Johdanto

1. Komission humanitaarisesta avusta ja pelastuspalveluasioista vastaava pääosasto (DG ECHO) on suorittanut arvioinnin seuraavista pelastuspalvelualan toimista kaudella 2007–2009:

2. Pelastuspalvelun rahoitusvälineen perustamisesta 5 päivänä maaliskuuta 2007 tehty neuvoston päätös 2007/162/EY, Euratom[1] (jäljempänä ’rahoitusväline’)

3. Yhteisön pelastuspalvelumekanismin perustamisesta 8 päivänä marraskuuta 2007 tehty neuvoston päätös 2007/779/EY, Euratom (uudelleen laadittu toisinto)[2]

4. Varainhoitoasetuksen[3] 49 artiklan 6 kohdan b alakohdassa tarkoitettu valmistelutoimi, joka koskee Euroopan unionin nopeita avustustehtäviä vuoden 2008, 2009 ja 2010 talousarvion osalta

5. Varainhoitoasetuksen 49 artiklan 6 kohdan a alakohdassa tarkoitetut pilottihankkeet, jotka koskevat rajat ylittävää yhteistyötä luonnonkatastrofien (vuoden 2006 talousarvion osalta) ja metsäpalojen (vuoden 2008 talousarvion osalta) torjunnassa.

6. Pelastuspalvelumekanismin tavoitteena on tiiviimmän yhteistyön edistäminen pelastuspalvelualan avustustoimissa, jotka toteutetaan vakavissa hätätilanteissa tai kun on olemassa välitön uhka tällaisesta tilanteesta. Mekanismin avulla varmistettava suojelu kattaa ensisijaisesti ihmisten mutta myös ympäristön ja omaisuuden, kulttuuriperintö mukaan luettuna, suojelun sekä EU:n alueella että sen ulkopuolella tapahtuvien luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien suuronnettomuuksien, terroritekojen, teknologian aiheuttamien onnettomuuksien ja säteilyonnettomuuksien sekä ympäristökatastrofien yhteydessä, onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen mukaan luettuna, ottaen huomioon myös EU:n eristyneiden, syrjäisimpien ja muiden alueiden tai saarien erityistarpeet.

7. Pelastuspalvelumekanismiin osallistuvat tällä hetkellä seuraavat 31 valtiota (jotka ovat näin ollen oikeutettuja saamaan tukea rahoitusvälineestä): kaikki EU:n 27 jäsenvaltiota, Norja, Islanti, Liechtenstein ja Kroatia (jäljempänä ’osallistujavaltiot’)[4].

8. Mekanismin perustamisesta tehdyn päätöksen 14 artiklassa edellytetään, että komissio arvioi päätöksen soveltamista vuoden 2010 loppuun mennessä ja toimittaa kyseisen arvioinnin johtopäätökset Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

9. Pelastuspalvelun rahoitusvälineestä rahoitetaan

10. mekanismin mukaisia toimia

11. toimia, joilla ehkäistään tai vähennetään hätätilanteiden vaikutuksia sekä

12. toimia, joilla parannetaan yhteisön hätätilavalmiutta, EU:n kansalaisten tietoisuutta lisäävät toimet mukaan lukien.

13. Rahoitusvälineeseen sisältyy myös erityissäännöksiä tiettyjen kuljetusresurssien rahoituksesta, jota voidaan myöntää helpottamaan nopeita ja tehokkaita avustustoimia vakavissa hätätilanteissa .

14. Rahoitusvälineen perustamisesta tehdyn päätöksen 15 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetään, että komissio antaa väliarviointikertomuksen kyseisen päätöksen täytäntöönpanossa saavutetuista tuloksista sekä täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä näkökohdista[5].

15. Vuonna 2008 käynnistetyllä Euroopan unionin nopeita avustustehtäviä koskevalla valmistelutoimella pyrittiin parantamaan EU:n yleistä valmiutta reagoida katastrofeihin EU:n alueella ja sen ulkopuolella varmistamalla, että osallistujavaltioiden resurssit ovat toimintavalmiudessa EU:n pelastuspalveluoperaatioiden käyttöön. Komissiolle ja seuranta- ja tiedotuskeskukselle (MIC) annettiin valtuudet aktivoida nämä toimintavalmiudessa olevat resurssit käytännön tarpeiden mukaisesti.

16. Vuonna 2008 käynnistettiin lisäksi pilottihanke osallistujavaltioiden yhteistyön tiivistämiseksi metsäpalojen torjumisessa. Pilottihankkeen tavoitteena oli parantaa osallistujavaltioiden operatiivisten valmiuksien ja pelastuspalvelujen mobilisointia, jotta ne voivat auttaa toinen toistaan selviytymään metsäpaloista, joiden lukumäärä ja vakavuus ylittävät yksittäisen osallistujavaltion logistisen ja inhimillisen kapasiteetin. Pilottihankkeen tavoitteet sisällytettiin Euroopan unionin nopeita avustustehtäviä koskevaan valmistelutoimeen vuoden 2009 ehdotuspyynnössä. Valmistelutoimea jatkettiin tässä muodossa kolmannen ja viimeisen kerran vuodeksi 2010 (tiettyjen hankkeiden toteuttaminen jatkuu vuoden 2012 puoleen väliin).

17. Lisäksi toteutettiin pilottihanke, joka koski rajat ylittävää yhteistyötä luonnonkatastrofien torjunnassa ja josta tuettiin yhteistyötoimia ja tiiviimpää yhteistyötä pelastuspalvelutoiminnassa. Hankkeen tavoitteena oli lisätä tietoisuutta luonnonkatastrofeista ja estää tai minimoida niiden seuraukset kehittämällä rajat ylittäviä varhaisvaroitus-, koordinointi- ja logistiikkavälineitä.

18. Varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjen[6] 21 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että valmistelutoimista ja pilottihankkeista laaditaan arviointi, jossa tarkastellaan niihin osoitettuja taloudellisia resursseja ja henkilöstöresursseja sekä saavutettuja tuloksia sen varmistamiseksi, että toimet vastaavat niille asetettuja tavoitteita.

ARVIOINNIN TAVOITTEET JA MENETELMÄT

19. Komissio ja muut sidosryhmät saavat arvioinnin tuloksista olennaisia tietoja ja kokemuksia edellä mainittujen pelastuspalvelualan toimien toteuttamisesta. Ne auttavat komissiota jatkamaan mekanismin ja rahoitusvälineen tehokasta toteuttamista.

20. Lisäksi arvioinnin tulokset tuottavat tietoja, joista on apua kattavan ehdotuspaketin laatimisessa vuonna 2011. Kyseisessä paketissa EU:n katastrofinhallinnan yhteistyötä tarkastellaan uudelleen erityisesti kahden tärkeän teeman osalta: 1) kaikkien toimijoiden vastuullisuus asianmukaisten ennaltaehkäisevien ja suojaavien toimien toteuttamisessa ja 2) EU:n sisäinen ja osallistujavaltioiden välinen solidaarisuus ja apu tarvittaessa.

21. Arviointi tuottaa myös tietoja, joita tarvitaan rahoitusvälineen jatkamista koskevan tiedonannon laatimisessa. Kyseinen tiedonanto, joka on käytännössä osa uutta pelastuspalvelun rahoitusvälinettä koskevaa ehdotusta, esitetään (pelastuspalvelun rahoitusvälineen perustamisesta tehdyn päätöksen 15 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti) viimeistään 31. joulukuuta 2011.

22. Komission yksiköt laativat alustavan sisäisen arvioinnin, joka perustui komission omiin tietoihin ja kokemuksiin. Tämän jälkeen ulkopuoliselle konsulttiyritykselle (COWI A/S yhteistyössä Aguaconsultin kanssa) annettiin tehtäväksi laatia riippumaton arvio komission toiminnasta pelastuspalvelun alalla ja toteuttaa laaja ja kattava sidosryhmien kuuleminen[7], joka sisälsi haastatteluja ja internet-pohjaisen sähköisen kyselyn. Konsultit ovat laatineet arviointikertomuksen, jossa otetaan huomioon myös alustavan sisäisen arvioinnin havainnot. Kertomus on saatavilla komission verkkosivuilla[8]. Kaikki komission yksiköt, joita arviointi koskee, ovat antaneet prosessiin oman panoksensa ja osallistuneet erityiseen ohjausryhmään. Lisäksi komission yksiköt ovat kuulleet osallistujavaltioita muun muassa kokouksessa, jossa kansallisten pelastuspalveluviranomaisten pääjohtajat tapasivat keskustellakseen mekanismista, rahoitusvälineestä, valmistelutoimista ja pilottihankkeista.

23. Ulkopuolisilta konsulteilta pyydettiin riippumatonta arviota Euroopan komission pelastuspalvelualan toimien toteuttamista vuosina 2007–2009[9] erityisesti seuraavien seikkojen osalta:

24. pelastuspalvelumekanismin perustamisesta tehdyn päätöksen 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun seuranta- ja tiedotuskeskuksen (MIC) toiminta ja palvelut

25. pelastuspalvelun rahoitusvälineen perustamisesta tehdyn päätöksen kuljetusta koskevien säännösten (4 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdat) toiminta

26. yksiköihin perustuva toimintamallin sekä pilottihankkeissa ja valmistelevissa toimissa testattujen järjestelyjen, joilla pyritään parantamaan valmiudessa olevien resurssien saatavuutta, toteuttaminen

27. pelastuspalvelumekanismin perustamisesta tehdyn päätöksen 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu koulutusohjelma (mukaan lukien harjoituksia sekä asiantuntijoiden vaihtoa koskevat ohjelmat).

ARVIOINNIN TULOKSET

Seuranta- ja tiedotuskeskus

28. Seuranta- ja tiedotuskeskus (MIC) muodostaa EU:n pelastuspalvelumekanismin ytimen. Keskuksen tavoitteena on edistää tiiviimpää yhteistyötä EU:n ja jäsenvaltioiden välillä pelastuspalvelualan avustustoimissa, jotka toteutetaan vakavissa hätätilanteissa.

29. Seuranta- ja tiedotuskeskuksen toimintaa vuosina 2007–2009 koskevassa arvioinnissa tuli selkeästi esiin, että keskus on toteuttanut tehtävänsä, joka on auttaa jäsenvaltioita, komissiota ja EU:ta yleensä sen yhä kattavammassa osallistumisessa pelastuspalvelutoimintaan Euroopassa ja sen ulkopuolella. Pelastuspalvelumekanismin perustamista koskevan päätöksen (uudelleen laadittu toisinto) 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti seuranta- ja tiedotuskeskus on ollut vuorokauden ympäri tavoitettavissa ja välittömästi toimintavalmis. On laajasti tunnustettu, että seuranta- ja tiedotuskeskus tarjoaa hyödyllisiä palveluita, joilla on olennainen merkitys jäsenvaltioille, kun ne toteuttavat pelastuspalvelualan avustustoimia EU:n alueella tai sen ulkopuolella. Sen palveluihin kuuluu neuvominen käytännön tarpeissa, tiiviimmän yhteistyön helpottaminen osallistujavaltioiden välillä ja resurssien yhdistäminen. Seuranta- ja tiedotuskeskuksen erityispiirre on ”yhden luukun” periaate, jonka ansiosta sekä jäsenvaltiot, joiden oli pyydettävä kansainvälistä apua, että apua tarjoavat jäsenvaltiot säästivät kallista aikaa. Seuranta- ja tiedotuskeskuksen EU:n ulkopuolella toteuttamissa avustustoimissa keskuksen tehtävänä on ollut koordinoida toimintaa ja sovittaa EU:n toimia yhteen YK:n koordinoitujen toimien kanssa. Kertojen, jolloin mekanismi on aktivoitu, määrä on kasvanut vuosien mittaan tasaisesti, ja tätä voidaan pitää osoituksena sen lisäarvosta.

30. Ulkopuolisessa arviossa pantiin merkille tiivistynyt yhteistyö seuranta- ja tiedotuskeskuksen sekä muiden kansainvälisten hätäavun tarjoajien, erityisesti YK:n järjestöjen, välillä. Tätä yhteistyötä kiitettiin, mutta todettiin, että yhteistyötä olisi lisättävä suhteessa muihin toimijoihin, kuten humanitaarisiin valtioista riippumattomiin järjestöihin ja sotilaallisiin toimijoihin (kuten Natoon) tilanteissa, joissa viimeksi mainittujen osallistuminen on asianmukaisesti perusteltua asiaa koskevat YK:n suuntaviivat (Oslon suuntaviivat sekä sotilas- ja siviilipuolustusvoimavaroja (MCDA) koskevat suuntaviivat) huomioon ottaen.

31. Euroopan unionin katastrofivalmiuksien lujittamista[10] koskevassa tiedonannossa, jonka komissio antoi vuonna 2008 Euroopan parlamentille ja neuvostolle, komissio esitti muutamia kohtia, joissa se katsoi edelleen olevan parantamisen varaa:

32. toiminnan tehostaminen jäsenvaltioiden ja kansainvälisten, kansallisten ja paikallisten sidosryhmien kanssa siten, että kiinnitetään erityisesti huomiota toimintojen yhteisvaikutuksiin ja koordinoidaan paremmin koulutusta, tarvearviointia, suunnittelua ja operaatioita

33. komission, puheenjohtajavaltion, jäsenvaltioiden ja korkean edustajan toimien horisontaalisen koordinoinnin tehostaminen edelleen etenkin suurissa luonnonkatastrofeissa sekä Brysselissä että kentällä, kun kriiseihin sovelletaan sekä pelastuspalvelumekanismia että yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan välineitä

34. vertikaalisen koordinoinnin parantaminen EU:n ja jäsenvaltioiden välillä; tätä koordinointia olisi optimoitava, sillä erot jäsenvaltioiden ja humanitaarisesta avusta vastaavien yksiköiden/virastojen toimivaltuuksien välillä vaikuttavat komission toimintaan.

Näiden tulosten perusteella komissio on alkanut selvittää, kuinka seuranta- ja tiedotuskeskuksen toimintaa voitaisiin parantaa. Euroopan unionin katastrofivalmiuksien lujittamisesta annetussa tiedonannossa[11] ratkaisuksi esitetään seuranta- ja tiedotuskeskuksen kehittämistä, jotta se voisi toimia Euroopan pelastuspalvelutoimien operaatiokeskuksena . Tämä edellyttää siirtymistä tietojen jakamisesta / hätätilanteisiin reagoimisesta kohti hätätilanteiden ennakointia / reaaliaikaista seurantaa ja operaatioihin sitoutumista / operaatioiden koordinointia. Tähän kuuluvat varoitusjärjestelmät, tarvearvioinnit, tarpeita vastaavien voimavarojen määrittäminen ja jäsenvaltioille annettava voimavaroja koskeva tekninen neuvonta. Lisäksi on kehitettävä erilaisia skenaarioita ja vakiomenettelyjä sekä kokemuksiin perustuvia arviointeja. Komissiolle on myös annettava toimivaltuudet yhdistää saatavilla olevat kuljetusresurssit ja tarjota tähän yhteisrahoitusta. Jäsenvaltioille ja muille asiantuntijoille annettavaa koulutusta on lisättävä ja näille on järjestettävä harjoituksia. Lisäksi jäsenvaltioita on auttava luomaan yhteiset resurssit. Näiden komission sisäiseen arviointiin sisältyvien näkökohtien, ulkopuolisen arvion ja sidosryhmien lausuntojen perusteella komissio toteaa, että seuranta- ja tiedotuskeskus on toteuttanut rooliaan pelastuspalvelumekanismin ytimessä onnistuneesti, aktiivisesti ja tehokkaasti. Eurooppalaisten toimijoiden välinen yhteistyö on jatkuvasti parantunut, kuten esimerkiksi Euroopan maanseurantaohjelman ja sen hätätilanteiden hallintapalvelun perusteella on osoitettu, samoin kuin kaikkien terveyteen liittyvien komission toimien synergiat. Haasteena on kuitenkin edelleen sen varmistaminen, että kaikki toimet ovat johdonmukaisia ja että ne ovat koordinoidussa ja täydentävässä suhteessa muihin EU:n ja kansainvälisten (erityisesti YK:n rahoittamien ja muun muassa sekä humanitaarisesta avusta että pitkäaikaisesta kehitysavusta koostuvien) katastrofihallintavalmiuksien perusteella toteutettuihin toimiin ja toimenpiteisiin sekä osallistujavaltioiden toimiin. Pelastuspalvelualan Euroopan tason yhteistyössä ja koordinoinnissa näyttäisi kuitenkin olevan vielä hyödyntämättä mahdollisuuksia, joihin tuleva seuranta- ja tiedotuskeskus voisi tarttua.

35. Euroopan parlamentille ja neuvostolle antamassaan tiedonannossa Kohti parempaa Euroopan katastrofiapua: pelastuspalvelun ja humanitaarisen avun rooli[12] komissio hahmotteli lisää toimia, joilla Euroopan toiminnasta saataisiin tehokkaampaa, tuloksellisempaa, johdonmukaisempaa ja näkyvämpää. Ehdotuksen kulmakiviä on ECHOn ja MIC:n kriisikeskuksen yhdistäminen todelliseksi hätäapukeskukseksi, joka on toimintavalmis vuorokauden ympäri . Hätäapukeskus on tarkoitus kehittää tahoksi, joka tukee täysimääräisesti osallistujavaltioita, muita EU:n yksiköitä ja kansainvälisiä järjestöjä hätäaputoimissa. Lisäksi se on keskeisessä asemassa EU:n operaatioiden suunnittelussa (mukaan lukien skenaarioiden laatiminen ja valmiussuunnitelmat) ja Euroopan tason toimia varten saataville asetettujen resurssien koordinoimisessa.

Koulutusohjelma

36. Kirjallisen aineiston sisäinen tutkimus, sidosryhmien lausunnot, ulkopuolinen arvio ja komission koulutuksesta saamat kokemukset viittaavat kaikki siihen, että koulutusohjelma muodostaa arvostetun resurssin EU:n pelastuspalvelualan yhteistyössä. Koulutuksesta on ollut hyötyä kansallisten asiantuntijoiden valmentamisessa pelastuspalvelualan avustustoimiin, ja se on huomattavasti parantanut EU:n pelastuspalvelujärjestelmän reagointivalmiutta. Komissio päättelee, että koulutusohjelman olisi pysyttävä tärkeänä valmiustekijänä EU:n pelastuspalvelualan yhteistyössä.

37. Arvioinneista käy selväksi, että koulutuksen sisällön katsotaan kaikilta osin täydentävän muita kansallisia ja kansainvälisiä koulutustapahtumia. Komissio katsoo, että EU:n koulutusjärjestelmän osalta on myös vastaisuudessa varmistettava johdonmukaisuus eri ohjelmien ja tasojen välillä. Tämä näyttäisi edellyttävän kaikkien koulutuksentarjoajien välisen koordinoinnin jatkamista tai parantamista erityisesti, jos ohjelmia aiotaan tulevaisuudessa integroida enemmän.

38. Syksyllä 2009 perustettiin koulutuspoliittinen työryhmä, jonka ensimmäinen tapaaminen oli syyskuussa 2009. Tämä oli ensimmäinen askel kohti Euroopan katastrofihallinnan koulutusjärjestelyjen perustamista. Lisäksi kurssien johtajat tapaavat enimmillään seitsemän kertaa koulutussyklin aikana. Näistä kokoontumisista kolme on arviointikokouksia, ja kunkin vuoden lopussa järjestetään koulutuskoordinaattorien vuosikokous. Tässä yhteydessä on keskusteltu myös kansallisten koulutusohjelmien vertailukelpoisuudesta, hallinnoinnista ja laatukysymyksistä sekä mahdollisuuksista laatia ennaltaehkäisemiseen ja valmistautumiseen liittyvää koulutusta.

39. Pelastuspalvelumekanismin kattama toiminta ja asiantuntemus ovat vuosien mittaan laajentuneet huomattavasti, ja kuluneina vuosina koulutusohjelma on onnistunut seuraamaan tätä kehitystä. Arvioinnissa on selkeästi korostettu koulutustoiminnan alan laajenemista, joka ilmenee uudentyyppisen koulutuksen tarjoamisena ja määrällisesti entistä useampina kursseina. Kun tätä tilannetta tarkastelee suhteessa julkiseen rahoitukseen kohdistuviin koveneviin paineisiin, on pohdittava, kuinka voitaisiin tarjota tehokkaampi pelastuspalvelualan koulutusohjelma, jonka kansainvälisessä koordinoinnissa ei ehkä tulevaisuudessa voida täysin nojautua koulutuksen keskusorganisaatioon.

40. Koulutus on tarjonnut erinomaisen foorumin kokemusten vaihtoon ja verkostoitumiseen sekä osallistujavaltioiden pelastuspalvelualan asiantuntijoiden ja muiden kumppanien (joita ovat esimerkiksi UNDACin eli YK:n katastrofien arviointi- ja koordinaatiojärjestelmän valmiusryhmien jäsenet) että komission yksiköiden välillä. Tällaisen virallisen ja epävirallisen yhteydenpidon kustannuksia ja etuja on yleensä vaikeaa mitata objektiivisin indikaattorein. Komissio katsoo, että laajamittaisessa hätätilanteessa tällaiset yhteydet ja verkostot voivat olla ratkaisevassa asemassa, jos niiden avulla pystytään toteuttamaan parhaat mahdolliset toimet sen sijaan, että arvokasta aikaa hukattaisiin tehottomaan koordinointiin ja organisointiin. Luonnollisestikin myös kokemusten vaihto ja verkostojen luominen aiheuttavat kustannuksia järjestelmälle. Verkostoitumista voi kuitenkin syntyä edellä mainittujen pääasiallisten koulutustavoitteiden toteuttamisen sivutuotteena.

41. Tässä yhteydessä komissio pohtii myös sitä, miten se voisi organisoida paremmin kentältä, harjoituksista ja koulutuksesta saatujen kokemusten vaihdon ja kuinka tämä jakaminen voitaisiin toteuttaa jäsennellymmässä muodossa[13].

42. Pelastuspalvelua koskevan lainsäädännön uudelleentarkastelu vuonna 2011 tarjoaa mahdollisuuden pohtia kaikkia näitä näkökohtia tarkemmin. Se tuo myös esiin kysymyksen siitä, kuinka paljon varoja voidaan myöntää uuden rahoitusvälineen alaisille koulutustoimille tai onko keksittävä muita tapoja, joilla tiiviimpi EU-yhteistyö katastrofivalmiuden alalla tuottaisi vielä parempia tuloksia.

Harjoitusohjelma

43. Kuten komission sisäisestä arvioinnista, ulkopuolisten arvioitsijoiden havainnoista ja päätelmistä sekä osallistujavaltioiden ja muiden sidosryhmien näkemyksistä ilmenee, harjoitukset ovat olleet tehokas keino parantaa Euroopan varautumista luonnonkatastrofeihin ja ihmisen aiheuttamiin katastrofeihin. Ne ovat auttaneet hiomaan pelastuspalvelutoimia ja -yhteistyötä varten tarvittavia menettelyjä ja käytännön järjestelyjä, kuten mahdollisuutta ryhtyä isäntävaltion tukea koskeviin järjestelyihin. Erityisen selkeästi ilmenee, että kaikki seuraavat mekanismin täytäntöönpanosta annetun päätöksen[14] 24 artiklassa asetetut tavoitteet täyttyvät: parantaa ryhmien reagointikykyä ja järjestää niille tarvittavia käytännön harjoituksia, parantaa menettelyjä ja tarkastaa ne, luoda yhteinen kieli pelastuspalvelun avustustoimien koordinoinnille, nopeuttaa reagointia vakavissa hätätilanteissa, parantaa operationaalista yhteistyötä mekanismiin osallistuvien valtioiden pelastuspalveluorganisaatioiden välillä ja jakaa saatuja kokemuksia.

44. Komissio toteaa, että EU:n yhteisrahoittaman pelastuspalvelumekanismin puitteissa toteutetut täysimittaiset harjoitukset ovat osoittautuneet tärkeäksi tekijäksi kaikkien pelastuspalvelumekanismin osien valmiustason parantamisessa.

45. Vaikka tänä aikana toteutetut harjoitukset kokonaisuudessaan ovat luoneet otollisen perustan asetettujen tavoitteiden saavuttamiselle, harjoitukset ovat myös kärsineet siitä, ettei niitä ole sisällytetty osaksi kattavampaa harjoitusohjelmaa ja että niissä on pääasiassa kyse osallistujavaltioiden esittämien ehdotusten sarjasta. Monet sidosryhmät korostivat tätä arviota, kun niitä pyydettiin tarkastelemaan harjoitusohjelman yleistä tehokkuutta, johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä. Jotkut haastateltavat totesivat, että EU:n olisi asetettava harjoituksille suuntaviivat, esimerkiksi vähimmäisvaatimusten muodossa, sen varmistamiseksi, että harjoitusten tasot ja menettelyt olisivat vertailukelpoisia.

46. Komissio päättelee, että harjoitusohjelmat ovat nyt saavuttaneet sellaisen kypsyyden, että on aika tarkistaa strategian konkreettiset poliittiset painopisteet ja tavoitteet EU:n valmiuksien parantamiseksi. Tämä on aloitettava arvioimalla nykyisiä sovittuja EU:n rahoitusta koskevia vähimmäisvaatimuksia ja parantamalla vaatimuksia.

47. Täysimittaisia harjoituksia järjestetään koordinoidusti sekä kansallisella että Euroopan tasolla. Tämä on osoittautunut haastavaksi harjoitussyklin kaikissa vaiheissa etenkin siksi, että osallistujavaltioiden pelastuspalvelujärjestelmät ovat eri tasoisia, samoin kuin niiden lähestymistapa harjoitusten suunnitteluun, toteuttamiseen ja arviointiin. Tämä herättää kysymyksen siitä, onko tiiviimmästä yhteistyöstä Euroopan ja kansallisten harjoitusohjelmien välillä hyötyä. Tiiviimpi yhteistyö voisi parantaa harjoitusohjelman tehokkuutta, johdonmukaisuutta ja täydentävyyttä sekä vaikuttavuutta, mutta toisaalta se voisi edellyttää lisää resursseja koordinointiin, suunnitteluun ja harjoitusta koskevien EU:n puitteiden perustamiseen.

48. Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että lopullisen tavoitteen saavuttamiseksi (parempia operaatioita paremman valmiuden myötä) on harkittava integroidun ja kattavan harjoitusohjelman tai harjoituspuitteiden laatimista. Tämä edellyttäisi useita vaiheita alkaen siitä, että sovitaan harjoituksia koskevista vähimmäisvaatimuksista (arviointi- ja parantamissuunnitelmaa koskeva ohjelma, harjoitusten valvonta, yhteiset turvallisuusmääräykset jne.) ja laaditaan suunnitelma harjoiteltavista katastrofiskenaarioista. Tässä yhteydessä on ennen kaikkea painotettava riskin arviointien tuloksia, osallistujavaltioissa kehitettyjä skenaarioita ja EU:n tasolla tulevina vuosina kehitettäviä yleisiä skenaarioita. Tällaisiin harjoituspuitteisiin voisi myös sisältyä kattavia skenaarioita pelastuspalvelualan avustustoimien käynnistämisestä EU:n ulkopuolella.

49. EU:n harjoitusohjelman osalta komissio toteaa, että vaikka se on kokonaisuutena onnistunut, voi olla syytä vahvistaa edelleen harjoittelua koskevia puitteita Euroopan maiden valmiuden ja yhteistyön tehostamiseksi ja kaikkien osallistujavaltioiden hyödyn optimoimiseksi.

Asiantuntijavaihto-ohjelma

50. EU:n pelastuspalvelun alan eurooppalaisessa ja kansainvälisessä ympäristössä on paljon hyötyä käytännön tiedoista, jotka koskevat kumppanien – kuten muiden jäsenvaltioiden viranomaisten ja yksiköiden – työmenetelmiä ja -menettelyitä.

51. Komissio toteaa, että asiantuntijavaihto-ohjelma on täyttänyt tavoitteet, jotka sille asetetaan mekanismin täytäntöönpanosta tehdyssä päätöksessä[15], eli asiantuntijat ovat 1) saaneet kokemusta toisilta aloilta, 2) tutustuneet käytössä oleviin erilaisiin tekniikoihin ja toimintamenettelyihin ja 3) tarkastelleet muiden mekanismiin osallistuvien pelastuspalveluorganisaatioiden omaksumia lähestymistapoja. Yleensä sellaisten kollegoiden tapaaminen, jotka työskentelevät toisissa jäsenvaltioissa samojen kysymysten parissa, yksinkertaistaa ja helpottaa viestintää hätätilanteissa, joissa on vähän aikaa toimia.

52. Koska tähän mennessä on koulutettu vain pienehkö määrä asiantuntijoita ja tarve näyttää jatkuvan, olisi hyödyllistä jatkaa järjestelmää ja harkita sen tekemistä laajemmin tunnetuksi.

53. Komissio toteaa, että ohjelma on ensisijaisesti tarkoitettu oppimistilaisuudeksi ulkomaille lähetettäville asiantuntijoille. Osallistujavaltioiden yhteistyön vahvistamiseksi olisi syytä harkita sellaisten vaihtojen järjestämistä, joissa tiettyjen kysymysten asiantuntijat asetetaan pyynnöstä muiden osallistujavaltioiden saataville.

Yksiköt

54. Yksiköihin perustuva toimintamalli on nyt selkeästi vakiintunut eurooppalaiseen pelastuspalveluun keinona parantaa yhteentoimivuutta, varmistaa resurssien nopeampi käyttöönotto ja toimien ennakoitavuus ja auttaa hätätilanteesta kärsivää valtiota tarjoamaan tukea, joka sen on annettava, jotta yksikkö voisi suorittaa tehtävänsä, sekä parantaa eurooppalaisen pelastuspalvelun laatua ja tehokkuutta kokonaisuudessaan. Yksiköihin perustuva toimintamalli ja yksikköjä koskevan tietokannan perustaminen CECIS-järjestelmään[16] helpotti myös menettelyä avun pyytämiseksi ja tarjoamiseksi EU:n sisällä, koska se paransi suunnittelua sekä avun antajien että vastaanottajien osalta (esimerkiksi tulvatilanteessa, jossa tarvitaan tietty määrää yksiköitä, joilla on suuri pumppauskapasiteetti, ja pyynnössä määritellään selkeästi yksikön kapasiteetti, mahdollinen käyttöpaikka, tarvittava tuki jne.). Komissio uskoo, että yksiköihin perustuva toimintamalli on selkeästi osoittanut lisäarvonsa.

55. Komission sisäisestä arvioinnista, ulkopuolisten arvioitsijoiden havainnoista ja päätelmistä sekä osallistujavaltioiden ja muiden sidosryhmien palautteesta ilmenee, että pelastuspalveluyksiköiden katsotaan olevan tehokas tapa parantaa Euroopan varautumista luonnonkatastrofeihin ja ihmisen aiheuttamiin katastrofeihin.

56. Yksiköihin perustuvaa toimintamallia on vahvistettava edelleen järjestämällä yksiköille erityisiä harjoituksia. Ensimmäinen askel tähän suuntaan otettiin vuonna 2010, kun ensimmäinen kuuden yksikön harjoitussykli käynnistettiin. Yksikköharjoitukset ovat erityisiä kenttäharjoituksia, joissa harjoitellaan eri yksiköiden ja EU:n pelastuspalvelun koordinointiryhmän välistä yhteistyötä ja koordinointia hätätilanteessa. Yksikköharjoitukset eivät sisälly tähän arviointiraporttiin (koska edistystä alettiin saavuttaa vasta vuoden 2010 lopussa), mutta alustava palaute, jota osallistujavaltiot ovat antaneet harjoituksista, on ollut hyvin myönteistä.

57. Lisäksi yksiköille kehitetään parhaillaan menettelytapastandardeja, joilla pyritään edelleen parantamaan yhteentoimivuutta ja koordinointia kentällä sekä suhteessa päätoimipaikkaan. Myös isäntävaltion tukea koskevat suuntaviivat ovat valmisteilla. Komissio koordinoi kumpaakin aloitetta, ja osallistujavaltiot osallistuvat prosessiin yksiköitä koskevan työryhmän kautta.

Pilottihankkeet ja valmistelutoimet

58. EU on osallistunut pilottihankkeiden ja valmistelutoimien kautta useiden sellaisten hankkeiden rahoitukseen, joilla pyritään varmistamaan valmiudessa olevien resurssien saatavuus. Näillä hankkeilla pyrittiin testaamaan innovatiivisia järjestelmiä, joilla hallitaan EU:n operaatioita varten komission ja asianomaisten osallistujavaltioiden kahdenvälisin järjestelyin toimintavalmiudessa pidettäviä osallistujavaltioiden resursseja (lähinnä yksiköitä) sekä täydentäviä EU:n tasoisia resursseja ja palveluita.

59. Valmistelutoimien ja pilottihankkeiden yhteydessä on käytetty suurta määrää osallistujavaltioiden toimintavalmiudessa olevia resursseja sekä täydentäviä resursseja ja palveluita oikeisiin hätätilanteisiin. Tulokset ovat olleet kannustavia, mikä viittaa siihen, että testatut mallit ovat toimivia. Vaikka ulkopuolisessa arviossa todetaankin, että rajallisen kokemuksen perusteella näyttäisi olevan liian aikaista tehdä lopullisia johtopäätöksiä siitä, onko katastrofiapu tehostunut, samalla myös tunnustetaan, että nämä valmiudet ovat osaltaan lisänneet EU:n katastrofiavun tarkoituksenmukaisuutta.

60. Euroopan unionin nopeita avustustehtäviä koskevan valmistelutoimen osana komissio on yhteisrahoittanut noin 20:ta hanketta, joissa on mukana yli puolet kaikista osallistujavaltioista, keskeisiä resursseja koskevien valmiusjärjestelyjen kehittämiseksi. Näiden hankkeiden avulla osallistujavaltiot asettivat EU:n pelastuspalveluoperaatioita varten valmiuteen monenlaisia toimintaresursseja (enimmäkseen yksiköitä, joiden tehtäviin kuuluu muun muassa etsintä ja pelastus, vedenpuhdistus, lääkintä, metsäpalojen sammutus[17], CBRN-uhkien havaitseminen ja neutraloiminen, hätämajoitus ja teknisen avun tukiryhmät (TAST)). Näitä resursseja on kokeiltu harjoituksissa ja todellisissa operaatioissa (esimerkiksi Haitin maanjäristyksen ja Puolan tulvien yhteydessä), ja niillä on todellista vaikutusta EU:n yleiseen katastrofivalmiuteen. Näiden yksiköiden mobilisointi ja käyttö komission tai seuranta- ja tiedotuskeskuksen pyynnöstä on ollut joustavaa. Muutamat hankkeet jatkuvat edelleen aina vuoden 2012 puoliväliin saakka.

61. Toimintavalmiudessa olevien resurssien hyödyt toteutuisivat täysimääräisesti yhtenäisessä järjestelmässä, joka kattaisi asianmukaisen määrän eri tyyppisiä resursseja ja johon yhdistettäisiin etukäteissuunnittelua (mukaan lukien viiteskenaariot ja varosuunnitelmat). Tämä voitaisiin toteuttaa erityisesti siten, että kehitettäisiin eurooppalaiset hätäapuvalmiudet, jotka muodostuisivat jäsenvaltioiden ennalta valitsemista resursseista kootusta reservistä ja jotka asetettaisiin vapaaehtoisesti EU:n hätäapuoperaatioiden käyttöön, kuten komission lokakuussa 2010 antamassa tiedonannossa (KOM (2010) 600 lopullinen) on kaavailtu.

62. Vuonna 2008 käynnistettiin pilottihanke (metsäpalojen sammutukseen tarkoitettu EU:n taktinen reservi (EUFFTR)) osallistujavaltioiden yhteistyön tiivistämiseksi metsäpalojen torjumisessa. Pilottihankkeen tavoitteena oli parantaa osallistujavaltioiden operatiivisten valmiuksien ja pelastuspalvelujen mobilisointia, jotta ne voivat auttaa toinen toistaan selviytymään metsäpaloista, joiden lukumäärä ja vakavuus ylittävät yksittäisen osallistujavaltion logistisen ja inhimillisen kapasiteetin. EUFFTR-hankkeessa vuokrattiin kaksi palontorjuntalentokonetta (Canadair CL-215) kaupallisilta markkinoilta. Kumpikin kone oli käytettävissä 150 tuntia 1. päivästä heinäkuuta–30. päivään syyskuuta 2009. Kyseiset koneet muodostivat täydentävän eurooppalaisen resurssin, joka oli suunniteltu vahvistamaan EU:n yleistä palontorjuntakapasiteettia. Ne olivat saatavilla auttamaan EU:n jäsenvaltioita, jotka pyysivät pelastuspalvelumekanismin kautta apua palojen ilmasammutukseen.

63. Komissio teki päätöksen EUFFTR-lentokoneiden käyttöönottamisesta kuultuaan metsäpalotilanteesta kaikkia eteläisiä jäsenvaltioita. Päätöksen seurauksena Ranskan sisäasiainministeriö (hankkeen edunsaaja) huolehti koneiden, jotka sijoitettiin Bastiaan (Korsikalle), käyttöön ottamisesta. EUFFTR-lentokoneita käytettiin kuudessa niistä yhdeksästä metsäpalon aiheuttamasta hätätilasta, joissa mekanismi aktivoitiin: kahdesti Ranskassa/Korsikalla ja Portugalissa, kerran Italiassa ja kerran Kreikassa. Muissa kolmessa tilanteessa, joissa mekanismi aktivoitiin (Albaniassa, Kreikassa ja Portugalissa), jäsenvaltiot antoivat riittävästi oikea-aikaista apua, eikä lentokoneita tarvittu.

64. Kuten myös ulkopuolisessa arviossa todettiin, toimien täydentävyyttä on hankalampi arvioida. Olisiko joitakin toimista toteutettu ilman EU:n yhteisrahoitusta? Internet-pohjainen kysely osoitti varsin selkeästi, että täydentävyys saavutettiin kokonaisuudessaan (80 prosenttia verrattuna 10 prosenttiin vastaajista, katso edellä). On kuitenkin pantu merkille, että osa tuloksista voi olla jossakin määrin harhaanjohtavia, koska yhteisrahoitettujen hankkeiden edunsaajat muodostivat suuren osan vastaajista. Arvioijat havaitsivat huolta siitä, että pilottihankkeiden ja valmistelevien toimien rahoitus ei ollut kokonaisuudessaan täydentävää, vaan sitä käytettiin pikemminkin paikkamaan puutteellisia ehkäisy- tai valmiustoimia tietyssä maassa tai tietyllä alueella. Lisäksi haastateltavat toivat esiin jonkinlaisen huolen siitä, että tähän järjestelyyn saattaa sisältyä tahaton lannistin, jonka takia jotkut jäsenvaltiot jättävät mahdollisesti tekemättä omia investointeja, koska ne luottavat mieluummin mekanismista saatavaan apuun (esim. ennaltaehkäisevien toimenpiteiden osalta). Objektiivisen arvioinnin olisi nojauduttava vaihtoehtoiseen perusskenaarioon, jossa kuvaillaan, mitä tapahtuisi ilman EU:n yhteisrahoitusta. Tässä tapauksessa on vaikeaa toteuttaa tällaista analyysiä, kun osallistujavaltioita on monta ja analyysi tuottaisi vain epävarmoja tuloksia.

65. Ottaen huomioon nämä vaikeudet, komissio ei pysty täysimääräisesti vahvistamaan täydentävyyttä tai sen puutetta. Arvioitaessa kansallisten ennaltaehkäisevien toimenpiteiden mahdollista syrjäyttämistä tai korvaamista, lähtökohtana olisi pidettävä sitä, minkälaista ehkäisytoimien vähimmäistasoa voidaan pitää sopivana.

66. Arvioinnissa voidaan keskustella siitä, olisiko mitään tuloksia, erityisesti nopeita avustustehtäviä, voitu saavuttaa alhaisemmin kustannuksin. Tällä hetkellä saatavilla olevien tietojen perusteella komissio ei pysty esittämään lopullisia päätelmiä menetelmän kustannustehokkuudesta. Monet internet-pohjaiseen kyselyyn vastaajista kuitenkin huomauttivat, että valvontaa ja arviointia tarvittaisiin enemmän.

67. Komissio päättelee, että Euroopan valmiustaso on parantunut pelastuspalveluyksiköiden, valmistelutoimien ja pilottihankkeiden käytön myötä. Nopeita avustustehtäviä koskevien valmiuksien parantaminen auttaa suurkatastrofin yhteydessä säästämään ihmishenkiä sekä suojaamaan omaisuutta ja ympäristöä niin Euroopassa kuin sen ulkopuolellakin. On kuitenkin myös selvää, että näiden parempien valmiuksien tuomat edut on säilytettävä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä ylläpitämällä ja kehittämällä jo toiminnassa olevia yksiköitä. Komissio toteaa, että arvioitsijat havaitsivat, että melkein kaikki vastaajat suhtautuvat hyvin myönteisesti valmistelutoimia koskevan järjestelmän jatkamiseen sen voimassaolon päätyttyä vuonna 2010 (20 vastauksessa 25:stä kannatettiin tätä).

Kuljetusapua koskevat säännökset

68. Kuljetusta koskevat säännökset ovat olleet olemassa vuodesta 2007, ja ne laadittiin paikkamaan havaittua kuljetusta koskevaa puutetta. Komissio avustaa kahdella tavalla: 1) myöntämällä osallistujavaltioille suoraa tukea (kaikki kuljetusmuodot ovat tukikelpoisia, jolloin sekä siviili- että sotilasresurssit voivat tulla kysymykseen edellyttäen, että kaikkia asiaa koskevia kansainvälisiä ja YK:n suuntaviivoja[18] noudatetaan täysimääräisesti), tai 2) vuokraamalla kuljetusresursseja kuljetusyrittäjän (välittäjä) välityksellä. Kuljetukseen voidaan käyttää enintään 90 miljoonaa euroa pelastuspalvelun rahoitusvälineestä kaudella 2007–2013. Taloudellista tukea pyytäneiden osallistujavaltioiden on palautettava vähintään 50 prosenttia EU:n varoista 6 kuukauden kuluessa toimen toteuttamisesta.

69. Kesti jonkin aikaa, ennen kuin osallistujavaltiot pystyivät hyödyntämään täysimääräisesti kuljetusta koskevaa säännöstä. Kuljetusta koskevien säännösten käyttöönottamisesta vuoden 2010 loppuun saakka rahoitusvälineestä myönnettiin yhteisrahoitusta noin 7,5 miljoonaa euroa, ja vuosina 2010 ja 2011 resurssien yhdistämistä ja taloudellista apua koskevien pyyntöjen määrä lisääntyi huomattavasti[19].

70. Arvioinnissa havaittiin, että kuljetusta koskevat säännökset ovat osaltaan parantaneet avun toimittamista ja johtaneet tehokkaampaan katastrofiapuun. Lisäksi nämä säännöt mahdollistavat kaikkien jäsenvaltioiden läsnäolon ja näkyvyyden kansainvälisissä katastrofitilanteissa. Kaiken kaikkiaan kuljetusjärjestelyt ovat osoittautuneet hyödylliseksi sekä siinä, että osallistujavaltioita tuetaan kuljetusresurssiensa yhdistämisessä ja jakamisessa, että kuljetusresurssien puutetta koskevan ongelman ratkaisemisessa (joko siten, että kuljetuspalveluita tarjotaan välittäjän kautta tai siihen myönnetään taloudellista tukea). Internetpohjaisessa kyselyssä 40 prosenttia haastatelluista ilmoitti, että kuljetusta koskevat säännökset vaikuttavat ratkaisevasti avun tarjoamista koskevaan päätökseen .

71. Menettelyt, jotka on otettu käyttöön osallistujavaltioille myönnettävän suoran tuen hallinnoimiseksi, ovat auttaneet osaltaan suuren puutteen korjaamisessa. Samalla on kuitenkin yleisesti myönnetty, että menettelyt ovat raskaita ja monimutkaisia ja että niitä olisi yksinkertaistettava. Tarvitaan myös lisää joustoa.

72. Arviosta nousi esiin useita tärkeitä näkökohtia, jotka osoittivat, että on tutkittava lähemmin sekä mahdollisuuksia soveltaa eri yhteisrahoitustasoja eri kuljetusoperaatioihin (riippuen siitä, kuinka kiireellistä ja ensisijaista hätäavun toimittaminen on), että kuljetusresurssien ja kuljetusvaihtoehtojen saatavuuden parantamista.

Yhteistyöhankkeet

73. Komissio on arvioinut yhteistyöhankkeet pyytämättä apua ulkopuoliselta arvioijalta. Konsultteja ei pyydetty arvioimaan ennaltaehkäisemistä ja valmistautumista koskevia yhteistyöhankkeita pääasiassa siksi, että internet-pohjainen kysely ja haastattelut eivät sopisi tähän tarkoitukseen, koska vain pieni joukko ihmisiä pääsisi tutustumaan yksityiskohtaisesti yksittäisiin vastauksiin.

74. Näyttää siltä, että ennaltaehkäisemistä ja valmistautumista koskevat yhteistyöhankkeet, joiden yhteisrahoitukseen on käytetty pelastuspalvelun rahoitusvälinettä, ovat saavuttaneet niille asetetut tavoitteet. Vuotta 2008 koskeva ehdotuspyyntö johti useisiin hyödylliseltä vaikuttaviin suuntaviivoihin, konferensseihin ja raportteihin. Avoimuuden varmistamiseksi loppukertomukset on julkaistu, ja hyväksymällä loppukertomukset komissio on antanut tunnustusta kunkin hankkeen hankekohtaisille saavutuksille. Hanke-ehdotusten ja taloudellista tukea saavien hankkeiden määrässä vuosien mittaan havaittu kasvu viittaa tavallisesti siihen, että on olemassa tarpeita, joihin on vastattava. Vaikka monia näistä hankkeista ei voida arvioida pelkästään taloudellisin indikaattorein, kuten tutkimus- ja kehittämishankkeita yleensäkään, kukin näistä hankkeista on hyödyllinen lisä ennaltaehkäisemistä ja valmistautumista koskeviin eurooppalaisiin toimiin. Vakavassa hätätilanteessa voi myös yllättäen osoittautua, että on turvauduttava johonkin näistä hankkeista.

75. Komissio päättelee, että ennaltaehkäisemistä ja valmistautumista koskevilla hankkeilla on ollut suuri vaikutus moniin parannuksiin EU:n pelastuspalvelu- ja katastrofinhallintajärjestelmässä, ja niin ikään rahoitusmahdollisuus olisi säilytettävä tulevaisuudessa.

76. On kuitenkin syytä kysyä, auttavatko yksittäiset ad hoc -hankkeet, joiden tavoitteet, edunsaajat ja tulokset vaihtelevat suuresti, saavuttamaan niiden perustana olevat poliittiset tavoitteet, jollei käytössä ole vertailukelpoisia kokonaisvaltaisia poliittisia puitteita. Sen, että vuosittaisten ehdotuspyyntöjen perusteella tuetaan taloudellisesti monia toisistaan riippumattomia hankkeita, ei todennäköisesti voida katsoa korvaavan poliittisia puitteita.

77. Valmiuden osalta tilanne on hieman erilainen, koska mekanismi käsittelee tätä kysymystä kattavasti. Kysymys kokonaisvaltaisista poliittisista puitteista on kuitenkin edelleen tärkeä siltä osin kuin mekanismi keskittyy pelastuspalvelualan toimijoihin käsitteen varsinaisessa merkityksessä, kun taas pelastuspalvelun rahoitusvälineen mukainen valmius koskee myös muita kohteita, kuten suurta yleisöä, yleistä valmiutta ja tietoisuutta lisääviä toimia. Olisi kohdistettava lisää huomiota paremman täydentävyyden varmistamiseen hankkeiden välillä, päällekkäisyyksien minimoimiseen ja hankkeiden tulosten kestävyyden parantamiseen.

78. Todettakoon tämän arvioinnin kattaman alan ulkopuolelta, että voisi kenties olla kiinnostavaa tutkia mahdollisuuksia EU:n ohjelmien ja politiikkojen välisiin synergiavaikutuksiin käyttämällä välineitä, joilla voidaan mahdollisesti tukea joitakin ennaltaehkäisemistä ja valmistautumista koskeviin toimiin liittyviä näkökohtia.

PÄÄTELMÄT

79. Komissio toteaa, että yleisesti ottaen ulkopuolisten arvioitsijoiden päätelmät ovat myönteisiä, sillä niissä tuodaan esiin EU:n pelastuspalvelutoimien hyöty ja merkitys tarkastelukaudella ja jopa korostetaan näitä piirteitä. Erityisen laajasti on tunnustettu, että seuranta- ja tiedotuskeskus tarjoaa osallistujavaltioille keskeisiä palveluita tilanteessa, jossa pelastuspalvelualan avustustoimia toteutetaan EU:n alueella tai sen ulkopuolella.

80. Komissio pani myös merkille huolet ja mahdolliset parannusehdotukset, jotka sidosryhmät välittivät arvioitsijoille. Lainsäädäntöehdotusten valmistelu vuonna 2011 antaa mahdollisuuden kaikkien keskeisten kysymysten tarkasteluun. Lisäksi pelastuspalveluyksiköiden yhdistäminen humanitaarisen avun pääosastoon, kuten alkuvuodesta 2010 päätettiin, ja uuden humanitaarisen avun ja pelastuspalveluasioiden pääosaston[20] perustaminen luovat lisää synergiaa ja täydentävyyttä erityisesti kolmansiin maihin suuntautuvien avustusoperaatioiden osalta.

81. Komissio totesi myös, että EU:n nykyinen katastrofiapu on luonteeltaan tapauskohtaista ja että olisi siirryttävä järjestelmään, jossa keskeiset resurssit voivat olla välittömästi käytettävissä etukäteissuunnittelun ansiosta. EU:n pelastuspalveluoperaatioiden suunnittelua parannetaan kehittämällä viiteskenaarioita, kartoittamalla jäsenvaltioiden resursseja ja laatimalla varosuunnitelmia, asettamalla EU:n operaatioiden käyttöön jäsenvaltioiden ennalta valitsemista resursseista vapaaehtoisesti koottu reservi, yksinkertaistamalla ja vahvistamalla kuljetusta koskevia säännöksiä sekä muilla toimilla, jotka esitettiin lokakuussa 2010 annetussa katastrofiavun parantamista koskevassa tiedonannossa.

82. Koulutus on osoittautunut arvokkaaksi resurssiksi, kun kansallisia asiantuntijoita valmistellaan pelastuspalvelutoimiin ja siten parannetaan mekanismin reagointivalmiutta. Arviointi kuitenkin osoitti, että koulutusjärjestelyjen kehittämistä pidemmälle rajoittaa se, ettei ole olemassa asiaa koskevia kokonaisvaltaisia poliittisia puitteita. Harjoitusohjelmasta on tehty samankaltaiset päätelmät. Sille on myönnetty kokonaistukea, mutta kokonaisvaltaisten poliittisten puitteiden puuttuminen on rajoittanut sen kehittämistä. Lopullisen tavoitteen saavuttamiseksi eli operaatioiden parantamiseksi on harkittava integroidun koulutus- ja harjoitusohjelman perustamista.

83. Kuljetusapua koskevat säännökset näyttävät nyt vakiintuneen vahvasti osaksi mekanismia, ja resurssien yhdistämistä ja yhteisrahoitusta koskevia järjestelyjä on hyödynnetty kahden viime vuoden aikana huomattavan paljon. Tarve menettelyjen yksinkertaistamiseen on kuitenkin tuotu esiin ja pantu merkille asianmukaisesti. Arviosta nousi esiin useita tärkeitä näkökohtia, jotka osoittivat, että on tutkittava mahdollisuuksia erilaisten yhteisrahoitustasojen soveltamiseen, koska hätäavun toimittamisen kiireellisyys ja ensisijaisuus vaihtelevat, ja parannettava kuljetusresurssien ja kuljetusvaihtoehtojen saatavuutta.

84. Yksiköihin perustuva toimintamalli otettiin innostuneesti vastaan osallistujavaltioissa, ja sitä olisi kehitettävä edelleen esimerkiksi erikoistunein harjoituksin ja kehittämällä menettelytapastandardeja.

85. Pilottihankkeiden ja valmistelutoimien myötä testatut innovatiiviset järjestelyt, joilla hätäapuresurssien saatavuutta pyritään parantamaan, osoittautuivat toimiviksi ja niitä olisikin käytettävä toiminnan perustana. On kuitenkin huomattava, että pilottihankkeiden ja valmistelutoimien kesto on lähtökohtaisesti rajallinen, eikä niillä voi korvata kestävämpää politiikka tai sääntelypuitteita. Näiden hankkeiden suunnittelussa ja toteuttamisessa saadusta kokemuksesta on saatu tietoja vuonna 2011 suoritettavaa lainsäädännön uudelleentarkastelua varten.

86. Komissio päättelee, että pelastuspalvelualan eurooppalaisessa yhteistyössä ja koordinoinnissa on edistytty huomattavasti, mutta edelleen on hyödyntämättömiä mahdollisuuksia. Yhä enemmän tunnustetaan ja tiedostetaan, että katastrofien ehkäisemisen ja hallinnan alalle tarvitaan politiikka. Ennaltaehkäisemistä koskevia poliittisia puitteita lujittamalla voitaisiin ratkaista monenlaisia ennaltaehkäisemiseen liittyviä kysymyksiä EU:n eri politiikan aloilla (ympäristö, turvallisuus, terveys ja aluepolitiikka), ja se myös helpottaisi osallistujavaltioiden välisen yhteistyön lisäämistä.

87. Komissio kehottaa Euroopan parlamenttia ja neuvostoa ottamaan huomioon nämä arvioinnin tulokset.

[1] EUVL L 71, 10.3.2007, s. 9.

[2] EUVL L 314, 1.12.2007, s. 9.

[3] Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta (EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 17 päivänä joulukuuta 2007 annetulla asetuksella (EY) N:o 1525/2007 (EUVL L 343, 27.12.2007, s. 9).

[4] Muut kuin osallistujavaltiot voivat pyytää pelastuspalvelualan avustustoimissa mekanismiin perustuvaa apua, vaikka ne eivät ole oikeutettuja tukeen rahoitusvälineestä.

[5] Arviointi kattaa kyseisen päätöksen kokonaisuudessaan, mukaan lukien kuljetusta koskevat säännökset. Kyseisen päätöksen 15 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettiin ensimmäisestä kuljetusta koskevien säännösten arvioinnista, mutta määräaika (31. joulukuuta 2008) huomioon ottaen tuolloin ei ollut kertynyt riittävästi käytännön kokemusta, jonka perusteella arviointi olisi tarkoituksenmukaista suorittaa.

[6] Komission asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002, annettu 23 päivänä joulukuuta 2002, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä (EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1). Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 23 päivänä huhtikuuta 2007 annetulla asetuksella (EY, Euratom) N:o 478/2007 (EUVL L 111, 28.4.2007, s. 13).

[7] Ulkopuolisen konsulttiyrityksen kertomusta koskeva tehtävänmääritys on kyseisen kertomuksen liitteenä.

[8] Katso http://ec.europa.eu/echo/policies/evaluation/thematic_en.htm.

[9] Vuotta 2010 koskevat tiedot otetaan tarvittaessa huomioon.

[10] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0130:FIN:FI:PDF

[11] Bryssel 5.3.2008, KOM(2008) 130 lopullinen. Asiakirja on saatavilla osoitteessa: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0130:FIN:FI:PDF

[12] KOM (2010) 600 lopullinen

[13] Tulevaisuudessa järjestetään vuosikokous, jolla helpotetaan tällaista kokemusten vaihtoa.

[14] Komission päätös 2004/277/EY, Euratom, tehty 29 päivänä joulukuuta 2003, yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa annetun neuvoston päätöksen 2001/792/EY, Euratom täytäntöönpanosäännöistä.

[15] Komission päätös 2004/277/EY, Euratom, tehty 29 päivänä joulukuuta 2003, yhteisön mekanismin perustamisesta tiiviimmän yhteistyön edistämiseksi pelastuspalvelualan avustustoimissa annetun neuvoston päätöksen 2001/792/EY, Euratom täytäntöönpanosäännöistä.

[16] CECIS – yhteinen hätäviestintä- ja tietojärjestelmä, johon kaikki kansalliset pelastuspalveluviranomaiset ja seuranta- ja tiedotuskeskukset on yhdistetty.

[17] Metsäpalojen sammutuksen ja siihen liittyvien Euroopan komission tukemien toimien osalta LIFE+ -asetuksen (EY) N:o 614/2007 4 artiklassa säädetään, että tiedotuksen ja viestinnän Life+ -tuen erityistavoitteisiin sisältyy metsäpalojen ehkäisyä koskevia toimia ja koulutusta. Tällä hetkellä vuotta 2008 koskevassa ehdotuspyynnössä on meneillään kolme hanketta. FORESTFIRE-hankkeen (PL) tavoitteena on vähentää ihmisen toiminnasta aiheutuvan metsäpalon riskiä metsäpalojen estämistä koskevalla tiedottamisella. EEFOREST-hankkeen (PT) tarkoituksena on vähentää metsäpalojen määrää Taviran kunnassa tehostamalla metsänsuojelua koskevia kampanjoita. FFPE (EE) -hanke kohdistuu metsäpalojen estämistä koskevien toimien täytäntöönpanoon ja tietoisuuden lisäämiseen aiheesta kansallisella tasolla.

[18] Erityisesti ns. Oslon suuntaviivat ja MCDA-suuntaviivat.

[19] Vuonna 2007 esitettiin yksi kuljetuksen rahoittamista koskeva pyyntö, jonka kokonaisarvo oli noin 0,03 miljoonaa euroa. Kuljetusta koskevan yhteisrahoituksen yhteenlaskettu arvo vuosina 2008 ja 2009 oli vuositasolla noin 0,4 miljoonaa euroa. Vuonna 2010 se nousi noin 6.6 miljoonaan (55 pyyntöä), ja vuonna 2011 se on tähän mennessä noussut 10,8 miljoonaan euroon (35 pyyntöä).

[20] http://ec.europa.eu/eu2020/index_fi.htm.