Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Palvelujen sisämarkkinastrategia"

(2002/C 48/05)

Talous- ja sosiaalikomitea päätti 28. helmikuuta 2001 työjärjestyksensä 23 artiklan 2 kohdan nojalla antaa lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta.

Asian valmistelusta vastannut "yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus" -jaosto antoi lausuntonsa 21. marraskuuta 2001. Esittelijä oli Bruno Vever.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. marraskuuta 2001 pitämässään 386.ítäysistunnossa (marraskuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 106 puolesta yhden pidättyessä äänestämästä.

1. Komitean pääasialliset huomiot

1.1. Komitea on huolestunut siitä, että palvelujen sisämarkkinoiden toteutuminen viivästyy yhä, samaan aikaan kun palvelualasta on tullut erittäin tärkeä tekijä Euroopan talouskehityksen ja työllisyyden kannalta. Nykytilanteessa, jota leimaavat globalisaation aiheuttama paine, WTO-neuvottelujen uudelleenkäynnistyminen, tietoyhteiskunnan tulo, euron käyttöönotto, Lissabonissa tehdyt kilpailusitoumukset ja valmistautuminen laajentumiseen, palvelujen sisämarkkinat on syytä toteuttaa viipymättä.

1.2. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että komissio on korostanut joulukuussa 2000 julkaisemassaan tiedonannossa, että palvelujen sisämarkkinat on toteutettava pikimmiten. Komissio näet päätti painottaa entisestään valmisteilla olevia asiakohtia, tarkastella sisämarkkinoiden toteutumisen tiellä olevia esteitä ajanmukaisten tietojen pohjalta ja suhtautua asiaan vuodesta 2002 lähtien kokonaisvaltaisesti ja innovatiivisesti.

1.3. Komitea tietää palvelujen sisämarkkinoiden toteuttamisen olevan monimutkaista, koska jäsenvaltioiden oikeusjärjestys ja hallintokulttuuri poikkeavat pohjimmiltaan suuresti toisistaan. Komitean tekemä tutkimus ja sen järjestämä kuulemistilaisuus osoittavat kuitenkin, että lähes kaikki työmarkkinatoimijat myöntävät toki asian olevan monisäikeisen, mutta katsovat, ettei eurooppalaisiin haasteisiin ole nykyisin tartuttu parhaalla mahdollisella tavalla.

1.4. Komitea toteaa niin ikään alan työmarkkinaosapuolten odottavan hartaasti, että esiin tulleisiin monitahoisiin kysymyksiin onnistutaan puuttumaan uudella tavalla, entistä tehokkaammin ja jäntevämmin. Komitea tähdentää siis komission tavoin tarvetta ryhtyä aiottua kiireellisemmin työstämään yhteisön tasolla uusia lähtökohtia, joiden on oltava kokonaisvaltaisia, koordinoituja ja joustavia. Haasteena on tasapainottaa dynaamisesti markkinapaine, keskinäinen tunnustaminen ja yhdenmukaistaminen siten, että samalla otetaan huomioon yritysten, kuluttajien ja yleishyödyllisten palveluiden erityistehtäviin liittyvät intressit niiden mukautuessa sääntelyn purkamisen edellyttämiin kilpailuvaatimuksiin.

1.5. Sisämarkkinoiden toteutumisen tiellä olevia esteitä arvioitaessa komitea kiinnittää komission huomion siihen, että on määriteltävä menetelmät ja luokiteltava erityyppiset esteet nykyistä paremmin siten, että todelliset esteet, jotka on syytä poistaa, erottuvat selvemmin eurooppalaisen kulttuurin monimuotoisuudesta, johon toimijoiden on edelleen sopeuduttava.

1.6. Komitea kannattaa komission ehdottamia suuntaviivoja, joiden pohjalta palvelujen sisämarkkinoiden toteutumista on määrä nopeuttaa vuonna 2002 kehiteltävän ja käynnistettävän strategian avulla. Komitea suosittaa kuitenkin seuraavaa:

1.6.1. Komitea on vakuuttunut siitä, että uuden lähestymistavan onnistuminen edellyttää yhteisön toimielinten, työmarkkinaosapuolten ja jäsenvaltioiden välistä uudenlaista kumppanuutta, jonka lähtökohtana ovat seuraavat periaatteet: arvioidaan tarkoin esteet, torjutaan uusien esteiden syntyminen, koordinoidaan toimintaa täydentävin välinein, yksinkertaistetaan sääntöjä, poistetaan varovaisesti sellaiset esteet, jotka ovat samalla suojamuureja, otetaan huomioon kaupan maailmanlaajuistuminen, tarjotaan työmarkkinaosapuolille tilaisuus osallistua heitä koskevien sääntöjen määrittelyyn ja komissiossa seurataan jatkuvasti asian edistymistä.

1.6.2. Ennen kuin strategia voidaan toteuttaa, perustamissopimuksen määräyksiä on noudatettava nykyistä tehokkaammin. Sellaisista jäsenvaltioiden käynnistämistä sääntelyhankkeista, jotka saattavat luoda esteitä, on annettava järjestelmällisesti ennakkotietoja ja direktiivit on saatettava nykyistä tarkemmin osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä.

1.6.3. Komitea kannattaa komission aikomusta ehdottaa parlamentille ja neuvostolle, että ne hyväksyisivät uuden laaja-alaisen säädöksen, jotta uusi strategia vaikuttaisi toivotulla tavalla. Säädöksen on oltava poliittisesti ja oikeudellisesti sitova, lähestymistavaltaan kokonaisvaltainen, siinä on keskityttävä olennaisiin vaatimuksiin, sen nojalla on voitava antaa muita, täydentäviä säädöksiä ja pystyttävä koordinoimaan niitä, ja säädös on voitava panna täytäntöön joustavasti.

1.6.4. Komitea suosittaa, että puitesäädökseen ja liitännäisdirektiiveihin sisällytettävien olennaisten vaatimusten suunnittelu annettaisiin SLIM-komiteoiden kaltaisten usean osapuolen edustajista koostuvien sääntelykomiteoiden tehtäväksi. Sekakomiteat muodostettaisiin hallinnon, palveluiden toimittajien ja niiden käyttäjien edustajista.

1.6.5. Komitea suosittaa niin ikään, että puitesäädöksessä asianomaisia työmarkkinaosapuolia kannustettaisiin harjoittamaan itsesääntelyä ja yhteissääntelyä siten, että eurooppalainen lainsäätäjä ja komissio valvoisivat sääntelyn vaikutuksia ja täytäntöönpanoa. Komitea kehottaa eurooppalaisia työmarkkinatoimijoita ryhtymään kaikkiin tarvittaviin tämänsuuntaisiin toimiin, jotta ne olisivat palvelujen sisämarkkinoiden toteutumisen liikkeelle panevia voimia.

1.6.6. Komitea toivoo, että palveluiden sisämarkkinoiden toteutuminen nopeutuu uuden lähestymistavan ansiosta huomattavasti ja peruuttamattomasti ennen komission ja parlamentin nykyisten toimikausien päättymistä ja ennen kuin ensimmäiset uudet valtiot liittyvät unioniin.

2. Komission tiedonannon suuntaviivat

2.1. Komission 29. joulukuuta 2000 julkaisemassa tiedonannossa "Palvelujen sisämarkkinastrategia"(1) korostetaan, että vaikka palvelut käyvät yhä tärkeämmiksi Euroopan taloudelle, palvelujen riittävän joustavien ja yhdennettyjen eurooppalaisten sisämarkkinoiden toteutuminen viivästyy viivästymistään. Tiedonannossa muistutetaan Eurooppa-neuvoston sitoutuneen Lissabonissa kehittämään palveluita Euroopan talouden muuttuessa aiempaa dynaamisemmaksi ja kilpailukykyisemmäksi. Komissio julkaisi tiedonantonsa juuri tämän sitoumuksen vuoksi.

2.2. Komissio ehdottaa tilanteen korjaamiseksi uutta kaksivaiheista strategiaa.

2.2.1. Ensimmäisessä vaiheessa, joka käynnistyy vuonna 2001, komissio esittää toteutettaviksi seuraavanlaisia toimia:

- Parlamentti ja neuvosto sopivat useista valmisteltavina olevista lainsäädäntöehdotuksista (julkisista tavara- ja palveluhankinnoista sekä rakennusurakoista, rahoituspalveluiden etämyynnistä, televiestinnän sääntelykehyksestä, postipalveluiden avaamisesta kilpailulle, tekijänoikeuksista tietoyhteiskunnassa, EU:n tilinpäätösstrategiasta, yritysostotarjouksista ja sähköisesti toimitettaviin palveluihin sovellettavasta ALV:stä).

- Komissio käynnistää uusia toimia (kohteina kaupallinen viestintä - myynninedistäminen -, säännellyt ammatit - ammattipätevyyden tunnustaminen -, rahoituspalvelut ja sähköinen kaupankäynti sekä väärentäminen ja laiton valmistaminen).

- Komissio laatii arviointikertomuksen jo annettujen direktiivien täytäntöönpanosta (teknisiä standardeja koskevien tietojen toimittamisesta, ehdolliseen pääsyyn perustuvien palvelujen oikeussuojasta, satelliitin välityksellä tapahtuvaan yleisradiointiin ja kaapeleitse tapahtuvaan edelleen lähettämiseen sovellettavista tekijänoikeuksista sekä tietokantojen oikeudellisesta suojasta).

- Komissio käynnistää useita muita liitännäistoimenpiteitä (jotka koskevat tilastotietojen parantamista, esikuva-analyyseja, palveluyrityksille suunnattavaa tieto- ja viestintätaitoja koskevaa koulutusta ja innovaatiotoiminnan tehostamista kuudennessa T& K-puiteohjelmassa).

- Komissio tutkii palveluiden tiellä olevia esteitä ja laatii asiasta selvityksen ensimmäisen vaiheen lopussa.

2.2.2. Vuodeksi 2002 kaavaillussa toisessa vaiheessa komissio esittää toteutettaviksi seuraavia uusia toimia:

- Laaditaan luettelo esteistä, jotka voidaan poistaa soveltamalla perustamissopimuksen periaatteita.

- Ryhdytään poistamaan muutoin kuin lainsäädäntötoimin tiettyjä lainsäädännön ulkopuolisia esteitä (laaditaan yhteisön käytännesäännöt, luodaan riitojenratkaisumenettelyjä ja toteutetaan tiedotustoimia).

- Kehitetään monialaisia välineitä, joilla poistetaan suurin osa jäljellä olevista esteistä.

- Täydennetään toimintaa kohdennetuin yhdenmukaistamistoimenpitein.

2.3. Komitea panee merkille, että komission tiedonanto julkaistaan otolliseen aikaan useastakin syystä:

2.3.1. Talous maailmanlaajuistuu entisestään ja yhtenäismarkkinat avautuvat yhä enemmän unionin ulkopuolisiin maihin. Tämänsuuntainen kehitys korostuu edelleen, kun monenkeskisiä WTO-neuvotteluja jatketaan marraskuussa 2001. Neuvotteluissa keskitytään erityisesti palveluiden vapauttamiseen sääntelystä kaikkialla maailmassa.

2.3.2. Tietoyhteiskunnan tulo mullistaa palveluiden toimitusehdot, koska rajat poistuvat, kilpailu kiristyy ja palveluiden käyttäjät (yritykset, yhteisöt ja yksittäiset kuluttajat) ovat tietoyhteiskunnassa keskeisessä ja etuoikeutetussa asemassa.

2.3.3. Kaikkien toimijoiden välinen kilpailu kiristyy entisestään, kun euro otetaan lopullisesti käyttöön vuoden 2002 alussa. Tämä puolestaan voimistaa vaatimuksia palvelujen yhtenäismarkkinoiden yhdentämisestä.

2.3.4. Lissabonissa kehotettiin muodostamaan Euroopasta vuoteen 2010 mennessä maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin osaamiselle rakentuva talous. Mandaatin käytännön toteutus vain pyrkii viivästymään, eikä se onnistu, ellei palveluiden yhtenäismarkkinoita avata päättäväisesti kilpailulle.

2.3.5. Laajentumiseen valmistautuminen on myös yksi syy nopeuttaa palvelujen yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseen tähtääviä toimia, jotta asiassa edistyttäisiin tuntuvasti, ennen kuin ensimmäiset uudet valtiot liittyvät unioniin.

2.4. Komitea keskittyy jäljempänä esittämään huomioita seuraavista seikoista:

- komission analyysi nykyisistä palvelumarkkinoista (palveluiden rooli Euroopan taloudessa ja palvelujen yhtenäismarkkinoiden viivästyminen)

- komission ehdottama uusi strategia, jolla nopeutetaan palvelujen yhtenäismarkkinoiden toteutumista (perusperiaatteet sekä ensimmäisessä ja myöhemmin toisessa vaiheessa toteutettavat toimet).

2.5. Komitean lausunto pohjautuu etupäässä 19. syyskuuta 2001 järjestettyyn talous- ja yhteiskuntaelämän edustajien kuulemistilaisuuteen. Sen avulla saatiin tarkka kuva palvelujen sisämarkkinoiden nykytilanteesta, varsinkin sen esteistä, ja tilaisuudessa koottiin suosituksia "yleisiksi ohjeiksi", joiden avulla sisämarkkinoiden toteutumista nopeutetaan.

3. Komitean huomioita palveluiden roolista Euroopan unionin taloudessa

3.1. Komissio toteaa osuvasti, että palvelut ovat yhteisön sisämarkkinoiden toteutumisen kannalta avainasemassa. Euroopan unionin talous on merkittävällä tavalla mukana kehittämässä palveluita. Euroopan unioni on maailman suurin palveluiden viejä (palveluiden osuus viennistä on 26 %), ja se investoi palveluihin enemmän kuin muut. Komitea korostaa ennen kaikkea sitä, että palvelualan osuus Euroopan unionin BKT:stä ja työllisyydestä on enemmän kuin puolet, 70 % kolmena viime vuonna syntyneistä työpaikoista ja lähes 90 % uusista yrityksistä. Palvelualalla on korkeampi keskipalkka ja keskimääräinen ammattipätevyys kuin muilla sektoreilla. Komitea painottaa olevan välttämätöntä vakiinnuttaa tilanne ja hyödyntää kaikilta osin EU:ssa tuotettujen palveluiden tarjoamaa taloudellista painoarvoa.

3.2. Komitea toteaa, että palveluala on sekä monitahoinen että laaja. Sen osatekijöiden luetteleminen saattaa vaikuttaa kaoottiselta omaisuusluettelolta: rahoitus- ja vakuutuspalvelut, yritysten immateriaalipalvelut (konsultointi, mainonta ja markkinointi, tietotekniikka jne.), yritysten operatiiviset palvelut (ulkoistettu hallinto, omaisuus, laitos- ja työpaikkaruokailu, turvallisuus jne.), yhteisöille tarjottavat palvelut, yksityishenkilöille tarjottavat palvelut (majoitus, ravitsemusliikkeet, vapaa-aika jne.), henkilökohtaiset (koti)palvelut, tilapäiset työsuhteet, liikenne ja materiaalihuolto.

3.3. Komitea korostaa niin ikään sitä, että edellä luetellulla näennäisesti heterogeenisella kokonaisuudella on kolme merkittävää yhteistä piirrettä, jotka vaikuttavat voimakkaasti yritysten hallintotapaan, organisaatioon, henkilöstöhallintaan, rahoitustarpeeseen jne:

- Palkkauskulujen osuus liikevaihdosta on keskimäärin 70 %, ja se vaihtelee ammateittain 40 %:sta 80 %:iin.

- Lähes kaikki palkansaajat ovat päivittäin jatkuvasti tekemisissä asiakkaiden kanssa, mikä edellyttää asiakassuhteen erityistä hallintaa.

- Ala on verkostoitunut, päätökset on erittäin pitkälle hajautettu ja paikallisjohdolla on runsaasti itsemääräämisoikeutta, koska alan on oltava asiakasläheistä.

3.4. Komitea panee niin ikään merkille, että varsinaisen palvelualan lisäksi itse palvelun käsitteestä on tullut nykyisin tärkeä. Kun tiettyyn tuotteeseen tai tuotteisiin liittyvien palveluiden käsitettä on kehitetty vuosikymmenen ajan, itse tuotteet on alettu yhdistää yhä erottamattomammin palveluiden tarjontaan. Lisäarvon tuottamispaikka on itse asiassa siirtynyt ja sijaitsee nyt itse palvelusuhteen keskipisteessä, joten palvelusuhde määrää palvelun tuottamista edeltävän ja sen jälkeisen vaiheen. Kehitys kulkee peruuttamattomasti kohti immateriaali- ja osaamistaloutta, joka koostuu liittoutumista, keskinäisestä riippuvuudesta ja kaikenlaisista vastavuoroisuuksista.

3.5. Komitea painottaa palvelumarkkinoiden liittyvän kiinteästi tuotemarkkinoihin. Palveluiden kehittäminen on teollisuusmaiden tärkein ominaispiirre, joka liittyy kaikkiin elinkeinoelämän aloihin: teollisuuteen, jossa paitsi tuotantokustannukset, myös voitot ja työpaikat muodostuvat yhä useammin palveluista; jakelusektori, joka pyrkii pitämään asiakkaansa uskollisina tarjoamalla heille oheispalveluita; varsinainen palveluala, jonka toimista yli puolet on palveluita muille palveluntoimittajille; valtiot, joiden on osattava pitää julkiset palvelut aiempaa paremmin erillään yleisölle tarjottavista palveluista. Kaikki ovat toisistaan riippuvaisia ja täydentävät toisiaan.

3.6. Komitea korostaa niin ikään sitä, että päättäessään ottaa euron käyttöön, unioni on implisiitisti päättänyt korostaa palveluiden asemaa säilyttääkseen kilpailukykynsä kaikkialla maailmassa. Runsaasti yksilöllistä lisäarvoa omaavat palvelut (joiden lähtökohtana ovat sekä "prosessit" että yksilöt) parantavat innovaation ja Euroopan unionin asemaa maailmantaloudessa. Vähemmän yksilöllistä lisäarvoa omaavat palvelut, jotka ovat kuitenkin yhteisölle sosiaalisesti erittäin hyödyllisiä, ovat ensiksi mainittujen palveluiden kannalta välttämättömiä, koska ne vaikuttavat välittömästi yhteiskunnan tasapainoon. Niiden tehtävänä on näet sosiaalisen osallistamisen ja integraation kohentaminen. Sosiaalisen ja yhteiskunnallisen tasapainon vakiinnuttaminen on niin ikään yksi tekijä, jonka avulla alueet voivat houkutella investointeja. Palvelut ovat itse asiassa vankka vastaus aluekehityksen, alueiden verkottumisen ja tarjonnan jäsentelyn asettamiin haasteisiin. Palvelut muovaavat Euroopan unionin kansainvälistä kuvaa, samalla kun ne vastaavat paikallisiin haasteisiin ja tarpeisiin.

3.7. Näistä eri syistä ja samassa hengessä komissio perustelee täysin oikeutetusti palveluiden keskeistä roolia ylipäätään yhtenäismarkkinoiden toiminnassa (vrt. televiestintä, rahoituspalvelut jne.) ja palveluiden vaikutuksia kaupallisen prosessin eri vaiheisiin. Komitea on vakuuttunut siitä, että palvelujen yhtenäismarkkinoiden parantaminen on henkilöiden, tavaroiden ja pääoman vapaan liikkuvuuden kannalta ratkaisevaa, koska palvelujen tarjoamisen vapaus vaikuttaa monin tavoin talouselämän osatekijöihin.

3.8. Komitea painottaa aivan erityisesti pk-yritysten ratkaisevaa roolia palvelutaloutta kehitettäessä. Pk-yrityksiä on tuettava luomalla nykyistä suotuisampi maailmanlaajuinen toimintaympäristö (vrt. sääntelyn ja muodollisuuksien yksinkertaistaminen ja verotuksen keventäminen), verkottamalla yritykset, helpottamalla rahoituksen saantia jne.

3.9. Komitea muistuttaa lisäksi, että myös yleishyödyllisillä palveluilla on taloudellinen ja sosiaalinen tehtävä, joka on tunnustettu nimenomaisesti Amsterdamin sopimuksessa ja Nizzan perusoikeuskirjassa. Yleishyödyllisille palveluille on ominaista, että ne ovat erittäin moninaisia jäsenvaltioiden poliittisista, hallinnollisista ja kulttuurisista erityispiirteistä riippuen. Yleishyödylliset tehtävät on myös voitu delegoida muille kuin julkisille toimijoille, kun valtio on myöntänyt niille toimiluvan erityisehdoin. Komitea kannattaa yleishyödyllisten palveluiden oikeutettua tehtävää, mutta korostaa, että niiden yhteensopivuutta sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kanssa on kuitenkin valvottava, etenkin hallinnon avoimuutta, käyttäjien ja työmarkkinaosapuolten osallistumista palveluiden organisointiin ja yhteisön kilpailusääntöjen noudattamista. Komitea kehottaa lisäksi komissiota täsmentämään, miten yleishyödyllisiin palveluihin liittyvä taloudellinen toiminta voidaan erottaa nykyistä paremmin muusta kuin taloudellisesta toiminnasta. Komitea korostaa, että liikenteen, televiestintäalan, postipalveluiden ja energia-alan avaaminen kilpailulle on saatettava päätökseen, mikä on Euroopan todellisten sisämarkkinoiden toteutumisen kannalta välttämätöntä.

3.10. Komissio korostaa, että Lissabonin mandaatissa palveluja pidetään tärkeinä. Se muistuttaa erityisesti, että palvelut ovat uuden talouden liikkeelle paneva voima, ja tähdentää käynnissä olevan teknologisen kehityksen vaikutuksia innovaatioprosessiin, Euroopan unionin ja koko maailman kilpailukykyyn, talouskasvuun ja kaikkien käyttäjien tästedes edellyttämien laatuvaatimusten voimistumiseen. Komitea kannattaa viittausta Lissabonin mandaattiin, mutta painottaa olevan huolestuttavaa, ettei sen täytäntöönpanoa vielä valvota riittävästi. Tästä ovat hyvänä osoituksena laimeat uudistukset ja nihkeä tiedottaminen niiden edistymisestä, mikä kävi ilmi unionin 15:n jäsenvaltion huippukokouksessa Tukholmassa (jäsenvaltiot eivät antaneet tietoja omien uudistustensa edistymisestä, yhteisön tasolla tehtävien päätösten viivästymisestä eivätkä direktiivien verkkaisesta siirtämisestä osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä). Tähän on ehdottomasti puututtava ennen maaliskuussa 2002 Barcelonassa pidettävää seuraavaa keväthuippukokousta.

3.11. Komitea painottaa, että on pohdittava, millä tavoin palvelujen yhtenäismarkkinoiden avaaminen kilpailulle vaikuttaa paitsi taloudellisesti myös sosiaalisesti. On aiheellista tukea markkinoiden avaamisen mukanaan tuomaa tuottavuuden ja kilpailukyvyn lisäämistä ja pitää samalla silmällä sosiaalisia seurauksia, kun ala on aiemmin ollut suojattu. Tällöin on huolehdittava siirtymäkausista, järjestettävä koulutusta ja toteutettava rakennemuutostoimia tarvittaessa myös yhteisön tukivaroin. Komitea muistuttaa lisäksi, että palvelujen yhtenäismarkkinoiden parantamisella on kaiken kaikkiaan myönteisiä sosiaalisia kokonaisvaikutuksia, ja sen on ennustettu luovan jopa 36 miljoonaa potentiaalista uutta työpaikkaa.

3.12. Komitea tähdentää lopuksi, että palvelujen roolia laajentuvassa Euroopan unionissa on pohdittava jo nyt ja tarjottava ehdokasvaltioille tilaisuus osallistua täysipainoisesti palvelujen uuden yhtenäismarkkinastrategian valmisteluun, määrittelyyn ja täytäntöönpanoon.

4. Komitean huomioita palvelujen yhtenäismarkkinoiden viivästymisestä

4.1. Komitea toteaa komission tavoin, että palvelujen yhtenäismarkkinoiden toteutuminen on edelleen jäljessä tavaroiden yhtenäismarkkinoiden toteutumisesta. Koska prosessi käynnistyi myöhemmin, sen tiellä on edelleen enemmän esteitä kuin tavaroiden yhtenäismarkkinoilla. Tästä ovat todisteena lukuisat tärkeät direktiivit, joita ei vielä ole hyväksytty. Palveluita on sitä paitsi jo sinänsä vaikeampi yhtenäistää kuin tavaroita. Palveluiden tarjoamisedellytykset liittyvät itse asiassa hyvin kiinteästi jäsenvaltioissa voimassa olevaan oikeusjärjestykseen (muun muassa siviili-, kauppa- ja sosiaalioikeuteen). Ne puolestaan ilmentävät kulttuurisia erityispiirteitä, joita on erityisen hankala yhtenäistää. Palveluiden tarjoamisedellytyksiä säännellään yleensä monin tavoin. Sääntely on usein pitkäaikaista, ja edellytyksistä on monesti sovittu ammattien omien sääntelytoimien puitteissa. Tällaisten ammattien oikeudellisessa vastuussa voi myös olla huomattavia maakohtaisia eroja (esimerkiksi tietyssä maassa arkkitehti saattaa olla vastuussa kiinteistön rakentamisesta, kun taas toisessa maassa rakentamisesta vastaa insinööri). Tällaiset erot kaventavat tuntuvasti palveluiden tarjoamisen vapautta jäsenvaltiosta toiseen siirryttäessä ja monimutkaistavat huomattavasti palveluiden yhtenäistämistä.

4.2. Komitea tietää, että Euroopan unionissa on otettu käyttöön monia välineitä, joilla palvelujen yhtenäismarkkinoita pyritään toteuttamaan entistä paremmin. Yhtenäistämisen ja keskinäisen tunnustamisen tulee tarkoituksenmukaisesti täydentää toisiaan, joten niiden soveltamisaloja on vielä hiottava, vaikka niiden vuorovaikutus kehittyy vielä nykyisestään. Yhteisön on lisäksi tarkoitus kehittää lainsäädäntävälineiden (asetusten ja direktiivien) lisäksi myös liitännäisvälineitä (tiedonantoja, tutkimuksia, tulostauluja, koulutusta, ohjelmia jne.).

4.3. Komitea muistuttaa lisäksi, että yhteisön lainsäädäntäprosessin hitautta arvosteltiin maaliskuussa 2001 julkaistussa Alexandre Lamfalussyn raportissa, ja korostaa olevan perusteltua arvostella muitakin säädösaloja kuin rahoituspalveluita. Yhtä ankaraa kritiikkiä voidaan esittää muiden palvelulohkojen säännöstön yhtenäistämisestä.

4.4. Komitea teki lausuntoa valmistellessaan eurooppalaisille työmarkkinaosapuolille kyselytutkimuksen, joka vahvistaa, että tilanteeseen ollaan tyytymättömiä. Sen myönnetään kuitenkin olevan monimutkainen. Vastaajista vain 4 prosenttia tähdensi ennen kaikkea tapahtunutta edistystä, 16 prosenttia korosti viivästymistä ja 80 prosenttia piti näitä kahta seikkaa yhtä tärkeinä. Vastaajista 80 prosenttia myönsi, että jäljellä olevia ongelmia on vaikea ratkaista teknisesti ja poliittisesti, mutta 80 prosenttia katsoi myös, ettei niihin ole nykyisin puututtu parhaalla mahdollisella tavalla. Tutkimus vahvistaa sen tosiasian, ettei ongelmien monitahoisuus missään tapauksessa saa olla syynä siihen, että yhteisö omaksuu toiminnassa matalan profiilin: ruohonjuuritason toimijat odottavat innokkaina, että asiaa lähestytään uudella tapaa, entistä hyökkäävämmin ja tehokkaammin ja selkiytetään näkemystä, jotta tähän monimutkaiseen ongelmaan puututtaisiin tehokkaasti.

4.5. Komitea kiinnittää kaiken kaikkiaan komission huomion siihen, että on määriteltävä metodologia ja puututtava yhtenäismarkkinoiden tiellä vielä oleviin esteisiin valikoidusti. Komitean järjestämä kyselytutkimus ja kuulemistilaisuus vahvistivat, että palveluiden tiellä on monia erilaisia esteitä, joita työmarkkinatoimijat toivat esiin, ja ne antavat melko laajan kuvan monenlaisista hallinnollisista, teknisistä ja verotuksellisista esteistä, jotka vielä haittaavat sisämarkkinoita. Sitä vastoin esteet mainitaan ja niitä kommentoidaan usein vaivautumatta asettamaan niitä riittävään hierarkkiseen järjestykseen. On kuitenkin pidettävä mielessä, ettei palvelujen eurooppalaisten sisämarkkinoiden tavoitteena ole yhdenmukaistaa koko kauppavaihtoa vaan varmistaa, että se on entistä avoimempaa, joustavampaa, tehokkaampaa ja johdonmukaisempaa. Tietty erilaisuus on sallittava (esimerkiksi kulttuuri, kielet jne.), ja itse kunkin on sopeuduttava siihen. Sitä vastoin on vielä olemassa esteitä, jotka pystyttävät todellisia raja-aitoja ja saavat aikaan rankkaa syrjintää, eivätkä ne ole yhtenäismarkkinoilla perusteltuja, minkä vuoksi ne on poistettava nopeasti. Näiden kahden ääripään väliin jää "harmaa vyöhyke", jolla keskustellaan luonnollisesti ja kehitetään keskustelua edelleen joustavuuden määrästä (esimerkiksi keskinäisestä tunnustamisesta ja markkinoiden avaamisesta kilpailulle toimimalla suoraan markkinoilla) ja yhteisön toiminnan toivottavasta tasosta (varsinkin yhtenäistämisestä).

4.6. Komitea suosittaa komissiolle, että se erottelisi piakkoin julkaistavassa esteiden luettelossa seuraavat seikat:

- yhtäältä esteet, jotka estävät palveluiden tarjoamisen tai haittaavat sitä voimakkaasti, kuten teknisten vaatimusten tai ammattitutkintojen ja -pätevyyden tunnustamisen puuttuminen. Yhteisön tasolla on ensisijaisesti puututtava tällaisiin esteisiin;

- toisaalta esteet, jotka hankaloittavat palveluiden tarjoamista vaikuttamatta perimmiltään kilpailuedellytyksiin, kuten mukautuminen kulttuuriseen, kielelliseen jne. monimuotoisuuteen. Tällaisiin esteisiin palveluiden tarjoajien ja kuluttajien on pikemminkin sopeuduttava;

- esteet, joista koituu palveluita tarjottaessa huomattavia lisäkustannuksia, jotka voivat vaikuttaa erinäisiin kilpailuedellytyksiin. Lisäkustannuksia voivat liittyä lainsäädäntöön, menettelytapoihin tai toimintaedellytyksiin. Tällaisiin esteisiin saattaa olla syytä puuttua yhteisön toimin, mutta samalla on kuitenkin otettava huomioon unionin poliittinen sitoumus määriteltäessä ja pantaessa täytäntöön yhteisön toimintalinjoja sekä läheisyys- ja suhteellisuusvaatimukset. Tällä alalla toimintaa on vielä kehitettävä sitä mukaa kuin Euroopan yhdentyminen edistyy.

5. Komitean huomioita komission esittämistä strategisista periaatteista

5.1. Komitea katsoo, että komissio tähdentää perustellusti kokonaisvaltaisen strategian merkitystä palvelujen yhtenäismarkkinoiden käynnistymisen kannalta. Komitea kannattaa viittä perusperiaatetta, joiden varaan strategia rakentuu:

- Strategia on kokonaisvaltainen, ja se kattaa kaikki palvelusektorit.

- Strategialla pyritään tekemään rajatylittävästä palvelutarjonnasta yhtä helppoa kuin jäsenvaltion sisäisestä palvelutarjonnasta. - Komitea toteaa kuitenkin, että kaikkien on sopeuduttava kohdeympäristönsä kulttuuriseen ja kielelliseen monimuotoisuuteen, jotka ovat kiinteä osa Euroopan todellisuutta ja rikkautta.

- Strategia palvelee yrityksiä ja kuluttajia.

- Strategia pysyy muutosten tasalla.

- Strategia on johdonmukainen muiden politiikan lohkojen kanssa.

5.2. Komitea kannattaa erityisesti sitä, että komissio aikoo torjua jäljellä olevia esteitä korostamalla koko mikrotaloudellista prosessia (tuotantoa, kaupan pitämistä, rahoitusta jne.) sellaisena kuin taloudelliset toimijat sen kokevat, ja tuomalla esiin tarpeen poistaa esteet prosessin kaikista vaiheista, jotta päästään toimijoiden havaittavissa olevaan myönteiseen tulokseen.

5.3. Sen sijaan komitea toteaa, ettei ratkaisuja ole aina määritelty selkeästi, ja komissio on sen sijaan päätynyt tarkastelemaan esteitä perusteellisemmin. Siksi komission tiedonanto on vielä tässä vaiheessa kuin metodologia, jonka operatiivista tasapainoa ja toimijoiden keskinäistä vastuunjakoa on vielä täsmennettävä ja jonka täytäntöönpano on varmistettava asianmukaisesti. Strategian onnistuminen käy kuitenkin yhä tarpeellisemmaksi, kun eurooppalaisten palvelumarkkinoiden pikainen joustavoittaminen, johdonmukaistaminen ja niiden organisoinnin parantaminen korostuvat euron ja tietoyhteiskunnan asettaessa niille omat paineensa.

5.4. Komitea toteaa komission tavoin, että rajatylittävän kauppavaihdon vapauttamiselle sääntelystä on annettava etusija. Se on yhtenäismarkkinoiden todellinen koheesiotekijä, varsinkin euron käyttöönoton jälkeen. Mainio tapa lähestyä asiaa olisikin kartoittaa ja tukea nykyistä paremmin aloitteita, joita alan taloudelliset toimijat ovat käynnistäneet poistaakseen rajakaupan tiellä olevat esteet. Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän PRISM-tietokannassa aloitteita kuvataan jo konkreettisesti ja monipuolisesti.

5.5. Komitea pitää komission tavoin kaikkein tärkeimpänä sitä, että kuluttajien ja yritysten (jotka ovat sitä paitsi sekä palveluiden tarjoajia että kuluttajia) todellinen tukeminen on varmistettava. Tämä tarkoittaa sitä, että on lähdettävä liikkeelle niiden käytännön havainnoista ja odotuksista, mutta niille on luonnollisesti myös tarjottava tilaisuus osallistua välittömästi sääntöjen laatimiseen.

5.6. Komissio toteaa, että säännöt on mukautettava muutoksiin. Komitea yhtyy tähän huolenaiheeseen ja korostaa, että kaikkien asianomaisten toimijoiden tehtävienjako on siksi organisoitava entistä paremmin. Komitea katsoo, ettei eurooppalaisen lainsäätäjän tulisi pyrkiä sääntelemään kaikkia yksityiskohtia vaan keskittyä olennaisiin vaatimuksiin (samaan tapaan kuin jo viitisentoista vuotta sitten omaksutussa "uudessa tavassa lähestyä" tavaramarkkinoiden yhtenäistämistä).

5.7. Komitea kiinnittää lisäksi komission huomion siihen, että nykyistä hyökkäävämpää strategiaa laadittaessa on otettava huomioon "käänteinen syrjintä", jota markkinoiden nopea avaaminen kilpailulle saattaa niin ikään aiheuttaa tietyssä jäsenvaltiossa sen omille kansalaisille. Euroopan unionin perussopimukset on itse asiassa ensisijaisesti laadittu siten, että muiden valtioiden kansalaisia suojellaan tietyn valtion syrjivältä kohtelulta, mutta ei oman maan kansalaisia. Valtion on tietysti yleensä kumottava vanhentuneet ja kaltoin kohtelevat kansalliset säädöksensä tai mukautettava ne markkinoiden avaamiseen kilpailulle, mutta se voi myös siirtää muutosten tekemisen tuonnemmaksi ja kohdella omia kansalaisiaan tylysti markkinoiden avautuessa. Olisi hyvä, jos komissio selvittäisi "käänteistä syrjintää" säännöllisesti ja painostaisi näin valtioita tarkistamaan omia säädöksiään.

5.8. Komissio korostaa kaiken kaikkiaan sitä, että palvelustrategian on oltava johdonmukainen EU:n muiden toimintaperiaatteiden kanssa. Komitea yhtyy huoleen, joka vain tukee tarvetta määritellä todellinen kokonaisvaltainen strategia.

6. Komitean huomioita komission ehdottamista ensimmäisen vaiheen painopisteistä

6.1. Komission mainitsemat vuonna 2001 toteutettavat ensisijaiset toimet ovat ajankohtaisia myös vuoden 2002 ensimmäisellä puoliskolla, kun otetaan huomioon tällä hetkellä odotettavissa olevat viivästymiset nyt kun tiedonannon julkaisemisesta on kulunut vuosi. Painopisteet ilmentävät asioiden käsittelyn olevan monessa eri vaiheessa. Tämä on oiva osoitus siitä, että palvelualaan liittyy monenlaisia sääntelykysymyksiä, mutta se osoittaa myös, että toisessa vaiheessa tehtäviä aloitteita määriteltäessä tarvitaan riittävän jäsenneltyä, selkeätä ja suunnitelmallista ohjenuoraa. Koska euro otetaan käyttöön jo tammikuussa 2002, komitea katsoo, että tässä tilanteessa kilpailulle on avattava ensisijaisesti rahoituspalvelut (rahoituspalveluiden etämyynti, yrityskirjanpito ja työmarkkinaosapuolten osallistuminen arvopapereiden sääntelykomiteoiden työskentelyyn Lamfalussyn raportin suositusten mukaisesti). Lisäksi komitea kannattaa sitä, että meneillään olevalla Belgian puheenjohtajakaudella painostetaan tekemään valmisteilla olevat päätökset julkisista tavara- ja palveluhankinnoista ja rakennusurakoista, televiestintäalan sääntelykehyksestä, postipalveluiden avaamisesta kilpailulle, tekijänoikeuksista tietoyhteiskunnassa ja sähköisesti toimitettaviin palveluihin sovellettavasta ALV:stä.

6.2. Niiden uusien aloitteiden osalta, joita komission on tarkoitus tehdä ennen vuoden 2001 loppua, komitea toistaa aiemmin esittämänsä huomiot, että palveluiden käsittelyä vaivaa johtolangan puute ja sitä odotellessa euron käyttöönoton oheistoimet on ehdottomasti asetettava etusijaan, varsinkin uudet aloitteet, jotka ovat rahoituspalveluiden sääntelyn purkamiseksi laaditun toimintasuunnitelman kannalta välttämättömiä. Euroopan parlamentin hylättyä äskettäin julkisia ostotarjouksia koskevan direktiiviehdotuksen, myös tästä aiheesta on kiireesti tehtävä uusi ehdotus, jonka parlamentti ja neuvosto voivat hyväksyä lähiaikoina ja jolla varmistetaan selkeät yhteiset lainsäädäntöpuitteet yhtenäismarkkinoilla toimivien yritysten lukuisille rakennemuutoksille. Komitea suhtautuu myönteisesti komission äskettäiseen ilmoitukseen asettaa itsenäinen asiantuntijaryhmä pohtimaan yritysoikeuden nykytilaa ja antamaan ennen kaikkea oman panoksensa ryhdyttäessä jälleen valmistelemaan julkisia ostotarjouksia koskevaa yhteisön säädösehdotusta. Vaikka toisessa vaiheessa ehdotettavia ratkaisuja on vielä selkiytettävä, komitea kannattaa myös muita aloitteita, jotka komissio on ilmoittanut käynnistävänsä ennen vuoden 2001 loppua ja jotka liittyvät kaupalliseen viestintään (myynninedistämiseen), säänneltyihin ammatteihin (ammattipätevyyden tunnustamiseen), rahoituspalveluihin ja sähköiseen kaupankäyntiin sekä väärentämiseen ja tuotteiden laittomaan valmistamiseen).

6.3. Komissio on ilmoittanut julkaisevansa useista direktiiveistä arviointiraportteja, joiden osalta komitea korostaa erityisesti sitä, että säännöistä ja säädöksistä on tiedotettava etukäteen, mikä on palvelujen yhtenäismarkkinoiden yhtenäistämisen ja säännösten yksinkertaistamisen ehdoton edellytys. Komitea odottaa lisäksi kiinnostuneena myös muita arviointiraportteja, joita komissio on ilmoittanut laativansa ehdolliseen pääsyyn perustuvien palveluiden oikeussuojasta, tekijänoikeudesta, satelliitin välityksellä tapahtuvasta yleisradioinnista ja kaapeleitse tapahtuvasta edelleen lähettämisestä sekä tietokantojen oikeudellisesta suojasta.

6.4. Komission ilmoittamista oheistoimista komitea korostaa erityisesti tarvetta parantaa tilastoja, etenkin niiden vertailukelpoisuutta, jotta voidaan arvioida, miten palvelujen yhtenäismarkkinat ovat kehittyneet ja miten ne on avattu kilpailulle. Tilastoinnin parantaminen on ratkaisevaa, jotta uudella palvelujen yhtenäismarkkinastrategialla olisi vankka pohja. Komitea kannattaa lisäksi muita komission ilmoittamia oheistoimia, jotka liittyvät yhtäältä palveluyritysten tietotekniikka- ja televiestintäkoulutukseen ja toisaalta innovaatioprosessin parantamiseen kuudennen T& K-puiteohjelman avulla.

6.5. Komissio on ilmoittanut tutkivansa palveluiden tiellä olevia esteitä. Komitea katsoo tämän selvityksen ilmentävän pikemminkin toisen vaiheen alkamista kuin ensimmäisen vaiheen päättymistä. Komitea esittää tästä jäljempänä omat huomionsa. Komitea ehdottaa lisäksi, että selvitystä valmisteltaisiin yhteistyössä komiteassa toimivan yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän kanssa, joka on niin ikään kartoittanut kuulemistilaisuuksissaan ja kyselytutkimuksissaan - muun muassa tätä lausuntoa valmisteltaessa - sekä PRISM-tietokannassaan palvelujen yhtenäismarkkinoiden tiellä olevia esteitä, joita alan taloudelliset toimijat pitävät käytännössä erityisen hankalina.

7. Komitean huomioita painopisteistä, joita komissio esittää vuodeksi 2002

7.1. Komitea korostaa ensinnäkin useita perusperiaatteita, jotka tulivat selvästi esiin tämän lausunnon valmisteluvaiheessa järjestetyssä kuulemistilaisuudessa ja joihin yhteisön uuden lähestymistavan tulee pohjautua palvelujen sisämarkkinoiden aikaansaamiseksi:

7.1.1. Arviointi: Esteet on kartoitettava ajanmukaisesti tuoreiden ammattialakohtaisten tutkimusten ja tilastojen pohjalta. Tiedot on ehdottomasti saatettava ajan tasalle, jotta ne voidaan ottaa palvelujen uuden sisämarkkinastrategian lähtökohdaksi.

7.1.2. Ennalta varautuminen: Uudessa strategiassa on keskityttävä muun muassa estämään uusien maakohtaisten esteiden syntyminen vahvistamalla ennakkotietojen antamisvelvoitetta.

7.1.3. Koordinointi: Etenkin keskinäinen tunnustaminen, lainsäädännön yhtenäistäminen ja ammattien itsesääntely on syytä pyrkiä tasapainottamaan asianmukaisesti sovittamalla yhteen yritysten ja kuluttajien edut ja ottamalla myös huomioon yleishyödyllisten palveluiden tehtävät. Uuden laaja-alaisen säädöksen on oltava koordinoinnin keskipiste, ja sen on oltava sekä vankkumaton että joustava.

7.1.4. Yksinkertaistaminen: Olisi ehdottomasti vältettävä monimutkaistamasta palvelutoimintaa liian mutkikkailla yhteisön säädöksillä tai ottamatta todellisuudessa huomioon toimijoiden odotuksia.

7.1.5. Varovaisuus: Sellaisille esteille on syytä jättää mukauttamisaikaa, jotka ovat samalla oikeudellisesti ja kulttuurisesti toisistaan poikkeavien kansallisten järjestelmien suojamuureja.

7.1.6. Maailmanlaajuistuminen: On otettava huomioon kansainväliset puitteet ja vaatimukset, kuten sähköinen kaupankäynti ja WTO.

7.1.7. Osallistuminen: Työmarkkinatoimijoille on aiheellista tarjota tilaisuus osallistua sääntöjen määrittelyyn ja täytäntöönpanoon luomalla yhteis- ja itsesääntelypuitteita. Esimerkkinä mainittakoon komiteassa toimivan yhteismarkkinoiden seurantaryhmän PRISM-tietokantaan kootut hyvät eurooppalaiset käytänteet.

7.1.8. Seuranta: Komission on laadittava säännöllisesti selvityksiä kunkin välineen edistymisestä.

7.2. Komitea antaa joukon suosituksia ja korostaa, että kunkin edellä esitetyn periaatteen tarkoituksena on rakentaa kokonaisvaltainen, dynaaminen, interaktiivinen ja johdonmukainen järjestelmä, jota ilman palvelujen yhtenäismarkkinat tuskin ovat komitean mielestä toteutettavissa.

7.3. Komitea antaa tukensa komission ilmoitukselle kartoittaa järjestelmällisesti ensimmäisen vaiheen päätteeksi ja toisen vaiheen alussa kaikki esteet, joiden vuoksi eurooppalaiset yritykset eivät voi tarjota palveluitaan kuluttajille rajojen yli. Komission on huolehdittava tarpeellisista välineistä, joiden avulla saadaan aikaan mahdollisimman täydellinen luettelo kaikista palveluista riippumatta siitä, onko niitä säännelty yhteisön tasolla vai ei. Niinpä ehdotettu aikataulu ei vaikuta realistiselta, koska luettelo on pitkä.

7.4. Komitea kannattaa niin ikään komission aikomusta laatia vuonna 2002 luettelo esteistä, jotka ovat poistettavissa soveltamalla suoraan perustamissopimuksen periaatteita. Näyttää itse asiassa olevan välttämätöntä vakuuttaa jälleen kerran selvästi, että yhtenäismarkkinoilla on noudatettava palveluiden tarjoamisen vapauden ja keskinäisen tunnustamisen periaatteita perustamissopimuksen ja Cassis de Dijon -oikeustapauksen hengessä sekä rajoittaa nykyistä täsmällisemmin valtioiden perusteita säilyttää tietyt esteet ja alat, joihin esteitä voidaan vielä soveltaa niin kauan kun asiasta ei ole yhteisön lainsäädäntöä. Kuten edellä mainittiin, komitea esittää toivomuksen, että luettelon määrittelystä keskusteltaisiin kaikkien osapuolten kanssa.

7.5. Komitea korostaa niin ikään tarvetta ryhtyä torjumaan entistä ponnekkaammin rikkomuksia, joihin jäsenvaltioissa on viime vuosina liian usein syyllistytty ja jotka uhkaavat vakavasti yhtenäismarkkinoiden tehokkuutta ja koheesiota. Komission olisi ryhdyttävä hoitamaan päättäväisemmin ja tehokkaammin tehtäväänsä perustamissopimuksen vartijana ja nopeuttaa rikkomusten käsittelyä silloin kun palveluiden liikkumisvapauden ja sijoittautumisvapauden periaatteita on rikottu. Komission olisi tarkasteltava huolellisesti rajoitusten taustalla olevien jäsenvaltioiden toimenpiteiden suhteellisuutta. Kehotettaessa ehdokasvaltioita ponnistelemaan poikkeuksellisen ankarasti pystyäkseen omaksumaan kaiken yhteisön säännöstön, jäsenvaltioiden odotetaan näyttävän niille esimerkkiä.

7.6. Komitea painottaa, että jäsenvaltiot on velvoitettava tiedottamaan etukäteen lainsäädäntöhankkeista, jotka saattavat luoda sisämarkkinoille uusia esteitä, ja ulotettava käytäntö kaikkiin palveluihin. Komitea katsoo, että nykyistä järjestelmää tältä osin täydentävän uuden direktiivin antaminen liittyy kiinteästi palvelujen uuden sisämarkkinastrategian täytäntöönpanoon, ja se on ensimmäinen edellytys strategian luotettavuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi.

7.7. Komissio aikoo esittää vuonna 2002 joukon muita kuin lainsäädäntötoimia, joiden avulla poistetaan lainsäädännön ulkopuolisia esteitä. Komitea korostaa, että eurooppalaisten työmarkkinaosapuolten on pyrittävä laatimaan käytännesääntöjä, milloin se vain on mahdollista. Ne olisivat vaihtoehto uusille yhteisön säädöksille tai täydentäisivät niitä. Komitea järjesti 3. toukokuuta 2001 kuulemistilaisuuden yhtenäismarkkinoiden yhteissääntelyn tulevaisuudennäkymistä. Tilaisuuden päätelmissä todettiin, että alalla on runsaasti kehittämispotentiaalia etenkin palveluiden osalta. Komitea kannattaa komission aikomusta kehittää riitojenkäsittelymekanismeja ja ryhtyä kampanjoimaan palvelujen yhtenäismarkkinoiden puolesta.

7.8. Komitea antaa tukensa komission aikomukselle keskittyä yhtenäistämisessä tiettyihin olennaisiin vaatimuksiin. Komitea panee kiinnostuneena merkille komission aikeen luoda monialainen väline, jonka avulla on tarkoitus poistaa lähes kaikki jäljellä olevat esteet. Komitea katsoo, että mikäli parlamentti ja neuvosto eivät vankasti sitoudu poliittisesti ja juridisesti muodostamaan Eurooppaan rajatonta palvelualuetta päättämällä kyseisestä puitesäädöksestä ja jakamalla tältä pohjalta vastuun uudelleen EU:n toimielinten, jäsenvaltioiden ja työmarkkinaosapuolten kesken, palvelujen yhtenäismarkkinoiden yhtenäistämiseen ja keskinäiseen tunnustamiseen tähtäävää työskentelyä ei voida nopeuttaa ratkaisevasti.

7.8.1. Komitea on tietoinen vaikeuksista, joita edellä mainitun välineen juridisen luonteen hahmottelu saattaa aiheuttaa:

7.8.1.1. Kaikkien palvelujen vapauttamiseen liittyvien ongelmien sisällyttäminen samaan direktiiviin saattaa ensi näkemältä osoittautua hankalaksi, vaikka kyseessä olisi puitedirektiivi, koska esiin tulleet ongelmat ovat hyvin monimutkaisia ja poikkeavat suuresti toisistaan. Jos komissio kuitenkin päätyisi antamaan puitedirektiivin, se olisi syytä laatia innovatiivisemmalta pohjalta kuin tavanomaiset direktiivit. Sen tulisi olla ennen kaikkea sisällöltään joustavampi, työmarkkinaosapuolille olisi tarjottava tilaisuus osallistua toimintaan, säädöksen täytäntöönpano olisi hajautettava, siinä olisi viitattava muihin direktiiveihin ja täydentäviin säädöksiin.

7.8.1.2. Komitea on omasta puolestaan valmis suosittamaan, että parlamentti ja neuvosto antaisivat puitepäätöslauselman, mikäli sitä ei selvästikään samaisteta pelkkään suositukseen ja päätöslauselman antajat sitoutuvat direktiivimuodon tapaan käynnistämään uuden ohjelman ja uuden toimintajärjestelmän, jolla olisi oikeudellisesti sitova aikataulu.

7.8.1.3. Komitea toivoo joka tapauksessa, etteivät liian ristiriitaiset käsitykset laaja-alaisen säädöksen juridisesta luonteesta vääristä sen odotettua vaikutusta - eikä sen luomista. Komitea yhtyy sananlaskuun "Tarkoitus pyhittää keinot". Sitä vastoin komitea korostaa jäljempänä useita tiukkoja vaatimuksia, jotka uuden laaja-alaisen säädöksen avulla käynnistettävän järjestelmän on täytettävä.

7.8.2. Komitean mielestä uudella säädöksellä tulisi olla seuraavat ominaisuudet:

7.8.2.1. Säädöksen olisi oltava laaja-alainen, toisin sanoen sen on katettava kaikki palveluiden vapaaseen tarjoamiseen liittyvät seikat, olivatpa ne miten erilaisia tahansa.

7.8.2.2. Säädöksen olisi oltava poliittisesti ja oikeudellisesti sitova, joten pelkkä suositus ei tule kyseeseen.

7.8.2.3. Säädöksessä olisi täsmennettävä tietyt keskeiset periaatteet, joiden mukaisesti markkinat avataan kilpailulle ja joihin voitaisiin viitata myöhemmissä johdannaissäädöksissä.

7.8.2.4. Vaikka säädös on lähestymistavaltaan kokonaisvaltainen, sen täytäntöönpanon olisi oltava joustavaa ja sen avulla olisi pystyttävä koordinoimaan parhaalla mahdollisella tavalla monia täydentäviä lähestymistapoja (yhtenäistämistä ja keskinäistä tunnustamista) sekä monia toimijoita (eurooppalaisia lainsäätäjiä, sääntelykomiteoita ja työmarkkinaosapuolia).

7.8.3. Uuden laaja-alaisen oikeudellisen välineen avulla tulisi myös

7.8.3.1. pyrkiä puuttumaan jäljellä oleviin esteisiin ensisijaisesti kokonaisvaltaisesti poistamalla sellaiset esteet, joita yrityksillä on palvelujen toimittamisen eri vaiheissa, sen sijaan että toimenpiteet olisivat liian kohdekeskeisiä

7.8.3.2. täsmentää olosuhteet, joissa valtioiden saattaisi olla perusteltua säilyttää erityiset kansalliset säännöspuitteet

7.8.3.3. tehostaa jäsenvaltioiden lainsäädännön keskinäisen tunnustamisen periaatteen noudattamista siten, että yhteisön tasolla vältytään hyödyttömältä sääntelyltä mutta taataan kuitenkin, että sisärajattomalla yhteisön alueella on yhtä helppo toimia kuin jäsenvaltioiden markkinoilla

7.8.3.4. varautua antamaan direktiivejä palvelujen tarjoamisen tärkeimmiltä aloilta (rahoituspalveluista, yksityishenkilöille tarjottavista palveluista, yhteisöille tarjottavista palveluista jne.); näissä direktiiveissä olisi turvauduttava menetelmiin, jotka ovat jo osoittautuneet tehokkaiksi avattaessa tavaroiden yhtenäismarkkinat kilpailulle, ja säädettävä vain olennaisista vaatimuksista

7.8.3.5. ennakoida uusia lainsäädäntötarpeita, koska kyseessä on pysyvä väline, joustavoittaa sääntelyn purkamista ja integroitumista sekä ratkaista palvelusektoreiden ja -kategorioiden väliset erot.

7.8.4. Komitea suosittaa, että yhtäältä puitevälineen olennaisten säännösten ja toisaalta direktiivien suunnittelu annettaisiin (SLIM-komiteoiden kaltaisten) useasta osapuolesta koostuvien sääntelykomiteoiden tehtäväksi. Komiteoihin kuuluisi jäsenvaltioiden keskushallinnon edustajia, palveluiden toimittajien edustajia ja palveluiden käyttäjien edustajia. Tässä hajautetussa lähestymistavassa eurooppalaisen lainsäätäjän ja Euroopan komission tehtävänä olisi ennen kaikkea valvoa sääntelysekakomiteoiden laatimien sääntöjen täytäntöönpanoa ja yhtenäistää ne tarvittaessa.

7.8.5. Uudella välineellä olisi niin ikään kannustettava itsesääntelyä ja alan työmarkkinaosapuolten osallistumista sääntelyn suunnitteluun, mikä täydentäisi sääntelysekakomiteoiden työskentelyn tuloksena syntyneitä direktiivejä ja sääntöjä. Niiden tehokkuutta ja täytäntöönpanoa valvoisi lainsäätäjä ja Euroopan komissio. Komitea korostaa, että työmarkkinaosapuolet voivat osallistua merkittävällä tavalla palvelujen sisämarkkinoiden suunnitteluun, mikäli ne sitoutuvat vastaamaan itsesääntelystä Euroopan tasolla. Tämä on uudenlaista kumppanuutta eurooppalaisen lainsäätäjän kanssa. Komitea toivoo kehitettävän tämänkaltaista kumppanuutta, joka on sen käsityksen mukaan keskeisessä asemassa omaksuttaessa onnistuneesti uusi tapa lähestyä eurooppalaisia palvelumarkkinoita.

7.8.6. Euroopan komissio raportoi sääntelysekakomiteoiden työskentelyn tuloksena syntyneen puitevälineen, liitännäisdirektiivien ja täytäntöönpanotoimenpiteiden täytäntöönpanosta sekä työmarkkinaosapuolten harjoittamasta itsesääntelystä. Komissio selvittää yksityiskohtaisesti työskentelyn edistymistä ja asettaa palvelujen yhtenäismarkkinoille uudet, ajanmukaiset painopisteet.

7.8.7. Uuden järjestelmän käyttöönotto nopeuttaisi jo huomattavasti ja peruuttamattomasti palvelujen yhtenäismarkkinoiden syntyä ennen komission ja parlamentin nykyisten toimikausien päättymistä ja ennen kuin ensimmäiset uudet valtiot liittyvät unioniin.

Bryssel 28. marraskuuta 2001.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs

(1) KOM(2000) 888 lopullinen, 29.12.2000.