulisi olla enemmän liikkumavaraa työllisyyden edistämiseen tarkoitettujen uusien välineiden kehittämiseksi; 33. Kehottaa Eurooppa-neuvostoa varmistamaan, että sen marraskuussa 1997 pitämässä kokouksessa tekemissä pk-yrityksiä koskevissa työllisyysaloitteissa vältetään päällekkäisyyttä alan nykyisten ohjelmien kanssa; pyytää, että työpaikkojen luomista erityisesti pienissä ja keskisuurissa yrityksissä koskevat aloitteet kerätään yhteen otsakkeeseen uusissa rahoitusnäkymissä vuodeksi 1999; 34. Kannattaa sisäpolitiikan ensisijaisille ohjelmille myönnettävien määrärahojen kasvattamista nopeammin kuin talousarvion muita osia; muistuttaa, että tämä on tehtävä alueellisten ja sosiaalisten ulottuvuuksien kannalta oikeudenmukaisella tavalla ja yleispolitiikkaan sisällyttämisen periaatteen (mainstreaming) mukaisesti; Kulttuuri-, koulutus- ja nuorisoasiat 35. Katsoo, että vuosituhannen vaihteen lähestyessä koulutuksen ja kulttuurin asemaa laajentuneessa unionissa on kohennettava, koska - ne edistävät yhteisön solidaarisuutta ja yhteenkuuluvuuden tunnetta - ne ovat immateriaalisten sijoitusten ensisijaisia aloja, joilla on suoria ja välillisiä vaikutuksia työllisyyteen - niillä osaltaan lujitetaan demokraattista käytäntöä erityisesti yhdistystoiminnan kehittämistä tukemalla; Kansalaisvapaudet 36. Korostaa, että komission tunnistamat valtavat tarpeet kaikissa hakijamaissa oikeus- ja sisäasioiden alalla, erityisesti tehokkaiden ja demokraattisten instituutioiden luominen (järjestyksenpito ja oikeus), järjestäytyneen rikollisuuden, rahanpesun ja lahjonnan vastainen taistelu, tehokas rajavalvonta ja turvapaikkamenettelyt, edellyttävät huomattavaa taloudellista panosta ennen uusien maiden liittymistä; Tutkimus ja energia 37. Pitää tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen tukemista yhtenä unionin tärkeimmistä tehtävistä Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn parantamiseksi, työpaikkojen luomiseksi sekä kasvun ja kestävän kehityksen edistämiseksi ja muistuttaa 15. marraskuuta 1996 antamastaan päätöslauselmasta EHTY:n toimien sisällyttämisestä Euroopan unionin talousarvioon ((EYVL C 362, 2.12.1996, s. 327)), joka on sisällytettävä seuraaviin rahoitusnäkymiin; 38. Pahoittelee, ettei komissio Agenda 2000 -tiedonannossa pidä energiapolitiikkaa tärkeänä ja edellyttää toimia ydinturvallisuuden ja Euratom-standardien parantamiseksi; Liikenne 39. Katsoo, että Keski- ja Itä-Euroopan sekä Välimeren alueen maiden Euroopan unioniin integroitumisen edistämiseksi on erittäin tärkeää ulottaa Euroopan laajuiset liikenneverkot kyseisiin maihin; Kehitysyhteistyö 40. Valittaa, että Agenda 2000 -tiedonannossa ei ole viittausta kehitysyhteistyöpolitiikkaan, mikä merkitsee sitä, että komission aikomukset tällä politiikan alalla jäävät epäselviksi ja julkilausumattomiksi, ja että komissio ei tee keskustelun avausta; 41. Korostaa, että laajentuneella Euroopan unionilla on entistä tärkeämpi asema maailmanlaajuisella tasolla ja suurempi vastuu kolmannelle maailmalle ja ettei sellaista kuvaa Euroopan unionista, joka suojelee vain omia etujaan, voi perustella; katsoo, etteivät taloudelliset rajoitteet saa johtaa kolmansia maita kohtaan annettujen sitoumusten laiminlyömiseen; 42. Toistaa pyyntönsä EKR:n ottamisesta talousarvioon, mikä on entistäkin tärkeämpää, koska se voi tarjota Euroopan parlamentille uusia mahdollisuuksia tukea EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan sitoumuksia ja päämääriä; Talousarvion valvonta 43. Katsoo, että komission on asetettava liittymistä edeltävän rahoituksen ja muun yhteisörahoituksen ehdoksi se, että kukin avunsaajamaa muotoilee 'liittymiskumppanuuden' puitteissa sitovan ohjelman, jonka tarkoituksena on tarjota kullekin maalle, jolta ne vielä puuttuvat, seuraavat välineet: - korkealaatuinen hallinnon ja sisäisen valvonnan järjestelmä sekä riippumaton, tehokas ulkoisen valvonnan järjestelmä - asiaankuuluva hallinnollinen ja oikeudellinen rakenne, joka suojelee yhteisön varoja - vero- ja tullilaitosten henkilökunnan tehostettu koulutus laajentumista silmällä pitäen - rakenne Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kanssa tehtävää yhteistyötä varten; Voimakkaamman ja suuremman unionin edellyttämät varat 44. On täysin vakuuttunut siitä, että unionin laajentuminen merkitsee vahvempaa, maailmanlaajuisesti voimakkaammin läsnäolevaa Eurooppaa, joka on sitoutunut ratkaisemaan «globaaliin yhteiskuntaan» liittyvät ongelmat, ja jolla on vahvempi, tarkoituksenmukaisin varoin tuettu poliittinen asema; 45. Katsoo siksi, että Eurooppa-neuvoston olisi suhtauduttava avoimemmin unionin laajentumiseen ottaen huomioon, että kaiken kaikkiaan komission laskelmien mukaan laajentumisen edellyttämien varojen osuus 15 jäsenvaltion arvioidusta BKTL:sta koko kyseisellä ajanjaksolla on vain 0,13 prosenttia; 46. Kehottaa puhemiestään esittämään tämän päätöslauselman 13. ja 14. joulukuuta 1997 kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle ja välittämään sen yhteisön toimielimille sekä jäsenvaltioiden parlamenteille.