KOMISSION KERTOMUS

EUROOPAN PARLAMENTILLE

JA NEUVOSTOLLE

omistusasumisen hintaindeksin soveltuvuudesta sisällytettäväksi yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin soveltamisalaan

1. Johdanto

Asetuksen (EU) 2016/792() 3 artiklan 7 kohdassa edellytetään, että komissio laatii 31. joulukuuta 2018 mennessä kertomuksen, jossa arvioidaan, soveltuuko omistusasumisen hintaindeksi sisällytettäväksi yhdenmukaistettuun kuluttajahintaindeksiin, jäljempänä ’YKHI’. Tämän kertomuksen laatimiseksi komissio pyysi lausunnon Euroopan keskuspankilta (EKP), joka on YKHI:n suurin käyttäjä, sekä kuuli jäsenvaltioita siitä, onko mahdollista tuottaa omistusasumisen hintaindeksi YKHI-vaatimusten mukaisesti.

YKHI on kuluttajahintaindeksi, jolla pyritään mittaamaan inflaatiota yhdenmukaisella tavalla eri jäsenvaltioissa. YKHI kehitettiin, jotta komissio ja EKP voisivat käyttää sitä jäsenvaltioiden hintavakauden arvioimiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 140 artiklan mukaisesti. Ennen asetuksen (EU) 2016/792 antamista YKHI:n laatimista, keräämistä ja levittämistä säänneltiin asetuksella (EY) N:o 2494/95() ja sen täytäntöönpanoasetuksilla.

Kun YKHI vuonna 1997 julkaistiin ensimmäistä kertaa, ei ollut yksimielisyyttä siitä, pitäisikö sen kattaa omistusasumisen kustannukset. Tuolloin selvitettiin, olisiko mahdollista kehittää indeksi, joka perustuisi nettohankintamenetelmään, mutta päätelmänä oli, että tästä koituisi merkittäviä käytännön ongelmia jäsenvaltioille. Eurostat käynnisti vuonna 2000 Euroopan keskuspankkia kuultuaan pilottihankkeen, jonka tarkoituksena oli kannustaa jäsenvaltioita selvittämään, kuinka laatia nettohankintamenetelmään perustuva omistusasumisen hintaindeksi. Komission asetuksella (EU) N:o 93/2013() luotiin oikeusperusta erillisen omistusasumisen hintaindeksin laadinnalle. Indeksi tuotettaisiin neljännesvuosittain, ja se perustuisi nettohankintamenetelmään. Myöhemmin asetuksessa (EU) 2016/792 asetettiin vaatimus, jonka mukaan tällainen indeksi on laadittava ja sitä on levitettävä.

Tässä kertomuksessa esitetään nykyisen lainsäädännön vaatimusten valossa komission arvio siitä, soveltuuko omistusasumisen hintaindeksi sisällytettäväksi YKHI:iin.

2. YKHI-vaatimukset

Asetuksen (EU) 2016/792 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti YKHI:n olisi katettava hintojen muutokset sellaisten tavaroiden ja palvelujen osalta, jotka kuuluvat kotitalouksien lopullisten rahamääräisten kulutusmenojen piiriin. Tällöin keskeisiä ovat

(i) todelliset rahataloustoimet; ja ii) kulutusmenot.

Asetuksen 7 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava täydelliset YKHI-tiedot viimeistään 15 kalenteripäivän kuluttua viitekuukauden päättymisestä (20 kalenteripäivän kuluttua tammikuun indeksien osalta). Jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, on toimitettava YKHI:n pikaennakko viimeistään sen kuukauden viimeisenä kalenteripäivänä, johon pikaennakko viittaa.

3. Eurostatin omistusasumisen hintaindeksi

Omistusasumiskustannuksia ovat oman asunnon ostamiseen ja kunnossapitoon sekä siinä asumiseen liittyvät kustannukset. Pääasialliset menetelmät, joita kuluttajahintaindeksissä käytetään omistusasumiseen kohdistuvan inflaation mittaamiseksi, ovat seuraavat:

·(netto)hankintamenetelmä;

·käyttömenetelmä (käyttäjäkustannuksiin ja vastaavan vuokra-asunnon vuokraan perustuva menetelmä); sekä

·maksumenetelmä.

Kaikki nämä lähestymistavat ovat käsitteellisesti moitteettomia, ne perustuvat talousteoriaan, ja niillä on vahvuuksia ja heikkouksia. () Se, mikä menetelmä soveltuu parhaiten inflaation mittaamiseen, riippuu käyttäjätarpeista ja indeksin tarkoituksesta. YKHI:n osalta nettohankintamenetelmää on pidetty parhaiten tarkoitukseen soveltuvana, sillä tämä menetelmä vastaa tarkimmin YKHI:n tavoitetta. Pyrkimyksenähän on mitata sellaisten kokonaismenojen muutosta ajan kuluessa, jotka liittyvät kaikkiin niihin kotitalouksien todellisiin rahataloustoimiin, joilla kotitaloudet ovat hankkineet tavaroita ja palveluita kulutustarkoitukseen. Kaikissa muissa vaihtoehdoissa hyödynnetään imputointia, joten ne eivät enää kuvaa pelkästään todellisia rahataloustoimia. Tämä on tärkein syy siihen, miksi Eurostat päätti vuonna 2000 käyttää omistusasumisen hintaindeksissä nettohankintamenetelmää.

Nettohankintamenetelmän mukaisesti laaditussa omistusasumisen hintaindeksissä mitataan kotitaloussektorin hankkimien uusien asuntojen kauppahintojen muutosta sekä muiden sellaisten tavaroiden ja palvelujen hintojen muutosta, joita kotitaloudet hankkivat omistusasumista varten. Kotitalouksien väliset taloustoimet eivät sisälly indeksiin. Indeksi sisältää seuraavat alaindeksit (asetuksen (EU) N:o 93/2013 3 artiklan 1 kohta):

O.1.1 Asunnon hankinta

O.1.1.1 Uudet asunnot