Virallinen lehti nro C 320 , 28/10/1996 s. 0215



B4-1009/96 Päätöslauselma Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojelemista koskevasta yleissopimuksesta Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon neuvoston 26 päivänä heinäkuuta 1995 antaman säädöksen Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojelemista koskevan yleissopimuksen tekemisestä ((EYVL C 316, 27.11.1995, s. 48)), - ottaa huomioon 15. maaliskuuta 1995 antamansa lausunnon ehdotuksesta Euroopan unionin neuvoston säädökseksi Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojelemista koskevan yleissopimuksen tekemisestä (KOM(94)0214 - C4- 0156/94 - 94/0146(CNS)) ((EYVL C 89, 10.4.1995, s. 82)), A. toteaa, ettei yksikään jäsenvaltio ole vielä ratifioinut yleissopimusta, B. katsoo, että kansalliset ratifiointimenettelyt ovat sellaisessa vaiheessa, ettei menettelyjä näy voitavan saattaa päätökseen kohtuullisessa ajassa, C. ottaa huomioon, että yleissopimuksen voimaantulo riippuu siitä, että ensin on ratkaistava kysymys Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiovallasta tehdä ennakkopäätöksiä, sekä viidentoista jäsenvaltion sopimuksen ratifioinnista, D. katsoo, että Euroopan parlamentin näkemyksiä Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojelemista koskevan yleissopimuksen ensimmäisestä lisäpöytäkirjasta ei vielä ole otettu aiheellisella tavalla huomioon, E. katsoo, että kahden erillisen, sisällöltään osittain yhteneväisen oikeudellisen välineen (Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojelemista koskevan yleissopimuksen ensimmäinen lisäpöytäkirja ja korruption torjuntaa koskeva yleissopimus) laatimisesta syntyy kaksijakoisen lähestymistavan vuoksi epäselvyyksiä ja että tämä ei ole omiaan edistämään petosten tehokasta havaitsemista eikä niiden pysyvää torjuntaa; 1. Pitää valitettavana komission ja neuvoston päätöstä pitäytyä yhteisön taloudellisten etujen suojelemiseksi EU-sopimuksen kolmannen pilarin oikeudellisessa kehyksessä, jonka puutteet vaarantavat välineen voimaan tulon hyväksyttävissä olevassa määräajassa; 2. Muistuttaa, että koska yhteisön varojen suojelemisen taso ei ole yhtäläinen kaikissa jäsenvaltioissa, rikollisjärjestöt voivat käyttää hyväkseen kansallisten oikeusjärjestelmien eroja yhteisön talousarvion ja veronmaksajien kustannuksella; 3. Katsoo tämän vuoksi, että yhteisön varojen suojeleminen rikosoikeusteitse on kiireellinen tavoite, jota ei voi enää lykätä; 4. Kehottaa tämän vuoksi neuvostoa ja kansallisia lainsäädäntöelimiä tekemään kaikkensa, jotta yleissopimus voitaisiin ratifioida pikaisesti; 5. Kehottaa komissiota aloittamaan välittömästi sellaisen yhteisön välineen valmistelun, jolla taataan yleissopimusta vastaava suojelun taso, jollei yleissopimus tule voimaan vuoteen 1997 mennessä; 6. Kehottaa jäsenvaltioiden parlamentteja valvomaan tarkkaavaisesti kansallisten elinten ja yhteisön toimielinten tulevia toimia nopean ratkaisun löytämiseksi ongelmaan; 7. Kehottaa neuvoston puheenjohtajaa täyttämään sille EU-sopimuksen K.6 artiklassa määrätyt velvollisuudet ja huolehtimaan siitä, että Euroopan parlamentin näkemykset yhteisöjen taloudellisten etujen suojelemista koskevan yleissopimuksen ensimmäisestä lisäpöytäkirjasta otetaan aiheellisella tavalla huomioon; 8. Esittää, että ensimmäinen lisäpöytäkirja ja korruption torjuntaa koskeva yleissopimus yhdistetään yhdeksi oikeudelliseksi välineeksi; 9. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle ja jäsenvaltioiden parlamenteille.