Suositus NEUVOSTON SUOSITUS liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi Ranskassa /* COM/2013/0384 final - 2013/ () */





Suositus NEUVOSTON SUOSITUS liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi Ranskassa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 7 kohdan, ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 126 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä. (2) Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu. (3) Neuvosto teki 27 päivänä huhtikuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n perustamissopimus’, 104 artiklan 6 kohdan mukaisen päätöksen, jonka mukaan Ranskassa oli liiallinen alijäämä, ja antoi EY:n perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97[1] 3 artiklan mukaisesti suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä olisi korjattava viimeistään vuonna 2012.[2] (4) Neuvosto teki 2 päivänä joulukuuta 2009 SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti päätöksen, jossa se katsoi, että Ranskan viranomaiset olivat toteuttaneet tuloksellisia toimia, mutta odottamattomat taloudelliset tapahtumat olivat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen suosituksen antamisen jälkeen. Sen vuoksi neuvosto suositti, että Ranska korjaisi liiallisen alijäämänsä viimeistään vuonna 2013. Jotta julkisen talouden alijäämä saataisiin uskottavalla ja kestävällä tavalla alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen, suositettiin, että Ranskan viranomaiset a) toteuttaisivat vakauttamistoimenpiteitä suunnitellulla tavalla vuonna 2010 ja tehostaisivat julkisen talouden toimia vuodesta 2011 eteenpäin; b) varmistaisivat, että julkisen talouden toimien vaikutus on vuosittain keskimäärin yli 1 prosentti suhteessa BKT:hen vuosina 2010–2013; ja c) määrittäisivät toimenpiteet, joita tarvittaisiin liiallisen alijäämän korjaamiseksi suhdannekehityksen sen salliessa viimeistään vuonna 2013 ja alijäämän supistumisen nopeuttamiseksi, jos taloudelliset tai finanssipoliittiset edellytykset osoittautuisivat paremmiksi kuin suosituksen antamishetkellä odotettiin. Suosituksissaan neuvosto vahvisti 2 päivän kesäkuuta 2010 määräajaksi, johon mennessä tuloksellisia toimia on toteutettava asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 kohdan säännösten mukaisesti. (5) Komissio totesi 15 päivänä kesäkuuta 2010 komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteen perusteella, että Ranska oli toteuttanut tuloksellisia toimia neuvoston 2 päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen mukaisesti saadakseen julkisen talouden alijäämänsä alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen, ja katsoi, ettei liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä näin ollen tarvittu lisätoimia. (6) Neuvosto voi asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti päättää komission suosituksesta hyväksyä SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisen tarkistetun suosituksen, jos tuloksellisia toimia on toteutettu, mutta odottamattomat haitalliset taloudelliset tapahtumat ovat vaikuttaneet erityisen epäsuotuisasti julkiseen talouteen suosituksen antamisen jälkeen. Sitä, onko ollut julkiseen talouteen erityisen epäsuotuisasti vaikuttavia odottamattomia taloudellisia tapahtumia, on arvioitava neuvoston suosituksen perustana oleva talousennuste huomioon ottaen. (7) Neuvoston on annettava SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan mukaisesti asianomaiselle jäsenvaltiolle suosituksia, joiden tavoitteena on liiallisen alijäämän tilanteen lopettaminen tietyn ajan kuluessa. Suosituksessa on vahvistettava enintään kuuden kuukauden määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tuloksellisia toimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi. Alijäämän korjaamista koskevassa suosituksessa neuvoston olisi kehotettava saavuttamaan vuotuiset julkisen talouden tavoitteet, jotka suosituksen perustana olevan ennusteen mukaan johtavat rakenteellisen rahoitusaseman (eli suhdannekorjatun rahoitusaseman, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä) vuotuiseen vähimmäisparannukseen määrällä, jonka ohjearvona on vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. (8) Komission yksiköiden syksyn 2009 talousennusteessa, joka oli neuvoston SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti 2 päivänä joulukuuta 2009 antaman suosituksen perustana, Ranskan talouden odotettiin kasvavan 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011. Vuodet 2012 ja 2013 eivät sisältyneet ennustejaksoon, mutta olettaen, että huomattava negatiivinen tuotantokuilu sulkeutuisi vähitellen viimeistään vuonna 2015, vuosiksi 2012 ja 2013 ennakoitiin vuotta 2011 nopeampaa kasvua. BKT:n kasvu vuonna 2010 ylitti huomattavasti sen, mitä komission yksiköiden syksyn 2009 ennusteessa arvioitiin. Vuonna 2011 kasvu oli hiukan enemmän kuin ennakoitu 1,5 prosenttia, mutta vuonna 2012 Ranskan talouden kasvu pysähtyi. (9) Komission yksiköiden kevään 2013 ennusteessa BKT:n odotetaan supistuvan 0,1 prosenttia vuoden 2013 aikana, mikä merkitsisi huomattavasti huonompaa skenaariota myös tälle vuodelle kuin se, joka oli vuoden 2009 neuvoston suosituksen perustana. Kotitalouksien käytettävissä olevien reaalitulojen heikkoutta, johon liittyy erityisesti työttömyyden kasvu ja veronkorotukset, lieventää ainoastaan osittain inflaation hidastuminen, ja yritysten luottamuksen puutteen vuoksi investointien odotetaan supistuvan edelleen. Ulkomaankaupan lievän elpymisen ennustetaan johtavan toimeliaisuuden hienoiseen piristymiseen vuoden jälkipuoliskolla. Luottamuksen vähittäisen lisääntymisen ja käytettävissä olevien reaalitulojen kasvun ansiosta vuonna 2014 päästäneen positiiviseen kasvuun (1,1 %), jollei uusia vakautustoimenpiteitä tarvita. Huolimatta hallituksen yrityksistä tukea erityisesti nuorten ja ikääntyneiden työntekijöiden työllisyyttä työttömyyden odotetaan edelleen kasvavan 10,6 prosenttiin vuonna 2013 ja 10,9 prosenttiin vuonna 2014. Inflaation odotetaan hidastuvan 1,2 prosenttiin vuonna 2013 energiahintojen alenemisen ansiosta, mutta nopeutuvan taas vuonna 2014 muun muassa suunniteltujen alv-korotusten vuoksi. (10) Talouskriisi on vaikuttanut voimakkaasti myös julkisen talouden rahoitusasemaan. Alijäämä, joka oli ollut 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen eli varsin korkea jo vuonna 2008, nousi vuonna 2009 ennennäkemättömän suureksi eli 7,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mikä johtui automaattisten vakauttajien toiminnasta ja viranomaisten osana Euroopan talouden elvytyssuunnitelmaa toteuttamasta päätösperäisestä finanssipoliittisesta elvytyksestä. Vuonna 2010 julkisen talouden alijäämä supistui 7,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen, mihin vaikuttivat toisaalta suhdanteet ja toisaalta rakenteellisen rahoitusaseman paraneminen (jota tosin alijäämää lisäävät kertaluonteiset toimenpiteet vesittivät). Rakenteellinen rahoitusasema parani 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2011 alijäämä supistui huomattavasti 5,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kun BKT kasvoi samaa 1,7 prosentin vuosivauhtia kuin vuonna 2010, tämä parannus johtui pääasiassa siitä, että vakauttamistoimia tehostettiin ja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaiset toimet lopetettiin vähitellen kokonaan. Julkisen talouden toimien vaikutus rakenteelliseen rahoitusasemaan oli 1,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2012 julkisen sektorin alijäämä oli 4,8 prosenttia suhteessa BKT:hen. Uusien toimenpiteiden laajuudesta huolimatta viranomaisten asettamaan 4,5 prosentin alijäämätavoitteeseen ei siis päästy. Erotus aiheutui osittain Dexia-pankkiryhmän pelastamiskustannuksista (0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen). Rakenteellinen rahoitusasema parani 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. (11) Komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämän odotetaan edelleen supistuvan tämän vuoden aikana muun muassa talousarvion yhteydessä hyväksyttyjen toimenpiteiden ansiosta. Tulopuolella välitöntä verotusta ja sosiaaliturvamaksuja kiristetään edelleen. Nykyisten (keskushallintoa ja terveydenhuoltoa koskevien) menosääntöjen soveltamista jatketaan, mikä hillitsee edelleen osaltaan menoja. Menojen kurissa pitämistä helpottavat myös ennustetta hitaampi inflaatio ja työmarkkinaosapuolten kanssa sovittu toisen pilarin eläkkeiden indeksoinnin osittainen keskeyttäminen. Toisaalta BKT:n kasvun ennustetaan jäävän alle potentiaalin, mikä heikentää kokonaisrahoitusasemaa. Vuoden 2013 alijäämän odotetaan olevan 3,9 prosenttia suhteessa BKT:hen. Rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan kohenevan 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vuonna 2014 alijäämän odotetaan nousevan 4,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun oletuksena on, että politiikka ei muutu. Tämä tarkoittaa, että otetaan huomioon vain sellaiset toimenpiteet, jotka ovat riittävän yksityiskohtaisesti tiedossa. Erityisesti osa toimenpiteistä, joilla rahoitetaan äskettäin käyttöön otettua, kilpailukykyä ja työllisyyttä edistävää yritysverohyvitystä, on vielä yksilöimättä. Lisäksi useiden kertaluonteisten verotulojen kerääminen päättyy vuoden 2013 lopussa. Kaiken kaikkiaan rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan pysyvän suurin piirtein ennallaan ensi vuonna. (12) Komission yksiköiden laatimassa kevään 2013 ennusteessa arvioidaan, että rakenteellinen alijäämä supistuu 2,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Kun alijäämä oli 6,1 prosenttia vuonna 2009, tämä tarkoittaa sitä, että alijäämän supistuminen viitejakson 2010–2013 aikana on keskimäärin 1,0 prosenttia vuodessa. Kun potentiaalista tuotannon kasvua (+0,1 % suhteessa BKT:hen) ja odottamattomia tuloja (–0,2 % suhteessa BKT:hen) tarkistetaan alaspäin neuvoston suosituksen antamisajankohtaan verrattuna, julkisen talouden toimien keskimääräinen vuotuinen vaikutus on 0,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on hiukan alle suosituksen (yli 1 prosentti). Ranskan viranomaiset ovat kuitenkin toteuttaneet vuosina 2010–2013 myös päätösperäisiä toimenpiteitä. Kattavan arvioinnin perusteella näiden toimenpiteiden yhteisvaikutus on noin 5¼ prosenttia eli keskimäärin 1,3 prosenttia vuodessa suhteessa BKT:hen. Sen lisäksi, että yksittäiset päätösperäiset toimenpiteet ovat parantaneet rakenteellista rahoitusasemaa, ne ovat tarkastelujakson aikana tasoittaneet julkisten menojen kasvua, jonka syynä ovat väestön ikääntymisen kaltaiset riippumattomat tekijät. Näin ollen alhaalta ylös ‑tarkastelu tuottaa myönteisemmän tuloksen kuin rakenteelliseen rahoitusasemaan perustuva ylhäältä alas ‑tarkastelu. Toteutettuihin toimenpiteisiin kuuluvat henkilö- ja yritystuloverotuksen huomattava kiristäminen sekä sitä täydentävät välillisten verojen ja sosiaaliturvamaksujen korotukset, virkamiesten peruspalkkojen jäädyttäminen ja säästöt, jotka perustuvat julkisten politiikanalojen yleisarviointiin (RGPP), vuoden 2010 eläkeuudistukseen sekä kansallisten terveydenhuollon säästötavoitteiden (ONDAM) järjestelmälliseen saavuttamiseen ja ylittämiseen. Edellä esitetyn perusteella voidaan katsoa, että Ranskan viranomaiset ovat toteuttaneet tuloksellisia toimia. (13) Julkisen talouden BKT-velkasuhde, joka oli 79,2 prosenttia vuonna 2009, ylitti 90 prosentin rajan vuonna 2012. Komission yksiköiden kevään 2013 ennusteen mukaan velkasuhde kasvaa edelleen koko ennustejakson ajan, nousten 94,0 prosenttiin vuonna 2013 ja 96,2 prosenttiin vuonna 2014. Samaan aikaan julkisen talouden alijäämä pysyy verraten korkeana ja BKT:n nimelliskasvu on heikkoa. Velkakannan korjauserät, mukaan lukien Euroopan vakausmekanismiin suoritettavat maksut ja euroalueen ohjelmamaille myönnettävät suorat lainat, kasvattavat osaltaan julkista velkaa. (14) Julkisen talouden rahoitusasema on heikentynyt merkittävästi, mikä johtuu siitä, että yleinen talouden tila on heikompi kuin arvioitiin vuoden 2009 neuvoston suositusta laadittaessa. Sen vuoksi on vakaus- ja kasvusopimuksen sääntöjen mukaisesti perusteltua tarkistaa SEUT-sopimuksen 126 artiklan 7 kohdan mukaista, Ranskaa koskevaa suositusta ja pidentää määräaikaa liiallisen alijäämän korjaamiseksi. (15) Kun otetaan huomioon talouden ja julkisen talouden kehitykseen liittyvät suuret epävarmuustekijät, julkisen talouden tavoite korjausjakson viimeiseksi vuodeksi olisi asetettava viitearvoa selvästi alhaisemmalle tasolle, jotta varmistetaan korjaustavoitteen tuloksellinen ja pysyvä saavuttaminen pyydetyssä määräajassa. (16) Liiallisen alijäämän korjaamiselle asetetun määräajan pidentäminen ainoastaan yhdellä vuodella edellyttäisi, että vuonna 2014 toteutetaan julkisen talouden sopeuttamistoimia, jotka ylittävät selvästi neuvoston 2 päivänä joulukuuta 2009 suosittaman keskimääräisen vuotuisen sopeutuksen vuosina 2010–2013, mikä heikentäisi merkittävästi ensi vuodeksi ennustettua talouden elpymistä. Määräajan pidentäminen kahdella vuodella mahdollistaisi julkisen sektorin alijäämän supistamisen alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja rajoittaisi samalla sopeuttamistoimien vaikutusta kasvuun vuosina 2014 ja 2015. Kahden lisävuoden myöntäminen Ranskalle mahdollistaisi julkisen sektorin alijäämän supistamisen 3,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 3,6 prosenttiin vuonna 2014 ja 2,8 prosenttiin vuonna 2015. Tällöin rakenteellinen rahoitusasema paranisi 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013 ja 0,8 prosenttia vuosina 2014 ja 2015. Kun otetaan huomioon myös rakenteellisen rahoitusaseman mahdollinen trendinmukainen heikkeneminen, tämä merkitsisi, että vuosina 2014 ja 2015 olisi toteutettava päätösperäisiä toimia, joiden vaikutus on yli 1 prosentin suhteessa BKT:hen. (17) Julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi on välttämätöntä, että viranomaiset toteuttavat kokonaisuudessaan toimenpiteet, jotka on jo hyväksytty vuodeksi 2013 (tämänhetkisen arvion mukaan 1½ prosenttia suhteessa BKT:hen), sekä määrittävät, hyväksyvät ja toteuttavat nopeasti menosäästöjä ja/tai tulopuolen toimenpiteitä, joiden vaikutus on yli 1 prosentin suhteessa BKT:hen vuosina 2014 ja 2015 (tähän mennessä vuosiksi 2014–2015 hyväksyttyjen ja riittävästi täsmennettyjen toimenpiteiden kokonaisvaikutus on vain vähäinen). Erityisesti olisi vielä täsmennettävä valtaosaa niistä säästöistä, jotka tukevat vuosia 2014–2015 koskevien säästötavoitteiden saavuttamista. Peruspalkkojen jäädyttämisen jatkamista kaikkien julkisen hallinnon alojen osalta vuoden 2013 jälkeen ei ole erikseen vahvistettu. Julkisten menojen arviointi (MAP, modernisation de l’action publique) on käynnissä, mutta on epäselvää, johtaako se tuntuviin (ja helposti mitattaviin) säästöihin. Eläkejärjestelmän suunnitellun uudistuksen perustana olevia toimenpiteitä ei ole vielä julkistettu. Paikallishallinnon menojen hillitsemistä koskevia suunnitelmia ei myöskään ole täsmennetty. Tulopuolella useiden kertaluonteisten verotulojen kerääminen päättyy vuoden 2013 lopussa. Toistaiseksi ei ole ilmoitettu yksilöidyistä toimenpiteistä niiden menettämisen korvaamiseksi. Ranskan viranomaisten esittämään vuotta 2014 koskevaan makrotalouden skenaarioon kohdistuu selviä heikkenemisriskejä. Vaikka BKT-kasvuennuste 1,2 prosenttia on hyvin lähellä komission kevään 2012 ennustetta (1,1 prosenttia), sen perustana oleva julkisen talouden skenaario on erilainen: Ranskan ennusteeseen on laskettu mukaan rakenteellisten toimien vaikutuksena 1 prosentti vuonna 2014, kun taas komission ennuste perustuu rakenteellisen rahoitusaseman hienoiseen heikkenemiseen. Myös vastaperustettu veroneuvosto (Haut Conseil des finances publiques) on pitänyt vuotta 2014 koskevan tämänhetkisen alijäämätavoitteen perustana olevaa makrotaloudellista skenaariota huomattavan optimistisena. Kaiken kaikkiaan tilannetta on seurattava tiiviisti, ja viranomaisten on oltava valmiina toteuttamaan korjaustoimia, jos syntyy menoylityksiä tai tulovajauksia. (18) Komission laatiman, julkisen talouden kestävyyttä koskevan vuoden 2012 kertomuksen mukaan Ranskaa ei lyhyellä aikavälillä uhkaa julkisen talouden rahoituspaine. Keskipitkällä aikavälillä riskit näyttävät keskisuurilta ja pitkällä aikavälillä vähäisiltä. Huolestuttavampaa on kuitenkin viimeaikaisen kehityksen vaikutus eläkejärjestelmään. Erityisesti eläkkeitä käsittelevän neuvoa-antavan neuvoston (Conseil d’orientation des retraites) uusimpien ennusteiden mukaan eläkejärjestelmä pysyy alijäämäisenä vuoteen 2020. Tämä vahvistaa sen, että eläkejärjestelmää on kiireellisesti uudistettava, jotta julkisen talouden pitkäaikainen kestävyys palautuisi täysin. (19) Ranska täyttää liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset liiallisen julkisen talouden alijäämän korjaamiselle asetetun määräajan pidentämiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN: (1) Ranskan olisi lopetettava nykyinen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2015. (2) Ranskan olisi saavutettava julkisen talouden alijäämätavoitteet, jotka ovat BKT:hen suhteutettuna 3,9 prosenttia vuonna 2013, 3,6 prosenttia vuonna 2014 ja 2,8 prosenttia vuonna 2015, mikä vastaa rakenteellisen rahoitusaseman paranemista 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013, 0,8 prosenttia vuonna 2014 ja 0,8 prosenttia vuonna 2005, komission yksiköiden kevään 2013 jatketun talousennusteen mukaisesti. (3) Ranskan olisi toteutettava vuodeksi 2013 hyväksytyt toimenpiteet (1½ prosenttia suhteessa BKT:hen) kokonaisuudessaan sekä määritettävä, hyväksyttävä ja toteutettava nopeasti vuosina 2014 ja 2015 tarvittavat vakauttamistoimenpiteet, jotta rakenteellinen rahoitusasema paranisi suosituksen mukaisesti, ja jatkettava suunnitellulla tavalla kaikkia julkisen hallinnon alasektoreita, mukaan lukien sosiaaliturvaa ja paikallishallintoa, koskevien menoluokkien tarkistuksia. (4) Ranskan olisi käytettävä kaikki odottamattomat tulot alijäämän korjaamiseen. Julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman pysyvä paraneminen olisi varmistettava julkisen talouden vakauttamistoimenpiteillä kasvua edistävällä tavalla. (5) Neuvosto vahvistaa 1 päivän lokakuuta 2013 määräajaksi, johon mennessä Ranskan olisi toteutettava tuloksellisia toimia ja esitettävä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 3 artiklan 4 a kohdan mukaisesti yksityiskohtainen selvitys tavoitteiden saavuttamiseksi suunnitellusta vakauttamisstrategiasta. Lisäksi Ranskan viranomaisten olisi vahvistettava eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä mukauttamalla edelleen kaikkia olennaisia parametreja. Erityisesti olisi hyväksyttävä suunniteltu uudistus vuoden loppuun mennessä, kuten tällä hetkellä on tarkoitus, ja tasapainotettava eläkejärjestelmä kestävällä tavalla viimeistään vuonna 2020 siten, että vältetään työvoimakustannusten kasvun jatkuminen. Jotta julkisen talouden vakauttamisstrategian onnistuminen voitaisiin varmistaa, olisi lisäksi tärkeää tukea julkisen talouden vakauttamista kattavilla rakenteellisilla uudistuksilla niiden suositusten mukaisesti, jotka neuvosto on antanut Ranskalle EU-ohjausjakson ja erityisesti makrotalouden epätasapainoa koskevan menettelyn yhteydessä. Suosituksessa 5 mainitun selvityksen antamisen lisäksi Ranskan viranomaisten olisi raportoitava näiden suositusten täytäntöönpanossa saavutetusta edistymisestä vähintään kuuden kuukauden välein sekä erillisenä kohtana vakausohjelmassa siihen asti, että liiallinen alijäämä on korjattu kokonaisuudessaan. Tämä suositus on osoitettu Ranskan tasavallalle. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6. [2] Kaikki asiakirjat, jotka liittyvät Ranskan liiallista alijäämää koskevaan menettelyyn, ovat osoitteessa http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.