FI Euroopan unionin virallinen lehti C 2/3

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu hakemuksen julkaiseminen

(2015/C 2/03)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) 51 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annettu

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006 (2)

”CAPÃO DE FREAMUNDE”

EY-nro: PT-PGI-0005-0846–10.1.2011

SMM ( X ) SAN ( )

1. Nimi

”Capão de Freamunde”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Portugali

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.1. Tuore liha (ja muut eläimenosat)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Capão de Freamunde tarkoittaa Gallus domesticus -lajin hidaskasvuisista Atlantin valtameren puoleisista läntisistä kannoista saatua lintua, joka on kuohittu ennen sukukypsyyden saavuttamista, tarkoitettu yksinomaan korkealaatuisen lihan tuotantoon ja kasvatettu ensimmäisistä päivistä lähtien jäljempänä kuvattujen ruokintavaatimusten mukaisesti yksilöidyllä maantieteellisellä alueella.

Tuotantoon käytetään ainoastaan joko Redbro de pescoço coberto- ja Redbro de pescoço pelado -kantoja tai Pohjois-Portugalissa esiintyviä tyypillisiä rotuja Pedrês Portuguesa, Preta Lusitânica ja Amarela.

Capão de Freamunde pidetään kaupan seuraavissa tarjontamuodoissa:

a) Elävänä 10–11 kuukauden ikäisenä ja asianmukaisesti yksilöitynä;

b) 10–11 kuukauden ikäisinä teurastettujen lintujen ruhoina, jotka on pakattu ja merkitty, kynittyinä ja ilman päätä mutta siten, että maksa ja kivipiira (= sisälmykset) on jätetty poistamatta;

c) Jäädytettyinä 10–11 kuukauden ikäisinä teurastettujen lintujen ruhoina.

Maantieteellisellä alueella käytetyn menetelmän mukaan tuotetulla Capão de Freamundella on seuraavat ominaisuudet:

i) Fysikaaliset ominaisuudet:

Elävät linnut: höyhenpeitteen väri: punainen tai kirkkaan punainen; harja: ei ole; heltta: ei ole; rinnan muoto: leveä, runsas lihaksisto; jalkojen väri: keltainen; ihon väri: keltainen; koivet: suomupeitteiset, leveät ja väriltään keltaiset; reidet: hyvin kehittyneet ja lihaksikkaat; paino: 5,0–7,0 kg;

Ruhot: väri: kellertävä; ulkonäkö: täyteläisen pehmeä; nahka: ohut, sileä, kostea, huokoset eivät erotu kovin selvästi; paino: 3,0–4,5 kg;

ii) Aistinvaraiset ominaisuudet:

Kypsentämättömän Capão de Freamunde -syöttökukon ruhon nahka on tasaisen kellertävä, lihaksisto on punertava, ja siinä on pehmeähköä lihaksensisäistä rasvaa. Lihassa on kevyt raa’an lihan (kesyn siipikarjan lihan) aromi, jossa ei tunnu käytännöllisesti katsoen lainkaan veren (maksamaista metalliin vivahtavaa) tai eltaantunutta tuoksua. Kypsennettynä Capão de Freamunde -syöttökukon liha on rakenteeltaan kohtuullisen mureaa, hieman tahnamaista (kumimaisen joustavaa), ja sen luontainen mehevyys korostuu pureskeltaessa jättäen kevyesti tahmean suutuntuman. Aromissa tuntuu kevyenä paahdetun lihan ja grillatun nahan tuoksu vailla eltaantuneisuutta. Maku on kohtuullisen voimakas, siinä tuntuu hyvin kevyenä rasvan, veren (maksamaisen metallinen) ja raa’an lihan (kesyn siipikarjan lihan) maku.

iii) Kemialliset ominaisuudet (rasvaprofiili)

Capão de Freamunde -syöttökukon kertatyydyttymättömien rasvahappojen pitoisuus vaihtelee välillä 42–45,50 prosenttia ja öljyhappopitoisuus 35,5–40 prosenttia.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

—

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Capão de Freamunde -syöttökukon perusravinnoksi käytetyt kasvilajit ovat peräisin tuotantoalueelta. Niitä ovat maissi (Zea mays L.) jyvinä tai jauhettuna; se on ruokinnassa eniten käytetty vilja, jonka osuuden on oltava vähintään 60 prosenttia rehun kokonaismäärästä. Muita kasveja ovat heinäkasvi- ja rikkakasvilajikkeet Holcus mollis, Lolium multiflorum ja Plantago lanceolata L.

Kahden kuukauden ikään ja/tai yhden kilogramman elopainoon asti ruokinta perustuu pääasiassa rehukakkuihin, jotka on valmistettu maissijauhosta, pilkotusta rehukaalista, ja riisistä ja/tai yleensä keltaisen lajikkeen maissinjyvistä.

Viiden viikon ikäisinä eläimet pääsevät vapaasti päivisin auringonnoususta auringonlaskuun kasvipeitteiselle ulkolaitumelle. Ulkolaidunten kasvipeitteen vähimmäispinta-ala on 2 m2 kananpoikaa tai 4 m2 syöttökukkoa kohti, ja nurmitiheyden on oltava keskimääräinen tai korkea (korkeus 6–15 cm) ja jakauduttava tasaisesti siten, että keskimääräistä tiheyttä alhaisemman nurmen osuus ei ylitä 30:tä prosenttia kokonaispinta-alasta.

Alkaen 3–4 kuukauden iässä tapahtuvasta kuohitsemisesta teurastamiseen tai elävän eläimen myyntiin saattamiseen asti syöttökukkojen ad libitum -ruokinnan on koostuttava vähintään 80-prosenttisesti keltaisesta tai valkoisesta murskatusta tai kokonaisesta maissista; loppurehu koostuu leivänvalmistuksesta peräisin olevasta jauhosta, rehukaalista, luonnonvaraisista kasveista ja viljakasvien siemenistä.

Mikäli luonnonrehun väliaikaisesti puuttuessa täydennysruokinnassa käytetään kaupallista rehua, sen on vähintään 80-prosenttisesti koostuttava viljasta. Kaupallisen rehun osuus missä tahansa eläinten elinkaaren vaiheessa saa olla enintään 20 prosenttia rehuannoksesta.

Jos käytetään kaupallista rehua, sen antaminen on lopetettava 5 päivää ennen teurastusta.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Capão de Freamunde kasvatetaan ensimmäisistä elinpäivistä lähtien yksinomaan tiloilla, jotka sijaitsevat yksilöidyllä maantieteellisellä alueella, koska syöttökukkojen kasvatukseen ja kuohitsemiseen liittyvä osaaminen on siellä vakiintunut perinne; näin voidaan varmistaa tuotteen aitous. Tiloille voidaan tuoda kasvatettaviksi myös yksilöidyn maantieteellisen alueen ulkopuolelta peräisin olevia untuvikkoja.

3.6 Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Ruhojen jäädyttäminen voi tapahtua ainoastaan asianomaisten henkilöiden pyynnöstä ja yksinomaan silloin, kun ruhot on tarkoitettu vientiin.

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Päällysmerkinnöissä on ehdottomasti oltava maininta ”Capão de Freamunde IGP” (SMM) ja tuotteen tunnus, jonka malli on esitetty jäljempänä.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Capão de Freamunde kasvatetaan ainoastaan yksilöidyllä maantieteellisellä alueella, joka käsittää seuraavat kunnat ja taajamat: Paços de Ferreiran kunta: kaikki osat; Seuraavat Lousadan kunnan osat: Boim, Casais, Covas, Cristelos, Figueiras, Lodares, Lustosa, Nespereira, Nevogilde, Nogueira, Meinedo, St. Estêvão, Silvares, Sousela, Ordem ja Pias; Seuraavat Paredesin kunnan osat: Beire, Duas Igrejas, Vilela, Lordelo, Sobrosa, Cristelo ja Louredo.

5. Yhteys maantieteelliseen alkuperään

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Maantieteellinen tuotantoalue käsittää pienten vesistöjen latva-altaat Paços de Ferreiran kunnan laidalla, kastelualueet, jotka muodostavat siitä Ferreirajokeen virtaavan valuma-alueen. Varsinaisen Ferreirajoen lisäksi sen valuma-alue käsittää yksilöidyllä maantieteellisellä alueella sivujoet Carvalhosa, Eiriz ja Taio. Kyseessä on 150–600 metrin korkeudessa sijaitseva penkereistä muodostuva kastelualue; tuotantoalueen keskimääräinen kuukausilämpötila on noin 15 °C, ja vähimmäis- ja enimmäislämpötilat vaihtelevat tuntuvasti välillä 12–18 °C.

Leuto ilmasto on erinomainen syöttökukkojen ihanteellisen kehittymisen kannalta, koska se edistää niiden ravinnoksi soveltuvien luonnonvaraisten heinä- ja rikkakasvilajien (Holcus mollis, Lolium multiflorum ja Plantago lanceolata L.) kasvua.

Lisäksi kasvattajien vuosisataiset perinteiset menetelmät, kuten lintujen päästäminen vapaasti päivisin auringonnoususta auringonlaskuun kasvipeitteiselle ulkolaitumelle, kuohittujen syöttökukkojen pitäminen erillään muusta siipikarjasta sekä se erityispiirre, että kullakin tilalla kasvatetaan vain samaa alkuperää ja rotua olevia samanikäisiä lintuja, takaa niille kaikille tasapainoiset elinolosuhteet, joissa ne pääsevät viiden viikon ikäisistä lähtien päivisin jatkuvasti laiduntamaan vapaasti ulkona laajaperäisellä luonnonlaitumella vailla stressiä. Viiden viikon ikäisinä eläimet pääsevät vapaasti päivisin auringonnoususta auringonlaskuun kasvipeitteiselle ulkolaitumelle.

Yksilöity maantieteellinen alue on sellainen osa Portugalia, jossa maissinviljelyllä on vuosisataiset perinteet, minkä vuoksi kyseinen viljalaji muodostaa syöttökukkojen pääasiallisen ravinnon, jonka osuus on vähintään 60 prosenttia niiden kokonaisrehuannoksesta.

Paikallinen tuotantotapa kehittyi sukupolvien kuluessa, ja se on edelleen käytössä ja osoitus alueen erityispiirteisiin yhdistyvästä inhimillisestä osaamisesta. Historiallisten viitteiden perusteella syöttökukkojen perinteinen kasvatus Freamundessa syntyi jo roomalaisaikana. Toiminnan taloudellinen merkitys oli niin suuri, että jo 1000-luvulla kymmenykset voitiin maksaa syöttökukkoina. Keskiajalla (400–1400-luvulla) Freamunden syöttökukkoa käytettiin maksettaessa veroja lääninherroille ja papistolle, jotka arvostivat suuresti kyseistä tuotetta.

Joulukuun 13. järjestettävät Feira dos Capões -markkinat virallistettiin jo 3. lokakuuta 1719 kuningas Juhana V:n antamalla asetuksella.

Eräiden tutkijoiden mukaan myös 1400-luvulta peräisin olevissa asiakirjoissa viitataan perinteiseen keskiaikaiseen tapaan ”kuohita lintuja ja myydä niitä, kuten tehtiin Salvador de Friamunden seurakunnassa…”.

5.2 Tuotteen erityisyys

Capão de Freamunde saadaan yksinomaan hidaskasvuisiin kantoihin ja rotuihin kuuluvista linnuista, jotka kuohitaan huolellisesti ja kasvatetaan vapaudessa luonnonlaiduntamiseen perustuvalla, viljalla, pääasiassa maissilla täydennetyllä rehulla. Eläinten koko elinkaari järjestetään niin, että ne saavuttavat täysikasvuisuuden hieman ennen joulua.

Capão de Freamunde -syöttökukon ruhot eroavat selvästi tavanomaisella tavalla kasvatettujen lintujen ruhoista korkeamman painon, voimakkaamman värin, leveämmän rinnan, suuremman lihaksiston ja ohuen, sileän ja kostean nahan perusteella. Myös kypsennettynä ne poikkeavat selvästi tavanomaisesta siipikarjasta kohtuullisen murean, hieman tahnamaisen ja erittäin mehevän rakenteensa ansiosta, ja lisäksi ne ovat täysin vailla vieraita hajuja.

Myös tasapainoinen rasvaprofiili on tuotteelle ominainen; kertatyydyttymättömien rasvahappojen osuus on merkittävästi suurempi kuin muulla siipikarjanlihalla ja vastaavasti tyydyttyneiden rasvojen osuus on pienempi.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Tuotteen ja maantieteellisen alueen välinen yhteys johtuu sekä maaperä- ja ilmasto-olosuhteista että inhimillisistä tekijöistä. Leuto ilmasto on erinomainen syöttökukkojen ihanteellisen kehittymisen kannalta, koska se edistää toisaalta niiden ravinnoksi soveltuvien luonnonvaraisten heinä- ja rikkakasvilajien kasvua ja toisaalta myös maissin ja muiden eläinten koko elinkaaren aikana käytettyjen rehukasvien tuotantoa. Ilmasto mahdollistaa myös sen, että eläimet viettävät suurimman osan elämästään vapaina ulkoilmassa ympäristössä, joka on otollinen hitaalle kasvulle vailla stressiä.

Tämä vuosisatoja jatkunut syöttökukkojen perinteinen pitotapa mahdollistaa rasvaisten ja runsaslihaisten eläinten tuotannon ja antaa niiden lihalle murean mutta samalla kiinteän rakenteen, jonka maku ja mehevyys ovat omaa luokkaansa siipikarjanlihan joukossa.

Myös eläinten luonnollinen ravinto yhdessä niiden kasvatusympäristön olosuhteiden kanssa vaikuttaa lihan tasapainoiseen koostumukseen, muuta siipikarjanlihaa huomattavasti suurempaan kertatyydyttymättömien rasvojen osuuteen ja korkeampaan öljyhappopitoisuuteen.

Syöttökukko on Porton alueella sijaitsevan Paços de Ferreiran kunnan väkirikkaan ja kehittyneen Freamunden taajaman symbolinen tuote. Tapa kuohita jo hyvin nuoret kukonpojat niiden lihottamiseksi ja lihan mureuttamiseksi on ollut käytössä kyseisellä paikkakunnalla ja sen ympäristössä jo pitkään. On tiedossa, että tapa kuohita siipikarjaa ja pitää sitä kaupan on hyvin vanha ja peräisin jo keskiajalta, jolloin sitä harjoitettiin silloisen Salvadori de Friamunden seurakunnan alueella.

Vielä nykyisinkin Feira dos Capões on tunnettu Freamundessa tapahtuma, joka houkuttelee paikalle lukuisia kävijöitä. Nämä jo 1400-luvulta lähtien järjestettävät markkinat ajoittuvat samaan aikaan, kun katolisessa pyhimyskalenterissa vietetään Lucian – näkövammaisten suojeluspyhimyksen – päivää.

Perinteisesti Capão de Freamunde -syöttökukkoa nautitaan talvikuukausina (marraskuusta tammikuuhun), ja se on erottamaton osa tuotantoalueensa ruokakulttuuria etenkin joulun aikaan. Silloin sitä annetaan myös lahjana, mikä todistaa sen huomattavasta symbolisesta arvostuksesta alueen väestön keskuudessa.

Capão de Freamunde -syöttökukon ruhon huomattavien erityisominaisuuksien pohjalta on kehitetty ruokalajeja, joista on tullut osa alueen tapakulttuuria, ja siitä on tullut monille paikallisille ravintoloille todellinen käsite, jonka maine on levinnyt yhä laajemmalle. Nykyisin jo perinteiseksi muodostuneessa tunnetussa Capão de Freamunde -syöttökukon valmistusohjeessa – uunissa paistettu omilla sisälmyksillään, pilkotulla salamilla ja kinkulla täytetty Freamunden syöttökukko – tulevat erinomaisesti esiin perusraaka-aineen makuominaisuudet, ja sitä valmistetaan vuosittain 12. joulukuuta Freamundessa järjestettävässä kilpailussa, johon osallistuu monia ravintoloita Paços de Ferreiran kunnasta ja muualtakin.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 (3) 5 artiklan 7 kohta)

http://www.dgadr.mamaot.pt/images/docs/val/dop_igp_etg/Valor/CE_capao.pdf

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu asetuksella (EU) N:o 1151/2012.

(3) Katso alaviite 2.