EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukainen komission tiedonanto Euroopan parlamentille neuvoston yhteisestä kannasta, jonka aiheena on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antaminen ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä /* SEK/2003/1450 lopull. - COD 2002/0141 */





EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukainen KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE neuvoston yhteisestä kannasta, jonka aiheena on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antaminen ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 2002/0141 (COD) EY:n perustamissopimuksen 251 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukainen KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE neuvoston yhteisestä kannasta, jonka aiheena on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antaminen ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 1. TAUSTA Ehdotus toimitettu Euroopan parlamentille ja neuvostolle [KOM(2002) 377 lopullinen - 2002/0141(COD)]: // 11.7.2002 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto: // 26.2.2003 Euroopan parlamentin lausunto ensimmäisessä käsittelyssä: // 5.6.2003 Muutettu ehdotus annettu: // 22.10.2003 Yhteinen kanta vahvistettu: // 27.10.2003 (yksimielisesti) 2. KOMISSION EHDOTUKSEN TAVOITE Kyse on kolmannesta ehdotuksesta viiden ehdotuksen paketissa, jolla pyritään kodifioimaan ja ajantasaistamaan voimassa olevat yhteisön elintarvikehygieniasäännöt. Ehdotuksen päätavoitteena on tehdä nykyisistä eläinperäisten elintarvikkeiden hygienian virallista valvontaa koskevista säännöistä vankemmin tieteeseen ja riskeihin perustuvia sekä ottaa käyttöön elintarvikelainsäädännön pääperiaatteet (tilalta pöytään -periaate, toimivaltaisten viranomaisten velvollisuuksien määrittely). Ehdotuksen piiriin kuuluvat tuotteet ovat liha, kalastustuotteet, simpukat ja maito. 3. KOMMENTIT YHTEISEEN KANTAAN 3.1. Yleinen huomautus Komissio totesi täysistunnossa 5. kesäkuuta 2003 seuraavaa: - Se voi hyväksyä kokonaan tai osittain, uudelleen muotoiltuina seuraavat tarkistukset: 3, 5, 7, 11, 12, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 28, 29, 32, 34, 35, 41, 45, 47, 49, 51, 56, 57, 61, 66, 85, 96, 104, 110, 116, 120, 121, 130, 131, 132, 133, 134, 138 ja 141. - Se ei voi hyväksyä seuraavia tarkistuksia: 2, 4, 6, 10, 14, 15, 21 (kohta 6), 25, 30, 31, 33, 36, 37, 38, 44, 46, 55, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 65, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 75, 76, 77, 78, 80, 81, 83, 86, 87 (osittain), 88 (osittain), 90, 100, 101, 102, 103, 105, 106, 107, 109, 112, 114, 117, 118, 119, 122 (osittain), 123, 125, 126, 127, 128, 129, 135, 136, 137, 139, 140 ja 143. - Se voi hyväksyä kaikki muut tarkistukset. Neuvosto on nähnyt paljon vaivaa pyrkiessään vastaamaan Euroopan parlamentin esittämiin huoliin tässä teknisesti mutkikkaassa asiassa. Vaikkei neuvosto olekaan aina pystynyt ottamaan tarkistuksia huomioon juuri samoin sanamuodoin kuin parlamentin lausunnossa, se on huolellisesti pyrkinyt kunnioittamaan parlamentin ajamia tavoitteita. Komission hyväksymät tarkistukset on suurelta osin otettu huomioon. Neuvoston yhteisessä kannassa on lisäksi joitakin sellaisia säännöksiä, jotka ovat komission alun perin hylkäämien tarkistusten tavoitteiden kanssa samoilla linjoilla. Koska säännösten muotoilussa on otettu huomioon komission esittämät huomautukset, komissio voi hyväksyä ne. 3.2. Suhde asetukseen (EY) N:o 178/2002 (Yleinen elintarvikelainsäädäntö) Komissio on hylännyt tarkistukset 4, 25 ja 70, joiden aiheena ovat tarkastusmaksut (4), noudattamatta jättämisen seuraamukset (25) ja muutoksenhakumahdollisuus (70). Neuvosto on toiminut asiassa samoin. Neuvosto on kuitenkin sisällyttänyt yhteisen kannan 9 artiklaan osia tarkistuksesta 25 (toimet noudattamatta jättämisen yhteydessä). Komissio voi hyväksyä tämän, koska artiklassa jätetään päätösvalta toimien luonteesta jäsenvaltioille. 3.3. Vaatimusten siirtäminen liitteistä artikloihin Tarkistuksella 21 halutaan varmistaa, että elintarvikelainsäädännön perusvaatimukset esitetään artiklaosassa eikä liitteessä. Tarkistuksen tavoite on otettu huomioon yhteisen kannan 5 artiklassa. Neuvosto ei kuitenkaan ottanut yhteiseen kantaan tarkistuksen 21 kuudetta kohtaa (jossa rajoitetaan teurastamon henkilöstön roolia siipikarjan- ja kaninlihan tarkastuksissa). Neuvosto noudatteli tässä komission kantaa tarkistukseen 21. 3.4. Joustonvara pienyrityksille ja kotiteolliseen tuotantoon Tarkistuksissa 3 ja 138 annetaan mahdollisuus joustoihin pienyritysten, perinteisten tuotantomenetelmien ja syrjäseutujen osalta. Tarkistusten tavoitteet näkyvät yhteisen kannan johdanto-osan 4 kappaleessa ja 17 artiklan 4-7 kohdassa. Neuvosto ei ottanut huomioon komission hylkäämää tarkistusta 15, jossa määritellään "pieni kotiteollisuusyritys". 3.5. Komiteamenettely Tarkistusten 116, 120, 130 ja 131 aiheena on komiteamenettely (liitteiden muuttaminen, täytäntöönpanosäännöt ja siirtymätoimenpiteet). Kysymyksiä käsitellään yhteisen kannan 16, 17 ja 18 artiklassa. 3.6. Tuonti Tarkistuksilla 26, 27, 28, 29, 32, 34 ja 35 halutaan sisällyttää ehdotukseen tuontia koskevia vaatimuksia, jotka olivat aiemmin "hygieniaehdotuksen 2" liitteessä III [KOM(2000) 438 - COD 2000/0179]. Ne on otettu huomioon yhteisen kannan 10-15 artiklassa (uudelleen muotoiltuina). 3.7. Elintarvikeketjua koskevat tiedot Eräillä tarkistuksilla annetaan joustonvaraa elintarvikeketjua koskevien tietojen osalta (tilan antamat tiedot, joiden on seurattava eläinten mukana teurastamoon). Asiaa koskevat komission hyväksymät tarkistukset ovat numerot 47, 48, 49 ja 51. Koska monet elintarvikeketjua koskeviin tietoihin liittyvät vaatimukset kuuluvat elintarvikealan toimijoiden vastuulle, neuvosto päätti siirtää ne hygieniaehdotukseen 2 [KOM(2000) 438 - COD 2000/0179]. Neuvosto otti näin huomioon edellä mainitut tarkistukset ja sisällytti ne erityiseen hygieniaehdotuksen 2 liitteessä II olevaan jaksoon. 3.8. Terveysmerkintä Neuvosto sisällytti komission osittain hyväksymän, uudelleenmuotoilua edellyttävän tarkistuksen 61 (tuoreen lihan terveysmerkintä) periaatteet yhteisen kannan liitteessä I olevan I jakson III lukuun. Neuvosto ei ottanut huomioon tarkistuksia 62, 63, 64 ja 65 (jotka komissio hylkäsi). Neuvoston ja komission näkemyksen mukaan terveysmerkintä on varattava punaisen lihan merkitsemiseen, kun taas Euroopan parlamentin tarkistusten myötä sitä käytettäisiin myös siipikarjan- ja kaninlihassa. Tarkistuksella 60 (jonka komissio hylkäsi) halutaan täsmentää, että virallinen apulainen voi valvoa terveysmerkintöjen tekemistä. Tavoite on otettu mukaan yhteiseen kantaan. 3.9. Silmämääräinen post mortem -tarkastus Kansanterveyttä koskevia eläinlääkintätoimenpiteitä käsittelevän tiedekomitean antamien tieteellisten neuvojen perusteella komissio sisällytti ehdotukseensa eräiden lihasikaryhmien silmämääräisen post mortem -tarkastuksen. Tämä silmämääräinen tarkastus korvaisi nykysäännöstön mukaisen yksityiskohtaisen tarkastuksen (johon kuuluu viiltoja ja tunnustelua). Tarkistus 109 poistaisi mahdollisuuden tehdä silmämääräinen tarkastus, minkä vuoksi komissio ei sitä hyväksynyt. Neuvosto toimi asiassa komission ehdotuksen mukaisesti eikä ottanut tarkistusta 109 huomioon. 3.10. Virallisia tarkastustehtäviä suorittava laitoksen henkilöstö Komission ehdotuksen mukaan laitosten henkilökunta voi suorittaa tiettyjä tarkastustehtäviä. Eräät tarkistukset (81, 83, 100, 127, 135, 136, 139 ja 140) ovat pahasti ristiriidassa sen periaatteen kanssa, että laitosten henkilökunta voi osallistua tarkastustehtäviin. Komissio ei hyväksynyt tarkistuksia, eikä neuvosto ottanut niitä huomioon. Tarkistuksesta 83 komissio ja neuvosto hylkäsivät teurastamon henkilökuntaa koskevan osan, mutta yhteinen kanta vastaa tarkistuksen toista osaa. Tarkistuksessa 87 asetetaan ehtoja laitosten henkilökunnan ottamiselle mukaan virallisiin tarkastuksiin. Komissio hyväksyi eräät tarkistuksen osatekijät. Yhteisessä kannassa ne on sisällytetty 5 artiklan 6 kohtaan sekä liitteessä I olevan III jakson III luvun A kohdan 2 alakohdan d alakohtaan. 3.11. Eläinlääkärin läsnäolo pienissä teurastamoissa Tarkistuksessa 85, jonka komissio hyväksyi uudelleenmuotoilua edellyttäen, todetaan, että tarkastuseläinlääkärin läsnäolon tarpeellisuus pienissä teurastamoissa olisi määritettävä riskianalyysin perusteella. Tämä on sisällytetty yhteisen kannan liitteessä I olevan III jakson II luvun 2 kohtaan. 3.12. Koulutus Komissio on hyväksynyt koko joukon tarkistuksia, joiden aiheena ovat virkaeläinlääkärien ja virallisten avustajien koulutusvaatimukset. Kyse on tarkistuksista 88 (osittain), 89, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98 ja 99. Yhteisen kannan liitteessä I olevan III jakson IV luvun B kohta vastaa mainittuja tarkistuksia. 3.13. Elävät simpukat ja kalastustuotteet Komission hyväksymät asiaa koskevat tarkistukset (121 ja 124) on sisällytetty yhteisen kannan 18 artiklaan (simpukoiden testaus) ja liitteessä III olevaan I lukuun (vesiviljelytuotteiden viralliset tarkastukset). Neuvosto otti huomioon myös tarkistuksen 122 (jonka komissio oli hyväksynyt osittain) salliakseen joustavuutta näytteitten ottamiseen elävistä simpukoista. 3.14. Muut tekniset ja toimitukselliset tarkistukset Muilla komission hyväksymillä tarkistuksilla pyritään tekemään ehdotukseen teknisiä ja toimituksellisia parannuksia. Neuvosto on yleisesti ottaen ottanut nämä tarkistukset huomioon. 4. PÄÄTELMÄ Yhteinen kanta on pitkälti linjassa niiden Euroopan parlamentin tarkistusten kanssa, jotka komissio oli hyväksynyt. Siihen on kuitenkin sisällytetty joidenkin komission hylkäämien tarkistusten tavoitteita lukuun ottamatta seuraavia seikkoja: - teurastamon henkilöstön osallistuminen lihantarkastuksiin - lihan terveysmerkinnät - tietyntyyppisen sianlihan silmämääräinen tarkastaminen. 5. YHTEISTÄ KANTAA KOSKEVAT JULISTUKSET 3 artiklan 7 kohta Komissio selvittää, kuinka kansalliset hyväksyttyjen laitosten luettelot voidaan asettaa saataville Internetiin ja kuinka usein ne olisi vähintään päivitettävä. Tarvittaessa komissio tekee asiaa koskevia ehdotuksia. 5 artiklan 6 kohta Ruotsi pitää hyvänä yritysten palkkaamien avustajien työnkuvan laajentamista verrattuna nykytilanteeseen. Ruotsi pitää kuitenkin valitettavana, ettei yritysten palkkaamia avustajia panna työtehtävien suhteen täysin samalle lähtöviivalle virallisten avustajien kanssa - huolimatta siitä, että kummallakin ryhmällä on oltava sama koulutus ja ammattitaito ja että molempien ryhmien on työskenneltävä virkaeläinlääkärin valvonnassa. Lisäksi Ruotsi suhtautuu myönteisesti siihen, että nykysäännöstöä voidaan ajantasaistaa komiteamenettelyllä, ja odottaa komission nopeasti tarkastelevan sääntöjä uudelleen, jotta yritysten avustajien järjestelmää voitaisiin laajentaa siten, että nämä asetetaan samaan asemaan virallisten avustajien kanssa. 15 artiklan 2 kohta Komissio vahvistaa, että tehdas- ja pakastusalukset rekisteröidään aina lippuvaltioonsa - myös siinä tapauksessa, että aluksen tarkastamisen hoitaa toinen valtio 15 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. 17 artiklan 6 kohta Komissio vahvistaa, että kun se 17 artiklan 6 kohdan mukaisesti kuulee jäsenvaltioita elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, se toimii asiassa viivytyksettä. 21 artikla - Tarkistaminen Komissio vakuuttaa, että kun se antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 21 artiklan mukaisesti raportin asetuksen täytäntöönpanosta saaduista kokemuksista, raportissa käsitellään erityisesti seuraavia kysymyksiä: a) Aiheuttavatko henkilöstömäärien erot maiden välillä ongelmia elintarviketurvallisuudelle? b) Pitäisikö virallisten avustajien vähimmäiskoulutusvaatimuksia lisätä? c) Olisiko paikallaan laajentaa niiden sääntöjen soveltamisalaa, joilla sallitaan tarhatun riistan teurastaminen tuotantopaikalla? Tarvittaessa raporttiin liitetään asiaa koskevia ehdotuksia. Liitteessä I olevan III jakson IV luvun B osa Komissio selvittää, olisiko mahdollista ja suotavaa ulottaa liitteessä I olevan III jakson IV luvun B osan 8 kohta kattamaan tapaukset, joissa viralliset avustajat tekevät näytteenotto- ja analyysitehtäviä. Tarvittaessa komissio tekee asiasta ehdotuksia. Liitteessä I olevan IV jakson IX luvun A osa Komissio hankkii tieteellisiä neuvoja siitä, voitaisiinko jotkin alueet sertifioida virallisesti vapaiksi systiserkoosista, ja tarvittaessa ehdottaa komiteamenettelyllä tehtäviä muutoksia liitteeseen I. Maksujen periminen virallisista tarkastuksista Neuvosto ja komissio vahvistavat, ettei asetus vaikuta jäsenvaltioiden mahdollisuuksiin periä elintarvikealan toimijoilta virallisiin tarkastuksiin liittyviä kustannuksia eläinlääkinnällisistä maksuista annetun direktiivin mukaisesti, kunnes asetus rehujen ja elintarvikkeiden virallisesta valvonnasta annetaan. Eläinten hyvinvointi Ruotsi pitää olennaisena, että tarkastuseläinlääkäri tarkastaa kaikki teurastettavaksi tulevat eläimet ja varmistaa, etteivät ne ole kärsineet kuljetuksen aikana. Lisäksi Ruotsi katsoo, että teurastuksessa pitäisi olla läsnä tarkastuseläinlääkäri mm. valvomassa eläinten suojelua tainnutuksen ja verenlaskun yhteydessä. Tarkastuseläinlääkärin läsnäoloa koskeva pyyntö on tärkeä jo sen vuoksi, että voitaisiin säilyttää kuluttajien luottamus eläinten kohteluun lihan ja lihatuotteiden tuotannossa. Ruotsi katsoo, että poikkeuksia pitäisi myöntää vain pienille teurastamoille, joihin kuljetusmatkat ovat lyhyitä. Rehujen ja elintarvikkeiden virallista valvontaa koskeva asetus Neuvosto ja komissio ovat yhtä mieltä siitä, että kun rehujen ja elintarvikkeiden virallista valvontaa koskeva asetus annetaan, vastaavat säännökset olisi päällekkäisyyksien välttämiseksi poistettava ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä annetusta asetuksesta, mikäli edellä mainitun asetuksen luonteeltaan yleisemmät säännökset tarjoavat yhtä korkeatasoisen suojan kansanterveydelle. Kyseeseen voivat tulla erityisesti säännökset, jotka koskevat - laitosten hyväksymistä (myös ehdollista) - kansallisia täytäntöönpanotoimia - kolmansien maiden toimivaltaisilta viranomaisilta vaadittavia takeita, joita edellytetään yhteisöön suuntautuvaan elintarvikkeiden vientiin - elintarvikkeisiin ja elintarviketuotantoon sovellettavien mikrobiologisten kriteerien noudattamisen varmentamista virallisissa tarkastuksissa. Neuvosto ja komissio ovat yhtä mieltä myös siitä, että rehujen ja elintarvikkeiden virallista valvontaa koskevan asetuksen voimaantulopäivän pitäisi olla mahdollisimman lähellä sitä päivää, jolloin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä annettu asetus tulee voimaan.