Bulgarian viranomaiset arvioivat katastrofin aiheuttamien välittömien vahinkojen kokonaismääräksi 79,344 miljoonaa euroa, joka on 0,20 prosenttia Bulgarian bruttokansantulosta. Näin ollen hakemus tutkittiin ”alueellisia katastrofeja” koskevien perusteiden mukaisesti. Bulgarian hakemus koski vain yhtä NUTS 2 tason aluetta, joka oli Bulgarian luoteisosassa sijaitseva Severozapaden. Alue on yksi EU:n köyhimmistä. Välittömien vahinkojen ilmoitettu 79,344 miljoonan euron määrä oli 2,9 prosenttia alueen BKT:sta (joka oli vuoden 2011 tietojen mukaan 2 732 miljoonaa euroa), eli se ylitti alueellisiin katastrofeihin sovellettavan kynnysarvon, joka on 1,5 prosenttia BKT:sta. Näin ollen Bulgarian hakemus täytti perusteet tuen myöntämiselle rahastosta.

(8)Itävalta, Lavamündin tulvat vuonna 2012: solidaarisuusrahaston rahoitusosuus oli 240 000 euroa. Maaliskuussa 2015 Itävalta esitti täytäntöönpanokertomuksensa, jonka todettiin olevan täydellinen ja täyttävän asetuksen vaatimukset. Itävallan viranomaiset ilmoittivat lisäksi komissiolle, että Lavamündin kunta katsoo Verbund Hydro Power AG -nimisen sähköyhtiön, joka vastaa Lavamündissa sijaitsevan vesivoimalan toiminnasta, syyllistyneen tulvan yhteydessä laiminlyönteihin ja toimineen ilman asianmukaista huolellisuutta. Kunta on näin ollen nostanut vahingonkorvauskanteen Verbund Hydro Power AG -yhtiötä vastaan Klagenfurtin alueellisessa siviilituomioistuimessa. Kanteen tuomioistuinkäsittely on kesken. Itävallan viranomaiset selittivät niin ikään, että vahingonkorvauskanteen nostamisella ei ole välittömiä suoria seurauksia ja että tällä hetkellä ei voida ennustaa siviilituomioistuimen käsittelyn lopputulosta taikka sen kestoa. Komissio saattoi tämän tukitoimenpiteen päätökseen joulukuussa 2015 ja pyysi Itävaltaa ilmoittamaan viipymättä tuomioistuinkäsittelyn lopputuloksesta. Mikäli kolmas osapuoli olisi tuomioistuimen päätöksen perusteella velvollinen vastaamaan vahinkojen korjauskustannuksista, komissio vaatisi Itävaltaa korvaamaan vastaavan summan asetuksen (EY) N:o 2012/2002 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Vuoden 2015 aikana komissio saattoi päätökseen kahdeksan EUSR:n tukitoimenpidettä, jotka kaikki oli pantu täytäntöön asetuksen (EY) N:o 2012/2002 tarkistusta edeltäneiden ehtojen mukaisesti. Näiden ehtojen mukaisesti asetuksen 8 artiklan 2 kohdassa säädettiin, että edunsaajavaltioiden on toimitettava viimeistään kuuden kuukauden kuluttua täytäntöönpanokauden päättymisestä (yhden vuoden kuluttua rahoitusosuuden maksamisesta) rahoitusosuuden käyttämistä koskeva kertomus (täytäntöönpanokertomus) ja siihen liittyvä selvitys rahoitusosuuden käyttöön liittyvistä menoista (selvitys). Tämän menettelyn päätyttyä komissio päättää rahaston tukitoimenpiteen.

7.Päätelmät

Vuosi 2015 oli ensimmäinen täysi vuosi, jona solidaarisuusrahaston täytäntöönpanossa noudatettiin tarkistetun solidaarisuusasetuksen mukaisia sääntöjä. Uusien säännösten voimaantulon jälkeen hakemuksia on vastaanotettu vasta vähän, joten on vielä ennenaikaista tehdä lopullisia päätelmiä tarkoitettujen tulosten vaikuttavuudesta. On kuitenkin merkkejä siitä, että tarkistetut alueellisia katastrofeja koskevat perusteet antavat nykyisin mahdollisille hakijoille paljon aiempaa selkeämmän käsityksen siitä, onko hakemuksen hyväksyminen todennäköistä, jolloin hakijat säästyvät tarpeettomalta työltä hyväksymiskelvottoman hakemuksen parissa ja mahdolliselta pettymykseltä. Entisten, nykyistä epäselvempien säännösten soveltamisaikaan noin kaksi kolmasosaa alueellisia katastrofeja koskevista hakemuksista arvioitiin hyväksymiskelvottomiksi. Asetuksen tarkistamisen jälkeen alueellisia katastrofeja koskevien hakemusten hyväksymisaste on ollut 100 prosenttia.

Viive katastrofin ja tuen maksun välillä on yhä ongelma. Hakijavaltioilla kuluu hakemusten esittämiseen useimmiten koko määräaika, jota nyt on pidennetty 12 viikkoon. Tietyissä tapauksissa aikaa kuluu hakemuksen kääntämiseen komission työkielelle. Lisäksi menettely, jota neuvosto ja parlamentti noudattavat hyväksyessään varojen käyttöönottoa koskevan päätöksen ja sitä vastaavan lisätalousarvion, vie aikaa (siihen sisältyy 8 viikon jakso, jonka aikana kansalliset parlamentit voivat tutkia asiaa). Toisaalta uusien säännösten ja ohjauksen ansiosta mahdollisilla hakijoilla näyttää olevan selkeämpi käsitys siitä, mitä hakumenettely vaatii, jolloin komissiolla on harvemmin tarvetta pyytää lisätietoja hakemuksen arvioinnin saattamiseksi päätökseen. Lisäksi aiemmin erillisten tukipäätösten ja täytäntöönpanosopimusten yhdistäminen yhdeksi komission täytäntöönpanosäädökseksi edesauttaa niin ikään viiveiden pienentämistä. Komissio pyrkii vähentämään viiveitä entisestään yksinkertaistamalla hallinnollisia menettelyitä.

Varainhoitovuonna 2015 uusi ennakkomaksuja koskeva säännös otettiin ensi kertaa käyttöön, mikä antoi komissiolle mahdollisuuden maksaa 10 prosenttia odotetusta tukisummasta ennen solidaarisuusrahaston varojen virallista käyttöönottoa. Tätä mahdollisuutta hyödynnettiin onnistuneesti vuoden 2015 kaikkien kolmen uuden hakemuksen tapauksessa.

Budjettimäärärahojen vuotuisen enimmäismäärän pienentämisestä 500 miljoonaan euroon vuosien 2014–2020 rahoituskehyksessä ei aiheutunut ongelmia, sillä raportointijakson aikana ei esiintynyt poikkeuksellisen suuria katastrofeja. Kyseisen jakson aikana ei myöskään ollut tarvetta asettaa tukisummien ylärajaksi kahta kolmasosaa käytettävissä olevista vuotuisista määrärahoista – yläraja on määritetty tällaisten tilanteiden varalta vuodesta 2014 alkaen komissiolle tehdyissä tiedonannoissa rahoitusosuuden myöntämistä koskevista hakemuksista. Kaikki vuoden 2015 maksut voitiin itse asiassa suorittaa vuonna 2014 käyttämättä jääneistä ja seuraavalle vuodelle siirretyistä määrärahoista. Vuoden 2014 määrärahoista jäi kuitenkin yhä käyttämättä 287 miljoonaa euroa, jotka erääntyivät vuoden 2015 lopussa. Näin ollen vuoden 2015 määrärahat siirrettiin täysimääräisinä vuodelle 2016, ja näin ne toimivat ylimääräisenä turvaverkkona vuonna 2016 mahdollisesti esiintyvien katastrofien varalta.