Talous- ja sosiaalikomitea lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston asetus kivihiiliteollisuuden valtiontuesta"

(2002/C 48/10)

Neuvosto päätti 19. syyskuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta.

Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -jaosto antoi lausuntonsa 6. marraskuuta 2001. Esittelijä oli José Ignacio Gafo Fernández.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 28. ja 29. marraskuuta 2001 pitämässään 386. täysistunnossa (marraskuun 28. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 107 puolesta, 1 vastaan 8:n pidättyessä äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. TSK:lta on pyydetty ensi kertaa lausunto aiheesta, joka perinteisesti on kuulunut EHTY:n neuvoa-antavan komitean vastuualueeseen. Koska EHTY:n perustamissopimus kuitenkin raukeaa heinäkuussa 2002, asiasta on kuultava kumpaakin neuvoa-antavaa elintä. Niinpä TSK ilmaisee lausunnossa tukensa EHTY:n neuvoa-antavalle komitealle, jolla on aiheesta luonnollisesti enemmän kokemusta kuin TSK:lla. Komitea esittää kuitenkin huomioita, joiden ansiosta lausunto nivoutuu TSK:n aiemmin antamiin, energiapolitiikkaa ja yksittäisiä energialähteitä käsitelleisiin lausuntoihin.

1.2. Tältä pohjalta TSK voi niin ikään pyrkiä hyödyntämään tulevissa tehtävissään EHTY:n neuvoa-antavan komitean arvokasta kokemusta. Kumpikin elin on tutkinut yhdentymistä erittäin perusteellisesti, ennen kuin asiasta tehdään virallinen ehdotus komissiolle, Euroopan parlamentille ja ministerineuvostolle.

2. Huomioita

2.1. TSK kannattaa ehdotettua asetusta, jonka tarkoituksena on pidentää vuoteen 2010 asti edellytyksiä, joilla jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuudelleen myöntämät tuet soveltuvat yhteismarkkinoille Euroopan komission luvalla.

2.2. TSK katsoo, että energiansaannin varmuus on nykyisellään pitkän aikavälin huolenaihe, joka on otettava asianmukaisesti ja suhteellisesti huomioon suunniteltaessa muita toimintalinjoja, kuten tavaroiden vapaata liikkuvuutta tai kilpailupolitiikkaa.

2.3. TSK kannattaa kolmenlaisen tuen myöntämistä kivihiiliteollisuudelle. Tukia ovat ensinnäkin niin kutsutut erityistuet, jotka liittyvät aikaisemmasta tuotannosta periytyviin velvoitteisiin, toiseksi niin kutsutut resurssien turvaamistuet ja kolmanneksi toiminnan järjestelmälliseen vähentämiseen tähtäävät tuet.

2.4. TSK kannattaa niin ikään sekä kyseisten tukien yleisiä soveltamismuotoja että jäsenvaltioiden järjestelmää, jonka puitteissa ne tiedottavat tuista, sekä Euroopan komission arviointi- ja hyväksymisjärjestelmiä, joilla on määrä taata, että tuet pannaan täytäntöön mahdollisimman avoimesti.

2.5. TSK suhtautuu myönteisesti kivihiiliteollisuudelle myönnettäviin tukiin samoin kuin muihin energialähteisiin ja kannattaa sitä, että valtiontukia vähennetään asteittain ja että kaikkien energialähteiden edellytetään sopeutuvan yhä aukottomammin normaaleihin markkinaolosuhteisiin. Näin vältytään siltä, että tietyt energialähteet eivät pyri riittävästi lisäämään tuotantoaan tai vähentämään tekniikan avulla tuotantoyksikkökohtaisia kustannuksiaan.

2.6. TSK katsoo siksi, että 15 prosenttia sellaisesta sähköntuotannosta, jota sähkön sisämarkkinadirektiivin mukaan voidaan kutsua muuksi kuin taloudelliseksi prioriteetiksi, on sellaisen "oman energian" ehdoton yläraja, joka lainsäädännön johdonmukaisuuden vuoksi on katsottava tukikelpoiseksi.

2.7. TSK ei kuitenkaan pidä yhtä selvänä kuin Euroopan komissio kivihiiliteollisuudelle myönnettävien tukien liittämistä uusiutuvien energialähteiden tukikehykseen eikä näiden tukien välisiä julkisia määrärahasiirtoja.

2.8. Vaikka molemmat energialähteet vahvistavat omalta osaltaan merkittävästi energiansaannin varmuutta, kaikissa Euroopan unionin maissa ei myönnetä tukia kivihiiliteollisuudelle eikä uusiutuvien energialähteiden tilannetta voida rinnastaa kivihiiliteollisuuteen. Uusiutuvat energialähteet ovat kehittymässä oleva teollisuudenala, ja ne ovat maantieteellisesti hajallaan, kun taas kivihiilen louhinta on jo vuosikymmeniä taantunut ja keskittynyt tietyille alueille ja jopa tietyille paikkakunnille. Niiden sosiaaliset ja työllisyysvaikutukset ovat siis täysin erilaisia, ja tilanne on siten ratkaistava kussakin tapauksessa eri tavoin.

2.9. Niinpä TSK kannattaa EHTY:n neuvoa-antavan komitean ehdotusta, jonka mukaan vuonna 2010 päättyvää tukikehystä ei tarkistettaisi asetuksen mukaisesti vuonna 2008. Komissio perustelee tarkistusta sillä, että yleinen järjestelmä, joka siirtymäkauden aikana kattaa uusiutuville energialähteille myönnettävät tuet, lakkaa olemasta voimassa mainittuna ajankohtana. TSK ei pidä tätä perusteltuna, koska uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä on jo säädetty alan erityistuen kehyksestä, joka voi poiketa nykyisin voimassa olevasta tukikehyksestä ja jonka lähtökohtana on ympäristönsuojelun yleinen tukikehys. Niinpä myös uusiutuvien energialähteiden uusi tukikehys voisi olla voimassa vuoteen 2010 asti kivihiiliteollisuuden tukikehyksen tapaan.

2.10. Komitea yhtyy EHTY:n neuvoa-antavan komitean arvioon, jonka mukaan järjestelmässä, jolla pyritään energiahuollon varmuuden parantamiseen ja kiinteään primäärienergiapohjaan, ei voida samalla vaatia kaikkien hiilitukien jatkuvaa vähentämistä. Komitea on tyytyväinen siihen, että jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus pyrkiä kotimaisen kivihiilen tuotannossa vakaaseen vähimmäistasoon, jolla taataan tärkeimpien esiintymien käyttö. Näin säilytetään toimintakykyinen infrastruktuuri, keskeisen henkilöstön ammattitaito ja tekninen osaaminen. Huoltovarmuussyistä tukien jatkuvaa vähentämistä voidaan vaatia vain vähimmäistasoon asti.

2.11. TSK ehdottaa siis, että nykyinen järjestelmä säilytetään kaikilta osin vuoteen 2010 saakka, tuotantolaitosten sulkemistuet mukaan luettuina. Komitea kannattaa kuitenkin sitä, että nykyistä järjestelmää arvioidaan vuonna 2008 ja ryhdytään keskustelemaan järjestelmästä, jonka olisi määrä tulla voimaan vuonna 2011. Näin teollisuudella, työntekijöillä ja kuluttajilla on riittävästi aikaa valmistautua muutokseen.

2.12. Menettely vaikuttaisi sitä paitsi myönteisesti kahteen EU:n jäsenyyttä hakeneeseen valtioon, joissa on runsaasti kivihiiliteollisuutta (Puolaan ja Tsekin tasavaltaan). Muussa tapauksessa niillä olisi liian vähän aikaa suunnata uudelleen sekä sosiaalisesti että taloudellisesti merkittävä kivihiiliteollisuutensa ja ne voisivat anoa lisää siirtymäaikaa, mikä puolestaan olisi omiaan pirstomaan sähkön sisämarkkinat.

Bryssel 28. marraskuuta 2001.

Talous- ja sosiaalikomitean

puheenjohtaja

Göke Frerichs