Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt

Taulukossa esitetään kokonaishenkilöstötarpeen alustavat luvut vuosina 2021–2027. Perustaso, jonka pohjalta lisähenkilöstöä on pyydetty, on 189 kokoaikaista työntekijää (eli pelastuspalvelun palveluksessa oleva henkilöstö 31. joulukuuta 2020). Tähän lukuun sisältyy jo henkilöstö, jota pyydettiin vuonna 2017 komission ehdotuksessa unionin pelastuspalvelumekanismin lujittamisesta (rescEU-ehdotus). Kaudelle 2021–2027 pyydetyn lisähenkilöstön määrä on yhteensä 10 kokoaikaista työntekijää. Tämä pyyntö on perusteltu, koska unionin pelastuspalvelumekanismin tarkistamisesta on syntymässä kompromissi, jonka seurauksena syntyvä järjestelmä on paljon monimutkaisempi perustaa ja hallinnoida kuin komission marraskuussa 2017 tekemän ehdotuksen mukainen järjestelmä. Tämä johtuu neuvoston sopiman hallintomallin monimutkaisuudesta, joka koskee erityisesti komission osarahoittamien voimavarojen yhteistä kehittämistä. Lisäksi asioista, joita komissio esitti alun perin lainsäädäntöehdotuksen osana, on nyt päätettävä täytäntöönpanosäädöksillä. Tällaisia ovat esimerkiksi valmiudet, joista rescEU-reservi muodostuu (esim. ilmasammutusresurssit, hätälääkintäryhmä), sekä tapa, jolla sitä hallinnoidaan operatiivisesti (esimerkiksi on määritettävä valmiuksien käyttöönottoa koskeva päätöksentekomenettely). Näihin tehtäviin tarvitaan oikeusalan asiantuntijoita, mukaan lukien hankinta-asiantuntijat, sekä toimielinten välisten menettelyjen asiantuntijoita. Lisähenkilöstöä koskeva pyyntö on jaksotettu seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen kaudelle, jotta tämä prosessi voidaan toistaa useiden uusien valmiuksien osalta ja samalla säilyttää olemassa olevia valmiuksia hallinnoiva henkilöstö. Lisähenkilöstöä tarvitaan ensin valmistelemaan täytäntöönpanosäädöksiä ja seuraamaan lainsäädäntöprosessia, jossa määritetään, minkätyyppisiä valmiuksia rescEU-reserviin sisällytetään (esim. ilmasammutusresurssit, hätälääkintäryhmät, valmiudet kemiallisen, biologisen, säteily- ja ydinriskien varalta), ja sen jälkeen laatimaan niiden käyttöehdot. On olemassa yleinen poliittinen yhteisymmärrys siitä, että ensimmäinen rescEU-reservin avustusvalmiuksia koskeva täytäntöönpanosäädös koskee ilmasammutusresursseja. Kun ilmasammutusresursseja koskevat täytäntöönpanosäädökset on annettu, alkaa rescEU-reservin palontorjuntavalmiuksien kehittämisvaihe. Kuten edellä on todettu, tämä on todennäköisesti monimutkainen prosessi, sillä useat jäsenvaltiot voivat osallistua yhden valmiuden kehittämiseen yhteishankintasopimuksella, toisin kuin komission alkuperäisessä ehdotuksessa, jolla olisi yksinkertaistettu yhteisrahoitusta ja valtuutettu komissio hankkimaan tai vuokraamaan voimavaroja yksinään. Yhteishankintasopimusten valmistelu ja hallinnointi aiheuttaa lisätyötä, jota ei otettu alun perin huomioon. Tämä prosessi (valmiuksien ja niiden käyttöehtojen määrittäminen, valmiuksien kehittäminen ja käyttö jne.) on toistettava muiden valmiuksien (kuten hätälääkintäryhmät tai valmiudet kemiallisen, biologisen, säteily- ja ydinriskien varalta) osalta. Tämä johtuu siitä, että tekeillä oleva kompromissi avaa mahdollisuuden sisällyttää rescEU-reserviin useammanlaisia valmiuksia verrattuna komission alkuperäiseen ehdotukseen, jossa lueteltiin vain neljä valmiutta. Näin ollen näihin uusiin tarpeisiin tarvitaan monivuotisen rahoituskehyksen kaudella lisää henkilöstöä, samalla kun on jatkettava jo vakiintuneiden rescEU-reservin valmiuksien hallinnointia. Muuntyyppisten valmiuksien kehittämisen tueksi tarvitaan sopivaa asiantuntemusta keskeisiltä pelastuspalvelun aloilta.