Virallinen lehti nro C 166 , 03/07/1995 s. 0092



A4-0142/95 Päätöslauselma neljännestä naisten maailmankonferenssista Pekingissä: «Tasa- arvo, kehitys ja rauha» Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon YK:n yleisen ihmisoikeuksien julistuksen (10. joulukuuta 1948), - ottaa huomioon YK:n naisten poliittisia oikeuksia koskevan sopimuksen (31. maaliskuuta 1953), - ottaa huomioon 18. joulukuuta 1979 tehdyn YK:n yleissopimuksen naisiin kohdistuvan kaikenlaisen syrjinnän poistamiseksi (CEDAW, 1979), - ottaa huomioon 11. kesäkuuta 1986 antamansa, Nairobissa 15. - 26. heinäkuuta 1985 pidetyn YK:n naisten vuosikymmenen päätöskokouksen tuloksia koskevan päätöslauselmansa ((ETVL C 176, 14.7.1986, s. 64)), - ottaa huomioon 14. toukokuuta 1992 antamansa päätöslauselman naisten ja lasten tilanteesta kehitysmaissa ((EYVL C 150, 15.6.1992, s. 268)), - ottaa huomioon 25. kesäkuuta 1993 antamansa päätöslauselman naisten palkattoman työn arvioinnista ((EYVL C 194, 19.7.1993, s. 389)), - ottaa huomioon 11. helmikuuta 1994 antamansa päätöslauselman, joka käsittelee naisia päätöksentekoprosessissa ((EYVL C 61, 28.2.1994, s. 248)), - ottaa huomioon 24. helmikuuta 1994 antamansa päätöslauselman, joka käsittelee naisten köyhyyttä Euroopassa ((EYVL C 77, 14.3.1994, s. 43)), - ottaa huomioon 9. maaliskuuta 1994 antamansa päätöslauselman, joka koskee Euroopan komission valkoista kirjaa kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä ((EYVL C 91, 28.3.1994 s. 124)), - ottaa huomioon 11. maaliskuuta 1994 antamansa päätöslauselman väestötilanteesta ja kehityksestä (( EYVL C 91, 28.3.1994, s. 340)), - ottaa huomioon 6. toukokuuta 1994 antamansa päätöslauselman naisten perusoikeuksien ja vapauksien rikkomuksista (( EYVL C 205, 25.7.1994, s. 489)), - ottaa huomioon 29. syyskuuta antamansa päätöslauselman Kairon väestö- ja kehityskonferenssin tuloksista ((EYVL C 305, 31.10.1994, s. 80)), - ottaa huomioon 19. tammikuuta 1995 antamansa päätöslauselman, joka koskee komission valkoista kirjaa Euroopan sosiaalipolitiikasta ((EYVL C 43, 20.2.1995, s. 63)), - ottaa huomioon komission alustavat esitykset Euroopan unionin osallistumisesta neljänteen naisten maailmankonferenssiin, jonka aiheena on «Toiminta tasa-arvon, kehityksen ja rauhan puolesta» (SEC(94)1373 ja SEC(95)0247), - ottaa huomioon Wienin konferenssissa 17. - 21. lokakuuta 1994 hyväksytyn Euroopan talouskomission ECE:n toimintasuunnitelman (E/ECE/RW/HLM/18), - ottaa huomioon Amnesty Internationalin päätöslauselman «Tasa-arvo vuonna 2000: Suosituksia neljännelle naisten maailmankonferenssille (syyskuu 1994)", - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon naisten oikeuksien valiokunnan mietinnön ja ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan lausunnon (A4-0142/95), A. on tietoinen naisten kiistattomasta panoksesta talouselämässä ja yhteiskunnassa, B. ottaa huomioon, että YK:n yleiskokous huomautti vuonna 1985, että naisten palkaton osallistuminen kehitykseen kaikissa sen muodoissa ja kaikilla kehityksen aloilla olisi ilmaistava määrällisenä ja sisällytettävä valtioiden kansantalouden tilinpitoon ja talouden tilastoihin kuten myös bruttokansantuotteeseen (kohta 120 Nairobin toimintasuunnitelmassa naisten aseman parantamiseksi vuoteen 2000 mennessä); C. on tietoinen siitä, että työelämässä, politiikassa ja yhteiskunnassa esiintyy naisten syrjintää, D. on vakuuttunut siitä, että naisten ja miesten tasa-arvo on demokratian vahvistamisen, kehityksen ja elinolosuhteiden parantamisen olennainen edellytys muuallakin kuin Euroopassa, E. katsoo, että Kööpenhaminassa toukokuussa 1995 pidetyssä sosiaalisen kehityksen huippukokouksessa kaikki osanottajamaat ottivat tehtäväkseen kansallisten suunnitelmien laatimisen mahdollisimman nopeasti köyhyyden kaikkien muotojen vähentämiseksi, F. pitää myönteisenä sitä, että naisten maailmankonferenssin suunnitteluvaiheessa on kansalaisjärjestöjen laajaa osallistumista pidetty erityisen merkittävänä, G. ilmoittaa tyytymättömyytensä siitä, että mielipiteenvapautta ja ihmisoikeuksia ei täysin kunnioiteta Kiinassa, H. edellyttää, että Kiinan hallitus noudattaa kaikkia sitoumuksiaan YK:n edustajia kohtaan ja takaa konferenssiin osallistumisen tietyille kansalaisjärjestöille, mukaan lukien tiibetiläisille, taiwanilaisille paikallisille kiinalaisille ryhmille sekä lesbo- ja prostituoituryhmille, sekä järjestää sellaiset tilat, kulkuyhteydet, yhteydenpito- ja käännösvälineet ja infrastruktuurin, jotta sekä kansalaisjärjestöfoorumi että virallinen konferenssi voivat työskennellä parhaissa mahdollisissa olosuhteissa, I. on huolissaan naisten asemasta Kiinassa, missä heidän on alistuttava pakolliseen «lääkärinhoitoon», johon kuuluu pakollinen syntyvyyden säännöstely ja sterilointi, J. vastustaa naisten syrjintää siinä, että Kiinan laki sallii miehen erota vaimostaan, jos vaimolle on tehty abortti, johon vaimo on saatettu pakottaa, K. on huolissaan Kiinan harjoittamasta suunnittelupolitiikasta, joka johtaa eroihin syntyneiden tyttöjen ja poikien määrässä ja johtaa yhteiskunnassa vakavaan epätasapainoon naisten ja miesten määrä välillä, L. pitää valitettavana sitä, ettei Euroopan parlamentille eikä ennen kaikkea naisten oikeuksien valiokunnan jäsenille ole annettu enempää mahdollisuuksia osallistua valmistelukonferensseihin eikä Pekingin konferenssiin, M. on sitä mieltä, että Euroopan unionin olisi oltava esikuvana ponnisteluissa, joiden tarkoituksena on saavuttaa naisten tasa-arvoinen asema lähitulevaisuudessa niin politiikassa, talouselämässä, perheessä kuin yhteiskunnassakin, N. on vakuuttunut siitä, että naisfoorumi edistää naisten ja miesten välisen tasa-arvon saavuttamista ainoastaan siinä tapauksessa, että hallitukset ja kaikki asiasta vastuussa olevat poliittiset ja yhteiskunnalliset elimet tekevät vastaavasti kaikkensa päätösten nopean toimeenpanon toteuttamiseksi, O. pitää myönteisenä sitä, että komissio laatii alustavia esityksiä ja että se on pitänyt tuloksellisen eurooppalaisen valmistelukonferenssin Toledossa, P. odottaa neuvostolta, että se hyvissä ajoin ennen Pekingin konferenssia esittää ehdotuksia siitä, kuinka naisten tasa-arvoa voidaan edistää Euroopan unionissa ja jäsenvaltioissa, 1. Kehottaa Euroopan unionin jäsenvaltioita ottamaan valtuuskuntiensa jäseniksi enimmäkseen naisia ja varmistamaan, että kansalaisjärjestöjen naisedustajia on mukana valtuuskunnissa; 2. On sitä mieltä, että Pekingissä kokoontuvan hallituskonferenssin kanssa yhtäaikaa kokoontuvaa kansalaisjärjestöfoorumia on tuettava, ja että on luotava kaikenkattavat edellytykset, erityisesti järjestämällä nämä kaksi kokousta toisiaan lähellä olevissa paikoissa ja järjestämällä ohjattua ja säännöllistä kuljetusta, pääsyn takaamiseksi ja yhteyksien luomiseksi viralliseen konferenssiin, mukaan lukien mahdollisuudet osallistua toimitusvaliokuntaan tarkkailijana; ja korostaa edelleen 18. toukokuuta antamaansa päätöslauselmaa ((pöytäkirja 18.5.1995, osa II, kohta 10 i)), jossa kehotetaan komissiota ja neuvostoa pyrkimään varmistamaan, että konferenssi pidetään edellä esitettyjen ehtojen mukaisesti; 3. Kehottaa Euroopan unionia ja jäsenvaltioiden valtuuskuntia ilmaisemaan selkeästi ja erityisen painokkaasti, ottaen huomioon kokouspaikaksi valitun Pekingin, kannattavansa ihmisoikeuksia ja demokratiaa ja vakuuttamaan, että naisten ja lasten oikeudet ovat oleellinen, luovuttamaton ja erottamaton osa yleisiä ihmisoikeuksia sellaisina kuin ne on määritelty YK:n yleisessä ihmisoikeuksien julistuksessa; 4. Edellyttää, että kaikilla Euroopan unionin osallistujilla on konferenssissa yhteinen kanta, joka edistää ihmisoikeuksien laajentamista ja suojelua erityisesti naisiin liittyen ja erityisesti ruumiillisen koskemattomuuden kunnioittamisen osalta; 5. On sitä mieltä, että yleisiin ihmisoikeusasioihin kuuluvia naisten oikeuksiin liittyviä asioita on erityisesti käsiteltävä kaikissa neuvotteluissa kolmansien maiden kanssa tehtävistä sopimuksista, ja vaatii, että nimenomainen maininta tästä asiasta on sisällytettävä kaikkiin komissiolle annettaviin neuvotteluvaltuuksiin; 6. Odottaa, että komissio laatii kaikilla virallisilla kielillä konferenssin tuloksia arvioivan mietinnön, jota voidaan laaja-alaisesti käyttää hyödyksi kaikissa jäsenvaltioissa; 7. Ilmoittaa aikomuksestaan käsitellä Pekingin konferenssin tulosten johtopäätöksiä ottaen huomioon Wienin ihmisoikeuskonferenssin päätöslauselman, Kairon väestö- ja kehityskonferenssin toimintasuunnitelman, Rion ympäristö- ja kehityskonferenssin johtopäätökset sekä Kööpenhaminan sosiaalisen kehityksen huippukokouksen johtopäätökset asiaa käsittelevässä seurantakonferenssissa, ja että sen on laadittava toimintaohjelma Euroopan unionille; 8. Kehottaa Euroopan unionin jäsenvaltioita antamaan etusijan YK:n yleissopimuksen täytäntöönpanolle kaikkien naisiin kohdistavan syrjinnän muotojen poistamiseksi turvattaessa ihmisoikeuksia kansanvälisellä tasolla, 9. Kehottaa kaikkia YK:n jäsenvaltioita, jotka vielä eivät ole allekirjoittaneet naisiin kohdistuvan syrjinnän poistamista koskevaa yleissopimusta (CEDAW), allekirjoittamaan sopimuksen ja luopumaan kaikista varauksista; vaatii lisäpöytäkirjan laatimista, jotta valvontajärjestelmää voitaisiin tehostaa; 10. On sitä mieltä, että naisten ja miesten välisen tasa-arvon on ehdottomasti oltava naisfoorumin tuloksiin perustuvien toimenpiteiden lähtökohta ja että ne on sisällytettävä kaikkiin kansallisiin perustuslakeihin, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja perusoikeudet takaaviin lakeihin yms., jos näin ei ole jo tehty; 11. Korostaa, että naisten tasa-arvoinen ja yhdenvertainen osallistuminen poliittiseen, taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen päätöksentekoon on saavutettava kaikilla tasoilla, ja että tätä varten on kehitettävä tietyn ajan kuluessa tehokkaita myönteisiä toimenpiteitä mukaan lukien tavoitekiintiöitä; 12. Painottaa, että tämä koskee myös Euroopan komission, neuvoston ja parlamentin yksiköitä ja korostaa tarvetta naisten osallistumisesta ja naisten edustajien mukanaolosta julkishallinnossa; 13. Edellyttää, että saavutetaan yksimielisyys siitä, että kaikki vielä mahdollisesti voimassa olevat, naisiin kohdistuvat de jure ja de facto syrjinnän muodot poistetaan mahdollisimman nopeasti, erityisesti työ-, perintö- ja perheoikeudessa, sosiaaliturvassa ja verotusjärjestelmissä, ja pyytää, että unioni toteuttaa tämän Euroopan politiikassa niin pian kuin mahdollista; 14. On sitä mieltä, että on vakiinnutettava sellaisia naisten etuja ajavia toimenpiteitä, joilla on seuraavat tavoitteet: - turvata pääsy korkeatasoiseen koulutukseen ja ammmattikoulutukseen, jotta voidaan helpottaa naisten integroimista (tai uudelleen integroimista) työmarkkinoille; - taata sellaisten ohjelmien toteuttaminen, jotka tähtäävät köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen (koska naiset ja lapset ovat köyhyyden pääasialliset uhrit) - taata sellaisten ohjelmien ja toimenpiteiden toteuttaminen, jotka vähentävät naisten työttömyyttä, - naisten ja miesten tasapuolinen kohtelu palkka-asioissa, työhonotossa, uralla etenemisessä ja sosiaaliturvassa, - riittävän sosiaaliturvan järjestäminen tulojen menetyksen, sairauden ja vanhuuden varalta, - sellaisten politiikkojen ja toimenpiteiden luominen, jotka auttavat perhe-elämän ja työn yhteensovittamisessa; - suojella äitiyttä taloudellisin, sosiaalisin ja terveydenhuollon keinoin äidin ja lapsen hyväksi sekä ennen syntymää että sen jälkeen; 15. Korostaa erityisesti, että yhtenä välttämättömimmistä toimenpiteistä perheen ja työssäkäynnin yhteensovittamiselle on tyydyttävän lastenhoidon varmistaminen; 16. On sitä mieltä, että politiikan, jonka päämääränä on luoda yhtäläiset oikeudet ja mahdollisuudet miehille ja naisille, on tehtävä kaikille mahdolliseksi samoin ehdoin vastuun kantaminen perheestä, työstä ja yhteiskunnallisista tehtävistä, ja että työn ja perheen yhteensovittaminen onnistuu käytännössä vain, jos ihmiset voivat tehdä päätöksensä vapaasti yhteiskunnallisista ja taloudellisista tekijöistä riippumatta; 17. Tukee sellaista sosiaalista järjestelmää, jossa otetaan huomioon se tosiasia, että lasten kasvatus ja hoivatyö on yhteiskunnallisesti välttämätön tehtävä, joka kuuluu sekä miehille että naisille, ja ottaa tämän huomioon valtion sosiaaliturvajärjestelmissä, joissa miehille ja naisille on omat, toisistaan riippumattomat sosiaaliturvaoikeudet; 18. Korostaa kaikkien tyttöjen ja naisten pätevän koulutus- ja ammattikoulutusopetuksen tarpeellisuutta ja heidän tasavertaista osallistumistaan tulevaisuuden kehitykseen esimerkiksi teknologian alalla, ja vaatii tytöille ja naisille tarkoitettujen koulutushankkeiden ja - ohjelmien rahoitusta talousarviosta, joiden olisi oltava kansalaisjärjestöjen käytettävissä siten, että pätevöityminen on mahdollista myös epävirallisella sektorilla; 19. Katsoo, että on olemassa tarve opettaa tasa-arvoajattelua ja kehottaa tämän vuoksi hallituksia järjestämään kampanjoita, jotka lisäävät tietoisuutta tasa-arvoasioista; 20. Vaatii hallituksia järjestämään nais- ja lapsikauppaa, lapsityötä ja naisten alipalkattua työtä vastustavia kampanjoita naisten korvauksetta suoritetun hoitotyön sisällyttämistä kansantalouden kokonaisarvioon; 21. Vaatii, että on järjestettävä kampanjoita, joiden avulla tiedotetaan AIDS:sta ja taistellaan sitä vastaan, ja jotka on suunnattu ensisijaisesti naisille ja nuorille tytöille, jotka nykyisin ja mahdollisesti ovat yhä laajemmalle leviävän epidemian pääasialliset uhrit; 22. Painottaa, että on olemassa tarve muodostaa koko Euroopan yhteinen kanta, joka koskee maailmanlaajuisesti toteutettavia toimenpiteitä naisilla käytävän kaupan, pakkoprostituution ja seksimatkailun torjumiseksi; 23. Kehottaa hallituksia ja ammattijärjestöjä, ammatillisia järjestöjä ja muita asianomaisia järjestöjä jatkuvasti järjestämään naisten oikeuksista kertovia kampanjoita; 24. Kehottaa hallituksia järjestämään kampanjoita, jotka kasvattavat tiedotus- välineiden ja mainostoimistojen tietoisuutta siten, että ne loisivat toimintasääntöjä, joiden tarkoituksena on tehdä mainonnan naisesta esittämästä kuvasta arvokkaampi; 25. Vaatii erityisiä tukitoimenpiteitä kehitysmaiden ja demokratiaan siirtymässä olevien maiden naisille sekä naisille, jotka hakevat turvapaikkaa Euroopan unionista tai muualta jouduttuaan vainon kohteiksi syistä, jotka liittyvät siihen, että he ovat naisia, ja jotka eivät voi luottaa saavansa suojelua alkuperämaassaan; vaatii, että kaikkien tukitoimenpiteiden edellytyksenä on oltava se, että niiden vaikutusta sukupuolten välisiin suhteisiin on arvioitu; 26. Kannattaa sitä, että naisten kehitys- ja yhteistyötavoitteet ja - vaatimukset on tunnustettava kokonaisvaltaisesti ja ottaen huomioon naisten yhtäläinen osallistuminen suunnitteluun, toteutukseen, valvontaan ja arviointiin; 27. On sitä mieltä, että unionin toimielinten olisi luotava yhtenäinen ja johdonmukainen politiikkakäsite, joka asettaa naisten aseman parantamisen keskeiselle sijalle ja vaatii jäsenvaltioita vuoteen 2000 mennessä vihdoinkin asteittain noudattamaan jo kauan sitten sovittua 0,7 %:n osuutta bruttokansantuotteestaan; 28. Vaatii komissiota perustamaan köyhimpien kehitysmaiden, kriisialueiden ja pakolaisleireillä elävien naisten aseman parantamiseen tähtäävän eurooppalaisen «ensiapuohjelman», jonka ensisijaisina tavoitteina ovat taistelu köyhyyttä vastaan, ravinnonsaannin turvaaminen, perusterveydenhuoltopalveluiden järjestäminen, rokotuskampanjat, puhtaan veden saannin turvaaminen ja erityiset kehitysohjelmat, kuten käsityöammattiin kouluttaminen tai pienten luottojen antaminen elinehtojen turvaamiseen tai luomiseen; 29. Vaatii komissiota ja jäsenvaltioita vaikuttamaan kansainvälisiin rahoituslaitoksiin siten, että ne eivät toteuta rakennesopeutustoimenpiteitä, jotka johtavat todistetusti laajojen ihmisryhmien, erityisesti naisten ja lasten, köyhtymiseen ja puutteellisten elinolosuhteiden lisääntymiseen, ja myös vaikuttamaan siihen, että köyhimpien maiden velkoihin sovellettaisiin helpotuksia; 30. Kehottaa järjestämään tiedotuskampanjoita, joiden tarkoituksena on vahvistaa naisten oikeuksia kehitysmaissa, esimerkiksi oikeudellista, taloudellista ja poliittista tai yhteiskunnallista tasa-arvoa, edistää naisten oikeuksien tunnustamista perustavaa laatua olevina ihmisoikeuksina, tukea naisiin kohdistuvan väkivallan estämistä ja rankaisemista ja vahvistaa naisen oikeutta päättää omasta seksuaalisuudestaan; 31. Pitää tärkeänä sitä, että tuetaan naisten paikallisia verkostoja ja paikallisten kansalaisjärjestöjen toimintaa, jotta naisten toiminta saataisiin mukaan kehitysyhteistyöhön; 32. Vaatii, että komission ulkoisia asioita käsittelevälle henkilöstölle on järjestettävä koulutusta tietoisuuden lisäämiseksi; 33. Vaatii, että yhteistyösopimuksiin myös muiden kuin AKT-maiden kanssa on otettava mukaan naisten tavoitteet; 34. Vaatii AKT-EU-yhteiskokousta käsittelemään seuraavan kokouksen tärkeimpinä asioina Pekingissä pidettävän naisten maailmankonferenssin tuloksia, erityisesti sen kehityspoliittisia johtopäätöksiä; 35. Katsoo, että kaikkien toimenpiteiden ja hankkeiden, joiden tarkoituksena on edistää naisten osallistumista kehitysprosessiin, on oltava kokonaisvaltaisia siten, että otetaan huomioon ammattikoulutus, maatalous, ympäristönsuojelu, perhesuunnittelu ja naisten asema heidän elinympäristössään; naisten on osallistuttava hankkeiden suunnitteluun, täytäntöönpanoon ja arviointiin; 36. Vaatii, että Euroopan valtuuskunnan on painostettava seuraavien asioiden puolesta: - järjestelmällisen raiskaamisen ehdoton moraalinen tuomitseminen sodankäynnin aseena sekä Bosnia-Herzegovinassa että Ruandassa ja muissa maailmalla tapahtuvilla konflikteissa, - YK:n suorittama perusteellinen tutkimus, jotta voidaan saada selville rikoksentekijät ja kuulustella heitä pysyvän kansainvälisen tuomioistuimem edessä, - seksuaalisen väkivallan tunnustaminen oikeutetuksi turvapaikan myöntämissyyksi, - maailmanlaajuinen yksimielisyys naisiin kohdistuvan seksuaalisen väkivallan tuomitsemiseksi avioliitossa ja sen ulkopuolella, - sen tunnustaminen, että seksuaalinen väkivalta naisia kohtaan on ihmisoikeusloukkaus, - toimenpiteet naisiin kohdistuvan seksuaalisen väkivallan torjumiseksi; 37. Edellyttää, että saavutetaan maailmanlaajuinen yksimielisyys siitä, että väkivalta naisia kohtaan on tuomittava, ja vaatii Euroopan unionia ottamaan konferenssissa esille käsitteen 'rauha' suhteen naisten asemaan; 38. Korostaa erityisesti, että naisten on saatava itse päättää ruumistaan, lapsen hankinnasta ja seksuaalisuudestaan; päätös siitä, haluaako nainen lapsia ja jos haluaa, niin milloin ja kuinka monta, kuuluu yksinomaan naiselle itselleen; on varmistettava se, että naiset saavat halutessaan tarpeeksi tietoa ja neuvoja sukupuoliterveydenhoidosta, mukaan lukien perhesuunnittelu ja sukupuolivalistus, abortista, HIV:in ja sukupuolitautien ehkäisystä sekä turvallisista ja terveydelle vaarattomista ehkäisymenetelmistä; 39. On sitä mieltä, että terveydenhuoltoa ei saa yksityistää ja uudelleen- järjestellä siten, että tiedon ja neuvonnan saanti vaikeutuu; 40. On sitä mieltä, ettei abortti ole sopiva syntyvyyden säännöstelymenetelmä, mutta puoltaa kuitenkin näkemystä, jonka mukaan sellaisilla naisilla, jotka eivät omasta päätöksestään tiedä muuta ulospääsyä ahdingostaan, on oltava mahdollisuus saada laillinen raskauden keskeytys parhaissa mahdollisissa sairaalaoloissa; 41. On selkeästi sitä mieltä, että pakkotoimenpiteet syntyvyyden säännöstelyssä, erityisesti väkisin suoritetut raskauden keskeytykset, on poikkeuksetta torjuttava; tutkimukset, jotka suoritetaan ainoastaan sikiön sukupuolen selville saamiseksi ja jotka tietyissä maissa johtavat tyttösikiön aborttiin, on kiellettävä lailla; 42. Tuomitsee - pakon ja rangaistusten käytön Kiinan nykyisin harjoittamassa yhden lapsen politiikassa, joka johtaa pakkoabortteihin laajasti; - uudet rotuhygienialait, jotka tulivat voimaan Kiinassa 1. kesäkuuta 1995 ja johtavat pakkoabortteihin silloin, kun sikiöllä on fyysisiä tai henkisiä vammoja; - käytännöt, jotka ovat paljastuneet Kiinassa, joiden mukaisesti nimenomaan tyttösikiöiden osalta tehdään keskeytys, tyttöjä myydään yhden (poika)lapsen säännön vuoksi ja sikiöillä tehdään kauppaa, - näiden toimintatapojen tehostettu toteuttaminen Tiibetissä, joka johtaa salakavalasti alkuperäisen tiibetiläisen väestön murhaan; ja vaatii Euroopan valtuuskuntaa ottamaan konferenssissa esiin kyseisen ihmisoikeuksien loukkauksen; 43. Vaatii Kiinan kansantasavallan hallitusta sallimaan taiwanilaisten ja tiibetiläisten naisten sekä lesbojen ja prostituoitujen ryhmien osallistumisen kansalaisjärjestöfoorumiin ja tekemään mahdolliseksi näiden edustajien työskentelyn pääkonferenssin yhteydessä; 44. Vaatii komissiota ja neuvostoa harkitsemaan sekä virallisen että kansalaisjärjestökonferenssin siirtoa esitettyyn paikkaan Australiassa, jos Kiina ei hyväksy esitettyjä vaatimuksia; 45. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle, neuvostolle, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille sekä YK:n pääsihteerille ja konferenssin pääsihteerille.