C 80/24 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto asiakohtien:
– ”Luonnos komission asetukseksi (EY) koskien komission 81 ja 82 artiklan mukaisia
menettelyjä ja luonnokset komission tiedonannoiksi” (1),j a
– ”Luonnos komission tiedonannoksi yhteistyöstä kilpailuviranomaisten verkostossa (2)käsit-
telystä”
(2004/C 80/08)
Komissio päätti 26. syyskuuta 2003 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla
pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainituista ehdotuksista.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti antaa asian valmistelun ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja
kulutus” -erityisjaoston tehtäväksi.
Asian kiireellisyyden takia Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 10. ja 11. joulukuuta 2003
pitämässään 404. täysistunnossa (joulukuun 11. päivän kokouksessa) Arno Metzlerin yleisesittelijäksi ja
hyväksyi seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 45 ääntä puolesta 4:n pidättyessä äänestämästä.
1. Johdanto
1.1. Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettu-
jen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16. joulukuuta 2002annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (jäljempänä
”asetus (EY) N:o 1/2003”) 33 artiklassa komissio valtuutetaan
antamaan kyseisen asetuksen täytäntöönpanon kannalta ai-heelliset säännökset. Edellä mainitut luonnokset komission
asetukseksi (EY) koskien komission 81 ja 82 artiklan mukaisia
menettelyjä sekä komission tiedonannoiksi liittyvät uuteenasetukseen (EY) N:o 1/2003, ja niiden on tarkoitus selventää
sen soveltamista.
1.2. Komitea perustaa huomionsa luonnoksista kahdelle
edellytykselle, jotka ovat kokonaispaketin arvioinnin kannalta
ratkaisevan tärkeitä. Ensinnäkin modernisointipaketin tulisi
selventää huomattavasti eri luonnosten kohderyhmien toimin-tamahdollisuuksia, niin että kilpailuoikeus voi kehittyä yhtenäi-
sesti eri jäsenvaltioissa ja pitkällä aikavälillä syntyy yhteinen
kilpailukulttuuri vailla alueellisia eroja. Toiseksi, tämä tavoitetulisi saavuttaa vaarantamatta niiden yritysten oikeusvaltiollista
suojaa, joihin luonnokset vaikuttavat. Menettelyjen yksinker-
taistaminen ei saa johtaa yritysten oikeussuojan kustannuksellatapahtuvaan säännösten karsimiseen.
1.3. Seuraavassa esitetään lyhyt yleiskatsaus komission 81
ja 82 artiklan mukaisia menettelyjä koskevan komission
asetusluonnoksen (jäljempänä ”menettelyasetus”) sekä kuuden
tiedonannon pääsisällöstä.
(1) EUVL C 243, 10.10.2003, s. 3.
(2) EUVL C 243, 10.10.2003, s. 10.2. Menettelyasetus
2.1. Pääkohdat
2.1.1. Menettelyasetuksella säännellään EY:n perustamisso-
pimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisten komission menettelyjen
aloittamista, täsmennetään komission suorittamaa tutkintaa ja
säännellään kantelujen käsittelyä, jota varten on määrä ottaakäyttöön uusi C-lomake. Lisäksi säännellään asianomaistenyritysten oikeutta tulla kuulluksi, oikeutta tutustua asiakirjoi-
hin ja luottamuksellisten tietojen käsittelyä.
2.2. Huomioita
2.2.1. Komitea suhtautuu myönteisesti siihen, että komissio
sitoutuu tutkintaansa sisältyvien kuulemisten yhteydessä asian-
osaisten suojelemiseksi lisäehtoihin, joiden mukaan kuultaville
henkilöille on ilmoitettava kuulemisen tarkoituksesta ja mah-dollisesta tallentamisesta ja heille – tai tarkastusten yhteydessä
yrityksille – on annettava mahdollisuus tehdä tallenteeseen
oikaisuja.
2.2.2. Komission tulisi kuitenkin täydentää 3 artiklaa (Val-
tuudet kirjata lausumia) siten, että komission on kerrottava
kuultaville henkilöille etukäteen tietojen antamisen vapaaehtoi-
suudesta, mahdollisesta oikeudesta kieltäytyä antamasta lausu-maa sekä oikeudesta käyttää asianajajan apua. Lisäksi komis-
sion tulisi kertoa lausumaan mahdollisesti liittyvistä seuraa-
muksista. Vastaavien säännösten tulisi koskea myös tarkastus-ten yhteydessä tehtäviä suullisia kysymyksiä (4 artikla). Tämä
vastaa oikeudenmukaisen menettelyn periaatteita. On myös
varmistettava, ettei 4 artikla ole ristiriidassa asetuksen (EY)N:o 1/2003 23 artiklan 1 kohdan d alakohdan toisen luetelma-kohdan kanssa, jonka mukaan yritysten edustajilla on oikeus
30.3.2004 FI C 80/25 Euroopan unionin virallinen lehti
oikaista kaikkien henkilöstön jäsenien antamia vastauksia.
Ehdotetun asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tulisi täsmentää,
että valtuuttamattomien henkilöstön jäsenten (ja yrityksen
edustajien) lausumien lisäksi myös asianmukaisesti valtuutettu-jen henkilöstön jäsenten ja yrityksen edustajien lausumiavoidaan oikaista. Yrityksen edustajilla ja henkilöstön jäsenillä
tulisi myös olla oikeus tarkistaa antamansa lausumat.
2.2.3. Komission käsityksen mukaan yritysten mahdolli-
suus käyttää puolustautumisoikeuksiaan tulisi rajoittaa tiettyyn
määräaikaan väitetiedoksiannon toimittamisen jälkeen. Komis-sio ei ole velvollinen ottamaan huomioon tämän määräajanjälkeen esitettyjä vastineita (10 artiklan 2 kohta). Komitean
mielestä tämä uusi järjestely leikkaa liikaa ja tarpeettomasti
yritysten puolustautumismahdollisuuksia. Se ei vastaa tähänas-tista käytäntöä. Lisäksi siinä ei voida ottaa huomioon sellaisia
seikkoja, jotka tulevat tietoon vasta vastineen antamiseen
varatun määräajan jälkeen, mikä ei ole oikeudenmukaista.Myöskään asian viemistä edelleen oikeuden käsiteltäväksi ei
tulisi sulkea pois.
2.2.4. Oikeus tutustua asiakirjoihin myönnetään 15 artik-
lan 1 kohdan mukaan vasta väitetiedoksiannon ilmoittamisen
jälkeen. Käytännössä on kuitenkin osoittautunut järkeväksiantaa mahdollisuus tutustua asiakirjoihin jo ennen väitetiedok-
siannon ilmoittamista, mikäli tämä ei haittaa tutkintaa. Näin
menettelyä voidaan tiivistää.
2.2.5. Komission tulisi myös harkita, olisiko 18 artiklassa
(Määräajat) säädettävä mahdollisuudesta pidentää määräaikaayrityksen perustellusta hakemuksesta.
3. Tiedonanto yhteistyöstä kilpailuviranomaisten ver-
kostossa
3.1. Pääkohdat
3.1.1. Asetuksella (EY) N:o 1/2003 on säädetty rinnakkai-
sen toimivallan periaatteesta. Kilpailusääntöjen rikkomuksistavoivat sekä kansalliset kilpailuviranomaiset että komissio nos-taa syytteen. ”Soveltuvan viranomaisen” tulee käsitellä asiaa;
viranomainen soveltuu käsittelemään asiaa, jos rikkomisella
on vaikutuksia kilpailuun sen toimivaltaan kuuluvalla alueella,jos viranomainen pystyy tehokkaasti lopettamaan rikkomisen
ja jos se voi kerätä tarvittavat todisteet. Useat kansalliset
kilpailuviranomaiset voivat täyttää nämä ehdot. Jos jossaintapauksessa yli kolme kansallista kilpailuviranomaista käsitte-
lee asiaa (tai asia kuuluu niiden toimivaltaan), on komissio
”erityisen hyvin soveltuva viranomainen”. Lisäksi komissio voiottaa asian hoitaakseen myös silloin, jos asia on kilpailupolitii-
kan kehittämisen kannalta tärkeä, tehokkaan täytäntöönpanon
varmistamiseksi tai jos asia liittyy läheisesti muihin yhteisönsäännöksiin. Asian siirtämistä varten viranomaisten tulee ollayhteydessä keskenään joko ennen ensimmäistä tutkintatoimen-
pidettä tai välittömästi sen jälkeen. Asetuksella (EY) N:o 1/
2003 (13 artikla) annetaan kilpailuviranomaisille mahdollisuuskeskeyttää tai lopettaa menettely, mikäli jokin toinen kilpailu-viranomainen käsittelee asiaa. Kilpailuviranomaisilla ei kuiten-
kaan ole velvollisuutta jättää toimivaltaansa näin käyttämättä.
3.1.2. Verkoston arvo on ennen muuta tiedonvaihdon
helpottumisessa. Näin ollen jokaisen kilpailuviranomaisen
tulee saada toimittaa muiden viranomaisten käyttöön materi-aalia, joka on hyödyllistä EU:n kilpailusääntöjen soveltamisek-si. Tässä on kuitenkin kunnioitettava liikesalaisuuksia, ja tietoja
voi käyttää vain tiettyyn tarkoitukseen. Myös luonnollisten
henkilöiden puolustautumisoikeuksia on kunnioitettava, jostiedot päätyvät maihin, joissa kilpailusääntöjen rikkomuksista
voi koitua yksittäisille henkilöille rikosoikeudellisia seuraa-
muksia. Lisäksi kaikki kilpailuviranomaiset voivat pyytää toisil-taan apua kilpailusääntöjen rikkomusten tutkintaan tarvitta-
vien tietojen keräämisessä. Tämä pätee myös komission ja
kansallisten kilpailuviranomaisten suhteisiin.
3.1.3. Sakkojen määräämättä jättämistä tai alentamista kos-
kevan ohjelman mukaista käsittelyä tulee hakea kultakinasiassa mahdollisesti toimivaltaiselta viranomaiselta erikseen ja
mahdollisuuksien mukaan samanaikaisesti. Viranomaiset eivät
voi laajentaa käsittelyä. Jos muille kilpailuviranomaisille tiedo-tetaan tällaisesta hakemuksesta, ne eivät saa käyttää mukaan
liitettyjä tietoja aloittaakseen itse nopeasti menettelyn. Muuten-
kin hakijan toimittaman todistusaineiston välittäminen edel-leen on sallittua vain tämän suostumuksella, paitsi jos yritys
on hakenut sakkojen määräämättä jättämistä tai alentamista
myös vastaanottavalta viranomaiselta tai jos vastaanottavaviranomainen sitoutuu olemaan käyttämättä tietoja seuraa-
muksien määräämiseen hakijalle (tai hakemukseen sisältyville
henkilöille).
3.2. Huomioita
3.2.1. Komitea kannattaa komission ja kansallisten kilpailu-
viranomaisten läheistä yhteistyötä, sillä se edistää yhdenmukai-sia ratkaisuja eri jäsenvaltioissa ja sen avulla voidaan saada
aikaan yhtenäinen eurooppalainen kilpailukulttuuri. Komitea
toivoo kuitenkin ”yhden luukun” periaatteen lujittamista senestämiseksi, että yritykset voivat joutua useiden rinnakkaisten
kartellimenettelyjen ja vastaavasti moninkertaisten sanktioiden
kohteeksi eri jäsenvaltioissa. On kyseenalaista, tarjoaako tiedo-nannossa esitetty pelkkä vetoomus, jonka mukaan mahdolli-
suuksien mukaan tulisi määrittää vain yksi toimivaltainen
viranomainen, riittävän suojan yrityksille. Siksi komitea suosit-taa yksityiskohtaisempien perusteiden laatimista selvää jayksiselitteistä asian siirtämistä varten.
3.2.2. Sillä, että kansallista sakkojen määräämättä jättämistä
tai alentamista koskevan hakemuksen ei katsota koskevansamalla muiden valtioiden kilpailuoikeuteen kuuluvia sakkojen
määräämättä jättämistä tai alentamista koskevia ohjelmia, ei
oteta riittävästi huomioon yritysten oikeusvarmuuden tarvetta.Tehokkuussyistä yhden kyseiseen verkostoon tehdyn hake-
muksen tulisi riittää täyttämään hakemusvaatimukset kaikissa
jäsenvaltioissa. Varsinkin kun yritykset kilpailevat siitä, kukaon ensimmäinen ”ilmiantaja”, voi myöhemmin toisessa jäsen-valtiossa tehtävä hakemus aiheuttaa epäoikeudenmukaisia seu-
raamuksia yritykselle. Olisi myös järkevää lisätä tiedonannon
alaviitteisiin viittaukset muiden kilpailuviranomaisten sakkojenmääräämättä jättämistä tai alentamista koskeviin ohjelmiin.
C 80/26 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
4. Tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 ar-
tiklan soveltamiseen liittyvästä yhteistyöstä komis-
sion ja EU:n jäsenvaltioiden tuomioistuinten välillä
4.1. Pääkohdat
4.1.1. Komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten ohel-
la myös kansallisilla tuomioistuimilla on oikeus ja velvollisuus
soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklaa erityi-
sesti siviilioikeudellisissa sopimuksiin tai vahingonkorvauksiin(usein välitoimenpidehakemuksiin) liittyvissä asioissa sekä täy-
täntöönpanoasioissa. EY:n perustamissopimuksen mukaan ko-
mission tulkinta sopimuksen 81 ja 82 artiklasta ei lähtökohtai-sesti ole ensisijainen jäsenvaltioiden tuomioistuinten tulkintoi-hin verrattuna. Molemmilla on primäärioikeuteen perustuva
toimivalta tulkita EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 artik-
laa, ja niiden edelle menee vain Euroopan yhteisöjen tuomiois-tuin. Rinnakkaisesta toimivallasta johtuva erisuuntaisten pää-
tösten vaara torjutaan asetuksen (EY) N:o 1/2003 16 artiklan
1 kohdalla; sen mukaan kansalliset tuomioistuimet eivät saaantaa 81 ja 82 artiklaa koskevia päätöksiä, jotka olisivat
ristiriidassa päätöksen kanssa, jonka komissio on tehnyt
samasta asiasta tai jota se harkitsee jo käynnistämässäänmenettelyssä.
4.1.2. Jotta kansallisten tuomioistuinten olisi mahdollista
noudattaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 16 artiklan 1 kohtaa
ja jotta vältetään komission ja kansallisten tuomioistuinten
ristiriitaiset päätökset myös sellaisissa asioissa, joissa komissioei (vielä) ole aloittanut menettelyä, sekä komission usein
paremman asiantuntemuksen hyödyntämiseksi asetuksen (EY)
N:o 1/2003 15 artiklassa säädetään kansallisten tuomioistuin-ten ja komission laajasta yhteistyöstä. Tiedonannossa esitetäänensin tiivistelmä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeus-
käytännöstä ja asetuksen (EY) N:o 1/2003 16 artiklan 1 koh-
dasta johtuvista kansallisten tuomioistuinten velvollisuuksistaperustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan soveltamisessa ja
selitetään sitten asetuksen (EY) N:o 1/2003 15 artiklan mukais-
ta kansallisten tuomioistuinten ja komission välistä yhteistyötä.Kuten komissio nimenomaisesti toteaa tiedonannon 42 koh-
dassa, tiedonanto on ei-sitova apuväline kansallisia tuomiois-
tuimia varten. Lisäksi yhteistyömenettelyssä noudatetaan kun-kin kansallisen tuomioistuimen kotijäsenvaltion menettelyta-
paoikeutta, joskin tässä on otettava huomioon Euroopan
yhteisöjen tuomioistuimen kehittämät yleiset oikeusperiaat-teet.
4.2. Huomioita
4.2.1. Komitea kannattaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 tavoi-
tetta tehostaa yksityisten asianosaisten mahdollisuutta nostaa
kilpailuoikeuteen perustuvia kanteita kansallisissa tuomioistui-
missa. Kilpailuoikeuden hajautettu, yksilöllinen täytäntöönpa-no vastaa yhteismarkkinoiden markkinataloudellisia sääntöjäja on siten komission ja kansallisten kilpailuviranomaisten
hallinto-oikeudellisen täytäntöönpanon ohella välttämätöntä.
Siksi komitea on tyytyväinen, että komissio luo käsillä olevallatiedonannolla lisää avoimuutta kansallisten tuomioistuintenhyväksi. Komitea toivoo, että myös asetuksen (EY) N:o 1/2003
15 artiklan mukainen tuleva konkreettinen ja tapauskohtainen
komission ja kansallisten tuomioistuinten yhteistyö tehostaa
yksityisten toimijoiden (niin yritysten kuin kuluttajien) oikeus-turvaa jäsenvaltiotasolla. Erityisesti yhteisön oikeuden sovelta-misessa vielä harjaantumattomille liittyvien valtioiden tuo-
mioistuimille komissio voi antaa arvokasta apua.
5. Tiedonanto epävirallisista ohjeista, jotka liittyvät yk-
sittäisissä asioissa ilmeneviin EY:n perustamissopi-
muksen 81 ja 82 artiklaa koskeviin uusiin kysymyk-siin (ohjekirjeet)
5.1. Pääkohdat
5.1.1. Asetuksella (EY) N:o 1/2003 lakkautettiin ilmoitus-
järjestelmä, jotta komissio voi keskittyä paremmin kilpailus-
ääntöjen vakavien rikkomusten tutkintaan. Lähtökohtaisesti
yritysten on itse arvioitava sopimustensa tai toimiensa lailli-suus. Uusissa tai ratkaisemattomissa kysymyksissä ne voivat
kuitenkin pyytää komissiolta epävirallisia ohjeita, mutta ko-
missiolla ei ole sitovaa velvollisuutta antaa niitä. Tämän jälkeenyritykset saavat ohjekirjeen. Komissio painottaa, että se antaaepävirallista ohjeistusta vain, jos se on mahdollista täytäntöön-
panon prioriteettien mukaisesti. Komissio päättää, onko sen
syytä antaa ohjekirje, kolmen seikan perusteella: kysymyksena-settelun uutuus, ohjekirjeen tarkoituksenmukaisuus ja toimite-
tut tiedot. Komissio ei anna ohjekirjeitä hypoteettisista kysy-
myksistä tai asioista, jotka ovat jonkin kansallisen tuomioistui-men tai jonkin toisen kansallisen kilpailuviranomaisen käsitel-
tävänä.
5.1.2. Ohjekirjeet eivät sido kansallisia tuomioistuimia ja
kilpailuviranomaisia. Ne eivät sido myöskään komissiota,
mutta tämä ottaa kuitenkin aiemman ohjekirjeen tavallisestihuomioon, jos sille kannellaan samoista seikoista, joita aikai-
sempi ohjekirje koskee.
5.2. Huomioita
5.2.1. Laillisten poikkeusten järjestelmä vapauttaa yritykset
tarpeettomasta byrokratiasta. Tämä muutos aiheuttaa yrityksil-
le kuitenkin myös oikeudellista epävarmuutta, jota voitaisiin
tiedonannossa vähentää edelleen antamalla yrityksille oikeushakea tietyissä vaikeissa yksittäistapauksissa komissiolta perus-
teltua lausuntoa sen sijaan, että ne voivat vain pyytää epäviral-
lista neuvoa, jonka antamiseen komissio ei ole velvoitettu.Komission tulisi joka tapauksessa olla valmis antamaan uusissa
asia- ja oikeuskysymyksissä yrityksille sitova lausunto; muu-
toin on epäselvää, mitä arvoa ohjekirjeellä on. Vain epävirallisetkomission ohjeet eivät tarjoa riittävää oikeussuojaa suhteessaankariin seuraamuksiin, joita on entisestään tiukennettu.
30.3.2004 FI C 80/27 Euroopan unionin virallinen lehti
6. Tiedonanto kantelujen käsittelystä komissiossa EY:n
perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan mukaisesti
6.1. Pääkohdat
6.1.1. Tiedonannossa todetaan aluksi, että yritys voi valita,
nostaako se kanteen kansallisessa tuomioistuimessa vai tekee-
kö se kantelun komissiolle. Kanteluun pätee komission jakansallisten kilpailuviranomaisten rinnakkainen toimivalta.
Komissio voi käsitellä saamansa kantelut vaihtelevalla nopeu-
della. Asian ensisijaisuuden ratkaisee se, kuinka tärkeä se onyhteisön edun kannalta. Lisäksi kantelu on toimitettava C-
lomakkeella. Tässä yhteydessä komissio tutkii, voiko kantelija
osoittaa, että hänellä on asiassa oikeutettu etu.
6.1.2. Komission käsittelyn edellytyksenä olevan ”yhteisön
edun” komissio arvioi seuraavin perustein: voiko kantelija
vedota kansalliseen tuomioistuimeen puolustaakseen oikeuksi-
aan, kuinka vakavia kantelun kohteena olevat rikkomuksetovat ja miten ne vaikuttavat kilpailutilanteeseen yhteisön
alueella sekä kuinka vaikeaa on rikkomuksen todistaminen ja
miten laajaa tutkintaa se edellyttää. Komissio tutkii myös,onko kantelun kohteena oleva toiminta tällä välin lopetettu ja
suostuuko siitä syytetty yritys muuttamaan toimintaansa.
6.2. Huomioita
6.2.1. Laillisten poikkeuksien järjestelmässä komissio tai
kansalliset kilpailuviranomaiset eivät ehkä enää puutu yhtä
herkästi kilpailusääntöjen vastaisiin sopimuksiin. Tästä syystä
kanteluilla on tärkeä täydentävä tehtävä rikkomusten havaitse-misessa ja selvittämisessä, ja siksi niiden käsiteltäväksi ottami-
sen perusteet eivät saisi olla liian tiukat. Komission laajan
harkintavallan vuoksi kantelija ei kuitenkaan voi tietää etukä-teen, ottaako komissio kantelun todella käsiteltäväksi. Tämä
saattaa estää mahdollisia kantelijoita tekemästä kantelua, jonka
osalta C-lomake merkitsee uutta hallinnollista lisätaakkaa.Näin ollen olisi toivottavaa, että luotaisiin selvät, yksittäisentoimijan kannalta ennustettavat säännöt kantelun käsiteltäväk-
si ottamisesta sekä yksiselitteinen määritelmä yhteisön edusta,
joka on edellytys sille, että komissio käsittelee kantelun.
7. Tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 81 ja 82 ar-
tiklassa tarkoitettua kauppaan kohdistuvan vaikutuk-
sen käsitettä koskevista suuntaviivoista
7.1. Pääkohdat
7.1.1. Suuntaviivat sisältävät kattavan tiivistelmän yhteisö-
jen tuomioistuinten luomista periaatteista, jotka liittyvät 81 ja82 artiklan mukaisen kauppaan kohdistuvan vaikutuksen
käsitteen tulkintaan. Lisäksi suuntaviivat sisältävät komission
kehittämän uuden säännön, jonka avulla määritetään, milloin
sopimukset yleensä eivät ole omiaan vaikuttamaan tuntuvastijäsenvaltioiden väliseen kauppaan (ns. NAAT-sääntö).
7.1.2. Yleisten periaatteiden sekä kauppaan kohdistuvan
vaikutuksen käsitteen yksittäisten osatekijöiden esittelyn jäl-
keen suuntaviivoissa kehitetään vaikutuksen tuntuvuuden kri-teerin perusteella NAAT-sääntö, jonka mukaan kauppaan
kohdistuvan vaikutuksen käsitettä ei lähtökohtaisesti sovelleta
sopimuksiin, joissa a) osapuolten yhteenlaskettu markkina-osuus sopimuksen alaan kuuluvilla markkinoilla on enintäänviisi prosenttia ja b) asianomaisten yritysten yhteisön alueelta
kertynyt yhteenlaskettu vuotuinen kokonaisliikevaihto on
enintään 40 miljoonaa euroa. Sitten suuntaviivoissa esitelläännäiden periaatteiden ja NAAT-säännön soveltamista yleisim-
piin sopimusmuotoihin ja sääntöjenvastaisiin käytäntöihin.
Tällaisia ovat tuonti- ja vientisopimukset, kartellit, horisontaa-lista yhteistyötä koskevat sopimukset, vertikaaliset sopimukset
sekä useisiin jäsenvaltioihin ulottuvan määräävän markkina-
aseman väärinkäyttö. Näissä on kulloinkin erotettava toisistaansellaiset sopimukset ja käytännöt, jotka koskevat useampia
kuin yhtä jäsenvaltiota, ja sellaiset, jotka rajoittuvat vain yhteen
jäsenvaltioon tai sen osaan.
7.2. Huomioita
7.2.1. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio esittelee
kattavasti kauppaan kohdistuvan vaikutuksen käsitteen sovel-
tamista ja käsittelee yksittäisiä tapausryhmiä, sillä niissä kul-
loinkin esiin nousevat kysymykset ovat varsin erilaisia. Komi-tea ihmettelee kuitenkin, voiko komission kehittämä NAAT-
sääntö pelkän tiedonannon puitteissa luoda tavoitteena olevan
oikeusvarmuuden asianomaisille yrityksille. Kun otetaan huo-mioon, että yhteisöjen tuomioistuimet ovat perinteisesti tulkin-
neet kauppaan kohdistuvan vaikutuksen käsitettä väljästi, olisi
oikeusvarmuuden kannalta parempi, jos komissio valitsisi tätävarten säädösmuodoksi asetuksen.
7.2.2. Komitea kysyy myös, onko NAAT-säännöllä ilmei-
sesti tavoiteltu yhteisön oikeuden soveltamisalan rajoittaminenkansallisten kilpailusääntöjen hyväksi järkevää. Koska nykyään
käytännössä kaikilla jäsenvaltioilla on omat kilpailusääntönsä,
joiden yhtenäistä tulkintaa ei komissio eivätkä yhteisöjentuomioistuimet voi taata, mikäli kauppaan kohdistuvan vaiku-
tuksen käsite jätetään huomiotta, syntyy vaara, että varsinkin
pk-yritysten rajatylittäviin sopimuksiin sovelletaan erilaisiasäännöksiä, joita tulkitaan mahdollisesti ankarammin kuinyhteisön oikeutta.
C 80/28 FI 30.3.2004 Euroopan unionin virallinen lehti
8. Suuntaviivat perustamissopimuksen 81 artiklan
3 kohdan soveltamisesta
8.1. Pääkohdat
8.1.1. Asetuksen (EY) N:o 1/2003 aiheuttama siirtyminen
poikkeusjärjestelmästä laillisten poikkeusten järjestelmään joh-taa siihen, että yritysten on itse tutkittava paitsi se, täyttyvätkö
EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ehdot, myös
se, soveltuuko perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdanpoikkeus kulloiseenkin tapaukseen. Tämän helpottamiseksi
komissio on nyt julkaissut suuntaviivat EY:n perustamissopi-
muksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta, joilla täydenne-tään nykyisiä suuntaviivoja EY:n perustamissopimuksen 81 ar-
tiklan soveltamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin so-
pimuksiin (EYVL C 3, 6.1.2001, s. 2) sekä suuntaviivojavertikaalisista rajoituksista (EYVL C 291, 13.10.2000, s. 1).
8.1.2. Suuntaviivoissa selitetään ensin EY:n perustamissopi-
muksen 81 artiklan yleisiä puitteita ja erityisesti sen 1 kohdan
soveltamista, sillä artiklan 3 kohtaa voidaan tulkita asianmu-
kaisesti vain tätä taustaa vasten. Tämän jälkeen käsitelläänkutakin EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan
neljästä edellytyksestä. Pääasiassa tässä esitetään tosin vain
tiivistelmä komission tähänastisesta päätöksentekokäytännös-tä ja tuomioistuinten oikeuskäytännöstä, mutta niissä laadittuja
edellytyksiä täsmennetään osin huomattavasti. Tällä pyritään
ilmeisesti konkreettiseen ekonometriseen todennettavuuteen.
Bryssel 11. joulukuuta 2003.
Euroopan talous- ja sosiaalikomitean
puheenjohtaja
Roger BRIESCH8.2. Huomioita
8.2.1. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio pyrkii
muotoilemaan selvästi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan3 kohdan soveltamisperusteet. On kuitenkin kyseenalaista,ovatko kaikki menneisyydessä tehdyt poikkeuspäätökset täyt-täneet nyt laaditun yksityiskohtaisen määrällisen vaatimusluet-telon edellytykset. Syy tähän ei komitean näkemyksen mukaanole komission aiempien päätösten puutteellinen laatu vaan –suuntaviivoissakin mainittu – tehokkuusetujen kvantifioimisenhankaluuteen liittyvä perustava metodologinen ongelma. Edessuuryrityksissä, joilla on erittäin yksityiskohtaiset kirjanpito- jakustannustenarviointijärjestelmät, investointipäätöksiä eitehdä vain yksityiskohtaisten laskelmien, vaan myös ja varsin-kin ”strategisten visioiden” perusteella, sillä laskentamalleilla eiaina voida kuvata kaikkia merkityksellisiä liiketaloudellisiatekijöitä ja niiden vuorovaikutusta markkinamuuttujienkanssa.
8.2.2. Komitea ei kyseenalaista komission lähtökohtaisesti
taloudellista lähestymistapaa, mutta se kehottaa komissiotaottamaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdannojalla tekemissään arvioissa huomioon myös kulloisillakinrelevanteilla markkinoilla toimivan (todellisen tai oletetun)yrittäjän ”terveen liikemiesjärjen”. Perustamissopimuksen81 artiklan 3 kohtaa ei tulisi soveltaa vain silloin, kunkuluttajille koituvasta nettohyödystä on lähes täydellinen var-
muus, vaan jo silloinkin, kun komissio voi riittävän varmasti
sulkea pois sen mahdollisuuden, että yhteistyökumppanit
tekevät sopimuksensa kilpailun eliminoimiseksi eivätkä omankilpailukykynsä parantamiseksi. Vain näin voidaan varmistaa,
ettei toivottava innovaatioita edistävä kilpailu kariudu EY:n
perustamissopimuksen 81 artiklan kartellikieltosääntöön.