Komission kertomus - Komission yhdeksästoista vuosikertomus Euroopan parlamentille polkumyynnin ja tukien vastaisista yhteisön toimista - Yleiskatsaus kolmansien maiden polkumyyntitapausten, tukien vastaisten tapausten ja suojatoimenpidetapausten seurannasta (2000) /* KOM/2001/0571 lopull. */





KOMISSION KERTOMUS - KOMISSION YHDEKSÄSTOISTA VUOSIKERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE POLKUMYYNNIN JA TUKIEN VASTAISISTA YHTEISÖN TOIMISTA - YLEISKATSAUS KOLMANSIEN MAIDEN POLKUMYYNTITAPAUSTEN, TUKIEN VASTAISTEN TAPAUSTEN JA SUOJATOIMENPIDETAPAUSTEN SEURANNASTA (2000) SISÄLLYSLUETTELO Päämäärä ja tavoitteet 1. Yleiskatsaus polkumyynnin ja tukien vastaisesta lainsäädännöstä 1.1. Oikeuskehys 1.1.1. Sovellettava lainsäädäntö 1.1.1.1. Kansainvälinen kehys 1.1.1.2. Yhteisön lainsäädäntö 1.1.2. Mitä polkumyynti on ja mitä ovat tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavat tuet - tullien käyttöönottoa koskevat merkittävän vahingon edellytykset 1.1.2.1. Polkumyynti ja tuet 1.1.2.2. Merkittävä vahinko ja syy-yhteys 1.1.2.3. Yhteisön etu 1.1.3. Menettely 1.1.4. Polkumyyntiä ja tukia käsittelevät komission yksiköt 1.2. Polkumyynnin perusasetukseen vuonna 2000 tehdyt muutokset 1.3. WTO:n riitojenratkaisumenettely polkumyyntiin ja tukiin liittyvissä asioissa 1.3.1. WTO:n riitojenratkaisumenettelyn määrittely 1.3.2. Yhteisön toimia koskevat riitojenratkaisumenettelyt 1.3.2.1. Tapaukset, joissa yhteisö aloitti riitojenratkaisumenettelyn 1.3.2.2. Kolmansien maiden Euroopan yhteisöä vastaan aloittamat riitojenratkaisumenettelyt 2. Yleiskatsaus voimassa olevista toimenpiteistä 3. Vireille pannut polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevat tutkimukset 3.1. Johdanto 3.2. Tapaukset (kronologisessa järjestyksessä) 3.2.1. Alumiinifolio Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä 3.2.2. Teräsköydet ja -kaapelit Tsekistä, Korean tasavallasta, Malesiasta, Venäjältä, Thaimaasta ja Turkista 3.2.3. Parasetamoli Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Turkista ja Yhdysvalloista 3.2.4. Integroidut elektroniset pienoisloistelamput Kiinan kansantasavallasta 3.2.5. Polyeteenitereftalaatista (PET) valmistettu kalvo Intiasta ja Korean tasavallasta 3.2.6. Väritelevisiovastaanottimet Turkista 3.2.7. Napavaihteilla varustetut polkupyörän navat Japanista 3.2.8. Urea Valko-Venäjältä, Bulgariasta, Kroatiasta, Egyptistä, Virosta, Liettuasta, Libyasta, Puolasta, Romaniasta ja Ukrainasta 3.2.9. Ferromolybdeeni Kiinan kansantasavallasta 3.2.10. Työstetyt graniittiset muistomerkki- ja rakennuskivet Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta 3.2.11. Sinkkioksidi Kiinan kansantasavallasta 4. Väliaikaiset toimenpiteet 4.1. Yleiskatsaus 4.2. Tapaukset (kronologisessa järjestyksessä) 4.2.1. Polyesterikatkokuidut Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta (polkumyynti) 4.2.2. Polyesterikatkokuidut Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta (tuettu tuonti) 4.2.3. Seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut tuotteet (kvartolevyt) Kiinan kansantasavallasta, Intiasta ja Romaniasta 4.2.4. Tempervalurautaisten putkien liitos- ja muut osat Brasiliasta, Tsekistä, Japanista, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta ja Thaimaasta. 4.2.5. Urea-ammoniumnitraattiliuokset Algeriasta, Valko-Venäjältä, Liettuasta, Venäjältä ja Ukrainasta 4.2.6. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet Malesiasta ja Filippiineiltä (tuettu tuonti) 4.2.7. Väritelevisioiden katodisädekuvaputket Intiasta, Malesiasta, Kiinan kansantasavallasta ja Korean tasavallasta 4.2.8. Hiusharjat Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta 4.2.9. Glysiini Kiinan kansantasavallasta 4.2.10. Styreenibutadieenistyreenistä valmistettu lämpömuovautuva kumi Taiwanista (tuettu tuonti) 4.2.11. Styreenibutadieenistyreenistä valmistettu lämpömuovautuva kumi Taiwanista (tuettu tuonti) 4.2.12. Läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina oleva kivihiilikoksi Kiinan kansantasavallasta 4.2.13. Polyesterikatkokuidut Intiasta ja Korean tasavallasta 4.2.14. Ammoniumnitraatti Puolasta ja Ukrainasta 4.2.15. Polyeteenitereftalaatti (PET) Intiasta, Indonesiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta (polkumyynti) 4.2.16. Polyeteenitereftalaatti (PET) Intiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta (tuettu tuonti) 5. Lopulliset toimenpiteet 5.1. Yleiskatsaus 5.2. Tapaukset (kronologisessa järjestyksessä) 5.2.1. Raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet Bulgariasta, Intiasta, Etelä-Afrikasta, Taiwanista ja Jugoslavian liittotasavallasta (polkumyynti) 5.2.2. Raudasta ja seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet Intiasta ja Taiwanista (tuettu tuonti) 5.2.3. Seostamattomasta teräksestä valmistetut saumattomat putket Kroatiasta ja Ukrainasta 5.2.4. Polyesteristä valmistetut synteettikuidut Australiasta, Indonesiasta ja Taiwanista (tuettu tuonti) 5.2.5. Polyesteristä valmistetut synteettikatkokuidut Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta 5.2.6. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet Malesiasta ja Filippiineiltä (tuettu tuonti) 5.2.7. Seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut tuotteet (kvartolevyt) Kiinan kansantasavallasta, Intiasta ja Romaniasta 5.2.8. Tempervalurautaisten putkien liitos- ja muut osat Brasiliasta, Tsekistä, Japanista, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta ja Thaimaasta 5.2.9. Styreenibutadieenistyreenistä valmistettu lämpömuovautuva kumi Taiwanista 5.2.10. Styreenibutadieenistyreenistä valmistettu lämpömuovautuva kumi Taiwanista (tuettu tuonti) 5.2.11. Urea-ammoniumnitraattiliuokset Algeriasta, Valko-Venäjältä, Liettuasta, Venäjältä ja Ukrainasta 5.2.12. Mustat värinmuodostajat Japanista (aiemmin One Dye Black 1 -tuote ja One Dye Black 2 -tuote) 5.2.13. Väritelevisioiden katodisädekuvaputket Intiasta ja Korean tasavallasta 5.2.14. Polyeteenitereftalaatti (PET) Intiasta, Indonesiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta 5.2.15. Polyeteenitereftalaatti (PET) Intiasta, Malesiasta ja Thaimaasta (tuettu tuonti) 5.2.16. Elektroniset vaa'at Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta ja Taiwanista 5.2.17. Läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina oleva kivihiilikoksi Kiinan kansantasavallasta 5.2.18. Polyesterikatkokuidut Intiasta ja Korean tasavallasta 6. Ilman toimenpiteitä päätetyt tutkimukset 6.1. Yleiskatsaus 6.2. Tapaukset (kronologisessa järjestyksessä) 6.2.1. Polyesterikatkokuidut Korean tasavallasta ja Thaimaasta (tuettu tuonti) 6.2.2. Televisiokamerajärjestelmät Yhdysvalloista 6.2.3. Raudasta ja seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet Iranista 6.2.4. Raudasta ja seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet Etelä-Afrikasta (tuettu tuonti) 6.2.5. Keltainen fosfori Kiinan kansantasavallasta 6.2.6. Polkupyörän rungot Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista 6.2.7. Polkupyörien haarukat Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista 6.2.8. Polkupyörien pyörät Kiinan kansantasavallasta 6.2.9. Hiusharjat Hongkongista 6.2.10. Televisiokamerajärjestelmien osat Japanista 6.2.11. CD-levykotelot Kiinan kansantasavallasta 6.2.12. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet Singaporesta ja Thaimaasta (tuettu tuonti) 6.2.13. Ruostumattomasta teräksestä valmistettu valssilanka Turkista 6.2.14. Tempervalurautaisten putkien liitos- ja muut osat Kroatiasta ja Jugoslavian liittotasavallasta 6.2.15. Urean ja ammoniumnitraatin liuosseos Slovakiasta 6.2.16. Lasikuitufilamentista valmistetut kudotut kankaat Taiwanista (tuettu tuonti) 6.2.17. Väritelevisioiden katodisädekuvaputket Liettuasta, Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta 6.2.18. Hiusharjat Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta 6.2.19. Glysiini Kiinan kansantasavallasta 6.2.20. Polyeteenitereftalaatti (PET) Indonesiasta, Korean tasavallasta ja Taiwanista (tuettu tuonti) 7. Polkumyynnin ja tuetun tuonnin tarkastelut 7.1. Yleiskatsaus 7.2. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevat tarkastelut 7.2.1. Vireille pannut toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevat tarkastelut (kronologisessa järjestyksessä) 7.2.1.1. Urea Venäjältä 7.2.1.2. Väritelevisiovastaanottimet Malesiasta, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Singaporesta ja Thaimaasta 7.2.1.3. Kaasukäyttöiset kertatäyttöiset sytyttimet Kiinan kansantasavallasta 7.2.1.4. Ammoniumnitraatti Venäjältä 7.2.1.5. Peroksidisulfaatit Kiinan kansantasavallasta 7.2.2. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevat tarkastelut, jotka päättyivät tullien vahvistamiseen (kronologisessa järjestyksessä) 7.2.2.1. Perkipoltettu magnesium Kiinan kansantasavallasta 7.2.2.2. Kaliumkloridi Valko-Venäjältä, Venäjältä ja Ukrainasta 7.2.2.3. Piikarbidi Kiinan kansantasavallasta, Venäjältä ja Ukrainasta 7.2.2.4. Polkupyörät Kiinan kansantasavallasta 7.2.2.5. Etanoliamiinit Yhdysvalloista 7.2.2.6. Fluorisälpä Kiinan kansantasavallasta 7.2.2.7. Televisiokamerajärjestelmät Japanista 7.2.3. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevat tarkastelut, jotka johtivat menettelyn päättämiseen (kronologisessa järjestyksessä) 7.2.3.1. Kertatäyttöiset taskusytyttimet Japanista 7.2.3.2. Suuret alumiinielektrolyyttikondensaattorit (elektrolyyttikondensaattorit) Japanista 7.2.3.3. Vähän hiiltä sisältävä ferrokromi Venäjältä ja Kazakstanista 7.3. Välivaiheen tarkastelut 7.3.1. Vireille pannut välivaiheen tarkastelut (kronologisessa järjestyksessä) 7.3.1.1. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet ja niiden osat Kiinan kansantasavallasta 7.3.1.2. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut tangot Intiasta 7.3.1.3. Muokkaamaton ja seostamaton magnesium Kiinan kansantasavallasta 7.3.1.4. Televisiokamerajärjestelmät Japanista 7.3.1.5. Väritelevisiovastaanottimet Malesiasta, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Singaporesta ja Thaimaasta 7.3.1.6. Polyesterikuitufilamenttitouvi Thaimaasta 7.3.1.7. Yksityiskäyttöön tarkoitetut telekopiolaitteet Kiinan kansantasavallasta, Japanista, Korean tasavallasta, Malesiasta, Singaporesta, Taiwanista ja Thaimaasta 7.3.1.8. Ammoniumnitraatti Venäjältä 7.3.1.9. Polkupyörät Kiinan kansantasavallasta 7.3.1.10. Taskusytyttimet (kaasukäyttöiset ja kertatäyttöiset) Thaimaasta 7.3.1.11. Polyesterikatkokuidut Valko-Venäjältä 7.3.2. Välivaiheen tarkastelut, jotka päättyivät tullien vahvistamiseen/muuttamiseen (kronologisessa järjestyksessä) 7.3.2.1. Televisiokamerajärjestelmät Japanista 7.3.2.2. Raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut saumattomat putket Venäjältä 7.3.2.3. Kaliumkloridi Valko-Venäjältä, Venäjältä ja Ukrainasta 7.3.2.4. Raudasta ja teräksestä valmistetut putkien liitososat Thaimaasta 7.3.2.5. Etanoliamiinit Yhdysvalloista 7.3.2.6. Polyesterikuitufilamenttitouvi Malesiasta 7.3.2.7. Polyesterikuitufilamenttitouvi Taiwanista 7.3.2.8. Fluorisälpä Kiinan kansantasavallasta 7.3.2.9. Mikroaaltouunit Korean tasavallasta 7.3.2.10. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet ja niiden osat Kiinan kansantasavallasta 7.3.2.11. Televisiokamerajärjestelmät Japanista 7.3.2.12. Muokkaamaton ja seostamaton magnesium Kiinan kansantasavallasta 7.3.3. Välivaiheen tarkastelut, jotka johtivat menettelyn päättämiseen (kronologisessa järjestyksessä) 7.3.3.1. Kertatäyttöiset taskusytyttimet Japanista 7.3.3.2. Suuret alumiinielektrolyyttikondensaattorit (elektrolyyttikondensaattorit) Japanista 7.3.3.3. Suuret alumiinielektrolyyttikondensaattorit (elektrolyyttikondensaattorit) Korean tasavallasta ja Taiwanista. 7.3.3.4. Polkupyörien osat Kiinan kansantasavallasta 7.3.3.5. Magneettilevyt (3,5 tuuman tietokonelevykkeet) Taiwanista 7.3.3.6. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut tangot Intiasta (tuettu tuonti) 7.4. Uuden viejän tarkastelut 7.4.1. Vireille pannut uuden viejän tarkastelut (kronologisessa järjestyksessä) 7.4.1.1. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet ja niiden osat Kiinan kansantasavallasta 7.4.1.2. Ruostumattomasta teräksestä valmistettu lanka (vähintään 1 mm) Intiasta (tuettu tuonti) 7.4.1.3. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut tangot Intiasta (tuettu tuonti) 7.4.1.4. Polyeteenistä tai polypropeenista valmistetut säkit ja pussit Intiasta 7.4.1.5. Raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet Intiasta (tuettu tuonti) 7.4.1.6. Raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet Intiasta 7.4.2. Tullien käyttöönottoon tai muuttamiseen päättyneet uuden viejän tarkastelut (kronologisessa järjestyksessä) 7.4.2.1. Nahasta valmistetut käsilaukut Kiinan kansantasavallasta 7.4.2.2. Puuvillan tyyppiset vuodeliinavaatteet Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista 7.4.2.3. Polkupyörät Taiwanista 7.4.2.4. Puiset kuormalavat Puolasta 7.4.2.5. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet ja niiden osat Kiinan kansantasavallasta 7.4.2.6. Lohi Norjasta 7.4.2.7. Polyeteenistä tai polypropeenista valmistetut säkit ja pussit Intiasta 7.5. Absorptiotutkimukset 7.5.1. Vireille pannut absorptiotutkimukset (kronologisessa järjestyksessä) 7.5.1.1. Polypropeenista valmistettu lyhdelanka ja paalinaru Puolasta 7.5.2. Tullin korottamiseen päättyneet absorptiotutkimukset (kronologisessa järjestyksessä) 7.5.2.1. Glyfosaatti Kiinan kansantasavallasta 7.5.2.2. Rengaskirjamekanismit Kiinan kansantasavallasta 7.5.2.3. Muokkaamaton ja seostamaton magnesium Kiinan kansantasavallasta 7.5.3. Ilman tullin korottamista päätetyt absorptiotutkimukset (kronologisessa järjestyksessä) 7.5.3.1. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet ja niiden osat Malesiasta ja Thaimaasta 7.6. Kiertämistä koskevat tutkimukset 7.6.1. Vireille pannut kiertämistä koskevat tutkimukset (kronologisessa järjestyksessä) 7.6.2. Tullin korottamiseen päättyneet kiertämistä koskevat tutkimukset (kronologisessa järjestyksessä) 7.6.2.1. Raudasta tai teräksestä valmistetut putkien liitososat Kiinan kansantasavallasta 7.6.3. Kiertämistä koskevat tutkimukset, jotka saatettiin päätökseen ilman tullin korottamista (kronologisessa järjestyksessä) 7.6.3.1. Magneettilevyt (3,5 tuuman tietokonelevykkeet) Taiwanista ja Kiinan kansantasavallasta 8. Sitoumusten valvonta 9. Palautukset 10. Tuomioistuimen suorittama tarkastelu: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätökset 10.1. Katsaus tuomioistuinten suorittamiin tarkasteluihin vuonna 2000 10.2. Vireillä olevat asiat 10.3. Uudet asiat 10.4. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamat tärkeimmät tuomiot 10.4.1. Muun muassa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat valkaisemattomat puuvillakankaat 10.4.2. Muun muassa Korean kansantasavallasta peräisin oleva mononatriumglutamaatti 10.4.3. Venäjältä ja Puolasta peräisin oleva muokkaamaton ja seostamaton sinkki 10.4.4. Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat nahasta valmistetut käsilaukut 10.4.5. Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat polkupyörien osat 10.4.6. Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat polkupyörien osat 10.4.7. Muun muassa Venäjältä peräisin oleva kaliumkloridi 10.4.8. Norjasta peräisin oleva viljelty merilohi 10.4.9. Muun muassa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat valkaisemattomat puuvillakankaat 10.5. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamat tuomiot 10.5.1. Muutoksenhaku ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-2/95 15.10.1998 antamaan tuomioon 11. Yhteisöstä tai sen jäsenvaltioista peräisin olevaa tuontia koskevat kolmansien maiden polkumyyntitutkimukset ja tuettua tuontia koskevat tutkimukset 11.1. Yhteisöön ja/tai sen jäsenvaltioihin kohdistetut polkumyyntitapaukset 11.2. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 11.2.1. Röntgenfilmi Saksasta 11.2.2. Maito Euroopan yhteisöstä 11.2.3. Akrylaatit Saksasta 11.2.4. Rauta- ja teräsköydet ja -kaapelit Saksasta, Espanjasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta 11.2.5. Vähän rikastettu uraani Ranskasta, Saksasta, Alankomaista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta 11.3. Yhteisöön ja/tai sen jäsenvaltioihin kohdistetut tukien vastaiset tapaukset 11.4. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 11.4.1. Sokeri Euroopan yhteisöstä 11.4.2. Kinkkusäilykkeet Tanskasta ja Alankomaista ja sianlihasäilykkeiden tuonti yhteisöstä 11.4.3. Lyijy ja vismuttiteräs Yhdistyneestä kuningaskunnasta 11.4.4. Oliiviöljy Euroopan yhteisöstä 11.4.5. Ruostumaton teräs Saksasta 11.4.6. Irtotavarana myytävä konjakki Ranskasta 12. Suojatoimenpiteet 12.1. Oikeuskehys 12.2. Yhteisön toiminta suojatoimenpiteiden alalla 12.3. Suojatoimenpidetapaukset, joissa yhteisö on osapuolena 12.4. Yksityiskohtaiset tiedot joistakin tapauksista 12.4.1. Yhdysvallat - teräksestä valmistettu valssilanka 12.4.2. Yhdysvallat - hitsatut putket 12.4.3. Venäjä - teräksestä valmistetut putket 12.4.4. Latvia - sianliha 12.4.5. Chile - nestemäinen maito ja maitojauhe 12.4.6. Intia - metyleenikloridi 12.4.7. Egypti - maitojauhe 13. Päätelmät 130 LIITELUETTELO LIITTEET: YHTEENVETO LIITE A // Vireille pannut uudet tutkimukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE B // Vireille pannut uudet tutkimukset viejämaittain vuosina 1996-2000 (31. joulukuuta) LIITE C // Vireille pannut uudet tutkimukset tuotealoittain vuosina 1996-2000 (31. joulukuuta) LIITE D // Uudet tutkimukset, jotka on saatettu päätökseen ottamalla käyttöön väliaikaiset tullit ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE E // Uudet tutkimukset, jotka on saatettu päätökseen ottamalla käyttöön lopulliset tullit ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE F // Uudet tutkimukset, jotka on päätetty ilman toimenpiteitä ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 A. Polkumyyntitutkimukset B. Tukien vastaiset tutkimukset LIITE G // Vireille pannut tai päätökseen saatetut toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevat tarkastelut ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE H // Vireille pannut tai päätökseen saatetut välivaiheen tarkastelut ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE I // Uuden viejän tarkastelut, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE J // Absorptiotutkimukset, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE K // Toimenpiteiden kiertämistä koskevat tutkimukset, jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE L // Nopeutetut tarkastelut (tukien vastaiset), jotka on pantu vireille tai saatettu päätökseen ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE M // Hyväksytyt tai peruutetut sitoumukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE N // Toimenpiteet, joiden voimassaolo päättyi ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE O // Lopulliset polkumyyntitoimenpiteet, jotka olivat voimassa 31. joulukuuta 2000 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE P // Lopulliset tukien vastaiset toimenpiteet, jotka olivat voimassa 31. joulukuuta 2000 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE Q // Sitoumukset, jotka olivat voimassa 31. joulukuuta 2000 A. Tuotteittain B. Maittain LIITE R // Polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset, jotka olivat vireillä 31. joulukuuta 2000 A. Uudet tutkimukset (tuotteittain) B. Tarkastelua koskevat tutkimukset (tuotteittain) C. Maittain (uudet tutkimukset ja tarkastelua koskevat tutkimukset) LIITE S // Palautukset ajanjaksolla 1. tammikuuta-31. joulukuuta 2000 LIITE T // Oikeustapaukset A. Oikeustapaukset, jotka olivat vireillä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa 31. joulukuuta 2000 B. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vuonna 2000 annetut tuomiot ja määräykset LIITE U // Yhteisöstä tai sen jäsenvaltioista peräisin olevaa tuontia koskevat kolmansien maiden polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset LIITE V // Kolmansien maiden suojatoimenpiteet vuonna 2000 Päämäärä ja tavoitteet Tämä kertomus annetaan Euroopan parlamentille sen polkumyynnin vastaisista yhteisön toimista 16. joulukuuta 1981 antaman päätöslauselman [1] ja Euroopan parlamentin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnön [2] johdosta. [1] EYVL C 11, 18.1.1982, s. 37. [2] PE 141.178/lopullinen, 30.11.1990, esittelijä Gijs de Vries. Kertomuksessa esitetään yhteenveto yleisessä politiikassa tapahtuneesta kehityksestä, ja se sisältää lyhyen selvityksen jokaisesta vireille pannusta polkumyynnin ja tukien vastaisesta tapauksesta, jokaisesta toteutetusta väliaikaisesta tai lopullisesta toimenpiteestä, vireille pannuista tarkasteluista sekä jokaisesta ilman toimenpiteiden käyttöönottoa päätetystä tapauksesta. Lisäksi kertomuksessa esitetään katsaus näihin kauppapoliittisiin välineisiin liittyvistä oikeustapauksista. Edellisen vuoden tavoin myös tässä kertomuksessa esitetään katsaus kolmansien maiden käyttöönottamista polkumyynnin ja tukien vastaisista toimenpiteistä, suojatoimenpiteistä sekä Maailman kauppajärjestön (WTO) riitojenratkaisumenettelyn mukaisista toimista. Polkumyyntiyksiköiden rakenneuudistusten takia yhteenveto kaupan esteistä annetun asetuksen soveltamisesta esitetään tästä lähtien Euroopan komission Euroopan parlamentille antamassa kertomuksessa Maailman kauppajärjestön toiminnasta. Väliaikaisten ja lopullisten toimenpiteiden määrä lisääntyi huomattavasti vuonna 2000 (väliaikaisia toimenpiteitä oli 17 vuonna 1999 ja 48 vuonna 2000, lopullisia toimenpiteitä oli 21 vuonna 1999 ja 51 vuonna 2000). Myös päätettyjä menettelyjä oli enemmän edellisiin vuosiin verrattuna (16 vuonna 1998, 22 vuonna 1999 ja 32 vuonna 2000). Kaikki tämä johtuu siitä, että vireille pantujen uusien tutkimusten määrä kasvoi poikkeuksellisen paljon vuonna 1999. Vuonna 2000 pantiin vireille huomattavasti vähemmän uusia tutkimuksia (86 vuonna 1999 ja 31 vuonna 2000). Näin ollen voidaan sanoa, että vuonna 2000 vireille pantujen tutkimusten määrässä palattiin normaalille tasolle. On kuitenkin huomattava, että jos otetaan lukuisat tarkastelua koskevat tutkimukset mukaan, tutkimuksia oli ennätysmäisen paljon vuonna 2000. Vuonna 2000 yhteisön jäsenvaltioista peräisin olevaan tuontiin kohdistui yhteensä 31 yhdentoista eri maan vireille panemaa polkumyyntitutkimusta ja tukien vastaista tutkimusta. Useissa tapauksissa komissio antoi tukensa yhteisön yrityksille ja osallistui kolmansien maiden tutkimustahojen sekä Maailman kauppajärjestön toimintaan. Kertomuksen liitteissä olevissa taulukoissa toimet esitetään helposti luettavassa muodossa. Kertomus on myös kansalaisten saatavilla. Vuoden 1999 kertomusta julkaistiin noin 600 kappaletta. (Internet-osoite: http://europa.eu.int/comm/dg01/trade10.htm) Yleiskatsaus polkumyynnin ja tukien vastaisesta lainsäädännöstä 1.1. Oikeuskehys 1.1.1. Sovellettava lainsäädäntö 1.1.1.1. Kansainvälinen kehys Kansainvälisellä tasolla sellaiset hyvän kauppatavan vastaiset kauppakäytännöt, kuten polkumyynti tai tukien myöntäminen, määriteltiin uhaksi avoimille markkinoille jo vuonna 1947, jolloin ensimmäinen GATT-sopimus allekirjoitettiin. Sopimukseen sisältyi erityismääräyksiä, joiden nojalla GATT:in jäsenet saattoivat toteuttaa näiden käytäntöjen vastaisia toimia silloin, kun niistä aiheutui merkittävää vahinkoa GATT:in jäsenen tuotannonalalle. Tämän jälkeen on tehty paljon työtä kaupan suojelukeinoja koskevien sääntöjen yhdenmukaistamiseksi. Viimeisimmän, WTO:n perustamiseen sekä polkumyyntiä ja tukia koskevien yksityiskohtaisten sopimusten laatimiseen johtaneen GATT:in neuvottelukierroksen (niin kutsutun Uruguayn kierroksen) aikana keskityttiin erityisesti niihin menettelytapoihin ja vahinkoihin liittyviin ehtoihin, joiden on täytyttävä ennen kuin suojatoimenpiteitä voidaan toteuttaa. Yhteisö osallistui aktiivisesti näiden ehtojen asettamisesta käytyihin neuvotteluihin ja on sisällyttänyt ne omaan lainsäädäntöönsä. 1.1.1.2. Yhteisön lainsäädäntö Yhteisön polkumyynnin ja tukien vastainen säännökset annettiin alun perin vuonna 1968, ja niitä on sen jälkeen muutettu useita kertoja. Nykyiset perussäädökset (EY ja EHTY), jotka muodostavat yhteisön polkumyyntitutkimusten ja tukien vastaisten tutkimusten oikeusperustan, tulivat voimaan maaliskuun 1996 ja huhtikuun 1998 välisenä aikana. Ne vastaavat GATT:in/WTO:n neuvottelujen yhteydessä tehtyjä polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevia sopimuksia. Perussäädöksiä ovat: - neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta [3] [3] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2238/2000 (EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2). - neuvoston asetus (EY) N:o 2026/97, annettu 6 päivänä lokakuuta 1997, muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta [4] [4] EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1. - komission päätös N:o 2277/96/EHTY, tehty 28 päivänä marraskuuta 1996, polkumyynnillä muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta [5] [5] EYVL L 308, 29.11.1996, s. 11, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä N:o 435/2001/EHTY (EYVL L 63, 3.3.2001, s. 14). - komission päätös N:o 1889/98/EHTY, tehty 3 päivänä syyskuuta 1998, muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta [6]. [6] EYVL L 245, 4.9.1998, s. 3. Näihin asetuksiin ja päätöksiin viitataan termeillä "perusasetus/perusasetukset". Yhteisön lainsäädäntöön sisältyy useita säännöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa, että polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevia yhteisön sääntöjä sovelletaan tasapuolisesti kaikkiin asianomaisiin osapuoliin. Näitä ovat muun muassa "yhteisön edun tarkastelu" ja "alhaisemman tullin sääntö". Yhteisön edun tarkastelu vastaa yleisen edun lauseketta, ja siinä todetaan, että toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan, jos ne eivät ole ristiriidassa yhteisön kokonaisedun kanssa. Tämä edellyttää, että arvioidaan kaikki asiaan liittyvät taloudelliset edut, mukaan luettuina sekä kotimaisen tuotannonalan, käyttäjien että kuluttajien edut. Alhaisemman tullin sääntö edellyttää, että yhteisön käyttöön ottamat tullit ovat polkumyynti- tai tukimarginaalia alhaisempia, jos alhaisempi tulli riittää korjaamaan yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon. 1.1.2. Mitä polkumyynti on ja mitä ovat tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavat tuet - tullien käyttöönottoa koskevat merkittävän vahingon edellytykset 1.1.2.1. Polkumyynti ja tuet Polkumyynti määritellään perinteisesti kansallisten markkinoiden väliseksi hintasyrjinnäksi tai myymiseksi alle tuotantohintojen. Yhteisön polkumyyntilainsäädännössä polkumyynniksi määritellään tuotteen myyminen yhteisössä "normaaliarvoa" alhaisemmalla hinnalla. "Normaaliarvo" on tavallisesti todellinen myyntihinta viejämaan kotimarkkinoilla. Näin ollen yritys myy polkumyyntihintaan, jos yrityksen kotimarkkinahinnat ovat vientihintoja korkeammat (hintasyrjintä). Jos kotimarkkinoiden myynti ei ole riittävän edustavaa esimerkiksi siksi, että myynti on ollut vähäistä, normaaliarvo voidaan määrittää muulla tavoin, esimerkiksi kotimarkkinoiden muiden tuottajien myyntihintojen tai tuotantokustannusten perusteella. Jälkimmäisessä tapauksessa yritys myy polkumyyntihintaan, jos sen vientihinnat ovat tuotantokustannuksia alhaisemmat. Useimmissa tapauksissa, joissa polkumyyntiä esiintyy useammin kuin satunnaisesti, vallitsee tietty markkinoiden eriytyminen. Tämä eriytyminen voi johtua muun muassa valtion sääntelystä tai kuluttajien valinnoista. Tämän ansiosta viejät ovat ainakin jossain määrin suojassa kansainväliseltä kilpailulta kotimarkkinoillaan. Tuilla voi olla samanlaisia vaikutuksia kuin myynnillä polkumyyntihintaan. Tuet ovat valtion myöntämää suoraa rahallista tukea, joka hyödyttää tuottajia tai viejiä (esimerkiksi avustukset, vapautukset veroista ja tulleista, edulliset lainat markkinakorkoa alhaisemmilla koroilla tai vienninedistämisjärjestelmät, joiden kaikkien tarkoituksena on, että viejät voivat myydä yhteisössä alhaisin hinnoin). 1.1.2.2. Merkittävä vahinko ja syy-yhteys Tällaisten hyvän kauppatavan vastaisten kauppakäytäntöjen vastaisia toimenpiteitä ei voida toteuttaa yksinomaan sillä perusteella, että yritykset vievät tuotteitaan yhteisöön polkumyyntihinnoin tai tuetuin hinnoin. Toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan, jos vienti aiheuttaa merkittävää vahinkoa yhteisön tuottajille, jotka eivät pysty kilpailemaan viejien kanssa tasa-arvoisesti. Tyypillisiä vahingon indikaattoreita ovat muun muassa polkumyynnillä tapahtuvan ja/tai tuetun tuonnin määrän kasvu tietyn ajanjakson kuluessa ja yhteisön tuotannonalan myyntihintoja alhaisemmat tuontihinnat. Seurauksena yhteisön tuotannonalalla joudutaan vähentämään tuotantomääriä ja alentamaan myyntihintoja. Näin tuotannonalan markkinaosuus pienenee, sille aiheutuu tappioita tai työntekijöitä joudutaan irtisanomaan. Äärimmäisissä tapauksissa viejät saattavat pyrkiä syrjäyttämään elinkelpoiset yhteisön tuottajat käyttämällä saalistushinnoittelustrategiaa. Vahinkoa koskeva analyysi edellyttää joka tapauksessa, että kaikki oleelliset tekijät otetaan huomioon ennen kuin päätetään, onko yhteisön tuotannonalalle todella aiheutunut merkittävää vahinkoa. Toinen ehto toimenpiteiden käyttöön ottamiselle on syy-yhteyden osoittaminen, eli on osoitettava, että vahinko on aiheutunut polkumyynnistä tai tukemisesta. Tämä ehto täyttyy, jos yhteisön tuotannonalaan kohdistuva vahinko tapahtuu samaan aikaan kun polkumyynnillä tapahtuva tai tuettu tuonti lisääntyy. On tärkeää huomata, että polkumyynnillä tapahtuva tai tuettu tuonti ei välttämättä ole vahingon ainoa syy. 1.1.2.3. Yhteisön etu Lopuksi on osoitettava, että toimenpiteiden soveltaminen ei ole ristiriidassa yhteisön kokonaisedun kanssa. Tältä osin on otettava huomioon kaikkien sellaisten asianmukaisten taloudellisten toimijoiden edut, joiden toimintaan tutkimuksen tuloksilla saattaa olla vaikutuksia. 1.1.3. Menettely Tutkimukset toteutetaan perusasetusten menettelytapasäännösten mukaisesti. Näillä säännöksillä varmistetaan avoin, tasapuolinen ja objektiivinen menettely myöntämällä asianomaisille osapuolille huomattavat menettelyyn liittyvät oikeudet. Tutkimuksen tulokset julkaistaan lisäksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja yhteisön velvollisuutena on perustella tässä julkaisussa päätöksensä. Lisäksi varmistetaan, että jokaisesta tapauksesta päätetään tosiasioiden perusteella, ja komissio saattaa tapauksen epäröimättä päätökseen, jos edellytykset toimenpiteiden käyttöön ottamiseksi eivät täyty. Vaikka jokaisessa tutkimuksessa tutkitaan erilaisia tuotteita ja eri maita, kaikissa tapauksissa noudatetaan samoja menettelytapasääntöjä. Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja Turkkiin sovelletaan kuitenkin tiettyjä etuuskohtelusääntöjä. Uuteen tapaukseen sovellettavat säännöt esitetään tiivistetysti jäljempänä. Menettelyn aloittaminen Yleensä tapauksen käsittely alkaa riittävästi perustellulla valituksella, jonka antaa valituksen kohteena olevaa tai samankaltaista tuotetta valmistava yhteisön tuotannonala. Otettuaan valituksen vastaan komissio arvioi, sisältääkö valitus riittävästi näyttöä tapauksen vireille panemiseksi. Tapauksen tutkiminen aloitetaan julkaisemalla vireillepanoa koskeva ilmoitus Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Ilmoituksessa kaikkia asianomaisia osapuolia sekä käyttäjiä ja tarvittaessa kuluttajajärjestöjä pyydetään osallistumaan menettelyihin ja toimimaan yhteistyössä. Viejämaiden ja yhteisön tuottajille, kauppiaille (erityisesti tuojille) ja muille asianomaisille osapuolille kuten käyttäjille lähetetään yksityiskohtaiset kyselylomakkeet. Osapuolille myös ilmoitetaan, että ne voivat esittää pyynnön tulla kuulluksi ja pyytää lupaa tutustua muihin kuin luottamuksellisiin asiakirjoihin asiansa puolustamiseksi. Väliaikaisiin toimenpiteisiin johtava tutkimus Kun kyselylomakkeiden vastaukset on vastaanotettu, komission virkamiehet tekevät tarkastuskäyntejä yhteistyössä toimivien osapuolten toimitiloihin. Näiden tarkastuskäyntien tärkeimpänä tarkoituksena on varmistaa kyselylomakkeissa annettujen tietojen luotettavuus. Varmennettuja tietoja käytetään polkumyyntimarginaalin, vahinkotekijöiden, etenkin hinnan alittavuusmarginaalin ja vahingon poistavan tason laskemiseksi ja määrittämiseksi. Nämä laskelmat edellyttävät usein tuhansien liiketoimien käsittelyä ja tuotantokustannusten monimutkaista analysointia. Näiden laskelmien tulokset ja muut päätelmät kootaan valmisteluasiakirjaan, ja sen perusteella päätetään väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta tai menettelyjen päättämisestä sen jälkeen, kun jäsenvaltioita on kuultu neuvoa-antavassa komiteassa. Kummassakin tapauksessa päätöksen tekee tässä vaiheessa komissio. Lopullisiin toimenpiteisiin johtava tutkimus Kun väliaikaisten tullien käyttöönotosta annettu komission asetus on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, asiaa koskevat täydelliset tiedot toimitetaan pyynnöstä asianomaisille osapuolille, jotta ne voivat tarkistaa komission laskelmat ja esittää huomautuksensa. Huomautukset voidaan esittää myös kuulemisen yhteydessä. Nämä väliaikaisia toimenpiteitä koskevat ehdotukset ja huomautukset otetaan huomioon komission valmistellessa toista, lopullista valmisteluasiakirjaansa. Lopullisen ilmoituksen ja jäsenvaltioiden kuulemisen jälkeen komissio tekee toisen valmisteluasiakirjan perusteella neuvostolle ehdotuksen siitä, vahvistetaanko väliaikaiset toimenpiteet ja otetaanko lopulliset toimenpiteet käyttöön. Toinen vaihtoehto on, että komissio hyväksyy viejien tekemät sitoumukset vähimmäishintojen noudattamisesta. Jälkimmäisessä tapauksessa tulleja ei yleensä sovelleta sellaisiin yrityksiin, joiden sitoumukset on hyväksytty. Neuvosto päättää komission ehdotuksen hyväksymisestä yksinkertaisella enemmistöllä, toisin sanoen niin, että vähintään kahdeksan jäsenvaltion on puollettava ehdotusta. Asetus, jossa säädetään lopullisten tullien käyttöönotosta ja väliaikaisten tullien kantamisesta, julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Päätelmien perusteella tapaus saatetaan päättää myös ottamatta käyttöön toimenpiteitä. Tällöinkin sovelletaan edellä kuvattua menettelyä (ilmoittaminen, huomautukset, kuuleminen, valmisteluasiakirja). Tapaus saatetaan yleensä päätökseen komission antamalla päätöksellä, kun jäsenvaltioita on kuultu. Aikataulu Edellä kuvattuun menettelyyn sovelletaan tiukkoja, säädöksissä vahvistettuja aikarajoja. Niiden mukaisesti päätös väliaikaisten tullien käyttöönotosta on tehtävä yhdeksän kuukauden kuluessa tutkimuksen vireillepanosta, ja tutkimuksen kokonaiskesto on enintään 15 kuukautta (tuetun tuonnin tapauksissa 13 kuukautta). Tästä aiheutuu huomattavia aikarajoitteita, kun otetaan huomioon muun muassa sisäiset neuvottelut sekä välttämättömyys julkaista asetukset ja päätökset kaikilla yhteisön kielillä samanaikaisesti. Polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteet ovat tavallisesti voimassa viisi vuotta, ja ne voivat sisältää tulleja tai viejien kanssa tehtyjä sitoumuksia. Toimenpiteet koskevat koko maata, mutta yksilöllinen kohtelu eli yrityskohtainen tulli voidaan myöntää sellaisille viejille, jotka ovat toimineet yhteistyössä koko tutkimuksen ajan. Viisivuotiskauden aikana asianomaiset osapuolet voivat tietyin edellytyksin pyytää toimenpiteiden tarkastelua tai kannettujen polkumyyntitullien palauttamista. Toimenpiteiden soveltaminen voidaan myös keskeyttää tietyin edellytyksin määräajaksi. Perusasetuksissa säädetään hallinnollisista tarkasteluista ja erotetaan kolme eri tyyppistä tarkastelua: välivaiheen tarkastelut, uuden viejän tarkastelut ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevat tarkastelut. Tarkastelut pannaan vireille yleensä vain perustellun näytön pohjalta, eivätkä ne tavallisesti kestä 12 kuukautta pidempään. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun tarkoituksena on päätellä, johtaako toimenpiteiden voimassaolon päättyminen polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. Viisivuotiskauden aikana komissio voi suorittaa myös välivaiheen tarkastelun. Tässä menettelyssä komissio tutkii, ovatko tukiin/polkumyyntiin ja aiheutuneeseen vahinkoon liittyvät olosuhteet muuttuneet merkittävästi ja saavutetaanko voimassa olevilla toimenpiteillä halutut tulokset vahingon poistamiseksi. Lopuksi perusasetuksissa säädetään vielä tarkasteluista, joiden avulla kunkin viejämaan uusille viejille voidaan määritellä yksilölliset marginaalit. Tuomioistuinten suorittamat tarkastelut Kuulemiset ja muita kuin luottamuksellisia asiakirjoja koskeva tutustumisoikeus sekä muut menettelyyn liittyvät osapuolten oikeudet otetaan huomioon menettelyn kuluessa, ja tämän lisäksi on olemassa mahdollisuus tuomioistuimen suorittamaan tarkasteluun oikeuksien moitteettoman noudattamisen varmistamiseksi. Polkumyynti- ja tukitapausten tarkastelua koskeva toimivalta kuuluu Luxemburgissa toimiville ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle ja yhteisöjen tuomioistuimelle. Lisäksi WTO:n jäsenvaltiot voivat turvautua myös WTO:n riitojenratkaisumenettelyyn. 1.1.4. Polkumyyntiä ja tukia käsittelevät komission yksiköt Polkumyyntitutkimukset ja tukien vastaiset tutkimukset kuuluvat muiden tehtävien ohella ulkoisesta kauppapolitiikasta vastaavan kauppapolitiikan pääosaston linjojen B ja C vastuualueeseen. Pääosaston linja C käsittelee tutkimuksissa polkumyyntiä ja tukia ja linja B puolestaan vahinkokysymyksiä ja yhteisön etua. Lisäksi linjan B yksikkö 1 vastaa molempien linjojen politiikkaan liittyvistä kysymyksistä ja linjan C yksikkö 1 valvoo kolmansien maiden polkumyynnin ja tukien vastaisia toimia ja suojatoimenpiteitä. 1.2. Polkumyynnin perusasetukseen vuonna 2000 tehdyt muutokset Vuonna 2000 tarkasteltiin Venäjän ja Kiinan polkumyyntitapauksiin vuodesta 1998 lähtien sovellettua erityistä markkinatalousmenettelyä [7]. Tarkastelussa tutkittiin, miten menettelyä oli sovellettu siihen mennessä, millaisia mahdollisuuksia olisi laajentaa menettelyä polkumyynnin vastaisten menettelyjen osalta mihin tahansa tavallisesti muuksi kuin markkinatalousmaaksi luokiteltavaan maahan sekä mitä ehtoja asetetaan yksilöllisen kohtelun myöntämiseksi. [7] Asetus (EY) N:o 905/98 (EYVL L 128, 30.4.1998). Tarkastelussa todettiin, että vaikka vain muutaman yrityksen markkinatalousasemaa koskeva pyyntö oli hyväksytty, perusteilla saatiin hyvä näyttö markkinataloudesta ja ne olivat merkityksellisiä, realistisia ja täytettävissä. Venäjästä ja Kiinasta todettiin myös, että uudistusten jatkumisesta huolimatta oli tapahtunut joitakin viivästymisiä, ja tämän takia katsottiin olevan tarkoituksenmukaista jatkaa voimassa olevan menettelyn soveltamista näistä maista tulevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa. Menettelyn soveltamisesta muihin maihin todettiin, että näiden maiden tilanteiden tutkinnassa selvisi, että Kazakstanissa, Ukrainassa ja Vietnamissa meneillään olevat talousuudistukset osoittavat kyseisten maiden edistyneen siirtymisessään suunnitelmataloudesta kohti taloutta, joka perustuu markkinatalouden periaatteisiin. Näin ollen katsottiin, että oli tarkoituksenmukaista laajentaa erityisen polkumyyntimenettelyn soveltaminen näihin maihin. Koska WTO-jäsenyys lisäksi on osoitus tietyn tasoisista talousuudistuksista ja kaupan vapaudesta, erityistä markkinatalousmenettelyä päätettiin laajentaa koskemaan sellaisia muiksi kuin markkinatalousmaiksi luokiteltavia maita, jotka ovat WTO:n jäseniä. Lisäksi lainsäädäntöön lisättiin säännös, jonka mukaisesti menettely laajennetaan koskemaan ilman eri toimenpiteitä muita kuin markkinatalousmaita niiden liittyessä WTO:n jäseniksi. Tarkastelun tuloksena neuvosto hyväksyi 9. lokakuuta 2000 polkumyynnin perusasetusta muuttavan asetuksen (EY) N:o 2238/2000 [8]. Muutos tuli voimaan 12. lokakuuta 2000. [8] EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2. Polkumyynnin perusasetuksen muutosten lisäksi tarkastelussa tutkittiin perusteita, joita sovelletaan sellaisiin muiden kuin markkinatalousmaiden viejiin, jotka pyytävät polkumyyntitapauksissa yksilöllistä kohtelua. Tutkimuksen perusteella perusteita päätettiin muuttaa siten, että huomiota kiinnitetään enemmän siihen, puuttuuko valtio yritysten vientitoimintaan. Asetuksen muuttamisella vältytään tilanteelta, joka johtui näiden perusteiden tarpeettomasta päällekkäisyydestä markkinatalouskohteluun oikeuttavien perusteiden kanssa. 1.3. WTO:n riitojenratkaisumenettely polkumyyntiin ja tukiin liittyvissä asioissa 1.3.1. WTO:n riitojenratkaisumenettelyn määrittely Uruguayn kierroksen päätelmien mukaisesti WTO-järjestelmään sisältyy nykyään erityinen menettely WTO:n jäsenvaltioiden välisten, tiettyjen WTO-sopimusten soveltamista koskevien riitojen ratkaisemiseen. Tämä oli tärkeä kehitysaskel kansainvälisessä kauppaoikeudessa. Menettely jakautuu kahteen vaiheeseen. Ensimmäinen vaihe tapahtuu WTO:n jäsenvaltioiden tasolla ja koostuu kahdenvälisistä neuvotteluista. Mikäli neuvottelut eivät johda tulokseen, voidaan aloittaa toinen vaihe kääntymällä erityisen ratkaisuelimen, paneelin, puoleen. Paneeli laatii asiasta raportin, josta voi valittaa erityiseen valituselimeen. Sekä paneelin raportti että valituselimen päätös hyväksytään riitojenratkaisuelimessä (Dispute Settlement Body, DSB), elleivät sen jäsenet päätä raportin hylkäämisestä yksimielisesti [9]. [9] Kutakin valitusta käsittelee kolme riitojenratkaisuelimen asettaman pysyvän seitsenjäsenisen valituselimen jäsentä. Riitojenratkaisuelimen on joko hyväksyttävä tai hylättävä valitusta koskeva raportti 30 päivän kuluessa, ja hylkääminen edellyttää yksimielistä päätöstä. Marrakechin sopimuksessa määritellään ne erityiset WTO-sopimukset, joiden perusteella riitojenratkaisumenettely voidaan aloittaa. Riitojenratkaisumenettely soveltuu nimenomaan polkumyyntisopimuksiin sekä tukia ja tasoitustulleja koskevaan sopimukseen. 1.3.2. Yhteisön toimia koskevat riitojenratkaisumenettelyt Yhteisö pani vireille riitojenratkaisumenettelyn kolmessa suojatoimenpiteisiin liittyvässä tapauksessa. Kaikissa kolmessa tapauksessa riitojenratkaisuelin hyväksyi paneelin ja valituselimen raportit, joissa useimmat yhteisön väitteet hyväksyttiin. Kahdessa tapauksessa WTO:n jäsenet, joiden oli todettu rikkovan sopimusta suojalausekkeista, noudattivat riitojenratkaisuelimen päätöksiä. Kolmannessa tapauksessa riitojenratkaisuelin ei ole vielä tehnyt lopullista päätöstä. Myös useita polkumyyntiin ja tukiin liittyviä neuvotteluja on käynnissä. Yhteisön pyynnöstä asetettiin yksi polkumyyntiä käsittelevä paneeli, ja yksi tukia koskeva paneelin raportti annettiin yhteisön tekemän valituksen jälkeen. Lisäksi Intian yhteisöstä esittämän valituksen jälkeen annettiin yksi polkumyyntiä koskeva paneelin raportti. 1.3.2.1. Tapaukset, joissa yhteisö aloitti riitojenratkaisumenettelyn - Korea - meijerituotteita koskevat suojatoimenpiteet Korea otti käyttöön 7. maaliskuuta 1997 tuontikiintiön muodossa toteutettavat tiettyjen meijerituotteiden (maitojauhesekoitusten) tuontiin sovellettavat lopulliset suojatoimenpiteet. Arvoltaan yhteisön kauppa, johon toimenpide kohdistui, oli noin 75 miljoonaa euroa. Yhteisö aloitti ratkaisumenettelyn syyskuussa 1997, ja paneeli asetettiin 23. heinäkuuta 1998. Vuoden 2000 tammikuussa riitojenratkaisuelin hyväksyi paneelin ja valituselimen raportit tapauksesta. Raporteissa suurin osa yhteisön vaatimuksista katsottiin aiheellisiksi ja Korean toimenpiteiden katsottiin rikkovan useita WTO:n suojalausekesopimuksen säännöksiä. Erityisesti todettiin, että vahinkoa koskeva tutkimus oli epätäydellinen ja riittämätön, kyseisen toimenpiteen valinta ei ollut perusteltu ja ilmoituksia ei ollut tehty WTO:lle määräajassa. Korea hyväksyi riitojenratkaisuelimen päätöksen ja poisti toimenpiteen käytöstä toukokuussa 2000. - Argentiina - jalkineita koskevat suojatoimenpiteet Argentiina otti käyttöön 12. syyskuuta 1997 kaikkien (paitsi hiihto- ja lumilautailu-) jalkineiden tuontia koskevat lopulliset toimenpiteet. Euroopan yhteisön kaupan arvioitu arvo on 10 miljoonaa euroa. Yhteisö aloitti tapauksessa riitojenratkaisumenettelyn huhtikuussa 1998. WTO:n riitojenratkaisuelin hyväksyi 12. tammikuuta 2000 paneelin ja valituselimen raportit, joissa Argentiinan toimenpiteiden todettiin olevan maata koskevien kansainvälisten velvoitteiden vastaisia ja kehotettiin Argentiinaa muuttamaan toimenpide suojalausekesopimuksen mukaiseksi. Erityisesti todettiin, että vakavan vahingon määrittely oli tehty useiden WTO:n sääntöjen vastaisesti ja että tuonnin lisääntymisen ja Argentiinan tuotannonalan vaikeuksien välistä syy-yhteyttä ei ollut osoitettu. Komission painostuksesta Argentiina lopulta vuonna 2000 laajensi ja muutti voimassa olevaa menettelyä, jonka mukaan muihin kuin urheilujalkineisiin sovellettiin WTO:n määräämää tasoa alhaisempia paljoustullien vähimmäismääriä ja urheilujalkineisiin sovellettiin maakohtaista tariffikiintiötä. Kiintiöön sisältyvään tuontiin sovelletaan WTO:n määräämää tasoa alhaisempia paljoustullien vähimmäismääriä. Kiintiön ulkopuolelle jäävään tuontiin sovelletaan kaksinkertaista tullia. Yhteisölle osoitetun kiintiön määrä on määritetty aikaisemman kaupan perusteella ja saatettu ajan tasalle vastaamaan tämänhetkisiä markkinaolosuhteita. Tällä tavoin pyritään takaamaan riittävä suoja yhteisön viennille. Komissio jatkaa Argentiinaan suuntautuvan yhteisön kaupan tarkkailua, jotta voidaan varmistaa, ettei yhteisö viejille aiheudu perusteetonta haittaa käytössä olevasta menettelystä. - Yhdysvallat - vehnägluteenia koskevat suojatoimenpiteet Yhdysvallat otti käyttöön toukokuussa 1998 kolmansista maista (paitsi NAFTA- ja kehitysmaista) tuotua vehnägluteenia koskevan suojatoimenpiteen (kiintiön). Koska toimenpiteen voimassaoloaika päättyy 1. kesäkuuta 2001, tuotannonala on pyytänyt, että sitä jatkettaisiin kaksi vuotta ja Yhdysvallat tarkastelee asiaa parhaillaan. Yhteisön kaupan arvo on noin 48 miljoonaa euroa. Yhteisö pani asiassa vireille WTO:n riitojenratkaisumenettelyn huhtikuussa 1999. Sekä paneelin lopullisessa raportissa että 22. joulukuuta 2000 julkistetussa valituselimen lopullisessa raportissa vahvistettiin, että Yhdysvaltojen suojatoimenpide on sekä sisällöltään (etenkin syy-yhteyden ja NAFTA-maiden tuontien pois sulkemisen osalta) että menettelyiltään (WTO:lle tehtävien ilmoitusten ja kuulemisten osalta) suojalausekesopimuksen vastainen. Komissio on jo ilmoittanut Yhdysvalloille odottavansa, että päätöstä noudatetaan ja että toimenpide päätetään viipymättä. Euroopan yhteisö peruutti 14. elokuuta 1998 WTO:n sopimuksessa säädetyt "olennaisilta osiltaan vastaavat myönnytykset" ottamalla käyttöön Yhdysvalloista peräisin olevan maissigluteenirehun tuontia koskevan tariffikiintiön. Peruutukset tulevat voimaan suojalausekesopimuksen 8 artiklan mukaisesti silloin kun WTO:n riitojenratkaisuelin ilmoittaa, että Yhdysvaltojen käyttöön ottamat toimenpiteet ovat WTO:n sääntöjen vastaisia. On arvioitu, että riitojenratkaisuelin antaa päätöksensä tammikuussa 2001, ja päätöksen perusteella määrättävän Yhdysvalloista peräisin olevaa maissigluteenia koskevan tariffikiintiön soveltaminen aloitetaan samaan aikaan. - Argentiina - Italiasta tuotavia lattialaattoja koskevat polkumyyntitoimenpiteet Argentiina otti 12. marraskuuta 1999 käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet, jotka toteutettiin vähimmäishintojen muodossa: 7,80 Yhdysvaltain dollaria/m (20x20 cm:n kokoiset laatat), 9 Yhdysvaltain dollaria (30x30 cm:n laatat) ja 10,9 Yhdysvaltain dollaria (40x40 cm:n laatat). Yhteisön viejät ja komissio vastustivat päätöstä useasta syystä. Näyttää siis siltä, että Argentiina on jättänyt huomiotta yhteisön viejien toimittamat tiedot perustelematta menettelyään asianmukaisesti. Euroopan yhteisö pyysi 26. tammikuuta 2000 WTO:n kuulemista Argentiinan kanssa riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen (DSU) 4 artiklan ja polkumyyntisopimuksen 17 artiklan nojalla. Neuvotteluissa käsiteltiin myös toista samankaltaista Argentiinaan liittyvää polkumyyntitapausta, joka koski saksalaista Carton Board -yritystä. Neuvottelut pidettiin Genevessä 1. maaliskuuta 2000, mutta riitaa ei onnistuttu ratkaisemaan. Euroopan yhteisö pyysi 6. marraskuuta 2000 riitojenratkaisusopimuksen 6 artiklan ja polkumyyntisopimuksen 17 artiklan mukaisesti näitä kahta tapausta käsittelevän paneelin perustamista. Carton Board -tapauksessa yhteisön esittämä pyyntö kuitenkin hylättiin, koska oli odotettavissa, että Argentiina antaa toimenpiteiden raueta niiden voimassaolon päättyessä normaalisti helmikuussa 2001. Lattialaattoja koskevassa tapauksessa riitojenratkaisuelin hyväksyi paneelin perustamisen 17. marraskuuta 2000 pitämässään kokouksessa. On tärkeää huomata, että tämä on ensimmäinen kerta, kun yhteisö pyytää polkumyyntialan paneelin perustamista. Komissio pitää tapausta erittäin tärkeänä, mikä on osoitus siitä, että komissio pyrkii aktiivisesti selvittämään myös tällä alalla tapahtuvia WTO:n sääntöjen rikkomisia. - Yhdysvallat - tasoitustullit tietylle Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevalle kuumavalssatulle lyijylle ja vismuttihiiliteräkselle Valituselin teki 10. toukokuuta 2000 päätöksen tapauksessa, jossa yhteisö oli tehnyt valituksen Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevan kuumavalssatun lyijyn ja vismuttihiiliteräksen tuontiin sovellettavista tasoitustulleista. Paneeli ja valituselin katsoivat yhteisön valituksen olevan perusteltu ja vahvistivat, että nämä tasoitustullit, jotka liittyvät Yhdistyneen kuningaskunnan British Steel Corporationille ennen yrityksen yksityistämistä myöntämiin tukiin, ovat WTO:n tukia koskevan sopimuksen säännösten vastaisia. Valituselin hylkäsi Yhdysvaltojen kanteen kahdelta osin. Ensinnäkin valituselin päätteli, ettei Yhdysvallat olisi saanut vain olettaa, että ennen omistussuhteen muuttumista myönnetyt tuet siirtyvät uudelle omistajalle. Toiseksi, valituselin antoi päätöksen, että täyteen markkinahintaan tehty yksityistäminen (jolla British Steel in yksityistäminen oli sen mielestä tehty) poisti aikaisemmista tuista saadun hyödyn. Paneelin ja valituselimen päätelmät ovat saaneet Yhdysvallat muuttamaan tasoitustullikäytäntöään tällä alalla, minkä lisäksi ne asettavat kyseenalaiseksi Yhdysvaltojen useilta muilta Euroopan yhteisön jäsenvaltioilta edelleen kantamat tasoitustullit etenkin terästuotteiden osalta. 1.3.2.2. Kolmansien maiden Euroopan yhteisöä vastaan aloittamat riitojenratkaisumenettelyt - Intian Euroopan yhteisöä vastaan tekemä valitus, joka koskee Intiasta tuotaviin puuvillan tyyppisiin vuodevaatteisiin sovellettavia polkumyyntitulleja Riitaa käsittelevä paneelin raportti julkistettiin 30. lokakuuta 2000. Raportissaan paneeli antoi 13 väitteen osalta yhteisölle myönteisen päätöksen eikä katsonut tarpeelliseksi antaa päätöstä 14 väitteestä ja antoi neljästä väitteestä yhteisölle kielteisen päätöksen. Yhteisö esitti valituksen yhdestä väitteestä, joka liittyi "nollaamiseen" polkumyyntimarginaalia määritettäessä. 2. Yleiskatsaus voimassa olevista toimenpiteistä Euroopan yhteisössä oli voimassa vuoden 2000 lopulla polkumyyntitoimenpiteitä 175 [10] ja tasoitustoimenpiteitä 17. Polkumyyntitoimenpiteet koskivat 67 tuotetta ja 38 maata (katso liite O), ja tasoitustoimenpiteet koskivat 11 tuotetta ja 8 maata (katso liite P). Toimenpiteistä valtaosa oli tulleja, mutta useissa tapauksissa hyväksyttiin myös sitoumuksia. [10] Toimenpiteet on laskettu tuotteittain ja maittain. Vuoden 2000 lopussa voimassa olevista toimenpiteistä 34 koski Kiinaa ja 11 Venäjää. Muihin kuin markkinatalousmaihin sovellettiin 13 toimenpidettä, joista yhdeksän koski Ukrainaa, kolme Valko-Venäjää ja yksi Kazakstania. Toimenpiteistä 22 koski yhtä tai useampaa kymmenestä Keski- ja Itä-Euroopan maasta [11]. [11] Nämä maat ovat Romania, Bulgaria, Slovakia, Tsekki, Slovenia, Unkari, Puola, Latvia, Liettua ja Viro. Jotta polkumyyntitoimenpiteiden vaikutuksista saisi todenmukaisemman käsityksen, on tarkasteltava kyseisillä tuotteilla käydyn kaupan määrää, joka vaihtelee huomattavasti tuotealoittain. Kaupan määrät ovat usein suurimmat silloin, kun kysymyksessä ovat kalliit huipputekniikan alan tuotteet, kuten elektroniikkatuotteet. On kuitenkin huomattava, että vuonna 2000 polkumyynnin tai tukien vastaiset toimenpiteet koskivat vain 0,5 prosenttia [12] yhteisöön suuntautuvan tuonnin kokonaismäärästä. [12] Lähde: Comext. TAULUKKO 1 Polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevat uudet tutkimukset ajanjaksolla 1. tammikuuta 1996-31. joulukuuta 2000 [13] [13] Useampaa kuin yhtä maata koskevan tapauksen vireillepano lasketaan kunkin asianomaisen maan osalta erillisinä tutkimuksina/menettelyinä. >TAULUKON PAIKKA> 3. Vireille pannut polkumyyntiä ja tuettua tuontia koskevat tutkimukset 3.1. Johdanto Vuonna 2000 pantiin vireille 31 tutkimusta. Ne koskivat 11 tuotetta 20 eri maasta (tarkastelua koskevia tutkimuksia käsitellään tämän kertomuksen osassa 7). Yksityiskohtaiset tiedot näistä tutkimuksista ovat liitteessä A. Tutkimusten määrä on selvästi vähentynyt verrattuna vuoteen 1999, jolloin uusia tutkimuksia oli 86. Vähentyminen osoittaa, että vuonna 1999 kirjattiin poikkeuksellisen paljon vireillepanoja ja että vuonna 2000 palattiin takaisin yhdeksänkymmentäluvun normaaleihin lukemiin. Viiden vuoden aikana 1996-2000 pantiin vireille yhteensä 216 41 maasta peräisin olevaa tuontia koskevaa tutkimusta. Suuri osa tutkimuksista koski Kiinan kansantasavaltaa (30 tutkimusta), Intiaa (27 tutkimusta) ja Koreaa (22 tutkimusta). Viimeisten viiden vuoden aikana vireille pannut tutkimukset on esitetty viejämaittain liitteessä B. Vuosina 1996-2000 tutkimuksia tehtiin etenkin rauta- ja terästeollisuuden alalla (64 tutkimusta), kemianteollisuuden ja sen liitännäistuotteiden alalla (53 tutkimusta) sekä tekstiilituotteiden ja vastaavien tuotteiden alalla (38 tutkimusta). Erittely tuotealoittain on esitetty liitteessä F. Seuraavassa on yhteenveto tapauksista, jotka pantiin vireille vuonna 2000. 3.2. Tapaukset (kronologisessa järjestyksessä) 3.2.1. Alumiinifolio Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 18. helmikuuta 2000 sen jälkeen, kun Eurométaux oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Valitusta tuki yhteensä kuusi yritystä. Väliaikaisia toimenpiteitä ei otettu käyttöön. Tutkimusta kuitenkin jatkettiin, ja se oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.2. Teräsköydet ja -kaapelit Tsekistä, Korean tasavallasta, Malesiasta, Venäjältä, Thaimaasta ja Turkista Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 5. toukokuuta 2000 sen jälkeen, kun EWRIS (European Federation of Wire Rope Industries) oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Valitusta tuki yhteensä 17 yritystä. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.3. Parasetamoli Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Turkista ja Yhdysvalloista Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 13. toukokuuta 2000 sen jälkeen, kun CEFIC (European Chemical Industry Council) oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Valitusta tuki yhteisön ainoa parasetamolin tuottaja. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.4. Integroidut elektroniset pienoisloistelamput Kiinan kansantasavallasta Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 17. toukokuuta 2000 sen jälkeen, kun European Lighting Companies Federation oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Valitusta tuki yhteensä kolme yritystä. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.5. Polyeteenitereftalaatista (PET) valmistettu kalvo Intiasta ja Korean tasavallasta Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 27. toukokuuta 2000 sen jälkeen, kun DuPont Teijin Films (DTF), Mitsubishi Polyester Film GmbH, Nuroll SpA ja FAPACK SpA olivat tehneet kaksi valitusta yhteisön tuotannonalan puolesta. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.6. Väritelevisiovastaanottimet Turkista Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 15. heinäkuuta 2000 sen jälkeen, kun Producers of European Televisions in Co-operation (Poetic) oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Valitusta tukivat tuottajat, joiden tuotanto muodostaa pääosan väritelevisiovastaanottimien kokonaistuotannosta yhteisössä. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.7. Napavaihteilla varustetut polkupyörän navat Japanista Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 27. heinäkuuta sen jälkeen, kun Sram Deutschland GmbH oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Todettiin, että yhteisössä on Sram Deutschland GmbH:n lisäksi ainoastaan yksi toinen tuottaja, Sturmey Archer Ltd. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.8. Urea Valko-Venäjältä, Bulgariasta, Kroatiasta, Egyptistä, Virosta, Liettuasta, Libyasta, Puolasta, Romaniasta ja Ukrainasta Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 21. lokakuuta 2000 sen jälkeen, kun European Fertilisers Manufacturers Association (EFMA) oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Valitusta tuki yhteensä 10 yritystä. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.9. Ferromolybdeeni Kiinan kansantasavallasta Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 9. marraskuuta 2000 sen jälkeen, kun Euro Alliages oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Valitusta tuki kaksi yritystä, joiden tuotanto muodostaa 66 prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.10. Työstetyt graniittiset muistomerkki- ja rakennuskivet Kiinan kansantasavallasta ja Intiasta Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 11. marraskuuta 2000 sen jälkeen, kun European & International Federation of Natural Stone Industries (EURO-ROC) oli tehnyt valituksen sellaisten yhteisön tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan tiettyjen graniittisten muistomerkki- ja rakennuskivien yhteisön koko tuotannosta. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 3.2.11. Sinkkioksidi Kiinan kansantasavallasta Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin 20. joulukuuta 2000 sen jälkeen, kun Eurométaux oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Valitusta tuki yhteensä kuusi yritystä. Tutkimus oli vuoden 2000 lopussa vielä vireillä. 4. Väliaikaiset toimenpiteet 4.1. Yleiskatsaus Vuonna 2000 väliaikaisia tulleja otettiin käyttöön 48 menettelyssä, ja menettelyt koskivat 18 eri maata. Taulukosta 1 käy ilmi (katso kohta 2), että vastaava luku vuonna 1999 oli 17, ja vuonna 1998 se oli 30. Vuonna 2000 käyttöön otettujen väliaikaisten toimenpiteiden lisääntyminen johtui siitä, että vuonna 1999 pantiin vireille erityisen paljon tutkimuksia. Katsaus vuonna 2000 käyttöön otetuista väliaikaisista tulleista esitetään liitteessä D. Seuraavassa esitetään yhteenveto kustakin tapauksesta. 4.2. Tapaukset (kronologisessa järjestyksessä) 4.2.1. Polyesterikatkokuidut Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta (polkumyynti) Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 21. tammikuuta 2000. Menettely aloitettiin huhtikuussa 1999 samanaikaisesti, kun oli aloitettu näistä maista (katso edellä) peräisin olevaa samaa tuotetta koskeva polkumyyntimenettely. Menettely aloitettiin sen jälkeen, kun kansainvälinen raion- ja synteettikuitukomitea (CIRFS) oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Tutkimus vahvisti, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjakson aikana (1. huhtikuuta 1998-31. maaliskuuta 1999) oli 578 000 tonnia. Kyseisistä maista peräisin olevan kokonaistuonnin arvo saman ajanjakson aikana oli 38,2 miljoonaa euroa. Polkumyynti Koska Indonesiassa on paljon vientiä harjoittavia tuottajia, komissio käytti maata koskevissa polkumyyntitutkimuksissa otantamenetelmää. Kaikkien kolmen asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien, joita tutkittiin, todettiin harjoittaneen polkumyyntiä. Tuottajia tutkittiin vertaamalla normaaliarvoa yhteisöön suuntautuvassa viennissä käytettyihin hintoihin tuotelajeittain. Määritetyt väliaikaiset polkumyyntimarginaalit vaihtelivat 5,2-36,6 prosentin välillä. Vahinko ja syy-yhteys Todettiin, että yhteisön tuotannonalalle oli aiheutunut merkittävää vahinkoa vuoden 1996 ja maaliskuun 1999 välisenä aikana erityisesti siksi, että tuotantokapasiteetti ja myynnin määrä laskivat, hinnat putosivat, markkinaosuus pienentyi, investoinnit vähenivät ja työllisyysaste heikkeni. Tutkimusajanjaksolla todettiin, että painotettu keskimääräinen hintojen alittavuusmarginaali oli prosenttiosuutena yhteisön tuottajan myyntihinnasta ilmaistuna 40 prosenttia. Vaikka yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä voivat olla muutkin tekijät kuten muista maista tapahtuva halpatuonti, komissio totesi, että näistä kolmesta maasta peräisin olevan tuonnin määrän merkittävä kasvu ja yhteisön tuotannonalalla sovellettujen hintojen merkittävä alittavuus oli vaikuttanut erittäin haitallisesti kyseisen tuotannonalan tilanteeseen. Näin ollen pääteltiin, että kyseisistä maista polkumyynnillä tapahtuva tuonti oli erikseen tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Yhteisön etu Kaikki asiaan liittyvät erilaiset edut, erityisesti yhteisön tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien edut, tutkittiin. Komissio katsoi, että ei ollut olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön vahingollisen polkumyynnin vääristävän vaikutuksen korjaamiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja hyvän kauppatavan mukaista hinnoittelukäytäntöä kilpailukykyisen markkinatilanteen palauttamiseksi ja lisävahingon aiheutumisen estämiseksi yhteisön tuotannonalalle. Toimenpiteet Vahinkomarginaalit olivat kaikissa tapauksissa määritettyjä polkumyyntimarginaaleja korkeammat, ja tästä syystä väliaikaiset tullit asetettiin polkumyyntimarginaalien perusteella. Käyttöön otetut tullit vaihtelivat 5,2- 36,6 prosenttiin. Koska vientitukiin perustuva väliaikainen tasoitustulli otettiin samaan aikaan käyttöön Australian osalta (katso samanaikaisesti toteutettu tuettua tuontia koskeva menettely), Australiaan sovellettavaa polkumyyntitullia oikaistiin tasoitustullin määrällä sen välttämiseksi, ettei Australiasta peräisin oleviin polyesterikatkokuituihin sovelleta kahta samaa tilannetta koskevaa toimenpidettä. 4.2.2. Polyesterikatkokuidut Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta (tuettu tuonti) Komissio otti 21. tammikuuta 2000 väliaikaisen tasoitustullin käyttöön Australiasta ja Taiwanista peräisin olevan polyesterikatkokuidun tuonnissa ja jatkoi Indonesiaa koskevaa tutkimusta ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä. Menettely oli aloitettu huhtikuussa 1999 sen jälkeen, kun International Rayon and Synthetic Fibres Committee (CIRFS) oli tehnyt valituksia sellaisten yhteisön tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan polyesterikatkokuitujen yhteisön koko tuotannosta. Tutkimus vahvisti, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. huhtikuuta 1998-31. maaliskuuta 1999) oli 578 967 tonnia. Kyseisistä maista peräisin olevan kokonaistuonnin arvo saman ajanjakson aikana oli 32,2 miljoonaa euroa. Tuet a) Australia Tämä oli ensimmäinen Australiasta peräisin olevaa tuettua tuontia koskeva tutkimus. Tutkimus osoitti, että vientiä harjoittava tuottaja sai seuraavien järjestelmien mukaisesti myönnettyjä vientitukia: tukijärjestelmä vientimarkkinoiden kehittämiseksi (EMDG), kansainvälistä kilpailukykyä edistävä järjestelmä (International Competitiveness Scheme), investointien saamista alueelle koskeva ohjelma (IAP) ja tuontiluottojärjestelmä (ICS). Australian ainoan vientiä harjoittavan alan tuottajan saaman tuen määrä oli 6 prosenttia. b) Indonesia Tämä oli ensimmäinen Indonesiasta peräisin olevaa tuettua tuontia koskeva tutkimus. Koska viejiä oli paljon, tutkimuksessa käytettiin otantamenetelmiä. Yritykset saivat BKPM-järjestelmän ja BAPEKSTA-järjestelmän mukaisia tukia. Otokseen kuuluneiden yksittäisten viejien saamat tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavat tuet vaihtelivat 0,2-1 prosentin välillä ja olivat näin ollen alle vähimmäistason, jonka myötä tukia olisi katsottu myönnetyn. On otettava huomioon, että kaksi yritystä, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista yhteisöön oli merkittävä, kieltäytyivät menettelyssä yhteistyöstä. Menettelyn lopullisessa vaiheessa tutkittiin näiden yritysten kohtelua ja määriteltiin, millaisia vaikutuksia koko maata koskevan tukimarginaalin asettamisella olisi. c) Taiwan Tämä oli toinen Taiwania koskenut tutkimus. Yritysten on todettu saavan tukia seuraavista järjestelmistä: verohyvitykset ja -vapautukset, matalakorkoiset lainat, joiden ehdot määrittää Taiwanin kehitysrahaston toimeenpaneva elin, vapautukset tuontitulleista sekä yhteisrahoitus ja avustusvarat. Yksittäisten viejien saaman tuen määrä vaihteli 1,1-1,5 prosentin välillä. Kahden yrityksen tukimarginaalit olivat vähimmäistasoa. Koko maata koskevan tukimarginaalin painotettu keskiarvo alitti yhden prosentin vähimmäistason. Vahinko ja syy-yhteys Todettiin, että yhteisön tuotannonalalle oli aiheutunut merkittävää vahinkoa vuoden 1996 ja maaliskuun 1999 välisenä aikana erityisesti siksi, että tuotantokapasiteetti ja myynnin määrä laskivat, hinnat putosivat, markkinaosuus pienentyi, investoinnit vähenivät ja työllisyysaste heikkeni. Tutkimusajanjaksolla todettiin, että painotettu keskimääräinen hintojen alittavuusmarginaali oli prosenttiosuutena yhteisön tuottajan hinnoista ilmaistuna 21 prosenttia Australian ja 6,1 prosenttia Taiwanin osalta. Vaikka yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen tappion syynä voivat olla muutkin tekijät kuten muista maista tapahtuva halpatuonti, komissio katsoi, että näistä kolmesta maasta peräisin olevan tuonnin merkittävä lisääntyminen ja yhteisön tuotannonalalla sovellettujen hintojen merkittävä alittavuus oli vaikuttanut erittäin haitallisesti kyseisen tuotannonalan tilanteeseen. Näin ollen pääteltiin, että näistä kolmesta maasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti on erikseen tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Yhteisön etu Menettelyn tässä vaiheessa ei ollut olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön tasoitustoimenpiteitä. Toimenpiteet Väliaikainen kuuden prosentin tasoitustulli otettiin käyttöön australialaisen viejän osalta, ja samansuuruinen jäännöstulli otettiin myös käyttöön. Taiwanilaisiin viejiin päätettiin soveltaa väliaikaista 1,1-1,5 prosentin tasoitustullia. Kahden yrityksen osalta tasoitustulli oli vähimmäistason eli 1,0 prosentin suuruinen ja muiden yritysten osalta 1,5 prosentin suuruinen. 4.2.3. Seostamattomasta teräksestä valmistetut kuumavalssatut tuotteet (kvartolevyt) Kiinan kansantasavallasta, Intiasta ja Romaniasta Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 11. helmikuuta 2000. Menettely oli aloitettu tammikuussa 1999 sen jälkeen, kun Eurofer (Euroopan rauta- ja terästeollisuuden liitto) oli tehnyt valituksen. Tutkimus vahvisti, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. tammikuuta 1998-30. maaliskuuta 1998) oli noin 7,2 miljoonaa tonnia. Kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo oli saman ajanjakson aikana 308 miljoonaa euroa. Polkumyynti Jotkut kiinalaiset yritykset pyysivät markkinatalouskohtelua, mutta koska yksikään yrityksistä ei täyttänyt kaikkia vaatimuksia, pyynnöt päätettiin hylätä. Näin ollen normaaliarvon määrittämisessä oli käytettävä jonkin vertailumaan arvoja. Vertailumaana käytettiin Intiaa. Kaikki Kiinan yritykset myös pyysivät yksilöllistä kohtelua eli sitä, että yritykset saisivat yksittäiset polkumyyntimarginaalit, jotka perustuvat niiden omiin vientihintoihin. Nämäkin pyynnöt hylättiin, koska yksikään yrityksistä ei täyttänyt kaikkia asetettuja vaatimuksia. Polkumyyntimarginaalit määritettiin vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettua keskimääräistä vientihintaa. Kaikkien asianomaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien todettiin harjoittaneen polkumyyntiä, jonka marginaali yhteisön rajalla vaihteli 14,4-52,6 prosentin välillä. Vahinko ja syy-yhteys Tutkimuksessa ilmeni, että vaikka kulutus lisääntyi vuoden 1995 ja tutkimusajankohdan välisenä ajanjaksona 5 prosenttia, polkumyynnillä kyseisistä maista tapahtuva tuonti lisääntyi erittäin nopeasti. Sen markkinaosuus kasvoi 4,9 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan oli vähennettävä tuotantoa ja myyntiä, minkä vuoksi varastot täyttyivät, ja samanaikaisesti polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnan alittavuus kasvoi jyrkästi. Hinnat ja tuotot laskivat erittäin selvästi tutkimusajanjakson kuuden viimeisen kuukauden aikana. Näin ollen pääteltiin, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa. Polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntyi nopeasti ja hinnan alittavuus lisääntyi. Lisäksi myös yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni. Tästä kaikesta pääteltiin, että yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syntymiseen oli vaikuttanut erityisesti polkumyynnillä tapahtunut tuonti. Yhteisön etu Yleensä raakateräksen tuotannolle on ainoastaan hyötyä jatkojalostustuotteiden hintojen vakaudesta. Tuotetta käyttävän tuotannonalan välinpitämättömyys ja lähes olematon yhteistyö antavat olettaa, että toimenpiteillä olisi vain vähäinen, tuskin havaittava vaikutus käyttäjien toimintaan. Näin ollen pääteltiin, että ei ollut olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä etenkin, koska oli olemassa muita hankintalähteitä, joihin toimenpiteitä ei sovelleta. Toimenpiteet Koska kaikissa kyseisissä maissa polkumyyntimarginaali oli korkeampi kuin vahinkomarginaali, tullien määrittämisessä käytettiin vahinkomarginaalia. Käyttöön otetut tullit vaihtelivat 9,6-74,8 prosentin välillä. 4.2.4. Tempervalurautaisten putkien liitos- ja muut osat Brasiliasta, Tsekistä, Japanista, Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta ja Thaimaasta. Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 29. helmikuuta 2000. Menettely oli aloitettu toukokuussa 1999 sen jälkeen, kun Defence Committee of the Malleable Cast Iron Tube or Pipe Fittings Industry of the European Union oli tehnyt valituksen. Tutkimus, joka alun perin pantiin vireille myös Kroatian ja Jugoslavian liittotasavallan osalta, osoitti näiden maiden markkinaosuuksien olevan vähimmäistasoa. Näin ollen näitä maita koskevia väliaikaisia toimenpiteitä ei otettu käyttöön. Lisäksi tutkimus vahvisti, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. huhtikuuta 1998-31. maaliskuuta 1999) oli 61 000 tonnia. Kyseisistä maista peräisin olevan kokonaistuonnin arvo saman ajanjakson aikana oli noin 32 miljoonaa euroa. Polkumyynti Kolme kiinalaista vientiä harjoittavaa yritystä pyysi markkinatalousasemaa. Komissio ei myöntänyt näille yrityksille tätä asemaa, koska valtio puuttui merkittävästi niiden toimintaan. Kolmansista maista Thaimaa oli sopivin markkinatalousmaa käytettäväksi vertailumaana Kiinaa koskevan normaaliarvon määrittämisessä. Alustavat polkumyyntimarginaalit olivat 28,5 prosenttia Brasilian, 49,4 prosenttia Kiinan ja 28,4 prosenttia Tsekin osalta ja vaihtelivat 17,6-28,3 prosentin välillä Japanin, 11,8-24,6 prosentin välillä Korean ja 6,3-25,8 prosentin välillä Thaimaan osalta. Vahinko ja syy-yhteys Kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus yhteisössä kasvoi 20:stä 29 prosenttiin vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä. Tuontimäärät lisääntyivät noin 20 prosenttia, ja kyseisten maiden tuontihintojen painotettu keskiarvo pieneni 5,5 prosenttia vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä. Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana hinnat kuitenkin laskivat 10 prosenttia. Lisäksi tutkimusajanjaksolla kaikissa asianomaisissa maissa hintoja alitettiin selvästi. Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikentyi vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuona ajanjaksona lähes kaikki taloudelliset indikaattorit osoittivat kehityksen taantuvan. Vuonna 1995 suljettiin myös yksi tehdas. Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui kyseisistä maista peräisin olevasta tuonnista. Yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni samaan aikaan, kun kyseisistä maista peräisin oleva tuonti lisääntyi merkittävästi ja kyseisten maiden tuotteiden markkinaosuus kasvoi sekä kyseisistä maista peräisin olevien tuotteiden hinnat alenivat, erityisesti vuodesta 1996. On myös tutkittu muita syitä, jotka ovat voineet aiheuttaa tuotannonalan tilanteen heikkenemisen, kuten muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti tai korvaavien tuotteiden (muista raaka-aineista valmistettujen liitososien) käyttö, mutta näiden ei todettu vaikuttaneen yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Yhteisön etu Tutkimus osoitti tuojien toiminnan olevan keskimäärin kannattavaa ja että tuojilla on usein vaihtoehtoisia hankintalähteitä ja että ne käyvät kauppaa useilla muillakin tuotteilla kuin valurautaisilla liitososilla. Polkumyyntitoimenpiteistä pääteltiin, että niillä olisi vain vähäinen vaikutus käyttäjiin (kaasu- ja vesilaitoksiin ja LVI-asentajiin). Esimerkiksi kotitalouksiin tarkoitettujen kaasunjakelulaitteiden tempervalurautaisten liitososien osuuden on arvioitu olevan noin yksi prosentti kokonaiskustannuksista. Näin ollen pääteltiin, että ei ollut olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä. Toimenpiteet Koska todetun vahingon taso ylitti useimmille yrityksille määritetyt väliaikaiset polkumyyntimarginaalit, väliaikaiset tullit asetettiin yleensä polkumyyntimarginaalien tasolle: 26,1 prosenttiin Brasilian, 49,4 prosenttiin Kiinan ja 28,4 prosenttiin Tsekin osalta ja 17,6-28,3 prosenttiin Japanin, 11,8-24,6 prosenttiin Korean sekä 6,3-25,8 prosenttiin Thaimaan osalta. Tsekin yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja tarjosi hintasitoumusta, jonka komissio hyväksyi, sillä se poistaa polkumyynnin aiheuttaman vahingon. 4.2.5. Urea-ammoniumnitraattiliuokset Algeriasta, Valko-Venäjältä, Liettuasta, Venäjältä ja Ukrainasta Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 24. maaliskuuta 2000. Menettely oli aloitettu kesäkuussa 1999 sen jälkeen, kun European Fertiliser Manufacturers Association oli tehnyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta. Tutkimus vahvisti, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. kesäkuuta-31. toukokuuta 1998) oli 3,3 miljoonaa tonnia. Kyseisistä maista peräisin olevan kokonaistuonnin arvo saman ajanjakson aikana oli noin 100,5 miljoonaa euroa. Tutkimus pantiin vireille alun perin myös Slovakian osalta. Slovakialle ei kuitenkaan laskettu polkumyyntimarginaalia, koska Slovakiasta peräisin olevasta tuonnista ei ollut aiheutunut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Polkumyynti Tuotteen vientiä harjoittavat ainoastaan yksi liettualainen ja yksi algerialainen tuottaja, ja heitä koskeva polkumyyntimarginaali asetettiin vertaamalla laskennallista normaaliarvoa ja vientihintojen painotettua keskiarvoa. Muiksi kuin markkinatalousmaiksi luokiteltavien Venäjän, Valko-Venäjän ja Ukrainan osalta komissio määritti normaaliarvon markkinatalousmaaksi luokiteltavan kolmannen maan, tässä tapauksessa Liettuan tuottajilta saatujen tietojen perusteella. Näin saatua normaaliarvoa verrattiin jokaisen asianomaisen maan vientihintoihin, jotka oli yleensä määritetty kyseisen tuotteen yhteisöön suuntautuvassa viennissä käytettyjen todellisten tai mahdollisten hintojen perusteella. Ukrainan arvon määrittämisessä käytettiin Eurostatilta ja valituksesta saatuja tietoja, koska viejä ei toiminut yhteistyössä. Vahinko ja syy-yhteys Yhteisön tuotannonalan kokonaistilanne kohentui vuosina 1995-1996/1997 samanaikaisesti kun otettiin käyttöön Puolasta ja Bulgariasta peräisin olevan urea-ammoniumnitraatin tuontia koskevat toimenpiteet. Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tuotannonalan tilanne kuitenkin heikkeni, mikä voidaan todeta taloudellisten indikaattoreiden osoittamasta kehityksen taantumisesta tutkimusajanjaksolla. Tutkimus osoitti alustavasti, että Slovakiasta peräisin oleva tuonti ei aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Muiden asianomaisten maiden tuonneista vahvistui, että syy yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon oli kyseisistä maista peräisin oleva tuonti. Yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni samaan aikaan, kun kyseisistä maista peräisin oleva tuonti lisääntyi merkittävästi ja kyseisten maiden tuotteiden markkinaosuus kasvoi sekä kyseisistä maista peräisin olevien tuotteiden hinnat alenivat, erityisesti vuodesta 1997. Yhteisön etu Ilman toimenpiteitä polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista johtuva hintoja alentava vaikutus tekisi jatkossakin tyhjiksi kaikki yhteisön tuotannonalan pyrkimykset tyydyttävään kannattavuusmarginaaliin pääsemiseksi. Tuojien/kauppiaiden osalta katsottiin, että ehdotettujen toimenpiteiden luonteen ja laadun vuoksi tuonti jatkuisi, tosin vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla, ja tuojille saattaisi aiheutua jotakin vahinkoa. Komissio päätteli, ettei millään polkumyyntitoimenpiteellä olisi todennäköisesti ratkaisevaa vaikutusta käyttäjiin (maanviljelijät ja maanviljelijöiden osuuskunnat). Toimenpiteet Väliaikaiset tullit, jotka määrättiin Algerialle (9,42 euroa tonnilta), Liettualle (5,19 euroa tonnilta), Venäjälle (15,46 euroa tonnilta) ja Ukrainalle (21,47 euroa tonnilta), perustuivat polkumyyntimarginaaleihin, sillä polkumyyntimarginaalien todettiin olevan alhaisempia kuin vahinkomarginaalit. Valko-Venäjältä peräisin olevaan tuontiin sovellettava tulli määritettiin vahinkomarginaalin (18,2 euroa tonnilta) perusteella. 4.2.6. Ruostumattomasta teräksestä valmistetut kiinnikkeet Malesiasta ja Filippiineiltä (tuettu tuonti) Komissio otti käyttöön väliaikaiset tasoitustullit 22. maaliskuuta 2000. Menettely oli aloitettu 26. kesäkuuta 1999 European Industrial Fasteners Instituten tekemän valituksen jälkeen. Alun perin tutkimus koski Thaimaata, Malesiaa, Filippiinejä ja Singaporea. Koska tutkimuksissa kuitenkin ilmeni, että Singaporelle ja Thaimaalle määrätty koko maata koskeva tukimarginaali oli nolla tai alle vähimmäistason, menettely lopetettiin näistä kahdesta maasta peräisin olevan tuonnin osalta. Tutkimuksessa vahvistui, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. huhtikuuta-1. maaliskuuta 1999) oli 239 miljoonaa euroa. Kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli noin 19 miljoonaa euroa. Tuet Tutkimuksessa selvisi, että malesialaisten yritysten tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavia etujärjestelmiä olivat: alkuunpanijan asema, vientiteollisuuden yritysten vapautukset myyntiverosta ja tuontitulleista sekä tukeen oikeuttavien kulujen kaksinkertainen vähentäminen. Tutkimuksen tuloksena tukimarginaalit vaihtelivat 3,7-11,3 prosentin välillä. Filippiiniläisen vientiä harjoittavan tuottajan etujärjestelmiä todettiin olevan tuloverosta vapauttaminen ja varaosien tuontitulleja koskevat vapautukset. Ainoan yhteistyössä toimineen tuottajan tukimarginaali oli 3,5 prosenttia. Vahinko ja syy-yhteys Tuonnin määrä kyseisistä maista kasvoi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä 16 prosenttia, ja samalla kasvoi niiden osuus yhteisön markkinoista (7,9 prosenttia vuonna 1996 ja 12,4 prosenttia tutkimusajanjaksolla). Tuontihinnat laskivat merkittävästi saman ajanjakson aikana (11 prosenttia). Koska hinnat olivat alhaisemmat kuin yhteisössä, ja kannattavuus samanaikaisesti laski (-0,8 prosenttia tutkimusajanjakson aikana), yhteisön hinnat laskivat voimakkaasti ja yhteisön tuotannonalalle aiheutui vahinkoa. Tutkimus osoitti, että kyseisistä maista peräisin oleva tuonti aiheutti vahinkoa yhteisön tuotannonalalle: yhteisön tuotannonalan tilanne heikentyi samanaikaisesti kun yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat merkittävästi. Muiden tutkittujen tekijöiden ei todettu poistavan syy-yhteyttä. Yhteisön etu Yhteisön edun perusteella ei havaittu olevan olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä. Toimenpiteet Kunkin maan kokonaistukimarginaali oli vahinkomarginaalia alhaisempi. Vientiä harjoittaviin Malesian tuottajiin sovellettavan tullin määrittämisessä otettiin huomioon kotimaisen tuen kokonaismäärä sekä määrä, jolla vientituki ylittää voimassa olevan polkumyyntitullin. Tasoitustulli oli näin ollen 0 prosenttia yhden vientiä harjoittavan tuottajan osalta ja toisen osalta 1,8 prosenttia (jäännöstulli asetettiin samansuuruiseksi), mikä oli alhaisempi kuin todetun tuen kokonaismäärä. Ainoalle filippiiniläiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle asetettu tulli ja jäännöstulli olivat 3,5 prosenttia. 4.2.7. Väritelevisioiden katodisädekuvaputket Intiasta, Malesiasta, Kiinan kansantasavallasta ja Korean tasavallasta Väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön 27. huhtikuuta 2000. Menettely oli aloitettu heinäkuussa 1999 sen jälkeen, kun Taskforce against Unfair Business in Europe (TUBE) oli tehnyt valituksen yhteisön ainoan tuottajan puolesta. Tämä tuottaja ei ole etuyhteydessä asianomaisten maiden viejiin. Tutkimuksessa vahvistui, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. heinäkuuta 1998-30. kesäkuuta 1999) oli 3,4 miljoonaa kappaletta. Kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli 38,9 miljoonaa euroa. Liettuaa lukuun ottamatta tutkimus osoitti, että kaikissa maissa harjoitetaan polkumyyntiä ja että yhteisön tuotannonalalle aiheutuneella vahingolla ja polkumyynnillä oli syy-yhteys. Tutkimuksessa ilmeni myös, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei olisi yhteisön etujen vastaista. Liettuan polkumyyntimarginaalin todettiin alittavan perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa asetetun vähimmäistason. Näin ollen otettiin käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa Intiasta (21,2 prosenttia), Malesiasta (0-5,2 prosenttia), Kiinan kansantasavallasta (11 prosenttia) ja Korean tasavallasta (20,4 prosenttia). 4.2.8. Hiusharjat Kiinan kansantasavallasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 9. toukokuuta 2000. Menettely aloitettiin elokuussa 1999 sen jälkeen, kun Fédération Européenne des Industries de la Brosserie et de la Pinceauterie oli tehnyt valituksen sellaisten yhteisön tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 70 prosenttia hiusharjojen yhteisön koko tuotannosta. Tutkimuksessa vahvistui, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (heinäkuu 1998-kesäkuu 1999) oli 107 miljoonaa kappaletta. Kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli 39 miljoonaa euroa. Polkumyynti Korealle ja Taiwanille määritettiin polkumyyntimarginaalit vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja vientihintojen painotettua keskiarvoa vapaasti tehtaalla -tasolla tuotelajeittain ja samassa kaupan portaassa. Tämä polkumyyntimarginaali yhteisön rajalla vaihteli 5-19,5 prosenttiin Korean osalta ja oli 3,1 prosenttia Taiwanin osalta. Niille seitsemälle kiinalaiselle yhteistyössä toimineelle yritykselle, joille oli myönnetty yksilöllinen kohtelu, päätettiin määrittää väliaikaisesti polkumyyntimarginaali otantamenetelmän perusteella, koska Kiinasta vietiin useaa erilaista hiusharjamallia ja toimintaan osallistui useita yrityksiä. Otos saatiin kahden suurimman viejän neljän myydyimmän hiusharjamallin perusteella. Otos on erittäin edustava, sillä se kattaa yli 70 prosenttia asianomaisten yritysten viennistä. Otoksen perusteella saatiin polkumyyntimarginaali yhteisön rajalla (48,2 prosenttia), jota sovelletaan kaikkiin seitsemään yhteistyössä toimineeseen tuottajaan. Thaimaan polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella, sillä katsottiin, ettei ainoa tiedossa oleva vientiä harjoittava tuottaja toimi yhteistyössä. Valituksen perusteella Thaimaan polkumyyntimarginaaliksi määritettiin 48,4 prosenttia. Vahinko ja syy-yhteys Yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon aiheutti näistä neljästä maasta peräisin oleva tuonti. Yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni samaan aikaan kuin kyseisistä maista peräisin oleva tuonti lisääntyi merkittävästi ja kyseisten maiden tuotteiden markkinaosuus kasvoi sekä kyseisistä maista peräisin olevien tuotteiden hinnat alenivat, erityisesti vuodesta 1997. Yhteisön kulutus kasvoi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä noin 33 prosenttia, mutta samalla ajanjaksolla yhteisön tuotannonalan myynti väheni noin viisi prosenttia ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä kasvoi 46 prosenttia. Näiden vastakkaisten muutosten takia yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni seitsemän prosenttiyksikköä. Muiden tekijöiden, kuten muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin, ei katsottu vaikuttaneen merkittävän vahingon syntymiseen. Yhteisön etu Menettelyn tässä vaiheessa ei löydetty pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyyntitulleja. Yhteisön tuotannonalan todettiin olevan elinkelpoinen ja tuotetarjontaa pyrittiin mukauttamaan muuttuvan markkinatilanteen mukaiseksi. Yhteisön tuotannonalalla kyetään mahdollisesti tuottamaan merkittävä osa yhteisön markkinoilla tarvittavista hiusharjoista. Tuojien tuotevalikoima oli laaja, josta hiusharjat olivat vain pieni osa, ja ne voivat saada hiusharjoja yhteisön tuotannonalalta, kyseisistä maista tai kolmansista maista. Kannetut tullit tuskin tulevat kokonaisuudessaan kuluttajien maksettaviksi. Toimenpiteet Tällä perusteella seitsemälle kiinalaiselle yritykselle asetettiin 48,2 prosentin väliaikainen polkumyyntitulli, ja yhteistyöstä erityisen voimakkaasti kieltäytyneille kiinalaisille yrityksille asetettiin 0,55 euron suuruinen jäännöstulli. Kolmelle korealaiselle yritykselle asetettiin väliaikainen polkumyyntitulli, joka vaihteli 5-19,5 prosentin välillä, ja yhteistyöhön osallistumattomille yrityksille 42,6 prosentin jäännöstulli. Yhdelle taiwanilaiselle yritykselle asetettiin 3,1 prosentin väliaikainen polkumyyntitulli ja kaikille muille yrityksille 11,9 prosentin jäännöstulli. Koska thaimaalainen yritys ei toiminut yhteistyössä, koko maata koskevaksi väliaikaiseksi tulliksi asetettiin 48,4 prosenttia. 4.2.9. Glysiini Kiinan kansantasavallasta Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 19. toukokuuta 2000. Menettely oli aloitettu elokuussa 1999 sen jälkeen, kun European Chemical Industry Council (CEFIC) oli tehnyt valituksen yhteisön ainoan glysiinin tuottajan puolesta. Tutkimuksessa vahvistui, että kyseisestä maasta peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo tutkimusajanjaksona oli 5,9 miljoonaa euroa. Polkumyynti Viisi kiinalaista yritystä pyysi markkinatalousasemaa, mutta yksikään niistä ei osoittanut täyttävänsä kaikkia vaadittuja ehtoja. Näin ollen normaaliarvo oli määritettävä käyttämällä vertailumaana markkinatalousmaata, Unkaria. Kaikille kiinalaisille viejille asetettu painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentuaalisena osuutena vapaasti yhteisön rajalla -vientihinnasta on 45,9 prosenttia. Vahinko ja syy-yhteys Komissio havaitsi, että yhteisön tuottajalle oli aiheutunut merkittävää vahinkoa vuoden 1996 ja kesäkuun 1999 välisenä aikana erityisesti siksi, että tarkasteltavana olevan tuotteen myynti oli vähentynyt, markkinaosuus pienentynyt, hinnat ja työllisyyden taso laskeneet. Painotetuksi keskimääräiseksi hintojen alittavuuden marginaaliksi saatiin 24,7 prosenttia ilmaistuna prosenttiosuutena yhteisön tuottajan myyntihinnasta. Lisäksi komissio totesi kiinalaisten viejien hinnoittelumenetelmien lisäävän merkittävästi kiinalaisten yritysten myynnin määrää ja markkinaosuutta yhteisön markkinoilla yhteisön tuottajan tuotannon, myynnin ja markkinaosuuden kustannuksella. Näin ollen pääteltiin, että Kiinasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti oli erikseen tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Yhteisön etu Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto saattaa aiheuttaa vahinkoa jatkojalostukselle, mutta ilman toimenpiteitä yhteisön ainoa glysiinin tuottaja saatettaisiin menettää. Tämä vähentäisi kilpailua ja hinnat todennäköisesti nousisivat. Näin ollen pääteltiin alustavasti, että ei ollut olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä. Toimenpiteet Vahinkomarginaalin todettiin olevan määritettyä polkumyyntimarginaalia alempi, ja tästä syystä väliaikainen tulli asetettiin vahinkomarginaalin tasolle eli 39,7 prosenttiin. Näissä olosuhteissa pidettiin sopivimpana soveltaa kiinteää tullia, 910 euroa tonnilta. 4.2.10. Styreenibutadieenistyreenistä valmistettu lämpömuovautuva kumi Taiwanista (tuettu tuonti) Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 25. toukokuuta 2000. Menettely oli aloitettu kesäkuussa 1999 sen jälkeen, kun European Chemical Industry Council (CEFIC) oli tehnyt valituksen sellaisten yhteisön tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan lämpömuovatun styreenibutadieenistyreenikumin yhteisön koko tuotannosta. Tutkimuksessa vahvistui, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. heinäkuuta 1998-30. kesäkuuta 1999) oli 203 450 tonnia. Taiwanista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli 9,4 miljoonaa euroa. Polkumyynti Normaaliarvo laskettiin kotimaan hintojen tai laskennallisen arvon perusteella, jos kotimainen myynti ei ollut tarpeeksi edustavaa. Vientihinnat määritettiin ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle yhteisössä myydystä tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. Koska viejien todettiin keskittävän kaiken polkumyynnin tutkimusajanjakson loppupuoliskolle, molemmissa tapauksissa viejien keskimääräisiä normaaliarvoja verrattiin kaikkien tutkimusajan liiketoimien osalta yksittäisten liiketoimien vientihintoihin. Kahden yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan väliaikaisten polkumyyntimarginaalien todettiin olevan 5,3 prosenttia ja 9,1 prosenttia. Vahinko ja syy-yhteys Tutkittuaan kaikkia yhteisön tuotannonalaan vaikuttavia tekijöitä komissio totesi tuotannonalalle aiheutuneen merkittävää vahinkoa. Arvio perustui vientiä harjoittavien tuottajien merkittävään (keskimäärin 12 prosentin) hinnan alittavuuteen sekä Taiwanista peräisin olevan tuonnin kasvuun vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä sekä absoluuttisesti että markkinaosuutena mitattuna. Saman ajanjakson aikana yhteisön tuotannonalalla vähenivät sijoitukset (-35 prosenttia), työllisyys (-5 prosenttia), kapasiteetin käyttöaste (-16 prosenttia), myyntihinnat (-47 prosenttia), markkinaosuus (-5 prosenttiyksikköä) ja kannattavuus (vuonna 1995 voitto oli 14,9 prosenttia ja tutkimusajanjaksolla nettotappiota muodostui 9,8 prosenttia). Taiwanista peräisin olevan tuonnin merkittävän lisääntymisen, tuontihintojen laskun ja hinnan alittavuuden perusteella komissio päätteli, että Taiwanista polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheutti merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Eräs asianomainen osapuoli väitti, että itse asiassa ainoastaan yksi taiwanilainen viejä olisi aiheuttanut hintojen huomattavan alentumisen ja että toimenpiteitä olisi näin ollen sovellettava ainoastaan tähän viejään. Komissio kuitenkin totesi, että molemmat yhteistyössä toimineet taiwanilaiset viejät alittivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat, joskin eri määrin. Näin ollen väite hylättiin. Yhteisön etu Menettelyn tässä vaiheessa komissio päätteli, ettei ollut olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä. Toimenpiteet Kaksi taiwanilaista viejää toimi tutkimuksen aikana yhteistyössä. Näille kahdelle viejälle asetettiin 5,3-9,1 prosentin suuruiset väliaikaiset polkumyyntitullit. Yhteistyöstä kieltäytyneisiin taiwanilaisiin yrityksiin sovellettava jäännöstulli asetettiin 20 prosenttiin molempien yhteistyössä toimineiden yritysten korkeimpien polkumyyntimarginaalien perusteella. Tällainen lähestymistapa oli tarpeellinen, koska toiminta yhteistyössä oli vähäistä (Taiwanista peräisin olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvaa vientiä harjoittavista yrityksistä alle 30 prosenttia). 4.2.11. Styreenibutadieenistyreenistä valmistettu lämpömuovautuva kumi Taiwanista (tuettu tuonti) Komissio otti käyttöön väliaikaiset tasoitustoimenpiteet 25. toukokuuta 2000. Menettely oli aloitettu kesäkuussa 1999 sen jälkeen, kun European Chemical Industry Council (CEFIC) oli tehnyt valituksen sellaisten yhteisön tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan lämpömuovatun styreenibutadieenistyreenikumin yhteisön koko tuotannosta. Tutkimuksessa vahvistui, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. heinäkuuta 1998-30. kesäkuuta 1999) oli 203 450 tonnia. Kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli 9,4 miljoonaa euroa. Tuet Tutkimuksen kohteena oli neljä järjestelmää, joista taiwanilaisten viejien väitettiin saavan tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavia tukia. Näitä järjestelmiä ovat verohyvitykset ja -vapautukset, halpakorkoiset luotot, nopeutetut poistot ja vapautus tuontitulleista. Nopeutettujen poistojen järjestelmää oli käyttänyt ainakin yksi viejä, mutta saatujen etujen määrä todettiin erittäin vähäiseksi. Sekä viejät että tarkasteltavana oleva tuote olivat hyötyneet muista kolmesta järjestelmästä. Kaikkien kolmen järjestelmän todettiin mahdollistavan tasoitustullien käyttöönoton neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 mukaisesti, sillä ne sisältävät Taiwanin valtion rahoitusta tullimaksutuloista luopumisen muodossa ja niistä aiheutuu kyseisille yrityksille etua, koska niillä yritykset vapautetaan tietyistä kustannuksista. Kaikki järjestelmät ovat riippuvaisia joko kotimaisten tavaroiden suosimisesta tuontitavaroiden kustannuksella tai koskevat muutoin vain tiettyjä yrityksiä ja ovat näin ollen erityisiä perusasetuksen säännösten mukaisesti. Yhteistyössä toimineiden taiwanilaisten viejien tutkimusajanjakson aikana saamien etujen kokonaismäärästä todettiin, että toinen sai tukea 1,6 prosenttia ja toinen 2,1 prosenttia. Vahinko ja syy-yhteys / yhteisön etu Vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät esitellään kohdassa 4.2.10. Toimenpiteet Kaksi taiwanilaista viejää toimi yhteistyössä tutkimuksen aikana. Toiselle viejistä asetettiin 1 prosentin ja toiselle 1,5 prosentin tasoitustulli. Yhteistyöstä kieltäytyneisiin taiwanilaisiin yrityksiin sovellettava jäännöstulli asetettiin 8,2 prosenttiin, sillä komissio haluaa välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitsemista. 4.2.12. Läpimitaltaan yli 80 millimetrin kappaleina oleva kivihiilikoksi Kiinan kansantasavallasta Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 15. kesäkuuta 2000. Menettely oli aloitettu syyskuussa 1999 Eucoke-EEIG:n esittämän valituksen perusteella. Tutkimuksessa vahvistui, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. heinäkuuta 1998-31. kesäkuuta 1999) oli 1 372 862 tonnia. Asianomaisesta maasta peräisin olevan kokonaistuonnin määrä oli saman ajanjakson aikana 383 150 tonnia. Polkumyynti Yksi yritys pyysi markkinatalousasemaa. Tutkimuksessa selvisi kuitenkin, ettei yritys täyttänyt vaadittavia ehtoja. Tästä syystä pyyntö jouduttiin hylkäämään ja normaaliarvo asetettiin vertailumaana käytetystä kolmannesta maasta saatujen tietojen perusteella. Kolmansista maista Yhdysvallat oli sopivin markkinatalousmaa käytettäväksi vertailumaana normaaliarvon määrittämisessä. Yksilöllistä kohtelua pyysi kolme yritystä. Yksi yritys ei kuitenkaan toiminut yhteistyössä menettelyn aikana, ja kaksi muuta yritystä eivät olleet riittävästi valtiosta riippumattomia. Näistä syistä kaikkien yritysten pyynnöt hylättiin. Väliaikainen koko maata koskeva polkumyyntimarginaali oli yli 60 prosenttia. Vahinko ja syy-yhteys Tutkimuksessa ilmeni, että yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni tuotannon, kapasiteetin käyttöasteen, tuotantokustannusten, varastojen, myynnin määrän ja arvon sekä markkinaosuuden ja kannattavuuden osalta. Tilanteen todettiin heikkenevän, koska polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntyi samalla ajanjaksolla jyrkästi (63 prosenttia) ja kasvatti markkinaosuuttaan (10,6 prosenttiyksikköä) yhteisön kustannuksella. Tuonnin hinnanalittavuus oli merkittävä verrattuna yhteisön tuotannonalan hintoihin (29,5 prosenttia). Yhteisön tuotannonalan heikentymistä tutkittaessa todettiin, etteivät tilanteeseen olleet vaikuttaneet muut tekijät, kuten raaka-aineiden hinnat, ympäristölainsäädännön muutokset, yhteisön tuotannon väitetty ylikapasiteetti tai muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti. Yhteisön etu Toimenpiteiden käyttöönotolla ei todettu todennäköisesti olevan merkittäviä kielteisiä vaikutuksia yli 80 mm:n kappaleina olevan koksin tärkeimpiin teollisiin käyttäjiin (valimoihin ja kivivillan tuottajiin), mutta niiden avulla yhteisön tuotannonala voisi palautua ennalleen. Niiden valimojen osalta, joiden kannattavuus oli 5,1-22,1 prosenttia, todettiin, että yli 80 mm:n kappaleina olevan koksin osuus niiden kokonaiskustannuksista on erittäin pieni (2,3 prosenttia). Tämän vuoksi ehdotettujen toimenpiteiden käyttöönotto lisäisi valimoiden tuotantokustannuksia alle 0,5 prosenttia. Yhteisön johtavan kivivillan tuottajan Rockwoolin kannattavuus oli [7 ja 9 prosentin välillä] [14] vuonna 1998, ja sen osalta todettiin, että toimenpiteiden negatiivinen vaikutus olisi todennäköisesti pieni, koska alle 80 mm:n kappaleina olevan koksin osuus yrityksen tuotantokustannuksista oli ainoastaan [2-5 prosenttia] [15]. Ehdotettu väliaikainen polkumyyntitulli lisäisi oletettavasti Rockwoolin tuotantokustannuksia enintään noin prosentin verran. Lisäksi todettiin, että vähäiset hinnannousut oli siirretty kuluttajien maksettaviksi. [14] Tiedot esitetään indeksilukuina luottamuksellisuussyistä. [15] Katso edellinen alaviite. Jos toimenpiteitä ei olisi otettu käyttöön, yhteisön tuotannonalan tilanne olisi todennäköisesti heikentynyt. Yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen tappion vuoksi tilanne olisi saattanut keskipitkällä aikavälillä johtaa yritysten toiminnan lopettamiseen ja toimitusvaikeuksiin yhteisön markkinoilla. Näin ollen pääteltiin, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto oli yleisesti yhteisön edun mukaista. Toimenpiteet Koska todettu polkumyynnin taso oli korkeampi kuin väliaikaisesti asetettu vahinkomarginaali, väliaikainen tulli asetettiin vahinkomarginaalin mukaisesti 45,1 prosenttiin. Toimenpiteen tehokkuuden varmistamiseksi ja sen estämiseksi, että viejät ottaisivat polkumyyntitoimenpiteen kannettavakseen alentamalla vientihintoja, katsottiin asianmukaiseksi ottaa tulli käyttöön tonnikohtaisena paljoustullina. Tämän perusteella tulli on 33,7 euroa tonnilta. 4.2.13. Polyesterikatkokuidut Intiasta ja Korean tasavallasta Komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet 6. heinäkuuta 2000. Toinen menettely aloitettiin lokakuussa ja toinen joulukuussa 1999 sen jälkeen, kun Kansainvälinen raion- ja synteettikuitukomitea (CIRFS) oli tehnyt kaksi valitusta yhteisön tuotannonalan puolesta. Valituksia tuki yhteensä kahdeksan yritystä, joiden tuotanto muodostaa pääosan polyesterikatkokuidun tuotannosta yhteisössä. Tutkimuksessa vahvistui, että yhteisön kokonaiskulutus tutkimusajanjaksolla (1. lokakuuta 1998-30. syyskuuta 1999) oli 588 466 tonnia. Kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kokonaisarvo saman ajanjakson aikana oli 68,8 miljoonaa ecua/euroa. Polkumyynti Molempien maiden tutkittujen vientiä harjoittavien tuottajien todettiin harjoittaneen polkumyyntiä. Tuottajia tutkittiin vertaamalla normaaliarvoa yhteisöön suuntautuvassa viennissä käytettyihin hintoihin tuotelajeittain. Kahden korealaisen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalin todettiin kuitenkin olevan vähimmäistasoa. Muiden vientiä harjoittavien tuottajien väliaikaiset polkumyyntimarginaalit vaihtelivat 5,3-36,5 prosenttiin. Vahinko ja syy-yhteys Yhteisön tuotannonalalle todettiin aiheutuneen merkittävää vahinkoa vuoden 1996 ja syyskuun 1999 välisenä aikana erityisesti, koska tuotantokapasiteetti, myynnin määrä, markkinaosuus ja työllisyys olivat vähentyneet. Tutkimusajanjaksolla painotetun keskimääräisen hinnan alittavuusmarginaalin todettiin olevan prosenttiosuutena yhteisön tuottajan hinnoista ilmaistuna 23 prosenttia. Vaikka yhteisön tuotannonalan tappioihin voivat olla syynä muutkin tekijät, kuten halpatuonti muista maista, joissa polkumyyntitoimenpiteitä ja tasoitustoimenpiteitä on otettu jo käyttöön, komissio katsoi, että näistä kahdesta maasta peräisin olevan tuonnin määrä merkittävä kasvu ja hinnan alittavuus yhteisön tuotannonalal