Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Yhtenäismarkkinoiden vaikutus ja tehokkuus"



Virallinen lehti nro C 206 , 07/07/1997 s. 0065



Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Yhtenäismarkkinoiden vaikutus ja tehokkuus" (97/C 206/14) Komissio päätti 21. huhtikuuta 1995 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 4. huhtikuuta 1997. Esittelijänä oli Flavio Pasotti. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 345. täysistunnossaan (huhtikuun 23. päivän 1997 kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 59 ääntä puolesta ja kahdeksan vastaan seitsemän pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Komission asiakirja on sisämarkkinoiden toimintaa koskevan huolellisen analyysin tulos. Kuvan analyysin laajuudesta saa tiedonannon liitteestä 1: kertomuksen tiedonlähteet. Tiedonannon rakenne perustuu sisämarkkinaohjelmaan ja sitä voidaan pitää tähän mennessä saavutettujen tulosten "poliittisena" arviointina. Kaikkien tiivistelmien tapaan, mutta ennen kaikkea sovelletun näkökulman vuoksi tässä tiedonannossa viitataan teoreettisen analyysin tärkeimpiin tuloksiin. Komitea toivoo, että myös niiden pohjana olevia analyyttisiä tutkimuksia käsiteltäisiin nykyistä laajemmin erityisesti asiakirjan "teknisten" osien tukena. 1.2. Yhteenvedossa komissio pitää tarpeellisena esitellä tiivistelmän sisämarkkinaohjelman tuloksista. Koska komitea pitää tärkeinä kaikkia ponnistuksia, joiden avulla sisämarkkinoista pyritään luomaan laaja yksimielisyys Euroopan kansalaisten keskuudessa, on valitettavaa, ettei sisämarkkinoiden taloudellisesta vaikutuksesta kertovien tietojen kasvusta työpaikkojen syntyyn ja inflaatiovaikutuksiin ohella ollut saatavilla niitä vahvasti tukevia komission todisteita. Tämän vuoksi asiakirjan poliittinen vaikutus saattaa olla heikentynyt. 1.3. Erityisesti työttömyyttä koskevista luvuista ilmenee, miten vakavasta ongelmasta on kyse. On kuitenkin muistettava, että komission luottamussopimuksessa "Toimet Euroopan työllisyyden puolesta" sisämarkkinat mainitaan tarpeellisena muttei riittävänä edellytyksenä uusien työpaikkojen luomiselle ja kestävän kehityksen toteuttamiselle. Vaikka työllisyysvaikutuksia on pidettävä Euroopan yhdentymisprosessin perustavoitteena, sisämarkkinoiden ja työllisyyteen kohdistuvien tulosten välinen suhde on niin monimutkainen, ettei ole syytä päätyä ahtaaseen syy- ja seuraussuhteeseen etenkään siksi, että tämä hämärtäisi keskinäistä täydentävää suhdetta, jonka tulisi vallita sisämarkkinaohjelman ja EU:n muiden toimintalinjojen välillä. 2. Komitean menettely 2.1. Markkinatoimijoiden työntekijöiden, kuluttajien sekä tavaroiden ja palvelujen tuottajien (joista jäljempänä käytetään nimitystä "toimijat") näkökanta vaikuttaa väistämättä komission työhön suunnattavaan komitean panokseen. Tästä näkökulmasta voidaan todeta, että vaikka viime vuosien vaikea taloudellinen tilanne ja teollisuuden rakennesopeutukset ovat luultavasti vaikuttaneet toteutettuja toimia koskeviin arvioihin ja rajoittaneet myönteisimpiä tuloksia, huomattavaa kehitystä on kuitenkin tapahtunut. 2.2. Talouspoliittisten strategioiden määrittelyssä tai toteutuksessa toimien valvonta on kriittisten tekijöiden tunnistamisen välttämätön edellytys. Tämä koskee erityisesti yhteisötasoa asianomaisten toimijoiden välisten vuorovaikutussuhteiden monimutkaisuuden, jäsenmaiden välisten syvienkin erojen ja nyt käsiteltävässä tapauksessa ennen kaikkea sovellusalan laajuuden ja ajallisen viitekehyksen vuoksi. Näin ollen komission asiakirjassa olevien ajatusten poliittinen uskottavuus riippuu ratkaisevasti niitä tukevien teknisten analyysien paikkansapitävyydestä. 2.3. Analyyttisten tutkimusten julkaisemisen, niiden kokemusperäisen täydentämisen ja tukensa lisäksi, jonka komitea antaa komission seurantatoimille, komitea katsoi tarpeelliseksi hankkia toimijoita kuulemalla riippumattomia arvioita sisämarkkinoiden tähänastisesta kehityksestä. Menetelmiltään tämä kuuleminen noudatti komitean 1994 toteuttaman vastaavan hankkeen linjaa. Yhdessä nämä kuulemiset muodostavat sisämarkkina-analyysin komitean vastuualueeseen kuuluvalla alalla. 2.4. Lisäksi kuuleminen tarjoaa foorumin, jolla voidaan arvioida sisämarkkinoiden toteuttamiseen tähtäävän prosessin laadullista vaikutusta (elämänlaatu, vaikutukset heikoimpiin sosiaaliryhmiin, ympäristönsuojelu) ja täydentää näin komission asiakirjan määrällistä lähestymistapaa. 2.5. Komitean lausunto jakautuu kahteen osaan: arviointi sisämarkkinaohjelman kriittisistä tekijöistä, yhteenveto tuloksista, jotka asianomaisiin ryhmiin kohdistuvia sisämarkkinavaikutuksia selvittävästä kuulemisesta. 3. Yleistä 3.1. Kulttuurin edistysaskel 3.1.1. Ensi sijassa on korostettava toimijoiden tietoisuuden muuttumista: tunnemme nykyään itsemme Euroopan kansalaisiksi myös sisämarkkinoiden ansiosta. Sisämarkkinat vaikuttavat jokapäiväiseen elämäämme tuotteiden, takuiden, sääntöjen ja valmistusmenetelmien kautta tavalla, joka ei ehkä täysin ilmene komission asiakirjasta. 3.1.2. Teknisistä standardeista ja velvoitteista koostuvat "virtuaaliset" esteet ovat nykyään epäilemättä korvanneet vanhat "fyysiset" tulliesteet, mutta on myös selvä, että kerran saavutetun unionin "kansalaisuuden" myötä liikkuminen, myyminen, ostaminen ja asuminen on helpompaa kuin ennen, jolloin tullit vartioivat maiden välisiä rajoja. 3.1.3. Kansalaisten yhtäläinen asema, yhtäläiset taloudelliset edellytykset sekä entistä voimakkaampi kilpailu johtavat vähitellen toimintaympäristöön, jossa hyödynnetään yhtäläisin aloitusmahdollisuuksin kaikkien toimijoiden kykyjä. Protektionistiseen ajatteluun perustuvat tulolähteet menettävät vähitellen jalansijaa, monopolistiset sopimukset hylätään ja markkinoiden mukaan suuntautuneiden yritysten mahdollisuudet kasvavat. 3.1.4. Kansainvälistymisprosessiin osallistuvat toimijat ajattelevat nykyään sisämarkkinoiden mukaisesti. Pk-yrityksille komission asiakirjassa luetellut ongelmat ja esteet ovat todellisia, ja luultavasti lisäämme tutkimuksessamme niiden joukkoon vielä muutamia. Kuitenkin yritykset, jotka saavat pienenkin osan liikevaihdostaan viennistä, joutuvat nykyään sijoituksia ja uusia tuotteita suunnitellessaan ottamaan huomioon sisämarkkinat. 3.1.5. Tämä toimijoiden ajattelutavassa ilmenevä syvä muutos on ehkä selkein tulos tähänastisista ponnisteluista. 3.2. Sisämarkkinoiden intensiteetti ja syvyys: tulosten analyysiperuste 3.2.1. Miten syvä on Euroopan sisämarkkinoiden vaikutus? Komission asiakirjassa arvioidaan sisämarkkinoiden toimivuutta. Eräillä aloilla ja eräiden toimijoiden kannalta toteutetut toimet vaikuttavat hyvin tehokkailta. Henkilöiden ja pääoman vapaan liikkuvuuden osalta yhdentyminen on edennyt pitkälle. Suurten teollisuus- ja rahoitusyritysten vapaata liikkuvuutta ajatellen esteet, jotka komission mukaan on poistettava, osoittautuvat luultavasti jopa sijoituksia edistäviksi tekijöiksi. Kyseisten konsernien ja monien sisämarkkinoiden laajuuteen sopeutuneiden yritysten osalta sisämarkkinoiden intensiteetti on hyvin suuri. Euroopan monimutkaisessa rakenteessa syvemmälle mentäessä havaitaan kuitenkin, että intensiteetti ja syvyys ovat käänteisessä suhteessa toisiinsa: syvyyden kasvaessa intensiteetti heikkenee. Tästä osoitinta ei pidä käyttää analyysiperusteena: sisämarkkinoiden tehokkuusaste on mitattava syvyysasteikossa kulloinkin alimpana sijaitsevien yritysten, kuluttajien ja toimijoiden mukaan. 3.2.2. Tätä ei pidä nähdä "äärimmäisperusteena". Se olisi sitä ainoastaan sellaisessa Euroopassa, jossa sisämarkkinat vaikuttaisivat tehokkaasti mutta suppea-alaisesti taloudellisten voimavarojen optimoimiseen. 3.2.3. Komitea kannattaa laajaa, voimakasta ja sosiaalisesti yhtenäistä Eurooppaa, sillä sisämarkkinat vaikuttavat edullisimmin niihin, jotka voivat liikkua jäsenvaltiosta toiseen myös soveltamatta yhteisön sääntöjä. Merkittävimmät esteet, säädöksistä johtuvat korkeat kustannukset ja jäsenvaltioiden hallitusten ja viranomaisten hitaudesta ja päättämättömyydestä aiheutuvat ongelmat rasittavat vielä suuresti toimijoita, joiden on aina ollut vaikea liikkua vapaasti. Erityisesti pk-yritykset, Euroopan tuotantorakenteen perustekijät, jotka ovat suuryritysten vaikean rakennemuutoksen aikana edelleen ylläpitäneet työllisyyttä ja kehitystä, ovat vaarassa jäädä osittain vaille sisämarkkinaohjelman niille tarjoamia etuja. Näistä syistä marginaalinen intensiteetti on peruste, joilla sisämarkkinoiden toimivuutta on mitattava. 3.3. Sisämarkkinoiden aikataulu 3.3.1. Toinen sisämarkkinoiden toimivuuden mittari on jo kulunut ja jäljellä oleva aika. Sisämarkkinoiden toteuttamiseen tähtäävä toiminta on kiihtynyt vuodesta 1987 lähtien. Onko nyt, yhdeksän vuoden jälkeen mahdollista ilmoittaa toimijoille ajankohta, johon mennessä tämän valtavan prosessin voidaan katsoa päättyvän? Tällaisen ajankohdan tarkka määrittely on vaikeaa, mutta yksi sekä teknisesti että historiallisesti merkittävä virstanpylväs on yhtenäisvaluutan käyttöönotto. 3.3.2. Sisämarkkinoiden kitkaton toimivuus on välttämätön, muttei riittävä edellytys yhtenäisvaluutan käyttöönotolle, joka on yksi unionin sitovimmista päätöksistä. Yhtenäisvaluutan käyttöönotto on niin monimutkainen ja teknisesti hankala asia, että huolimatta tähänastisista ponnisteluista kukaan ei voi varmuudella sanoa, onko kaikkia siihen liittyviä näkökohtia tutkittu. 3.3.3. Niinpä ajankohdasta kiinni pitäminen saattaa tulla kalliiksi, jollei komission asiakirjan viimeisessä luvussa mainittuja seikkoja toteuteta. 3.3.4. Jos yhtenäisvaluutan käyttöönottoon liittyvien kulujen, epävarmuustekijöiden ja vaikeuksien lisäksi ilmenee muita kuluja ja ongelmia ontuvien sisämarkkinoiden vuoksi, saattaa näiden kahden ongelmakentän yhdistelmä aiheuttaa vaikeasti ennustettavia, mutta varmasti haitallisia seurauksia riittämättömästi integroituneille toimijoille. 3.3.5. Näistä syistä sisämarkkinaohjelman toteuttamisen on oltava mahdollisimman pitkällä, kun yhtenäisvaluutta otetaan käyttöön. Koska vuoteen 1999 asetettu määräaika jättää sisämarkkinaohjelman toteuttamiselle aikaa alle kaksi vuotta, on integraatioprosessin loppuunsaattaminen ja yhtenäisvaluutan käyttöönotto toteutettava tarvittaessa rinnakkain. Näin ollen komitea on tyytyväinen komission ilmoitukseen esittää toimintaohjelma sisämarkkinoiden loppuunsaattamiseksi ajoissa ennen yhtenäisvaluutan käyttöönottoa, kuten komitea pyysi jo 1995. 3.3.6. Komitean mielestä jäljellä olevista ongelmista ja esteistä kärsivät eniten pk-yritykset. Tämän vuoksi ne eivät yleensä ole pystyneet hyödyntämään kaikkia yhtenäismarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. Onkin tärkeää keskittää lainsäädännölliset toimet hallinnon yksinkertaistamiseen, tiedottamiseen ja avoimuuden lisäämiseen. Näin jäljellä olevat esteet voidaan poistaa ja varmistaa kaikkien osapuolten kannalta todellinen kilpailu. 3.4. Veropolitiikka: riskejä ja mahdollisuuksia 3.4.1. Sisämarkkinoiden ja valuuttaunionin välisiä suhteita koskeva kysymys on loogisesti yhteydessä kysymykseen valuuttaunionin ja jäsenvaltioiden muiden talouspoliittisten välineiden vero- ja budjettipolitiikan välisestä suhteesta. Valuuttavaihtelut ovat mekanismi, jonka avulla tasoitetaan kansantalouksien rakenne- ja kehityseroja. Koska tällaiset erot ovat todellisia, on mikäli Euroopan unionin asettamat lähentymisehdot halutaan täyttää tämän mekanismin poistumisen vuoksi luotava korvikemekanismeja, joita ovat tuotantotekijöiden liikkuvuus sekä yhteen kytketyn vero- ja budjettipolitiikan tasoittava vaikutus. 3.4.2. Vaikka tunnustetaan tosiasia, että verolait vaihtelevat tietyssä määrin jäsenvaltioittain, on markkinoiden maailmanlaajuistumisen ja pääoman kansainvälisen liikkuvuuden vuoksi ilmeistä, että jäsenvaltioiden kesken koordinoimaton toiminta on sangen tehotonta, kuten komitean viime vuonna sisämarkkinoista antamassa lausunnossa todettiin. 3.4.3. Veropolitiikkaan liittyvät asiat ovat hyvin arkaluontoisia. Tästä on ensi sijassa osoituksena asianomaisissa päätöksissä sovellettu yksimielisyysperiaate, jonka oikeutuksen komitea periaatteessa tunnustaa. Tämän vuoksi ei kuitenkaan pidä aliarvioida seurauksia, jotka koituvat jatkuvasta päätöksentekokyvyttömyydestä. Tässä tilanteessa olisi toivottavaa, että päätöksiä tehtäisiin määräenemmistöllä ainakin tärkeimmissä asioissa. Muutoin on vaara, että edellä mainittuja verotuskäsittelyn ja voimassa olevan sosiaalilainsäädännön "todellisia" eroja käytetään tietoisesti jäsenvaltioiden välisen epärehellisen kilpailun välineinä. Komission tiedonannosta ilmeneekin muun muassa, että pääomatulojen yhtenäisen verotuskohtelun puuttuminen on vakava markkinoita vääristävä tekijä, josta on valitettavia seurauksia ennen kaikkea työmarkkinoilla. 3.4.4. Muut tärkeät alueet, kuten alkuperään perustuva alv-järjestelmä, kaksoisverotuksen poistaminen ja yleisesti yritysverotuksen yhdenmukaistaminen, ovat esimerkkejä valkoisessa kirjassa alunperin mainituista toimista, jotka ovat vielä toteuttamatta. Siirtyminen sisämarkkinaohjelman mukaiseen yhtenäiseen epäsuoraan verotukseen olisi siis ensimmäinen tärkeä osoitus siitä, että verotusjärjestelmää voidaan tarkastella muutoinkin kuin yksinomaan kansallisten hallitusten toimivaltaan kuuluvana asiana. Komitea valmistelee aiheesta erillisen lausunnon. 3.4.5. Komitea toivoo erityisesti, että sisämarkkinoiden loppuunsaattamista koskevissa komission toimintaohjeissa esitetyt verotuspoliittiset viitteet ovat lähtökohtana laajalle keskustelulle, joka koskee yhteisön tasolla koordinoitavan erityisen vero- ja budjettipolitiikan valmistelua. 3.5. Toimijat ja julkinen hallinto 3.5.1. Markkinat ovat sääntökokonaisuus: sisämarkkinoista ei voi puhua viittaamatta julkiseen hallintoon. Toimijat hyväksyvät sisämarkkinat yhä laajemmin, mutta useimpien jäsenvaltioiden ja muiden ETA-maiden julkisesta hallinnosta ei voi sanoa samaa, sillä 11 vuotta valkoisen kirjan ilmestymisen jälkeen jäsenvaltiot ovat toteuttaneet vain vähän yli puolet siinä mainituista määräyksistä, ja niiden soveltamisessa on suuria eroja. 3.5.2. Alaa koskevien tulevien toimien ensisijaisiin tavoitteisiin on siis kuuluttava julkisen hallinnon täydellinen ja aktiivinen osallistuminen sisämarkkinaohjelman toteuttamiseen. Tähän tavoitteeseen johtava ratkaiseva aloite voisi lähteä toimijoista itsestään, sillä heidän on päivittäin kohdattava ohjelman puutteellisesta omaksumisesta ja soveltamisesta johtuvat ongelmat. Tätä mahdollisuutta rajoittaa kuitenkin huomattavasti tehokkaiden valituskeinojen puute. Vaikka alalla onkin tapahtunut huomattavaa kehitystä, yksityishenkilöiden on yhä vaikea käyttää oikeuksiaan erilaisissa oikeusjärjestelmissä. Valittaminen komissiolle on yksinkertaista, mutta vastauksen saaminen kestää edelleen pitkään. 3.5.3. Jäsenvaltioiden ja muiden ETA-maiden halu yksinkertaistaa kansallista säädöstöään kuten teknisiä standardeja vaikuttaa vähäiseltä. Myös yleisen edun piiriin kuuluvien palvelujen osalta, joihin ne suhtautuvat edelleen eri tavoin, on vielä paljon tehtävää alkaen niiden selkeästä määrittelystä. Tilanteen kielteiset seuraukset ovat ilmeiset. Erityisesti yhteisösäädösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset ovat ongelma useimmille pienyrityksille, ja lisäksi kansalliset lait mutkistavat usein näitä määräyksiä. 3.5.4. Komitea korostaa jäsenvaltioiden ja muiden ETA-maiden viranomaisten keskinäisen ja yhteisötasolla harjoitettavan tiiviin yhteistyön etuja, kun aloitetaan sisämarkkinoiden loppuunsaattamiseen tähtäävät ponnistelut. Komitea toivoo, että komissio ottaa "yhteiskunnalliset" toimijat yhä tiiviimmin mukaan tähän prosessiin hyödyntäen näin niiden kokemusta. Edellä sanotun lisäksi komitea toivoo, että asetusten antamia mahdollisuuksia käytetään entistä tehokkaammin ja laajemmin niiden käyttöä lisäämällä. Niitä aloja koskevissa direktiiveissä, joilla talouden toimijoille aiheutuvat vahingot ovat lakien soveltamisen hitauden vuoksi huomattavat, voitaisiin erikseen määrätä kansalliseen lainsäädäntöön siirtämisen ajankohta, jonka tarpeettomasti lykkääntyessä Euroopan unioni voisi antaa vastaavan asetuksen. 4. Sisämarkkinoiden tulevaisuus 4.1. Kuten komission tiedonannon viimeisestä luvusta ilmenee, on toimittava päättäväisesti, jotta sisämarkkinaohjelmasta saadaan täysi hyöty. Edellä mainittiin jo joukko tavoitteita kuten yhteisöoikeuden tehokas soveltaminen, valkoisessa kirjassa mainittujen toimien täytäntöönpano sekä kansallisten ja yhteisön lainsäädännön yksinkertaistaminen. 4.2. Lopuksi on aiheellista korostaa, että sisämarkkinaohjelmaa on tarkasteltava yhteisöpolitiikkojen laajassa kehyksessä ja että näiden välineiden mahdollisimman laaja koordinointi on varmistettava, jotta EU voi vastata työllisyyden ja talouden maailmanlaajuistumisen tuomiin haasteisiin. 4.3. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä erityistä huomiota rooliin, joka sisämarkkinaohjelmalla voi olla, kun yhtäältä kehitetään nykyisiä sopimuksia (ETA-sopimusta ja Sveitsin kanssa solmittua sopimusta) ja toisaalta valmistellaan Keski-Euroopan maiden liittymistä EU:hun. 5. Kuten tehtiin vuoden 1992 ohjelmalle yhtenäisasiakirjan ollessa kyseessä, perussopimusten tarkastusta käsittelevän hallitustenvälisen konferenssin tulisi antaa vuoden 1999 toimintaohjelmalle onnistumisen välineet. Tarkastuksissa tulisi käsitellä: uuden määräajan kirjaamista perussopimukseen yhtenäisvaluuttaan siirtymiselle yhtenäismarkkinoiden loppuunsaattamiseksi; neuvoston määräenemmistöäänestysten käytännön laajentamista käsiteltäessä henkilöiden vapaata liikkumista, tulliyhteistyötä ja suoraan yhtenäismarkkinoiden toimintaan liittyvää verotusta; yhteisön toimivallan laajentamista henkisen ja teollisen omaisuuden alalle ja joidenkin kolmanteen pilariin kuuluviin kysymyksiin, mukaan lukien henkilöiden vapaa liikkuminen ja tulliyhteistyö; Euroopan komission aloite- ja valvontavallan vahvistamista sisämarkkinoiden toiminnan osalta; jäsenvaltioille annettavaa sisämarkkinoiden toimintaohjeistoa paremman itsekurin ja kansallisten säädösten yhteensopivuuden varmistamiseksi Euroopan tasolla, jotta esteet voidaan poistaa jo niiden syntysijoilla. 6. Talous- ja sosiaalikomiteassa järjestetty kuulemistilaisuus 6.1. Talous- ja sosiaalikomitea järjesti 5. maaliskuuta 1997 yleisen kuulemistilaisuuden aiheesta "Millaiset sisämarkkinat yhtenäisvaluutalle?" Kuulemistilaisuudella oli kaksi tavoitetta: tarkistaa, mihin suuntaan ovat kehittyneet yhteisön sisäisen kauppavaihdon esteet, joita kesäkuussa 1994 järjestetyssä edellisessä kuulemistilaisuudessa havaittiin olevan 62; vaikuttaa komission vuoden 1999 toimintasuunnitelmaan, jotta yhtenäismarkkinoiden toteutuksessa edistyttäisiin ratkaisevasti ennen euroon siirtymistä, mitä talous- ja sosiaalikomitea vaati jo vuonna 1995. 6.2. Neljän istunnon aiheet olivat tavaroiden vapaa liikkuvuus, palvelutoiminnan harjoittamisvapaus, verotuksen yhdenmukaistaminen ja ihmisten vapaa liikkuminen. Istunnoissa tehtiin seuraavat johtopäätökset: yhteisön sisärajoilla tehtävien tarkastusten poistaminen on edennyt hyvin, mutta tämä vain korostaa valtioiden välillä voimakkaina vallitsevia oikeudellisia, teknisiä ja verotuksellisia rajoja; komitean vuonna 1994 havaitsemista esteistä yli puolet on säilynyt muuttumattomina ja useimpien muiden poistamisessa on edistytty vain osittain, samalla kun on ilmaantunut uusia esteitä; uusia yhteisösäädöksiä on viime vuosina annettu aikaisempaa vähemmän, mutta kansallisten säädösten määrä on lisääntynyt (1 2 säädöksen päivävauhtia), mikä saattaa aiheuttaa uusia esteitä kaupalle; yhteisön oikeus ja kansalliset lainsäädännöt sopivat usein huonosti yhteen: yhteiset säädökset, jotka ovat useimmiten direktiivejä, ovat vajavaisia, joskus puutteellisesti toimeenpantuja ja jättävät lisäksi liian suuren varan poikkeuksille ja lisämääräyksille jäsenvaltiotasolla; yhtenäisvaluuttaan siirtyminen on oleellinen vaihe sisämarkkinoiden loppuun saattamisessa, mutta se korostaa sisämarkkinoiden puutteita ja toimintahäiriöitä. Poikkeusohjelman laatiminen tilanteen korjaamiseksi on täysin oikeutettua; perustamissopimusta tarkistavan hallitustenvälisen konferenssin tulisi antaa tälle ohjelmalle tarpeelliset resurssit, jotta se onnistuu. Jäsenvaltioiden tulisi hyväksyä yhteiset pelisäännöt uusien esteiden torjumiseksi niiden lähteellä. Käyttäjien tulisi saada kaikki tieto oikeuksistaan ja valitusmahdollisuuksistaan ja tietojen saatavuutta tulisi yksinkertaistaa; Euroopan komission tulisi vuoden 1999 toimintaohjelmaa laatiessaan myös selkeyttää yhtenäismarkkinoiden käsitettä: olisi tarkennettava, mikä tulee täysin yhtenäistää, mikä jättää monenvälisesti tunnustettavaksi ja mikä pysyvästi erilaiseksi jäsenvaltioiden välillä. Vertailu Yhdysvaltojen sisämarkkinoiden toimintaan myös verotuksen tasolla voisi antaa hyödyllisiä osviittoja, kunhan samalla otetaan huomioon Euroopan unionin erityisluonne. Bryssel, 23. huhtikuuta 1997. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS