Alueiden komitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja – yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisten puitteiden edistämisestä"



Virallinen lehti nro C 192 , 12/08/2002 s. 0001 - 0005



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Vihreä kirja - yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisten puitteiden edistämisestä" (2002/C 192/01) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission vihreän kirjan yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisten puitteiden edistämisestä (KOM(2001) 366 lopullinen), ottaa huomioon komission 25. heinäkuuta 2001 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon työvaliokuntansa 13. kesäkuuta 2000 tekemän päätöksen antaa lausunnon valmistelu valiokunta 5:n "sosiaalipolitiikka, kansanterveys, kuluttajansuoja, tutkimus, matkailu" tehtäväksi, ottaa huomioon Lissabonissa ja Nizzassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmät, joissa korostetaan yritysten sosiaalisen vastuun merkitystä työllisyyden kannalta sekä sen tärkeyttä sopeutettaessa työoloja uuteen talouteen; se voi myös edistää tavoitetta rakentaa dynaaminen, kilpailukykyinen ja yhtenäinen osaamistalous, ottaa huomioon valiokunta 5:n marraskuun 19. päivänä 2001 hyväksymän lausuntoluonnoksen CdR 345/2001 rev., jonka esittelijät olivat Constance Hanniffy (IRL/EPP), Offalyn kreivikunnanvaltuutettu, Midlandsin aluevaltuutettu sekä Martine Buron(1) (F/PSE), Châteaubriantin kaupunginvaltuutettu, ja katsoo, että vaikka yritysten sosiaalisen vastuun käsitettä ovat tähän saakka ajaneet lähinnä suuryritykset, kaikilla yrityksillä - mukaan lukien pk-yritykset, julkinen sektori ja alue- ja paikallisviranomaiset - on mahdollisuuksia kehittää sosiaalisesti entistä vastuullisempia käytäntöjä, ja että sosiaalinen vastuu merkitsee enemmän kuin kaikkien lakisääteisten velvoitteiden täyttämistä, hyväksyi 13. ja 14. maaliskuuta 2002 pitämässään 43. täysistunnossa (14. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. 1. Alueiden komitean yleiskommentit 1.1. Alueiden komitea pitää vihreää kirjaa tervetulleena ja tärkeänä askeleena kohti sosiaalisesti vastuullista, osallisuutta edistävää ja kilpailukykyistä Eurooppaa. Sen avulla on määrä käynnistää keskustelu siitä, kuinka Euroopan unioni voi edistää yritysten sosiaalista vastuuta ja sen tunnustamista sekä sitä, kuinka tähänastisia kokemuksia voitaisiin parhaiten hyödyntää. 1.2. Komitea antaa tunnustusta sille, että vihreään kirjaan on koottu paljon niiden pohdintojen ja keskustelujen tuloksia, jotka koskevat yritysten kannustamista edistämään paremman yhteiskunnan kehittämistä. Vihreä kirja tulee myös aikaan, jolloin hallintorakenteilta vaaditaan kykyä vastata maailmanlaajuisen talouden haasteisiin ja sen mukanaan tuomaan tarpeeseen ajatella uudella tavalla yritysten ja yhteiskunnan välisiä suhteita. 1.3. Komitea hyväksyy ajatuksen siitä, että yritysten, hallitusten, kansalaisjärjestöjen, yksilöiden ja kansalaisyhteiskunnan sosiaalisen kumppanuuden periaate on pohja, johon yritysten sosiaalisen vastuun käsite perustuu. Komitea katsoo myös, että alue- ja paikallisviranomaiset voivat merkittävällä tavalla edistää yritysten sosiaalisen vastuun käytänteiden kehittämistä. 1.4. Komitea korostaa, että on tehtävä selvä ero yhtäältä vastuuntuntoisesti toimivien yritysten ja toisaalta hyväntekeväisyyden/sponsoroinnin välillä. Näistä ensin mainittu ajattelutapa on nyt käsiteltävänä olevan aloitteen pohjana. 1.5. Komitea painottaa, että kyseinen ehdotus pohjautuu yksinomaan yritysten sosiaalisen vastuun vapaaehtoisuuteen. Komitea on komission kanssa samaa mieltä siitä, että "yritysten sosiaalista vastuuta ei kuitenkaan tulisi pitää sosiaalisia oikeuksia tai ympäristönormeja koskevan lainsäädännön tai uuden asiaankuuluvan lainsäädännön kehittämisen korvikkeena". 1.6. Komitea katsoo, että yritysten vastuun periaatteita voitaisiin hyvinkin sisällyttää entistä enemmän EU:n nykyisiin politiikkoihin ja ohjelmiin, ja että joitakin yhteisön ohjelmista voitaisiin käyttää yritysten sosiaalista vastuuta koskevien kysymysten tutkimiseen, edistämiseen ja vertailuanalyysiin. 1.7. Komitea katsoo, että vihreässä kirjassa käsitellyt kysymykset koskevat sekä julkisella että yksityisellä sektorilla toimivia yrityksiä ja laitoksia. Komitea suosittaa, että ehdotetussa muistiossa tai valkoisessa kirjassa kiinnitettäisiin entistä tarkempaa huomiota julkisviranomaisten - alue- ja paikallisviranomaiset mukaan luettuina - rooliin yritysten sosiaalisen vastuun periaatteiden omaksumisessa ja toteuttamisessa. 2. Alueiden komitean suositukset 2.1. Euroopan unionin rooli ja eurooppalaisten puitteiden tarve 2.1.1. Komitea katsoo, että vaikka yritysten sosiaalinen vastuu perustuukin yritysten vapaaehtoiseen osallistumiseen, Euroopan unionin roolina voi olla valveutuneisuuden kasvattaminen, yritysten sosiaalisen vastuun periaatteiden edistäminen, yritysten ja julkisviranomaisten auttaminen sisällyttämään toimiinsa vastuullisia käytänteitä sekä parhaiden käytänteiden tunnetuksi tekeminen. 2.1.2. Unioni voi myös edistää tutkimusta yritysten sosiaalista vastuuta koskevien käytänteiden vaikutuksista yritysten suorituskykyyn, tiettyihin kohderyhmiin ja sosiaalialaan. 2.1.3. Komitea suosittaa, että komissio laatisi tutkimuksen yritysten sosiaalisen vastuun mukaisen toiminnan ja käytäntöjen toteuttamisesta yhteisön talousarvion yhteydessä. 2.1.4. Komitea suosittaa, että yritysten sosiaalista vastuuta koskevia kysymyksiä pohtivan asiantuntijaryhmän ("Business Impact Task Force") suunnittelemia indikaattoreita aletaan soveltaa viipymättä, mikäli ne osoittautuvat sopiviksi. 2.2. Yritysten sosiaalisen vastuun edistäminen 2.2.1. AK katsoo, että jos yritysten sosiaalista vastuuta pidetään investointina kustannuksen sijaan, yritykset on saatava vakuuttuneiksi ja tietoisiksi tällaisen lähestymistavan liiketaloudellisesta hyödystä. Tarkoitusta varten tulisi komitean mielestä suorittaa EU:n tasolla kuluttajatutkimus, jossa mitattaisiin kuluttajien asenteita sekä sosiaalisesti vastuuntuntoisesti toimivien yritysten tuotteiden ja palvelujen saamaa kannatusta. Näin voitaisiin arvioida, millaista kaupallista hyötyä yritykset saavat investoimisesta sosiaaliseen vastuullisuuteen. 2.2.2. Lisäksi AK suosittaa, että mahdollisimman varhaisessa vaiheessa tehtäisiin tutkimus sosiaalista vastuuta soveltavista yrityksistä, jotta voitaisiin arvioida periaatteen soveltamisen vaikutuksia yritysten suorituskykyyn. 2.2.3. Alueiden komitea katsoo, että komission tulisi kehittää "työkalupakki" sellaisia yrityksiä ja julkisviranomaisia varten, jotka ovat vakuuttuneita yritysten sosiaalisen vastuun periaatteiden tarpeellisuudesta ja hyödystä ja jotka tahtovat soveltaa näitä periaatteita parhaita toimintatapoja hyödyntäen. 2.2.4. AK:n mielestä on tutkittava, onko todella tarpeen ja hyödyllistä ottaa käyttöön sosiaalisen vastuun erityismerkki tuotteissa ja palveluissa. On totta, että erityismerkki voisi auttaa lisäämään kuluttajien tietämystä. Komitea on kuitenkin tietoinen myös tällaisten merkkien väärinkäyttömahdollisuuksista. Tästä syystä komitea katsookin, että jos merkit päätetään ottaa käyttöön julkis- tai yksityissektorilla, merkkien standardeja on valvottava ja kehitettävä objektiiviset vähimmäisvaatimukset sekä valvottava niiden noudattamista, jotta voidaan taata järjestelmän luotettavuus ja kuluttajansuoja. 2.2.5. Yritysten sosiaalisen vastuun järjestelmää kehitettäessä on kuultava yhteiskunnasta syrjäytyneiden ääntä. Kumppanuuteen perustuvan lähestymistavan kehittämiseksi tulisi myöntää kohtuullinen määräraha syrjäytyneiden ryhmien kapasiteetin rakentamiseksi. Alueiden komitea suosittaa, että yritysten sosiaalista vastuuta ja yhteyksiä yritysten ja marginalisoituneiden ryhmien välillä kehitetään muuttamalla tarvittaessa jossain määrin nykyisten rahoitusvirtojen keskittymistä. 2.3. Tähänastisten kokemusten hyödyntäminen parhaalla mahdollisella tavalla 2.3.1. Komitea katsoo, että tähänastisia kokemuksia on hyödynnettävä parhaalla mahdollisella tavalla ja määriteltävä parhaat toimintatavat, joiden avulla liike-elämä saadaan vapaaehtoisesti mukaan toimintaan. 2.3.2. Komitea suosittaa myös tapaustutkimusten suorittamista EU:n ulkopuolisissa maissa, sillä tämä saattaa avata uusia näkymiä siihen, kuinka liiketoimintaa harjoitetaan rinnakkain yhteiskunnan kehittämisen kanssa. Näin lisätään Euroopan kilpailukykyä. 2.3.3. Komitea katsoo, että yritysten sosiaalista vastuuta koskevia kysymyksiä on käsiteltävä pakollisessa ja vapaaehtoisessa koulutuksessa ja yhteisesti pyrittävä sisällyttämään nämä kysymykset korkeamman asteen koulutuksen, erityisesti kaupallisen ja hallinnon alan opinto-ohjelmiin. 2.3.4. Komitea korostaa yritysten vastuuta työntekijöidensä sitouttamisesta jatkuvaan kouluttautumiseen ja kehittymiseen. On tehtävä tunnetuksi niitä hyötyjä, joita yrityksille koituu työntekijöiden omistuksen lisäämisestä, työvoiman taitojen parantamisesta ja heidän nopeammasta sopeutumisestaan muuttuviin olosuhteisiin elinikäisen oppimisen strategian avulla. 2.3.5. Komitea korostaa, että kehitys ei ole irrallinen ilmiö millään alalla, sen paremmin ympäristö-, sosiaali-, kulttuuri- kuin talousalallakaan. Kaikki ovat kytköksissä toisiinsa ja edistyminen yhdellä alalla saa aikaan positiivisia muutoksia joillakin tai kaikilla muilla aloilla. 2.3.6. Komitea suosittaa, että vihreässä kirjassa mainittaisiin erityisesti kulttuurin kehitys. Liiketoiminnan ja kulttuurin kehityksen välisestä suhteesta on olemassa näyttöä, ja sillä on mahdollisuuksia luoda sosiaalisia muutoksia ja lisätä taloudellista toimintaa. 2.3.7. Alueiden komitea on tietoinen yritysten sosiaalisen vastuun ja sosiaalisen pääoman välisestä yhteydestä ja toivoo, että asia mainittaisiin vihreässä kirjassa. "Sosiaalisella pääomalla tarkoitetaan sosiaalisen organisoitumisen piirteitä, kuten verkostoja, normeja ja sosiaalista luottamusta, joka helpottaa koordinointia ja yhteistyötä molempien osapuolten eduksi" (Putnam, 1995). Avainkäsitteitä ovat - sosiaalisiin verkostoihin osallistuminen - demokraattisiin rakenteisiin osallistuminen - yhteiskunnan eriarvoisuuden vähentäminen - luottamuksen ja keskinäisen yhteistyön rakentaminen. Sosiaalisen pääoman kehittyminen johtaa verkostojen vahvistumiseen, luottamuksen ja osallistumisen lisääntymiseen ja lopulta sosiaalisesti yhtenäisempään yhteiskuntaan. 2.3.8. Komitea korostaa tieto- ja viestintäteknologian merkitystä yritysten sosiaalisessa vastuussa. Erityisesti sen avulla voidaan nopeuttaa hyviä toimintatapoja koskevaa tiedonkulkua, ja yritykset voivat kommunikoida työntekijöiden ja yhteisöjen kanssa avoimella ja läpinäkyvällä tavalla. 2.3.9. Komitean mielestä tulisi korostaa niitä etuja, joita yritysten entistä aktiivisempi lähestymistapa terveys- ja turvallisuuskysymyksiin tuo mukanaan. Sairauksista ja loukkaantumisista johtuvat poissaolot ovat rasitus yrityksen resursseille ja uhka niiden kilpailukyvylle. Terveysongelmien ehkäisyyn tähtäävät ennaltaehkäisevät strategiat ovat olennainen osa yritysten sosiaalista vastuuta. 2.3.10. Monet työt teetetään nykyisin alihankintana. Yritysten tulee kannustaa alihankkijoita omaksumaan edellä mainitun kaltainen ennaltaehkäisevä lähestymistapa. 2.3.11. Yritysten henkilöstöhallintopolitiikassa on pohdittava yritysten sosiaalista vastuuta ja siitä syntyviä koulutus- ja kehittämistarpeita. Yrityksiä tulee kannustaa sisällyttämään yritysten sosiaalinen vastuu työntekijöiden koulutusohjelmiin. 2.3.12. Komitea korostaa, että pk-yritykset tulevat olemaan ratkaisevan tärkeässä asemassa. Komitea myöntää, että suuryritykset saattavat olla ensimmäisiä, jotka laajentavat yritysten sosiaaliseen vastuuseen liittyviä toimia; pk-yrityksillä on komitean mielestä kuitenkin erityisen hyvät mahdollisuudet olla vuorovaikutuksessa paikallisyhteisöjensä kanssa yrityskulttuurin kehittämiseksi. Työntekijöiden ja heidän elinympäristönsä välinen suhde on tärkeä tekijä, joka helpottaa aktiivista dialogia pk-yritysten ja kansalaisyhteiskunnan välillä. Pk-yritykset tarvitsevat järjestelmällistä tukea olemassa olevista rahoitusvirroista, sillä ne eivät todennäköisesti pysty toteuttamaan yritysten sosiaalista vastuuta koskevia toimintatapoja lyhyellä aikavälillä. 2.3.13. Komitean mielestä on korostettava neuvontatoimintaa esimerkkinä yritysten sosiaalisesta vastuusta. Entistä aktiivisempi vuorovaikutus kehittyvien yritysten kanssa auttaa luomaan entistä innovatiivisemman ja yrityshenkisemmän yhteiskunnan, mikä puolestaan lisää nykyisten yritysten kannattavuutta. 2.4. Alue- ja paikallishallinnon rooli yritysten sosiaalisen vastuun edistämisessä 2.4.1. AK korostaa, että alue- ja paikallishallinto on jo nyt ja voi myös tulevaisuudessa olla hyvin tärkeässä asemassa monissa aloitteissa, joilla pyritään edistämään yritysten sosiaalista vastuuta. Erityisesti tällaisia aloitteita ovat - paikallisen sosiaalisen kumppanuuden kehittäminen, joka yhdistää yritykset, kolmannen sektorin ja marginalisoituneet ryhmät - julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön kehittäminen panostamalla paikallisyhteisöön kohdistuviin vaikutuksiin - paikalliset palkinnot/vertailuanalyysi - tuki pk-yrityksille - paikallisten yrityskulttuuriin liittyvien aloitteiden kehittäminen - sen määrittäminen, mihin paikallisiin marginalisoituneisiin ryhmiin yritysten on tähdättävä - valveutuneisuuden lisääminen yhteisön kehityksen ja taloudellisen kehityksen välisestä yhteydestä - koulutuksen/elinikäisen oppimisen koordinointi - tieto- ja viestintäteknologian kehittäminen. 2.4.2. On korostettava alue- ja paikallisviranomaisten roolia taloudellisessa ja sosiaalisessa suunnittelussa. Niillä on erityinen vastuu sellaisten pysyvien rakenteiden luomisesta, joiden puitteissa vaihdetaan tietoa, käydään vuoropuhelua hankkeista ja suunnitellaan niitä. Rakenteiden tulee yhdistää yritykset (joita edustavat työmarkkinaosapuolet) ja yhteisön muut toimijat - erityisesti ammattikoulutuksen, työllisyyden, syrjäytymisen torjunnan sekä ympäristönsuojelun aloilla. Yritysmaailman edustajia on pyydettävä osallistumaan alueensa suunnittelua koskeviin menettelyihin, esimerkiksi paikallisten Agenda 21 -toimintaohjelmien suunnitteluun. Rakennerahastoja - erityisesti Euroopan sosiaalirahastoa - voitaisiin käyttää tällaisten osallistumisrakenteiden tukemiseen ja auttaa niitä siten kehittämään innovatiivisia kokemuksia. Urban- ja Equal-yhteisöaloitteissa voitaisiin myös ottaa huomioon paikalliset toimet yritysten sosiaalisen vastuun edistämiseksi. On kiinnitettävä erityistä huomiota vaikutuksiin, joita yritysten rakennemuutoksilla on alue- ja paikallisyhteisöihin. Alueviranomaisten on pyrittävä luomaan "strategisen valvonnan" ryhmiä, joissa arvioidaan yritysten toiminnassa ennakoitavissa olevien muutosten vaikutuksia ja pyritään suunnittelemaan muutosten vuoksi tarvittavia liitännäistoimia, jotka kaikki osapuolet voivat hyväksyä. Erityishuomiota on kiinnitettävä myös turvallisuuskysymyksiin, jotka liittyvät yrityksen tilanteeseen ja toimintaan. 2.4.3. On korostettava alue- ja paikallishallinnon roolia taloudellisessa ja sosiaalisessa suunnittelussa. Erityisesti on painotettava dialogin luomista yritysten ja yhteisön välillä, jotta voidaan minimoida yritysten kehittämissuunnitelmista mahdollisesti aiheutuvat konfliktit. 2.4.4. Sen lisäksi, että alue- ja paikallishallinto omistaa ja pyörittää itse yrityksiä, se ulkoistaa jatkuvasti monia toimiaan ulkopuolisten yritysten tehtäväksi. Kuten on jo todettu useaan otteeseen, alue- ja paikallishallinto on yksi tärkeimmistä työnantajista paikallistasolla. Lisäksi alue- ja paikallisviranomaiset toteuttavat hajautettuja yhteistyötoimia unionin ulkopuolisten maiden paikallisyhteisöjen kehittämiseksi. Komitean mielestä olisi suotavaa, että EU tukisi kokeiluhankkeita sellaisten indikaattoreiden kehittämiseksi, joiden avulla alue- ja paikallisviranomaiset voisivat laatia eettisiä talousarvioita. Alueiden komitea katsoo, että alue- ja paikallisviranomaiset voivat toimia esimerkkeinä yritysten sosiaalista vastuuta koskevien hyvien käytänteiden edistämiseksi varmistamalla, että niiden osto- ja hankintastrategiat ovat yritysten sosiaalisen vastuun periaatteiden mukaisia. Tämän prosessin edistämiseksi komitea ehdottaa, että alue- ja paikallisviranomaiset loisivat omilla alueillaan palkintojärjestelmiä, joissa palkittaisiin yritysten sosiaalista vastuuta koskevia hyviä esimerkkejä hyvien toimintatapojen edistämiseksi. Bryssel 14. maaliskuuta 2002. Alueiden komitean puheenjohtaja Albert Bore (1) Alueiden komitean jäsen 25. tammikuuta 2002 asti.