EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 18.11.1997 
KOM(97) 592 IopuII. 
KOMISSION TIEDONANTO 
ympäristöstä ja työllisyydestä 
(Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen) 

Tiedonanto ympäristöstä ja työllisyydestä 
(Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen) 
/. Johdanto 
1.1. Voimavaraongelma 
1.2. Poliittinen toimivalta 
2. Ympäristön ja työllisyyden väliset yhteydet 
2.1. Talouskasvu ja kestävä kehitys 
2.2. Kohti työpaikkavaltaista ja kestävän kehityksen Eurooppaa 
2.3. Siirtymän hallitseminen 
3. Työpaikkoja ja ympäristöä tukevat politiikat 
3.1. Kiireelliset tehtävät 
3.1.1. Tuotantoteollisuus 
1.1.2. Liikenne 
1.1.1. Energiantuotanto 
1.1.4. Maatalouden käytännöt 
1.1.5. Kotitaloudet ja kulutustavat 
3.2. Alueelliset näkökannat 
1.2.1. Kaupunkien kehittäminen 
3.2.2. Maaseudun kehittäminen 
3.3. Tukipolitiikat 
1.1.1. Yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpano 
1.1.2. Verotuksen saattaminen työllisyys-ja ympäristöystävällisemmäksi 
1.1.1. Teknologian arvioiminen ja kehittäminen 
1.1.4. Tietojen levittäminen 
1.3.5. Kotimaiset ja ulkoiset markkinat 
3.4. Työmarkkinapolitiikkojen uudelleentarkastelu 
3.5. Taloudellinen 
3.5.1. Yhteisön kustannukset 
3.5.2. Euroopan investointipankki 
3.5.3. Käyttömaksut 
4. Tulevaisuuden kysymyksiä - tärkeimmät toimet 
4.1. Ympäristöä ja yhteiskuntaa koskeva esikuva-analyysi 
4.2. Teknologian arvioiminen ja kehittäminen 
4.3. Rakentaminen Agenda 2000:n pohjalle 
4.4. Verotus ja hinnat 
4.5. Ympäristökoulutus ja -kasvatus 
Liitteet: I- Itkoliiketoiminta, 2 - Esimerkkejä hyvästä liiketoimintakäytännöstä, 
î - Jäsenvaltioiden toimet 
4^ 
Tiivistelmä 
Tämän tiedonannon tarkoitus. Amsterdamin sopimukseen sisältyy uusi työllisyyttä 
koskeva tavoite ja siinä on lisätty sitoutumista ympäristöön. Sekä työllisyys että ym­
päristö ovat yhteisiä huolenaiheita, ja perustamissopimuksessa edellytetään näiden 
kahden alan yhdentämistä kaikkiin muihin toimintapolitiikkoihin. Ehdotuksessaan 
jäsenvaltioiden työllisyyspoliitikkojen suuntaviivoiksi komissio neuvoo jäsenvaltioita 
käyttämään uutta teknologiaa ja innovaatioita liikeyritysten luomiseksi ja kehittämi­
seksi sekä (ympäristön kannalta) kestävien tuotanto-ja kulutustapojen edistämiseksi. 
Tällaisiin poliittisiin valtuutuksiin perustuvassa tiedonannossa pyritään hahmottele­
maan strategia, jonka avulla ympäristö- ja työllisyyspolitiikat voivat hyödyttää toisi­
aan. 
Voimavaraongelma. EU:n talouksille on yhä luonteenomaista työvoimavarojen 
"alikäyttö" ja samanaikainen ympäristövarojen "liikakäyttö". Työllisyyden taso on 
EU:ssa alhainen, samalla kun työttömyystaso on korkea, keskimäärin yli kymmenen 
prosenttia. Toisaalta teollinen maailma on vastuussa huomattavasta osasta maailman­
laajuisia ympäristöongelmia. Suurimpia ongelmia aiheuttavat useat talouselämän eri­
tyisalat (teollisuus, liikenne, energia, maatalous) sekä kulutustavat. Tuotanto- ja kulu­
tustapamme ovat kokonaisuudessaan kaikkea muuta kuin kestäviä 
Työllisyyden ja ympäristön väliset yhteydet. Tapa, jolla me nykyisin tuotamme 
tavaroita ja palveluja, perustuu yhä menneiden aikojen investointi- ja hintasuhteisiin, 
jolloin ympäristöä koskevien huolien merkitys oli paljon vähäisempi Samoin se tapa. 
jolla me tuotamme ja rahoitamme julkisia hyödykkeitä ja hyvinvointiyhteiskuntaa, on 
peräisin ajalta, jolloin toimintasuhteen aleneminen yhdessä työttömyyden kasvun 
kanssa aiheutti vähemmän ongelmia. Nykyään jäsenvaltioita vaaditaan nopeuttamaan 
siirtymistä vanhoista saastuttavista teknologioista ja piipunpäätoimenpiteistä uusiin 
puhtaisiin teknologioihin. Samanaikaisesti niiden on harkittava uudelleen julkisten 
hyödykkeiden ja hyvinvointivaltion rahoitusta. 
Tekniikan muutos voidaan toteuttaa parhaiten silloin, kun vanha pääoma korvataan 
uudella investoinnilla, johon alusta alkaen sisällytetään korkeat ympäristönormit ja 
jota tuetaan taloudellisten kannustimien ja pakotteiden yhdistelmällä. Tästä on kah­
denlaista hyötyä: investointi luo uusia työpaikkoja ja liiketoimintamahdollisuuksia, ja 
uusi teknologia johtaa parempaan ympäristöön Mitä nopeammin naita uusia teknii­
koita ja menetelmiä kehitetään ja otetaan käyttöön, sitä nopeammin Eurooppaan syn­
tyy kestävä talous ja enemmän työpaikkoja. Hyvin suunniteltu ympäristöpolitiikka 
olisi nähtävä vahvana investointeja ja kestävän kehityksen Euroopan rakentamista 
kannustavana voimana, joka luo sekä kasvua että työllisyyttä. 
I ^ 
Tulevaisuuden kysymyksiä - tärkeimmät toimet. Työllisyys- ja ympäristöpolitiikat 
voivat tukea toisiaan. Kehitysnopeus riippuu muun muassa siitä, kuinka nopeasti uusi 
tekniikka otetaan käyttöön pääomahyödykkeiden alalla. Komissio tukee ja kannustaa 
aloitteita, joilla kehitetään jäsenvaltioiden pitkän aikavälin investointistrategioita 
Komissio ehdottaa seuraavia keskeisiä toimia: 
1. Yritysten ja talouselämän alojen työllisyyden ja ympäristöalan saavutusten esikuva-
analyysi viranomaisten sekä yksityisten ja julkisten yritysten kannustamiseksi niiden 
suuntautuessa kohti puhtaampaa ja ekologisesti tehokkaampaa tuotantoa ja kulutusta. 
2. Teknologian arvioiminen ja kehittäminen mukaan lukien uusien nousevien alojen 
ja teknologioiden edistäminen sekä parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden ja 
nykyisen seulonnan laajentaminen käsittämään työllisyysvaikutukset samoin kuin 
energian ja voimavarojen käytön yksityiskohtainen arviointi. 
3. Ponnistelujen jatkaminen ja lisääminen Agenda 2000:n pohjalta sen varmistami­
seksi, että yhteisön rahastoilla ja välineillä tuetaan yhdennetyllä tavalla työllisyyttä ja 
kestävää kehitystä. Keskittyminen kaupunkien uudistamiseen ja maaseudun kehittä­
miseen vaikuttaa lupaavalta. 
4. Verojärjestelmien rakennemuutoksen asteittainen jatkaminen vähentämällä toisaal­
ta välillisiä työvoimakustannuksia ja toisaalta sisällyttämällä ympäristö- ja voimava-
rakustannukset tavaroiden ja palvelujen markkinahintoihin. 
5. Koulutuksen edistäminen uusien ympäristöä säästävien tekniikoiden ja työmene­
telmien toteuttamisen tukemiseksi. 
1. Johdanto 
1.1. Voimavaraongelma 
EU:n taloudet eivät kehity kestävällä tavalla. Niille on yhä ominaista työvoimavaro­
jen "alikäyttö" ja ympäristövarojen "liikakäyttö". 
Työvoimavarojen "alikäyttöa" voidaan kuvata seuraavasti. Kahden vuosikymmenen 
ajan EU:n talouskasvu on ollut noin 2,5 prosenttia vuodessa, mihin on sisältynyt kah­
den prosentin tuottavuuden kasvu. Työpaikkojen lukumäärä on lisääntynyt, mutta sa­
moin on lisääntynyt työpaikkoja etsivien henkilöiden määrä. Tämän seurauksena 
työllisyysaste on laskenut noin 60,4 prosenttiin työikäisestä väestöstä ja työttömyyden 
kasvu keskimäärin yli kymmeneen prosenttiin EU.n työvoimasta. Pitkäaikaistyöttö­
mät edustavat puolta työttömistä eli viittä prosenttia koko työvoimasta. Tämä työ­
voimavarojen "alikäyttöongelma" aiheutuu etupäässä työpaikkojen puutteesta (liian 
harvat yrittäjät toteuttavat liian harvoja aloitteita ja palkkaavat liian vähän ihmisiä), 
tukipolitiikkojen puutteesta ja taitojen puutteesta (liian monilla ihmisillä on vanhoja 
taitoja, tai heillä ei ole taitoja lainkaan), kun taas yritykset tarvitsevat ihmisiä, joilla 
on uudet, mukautetut taidot. Pohjimmiltaan Euroopan työttömyysongelma on suurelta 
osin seurausta työpaikkoja luovien pitkäaikaisten sijoitusten hidastumisesta 
Luonnonvarojen "liikakäyttöön" liittyvää ongelmaa on analysoitu OECDn piiris­
sä, ympäristön ja kestävän kehityksen viidennessä toimintaohjelmassa ja sen tarkis­
tuksessa samoin kuin Euroopan ympäristökeskuksen suorittamissa arvioissa. Teollisen 
maailman osana EU:n jäsenvaltiot ovat vastuussa merkittävästä osasta maailmanlaa­
juisia ympäristöongelmia. Suurimpia ongelmia aiheuttavat useat talouselämän eri­
tyisalat ja kulutusmallit, joilla on vakavia vaikutuksia ihmiselämän kannalta välttä­
mättömien perustekijöiden veden, maaperän ja ilman laatuun. 
• Vaikka edistystä onkin tapahtunut, tuotantoteollisuus on edelleen vastuussa huo­
mattavasta osasta ympäristön saastumista erityisesti käyttämällä energiaa ja raaka-
aineita ja muodostamalla vaarallisia jätteitä. 
• Liikenteen alalla ympäristön negatiivinen yleissuuntaus on jatkunut liikenteen kas­
vun vuoksi ja moottoreissa ja polttoaineissa tapahtuneista teknisistä parannuksista 
huolimatta. 
• Energian alalla fossiilisten polttoaineiden kierrolla on merkittäviä kielteisiä ympä­
ristövaikutuksia erityisesti ilmakehään. 
• Nykyisillä maatalouskäytännöillä on yleensä kielteisiä vaikutuksia veden määrään 
ja laatuun sekä maaperän eroosioon. Vaikka yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) 
vuoden I992 uudistuksella olikin joitakin myönteisiä vaikutuksia, tarvitaan lisäpon-
nisteluja. 
• Kuluttajat mukaan lukien kotitaloudet edustavat 70 prosenttia tavaroiden ja palve­
lujen loppukysynnästä, ja niillä on erittäin tärkeä asema sekä niiden teollisuuteen 
kohdistuvan vaikutuksen vuoksi että loppukäyttäjinä. 
1.2. Poliittinen toimivalta 
Amsterdamissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto pohjusti Euroopan unionin työlli­
syyden ja ympäristönäkökulman merkittävää edistämistä. Eurooppa-neuvosto teki 
useita näitä politiikkoja koskevia hyvin tärkeitä päätöksiä: kestävän kehityksen sisäl­
lyttäminen unionin tavoitteisiin, uuden työllisyyttä koskevan osaston lisääminen pe­
rustamissopimukseen, kasvua ja työllisyyttä koskeva päätöslauselma sekä puheenjoh­
tajamaan päätelmät "työllisyydestä, kilpailukyvystä ja kasvusta". 
Vasta allekirjoitetulla sopimuksella Euroopan unionille asetetaan kaksi uutta tavoitet­
ta: "tasapainoinen ja kestävä kehitys" sekä "työllisyyden korkea taso". Sen lisäksi, 
että nykyisin vaaditaan ympäristöä koskevien näkökohtien yhdentämistä muiden po­
litiikkojen kehitykseen, nyt on myös uusi nimenomainen velvollisuus tehdä samoin 
työllisyysnäkökohtien osalta. 
Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 1997 antamassa kasvua ja työllisyyttä koskevassa 
päätöslauselmassa työllisyys asetettiin taloudellisen yhteensovittamisen ytimeksi heti 
eli jo ennen sopimuksen muodollista ratifiointia. Tämän Amsterdamin huippukokouk­
sen antaman toimivallan perusteella komissio on ehdottanut neljään toimintalinjaan 
perustuvia suuntaviivoja jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikoille: yrittäjyys, työllistettä­
vyys, sopeuttaminen ja yhtäläiset mahdollisuudet. Tässä yhteydessä komissio on neu­
vonut jäsenvaltioita käyttämään uutta teknologiaa ja uusia innovaatioita yritysten 
luomiseksi ja kehittämiseksi sekä ympäristön kannalta kestävien tuotanto- ja kulutus­
tapojen edistämiseksi. 
2. Ympäristön ja työllisyyden väliset yhteydet 
OECD on analysoinut kattavasti ympäristön ja työllisyyden välisiä yhteyksiä. Lisäksi 
komission ja Euroopan parlamentin toukokuussa I997 yhdessä järjestämässä ympäris­
töä ja työllisyyttä käsitelleessä konferenssissa kaikki asianosaiset saatettiin yhteen 
vaihtamaan näkemyksiä poliittisista kokemuksista. Seuraavat päätelmät ovat peräisin 
näistä ja muista analyyseistä: 
2.1. Talouskasvu ja kestävä kehitys 
Talouskasvun ja kehityksen välillä on tehtävä penisero. Kasvulla tarkoitetaan yleensä 
taloudellisen toiminnan tason ja määrän lisääntymistä, kun sitä vastoin kehitys mei-
kilsee myös laadullista paranemista ja lisämahdollisuuksien luomista Tällaisen paran­
tumisen ytimenä ovat ilman muuta ympäristöä ja yhteiskuntaa koskevat näkökannat. 
Kestävän kehityksen tavallisin määritelmä on: kehitys, jolla tyydytetään nykyisen su­
kupolven tarpeet vaarantamatta tulevien sukupolvien kykyä tyydyttää omat tarpeen­
sa . Kaikkein tärkeintä tässä käsitteessä on ajatus luonnonpäaomasta: (!) luonnonym­
päristö tuottaa energiaa ja raaka-aineita, jotka muunnetaan tavaroiksi ja palveluiksi 
Sellaisena kuin sila käytettiin Ympäristön jo kestävän kehityksen viidennessä loimiiituohjel-
nuissd, HY VI. (' IIX, I7.5.91, ja ohjelmaa koskevassa kertomuksessa Kohti kestävää kehitys­
tä, l»W. 
ihmisten tarpeiden tyydyttämiseksi; (2) se on tuottajien ja kuluttajien synnyttämien 
jätteiden ja päästöjen kaatopaikka. (3) ympäristö tuottaa myös useita ihmisten elämän 
ja talouden kannalta välttämättömiä peruselementtejä kuten ilma, maaperä ja vesi. 
Empiiriset todisteet viittaavat siihen, että talouskasvun ja tämän luonnonpääoman 
käytön välinen suhde ei ole yksinkertainen eikä suoraviivainen. Vaikka onkin totta, 
että joidenkin saasteiden päästöt lisääntyvät suurelta osin taloudellisen toiminnan 
myötä, ympäristöön kohdistuu monenlaisia paineita, jotka itse asiassa vähenevät, kun 
taloudet kukoistavat. Talouskasvun ja siihen liittyvien politiikkojen ansiosta yhteisö 
on onnistunut vähentämään useita ympäristön saastumisen muotoja ilmassa, vesissä ja 
jätehuollossa. 
Yksi tulevien vuosikymmenien suurimpia jäljellä olevia haasteita koskee kuitenkin 
maapallon kestokyvyn ylittämistä ja uusiutuvien luonnonvarojen jatkuvaa voimape­
räistä käyttöä. Siirtyminen kestävämpään kehitykseen vaatii näin ollen primäärienei-
gian ja raaka-aineiden käytön tehostamisen lisäämistä, tuotteiden ja jätteiden mahdol­
lisimman laajaa kierrätystä, tuotteiden suunnittelemista niin, että ne ovat kestäviä, ja 
suurempaa uusiutuvien energiamuotojen ja raaka-aineiden käyttöä. Komissio julkai­
see lähiaikoina valkoisen kirja yhteisön strategiasta ja toimintasuunnitelmasta uusiu­
tuvien energialähteiden alalla. 
2.2. Kohti työpaikkavaltaista ja kestävää Eurooppaa 
Riittävä määrä korkeatasoisia työpaikkoja on nykyiselle sukupolvelle ja tuleville su­
kupolville erittäin tärkeä seikka, joka vaikuttaa suuresti kansalaisten elämänlaatuun 
Kestävän kehityksen Eurooppaa koskeva haaste merkitsee tämän vuoksi kilpailuky­
kyisen talouden luomista, joka saastuttaa vähemmän ympäristöä, käyttää tehok­
kaammin energia-ja raaka-ainevaroja ja lisää työllisyyttä. 
Ennen tämän haasteen muuttamista toimintapolitiikoiksi on analysoitava monia näihin 
kolmeen seikkaan liittyvien politiikkojen välisiä eri suhteita OECD on tehnyt tästä 
kattavan analyysin'. Siinä pääteltiin, että työpaikkoja sekä syntyy että menetetään eri 
alueilla ja aloilla ja että nettovaikutus työpaikkojen kokonaismäärään on positiivinen. 
OECD:n kertomuksessa pääteltiin myös, että on suotavaa yhteensovittaa ympäristö- ja 
talouspolitiikat. 
Oleellisimmat seikat, jotka OECD yksilöi tärkeimmiksi positiivisen ympäristö- ja 
työllisyystuloksen saavuttamiseksi, on esitetty seuraavassa laatikossa: 
Talouskasvusta ja ympäristö, lùitoopan komission tiedonanto K()M(V4)K>5 
Ympäristöpolitiikat ja tyollisyvs. OI'X'I) IW7, s. 10. 
Laatikko 1- Seikat, jotka määräävät ympäristöpolitiikkojen nettovaikutuksen työllisyy­
teen 
Tekijä 1 Ympäristömenojen tasoja kestävyys —Kkotyöpaikat ovat kestäviä vain, jos ympäristömenot jatkuvat 
ajallisesti. 
Tekijä 2: Taloudellinen yhteys, jossa ympäristötoimenpide toteutetaan —Liiketoiminnan suhdannevaihtelut 
vaikuttavat ympäristötoimenpiteiden työllisyysvaikutukseen. Kun talouselämä toimii täydellä kapasiteetilla, 
seurauksena on suurelta osin työllisyyden siirtyminen pikemminkin kuin sen absoluuttinen lisääntyminen. Toi­
saalta taloudellisen laman vallitessa työssä olevien määrä muuttuu yleensä suoraan ja melko nopeasti. 
Tekijä 3 työttömyyden tasoja sen alakohtaiset, alueelliset ja rakenteelliset mallit —Jos työllisyysmenoja ei 
pystytä kohdentamaan oikein, niistä on vain vähän hyötyä työllisyyden vähentämisessä tietyillä lamasta kärsivil­
lä alueilla, teollisuudenaloilla tai ammattiryhmien ja taitojen piirissä. 
Tekijä 4: Inhimillisten voimavarojen saatavuus —Työllisyysvaikutus riippuu myös riittävät valmiudet ja taidot 
omaavien inhimillisten voimavarojen saatavuudesta kaikilla tasoilla (hallinto, toiminta, jne.) 
Tekijä 5:Noudatettavien ympäristöpoliittisten stmtegioiden luonne —Saastumisen valvonnalla ja piipunpääslra-
legioilla on ollut ja on erilainen vaikutus työllisyyden tasoon ja koostumukseen kuin saastumisen ehkäisemisel­
lä. Sama koskee siirtymistä kertakäyttötaloudesta uusiokäyttöön ja kierrätykseen keskittyvään talouteen. 
Tekijä 6; Ympäristökulutuksen malli Ympärislösäänlelyn aiheuttamilla investointimenoilla on lodennäköi:.i::.ii 
erilainen työllisyysvaikutus kuin käyttökulujen tai snasteinaksujen lisäämisellä. 
Tekijä 7Ympäristöinvestoinnin tai -teknologian laji—Investoinneilla valvontaan tai "lisätekniikkaan" on erilai­
nen työllisyysvaikutus kuin investoinneilla "puhtaisiin teknologioihin". 
Tekijä H: Rahoituskeinot sekä lainanoton ja verojen vaikutus—Työllisyysvaikutus on todennäköisesti erilainen, 
jos kaikki rahoitus tulee yksityisistä lähteistä, verrattuna tilanteeseen, jossa varat tulevat valtion lainanotosta tai 
veroista. 
Tekijä 9:Tärke.iden vuotojen merkitys—Jos huomattava osa ympäristömenoista käytetään tuoutilaitteiden os­
tamiseen, työllisyyttä luodaan ulkomaisessa eikä kotimaisessa taloudessa. 
Tekijä 10: Ympäristötoimenpiteiden toteuttaminen —Ympäristötoimenpiteiden vaikutukset kilpailukykyyn ja 
työllisyyteen ovat erilaiset myös sen mukaan, otetaanko ne käyttöön kotimaassa vai kansainvälisesti. 
Tekijä 11 .Kohteena olevien teollisuudenalojen kilpailutilanne—Ympäristöpolitiikkojen nettovaikutus työllisyy­
teen riippuu paljolti myös kohteena olevien teollisuudenalojen kilpailukyvystä. 
Komissio haluaisi korostaa seuraavia näkökohtia: 
• Toimintapoliittiset välineet. 
Koska ympäristöpolitiikan taloudelliset välineet ovat taloudellisten toimijoiden kan­
nalta joustavia, ne ovat yleensä halvempia kuin yksityiskohtainen tekninen sääntely 
Ne kannustavat myös vähentämään saastumista pysyvästi, ja näin ne kannustavat 
tuottamaan ja soveltamaan innovatiivisia ja vähemmän saastuttavia tekniikoita. 
• Ympäristöinvestointien luonne: 
Tähän mennessä suuri osa tuotantoteollisuuden ponnisteluista ympäristövaatimusten 
täyttämiseksi on keskittynyt piipunpääratkaisujen toteuttamiseen, kuten jätevesien 
puhdistamiseen, pölysuotimiin, kiinteän jätteen käsittelyyn, jne Piipunpääratkaisul 
eivät kuitenkaan yleensä lisää tehokkuutta tai tuottavuutta, ja ne merkitsevät yrityksel­
le tämän vuoksi pelkkiä kustannuksia. Puhdas teknologia toisaalta parantaa tuotannon 
tehokkuutta. Vaikka investointikustannukset ovat alussa yleensä korkeammat kuin 
piipunpääratkaisujen kustannukset, niiden takaisinsaantiaika on usein lyhyt Lisäksi 
puhdas teknologia vähentää tavallisesti saastuttavia päästöjä kaikkiin väliaineisiin sen 
sijaan, että se siirtäisi niitä toisesta toiseen. Investoinnit puhtaaseen teknologiaan aut­
tavat säilyttämään kilpailuedun ja luovat sekä ylläpitävät näin työllisyyttä. 
• Kyseisten liikeyritysten kilpailukyky: 
Uusi saastumisen valvontalaitteiden, puhtaan teknologian ja ympäristöä säästävien 
tuotteiden kysyntä ei luo uusia työpaikkoja yhteisössä, jos ne tuotetaan ulkomailla ja 
tuodaan yhteisöön. Nettovaikutus työllisyyteen riippuu lisäksi myös kyseisten yhtiöi­
den kilpailutilanteesta. Kuten Euroopan teollisuuden kilpailukykyä koskevassa ker­
tomuksessa hahmoteltiin, kokonaistasolta on olemassa vain vähän kokemusperäisiä 
todisteita siitä, että nykyisillä ympäristöpolitiikoilla olisi ollut merkittäviä kielteisiä 
tai myönteisiä vaikutuksia kilpailukykyyn, mutta erityisaloilla nämä voivat olla 
merkittäviä . 
On myös useita hyvin dokumentoituja tapaustutkimuksia aloista ja yrityksistä, jotka 
ovat pystyneet muuttamaan ankarien standardien asettamisen etulyöntieduiksi inno­
vaation, tehokkuuden ja tuottavuuden lisääntymisen kautta . Innovaatiot johtivat 
kustannusten vähenemiseen, tuottojen lisääntymiseen, markkinaosuuksien kasvuun tai 
uusien markkinoiden ja tuotteiden kehittämiseen.*' Kyseiset yhtiöt väittävät, että eri­
tyisesti pitemmällä aikavälillä nämä muutokset hyvin usein auttoivat yrityksiä jatka-
7 ..." 
maan toimintaansa. Tämän vuoksi on pääteltävä, että liikeyritykset, jotka järjestel­
mällisesti jättävät ottamatta huomioon ympäristöään ja voimavarojaan koskevat ky­
symykset, asettavat itsensä usein haavoittuvampaan markkinatilanteeseen. 
x Euroopassa on nykyisin ainakin 3,5 miljoonaa ympäristöön liittyvää työpaikkaa. Nom 
kaksi miljoonaa näistä työpaikoista liittyy toimiin puhtaan teknologian, uusiutuvan 
energian, jätteiden kierrätyksen, luonnon- ja maisemansuojelun sekä kaupunkialueiden 
ekologisen uudistamisen alalla. Niin kutsutussa "ekoliiketoiminnassa" työskentelee 
noin 1.5 miljoonaa ihmistä. Nämä yhtiöt tuottavat teknologiaa, tavaroita ja palveluja 
"vedelle, ilmalle ja maaperälle aiheutettujen ympäristövahinkojen samoin kuin jättei­
siin, meluun ja ekosysteemeihin liittyvien ongelmien mittaamiseksi, estämiseksi, ra­
joittamiseksi tai korjaamiseksi". 
Tällä alalla on suuret mahdollisuudet kotimaisen työllisyyden luomiseen Erään tut­
kimuksen mukaan Euroopan unionissa voitaisiin luoda puoli miljoonaa työpaikkaa 
uusiutuvien energiamuotojen alalla tehostetun, jopa 180 miljardia ecua käsittävän in­
vestointiohjelman avulla vuoteen 2020 mennessä. Kysyntä laajenee nopeasti ulko­
maisille markkinoille. Kun eurooppalaiset saastumisen valvontapalvelujen ja -
laitteiden markkinat olivat vuonna 1994 noin 90 miljardia ecua, niiden arvioidaan ko­
ko maailman tasolla olevan nykyisin arvoltaan noin 280 miljardia US-dollaria, ja nii­
den odotetaan kasvavan 640 miljardiin US-dollariin vuonna 2010, mikä merkitsee 
Euroopan teollisuuden kilpailukyky. Euroopan komissio 1997, s. 101. 
Katso joitakin esimerkkejä liitteessä 2 olevissa laatikoissa I - 3. 
Euroopan teollisuuden kilpailukyky. Euroopan komissio 1997, s. 103. 
Liiketoiminnan asenne ja strategia ympäristönsuojeluun. Eurosi raionin PO lll:lle, 1995 
Kinostat vuoden 1997 EU:n työllisyyskertomukseen. 
Arvio ekoteollisundesta EH:ssa. Ecolec-Eiuoslal - PO XI, l4>*>7. Katso myös liite I 
Ekoliikeloiminnnn niààrilelniàstà on sovittu OECDssa. katso ()( 'I )E/( il )(•>(>) 117 
TERES II - Tutkimus Euroopan uusiutuvista energialähteistä - llusiutuvien eneryjalähleitlen 
näkymät JO Euroopan maassa vuosina IW5-2020. Euratomin turvavalvonta (ESI)). Alleneria 
varten. 
12 
noin kahdeksan prosentin vuotuista kasvuvauhtia. Lisäksi UNEP arvioi, että ener­
giatehokkaiden laitteiden markkinoiden määrä on noin 200 miljardia US-dollaria ja 
että uusien ja uudistettujen "puhtaampien" tuotantoprosenttien myynnin määrä on 
vielä määrittelemättä. 
2.3. Siirtymän hallitseminen 
Ympäristöpolitiikat ovat sopusoinnussa korkeamman työllisyyden kanssa edellyttäen, 
että ne ovat johdonmukaisia ja että niissä käytetään hyväksi niitä yhteensovitusmene-
telmiä, joille nykyaikainen markkinatalous perustuu. Jos harkitaan molempien on­
gelmien eli "työvoiman alikäytön" ja "luonnonvarojen liikakäytön" hallitsemista, lu­
paavin strategia olisikin suhteellisten hintojen vastaava mukauttaminen. 
Tämä strategia olisi suunniteltava ja toteutettava huolellisesti! Seuraavat seikat on 
välttämätöntä ottaa huomioon, jotta siirtyminen kestävän kehityksen Eurooppaan ta­
pahtuisi kitkattomasti: 
• asteittainen toteuttaminen helpottaa talouden rakenteessa tarvittavia mukautuksia 
• laaja kansainvälinen yhteensovittaminen helpottaa haavoittuvien teollisuudenalojen 
kansainvälisen kilpailukyvyn turvaamista 
• ympäristökustannukset on suunnattava hyvin sekä alueellisesti että alakohtaisesti. 
Poliittisten toimenpiteiden ajoittamisella suhdannevaihteluiden mukaan voi myös olla 
tietty vaikutus. Kun talouselämä toimii täydellä kapasiteetilla, vaikutuksena on suurel­
ta osin työllisyyden siirtyminen pikemminkin kuin sen absoluuttinen kasvu. Toisaalta 
talouslaman aikana työllistettyjen henkilöiden määrä lisääntyy tavallisesti suoraan ja 
melko nopeasti. Näin on erityisesti silloin, kun työmarkkinat toimivat kitkattomasti ja 
ammattitaitoisia inhimillisiä voimavaroja on käytettävissä kaikilla tasoilla. 
Jotta vaikutusten jakautumista tietyille talouselämän aloille ja tietyillä alueilla voi­
taisiin hallita, on löydettävä käytännön ratkaisuja, jotka helpottavat kaikkien kyseisten 
taloudellisten toimijoiden siirtymistä kohti kestäviä tuotantomalleja. Sitä, missä mää­
rin esimerkiksi korkeammilla energiaveroilla hankittuja varoja käytetään yksinomaan 
työvoimakustannusten alentamiseen tai muihin kannustustoimenpiteisiin, on harkitta­
va tapauskohtaisesti. 
Näitä rajoitteita sisältävillä politiikoilla luodaan todennäköisesti kehys, joka lisää ko 
limaisten, työvoimavaltaisten ja kestävien investointien houkuttelevuutta Niitä olisi 
tuettava vakauteen tähtäävällä makrotalouspolitiikalla ja kestämättömille teknologioil­
le ja toiminnoille myönnettävien tukien asteittaisella poistamisella. 
Maailmanlaajuiset ympäristömarkkinat - Ajantasaistetut tiedot. Ecotecin selvitys JEMU:lle 
(Yhteisten ympäristöinä!kkinoiden yksikölle) ja DTI:llc (Kauppa- ja teollisuusministeriölle). 
1997. 
Yksityisen alan investointivirrat ja ympäristö: mahdollisuuksien ja kysymysten määrittelemi­
nen. UNEP:n pyöreän pöydän kokous aiheesta Investoiminen ympäristöön, lokakuu 1995. 
3. Työpaikkoja ja ympäristöä tukevat politiikat 
Poliittisena käännekohtana toimineen vuoden 1972 YK.n ympäristökonferenssin jäl­
keen eli viimeisten 25 vuoden aikana kaikki jäsenvaltiot ovat kehittäneet ympäristö­
politiikkoja. Totuus on kuitenkin se, että teknologian muutosnopeus on liian hidas ja 
että puhtaisiin teknologioihin ja järjestelmiin investoidaan liian vähän. Euroopan on 
aika ottaa käyttöön kaikki politiikat paikallisella, kansallisella ja Euroopan tasolla 
luodakseen hyvin yhteensovitetun ja kestävän toimintaa työpaikkojen ja ympäristön 
hyväksi. 
3.1. Kiireelliset tehtävät 
Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen vaatii tärkeitä muutoksia seuraavilla 
tärkeillä aloilla: teollisuus, kuljetus, energia, maatalous ja kulutus. 
3.1.1. Tuotantoteollisuus 
Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen tarjoaa uusia liiketoimintamahdolli­
suuksia tuotantoteollisuudelle ja siihen liittyvälle palveluteollisuudelle, ja joidenkin 
alojen voidaan olettaa kasvavan voimakkaasti. 4 Työn ja yritysten uusi organisointi 
aliurakoinnin muodossa saa työllisyysvaikutuksen näkymään etupäässä pk-yrityksissä 
erityisesti palvelualalla. Tietotekniikan käyttö on muuttanut ja muuttaa edelleen tuo­
tanto-, kulutus- ja työllisyysmalleja, millä on hyödyllinen vaikutus ympäristöön 
(esimerkiksi teleostokset ja etätyö). Yrityksillä on myös edessään ympäristöstä paljon 
huolestuneempien kuluttajien markkinat, ja investoiminen kestävämpiin tuotteisiin ja 
tuotantojärjestelmiin hyödyttää liiketoimintaa. 
3.1.2. Liikenne 
Raideliikenteen sisämarkkinoiden keskeneräisyys ja nykyiset intermodaaliliikenteen 
esteet ovat johtaneet liikenteen tehottomuuteen. Tilanteen parantamiseksi on tärkeintä 
Euroopan rautatiejärjestelmien vapauttaminen ja elvyttäminen, ja tämä voisi vähentää 
maanteihin kohdistuvaa lisääntyvää painetta ja vähentää moottoripolttoaineiden 
käyttöä. Tätä vaikutusta voidaan edistää myös älykkäiden liikennejärjestelmien käy­
töllä. Maantieliikenteen, erityisesti matkustajaliikenteen energiatehokkuutta on paran­
nettava merkittävästi edelleen muutaman seuraavan vuoden aikana samalla, kun val­
mistellaan tulevaisuuden auton uutta käsitettä. Näiden aloitteiden onnistuminen on 
ratkaisevan tärkeätä sekä Euroopan autoteollisuuden työllisyyden että rautateiden 
selviämisen kannalta. Tärkeitä tekijöitä kyseisten teollisuusalojen tällaisen eteenpäin 
suuntautuvan ympäristöstrategian kannalta ovat todennäköisesti verokannustimet, 
maanteiden hinnoittelu, polttoaineiden ekomerkintä ja polttoaineiden laadun paran­
taminen 
Katso erityisesti liitteessä 2 olevat laatikot 1 ja 2 
Euroopan komission vihreä kirja oikeudenmukaisesta ja tehokkaasta liikenteen hinnoittelusta 
Ilmastonmuutos - Euroopan unionin käsitykset Kioton ympäristökonferenssin kysymyksistä. 
Euroopan komission tiedonanto, lokakuu 1997. Katso liitteessä 2 oleva laatikko 4 
(esimerkkejä työpaikkojen luomisesta). 
3.1.3. Energiantuotanto 
Energiansäästön alalla pitäisi olla merkittäviä mahdollisuuksia luoda työpaikkoja, 
samalla kun voidaan saavuttaa huomattavia ympäristöetuja erityisesti ilmastonmuu­
toksen ja happamoitumisen alalla16 . Komissio on jo osoittanut konkreettisia tapoja 
17 • 
uusiutuvan energian käytön elvyttämiseksi , ja jotkut jäsenvaltiot kuten Tanska ja 
Saksa ovat erityisen aktiivisia tällä alalla. Myös yhdistetyn lämmön ja sähkön tuotan­
tojärjestelmät lisäävät teollisten ja kaupallisten alojen kilpailukykyä ja luovat samalla 
työpaikkoja. 
3.1.4. Maatalouskäytännöt 
YMP:n jatkuvan uudistuksen, sellaisena kuin siitä ilmoitettiin Agenda 2000:ssa, pi­
täisi johtaa uuteen tasapainoon korkealuokkaisten maataloustuotteiden riittävän tar­
jonnan varmistamisen ja luonnonympäristön ja sen voimavarojen, kuten voôon ja 
maaperän suojelun välillä. Neljä alaa vaikuttaa erityisen tärkeiltä työpaikkojen luomi­
seksi: (i) maisemien ylläpito, tärkeiden luonnonalueiden ja elinympäristöjen, kuten 
vesiperäisten alueiden, jokien ja suojelualueiden suojelu, (ii) kestävä metsätalous yl­
läpitää biologista monimuotoisuutta ja tarjoaa muita (esimerkiksi vapaa-ajan) toimin­
toja, (iii) uusien satojen kehittäminen ja käyttö muilla kuin elintarviketuotannon 
aloilla (esimerkiksi teollisiin tarkoituksiin tai biomassaenergiaa varten), (iv) sekä lo­
puksi luomuviljely. 
3.1.5. Kotitaloudet ja kulutustavat 
Kuluttajien kysyntä muuttuu jo kohti ympäristöä säästäviä valintoja Tämän suunta­
uksen voidaan olettaa voimistuvan, kun käytettävissä on enemmän tietoja esimerkiksi 
ympäristömerkkien muodossa ja kun ympäristö- ja voimavarakustannukset sisällyte­
tään yhä paremmin markkinahintoihin. 
Kotitalousjätteen kierrätys tehostuu merkittävästi edellyttäen, että jätettä käsitellään 
erillisten keräys-ja lajittelujärjestelmien avulla niin, että jätteestä tulee taloudellisesti 
houkutteleva teollisuuden toissijainen raaka-aine. Lisäksi jätteiden kierrätys on osoit­
tanut, että tällä alalla voidaan luoda merkittävä määrä työpaikkoja. 
Katso Euroopan komission tiedonanto uusiutuvista energialähteistä 1997 
Yhteisön strategia ylulistelyn lommon ja sähkön tuotannon edistämiseksi ja sen kehittämisen 
esteiden poistamiseksi. Euroopan komission tiedonanto K()M(97)5I4. 
K) 
3.2. Alueelliset näkökannat 
Kestävän kehityksen Euroopan rakentamisella on voimakas alueellinen ulottuvuus, ja 
sen merkitys kaupunki- ja maaseutualueille on erilainen. 
3.2.1. Kaupunkien kehittäminen 
Kaupunkiympäristön stressi aiheuttaa lisääntyvää huolta useimmille eurooppalaisille. 
Euroopan kaupungit ovat jo ottaneet käyttöön erilaisia ympäristöstrategioita, jotka 
perustuvat erilaisiin maantieteellisiin profiileihin, väestötieteellisiin suuntauksiin ja 
taloudellisiin mahdollisuuksiin. Yhteisen eurooppalaisen kehyksen tarve on tunnustet­
tu Euroopan kaupunkien kestävän kehityksen peruskirjassa (1994). 
Euroopan komission tiedonannossa Kohti kaupunkien toimintaohjelmaa Euroopan 
unionissa luodaan asianmukainen toimintakehys. Vuonna 1998 pidettävässä kau­
punkifoorumissa, jossa on edustajia jäsenvaltioista, kaupungeista ja alueilta kehitetään 
teemaa edelleen. Myös komission aloite Kestävien kaupunkien kampanjaksi 
(kampanjaan osallistuu noin 320 paikallisviranomaista, jotka edustavat noin 100 mil­
joonaa asukasta) on tärkeä neuvottelujen ja tulevien toimien väline. 
Työllisyyden kannalta kaupunkiympäristön uudistaminen tarjoaa tärkeitä mahdolli­
suuksia ei vain perinteellisempien jätteisiin ja vesien puhdistamiseen tehtyjen, ympä-
li) 
ristöinvestointien kautta vaan myös laajemmalta kannalta. Rakentamistoimenpitei­
den, kuten yksityisten ja kaupallisten rakennusten peruskorjauksen, kulttuuriperinnön 
säilyttämisen, kaupunkikeskustojen ja kaupunkien perusrakenteen uudistamisen 
(mukaan lukien jalankulku- ja pyöräkaistojen rakentaminen ja julkisten liikennemah-
dollisuuksien laajentaminen) etuna on työpaikkojen luominen, taloudellisen toimin­
nan lisääminen paikallistasolla (mukaan lukien matkailualalla), energialähteiden 
säästäminen, ympäristön laadun parantaminen sekä rakennusten ja liikenteen perusra­
kenteen parantaminen vastaamaan nykyaikaisia standardeja. Suurin osa rakennusalan 
työpaikoista on pk-yrityksissä, jotka käsittävät 97 prosenttia rakennusalan 1,8 miljoo­
nasta yrityksestä. 
3.2.2. Maaseudun kehittäminen 
Komission Agenda 2000:een sisältyvissä ehdotuksissa suunnitellaan tukijärjestelmän 
luomista maaseutujen kehittämispolitiikalle koko unionissa. Taloudellisten ja yhteis­
kunnallisten hyötyjen sekä ympäristöhyötyjen maksimoimiseksi maaseutualueilla 
maatalous-, metsätalous-, matkailu-, luonnonsuojelu-ja energiapolitiikkoja on käsitel­
tävä yhdennetysti Uusien palvelujen (esimerkiksi ekomatkailun) kehittäminen, osit­
tain luonnollisten elinympäristöjen ja maaseudun monimuotoisuuden arvojen ylläpi­
täminen sekä luonnollisten ja perittyjen voimavarojen (vesien, metsien) käsittely ovat 
tärkeitä maaseutuyhteisöjen tehtäviä, ja ne antavat suuria mahdollisuuksia työpaikko-
KOM(97)l97. 
Katso onnistuneita kaupunkihankkcita liitteessä 2 olevassa laatikossa 5 ja Eurooppalainen 
strategia paikallisten kehitys- ja työllisyysaloitteiden kannustamiseksi". Euroopan komission 
tiedonanto KOM(95)27.1, 11.6.95. 
II 
jen luomiseen. Koska paikallisyhteisöt voivat hyötyä näistä hankkeista taloudellisesti, 
niillä on kannustin suojella ja hoitaa luonnonvaroja huolellisesti. 
Yhdennetymmän lähestymistavan tärkeä näkökohta on se, että rakennerahastojen 
yhteydessä tapahtuvalla maaseutualueiden kehittämisellä olisi luotava paremmat yh­
teydet maaseudun ja paikallisten kaupunkien välille. Tämä edistää taloudellista mo­
nimuotoisuutta ja elävää maaseutua, mikä hyödyttää sekä ympäristöä että työllisyyttä. 
Olemassa olevien mahdollisuuksien hyväksikäytössä maaseutualueilla on oltava mu­
kana alueellisia ja paikallisia viranomaisia, maanviljelijöitä, liikeyrityksiä, rahoitus­
alan edustajia ja valtiosta riippumattomia järjestöjä. Maanviljelijöiden aseman kehit­
täminen ympäristöhallinnossa voi tukea maaseutuyhteisöjä täydentävien tai vaihtoeh­
toisten tulo-ja työllisyysmahdollisuuksien luomista. Paikallisia aloitteita ja alueellisia 
työllisyyssopimuksia olisi käytettävä edelleen ympäristön kannalta terveen työllisyy­
den luomisen edistämiseksi ja parempien elinolosuhteiden tarjoamiseksi. 
3.3. Tukipolitiikat 
On erilaisia tapoja luoda kannustimia, jotka johtavat investointeihin uusiin puhtaisiin 
teknologioihin ja uusiin tuotanto-ja kulutusmalleihin, jotka eivät ole yhtä voimavara-
• «.* • • 21 painotteisia. 
3.3.1. Yhteisön ympäristölainsäädännön täytäntöönpano 
Komissio on jo osoittanut, miten ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa ja valvon-
22 
taa voidaan parantaa jäsenvaltioissa. Lisätoimia suunnitellaan sellaisten menetelmi­
en käyttöönottamiseksi, joilla ei vain taata lakien noudattamista vaan myös niiden te­
hokas soveltaminen kentällä. Investointien osalta vallitsee täytäntöönpanoaukko eri­
tyisesti veden, jätteiden ja luonnonsuojelun alalla. Agenda 2000:n yhteydessä on 
ponnisteltava yhteisön rahastojen käyttämiseksi mahdollisimman hyvin taloudelliseen 
tasa-arvoon ponnistelevien alueiden ja jäsenvaltioiden hyväksi ympäristön ja työlli­
syyden yhdentämisen parantamiseksi. 
Jäsenvaltioehdokkaiden valmistaminen noudattamaan yhteisön ympäristölainsäädän­
töä on erittäin tärkeätä. Ensimmäiset arviot osoittavat, että vaadittavat investoinnit 
voisivat olla jopa 120 miljardia ecua. Suurin osa investoinneista tapahtuu todennäköi­
sesti ilmansaasteiden valvonnan (40 prosenttia) sekä veden ja jäteveden käsittelyn 
alalla (40 prosenttia) 
Olisi korostettava, että näissä aloitteissa on noudateltava EU:n nykyisiä valtion tukea koskevia 
sääntöjä sellaisina, kuin niistä määrätään perustamissopimuksen 92 - 91 artiklassa 
Yhteisön ympäristölainsäädännön voimaansaattaminen. Euroopan komission tiedonanto KOM 
(96)500, 22.10.%. 
12 
3.3.2. Verotuksen saattaminen työllisyys- ja ympäristöystävällisemmäksi 
Koko EU:ssa yli 42 prosenttia laskennallisesta verokannasta kohdistuu työllisyyteen. 
Luku oli 30 prosenttia 20 vuotta sitten. Nykyään vallitsee laaja yhteisymmärrys tar­
peesta kääntää verorakenteiden suunta vähentämällä työvoiman taakkaa muihin teki­
jöihin verrattuna. Jokaiselle jäsenvaltiolle on tärkeä kysymys määritellä, miten tämä 
muutos voitaisiin sisällyttää sen yleiseen veropolitiikkaan. Vaihtoehtoisen rahoituksen 
mahdollisuuksiin sisältyvät välilliset verot, ympäristö- tai energiaverot sekä pääoman 
tai kiinteän omaisuuden verotus. Tällaisen verouudistuksen pitäisi samalla mahdolli­
suuksien mukaan korjata edellä mainittua epäsuhtaa. 
Tässä yhteydessä komissio hyväksyi ehdotuksen neuvoston direktiiviksi yhteisön 
energiatuotteiden verotusta koskevan kehityksen rakenneuudistuksesta. - Tämän 
ehdotuksen tärkeimpinä tavoitteina on poistaa eri polttoainelajien ja jäsenvaltioiden 
väliset verovääristymät. Direktiivissä säädetään, että jäsenvaltioiden on pyrittävä 
välttämään kokonaisverorasituksensa lisäämistä (pannessaan direktiiviä täytäntöön) 
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi jäsenvaltioiden on samalla pyrittävä erityisesti vä­
hentämään työvoiman lakisääteisiä kustannuksia Arvioiden mukaan tämän energia-
tuotteiden verotusta koskevan direktiivin läytäntöönpanemisella luotaisiin merkittävä 
määrä työpaikkoja. 
Komissio on äskettäin tehnyt ehdotuksen, jonka mukaisesti jäsenvaltiot saisivat ko­
keellisesti soveltaa (vakiokannan asemesta) alennettua ALV-kantaa tiettyihin työvoi­
mavaltaisiin palveluihin. 
Useat jäsenvaltiot ovat myös toteuttaneet hyvin monenlaisia erityistoimenpiteitä, ku­
ten verotuksellisia toimenpiteitä, lisätäkseen ympäristöinvestointeja ja työllisyyttä.'" 
Tietyntyyppisten investointien nopeutetut poistojärjestelmät, ympristöinvestointira-
hastoista saadun koron verovapaus ja erityisten ympäristöverojen ja korvamerkittyjen 
maksujen käyttöönotto ovat osoittautuneet erityisen onnistuneiksi. Komissio antoi 
tiedonannon tukeakseen ympäristöverojen ja -maksujen käyttöä ja varmistaakseen, 
• 27 
että niitä käytetään yhteisen lainsäädännön mukaisesti. 
3.3.3. Teknologian arvioiminen ja kehittäminen 
Uusien, puhtaampien ja energiatehokkaampien teknologioiden tutkiminen ja kehit­
täminen on välttämätöntä kestävän kehityksen Euroopan rakentamiseksi Yhteisön 
aikaisemmat tutkimus-, teknologia- ja kehitysohjelmat, erityisesti ympäristöohjelma, 
ovat vaikuttaneet merkittävästi kestävän kehityksen Euroopan rakentamiseen tarvitta-
Easkennallinen verokanta: verotulot sekä sosiaaliturvalulot jaettuina työntekijöiden korvausten 
yhteismäärällä. 
KOM (97)10. anneltu 12.1.1997. 
Arvio ehdotuksen vaikutuksista. Euroopan komission työasiakirja. 10.7.1997 (lisäys asiakir­
jaan SEC (97)I02(>. 21.05.1997). Asiakirjassa arvioidaan, että vuoteen 2005 mennessä on 
syntynyt 155 OOO - 457 000 uutta työpaikkaa 
Katso liitteessä * oleva laatikko 1 
Ympäristöverot ja julkiset ympäristomaksut yhtenäismarkkinoilla. Euroopan komission tiedon­
anto KOM(97)9. 26 01.1997 
n 
van tiedon ja siihen tarvittavien välineiden kehittämiseen. Komission ehdotuksessa 
viidenneksi puiteohjelmaksi korostetaan entisestään ympäristöä ja työllisyyttä koske­
via kysymyksiä. 
Sekä yksityisen että julkisen alan päättäjien kannalta, jotka ovat kiinnostuneita otta­
maan huomioon työllisyyttä ja kestävää kehitystä koskevia näkökantoja investointi­
päätöksissään, on usein liian kallista tutkia ja arvioida eri vaihtoehtoja muutoin kuin 
sen kannalta, ovatko heidän suunnitelmansa oikeudellisten säännösten mukaisia. Jul­
kiset viranomaiset, jotka haluavat luoda järjestelmän uusien ja ympäristöä säästävien 
ratkaisujen tukemiseksi, tarvitsevat myös hyvän tietojärjestelmän, koska uusille tek­
nologioille on ominaista nopea kehitys ja koska toiset ovat ympäristön ja työllisyyden 
kannalta houkuttelevampia kuin toiset. 
Joustava tietojärjestelmä vaikuttaa välttämättömältä ympäristön ja yhteiskunnallisten 
perusteiden nojalla tapahtuneen käytettävissä olevan teknologian arvioinnista saatujen 
tulosten levittämiseksi. Tällaista tietoa on suunniteltava yrittäjien, pankkiirien, pai­
kallisviranomaisten, konsulttien, insinööritoimistojen ja muiden investointipäätöksiin 
osallistuvien tarpeita varten. Näiden tietojen kokoamiseen ja arviointiin tarvitaan 
teknisiä asiantuntijoita, ympäristöteknologioiden tuottajia ja käyttäjiä sekä yksityisen 
ja julkisen alan insinöörejä ja tutkijoita. Yhteiskunnalliset ulottuvuuden huomioon 
ottaen osallistujina on oltava myös muita asianosaisia kuten ammattiliittoja, yhteis­
kunnallisen alan ja ympäristöalan valtiosta riippumattomia järjestöjä, rahoituslaitoksia 
ja jäsenvaltioiden viranomaisia. 
EU on jo tunnustanut, että erityiset ja hyvin tekniset tiedot ovat tarpeen ympäristöase-
tuksien noudattamisessa ja perustanut Euroopan ympäristön pilaantumisen yhtenäisen 
ehkäisemisen ja vähentämisen toimiston Teknologian tutkimuslaitoksen yhteyteen."s 
Toimiston tällä hetkellä suorittamaa arviointia voitaisiin laajentaa työllisyyteen ja 
Teknologian tutkimuslaitosta koskevan direktiivin ulkopuolelle jääviin aloihin, erityi­
sesti (usein erittäin tekniikkapainotteisille) uusille aloille. 
3.3.4. Tietojen levittäminen 
Monia aloitteita on suoritettu tietojen tuottamiseksi ja levittämiseksi työkirjojen, tie­
tokantojen, tukilinjojen, konferenssien, ympäristömerkkien, jne. muodossa, kun sijoit­
tajat ja ympäristöystävällisempien menetelmien, tuotteiden ja palvelujen kuluttajat 
tarvitsevat ympäristöjohtamiseen liittyvien tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaih-
toa. Tarvitaan lisäponnisteluja tietojen levittämiseksi järjestelmällisemmin. Kestä­
vän kehityksen Euroopan rakentaminen edellyttää uusia aktiivisia tiedottamista kos­
kevia aloitteita, jolta miljoonat päätöksentekijät yksityisissä ja julkisissa toimielimissä 
koko yhteisössä tavoitettaisiin. 
Euroopan komission tiedonanto Euroopan ympäristön pilaantumisen yhtenäisen ehkäisemisen 
ja vähentämisen toimiston perustamisesta yhteisen tutkimuskeskuksen Teknologian tutkimus­
laitoksen yhteyteen, KOM ( )I997. 
Katso jäsenvaltioiden aloitteita liitteessä 1 olevassa laatikossa I. 
14 
3.3.5. Kotimaiset ja ulkoiset markkinat 
Tehokas julkisten hankintojen politiikka on erittäin tärkeä yhtenäismarkkinoiden ta­
voitteiden saavuttamiseksi: kestävä, pitkäaikainen kasvu ja työpaikkojen luominen, 
sellaisen liiketoiminnan kehittämisen edistäminen, joka pystyy hyödyntämään yhte­
näismarkkinoiden luomia mahdollisuuksia ja on kilpailukykyinen maailmanlaajuisilla 
markkinoilla, sekä antamaan veronmaksajille ja julkisten palvelujen käyttäjille par-
haan mahdollisen vastineen heidän rahoilleen. EU:n julkisia hankintoja koskevat 
politiikat tarjoavat sopimuksia tekeville viranomaisille useita mahdollisuuksia ottaa 
huomioon yhteiskunnalliset kysymykset ja ympäristökysymykset julkisia hankintoja 
koskevissa käytännöissään. Komission käsittelee tätä kysymystä laajemmin tulevassa 
tiedonannossa. 
Ympäristön kannalta kestävien tuotteiden, palvelujen ja teknologioiden vahva sisäi­
nen kysyntä luo pohjan maailmanmarkkinoiden mahdollisuuksien hyödyntämiselle 
Unionin tärkeimmät kilpailijat kuten Japani, USA ja Kanada ovat käynnistäneet vien­
tiä tukevia aloitteita. EU:n nykyiset aloitteet kuten yhteisön ympäristöteknologian 
alueellinen laitos (RIET) Singaporessa vaikuttavat lupaavilta, koska ne edistävät eu­
rooppalaista osaamista kansainvälisen yhteistyön yhteydessä. Tämän osalta yhdentä­
mistä olisi lujitettava myös yhteisön ohjelmissa, esimerkiksi sen kehitysrahaston yh­
teydessä. 
3.4. Työmarkkinapolitiikkojen uudelleen tarkastelu 
Jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskevissa vuoden 1998 suuntaviivoissa komis­
sio on hahmotellut uuden työllisyysstrategian, joka perustuu vakauteen ja kasvuun 
suuntautuvaan makrotalouspolitiikkaan sekä työmarkkinoiden ja muiden rakennepo­
litiikkojen aktivoimiseen. Suuntaviivoihin sisältyy neljä ensisijaista tavoitetta: yrittä­
jyys, työllistettävyys, mukautuvuus ja yhtäläiset mahdollisuudet. Näitä suuntaviivoja 
seuraamalla jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikat helpottavat meneillään olevaa talous­
elämän rakenneuudistusta riippumatta siitä, onko sen syynä uusi teknologia, maail­
manlaajuinen kauppa vai kestävän Euroopan rakentaminen. 
Jäsenvaltioiden politiikoissa on kuitenkin kiinnitettävä enemmän huomiota mahdol­
lisuuksiin luoda työpaikkoja sekä kestävän kehityksen Euroopan rakentamiseen liit­
tyvien uusien taitojen tarpeeseen. Tarvitaan uusia koulutusmalleja, jotta voitaisiin 
luoda ja käyttää uusia ympäristöä säästäviä teknologioita ja perusrakenteita Siirty­
minen kohti kestävää kehitystä edellyttää lisäksi motivoitunutta työvoimaa, jolla on 
erityistaitoja ja hyvin kehittynyt ympäristötietoisuus, ja näin ollen korkeatasoista 
koulutusta. Johtajille ja työntekijöille nykyisin tarjolla oleva koulutus on kuitenkin 
kaukana näistä vaatimuksista. 
Tiedot ympäristöön liittyvien laitojen puutteesta osoittavat hyvin monenlaisia eri tai­
peita. Eri ammateissa tarvitaan biologeja ja kemistejä, geologeja ja maanmittareita, 
Euroopan komission vihreä kirja julkisista hankinnoista Euroopan unionissa, 1996. 
Esimerkiksi EAST. 
15 
arkkitehtejä ja maankäytön suunnittelijoita, maa- ja vesirakennusalan, mekaanisen 
alan, sähkötekniikan ja tuotannon insinöörejä sekä ympäristöteknikoita samoin kuin 
toiminnan ja koulutuksen asiantuntijoita. 
On olemassa todisteita siitä, että jäsenvaltiot tukevat menestyksellä hyvin monia ym-
päristöpalveluja koskevia työmarkkinatoimenpiteitä ja aloitteita. Ensisijaisia huo­
lenaiheita ovat kulttuuriperinnön säilyttäminen, ympäristönsuojeluja hygienia. Monia 
lupaavia politiikkoja ja toimenpiteitä on toteutettu paikallisella tai alueellisella tasolla 
kuten ympäristön kunnostusohjelma Berliinissä." Tällaisten tietojen vaihtoa voitaisiin 
parantaa paikallisten toimijoiden verkkojen välityksellä. Kun hankkeiden lukumäärä 
kasvaa, niistä tulee myös kiinnostavia jäsenvaltioiden monivuotisten ohjelmien ke­
hyksessä. 
3.5. Rahoitustuki 
3.5.1. Yhteisön menot 
Euroopan parlamentti on ilmaissut toivomuksen, että Ellin talousarviossa otettaisiin 
entistä paremmin huomioon vihreät näkökannat. Komissio on Iästä kysymyksestä sa­
maa mieltä, ja se haluaa parantaa menetelmiä, joiden avulla voidaan aiheellisesti ottaa 
huomioon yhteisön varojenkäytön ympäristövaikutukset. Agenda 20(>0:n yhteydessä 
komissio on lisäksi esittänyt laajan kehyksen, jonka puitteissa on määrä määritellä 
ympäristö-ja työllisyystavoitteet uusia rahastoasetuksia koskevissa ehdotuksissa. 
Rakennerahastojen ja useiden yhteisön aloitteiden kautta merkittävä osa EU:n talous­
arviosta käytetään jo nyt ympäristöön liittyviin hankkeisiin kuten jätevesien puhdis­
tamiseen, jätehuoltoon, maaperän puhdistamiseen, ilmansaasteiden valvontaan, puh­
taan teknologian, puhtaamman tuotannon ja teollisuuden jätteiden kierrättämisen tu-
keen sekä ympäristöjohtamiseen. Puolet koheesiorahaston varoista käytetään ympä­
ristön perusrakenteisiin ja puolet liikenteen rakenteisiin, toisinaan julkiseen liikenteen 
rakenteisiin. ' Työpaikkoja on luotu rakennusteollisuudessa, koneiden ja muiden 
laitteiden tuotannossa pääomasijoitusten avulla ja myöhemmin ylläpidossa ja huollos-
sa. Lisäksi vaaditaan ympäristövaikutusten arviointia harkittaessa suurten hankkei­
den rahoittamista rakennerahastoista. 
Yhteinen maatalouspolitiikka (YMP) on myös edistänyt työpaikkojen säilyttämistä 
maaseutualueilla ja tielyiltä osin ympäristönsuojelua. Jälkimmäisen osalla erityisen 
tärkeitä ovat olleet liitännäistoimenpiteet (maatalouden ympärislönsuojelutoimenpi-
Katso esimerkkejä jäsenvaltioiden työmarkkinatoimcnpitcislä liitteessä 3 olevasta laatikosta 2. 
Katso myös komission Euroopan työllisyyden seurantakeskuksen julkaisua Tableau dc Bord" 
1966. 
Katso liitteessä 2 oleva laatikko 5. 
Euroopan parlamentin päätöslauselma vuoden 1997 talousarvion suuntaviivoista, 2X.3.I996. 
28 kohta. 
Noin kuusi miljardia ecua EU n kokonaistalousarviosta. 
Yhteenkuuluvuuspolitiikka ja ympäristö. Euroopan komission tiedonanto KOM (95) 509. 
Tiedonanto rakenteellisista interventioista ja työllisyydestä, 1996. Esimerkki: rautateiden ra­
kentamista Italiassa ja kreikassa koskeneilla aluerahastojen ohjelmilla luoliin tai säilytettiin 
(»4 000 työpaikkaa. 
teet, viljelymaiden metsittäminen), jotka tukevat ympäristönsuojelua ja maaseudun 
säilyttämistä. Näihin kuuluu viljelykasvien monipuolistaminen ja luomuviljely, karjan 
monipuolistaminen, uhattujen lajien kasvattaminen, hylätyn maan kunnostaminen, 
pitkäaikainen kesannointi ja koulutus. 
Lisäksi yhteisön tutkimusta, teknologiaa ja kehittämistä koskevien puiteohjelmien 
kautta käytettäviksi asetetut varat on osittain käytetty ympäristöön liittyviin TTK-
toimiin. 
Se, että ympäristöinvestointeihin on ollut saatavissa rahoitusta, on selvästi vaikuttanut 
myönteisesti työpaikkojen luomiseen. Monet EU.n ohjelmat ja aloitteet ovat vaikutta­
neet tähän: kasvua ja ympäristöä koskeva koehanke (johon sisältyi lainojen takauksia 
pk-yrityksille), Euroopan investointirahasto (EIR), URBAN, LEADER, ehdotettu Eu­
roopan työllisyyttä edistävä lainavakuusjärjestelmä ELISE, LIFE. Nämä ja muut 
kokemukset on sisällytettävä Agenda 2000:n toiminnalliseen seurantaan. 
3.5.2. Euroopan investointipankki 
Euroopan investointipankki, joka jo investoi noin kolmanneksen \ aroistaan ympäris­
töhankkeisiin, suunnittelee Amsterdamin huippukokouksen seurannan yhteydessä li­
säävänsä tukea ympäristöhankkeille seuraavilla tavoilla: 
• laajentamalla toimenpiteitään koulutuksen, terveyden, maaseutuympäristön ja ym­
päristön suojelun alalla, 
• lujittamalla toimenpiteitään Euroopan laajuisten verkkojen ja pk-yritysten alalla 
sallimalla Euroopan laajuisten verkkojen ja ympäristöhankkeiden kustannusten 
enimmäisrahoituksen tilapäisen nostamisen 75 prosenttiin, 
• käyttämällä osan vuoden 1996 ylijäämästä innovatiivisten pk-yritysten rahoitusvä­
lineisiin (mukaan lukien riskipääoma). 
Komissio odottaa EIR:n hallintoneuvoston hyväksyvän nämä suunnitelmat ajoissa, 
jotta ympäristöhankkeita suosiviin lisäponnisteluihin voidaan ryhtyä. 
3.5.3. Käyttömaksut 
Kun yleisistä verotuloista rahoitettavat julkiset varat vähenevät, on kehitettävä uusia 
rahoitusjärjestelyjä kuten ympäristöpalveluja koskevia maksuja. Näillä järjestelyillä ei 
vain vähennetä ympäristömenojen rahoittamista julkisista talousarvioista, vaan ne 
antavat myös mahdollisuuden lisätä yleistä taloudellista tehokkuutta 'saastuttaja 
maksaa" -periaatteen yleisemmän täytäntöönpanon avulla. Lopuksi käyttömaksut luo­
vat tuloja julkisille ja yksityisille yrityksille ja helpottavat tämän kautta pankkijärjes­
telmän välityksellä tapahtuvaa rahoitusta. 
Maatalous ja ympäristö. YMP:n (yöasiakirjat, 1997. 
Esimerkiksi neljännessä puiteohjelmassa, jonka talousarvio oli 12.3 miljardia ecua, oli alaoh­
jelmia, jotka koskivat puhtaita ja tehokkaita teknologioita, ympäristöä ja ilmastoa sekä sosiaa­
listaloudellista tutkimusta. 
Katso liitteessä 2 oleva laatikko 6. 
17 
4. Tulevaisuuden kysymyksiä - tärkeimmät toimet 
Kestävän kehityksen Euroopan rakentaminen vaatii uusi teknologioita ja uusia inves­
tointeja. Tämä edellyttää erilaisten poliittisten välineiden käyttöä ja kaikkien kump­
paneiden yhteistyötä EU:n, jäsenvaltioiden ja liike-elämän tasolla sekä paikallistasolla 
mukaan lukien yksityiset yritykset, julkiset viranomaiset sekä valtioista riippumatto­
mien järjestöt. Komissio tukee ja kannustaa aloitteita, joiden tarkoituksena on koota ja 
analysoida tietoja jäsenvaltioiden pitkän aikavälin strategioiden kehittämiseksi. Ko­
missio ehdottaa seuraavia keskeisiä toimia: 
4.1. Ympäristöä ja yhteiskuntaa koskeva esikuva-analyysi 
Ympäristöä ja/tai yhteiskuntaa koskevien esikuva-analyysien kehittämisellä teollisuu­
denaloja varten voi olla ratkaiseva merkitys investointien ohjaamisessa puhtaampiin 
ja energiatehokkaampiin tuotteisiin ja prosesseihin. Euroopan komissio käynnistää 
aloitteita edistääkseen viiteperusteiden luomista ja tarvittavien tietojen kokoamista 
yhdessä kaikkien asiaan kuuluvien tahojen ja erityisesti jäsenvaltioiden ja teollisuu­
denalojen kanssa. 
4.2. Teknologian arvioiminen ja kehittäminen 
Komissio laajentaa nykyisiä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevia seulon-
tajärjestelmiään sisällyttämällä niihin työllisyysvaikutukset ja yksityiskohtaisemman 
arvioinnin energian ja voimavarojen käytöstä. Tarvittaviin aloitteisiin ryhdytään ny­
kyisin arvioitavien alojen luettelon laajentamiseksi niin, että siihen sisältyvät uudet 
kehittyvät teknologiat. 
4.3. Rakentaminen Agenda 2000:n pohjalle 
On ryhdyttävä jatkuviin ja lisääntyviin ponnisteluihin, jotta varmistetaan, että eu­
rooppalaiset rahoitusvälineet (rakennerahastot, koheesiorahasto, yhteisöaloitteet) 
edistävät samanaikaisesti talouskasvua, työllisyyttä ja kestävää kehitystä. Agenda 
2000:ssa esitetyt ehdotukset ovat ensimmäinen askel tähän suuntaan. Niitä on kehitet­
tävä edelleen aktiivisessa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa esimerkiksi asianmu­
kaisten perusteiden yksilöimiseksi. Alueellisten ja paikallisten toimijoiden olisi tehtä­
vä aloitteita ja ehdotettava ohjelmia ja hankkeita, joissa painotetaan voimakkaasti 
työllisyyttä ja ympäristöä ja joiden avulla huolehditaan niiden toimien onnistumisesta 
luomalla kumppanuuksia, joihin eivät sisälly vain julkiset viranomaiset vaan myös 
kaikki muut asiasta kiinnostuneet tahot. 
Tässä yhteydessä erityisen tärkeitä ovat kaupunkien uudistamiseen ja maaseudun 
kehittämiseen tähtäävät hankkeet ja ohjelmat. 
Jäsenvaltioiden olisi lujitettava kaupunkien kehityksen, ympäristönsuojelun ja työ­
paikkojen luomisen välistä sidettä kehittämällä kaupunkien uudistamissuunnitelmia, 
joissa keskitytään aloille, joilla on erityisiä mahdollisuuksia luoda ympäristöön liitty­
vää työllisyyttä. Alueellisten ja paikallisten toimijoiden olisi ryhdyttävä konkreettisiin 
toimiin toteuttaakseen näitä suunnitelmia sovitun aikataulun mukaisesti. Euroopan 
komissio tukee näitä toimia kaupunkikysymyksiä koskevan tiedonannon seurannassa, 
ja valmistellessaan vuoden 1998 'kaupunkifoorumia' se huolehtii siitä, että sen toimil­
la tuetaan tätä suuntausta. 
Agenda 2000:a koskevassa ehdotuksessaan Euroopan komissio on hahmotellut, että 
YMP:n tarkastelua on jatkettava, jotta maataloustuotannon, ympäristönsuojelun ja 
työpaikkojen luomisen välillä saavutettaisiin parempi tasapaino. Maaseutuyhteisöt 
voivat hyötyä uusista toimista vastaamalla ympäristön vaatimuksiin. Laadukkaan 
tuotannon edistäminen edelleen tarjoaa Euroopan maanviljelijöille uusia markkinanä­
kymiä. Vähemmän voimaperäisen maanviljelyn ja kohdennettujen maatalouden ym­
päristönsuojelutoimenpiteiden edistäminen merkitsee uusien työllistämismahdolli­
suuksien lisäämistä samalla, kun niillä parannetaan maaseutualueiden ympäristön ti­
laa. 
Kehittämällä uusia palveluja kuten matkailua ja luonnonvarojen hoitoa maaseutuyh-
teiskunnat löytävät uusia maahan liittyviä työllistämismahdollisuuksia. Lisäksi raken­
nerahastot edistävät talouden monipuolistamista yleisemmin tukeen oikeutetuilla 
maaseutualueilla ja tarjoavat näin ihmisille lisäkannustimia pysyä maaseudulla ja näin 
vastustaa maan hylkäämistä. 
4.4. Verotus ja hinnat 
Suuntaus lisätä työvoiman verotaakkaa on käännettävä. Komission energialuotteiden 
verotusta koskevaa komission ehdotusta on pidettävä ensimmäisenä askeleena perus­
tamissopimuksen uusien tavoitteiden sisällyttämiseksi veropolitiikkaan 
Osana yleistä politiikkaansa, jonka mukaan ympäristöpolitiikassa käytetään kustan­
nustehokkaiden välineiden yhdistelmää, komissio pyrkii edelleen nykyisessä verojär­
jestelmässä olevien vääristymien korjaamiseen ja antamaan korkean etusijan markki­
napohjaisten välineiden käytölle, verotukselliset välineet mukaan lukien. 
4.5. Ympäristökoulutus ja -kasvatus 
Uusia ja ajantasaisia työpaikkaprofiileja vastaavien erityisten ammattipätevyyksien 
kehittäminen on hyvin tärkeätä. Komissio aikoo esittää erityisiä ympäristökasvatusta 
ja -koulutusta koskevia suuntaviivoja. 
Inhimillisten voimavarojen valmentaminen "vihreämpiä" tuotantomenetelmiä varten 
riippuu aktiivisista työmarkkinapolitiikoista, jotka on kohdistettu koko työvoimaan ja 
joissa lisäksi keskitytään työttömien yhdentämiseen niihin uudelleen Jäsenvaltiot 
noudattavat näitä työmarkkinapolitiikkoja työllisyyttä koskevien suuntaviivojen 
(yrittäjyys, mukautuvuus, työllistettävyys ja yhtäläiset mahdollisuudet) yhteydessä, ja 
ne antavat niistä säännöllisiä kertomuksia 
Edistyminen politiikkojen kuten verotuksen sekä koulutuksen ja kasvatuksen käytössä 
ympäristön ja työllisyyden yhteiseksi lujittamiseksi sisällytetään yhteiseen vuoden 
1998 työllisyyskertomukseen. 
00000 
LIITE 1 - Ekoliiketoiminta EU:ssa, 1994 
Ekotcollisuuksien tärkeimmät toimet ovat: veden ja jäteveden puhdistus (42 prosenttia EU:n koko­
naistuotannosta); jätehallinto ja kierrätys (29 prosenttia), ilmansaasteiden valvonta (19 prosenttia); 
melun ja tärinän valvonta; saastuneen maan ja saastuneiden vesien puhdistustyöt; ympäristötutkimus 
ja tutkimuksen kehittäminen sekä ympäristöpalvelut/konsultointi. Noin 20 000 - 30 000 pientä ja 
suurta yhtiötä työllistää miljoona henkeä, ja puoli miljoonaa työskentelee niihin liittyvissä loimissa. 
Tuotannon arvo oli 90 miljardia ecua vuonna 1994, ja tähän lukuun sisältyvät sekä julkiset että yksi­
tyiset ostajat. 
Näiden uusien loimien ja työpaikkojen suurimmat markkinat ovat: Saksa (35 prosenttia EU:n tuotan­
nosta) ja seuraavina Ranska (20 prosenttia). Yhdistynyt kuningaskunta (12 prosenttia). Halia (10 pro­
senttia). Alankomaat (kahdeksan prosenttia) ja Itävalta (neljä prosenttia). Kansalliselta kannalta eko­
liiketoiminta on tärkeintä Itävallassa (teollisuuden liikevaihto vastaa 2,3 prosenttia BKT.sta). Alan­
komaat (2,3 prosenttia). Saksa (kaksi prosenttia). Ranska (1,5 prosenttia) ja Ruotsi (1,5 prosenttia). 
Ympäristöön liittyvien työpaikkojen laajempi määrittely antaa yhteismääräksi lähemmäs 3,5 miljoo­
naa, jos laskemme mukaan uusiutuvan energian, kierrätyksen, luonnon- ja maisemansuojelun sekä 
kaupunkialueiden ekologisen uudistamisen. 
Lähteet: Arvio ekoteollisuudesta Euroopan unionissa 1994. Ecolcc/BIPE/IFO PO XI.Ile ja Eurostat. 
1997, sekä Eurostatin tiedot vuoden 1997 EU:n työllisyyskertomukseen. 
20 
LUTE 2 - Esimerkkejä hyvästä liiketoimintakäytännöstä 
Laatikko 1 - Jätteiden minimointihankc Aircn ja Calderin alueilla - Yhdistynyt kuningaskunta 
Aircn ja Calderin hankkeen tavoitteena oli osoittaa, että jätteiden minimointia koskevien aloitteiden 
avulla saavutettavat kustannussäästöt voivat tuoda monenlaisia etuja kyseisille yhtiöille. Näihin sisäl­
tyy tuottavuuden lisääntyminen ja kilpailukyvyn parantuminen, sääntelyn parempi noudattaminen ja 
liiketoiminnan riskien väheneminen. 
Aire ja Caldcr toimivat Yhdistyneen kuningaskunnan muiden yhtiöiden ja teollisuudenalojen esittely­
hankkeena. Tarkoituksena oli levittää hankkeen tuloksia laajalti jätteiden minimoinnin etujen edistä­
miseksi. Järjestelmän tarkoituksena oli osoittaa, että huolimatta siitä, kuinka pienestä yhtiöstä on 
kyse. täysin erilainen lähestymistapa jälehallintoon aiheuttaa etuja pitkällä aikavälillä. 
Hankkeen tavoitteisiin kuuluivat : 
* sellaisen jätteiden minimointia koskevan järjestelmällisen lähestymistavan kannustaminen, jota 
suuret ja pienet yritykset voisivat soveltaa ilman konsulttien tai muiden laitosten apua. 
* jätteiden minimointia koskevien mahdollisuuksien ja menetelmien yksilöiminen ja esittäminen mää­
rällisesti. Kustannusten arviointina takaisinmaksuajat ja mahdollisuus vähentää syntyviä jätteitä. 
* jätehuollon hierarkian siirtäminen keräämisestä ja hävittämisestä jätteiden syntymisen estämiseen ja 
minimointiin. 
* kumppanuuden luominen teollisuuden, sääntelijöiden ja tukilailostcn välille jätteiden minimointiky-
symysten käsittelemiseksi. 
Tulokset: Järjestelmä kesti IX kuukautta. Tämän kauden jälkeen 1 l:n mukana olevan yrityksen osalla 
tehokkuuden parantamiseksi yksilöidyt 542 eri toimenpidettä aiheuttivat 2.5 miljoonan ecun kustan­
nussäästöt vuodessa. Vuoden kuluttua hankkeen päättymisestä eli syyskuussa ll>l)| o7l:n tehokkuu­
teen tähdänneen toimenpiteen aiheuttamat säästöt olivat lisääntyneet 4.1 miljoonaan ecuun vuodessa. 
Kymmenen prosenttia käyttöön otetuista toimenpiteistä ei vaikuttanut kustannuksiin, ja oO prosentissa 
toimenpiteistä takaisinmaksuaika oli alle vuoden. Yksilöidyt säästöt olivat yhteensä O.î prosenttia 
osallistuvien yhtiöiden liikevaihdosta. Nämä säästöt ovat auttaneet kyseisten yhtiöiden kilpailuk\v\n 
ja tehokkuuden parantamista. Tämän seurauksena näiden teollisuuksien pitkän aikavälin t\öllistämis-
kyky on parantunut. 
Ympäristösäästöt olivat myös merkittäviä, ja syyskuuhun 1994 mennessä niitä olivat: 
* viemäreihin ohjattujen jätevesipäästöjen väheneminen 600 000 niellä vuodessa. 
* jokiin ohjattujen päästöjen vuotuinen väheneminen 36 000 nvMlä. 
* vedenkäytön väheneminen 15 prosentilla. 
Lähde: Kestävän kehityksen kannustaminen tavoitteen 2 ohjelmien kautta: Ohjausta ohjelmajohtajil­
le. Loppukertomus. Ecotcc (Euroopan komissiollc),Brysscl 1997. 
?\ 
Laatikko 2- Puhtaamman teknologian käyttöönotto hollantilaisessa nahkatehtaassa 
Tapaus: Nahkatehdas, joka tuotti nahkaa huonekalu- ja autoteollisuudelle, työllisti 107 henkilöä ja 
jonka liikevaihto oli 40 miljoonaa floriinia vuonna 1993. Yrityksellä oli lisääntyviä kilpailupaineita 
mutta se omaksui kaikesta huolimatta myönteisen lähestymistavan ympäristökysymyksiin. 
Investoinnit: Vuosina 1985 -1993 yhtiö investoi viisi miljoonaa floriinia uuden puhtaan karvanpoisto-
tekniikan kehittämiseen ja käyttöönottoon, jonka kustannukset olivat 1,5 miljoonaa vuosina 1990 -
1991, mikä vastasi yhtiön nettotulosta vuodelta 1990. Yhtiö sai 300 000 floriinia tukea hallituksen 
teknologiaohjelmasta. 
Edut: * ympäröivien alueiden elinympäristön paraneminen, koska kemikaaleja käytettiin vähemmän 
karvojen poistoon, jätteiden syntymisen väheneminen, jäteveden laadun paraneminen, 
* liiketoiminnan kannalta: alhaisemmat ympäristökustannukset, (3,5 prosentista kahteen prosenttiin 
liikevaihdosta), alhaisemmat kemikaalikustannukset, voitto vuodista poistettujen karvojen myynnistä, 
imagon paraneminen, poissaolojen vähentyminen, investoinnin sisäisen tuottoprosentin odotetaan 
olevan 40. 
* Työllisyysvaikutukset: yksi ympäristöasioiden koordinaattori nimitettiin; henkilökunnalta vaadittu 
pätevyystaso lisääntyi (insinöörit, kemistit), tarvittiin vähemmän alhaisen pätevyyden omaavaa henki­
lökuntaa (jopa 30 prosenttia vähemmän!). Viimeksi mainittuja ei ole erotettu, koska tuotannon odote­
taan kasvavan. 
* Yhteiskunnalliset vaikutukset: parempi ilmanlaatu työntekijöille ja naapureille. 
Lähde: Tapaus 3: Puhtaampi teknologia. Arthur D. Little Tulevaisuuden tutkimusyksikölle, Euroopan 
komissio, 1995. 
Laatikko 3- Käyttöakselien uusiovalmistus Ranskassa 
Ranskalainen autoteollisuuden käyttöakselien valmistaja aloitti vuonna 1976 rinnakkaisen uusioval-
mistettujen käyttöakselien valmistamisen. Tämä tuotantolinja työllistää nyt 100 ihmistä (80 kokopäi­
väisesti). Kymmenessä vuodessa tuotanto kasvoi 50 000 yksiköstä yli 427 000 yksikköön ja mallien 
lukumäärä kasvoi 50:sta 275:een. Vuonna 1996 myynnin kokonaismäärä oli 18 miljoonaa ecua. Ver­
tailun vuoksi todettakoon, että yhtiö tuottaa myös 3,5 miljoonaa uuttaa käyttöakselia vuodessa. 
Kilpailukyky: Uusiovalmistetut käyttöakselit ovat korkealaatuisia, ja ne ovat 50 prosenttia halvempia 
kuin uudet. Tuotantokustannukset ovat alhaisemmat kuin uusien käyttöakselien tuotantokustannukset 
(18,5 ja 38), ja tuotanto tuottaa voittoa. Vaikka uusiovalmistus on vähäistä verrattuna uusien käyttö­
akselien valmistukseen, se edistää yhtiön imagoa. 
'Ympäristö: Uusiovalmistuksen ympäristövaikutukset ovat vähäisemmät kuin uusien käyttöakselien 
valmistuksen vaikutukset: voimavarojen käyttö on vähäisempää ja energiaa kuluu 24 prosenttia vä­
hemmän. Vaikka jätteiden tuotanto yksikköä kohti on vähäisempää, jätteiden hävityskustannukset 
ovat kuitenkin kuusi kertaa korkeammat kuin uusien käyttöakselien kohdalla, ja ne ovat nousseet 
viisinkertaisiksi vuoden 1994 jälkeen. Kiinteän jätteen (metallijätteen, rasvojen ja hiekkapuhallusjät-
teen) hävityskustannukset yksikköä kohti ovat 26-kertaiset. 
Työvoima: Uusiovalmistus on kaksi kertaa niin työvoimavaltaista kuin uusien akselien valmistus, ja 
työpaikat vaativat korkeaa ammattitaitoa. 
Tulokset: hyvät kilpailukyvyn työllisyyden ja ympäristön kannalta; jätteenkäsittelyn korkeammat 
kustannukset vähentävät niitä jossakin määrin. 
Lähde: Tapaustutkimus 6: Tuotteen eliniän vaikutus kilpailukykyyn, työllisyyteen ja ympäristöön. 
Arthur D. Little Tulevaisuuden tutkimusyksikölle, Euroopan komissio, 1997. 
22 
Laatikko 4- Esimerkkejä energiansäästöön ja uusiutuviin energialähteisiin liittyvästä työpaikko­
jen luomisesta: 
* 26:n parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltaminen energiansäästöön ja energiatehokkuuteen: 
nettokustannukset = 19 miljardia ecua 12 jäsenvaltion EU:ssa luo 690 000 työpaikkaa. (Lähde: Ecotcc 
Euroopan elin- ja työolojen parantamissäätiöllc, 1994). 
* EU n koko rakennuskannan yksinkertaisten ikkunoiden korvaaminen tehokkailla kaksinkertaisilla 
ikkunoilla. Tulokset: investoinnit 84 miljardia ecua (kymmenen vuoden aikana) ja 127 000:n työpai­
kan luominen lo vuodeksi (Lähde: Industries du Verre ja PO XVII - Thermic, 1995) 
* Parhaiden mahdollisten uusiutuvia energialähteitä koskevien tukipolitiikkojen soveltaminen yksit­
täisten maiden asemesta kaikkiin EU-maihin johtaa 180 miljardin ecun lisäinvestointiin vuoteen 2020 
mennessä ja 500 000 ylimääräiseen työpaikkaan. (Lähde: Teres 11/ Altcner, PO XVII, 1966) 
* Noin 3.4 miljoonaa työvuotta voitaisiin luoda suoraan asentamalla cncrgiansäästölaitteila ja -
materiaaleja. Alkuvaiheissa työpaikkojen enemmistö syntyy tavaroiden ja laitteiden jakelusta ja 
asentamisesta eikä niiden tuotannosta. Lähde: EuroACE. 
Laatikko 5- Esimerkkejä onnistuneista ympäristöhankkeista kaupungeissa 
* Äskettäin työttömiksi jääneet: (i) Berliinissä käynnistettiin hanke, johon sisältyi kaupunkisuunnitte­
lua, kaupungin uudistamisia, kaupungin vihertämistä, puhtaiden teknologioiden käyttöönottoa pk-
yrityksissä ja vedcnsäästöloimcnpiteilä. ja (ii) Tampcrclla on työllistetty nuoria erilaisin toimin kier­
rätys, ajoneuvojen kunnostus, jälchallinlo. 
* Useiden sukupolvien työttömät: (ilasgovvssa autetaan työttömien aiheuttamaa yhteiskunnallista 
ongelmaa tilapäisillä työpaikoilla ja koulutuksella, joista osa koskee ympäristöä, (koska ensiluokkai­
sia työpaikkoja ci syntyne). 
* Nuoret työttömät: (i) Baix Llobregatissa Espanjassa nuoret työskentelevät taiteellisen luonnonperin­
nön tai kulttuuriperinnön korjaamisessa ja edistämisessä, kaupunkien ympäristöjen tai muun ympäris­
tön korjaamisessa, (ii) Strasbourgissa on perusteltu yrityksiä, jotka työllistävät (sosiaalisista ongel­
mista kärsiviä) nuoria taloustavaroiden keräämisessä ja kierrätyksessä. 
* Hyvät taidot omaavat työttömät: Tukholmassa ympäristöön liittyvää pätevyyttä omaavia henkilöitä 
autetaan löytämään töitä yrityksistä. 
* Sosiaalisesti vammaiset työttömät: Grazissa on perustettu kicrrätyshankkeila yhteistyössä paikallis­
ten teollisuuslaitosten ja kunnallisten jätehuoltopalvcluiden kanssa (siirtymisproscntti ensisijaisille 
työmarkkinoille on korkea). 
Lähde: Työpaikkojen luominen ympäristöalalla. Euroopan kaupunkiympäristön vmpäristöakalcmia 
PO V, 1997 
Laatikko 6- LIFE-Naturc -hankkeiden työllisyysvaikutus 
LlfTi-Nnluron 63 hankkeen arvo vuonna 1996 oli 45 miljoonaa ecua ja niillä luotiin noin 500 täysi­
päiväistä työpaikkaa vastaavaa työpaikkaa (jotka koskivat I 300 työntekijää), joista *00 oli suoraa 
seurausta EU n varoista ja 200 liittyi jäsenvaltioiden rahoitukseen. Koska hankkeiden keskimääräinen 
kesto on 3,3 vuolta, LIFE:n vuoden 1996 varoilla on luotu noin I 500 täysipäiväistä työpaikkaa vas­
taavaa työpaikkaa. EU:llc yhdestä täysipäiväisestä työpaikasta vuodessa aiheutuvat kustannukset ovat 
noin 30 000 ecua. 
Lähde: "Lifc-Naturc 1996 & L'Emploi", Ecosphcrc PO XI, 1997. 
n 
LIITE 3 - Esimerkkejä jäsenvaltioiden toimista 
Laatikko 1- Jäsenvaltioiden suora ja epäsuora tuki ympäristöalan työpaikoille 
- Toimenpiteet tietojen tarjoamiseksi niin, että markkinat voivat toimia paremmin: tietoa parhaista 
käytettävissä olevista tekniikoista tietokantojen, tukilinjojen, ohjekirjojen, tietoarkkien, messujen, 
konferenssien, tietokeskusten tai "seurantakeskusten" kautta. Myös tietoja vientimarkkinoista, tuot­
teista (ympäristömerkinnät) ja yrityksistä (ympäristötilinpito, ympäristökertomusten suuntaviivat). 
- Vapaaehtoiset sopimukset tiettyjen alojen kanssa (vaarallisten jätteiden tuottajat, tuotteiden kierrä­
tys), yhteistyösopimukset julkisen hallinnon eri tasojen välillä ympäristön perusrakenteista, alueiden 
välinen yhteistyö tietojen vaihtamiseksi ympäristöhankkeista, tuki yhtiöiden verkottumisel­
le/kumppanuuksille/yhdistyksille. 
- Rahoitustukea investoinneille puhtaampiin teknologioihin tai energiansäastämiseen taikka niiden 
rakentamiseen tai niitä koskevaan koulutukseen (usein teknologian tukiohjelman kautta ja toisinaan 
koehankkeiden kautta), tukea ympäristöön liittyvien työpaikkojen luomista koskeville järjestelmille 
(luonnonsuojeluhankkeille, maantiemelun vähentämiselle, ympäristötarkastajien/neuvonantajien tila­
päiseen palkkaamiseen, kaupunkialueiden ekouudistusohjelmien kautta, jne.) 
- Verotustoimenpiteitä kuten ympäristöinvestointien tai -rakentamisen poistojen nopeuttamista, 
"vihreisiin varoihin" tehdyistä investoinneista saadun koron verohelpotuksia, uusiutuvien voimavaro­
jen alhaisempi alv. Useissa EU:n jäsenvaltioissa käytössä olevat maksut jätteiden tuotannosta ja veden 
käytöstä sekä hiili/energiaverot olisi myös nähtävä kannustimena investoinneille puhtaampaan tuotan­
toon ja energiansäästöön. i 
- Tuki T&K:lle ja innovaatiolle. 
Laatikko 2- Esimerkkejä jäsenvaltioiden työmarkkinatoimista: 
- Elinympäristön parantaminen tukien avulla, joiden määrä on jopa 50 prosenttia yksityisten talouksi­
en tai asunnonomistajien korjaustyöstä maksamista palkkakustannuksista (vaikutus: luo noin 5 000 
työpaikkaa); jätteiden hävittämistä ja kierrätystä koskevan päätöksen hyväksyminen vuonna 1993, 
johon sisältyy tukea hankkeille, jne. (Tanska); 
- Koulut-seminaarit (Programa de Escuelas-Taller), ohjelma, jolla tarjotaan kurssimaista koulutusta 
työttömille nuorille; sekä teoreettista koulutusta että: työkokemusta, joka liittyy kulttuuriperinnön 
turvaamiseen (Espanja); 
- Rahoitustukea työttömien järjestöille; ympäristökysymyksiin kiinnitetään yhä enemmän huomiota 
kaikissa yhteisöjen ja yhteisöjen toimissa, tarvittavaa osaamista ja teknologiaa kehitetään (Suomi); 
- Asuinrakennusohjelma (kunnostus); lailla nro 451/94 otettiin käyttöön uusia säännöksiä, jotka kos­
kevat julkisen edun mukaista työtä sellaisilla aloilla kuten kulttuuriperintö, ympäristönsuojelu, kau­
punkien elvyttäminen ja pk-yritysten tuki (Italia); 
- Nuorten yrittäjien kannustusjärjestelmät muun muassa ympäristön turvaamiseen tähtääville hank­
keille (Portugali); 
- Tuet kaupunkien ja maaseudun elvyttämiselle yhteisen elvytysbudjetin (Single Regeneration Budget, 
SRB) kautta. Yritysvyöhykkeiden kumppanuudet edistävät työpaikkojen luomista ja investointia jou­
tomaan ja vapaiden rakennuspaikkojen siivoamisessa ja käyttämisessä (Yhdistynyt kuningaskunta). 
- Uusien pysyvien työpaikkojen luominen jätehuollossa ja ympäristökonsultoinnissa (Itävalta). 
24 
ISSN 1024-4492 
KOM(97) 592 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 14 04 05 
Luettelonumero : CB-CO-97-642-F1-C 
ISBN 92-78-28053-4 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg