”Sellaisten tilojen olosuhteiden arviointi, jotka haluavat liittyä alkuperänimitysjärjestelmään, ja hyväksyttyjen tilojen tarkastus.”

”Sertifiointilaitoksen on tarkistettava noudattavatko tuottajat, jotka haluavat liittyä järjestelmään, eritelmäkirjan säännöksiä, jotka koskevat seuraavia seikkoja: – tilan sijaitseminen tuotantoalueella, – tuotantojärjestelmä, – tilalla pidettävät rodut, – suositeltu tautien ennaltaehkäisyä koskeva suunnitelma sekä tarpeelliseksi katsotut hoidot ja/tai rokotukset.”

”Tilakäynnin jälkeen sertifiointilaitoksen on toimitettava raportti tuottajien yhdistykselle.”

”Sertifiointilaitoksen on milloin tahansa ja ilman ennakkoilmoitusta tarkastettava tilat, jotka tuottavat tietyn alkuperänimityksen mukaisesti sertifioitavaa naudanlihaa. Tarkastuskäyntien osalta on otettava huomioon käytössä olevien tuotantojärjestelmien työskentelyjärjestelmä.”

”Tarkastukset on kohdistettava erityisesti maatiloihin, ja tarkastusten on katettava seuraavat seikat: – tilalla olevien nautojen tunnistaminen ja ikä (eläimet on rekisteröitävä kolmen kuukauden ikään mennessä), – sen tarkistaminen, että tunnistus- ja terveyskorteissa ilmoitetut tiedot ovat totuudenmukaisia ja että navettaluettelot on täytetty oikein, – eläinten käsittely ja hoito, – annettu rehu (kaukaloiden tarkastus), – uloste-, virtsa- ja verinäytteiden otto analysointia varten.”

”Tuottajien yhdistykselle on ilmoitettava välittömästi kaikista havaituista sääntöjenvastaisuuksista. Tilat, joilla käydään, on valittava satunnaisesti joka kuukausi, ja kullekin tilalle on tehtävä vähintään kaksi käyntiä.”

”b) Teurastamoiden vallitsevien olosuhteiden arviointi ja teurastamoiden tarkastus:”

”Alkuperänimitysjärjestelmään liittyvien ja rekisteröitävien teurastamojen osalta sertifiointilaitoksen on varmistettava, että alkuperänimityksen eritelmäkirjan mukaiset edellytykset täyttyvät. Teurastamokäynnin jälkeen sertifiointilaitoksen on toimitettava raportti tuottajien yhdistykselle. Sertifiointilaitoksen tarkastajan on oltava läsnä teurastettaessa eläimiä, joille haetaan alkuperänimityksen asemaa. Teurastus voidaan tehdä ainoastaan rekisteröidyissä teurastamoissa.”

”Aina, kun sertifiointilaitoksen tarkastaja käy teurastamossa seuraamassa eläinten teurastusta, hänen on varmistettava, että sertifiointikirjan mukaiset vaatimukset täyttyvät, erityisesti seuraavien seikkojen osalta: – sen tarkistaminen, että tietoihin, joita teurastamossa on ylläpidettävä, merkitään oikein totuudenmukaiset tiedot, erityisesti sertifiointimerkkien käytön osalta, – voidaanko eläimet teurastaa, kun otetaan huomioon määrättyjen eläinlääkinnällisten hoitojen varoajat, – olosuhteet teurastusta edeltävän levon aikana ja alkuperänimitysrekisteriin merkittyjen eläinten säilyttäminen erillisessä tilassa, – voimassa olevassa lainsäädännössä teurastamoille määriteltyjen teknisten ja terveyttä koskevien edellytysten täyttyminen eli eläinten säilyttämistä, hygieniaa ja puhtautta, teurastuksen ja ruhojen käsittelyn aikaisia teknisiä menettelyjä sekä jäähdytysolosuhteita koskevien edellytysten täyttyminen, – kokonaisten ruhojen, puoliruhojen ja neljännesruhojen tunnistaminen (tarkastusleimalla), merkitseminen ja luokittelu sekä teurastuslinjalla että kylmävarastossa, – lähetettyjen ruhojen, puoliruhojen ja ruhonosien määränpää, – teurastamoon teurastettavaksi saapuvien eläinten tunnistenumeroiden, teurastusnumeroiden, teurastamossa olevien tai sieltä lähetettyjen ruhojen, puoliruhojen, neljännesruhojen, ruhonosien ja/tai niiden palojen sekä annettujen sertifiointimerkkien välinen vastaavuus.”

”Sertifiointilaitoksen tarkastajan on kerran kuukaudessa seurattava eläinten saapumista teurastamoon ja varmistettava, että kuljetus-, purku- ja käsittelyvaatimuksia noudatetaan ja että eläinten levon aikaiset olosuhteet teurastamossa ovat voimassa olevan lainsäädännön mukaisia. Tällaiset käynnit on tehtävä ilman ennakkoilmoitusta. Lisäksi sertifiointilaitoksen tarkastajan on tarkastettava numeroidut lähetyskirjat kerran kuukaudessa. Sertifiointilaitoksen tarkastaja vastaa teurastamossa ruhojen, puoliruhojen ja ruhonosien leimaamisesta ja sertifiointimerkkien antamisesta. Sertifiointilaitoksen on määriteltävä leiman muoto ja koko sekä menettely, jonka mukaisesti ruhot, puoliruhot, neljännesruhot ja/tai ruhonosat merkitään leimalla. Sertifiointilaitoksen on toimitettava raportti tuottajien yhdistykselle jokaisen tarkastuksen jälkeen. Tuottajien yhdistykselle on ilmoitettava välittömästi kaikista havaituista sääntöjenvastaisuuksista.”

”c) Pakkaamojen vallitsevien olosuhteiden arviointi ja pakkaamojen tarkastus:”

”Alkuperänimitysjärjestelmään liittyvien ja rekisteröitävien pakkaamojen osalta sertifiointilaitoksen on varmistettava, että vallitsevat olosuhteet takaavat alkuperänimityksen eritelmäkirjassa esitettyjen säännösten noudattamisen. Pakkaamokäynnin jälkeen sertifiointilaitoksen on toimitettava raportti tuottajien yhdistykselle. Jokaisessa pakkaamossa on käytävä vähintään kuusi kertaa vuodessa, ilman ennakkoilmoitusta ja sertifiointilaitoksen sopivaksi katsomana ajankohtana.”

”Kussakin pakkaamossa on tarkastettava erityisesti seuraavat seikat: – sen tarkistaminen, että tietoihin, joita pakkaamossa on ylläpidettävä, merkitään oikein totuudenmukaiset tiedot, erityisesti sertifiointimerkkien käytön osalta, – voimassa olevassa lainsäädännössä edellytettyjen hygienia- ja terveysolosuhteiden täyttyminen, – tiloissa joko kylmävarastossa tai paloiteltavana ja pakattavana olevien alkuperänimityksellä varustettujen ruhonosien ja/tai niiden palojen tunnistaminen (alkuperänimityksen mukaan) ja alkuperä, – saapuneiden ja lähetettyjen ruhojen, puoliruhojen ja/tai neljännesruhojen välinen vastaavuus, – sertifiointilaitoksen vahvistamien ja voimassa olevassa lainsäädännössä vahvistettujen paloittelua ja pakkaamista koskevien vaatimusten noudattaminen, – käytettävä pakkaustyyppi (pakkauksen olisi oltava läpinäkyvä).”

”Sertifiointilaitoksen on toimitettava raportti tuottajien yhdistykselle jokaisen tarkastuksen jälkeen. Tuottajien yhdistykselle on ilmoitettava välittömästi kaikista havaituista sääntöjenvastaisuuksista.”

”d) Myyntipisteiden vallitsevien olosuhteiden arviointi ja myyntipisteiden tarkastus:”

”Alkuperänimitysjärjestelmään liittyvien ja rekisteröitävien myyntipisteiden osalta sertifiointilaitoksen on tehtävä myyntipisteeseen käynti sen arvioimiseksi, pystyykö mahdollinen tuleva myyntipiste täyttämään alkuperänimityksen eritelmäkirjan mukaiset edellytykset.”

”Myyntipisteiden tarkastuksessa on keskityttävä erityisesti seuraaviin seikkoihin: – voimassa olevassa lainsäädännössä säädettyjen hygienia- ja terveysolosuhteiden täyttyminen, – myyntipisteen ulkopuoliset merkinnät ja tunnistaminen, – sen tarkistaminen, että tietoihin, joita myyntipisteessä on ylläpidettävä, merkitään oikein totuudenmukaiset tiedot, – saapuneiden ja myytyjen ruhonosien ja/tai niiden palojen välinen vastaavuus, – tiloissa joko kylmävarastossa tai esillä olevien alkuperänimityksellä varustettujen ruhonosien ja/tai niiden palojen tunnistaminen ja alkuperä, – myytävänä olevien ruhonosien pakkaus ja merkinnät, – jos kyseessä on vähittäiskauppa, alkuperänimityksellä sertifioidun lihan pitäminen erillään ja mahdollisten yksinomaisten myyntipäivien noudattaminen, – kussakin myyntipisteessä olevan sertifioidun lihan sertifiointimerkkien vertaaminen saapunutta lihaa ja myytyä lihaa koskeviin tietoihin, – sopimuslausekkeiden tarkastaminen.”

”e) Muita tarkastukseen liittyviä näkökohtia:”

”Jokainen tarkastusmenettely on järjestettävä ja toteutettava alkuperänimityksen eritelmäkirjan säännösten mukaisesti. Kaikki tarkastusmenettelyt on yleensä järjestettävä siten, että tuotteen alkuperä on helppo määrittää tuotannon jokaisessa vaiheessa ja että tuotantoketjun kaikki aiemmat lenkit on helppo tunnistaa. Sertifioiva elin voi tuotannon missä tahansa vaiheessa hylätä eläimiä, ruhonosia tai niiden paloja alkuperänimitystä koskevassa eritelmäkirjassa vahvistetulla tavalla ja sertifiointilaitoksen päätöksen mukaisesti. Sertifiointilaitos tarkistaa ja arvioi kaikki mainitut tarkastuksen kohdat ja lähettää raporttinsa tuottajien yhdistykselle. Kaikilla rekisteröidyillä tuottajilla, teurastamoilla, pakkaamoilla ja myyntipisteillä on oikeus saada tietoa kaikista tehdyistä arvioinneista. Tilanteissa, joita nämä määräykset eivät kata, lopullisen päätöksen tekee sertifiointilaitos.”

”II. Alkuperänimityksen eritelmäkirjan noudattamisen varmistamiseksi suoritettavat analyysit”

”Sen varmistamiseksi, että alkuperänimityksen eritelmäkirjaa noudatetaan eläinten hoidon ja teurastusolosuhteiden osalta, on tehtävä fysikaalisia ja kemiallisia analyyseja.”

”Analyysien on katettava erityisesti seuraavat: – veri, ulosteet ja virtsa (tilalla otetut näytteet), – maksa, lihas ja rasva (teurastamossa otetut näytteet).”

”Joka kuukausi on valittava noin 10 prosenttia tiloista analysoitavien näytteiden ottoa varten. Kussakin teurastamossa näytteitä on otettava joka kuukausi 2 prosentista eläimistä, jotka teurastetaan alkuperänimityksellä sertifioitaviksi. Näytteenotto on järjestettävä siten, että näytteet otetaan kuuden kuukauden välein kaikkien tilojen eläimistä.”

Uusi sanamuoto: (poistettu)

Eritelmästä on poistettu valvontaa koskevia säännöksiä, jotka ovat vanhentuneita tai tarpeettomia voimassa olevan lainsäädännön vuoksi, jotka eivät ole täysin yhdenmukaisia tällä alalla sovellettavien virallisen valvonnan puitesääntöjen kanssa tai jotka olisi sisällytettävä tarkastusmenettelyihin eikä eritelmään.