A4-0417/98

Päätöslauselma komission tiedonannosta: Ehdotus jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskeviksi suuntaviivoiksi vuonna 1999 (KOM(98)0574 - C4-0587/98)

Euroopan parlamentti, joka

- ottaa huomioon komission tiedonannon KOM(98)0574 - C4-0587/98,

- ottaa huomioon komission työllisyyskertomuksen vuodelta 1998 «Työllisyys jäsenvaltioissa» (KOM(98)0572 - C4-0588/98),

- ottaa huomioon neuvoston 15. joulukuuta 1997 antaman päätöslauselman työllisyyttä koskevista suuntaviivoista vuodeksi 1998 ((EYVL C 30, 28.1.1998, s. 1.)),

- ottaa huomioon komission tiedonannon «Suuntaviivoista toiminnaksi: Työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat» (KOM(98)0316),

- ottaa huomioon 15. ja 16. kesäkuuta 1998 pidetyn Cardiffin Eurooppa-neuvoston johtopäätökset,

- ottaa huomioon 21. lokakuuta 1997 antamansa päätöslauselman, johon sisältyy parlamentin ehdotus työllisyyttä käsittelevälle Eurooppa-neuvoston ylimääräiselle huippukokoukselle (20. ja 21. marraskuuta 1997) ((EYVL C 339, 10.11.1997, s. 30.)),

- ottaa huomioon 19. marraskuuta 1997 antamansa päätöslauselman komission kertomuksesta «Työllisyys Euroopassa - 1997" ((EYVL C 371, 8.12.1997, s. 85.)),

- ottaa huomioon työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietinnön ja talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan sekä naisten oikeuksien valiokunnan lausunnot (A4-0417/98),

A. ottaa huomioon, että talous kääntyi uuteen nousuun vuonna 1997 ja että taloudellisen nousukauden mahdollisuudet näyttävät turvatuilta, että siitä työllisyystilanne on tähän mennessä parantunut vain hyvin vähän, koska talouskasvu on alhaisempi kuin tuottavuuden kasvu, ja että Aasian, Venäjän ja Latinalaisen Amerikan kriisit saattavat jarruttaa kehitystä ainakin tietyillä aloilla,

B. katsoo, että työllisyyssuuntaviivojen pikainen ja täydellinen täytäntöönpano on välttämätöntä Euroopan unionin työllisyystilanteen parantamiseksi, ja että uusien suuntaviivojen on keskityttävä «ehkäisemiseen» ja «osallistumiseen» työllisyyspolitiikan tärkeimpinä keinoina ja katsoo, että korkeamman työllisyystason saavuttaminen on merkittävä askel kohti jäsenvaltioiden sosiaalista yhteneväisyyttä, joka niiden on saavutettava,

C. katsoo, että yhtenäismarkkinoiden syventämisen mahdollisuudesta on pidettävä kiinni jatkamalla tuotanto- ja työvoimamarkkinoiden rakennemuutoksia teollisuuden ja kaupan kilpailukyvyn parantamiseksi Euroopan unionissa; tätä tukevat sijoitukset koulutukseen, ammattikoulutukseen ja tutkimukseen ja kehitykseen sekä työllisyyden kasvua edistävän vahvan pk-yritysten sektorin kehittäminen;

Rahapoliittiset ja talouspoliittiset näkökohdat

1. Vaatii toimielinten välistä sopimusta neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin kesken talous- ja työllisyyspolitiikan yhteensovittamiseksi ja kehottaa Eurooppa-neuvostoa luomaan puitteet talouspolitiikasta päättävien instituutioiden ja Euroopan työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua varten, tarkoituksena varmistaa talouspolitiikan sekä työllisyys- ja tulopolitiikan parempi yhteensovittaminen;

2. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita kehittämään sopivia vaihtoehtoja työvoiman verottamiselle, kuten jo kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevassa valkoisessa kirjassa ja verotusta käsitelleessä Montin työryhmässä esitettiin, tutkimaan mahdollisia strategioita, joiden avulla vältetään verotulojen vähentyminen sähköisen kaupankäynnin vuoksi, sekä jälleen kerran tutkimaan erityisesti työvoimavaltaisten palvelujen ALV-asteen alentamisen mahdollisuutta ja sen vaikutuksia sillä edellytyksellä, että työvoiman verotusjärjestelmien muutokset eivät saa vaarantaa julkisten sosiaaliturvajärjestelmien taloudellista tasapainoa;

3. On huolissaan siitä, että jäsenvaltiot ovat talouspoliittisessa yhteistyössään yleisesti olleet hitaita ryhtymään todellisiin toimiin lainsäädännön ja verotuksen aloilla toisen työllisyyspilarin, eli yrittäjyyden kannustamisen vahvistamisessa, ja kiinnittää huomiota komission viime aikoina tällä alalla tekemiin aloitteisiin (esimerkiksi riskipääoman tarjonta pienten ja keskisuurten yritysten kasvun stimuloimiseksi);

4. Kehottaa jäsenvaltioita saattamaan yhtenäismarkkinat valmiiksi, ja torjumaan epäreilua verokilpailua esimerkiksi poistamalla verokannustimet investointien siirroilta;

5. Kehottaa neuvostoa käyttämään työllisyyden suuntaviivojen tarjoamia mahdollisuuksia talouspolitiikan luomisessa vuoden 1998 lokakuussa valtion ja hallitusten päämiesten Pörtschachissa pitämässä kokouksessa ilmaistun toiveen mukaisesti siten, että vuoden 1998 talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja tulkitaan tavalla, joka kannustaa sijoitusjohtoista kasvua, edistää kuluttajien luottamusta ja kotimaisen kulutuskysynnän säilyttämistä maailmantalouden ja -kaupan vakavien suhdannelaskujen aikana; katsoo, että vakaussopimuksen toimeenpanon selkeyttäminen auttaisi tässä asiassa;

6. Kehottaa jäsenvaltioita kehittämään eurooppalaisen «työllisyys-, kestävyys- ja solidaarisuussopimuksen» ja kehottaa neuvostoa ja komissiota laajentamaan eurooppalaista investointistrategiaa vahvemman kasvun ja kilpailukyvyn sekä korkeamman työllisyysasteen saavuttamiseksi ja ylläpitämiseksi Euroopan unionissa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä; kehottaa tässä yhteydessä komissiota lähiaikoina laatimaan toteutettavuustutkimuksen eri rahoitusmahdollisuuksista, joilla tällaista ohjelmaa voitaisiin tukea, sekä tutkimaan, voitaisiinko siinä tapauksessa, että rahapolitiikan vakaus voidaan säilyttää, käyttää kansallisia resursseja investointitoiminnan edistämiseksi;

7. Kehottaa työmarkkinaosapuolia luomaan palkanmuodostuksen rakenteita, jotka mahdollistavat reaalipalkkojen korotukset yhdessä korkean työllisyysasteen kanssa rahan arvon pysyessä vakaana; tässä yhteydessä tulee käyttää enemmän investointisidonnaisia palkkatekijöitä;

8. Kehottaa komissiota arvioimaan Euroopan investointipankille viime aikoina luotujen pk-yritysten avustamismahdollisuuksien edistymistä ja kehottaa jäsenvaltioita tehostamaan pk-yritysten toimintaedellytyksiä ja tukemista, tarkoituksena lisätä sekä niiden lukumäärää että niiden mahdollisuuksia luoda uusia työpaikkoja;

Ehkäisy

9. Vaatii, että työttömäksi joutumista vähennetään työllistettävyysongelmien varhaisella tunnistamisella ja asianmukaisilla strategioilla, tavoitteina pääsy kolmen parhaan jäsenvaltion työttömyyslukujen tasolle sekä nykyisen pitkäaikaistyöttömyyden alentaminen puoleen nykyisestä;

10. Kehottaa jäsenvaltioita yhteistyössä työmarkkinaosapuolten kanssa kaksinkertaistamaan koulutusta saavien työntekijöiden osuuden ja kiinnittämään tässä yhteydessä erityistä huomiota vanhempiin työntekijöihin (50 - 64 -vuotiaat), millä vastataan ajankohtaisiin koulutustarpeisiin, teknisen kehityksen asettamat vaatimukset mukaan lukien;

11. Vaatii rakennerahastojen kohdistettua käyttöä työvoiman pätevyyden ja taitojen ylläpitämiseen ja korostaa koulutusjärjestelmien parantamisen tarvetta, koska ne ovat tärkeimpiä sekä yleisen että teknisen tiedon antajia ja välttämättömiä elinikäisen oppimisen kannalta;

12. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tutkimaan kaikki sosiaalialan mahdollisuudet, koska tämä on erittäin tärkeä ala sellaisten työpaikkojen luomiseksi, jotka hyödyttävät yhteisöä ja edesauttavat perhe- ja työelämän yhteensovittamista ja parantavat uusien työpaikkojen laadullisia näkökohtia, jolloin etusijalla ovat sosiaaliturva, näiden työpaikkojen ammatillisen aseman tunnustaminen ja yrittäjähenkisyys;

Osallistuminen

13. Kehottaa neuvostoa neljännen pilarin täydennykseksi hyväksymään sukupuolinäkökohtien sisällyttämisen poliittisiin suuntaviivoihin; sama koskee myös vammaisten ihmisten työllistämistä koskevia suuntaviivoja; kehottaa sitoutumaan selkeästi sukupuolten välisen kuilun pienentämiseen puoleen 5 vuoden kuluessa;

14. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita helpottamaan maahanmuuttajien ja etnisten vähemmistöjen pääsyä työmarkkinoille ja kiinnittämään erityistä huomiota näihin ryhmiin kaikissa työllisyyspilareissa;

15. Kehottaa jäsenvaltioita lisäämään lasten päivähoitopaikkoja sekä vanhusten ja vaikeasti vammaisten hoitopaikkoja 20 prosentilla vuodessa niissä maissa, jotka eivät vielä ole saavuttaneet kolmen parhaan jäsenvaltion tasoa; lisäksi on tuettava yksinhuoltajia, joista 80 % on naisia, takaamalla heidän lapsilleen hoitopaikka (esim. päivähoitopaikka, leikkikoulu- tai tarhapaikka), millä edistetään heidän pääsyään turvattuihin työpaikkoihin ja heidän urasuunnitteluaan;

16. Kehottaa jäsenvaltioita siirtymään kohti verotuksen ja sosiaaliturvan erottamista toisistaan keinona edistää naisten pääsyä työmarkkinoille ja taata järjestelmien hallinnoinnin avoimuus;

17. Kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään toimiin, joilla helpotetaan naisten pääsyä tulevaisuuden alojen työpaikkoihin, erityisesti erittäin korkeata ammattitaitoa vaativiin työpaikkoihin sen välttämiseksi, että valtaosa naisista tekee vähäistä ammattitaitoa vaativia töitä;

18. Kehottaa jälleen kerran työmarkkinaosapuolia neuvottelemaan joustavammista, sekä työntekijöiden tarpeet että tuotantoprosessien vaatimukset huomioon ottavista työaikajärjestelyistä; pyytää jäsenvaltioita tukemaan tätä prosessia tarpeen mukaan asianmukaisilla toimilla;

19. Kehottaa neuvostoa antamaan ehdotuksia, joiden tarkoituksena on vähentää viikottaista enimmäistyöaikaa, erityisesti laajentamalla työaikadirektiivin sovellusalaa niille aloille, joita se ei koske, ja vähentämällä nykyistä 48 tunnin enimmäismäärää;

Täytäntöönpano

20. Kehottaa jäsenvaltioita parantamaan työllisyyttä koskevien neljän pilarin keskinäistä tasapainoa vahvistamalla «joustavuuden» ja «yhtäläisten edellytysten» pilareihin sisältyviä toimia;

21. Pyytää komissiota edelleen kehittämään viitelukujen pohjalta suuntaviivojen yhteydessä asetettuja konkreetteja tavoitteita, ja asettamaan keskipitkän aikavälin tavoitteet, jotka koskevat aktiivisen/ei-aktiivisen väestön suhdetta koko EU:ssa, ja kehottaa jäsenvaltioita ottamaan työllisyyttä koskevissa kansallisissa toimintasuunnitelmissaan käyttöön tavoitteita, jotka perustuvat viitelukuihin pohjautuviin yhteisiin tavoitteisiin;

22. Korostaa, että on välttämätöntä kiinnittää huomiota työpaikkojen laatuun niiden turvallisuuden ja vakauden osalta ja varmistaa, että osa-aikatyössä tai muissa epätyypillisissä työsuhteissa olevilla henkilöillä on samat oikeudet kuin kokopäivätyötä tekevillä työntekijöillä;

23. Vaatii, että komissio ja jäsenvaltiot eivät kehitä «yrittäjyyttä» siten, että se koskisi ainoastaan itsenäisten ammatinharjoittajien osuuden lisäämistä «aktiivisessa väestössä» yleensä, vaan myös kehittävät ja edistävät laajapohjaista yhteiskunnallista ilmapiiriä, joka suosii aloitteellisuutta ja vastuullisuutta sekä perinteisen keskitetyn yritysrakenteen piirissä että sen ulkopuolella;

24. Kehottaa jäsenvaltioita perustamaan asianmukaiset seuranta- ja arviointijärjestelmät, joihin myös työmarkkinaosapuolet ja yhtäläisiä mahdollisuuksia edistävistä toimista vastuussa olevat osallistuvat, tavoitteena antaa luotettavaa tietoa saavutetusta edistyksestä, arvioida toimien vaikutusta ja laatua sekä suositella tarvittavia joustoja;

25. Kehottaa jäsenvaltioita mahdollisimman tarkasti määrittämään kansallisten toimintasuunnitelmien rahoituskustannukset voidakseen arvioida sitä, riittävätkö suunnitellut resurssit työllisyyspoliittisten tavoitteiden täyttämiseen;

26. Kehottaa työmarkkinaosapuolia osallistumaan rakennemuutoksesta johtuvan suurtyöttömyyden torjuntaan työehtosopimuksiin sisällytettävillä soveltamis- ja toimeenpanolausekkeilla, uusilla palkkamuodoilla ja uusilla työaikajärjestelyillä (liukuvan työajan kehittämisellä) ja joustavammilla eläke-ehdoilla;

27. Kehottaa EU:ta ja jäsenvaltioita vuoden 1999 loppuun mennessä kehittämään ja ottamaan käyttöön yhteisiä välineitä ja indikaattoreita, joilla niiden tilastojärjestelmät saatetaan vertailukelpoisiksi, jotta yhteisiä työllisyyspoliittisia suuntaviivoja ja niiden noudattamista voidaan arvioida yhtenäisesti ja valvoa asianmukaisesti;

28. Kehottaa komissiota sisällyttämään vuosittaiseen työllisyyttä koskevaan kertomukseensa arvioinnin siitä, millä tavoin korkea työllisyystaso otetaan huomioon yhteisön politiikkojen ja toimien valmistelussa ja täytäntöönpanossa;

29. Pyytää komissiota sopimaan Euroopan parlamentin kanssa aikataulusta komission työllisyyden suuntaviivaluonnosta koskevan ehdotuksen esittämiselle siten, että aikaa varataan Amsterdamin sopimuksen (konsolidoidut toisinnot) 128 artiklan 2 kohdan mukaiselle asianmukaiselle kuulemiselle;

30. Pyytää komissiota esittämään kertomuksen talous- ja rahaliiton sekä yhtenäisvaluutan vaikutuksista työllisyyteen sekä euroalueen maissa että sen ulkopuolelle jäävissä maissa;

31. Kehottaa neuvostoa ottamaan sosiaaliasiain neuvoston ja työllisyys- ja työmarkkinakomitean mukaan laajojen taloudellisten suuntaviivojen valmisteluun;

32. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, Euroopan työmarkkinaosapuolille sekä jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.