B4-1257, 1280, 1306, 1319 ja 1324/96

Päätöslauselma entistä Jugoslaviaa käsittelevästä kansainvälisestä rikostuomioistuimesta

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon antamansa päätöslauselmat ja mietinnöt entisen Jugoslavian tilanteesta ja erityisesti entistä Jugoslaviaa käsittelevästä kansainvälisestä rikostuomioistuimesta,

- ottaa huomioon ihmisoikeuksien alivaliokuntansa 30. - 31. lokakuuta 1996 järjestämän kuulemistilaisuuden rankaisemattomuuskysymyksistä,

- ottaa huomioon tuomioistuimen presidentin Antonio Cassesen puheen kyseisessä julkisessa kuulemistilaisuudessa,

- ottaa huomioon YK:n turvallisuusneuvoston 25. toukokuuta 1993 antaman päätöslauselman 827(1993) ja 1. lokakuuta 1996 antaman päätöslauselman 1074,

A. korostaa, että entistä Jugoslaviaa käsittelevällä kansainvälisellä rikostuomioistuimella on merkittävä osuus kestävän rauhan aikaansaamisessa entisen Jugoslavian alueella ja että kaikkien Yhdistyneiden kansakuntien jäsenvaltioiden ja erityisesti entisen Jugoslavian alueen maiden olisi toimittava täysipainoisessa yhteistyössä sen kanssa ja edesautettava sen moitteetonta ja tehokasta toimintaa ja niiden olisi toteutettava kansallisen lainsäädäntönsä sallimat toimenpiteet, joilla tuomioistuimen perussäännön määräykset pannaan täytäntöön,

B. ottaa huomioon, että malliesimerkkinä pidettävän tuomioistuimen toiminnalla on vaikutuksia Ruandan tuomioistuimen toimintaan sekä yleisen kansainvälisen sotarikostuomioistuimen perustamiseen,

C. katsoo, että kaikilla valtioilla on oikeudellinen, mutta ennen kaikkea myös moraalinen velvoite toimia yhteistyössä tämän tuomioistuimen kanssa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 827/93 ja tuomioistuimen perussäännön 29 artiklan mukaisesti,

D. katsoo, että rankaisemattomuus ei voi koskea kansanmurhaa, rikoksia ihmiskuntaa vastaan eikä sotarikoksia,

E. katsoo, että rankaisemattomuus on este Bosnia-Hertsegovinan jälleenrakentamiselle riippumattomaksi ja demokraattiseksi valtioksi,

F. ilmaisee huolestuneisuutensa siitä, että tähän mennessä ainoastaan harvat syytteeseen asetetuista sotarikollisista on haastettu entistä Jugoslaviaa käsittelevään kansainväliseen rikostuomioistuimeen,

G. huomauttaa, että toisin kuin kansallisten rikostuomioistuimien kohdalla, kansainvälisen tuomioistuimen pääasiallisin ongelma on, että sillä ei ole käytettävissään täytäntöönpanoviranomaisia ja sen on näin ollen luotettava siihen, että valtiot panevat täytäntöön pidätysmääräykset ja muut määräykset ja mahdollistavat sen, että tutkijat voivat haastatella todistajia ja tutkia niiden alueella sijaitsevia rikospaikkoja,

H. on erittäin huolissaan siitä, että kansainvälisen oikeuden vastaisesti niin kutsutussa «Vojska Republika Srpskassa» neljä syytteeseen asetettua henkilöä, jotka tiedotusvälineet ovat paikantaneet ilman vaikeuksia, on kertoman mukaan julkisessa lain täytäntöönpanovirassa ja että yleisesti ottaen edellä mainitun «Vojska Republika Srpskan» viranomaiset ovat antaneet tuomioistuimen jäsenille ainoastaan epämääräisiä lupauksia tarkemmin ilmoittamattomasta yhteistyöstä joskus tulevaisuudessa,

I. korostaa, että Serbia on laiminlyönyt täytäntöönpanolainsäädännön hyväksymisen, joka mahdollistaisi yhteistyön tuomioistuimen kanssa ja se on ilmoittanut, ettei sillä ole aikomusta tehdä niin tulevaisuudessakaan ja että Kroatian viranomaiset ovat alun aktiivisesta yhteistyöstä huolimatta laiminlyöneet tunnustetun vaikutusvaltansa käyttämisen Bosnia-Hertsegovinan liittovaltiossa niin, että syytteeseen asetetut Bosnian kroaatit olisi pidätetty,

J. huolestuneena siitä, että yleisesti ottaen koko Bosnia-Hertsegovinan alueella oikeusvaltion periaatteita ei usein kunnioiteta ihmisoikeuksia koskevan viiden vuoden kansainvälisen valvonnan siirtymävaiheesta huolimatta, mikä johtuu paikallisten lain täytäntöönpanoviranomaisten yhteistyön puutteesta,

K. pahoittelee syvästi, että Bosnia-Hertsegovinassa olevat IFOR-joukot ovat toistaiseksi kieltäytyneet aktiivisista toimista syytteeseen asetettujen sotarikollisten pidättämiseksi,

L. katsoo, että entistä Jugoslaviaa käsittelevälle kansainväliselle rikostuomioistuimelle olisi turvattava riittävä rahoitus, jotta taataan sen moitteeton ja tehokas toiminta;

1. Kehottaa Bosnia-Hertsegovinan, Jugoslavian liittotasavallan ja Kroatian viranomaisia ryhtymään kiireellisesti kaikkiin välttämättömiin toimiin, joilla aikaansaadaan aktiivinen yhteistyö entistä Jugoslaviaa käsittelevän kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa ja saadaan haastettua oikeuteen syytteeseen asetut sotarikolliset sekä pantua täytäntöön tuomioistuimen perussäännön määräykset;

2. Kehottaa komissiota kytkemään yhteen kaikki «Vojska Republika Srpskalle» jälleenrakennukseen myönnettävä apu sen kanssa, että kansanmurhasta ja rikoksista ihmiskuntaa vastaan syytteeseen asetetut toimitetaan tuomioistuimen eteen;

3. Pyytää jäsenvaltioita vastustamaan Jugoslavian liittovaltion jäsenyyttä kansainvälisissä järjestöissä, kuten Maailmanpankissa ja IMF:ssä, niin kauan kunnes se hyväksyy täytäntöönpanolainsäädännön, joka mahdollistaisi sen täysipainoisen yhteistyön tuomioistuimen kanssa, ja estämään Jugoslavian aseman vakiinnuttamisen Yhdistyneissä kansakunnissa, kunnes se on täyttänyt turvallisuusneuvoston päätöslauselmien ja Daytonin sopimuksen asettamat velvollisuutensa;

4. Pyytää komissiota kytkemään yhteen Kroatian suhteiden tulevan kehittämisen sen kanssa, miten halukas maa on tekemään täysipainoista yhteistyötä tuomioistuimen kanssa ja kehottaa Kroatian hallitusta painostamaan Bosnian kroaattiviranomaisia, jotta ne panisivat täytäntöön tuomioistuimen antamat Bosnia-Hertsegovinan tässä osassa asuvien syytteeseen asetettujen pidätysmääräykset ja toimittamaan huomattava todistusaineisto, jonka olemassaolo on tunnettu, tuomioistuimen syyttäjälle;

5. Toistaa mielipiteensä, jonka mukaan IFOR-joukkojen olisi käytettävä toimivaltaansa syytteeseen asetettujen sotarikollisten pidättämiseksi;

6. Pyytää neuvostoa ja YK:n turvallisuusneuvostoa etsimään tapoja, joilla vahvistetaan kansainvälisten poliisivoimien (IPTF) valtuutusta arvioimalla mahdollisuutta tehdä siitä tehokkaampi asettamalla se uuden IFOR- valtuutuksen alaiseksi, josta keskustellaan ennen vuoden 1996 vaihdetta;

7. Kehottaa Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita toimimaan täysipainoisessa yhteistyössä entistä Jugoslaviaa käsittelevän kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa ja edesauttamaan sen moitteetonta ja tehokasta toimintaa ja tarjoamaan sen edellyttämän rahoituksen, erityisesti uhrien ja todistajien yksikölle;

8. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, Bosnia-Hertsegovinan hallitukselle ja alueellisille viranomaisille, Jugoslavian ja Kroatian liittovaltion viranomaisille, entistä Jugoslaviaa käsittelevälle kansainväliselle rikostuomioistuimelle sekä YK:n turvallisuusneuvostolle.