EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 30.07.1996 
KOM(96) 406 lopull. 
96/0216 (CNS) 
KOMISSION TIEDONANTO 
VAMMAISTEN YHTÄLÄISISTÄ MAHDOLLISUUKSISTA 
Euroopan yhteisön uusi vammaisstrategia 
LUONNOS: 
NEUVOSTON JA NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEIDEN JÄSENVALTIOIDEN 
HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖSLAUSELMA 
VAMMAISTEN YHTÄLÄISISTÄ MAHDOLLISUUKSISTA 
(komission esittämä) 

SISÄLLYS 
I. KOMISSION TIEDONANTO VAMMAISTEN YHTÄLÄISISTÄ 
MAHDOLLISUUKSISTA. Euroopan yhteisön uusi vammaisstrategia. 
Tiivistelmä ja päätelmät 3 
1. Taustaa: esteet yhtäläisten mahdollisuuksien tiellä 5 
2. Uusi yhtäläisten mahdollisuuksien lähestymistapa 7 
3. Kohti yhtäläisiä mahdollisuuksia 8 
4. Euroopan yhteisön strategia vammaisten yhtäläisten 
mahdollisuuksien turvaamiseksi 9 
i) Poliittinen vuoropuhelu jäsenvaltioiden kanssa 10 
ii) Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu 10 
iii) Kansalaiskeskustelu kansalaisjärjestöjen kanssa 10 
iv) Mai n streaming: politiikan muotoilu 12 
v) Mai n streaming: Essenin työllisyysstrategia 12 
vi) Mainstreaming: tieto- ja tietoliikenneteknologia (TTT) 12 
vii) Mainstreaming: rakennerahastot 13 
Lopuksi 14 
Liite 
Vammaispolitiikan kehitys Euroopan yhteisön ja kansainvälisellä tasolla 15 
II. LUONNOS: NEUVOSTON JA NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEIDEN 
JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖSLAUSELMA 
VAMMAISTEN YHTÄLÄISISTÄ MAHDOLLISUUKSISTA 18 
I. 
KOMISSION TIEDONANTO 
VAMMAISTEN YHTÄLÄISISTÄ MAHDOLLISUUKSISTA 
Euroopan yhteisön uusi vammaisstrategia 
VAMMAISTEN YHTÄLAISET MAHDOLLISUUDET 
Tiivistelmä ja päätelmät 
1. Vammaisuutta sellaisena kuin se tässä tiedonannossa käsitetään on monenlaista -
fyysistä, henkistä ja aisteihin liittyvää. Niiden eurooppalaisten kansalaisten määrän, joita 
jonkinlainen vamma suoraan koskee, arvioidaan olevan noin kymmenen prosenttia 
väestöstä eli tällä hetkellä noin 37 miljoonaa. Noin puolet heistä on työikäisiä. 
2. Yhteiskuntamme on suurelta osin suunniteltu "keskivertoihmiselle", jolla ei ole 
vammoja. Sen vuoksi lukuisat kansalaiset jäävät ilman suuren enemmistön oikeuksia ja 
mahdollisuuksia: 
- koulutus: joidenkin nuorten on edelleen vaikea päästä osallistumaan 
normaaliopetukseen, soveltuva ja laadukas ammattikoulutus mukaan lukien 
- ty_Q: vammaisten työttömyys on kaksi tai kolme kertaa yleisempää kuin muilla 
työikäisillä, ja se on myös pitempikestoista 
- liikkuvuus ja saavutettavuus: monet liikennejärjestelmät ja julkiset rakennukset 
ovat edelleen vammaisten tavoittamattomissa 
- asuminen: vammaisille suunniteltuja tai mukautettavissa olevia asuntoja ei 
useinkaan ole tarjolla riittävästi tai niiden hintataso on kohtuuttoman korkea 
- sosiaaliturva: sosiaaliturvajärjestelmien tarjoama tuki on usein vähimmäistasoista, 
eikä se ole riittävästi sidoksissa tavoitteeseen helpottaa osallistumista. 
3. Vuosikausia harjoitettu viranomaisten politiikka, jonka tavoitteena oli sopeuttaa yksilö 
elämään vammojensa kanssa, on osoittautunut riittämättömäksi. Ajattelutapa on nyt 
toinen. Entisen lähestymistavan sijaan painotetaan entistä voimakkaammin tarvetta 
tunnistaa ja poistaa yhtäläisten mahdollisuuksien sekä täysipainoisen elämän ja 
osallistumisen tiellä olevat esteet. Muuttamalla tapojamme järjestää yhteiskuntaa voimme 
merkittävästi vähentää ja jopa kokonaan poistaa esteitä, joihin vammaiset törmäävät. 
Yhteiskunnan toimintaan osallistumisen avainsana on integroiminen kapea-alaisemman 
sopeuttamisen sijaan. Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous kiteytti uuden 
lähestymistavan vuonna 1993 antamissaan vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia 
koskevissa yleisohjeissa. 
4. Ensisijainen vastuu tämän alan toimista on jäsenvaltioilla. Uutta lähestymistapaa 
pannaan parhaillaan täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa eri tavoin, eri aloilla ja eri tahtiin 
Komissio kehottaa neuvostoa antamaan tukensa uudelle lähestymistavalle ja hyväksymään 
yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan päätöslauselman, jolla ilmaistaan jäsenvaltioiden 
vakaa poliittinen sitoutuminen - sekä yhdessä että erikseen - pyrkimykseen kohti 
vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia ja syrjimätöntä kohtelua. 
5. Kyseinen päätöslauselma toimisi viitekehyksenä jäsenvaltioiden väliselle 
järjestelmälliselle hyödyllisten tietojen vaihdolle, edistäisi yhteisten tavoitteiden 
selventämistä ja parhaiden menettelytapojen tunnistamista sekä ohjaisi asianmukaisten 
toimenpiteiden kehittämistä ja arviointia aihepiiriin liittyvissä jäsenvaltioiden ja yhteisön 
toimissa. 
6. Euroopan yhteisö on jo vuosien ajan aktiivisesti edistänyt vammaisten asuin- ja 
työolosuhteiden parantamista. Komission näkemyksen mukaan yhteisön tason tuki tuo 
edelleen merkittävää lisäarvoa sekä jäsenvaltioissa tapahtuvalle että niiden väliselle 
toiminnalle ja ajatustenvaihdolle. Sen vuoksi komissio hahmottelee päätöslauselman 
mukaisen käytännön toimien strategian, joka sisältää muun muassa seuraavat aloitteet: 
• Mainstreaming (valtavirtaistaminen). Optimoidakseen vammaisia koskevien 
kysymysten sisällyttämisen läpäisyperiaatteella osaksi yhteisön kaikkea politiikkaa 
ja toimintaa komissio vahvistaa pääosastojenvälisen vammaisasiain ryhmän 
toimintaa. 
• Yhteistyö. Jäsenvaltioiden edustajista kootaan vammaisuuteen liittyviä kysymyksiä 
käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä, joka seuraa vammaisia koskevan 
politiikan kehitystä jäsenvaltioissa ja kerää yhteen tietoja ja kokemuksia. 
• Kansalaisjärjestöjen tvön kannustaminen. Komissio pyrkii vahvistamaan Helios 
II -ohjelman yhteydessä viime vuosina kehittynyttä yhteistyötä. Komissio pitää 
tervetulleena myös uuden, riippumattoman Euroopan vammaisfoorumin äskettäistä 
perustamista ja aikoo aktiivisesti kehittää yhteyksiä ja kannustaa 
kansalaisjärjestöjen työtä. 
• Työllisyys. Valmistellessaan Essenin kokouksen seuraavaa vaihetta, Euroopan 
neuvoston Dublinin kokouksen yhtenäiskertomusta, komissio ryhtyy toimiin 
pitkäaikaistyöttömyyttä ehkäisevän ja vammaisten integrointia työelämään 
edistävän politiikan vahvistamiseksi. On tietenkin syytä muistaa myös, että 
rakennerahastojen ja erityisesti sosiaalirahaston ensisijainen tavoite on työllisyyden 
parantaminen. 
• Tieto- ja tietoliikenneteknologia (TTT). Komissio on innokas valjastamaan 
Tietoyhteiskunnan tarjoamat mahdollisuudet valjastamiseksi edistämään yhtäläisten 
mahdollisuuksien toteutumista muun muassa tieto- ja tietoliikenneteknologian 
jatkokehittämisen avulla, ja se perustaa aihetta käsittelemään sisäisen 
erikoistyöryhmän. 
• Rakennerahastot. Yhteensä 5,5 miljardia ecua on varattu nimenomaan 
syrjäytymisen vastaisiin toimiin osallistumiseen vuosina 1994-1999. Osana tulevaa 
rakennerahastojen väli arvioi nti aan komissio pyrkii arvioimaan vammaisia 
koskevien toimien laajuutta. Vuoden 1996 loppupuolella käynnistetään joukko 
uusia hankkeita yhteisöaloitteiden puitteissa Horizon mukaan lukien. 
7. Tämän tiedonannon tarkoituksena on antaa uutta vauhtia vammaisuuden tarkasteluun 
oikeuksiin perustuvien yhtäläisten mahdollisuuksien näkökulmasta niin jäsenvaltioissa 
kuin yhteisönkin tasolla. Yhteinen tehtävämme on arvostaa ja antaa tilaa ihmisten 
erilaisuudelle. Kansalaisten Euroopassa, jossa tasapuolisuus on yhtä arvokasta kuin 
tehokkuus, se koskettaa meitä jokaista. 
1. TAUSTAA: ESTEET YHTÄLÄISTEN MAHDOLLISUUKSIEN TIELLÄ 
8. Joka kymmenes Euroopan yhteisön kansalainen on vammainen. Vaikka viime vuosina 
on tapahtunut merkittävää edistystä, tietyt ongelmat vaikuttavat edelleen vammaisten 
yhteiskunnallisen osallistumisen vähäisyyteen. Ongelmat tiedetään tarkkaan ja 
kiistattomasti. Useat kansalaisjärjestöt julkaisivat Euroopan vammaisten päivänä 
joulukuussa 1995 laajan kertomuksen nimeltä Näkymättömät kansalaiset. Euroopan 
parlamentti on useaan otteeseen viitannut vammaisten hankalaan tilanteeseen ja syrjintään 
(samoin kuin väkivaltaan), jota nämä voivat kohdata joka puolella unionia. Parlamentti 
kehotti huhtikuussa 1993 antamassaan päätöslauselmassa 83-580/93 komissiota muun 
muassa perustamaan foorumin tutkimaan vammaisiin kohdistuvaa väkivaltaa sekä 
laatimaan vuosittain kertomuksia vammaisten oloista jäsenvaltioissa. Ensimmäinen 
sellainen kertomus laadittiin vuoden 1996 alussa. Talous-ja sosiaalikomiteakin on ottanut 
kantaa vammaisten vaikeaan tilanteeseen. Myös alueiden komitea on viitannut 
vammaisten kokemaan syrjäytymiseen ja syrjintään. 
9. Ratkaisemattomista ongelmista keskeisimpiä ovat -jäsenvaltiosta riippuen - seuraavat: 
• Koulutus. Monet lapset jätetään edelleen tavanomaisten koulujen ulkopuolelle 
vain rajallisen liikkumiskykynsä, aistivamman tai viestintä- tai oppimisvaikeuksien 
vuoksi ja siksi, etteivät päättäjät riittävästi tunne tai ymmärrä heidän kykyjään ja 
mahdollisuuksiaan. Vammaiset lapset eristetään kouluvuosiensa ajaksi (ja jopa sen 
jälkeenkin) aivan liian usein laitoksiin, jotka - vaikka tarjoavatkin erikoistunutta 
hoitoa - eristävät heidät eivätkä tarjoa heille mitään tai tarjoavat vain erittäin 
rajallisia mahdollisuuksia tavanomaiseen sosiaaliseen kanssakäymiseen. 
• Työ. Monien virallisten arvioiden mukaan vammaisten työttömyys on kaksi tai 
kolme kertaa yleisempää kuin muiden työikäisten työttömyys. Se on myös 
pitempikestoista. Lisäksi talouden taantuman vaikutus vammaisiin on suhteeton, 
minkä seurauksena vammaiset maksavat muita korkeamman hinnan taloudellisen 
epävarmuuden ja häiriötilanteen aikana. Koska taloudellinen riippumattomuus on 
muiden vapauksien harjoittamisen kannalta aivan keskeistä, tällaisella syrjinnällä 
on vakavia vaikutuksia vammaisten elämänlaatuun. 
Työttömyys ei aina johdu vastaavasta taitojen tai ansioiden puutteesta. 
Työnantajilla ja mahdollisilla työnantajilla on usein taipumus kiinnittää enemmän 
huomiota vammaisuuteen kuin kyseisen henkilön todellisiin kykyihin, ja 
seurauksena on usein vammaisen palkkaamisesta yritykselle koituvan arvon 
aliarviointi. Edelleen vallitsevan syrjinnän lisäksi riittämättömästi mukautetut 
työtilat ja joustamattomat työjärjestelyt vaikuttavat tilanteeseen. Liian vähän 
pohditaan, kuinka vammaisten työntekijöiden tarpeisiin voitaisiin vastata 
myönteisesti. 
• Liikkuvuus ja saavutettavuus. Vaikka saavutettavuutta (laajasti tulkittuna) 
koskevat kysymykset ovat etualalla erittäin liikkuvassa yhteiskunnassamme, monet 
liikennejärjestelmät ja julkiset rakennukset ovat edelleen vammaisten 
ulottumattomissa tai vaikeasti saavutettavissa rakennuksissa ja rakenteissa olevien 
esteiden vuoksi. Vaikka viestinnän alalla on tehty huomattavia teknologisia 
läpimurtoja, enemmänkin voitaisiin tehdä teknologian tarjoamien vapauttavien 
mahdollisuuksien hyödyntämiseksi ja sen varmistamiseksi, että tulevassa 
kehityksessä vammaisten tarpeet otetaan täysin huomioon. "Suunnittelu kaikkia 
varten" ja "palvelut kaikkien saataville" ovat lähtökohtia, joilla luonnollisesti on 
monia ryhmärajat ylittäviä etuja. 
• Asuminen. Kun asunnoista on puutetta, vammaisille ei ole tarjolla riittävästi 
heidän tarpeisiinsa mukautettuja tai mukautettavissa olevia asuntoja. Tämä 
vaikuttaa haitallisesti paitsi vammaisten myös Euroopan kasvavan iäkkään väestön 
tilanteeseen. 
• Sosiaaliturva. Suuri osa vammaisista elää edelleen köyhyysrajan tuntumassa tai 
jopa sen alapuolella. Sosiaaliturvajärjestelmien tarjoama tuki on usein 
vähimmäistasoista, eikä se ole riittävästi sidoksissa tavoitteeseen helpottaa 
osallistumista. Liian usein jää osittain tai kokonaan huomiotta, että vammaisilla 
on enemmän ylimääräisiä kuluja ja erityistarpeita kuin keskivertoihmisellä. 
Itsenäisen elämän tarpeen tunnustaminen ja tukeminen on edelleen epätasaista. 
Sosiaaliturvaa ja palveluntarjontaa koskevien sääntöjen kasvava määrä ja 
monimutkaisuus sekä työnjako eri ministeriöiden ja hallintoviranomaisten kesken 
saattavat jo sinällään aiheuttaa hämmennystä ja vieraantumista. Tiedot saatavilla 
olevista palveluista ovat toisinaan hajanaisia, mikä saattaa johtaa tukien vähäiseen 
hyödyntämiseen. 
10. Vammaisten aliedustus yhteiskuntiemme kaikessa toiminnassa vaatii monestakin 
syystä entistä enemmän huomiota ja vastatoimia sekä kansallisella että yhteisön tasolla. 
11. Syrjäytyminen ja syrjintä loukkaavat monia yleismaailmallisia ihmisoikeuksia. 
Ihmisoikeuksien ja ihmisten erilaisuuden kunnioittaminen ja edistäminen ovat jo pitkään 
olleet erilaisten yhteiskuntiemme luonteenpiirteitä ja yhteisten eurooppalaisten arvojemme 
olennainen osa. Tasa-arvo on niiden ydinkohta. Yhteisön ihmisoikeusulottuvuus on erittäin 
tärkeä, ja sitä ovat toistuvasti korostaneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, Euroopan 
parlamentti ja neuvosto. Euroopan unionia koskevan sopimuksen F artiklan 2 kohdassa 
ihmisoikeuksien kunnioittaminen mainitaan yhdeksi unionin päätavoitteista. Komissio on 
vahvistanut nämä ihmisoikeuksia ja syrjimätöntä kohtelua koskevat perusperiaatteet 
hallitustenväliselle konferenssille antamassaan lausunnossa. 
12. Taloudelliselta kannalta katsottuna vammaisuuteen perustuva rakenteellinen 
syrjäytyminen ja syrjintä nakertavat työmarkkinoiden tehokkuutta. Markkinoita, jotka 
sulkevat rakenteellisesti merkittävän osan inhimillisistä voimavaroistaan pois, ei voida 
pitää tehokkaina saati oikeudenmukaisina. On tappio koko yhteiskunnalle (myös 
veronmaksajalle), kun kykyjä ei asianmukaisesti tunnusteta ja hyödynnetä. 
13. Euroopan yhteisö kiirehtii tällä hetkellä oikeutetusti rakenteellisen työttömyyden 
vähentämistä, olemassa olevien työpaikkojen turvaamista ja uusien työpaikkojen luomista. 
Tähän on laajemmin ajateltuna sisällyttävä hyvin käytännöllinen huoli vammaisten 
työmarkkinoille pääsyn ja osallistumisen lukuisista keinotekoisista esteistä. 
Työmarkkinapolitiikan rakenteen yleisuudistus johtaa siihen, että aktiivisia, 
työnhakumahdollisuuksia vahvistavia toimenpiteitä kilpailuaseman parantamiseksi 
työmarkkinoilla painotetaan enemmän kuin toimeentulotuen passiivista maksamista. Tällä 
kehityksellä on selviä ja suoria vaikutuksia vammaisten integroimiseen uudelleen 
työelämään. 
14. Vammaisuuteen perustuvasta syrjäytymisestä ja syrjinnästä aiheutuu lisäksi 
hyvinvointivaltiolle raskaita kustannuksia. Monet, jopa useimmat jäsenvaltioiden vuosien 
varrella kehittämistä erilaisista monimutkaisista tukijärjestelmistä tarjoavat ensisijaisesti 
elatusapua sen sijaan, että ne pyrkisivät yksilön omien toimintamahdollisuuksien 
lisäämiseen. Yksilöä jatkuvasti eristävän ja taakkaa valtiolle merkitsevän riippuvuuden (ja 
riippuvuuden kyllästämän ajattelutavan) vähentäminen hyödyttäisi kaikkia. 
2. UUSI YHTÄLÄISTEN MAHDOLLISUUKSIEN LÄHESTYMISTAPA 
15. Vammaisuuteen on takavuosina vastattu etupäässä tarjoamalla yhteiskunnallisia 
hyvityksiä hyväntekeväisyyden kautta, sijoittamalla vammaiset yhteiskunnan valtavirran 
ulkopuolelle ja kehittämällä erikoistuneita hoitopalveluita. Tällaisen politiikan jaloista 
tarkoitusperistä huolimatta sen voidaan väittää vain vahvistaneen syrjäytymisestä ja 
osallistumisen vähäisyydestä aiheutuneita ongelmia. 
16. Yksi suurimmista yhteiskuntiamme tänään kohtaavista haasteista on arvon ja elintilan 
antaminen inhimilliselle monimuotoisuudelle. Perinteiset sosiaaliset ja taloudelliset 
prosessit ovat kuitenkin usein perustuneet sellaisiin oletuksiin normaaliudesta, joihin 
vammaiset eivät sisälly. Klassinen esimerkki on julkisten kulkuvälineiden ja rakennusten 
suunnittelu "keskivertoihmisen" oletettuja tarpeita vastaaviksi ottamatta huomioon 
liikuntarajoitteisia. Seurauksena on, että vammaiset on joko jätetty yleisten prosessien 
ulkopuolelle tai heidän osallistumismahdollisuuksiaan on huomattavasti vähennetty. 
17. Vammaisten sijoittaminen valtaväestön ulkopuolelle - heidän näkymättömyytensä -
on usein ruokkinut kaavamaista ajattelua. Sen seurauksena taas on ollut itseään uudistava 
syrjäytymisen kierre. Sillä tavoin ennakkoluulot, yhtäläisten mahdollisuuksien puute ja 
syrjintä vahvistavat toinen toisiaan. 
18. Yhä laajemmin tunnustetaan, ettei tilanne voi jatkua tällaisena. Liitteessä esitetään 
yhteenveto siitä, miten suhtautuminen vammaisia koskeviin kysymyksiin on kehittynyt 
Euroopassa ja laajemmalla kansainvälisellä tasolla. Muutoksen taustalla on oivallus, että 
ihmisten erilaisuutta pidetään parhaiten arvossa luomalla kaikki ihmiset tasapuolisesti 
huomioon ottavia yhteiskunnallisia ja taloudellisia prosesseja, purkamalla perittyjä 
rakenteita asteittain, suuntaamalla sosiaaliset tuet uudelleen siten, että ne helpottavat 
osallistumista, sekä toteuttamalla tarmokkaita syrjinnänvastaisia toimenpiteitä. Tasa-arvon 
keskeistä periaatetta, jota tässä kutsutaan yhtäläisiksi mahdollisuuksiksi, pidetään nyt 
tärkeänä mittapuuna, jonka suhteen talouden ja yhteiskunnan rakenteita on arvioitava ja 
joka on olennaisinta oikeuksiin perustuvassa lähestymistavassa vammaisuuteen. 
Yhtäläisten mahdollisuuksien ihanteeseen sisältyy luonnollisesti myös syrjimättömyyden 
periaate. 
19. Yleistä tehtävää kuvaa parhaiten käsite 'mainstreaming'. Siihen sisältyy sellaisen 
politiikan muotoilu, jolla helpotetaan vammaisten täysipainoista osallistumista 
taloudellisiin, yhteiskunnallisiin ja muihin prosesseihin, mutta kunnioitetaan kuitenkin 
yksilön valinnanvapautta. Se sisältää myös ajatuksen, että vammaisiin liittyviä kysymyksiä 
tulee tarkastella kiinteänä osana yleistä politiikantekokoneistoa. Lähestymistapa soveltuu 
-ja tuo hyötyä - kaikille vammaisille vamman laadusta tai asteesta riippumatta. 
20. Kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa on käynnissä sama kehitys kohti yhtäläisiin 
mahdollisuuksiin perustuvaa vammaispolitiikkaa. Jäsenvaltioiden politiikkaa ohjataan 
vaiheittain mutta jo havaittavasti kohti toimivia yhtäläisiä oikeuksia sen sijaan, että 
pyrittäisiin vain hallinnollisin toimenpitein ratkaisemaan toiminnallisista rajoituksista 
aiheutuvat ongelmat. Luonnollisesti muutos tapahtuu eri jäsenvaltioissa eri tavoin, eri 
aloilla ja eri tahtiin. 
21. Erityisen merkittävä on kaikissa jäsenvaltioissa tapahtuva vähittäinen suuntaus pois 
perinteisestä tavasta kehittää erillisiä rakenteita vammaisten erityistarpeisiin ennen 
kaikkea koulutuksen ja työelämän aloilla (erityiskoulut, suojatyöpaikat jne). Niiden sijalle 
ovat nousemassa aloitteet, joilla edistetään integroitumista tavallisiin kouluihin ja avoimiin 
ja tuettuihin työpaikkoihin aina, kun se vain on mahdollista. Sosiaaliturvan ja kaikkien 
muiden alojen tukiohjelmien suunnittelu ja saatavuus perustuvat yhä useammin 
yksilökeskeiseen ajattelutapaan, jossa korostetaan riippumattomuutta sekä tunnustetaan 
yksilön luonnollinen tarve vaikuttaa sellaisten ohjelmien suunnitteluun ja toive asua 
omassa kodissaan ja yhteisössään. 
22. Joidenkin jäsenvaltioiden perustuslakiin on jo kirjattu tasa-arvon ja syrjimättömyyden 
periaatteet. Osa jäsenvaltioista on joko muokannut jo olemassa olevia syrjinnän kieltäviä 
säädöksiään tai säätänyt uusia, vammaisia koskevia lakeja. Muissa jäsenvaltioissa 
harkitaan vastaavia toimia. 
23. Tässä yhteydessä on syytä mainita, että työmarkkinaosapuolet ovat edistyneet 
syrjäytymisongelman tunnistamisessa ja pyrkimyksissä sen voittamiseen. Monet yritykset 
ovat ottaneet käyttöön omat vammaisia koskevat yhtäläisten mahdollisuuksien ohjelmansa. 
Erityisen positiivinen aikaansaannos on Euroopan yritysten julkilausuma syrjäytymistä 
vastaan, joka annettiin vuonna 1995 ja jossa käsitellään myös vammaisten tilannetta. 
3. KOHTI YHTÄLÄISIÄ MAHDOLLISUUKSIA 
24. Komission näkemyksen mukaan Euroopan yhteisön on olennaisen tärkeää 
selkiinnyttää ja vahvistaa yleistä vammaispolitiikkaansa, jonka tulisi perustua 
jäsenvaltioiden yhteiseen sitoutumiseen puolustaa yhtäläisiä mahdollisuuksia, poistaa 
vammaisiin kohdistuva syrjintä ja tunnustaa vammaisten oikeudet. 
25. Kun mietitään yhteisön tehtäviä tällä alalla, on aluksi tunnustettava, että ensisijainen 
vastuu vammaisuuteen perustuvan syrjäytymisen ja syrjinnän poistamisesta on 
yhteiskunnillamme ja niitä edustavilla jäsenvaltioiden hallituksilla. Vammaisten 
avustamiseen tähtäävällä politiikalla on kussakin maassa oma kulttuurinen ja 
yhteiskunnallinen taustansa, ja siksi myös yhtäläisten mahdollisuuksien toteuttamiseen 
tähtäävät keinot vaihtelevat kansallisesti, alueellisesti ja paikallisesti. 
26. Komissio tekee sen vuoksi tämän tiedonannon liitteenä olevan ehdotuksen vammaisten 
yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevaksi neuvoston ja neuvostossa kokoontuvien 
jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmaksi -johon ehdotettu teksti on tämän 
tiedonannon liitteenä. Päätöslauselman perustana on selkeästi monimuotoisuuden 
kunnioittaminen ja se lisäarvo, jonka aikaansaaminen on varmistettava antamalla yhteiset 
suuntaviivat yhteisten poliittisten avaintavoitteitten saavuttamiseksi. Tarkoituksena on 
ilmaista jäsenvaltioiden vakaa poliittinen sitoutuminen - niin yksittäisinä valtioina kuin 
kollektiivisesti neuvoston puitteissa ja yhteisön tasolla - tavoitteeseen tarjota vammaisille 
yhtäläiset mahdollisuudet ja poistaa syrjivä kohtelu. 
27. Päätöslauselmassa vahvistetaan Yhdistyneiden kansakuntien vammaisten yhtäläisiä 
mahdollisuuksia koskevat yleisohjeet, mutta kyse ei ole yleisohjeiden sisällön 
sanasanaisesta toistamisesta. Sillä ei myöskään tarkoiteta yksinomaan jäsenvaltioiden YK-
järjestelmän puitteissa jo tekemien sitoumusten toistamista. 
28. Yleisohjeet eivät ole tiukan lainopillisessa mielessä oikeudellisesti velvoittavia, mutta 
niihin sisältyy valtioiden vahva moraalinen ja poliittinen sitoutuminen toimintaan. Ne 
myös kannustavat valtioita yhteistyöhön vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia edistävän 
politiikan kehittämisessä. 
29. Päätöslauselmaan on siis suhtauduttava ja sitä on käytettävä viitekehyksenä 
jäsenvaltioiden väliselle järjestelmälliselle hyödyllisten tietojen vaihdolle, yhteisten 
tavoitteiden selventämisen ja parhaiden menettelytapojen tunnistamisen edistäjänä sekä 
asianmukaisten toimenpiteiden kehittämisen ja arvioinnin ohjenuorana aihepiiriin 
liittyvissä jäsenvaltioiden ja yhteisön toimissa. 
30. Omalta osaltaan komissio katsoo, että yhteisön tason tuki tuo merkittävää lisäarvoa 
sekä jäsenvaltioissa tapahtuvalle että niiden väliselle toiminnalle ja ajatustenvaihdolle. Sen 
näkemyksen mukaan kyseessä ovat yhteisön keskeiset tavoitteet ja periaatteet, mikä 
oikeuttaa komission kantamaan huolta alan kehityksestä. Pääperiaatteita ovat 
työntekijöiden vapaan liikkuvuuden takaaminen, opiskelijoiden liikkuvuuden edistäminen, 
sisämarkkinoiden saavuttamisen ja kehittämisen takaaminen ja unionin 
kansalaisoikeuksien harjoittamismahdollisuuksien takaaminen. Ne edellyttävät 
jäsenvaltioiden tasolla toteutettujen toimenpiteiden asteittaisen parantamisen lisäksi 
liikkuvuuden lisääntymistä yhteisön tasolla. 
4. EUROOPAN YHTEISÖN STRATEGIA VAMMAISTEN YHTÄLÄISTEN 
MAHDOLLISUUKSIEN TURVAAMISEKSI 
31. Ajattelutapojen vähittäinen muutos on se tausta, jota vasten komissio on peilannut 
vammaisia koskevaa uutta yleisstrategiaansa. 
32. Koska ensisijainen toimintavastuu on jäsenvaltioilla, yhteisön tehtävänä on tuoda 
ajatustenvaihdolle ja muutosprosessille mahdollisimman suurta lisäarvoa. Sitä voidaan 
tuottaa seuraavin tavoin. 
i) Poliittinen vuoropuhelu jäsenvaltioiden kanssa 
33. Komissio pyrkii vahvistamaan Helios II -ohjelman alaisuudessa viime vuosina 
kehittynyttä yhteistyötä sekä jäsenvaltioiden kanssa että niiden välillä. Sitä tarkoitusta 
varten ja käytettävissä olevien varojen puitteissa komission aikomuksena on koota 
jäsenvaltioiden edustajista vammaisuuteen liittyviä kysymyksiä käsittelevä korkean tason 
asiantuntijaryhmä. Sen tehtävänä on seurata vammaisia koskevan politiikan kehitystä 
jäsenvaltioissa ja kerätä yhteen tietoja ja kokemuksia sekä antaa neuvoja koko yhteisön 
kattavien vammaisia koskevien seurantakertomusten tuottamisesta tulevaisuudessa. 
34. Komission tarkoituksena on myös perustaa jäsenvaltioiden vammaispolitiikkaa 
tarkkaileva seurantakeskus tai verkosto, joka perustuu jäsenvaltioiden riippumattomien 
asiantuntijatahojen toimintaan. Keskuksen tai verkoston tarkoituksena on selventää 
peruskäsitteitä ja terminologiaa, edistää yhteisten linjojen noudattamista erityisesti 
tilastoinnissa, tarjota poliittisen päätöksenteon tueksi tarkkoja asiatietoja, tehdä 
riippumattomia arvioita edistymisestä sekä tehdä hyödyllisiä ja lisäarvoa antavia 
kohdennettuja tutkimuksia. Se toimii yhteistyössä muiden seurantakeskusten kanssa 
tietopohjan synergiaetujen kehittämiseksi. Seurantakeskuksen tai verkoston työ tarjoaa 
korvaamatonta tukea korkean tason asiantuntijaryhmälle, ja niiden on tarkoitus kehittää 
välilleen hedelmällinen vuorovaikutussuhde. Komissio voi tarpeen vaatiessa täydentää 
seurantakeskuksen tutkimuksia omilla tutkimusohjelmillaan kuten Tide ja Biomed. Tältä 
osin komission suunnittelema tiedonanto ikääntyviä ja vammaisia koskevasta yhteisön 
tutkimus- ja kehitystoiminnasta on erityisen kiinnostava. 
35. Vuoropuhelun helpottamiseksi komissio ehdottaa, että korkean tason asiantuntijaryhmä 
ja Euroopan vammaisfoorumi, johon viitataan jäljempänä kappaleessa 41, järjestävät 
yhteisen kokouksen ainakin kerran vuodessa. 
ii) Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu 
36. Viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana työmarkkinaosapuolet ovat 
vuoropuhelussaan keskittyneet yhä voimakkaammin työllisyyskysymyksiin sekä tukeneet 
Essenin työllisyysstrategiaa ja pyrkimyksiä integroida ihmiset työmarkkinoille ja työhön. 
37. Sosiaalisen vuoropuhelun komitea ja pysyvä työllisyyskomitea voivat merkittävällä 
tavalla edistää uusien vammaisia tukevien aloitteiden luomista. Komissio kannustaa 
työmarkkinaosapuolia kehittämään erityisiä yhteistyömuotoja tässä tiedonannossa 
käsiteltyjen kysymysten ratkaisemiseksi. 
iii) Kansalaiskeskustelu kansalaisjärjestöjen kanssa 
38. Vammaisjärjestöjen osoittama aktiivinen kiinnostus ja osallistuminen Euroopan 
laajuiseen yhteistyöhön sekä eurooppalaisen tuen laajalti tunnustettu lisäarvo ovat suuresti 
rohkaisseet komissiota. Erityisen ilahduttavaa oli vammaisjärjestöjen aktiivinen 
osallistuminen vuoden 1996 sosiaalialan foorumiin. 
10 
39. Perättäisten Helios-ohjelmien yhteydessä kokemusten ja parhaiden käytäntöjen 
kokoaminen koko Euroopan unionin alueella on edistynyt vammaisia koskevia 
kysymyksiä yhteistyössä käsittelevien EU-verkkojen kautta. Yli 800 jäsenvaltioiden 
nimittämää yhteistyökumppania ja 80 eurooppalaista kansalaisjärjestöä on toiminut 
yhdessä sekä alakohtaisesti että kaikenkattavasti. Näin on voitu keskustella peruskäsitteistä 
ja selventää niitä sekä saatu kanava parhaitten käytäntöjen laajalle levittämiselle. Lisäksi 
kansalaisjärjestöt ovat tämän tuloksena voineet osallistua demokraattiseen prosessiin 
entistä tehokkaammin, ja niiden Euroopan laajuiseen kehitykseen liittyvä itseluottamus 
ja tietoisuus on lisääntynyt. Nykyinen Helios II -ohjelma päättyy vuoden 1996 lopussa. 
Riippumattoman loppuarvioinnin odotetaan valmistuvan vuoden 1997 puoliväliin 
mennessä. Yksi Helios II -ohjelman käytännön aikaansaannoksista ovat kattavat hyvien 
menettelytapojen oppaat muun muassa taloudellisen, yhteiskunnallisen ja koulutuksellisen 
integraation alalta, jotka julkaistaan kuluvan vuoden aikana. 
40. Talousarvionsa sallimissa rajoissa komissio avustaa myös jatkossa vammaisten parissa 
työskenteleviä järjestöjä ja tukee siten eurooppalaista yhteistyötä. Ensisijaisena 
valintaperusteena on silloin yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen Euroopan tasolla. 
41. Komissio pitää tervetulleena uutta Euroopan vammaisfoorumi a, joka kokoaa yhteen 
vammaisjärjestöt kaikista jäsenvaltioista ja edustaa suurta enemmistöä vammaisuuteen 
liittyvistä näkökohdista EU:ssa. Uuden foorumin perussäännön ovat allekirjoittaneet 
Helios II -ohjelmaan osallistuneet eurooppalaiset kansalaisjärjestöt ja kansalliset 
neuvostot. Sillä on mahdollisuus läheiseen ja muutoshakuiseen työskentelyyn unionin 
toimielinten kanssa. Komissio on osaltaan sitoutunut aktiiviseen yhteistyöhön ja 
säännöllisiin tapaamisiin Euroopan vammaisfoorumi n kanssa vahvistaakseen laajan 
kansalaisjärjestöjen joukon kanssa viime vuosina rakennettua yhteistyötä. 
42. Komissio pitää edelleen ensiarvoisen tärkeänä tietoisuuden lisäämistä jäsenvaltioissa 
ja koko yhteisön alueella tapahtuneesta kehityksestä. Komissio jatkaa kokemusten siirron 
edistämistä erityisesti järjestämällä kussakin jäsenvaltiossa kansallisia tiedotuspäiviä sekä 
käyttämällä jatkuvasti sellaisia julkaisuja kuin Helioscope (julkaistaan 11 virallisella 
kielellä) ja Heliosflash (julkaistaan kolmella virallisella kielellä), jolla on noin 40 000 
lukijan lukijakunta. Merkittävä piirre Helioscopessa on se, että monet sen artikkeleista 
ovat vammaisten itsensä kirjoittamia. Helioscope on saanut hyvän vastaanoton, ja tämän 
vammaisten vammaisille tekemän julkaisun kysyntä on suuri. Se vastaa ja sen pitäisi 
jatkossakin vastata ilmeiseen tarpeeseen. 
43. Jokavuotisella Euroopan vammaisten päivällä on ollut myönteinen vaikutus 
tietoisuuden lisääjänä ja eurooppalaisen ulottuvuuden tuojana tämän alan yhteistyöhön. 
Komissio tukee vastaisuudessakin talousarvionsa sallimissa rajoissa vuosittaista 
eurooppalaista päivää yhteistyössä Euroopan parlamentin ja yhteisön muiden toimielinten 
kanssa. 
44. Komissio on tietoinen myös paikallisten ja alueellisten viranomaisten uudesta 
merkittävästä suuntauksesta tehdä yhteistyötä vammaisjärjestöjen ja 
työmarkkinaosapuolten kanssa vammaisille soveltuvan ympäristön luomiseksi. Sellaisten 
kaupunkien ja paikkakuntien kesken on kehittymässä verkoston ai kuja esimerkiksi 
Barcelonan julistuksen (1995) pohjalta. Talous-ja sosiaalikomitealta, alueiden komitealta 
11 
ja muilta asianomaisilta elimiltä kuten kansalaisjärjestöiltä pyydetään näkemyksiä 
vastaavan toiminnan tarjoamista mahdollisuuksista niin kaupungeissa kuin maaseudullakin 
sekä komission mahdollisuuksista tuoda toiminnalle eurooppalaista lisäarvoa. 
iv) Mainstreaming: politiikan muotoilu 
45. Komissio on ryhtynyt vahvistamaan omaa sisäistä toimintaansa kaikkien 
asianomaisten pääosastojen sitomiseksi mukaan pääosastojenvälisen vammaisasiain 
ryhmän työhön ja siten vammaisasioihin liittyvän tietoisuuden lisäämiseksi ja komission 
toimialojen välisen sisäisen yhteistyön parantamiseksi. Sillä tavoin pyritään sisällyttämään 
vammaisia koskevat kysymykset kaikkien toimialojen toimintaan. Pääosastojen välisen 
yhteistyön puitteissa komissio ottaa uudelleen pohdittavaksi politiikan eri osa-aloihin 
sisältyvät mahdolliset aloitteet, mukaan lukien erityiset tutkimukset, koulutus ja liikenne. 
Komissio kuulee myös kansalaisjärjestöjen mielipiteitä vammaisia koskevista komission 
aloitteista ja ehdotuksista. 
46. Edellä mainitusta seuraa tärkeä periaate: kaikkia yhteiskunnallisia muutoksia ja 
politiikan ajankohtaisia muokkauksia on tarkasteltava myös vammaisten kokemusten 
näkökulmasta. Tällä hetkellä vammaisten kannalta ovat keskeisimpiä työllisyys- ja 
tietoyhteiskuntastrategiat. 
v) Mainstreaming: Essenin työllisyysstrategia 
47. Komissio sitoutuu jo sosiaalipoliittisessa toimintaohjelmassaan (1995-1997) 
esittämään yhtenäisen strategian vammaisten työllistämiseksi. Strategia esitetään 
tiedonantona vuonna 1997. Osa strategian peruselementeistä on jo tiedossa. Vuoden 1995 
yhteisessä kertomuksessaan ja vuoden 1996 välikertomuksessa komissio ja neuvosto 
sopivat työllisyysstrategian rakenteellisista tavoitteista. Yksi tavoitteista oli sitoutuminen 
pitkäaikaistyöttömyyden estämiseen. Sitoumuksella on toteutuessaan suuri merkitys 
vammaisille, koska he ovat muita enemmän vaarassa joutua pitkäaikaistyöttömiksi ja 
syrjäytyä. Valmistellessaan Eurooppa-neuvoston Dublinin kokoukselle yhteistä kertomusta 
komissio ryhtyy vahvistamaan poliittisia toimia pitkäaikaistyöttömyyden vähentämiseksi 
ja vammaisten integroimiseksi työelämään. 
48. Komissio pyytää työmarkkinaosapuolia laatimaan tämän alan hyviä käytäntöjä 
koskevan yhteisen kannan. Komission vuoden 1997 työllisyyskertomuksessa on ensi 
kertaa erityinen vammaisuutta koskeva luku. Parhaillaan komissio käy läpi omaa, 
vammaisten palkkaamista ja urakehitystä koskevaa henkilöstöpolitiikkaansa. Katsaus 
valmistuu ennen vuoden 1996 loppua. 
vi) Mainstreaming: tieto- ja tietoliikenneteknologia (TTT) 
49. Komissio on aktiivisen kiinnostunut tutkimaan mahdollisuuksia valjastaa kaikki 
tietoyhteiskunnan osa-alueet tavoittelemaan yhtäläisiä mahdollisuuksia vammaisille ja 
parantamaan heidän elin- ja työolojaan. Aihetta käsitellään yleisellä tasolla 
12 
tietoyhteiskunnan sosiaalisia ja yhteiskunnallisia vaikutuksia käsittelevässä vihreässä 
kirjassa "Elämä ja työ tietoyhteiskunnassa - ihmisläheisyys etusijalle". Komissio perustaa 
sisäisen erityistyöryhmän viemään tätä työtä eteenpäin. Työryhmän toimeksiantona on 
tutkia tämän alan erityisaloitteen sovellusalaa Euroopan tasolla käyttämällä perustana 
tähän mennessä esimerkiksi Tide-ohjelmasta saatuja kokemuksia. Työ perustuu tieto-ja 
tietoliikennetekniikan (TTT) vammaisten hyväksi suunnattuun käyttöön liittyvien 
ansiokkaiden sovellusten arviointiin ja mahdollisuuksiin saada suurtuotannon avulla TTT 
laajemmin vammaisten käytettäväksi ja hyödynnettäväksi. 
50. Euroopan vammaisfoorumia pyydetään tuomaan julki ajatuksensa tästä kysymyksestä 
Vihreää kirjaa koskevan kuulemisen yhteydessä vuoden 1996 aikana. Euroopan 
vammaisfoorumia on jo pyydetty antamaan neuvoja työllisyyskysymyksiin liittyvistä 
ensisijaisista tarpeista. 
51. Helios II -ohjelman yhteydessä kehitetty erikoistunut atk-pohjainen järjestelmä 
Handynet sisältää 50 000 eri tietoa vammaisten ja kuntoutusalan ammattilaisten käyttöön 
tarkoitetuista teknisistä apuvälineistä. Järjestelmä on saatavana kahdellatoista kielellä cd-
rom -levyillä, ja sitä voi käyttää jäsenvaltioissa sijaitsevissa tarkoitusta varten 
perustetuissa keskuksissa. Komissio katsoo, että järjestelmän käyttömahdollisuuksien ja 
sen kattavuuden lisäämistä (mahdollisesti liittämällä se Internetiin) koskevaa kysymystä 
olisi tarkasteltava huolellisesti. 
vii) Mainstreaming: rakennerahastot 
52. Siitä lähtien kun Euroopan yhteisön rakennerahastoista tehtiin vuonna 1989 merkittävä 
suunnittelu- ja kehittämisväline, rahastoilla on ollut kaksi päämäärää: taloudellinen ja 
yhteiskunnallinen yhteenkuuluvuus kaikilla yhteisön alueilla. Työllisyyden kohentamista 
painotetaan erityisesti. 
53. Kuluvan ohjelmakauden 1994-1999 aikana rakennerahastot - erityisesti Euroopan 
sosiaalirahasto (ESR) - ovat merkittävin Euroopan yhteisön rahoitusväline, jolla 
vammaisten tilannetta voidaan parantaa. 
54. ESR tukee vuosina 1994-1999 vammaisia pääasiassa työmarkkinoilta syrjäytymisen 
vastaisten toimien yhteydessä. ESR tukee sellaisten laaja-alaisten toimenpidepakettien 
luomista, jotka tarjoavat sosiaalisesti syrjäytyneille, myös vammaisille, tien uudelleen 
työmarkkinoille integroitumiseen. Toiminta toteutetaan lähinnä tavoitteitten 1 (vähiten 
kehittyneet alueet), 2 (jälkeenjääneet alueet) ja 3 (horisontaaliset toimenpiteet) puitteissa. 
Vuosina 1994-1999 toteutettavaan syrjäytymisen vastaiseen toimintaan on erikseen varattu 
kaikkiaan 5,5 miljardia ecua. Jäsenvaltioiden ohjelma-asiakirjat osoittavat, että vammaiset 
ovat yksi tärkeimmistä kohderyhmistä työmarkkinoilta syrjäytymisen vastaisessa toiminnassa. 
55. Näiden keskeisiin rakenteellisiin ohjelmiin liittyvien toimien lisäksi on yhteisön 
Employment-aloitteeseen sisällytetty erillinen Horizon-lohko, jonka tarkoitus on käsitellä 
erityisesti vammaisten integroimista työelämään. Vuosiksi 1994-1999 sille on varattu 513 
miljoonaa ecua. Vuosia 1997-1999 koskeva uusi hankekierros käynnistetään 
jäsenvaltioissa kuluvan vuoden lopulla. Tätä taustaa vasten komissio pitää tervetulleena 
13 
sitä, että koko joukko Helios II -ohjelman yhteydessä luotuja verkkoja osallistuu nyt 
aktiivisesti Employment-Horizonin toimintaan. 
56. Komissio on toteuttamassa toimenpiteitä varmistaakseen, että näitä huomattavia 
taloudellisia voimavaroja haetaan mahdollisimman tehokkaasti ja että niitä pidetään 
kiinteänä osana Euroopan yhteisön vammaisstrategiaa. Horizon-aloitetta tehdään 
tunnetuksi erityisten tiedotustoimien avulla. Komissio järjestää vuonna 1997 erityisen 
eurooppalaisen konferenssin ryhtyäkseen toimiin lupaavien aloitteitten keräämiseksi sekä 
hyvän politiikan ja hyvien käytäntöjen laajentamiseen soveltuvien keinojen tutkimiseksi 
tulevaisuutta silmällä pitäen. 
57. Yhteisöaloite Urban voi sekin osaltaan parantaa vammaisten tilannetta. Aloitteella 
pyritään 850 miljoonan ecun määrärahan turvin virkistämään taantuneita kaupunkialueita, 
ja siihen voi sisältyä erityisryhmiin, myös vammaisiin, kohdistuvia tukitoimia. 
58. Osana tulevaa rakennerahastojen väli arvioi nti aan komissio seuraa huolellisesti 
vammaisia koskevien toimien laajuutta ja tehokkuutta. Komissio kiinnittää lisäksi 
jäsenvaltioiden huomion tarpeeseen ottaa vammaisryhmät aktiivisemmin osaksi 
rakennerahastoihin liittyvän toiminnan toteuttamista ja seurantaa. 
Lopuksi 
59. Tässä tiedonannossa on tarkasteltu siirtymistä kohti oikeuksiin perustuvaa 
lähestymistapaa vammaisuuteen sekä jäsenvaltioiden että yhteisön tasolla. Tiedonannossa 
on selostettu tämän siirtymisen eri syitä ja niitä perusteita, joiden vuoksi sen 
periaatteelliset ja käytännölliset edut ovat kiistattomat. Yhteisenä tehtävänämme on arvon 
ja elintilan antaminen inhimilliselle monimuotoisuudelle. Oikeudenmukaisuutta siinä kuin 
tehokkuuttakin arvostavassa kansalaisten Euroopassa se on jokaisen asia. 
14 
LIITE 
VAMMAISPOLITIIKAN KEHITYS EUROOPAN YHTEISÖN JA 
KANSAINVÄLISELLÄ TASOLLA 
Siirtyminen vammaisuutta oikeuksien kautta lähestyvään katsantokantaan on saavuttanut 
viimeksi kuluneiden kahden vuosikymmenen aikana laajan kansainvälisen hyväksynnän. 
Vammaisten yhtäläisiin mahdollisuuksiin on jo kauan kiinnitetty paljon huomiota 
Yhdistyneissä kansakunnissa, sen erityisjärjestöissä ja muissa kansainvälisissä 
organisaatioissa. Vammaisten oikeuksien julistuksen sisältävässä tärkeässä 
päätöslauselmassa vuodelta 1975 Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous painotti 
merkittävällä tavalla sitä, että vammaisilla on täsmälleen samat ihmisoikeudet (ja 
velvollisuudet) kuin muillakin. 
Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen julistama kansainvälinen vammaisten vuosi 
1981 oli lähtölaukaus vammaisten vuosikymmenelle (1983-1992). Kaikkein tärkein 
kansainvälisen vammaisten vuoden tulos oli vammaisia koskeva maailmanlaajuinen 
toimintaohjelma, jonka yleiskokous hyväksyi vuonna 1982. Ennaltaehkäisyä ja kuntoutusta 
koskevien tärkeiden periaatteiden julistamisen lisäksi toimintaohjelmassa korostettiin 
vammaisten oikeutta samoihin mahdollisuuksiin kuin muillakin kansalaisilla ja yhtäläiseen 
osuuteen taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen mukanaan tuomasta 
elinolosuhteiden parantumisesta. 
Uusi ajattelutapa kiteytyi vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevissa yleisohjeissa, 
jotka Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous hyväksyi vuonna 1993. Näiden ohjeiden 
laadinnassa käytettiin perusteena Yhdistyneiden kansakuntien vammaisten vuosikymmenen 
(1983-1992) aikana saatuja kokemuksia. Ohjeet ja niiden edustamat arvot on sittemmin 
vahvistettu myöhemmissä YK:n ihmisoikeuksia koskevissajulkilausumissa mukaan lukien 
Wienin julkilausuma ja toimintaohjelma (1993), Kööpenhaminassa pidetty kansainvälinen 
huippukokous ja toimintaohjelma (1995) ja Pekingissä pidetyn naisten 
maailmankongressin toimintafoorumi (1995). 
Vaikka ohjeet eivät ole tiukan oikeudellisesti sitovia, ne ovat kuitenkin osoitus valtioiden 
voimakkaasta moraalisesta ja poliittisesta sitoutumisesta toimintaan. Ne myös kannustavat 
valtioita yhteistyöhön vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia edistävän politiikan 
kehittämisessä. 
Kansainvälinen vammaisten vuosi 1981 ja sen seurauksena syntynyt maailmanlaajuinen 
toimintaohjelma kannustivat yhteisöä ottamaan kantaa ja toimimaan. Koko 1980-luvun 
aikana ja 1990-luvun alussa neuvosto antoi joukon arvovaltaisia julistuksia ja 
päätöslauselmia aiheesta. Neuvosto ja jäsenvaltioiden hallitusten edustajat antoivat 21. 
joulukuuta 1981 merkittävän päätöslauselman vammaisten sosiaalisesta integraatiosta 
yhteisön tasolla. 
Heinäkuun 24. päivänä 1986 neuvosto antoi vammaisten työllisyyttä yhteisössä koskevan 
suosituksen, jossa muun muassa kehotettiin jäsenvaltioita toteuttamaan kaikki 
asianmukaiset toimenpiteet vammaisten oikeudenmukaisten mahdollisuuksien edistämiseksi 
15 
työllisyyden ja ammatillisen koulutuksen alalla sekä harjoittamaan sellaista politiikkaa, 
joka tähtää vammaisiin työntekijöihin kohdistuvan syrjinnän poistamiseen. Suosituksessa 
annettiin lisäksi ohjeenomainen kehys positiivisille toimenpiteille. Neuvosto ja 
opetusministerit antoivat lisäksi 31. toukokuuta 1990 pidetyn neuvoston kokouksen 
yhteydessä päätöslauselman vammaisten lasten ja nuorten integroimisesta tavallisiin 
koulutusj ärj estel m i i n. 
Helios- (1988-1992) ja Helios II (1993-1996) -ohjelmien tarkoituksena oli toimia 
jäsenvaltioiden yhteistyöfoorumina sekä taloudellisen ja yhteiskunnallisen integraation, 
yhtäläisten mahdollisuuksien sekä itsenäisen elämän edistämiseen tarkoitettuja yleisiä ja 
erityisiä keinoja koskevana tiedonvaihtokanavana. 
Rakennerahastoilla - erityisesti Euroopan sosiaalirahastolla - on merkittävä osuus 
Euroopan pyrkiessä edistämään vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia. 
Yhdenmukaistamiseen liittyviin yhteisön tukikehyksiin ja yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin 
vuosille 1994-1999 sisältyy joko suoraan vammaisuutta koskevia toimenpiteitä tai 
sellaisia, joita vammaiset voivat hyödyntää. Yhteisön Employment-aloitteeseen liittyy 
erityinen Horizon-lohko, joka on erityisesti suunnattu vammaisten integroimiseen 
uudelleen yhteiskuntaan. 
Muita merkittäviä aloitteita ovat Sokrates (koulujen ja korkeakoulujen kumppanuus sekä 
opiskelija- ja henkilöstövaihdot), Leonardo da Vinci (ammatillinen koulutus), Tide 
(telematiikkaa vammaisten ja iäkkäitten ihmisten integraatiossa käsittelevä ohjelma) ja 
T&TK (tutkimus ja teknologinen kehittäminen). Kuten Tiden osana toteutettu Heart-
tutkimus osoitti, yksittäisten jäsenvaltioiden erityispiirteisiin räätälöidyt palveluiden 
tuottamismallit edellyttävät kuitenkin yhteisten vähimmäisvaatimusten täyttämisen 
edistämistä, jotta kaikille vammaisille tarjotaan samantasoiset mahdollisuudet ja 
parannetaan eurooppalaisten valmistajien kilpailuasemia. Tietotekniikkaohjelma Espritiin 
sisältyvissä hankkeissa pyritään kohottamaan mahdollisuuksien tasoa - esimerkkinä 
mainittakoon Inter (ihmisen hermojärjestelmään yhteydessä olevien tekoraajojen 
kehittäminen) ja Scatis (virtuaalikuuleminen, josta voi löytyä apu kuulovammaisille). 
Pääosasto XIII:n tarkoituksena on tulevassa tiedonannossaan hahmotella kokonaisvaltainen 
lähestymistapa vanhusten ja vammaisten tarpeisiin kohdistuvalle tutkimukselle ja 
kehitystyölle. Tiedonannossa luonnostellaan tutkimuksen päälinjat, joiden tavoitteena on 
tuottaa tietoa päättäjien avuksi heidän kohdatessaan Euroopan ikääntyneen väestön ja 
kasvavan vammaisten ryhmän synnyttämiä yhteiskunnallisia, taloudellisia ja ympäristöön 
liittyviä haasteita ja mahdollisuuksia. 
Myös Sport-ohjelmaan kuuluu erityinen alaohjelma vammaisille. Matkailun edistämistä 
koskevan yhteisön toimintaohjelman perustamisesta vuonna 1992 lähtien vammaisten 
katsotaan olevan erityistä huomiota tarvitseva matkailijaryhmä, sillä matkailu ja vapaa-
ajan toiminta edistävät vammaisen integroitumista yhteiskuntaan. Ei ole syytä unohtaa 
myöskään vuoden 1996 aikana annettua liikennettä koskevaa komission vihreää kirjaa, 
jossa otetaan huomioon myös liikuntarajoitteisten tarpeet. 
Laajemmalla alueellisella tasolla Euroopan neuvosto on omassa virstanpylväänä 
pidettävässä, vammaisten integraation yhtenäistä politiikkaa koskevassa 
16 
päätöslauselmassaan huhtikuulta 1992 kehittänyt jäsenvaltioilleen kiintoisan mallin tarjota 
vammaisille yhtäläiset mahdollisuudet. 
17 
IL 
LUONNOS: 
NEUVOSTON JA NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEIDEN JÄSENVALTIOIDEN 
HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖSLAUSELMA 
VAMMAISTEN YHTÄLÄISISTÄ MAHDOLLISUUKSISTA 
18 
96/0216(CNS) 
LUONNOS: 
NEUVOSTON JA NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEIDEN JÄSENVALTIOIDEN 
HALLITUSTEN EDUSTAJIEN PÄÄTÖSLAUSELMA 
VAMMAISTEN YHTÄLÄISISTÄ MAHDOLLISUUKSISTA 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO JA NEUVOSTOSSA KOKOONTUNEET 
SOSIAALIMINISTERIT, jotka 
ottavat huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, 
ottavat huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, 
ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, 
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, 
1. TOTEAVAT, että Euroopan komissio on antanut tiedonannon "Vammaisten 
yhtäläiset mahdollisuudet. Euroopan yhteisön uusi vammaisstrategia". 
2. TOTEAVAT, että vammaiset ovat merkittävänsuuruinen osa yhteisön väestöä ja 
että nämä kohtaavat ryhmänä monenlaisia esteitä, joiden vuoksi eivät pysty 
saavuttamaan täyttä taloudellista ja yhteiskunnallista integraatiota, 
3. TOTEAVAT, että ihmisoikeuksien kunnioittaminen on jäsenvaltioiden perusarvoja 
ja että tämä on erityisesti mainittu Euroopan unionia koskevan sopimuksen 
F artiklan 2 kohdassa, 
4. TOTEAVAT LISÄKSI, että kaikkien ihmisten, vammaiset mukaan lukien, 
yhtäläisten mahdollisuuksien periaate on kaikkien jäsenvaltioiden keskeinen 
yhteinen arvo, 
5. MUISTUTTAVAT, että 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetussa neuvoston 
suosituksessa vammaisten työllistämisestä yhteisössä1 edellytetään, että jäsen valtiot 
"toteuttavat kaikki asianmukaiset toimenpiteet vammaisten 
oikeudenmukaisten mahdollisuuksien edistämiseksi työllisyyden ja 
EYVL N:o L 225, 12.8.1986, s. 43 
19 
ammatillisen koulutuksen alalla ammatillinen peruskoulutus ja työnteko 
sekä kuntoutus ja uudelleen sijoittaminen mukaan lukien", 
6. KOROSTAVAT, että henkilöiden vapaa liikkuminen, sisämarkkinoiden 
toteuttaminen ja kehittäminen sekä kuluttajien oikeuksien edistäminen on taattava 
kaikkien Euroopan unionin kansalaisten edun kannalta vammaiset mukaan lukien, 
7. KATSOVAT, että yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden lisääminen Euroopan 
yhteisössä merkitsee vammaisten yhtäläisten mahdollisuuksien edistämistä ja 
syrjinnän poistamista, ja KOROSTAVAT, että pääsy tavalliseen yleissivistävään 
ja ammatilliseen koulutukseen on onnistuneen taloudellisen ja sosiaalisen 
integraation ennakkoedellytys, 
8. MUISTUTTAVAT, että Yhdistyneiden kansakuntien yleisistunnon 27 päivänä 
joulukuuta 1993 hyväksymien vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevien 
yleisohjeiden2 yleisenä tavoitteena on sen varmistaminen, että kaikki vammaiset 
voivat toteuttaa samoja oikeuksia ja velvollisuuksia kuin muutkin, 
9. MUISTUTTAVAT, että edellä mainitut ohjeet kehottavat ryhtymään toimiin 
kaikilla tasoilla sekä jäsenvaltioissa että kansainvälisen yhteistyön keinoin 
vammaisten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen edistämiseksi, 
10. MUISTUTTAVAT, että komission 27 päivänä heinäkuuta 1994 antamassa 
Valkoisessa kirjassa sosiaalipolitiikan kehittämisestä komissio ilmaisi aikovansa 
laatia sopivan välineen vammaisten yhtäläisiä oikeuksia koskevissa Yhdistyneiden 
kansakuntien yleisohjeissa olevien periaatteiden vahvistamiseksi, 
11. KOROSTAVAT, että vastuu tällä alalla on ensisijaisesti jäsenvaltioilla, mutta 
Euroopan yhteisö voi osaltaan edistää jäsenvaltioiden tämän alan yhteistyötä sekä 
parhaiden menettelytapojen vaihtoa ja kehittämistä yhteisössä, ja 
12. KOROSTAVAT, että tässä päätöslauselmassa asetetut tavoitteet vammaisten 
yhtäläisten mahdollisuuksien saavuttamiseksi ja syrjinnän lopettamiseksi eivät 
rajoita kunkin jäsenvaltion oikeutta määrätä omista säännöistään ja säännöksistään 
sanottujen tavoitteiden toteuttamiseksi ja ovat siten täysin toissijaisuusperiaatteen 
mukaisia, 
OVAT ANTANEET tämän päätöslauselman, jonka mukaisesti jäsenvaltiot 
VAHVISTAVAT UUDELLEEN ne periaatteet ja arvot, jotka liittyvät Yhdistyneiden 
kansakuntien vammaisten yhtäläisiä mahdollisuuksia koskeviin yleisohjeisiin; tämä 
merkitsee 
Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen päätöslauselma 48/46, 20. joulukuuta 1993 
3 KOM (94) 333, 27.7.1994 
20 
yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen tukemista laaja-alaisen vammaisiin 
liittyviä kysymyksiä koskevan politiikan kehittämisessä, 
kaikenlaisen vammaisuuteen perustuvan syrjinnän välttämistä tai poistamista, 
tämän päätöslauselman yhteydessä 
- Vammaisella' tarkoitetaan kaikkia ihmisiä, joilla on fyysinen, aisteihin liittyvä tai 
henkinen vamma ja jotka kohtaavat esteitä yhteisön muihin jäseniin nähden 
yhtäläisillä ehdoilla ja yhtä tosiasiallisesti tapahtuvalle osallistumiselleen 
yhteisönsä elämän kaikkiin osa-alueisiin; 
- 'yhtäläisten mahdollisuuksien saavuttamisella' tarkoitetaan sitä prosessia, jonka 
kautta erilaiset yhteiskuntaan ja ympäristöön liittyvät järjestelmät, kuten palvelut, 
toiminta, tiedot ja asiakirjat, saatetaan yhtäläisesti ja yhtä tosiasiallisesti kaikkien 
saataville, 
yhtäläisten tosiasiallisten oikeuksien periaatteen mukaan jokaisen yksilön tarpeet ovat yhtä 
tärkeitä, yhteiskuntasuunnittelun on perustuttava inhimillisen moniarvoisuuden 
kunnioittamiseen ja kaikkia käytettävissä olevia voimavaroja on hyödynnettävä jokai selle 
yksilölle yhtäläiset osallistumismahdollisuudet varmistavalla tavalla, 
SITOUTUVAT asiaankuuluvan kansallisen politiikan laatimiseen sen ollessa tarpeellista 
tai tämän päätöslauselman liitteenä olevien suuntaviivojen kannalta asianmukaista, 
SITOUTUVAT vammaisiin liittyvien viitetietojen luomista ja vertailua koskevaan 
keskinäiseen ja komission kanssa tehtävään yhteistyöhön, 
SITOUTUVAT varmistamaan, että vammaisten ja vammaisryhmien edustajat otetaan 
aktiivisemmin mukaan vammaisten hyväksi toteutettavan asiaankuuluvan yhteisön 
politiikan ja toiminnan täytäntöönpanoon ja seurantaan, ja 
tämän mukaisesti jäsenvaltiot KEHOTTAVAT komissiota 
a) edistämään sopivin menetelmin - yhteistyössä jäsenvaltioiden sekä vammaisia 
edustavien ja vammaisten hyväksi toimivien kansalaisjärjestöjen kanssa -
erityisesti innovatiivista politiikkaa ja hyviä menettelytapoja koskevien 
hyödyllisten tietojen, tilastojen ja kokemusten järjestelmällistä vaihtoa, 
b) varmistamaan, että tässä päätöslauselmassa ja sen liitteenä olevissa yleisohjeissa 
esitetyt periaatteet otetaan huomioon komission sisäisessä politiikassa sekä 
kaikissa komission toimittamissa yhteisön lainsäädäntöä, ohjelmia ja aloitteita 
koskevissa ehdotuksissa, 
21 
c) antamaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä 
alueiden komitealle säännöllisesti kertomuksia tämän päätöslauselman 
täytäntöönpanossa saavutetusta edistymisestä ja siinä kohdatuista esteistä. 
Ja KEHOTTAVAT muita yhteisön toimielimiä pohtimaan, millä tavoin ne voisivat 
parhaiten sisällyttää edellä mainitut periaatteet osaksi omaa sisäistä politiikkaansa 
ja toimintaansa. 
i 
I, 
22 
SUUNTAVIIVAT 
Suuntaa-antava kehys vammaisten yhtäläisten mahdollisuuksien 
periaatteen saavuttamiseksi 
Seuraavassa esitetään joukko aloja, jotka jäsenvaltioiden on syytä ottaa aktiivisesti 
huomioon pyrkiessään saavuttamaan vammaisten yhtäläiset mahdollisuudet. 
h Yhteiskunnallisen osallistumisen mahdollistaminen vammaisille 
a. Itsenäisyyden ja riippumattomuuden kunnioittaminen. Tämä voidaan saada aikaan 
tunnustamalla, että vammaiset ovat pystyviä, vastuuntuntoisia yksilöitä, jotka tekevät omat 
ja täysin muiden ihmisten tapaan oikeutetut päätöksensä omasta elämästään. Se merkitsee 
muun muassa itsenäisen elämisen ja siihen tarvittavien keinojen tukemista. Integraation 
ja osallistumisen saavuttami spy rki m yksissä samoin kuin käytettyjen menetelmien 
yhteydessä pitäisi aina toimia täysin vammaisen ihmisarvon, itsenäisyyden ja 
yksityisyyden mukaisesti ja niitä kunnioittaen. 
b. Koulutusjärjestelmien mukauttaminen osallistumisen helpottamiseksi. Tämä 
voidaan saavuttaa valmentamalla vammaisia käyttämään kaikkia kykyjään yhteiskunnan 
toimintaan osallistumiseksi samoilla ehdoilla kuin muutkin sekä työmarkkinoille 
pääsemiseksi kykyjään vastaavalla tasolla. Se voidaan saavuttaa muun muassa 
nopeuttamalla kehitystä, jonka mukaan vammaiset lapset sijoitetaan tavanomaisiin 
kouluihin, samalla valinnanvapautta kunnioittaen sekä varmistamalla kumpaakin osapuolta 
hyödyttävän jatkuvuuden syntyminen tavanomaisen ja erityiskoulutuksen välille. Olisi 
toteutettava tehokkaampia työmarkkinoihin liittyviä toimenpiteitä, joilla edistetään 
vammaisten pääsyä avoimen ja tuetun työllistämisen piiriin. Innovatiivisiin 
kehityssuuntauksiin (etätyö, itsensä työllistäminen, integrointi paikallisiin 
työllisyysaloitteisiin ja työpaikkojenluontihankkeisiin työvoimavaltaisen kasvun uusilla 
aloilla ja niin edelleen) liittyvien kokeilujen avulla saatetaan avata uusia teitä 
työllisyyteen. Tieto- ja viestintäjärjestelmien soveltamisen kautta on osoitettu voitavan 
tehostaa vammaisten panosta työmarkkinoilla. Välttämätön osa tällaista strategiaa on 
koulutusjärjestelmien merkityksellisyyden uudelleentarkastelu. 
c. Sosiaaliturvan ja mmm tuen mukauttaminen osallistumisen helpottamiseksi. Tämä 
voidaan saada aikaan tarkastelemalla tällaisten tukien sisältöä uudelleen sen 
varmistamiseksi, että ne eivät lisää yksilön eristämistä vaan toimivat osaltaan aktiivisina 
osallistumisen helpottajina. Erityisesti tehtävää vastata vammaisten jatkuviin tarpeisiin on 
pidettävä tärkeänä jatkuvan osallistumisen tukena. Terveyteen yleisesti, kuntoutukseen ja 
ennaltaehkäiseviin toimiin liittyvät strategiat olisi sopivin osin nivottava tiiviimmin 
yhtäläisten mahdollisuuksien tavoitteluun. Myönteistä suuntausta kohti yhteisössä 
tapahtuvaa kuntoutusta (Community Based Rehabilitation, CBR) olisi edistettävä ja 
tuettava aktiivisesti. 
d. Tukipalvelujen suunnittelun ja täytäntöönpanon lähestyminen ihmiskeskeisellä 
tavalla. Tämä voidaan saavuttaa parantamalla palvelujen suunnittelua ja toteutusta. 
Muutoksessa on keskeistä vammaisten näkökulman asettaminen keskeiseksi 
23 
tukijärjestelmien alkuvaiheen suunnittelussa ja myöhemmässä arvioinnissa sekä niiden 
käytännön toteuttamisessa. 
e. Sopeuttaminen valtaväestöön (Mainstreaming). Tämä voidaan saada aikaan 
asettamalla etusijalle yleisten rakenteiden puitteissa tapahtuva palvelujen tarjoaminen ja 
avustaminen sekä varmistamalla sopivantasoisella tuella, että vammaiset pystyvät elämään 
yhteisössä tavanomaisen elämäntavan mukaisesti. Tuen olisi oltava tehokasta ja 
taloudellista. 
/ Palvelujen saumattoman tarjonnan varmistaminen. Tämä voidaan saavuttaa 
varmistamalla palvelujen suunnittelun ja toteutuksen yhteensovittaminen, luomalla 
lainkäyttöä ja vastuualueita selvittävä menettely, varmistamalla vammaisen koko elämän 
kattava keskeytyksetön palvelujen tarjonta sekä laatimalla yhtenäisiä ja käyttökelpoisia 
tiedotusstrategioita. Erityistä huomiota on kiinnitettävä osastojenvälisten 
yhteensovitusryhmien perustamiseen. 
g. Osallistumisen varmistaminen. Tämä voidaan saada aikaan helpottamalla 
vammaisia suoraan edustavien kansalaisjärjestöjen määrän lisääntymistä sekä näiden 
järjestöjen kuulemista kaikilla tasoilla kaikkien asiaankuuluvien lainsäädännöllisten 
toimien muotoilun ja arvioinnin sekä palvelujen tarjonnan yhteydessä. Tähän olisi 
sisällytettävä kaikki sellaiset politiikan alat, jotka voivat vaikuttaa vammaisten yhtäläisten 
mahdollisuuksien periaatteen toteutumiseen. Erityistä huomiota on syytä kiinnittää 
kansalaisjärjestöjen kansallisten verkkojen tukemiseen muun muassa tietotekniikan 
keinoin. Erityistä huomiota on kiinnitettävä myös näiden kansalaisjärjestöjen saattamiseen 
täysivaltaisiksi yhteistyökumppaneiksi paikallishallinnon, yritysten ja kaupan 
organisaatioiden sekä ammattiliittojen kanssa laadittaessa paikallisia strategioita 
yhtäläisten mahdollisuuksien ja syrjimättömän kohtelun hyväksi. 
2. Osallistumisen esteiden poistaminen 
Saavutettavuuskysymysten tarkastelu yhtäläisten mahdollisuuksien ja osallistumisoikeuden 
näkökulmasta. Tämä voidaan saavuttaa poistamalla asteittain olemassa olevia 
rakennuksiin, viestintään ja liikenteeseen liittyviä esteitä sekä laatimalla saavutettavuutta 
koskevat yksityiskohtaiset ja toteuttamiskelpoiset yleisohjeet. Tähän voidaan päästä myös 
varmistamalla esteettömän ympäristön luominen suunniteltaessa ja rakennettaessa uusia 
palveluja ja välineitä sekä kehitettäessä uutta viestintäteknologiaa. Erityishuomiota vaatii 
tarve hyödyntää tieto- ja tietoliikennetekniikan myönteistä kehitystä. 
3. Yhteiskunnan eri osa-alueiden avaaminen 
a. Vahvistamalla vammaisten yhtäläistä kan salaisstatusta. Tähän päästään antamalla 
vammaisille muihin nähden yhtäläiset ja yhtä tosiasialliset oikeudet osallistua 
yhteiskunnan eri osa-alueiden toimintaan sosiaalinen, koulutuksellinen, taloudellinen, 
kulttuurinen, urheiluun liittyvä ja poliittinen toiminta mukaan lukien Se voi tapahtua 
muun muassa syrjinnänvastaisin toimenpitein ja hyvityksin. Kaikkiin tällaisiin 
syrjinnänvastaisiin toimenpiteisiin pitäisi sisältyä vammaisten oloja koskevan 
24 
"kohtuullisen mukauttamisen" periaate. Samalla tavoin on kiinnitettävä huomio 
elämänlaadun vakaaseen ja todelliseen kehittämiseen liittyviin olennaisiin kysymyksiin. 
h. Edistämällä vammaisten työllisyyttä yhteiskuntaan sopeutumisen avaimena. Näin 
voidaan toimia toteuttamalla yhteisiä tähän tavoitteeseen tähtääviä strategioita eri tasoilla: 
koulutuksen, työllisyyden, syrjimättömän kohtelun, sosiaaliturvan, sosiaalipalvelujen, 
asumisen, terveydellisten kysymysten jne. osalta. Myös näillä aloilla saatetaan tarvita 
syrji nnänvastaista lainsäädäntöä. Kyseisen lainsäädännön pitäisi tavallisesti täyttää 
vammaisten oloja koskevan "kohtuullisen mukauttamisen" vaatimus. Erityistä huomiota 
on syytä kiinnittää myös tuettuun työllistämiseen suuntautuneen kehityksen aktiiviseen 
edistämiseen ja helpottamiseen. 
4. Vammaisten yhtäläisten mahdollisuuksien kannalta myötämielisen 
kansalaismielipiteen ruokkiminen 
Tietoisuuden ja koulutuksen kehittäminen. Tähän päästään laatimalla strategioita, joilla 
pyritään vaikuttamaan yhteiskunnan perusasenteisiin vammaisia kohtaan tiedostamista 
kohentamalla ja tiedotuksen avulla. Näillä strategioilla pitäisi pyrkiä saamaan ihmiset 
kiinnittämään huomio yksilöön huolimatta tämän vammasta. Strategioiden tavoitteena 
pitäisi olla ihmisten tekeminen tietoisiksi vammaisten myönteisistä kyvyistä samoin kuin 
vammaisten muihin nähden samasta inhimillisestä halusta ja oikeudesta osallistua ja jakaa 
osallistumiseen liittyvät velvollisuudet. 
25 
ISSN 1024-4492 
KOM(96) 406 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI OS 04 
Luettelonumero : CB-CO-96-422-F1-C 
ISBN 92-78-07947-2 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
^6