Toimikunnan tämän artiklan nojalla tekemät päätökset voidaan ottaa uudestaan neuvoston tarkasteltaviksi kenen hyvänsä sopimuspuolen pyynnöstä, joka on jätetty 180 päivän kuluessa päätöksen ilmoittamispäivästä. Tarkistuspyyntö on lähetettävä pääsihteerille kaikkien sen perustana olevien asiaankuuluvien tietojen kanssa.

CND on YK:n talous- ja sosiaalineuvoston (Ecosoc) alainen toimikunta, jonka tehtävät ja toimivaltuudet on vahvistettu muun muassa mainitussa yleissopimuksessa. Toimikuntaan kuuluu 53 YK:n jäsenvaltiota, jotka Ecosoc on valinnut. Tällä hetkellä CND:ssä on 13 EU:n jäsenvaltiota, joilla on äänioikeus. Unioni osallistuu CND:n työskentelyyn tarkkailijana.

Huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan vuonna 1988 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien (YK) yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, tarkoituksena on edistää osapuolten välistä yhteistyötä, jotta ne voisivat puuttua tehokkaammin sellaisiin huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittoman kaupan eri tekijöihin, joilla on kansainvälistä ulottuvuutta. Kun osapuolet täyttävät yleissopimuksen mukaisia velvoitteitaan, niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, kuten lainsäädännölliset ja hallinnolliset toimenpiteet, omien lainsäädäntöjärjestelmiensä perussäännösten mukaisesti. Yleissopimus tuli voimaan 11. marraskuuta 1990. EU ja sen jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen osapuolia.

INCB:n arvion mukaan metyylialfafenyyliasetoasetaattia käytetään usein amfetamiinin ja metamfetamiinin laittomassa valmistuksessa. On näyttöä siitä, että näiden huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laittoman valmistuksen volyymi ja laajuus aiheuttavat vakavia kansanterveydellisiä tai sosiaalisia ongelmia, minkä vuoksi on aiheellista asettaa nämä aineet kansainväliseen valvontaan. Ei myöskään ole tiedossa yhtään metyylialfafenyyliasetoasetaatin (MAPA) oikeutettua käyttötarkoitusta, lukuun ottamatta pieniä määriä tutkimukseen, kehitykseen ja laboratorioanalyyseihin.

Amfetamiinin ja metamfetamiinin laiton valmistus on vakava ongelma unionissa. Nämä laittomasti valmistetut huumausaineet ja psykotrooppiset aineet aiheuttavat merkittäviä kansanterveydellisiä ja sosiaalisia ongelmia unionissa. Lisäksi järjestäytyneet rikollisryhmät harjoittavat unionissa tällaisten huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta vientiä kolmansiin maihin.

On syytä ottaa huomioon, että komissio valmistelee parhaillaan samanaikaisesti huumausaineiden lähtöaineita käsittelevässä EU:n asiantuntijaryhmässä toukokuussa 2019 käytyjen keskustelujen pohjalta delegoitua asetusta joidenkin aineiden, mukaan lukien metyylialfafenyyliasetoasetaatin (MAPA), lisäämiseksi huumausaineiden lähtöaineista 11. helmikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 273/2004 liitteeseen I ja unionin ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä 22. joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 111/2005 liitteeseen.

Unionin jäsenvaltioiden olisi näin ollen otettava CND:ssä myönteinen kanta metyylialfafenyyliasetoasetaatin (MAPA) lisäämiseen yleissopimuksessa olevaan I luetteloon.

Yleissopimuksen luetteloihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin lainsäädännön soveltamisalaan huumausaineiden lähtöaineiden valvonnan alalla, sillä mainitun yleissopimuksen luetteloihin lisätyt aineet on määrä sisällyttää unionin lainsäädäntöön. Komissiolle on siirretty säädösvalta antaa delegoituja säädöksiä tämän varmistamiseksi.

4.Oikeusperusta

4.1.Menettelyllinen oikeusperusta

4.1.1.Periaatteet

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni kyseisen elimen jäsen vai kyseisen sopimuksen osapuoli.

Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”.

4.1.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa

Huumausainetoimikunta (CND) on huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan tehdyllä Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksella perustettu elin.

Säädös, joka huumausainetoimikunnan on määrä antaa, on säädös, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunniteltu säädös on sitova kansainvälisen oikeuden nojalla huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen 12 artiklan mukaisesti. Suunnitellulla säädöksellä on oikeusvaikutuksia, ja se voi vaikuttaa ratkaisevasti unionin säännöstön sisältöön erityisesti seuraavien osalta: neuvoston asetus (EY) N:o 111/2005, annettu 22 päivänä joulukuuta 2004, unionin ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 273/2004, annettu 11 päivänä helmikuuta 2004, huumausaineiden lähtöaineista. Tämä johtuu siitä, että yleissopimuksen luetteloihin tehtävät muutokset vaikuttavat suoraan unionin lainsäädännön soveltamisalaan huumausaineiden lähtöaineiden valvonnan alalla, sillä mainitun sopimuksen luetteloihin lisätyt aineet on määrä sisällyttää unionin lainsäädäntöön.

Suunnitellulla säädöksellä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.

Sen vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.

4.2.Aineellinen oikeusperusta

4.2.1.Periaatteet

SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.

4.2.2.Soveltaminen käsillä olevassa asiassa