EUROOPAN KOMISSIO Bryssel 9.12.2020 COM(2020) 797 final KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE JA NEUVOSTOLLE EMPTY Ensimmäinen edistymiskertomus EU:n turvallisuusstrategiasta































I JOHDANTO Turvallisuus on yksi kansalaisten suurimmista huolenaiheista, ja viime aikoina Euroopan maaperällä tehdyt lukuisat terrori-iskut ovat entisestään korostaneet EU:n toimien tarpeellisuutta. Komissio hyväksyi 24. heinäkuuta 2020 EU:n turvallisuusunionistrategian 2020–2025, jotta toiminta voidaan kohdentaa painopisteisiin, joilla EU voi tuottaa lisäarvoa kansallisiin pyrkimyksiin. EU:n turvallisuusunionistrategia perustuu aiemmassa Euroopan turvallisuusagendassa 2015–2020 saavutettuun edistykseen. Uutena painopisteenä strategiassa on sen varmistaminen, että EU:n turvallisuuspolitiikka kuvastaa muuttuvaa uhkaympäristöä; että sillä kehitetään pitkällä aikavälillä kestävää häiriönsietokykyä; että siinä osallistetaan EU:n toimielimet ja virastot, jäsenvaltioiden hallitukset, yksityinen sektori ja yksilöt koko yhteiskunnan kattavaan lähestymistapaan ja että siinä kootaan yhteen suoraan turvallisuuteen vaikuttavat monet politiikanalat. Sen yhteydessä myös noudatetaan kaikilta osin perusoikeuksia, sillä unionin turvallisuus voidaan varmistaa ainoastaan silloin, kun jokainen voi luottaa perusoikeuksiensa kunnioittamiseen. Ylikansallisten terroristiverkostojen muodostama uhka on selkeä muistutus siitä, että koordinoitu EU:n toiminta on korvaamatonta, jotta Euroopan kansalaisia voidaan suojella tehokkaasti ja jotta voidaan vaalia yhteisiä arvojamme ja eurooppalaista elämäntapaamme. Tämä symboloi sitä, miten on syntynyt yhä monimutkaisempia rajat ylittäviä ja monialaisia turvallisuusuhkia. Ne tekevät aiempaa tiiviimmästä turvallisuusyhteistyöstä kaikilla tasoilla entistäkin tärkeämpää. Tämä pätee niin järjestäytyneeseen rikollisuuteen kuin huumekauppaankin – kuten myös digitaalimaailmaan, jossa kyberhyökkäykset ja -rikollisuus jatkavat kasvuaan. Kaikki nämä haasteet ulottuvat myös rajojemme ulkopuolelle, ja sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden välillä onkin selvä yhteys. Covid-19-kriisi on myös asettanut Euroopan turvallisuuden valokeilaan. Se on koetellut Euroopan elintärkeän infrastruktuurin kestokykyä, kriisivalmiutta, strategisia arvoketjuja ja kriisinhallintajärjestelmiä samoin kuin yhteiskuntiemme häiriönsietokykyä manipulatiivista puuttumista ja disinformaatiota vastaan. Turvallisuusunionistrategia koostuu EU:n tason toiminnan neljästä strategisesta painopisteestä: tulevaisuudenkestävästä turvallisuusympäristöstä, muuttuvien uhkien torjumisesta, Euroopan suojelemisesta terrorismilta ja järjestäytyneeltä rikollisuudelta ja vahvasta eurooppalaisesta turvallisuusekosysteemistä. Strategian kannalta keskeistä on sen täytäntöönpano. Se onkin tämän kertomuksen keskeinen aihe: täytäntöönpano, joka edellyttää kansallisten viranomaisten täysimääräistä osallistumista EU:n turvallisuuden etulinjassa. Tämä kertomus on strategian ensimmäinen täytäntöönpanokertomus, ja sillä täytetään komission antama sitoumus raportoida säännöllisesti strategian edistymisestä. Siinä tarkasteltava ajanjakso alkaa 31. lokakuuta 2019, jolloin viimeinen raportti edistymisestä kohti turvallisuusunionia julkaistiin komission aiemman tehtävänannon mukaisesti. II TULEVAISUUDENKESTÄVÄ TURVALLISUUSYMPÄRISTÖ 1.Kriittisen infrastruktuurin suojaaminen ja häiriönsietokyky Kansalaiset turvautuvat jokapäiväisessä elämässään fyysiseen ja digitaaliseen infrastruktuuriin, joiden väliset keskinäiset kytkökset ja riippuvuussuhteet ovat yhä tiiviimpiä. Tämä infrastruktuuri on elintärkeä talouden ja yhteiskunnan toiminnan kannalta. Nykyinen elämäntapamme ei olisi mahdollinen ilman luotettavia energiantoimituksia, ennakoitavaa liikennettä, kattavia terveydenhuoltojärjestelmiä tai digitaalivetoista rahoitusverkostoa. Covid-19-pandemia on osoittanut entistäkin selvemmin, miten tärkeää on varmistaa kriittisten alojen ja toimijoiden häiriönsietokyky. EU on todennut olevan yhteisen edun mukaista suojella kriittistä infrastruktuuria uhkilta, onpa kyse sitten luonnonkatastrofeista tai ihmisen aiheuttamista katastrofeista, tai terrori-iskuilta. Kriittisiin infrastruktuureihin kohdistuu tällä hetkellä moninaisia uhkia. Niihin kuuluvat muun muassa terrorismi, hybridiuhat, kyberhyökkäykset ja sisäpiiriuhat; uuteen ja kehitteillä olevaan teknologiaan (kuten droneihin, 5G:hen ja tekoälyyn) liittyvät uhat; ilmastonmuutokseen liittyvät haasteet; toimitusketjujen häiriöt ja vaaleihin vaikuttaminen. Nykyisiä säännöksiä on tarpeen nykyaikaistaa ja laajentaa. Niissä painopisteen on siirryttävästä suojelusta häiriönsietokykyyn. Näin säännösten kattamasta alasta tulee yhden- ja johdonmukaisempi, ja sääntelyssä keskitytään keskeisiä palveluja tuottaviin kriittisiin toimijoihin. Tähän tavoitteeseen pyritään tulevilla ehdotuksilla fyysisten ja digitaalisten infrastruktuurien häiriönsietokyvyn parantamisesta. Yleisenä tavoitteena on lisätä valmiutta jäsenvaltioissa ja EU:ssa kehittämällä vahvat valmiudet ehkäistä, havaita ja lieventää uhkia sekä reagoida niihin ja valmiutta toimia kriisitilanteessa. Nykyisellä lainsäädännöllä on pystytty lisäämään ja parantamaan riskinhallintaa kriittisillä aloilla; näitä toimia on jatkossa tehostettava. Elintärkeää infrastruktuuria koskevan tarkistetun direktiivin keskeisenä tavoitteena on edistää yhteistä korkeatasoista häiriönsietokykyä riittävän monilla avainaloilla. Samaan tapaan verkko- ja tietojärjestelmistä (NIS) annetun direktiivin ajan tasalle saattamisen tarkoituksena on lisätä ”keskeisten palvelujen tarjoajien” määrittämistä koskevien jäsenvaltioiden lähestymistapojen yhdenmukaisuutta. Yleisemmin ottaen, vaikka huomattavaa edistystä onkin tapahtunut, jäsenvaltioiden kyberturvallisuusvalmiudet ovat edelleen eritasoisia, joten tarkistamisella pyritään parantamaan kyberturvallisuutta yleisesti. Tämän ansiosta fyysisen ja digitaalisen infrastruktuurin häiriönsietokykyä koskevista lähestymistavoista tulee entistä yleisempiä ja yhdenmukaisempia. Samaan aikaan kun työ tämän yhtenäisemmän kehyksen luomiseksi etenee, sitä täydentävät alakohtaiset aloitteet, jotka kohdennetaan erityisiin haavoittuvuuksiin. Energia-alan kyberturvallisuuden erityisiä haasteita käsitellään nyt vuonna 2019 annetun komission suosituksen pohjalta. Tässä yhteydessä otetaan huomioon alan ominaispiirteet, kuten reaaliaikaisuusvaatimukset, ketjureaktiovaikutusten riski ja vanhojen ja viimeisintä kehitystä edustavien teknologioiden yhdistäminen. Työ erityisen kyberturvallisuutta rajat ylittävissä sähkövirroissa koskevan verkkosäännön laatimiseksi jatkuu parhaillaan. Sama koskee kriittisen energiainfrastruktuurin häiriönsietokyvyn suojaamista ja kyberturvallisuutta. Kriittisen energiainfrastruktuurin suojelua käsittelevä aihepiirikohtainen verkosto (Thematic Network for Critical Energy Infrastructure Protection) käynnistettiin myös uudelleen. Sen painopistettä ja tavoitteita on tarkistettu, ja verkoston ensimmäisessä, verkossa kesäkuussa 2020 järjestetyssä tapaamisessa oli yli 100 osallistujaa. Tämä verkosto tarjoaa foorumin, jolla voidaan edistää kriittisen infrastruktuurin toiminnanharjoittajien ja omistajien rajat ylittävää yhteistyötä energia-alalla. Tarjotakseen riskeihin varautumisessa sähköalalla tehtävälle jäsenvaltioiden yhteistyölle yhteisen lähtökohdan sähkön siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto esitti syyskuussa 2020 merkityksellisimmän alueellisen sähkökriisiskenaarion, kuten riskeihin varautumisesta sähköalalla annetussa asetuksessa edellytetään. Se käsittää kyberhyökkäykset samoin kuin pandemian ja äärimmäiset sääolot. Jäsenvaltiot laativat kansalliset kriisiskenaariot ja riskeihinvarautumissuunnitelmat sähkökriisien ehkäisemiseksi ja lieventämiseksi (ensimmäiset luonnokset on määrä esittää huhtikuussa 2021). Tämän prosessin edistämiseksi kesäkuussa 2020 julkaistiin hyviä käytäntöjä, jotka perustuvat covid-19-pandemian energia-alaan kohdistuvien vaikutusten tiiviiseen seurantaan sähkö-, kaasu- ja öljyalan koordinointiryhmissä sekä Euroopan ydinturvallisuusviranomaisten ryhmässä ja merellä tapahtuvasta öljyn- ja kaasunporauksesta Euroopan unionissa vastaavien viranomaisten ryhmässä. Lisääntyvä ja pitkälle kehittynyt riippuvuus digitaalisista prosesseista rahoituspalvelujen tarjoamisessa edellyttää myös kyberturvallisuuden parantamista rahoitusalalla. Vaikka tieto- ja viestintäteknisten järjestelmien turvallisuus tunnustetaan erottamattomaksi osaksi rahoituslaitosten riskinhallintaa, tämä ei ole vielä heijastunut täysin rahoituspalveluja koskevaan EU:n sääntelyyn. Komissio hyväksyi 24. syyskuuta 2020 digitaalisen rahoituksen strategiaa koskevan pakettinsa. Sen selkeänä tavoitteena on tarkastella digitaaliseen muutokseen liittyviä haasteita ja riskejä sekä parantaa häiriönsietokykyä, tietosuojaa ja asianmukaista vakavaraisuusvalvontaa. Pakettiin sisältyi digitaalista häiriönsietokykyä koskeva lainsäädäntöehdotus sen varmistamiseksi, että kyberhyökkäysten ja muiden riskien lieventämiseksi on käytössä suojatoimia. Tällä aloitteella edistetään vahvaa ja elinvoimaista EU:n digitaalisen rahoituksen toimialaa ja siten vahvistetaan EU:n kykyä vahvistaa avointa strategista riippumattomuutta rahoituspalveluissa sekä laajemmin kykyä säännellä ja valvoa rahoitusjärjestelmää, jotta EU:n rahoitusvakautta voidaan suojella. Suuren mittaluokan hätätilanteissa alojen ja maiden suuri keskinäinen riippuvuus edellyttää yhteensovitettua toimintaa, jotta voidaan varmistaa nopea ja tehokas reagointi, samoin kuin vastaavien tilanteiden parempaa ennaltaehkäisyä ja lisääntynyttä valmiutta käsitellä niitä tulevaisuudessa. Unionin pelastuspalvelumekanismin tarkistamisen yhteydessä komissio on ehdottanut katastrofivalmiutta ja -palautuvuutta koskevia tavoitteita ja suunnittelua. Niissä painotetaan entistä enemmän pitemmän aikavälin ja eri alat kattavan kriisinsietokyvyn kehittämistä ylikansallisiin katastrofeihin. Ehdotettu uusi, kriisinsietokyvyn kehittämistä koskeva lähestymistapa täydentää katastrofeihin liittyvää riskinhallintaa jäsenvaltioissa. Neuvosto pääsi 26. marraskuuta 2020 sopimukseen neuvotteluvaltuudesta katastrofien ennaltaehkäisyn ja niihin varautumisen sekä avustustoimien vahvistamiseksi komission 2. kesäkuuta 2020 esittämän ehdotuksen pohjalta. Covid-19-pandemia on osoittanut terveyskriisin vaikutukset turvallisuuteen niin EU:ssa kuin maailmanlaajuisestikin. Sen myötä on myös korostunut tarve lisätä valmiutta ja toimien suunnittelua epidemioiden ja muiden vakavien rajat ylittävien terveysuhkien varalta. Komission 11. marraskuuta 2020 hyväksymässä paketissa ”Euroopan terveysunionin rakentaminen – EU:n muutosjoustavuuden vahvistaminen valtioiden rajat ylittävien terveysuhkien varalta” esitetään seuraavia toimia rajat ylittävien terveysuhkien ratkaisemiseksi. Paketti luo vahvistetut puitteet kaikkien terveysuhkien torjuntaa koskevaa rajat ylittävää yhteistyötä varten ja koostuu kolmesta lainsäädäntöehdotuksesta: valtioiden rajat ylittävistä vakavista terveysuhkista annetun lainsäädännön ajantasaistamisesta, Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen (ECDC) mandaatin vahvistamisesta ja Euroopan lääkeviraston (EMA) mandaatin laajentamisesta. Yhdessä näillä ehdotuksilla toteutetaan vankat ja kustannustehokkaat puitteet, joiden ansiosta EU:lla ja jäsenvaltioilla on paremmat lähtökohdat reagoida tuleviin terveyskriiseihin. EU:n ja kansallisen tason keskeisten digitaalisten voimavarojen turvaamiseksi on ensiarvoisen tärkeää tarjota elintärkeälle infrastruktuurille suojattu viestintäkanava. Tämän tueksi kehitetään verkkoinfrastruktuuria suojattua ja häiriönsietokykyistä valtiollista satelliittiviestintäjärjestelmää varten osana EU:n avaruusohjelmaa. 2.Kyberturvallisuus Digitaalisen muutoksen hyödyt ovat selkeitä, mutta selvää on myös, että siihen liittyy väistämättä yhä enemmän mahdollisia haavoittuvuuksia. Kriittiseen infrastruktuuriin kohdistuu usein yhä kehittyneempiä kyberhyökkäyksiä. Paitsi poliittisten päätöksentekijöiden myös jokaisen, joka työskentelee tai viestii verkossa, on siten oltava huolissaan kyberturvallisuudesta. Digitaalisia tuotteita koskevan luottamuksen ja niiden turvallisuuden lisäämiseksi kesäkuussa 2019 annetulla kyberturvallisuusasetuksella otettiin käyttöön EU:n kyberturvallisuuden sertifiointikehys. Komissio on pyytänyt Euroopan unionin kyberturvallisuusvirastoa, ENISAa, valmistelemaan kaksi kyberturvallisuuden sertifiointijärjestelmää, ja niiden valmistelu on edennyt hyvin. Tässä työssä ovat mukana myös kansallisia kyberturvallisuuden sertifiointiviranomaisia, kyberturvallisuusalan toimijoita, kuluttajia, akkrediointi-, standardointi- ja sertifiointielimiä sekä Euroopan tietosuojaneuvosto. Yksi näistä järjestelmistä on pilvipalvelujen järjestelmä, jossa tuetaan turvallista ja luotettavaa pilvipalvelujen markkinapaikkaa. Tämä on yksi helmikuussa 2020 hyväksytyn Euroopan datastrategian keskeisistä osatekijöistä. Sillä on tarkoitus laatia yhteiset turvallisuusvaatimukset eri alojen pilvipalveluille nykyisten (eurooppalaisten ja kansainvälisten) standardien, järjestelmien ja käytäntöjen suurimman yhteisen nimittäjän pohjalta. Tämä on keskeinen tekijä tietojen vapaalle liikkuvuudelle EU:ssa. Järjestelmällä myös edistetään pilviteknologian käyttöönottoa vakuuttamalla käyttäjät, erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset ja julkishallinto, ymmärrettävällä tavalla turvallisuuden tasosta, kun ne käyttävät pilvipalveluja. Kuten turvallisuusunionistrategiassa painotettiin, 5G-infrastruktuuria ollaan ottamassa käyttöön eri puolilla EU:ta, ja monet kriittiset palvelut ovat potentiaalisesti riippuvaisia 5G-verkoista, joten systeemisillä ja laajoilla häiriöillä voi olla erityisen vakavia seurauksia. Tämän seurauksena jäsenvaltiot ovat yhdessä pyrkineet kehittämään ja ottamaan käyttöön riittäviä turvallisuustoimia. Sen jälkeen, kun komissio oli antanut maaliskuussa 2019 suosituksen 5G-verkkojen kyberturvallisuudesta, jäsenvaltiot tekivät kansalliset riskinarvioinnit. Niiden pohjalta laadittiin koordinoitu EU:n riskinarviointiraportti, jossa yksilöitiin 5G-verkkoihin liittyvät turvallisuushaasteet. Tämän perusteella verkko- ja tietoturva-alan yhteistyöryhmä julkaisi 29. tammikuuta 2020 EU:n riskinhallintatoimenpiteiden välineistön, jossa määritetään tarvittavat strategiset ja tekniset toimenpiteet. Välineistöön kuuluu toimenpiteitä matkaviestinoperaattoreiden turvallisuusvaatimusten tiukentamiseksi, yksittäisten matkaviestinoperaattorien käyttämien toimittajien monimuotoisuuden varmistamiseksi, toimittajien riskiprofiilien arvioimiseksi ja asianmukaisten rajoitusten soveltamiseksi suuririskisiksi katsottuihin toimittajiin. Komissio tukee välineistön täytäntöönpanoa hyödyntämällä täysin toimivaltaansa ja käytettävissään olevia välineitä, kuten televiestintä- ja kyberturvallisuussääntöjä; standardoinnin ja EU:n laajuisen sertifioinnin koordinointia ja ulkomaisten suorien sijoitusten seurantaan tarkoitettuja EU:n puitteita.

Verkko- ja tietoturva-alan yhteistyöryhmä julkaisi heinäkuussa 2020 edistymiskertomuksen välineistöön kuuluvien toimenpiteiden täytäntöönpanosta. Siinä todettiin, että jäsenvaltioiden suuri enemmistö on jo hyväksynyt välineistössä suositeltuja toimenpiteitä tai niiden täytäntöönpano on kesken. Toimenpiteisiin, joiden täytäntöönpano ei ollut edistynyt yhtä hyvin, kuuluivat riippuvuuteen suuririskisiksi katsotuista toimittajista liittyvän riskin lieventäminen ja useisiin toimittajiin perustuvien strategioiden kehittäminen sekä yrityksissä että kansallisesti. Muutamien viime kuukausien aikana EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot ovat reagoineet covid-19-kriisin laukaisemaan kohonneeseen kyberturvallisuusriskiin tehostamalla tiedonvaihtoa ja lisäämällä kyberkriisivalmiutta. EU:n yhteistyötä vauhditettiin keskeisillä foorumeilla (verkko- ja tietoturva-alan yhteistyöryhmä ja tietoturvaloukkauksiin reagoivien ja niitä tutkivien yksiköiden (CSIRT-toimijat) verkosto) samoin kuin uudenlaisilla koordinointi- ja tiedonjakovälineillä. Syyskuussa 2020 järjestettiin toinen Blueprint Operational Level Exercise (Blue OLEx) -simulointiharjoitus. Sen yhteydessä perustettiin myös jäsenvaltioiden kyberkriisiä käsittelevä yhteysorganisaatioiden verkosto (Cyber Crisis Liaison Organisation Network, CyCLONe), joka jatkaa kiireellisten toimien toteuttamista suurimittaisissa, rajat ylittävissä kyberturvallisuuden häiriötilanteissa tai kyberkriiseissä koskevan suunnitelman toteuttamista. Maailmanlaajuisessa kyberavaruudessa kyberhyökkäykset ja -uhat ovat usein peräisin EU:n ulkopuolelta. Jotta näihin haasteisiin voitaisiin vastata tehokkaasti, EU ja jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä kansainvälisen turvallisuuden ja vakauden edistämiseksi kybertoimintaympäristössä, valtioiden vastuullisten toimintatapojen edistämiseksi, maailmanlaajuisen häiriönsietokyvyn parantamiseksi ja tietoisuuden lisäämiseksi kyberuhkista ja vihamielisestä kybertoiminnasta myös kansainvälisten kumppaneiden kanssa. Korkea edustaja julkaisi 30. huhtikuuta 2020 EU:n puolesta julkilausuman, jossa tuomitaan kybertoimintaympäristössä ilmenevä haitallinen käyttäytyminen ja ilmaistaan solidaarisuus sen uhreja kohtaan. Neuvosto hyväksyi 30. heinäkuuta 2020 ensimmäiset EU:n kyberpakotteet kuutta yksityishenkilöä ja kolmea yhteisöä vastaan, jotka olivat vastuussa kyberhyökkäyksistä tai osallistuivat niihin. Näihin kuuluvat OPCW:tä (Kemiallisten aseiden kieltojärjestö) vastaan tehty kyberhyökkäysyritys sekä kyberhyökkäykset, jotka julkisuudessa tunnetaan nimillä ”WannaCry”, ”NotPetya” ja ”Operation Cloud Hopper”. Neuvosto määräsi 22. lokakuuta 2020 pakotteita myös kahdelle muulle yksityishenkilölle ja yhdelle yhteisölle, jotka olivat vastuussa Saksan liittoparlamenttia vastaan tehdyistä kyberhyökkäyksistä tai osallistuivat niihin. Näiden päätösten taustalla oli EU:n ja jäsenvaltioiden toistuvasti korostama tarve torjua, hillitä ja estää haitallisia kybertoimia ja reagoida niihin esimerkiksi käyttämällä EU:n kyberhyökkäyksiä koskevaa pakotejärjestelmää, joka on osa vuonna 2017 käyttöönotettua kyberdiplomatian välineistöä. Edistystä on tapahtunut myös neuvoston ja Euroopan parlamentin neuvotteluissa uusista vientisäännöistä, joilla rajoitetaan kybervalvontavälineistön myyntiä ihmisoikeuksia polkeville hallinnoille maailmanlaajuisesti. Näiden sääntöjen hyväksyminen tekee kaksikäyttötuotteiden kaupasta entistä vastuuvelvollisempaa, kilpaillumpaa ja avoimempaa. Teknologian kehityksen ja lisääntyvien turvallisuusuhkien tarpeellisiksi tekemät ehdotetut muutokset koskevat muun muassa uusia kriteerejä, joiden perusteella vientilupia voidaan myöntää tietyille tuotteille tai niitä voidaan evätä. 3.Julkisten tilojen suojeleminen Kuten terrorismin torjuntaa koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa todettiin, julkisten tilojen suojeleminen vahvistamalla selviytymiskykyä turvallisuusuhkien varalta on yhä olennainen osa työtä kohti toimivaa ja todellista turvallisuusunionia. Komissio tekee yhteistyötä monien eri yksityisen ja julkisen sektorin sidosryhmien kanssa. Yhteistyön tarkoituksena on laatia ohjeita ja antaa käytännön tukea ja rahoitusta, kuten vuonna 2017 hyväksytyssä toimintasuunnitelmassa julkisten tilojen suojelun parantamiseksi ja vuonna 2019 kootuissa hyvissä käytännöissä julkisten tilojen suojelun parantamiseksi todettiin. Kuten terrorismin torjuntaa koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa esitettiin, komissio tehostaa tuen antamista paikallis- ja alueviranomaisille, jotka ovat avainasemassa julkisten tilojen suojelussa ja radikalisoitumisen estämisessä. Tässä yhteydessä kaupungeille laaditaan kaupunkien turvallisuutta ja häiriönsietokykyä koskeva EU:n suunnitelma (Protocol on Urban Security and Resilience), jossa esitettäviä perusperiaatteita ja tavoitteita paikallisviranomaisten on tarkoitus noudattaa näillä aloilla. Terrori-iskut ovat kohdistuneet aiempaa enemmän uskonnonharjoittamispaikkoihin, joten viranomaisten ja uskonnollisten johtajien ja yhdyskuntien väliselle yhteistyölle annetaan erityistä painoarvoa. Tällä pyritään parantamaan turvallisuustietoisuutta ja auttamaan hyvien käytäntöjen ja koulutuksen toteuttamista uskonnonharjoittamispaikoissa. Yksinkertaiset toimet voivat ratkaista eloonjäämisen. Lokakuussa 2019 Hallessa sijaitsevaan synagogaan tehtiin terrori-isku. Vahvistettu ovi, paniikkinappula ja turvakamerat auttoivat kaikki säästämään ihmishenkiä. Tukeakseen edelleen julkisten tilojen ja erityisesti uskonnonharjoittamispaikkojen turvallisuuden tehostamista komissio on vuonna 2020 myöntänyt 20 miljoonaa euroa sidosryhmäjohtoisiin hankkeisiin. Komission asialistalla ovat myös julkisiin tiloihin kohdistuvien uusien riskien, kuten miehittämättömien ilma-alusjärjestelmien (UAS), edellyttämät toimet. Vaikka miehittämättömät ilma-alukset (dronet) tarjoavat merkittäviä taloudellisia ja työllistymiseen liittyviä mahdollisuuksia, ne ovat myös huomattava riski julkisille tiloille, kriittisille infrastruktuureille ja muille haavoittuville kohteille, kuten vankiloille. EU:n äskettäin tällä alalla laatimat säännöt pienentävät tätä riskiä lisäämällä miehittämättömien ilma-alusten toiminnan turvallisuutta. Tammikuusta 2021 lähtien miehittämättömien ilma-alusten käyttäjien on myös rekisteröidyttävä kansallisille viranomaisille. Tätä sääntelyä voidaan täydentää Euroopan automatisoitua lennonohjausjärjestelmää (U-space) koskevalla sääntelykehyksellä miehittämättömien ilma-alusten entistä turvallisemman käytön varmistamiseksi. Kaikilla näillä toimilla yhdessä vaikeutetaan miehittämättömien ilma-alusten lennättämistä rajoitetuilla alueilla ja helpotetaan näitä sääntöjä rikkovien henkilöiden tunnistamista ja syytteeseenpanoa. Komissio pyrkii myös tukemaan lainvalvontaviranomaisia, kriittisen infrastruktuurin toiminnanharjoittajia, massatapahtumien järjestäjiä ja muita sidosryhmiä miehittämättömien ilma-alusten muussa kuin yhteistyössä tapahtuvan käytön torjumiseksi. Komissio tekee esimerkiksi yhteistyötä Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston kanssa sellaisten hyvien käytäntöjen laatimiseksi, joilla lentoasemien sidosryhmiä autetaan reagoimaan luvattomaan miehittämättömien ilma-alusten käyttöön. Lisäksi komissio helpottaa yhdenmukaistetumpaa torjuntatoimien testausta kaikkialla EU:ssa ja laatii sidosryhmiä varten käytännön oppaan, jossa keskitytään erityisesti kaupunkiympäristöihin. Komission yhteisen tutkimuskeskuksen lokakuussa 2020 järjestämä julkisten tilojen suojelua käsittelevä EU:n digitaalinen koulutus (EU Digital Autumn School for the protection of public spaces) keräsi yhteen yli 200 kaupunkisuunnittelun asiantuntijaa ja julkisten tilojen yksityistä ja julkista toiminnanharjoittajaa. Koulutuksessa käsiteltiin monia eri aiheita, kuten räjähdyksiltä ja autoiskuilta suojautumista, vihamielisten miehittämättömien ilma-alusten aiheuttamien uhkien lieventämistä ja valvonta- ja ilmaisuteknologian käyttöä. Komissio on myös edelleen tukenut aktiivisesti EU:n kaupunkiagendaan kuuluvaa, tammikuussa 2019 perustettua julkisten tilojen turvallisuutta koskevaa kumppanuutta kaupunkien turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä eri hallinnon tasoilla. Näihin toimiin kuuluvat kehyksen luominen itsearviointivälinettä varten, suositukset poliittista päätöksentekoa varten, monitasoinen hallinto ja rahoitus, älykkäisiin ratkaisuihin ja teknologioihin perustuva innovointi, sisäänrakennetun turvallisuuden käsite mukaan luettuna, ennaltaehkäisy ja sosiaalinen osallisuus. Kumppanuus etenee nyt täytäntöönpanovaiheeseen. Tukea julkisten tilojen turvallisuuden parantamiseen paikallistasolla annettiin myös julkistamalla kaupunkialueiden innovatiivisia toimenpiteitä koskeva neljäs ehdotuspyyntö. Tässä yhteydessä on valittu kolme kaupunkia, jotka testaavat uusia ratkaisuja kaupunkien turvallisuuskysymyksiin (Pireus Kreikassa, Tampere Suomessa ja Torino Italiassa) Euroopan aluekehitysrahaston myöntämän tuen avulla. Komissio on myös reagoinut kehittämällä eurooppalaisen kehyksen, jonka tarkoituksena on lisätä valmiutta palovammojen käsittelyyn massakatastrofien yhteydessä ja tehostaa palovammapotilaiden hoitoa. Potilaiden hoidossa hyödynnetään koko Euroopan palovammojen hoitokapasiteettia tekemällä yhteistyötä unionin tasolla. Unionin pelastuspalvelumekanismia voidaan käyttää vakavia palovammoja saaneiden suurten potilasmäärien tukemisessa tarjoamalla hoitopaikkoja palovammojen hoitoon erikoistuneissa laitoksissa, palovamma-asiantuntijoiden apua ja lääkinnällisiin evakuointeihin tarvittavia valmiuksia. III Reagointi muuttuviin uhkiin 1.Kyberrikollisuus Rikolliset käyttävät usein hyväkseen kyberturvallisuuden puutteita. Tämä on käynyt entistäkin selvemmäksi covid-19-kriisissä. ”Perinteinen” kyberrikollisuus, jossa käytetään haitta- ja kiristysohjelmia (henkilö- ja maksutietojen varastamiseen tai uhrien kiristämiseen), on lisääntynyt. Samoin on tullut lisää verkkosivustoja, jotka houkuttavat käyttäjiä asentamaan haittaohjelmia. Terveydenhuolto- ja tutkimusinfrastruktuuria vastaan on tehty kyberhyökkäyksiä lukitsemalla tieto- ja viestintäteknisiä järjestelmiä, jotka voidaan avata vain maksamalla lunnaat tai luovuttamalla tietoja rokotekehityksestä. Verkossa tapahtuvan lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja siihen liittyvän aineiston on myös havaittu lisääntyneen merkittävästi. Kyberrikollisuuden tehokas torjunta edellyttää rikosten tutkinnan ja syytteeseenpanon vahvaa kehystä. Yksi keskeinen askel tässä on tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä annetun direktiivin täysimääräinen saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ja täytäntöönpano. Komissio seuraa vuonna 2019 käynnistettyjen rikkomusmenettelyjen johdosta Bulgariassa, Italiassa, Portugalissa ja Sloveniassa toteutettavia toimia. Edistystä kaivataan myös lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumisesta vuonna 2011 annetun direktiivin täytäntöönpanossa. Aloihin, joilla tarvitaan lisätoimia, kuuluvat ennaltaehkäisy, aineellinen rikoslainsäädäntö sekä lapsiuhrien avustamis-, tuki- ja suojelutoimet. Vuodesta 2018 lähtien komissio on käynnistänyt rikkomusmenettelyn 25:tä jäsenvaltiota vastaan. Komissio hyväksyi 24. heinäkuuta 2020 EU:n strategian lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjunnan tehostamiseksi . Strategian tavoitteena on puuttua lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön tehokkaasti EU:n tasolla. Erityisenä haasteena on, että 21. joulukuuta 2020 alkaen tietyt verkkoviestintäpalvelut, kuten webmail- tai viestipalvelut, kuuluvat tietosuojadirektiivin soveltamisalaan. Ne kuuluvat näin ollen eurooppalaiseen sähköisen viestinnän säännöstöön sisältyvien tarkistettujen määritelmien piiriin. Tähän liittyy näin ollen selkeä riski siitä, että näiden palvelujen tarjoajat, jotka harjoittavat tärkeää vapaaehtoistoimintaa verkossa tapahtuvan lasten seksuaalisen hyväksikäytön havaitsemiseksi ja torjumiseksi sekä siitä ilmoittamiseksi, joutuisivat lopettamaan tämän toiminnan. Komissio onkin ehdottanut asetusta, jotta tämä vapaaehtoistoiminta voisi jatkua tietyin edellytyksin siihen saakka, kunnes löydetään pitkäaikainen lainsäädäntöratkaisu. Komissio on parhaillaan laatimassa ehdotusta tällaiseksi ratkaisuksi, ja se on tarkoitus hyväksyä vuonna 2021.

”European network of Cybersecurity centres and competence Hub for innovation and Operations” -hankkeessa on perustettu covid-19 kyberpuolustusliitto (COVID-19 Cyber Defence Alliance) kehittämään innovatiivisia lähestymistapoja covid-19:ään liittyvien rikosten torjumiseksi. Huhtikuussa 2020 perustettiin tätä varten EIC COVID -foorumi, jonka tarkoituksena on yhdistää kansalaisyhteiskunta, innovaattorit, kumppanit ja sijoittajat eri puolilta Eurooppaa innovatiivisten ratkaisujen kehittämiseksi. Kun otetaan huomioon sähköisen tiedon ja todistusaineiston merkitys rikostutkinnassa, rikosten tehokkaamman syytteeseenpanon varmistamiseksi lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten olisi saatava tällainen tieto ja todistusaineisto nopeasti rikostutkintaansa varten. Tämä myönnettiin 13. marraskuuta 2020 annetussa EU:n sisäministerien yhteisessä lausumassa. Europol, Eurojust ja Euroopan oikeudellinen verkosto julkaisivat 1. joulukuuta 2020 toisen ”SIRIUS EU Digital Evidence Situation Report” -tilanneraporttinsa. Raportissa korostetaan sähköisen todistusaineiston kasvanutta merkitystä rikostutkinnassa. Euroopan parlamentti ei ole vielä vahvistanut kantaansa komission huhtikuussa 2018 esittämiin ehdotuksiin sähköisen todistusaineiston rajat ylittävästä saatavuudesta, joten Euroopan parlamentin ja neuvoston väliset neuvottelut eivät ole vielä alkaneet. Näiden ehdotusten hyväksymisen viivästyminen hidastaa lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten työtä. Se myös vaikeuttaa meneillään olevia pyrkimyksiä laatia sähköisen todistusaineiston rajat ylittävää saatavuutta koskevat yhteensopivat säännöt kansainvälisten neuvottelujen kautta. Kansainvälisellä tasolla komissio osallistuu EU:n puolesta Euroopan neuvoston tietoverkkorikollisuutta koskevan Budapestin yleissopimuksen toisesta lisäpöytäkirjasta parhaillaan käytäviin neuvotteluihin. Pöytäkirja antaisi toimivaltaisille lainvalvontaviranomaisille paremmat ja laaja-alaiset välineet rajat ylittävään yhteistyöhön kyberrikollisuuden ja muiden vakavien rikollisuuden muotojen tutkinnassa ja syytteeseenpanossa, palvelujentarjoajien kanssa tehtävä suora yhteistyö mukaan luettuna. Koska useimmat näistä tehostetuista ja lujitetuista yhteistyötavoista ovat riippuvaisia henkilötietojen vaihdosta, on olennaista, että tulevassa pöytäkirjassa annetaan asianmukaiset takeet tietosuojasta. Tämä on tärkeää paitsi perusoikeuksien näkökulmasta myös oikeusvarmuuden, keskinäisen luottamuksen ja operatiivisen lainvalvontayhteistyön tehokkuuden varmistamiseksi. Neuvottelut on määrä saattaa päätökseen vuonna 2021. Samanaikaisesti oikeus- ja sisäasioiden neuvostolta viime vuonna saamansa valtuutuksen mukaisesti komissio neuvottelee parhaillaan sähköisen todistusaineiston rajat ylittävää saatavuutta koskevasta EU:n ja Yhdysvaltojen välisestä sopimuksesta. Sopimus täydentäisi ehdotettuja EU:n sisäisiä sääntöjä palveluntarjoajien kanssa tehtävälle suoralle rajat ylittävälle yhteistyölle poistamalla lainsäädäntöristiriitoja ja tarjoamalla yhteisiä sääntöjä ja takeita. Viralliset neuvottelut sopimuksesta aloitettiin 25. syyskuuta 2019, ja neuvottelukierroksia on tähän mennessä takana jo useita. Neuvottelujen tulos määräytyy kuitenkin pitkälti sen perusteella, miten sähköistä todistusaineistoa koskevien kansainvälisten sääntöjen laatimisessa edistytään. Kun tarkastellaan tietojen säilyttämistä ja käyttöä lainvalvontatarkoituksiin, vuonna 2016 annetun tuomion Tele2 ja Watson ym. jälkeen komissio järjesti asiantuntijakuulemisia asianomaisten palveluntarjoajien, poliisi- ja oikeusviranomaisten, kansalaisyhteiskunnan, tietosuojaviranomaisten, tiedemaailman ja EU:n virastojen kanssa. Pohdinnoissa otettiin myös huomioon tutkimus, joka käsitteli sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajien tietojen säilyttämiskäytäntöjä ja tietojen saatavuutta koskevia lainvalvontaviranomaisten tarpeita ja käytäntöjä, asiaan liittyvien teknologisten haasteiden tunnistamista ja katsausta kansallisiin oikeuskehyksiin. Tässä työssä on korostunut lainvalvontaviranomaisten tarve saada tietoja, jotta ne voivat hoitaa tehtäviään entistä tehokkaammin. Unionin tuomioistuin antoi 6. lokakuuta 2020 tuomiot Belgian, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisesta lainsäädännöstä, joka koskee muiden kuin sisältötietojen säilyttämistä, siirtämistä ja saatavuutta lainvalvonnan ja kansallisen turvallisuuden tarkoituksiin. Komissio arvioi käytettävissä olevia vaihtoehtoja sen varmistamiseksi, että terroristit ja muut rikolliset voidaan tunnistaa ja jäljittää, samalla kun noudatetaan EU:n oikeutta, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut. Se myös ottaa huomioon muut unionin tuomioistuimessa tästä aiheesta vireillä olevat asiat. Toinen tärkeä tekijä kyberrikollisuuden torjunnassa on ollut työ, jota tehdään internetin verkkotunnusten rekisteröintitietojen (jäljempänä WHOIS-tiedot) saatavuuden ja paikkansapitävyyden varmistamiseksi Internet Corporation for Assigned Names and Numbersin (ICANN) pyrkimysten mukaisesti. Keskusteluilla pyritään takaamaan, että ne, joilla on oikeus saada tietoja, kuten lainvalvontaviranomaiset ja kyberturvallisuustoimijat, saavat tehokkaasti käyttöönsä yleisiä aluetunnusta koskevia rekisteröintitietoja, samalla kun noudatetaan täysin sovellettavia tietosuojasääntöjä. Uutta WHOIS-käytäntöä koskevat lopulliset suositukset julkaistiin 10. elokuuta 2020, ja ne ovat parhaillaan tarkasteltavina, ennen kuin ICANN:n hallitus tekee päätöksen asiassa. Komissio perehtyy tarkastelun päätelmiin ja pohtii, missä määrin ne kuvastavat riittävästi tietosuojaa ja yleistä etua koskevia näkökohtia, jotka liittyvät siihen, että lainvalvontaviranomaisille ja kyberturvallisuustoimijoille taataan tehokas pääsy tietoihin. 2.Moderni lainvalvonta Kun teknologia jatkaa uudistumistaan lähes jokaisella yhteiskunnan osa-alueella, turvallisuus mukaan luettuna, lainvalvonnan ja oikeuslaitoksen on kyettävä pysymään ajan tasalla. Tekoälyn, massadatan ja suurteholaskennan sisällyttäminen turvallisuuspolitiikkaan heikentämättä perusoikeuksien tehokasta suojelua on olennaisen tärkeää turvallisuuden parantamisen kannalta. Komissiolla on tältä osin useita keskeisiä toimintalinjoja. Komissio ehdotti 25. marraskuuta 2020 datahallintosäädöstä, joka muodostaa kehyksen henkilötietojen ja muiden kuin henkilötietojen innovointi- ja kehittämistarkoituksiin tapahtuvan jakamisen ja uudelleenkäytön helpottamiselle. Säädös käsittää teollisuuden ja julkiset elimet virtuaalisten tai fyysisten alakohtaisten data-avaruuksien kautta. Se antaisi kansallisille lainvalvontaviranomaisille pääsyn muissa data-avaruuksissa oleviin tietoihin, joita ne voisivat käyttää omiin innovointitarkoituksiinsa. Samanaikaisesti pääsyä kansallisten lainvalvonta- ja turvallisuusviranomaisten hallussa oleviin tietoihin ei annettaisi, ellei sitä sallita EU:n tai kansallisessa lainsäädännössä. Kansalliset lainvalvonta- ja turvallisuusviranomaiset voivat myös hyötyä siitä, jos yksittäiset rekisteröidyt asettavat tietonsa vapaaehtoisesti saataville yhteisen edun nimissä yksinomaan tutkimustarkoituksiin. Komissio myös valmistelee parhaillaan uutta aloitetta tekoälystä (AI) aihetta käsittelevän valkoisen kirjan julkaisemisen jälkeen. Samalla kun valkoisessa kirjassa myönnettiin tekoälyteknologian tarjoamat mahdollisuudet lisätä turvallisuutta ja kansalaisten ja koko yhteiskunnan hyvinvointia, siinä myös tunnistettiin useita riskejä – kuten kyberuhat, henkilökohtaiseen turvallisuuteen liittyvät riskit tai verkkoyhteyden katkeaminen. Julkisessa kuulemisessa osallistujien pääasialliset huolenaiheet liittyivät siihen mahdollisuuteen, että tekoälyllä loukataan perusoikeuksia, ja riskiin siitä, että tekoäly saattaa johtaa syrjiviin lopputuloksiin. Tiedonannossaan ”Luottamuksen rakentaminen ihmiskeskeiseen tekoälyyn” komissio korosti sen tarpeellisuutta, että tekoälyjärjestelmät kestävät sekä avoimia hyökkäyksiä että hienovaraisempia yrityksiä manipuloida dataa tai algoritmeja ja että tällaisissa tapauksissa toteutetaan lieventäviä toimenpiteitä. Salauksella on erittäin keskeinen asema vahvan kyberturvallisuuden ja perusoikeuksien, kuten yksityisyyden ja myös viestinnän luottamuksellisuuden, tehokkaan suojelun varmistamisessa. Sama koskee henkilötietojen suojaa ja luottamuksen lisäämistä salausteknologiaan perustuviin palveluihin ja tuotteisiin, kuten digitaalista identiteettiä koskeviin ratkaisuihin. Salausta voidaan samanaikaisesti käyttää myös rikosten salaamiseen lainvalvontaviranomaisilta ja oikeuslaitokselta, mikä vaikeuttaa niiden tutkimista, havaitsemista ja syytteeseenpanoa. Jäsenvaltiot ovat vaatineet neuvostossa ratkaisuja, jotka mahdollistavat lainvalvonta- ja oikeusviranomaisille laillisen pääsyn sähköiseen todistusaineistoon noudattaen täysin yksityisyyttä, tietosuojaa ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevia takeita. Komissio tekee yhteistyötä jäsenvaltioiden kanssa sellaisten oikeudellisten, operatiivisten ja teknisten ratkaisujen tunnistamiseksi, jotka mahdollistavat laillisen pääsyn sähköisiin tietoihin salatuissa ympäristöissä ja joilla samanaikaisesti säilytetään viestinnän turvallisuus. Käytännön toimiin kuuluu Europolin salauksenpurkualusta, jolla autetaan lainvalvontaviranomaisia saamaan laillinen pääsy rikostutkinnan yhteydessä takavarikoitujen laitteiden salattuihin tietoihin. Euroopan kyberrikollisuuden tutkinnan koulutusryhmä on kehittänyt pilottikoulutusmoduuleja, joista saadaan arvokasta tietoa ja kokemusta Euroopan unionin lainvalvontakoulutusviraston työhön. Lisäksi on perustettu jäsenvaltioiden salaukseen erikoistuneiden asiantuntijoiden verkosto jakamaan parhaita käytäntöjä ja asiantuntemusta sekä tukemaan teknisistä ja käytännön välineistä koostuvan välineistön laatimista. Sähköisen todistusaineiston digitaalinen vaihtojärjestelmä (e-Evidence Digital Exchange System, eEDES) tarjoaa välineen eurooppalaisten tutkintamääräysten, keskinäistä apua koskevien pyyntöjen ja sähköisen todistusaineiston turvalliseen, nopeaan ja tehokkaaseen rajat ylittävään vaihtamiseen. Sitä olisi vähitellen kasvatettava ja laajennettava koskemaan muita rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön välineitä. Järjestelmän tuleva soveltamisala määritetään oikeudellisten yhteistyömenettelyjen digitalisointia koskevassa lainsäädäntöehdotuksessa, jota on suunniteltu vuodelle 2021. 3.Laittoman verkkosisällön torjunta Väkivaltaiseen ääriliikehdintään ja terrorismiin johtava radikalisoituminen on moniulotteinen ja rajat ylittävä ilmiö, jossa on pystytty hyödyntämään internetin nopeaa leviämistä. Internetiä käytetään edelleen haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden radikalisoimiseen ja rekrytoimiseen. Europolissa toimiva internetsisältöä koskevia ilmoituksia tekevä yksikkö kirjasi heinäkuussa 2 000 linkkiä terroristiseen sisältöön, joka koostui muun muassa oppaista ja ohjeista iskun toteuttamiseksi. Todisteet internetin roolista radikalisoitumisessa ja Ranskassa ja Itävallassa tehtyihin terrori-iskuihin osallistuneiden rikosten mainostamisessa korostavat entisestään tarvetta laatia selkeä lainsäädäntökehys terroristisen verkkosisällön levittämisen estämiseksi, samalla kun säilytetään tehokkaat takeet perusoikeuksien suojelusta. Euroopan parlamentin ja neuvoston neuvottelut ehdotetusta terroristista sisältöä koskevasta asetuksesta ovat saaneet uutta vauhtia viime viikkoina. Näiden neuvottelujen päättyminen siihen, että otetaan käyttöön etenkin uusi ja tehokas operatiivinen väline eli poistamismääräykset terroristisen sisällön rajat ylittävään poistamiseen enintään tunnin kuluessa näiden määräysten vastaanottamisesta, on erittäin tärkeää, jotta terroristiseen ja radikalisoitumista edistävään sisältöön voidaan puuttua. Tällä välin EU:n internetfoorumi vauhdittaa edelleen toimintaa tarjoamalla tärkeän alustan, joka kokoaa yhteen jäsenvaltiot ja teollisuuden estämään terroristisen verkkosisällön leviämistä ja torjumaan radikalisoivia viestejä. Foorumi pyrkii kehittämään jäsenvaltioissa kielletyistä symboleista ja ryhmistä viiteluettelon, jota voitaisiin käyttää pohjana alustan sisällön moderointikäytännöissä. EU:n internetfoorumi on laajentanut toimintansa koskemaan myös verkossa tapahtuvan lasten hyväksikäytön torjumista. Foorumi tarjoaa yhteisen tilan parhaiden käytäntöjen jakamiseen, sekä yksityisten että julkisten toimijoiden kohtaamien esteiden tunnistamiseen, keskinäisen luottamuksen lisäämiseen ja ratkaisujen löytämiseen yhdessä. Sen avulla korkean tason poliittisessa koordinoinnissa voidaan myös maksimoida toiminnan tehokkuus ja vaikuttavuus. EU:n internetfoorumin yhteydessä luotiin tekninen asiantuntijaprosessi kartoittamaan ja arvioimaan mahdollisia ratkaisuja, joiden avulla yritykset voisivat paljastaa lasten seksuaalista hyväksikäyttöä päästä-päähän-salatussa sähköisessä viestinnässä. Asiantuntijoina on tiedemaailman, teollisuuden, viranomaisten ja kansalaisjärjestöjen edustajia. Tällaiset tekniset ratkaisut eivät saisi heikentää salausta. Tämä lähestymistapa täydentää muita edellä kuvattuja, sekä verkossa että muualla tapahtuvan lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumisen osatekijöitä. Komissio on myös edelleen jakanut EU:n asiantuntemusta ja kokemusta äskettäin perustetun terrorismintorjunnan maailmanlaajuisen internetfoorumin riippumattoman neuvoa-antavan komitean jäsenenä ja Crisis Response Working Group -työryhmässä, jossa komissio ja Microsoft johtavat puhetta. Yhdessä Europolin kanssa komissio on jatkanut jäsenvaltioiden tukemista EU:n kriisisäännöstön täytäntöönpanossa. Internetsisältöä koskevia ilmoituksia tekevä EU:n yksikkö isännöi 23. marraskuuta 2020 toista simulointiharjoitusta, jonka tarkoituksena oli laatia ohjeet operatiivisten toimien ja jäsenvaltioiden ja verkkopalvelujen tarjoajien välisen reaaliaikaisen koordinoinnin parantamiseksi.

Komissio julkaisi kesäkuussa 2020 verkossa esiintyvän laittoman vihapuheen torjuntaa koskevien käytännesääntöjen soveltamisen viimeisimmän arvioinnin tulokset. Niiden mukaan IT-yritykset arvioivat keskimäärin 90 prosenttia ilmoitetusta sisällöstä 24 tunnin kuluessa ja poistavat 71 prosenttia laittomaksi vihapuheeksi katsotusta sisällöstä. Arvioinnissa todettiin kuitenkin myös puutteita avoimuudessa ja käyttäjille annettavassa palautteessa. Käytännesääntöjen soveltaminen viimeisten neljän vuoden aikana otettiin myös huomioon tarkasteltaessa sitä, miten tulevassa ehdotuksessa digitaalisia palveluja koskevaksi säädökseksi voidaan puuttua laittomaan verkkosisältöön, samalla kun suojellaan sananvapautta. Puheessaan unionin tilasta 2020 puheenjohtaja von der Leyen myös ilmoitti, että vuoden 2021 loppuun mennessä komissio aikoo ehdottaa, että SEUT 83 artiklan 1 kohdan mukaiseen EU:n vahvistamaan rikosten luetteloon lisätään kaikki viharikosten ja vihapuheen muodot. 4.Hybridiuhat Neuvosto pani merkille hybridiuhkien muuttuvan luonteen ja perusti heinäkuussa 2019 resilienssin parantamisen ja hybridiuhkien torjunnan horisontaalisen työryhmän. Sen tärkeimpänä tavoitteena on tukea jäsenvaltioiden keskinäistä strategista ja horisontaalista koordinointia valtioiden ja yhteiskuntien häiriönsietokyvyn alalla sekä parantaa strategista viestintää ja torjua disinformaatiota. Työryhmä on muun muassa vastannut hybridiriskiselvitysten jatkotoimista ja tarkastellut etenkin hybridiuhkia ja disinformaatiota naapuruuspolitiikan kumppanimaissa. Horisontaalisen työryhmän toimintaa on esitelty 14. syyskuuta 2020 hyväksytyssä vuosikertomuksessa. Neuvosto hyväksyi joulukuussa 2019 päätelmät ”Täydentävät pyrkimykset parantaa selviytymiskykyä ja torjua hybridiuhkia”, joissa vaadittiin kokonaisvaltaista lähestymistapaa turvallisuuteen ja hybridiuhkien torjumiseen, mikä edellyttää työskentelyä kaikilla asiaankuuluvilla politiikan aloilla strategisemmin, koordinoidummin ja johdonmukaisemmin. Päätelmien kaksi keskeistä jatkotoimea toteutettiin heinäkuussa 2020. Ensinnäkin komission yksiköt ja Euroopan ulkosuhdehallinto tekivät yhdessä kartoituksen hybridiuhkiin reagoimiseen liittyvistä EU:n toimista ja asiakirjoista. Kartoitukseen on koottu yhteen hybridiuhkien torjuntaan liittyvät toimet EU:n tasolla ja niitä vastaavat poliittiset asiakirjat. Sen perusteella luodaan rajoitettu verkkoalusta, joka toimii yhden luukun järjestelmänä kaikille hybridiuhkiin liittyville toimille, poliittisille asiakirjoille ja lainsäädäntöasiakirjoille sekä asiaa käsitteleville tutkimuksille. Toiseksi viimeisimmässä vuosittaisessa kertomuksessa hybridiuhkien torjumisesta tarkasteltiin yhteisen kehyksen täytäntöönpanoa ja sen yhteydessä tilannetietoisuutta, häiriönsietokyvyn, valmiuden ja kriisitoiminnan parantamista samoin kuin kansainvälistä ja etenkin EU:n ja Naton yhteistyötä hybridiuhkien torjunnassa. Vaikka kertomuksessa pantiin merkille, että EU:n tasolla tehtävässä koordinoinnissa on tapahtunut jonkin verran edistystä, nykyisten hybridiuhkien ennennäkemätön mittakaava ja monimuotoisuus edellyttävät lisätoimia EU:n tason lähestymistavassa, jotta ulkoinen ja sisäinen ulottuvuus voidaan yhdistää saumattomasti ja jotta voidaan tukea jäsenvaltioiden pyrkimyksiä torjua hybridiuhkia ja vahvistaa häiriönsietokykyään. Samanaikaisesti pannaan täytäntöön uudessa turvallisuusstrategiassa määriteltyjä toimia hybridinäkökohtien sisällyttämiseksi poliittiseen päätöksentekoon, rajoitetun verkkoalustan luomiseksi, hybridiuhkista selviytymisen alakohtaisten perusvaatimusten laatimiseksi ja tiedonkulun virtaviivaistamiseksi, jotta tilannetietoisuutta voidaan entisestään lisätä. Tämän perustana on EU:n tiedusteluanalyysikeskukseen (EU INTCEN) perustettu EU:n hybridianalyysikeskus, joka pysyy unionin hybridiuhkien arvioinnin keskuspisteenä. Hybridianalyysikeskus on tähän mennessä laatinut yli 180 kirjallista raporttia hybridi- ja kyberuhkista. Yksi keskuksen hankkeista on hybriditrendianalyysi (Hybrid Trends Analysis), josta saadaan tietoa esimerkiksi seuraavista aiheista: uusien toimijoiden hybriditoimien säännöllinen analysointi; EU:n jäsenvaltioihin, toimielimiin, kumppaneihin ja etuihin kohdistuvat ulkomaiset tiedustelutoimet ja covid-19-pandemian hyväksikäyttö valtiollisten ja muiden kuin valtiollisten toimijoiden hybriditoiminnassa. EU:n ja Naton yhteistyö (jota tehdään vuosina 2016 ja 2018 annettujen Varsovan ja Brysselin yhteisten julistusten muodostamassa kattavassa kehyksessä) on entisestään tehostunut, kuten kesäkuussa 2020 julkaistussa viidennessä edistymiskertomuksessa korostetaan. Tämä näkyy henkilöstön vuorovaikutuksena ja konkreettisina tuloksina hybridiuhkien, kyberpuolustuksen ja valmiuksien kehittämisen aloilla. On erittäin tärkeää kehittää yksi ainoa menetelmä, jota sovelletaan kaikilla aloilla hybridihäiriönsietokyvyn toimintalinjoja koskevassa työssä, ja käsitellä pirstoutuneisiin ja päällekkäisiin käytäntöihin, välineisiin ja toimiin liittyvää riskiä. Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskus Helsingissä osallistui myös tähän yhteistyöhön. Yhteistyötä Naton kanssa on lisätty covid-19-kriisissä myös pandemiaan liittyvään disinformaatioon ja vihamielisiin tiedotustoimiin puuttumisessa. Yleisesti ottaen covid-19-pandemia on korostanut disinformaation nopeasti muuttuvia riskejä ja sen ihmisten elämälle aiheuttamaa todellista uhkaa. Komissio ja korkea edustaja antoivat 10. kesäkuuta 2020 yhteisen tiedonannon covid-19-pandemiasta ja disinformaatiosta kiinnittääkseen huomiota covid-19-pandemiaan liittyvän disinformaation erityisiin riskeihin ja toimiin, joihin tämän vuoksi olisi ryhdyttävä. Näihin kuuluivat merkittävien verkkoalustojen toimet sellaisten käytäntöjen kehittämiseksi, joilla tähän uhkaan voidaan vastata, verkkoalustojen toiminnan seurannan tehostaminen ja disinformaatioon keskittyvä yhteistyö Euroopan ulkosuhdehallinnon nopeassa hälytysjärjestelmässä. Pandemia sai aikaan sen, että disinformaation torjuntaa tehostettiin ja kansalaisten tietoisuus disinformaatiosta lisääntyi. Vuoden 2020 ensimmäisellä puoliskolla disinformaatiotapauksia sisältävään julkiseen EUvsDisinfo-tietokantaan on lisätty 1 963 uutta Kreml-myönteistä disinformaatiotapausta, joista lähes kolmasosa on liittynyt covid-19-informaatioepidemiaan. Vuoden 2020 maaliskuun puolivälistä huhtikuun loppuun mennessä EUvsDisinfo-verkkosivustolla vieraili päivittäin yli 10 000 henkilöä, ja vierailijoiden kokonaismäärä kasvoi 400 % vuoden 2019 vastaavaan ajanjaksoon verrattuna. EU:n toimet käsittivät muun muassa kohdennettuja tiedotuskampanjoita ja tosiasioihin pohjautuvan tiedon tarjoamista pandemiasta. Kampanjasta saadut opetukset on otettu huomioon 2. joulukuuta 2020 hyväksytyn Euroopan demokratiatoimintasuunnitelman laadinnassa. Siinä esitetään keskeiset toimet EU:n demokraattisen rakenteen häiriönsietokyvyn vahvistamiseksi edistämällä vapaita ja oikeudenmukaisia vaaleja, käsittelemällä vapaisiin ja riippumattomiin tiedotusvälineisiin kohdistuvia rasitteita ja torjumalla disinformaatiota. Viimeksi mainittu näkökohta pohjautuu vuonna 2018 laadittuun disinformaation torjuntaa koskevaan toimintasuunnitelmaan. Se muodostaa perustan EU:n lisääntyneelle toiminnalle disinformaation torjumiseksi ja sille, miten kansalaisyhteiskuntaa ja yksityistä teollisuutta edustavat keskeiset sidosryhmät osallistetaan tähän toimintaan. Sillä myös valmistellaan seuraavaa askelta disinformaatiota koskevissa käytännesäännöissä sen jälkeen, kun käytännesääntöjen tehokkuuden arviointi saatiin päätökseen syyskuussa 2020. Käytännesäännöt ovat olleet tärkeä ja välttämätön askel aiempaa avoimemman ja luotettavamman verkkoalustaekosysteemin luomisessa. Ne olisivat kuitenkin tehokkaampia, jos niissä käytetyt määritelmät olisivat yhdenmukaisempia, jos niiden täytäntöönpano olisi johdonmukaisempaa ja jos toteutettaisiin enemmän toimia erityisalojen, kuten mikrokohdentamisen, käsittelemiseksi. Toinen EU:lla nyt käytettävissä oleva keskeinen väline on eurooppalainen digitaalisen median seurantafoorumi, joka on ollut toiminnassa kesäkuusta 2020 lähtien. Se kokoaa yhteen disinformaatiota käsittelevät keskeiset sidosryhmät, kuten faktantarkistajat ja akateemiset tutkijat. IV Eurooppalaisten suojeleminen terrorismilta ja järjestäytyneeltä rikollisuudelta 1.Terrorismi ja radikalisoituminen Äskettäiset terrori-iskut ovat osoittaneet jälleen kerran, että terrorismin uhka on EU:ssa edelleen suuri. Conflans-Sainte-Honorinessa 16. lokakuuta 2020 tehdyn opettajan murhan jälkeen kolme ihmistä surmattiin Nizzan Notre Dame -kirkossa 29. lokakuuta. Wienissä 2. marraskuuta tehdyssä terrori-iskussa sai surmansa neljä ihmistä ja 23 loukkaantui. Neuvosto antoi 13. marraskuuta EU:n sisäministerien yhteisen lausuman viimeaikaisista terrori-iskuista Ranskassa ja Itävallassa. Näiden viimeaikaisten jihadismin innoittamien iskujen lisäksi äärioikeustolaisen väkivallan ja muiden terrorismin muotojen uhka kasvaa. Tukeakseen jäsenvaltioita terrorismin ja radikalisoitumisen vastaisessa taistelussa komissio hyväksyy tänään EU:n terrorismin vastaisen ohjelman. Tämä ohjelma pohjautuu nykyisiin politiikkoihin ja välineisiin, ja sillä vahvistetaan EU:n kehystä. Tarkoituksena on parantaa entisestään uhkien ja riskien ennakointia, estää radikalisoitumista ja väkivaltaista ääriliikehdintää, suojella ihmisiä ja infrastruktuureja myös ulkorajavalvonnan avulla ja varmistaa tehokkaat jatkotoimet iskujen jälkeen. Ohjelmassa myös hahmotellaan, miten tästä eteenpäin edetään, jotta voidaan parantaa lainvalvontayhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä, teknologian käyttöä ja asiaa koskevien tietojen jakamista EU:ssa, myös ulkorajoilla tarkastuksia tekeville. Lainsäädännön täytäntöönpano ja noudattaminen on edelleen avainasemassa. Terrorismin torjunnassa keskeistä on ennaltaehkäisy. EU:n toimet radikalisoitumisen estämisessä perustuvat vankkaan kokemukseen, jota tähän mennessä on saatu kenttätyöntekijöiden ja poliittisten päättäjien tukemisessa. Komissio hyväksyi 24. marraskuuta uuden kotouttamista ja osallisuutta koskevan toimintasuunnitelman. Radikalisoitumisen estämisessä on erittäin tärkeää tehdä enemmän työtä yhteisöjen saattamiseksi yhteen. Yhteenkuuluvuutta paremmin edistävä ja osallistavampi yhteiskunta voi auttaa ehkäisemään erilaisten ääri-ideologioiden leviämistä, joka voi johtaa terrorismiin ja väkivaltaisiin ääriliikkeisiin. Radikalisoitumisen torjuntaverkoston tukeen sisältyy tammikuussa 2020 allekirjoitettu, 30 miljoonan euron arvoinen sopimus, joka käsittää seuraavat neljä vuotta ja jonka tarkoituksena on auttaa kenttätyöntekijöitä, sekä poliittisille päätöksentekijöille ja tutkijoille annettavaa lisätukea. Näiden ja muiden välineiden, kuten EU:n internetfoorumin, avulla komissio voi käsitellä jäsenvaltioiden kanssa laadituissa, radikalisoitumisen estämistä koskevan EU:n koordinoidun lähestymistavan strategisissa suuntaviivoissa 2021 (Strategic Orientations on a coordinated EU approach to the prevention of radicalisation) korostettuja ensisijaisia toimia. Niitä täydentävät EU:n terrorismin vastaisessa ohjelmassa määritetyt toimet, joilla torjutaan verkossa leviäviä ääri-ideologioita, tehostetaan toimintaa vankiloissa ja pyrkimyksiä myös ulkomaisten terroristitaistelijoiden kuntouttamiseksi ja yhteiskuntaan sopeuttamiseksi, vahvistetaan paikallistoimijoille annettavaa tukea ja rakennetaan sietokykyisempiä yhteisöjä. Maaliskuussa 2017 annettu direktiivi terrorismin torjumisesta on pääasiallinen rikosoikeudellinen väline terrorismin torjunnassa EU:n tasolla. Siinä asetetaan vähimmäisvaatimukset terrorismirikosten ja terroritoimintaan liittyvien rikosten määrittelemiselle ja niiden seuraamuksille, samalla kun siinä myös annetaan terrorismin uhreille oikeudet suojeluun, tukeen ja avustamiseen. Komissio antoi 30. syyskuuta 2020 kertomuksen , jossa arvioidaan jäsenvaltioiden direktiivin noudattamiseksi toteuttamia toimia. Kertomuksen mukaan direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on auttanut vankistamaan jäsenvaltioiden rikosoikeudellista lähestymistapaa terrorismiin ja parantanut terrorismin uhrien oikeuksia, mutta siinä on edelleen puutteita. Kaikki jäsenvaltiot eivät esimerkiksi ole säätäneet kansallisessa lainsäädännössään rangaistavaksi kaikkia direktiivissä terrorismirikoksina lueteltuja rikoksia eivätkä antaneet säännöksiä, joissa säädetään rangaistavaksi matkustaminen terrorismitarkoituksessa ja käsitellään terrorismin rahoitusta ja uhrien tukemista. Direktiiviä käsittelevä arviointikertomus hyväksytään myöhemmin vuonna 2021. EU jatkaa jäsenvaltioiden tukemista terroristien toimintamahdollisuuksien estämisessä ja sääntöjen täytäntöönpanossa. Kesäkuussa 2019 annettua asetusta räjähteiden lähtöaineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä aletaan soveltaa 1. helmikuuta 2021. Komissio julkaisi kesäkuussa 2020 suuntaviivat auttaakseen kansallisia viranomaisia ja yksityistä sektoria asetuksen täytäntöönpanossa. Lisäksi komissio hyväksyi kesäkuussa 2020 ohjelman asetuksen tulosten ja vaikutusten seuraamiseksi. Marraskuussa 2019 komissio kehotti jäsenvaltioita arvioimaan vuonna 2017 hyväksytyn toimintasuunnitelman toimintavalmiuden parantamiseksi kemialliseen, biologiseen sekä säteily- ja ydinturvallisuuteen liittyviä riskejä vastaan täytäntöönpanoa. Yleisesti voitiin päätellä, että useimmat toimista on pantu täytäntöön. Vuoden 2020 alussa komissio laati yhteistyössä kansallisten asiantuntijoiden kanssa luettelon huolta aiheuttavista suuririskisistä kemikaaleista. Tämä muodosti perustan laitevalmistajien kanssa tehtävälle työlle, jolla pyritään parantamaan ilmaisintoimintoja. Komissio käynnisti äskettäin tutkimuksen joidenkin näiden kemikaalien saatavuuden rajoittamisen toteuttamiskelpoisuudesta. Tätä työtä tehdään myös unionin pelastuspalvelumekanismin yhteydessä, ja jäsenvaltioiden kanssa keskustellaan valmiuden reagoida CBRN-tapahtumiin lisäämisestä puhdistamisessa, havaitsemisessa, valvonnassa ja seurannassa sekä varastoinnissa. Neuvosto päätti 12. lokakuuta 2020 pidentää kemiallisten aseiden leviämisen ja käytön torjumiseksi käyttöön otettua pakotejärjestelmää vuodella, minkä ansiosta EU voi määrätä rajoittavia toimenpiteitä kemiallisten aseiden kehittämiseen ja käyttöön osallistuville henkilöille ja yhteisöille. Neuvosto hyväksyi 14. lokakuuta 2020 rajoittavia toimenpiteitä kuutta henkilöä ja yhtä yhteisöä vastaan, jotka osallistuivat yritykseen murhata Alexei Navalny, joka myrkytettiin Novitšok-ryhmään kuuluvalla hermomyrkyllä Venäjällä 20. elokuuta 2020. Rahoitustiedot ovat myös ratkaisevassa asemassa terroristiverkostojen tunnistamisessa, koska terroristit tarvitsevat rahoitusta matkustamiseen, koulutukseen ja välineisiin, ja toimet terrorismin rahoituksen torjumiseksi ovat olennaisia terrorismin tutkinnassa. Keskeisiä kysymyksiä tässä yhteydessä ovat olemassa olevien välineiden ja tiedustelun täysimääräinen hyödyntäminen, kansainvälisesti sovittujen vaatimusten asianmukainen noudattaminen ja uuden teknologian ja sosiaalisen median alustojen muodostamien muuttuvien haasteiden käsitteleminen (ks. jäljempänä). Liikenneverkko on ollut ja on edelleen yksi terrorismin kohde. EU:n tällä alalla toteuttamiin toimiin kuuluu riskiperusteinen arviointilähestymistapa ilmailualan suojelemiseksi. Konfliktialueet muodostavat vakavan riskin siviili-ilmailulle, ja tietojen ja riskinarviointien jakaminen on olennaisen tärkeää riskien pienentämisessä. Konfliktialueiden riskinarvioinnista saatavien tietojen hälytysjärjestelmä on tunnustettu parhaaksi käytännöksi, ja tiedonjakoa koskevat kansainväliset vaatimukset on sisällytetty EU:n lainsäädäntöön . Siviili-ilmailualalla saatujen kokemusten perusteella komissio on ulottanut riskinarviointiin perustuvan lähestymistavan koskemaan muitakin liikennemuotoja. EU:n rautateiden turvallisuutta koskeva toimintasuunnitelma on valmisteilla, ja siinä hyödynnetään komission perustaman Rail Passenger Platform -asiantuntijaryhmän asiantuntemusta. Meriliikenteen alalla riskinarviointiin perustuva lähestymistapa on hyvin tunnettu ja laajasti käytetty, ja komissio tekee yhteistyötä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa matkustajien turvallisuuden parantamiseksi. Tämä on sisällytetty EU:n merellisen turvallisuuden strategiaan ja sen toimintasuunnitelmaan, joita tarkistettiin vuonna 2018 ja joihin sisältyy myös turvallisuus- ja puolustusulottuvuus. Tämä ilmenee viimeisimmästä täytäntöönpanokertomuksesta, joka hyväksyttiin ja julkaistiin 23. lokakuuta 2020.

Europol tukee jäsenvaltioita terrorismiin liittyvissä tutkinnoissa Euroopan terrorismintorjuntakeskuksen (ECTC) kautta. Jäsenvaltioiden ECTC:lle osoittamat operatiivisen tuen pyynnöt lisääntyivät jälleen, ja ECTC on nyt mukana lähes kaikissa merkittävissä terrorisminvastaisissa tutkinnoissa. Vuonna 2019 Europol tuki yhteensä 632:tä terrorisminvastaista operaatiota. Jäsenvaltioiden tutkijat myös arvostavat tätä työtä yhä enemmän: tyytyväisyysaste oli 8/10 vuonna 2018 ja 9.1/10 vuonna 2019. ECTC koordinoi yhteensä 18 toimintapäiviä vuonna 2019. Myös Eurojust antoi tukea 116 terrorismitutkinnassa vuosina 2019 ja 2020. Nyt meneillään olevan työn pohjalta annetaan säädösehdotus vuonna 2019 perustetun terrorismin vastaisen rekisterin kehittämiseksi digitaalisia, rajat ylittäviä terrorismiasioita koskevilla tietojenvaihdoilla sekä oikeistolaisiin ja vasemmistolaisiin ääriryhmiin liittyvän työn laajentamiseksi. Neuvosto uudisti EU:n luettelon henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joihin sovelletaan terrorismin torjuntaan tähtääviä rajoittavia toimenpiteitä viimeksi 30.7.2020. Viimeisin luettelo sisältää 14 henkilöä ja 21 yhteisöä. Neuvosto asetti samana päivänä rajoittavia toimenpiteitä yhdelle henkilölle ISILin (Daesh)/al-Qaidan terrorisminvastaisen pakotejärjestelmän puitteissa. Yhdeksi vuodeksi 19. lokakuuta 2020 jatketun järjestelmän piiriin kuuluu tällä hetkellä viisi neuvoston siihen autonomisesti lisäämää henkilöä. Syyriassa ja Irakissa tällä hetkellä toimivien terrorismiin syyllistyvien vierastaistelijoiden aiheuttamien uhkien torjunta on tärkeä osa terrorisminvastaista politiikkaa. Vaikka vastuu näistä kysymyksistä on ensisijaisesti jäsenvaltioilla, EU-tason tuki ja yhteistyö auttavat jäsenvaltioita vastaamaan yhteisiin haasteisiin: terrorismirikoksiin syyllistyneiden henkilöiden asettaminen syytteeseen, havaitsemattoman Schengen-alueelle tulon estäminen ja palanneiden terrorismiin syyllistyneiden vierastaistelijoiden uudelleenkotouttaminen ja kuntoutus. Komissio tekee esimerkiksi tiivistä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja keskeisten kumppanimaiden kanssa varmistaakseen, että taistelukentiltä saatuja todisteita jaetaan ja käytetään tehokkaasti syyllisten tunnistamiseen, havaitsemiseen EU:n rajoilla ja syytteeseen asettamiseen. Eurojustin vuoden 2020 muistio taistelukentiltä saaduista todisteista osoittaa, että vaikka tällaisten tietojen hankkiminen ja sen varmistaminen, että ne täyttävät hyväksyttävän todistusaineiston kriteerit, on haastavaa, siitä voi olla apua epäiltyjen terroristien saamisessa oikeuden eteen. Komissio edistää myös vuoropuhelua jäsenvaltioiden ja humanitaaristen toimijoiden kanssa tarjotakseen kattavan ja tosiasioihin perustuvan yleiskuvan tilanteesta Koillis-Syyrian leireillä, joilla on eurooppalaisten terrorismiin syyllistyvien vierastaistelijoiden perheenjäseniä. Lasten tilanteeseen Syyrian leireillä kiinnitetään erityistä huomiota. Komissio myös auttaa jäsenvaltioita kansallisista toimenpiteistä ja mekanismeista saatujen kokemusten jakamisessa, jotta voidaan paremmin hallinnoida palaavien terrorismiin syyllistyvien vierastaistelijoiden ja lasten kuntoutusta ja uudelleenkotouttamista. Radikalisoitumisen torjuntaverkosto myös järjestää opintokäyntejä ja antaa räätälöityä neuvontaa, jotta voidaan vastata paremmin tuomittujen palaajien haasteisiin erityisesti vankilasta vapautumisen jälkeen sekä ottaa huomioon perheiden ja paikallisyhteisöjen rooli uudelleenkotouttamistoimissa. Terrorisminvastaiset kumppanuudet ja yhteistyö kolmansien maiden ja EU:n lähialueen kumppaneiden kanssa ovat myös olennaisen tärkeitä EU:n sisäisen turvallisuuden parantamiseksi ja EU:n turvallisuuspolitiikan sisäisten ja ulkoisten ulottuvuuksien kytkemiseksi paremmin toisiinsa. Neuvosto on kehottanut vahvistamaan edelleen EU:n ulkoista terrorisminvastaista yhteistyötä erityisesti Länsi-Balkanilla, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä, Sahelin alueella, Afrikan sarvessa ja Aasiassa. Tämän työn edistämisessä hyödynnetään täysimääräisesti ulkoisen toiminnan välineitä, mukaan lukien korkean tason terrorisminvastaiset vuoropuhelut ja unionin edustustoihin lähetetty 17 terrorismintorjunta- ja turvallisuusasiantuntijan verkosto, joka on tarjonnut tukea edustustoille sekä edistänyt yhteistyötä edustustojen välillä ja valmiuksien kehittämistä edustustoissa. Tämän verkoston vahvistamisen ja laajentamisen mahdollisuuksia pohditaan parhaillaan. Vuonna 2018 vahvistettu Länsi-Balkanin yhteinen terrorisminvastainen toimintasuunnitelma ja siihen liittyvät, vuonna 2019 kunkin kumppanin kanssa allekirjoitetut kahdenväliset järjestelyt, keskittyvät alueeseen, jolla on keskeinen merkitys yhteisten turvallisuustavoitteiden ja EU:ssa asuvien ihmisten suojelun kannalta. EU ja sen kumppanit Länsi-Balkanilla vahvistivat uudelleen sitoutumisensa yhteisen toimintasuunnitelman tavoitteiden toteuttamiseen vuoden 2020 jälkeen EU:n ja Länsi-Balkanin oikeus- ja sisäasioiden ministerien foorumissa 22. lokakuuta 2020. Länsi-Balkanin maiden kanssa tehtävään yhteistyöhön sisältyy terrorismiin syyllistyvien vierastaistelijoiden ja heidän perheenjäsentensä jatkuvan paluun hallinta sekä jatkuva sitouttaminen radikalisoitumisen vastaisiin toimiin. EU myös tekee säännöllistä terrorismin torjuntaa koskevaa yhteistyötä Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa ja Keski-Aasiassa. Yhteistyö Keski-Aasiassa on painottunut kemiallisiin, biologisiin, säteily- ja ydinuhkiin. EU:n ja Persianlahden yhteistyöneuvoston yhteistyökomitea käsitteli kokouksessaan 25. kesäkuuta 2020 muun muassa radikalisoitumisen torjuntaa, terrorismin rahoituksen ja rahanpesun ehkäisemistä sekä kyberturvallisuutta ja yhteistyötä Europolin kanssa. EU teki vuoden 2019 lopulla Naton kanssa ensimmäisen yhteisen kemiallisia, biologisia, säteily- ja ydinuhkia koskevan tarkastuksen Persianlahden maassa. Vuoden 2019 lopussa osoitettiin noin 465 miljoonaa euroa käynnissä oleviin hankkeisiin, jotka koskivat terrorismin torjuntaa ja väkivaltaisten ääriliikkeiden ehkäisemistä EU:n ulkopuolella, mikä on 15 % enemmän kuin edellisenä vuonna. EU on myös jatkanut terrorismin torjuntaa koskevan yhteistyön syventämistä Yhdistyneiden kansakuntien kanssa, erityisesti YK:n terrorisminvastaisen toimiston ja terrorisminvastaisen komitean johtokunnan kanssa, muun muassa vuotuisilla korkean tason vuoropuheluilla ja viimeksi osallistumalla aktiivisesti YK:n virtuaaliseen terrorismintorjunnan viikkoon kesällä 2020. Komissio on myös seurannut tiiviisti keskusteluja, joita on käyty terrorismin ennaltaehkäisyä koskevan Euroopan neuvoston yleissopimuksen mukaisen terrorismirikosten määritelmän tarkistamisesta, ja kehottanut määritelmän tiiviiseen yhdenmukaistamiseen EU:n lainsäädännön määritelmien kanssa. EU:n ja Naton hyvä yhteistyö terrorismin torjunnan sekä kemiallisten, biologisten, säteily- ja ydinmateriaalien alalla jatkui valmiuksien kehittämistä koskevalla tietojenvaihdolla, jotta voitaisiin välttää päällekkäisyyksiä ja varmistaa toimenpiteiden täydentävyys. 2.Järjestäytyneen rikollisuuden torjunta Järjestäytynyt rikollisuus on lisääntymässä, enenevässä määrin rajat ylittävää ja siirtymässä verkkoon. Europolin laatima vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskeva uhkakuva-arvio (SOCTA 2017) Komissio on ryhtynyt toimiin esimerkiksi huumausaineiden, laittomien ampuma-aseiden, talousrikosten, kulttuuriesineiden laittoman tuonnin, ihmiskaupan ja ympäristörikosten torjunnan alueilla, joilla on tuettu jäsenvaltioiden lainvalvonta- ja oikeusviranomaisia sekä lähialueen kumppaneita. Yhteistyö kolmansien maiden kanssa, erityisesti lähialueilla kuten Länsi-Balkanilla, ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, mukaan lukien Yhdistyneiden kansakuntien huumausaine- ja kriminaalipolitiikan toimisto (UNODC), on myös ollut keskeistä. Europolin vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntakeskus vastaanotti ja käsitteli lähes 55 000 operatiivista yhteydenottoa, mikä on 12 % enemmän kuin vuonna 2018. Keskus antoi valtioille tukea 726 operaatiossa. On myös ratkaisevan tärkeää, että järjestäytynyttä rikollisuutta koskeva EU:n lainsäädäntökehys, jolla pyritään yhdenmukaistamaan rikollisjärjestöön osallistumiseen liittyvien rikosten kriminalisointia koskevaa lainsäädäntöä jäsenvaltioissa ja jossa säädetään näistä rikoksista määrättävistä seuraamuksista, pannaan kaikilta osin täytäntöön jäsenvaltioissa. Komissio on käynnistänyt tutkimuksen, joka pyrkii selvittämään keinoja tämän lainsäädännön tehostamiseen. Järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan tehostamista EU:ssa koskevat jatkotoimet esitetään EU:n järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa ohjelmassa, joka on määrä hyväksyä vuoden 2021 ensimmäisellä neljänneksellä. Rikoshyödyn jäädyttäminen ja menetetyksi tuomitseminen kuuluvat tehokkaimpiin järjestäytyneen rikollisuuden torjuntakeinoihin. Europoliin kesäkuussa 2020 perustettu uusi Euroopan talousrikoskeskus (EFECC) tehostaa jäsenvaltioille ja EU:n elimille annettavaa talousrikoksiin liittyvää operatiivista tukea ja edistää talousrikosten järjestelmällistä tutkintaa. Tukeakseen unionin pyrkimyksiä rikoksella hankittujen varojen tunnistamisen, jäädyttämisen ja menetetyksi tuomitsemisen tehokkuuden parantamiseksi neuvosto hyväksyi kesäkuussa 2020 päätelmät talousrikosten tutkinnan tehostamisesta osana vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa. Komissio tarkistaa vuonna 2021 rikoshyödyn jäädyttämistä ja menetetyksi tuomitsemista sekä varallisuuden takaisin hankinnasta vastaavia toimistoja koskevaa lainsäädäntöä. Järjestäytyneen rikollisuuden torjunta edellyttää takeita, joilla varmistetaan lainvalvonnan tehokas toiminta olennaisten rajoitusten, kuten henkilötietojen suojan, puitteissa. Vuonna 2016 hyväksytty lainvalvonnan tietosuojadirektiivi luonnollisten henkilöiden suojelusta rikoksiin liittyvässä henkilötietojen käsittelyssä suojelee tietosuojan perusoikeutta, kun rikosasioista vastaavat lainvalvontaviranomaiset käsittelevät henkilötietoja lainvalvontatarkoituksessa. Direktiivi varmistaa, että rikoksen uhrien, todistajien ja rikoksista epäiltyjen henkilötietoja suojellaan asianmukaisesti ja helpottaa valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä rikollisuuden ja terrorismin torjunnassa. Määräaika lainvalvontatarkoituksessa käsiteltyjen henkilötietojen suojaa koskevan direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä päättyi 6. toukokuuta 2018. Useimmat jäsenvaltiot ovat jo säätäneet lakeja, joilla direktiivi on saatettu osaksi niiden kansallista lainsäädäntöä. Joitakin rikkomusmenettelyitä on kuitenkin edelleen käynnissä. Komissio arvioi parhaillaan, ovatko kansalliset täytäntöönpanolait direktiivin mukaisia. Laittomien huumausaineiden torjunta Komissio hyväksyi heinäkuussa 2020 unionin nykyisten huumausainestrategioiden jatkoksi EU:n uuden huumeidenvastaisen ohjelman ja toimintasuunnitelman vuosiksi 2021–2025. Siinä vahvistetaan poliittinen kehys ja toiminnan painopisteet seuraaviksi viideksi vuodeksi. Ohjelman päätavoitteet ovat: 1) tehostaa huumeiden laittoman kaupan vastaisia turvatoimia esimerkiksi järjestäytyneisiin rikollisryhmiin, ulkorajojen valvontaan sekä laittomaan jakeluun ja tuotantoon liittyen; 2) lisätä ennaltaehkäisyä, kuten tiedottamista huumeiden haittavaikutuksista, erityisesti huumausaineiden käytön, väkivallan ja muun rikollisuuden välisestä yhteydestä; ja 3) puuttua huumehaittoihin: tarjota hoitoa, vähentää riskejä ja haittoja ja soveltaa tasapainoista toimintamallia vankiloiden huumeongelmaan. Komissio hyväksyi 30. marraskuuta 2020 myös huumausaineiden lähtöaineita koskevan EU:n politiikan arvioinnin, jossa todetaan, että tarvitaan lisätoimia, jotta voidaan estää unionin alueella toimivia järjestäytyneitä rikollisryhmiä saamasta kemikaaleja, joita ne tarvitsevat laittomien synteettisten huumausaineiden valmistamiseen. EU on myös rahoittanut huumausaineiden torjunnan tehostamiseen tähtääviä konkreettisia hankkeita, kuten huumausaineita käsittelevää kansalaisyhteiskunnan foorumia. Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen 22. syyskuuta 2020 julkaisema Euroopan huumeraportti 2020 kuvaa huumausaineiden käytön ja markkinoiden viimeaikaisia suuntauksia EU:ssa, Turkissa ja Norjassa. Raportissa todetaan, että kokaiinin saatavuus on helpottunut ja sitä takavarikoitiin ennätykselliset 181 tonnia, heroiinitakavarikot lähes kaksinkertaistuivat 9,7 tonniin ja että erittäin puhtaita huumausaineita on runsaasti saatavilla EU:ssa. Siinä tarkastellaan myös uusien synteettisten opioidien ilmaantumista, erityisiä terveysuhkia ja covid-19-pandemian aiheuttamia haasteita. Huumeiden vastaista työtä edistetään useilla eri tasoilla. Uusia psykoaktiivisia aineita koskeva lainsäädäntöpaketti hyväksyttiin syksyllä 2017, ja sitä alettiin soveltaa täysimääräisesti marraskuussa 2018. Viittä jäsenvaltiota koskevat rikkomusmenettelyt ovat yhä meneillään. Ensimmäinen delegoitu säädös, jolla määritellään uusi psykoaktiivinen aine (isotonitatseeni) huumausaineeksi, on jo hyväksytty.

Kansainvälisellä tasolla EU on toiminut aktiivisesti Yhdistyneiden kansakuntien huumausainetoimikunnassa, erityisesti uusien psykoaktiivisten aineiden listauksen päivittämiseen sekä kannabiksen ja kannabikseen liittyvien aineiden uudelleenlistaukseen liittyen. Neuvosto on hyväksynyt kaksi uutta huumausaineita koskevaa vuoropuhelua Kiinan ja Iranin kanssa, ja Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus on edistänyt työjärjestelyitä kolmansien maiden kanssa. Talousrikollisuuden torjunta Komissio hyväksyi toukokuussa 2020 toimintasuunnitelman rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaa kokonaisvaltaista unionin toimintapolitiikkaa varten EU:n kehyksen tehostamiseksi. Neuvosto hyväksyi 5. marraskuuta päätelmät rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta ja pyysi erityisesti komissiota laatimaan yhteisen sääntökirjan, perustamaan riippumattoman valvontaelimen ja koordinoimaan rahanpesun selvittelykeskuksia. Talousrikostutkinnan tehostamisesta annettujen neuvoston päätelmien mukaisesti komissio arvioi myös tarvetta keskitettyjen pankkitilirekisterien yhteen liittämiseen, mikä nopeuttaisi huomattavasti rahanpesun selvittelykeskusten ja lainvalvontaviranomaisten pääsyä pankkitilejä koskeviin tietoihin. Samalla jatketaan toimia sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot panevat EU:n uusimmat normit tehokkaasti täytäntöön. Viidennen rahanpesudirektiivin säännöksillä pyritään lisäämään yritysten omistusrakenteiden avoimuutta. Määräaika direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä päättyi 1. tammikuuta 2020, ja komissio käynnisti rikkomusmenettelyt 16 jäsenvaltiota vastaan. Toinen tärkeä toimenpide on uusi asetus käteisrahan valvonnasta, joka hyväksyttiin lokakuussa 2018 ja jota alettiin soveltaa 3. kesäkuuta 2021. Sillä parannetaan EU:n alueelle tuotavan tai sieltä vietävän käteisrahan nykyistä valvontajärjestelmää, ja sen täytäntöönpanosäännöksiä valmistellaan parhaillaan. Ulkoisen toiminnan alalla jatketaan toimia kumppanimaiden tukemiseksi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnassa. Tässä yhteydessä EUH:lla ja EU:n edustustoilla on keskeinen rooli edistettäessä ja tuettaessa poliittista yhteistyötä kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen, kuten rahanpesunvastaiseen toimintaryhmän (FATF) kanssa. Tämän työn täydentämiseksi komissio on perustanut maailmanlaajuisen välineen, jolla tuetaan EU:n ulkopuolisia kumppanimaita tehokkaiden rahanpesun ja terrorismin rahoituksen vastaisten puitteiden käyttöönotossa kansainvälisten normien mukaisesti. Tämän 20 miljoonan euron toimen tavoitteena on myös edistää yhteistyötä kansallisten, alueellisten ja kansainvälisten rahoitusalan ja oikeusalan toimijoiden välillä. Korruptiontorjunta Korruptio on itsessään rikos ja järjestäytyneen rikollisuuden keskeinen mahdollistaja. Korruption ehkäisemisen ja torjunnan yhteydessä jäsenvaltioiden oikeudellista kehystä seurataan ja arvioidaan säännöllisesti äskettäin perustetun oikeusvaltiomekanismin puitteissa. Ensimmäinen EU:n laajuinen oikeusvaltiokertomus vahvistettiin 30. syyskuuta 2020. Se osoitti, että monissa jäsenvaltioissa on tiukat oikeusvaltioperiaatetta koskevat normit, mutta merkittäviä haasteita on vielä jäljellä. Kertomus sisältää objektiiviset ja tosiasioihin perustuvat arvioinnit kaikista jäsenvaltioista. Sen tavoitteena on lisätä ajantasaista tietoa ja ymmärrystä yksittäisten jäsenvaltioiden kehityksestä, jotta voidaan tunnistaa riskit, kehittää mahdollisia ratkaisuja ja kohdentaa tukea varhaisessa vaiheessa. Euroopan syyttäjänvirasto (EPPO) torjuu EU:n talousarvioon kohdistuvia rikoksia viraston toimintaan tässä vaiheessa osallistuvissa 22 EU-maassa. Sillä on valtuudet tutkia, asettaa syytteeseen ja tuomita henkilöt, jotka ovat syyllistyneet EU:n talousarvioon kohdistuviin rikoksiin, kuten petoksiin, korruptioon tai vakaviin rajat ylittäviin alv-petoksiin. EPPOn on määrä olla toimintavalmis vuoden 2021 ensimmäisellä neljänneksellä. Komissio arvioi parhaillaan unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten torjunnasta rikosoikeudellisin keinoin annetussa direktiivissä asetettujen sääntöjen saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä ja on käynnistänyt rikkomusmenettelyt niitä jäsenvaltioita vastaan, jotka eivät ole ilmoittaneet saattaneensa direktiivin täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio vahvistaa vuonna 2021 kertomuksen, jossa arvioidaan, missä määrin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet direktiivin noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Kulttuuriesineiden laittoman kaupan torjuminen Kesäkuussa 2019 annetun, kulttuuriesineiden tullialueelle siirtämistä ja tuontia koskevan asetuksen päätavoitteena on pysäyttää alkuperämaastaan laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden tuonti unioniin. Varmistaakseen sen asianmukaisen täytäntöönpanon komissio valmistelee parhaillaan täytäntöönpanosäännösten antamista, mukaan lukien kulttuuriesineiden tuontia koskevasta keskitetystä sähköisestä järjestelmästä, joka mahdollistaa tietojen tallentamisen ja vaihdon jäsenvaltioiden välillä ja tarvittavien tuontimuodollisuuksien täyttämisen. Vuoden 2020 loppuun mennessä tulee voimaan yleinen kieltosääntö, joka antaa jäsenvaltioiden tulliviranomaisille oikeudelliset keinot valvoa sellaisia lähetyksiä, jotka saattavat sisältää alkuperämaastaan laittomasti vietyjä kulttuuriesineitä, ja toteuttaa toimia niiden osalta. Ampuma-aseiden laittoman kaupan torjunta Komissio julkisti 24. heinäkuuta 2020 uuden ampuma-aseiden laittoman kaupan torjuntaa koskevan EU:n toimintasuunnitelman vuosiksi 2020–2025. EU:n ja Länsi-Balkanin ulkoasiain- ja sisäasiainministeriöiden 31. tammikuuta 2020 pidetyssä korkean tason ministerikokouksessa korostettiin, että ampuma-aseiden laittoman kaupan torjumiseksi tarvitaan lisätoimia. Toimintasuunnitelmaan sisältyy erityisiä toimia, joilla parannetaan ampuma-aseiden oikeudellista valvontaa, tietämystä ampuma-aseisiin liittyvästä uhasta, lainvalvontayhteistyötä ja kansainvälistä yhteistyötä, erityisesti Kaakkois-Euroopassa. Komissio toteutti toimia varmistaakseen, että jäsenvaltiot saattavat aseiden hankinnan ja hallussapidon valvonnasta toukokuussa 2017 annetun direktiivin täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöään. Kymmenen jäsenvaltiota ei ole kuitenkaan vielä ilmoittanut direktiivin täydellisestä saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja valtaosa jäsenvaltioista ei ole saattanut direktiivin jälkeen annettua täytäntöönpanolainsäädäntöä osaksi kansallista lainsäädäntöään. Komissio on käynnistänyt tämän johdosta rikkomusmenettelyjä. Komissio myös arvioi ilmoitettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä yksityiskohtaisesti ja raportoi direktiivin täytäntöönpanosta vuoden 2021 alkupuoliskolla. Komissio on lisäksi aloittanut ampuma-aseiden tuontiin, vientiin ja kauttakuljetukseen liittyvien toimenpiteiden oikeudellisen kehyksen mahdollisen uudistamisen arvioinnin. Ihmiskaupan torjunta EU:n Turvallisuusunionistrategiassa korostettiin tarvetta kehittää uusi strateginen lähestymistapa ihmiskaupan kitkemiseksi järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan ohjelman puitteissa. Lisäksi komissio julkaisi lokakuussa 2020 ihmiskaupan vastaisen direktiivin 20 artiklan mukaisesti kolmannen kertomuksensa ihmiskaupan torjunnassa saavutetusta edistyksestä. Tämä osoittaa, että kansainvälinen yhteistyö, rajat ylittävä lainvalvonta ja oikeudelliset operatiiviset toimet ovat edistyneet. Uhreille on perustettu kansallisia ja rajat ylittäviä ohjausjärjestelmiä ja ihmiskauppaa koskevaa tietopohjaa on kehitetty. Jäsenvaltiot käyttävät EU:n virastoja enenevässä määrin tietojenvaihtoon ja yhteisten toimien toteuttamiseen sekä yhteisiä tutkintaryhmiä ihmiskaupan torjumiseksi sekä EU:ssa että sen ulkopuolella. Operatiivinen yhteistyö on tuottanut konkreettisia tuloksia erityisesti Euroopan monialaisen rikosuhkien torjuntafoorumin puitteissa: vuonna 2019 tämän työn tuloksena on pidätetty 825 henkilöä sekä tunnistettu 8,824 epäiltyä ja 1,307 potentiaalista uhria, joista 69 oli lapsia. Yhteensä 94 tällaisiin rikoksiin syyllistynyttä järjestäytynyttä rikollisryhmää tunnistettiin tai hajotettiin, ja pankkitileillä olevia sekä yritysten ja verkkotunnusten varoja jäädytettiin 1,5 miljoonan euron edestä. Komissio julkaisi EU:n ihmiskaupan vastaisena päivänä 18. lokakuuta 2020 tutkimukset ihmiskaupan kustannuksista sekä kansallisista ja rajat ylittävistä ohjausjärjestelmistä. Ihmisten salakuljetus Ihmisten salakuljetusta tutkiva eurooppalainen keskus on raportoinut ihmisten salakuljetuksen jatkuvasta kasvusta, pääasiassa Länsi-Balkanilla ja alueen naapurimaissa sekä edelleen liikkumisena EU:n alueella. Vuonna 2019 Europol osallistui 14 218 ihmiskaupasta epäillyn tunnistamiseen. Eurojustin toukokuussa 2020 perustama siirtolaisten salakuljetusta käsittelevien syyttäjien ryhmä toimii tärkeänä yhteyspisteenä oikeusjärjestelmien keskeisten kansallisen tason toimijoiden säännölliselle yhteydenpidolle EU:n jäsenvaltioissa ja tukee niiden yhteisiä operatiivisia toimia.

Ympäristörikosten torjunta Ympäristörikollisuus kattaa ympäristölainsäädäntöä rikkovat teot, jotka aiheuttavat tai voivat aiheuttaa merkittävää vahinkoa tai vaaraa ympäristölle tai ihmisten terveydelle. Tärkeimpiä ympäristörikollisuuden tyyppejä ovat aineiden laittomat päästöt ilmaan, veteen tai maaperään, luonnonvaraisten eläinten ja kasvien laiton kauppa, otsonikerrosta heikentävien aineiden laiton kauppa sekä jätteiden laiton siirtäminen tai hävittäminen. Ympäristörikosdirektiivin äskettäinen arviointi osoitti, että eurooppalaisen kehyksen kehittämisessä ei ole edistytty merkittävästi käytännön tasolla, kuten parantamalla rajat ylittävää yhteistyötä ja seuraamusten tasapuolisuutta kaikissa jäsenvaltioissa. Se ei etenkään ole johtanut tuomioiden lisääntymiseen eikä varoittavampien seuraamusten määräämiseen jäsenvaltioissa. Sen vuoksi direktiiviä on päätetty tarkistaa vuoden 2021 loppuun mennessä. Eurojust järjesti 29. ja 30. lokakuuta 2019 yhdessä ympäristöasioista vastaavien syyttäjien eurooppalaisen verkoston (ENPE) kanssa konferenssin ”Kansainvälinen yhteistyö ympäristörikollisuuden torjunnassa”. Konferenssin tavoitteita olivat tietoisuuden lisääminen ja rajat ylittävän yhteistyön edistäminen EU:ssa ja sen ulkopuolella ympäristörikosten parissa työskentelevien syyttäjien ja muiden toimijoiden kesken. Vuonna 2016 hyväksyttyä toimintasuunnitelma luonnonvaraisten eläinten ja kasvien laittoman kaupan torjumiseksi arvioidaan parhaillaan. Yksi erityistoimi on tammikuuhun 2021 asti jatkuva hanke, joka pyrkii torjumaan internetin ja pakettipalvelujen avulla harjoitettavaa luonnonvaraisten eläinten ja kasvien laitonta kauppaa EU:ssa ja sen kautta, ja jonka tavoitteena on hajottaa luonnonvaraisiin eläimiin ja kasveihin liittyvän kyberrikollisuuden verkostoja. V.VAHVA EUROOPPALAINEN TURVALLISUUSEKOSYSTEEMI Yhteiskunnan kaikkien osien on pyrittävä yhdessä kohti toimivaa ja todellista turvallisuusunionia. Hallitusten, lainvalvontaviranomaisten, yksityisen sektorin, koulutusalan ja kansalaisten itsensä on oltava sitoutuneita ja valmiita ja yhteydessä toisiinsa, jotta voidaan kehittää kaikkien, erityisesti heikoimmassa asemassa olevien, uhrien ja todistajien, valmiuksia ja selviytymiskykyä. 1.Yhteistyö ja tietojenvaihto Yksi tärkeimmistä toimista, joita EU voi toteuttaa kansalaisten suojelemiseksi, on edistää turvallisuudesta vastaavien yhteistyötä. Yhteistyö ja tietojen vaihto ovat tehokkaita välineitä rikollisuuden ja terrorismin torjunnassa, esimerkiksi kyberturvallisuuteen liittyvien uhkien käsittelemisessä ja oikeuden tavoittelussa. Lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten välisen tietojenvaihdon tukemiseksi on otettu käyttöön useita välineitä. Komissio hyväksyy tänään Europolin tarkistetun toimeksiannon, joka tekee useita kohdennettuja parannuksia sen työhön. Sen avulla Europol voi paremmin vastata talousrikoksiin ja internetin avulla tehtyjen rikosten muuttuvaan luonteeseen. Se vahvistaa yhteistyötä yksityisen sektorin kanssa ja yhdenmukaistaa tietosuojasäännökset EU:n voimassa olevien sääntöjen kanssa. Europol ja muut EU:n virastot, kuten Frontex, CEPOL ja Eurojust ovat jatkaneet komission tuella järjestäytynyttä ja vakavaa kansainvälistä rikollisuutta koskevan EU:n toimintapoliittisen syklin eli Euroopan monialaisen rikosuhkien torjuntafoorumin ( EMPACT ) kehittämistä. EMPACTin puitteissa tehty yhteistyö on edelleen osoittautunut tehokkaaksi välineeksi järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa kaikkialla Euroopassa, esimerkiksi syys-, loka- ja marraskuussa 2020 järjestetyillä yhteisen toiminnan päivillä. Ne ovat selvästi osoittaneet yhteistyön arvon ja tukeneet myös vaikeammin mitattavia tavoitteita, kuten tiedustelun tilannekuvan parantaminen, koulutus ja valmiuksien kehittäminen, ennaltaehkäisy, yhteistyö EU:n ulkopuolisten kumppaneiden kanssa ja verkkorikollisuuden torjunta. EU:n vuosien 2018–2021 toimintapoliittisen syklin (EMPACT) riippumaton arviointi vuonna 2020 osoitti, että se on osoittautumassa yhä merkityksellisemmäksi ja tehokkaammaksi järjestäytyneen rikollisuuden polttavimpien uhkien torjumisessa. EMPACT tuottaa lisäarvoa tarjoamalla yhteistyöfoorumin, jonka avulla jäsenvaltiot voivat saavuttaa parempia tuloksia vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa kuin yksin toimimalla. Arvioinnissa tuotiin esiin myös mahdollisuuksia ja annettiin suosituksia tämän erittäin hyödyllisen yhteistyövälineen jatkokehittämiseksi seuraavaa vuosien 2022–2025 sykliä varten. Komissio käynnistää vuonna 2021 aloitteen EU:n poliisiyhteistyösäännöstöstä, jonka tarkoituksena on sujuvoittaa, tehostaa, kehittää, nykyaikaistaa ja helpottaa asiaankuuluvien kansallisten viranomaisten välistä lainvalvontayhteistyötä. Se antaa merkittävää tukea jäsenvaltioille vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin torjunnassa. Yhteistyötä tarvitaan myös poliisin ja muiden keskeisten lainvalvontaviranomaisten välillä sekä esimerkiksi tulliviranomaisten kanssa. EU:n tullilla on keskeinen rooli ulkorajojen ja toimitusketjun turvallisuuden varmistamisessa, mitä kautta se edistää Euroopan unionin sisäistä turvallisuutta. Uudet ja kehittyvät uhat liittyvät tulli- ja lainvalvontaviranomaisten pääasiallisiin yhtymäkohtiin, ja niissä korostuvat erityisesti tullitarkastusten rooli rikosten havaitsemisessa ja ehkäisemisessä sekä tullin johtava rooli tavaroiden liikkuvuuteen liittyen. Komissio on tukenut ja kannustanut tullin ja Europolin välistä yhteistyötä, jolla on ollut suora vaikutus toimiin muun muassa ampuma-aseiden, ympäristörikollisuuden, rikollisuuden rahoituksen ja kyberturvallisuuden aloilla. Tulliviranomaiset ovat tällä hetkellä mukana useissa Europolin johtamissa vakavan ja kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan toimissa ja osallistuvat CEPOLin järjestämiin koulutuksiin. Näillä toimilla edistetään ja kehitetään virastojen välistä yhteistyötä sekä tehostetaan keskeisten toimijoiden välistä vuorovaikutusta. Vahvat ja tehokkaat tietojärjestelmät ovat välttämättömiä oikeus- ja lainvalvontaviranomaisten välisen tietojenvaihdon parantamiseksi kaikkialla EU:ssa. Schengenin tietojärjestelmää (SIS) on myös vahvistettu päivitetyillä säännöillä, joilla korjataan mahdollisia puutteita ottamalla käyttöön uusia kuulutusluokkia, laajentamalla niiden esineiden luetteloa, joista voidaan tehdä kuulutuksia, ja sallimalla uudentyyppisten tietojen syöttäminen. Uudet säännöt tulivat voimaan 28. joulukuuta 2018, ja niiden on määrä olla täysin toiminnassa joulukuuhun 2021 mennessä. Eurooppalaista rikosrekisteritietojärjestelmää (ECRIS) täydennettiin vastaavasti vuonna 2019 lisäjärjestelmällä, joka mahdollistaa EU:ssa tuomittujen kolmansien maiden kansalaisten rikosrekisteritietojen tehokkaan vaihdon (ECRIS-TCN). Tämän uuden keskitetyn järjestelmän tekninen kehittäminen ja toteutus on parhaillaan käynnissä, ja sen odotetaan tulevan käyttöön vuonna 2023. Komissio hyväksyi 24. heinäkuuta 2020 kertomuksen matkustajarekisteritietojen (PNR) käytöstä annetun direktiivin 2016/681 uudelleentarkastelusta, jossa tarkasteltiin PNR-direktiivin kahta ensimmäistä soveltamisvuotta. Kertomuksesta ilmenee, että EU:n laajuisen PNR-järjestelmän kehittäminen on hyvässä vauhdissa. PNR-tietojen käyttö on keskeistä terrorismin, vakavan rikollisuuden ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, ja se on jo tuottanut konkreettisia tuloksia. Vain yksi jäsenvaltio ei ole vielä ilmoittanut komissiolle direktiivin täysimääräisestä saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio lähetti 3. joulukuuta 2020 perustellun lausunnon, koska se ei ollut ilmoittanut direktiivin täysimääräisestä saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komissio julkaisi 9. syyskuuta 2020 matkustajien ennakkotiedoista vuonna 2004 annetun direktiivin arvioinnin. Arvioinnissa tuodaan esiin useita puutteita ja epäjohdonmukaisuuksia, jotka otetaan huomioon nykyisen lainsäädäntökehyksen tulevassa tarkistuksessa. Toinen keskeinen väline, jota arvioinnissa tarkastellaan lähemmin, ovat Prüm-päätökset, joita olisi tarkasteltava operatiivisen, teknologisen, rikosten teknisten tutkintamenetelmien ja tietosuojan kehityksen valossa. Yhteistyön on ulotuttava myös EU:n ulkopuolelle, jotta keskeisten kolmansien maiden kanssa voidaan tehdä yhteistyötä terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Neuvosto antoi 13. toukokuuta 2020 luvan aloittaa Uuden-Seelannin kanssa neuvottelut Europolin ja Uuden-Seelannin välisestä henkilötietojen vaihdosta. Neuvottelut Turkin kanssa ovat käynnissä, mutta Algerian, Egyptin, Israelin, Jordanian, Libanonin, Marokon ja Tunisian kanssa käydyissä neuvotteluissa henkilötietojen vaihdosta vakavan rikollisuuden ja terrorismin torjumiseksi ei ole edistytty. Lisäksi komissio antoi 19. marraskuuta 2020 suosituksen neuvoston päätökseksi, jolla annettaisiin lupa aloittaa neuvottelut Euroopan unionin ja kymmenen kolmannen maan välisestä sopimuksesta koskien yhteistyötä Eurojustin ja kyseisten kolmansien maiden välillä henkilötietojen vaihtoon liittyen. Terrorismin ja vakavan rikollisuuden torjumiseen pyrkivää PNR-tietojen vaihtoa koskevaan kansainväliseen yhteistyöhön liittyen neuvosto antoi luvan aloittaa neuvottelut Japanin kanssa PNR-sopimuksen allekirjoittamisesta. Samaan aikaan EU:n ja Yhdysvaltojen sekä EU:n ja Australian voimassa olevien sopimusten yhteisiä arviointeja ollaan saamassa päätökseen. Komissio on myös käynnistänyt tarkastelun koskien sen yleisen tason lähestymistapaa PNR-tietojen siirtoihin kolmansiin maihin. Komissio tekee myös yhteistyötä YK:n kanssa lisätäkseen kumppanimaiden valmiuksia ehkäistä, paljastaa ja tutkia terrorismirikoksia ja muita vakavia rikoksia sekä nostaa niistä syytteitä keräämällä ja analysoimalla matkustajatietoja, joihin sisältyvät sekä API- että PNR-tiedot.

Komissio aloitti prosessin PNR-tietojen siirron helpottamiseksi EU:n lainsäädännön vaatimusten mukaisesti ja Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) hyväksymien uusien PNR-standardien puitteissa. ICAOn neuvosto hyväksyi 23. kesäkuuta 2020 uudet PNR-tietoja koskevat standardit ja suositellut menettelytavat, ja sen sopimuspuolilla on 30. tammikuuta 2021 asti aikaa ilmoittaa ICAOlle mahdollisista eroista kansallisten sääntelykäytäntöjensä ja uusien PNR-tietoja koskevien suositeltujen menettelytapojen välillä. 2. Vahvojen ulkorajojen merkitys Ulkorajojen nykyaikainen ja tehokas valvonta on keskeistä EU:n kansalaisten turvallisuuden varmistamiselle. Kaikkien asiaankuuluvien toimijoiden sitouttaminen rajaturvallisuuden mahdollisimman tehokkaaseen edistämiseen ja varustaminen asianmukaisilla työvälineillä voi auttaa merkittävästi rajat ylittävän rikollisuuden ja terrorismin ehkäisemisessä. Uudessa muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksessa korostettiin myös tarvetta ulkorajojen vakaaseen ja oikeudenmukaiseen valvontaan, johon sisältyvät henkilöllisyys-, terveys- ja turvatarkastukset. Tämä on osa kokonaisvaltaista lähestymistapaa, joka osoittaa, miten muuttoliike-, turvapaikka-, kotouttamis- ja rajaturvallisuuspolitiikka edellyttää edistymistä kaikilla osa-alueilla. Uudessa sopimuksessa korostettiin, että tehokas Schengen-alue on muuttoliikepolitiikan kannalta välttämätön ja sillä on myös pitkälle ulottuvia turvallisuusvaikutuksia. Aiheesta keskusteltiin 30. marraskuuta 2020 järjestetyssä ensimmäisessä Schengen-foorumissa. Jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin edustajat olivat yhtä mieltä tehokkaan Schengen-järjestelmän tärkeydestä kansalaisten vapaan liikkuvuuden ja turvallisuuden kannalta. Tämä prosessi antaa pohjaa uudelle Schengen-strategialle, joka on määrä esittää vuonna 2021. Schengenin arviointi- ja valvontamekanismi on keskeinen väline keskinäisen luottamuksen takaamisen ja Schengenin säännöstön paremman ja johdonmukaisemman täytäntöönpanon sekä säännöstön turvallisuusvaikutusten kannalta. Tämä oli yksi tärkeistä teemoista 25. marraskuuta annetussa kertomuksessa, jossa esitettiin tilannekatsaus Schengenin säännöstön täytäntöönpanosta ja arvioitiin Schengenin arviointi- ja valvontamekanismin toimintaa. Yhteentoimivuusasetusten tarkoituksena on saada turvallisuuden, rajaturvallisuuden ja muuttoliikkeen hallinnan nykyiset, uudet tai parannetut EU:n tietojärjestelmät toimimaan yhdessä älykkäämmin ja tehokkaammin. EU:n tietojärjestelmien yhteentoimivuus parantaa ulkorajoilla tehtävien tarkastusten vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä edistää laittoman maahanmuuton ehkäisemistä ja parantaa turvallisuutta. Se tarjoaa arvokkaan lisävälineen lainvalvonta- ja rajaviranomaisille. Jäsenvaltioiden, Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden ja asiaankuuluvien unionin virastojen (eu-LISA, Euroopan raja- ja merivartiovirasto ja Europol) on oltava valmiita yhteentoimivuuden toteuttamiseen. Komissio seuraa valmisteluja ja valmiutta, jotta voidaan varmistaa yhteentoimivuuden täysimittainen toteutuminen vuoden 2023 loppuun mennessä. Joulukuun 8. päivänä 2020 lainsäädäntövallan käyttäjät tekivät alustavan sopimuksen viisumitietojärjestelmän (VIS) päivittämistä koskevasta ehdotuksesta. Joitakin keskeisiä säädöksiä on kuitenkin vielä annettava. Euroopan parlamentin on päätettävä sitoutumisestaan EU:n matkustustieto- ja -lupajärjestelmän (ETIAS) muutoksia koskevaan yhteistyöhön neuvoston kanssa. Turvallisuusriskien analysoinnin kannalta oleellisten tietojärjestelmien väliset yhteydet ovat ratkaisevan tärkeitä turvallisuuden parantamiseksi. Tulli- ja rajaturvallisuusviranomaisten välisen yhteistyön ja niiden tietojärjestelmien välisten synergioiden tehostaminen asiaankuuluvien rajoitusten ja valvontamekanismien mukaisesti, henkilötietojen suojaa ja yksityisyyden suojaa koskeva lainsäädäntö mukaan lukien, on yksi 28. syyskuuta 2020 julkistetun tulliliiton kehittämistä koskevan toimintasuunnitelman ensisijaisista tavoitteista. Komission yhdessä jäsenvaltioiden poliisi- ja tulliasiantuntijoiden kanssa tekemässä alustavassa arvioinnissa suositellaan erityisesti Schengenin tietojärjestelmän (SIS) ja Europolin tietojen yhdistämistä tullin tuontivalvontajärjestelmään (ICS2) , ja aiheesta ollaan aloittamassa toteutettavuustutkimusta. Joulukuussa 2019 voimaan astunut eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta annettu asetus uudistaa merkittävästi EU:n valmiuksia ja välineitä sen ulkorajojen vahvistamiseen. Asetus mahdollistaa rajojen turvallisuutta edistävän vaikutuksen huomattavan tehostamisen. Uusi toimeksianto vahvistaa Frontexin kykyä tukea jäsenvaltioita ulkorajojen valvonnassa ja palautuksissa ja laajentaa yhteistyömahdollisuuksia kolmansien maiden kanssa. Työ on käynnissä sen varmistamiseksi, että eurooppalaisen raja- ja merivartioston pysyvät joukot ovat valmiita ottamaan asetuksen käyttöön 1. tammikuuta 2021 alkaen. EU tiukensi henkilökorttien turvallisuusvaatimuksia kesäkuussa 2019 helpottaakseen EU:n kansalaisten vapaata liikkuvuutta ja vähentääkseen samalla henkilöllisyyspetoksia. Jäsenvaltioiden on alettava myöntää uusien turvallisuusvaatimusten mukaisia henkilökortteja ja oleskelulupia elokuusta 2021. Useimmat jäsenmaat ovat parhaillaan saattamassa asiakirjamallejaan asetuksen vaatimusten mukaisiksi. 3. Turvallisuutta koskevan tutkimuksen ja innovoinnin vahvistaminen Turvallisuutta ja innovoinnin edistämistä koskeva tutkimus tukee EU:n koordinoitua vastausta monimutkaisiin haasteisiin ja mahdollistaa konkreettiset toimet riskien lieventämiseksi. Turvallisuusunioni on yksi Horisontti 2020 -puiteohjelman vuosien 2018–2020 työohjelman neljästä painopistealueesta, ja sen osuus turvallisuustutkimuksen julkisesta rahoituksesta EU:ssa on 50 %. Horisontti 2020 -puiteohjelman vuoden 2019 turvallisuustutkimusta koskevien ehdotuspyyntöjen perusteella valittiin 42 hanketta, joille myönnettiin yhteensä 253 miljoonaa euroa EU:n rahoitusta. Tutkimukset käsittelevät infrastruktuurin suojelua, katastrofivalmiuden ja -palautuvuuden parantamista, rikollisuuden ja terrorismin torjuntaa, ulkorajojen turvaamista sekä digitaalisen turvallisuuden parantamista. Hankkeiden alustava vuoden 2020 budjetti on 265 miljoonaa euroa. Tähän sisältyy tekoälyä koskeva 20 miljoonan euron ehdotuspyyntö, jolla tuetaan Euroopan lainvalvontaviranomaisten tekoälyvalmiuksien lisäämistä, tekoälyn osaamisvajeen umpeen kuromista ja yhteistyön tehostamista. Uuden Horisontti Eurooppa -puiteohjelman alaisuudessa valmisteltavat tutkimukset tukevat EU:n turvallisuusunionistrategian täytäntöönpanoa sekä uuden muuttoliike- ja turvapaikkasopimuksen rajaturvallisuuden ulottuvuutta, katastrofiriskien vähentämistä koskevia EU:n politiikkoja ja EU:n merellistä turvallisuusstrategiaa. EU:n rahoittama turvallisuustutkimus on myös osoittautunut tehokkaaksi keinoksi edistää yhteistyötä ja tukea turvallisuusalan toimijoita covid-19-pandemian aikana. Tukeen sisältyy välineitä epidemiologisten ja rikosoikeudellisten riskien ja uhkien yhteistä arviointia ja tutkintaa varten. Innovatiivisten hankkeiden käyttöönoton varmistamiseksi EU:n virastot on integroitava nykyiseen turvallisuustutkimuksen ja -innovaatioiden toimintaympäristöön. Lokakuussa 2019 pidetyn oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksen johdosta EU:n virastot ja komission yhteinen tutkimuskeskus ovat parhaillaan perustamassa EU:n sisäisen turvallisuuden innovaatiokeskusta, joka perustuu niiden nykyisiin lakisääteisiin toimeksiantoihin ja toimii innovaatiolaboratorioiden yhteistyöverkostona. Keskus on koordinointimekanismi, jolla tuetaan osallistuvia tahoja tietojen ja osaamisen jakamisessa, yhteisten hankkeiden perustamisessa sekä sisäisen turvallisuuden kannalta merkityksellisten tulosten ja teknisten ratkaisujen levittämisessä. Euroopan kyberturvallisuuden teollisuus-, teknologia- ja tutkimusosaamiskeskus ja kansallisten koordinointikeskusten verkosto ovat Euroopan vastaus kyberturvallisuuteen liittyvien innovaatioiden ja teollisuuspolitiikan tukemiseen. Niillä pyritään vahvistamaan Euroopan kyberturvallisuusvalmiuksia, suojaamaan talouttamme ja yhteiskuntaamme kyberhyökkäyksiltä, ylläpitämään huippututkimusta ja vahvistamaan EU:n kilpailukykyä. Aihetta koskevat kolmikantaneuvottelut ovat parhaillaan käynnissä. 4. Osaaminen ja tietoisuuden lisääminen Tietoisuus turvallisuuskysymyksistä ja taitojen hankkiminen mahdollisten uhkien käsittelemiseksi ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan parantaa yhteiskunnan selviytymiskykyä ja lisätä yritysten, viranomaisten ja yksilöiden valmiuksia. On myös tärkeää, että uhrit voivat käyttää oikeuksiaan. Lainvalvonnan ja oikeuslaitoksen ammattilaiset