LAUSUNTO n:o 5/97 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY, Euratom) Euroopan yhteisöjen omista varoista tehdyn neuvoston päätöksen 94/728/EY, Euratom, soveltamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 muuttamisesta (98/C 15/01)

EUROOPAN YHTEISÖJEN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 183 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen omista varoista 31 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn neuvoston päätöksen 94/728/EY, Euratom (1),

ottaa huomioon yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 8 päivänä heinäkuuta 1996 annetulla neuvoston asetuksella (Euratom, EY) N:o 1355/96 (3),

ottaa huomioon 3 päivänä heinäkuuta 1997 esitetyn komission ehdotuksen (4),

ottaa huomioon 17 päivänä heinäkuuta 1997 tehdyn neuvoston päätöksen, jonka perusteella tilintarkastustuomioistuimelta pyydetään perustamissopimuksen 209 artiklan nojalla lausunto kyseisestä, tilintarkastustuomioistuimelle 25. heinäkuuta 1997 toimitetusta ehdotuksesta,

ottaa huomioon 1 päivänä huhtikuuta 1993 annetun tilintarkastustuomioistuimen lausunnon n:o 1/93 (5),

sekä katsoo, että

komission ehdotuksessa esitetään uudelleen 2 artiklaan (6) ehdotettuja muutoksia ja ehdotetaan muutoksia 17 artiklaan; muutosehdotukset perustuvat tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksissaan ja erityisesti varainhoitovuotta 1995 koskevassa vuosikertomuksessaan (7) esittämiin huomautuksiin,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

ENSIMMÄINEN OSA

Alkuhuomautus

1. Komission ehdotuksessa viitataan SEM 2000 -aloitteen (Sound and Efficient Management) kolmanteen vaiheeseen, jota koskeva päätelmä hyväksyttiin Madridin Eurooppa-neuvostossa 15. 16.12.1995. Ehdotuksen tavoitteena on vahvistaa omien varojen kantoa koskevaa sääntelyä, mutta se myös osaltaan lisää tämän sääntelyn monimutkaisuutta. Omien varojen järjestelmän avoimuuden parantamiseksi olisi harkittava sovellettavien säännösten muokkaamista kauttaaltaan siten, että niiden ymmärrettävyys parantuisi ja niitä voitaisiin soveltaa johdonmukaisemmin. Todellisuudessa asetuksessa yhdistyvät viimeisimpien siihen tehtyjen muutosten jälkeen periaatteisiin liittyvät säännökset ja soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

Yleiset huomautukset

2 artikla, 1 kohta

2. Tilintarkastustuomioistuin haluaisi muistuttaa, että se on jo ottanut 1. huhtikuuta 1993 antamassaan lausunnossa n:o 1/93 kantaa komission ehdotukseen, joka koski 2 artiklaan tehtävää muutosta. Muutosehdotus oli tuolloin sisällöltään hyvin samankaltainen kuin tässä lausunnossa käsitelty muutosehdotus, mutta se ei saanut hyväksyntää lainsäätäjältä, joka hyväksyi 8 päivänä heinäkuuta 1996 viimeisimmän muutoksen asetukseen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (8).

3. Nyt käsiteltävänä oleva ehdotus eroaa kuitenkin aikaisemmasta muutosehdotuksesta siten, että siinä ei enää pyritä yksinomaan parantamaan tilien avoimuutta, vaan keskitytään kahteen tapaukseen, joissa jäsenvaltioilla olisi vastedes taloudellinen vastuu. Tällainen tilanne syntyy silloin, kun maksujen toteaminen ei ole enää mahdollista tulliviranomaisten tekemän virheen vuoksi:

a) jos maksuvelvollinen ei ole voinut kohtuudella havaita hallinnon tekemää virhettä ja on toiminut vilpittömin mielin ja noudattanut kaikkia tulliselvitystä koskevia voimassa olevia säännöksiä

b) jos hallinnon virheen seurauksena maksuvelvolliselle ei ole ilmoitettu tullien määrää yhteisön tullikoodeksin 221 artiklassa säädetyssä kolmen vuoden määräajassa.

4. Tilintarkastustuomioistuin on tietoinen komission lähestymistavasta, mutta toteaa kuitenkin, että muutosehdotus ei rajoitu koskemaan ainoastaan perusteluosassa mainittuja tapauksia (kohta 2 - 2 artiklan 1 ja 2 alakohtaa koskeva muutosehdotus). Tilintarkastustuomioistuin ehdottaa siksi muutoksia kyseiseen tekstiin.

5. Nykyisin tulliviranomaiset saavat jättää kirjaamatta maksut, joiden määrä alittaa yhteisön tullikoodeksista annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (9) 217 artiklan 1 kohdan c alakohdan perusteella vahvistetun kymmenen ecun rajan. Komissio ei perustele ehdotuksessaan, miksi olisi oikeutettua poiketa tästä säännöksestä. Tilintarkaatustuomioistuimen käsityksen mukaan ei ole näin ollen aiheellista ehdottaa kyseisen rajan nostamista 2 000 ecuun.

6. Tilintarkastustuomioistuin on havainnut, että muutosehdotuksessa ei vahvisteta päivämääriä eikä määräaikoja, jotka on otettava huomioon asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 7 artiklan 2 kohdan soveltamisen osalta.

17 artikla, 2 5 kohdat

7. Tilintarkastustuomioistuin totesi varainhoitovuotta 1995 koskevassa vuosikertomuksessaan, että erilliseen kirjanpitoon (B-kirjanpitoon) kirjattujen omien varojen hallinnointi olisi saatava avoimemmaksi siten, että vuotuisen taseen liitetiedoissa julkaistaisiin jäsenvaltioittain laadittu selvitys sellaisista yhteisön saamisista, joita ei ole saatu perityksi tietyn ajanjakson kuluessa.

8. Komissio vahvistaa tämän ajanjakson viideksi vuodeksi ja ehdottaa lisäksi, että erillisestä kirjanpidosta poistettaisiin määrät, joita ei ole peritty viiden vuoden kuluessa.

9. Tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen mukaan komissiolle olisi tiedotettava jäsenvaltioiden poistamista yli 10 000 ecun määristä. Komissio voisi tällöin päättää, ovatko poistot hyväksyttäviä, ja lisäksi näin voitaisiin varmistua perinteisten omien varojen hallinnoinnin avoimuudesta.

10. Tilintarkastustuomioistuimen arvion mukaan Euroopan unionin alueella ilmoitetaan vuosittain noin kymmenen tapausta, joissa on poistettu saamisia kirjanpidosta voimassa olevien säännösten nojalla. Viiden vuoden määräajan käyttöönoton ansiosta joitakin tapauksia saadaan todennäköisesti selvitettyä ensimmäisen soveltamisvuoden aikana. Kaiken kaikkiaan poistamistapaukset eivät kuitenkaan lisääntyne merkittävästi. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että on siksi liian aikaista nostaa 10 000 ecusta 50 000 ecuun rajaa, jonka ylityttyä on noudatettava ilmoitusmenettelyä ja saatava saamisten poistamiselle komission hyväksyntä. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin pitää suotavana, että jatkossakin sovelletaan samansuuruista vähimmäismäärää sekä poistettujen saamisten että petos- ja säännönvastaisuustapausten osalta (asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 6 artikla).

11. Komission ehdotuksessa esitetään, että jäsenvaltiot voisivat automaattisesti jättää asettamatta komission käyttöön määrät, joihin on sovellettu poistamismenettelyä ja joiden osalta komissio ei ole tehnyt ratkaisua kuuden kuukauden kuluessa. Tilintarkastustuomioistuin arvioi, että niissä saamistapauksissa, joissa on kyse huomattavista omien varojen määristä (esimerkiksi yli 100 000 ecua), tällainen järjestelmä, jossa saamiset voidaan poistaa ilman erillistä hyväksyntää, olisi ristiriitainen moitteettoman varainhoidon ja unionin taloudellisten etujen turvaamisen tavoitteisiin nähden, samoin kuin niihin yhteisön tuloihin liittyviin vastuutehtäviin nähden, jotka kuuluvat komissiolle perustamissopimuksen ja varainhoitoasetuksen mukaan. Huomattavien rahamäärien kohdalla tilintarkastustuomioistuin katsoo komission kieltäytyvän varojen käyttöönasettamista koskevan vapautuksen antamisesta, jos tältä ei ole saatu virallista hyväksyntää kuuden kuukauden kuluessa.

12. Lisäksi sellaisten maksujen tosiasiallista perintää, joiden osalta on annettu vapautus olla asettamatta vastaava määrä varoja komission käyttöön, olisi pidettävä maksujen uutena toteamisena. Nämä maksut olisi kirjattava 6 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun kirjanpitoon ja asetettava komission käyttöön kyseisessä asetuksessa säädettyjen ehtojen mukaisesti. Todellisuudessa maksut, jotka mahdollisesti saadaan perityksi sen jälkeen, kun jäsenvaltiolle on annettu vapautus jättää niitä vastaava määrä varoja asettamatta komission käyttöön, ovat edelleenkin omia varoja; muussa tapauksessa rikottaisiin omista varoista 31 päivänä lokakuuta 1994 tehdyn päätöksen (10) 2 artiklan määräyksiä. Kyseisessä päätöksessä, joka on asetettu etusijalle asetukseen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 nähden, ei määrätä minkäänlaisesta poikkeuksesta päätöksessä lueteltujen maksujen yhteisöllisen luonteen osalta.

TOINEN OSA

Tilintarkastustuomioistuin esittää oheisessa taulukossa yleiskatsauksen edellä esitetyistä huomautuksista sekä lisähuomautuksista, joita se pitää tarpeellisina joidenkin nykyisen tekstin epäselvyyksien välttämiseksi.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän lausunnon Luxemburgissa 25. syyskuuta 1997 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Bernhard FRIEDMANN

Presidentti

(1) EYVL L 293, 12.11.1994, s. 9.

(2) EYVL L 155, 7.6.1989, s. 1.

(3) EYVL L 175, 13.7.1996, s. 3.

(4) Asiakirja KOM(97) 343 lopullinen.

(5) EYVL C 170, 21.6.1993.

(6) Asiakirja KOM(92) 519 lopullinen.

(7) Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus varainhoitovuodelta 1995, kohta 1.16 (EYVL C 340, 12.11.1996).

(8) Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 1355/96, annettu 8 päivänä heinäkuuta 1996, yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta annetun asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 muuttamisesta (EYVL L 175, 13.7.1996, s. 3).

(9) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.

(10) Neuvoston päätös 94/728/EY, Euratom, tehty 31 päivänä lokakuuta 1994, Euroopan yhteisöjen omista varoista (EYVL L 293, 12.11.1994, s. 9).

TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN LAUSUNTO EHDOTUKSESTA NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY, EURATOM), JOLLA MUUTETAAN YHTEISÖJEN OMISTA VAROISTA TEHDYN PÄÄTÖKSEN 94/728/EY, EURATOM, SOVELTAMISESTA ANNETTUA NEUVOSTON ASETUSTA (ETY, EURATOM) N:o 1552/89

>TAULUKON PAIKKA>