Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla" (KOM(2002) 415 lopullinen – 2002/0185 COD)



Virallinen lehti nro C 095 , 23/04/2003 s. 0012 - 0015



Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi hyötylämmön tarpeeseen perustuvan sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistämisestä sisämarkkinoilla" (KOM(2002) 415 lopullinen - 2002/0185 COD) (2003/C 95/04) Neuvosto päätti 5. syyskuuta 2002 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 175 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut "liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta" -erityisjaosto antoi lausuntonsa 6. helmikuuta 2003. Esittelijä oli Stéphane Buffetaut. Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26. ja 27. helmikuuta 2003 pitämässään 397. täysistunnossa (helmikuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 107 puolesta, 1 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 1.1. Direktiiviehdotus on tehty tilanteessa, jossa - Euroopan unioni on hyvin riippuvainen energiasta - kasvihuonekaasupäästöt lisääntyvät Kioton sitoumusten vastaisesti - mahdollisuudet vaikuttaa energiantoimitusten edellytyksiin ovat heikot. Paradoksaalista kyllä, vallitsevassa tilanteessa yhteistuotannon energiansäästövaikutuksia aliarvioidaan. Tästä syystä suuritehoisen käyttölämmön kysyntään perustuvan energian ja lämmön yhteistuotannon edistäminen on vastedes yhteisön painopistealueita, jonka katsotaan täydentävän uusiutuvien energiamuotojen politiikkaa. Tästä odotetaan saatavan kolmenlaisia hyötyvaikutuksia: - primaarienergian säästöt - kasvihuonekaasujen päästöjen vähentyminen - energian toimitusvarmuuden lisääntyminen. 1.2. Tavoitteet, jotka komissio ehdotuksessa itselleen asettaa Vuonna 1997 komissio asetti tavoitteeksensa kaksinkertaistaa yhteistuotannon osuus Euroopan unionissa sähkön kokonaistuotannossa, eli nostaa osuus 9 prosentista (1994) 18 prosenttiin (2010). Osuus ei itse asiassa ole kasvanut. Komitealle lausuntoa varten annetun asiakirjan tarkoitus on näin ollen muodostaa yhteistuotantolaitosten perustamista ja asianmukaista toimintaa tukeva ja helpottava kehys sinne, missä hyötylämmölle on kysyntää. Tarkoitus ei tietenkään ole kannustaa sen tuhlaamista. Ehdotuksessa on kaksi tasoa: - Lyhyellä aikavälillä vahvistetaan toimivia suurteholaitoksia ja kannustetaan uusien perustamiseen silloin kun se on tarpeen. - Keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä toimitaan siten, että suurtehoisesta yhteistuotannosta muodostuu keskeinen tekijä, joka on otettava huomioon päätettäessä uusista tuotantokapasiteetti-investoinneista. Tahto tukea sähkön ja lämmön yhteistuotantoa johtuu seuraavista syistä: - Yhteistuotannossa käytetään polttoainetta muita tuotantotapoja vähemmän ja tuotetaan vähemmän kasvihuonekaasuja - Yhteistuotannossa voidaan välttää sähköverkossa syntyvä hukka, koska kulutus tapahtuu lähellä tuotantopistettä - Yhteistuotanto lisännee sähköntuottajien välistä kilpailua, koska markkinoille tulee uusia toimijoita - Yhteistuotanto myötävaikuttanee uusien yritysten ja erityisesti pk-yritysten luomiseen - Yhteistuotannon uskotaan vahvistavan alueen ja sen asukkaiden yhteyttä erityisesti niillä Euroopan unionin alueilla, jotka ovat heikoimmassa asemassa. 1.3. Yhteistuotannon kehittämistä vaikeuttavat esteet Vaikeuksia on ollut ensisijaisesti seuraavista syistä: - polttoaineen korkeat hinnat, mikä johtuu siitä, että yhteistuottajien kulutus on pienempää kuin suurissa laitoksissa - sähkömarkkinoille pääsyn vaikeudet - perustamiskustannukset kilowattia kohden ovat yleensä korkeammat - laitoksen käyttötuntien määrä on yleensä pienempi kuin suurissa voimaloissa, koska käyttöaika on sidoksissa lämmön todelliseen käyttöön (joidenkin tuotantolaitosten tuotantoseisokit viikonvaihteiden aikana, lämpövoimaloiden kesäseisokit). 2. Yleistä 2.1. Määritelmistä Ensimmäiseksi suuritehoisen yhteistuotannon määritelmä: suuritehoinen yhteistuotanto määritellään sen energiansäästön perusteella, joka saavutetaan käyttämällä sähkön ja lämmön yhteistuotantoa niiden erillisen tuotannon sijasta. Toimivilta laitoksilta edellytetään yli viiden prosentin ja uusilta yli kymmenen prosentin energiansäästöä, jotta niiden katsotaan kuuluvan "suuritehoisen yhteistuotannon" kategoriaan. Säästöt lasketaan suhteessa direktiiviehdotuksessa asetettuihin viitearvoihin (liite III). Ehdotuksessa on myös määritelmä yhteistuotannosta saadulle sähkölle, ja siinä erotetaan kaksi tuotannon prosenttiosuutta käytetyn teknologian mukaan; 75 % ja 85 %. Muulla kuin yhteistuotannolla tuotettua sähköä ei näet voi pitää yhteistuotannolla tuotettuna sähkönä, koska tällä olisi vaikutuksia tukiin ja tariffeihin. ETSK kannattaa yhteistuotannon tavoitteita ja korostaa, että ehdotuksen liitteissä olevat tekniset määritelmät ovat tekstin vaikutuksen ja tehokkuuden ehto. Komitea katsoo, että on aiheellista määritellä eri kynnykset eri teknologioille ja että ehdotetut prosenttiosuudet ovat realistisia vaikkakin korkeita. 2.2. Jäsenvaltioille asetetut velvoitteet Jotkin velvoitteista ovat tilastollisia tai informatiivisia (yhteistuotannon kapasiteetin arviointi ja sen kehitys, kolmevuotisselvitys jne.). Muut liittyvät direktiivin kriteereiden ja määritelmien tekniseen soveltamiseen. ETSK myöntää, että tieto ja selvitykset ovat tarpeen. Se toivoo kuitenkin, että niiden määrää vähennetään ja että niissä keskitytään elementteihin, joilla voidaan auttaa yhteistuotannon kehittymistä. Liiallinen tieto haittaa sen ymmärtämistä. On aiheellista korostaa kolmea elementtiä: - Perustetaan uusiutuvista energialähteistä tuotetun sähkön alkuperätakuuta vastaava alkuperätakuu yhteistuotannosta saatavalle sähkölle - Asetetaan velvollisuus valvoa, että sähkön siirto- ja jakeluverkko-operaattorit takaavat, että yhteistuotannossa tuotettua sähköä voidaan ostaa kohtuulliseen hintaan ilman syrjintää - Asetetaan velvollisuus vähentää yhteistuotantoa vaikeuttavien sääntöjen määrää ja hyväksyä sitä helpottavaa lainsäädäntöä. Voidaan todeta lopuksi, että ehdotuksessa vahvistetaan kansalliset tukijärjestelmät yhteisön kilpailusääntöjen ja alan muiden sääntöjen rajoissa. ETSK suhtautuu tähän myönteisesti sillä varauksella, että tilanne ei vääristä kilpailua. 3. Erityistä ETSK korostaa, että tilanteessa, jossa Euroopan unionissa lämmönkysyntä on voimakasta, ehdotetun toimenpiteen on rohkaistava konkreettisella tavalla yhteistuotantoa siten, että lämmöntuottajat katsovat sen olevan tosiasiallisesti mielenkiintoista taloudellisista lähtökohdista tarkasteltuna. 3.1. Ensimmäinen artikla: tavoite ETSK kannattaa yhteistuotannon edistämisen tavoitteita mutta pahoittelee, että tulokset ovat jääneet niin vaatimattomiksi vuonna 1997 asetettuihin tavoitteisiin verrattuna. Komitea painottaa tarvetta ottaa huomioon kansalliset ominaispiirteet ja kunnioittaa läheisyysperiaatetta sektorilla, jossa ilmasto-olosuhteet ja kansantaloudelliset tekijät ovat määrääviä. 3.2. 3 artikla: määritelmät Artikla on keskeinen, jotta voidaan arvioida tehdyn ehdotuksen vaikutusta ja tehokkuutta. Liitteiden II ja III keskinäinen kytkeytyminen on keskeistä, jotta voidaan arvioida tekstin tuottamia käytännön seurauksia. Liitteessä II olevan määritelmän mukaan yhteistuotannossa tuotettua sähköä voidaan arvioida lämmöntuotannon perusteella, vaikkei saavutettaisikaan säästöjä primäärienergian kulutuksessa eikä sen myötä vähennettäisi päästöjä. Olisi näin ollen aiheellista täsmentää liitteiden II ja III keskinäiset vaikutussuhteet ja määritellä kynnys tehokkuudelle tai primäärienergian säästöille. Tämän kynnyksen alla yhteistuotannon hyödyntäminen ei ole mahdollista. On aiheellista korostaa, että monimutkaiselta vaikuttavat laitteistojen mukaan määriteltävät erilaiset yhteistuotantosähkön määritelmät (75 % tai 85 %) vastaavat sähkön ja lämmön yhteistuotannon toisistaan poikkeavia teknisiä todellisuuksia. ETSK katsoo, että tekstin "yksinkertaistaminen" ottamalla käyttöön vain yksi prosenttiluku (80 %) ei ole olennaista. Komission mukaan liitteen II tavoite on mahdollistaa sähkön ja lämmön tuotannon mahdollisimman tarkka laskeminen, jotta voidaan arvioida kokonaistuotannosta sen sähkön osuus, jota voidaan pitää yhteistuotantosähkönä. Mainittujen 75 prosentin ja 80 prosentin kynnysten yläpuolella kaikki sähkö on yhteistuotantosähköä, vaikka vain osaa pidetään sinä. Liitteessä III käsitellään suuritehoista yhteistuotantoa. Tuotanto on suuritehoista, jos siinä säästyy primäärienergiaa. Tuotanto ei ole suuritehoista, jos siinä ei säästy primäärienergiaa. 3.3. 4artikla: yhteistuotannosta saatavan sähkön alkuperätakuu ETSK pyytää, että alkuperätodistuksen käyttöönoton käytännön toteutuksesta annettaisiin lisätietoja. 3.4. 5 artikla: hyötysuhdeperusteet Kyse on jäsenvaltioille määrätyistä velvollisuuksista. 3.5. 6 artikla: kansalliset mahdollisuudet suuritehoiseen yhteistuotantoon Ehdotuksessa ei aseteta määrällisiä tavoitteita, mutta komissio pyytää jäsenvaltioita analysoimaan mahdollisuutensa suuritehoiseen yhteistuotantoon. ETSK toivoo, että jäsenvaltioilta pyydetyt selonteot osaltaan edistävät yhteistuotannon kehittämistä ja auttavat tunnistamaan sen kehityksen esteitä. Ylenmääräiset selvitykset ja tiedonjako eivät liene tarpeellisia. 3.6. 7 artikla: tukijärjestelmät ETSK vastustaa yli 50 MWe:n yhteistuotantolaitoksia syrjivää kohtelua. Se korostaa, etteivät tukijärjestelmät saa johtaa perusteettomiin kilpailun vääristymiin. 3.7. 8 artikla: sähköverkkojärjestelmiin liittyvät kysymykset ETSK korostaa, että on ensisijaisen tärkeää taata kaikille yhteistuotantomenetelmin sähköä tuottaville yhtäläinen pääsy sähköverkkoon. Komissio ehdottaa uusiutuville energiamuodoille suosituimmuusjärjestelyä. ETSK haluaa kuitenkin korostaa, että kotitalousjätteiden tai muiden jätteiden poltosta saattaa aiheutua haitallisempia päästöjä kuin maakaasun poltosta. ETSK on tietoinen, että kaikkein pienimmät - tiheään asutuilla alueilla toimivat - yhteistuotantolaitokset täyttävät tarkoitusta varten rakennettuja suuria polttolaitoksia vajavaisemmin vaadittavat terveydensuojelustandardit. (Tämä johtuu sekä teknisistä syistä että niiden sijainnista). 3.8. 9 artikla: hallintomenettelyt ETSK kannattaa periaatetta rohkaista lainsäädännöllä yhteistuotantoa sekä sitä edistävin myönteisin toimenpitein että yksinkertaistamistoimenpitein esteitä poistaen ja menetelmiä selkiyttäen. Sen sijaan komitea katsoo, ettei tämän pidä johtaa jäsenvaltioiden liian raskaisiin tiedotusvelvollisuuksiin, varsinkin jos niitä ei määritellä selkeästi vaan summittaisesti ja ne jäävät vaille todellista käyttöarvoa. 3.9. 10 artikla: jäsenvaltioiden kertomukset ETSK pitää yksinkertaistamista tarpeellisena. 3.10. 11 artikla: komission kertomukset Artiklasta 10 annettu kommentti pätee myös artiklaan 11. Olisi kiinnostavampaa saada tiivistä ja kohdistettua tietoa yhteistuotannon konkreettisesta kehityksestä eikä niinkään käyttämättä jäävää ylenpalttista tietoa. Artikloita 12, 13, ja 14 ei tarvitse kommentoida. 4. Päätelmät ETSK kannattaa lämmön ja sähkön yhteistuotannon kehittämistavoitetta. On syytä taata, että samalla kun otetaan huomioon objektiivisesti nykyinen tilanne, jossa samanaikaisesti toimii monia erilaisia yhteistuotantolaitteita, ehdotettu säännös ei syrji moderneinta, investointirakenteeltaan keveintä ja tehokkainta teknologiaa. Tältä osin näyttää olevan oikeutettua tehdä ero tehokkuuskriteereissä sen perusteella, mitä teknologiaa on käytetty. Ehdotetun direktiivin tavoitteena on edistää suuritehoisen yhteistuotannon kehittämistä käytetystä teknologiasta tai tarkasteltavan tuotantolaitoksen koosta riippumatta. Komitea vastustaa yli 50 MWe:n yhteistuotatolaitoksia syrjivää kohtelua. ETSK toivoo, että jäsenvaltioilta ja komissiolta pyydettävät selonteot ja analyysit keskittyvät sähkön ja lämmön yhteistuotannon kehityksen esteisiin, keinoihin voittaa ne ja seurannan arviointiin. Bryssel 26. helmikuuta 2003. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Roger Briesch