Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle - Energia-alan puiteohjelman (1998-2002) väliarvioinnin päätelmiä koskevat komission huomautukset /* KOM/2002/0448 lopull. */





KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE SEKÄ ALUEIDEN KOMITEALLE - Energia-alan puiteohjelman (1998-2002) väliarvioinnin päätelmiä koskevat komission huomautukset 1. Johdanto Energiapolitiikkaan liittyvät ohjelmat ETAP, SYNERGY, ALTENER, SAVE, CARNOT ja SURE ryhmiteltiin vuonna 1998 uudelleen monivuotiseksi energia-alan puiteohjelmaksi. Tällä tiedonannolla komissio esittää Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle energia-alan puiteohjelmasta (1998-2002) tehdyn väliarvioinnin päätelmät ja niitä koskevat huomautuksensa siten kuin energia-alan puiteohjelmasta tehdyssä neuvoston päätöksessä [1] on säädetty. Arviointi kattaa puiteohjelman toimet 1998-2001 välisenä aikana. [1] Energia-alan toimia koskevasta monivuotisesta puiteohjelmasta (1998-2002) ja siihen liittyvistä toimenpiteistä 14. joulukuuta 1998 (EYVL L 7, 13.1.1999, s. 16) tehdyn päätöksen N:o 1999/21/EY, Euratom 5 artiklan 2 kohdan mukaan "tämän puiteohjelman kolmannen soveltamisvuoden aikana, ja joka tapauksessa ennen seuraavaa puiteohjelman laatimista koskevien ehdotusten tekemistä, komissio pyytää ulkopuolisilta riippumattomilta asiantuntijoilta kokonaisarviota tämän puiteohjelman mukaisten toimien toteuttamisesta. Komissio esittää tämän arvioinnin tulokset huomautuksineen Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle." Väliarvioinnin on tehnyt riippumattomista korkean tason asiantuntijoista koostunut lautakunta (jäljempänä 'lautakunta'), jonka puheenjohtajana toimi Judith Stammers. Lautakunta on tarkastellut puiteohjelmaa perusteellisesti käyttäen runsaasti erilaista tausta- ja lähdeaineistoa, mukaan luettuina erityisohjelmien aikaisemmat arvioinnit sekä Bureau van Dijkin vuonna 2000 tekemä energia-alan puiteohjelman vuosiarviointi, jossa tarkasteltiin 1998-1999 toteutettuja toimia. Arviointiraportissa arvioidaan erityisohjelmien tehokkuutta, toimivuutta, relevanssia sekä jatkokelpoisuutta ottaen huomioon ajan ja rahan asettamat rajoitukset. Lisäksi siinä tarkastellaan erityisohjelmien koordinointia, niiden välistä synergiaa sekä puiteohjelmasta saatavaa lisähyötyä. Alla olevasta taulukosta käy ilmi, että tarkasteltavien erityisohjelmien laajuus sekä niihin osoitetut hallinnointiresurssit vaihtelevat suuresti. Energia-alan puiteohjelman erityisohjelmia koskevia yleisiä tietoja, 1998-2001 >TAULUKON PAIKKA> Lautakunta esittää näkemyksiään myös tulevista toimista sekä koko puiteohjelman rakenteesta ja yksittäisistä toteutuskeinoista. Asiantuntijat ovat arviointia tehdessään ottaneet huomioon energiapolitiikan toteutuksen laajemman kontekstin ja erityisesti vihreän kirjan "Energiahuoltostrategia Euroopalle" [2]. Komissio pitää erityisen hyödyllisenä sitä, että lautakunta on ottanut huomioon myös politiikan viimeaikaisen kehityksen ja äskettäiset aloitteet sekä lisäksi muiden yhteisön politiikan alojen (esim. ulkosuhde-, maatalous-, alue- ja tutkimuspolitiikka) yhteydessä tehtävän energiapolitiikkaan liittyvän työn. [2] KOM(2000) 769 lopullinen, 29.11.2000. Seuraavissa huomautuksissaan komissio pyrkii ottamaan kantaa kaikkiin arviointiraportissa esitettyihin ehdotuksiin ja suosituksiin. Lisäksi kommentoidaan lyhyesti eräitä erityisohjelma-arviointien tiivistelmien päätelmiin ja suosituksiin sisältyviä yksittäisiä seikkoja. 2. Keskeiset päätelmät ja suositukset Komissio katsoo, että lautakunta on laatinut tasapainoisen ja kattavan raportin, joka sisältää sekä myönteistä palautetta että kritiikkiä ja joka kattaa kaikki puiteohjelman toimet. Raportista kokonaisuudessaan nousee esille neljä päähuomiota: - On olemassa todellinen tarve perustaa uusi energiaohjelma nykyisen energia-alan puiteohjelman seuraajaksi. Lautakunta suosittelee, että nykyisen puiteohjelman pohjalta kehitettäisiin yksi ohjelma, jossa säilytetään kolme nykyistä toiminta-alaa - energiatehokkuus, uusiutuvat energialähteet ja kansainvälinen yhteistyö - ja johon sisällytetään lisäksi uusi liikenteeseen liittyviä energianäkökohtia koskeva osa-alue. - Uusi ohjelma olisi suunniteltava siten, että siinä otetaan huomioon yhteisön muiden ohjelmien energiaan liittyvät osiot ja vaikutetaan niihin. Lautakunta suosittelee, että ohjelman hallinnointia varten luotaisiin rakenne, jolla varmistetaan toimiva ohjaus ja koordinointi. - Energia-alan puiteohjelmalle ei ole kyetty luomaan juuri minkäänlaista julkista kuvaa. Ohjelma on toiminut lähinnä kuutena erillisenä ohjelmana. Tämän seurauksena yhteydet yksittäisten ohjelmien välillä ovat yleensä heikot, eikä synergiaa ole juurikaan saatu aikaan. Poikkeuksia ovat SAVE ja ALTENER. Lautakunta katsoo kuitenkin, että erityisohjelmia on yleisesti ottaen hallinnoitu hyvin ja että rahoitusta on myönnetty hyville hankkeille, joista on saatu hyödyllisiä tuloksia. - Hyvistä alakohtaisista tuloksista huolimatta lautakunta arvioi kaikkien kuuden ohjelman kärsivän vakavasta rahoitus- ja henkilöstöresurssien puutteesta. Kaikissa ohjelmissa on kiinnitetty liian vähän huomiota hankkeiden tulosten levittämiseen ja vaikutusten arviointiin. Lautakunta katsoo, että tulevan energiaohjelman budjetin olisi oltava huomattavasti suurempi kuin energia-alan puiteohjelmalle kaudeksi 1998-2002 myönnetyt 175 miljoonaa euroa. Lisäksi olisi harkittava uuden ohjelman päivittäisen hallinnoinnin ulkoistamista. Tätä varten voitaisiin perustaa erityinen toimisto. Komission huomautukset Valmistellessaan monivuotista energiaohjelmaa "Euroopan älykäs energiahuolto (2003-2006)" [3] komissio on ottanut huomioon energia-alan puiteohjelman aikaisempien arviointien suositukset sekä lautakunnan väliraportissaan esittämät alustavat huomiot. [3] KOM(2002) 162 lopullinen, 9.4.2002 ja KOM(2002) 162 lopullinen/2, 24.4.2002. Ehdotuksessaan komissio esittää toteutettavaksi yhtä energiaohjelmaa, joka käsittää edellä mainitut neljä toiminta-alaa ja jonka työohjelma sisältää yksityiskohtaiset säännöt koordinoinnista ja yhteyksistä muiden yhteisön politiikan alojen ja jäsenvaltioiden energia-alalla toteuttamien toimien kanssa. Ehdotuksessa korostetaan myös tarvetta tehostaa ja systematisoida tulosten levittämistä ja tulevan ohjelman vaikutusten arviointia. Komissio tarkastelee edelleen eri hallintorakennevaihtoehtoja löytääkseen kustannustehokkaimman ratkaisun ohjelman toteuttamista varten. 3. Tuleva energiaohjelma Lautakunta suosittelee perustettavaksi uutta ohjelmaa, jonka budjetti olisi huomattavasti suurempi kuin energia-alan puiteohjelman nykyiset 175 miljoonaa euroa. Uudessa ohjelmassa olisi säilytettävä kolme nykyisen energia-alan puiteohjelman kuudesta toiminta-alasta, minkä lisäksi siihen olisi sisällytettävä liikenteeseen liittyviä energianäkökohtia koskeva toiminta-ala. Samoin ohjelmassa olisi panostettava siihen, että vaikutetaan muiden komission ohjelmien energiaosioihin, suunnataan niiden toimia ja koordinoidaan toimintaa niiden kanssa. Niin ikään olisi toimittava yhteistyössä jäsenvaltioiden ohjelmien, kansainvälisten järjestöjen, rahoituslaitosten sekä muiden energiapolitiikkaan liittyvillä aloilla toimivien olennaisten tahojen kanssa. Lautakunta katsoo, että nämä ajatukset voidaan toteuttaa nimeämällä henkilö, joka vastaa toiminnan koordinoinnista muiden komission ohjelmien energiaosioiden kanssa sekä yhteyksistä ulkopuolisiin energiaohjelmiin ja alan toimijoihin. Tämän koordinoijan avuksi on määrä muodostaa erityinen koordinointiyksikkö. Koordinoijan olisi toimittava energian ja liikenteen pääosaston yhteydessä. Lisäksi olisi perustettava komission yksikköjen välinen työryhmä, jonka puheenjohtajana toimisi koordinoija. Ryhmään kuuluisi edustajia niistä pääosastoista, joiden ohjelmissa on energiaan liittyviä osia. Niin ikään lautakunta suosittelee, että olisi otettava käyttöön virallinen menettely, jonka mukaisesti tämä elin ruotisi kaikkien komission ohjelmien energiaosiot. Lautakunta suosittelee, että tulevasta ohjelmasta olisi annettava rahoitusta: i) edellä mainitulle koordinointiyksikölle sekä sen teettämiin selvityksiin, arviointeihin ja ennusteisiin arviolta 20 miljoonaa euroa 4 vuoden aikana; ja ii) neljälle eri toiminta-alalla, jotka käsittävät energiatehokkuuden, uusiutuvat energialähteet, kansainvälisen yhteistyön sekä liikenteeseen liittyvät energianäkökohdat, siten että kyseisten toiminta-alojen osuudet jäljelle jäävistä ohjelmavaroista olisivat järjestyksessä 40 prosenttia, 35 prosenttia, 10 prosenttia ja 15 prosenttia. Koordinointiyksikön olisi myös hallinnoitava sellaista työtä, jota tehdään nykyisen energia-alan puiteohjelman ETAP-ohjelmassa ja joka on tärkeää uuden ohjelman toiminta-alojen kannalta. Tämä olisi rahoitettava yksikön budjetista. Muut ETAPin toimet olisi jätettävä pois tulevasta ohjelmasta, samoin CARNOT- ja SURE-ohjelmien toimintatyypit. Niin ikään lautakunta suosittelee, että komissio hankkisi ohjelmalle lisää näkyvyyttä ja vankentaisi sen julkista kuvaa. Lisäksi lautakunta kehottaa komissiota harkitsemaan ohjelman neljän toiminta-alueen päivittäisen hallinnoinnin ulkoistamista ja ehdottaa, että tätä varten voitaisiin perustaa erityinen toimisto. Komission huomautukset Komissio kannattaa lautakunnan näkemystä, jonka mukaan tulevaa ohjelmaa varten käytettävissä olevat niukahkot voimavarat olisi keskitettävä muutamille toiminta-aloille, jotka ovat keskeisiä energiapolitiikan tämänhetkisten painopisteiden kannalta. Komissio on vakuuttunut siitä, että keskittämällä toimia ehdotetulla tavalla voidaan osaltaan lisätä asianomaisten alojen tärkeimpien toimijoiden tietoisuutta ja saada heidät siirtymään tehokkaampaan ja älykkäämpään energian tuotantoon ja kulutukseen. Samoin lautakunnan ehdottama neljä toiminta-alaa käsittävä yhtenäinen ohjelma ilman muuta lisäisi tuettavien toimien yhdenmukaisuutta ja tehostaisi niiden vaikutuksia. Lisäksi se helpottaisi yhdenmukaisten hallinnointimenettelyjen käyttöönottoa sekä mahdollistaisi entistä joustavamman reagoinnin muuttuviin tarpeisiin ja/tai painopisteisiin. Komissionkin mielestä on tärkeää kohdentaa ohjelman puitteissa tehtäviä selvityksiä, arviointeja ja ennusteita esitetyille neljälle aihealueelle. Toisaalta se katsoo, että on myös tarpeen jatkaa yhteisön tukea laajemmille alojen välisille ja koko energiasektorin kattaville toimityypeille, kuten mallintamiselle. Komissio on niin ikään samaa mieltä siitä, että nykyisin CARNOT- ja SURE-erityisohjelmissa tehtävä työ ei voi tuottaa synergiavaikutuksia yhdessä ehdotettujen neljän aihealueen kanssa. Sen vuoksi näiden osa-alueiden toimia ei pitäisi toteuttaa saman integroidun energia-ohjelman puitteissa. Komissio pitää erittäin tärkeänä ohjelman koordinointia ja yhteistyötä muiden energian kannalta olennaisten yhteisön politiikan alojen kanssa. Samoin se pitää tärkeänä sellaisten toimien kehittämistä, jotka täydentävät jäsenvaltioiden ja muiden energia-alan tärkeiden toimijoiden toteuttamia toimia ja joita koordinoidaan näiden kanssa. Tässä yhteydessä asioihin voivat merkittävällä tavalla vaikuttaa ohjelmakomitean jäsenet, joiden kanssa komissio keskustelee ohjelman hallintoon liittyvistä kysymyksistä. Komission yksiköiden välinen yhteistyö ja neuvonpito pitää huolen siitä, että toimenpiteet energia-asioissa toteutetaan yhdenmukaisesti. Niitä helpottavat jatkossa myös vaikutusten arviointiin liittyvät järjestelyt, jotka komissio äskettäin hyväksyi lainsäädännön parantamista koskevassa paketissaan [4]. Komissio on sitoutunut lujasti yhteisön ohjelmien hallinnon kehittämiseen parhaiden hallintotapojen mukaiseksi sekä komission hallinnonuudistuksen periaatteita vastaavaksi. Komissio ottaa harkittavaksi ehdotuksen yksikköjen välisen työryhmän perustamisesta ja tarkastelee sitä asianomaisten yksikköjen kanssa. [4] KOM(2002) 275 lopullinen, KOM(2002) 276 lopullinen, KOM(2002) 277 lopullinen ja KOM(2002) 278 lopullinen, 5.6.2002. Koordinointiyksikön perustamisen ja päivittäisten hallintotehtävien ulkoistamisen osalta komissio tarkastelee edelleen käytettävissä olevia eri vaihtoehtoja ja pyrkii löytämään kaikkein kustannustehokkaimman ratkaisun ohjelman ja energiaan liittyvien toimien hallinnoimista ja koordinointia varten. Äskettäin esitetyssä energian ja liikenteen pääosaston uudessa organisaatiokaaviossa monivuotisen ohjelman "Euroopan älykäs energiahuolto (2003-2006)" hallinnointi on keskitetty yhteen pääosaston linjaan. Tämä keskittäminen tehostaa koordinointia lautakunnan suositusten mukaisesti. Lisäksi sen myötä nimetään korkean tason henkilö vastaamaan yhteyksien luomisesta ja ylläpitämisestä komission ulkopuolisiin energia-alan ohjelmiin ja toimijoihin. Komissio voi myös tarvittaessa - ja kustannus-hyöty-näkökohtien sitä puoltaessa - päättää tiettyjen tehtävien antamisesta muiden ulkopuolisten elinten suoritettaviksi. Kun otetaan huomioon ehdotettujen ohjelmatoimien luonne, päällimmäinen vaihtoehto olisi tiettyjen ohjelmanhallinnointitehtävien delegoiminen toimeen panevalle toimistolle lukuun ottamatta sellaisia arviointia sisältäviä tehtäviä, joiden yhteydessä on tehtävä poliittisia valintoja. Kaiken kaikkiaan komission ehdotus, joka koskee monivuotista energiaohjelmaa "Euroopan älykäs energiahuolto (2003-2006)", vastaa pääpiirteittäin edellä mainittuja suosituksia. Budjetin jakautumisen osalta komissio kuitenkin ehdottaa, että "energiatehokkuuteen" osoitettaisiin 35 prosenttia ja "uusiutuviin energialähteisiin" 40 prosenttia rahoituksesta (eli osuudet ovat päinvastaiset kuin lautakunnan suosituksissa). Komission näkemyksen mukaan valtaosa toimista, jotka toteutetaan toiminta-alalla "liikenteeseen liittyvät energianäkökohdat", liittyy energiatehokkuuden parantamiseen ja huomattavasti vähemmässä määrin uusiutuviin energialähteisiin. 4. Erityisohjelmat / toiminta-alat Niissä suosituksissaan, jotka koskevat yhteisesti kaikkia energia-alan puiteohjelman toiminta-aloja, lautakunta ottaa esille tarpeen löytää keinoja, joilla voidaan lyhentää ehdotus- tai tarjouspyynnön päättymisen ja sopimuksen allekirjoittamisen välistä aikaa. Lautakunta suosittelee lisäksi, että komissio laatisi strategiat hankkeiden tulosten kohdennettua levittämistä sekä tulevan ohjelman tulosten vaikutusten järjestelmällistä arviointia varten. Komission huomautukset Komissio myöntää, että sopimusten laatimiseen kuluvaa aikaa on lyhennettävä. Komissio pyrkii "Euroopan älykäs energiahuolto (2003-2006)" -ohjelman työohjelmaa laatiessaan parhaansa mukaan yksinkertaistamaan menettelyjä ja ehdotuspyyntö- ja sopimusasiakirjoja sekä tekemään niistä käyttäjäystävällisempiä ja toimivampia. Samoin tavoitteena on lisätä ja helpottaa ehdotusten jättämistä sähköisessä muodossa. Lisäksi tehtävien selkeyttäminen sekä niiden lisädelegointi komission eri tasoilla nopeuttavat entisestään sopimusten valmistelua. Komissio on myös vakuuttunut siitä, että yhtenäisen ohjelmarakenteen myötä käyttöön otettavat yhteiset menettelyt lyhentävät osaltaan sopimusten valmisteluaikaa. Komissio ei kuitenkaan ole lautakunnan kanssa yhtä mieltä siitä, että ohjelmakomitean kuuleminen tuettaviksi suositeltavista ehdotuksista olisi yksi keskeinen arviointiprosessin pituuteen vaikuttavista tekijä. Ohjelmakomitean kokousajat määritetään etukäteen ja kokoukset pidetään yleensä noin kuukauden kuluessa siitä kun ulkopuoliset asiantuntijat ovat saaneet arviointinsa suoritetuksi. Tulosten levittämisen ja vaikutusten arvioinnin tehostamiseksi komissio ehdottaa, että kullakin aihealueella oleellinen osa ohjelman rahoituksesta varataan näihin toimiin. "Euroopan älykäs energiahuolto" -ohjelmaan sisältyy tiedotusstrategia, joka tukee tulosten laajaa levittämistä ja hyödyntämistä sekä parhaiden toimintatapojen käyttöönottoa. Lisäksi ohjelman työohjelmassa tullaan yksilöimään konkreettisia menetelmiä ja välineitä hankkeiden ja ohjelman järjestelmällistä seurantaa varten. Erityisesti pyritään saamaan yleiseen käyttöön suoritusindikaattoreita. 5. Tulevan ohjelman yksittäiset toiminta-alat Yksittäisiä toiminta-aloja koskevat lautakunnan suositukset esitetään tämän tiedonannon liitteessä. Komission huomautukset Komissio pitää lautakunnan esittämiä huomautuksia ja ehdotuksia rakentavina ja aikoo tarkastella niitä perusteellisesti sekä varmistaa, että ne otetaan asianmukaisesti huomioon "Euroopan älykäs energiahuolto" -ohjelman työohjelmaa laadittaessa. Seuraavassa kommentoidaan lyhyesti joitakin lautakunnan esille ottamia seikkoja. Komissio on täysin samaa mieltä siitä, että työohjelman painopisteiden määrittämistä varten olisi kuultava laajasti alan toimijoita ja jäsenvaltioiden energiaviranomaisia. Komissio katsoo kuitenkin, että tämän kuulemisen olisi tapahduttava nimenomaan työohjelman laadinnan yhteydessä (jolloin laaditaan myös yksityiskohtainen ehdotuspyyntöjen toteutuskaavio) eikä missään tapauksessa ennen kutakin ehdotuspyyntöä. Komissio aikoo julkaista ohjelmaan osallistumista koskevat yleiset tilastot ja pyrkiä parhaansa mukaan siihen, että ohjelmaan osallistuisi energia-alan kansallisten, alueellisten ja paikallisten avaintoimijoiden lisäksi monipuolisesti myös muita uudenlaisia osallistujia. Komissio pitää erityisen tärkeänä energiakäyttäytymisen todellisen muutoksen aikaansaamista yhteisössä. Tätä varten lisätään energia-alan tärkeimpien toimijoiden, yritysten sekä kansalaisten tietoisuutta energiakysymyksistä edistämällä kokemusten ja taitotiedon vaihtoa. Niin ikään tuetaan toimia, joiden tavoitteena on investointien lisääminen parhaisiin käytettävissä oleviin tekniikkoihin, sekä edistetään parhaiden toimintatapojen levittämistä ja edesautetaan näin yleistä siirtymistä kohti tehokkaampaa energiantuotantoa ja -käyttöä. Komissio katsoo, että yhteisön tasolla toimivat ja kansainväliset edistämisverkostot ovat energiatoimistojen ohella tärkeitä tekijöitä tässä prosessissa. Niiden olisikin oltava keskeisesti mukana edistämässä ohjelman tulosten levittämistä ja tehokasta hyödyntämistä. Kuten lautakunta mainitsee, näihin verkostoihin kuuluvat SAVE-toimistot, mutta komission mielestä verkostojen ei pitäisi rajoittua pelkästään niihin. Komissio on yhtä mieltä siitä, että SAVE-toimistojen toiminnan arvioinnin olisi oltava edellytyksenä yhteisön tuen jatkamiselle. Se ei kuitenkaan yhdy lautakunnan näkemykseen, jonka mukaan SAVE-toimistoille olisi annettava lisää rahoitusapua niiden käynnistämisvaiheessa. Poikkeuksena voisivat kuitenkin olla ehdokasmaiden toimistot. Komission näkemyksen mukaan yhteisön tuki tulisi pikemminkin suunnata konkreettisiin toimiin, joilla pyritään tarkasti määriteltyihin energiapoliittisiin tavoitteisiin. Komissio panee merkille lautakunnan ehdotukset, jotka koskevat paikallisten ja alueellisten toimistojen vuosittaisten tapaamisten järjestämistä sekä järjestelmän luomista parhaiden toimistojen palkitsemista varten. Komissio on niin ikään yhtä mieltä "ManagEnergyn" kaltaisten toimien tärkeydestä sekä tarpeesta jatkaa ja kehittää niitä tulevaisuudessa. Komissio näkee tulevaan ohjelmaan sisältyvän kansainvälistä yhteistyötä koskevan osion mekanismina, jonka avulla voidaan tukea kehitysyhteistyötä sekä edistää ja helpottaa uusiutuviin energialähteisiin ja tehokkaaseen energiankäyttöön tehtäviä investointeja kehitysmaissa. Näillä investoinneilla voidaan osaltaan ehkäistä niitä ongelmia, jotka liittyvät odotettavissa olevaan kehitysmaiden energiankulutuksen kasvuun sekä sen vaikutuksiin energiahuollon varmuuteen ja fossiilisten polttoaineiden käytöstä aiheutuviin kasvihuonekaasupäästöihin. Näin ollen ohjelma tukee köyhyyden lieventämistä sekä kehitysmaiden väestön elämänlaadun parantamista. Komission ehdotuksen tarkoituksena on parantaa kyseisten maiden institutionaalisia valmiuksia ja edistää Kioton pöytäkirjan mekanismien käyttöä, jotta voitaisiin lisätä kestävien energialähteiden käyttöä ja parantaa niukasti energiavaroja omaavien mahdollisuuksia käyttää energiapalveluja [5]. Toisin sanoen komissio ehdottaa - pitäen mielessä hankerahoitukseen käytettävissä olevien varojen niukkuuden - että nykyisillä SYNERGY-ohjelman toimintalinjoilla jatkamisen sijasta uudessa ohjelmassa määritetään uudelleen tavoitteet, toiminta-alat ja toimien maantieteelliset kohdealueet. [5] Näitä kysymyksiä käsitellään myös piakkoin annettavassa komission tiedonannossa, joka koskee kehitysmaiden kanssa tehtävää energiayhteistyötä. Tiedonanto liittyy Johannesburgissa 2002 pidettävään kestävää kehitystä koskevaan kansainväliseen huippukokoukseen. Arviointilautakunnan raportti kokonaisuudessaan on saatavissa pyynnöstä sähköpostiosoitteesta tren-info@cec.eu.int. LIITE Energia-alan puiteohjelman (1998-2002) väliarvioinnin päätelmät TIIVISTELMÄ Tämä energia-alan puiteohjelman (1998-2002) väliarviointi tehtiin vuoden 2002 tammikuun ja toukokuun välisenä aikana. Arvioinnin suoritti lautakunta, jonka muodostivat Bureau van Dijk -yritys, professori Ugo Farinelli sekä Judith Stammers. Lautakunnan tehtävät olivat seuraavat: tarkastella energia-alan puiteohjelmaan kuuluvan kuuden erityisohjelman (SAVE, ALTENER, SYNERGY, CARNOT, SURE ja ETAP) tehokkuutta, toimivuutta, relevanssia sekä jatkokelpoisuutta; selvittää, mitä hyötyjä energia-alan puiteohjelmaan kuulumisesta on koitunut näille ohjelmille, sekä esittää näkemyksiä tulevista toimista. Arviointia tehdessään lautakunnan oli määrä ottaa huomioon myös energiapolitiikan toteutuksen laajempi poliittinen konteksti. Viive, jolla komissio käynnisti arvioinnin, sai aikaan sen, että arvioinnin tuloksia ei voitu ottaa huomioon komission laatiessa uutta energiapuiteohjelmaa. Toivon mukaan esitetyistä huomioista on kuitenkin hyötyä komission ehdotuksista käytävässä keskustelussa ja energiaohjelman tulevan työohjelman laadinnassa. Energia-alan puiteohjelman muodostavien kuuden erityisohjelman arviointi perustuu ohjelman hallinnoinnista vastaavien energian ja liikenteen pääosaston virkamiesten haastatteluihin sekä heiltä saatuihin asiakirjoihin. Perustietoja on saatu myös ohjelman alkuvuosia koskevista aiemmista ulkopuolisista arvioinneista ja myöhempää kehitystä käsittelevistä ohjelman johdon laatimista katsauksista. Lisäksi energia-alan puiteohjelmasta keskusteltiin puhelimitse joidenkin puiteohjelman ohjelmakomitean jäsenten, parin energianeuvoston työryhmän jäsenen sekä erään ehdokasmaan yhteyshenkilön kanssa. Tietoa komission muista EU:n energiapolitiikan kannalta olennaisista toimista saatiin asiakirjoista sekä haastattelemalla energian ja liikenteen, tutkimuksen, ympäristöasioiden, kehitysyhteistyön, aluepolitiikan ja maatalouden pääosastojen sekä EuropeAid-yhteistyötoimiston virkamiehiä. Lisäksi haastateltiin kolmea Euroopan parlamentin jäsentä, jotka ovat keskittyneet erityisesti energiakysymyksiin. Arvioijat totesivat, että erityisohjelmia on yleisesti ottaen hallinnoitu hyvin. Hallinnoinnista vastaavat virkamiehet ovat paneutuneet työhönsä perusteellisesti ja tuntevat hyvin oman alansa. Rahoitetut hankkeet ovat olleet hyviä ja tuottaneet hyödyllisiä tuloksia. Kaikki ohjelmat kärsivät kuitenkin siitä, että niiden rahoitus- ja henkilöstöresurssit ovat vakavasti puutteelliset suhteessa ohjelmien erittäin laajoihin tavoitteisiin. Tämän ongelman ratkaisemiseksi on kaikissa ohjelmissa viime vuosina pyritty suurentamaan hankkeiden kokoa ja julkaistu entistä kohdennetumpia työohjelmia. Ehdotusten arvioinnista on vuosien mittaan tullut tarkempaa ja läpinäkyvämpää. Eri ohjelmissa on kuitenkin sovellettu erilaisia (joskin sinänsä asianmukaisia) menettelyjä. Monimutkaisten menettelyjen takia ajat ehdotuspyynnön päättymisen ja sopimusten tekemisen välillä ovat yleensä olleet aivan liian pitkiä. Henkilöstöresurssien puute on lisäksi johtanut siihen, että kaikissa ohjelmissa on kiinnitetty liian vähän huomiota hankkeiden tulosten levittämiseen ja vaikutusten arviointiin. Useiden hankkeiden tiedetään jatkuneen myös EU:n rahoituksen päätyttyä, mutta määriä ei ole yritetty selvittää järjestelmällisesti. Kaikki kuusi erityisohjelmaa olivat jo olleet käynnissä joitakin vuosia ennen kuin niistä tehtiin energia-alan puiteohjelman osia. Ohjelmaa koskevassa neuvoston päätöksessä ei ole osoitettu rahoitusta, jonka avulla ohjelmat voitaisiin saattaa tiiviimmin yhteen ja jolla luotaisiin synergiavaikutuksia niiden välille. Tämän seurauksena yhteydet yksittäisten ohjelmien välillä ovat yleensä heikkoja, eikä synergiaa ole juurikaan saatu aikaan. Selvästi muista erottuvia poikkeuksia ovat SAVE ja ALTENER, jotka ovat kahden viime vuoden aikana enenevässä määrin lähestyneet toisiaan. Nämä kaksi ohjelmaa - kuten itse asiassa useimmat muutkin erityisohjelmat - tunnetaan hyvin eri puolilla EU:ta. Sen sijaan harvat ihmiset komission ulkopuolella ovat kuulleet energia-alan puiteohjelmasta, ja vaikka olisivatkin, he sekoittavat sen tutkimuspuiteohjelmaan kuuluvaan energia-alaohjelmaan. Energia-alan puiteohjelmalla ei ole juuri minkäänlaista julkista kuvaa. Energia-alan puiteohjelman kokonaisbudjetti vuosille 1998-2002 on 170 miljoonaa euroa. Komissio käyttääkin huomattavasti suurempia summia energiapolitiikkaan liittyvään työhön puiteohjelman ulkopuolella kuin sen sisällä. Suurin osa tästä työstä kuuluu muiden kuin energian ja liikenteen pääosaston vastuualueisiin. Vastuuyksikköjä ovat muassa tutkimuksen pääosasto, aluepolitiikan pääosasto sekä EuropeAid-yhteistyötoimisto (joka toteuttaa kehitysyhteistyön pääosaston ja ulkosuhteiden pääosaston politiikkaa). Lisäksi energiapoliittisia intressejä on myös muilla pääosastoilla, kuten ympäristöasioiden pääosastolla, vaikka niillä ei olekaan käytössään näihin kysymyksiin liittyvää rahoitusta. Arvioijat ovat työnsä perusteella tulleet siihen johtopäätökseen, että on olemassa todellinen tarve perustaa uusi energiaohjelma, jolla jatketaan eteenpäin siitä, mihin energia-alan puiteohjelmassa jäädään sen päättyessä vuoden 2002 lopussa. Arvioijat katsovat, että uudella ohjelmalla olisi oltava energia-alan puiteohjelmaa vankempi julkinen kuva ja että sitä olisi hallinnoitava yhtenäisemmin. He pitävät tärkeänä sitä, että ohjelmasta vastaisi energian ja liikenteen pääosasto. Uusi ohjelma olisi arvioijien mielestä suunniteltava siten, että siinä otetaan huomioon kaikkien muiden pääosastojen tekemä energiapolitiikkaan liittyvä työ ja että tähän työhön voidaan vaikuttaa. Ohjelmassa olisi myös luotava yhteyksiä moniin muihin energia-alan kannalta olennaisiin toimijoihin, kuten jäsenvaltioihin, kansainvälisiin järjestöihin, rahoituslaitoksiin jne. Ilman näitä ei saada menestyksekkäästi liikkeelle konkreettisia toimia energia-alan puiteohjelmasta tuettujen hankkeiden pohjalta. Suositukset Seuraavassa esitetään arvioijien suositukset. Ensimmäiseksi luetellaan tulevaa ohjelmaa koskevat yleiset suositukset. Tämän jälkeen ovat vuorossa suositukset, jotka koskevat kaikkia energia-alan puiteohjelman erityisohjelmia ja jotka voitaisiin toteuttaa tulevassa ohjelmassa. Lopuksi luetellaan tärkeimpiä suosituksia niiden toiminta-alojen osalta, jotka olisi säilytettävä tulevassa ohjelmassa. Tulevaa energiaohjelmaa koskevat yleiset suositukset - Energian ja liikenteen pääosastoon olisi nimitettävä henkilö, joka huolehtii energiaohjelman koordinoinnista muiden Euroopan komission ohjelmien energiaosioiden kanssa sekä yhteyksien luomisesta ja ylläpitämisestä energiaohjelmiin ja energia-alan toimijoihin komission ulkopuolella. - Olisi perustettava edellä mainittua koordinoijaa avustava yksikkö, joka tekee selvityksiä ja arviointeja ja kokoaa mainittujen koordinointitehtävien kannalta olennaista tietoa. - Olisi muodostettava komission yksikköjen välinen komitea tai työryhmä, jonka puheenjohtajana toimisi edellä mainittu koordinoija ja jossa olisi edustajat niistä pääosastoista, joiden ohjelmiin sisältyy olennaisia energiaan liittyviä osioita, kuten ympäristöasioiden, maatalouden, aluepolitiikan, kehitysavun, ulkosuhteiden ja tutkimuksen pääosastoista sekä EuropeAid-yhteistyötoimistosta. - Olisi sovittava virallisesti, että tämä elin tutkii kaikkien komission ohjelmien energiaosiot. - Koordinointi muiden pääosastojen ja ulkopuolisten laitosten kanssa ei saisi olla pelkkä rutiininomainen tehtävä. Sitä varten olisi oltava selkeät tavoitteet, jotka kokoavat ja ruokkivat toimintaa. Olisi huolehdittava siitä, että kaikki osallistujat saavat vastinetta aika- ja muulle panostukselleen. - Tulevan energiaohjelman olisi muodostettava yksi yhtenäinen ohjelma, josta annettaisiin rahoitusta: - edellä mainitulle koordinointiyksikölle sekä sen teettämiin selvityksiin, arviointeihin, ennusteisiin ym.; - neljälle eri toiminta-alalle, jotka ovat: a) energiatehokkuus (nykyisin SAVE-ohjelmasta rahoitettu osa-alue), b) uusiutuvat energialähteet (ALTENER), kansainvälinen yhteistyö (SYNERGY) ja d) liikenteeseen liittyvät energianäkökohdat (TRANSPORT). - Koordinointiyksikön olisi myös hallinnoitava sellaista nykyisin ETAP-ohjelmassa tehtävää työtä, joka on tärkeää uuden ohjelman kannalta. Tämä olisi rahoitettava yksikön budjetista. Muu työ, joka rahoitetaan nykyisin ETAP-ohjelmasta, olisi jätettävä pois tulevasta ohjelmasta. - Nykyisin CARNOT-ohjelmassa tehtävä työ olisi jätettävä pois tulevasta energiaohjelmasta ja toteutettava Euroopan yhteisön hiili- ja teräsohjelman yhteydessä. - Nykyisin SURE-ohjelmassa tehtävä radioaktiivisten materiaalien kuljetuksiin liittyvä työ olisi jätettävä pois tulevasta energiaohjelmasta ja toteutettava ydinjätehuoltoa ja ydinlaitosten käytöstä poistamista koskevan energian ja liikenteen pääosaston ohjelman yhteydessä. - Tulevalle energiaohjelmalle osoitettavan budjetin olisi oltava huomattavasti suurempi kuin energia-alan puiteohjelmalle kaudeksi 1998-2002 myönnetyt 170 miljoonaa euroa. - Lopullisesta budjettisummasta riippumatta varat olisi jaettava eri osien kesken seuraavasti: - Koordinointiyksikölle olisi osoitettava neljän vuoden aikana 20 miljoonaa euroa (keskimäärin 5 miljoonaa euroa vuodessa) niiden selvitysten, arviointien ja ennusteiden rahoittamiseksi, jotka yksikkö tarvitsee pohdintojensa ja toimiensa tueksi. Mainitut selvitykset ym. olisi rahoitettava 100-prosenttisesti, jotta voidaan varmistaa, että ne vastaavat täsmälleen yksikön tarpeita. - Energiaohjelmalle osoitetut muut varat olisi jaettava neljän toiminta-alueen kesken seuraavasti: - SAVE 40% - ALTENER 35% - TRANSPORT 15% - SYNERGY 10%. - Olisi pyrittävä mahdollisimman tehokkaasti lisäämään ohjelman näkyvyyttä ja luomaan sille vankempi julkinen kuva. - Olisi harkittava neljän toiminta-alan päivittäisen hallinnoinnin jonkinlaista ulkoistamista; yksi mahdollisuus olisi perustaa tätä varten erityinen toimisto. Tämä vapauttaisi komission henkilöstöä toimimaan koordinointiyksikössä sekä tekemään toiminta-alueiden hallinnointiin liittyvää strategista työtä. Kaikkia erityisohjelmia ja toiminta-aloja koskevat suositukset - Olisi kyettävä lyhentämään aikaa, joka kuluu ehdotuspyynnön päättymisestä sopimusten allekirjoittamiseen. Tässä yhteydessä olisi pohdittava seuraavia ratkaisumalleja: yksinkertaisen, tyypiltään kiinteämääräisen sopimuksen käyttö sopivissa tapauksissa; hankkeen koordinoijan valtuuttaminen allekirjoittamaan sopimus kaikkien hankekumppanien puolesta; erityisen sopimustyypin käyttöönotto klusteroituja hankkeita varten. - Kaikkia erityisohjelmia varten olisi laadittava ja toteutettava strategioita hankkeiden tulosten levittämiseksi kohdennetusti. Yksittäisten hankkeiden tulosten levittäminen olisi aloitettava varhaisessa vaiheessa hankkeen ollessa käynnissä. - Vaikutusten arvioinnista olisi tultava järjestelmällisesti käytettävä hallinnoinnin väline. Uusissa hankkeissa olisi otettava käyttöön menettelyt, joiden myötä hankekumppanit ryhtyvät toimittamaan vaikutuksia koskevaa tietoa. Tämän ei tarvitse olla "raskas" toimenpide. Yksinkertaisten ja tehokkaiden menettelyjen avulla voidaan saada paljon tietoa. Lisäksi olisi tehtävä vaikutusten arvioinnit kaikista päättyneistä hankkeista ja ohjelmista. Tulevan ohjelman yksittäisiä toiminta-aloja koskevat tärkeimmät suositukset SAVE - Jotta käytettävissä oleva rahoitus kyettäisiin käyttämään mahdollisimman tehokkaasti, tavoitteiden olisi oltava kohdennetumpia. Ennen kutakin ehdotuspyyntöä olisi tehtävä jäsenvaltioiden aktiivisella avustuksella puolueeton selvitys, jossa määritettäisiin ohjelman painopisteet suhteessa käytettävissä olevaan budjettiin. - Hanke-ehdotusten tekijöitä ja näiden vaihtuvuutta olisi kartoitettava sen selvittämiseksi, ovatko hakijat oikeanlaisia ja olisiko ohjelmaa tehtävä laajemmin tai eri tavalla tunnetuksi. - Ohjelman hallinnoijien olisi laadittava enemmän katsauksia ohjelman toimista. Näissä katsauksissa olisi esitettävä kattavat tiedot, jotta niitä voitaisiin käyttää arviointitarkoituksiin. - Tulevaisuudessa olisi panostettava tulosten levittämiseen ja vaikutusten arviointiin. SAVE-ohjelmassa on jo tähän mennessä tuotettu mittava määrä tietämystä, ja sen vuoksi tietämyksen levittämisen olisi oltava keskeinen osa tulevaa ohjelmaa. - SAVE-toimistojen olisi oltava voimakkaasti mukana levittämässä SAVE-ohjelman tuloksia ja niille olisi annettava tätä varten rahoitusta. - SAVE-toimistoille olisi annettava lisää suoraa tukea niiden käynnistysvaiheessa. - SAVE-toimistojen toiminnan vaikutuksia olisi arvioitava toimistojen komission kanssa tekemien sopimusten päättyessä, jotta saataisiin selville onnistumisten tai epäonnistumisten syyt. - SAVE-toimistoille olisi järjestettävä vuosittaisia tapaamisia, ja parhaille toimistoille olisi annettava palkintoja. - Olisi edistettävä ManagEnergyn kaltaisia aloitteita, jotka tukevat kokemusten vaihtoa. Ne voivat olla merkittävällä tavalla avuksi SAVE-toimistoille ja muille alan toimijoille. - Olisi luotava paremmat yhteydet SAVE-ohjelman ja muiden kansallisten, EU:n tason ja kansainvälisten energia- ja ympäristöohjelmien välille. ALTENER - Koska ohjelman budjetti on pieni, olisi pyrittävä parhaan mukaan saamaan aikaan toimivaa vuorovaikutusta ja synergiaa ALTENER-ohjelman ja uusiutuvia energialähteitä koskevien jäsenvaltioiden aloitteiden ja toimenpiteiden välillä. - Hankkeissa toteutettavia levittämistoimia olisi seurattava, jotta voidaan selvittää niiden toteutuksen asianmukaisuus ja niiden tehokkuus. - SAVE-toimistojen olisi oltava voimakkaasti mukana levittämässä ALTENER-ohjelman tuloksia, ja niille olisi annettava tätä varten rahoitusta. - Olisi löydettävä tapa, jolla OPET-toimistot voisivat toimia läheisessä yhteistyössä SAVE-toimistojen kanssa ALTENER-ohjelman tulosten levittämiseksi. SYNERGY - SYNERGY-ohjelmaa olisi jatkettava tulevaisuudessa nykyisiä yleisiä linjoja noudattaen. - Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanoon liittyvä ohjelmatavoite olisi muotoiltava uudelleen siten, että edistetään kestävien energialähteiden käyttöä taloudellisen ja sosiaalisen kehittämisen välineenä. - Olisi luotava ja ylläpidettävä tiiviimpiä yhteyksiä muihin komission ohjelmiin sekä jäsenvaltioiden, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen ohjelmiin. - Olisi luotava yhteyksiä kansainvälisiin tutkimusverkostoihin ja tutkimuskeskuksiin, jotta voidaan määrittää, miten verkostot voivat edistää toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamista. - Olisi pyrittävä koordinointiin ja yhteistyöhön kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden rahoituslähteiden kanssa, jotta SYNERGY-hankkeita voitaisiin jatkaa ja niiden tuloksia soveltaa sen jälkeen kun komission tuki on loppunut. - Kehitysyhteistyön pääosaston ja/tai EuropeAid-yhteistyötoimiston edustajan olisi osallistuttava ehdotusten arviointiin ja valintaan.