Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta"



Virallinen lehti nro C 278 , 14/11/2002 s. 0035 - 0039



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta" (2002/C 278/11) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen täytäntöönpanosta kaudella 1996-2001, ottaa huomioon komission tiedonannon Euroopan parlamentille ja neuvostolle "Euroopan energiainfrastruktuuri", ottaa huomioon ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta (KOM(2001) 775), ottaa huomioon komitean puheenjohtajan 8. huhtikuuta 2002 AK:n työjärjestyksen 40 artiklan 2 kohdan nojalla tekemän päätöksen nimittää Sardinian aluehallituksen puheenjohtaja Mauro Pili (I/PPE) aiheesta laadittavan lausunnon yleisesittelijäksi, ottaa huomioon Amsterdamin sopimuksella muutetun EY:n perustamissopimuksen 154, 155, 156, 158 ja 265 artiklan ja erityisesti 154 artiklan 2 kohdan, jonka mukaan yhteisö ottaa toimissaan "erityisesti huomioon tarpeen liittää saarialueita, erillisalueita ja syrjäseutualueita - - keskusalueisiin", ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1254/96/EY, tehty 5 päivänä kesäkuuta 1996, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta, ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1047/97/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 1997, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta, ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1741/1999/EY, tehty 29 päivänä heinäkuuta 1999, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta, ottaa huomioon komission päätöksen 2000/761/EY, tehty 16 päivänä marraskuuta 2000, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1254/96/EY yksilöityjen energiaverkkojen alalla yhteistä etua koskevien hankkeiden erittelemisestä, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksillä N:o 1047/96/EY ja N:o 1741/1999/EY, ottaa huomioon neuvoston päätöksen 96/391/EY, tehty 28 päivänä maaliskuuta 1996, toiminnan määrittämisestä suotuisamman kehitysympäristön luomiseksi Euroopan laajuisille energiaverkoille, ottaa huomioon komission suosituksen 1999/28/EY, annettu 14 päivänä joulukuuta 1998, Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien lupamenettelyjen parantamisesta, ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 2236/95, annettu 18 päivänä syyskuuta 1995, Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1655/1999, annettu 19 päivänä heinäkuuta 1999, ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/92/EY, annettu 19 päivänä joulukuuta 1996, sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/30/EY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1998, maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä, ottaa huomioon komission vihreän kirjan "Energiahuoltostrategia Euroopalle" (KOM(2000) 769 lopullinen), ottaa huomioon Tukholmassa 23. ja 24. maaliskuuta 2001 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, ottaa huomioon Barcelonassa 15. ja 16. maaliskuuta 2002 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, hyväksyi 15. ja 16. toukokuuta 2002 pitämässään 44. täysistunnossa (toukokuun 16. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. 1. Yleistä 1.1. Alueiden komitea on yleisesti ottaen tyytyväinen Euroopan parlamentin ja neuvoston aloitteeseen, jonka tuloksena on laadittu uudet suuntaviivat Euroopan laajuisille energiaverkoille. Komitea yhtyy erityisesti vaatimukseen energia-alan TEN-verkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistamisesta siten, että otetaan huomioon vuoden 1996 jälkeinen kehitys (sähkö- ja maakaasumarkkinoiden vapauttamista koskevien direktiivien täytäntöönpano, tuontienergiariippuvuuden lisääntyminen ja korkeampien tavoitteiden asettaminen uusiutuvien energialähteiden käyttöasteelle). 1.2. Lisäksi komitea kannattaa ehdotusta siitä, että yhteistä etua koskevien hankkeiden joukosta yksilöidään sellaisten ensisijaisten hankkeiden ryhmä, joilla on erittäin suuri merkitys kilpailuun perustuvien sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimitusvarmuuden vahvistamista koskevien energiapolitiikan olennaisten tavoitteiden kannalta. 1.3. Komitea kannattaa ehdotusta poliittisten painopisteiden mukauttamisesta siten, että energia-alan TEN-verkkoja koskevan politiikan tärkeimmät kriteerit ja verkkotarpeet vastaavat paremmin toisiaan. Tämän toteuttamiseksi on tarkoitus ottaa käyttöön - toimitusvarmuuteen, laajentumiseen ja yhteenkuuluvuuteen liittyvien poliittisten painopisteiden (sähköjärjestelmien yhteentoimivuus, maakaasuverkon perusrakenteiden kehittäminen ja erittäin syrjäisten alueiden liittäminen energiaverkkoihin) lisäksi - kaksi uutta poliittista painopistettä: sisämarkkinoiden toteuttamista tukevat toimet ja uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian siirtoverkon liittäminen yhteenliitettyihin energiaverkkoihin. 1.4. Ehdotuksella poliittisten painopisteiden mukauttamisesta korostetaan erityisesti energia-alan TEN-verkkojen suoraa vaikutusta energiapolitiikan kehittämiseen sekä kestävää kehitystä, aluekehitystä ja laajentumista tukevien toimintalinjojen toteuttamiseen. 1.5. Alueiden komitea on tähdentänyt aluekehitystä koskevissa kysymyksissä jo useaan otteeseen, että Euroopan komission tulee ottaa painopistealueekseen syrjäisten alueiden lisäksi myös saarialueet. 1.6. Komitea on samaa mieltä siitä, että ensisijaiset toimintalinjat tulee yksilöidä, ja kannattaa ehdotusta, jonka mukaan yhteistä etua koskevat hankkeet tulee määritellä aiempaa laajemmin siten, että asianmukaisen arvioinnin perusteella eritellään rajallinen määrä strategisesti erityisen tärkeitä hankkeita nykyisten 90 hankkeen sijasta(1). Näin voitaisiin lisätä joustavuutta ja edistää energia-alan TEN-verkkoja koskevan politiikan ja ohjelman harmonista täytäntöönpanoa. 2. Huomioita painopisteistä 2.1. Asiakirjassa ja sen liitteessä esitetty ensisijaisten toimintalinjojen yksilöinti johtaa kuitenkin selkeästi liian sitoviin alueellisiin ja strategisiin valintoihin siltä osin kuin mainittuihin asiakirjoihin on tarpeen ehdottaa mukautuksia. Komitean mielestä komission tulee yksilöidä kriteerit ja strategiat, joiden perusteella ensisijaisten hankkeiden luettelo on laadittu. Komitea pitää asianmukaisena, että komissio määrittelee ensisijaisia hankkeita valitessaan alueen syrjäisen ja eristyneen sijainnin selkeästi tärkeimmäksi kriteeriksi. 2.2. Sähköverkkoja koskeviin toimintalinjoihin liittyviä ensisijaisia hankkeita sitoudutaan valitsemaan viisi, mutta asiakirjassa mainitaan kuitenkin seitsemän hanketta(2). Niitä ei esitetä järjestyksessä, eikä niillä ole taloudellisesti strategista merkitystä, mutta niiden yhteydessä mainitaan kuitenkin tiettyjä alueita koskevia yhteenliitäntöjä. Komitea korostaa, että ensisijaisten toimintalinjojen määrittelyssä ja etenkin niiden täytäntöönpanossa eniten tukea saavien ensisijaisten hankkeiden yhteydessä tulee yksilöidä selkeämmin, millaista "rakenteellisuutta" ja "strategisuutta" kyseisiltä tuilta edellytetään. Unionin kannalta strategisiksi seikoiksi tuleekin määritellä valmiudet monipuolistaa energialähteiden käyttöä, unionin sisäinen yhteenkuuluvuus etenkin syrjäisten ja eristyksissä olevien alueiden kannalta sekä hankkeiden taloudellinen kannattavuus. 2.3. Vaikuttaa loogiselta lähteä siitä, että tuen määrä tulee suhteuttaa toimien tarpeeseen kyseisillä alueilla, joille on ominaista huomattava energiavaje mutta joiden väestöntiheys ja väestön jakautuminen ovat omiaan nostamaan infrastruktuurin rakentamiskustannuksia. Alueille, joiden asutus on paikoin erityisen harvaa tai maasto erityisen hankalaa ja joiden energiahuollon kannattavuutta kyseiset olosuhteet haittaavat selvästi, voitaisiin taata tuen avulla vähimmäismääräinen kilpailukyky sellaisiin alueisiin nähden, joille infrastruktuuri on helpompi rakentaa. Sähköverkkoja koskevat huomiot pätevät yhtälailla maakaasuverkkoja koskevaan osaan ja ovat jopa merkittävämpiä sen kannalta. 2.4. Yleisen suunnittelun yhteydessä voitaisiin hyvin tehdä verraten tarkasti tiettyyn alueeseen kohdistuvia strategisia valintoja, mikäli ne tehtäisiin täsmällisin perustein ja tarkkojen taloudellisten arvioiden perusteella siten, että lähtökohtana ovat jäsenvaltioiden näkemykset. Kyseisillä päätöksillä on valtava poliittinen ja taloudellinen merkitys, joten niiden tulee olla perinpohjaisia ja ne on tehtävä keskinäisessä yhteisymmärryksessä. 2.5. Ehdotuksen perustelujen pohjalta voidaan todeta, että maakaasuputkien määrää tulee lisätä, koska jäsenvaltioiden kaasun käyttö lisääntyy jatkuvasti. Tämä on yhteisön energiapolitiikan ydinkysymyksiä. Kysymystä on kuitenkin tarkasteltava kansainvälisessä kehyksessä, joka on monimutkainen ja jota ei ole aina helppo tulkita. 2.6. Asiakirjassa hahmotellaan yhteisön energiahuoltojärjestelmän uudet suuntaviivat käyttäen ensisijaisten toimintalinjojen yksilöinnissä sovellettua menetelmää, jota tulee edellä esitetyn mukaisesti selkeyttää. Suuntaviivoissa tehdään selkeitä ja jäsenvaltioiden esittämistä suunnitelmista poikkeavia valintoja. 2.7. Edellä esitetyn valossa on ilmeistä, että toimintalinjojen määrittelyssä käytettävä arviointimenetelmä tulee suhteuttaa aiempaa paremmin päätösten tärkeyteen. Ensinnäkin komitea huomauttaa, että kyseisiä valintoja tulee selkeyttää ja että niiden tulee olla yhdenmukaisia perusteluissa esitettyjen seikkojen kanssa(3). Yhteistä etua koskeville toimintalinjoille ja hankkeille tulee antaa strateginen asema Euroopan energiajärjestelmän yleisen edun turvaamiseksi. Niiden yksilöinnin yhteydessä tuleekin vertailla myös vaihtoehtoisia ehdotuksia, ja vertailun tulokset tulee esittää tiedonannossa tai päätösehdotuksessa. 2.8. Komitean mielestä pohdintoja hankkeiden toteutettavuudesta tulee arvioida tarkoin, sillä muuten hankkeiden jaosta ensisijaisiin ja tavanomaisiin ei voida tehdä järkiperäisiä päätöksiä. Tällaisessa viitekehyksessä valinnat tulee siis tehdä yhteisymmärryksessä ottaen huomioon jäsenvaltioiden ehdotukset, jotka sitä paitsi mainitaan asiakirjassa. Lisäksi jäsenvaltioiden ehdotukset ja näkökohdat on otettava paremmin huomioon, jotta toimet voidaan suunnitella kunnolla ja jotta suunnittelussa voidaan ottaa asianmukaisesti huomioon energiainfrastruktuurin tasapainoon liittyvät vaatimukset, joita talouskehitystä tukevat jäsenvaltioiden strategiset toimintalinjat asettavat. Tässä yhteydessä tulee ottaa huomioon jäsenvaltioiden suhtautuminen omien etujensa mukaisten aloitteiden tukemiseen ja edistämiseen. Eräissä merkittävissä tapauksissa jäsenvaltiot ovat jo voineet päättää erityistoimista, jotka koskevat määrärahojen varaamista tai tällaisten toimien toteuttamismenettelyn edistämistä tai molempia. 3. Huomioita alue- ja paikallisviranomaisten roolista 3.1. Perustelujen tiivistelmäosassa todetaan, että "tässä yhteydessä on noudatettava yhteisön ympäristölainsäädännössä säädettyjä tiedottamista ja yleisön kuulemista koskevia säännöksiä"(4). Tämä on yhteisön toimintaan liittyvä velvoite, ja se tulee ottaa aiempaa voimakkaammin huomioon tarkasteltaessa keskeisenä kysymyksenä olevan energiaverkkojen kehityksen ja ympäristön kannalta kestävän kehityksen välistä suhdetta. Lisäksi kertomuksessa muistutetaan useaan otteeseen, että ympäristöön liittyvät huolenaiheet hidastavat hankkeiden toteuttamista tai saattavat johtaa niistä luopumiseen lopullisesti(5). 3.2. Jotta toimintaedellytyksiä voitaisiin parantaa huomattavasti ja olennaisesti, paikallisyhteisöille ja erityisesti alueille on annettava entistä laajemmat ja paremmat mahdollisuudet osallistua strategisten valintojen vahvistamista ja hankkeiden erittelyä koskeviin päätöksentekoprosesseihin. 3.3. AK:n tulee saada edustaja TEN-energia-komiteaan. Lisäksi tulee huolehtia siitä, että paikallisyhteisöillä on ensisijaiset mahdollisuudet osallistua toimintasuunnitelmien ja erityisesti ympäristön kannalta kestävää kehitystä koskevien muuttujien yksilöintiin ja määrittelyyn. 3.4. Komitea suosittaa, että alaa koskevissa päätöksissä säädettäisiin sellaisten unionin etuja koskevien hankkeiden edistämisestä ja tukemisesta, joilla lisätään alue- ja paikallisviranomaisten mahdollisuuksia toimia järjestelmässä. 3.5. Lisäksi komitea suosittaa, että päätöksillä edistettäisiin erityisesti alueellisen ja paikallisen edun mukaisia ja ympäristön kannalta tärkeitä asioita kuten monipuolista uusiutuvien energialähteiden käyttöönottoa sekä lämmön ja sähkön yhteistuotannon lisäämistä edistäviä hankkeita. 4. Huomioita EU:n ulkoisen energiapolitiikan roolista ja tehtävistä 4.1. Asiakirjassa ja päätösehdotuksessa otetaan aivan perustellusti useaan otteeseen esille kysymys energiainfrastruktuurin rakentamisen strategisesta merkityksestä unionin itälaajentumisen yhteydessä. Tässä yhteydessä on tärkeää korostaa, että energiaa tulee hankkia aiempaa useammista lähteistä. Lähteiden monipuolistamisessa tulee ottaa huomioon kaksi poliittisesti ja taloudellisesti erittäin merkittävää aluetta: Balkan ja Välimeren alue. 4.2. Balkanin maista voisi tulla Euroopan unionille jo lyhyellä aikavälillä solmukohta, jonka kautta jäsenvaltiot voivat saada yhteyden Kaspianmereltä Adrianmeren ja Mustanmeren kautta johdettaviin energiavaroihin. Tällaisen järjestelmän ansiosta infrastruktuuria, sähköverkkoja ja kaasuputkia voitaisiin rakentaa Etelä- ja Itä-Euroopan sekä Keski- ja Itä-Euroopan alueiden välisten yhteyksien parantamiseksi. Järjestelmä helpottaisi mm. entisen Jugoslavian alueen integrointia uudelleen Euroopan aluekontekstiin. 4.3. Lisäksi komitea kiinnittää huomiota siihen, että myös Välimeren alueen mailla on energia-alalla keskeinen rooli. Välimeren alue on toinen talous- ja kauppa-alue, jolla unionin on tuettava ensiluokkaisten perusrakenteiden käyttöönottoa. Välimeren eteläpuolisten maiden ja unionin välisiä kauppasuhteita lujittavan energiainfrastruktuurin rakentaminen hyödyttää selvästi talouselämää, ja sillä on suuri merkitys myös strategisille kansainvälisille suhteille. Erityisesti Välimeren maiden ja muidenkin maiden kanssa toteutettavan kehitystyön ja vaihdon mahdollisuuksilla on niin suuri merkitys unionin jäsenvaltioille, että voisi olla aiheellista valmistella erityisesti energia-alaan liittyvien Euromed-toimien käynnistämistä. 5. Suositukset Komitea esittää seuraavia muutoksia ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia energiaverkkoja koskevien suuntaviivojen vahvistamisesta tehdyn päätöksen N:o 1254/96/EY muuttamisesta. 5.1. 4 artikla Korvataan 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohta seuraavasti: "2. Yhteistä etua koskevat hankkeet yksilöi 9 artiklassa tarkoitettu komitea, joka arvioi hankkeiden toteutettavuuden yhteisymmärryksessä asianomaisten alueiden kanssa 6 artiklan 8 kohdan säännösten pohjalta ja ottaa huomioon jäsenvaltioiden mahdollisesti jo vahvistamat erityistoimenpiteet yksittäisten hankkeiden ja niiden yhteisrahoituksen edistämiseksi." 5.2. 6a artikla a) Niillä on merkittävä vaikutus energian sisämarkkinoiden toimintaan ja kilpailuun. b) Ne parantavat yhteisön energian toimitusvarmuutta ja erityisesti jäsenvaltioiden tuonti- ja vaihtokapasiteetin tasapainoa. c) Ne ovat välttämättömiä saarialueiden, erillisalueiden ja erittäin syrjäisten alueiden kehityksen tukemiseksi. "Päätöksen 9 artiklassa tarkoitettu komitea yksilöi yhteistä etua koskevien hankkeiden joukosta kymmenen ensisijaista tointa, viisi kummaltakin alalta, ja tekee ehdotuksen komission päätöksen mukaisten valintojen hyväksymisestä." 5.3. 9 artikla Komissiota avustaa TEN-energia-komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja alueiden komitean nimeämästä edustajasta ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 5.4. 10 artikla Komissio laatii joka toinen vuosi tämän päätöksen täytäntöönpanosta kertomuksen, jonka se toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. Bryssel 16. toukokuuta 2002. Alueiden komitean puheenjohtaja Albert Bore (1) Ks. perustelujen kohdan 4 toinen kappale. (2) Ks. alaviite 1 ja ehdotetun päätöksen 6 a artiklan 2 kohta. (3) Vrt. epäjohdonmukaisuudet Euroopan kaasuntoimitushankkeita esittävän alustavan kartan ja liitteessä II olevan kartan "Yhteistä etua koskevien hankkeiden eritelmät: maakaasu" välillä. (4) Ks. kohta 1. (5) Vrt. Espanjan ja Ranskan välisen sähkökaupan kapasiteetin kasvu.