12. kehottaa Pakistanin viranomaisia lopettamaan Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston
määräämien Afganistaniin kohdistuvien pakotteiden mukaisesti kaikenlaisen sotilaallisen avun antamisenTalebanille, mukaan luettuna johtamisapu, värväys ja joukkojen siirrot ja huolehtimaan siitä, että naisia jauskonnollisia vähemmistöjä kohdellaan tasa-arvoisesti;
13. kehottaa neuvostoa vahvistamaan todellisen tahtonsa Taleban-hallinnon diplomaattiseksi eristämi-
seksi;
14. vaatii neuvostoa kiristämään Talebania ja sen edustajia koskevia rajoittavia toimenpiteitä, kunnes
nämä luopuvat väestönsä terrorisoimisesta;
15. vaatii neuvostoa ponnistelemaan ankarasti poliittisen rauhanratkaisun etsimiseksi neuvottelemalla ja
koordinoimalla diplomaattisia toimia Afganistanin naapurimaissa;
16. kehottaa jäsenvaltioita kieltäytymään muodostamasta tai jatkamasta mitään taloudellisia yhteyksiä
Taleban-hallintoon muun kuin humanitaarisen avun ollessa kyseessä ja tässä yhteydessä vahvistamaanpoliittista ja humanitaarista yhteistyötä Afganistanin naapurimaiden kanssa, jotka ovat Talebanin tukemanfundamentalistiterrorismin uhan alaisina;
17. kehottaa jäsenvaltioita käyttämään vaikutusvaltaansa Afganistanin naapurimaihin ja erityisesti Pakis-
taniin, jotta kaikki rauhaa vahingoittava häirintä saadaan loppumaan;
18. kehottaa neuvostoa hyväksymään uuden yhteisen kannan, jossa otetaan huomioon tilanteen muut-
tuminen ja joka osoittaa neuvoston halun toimia;
19. kehottaa komissiota toteuttamaan tarpeelliset toimenpiteet humanitaarisen hätäavun antamiseksi ja
huolehtimaan erityisesti siitä, että apua annetaan tasapuolisesti Afganistanin koko alueella;
20. kehottaa komissiota kiireellisesti toteuttamaan toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kaikkien osa-
puolien väestön huutavimmat tarpeet otetaan paikan päällä huomioon;
21. kehottaa komissiota tutkimaan, miten Dushanbehen voitaisiin nopeasti perustaa elintarvikehätäavun
varasto Pohjois-Afganistanin väestön auttamiseksi;
22. pyytää erityisesti Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita avustamaan turva-alueiden perustamisessa
pohjoisiin maakuntiin, joihin Taleban ei toistaiseksi ole onnistunut ulottamaan vaikutusvaltaansa;
23. kehottaa välittömästi panemaan täytäntöön Ottawan sopimuksen Afganistanin maaperällä ja anta-
maan EU:n erityisapua jalkaväkimiinojen hävittämiseksi maan koko alueelta;
24. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Yhdistyneiden
Kansakuntien turvallisuusneuvostolle, Taleban-viranomaisille, Afganistanin viralliselle hallitukselle ja Pakis-tanin, Saudi-Arabian, Yhdistyneiden Arabiemiirikuntien liiton, Intian, Kiinan, Venäjän, Iranin, Uzbekistaninja Tadžikistanin hallituksille.
12. Naisten osallistuminen konfliktien rauhanomaiseen ratkaisemiseen
A5-0308/2000
Euroopan parlamentin päätöslauselma naisten osallistumisesta konfliktien rauhanomaiseen ratkai-
semiseen (2000/2025(INI))
Euroopan parlamentti, joka
Udash ottaa huomioon 10. joulukuuta 1948 annetun YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen
sekä 14.Udash25. kesäkuuta 1993 järjestetyssä ihmisoikeuksien maailmankonferenssissa annetun Wieninjulistuksen ja toimintaohjelman, erityisesti kohdat I 28-29 ja II 38, jotka koskevat järjestelmällisiä rais-kauksia, seksiorjuutta ja pakotettua raskaaksi saattamista aseellisten konfliktien aikana,C 228/186 FI13.8.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 30. marraskuuta 2000
Udash ottaa huomioon 18. joulukuuta 1979 tehdyn YK:n yleissopimuksen kaikkinaisen naisten syrjinnän
poistamisesta (CEDAW), 20. joulukuuta 1993 annetun YK:n julistuksen naisiin kohdistuvan väkivallanpoistamisesta sekä 20. marraskuuta 1989 tehdyn YK:n lasten oikeuksien yleissopimuksen,
Udash ottaa huomioon 10. joulukuuta 1984 tehdyn, kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halven-
tavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen YK:n yleissopimuksen sekä YK:n yleiskokouksessa 14. joulu-kuuta 1974 annetun julistuksen 3318 lasten ja naisten suojelusta kriisitilanteissa ja aseellisissa konflik-teissa, erityisesti sen 4 kohdan, jossa vaaditaan tehokkaita toimia naisiin kohdistuvan vainon,kidutuksen, väkivallan ja halventavan kohtelun torjumiseksi,
Udash ottaa huomioon 17. syyskuuta 1999 annetun YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1265 sivii-
lien suojelusta aseellisissa konflikteissa, erityisesti sen 14 kohdan, jossa rauhanturvaamiseen ja rauhan-rakentamiseen osallistuvalta YK:n henkilöstöltä vaaditaan asianmukaista koulutusta ihmisoikeuslainsää-dännössä, myös sukupuolinäkökohtia koskevissa säännöksissä,
Udash ottaa huomioon 15. joulukuuta 1975 annetun YK:n yleiskokouksen päätöslauselman 3519 naisten
osallistumisesta kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden lujittamiseen ja YK:n yleiskokouksessa 3. joulu-kuuta 1982 annetun julistuksen 37/63 naisten osallistumisesta kansainvälisen rauhan ja yhteistyönedistämiseen, erityisesti sen 12 kohdan käytännön toimista, joilla lisätään naisten osallistumista rau-hanponnisteluihin,
Udash ottaa huomioon Pekingissä 4.Udash15. syyskuuta 1995 pidetyssä YK:n neljännessä naisten maailmankon-
ferenssissa annetun julistuksen ja toimintaohjelman, erityisesti suurta huolta aiheuttavan, naisia jaaseellisia selkkauksia koskevan E-kohdan, sekä 5.Udash9. kesäkuuta 2000 pidetyn YK:n Peking+5-erityis-kokouksen loppuasiakirjan tulevista toimista ja aloitteista Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman täy-täntöönpanemiseksi, erityisesti 13 kohdan naisten kohtaamista esteistä tasavertaisessa osallistumisessarauhanrakennusponnisteluihin ja 124 kohdan miesten ja naisten yhtäläisestä osallistumisesta rauhan-turvaamistehtäviin ja rauhanneuvotteluihin (50% miehiä ja 50% naisia),
Udash ottaa huomioon Roomassa 1998 laaditun kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) perussäännön ja
erityisesti sen 7 ja 8 artiklan, joissa raiskaus, seksiorjuus, pakotettu raskaaksi saattaminen, pakkosteri-lisaatio ja muunlainen seksuaalinen väkivalta määritellään rikoksiksi ihmisyyttä vastaan ja sotarikok-siksi ja samalla yhdeksi kidutuksen muodoksi ja vakavaksi sotarikokseksi, riippumatta siitä, tapahtu-vatko ne järjestelmällisesti vai satunnaisesti, ja siitä, tapahtuvatko ne kansainvälisten vai sisäisten
konfliktien aikana,
Udash ottaa huomioon vuonna 1949 tehdyt Geneven yleissopimukset ja vuonna 1977 laaditut lisäpöytäkir-
jat, joissa todetaan, että naisia on suojeltava raiskauksilta ja kaikenlaiselta seksuaaliselta väkivallalta,
Udash ottaa huomioon ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamisesta vuonna 1950 tehdyn Euroopan
yleissopimuksen ja erityisesti sen 3 ja 4 artiklan, joissa kielletään epäinhimillinen kohtelu tai rankaise-minen ja kidutus sekä orjuuttaminen,
Udash ottaa huomioon Euroopan neuvoston 20. joulukuuta 1995 hyväksymän päätöslauselman sukupuoli-
näkökohtien sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön, erityisesti sen 19 kohdan, jossa korostetaan, ettäsukupuolinäkökulma on otettava huomioon hätäoperaatioissa ja kriisien ennaltaehkäisyssä,
Udash ottaa huomioon YK:n Millennium-foorumissa 26. toukokuuta 2000 annetun julistuksen ja toiminta-
ohjelman YK:n aseman vahvistamisesta 2000-luvulla, erityisesti sen B-osaston 11 kohdan sukupuoli-näkökohtiin liittyvän koulutuksen antamisesta kaikille rauhanturvatehtäviin osallistuville henkilöille,
Udash ottaa huomioon 2. maaliskuuta 2000 antamansa päätöslauselman naisten osallistumisesta päätöksen-
tekoon(
1), erityisesti sen johdanto-osan I kappaleen ja 14 kohdan naisten osallistumisesta rauhantur-
vaamiseen, rauhanrakentamiseen ja konfliktien ennaltaehkäisyyn,
(1) Hyväksytyt tekstit, kohta 7.13.8.2001 FI C 228/187 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 30. marraskuuta 2000
Udash ottaa huomioon 13. huhtikuuta 1984 antamansa päätöslauselman(1) pakolaisten oikeusasemasta teh-
dyn Geneven yleissopimuksen soveltamisesta, erityisesti sen 1 ja 2 kohdan, joissa vaaditaan pakolais-aseman myöntämistä naisille, jotka ovat joutuneet väkivaltaisen tai epäinhimillisen kohtelun uhreiksisen vuoksi, että heidän katsotaan rikkoneen yhteiskuntansa moraalisia arvoja,
Udash ottaa huomioon 17. joulukuuta 1992 antamansa päätöslauselman(
2) naisten raiskauksista entisessä
Jugoslaviassa, erityisesti sen 2 kohdan, jossa vaaditaan raiskauksen tunnustamista sotarikokseksi jarikokseksi ihmisyyttä vastaan,
Udash ottaa huomioon 11. maaliskuuta 1993 antamansa päätöslauselman(
3) naisten raiskauksista entisessä
Jugoslaviassa, erityisesti sen 14 kohdan, jossa raiskauksien uhreiksi joutuneille naisille vaaditaan asian-mukaista lääketieteellistä tukea, erityisesti mahdollisuutta raskauden keskeytykseen naisen niin halu-tessa,
Udash ottaa huomioon sukupuoleen perustuvista ihmisoikeusrikkomuksista 26.Udash27. kesäkuuta 1995 järjes-
tämänsä julkisen kuulemistilaisuuden tulokset ja raiskauksien muodossa Bosniassa tapahtuneista sota-rikoksista 18. helmikuuta 1993 järjestämänsä julkisen kuulemistilaisuuden tulokset, erityisesti tunnus-tuksen siitä, että pakolaisasema mullistaa naisten elämän, sekä pyynnön rahallisen korvauksenmaksamisesta aseellisissa selkkauksissa raiskauksien uhreiksi joutuneille naisille,
Udash ottaa huomioon työjärjestyksen 163 artiklan,Udash ottaa huomioon naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietinnön (A5-0308/2000),
A. ottaa huomioon, ettei seksuaalista väkivaltaa pidetä Geneven yleissopimuksessa ”vakavana rikoksena”
tai erityisenä kidutuksen muotona, jolloin on epäselvää, katsotaanko seksuaalinen väkivalta aina sota-rikokseksi,
B. katsoo, että naiset osoittavat erityistilanteissa voimaa, lujuutta ja joustavuutta, että he havaitsevat epä-
kohtia ja ovat valmiita käynnistämään aloitteita perheittensä ja yhteiskunnan hyväksi ja edistävät näinmyönteisiä muutoksia,
C. ottaa huomioon, että lasten ja naisten suojelusta kriisitilanteissa ja aseellisissa konflikteissa annettu
YK:n yleiskokouksen julistus 3318 on teknisesti epämääräinen, sillä siinä ei mainita seksuaalista väki-valtaa tai pakolaisnaisten erityistarpeita,
D. ottaa huomioon, että 4/5 maailman pakolaisista on naisia ja lapsia ja että 90 prosenttia sodan uhreista
on nykyään siviiliväestön jäseniä, etupäässä naisia ja lapsia,
E. ottaa huomioon, että raiskaukset ja seksuaalinen väkivalta ovat osoittautuneet erittäin yleisiksi esi-
merkiksi Kenian ja Tansanian pakolaisleireillä,
F. ottaa huomioon, että raiskausta on kautta aikojen käytetty sota-aseena, viimeksi entisessä Jugoslaviassa,
Sudanissa, Liberiassa, Ugandassa, Perussa, Sri Lankassa, Kambodžassa, Somaliassa, Ruandassa, Bangla-deshissa sekä muissa konflikteissa,
G. ottaa huomioon, että monesta eri tutkimuksesta käy ilmi, että miespuolisten sotilaiden liikekannalle-
pano Udash sekä taistelu- että rauhanturvaamisoperaatioissa Udash lisää osaltaan sotilastukikohtien ja -leirienliepeillä tapahtuvaa prostituutiota, mistä seuraa lapsiprostituution lisääntyminen ja sukupuolitautienleviäminen,
H. ottaa huomioon, että aseistautuneet ryhmittymät eri konflikteissa ympäri maailmaa, kuten Liberiassa,
Sierra Leonessa ja Sudanissa, ovat siepanneet nuoria tyttöjä ja naisia ja pakottaneet heidät seksiorjiksi,
I. ottaa huomioon, että sodissa raiskauksien uhreiksi joutuneet naiset joutuvat usein oman paikallisen
yhteisönsä hylkimiksi eivätkä he useinkaan saa terveydenhuoltoa tai psykologista hoitoa traumaansa,
(1) EYVL C 127, 14.5.1984, s. 137.
(2) EYVL C 21, 25.1.1993, s. 158.
(3) EYVL C 115, 26.4.1993, s. 149.C 228/188 FI13.8.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 30. marraskuuta 2000
J. ottaa huomioon, että useita Euroopan unionin jäsenvaltioista peräisin olevia rauhanturvaajia on ero-
tettu YK:n tehtävistä heidän syyllistyttyään seksuaaliseen väkivaltaan Somaliassa ja Mosambikissa,
K. ottaa huomioon, että vain neljä Euroopan unionin jäsenvaltiota (Belgia, Ranska, Italia ja Luxemburg)
on ratifioinut Roomassa laaditun kansainvälisen rikostuomioistuimen (ICC) perussäännön, vaikka senvoimaantuloon tarvitaan 60 valtion ratifiointi,
L. ottaa huomioon, että aseelliset selkkaukset, yhteiskunnallis-taloudellisen järjestelmän romahtaminen ja
köyhyyden lisääntyminen johtavat naiskaupan kasvamiseen konfliktialueilla,
M. ottaa huomioon, että naisten rauhanaloitteet usein yhdistävät konfliktien eri osapuolia Udash kuten Lähi-
idässä, Kyproksella ja Pohjois-Irlannissa Udash ja niihin ryhdytään usein suurella riskillä äärimmäisen konf-
liktiherkillä alueilla, kuten Sudanissa, Libanonissa ja Venäjällä,
N. ottaa huomioon, että naisten osuus aseellisten konfliktien lopettamiseen tähtäävissä neuvotteluissa ja
diplomaattisissa toimissa on usein marginaalinen tai heidät on syrjäytetty niistä, kuten tapahtui esi-merkiksi Burundin, Tadžikistanin ja viimeksi Kosovon rauhanneuvotteluissa,
O. ottaa huomioon, että naisten oikeudet, prioriteetit ja edut sivuutetaan usein virallisissa rauhanneuvot-
teluissa,
P. ottaa huomioon, että naisten täysimääräinen osallistuminen päätöksentekoon, konfliktien ehkäisemi-
seen ja ratkaisuun sekä rauhanaloitteisiin on keskeisen tärkeää; katsoo, että 1990-luvulle asti vainpieni määrä naisia on osallistunut rauhanturvatehtäviin ja että naisten osallistuminen rauhanturvaope-raatioiden ei-sotilaallisiin, sotilaallisiin ja poliisiyksikköihin on lisääntynyt; tämä on parantanut suhteitapaikallisiin yhteisöihin, mikä onkin välttämätöntä kestävän rauhan aikaansaamiseksi,
Q. ottaa huomioon, että avunantajat keskittyvät sotilaallisten joukkojen ja sotivien ryhmien demobilisoin-
nin yhteydessä yleensä miesten tarpeisiin, jolloin naiset usein syrjäytetään jälleenrakennukseen liitty-vistä apu- ja kehitysohjelmista,
R. ottaa huomioon, että tyttösotilaiden, jotka joutuvat usein raiskauksen uhriksi, joita käytetään seksior-
jina, jotka tulevat tahtomattaan raskaiksi ja kärsivät sukupuolitaudeista ja/tai aidsista, tarpeita eiyleensä sisällytetä demobilisointialoitteisiin,
S. korostaa, että kestävän rauhan saavuttaminen riippuu monessa suhteessa paikallisten yhteisöjen osal-
listumisesta rauhanprosesseihin, jotka ovat legitiimejä vain, jos naiset osallistuvat niihin tasavertaisestiyhdessä miesten rinnalla, ja että kansainvälisellä yhteisöllä on rauhanprosessissa ratkaiseva tehtävätukea kansalaisyhteiskunnan verkostoja, joilla voidaan liittää toisiinsa paikallisia, kansallisia ja kansain-välisiä aloitteita,
I. Sodan jalkoihin joutuneen väestön suojelu
1. tuomitsee järjestelmälliset raiskaukset, pakotetun raskaaksi saattamisen, seksiorjuuden ja kaikki suku-
puoleen perustuvat väkivallan muodot aseellisissa konfliktitilanteissa;
2. tuomitsee rauhanturvaoperaatioihin osallistuneiden sotilaiden tekemät seksuaalirikokset;3. tuomitsee yleisesti lapsisotilaiden käytön, riippumatta siitä, kumpaa sukupuolta nämä ovat;4. kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään tarvittaviin toimiin neljännen Geneven pöytäkirjan 147 artiklan
muuttamiseksi, jotta raiskaukset, pakotettu raskaaksi saattaminen, seksiorjuus, pakkosterilointi ja muut sek-suaalisen väkivallan muodot voitaisiin määritellä Geneven sopimusten vastaisiksi vakaviksi rikkomuksiksi;13.8.2001 FI C 228/189 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 30. marraskuuta 2000
5. kehottaa jäsenvaltioita ratifioimaan Rooman perussäännön, jolla perustetaan kansainvälinen rikostuo-
mioistuin ja jossa tunnustetaan virallisesti, että raiskaus, pakotettu raskaaksi saattaminen, pakkosterilointi,seksiorjuus ja muut seksuaalisen väkivallan muodot ovat rikoksia ihmisyyttä vastaan ja sotarikoksia ja näinollen myös kidutuksen eri muotoja ja vakavia sotarikoksia, riippumatta siitä, tapahtuvatko ne järjestelmälli-sesti vai ei;
6. kehottaa jäsenvaltioita ryhtymään toimiin naisten asemaa käsittelevässä YK:n toimikunnassa sekä
edistämään naisten ja lasten suojelusta hätätilanteissa ja aseellisissa konflikteissa annetun julistuksen sisällönajantasaistamista siten, että siinä käsitellään seksuaalista väkivaltaa ja pakolaisnaisten erityistarpeita;
7. pyytää jäsenvaltioita ryhtymään YK:ssa toimiin sen varmistamiseksi, että aseellisten konfliktien alu-
eella olevia naisia varten nimitetään erityistarkkailija;
8. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita antamaan rauhaa ja turvallisuutta koskevissa aloitteissaan suku-
puolinäkökohtiin liittyvää valistusta ja tässä tarkoituksessa
a) antamaan koulutusta konfliktien ratkaisuun ja rauhanrakentamiseen liittyvissä sukupuolinäkökohdissa
niille työntekijöille, jotka vastaavat päämajojen ja kenttätoimistojen toimintamenetelmistä konflikti-tilanteissa,
b) hyödyntämään kenttätoimistoissa paikallista sukupuolinäkökohtien asiantuntemusta,
c) edistämään tutkimusta aseellisten konfliktien aikana ja niiden jälkeen tapahtuvan sukupuoleen perus-
tuvan väkivallan kehittymisestä,
d) määräämään sotilaskoulutuksen aikaisessa vaiheessa toteutettavasta, tiettyjä käyttäytymistapoja koske-
vasta koulutuksesta, jotta naisten kunnioittaminen toteutuisi ja armeijassa vallitsisi myötämielinenasenne naisia kohtaan,
e) varmistamaan, että naiskaupan vastaiset toimet sisältyvät tällaisiin konfliktialueilla käynnistettäviin
aloitteisiin;
9. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita sisällyttämään sukupuolinäkökulman pakolaisleirien suunnitte-
luun niiden rahoitusta silmällä pitäen ja tässä tarkoituksessa
a) varmistamaan, että kaikki niiden rahoittamat aloitteet ovat sopusoinnussa pakolaisnaisia koskevien
kansainvälisten sopimusten ja normien kanssa, esimerkiksi YK:n pakolaisasiain päävaltuutetun suunta-viivojen kanssa, jotka koskevat pakolaisnaisten suojelua ja pakolaisiin kohdistuvan seksuaalisen väki-vallan torjuntaa ja vastatoimenpiteitä,
b) suojelemaan pakolaisia ja omassa maassaan siirtymään joutuneita naisia ja lapsia mahdolliselta seksu-
aaliselta hyväksikäytöltä ottamalla käyttöön varotoimia heti leireihin asettautumisesta lähtien,
c) takaamaan pakolaisnaisten itsemääräämisoikeus antamalla heille asianmukaiset taloudelliset mahdolli-
suudet ja oikeus osallistua tasavertaisesti miesten kanssa pakolaisleirien pakolaiskomiteoihin ja muihinpäätöksentekoelimiin,
d) varmistamaan turvalliset paluuolosuhteet naisille ja tytöille, jotka ovat palaamassa alkuperäalueilleen;
10. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita asettamaan käyttöön riittävästi varoja, jotta konfliktialueilla
raiskauksen tai seksuaalisen väkivallan uhreiksi joutuneille voidaan antaa psykologista hoitoa ja mahdolli-suus raskauden keskeyttämiseen tai lapsen synnyttämiseen diskreeteissä oloissa ja jotta näiden rikostentodistajia voidaan suojella;
11. kehottaa komissiota osoittamaan 216 miljoonan euron suuruisesta pakolaisrahastosta tietyn pro-
senttiosuuden pakolaisten vastaanottokeskuksissa toimivien virkamiesten, poliisien ja terveydenhoitohenki-lökunnan koulutukseen, jotta he kykenevät täyttämään pakolaisnaisten erityistarpeet;
12. kehottaa jäsenvaltioita sisällyttämään sukupuolinäkökohdat pakolaispolitiikkaansa ja tässä tarkoituk-
sessa
a) myöntämään tietyissä tilanteissa väliaikaisen pakolaisen statuksen aseellisissa konflikteissa taikka mie-
hitys- tai siirtymävaiheen aikana raiskauksen tai muun seksuaalisen väkivallan uhriksi joutuneille nai-sille,C 228/190 FI13.8.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 30. marraskuuta 2000
b) järjestämään raiskauksen uhreille mielenterveyspalveluja ja tarjoamaan heille käytännön apua sen
mukaisesti, mitä parlamentti esitti edellä mainitun 11. maaliskuuta 1993 antamansa päätöslauselman14 kohdassa,
c) varmistamaan, että pakolaisleireillä tai pakolaisten vastaanottokeskuksissa on erilliset tilat naisille ja
miehille, jotka eivät ole keskenään sukulaisia, ja että naisten osastoilla työskentelevä henkilökunta onperehtynyt sukupuolinäkökohtiin;
II. Kansainväliset ponnistelut aseellisten selkkausten ehkäisemiseksi ja ratkaisemiseksi
13. kehottaa jäsenvaltioita edistämään naisten tasavertaista osallistumista miesten rinnalla konfliktien
ratkaisuun diplomaattiteitse sekä jälleenrakennusaloitteisiin kaikilla tasoilla, ja tässä tarkoituksessa
a) rekrytoimaan enemmän naisia jäsenvaltioiden diplomaattiyksikköihin,b) järjestämään jäsenvaltioiden diplomaattihenkilökuntaan kuuluville naisille koulutusta neuvottelu- ja
välitystehtävissä tarvittavissa taidoissa ja laatimaan luetteloita rauhaan ja turvallisuuteen liittyviin teh-
täviin pätevistä naisista,
c) nimittämään enemmän naisia kansainvälisiin diplomaattisiin tehtäviin, erityisesti senioritehtäviin (YK:n
erityisedustajiksi, rauhankomissioihin, tarkastusmatkoille jne.),
d) lisäämään naisten prosentuaalista osuutta kansallisiin, alueellisiin ja kansainvälisiin, rauhaa ja turvalli-
suutta käsitteleviin kokouksiin osallistuvissa valtuuskunnissa sekä virallisissa rauhanneuvotteluissa,
e) vaatimaan kansainvälisiä diplomaattisia ryhmiä kuulemaan järjestelmällisesti paikallisia naisten rauhan-
ryhmiä ja -järjestöjä, ja varmistamaan, että naisten ongelmat ja prioriteetit otetaan huomioon viralli-sessa rauhanprosessissa;
14. kehottaa neuvostoa ja jäsenvaltioita lisäämään sukupuolinäkökohtiin liittyvää valistustyötä niissä
rauhanoperaatioissa ja turvallisuus- ja jälleenrakennusoperaatioissa, joihin ne osallistuvat, ja tässä tarkoituk-
sessa
a) sisällyttämään sukupuolinäkökohtien analysoinnin kaikkien ulkoisten interventioiden suunnitteluun ja
toteutukseen ja analysoimaan erityisesti, missä määrin naisten sosiaalinen, taloudellinen ja poliittinenmarginalisoituminen lisääntyy konfliktien takia, sekä mahdollisuuksia parantaa naisten asemaa muut-tuneessa tilanteessa,
b) varmistamaan, että koko sotilaallinen henkilöstö Udash sekä miehet että naiset Udash ja erityisesti rauhanra-
kentamiseen, rauhanturvaamiseen ja rauhaanpakottamiseen osallistuvat henkilöt ovat saaneet perus-teellisen koulutuksen sukupuolinäkökohdissa,
c) varmistamaan, että viranomaiset ja ihmisoikeustarkkailijat seuraavat rauhanturvaajien työtä, jotta taa-
taan kansainvälisen oikeuden noudattaminen;
15. korostaa, että nykyiset konfliktit vaativat turvautumista yhä enemmän ei-sotilaalliseen kriisinhallin-
taan, mikä tarkoittaa, että rauhanturvaajilta vaaditaan uusia ei-sotilaallisia taitoja, jotka auttavat paranta-
maan naisten mahdollisuuksia, ja kehottaa jäsenvaltioita ja neuvostoa
a) huolehtimaan siitä, että niihin sovittelua, rauhanturvaamista, rauhaanpakottamista, rauhanrakentamista
ja konfliktien ennaltaehkäisyä koskeviin tehtäviin, myös tutkinta- ja tarkkailutehtäviin, joihin jäsenval-tiot osallistuvat, rekrytoidaan myös naisia,
b) varmistamaan, että rauhanturvaoperaatioihin osallistuviin naisiin sovelletaan tiukasti YK:n normeja ja
kansainvälisiä ihmisoikeusperiaatteita eikä syrjiviä paikallisia rajoituksia,
c) edistämään naisista koostuvien tarkastus- ja avustusryhmien käyttämistä, jotta voidaan reagoida seksu-
aaliseen väkivaltaan ja muihin tilanteisiin eri kulttuuriyhteyksistä riippuen;13.8.2001 FI C 228/191 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 30. marraskuuta 2000
16. korostaa, että syvien konfliktien sovittelu tarjoaa erinomaisen mahdollisuuden luoda puitteet
demokraattiselle ja oikeudenmukaiselle yhteiskunnalle ja kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tässä tarkoi-tuksessa edistämään naisten tasa-arvon perustuslaillista suojelua rauhansopimuksia laadittaessa;
III. Paikallisten yhteisöjen osallistuminen aseellisten konfliktien ehkäisyyn ja ratkaisemiseen
17. huomauttaa, että useimmat naiset on perinteisesti yhdistetty väkivallattomuuteen, ja naisten elämä ja
arvojärjestelmät ovat yhteydessä elämän suojelemiseen, vuoropuheluun, sovintoon, neuvotteluihin, erimie-lisyyksien ratkaisemiseen rauhanomaisin keinoin, arvoihin, jotka voivat tarjota vaihtoehdon nykyiselle väki-vallan kulttuurille ja joille voi rakentaa uuden, rauhaan perustuvan kulttuurin, kaikentasoisen vuoropuhe-lun turvaamiseen, maapallon luonnonvarojen oikeudenmukaiseen jakoon ja kaikenlaisten eroavaisuuksienkunnioittamiseen, olivatpa ne rodullisia, uskonnollisia tai poliittisia;
18. korostaa paikallisten tahojen aktiivisen osallistumisen merkitystä rauhan- ja sovitteluprosesseissa ja
kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota
a) kannustamaan kansalaisjärjestöjen perustamiseen ja vahvistamiseen, mukaan lukien naisjärjestöt, jotka
toimivat selkkausten ehkäisemisen ja selkkausten jälkeisen rauhan- ja jälleenrakennustyön alalla,
b) edistämään naisjärjestöjen valistusta konfliktien väkivallattomassa ratkaisussa;
19. kehottaa jäsenvaltioita ja komissiota edistämään järjestelmällisesti naisten osallistumista virallisiin
konfliktienratkaisuprosesseihin ja tässä tarkoituksessa
a) kannustamaan sotivia ryhmittymiä ottamaan naisia mukaan rauhanneuvotteluryhmiin,
b) varmistamaan, että sukupuolten eriarvoisuudesta ja sen vaikutuksista keskustellaan järjestelmällisesti
kaikilla neuvottelualoilla,
c) varmistamaan rauhanprosessin perusteellisen juurruttamisen vaatimalla sotivia ryhmittymiä ottamaan
rauhanneuvotteluryhmiin mukaan kansalaisyhteiskunnan edustajia,
d) tukemaan rauhanneuvottelujen sisältöä koskevia yleisiä tiedotuskampanjoita ja keskusteluja;
20. kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita varmistamaan, etteivät epäasianmukaiset demobilisointi- ja jäl-
leenrakennusaloitteet marginalisoi yleensäkin heikoimmassa asemassa olevia naisia, joilla on usein ratkai-seva rooli yhteiskunnan jälleenrakentajina, ja tässä tarkoituksessa
a) edistämään eri alueilla konfliktien jälkeen tapahtuvaa julkista keskustelua sukupuoleen perustuvasta
väkivallasta sen uusiutumisen ehkäisemiseksi,
b) varmistamaan, että sekä naiset että miehet hyötyvät jälleenrakennusaloitteista ja ettei varsinkaan entisiä
naissotilaita suljeta pois demobilisointiohjelmista eikä heidän asemaansa niissä heikennetä,
c) osoittamaan demobilisointiin ja jälleenrakennukseen tarkoitetuista varoista tietyn prosenttiosuuden
naisten poliittisen ja taloudellisen aseman vahvistamiseen,
d) kiinnittämään demobilisointialoitteissa erityistä huomiota tyttösotilaiden erityisiin kuntoutustarpeisiin;
21. pyytää komissiota ja neuvostoa tiedottamaan Euroopan parlamentille vuosittain tämän päätöslausel-
man perusteella käynnistettävien ohjelmien ja aloitteiden edistymisestä;C 228/192 FI13.8.2001 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 30. marraskuuta 2000
22. pyytää neuvostoa, komissiota ja YK:n pääsihteeriä sisällyttämään rauhaa ja turvallisuutta koskevia
aloitteita käsitteleviin selontekoihin luvun, jossa paneudutaan sukupuolinäkökohtiin;
*
**
23. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja YK:n pääsihtee-
rille.
13. Kotitaloustyön sääntely
A5-0301/2000
Euroopan parlamentin päätöslauselma epävirallisen talouden piirissä tehtävän kotitaloustyön sään-
telystä (2000/2021(INI))
Euroopan parlamentti, joka
Udash ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 137 artiklan 1 kohdan viidennen luetelmakohdan,
Udash ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen nro 177 kotityöstä,
Udash ottaa huomioon Kansainvälisen työjärjestön maailmanlaajuisen ammattiluokituksen ISCO-88,
Udash ottaa huomioon 4. marraskuuta 1999 antamansa päätöslauselman komission luonnoksesta yhteiseksi
työllisyysraportiksi 1999 (SEC(1999) 1386 Udash C5-0215/1999)(1),
Udash ottaa huomioon 21. syyskuuta 2000 antamansa päätöslauselman komission tiedonannosta pimeästä
työstä (KOM(1998) 219 Udash C4-0566/1998 Udash 1998/2082(COS))(2),
Udash ottaa huomioon työjärjestyksen 163 artiklan,
Udash ottaa huomioon naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietinnön (A5-0301/2000),
A. ottaa huomioon, että käsitettä ”kotitaloustyö” ei ole määritelty,
B. ottaa huomioon, että naisten osuus työvoimasta lisääntyy jatkuvasti,
C. ottaa huomioon vaikeudet arvioida harmaan talouden ja pimeän kotitaloustyön laajuutta,D. ottaa huomioon pimeän työn merkittävät vaikutukset valtioiden talouteen ja yksityishenkilöiden tuloi-
hin,
E. ottaa huomioon, että ominaislaatunsa vuoksi kotitaloustyölle tyypillisiä piirteitä ovat joustavat tai epä-
säännölliset työajat sekä työskenteleminen useille työnantajille vähimmäispalkkaa vastaan ja yleensäpimeästi,
F. ottaa huomioon sellaisten kotitalouksien suuren määrän, joissa molemmat vanhemmat tekevät koko-
päivätyötä,
G. ottaa huomioon yksinhuoltajaperheiden määrän lisääntymisen,
H. ottaa huomioon, että kotitaloustyön kysyntää ovat lisänneet perhe- ja työolosuhteiden, ajankäytön ja
sekä naisten että miesten kiinnostuksen kohteiden muuttuminen,
(1) EYVL C 158, 7.6.2000, s. 43.
(2) Hyväksytyt tekstit, kohta 13.13.8.2001 FI C 228/193 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Torstai 30. marraskuuta 2000