FI    FI  
 EUROOPAN  
KOMISSIO 
Bryssel 13.11.2013  
COM(2013) 785 final 
  
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, 
EUROOPAN KESKUSPANKILLE, EUROOPAN TALOUS- JA 
SOSIAALIKOMITEALLE, ALUEIDEN KOMITEALLE JA EUROOPAN 
INVESTOINTIPANKILLE 
KASVUA JA TYÖLLISYYTTÄ EDISTÄ VÄT SISÄMARKKNAT: SELVITYS 
JÄSENVALTIOISSA TAPAHTUNEESTA  EDISTYKSESTÄ JA JÄLJELLÄ 
OLEVISTA ESTEISTÄ 
 
- Osa vuoden 2014 kasvuselvitystä - 
 
 
2 
  
JOHDANTO 
Finanssi- ja talouskriisi on osoittanut, että Euroopassa tarvitaan perusteellisia 
rakenneuudistuksia. Uudistus ten toteuttamiseksi komissio on esitellyt kunnianhimoisen 
ohjelman, jonka tavoitteena on pa rantaa sisämarkkinoiden toimintaa. Ensimmäiseen ja toiseen 
sisämarkkinapakettiin sisältyy joukko lainsäädän töehdotuksia ja muita to imenpiteitä, joilla 
pyritään edistämään kasvua ja työllisyyttä Eu roopassa. Lisäksi komissio on antanut hiljattain 
ehdotukset, joiden tavoi tteena on jatkaa digitaa listen sisämarkkinoiden to teuttamista. Kaikki 
jäljellä olevat ehdotukset olisi hyväksyttävä  nopeasti, jotta sisämarkkinoiden koko potentiaali 
saataisiin käyttöön ja nämä markkinat voi taisiin mukauttaa 2 000-luvun vaatimuksiin.  
 Sisämarkkinoita ei saada kuitenkaan toim imaan hyvin pelkästään uudistamalla EU:n 
lainsäädäntöä. Sääntöjen on toimittava myös kä ytännössä, jotta kansalaiset, kuluttajat ja 
yritykset voisivat hyödyntää tehok kaasti sisämarkkinoiden tarj oamia etuja. Tarmokkaat ja 
johdonmukaiset toimet ovat tarpeen, jotta markki nat saataisiin toimim aan hyvin ja jäljellä 
olevat esteet voitaisiin poistaa.  Nyt viiden vuoden kuluttua kriisin puhkeamisesta  alkaa näkyä merkkejä elpymisestä. Monet 
jäsenvaltiot ovat ryhtyneet to imiin toteuttaakseen uudistuks ia ja luodakseen paremmat 
markkinaolosuhteet, vaikka lyhyen aikeuroavälin  suuntauksena onkin ollu t suojata kansallisia 
markkinoita.   Tämän kertomuksen tavoitteena on tarkastell a Eurooppa 2020 -strategian yhteydessä, miten 
sisämarkkinat toimivat eri jäsenvaltioissa. Kertomuksessa arvioidaan kriisin alun jälkeistä edistymistä, pyritään tunnistamaan pullonkaulat  ja määrittämään tämän pohjalta politiikan 
painopisteet. Näin ollen kertomuksella tä ydennetään vuodeksi 2014 laaditussa komission 
vuotuisessa kasvuselvityksessä esitettyä yl eisten painopisteiden määritystä ja 
myötävaikutetaan maakohtaisten suositusten tark entamiseen talouspolitiikan eurooppalaisen 
ohjausjakson yhteydessä.  Tämä kertomus painottuu edellisen kertomuks en tavoin keskeisiin aloihin – palveluihin, 
verkkoihin ja digitaalitalouteen – joilla kasvupotentiaali on s uurinta. Palvelualat kasvavat 
nopeasti ja luovat eniten työpaikkoj a. Vaikka edistystä on tapaht unut, lisätoimet ovat tarpeen, 
jotta palvelualojen koko poten tiaali saataisiin käyttöön. Koska palvelut ovat vahvasti 
sidoksissa muihin talouden aloihi n ja erityisesti valmistusteollis uuteen, on toteutettava toimia, 
joilla teollisuustuotteiden sisämarkkinat saadaan toimimaan entistä paremmin. Vaikka 
tavaroiden sisämarkkinat toimivat menestyksekkäästi, EU:n on varmistettava, että sen lainsäädäntö pysyy tarkoituksen mukaisena globalisoituneessa m aailmassa, jossa innovointi on 
avainasemassa ja tuotteet kehittyvät nopeas ti. Sen vuoksi komissio ai koo esittää arvioinnin 
teollisuustuotteiden  sisämarkkinoista vuoden loppuun mennessä. 
 Tämän vuoden kertomuksessa tarkastellaan myös  finanssialan toimintaa, koska parempi 
rahoituksen saanti ja finanssimarkkinoide n yhdentyminen vaikuttavat olennaisesti 
luottamuksen palauttamiseen ja  reaalitalouden rahoittamiseen. 
 Verkot ovat edelleen talouden selkäranka. Sähköi seen viestintään, energiaan ja liikenteeseen 
liittyvällä toiminnalla on yhteen sä 8,9 prosentin osuus lisäarvosta ja 6,1 prosentin osuus 
 
3 
 työllisyydestä EU27-alueella, ja näid en alojen merkitys kasvaa edelleen1. Lisäksi kyseiset alat 
tarjoavat keskeisiä tuotantopanoksia muille taloude n aloille. Digitaaliala  on myös merkittävä 
tuottavuuden, luovuuden ja innovoinnin vauhdittaja. Jo issakin suurissa talouksissa (G8-maat, 
Etelä-Korea ja Ruotsi) internet-talous2 on kasvattanut BKT:tä  21 prosenttia vuosina 2006–
20113.  
 Tämän kertomuksen I osassa analysoidaan edellä mainittuja avainaloja ja määritetään useita 
poliittisia painopisteitä. Kert omuksen II osassa esitetään yleisluonteisempi a havaintoja 
sisämarkkinoiden toiminnasta käyttämällä lä htökohtana EU:n sisäisis tä ja ulkopuolisista 
arvoketjuista tehtyä analyysiä.   
 
I
 OSA — SISÄMARKKINOIDEN TILA AVAINALOILLA , JOILLA ON SUURIN KASVUPOTENTIAALI  
 2.1 Voimaansaattaminen ja täytäntöönpano – yleiskatsaus 
 
• Kesäkuussa 2012 annetussa hallinnoinnin para ntamista käsittelevässä tiedonannossa
4 
mainitaan useita toimenpiteitä, joilla kasvua  voidaan edistää ripe ästi avainaloilla. 
Ensinnäkin tiedonannossa kannatetaan nollatoleranssiin perustuvaa lähestymistapaa : 
jäsenvaltioiden olisi nop easti ja asianmukaisesti saatetta va tiedonannon liitt eessä luetellut 
EU-säädökset osaksi kansallis ia lainsäädäntöjään ja sa atettava ne voimaan, jotta 
täytäntöönpano- ja noudattamisvaj e saataisiin 0 prosenttiin.  
 
• Puolentoista vuoden aikana on saavutettu joit akin hyviä tuloksia (ks. liite). Tiedonannon 
liitteessä lueteltujen, finanssipalveluja, di gitaalisia sisämarkkinoita ja liikennettä 
koskevien säädösten täytäntöönpanossa vaje on o llut tavoitteen mukaisesti 
0 prosenttia . Toisena ääripäänä on kuitenkin energia-ala. Vaikka jäsenvaltiot ovat 
parantaneet tuloksiaan, monet niistä eivät viel äkään noudata säädösten 
voimaansaattamiselle asetettuja määräaikoja. Neljä jäsenvaltiota on jättänyt jopa kolme 
direktiiviä neljästä saattamatta osaksi kansallista lainsäädäntöään. 
 
• Tiedonannossa kehotetaan myös noudattamaan av ainaloilla rivakampaa lähestymistapaa ja 
valvontaa. Kun on olemassa merkkejä keskeisten säädösten rikkomisesta, 
rikkomusmenettelyjen  tulisi kestää keskimäärin en intään 18 kuukautta, ja unionin 
tuomioistuinten tuomioita olisi noudate ttava kokonaan keskimäärin enintään 
12 kuukauden kuluttua. Monilla aloilla on toteutettu toimia sen varmistamiseksi, että EU:n lainsäädännön mahdollisiin rikkomisiin puututaan määrätietoisesti, ja tällaisen 
lähestymistavan tulokset näkyvät selvästi m uun muassa palvelualalla (ks. jäljempänä). 
Siitä huolimatta rikkomusmenettelyt kestävät  edelleen keskimäärin 29,4 kuukautta, ja 
muutamat niistä kestävät y li 50 tai jopa 84 kuukautta. Ti lanne on huomattavasti parempi 
muun muassa energia-alalla (15 kuukau tta) ja liikenneala lla (15,4 kuukautta). 
                                                            
1 Euroopan komission julkaisu Occasional Papers 129, ”Market Functioning in Networ k Industries – Electronic 
Communications, Energy and Transport”, helmikuu 2013. 
2 Kaikki toiminta, joka liittyy intern et-liityntäverkkojen luomiseen ja käy ttöön sekä internetissä tarjottavat 
palvelut (IP-televiestintä, verkkoon tarkoitetun tietoteknisen materiaalin valmistus ja ylläpito, internet-pohjaiset palvelut ja kaikki internetin välityksellä harjoitettava toiminta verkkokaupasta verkkomainontaan). 
3 ”Internet matters, the net’s sweeping impact on grow th, jobs, and prosperity”, McKinsey Global Institute, 
toukokuu 2011. Tutkimuksessa tarkastellaan edellä ma inittuja maita sekä Brasiliaa, Kiinaa ja Intiaa. 
4 Euroopan komission tiedonanto ”Sisämarkkinoiden hallinnoinnin parantaminen”, COM(2012) 259 final, 
kesäkuu 2012. 
 
4 
  
2.2 Palvelumarkkinat 
 
Markkinoiden toimivuus ja EU:n yhdentymisen esteet 
 
Monet jäsenvaltiot toteuttavat palvelua loilla uudistuksia parantaakseen niiden 
toimintaa.  Kuluneen vuoden aikana uudistuksia on toteut ettu erityisesti Espanjassa, Italiassa, 
Kreikassa, Portugalissa ja Puolassa ja vähäise mmässä määrin myös Sloveniassa ja Tšekissä. 
Näihin uudistuksiin jäsenvalt ioita ovat kannustaneet maa kohtaiset suositukset tai 
jäsenvaltioiden hallitusten kanssa sovitut ohjelmat. Uudistuksia tarvitaan kuitenkin 
useammissa jäsenvaltioissa, muun muassa Belgiassa, Itävallassa, Ranskassa ja Saksassa, jotka 
ovat myös saaneet palveluihin liitt yviä maakohtaisia suosituksia. 
 Toinen kannustin uudistu sten tekoon ovat olleet nollatoleranssiin tähtäävät komission 
toimet, joiden tavoitteena on varmistaa pa lveludirektiivin täydel linen noudattaminen . 
Lisäksi 13 jäsenvaltiota on viime vuoden aikana ryhtynyt lisäuudistuksiin komission 
käynnistämien EU:n pilotti- tai rikkomusme nettelyjen johdosta. Uudistukset liittyvät 
enimmäkseen kaupallista viestintää koskeviin  rajoituksiin, kotipaikkavaatimuksiin tai 
toimiluvan alueellisiin rajoituksiin.  Monissa jäsenvaltiossa on jatkettu kesk itettyjen asiointipi steiden kehittämistä  osana 
laajempia pyrkimyksiä tarjota yrityksille katta via sähköisiä viranomaisp alveluja (sähköiseen 
viranomaisasiointiin liittyviä kysymyksiä  käsitellään tarkemmin jäljempänä 
digitaalimarkkinoita käsittelevä ssä jaksossa). Yritykset tarvits evat menestyäkseen luotettavaa 
ja helposti saatavissa olevaa tietoa lakisääteisistä vaatimuksista, ja niiden on pystyttävä hoitamaan hallinnolliset menettelyt verkossa. Tämä on keskitettyjen asiointipisteiden ja 
hiljattain hyväksytyn keskitettyjä asiointipistei tä koskevan peruskirjan tavoite. Keskitetyistä 
asiointipisteistä osa kuuluu jo integroituihin sähköisen viranomaisasioinnin rakenteisiin 
(Alankomaat,  Espanja, Luxemburg, Ruotsi, Tanska , Viro ja Yhdistynyt kuningaskunta). 
Toisissa maissa (Bulgaria, Kreikka ja Rans ka) on tapahtunut edistystä viime vuoden aikana. 
Belgiassa, Latviassa, Puolassa, Romaniassa ja  Saksassa on kuitenkin kiinnitettävä erityistä 
huomiota keskitettyihin asiointipisteisiin ja erityisesti siihen, miten menettelyt voidaan hoitaa loppuun saakka verkossa.  
Palvelualan kehitystä voidaan kuitenkin ede lleen tukea tehokkaasti sisämarkkinoiden 
avulla.  Viime vuoden kertomuksessa esitetyt suuntaukset, jotka osoittivat 
palvelumarkkinoiden yhdentymisen olev an huomattavasti vähäisempää kuin 
tavaramarkkinoiden, ovat yhä voimassa. Tavaro iden sisämarkkinoilla kaupan yhdentyminen 
on noin 22-prosenttista, kun taas palveluj en sisämarkkinoilla vastaava luku on noin 
5 prosenttia
5. Kuluttajien arviot palvelujen sisämar kkinoiden toimivuudesta ovat vastaavasti 
vähemmän myönteisiä kuin ta varoiden sisämarkkinoista6. 
 
Kunnianhimoisemman lähestymistavan  noudattaminen palveludirektiivin 
täytäntöönpanossa voisi edistää kasvua ja työllisyyttä EU:ssa. Toimenpiteet, jotka 
                                                            
5 Kaupan yhdentymistä mitataan jakamalla tavaroiden ja palvelujen tuontien ja vientien keskiarvo BKT:llä. 
6 Ks. terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston teettämä kuluttajamarkkinoiden seurantatutkimus 2013, jota 
käytetään tulevassa kymmenennessä kuluttajamarkkinoiden tulostaulussa, 
http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm. 
 
5 
 jäsenvaltiot toteuttavat pannaks een palveludirektiivin täytäntöön, kasvattavat BKT:tä noin 
0,8 prosenttia 5–10 vuoden aikana. Pelkästään palveludirektiivin kunnianhimoisempi täytäntöönpano voisi kasvattaa BK T:tä vielä 0,6–2,6 lisäprosenttia
7. 
 
Palveludirektiivin täytäntöönpanosta hiljattain te hty vertaisarviointi on kuitenkin vahvistanut 
aiemman arvioinnin8, jonka mukaan monet jäsenvaltiot eivät ole tehneet merkittäviä 
oikeasuhteisuustestejä palvelualalla vielä voimassa olevista vaatimuksista9. Tällaisia 
testejä tarvitaan sen arvioimiseksi, ovatko asetet ut rajoitukset aiheelli sia ja voidaanko samat 
yleisen edun mukaiset tavoitt eet saavuttaa vähemmän rajoittav illa toimenpiteillä. Sen vuoksi 
voimaan on jäänyt liian monia sijoittautumisoi keuden rajoituksia, kuten tietyn oikeudellisen 
muodon vaatiminen yrityksiltä tai osakkuus- ja  pääomavaatimukset. Nämä esteet voivat 
rajoittaa palveluyritysten sijoittautumista sisämarkkinoille, haitata tiettyjen 
liiketoimintamallien kehittämistä tai rajoittaa inve stointeja tällä alalla, mikä vaikuttaa kasvuun 
ja innovointiin.  Ongelmana on edelleen kansal listen sääntöjen kirjavuus työ-, vero-, terveys- ja turvallisuus- 
sekä kuluttajasuojalainsääd ännössä ja sopimusoikeudessa . Tästä syntyy rajatylittävän 
toiminnan yhteydessä sääntöjen noudattamise en liittyviä kustannuksia, jotka vaikuttavat 
erityisesti mikroyrityksii n ja pieniin yrityksiin.  
 
Useat jäsenvaltiot ovat käynnistäneet m yös ammattitoiminnan harjoittamisoikeutta 
koskevia uudistuksia, mutta siitä huolimatta moniin ammatteihin pääsyä rajoitetaan 
edelleenkin.  Ammattitoiminnan harjoittamisen esteinä ovat usein ammattipätevyyttä koskevat 
vaatimukset tai säännöt, joilla rajoitetaan  palveluntarjoajien määrää markkinoilla. Niitä 
voidaan perustella tarpeella taata palvel ujen laatu, varmistaa ammatinharjoittajien 
asianmukainen tekninen tietämys ja suojella kuluttajia ammattivirheiltä, mutta ne asettavat huomattavia rajoituksia ammatteihin pääsylle ja  niiden harjoittamiselle. Monet jäsenvaltiot 
ovat alkaneet tarkastella näitä vaatimuksia uudelleen  arvioidakseen, voidaanko 
yhteiskuntapoliittiset edut saavuttaa rajoittama tta markkinoillepääsyä ja kilpailua. Portugali 
on tekemässä laajaa säänneltyjen ammattien karto itusta ja uudistusta. Italia on tarkistanut 
horisontaalista sääntelyään. Espa nja on esittänyt lainsäädäntö luonnoksen, jonka tavoitteena on 
rajoittaa ammattijärjestöjen valtaa eri aloilla. Al akohtaisia uudistuksia on käynnistetty myös 
Puolassa, Slovakiassa ja Tšekissä, ja sell aisia kaavaillaan Tanskassa. Komissio aikoo 
helpottaa tällaisia uudelleentarkas teluja ammattipätevyysdirektiivin
10 nojalla käynnistetyn 
keskinäisen arvioinnin avulla m uun muassa Itävallan, Ranskan ja  Saksan kaltaisissa maissa, 
joissa on varaa tehdä  lisäuudistuksia.  
 
Terveyspalvelujen alalla  monien jäsenvaltioiden on perustet tava vielä riittävin resurssein 
varustettuja kansallisia yhteyspisteitä, jotk a auttavat potilaita käyttämään oikeuksiaan 
rajatylittävään terveydenhuoltoon.  Potilaiden ohe lla terveyspalvelualan  ammattilaisten ja 
terveyspalvelujen tarjoajien vapaa liikkuvuus tarjoaa suuria mahdollisuuksia.  
                                                            
7 Euroopan komission julkaisu Economic Paper 456: ”The economic impact of the Services Directive: A first 
assessment following implementation”, kesäkuu 2012. 
8 Euroopan komission tiedonanto palveludirektiivin täytäntöönpanosta, ”Kasvua luovia uusia palveluita koskeva 
kumppanuus vuosina 2012–2015”, COM(2012) 261 final, kesäkuu 2012. 
9 Komission tiedonanto ammatteihin pääsyä koskevien kansallisten säännösten arvioinnista, COM(2013) 
676 final, lokakuu 2013, sekä komission yksiköiden työasiakirja oikeudellista muotoa, osakkuutta ja hintoja koskevien vaatimusten vertaisarvioinnista palveludirektiivin yhteydessä, SWD(2013) 402 final, lokakuu 2013. 
10 http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications /policy_developments/index_en.htm#maincontentSec1 
 
6 
  
Joitakin uudistuksia on käynnistetty myös vähittäispalv elujen alalla, ja niitä on 
jatkettava, jotta voidaan poist aa jäljellä olevat kilpailun esteet, jotka haittaavat muun 
muassa kaupallista sijoittautumista.  Suomi on käynnistänyt uudistuksia lisätäkseen 
kilpailua vähittäiskaupan alal la. Espanja on toteuttanut pi eniin myymälöihin liittyviä 
uudistuksia, muttei ole puuttunut suurempia yrityks iä koskeviin rajoituksiin. Vaikka joitakin 
rajoituksia voidaan perustella yleise n edun mukaisilla tavoitteilla (kuten 
ympäristövaikutuksilla), toisia rajoituksia on vaikeampi perustel la erityisesti sen vuoksi, että 
ne heikentävät kilpailua ja vaikuttavat kielteisesti sekä toimialaan (uudenaikaistaminen ja 
tehokkuus) että kuluttajiin (väh emmän valinnanvaraa, korkeam mat hinnat). Taloudellinen 
tarveharkinta on palveludirektiivin mukaan kielle ttyä, mutta sitä käytetään yhä Alankomaissa 
ja Unkarissa sekä tiety illä Espanjan ja Saksan alueilla . Komissio on antanut maakohtaiset 
suositukset Belgialle, Espanjalle, Ranskalle,  Saksalle, Suomelle, Tanskalle ja Unkarille 
kannustaakseen niitä lisäuudistuksiin . Kuten Euroopan vähittäiskaupan 
toimintasuunnitelmassa11 todetaan, komissio on käynnistämä ssä kaupallista sijoittautumista 
koskevaa laajempaa keskustelua ja parhaiden kä ytäntöjen vaihtoa jäse nvaltioiden välillä. 
 
Vähittäismarkkinoiden kilpailuun voivat vaikuttaa myös rajatylittäviä 
tavaratoimituksia ko skevat rajoitukset.  Vähittäismyyjät eivät voi aina hankkia tavaroitaan 
parhaaseen hintaan koko Euroopa sta. Kansallisten markkinoide n välisiin hintaeroihin on 
olemassa päteviä syitä, mutta nä htävissä on myös merkkejä alueellisista toimitusrajoituksista, 
jotka estävät hintojen alentamisen joillakin ka nsallisia markkinoilla (B elgia ja Luxemburg) 
erityisesti silloin, kun on kyse merkkituotteis ta. Komissio aikoo tutkia asiaa tarkemmin 
vuonna 2014 kuulemalla sidosryhmiä väitetyistä alue ellisista toimitusrajo ituksista ja päättää 
sen jälkeen mahdollisista jatkotoimista.  Toisinaan kuluttajat kohtaavat yhä erityises ti verkkokaupassa sellaisi a tilanteita, joissa heidän 
kansalaisuutensa tai asuinpaikkansa estää heitä hankkimasta tuotteita ja palveluja  koko 
sisämarkkinoilta tai lisää hintaa, joka heidän on maksettava niistä. Tällainen koettu syrjintä ei 
aina johdu objektiivisesta markkinatilanteesta, ja se vaikuttaa kuluttajien luottamukseen 
sisämarkkinoilla. 
 
Viranomaiset ovat merkittäviä palvelujen käyttäjiä Euroopassa. Soveltamalla hankintasääntöjä asianmukaisesti, tehokkaasti ja avoimesti saavutetaan merkittäviä etuja. 
Monet jäsenvaltiot, kuten Espanja, Italia , Kreikka ja Portugali, ovat toteuttaneet julkisia 
hankintoja koskevia uudistuksia
12. Useissa jäsenvaltioissa olisi palveluntarjoajien ja 
talousarvioiden kannalta hyödyllist ä nopeuttaa menettelyjä, lisätä ju lkisiin tarjouskilpailuihin 
osallistumista sekä niiden avoimuutta ja ehkäistä sääntöjenvastaisuuksia (esimerkiksi 
investoimalla julkisista hankinnoista vastaavie n virkamiesten ammattitaitoon tai lisäämällä 
ilmoitusten julkaisemista). Yleisesti katsoe n olisi myös hyödyllistä parantaa tämän alan 
hallinnointia (muun muassa seurannan ja tiedotuksen parantaminen sekä parhaiden 
käytäntöjen levittäminen). Uudistuksia tarvitaan erityisesti (muttei pelkästään), Bulgariassa, Italiassa, Maltassa, Romaniassa, Saksassa ja Unkarissa, kuten näille maille vuonna 2013 
osoitetuissa maakohtaisissa suos ituksissa todetaan. Erityisiä säästöjä voitaisiin saavuttaa 
parantamalla julkisten sääntöjen noudattamista jätehuollon se kä tieto- ja vi estintätekniikan 
                                                            
11 Komission tiedonanto ”Euroopan vähittäiskaupan toimintasuunnitelma”, COM(2013) 36 final, tammikuu 
2013. 
12 Sähköisiin hankintoihin liittyviä näkökohtia tarkastellaan digitaalimarkkinoita käsittelevässä jatkossa.  
 
7 
 alalla näiden alojen tal oudellisen merkityksen vuoksi13, koska tällaisilla toimilla 
parannettaisiin kilpailu a näillä markkinoilla.  
 
Politiikan painopisteet 
 
Edellä esitetyn perusteella jä senvaltioiden olisi keskityttävä seuraaviin ensisijaisiin 
tavoitteisiin:  
• Palveludirektiivin täytäntöönpanoon  sovelletaan kunnianhimoisempaa 
lähestymistapaa  tarkastelemalla järjestelmällisesti s ääntelykehyksiä siltä kannalta, ovatko 
jäljellä olevat esteet  tarpeellisia ja oikeas uhteisia. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä 
oikeudellisista muodoista ja osakkuudesta h iljattain tehdyssä vertaisarvioinnissa 
mainittuihin rajoituksiin. 
 
• Sisämarkkinaperiaatteet otetaan asianmuk aisesti huomioon annettaessa palvelujen 
tarjoamiseen ja sijoittautumiseen vaikuttavia kansallisia sääntöjä , kuten kansallista 
verotusta, työoikeutta ja kuluttajansuo jaa koskevia sääntöjä. Kokonaisvaltaisen 
lähestymistavan soveltaminen palveluihin on ainoa keino edistää merkittävästi palvelujen sisämarkkinoiden yhdentymistä. 
 
• Palvelualaa koskevaa lainsäädäntöä yksinkertaistetaan siten, että hallintomenettelyt 
yksinkertaistuvat erityisesti pk-yritysten ka nnalta. Sähköinen vira nomaisasiointi on 
tehokas keino saavuttaa tämä tavoite . Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi parannettava 
keskitettyjen asiointipisteiden toimintaa  entisestään liittämällä ne sähköisiin 
viranomaispalveluihin (ks. m yös jäljempänä oleva digitaalim arkkinoita käsittelevä jakso).   
 
• Hyödynnetään säänneltyjen ammattien avoimuuteen ja keskinäiseen arviointiin liittyvän 
aloitteen tarjoamaa tilaisuutta ja tehdään perusteellinen kartoi tus kansallisella tasolla 
asetetuista rajoituksista, jotka vaikuttavat säännelt yihin ammatteihin pääsyyn . 
Kartoituksessa olisi selvite ttävä, onko rajoituksia aiheel lista pitää voimassa ottaen 
huomioon niiden kerrannaisvaikutukset muihin  markkinoihin. Lisäksi olisi selvitettävä, 
voidaanko kuluttajien edut ja yleinen etu tu rvata vähemmän rajoittavilla mekanismeilla. 
 
• Vahvistetaan kilpailua poistamalla esteit ä koko palvelualalta, vähittäispalvelut 
mukaan luettuina  Erityisesti olisi poistettava kaupallista sijoittautumista koskevat 
rajoitukset, jotka eivät ole välttämättömiä tai oi keasuhteisia, ja taloud ellinen tarveharkinta 
olisi poistettava järjestelmällisesti. 
 
• Edistetään hintaerojen ja kuluttajie n oikeuksien selkey ttä ja tuntemista  koko 
sisämarkkinoilla erityisesti Eu roopan kuluttajakeskusten ja  muiden vastuuviranomaisten 
välityksellä. Lisäksi olisi pyr ittävä vähentämään kuluttajien  perusteetonta syrjintää. 
 
                                                            
13 Jätteiden keräämiseen ja käsittelyyn liittyvien sopimusten arvo vuonna 2010 oli 12,674 miljardia euroa, joka 
on 10 prosenttia toimialan koko liikevaihdosta kyseisenä vuonna tai noin kolmannes jätehuollon tavaroihin, urakoihin ja palveluihin liittyvistä julkistalouden menoista. Tieto- ja viestintäteknisiä laitteistoja, ohjelmistoja ja 
palveluja koskevien jälki-ilmoitusten arvo EU27-alueella vuonna 2010 oli puolestaan 22,483 miljardia euroa. 
Näitä kysymyksiä käsitellään tarkemmin asiakirjassa ”Sector analysis of Public Procurement, criteria for selecting sectors and initial analysis of two sectors:  waste collection & treatment and ICT contracts”, 25. 
kesäkuuta 2013.  
 
8 
 • Perustetaan kansallisia yhteyspisteitä auttam aan potilaita, jotka hakeutuvat 
ulkomaille hoitoon .  
 
• Toteutetaan toimia, joilla yksinkertaistetaan ja nopeutetaan julkisia 
tarjouskilpailumenettelyjä , lisätään osallistumista tarjouskilpailuihin  muun muassa 
lisäämällä avoimuutta ja hintojen julkaisemista sekä investoidaan julkisista 
hankinnoista vastaavien vi rkamiesten ammattitaitoon . Jäsenvaltioiden  olisi myös 
ehkäistävä aktiivisesti sääntöjenvastaisuuks ia ja parannettava ju lkisten hankintojen 
hallinnointia. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä siihen, että  julkisia hankintoja koskevia 
sääntöjä sovelletaan asianmukaisesti jätehuollon sekä tieto- ja viestintätekniikan alalla.  
 2.3 Finanssipalvelut  
 Markkinoiden toimivuus ja EU:n yhdentymisen esteet  
Yleisesti katsoen finanssimarkkinoiden hajanaisuus on lisääntynyt kriisin aikana . 
Hajanaisuudella tarkoitetaan tällöin kansallisten markkinoiden toiminnassa ja toimivuudessa 
esiintyviä eroja, jotka johtuvat pääoman ja finanssipalveluj en vapaata liikkuvuutta haittaavista 
esteistä. Tämä suuntaus olisi käännettävä, vaik ka näkyvissä on nyt merkkejä vakautumisesta. 
Hajanaisuus käy selvästi ilmi vastauksista, joita  yritykset ovat antaneet  rahoituksen saantia 
käsittelevään SAFE-tutkimukseen
14. Vastaukset osoittavat eri maiden välillä olevan 
huomattavia eroja. Hajanaisuus ilmenee myös ve rrattaessa eri pankkila inojen korkoja eri 
jäsenvaltioissa, kuten kaavio 1 osoittaa (korot ovat erityisen tärkeitä kotitalouksille ja pk-
yrityksille).   
Kaavio 1: Finanssialan ulko puolisille yrityksille myönnettyjen lainojen korot  
(maturiteetti enintään 1 vuosi; maksamaton summa,  keskimääräiset korot tammikuusta elokuuhun 
2013) 
 - 1,00 2,00 3,00 4,00 5,00 6,00 7,00 8,00 9,00 10,00
Itävalta
Belgia
Bulgaria
Kypros
Tšekki
Viro
Suomi
Ranska
Saksa
Kreikka
Unkari
Irlanti
Italia
Latvia
Liettua
Luxemburg
Malta
Alankomaat
Puola
Portugali
Romania
Slovakia
Slovenia
Espanja
Ruotsi
Yhdistynyt kuningaskunta
EU:n keskiarvo
 
Lähde: Euroopan keskuspankki. Kroatiaa ja Tanskaa koskevat tiedot puuttuvat. 
                                                            
14 http://www.ecb.europa.eu/stats/mone y/surveys/sme/html/index.en.html 
 
9 
 Merkittäviä eroja on havaittavissa myös luottovol yymeissä (ks. kaavio 2). Vaikka tiedot eivät 
ole täysin vertailukelp oisia, mikä johtuu suhdannekehityks essä esiintyvistä eroista sekä 
joissakin jäsenvaltioissa toteutetuista erityistoim ista (esimerkiksi Espanjassa tietyt lainat on 
siirretty roskapankkiin, joka ei ole ra halaitos), selvää on kuitenkin, että rajoitettu luoton 
myöntäminen tai kalliin luoton myöntämine n on vaikuttanut osaltaan siihen, että 
pankkien kautta reaalitalouteen välitetyn  luoton kokonaisvolyymi on supistunut 
merkittävästi EU:ssa . 
 
Kaavio 2: Finanssialan ulkopuo lisille yrityksille myönnetyt lainat, rahalaitosten taseet 
(vuotuiset kasvuluvut, elokuu 2013), 
-15,00-13,00-11,00-9,00-7,00-5,00-3,00-1,00 1,00 3,00 5,00
Itävalta
Belgia
Bulgaria
Kypros
Tšekki
Viro
Suomi
Ranska
Saksa
Kreikka
Unkari
Irlanti
Italia
Latvia
Liettua
Luxemburg
Malta
Alankomaat
Puola
Portugali
Romania
Slovakia
Slovenia
Espanja
Ruotsi
 
Lähde: Euroopan keskuspankki. Kroatiaa, Tanskaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevat tiedot 
puuttuvat..  
Markkinoiden hajanaisuus ilmenee myös kul uttajien arvioista. Kuluttajien mukaan 
finanssipalvelut15 ovat erityisen alisuoriutuva markkina ryhmä, ja näitä palveluja koskevissa 
arvioinneissa havaitaan suurimmat erot er i jäsenvaltioiden vä lillä. Erityisen huonoja 
arviointeja on annettu Et elä- ja Itä-Euroopassa si jaitsevissa jäsenvaltioissa16.  
 Markkinoiden hajanaisuutta on toisinaa n pahentanut joidenkin kansallisten 
valvontaviranomaisten toimintatapa sekä eu roalueen jäsenvaltioissa että euroalueen 
ulkopuolisissa jäsenvaltioissa. Voidakseen puuttua joihinkin valtionvelkakriisin laukaisemiin vakausongelmiin eräät valvontavir anomaiset ovat toteuttaneet vakautta ja luotettavuutta 
turvaavia toimenpiteitä, joilla  on rajoittavia vaikutuksia , kuten toimenpiteet, joiden 
tavoitteena on säilyttää likviditeetti, osingot  ja muut pankkivarat kansallisten rajojen 
                                                            
15 Lainojen, luoton ja luottokorttien, pankkitilien, asuntolainojen, sijoitustuotteiden, yksityisten 
eläkejärjestelmien ja arvopapereiden sekä yksittäisten eläkerahastojen markkinat. 
16 Ks. terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston teettämä kuluttajamarkkinoiden seurantatutkimus 2013, jota 
käytetään tulevassa kymmenennessä kuluttajamarkkinoiden tulostaulussa, 
http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm. 
Arvioinnissa viitataan markkinoiden to imivuutta mittaavaan MPI-indeksiin (Market Performance Index), joka on 
yhdistetty indeksi ja sisältää kuluttajien arvioinnit tiettyjen markkinoiden vertailtavuudesta, niihin kohdistuvasta 
luottamuksesta ja tyytyväisyydestä ja niihin liittyvistä ongelmista ja valituksista.  
 
10 
 sisäpuolella17. Vaikka vakautta ja luotettavuutta turvaavat rajoittavat toimenpiteet voivat olla 
aiheellisia finanssimarkkinoiden vakauden säilyttämiseksi, kansallisten valvontaviranomaisten on kuitenkin varmistettava,  että kaikki toimenp iteet, jotka saattavat 
rajoittaa pääoman vapaata liikkuvuu tta, ovat syrjimättömiä ja oi keasuhteisia tavoitteeseensa 
nähden. Jotta sisämarkkinoiden pirstoutumisri skejä voitaisiin vähentää, kansallisten 
valvontaviranomaisten on tehtävä toistensa kanssa tiivistä ja lojaalia yhteistyötä Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) tuella. 
 
Hiljattain annettu pankkien vakavaraisuusvaatimuksiin liittyvä paketti
18 vakauttaa EU:n 
pankkeja ja parantaa niiden kykyä hallita asianm ukaisesti toimintaansa liittyviä riskejä sekä 
kattaa tappiot, joita voi aiheutua l iiketoiminnassa. EU:n 28 jäsenvaltion on varmistettava, 
että nämä säännöt pannaan 1. tammikuuta 2014 mennessä täytäntöön .  
 Laatimalla yhteinen sääntökirja , jonka avulla varmisteta an sääntöjen, valvonnan ja 
kriisinratkaisun yhdenmukaisuus koko EU:ssa ja pankkiunionin luominen, pyritään 
luottamuksen palauttamiseen ja rahoituksen helpottamiseen, joilla edistetään 
finanssipalvelujen sisämarkkinoita . Sen vuoksi on äärimmäisen tärkeää saada kaikki 
yhteisen sääntökirjan rakenneosat
19 valmiiksi ja panna säänt ökirja nopeasti ja tehokkaasti 
täytäntöön. Vastaavasti on ratkaisevan tärkeää varmistaa, että kun finanssialan 
uudistusohjelman muut keskeiset  osat ovat tulleet voimaan, ne  pannaan  asianmukaisesti, 
nopeasti ja yhdenmukaisesti täytäntöön , jotta voidaan säilyttää rahoitusvakaus ja palauttaa 
kuluttajien luottamus.  
 
Yhteistä valvontamekanismia koske vassa asetuksessa edellytetään omaisuuserien laadun 
tarkastelua  ennen kuin uusi valvontaviranomainen eli EKP aloittaa suoran valvonnan. 
Tarkastelu on osa laajempaa hanketta, jossa on mukana Euroopan pankkiviranomainen ja 
johon kuuluvat myös pankkitaseiden  arvioinnit ja stressitestit20. Tällä hankkeella pyritään 
parantamaan markkinoiden luottamusta ja ehey ttämään finanssialan pirstoutumista. Sen 
vuoksi on tärkeää, että jäsenvaltiot valmistautuvat siihen huolellisesti  toteuttamalla kaikki 
tarvittavat toimet, joihin kuuluvat myös asianm ukaisten varautumisjärjestelyjen käyttöönotto 
ennen hankkeen saattamista päätökseen sekä  valmistautuminen pankeille annettavia 
valtiontukia koskevien tarkistett ujen sääntöjen täytäntöönpanoon. 
 Ennen vaihtoehtoisten sijoitusrahast ojen hoitajia koskevan direktiivin
21 voimaantuloa 
tällaisten sijoitusrahastojen hoitajien Euroopa ssa harjoittama toiminta ei ollut riittävän 
avointa eikä siihen liittyviin riskeihi n puututtu riittävästi sääntely- ja 
                                                            
17 Komission yksiköt ovat saaneet kansallisilta valvontaviranomaisilta luottamuksellisia tietoja eri jäsenvaltioissa 
toteutetuista vakautta ja luotettavuutta turvaavista toimenpiteistä, joilla on puututtu rahoitusvakautta uhkaaviin 
ongelmiin, mutta joilla saattaa olla myös rajoittavia vaikutuksia. 
18 Direktiivi 2013/36/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja 
luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä 
direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY kumoamisesta ja asetus (EU) N:o 575/2013, annettu 26 päivänä 
kesäkuuta 2013, luottolaitosten ja sijoituspalveluyrityst en vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 
648/2012 muuttamisesta. 
19 Näihin rakenneosiin kuuluvat erityisesti yhteinen kriisin ratkaisumekanismi ja yhteinen kriisinratkaisurahasto 
sekä pankkien elvytys- ja kriisinratkaisudirektiivi. 
20 http://www.ecb.europa.eu/press/pr/date/2013/html/pr131023.en.html 
21 Direktiivi 2011/61/EU, annettu 8 päivänä kesäkuuta 201 1, vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista ja 
direktiivin 2003/41/EY ja 2009/65/EY sekä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ja (EU) N:o 1095/2010 
muuttamisesta. 
 
11 
 valvontajärjestelyillä . Vaikka määräaika direktiivin saattamiselle osaksi kansallista 
lainsäädäntöä oli heinäkuussa 2013, kaikki jäsenvaltiot eivä t ole vieläkään siirtäneet 
direktiiviä kansalliseen lainsäädäntöönsä.  
Euroalueen yhdentyneet maksumarkkinat teke vät maksujen suoritta misesta halvempaa, 
helpompaa ja turvallisempaa. Yli kymmenen vuotta sen jälkee n, kun euro otettiin käyttöön 
yhteisenä valuuttana ja maksuvä lineenä, käytössä on yhä 28 erilai sta käteismaksujärjestelmää. 
SEPA-asetuksessa
22 asetetaan 1. helm ikuuta 2014 määräajaksi , johon mennessä 
kotimaisista ja Euroopan sisäisistä euromääräisi stä tilisiirroista ja suoraveloituksista on 
siirryttävä SEPA-tilisiirtoihin ja -suoravel oituksiin. Tällä on välittömiä vaikutuksia 
euroalueella vuosittain suoritettaviin yli 35 m iljardiin tilisiirtoon ja suoraveloitukseen. EKP:n 
SEPA-indikaattorin mukaan SEPA-tilisiirtojen osuus oli euroalueella  heinäkuussa yhteensä 
50 prosenttia (helmikuussa niiden osuus oli ol lut 38,2 prosenttia) ja SEPA-suoraveloitusten 
osuus vastaavasti 4,8 prosenttia (helmikuussa 2,3 prosenttia). Tämä merkitsee sitä, että 
kaikkien osapuolten on viipymättä ja huomattavan paljon tehostettava SEPAan 
valmistautumista, tiedotustoimia ja täytäntöönpanotoimenpiteitä.  
EU:n tasolla on toteutettu useita toimia, joilla on pyritty parantamaan pk-yritysten 
mahdollisuuksia saada rahoitusta
23. Jäsenvaltioiden on kansallisella tasolla tuettava 
tehokkaammin pk-yritysten rahoituksensaantimahdollisuuksia ja hyödynnettävä myös EU:n tasolla olevia toimintamahdollisuuksia, joihin kuuluvat sääntely, EU:n rahoitusinstrumentit, 
riskirahoitusta koskevat uudet valt iontukisäännöt ja muut toime npiteet, joilla voidaan parantaa 
pk-yritysten toimintaympäristöä.  
Toinen pk-yritysten kannalta ratkaiseva tekijä on saada yritystietoja koko 
sisämarkkinoilta , koska tietojen saanti helpottaa pk-yritysten rajatylittävää toimintaa ja 
niiden rahoitusta. Ensimmäisenä merk ittävänä toimena tässä yhteydessä on saattaa keskus-, 
kauppa- ja yhtiörekistereiden yht eenliittämistä ko skeva direktiivi
24 osaksi kansallista 
lainsäädäntöä viimeistään 7. heinäkuuta 2014. Di rektiivissä vaaditaan kaikkia jäsenvaltioita 
liittämään yritysrekisterinsä sähköise sti yhteen. Jatkotoimiin kuuluvat 
                                                            
22 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 260/2012, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2012, 
euromääräisiä tilisiirtoja ja suoraveloituksia koskevista te knisistä ja liiketoimintaa koskevista vaatimuksista sekä 
asetuksen (EY) N:o 924/2009 muuttamisesta. 
23 Komissio käynnisti vuonna 2011 EU:n tasolla pk-yr itysten rahoituksensaantimahdollisuuksia koskevan 
toimintasuunnitelman. Maaliskuussa 2013 käynnistettiin myös julkinen kuuleminen pitkän aikavälin rahoituksesta, muun muassa pk-yritysten rahoituksensa antimahdollisuuksista. Lisäks i on annettu kaksi 22. 
heinäkuuta 2013 voimaan tullutta asetusta sellaisille sijoitu srahoituksille tarkoitetusta eurooppalaisesta passista, 
joiden kohderyhminä ovat listaamattomat pk-yritykset ja yhteiskunnalliset yritykset. Euroopan komissio ja EIP 
tekevät parhaillaan tiiviistä yhteistyötä kehittääkseen aloitteen, jonka tavoitteena on laajentaa riskinjakovälineitä 
Euroopan komission, EIP:n ja EIR: n välillä ERI-rahastoista saatavalla tuella, jotta voitaisiin lisätä 
yksityissektorin pääomamarkkinoiden investointeja pk-yrityksiin.  Lokakuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto 
hyväksyi tämän pk-yrityksiä koskevan aloitteen, ja se on parhaillaan Euroopan parlamentin käsiteltävänä. Pk-
yrityksille muun muassa rahoitusinstrumenttien välityksellä annettava tuki on nykyään lähes 70 miljardia euroa, 
jotka saadaan EAKR:stä ja ESR:stä koheesiopolitiikan puitteissa, ja se kuuluu tulevaisuudessakin Euroopan 
rakenne- ja sijoitusrahastojen painopisteisiin vuosina 2014–2020.  
24 Direktiivi 2012/17/EU, annettu 13 päivänä kesäkuuta 2012, neuvoston direktiivin 89/666/ETY sekä Euroopan 
parlamentin ja neuvoston direktiivien 2005/56/EY ja 2009/101/EY muuttamisesta keskus-, kauppa- ja 
yhtiörekistereiden yhteenliittämisen osalta.  
 
12 
 maksukyvyttömyysrekistereiden yhteenliittämine n Euroopan oikeusportaalin välityksellä25 ja 
maksukyvyttömyyslainsäädännön uudistaminen EU:ssa26. 
 
Politiikan painopisteet  
Edellä esitetyn perusteella jä senvaltioiden olisi keskityttävä seuraaviin ensisijaisiin 
tavoitteisiin:  
• Varmistetaan, että pankkien vakavarai suusvaatimuksia koskevat uudet säännöt 
pannaan täytäntöön viimeistään 1. tammikuuta 2014.  
 
• Ennen pankkien omaisuuserien laadun tark astelua, taseiden arviointeja ja 
stressitestejä  tehdään kaikki tarpeel liset järjestelyt, joih in kuuluvat asianmukaisten 
varautumisjärjestelyjen käyttöönotto sekä  valmistautuminen pankeille annettavia 
valtiontukia koskevien tarkistett ujen sääntöjen täytäntöönpanoon.  
 
• Varmistetaan, että kans alliset valvontaviranomaiset noudattavat täysin 
pankkilainsäädännössä aset ettuja yhteistyö vaatimuksia, jotta ne eivät toimisi 
koordinoimattomalla tai kohtuuttomalla tavalla toteuttaessaan vakautta ja 
luotettavuutta turvaavia rajoittavia toimenpiteitä.  Tämä on erityisen tärkeää ennen 
yhteisen valvontamekanismin täysimittaista käyttöönottoa. 
 
• Saatetaan vaihtoehtoisten sijoitusrahast ojen hoitajia koskevan direktiivin 
täytäntöönpano päätökseen.  
 
• Varmistetaan, että kaikki markkinato imijat siirtyvät lopullisesti SEPA-
järjestelmään ennen 1. helmikuuta 2014.  Kansallisia viestintä- ja tiedotustoimia on 
tehostettava erityisesti pk-yritysten, pienten julkishallintojen ja paikallisviranomaisten 
osalta.  
• Kannustetaan ja tuetaan pk-yrityksiä niiden rahoituksensaantimahdollisuuksien 
parantamisessa  erityisesti seuraavin keinoin:  
 
o Kehitetään vaihtoehtoja pan kkirahoitukselle sekä innovatiivisia rahoituslähteitä , 
esimerkiksi pk-yritysten joukkolainoja ja vaihtoehtoisia os akemarkkinoita, ja 
edistetään pk-yritysten tai nopeasti kasvav ien yritysten noteeraam iseen erikoistuneiden 
osakemarkkinoiden perustamista sekä j oukkorahoitusta ja riskipääoman saantia. 
Riskipääoman saanti on jo mahdollis ta koko Euroopassa eurooppalaisten 
riskipääomarahastojen
27 ja eurooppalaisten yhteisk unnalliseen yrittäjyyteen 
erikoistuneiden rahastojen28 ansiosta. Lisäksi myöhemmin annettavat riskirahoitusta 
                                                            
25 Tätä ennen toteutettiin pilottihanke eräiden jäsenvaltioiden kanssa ja annettiin komission ehdotus 
maksukyvyttömyysmenettelyistä annetun asetuk sen muuttamisesta. Ks. ehdotus asetukseksi 
maksukyvyttömyysmenettelyistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1346/2000 muuttamisesta, COM(2012) 
744 final, joulukuu 2012. 
26 Tiedonanto ”Uusi eurooppalainen lähestymistapa liiket oiminnan epäonnistumiseen ja maksukyvyttömyyteen”, 
COM(2012) 742, joulukuu 2012. 
27 Asetus (EU) N:o 345/2013, annettu 17 päivänä huhtikuuta 2013, eurooppalaisista riskipääomarahastoista. 
28 Asetus (EU) N:o 346/2013, annettu 17 päivänä huh tikuuta 2013, eurooppalaisi sta yhteiskunnalliseen 
yrittäjyyteen erikoistuneista rahastoista.  
 
13 
 koskevat valtiontukisäännöt tasapuolistavat toimintaedellytyksiä jäsenvaltioissa ja 
antavat pk-yrityksille paremmat mahdollisuudet saada riskipääomaa. 
 
o Parannetaan pk-yrityksiä koskevien luo ttoluokitusten antamista ja helpotetaan 
rajatylittävää yritystietojen saantia, jotta tällaiset tiedot olis ivat saatavissa koko 
EU:ssa.  Ensimmäinen askel tähän suuntaa n on saattaa kes kus-, kauppa- ja 
yhtiörekistereiden yhteenliittämistä koskeva direktiivi määräajan kuluessa osaksi kansallisia lainsäädäntöjä. 
 
o Parannetaan rahoitusvirtojen kulkua toim itusketjussa, kaupan rahoitus mukaan 
luettuna, ja ehkäistään maksuviiveitä, millä helpotetaan pk-yritysten maksuvalmiusongelmia ja parannetaan pk-yritysten käyttöpääomaa. 
 
2.4 Energiamarkkinat 
 Markkinoiden toimivuus ja EU:n yhdentymisen esteet 
 
Kolmannen energiapaketin tavoitteena on to teuttaa kaasun ja sähkön sisämarkkinat.  
Vaikka energiapaketissa asetetun määräajan päättymisestä on kulunut jo yli kaksi vuotta, 
siinä annettujen direktiivien saattamisessa osak si kansallisia lainsäädäntöjä sekä niiden 
täytäntöönpanossa ja tosiasiallisessa  soveltamisessa es iintyy yhä viiveitä . Lokakuun 25. 
päivänä 2013 oli vielä 12 tapausta, joissa direkt iivejä ei ollut saatettu osaksi kansallista 
lainsäädäntöä. Niistä yhde ksässä tapauksessa komissio on nostanut kanteet EU:n 
tuomioistuimessa, ja kolmessa tapauksessa se  on antanut perustellu t lausunnot seitsemälle 
jäsenvaltiolle (Irlanti, Liettua,  Puola, Romania, Slovenia, Su omi ja Viro). Lisäksi komissio 
arvioi edelleen, ovatko kansalliset säädökset di rektiivien mukaisia, koska  monista säädöksistä 
on ilmoitettu vasta äskettäin.  Energiainfrastruktuuriin , kuten kaasuputkiin  ja sähköverkkoihin, varastointiin ja 
nesteytettyä maakaasua  koskeviin hankkeisiin,  tarvitaan vielä huoma ttavia investointeja , 
jotta energia saataisiin virtaamaan vapaasti ja  jotta sillä voitaisiin käydä kauppaa yli rajojen 
toimitusvarmuuden turvaamiseksi. Vuonna 2013 annettiin 13 jäsenvaltiolle (Bulgaria, 
Espanja, Italia, Latvia, Liettua, Malta, Puola,  Ranska, Romania, Saks a, Slovakia, Viro ja 
Yhdistynyt kuningaskunta) maakohtaisia suosit uksia, jotka koskevat sähkön ja/tai kaasun 
siirtoyhteyksien lisäämistä. Sen jälkeen se kä kaasun että sähkön siirtoyhteydet ovat 
parantuneet (esimerkiksi kaasun siirtoyhte ydet Afrikka–Espanja–Ranska-käytävässä ja 
sähkön siirtoyhteydet Portugalin ja Espanjan, Y hdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin välillä 
ja Baltian alueella sekä vasta kkaissuuntaisia kaasuvirtoja koskev at hankkeet erityisesti Keski- 
ja Itä-Euroopan maissa). Nämä hankkeet ovat parantaneet mar kkinoiden toimintaa.  Euroopan 
komissio hyväksyi lokakuussa 2013 luettelon 248 keskeisestä yhteistä etua koskevasta 
energiainfrastruktuurihankk eesta, joihin sovelletaan nopeampia ja tehokkaampia 
lupamenettelyjä ja parempaa sään telyä ja joihin voidaan myös saada rahoitustukea Verkkojen 
Eurooppa -välineestä.   Energiantuotantomarkkinat ovat  yhä erittäin keskittyneet.  Kahdeksassa jäsenvaltiossa yli 
70 prosenttia tuotannosta on ed elleen perinteisen vakiintu neen toiminnanharjoittajan 
hallinnassa
29. Keskittyminen on erityisen merkittävää Latviassa, Luxemburgissa, Ranskassa, 
                                                            
29 http://epp.eurostat.ec.europa.eu/statistics_explained/index.php/Electricity_market_indicators   
 
14 
 Slovakiassa ja Virossa (joissa vakiintuneen toiminnanharjoittajan markkinaosuus on yli 75 
prosenttia). Suurimmalla tuot antoyrityksellä on pi enin osuus kansalli sista markkinoista 
Espanjassa ja Puolassa. Kaas un vähittäiskaupassa suurimmalla yrityksellä on yli 90 prosentin 
osuus Liettuassa, Puolassa ja Virossa, kun t aas Latviassa kansallis ia myyntimarkkinoita 
hallitsee yksi ainoa toimija. Italiassa, Saksas sa ja Unkarissa kansal lisen tason suurimmalla 
vähittäiskauppayrityksellä on suhteellisen pi eni markkinaosuus (alle 30 prosenttia). 
 
Kuluttajien arvioissa sähkö-  ja kaasumarkkinat sijoi ttautuvat huonosti toimivien 
markkinoiden joukkoon30. Molemmat markkinat ovat saan eet keskimääräistä huonommat 
arvosanat valinnanvarasta, vert ailtavuudesta, toimitta jien vaihtamisesta ja hinnoista, mikä 
viittaa siihen, että kuluttajat eivät osallist u aktiivisesti näiden markkinoiden toimintaan. 
Sähkö- ja kaasumarkkinat ovat yleisesti kats oen parantuneet eniten Belgiassa, kun taas 
sähkömarkkinat ovat heikentyneet eniten Bulgariassa ja Virossa. 
 Älykkäiden mittausjärjestelmien käyttöönotto  antaa kuluttajille mahdollisuuden saada 
tarkempia tietoja energiankulutuksestaan tiheä mmin väliajoin. Lisäksi se minimoi virheet, 
helpottaa laskutusta ja energiantoimittajan vaihtamista sekä vähentää infrastruktuurin tarvetta. Kuusitoista jäsenvaltiota on jo päättänyt o ttaa älykkäät sähkömittarit käyttöön viimeistään 
vuonna 2020. Tämä päätös koskee noin 84:ää prosent tia EU:n kuluttajista ja merkitsee noin 
35 miljardin euron investointeja. Seitsemän jä senvaltiota on jo tehnyt vastaavan päätöksen 
kaasumittareista. Päätös koskee noin 30:tä prosen ttia käyttäjistä ja merkitsee noin 15 miljardin 
euron investointeja. Kuluttajien luot tamus on tärkeä osatekijä onnistuneessa 
täytäntöönpanossa, mikä on todettu Ruotsin ja Suomen toteuttamissa älykkäiden mittareiden 
käyttöönotoissa. Tässä yhteyde ssä on kiinnitettävä huomio ta myös tietosuoja- ja 
tietoturvakysymyksiin.   Jäsenvaltioiden olisi vähitellen luovu ttava vähittäishintojen sääntelystä.  Sääntely voi 
nimittäin karkottaa mahdolliset uudet kilpail ijat markkinoilta ja saada sekä uudet tulokkaat 
että vakiintuneet toimijat luopumaan investoinneista . Jos vähittäishintoja ei  säännellä, kilpailu 
vähittäismarkkinoilla lisääntyy ja jos jäsenvaltiot toteuttavat toimia, joilla parannetaan näiden 
markkinoiden avoimuutta ja kuluttajien tie donsaantimahdollisuuksia, hinnat pysyvät kurissa 
ja kuluttajat saavat valinna nvaraa ja voivat hyödyntää ki lpailun tarjoamia etuja. 
Vähittäishintojen sääntelyn vuoksi palvelujen laatu on heikompaa ja innovointi vähäisempää. 
Jos hintasääntelystä lu ovutaan asteittain, on vahvistettava muita heikommassa asemassa 
olevien kuluttajien suojaa  toteuttamalla energiatehokkuustoi mia ja erityisiä tukitoimia 
(kuten taloudellisen tuen antaminen heikommass a asemassa oleville kuluttajille, jotta nämä 
voisivat maksaa laskunsa). Tämänsuuntaisia toimia on jo toteutettu Alankomaissa, Itävallassa, 
Saksassa ja Ruotsissa, joissa tuki on sidottu  energian markkinahintaan. Bulgaria, Puola, 
Ranska, Romania ja Unkari ovat saaneet säänneltyjä hintoja koskevat maakohtaiset 
suositukset vuonna 2013.  
 
Merkittäviä investointeja on tehtävä myös tuotantokapasiteettiin, jotta jäsenvaltiot 
saavuttaisivat vuodeksi 2020 asetetut sitovat uusiutuvia energialähteitä koskevat 
tavoitteensa , joiden mukaan 20 prosenttia energian kokonaisloppukulutuksesta on oltava 
                                                                                                                                                                                          
http://epp.eurostat.ec.europa.eu/statistics_explained/index.php/Natural_gas_market_indicators  
30 Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston teettämä kuluttajamarkkinoiden seurantatutkimus 2013, jota 
käytetään tulevassa kymmenennessä kuluttajamarkkinoiden tulostaulussa, 
http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm . 
 
15 
 uusiutuvista energialähteistä t uotettua energiaa. Vaikka suurin  osa jäsenvaltioista oli jo 
saavuttanut vuosiksi 2011 ja  2012 asetetut vä litavoitteensa vuonna 2011 (Alankomaita, 
Belgiaa, Latviaa, Maltaa, Ranskaa ja Yhdi stynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta), ei ole 
kuitenkaan syytä levätä laakerei lla. Monet uusiutuviin  energialähteisiin perustuvat teknologiat 
tarvitsevat vielä tukea lyhyellä tai keskipitkällä  aikavälillä. Tukea olisi annettava komission 
antamien parhaisiin käytäntöihin  perustuvien ohjeiden mukaisesti31. 
 
Toisinaan tarvitaan kapasiteettipalkkiomekanismeja  varmistamaan energiantuotannon 
jatkuvuus, kun uusiutuvien energialähteiden osuus tuotannosta kasvaa (tuuli- ja 
aurinkoenergia). Tällaiset mekanismit voivat kuite nkin vääristää markki noita merkittävästi, 
minkä vuoksi niihin olisi tu rvauduttava vasta viimeisenä  keinona sen jälkeen, kun 
kysynnänohjaus- ja energiatehokkuustoimien sekä rajatylittävän yhteistyön tarjoamat 
mahdollisuudet on käytetty kokonaan.  
 
Politiikan painopisteet  
Edellä esitetyn perusteella jä senvaltioiden olisi keskityttävä seuraaviin ensisijaisiin 
tavoitteisiin: 
 
• Kolmanteen energiapakettiin kuuluvat di rektiivit saatetaan määräajan kuluessa 
kokonaan osaksi kans allista lainsäädäntöä , ja energiapakettiin kuuluvia säännöksiä 
sovelletaan asianmukaisesti.  
 
• Annetaan sähkö- ja kaasualan verkkosäännöt , joilla ohjataan markkinoiden päivittäistä 
toimintaa helpottamalla rajatylittävä ä kauppaa ja verkkojen toimintaa.  
 
• Lisätään jäsenvaltioiden ja naapurimaide n välistä yhteenliittämiskapasiteettia muun 
muassa soveltamalla täysimittaisesti asetusta , joka sisältää Euroopan laajuisten 
infrastruktuurien suuntaviivat . Jäsenvaltioiden olisi samalla tarkasteltava 
toimitusvarmuuteen liittyviä ongelmia laajemmasta näkökulmasta ja pyrittävä 
ratkaisemaan ne rajatylittävän toiminnan avulla. 
 
• Vahvistetaan kuluttajien asemaa  varmistamalla, että kuluttajilla on paremmat 
mahdollisuudet saada selkeitä ja yksinkertaisia tietoja ja osallistua avointen markkinoiden 
toimintaan ja että kuluttajat voivat käytt ää tihein väliajoin annettuja mittaritietoja 
älykkäiden mittausjärjestelmien käyttöönoton ansiosta. 
 
• Poistetaan hintasääntely asteittain ja  varmistetaan samalla muita heikommassa 
asemassa olevien kuluttajien suoja. Tuki olisi kohdennettava muita heikommassa 
asemassa olevien kuluttajien erityistarpeisi in, eikä se saisi va ikuttaa kohtuuttomasti 
energiamarkkinoilla käytävään kilpailuun.   
• Valtion toimenpiteisiin sovelletaan uu tta, komission yks ilöimien parhaiden 
käytäntöjen
32 mukaista lähestymistapaa , jotta energiamarkkinoilla voitaisiin välttää 
                                                            
31 Komission yksiköiden valmisteluasiakirja ”European Commission guidance for the design of renewables 
support schemes”, http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/doc/com_2013_public_intervention_swd04_en.pdf. 
32 Euroopan komission tiedonanto ”Sähkön sisämarkkinoiden toteuttaminen ja julkisten toimien täysimittainen 
hyödyntäminen”, http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/doc/com_2013_public_intervention_en.pdf. 
 
16 
 tuet, tukijärjestelmät ja verot tai maksut, jotka vääristävät markkinoiden toimintaa tai 
joilla on turhia ja kohtuuttomia vaikutuksia ko titalouksien ja yritysten käyttämän 
energian hintaan .  
 
2.5 Liikennemarkkinat 
 
Markkinoiden toimivuus ja EU:n yhdentymisen esteet 
 
Koska liikennepalvelujen yhdentäminen ei ole edistynyt kovin pitkälle, komissio on 
ehdottanut vuonna 2013 rautatie- ja lentoliike nteen alaa koskevia tärkeitä aloitteita33. Jotta 
saataisiin aikaan todelliset  liikennepalvelujen sisämark kinat, on kuitenkin tehtävä 
enemmän työtä jäsenvaltioiden tasolla , koska toisistaan poikkeavat kansalliset painopisteet 
ja liikennemarkkinoiden hajanais uus vaikuttavat yhä kielteisesti liikennepalvelujen laatuun 
Euroopassa.   Kuluttajat pitävät junaliikentee n markkinoita yhtenä heikoimmi n toimivista pa lvelualoista. 
Vuonna 2013 ne ovat 25. sijalla 31:ien palv elumarkkinoiden joukossa. Myönteistä on 
kuitenkin, että markkinoiden toimivuus on pa rantunut jonkin verran vuodesta 2012, jolloin 
nämä markkinat olivat 27. sijalla
34. Vaikka lentoliikennemar kkinoista esitetään yleensä 
suhteellisen hyviä arvioita, viide nnes kaikista rajat y littävää toimintaa kosk evista valituksista 
liittyi matkustajien tai matkatavaroiden lentokuljetuksiin35.  
 Täytäntöönpanoa koskevista vertailuarvoista  voidaan todeta (ks.  tarkemmat tiedot 
liitteestä), että liikenneala on selviytynyt  hyvin tuloksin, sillä kaikki jäsenvaltiot ovat 
viimein saattaneet kaikki se itsemän toisiinsa liittyvää direktiiviä osaksi kansallista 
lainsäädäntöään . Ongelmia esiintyy kuitenkin yhä tämän alan keskeisten säädösten 
siirtämisessä kansalliseen lainsäädänt öön sekä niiden täytäntöönpanossa.  Sen vuoksi 
vireillä on 20 liikennelainsäädännön noudattamatta jättämiseen liittyvää rikkomusasiaa 14:ää 
jäsenvaltiota vastaan.  Eri liikennemuodoista voidaan todeta, että yhdentymistä haittaavista pullonkauloista on 
vaikeinta päästä eroon ra utatieliikenteen alalla . Markkinoillepääsy on yhä suurena 
ongelmana, vaikka rautateiden tavaraliik enne avattiin kilp ailulle vuonna 2007 ja 
kansainvälinen henkilöliikenne vuonna 2010.   Useat jäsenvaltiot (Alankomaat , Belgia, Espanja, Ranska ja  Suomi) pitävät yllä lakisääteistä 
monopolia kotimaan henkilöliikennemarkkinoilla
36. Monet muut jäsenvaltiot tekevät julkisia 
palveluhankintoja koskevia sopimuksia suoraan ilman avointa kilpailua (Belgia, Espanja, 
                                                            
33 Neljäs rautatiepaketti (tammikuu 2013), yhtenäinen eur ooppalainen ilmatila 2+ (kesäkuu 2013) ja kuuleminen 
lentoasemille ja lentoyhtiöille myönnettävää valtiontuk ea koskevien suuntaviivojen  luonnoksesta (heinäkuu 
2013). 
34 Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosaston teettämä kuluttajamarkkinoiden seurantatutkimus 2013, jota 
käytetään tulevassa kymmenennessä kuluttajamarkkinoiden tulostaulussa, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm
. 
35Euroopan kuluttajakeskusten verkoston vuonna 2012 kirjaamat tiedot 
(http://ec.europa.eu/consumers/ ecc/ecc_key_statistics_en.htm). 
36 Kilpailutettujen sopimusten tai avoimeen pääs yyn perustuvien kaupallisten palvelujen osuus koko 
markkinoista on alle 5 prosenttia. 
 
17 
 Irlanti, Kreikka, Luxemburg, Ranska, Roma nia, Slovenia, Tšekki ja Unkari)37. Lisäksi 
joissakin maissa (Bulgaria, Latvia, Liettu a ja Slovakia) markkinoiden lakisääteinen 
avaaminen ei ole muuttanut tilannetta, koska ju lkisista palveluista järjestettyihin avoimiin 
tarjouskilpailuihin ei ole osalli stunut uusia markkinatoimijoita.  
 Toinen este, joka vaikeuttaa uusien liiken teenharjoittajien pääsyä markkinoille ja 
rautatiepalvelujen tehokast a tarjontaa, on se, että infrastruktuurin haltijat ja 
palveluntarjoajat eivät ole riittävän rii ppumattomia toisistaan ja niiden väliset 
rahoitussuhteet eivät ole läpinäkyviä . Tämä voi johtaa syrjintään ja markkinoiden 
vääristymiin. Vuonna 2013 vireillä on ollu t 42 rautatiepalveluihin liittyvää 
rikkomusmenettelyä lähes kaikkia jäsenvaltioita vastaan (tilanne kesäkuussa 2013), ja useita 
kanteluja on esitetty myös kilpailusääntöjen nojalla. Hidas edistyminen avointen, kilpailuun 
perustuvien rautatieliikennema rkkinoiden kehittämisessä voi ol la erityisen haitallista koko 
Euroopan taloudelle, jos se va ikuttaa kauttakulkumaihin ja/ta i suuriin markkinoihin, joilla 
olisi enemmän tilaa uusille tulokkaille. Tämä ongelma on otettu huomioon vuoden 2013 maakohtaisissa suosituksissa, jo issa Espanjaa, Itävaltaa, Ra nskaa ja Saksaa kehotetaan 
lisäämään kilpailua rautatieliikennemarkkinoilla kun taas Belgiaa, Bulgariaa, Italiaa, Puolaa ja 
Romaniaa neuvotaan vahvistamaan sääntelyvira nomaisen tai -viranomaisten asemaa.  
 Noin 40 prosenttia sisämarkkinoiden tavarois ta kuljetetaan EU:n satamien välisessä 
lähimerenkulussa. Jäsenvaltioiden välisiä meriliikennepalveluja s äännellään kuitenkin hitailla 
ja jäykillä menettelyillä, mikä johtuu siitä, et tä meriliikenteen katsot aan ulottuvan ulkorajoja 
kauemmaksi. Euroopan komissio haluaa ”Sininen vyöhyke” -aloitteellaan
38 luoda todelliset 
meriliikenteen sisämarkkinat  siten, että EU:n satamien välillä kuljetettaviin EU-tavaroihin 
sovelletaan yksinkertaistettuja  menettelyjä eikä enää samoja  hallinnollisia muodollisuuksia 
kuin unionin ulkopuolisista satamista saapuviin  tavaroihin. Näin voidaan lisätä tämän 
liikennemuodon houkuttavuutta.   Ilmailualan kehitys osoittaa, mitä etuja mar kkinoiden vapauttamisella voidaan saavuttaa. 
Matkustajien määrä EU:n sisäis illä lennoilla on kasvanut tasa isesti 1990-luvulta alkaen, ja 
lentolippujen hinnat ovat laskeneet merkittävästi. Vuosina 1995–2011 henkilökilometrien määrä EU:n lentoliikenteessä kasvoi yli 66 prosenttia, ja  lentoliikenteen osuus EU:n 
henkilöliikenteestä on nykyään lähes 9 prosenttia. EU:n ilmatila ei ole kuitenkaan 
yhtenäinen, mikä lisää kustannuksia ja ase ttaa EU:n liikenteenharjoittajat epäedulliseen 
asemaan ulkomaisiin kilpailijoihinsa verrattuna.  Tässä tilanteessa markkinoiden 
yhdentämiseen tarvitaan toiminnallisia hyö tyjä, jotka saadaan ottamalla käyttöön 
toiminnalliset ilmatilan lohkot ja EU:n verkon  hallinnoija, jolle annetaan vankka asema. 
Lennonvarmistuspalvelujen tarjontaa ei ole vieläkään avattu kilpa ilulle, ja niiden  laatua ja 
kustannustehokkuutta on parannettava. Euroopa n komissio antoi kesäkuussa 2013 ehdotukset, 
joiden tavoitteena on nopeuttaa Euroop an lennonjohtojärjestelmän uudistamista
39. 
 
Lentoasemamaksuja koskevan direktiivin täyt äntöönpano aiheuttaa edelleen ongelmia 
monissa jäsenvaltioissa , mistä ovat todisteina erityises ti syrjiviä lentoasemamaksuja 
koskevat tapaukset.  
 
                                                            
37 Kilpailutettujen sopimusten tai avoimeen pääs yyn perustuvien kaupallisten palvelujen osuus koko 
markkinoista on alle 5 prosenttia. 
38 Komission tiedonanto ”Yhtenäinen meriliikennealue – sininen vyöhyke”, COM(2013), 8. heinäkuuta 2013. 
39 http://ec.europa.eu/transport/modes/air/ single_european_sky/ses2plus_en.htm 
 
18 
 Vuosina 2012 ja 2013 käynnistettiin muodollisia valtiontuen tutkintamenettelyjä erityisesti 
Italiassa, Ranskassa, Saksassa mutta myös Puol assa, Romaniassa, Ruotsissa ja Tanskassa sen 
varmistamiseksi, että lentoasemille ja lentoyh tiöille myönnetty julkinen rahoitus ei estä 
tervettä kilpailua ilmailun alalla.  Markkinoiden avaaminen on onni stunut hyvin myös kansainvälisen  maantieliikenteen alalla. 
Vuosina 2000–2011 maanteiden kansainvälinen tava raliikenne kasvoi 32 prosenttia, ja sen 
osuus kaikesta tavaraliikenteestä on nykyään lähes 33 prosenttia. Siitä huolimatta liikenteen kysyntä ja tarjonta eivät vieläkään va staa optimaalisesti toisiaan, mikä johtuu maanteiden 
kansallisten tavaraliikennepalvel ujen väliaikaiselle tarjonnalle  asetetuista ra joituksista, 
jotka ovat edelleen voimassa, sekä rajo ituksista, jotka est ävät vapaan pääsyn 
maantieliikenteen kotimaanmarkkinoille
40.  
 
Maantieliikenteen kotimaanmarkkinoita suojataan edelleen kansainväliseltä 
kilpailulta41. Kabotaasia koskevat toiminta- ja aikarajoitukset rajoittavat maanteiden 
tavaraliikenteen harjoittajien vapautta tarjot a palveluja. Tämän seurauksena kabotaasi on 
edelleen vain pieni osa EU:n maanteiden tava raliikennemarkkinoita (noin 2 prosenttia kaikista 
liikennemääristä). Lisäksi tietyt jäsenvaltiot (S uomi ja Tanska) ovat toteuttaneet lisätoimia 
suojatakseen markkinoitaan toisista jäsenvaltioista olevien liikenteenharjoittajien synnyttämältä kilpailulta. Muut jäsenvaltiot, ku ten Espanja, asettavat edelleen rajoituksia 
pienten yritysten pysyvälle s ijoittautumiselle. Tältä os in komissio aikoo kiinnittää 
markkinoillepääsyä ja sosiaalisia normeja koskevissa kysymyksissä erityistä huomiota 
voimassa olevan lainsäädännön selkeään tu lkintaan ja nykyistä yhdenmukaisempaan 
täytäntöönpanoon. Toisaalta EU12-maista ol evia liikenteenharjoittajia koskevien 
toimintarajoitusten poistaminen on lisännyt me rkittävästi näiden liikenteenharjoittajien 
osallistumista maanteiden kansainvälisen tavaraliikenteen markkinoiden toimintaan (ne kuljettavat kaksi kolmasosaa kuljetusmääristään kansainvälisessä liikenteessä).  
 
Jäsenvaltioiden on panostettava enemmän Euroopan tavara- ja  henkilöliikenteen 
rajatylittävien yhteyksien ja infrastr uktuurien täydentämiseen ja uudistamiseen.  Tämä 
voidaan saavuttaa erityisesti toteuttamalla  uudet TEN-T-ydinverkkokäytävät, ottamalla 
käyttöön älykkäät liikennejärjestelmät ja hallits emalla paremmin rajaty littävän liikenteen 
ruuhkia
42. Lisäksi infrastruktuurin käyttömaksujärjestelmissä olisi vältettävä satunnaisten 
käyttäjien syrjintä ottamalla käyttöön matkaperusteiset infr astruktuurimaksu t. Tällaista 
järjestelmää on tähän mennessä käytetty ainoastaan  Itävallassa, Puolassa, Saksassa, Tšekissä, 
Slovakiassa ja Sloveniassa rask aista kuljetuksista perittäviin  maksuihin sekä Espanjassa, 
                                                            
40 Sijoittautumisedellytykset vahvistetaan asetuksessa  (EY) N:o 1071/2009, mutta siinä annetaan myös 
jäsenvaltioille mahdollisuus asettaa lisävaatimuksia maanteid en tavaraliikenteen harjoittajan sijoittautumiselle. 
41 Muista jäsenvaltioista olevien liikenteenharjoittajien kotimaan maantieliikenteessä suorittamat kuljetukset, 
joita kutsutaan kabotaasiksi, on asetuksen (EY) N:o 1072/2009 mukaan rajoitettu kolmeen kuljetukseen seitsemän päivän kuluessa siitä, kun liikenteenharjoittaja on suorittanut kansainvälisen kuljetuksen. 
42 Tämän tavoitteen saavuttamiseksi ko missio on ehdottanut kahta tärkeää sääd östä, jotka Euroopan parlamentti 
ja neuvosto ovat hyväksyneet. Nämä säädökset ovat TEN-T-asetus ja Verkkojen Eurooppa -välinettä koskeva asetus, joiden tavoitteena on toteu ttaa täysin toimiva yleiseurooppal ainen liikenneverkko , joka muodostaa 
sisämarkkinoiden selkärangan.  
 
19 
 Irlannissa, Italiassa, Kreikassa, Portugalissa, Puol assa ja Ranskassa kaikilta tienkäyttäjiltä 
tieverkon tiettyjen osien käyt östä perittäviin maksuihin43.  
Politiikan painopisteet 
 
Edellä esitetyn perusteella jäsenvaltioiden olisi keskityttävä seuraaviin ensisijaisiin 
tavoitteisiin:  
• Varmistetaan, että unionin liikennelainsääd äntö saatetaan määräaikojen kuluessa ja 
tiukkoja laatuvaatimuksia noudattaen osaksi kansallista lainsäädäntöä  erityisesti 
rautatieliikenteen alalla.  
• Rautateiden kansalliset henkilölii kennepalvelut avataan kilpailulle  ja varmistetaan, 
että julkisia palveluhankint oja koskevat sopimukset määrit ellään tarkasti ja tehdään 
oikeudenmukaisen, avoimen ja selkeän tarjouskilpailumenettelyn perusteella. 
Institutionaalisen rakenteen olisi taattava infrastruktuuri n ylläpitäjän riippumattomuus, 
jotta varmistettaisiin rautatiemarkkinoiden tosiasiallinen kilpailu sekä yhtäläiset 
mahdollisuudet käyttää infrastruktuuria. 
• Karsitaan byrokratiaa satamissa yksinkerta istamalla EU:n sisäisen meriliikenteen 
tullimuodollisuuksia sekä  sellaisia  aluksia koskevia tullimuodollisuuksia , jotka käyvät 
kolmansien maiden satamissa. 
• Nopeutetaan yhtenäisen eurooppa laisen ilmatilan toteuttamista  (muun muassa 
yhdentämällä ilmaliikenteen hallintaverkkoa, mikä toteutetaan ottamalla käyttöön 
toiminnalliset ilmatilan lohkot ja saavuttamalla kaudeksi 2012–2014 asetetut suoritustavoitteet), jotta voidaan parantaa  ilmailun turvallisuutta, kapasiteettia, 
tehokkuutta ja ympäristövaikutuksia.  
• Tarkastellaan uudelleen maanteiden  tavara- ja henkilöliikenteen 
kotimaanmarkkinoille pääsylle as etettuja kansallisia rajoituksia  sen varmistamiseksi, 
että ne vastaavat täysin nykyist ä EU:n lainsäädäntöä, jossa an netaan maanteiden tavara- ja 
henkilöliikenteen ulkomaisille harjoittajille vapa us suorittaa tiettyjä kabotaasitoimintoja ja 
sijoittautua mihin tahansa jäsenvaltioon. 
• Poistetaan liikenteen pullonkaulat ja  uudistetaan liikenneinfrastruktuuria  
saattamalla TEN-T-käytävien toteuttaminen päätökseen, parantamalla rajatylittäviä 
yhteyksiä, ottamalla älykkäät liikennejärjes telmät yhdenmukaisesti käyttöön ja ottamalla 
käyttöön syrjimättömät matkaperusteiset infrastruktuurimaksut sekä välttämällä 
investoimista sellaiseen liikenneinfrastruktuu riin, joka ei ole osa yhdenmukaisen verkon 
suunnittelua ja johon liittyy va jaakäytön ja kalliiden y lläpitokustannusten riski. 
 
2.6 Digitaalimarkkinat 
 Markkinoiden toimivuus ja EU:n yhdentymisen esteet  
 
Digitaalimarkkinoiden toimivuuteen vaikutt aa useita toisiinsa liittyviä tekijöitä.  
Sähköinen talous on yleensä hyvin intensiivi stä sellaisissa maissa, joissa sähköinen 
                                                            
43 CE Delft et al. (2012),  ”An inventory of measures for internalising external costs in transport” .  
 
20 
 kaupankäynti on kehittynyt pitkälle. Muun muassa  Ruotsissa, Tanskass a ja Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa, jotka ovat suor iutuneet hyvin tällä alalla44, laajakaistayhteydet ja internetin 
käyttö ovat levinneet laajalle ja väestöllä on hyvät internet in käyttötaidot. Tällaisissa 
jäsenvaltioissa luotetaan internetiin myyntikanavana45, ja internetin käyttäjät ovat hyvin 
perillä oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan46. Ruotsissa ja Tanskassa on havaittavissa selvä 
yhteys verkkomyynnin ja henkeä kohden lasketun BKT:n välillä.  
Digitaalimarkkinoiden kannalta ratk aisevan tärkeä kiinteän verkon 
laajakaistainfrastruktuurin käyttömahdollis uus on parantunut kohtuullisesti mutta 
varmasti.  Kiinteän laajakaistan kattavuus maase udulla on kuitenkin yhä alle 80 prosenttia 
kymmenessä jäsenvaltiossa ja on edelleen on gelmana muun muassa Latviassa, Puolassa, 
Slovakiassa, Sloveniassa ja Ro maniassa, kun taas Liettuassa  ja Tšekissä on havaittu 
jonkinlaista edistymistä.  Vaikka yli puolet EU:n kotitalouksista voi käyttää nopeaa 
laajakaistaa, Irlannin, Italian, Kreikan, Puola n, Ranskan ja Unkarin on vielä parannettava 
verkkojaan pysyäkseen kehityksen mukana47. 
Matkaviestintäala on yleisesti katsoen hyötynyt kilpailusta ja  mobiililaajakaistan käytön 
jatkuvasta kasvusta48, mutta sitä haittaavat taajuuks ien vapauttamisessa esiintyvät 
viiveet.  Neljännen sukupolven mobiililaajakaistav erkkojen kattavuus kolminkertaistui 
26 prosenttiin vain yhden vuoden aikana, mutta la ngattoman laajakaistan  jatkuva kasvu vaatii 
vielä suuria investoi nteja sen perustavana olevaan ve rkkoinfrastruktuuriin. Tämä on 
mahdollista vain, jos käytettävissä on riittäväs ti taajuuksia. Tilanne on kuitenkin se, että yli 
puolet jäsenvaltioista ei ole vieläkään vapauttanut 800 MHz:n taajuusaluetta langattoman 
laajakaistan käyttöön, vaikka vapaut tamisen määräaika oli 1. tammikuuta 201349. 
Kilpailusääntöjen mukainen matkaviestin täverkon yhteiskäyttö voi kuitenkin antaa 
mahdollisuuden käyttää paremmin jo osoitettu ja taajuuksia. Lisäksi on tarpeen poistaa 
tarpeettomat esteet, jotka haittaavat langa ttomien laajakaistaverkkojen käyttöönottoa. 
Jäsenvaltioiden välillä on yhä suuria hintaeroja50, joista ei ole päästy ajan myötä eroon51. 
Tämä sekä operaattorin vaihtoa sitkeästi haittaavat esteet52 osoittavat olevan tarpeen syventää 
                                                            
44 Ruotsissa 74 prosenttia, Tanskassa 73 prosenttia ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 73 prosenttia 
kansalaisista osti tuotteita verkkokaupasta vähintään kerran vuonna 2012 (lähde: Eurostat).  
45 Tanskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ruotsiss a hiljattain tehdyissä tutkimuksissa 80 prosenttia 
(Tanska), 75 prosenttia (Yhdistynyt kuningaskunta) ja 71 prosenttia (Ruotsi) vastaajista ilmoitti luottavansa 
kotimaisten vähittäiskauppiaiden harjoittamaan verkkokauppaan. Näitä lukuja voidaan verrata EU:n 
keskiarvoon, joka on 59 prosenttia. 
46 http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_358_en.pdf  
47 Tässä jaksossa esitettyjä markkinatietoja käsitellään tarkemmin digitaalistrategian tulostaulussa, joka löytyy 
osoitteesta https://ec.europa.eu/digital-agenda/sites/dig ital-agenda/files/DAE%20SCOREBOARD%202013%20-
%20SWD%202013%20217%20FINAL.pdf. 
48 Mobiililaajakaistan käyttö on lisääntynyt vielä 11 prosenttiyksikköä tammikuun 2012 ja tammikuun 2013 
välisenä aikana. 
49 Komissio myönsi heinäkuun ja lokaku un 2013 välisenä aikana poikkeukse t (uudet määräajat) 11 jäsenvaltiolle 
(Espanja, Itävalta, Kreikka, Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Puola, Romania, Suomi ja Unkari). Muun muassa 
Belgiassa, Slovakiassa, Sloveniassa ja Virossa taajuuksien vapauttamista ovat vaikeuttaneet hallinnolliset 
viiveet.   
50 Esimerkiksi kansallisen matkapuhelun keskimäär äinen minuuttihinta on kalleimmassa jäsenvaltiossa 
(Alankomaat) seitsenkertainen halvimpaan jäsenvaltioon (Liettua) verrattuna. 
51 Näiden hintaerojen sekä muiden kiinteän verkon ja  matkaviestintäverkon mar kkinoilla esiintyvien erojen 
kehitystä käsitellään tarkemmin julk aisusarjan European Economy Occasi onal Papers numerossa 129: ”Market 
Functioning in Network Industries – Electronic communications, Energy and Transport” (helmikuu 2013).   
 
21 
 sähköisen viestinnän sisämar kkinoita, joilla kansallist en sääntelyviranomaisten 
riippumattomuus ja riittävien  resurssien an taminen näiden viranomaisten käyttöön sekä 
sääntelyjärjestelmän asianmukainen täytänt öönpano ovat ratkaisevan tärkeitä tekijöitä.  
Äskettäin ehdotetulla sähköisen viestinnän sisä markkinoita koskevalla lainsäädäntöpaketilla 
poistetaan jäljellä olevia esteitä ja tuodaan  sääntelyyn varmuutta, jota infrastruktuuri-
investoinnit edellyttävät. Jos ma rkkinat kuitenkin toimivat puutteellisesti, on jatkettava 
kohdennetun julkisen tuen antamista muun muassa  rakennerahastoista, joiden käyttö on 
joissakin jäsenvaltioissa ollut liian vähäistä ja/tai joiden käytössä on esiintynyt huomattavia 
ongelmia.  
Keskimääräisesti mitattuin a kotimainen ja rajatylittävä verkkokauppa jatkavat 
kasvuaan EU:ssa. Verkkoka uppa on kuitenkin yhä pääasiassa kotimaan kauppaa.  
Verkosta 12 edeltävän kuukauden aikana tuotteita tila nneiden tai ostaneiden osuus, joka oli 
40 prosenttia vuonna 2010 ja 43 prosenttia vuonna 2011, kasvoi 45 prosenttiin vuonna 201253. 
Kasvu oli erityisen nopeaa niissä jäsenvaltioi ssa, joissa lähtötaso o li erityisen alhainen 
(”kiinnikurojamaat”). Monissa niistä ver kkokaupan osuus on kuitenkin keskimääräistä 
pienempi (enintään 25 prosenttia Bulgariassa, Italiassa, Kreikassa, Kr oatiassa, Kyproksella, 
Liettuassa, Portugalissa, Romania ssa, Unkarissa ja Virossa).  
Rajatylittävä sähköinen kaupankäynti  on yhä suhteellisen vähäistä. Muista jäsenvaltioista 
tuotteita ostavien osuus on kasvanut EU:ssa , mutta vain marginaalisesti (10 prosentista 
11 prosenttiin)54. Vaikka sähköistä kaupankäyntiä koske van direktiivin täytäntöönpano on 
yleisesti katsoen sujunut hyvin, joissa kin jäsenvaltioissa  esiintyy yhä 
ennakkolupavaatimuksiin ja kauppiaille asetettujen tiedotusvelvollisuuksien 
täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia. Lisä ksi on kiinnitettävä  uudelleen huomiota 
maksamismahdollisuuksiin ja maksamisen turv allisuuteen, henkilötietoje n suojaan, tilattujen 
tavaroiden toimittamiseen, verkkokauppa sopimuksia koskeviin tietoihin ja 
oikeussuojakeinojen helppokäyttöisyyteen sekä yleiseen sopimusoikeuteen ja 
kuluttajansuojalainsäädäntöön. Verkkotalouteen osallistumisesta yrityksille ja kuluttajille 
koituvia kustannuksia voitaisiin vähentää entisest ään kyberturvallisuusst rategioilla, joita 
kuitenkin vain puolet EU:n jäsenv altioista on ottanut käyttöön (Alankomaat, Itävalta, Liettua, 
Luxemburg, Puola, Ranska, Romania, Saksa, Slovakia, Suomi, Tšekki, Unkari, Viro ja 
Yhdistynyt kuningaskunta)55. Niistä Alankomailla, Itävallalla,  Ranskalla, Ruotsilla, Saksalla, 
Suomella, Tanskalla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla56 on erityisen hyvät kansalliset 
valmiudet. 
Julkista sektoria voitaisiin tehostaa enemmä n käyttämällä tieto- ja  viestintäteknologiaa 
kasvua edistävässä julkisen talouden vakauttamisessa ja rakenneuudistuksissa.  Sitä 
voitaisiin tehostaa muun muassa sähköisillä viranomaispalveluilla, pilvipalveluilla57, 
                                                                                                                                                                                          
52 Euroopan komission Civic Consultingilla teettämä kuluttajatutkimus internet-yhteyksien markkinoista ja 
tarjonnasta kuluttajien näkökulmasta katsottuna. 
http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/market_studies/internet_services_provision_study_en.htm  
53 Eurostat, yhteisön tutkimus kotitalouksien ja yksittäisten henkilöiden tieto- ja viestintäteknologian 
käyttötottumuksista, Euroopan digitaalistr ategian keskeinen suorituskykyindikaattori. 
54 Eurostat, yhteisön tutkimus kotitalouksien ja yksittäisten henkilöiden tieto- ja viestintäteknologian 
käyttötottumuksista, Euroopan digitaalistr ategian keskeinen suorituskykyindikaattori. 
55 ENISAn kartoitus kansallisista kyberturvalli suusstrategioista maailmassa, huhtikuu 2013. 
56 Vaikutustenarviointikertomus, joka on liitteenä direktiiviehdotuksessa, joka koskee toimenpiteitä yhteisen 
korkeatasoisen verkko- ja tietoturvan varmistamiseksi koko unionissa, SWD(2013) 32 final, helmikuu 2013. 
57 Ks. pilvipalveluja koskeva komission strategia, COM(2012) 529 final, syyskuu 2012. 
 
22 
 sähköisellä terveydenhuollolla sekä  älykkäillä ja yhteento imivilla energia- ja liikenneverkoilla 
ja myös mahdollistamalla julkisen sektorin tiet ojen käyttö. Julkisen sektorin uudistaminen on 
edistynyt tasaisesti viime vuodesta: 87 pr osenttia yrityksistä käyttää sähköisiä 
viranomaispalveluja, ja monet jäsenvaltiot ovat ottamassa käyttöön pakollisia verkkopalveluja. Sähköisiä viranomai spalveluja käyttävien kansal aisten osuus on yhtä lailla 
kasvanut viime vuoden aikana 3 prosenttiyksik köä 44 prosenttiin. Bulg aria, Italia, Kreikka, 
Kroatia, Kypros, Puola, Romania ja Tšekki hyötyisivät tieto- ja viestintäteknologian 
laajemmasta käyttöönotosta. Vaikka  sähköisten välineiden käyttö julkisissa hankinnoissa on 
yhä vähäistä, eräät jäsenvaltiot,  erityisesti Irlanti, Portugali (jossa asiakirjojen sähköinen 
toimittaminen on pakollista useimmissa menettely issä), Liettua, Ruotsi ja Yhdistynyt 
kuningaskunta, ovat kuitenkin tarttuneet tilaisuuteen. Sähköinen laskutus on jo pakollista useimmille viranomaisille Tanskassa ja Ruotsissa , ja siitä olisi tultava normaali käytäntö koko 
EU:ssa. 
 
EU:n infrastruktuuria on vahvistettava teollis- ja tekijänoikeuksien alalla58. Tieto- ja 
viestintäteknologian ala se kä muut alat, joilla intern etiä käytetään yhä enemmän 
jakelukanavana, ovat usein hyvin riippuvaisia teollis- ja teki jänoikeuksista, jotka tekevät 
yrityksestä houkuttelevamman rahoituskohteen ja varmistavat inve stointien tuoton. 
Kansallisten oikeuksien rekist eröintijärjestelmien on oltava  kohtuuhintaisia ja helposti 
käytettävissä59. Teollis- ja tekijänoikeuksiin erikoistuneet kansallisten tuomioistuinten jaostot 
voivat myös nopeuttaa menettelyjä merkittävä sti ja parantaa tuomioiden laatua.  
Vaikka huipputason verkot ja teknologiat tarj oavat mahdollisuuksia kasvuun ja työllisyyteen, 
niitä ei voida hyödyntää täysin, jo lleivät yritykset ja kansalai set käytä näitä verkkoja ja 
teknologioita60. Nykyään kasvu- ja työllisyysmahdollisuuksien hyödyntämistä estää 
työvoiman puutteellinen ti etotekninen osaaminen . Noin 50 prosentilla EU:n kansalaisista 
on heikot tai olemattomat tietotekniset taidot61, vaikka ennusteiden  mukaan tilanne on 
vuoteen 2015 mennessä se, että 90 prosentissa ka ikista työpaikoista v aaditaan tietoteknisiä 
taitoja62.  Tällaisten taitojen hankkimisesta on tulta va osa yleistä koulutus järjestelmää kaikilla 
tasoilla. Lisäksi on tarpeen vahvistaa koulutus- ja yritysmaailman välistä vuorovaikutusta 
ottaen huomioon, että tieto- ja viestintä tekniikan ammattilaisista on nykyään kova pula63.  
 
Politiikan painopisteet 
 
Edellä esitetyn perusteella jäsenvaltioiden olisi keskityttävä seuraaviin ensisijaisiin 
tavoitteisiin:  
 
                                                            
58 Infrastruktuuriin kuuluvat teollis- ja tekijänoi keuksien tunnustamis-, rekisteröinti-, käyttö- ja 
valvontajärjestelmät EU:ssa ja jäsenvaltioissa. 
59 Esimerkiksi tavaramerkin hakeminen ja rekisteröiminen kolmessa luokass a vaihtelee EU:ssa kustannuksiltaan 
78 eurosta (Kypros) 419 euroon (Ruotsi). 
60 Yksi viidestä eurooppalaisesta ei ole koskaan käyttänyt internetiä, ja joissakin jäsenvaltioissa tällaisten 
henkilöiden osuus on yli 40 prosenttia. 
61 Eurostat EU:n aikuisväestöstä (16–74-vuotiaat) otetun edustavan otoksen perusteella. Eri maiden välillä on 
huomattavia eroja, sillä sellaisten henk ilöiden osuus, joiden taidot ovat heikkoja tai olemattomia, vaihtelee 26 
prosentista 79 prosenttiin.  
62 IDC White Paper ”Post Crisis: e-Sk ills Are Needed to Drive Europe's Innovation Society” (marraskuu 2009). 
63 Vuosina 2011 ja 2012 ohjelmistotekniikan alalla luotiin yli 100 000 työpaikkaa. Koska tieto- ja 
viestintätekniikan tutkinnon suorittaneiden määrät ovat jämähtämässä paikoilleen, tuloksena on kasvava 
työvoimapula. 
 
23 
 • Varmistetaan sähköisen viestinnän markkinoiden moitteeton toiminta  
vahvistamalla kansallisten sääntelyviranom aisten asemaa ja nouda ttamalla sääntelyä, 
jolla tuetaan kilpailuun perustuvaa nopean laajakaistan käyttöönottoa. Tarvittaessa 
annetaan kohdennettua julkis ta tukea erityises ti käyttämällä tehokkaasti Euroopan 
rakenne- ja sijoitusrahastoja.   
 
• Saatetaan mahdollisimman pian päät ökseen 800 MHz:n taajuusalueen 
osoittaminen langattoman l aajakaistan käyttöön ja lisätään tähän käyttöön 
varattujen taajuuksien määrä vähintään 1 200 MHz:iin sekä poistetaan langattomien laajakaistaverkkojen tehokk aan käyttöönoton ja  käytön esteet.   
• Luodaan suotuisat olosuhteet aloille, jotka vaikuttavat verkkopalveluihin , muun 
muassa panemalla kyseisiä aloja koskeva lainsäädäntö asianmukaisesti ja oikea-
aikaisesti täytäntöön. Kyseinen lainsäädän tö ulottuu verkkoka upasta (jota koskevat 
säädökset ovat verkkopalvelujen ta rjonnan kulmakivenä) verotukseen, 
pakettipalveluista maksuihin ja kuluttaja nsuojasta (jota säännellään muun muasssa 
kuluttajanoikeusdirektiivillä
64) riitojenratkaisumekanismeihin (kuten vaihtoehtoista tai 
verkkovälitteistä riidanratkaisua koskeva lainsäädäntö65). 
 
• Tuetaan tieto- ja viestintätekniikan  ja erityisesti laajakaistaisten 
internetyhteyksien  käyttöä parantamalla pk-yritysten mahdollisuuksia saada 
rahoitusta niiden käyttöönott oon ja käyttöön. Jäsenvaltioiden  olisi myös investoitava 
tieto- ja viestintätekniseen osaamiseen erityisesti käyttämällä Euroopan sosiaalirahastoa. Niiden olisi integroitava tieto- ja viestintäteknisten taitojen hankkiminen koulutusjärjestelmiinsä ti ukemmin ja paremmin, edistettävä 
kumppanuuksia yritysmaailman kanssa sekä rajatylittävä ä liikkuvuutta ja 
hyväksyttävä tietoteknisen osaamisen kehys.  
• Otetaan käyttöön kattava ja ajanta sainen kyberturvallisuusstrategia  ja nimetään 
taho, joka vastaa sen toteuttamisesta sekä yht eistyöstä muiden jäsenvaltioiden kanssa. 
• Lisätään helppokäyttöisten julkisten verkkopalvelujen saatavuutta, myös 
rajatylittävien yhteenkytkentöjen ja infrastruktuurien vä lityksellä, tehdään 
sähköisistä hankinnoista yhteentoimivia ja laajen netaan niiden käyttöä  
hallinnon eri tasoilla sekä edistetään sähköise n laskutuksen yleistymistä . 
Jäsenvaltioiden olisi edistettävä avoimia pilvipalveluja, jotta voitaisiin kehittää digitaalipalvelujen infrastruktuureja ja lis ätä kysyntää. Niiden olisi myös otettava 
käyttöön sähköisen terveydenhuollon yhteento imivia ratkaisuja, kuten sähköiset 
potilastietojärjestelmät ja sähköiset resept it, tehostaakseen julkista terveydenhuoltoa 
ja kliinistä tutkimusta. Lisäksi jäsenvaltio iden olisi edistettävä edelleen tieto- ja 
viestintätekniikan käyttöä yhteentoimivi ssa energia- ja liikenneverkoissa. 
                                                                                                                                                                                          
64 Direktiivi 2011/83/EU, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, kuluttajan oikeuksista, neuvoston direktiivin 
93/13/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/44/EY muuttamisesta sekä neuvoston direktiivin 85/577/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY kumoamisesta. 
 
65 Direktiivi 2013/11/EU, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, kuluttajariitojen vaihtoehtoisesta 
riidanratkaisusta sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta ja asetus (EU) 
N:o 524/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, kulutta jariitojen verkkovälitteisestä riidanratkaisusta sekä 
asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2009/22/EY muuttamisesta. 
 
24 
 • Jäsenvaltioiden olisi harkitta va keinoja, joilla voidaan vähentää kansallisten 
patenttien ja tavaramerkk ien rekisteröintikustannuksia ja lyhentää niiden 
keskimääräisiä rekisteröintiaikoja  mutta joilla ei heikennetä kuitenkaan 
myönnettyjen patenttien ja tavaramerkkien laatua.  Lisäksi niiden olisi varmistettava, 
että tuomioistuimissa toimii teollis- ja tekijänoikeuks iin erikoistuneita jaostoja , 
joilla on käytössään riittävät resurssit.   
 
OSA II — SISÄMARKKINOIDEN YHDENTYMINEN ARVOKETJUJEN YHDENTYMISEN 
NÄKÖKULMASTA  
Tässä osassa esitetään joitakin sisämarkki noiden yhdentymisestä te htyjä horisontaalisia 
havaintoja, jotka perustuvat ar voketjuista eli tuotantopanosten tarjonnasta ja ostosta tehtyyn 
analyysiin. Täydellinen raport ti analyysistä on saatavissa täältä .  
Rajatylittävien tuotantoketjujen vahvistamine n on tärkeä keino edis tää kilpailukykyä ja 
kasvua66, ja pitkällä aikavälill ä sillä on todennäköisesti m yönteinen vaikutus myös 
työllisyyteen. Tehostamalla ar voketjujen yhdentymistä EU:ssa voidaan todennäköisesti 
helpottaa myös ulkoisen tasapainon palaut umista, koska yhdentyminen avaa markkinoita 
jäsenvaltioissa, joissa va ihtotase on ylijäämäinen. 
Analyysi osoittaa, että rajatylittävä tuotantopanosten kauppa EU:ssa on lisääntynyt sekä 
EU:n sisällä että EU:n ul kopuolisten maiden kanssa . Tämä on merkki sisämarkkinoiden 
yhdentymisen jatkumisesta. Näistä yleisistä positiivisista suuntauks ista huolimatta eri 
jäsenvaltioiden välillä on yhä huomattavia eroja67.  
Analyysi viittaa myös siihen, että EU:n sisäinen ja 
EU:n ulkopuolinen tuotantopanosten kauppa 
täydentävät toisiaan68. Tämä osoittaa, että 
pyrkimykset syventää sisämarkkinoita ja edistää EU:n vapaakauppasopimuks ia EU:n ulkopuolisten 
kumppanitalouksien kanssa vahvistavat toisiaan. 
Voidaan myös havaita, että palvelualat antavat 
suurimmat tuotantopanoks et muiden alojen 
toimintaan, erityisesti valmistusteollisuuteen. Tämän perusteella voidaan todeta, että hyvin toimivat 
palvelumarkkinat vaikutt avat myönteisesti EU:n 
valmistusteollisuuteen ja päinvastoin , mikä 
ilmenee kaaviosta 1.  
                                                            
66 Ks. luku 2 osoitteessa http://ec.europa.eu/enterprise/policies/industrial-competitiveness/competitiveness-
analysis/european-competitiveness-report/comprep2012_en.htm . 
. 
67 Yhdentymisen voimakkuudessa tapahtun eita muutoksia tarkastellaan maa kohtaisesti analyysiraportissa, joka 
on saatavissa täältä . 
68 Vuosina 2006–2009 EU:n sisäisten ei-kansallisten tuotantopanosten keskimääräinen osuus tuotannossa 
korreloi positiivisesti EU:n ulkopuolisten tuotantopa nosten keskimääräisen osuuden kanssa kaikissa 
jäsenvaltioissa. Kaavio 1. Rajatylittävien 
tuotantopanosten merkitys EU:ssa 
 
Alojen lyhenteet selitetään tarkemmin analyysiraportin 
liitteessä olevassa taulukossa. Raportti on saatavissa 
täältä . Luvut kuvaavat EU:n sisäisten (rajatylittävien ja 
kotimaisten) tuotantopanosten osuutta suhteessa kohdealan tuotokseen (prosentteina). 
 
25 
 Analyysi viittaa myös siihen, että voidaks een hyödyntää maksimaalisesti sisämarkkinoiden 
etuja jäsenvaltioiden olisi uudistustoimi ssaan pyrittävä erity isesti vähentämään kaupan 
esteitä sellaisilla suhteellisen suurilla aloi lla, jotka eivät ole vielä yhdentyneet kovin 
pitkälle . Tämä koskee erityisesti sella isia aloja, joilla EU:n  ulkopuolinen yhdentyminen on 
edistynyt pitkälle EU:n sisäiseen yhdentymiseen verrattuna, mikä saattaa viitata siihen, että EU:n sisäisiä yhteistyömahdollisuuksia ei ole hyödynnetty riittävästi. Tämä voi puolestaan 
olla merkki siitä, että merkit täviä esteitä on vielä jäljellä. 
Tästä näkökulmasta katsottuna (eli 
tarkasteltaessa kauppavirtoja 
tuotannon arvoketjui ssa) vaikuttaa 
siltä, että esteitä voidaan vähentää vielä enemmän markkinattomien palvelujen alalla
69, kiinteistöalan 
toiminnassa ja vähittäiskaupassa70. 
Talouskasvu saataisiin 
voimistumaan, jos jäsenvaltiot toteuttaisivat toimenpiteitä, joilla 
parannetaan tuottavuutta 
sellaisilla aloilla, joilla yhdentyminen on edennyt 
pitkälle. Tällaiset uudistukset 
vaikuttaisivat todennäköisesti tuotantoon myös kumppanuusaloilla erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa alojen keskinäiset suhteet ovat vahvat. Kuten kaavio 2 osoittaa, palvelujen alalla koneiden ja laitteiden vuokraamisella ja muilla liiketoiminnoilla on vahvimmat 
sidokset suurimpaan määrään kumppanuusaloja.  Valmistusteollisuud ella on vahvimmat 
yhteydet vuokraustoimintaan ja muihin liiket oimintoihin sekä tukku- ja vähittäiskauppaan 
tuotantopanosten puolella ja rakennustoimintaan tuotosten puolella. Liikennealalla on 
vahvimmat siteet tukkumarkkinoihin. 
                                                            
69 Julkishallinto, puolustus, koulutus ja terveydenhuolto. 
70 Analyysissä pidetään vertailuarvona kyseisten al ojen yhdentymistä EU:n ulkopuolelle. Arvioitaessa 
palvelumarkkinoiden yleistä  yhdentymistä EU:ssa, näitä havaintoja olisi kuitenkin täydennettävä ottamalla 
huomioon myös muut kuin tässä luvussa käsitellyt yhdentymiskanavat (erityisesti palvelujen tarjonta 
sijoittautuneiden yritysten välityksellä). Kaavio 2. Tärkeimmät EU:n sisäiset (kansalliset ja 
rajatylittävät) tuotantosuhteet eri alojen välillä 
Nuolen paksuus vastaa kertoimen arvoa: ala lta toiselle siirretyt tuotantopanokse t
prosentteina molempien alojen tuotosten keskiarvosta. Kukin kerroin ilmoitetaan
sitä vastaavan nuolen keskikohdassa. Alojen lyhenteet selitetään täällä .  
 
26 
 Liite 
BE BG CZ DK DE EE HR IE EL ES FR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UKEU
25.10.13EU
25.10.12 1
[1 ] Direktiivit, joita ei ole vielä saatettu
osaksi kansallista lainsäädäntöä1000100000001000000000000000 2 0
[2] Vireillä olevat rikkomustapaukset 0000000112000000000100000001 6 7
[3] Vireillä olevien rikkomustapaustenkeskimääräinen kesto4,9 32,6 28,4 12,8 20,0 28,1 8,8 44,6 8,8 50,2 12,8 52,0 8,8 8,8 56,7 84,2 0,229,4
kk34,7
kk
[4] Keskimääräinen kesto 
tuomioistuimen tuomion jälkeen60,1 22,841,4
kk29,4
kk
[1 ] Direktiivit, joita ei ole vielä saatettu
osaksi kansallista lainsäädäntöä0000000000000000000000000000 0 0
[2] Vireillä olevat rikkomustapaukset 0000000000000000000000000000 0 0
[3] Vireillä olevien rikkomustapaustenkeskimääräinen kesto
[4] Keskimääräinen kesto 
tuomioistuimen tuomion jälkeen
[1 ] Direktiivit, joita ei ole vielä saatettu
osaksi kansallista lainsäädäntöä0000000000000000000000000000 0 2
[2] Vireillä olevat rikkomustapaukset 1110000012310210100021020001 2 0 2 2
[3] Vireillä olevien rikkomustapaustenkeskimääräinen kesto14,0 11,1 15,2 4,8 9,1 16,9 6,0 36,0 40,0 4,1 9,0 8,3 11,1 24,815,4
kk12,4
kk
[4] Keskimääräinen kesto 
tuomioistuimen tuomion jälkeen3,5 11,6 7,8 6,2 0,7 7,8 4,8 12,0 3,56,4
kk0,0
kk
[1 ] Direktiivit, joita ei ole vielä saatettu
osaksi kansallista lainsäädäntöä0000000000000000000000000000 0 0
[2] Vireillä olevat rikkomustapaukset 0000000100000000000000000000 1 1
[3] Vireillä olevien rikkomustapaustenkeskimääräinen kesto12,8 75,944,3
kk32,3
kk
[4] Keskimääräinen kesto 
tuomioistuimen tuomion jälkeen
[1 ] Direktiivit, joita ei ole vielä saatettu
osaksi kansallista lainsäädäntöä11111302111111311111 2 * 1330 3 * 11 3 3
[2] Vireillä olevat rikkomustapaukset 0110000000100010000010000000 5 2
[3] Vireillä olevien rikkomustapaustenkeskimääräinen kesto13,1 10,1 10,1 0,9 13,1 20,9 12,9 13,1 13,1 15,0 13,1 13,1 13,1 17,7 13,1 13,1 13,1 9,6 13,1 22,2 13,1 18,5 20,7 13,1 20,9 0,9 9,615,0
kk7,3
kk
[4] Keskimääräinen kesto 
tuomioistuimen tuomion jälkeen
NA
Selitykset
Täytäntöönpanovaje
NoudattamisvajeVireillä olevien asioiden kestoKesto tuomioistuimen tuomion jälkeenE i sovelletaTulos
0 ta voite tta  sa a vu tta m a tta >  3 ta voite tta  sa a vu tta m a tta 1 -3 ta voite tta  sa a vu tta m a tta- Täytäntöönpanovaje  ilmaisee niiden direktiivien osuuden, joita ei ole vielä saatettu kokonaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, niiden direktiivi en kokonaismäärästä, jotka olisi pitänyt 
saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä.Direktiiviä pidetään lainsäädännön osaksi saatettuna, jos i) jäsenvaltio on ilmoittanut saattaneensa sen kokonaan osaksi
lainsäädäntöään JA ii) komission sille ilmoitetuista toimenpiteistä tekemän alustavan tarkastelun ja jäsenvaltion toimittamien muiden
tietojen perusteella voidaan katsoa, että lainsäädännön osaksi saattaminen on saatu päätökseen, TAI jos komissio ei ole vielä s aanut
toimenpiteiden alustavaa tarkastelua päätökseen.- Noudattamisvaje
 ilmaisee niiden direktiivien määrän, joiden noudattamatta jättämisen vuoksi on nostettu rikkomuskanne.
- Vireillä olevien asioiden kesto  lasketaan siitä päivästä, jona komissio lähettää virallisen ilmoituksen, oikeudenkäyntiä edeltävään
vaiheeseen saakka.
* Komissio arvioi yhä Puolan ja Suomen hiljattain ilmoittamaa lainsäädäntöä. Puolan ilmoitus koskee yhtä ja Suomen kahta direkt iiviä.
1 Tässä esitetyt luvut on laskettu uudelleen vuonna  201 3 käytetyn uuden menetelmän mukaisesti. Näin ollen ne eivät vastaa vuoden  201 2 lukuja.  Vireillä olevien rikkomustapausten keski m0 % > 0%
0 % > 0%
≤ 18 kk > 18 kk
≤ 12 kk > 12 kkENERGIA
(4 direktiiviä)
KOKONAISTULOS 25.10.2013
KOKONAISTULOS 25.10.2012
DIGITAALISET 
SISÄMARKKINAT
(1 direktiivi)KESKEISIÄ ALOJA KUVAAVA SISÄMARKKINOIDEN TÄYTÄNTÖÖNPANOTAULUKKO - tilanne 25. lokakuuta 2013
Sisämarkkinoiden hallinnoinnin parantamista käsittelevässä tiedonannossa jäsenvaltioita kehotetaan
- sitoutumaan nollatoleranssiin direktiivien saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, toisin sanoen noudattamaan [1] täy täntöönpanovajeelle ja [2] noudattamisvajeelle asetettua 0 prosentin tavoitetta
- varmistamaan direktiivien pikainen noudattaminen, jotta [3] rikkomusmenettelyjen kesto saadaan lyhenemään keskimäärin 18 kuuk auteen
- nopeuttamaan unionin tuomioistuimen tuomioiden noudattamista eli [4] noudattamaan niitä täysimittaisesti keskimäärin 12 kuuka uden kuluessa
Lisätietoja on saatavissa sisämarkkinoiden tulostaulusta osoitteessa http://ec.europa.eu/single-market-scoreboard. Taulukkoa ai otaan päivittää seuraavan kerran tammikuun 2014 lopussa.PALVELUT
(4 direktiiviä)FINANSSI-
PALVELUT
(2 direktiiviä)LIIKENNE
(7 direktiiviiä)