Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi – Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus"



Virallinen lehti nro C 022 , 24/01/2001 s. 0013 - 0018



Alueiden komitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi - Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus" (2001/C 22/05) ALUEIDEN KOMITEA, joka ottaa huomioon komission tiedonannon neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi - Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus KOM(2000) 196 lopullinen, ottaa huomioon komission 7. huhtikuuta 2000 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 265 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti tekemän päätöksen pyytää aiheesta alueiden komitean lausunto, ottaa huomioon puheenjohtajansa 17. huhtikuuta 2000 tekemän päätöksen laatia aiheesta lausunto ja antaa lausunnon valmistelu valiokunta 6:n "työllisyys, talouspolitiikka, yhteismarkkinat, teollisuus, pk-yritykset" tehtäväksi, ottaa huomioon 17. syyskuuta 1998 antamansa lausunnon aiheesta "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä" (CdR 167/98 fin)(1), ottaa huomioon 19. marraskuuta 1998 antamansa lausunnon aiheista "Komission tiedonanto suuntaviivoista toiminnaksi: työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat" ja "Komission tiedonanto - Ehdotus jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkaa koskeviksi suuntaviivoiksi vuonna 1999" (CdR 279/98 fin)(2), ottaa huomioon 19. marraskuuta 1998 antamansa lausunnon aiheesta "Talouspolitiikan tulevat yleislinjat" (CdR 110/98 fin)(3), ottaa huomioon 3. kesäkuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Alueellisten työllisyyssopimusten sisältö ja niiden vaikutukset rakennepolitiikkaan" (CdR 91/99 fin)(4), ottaa huomioon 3. kesäkuuta 1999 aiheista "Yritysten toimintaolosuhteiden yksinkertaistamista käsittelevän työryhmän kertomus - BEST-ryhmä" ja "Komission tiedonanto 'Yrittäjyyden ja kilpailukyvyn edistäminen'Komission vastaus BEST-ryhmän kertomukseen ja suosituksiin" antamansa lausunnon (CdR 387/99 fin)(5), ottaa huomioon 2. kesäkuuta 1999 antamansa päätöslauselman aiheesta "Euroopan työllisyyssopimus" (CdR 156/99 fin)(6), ottaa huomioon 18. marraskuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 'Euroopan yritysten kilpailukyky ja maailmanlaajuistumisen haaste - Kannustuskeinot'" (CdR 134/99 fin)(7), ottaa huomioon 18. marraskuuta 1999 antamansa lausunnon aiheesta "Ehdotukset jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuonna 2000" (CdR 360/99 fin)(8), ottaa huomioon 12. huhtikuuta 2000 aiheesta "Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpano" antamansa päätöslauselman (CdR 461/99 fin)(9), ottaa huomioon valiokunta 6:n kesäkuun 30. päivänä 2000 yksimielisesti hyväksymän lausuntoluonnoksen (CdR 187/2000 rev. 1), jonka esittelijä oli Mercedes Bresso (I/PES), katsoo, että komission tavoitteena on panna tiedonannon myötä alulle sen otsikossa mainittuja Euroopan unionin toimielimiä laajemmalle ulottuva keskustelu toteuttamalla lukuisia kansainvälisiä seminaareja, joissa on tarkoitus syventää tiedonannossa esiin tuotujen teemojen käsittelyä, katsoo, että huhtikuussa komission ja alueiden komitean yhteisaloitteesta käynnistetty kuulemisprosessi päättyy joulukuussa 2000 Strasbourgissa Ranskan puheenjohtajuuskaudella järjestettävään konferenssiin, jossa komissio arvioi keskustelua ja esittää kuulemisten tulokset sekä katsauksen tulevaan, hyväksyi 20. ja 21. syyskuuta 2000 pitämässään 35. täysistunnossa (21. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Alueiden komitea 1. ilmaisee tähän mennessä aiheesta antamiensa lausuntojen valossa täyden tukensa komission asiakirjalle aiheesta "Paikallinen toiminta työllisyyden hyväksi - Euroopan työllisyysstrategian paikallinen ulottuvuus", 2. on tyytyväinen siihen, että komissio ilmoittaa heti alkuun laativansa uuden tiedonannon asiakirjastaan käydyn keskustelun perusteella, ja vaatii, että tuleva tiedonanto sisältää konkreettisia toimia, joiden avulla paikallisyhteisöt voivat täyttää täysimittaisesti ja nopeasti tehtävänsä Euroopan työllisyysstrategiassa, 3. katsoo aiheen tarjoavan mahdollisuuden kehittää paikallisviranomaisten yhteistyötä sekä paikallisten yritysten ja toimijoiden järjestelmiä tavoitteena uusien työllisyysmahdollisuuksien edistäminen ja integroidun kehityspolitiikan suunnittelu, 4. painottaa, että komission asiakirjassa käsitettä "paikallinen" käytetään kahdessa merkityksessä: a) ensinnäkin ilmaisemaan ajatusta, että työpaikkojen luomiseksi ja nykyisten työpaikkojen ammatillisten edellytysten korottamiseksi on "toimittava paikallisesti", jolloin käsitteellä viitataan tosiseikkaan, että nimenomaan paikallistason toiminnalla (koulutuksen, alueellisen kehitysyhteistyön, yrittäjyyteen kannustavan politiikan, palvelujen ja uusien ammattien kehittämisen ja yhtäläisten mahdollisuuksien avulla) voidaan kullakin alueella selvästi parantaa työttömien työnsaantimahdollisuuksia, b) toiseksi ilmaisemaan Euroopan unionin erityistä halua tukea paikallisia työllisyysaloitteita itselleen asettamansa tavoitteen mukaisesti, 5. toteaa, että paikallisviranomaisten todelliset mahdollisuudet tehokkaaseen toimintaan riippuvat instituutioiden välisissä suhteissa noudatettavien - myös komission tiedonannon taustalla olevaan läheisyysperiaatteeseen pohjautuvien - toimintamallien toteuttamisesta, 6. toteaa Euroopan paikallisviranomaisten olevan valmiita sitoutumaan siihen, että lisätään jo nykyisellään lukuisia aloitteita ja hankkeita, joilla tähdätään uusien, monipuolisten, kestävien ja ammattitaitoa vaativien työpaikkojen luomiseen. Euroopan paikallisviranomaisten kannalta kyseessä on erittäin tärkeä haaste. Siksi ne ovat yhdessä unionin ja jäsenvaltioiden toimielinten ja instituutioiden kanssa valmiit ottamaan tehtävän vastaan tietoisina siitä, että merkittävä osa työllisyyden edistämiseen tähtäävistä konkreettisista ja myönteisistä toimista riippuu kaikkien yhteiskunnallisten, taloudellisten ja poliittisten tahojen välisestä toimivasta kumppanuudesta, 7. toteaa, että Euroopan unionin tavoitteena työllisyysasioissa tulee olla täystyöllisyys. Kaikkien toimielinten on sitouduttava virallisesti pyrkimään siihen, että kaikki kansalaiset voivat harjoittaa oikeuttaan työntekoon, 8. korostaa tähän liittyen, että paikallisviranomaisten vastuu ja niiden kyky ymmärtää ihmisten tarpeita asettaa ne Euroopan työllisyysstrategian onnistumisen kannalta avainasemaan, 9. kannattaa Euroopan alueiden ja kuntien neuvoston peruskirjan "Paikallisella toiminnalla työllisyyteen" yhteydessä huhtikuussa 1999 alulle pantua kampanjaa, jolla edistetään työllisyysaiheisen poliittisen keskustelun käymistä kaikissa alue- ja paikallisneuvostoissa, 10. toistaa jo aiheesta "Ehdotukset jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuonna 2000" antamassaan lausunnossa esittämänsä ajatuksen, että työllisyyden luomisen kannalta ratkaisevan kaksoisroolinsa ansiosta paikallis- ja alueviranomaisten asema on ainutlaatuinen. Erityisesti toimimalla tiiviissä yhteistyössä paikallisten kumppaneiden ja asiantuntijaryhmien kanssa ne ovat mukana luomassa myönteistä ilmapiiriä työpaikkojen luomiselle. Lisäksi ne edistävät paikallisin talousstrategioin aktiivisesti yritysten kehittämistä, 11. on samaa mieltä tiedonannon kanssa siitä, että alue- ja paikallisviranomaisten monipuolisen ja kasvuedellytysten kannalta usein elintärkeillä aloilla käyttämän toimivallan ansiosta niiden toimilla on huomattava vaikutus paikalliseen työllisyyteen erityisesti yritysten ja niiden työntekijöiden vastaanottopalvelujen osalta, 12. katsoo, että paikallishallinnolle on välttämätöntä tarjota mahdollisuuksia toimia innovatiivisesti ja työllisyyttä edistävällä tavalla. Paikallisviranomaiset voivat toimia alueellaan suunnittelun moottorina, mikäli niillä on käytettävissään riittävä ammattitaito ja asianmukaiset toimintarakenteet. Talouden ja työllisyyden edistäminen edellyttää kuitenkin osaamista ja rakenteita, jotka soveltuvat taloudellisen todellisuuden tulkintaan, verkkojen luomiseen ja suunnitteluun. Etenkin työvoimakeskushallinnon tietokantojen kuten Eures-järjestelmän tulisi olla vaivattomammin käytettävissä tietotekniikan ja verkostojen välityksellä, 13. katsoo, että uuden tieto- ja viestintätekniikan kehittäminen paikallisen työllisyyden edistämisen yhteydessä edellyttää kahta seikkaa: paikallisyhteisöillä tulee itsellään olla uutta tekniikkaa ja niiden tulee käyttää sitä, ja ennen kaikkea julkishallinnon tulee varmistaa tutustuttaminen ja koulutus uuden tekniikan käyttöön, 14. katsoo, että paikallisen työllisyys- ja kehityspolitiikan välineitä, joita Euroopan unioni tarjoaa alue- ja paikallisviranomaisten käyttöön, on kehitettävä ja parannettava joko Euroopan sosiaalirahaston, rakennerahastojen, yhteisön aloitteisiin liittyvien hankkeiden ja EMOTR:n avulla tai erityisesti tutkimuksen kuudennen puiteohjelman osana luotavin uusin välinein, kuten aluepolitiikan pääosasto on hiljan tehnyt laatiessaan suuntaviivat EAKR:n innovaatiotoimille vuosiksi 2000-2006, 15. on samaa mieltä komission kanssa tarpeesta käynnistää valmistelu- ja kokeilutoimia ja etsiä julkisin ehdotuspyynnöin parhaita käytänteitä innovatiivisten ja kokeellisten paikallistason työllisyysstrategioiden kehittämiseksi. Komitea pitää erityisen tärkeänä, että - luodaan ja kokeillaan menetelmiä työllisyyden ottamiseksi mukaan kaikkeen paikallistason politiikkaan ja saavutetun vaikutuksen arvioimiseksi luotujen työpaikkojen määrää mittaamalla, - ohjataan integraatiota niin, että sosiaalinen suojelu otetaan huomioon paikallisen kehityksen politiikassa, - edistetään nykyistä enemmän kaikkia kehitykseen ja työllisyyteen liittyviä alueellisen yhteistoiminnan keinoja (alueelliset sopimukset jne.), - kannustetaan paikallisten työllisyyteen liittyvien toimintasuunnitelmien laatimista. 16. korostaa, että viime vuosina paikallishallinnossa on mm. unionin hankkeiden ja rahoituksen avulla pantu alulle monia kokeiluja, joilla pyritään yhtäältä työmahdollisuuksien luomiseen kyseisellä alueella, mutta myös eritoten pitkäaikaistyöttömien työllistettävyyden parantamiseen. Tämän vuoksi työllisyyttä on myös tulevaisuudessa edistettävä julkisin varoin. Tässä yhteydessä ei kuitenkaan saa pyrkiä kumoamaan työlainsäädännön mukaista suojaa eikä työmarkkinaosapuolten oikeutta solmia itsenäisesti työehtosopimuksia. Sen sijaan aktiivisen työmarkkinapolitiikan välineitä olisi kehitettävä edelleen, 17. katsoo, että olisi laadittava luettelo merkittävistä hankkeista, joka mahdollistaisi alue- ja paikallisyhteisöjen vertailuanalyysin aloittamisen, 18. painottaa, että Euroopan unionin tulevissa paikalliseen työllisyyspolitiikkaan liittyvissä hankkeissa on läheisyysperiaatetta noudatettava tinkimättömästi. Tässä mielessä komitea pitää perustavan tärkeänä, että politiikkojen ja toimien suunnittelu annetaan alueiden ja niiden kanssa yhteistyötä tekevien paikallisviranomaisten tehtäväksi ja että ohjelmien toteuttaminen ja toimintaehdotusten tekeminen uskotaan paikallisviranomaisille ja alueelliseen yhteistyöhön perustuville järjestelmille, jotka pystyvät parhaiten soveltamaan paikallisia ratkaisuja paikallisiin ongelmiin. Paikallisviranomaiset eivät kuitenkaan saa laiminlyödä keskinäistä koordinointia, 19. katsoo, että on kehitettävä kaikkia välineitä, joiden avulla voidaan lisätä yrittäjähenkeä ja joustavuutta, koska länsimaiden talouskehityksen yhdelle vaiheelle tyypillinen itsenäisen työn ja suuryrityksessä tehtävän työn välinen kaksijakoisuus on höltymässä uusien entistä dynaamisempien ja maailmanlaajuistumisen haasteeseen vastaavien yrittäjyysaloitteiden tai pienissä ja erittäin pienissä yksiköissä tehtävän itsenäisen työn yleistymisen myötä, 20. pitää ratkaisevan tärkeänä, että - huomiota kiinnitetään erityisesti nuorille ja naisille suunnattuihin yrityksen perustamiseen liittyviin välineisiin sekä uuden teknologian kehittämiseen (osana yrityksen perustamisvälineitä), - kannustetaan yrityshautomoiden luomista yliopistojen ja tutkimuskeskusten yhteyteen tutkimustulosten patentointiin perustuvan yrittämisen edistämiseksi sekä tuetaan pk-yritysten kilpailukyvyn lisäämistä, - hyödynnetään tuki- ja neuvontarakenteita sekä mm. keskitetyn palvelun strategiaa (esim. Italiassa toteutettava tuotantotoiminnan palvelupiste), jonka tavoitteena on luoda erityisesti pien- ja mikroyritysten kehittämiselle suotuisat olot, - tehostetaan modernin yhteiskunnan kasvaviin tarpeisiin, luonnonympäristön, taide- ja kulttuuriperinnön hyödyntämiseen sekä ihmisten elintapoihin ja vapaa-aikaan liittyvien työpaikkareservien tutkimusta, - kiinnitetään erityistä huomiota sellaisten toimien edistämiseen ja kehittämiseen, jotka helpottavat yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen täytäntöönpanoa sekä perhe- ja työelämän yhteensovittamista, mikä nostaisi naisten työllisyysastetta alueella, 21. tukee vaatimusta tuoda alueellisen todellisuuden perusteellisen analyysin pohjalta esiin alueen mahdollisuuksia ja uusia tarpeita tai molempia tavoitteena uusien aloitteiden edistäminen. Tällä alalla on paljon selvitettäviä ideoita ja mahdollisuuksia. Paikallisten toimijoiden toimintaa on kuitenkin koordinoitava, jotta syntyvä yrittäjähenki voidaan suunnata kohti taloudellisesti kannattavia aloja ja toimintaa, 22. painottaa, että työllisyyden luomiseen tähtäävän paikallisen kehityspolitiikan suunnittelussa on välttämätöntä - kiinnittää huomiota "lyhyiden verkkojen" luomiseen eli kehitysprosessiin osallistuvien alueellisten toimijoiden suhteista ja yhteistyöstä koostuvan sosiaalisen pääoman muodostamiseen, - liittää alue globaaliin ulottuvuuteen ja kiinnittää siinä yhteydessä huomiota "pitkien verkkojen" eli perinteisen tai innovatiivisen perusrakenteen luomiseen, 23. ottaa huomioon, että käsite "kolmas sektori" on vaikea määritellä kaikkien jäsenvaltioiden hyväksymällä tavalla siten, että huomioon otetaan oikeudellisella sekä talouden toiminnallisella ja rakenteellisella tasolla ilmenevät vaihtelevat tarpeet, ja arvioi, että käytännöllisin tapa tunnistaa kolmannen sektorin organisaatiot perustuu kunkin jäsenvaltion lainsäädäntöön, 24. painottaa, että on paikallaan kiinnittää huomiota eri jäsenvaltioiden vaihteleviin oikeusjärjestelmiin ja kolmannen sektorin organisaatioiden määritelmissä ilmeneviin eroihin, 25. painottaa, että kolmannella sektorilla on yhtäältä mahdollisuus luoda uusia työpaikkoja, parantaa työllisyyttä sekä kehittää tuottavia työpaikkoja ja toisaalta muuttaa työn muotoja ja organisointia, 26. pitää ratkaisevana sitä, että kolmas sektori ja yhteiskunnallinen yhteisvastuu, markkinatalous sekä vapaamuotoiset verkot erotetaan toisistaan, koska kolmas sektori todellisuudessa järjestäytyy joustavasti alhaalta päin, 27. pitää ratkaisevan tärkeänä tarjota tukea kolmannelle sektorille uusien työpaikkojen luomiseksi ja entisten säilyttämiseksi erityisesti silloin, kun työpaikkojen katoaminen vaikuttaa sellaisiin yhteisöihin, joiden on vaikea sijoittua työmarkkinoille (esimerkiksi vammaiset). Tapahtuuko tämä erityisesti yritystoiminnan käynnistämiseen suunnatuin erilaisin verotuksellisin ja taloudellisin toimin, riippuu kunkin maan oikeusjärjestelmästä, 28. katsoo, että vaikka komission tähän liittyvät näkemykset ovatkin relevantteja, ne liittyvät ongelmaan vain osittain etenkin kolmannen sektorin kehittyäkseen tarvitseman rahoitustuen osalta. Komitea suosittaakin eräissä maissa käytössä olevien innovatiivisten lainsäädäntäjärjestelmien tehokkuuden tutkimista, 29. katsoo, että koska kolmannen sektorin työllisyyden kasvulle tarjoamat mahdollisuudet voidaan todennäköisesti reaalistaa parhaiten paikallistasolla, tulee painottaa sellaisia uusia työllisyysmahdollisuuksia kuin lähipalveluja, ympäristön hallintoa ja hoitoa sekä kulttuuritarjontaa. Toisaalta ei myöskään pidä unohtaa yhteisö- ja osuustalousyritysten tukemista, koska ne ovat varteenotettava ja tehokas vaihtoehto työttömien työllistämiseksi, 30. korostaa olevansa täysin tietoinen kolmannella sektorilla tapahtuvista perusteellisista muutoksista, jotka - kuten komission tiedonannossa todetaan - edellyttävät ammattitaitoa ja korkeatasoisia palveluja. Käynnissä oleva perusteellinen organisaatiomuutos kyseenalaistaa perinteiset johtamistavat. Asemiaan vahvistavat kevyet, osallistumiseen perustuvat ja käytettävissä olevan henkilöstön parhaat ominaisuudet esiin houkuttelevat organisaatiot, 31. on tietoinen siitä, että kolmas sektori koostuu suurelta osin hoitotyöstä. Tästä on luonnollisena seurauksena sitoutuminen yksilöiden mahdollisuuksien lisäämisessä tärkeään ammatilliseen ja yleissivistävään koulutukseen, 32. tukee käsitystä, jonka mukaan ihmisen ja oppimisen tulee säilyä keskeisessä asemassa myös suunniteltaessa uusia ammattikoulutusväyliä, joilla pyritään prosessien ja niitä alulle panevien ihmisten jatkuvaan kehittämiseen, 33. katsoo, että mikäli paikallisviranomaiset kiinnittävät entistä enemmän huomiota kolmanteen sektoriin, monet alan ongelmista voidaan ratkaista sektorille suunnattavan yleisen tuki- ja kehittämispolitiikan keinoin, 34. on täysin samaa mieltä siitä, että julkisilla työllisyyspalveluilla on suuri merkitys pyrittäessä siihen, että kysyntä ja tarjonta kohtaavat toisensa, 35. katsoo, että työllistämiskapasiteettia voidaan huomattavasti lisätä tehostamalla niiden julkisten palvelujen toimivuutta, joilla koulutuspolitiikka voidaan yhdistää alueella ilmeneviin tarpeisiin luomalla instituutioiden välisiä tietoverkkoja yhdistämään paikallis-, alue- ja valtakunnan tason sekä asianomaiset taloudelliset ja yhteiskunnalliset toimijat. Todellisuudessa juuri henkilöstön kouluttaminen on aktiivista politiikkaa. Ainoastaan sovittamalla yhteen opetus, koulutus ja työmarkkinat voidaan täyttää Lissabonin huippukokouksessa hyväksytyt velvoitteet, joiden mukaan jäsenvaltiot sitoutuvat lisäämään työllisyysastetta 10 prosenttiyksiköllä seuraavien kymmenen vuoden aikana, 36. katsoo, ettei työmarkkinoiden paikallisen hallinnan ja niiden jäsenvaltiokohtaisen sääntelyn välillä ole ristiriitaa. Itse asiassa vaikuttaa täysin selkeältä, että kansalaisen oikeudet ja suojelu kuuluvat jäsenvaltioiden ja alueiden lainsäädännön piiriin, kun taas erityisaloitteiden osalta toimintakenttänä on luonnollisesti paikallistaso. Yhteisten työmarkkinoiden sijasta on jo vuosia puhuttu paikallisista työmarkkinoista, 37. korostaa, että sekä kansallisella että paikallisella tasolla tulee välttää liiallista sääntelyä, 38. ei pidä Lissabonin huippukokouksessa asetettujen tavoitteiden kannalta paikallistason keinoja pelkästään mahdollisuutena vaan välttämättömyytenä. Tätä varten paikallisyhteisöille olisi annettava niiden tarvitsemat oikeudelliset toimivaltuudet, 39. pitää myös työmarkkinaosapuolten sopimista ratkaisevan tärkeänä keinona suunnitella ja toteuttaa alueellista työmarkkinahallintoa. Komitea tiedostaa, että seuraavana vaiheena on oltava paikallisten kumppanuuksien, jotka ilmaisevat eri eturyhmien yhteistä tahtoa, voimakasta molemminpuolista vuoropuhelua ja sitoutumista joustaviin ja luoviin aloitteisiin, 40. katsoo, että ainoastaan tätä suunnitelmaa noudattaen voidaan toimia kannattavasti ja reagoida joustavasti paikallisissa työmarkkinaoloissa ja eri alueiden tuottavuudessa vallitseviin eroihin, 41. pitää ratkaisevan tärkeänä, että paikallis- ja aluehallinnon organisaatiot voivat konkreettisesti osallistua jäsenvaltioiden työllisyyttä koskevien toimintasuunnitelmien sisällön muotoiluun ja täytäntöönpanoon. Komitea on jo ilmaissut kannattavansa niiden osallistumista aiheesta "Komission tiedonanto suuntaviivoista toiminnaksi: työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat" antamassaan lausunnossa, jossa se toisti haluavansa toimia dynaamisesti sekä kansallisia toimintasuunnitelmia koskevassa kuulemisessa että niiden toteuttamisessa, 42. katsoo, että kaikkia kumppanuuksiin perustuvaa toimintaa edistäviä aloitteita on tuettava ja edistettävä ja että alueellisten kasvu- ja työllisyysmarginaalien hyödyntämiseksi olisi paikalliset julkisen ja yksityisen sektorin toimijat saatava tuntemaan vastuunsa ja osallistumaan ratkaisujen etsimiseen ja vastuun jakamiseen, 43. katsoo edelliseen liittyen, että kokeiluhankkeisiin suunnattuja varoja on lisättävä ja että hankkeiden tulosten arvioimiseksi ja levittämiseksi niiden toteuttamiseen on liitettävä selkeä tiedotusstrategia. Tätä varten on välttämätöntä tarjota kunkin jäsenvaltion nykyisille kuntaliitoille tilaisuus osallistua toimintaan. Paikallisen kehityksen lisäarvo sisältyy mahdollisuuteen hyödyntää ja levittää parhaita käytänteitä, tekniseen tukeen ja kokemusten vaihdon järjestämiseen, Hyvien käytänteiden tunnistamisen jälkeen on vuorossa tärkein vaihe, eli saadun kokemuksen hyödyntäminen ja sellaisten välineiden ja rakenteiden (esim. kehittämisvirastot tai kuntaliitot) luominen, jotka edistävät taitotiedon siirtoa. Tämän kaltaisten välittäjien perustaminen ja toiminta edellyttää tukea. Lisäksi on tarpeen levittää tietoa muodossa, jota paikalliset toimijat voivat hyödyntää, 44. muistuttaa, että työllisyysstrategian tuen vahvistamiseksi Wienin Eurooppa-neuvosto suositteli Euroopan sosiaalirahaston uudistuksen hyödyntämistä. Lisäksi se liitti uuteen tavoitteeseen 3 päämääräksi aidon työllisyyspolitiikan kehittämisen paikallistasolla. Komitea korostaa tämän välineen merkitystä, sillä erityisesti koulutustoiminnan edistämisen kautta sillä on monipuoliset toimintamahdollisuudet mitä tulee mm. työnvälityspalvelujen edistämiseen, yritysten perustamisen ja kehittämisen tukemiseen, uusien työllisyyslähteiden kehittämiseen ja yrittäjyyteen kannustamiseen opiskelijoiden keskuudessa. Myös yhteisön Equal -aloite on ratkaisevan tärkeä paikallistasolla työllisyyden parantamiseen tähtäävien kehityskumppanuuksien tarjoamien mahdollisuuksien kannalta. Paikallis- ja alueviranomaiset on otettava mukaan aloitteen täytäntöönpanoon ja toteutukseen, 45. huomauttaa, että eurooppalaisen työllisyysstrategian todellinen onnistuminen riippuu paljolti alue- ja paikallisulottuvuuden välisestä tehokkaasta koordinaatiosta. Bryssel 21. syyskuuta 2000. Alueiden komitean puheenjohtaja Jos Chabert (1) EYVL C 373, 2.12.1998, s. 1. (2) EYVL C 51, 22.2.1999, s. 59. (3) EYVL C 51, 22.2.1999, s. 63. (4) EYVL C 293, 13.10.1999, s. 1. (5) EYVL C 293, 13.10.1999, s. 48. (6) EYVL C 293, 13.10.1999, s. 70. (7) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 23. (8) EYVL C 57, 29.2.2000, s. 17. (9) EYVL C 226, 8.8.2000, s. 43.