[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 7.2.2007

SEK(2007) 140 lopullinen

Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Maltan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009

(komission esittämä)

PERUSTELUT

Yleistä taustaa

Heinäkuun 1 päivänä 1998 voimaan tulleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, johon pyrkimällä luodaan entistä paremmat edellytykset hintavakaudelle sekä vahvalle ja kestävälle kasvulle, jolla edistetään uusien työpaikkojen syntymistä. Kun sopimusta vuonna 2005 uudistettiin, todettiin, että sopimuksesta on ollut hyötyä kurinalaisen finanssipolitiikan varmistamisessa. Muutoksilla pyritäänkin lähinnä lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä.

Julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1466/97[1], joka on osa sopimusta, säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava neuvostolle ja komissiolle vakaus- tai lähentymisohjelma, minkä jälkeen niiden on toimitettava tarkistettu ohjelma vuosittain (jäsenvaltiot, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan, toimittavat (tarkistetun) vakausohjelman, ja jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole ottaneet käyttöön yhteistä rahaa, toimittavat (tarkistetun) lähentymisohjelman). Malta toimitti ensimmäisen lähentymisohjelmansa toukokuussa 2004. Asetuksen mukaisesti neuvosto antoi 5 päivänä heinäkuuta 2004 ohjelmasta lausunnon komission suosituksen perusteella ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan. Asetuksessa säädetyn menettelyn mukaan komissio arvioi ja edellä mainittu komitea tutkii tarkistetut vakaus- ja lähentymisohjelmat, ja myös neuvosto voi tutkia ne.

Taustaa tarkistetun ohjelman arvioimiseksi

Komissio on tutkinut Maltan uusimman tarkistetun lähentymisohjelman, joka toimitettiin sille 7 päivänä joulukuuta 2006, ja on antanut suosituksen ohjelmaa koskevaksi neuvoston lausunnoksi (ks. jäljempänä keskeiset kohdat, joita on arvioitu).

Jotta voitaisiin saada kuva siitä, millaisessa kehyksessä tarkistetussa lähentymisohjelmassa esitettyä finanssipoliittista strategiaa arvioidaan, jäljempänä esitetään tiivistelmä seuraavista seikoista:

1. talouden ja finanssipolitiikan kehitys kymmenen viime vuoden aikana

2. maan tilanne vakaus- ja kasvusopimuksen korjaavaa menettelyä koskevien säännösten perusteella (liiallisia alijäämiä koskeva menettely)

3. viimeisin arvio maan tilanteesta vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevien säännösten perusteella (tiivistelmä edellistä tarkistettua lähentymisohjelmaa koskevasta neuvoston lausunnosta)

4. komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta.

Talouden ja finanssipolitiikan viimeaikainen kehitys

Talouden vahvan kasvukauden jälkeen 1990-luvun toisella puoliskolla Maltan talouden kehitys hidastui huomattavasti vuosina 2001–2005[2]. Vaikka tähän tulokseen vaikutti epäsuotuisa suhdannekehitys, kotimaiset rakenteelliset heikkoudet, joita tuotantoteollisuuden alakohtainen keskittyminen vielä pahensi, ovat asteittain johtaneet siihen, että Malta on menettänyt ulkoisen kilpailukykynsä. Se vähensi vientiä ja kasvatti ulkoista alijäämää, joka oli vuonna 2005 noin 11 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vaikka tuotannontekijöiden kokonaistuottavuuden kasvuarvioissa kiteytyy tuotannontekijöiden laatuaspekti, Maltan viime vuosien heikon taloudellisen kasvun syynä näyttää olevan myös kokonaistuottavuuden hidas kasvu. Viime vuosina Maltan julkinen talous on ollut alijäämäistä Vaikka alijäämä suhteessa BKT:hen on supistunut eri toimien ansiosta vuodesta 1998, sopeutus ei ole aina ollut kestävää. Useimpina vuosina sopeutus saavutettiin kasvaneilla tuloilla, mutta viime aikoina siihen on päästy kuitenkin menojen hillinnällä, jonka pitäisi edistää kestävämpää vakauttamista. Vaikka viime vuosina on onnistuttu kokonaismenojen hallinnassa, jotkut esim. terveydenhoitoon ja sosiaaliturvaan liittyvät menoerät ovat olleet kasvussa vuosina 1998–2004.

Maltan liiallista alijäämää koskeva menettely

Neuvosto teki 5 päivänä heinäkuuta 2004 päätöksen, jonka mukaan Maltalla on 104 artiklan 6 kohdan mukainen liiallinen alijäämä. Samaan aikaan neuvosto antoi 104 artiklan 7 kohdan mukaisen suosituksen, jonka mukaan liiallinen alijäämä on korjattava vuoteen 2006 mennessä. Maltaa kehotettiin toteuttamaan joutuisaan varsinkin rakenteellisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on menojen järkiperäistäminen ja supistaminen. Neuvosto suositteli Maltalle myös, että velkasuhteen kasvu olisi pysäytettävä vuonna 2005 ja vähennettävä sitä siitä lähtien.

Neuvoston edellisestä ohjelmasta esittämä lausunto

Neuvosto antoi 14 päivänä maaliskuuta 2006 lausunnon edellisestä tarkistetusta lähentymisohjelmasta, joka kattoi vuodet 2005–2008. Neuvosto katsoi, että ”ohjelma on yleisesti ottaen asianmukainen, jotta liiallinen alijäämä voidaan korjata vuoteen 2006 mennessä”. Neuvosto kehotti Maltaa ”toteuttamaan tiukasti vuoden 2006 julkisen talouden toimenpiteet ja varmistamaan liiallisen alijäämän korjaaminen kyseisenä vuonna, varmistamaan tarkistetun lähentymisohjelman mukaisesti pysyvillä toimenpiteillä, että julkisen talouden vakauttamista kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu” sekä ”varmistamaan, että velkasuhde alenee kohti perustamissopimuksessa määrättyä 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen tyydyttävällä vauhdilla vuodesta 2006 alkaen” ja ”parantamaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä jatkamalla eläkeuudistuksen suunnittelua ja toteuttamista”.

Komission arvio lokakuun 2006 kansallisesta uudistusohjelmasta

Malta on esittänyt kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman, jonka täytäntöönpanosta toimitettiin kertomus 15 päivänä lokakuuta 2006. Maltan kansallisessa uudistusohjelmassa pidetään keskeisinä haasteina/painopisteinä seuraavia: julkisen talouden kestävyys, kilpailukyky, ympäristö, työllisyys ja koulutus. Komission tätä ohjelmaa koskevasta arviosta (joka hyväksyttiin osana joulukuussa 2006 esitettyä vuotuista seurantakertomusta[3]) kävi ilmi, että Malta edistyy hyvin kansallisen uudistusohjelmansa toteuttamisessa. Julkisen talouden kestävyyttä koskevien toimien toteuttaminen on edistynyt hyvin. Viranomaiset katsovat tämän olevan olennainen tekijä kasvun ja työllisyyden parantamisessa sekä euron käyttöön ottamisessa. Mikrotaloutta ja työllisyyttä koskeva edistyminen on vaatimattomampaa.

Ottaen huomioon havaitut vahvuudet ja heikkoudet suositettiin, että Malta toteuttaisi toimia kilpailun tehostamiseksi sekä valtiontuen vähentämiseksi ja uudelleen suuntaamiseksi, ihmisten houkuttelemiseksi työmarkkinoille, pimeää työvoimaa koskevan ongelman ratkaisemiseksi sekä vero- ja etuusjärjestelmien muuttamiseksi.

Keskeiset kohdat, joita on arvioitu Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan (vakausohjelmat) ja 9 artiklan 1 kohdan (lähentymisohjelmat) nojalla on arvioitu seuraavat seikat: ovatko ohjelman taustalla olevat taloutta koskevat oletukset realistisia; mikä on jäsenvaltioiden esittämä keskipitkän aikavälin tavoite ja onko sopeutusura sopiva; ovatko sopeutusuran suhteen toteutettavat ja/tai ehdotetut toimenpiteet riittäviä keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi suhdannekierron aikana; arvioitaessa keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa: toteutetaanko sopeutustoimia enemmän taloudellisesti hyvinä aikoina (taloudellisesti huonoina aikoina sopeutustoimia voidaan toteuttaa vähemmän) ja – euroalueen ja ERM II -jäsenvaltioiden osalta – pyrkiikö jäsenvaltio vuosittain parantamaan suhdannetasoitettua rahoitusasemaansa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen (viitearvo keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi); määriteltäessä keskipitkän aikavälin tavoitteeseen johtavaa sopeutusuraa (jäsenvaltiot, jotka eivät ole vielä saavuttaneet tavoitettaan) tai sallittaessa väliaikainen poikkeama keskipitkän aikavälin tavoitteesta (jäsenvaltiot, jotka ovat saavuttaneet tavoitteensa): sellaisten huomattavien rakenneuudistusten toteuttaminen, jotka tuovat suoria pitkäaikaisia kustannussäästöjä (myös potentiaalista kasvua lisäämällä) ja joilla on sen vuoksi todennettavissa oleva vaikutus julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen (edellyttäen, että säilytetään riittävä varmuusmarginaali, jolla varmistetaan, ettei 3 prosentin viitearvo suhteessa BKT:hen ylity, ja edellyttäen, että julkisen talouden rahoitusaseman odotetaan palaavan takaisin keskipitkän aikavälin tavoitteeseen ohjelmakaudella); erityistä huomiota on kiinnitettävä eläkeuudistuksiin, joilla otetaan käyttöön monipilarinen järjestelmä, johon sisältyy pakollinen täysin rahastoiva pilari; vastaako jäsenvaltion talouspolitiikka talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Ohjelmassa esitettyjen makrotaloudellisten oletusten realistisuutta arvioidaan komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen perusteella ja soveltaen yhteisesti sovittuja menetelmiä, joita käytetään potentiaalisen tuotannon ja suhdannetasoitettujen rahoitusasemien arvioinnissa. Arvioitaessa, vastaako ohjelma talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja, käytetään perustana vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyviä julkista taloutta koskevia talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja. Arviointi kattaa myös seuraavat: kuinka velkasuhde on kehittynyt ja miltä julkisen talouden kestävyys näyttää pitkällä aikavälillä. Näihin olisi vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2005 annetun neuvoston selvityksen mukaan kiinnitettävä riittävästi huomiota julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnassa. Komission 12 päivänä lokakuuta 2006 antamassa tiedonannossa määritellään, kuinka pitkän aikavälin kestävyyttä olisi arvioitava[4]; kuinka hyvin ohjelma on sopusoinnussa jäsenvaltion esittämän, kasvua ja työllisyyttä tukevan uudistetun Lissabonin strategian mukaisen kansallisen uudistusohjelman kanssa. Eurooppa-neuvostolle 7 päivänä kesäkuuta 2005 esittämiensä vuosien 2005–2008 julkista taloutta koskevien laajojen suuntaviivojen saatteessa Ecofin-neuvosto totesi, että kansallisten uudistusohjelmien olisi vastattava vakaus- ja lähentymisohjelmia; onko noudatettu käytännesääntöjä[5], joissa muun muassa määrätään vakaus- ja lähentymisohjelmien yhteisestä rakenteesta ja tietotaulukoista. |

- Suositus:

7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97

9 artiklan 3 kohdan mukainen NEUVOSTON LAUSUNTO Maltan tarkistetusta lähentymisohjelmasta vuosiksi 2006–2009

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97[6] ja erityisesti sen 9 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

5. Neuvosto tarkasteli 27 päivänä helmikuuta 2007 Maltan tarkistettua lähentymisohjelmaa, joka kattaa vuodet 2006–2009.

6. Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu pysyttelee ohjelmakaudella 3 prosentin tietämissä. Käytettävissä olevien tietojen perusteella se näyttää perustuvan suotuisiin kasvuoletuksiin vuonna 2007 ja sen jälkeen erittäin suotuisiin kasvuoletuksiin, erityisesti ulkoisen rahoitusaseman keskipitkän aikavälin optimistisen kehityksen vuoksi. Ohjelmassa ennustettua pienempi nettoviennin määrä keskipitkällä aikavälillä saattaa kasvattaa viime vuosina todettua ulkoista epätasapainoa.

7. Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaan julkisen talouden alijäämäksi arvioidaan 2,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, kun edellisen tarkistetun lähentymisohjelman tavoite oli 2,7 prosenttia. Vuoden 2006 ennustettu toteutuma on uudessa tarkistuksessa (2,6 % suhteessa BKT:hen) alle komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen ja vaikuttaa realistiselta äskettäin saatujen BKT:n kasvua koskevien tietojen ja valtiontalouden kassatietojen perusteella.

8. Tarkistetussa ohjelmassa esitetyllä julkisen talouden strategialla pyritään supistamaan alijäämä alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2006 ja julkisen talouden vakauttamiseen sen jälkeen. Tarkistuksessa ennustetaan julkisen talouden alijäämän supistuvan ja johtavan jotakuinkin tasapainoiseen julkiseen talouteen vuoteen 2009 mennessä. Korkotaakan ennustetun supistumisen myötä perusylijäämän odotetaan nousevan 3 ¼ prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2009 mennessä. Sopeutukseen pyritään leikkaamalla menoja lähes 5 ¾ prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen, mikä enemmän kuin kattaisi tulojen laskun melkein 3 ¾ prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen. Vaikka kokonaismenoja on onnistuttu hillitsemään, terveydenhoitomenot ovat jatkaneet kasvuaan viime vuosina. Alijäämää supistavia kertaluonteisia toimenpiteitä tullaan käyttämään vähemmän kuin viimeksi kuluneina vuosina. Ohjelmassa vahvistetaan yleisesti ottaen edellisessä tarkistuksessa suunniteltu julkisen talouden nimellinen sopeutus paljon suotuisamman makrotalouden skenaarion puitteissa.

9. Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun rakenteellisen alijäämän (eli suhdannetasoitetun julkisen talouden rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) odotetaan paranevan vuoden 2006 3 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen ½ prosentin alijäämään ohjelmakauden lopussa. Edellisen tarkistetun lähentymisohjelman tapaan ohjelmassa esitetään julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi tasapainoinen rakenteellinen rahoitusasema, jota ohjelmassa ei kuitenkaan pyritä saavuttamaan ohjelmakauden aikana. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arvioitu noin 1 ¾ prosentin alijäämäksi suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite sijoittuu euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä asetetulle vaihteluvälille ja heijastaa riittävästi velkasuhdetta ja keskimääräistä potentiaalista tuotannon kasvua pitkällä aikavälillä.

10. Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa vuonna 2007, mutta julkisen talouden toteutuma voi olla myöhempinä vuosina ennakoitua heikompi. Tämä johtuu tarkistuksen perustana olevasta vuodeksi 2007 ennustetusta BKT:n suotuisasta kasvusta ja erittäin suotuisasta makrotalouden skenaariosta vuosiksi 2008–2009 (vaikkakin kyseisiä vuosia koskevat verokertymäennusteet vaikuttavat varovaisilta). Vuoden 2007 jälkeisestä sopeutusstrategiasta ei myöskään anneta tarkkoja tietoja, mikä lisää julkisen talouden suunniteltuun vakautukseen liittyviä riskejä.

11. Tämän riskinarvioinnin perusteella näyttää siltä, että ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys on asianmukainen liiallisen alijäämän korjaamiseksi vuoteen 2006 mennessä, kuten neuvosto on suositellut. Se vaikuttaa myös tarjoavan riittävän varmuusmarginaalin, jotta alijäämän 3 prosentin raja-arvoa suhteessa BKT:hen ei ylitetä normaaleissa suhdannevaihteluissa vuodesta 2008 eteenpäin.Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeisinä vuosina vauhti, jolla julkista taloutta sopeutetaan ohjelmassa esitetyn keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamiseksi, on pitkälti vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen. Vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätään, että euroalueella ja ERM II -jäsenvaltioissa rakenteellista rahoitusasemaa olisi parannettava vuosittain vähimmäismäärällä, jonka ohjeena on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja että julkista taloutta olisi sopeutettava enemmän suhdannetilanteen ollessa hyvä ja vähemmän suhdannetilanteen ollessa huono.

12. Julkisen talouden bruttovelan arvioidaan olleen 68 ¼ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, joten velkasuhde ylittää sille perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Ohjelmassa velkasuhteen ennustetaan supistuvan ohjelmakaudella 8 ¾ prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Edellä mainittujen julkisen talouden tavoitteisiin liittyvien riskien vuoksi velkasuhde ei kuitenkaan todennäköisesti kehity yhtä suotuisasti kuin ohjelmassa ennustetaan. Tämän riskinarvioinnin perusteella velkasuhde näyttää supistuvan ohjelmakaudella riittävästi kohti viitearvoa.

13. Malta on hiljattain hyväksynyt eläkeuudistuksen, jolla pyritään sekä nostamaan todellista eläkeikää että eläkkeiden tasoa. Sen vuoksi ohjelmassa ennustetaan, että eläkemenot kasvavat ja johtavat ikääntymiseen liittyvien menojen suurempaan kasvuun, lähelle EU:n keskiarvoa. Terveydenhoitomenoja koskevat ennusteet osoittavat noin 1 ¾ prosenttiyksikön kasvua suhteessa BKT:hen pitkällä aikavälillä, jos nykyinen suuntaus säilyy, vaikkakin kasvu on aiempaa kehitystä jonkin verran hitaampaa. Nykyinen julkisen talouden rahoitusasema ei riittäisi varmistamaan sitä, että velka supistuu alle perustamissopimuksessa asetetun 60 prosentin viitearvon. Sen vuoksi julkisen talouden rahoitusaseman parantaminen ohjelman ennusteiden mukaisesti edistäisi julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvien riskien vähentämistä. Kaiken kaikkiaan Maltan julkisen talouden kestävyyteen näyttää liittyvän keskisuuria riskejä.

14. Lähentymisohjelma ei sisällä laadullista arviota siitä, miten kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanosta lokakuussa 2006 esitetty kertomus kaiken kaikkiaan vaikuttaa keskipitkän aikavälin finanssipoliittiseen strategiaan. Ohjelmassa esitetään kuitenkin järjestelmällisesti tietoja siitä, millaisia suoria julkisen talouden kustannuksia tai säästöjä aiheutuisi kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitelluista tärkeimmistä uudistuksista. Julkista taloutta koskevissa ennusteissa otetaan erityisesti huomioon, miten kansallisessa uudistusohjelmassa suunnitellut toimet vaikuttavat julkiseen talouteen. Lähentymisohjelmaan sisältyvät julkista taloutta koskevat toimet vaikuttavat kansalliseen uudistusohjelmaan sisältyvien toimien mukaisilta. Molemmissa ohjelmissa suunnitellaan erityisesti eläkeuudistuksen toteuttamista, ja lähentymisohjelmassa annetaan tarkempia tietoja kansallisessa uudistusohjelmassa ilmoitetusta verouudistuksesta.

15. Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on pitkälti vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen.

16. Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmasta puuttuu joitakin pakollisia ja vapaaehtoisia tietoja[7].

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että ohjelma soveltuu liiallisen alijäämän korjaamiseen vuoteen 2006 mennessä, ja hyvistä kasvunennusteista johtuen keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamisessa arvioidaan edistyttävän riittävästi sen jälkeen. Ohjelman mukainen velkasuhde näyttää supistuvan tyydyttävää tahtia kohti 60 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen. Julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseen liittyy kuitenkin riskejä vuodesta 2007 alkaen. Julkisen talouden rahoitusaseman säilyttäminen niin vankkana, että se kestää ennustetun voimakkaan kasvusuuntauksen mahdolliset takaiskut, on erityisen tärkeää äskettäin kasvaneen ulkoisen epätasapainon perusteella. Edellä olevan arvion perusteella kehotetaan, että Malta:

i) pyrkii edistymään riittävästi kohti keskipitkän aikavälin tavoitteita ja varmistamaan, että julkisen velan suhde BKT:hen supistuu vastaavalla tavalla, ja esittämään pitkän aikavälin finanssipolitiikan strategian, erityisesti menojen osalta;

ii) parantaa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä saavuttamalla keskipitkän aikavälin tavoitteen ja kehittämällä edelleen terveydenhoitojärjestelmän uudistusta ja täytäntöönpanoa, kun otetaan huomioon velkataso ja ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitu kasvu.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

BKT:n määrä (% muutos) | LO joulukuu 2006 | 2,2 | 2,9 | 3,0 | 3,1 | 3,1 |

KOM marraskuu 2006 | 2,2 | 2,3 | 2,1 | 2,2 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | 0,9 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | Tieto puuttuu |

YKHI-inflaatio (%) | LO joulukuu 2006 | 2,5 | 3,1 | 2,2 | 2,1 | 2,0 |

KOM marraskuu 2006 | 2,5 | 3,0 | 2,6 | 2,4 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 20066 | 2,8 | 3,1 | 2,5 | 1,9 | Tieto puuttuu |

Tuotantokuilu (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) | LO joulukuu 20061 | -2,8 | -2,1 | -1,3 | -0,3 | 0,9 |

KOM marraskuu 20065 | -2,1 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 20061 | -2,9 | -3,7 | -4,2 | -4,4 | Tieto puuttuu |

Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | -3,2 | -2,6 | -2,3 | -0,9 | 0,1 |

KOM marraskuu 2006 | -3,2 | -2,9 | -2,7 | -2,9 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | -3,9 | -2,7 | -2,3 | -1,2 | Tieto puuttuu |

Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | 0,8 | 1,1 | 1,1 | 2,5 | 3,2 |

KOM marraskuu 2006 | 0,8 | 0,9 | 0,7 | 0,6 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | 0,3 | 1,4 | 1,5 | 2,4 | Tieto puuttuu |

Suhdannetasoitettu julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 20061 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -0,8 | -0,2 |

KOM marraskuu 2006 | -2,4 | -2,3 | -2,3 | -2,7 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 20061 | -2,8 | -1,3 | -0,7 | 0,4 | Tieto puuttuu |

Rakenteellinen rahoitusasema2 (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 20063 | -3,8 | -2,9 | -2,0 | -1,0 | -0,4 |

KOM marraskuu 20064 | -4,0 | -3,5 | -2,5 | -2,7 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | -3,8 | -2,3 | -1,4 | 0,3 | Tieto puuttuu |

Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) | LO joulukuu 2006 | 74,2 | 68,3 | 66,7 | 63,2 | 59,4 |

KOM marraskuu 2006 | 74,2 | 69,6 | 69,0 | 68,6 | Tieto puuttuu |

LO tammikuu 2006 | 76,7 | 70,8 | 68,9 | 67,3 | Tieto puuttuu |

Huom. 1 Ohjelmassa esitettyihin tietoihin perustuvat komission yksiköiden laskelmat. 2(Edellisessä kohdassa tarkoitettu) suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. 3Ohjelman mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007, 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009; kaikki kyseiset toimenpiteet supistavat alijäämää). 4Komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteen mukaiset kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet (1,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006, 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2007 ja 0 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008; kaikki kyseiset toimenpiteet supistavat alijäämää). 5 Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 2,2 prosenttia vuonna 2005, 1,7 prosenttia vuonna 2006, 1,7 prosenttia vuonna 2007 ja 1,6 prosenttia vuonna 2008. 6 Vuoden 2006 LO:n luvut vastaavat vähittäishintaindeksiä. Lähde: Lähentymisohjelma (LO), komission yksiköiden syksyn 2006 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat |

[1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Kaikki tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Maltan viranomaiset toimittivat 7 päivänä joulukuuta 2006 Eurostatille BKT:tä vuodesta 1995 alkaen koskevaa uutta tietoa, joka osoittaa syyskuussa 2006 julkaistuihin lukuihin verrattuna, että nimellisen BKT:n tasoa on tarkistettu alaspäin noin 1 prosenttia vuosina 1996–2003. Nimellisen BKT:n arvoa on tarkistettu ylöspäin 0,4 prosenttia vuonna 2004 ja 0,9 prosenttia vuonna 2005, ja vuoden 2006 alkupuoliskolla tarkistus oli 1,1 prosenttia. Tarkistukset tehtiin Eurostatin tilastomenetelmien noudattamista koskevan säännöllisen arviointimenettelyn yhteydessä. Komissio on käyttänyt viimeisimpiä lukuja tarkistetun ohjelman arvioinnissaan.

[3] Komission tiedonanto kevään Eurooppa-neuvostolle Kasvua ja työllisyyttä koskevan uudistetun Lissabonin strategian täytäntöönpano – Tulosten vuosi , KOM(2006) 816, 12.12.2006.

[4] Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys EU:ssa , KOM(2006) 574, 12.10.2006, ja Euroopan komissio, talouden ja rahoituksen pääosasto (2006), The long-term sustainability of public finances in the European Union , European Economy nro 4/2006.

[5] Vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanoa koskevat vaatimukset sekä vakaus- ja lähentymisohjelmien muotoa ja sisältöä koskevat ohjeet , hyväksytty Ecofin-neuvostossa 11.10.2005.

[6] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1). Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[7] Erityisesti sektorikohtaisia rahoitusasemia, nettoluotonannon/-oton ennusteita verrattuna muuhun maailman vuosina 2006–2009 sekä työllisyyttä ja työn tuottavuutta tehtyinä työtunteina koskevat tiedot puuttuvat.