•it * EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 10.09.1997 
KOM(97)453 lopuit 
KOMISSION TIEDONANTO 
NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE 
JA ALUEIDEN KOMITEALLE 
JULKISEN JA YKSITYISEN SEKTORIN YHTEISTYÖSTÄ EUROOPAN 
LAAJUISEN LIIKENNEVERKON HANKKEISSA 

TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE 
JULKISEN JA YKSITYISEN SEKTORIN YHTEISTYÖSTÄ EUROOPAN 
LAAJUISEN LIIKENNEVERKON HANKKEISSA 
1. Johdanto 
2. Yhteisön toimielinten toimintaa koskevat suositukset 
" 1 Julkiset hankinnat 
2.2 Kilpailupolitiikka 
2.3 Rahoitusinstrumenttien kehittäminen 
2.4 Uutta luovia tapoja hankkeiden tukemiseksi EU:n tasolla 
2.5 Verkosta saatavat ja Euroopan laajuiset edut sekä julkisen ja yksityisen 
sektorin yhteistyöhankkeita koskeva tietokanta 
3. Korkean tason asiantuntijaryhmän muita suosituksia 
4. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön perustuvan lähestymistavan soveltaminen: 
mahdolliset kokeiluhankkeet 
Päätelmät 
•^4 
TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, 
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE 
JULKISEN JA YKSITYISEN SEKTORIN YHTEISTYÖSTÄ EUROOPAN 
LAAJUISEN LHK1NNEVERKON HANKKEESSA 
1. Johdanto 
1. Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden julkisen ja yksityisen sektorin rahoitusta 
käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä perustettiin syyskuussa 1996 komission jäsen 
Neil Kinnockin tehtyä asiaa koskevan aloitteen, jonka liikenneasioiden neuvosto hyväksyi. 
Ryhmä koostui kaikkien liikemieinfrastruktuuripalvelujen tarjoamisesta kiinnostuneiden 
yksityisen sektorin ja jäsenvaltioiden liikenneministerien nimeämistä julkisen sektorin 
edustajista sekä Euroopan investointipankin (EIP) ja Euroopan investointirahaston (EIR) 
edustajista. Ryhmän kertomus valmistui toukokuussa, ja komission jäsen Neil Kinnock 
esitteli kertomuksen1 kesäkuussa järjestetyssä liikenneasioiden neuvostossa. 
2. Korkean tason asiantuntijaryhmän tehtävänä oli tarkastella, miten yksityisen ja julkisen 
sektorin yhteistyöhankkeiden avulla voitaisiin nopeuttaa Euroopan laajuisen 
lökermeverkon toteuttamista. Ryhmän mielestä yhteistyöhankkeilla on merkittävä asema 
tässä kehityksessä. 
3. Komission hyväksyy täysin ryhmän suositukset. Julkisten määrärahojen rajallisuuden 
vuoksi Euroopan laajuisten verkkojen nopeampi toteuttaminen edellyttää todellisten 
julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeiden kiireellistä kehittämistä, jotta saataisiin 
käyttöön lisärahoitusta ja parannettaisiin hankkeiden kustannustehokkuutta ja siten niiden 
taloudellista elinkelpoisuutta. Tämä merkitsee sitä, että julkisen tuen tarve vähenee. 
4. Tässä tiedonannossa määritetään, miten komissio aikoo noudattaa niitä suosituksia, jotka 
liittyvät välittömästi sen toimivaltaan. Lisäksi tiedonannossa esitellään joukko komission 
alustavasti yksilöimiä hankkeita, joihin voitaisiin kehityksen nopeuttamiseksi soveltaa 
julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa korkean tason 
asiantuntijaryhmän määrittämällä tavalla. 
5. Euroopan laajuiset verkot ovat yhtenäismarkkinoiden ohella EU:n pitkän aikavälin 
kilpailukyvyn ja kasvun - ja siten pitkäaikaistyöllisyyden - varmistamisen keskeinen osa­
tekijä. Tämän vuoksi tiedonannossa tehdyt ehdotukset ovat merkittäviä Euroopan 
työllisyysstrategian kehittämisen kannalta, mikä on nimetty unionin tärkeäksi 
painopistealueeksi. 
Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden yksityisen ja julkisen sektorin rahoitusta käsittelevän 
korkean tason asiantuntijaryhmän loppukertomus (VII/3 21/97) 
2. Yhteisön toimielinten toimintaa koskevat suositukset 
Tässä jaksossa komissio esittää vastauksensa niihin korkean tason asiantuntijaryhmän 
suosituksiin, jotka koskevat komission toimintaa. Ryhmän suositukset on kursivoitu ja 
lihavoitu. 
2.1 Julkiset hankinnat 
Julkisia hankintoja koskevan EY:n lainsäädännön, erityisesti julkisia rakennusurakoita 
koskevan direktiivin sekä vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan 
hankintasopimuksia koskevan direktiivin soveltamista on selkeytettävä. Komission olisi 
laadittava erityisiä suuntaviivoja, joiden avulla voitaisiin selkeyttää 
liikenneinfrastruktuuria koskevien sopimusten myöntämisen yhteydessä noudatettavia 
julkisia hankintamenettelyjä. 
Julkisia hankintoja koskevan EU:n lainsäädännön mukaisesti tarjousmenettely saattaa olla 
tarpeellinen hankkeiden kehittelyn kaikissa vaiheissa riippuen siitä, miten julkishallinnon 
viranomaiset suhtautuvat yksityisen sektorin osallistumiseen. Ne voivat liittyä pieniä 
palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin, joita tehdään teknisten toteutettavuustutkimusten tai 
liikenne-ennusteiden laatimiseksi, tai paljon kalliimpiin käyttöoikeusurakkasopimuksiin, jotka 
koskevat infrastruktuurin rakentamista, rahoittamista ja/tai käyttöä. 
Yksityisen sektorin huolenaiheita ja tiettyjä EU:n hankintasääntöjen erityiskohtia on tutkittu 
sellaisen lainsäädännöllisen kehyksen edistämiseksi, jonka keskeisiä tekijöitä olisivat 
joustavuus, avoimuus, neuvottelut ja tarjouspyynnöt. Korkean tason asiantuntijaryhmän 
päätelmiä sisällytetään parhaillaan julkisia hankintoja koskevasta vihreästä kirjasta käytävään 
kuulemismenettelyyn sen tärkeänä osana. 
Komissio aikoo esittää lähiaikoina julkisia hankintoja koskevan tiedonannon, joka muodostaa 
kehyksen julkisista hankinnoista annetun lainsäädännön soveltamista infrastruktuurihankkeisiin 
koskeville suuntaviivoille. Tiedonanto kattaa seuraavat aihepiirit: 
* Julkisia rakennusurakoita koskevan direktiivin (93/37/ETY) ia vesi- ia 
energiahuollon, liikenteen ia teletoiminnan alan hankintoja koskevan direktiivin 
(93/38/ETY) välinen suhde 
On olemassa kaksi direktiiviä, jotka saattavat olla merkityksellisiä suurempien 
infrastruktuurihankkeiden kannalta. Nämä ovat rakennusurakoita koskeva direktiivi ja vesi- ja 
energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskeva direktiivi, joissa annetaan 
erilaisia tarjousmenettelyjä koskevia säännöksiä. Suuntaviivoissa selvitetään, kumpaa näistä 
direktiiveistä on sovellettava. Useimmiten hankintaviranomaisen (julkishallinnon 
viranomainen, joka ei harjoita jotain direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan 2 kohdan mukaista 
toimintaa) luonteen vuoksi sovelletaan julkisia rakennusurakoita koskevaa direktiiviä. Näin 
ollen kyseisen direktiivin 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti julkisen käyttöoikeusurakan saaja 
voisi vapaasti tehdä julkisia rakennusurakoita koskevia sopimuksia sellaisten yritysten kanssa, 
jotka ovat muodostaneet yhteenliittymän tehdäkseen tarjouksen käyttöoikeusurakasta, tai 
niihin sidossuhteessa olevien yritysten kanssa. Lisäksi, jos rakennusurakoihin sovelletaan 
direktiiviä 93/37/ETY, poikkeus koskee myös varsinaisen urakan toteuttamiseen liittyviä 
tavarahankintoja, koska näitä hankintoja voidaan pitää urakkakokonaisuuteen sisältyvinä (vrt. 
direktiivin 93/37/ETY 6 artiklan 5 kohta). 
Vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan aloilla, joissa sovelletaan direktiiviä 
93/38/ETY, hankintayksikölle on jätetty huomattavasti joustonvaraa noudatettavien 
tarjousmenettelyjen valinnassa. Hankintayksikkö voi esimerkiksi kilpailupyynnön jälkeen valita 
neuvottelumenettelyn, jolloin se voi neuvotella mahdollisten urakoitsijoiden kanssa sopimuksia 
tehtäessä (ks. direktiivin 93/38/ETY 20 artiklan 1 kohta). Lisäksi on mahdollista tehdä niin 
sanottuja puitesopimuksia pitkäaikaisen suhteen luomiseksi hankintayksikön ja sen 
yhteistyökumppaneiden välillä (ks. direktiivin 93/38/ETY 1 artiklan 5 kohta). 
* Julkisen ia "yksityisen sektorin yhteistyöhankkeita koskevien sopimusten muut 
osa-alueet 
On syytä pitää mielessä, että EY:n nykyinen julkisia hankintoja koskeva järjestelmä koskee 
ainoastaan sopimusten tekemistä edeltäviä vaiheita. Tämän vuoksi julkisen ja yksityisen 
sektorin yhteistyöhankkeita koskevien sopimusten elinkaaren eräät tärkeimmät osa-alueet 
riippuvat yksityisen sektorin osanottajien mukaan edelleen säännöistä, joita ei ole edes 
julkisten hankintojen osalta yhdenmukaistettu Euroopan tasolla (kaikille tarjoajille myönnetyt 
korvaukset, maksujen ja rahoituksen tasapaino, eritelmät jne.) Näin ollen niiden yhteydessä 
noudatetaan ainoastaan kulloistakin kansallista lainsäädäntöä ja EY:n kilpailusääntöjä. 
* Julkisen ia yksityisen sektorin yhteistyöhankkeita koskeva tekninen 
vuoropuhelu ia suunnitteluvaihe 
Yksityisen sektorin toinen tärkeä huolenaihe oli hankkeen alkuvaiheiden - suuntaviivojen 
määrittämisen ja suunnittelun - järjestäminen tarkoituksenmukaisella tavalla, jotta tekninen 
vuoropuheluja tarjoajien henkisen omaisuuden suojelu voitaisiin sovittaa yhteen. 
Komission mielestä tekninen vuoropuhelu on mahdollista, jos se ei estä kilpailua mahdollisten 
urakoitsijoiden välillä (ks. direktiivin 93/38/ETY 4 artiklan 2 kohta: "Hankintayksiköiden on 
huolehdittava, ettei ketään tavarantoimittajaa, urakoitsijaa tai palvelujen suorittajaa 
syrjitä", sekä Maailman kauppajärjestön WTO:n julkisia hankintoja koskevan sopimuksen VI 
artiklan 4 kohta2). Jos mahdollisen urakoitsijan kanssa käydyn teknisen vuoropuhelun vuoksi 
tarjouspyyntöä ei julkaistaisi tai jos käytettäisiin syrjiviä eritelmiä, komissio pitäisi tätä 
menettelyä ilmeisenä rikkomuksena. Muissa tapauksissa olisi tutkittava asian liittyviä 
tosiseikkoja. 
Hankkeen kehittämiseen liittyviä yksityisellä sektorilla laadittuja innovatiivisia teknisiä 
ratkaisuja ja suunnitteluvaiheen tasapuolisuutta voidaan suojella nykyisen patentteja ja 
mallisuojaa koskevan eurooppalaisen lainsäädännön avulla yhdessä tarjousasiakirjoihin 
sisällytettävien riittävien suojalausekkeiden kanssa, mutta vastaavaa suojaa ei kuitenkaan voida 
taata teknisen vuoropuhelun yhteydessä, joka on luonteeltaan epävirallista. 
Jotta hankintamenettelyjä voitaisiin parantaa ottamalla yksityisten sektorin huolenaiheet 
huomioon tarjousasiakirjoissa, ryhmä suositteli "suunnittelukilpailumallin" soveltamista, jossa 
säädetään suorien palkkioiden maksamisesta suunnitteluideoista, joita yksityisen sektorin 
toimijat esittävät julkisen ja yksityisen sektorin yleisen yhteistyöhankkeen alkuvaiheessa (ks.. 
direktiivin 92/50/ETY 13 artikla sekä direktiivin 93/38/ETY 23 artikla). Tällainen 
lähestymistapa edistäisi mahdollisten tarjoajien osallistumista kilpailuun, koska niillä olisi siten. 
2 "Osapuolet eivät kilpailua estävällä tavalla pyri hankkimaan tai ota vastaan neuvoja, joita voidaan 
käyttää tiettyyn hankintaan liittyvien eritelmien valmistelussa, sellaiselta yritykseltä, jolla saattaa 
olla kaupallisia etuja hankinnasta. " 
mahdollisuus saada takaisin ainakin osa hankkeen suunnittelusta aiheutuneista kustannuksista, 
ja kilpailun avulla voitaisiin lisäksi valita parhaat ajatukset yhtäläisin perustein. 
"Suunnittelukilpailun" avulla hankkeesta vastaava viranomainen voisi päättää hankkeen 
laajoista suuntaviivoista. Tämän jälkeen se voisi valmistella käyttöoikeusurakkaa koskevan 
sopimuksen tekemistä realistisen, mutta haastavan hankkeen pohjalta ja antaa tarjousasiakirjat 
asiasta kiinnostuneille käyttöoikeusurakan saajille toisessa vaiheessa, joka perustuu 
rakentamista ja toimintaa koskeviin ehdotuksiin. 
2.2 Kilpailupolitiikka 
EY:n kilpailulainsäädännön soveltaminen on aiheuttanut hämmennystä ja epävarmuutta 
mahdollisten julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppaneiden keskuudessa, Ryhmä 
suositteli, että Madridissa kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle esitettyyn komission 
kertomukseen (KOM(95) 571, joulukuu 1995, liite II) sisältyviä lainsäädännön 
soveltamista koskevia nykyisiä suuntaviivoja olisi kehitettävä säännösten soveltamisen 
selkeyttämiseksi edelleen. 
* Käyttöoikeudet ia kapasiteetin varaaminen 
Tämän tiedonannon ohella esitetään erillinen tiedonanto3, joka koskee uusia 
rautatieinfrastruktuurihankkeita koskevien nykyisten suuntaviivojen selventämistä. 
Tässä kilpailua koskevassa tiedonannossa pyritään erityisesti selventämään niitä edellytyksiä, 
joiden mukaisesti kilpailusääntöjä voidaan soveltaa kapasiteetin varaamiseen. Siinä pyritään 
myös löytämään ratkaisuja ongelmaan, kuinka voidaan maksimoida rautatiehankkeiden 
taloudellinen kannattavuus takaamalla samalla infrastruktuurin syrjimätön käyttövapaus. 
Vaikka suuntaviivoissa selvennetään kilpailusääntöjen soveltamista on jokainen tapaus 
punnittava erikseen sen omista lähtökohdista käsin, koska hankkeet ovat monimutkaisia ja 
usein hyvin erityisluonteisia. Näin ollen erityisesti kilpailusääntöjen yhteydessä on suositeltavaa 
ottaa ajoissa yhteyttä komission asianomaisiin yksiköihin ja neuvotella niiden kanssa. 
Laajemman keskustelun edistämiseksi sekä eri näkökohtia koskevien lisätietojen ja neuvojen 
saamiseksi asiasta kiinnostuneita (sekä julkisia että yksityisiä toimijoita) rohkaistaan ottamaan 
aktiivisesti yhteyttä asianomaisiin komission yksiköihin hankkeen kehittämisen 
mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. 
* Valtiontuet 
Julkisen sektorin rahoittaman liikenneinfrastruktuurin rakentaminen on yleinen 
talouspoliittinen toimenpide, eikä se siten tavallisesti kuulu valtiotukia koskevien sääntöjen 
piiriin edellyttäen kuitenkin, että infrastruktuuri on mahdollisten kilpailijoiden käytettävissä 
yhteisön lainsäädännön mukaisesti4. Jos valtio rahoittaa infrastruktuurin yhteistyössä julkisen 
Selvennys komission suosituksiin kilpailusääntöjen soveltamiseksi uusiin infrastruktuurihankkeisiin 
KOM(97)... 
Joihinkin tapauksiin saattaa liittyä intermodaalista kilpailua koskevia näkökohtia. Komissio katsoo, 
että näitä olisi parasta käsitellä infrastruktuurin käyttömaksuja koskevan yhteisön kehyksen kautta. 
Komissio aikoo laatia aiheesta valkoisen kirjan ensi vuonna. 
sektorin kanssa, hankkeeseen saattaa kuitenkin liittyä EY:n kilpailulainsäädäntöä koskevia 
näkökohtia. Tällaisissa tapauksissa julkinen tuki voidaan usein järjestää siten, että se on 
valtiontukia koskevien sääntöjen mukainen. Yksi parhaista tavoista varmistaa näiden sääntöjen 
nouckttaminen on järjestää syrjimättömiä ja kaikille todellisille ja^ mahdollisille tarjoajille 
avoimia tarjouskilpailuja Tällä tavoin taataan, että julkinen tuki vastaa hankkeen 
toteuttamiseen tarvittavaa vähimmäismäärää. Myös tässä yhteydessä on syytä neuvotella 
hyvissä ajoin komission asianomaisten yksiköiden kanssa sen varmistamiseksi, että hanke on 
kaikkine ominaispiirteineen yhteisön lainsäädännön mukainen. 
2.3 Rahoitusinstrumenttien kehittäminen 
Euroopan laajuisia verkkoja käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä suositteli 
rakenteeltaan toissijaisia lainoja ja alkuvaiheen lainajärjestelyjä keinoina selvitä 
toiminnan alkuvaiheen epävarmojen kassavirtojen aiheuttamista riskeistä. 
Asiantuntijaryhmä suositteli myös oman pääoman ja erityisesti oman pääoman kaltaisen 
rahoituksen saatavuuden lisäämistä Euroopan infrastruktuurihankkeissa. 
* Rakenteeltaan toissijaiset lainat ia alkuvaiheen lainajärjestelyt 
Ryhmä pani merkille, että monet suuret liikermeirifrastrulduurihankkeet ovat pitkällä 
aikavälillä tuottoisia, mutta niiden tuotto on alhainen välittömästi hankkeiden 
loppuunsaattamisen jälkeen. Tämän vuoksi on vaikea koota toimivia rahoituspaketteja 
hankkeille, jotka on tarkoitus toteuttaa julkisen sektorin rajallisen taloudellisen tuen turvin. 
Toiminnan alkuvaiheessa, jolloin velkataakka ja lainanhoitovelvoitteet ovat suurimmillaan, 
hankkeen tuotto on alhaisimmillaan, ja rahoittajan tilanne on hyvin epävarma. Ryhmän 
mielestä rakenteeltaan toissijaiset lainat ja alkuvaiheen lainajärjestelyt soveltuvat parhaiten 
näiden ongelmien ratkaisemiseen. Komissio toteaa, että sen lisäksi, että näitä välineitä 
mahdollisesti kehitetään yksityisellä sektorilla, tällaisia välineitä voitaisiin kehittää yhteisön 
rahoituslaitosten yhteydessä yhteisön varojen tuella, jos se osoittautuu tarpeelliseksi ja 
tarkoituksenmukaiseksi. 
Rakenteeltaan toissijaisten lainojen ensisijaisuutta voidaan verrata tavanomaisiin 
panlddlamoihin, mutta niiden maksuaikaa on pidennetty (20-30 vuoteen) ja niihin sisältyy 
aika, jolloin lainaa ei tarvitse lyhentää. Tällöin lainan kuolettamista voidaan lykätä siihen 
saakka, kunnes liikepankilta otettu laina on olennaisilta osin maksettu takaisin. Tämä 
täydentävä lainainstrumentti pienentäisi lainan kuoletusrasitetta hajauttamalla sen 
pidemmälle aikavälille. 
Alkuvaiheen lainajärjestelyt ovat kuoletusvapaita lainoja tai jatkuvia luottoja, jotka on 
myönnetty hankkeen varhaisen toimintavaiheen ajaksi. Nämä alkuvaiheen lainat muutetaan 
määräaikaislainoiksi ja myydään liikepankeille toissijaisilla lainamarkkinoilla heti, kun hanke 
on taloudellisesti vakaa. Siten tällaisten lainojen lisäetuna olisi mahdollisuus julkisten 
varojen nopeaan kierrättämiseen. Lisäksi lainojen myyminen myöhemmin edistäisi 
toissijaisten lainamarkkinoiden luomista Euroopan laajuisten liikenneverkkojen lainoitusta 
varten, mikä lisäisi uusien liikepankkien halukkuutta myöntää lainoja liikennehankkeille. 
Komissio toteaa, että EEP on jo yhteistyössä EIR:n kanssa myöntänyt rajallisen määrän 
rakenteeltaan toissijaisia lainoja. Komissio kehottaa EIP:ia ja EIR:oa lisäämään tällaisen 
toiminnan määrää ja kehittämään alkuvaiheen lainajärjestelyjä kiinteässä yhteistyössä 
liikepankkien luotonantajien kanssa 
Amsterdamin Eurooppa-neuvosto kehotti ElP.ia lisäämään erittäin pitkäaikaisten lainojen 
myöntämistä suurten infrastruktuurihankkeiden ja erityisesti Essenin Eurooppa-neuvostossa 
yksilöityjen ensisijaisten hankkeiden yhteydessä. Komissio suhtautuu myönteisesti korkean 
tason asiantuntijaryhmän suosituksiin ja ehdottaa, että tarkasteltaisiin lähemmin mahdollisuutta 
luopua täysien takuiden vaatimisesta Euroopan laajuisille verkoille myönnettäville lainoille 
valikoiduissa tapauksissa. Euroopan laajuiselle liikenneverkolle varattuja määrärahoja voidaan 
tarpeen mukaan käyttää tukena tässä suhteessa ja niistä voidaan myöntää korkotukia ja varoja 
lamatakuumaksiûhin. 
* Pääomalaina ia oma pääoma 
Asiantuntijaryhmä totesi, että Euroopan markkinat pääomalainojen tai välirahoituksen 
myöntämisessä infrastruktuuri-investointeihin ovat rajalliset, eikä infrastruktuurihankkeissa 
voida siten hyödyntää esimerkiksi vakuutusyhtiöiden kaltaisten institutionaalisten sijoittajien 
tarjoamaa rahoituskapasiteettia. Komissio tunnustaa, että tasapainoinen rahoitusrakenne 
selkeine pääomakerrosmmineen ja pääomalainoineen on laajojen infrastruktuurihankkeiden 
yhteydessä olennaisen tärkeää pankkilainojen saamiseksi. Yhteisössä tällaisen rahoituksen 
saatavuus on toistaiseksi erittäin rajallista. Tämä näyttää olevan merkittävä puute 
infrastruktuurin rahoitukseen liittyvillä markkinoilla. 
Välirahoitus (eli pääomalainat tai oman pääoman kaltainen rahoitus) on hankkeen riskien 
pienentäjänä ensisijainen omaan pääomaan nähden, mutta toissijainen pankkilainaan 
verrattuna. Se täydentää omaa pääomaa ja täyttää oman pääoman ja pankkilainan välisen 
kuilun. Se suojaa pääomaa riskeiltä ja helpottaa siten pankkilainojen hankkimista 
hankkeiden toteuttamiseen. Pääomalaina voisi toimia lukuisissa infrastmktuurihankkeissa 
kannustimena, jonka avulla hankkeen rahoittaminen saadaan käyntiin. 
Omalla pääomalla tarkoitetaan varoja, joita osakkaat ovat valmiit sijoittamaan 
hankkeeseen. Se on rahoituspaketin ensimmäinen osatekijä ja mahdollistaa pankkilainan 
ottamisen, koska se on kaiken velkarahoituksen perusta. Oman pääoman kokoaminen on 
näin ollen olennaisen tärkeää yksityisen ja julkisen sektorin yhteistyöhankkeiden 
onnistumisen kannalta. 
Voidaan ajatella, että tällaisia rahoitusinstrumentteja todennäköisesti kehittyy ajan myötä kun 
rahoitettavien hankkeiden määrä kasvaa. Käytännössä tällaisen rahoituksen puute kuitenkin 
estää Euroopan laajuisten hankkeiden oikea-aikaisen kehittämisen. Komission mielestä näiden 
rahoitusinstrumenttien saatavuutta olisi siten pyrittävä edistämään. Komissio aikoo tutkia 
yhdessä EIP:n ja EIR:n kanssa Euroopan laajuisiin verkkoihin kohdistetun välirahaston 
perustamista. Rahaston tarkoituksena olisi toimia kannustimena, joka rohkaisee 
institutionaalisten sijoittajien osallistumista Euroopan laajuisten verkkojen rahoittamiseen 
markkinoiden vakuututtua hankkeiden elinkelpoisuudesta. Rahasto olisi rajattu julkisen ja 
yksityisen sektorin yhteistyöhankkeisiin, ja institutionaaliset sijoittajat vastaisivat suurimmasta 
osasta sen pääomaa. Yhteisön osallistuminen tapahtuisi nykyisten rahoitusnäkymien rajoja 
noudattaen. Komissio on jo aloittanut rahoitusmarkkinoiden kanssa alustavan vuoropuhelun 
julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeiden välirahaston perustamisesta. 
2.4 Uutta luovia tapoja hankkeiden tukemiseksi £U:n tasolla 
Yhteisön olisi tarkasteltava innovatiivisia tapoja tukea julkisista varoista Euroopan 
laajuisia verkkoja koskevia julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeita. Komission 
olisi laadittava aloitteita ElPmja EIR:n teknisen tuen avulla, jotta voitaisiin varmistaa 
Euroopan laajuisille verkoille varattujen määrärahojen ja yhteisön rahoituslaitosten 
myöntämien julkisten varojen mahdollisimman tehokas ja yhteensovitettu käyttö. 
Jäsenvaltioiden olisi luonnollisesti tuettava näitä aloitteita. 
Komissio tukee tätä suositusta mutta haluaa korostaa, että jos komissio (yhteistyössä EIP:n ja 
EIR:n kanssa) haluaa toimia aloitteellisemmin tällä alalla, tämän on tapahduttava noudattaen 
täysin sitä periaatetta, että ensisijainen vastuu infrastruktuurien kehittämisestä kuuluu 
jäsenvaltioille. Tämän alan toimenpiteitä voidaan siten toteuttaa ainoastaan, jos kyseiset 
jäsenvaltiot tukevat niitä täysipainoisesti. Komission mielestä sen aloitteellisempi asema voisi 
olla hyödyllinen kahdella tavalla: 
1) se kannustaisi yksityisen sektorin osallistumista hankkeen suunnitteluun varhaisessa 
vaiheessa ja edistäisi siten erityisesti kansainvälisissä hankkeissa tärkeimpien osapuolten 
yhteistoimintaa ja kehittämistyön jatkuvuutta; 
2) sen avulla voitaisiin varmistaa, että tuen myöntäminen yhteisön eri 
rahoitusinstrumenttien kautta tapahtuu koordinoidusti ja yksittäisille hankkeille parhaiten 
soveltuvalla tavalla. Tällä tavoin yhteisön rahoitusinstrumenttien vaikutus voidaan 
maksimoida. Käytettävissä olevat eri välineet voitaisiin yhdistää parhaiten esimerkiksi 
käyttämällä laajemmin joitakin yhteisön tuen muotoja, kuten EIR:n takuumaksujen 
rahoittamista. 
Tällaista lähestymistapaa voidaan soveltaa ainoastaan konkreettisiin tapauksiin. Tämä 
edellyttää sitä, että jokainen jäsenvaltio yksilöi erityishankkeet yhdessä komission kanssa. 
Hanketta julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeiden näkökulmasta tutkivien 
asianomaisten jäsenvaltioiden olisi sitouduttava vakaasti hankkeen toteuttamiseen. 
Hankkeiden kehitysvaiheella ei ole merkitystä, jos yksityisen sektorin osallisuus on jo osoitettu 
tai jos sitä suunnitellaan. 
Yksi Euroopan laajuisten verkkojen kehittämisen ongelmista on useiden Essenissä 
hyväksyttyjen hankkeiden suhteellinen hidas edistyminen. Nämä 14 hanketta sisällytettiin 
Euroopan parlamentin ja neuvoston 23. heinäkuuta 1996 hyväksymien Euroopan laajuisten 
verkkojen suuntaviivojen liitteenä olevaan "erityishankkeiden" luetteloon5. Erityishankkeita 
käsiteltiin Cannesissa kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa kesäkuussa 1995 ja viimeksi 
Amsterdamin Eurooppa-neuvostossa, jossa EIP:ia kehotettiin myöntämään enemmän 
pitkäaikaisia lainoja infrastruktuuriverkkojen toteuttamiseen ja "erityisesti Essenissä 
hyväksytyille ensisijaisille hankkeille". Nämä hankkeet ovat siten luonnollinen lähtökohta 
soveltuvia hankkeita yksilöitäessä, ja erityisesti sellaisessa vaiheessa olevat hankkeet, joissa 
yksityisen sektorin osallistuminen hankkeeseen on mahdollista, vaikka se ei vielä olisikaan 
toteutunut. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön perustuva lähestymistapa soveltuu 
kuitenkin myös hyvin monenlaatuisiin Euroopan laajuisiin infrastruktuurihankkeisiin, joista osa 
on melko vaatimattomia, mikä saattaisi edistää julkisen sektorin voimavaroja vapauttamista 
niitä eniten tarvitsevien hankkeiden käyttöön. 
5 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY, tehty 23 päivänä heinäkuuta 1996, 
yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi 
Komission osallistumisen tarkka muoto määräytyy yksittäisten hankkeiden perusteella. Eräs 
vaihtoehto saattaisi olla, että aivan alkuvaiheessa olevien hankkeiden osalta yksityiselle 
sektorille järjestettäisiin suunnittelukilpailuja yhdessä jäsenvaltioiden kanssa. Toinen 
vaihtoehto olisi solmia yhteyksiä tärkeimpien osanottajien välille päätöksenteon 
helpottamiseksi. Sen avulla voitaisiin myös hyödyntää täysipainoisesti yhteisön 
rahoitusinstrumentteja rahoituspaketin suunnittelussa. Tässä yhteydessä ElP.n ja EIR:n 
osallistuminen keskusteluihin olisi myös todennäköisesti erittäin hyödyllistä. 
Kaikkia kysymyksiä ja esteitä voitaisiin tällöin tarkastella tosiasioiden perusteella ja 
konkreettisesti siten, että jokaisen tapauksen yhteydessä yksilöitäisiin ja tutkittaisiin yhteisön 
erityistoimien tarve. 
Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevan budjettikohdan osalta asetuksen N:o 2236V956 6 
artiklan (Hankkeiden valintaperusteet) 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa määrätään, että 
yhteisön tuen myöntämistä koskevassa päätöksessä olisi myös otettava huomioon "edistävä 
vaikutus, joka yhteisön tuella on julkiseen ja yksityiseen rahoitukseen". Siten yksityisen 
pääoman osuutta hankkeessa tarkastellaan jo nyt yhtenä rahoitustuen osatekijänä. 
Komissio aikoo hyödyntää kaikkia tämän säännöksen tarjoamia mahdollisuuksia ja se on 
valmis toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että hankkeille, joita varten 
kehitetään julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöjärjestelmiä tai joiden yhteydessä tutkitaan 
tällaisen yhteistyön toteutusmahdollisuuksia, myönnetään riittävää taloudellista tukea 
Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevasta budjettikohdasta sekä tarvittaessa muista 
lähteistä. Tämä edellyttää nykyisten menettelyjen noudattamista, mukaan lukien rahoitustukea 
koskevan toimenpideluonnoksen toimittaminen Euroopan laajuisia verkkoja käsittelevälle 
rahoituskomitealle. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 129 d artiklan toisessa 
alakohdassa todetaan, että "niihin yhteistä etua koskeviin hankkeisiin, jotka koskevat jonkin 
jäsenvaltion aluetta, tarvitaan tuon jäsenvaltion hyväksyminen". 
Riittävän monen todellisen tarjoajan osallistuminen hankkeen tarjousvaiheisiin (mukaan lukien 
mahdolliset "hankkeen suuntaviivojen määrittelyä koskevat tarjouskilpailut") on olennaisen 
tärkeää varojen tehokkaan käytön kannalta. Suuria infrastmktuurihankkeita koskevien 
tarjousten valmisteluun liittyvät huomattavat kustannukset ovat kuitenkin merkittävä este 
laajamittaiselle osallistumiselle. Komissio aikoo tutkia, olisiko näissä erityistapauksissa 
mahdollista myöntää parhaille tarjoajille taloudellista tukea Euroopan laajuisia 
liikenneverkkoja koskevasta budjettikohdasta. Tällaisen tuen myöntämiselle olisi luonnollisesti 
asetettava tiukat laatuvaatimukset. 
Komissio aikoo tutkia, olisiko asetuksen N:o 2236/95 muuttamisesta kyseisen asetuksen 19 
artiklan mukaisesti tehtäviin tuleviin ehdotuksiin sisällytettävä keinoja laajentaa julkisen ja 
yksityisen sektorin yhteistyöhankkeille Euroopan laajuisia verkkoja koskevasta 
budjettikohdasta myönnettävää mahdollista tukea. 
Neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95, annettu 18 päivänä syyskuuta 1995, Euroopan laajuisten 
verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä 
2.5 Verkosta saatavat ja Euroopan laajuiset edut sekä julkisen ja yksityisen 
sektorin yhteistyöhankkeita koskeva tietokanta 
Ryhmä suositteli, että hankkeita arvioitaessa olisi otettava huomioon Euroopan laajuiset 
ja verkosta saatavat edut Komission olisi jäsenvaltioiden kanssa varmistettava, että 
riittävät tiedot ja sopivat menettelytavat olisivat käytettävissä mahdollisimman pian. 
Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeita koskeva Euroopan laajuinen 
tietokanta voisi olla hyödyllinen apuväline kaikille infrastruktuurin kehittämiseen 
osallistuville tahoille, ja sen välityksellä julkisen ja yksityisen sektorin toimijat voisivat 
käyttää hyväkseen aikaisemmista yhteistyöjärjestelmistä saatuja kokemuksia ja siten 
parantaa tulevien hankkeiden suunnittelua ja vähentää niiden kustannuksia. 
Komission olisi tutkittava mahdollisuuksia perustaa tällainen tietokanta ja edistettävä 
sitä aktiivisesti. 
Euroopan laajuiset ja verkosta saatavat edut sekä vastaavat vaikutukset ympäristöön ja 
turvallisuuteen ovat usein merkittäviä hankkeiden sosiaalis-taloudellisen tarpeellisuuden 
arvioinnissa ja ne voivat vaikuttaa päätöksiin, jotka koskevat hankkeiden jatkamista ja niiden 
rahoituslähteitä. (Euroopan laajuisia verkkoja koskevien hankkeiden arvioinnissa verkosta 
saatavia rahallisia ja sosiaalis-taloudellisia etuja on tietenkin punnittava suhteessa Euroopan 
laajuisen verkon ympäristö- ja turvallisuusvaikutuksiin). 
Euroopan laajuisia verkkoja koskeviin hankkeisiin liittyvien verkkovaikutusten arvioiminen 
edistäisi hankkeiden toteuttamista jakamalla kustannukset, hyödyt ja riskit tasapainoisesti 
Euroopan laajuisten verkkojen kehittämiseen osallistuvien julkisten ja yksityisten toimijoiden 
kesken. 
Rahallisten ja sosiaalis-taloudellisten tuottojen ja ympäristövaikutusten arviointi perustuu 
suurelta osin luotettavien liikennetilastojen saatavuuteen. Viranomaisten olisi saatettava 
yksityiskohtaisia ja luotettavia liikennetietoa kaikkien asianosaisten osapuolten käyttöön. 
Yhteisön olisi tutkittava mahdollisuuksia yhdenmukaistaa tiedon keräämiseen ja käsittelyyn 
liittyviä menetelmiä. Komissio aikoo siten tiivistää yhteisiä menetelmiä koskevaa tutkimustaan 
yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Sen tulokset tullaan tarpeen mukaan liittämään vuosia 
1998 - 2002 koskevaan yhteisön tilasto-ohjelmaan. 
Tarjoamalla erittelyn ja analyysin aikaisemmista yhteistyöhankkeista julkisen ja yksityisen 
sektorin yhteistyöhankkeita koskeva tietokanta antaisi kaikille liikenneinfrastruktuurin 
kehittämiseen osallistuville osapuolille mahdollisuuden saada tietoa muissa julkisen ja 
yksityisen sektorin yhteisissä infrastruktuurihankkeissa käytetyistä menettelytavoista ja 
taloudellisista, hallinnollisista ja oikeudellisista rakenteista. Komissio tutkii mahdollisuuksia 
perustaa Euroopan laajuinen julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeita koskeva 
tietokanta. 
10 
3. Korkean tason asiantuntijaryhmän muita suosituksia 
Ryhmä esitti myös useita muita jäsenvaltioiden ja/tai yksityisen sektorin toimintaa koskevia 
suosituksia. Nämä suositukset perustuvat ryhmän yleiseen päätelmään, jonka mukaan julkisen 
ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeiden avulla voidaan hyödyntää yksityisen sektorin 
yrittäjyyteen ja hallinnointiin liittyviä taitoja sekä hankkia yksityisrahoitusta ja siten tehostaa 
varojen käyttöä Euroopan laajuisen verkkoinfrastruktuurin kehittämisessä. Komissio esittää 
näiden suositusten yhteydessä seuraavia huomioita: 
3.1 Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyö olisi aloitettava jokaisen hankkeen 
mahdollisimman aikaisessa vaiheessa. 
Korkean tason asiantuntijaryhmän alaryhmien yksityiskohtaisissa keskusteluissa kävi ilmi, että 
koko hankkeen kannalta suurimmat hyödyt saatiin silloin, kun yksityinen sektori oli 
osallistunut hankkeen suunnitteluun ja muuhun kehittämiseen ennen rakennusvaihetta tai 
tärkeimpiä rahoitusvaiheita. Useissa nykyisissä hankkeissa yksityisen sektorin osallistumista oli 
kuitenkin harkittu vasta rakennusvaiheessa, eikä niiden suunnitelmia voitu siten joustavasti 
muuttaa rahoituksen asettamien rajoitusten mukaisesti. 
3.2 Julkisen sektorin on heti hankkeen alussa määritettävä selkeästi hankkeen 
tavoitteet. 
Kun yksityisen sektorin halutaan sitoutuvan hankkeeseen, on olennaisen tärkeää, että julkinen 
sektori sitoutuu yhtä lailla hankkeen kehittämiselle asetettuihin tavoitteisiin. Muussa 
tapauksessa julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeiden kustannushyötyjä ei ehkä voida 
täysin saavuttaa, ja hankkeen taloudellinen elinkelpoisuus voi vaarantua. 
3.3 Väliaikaisten projektiyhtiöiden perustaminen tiettyä hanketta varten on usein 
paras lähestymistapa... Jäsenvaltioiden olisi poistettava kaikki esteet tällaisten 
yhtiöiden perustamiselta. 
Kuten kertomuksessa todetaan, tiettyä hanketta varten perustetut yhtiöt muodostavat vakaan 
kehyksen, jonka yhteydessä eri osapuolten välille voidaan luoda luottamukselliset 
työskentelysuhteet. Erityisesti kahden tai useamman kansallisen hallituksen tukemissa 
valtioiden rajat ylittävissä hankkeissa on järkevää perustaa yksi taho vastaamaan koko 
hankkeen teknisestä, taloudellisesta ja kaupallisesta toteutuksesta. Komissio suosittelee, että 
tällaiseksi välineeksi perustettaisiin hankkeen kehittämisen alkuvaiheessa eurooppalainen 
taloudellinen etuyhtymä (ETEY), jossa olisi mukana myös yksityinen sektori. Komissio 
toivoo, että eurooppalaisen yhtiön perussäännöt (EYP) hyväksytään nopeasti, kun otetaan 
huomioon Davignonin työryhmän avaamat uudet mahdollisuudet sekä Amsterdamin 
Eurooppa-neuvoston tukemassa sisämarkkinoiden toimintasuunnitelmassa ennakoitu 
nopeutettu menettely. Valtioiden rajat ylittävissä hankkeissa on perustettava lisäksi erityinen 
hallitustenvälinen komissio. Yhden tahon nimeäminen hankkeen rahoittajien ja julkishallinnon 
viranomaisten yhteyspisteeksi helpottaa myös hankkeen kehittämistä. 
11 
3.4 Julkisen sektorin olisi vastattava poliittisista riskeistä, ja näiden riskien 
määrittämiseksi ja vähentämiseksi olisi kehitettävä yhteisiä lähestymistapoja... 
[yksityisen ja julkisen sektorin] olisi periaatteessa vastattava niistä riskeistä, joihin ne 
voivat parhaiten vaikuttaa ja joiden hallinta on eniten niiden etujen mukaista. 
Suuret mfrastmktuurihankkeet, jollaisia suurin osa Euroopan laajuisista verkkoja koskevista 
hankkeista on, edellyttävät julkisen sektorin merkittävää sitoutumista erityisesti hankkeiden 
kehittämisen alkuvaiheessa. Tällaisen sitoutumisen puute kasvattaa vähintään hankkeen 
kustannuksia huomattavasti. On ymmärrettävää, että molemmat sektorit haluavat toisen 
kantavan mahdollisimman suuren osan riskeistä, koska riskit merkitsevät kustannuksia. 
Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhanke on kuitenkin nimenomaan yhteistyötä, jossa 
kummankin osapuolen etujen mukaista on vähentää riskejä mahdollisimman paljon. Sillä 
sektorilla, joka pystyy parhaiten vähentämään riskejä, on myös parhaat mahdollisuudet hallita 
niitä. Näin ollen julkisen sektorin on vastattava poliittisista muutoksista, kun taas liikenteeseen 
liittyvät riskit kuuluvat yleensä yksityiselle sektorille. Parannettu riskien jakaminen tehostaa 
varojen käyttöä ja hankkeen hallinnointia sekä vaikuttaa sen tuen määrään, joka hankkeelle 
myönnetään Euroopan laajuisia liikenneverkkoja koskevasta budjettikohdasta. 
3.5 Ympäristönsuojelunäkökohtia olisi tarkasteltava strategisesti... hankkeen 
suunnittelun mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. 
Komissio kehottaa jäsenvaltioita panemaan täytäntöön asiaa koskevan EY:n lainsäädännön. 
Jos tällä hetkellä käsiteltävänä olevia hankkeita ei arvioida tämän lainsäädännön mukaisesti, ne 
todennäköisesti viivästyvät ja joutuvat epävarmaan asemaan myöhemmin hankkeen kannalta 
kriittisemmissä vaiheissa. Komissio toteuttaa jo parhaillaan tarvittavia toimenpiteitä sopivien 
menetelmien kehittämiseksi koko Euroopan laajuisen liikenneverkon strategista 
ympäristöarviointia ja verkon liikennekäytävien ympäristöarviointia varten, kuten Euroopan 
laajuisia liikenneverkkoja koskevissa yhteisön suuntaviivoissa vaaditaan. Tämä mahdollistaa 
ympäristönäkökohtien paremman huomioon ottamisen verkon kehittämisen varhaisessa 
suunnitteluvaiheessa. 
3.6 Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeita olisi toteutettava useiden 
ensisijaisten [ja muiden] hankkeiden yhteydessä... jotta julkisen sektorin määrärahoja 
voitaisiin vapauttaa käytettäväksi [muissa Euroopan laajuisia verkkoja koskevissa] 
hankkeissa. 
On selvää, että kun yksityinen sektori antaa käyttöön taitoja ja voimavaroja, joista julkinen 
sektori joutuisi muussa tapauksessa vastaamaan, nämä julkisen sektorin voimavarat voidaan 
käyttää muuhun tarkoitukseen. Tämän ansiosta on puolestaan mahdollista kehittää useampia 
hankkeita, joille voidaan antaa tarvittavaa julkisen sektorin tukea. 
12 
4. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön perustuvan lähestymistavan 
soveltaminen: mahdolliset kokeiluhankkeet 
Tarkasteltuaan omaa toimintaansa koskevia suosituksia komissio on pyrkinyt alustavasti 
yksilöimään joitakin tunnettuja Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyviä hankkeita, joihin 
voitaisiin soveltaa julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa. 
Tämä on tehty vastauksena kertomuksen esitettyihin seurantatoimia koskeviin suosituksiin. 
Tavoitteena ei missään nimessä ole laatia uutta luetteloa ensisijaisista hankkeista, vaan 
pikemminkin yksilöidä mahdolliset julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeet nykyisten 
ensisijaisten hankkeiden joukosta. 
Liitteessä mainitut hankkeet on yksilöity jäsenvaltioiden aikaisemmin toimittamien tietojen tai 
komission käymien keskustelujen perusteella. Erityisesti järjestelmien valinnassa on sovellettu 
ja sovelletaan seuraavia perusteita: 
a) kyse on taloudellisesti elinkelpoisista Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyvistä 
hankkeista tai hankkeiden osista, jotka liittyvät tunnustettuun Euroopan laajuiseen 
verkkoon, 
b) kyseinen jäsenvaltio on sitoutunut vakaasti ja nimenomaisesti soveltamaan julkisen ja 
yksityisen sektorin yhteistyötä, 
c) mahdollinen tuottovirta on nähtävissä hankkeen alusta saakka, ja 
d) järjestelmä muodostaa kriittisen vaiheen/osan parhaillaan toteutettavasta hankkeesta 
tai se sijoittuu valtioiden rajat ylittävälle väylälle. 
On syytä korostaa, että tämä on vasta erittäin alustava yritys hankkeiden yksilöimiseksi. 
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä toteutettavat toimet, ja näistä ja muista hankkeista 
keskustellaan ja sovitaan komission kanssa käytävissä jatkuvissa keskusteluissa. Yksilöidyt 
hankkeet voidaan jakaa kahteen ryhmään: aivan kehitysvaiheen alussa olevat ja pidemmälle 
edistyneet hankkeet. Hankkeet on luetteloitu liitteessä 1. Komission aikoo näiden hankkeiden 
osalta toteuttaa yhdessä EIP:n ja EIR:n kanssa erityisiä toimia auttaakseen jäsenvaltioita 
pääsemään varhaisessa vaiheessa sopimukseen julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön 
rakenteista ja rahoituksesta. 
13 
5. Päätelmät 
Korkean tason asiantuntijaryhmä oli yhtä mieltä siitä, että julkisen ja yksityisen sektorin 
yhteistyöhankkeet ovat olennaisen tärkeitä Maastrichtin sopimuksen mukaisten Euroopan 
laajuisten liikenneverkkojen kehittämisessä. Komissio on aikaisemmin kertonut neuvostolle 
saavutetusta edistyksestä, joka on ollut ennakoitua hitaampaa jopa niiden hankkeiden osalta, 
joiden kehittämistä on pidetty ensisijaisena. Komissio toteuttaa siten kiireellisesti korkean 
tason asiantuntijaryhmän komissiolle suosittelemia toimenpiteitä helpottaakseen useampien 
yhteistyöhankkeiden toteuttamista Euroopan laajuisten verkkojen yhteydessä. 
Komissio kehottaa muita toimielimiä omaksumaan korkean tason asiantuntijaryhmän 
päätelmät ja tukemaan julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeiden kehittämistä 
Euroopan laajuisten liikenneverkkohankkeiden toteuttamisen nopeuttamiseksi. Erityisesti 
komissio kehottaa jäsenvaltioita yksilöimään pikaisesti erityishankkeet, joihin voitaisiin 
soveltaa julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa. 
Noudattaen täysin Euroopan laajuisten liikenneverkkojen kehittämistä koskevissa 
suuntaviivoissa määritettyjä prioriteetteja komissio on yksilöinyt jäsenvaltioiden näkemysten 
perusteella useita hankkeita tai hankkeiden osia, joissa julkisen ja yksityisen sektorin 
yhteistyöhön perustuvan lähestymistavan noudattaminen vaikuttaisi tarkoituksenmukaiselta. 
Komission ja muiden toimielinten on näiden ja muiden mahdollisesti myöhemmin yksilöitävien 
hankkeiden osalta pyrittävä edistämään sitä, että hankkeiden varhaisessa vaiheessa päästäisiin 
sopimukseen julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön rakenteesta siten, että yksityisellä 
sektorilla olisi johtava aseina tämän rakenteen kehittämisessä. Kulloinkin valittava 
lähestymistapa riippuu jokaisen tapauksen erityisolosuhteista. 
Komissio kehottaa lisäksi muita yhteisön toimielimiä panemaan merkille, että se 
(1) ehdottaa uudistettujen suuntaviivojen laatimista EY:n julkisia hankintoja koskevan 
lainsäädännön soveltamisesta liikenneinfrastruktuuria koskeviin 
käyttöoikeusurakkasopimuksiin, 
(2) on tarkistanut nykyisiä EY:n kilpailulainsäädännön soveltamista koskevia suuntaviivoja 
tavoitteena niiden selkeyttäminen edelleen; neuvostolle on esitetty tätä asiaa koskeva 
erillinen tiedonanto, 
(3) on aloittanut keskustelut EB°:n ja EIRn kanssa rakenteeltaan toissijaisten lainojen ja 
alkuvaiheen lainajärjestelyjen mahdollisesta kehittämisestä, 
(4) selvittää yhdessä EIP:n ja EIRn kanssa mahdollisten yksityisen sektorin investoijien 
kantaa Euroopan laajuisiin verkkoihin kohdistuvan välirahaston perustamiseen, 
(5) tutkii yhdessä EIP:n ja EIR:n kanssa mahdollisia innovatiivisia ja kannustavia keinoja 
Euroopan laajuisten verkkohankkeiden tukemiseksi, 
(6) tarkastelee mahdollisia menetelmiä hankkeiden etujen arvioimiseksi Euroopan tasolla 
(myös strategisesta ympäristönäkökulmasta käsin) tavoitteena niiden käyttö Euroopan 
laajuisten verkkojen määrärahojen tason arvioimisessa, sekä tutkii mahdollisuuksia 
perustaa liikenneinfrastruktuurin yhteistyöhankkeita koskeva eurooppalainen tietokanta. 
14 
Jäsenvaltioita kehotetaan lisäksi ponnistelemaan voimakkaasti niiden suositusten 
toteuttamiseksi, jotka edellyttävät niiden toimenpiteitä. Näin ollen komissio toivoo, että 
jäsenvaltiot: 
(1) pyrkivät ottamaan yksityisen sektorin mukaan infrastmkmurihankkeiden kehittämiseen 
mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, 
(2) poistavat kaikki esteet väliaikaisten projektiyhtiöiden perustamiselta, erityisesti 
rautatieliikenteen alalla, 
(3) jatkavat rautatieteollisuuden uudistamista komission valkoisessa kirjassa määritettyjen 
suuntaviivojen mukaisesti, 
(4) toimivat mahdollisimman tiiviissä yhteistyössä yksityisen sektorin kanssa kehittääkseen 
uusia sekä nykyisiä rahoitusinstrumentteja, jotka soveltuvat infrastruktuurihankkeiden 
rahoittamiseen, 
(5) ottavat ympäristönäkökohdat huomioon suunnitteluprosessien mahdollisimman 
varhaisessa vaiheessa. 
15 
LIITE 
Tähän mennessä on yksilöity seuraavat hankkeet, joissa voidaan mahdollisesti soveltaa julkisen 
ja yksityisen sektorin yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa: 
Etelän suurnopeusjuna: alaryhmä 2 ehdotti Madridin ja Barcelonan välisen rataosuuden 
kehittämistä mahdollisesti julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeena siten, että 
yksityinen sektori investoisi liikkuvaan kalustoon ja osallistuisi hankkeen 
toimintavaiheeseen. Lisäksi ryhmä ehdotti yhteistyöhankkeeksi Figuerasin ja Perpignanin 
välistä osuutta, jonka kehittämisestä käyttöoikeusurakkajärjestelmän mukaisesti on tehty 
muodollinen sopimus Espanjan ja Ranskan hallitusten välillä. 
Pariisin, Brysselin, Kölnin, Amsterdamin ja Lontoon välisen rautatien Hollannissa 
sijaitseva rataosuus, jonka osalta asianomaiset viranomaiset tutkivat parhaillaan 
alustavasti mahdollisen yhteistyöhankejärjestelmän perustamista hankkeen 
toimintavaiheen aikana. 
Brennerin tunnelia koskeva hanke, johon liittyvän tunnelin perusosuus pyritään 
toteuttamaan julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyöhankkeena (rakentamista ja toimintaa 
koskeva käyttöoikeusurakkasopimus) ja jossa perustetaan lyhyellä aikavälillä 
eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä vastaamaan sekä hankkeen teknisestä 
suunnittelusta että sen oikeudellisesta ja taloudellisesta analysoinnista yhteistyöhankkeen 
valmistelun aikana. 
Berliinin uusi lentokenttä, jonka yhteydessä tutkitaan mahdollisuuksia luoda tilapäinen 
oikeudellinen ja rahoituspaketti. 
Semmeringin tunnelia koskeva hanke (osa Itävaltaa ja Italiaa yhdistävää Pontebbanan 
väylää), jossa BOOT-käyttöoikeusurakkasopimusta koskeva tarjousmenettely on 
parhaillaan käynnissä. 
Piraeuksen ja Ateenan välinen rautatieyhteys 
Jäsenvaltioita pyydetään ehdottamaan muita hankkeita, joihin voitaisiin soveltaa julkisen ja 
yksityisen sektorin yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa. Lisäksi komissio tutkii yhdessä 
EIP:n kanssa muita soveltuvia hankkeita. 
16 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 453 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 07 08 06 
Luettelonumero : CB-CO-97-470-FI-C 
ISBN 92-78-24637-9 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg