15. Yhdistyneiden Kansakuntien kolmas vähiten kehittyneitä maita käsittelevä
konferenssi
B5-0246/2001
Euroopan parlamentin päätöslauselma Brysselissä järjestettävästä Yhdistyneiden Kansakuntien kol-
mannesta vähiten kehittyneitä maita käsittelevästä konferenssista (14.20. toukokuuta 2001)
Euroopan parlamentti, joka
 ottaa huomioon vuonna 1992 Rio de Janeirossa järjestetyn ympäristö- ja kehityskonferenssin, ihmis-
oikeuksia koskevan Wienin sopimuksen vuodelta 1993, vuonna 1992 Kairossa järjestetyn väestö- jakehityskonferenssin, vuonna 1995 Pekingissä järjestetyn naisia ja kehitystä käsittelevän konferenssin jasen vuonna 2000 New Yorkissa järjestetyn seurantakonferenssin,
 ottaa huomioon UNCTADin kertomuksen vähiten kehittyneiden maiden tilanteesta vuodelta 2000, ottaa huomioon komission nk. everything but arms -aloitteen,
 ottaa huomioon Cotonoun sopimuksen ja siihen liitetyt kauppaa koskevat pöytäkirjat (48:sta vähiten
kehittyneestä maasta 39 kuuluu AKT-maihin),
 ottaa huomioon kehitysyhteistyövaliokunnan neuvostolle ja komissiolle 13. helmikuuta 2001 esittä-
mät suulliset kysymykset (B5-0155/2001 ja B5-0156/2001),
A. ottaa huomioon, että UNCTADin laskelmien mukaan maailman 49 vähiten kehittyneen maan brutto-
kansantuote on vuosina 19901998 virallisesti kasvanut 3,2 prosentilla vuodessa, mutta todellisuu-dessa vain 0,9 prosentilla, kun otetaan huomioon valtioiden korkea vuosittainen väestönkasvu, jaBangladesh pois luettuna vain 0,4 prosentilla, kun koko maailman bruttokansantuote on kasvanut2,5 prosentilla,
B. ottaa huomioon, että vähiten kehittyneiden maiden keskimääräinen bruttokansantuote on vain 287
Yhdysvaltain dollaria verrattuna kehittyneiden maiden 27 402:een dollariin,
C. ottaa huomioon, että UNCTADin mukaan kehitysmaiden vientitulot voisivat nousta 700 miljardilla
Yhdysvaltain dollarilla vuodessa, mikä on 14 kertaa kehitysmaiden vuosittain saaman kehitysavunmäärä, jos rikkaat kehittyneet maat avaisivat markkinansa,
D. ottaa huomioon, että vuonna 2000 OECD-maat käyttivät maataloustukiin yli 300 miljardia Yhdysval-
tain dollaria, mikä vastaa koko Saharan etelänpuoleisen Afrikan bruttokansantuloa,
E. ottaa huomioon, että vuodesta 1998 lähtien kaupan ehdot ovat raaka-aineiden hinnan romahduksen
vuoksi (30 prosenttia vuosina 19981999) huonontuneet useimpien vähiten kehittyneiden maidenkannalta,
F. katsoo, että köyhyyden oleelliseksi vähentämiseksi vähiten kehittyneissä maissa niiden bruttokansan-
tuotteen kasvun tulisi olla jatkuvasti 78 prosenttia,
G. katsoo, että vähiten kehittyneiden maiden kehitys on jäänyt jälkeen YK:n 90-luvulla pidetyissä huip-
pukokouksissa laadituista sosiaalisista tavoitteista, että ero muihin kehitysmaihin on useissa tapauksissakasvanut ja että esimerkiksi YK:n, Unicefin ja WHO:n mukaan
 keskimääräinen elinikä on vähiten kehittyneissä maissa 51 vuotta (kehitysmaissa yhteensä 62
vuotta), kun se teollisuusmaissa on 74 vuotta,
 vähiten kehittyneiden maiden väestöstä 48 prosenttia on lukutaitoisia (kehitysmaissa yhteensä 70
prosenttia),
 lapsikuolleisuus on 107 lasta tuhatta synnytystä kohti (kehitysmaissa yhteensä 64)
 sähkön saatavuus on vähiten kehittyneissä maissa vain 33 kW tuhatta asukasta kohti (kehitys-
maissa yhteensä 386 kW / 1000 asukasta),C 21 E/344 FI 24.1.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 5. huhtikuuta 2001
H. ottaa huomioon, että vähiten kehittyneille maille myönnetyn avun määrä asukasta kohti on laskenut
vuoden 1990 jälkeen 45 prosentilla ja on nykyään 70-luvun tasolla,
I. on vakuuttunut, että köyhyyden poistaminen on maailmanlaajuisen rauhan ja kehityksen ehdoton
edellytys ja että köyhyyden torjumisen on oltava kaiken kehityspolitiikan ensisijainen tavoite,
J. katsoo, että kehitysmaiden olisi pidätettävä itselleen oikeus tuottaa, markkinoida ja tuoda kohtuu-
hintaisia geneerisiä lääkkeitä,
K. ottaa huomioon, että 60 prosenttia maailman vähiten kehittyneiden maiden köyhimmistä ihmisistä
elää ekologisesti herkillä alueilla,
L. ottaa huomioon, että maailman väestöstä kaikkein rikkaimman 20 prosentin osuus kaikista tuloista on
85 prosenttia kun taas köyhimmän 20 prosentin osuus koko maailman tuloista on vain 1,4 prosenttia,
M. ottaa huomioon, että köyhyyttä ei mitata vain rahassa, vaan sitä arvioidaan myös sen mukaan, missä
määrin on mahdollista harjoittaa perusoikeuksia ja tyydyttää tarpeita elintarvikkeiden turvallisuuden jaomavaraisuuden, koulutuksen, terveyden tai kulttuurisen ilmaisun suhteen,
N. katsoo, että kestävän kehityksen tukeminen, jonka perustana on luonnonvarojen ja ympäristön järkevä
käyttö, terveys-, opetus- ja koulutusalalle annettava tuki, demokratian ja oikeusvaltion edistäminensekä kaikkien ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja miesten ja naisten välisen tasa-arvon kunnioittami-nen ovat EU:n kehityspolitiikan keskeisiä elementtejä,
O. ottaa huomioon, että Dakarissa huhtikuussa 2000 järjestetty Maailman koulutusfoorumi sitoutui
nopeuttamaan prosessia kansainvälisten koulutustavoitteiden saavuttamiseksi, toisin sanoen perusope-tuksen tarjoamiseksi kaikille vuoteen 2015 mennessä ja sukupuolten välisen koulutuksellisen tasa-arvon takaamiseksi vuoteen 2005 mennessä,
P. katsoo, että velkataakan tehokkaampi vähentäminen ja taloudellinen lisätuki on ehdottoman välttämä-
töntä voimakkaasti velkaantuneille köyhille maille, joista 30 kuuluu vähiten kehittyneisiin maihin, sekämuille velkaantuneille vähiten kehittyneille valtioille, koska toistaiseksi voimakkaasti velkaantuneitaköyhiä maita koskevan aloitteen johdosta toteutetut toimet ovat olleet raaka-aineiden hintojen laskun
vuoksi täysin riittämättömiä helpottamaan velkataakkaa pysyvästi,
Q. katsoo, että vähiten kehittyneiden maiden talouden kehitys on joistakin kauaskantoisista poliittisista
uudistuksista huolimatta ollut vähäistä, mikä johtuu täytäntöönpanoon tarvittavien hallinnollisten jataloudellisten keinojen puuttumisesta,
R. katsoo, että vähiten kehittyneiden maiden kaikille tuotteille olisi myönnettävä mahdollisimman pian
rajoittamaton tulliton pääsy teollisuusmaiden markkinoille EU mukaan lukien ja että tässä mielessäeverything but arms -aloite on vasta ensimmäinen askel, jota on täydennettävä muilla tukitoimilla,erityisesti parantamalla hallinnon ja logistiikan valmiuksia, ja se on myös saatettava Cotonoun sopi-musten ja niihin liittyvien kauppapöytäkirjojen mukaiseksi siten, että varmistetaan sekä pohjoisten ettäeteläisten maiden pienten perheyritysten pohjalta toimivan maatalouden tärkeimpien ja herkimpientuotteiden takuuhinnat,
S. ottaa huomioon, että WTO:n 140 jäsenvaltiosta vain 12:lla vähiten kehittyneisiin maihin kuuluvalla on
edustusto Genevessä,
T. ottaa huomioon, että noin kolmanneksessa vähiten kehittyneistä maista esiintyy tai on esiintynyt konf-
likteja,
U. katsoo, että YK:n kolmannen vähiten kehittyneitä maita käsittelevän konferenssin tuloksena ei saisi olla
ainoastaan julistuksia, jotka eivät ole sitovia, vaan toimintaohjelma, jonka on sisällettävä konkreettisiavelvoitteita apua antaville valtioille ja vähiten kehittyneille maille,
1. pitää myönteisenä Yhdistyneiden Kansakuntien kolmannen vähiten kehittyneitä maita käsittelevän
konferenssin järjestämistä toukokuussa 2001 Euroopan parlamentin tiloissa Brysselissä, koska se tarjoaakansainväliselle yhteisölle ja erityisesti teollisuusmaille mahdollisuuden ja velvoitteen sopia diplomaattistenjulistusten lisäksi konkreettisista toimista vähiten kehittyneiden maiden hyväksi;24.1.2002 FI C 21 E/345 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 5. huhtikuuta 2001
2. pyytää konferenssia toistamaan ja vahvistamaan Yhdistyneiden Kansakuntien vuonna 1986 antaman
julistuksen, jossa oikeus kestävään kehitykseen tunnustetaan yksilön kiistattomaksi oikeudeksi ja jossa mää-rätään uudesta kansainvälisestä talousjärjestyksestä, joka perustuu tasa-arvoon, itsemääräämisoikeuteen,keskinäiseen riippuvuuteen ja yhteiseen etuun;
3. vaatii EU:n konferenssiin lähetettävää valtuuskuntaa omaksumaan seuraavat poliittiset tavoitteet ja
edustamaan niitä konferenssissa toimiessaan muiden osallistujien kanssa varmistaen EU:n ja jäsenvaltioidenkantojen täydentävyyden;
4. korostaa, että EU:n kehitysavun tulee periaatteessa olla avoin kaikille kehitysmaille, mutta köyhimpiin
ja vähiten kehittyneisiin maihin on kiinnitettävä erityistä huomiota ja äärimmäisen köyhyyden poistaminenon ensisijainen tavoite;
5. vaatii konferenssia hyväksymään toimintaohjelman, joka muodostaa yleiset puitteet vähiten kehitty-
neille maille ja niiden kumppanivaltioille ja toimielimille ja jolla parannetaan merkittävästi vähiten kehitty-neiden maiden elinolosuhteita kuluvan vuosikymmenen aikana ja vähennetään äärimmäinen köyhyys puo-leen nykyisestä vuoteen 2015 mennessä; katsoo, että WTO:n ja Kansainvälisen valuuttarahaston olisiosallistuttava tällaisen ohjelman toteuttamiseen;
6. pyytää konferenssia toistamaan Rio de Janeirossa vuonna 1992 annetut sitoumukset ja ryhtymään
niiden täytäntöönpanoon; katsoo, että kestävän kehityksen tavoitteelle on annettava etusija poliittisissavalinnoissa ja sen on toimittava maailmantaloutta ohjaavien mekanismien perustana, jotta köyhyyttä voi-daan torjua tehokkaasti;
7. kehottaa teollisuusmaita kääntämään kehitysmaille annettavan taloudellisen avun laskevan suuntauk-
sen ja laatimaan tarkan aikataulun, jonka avulla jokaisen teollisuusmaan kehityspolitiikkaan käyttämät jul-kiset varat nostetaan 0,7 prosenttiin bruttokansantuotteesta ja huomattava osa tästä määrästä käytettäisiinköyhyyden torjuntaan vähiten kehittyneissä maissa; katsoo, että vähiten kehittyneiden maiden tulisi voidakeskipitkällä aikavälillä käyttää itse ainakin 50 prosenttia niille myönnettävästä avusta;
8. kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole vielä maksaneet osuuttaan erityiseen köyhyyden vähentä-
mis- ja kasvuohjelmaan (PRGF), tekemään sen vuoden loppuun mennessä;
9. katsoo, että kestävä kehitys on poliittinen valinta, joka edellyttää kansalaisten osallistumista ja sisäis-
ten resurssien (henkilöresurssit, henkiset resurssit ja luonnonvarat) liikkeellepanoa paikallisen tietämyksenoptimaalisessa käytössä sekä julkisten palvelujen parantamista ja kehittämistä, ja pyytää näin ollen teolli-suusmaita tukemaan vähiten kehittyneiden maiden sisäisiä pyrkimyksiä lisätä omaa riippumattomuuttaan;
10. korostaa, että tehokkaissa köyhyyden poistamista koskevissa strategioissa on samalla pyrittävä
parantamaan sosiaalialan (eli takaamaan kaikille oikeus koulutukseen) ja terveydenhuoltoalan infrastruktuu-ria ja köyhien tuotantomahdollisuuksia, ts. mahdollisuuksia käyttää maata, tekniikkaa, koulutusta, luottojajne.;
11. pitää vähiten kehittyneille maille institutionaalisten valmiuksien ja vastuullisen valtionjohdon ja hal-
linnon kehittämiseen, julkisten varojen valvonta mukaan luettuna, annettavaa taloudellista ja teknistä tukea,samoin kuin pääoman keräämismenetelmien laatiminen, mukaan lukien vähiten kehittyneiden maidenpk-yrityksille myönnettävät mikroluotot, keskeisenä edellytyksenä menestyksekkäälle köyhyyden torjumi-selle pitkän aikavälin suunnittelun perusteella;
12. korostaa, että demokratian ja ihmisoikeuksien, miesten ja naisten tasa-arvon, ympäristönsuojelun,
toimivan oikeusjärjestelmän ja riippumattomien tiedotusvälineiden tukeminen sekä kansalaisyhteiskunnan
ottaminen mukaan eri politiikan alojen suunnitteluun ovat välttämättömiä kestävän taloudellisen ja sosiaa-lisen kehityksen kannalta ja että nämä näkökohdat on otettava huomioon kaikissa vähiten kehittyneidenmaiden hyväksi toteutettavissa tukitoimissa;
13. huomauttaa, että EU:n kehitysapu ei voi olla tehokasta, jos vähiten kehittyneet maat osallistuvat
aseellisiin konflikteihin; korostaa, että EU:n suoraa yhteistyötä aseellisiin konflikteihin osallistuvien tai ase-ostoihin suhteettomasti varoja käyttävien vähiten kehittyneiden maiden kanssa ei voida pitää yllä;
14. muistuttaa niiden valtioiden hallituksia, joiden rikoslakeihin kuolemanrangaistus vielä sisältyy, kun-
nioittamaan demokraattista vaatimusta kuolemanrangaistuksen lakkauttamisesta ja sen täytäntöönpanonlykkäämisen välittömästä soveltamisesta; korostaa, että perusoikeuksia ei kunnioiteta ellei elämää kunnioi-teta;C 21 E/346 FI 24.1.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 5. huhtikuuta 2001
15. korostaa, että naisilla on ratkaiseva rooli kehitysyhteistyössä, ja vaatii vähiten kehittyneitä maita,
niiden kumppanivaltioita ja kansainvälisiä järjestöjä ottamaan naisten tarpeet ja sukupuolisidonnaiset kysy-mykset asianmukaisesti huomioon kaikissa kehitysyhteistyön suunnittelun, toteutuksen ja arvioinnin vai-heissa;
16. korostaa, että vähiten kehittyneiden maiden kumppanivaltioiden kehityspolitiikassa olisi keskityttävä
tukemaan maatalouden kehitystä, jotta maat saavat luonnonvaransa laajempaan käyttöön, ja edistämäänpk-yritysten perustamista maatalouden säilyttämiseksi;
17. pitää myönteisenä Euroopan komission aloitetta myöntää vähiten kehittyneiden maiden kaikille
tuotteille lukuun ottamatta aseita ja ampumatarvikkeita pääsy EU:n markkinoille ilman tullia; toteaa kui-tenkin, että EU:n on otettava asianmukaisesti huomioon AKT-maiden oikeutetut odotukset, jotka perustu-vat Cotonoun sopimukseen, ja tunnustettava, että nykyinen Cotonoun sopimus ei koske muita vähitenkehittyneitä maita, joissa elää valtaosa kaikkein köyhimmistä ihmisistä; katsoo, että EU:n on taattava her-kille tuotteille ja erityisesti sokerille tullittomat tuontikiintiöt takuuhinnoin ja samalla varmistettava, että
AKT-kiintiöitä ei pienennetä;
18. korostaa, että pääsy markkinoille ei yksin riitä takaamaan talouskasvua ja että talouskasvu ei yksin
johda automaattisesti tasapainoiseen kehitykseen;
19. korostaa tässä yhteydessä tarvetta tarkastella WTO:n sääntöjä ja määräyksiä, jotta kestävän kehityk-
sen tavoitteet ja kehitysmaiden, erityisesti vähiten kehittyneiden maiden, ongelmat otetaan kattavasti huo-mioon;
20. pyytää, että WTO:ta uudistetaan ja demokratisoidaan kiireellisesti, jotta vähiten kehittyneiden mai-
den tosiasiallinen osallistuminen olisi mahdollista;
21. pitää ehdottoman välttämättömänä, että kehitysmaille annetaan mahdollisuus kehittää elintarvike-
omavaraisuuttaan, erityisesti tukemalla WTO:ssa näiden maiden oikeutta suojella kansallista elintarvike-tuotantoaan ja pienviljelijöitään;
22. vaatii, että vähiten kehittyneet maat, myös WTO:hon kuuluvat, vapautetaan tapauskohtaisesti
kaikista velvoitteista luopua maiden omista tukitoimista tai vientituista;
23. vaatii, että teollisuusmaat mitätöivät kaikki voimakkaasti velkaantuneiden vähiten kehittyneiden
maiden velat köyhyyden torjumiseksi erityisesti koulutuksen ja terveydenhuollon alalla;
24. korostaa takuurahastojen perustamisen tai niille myönnettävien varojen lisäämisen tarvetta, jotta
voidaan kannustaa yksityisiä investointeja, sekä toimia Bangladeshin maaseudun kehittämistä käsittelevänkomitean (BRAC) ja Grameen Bank -pankin käyttöön ottamien pienlainajärjestelyjen sekä paikallistenpeoples banking -aloitteiden rohkaisemiseksi;
25. pitää kiireellisenä tehtävänä mukauttaa paremmin lainarahastojen myöntämiä vienti- ja investointi-
luottoja vähiten kehittyneiden maiden kestävän kehityksen todellisiin tarpeisiin;
26. korostaa, että tieto- ja viestintätekniikoiden alan riittävien perusrakenteiden rakentamista vähiten
kehittyneissä maissa on tuettava; korostaa erityisesti (langattoman) Internet-yhteyden ja siihen liittyviensuurten mahdollisuuksien roolia muun muassa etäopetuksessa ja terveyspalveluissa, työpaikkojen luomi-sessa sekä pienyritysten perustamisessa ja osuuskuntien verkostojen luomisessa;
27. pitää alakohtaisten ohjelmien käyttöönottoa koulutuksen ja terveydenhuollon aloilla, erityisesti
HIV:n ja aidsin, malarian ja tuberkuloosin yhteydessä, yhtenä tärkeimmistä toimista köyhyyden poistami-sessa lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä ja korostaa tarvetta lisätä teollisuusmaiden edellä mainituille aloillemyöntämää taloudellista tukea vähiten kehittyneiden maiden kumppaneina;
28. pyytää, että kaikille tarjottavaa koulutusta koskevien tavoitteiden saavuttamisessa, joihin kuuluu
myös osallistumista koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien laatiminen vuoteen 2002 mennessä,tapahtuisi huomattavaa edistymistä ja että avunantajat päättäisivät maailmanlaajuisen koulutusaloitteensisällöstä vuoden 2001 aikana;
29. kehottaa teollisuusmaita yhdessä monikansallisten lääkeyritysten kanssa kehittämään järjestelmän,
joka antaa vähiten kehittyneille maille mahdollisuuden tarjota köyhille potilaille lääkkeitä ja rokotuksiahintaan, jonka nämä pystyvät maksamaan;24.1.2002 FI C 21 E/347 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 5. huhtikuuta 2001
30. vaatii komissiota ja neuvostoa ryhtymään viipymättä toimiin, jotta tunnustettaisiin aidsista ja sen
seurannaistaudeista tai muista suurista epidemioista kärsivien maiden oikeus  Maailman terveysjärjestönlaatiman luettelon mukaisesti  valmistaa ja myydä tarvittavia lääkkeitä tai maahantuoda niitä joutumattanoudattamaan teollis- ja tekijänoikeuksia;
31. kehottaa vähiten kehittyneitä maita ja niiden kumppanivaltioita panemaan täytäntöön ILO:n yleis-
sopimukset ja ratifioimaan erityisesti 17. kesäkuuta 1999 lapsityövoiman käytön kieltämisestä tehdynILO:n yleissopimuksen C 182, mikäli ne eivät ole vielä ratifioineet sitä, ja ryhtymään toimiin lapsityö-voiman pahimpien muotojen poistamiseksi ja kannustamaan kehityksen sisäisenä tekijänä lapsuuden jateini-iän yli kestävää pakollista koulutusta;
32. kehottaa komissiota, jäsenvaltioita ja kansainvälistä yhteisöä vahvistamaan konfliktien torjunnan
taloudellisia, henkilöstöön liittyviä ja organisatorisia mahdollisuuksiaan kiinnittäen erityistä huomiota ase-kauppaan ja vähiten kehittyneiden maiden asemenoihin, koska sodat ja aseelliset yhteenotot voivat mitä-töidä vuosikausien kehityspyrkimykset, mikä on vähiten kehittyneille maille erityisen raskasta;
33. kehottaa jäsenvaltioita, kansainvälisiä järjestöjä ja komissiota ottamaan huomioon rauhanpalautta-
miseen, rauhanrakentamiseen ja rauhanturvaamiseen liittyvät kysymykset ohjelmien suunnittelun, toteutta-
misen ja arvioinnin kaikissa vaiheissa sellaisissa maissa, joissa aseellinen konflikti on äskettäin päättynyt, tai
maissa, joissa se on päättymässä, mutta joissa on vielä asuinseuduiltaan siirtymään joutunutta väestöä taipakolaisia;
34. kehottaa komissiota, jäsenvaltioita ja kansainvälistä yhteisöä ottamaan konfliktinestossa ja -hallin-
nassa huomioon erityisesti lapsisotilaiden aseman ja heidän fyysisen ja psyykkisen kuntouttamisen tarpeensekä pyrkimään kaikin käytettävissään olevin keinoin varmistamaan, että vastaavaa ei tapahdu tulevaisuu-dessa;
35. on vakuuttunut, että aseellisten konfliktien syinä voivat olla taloudellinen eriarvoisuus, sosiaalinen
epäoikeudenmukaisuus, demokratian puuttuminen, ympäristön tilan heikkeneminen ja eturistiriidat paikal-lisella, alueellisella ja kansallisella tasolla, ja katsoo, että konfliktinesto on määriteltävä tavalla, jolla voidaanlöytää ratkaisuja näihin rakenteellisiin syihin;
36. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja Yhdistyneiden
Kansakuntien pääsihteerille.
16. Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeustoimikunta ja Kiinan kansantasa-
valta
B5-0269, 0285 ja 0294/2001
Euroopan parlamentin päätöslauselma Kiinan kansantasavallan ihmisoikeustilannetta arvostelevan
päätöslauselman jättämisestä tai sen tukemisesta yhdessä Yhdysvaltain kanssa Genevessä pidettä-
vässä YK:n ihmisoikeustoimikunnan 57. kokouksessa
Euroopan parlamentti, joka
 ottaa huomioon 19. maaliskuuta 2001 kokoontuneen yleisten asioiden neuvoston päätelmät, joissa
esitettiin huoli Kiinan kansantasavallan vakavista ihmisoikeusloukkauksista etenkin liittyen Kiinankansantasavaltaa koskevaan toiminnasta pidättäytymisehdotukseen,
 ottaa huomioon aikaisemmat päätöslauselmansa Kiinan kansantasavallan ihmisoikeustilanteesta,
Tiibetistä sekä Euroopan unionin ihmisoikeuksia koskevista prioriteeteista ja suosituksista YK:n ihmis-oikeustoimikunnan tulevassa kokouksessa Genevessä maaliskuussa 2001,
 ottaa huomioon EU:n ja Kiinan kansantasavallan 21. joulukuuta 1999 pidetyn huippukokouksen pää-
telmät sekä neuvoston 22. tammikuuta 2001 esittämät päätelmät ihmisoikeuksia koskevasta EU:n jaKiinan kansantasavallan vuoropuhelusta,
 ottaa huomioon YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18 artiklan, joka koskee uskon-
nonvapautta,C 21 E/348 FI 24.1.2002 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 5. huhtikuuta 2001