FI
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO
Bryssel 14.10.1999
KOM(1999) 463 lopu llinen
KOMISSION VÄLIRAPORTTI
EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE,
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE
JA ALUEIDEN KOMITEALLE
syövän, aidsinja eräiden muiden tartuntatautienehkäisemiseksi sekä huumausaineiden
väärinkäytön ehkäisemiseksi osana kansanterveyden alan toimintaa toteutettavien
yhteisön toimintaohjelmien täytäntöönpanosta (1996 −−−−2000)(Euroopan parlamentin ja
neuvoston päätökset N:o646/96/EY, 647/96/EY ja 102/97/EY)
2SISÄLLYSLUETTELO
Johdanto....................................................................................................................... ....3
Johdonmukaisuus jatäydentävyys....................................................................................3Tehokkuus jatavoitteidensaavuttaminen..........................................................................4Seuranta....................................................................................................................... ....4
Mukautukset.................................................................................................................... 4
Otteitakolmeaterveysalanohjelmaakoskevistaasiantuntijaraporteista............................5
Syöväntorjuntaohjelma...............................................................................................5Aidsin jaeräiden muidentartuntatautienehkäisemistäkoskevaohjelma.....................7Huumausaineidenväärinkäytönehkäisemistäkoskevaohjelma..................................9Ohjelmien hallinto....................................................................................................10Yhteydet jäsenvaltioidenpolitiikkaan jaohjelmiin....................................................11
Talousarvio.................................................................................................................... 12
3Johdanto
Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat hyväksyneet kolme yhteisön
toimintaohjelmaa, joilla torjutaan syöpää ja ehkäistään aidsia ja muita tartuntatauteja
sekä huumausaineiden väärinkäyttöä. Komissio esittää näiden päätösten perusteella
väliraportin, jossa käsitellään lähinnä vuosia 1996 ja 1997. Varainhoitovuoden 1998
ensimmäistä puolikasta ei sisällytetty mukaan, koska raporttia ei silloin olisi voitu
esittääajallaan.
Komissio korostaa raportissa näiden ohjelmien ja muiden tältä kannalta
merkityksellisten yhteisön toimintalinjojen, ohjelmien ja aloitteiden keskinäistä
johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä. Lisätäkseen näiden kolmen ohjelman arvoa ja
merkitystä komissio on arvioinut niiden pohjalta toteutettuja toimia. Arvioinnissa on
kiinnitetty erityistä huomiota tehokkuuteen ja toteutettujen toimien tavoitteiden
saavuttamiseen. Komissio on tätä varten käyttänyt hyväkseen ulkopuolisen
asiantuntijaryhmän sekä näiden kolmen ohjelman hallintokomiteassa toimivien
jäsenvaltioiden edustajien lausuntoja. Komissio kertoo myös, mitkä mukautukset ovat
kerättyjentietojenperusteella tarpeen.
Johdonmukaisuusja täydentävyys
Komissio on lukuisin eri tavoin toiminnan eri tasoilla pyrkinyt saamaan
kansanterveysohjelmansa ja muut yhteisön toimintalinjat, ohjelmat ja aloitteet
keskenään johdonmukaisiksi ja täydentämään toisiaan. Esimerkkeinä mainittakoon
erityisestiseuraavat toimet:
Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan Euroopan yhteisöjen
neljännen puiteohjelman (1994 −1998) täytäntöönpanoon liittyivät tiiviisti komission
eri yksikköjen väliset keskustelut ehdotuspyyntöjen julkaisemisesta ja rahoitettavien
hankkeiden hyväksymisestä.
Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan Euroopan unionin
viidennen puiteohjelman (1998 −2002) valmisteluun liittyivät aktiivisesti komission
eri yksikköjen väliset keskustelut luonnosehdotuksesta sekä hanke-ehdotuksista
tavoitteena varmistaa toimien johdonmukaisuus ja täydentävyys.
Lisäksi tutkimusohjelmiin liittyvien komiteoiden kaikkiin kokouksiin kutsuttiin
kansanterveydestä vastaavan linjan virkamiehiä ja kansanterveysohjelmiin liittyvien
komiteoidenkokouksiinpuolestaantutkimuksesta vastaavien linjojenvirkamiehiä.
Hakijat ovat ohjelmien täytäntöönpanon kuluessa näyttäneet myös oppineen
ymmärtämään paremmin, mikä ero on tutkimuksen puiteohjelmissa tarkoitetulla
terveystutkimuksella ja terveyspalvelujen tutkimuksella sekä toisaalta eri
toimintaohjelmissa tarkoitetuilla syövän, aidsin ja muiden tartuntatautien sekä
huumausaineidenväärinkäytönehkäisyyntähtäävillä toimilla.
4Tehokkuus ja tavoitteiden saavuttaminen
Kun otetaan huomioon näiden kolmen ohjelman tavoitteet, ensimmäisen
ehdotuspyynnön perusteella jaksolla 1996 −1997 toteutetu illa toimilla onnistuttiin
yleisesti ottaen kattamaan ohjelman tavoitteet riittävästi. Kunkin ohjelman eri osien
tasapuolinen käsittely helpottui vuosittaisten työohjelmien myötä, sillä niissä voitiin
painottaa aiemmin liian vähäiselle huomiolle jääneisiin ohjelman osa-alueisiin
liittyviä hanke-ehdotuksia. Epäilyä esiintyi kuitenkin siitä, että aluksi hankkeiden
eurooppalainen lisäarvo oli monissa tapauksissa heikosti kehittynyttä. Nyttemmin on
kuitenkinpainotettu verkostohankkeidenkehittämistä tämänpuutteenkorjaamiseksi.
Toissijaisuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden mielipidettä kysyttiin
ohjelmakomiteoiden kautta, niin kuin toimintaohjelmista tehdyissä päätöksissä
määrätään. Näin jäsenvaltioita rohkaistiin tukemaan kussakin maassa valittujen
toimien toteuttamista. Samalla ohjelmakomiteat takasivat, että Euroopan komission
toiminta on jäsenvaltioihin nähden avointa, niin kuin sen edellytetään olevan.
Avoimuus Euroopan parlamentin suuntaan varmistettiin toimittamalla sille etukäteen
kullekin ohjelmakomitealle tarkoitetut raportit ja asiakirjat sekä vuosittain luettelo
rahoitetuista hankkeista.
Valittujen toimien mahdollisimman korkeiden laatustandardien takaamiseksi kunkin
komitean oli annettava myönteinen lausunto vuosittaisesta työsuunnitelmasta, ja
lisäksi niitä kuultiin ehdotuspyyntöjen valmistelusta, hankkeiden valinnasta ja niiden
toteutuksenseurannasta. Komissio ontämän lisäksi syöpäohjelman osalta virallistanut
syövän ehkäisemisen neuvoa-antavan komitean, joka aiemmin tunnettiin korkean
tason syöpäasiantuntijoiden komiteana. Kyseinen komitea muodostuu
riippumattomista tieteellisistä asiantuntijoista, jotka antavat komissiolle lausuntoja
rahoitettavista hankkeista ja syövänehkäisyyn liittyvistä seikoista yleensä.
Seuranta
Yksittäisten toimien seuranta ontapahtunut pääosin siten, että komission yksiköt ovat
jatkuvastiseuranneet, mitenrahoitetuissa hankkeissa ontäytettysopimusvelvoitteet.
Mukautukset
Eurooppalaisen lisäarvon parantamiseksi −mikä on tärkeä yleinen tavoite −
komission yksiköt ovat ottaneet strategiakseen, että hakijoilta edellytetään tiiviimpää
verkottumista paremman kansainvälisen yhteistyön varmistamiseksi esimerkiksi
keinona levittääparhaitatoimintamallejaEuroopassa.
Sellaisten yhteisön kannalta tärkeiden alojen käsittelemiseksi, joita tähän mennessä
valituilla toimilla ei ole käsitelty, komissio on aktiivisten toimintakokonaisuuksien
perusteellisen analyysin perusteella mukauttanut kunkin vuoden työohjelmaa.
Vuosittaiset työohjelmat ovat puolestaan auttaneet painopisteiden määrittelyssä
seuraavaa ehdotuspyyntöä varten sekä vastikään ehdotettujen toimien valinnassa.
5Syöpäohjelman osalta hallintokomitea on sopinut menettelyjen yksinkertaistamista
käsittelevästäasiakirjasta, jonkakomissio onhyväksynyt.
Avoimuuden parantamiseksi ja samalla myös tiedon levittämisen
yksinkertaistamiseksi komission yksiköt ovat laatineet kaikista kolmesta ohjelmasta
yhteiset vuosia 19961ja 19972koskevat raportit, jotka antavat kattavan kuvan
kulloisenkin komission yksiköntyöstä.
Ulkopuolisten ehdotusten sekä ohjelmien puutteista tehdyn sisäisen tarkastuksen
perusteella on parannettu näiden kolmen ohjelman ja muiden kansanterveysohjelmien
yhteyksiä.
O t t e i t ak o l m e at e r v e y s a l a no h j e l m a ak o sk e v i s t a
asiantuntijaraporteista
Seuraavassa esitetään otteita riippumattomien asiantuntijoiden ryhmän havainnoista.
Ryhmä analysoikomissionkanssa tehdyn sopimuksenperusteella kutakinohjelmaa.
SYÖVÄNTORJUNTAOHJELMA
Harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta hankkeiden katsottiin olevan
tarkoituksenmukaisia tai erittäin tarkoituksenmukaisia ja liittyvän
olennaisesti ohjelman tavoitteisiin. Niistä useimmissa paneuduttiin
asianmukaisesti eri toimiin, mitä tulee päämääriin, erityistavoitteisiin,
suunnitteluun ja saavutuksiin. Joissakin tapauksissa, kuten
terveysvalistushankkeissa, tavoitteet ja menetelmät oli kuitenkin usein
määritettyvarsin huonosti.
Hankkeiden toteutus ja hallinnointi näyttää kuitenkin yleisesti ottaen
pätevältä. Lisäksi tuloksia on muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta
syntynyt suunnitellunaikataulunmukaisesti.
Tuloksista tiedottaminen on periaatteessa kuitenkin tapahtunut enimmäkseen
perinteisten kaavojen mukaisesti, esimerkiksitieteellisissä konferensseissa ja
tiedelehdissä. Vaikka nämä tiedotusmenetelmät ovat epäilemättä
asianmukaisia, niiden avulla tietoa ei kuitenkaan missään nimessä saada
levitettyä kansalaisille taiedes useimmille terveysalalla työskenteleville.
Tärkeimmistä myönteisistä tuloksista voidaan mainita muun muassa
seuraavat:
1Kansanterveyden ja työturvallisuuden linja, yksikkö V/F/2, Sairauskohtaisten
torjuntaohjelmien toteuttaminen, Vuosiraportti 1996, Toimien toteuttaminen: Eurooppa
syöpää vastaan, aids ja muut tartuntataudit, huumausaineiden väärinkäytön ehkäiseminen,sisäinen asiakirjaCE-V/3-97-002-EN-C.
2Kansanterveyden ja työturvallisuuden linja, yksikkö V/F/2, Sairauskohtaistentorjuntaohjelmien toteuttaminen, Vuosiraportti 1997, Toimien toteuttaminen: Eurooppasyöpää vastaan, aids ja muut tartuntataudit, huumausaineiden väärinkäytön ehkäiseminen,sisäinen asiakirjaCE-V/3-98-009-EN-C.
6– eurooppalaisten verkostojen laajentaminen ja kehittäminen, erityisesti
seuraavilla aloilla: ravinto ja syöpä (lähinnä EPIC-hankkeen kautta),
rintasyövän ja kohdunkaulan syövän seulonta, tupakan kulutuksen
vähentäminen sekä syöpärekisterit
– konsensusasiakirjojen, ohjeiden ja tarkoituksenmukaisten
tietokoneohjelmien tuottaminen ja levittäminen, jotta voitaisiin lisätä
tietojen rekisteröinnin ja syövänvastaisten toimien vertailukelpoisuutta ja
yhdenmukaisuutta kaikkialla Euroopassa
– ennaltaehkäisyyn ja tautitapausten varhaiseen havaitsemiseen tähtäävien
laadukkaitten ohjelmien toteuttaminen sellaisilla alueilla Euroopassa,
jotka eivät ole aiemmin kuuluneet toiminnan piiriin tai joilla toimintaa on
ollut vainvähän,
– laadunvalvontakäytäntöjen ottaminen laajemmalti käyttöön tietojen
rekisteröinnissä ja syöpään liittyvissä terveydenhuoltopalveluissa
yhteisten kriteerien mukaisesti siten, että näiden toimintojen laatua
pyritään yhtenäistämäänkauttaEuroopan.
Innovaatioita kaivattaisiin kuitenkin erityisesti joissakin toimissa lisää.
Uudistusten lisäämistä suositellaan esimerkiksi seuraavilla aloilla:
terveysvalistuksen menetelmät, tupakan kulutuksen vähentäminen,
terveydenhuoltohenkilöstölle järjestettävän koulutuksen menetelmät, uusien
menetelmien käyttäminen kansanterveysohjelmien suorituskyvyn ja
tehokkuuden parantamiseksi esimerkiksi rintasyövän ja kohdunkaulan
syövän seulonnassa, muiden syöpätyyppien kuin rintasyövän ja
kohdunkaulan syövän seulonta sekä keinot, joilla pyritään saamaan erittäin
riskialttiit ryhmät lopettamaantupakointi.
Raporttien tarkastelusta kävi yleisesti ottaen selkeästi ilmi, että kaikki
mukana olevat hankkeet hyötyivät suuresti Eurooppa syöpää vastaan
-ohjelman rahoitustuesta, ja usein niiden toteuttaminen olikin mahdollista
v a i nt ä m ä no h j e l m a na n s i o s t a .U s e i d e nh a n k k e i d e no s a l t ay h t e i s ö n
rahoitustuki mahdollisti tiiviin vaihtotoiminnan eri maiden välillä,
menetelmistä sopimisen, yhtenäisen laatutason toteutumisen sekä yhteisten
asiakirjojen ja selvitysten luomisen.
On pantava merkille, että hankkeiden toimet ottaen huomioon ohjelmassa
niille asetetut puitteet eivät yhdessäkään tapauksessa olleet ristiriidassa tai
edes menneet päällekkäin jäsenvaltioiden omien ohjelmien kanssa. Joihinkin
hankkeisiin liittyvässä asiakirja-aineistossa todettiin päinvastoin, että
toiminta synnytti yhteisvaikutusta ja hankkeilla oli myönteisiä vaikutuksia
jäsenvaltioiden toimiin terveysalalla. Muihin tällä alalla toimiviin laitoksiin
tai virastoihin ei ollut aina selkeää yhteyttä. Joistakin toimiryhmistä ja
toimista oli vaikea arvioida, menivätkö ne päällekkäin muiden Euroopan
yhteisön tukemien toimien, kuten BIOMED-ohjelman, kanssa.
Eurooppalaisen lisäarvon osalta arvioinnissa havaittiin joitakin myönteisiä
seikkoja mutta myös parantamisen varaa. Suurin osa hankkeista on
monikansallisia. Monikansallisten hankkeiden rahoittamista olisi jatkettava
7ja edistettävä. Se, että hanke on monikansallinen, ei kuitenkaan
automaattisesti takaa, että eurooppalaista lisäarvoa syntyisi tyydyttävästi,
vaan tarvitaan myös tinkimättömiä menetelmiä, riittävää innovatiivisuutta
sekä taitavaa tiedottamista hankkeen tuloksista. Useimmissa hankkeissa ja
toimissa onkin näiltä osinonnistuttu, muttaeikuitenkaankaikissa.
AIDSIN JA ERÄIDEN MUIDEN TARTUNTATAUTIEN EHKÄISEMISTÄ KOSKEVA
OHJELMA
Harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta hankkeiden katsottiin olevan
tarkoituksenmukaisia tai erittäin tarkoituksenmukaisia ja liittyvän
olennaisesti ohjelman tavoitteisiin. Hankkeista syntyi yleisesti ottaen joukko
tehokkaita ja tarkoituksenmukaisia tutkimuksia ja toimenpiteitä, joilla
pyritään vaikuttamaan terveydentilaan. Valitettavasti yhdessäkään
hankkeessa ei vuosina 1996 ja 1997 keskitytty toimeen 10 (rokottamiseen
liittyvät jäsenvaltioiden toimintalinjat ja ohjelmat).
Rahoitetuissa hankkeissa sekä otettiin käyttöön innovatiivisia
toimintamalleja että laajennettiin jo aiemmin käynnistettyjä tehokkaita
hankkeita. Hankkeissa paneuduttiin yleisesti ottaen asianmukaisesti eri
toimiin, mitä tulee päämääriin, erityistavoitteisiin, suunnitteluun ja
saavutuksiin. Muutamissa tapauksissa, kuten EchinoEuroReg-hankkeessa
(joka koskee ekinokokkoosia), toimet eivät varsinaisesti sisälly ohjelmassa
määriteltyjen vuosittaisten painopisteiden joukkoon, mutta kyse on kuitenkin
vain hyvin vähäisestä osastatoimiryhmäntalousarviota.
Hankkeissa oli yleensä valittu hyvät kohderyhmät. Joskus hankkeissa oli
kuitenkin jätetty toiminnan ulkopuolelle sellaisia väestön alaryhmiä, joihin
toimintaa olisi ehdottomasti kohdistettava. Tämä puute olisi korjattava
tulevaisuudessa. Esimerkiksi aidsin tarttumista koskevien toimien ryhmässä
olisi kiinnitettävä enemmän huomiota hankkeisiin, jotka suuntautuvat
miesten kanssa sukupuolisuhteessa oleviin miehiin, sekä suonensisäisesti
huumausaineita käyttäviin, olipa kyse sitten väliinputoajanuorista tai muista
ihmisryhmistä.
Hankkeiden hallinnosta ei yleensä ollut huomautettavaa, ja resurssien käyttö
olikannattavaa.
Useiden hankkeiden tulokset ovat varsin vaikuttavia. Useat ohjelmasta
tuetuista monikansallisista verkostoista näyttävät ensi näkemältä olevan
kannattava tapa luoda yhteisön lisäarvoa. Verkostojen toimintaa koskevat
raportit eivät silti useinkaan anna vakuuttavaa käsitystä siitä, missä määrin
verkostot todellis uudessa onnistuvat kokoamaan asiantuntemusta ja
kokemusta kaikista jäsenvaltioista ja niissä toimivista laitoksista ja virastoista
sekä levittämäänverkostonkauttasaatuja tietoja.
Syrjintään on kiinnitettävä huomattavasti enemmän huomiota, sillä sitä
käsitellään hankkeissa harvoin riittävästi. Syrjintänäkökohta pitäisi liittää
aidsin, sukupuolitautien ja muiden tartuntatautien torjuntaan liittyvään
toimintaankaikilla tasoilla.
8Tärkeimmistä myönteisistä tuloksista voidaan mainita muun muassa
seuraavat:
– tartuntatautien seurantajärjestelmien koordinoinnin ja yhteisön toimien
koordinoinnin parantaminen; ensi alkuun painopisteinä hiv/aids,
tuberkuloosija lääkeresistenssi
– kuukausittaisen "Eurosurveillance"-tiedotteen ja viikoittain ilmestyvän
sähköisen tiedotteen säännöllinen julkaiseminen
– verkostonluominen(EARSS), antibioottiresistenssiherkkyydentestauksen
ja sitä koskevanraportoinnin standardointija validointi
– eurooppalaisen verkoston luominen ja kehittäminen hiv:n ja
sukupuolitautien ehkäisemiseksi prostituoitujen keskuudessa; verkosto on
seurausta kahden jo toiminnassa olleen verkoston (EUROPAP ja
TAMPEP) yhdistämisestä
– rajaseutuihin liittyvien näkökohtien analysointi hiv:n/aidsin ja
sukupuolitautien osalta sekä yhteistoimintaan perustuvien, rajaseuduilla
toteutettavienennaltaehkäisymenetelmienkehittäminen
– hiv:n/aidsin ja hepatiitin ehkäisyyn vankiloissa tähtäävän eurooppalaisen
verkoston toiminnan jatkaminen ja tehostaminen; EPPNA-verkoston
(European Public Policy Network on HIV/Aids) laajentaminen ja
kehittäminen; EAEN-verkoston (European Aids and Enterprise Network)
perustaminen
– aidsin ennaltaehkäisyyn, aids-tiedotukseen ja -valistukseen keskittyvien
kahden eurooppalaisen keskuksen perustaminen (toinen keskittyy nuoriin,
toinenväestön liikkuvuuteen).
Kritiikkiä voidaanesittää erityisestiseuraavista seikoista:
– Tuloksista tiedotetaan usein vain perinteisin menetelmin, esimerkiksi
tieteellisissä konferensseissa ja tiedelehdissä. Toimintamalleja on
parannettava, jotta varmistetaan, että paljon laajempi osa kansalaisista saa
tiedon rahoitettujen hankkeiden tuloksista ja hankkeista tehdyistä
päätelmistä.
– Hiv:hen/aidsiin liittyvien rokotusohjelmien ja -suunnitelmien merkitys
kasvaa koko ajan, ja tätä alaa tutkivia hankkeita olisikin tulevaisuudessa
edistettävä.
Useiden hankkeiden osalta yhteisön rahoitustuki mahdollisti tiiviin
vaihtotoiminnan eri maiden välillä, menetelmistä sopimisen, yhtenäisen ja
korkeamman laatutason toteutumisen sekä yhteisten asiakirjojen ja
selvitysten luomisen. Useimmissa tapauksissa hankkeilla näytti selvästi
olevan yhteisvaikutusta jäsenvaltioidentoimienkanssa.
Eurooppalaisen lisäarvon arviointi on varsin monimutkaista. Hankkeiden
tuloksilla on kuitenkin useimmissa tapauksissa suurta käytännön arvoa, ja
9niillä voitaisiin teoriassa parantaa hiv:hen ja sukupuolitauteihin liittyvää
toimintaa ja ohjelmien suunnittelua ja toteutusta jäsenvaltioissa. Tällä
hetkellä on vain vähäisiä merkkejä siitä, että hankkeiden tuloksista todella
tiedotettaisiin laajalti ja että niillä olisi vaikutusta keskeisiin päättäjiin näiden
hahmotellessa hiv:hen ja sukupuolitauteihin liittyvien toimien tulevaisuutta
jäsenvaltioissa ja koko Euroopan yhteisössä.
HUUMAUSAINEIDENVÄÄRINKÄYTÖN EHKÄISEMISTÄ KOSKEVA OHJELMA
Useimpien tähän viisivuotiseen toimintaohjelmaan kuuluvien toimien
toteuttaminen alkoi ohjelman ensimmäisten kahden toimintavuoden aikana.
Paljon on kuitenkin vielä tekemättä muun muassa seuraavilla aloilla:
väärinkäytön uudelleen aloittamisen ehkäisy ja kuntoutus, valistus- ja
terveyskasvatuskampanjoiden tehokkuuden arviointi, huumausaineiden
sekakäytön osalta käytettävissä olevat välineet, Euroopan "koekaupunkien"
verkoston laajentaminen sekä aloitteet, joiden avulla pyritään kehittämään
huumausaineiden väärinkäytön ehkäisyä koskevia näkökohtia opettajien,
sosiaali- ja terveydenhuoltoalan henkilöstön ja muiden nuorison parissa
työskentelevienammattiryhmienammattikoulutuksessa.
Tavoitteiden saavuttaminen riippuu paljolti myös hankkeiden seurannasta ja
siitä, miten Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön
seurantakeskus (EMCDDA) ja muut yhteisön toimielimet voivat tiedottaa
hankkeiden tuloksista; hankkeiden toteuttajien kautta tulokset eivät näet
yleensä leviä kovin laajalle. Vastaavasti painopistealueeksi tulisi ottaa myös
eurooppalaisten verkostojen rahoittaminen huumeriippuvuutta koskevien
kansanterveystoimien alalla, jotta hankkeiden tuloksista voitaisiin tiedottaa
laajemmin.
Monista hankkeista on saatu varsin erinomaisia tuloksia. Monet
toimintaohjelman kautta rahoitusta saaneista kansainvälisistä verkostoista ja
ryhmistä näyttävät olevan kustannuksiin nähden varsin tehokas tapa saada
toiminnalle yhteisön lisäarvoa. Verkostojen toimintaa koskevat raportit eivät
silti useinkaan anna vakuuttavaa käsitystä siitä, missä määrin verkostot
todellisuudessa onnistuvat kokoamaan asiantuntemusta ja kokemusta kaikista
jäsenvaltioista ja niissä toimivista laitoksista ja virastoista sekä levittämään
verkoston kautta saatuja tietoja. Myönteisenä seikkana on todettava, että
monet verkostot ovat luoneet jonkin sähköisen tiedotuskanavan kuten www-
sivuston, sähköisen tietokannan tai muita Internetin käyttöön perustuvia
palveluja.
Tähän mennessä rahoitetuissa hankkeissa näkyy korostetun suoraan
yksilöihin suuntautuvia toimintamalleja, kun taas sellaisia hankkeita, joissa
huumausaineisiin liittyviä kansanterveydellisiä ongelmia käsiteltäisiin
laajemmin yhteiskunnan kannalta, ei juuri ole toteutettu. Tällaisia hankkeita
kuitenkin tarvittaisiin, jotta saataisiin lisää tietoa laajemmin väestölle
suunnattujen toimien vaikutuksista huumausaineilmiöön ja erilaisten
toimintamallien käyttökelpoisuuteen erilaisissa yhteiskunnallisissa
yhteyksissä.
10Koska huumausaineongelmaa koskevista tulevista poliittisista strategioista
käydään laajaa poliittista keskustelua sekä kansainvälisellä ja EU:n tasolla
että kansallisella ja kuntatasolla, tarvitaan kipeästi tutkimustuloksiin
perustuvaa tietoa, jonka avulla päättäjät voivat valita, millaisia strategioita
ryhdytääntoteuttamaan.
Ohjelmalla näyttää olevan heikot yhteydet muihin pääosaston V
hallinnoimiin kansanterveysohjelmiin. Rahoitetuissa hankkeissa näkyy vain
harvoin käytettävän maksimaalisesti hyväksi muusta kuin huumausaineisiin
liittyvästä politiikasta saatua kokemusta. Tämä koskee esimerkiksi
kemiallisten aineiden (lääkkeiden, nikotiinin, alkoholin) aiheuttamaa
riippuvuutta tai alan henkilöstön yleistä koulutusta taikka vertaisryhmien
kauttatapahtuvaan valistamiseen liittyviä ohjelmia.
Ohjelman hyväksymisestä tehdyn päätöksen myötä korostui tarve tehdä
yhteistyötä muiden kansainvälisten ja hallitusten välisten organisaatioiden
sekä muiden yhteisön ohjelmien ja aloitteiden ja EMCDDA:n kanssa.
Hankkeita koskevista asiakirjoista käy ilmi, että EMCDDA:han on oltu
yhteydessä varsin paljon, mutta yhteistyö muiden kansainvälisten tahojen
kanssa on ilmeisestiollut varsin vähäistä.
OHJELMIEN HALLINTO
Näiden kolmen ohjelman hallinto on ensimmäisten vuosien jälkeen
parantunut, mutta parantamisenvaraa onvieläkin.
Syöpää sekä aidsia ja tartuntatauteja koskevat ohjelmat hyväksyttiin vuonna
1996, kun taas huumausaineiden väärinkäyttöä koskeva ohjelma saatiin
valmiiksi vasta tammikuussa 1997. Hallintorakenne, johon sisältyvät myös
ohjelmakomiteoiden perustaminen ja niiden työjärjestyksen ja
työskentelykäytäntöjen vahvistaminen, luotiin vasta jälkikäteen, vaikka
ohjelmat oli virallisestikäynnistettyjo vuoden1996 alussa.
Komission kansanterveystoimien hallinto on ollut jossakin määrin jatkuvaa
aina ohjelmien hyväksymistä edeltävältä ajalta uusien ohjelmien
hallintokäytäntöjen kehittämiseen ohjelmakauden alkuvuosina. Ohjelmien
hallinnosta vastasivat vuoden 1998 puoliväliin asti samat henkilöt, mutta
ohjelman parissa työskentelevien henkilöiden keskuudessa oli vaihtuvuutta,
mikä haittasitiedonkulun jatkuvuutta.
Koska ohjelmien virallinen hallintorakenne luotiin vasta myöhäisessä
vaiheessa, hallintoa voidaan arvioida kunnolla vasta arvioinnin toisessa
vaiheessa. Joitakin alustavia huomioita on kuitenkin mahdollista tehdä jo
tässä vaiheessa. Hallintoa arvioidaan siis yksityiskohtaisemmin arvioinnin
toisessa vaiheessa.
Hankkeista esitettyjen hakemusten käsittelyyn ja niitä koskevaan
päätöksentekoon liittyvän aikataulun ja menettelyn parantamiseksi on syytä
harkita huolellisesti muutamia ehdotuksia. Esille tulleista näkökohdista
11voidaan mainita tärkeimpinä seuraavat: a) kaikkien hanke-ehdotusten
riippumaton arviointi olisi annettava ulkopuolisille asiantuntijoille,3b) olisi
järjestettävä jonkinlaista pysyvää rahoitusta useille eurooppalaisille
verkostoille, jotka on perustettu ja joilla tulisi olla keskeinen rooli tiedon
kokoamisessa ja levittämisessä, c) asiakirjoja olisi parannettava
määrittelemällä paremmin se, mitä niin hakijoiden ehdotuksilta kuin
hankkeiden toteuttajien raporteilta vaaditaan, ja d) olisi parannettava
yhteyksiä ohjelmien sisällä ja niiden välillä sekä yhteyksiä muuhun
komission toimintaan ja muihin kansanterveysalalla Euroopassa toimiviin
tahoihin. Näihin seikkoihin on paneuduttu useissa jäljempänä esitettävissä
suosituksissa.
Yhteenvetona voidaan todeta, että eurooppalaisten kansanterveysohjelmien
hallinnosta ei löydy mitään ilmeisen vakavaa huomautettavaa, mutta
menettelyissä ja käytännöissä on paljon parantamisen varaa.
YHTEYDETJÄSENVALTIOIDENPOLITIIKKAANJAOHJELMIIN
Kunkin kolmen kansanterveysohjelman komitean jäsenille lähetettiin
kyselylomake 30. lokakuuta 1998. Kyselyssä pyydettiin tietoja lähinnä
jäsenvaltioiden ennaltaehkäisypolitiikasta, sen ja yhteisön politiikan välisistä
yhteyksistä sekä näiden yhteyksien kehittymisestä. Kysymyksiä esitettiin
myös ohjelmienhallinnosta.
Tätä yritystä kerätä tietoja jäsenvaltioilta olisi vähintäänkin pidettävä
merkittävänä edistysaskeleena pyrittäessä laajemmassa mittakaavassa
lisäämään johdonmukaisuutta ja yhteisvaikutuksen syntymistä sellaisten
yhteisön, jäsenvaltioiden ja paikallistason aloitteiden välillä, joilla
paneudutaan kansanterveysongelmiin, joiden vakavuus tunnustetaan
kaikkialla Euroopan yhteisössä. Vaikka vastausten perusteella ei onnistuttu
saamaan kokonaisvaltaista käsitystä näiden kolmen ohjelman
nimenomaisesta vaikutuksesta kaikissa jäsenvaltioissa, vastaukset, joita
saatiin kolmasosalta jäsenvaltioista, antavat kuitenkin jonkinlaisia vihjeitä
tarvittavan toiminnan monimuotoisuudesta (21 toimiryhmää 15
jäsenvaltiossa, puhumattakaan kansanterveysohjelmien alueellisesta
luonteesta useimmissa jäsenvaltioissa).
Ennenohjelmakauden loppua olisitilattava riippumaton, kattava ja vertaileva
tutkimus, jossa tarkasteltaisiin alan politiikkaa ja käytänteitä kaikissa
jäsenvaltioissa ja selvitettäisiin, millä tavalla yhteisön politiikka ja aloitteet
ovat edistäneet jäsenvaltio- ja paikallistasontoimintaa.
3Huom. Komission yksiköt: syövän ehkäisemisen neuvoa-antava komitea huolehtii jo tästä
Eurooppa syöpää vastaan -ohjelmaan toimitettujenhanke-ehdotusten osalta.
12Talousarvio
Seuraavassa annetaan yleiskatsaus talousarvion määrärahoista näille kolmelle
ohjelmalle vuosina 1996 ja 1997.
Määrärahat Eurooppa syöpää vastaan -ohjelmalle :
1996 1997 1996 & 1997
Ala Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)
A−
Tietojenkeruu ja
tutkimus15 4,191 9 3,901 24 8,092
B−
Tiedottaminen ja
terveyskasvatus29 2,746 16 2,532 45 5,278
C−Varhainen
havaitseminen ja
seulonta32 1,721 27 1,591 59 3,312
D−Koulutus ja
laadunvalvonta24 1,757 14 1,339 38 3,097
YHTEENSÄ 100 ~10,416 66 ~9,363 166 ~19,779
13Määrärahat aidsin ja eräiden muiden tartuntatautien ehkäisemistä koskevalle
ohjelmalle:
1996 1997 1996 & 1997
Ala Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)
A−Seuranta ja
valvonta6 3,246 9 3,316 15 6,562
B−Tartunnan
torjuminen15 2,190 17 2,351 32 4,541
C–Ti e d otu s ,
kasvatus ja
koulutus18 2,757 16 2,148 34 4,905
D–H i v - / ai d s -
tartunnan
saaneiden
henkilöiden
avustaminen ja
syrjinnän
torjuminen10 1,329 10 1,348 20 2,677
YHTEENSÄ 49 ~9,522 52 ~9,163 101 ~18,685
14Määrärahat huumausaineiden väärinkäytön ehkäisemistä koskevalle ohjelmalle:
1996 199741996 & 1997
Ala Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)Hankkei-
den määräTalous-arvio
(~MECU)
A−Tiedot,
tutkimus ja
arviointi16 3,080
B−Tiedotus,
kasvatus ja
koulutus18 3,420
YHTEENSÄ 34 ~6,500 33 ~4,908 67 ~11,408
4Huom. Otsakkeita A ja B ei vuonna 1997 eritelty erikseen vaan ilmoitettiin pelkät
kokonaismäärät.