Suuri osuus merkittävimpien ilman epäpuhtauksien kokonaispäästöistä (83 prosenttia rikkidioksidista (SO2), 34 prosenttia typen oksideista (NOx), 43 prosenttia hiukkasista ja 55 prosenttia haihtuvista orgaanisista yhdisteistä) on peräisin suurimmista teollisuuslaitoksista. Niillä on myös muita ympäristövaikutuksia: niistä muun muassa aiheutuu päästöjä veteen ja maaperään, niistä syntyy jätettä ja ne kuluttavat energiaa.

Uudelleentarkastelun pohjana on laaja-alainen ohjelma, joka koostuu kymmenestä tutkimuksesta ja jatkuvasta, kaikki osapuolet mukaan ottavasta jäsennellystä sidosryhmien kuulemisesta. Erilaiset vaihtoehdot on siinä analysoitu läpikotaisin, ja kaikki taustatiedot ovat saatavilla julkisella CIRCA-verkkosivustolla.

Vaikutustenarvioinnissa on neljä lukua, joissa näitä aiheita käsitellään yksityiskohtaisesti. Viidennessä luvussa pohditaan mahdollisuutta käyttää IPPC-direktiivin kanssa yhteensopivia markkinapohjaisia välineitä tulevaisuudessa. Eri tavoitteiden ja vaihtoehtojen yhteisvaikutuksia ja sidoksia on arvioitu huolellisesti kaikissa vaikutustenarvioinnin vaiheissa. Seuraavassa tiivistelmässä noudatellaan tätä jäsentelyä.

(3)Turhat hallinnolliset rasitukset on karsittava ja nykyistä lainsäädäntöä on yksinkertaistettava.

(2)Lupaehtoja on noudatettava tiukemmin ja ympäristöystävällisyyttä on edistettävä kannustaen samalla innovointiin.

Ongelmallisia olivat myös NOx- and SO2-päästökauppajärjestelmien kaltaisten joustavampien välineiden käytön rajoitukset. Asiaa tutkitaan tarkemmin erillisessä prosessissa, joka ei liity direktiivin tarkistamiseen, mutta se on sisällytetty vaikutustenarviointiin tällaisten toimenpiteiden mahdollisten hyötyjen osoittamiseksi.

Ongelman määrittely

Paras käytettävissä oleva tekniikka on otettu käyttöön hyvin eriasteisesti eri puolilla EU:ta, koska sitä koskevat säännökset ovat epämääräisiä, toimivaltaisille viranomaisille on jätetty suuri liikkumavara siitä poikkeamiseksi lupamenettelyissä ja BREF-asiakirjojen asema on epäselvä. Oikeudellisen selkeyden puuttuminen on haitannut myös lainsäädännön täytäntöönpanon valvontaa yhteisön tasolla. Suurimpia täytäntöönpanoon liittyviä puutteita ovat:

IPPC-direktiivin täytäntöönpanemiseksi myönnetyissä luvissa on usein ehtoja, jotka eivät perustu BREF-asiakirjoissa kuvattuun parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan, ilman että tällaista poikkeamista olisi perusteltu lainkaan tai riittävästi.

Alakohtaisten direktiivien vähimmäisvaatimuksia käytetään usein IPPC-lupien automaattisina päästörajoina, eikä voimassa olevia lakisääteisiä vaatimuksia oteta huomioon. Tämä on ongelma etenkin suurten polttolaitosten yhteydessä: niistä aiheutuu EU:n laajuisesti huomattavia määriä merkittävimpiä ilman epäpuhtauksia, kuten SO2- (noin 80 prosenttia kaikista päästöistä) ja NOx-päästöjä (noin 30 prosenttia kaikista päästöistä).

Tästä syystä IPPC-direktiivillä ei ole saavutettu alun perin tavoiteltuja tuloksia, ja sisämarkkinoiden vääristymät ovat olleet mahdollisia. Jäsenvaltioiden ennustetut ilmaan joutuvien päästöjen tasot ylittävät selvästi ilman pilaantumista koskevaan teemakohtaiseen strategiaan sisältyvät vuoden 2020 tavoitteet, ellei lisätoimiin ryhdytä. Toimet parhaan käytettävissä olevan tekniikan käyttöön ottamiseksi IPPC-laitoksissa ovat siten välttämättömiä tilanteen korjaamiseksi.

Vaihtoehtojen tarkastelu

Yhdeksän vaihtoehtoa arvioitiin sen määrittämiseksi, kuinka tehokkaasti niillä pystytään puuttumaan havaittuihin ongelmiin, kun otetaan huomioon kaikki kustannukset ja edut. Seuraavat vaihtoehdot ovat suositeltavia:

Parhaan käytettävissä olevan tekniikan rooli: Tehostetaan ja selkiytetään parhaan käytettävissä olevan tekniikan käsitettä ja käyttöä, lisätään avoimuutta vaatimalla, että joustomahdollisuuden käyttö on perusteltava todistusaineiston avulla. Alakohtaiset päästöjen raja-arvot vs. paras käytettävissä oleva tekniikka: Tiukennetaan olemassa olevia vähimmäisvaatimuksia tietyillä aloilla (suuret polttolaitokset, eräät sementtiuunit, joissa poltetaan myös jätettä, titaanidioksidi). BREF-prosessin tilanne: Kehitetään tietojenkeruuta ja parannetaan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevissa vertailuasiakirjoissa ja luvissa käytettävien tietojen esitystapojen yhteensopivuutta.

Näiden vaihtoehtojen tärkeimpiä vaikutuksia ovat muun muassa seuraavat:

Jäsenvaltioiden ympäristönsuojelun taso paranee merkittävästi, kun lupapäätökset perustuvat parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan ja kustannusten ja hyötyjen huomioon ottamiseen, ja tulevien BREF-asiakirjojen tietosisältö laajenee.

Parhaan käytettävissä olevan tekniikan käytön yleistymisestä seuraavat laskennalliset terveys- ja ympäristöhyödyt ylittävät selvästi kustannukset, joita laitoksille aiheutuu direktiivin noudattamisesta. Hyöty riippuu siitä, millaisiin tuloksiin parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan perustuvan lupamenettelyn avulla on tähän mennessä päästy milläkin alueella tai alalla. Esimerkiksi suurten polttolaitosten yhteydessä EU:n laajuinen hyöty olisi 7–28 miljardia euroa vuodessa, kun esimerkiksi ennenaikaisia kuolemantapauksia aiheutuisi 13 000 vähemmän ja menetettyjen elinvuosien määrä vähenisi 125 000 (ottamatta huomioon mahdollisia muita ympäristöhyötyjä, kuten rehevöitymisen ja happamoitumisen vähentymistä).

Ero jäsenvaltioiden ennustettujen päästöjen ja ilman pilaantumista koskevassa teemakohtaisessa strategiassa sovittujen vuoden 2020 tavoitteiden välillä kaventuisi suurten polttolaitosten osalta 30–70 prosenttia.

Mitään merkittäviä pitkäkestoisia haittavaikutuksia kilpailukykyyn, yhteiskuntaan tai talouskasvuun ei havaittu sen ansiosta, että joustomahdollisuutta voidaan käyttää hyvin perustelluissa, todistusaineistoon pohjautuvissa tapauksissa. Analyysi päinvastoin osoittaa, että kilpailun vääristymät vähenisivät direktiivin soveltamisalaan kuuluvilla teollisuudenaloilla, jos parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa hyödynnettäisiin yhdenmukaisemmin.

5.Lupaehtojen tiukempi noudattaminen, ympäristöystävällisyyden edistäminen sekä kannustaminen innovointiin

Ongelman määrittely

Tämänhetkiseen oikeudelliseen kehykseen sisältyvät lupaehtojen noudattamisesta raportoimiseen, tarkastuksiin ja lupien tarkistamiseen liittyvät säännökset ovat epämääräisiä, minkä vuoksi jäsenvaltiot soveltavat lainsäädäntöä hyvin eri tavoin. Tästä seuraa, että ympäristönsuojelun taso ei ole optimaalinen ja sisämarkkinoilla ilmenee vääristymiä. IPPC-direktiiviin on myös sisällytettävä tehokkaampia kannustimia innovoinnin edistämiseksi.

Vaihtoehtojen tarkastelu

Esillä oli kahdeksantoista vaihtoehtoa, joita arvioitiin sen määrittämiseksi, miten ne tukevat lainsäädännön täytäntöönpanoa ja täytäntöönpanon valvontaa mahdollisimman kustannustehokkaasti. Arvioinnin perusteella esitetään seuraavat suositukset:

Tarkastukset, lupaehtojen noudattamisesta raportoiminen, lupien tarkistaminen: Asetetaan selkeät vaatimukset ja sallitaan jäsenvaltioille jonkin verran joustonvaraa lähestymistavan valinnassa, kunhan vähimmäisedellytykset täyttyvät. Innovointi: Helpotetaan jatkuvaa kehittämistyötä lisäämällä IPPC-direktiivin innovointia edistäviä vaikutuksia.

Näiden vaihtoehtojen tärkeimpiä vaikutuksia ovat muun muassa seuraavat: