à -tr 
Or it EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 06.11.1996 
KOM(96) 559 lopull. 
Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
Aloite sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamiseksi 
KOMISSION KERTOMUS 
•• • • •• SISÄMARKKINALAINSÄÄDÄNNÖN 
YKSINKERTAISTAMISTA 
KOSKEVASTA KOEHANKKEESTA 
(SLIM) 

Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
Aloite sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamiseksi 
1. Aloite sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamiseksi (Simpler Legislation for 
the Internal Market, jäljempänä SLIM) käynnistettiin toukokuussa 1996. Aloitteen 
tarkoituksena on löytää keinoja sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamiseksi 
sisämarkkina-asioista vastaavien ministerien vahvalla tuella. Aloite muodostaa osan 
työllisyyttä koskevasta komission luottamussopimuksesta. Lainsäädännön yksinker­
taistamisella voidaan saavuttaa liiketoiminnan työllistämis- ja kilpailukyvyn lisäämistä 
koskevat sopimuksen tavoitteet. Se voi olla myös avuksi, kun unionin työskentelyä 
tehdään avoimemmaksi ja tehokkaammaksi vaarantamatta kansalaiselle tarpeellista 
suojaa. Dublinissa joulukuussa 1996 kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle annettavas­
sa kertomuksessa "paremmasta lainsäädännöstä" on yleiskatsaus yhteisön toiminnas­
ta lainsäädännön yksinkertaistamisen alalla. 
Jäsenvaltioiden ministeriöiden virkamiehistä ja lainkäyttäjien edustajista muodostettiin 
pieniä SLIM-ryhmiä, joissa neljä-viisi kummankin ryhmän edustajaa teki yhteistyötä. 
Kutakin ryhmää johti puheenjohtaja, jonka kyseisen alan lainsäädännöstä vastaava 
komission jäsen oli henkilökohtaisesti nimittänyt. Nämä hankkeen ensimmäiseen 
vaiheeseen valitut alat ovat seuraavat: Intrastat (yhteisön sisäisen kaupan tilastotietoja 
koskeva järjestelmä), rakennusmateriaalit, tutkintojen tunnustaminen ja koristekasviala. 
Jäsenvaltioita pyydettiin esittämään mielipiteensä kirjallisesti. Ensimmäistä vaihetta 
koskeva komission kertomus on tämän tiedonannon liitteenä. 
SLIM-ryhmien suositukset 
2. SLIM-ryhmien suositusten luonne ja niistä mahdollisesti seuraavan yksinkertais­
tamisen aste vaihtelevat aloittain. Intrastatin osalta suositeltiin erityisiä yksinkertaista-
mistoimia, joita voidaan soveltaa melko pian, mutta jotka sisältävät radikaalimpia 
vaihtoehtoja tulevan toiminnan ja konsultaation pohjaksi. Muut ryhmät esittivät 
suosituksia tai vaihtoehtoja, jotka auttavat komissiota muodostamaan kantansa 
jatkotoimista. Rakennusmateriaalien osalta huomioon otetut vaihtoehdot voisivat 
auttaa markkinoiden avaamisessa tällä tärkeällä alalla, jolla yhtenäismarkkinoiden 
asianmukainen toiminta on toistaiseksi estynyt. 
3. Jokainen SLIM-ryhmä löysi muutamia keinoja lainsäädännön yksinkertaistami­
seksi tai parantamiseksi. Ryhmien kertomuksia on saatavana pyynnöstä. 
(I) Intrastat-työn tulos heijastaa jo suoritettujen perusteellisten tutkimusten tuloksia. 
Suositukset sisältävät eräiden tietojen yksinkertaistamisen tai niiden keruun lopettami­
sen 1 päivästä 1998 alkaen, nimikkeistön alanimikkeiden määrän merkittävän vähen­
tämisen nykyisestä 10 500:sta noin 6 500 - 7 000:een ja tiedonkeruujärjestelmän 
mukauttamisen tai uuden järjestelmän käyttöön ottamisen liike-elämälle koituvien 
haittojen vähentämiseksi. Tässä voitaisiin käyttää enemmän otantoja, kaksiportaista 
järjestelmää, joka vähentää yksityiskohtaisten tietojen antamistiheyttä, ja/tai jäsenval-
tioryhmän käyttämää tilastojen laadintaa pelkästään vientitietojen perusteella. 
Komission vastaus - Joidenkin annettavien tietojen määrän vähentämistä koskevien 
suositusten soveltamiseksi on jo ryhdytty toimiin. Komissio kannattaa ajatusta sellaisen 
yksinkertaistetun nimikkeistön käyttämisestä, jossa kuitenkin otetaan huomioon 
käyttäjäkunnan enemmistön tarpeet lisäämättä silti ulkomaankaupan toimituksia 
-2 
harjoittavien yritysten taakkaa. Yksinkertaistetussa nimikkeistössä ei saisi olla 
enempää kuin 7 000 nimikettä ja se olisi otettava käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1998. 
Komissio yhtyy SUM-ryhmän kantaan siitä, että olisi tarkasteltava erilaisia puitteita 
tilastotietojen keräämiseksi. Komission täytyy olla erityisesti valmistautunut lainsää­
dännön mukauttamiseen niin, että ne jäsenvaltiot, jotka haluavat ottaa käyttöön 
tilastojen laatimisen pelkästään vientitietojen perusteella yhteisön sisäisessä kaupassa, 
voivat myös sen tehdä. Komissio ryhtyy tutkimaan kaksiportaista lähestymistapaa ja 
otantojen mahdollisesta soveltamista niin, että selvitykset ovat valmiita vuoteen 1999 
mennessä. 
(ii) Rakennusmateriaaleja käsittelevä ryhmä esitti kolme vaihtoehtoa ja myös 
mielipiteensä kunkin eduista ja haitoista. Ne ulottuivat komission ja Euroopan standar-
disoimiselinten työmenetelmien parantamisesta radikaaliin vaihtoehtoon, jolla poiste­
taan pakollinen yhteys rakennusmateriaalidirektiivin soveltamisen ja yhtenäistettyjen 
stardardien olemassaolon väliltä. Kaksivaiheinen kolmas vaihtoehto oli myös harkitta­
vana. 
Komission vastaus - Komissio esittää ehdotuksia ryhmän kertomuksessa esitetyn 
linjanvedon mukaisesti. Se aikoo esittää ehdotuksen, jonka mukaan yhdistetään lyhyen 
aikavälin toimet, jotka todennäköisesti nopeuttavat rakennusmateriaalidirektiivin 
saamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja pitkän aikavälin toimet, jotka ovat uutena 
perustana täydelliselle ja johdonmukaiselle koko rakennusalaa koskevalle tulevaisuu­
den järjestelmälle. 
(iii) Tutkintoja käsittelevä ryhmä puolsi alakohtaisten yksittäisiä ammatteja koskevi­
en direktiivien voimassa pysyttämistä aloilla, joilla niitä jo oli olemassa. Enemmistö 
kuitenkin ehdotti, että komissio tarkastelee uudelleen näiden direktiivien kattamien 
ammattien siirtämistä tutkintojen tunnustamisen yleiseen järjestelmään vuoden 1999 
tarkistuksen jälkeen. Ryhmä ehdotti myös lainsäädännön modernisoimista erityisesti 
kyseisten neuvoa-antavien komiteoiden toiminnan sekä koulutuksen ja harjoittelun 
arvioimisperusteiden osalta. 
Komission vastaus - Komissio tekee vuonna 1997 ehdotuksia neuvoa-antavien 
komiteoiden työn modernisoimiseksi ja sellaisten tutkintojen luetteloiden päivittämisen 
yksinkertaistamiseksi, jotka kelpuutetaan automaattiseen tunnustamiseen. Se aikoo 
ehdottaa, että sairaanhoitajia koskevan direktiivin koulutusta ja harjoittelua koskevien 
vaatimusten tarkistuksen yhteydessä kyseisten vaatimusten määritelmä olisi otettava 
käyttöön tuloshakuisella lähestymistavalla. Komissio sitoutuu myös tarkastelemaan 
kyseisten ammattien mahdollista siirtämistä yleiseen järjestelmään sen vuonna 1999 
tapahtuvan tarkistuksen jälkeen. 
(iv) Koristekasveja käsittelevä ryhmä jakautui selvästi sen kysymyksen suhteen, 
olisiko tällä alalla ylipäänsä oltava yhteisötasoista lainsäädäntöä. Jos kyseinen 
yhteisötasoinen lainsäädäntö pidetään voimassa, sitä olisi selkiytettävä ja yksinkertais­
tettava. Olisi esimerkiksi oltava erimuotoista ja eriasteista valvontaa tuotan-
to/jakeluprosessin eri asteilla, lain kattamien kasvilajien luettelo olisi määriteltävä 
vähintään viittauksin lajien taloudelliseen merkitykseen, kolmansista maista tapahtuvan 
tuonnin järjestelmää olisi tarkistettava ja olisi ryhdyttävä lisätoimiin, jotta saataisiin 
parempi vastaavuus yhteisön kasvikaranteenivalvonnan kanssa. 
Komission vastaus - Komissio tekee ehdotuksia asiasta ennen toukokuuta 1997. Nämä 
ehdotukset perustuvat SUM-ryhmän esittämien eri vaihtoehtojen perusteelliseen tar­
kasteluun. 
M 
-3-
SLlM-työmenetelmän arviointi 
4. SLIM-lähestymistavan kokonaisarviointina voidaan todeta, että SLIM voi toimia ja 
se on jo tähän mennessä tuottanut tuloksia. Tämän SLIM:in ensimmäisen vaiheen 
aikana komissio on osoittanut sitoutuneensa lainsäädännön yksinkertaistamiseen. 
Komissio aikoo sen vuoksi jatkaa hanketta ja esittää SLIM:in laajentamista käsittä­
mään muita aloja toisessa vaiheessa. Jotta tämä olisi mahdollista, neuvoston on 
osoitettava vastaavaa päättäväisyyttä kantamalla poliittinen vastuunsa. Sen täytyy 
erityisesti hyväksyä työmenetelmä ja sitoutua toteuttamaan tarpeelliset toimet konk­
reettisten tulosten aikaansaamiseksi. Tämä merkitsee sitä, että se on valmis hyväksy­
mään komission ehdotukset yhteisön lainsäädännöksi sekä myös, että jäsenvaltiot 
panevat yhtä lailla painoa kansallisen lainsäädännön yksinkertaistamiseen tarpeen 
mukaan. 
Komissio etsii seuraavaan vaiheeseen sopivat alat ensimmäisessä vaiheessa saatujen 
kokemusten perusteella sekä jäsenvaltioiden sisämarkkina-asioita käsittelevän 
neuvoa-antavan komitean yhdessä muiden asianmukaisten foorumien kanssa 
antamien neuvojen mukaisesti. Komissio muotoilee jokaiselle SLIM-ryhmälle lähetettä­
väksi käsiteltävät asiat mahdollisimman selvästi, se antaa riittävästi aikaa kertomusten 
tekoon ja varmistaa mahdollisimman suuren avoimuuden jäsenvaltioihin nähden. 
Tämän toisen vaiheen aikana komissio raportoi neuvostolle alkuperäisiä alakohtaisia 
ryhmiä koskevista seurantatoimista sekä toisen vaiheen ryhmän edistyksestä. 
Lisäalojen mukaanotto riippuu saavutettavista konkreettisista tuloksista. 
Jäsenvaltioiden tehtävä 
5. Komissio korostaa, että jäsenvaltioiden on osoitettava oma sitoumuksensa 
vastata lainsäädännön yksinkertaistamisen haasteeseen. Komission suorittama 
yhtenäismarkkinoiden vaikutusta ja tehokkuutta koskeva tarkistus osoitti johtopäätök­
senä, että markkinoita lokeroivien "ensimmäisen linjan" toimien menestyksellinen 
poistaminen on lisännyt tarvetta poistaa jäljellä olevat kansallisen lain muodostamat 
rajat ylittävien toimintojen esteet ja että on hyvin vähän merkkejä jäsenvaltioiden 
valmiudesta itse noudattaa sitä lainsäädäntötyössä noudatettavaa itsekuria, jota ne 
tiukasti esittävät unionille. Ainoastaan jäsenvaltiot voivat vastata tähän haasteeseen, ja 
komissio kehottaakin neuvostoa sitoutumaan täysin mitoin tähän tehtävään. 
y* 
KOMISSION KERTOMUS 
SISÄMARKKINALAINSÄÄDÄNNÖN 
YKSINKERTAISTAMISTA 
KOSKEVASTA KOEHANKKEESTA 
(SLIM) 
M 
-2 
1. I Aloite 
1.1. Yksinkertaisempi lainsäädäntö voi parantaa liikeyritysten kilpailukykyä ja 
työllistämismahdollisuuksia1 ja se voi myös lisätä yhteisön toiminnan avoimuutta ja 
tehokkuutta, mutta varmistaa samanaikaisesti kansalaisille korkean suojan. SLIM-
aloite oli vastaus liike-elämän ja ammatti-ihmisten lisääntyneeseen vaatimukseen 
saada lainsäädäntöä, joka saavuttaa tavoitteensa, mutta jossa ei aseteta tarpeettomia 
velvoitteita. Neuvosto hyväksyi virallisesti aloitteen 8 päivänä heinäkuuta tekemällään 
päätöslauselmalla sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön ja hallinnon 
yksinkertaistamisesta. Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota antamaan neuvostolle 
kertomuksen. SLIM-koehankkeesta vuoden 1996 loppuun mennessä. Aloite on 
nähtävä osana yhteisön toimia, joiden tarkoituksena on parantaa liikeyritysten 
kilpailykykyä ja työllistämismahdollisuuksia, mitä osoittaa aloitteen sisällyttäminen 
komission työllisyyttä koskevan luottamussopimuksen kilpailua edistäviin 
toimenpiteisiin. 
1.2. SLIM-koehanke on uusi vaihe komission pyrkimyksissä yksinkertaistaa ja 
parantaa lainsäädäntöä niin, että sisämarkkinoilla toimivia yrityksiä ja ammatti-ihmisiä 
koskevaa säännöstelyä kevennetään, mutta samalla saavutetaan yhteisön tavoitteet2. 
Se perustuu uuteen työmenetelmään, jossa 4-5 jäsenvaltioita edustavaa asiantuntijaa 
ja sama määrä lainkäyttäjien edustajia kokoontuu pienissä ryhmissä. Jokaisen ryhmän 
puheenjohtajana toimii kyseisestä alasta vastuussa olevan komission jäsenen 
nimeämä henkilö. Ryhmiä pyydettiin esittämään ehdotuksia lainsäädännön 
yksinkertaistamiseksi erittäin kireän määräajan puitteissa. Tarkastelun kohteena oli 
neljä alaa: Intrastat-järjestelmä yhteisön sisäisen kaupan tilastotiedoista, rakennusalan 
tuotteet, tutkintojen tunnustaminen sekä koristekasvit. Jokaisen ryhmän laatimat 
päätelmät antavat komissiolle mahdollisuuden päättää tarvittavista lisätoimista. 
Ryhmät kuulivat niitä jäsenvaltioita, joilla ei ollut omaa asiantuntijaa ryhmässä, ja ne 
saivat kirjallisia ehdotuksia muilta, joita asia koskee. 
1.3. Koehanke on tuottanut myönteisiä tuloksia. Komission mielestä ajan puute 
(käytettävissä oli vain 3-5 työpäivää) ja SLIM-ryhmien käsiteltävänä olleiden 
kysymysten monimutkaisuus huomioon ottaen tulokset puhuvat käytetyn 
työmenetelmän puolesta ja oikeuttavat harkitsemaan muiden lainsäädännön alojen 
mukaan ottamista tietyin ehdoin, ottaen erityisesti huomioon innovaation 
kannustamisen Euroopassa. Komissio aikoo omalta osaltaan ryhtyä toimiin jokaisella 
neljällä alueella. Se korostaa kuitenkin, että aloitteen menestys voidaan arvioida 
ainoastaan siinä valossa, ovatko neuvosto ja parlamentti valmiita hyväksymään 
lainsäädännön muutokset yksinkertaistamisen etujen mukaisesti. 
2. SLIM-ryhmien työmenetelmät 
2.1. Kesäkuun ja lokakuun alun 1996 välisenä aikana jokainen SLIM-ryhmä 
kokoontui yhteensä 3-5 päivänä. Yleisesti ottaen osallistujien rajallinen määrä ja 
heidän asiantuntemuksensa kyseisistä aloista saivat aikaan välittömän työilmapiirin ja 
Katso komission SLIM-koehanketta (Simpler Legislation for Internal Market) koskeva tiedonanto -
KOM (96) 204 lopullinen, 8 päivältä toukokuuta 1996. 
Komission lainsäädännön yksinkertaistamis- ja vastaavasta työstä on tehty kertomuksia Eurooppa-
neuvoston joulukuun kokouksiin vuosina 1993, 1994, 1995 sekä kesäkuun 1996 kokoukseen. Kerto­
mus "paremmasta lainsäädännöstä" esitetään joulukuussa 1996 Dublinisssa kokoontuvalle Eurooppa-
neuvostolle. 
-3 
suoran mielipiteiden vaihdon. Tämä mahdollisti sen, että ideoista voitiin keskustella 
avoimemmin kuin virallisemmassa yhteydessä. Ryhmät osoittivat haluukkuutensa 
monissa tapauksissa sisällyttää kertomuksiinsa yksinkertaistamis- ja 
parantamisvaihtoehtoja, jotka eivät saaneet kaikkien jäsenten kannatusta. Tämä on 
otettu huomioon kertomuksissa joissain tapauksissa osoittamalla yksittäisten jäsenten 
kannat. Kokousten lisäksi käytettiin kirjallista menettelyä etenkin kertomusten 
viimeistelyssä. Komission kussakin tapauksessa vastuussa oleva yksikkö huolehti 
sihteeristön tehtävistä. 
2.2. Ryhmät kuulivat kaikkia jäsenvaltioita: Intrastat-ryhmä noin 30 yksittäisen 
ehdotuspaperin perusteella, tutkintoja käsitteleä ryhmä lyhyen neuvoa-antavan 
asiakirjan perusteella, koristekasveja ja rakennusalan tuotteita käsittelevät ryhmät 
yksinkertaisen kirjallisen kehotuksen perusteella. Monet etujärjestöt antoivat myös 
kirjallisen ehdotuksia3. Niistä oli paljon apua ryhmille ja ne otettiin huomioon 
kertomusten laadintavaiheessa. 
3. Yhteenveto koehankkeen tuloksista4 
3.1. INTRASTAT 
3.1.1. Tausta - Intrastat-järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1993, jotta voidaan 
kerätä eri lähteistä yhteisön sisäisen kaupan tilastotietoja nyt kun tietoja ei enää kerätä 
rajoilla kuten ennen. Tietoja kerätään noin 430 000 yrityksestä (kaksi kolmasosaa 
yrityksistä on vapautettu järjestelmästä). 
3.1.2. Ongelmat - Järjestelmä on kallis sekä yrityksille että viranomaisille. Unionin 
tasolla tuotetut tilastotiedot ovat laadultaan riittämättömiä ja ne saadaan liian myöhään. 
Näiden ongelmien ratkaisemiseksi on ponnisteltu, mutta kaikki 
yksinkertaistamisehdotukset törmäävät ristiriitaan, joka vallitsee yritysten halun saada 
helpotusta tietojenantovelvotteeseen ja tilastojen käyttäjien vaatimusten 
yksityiskohtaisten tietojen saamisesta välillä. 
3.1.3. SLIM-ryhmän kertomuksen avainkohdat - Yksinkertaistamisehdotuksilla 
pyritään: 
• vähentämään tietojenantovaatimukset siihen vähimmäismäärään, joka on 
tarpeen yhteisön sisäisen kaupan tilastotietojen tuottamiseksi, 
• käyttämään yksinkertaistettua tavaranimikkeistöä, mikä kattaa suurimman 
osan käyttäjien tarpeista, 
• mukauttamaan tietojenkeruujärjestelmää tai ottamaan käyttöön uusi 
järjestelmä liike-elämälle koituvien haittojen vähentämiseksi, 
• tukemaan toimia, joilla helpotetaan tarkistetun järjestelmän käyttöön ottoa. 
SLIM-ryhmä suosittelee, että tietty määrä etenkin vähämerkityksellisiä tietoja pitäisi 
joko yksinkertaistaa tai niiden keruu pitäisi lopettaa 1 päivästä tammikuuta 1998. 
Näistä toimista pitäisi ilmoittaa liike-elämälle yhtenä pakettina mukautumisesta 
aiheutuvien kustannusten minimoimiseksi. 
Saadut ehdotukset on liitetty asianomaisen ryhmän kertomukseen. 
Komissio on tehnyt yhteenvedon kussakin SLIM-ryhmässä ristiriitoja aiheuttaneista kysymyksistä sekä 
ryhmien esittämistä suosituksista tai vaihtoehdoista. Lisää yksityiskohtaisia tietoja on liitteessä 1. 
Viittaus kuhunkin kertomukseen, joita on saatavissa komissiosta, on kuitenkin olennaisen tärkeää, 
jotta voisi täysin ymmärtää ryhmien työn ja erityisesti jotta voisi ymmärtää ryhmien jäsenten perusteet 
ja tuen asteet ryhmän suosituksille ja vaihtoehdoille. 
-4 
SLIM-ryhmä suosittelee myös nimikkeistön alanimikkeiden määrän huomattavaa 
vähentämistä. Kun käytetään harmonoidun järjestelmän 6-numeroista tasoa 
perustana, alanimikkeiden määrää voitaisiin lisätä nykyisestä yhdistetystä 
nimikkeistöstä (CN). Tämä johtaisi siihen, että tavarakoodien määrä vähenisi 10 
500:stä noin 6 500 - 7 000:ään. Pitäisi perustaa sekakomitea pohtimaan näiden 
lisäalanimikkeiden aiheellisuutta. Uuden nimikkeistön, HS6+ käyttö on valinnaista 
ilmoittajille, jotka saavat edelleen käyttää yhdistettyä nimikkeistöä. Yhteisön sisäisen 
kaupan yksityiskohtaiset tulokset ovat kuitenkin saatavissa HS6+ järjestelmän 
mukaisin yksityiskohdin. 
Tiedonkeruujärjestelmien osalta SLIM-ryhmä kannattaa ajatusta, että otetaan 
tulevaisuudessa käyttöön järjestelmä, jossa on mukana vähemmän yrityksiä tai joka 
muutoin vähentää liike-elämälle koituvaa ilmoitustentekotaakkaa mutta joka olisi silti 
tilastotietojen laadun kannalta hyväksyttävä järjestelmä. Tilastotietojen keruuta varten 
on harkittu neljää puitetta, joista jotkin voitaisiin yhdistää. Näitä esityksiä täytyy 
kuitenkin tutkia lisää ennenkuin voidaan tehdä mitään ehdotuksia. 
Yksinkertaistamisaloitteiden käyttöön ottoa pitäisi täydentää jatkuvat keruu- ja 
koontijärjestelmien nykyaikaistamistoimet sekä tilastotulosten antaminen takaisin 
tietojen antajille. EDICOM-hanke, jolla edistetään sähköistä tilastotietojen vaihtoa ja 
tietokonesovellusten käyttöä, auttaa näissä toiminnoissa ja hankkeen jatkaminen pitäisf 
hyväksyä viivytyksettä. 
3.1.4. Komission vastaus - Joidenkin annettavien tietojen määrän vähentämistä 
koskevien suositusten soveltamiseksi on jo ryhdytty toimiin. Komissio kannattaa 
ajatusta sellaisen yksinkertaistetun nimikkeistön käyttämisestä, jossa kuitenkin otetaan 
huomioon käyttäjäkunnan enemmistön tarpeet lisäämättä silti ulkomaankauppaa 
harjoittavien yritysten taakkaa. Yksinkertaistetussa nimikkeistössä ei saisi olla 
enempää kuin 7 000 nimikettä ja se olisi otettava käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1998. 
Komissio yhtyy SLIM-ryhmän kantaan siitä, että olisi tarkasteltava erilaisia puitteita 
tilastotietojen keräämiseksi. Komission täytyy olla erityisesti valmistautunut 
lainsäädännön mukauttamiseen niin, että ne jäsenvaltiot, jotka haluavat ottaa käyttöön 
tilastojen laatimisen pelkästään vientitietojen perusteella yhteisön sisäisessä kaupassa, 
voivat myös sen tehdä. Komissio ryhtyy tutkimaan kaksiportaista lähestymistapaa ja 
otantojen mahdollista soveltamista niin, että selvitykset ovat valmiita vuoteen 1999 
mennessä. 
3.2. RAKENNUSALAN TUOTTEET 
3.2.1. Tausta - Rakennusala muodostaa yhdeksän prosenttia bruttokansantuotteesta 
unionissa ja se kattaa kaksi miljoonaa yritystä. Yhteisön tasolla säädetty rakennusalan 
tuotteita koskeva lainsäädäntö on ainutlaatuinen siinä mielessä, että yksi ainoa 
direktiivi eli rakennusalan tuotteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön 
lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 89/106/ETY5 
sääntelee kaikkia rakennusalan tuotteita. 
3.2.2. Ongelmat - Alusta asti tiedettiin, että tällaisen suuren taloudellisen alan 
sääntely yhdellä direktiivillä oli aika kunnianhimoista ja että direktiivin täytäntöönpano 
ei ole ollut tyydyttävää tähän mennessä. Sisämarkkinoiden toiminta tämän direktiivin 
kautta vaatii teknisten eritelmien hyväksymistä joko harmonoituina standardeina, 
eurooppalaisina teknisinä hyväksyntöinä tai tunnustettuina kansallisina teknisinä 
eritelminä. Mitään näistä ei ole vielä olemassa kahdeksan vuotta rakennusalan 
EYVLN:oL40, 11.2.1989, s. 12 
-5 
tuotteita koskevan direktiivin hyväksymisen jälkeen, joten tällä alalla sisämarkkinat 
eivät ole vielä toteutuneet. 
3.2.3. SLIM-ryhmän kertomuksen avainkohdat - SLIM-ryhmä ehdotti kolmea 
vaihtoehtoa: 
• Komission ja Euroopan standardisoimiselinten työmenetelmien 
parantaminen teknisten eritelmien tuottamisessa etenkin harmonoitujen 
standardien osalta. Tällä valinnalla, mikä ei vaadi direktiivin muuttamista, 
pyritään lyhyellä aikavälillä parantamaan direktiivin 
täytäntöönpanomenetelmiä. 
• Poistetaan direktiivin soveltamisen ja teknisten eritelmien olemassaolon 
välinen pakollinen yhteys. Tällöin teollisuus voisi alkaa laskea tuotteitaan 
markkinoille EY-merkinnöillä varustettuna riippumattoman 
vaatimustenmukaisuustodistuksen perusteella ilman viittausta 
harmonoituihin standardeihin, kuten tehdään muidenkin "uuden 
lähestymistavan" direktiivien osalta. 
• Kaksivaiheinen vaihtoehto: parannetaan työmenetelmiä kuten 
ensimmäisessäkin kohdassa, aloitetaan välittömästi ja kehitetään 
samanaikaisesti toimintaa, jolla lähennetään toisiinsa kansallisia 
rakennuskohteita koskevia säädöksiä. (Kokonaisvaltainen järjestelmä 
tuotteita koskevista yhteisistä standardeista saisi helpommin tukea 
rakennuskohteiden yhteisistä säännöistä). Tilannetta tarkastellaan 
saavutetun edistyksen valossa tarkoituksena saattaa rakennusalan tuotteita 
koskeva direktiivi yhdenmukaiseksi "uuden lähestymistavan" direktiivien 
periaatteiden kanssa tai kumota se. 
SLIM-ryhmä huomauttaa, että ensimmäisellä vaihtoehdolla olisi se etu, että sitä 
voitaisiin soveltaa välittömästi. Toisella vaihtoehdolla olisi se etu, että se palauttaisi 
standardeille riippumattoman säännöksiä tukevan tehtävän, kuten "uuden 
lähestymistavan" direktiiveissä on ajatuksena. Ryhmä kuitenkin huomautti, että 
rakennuspiireissä luotetaan vain vähän järjestelmään, joka perustuu olennaisten 
vaatimusten suoraan noudattamiseen. Jos taas aloitetaan menettely direktiivin 
viralliseksi muuttamiseksi, se voisi sisältää riskin, että aloitetaan uudelleen 
suunnitteltua laajempi keskustelu tekstistä, mikä johtaisi oikeudelliseen 
epävarmuuteen. Ryhmä huomauttaa lopuksi, että kolmas vaihtoehto tarjoaa lyhyen 
aikavälin toimia sisältävän ratkaisun, jolla todennäköisesti nopeutetaan rakennusalan 
tuotteita koskevan direktiivin täytäntöönpanoa ja joka samalla on uutena perustana 
koko rakennusalaa koskevalla täydelliselle ja yhteneväiselle järjestelmälle. 
Ryhmä toteaa, että SLIM:in pyrkimyksenä oleva menetelmien yksinkertaistaminen ja 
sen myötä vähentyneet haitat valmistajille on todennäköisempää toisessa ja 
kolmannessa vaihtoehdossa. 
3.2.4. Komission vastaus - Komissio esittää ehdotuksia ryhmän kertomuksessa 
esitetyn linjanvedon mukaisesti. Se aikoo esittää ehdotuksen, jonka mukaan 
yhdistetään lyhyen aikavälin toimet, jotka todennäköisesti nopeuttavat rakennusalan 
tuotteita koskevan direktiivin täytäntöönpanoa, ja pitkän aikavälin toimet, jotka ovat 
uutena perustana täydelliselle ja johdonmukaiselle koko rakennusalaa koskevalle 
tulevaisuuden järjestelmälle. 
3.3. TUTKINTOJEN TUNNUSTAMINEN 
3.3.1. Tausta - Lääkäreitä, yleissairaanhoitajia, eläinlääkäreitä, hammaslääkäreitä, 
kätilöjä, arkkitehteja ja farmaseutteja koskevat seitsemän alakohtaista direktiiviä 
hyväksyttiin vuosien 1975 ja 1985 välisenä aikana. Arkkitehtejä koskevaa direktiiviä 
6-
lukuun ottamatta näissä direktiiveissä säädetään kyseistä ammattia koskevan 
koulutuksen ja harjoittelun vähimmäisvaatimukset ja niissä on luettelot kansallisista 
tutkinnoista, jotka vastaavat näitä vähimmäisvaatimuksia ja jotka sen vuoksi hyötyvät 
ilman eri toimenpiteitä vastavuoroisesta tunnustamisesta. Arkkitehtejä koskevassa 
direktiivissä säädetään tietyistä arviointiperusteista, jotka on täytettävä, jotta tutkinto 
voi hyötyä vastavuoroisesta tunnustamisesta. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin edelleenkin 
myöntää arkkitehdintutkintoja, jotka eivät täytä näitä arviointiperusteita, ja ne jäävät 
näin ollen direktiivissä säädetyn tunnustamisen soveltamisalan ulkopuolelle. 
3.3.2. Ongelmat - Alakohtainen lähestymistapa, jolla luotiin koulutukselle ja 
harjoittelulle tietty eurooppalainen profiili, pakotti muuttamaan kansallista ammattiin 
pääsyä koskevaa lansäädäntöä monissa jäsenvaltioissa ja joissain tapauksissa 
(esimerkiksi hammaslääkärit Italiassa ja Itävallassa) se vaati luotavaksi ammatin, jota 
ei aikaisemmin ollut olemassa. Alakohtaiset direktiivit voivat myös estää uudistukset 
kansallisella tasolla, kun muutosten johdosta kansalliset säännöt eivät olisi asian 
kannalta merkityksellisen direktiivin mukaisia. Tämä oli yksi niistä syistä, minkä vuoksi 
yhteisö hyväksyi uuden lähestymistavan tutkintojen tunnustamiselle eli yleisen 
järjestelmän, joka jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi koulutuksen ja harjoittelun 
asianmukaisen tason ja rakenteen sekä säännöstön tarpeen. Toisin kuin alakohtaiset 
direktiivit, yleinen järjestelmä ei kuitenkaan anna maahanmuuttajalle takuuta tutkinnon 
tunnustamisesta ilman eri toimenpiteitä. 
Tarve tarkastella koulutusta ja harjoittelua koskevia yhteisiä sääntöjä johti neuvoa-
antavan komitean perustamiseen kunkin alakohtaisen direktiivin osalta. Nämä 
komiteat, joissa on nykyisin 45 jäsentä, ovat huomattava hallinnollinen taakka 
komissiolle. Komiteat antavat jäsenvaltioille osoitettuja suosituksia ja lausuntoja sekä 
neuvovat komissiota direktiivien muutostarpeista. Käytännössä jäsenvaltiot ovat 
hyväksyneet vain vähän niiden muutosehdotuksista. 
3.3.3. SLIM-ryhmän kertomuksen avainkohdat - SLIM-ryhmä puolsi alakohtaisten 
yksittäisiä ammatteja koskevien direktiivien voimassa pysyttämistä aloilla, joilla niitä jo 
oli olemassa. Ryhmän enemmistö kuitenkin ehdotti, että komissio tarkastelee 
uudelleen näiden direktiivien kattamien ammattien siirtämistä yleiseen järjestelmään 
vuoden 1999 tarkistuksen jälkeen. Enemmistö katsoi, että alakohtaisten direktiivien 
koulutusta ja harjoittelua koskevien säännösten muotoilua pitäisi tarkistaa, jotta 
päästään pätevyyteen perustuviin arviointiperusteisiin, jotka painottavat enemmän 
koulutuksen ja harjoittelun tulosta kuin jäykkiä sisältöä koskevia sääntöjä. Ryhmä 
ehdotti myös vaihtoehtoja hallinnollisen taakan pienentämiseksi ja järjestelmän 
toimintakustannusten vähentämiseksi, jotka nykyisin ovat vuosittain 1,5 miljoonaa 
ecua, siten, että uudistetaan kutakin neuvoa-antavaa komiteaa. 
3.3.4. Komission vastaus - Komissio tekee vuonna 1997 ehdotuksia neuvoa-antavien 
komiteoiden työn uudistamiseksi ja sellaisten tutkintojen luetteloiden päivittämisen 
yksinkertaistamiseksi, jotka kelpuutetaan ilman eri toimenpiteitä tunnustamiseen. Se 
aikoo ehdottaa, että sairaanhoitajia koskevan direktiivin koulutusta ja harjoittelua 
koskevien vaatimusten tarkistuksen yhteydessä kyseisten vaatimusten määritelmä olisi 
otettava käyttöön tuloshakuisella lähestymistavalla. Komissio sitoutuu myös 
tarkastelemaan kyseisten ammattien mahdollista siirtämistä yleiseen järjestelmään 
vuonna 1999 tapahtuvan tarkistuksen jälkeen. 
3.4. KORISTEKASVIT 
3.4.1. Tausta - Yhteisön säännöt koristekasvien ja niiden lisäysaineiston kaupan 
pitämisestä ovat direktiivissä 91/682/ETY ja sen perusteella säädetyissä 
täytäntöönpanotoimenpiteissä. Tässä direktiivissä säädettiin yhteisön tasolla 
-7-
vähimmäislaatuvaatimuksista ja edellytyksistä, niitä tukevista vahvistamismenettelyistä 
ja niihin liittyvistä asiakirjoista. 
3.4.2. Ongelmat - Koska direktiivi hyväksyttiin kiireessä vuoden 1991 lopussa, sen 
tekstissä on epäjohdonmukaisuuksia, jotka ovat aiheuttaneet jäsenvaltioille 
tulkintaongelmia direktiivin saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sen 
soveltamisessa. Monet jäsenvaltiot olivat lisäksi pyytäneet komissiota tarkistamaan 
direktiiviä tiettyjen alueiden osalta, koska sen soveltamisala ja tiettyjen poikkeusten 
ulottuvuus ei ollut selvä. Näiden ongelmien voittamiseksi komissio teki vuonna 1994 
tulkintaohjeet jäsenvaltioille niistä säännöksistä, jotka olivat aiheuttaneet eniten 
vaikeuksia. Tämä ei kuitenkaan ollut riittävä toimi jäsenvaltioiden nopean ja yhtenäisen 
täytäntöönpanon varmistamiseksi. Komissio ei ole edellämainittujen vaikeuksien vuoksi 
voinut kehittää direktiivissä vaadittuja täytäntöönpanotoimia. 
3.4.3. SLIM-ryhmän kertomuksen avainkohdat - Vaikka SLIM-ryhmän ne osallistujat, 
jotka olivat kaupallisia kasvien tuottajia, vahvasti epäilivät yhteisön tason toimia tällä 
alalla, ryhmän yleinen kanta oli, että direktiiviä voitaisiin muuttaa sen selkiyttämiseksi 
sekä toimittajien ja jäsenvaltioiden viranomaisten hallinnollisen taakan keventämiseksi. 
Ryhmä suositteli, että direktiivin soveltamisala eli keiden toimintaa sen pitäisi 
säännellä, pitäisi selkiyttää ja että tuotanto/jakeluprosessin eri vaiheissa pitäisi olla 
erimuotoista ja eriasteista valvontaa. Direktiivin kattamien kasvilajien luettelo olisi 
määriteltävä viittauksin lajien taloudelliseen merkitykseen niin, että jäsenvaltiot 
vapautettaisiin velvollisuudesta perusrakenteiden pystyttämisestä kasvilajeille joita ne 
eivät normaalisti tuota tai pidä kaupan. Lajikenimiä, joilla aineistoa pidetään kaupan, 
koskevat säännöt olisi laadittava uudelleen ja selkiytettävä sekä soveltamista koskeva 
direktiivi 93/78/ETY pitäisi kumota. Olisi ryhdyttävä toimiin yhdenmukaisuuden 
varmistamiseksi koristekasvidirektiivin ja kasvien terveyttä koskevan direktiivin välillä, 
ja kolmansiin maihin sovellettavaa vastaavuuskäsitettä olisi tarkistettava. 
3.4.4. Komission vastaus - Komissio tekee ehdotuksia asiasta ennen toukokuuta 
1997. Nämä ehdotukset perustuvat SLIM-ryhmän esittämien eri vaihtoehtojen 
perusteelliseen tarkasteluun. 
4. Yksinkertaistamista ja parantamista koskevien kansallisten 
aloitteiden tarve 
Koehankkeessa mukana olevat SLIM-ryhmät olivat sitä mieltä, että yleensä ottaen ne 
eivät pystyneet käytettävissä olevan ajan puitteissa keskittämään huomiotaan 
kansallisella tasolla tarvittaviin yksinkertaistamistarpeisiin (vaikka kansallisia Intrastat-
järjestelmiä oli aikaisemmin arvioitu yksityiskohtaisen kyselylomakkeen perusteella). 
Ryhmät tiesivät kyllä, että ongelman kansallinen ulottuvuus on tärkeä: esimerkiksi 
tutkintoja käsittelevä ryhmä suositteli että "olisi tutkittava lähemmin niitä hallinnollisia ja 
oikeudellisia muodollisuuksia, joilla eräät jäsenvaltiot ympäröivät 
tunnustamismenetelmän, jotta ne voitaisiin poistaa, yksinkertaistaa tai selkiyttää". 
Tässä on syytä korostaa kantaa, jonka yhteisön liike-elämän edustajat ovat usein 
tuoneet esille eli että lainsäädännön aiheuttama taakka koetaan suurempana 
kansallisella tasolla kuin yhteisön tasolla. Vaikka komissio jatkaa pyrkimyksiään kohti 
yksinkertaisempaa yhteisön lainsäädäntöä, toimintaa tarvitaan myös jäsenvaltioissa. 
Pitäen kiinni sisämarkkinoita koskevan lainsäädännön ja hallinnoinnin 
yksinkertaistamisesta 8 päivänä heinäkuuta annetusta neuvoston päätöslauselmasta 
komissio edistää mielipiteiden vaihtoa tällaisista kansallisista toimista sisämarkkina-
asioita käsittelevässä neuvoa-antavassa komiteassa. 
8-
LIITE 1 A - INTRASTAT -
Yhteenveto SLIM-ryhmän suosituksista 
VÄHENNETYT TAI YKSINKERTAISTETUT TIETOJENANTOVELVOITTEET 
Poistetaan tiettyjen tietojen ilmoitusvelvoite, kuten valikoitujen tuotteiden netto massa, 
kuljetusmuoto ja tietyt tiedot, jotka nykyisellään kerätään jäsenvaltioiden vapaaehtoisuuden 
pohjalta (esimerkiksi lastaus/purkaussatama, alkuperäisalue ja määränpää, jne.). Muute­
taan tiettyjen tietojen ilmoittaminen liike-elämälle helpommaksi. Pidennetään Intrastat-
ilmoituksen määräaikaa. 
NIMIKKEISTÖ 
Ottamalla käyttöön harmonoitu järjestelmä 6+ Intrastatin tavaranimikkeistöksi SLIM-ryhmä 
korostaa tarvetta vähentää merkittävästi alanimikkeitä nykyisessä tavaranimikkeis­
tössä, jolloin rajallinen määrä käyttöön otettavia alanimikkeitä kattaa erityiset käyttäjien 
tarpeet. Tämä vähentää alanimikkeiden määrän nykyisestä 10 500:stä noin 6 500 -
7 000: ään. Sekakomitea, jossa on alan liittojen, jäsenvaltioiden ja komission edustajia, 
olisi vastuussa näiden lisäalanimikkeiden valinnasta. HS6+:n käyttö on valinnaista 
ilmoittajille, jotka saavat edelleen käyttää yhdistettyä nimikkeistöä. Yhteisön sisäisen 
kaupan yksityiskohtaiset tulokset ovat kuitenkin saatavissa vain HS6+:n mukaisesti. HS6+ 
nimikkeistö mahdollistaa vertailut ylimääräisten kauppatilastojen kanssa ja se kattaa 
suositukset kansainvälistä kauppaa koskevista tilastotiedoista. SLIM-ryhmä suosittelee 
myös päivitysten määrän vähentämistä vakauden varmistamiseksi. 
TIEDONKERUUJÄRJESTELMÄN PUITTEET 
SLIM-ryhmä ei nähnyt mielekkääksi ottaa käyttöön ala- tai toimialakohtaisia kynnysarvoja 
sekä huomautti, että yksi ainoa EU-tason kynnysarvo aiheuttaisi ongelmia jäsenvaltioissa 
vallitsevien erilaisten taloudellisten edellytysten ja liike-elämän rakenteen takia. Tiettyä 
hienosäätöä voidaan kuitenkin ajatella esimerkiksi sallimalla kynnysarvon niukasti 
ylittävien yritysten tehdä ilmoituksia harvemmin. 
Voitaisiin ajatella kaksiportaista järjestelmää, jonka mukaisesti kerättäisiin kuukausittain 
vain maksutaseeseen tarvittavat kokonaistiedot sekä kauppataseeseen tarvittavat 
avaintunnusluvut, kun taas yksityiskohtaisemmat tiedot kerättäisiin vain vuosineljänneksit-
täin tai vieläkin harvemmin. SLIM-ryhmä suosittelee tutkittavaksi tällaisen järjestelmän 
vaikutuksia yrityksille koituvan taakan osalta sekä järjestelmän teknistä toteutettavuutta. 
Kokonaiskauppalukujen keräyksen perustana voitaisiin käyttää otantaa ja sitä voitaisiin 
käyttää myös muiden esitettyjen puitteiden yhteydessä. 
Pelkästään vientitietoihin perustuvan yksisuuntaisen tiedonantojärjestelmän avulla 
voitaisiin vähentää ilmoitusvelvollisten yritysten määrää nykyisestä 430 000:sta 200 000 -
300 000:aan. Tällä radikaalilla ratkaisulla vähennettäisiin merkittävästi ilmoitustaakkkoja, 
mutta samalla voitaisiin ylläpitää nykyiset tiedot, mikä olisi tilastojen käyttäjille etu. 
Yksisuuntainen tiedonantojärjestelmä voitaisiin yhdistää esimerkiksi kaksiportaiseen 
järjestelmään ja rajoittaa yksityiskohtaisiin lukuihin, koska kokonaisluvut kerättäisiin 
edelleen kaksisuuntaisessa ympäristössä. Jos tutkimukset tukevat asiaa, voitaisiin ajatella, 
että unionin lainsäädäntöä pitäisi mukauttaa tarjoamaan tällaista järjestelmää vain 
jäsenvaltioista osan sovellettavaksi. 
TUKITOIMET 
Sähköisten ilmoitusjärjestelmien lisääntyvää käyttöä pitäisi aktiivisesti edistää 
(EDICOMin jatkamista koskevan ehdotuksen hyväksyminen olisi askel oikeaan suuntaan). 
Hallinnon pitäisi antaa mahdollisimman paljon apua ja ohjausta ilmoittajille. Ilmoituksiin 
perustuvat tilastotiedot pitäisi palauttaa ilmoittajille, jotta vahvistetaan niiden kiinnostusta 
asiaan sekä yritysten motivaatiota noudattaa tilastointivelvoitteita. 
-9 
LIITE 1B - RAKENNUSALAN TUOTTEET 
Yhteenveto SLIM-ryhmän suosituksista 
TYÖMENETELMIEN PARANTAMINEN 
Suunnitellut parannukset käsittävät komission standardisoimiselimille laatimien 
standardisoimistoimeksiantojen yksinkertaistamisen. Yksi ratkaisu olisi laatia 
toimeksiannot niin, että nykyään joissakin toimeksiannoissa olevat yksityiskohtaiset 
tekniset asiat tulisivat standardisoimisasiantuntijoiden tehtäviksi. Tällainen 
yksinkertaistaminen on mahdollista ainoastaan vahvistamalla CEN:in kapasiteettia 
yhteensovittaa työtään ja teknisiä kysymyksiä. Menetelmien nopeuttaminen 
toimeksiantojen ja standardien tuottamiseksi juontuisi toimeksiantojen 
yksinkertaistamisesta, kun olennaisia komiteoita kuultaisiin pikemmin. Eurooppalaisia 
testausmenetelmästandardeja koskevan työn loppuun saattamiselle pitäisi antaa 
etusija. Eurooppalaisia standardeja hyväksytyistä testausmenetelmistä koskevan 
tiedon sekä tulevien harmonoitujen standardien osan väliaikainen julkaiseminen 
tuovat esiin Euroopan standardisoimistyössä tapahtuneen edistymisen sekä antavat 
teollisuudelle mahdollisuuden alkaa käyttää sellaisten pyrkimysten tuloksia, joihin se on 
osallistunut standardisoimistyössä. 
RAKENNUSALAN TUOTTEITA KOSKEVAN DIREKTIIVIN TARKISTUS "UUDEN 
LÄHESTYMISTAVAN" DIREKTIIVIEN ARVIOINTIPERUSTEIDEN MUKAISEKSI 
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi direktiivin päävaatimuksiin tarvittaisiin kaksi erityistä 
muutosta. Ensimmäinen muuttaisi teknisten eritelmien aseman niin, että ne eivät 
enää olisi ainoa tapa EY-merkinnän vahvistamiseksi. Toinen antaisi tulkintaa 
koskeville asiakirjoille olennaisia vaatimuksia vastaavan aseman; sama voisi 
koskea toimeksiannossa olevia muita teknisiä tekijöitä, jotka kattavat 
standardisoimistoimeksiannoissa laadittuja joitain ominaisuuksia. Teollisuudella olisi 
tämän vaihtoehdon mukaan mahdollisuus saattaa tuotteensa markkinoille EY-
merkinnöin varustettuna, ilmoittaa noudattavansa jo julkaistuja standardeja tai 
standardien osia sekä olennaisia vaatimuksia vielä standardisoimattomien 
ominaisuuksien osalta. 
Tämä vaihtoehto merkitsee sitä, että tulkintaa koskevien asiakirjojen tiettyjen seikkojen 
osalta on mahdollisesti tarpeen lisätä uusia tekijöitä: kokonaisvaltainen päätös 
vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta, joka kattaa kaikkien 40 rakennusalan 
tuotteita koskevassa direktiivissä mainittujen tuoteperheiden aiotun käytön sekä 
sellaisten stardardiosien hyväksymisen ja julkaisemisen harmonoituina 
standardeina, joita on pyydetty CEN-toimeksiantoina. Tällaisen julkaisemisen avulla 
valmistajat voivat käyttää hyväksi EY-merkintää, ja yhdistää eurooppalaisten 
standardien vaatimustenmukaisuuden ja olennaisten vaatimusten suoran 
noudattamisen sellaisiin ominaisuuksiin, joista ei ole vielä standardeja. 
Tämän vaihtoehdon hyväksymisellä voitaisiin samanaikaisesti tarkastella uudelleen 
rakennusalan tuotteita koskevan direktiivin soveltamisalaa, jotta nähtäisiin onko 
mahdollista jättää sen soveltamisalan ulkopuolelle tietyt tuotteet, jotka muut direktiivit jo 
pääosin kattavat. 
KAKSIVAIHEINEN VAIHTOEHTO 
Tulevaisuudessa rakennuskohteita koskevat oikeudelliset puitteet voidaan 
todennäköisesti tietyltä osin harmonoida jäsenvaltioille kehittämällä ns. eurokoodeja 
(eurocodes) sekä tulipaloja koskevat yhteiset säännökset. Tämä riippuisi siitä, onko 
mahdollista muuttaa eurokoodit, jotka ovat koestandardeja (ENV), eurooppalaisiksi 
standardeiksi (EN). Se riippuu myös käytännön mahdollisuuksista käyttää nykyisiä 
10-
eurokoodeja talon- ja maanrakennuskohteissa. Eurooppalaisten tuotteiden 
luokitusjärjestelmien hyväksymistä, jotka koskevat tulenkestävyyden ja tulessa 
reagoimisen riskejä, voitaisiin myös käyttää perustana rakennuksia koskeville yhteisille 
säännöille ja tukena tuotteita koskeville yhteisille standardeille. Tällainen kehitys 
tarvitsee aikaa ja niitä tukevien testausstandardien luomista. Tämän vuoksi on 
mahdollista, että rakennuksille tehtävät perussäännöt voisivat olla yhteisenä perustana 
jäsenvaltioiden välillä, mikä mahdollistaisi 3.2.3 kohdan kolmannessa 
luetelmakohdassa kuvaillun kaksivaiheisen vaihtoehdon käytön. 
-11 
LIITE 1 C - TUTKINTOJEN TUNNUSTAMINEN 
Yhteenveto SLIM-ryhmän suosituksista 
YLEISTÄ 
Ryhmän tarkastelemat alakohtaiset direktiivit pitäisi pysyttää voimassa, mutta 
niihin liittyvien neuvoa-antavien komiteoiden toimintaa pitäisi parantaa ja 
yksinkertaistaa. 
TUNNUSTAMINEN 
Alakohtaiset direktiivit tarjoavat maahanmuuttajalle suuremman oikeusvarmuuden kuin 
yleisenen järjestelmä, ja niiden toiminnan hallinnointi on helpompaa jäsenvaltioiden 
viranomaisille. Vaikka yleinen järjestelmä merkitsee yksittäistapauksissa kansallisille 
viranomaisille enemmän työtä, se kuitenkin toimii tehokkaasti heti, kun viranomaiset 
ovat saaneet vähän kokemusta tunnustamispyyntöjen käsittelystä. Ryhmän enemmistö 
katsoi, että komission pitäisi tarkastella uudelleen kysymystä ammattien siirrosta 
yleiseen järjestelmään, kun direktiiviä 92/51/ETY tarkistetaan vuonna 1999. 
Ryhmä korosti olevansa huolestunut sen suhteen, että alakohtaisissa direktiiveissä 
edellytettyjen yksinkertaisten menetelmien käyttöä hankaloittavat usein kansallisella 
tasolla hallinnolliset ja oikeudelliset lisävaatimukset, jotka ovat aikaa vieviä, kalliita ja 
maahanmuuttajan kannalta epäselviä. Tällaisia vaatimuksia pitäisi tarkistaa niiden 
poistamiseksi, yksinkertaistamiseksi ja selkiyttämiseksi. 
KOULUTUS JA HARJOITTELU 
Vaikka direktiivit ovat vaikuttaneet suotuisasti koulutukseen ja harjoitteluun, jotkut 
ryhmän jäsenistä pitivät direktiivin lähestymistapaa vähimmäisvaatimusten 
määräämisestä oppiaineita koskevien yksityiskohtaisten luetteloiden muodossa 
vanhanaikaisena. Ryhmä katsoi, että alakohtaisten direktiivien koulutusta ja 
harjoittelua koskevien säännösten muotoilua pitäisi tarkastella uudelleen, jotta 
päästään pätevyyteen perustuviin arviointiperusteisiin, jotka painottavat enemmän 
koulutuksen ja harjoittelun tulosta kuin jäykkiä sisältöä koskevia sääntöjä. 
NEUVOA-ANTAVIEN KOMITEOIDEN TYÖSKENTELY 
Neuvoa-antavien komiteoiden nimittämismenettelyä pitäisi yksinkertaistaa: sen 
sijaan, että neuvosto nimittää jäsenet, jokaisen jäsenvaltion pitäisi tehdä se 
ilmoittamalla komissiolle valintansa. Nykyistä kolmivuotista toimikautta pitäisi 
pidentää jatkuvuuden tehostamiseksi. Neuvoa-antavien komiteoiden koostumusta 
(nykyisin 45 jäsentä, mikä seuraavan laajentumisen yhteydessä kasvaisi 75:een) pitäisi 
tarkastella uudelleen. Ryhmä esittää lopuksi ehdotuksia komiteoiden 
työskentelymenetelmien parantamiseksi. 
-12-
LIITE 1D - KORISTEKASVIT -
Yhteenveto SLIM-ryhmän suosituksista 
DIREKTIIVIN TARVE 
Ryhmän mielipiteet direktiivin tarpeesta jakaantuivat jyrkästi. Jotkut ryhmän 
jäsenistä olivat sitä mieltä, että direktiivin pitäisi varmistaa vapaa liikkuvuus ja 
vähimmäislaatustandardit koko unionin alueella. Toiset olivat vahvasti sitä mieltä, että 
markkinavoimat ja yleinen kuluttajansuoja tai sopimusoikeus olivat riittäviä. Nämä 
ryhmän jäsenet olivat enintään sellaisen valinnaisen järjestelmän kannalla, joka 
antaisi siihen liittyville tuottajille oikeuden käyttää EY-laatumerkintää aineistossaan. 
Ryhmässä kuitenkin hyväksyttiin se, että jos direktiivi pidetään voimassa, 
hallinnollista taakkaa pitäisi vähentää jäljempänä esitetyn mukaisesti. 
KETÄ LAIN PITÄISI VALVOA? 
Tuotanto/jakeluprosessin eri vaiheissa pitäisi olla erimuotoista ja eriasteista 
valvontaa riippuen siitä, millaiset mahdollisuudet toimittajalla on vaikuttaa aineistonsa 
laatuun. Jos tätä lähestymistapaa seurataan, 'toimittajan' määritelmää täytyisi muuttaa. 
KASVILAJIEN LUETTELO 
Direktiivin kattamien kasvilajien luettelo olisi määriteltävä viittauksin lajien 
taloudelliseen merkitykseen niin, että jäsenvaltiot vapautettaisiin yhteisön 
menettelyllä velvollisuudesta pystyttää valvontarakenteet kasvilajeille, joita ne eivät 
tavallisesti tuota alueellaan. Siementen osalta direktiivin 4 artiklan mukainen 
järjestelmä pitäisi harkita uudelleen, jotta siinä otetaan huomioon neuvoston 
kokouspöytäkirjassa mainittu hyväksytty julistus, jonka mukaan siemenet sisältyisivät 
järjestelmään ainoastaan, jos niiden laadun ja niistä peräisin olevan muun 
lisäysaineiston välillä on mielekäs yhteys. 
LAJIKEAITOUS 
Direktiivin 91/682/ETY 9 artiklassa edellytetään aineistoa pidettävän kaupan 
viittaamalla joko lajikkeeseen tai kasviryhmään, johon se kuuluu. Ryhmän mielipiteet 
jakaantuivat sen suhteen, pitäisikö 9 artikla pysyttää voimassa. Muutamat jäsenet 
olivat vahvasti 9 artiklan säilyttämisen kannalla (uudelleen muotoiltuna ja selkiytettynä) 
ja pitivät sitä tärkeänä kuluttajan suojelemiseksi ja käytettäväksi päällysmerkintöjen 
perustana. Muut eivät olleet sen voimassa pysyttämisen kannalla, mutta katsoivat, että 
jos artikla saa jäädä voimaan, sitä pitäisi yksinkertaistaa pelkästään sen vuoksi, että 
sillä pakotetaan toimittaja tarjoamaan nimeltään ja tyypiltään aitoja lajikkeita. Ryhmän 
selvä enemmistö kannatti direktiivin 93/78/ETY (9 artiklan mukainen 
täytäntöönpanotoimi) kumoamista. Siinä annettiin liikaa säännöksiä, ja 9 artiklassa 
olevaa viittausta "hyväksyttyihin kansainvälisiin ohjeisiin" pidettiin riittävänä. 
SUHDE KASVIEN TERVEYTTÄ KOSKEVAAN DIREKTIIVIIN 77/93/ETY 
Vaikka kummankin direktiivin samanlaisten säännösten välillä ei ollut ristiriitaisuuksia, 
vaan ne olivat huomattavan samanlaisia, katsottiin, että pitäisi enemmän pyrkiä 
varmistamaan säännösten yhtäpitävyys, mutta samalla tunnustaa, että näillä 
kahdella direktiivillä on eri tavoitteet. 
VASTAAVUUS KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA 
Direktiivin säännökset, jotka koskevat kolmansista maista peräisin olevaan tuontiin 
sovellettavaa vastaavuuskäsitettä, olisi tarkistettava. 
RAHOITUSSELVITYS 
1. TOIMINNAN NIMI 
Sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskeva koehanke (SLIM), joka pantiin 
toimeen perustamalla SLIM-työryhmiä. 
2. KYSYMYKSEEN TULEVA BUDJETTIKOHTA 
A 250: Yleiset kokouskulut 
3. OIKEUSPERUSTA 
Perustamissopimuksen 3C, 7A ja 100A artikla 
4. TOIMINNAN KUVAUS: 
4.1. Tavoitteet 
Kesäkuusta marraskuuhun 1996 toteutettu koehanke tuotti lopputuloksena 
konkreettisia ehdotuksia siitä, millä tavoin neljän alan lainsäädäntöä voitaisiin 
yksinkertaistaa. Nämä alueet ovat INTRASTAT, rakennusmateriaalit, tutkintojen 
vastavuoroinen tunnustaminen ja koristekasvit. Työtä ehdotetaan jatkettavan nyt 
uusilla alueilla. Lainsäädännön yksinkertaistamisen tarkoituksena on parantaa 
liikeyritysten kilpailukykyä ja niiden mahdollisuuksia luoda työpaikkoja 
varmistamalla, että yhteisön tai kansallisen tason liian monimutkainen 
lainsäädäntö ei estä liikeyrityksiä osallistumasta tehokkaasti 
yhtenäismarkkinoiden toimintaan. 
4.2. Kesto 
Seuraava vaihe toteutetaan vuonna 1997, ja mahdolliset lisävaiheet 
myöhempinä vuosina. 
5. MENOJEN/TULOJEN LUOKITUS 
5.1. Ei-pakolliset menot 
5.2. Jaksotetut määrärahat 
5.3. Tulojen luonne: ei sovelleta 
6. MENOJEN/TULOJEN LUONNE 
6.1. Menojen luonne 
Noin 40:n SLIM-ryhmien jäsenen kokouskulut (10 jäsentä/ryhmä): kuusi 
Brysselissä pidettävää yhden päivän kokousta ryhmää kohti. 
6.2. Tulot 
Koehanke rahoitetaan kokonaisuudessaan yhteisön talousarviosta. 
11 
7. TOIMINTAMÄÄRÄRAHOJEN RAHOFUSVAIKUTUS 
Ei ole. 
8. PETOSTEN TORJUNTA 
Ei sovelleta (lukuunottamattg kokoukseen osallistumisesta aiheutuvien kulujen 
tarkastamista). 
9. KUSTANNUSTEHOKKUUDEN ARVIOTI 
9.1. Erityiset määrällisesti ilmaistavat tavoitteet, kohderyhmä 
- Koehankkessae pyrittiin tekemään konkreettisia ehdotuksia keinoista, joilla 
neljän alueen lainsäädäntöä voitaisiin yksinkertaistaa. SLIM-ryhmien tekemät 
yksinkertaistamissuositukset merkitsevät koehankkeen tämän vaiheen 
myönteistä arviointia. Tulevissa SLIM-kertomuksissa käsitellään jokaiseen 
jatkovaiheeseen kuuluvat alat sekä arvioidaan lainsäädännön 
yksinkertaistamisen edistymistä aikaisemmilla aloilla. 
- Kohderyhmät: Koehankkeen kohteena ovat liike-elämän ja ammatti-ihmisten 
tarpeet koko yhteisössä, jotta saadaan aikaan selvä, yksinkertainen ja 
tarkoituksenmukainen säännöstö, jonka avulla he voivat harjoittaa 
yhtenäismarkkinoihin perustuvia oikeuksiaan ilman turhia rajoituksia ja 
kohtuuttomia kustannuksia. Pienet ja keskisuuret yritykset kärsivät erityisesti 
mukautumisen aiheuttamista kustannuksista. 
9.2. Toiminnan perusteet 
9.2.1 Yhteisön talousarviotoimenpiteen tarve 
SLIM on suunniteltu tehostamaan yhtenäismarkkinoiden toimintaa 
yksinkertaistamalla ja parantamalla joitakin yhteismarkkinoita koskevia 
sääntöjä. Tällaisesta yksinkertaistamisesta odotettavissa olevat 
taloudelliset edut oikeuttavat täysin ehdotetun toimenpiteen. 
Tämä toiminta on nähtävä komission muiden lainsäädännön 
yksinkertaistamista ja kodifioimista koskevien toimien valossa (ks. 
joulukuun 1996 Eurooppa-neuvostolle annettava kertomus "paremmasta 
lainsäädännöstä"). 
9.2.2 Toimenpiteen valinta 
SLIM-ryhmien työskentelytapa, jossa pienissä työryhmissä komissio, 
muutama jäsenvaltio ja lainsäädännön soveltamisen vaikutukset 
kokeneet olivat edustettuina, määräytyi tarpeesta saattaa yhteen ne eri 
näkökulmat, joita lainsäädännön täytäntöönpanossa ja sen kohteena 
olleilla henkilöillä on esittää. Ryhmät ovat tarkoituksellisesti pieniä aidon 
mielipiteiden vaihdon helpottamiseksi ja nopean edistymisen 
aikaansaamiseksi, sillä se olisi vaikeampaa suuremmissa ja 
virallisemmissa ryhmissä. 
9.2.3 Toiminnan erityistuloksiin vaikuttavat pääasialliset 
epävarmuustekijät 
Ryhmien koko, jäsenten valinta, valitut alat ja vaadittu määrä-aika voivat 
kaikki vaikuttaa lopputulokseen. 
9.3 Toiminnan valvonta ja arviointi 
9.3.1 Suorituksen arvioinnissa käytettävät tunnusluvut 
Katso kohta 9.3.2 
9.3.2. Suunnitellun arvioinnin menetelmät ja tiheys 
Koehankkeen edistymisestä raportoitiin kausittain komission jäsenten 
ryhmälle, ja komissio saattaa jatkaa tätä järjestelyä. 
Edistymisestä raportoidaan myös sisämarkkina-asioita käsittelevälle 
neuvoa-antavalle komitealle ja kyseisille alakohtaisille komiteoille. 
Komission sisällä eri SLIM-ryhmistä vastuussa olevat yksiköt ja muut 
asiasta kiinnostuneet yksiköt, joiden toimintaan ryhmän työ liittyy, 
kokoontuvat tarkastelemaan edistymistä ja vertailemaan toiminnasta 
saatuja kokemuksia. 
Sisämarkkinaneuvostolle annetaan kertomuksia. Eurooppa-neuvostolle 
tiedotetaan myös saavutetuista tuloksista. 
9.3.3 Saavutettujen tulosten arviointi 
Kuten yllä mainittiin, saavutetuista tuloksista tehdään kertomukset 
neuvostolle. Avaintekijä työn arvioinnissa on se, missä määrin on 
mahdollista päästä konkreettisiin suosituksiin ja niiden perusteella 
yhteisön toimielinten suorittamiin yksinkertaistamistoimiin. 
9.4 Yhdenmukaisuus rahoitussuunnitelman kanssa 
SLIM:iä ei ole erikseen sisällytetty vuoden 1997 talousarvioesitykseen, koska 
koehankkeen tuloksia ei ollut mahdollista ennakolta arvioida. Koehankkeen 
osalta on osoittautunut mahdolliseksi rahoittaa työ kyseisiä aloja varten 
varatusta rahasummasta. Vuodelle 1998 SLIM:iä varten ehdotetaan erityistä 
varausta. 
10 HALLINTOMENOT (Talousarvion III pääluokka, A osa) 
Vaadittujen hallintomäärärahojen saaminen riippuu komission vuosittain 
tekemästä määrärahojen jakamista koskevasta päätöksestä, jossa otetaan 
erityisesti huomioon budjettivallan käyttäjän myöntämät ylimääräinen henkilöstö 
ja rahoitusvarat. 
10.1 Vaikutus toimien lukumäärään 
Toimen laji 
Virka­
miehet tai 
tilapäinen 
henkilöstö A 
B 
C 
Muut määrärahat 
Yhteensä Toiminnan 
hallinnoimiseen 
määrätty henkilöstö 
Vakinaiset 
toimet 
1 
1 Tilapäiset 
toimet Lähde 
Kyseisessä 
pääosastoss 
a tai 
osastossa 
olevat 
määrärahat 
1 
1 Lisämäärä­
rahat Kesto 
1997 
10.2 Lisähenkilöstön aiheuttama kokonaisrahoitusvaikutus 
ECUA 
Määrät Laskentamenetelmä 
Virkamiehet 
Tilapäinen henkilöstö 
Muut määrärahat (osoita 
budjettikohta) 
Yhteen 
Tämän toiminnan toteuttamiseksi tarvittavan työvoiman kulut saadaan 
olemassaolevista määrärahoista: 
Virkamiehet (A1, A2, A4 ja A5-palkkaluokat): 100 000 ecua. 
10.3 Toiminnasta johtuva muiden hallintomenojen lisäys 
ECUA 
Budjettikohta Määrät Laskentamenetelmä 
Yhteen 
SLIM-ryhmien lukumäärä tulevina vuosina riippuu komission vastaisista 
päätöksistä. Seuraavissa laskelmissa oletetaan neljä ryhmää vuotta kohti. 
Neljästä SLIM-ryhmästä aiheutuvat kokonaiskulut ovat 180 000 ecua. 
Kaikki kulut liittyvät budjettikohtaan A 250 - Yleiset kokouskulut, ja ne katetaan 
olemassaolevista määrärahoista. Vastuussa olevat yksiköt jakavat kulut siten, 
että kukin yksikkö kattaa vastuualueensa SLIM-ryhmän kulut. 
Vuosittaiset kustannukset voidaan arvioida seuraavasti: 
4 SLIM-ryhmää x 6 yhden päivän kokousta = 24 kokousta 
24x5 jäsenvaltioita edustavaa asiantuntijaa=24x5x695 ecua (keskimääräinen 
kustannus) = 83 400 ecua 
24x5 yksityistä asiantuntijaa=24x5x804 ecua (keskimääräinen kustannus) 
= 96 480 ecua 
YHTEENSÄ: 179 880 ecua eli noin 180 000 ecua 

ISSN 1024-4492 
KOM(96) 559 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 06 10 01 
Luettelonumero : CB-CO-96-568-FI-C 
ISBN 92-78-11418-9 
liuroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg