[pic] | EUROOPAN KOMISSIO | Bryssel 22.12.2010 KOM(2010) 815 lopullinen 2010/0395 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS unionin vuotuiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä PERUSTELUT EHDOTUKSEN TAUSTA Tässä ehdotuksessa on otettu huomioon varainhoitoasetukseen[1] liittyvän sääntelyn ja politiikan viimeaikainen kehitys. 1. Ehdotuksessa on yhdistetty kaksi aikaisempaa varainhoitoasetuksen tarkistamiseksi annettua komission ehdotusta yhdeksi tavanomaiseksi säädökseksi (kyseessä ei siis ole uudelleenlaadittu toisinto). Näin on pyritty varmistamaan oikeudellinen selkeys ja helpottamaan Euroopan parlamentin ja neuvoston (jäljempänä ’lainsäädäntövallan käyttäjä’) välisiä neuvotteluja. Edellä tarkoitetut kaksi aikaisempaa ehdotusta ovat varainhoitoasetuksen kolmivuotistarkistuksen yhteydessä laadittu ehdotus (KOM(2010) 260 lopullinen), jolla vastattiin todelliseen tarpeeseen tarkistaa talousarviomekanismeja tämänhetkisen taloustilanteen sekä tulevien poliittisten haasteiden pohjalta, ja ehdotus, jolla varainhoitoasetusta tarkistettiin Lissabonin sopimuksen huomioon ottamiseksi (KOM(2010) 71 lopullinen). Viimeksi mainittu ehdotus sisältää myös sisäiseen valvontaan ja tarkastukseen liittyvät jäsenvaltioiden velvoitteet ja näistä velvoitteista johtuvat vastuut tapauksissa, joissa varoja hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Nämä aikaisemmat ehdotukset (KOM(2010) 260 lopullinen ja KOM (2010) 71 lopullinen) peruutetaan. 2. Ehdotukseen on lisäksi otettu varainhoitoasetukseen Euroopan ulkosuhdehallinnon perustamista koskevalla asetuksella (EU, Euratom) N:o 1081/2010[2] tehdyt muutokset. 1.1. Menettely Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen varainhoitoasetuksen tarkistamisessa noudatetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 322 artiklassa määrättyä tavallista lainsäätämisjärjestystä. Jotta lainsäädäntövallan käyttäjä saisi kokonaiskuvan ehdotetuista muutoksista, varainhoitoasetuksen soveltamissäännöt, jäljempänä ’soveltamissäännöt’[3], esitetään komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa yhtä aikaa varainhoitoasetuksen kanssa. Soveltamissäännöt käsittävät varainhoitoasetusta täydentävät, yksityiskohtaisemmat säännökset, ja komissio hyväksyy ne käyttäen sille SEUT-sopimuksen 290 artiklan nojalla siirrettyä säädösvaltaa. Tämä ehdotus ei sisällä sisältömuutoksia 1 kohdassa tarkoitettuihin kahteen aikaisempaan ehdotukseen verrattuna. Varainhoitoasetuksen soveltamissääntöjä koskeva komission valmisteluasiakirja (SEC(2010)), jonka komission yksiköt esittivät yhdessä varainhoitoasetuksen kolmivuotistarkistuksen kanssa, on tämän vuoksi edelleen kaikilta osin voimassa. 1.2. Aikataulu Aikataulua tarkasteltaessa olisi otettava huomioon, että varainhoitoasetuksen tarkistaminen ajoittuu samaan ajankohtaan kuin vuoden 2013 jälkeisten ohjelmien valmistelu. Sitä olisi sen vuoksi tarkasteltava tässä laajemmassa yhteydessä. Kaikkien lainsäädäntöprosessiin osallistuvien, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston, olisi tämän vuoksi noudatettava tarkistamisessa tiukkaa aikataulua sekä otettava tässä yhteydessä huomioon se, että varainhoitoasetuksessa olevien varainhoitosääntöjen ja alakohtaisten oikeusperustojen keskinäinen johdonmukaisuus olisi varmistettava. Jotta tähän päästäisiin, olisi pyrittävä siihen, että pakettia (varainhoitoasetusta ja soveltamissääntöjä) voitaisiin ruveta soveltamaan viimeistään 1. tammikuuta 2012. Aikataulu on hyvin tiukka, kun otetaan huomioon tavallisen lainsäätämisjärjestyksen asettamat rajoitukset. EHDOTUKSEN TAVOITE Talousarvio kuuluu EU:n politiikan keskeisiin toteutuskeinoihin. Unionia ja sen kansalaisia hyödyttäviin toimiin on vuonna 2011 tarkoitus osoittaa yli 126 miljardia euroa. Nykyisessä taloustilanteessa on erityisen tärkeää, että talousarvion toteutus on mahdollisimman tehokasta ja tukee EU:n politiikan täytäntöönpanoa. Samalla on varmistettava, että unionin veronmaksajien varoja käsitellään asianmukaisesti. Talousarvion toteutusmekanismien olisi erityisesti oltava yksinkertaisia ja avoimia (etenkin EU:n varojen lopullisten saajien kannalta) ja tarjottava mahdollisuus EU:n talousarvion ulkopuolelta tulevien varojen määrän kasvattamiseen. Niillä olisi lisäksi samalla lisättävä komissiolla talousarvion toteuttamisesta SEUT-sopimuksen 317 artiklan mukaisesti olevan vastuun merkitystä. Varainhoitoasetus käsittää kaikki talousarvion toteuttamisessa sovellettavat periaatteet ja säännöt. Se on luonteeltaan horisontaalinen, sillä sitä sovelletaan kaikkiin menoryhmiin ja kaikkiin tuloihin. 2.1. Tarkistuksen taustaa Varainhoitoasetuksessa olisi säädettävä ainoastaan talousarvio- ja varainhallintoon sovellettavista keskeisistä periaatteista (varainhoitoasetuksen II osasto) ja perussäännöistä. Yksityiskohtaiset säännöt olisi annettava soveltamissäännöissä ja ei-sitovissa määräyksissä, kuten sisäisissä ohjeissa. Näitä keskeisiä periaatteita on noudatettava kaikissa säädöksissä[4] ja kaikissa toimielimissä. Niihin ei pitäisi tehdä muutoksia ja niistä olisi poikettava vain ehdottoman välttämättömissä tapauksissa. Sisällön osalta olisi säilytettävä varainhoitouudistusten keskeiset osatekijät, joihin kuuluvat etenkin taloushallintohenkilöstön tehtävät ja asema, kollegion tekemän rahoituspäätöksen keskeinen merkitys toimintamenojen tapauksessa, valvonnan yhdistäminen toiminnasta vastaaviin yksiköihin, sisäinen tarkastustoiminta, toimintoperusteinen budjetointi sekä avustuksiin sovellettavien kirjanpitoperiaatteiden ja perussääntöjen nykyaikaistaminen. Julkisia hankintoja koskevien sääntöjen olisi edelleen vastattava julkisia hankintoja koskevia direktiivejä. Lisäksi olisi muistettava, etteivät kaikki sääntöjen soveltamisen yhteydessä esiin tulevat ongelmat edellytä varainhoitoasetuksen muuttamista. Useimmissa tapauksissa ongelmat, jotka tuotiin esille julkisen kuulemisen aikana, eivät johdu varainhoitoasetuksesta, tai ne voitaisiin ratkaista tulkitsemalla sääntöjä. Osa ongelmista aiheutuu alakohtaisista säännöksistä, joiden yksityiskohtaisuus ja monimutkaisuus lisäävät virheiden tai väärintulkintojen riskiä huomattavasti. Kaikkia asiasisältöön liittyviä muutoksia on arvioitu seuraavien tavoitteiden pohjalta: - vähennetään tuensaajille, toimeksisaajille ja täytäntöönpanosta vastaaville kumppaneille aiheutuvia hallinnollisia rasitteita, - edistetään mahdollisuuksien mukaan talousarviomäärärahojen vipuvaikutusta, - parannetaan toteutuskeinoja sekä yksinkertaistetaan sääntöjä ja menettelyjä ja autetaan näin komissiota täyttämään sille SEUT-sopimuksen 317 artiklassa asetettu velvoite toteuttaa talousarviota ja saavuttaa poliittiset tavoitteet, - huolehditaan moitteettomasta varainhoidosta ja suojataan unionin taloudellisia etuja petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta[5]. 2.2. UUDISTAMISEN TARVE Uudistuksia tarvitaan, jotta varainhoitosäännöt voidaan mukauttaa talousarvion toteuttamiselle asetettuihin uusiin vaatimuksiin (yhteisrahoitus muiden rahoittajien kanssa, erityiset rahoitusvälineet, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet). Uudistukset ovat tarpeen myös silloin, kun perusperiaatteiden noudattaminen johtaa kohtuuttomaan työmäärään (ennakkomaksuista syntyvät korkotuotot) tai voi tarpeettomasti vähentää toiminnan tehokkuutta (yksityisoikeudelliset elimet eivät voi osallistua talousarvion toteuttamiseen). Myös pieniä avustuksia ja hankintoja olisi helpotettava. Lissabonin sopimuksessa määrätyllä, soveltamissääntöihin sovellettavalla uudella menettelyllä luodaan uudenlainen yhteys varainhoitoasetuksen ja soveltamissääntöjen välille. Varainhoitosäännöt olisi siksi tarkistettava kokonaisuudessaan. Tässä yhteydessä eräät soveltamissääntöjen säännökset, joissa nykyisin määritellään varainhoitoasetuksen säännöksiin sovellettavia poikkeuksia, olisi sisällytettävä itse varainhoitoasetukseen, ja soveltamissäännöissä olisi säädettävä ainoastaan teknisistä yksityiskohdista ja täytäntöönpanosäännöistä[6]. Komission ehdotus perustuu tältä osin seuraaviin tavoitteisiin: - tehdään budjettiperiaatteiden soveltamisesta entistä joustavampaa, jotta voidaan palvella paremmin toiminnan tarpeita ja vähentää EU:n varojen saajille aiheutuvia hallinnollisia rasitteita, - selkiytetään suhteita täytäntöönpanosta vastaaviin kumppaneihin, joille komissio antaa tehtäväksi hallinnoida ohjelmia tai niiden osia (hankkeita); tässä yhteydessä otetaan erityisesti huomioon kumppanin luonne (jäsenvaltiot, virastot, EIP, julkiset ja yksityiset toimijat jne.) sekä kulloiseenkin tilanteeseen liittyvät taloudelliset riskit (oikeasuhteisuuden periaate), - siirrytään avustusten osalta todellisiin kustannuksiin perustuvasta hallinnoinnista (panokset) tulosperusteiseen järjestelmään (tuotokset), jotta toimet saataisiin entistä paremmin vastaamaan poliittisia tavoitteita, jotta menettely- ja asiakirjavaatimuksia voitaisiin huomattavasti yksinkertaistaa edunsaajien hyödyksi ja jotta kertakorvausten käyttöä voitaisiin helpottaa, - huolehditaan moitteettomasta varainhoidosta samalla kun jätetään tulojen ja menojen hyväksyjille riittävästi liikkumavaraa, jotta resurssien käytössä voidaan ottaa huomioon toiminnan asettamat vaatimukset ja kulloisetkin taloudelliset riskit, - nykyaikaistetaan riskinhallintajärjestelmää ja valvontatoimenpiteitä, jotta ne voitaisiin paremmin suhteuttaa virheiden todennäköisyyteen ja toiminnasta aiheutuviin kustannuksiin. 2.3. LISSABONIN SOPIMUKSEN EDELLYTTÄMIEN MUUTOSTEN TEKEMINEN Lissabonin sopimus (Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus, jäljempänä ’SEUT-sopimus’), joka tuli voimaan 1. joulukuuta 2009, edellyttää ensimmäistä kertaa vuosikymmeniin talousarvio- ja varainhoitosääntöjen merkittävää muuttamista. Nämä muutokset olisi nyt tehtävä varainhoitoasetukseen. Muutoksiin kuuluvat etenkin seuraavat: - monivuotisen rahoituskehyksen ottaminen perussopimukseen ja kehyksen yhteys vuotuiseen talousarviomenettelyyn: koska monivuotinen rahoituskehys on otettu SEUT-sopimukseen, eräät talousarvion kurinalaisuutta ja moitteetonta varainhoitoa koskevan toimielinten sopimuksen määräykset olisi otettava varainhoitoasetukseen, - uusi vuotuinen talousarviomenettely ja pakollisten ja ei-pakollisten menojen välisen eron poistaminen, jotka vaikuttavat määrärahasiirtoja ja väliaikaisia kahdestoistaosia koskeviin säännöksiin, - SEUT-sopimuksen 317 artiklaan otetut uudet määräykset, jotka koskevat talousarvion toteuttamiseen liittyviä jäsenvaltioiden valvonta- ja tarkastusvelvoitteita, sekä talousarvion kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta tehdyn toimielinten sopimuksen 44 kohta (tarkempia tietoja 4.3.1 kohdassa). Tällä ehdotuksella myös selkiytetään varainhoitoasetusta Lissabonin sopimuksen mukaisesti tekemällä siihen teknisiä mukautuksia sekä poistamalla siitä vanhentuneet säännökset. SIDOSRYHMIEN KUULEMINEN Ehdotus perustuu 19. lokakuuta 2009 käynnistetyn julkisen kuulemisen tuloksiin[7]. Kuulemisessa saatiin yhteensä 235 kommenttia sidosryhmiltä, jotka saavat EU:n varoja tai osallistuvat niiden toteutukseen ja joihin kuului kansalaisia, julkisia ja yksityisiä toimijoita sekä alueellisia ja kansallisia viranomaisia. Ehdotuksessa on etenkin pyritty ottamaan huomioon kuulemisessa esiin tuotu merkittävä ongelma, joka koskee unionin varojen saajille aiheutuvia liiallisia hallinnollisia rasitteita. Komissio on lisäksi ottanut huomioon toiminnasta vastaavien yksikköjensä kokemukset, joita nämä esittivät kattavassa sisäisessä kuulemisessa, sekä aikaisemmista tarkistuksista saadut kokemukset. EHDOTUKSEN SISÄLTÖ Tarkistuksella on kolme päätavoitetta. 4.1. Yksinkertaistaminen Yksinkertaistaakseen avustusten myöntämismenettelyjä ja siirtyäkseen entistä tuloskeskeisempään lähestymistapaan komissio ehdottaa, että kertakorvausten ja muiden sellaisten välineiden käyttöä helpotetaan, joiden avulla komissio voi riittävän tarkkaan ennakolta arvioida ja vahvistaa hankkeen toteuttamista varten tarvittavan määrän. Tulevaisuudessa suurin osa avustuksista on tarkoitus maksaa tällaisen ennakkoarvion perusteella, kun saadaan todisteet hankkeen toteuttamisesta. Lisäksi komissio ehdottaa, että sääntöjä, jotka edellyttävät korkojen kerryttämistä ennakkomaksuille, tarkistetaan. Nykyinen varainhoitoasetus aiheuttaa avustusten saajille kohtuuttomia hallinnollisia rasitteita, koska siinä vaaditaan, että saaja avaa erillisen pankkitilin, jotta saaduille varoille kertyvä korko voidaan maksaa takaisin. Käytännössä koron määrä on usein hyvin vähäinen. Komissio ehdottaa sen vuoksi, että käyttöön otetaan päinvastainen periaate, jonka mukaan ennakkomaksuille kertyneitä koroja ei pääsäännön mukaan tarvitse maksaa takaisin unionille, ellei avustussopimuksessa määrätä, että korot on sijoitettava takaisin hankkeeseen tai perittävä takaisin oikeasuhteisuuteen (esim. kun kyse on suurista summista) tai moitteettomaan varainhoitoon liittyvistä syistä. Hankintasääntöihin kuuluvia säännöksiä, jotka koskevat toimeksisaajalta edellytettäviä pankkitakuita sekä arvoltaan vähäisten hankintojen tekemisessä noudatettavia menettelyjä, on lisäksi yksinkertaistettu. 4.2. PAREMPIA TULOKSIA RAJALLISIN VAROIN (VIPUVAIKUTUKSEN KÄYTTÖ) Komissio katsoo, että politiikassa on tapahtunut kaksi muutosta, joiden vuoksi unionin varoilla aikaan saatavaa vipuvaikutusta on lisättävä. Nämä ovat komission puheenjohtajan Barroson vuonna 2009 toista toimikauttaan varten hyväksymät poliittiset suuntaviivat, joissa ehdotetaan investointien vaikutusten maksimointia ja innovatiivisten rahoitusvälineiden kehittämistä, sekä jäsenvaltioiden ja unionin tasolla julkisiin varoihin kohdistuvat rajoitteet, jotka vaikuttavat tulevasta (vuoden 2013 jälkeisestä) monivuotisesta rahoituskehyksestä käytäviin neuvotteluihin. Unionin varoihin perustuvaa vipuvaikutusta on tarkoitus saada aikaan muun muassa seuraavilla välineillä: - Ulkosuhteita varten varattujen varojen yhdistäminen: ulkoisia käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskevien tarkistettujen sääntöjen lisäksi EU:n erityisrahastoilla on tarkoitus mahdollistaa useista lähteistä (jäsenvaltioilta, unionin talousarviosta, EU:n ulkopuolisilta mailta) peräisin olevien varojen yhdistäminen. - Synergia EIP:n omien varojen kanssa: Ehdotuksessa on pyritty edistämään yhdistettyjen välineiden (EU:n ja EIP varojen yhdistäminen riskipääomaa, takuurahastoja ja pitkäaikaisia lainoja varten) järjestelmällistä käyttöä. Tällaisissa välineissä otetaan huomioon EU:n perussopimuksen mukainen EIP:n asema etuoikeutettuna kumppanina ja sen panos sisämarkkinoiden lujittamisessa. - Synergia yksityisen sektorin varojen kanssa sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet : Komissio ehdottaa, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien luomista helpotetaan. Tällainen kumppanuus voidaan ehdotuksen mukaan luoda joko siten, että komissio siirtää tehtäviä yksityiselle oikeushenkilölle, joka on läpäissyt ennakkotarkastuksen (jossa selvitetään, onko oikeushenkilöllä valmiudet hallinnoida julkisia varoja moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen), tai siten, että julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden toteuttaminen annetaan EU:ssa toimivan julkisoikeudellisen yhteisön tehtäväksi perussäädöksen muodostavalla, kevyeen sääntelyyn perustuvalla puiteasetuksella. - Tutkimuksen ja kehityksen alalla myönnettävien palkintojen vipuvaikutus : Komissio ehdottaa muualla saatujen myönteisten kokemusten perusteella, että palkintojen myöntämistä koskevia sääntöjä yksinkertaistetaan. Palkintoja voitaisiin jatkossa käyttää nykyistä enemmän silloin, kun pyritään lisäämään yksityisiä T&K-investointeja. 4.3. Vastuun lisääminen: toteutuskumppaneiden tehtävät ja hyväksyttävä virheriski 4.3.1. Toteuttamistapojen uudistaminen Ehdotuksella pyritään yksinkertaistamaan toteuttamistapoja (keskitetty hallinnointi, suora ja välillinen hallinnointi, hallinnointi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, hajautettu hallinnointi sekä hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa), yhtenäistämään eri toteuttamistapoihin sovellettavia sääntöjä sekä lisäämään toteutuskumppaneiden vastuuta. Tarkoituksena on tukea komissiota sen hoitaessa perussopimuksen mukaisia tehtäviään. Komissio ehdottaa, että kaikkeen välilliseen hallinnointiin sovelletaan samoja periaatteita . Välillisestä hallinnoinnista on kyse silloin, kun komissio siirtää talousarvion toteuttamistehtäviä kolmansille osapuolille. Nämä periaatteet (joita voidaan täydentää alakohtaisilla säännöillä) ovat: - EU:n varojen hallinnoinnin edellyttämien valmiuksien ennakkotarkastus, jossa otetaan asianmukaisella tavalla huomioon kyseeseen tuleviin toimiin liittyvät riskit (joustavuus ja oikeasuhteisuus), - hallinnointi-, valvonta ja tarkastusvelvoitteet (moitteeton varainhoito), - yksi vastuuketju, joka perustuu komission toteutuskumppaneiden antamiin vuotuisiin hallinnollisiin vahvistuslausumiin sekä tilien säännölliseen tarkastamiseen ja hyväksymiseen. Komission tärkeimpiä toteutuskumppaneita ovat jäsenvaltiot, jotka ovat ratkaisevassa asemassa talousarviota toteutettaessa (SEUT-sopimuksen 317 artiklan 5 kohta). Tämä on otettu huomioon nykyisessä varainhoitoasetuksessa ja komission ehdotuksessa antamalla erityissääntöjä, jotka perustuvat edellä mainittuihin yhteisiin periaatteisiin. Jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä toteutettavaa hallinnointia koskeva ehdotus perustuu nykytilanteeseen, joka on osoittautunut kyseisen hallinnoinnin osalta hyvin toimivaksi. SEUT-sopimuksen 317 artiklassa määrätään, että varainhoitoasetuksessa on vahvistettava jäsenvaltioiden valvonta- ja tilintarkastusvelvoitteet talousarvion toteuttamisessa sekä niistä johtuvat tehtävät. Tämän vuoksi ehdotuksessa määritellään hallinnointi- ja valvontajärjestelmien tärkeimmät tehtävät tilanteessa, jossa varoja hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Jäsenvaltioille on jätetty runsaasti joustovaraa sen suhteen, miten ne hoitavat nämä tehtävät nykyisen hallintorakenteensa puitteissa. 4.3.2. Hyväksyttävän virheriskin käsitteen käyttöön ottaminen Komission riskinhallintaa arvioitaessa viitearvona on tähän asti käytetty tilintarkastustuomioistuimen soveltamaa tavanomaista 2 prosentin olennaisuusrajaa talousarvion kaikilla osa-alueilla eri toimintalohkoihin liittyvistä riskeistä ja valvontakustannuksista riippumatta. Jotta käyttöön voitaisiin ottaa komission riskinhallinnan arviointiin paremmin soveltuva viitearvo, komissio ehdottaa, että neuvosto ja Euroopan parlamentti päättävät kuhunkin toimintalohkoon sovellettavasta hyväksyttävästä virheriskistä valvonnan kustannuksia ja hyötyjä tarkastelevan komission ehdotuksen pojalta. Kutakin toimintalohkoa varten määritelty hyväksyttävä virheriski olisi komissiolle hyödyllinen työväline, jonka avulla se voisi ennakolta mukauttaa ohjelmien hallinnointia sen mukaan, millaisia riskejä niihin liittyy. Hyväksyttävä virkeriski ei vaikuta valvontajärjestelmään eikä korjaaviin toimenpiteisiin, joita toteutetaan silloin kun virheitä havaitaan. Hyväksyttävä virheriski ei myöskään tarkoita sitä, että eri jäsenvaltioihin sovellettaisiin eri virheriskiä, vaan yhteen toimintalohkoon on aina tarkoitus soveltaa samaa unionin tason virheriskiä. 2010/0395 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS unionin vuotuiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 322 artiklan yhdessä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 a artiklan kanssa, ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen[8], ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon[9], sen jälkeen kun ehdotus lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille, noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä, sekä katsovat seuraavaa: 3. Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002[10] on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska siihen tehdään uusia muutoksia, joihin kuuluvat myös Lissabonin sopimuksen huomioon ottamiseksi tehtävät muutokset, asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 olisi selkeyden vuoksi korvattava tällä asetuksella. 4. Asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 säädetään kaikkiin säädöksiin sovellettavista budjettiperiaatteista ja varainhoitosäännöistä, joita jokaisen toimielimen on noudatettava. Kyseisessä asetuksessa säädetyt perusperiaatteet ja asetuksen tarkoitus ja rakenne sekä talousarvio- ja varainhallintoon sovellettavat perussäännöt olisi säilytettävä. Poikkeuksia edellä tarkoitetuista perusperiaatteista olisi arvioitava uudelleen ja yksinkertaistettava mahdollisimman paljon siten, että samalla otetaan huomioon niiden tarpeellisuus, niiden unionin vuotuiselle talousarviolle, jäljempänä ’talousarvio’, tuottama lisäarvo sekä sidosryhmille niistä aiheutuvat rasitteet. Varainhoitouudistuksen tärkeimmät osatekijät, joihin kuuluvat taloushallinnon toimijoiden tehtävät, tarkastusten ottaminen osaksi toiminnasta vastaavia yksiköitä, sisäiset tarkastajat, toimintoperusteinen budjetointi, kirjanpitoperiaatteiden ja -sääntöjen uudistaminen sekä avustuksia koskevat perusperiaatteet, on tarpeen säilyttää, ja ne on tarpeen nostaa entistä tärkeämpään asemaan. 5. Euroopan keskuspankki olisi erityisluonteensa ja -tehtäviensä, etenkin varainhoitoaan koskevan riippumattomuutensa, vuoksi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. 6. Tähän asetukseen olisi käytännön kokemusten perusteella otettava sääntöjä, jotka vastaavat talousarvion toteuttamiseen liittyviä uusia tarpeita, joihin kuuluvat muun muassa yhteisrahoitus muiden rahoittajien kanssa, ja joilla tehostetaan ulkoista apua ja helpotetaan erityisten rahoitusvälineiden, kuten Euroopan investointipankin kanssa tehtyihin sopimuksiin perustuvien rahoitusvälineiden, käyttöä sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvaa talousarvion toteuttamista. 7. Asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 määritellään ainoastaan ne pääperiaatteet ja perussäännöt, joilla säännellään perussopimusten soveltamisalaan kuuluvia talousarvioasioita kokonaisuudessaan. Soveltamissäännöistä säädetään Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetussa komission asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2342/2002[11] , jotta eri säännöt voidaan asettaa paremmin keskinäiseen arvojärjestykseen ja siten parantaa asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 selkeyttä. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, mukaisesti komissiolle voidaan siirtää valta hyväksyä soveltamisalaltaan yleisiä säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen tiettyjä, muita kuin sen keskeisiä osia. Eräät asetukseen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 sisältyvät säännökset olisi tämän vuoksi otettava tähän asetukseen. Komission hyväksymien tämän asetuksen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen olisi koskettava ainoastaan teknisiä yksityiskohtia ja täytäntöönpanomenettelyjä. 8. Rikosasioissa tehtävästä poliisi- ja oikeudellisesta yhteistyöstä on tullut olennainen osa unionin muuta politiikkaa ja sen sisäisiä toimia. Kyseiseen politiikan osa-alueeseen sovellettavat erilliset varainhoitosäännökset eivät sen vuoksi enää ole perusteltuja, eikä niitä siksi tulisi ottaa tähän asetukseen. 9. Ulkosuhteisiin liittyviä hankkeita varten perustettuun takuurahastoon ei talousarvion kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välillä tehdyssä toimielinten sopimuksessa[12] vuosiksi 2007–2013 vahvistetun monivuotisen rahoituskehyksen mukaan enää sovelleta erityisjärjestelyjä. Talousarviosta rahastoon suoritettavat maksut otetaan nykyisin talousarviossa erilliseen budjettikohtaan. Asiaan liittyviä varainhoitosäännöksiä ei tämän vuoksi enää tarvita, eikä niitä siksi tulisi ottaa tähän asetukseen. 10. Ennakkomaksuista kertyneitä korkoja koskevia sääntöjä olisi yksinkertaistettava, koska ne aiheuttavat liikaa hallinnollisia rasitteita sekä unionin varojen saajille että komission yksiköille ja saavat aikaan väärinkäsityksiä komission yksiköiden, toimijoiden ja kumppaneiden välillä. Jotta säännöksiä voitaisiin yksinkertaistaa etenkin avustusten saajien näkökulmasta, velvollisuus ennakkomaksuihin perustuvien korkojen kerryttämiseen ja näiden korkojen perimiseen olisi moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti poistettava. Olisi kuitenkin oltava mahdollista sisällyttää tällainen velvollisuus valtuutussopimukseen, jotta ennakkomaksuista kertyneet korot voitaisiin käyttää eräiden valtuutettujen tahojen hallinnoimien ohjelmien tarpeisiin tai jotta ne voitaisiin periä. 11. Säännöissä, joita sovelletaan käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen siirtämiseen varainhoitovuodelta toiselle, olisi erotettava toisistaan ulkoiset ja sisäiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot. Jotta varat voitaisiin käyttää rahoittajan nimeämään tarkoitukseen, ulkoiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot olisi siirrettävä varainhoitovuodelta toiselle ilman eri toimenpiteitä ja ne olisi käytettävä siihen mennessä kun kaikki sellaiseen ohjelmaan tai toimeen liittyvät toimenpiteet, johon kyseiset tulot on sidottu, on toteutettu. Jos ulkoiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot saadaan ohjelman tai toimen viimeisenä toteutusvuonna, ne olisi voitava käyttää ohjelmaa tai toimea jatkavan ohjelman tai toimen ensimmäisenä toteutusvuonna. Sisäisiä käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja ei pitäisi voida siirtää kuin yhdeksi vuodeksi, ellei sovellettavassa perussäädöksessä toisin säädetä tai elleivät kyseessä ole asianmukaisesti perustellut olosuhteet. 12. Väliaikaisten kahdestoistaosien osalta olisi selkeytettävä niissä tilanteissa sovellettavia sääntöjä, joissa Euroopan parlamentti päättää vähentää sellaisia neuvoston SEUT-sopimuksen 315 artiklan mukaisesti hyväksymiä lisämenoja, jotka ylittävät väliaikaiset kahdestoistaosat. 13. Perussopimuksessa edellytetään, että monivuotinen rahoituskehys vahvistetaan asetuksella. Tähän asetukseen on sen vuoksi tarpeen ottaa tiettyjä säännöksiä vuosiksi 2007–2013 vahvistetusta rahoituskehyksestä. Budjettikurin varmistamiseksi on etenkin tarpeen luoda yhteys monivuotisen rahoituskehyksen ja vuotuisen talousarviomenettelyn välille. Lisäksi tähän asetukseen on tarpeen ottaa säännökset, jotka koskevat Euroopan parlamentin ja neuvoston sitoumusta noudattaa rakennetoimista, maaseudun kehittämisestä ja Euroopan kalatalousrahastosta annetuissa perussäädöksissä vahvistettua maksusitoumusmäärärahojen jakoa. 14. Käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskevaa poikkeusta olisi muutettava siten, että huomioon otetaan toisaalta budjettivallan käyttäjän hyväksymiin määrärahoihin perustuvien sisäisten käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen erityispiirteet ja toisaalta eri rahoittajilta kerättyjen ja kyseisten rahoittajien tiettyyn ohjelmaan tai toimeen osoittamien ulkoisten käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen erityispiirteet. Lisäksi ulkopuolisille rahoittajille olisi tarjottava mahdollisuus osallistua ulkoisten toimien, etenkin humanitaaristen toimien, rahoittamiseen, myös silloin kun perussäädöksessä ei nimenomaisesti säädetä tällaisesta yhteisrahoituksesta. Sisäisten käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen luetteloon olisi kiinteistöjen hallinnoinnin helpottamiseksi sisällytettävä tulot kiinteistöjen myynnistä tai vastaavista toimista. 15. Käyttötarkoitukseensa sidotut tulot olisi esitettävä talousarvioesityksessä entistä selkeämmin, ja tämän vuoksi olisi säädettävä, että talousarvioesitykseen on otettava sellaiset käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen määrät, joista on varmuus talousarvioesityksen laadinta-ajankohtana. 16. Erittelyperiaatetta sovellettaessa ei enää eroteta toisistaan pakollisia ja ei-pakollisia menoja. Määrärahasiirtoja koskeviin säännöksiin olisi sen vuoksi tehtävä tarvittavat muutokset. 17. Määrärahojen siirtämistä koskevia sääntöjä olisi lisäksi yksinkertaistettava ja selkeytettävä tietyiltä osin, koska ne ovat osoittautuneet käytännössä epäselviksi tai hankaliksi soveltaa. Talousarvion toteuttamista on tarpeen parantaa etenkin maksumäärärahojen, käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen sekä useisiin osastoihin sisältyvien samanlaisten hallintomäärärahojen osalta. Tämän vuoksi siirtojen luokittelua olisi yksinkertaistettava ja eräiden määrärahasiirtojen hyväksymismenettelystä olisi tehtävä nykyistä joustavampi. Etenkin komission mahdollisuus päättää käyttämättä jääneiden talousarviomäärärahojen siirroista tapauksissa, joissa on kyse kansainvälisistä humanitaarisista suuronnettomuuksista tai kriiseistä, on osoittautunut asianmukaiseksi ja tehokkaaksi toimintatavaksi. Tätä mahdollisuutta olisi sen vuoksi voitava käyttää myös joulukuun 1 päivän jälkeen ilmenevissä vastaavissa tilanteissa. Komission olisi tällöin avoimuuden varmistamiseksi välittömästi ilmoitettava budjettivallan käyttäjälle päätöksestään. Komission olisi lisäksi voitava päättää itsenäisesti tietyissä rajoissa siirroista, jotka tehdään hätäapuvarauksesta. 18. Suhteellisuusperiaatetta koskevissa säännöksissä olisi otettava käyttöön hyväksyttävän virheriskin käsite osana tulojen ja menojen hyväksyjän tekemää riskinarviointia. Toimielinten olisi voitava vähitellen luopua yleisestä 2 prosentin olennaisuusrajasta, jota tilintarkastustuomioistuin käyttää tehdessään päätelmiä tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta. Hyväksyttävän virheriskin taso on tätä tarkoituksenmukaisempi perusta silloin, kun vastuuvapauden myöntävä viranomainen arvioi komission riskinhallinnan laatua. Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi sen vuoksi määritettävä hyväksyttävän virheriskin taso kutakin toimintalohkoa varten siten, että sitä määritettäessä otetaan huomioon tarkastusten kustannus-hyötysuhde. 19. SEUT-sopimuksen 316 artiklan soveltamiseksi olisi säädettävä, että Eurooppa-neuvosto ja neuvosto kuuluvat samaan talousarvion pääluokkaan. 20. Tässä asetuksessa olisi otettava huomioon vuotuiseen talousarviomenettelyyn SEUT-sopimuksessa tehdyt muutokset. 21. Talousarvion vahvistamista varten on tärkeää, että komission laatiman talousarvioesityksen rakenne ja esitystapa määritellään selkeästi. Talousarvioesitystä edeltävän yleisen johdannon sisältö olisi määriteltävä tarkemmin. Lisäksi on tarpeen lisätä säännös, joka koskee tulevien vuosien rahoitussuunnitelmia sekä komission mahdollisuutta esittää valmisteluasiakirjoja määrärahaesitystensä tueksi. 22. Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan erityispiirteiden osalta olisi ajantasaistettava säännöksiä, jotka koskevat SEUT-sopimuksen ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V ja VI osaston mukaisia perussäädösten lajeja. Lisäksi ulkoisiin toimiin liittyvien valmistelutoimien hyväksymismenettelyä olisi muutettava SEUT-sopimuksen määräysten edellyttämällä tavalla. 23. Toteuttamistavoista annetuista säännöistä on etenkin silloin kun kyseiset säännöt koskevat edellytyksiä, joiden täyttyessä toteuttamisvaltuuksia voidaan siirtää kolmansille osapuolille, tullut vuosien mittaan liian monimutkaisia, ja niitä olisi yksinkertaistettava. Tällaisen ulkoistamisen alkuperäisenä tavoitteena on varmistaa, että menot toteutetaan toteuttamistavasta riippumatta siten, että valvonnan ja avoimuuden taso vastaa komission yksiköiltä edellytettyä tasoa, ja tämä tavoite olisi säilytettävä. Tämän vuoksi olisi selkeästi erotettava toisistaan tilanteet, joissa komissio tai sen toimeenpanovirastot toteuttavat talousarviota suoraan, ja tilanteet, joissa kolmannet osapuolet toteuttavat talousarviota välillisesti. Näin voitaisiin luoda välillistä hallinnointia varten yhteinen järjestelmä, jota voidaan mukauttaa alakohtaisten sääntöjen edellyttämällä tavalla etenkin silloin kun talousarviota toteutetaan välillisesti hallinnoiden yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tällaisen yhteisen järjestelmän olisi erityisesti sisällettävä perusperiaatteet, joita komissio noudattaa silloin kun se päättää toteuttaa talousarviota välillisesti, sekä perusperiaatteet, joita niiden osapuolten, joille tehtäviä on siirretty, on noudatettava. Komission olisi voitava soveltaa unionin sääntöjä ja menettelyjä tai hyväksyä, että sovelletaan sen yhteisön sääntöjä ja menettelyjä, jolle tehtäviä on siirretty, sillä edellytyksellä, että kyseinen yhteisö takaa unionin taloudellisten etujen vastaavantasoisen suojan. 24. Sellaisiin yhteisöihin sovellettavia ennakkoarviointia koskevia sääntöjä, jotka eivät ole jäsenvaltioita, joihin ei sovelleta ennakkoarviointia, olisi mukautettava sen varmistamiseksi, että kaikki yhteisöt ja henkilöt, joille tehtäviä on siirretty, suojaavat unionin taloudellisia etuja tässä asetuksessa edellytettyä vastaavalla tavalla. Komission valvontatehtävää koskevissa säännöksissä on tarpeen säätää kunkin talousarvion hallinnointitavan osalta valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksista, joihin kuuluvat myös tilien tarkastamisessa ja hyväksymisessä noudatettavat menettelyt. 25. Jotta voitaisiin ottaa huomioon toiminnan asettamat vaatimukset ja helpottaa edunsaajien ja toteutuskumppaneiden vastuulla olevaa toteuttamista, vaatimusten olisi oltava oikeassa suhteessa toimintaan liittyviin riskeihin ja toiminnan yleiseen valvontaympäristöön. Tehtävien luonne ja toimet, joiden avulla komissio valvoo ja tukee toiminnan toteuttamista, olisi otettava huomioon arvioitaessa, pystyvätkö kolmannet osapuolet tai yhteisöt täyttämään kyseiset vaatimukset. Tässä asetuksessa olisi talousarvion ja toimintapolitiikan toteuttamisen parantamiseksi lisäksi säädettävä uusista rahoitusvälineistä sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksista. 26. Kokemukset julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksista, joille annetaan asetuksen (EY, Euratom) 1605/2002 185 artiklassa unionin elimen asema, ovat osoittaneet, että käytettävissä olevien välineiden valikoimaa olisi laajennettava siten, että se sisältää myös elimet, joilla on unionin toimielimiin sovellettaviin sääntöihin verrattuna joustavammat säännöt, joita yksityisten kumppaneiden on helpompi noudattaa. Tällaisten vaihtoehtojen olisi perustuttava välilliseen hallinnointiin. Yhtenä vaihtoehtona olisi oltava perussäädöksellä perustettu elin, jolla on omat varainhoitosäännöt, joissa olisi otettava huomioon unionin varojen moitteettoman hallinnoinnin varmistamiseksi tarvittavat periaatteet. Nämä periaatteet olisi hyväksyttävä delegoidulla asetuksella, ja niiden olisi perustuttava periaatteisiin, joita sellaisten kolmansien yhteisöjen, joille talousarvion toteuttamistehtäviä on siirretty, on noudatettava. Toisena vaihtoehtona olisi oltava jäsenvaltion yksityisoikeuden alaisten elinten toteuttamat julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet. 27. Valvontaa ja tarkastuksia koskevat perusvelvollisuudet, jotka jäsenvaltioiden on täytettävä silloin kun talousarviota toteutetaan välillisesti hallinnoiden yhteistyössä niiden kanssa ja joista nykyisin säädetään ainoastaan alakohtaisissa asetuksissa, olisi SEUT-sopimuksen 317 artiklan soveltamiseksi otettava tähän asetukseen. Sen vuoksi tähän asetukseen on tarpeen ottaa säännöksiä, joilla luodaan yhdenmukainen kehys kaikkia kyseeseen tulevia toimintalohkoja varten ja joissa säädetään yhdenmukaistetuista kansallisen tason hallintorakenteista, näille rakenteille asetetuista yhteisistä hallinnointi- ja valvontavelvollisuuksista, vuotuisesta hallinnollisesta vahvistuslausumasta ja siitä annettavasta riippumattomasta tarkastuslausunnosta, jäsenvaltioiden antamasta vuotuisesta lausumasta, jossa ne ottavat vastuun niille hoidettavaksi annettujen unionin varojen hallinnoinnista, sekä komission käyttämistä maksujen tarkastamis-, hyväksymis-, keskeytys- ja korjausmenettelyistä. Yksityiskohtaiset säännökset olisi edelleen annettava alakohtaisissa asetuksissa. 28. Joitakin valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän tehtäviä koskevia säännöksiä olisi selkeytettävä, etenkin siltä osin kuin on kyse valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän etu- ja jälkikäteen käyttöön ottamista sisäisen valvonnan menettelyistä ja hänen raportointitehtävistään. Valtuutetun tulojen ja menojen hyväksyjän vuotuisen toimintakertomuksen sisältöä olisi tältä osin ajantasaistettava sen käytännön pohjalta, joka edellyttää tarvittavien varainhoitoa ja hallinnointia koskevien tietojen antamista tehtävien hoitamista koskevan vahvistuslausuman tueksi. 29. Komission tilinpitäjän vastuita olisi selkeytettävä ja etenkin olisi täsmennettävä, että ainoastaan tilinpitäjä voi antaa kirjanpitosääntöjä ja määrittää yhdenmukaistetun tililuettelon; muiden toimielinten tilinpitäjät määrittävät kukin oman toimielimensä kirjanpitomenettelyt. 30. Jotta tiettyjen, rahoituslaitosten täytäntöönpantaviksi annettujen toimien ja ohjelmien toteuttamista voitaisiin helpottaa, tässä asetuksessa olisi säädettävä mahdollisuudesta avata varainhoitotilejä. Tällaiset tilit olisi avattava komission nimissä tai komission puolesta rahoituslaitoksen kirjanpidossa. Rahoituslaitoksen olisi vastattava tilien hallinnoinnista tulojen ja menojen hyväksyjän alaisuudessa, ja tilit olisi voitava avata myös muussa valuutassa kuin euroina. 31. Tulojen osalta on tarpeen sujuvoittaa saamisennusteisiin sovellettavia sääntöjä, jotta niissä voitaisiin ottaa huomioon talousarvioon liittyvät tarpeet. Kyseisten ennusteiden kirjaamista olisi edellytettävä silloin, kun tulot voidaan odottaa saatavan tietyllä todennäköisyydellä ja kun niiden määrä on arvioitavissa kohtuullisella tarkkuudella. Yksinkertaistaminen olisi toteutettava ottamalla käyttöön joitakin erityissäännöksiä saamisennusteen muuttamis- tai peruuttamismenettelyistä. 32. Perintää koskevia sääntöjä olisi sekä selkeytettävä että parannettava. Etenkin olisi selvennettävä, että vahvistetun saamisen peruuttaminen ei merkitse luopumista unionin vahvistetusta saamisoikeudesta. Lisäksi jotta unionin taloudellisten etujen suojaa voitaisiin parantaa, jäsenvaltiot eivät saisi asettaa maksettavaksi vaadittuja unionin varoja huonompaan asemaan kuin julkisten yritysten saamisia alueellaan. 33. Väliaikaisesti perittyjen sakkojen hallinnoinnista annetun komission tiedonannon[13] mukaan sakot, seuraamusmaksut ja seuraamukset sekä kaikki niiden tuottamat korot olisi otettava tuloina talousarvioon sitä vuotta seuraavana vuonna, jona kaikki muutoksenhakukeinot niitä koskevan päätöksen osalta on käytetty. Poikkeuksena tästä säännöstä osuus, joka on enintään 2 prosenttia talousarvioon otettavien sakkojen ja seuraamusmaksujen kokonaismäärästä, olisi pidätettävä kyseisessä tiedonannossa luodun rahaston tarpeisiin. 34. Maksujen osalta olisi moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti annettava selkeämmät säännökset eri maksutyypeistä. Lisäksi toimivaltaisen tulojen ja menojen hyväksyjän olisi säännöllisesti selvitettävä ennakkomaksut komission tilinpitäjän antamien kirjanpitosääntöjen mukaisesti. Hankintasopimuksiin, avustuspäätöksiin, avustussopimuksiin ja kolmansien osapuolten kanssa tehtäviin valtuutussopimuksiin olisi otettava asianmukaiset määräykset ja säännökset tätä varten. 35. Toimielimille olisi annettava mahdollisuus hyväksyä etukäteen virallisesti se, että asiakirjat toimitetaan käyttämällä sähköistä menettelyä. Sähköisiä ja digitoituja asiakirjoja koskevien komission päätösten mukaisesti olisi lisäksi ajantasaistettava sitoumuksia koskeviin tarkistuksiin sovellettavia varainhoitosäännöksiä, joissa olisi nimenomaisesti todettava, että sähköisillä tilauslomakkeilla ja laskuilla on oikeudellista arvoa oikeudellisten sitoumusten kirjaamisessa. 36. Poissulkemista koskevia sääntöjä olisi parannettava unionin taloudellisten etujen suojan tehostamiseksi. Niihin olisi lisättävä viittaus rahanpesuun, kuten julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/18/EY[14] säädetään. Lisäksi poissulkemiset, jotka koskevat sellaista ehdokasta tai tarjoajaa, joka on tuomittu lainvoimaisella tuomiolla ammattinsa harjoittamiseen liittyvästä rikkomuksesta taikka petoksesta, lahjonnasta, rikollisjärjestöön osallistumisesta, rahanpesusta tai muusta rikollisesta, unionin taloudellisia etuja vahingoittavasta toiminnasta, olisi laajennettava koskemaan myös henkilöitä, joilla on valtuudet edustaa kyseisiä ehdokkaita tai tarjoajia tai tehdä päätöksiä näiden puolesta tai valvoa näitä. Poissulkemista ei oikeasuhteisuuteen liittyvistä syistä kuitenkaan pitäisi soveltaa sellaisiin ehdokkaisiin tai tarjoajiin, jotka voivat osoittaa kohdistaneensa riittävät toimenpiteet kyseisiin edustusvaltuudet omaaviin henkilöihin. Jotta voitaisiin varmistaa toimielimen toiminnan jatkuvuus, poissulkemisvelvollisuudesta olisi voitava poiketa silloin kun poissulkeminen perustuu konkurssiin tai vastaavaan tilanteeseen, ammattia harjoitettaessa tehtyyn vakavaan virheeseen tai sosiaalimaksuja koskevien velvoitteiden laiminlyöntiin ja kun kyseessä on neuvottelumenettely, jossa teknisistä tai taiteellisista taikka yksinoikeuden suojaamiseen liittyvistä syistä hankintasopimus voidaan tehdä ainoastaan tietyn taloudellisen toimijan kanssa. 37. Vaikka Euroopan keskuspankilla (EKP) ja Euroopan investointipankilla (EIP) on oma erityisasemansa unionin rakenteessa, niiden omien varojen käytöllä on vaikutusta unionin taloudellisiin etuihin. Niiden olisi sen vuoksi voitava käyttää unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi perustetun poissulkemisia koskevan keskustietokannan tietoja ja niiden olisi vastattava siitä, että ne ottavat huomioon kyseisen tietokannan, kun ne tekevät hankintasopimuksia omia hankintamenettelyjään noudattaen. EKP:n ja EIP:n olisi myös ilmoitettava komissiolle tiedot sellaisista tarjoajista, jotka on tuomittu lainvoimaisella tuomiolla petoksesta tai vastaavasta unionin taloudellisia etuja vahingoittavasta rikollisesta toiminnasta. 38. Hallinnollisten ja taloudellisten seuraamusten osalta olisi tietosuojavaatimusten mukaisesti annettava asianmukainen oikeusperusta tällaisia seuraamuksia koskevien päätösten julkaisemista varten. Tällaisten päätösten julkaisemisen olisi tietosuojaan ja oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä oltava vapaaehtoista. 39. Unionin avustusten myöntämisestä ja seurannasta annettuja säännöksiä olisi oikeudelliseen selkeyteen ja yksinkertaistamiseen liittyvistä syistä tarkistettava, ja etenkin olisi tarkistettava säännöksiä, joiden tarkoituksena on varmistaa avoimuuden, tasapuolisen kohtelun, yhteisrahoituksen, voiton tavoittelua koskevan kiellon, toiminta-avustusten asteittaisen alenemisen, taannehtimattomuuden ja valvonnan periaatteiden toteutuminen. 40. Unionin avustusten myöntämistä ja seurantaa koskevien säännösten soveltamiseksi kertakorvausjärjestelmää (kertakorvaukset, vakioyksikkökustannukset sekä kiinteämääräinen rahoitus) olisi käytännön kokemusten perusteella selkeytettävä, ja se olisi erotettava selvästi kaikista todellisten kustannusten jälkitarkastuksista. Valvontatoimenpiteitä olisi muutettava tämän uuden lähestymistavan edellyttämällä tavalla siten, että niihin liitetään mahdollisuus vaatia toiminnan tarkastuksia ja laajentaa tarkastushavainnot koskemaan saman edunsaajan tarkastamattomia hankkeita silloin kun samantyyppisissä hankkeissa on havaittu toistuvia virheitä. Avustuksen saajan mahdollisuutta jakaa avustuksensa edelleen kolmansille osapuolille olisi tietyin edellytyksin laajennettava, jotta voitaisiin helpottaa useille luonnollisille henkilöille suunnattujen ohjelmien moitteetonta toteuttamista silloin kun kyseiset henkilöt voidaan saavuttaa vain kaksiportaisella järjestelyllä. Tällainen edelleen jakaminen olisi hyväksyttävä, jos ensisijainen saaja antaa riittävät vakuudet ja jos avustussopimukseen otetaan asianmukaiset lausekkeet, joilla rajoitetaan avustuksen edelleenjaon seurauksena saavien valinnassa käytettävää harkintavaltaa ja myönnettävän avustuksen määrää. 41. Palkinnoista olisi uudentyyppisenä rahoitustukena annettava avustuksiin sovellettavista säännöistä erilliset säännöt, joissa ei viitata ennustettavissa oleviin kustannuksiin. Palkinnot olisi otettava osaksi vuotuista työohjelmaa, ja silloin kun palkinto ylittää tietyn kynnysarvon, komission olisi hyväksyttävä palkinnon myöntämisehdot ja -perusteet, ennen kuin avustuksen saaja tai toimeksisaaja voi myöntää palkinnon. 42. Rahoitusvälineet ovat yhä tärkeämpiä silloin kun tarkoituksena on unionin varojen vaikutusten moninkertaistaminen siten, että kyseiset varat yhdistetään muihin varoihin tai siten, että hyödynnetään vipuvaikutusta. Koska tällaisia rahoitusvälineitä ei voida rinnastaa palveluihin eikä avustuksiin, olisi otettava käyttöön uusi rahoitustukimuoto. 43. Tilinpäätökseen ja kirjanpitoon sovellettavien sääntöjen osalta olisi yksinkertaistettava tilinpäätöksen esittämistä säätämällä, että unionin tilinpäätös sisältää ainoastaan konsolidoidun tilinpäätöksen ja yhdistellyt talousarviotilit. Lisäksi olisi selvennettävä, että konsolidointi koskee ainoastaan talousarviosta rahoitettavia toimielimiä, jotta voitaisiin ottaa huomioon EKP:n itsenäinen erityisasema. 44. Jotta komission tilinpitäjän ja tilinpäätöksessä konsolidoitavien toimielinten ja elinten tilinpitäjien tehtävät ja vastuut voitaisiin selkeästi erottaa toisistaan, olisi säädettävä, että kunkin toimielimen ja elimen on laadittava oma selvityksensä varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta ja toimitettava se budjettivallan käyttäjälle ja tilintarkastustuomioistuimelle seuraavan varainhoitovuoden maaliskuun 31 päivään mennessä. 45. Unionin kirjanpitosääntöjä ja -periaatteita on tarpeen ajantasaistaa, jotta voitaisiin varmistaa, että ne ovat yhdenmukaiset julkisen sektorin kansainvälisten tilinpäätösstandardien (International Public Sector Accounting Standard) kanssa. 46. Alustavaa ja lopullista tilinpäätöstä koskevat säännökset olisi saatettava ajan tasalle, etenkin jotta voitaisiin antaa säännökset tiedoista, jotka olisi liitettävä komission tilinpitäjälle konsolidointia varten toimitettaviin tilinpäätöksiin. Lisäksi säännöksissä olisi viitattava vahvistuskirjeeseen, jonka talousarviosta rahoitettavat toimielimet ja elimet liittävät tilintarkastustuomioistuimelle toimittamiinsa lopullisiin tilinpäätöksiin, sekä vahvistuskirjeeseen, joka toimitetaan unionin lopullisen konsolidoidun tilinpäätöksen toimittamisen yhteydessä. Määräaikaa, johon mennessä tilintarkastustuomioistuimen on esitettävä huomatuksensa muiden toimielinten kuin komission ja talousarviosta rahoitettavien elinten alustavista tilinpäätöksistä, olisi aikaistettava, jotta nämä voivat ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen huomautukset lopullista tilinpäätöstä laatiessaan. 47. Komission olisi SEUT-sopimuksen 318 artiklan mukaisesti toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle osana vastuuvapauden myöntämismenettelyn yhteydessä edellytettäviä tietoja myös unionin varoja koskeva arviointikertomus, joka perustuu saavutettuihin tuloksiin. Tähän asetukseen olisi sen vuoksi otettava riittävät, muihin nykyisiin raportointivaatimuksiin suhteutetut säännökset tällaista kertomusta varten. 48. Kun on kyse sellaisista tässä asetuksessa annetuista erityissäännöksistä, jotka koskevat jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä hallinnoitavia rakennerahastoja, koheesiorahastoja, Euroopan kalatalousrahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa sekä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen rahastoja, olisi säilytettävä ennakkorahoituksena maksettujen maksujen palautukset ja määrärahojen uudelleen käyttöön ottaminen niiden edellytysten mukaisesti, jotka esitetään rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 1260/1999[15] liitetyssä komission julistuksessa. Lisäksi olisi säädettävä varainhoitovuodelta toiselle siirtämistä koskevaan sääntöön tehtävästä poikkeuksesta, jonka mukaan varainhoitovuoden päättyessä käytettävissä olevia, ennakkomaksujen palautuksista saatuja maksusitoumusmäärärahoja olisi voitava siirtää ohjelman päättämiseen asti ja jonka mukaan kyseiset maksusitoumusmäärärahat voidaan käyttää kun muita maksusitoumusmäärärahoja ei enää ole käytettävissä. 49. Lisäksi olisi annettava selkeämmät säännökset Yhteisen tutkimuskeskuksen osallistumisesta hankinta- ja avustusmenettelyihin silloin kun se toteuttaa toimia, jotka rahoitetaan kokonaan tai osittain sellaisista muista talousarvioon sisältyvistä budjettikohdista kuin niistä tutkimusmäärärahojen budjettikohdista, jotka on yleensä varattu Yhteistä tutkimuskeskusta varten. Kun Yhteinen tutkimuskeskus osallistuu avustuksia tai julkisia hankintoja koskeviin menettelyihin kolmantena osapuolena, siihen ei pitäisi poikkeuksellisesti soveltaa säännöksiä, jotka koskevat poissulkemisperusteita, hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia, vakavaraisuutta ja luottokelpoisuutta sekä vakuuksien asettamista. Lisäksi on tarpeen ottaa huomioon teknis-tieteelliset palvelut, joita Yhteinen tutkimuskeskus tarjoaa muille toimielimille tai komission yksiköille sisäisten hallintojärjestelyjen nojalla ja joihin ei sovelleta julkisia hankintoja koskevia sääntöjä. Edellä tarkoitettuihin tehtäviin liittyvistä toiminnoista saatavat tulot olisi näiden tehtävien tehokkaaksi hoitamiseksi poikkeuksellisesti katsottava ulkoisiksi käyttötarkoitukseensa sidotuiksi tuloiksi. 50. Ulkoisten toimien toteuttamiseen liittyviä erityissäännöksiä on tarpeen mukauttaa täytäntöönpanomenetelmiin ehdotettujen muutosten huomioon ottamiseksi. 51. Jotta unionin kansainvälistä merkitystä ulkoisten toimien ja kehityksen aloilla voitaisiin lisätä ja jotta sen näkyvyyttä ja sen toiminnan tehokkuutta voitaisiin parantaa, komissiolle olisi annettava valtuudet perustaa hätätoimia, hätätilaa seuraavia toimia ja aihekohtaisia toimia varten tarkoitettuja eurooppalaisia erityisrahastoja (trust funds) ja hallinnoida niitä. Vaikka tällaisia erityisrahastoja ei oteta talousarvioon, niiden hallinnoinnissa olisi noudatettava tämän asetuksen säännöksiä siltä osin kuin se on tarpeen unionin varojen turvaamisen ja niiden käytön avoimuuden varmistamiseksi. Komission olisi tämän vuoksi oltava puheenjohtajana jokaisen erityisrahaston hallituksessa, jotta se voisi edustaa rahoittajia ja päättää varojen käytöstä. Lisäksi komission tilinpitäjän olisi toimittava jokaisen erityisrahaston tilinpitäjänä. 52. Yhteisöjen, joille on siirretty ulkoisten toimien toteutustehtäviä osana välillistä hallinnointia, olisi tehtävä hankintasopimukset ja myönnettävä avustukset viimeistään, kun komission kanssa tehdyn valtuutussopimuksen allekirjoittamisesta on kulunut kolme vuotta, paitsi erityisissä ulkoisissa poikkeusolosuhteissa. Tätä määräaikaa ei kuitenkaan pitäisi soveltaa sellaisiin monivuotisiin ohjelmiin, joiden toteuttamisessa noudatetaan rakennerahastoja koskevia menettelyjä. Tällaisten monivuotisten ohjelmien tapauksessa määrärahojen vapauttamisesta olisi annettava yksityiskohtaiset säännöt alakohtaisissa säännöissä. 53. Ulkoisiin toimiin liittyviin hankintoihin sovellettavien erityissääntöjen osalta on tarpeen antaa kolmansien maiden kansalaisille mahdollisuus osallistua tarjouskilpailuihin silloin kun ohjelman toteuttaminen ei perustu perussäädökseen ja kun kyse on asianmukaisesti perustelluista poikkeusolosuhteista. 54. Kun on kyse hallintomäärärahoja koskevista erityissäännöksistä, toimielinten olisi voitava suunnitella kiinteistöpolitiikkaansa pitkällä aikavälillä ja hyötyä edullisista koroista, joita unioni saa rahoitusmarkkinoilla hyvän luottoluokituksensa ansiosta. Niille olisi tämän vuoksi annettava valtuudet ottaa lainaa talousarvion ulkopuolella kiinteistöomaisuuden hankkimista varten. Näin voitaisiin samalla puuttua nykyisen järjestelmän monimutkaisuuteen sekä saada aikaan säästöjä ja lisätä avoimuutta. 55. Kun on kyse tutkimuspuiteohjelmista, asiantuntijoiksi valittaviin luonnollisiin henkilöihin sovellettavan erityisen valintamenettelyn soveltamisalaa olisi käytännön kokemusten perusteella selkeytettävä, koska kyseisiä asiantuntijoita tarvitaan avustamaan hanke-ehdotusten, avustushakemusten, hankkeiden ja tarjousten arvioinnissa sekä antamaan asiantuntijalausuntoja ja -apua. 56. Komissiolle olisi annettava valtuudet hyväksyä delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti, jotta se voisi antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamiseksi sekä varainhoidon puiteasetuksen SEUT-sopimuksen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen mukaisesti perustettuja elimiä varten ja varainhoitoa koskevan malliasetuksen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia varten ja vahvistaa näin moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi tarvittavat periaatteet. 57. Tätä asetusta olisi tarkistettava vain silloin kun se on tarpeen. Liian lyhyin aikavälein tehtävistä tarkistuksista on seurauksena, että hallintorakenteiden ja -menettelyjen mukauttamisesta uusiin sääntöihin aiheutuu kohtuuttomia kustannuksia. Lisäksi soveltamisaika voi tällöin olla niin lyhyt, ettei voimassa olevien sääntöjen soveltamisesta voida tehdä perusteltuja päätelmiä. 58. Jotta voitaisiin varmistaa nykyisten ohjelmien toteutuksen jatkuminen, niitä valvonta- ja tarkastusvelvollisuuksia, jotka jäsenvaltioiden on täytettävä, kun talousarviota toteutetaan välillisesti hallinnoiden yhteistyössä niiden kanssa, olisi sovellettava ainoastaan alakohtaisten asetusten seuraavaan sukupolveen, OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN: ENSIMMÄINEN OSA YHTEISET SÄÄNNÖKSET I OSASTO SISÄLTÖ JA SOVELTAMISALA 1 artikla Sisältö Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat unionin vuotuisen talousarvion, jäljempänä ’talousarvio’, laatimista ja toteuttamista sekä tilinpäätöksen laatimista ja tilintarkastusta. 2 artiklaSoveltamisala Kaikkien muissa säädöksissä olevien säännösten, jotka liittyvät talousarvion toteuttamiseen tuloina tai menoina, on noudatettava II osastossa esitettyjä budjettiperiaatteita. Tätä asetusta sovelletaan Euroopan parlamenttiin, Eurooppa-neuvostoon ja neuvostoon, Euroopan komissioon, Euroopan unionin tuomioistuimeen ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimeen, Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaan, alueiden komiteaan, Euroopan oikeusasiamieheen, Euroopan tietosuojavaltuutettuun sekä Euroopan ulkosuhdehallintoon, jäljempänä ’toimielimet’. Tätä asetusta ei sovelleta Euroopan keskuspankkiin. Tätä asetusta sovelletaan talousarviossa vahvistettuihin Euratomin hankintakeskuksen määrärahoihin liittyvien hallintomenojen toteuttamiseen. II OSASTOBUDJETTIPERIAATTEET 3 artikla Budjettiperiaatteet Talousarvion laatimisessa ja toteuttamisessa noudatetaan tässä asetuksessa säädettyjä yhtenäisyyden, talousarvion totuudenmukaisuuden, vuotuisuuden, tasapainon, laskentayksikön, yleiskatteisuuden, erittelyn, moitteettoman varainhoidon, mikä edellyttää vaikuttavaa ja tehokasta sisäistä valvontaa, sekä avoimuuden periaatteita. 1 LUKUYHTENÄISYYDEN JA TALOUSARVION TOTUUDENMUKAISUUDEN PERIAATTEET 4 artiklaTalousarvion määritelmä 1. Talousarvio on säädös, jossa arvioidaan ja vahvistetaan joka vuodeksi kaikki unionin ja Euroopan atomienergiayhteisön tarpeellisiksi katsotut tulot ja menot. 2. Unionin menoihin ja tuloihin kuuluvat: a) unionin menot ja tulot, mukaan lukien Euroopan unionista tehdyn sopimuksen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaa koskevista määräyksistä toimielimille aiheutuvat hallintomenot sekä mainittujen määräysten täytäntöönpanosta johtuvat toimintamenot, kun ne otetaan menoina talousarvioon; b) Euroopan atomienergiayhteisön menot ja tulot. 5 artiklaYhtenäisyyden ja talousarvion totuudenmukaisuuden periaatteisiin sovellettavat säännöt 1. Tulon tai menon saa suorittaa ainoastaan ottamalla sen johonkin budjettikohtaan, jollei 80 artiklasta muuta johdu. 2. Menoon ei saa sitoutua eikä sitä saa hyväksyä maksettavaksi, jos se ylittää vahvistetun määrärahan. 3. Talousarvioon saadaan ottaa määrärahoja vain tarpeelliseksi katsottuja menoja varten. 4. Unionille kuuluvien varojen korkotuottoja ei makseta unionille, ellei 55 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii–viii alakohdassa lueteltujen yhteisöjen, joille tehtäviä on siirretty, kanssa tehdyissä sopimuksissa tai avustuspäätöksissä tai avustuksen saajien kanssa tehdyissä avustussopimuksissa toisin määrätä. Tällaisissa tapauksissa korot käytetään vastaavan ohjelman tarpeisiin tai peritään takaisin. 2 LUKUVUOTUISPERIAATE 6 artiklaMääritelmä Talousarvioon otetaan määrärahat yhden varainhoitovuoden ajaksi, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta ja päättyy 31 päivänä joulukuuta. 7 artiklaMäärärahalajit 1. Talousarvio koostuu jaksotetuista määrärahoista, jotka ovat maksusitoumusmäärärahoja tai maksumäärärahoja, ja jaksottamattomista määrärahoista. 2. Maksusitoumusmäärärahat kattavat tietyn varainhoitovuoden aikana tehtyjen oikeudellisten sitoumusten kokonaiskustannukset, jollei 83 artiklan 2 kohdasta tai 180 artiklan 2 kohdasta muuta johdu. 3. Maksumäärärahat kattavat tietyn varainhoitovuoden ja/tai sitä edeltävien varainhoitovuosien aikana tehtyjen oikeudellisten sitoumusten toteuttamiseen tarvittavat maksut. 4. Edellä olevat 1 ja 2 kohta eivät rajoita toisen osan I, IV ja VI osaston erityissäännösten soveltamista. Ne eivät estä sitomasta kaikkia määrärahoja kerralla tai jakamasta talousarviositoumuksia vuotuisiin eriin. 8 artiklaTuloja ja määrärahoja koskevat kirjanpitosäännöt 1. Varainhoitovuoden tulot kirjataan kyseisen varainhoitovuoden tileille sen kuluessa toteutuneiden määrien mukaisina. Seuraavan varainhoitovuoden tammikuun omat varat saadaan kuitenkin suorittaa etukäteen neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000[16] mukaisesti. 2. Arvonlisäveroon perustuviin omiin varoihin, bruttokansantuloon perustuviin täydentäviin omiin varoihin ja myös rahoitusosuuksiin saadaan tehdä mukautuksia 1 kohdassa mainitun asetuksen mukaisesti. 3. Tietylle varainhoitovuodelle myönnettyjä määrärahoja saadaan käyttää ainoastaan kattamaan menot, joihin on sitouduttu ja jotka on maksettu saman varainhoitovuoden aikana, sekä sellaisista sitoumuksista johtuvat määrät, jotka siirtyvät edellisiltä varainhoitovuosilta. 4. Maksusitoumukset otetaan kirjanpitoon kattamaan 31 päivään joulukuuta mennessä tehdyt oikeudelliset sitoumukset, jollei muuta johdu 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista kokonaissitoumuksista tai 180 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista rahoitussopimuksista, jotka viedään kirjanpitoon 31 päivään joulukuuta mennessä tehtyjen talousarviositoumusten perusteella. 5. Maksut kirjataan tietyn varainhoitovuoden tileille niiden maksujen perusteella, jotka tilinpitäjä on suorittanut saman vuoden joulukuun 31 päivään mennessä. 6. Poiketen siitä, mitä 3, 4 ja 5 kohdassa säädetään, Euroopan maatalouden tukirahaston menot kirjataan varainhoitovuoden tileille toisen osan I osastossa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. 9 artiklaMäärärahojen peruuttaminen ja siirtäminen varainhoitovuodelta toiselle 1. Jos määrärahoja ei ole käytetty sen varainhoitovuoden aikana, jota varten ne on otettu talousarvioon, ne peruutetaan. Käyttämättömät määrärahat voidaan kuitenkin viimeistään 15 päivänä helmikuuta 2 ja 3 kohdan mukaisesti asianomaisen toimielimen päätöksellä siirtää yksinomaan seuraavan varainhoitovuoden aikana käytettäviksi tai ne voidaan siirtää ilman eri toimenpiteitä 4 kohdan mukaisesti. 2. Maksusitoumusmäärärahoista ja jaksottamattomista määrärahoista, joita varainhoitovuoden tilit päätettäessä ei vielä ole sidottu, voidaan siirtää: a) määrät, jotka vastaavat maksusitoumusmäärärahoja, joiden osalta useimmat sitoumusten edellyttämät alustavat muodollisuudet on tehty joulukuun 31 päivään mennessä; näitä määriä voidaan sitoa seuraavan vuoden maaliskuun 31 päivään saakka; b) määrät, jotka osoittautuvat tarpeellisiksi lainsäätäjän annettua menojen perusteena olevan säädöksen varainhoitovuoden viimeisellä neljänneksellä ilman, että komissio on voinut ennen joulukuun 31 päivää sitoa talousarviossa tähän tarkoitukseen tarkoitettuja määrärahoja. 3. Maksumäärärahoista voidaan siirtää määrät, jotka tarvitaan aiempien maksusitoumusten kattamiseen tai jotka liittyvät siirrettyihin maksusitoumusmäärärahoihin, jos seuraavan varainhoitovuoden asianomaiseen budjettikohtaan osoitetut määrärahat eivät kata rahoitustarvetta. Asianomainen toimielin käyttää kuluvalle varainhoitovuodelle vahvistettuja määrärahoja ensisijaisesti ja vasta näiden loputtua siirrettyjä määrärahoja. 4. Jaksottamattomat määrärahat, jotka vastaavat ennen varainhoitovuoden tilinpäätöstä asianmukaisesti tehtyjä maksusitoumuksia, siirretään ilman eri toimenpiteitä vain seuraavalle varainhoitovuodelle. 5. Asianomainen toimielin ilmoittaa viimeistään 15 päivänä maaliskuuta Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jäljempänä ’budjettivallan käyttäjä’, tekemästään päätöksestä siirtää määrärahoja varainhoitovuodelta toiselle täsmentäen jokaisen budjettikohdan osalta, miten 2 ja 3 kohdassa säädettyjä perusteita on sovellettu. 6. Rajoittamatta sitä, mitä 10 artiklassa säädetään, varauksiin otettuja tai henkilöstömenoihin liittyviä määrärahoja ei saa siirtää varainhoitovuodelta toiselle. 10 artiklaSäännöt käyttötarkoitukseensa sidottujen tulojen siirtämisestä varainhoitovuodelta toiselle Käyttämättömät tulot ja 18 artiklassa tarkoitetuista tuloista saadut, 31 päivänä joulukuuta käytettävissä olevat määrärahat siirretään seuraavasti: a) ulkoiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot siirretään varainhoitovuodelta toiselle ilman eri toimenpiteitä, ja ne on käytettävä kokonaan siihen mennessä kun ohjelmaan tai toimeen, johon ne on sidottu, liittyvät toimenpiteet on toteutettu; ulkoiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot, jotka on saatu ohjelman tai toimen viimeisenä toteutusvuonna, voidaan käyttää ohjelmaa tai toimea jatkavan ohjelman tai toimen ensimmäisenä toteutusvuonna; b) sisäiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot siirretään vain yhdeksi vuodeksi, ellei sovellettavassa perussäädöksessä toisin säädetä tai elleivät kyseessä ole perustellut poikkeusolosuhteet; kyseisiä tuloja vastaavat määrärahat on käytettävä ensin. 11 artiklaMäärärahojen vapautuminen Määrärahojen vapautuminen, joka aiheutuu niillä rahoitettavan toiminnan osittaisesta tai täydellisestä toteuttamatta jättämisestä ja joka tapahtuu sen varainhoitovuoden jälkeisten varainhoitovuosien aikana, jota varten määrärahat on otettu talousarvioon, johtaa määrärahojen peruuntumiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 170 ja 174 artiklan soveltamista. 12 artiklaMäärärahojen sitominen Talousarvioon otetut määrärahat voidaan sitoa talousarvion lopullisen hyväksymisen jälkeen 1 päivästä tammikuuta alkaen, jollei toisen osan I tai VI osastossa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu. 13 artiklaSäännöt, joita sovelletaan, jos talousarvio hyväksytään myöhässä 1. Jos talousarviota ei ole varainhoitovuoden alkaessa lopullisesti hyväksytty, sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 315 artiklan ensimmäistä kohtaa tehtäessä maksusitoumuksia ja suoritettaessa maksuja menoista, joiden ottaminen tiettyyn lukuun olisi ollut mahdollista viimeisintä asianmukaisesti hyväksyttyä talousarviota toteutettaessa. 2. Maksusitoumuksia voidaan tehdä luku luvulta enintään neljäsosalla kaikista asianomaiseen lukuun edelliseksi varainhoitovuodeksi hyväksytyistä määrärahoista lisättynä yhdellä kahdestoistaosalla kutakin kulunutta kuukautta kohti. Maksaminen voidaan suorittaa kuukausittain luku luvulta enintään kahdestoistaosalla asianomaiseen lukuun edelliseksi varainhoitovuodeksi hyväksytyistä määrärahoista. Valmisteltavassa talousarvioesityksessä varattuja määrärahoja ei saa ylittää. 3. Jos unionin toiminnan jatkuvuus ja hallinnon tarpeet sitä edellyttävät, neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta antaa luvan käyttää kaksi väliaikaista kahdestoistaosaa tai useampia väliaikaisia kahdestoistaosia niiden lisäksi, jotka ovat käytettävissä ilman eri toimenpiteitä 1 ja 2 kohdan mukaisesti, toisaalta maksusitoumusten tekemiseen ja toisaalta suoritettaviin maksuihin. Neuvosto ilmoittaa päätöksestä välittömästi Euroopan parlamentille. Päätös tulee voimaan 30 päivän kuluttua sen tekemisestä, jollei Euroopan parlamentti sitä ennen päätä pienentää näitä menoja jäsentensä enemmistöllä tekemällään ratkaisulla. Jos Euroopan parlamentti päättää pienentää näitä menoja, neuvosto käsittelee lupaa koskevan päätöksen uudelleen siten, että se ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksymän määrän. Täydentävät kahdestoistaosat hyväksytään kokonaisina eikä niitä voida jakaa osiin. 3 LUKUTASAPAINOPERIAATE 14 artiklaMääritelmä ja soveltamisala 1. Talousarvion tulojen ja maksumäärärahojen on oltava tasapainossa. 2. Unioni ja Euroopan atomienergiayhteisö ja 200 artiklassa tarkoitetut unionin perustamat elimet eivät saa ottaa lainaa talousarvion puitteissa. 15 artiklaVarainhoitovuoden yli- tai alijäämä 1. Varainhoitovuoden ylijäämä otetaan seuraavan varainhoitovuoden talousarvioon tulona ja alijäämä maksumäärärahana. 2. Arviot näistä tuloista tai maksumäärärahoista otetaan talousarvioon talousarviomenettelyn kuluessa ja niitä voidaan tarkistaa 35 artiklan mukaisella oikaisukirjelmällä. Nämä arviot laaditaan unionin omista varoista tehdyn päätöksen soveltamisesta annetun neuvoston asetuksen mukaisesti. 3. Varainhoitovuoden tilinpäätöksen jälkeen poikkeamat arvioista otetaan seuraavan varainhoitovuoden talousarvioon ainoastaan niitä koskevassa lisätalousarviossa. Tässä tapauksessa komission on esitettävä ehdotus lisätalousarvioksi 15 päivän kuluessa siitä päivästä, jona alustava tilinpäätös esitettiin. 4 LUKULASKENTAYKSIKÖN PERIAATE 16 artiklaEuron käyttö Monivuotinen rahoituskehys ja talousarvio laaditaan ja toteutetaan ja tilinpäätös esitetään euroina. Jäljempänä 65 artiklassa tarkoitettuja kassavaroja varten tilinpitäjällä, ennakkomaksujärjestelmien osalta ennakoiden hoitajalla ja komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon, jäljempänä ’ulkosuhdehallinto’, hallintotarpeiden osalta toimivaltaisella tulojen ja menojen hyväksyjällä on valtuudet suorittaa maksutapahtumia kansallisissa valuutoissa 199 artiklassa tarkoitetussa delegoidussa asetuksessa säädetyin edellytyksin. 5 LUKUYLEISKATTEISUUSPERIAATE 17 artiklaMääritelmä ja soveltamisala Tulojen kokonaismäärän on katettava maksumäärärahat, jollei 18 artiklasta muuta johdu. Tulot ja menot otetaan talousarvioon vähentämättä niitä toisistaan, jollei 20 artiklasta muuta johdu. 18 artiklaKäyttötarkoitukseensa sidotut tulot 1. Ulkoiset ja sisäiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot osoitetaan tietyn menoerän rahoittamiseen. 2. Ulkoiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot muodostuvat seuraavista eristä: a) jäsenvaltioiden rahoitusosuudet, jotka liittyvät tiettyihin tutkimusohjelmiin, unionin omista varoista tehdyn päätöksen soveltamisesta annetun neuvoston asetuksen mukaisesti; b) jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden, molemmissa tapauksissa niiden valtiolliset ja vastaavat elimet mukaan luettuina, oikeushenkilöiden tai luonnollisten henkilöiden rahoitusosuudet eräistä unionin rahoittamista ulkoisen avun hankkeista tai ohjelmista, joita komissio hallinnoi niiden puolesta; c) liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetussa asetuksessa tarkoitetuista sakoista ja talletuksista kertyvät korot; d) määrättyyn käyttötarkoitukseen osoitetut tulot, kuten tulot rahastoista, avustukset, lahjat ja testamenttilahjoitukset, mukaan lukien kunkin toimielimen omat käyttötarkoitukseensa sidotut tulot; e) kolmansien maiden tai eri elinten osuudet unionin toimintaan liittyvistä maksuista; f) 173 artiklan 2 kohdassa ja 175 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut käyttötarkoitukseensa sidotut tulot. 3. Sisäiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot muodostuvat seuraavista eristä: a) tulot, jotka ovat peräisin kolmansilta osapuolilta näille tilauksesta toimitetuista tarvikkeista, suoritetuista palveluista ja tehdyistä urakoista; b) tulot uusittavien tai käytöstä poistettavien ajoneuvojen, tarvikkeiden, rakennelmien ja aineiden sekä teknisiin ja tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien laitteiden myynnistä, kun kirjanpitoarvo on täysin poistettu; c) tulot, jotka saadaan aiheettomasti maksettujen budjettimäärärahojen palauttamisesta; d) tulot muille yksiköille, toimielimille tai elimille toimitetuista tarvikkeista, suoritetuista palveluista ja tehdyistä urakoista, mukaan lukien muiden toimielinten tai elinten lukuun maksetut ja näiden korvaamat virkamatkakulut; e) vakuutuskorvauksista saadut määrät; f) tulot kiinteistöihin liittyvien oikeuksien myynnistä tai vuokrauksesta tai muista kyseisiin oikeuksiin liittyvistä sopimuksista; g) julkaisujen ja elokuvien sekä niiden sähköisten tallenteiden myynnistä saatavat tulot. 4. Asiaan sovellettavassa perussäädöksessä voidaan myös säätää, että siitä seuraavat tulot sidotaan tiettyihin menoihin. Tällaiset tulot ovat sisäisiä käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja, ellei sovellettavassa perussäädöksessä toisin säädetä. 5. Talousarviossa on ulkoisia ja sisäisiä käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja varten erityisiä budjettikohtia, joissa ilmoitetaan mahdollisuuksien mukaan myös tulojen määrä. Talousarvioesitykseen voidaan ottaa ainoastaan sellaiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot, joiden määrästä on varmuus talousarvioesityksen laatimisajankohtana. 19 artiklaLahjoitukset 1. Komissio voi ottaa vastaan erilaisia unionin hyväksi tarkoitettuja lahjoituksia, kuten rahastoja, avustuksia, lahjoja sekä testamenttilahjoituksia. 2. Sellaisten arvoltaan vähintään 50 000 euron suuruisten lahjoitusten vastaanottamiseen, joista voi aiheutua kuluja jatkotoimiin liittyvät kulut mukaan luettuina, joiden arvo on enemmän kuin 10 prosenttia lahjoituksen arvosta, tarvitaan Euroopan parlamentin ja neuvoston lupa; niiden molempien on annettava lausuntonsa kahden kuukauden kuluessa siitä, kun ne ovat vastaanottaneet komission pyynnön. Jos lahjoitusta ei tässä määräajassa ole vastustettu, komissio päättää lopullisesti sen vastaanottamisesta. 20 artiklaVähennyksiä ja valuuttakurssimukautuksia koskevat säännöt 1. Jäljempänä 199 artiklassa tarkoitetussa delegoidussa asetuksessa voidaan säätää tapauksista, joissa maksupyynnöistä voidaan vähentää erilaisia tuloja; tässä tapauksessa ne voidaan hyväksyä nettomääräisinä. 2. Talousarvioon kirjataan verollisena niiden unionille toimitettujen tuotteiden tai palvelujen hinta, joihin sisältyvät verot kolmannet maat palauttavat unionille asiaan sovellettavien sopimusten perusteella. Verojen palautukset käsitellään 18 artiklan 2 kohdan mukaisina käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina. 3. Varainhoitovuoden aikana kirjatut valuuttakurssierot voidaan oikaista. Lopputulos sisällytetään varainhoitovuoden yli- tai alijäämään. 6 LUKUERITTELYPERIAATE 21 artiklaYleiset säännökset 1. Määrärahat eritellään osastoittain ja luvuittain; luvut jaetaan momentteihin ja alamomentteihin. 2. Komissio voi omassa talousarvion pääluokassaan siirtää määrärahoja itsenäisesti siten kuin 23 artiklassa säädetään, tai 24 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa se pyytää budjettivallan käyttäjältä hyväksyntää määrärahasiirrolle. 3. Määrärahoja saadaan siirtää ainoastaan budjettikohtiin, joihin on talousarviossa vahvistettu määräraha tai jotka on varustettu merkinnällä ” pro memoria ”. 4. Käyttötarkoitukseen sidottuja tuloja vastaavat määrärahat saadaan siirtää ainoastaan, jos kyseiset tulot pysyvät sidottuina käyttötarkoitukseensa. 22 artiklaMuiden toimielinten kuin komission määrärahasiirrot 1. Muut toimielimet kuin komissio voivat siirtää määrärahoja omassa pääluokassaan: a) osastosta toiseen enintään 10 prosenttia siihen budjettikohtaan osoitetuista varainhoitovuoden määrärahoista, josta määrärahat siirretään; b) luvusta toiseen ja momentilta toiselle rajoituksitta. 2. Kolme viikkoa ennen 1 kohdassa tarkoitettuja määrärahasiirtoja toimielimet ilmoittavat aikeistaan budjettivallan käyttäjälle. Asianmukaisesti perustelluista syistä, jotka jompikumpi budjettivallan käyttäjä ottaa esille tämän määräajan kuluessa, sovelletaan 24 artiklan mukaista menettelyä. 3. Muut toimielimet kuin komissio voivat esittää budjettivallan käyttäjälle omassa pääluokassaan määrärahasiirtoja osastosta toiseen, kun siirron määrä ylittää 10 prosenttia siihen budjettikohtaan osoitetuista kyseisen varainhoitovuoden määrärahoista, josta määrärahat siirretään. Näihin siirtoihin sovelletaan 24 artiklassa säädettyä menettelyä. 4. Muut toimielimet kuin komissio voivat tehdä määrärahasiirtoja omassa pääluokassaan momentilta toiselle ilman ennakkoilmoitusta budjettivallan käyttäjälle. 23 artiklaKomission sisäiset määrärahasiirrot 1. Komissio voi siirtää itsenäisesti omassa pääluokassaan: a) maksusitoumusmäärärahoja saman luvun sisällä; b) maksumäärärahoja saman osaston sisällä; c) useisiin osastoihin sisältyvien samanlaisten henkilöstö- ja hallintomenojen osalta määrärahoja osastosta toiseen; d) toimintamenojen osalta määrärahoja saman osaston luvusta toiseen. Kustakin budjettikohdasta voidaan siirtää kokonaisuudessaan enintään 10 prosenttia siihen osoitetuista varainhoitovuoden määrärahoista. 2. Komissio voi päättää siirtää omassa talousarvion pääluokassaan määrärahoja osastosta toiseen seuraavissa tapauksissa edellyttäen, että se ilmoittaa päätöksestään budjettivallan käyttäjälle välittömästi: a) kun määrärahoja siirretään 43 artiklassa tarkoitetusta osastosta ”alustavat määrärahat” ja kun ainoa ehto varauksen purkamiselle on perussäädöksen hyväksyminen SEUT-sopimuksen 294 artiklassa määrättyä tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen; b) asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa, kun varainhoitovuoden 1 päivän joulukuuta jälkeen tapahtuu jokin kansainvälinen humanitaarinen suuronnettomuus tai kriisi, komissio voi siirtää kuluvan varainhoitovuoden käyttämättä jääneitä talousarviomäärärahoja monivuotisen rahoituskehyksen otsakkeeseen 4 kuuluvista talousarvion osastoista osastoihin, jotka koskevat hätäavun ja humanitaaristen avustustoimien toteuttamista. 24 artiklaBudjettivallan käyttäjälle esitettävät komission määrärahasiirrot 1. Komissio toimittaa määrärahasiirtoehdotuksensa Euroopan parlamentille ja neuvostolle samanaikaisesti. 2. Budjettivallan käyttäjä päättää määrärahasiirroista 3–6 kohdassa säädetyin edellytyksin, jollei toisen osan I osastossa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu. 3. Kiireellisiä tapauksia lukuun ottamatta neuvosto, joka tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä, ja Euroopan parlamentti käsittelevät komission esityksen kuuden viikon kuluessa päivästä, jona ne ovat vastaanottaneet niille toimitetun siirtoesityksen. 4. Siirtoesitys hyväksytään, jos kyseisen kuuden viikon kuluessa a) Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät sen, b) joko Euroopan parlamentti tai neuvosto hyväksyy sen ja toinen niistä pidättyy toimimasta, tai c) Euroopan parlamentti ja neuvosto pidättyvät kumpikin toimimasta tai kumpikaan ei ole tehnyt komission esityksen vastaista päätöstä. 5. Jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto toisin pyydä, 4 kohdassa tarkoitettu kuuden viikon jakso lyhenee kolmeen viikkoon, jos a) siirto on vähemmän kuin kymmenen prosenttia sen budjettikohdan määrärahoista, josta siirto tehdään, eikä ylitä viittä miljoonaa euroa, tai b) siirto koskee vain maksumäärärahoja eikä sen kokonaismäärä ylitä sataa miljoonaa euroa. 6. Jos joko Euroopan parlamentti tai neuvosto on muuttanut siirtoa ja toinen niistä on joko hyväksynyt sen tai pidättyy toimimasta, tai jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat kumpikin muuttaneet siirtoa, hyväksytyksi katsotaan joko Euroopan parlamentin tai neuvoston hyväksymä määrä sen mukaan kumpi näistä on pienempi, ellei komissio peruuta esitystään. 25 artiklaMäärärahasiirrot, joihin sovelletaan erityissäännöksiä 1. Määrärahasiirroista Euroopan maatalouden tukirahastoa, rakennerahastoja, koheesiorahastoa, Euroopan kalatalousrahastoa ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa sekä tutkimusta koskevissa talousarvion osastoissa säädetään erikseen toisen osan I, II ja III osastossa. 2. Budjettivallan käyttäjä päättää komission esityksestä määrärahasiirroista, joiden tarkoituksena on käyttää hätäapuvarausta, tai tällaisesta määrärahasiirrosta päättää komissio silloin, kun siirto on enintään 10 prosenttia sen budjettikohdan varainhoitovuoden määrärahoista, josta määrärahat siirretään. Tässä tapauksessa sovelletaan 24 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädettyä menettelyä. Jos Euroopan parlamentti ja neuvosto eivät hyväksy komission ehdotusta eivätkä pääse kyseisen varauksen käyttämistä koskevaan yhteiseen kantaan, ne pidättäytyvät päättämästä määrärahojen siirtoa koskevasta komission ehdotuksesta. 7 LUKUMOITTEETTOMAN VARAINHOIDON PERIAATE 26 artiklaTaloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteet 1. Talousarviomäärärahat on käytettävä moitteettoman varainhoidon periaatteen eli taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteiden mukaisesti. 2. Taloudellisuuden periaate edellyttää, että varat, joita toimielin käyttää toimintojensa toteuttamiseksi, ovat käytettävissä oikeaan aikaan ja että ne ovat määrältään riittävät, laadultaan asianmukaiset sekä kustannuksiltaan mahdollisimman edulliset. Tehokkuuden periaatteen tarkoituksena on saavuttaa käytetyillä varoilla parhaat mahdolliset tulokset. Vaikuttavuuden periaatteen tarkoituksena on saavuttaa toiminnalle asetetut tavoitteet ja siltä odotetut tulokset. 3. Kaikille talousarvion kattamille toiminnan aloille on vahvistettava erityiset mitattavissa ja toteutettavissa olevat, asiaan kuuluvat ja ajallisesti määrätyt tavoitteet. Näiden tavoitteiden toteuttamista valvotaan toiminnoittain vahvistettujen tulosindikaattoreiden avulla, ja menosta vastaavat hallinnot toimittavat tiedot budjettivallan käyttäjälle. Nämä tiedot toimitetaan vuosittain viipymättä, ja ne esitetään viimeistään talousarvioesityksen liiteasiakirjoissa. 4. Päätöksenteon tehostamiseksi toimielimet arvioivat ohjelmia tai toimintoja etu- ja jälkikäteen komission määrittämien suuntaviivojen mukaisesti. Arviointia sovelletaan kaikkiin ohjelmiin ja toimiin, joista aiheutuu huomattavia menoja, ja arviointien tulokset ilmoitetaan menosta vastaaville hallinnoille sekä lainsäädäntö- ja budjettivallan käyttäjille. 27 artiklaPakollinen rahoitusselvitys 1. Jokaiseen ehdotukseen tai aloitteeseen, jonka komissio, unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, jäljempänä ’korkea edustaja’, tai jäsenvaltio esittää lainsäätäjälle ja joka saattaa vaikuttaa talousarvioon, henkilöstön määrä mukaan luettuna, on liitettävä rahoitusselvitys sekä 26 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu arviointi. Jokaiseen lainsäätäjälle esitettävään ehdotusta tai aloitetta koskevaan muutokseen, joka saattaa vaikuttaa huomattavasti talousarvioon, henkilöstön määrä mukaan luettuna, on liitettävä muutosta ehdottavan toimielimen tekemä rahoitusselvitys. 2. Petosten ja sääntöjenvastaisuuksien riskien vähentämiseksi 1 kohdassa tarkoitetussa rahoitusselvityksessä annetaan tietoja käyttöön otetusta sisäisestä valvontajärjestelmästä, arvio kulloisistakin riskeistä sekä tietoja käytössä tai suunnitteilla olevista petostentorjunta- ja suojelutoimenpiteistä. 28 artiklaTalousarvion toteuttamisen sisäinen valvonta 1. Talousarvion toteuttamisessa noudatetaan kulloisenkin hallintomenettelyn tarpeisiin soveltuvaa, vaikuttavaa ja tehokasta sisäistä valvontaa asiaa koskevien alakohtaisten asetusten mukaisesti. 2. Talousarvion toteuttamisen yhteydessä sisäisellä valvonnalla tarkoitetaan prosessia, jota sovelletaan hallinnon kaikilla tasoilla ja jonka avulla on tarkoitus saada riittävä varmuus siitä, että seuraavat tavoitteet on saavutettu: a) toimien tehokkuus, vaikuttavuus ja taloudellisuus; b) raportoinnin luotettavuus; c) varojen ja tietojen turvaaminen; d) petosten ja sääntöjenvastaisuuksien ehkäisy, havaitseminen ja korjaaminen; e) tilien perustana olevien toimien laillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyvien riskien riittävä hallinta ottaen huomioon ohjelmien monivuotisuus ja suoritettavien maksujen luonne. 29 artiklaHyväksyttävä virheriski Lainsäätäjä päättää asianmukaisella talousarvion aggregointitasolla sovellettavasta hyväksyttävän virheriskin tasosta SEUT-sopimuksen 322 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Päätös otetaan huomioon 157 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteutettavassa vuotuisessa vastuuvapausmenettelyssä. Hyväksyttävän virheriskin taso perustuu valvonnan kustannus-hyötyanalyysiin. Jäsenvaltiot ja 55 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut yhteisöt ja henkilöt ilmoittavat pyydettäessä komissiolle valvontakustannuksensa sekä talousarviosta rahoitettavien toimien lukumäärän ja koon. Hyväksyttävän virheriskin tasoa seurataan tarkkaan ja sitä tarkistetaan, jos valvontaympäristössä tapahtuu merkittäviä muutoksia. 8 LUKUAVOIMUUSPERIAATE 30 artiklaTilinpäätösten, talousarvioiden ja selvitysten julkaiseminen 1. Talousarvion laatimisessa ja toteuttamisessa ja tilinpäätöksen laatimisessa noudatetaan avoimuusperiaatetta. 2. Talousarvio ja lisätalousarviot julkaistaan lopullisessa muodossaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä Euroopan parlamentin puhemiehen pyynnöstä. Talousarvio julkaistaan kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona talousarvio on todettu lopullisesti hyväksytyksi. Konsolidoitu tilinpäätös ja kunkin toimielimen laatima selvitys varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 31 artiklaUnionin varojen saajia koskevien ja muiden tietojen julkaiseminen 1. Talousarvioon kuuluu liitteenä selvitys lainoista, joita unioni on antanut tai ottanut kolmansien osapuolten hyväksi. 2. Komissio asettaa asianmukaisella tavalla saataville hallussaan olevat tiedot talousarviosta peräisin olevien varojen saajista, kun talousarviota toteutetaan keskitetysti suoraan komission yksiköissä tai 53 artiklan toisen kohdan mukaisesti unionin edustustoissa, sekä varojen saajia koskevat tiedot, joita ovat toimittaneet sellaiset yhteisöt, joille talousarvion toteuttamistehtävät on siirretty muiden hallintomenettelyjen nojalla. 3. Kyseiset tiedot on asetettava saataville noudattaen asianmukaisesti luottamuksellisuutta koskevia vaatimuksia, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY[17] ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001[18] säädettyjä vaatimuksia henkilötietojen suojasta, sekä turvallisuutta koskevia vaatimuksia ottaen huomioon kunkin 53 artiklassa tarkoitetun hallintomenettelyn erityispiirteet ja noudattaen asiaa koskevia alakohtaisia säännöksiä soveltuvin osin. III OSASTOTALOUSARVION LAATIMINEN JA RAKENNE 1 LUKU TALOUSARVION LAATIMINEN 32 artiklaTulo- ja menoarviot Euroopan parlamentti, Eurooppa-neuvosto ja neuvosto, Euroopan unionin tuomioistuin, tilintarkastustuomioistuin, talous- ja sosiaalikomitea, alueiden komitea, oikeusasiamies, Euroopan tietosuojavaltuutettu ja ulkosuhdehallinto laativat ennakkoarvion menoistaan ja tuloistaan tulevaa varainhoitovuotta varten ja toimittavat sen komissiolle joka vuosi ennen 1 päivää heinäkuuta. Ulkosuhdehallinto laatii ennakkoarvion tuloistaan ja menoistaan ja toimittaa sen komissiolle joka vuosi ennen 1 päivää heinäkuuta. Korkea edustaja kuulee kehitysyhteistyöpolitiikasta, naapuruuspolitiikasta sekä kansainvälisestä yhteistyöstä, humanitaarisesta avusta ja kriisinhallintatoimista vastaavia komission jäseniä näiden vastuualueisiin kuuluvista kysymyksistä. Kyseiset toimielimet toimittavat ennakkoarvionsa tiedoksi myös budjettivallan käyttäjälle joka vuosi ennen 1 päivää heinäkuuta. Komissio laatii oman ennakkoarvionsa ja toimittaa sen budjettivallan käyttäjälle ennen mainittua päivää. Omaa ennakkoarviotaan laatiessaan komissio käyttää 33 artiklassa mainittuja tietoja. 33 artikla200 artiklassa tarkoitettujen elinten talousarvioita koskevat ennakkoarviot Jokainen 200 artiklassa tarkoitettu elin toimittaa oman perustamissäädöksensä mukaisesti komissiolle ja budjettivallan käyttäjälle vuosittain ennen 31 päivää maaliskuuta ennakkoarvion menoistaan ja tuloistaan ja sen mukana henkilöstötaulukon sekä työohjelmansa luonnoksen. 34 artiklaTalousarvioesitys 1. Komissio tekee talousarvioesityksen sisältävän ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä syyskuuta sitä varainhoitovuotta edeltävänä vuonna, jota esitys koskee. Talousarvioesitys käsittää yhteenvedon unionin menoista ja tuloista sekä 32 artiklassa tarkoitetut ennakkoarviot. Talousarvioesityksen rakenteesta ja esitystavasta säädetään 41–46 artiklassa. Jokaista talousarvioesityksen pääluokkaa edeltää asianomaisen toimielimen laatima johdanto. Komissio laatii talousarvioesityksen yleisen johdannon. Yleinen johdanto sisältää rahoitustaulukot, joissa esitetään tärkeimmät tiedot osastoittain, sekä monivuotisen rahoituskehyksen menolajeittain esitetyt perustelut muutoksille, joita määrärahoihin on tehty varainhoitovuodelta toiselle siirryttäessä. 2. Komissio liittää tarvittaessa talousarvioesitykseen seuraavia varainhoitovuosia koskevan rahoitussuunnitelman. Rahoitussuunnitelmaa tarkistetaan talousarvion hyväksymisen jälkeen talousarviomenettelyn tulosten ja muiden asianomaisten päätösten huomioon ottamiseksi. 3. Lisäksi komissio liittää talousarvioesitykseen kaikki valmisteluasiakirjat, joiden se katsoo olevan tarpeen määrärahaesitysten perustelemiseksi. 4. Euroopan ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta 26 päivänä heinäkuuta 2010 annetun neuvoston päätöksen 2010/427/EU[19] 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti ja talousarvion avoimuuden varmistamiseksi unionin ulkoisen toiminnan alalla komissio toimittaa budjettivallan käyttäjälle talousarvioesityksen ohella valmisteluasiakirjan, jossa esitetään kattavasti: a) kaikki hallinto- ja toimintamenot, jotka liittyvät unionin ulkoisiin toimiin yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka (YUTP) ja yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka mukaan luettuina ja jotka rahoitetaan unionin talousarviosta; b) ulkosuhdehallinnon kaikki edellisen vuoden hallintomenot eriteltyinä menoihin kunkin edustuston osalta ja ulkosuhdehallinnon keskushallinnon menoihin sekä toimintamenot eriteltyinä kunkin maantieteellisen alueen (alueet, maat), aihealueen, unionin edustuston ja operaation osalta. Valmisteluasiakirjassa on niin ikään: a) esitettävä toimien määrä palkkaluokittain kullakin ura-alueella sekä talousarviomäärärahojen perusteella hyväksyttyjen vakinaisten ja väliaikaisten toimien määrä, sopimussuhteiset ja paikalliset toimihenkilöt mukaan lukien, kussakin unionin edustustossa sekä ulkosuhdehallinnon keskushallinnossa; b) esitettävä ulkosuhdehallinnon keskushallinnossa ja kaikissa unionin edustustoissa olevien toimien lisäykset tai vähennykset palkkaluokittain ja ura-alueittain edeltävään vuoteen verrattuna; c) esitettävä varainhoitovuodeksi hyväksyttyjen toimien määrä, vastaava luku edelliseltä varainhoitovuodelta sekä jäsenvaltioiden lähettämien diplomaattien ja neuvoston ja komission henkilöstön täyttämien toimien määrä; d) annettava yksityiskohtainen kuvaus unionin edustustoissa talousarvioesityksen esittämisajankohtana työskentelevästä henkilöstöstä, mukaan lukien maantieteellisten alueiden, yksittäisten maiden ja operaatioiden mukainen erittely, jossa jaotellaan henkilöstötaulukon mukaiset toimet, sopimussuhteiset toimihenkilöt, paikalliset toimihenkilöt ja lähetetyt kansalliset asiantuntijat, sekä talousarvioesityksessä pyydetyt määrärahat tällaiselle muunlaiselle henkilöstölle ja vastaavat arviot kokopäivätoimisista henkilöstöresursseista, jotka voidaan ottaa käyttöön pyydettyjen määrärahojen turvin. 35 artiklaTalousarvioesitystä muuttava oikaisukirjelmä SEUT-sopimuksen 314 artiklassa tarkoitetun sovittelukomitean koollekutsumiseen saakka komissio voi omasta aloitteestaan tai muiden toimielinten pääluokkien osalta näiden pyynnöstä saattaa samanaikaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltäväksi oikaisukirjelmiä, joilla muutetaan talousarvioesitystä sellaisten tietojen perusteella, jotka eivät olleet tiedossa sitä laadittaessa, mukaan luettuna oikaisukirjelmät, joilla muutetaan maatalousmenoja koskevia ennakkoarvioita. 36 artiklaSovittelukomiteassa saavutetun tuloksen hyväksyminen Kun sovittelukomitea on päässyt yhteisymmärrykseen yhteisestä tekstistä, Euroopan parlamentti ja neuvosto pyrkivät hyväksymään sovittelukomitean työn tuloksen mahdollisimman pian omia sisäisiä menettelysääntöjään noudattaen SEUT-sopimuksen 314 artiklan 6 kohdan mukaisesti. 37 artiklaTalousarvion hyväksyminen 1. Euroopan parlamentin puhemies toteaa talousarvion lopullisesti hyväksytyksi SEUT-sopimuksen 314 artiklan 9 kohdassa ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’Euratomin perustamissopimus’, 177 artiklan 7 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti. 2. Kun talousarvio on todettu lopullisesti hyväksytyksi, kullakin jäsenvaltiolla on seuraavan varainhoitovuoden 1 päivästä tammikuuta alkaen tai siitä päivästä alkaen, jona talousarvio on todettu lopullisesti hyväksytyksi, jos tämä tapahtuu myöhemmin, velvollisuus asettaa unionin käytettäväksi maksut, jotka on suoritettava unionin omista varoista tehdyn päätöksen soveltamisesta annetussa neuvoston asetuksessa vahvistetuin edellytyksin. 38 artiklaLisätalousarvioesitykset 1. Komissio voi tehdä lisätalousarvioesityksiä väistämättömissä, poikkeuksellisissa tai odottamattomissa olosuhteissa. Edellisessä alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa laaditut, lisätalousarvioesityksiä koskevat muiden toimielinten pyynnöt toimitetaan komissiolle. Ennen lisätalousarvioesityksen esittämistä komissio ja muut toimielimet tarkastelevat asianomaisten määrärahojen jakamista uudelleen ottaen huomioon oletettu määrärahojen vajaakäyttö. 2. Komissio toimittaa samanaikaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltäviksi vuoden kaikki lisätalousarvioesitykset viimeistään 1 päivänä syyskuuta poikkeustilanteita lukuun ottamatta. Se voi liittää lausunnon muiden toimielinten laatimiin lisätalousarvioesityksiin. 3. Euroopan parlamentti ja neuvosto käsittelevät asian ottaen huomioon sen kiireellisyyden. 39 artiklaEnnakkoarvioiden ja talousarvioesitysten toimittamisen aikaistaminen Komissio ja budjettivallan käyttäjä voivat sopia siitä, että tiettyjä ennakkoarvioiden toimittamiseen sekä talousarvioesityksen hyväksymiseen ja toimittamiseen liittyviä päivämääriä aikaistetaan. Tällainen järjestely ei kuitenkaan saa johtaa siihen, että näiden tekstien tarkasteluun SEUT-sopimuksen 314 artiklassa ja Euratomin perustamissopimuksen 177 artiklassa asetetut määräajat lyhenevät tai pitenevät. 2 LUKUTALOUSARVION RAKENNE JA ESITYSTAPA 40 artiklaTalousarvion rakenne Talousarvioon kuuluu: a) yleinen tulo- ja menotaulukko; b) kunkin toimielimen pääluokat, jotka on jaoteltu tulo- ja menotaulukoihin. Eurooppa-neuvosto ja neuvosto kuuluvat samaan talousarvion pääluokkaan. 41 artiklaTalousarviossa käytetty luokittelu 1. Budjettivallan käyttäjä luokittelee komission tulot sekä muiden toimielinten tulot ja menot niiden lajin tai käyttötarkoituksen mukaan osastoihin, lukuihin, momentteihin ja alamomentteihin. 2. Komission pääluokan menotaulukko perustuu budjettivallan käyttäjän vahvistamaan budjettinimikkeistöön, jossa menot luokitellaan niiden käyttötarkoituksen mukaan. Osasto vastaa toimintalohkoa ja luku pääsääntöisesti toimintoa. Kussakin osastossa voi olla toimintamäärärahoja ja hallintomäärärahoja. Osaston sisällä hallintomäärärahat kootaan yhteen lukuun. 42 artiklaNegatiivisia tuloja koskeva kielto Talousarvio ei saa sisältää negatiivisia tuloja. Unionin omien varojen järjestelmästä tehdyn neuvoston päätöksen nojalla perityt omat varat ovat nettomääräisiä, ja ne merkitään talousarvion tuloja koskevaan yhteenvetoon nettomääräisinä. 43 artiklaAlustavat määrärahat 1. Jokaiseen talousarvion pääluokkaan voi kuulua osasto ”alustavat määrärahat”. Tähän osastoon otetaan määrärahoja kahdessa seuraavassa tapauksessa: a) kyseiseltä toimenpiteeltä puuttuu perussäädös talousarviota laadittaessa; b) on vahvoja epäilyjä määrärahojen riittävyydestä tai mahdollisuudesta toteuttaa kyseisiin budjettikohtiin otettuja määrärahoja moitteettoman varainhoidon mukaisin edellytyksin. Tämän osaston määrärahoja voidaan käyttää ainoastaan 23 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyn menettelyn mukaan tehdyn määrärahasiirron jälkeen, kun perussäädöksen antaminen edellyttää SEUT-sopimuksen 294 artiklassa määrättyä menettelyä, ja muissa tapauksissa 24 artiklassa säädetyn menettelyn mukaan tehdyn määrärahasiirron jälkeen. 2. Jos toteuttamisessa ilmenee vakavia vaikeuksia, komissio voi varainhoitovuoden kuluessa ehdottaa määrärahojen siirtämistä osastoon ”alustavat määrärahat”. Budjettivallan käyttäjä päättää näistä siirroista 24 artiklassa säädetyin edellytyksin. 44 artiklaNegatiivinen varaus Komission talousarvion pääluokkaan voi kuulua ”negatiivinen varaus”, jonka enimmäismäärä on 200 miljoonaa euroa. Tämä varaus, joka otetaan erilliseen osastoon, voi koskea sekä maksusitoumusmäärärahoja että maksumäärärahoja. Varaus on otettava käyttöön ennen varainhoitovuoden loppua 21 ja 23 artiklassa säädetyn menettelyn mukaan tehtävällä määrärahasiirrolla. 45 artiklaHätäapuvaraus 1. Komissiota koskevassa talousarvion pääluokassa on varaus kolmansille maille annettavaa hätäapua varten. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu varaus on otettava käyttöön ennen varainhoitovuoden loppua 24 ja 25 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti tehtävällä määrärahasiirrolla. 46 artiklaTalousarvion esitystapa 1. Talousarviossa esitetään: a) yleisessä tulo- ja menotaulukossa: i) unionin arvioidut tulot asianomaisen varainhoitovuoden aikana; ii) edellisen varainhoitovuoden arvioidut tulot sekä varainhoitovuoden n – 2 tulot; iii) asianomaisen varainhoitovuoden maksusitoumus- ja maksumäärärahat; iv) edellisen varainhoitovuoden maksusitoumus- ja maksumäärärahat; v) varainhoitovuoden n – 2 aikana sidotut ja maksetut menot; vi) asianmukainen selvitysosa kustakin alajaottelusta, sellaisena kuin se määritellään 41 artiklan 1 kohdassa; b) talousarvion kussakin pääluokassa tulot ja menot a alakohdassa esitetyn rakenteen mukaisesti; c) henkilöstön osalta: i) talousarvion jokaisen pääluokan osalta henkilöstötaulukko, jossa vahvistetaan toimien määrä palkkaluokittain kullakin ura-alueella ja kussakin virkaryhmässä, sekä talousarviomäärärahojen perusteella hyväksyttyjen vakinaisten ja väliaikaisten toimien määrä; ii) henkilöstötaulukko, joka käsittää tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen määrärahoista rahoitettavan suoran tutkimustoiminnan henkilöstön, ja henkilöstötaulukko, joka käsittää samoista määrärahoista rahoitettavan epäsuoran tutkimustoiminnan henkilöstön; taulukot jaotellaan palkkaluokittain ja ura-alueittain ja niissä erotellaan talousarviomäärärahojen perusteella hyväksytyt vakinaiset ja väliaikaiset toimet; iii) tieteellisen ja teknisen henkilöstön osalta jakauma voidaan esittää palkkaluokkaryhmittäin kussakin talousarviossa määritettyjen ehtojen mukaisesti; henkilöstötaulukossa on eriteltävä ne tieteellisesti tai teknisesti erityisen pätevät henkilöt, joille myönnetään henkilöstösäännöissä olevien erityissäännösten mukaisia erityisetuja; iv) kunkin talousarviosta avustusta saavan, 200 artiklassa tarkoitetun elimen osalta henkilöstötaulukko, jossa vahvistetaan toimien määrä palkkaluokittain ja ura-alueittain. Henkilöstötaulukoissa esitetään varainhoitovuodeksi hyväksyttyjen toimien määrän rinnalla vastaava luku edelliseltä varainhoitovuodelta; d) lainanotto- ja lainanantotoimenpiteiden osalta: i) yleisessä tulotaulukossa kyseisiä toimenpiteitä vastaavat budjettikohdat, joihin otetaan mahdolliset maksusuoritukset niiltä edunsaajilta, jotka ovat aluksi laiminlyöneet niille kuuluvat maksut, minkä vuoksi on ollut tarpeen ottaa käyttöön niin sanottu suoritustakuu. Nämä kohdat varustetaan merkinnällä ” pro memoria ” ja niihin liitetään tarpeelliset selvitykset; ii) komission pääluokassa: - budjettikohdat, joihin on otettu Euroopan unionin suoritustakuu kyseisten toimenpiteiden osalta. Näissä kohdissa on merkintä ” pro memoria ”, kunnes ilmenee todellinen menoerä, joka on katettava lopullisesta talousarviosta; - selvitysosat, joista ilmenevät perussäädöksen viitetiedot ja suunniteltujen toimien laajuus ja kesto sekä niiden toteuttamiseen myönnetty Euroopan unionin rahoitustakuu; iii) komission pääluokkaan tiedoksi liitetyssä asiakirjassa: - vireillä olevat pääomaoperaatiot ja velanhoitoon liittyvät toimet; - asianomaisen varainhoitovuoden pääomaoperaatiot ja velanhoito; e) kaikki yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan menot otetaan yhteen talousarviolukuun, jonka otsakkeena on yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka ja joka sisältää asianomaiset momentit. Nämä momentit kattavat yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan menot ja sisältävät erilliset budjettikohdat vähintään suurimpia yksittäisiä operaatioita varten. 2. Edellä 1 kohdassa mainittujen asiakirjojen lisäksi budjettivallan käyttäjä voi lisätä talousarvion liitteeksi minkä tahansa muun asiaa koskevan asiakirjan. 47 artiklaHenkilöstötaulukkoa koskevat säännöt 1. Edellä 46 artiklan 1 kohdan c alakohdassa kuvattu henkilöstötaulukko muodostaa kussakin toimielimessä tai muussa elimessä ehdottoman ylärajan nimityksille. Kukin toimielin tai muu elin voi kuitenkin tehdä sille myönnettyjen toimien puitteissa henkilöstötaulukkoihinsa muutoksia, jotka koskevat enintään 10:tä prosenttia toimista, palkkaluokkiin AD 16, AD 15 ja AD 14 kuuluvia toimia lukuun ottamatta, edellyttäen, että: a) ne eivät vaikuta täyttä varainhoitovuotta vastaavien henkilöstömäärärahojen määrään, ja b) ne eivät ylitä henkilöstötaulukossa myönnettyjen toimien kokonaismäärää. Kolme viikkoa ennen toisessa alakohdassa tarkoitettujen muutosten tekemistä kukin toimielin ilmoittaa budjettivallan käyttäjälle aikeistaan. Asianmukaisesti perustelluista syistä, jotka jompikumpi budjettivallan käyttäjä ottaa esille edellä mainitussa määräajassa, toimielimet pidättyvät muutoksista ja sovelletaan tavanomaista menettelyä. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, nimittävän viranomaisen henkilöstösääntöjen mukaisesti hyväksymien osa-aikaisten toimien vaikutukset voidaan kompensoida. 3 LUKUTALOUSARVIOTA KOSKEVA KURINALAISUUS 48 artiklaTalousarvion yhdenmukaisuus monivuotisen rahoituskehyksen kanssa Talousarviossa on noudatettava monivuotista rahoituskehystä. 49 artiklaUnionin säädösten yhdenmukaisuus talousarvion ja monivuotisen rahoituskehyksen kanssa Jos unionin säädöksen täytäntöönpano johtaa siihen, että talousarviossa tai monivuotisessa rahoituskehyksessä käytettävissä olevat määrärahat ylitetään, kyseinen säädös voidaan taloudelliselta kannalta panna täytäntöön vasta kun talousarviota on muutettu ja rahoituskehystä tarvittaessa tarkistettu asianmukaisesti. IV OSASTOTALOUSARVION TOTEUTTAMINEN 1 LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 50 artiklaTalousarvion toteuttaminen moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti 1. Komissio toteuttaa talousarvion tuloja ja menoja tämän asetuksen mukaisesti, omalla vastuullaan ja annettujen määrärahojen rajoissa. 2. Jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä komission kanssa siten, että määrärahat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti. 51 artiklaPerussäädös ja poikkeukset 1. Talousarvioon unionin toimintaa varten otettuja määrärahoja voidaan käyttää vasta kun on annettu perussäädös. Perussäädös on oikeudellinen toimi, joka muodostaa oikeudellisen perustan tällaiselle toiminnalle ja sitä vastaavalle, talousarvioon otetun menon käytölle. 2. SEUT-sopimusta ja Euratomin perustamissopimusta sovellettaessa perussäädös on lainsäätäjän antama säädös, joka voi olla muodoltaan asetus, direktiivi tai SEUT-sopimuksen 288 artiklassa tarkoitettu päätös. 3. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston määräyksiä sovellettaessa perussäädös voi olla jokin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 26 artiklan 2 kohdassa, 28 artiklan 1 kohdassa, 29 artiklassa, 31 artiklan 2 kohdassa, 33 artiklassa tai 37 artiklassa mainittu asiakirja. 4. Suositukset ja lausunnot, päätöslauselmat, päätelmät, julistukset ja muut toimet, joilla ei ole oikeudellisia vaikutuksia, eivät ole tässä artiklassa tarkoitettuja perussäädöksiä. 5. Poiketen siitä, mitä 1–3 kohdassa säädetään, seuraavat määrärahat voidaan kuitenkin käyttää ilma