Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan laajuisia televiestintäverkkoja koskevista suuntaviivoista ja päätöksen N:o 1336/97/EY kumoamisesta /* COM/2013/0329 final - 2011/0299 (COD) */





PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN TAUSTA Yleistä taustaa Tämä aloite perustuu älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun Eurooppa 2020 -strategiaan[1], jossa digitaaliset infrastruktuurit asetetaan etusijalle osana lippulaiva-aloitetta ”Euroopan digitaalistrategia”[2]. Siinä korostetaan Digitaalistrategiassa pyritään muun muassa ottamaan käyttöön rajat ylittäviä julkisia verkkopalveluja yritysten ja kansalaisten liikkuvuuden helpottamiseksi. Julkisten palvelujen yhteentoimivuutta tarvitaan erityisesti silloin, kun sisämarkkinasäädökset ja -aloitteet (kuten palveludirektiivi tai sähköisten hankintojen toimintasuunnitelma) nojautuvat siihen, että yrityksillä on mahdollisuus hoitaa asioita ja harjoittaa liiketoimintaa viranomaisten kanssa sähköisesti ja rajojen yli. Lisäksi digitaalistrategiassa korostetaan tarvetta varmistaa, että kaikille kansalaisille voidaan tarjota laajakaistayhteys ja suuremmat tiedonsiirtonopeudet sekä kiinteällä että langattomalla tekniikalla. Sen mukaan on myös helpotettava investointeja uusiin avoimiin ja kilpailtuihin erittäin nopeisiin internetverkkoihin, jotka ovat tulevaisuuden nykyaikaisen talouden valtasuonia. EU on itse asettanut kunnianhimoiset tavoitteet laajakaistayhteyksien tarjonnasta ja käyttöönotosta vuoteen 2020 mennessä. Komissio antoi 29. kesäkuuta 2011 seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä (Multi-annual Financial Framework, MFF) (2014–2020) tiedonannon ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”[3], jossa ehdotetaan Verkkojen Eurooppa -välineen (Connecting Europe Facility, CEF) perustamista ensisijaisten energia-, liikenne- ja digitaali-infrastruktuurien loppuunsaattamisen edistämiseksi yhdellä 40 miljardin euron rahastolla, josta 9,2 miljardia osoitetaan osoitettaisiin komission ehdotuksen mukaisesti digitaalisiin verkkoihin ja palveluihin. Eurooppa-neuvosto antoi 8. helmikuuta 2013 päätelmät uudesta MFF:stä, jossa ”CEF Digital” -osion budjetiksi asetettiin 1 miljardi euroa. Tältä pohjalta komissio esittää nyt muutoksia ehdotukseensa asetukseksi Euroopan laajuisia televiestintäverkkoja koskevista suuntaviivoista. Neuvoston ja Euroopan parlamentin välisiä neuvotteluja seuraavasta monivuotisesta rahoituskehyksestä ei vielä tätä kirjoitettaessa ole saatu päätökseen. Vastaavasti myös CEF:n perustamisasetusta koskevat neuvottelut ovat kesken. Muutetussa ehdotuksessa otetaan mahdollisimman laajasti huomioon neuvoston ja asiaa käsittelevän Euroopan parlamentin valiokunnan viimeisimmät kannat. Siinä pyritään keskittämään CEF-rahoitus pienempään määrään digitaalipalvelujen infrastruktuureja käyttäen tiukkoja priorisointikriteerejä sekä tukemaan laajakaistaa rajoitetummalla osuudella rahoitusvälineiden kautta niin, että saataisiin vivutettua mukaan yksityisiä investointeja sekä investointeja muista julkisista lähteistä kuin CEF:stä. Huolimatta laajakaistalle suunnatusta rajoitetummasta rahoituksesta ehdotuksella luodaan puitteet, jotka mahdollistavat laajemmat osuudet yrityksiltä ja institutionaalisilta toimijoilta, kuten Euroopan investointipankilta. Ehdotuksen tavoite Tämän asetuksen tavoitteena on vahvistaa joukko suuntaviivoja, jotka koskevat Verkkojen Eurooppa -välineen CEF:n yhteydessä laajakaistaverkkoja ja digitaalipalvelujen infrastruktuureja koskevia tavoitteita ja painopisteitä televiestintäalalla. Suuntaviivojen liitteessä määritellään yhteisen edun mukaisia hankkeita laajakaistaverkkojen ja digitaalipalvelujen infrastruktuurien ja laajakaistaverkkojen käyttöönottamiseksi. Näillä hankkeilla edistetään osaltaan Euroopan talouden, myös pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset), kilpailukykyä, edistetään kansallisten, alueellisten ja paikallisten verkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä pääsyä näihin verkkoihin ja tuetaan digitaalisten sisämarkkinoiden kehittämistä. Hankkeille voidaan myöntää EU:n rahoitustukea tämän asetuksen mukana olevan Verkkojen Eurooppa -välinettä koskevan asetuksen nojalla käytettävissä olevista välineistä. Tällä asetuksella pyritään poistamaan pullonkaulat, jotka haittaavat digitaalisten sisämarkkinoiden toteuttamista, muun muassa tarjoamalla verkon saatavuus sekä pääsy julkisten digitaalipalvelujen infrastruktuuriin, myös yli rajojen. Televiestintäverkkojen operatiiviset esteet koskevat sekä tarjontaan että kysyntään liittyviä näkökohtia, päinvastoin kuin esimerkiksi liikennekäytävän sujuvuuden kannalta olennaisen pääkaupunkia ympäröivän kehätien rahoituksessa. Tarjonnan osalta ongelmat liittyvät markkinoiden toiminnan merkittäviin puutteisiin epäoptimaalisiin markkinaolosuhteisiin, joiden vuoksi investoinnit laajakaistaverkkoihin ja keskeisiin yleistä etua koskeviin palveluihin (esim. terveysalan sähköisiin palveluihin, sähköiseen henkilöllisyyteen, sähköisiin hankintoihin ja niiden yhteentoimivuuteen yli rajojen) ovat liiketaloudellisesti epäkiinnostavia. Kysynnän osalta digitaaliset sisämarkkinat merkittävine kasvunäkymineen perustuvat siihen, että kaikki kansalaiset, yritykset ja hallinnot ovat yhteydessä digitaalisiin verkkoihin. Verkkojen Eurooppa -välineellä pyritään kannustamaan infrastruktuuri-investointeihin innovatiivisten rahoitusvälineiden avulla vähentämällä investointien riskejä ja tarjoamalla pidemmän ajanjakson rahoitusta niin vaihtoehtoisille kuin vakiintuneille sijoittajille. Innovatiiviset rahoitusvälineet tarjoavat merkittävän vipuvaikutuksen yksityisiin ja muihin julkisiin investointeihin, silti markkinamekanismeihin perustuen. Siellä missä infrastruktuuri-investointien liiketoiminnallinen kannattavuus on erityisen heikko, Verkkojen Eurooppa -välineestä tarjotaan myös yhteisrahoitusmahdollisuutta avustusten kautta. Laajakaistaverkkojen alalla yleistä etua koskevien hankkeiden edistämistoimista tuetaan investointeja verkkoihin, joilla voidaan saavuttaa Euroopan digitaalistrategian tavoitteet yleisestä kattavuudesta 30 Mbit/s:n tavoitenopeudella vuoteen 2020 mennessä tai siitä että 50 prosentilla eurooppalaisista kotitalouksista olisi internetyhteys, jossa tiedonsiirtonopeus on yli 100 Mbit/s. Perustetaan tasapainoinen 30 ja 100 Mbit/s:n hankkeiden hankevalikoima, ja otetaan asianmukaisesti huomioon jäsenvaltioiden investointitarpeet, joiden arvellaan alustavasti olevan jopa 270 miljardia euroa. Digitaalipalvelujen infrastruktuurin infrastruktuurien osalta palvelujen käyttöönottoa yhteentoimivissa puitteissa pyritään helpottamaan hankinnoilla ja suorien avustusten järjestelmillä, joissa yhteisrahoituksen osuus voi tietyissä tapauksissa olla suuri, pääasiassa alustojen täydellä EU-tason rahoituksella, koska Euroopan yhteentoimivalla palveluinfrastruktuurilla ei ole luonnollista omistajaa. Yksikään yksittäinen jäsenvaltio tai yksityinen sijoittaja ei takaisi rajat ylittävien palvelujen käyttöönottoa yhteentoimivissa puitteissa. EU:n tuoma lisäarvo on siis suuri. Digitaalipalvelujen infrastruktuurin alalla yleistä etua koskevat hankkeet koskevissa hankkeissa asetetaan etusijalle rakenneosat, jotka luetellaan liitteessä. , käsittävät Euroopan laajuiset hyvin nopeat runkoyhteydet julkishallintoa varten, sähköisen hallinnon palvelujen tarjoamisen yli rajojen yhteentoimivan tunnistamisen ja varmentamisen perusteella (esim. Euroopan laajuiset sähköiset menettelyt: yrityksen perustaminen, rajatylittävät hankinnat, sähköinen oikeudenkäyttö ja rajatylittävät sähköiset terveydenhuoltopalvelut), julkisen sektorin tietojen saatavuuden varmistamisen, myös eurooppalaisen kulttuuriperinnön digitaalisten resurssien, data.eu:n ja monikielisten resurssien saatavuuden, turvallisuuden (internetin käyttöturvallisuus ja kriittiset palveluinfrastruktuurit) sekä älykkäät energiapalvelut. Yhteistä etua koskeviin hankkeisiin voi myös sisältyä yhteisön muissa ohjelmissa, kuten ISA-ohjelmassa (yhteentoimivuusratkaisut eurooppalaisille julkishallinnoille), täytäntöönpantujen sähköisten julkisten palvelujen toiminta. Yksittäisiä digitaalipalvelujen infrastruktuureja valitaan liitteestä käyttöönotettaviksi vuosittain saatavilla olevan rahoituksen perusteella. Laajakaistaverkoille tässä asetuksessa suunnattujen varojen määrä on pieni. Vaikka perustelut julkiselle rahoitustuelle alueilla, joilla yksityiset investoinnit ovat riittämättömiä, pätevät edelleen, julkisen tuen on tultava pääasiassa muista lähteistä kuin CEF:stä, erityisesti kansallisista lähteistä ja Euroopan rakenne- ja investointirahastoista, joissa tieto- ja viestintäteknologia otetaan todennäköisesti temaattisiin painopisteisiin liittyvien keskittymistä koskevien vaatimusten alaiseksi temaattiseksi tavoitteeksi. Koska laajakaistaverkot ovat kuitenkin keskeisen tärkeitä kasvun ja työllisyyden kannalta ja kun otetaan huomioon sekä rahoitukselliset että tekniset haasteet, joita liittyy alan julkisiin investointeihin, tässä asetuksessa säädetään rajallisesta, lähinnä mahdollistavasta interventiosta. CEF:stä varataan pieni rahoitusosuus Euroopan unionin, jäljempänä ’unioni’, tason rahoitusvälineiden perustamiseen, erityisesti yhteistyössä Euroopan investointipankin kanssa. Näillä välineillä on mahdollisuus helpottaa muiden julkisten resurssien ja yksityisten resurssien tehokasta käyttöä. Näin ollen CEF:stä kyetään rahoittamaan suoraan vain vähäistä määrää laajakaistahankkeita, mutta lisäksi se helpottaa esimerkiksi Euroopan rakenne- ja investointirahastojen (ERI-rahastojen) tuen tehokasta suuntaamista antamalla hallinnointiviranomaisille mahdollisuuden suorittaa osuuksia toimenpideohjelmien kautta. Tällaiset osuudet rajataan käytettäviksi kyseisessä jäsenvaltiossa tai kyseisellä alueella ja ne voisivat edesauttaa kriittisen massan ja mittakaavaetujen saavuttamista hankkeiden toteutusvaiheessa. Luomalla puitteet, jotka mahdollistavat yritysten ja institutionaalisten toimijoiden laajemman osallistumisen, ehdotuksella pyritään moninkertaistamaan osallistuminen yleistä etua koskeviin laajakaistahankkeisiin paljon asetuksen suoraan sallimaa rahoitusta korkeammalle tasolle. Yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämistoimille voidaan myöntää EU:n taloudellista tukea Verkkojen Eurooppa -välinettä CEF:n perustamista koskevan asetuksen[4] nojalla käytettävissä olevista välineistä. Tätä ehdotusta on tämän vuoksi tarkasteltava yhdessä kyseistä asetusta koskevan ehdotuksen kanssa. Asetuksessa säädetään myös uusien yhteistä etua koskevien hankkeiden määrittämisen kriteerit komission muuttuvia poliittisia painopisteitä koskevan arvioinnin, teknisen kehityksen tai merkityksellisten markkinoiden tilanteen perusteella. 2. INTRESSITAHOJEN KUULEMISEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINNIN TULOKSET Laajakaistayhteyksien leviämisestä on toteutettu useita kuulemisia jäsenvaltioiden, teollisuuden ja yhteiskunnallisten toimijoiden kanssa. Tällaisia kuulemisia ovat olleet erityisesti varapuheenjohtaja Kroesin pyöreän pöydän kokous sisällöntuottajien, laitevalmistajien, sijoittajien ja televiestintäoperaattoreiden toimitusjohtajien kanssa, jossa olivat edustettuina maailman johtavat yritykset, kuten Nokia, Alacatel Lucent, Google, Ericsson, News Corp, sekä Brysselissä 16. ja 17. kesäkuuta 2011 pidetty ensimmäinen digitaalistrategiaa koskenut yleiskokous, johon osallistui yli tuhat yksityisen ja julkisen sektorin sekä kansalaisyhteiskunnan edustajaa. Näissä ja lukuisissa muissa yhteyksissä sidosryhmät jakoivat laajalti komission arvion, jonka mukaan nykyinen televiestintäalan investointimalli on riittämätön takaamaan kohtuuhintaisten ja laadukkaiden laajakaistainfrastruktuurien leviämisen kaikkien Euroopan kansalaisten ulottuville. Ne olivat myös tyytyväisiä komission suunnitelmiin käyttää kohdennettuja julkisia investointeja, esimerkiksi käyttämällä innovatiivisia rahoitusvälineitä, joilla lisätään tarvittavia infrastruktuuri-investointeja vaihtoehtoisten ja kestävämpien investointimallien tukemiseksi. Euroopan parlamentti totesi tulevaa monivuotista rahoituskehystä koskevassa mietintöluonnoksessaan, että on tärkeää käyttää talousarviota laajakaistainvestointien lisäämiseksi. Rajatylittävien digitaalipalvelujen infrastruktuurien osalta komissio on tehnyt työtä eri sidosryhmien kanssa jo useita vuosia. Nykyisten toimien, kuten Europeanan (kulttuuriperintö) tai internetin käyttöturvallisuutta koskevan ohjelman arvioinneissa ja asiantuntijalausunnoissa toivotaan yleensä toimintojen jatkamista ja laajentamista. Koska ohjeellista budjettia on leikattu 9,2 miljardista 1 miljardiin euroon, on selvää, että ohjelman laajuutta on rajoitettava. Digitaalipalvelujen infrastruktuurien osalta tähän voidaan päästä joko pienentämällä alun perin ehdotettujen palvelujen määrää tai ottamalla käyttöön tiukemmat rahoitusehdot. Nyt käsillä olevassa komission ehdotuksessa on itse asiassa käytetty molempia keinoja: ehdotuksen liitteestä on poistettu budjettisyistä kaksi palvelua (”Julkishallinnon Euroopan laajuiset hyvin nopeat runkoverkkoyhteydet”, ”Tieto- ja viestintätekniikan ratkaisujen hyödyntäminen älykkäissä energiaverkoissa ja älykkäiden energiapalvelujen tarjoamisessa”) ja mukaan on otettu uutena yksi yleinen palveluinfrastruktuuri (ks. jäljempänä). Neuvoston televiestintätyöryhmä on lainsäädäntökäsittelyissä toistaiseksi esittänyt lisättäväksi digitaalipalvelujen infrastruktuureja seuraavia varten: ”Sähköiset menettelyt muutettaessa yhdestä Euroopan maasta toiseen”, ”Eurooppalainen alusta työnhaku- ja sosiaaliturvapalvelujen yhteenliittämistä varten” ja ”Hallinnollisen yhteistyön verkkoalustat”. Budjettisyistä kaikkia ei ole otettu mukaan tämän ehdotuksen liitteeseen. Euroopan parlamentin teollisuus- tutkimus- ja energiavaliokunta lisäsi edelleen digitaalipalvelujen infrastruktuurit aiheista ”Turvallisten ja yhteentoimivien mobiilien lähipalvelujen käytön mahdollistavien infrastruktuurien käyttöönotto julkisessa liikenteessä”, ”Verkkovälitteinen riidanratkaisualusta”, ”Oppiresurssien jakamista koskeva eurooppalainen palvelualusta” ja ”Rajatylittävät yhteentoimivat sähköiset laskutuspalvelut”. Osa näistä on otettu mukaan tämän ehdotuksen liitteeseen. Laajakaistan alalla ohjelmassa ei joko voida lainkaan järjestää rahoitusta tai mahdollistetaan vain rajallinen osallistuminen, jolla pyritään vivuttamaan yksityistä rahoitusta ja muuta julkista rahoitusta. Koska laajakaistalle tulee olemaan saatavilla EU:n rahoitusta Euroopan rakenne- ja investointirahastoista, erityisesti Euroopan aluekehitysrahaston neljännestä temaattisesta painopisteestä, ja koska rakennerahastojen käyttö laajakaistan tukemiseen on ollut haasteellista, tässä ehdotuksessa esitetään perustettavaksi rahoitusvälineitä, jotka tarjoaisivat tehokkaan tavan suunnata muun muassa rakennerahastojen varoja. Sekä neuvosto että parlamentti ovat olleet samaa mieltä siitä, että intervention ei tulisi syrjäyttää yksityisiä investointeja. Molemmat toimielimet ovat katsoneet, että sen tulisi perustua teknologianeutraaliuden periaatteeseen. Parlamentti asetti kuitenkin hyvin kunnianhimoisen siirtonopeustavoitteen (”1 Gbit/s, kun se on mahdollista, tai enemmän”), kun taas jotkut jäsenvaltiot pyrkivät lieventämään komission alkuperäistä ehdotusta, jossa CEF:n tuki liitettiin Euroopan digitaalistrategian toiseen tavoitteeseen (30 Mbit/s). Tässä ehdotuksessa edellytetään, että EU-rahoitus on ensisijaisesti suunnattava parhaaseen saatavilla olevaan teknologiaan, mutta annetaan samalla jäsenvaltioille liikkumavaraa valita niissä toteutettavat hankkeet, joille olisi hyötyä pitkän aikavälin rahoituksesta. Näin voidaan pitää kiinni yhteydestä digitaalistrategian tavoitteisiin ja säilyttää molempien toimielinten esittämien painotusten henki. Lisäksi on keskusteltu intervention parhaasta muodosta, eli käytetäänkö avustuksia vai rahoitusvälineitä (lainoja, takauksia, hankejoukkovelkakirjoja, pääomarahoitusta). Resurssien rajallisuuden vuoksi tähän ehdotukseen on otettu mukaan ainoastaan rahoitusvälineet, koska ne tarjoavat tehokkaasti hinnoitellun pitkän aikavälin rahoituslähteen, joka voidaan sovittaa infrastruktuurien tarpeisiin. Horisontaalisten kysymysten osalta voidaan todeta, että komission alkuperäisessä ehdotuksessa annettiin delegoitua säädösvaltaa liitteessä olevan yhteistä etua koskevien hankkeiden luettelon muuttamista varten. Tässä ehdotuksessa otetaan huomioon erityisesti jäsenvaltioiden esittämät huolenaiheet ja käytetään liitteessä riittävän joustavia muotoiluja sekä todetaan, että tarvittavat ohjelman mukautukset tehdään täytäntöönpanosäädöksellä. Lainsäädäntö- ja budjettineuvotteluissa CEF sai hyväksynnän lukuisilta sidosryhmäorganisaatioilta, kuten Digital Europe, Europeana Foundation, Public Sector Information Alliance, Multilingual Europe Technology Alliance, European Telecommunications Network Operators' Association ja European Competitive Telecommunications Association sekä FTTH Council. Vuonna 2011 laaditussa alkuperäisessä Vaikutustenarviointiraportissa vaikutustenarviointiraportissa tarkastellaan tarkasteltiin kahta vaihtoehtoa. Ensimmäiseen perusvaihtoehtoon ei sisälly sisältynyt EU:n rahoitusta laajakaistalle, paitsi mahdollisesti rakennerahastojen Euroopan rakenne- ja investointirahastojen kautta ja jatkamalla kilpailukyvyn ja innovoinnin ohjelmaa digitaalipalvelujen infrastruktuurin osalta ainoastaan pilottihankkein. Tässä skenaariossa ei saavutettaisi kriittistä massaa eikä digitaalipalvelujen käyttöönottoa, ja laajakaistainvestoinnit olisivat monilla alueilla edelleen riittämättömiä ja tehottomasti rahoitettuja kilpailupaineiden puuttumisen ja suuren kaupallisen riskin vuoksi. Myös sähköisten julkisten palvelujen voitaisiin odottaa jäävän alikehittyneiksi, eikä niistä tulisi yhteentoimivia yli rajojen riittämättömien ponnistusten ja teknisten ratkaisujen hajanaisuuden vuoksi, kriittisen massan puuttuessa ja koska kustannukset olisivat suuria niin palvelun tarjoajille kuin palvelujen kohderyhmille. Tämä vaihtoehto ei siis edistäisi digitaalisten sisämarkkinoiden aikaansaamista, ja lukuisat eurooppalaiset jäisivät edelleen vaille digitaalisia mahdollisuuksia. Toisessa vaihtoehdossa ehdotetaan rahoitusvälinettä rahoitusvälineitä, jolla joilla täydennettäisiin ja vivutettaisiin ensimmäisen vaihtoehdon tällä hetkellä tarjoamia rahoitusvaroja. Tämä toimintalinja sisältyi Euroopan komission 29. kesäkuuta 2011 esittämään monivuotista rahoituskehystä koskevaan ehdotukseen, jossa perustetaan Verkkojen Eurooppa -väline infrastruktuurin rahoittamiseksi. Uudesta välineestä rahoitettaisiin suuren eurooppalaisen lisäarvon infrastruktuurihankkeita, ei pelkästään ”kovaa” infrastruktuuria vaan myös ”pehmeää ja älykästä” infrastruktuuria sekä hallintorakenteita koskevia hankkeita liikenteen ydinverkon, energia-alan ensisijaisten käytävien sekä digitaalisen infrastruktuurin toteuttamiseksi. Välineestä tuetaan infrastruktuurihankkeita, joihin liittyy suuri eurooppalainen lisäarvo, kuten rajatylittäviä yhteenliittymiä tai EU:n laajuisten järjestelmien käyttöönottoa, jotka on toteutettava vuoteen 2020 mennessä. Vaikutusten optimoimiseksi varmistetaan asianmukaisilla säännöksillä markkinaperusteisten välineiden ja EU:n suoran tuen yhdistäminen, jotta voitaisiin houkutella infrastruktuuriin erikoistuneita sijoittajia. Avustusten osalta komissio olisi edelleen vastuussa yleisestä suunnittelusta ja hankkeiden valinnasta tukenaan mahdollisesti toimeenpanovirasto, ja varsinaisen täytäntöönpanon kentällä hoitavat hankkeiden toteuttajat. Rahoitusvälineiden osalta täytäntöönpano delegoidaan erikoistuneille rahoituslaitoksille, mutta tukikelpoisuuden määrittää komissio. Jäsenvaltiot osallistuvat pyrkimykseen laatimalla nopeaa internetyhteyttä koskevia laajakaistatavoitteiden mukaisia kansallisia suunnitelmia, ja laajakaistainfrastruktuurin ja -palvelujen kartoituksella (EU:n ja kansallisella/alueellisella tasolla) selvitetään puutteet kattavuudessa ja kannustetaan yksityisiä ja julkisia sijoittajia tekemään runsaasti aloitteita. Uudessa ehdotuksessa ei perimmiltään muuteta toisessa vaihtoehdossa analysoituja perusajatuksia ja interventiomenetelmiä, mutta supistetaan ohjelman laajuutta tiukemmilla kelpoisuuskriteereillä. Olemassa on jo suuri määrä rajat ylittäviä digitaalisia palveluja, joiden kautta Euroopan julkishallinnot ovat vuorovaikutuksessa keskenään EU-toimintapolitiikkojen toteuttamiseksi. Kun tarjotaan uusia ratkaisuja, on tärkeää hyödyntää muiden eurooppalaisten aloitteiden puitteissa jo toteutettuja ratkaisuja, välttää päällekkäistä työtä ja varmistaa koordinointi ja lähestymistapojen ja ratkaisujen yhteensovittaminen eri aloitteiden ja politiikkalohkojen, kuten ISA-ohjelman, Fiscalis-ohjelman ja Horisontti 2020 -ohjelman, välillä. 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN SISÄLTÖ Oikeusperusta Ehdotetulla asetuksella kumotaan ja korvataan Euroopan laajuisia televerkkoja koskevista suuntaviivoista 17 päivänä kesäkuuta 1997 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 1336/1997/EY. Ehdotettu toimi on SEUT-sopimuksen 172 artiklan mukainen. Kyseinen artikla muodostaa oikeusperustan EU:n toimille Euroopan laajuisten verkkojen perustamisen ja kehittämisen tukemiseksi liikenne-, televiestintä- ja energiainfrastruktuurien aloilla. Toissijaisuus ja suhteellisuus Euroopan laajuisen televiestintäverkon koordinoitu kehittäminen laajakaistainfrastruktuurien käyttöönoton tukemiseksi ja palveluiden edistämiseksi Euroopan sisämarkkinoilla sekä taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen koheesio edellyttävät unionin tason toimia, koska yksittäiset jäsenvaltiot eivät voi toteuttaa näitä toimia. Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen, ja se pysyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 170 artiklassa määritetyllä Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen toiminta-alalla. Sääntelytavan valinta Nämä televiestinnän suuntaviivat esitettiin ja hyväksyttiin nimenomaisesti jäsenvaltioille osoitettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksenä, mikä tekee suuntaviivoista kokonaisuudessaan kaikkia jäsenvaltioita sitovat. Tällä välineellä kuitenkin helpotetaan televiestintäinfrastruktuurien käyttöönottoa ja palveluiden edistämistä yksityisten toimijoiden (kuten operaattorien, yhtiöiden ja laitevalmistajien) sekä alueellisten ja paikallisten viranomaisten keskuudessa. Kun digitaalisten televiestintäverkkojen suunnitteluun, kehittämiseen ja toimintaan osallistuu jäsenvaltioiden lisäksi muitakin toimijoita, on tärkeää varmistaa, että suuntaviivat sitovat kaikkia. Tämän vuoksi komissio on valinnut tälle ehdotukselle sääntelykeinoksi asetuksen. Rahoitus Yhteistä etua koskeville hankkeille voidaan myöntää EU:n taloudellista tukea Verkkojen Eurooppa -välinettä CEF:n perustamista koskevan asetuksen [XX/20012] nojalla käytettävissä olevista välineistä. Rahoitustukea myönnetään unionin asiaa koskevien sääntöjen ja menettelyjen, rahoituksen painopisteiden ja resurssien saatavuuden mukaisesti. Säädösvallan siirtäminen Televiestintäverkot kehittyvät nopeasti, ja luetteloa yhteistä etua koskevista hankkeista voidaan tulevaisuudessa joutua tarkistamaan nopean kehityksen huomioimiseksi. Jotta näin voidaan toimia, ehdotetaan säädösvallan siirtämistä komissiolle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Vaikutukset komission muihin ehdotuksiin Tämä muutos komission ehdotukseen vaikuttaa toiseen lainsäädäntöprosessissa olevaan säädökseen, eli asetukseen CEF:n perustamisesta. Kyseinen asetus määrittää ehdot, menetelmät ja menettelyt, joita sovelletaan myönnettäessä unionin rahoitustukea Euroopan laajuisille verkoille liikenteen, energian ja televiestinnän aloilla. Tarvittavat muutokset eivät vaikuta CEF-asetuksen horisontaalisiin elementteihin muutoin kuin siten, että asetus on merkittävä ETA:n kannalta merkitykselliseksi, jotta ETA-maat voivat osallistua. Muutokset CEF-asetukseen ovat vähäisiä ja saattavat edellyttää tiettyjen johdanto-osan kappaleiden uudelleenmuotoilua intervention painopisteen muuttumisen vuoksi sekä tiettyjen säännösten, kuten tukikelpoisuutta ja rahoitusavun ehtoja televiestintäalalla koskevan 7 artiklan 4 kohdan ja laajakaista-alan toimien rahoitusastetta koskevan 10 artiklan 4 kohdan b alakohdan, mukauttamista tai poistamista. Asetuksen 20 artiklassa ei enää tarvita lainsäädäntövallan delegointia liitteessä olevan televiestintää koskevan osion muuttamista varten. 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET Ehdotuksella ei ole vaikutuksia EU:n talousarvioon. Ehdotus asetukseksi Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen täytäntöönpanoa koskevista suuntaviivoista liittyy Verkkojen Eurooppa -välineen CEF:n perustamisesta annettuun asetusehdotukseen, jossa säädetään oikeus- ja rahoituskehyksestä. Uutta monivuotista rahoituskehystä koskevassa komission ehdotuksessa Verkkojen Eurooppa -välineestä CEF:stä osoitetaan osoitettiin 9,2 miljardia euroa[5] televiestintään. Eurooppa-neuvoston monivuotisesta rahoituskehyksestä (2014–2020) 8. helmikuuta 2013 antamissa päätelmissä CEF:n televiestintäosion määräksi asetetaan 1,0 miljardia euroa (vuoden 2011 hintoina). Lopullinen televiestinnälle osoitettava määrä tiedetään, kun rahoituskehyksen määristä päästään poliittiseen yhteisymmärrykseen ja lainsäätäjä on hyväksynyt uuden oikeusperustan. 2011/0299 (COD) Muutettu ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS Euroopan laajuisia televiestintäverkkoja koskevista suuntaviivoista ja päätöksen N:o 1336/97/EY kumoamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 172 artiklan, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen, sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[6], ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[7], noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: (1) Televiestintäverkoista ja -palveluista tulee jatkuvasti yhä enemmän internetpohjaisia infrastruktuureja, ja laajakaistaverkot ja digitaalipalvelut liittyvät kiinteästi toisiinsa. Internetistä tulee määräävä foorumi viestinnälle, palveluille ja liiketoiminnalle. Nopeiden internetyhteyksien ja digitaalisten julkisen palvelun velvoitteen mukaisten palvelujen saatavuus kaikkialla Euroopassa on olennaista talouskasvun ja sisämarkkinoiden kannalta. (2) Eurooppa-neuvosto vahvisti 17 päivänä kesäkuuta 2010 Euroopan digitaalistrategian[8], jonka tarkoituksena on viitoittaa tie, jotta tieto- ja viestintätekniikan yhteiskunnalliset ja taloudelliset mahdollisuudet voidaan hyödyntää mahdollisimman laajasti. Sillä pyritään edistämään kilpaillun nopean internet-infrastruktuurin ja internet-pohjaisten digitaalipalvelujen tarjontaa ja kysyntää, jotta voidaan edetä kohti todellisia digitaalisia sisämarkkinoita, mikä on keskeisen tärkeää älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun kannalta. (3) Verkkojen Eurooppa -välineen (CEF) perustamisesta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o […/…][9] määritellään ehdot, menetelmät ja menettelyt, jotka koskevat unionin rahoitustuen myöntämistä Euroopan laajuisille verkoille liikenteen, energian ja digitaaliviestinnän alalla. Koska CEF-asetuksen kattamilla aloilla esiintyy samankaltaisia haasteita ja mahdollisuuksia, on olemassa merkittäviä mahdollisuuksia hyödyntää synergioita muun muassa yhdistämällä CEF-rahoitusta muiden rahoituslähteiden kanssa. (4) Olemassa on jo suuri määrä rajat ylittäviä digitaalisia palveluja, joiden kautta Euroopan julkishallinnot ovat vuorovaikutuksessa keskenään EU-toimintapolitiikkojen toteuttamiseksi. Kun tarjotaan uusia ratkaisuja, on tärkeää hyödyntää muiden eurooppalaisten aloitteiden puitteissa jo toteutettuja ratkaisuja, välttää päällekkäistä työtä ja varmistaa koordinointi ja lähestymistapojen ja ratkaisujen yhteensovittaminen eri aloitteiden ja politiikkalohkojen, kuten ISA-ohjelman, Fiscalis-ohjelman ja Horisontti 2020 -ohjelman, välillä. Samoin on tärkeää, että ratkaisut noudattavat sovittuja standardeja, eritelmiä ja suuntaviivoja, kuten eurooppalaisia julkisia palveluja varten laadittuja eurooppalaisia yhteentoimivuusperiaatteita (EIF)[10]. (5) Jäsenvaltioiden välisissä, kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta yhteisrahoitusta saaneissa suuren mittakaavan pilottihankkeissa, kuten PEPPOL, STORK, epSOS, eCODEX ja SPOCS, on validoitu yhteisiin rakenneosiin perustuvia, keskeisiä rajat ylittäviä digitaalisia palveluja sisämarkkinoilla. Ne ovat jo saavuttaneet tai ovat lähitulevaisuudessa saavuttamassa käyttöönoton edellyttämän kypsyysasteen. Olemassa olevat yhteistä etua koskevat hankkeet ovat jo osoittaneet Euroopan tasolla toimimisen selkeän lisäarvon esimerkiksi kulttuuriperinnön (Europeana), lastensuojelun (Safer Internet) ja sosiaaliturvan (EESSI) alalla, ja ehdotuksen asteella on uusia hankkeita esimerkiksi kuluttajansuojan alalla (ODR). (6) Yhteentoimivuusratkaisuista eurooppalaisille julkishallinnoille (ISA) 16 päivänä syyskuuta 2009 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 922/2009/EY[11] mukaiset digitaalipalvelujen infrastruktuurit tulevat helpottamaan maiden ja hallinnonalojen rajat ylittävää sähköistä vuorovaikutusta Euroopan julkishallintojen välillä. Tämä puolestaan mahdollistaa keskeisten palvelujen tarjonnan muun muassa sähköisen tunnistamisen ja sähköisten hankintojen, rajojen yli tapahtuvan yritysrekisterien yhteenliittämisen, rajat ylittävien yhteentoimivien sähköisten terveyspalvelujen sekä kyberturvallisuutta koskevan rajat ylittävän yhteistyön aloilla, ja tukee näin digitaalisia sisämarkkinoita. Tällaiseen hallintojen vuorovaikutukseen päästään luomalla ja/tai parantamalla yhteentoimivia ydinpalvelualustoja, jotka perustuvat olemassa oleviin yhteisiin rakenneosiin, ja/tai tuottamalla uusia rakenneosia, joita tarvitaan muiden ydinpalvelualustojen kehittämiseksi, sekä tuottamalla näihin liittyviä yleisluonteisia palveluja, joilla kansalliset infrastruktuurit liitetään ydinpalvelualustoihin digitaalisten palvelujen tarjoamiseksi rajojen yli. (7) Digitaalipalvelujen infrastruktuurien osalta etusijalle asetetaan rakenneosat ennen muita digitaalipalvelujen infrastruktuureja, koska ensin mainitut ovat edellytys jälkimmäisille. Digitaalipalvelujen infrastruktuurien olisi muun muassa luotava eurooppalaista lisäarvoa ja vastattava todettuja tarpeita. Niiden olisi oltava teknisesti ja operatiivisesti käyttöönottoa varten riittävän kypsiä, mikä olisi osoitettava erityisesti onnistuneilla pilottihankkeilla. Niiden olisi perustuttava konkreettiseen jatkuvuussuunnitelmaan, jotta voidaan varmistaa ydinpalvelualustojen pitkän aikavälin toiminta CEF:n jälkeenkin. Tämän asetuksen nojalla annettava rahoitustuki olisikin, aina kun se on mahdollista, asteittain lopetettava ja järjestettävä rahoitusta muista lähteistä kuin CEF:stä. (8) Digitaalipalvelujen infrastruktuurit, joita tarvitaan EU-lainsäädännöstä johtuvien oikeudellisten velvoitteiden täyttämiseksi ja/tai jotka ovat kehittämässä tai tarjoavat jo rakenneosia, ja joilla on mahdollisesti suuri vaikutus yleiseurooppalaisten julkisten palvelujen kehitykseen, olisi asetettava rahoituksessa etusijalle, jotta voidaan tukea useampia digitaalipalvelujen infrastruktuureja ja rakentaa asteittain eurooppalaista yhteentoimivuuden ekosysteemiä. Tässä yhteydessä oikeudellisilla velvoitteilla tarkoitetaan yksittäisiä säännöksiä, jotka edellyttävät joko digitaalipalvelujen infrastruktuurien kehittämistä tai niiden käyttöä tai jotka edellyttävät tuloksia, jotka voidaan saavuttaa ainoastaan eurooppalaisten digitaalipalvelujen infrastruktuurien avulla. (9) Jäsenvaltioiden olisi kannustettava paikallis- ja alueviranomaisia osallistumaan täysimääräisesti ja tosiasiallisesti digitaalipalvelujen infrastruktuurien hallinnointiin sekä varmistettava, että yhteistä etua koskevissa hankkeissa, jotka liittyvät sähköisen hallinnon palvelujen tarjontaan rajojen yli, otetaan huomioon eurooppalaisiin yhteentoimivuusperiaatteisiin (EIF) sisältyvät suositukset. (10) Euroopan parlamentti korosti 6 päivänä heinäkuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa”Laajakaista Euroopassa: investointi digitaalivetoiseen kasvuun”[12], että laajakaistapalvelut ovat avainasemassa unionin teollisuuden kilpailukyvyn kannalta ja tukevat suuresti unionin talouskasvua, sosiaalista koheesiota ja laadukkaiden työpaikkojen syntyä. (11) Euroopan digitaalistrategian mukaan kaikkien eurooppalaisten saatavilla olisi vuoteen 2020 mennessä oltava yli 30 Mbit/s internet-liittymä ja vähintään 50 prosentilla eurooppalaisista kotitalouksista tilattuna yli 100 Mbit/s liittymä. (12) Yksityisen sektorin olisi oltava johtavassa roolissa laajakaistaverkkojen rakentamisessa ja nykyaikaistamisessa, ja tämän tueksi olisi luotava kilpailuun perustuvat ja investointiystävälliset sääntelypuitteet. Kun yksityiset investoinnit eivät riitä, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet digitaalistrategian tavoitteiden saavuttamiseksi. Julkinen rahoitustuki laajakaistalle olisi rajattava ohjelmiin tai aloitteisiin, joissa keskitytään sellaisiin hankkeisiin, joita yksityinen sektori ei voi yksin rahoittaa, mikä on varmistettava etukäteisarvioinnilla, jossa todetaan markkinoiden puutteet tai epäoptimaaliset investointiolosuhteet. (13) Laajakaistaverkkoihin liittyvät rahoitusvälineet eivät saa perusteettomasti vääristää kilpailua, karkottaa yksityisiä investointeja tai hillitä yksityisten toimijoiden investointihalukkuutta. Erityisesti niiden on oltava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101, 102, 106 ja 107 artiklan mukaisia. (14) Koska CEF:n varat ovat hyvin rajalliset, rahoitustuessa olisi keskityttävä luomaan unionin tason rahoitusmekanismeja, joilla voitaisiin houkutella lisäinvestointeja, edistää kerrannaisvaikutuksia ja helpottaa näin yksityisten varojen ja muiden julkisten varojen tehokasta käyttöä investointeihin. Tämä lähestymistapa mahdollistaa yritysten ja institutionaalisten toimijoiden osallistumisen tasolla, joka on huomattavasti korkeampi kuin suoraan CEF:stä saatava rahoitus. (15) Laajakaistan käyttöönottoon suunnattavan CEF-tuen olisi täydennettävä tukea muista unionin ohjelmista ja aloitteista, kuten Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI-rahastot), tapauksissa, joissa ennakkoarvioinneissa todetaan markkinoiden toimintapuutteita tai epäoptimaalisia investointiolosuhteita ja joiden osalta hallinnointiviranomaiset niin päättävät. Laajakaistan käyttöönottoon kohdistettavan CEF-rahoitustuen olisi edesautettava jäsenvaltioiden pyrkimyksiä sekä suoraan että tarjoamalla investointimuoto vapaaehtoisille korvamerkityille rahoitusosuuksille muista lähteistä, kuten Euroopan rakenne- ja investointirahastoista, antaen näin jäsenvaltioille mahdollisuuden hyötyä EU:n hallinnoimien järjestelmien taitotiedosta ja mittakaavaeduista ja parantaa tätä kautta julkisten varojen käytön tehokkuutta. (16) Unioni voi tukea Euroopan digitaalistrategian tavoitteiden saavuttamiseen myötävaikuttavaa laajakaistaverkkojen käyttöönottoa kaiken tyyppisillä alueilla, kuten esikaupunkialueilla, maaseudulla, harvaanasutuilla alueilla ja vähemmän kehittyneillä alueilla. Tähän sisältyy laajakaistaverkkojen käyttöönotto saarialueiden, erillisalueiden, vuoristoalueiden, etäisten alueiden ja syrjäseutualueiden, mukaan luettuina saarijäsenvaltiot, liittämiseksi unionin keskusalueisiin ja/tai tällaisten alueiden ja unionin keskusalueiden välisten yhteyksien luotettavuuden tai suorituskyvyn parantaminen. (17) Interventiomenetelmä olisi tätä asetusta täytäntöönpantaessa sovitettava kulloinkin kyseessä olevien toimien ominaispiirteisiin. Näin ollen digitaalipalvelujen infrastruktuurien alalla olisi rahoitettava ydinpalvelualustoja, joita ei voida rahoittaa muista lähteistä, ensisijaisesti hankintojen kautta tai poikkeustapauksissa avustuksilla, kun taas yleisluonteisille palveluille olisi annettava CEF:stä vain rajallisesti rahoitustukea. Lisäksi kaikessa CEF:stä annettavassa rahoitustuessa olisi pyrittävä unionin varojen tehokkaaseen käyttöön ja näin ollen laajakaistaverkkoja olisi tuettava rahoitusvälineillä, jotka varmistavat suuremman vipuvaikutuksen kuin avustukset. (18) Tämän asetuksen nojalla tehtävissä interventioissa olisi pyrittävä synergioihin ja yhteentoimivuuteen liitteessä kuvattujen yhteistä etua koskevien hankkeiden välillä sekä suhteessa muihin infrastruktuureihin, kun CEF:stä tuettuihin liikenne- ja energiainfrastruktuureihin, muun muassa Horisontti 2020 -ohjelmasta tuettaviin asiaan liittyviin tutkimusinfrastruktuureihin ja Euroopan rakenne- ja investointirahastoista tuettaviin asiaan liittyviin infrastruktuureihin, sekä vältettävä päällekkäistä työtä ja perusteettomia hallinnollisia rasitteita. (19) Yhteistä etua koskeville hankkeille annettavaa rahoitustukea olisi täydennettävä horisontaalisilla toimilla, kuten teknisellä avulla, kysynnän stimulointitoimenpiteillä ja koordinoinnilla, jossa olisi pyrittävä maksimoimaan EU-intervention vaikutukset. (20) Sitoessaan varoja interventioihin laajakaistaverkkojen alalla komission olisi otettava asianmukaisesti huomioon unionin olemassa olevien rahoitusvälineiden arviointien tulokset. (21) CEF:stä rahoitettavien uusien toimien valinta sekä niiden rahoitustason määrittäminen tehdään osana komission ehdottamaa vuotuista työohjelmaa. (22) Komission olisi käytettävä apunaan jäsenvaltioiden edustajista koostuvaa asiantuntijaryhmää, joka ottaa kantaa ja osallistuu muun muassa näiden suuntaviivojen täytäntöönpanon seurantaan, suunnitteluun, arviointiin ja täytäntöönpanon ongelmiin puuttumiseen. (2) Eurooppa-neuvosto hyväksyi 26 päivänä maaliskuuta 2010 komission ehdotuksen Eurooppa 2020 -strategian käynnistämisestä. Yksi Eurooppa 2020 -strategian kolmesta painopisteestä on älykäs kasvu osaamiseen ja innovointiin perustuvan talouden kehittämisen avulla. Investoinnit televiestintään, erityisesti laajakaistaverkkoihin ja digitaalipalvelujen infrastruktuuriin, ovat välttämätön edellytys unionin älykkäälle mutta myös kestävälle ja osallistavalle talouskasvulle. (3) Eurooppa-neuvosto vahvisti 17 päivänä kesäkuuta 2010 Euroopan digitaalistrategian[13] ja kehotti kaikkia toimielimiä sitoutumaan sen täysimääräiseen täytäntöönpanoon. Digitaalistrategian tarkoituksena on viitoittaa tie, jotta tieto- ja viestintätekniikan yhteiskunnalliset ja taloudelliset mahdollisuudet voidaan hyödyntää mahdollisimman laajasti, erityisesti ottamalla käyttöön nopeat laajakaistaverkot sen varmistamiseksi, että vuoteen 2020 mennessä kaikkien eurooppalaisten saatavilla on nopeudeltaan vähintään 30 Mbit/s:n internetyhteys ja vähintään 50 prosentilla eurooppalaisista kotitalouksista on internetyhteys, jossa tiedonsiirtonopeus on yli 100 Mbit/s. Digitaalistrategialla pyritään tarjoamaan vakaat oikeudelliset puitteet, jotka kannustavat investoimaan avoimeen ja kilpailukykyiseen nopeaan internetinfrastruktuuriin ja siihen liittyviin palveluihin, luomaan verkkosisällöille ja palveluille todelliset sisämarkkinat, tukemaan aktiivisesti Euroopan rikkaan kulttuuriperinnön digitointia ja edistämään internetin saamista kaikkien Euroopan kansalaisten ulottuville ja käyttöön, erityisesti toteuttamalla toimia digitaalisen lukutaidon ja esteettömyyden tukemiseksi. Lisäksi jäsenvaltioiden on laadittava nopeita internetyhteyksiä koskevia toimintastrategioita ja kohdistettava julkisia varoja alueille, joille ei saada nopeita yhteyksiä yksityisin investoinnein, ja edistettävä nykyaikaisten helppopääsyisten verkkopalvelujen käyttöä. (4) Komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ”Laajakaista Euroopassa: investointi digitaalivetoiseen kasvuun”[14] todetaan, että internetin kriittisen roolin vuoksi näyttää siltä, että nopeampien verkkojen yhteiskunnalliset kokonaishyödyt olisivat suuremmat kuin yksityisomistajien kannustimet investoida niihin. Julkinen tuki on siis alalla tarpeen, mutta se ei saa kohtuuttomasti vääristää kilpailua. (5) Komission tiedonannossa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio”[15] vahvistetaan, että monivuotisen rahoituskehyksen yhteyteen perustetaan Verkkojen Eurooppa -väline, jonka avulla pyritään vastaamaan infrastruktuuritarpeisiin liikenteen, energian sekä tieto- ja viestintätekniikan aloilla. Synergia näiden sektoreiden kesken sekä unionin muiden investointiohjelmien välillä on tärkeää, sillä sektoreilla ilmenee samankaltaisia haasteita, jotka edellyttävät kasvupotentiaalin vapauttamista, erojen vähentämistä, koheesion vahvistamista, innovatiivisten rahoitusvälineiden käytön suosimista ja markkinahäiriöihin puuttumista sekä sisämarkkinoiden toteutumista haittaavien pullonkaulojen poistamista. (6) Edellytykset, menetelmät ja menettelyt, jotka liittyvät unionin rahoitustuen myöntämiseen Euroopan laajuisille verkoille hankkeiden tukemiseksi liikenne-, energia- ja televiestintäinfrastruktuurien alalla, määritellään Verkkojen Eurooppa -välineen perustamisesta […] annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o […/…][16]. (7) Laajakaistaverkkojen alalla toimet ovat unionin politiikan, säännösten ja ohjeiden mukaisia. Tähän sisältyvät televiestintämarkkinoiden säännöt ja suuntaviivat sekä erityisesti vuonna 2009 hyväksytty sähköisen viestinnän sääntelyjärjestelmä, jossa tarjotaan johdonmukainen, luotettava ja joustava lähestymistapa sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen sääntelyyn nopeasti muuttuvilla markkinoilla. Sääntöjen täytäntöönpanosta vastaavat kansalliset sääntelyviranomaiset sekä Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelin (BEREC). Vuonna 2010 annetulla seuraavan sukupolven liityntäverkkoja (Next Generation Access, NGA) koskevalla suosituksella[17] pyritään edistämään sisämarkkinoiden kehitystä vahvistamalla oikeusvarmuutta ja edistämällä investointeja, kilpailua ja innovointia laajakaistapalvelujen markkinoilla erityisesti siirryttäessä seuraavan sukupolven liityntäverkkoihin (NGA). (8) Toimet ovat myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101, 102 ja 106 artiklan mukaisia sekä valtiontukisääntöjen soveltamisesta laajakaistaverkkojen nopean käyttöönoton yhteydessä vuonna 2009 hyväksyttyjen yhteisön suuntaviivojen mukaisia, ja niissä esitetään sidosryhmille ja jäsenvaltioille kehys laajakaistan käyttöönoton nopeuttamiseksi ja laajentamiseksi. EU:n hallintovirkamiehille ja muille asianomaisille virastoille annetuissa seuraavan sukupolven liityntäverkkojen investointimalleja koskevissa EU:n ohjeissa (julkaistu lokakuussa 2011) esitetään erilaisten mallien täytäntöönpanoon asteittainen lähestymistapa, jolla varmistetaan kaikkien toimittajien välinen oikeudenmukainen kilpailu ja pyritään koheesiopolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteiden toteuttamiseen. (9) Avointen ja kilpailukykyisten markkinoiden järjestelmässä unionin toimet ovat tarpeen markkinahäiriöiden poistamiseksi. Tarjoamalla taloudellista tukea ja ylimääräistä taloudellista vipuvoimaa infrastruktuurihankkeille unioni voi osaltaan edistää Euroopan laajuisten verkkojen perustamista ja kehittämistä televiestinnän alalla, jolloin saadaan aikaan suurempia hyötyjä markkinoihin kohdistuvien vaikutusten, hallinnon tehokkuuden ja resurssien käytön osalta. (10) Nopeampiin laajakaistayhteyksiin liittyy merkittäviä taloudellisia ja sosiaalisia etuja, joita sijoittajat eivät kykene hyödyntämään tai muuttamaan rahaksi. Nopea ja ultranopea laajakaistayhteys on ratkaiseva infrastruktuuri, joka mahdollistaa digitaalipalvelujen kehittämisen ja käyttöönoton, sillä ne ovat riippuvaisia fyysisten verkkojen saatavuudesta, nopeudesta, luotettavuudesta ja kestävyydestä. Nopeampien verkkojen käyttöönotto antaa mahdollisuuden suurempia nopeuksia hyödyntäville innovatiivisille palveluille. Unionin tason toimet ovat tarpeen näiden kahden digitaalisten televiestintäverkkojen osatekijän synergioiden ja vuorovaikutusten maksimoimiseksi. (11) Ultranopean laajakaistayhteyden käyttöönotosta on hyötyä erityisesti pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yritykset), jotka eivät usein voi hyödyntää etäresurssipalvelujen kaltaisia verkkopohjaisia palveluja nykyisten laajakaistayhteyksien yhteenliitettävyyteen ja nopeuteen liittyvien puutteiden vuoksi. Tämä avaa pk-yrityksille mahdollisuuden lisätä tuottavuuttaan merkittävästi. (12) Laajakaistaverkkojen ja digitaalipalvelujen infrastruktuurien käyttöönotto edistää uusien työpaikkojen syntymistä unionissa luomalla uusia liiketoimintamahdollisuuksia. Laajakaistaverkkojen rakentamisella on myös välitön työllisyysvaikutus erityisesti maarakennusalalla. (13) Laajakaistaverkkojen ja digitaalipalvelujen infrastruktuurien kehittäminen edistää osaltaan unionin tavoitteita kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi tarjoamalla energiatehokkaita ratkaisuja monille Euroopan talouden aloille. Tätä myönteistä vaikutusta rajoittaa vain jossain määrin pääasiassa laajakaistaverkkojen rakentamiseen ja digitaalipalvelujen infrastruktuurien toimintaan liittyvä kasvava energia- ja resurssikysyntä. (14) Energiaverkkoihin liittyvien laajakaistaverkkojen ja digitaalipalvelujen infrastruktuurien yhteentoimivuus mahdollistaa yhdentyneen viestinnän energiatehokkaiden, luotettavien ja kustannustehokkaiden digitaalisten verkkojen käyttöönottamiseksi. Lisäksi lähentymistä laajennetaan yhteenliitettävyyden lisäksi siten, että energian ja televiestintäpalvelujen tarjoajat voivat tarjota energia- ja televiestintäpalveluja ”pakettina”. (15) Yhteentoimivien rajatylittävien sähköisten viranomaispalvelujen kehittäminen, käyttöönotto ja pitkäaikainen tarjoaminen vahvistavat sisämarkkinoiden toimintaa. Viranomaisia kannustetaan tarjoamaan sähköisiä julkisia palveluja, jotka edistävät julkisen ja yksityisen sektorin vaikuttavuutta ja tehokkuutta. (16) Syyskuun 16 päivänä 2009 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen 922/2009/EY[18] mukaisesti täytäntöönpantujen yhteisten sähköisten julkisten palvelujen toiminta tähtää siihen, että saatavilla on yhteisiä palveluja, jotka tukevat maiden ja hallinnonalojen rajatylittävää vuorovaikutusta Euroopan julkishallintojen välillä. (17) Potilaiden oikeuksien soveltamisesta rajatylittävässä terveydenhuollossa 9 päivänä maaliskuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/24/EU[19] esitetään oikeudelliset puitteet rajatylittävien terveydenhuollon palvelujen, myös sähköisten terveyspalvelujen tarjonnalle. Niiden käyttöönoton odotetaan parantavan hoidon laatua ja potilasturvallisuutta, vähentävän sairaanhoitokuluja, edistävän osaltaan kansallisten terveydenhoitojärjestelmien nykyaikaistamista ja lisäävän niiden tehokkuutta sekä tekevän niistä paremmin mukautettuja kansalaisten, potilaiden ja terveydenhuollon ammattilaisten yksittäisiin tarpeisiin sekä ikääntyvän yhteiskunnan haasteisiin. (18) Lisäämällä ja säilyttämällä julkisen sektorin elinten hallussa olevan Euroopan rikkaan ja moninaisen kulttuurisisällön ja tietojen saatavuutta ja avaamalla ne uudelleen käyttöä varten tekijänoikeuksien ja lähioikeuksien rajoissa ruokitaan luovuutta sekä edistetään innovointia ja yrittäjyyttä. Esteetön pääsy uudelleen käytettäviin monikielisiin resursseihin auttaa ylittämään kieliesteet, jotka vaarantavat sähköisten palvelujen sisämarkkinat ja rajoittavat tiedonsaantia. (19) Turvallisuuden ja turvatoimien alalla EU:n laajuinen foorumi resurssien, tietojärjestelmien ja ohjelmistojen jakamiseen verkkoturvallisuuden edistämiseksi edesauttaa turvallisen ympäristön luomista internetiä käyttäville lapsille. Se tarjoaa keskuksille, jotka käsittelevät vuosittain satoja tuhansia pyyntöjä ja ilmoituksia, mahdollisuuden toimia kaikkialla Euroopassa. Kriittiset tietoinfrastruktuurit vahvistavat valmiuksia, tietojen jakoa, koordinointia ja tietoverkkojen turvallisuuteen kohdistuviin uhkiin vastaamista koko unionin alueella. (20) Digitaalipalvelujen infrastruktuurissa toimivia luonteeltaan kaupallisia innovatiivisia sovelluksia odotetaan syntyvän. Niiden tutkimukseen ja testaukseen voidaan myöntää yhteisrahoitusta osana Horizon 2020 -ohjelman tutkimus- ja innovaatiohankkeita ja niiden käyttöönottoa koheesiopolitiikan puitteissa. (21) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteen tarkistamisen osalta tieto- ja viestintätekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaisia kuulemisia myös asiantuntijatasolla. Säädösvallan siirtämisellä pyritään ottamaan huomioon tekniikan ja markkinoiden kehitys, esiin nousevat uudet poliittiset painopisteet tai mahdollisuudet hyödyntää eri infrastruktuurien välisiä synergioita, myös liikenteen ja energian aloilla. Säädösvallan siirron laajuus rajoitetaan yhteistä etua koskevien hankkeiden kuvauksen tarkistamiseen, uuden yhteistä etua koskevan hankkeen lisäämiseen tai vanhentuneen yhteistä etua koskevan hankkeen poistamiseen ennalta vahvistettujen, selkeiden ja avointen kriteerien mukaisesti. (22) Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. (23) Euroopan laajuisia televerkkoja koskevista suuntaviivoista 17 päivänä kesäkuuta 1997 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 1336/97/EY[20] koskee Euroopan laajuisten verkkojen teleliikenteen perusrakenteiden alalla toteutettavien toimenpiteiden tavoitteita, painopisteitä ja pääperiaatteita. Viimeaikaisen kehityksen perusteella kyseinen päätös olisi korvattava. (24) Sen vuoksi päätös 1336/97/EY olisi kumottava, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Kohde 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan suuntaviivat yhteistä etua koskevien hankkeiden ripeää toteuttamista ja yhteentoimivuutta varten Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen alalla niiden Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen määrittelemiseksi, joiden kehittämiseen, täytäntöönpanoon, käyttöönottoon, yhteenliittämiseen ja yhteentoimivuuteen myönnetään tukea asetuksen XXX (Verkkojen Eurooppa -välineestä annettu asetus) mukaisesti. Näissä suuntaviivoissa esitetään yhteistä etua koskevien hankkeiden tavoitteet ja painopisteet, määritellään yhteistä etua koskevat hankkeet ja esitetään arviointiperusteet uusien yhteistä etua koskevien hankkeiden määrittelemiseksi. 2. Erityisesti tässä asetuksessa säädetään: a) yhteistä etua koskevien hankkeiden tavoitteista, b) edellytyksistä, joiden mukaisesti yhteistä etua koskevat hankkeet voivat saada asetuksen (EU) N:o xxx/2012 [CEF-asetus] mukaista unionin rahoitustukea kehittämiseen, toteuttamiseen, käyttöönottoon, yhteenliittämiseen ja yhteentoimivuuden varmistamiseen ja c) perusteista, joilla määritellään yhteistä etua koskevien hankkeiden tärkeysjärjestys unionin rahoitustuen myöntämistä varten. 2 artikla Tavoitteet Yhteistä etua koskevat hankkeet: 1) edistävät talouskasvua ja tukevat sisämarkkinoiden kehitystä, minkä seurauksena Euroopan talouden, myös pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset), kilpailukyky paranee; 2) tuovat parannuksia niin kansalaisten, yritysten kuin viranomaisten arkeen edistämällä kansallisten televiestintäverkkojen yhteenliitettävyyttä, yhteentoimivuutta ja saatavuutta; 3) lisäävät nopeiden ja ultranopeiden laajakaistaverkkojen Euroopan laajuista käyttöönottoa, mikä vuorostaan helpottaa Euroopan laajuisten digitaalipalvelujen kehittämistä ja käyttöönottoa; 4) helpottavat Euroopan laajuisten digitaalipalvelujen infrastruktuurien kestävää käyttöönottoa, yhteentoimivuutta ja koordinointia Euroopan tasolla, ylläpitoa ja päivittämistä; 5) edistävät kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä sekä ympäristön suojelua ja sen tilan parantamista. 2 3 artikla Määritelmät 1. Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o xxx/2012 [CEF-asetus] 2 artiklassa säädettyjä määritelmiä. tarkoitetaan 2. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan a) ’televiestintäverkoilla’ laajakaistaverkkoja ja digitaalipalvelujen infrastruktuureja, b) ’digitaalipalvelujen infrastruktuureilla’ infrastruktuureja, joiden avulla voidaan tarjota sähköisesti tyypillisesti internetin kautta kansalaisille, yrityksille ja/tai hallinnoille yhteistä etua koskevia Euroopan laajuisia yhteentoimivia verkotettuja palveluja; digitaalipalvelujen infrastruktuurit koostuvat ydinpalvelualustoista ja yleisluonteisista palveluista, c) ’rakenneosilla’ jälleenkäytettävissä olevia digitaalipalvelujen infrastruktuureja, d) ’ydinpalvelualustoilla’ digitaalipalvelujen infrastruktuurien keskeisiä solmukohtia, joilla pyritään varmistamaan yleiseurooppalainen liitettävyys, pääsy ja yhteentoimivuus; ydinpalvelualustat ovat avoimia jäsenvaltioille ja mahdollisesti myös muille tahoille, e) ’yleisluonteisilla palveluilla’ palveluja, jotka liittävät yhden tai useamman kansallisen infrastruktuurin yhteen tai useampaan ydinpalvelualustaan rajat ylittävien digitaalipalvelujen tarjoamiseksi, f) ’laajakaistaverkoilla’ kiinteitä ja langattomia liityntäverkkoja (satelliittiverkko mukaan lukien), täydentävää infrastruktuuria ja runkoverkkoja, jotka pystyvät tarjoamaan hyvin nopeat yhteydet ja edesauttavat näin Euroopan digitaalistrategian laajakaistatavoitteiden saavuttamista, g) ’digitaalipalvelujen infrastruktuureilla’ sähköisesti, tavallisesti internetissä tarjottuja verkotettuja palveluja, jotka tarjoavat Euroopan laajuisia yhteentoimivia yleishyödyllisiä palveluja ja jotka ovat kansalaisten, yritysten ja/tai hallitusten kannalta luonteeltaan mahdollistavia, ja h) ’eurooppalaisella lisäarvolla’ EU:n toimista seuraavaa arvoa yksinään tai ryhmässä toimivien jäsenvaltioiden toimista seuraavan arvon lisäksi. Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o XXXX (Verkkojen Eurooppa -välineestä annettu asetus) määritelmiä. 3 artikla Tavoitteet 1. Yhteistä etua koskevien hankkeiden on edesautettava asetuksen (EU) N:o xxx/2012 [CEF-asetus] 3 artiklassa säädettyjen yleistavoitteiden saavuttamista. 2. Yleistavoitteiden lisäksi yhteistä etua koskevissa hankkeissa on pyrittävä yhteen tai useampaan seuraavista erityistavoitteista: a) talouskasvu ja digitaalisten sisämarkkinoiden toteutumisen tukeminen Euroopan talouden, myös pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset), kilpailukyvyn tukemiseksi, b) parannukset kansalaisten, yritysten ja viranomaisten arkeen edistämällä kansallisten, alueellisten ja paikallisten televiestintäverkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä pääsyä tällaisiin verkkoihin. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa mainittujen tavoitteiden saavuttamista on tuettava seuraavilla toiminnallisilla painopisteillä: a) Euroopan laajuisten digitaalipalvelujen infrastruktuurien ja niiden yhteisten rakenneosien yhteentoimivuus, liitettävyys, kestävä käyttöönotto, ylläpito ja päivittäminen sekä Euroopan tason koordinointi, b) yksityisten ja julkisten investointien tehokas hyödyntäminen, jolla edistetään laajakaistaverkkojen käyttöönottoa ja nykyaikaistamista Euroopan digitaalistrategian laajakaistatavoitteiden saavuttamiseksi. 4 artikla Yhteistä etua koskevien hankkeiden painopisteet Yhteistä etua koskevien hankkeiden painopisteet, ottaen huomioon 2 artiklassa luetellut tavoitteet, ovat seuraavat: a) vähintään 100 Mbit/s:n tiedonsiirtonopeuden takaavien ultranopeiden laajakaistaverkkojen käyttöönotto; b) vähintään 30 Mbit/s:n tiedonsiirtonopeuden takaavan laajakaistan käyttöönotto saarialueiden, sisämaan liikenteellisesti eristyksissä olevien alueiden ja syrjäseutualueiden liittämiseksi unionin keskusalueisiin; c) tuki digitaalipalvelujen infrastruktuurien ydinpalvelualustoille; d) toimet synergian ja yhteentoimivuuden aikaansaamiseksi televiestintäalan yhteistä etua koskevien eri hankkeiden välillä, erityyppisiä infrastruktuureja koskevien yhteistä etua koskevien hankkeiden välillä myös liikenteen ja energian aloilla, televiestintäalan yhteistä etua koskevien hankkeiden sekä rakenne- ja koheesiorahastoista tuettujen hankkeiden välillä, sekä alaa koskevien tutkimusinfrastruktuurien kanssa. 4 5 artikla Yhteistä etua koskevat hankkeet 1. Liitteessä esitetyillä yhteistä etua koskevilla hankkeilla on edistettävä 2 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamista. 1. Yhteistä etua koskevissa hankkeissa on erityisesti: a) pyrittävä luomaan ja/tai parantamaan yhteentoimivia ja, aina kun se on mahdollista, kansainvälisesti yhteensopivia ydinpalvelualustoja ja niiden yhteisiä rakenneosia yhdistettyinä yleisluonteisiin palveluihin digitaalipalvelujen infrastruktuureja varten, b) tarjottava tehokkaita laajakaistainvestointivälineitä, houkuteltava uusia investoijien ja hankkeiden vetäjien luokkia sekä edesautettava innovatiivisten hankkeiden ja liiketoimintamallien monistettavuutta. 2. Yhteistä etua koskeva hanke voi koskevat hankkeet voivat sisältää hankkeen hankkeiden koko elinkaaren, myös toteutettavuustutkimukset, täytäntöönpanon, jatkuvan toiminnan, koordinoinnin ja arvioinnin. 3. Yhteistä etua koskevia hankkeita voidaan tukea horisontaalisten toimien kautta. 4. Yhteistä etua koskevat hankkeet ja niitä tukevat toimet kuvataan tarkemmin tämän asetuksen liitteessä. 3. Jäsenvaltioiden ja/tai muiden yhteistä etua koskevien hankkeiden täytäntöönpanosta vastaavien tai niiden täytäntöönpanoon osallistuvien tahojen on toteutettava tarvittavat oikeudelliset, hallinnolliset, tekniset ja rahoitusta koskevat toimenpiteet vastaavien, tässä asetuksessa säädettyjen eritelmien mukaisesti. 4. Unioni voi helpottaa yhteistä etua koskevien hankkeiden täytäntöönpanoa sääntelytoimenpitein, tarvittaessa koordinoinnin, tukitoimenpiteiden ja rahoitustuen kautta, kannustaakseen niiden käyttöönottoon sekä houkuttaakseen julkisia ja yksityisiä investointeja. 5. Yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämistoimille voidaan myöntää EU:n rahoitustukea Verkkojen Eurooppa -välinettä koskevan asetuksen edellytysten mukaisesti ja siinä säädetyistä välineistä [VIITE]. Rahoitustukea myönnetään unionin asiaa koskevien sääntöjen ja menettelyjen, rahoituksen painopisteiden ja resurssien saatavuuden mukaisesti. 6. Siirretään komissiolle valta hyväksyä delegoituja säädöksiä 8 artiklan mukaisesti liitteeseen sisällytettyjen yhteistä etua koskevien hankkeiden kuvauksen tarkistamiseksi, uusien yhteistä etua koskevien hankkeiden lisäämiseksi liitteeseen tai vanhentuneiden yhteistä etua koskevien hankkeiden poistamiseksi liitteestä 7, 8 ja 9 kohtien mukaisesti. 7. Edellä olevassa 6 kohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä antaessaan komissio arvioi, vastaako yhteistä etua koskevan hankkeen kuvauksen tarkistaminen tai uuden yhteistä etua koskevan hankkeen lisääminen tarpeeseen, joka johtuu a) teknologian tai markkinoiden kehityksestä; tai b) esiin nousevista uusista poliittisista painopisteistä; tai c) uusista mahdollisuuksista hyödyntää eri infrastruktuurien, myös liikenne- ja energia-alan infrastruktuurien välisiä synergioita. 8. Jos delegoitu säädös koskee uuden yhteistä etua koskevan hankkeen lisäämistä, komissio arvioi 7 kohdassa vahvistettujen kriteerien lisäksi, onko tällainen hanke myös seuraavien kriteerien mukainen: a) se edistää 2 artiklassa asetettujen tavoitteiden saavuttamista; b) se perustuu valmiiseen teknologiaan, joka on valmis otettavaksi käyttöön; ja c) sillä on eurooppalaista lisäarvoa. 9. Antaessaan delegoituja säädöksiä vanhentuneen yhteistä etua koskevan hankkeen poistamiseksi liitteestä komissio arvioi, eikö kyseinen hanke enää vastaa 7 kohdassa säädettyjä tarpeita tai täytä 8 kohdassa säädettyjä kriteerejä. 5 artikla Toimintatavat 1. Digitaalipalvelujen infrastruktuurien alalla ydinpalvelualustat toteuttaa ensisijaisesti unioni kun taas yleisluonteisten palvelujen toteuttamisesta vastaavat ne osapuolet, jotka liittyvät kulloinkin kyseessä olevaan ydinpalvelualustaan. Investoinneista laajakaistaverkkoihin vastaa pääasiallisesti yksityinen sektori. Julkista tukea annetaan ainoastaan silloin, kun markkinat toimivat puutteellisesti tai investointitilanne on epäoptimaalinen. 2. Jäsenvaltioiden, mukaan luettuina paikallis- ja alueviranomaiset, ja/tai yhteistä etua koskevien hankkeiden täytäntöönpanosta vastaavien tai niiden täytäntöönpanoon osallistuvien muiden tahojen on toteutettava tarvittavat oikeudelliset, hallinnolliset, tekniset ja rahoitusta koskevat toimenpiteet tässä asetuksessa säädettyjen eritelmien mukaisesti. 3. Yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämistoimille voidaan myöntää EU:n rahoitustukea asetuksen (EU) N:o xxx/2012 [CEF-asetus] edellytysten mukaisesti ja siinä säädetyistä välineistä. Rahoitustukea myönnetään unionin asiaa koskevien sääntöjen ja menettelyjen, rahoituksen painopisteiden ja resurssien saatavuuden mukaisesti: a) Yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämistoimia digitaalipalvelujen infrastruktuurien alalla voidaan tukea: a) hankinnoilla ja/tai b) avustuksilla. b) Yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämistoimia laajakaistaverkkojen alalla voidaan tukea: a) asetuksessa (EU) N:o xxx/2012 [CEF-asetus] määritellyillä rahoitusvälineillä, joihin voidan lisätä osuuksia Verkkojen Eurooppa -välineen muista osista, muista välineistä, ohjelmista ja unionin talousarvion budjettikohdista, jäsenvaltioilta, mukaan luettuina alue- ja paikallisviranomaiset, ja miltä tahansa muilta investoijilta, mukaan luettuina yksityiset investoijat asetuksen (EU) N:o xxx/2012 [CEF-asetus] 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja/tai b) yhdistämällä rahoitusvälineitä ja avustuksia muista EU-tason ja kansallisista julkisista lähteistä kuin CEF:stä. c) Horisontaalisia toimia tuetaan a) hankinnoilla ja/tai b) avustuksilla. 4. Kun CEF-tuki täydentää Euroopan rakenne- ja investointirahastoista saatavaa ja muuta suoraa julkista tukea, CEF-toimien ja rakenne- ja investointirahastoista myönnettävän tuen välillä syntyvien synergioiden edistämiseksi voidaan käyttää asianmukaista koordinointimekanismia. 6 artikla Kelpoisuusehdot ja rahoituksen painopisteet 1. Digitaalipalvelujen infrastruktuurien alalla toteutettavien yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämistoimien on tukikelpoisia ollakseen täytettävä kaikki seuraavat ehdot: a) ne ovat saavuttaneet käyttöönoton edellyttämän kypsyysasteen, mikä on todettu erityisesti onnistuneissa pilottihankkeissa esimerkiksi unionin innovointi- ja tutkimusohjelmien kaltaisissa ohjelmissa, b) ne myötävaikuttavat unionin politiikkoihin ja toimiin sisämarkkinoiden tukemiseksi, c) ne luovat eurooppalaista lisäarvoa ja pitkän aikavälin kestävyyttä, tarvittaessa muiden rahoituslähteiden kuin CEF:n kautta, mikä on osoitettu toteutettavuus- ja kustannus-/hyötyarvioinnilla, d) ne noudattavat yhteentoimivuuteen liittyviä sovittuja standardeja, eritelmiä ja suuntaviivoja, kuten eurooppalaisia EIF-yhteentoimivuusperiaatteita, ja hyödyntävät olemassa olevia ratkaisuja. 2. Ensimmäisenä rahoituksen painopisteenä ovat rakenneosat, joiden on osoitettu soveltuvan käytettäviksi liitteessä lueteltujen muiden digitaalipalvelujen infrastruktuurien kehittämisessä, käyttöönotossa ja toiminnassa ja jotka ovat tällaisten infrastruktuurien kannalta olennaisia. 3. Toisena rahoituksen painopisteenä ovat digitaalipalvelujen infrastruktuurit, jotka tukevat EU-lainsäädännön säännösten soveltamista ja perustuvat olemassa oleviin rakenneosiin. 4. Edellä 3 artiklassa säädettyjen tavoitteiden pohjalta ja käytettävissä olevien varojen mukaisesti työohjelmissa voidaan asettaa lisää kelpoisuus- ja ensisijaisuusehtoja digitaalipalvelujen infrastruktuurien alalla. 5. Laajakaistaverkkojen alalla toteutettavien yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämistoimien on tukikelpoisia ollakseen täytettävä kaikki seuraavat ehdot: a) ne edesauttavat merkittävästi Euroopan digitaalistrategian tavoitteiden saavuttamista, b) niillä on kypsyysasteeltaan riittävät hankkeen kehitys- ja valmisteluvaiheet, joita tuetaan tuloksellisilla toteutusmekanismeilla, c) niillä puututaan markkinoiden puutteisiin tai epäoptimaalisiin investointitilanteisiin, d) ne eivät vääristä markkinoita eivätkä karkota yksityisiä investointeja, e) niissä käytetään teknologiaa, jota pidetään puolueettomin perustein sopivimpana kyseisen alan tarpeisiin ottaen huomioon maantieteelliset, sosiaaliset ja taloudelliset tekijät ja noudattaen teknologianeutraaliuden periaatetta, f) niissä hyödynnetään parasta käytettävissä olevaa teknologiaa ja/tai ne perustuvat innovatiivisiin liiketoimintamalleihin, ja ne ovat laajasti kopioitavissa. 6. Edeltävän kohdan f alakohdassa mainittuja ehtoja ei sovelleta hankkeisiin, jotka saavat korvamerkittyä lisärahoitusta asetuksen (EU) N:o xxx/2012 [CEF-asetus] 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 7. Horisontaalisten toimien kelpoisuusehdot määritellään työohjelmissa. 7 6 artikla Yhteistyö kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa Unioni voi olla yhteydessä, keskustella, vaihtaa tietoja ja tehdä yhteistyötä kolmansien maiden julkisten viranomaisten tai muiden järjestöjen kanssa saavuttaakseen näissä suuntaviivoissa asetettuja tavoitteita, kun tällaisesta yhteistyöstä syntyy eurooppalaista lisäarvoa. Muiden tavoitteiden lisäksi tällaisella yhteistyöllä pyritään edistämään Euroopan laajuisten unionin televiestintäverkkojen ja kolmansien maiden televiestintäverkkojen yhteentoimivuutta. 2. Unioni voi myös olla yhteydessä, keskustella, vaihtaa tietoja ja tehdä yhteistyötä kansainvälisten järjestöjen ja kolmansiin maihin sijoittautuneiden oikeussubjektien kanssa saavuttaakseen näissä suuntaviivoissa asetettuja tavoitteita. 8 7 artikla Tietojen vaihto, seuranta ja tarkistaminen raportointi 1. Jäsenvaltiot ja komissio vaihtavat Verkkojen Eurooppa -välineen CEF:n perustamisesta annetun asetuksen XXX 21 artiklan nojalla saatujen tietojen perusteella tietoja näiden suuntaviivojen täytäntöönpanon edistymisestä. 2. Komissiota avustaa ja sille antaa lausuntoja näiden suuntaviivojen täytäntöönpanon seurannassa asiantuntijaryhmä, jossa on edustaja jokaisesta jäsenvaltiosta, joka auttaa suunnittelussa nopeaa internetiä koskevien kansallisten strategioiden ja infrastruktuurikartoitusten kautta sekä tietoja vaihtamalla. Asiantuntijaryhmä voi myös tarkastella muita Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen kehittämiseen liittyviä aiheita. Asiantuntijaryhmä avustaa komissiota erityisesti seuraavissa tehtävissä: a) näiden suuntaviivojen täytäntöönpanon seuranta, b) kansallisten suunnitelmien tai kansallisten strategioiden suunnittelu soveltuvin osin, c) työohjelmien toteutuksen arviointi rahoituksellisella ja teknisellä tasolla, d) puuttuminen hankkeiden toteutuksessa esiintyviin tai esiin nouseviin ongelmiin. Asiantuntijaryhmä voi tarkastella myös muita Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen kehittämiseen liittyviä kysymyksiä. 3. Komissio julkaisee kertomuksen näiden suuntaviivojen täytäntöönpanon edistymisestä Verkkojen Eurooppa -välineen CEF:n perustamisesta annetun asetuksen XXX väliarvioinnin ja jälkiarvioinnin yhteydessä ja asiantuntijaryhmää kuultuaan. Kertomus toimitetaan Euroopan parlamentille, ja neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. 4. Näissä kertomuksissa komissio myös arvioi, vastaavatko yhteistä etua koskevien hankkeiden laajuudet edelleen poliittisia painopisteitä, teknologian kehitystä ja innovaatioita sekä sääntelyn tai markkinoiden ja talouden kehitystä, ja pitäisikö tapahtuneen kehityksen vuoksi ja pitkän aikavälin jatkuvuuden turvaamiseksi jonkin yhteistä etua koskevan hankkeen rahoitus asteittain lopettaa tai hankkia muista lähteistä tai tilannetta merkityksellisillä markkinoilla. Suurten Sellaisten hankkeiden osalta, joilla on todennäköisesti huomattavia vaikutuksia ympäristöön, näihin kertomuksiin sisältyy myös ympäristövaikutusten analyysi, jossa otetaan tarvittaessa huomioon ilmastonmuutokseen sopeutumisesta ja ilmastonmuutoksen hillitsemisestä aiheutuvat tarpeet sekä katastrofivalmius ja -palautuvuus. Tällainen arviointi tarkastelu voidaan toteuttaa tarpeen vaatiessa myös muulloin. 5. Edellä 3 artiklassa asetettujen alakohtaisten tavoitteiden saavuttamista arvioidaan jälkikäteen muun muassa seuraavien tekijöiden perusteella: a) digitaalipalvelujen infrastruktuurien saatavuus, jota mitataan kuhunkin digitaalipalvelujen infrastruktuuriin liittyneiden jäsenvaltioiden määrällä, b) digitaalipalvelujen infrastruktuureja käyttävien kansalaisten ja yritysten prosenttiosuus ja tällaisten palvelujen saatavuus rajojen yli, c) laajakaista-alalle houkuteltujen investointien määrä sekä vipuvaikutus. 8 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin. 2. Siirretään 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu valta komissiolle määräämättömäksi ajaksi tämän asetuksen voimaantulopäivästä. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 5. Edellä olevan 5 artiklan 6 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella. 9 artikla Kumoaminen Kumotaan päätös 1336/97/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 1376/2002/EY. 10 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta Puhemies Puheenjohtaja LIITE YHTEISTÄ ETUA KOSKEVAT HANKKEET 1 jakso. Digitaalipalvelujen infrastruktuurit Tukitoiminta digitaalipalvelujen infrastruktuurien alalla perustuu yleisesti kaksitasoiseen malliin: ydinpalvelualustoihin ja yleisluonteisiin palveluihin. Koska ydinpalvelualusta on edellytys digitaalipalvelun infrastruktuurin luomiselle, ydinpalvelualustat ja niiden yhteiset rakenneosat asetetaan rahoituksessa etusijalle yleisluonteisiin palveluihin nähden. Ydinpalvelualustat ja niiden yhteiset rakenneosat vastaavat yhteistä etua koskevien hankkeiden yhteentoimivuus- ja tietoturvatarpeisiin. Niiden on tarkoitus mahdollistaa digitaalinen vuorovaikutus julkisviranomaisten ja kansalaisten välillä, julkisviranomaisten ja yritysten ja organisaatioiden välillä sekä eri valtioiden julkisviranomaisten kesken standardoitujen, rajat ylittävien ja käyttäjäystävällisten vuorovaikutusalustojen kautta. Rakenneosina toimivat digitaalipalvelujen infrastruktuurit asetetaan etusijalle muihin digitaalipalvelujen infrastruktuureihin nähden, koska ensiksi mainitut ovat edellytys jälkimmäisille. Yleisluonteiset palvelut tarjoavat liitännän ydinpalvelualustoihin ja niiden avulla kansalliset lisäarvopalvelut voivat käyttää ydinpalvelualustoja. Ne tarjoavat väyliä kansallisten palvelujen ja ydinpalvelualustojen välille ja niiden ansiosta kansalliset viranomaiset ja organisaatiot, yritykset ja/tai kansalaiset voivat hyödyntää ydinpalvelualustaa kansainvälisissä toimissaan. Palvelujen laatu ja tuki rajat ylittäviin toimiin osallistuville tahoille tullaan varmistamaan. Palvelujen on tuettava ja edistettävä ydinpalvelualustojen käyttöönottoa. Toiminnassa ei keskitytä pelkästään digitaalipalvelujen infrastruktuurien ja niihin liittyvien palvelujen luomiseen, vaan myös tällaisten alustojen ylläpitämisen hallinnointiin. Uusissa ydinpalvelualustoissa käytetään perustana pääasiassa olemassa olevia alustoja ja niiden rakenneosia ja/tai lisätään niihin mahdollisuuksien mukaan uusia rakenneosia. 1. Etukäteen yksilöidyt rakenneosina toimivat digitaalipalvelujen infrastruktuurit, jotka sisällytetään työohjelmiin 6 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti: a) Sähköinen tunnistaminen ja varmentaminen: Tällä viitataan palveluihin, jotka mahdollistavat sähköisten tunnistusmenetelmien ja sähköisten allekirjoitusten tunnustamisen ja validoinnin rajojen yli. b) Asiakirjojen sähköinen toimittaminen: Tällä viitataan palveluihin, jotka mahdollistavat sähköisen asiakirjojen suojatun ja jäljitettävän siirtämisen rajojen yli. c) Automatisoitu kääntäminen: Tällä viitataan konekäännösjärjestelmiin ja erikoistuneisiin kieliresursseihin, mukaan luettuina työkalut ja ohjelmointirajapinnat, joita tarvitaan yleiseurooppalaisten digitaalipalvelujen ylläpitämiseen monikielisessä toimintaympäristössä. d) Kriittisten digitaalisten infrastruktuurien tuki: Tällä viitataan viestintäkanaviin ja -alustoihin, joilla pyritään parantamaan EU:n laajuisesti varautumista ja reagointia kyberuhkiin sekä tähän liittyvää tiedonvaihtoa ja koordinointia. e) Sähköinen laskutus: tällä viitataan palveluihin, jotka mahdollistavat laskujen sähköisen siirron. 2. Muut etukäteen tukikelpoisiksi 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti yksilöidyt digitaalipalvelujen infrastruktuurit: a) Rajat ylittävät yhteentoimivat sähköiset hankintapalvelut: Tällä viitataan palveluihin, joita sähköisten hankintapalvelujen tarjoajat julkiselta ja yksityiseltä sektorilta voivat käyttää rajat ylittäviä sähköisiä hankintamenettelyjä koskevien alustojen perustamiseen. Infrastruktuurin avulla tarjotaan EU:ssa toimiville yrityksille mahdollisuus vastata minkä tahansa jäsenvaltion hankintaviranomaisten tai -elinten julkisiin tarjouspyyntöihin niin hankintasopimuksen tekemistä edeltävissä kuin sen jälkeisissä sähköisissä hankintatoiminnan vaiheissa, ja siinä yhdistyvät tarjouksen sähköisen lähettämisen, virtuaalisen yritysasiakirja-aineiston (Virtual Company Dossier – VCD), sähköisten luetteloiden, sähköisten tilausten ja sähköisten laskujen kaltaiset toiminnot. b) Rajat ylittävät yhteentoimivat sähköisen terveydenhuollon palvelut: Tällä viitataan alustaan, joka mahdollistaa kansalaisten/potilaiden ja terveydenhuoltopalvelujen tarjoajien välisen vuorovaikutuksen, laitosten välisen ja järjestöjen välisen tiedonsiirron tai kansalaisten/potilaiden ja/tai terveydenhuollon ammattilaisten ja laitosten vertaisviestinnän. Palveluihin kuuluvat rajat ylittävä pääsy sähköisiin terveystietoihin ja sähköisiin reseptilääkepalveluihin sekä etäterveydenhuollon ja tietotekniikka-avusteisen asumisen etäpalvelut jne. c) Eurooppalainen keskusalusta Euroopan yritysrekistereiden yhteenliittämiseksi: Tällä viitataan alustaan, joka tarjoaa keskeisiä välineitä ja palveluja, joiden avulla kaikkien jäsenvaltioiden yritysrekisterit voivat vaihtaa tietoja rekisteröidyistä yrityksistä ja niiden sivukonttoreista, fuusioista ja sulkemisista. Se tarjoaa myös monta valtiota kattavan monikielisen hakupalvelun Euroopan oikeusportaalin keskusyhteyspisteen käyttäjille. d) Julkisen sektorin uudelleen käytettävissä olevan tiedon saanti: Tällä viitataan alustaan yhteyspisteelle monikielisiin (kaikki EU:n viralliset kielet) EU:n julkisten elinten tietoihin Euroopan, kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla; tietoaineistojen haku- ja visualisointivälineisiin; varmuuteen siitä, että saatavilla olevat tietoaineistot on asianmukaisesti anonymisoitu, lisensoitu ja soveltuvin osin hinnoiteltu julkaisemista, edelleenjakelua ja jälleenkäyttöä varten, mukaan luettuna tietojen alkuperän jäljitysketju. e) Sähköiset menettelyt yrityksen perustamiseksi ja yritystoiminnan harjoittamiseksi toisessa Euroopan valtiossa: Palvelu mahdollistaa kaikkien tarvittavien hallinnollisten menettelyjen hoitamisen sähköisesti yli rajojen yhden yhteyspisteen kautta. Palveluista sisämarkkinoilla annettu direktiivi 2006/123/EY edellyttää tällaista palvelua. f) Eurooppalaisen kulttuuriperinnön digitaalisten resurssien saatavuus: Tällä viitataan ydinpalvelualustaan, joka perustuu nykyiseen Europeana-portaaliin. Alusta toimii yhteyspisteenä eurooppalaista kulttuuriperintöä koskevaan sisältöön nimiketasolla ja sisältää rajapintamäärittelyt vuorovaikutukselle infrastruktuurin kanssa (tiedonhaku, tietojen lataaminen käyttäjän koneelle), tuen metatietojen muokkaamiselle ja uuden sisällön tallentamiselle sekä tietoja infrastruktuurin kautta saatavan sisällön uudelleenkäytön edellytyksistä. g) Safer Internet -palveluinfrastruktuuri: Tällä viitataan alustaan, joka mahdollistaa yhteisten tietojenkäsittelylaitteiden, tietokantojen ja ohjelmistotyökalujen hankkimisen, toiminnan ja ylläpidon jäsenvaltioiden Safer Internet -keskuksia varten. Lisäksi tähän sisältyvät taustatoiminnot seksuaalista hyväksikäyttöä koskevasta sisällöstä tehtyjen ilmoitusten käsittelemisessä sekä yhteydet poliisiviranomaisiin, mukaan luettuina Interpolin kaltaiset kansainväliset organisaatiot, sekä tarvittaessa toimet tämän sisällön poistamiseksi kyseisiltä sivustoilta. Tätä tuetaan yhteisillä tietokannoilla. h) Rajat ylittävät yhteentoimivat verkkopalvelut: Tällä viitataan alustoihin, jotka helpottavat yhteentoimivuutta ja yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä yhteisen edun mukaisilla aloilla erityisesti pyrittäessä parantamaan sisämarkkinoiden toimintaa. Esimerkkeinä voidaan mainita Euroopan oikeusportaali, joka tarjoaa kansalaisille, yrityksille, järjestöille ja oikeusalan toimijoille mahdollisuuden tutustua sähköisesti oikeudellisiin keinoihin/asiakirjoihin ja oikeusmenettelyihin, verkkovälitteinen ODR-riidanratkaisujärjestelmä, joka mahdollistaa kuluttajien ja myyjien välisten rajat ylittävien riitojen ratkaisemisen verkon välityksellä sekä EESSI-järjestelmä, joka auttaa EU:n sosiaaliturvaviranomaisia vaihtamaan tietoja nopeammin ja suojatusti. 2 jakso. Laajakaistaverkot 1. Toimien ala Toimien on katettava vähintään yksi seuraavista osatekijöistä: a) passiivisen fyysisen infrastruktuurin, aktiivisen fyysisen infrastruktuurin tai näiden yhdistelmän ja niihin liittyvien infrastruktuurielementtien käyttöönotto infrastruktuurin toiminnassa tarvittavine palveluineen, b) liitännäistoiminnot ja -palvelut, kuten rakennusten kaapelointi, antennit, tornit ja muut tukirakennelmat, kanavat, kourut, mastot, kaapelikaivot ja jakamot, c) mahdollisten synergioiden hyödyntäminen laajakaistaverkkojen ja muiden yleishyödyllisten verkkojen (energia-, liikenne-, vesijohto- ja viemäriverkot jne.) käyttöönoton välillä, erityisesti älykkäiden sähkönjakeluverkkojen yhteydessä. 2. Myötävaikutus Euroopan digitaalistrategian tavoitteiden saavuttamiseen Kaikkien tämän asetuksen nojalla rahoitustukea saavien hankkeiden on merkittävästi edesautettava Euroopan digitaalistrategian tavoitteiden saavuttamista. a) Unionin suoraan rahoittamien toimien on: a) perustuttava parhaimpaan saatavilla olevaan johdinpohjaiseen tai langattomaan teknologiaan, pystyttävä tarjoamaan hyvin nopeita laajakaistapalveluja ja vastattava näin suuria kaistanleveyksiä edellyttävien käyttötapojen aiheuttamaan kysyntään tai b) perustuttava innovatiivisiin liiketoimintamalleihin ja/tai saatava mukaan uusia hankkeiden vetäjien tai investoijien luokkia tai c) omattava suuri kopioitavuuspotentiaali, joka mahdollistaa laajemmat markkinavaikutukset demonstrointivaikutuksen ansiosta. b) Asetuksen (EU) N:o xxx/2012 [CEF-asetus] 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti korvamerkityistä lisäosuuksista rahoitusta saavien toimien on tuotava markkinoille merkittäviä uusia valmiuksia laajakaistapalvelun saatavuuden, siirtonopeuksien ja kapasiteetin suhteen. Hankkeissa, joissa on kyse alle 30 Mbit/s siirtonopeuksista, olisi varmistettava, että nopeudet kasvatetaan ajan mittaan vähintään nopeuteen 30 Mbit/s. 3. Hankearviointi optimaalisen rahoitusrakenteen määrittämiseksi Toimien toteutuksen on perustuttava kokonaisvaltaiseen hankearviointiin. Tällaisen hankearvioinnin on katettava muun muassa markkinaolosuhteet, kuten tiedot olemassa olevasta ja/tai suunnitteilla olevasta infrastruktuurista, hankkeen vetäjiä koskevat sääntelylliset velvoitteet sekä kaupalliset ja markkinointistrategiat. Hankearvioinnissa on erityisesti varmistettava, että a) ohjelma on tarpeen markkinoiden puutteiden tai epäoptimaalisen investointitilanteen vuoksi, b) ohjelma ei vääristä markkinoita tai karkota yksityisiä investointeja. Näitä edellytyksiä on tarkasteltava ensisijaisesti hankkeen tuottopotentiaalin ja siihen liittyvän riskitason sekä toimen kattaman maantieteellisen alueen tyypin pohjalta. 4. Rahoitukseen liittyvät säännöt a) Laajakaista-alalla toteutettavia yhteistä etua koskevia hankkeita rahoitetaan rahoitusvälineiden kautta. Näille rahoitusvälineille osoitettujen varojen on oltava riittäviä, mutta ne eivät saa ylittää määrää, joka on tarpeen täysin toimivan intervention aikaansaamiseksi ja tehokkaan rahoitusvälineen vähimmäiskoon saavuttamiseksi. b) Jollei varainhoitoasetuksen, asetuksen (EU) N:o xxxx/2012 [CEF-asetus] ja asetusten (EU) N:o xxxx (2013) [kaikki Euroopan rakenne- ja investointirahastoja koskevat asetukset] säännöistä muuta johdu, a alakohdassa mainittuihin rahoitusvälineisiin voidaan yhdistää lisäosuuksia seuraavista: a) Verkkojen Eurooppa -välineen muut osiot, b) muut välineet, ohjelmat ja unionin talousarvion budjettikohdat, c) jäsenvaltiot, alue- ja paikallisviranomaiset mukaan luettuina, jotka päättävät osallistua omilla varoillaan tai Euroopan rakenne- ja investointirahastoista saatavilla varoilla; Euroopan rakenne- ja investointirahastoista tulevat osuudet korvamerkitään maantieteellisesti, jotta voidaan varmistaa, että ne käytetään jäsenvaltiossa tai alueella, joka osuuden tarjoaa, d) mahdolliset muut investoijat, mukaan luettuina yksityiset investoijat. c) Edellä a ja b alakohdassa mainittuja rahoitusvälineitä voidaan yhdistää myös sellaisilta jäsenvaltioilta, alue- ja paikallisviranomaiset mukaan luettuina, saataviin avustuksiin, jotka haluavat osallistua omilla varoillaan tai Euroopan rakenne- ja investointirahastoista saatavilla varoilla, edellyttäen, että: a) kyseinen toimi täyttää kaikki tämän asetuksen mukaiset rahoituksen ehdot ja b) tarvittava valtiontukisääntöjen mukainen hyväksyntä on saatu. 3 jakso. Horisontaaliset toimet Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen käyttöönottoa, joka auttaa poistamaan digitaalisten sisämarkkinoiden nykyiset pullonkaulat, täydennetään tutkimuksilla ja ohjelmatukitoimilla. Nämä toimet voivat olla: a) teknistä apua toimien toteutuksen valmistelemiseksi tai tukemiseksi käyttöönotossa tai hallinnoinnissa tai olemassa olevien tai esiin nousevien toteutusongelmien ratkaisemiseksi, b) toimenpiteitä, joilla edistetään jo olemassa olevaa kysyntää tai luodaan uutta kysyntää digitaalipalvelujen infrastruktuureille, c) tämän asetuksen mukaisen EU-tuen koordinointia kaikista muista lähteistä saatavan tuen kanssa niin, että vältetään infrastruktuurin päällekkäisyydet eikä syrjäytetä yksityisiä investointeja. Yhteistä etua koskevilla hankkeilla pyritään poistamaan digitaalisten sisämarkkinoiden toteutumista haittaavat pullonkaulat eli tarjota verkon saatavuus sekä pääsy julkisten digitaalipalvelujen infrastruktuureihin, myös yli rajojen. Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen (laajakaistaverkkojen ja digitaalipalvelujen infrastruktuurien) käyttöönotto ja parantaminen edistävät osaltaan talouskasvua, auttavat luomaan uusia työpaikkoja ja saamaan aikaan toimivat digitaaliset sisämarkkinat. Niiden käyttöönotto mahdollistaa erityisesti internetin nopeamman käytön, saa aikaan tietoteknologiapohjaisia parannuksia kansalaisten, myös lasten ja nuorten, yritysten ja viranomaisten arkeen, lisää yhteentoimivuutta ja helpottaa yhteisesti hyväksyttyjen standardien yhdenmukaistamista tai lähentymistä. 1 jakso. Horisontaaliset painopisteet Euroopan laajuisten televiestintäverkkojen käyttöönottoa, joka auttaa poistamaan digitaalisten sisämarkkinoiden nykyiset pullonkaulat, täydennetään tutkimuksilla ja ohjelmatukitoimilla. Niitä ovat seuraavat: a) Innovatiivinen hallinnointi, kartoitus ja palvelut. Käyttöönottoa ja hallinnointia varten tarvittavat teknisen avun toimet sisältävät hanke- ja investointisuunnittelun sekä toteutettavuustutkimukset investointitoimenpiteiden ja rahoitusvälineiden tukemiseksi. Euroopan laajuisen laajakaistainfrastruktuurin kartoituksessa kehitetään kohteiden jatkuva yksityiskohtainen fyysinen seuranta ja dokumentointi, asennusoikeuksien analysointi, nykyisten laitteistojen mahdolliset päivittämismahdollisuudet jne. Yleiseurooppalaisen laajakaistainfrastruktuurin kartoittamisen avulla kehitetään jatkuvaa yksityiskohtaista olennaisten sivustojen tarkastelua ja dokumentointia, käyttöoikeuksien analysointia, olemassa olevien toimintojen parantamismahdollisuuksien arviointia jne. Tässä on noudatettava direktiivin 2007/2/EY (INSPIRE-direktiivi) periaatteita ja siihen liittyviä standardointitoimia. Teknisen avun toimenpiteillä voidaan myös tukea menestyksekkäitten investointien ja käyttöönottomallien replikointia. Toimiin voi sisältyä myös ilmastokestävyyden varmistaminen ilmastoon liittyvien riskien arvioimiseksi ja infrastruktuurin katastrofivalmiuden ja palautuvuuden varmistamiseksi EU:n lainsäädännön tai kansallisen lainsäädännön vaatimusten mukaisesti. b) Tukitoimet ja muuta teknistä apua koskevat toimenpiteet. Näitä toimia tarvitaan yhteistä etua koskevien hankkeiden täytäntöönpanon valmistelemiseksi tai tukemiseksi tai niiden käyttöönoton nopeuttamiseksi. Digitaalipalvelujen alalla tukitoimilla vauhditetaan ja edistetään sellaisten uusien digitaalipalvelujen infrastruktuurien käyttöönottoa, jotka saattavat olla tarpeellisia tai hyödyllisiä teknologian kehityksen, merkityksellisten markkinoiden muutosten tai esiin nousevien uusien poliittisten painopisteiden vuoksi. 2 jakso. Laajakaistaverkot Kaikki unionin alueella tehtävät laajakaistainvestoinnit laajentavat verkon kapasiteettia ja niistä koituu hyötyä kaikille potentiaalisille käyttäjille myös muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, jossa investoinnit toteutetaan. Investoinnit näihin verkkoihin lisäävät kilpailua ja innovointia taloudessa, auttavat tuottamaan entistä tehokkaampia ja toimivampia julkisia palveluja ja edistävät vähähiilistä taloutta koskevien EU:n tavoitteiden saavuttamista sekä parantavat EU:n yleistä kilpailukykyä ja tuottavuutta. Investointeja laajakaistainfrastruktuuriin ovat tehneet pääasiassa yksityiset sijoittajat, ja näin odotetaan olevan jatkossakin. Digitaalistrategian tavoitteiden saavuttaminen edellyttää kuitenkin myös investointeja alueille, joilla ne eivät ole liiketaloudellisesti yksiselitteisen kannattavia tai joilla investointien kannattavuutta on tuettava tavoitteiden edellyttämässä aikataulussa pysymiseksi. Investointien todennäköisyyden perusteella voidaan jaotella seuraavat aluetyypit: Taajama-alueilla / keskitiheään asutuilla alueilla on tavallisesti tarjolla keskinopeita yhteyksiä, mutta nopeat yhteydet puuttuvat. Kun todetaan, että edistyneeseen teknologiaan tehtävien investointien kannattavuus on lyhyellä aikavälillä yksityisille sijoittajille riittämätön, rahoitustuella voidaan kannattavuusvaje poistamalla saada aikaan kannattavia pitkän ajanjakson investointeja ja lisätä kilpailua. Maaseudulla ja harvaan asutuilla alueilla yhteydet ovat tavallisesti hitaita, eikä niitä aina ole ollenkaan. Investointien kannattavuus on epätodennäköistä, eikä eurooppalaisia tavoitteita todennäköisesti saavuteta vuoteen 2020 mennessä. Näillä alueilla investoinnit edellyttävät enemmän rahoitustukea avustuksina, mahdollisesti yhdistettyinä rahoitusvälineisiin. Tällaisia alueita ovat syrjäiset ja harvaan asutut seudut, joilla joko investointikustannukset ovat hyvin korkeita tai tulot matalia. Näillä alueilla Verkkojen Eurooppa -välineen tuki todennäköisesti täydentää koheesiorahastosta tai maaseudun kehittämisrahastosta saatavilla olevaa tukea tai muuta suoraa julkista tukea. Tiheään asutuilla alueilla / kaupunkialueilla – joitakin matalatuloisia alueita lukuun ottamatta – on tavallisesti parhaiten tarjolla keskinopeita ja nopeita yhteyksiä, joita tarjoavat usein kilpailukykyiset kaapeli- ja televiestintäoperaattorit. Kuitenkin juuri suhteellisen tyydyttävän tilanteen vuoksi markkinakannustimet kuitu kotiin -yhteyksien (fibre to the home, FTTH) kaltaisiin hyvin nopeisiin verkkoihin tehtäviin investointeihin ovat rajallisia. Rahoitustukea voidaan siis suunnitella myös tiheästi asutuille kaupunkialueille, jotka eivät houkuttele riittäviä investointeja niistä koituvista yhteiskunnallisista hyödyistä huolimatta, kunhan se tapahtuu täysin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101, 102 ja 106 artiklan mukaisesti, sekä tarvittaessa valtiontukisääntöjen soveltamisesta laajakaistaverkkojen nopean käyttöönoton yhteydessä annettujen yhteisön suuntaviivojen mukaisesti. Vähemmän kehittyneillä alueilla tukea laajakaistaverkkojen käyttöönottoa varten on tarjottava pääasiassa rakenne- ja koheesiorahastojen välineiden kautta. Verkkojen Eurooppa -välineen avustuksilla ja/tai rahoitusvälineillä voidaan tarvittaessa täydentää tätä tukea tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Mainituilla alueilla toteutettavien Verkkojen Eurooppa -välineeseen liittyvien toimien ja rakenne- ja koheesiorahastoista myönnettävän tuen välillä syntyvien synergioiden edistämiseksi voidaan käyttää asianmukaista koordinointimekanismia[21]. Alueiden luokittelu edellä esitettyihin luokkiin esitetään alustavasti seuraavassa kartassa. Laajakaistaverkkojen alalla yhteistä etua koskeviin hankkeisiin liittyvät toimet muodostavat tasapainoisen hankevalikoiman, joka käsittää digitaalistrategian 30 Mbit/s:n ja 100 Mbit/s:n tavoitteita edistäviä toimia erityisesti taajama- ja maaseutualueilla ja alueilla kaikkialla Euroopan unionissa. Käytetystä teknologiasta riippumatta laajakaistaverkkojen alan yhteistä etua koskeviin hankkeisiin liittyvillä toimilla a) tuetaan laajakaistainvestointeja, joiden avulla voidaan saavuttaa digitaalistrategiassa esitetty tavoite yleisestä kattavuudesta 30 Mbit/s:n nopeudella vuoteen 2020 mennessä; tai b) tuetaan laajakaistainvestointeja, joiden avulla voidaan saavuttaa digitaalistrategiassa esitetty tavoite, jonka mukaan 50 prosentilla eurooppalaisista kotitalouksista olisi oltava internetyhteys, jossa tiedonsiirtonopeus on yli 100 Mbit/s; ja c) noudatetaan sovellettavaa lainsäädäntöä, erityisesti kilpailulainsäädäntöä, ja ne käsittävät vähintään yhden seuraavista toimista: a) passiivisen fyysisen infrastruktuurin tai yhdistetyn passiivisen ja aktiivisen infrastruktuurin ja niihin liittyvien infrastruktuurielementtien käyttöönotto infrastruktuurin toiminnassa tarvittavine palveluineen; b) näihin liittyvät toiminnot ja palvelut, kuten rakennusten kaapelointi, antennit, tornit ja muut tukirakennelmat, kanavat, kourut, mastot, kaapelikaivot ja jakamot; c) mahdollisten synergioiden hyödyntäminen laajakaistaverkkojen ja muiden yleishyödyllisten verkkojen (energia-, liikenne-, vesijohto- ja viemäriverkot) käyttöönoton välillä, erityisesti älykkäiden sähkönjakeluverkkojen yhteydessä. Laajakaistaverkkojen käyttöönottoa saarialueiden, sisämaan liikenteellisesti eristyksissä olevien alueiden ja syrjäseutualueiden liittämiseksi unionin keskusalueisiin tarvittaessa merenalaisin kaapelein tuetaan, jos se on tarpeen vähintään 30 Mbit/s:n laajakaistan takaamiseksi eristyksissä oleville yhteisöille. Tuen olisi täydennettävä muita EU:n tai kansallisia varoja, jotka ovat käytettävissä tähän tarkoitukseen. Selvyyden vuoksi olisi korostettava, että sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen avulla siirretyn sisällön toimituksellista valvontaa tarjoavat tai harjoittavat palvelut ja direktiivin 98/34/EY 1 artiklassa määritellyt tietoyhteiskunnan palvelut, jotka eivät muodostu kokonaan tai pääosin signaalien siirtämisestä sähköisissä viestintäverkoissa, eivät kuulu laajakaistaverkkojen alan yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämisen soveltamisalaan. Laajakaista-alan yhteistä etua koskeville hankkeille myönnettävän EU:n tuen edunsaajia ovat muun muassa mutta eivät yksinomaan seuraavat: a) teleoperaattorit (vakiintuneet, joko suoraan tai tytäryhtiön tai uusien tulokkaiden kautta investoivat), jotka aloittavat investointeja nopeisiin tai ultranopeisiin laajakaistaverkkoihin; b) yleishyödylliset laitokset (esim. vesi- ja viemäröinti-, energia- ja liikennelaitokset), joiden odotetaan investoivan passiivisiin laajakaistaverkkoihin joko yksinään tai operaattorien kumppaneina; c) alueelliset päätöksentekijät, myös kunnat, jotka tekevät laajakaistainfrastruktuureja koskevia käyttöoikeussopimuksia. Laitetoimittajat voivat olla kiinnostuneita tällaisesta järjestelystä erityisesti tarkoitusta varten perustettujen yhtiöiden kautta; d) useiden kiinteiden ja langattomien verkkojen markkinoilla aktiivisten toimijoiden kumppanuudet uuden sukupolven infrastruktuurien rakentamista varten. Hankevalikoimaa laadittaessa on otettava asianmukaisesti huomioon jäsenvaltioiden investointitarpeet niiden kotitalouksien määrän osalta, jotka on määrä kytkeä Verkkojen Eurooppa -välineen tuella. Lisäksi tuetaan nopeita yhteyksiä julkisiin internet-yleisöpäätteisiin erityisesti julkisissa tiloissa, kuten kouluissa, sairaaloissa, paikallishallinnon toimistoissa ja kirjastoissa. 3 jakso. Digitaalipalvelujen infrastruktuurit Digitaalipalvelujen infrastruktuurien toteuttaminen edistää osaltaan digitaalisten sisämarkkinoiden toteutumista poistamalla nykyisiä pullonkauloja palvelujen käyttöönoton osalta. Tämä saavutetaan luomalla uusia ja/tai vahvistamalla olemassa olevia yhteentoimivia digitaalipalvelujen infrastruktuurien alustoja, joihin liittyvät digitaalipalvelujen olennaiset perusinfrastruktuurit. Se perustuu kaksiosaiseen lähestymistapaan: 1) Ydinpalvelualustat ovat digitaalipalvelujen infrastruktuurien keskeisiä osatekijöitä tai solmukohtia, jotka ovat olennaisia Euroopan laajuisen liitettävyyden, saatavuuden ja yhteentoimivuuden kannalta. Tämä voi käsittää myös fyysiset laitteet, kuten palvelimet, erikoistuneet verkot ja ohjelmistotyökalut. Ydinpalvelualustat ovat avoimia asianomaisille tahoille kaikissa jäsenvaltioissa. 2) Yleisluonteiset palvelut mahdollistavat digitaalipalvelujen infrastruktuurien toiminnallisuuden ja sisällön. Ne voidaan liittää yhteen ydinpalvelualustan kautta. Digitaalipalvelujen infrastruktuurien alan yhteistä etua koskevat hankkeet ovat seuraavat: Julkishallinnon Euroopan laajuiset hyvin nopeat runkoverkkoyhteydet Julkishallinnon Euroopan laajuinen palveluinfrastruktuurin runkoverkko tarjoaa suuren nopeuden ja yhteenliitettävyyden EU:n julkisten elinten välille julkishallinnon, kulttuurin, koulutuksen ja terveydenhuollon kaltaisilla aloilla. Tämä runkoverkkoinfrastruktuuri tukee palveluiden laadunvalvonnan ja varmistetun käytön avulla julkisia palveluja, joilla on eurooppalaista lisäarvoa. Sen avulla varmistetaan julkisten palvelujen tarjonnan digitaalisen jatkumo kansalaisten, yritysten ja hallinnon eduksi. Se mahdollistaa liitettävyyttä koskevan kysynnän kasvun, kriittisen massan saavuttamisen ja kustannusten vähentämisen. Ydinpalvelualusta: Infrastruktuuri perustuu olemassa olevaan internetin runkoverkkoon, ja tarvittaessa otetaan käyttöön uusia verkkoja. Yhteydet muodostetaan joko suoraan tai alueellisesti tai kansallisesti hallinnoitujen infrastruktuurien kautta. Se tarjoaa erityisesti yhteenliitettävyyden muihin, muun muassa tässä liitteessä mainittuihin Euroopan laajuisiin palveluihin. Infrastruktuuri integroidaan kokonaisuudessaan internetiin Euroopan laajuisten julkisten palvelujen keskeisenä kapasiteettina, ja se tukee tulevien standardien omaksumista (esim. IP-yhteyskäytännön version 6 kaltaiset internetin yhteyskäytännöt[22]). Julkishallintojen välisiin yhteyksiin voidaan turvallisuussyistä tarvittaessa harkita erillisiä infrastruktuurialustoja. Yleisluonteiset palvelut: Ydinpalvelualustan integroimista Euroopan julkisiin palveluihin helpotetaan ottamalla käyttöön yleisluonteisia palveluja: valtuutus, todentaminen, verkkoalueiden välinen turvallisuus ja tarpeeseen perustuva kaistanleveys, palvelujen yhteinen käyttäjäntunnistus, liikkuvuudenhallinta, laadun- ja suorituskyvyn valvonta ja kansallisten infrastruktuurien integroiminen. Yhteentoimivat etäresurssipalvelut (pilvipalvelut) tarjoavat runkoverkkoinfrastruktuuri-toiminnon, jolla voidaan tarjota Euroopan laajuisten julkisten palveluiden etäresurssipalveluita. Tähän sisältyvät verkkotyyppiset Euroopan laajuiset palvelut, kuten videokonferenssit, virtuaalivarastointi ja suurta laskentatehoa vaativien sovellusten tukeminen, myös muiden yhteistä etua koskevien hankkeiden osalta. Rajatylittävät sähköisen hallinnon palvelut Sähköisellä hallinnolla tarkoitetaan digitaalista vuorovaikutusta julkisviranomaisten ja kansalaisten välillä, julkisviranomaisten ja yritysten ja järjestöjen välillä sekä eri valtioiden julkisviranomaisten kesken. Standardoiduilla, rajatylittävillä ja käyttäjäystävällisillä vuorovaikutusalustoilla edistetään tehokkuutta niin koko taloudessa kuin julkisella sektorilla, ja se edistää sisämarkkinoita. Ydinpalvelualusta: Yhteentoimivat sähköiset tunnistus- ja varmennusmenettelyt kaikkialla Euroopassa. Otetaan käyttöön yhteenliitettyjä ja turvallisia varmennuspalvelimia ja -protokollia, joilla varmistetaan Euroopassa käytössä olevien eri tunnistus-, varmennus- ja lupajärjestelmien yhteentoimivuus. Alusta tarjoaa kansalaisille ja yrityksille pääsyn tarvittaviin sähköisiin palveluihin esimerkiksi ulkomailla tapahtuvaa opiskelua, työskentelyä, matkustamista, terveydenhuoltopalvelujen saamista tai liiketoimintaa varten. Se muodostaa ydinkerroksen kaikille niille digitaalisille palveluille, jotka edellyttävät sähköistä tunnistusta ja varmennusta: esim. sähköiset hankinnat, sähköiset terveydenhuoltopalvelut, standardoitu yritysten raportointi, oikeudellisten tietojen sähköinen vaihtaminen, Euroopan laajuinen yritysten sähköinen rekisteröiminen, yritysten sähköiset hallinnointipalvelut, mukaan lukien yritysrekisterien välinen kommunikointi rajatylittävien sulautumisten ja ulkomaisten sivuliikkeiden osalta. Alustassa voidaan käyttää myös monikielisen alustan resursseja ja välineitä. Yleisluonteiset palvelut: a) Sähköiset menettelyt yrityksen perustamiseksi ja yritystoiminnan harjoittamiseksi toisessa Euroopan valtiossa: Palvelu mahdollistaa kaikkien tarvittavien hallinnollisten menettelyjen hoitamisen sähköisesti yli rajojen yhden yhteyspisteen kautta. Myös palveluista sisämarkkinoilla annettu direktiivi 2006/123/EY edellyttää tällaista palvelua. b) Yhteentoimivat rajatylittävät sähköiset hankintapalvelut: Palvelulla tarjotaan EU:ssa toimiville yrityksille mahdollisuus vastata minkä tahansa jäsenvaltion julkisiin tarjouspyyntöihin niin hankintasopimuksen tekemistä edeltävissä kuin sen jälkeisissä sähköisissä hankintatoiminnan vaiheissa, ja siinä yhdistyvät tarjouksen sähköisen lähettämisen, virtuaalisen yritysasiakirja-aineiston (Virtual Company Dossier – VCD), sähköisten luetteloiden, sähköisten tilausten ja sähköisten laskujen kaltaiset toiminnot. c) Yhteentoimivat rajatylittävät sähköisen oikeudenkäytön palvelut: Palvelu tarjoaa kansalaisille, yrityksille, järjestöille ja oikeusalan toimijoille mahdollisuuden tutustua sähköisesti oikeudellisiin keinoihin/asiakirjoihin ja oikeusmenettelyihin. Se mahdollistaa sähköisen rajatylittävän vuorovaikutuksen (sähköisen tietojen ja asiakirjojen vaihdon avulla) eri jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten välillä ja parantaa näin valmiuksia käsitellä rajatylittäviä oikeustapauksia. d) Yhteentoimivat rajatylittävät sähköiset terveyspalvelut: Palvelu mahdollistaa kansalaisten/potilaiden ja terveydenhuoltopalvelujen tarjoajien välisen vuorovaikutuksen, laitosten välisen ja järjestöjen välisen tiedonsiirron tai kansalaisten/potilaiden ja/tai terveydenhuo