14.

kehottaa siksi komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan huolellisesti kolmannen energiapaketin täysimääräisen täytäntöönpanon ja kehottaa tarkistamaan sitä uudistamalla energiamarkkinoiden rakenne, jotta voidaan ottaa huomioon seuraavassa esitetyt suositukset kotitalouskuluttajien osalta: a) suosittaa, että energialaskutuksen tiheyttä sekä laskujen ja sopimusten avoimuutta ja selkeyttä parannetaan, jotta voidaan helpottaa yhteentoimivuutta ja vertailua; vaatii käyttämään selkeää kieltä ja välttämään teknisiä termejä; pyytää komissiota määrittelemään vähimmäistietoja koskevat vaatimukset tässä asiassa, parhaat käytännöt mukaan luettuina; korostaa, että kiinteät maksut sekä verot ja muut maksut olisi ilmoitettava laskuissa selkeästi tällaisiksi, jolloin asiakas voi helposti erottaa ne vaihtuvista, kulutuksesta riippuvista kustannuksista; palauttaa mieliin voimassa olevat vaatimukset, joiden mukaan toimittajien on ilmoitettava laskuissa tai laskujen yhteydessä kunkin energialähteen osuus kaikista toimittajan käyttämistä polttoaineista edellisen vuoden aikana ymmärrettävällä ja vertailukelpoisella tavalla ja sisällytettävä laskuihin viittaus lisätietoihin ympäristövaikutuksista, jotka koskevat hiilidioksidipäästöjä ja radioaktiivista jätettä; b) suosittaa, että luodaan yksi yhteyspiste, josta saa kaikki tarvittavat tiedot, joiden avulla kuluttajat voivat tehdä tietoon perustuvia päätöksiä; c) suosittaa, että jakeluverkonhaltijat, joilla on pääsy kotitalouksien aikaisempaa kulutusta koskeviin tietoihin, sekä riippumattomien vertailuvälineiden ylläpitäjät tekevät yhteistyötä energia-alan sääntelyviranomaisten kanssa selvittääkseen, miten kuluttajille voitaisiin toimittaa ennakoivasti vertailuja tarjouksista, jotta kaikki kuluttajat, myös ne, joilla ei ole internetyhteyttä ja jotka eivät osaa käyttää internetiä, saisivat tietää, miten he voisivat säästää rahaa energiantoimittajaa vaihtamalla; d) suosittaa, että laaditaan hintavertailuvälineitä koskevia ohjeita, jotta kuluttajat pääsevät käyttämään riippumattomia, ajan tasalla olevia ja ymmärrettäviä vertailuvälineitä; katsoo, että jäsenvaltioiden olisi harkittava rekisterijärjestelmän kehittämistä kaikille hintavertailuvälineille Euroopan energia-alan sääntelyviranomaisten neuvoston (CEER) ohjeiden mukaisesti; e) suosittaa, että luodaan uusia alustoja riippumattomia hintavertailuvälineitä varten, jotta kuluttajille voidaan tarjota selkeämpää tietoa laskutuksesta; suosittaa, että tällaiset riippumattomat alustat tarjoaisivat kuluttajille vertailukelpoista tietoa käytettyjen energialähteiden prosenttiosuuksista ja erilaisista energiatariffeihin sisältyvistä veroista, maksuista ja lisämaksuista, jotta kuluttajan on helpompi etsiä hinnaltaan, laadultaan ja kestävyydeltään sopivampia tarjouksia; ehdottaa, että tämä tehtävä voitaisiin antaa nykyisille elimille, kuten kansallisille energiavirastoille, sääntelyelimille tai kuluttajajärjestöille; suosittaa, että jokaista jäsenvaltiota kohden kehitetään vähintään yksi riippumaton hintavertailuväline; f) suosittaa, että lisätäkseen vähittäiskilpailua toimittajien välillä jäsenvaltiot laativat ohjeita yhteistyössä hintavertailuvälineiden ylläpitäjien ja kuluttajaryhmien kanssa, jotta voidaan varmistaa, että tapa, jolla toimittajat ilmoittavat eri tariffit, mahdollistaa yksinkertaisen vertailun eikä aiheuta kuluttajille sekaannusta; g) suosittaa, että kuluttajille olisi ilmoitettava energialaskuissa tai niiden yhteydessä heille sopivimmasta tai edullisimmasta tariffista aikaisempien kulutusmallien pohjalta, ja suosittaa, että kuluttajien olisi halutessaan voitava vaihtaa tähän tariffiin mahdollisimman yksinkertaisesti; toteaa, että toimittajan vaihtaminen on harvinaista monissa jäsenvaltioissa ja että monet erityisesti heikoimmassa asemassa olevat kotitaloudet eivät ole perillä energiamarkkinoista ja ovat juuttuneet soveltumattomiin, vanhanaikaisiin ja kalliisiin tariffeihin; h) suosittaa, että toteutetaan selvitystoimia, joilla vähittäishinnat saataisiin paremmin heijastamaan tukkuhintoja, ja siten käännetään suuntaus, jossa yhä suurempi osa energialaskusta on kiinteitä osatekijöitä, esimerkiksi veroja ja maksuja, ja joissakin tapauksissa verkkomaksuja; nostaa esille erot kotitalous- ja teollisuuskuluttajien maksamien maksujen ja verojen määrissä;