EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 29.04.1996 
KOM(96)1741opull. 
96/0122 (CNS) 
KOMISSION KERTOMUS 
tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto-ja valvontajärjestelmän 
täytäntöön panemisesta jäsenvaltioissa 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto-ja 
valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 3508/92 muuttamisesta 
(komission esittämä) 

KOMISSION KERTOMUS 
tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja 
valvontajärjestelmän 
täytäntöön panemisesta jäsenvaltioissa 
\ 
SISÄLLYSLUETTELO 
1. Johdanto 
2. Valvonnanalaisten menojen merkitys 
3. Yhdennetyn järjestelmän perustekijät 
3.1 Pinta-alojen tunnistamisjärjestelmä 
3.2 Eläinten tunnistamista koskeva järjestelmä 
3.3 Pinta-alatukea koskeva hakemus 
3.4 Eläimiä koskevat tukihakemukset 
3.5 Hallinnolliset rakenteet 
3.6 Tietokonepohjaiset ristiintarkastukset 
3.7 Yhteenveto valvontaa koskevista tilastotiedoista 
4. Yhteisrahoitus 
5. Yhdennetyn järjestelmän soveltamisala ja tulevaisuudennäkymät 
6. Tilanne 31.12.95 
7. Tilintarkastusta koskevat päätelmät 
8. Loppupäätelmät 
Liitte: 
Tiivistetty jäsenvaltioiden tilannetta koskeva taulukko 
1. Johdanto 
Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) kesäkuussa 1992 vahvistettu uudistus merkitsi 
ratkaisevaa muutosta maatalouden tukitoimenpiteiden osalta. Tämä merkittävä kehitys 
ilmeni siirtymisenä tuotteiden hintoja koskevista tukitoimenpiteistä suoraan tuottajille 
maksettuihin tasaustukiin. 
Nämä tuet liittyvät viljelypinta-alaan ja tuottajan kasvattamien eläinten lukumäärään. Tuet 
sisältävät tuotannon hallintaa edistäviä toimenpiteitä, kuten esimerkiksi pellonpoisto tai 
karjankasvatuksen laajaperäistämisen tukeminen. 
Tukia koskevien hallinto- ja valvontakeinojen on oltava asianmukaisesti hyväksyttyjä ja 
niillä on kaksi tärkeää tehtävää: 
- sellaisen viljelijän, joka haluaa hyödyntää olemassa olevia tukia, työn helpottaminen, 
ja 
- hakemusten käsitteleminen niiden määrän edellyttämällä nopeudella ja asianmukaista 
huolellisuutta noudattaen. 
Vastaavanlaisten tukien hallinnosta ja valvonnasta aikaisemmin saatu kokemus on 
osoittanut, että ilman aivan uuden lähestymistavan omaksumista soveltamisesta olisi 
aiheutunut merkittäviä vaikeuksia sekä viljelijöille että hallinnosta ja valvonnasta 
vastaaville yksiköille. Kunkin järjestelmän hallinnoiminen ja valvominen erikseen ei tullut 
kysymykseenkään, joten päätettiin ottaa huomioon kaikki haetut tuet tuottajakohtaisesti 
yhtä käsittelyjärjestelmää käyttäen. 
Hakijoiden suuren määrän huomioon ottaen on otettu käyttöön erityiskeinoja valvontatyön 
parhaan mahdollisen tehon saavuttamiseksi. Näin suuren asiakirjamäärän käsittelyn ja 
viljelijöille maksettavien maksujen ajallaan suorittamisen mahdollistamiseksi ei ollut 
järkevää toteuttaa aikaavievää valvontaa paikan päällä, joten mahdollisimman suuri määrä 
tarkastuksia määrättiin suoritettavaksi hallinnollisen valvonnan yhteydessä. 
Uusien tukijärjestelmien vahvistamisesta viljelijöille aiheutuvat käytännön vaikutukset on 
otettava huomioon. Tämän vuoksi hallinnollisia menettelyjä on yksinkertaistettu kaikin 
mahdollisin keinoin ja lisäksi on luotu yhdenmukainen kehys useantyyppisten tukien 
soveltamista varten. 
Näillä perusteilla hyväksyttiin YMP:n uudistuksessa ("yhdennetty järjestelmä") säädettyjen 
tasaustukien yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä, joka ottaa huomioon erityisesti 
uudenaikaisten tekniikoiden käytön, esimerkiksi ATK:n, kaukohavaintotekniikan ja 
tulevaisuudessa ehkä eläinten elektronisen tunnistamisen. Yhdennetyssä järjestelmässä 
säädetään yhdestä viljelijän vuosittain jättämästä pinta-alatukea koskevasta hakemuksesta. 
Se on olennainen osa pinta-aloihin liittyvien tukijärjestelmien hallintoa ja valvontaa. 
Yhdennetyn järjestelmän tarkoituksena on myös sellaisten tietokonepohjaisten 
tietokantojen luominen, jotka mahdollistavat maatilojen, mukaan lukien tilojen 
viljelylohkot ja eläimet, risti intarkastukset. Tämän tyyppiseen valvontaan siirtymistä 
varten on säädetty viljelylohkojen ja eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevan 
järjestelmän käyttöönottamisesta. 
Yhdennetyn järjestelmän perustamista koskevassa asetuksessa (ETY) N:o 3508/92, luotiin 
yhteisön yhteisrahoitusjärjestelmä sen käyttöönottoon liittyviä kuluja varten. Yhdennetyn 
järjestelmän soveltaminen alkoi 1 päivänä helmikuuta 1993 tukihakemusten ja niiden 
yhdennetyn valvonnan sekä nautojen tunnistamista ja rekisteröintiä koskevan järjestelmän 
osalta. Muiden järjestelmän osien käyttöönottamiseksi jäsenvaltiot saivat aikaa 1 päivään 
tammikuuta 1996 asti. Tämän siirtymäkauden päättymispäivä on 1 päivä tammikuuta 1997 
uusien yhteisöön vuonna 1995 liittyneiden jäsenvaltioiden osalta. 
Vanhoille jäsenvaltioille asetetaan tässä kertomuksessa kolme kyseistä siirtymäkautta 
koskevaa tavoitetta: 
- yhdennetyn järjestelmän käyttöönoton korostaminen, 
- ensimmäisten järjestelmän toimivuutta koskevien johtopäätösten tekeminen, ja 
- kohdalle osuneita ongelmia koskevien ratkaisuehdotusten esittäminen sekä tämän 
työvälineen käyttömahdollisuudet yhteisen maatalouspolitiikan muiden, nykyisten tai 
tulevien, toimenpiteiden osalta. 
2. Valvonnanalaisten menojen merkitys 
YMP:n uudistuksen seurauksena FEOGA:n takuurahaston menojen jakautuminen muuttui 
merkittävästi. Yhdennettyyn järjestelmään kuuluvien osajärjestelmien puitteissa suoritetut 
maksut, jotka perustuvat viljelijöiden vuonna 1993 ja sen jälkeen jättämiin 
tukihakemuksiin, on otettu huomioon varainhoitovuodesta 1994 alkaen. Nämä maksut ovat 
nousseet merkittävästi. 
FEOGA:n takuurahaston menojen kokonaismäärä nousi 33,41 miljardiin ecuun 
varainhoitovuonna 1994, 34,5 miljardiin ecuun vuonna 1995 ja 41,258 miljardiin ecuun 
vuoden 1996 oennusteissa. Yhdennettyynjärjestelmään kuuluvien osajärjestelmien suorista 
tuista aiheutuvat menot olivat 14,15 miljardia ecua vuonna 1994, 17,6 miljardia ecua 
vuonna 1995 ja 19,17 miljardia ecua vuoden 1996 oennusteissa. 
Näiden menojen osuus FEOGA:n takuurahaston kokonaismenoista varainhoitovuosina 
1994, 1995 ja 1996 oli mainittujen vuosien osalta 42 % (1), 51 % (1) ja 46 %(1). 
(1) menot vuosille 1994 ja 1995, budjetti arviot vuodelle 1996 
3. Perustekijät 
3.1 Pinta-alojen tunnistamisjärjestelmä 
Pinta-alojen tunnistamisjärjestelmän tarpeellisuus ilmenee välttämättömyytenä määritellä 
viljelijän ja hallinnon välinen tiedonvaihtojärjestelmä, joka mahdollistaisi ilmoitettujen 
pinta-alojen paikantamisen jatkoseurannan, tietokonepohjaisten ristiintarkastusten 
järjestämisen ja paikan päällä suoritettavien tarkastusten toteuttamisen. 
Kaksi tärkeintä arviointiperustetta erottavat toisistaan jäsenvaltioiden ylläpitämät 
viljelypinta-alan tunnistamisjärjestelmät: 
Tietyt järjestelmät perustuvat jo aikaisemmin olemassa olleeseen tukiaineistoon 
(kartat ja luettelot) kuten esimerkiksi maarekisterikarttoihin ja -asiakirjoihin 
Espanjassa, Italiassa, Ranskassa, Saksassa, Luxemburgissa, Itävallassa sekä 
Ordnance Survey'hin perustuviin karttoihin suurimmassa osassa Yhdistynyttä 
kuningaskuntaa. 
Toiset järjestelmät on luotu ainoastaan lainsäädännön asettamien velvoitteiden 
täyttämistä varten. Tällainen tilanne on Irlannissa, Kreikassa, Portugalissa, 
Alankomaissa, Belgiassa, Tanskassa, Skotlannissa (rehualat) sekä luultavasti 
Suomessa (1) ja Ruotsissa (1). 
Tietyt järjestelmät tunnistavat viljelylohkoja; näin esimerkiksi Saksassa (11 
maakuntaa), Belgiassa, Italiassa, Espanjassa, Ranskassa (yksinkertaistettu 
järjestelmä), Irlannissa (pellot), Luxemburgissa ja Yhdistyneessä 
kuningaskunnassa. Toiset järjestelmät tunnistavat puolestaan useasta 
viljely lohkosta muodostuvia alueita, joihin sisältyy ilmoitetut pinta-alat: näin 
esimerkiksi Saksassa (5 maakuntaa), Itävallassa, Tanskassa, Ranskassa (yleinen 
järjestelmä), Suomessa, Ruotsissa, Portugalissa, Kreikassa, Irlannissa (rehualat), 
Skotlannissa (rehualat) ja Alankomaissa. Jälkimmäisessä tapauksessa on olemassa 
kaksi päävaihtoehtoa, joissa toisessa viljelijä jakaa maa-alueen useisiin 
viljelylohkoihin (AT, DE, FR, IE, FI) ja toisessa taas hallintoviranomaiset 
määrittelevät viljely lohkoista muodostuvat alueet karttojen tai ilmavalokuvien 
perusteella (DK, EL, NL, PT, SE). 
Tästä on seurauksena erilaisia tilanteita, joihin vaikuttavat: 
käyttöönottamisesta aiheutuvat kulut ja sille asetetut määräajat: aina kun 
mahdollista, maarekisterin perustaminen - ilman viljelylohkoista muodostuvia 
alueita tai ne mukaan lukien - on nopeimmin käyttöön otettavissa ja se on alusta 
lähtien taloudellisesti edullisin vaihtoehto, 
(1) jotka liittyivät vasta vuonna 1995 
ilmoituksen antajien käyttömahdollisuus: useista viljelylohkoista muodostuviin 
alueisiin perustuva lähestymistapa helpottaa ilmoitustyötä, sillä tällöin taustatietoja 
on vähemmän ja ne muuttuvat vähemmän ajan kuluessa, 
tarve verrata tuottajan perustamia yksiköitä virallisiin lähteisiin vierailemalla 
paikan päällä tai tuoreiden ilmahavaintojen avulla, ja 
tietokonepohjaisten ristiintarkastusten suorittaminen ottaen huomioon 
vertailuyksikköjen koko, vakaus, ajanmukaisuus (ajan tasalle saattamiselle asetetut 
määräajat), arvon lasku (viljelykelvottoman maan osuus) ja samaa tunnusta 
käyttävien tuottajien lukumäärä. 
3.2 Eläinten tunnistamista koskeva järjestelmä 
Tukihakemusten valvonnalla pyritään ensisijaisesti varmistumaan siitä, että ilmoitetut, 
eläinkohtaisen numeron perusteella tunnistettavat eläimet ovat todella olemassa ja että 
erilaisia tukikelpoisuutta koskevia vaatimuksia noudatetaan. Näiden tavoitteiden 
toteutumisen onnistumisen kannalta on ollut tarpeen turvautua yhteen eläinten 
tunnistamista ja rekisteröintiä koskevaan järjestelmään. Tämä väline on määritelty ja 
perustettu 27 päivänä marraskuuta 1992 annetussa direktiivissä (ETY) N:o 92/102, jota 
sovelletaan ennen kaikkea eläimiä koskevaan eläinlääkinnälliseen seurantaan. Tämän 
vuoksi on varottava kahden järjestelmän välisiä päällekkäisyyksiä. 
Edellä mainitussa direktiivissä säädetään, että jokaiselle eläimelle on annettava 
eläinkohtainen tunnistenumero pian sen syntymän tai yhteisön alueelle tuonnin jälkeen. 
Merkintä on tehtävä korvalehteen poislähtemättömästi ja sen on oltava jäsenvaltion 
hyväksymä. Tuottajan on merkittävä kaikki omistuksessaan olevat eläimet eläinkohtaiset 
tunnistenumerot sisältävään rekisteriin sekä merkittävä sinne uusia rekisteriin ilmoitettuja 
ja sieltä poistettuja eläimiä koskevat tiedot vastaavine päivämäärineen. Direktiivissä ei 
säädetä erityisesti eläinten rekisteröinnistä keskustietokannan perusteella, mutta ottaen 
huomioon velvoitteen hoitaa numeroiden antaminen ja varmistaa merkittävien karjojen 
terveysseuranta, kaikki jäsenvaltiot ovat kehittäneet tai kehittävät parhaillaan 
tietokantojaan. Komissio katsoo, että tällaisen tietokannan välttämättömyys pitäisi ottaa 
huomioon edellä mainitun direktiivin lähitulevaisuudessa toteutettavaksi suunnitellun 
uudelleentarkastelun yhteydessä. 
Eläinten merkitseminen suoritetaan käyttäen suuria, helposti luettavissa olevia muovisia 
merkkejä (1 tai 2 kpl); metallisten vaikeasti luettavissa olevien merkkien käytöstä on 
luovuttu asteittain lukuun ottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jossa on säilytetty sekä 
muovinen että metallinen vaihtoehto. Belgiassa, Kreikassa, Ranskassa, Irlannissa ja 
Portugalissa merkitsemisen suorittaa virallinen merkitsijä. 
Tietyillä jäsenvaltioilla ei ole vielä käytössään eläinten tunnistamista koskevaa tietokantaa, 
mutta ne kehittävät parhaillaan tietokonepohjaista keskusjärjestelmää; kyseisten töiden 
loppuun saattamiseen as,ti jäsenvaltiot suorittavat hallinnollisia tarkastuksia tukiaineiston 
sisältämien asiakirjojen perusteella (AT, EL, ES, IE, IT, SE). 
Tietokantaan rekisteröidyt ja ajan tasalle saatetut tiedot voidaan niiden tyypin mukaisesti 
jakaa kolmeen tehokkuustasoon: 
- annetut numerot sisältävä tietokanta: DE (kehitteillä), UK 
- edellä mainitun kaltainen tietokanta, joka lisäksi sisältää tunnistettuja eläimiä koskevia 
lisätietoja, esimerkiksi sukupuoli, rotu, syntymäaika. DK, LU, PT 
ja 
- tietokanta, johon on syötetty kaikki eläinten liikkeet ja jonka avulla on siis mahdollista 
tarkistaa muun muassa eläinten pakolliset vähimmäispitoajat: BE, FR, NL, FI 
(valmisteluvaiheessa). 
Viimeksi mainitun kaltainen tietokanta on ihanteellisin, mutta myös kallein ratkaisumalli; 
Luxemburg ja Irlanti kehittelevät tämänsuuntaista hanketta. Komissio neuvoo kaikkia 
jäsenvaltioita asettumaan vähintäänkin toisena mainitun, hyvätasoisen valvontatehon 
takaavan ratkaisumallin kannalle. Tietenkin vai von tam allin valintaan vaikuttavat kunkin 
jäsenvaltion tuotannolliset erityispiirteet. Esimerkiksi Tanskassa eläimiä pidetään samalla 
tilalla syntymästä teurastukseen asti, kun taas Irlannissa eläin siirtyy tilalta tai kauppiaalta 
toiselle useita kertoja ennen teurastusta. Valvontakeinojen kehittämisessä on luonnollisesti 
otettava huomioon nämä paikalliset erityispiirteet. 
3.3. Pinta-alatukea koskeva hakemus 
Pinta-alatukea koskeva hakemus sisältää pääasiallisesti neljänlaisia tietoja: hallinnolliset 
tiedot (nimi, pankkitilinumero jne.), viljelylohkoja koskevat taustatiedot (numerot ja 
viralliset pinta-alat), viljellyt pinta-alat (viljelylohkoittain, ryhmittäin) sekä mahdolliset 
liitteet (kaaviot, jäljennökset kartoista ja suunnitelmista jne.). 
Komissio ei ole vaatinut että koko yhteisöalveella käytettäisiin yhtenäistä lomaketyyppiä. 
Lomakkeiden ja selittävien huomautusten muotoon ja vaikeusasteeseen vaikuttavat 
jäsenvaltioiden tekemät valinnat, erityisesti valittu viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä 
ja yhteisön tukien mahdollinen yhdentäminen muiden kansallisten tukijärjestelmien kanssa 
(esim. ympäristötuet). Lomake voi vaihdella jopa saman jäsenvaltion sisällä alue- (DE, 
UK) tai järjestelmäkohtaisesti (FR). 
Ilmoittamistyön helpottamiseksi ja ilmoituksissa esiintyvien virheiden vähentämiseksi 
useimmat jäsenvaltiot lähettivät vuonna 1995 viljelijöilleen esitäytetyt lomakkeet, jotka 
sisältävät hallinnollisia ja viljelylohkoja koskevia tietoja. Belgiassa ja Italiassa suurin osa 
ilmoituksista on jopa vastaanotettu numerotietojen muodossa ammattijärjestöjen 
välityksellä. 
Joka vuosi lukuisat jäsenvaltiot esittävät hakemuksen, jossa halutaan siirtää myöhemmäksi 
viimeistä ilmoituksen jättämiselle asetettua ajankohtaa, joka on vahvistettu asetuksella 31 
päiväksi maaliskuuta (8 hakemusta vuonna 1994, 12 hakemusta vuonna 1995 ja 13 
hakemusta vuonna 1996). Perusteluiksi esitetään useimmiten paikalliset viljelyaikataulut 
ja kyseiselle vuodelle kaavailtuja viljely- ja työsuunnitelmia sekä menetelmiä koskevien 
muutosten arvioitu määrä. Komissio katsoo, että tulevaisuudessa on suotavaa, että 
jäsenvaltiot tekevät tämän päätöksen käyttöönotettujen valvontamenettelyjen tulosten 
mukaisesti (ks. 7 kohta ja asetusluonnos, liite 2) ja jollei varainhoitovuosien tilien 
tarkastamiseen ja hyväksymiseen liittyvästä valvonnasta muuta johdu. 
3.4 Eläimiä koskevat tukihakemukset 
Toisin kuin pinta-alatukien kohdalla eläinalalla ei ole ollut mahdollista ottaa käyttöön vain 
yhtä hakemusta, joka koskisi kaikkia kyseisen alan tukia (sonnien erityispalkkio, 
emolehmäpalkkio, uuhien ja vuohien tasauspalkkiot, luonnonnahoista maksettava 
tasauskorvaus). Itse asiassa eri tuotantoalojen rakenteiden ja ajanjaksojen 
vaihtelevaisuudesta johtuen on osoittautunut tarpeelliseksi ja järkeväksi ottaa huomioon 
tämä tosiasia mahdollistamalla tietty joustavuus ja poikkeamat hakemusten jättämiselle ja 
eläinten pidolle asetettuja määräaikoja vahvistettaessa. Kaikesta huolimatta komissio 
kehottaa jäsenvaltioita pyrkimään yhdenmukaisuuteen kaikin mahdollisin keinoin. Erilaisia 
tukia koskevat hakemuslomakkeet ovat yleensä ulkonäöltään samanlaisia niiden käytön 
helpottamiseksi. 
Palkkion lajista riippumatta tukihakemus sisältää kaikki toimitettavaksi määrätyt 
tarpeelliset tiedot: tuottajan hallinnollinen tunnus, tilaa koskevat tiedot (oikeuksien 
tilakohtaiset rajoitukset, maitokiintiö, viittaus pinta-alatukea koskevaan hakemukseen) , 
eläimiä, joille tukea haetaan, koskevat tiedot (lukumäärä, laji, pitopaikka, nautojen 
tunnistenumerot) sekä tuottajan sitoumus noudattaa eläinten pidolle asetettua pakollista 
vähimmäisajanjaksoa ja antamaansa myöntämisedellytysten tuntemista koskevaa 
ilmoitusta. Kaikki nämä tiedot sisältyvät yleensä enintään nelisivuiseen lomakkeeseen, 
jonka täyttäminen ei aiheuta käytännön ongelmia ilmoittajille. 
Joissain jäsenvaltioissa hakemukseen on liitettävä liiteasiakirjoja, jotka ovat joko oikeaksi 
todistettu karjaa koskeva rekisteriote (DE, EL) tai eläinten mukana seuraava asiakirja tai 
niiden tunnistamisasiakirja (BE, FR, IE, UK). Mukana seuraavan asiakirjan 
samanaikainen esittäminen ei ole yleistynyt, koska alakohtainen asetus antaa tietyissä 
olosuhteissa jäsenvaltioille oikeuden käyttää eläinten kokoomaluetteloa eläinkohtaisen 
asiakirjan sijasta. Jos mukana seuraava asiakirja kuitenkin on olemassa, se esitetään 
hallinnolliselle viranomaiselle tukihakemusta jätettäessä. Tietyissä jäsenvaltioissa 
hallinnollinen viranomainen säilyttää sitä eläinten pitämiselle asetetun 
8 
vähimmäisajanjakson ajan (BE, FR, IE, UK). Komissio suosittelee tätä käytäntöä, sillä 
siten taataan parhaiten eläinten pitämiselle asetetun pakollisen vähimmäisajanjakson 
noudattaminen siinä tapauksessa, että sovellettavien eläinlääkintää koskevien sääntöjen 
vuoksi eläintä ei voida siirtää ilman mukana seuraavaa asiakirjaa. 
Hakemukset jätetään tavallisesti paikallistoimistoihin (lääni, nomos, maakunta), joissa 
rekisteröinnin ohella suoritetaan asiakirjojen ensimmäinen tarkastaminen ja annetaan 
tuottajalle tietoa ja neuvoja (samanlainen järjestelmä kaikissa jäsenvaltioissa). Hakemusten 
jättämiselle asetetut määräajat vaihtelevat palkkiolajeittain: 
- sonnien erityispalkkio: hakemuksia voi jättää jatkuvasti (AT, BE, DK, DE, ES, FR, SE, 
UK); kaksi tai kolme yhden tai kahden kuukauden pituista ajanjaksoa (EL, FI, IE, LU, 
NL, PT). Tanskassa, Saksassa ja Ruotsissa sonnien erityispalkkio myönnetään teurastuksen 
jälkeen teurastamoiden esittämää todistusta vastaan; nämä teurastustodistukset tarkastetaan 
erikseen, 
- emolehmäpalkkio: yksi tai kaksi yhden tai kahden kuukauden pituista ajanjaksoa, ja 
- uuhien tasauspalkkio ja luonnonhaitoista maksettava tasauskorvaus: yleensä yksi 
ajankohta; näitä palkkioita haetaan usein samalla lomakkeella. 
3.5 Hallinnolliset rakenteet 
Yhdennetyn järjestelmän laaja-alaisuus on saanut jäsenvaltiot muuttamaan hallinnollisia 
rakenteitaan. Uusia yksiköitä on perustettu (esim. BE, FR, PT), merkittäviä 
uudelleenjärjestelyjä on tehty ((NL, IE) ja henkilökuntaa on yleensä lisätty. 
Kolme eniten käytössä olevaa organisaatiomallia ovat: 
- maksujen, tarkastusten ja hakemusten jättämisen keskittäminen (DK, IE, IT, LU, PT), 
- kansallisten velvoittavien sääntöjen määritteleminen, joiden alueellista täytäntöönpanoa 
keskushallinto valvoo (AT, BE, EL, FR, FI, NL, SE), ja 
- lainsäädännön asettamien velvoitteiden, joiden täytäntöönpanosta alueelliset toimielimet 
vastaavat, kansallinen tulkitseminen (DE, ES, UK). 
3.6 Tietokonepohjaiset ristiintarkastukset 
Esiteltyjen tukihakemusten sisäisen yksinkertaisen ristiintarkastuksen, jolla varmistetaan 
yhden tuen maksaminen viljelylohkoa tai eläintä kohti, lisäksi hallinnollisen valvonnan 
tärkeimpiä tehtäviä on varmistaa viljelypalstojen ja eläinten tunnistamis- ja 
rekisteröimisasiakirjojen järjestelmällinen ristiintarkastus. Suhteellisen lyhyessä ajassa 
käsiteltävien hakemusten suuri määrä huomioon ottaen tämä tarkastaminen on täysin 
tehokasta sen automaattisuuden vuoksi. 
Lainsäädännön asettaman velvoitteen varmistua pinta-alatukien maksamisen oikeutuksesta 
perusteella komission yksiköt vaativat jäsenvaltioita ottamaan käyttöön kattavat 
tietokonepohjaiset ristiintarkastukset, jotta kaikki poikkeavuudet havaittaisiin aikaisemmin 
ja järjestelmällisemmin. Tuottajarekisterien kautta tapahtuvan tilojen eroavaisuuksien 
tutkimisen lisäksi ponnisteluja on keskitetty viljelylohkoja koskevien taustatietojen 
vertailemiseen virallisten lähteiden kanssa (maarekisteri). Taustatietojen olemassaolon 
tarkastaminen, viljelypinta-alojen ja virallisten pinta-alojen vertaileminen sekä 
kaksoishakemusten havaitseminen on ollut erityisen kehittynyttä. 
Kotieläinalalla eläinten tunnistamista koskevien ja tukihakemuksia koskevien tietokantojen 
yhteneväisyyksien avulla on mahdollista hallinnon tasolla valvoa yhtä tai useaa 
palkkiokelpoisuusperustetta rekisteröityjen tietojen perusteella: tunnistenumero, 
syntymäaika, sukupuoli, rotu, omistaja ja hallussapitoaika. 
3.7 Yhteenveto valvontaa koskevista tilastotiedoista 
Komissio on laatinut suoritettuja tarkastuksia ja niiden tuloksia koskevia 
kyselykaavakkeita. Vaikka kaikki jäsenvaltiot eivät ilmoittaneet kaikkia pyydettyjä tietoja, 
niin palautettujen tietojen perusteella on kuitenkin mahdollista tehdä joitakin 
johtopäätöksiä yhdennetyn järjestelmän käyttöönotosta ja tarkastusten sujuvuudesta. 
Tukihakemuksen jättäminen myöhässä alentaa aina kyseisellä hakemuksella haettuja 
rahamääriä päiväkohtaisesti yhdellä prosentilla. Jos hakemus myöhästyy enemmän kuin 
20 päivää, hakemus hylätään eikä mitään tukea makseta. Vuosina 1993 ja 1994 myöhässä 
jätettyjen hakemusten prosentuaalinen osuus oli yleisesti ottaen vähäinen. Yhteisön 
keskiarvo 20 päivän jälkeen jätettyjen pinta-alatukihakemusten lukumäärän osalta oli 0,1 
%. Eläimiä koskevien tukihakemusten osalta luku on hieman suurempi eli 0,2 %. Vaikka 
alle 20 päivää myöhässä jätettyjen hakemusten lukumäärä kohosi, yhteisön keskiarvo jäi 
kuitenkin alle yhden prosentin. Tästä voidaan tehdä sellainen johtopäätös, että vaikka 
viljelijät jättävät tukihakemuksensa viime hetkellä, niin suurin osa heistä noudattaa 
kuitenkin asetettua määräaikaa. 
On selvää, että joissain jäsenvaltioissa ensimmäinen järjestelmän käyttöönotto vuosi on 
aiheuttanut ongelmia. Esimerkiksi suuri määrä pinta-alatukea koskevista hakemuksista oli 
täytetty virheellisesti ja virheet piti oikaista vuonna 1993 (esimerkiksi viljelylohkojen 
tunnistamista ja pellonpoisto-osuuksien laskemista jne. koskevien virheiden vuoksi). 
Kotieläinalalla, jolla järjestelmien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
muuttuivat vähiten, virheitä sisältävien asiakirjojen lukumäärä oli alhaisin. 
Toisena järjestelmän soveltamisvuonna 1994 tilanne parani selvästi. Esitäytettyjen 
ilmoitusten toimittaminen viljelijöille sekä tietyissä jäsenvaltioissa tarjottu mahdollisuus 
jättää hakemus sähköisessä muodossa tuottajajärjestöjen kautta parantavat tilannetta vielä 
tulevaisuudessakin. 
10 
Paikalla suoritettavia tarkastuksia koskevien tarkastettavien asiakirjojen 
vähimmäisprosenttiosuus oli 5 % pinta-alojen osalta ja 10 % eläinten osalta. Pinta-aloihin 
liittyvien tosiasiallisesti suoritettujen tarkastusten yhteisön keskiarvo on vähän yli 7 %. 
Vaikka tämä luku vaikuttaa melko korkealta eläinten osalta (17 %) vuonna 1993), 
tietyissä jäsenvaltioissa (erityisesti Ranska ja Portugali) luku oli vähimmäistasoa. On 
huomattava, ettäkaukohavainnoinnin avulla valvottujen pinta-aloja koskevien asiakirjojen 
lukumäärä on kasvanut. Vuonna 1993 pinta-alatukihakemuksia koskevista tarkastuksista 
31 % suoritettiin tällä tavoin. Luku nousi 40 %:iin vuonna 19941. 
Pinta-alatukea koskevien asiakirjojen, joilla haettavat rahamäärät vähenivät vuonna 1994 
paikalla suoritettavien tarkastusten seurauksena, prosenttiosuus nousi 2,2 %:iin: 0,7 % 
hakemuksista tuen määrää alennettiin ilman muita seuraamuksia; yhdelle prosentille 
hakemuksista aiheutui seuraamuksia ja 0,5 % hylättiin kokonaan. Vuonna 1993 0,8 %:lle 
pinta-alatukihakemuksista aiheutui seuraamuksia tai ne hylättiin; eläimiä koskevien 
tukihakemusten kohdalla vastaava osuus oli yksi prosentti. Voidaan tehdä johtopäätös, että 
yhdennetyssä järjestelmässä määrätyillä seuraamuksilla on ollut ennalta ehkäisevä 
vaikutus ja että yleinen järjestelmän noudattamisaste on ollut hyväksyttävä. 
4. Yhteisrahoitus 
Asetuksen (ETY) N:o 3508/92 10 artiklan mukaisesti on otettu käyttöön yhdennetyn 
hallinto- ja tarkastusjärjestelmän käyttöönottoon väliaikaisen henkilöstön sekä teknisten 
ja tietoteknisten välineiden osalta liittyviä menoja koskeva yhteisön yhteisrahoitus. 
Rahoituksen kestoaikaa, joka alunperin vahvistettiin kolmeksi vuodeksi vuodesta 1992 
alkaen, on pidennetty vuoden 1995 loppuun ottaen huomioon vielä toteutettavat toimet 
ja kyseisen järjestelmän käyttöönottoa varten vahvistettu siirtymäkausi. 
Kyseisen asetuksen myöhäisen julkaisemisen takia jäsenvaltiot ovat voineet hyötyä 
yhteisön osallistumisesta rahoitukseen vasta vuodesta 1993, mutta näillä on kuitenkin 
mahdollisuus sisällyttää kyseisen vuoden rahoitusta koskeviin hakemuksiin myös vuoden 
1992 menot, kuten viisi jäsenvaltiota on tehnyt (DK, DE, FR, NL, UK). 
Vuoden 1993 talousarviossa käytettävissä olevista 50 miljoonasta ecusta jäsenvaltioiden 
menot olivat 44 miljoonaa ecua, mikä merkitsee 88 prosentin käyttöastetta. 
Vuonna 1994 jäsenvaltioiden menot edustivat noin 70 prosenttia yhteisön käytettävissä 
olevista 50 miljoonan ecun määrärahoista. 
Määrärahojen alhainen käyttöaste johtuu siitä, että jotkut jäsenvaltiot eivät käytä 
asetuksessa (ETY) N:o 3508/92 vahvistettua osuuttaan. Joiltakin on evätty määrärahoja, 
koska kyseinen meno ei ole ollut tukikelpoinen (muu kuin yhdennetyn järjestelmän 
käyttöönottoon liittyvä meno). Joidenkin jäsenvaltioiden tarpeet ovat selvästi niiden 
1 Kaukohavainnoinnin avulla suoritettavia tarkastuksia koskeva erityiskertomus esitellään 
vuoden 1996 aikana asetuksen (ETY) N:o 165/94 6 artiklan mukaisesti. 
11 
käytettävissä olevia määrärahoja suurempia; yhdennetyn järjestelmän käyttöönotossa 
tapahtuneiden viivästymisien takia ne eivät kuitenkaan ole voineet hyötyä 
yhteisrahoituksesta säädettynä ajanjaksona. 
Vaikka vuoden 1995 menoja koskeva lopullinen tilanne on tiedossa vasta toukokuussa 
1996, jäsenvaltioiden menoja koskevien ennusteiden perusteella voidaan hahmottaa 
suuntaus, joka osoittaa noin 92 prosentin kokonaiskäyttöastetta suhteessa 43,360 
miljoonaan käytettävissä olevaan ecuun (mukaan lukien kolme uutta jäsenvaltiota). 
Kaiken kaikkiaan yhteisön yhteisrahoitus alkuinvestointina tämän täysin uuden 
valvontajärjestelmän luomisen osalta edustaa selvästi alle yhtä prosenttia kyseisten 
tukijärjestelmien menoista yhtenä ainoana vuonna. Jos otetaan lukuun alkuinvestoinnin 
suhteellisen pieni kustannus ja se, että järjestelmän on tarkoitus toimia pitkän ajan, 
yhteisrahoitus osoittautuu täysin kannattavaksi ottaen huomioon tarkastusten 
tehokkuudessa saavutetut hyödyt. 
5. Yhdennetyn järjestelmän soveltamisala ja tulevaisuudennäkymät 
Yhdennetyn järjestelmän soveltamisalaan alunperin kuuluneet alat olivat seuraavat: 
peltokasvien viljely (viljakasvit, öljykasvit, valkuaiskasvit, pellonpoisto), naudanliha 
(erityispalkkio, emolehmiä koskeva palkkio), lampaanliha (uuhia koskeva palkkio), 
tasaushyvitys epäsuotuisille alueille (ainoastaan mitä tulee maksuihin eläinten osalta). 
Yhdennetty järjestelmä on ollut sovellettavissa uuhia koskevaan palkkioon ja 
tasaushyvitykseen vasta 1 päivästä tammikuuta 1994 alkaen. 
Siitä lähtien soveltamisala on laajentunut, erityisesti sen jälkeen, kun muu kuin 
kuitupellava liitettiin peltokasvien viljelyjärjestelmään. Tämä järjestelmä aiotaan riisialan 
uudistuksen yhteydessä liittää myös yhdennettyyn järjestelmään. 
Edellä lueteltujen järjestelmien lisäksi, joissa määrätään suoraan maanviljelijöille 
maksettavasta hehtaarituesta, on olemassa muita, jotka liittyvät epäsuorasti viljeltyihin 
pinta-aloihin. Vaikka ei ole suotavaa sisällyttää niitä täydellisesti yhdennettyyn 
järjestelmään, on kuitenkin soveliasta määrätä järjestelmän joidenkin osien käytöstä. 
Kuivarehualan uudistuksessa esimerkiksi määrätään, että viljelylohkot tunnistettaisiin 
yhdennetyn järjestelmän yhteydessä luodun järjestelmän mukaisesti, jotta 
ristiintarkastuksia voitaisiin suorittaa muiden tarkastusmuotojen kanssa. Samaa 
lähestymistapaa sovelletaan puuvillaan. 
Lisäksi jäsenvaltioiden sallitaan laajentaa järjestelmiä, joita ne ottavat käyttöön toisten 
järjestelmien yhteydessä. Jotkut niistä ovat esimerkiksi päättäneet laatia maataloutta 
koskevia ympäristötoimenpiteitä. 
Maatalousmaan viljelylohkoihin jakamisen asteittainen käyttöönotto tarjoaa useita 
mahdollisuuksia laatia pinta-alaa koskevaan tukeen liittyviä järjestelmiä. Viljelylohkojen 
tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmä sallii niiden toimenpiteiden yhdenmukaisen 
valvonnan, joita sovelletaan maan hallintoon. Tulevaisuudessa voitaisiin harkita 
MJ 
maataloutta koskevien ympäristötoimenpiteiden ja metsityksen (neuvoston asetukset (ETY) 
N:o 2078 ja 2080/92), pinta-aloja tai muita aloja, kuten hamppua, koskevien 
tasaushyvityksien sisällyttämistä yhdennettyyn järjestelmään. Samoja työmenetelmiä on 
noudatettava oliivi- ja viinitilarekisterien osalta. 
6. Tilanne 31.12.95 
Pinta-aloja koskeva ala 
Voidaan todeta, että vaikka kaikki jäsenvaltiot ovat 31.12.1995 mennessä aloittaneet 
toimia, jotka ovat tarpeen yhdennetyn järjestelmän käyttöön ottamiseksi, kaikki eivät ole 
edistyneet yhtä paljon. 
Voidaan erottaa kolme ryhmää: 
Jäsenvaltiot, joissa tehtävät työt ovat joko rajoitetussa määrin merkityksellisiä tai 
ne liittyvät optimointitekijöihin, jotka, vaikka ne eivät ole käytettävissä 
välittömästi, eivät aseta kyseenalaiseksi nykyisen järjestelmän hyväksyttävyyttä 
(DE, DK, ES, IT, NL). 
Jäsenvaltiot, joissa on aloitettu ohjelmia, jotka koskevat joko viljelylohkojen 
tunnistamista (BE, IE, UK) tai tietokantojen määrittelemistä (FR, LU, AT) ja 
joiden päätökseen saattaminen vaatii vielä joitakin lisäkuukausia. 
Jäsenvaltiot, joissajäljellä olevien viljelylohkojen tunnistamistöiden onnistuneeseen 
päätökseen saattamisen mahdollistamiseksi (EL, PT, FI, SE) ei ole mahdollista 
ottaa kantaa niiden mahdolliseen toteutumiseen vuoden 1996 kuluessa. 
Eläinala 
Direktiivi N:o 92/102 on saatettu osaksi jäsenvaltioiden kansallista oikeusjärjestystä, 
lukuun ottamatta Irlantia ja Italiaa, joissa sovelletaan ovat rikkomisesta johtuvaa 
menettelyä. Ainoa tunnistamisjärjestelmä toimiin kuitenkin tehokkaasti Irlannissa. 
Direktiivin täytäntöönpano (teksti ja sen sovellus) on meneillään uusissa jäsenvaltioissa. 
Naudanliha-alalla on otettu käyttöön karjaa koskevia rekistereitä. Puutteita on kuitenkin 
vielä havaittavissa Espanjassa ja Italiassa, joissa rekisteri on usein epätäydellinen, 
ainoastaan toisinto tukihakemuksessa olleista tiedoista. Virallisen karjaa koskevan 
rekisterin käyttöönotto on epätäydellistä Kreikassa ja Portugalissa. Lampaanliha-alalla 
rekisterien käyttö ei yleensäkään tule olemaan tehokasta kuin vasta vuoden 1996 
ensimmäisestä puoliskosta alkaen. 
Kaksi jäsenvaltiota on saanut päätökseen yhdennetyn järjestelmän käyttöönoton: Belgia 
ja Alankomaat. Kolmella jäsenvaltiolla on myös yleisesti tyydyttävä järjestelmä, mutta 
niillä on vielä parantamisen varaa sen joissakin puolissa: Tanska (ristiintarkastukset ja 
rekisterit), Ranska, Irlanti ja Luxemburg (tietojärjestelmä ristiintarkastuksia varten). 
13 
Neljällä jäsenvaltiolla (samoin kuin kolmella uudella jäsenvaltiolla) on epätäydellinen 
järjestelmä ja ne ovat vielä kehittymisvaiheessa tärkeimmissä kysymyksissä: 
- Saksassa otetaan käyttöön keskustietokanta ristiintarkastusten suorittamiseksi kansallisella 
tasolla; tämä tietokanta mahdollistaa valvonnan, joka yhdentää eläinten liikkuvuuden 
maakuntien välillä, 
- Portugalissa ja Kreikassa otetaan käyttöön tietokonepohjaisia ristiintarkastuksia eläinten 
tunnistamiseen liittyvän tietokannan avulla; Kreikan on lisäksi saatettava päätökseen 
karjansa merkintä ja rekisteröinti, 
- Yhdistyneen kuningaskunnan on parannettava turvajärjestelmiään tunnistenumeroiden 
antamisjärjestelmänsä osalta. 
Kahdella jäsenvaltiolla on käytössään järjestelmä, jossa on puutteita ja/tai viiveitä: 
- Espanja on laatinut yksityiskohtaisen järjestämissuunnitelman, mutta sen täytäntöönpano 
ei ole kovin edistynyttä eläinten tunnistamisen ja rekisteröimisen ja ristiintarkastusten 
osalta, 
- Italia ei ole pannut täytäntöön direktiiviä (ETY) N:o 92/102; eläinten tunnistaminen ja 
rekisteröiminen on siis virheellistä ja valvonnan mahdollisuudet ovat hyvin rajalliset. 
Yleisesti ottaen töitä on vielä toteutettava ja vastaavia ohjelmia on kehitteillä useissa 
jäsenvaltioissa, erityisesti ristiintarkastusten tehokkuuden parantamiseksi. 
7. Tilintarkastusta koskevat päätelmät 
Yhdennetyn järjestelmän soveltamista on seurannut maatalouden pääosaston toimielinten 
tekemä intensiivinen koordinointi- ja neuvontatyö. Yhdennetyn järjestelmän käyttöönoton, 
jonka ehdottomaksi määräpäiväksi on vahvistettu 1.1.1996, siirtymäkauden aikana tilien 
tarkastamiseen ja hyväksymiseen liittyvä valvonnasta on haluttu tehdä erityisen 
ehkäisevää. Lisäksi, vaikka komission toimielimet suhtautuisivat myönteisesti jäsenvaltion 
suunnittelemaan järjestelmään, olisi myös valvottava sitä, ettei sen todellinen toiminta ole 
tehotonta. 
Koska valvonta toteutettiin käytännössä samansuuntaisesti jäsenvaltion toteuttaman 
järjestelmän kanssa, pääasiallinen tavoite oli saada selville sen mahdolliset puutteet ja sen 
toimintaan liittyvät riskit, jotta jäsenvaltiolla olisi mahdollisuus toteuttaa riittäviä 
toimenpiteitä havaittujen ongelmien korjaamiseksi. 
14 
Mitä tulee ensimmäiseen ja toiseen soveltamisvuoteen, useita huomioita, sekä myönteisiä 
että kielteisiä, on osoitettu jäsenvaltioille joita kaikkia asia koski, vaikkakin eri asteisesti. 
Niissä tapauksissa, joissa jäsenvaltio ei ole noudattanut säännöksissä esiintyviä määräyksiä 
tai valvontaan liittyviä toimia, joita sovellettiin järjestelmän tullessa voimaan tai se ei ole 
toteuttanut siirtymätoimenpiteitä, joita on laadittu yhdessä komission toimielinten kanssa, 
viimeksi mainittu tekee taloudelliset johtopäätökset, jotka johtuvat todetuista puutteista. 
8. Loppupäätelmät 
YMP-uudistuksen hyväksyminen, yleisesti ottaen, ja erityisesti yhdennetyn järjestelmän 
käyttöönotto ovat pakottaneet jäsenvaltiot järjestämään uudestaan hallintoaan ja 
valvontaelimiään. Tämä tarvittava mukautus on vaatinut niiltä suuria ponnistuksia. 
Maatalousmaan jako viljelylohkoihin ja eläinten tunnistamisjärjestelmä sekä tietokantojen 
käyttöönotto ovat vaatineet huomattavan määrän työtä ja suuria investointeja. 
Komission toimielimet ovat seuranneet läheltä näitä töitä. Jokaisessa jäsenvaltiossa 
yhdennetyn järjestelmän käyttöönottoa koskevia keskusteluja on käyty ja valvontaa on 
suoritettu vähintään kerran puolessa vuodessa. Lisäksi EMOTR-komiteassa on omistettu 
10 kokousta, joista jokainen kesti yhden tai kaksi päivää, yksinomaan keskusteluille, jotka 
liittyvät yhdennetyn järjestelmän käyttöönottoon. Kaksi kertaa näiden kokousten aikana 
on järjestetty kiertokäynti jäsenvaltioiden käyttöönottamiin järjestelmiin (Italia ja Belgia). 
Alussa tilanne vaihteli huomattavasti yhdestä jäsenvaltiosta toiseen heti käsillä olevien 
tietojen laajuudesta riippuen: jotkut voivat toteuttaa maatalousmaan lohkoihin jakamisen 
olemassaolevia maarekisterejä koskevien tietojen tai luotettavien ja ajanmukaisten 
topografisten karttojen perusteella, toisten oli aloitettava käyttöönotto käytännöllisesti 
katsoen nollapisteestä. Teknisellä tasolla eläinten tunnistamisjärjestelmän luominen 
aiheuttaa vähemmän vaikeuksia. Yhteensovittamisongelmat tukien valvontaelinten ja 
eläinlääkärien välillä, joita on ilmennyt monissa jäsenvaltioissa, ovat kuitenkin 
viivyttäneet yhdennetyn järjestelmän tämän osan käyttöönottoa. 
Ottaen huomioon ratkaistavana olevien teknisten ja hallinnollisten ongelmien 
moninaisuuden ja niiden merkityksen, on todettava, että kaikilla jäsenvaltioilla on 
ongelmia noudattaa yhdennetyn järjestelmän eri osien käyttöönoton määräaikaa. 
Edistymisen nykyisessä vaiheessa voidaan katsoa ja jotta vältettäisiin asetukseen (EEC) 
n:o 729/90 perustuvat rahoitukseen liittyvät korjaukset, että jos saadaan yksi vuosi lisää 
töiden saattamiseksi päätökseen, järjestelmästä tulee täysin toimintakuntoinen. Tästä 
syystä ehdotetaan, että lopullista soveltamispäivää siirrettäisiin vuodella. Luonnos 
asetukseksi, jossa ehdotetaan tällaista muutosta asetukseen (ETY) N:o 3508/92, 
liitetään tähän kertomukseen. 
Ottaen huomioon tämän ehdotuksen, jossa mainitaan yhdennetyn järjestelmän lopullinen 
käyttöönottopäivä, komissio pitää tarkoituksenmukaisena ehdottaa lopullista vuoden 
pidennystä asetuksen (ETY) N:o 3508/92 10 artiklan 2 kohdassa säädettyyn 
yhteisrahoitusjärjestelmään. 
15 
Tässä luonnoksessa ehdotetaan myös muutosta säännöksiin, jotka koskevat pinta-alaa 
koskevaa tukea varten jätettyjä hakemuksia, jotta jäsenvaltiot voivat vahvistaa tämän 
päivämäärän ilman komission lupaa. Tällainen muutos asetukseen yksinkertaistaa 
hallinnollisia menettelyjä. Lisäksi komissiolla on aina ollut vaikeuksia päättää joka vuosi 
vahvistettavista päivistä aikaisempien kokemusten perusteella ottaen huomioon vuodesta 
toiseen tapahtuvan kehityksen. Vahvistaessaan itse tukihakemusten jättöpäivän 
jäsenvaltioiden on otettava itse vastuu tukien hallinnon ja talouden asianmukaisesta 
hoidosta ja valvonnan suorittamisesta määräajassa. 
Luonnos asetukseksi ei sisällä ehdotusta yhdennetyn järjestelmän soveltamisalan 
laajentamisesta. Sellaisia muutoksia hyväksytään kyseisiä aloja koskevissa 
asetuksissa. 
Tässä vaiheessa paikan päällä tehtyjen tutustumiskäyntien ja eri asiantuntijaryhmien 
tapaamisten aikana tehdyt huomiot osoittavat, että yhdennetty järjestelmä osoittautuu 
erinomaiseksi välineeksi saada tietoa kentältä ja suorittaa valvontaa. Useat näistä osa-
alueista ovat jo toimintakuntoisia, toiset tulevat olemaan sitä vuoden kuluttua. On 
nähtävissä, että toiminnot, joihin sisältyy erityisesti viljelylohkojen ja eläinten 
tunnistaminen ja hakemuksia koskeva tietokanta, sallivat teknisellä ja hallinnollisella 
tasolla lähitulevaisuudessa muuntyyppisen tuen sisällyttämisen järjestelmään. Jäsenvaltiot 
voivat näin saada etua siinä määrin kuin niiden sijoituksia järjestelmän käyttöönotossa 
arvostetaan ja niiden tehtäviä helpotetaan. Komission on tuettava tätä suuntausta 
tavoittelemalla yhdennetyn suunnitelman laajempaa käyttöä, jonka on tietyn ajan kuluttua 
ulotuttava tuen käsittely- ja valvontakulujen yleiseen pienenemiseen, hallinnon 
paranemiseen, joka liittyy maanviljelijälle tarjottavaan parempaan palveluun, ja ilmenee 
selkeytenä, nopeutena ja turvallisuutena hakemusten käsittelyssä. 
16 
Liite 
Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä 
Kertomus neuvostolle 
Tilanne jäsenvaltioissa 
BelgieV Pinta-alat Maatalousmaan lohkoihin 
Belgique Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: lohkojen hallintoa koskevan ohjelmiston jakamisessa käytetään: 
kehittely vielä meneillään. viljelylohkoa, joka on tunnistettu 
Tietokanta: Keskitetään Oracle-ohjelmaan, kehittäminen meneillään tuottajan osalta yksilöidyn 
Ristiintarkastukset: Tehdään lohkon tasolla, toimiva järjestelmän käyttöönotosta valokuvakartan avulla 
alkaen Työn päätökseen saattaminen: 
voimaan saattaminen vuoden 1996 
ilmoituksen jälkeen. Ensimmäinen 
käyttöönotto suuressa mittakaavassa 
vuonna 1996. 
Eläimet Yleisesti tyydyttävä ja 
Tunnistus: direktiivi on pantu täytäntöön nautaeläinten osalla, lampaiden osalta toimintakunnossa oleva järjestelmä. 
täytäntöönpano on meneillään. Kaksinkertainen merkitseminen (kasvattaja 
suorittaa 30 päivän kuluessa, tunnistamisesta vastaava viranomainen 6 kuukauden Työn päätökseen saattaminen: 
kuluessa). lopullinen järjestelmä 
Rekisteri: karjaa koskeva rekisteri, joka koostuu tunnistustodistuksista, ja jota 
täydennetään yhteenvedolla. 
Tietokanta: tietokonepohjainen keskustunnistusrekisteri, johon on yhdistetty 
palkkioita koskeva tietokanta 
Ristiintarkastukset: toimivat kahden tietokannan tietokonepohjaisen yhdistämisen 
ansiosta 
Danmark Pinta-alat Maatalousmaan lohkoihin 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: kehitteillä; useasta viljelylohkosta jakamisessa käytetään: 
muodostuvat alueet sisältävät S-10 lohkoa. viranomaisten määrittelemiä 
Tietokanta: vaikka järjestelmää on parannettu vuonna 199S, siinä on hyvin paljon viljelyalueita, jotka on esitetty 
epäsäännöllisyyksiä. tuottajan osalta yksilöidyssä kartassa 
Ristiintarkastukset: nykyiset tarkastukset eivät ole tehokkaita, niitä parannetaan Työn päätökseen saattaminen: 
uuden lohkoihin jakamisen yhteydessä oletettavasti vuoden 1995 lopussa. 
Eläimet Tyydyttävä kokonaisuus, rekistereissä 
Tunnistus: täytäntöön pantu direktiivi (nautaeläimet), hyvin selkeä parantamista 
merkitsemistapa muovimerkeillä. 
Rekisteri: erilaisia karjaa koskevia rekisterejä, määriteltävä virallinen rekisteri. Työn päätökseen saattaminen: 
Tietokanta: tietokanta toimitettujen muovimerkkien rekisteröintiä varten, validointi vuonna 1996 
keskustietokanta hakemusten tietokonepohjaista hallintoa varten. 
Ristiintarkastukset: toiminnassa, mutta eivät järjestelmälliset kahden tietokannan 
välillä 
17 
Deutschland Pinta-alat 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: lopullinen järjestelmä (lukuun ottamatta 
Sachsen-Anhaltia, jonka osalta järjestelmä on kehitteillä) 
Tietokanta: maakunnan tasolla, mutta tietojenvaihtoa ei vieläkään ole varmistettu. 
Alueelliset tietokannat, jopa Krelsen tasolla vuonna 1995 (Hessen) 
Ristiintarkastukset: validointi automatisoidun ja osittain toteutetun maarekisterin 
avulla (esim. BW, NW, SH, HE...) 
Eläimet 
Tunnistus: täytäntöön pantu direktiivi (nautaeläimet, lampaat, vuohet), yksi ainoa 
tunnistusjärjestelmä on otettu käyttöön lokakuussa 1995 (kasvattajan kiinnittämät 
muovimerkit). 
Rekisteri: yksi ainoa karjaa koskeva rekisteri eläinlääketieteellisten tarpeiden ja 
palkkioiden osalta. 
Tietokanta: alueelliset tunnistusrekisterit, jotka eivät ole yhteydessä toisiinsa, 
MQncheniin sijoitetun keskustietokannan luominen. 
Ristiintarkastukset: toteutetaan Baijerin maakunnassa kaikkien maakuntien 
osalta, ensimmäiset kokeet marraskuussa 1995. Maatalousmaan lohkoihin 
jakamisessa käytetään: 11/16 
maakunnat - viljelylohko ja suora 
viittaus maarekisteriin; 5/16 
FeldstUckin kautta (useasta 
viljelylohkosta muodostuva alue) 
Työn päätökseen saattaminen: 
joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta 
käytössä vuoden 1995 loppuun 
mennessä. 
Kehitteillä oleva järjestelmä 
Työn päätökseen saattaminen: 
vuoden 1996 kuluessa 
Elias Pinta-alat 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: 1 vaihe: tarjouskilpailu (digitaalisten 
valokuvien luominen) peruutettu (ja avattu uudelleen 1.9.95). 2 vaihe: avattu 
1.10.95. 
Tietokanta: Keskitetty, ja mahdollistaa vuonna 1995 150 000 ilmoitusasiakirjan 
painamisen ennakolta - mutta jaettu 52 dBASE-tiedostoon (Nomoksen tasolla) 
Ristiintarkastukset: ei suoriteta nykyisin viljelylohkoja koskevien tietojen osalta. 
Eläimet 
Tunnistus: täytäntöön pantu direktiivi (nautaeläimet, lampaat, vuohet), 
eläinlääkärin suorittamaa merkitsemistä (muovimerkit) ollaan saamassa päätökseen 
nautaeläinten osalta; vuoden 1996 tammikuusta alkaen lampaiden osalta. 
Rekisteri: eläinlääkärin valvonnan alaiset yksityiskohtaiset karjaa koskevat 
rekisterit, jäljennös paikallisen eläinlääkärin toimistossa. 
Tietokanta: kahden tietokannan kehittäminen (tunnistaminen ja hakemukset), 
joilla on tietoyhteys. 
Ristiintarkastukset: tarkastukset, joiden tukena ovat todistukset, odotettaessa 
tietojärjestelmän valmistumista, ristiintarkastukset ja eläinlääkintäviranomaisten 
tarkoittamat jäljennökset karjaa koskevista rekistereistä Maatalousmaan lohkoihin 
jakamisessa käytetään: 
valokuvakarttoihin merkittyjä 
viranomaisten määrittelemiä 
viljelyalueita 
Työn päätökseen saattaminen: 1 
vaiheen peruuttaminen on saanut 
aikaan vuoden viiveen - ei ole mitään 
mahdollisuuksia saada työtä 
päätökseen ennen vuoden 1996 
loppua. 
Järjestelmä vielä kehitteillä, edistyy 
eläinlääkintäviranomaisten tuen 
ansiosta 
Työn päätökseen saattaminen: 
vuoden 1996 aikana 
tietokonepohjaisen järjestelmän osalta 
Es paria Pinta-alat 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: lopullinen järjestelmä, kuitenkin 
maarekisterin laatu vaihtelee alueen mukaan. 
Tietokanta: keskitetty, maatalousmaan lohkoihin jakamista koskevat tiedot 
mukaan luettuina 
Ristiintarkastukset: suoritettu alueellisella tasolla ja keskitetysti, joskus esiintyy 
alueellisia eroja 
Eläimet 
Tunnistaminen: täytäntöön pantu direktiivi nautaeläinten osalta, puutteelliset 
merkinnät joillakin alueilla. 
Rekisteri: karjaa koskeva rekisteri, joka rajoittuu eläimiin, joista on tehty 
palkkiohakemus. 
Tietokanta: paikalliset tunnistamisrekisterit, joilla ei ole yhteyttä toisiinsa, 
hakemuksia koskevia tietoja koskeva keskustietokanta. 
Ristiintarkastukset: toimivat hakemuksia koskevasta tietokannasta käsin, 
puutteelliset tunnistusta koskevien tietojen osalta Maatalousmaan lohkoihin 
jakamisessa käytetään: 
viljelylohkoja viitaten suoraan 
maarekisteriin 
Työn päätökseen saattaminen: 
lopullinen järjestelmä, käytössä 
vuoden 1995 aikana. 
Yhtenäisen järjestelmän kehittäminen 
yhteistyössä alueiden kanssa 
Työn päätökseen saattaminen: 
vuoden 1996 aikana 
18 
France Pinta-alat Maatalousmaan lohkoihin 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: viittausjärjestelmä kehitteillä jakamisessa käytetään: useasta 
(suunnitteilla vuoden 1996 ensimmäiseksi neljännekseksi). Hajanainen järjestelmä viljelylohkosta muodostuvaa aluetta 
(yksinkertaistettu järjestelmä; maarekisterilohko, yleinen järjestelmä; lohkoista tai viljclylohkoa, maarekisteriin 
muodostuva alue) viitaten 
Tietokanta: Pacage-tarjouskilpailun määrääminen suunnitteilla ennen vuoden Työn päätökseen saattaminen: 
1995 loppua; ei ennakoitua käyttöä vuoden 1996 ilmoitusten osalta. vuoden 1996 aikana 
Ristiintarkastukset: nykyisin pääosin manuaalisesti tehtävät; maarekisterin 
validointi meneillään; ensimmäiset viljelylohkoihin viittauksia koskevat 
ristiintarkastukset vuonna 1996 
Eläimet 
Tunnbtus: täytäntöön pantu direktiivi (nautaeläimet, lampaat, vuohet), Järjestelmään liittyy vakuuksia, jotka 
nautaeläinten kaksinkertainen merkitseminen (jonka suorittaa kasvattaja eläinten täydennetään sovittamalla tiedot 
syntymän jälkeen ja tunnistamisesta vastaava viranomainen 4 kuukauden kuluttua) yhteen kansallisella tasolla 
Rekisteri: karjaa koskeva rekisteri käytössä nautaeläinten osalta, ei vielä 
yleistynyt lampaiden osalta. Työn päätökseen saattaminen: 
Tietokanta: kaksi tietokonepohjaista tietokanina (tunnistus ja hakemukset) vuoden 1996 ensimmäinen neljännes 
jokaisessa departementissa. 
Ristiintarkastukset: yhteys kahden departementin tietokannan välillä tulossa 
järjestelmälliseksi, tietojen yhteensovittamista kansallisella tasolla suunniteltu 
vuoden 1996 ensimmäisestä neljänneksestä alkaen. 
Ireland Pinta-alat Maatalousmaan lohkoihin 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: kehitteillä; koko maan kuvaaminen jakamisessa käytetään: Rehun osalta 
ilmasta käsin saatettu päätökseen. Järjestelyn rakenne vielä selkiytymättä. (90 prosenttia ilmoituksista) -
Tietokanta: Keskitetty Supraan, Oracleen: suora pääsy kreivikuntien toimistoihin tuottajan määrittelemiä useasta 
mahdollinen; edelleen kehitteillä - mutta tänä vuonna 100 prosenttia ilmoituksista viljelylohkosta muodostuvia alueita; 
painettu etukäteen. Joitakin heikkouksia maatilan yksiselitteisessä tunnistamisessa. Viljakasvien osalta - viljelylohkojen 
Ristiintarkastukset: Eivät ole toteutettavissa ennen lohkoihin jakamisen rajoja; molemmista on valokuvakartat 
käyttöönottoa. vuodelta 1995. 
Työn päätökseen saattaminen: 
viimeiset validoinnit vuoden 1996 
ilmoitusten jälkeen. 
Eläimet Vuodelle 1996 suunnitellun 
Tunnbtus: direktiiviä ei ole pantu täytäntöön, rikkomisesta johtuva menettely, järjestelmän parantaminen (eläinten 
merkitseminen metallimerkeillä, joissa olevaa tekstiä on vaikea lukea. automatisoitu rekisteröinti) 
Rekisteri: uudet vaatimusten mukaiset karjaa koskevat rekisterit. 
Tietokanta: uuden keskitetyn ja tietokonepohjaisen Työn päätökseen saattaminen: 1996 
tunnistus/rekisteröimisjärjestelmän ja hakemuksia koskevan tietokannan 
kehittämishanke 
Rbtiintarkastukset: suoritetaan alueellisella tasolla ja keskitetysti 
Italia Pinta-alat Maatalousmaan lohkoihin 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: toiminnassa; viittausjärjestelmä selvempi jakambessa käytetään: suoraa 
joka vuosi. viittausta maarekisteriin 
Tietokanta: Keskitetty, Oracle; mutta hajautettu tiedonsyöttö muodostaa joitakin Työn päätökseen saattaminen: 
laatuun liittyviä ongelmia. lopullinen järjestelmä 
Rbtiintarkastukset: yksityiskohtaiset, mutta yksilöityjen ongelmien 
ratkaiseminen on edelleen epätyydyttävää. 
Eläimet Hyvin puutteellinen tilanne, 
Tunnbtus: direktiiviä ei ole pantu täytäntöön, rikkomisesta johtuva menettely, terveysministerin sitoutuminen 
kirjava merkintätapa tai merkintöjä ei ole. kuntoon panemiseksi ennen vuoden 
Rekbteri: usein puutteelliset karjaa koskevat rekisterit. 1995 kesää 
Tietokanta: tunnistukseen liittyvä keskusrekisteri, johon kuuluvat ainoastaan 
palkkiota varten tehdyissä hakemuksissa tarkoitetut eläimet, hakemuksia koskeva Työn päätökseen saattaminen: 1996 
keskustietokanta. 
Rbtiintarkastukset: keskitetysti, mutta tunnistusta koskeva tietokanta on 
epätäydellinen 
19 
Luxembourg Pinta-alat Maatalousmaan lohkoihin 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: toimintakunnossa oleva jakamisessa käytetään: suoraa 
viittausjärjestelmä; maarekisterejä koskeva tietokanta saatavilla viittausta maarekisteriin 
Tietokanta: SIGC-tutkimukset vuonna 1995; 62 prosenttia ilmoituksista on Työn päätökseen saattaminen: 
painettu etukäteen vuonna 1995. periaatteessa suunniteltu vuoden 1996 
Rbtiintarkastukset: toteutettu maksujen jälkeen vuonna 1995. puoliväliin 
Eläimet Tietojärjestelmän parantaminen 
Tunnbtaminen: täytäntöön pantu direktiivi (nautaeläimet, lampaat, vuohet), vuoden 1995 lopussa 
selkeät ja yleiset merkinnät, 6 kuukauden kuluttua tai ennen siirtämistä. 
Rekbteri: hyvin suunnitellut ja pidetyt karjaa koskevat rekisterit. Työn päätökseen saattaminen: 
Tietokanta: tunnistusta koskeva keskustietokanta, jota eläinlääkärit hoitavat, voimaan saattaminen vuonna 1996 
hakemuksia koskeva keskustietokanta. 
Ristiintarkastukset: toteutetaan keskitetysti. 
Nederland Pinta-alat Maatalousmaan lohkoihin 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: kehitteillä, maanmitlausviranomaincn on jakamisessa käytetään: 
vastuussa hankkeen toteuttamisesta ja hallinnosta. Koehanke, johon osallistui 2000 viranomaisten määrittelemiä 
maanviljelijää, helpotti suuntautumista vuoteen 1996. topografisia useista lohkoista 
Tietokanta: keskitetty tammikuusta 1995 alkaen; järjestelmä on kehitteillä. muodostuvia alueita 
Rbtiintarkastukset: nykyisin rajoitetut - parannuksia odotetaan vuodelle 1996 Työn päätökseen saattaminen: 
maatalousmaan lohkoihin jakamisen käyttöönoton yhteydessä. suunniteltu vuoden 1995 loppuun. 
Eläimet Yleisesti tyydyttävä järjestelmä 
Tunnbtaminen: täytäntöön pantu direktiivi (nautaeläimet, lampaat), hyvin selkeä 
tuottajien tekemä kaksinkertainen merkitseminen Työn päätökseen saattaminen: 
Rekbteri: karjaa koskevat rekisterit tunnistustodistuksina lopullinen järjestelmä 
Tietokanta: keskitetty tunnistus/rekisteröimisjärjestelmä, jossa on 
automaattivarmistus, hakemuksia koskeva keskustietokanta 
Rbtiintarkastukset: suoritetaan keskustietokannoista käsin 
Portugal Pinta-alat Maatalousmaan lohkoihin 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: sopimusten tekeminen (maatalousmaan jakamisessa käytetään: useista 
lohkoihin jakamisen luominen), suunniteltu marraskuuksi 1995; aikataulu ulottuu lohkoista muodostuvia alueita ja 
vuoden 1996 loppuun. viranomaisten määrittelemiä 
Tietokanta: Keskitetty - mutta kehitystä odotetaan vuodelle 1997 (SINGA) viljelylohkoja, jotka on kuvattu 
Rbtiintarkastukset: yksityiskohtaiset, mutta tehottomat maatalousmaan lohkoihin valokuvakartoissa. 
jakamisen nykyisen heikkouden vuoksi Työn päätökseen saattaminen: 
1.1.1997 INGAn ehdotuksen mukaan. 
Eläimet Järjestelmää ollaan parantamassa 
Tunnbtaminen: täytäntöön pantu direktiivi (nautaeläimet, lampaat, vuohet), 
metalliset merkit korvataan tänä vuonna muovisilla merkeillä ja lampaiden osalta Työn päätökseen saattaminen: 
tatuoinneilla. vuoden 1996 kuluessa 
Rekbteri: käytössä olevat karjaa koskevat rekisterit, virallisen rekisterin 
määrittely on meneillään. 
Tietokanta: paikalliset tai alueelliset tunnistamista koskevat tiedostot, hanke 
keskustiedoston luomiseksi, hakemuksia koskeva keskustietokanta. 
Ristiintarkastukset: parannetaan käyttämällä eläinten tunnistusta koskevaa 
ohjelmaa. 
20 
United Kingdom Pinta-alat 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: Englanti ja Wales ovat lopulta 
omaksuneet toimintasuunnitelman; Skotlanti kokeilee tuotantoa vuonna 1995; 
Pohjois-Irlannissa toimintasuunnitelma ja kehitys yleisesti tyydyttävää. 
Tietokanta: Englanti ja Skotlanti - keskitetty, kehitteillä, työn loppu 1995; Wales 
- edelleen kolme erillistä tietokantaa, joiden välinen tiedonvaihto tapahtuu 
manuaalisesti; Pohjois-lrlanti - yleisesti toimintakunnossa vuoden 1995 lopussa. 
Rbtiintarkastukset: Tarve validoida ilmoituksia koskevat tiedot (erityisesti 
Englannissa) - paitsi Pohjois-Irlannin osalta, jossa validointi on saatava 
päätökseen vuoden 1995 loppuun. 
Eläimet 
Tunnbtus: täytäntöön pantu direktiivi nautaeläinten osalta, tuottajan suorittama 
merkitseminen 30 päivän kuluessa, yksi ainoa tunnistamisnumero, erityyppiset 
merkintätavat hyväksytään. 
Rekbteri: käytössä, mutta ei ole olemassa vain yhtä ainoaa mallia. 
Tietokanta: toimitettuja merkkejä koskeva tietokanta, hakemuksia koskevat 
alueelliset tietokannat. 
Rbtiintarkastukset: ristiintarkastukset käyttäen tunnistusta koskevia tiedostoja, 
joissa on parantamisen varaa Maatalousmaan lohkoihin 
jakamisessa käytetään: Englanti, 
Wales - topografiset kartat, joita 
viranomaiset valvovat; Skotlanti -
useasta viljelylohkosta muodostuvat 
alueet, jotka validoidaan l'OS:n 
digitaalisten tietojen avulla; Pohjois-
lrlanti: maatilaa koskeva yksittäinen 
kartta, jonka viranomaiset saattavat 
ajanmukaiseksi. 
Työn päätökseen saattaminen: 
Englanti ja Wales - vuonna 1996; 
Skotlanti, Pohjois-lrlanti - 1.1.1996 
Toimitettujen merkkien käytön 
valvonnassa ja tietokantojen välisissä 
yhteyksissä on parantamisen varaa 
Työn päätökseen saattaminen: 
vuoden 1996 kuluessa 
Uudet jäsenvaltiot - aikaraja 1997 
österreich Pinta-alat 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: 100 000 ilmoituksen painaminen 
etukäteen (eli 50 prosenttia); toisinto ilmoitetuista viljelylohkoista (+/- 2 
miljoonaa) paikallisten toimistojen "valttikorttien" osalta, ennen vuoden 1995 
ilmoitusta. 
Tietokanta: Heinäkuussa 1995 aikataulu ei ollut tarpeeksi yksityiskohtainen; 
mutta yleisesti tyydyttävä ensimmäisen vuoden osalta. 
Rbtiintarkastukset: luettelo vuoden 1995 tarkastuksista on esitetty; mutta 
tietotekniikan kehitys rajoitti sitä. Ei suoraa yhteyttä automatisoituun 
maarekisteriin ennen vuotta 1996 - vaikka tiedot olivatkin saatavissa 
maarekistçriviranomaiselta. 
Eläimet 
Tunnbtus: direktiivin täytäntöönpano meneillään, erilaisia merkintäjärjestelmiä, 
joita hoitavat yhdistykset, hanke yhdenmukaistetusta numeroinnista ja 
kaksinkertaisesta merkitsemisestä. 
Rekbteri: käyttöön otettu karjaa koskeva rekisteri, sen pitäminen tehokkaasti ei 
vielä yleistynyt. 
Tietokanta: paikalliset tunnistusta koskevat tiedostot, joita hoitavat eläinlääkärit 
ja yhdistykset, kehitteillä hakemuksia koskeva keskustietokanta. 
Rbtiintarkastukset: ei vielä toimintakunnossa. Maatalousmaan lohkoihin 
jakambessa käytetään: Feldstuckiä 
(useasta viljelylohkosta muodostuva 
alue), joka perustuu maarekisteriin. 
Työn päätökseen saattaminen: 
suunnitelman mukaan 1.1.1997 
Järjestelmässä on vielä kehittämistä, 
tunnistusta koskeva tietokanta on 
luotavana 
Työn päätökseen saattaminen: 
suunnitelman mukaan 1.1.1997 
Suomi/ 
Finland Pinta-alat 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: Viittaukset perustuvat kartoista otettuihin 
valokuviin tai valokuvakarttoihin, joissa on sarjanumero vuodelta 1995. Vuoden 
1996 hanke maanviljelijöiden toimittamien tietojen validoimiseksi digitaalisessa 
muodossa. 
Tietokanta: Keskitetty, kehitteillä. Tiedonsyöttö paikallisella tasolla. 
Rbtiintarkastukset: Luettelo vuonna 1995 tehdyistä tarkastuksista on esitetty 
komissiolle. 
Eläimet 
Tunnbtaminen: Täytäntöön pantu direktiivi, kasvattajan kiinnittämät 
muovimerkit 
Rekbteri: käytössä 
Tietokanta: tunnistamista koskeva tietokonepohjainen hallinto, hakemuksia 
koskeva tietokanta kehitteillä 
Rbtiintarkastukset: vielä hankkeen tasolla Maatalousmaan lohkoihin 
jakambessa käytetään: useasta 
lohkosta muodostuvia alueita, jotka 
on mahdollisesti validoitu valokuvien 
perusteella 
Työn päätökseen saattaminen: 
suunnitelman mukaan 1.1.1997, mutta 
nykyisellään työaikataulu puuttuu. 
Järjestelmässä on vielä kehitettävää. 
Merkkien toimittamisen valvontaa on 
tehostettava ja ristiintarkastuksia on 
otettava käyttöön. 
Työn päätökseen saattaminen: 
suunnitelman mukaan 1.1.1997 
21 
Sverige Pinta-alat 
Maatalousmaan lohkoihin jakaminen: Viljelylohkot tunnistetaan topografisen 
kartan avulla (jonka laatu vaihtelee), jonka numerointi liittyy "fastighetiin" (tilan 
maarekisterin mukainen useasta viljelylohkosta muodostuva alue). Siitä huolimatta 
järjestelmän parantamiseksi tehtävistä toimista on keskusteltava niin pian kuin 
mahdollista. 
Tietokanta: toteuttamisen alku asianmukainen, multa yhä kehitteillä 
Rbtiintarkastukset: viljclylohkoihin liittyvien ongelmien eritteleminen, multa 
niiden ratkaiseminen edellyttää vielä liikaa manuaalista tarkastusta 
Eläimet 
Tunnbtaminen: direktiivin täytäntöönpano meneillään, useita 
tunnistus/merkintäjärjestelmiä, yhden ainoan järjestelmän käyttöönotto vuonna 
1995. 
Rekbteri: käyttöön otettu virallinen karjaa koskeva rekisteri, jonka suunnittelua 
tullaan tarkastelemaan uudelleen. 
Tietokanta: kehittelyvaiheessa 
Rbtiintarkastukset: yksityiskohtainen hanke kehitteillä Maatalousmaan lohkoihin 
jakamisessa käytetään: ei vielä 
määritelty 
Työn päätökseen saattaminen: 
oletettavasti vuoden 1997 alku, 
tarkempia tietoja aikataulusta 
odotetaan 
Järjestelmässä on vielä kehitettävää 
Työn päätökseen saattaminen: 
suunnitelman mukaan 1.1.1997 
22 
EHDOTUS: 
NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 
annettu 
tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja 
valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 3508/92 muuttamisesta 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 43 artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen1, 
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon2, 
sekä katsoo, että 
tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja 
valvontajärjestelmästä 27 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 
N:o 3508/923 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, että pinta-alaperusteista tukea koskeva 
hakemus on esitettävä vuoden ensimmäisen neljänneksen aikana; komissio voi kuitenkin 
antaa jäsenvaltiolle luvan vahvistaa pinta-alatukihakemuksen esittämistä varten 
päivämäärän, joka sijoittuu 1 päivän huhtikuuta ja tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien 
viljelijöille 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1765/924 
10, 11 ja 12 artiklassa tarkoitettujen päivämäärien väliin; saadun kokemuksen mukaan ja 
toissijaisuusperiaatteen noudattamiseksi jäsenvaltioille olisi annettava lupa vahvistaa 
aikarajat omalla vastuullaan tarvitsematta kysyä lupaa komissiolta ja ottaen huomioon 
erityisesti tarvittava määräaika kaikkien tietojen saamiseksi käyttöön tukien moitteetonta 
hallinnointia ja rahoitusta varten sekä tarkastusten toteuttamista varten, 
EYVL N:o C 
Lausunto annettu 
EYVL N:o L 355, 5.12.92, s.l. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 
asetuksella (EY) N:o 3235/94 (EYVL N:o L 338, 28 päivänä joulukuuta 1994, 
s. 16) 
EYVL N:o L 181, 1.7.92, s. 12. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 
asetuksella (EY) N:o 1664/95 (EYVL N:o L 158, 8.7.95, s. 13) 
23 
asetuksen (ETY) N:o 3508/92 13 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kaikkia yhdennetyn 
järjestelmän osia sovelletaan viimeistään tammikuusta 1996 alkaen; ottaen huomioon 
saadun kokemuksen, erityisesti kun on kyse aakkosnumeerisen viljelylohkojen 
tunnistusjärjestelmän ja tietokantojen luomisesta, olisi lykättävä kyseistä päivämäärää 
yhdellä vuodella; ottaen huomioon huomattavat investoinnit, joita tarvitaan yhdennetyn 
järjestelmän lopullisen käyttöönoton varmistamiseksi, olisi myös säädettävä sen ajanjakson 
pidentämisestä yhdellä vuodella, jona yhteisö voi osallistua rahoitukseen, 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
1 artikla 
Muutetaan asetus (ETY) 3508/92 seuraavasti: 
1. Artikla 6(2) korvataan seuraavasti: 
"2. Pinta-alatukihakemus on esitettävä jäsenvaltion vahvistamana päivämääränä, 
joka ei voi olla myöhäisempi kuin asetuksen (ETY) 1765/92 10, 11 ja 12 
artiklassa tarkoitetut päivämäärät. 
Päivämäärä on joka tapauksessa vahvistettava ottaen huomioon erityisesti tarvittava 
määräaika kaikkien tietojen saamiseksi käyttöön tukien moitteetonta hallintoa ja 
rahoitusta varten sekä 8 artiklassa säädettyjen tarkastusten toteuttamista varten." 
2. Artikla 10 (2) muutetaan seuraavasti: 
(a) ensimmäinen alakohta korvataan seuraavasti: 
"Yhteisön osallistuminen rahoitukseen myönnetään viideksi vuodeksi alkaen 
vuodesta 1992 tähän tarkoitukseen osoitettujen määrärahojen mukaisesti." 
24 
(b) kolmas alakohta korvataan seuraavasti: 
kokonaismäärä jaetaan jäsenvaltiaiden kesken seuraavasti: 
"vuoden 1995 osalta: 
Belgia 2,2 
Tanska 2,3 
Saksa 9,2 
Kreikka 8,0 
Espanja 16,5 
Ranska 13,3 
Irlanti 4,2 
Italia 18,1 
Luxemburg 0,6 
Alankomaat 2,8 
Itävalta 3,3 
Portugali 5,3 
Suomi 7,6 
Ruotsi 2,4 
Yhdistynyt kuningaskunta 9,1 
"vuoden 1996 osalta: 
Belgia 1,8 
Tanska 1,9 
Saksa 7,7 
Kreikka 6,7 
Espanja 13,7 
Ranska 11,1 
Irlanti 3,5 
Italia 15,1 
Luxemburg 0,5 
Alankomaat 2,3 
Itävalta 9,3 
Portugali 4,4 
Suomi 7,6 
Ruotsi 6,8 
Yhdistynyt kuningaskunta 7,6 . 
vuoden 1997 osalta: 
Itävalta 39,3 
Suomi 32,1 
Ruotsi 28,6" 
25 
3. Artikla 13(1) b korvataan seuraavasti: 
"b) 2 artiklassa tarkoitettujen muiden osien osalta viimeistään: 
- 1 päivästä tammikuuta 1998 Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta ja 
- 1 päivästä tammikuuta 1997 muiden jäsenvaltioiden osalta. 
2 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu 
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Artiklan 1 (2) sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1996. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä 
Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
26 
RAHOITUSSELVITYS 
Alamomentti Bl - 360: EMOTR:n tukiosaston alaan kuuluvat valvonta- ja torjuntatoimet 
1. TOIMINNAN OTSIKKO 
Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja 
valvontajärjestelmästä (yhdennetystä järjestelmästä) annettua neuvoston asetusta 
(ETY) N:o 3508/92 muuttava neuvoston asetus (EY) 
2. ASIANOMAINEN BUDJETTIKOHTA 
Bl 360 
3. OIKEUDELLINEN PERUSTA 
EY:n perustamissopimuksen 43 artikla 
4. TOIMINNAN KUVAUS 
4.1. Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toteuttamisesta jäsenvaltioille 
aiheutuneiden menojen yhteisrahoitusta koskevan ajanjakson pidentäminen yhdellä 
vuodella. Yhdennetty järjestelmä on otettu käyttöön pinta-alaperusteisten 
(erityisesti peltokasvien viljely sekä naudan-, lampaan- ja vuohenliha-ala) tukien 
yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä vahvistetun valvonnan 
mekanismien tehokkuuden ja kannattavuuden lisäämiseksi. Asetuksessa (ETY) N:o 
3508/92, jolla yhdennetty järjestelmä otetaan käyttöön, tarkoitetaan erityisesti 
viljelylohkojen ja eläinten tunnistusjärjestelmien sekä sellaisten tietokonepohjaisten 
tietokantojen luomista, jotka mahdollistavat tukihakemusten ristiintarkastukset. 
Järjestelmän lopullinen käyttöönotto tapahtuu 1.1.1996 (Itävalta, Suomi, Ruotsi: 
1.1.1997). 
Asetuksessa säädetään järjestelmän käyttöönotosta jäsenvaltioille aiheutuneiden 
menojen yhteisön yhteisrahoituksesta. 
Ottaen huomioon jäsenvaltioille aiheutuneet ongelmat esitetään järjestelmän 
lopullisen toteuttamisen päivämäärän lykkäämistä yhdellä vuodella (tai 1.1.1997 
ja 1.1.1998 Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta). 
Tämän vuoksi esitetään myös yhteisrahoitusjärjestelmän pidentämistä yhdellä 
vuodella. Tämä toiminta edustaa ainoastaan osaa EMOTR:n tukiosaston alaan ja 
alamomenttiin B 1 - 360 kuuluvista tarkastustoimista. 
4.2. Toiminnan kestoaika: yksi vuosi. 
27 
5. MENOJEN/TULOJEN LUOKITUS 
5.1. Pakolliset menot 
5.2. Jaksottamattomat määrärahat 
6. MENOJEN LUONNE 
Yhteisrahoitukseen osallistuminen muiden julkisen tai yksityisen sektorin lähteiden kanssa 
(katso 9.1 kohta menojen luonteen yksityiskohtaisen kuvauksen osalta). 
7. RAHOITUSVAIKUTUS 
7.1. Laskentatapa: EMOTR:n tukiosaston osallistumisen suurin sallittu määrä 
7.2. Toimintakulujen erittely miljoonina ecuina: 
EY milj. ecua 
(käyvät hinnat) 
Erittely 
Jäsenvaltioille 
aiheutuneiden 
menojen 
yhteisrahoitus 
Yhteensä Vuosi 
n 
(1996) 
24 
24 n+ 1 n + 2 n + 3 n + 4 n + 5 
ja seur. 
varain-
hoitov. Yh­
teensä 
24 
24 
•Jakautuminen vuosina 1992 ja 1993 menojen luonteen mukaan (katso 9.1) oli seuraava: 
Tiedotusrakenteet: 36 %, Valvontarakenteet: 24 %, Henkilöstö: 40 % 
28 
7.3. Maksusitoumus- ja maksumäärärahojen erääntymisaikataulu 
EY milj. ecua 
Maksusitou­
musmääräraha 
Maksumääräraha 
vuosi n 
n+ 1 
n + 2 
n + 3 
n + 4 
n + 5 
ja seur. 
varainhoitov. 
Yhteensä Vuosi 
n 
(1996) 
24 
18 
6 
24 n+ 1 n + 2 n + 3 n + 4 n + 5 
ja seur. 
varain­
hoitov. Yh­
teensä 
24 
24 
8. VILPILLISTÄ TOIMINTAA EHKÄISEVÄT TOIMENPITEET 
- Suunnitellut erityistarkastustoimenpiteet: 
Kansallisille viranomaisille aiheutuneiden menojen tukikelpoisuuden sekä 
ilmoitettujen määrien ja kirjanpitotositteiden yhtäpitävyyden todentaminen; 
käynnit paikan päällä todistavien asiakirjojen tarkastamiseksi ja töiden 
edistymisen tai toimien toteutumisen toteamiseksi. 
9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSIN TEKIJÄT 
9.1. Erityiset ja mitattavissa olevat tavoitteet, kohteena olevat henkilöt: 
- Erityistavoitteet: yhteydet yleiseen tavoitteeseen: 
Toimintaan liittyvät menot voidaan ryhmitellä seuraavasti: 
Tietoienkäsittelvvn liittyvät rakenteet: keskustietokoneet, mukaan lukien 
asennuskustannukset; työpisteet, tietokoneet, verkon perusrakenne (kaapelit, 
kytkennät, jne.); ohjelmistot; topografisten karttojen digitalisointiin liittyvät 
kustannukset. 
29 
Valvontaan liittyvät rakenteet: Rekistereiden ja kaavakkeiden painaminen sekä 
näiden laatiminen; eläinten tunnistemerkit, niiden kiinnittämiseen tarvittavat 
laitteet; erityiset maastoajoneuvot (esimerkiksi 4 x 4) ja niiden tarvikkeet; lohkojen 
mittaamiseen tarvittavat välineet; viljelijöille kohdistetun tiedotuksen kustannukset. 
Henkilöstökulut: väliaikaisesti suoraan järjestelmän käyttöön ottoon liittyviä 
tehtäviä varten palkatusta henkilöstöstä tai erityisesti kyseisiä töitä varten 
varatuista virkamiehistä aiheutuvat kulut; järjestelmän analysoijat, insinöörit, 
ohjelmoijat, koodaajat jne. 
Suurin osa jäsenvaltioille aiheutuneista teknisistä ja hallinnollisista ongelmista 
koskee viljelylohkojen ja eläinten tunnistusjärjestelmien käyttöönottoa. 
Lähtötilanne vaihteli huomattavasti jäsenvaltion mukaan heti käytettävissä olevien 
tietojen osalta: jotkut jäsenvaltiot ovat voineet muodostaa lohkot olemassaolevien 
maarekisteritietojen tai luotettavien ja päivitettyjen topografisten karttojen 
perusteella ja joidenkin on täytynyt aloittaa lohkojen muodostaminen käytännössä 
nollapisteestä. Eläinten tunnistusjärjestelmän luominen aiheuttaa vähemmän 
vaikeuksia teknisellä tasolla. Tukien tarkastusviranomaisten ja eläinlääkäreiden 
väliset yhteensovittamista koskevat ongelmat, joita on ilmennyt useissa 
jäsenvaltioissa, ovat kuitenkin viivästyttäneet yhdennetyn järjestelmän tämän osan 
käyttöönottoa. 
- Kohteena olevat henkilöt: 
Yhteisön rahoitusosuuden edunsaajat ovat kansalliset viranomaiset, jotka vastaavat 
maatalousalan tukien valvonnasta. 
9.2. Toiminnan perustelut: 
Yhteisön budjettitoimenpiteiden tarve ottaen erityisesti huomioon 
toissijaisuusperiaatteen: 
Toimenpiteet ovat oikeutettuja yhteisön taloudellisten etujen suojelemisen 
ja jäsenvaltioiden, joille yhdennetyn järjestelmän käyttöönotto muodostaa 
suuren ylimääräisen budjettirasitteen, tarpeisiin vastaamisen 
välttämättömyyden takia. 
Toimenpiteitä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen valinta: 
* edut vaihtoehtoisiin toimenpiteisiin verrattuna (verrattavat edut): 
yhteisön taloudellinen tuki on jäsenvaltioiden toiminnan tukena ja 
kannustaa uusiin aloitteisiin. 
* vastaavien mahdollisesti yhteisön tai kansallisella tasolla 
toteutettujen toimien analysointi: 
30 
toiminta koskee täysin uuden hallinto- ja valvontajärjestelmän 
toteuttamista. Minkäänlaista vertailua muiden yhteisön tai 
kansallisella tasolla toteutettujen toimien kanssa ei voida tehdä. 
* johdannaisvaikutukset ja odotettavissa olevat kerrannaisvaikutukset: 
yhteisön taloudelliset toimenpiteet (rajoitetun ajan) edistävät 
yhdennetyssä järjestelmässä suunniteltujen nykyaikaisten hallinto­
ja valvontajärjestelmien toteuttamista. Yhdennettyyn järjestelmään 
kuuluvien tukijärjestelmien kustannukset (peltoviljelykasvit, 
eläinpalkkiot) muodostavat noin 50 prosenttia EMOTR:n 
tukiosaston menoista. 
Kaiken kaikkiaan yhteisön yhteisrahoitus alkuinvestointina tämän 
täysin uuden valvontajärjestelmän luomisen osalta edustaa selvästi 
alle yhtä prosenttia kyseisten tukijärjestelmien menoista yhtenä 
ainoana vuonna. Jos otetaan lukuun alkuinvestoinnin suhteellisen 
pieni kustannus ja se, että järjestelmän on tarkoitus toimia pitkän 
ajan, yhteisrahoitus osoittautuu täysin kannattavaksi ottaen 
huomioon tarkastusten tehokkuudessa saavutetut hyödyt. 
Tärkeimmät epävarmuustekijät voivat vaikuttaa toiminnan erityisiin 
tuloksiin: 
Epävarmuustekijät liittyvät jäsenvaltioille aiheutuneisiin teknisiin 
vaikeuksiin ja niiden poliittiseen tahtoon sekä budjettiongelmiin, 
joita aiheutuu niiden mukautuessa asetuksiin. 
9.3. Toiminnan seuranta ja arviointi: 
Saavutuksia koskevat indikaattorit: 
Jäsenvaltioiden toimittamien suoritettuja tarkastuksia ja saatuja 
tuloksia koskevien tietojen sekä komission yksiköiden suorittamien 
tarkastuskäyntien perusteella on mahdollista tehdä joitakin 
päätelmiä yhdennetyn järjestelmän käyttöönotosta käytännössä ja 
tarkastusten sujumisesta. 
31 
On selvää, että joissakin jäsenvaltioissa järjestelmän voimaan 
saattamisen ensimmäisenä vuonna on ilmennyt ongelmia. 
Esimerkiksi suuri osa pinta-alatukihakemuksista ei ollut oikein 
täytetty ja ne täytynyt oikaista vuonna 1993 (esimerkiksi lohkojen 
tunnistamisessa tapahtuneiden virheiden, pellonpoiston määrän 
laskemisessa tapahtuneiden virheiden jne. vuoksi). 
Eläinalalla, jolla järjestelmiä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä on 
muutettu vähemmän, poikkeamia sisältävien asiakirjojen lukumäärä 
on ollut pienempi. 
Selvää parannusta on ollut havaittavissa vuonna 1994, toisena 
järjestelmän soveltamisvuonna. Esipainettujen ilmoituslomakkeiden 
saattamisen viljelijöiden käyttöön ja joissakin jäsenvaltioissa 
mahdollisuuden jättää hakemukset tietokoneella tuottajajärjestöjen 
välityksellä pitäisi vielä parantaa tilannetta tulevaisuudessa. 
Paikan päälle tehtävien käyntien osalta tarkastettavien asiakirjojen 
vähimmäismäärä on vahvistettu viiteen prosenttiin, kun on kyse 
pinta-alatuista, ja kymmeneen prosenttiin, kun on kyse eläintuista. 
Tosiasiallisesti suoritettujen tarkastusten yhteisön keskiarvo on 
vähän yli seitsemän prosenttia pinta-alatukien osalta. Vaikka 
kyseinen luku vaikuttaa melko korkealta eläintukien osalta (17 
prosenttia vuonna 1993), joidenkin jäsenvaltioiden tarkastettavien 
asiakirjojen määrä on ainoastaan vähimmäismäärä. On huomattava, 
että pinta-alatukien osalta kaukohavainnoinnilla tarkastettavien 
asiakirjojen lukumäärä on kasvanut. Vuonna 1993 pinta-
alatukihakemusten tarkastuksista 31 prosenttia on suoritettu tällä 
keinolla. Kyseinen luku on kasvanut 40 prosenttiin vuonna 1994. 
Pinta-alatukea koskevien asiakirjojen prosenttiosuus kasvoi 2,2 
prosenttia, ja vuonna 1994 haetut määrät pienenivät paikan päällä 
tehtyjen tarkastusten vuoksi: 0,7 prosenttia hakemuksista koskee 
pienempää määrää ilman, että on sovellettu seuraamuksia; yhteen 
prosenttiin on sovellettu seuraamuksia ja 0,5 prosenttia on hylätty 
kokonaan. Vuonna 1993 0,8 prosentista pinta-alatukihakemuksia on 
aiheutunut seuraamuksia tai ne on hylätty, kun näin on tapahtunut 
yhdelle prosentille eläintukihakemuksia. Voidaan päätellä, että 
yhdennetyssä järjestelmässä määrätyillä seuraamuksilla on ollut 
ehkäisevä vaikutus ja että yleisesti sääntöjen noudattamisen määrä 
on ollut hyväksyttävä. 
32 
Arviointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja arviointi väli: 
Komission yksiköt ovat seuranneet läheltä yhdennetyn järjestelmän 
käyttöönottoa. Kaikissa jäsenvaltioissa on keskusteltu ja 
tarkastuskäyntejä on tehty vähintään neljännesvuosittain. Lisäksi 
EMOTR:n komiteassa kymmenen yhden tai kahden päivän 
kokousta on pyhitetty täysin yhdennetyn järjestelmän 
käyttöönottoon liittyville keskusteluille. 
Neuvostolle on laadittu kertomus, jossa selostetaan 
yksityiskohtaisesti järjestelmän luomista, ja tehdään päätelmiä sen 
toiminnasta. 
Saatujen tulosten arviointi (jatkettaessa tai uusittaessa olemassa 
olevaa toimintaa). 
Ottaen huomioon ratkaistavien teknisten ja hallinnollisten 
ongelmien monimuotoisuus ja niiden merkittävyys on todettava, 
että kaikilla jäsenvaltioilla on vaikeuksia noudattaa yhdennetyn 
järjestelmän kaikkien osien käyttöönottoa koskevaa määräaikaa. 
Järjestelmän käyttöönoton etenemisen nykytilanteessa voidaan 
katsoa, että tehtävien suorittamiseen myönnettävän yhden 
lisävuoden avulla järjestelmä saadaan täysin toimivaksi. 
33 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 174 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 
Luettelonumero : CB-C0-96-184-FI-C 
ISBN 92-78-03037-6 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
^