[pic] | EUROOPAN KOMISSIO |

Bryssel 12.3.2010

KOM(2010)88 lopullinen

EUROOPAN KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

Turvallista ja ympäristön kannalta järkevää alusten kierrätystä koskevan IMO:n Hongkongin yleissopimuksen, Baselin yleissopimuksen ja EU:n jätteensiirtoasetuksen välisen yhteyden arviointi

EUROOPAN KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE

Turvallista ja ympäristön kannalta järkevää alusten kierrätystä koskevan IMO:n Hongkongin yleissopimuksen, Baselin yleissopimuksen ja EU:n jätteensiirtoasetuksen välisen yhteyden arviointi

1. Johdanto

Sen jälkeen kun komissio oli antanut EU:n strategiaa laivanromutustoiminnan parantamiseksi koskevan tiedonannon[1], neuvosto kehotti 21. lokakuuta 2009 komissiota arvioimaan turvallista ja ympäristön kannalta järkevää alusten kierrätystä koskevan IMO:n Hongkongin yleissopimuksen (IMO Hong Kong Convention for the safe and environmentally sound recycling of ships), jäljempänä ’Hongkongin yleissopimus’, YK:n Baselin yleissopimuksen ja EU:n jätteensiirtoasetuksen[2] välistä yhteyttä ja esittämään asiasta neuvostolle kertomuksen viimeistään vuonna 2010 sekä tarvittaessa säädösehdotuksia Baselin yleissopimuksen ja Hongkongin yleissopimuksen sopimuspuolten konferenssin tekemien asiaa koskevien päätösten mukaisesti.

Tässä tiedonannossa arvioidaan näiden kolmen välineen välistä yhteyttä neuvoston päätelmissä pyydetyllä tavalla ja pitäen mielessä, että neuvosto korosti alusten kierrätykseen liittyvien säännösten toisiaan täydentävyyden ja yhtenäisyyden varmistamisen merkitystä. Neuvosto myös viittasi Baselin yleissopimuksen ja Hongkongin yleissopimuksen mukaisen valvonnan ja täytäntöönpanon meneillään olevaan kansainvälisen tason arviointiin. Ottaen huomioon tällaiset päätökset komissio voi toisessa vaiheessa harkita tarkoituksenmukaisia lainsäädäntöehdotuksia, mukaan lukien toimenpiteet Hongkongin yleissopimuksen täytäntöönpanemiseksi. Ympäristöön liittyvät, taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset on arvioitava ennen kuin annetaan uutta EU:n lainsäädäntöä tai vanhaa lainsäädäntöä muutetaan[3].

2. Eri oikeusvälineiden soveltamisala, tavoite ja soveltaminen

2.1 Hongkongin yleissopimus

Hongkongin yleissopimus hyväksyttiin 15. toukokuuta 2009. Se on nyt avoinna IMO:n jäseninä olevien yksittäisten maiden allekirjoitusta ja ratifiointia varten. Ainoastaan jäsenvaltiot, ei EU, voivat olla yleissopimuksen sopimuspuolia.

2.1.1 Tavoitteet

Hongkongin yleissopimus on merkittävä saavutus kansainväliselle yhteisölle. Lähestymistapana on aluksen koko elinkaari: yleissopimuksessa vahvistetaan valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmä, joka kattaa aluksen koko elinkaaren suunnittelusta ja rakentamisesta toimintaan ja kierrätysvaiheeseen. Yleissopimuksella vahvistetaan maailmanlaajuiset pakolliset vaatimukset sen varmistamiseksi, että alukset kierrätetään turvallisesti, ympäristön kannalta järkevästi, tehokkaasti ja toimivasti. Alusten kierrätystoiminnan standardien tiukentamiseksi yleissopimuksessa määrätään erityisesti alusten katsastuksesta ja niiden todistuskirjojen myöntämisestä, alusten kierrätyslaitosten hyväksynnästä sekä erityisvaatimuksista, kuten alusten omistajien velvoitteesta laatia luettelo aluksillaan säilytettävistä vaarallisista aineista, alusten kierrätyslaitosten velvoitteesta laatia alusten kierrätystä koskeva suunnitelma ja lippuvaltioiden velvoitteesta tehdä loppukatsastus kansainvälisen kierrätyskelpoisuustodistuksen myöntämiseksi. Merkittävää on se, että vaarallisten aineiden käyttöä laivanrakennuksessa rajoitetaan.

2.1.2 Mitkä alukset kuuluvat yleissopimuksen soveltamisalaan?

Hongkongin yleissopimusta sovelletaan useimpiin yksityisesti omistettuihin ja kaupallisiin aluksiin. Joitakin poikkeuksia kuitenkin on[4]. Yleissopimusta ei sovelleta pieniin aluksiin eli aluksiin, joiden bruttovetoisuus (GT) on alle 500. Sitä ei myöskään sovelleta sota-aluksiin, sotalaivaston apualuksiin eikä muihin aluksiin, jotka ovat valtion omistuksessa tai käytössä ja joita käytetään ainoastaan muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, eikä kansallisiin kuljetuksiin käytettyihin aluksiin. Yleissopimuksessa edellytetään kuitenkin, että nämä alukset toimivat yleissopimuksen mukaisti siinä määrin kuin se on järkevää ja käytännöllistä. Romutettavat alukset kuuluvat yleissopimuksen soveltamisalaan, sillä yleissopimuksessa viitataan aluksiin, jotka on riisuttu laitteista tai joita hinataan, vaikkei siinä viitatakaan vaarallisiin tai muihin jätteisiin.

2.1.3 Mitkä laitokset kuuluvat yleissopimuksen soveltamisalaan?

Hongkongin yleissopimusta sovelletaan alusten kierrätyslaitoksiin, joilla tarkoitetaan alusten kierrätykseen käytettyä määrättyä paikkaa, telakkaa tai laitosta[5]. Alusten kierrättämisellä tarkoitetaan alusten purkamista sellaisten osien ja materiaalien hyödyntämiseksi, jotka soveltuvat jälleenkäsittelyyn tai uusiokäyttöön, mukaan lukien osien ja materiaalien säilyttäminen ja käsittely kierrätyslaitoksella. Yleissopimuksen piiriin eivät kuulu väliaikaiset toimet, jatkokäsittely, jätteen loppukäsittely tai jätehuolto muissa laitoksissa[6].

2.1.4 Soveltaminen

Kunkin sopimuspuolen on varmistettava, että sen lipun alla purjehtivat tai sen toimivallan alla toimivat alukset katsastetaan ja niiden todistuskirjat myönnetään yleissopimuksen mukaisesti[7]. Aluksen omistajan on hyvissä ajoin ilmoitettava kirjallisesti lippuvaltionsa viranomaisille aikomuksestaan kierrättää jokin alus, jotta viranomaiset voivat valmistautua katsastukseen ja todistuskirjojen myöntämiseen[8].

Jonkin sopimuspuolen lainkäyttövallan alaisuudessa toimivien alusten kierrätyslaitosten on noudatettava yleissopimuksen vaatimuksia, ja niillä on oltava yleissopimuksen mukainen toimilupa. Alusten kierrätyslaitosten on laadittava alusten kierrätystä koskeva suunnitelma. Yleissopimukseen sisältyy määräyksiä, jotka koskevat tietojen vaihtamista sopimuspuolten kesken, alusten tarkastuksia ja rikkomuksia.

Kierrätyslaitoksia on hoidettava niin, ettei niistä ole haittaa ihmisten terveydelle ja ympäristölle. Lisäksi on varmistettava vaarallisten aineiden turvallinen ja ympäristön kannalta järkevä huolto, hätävalmius ja toimet hätätilanteissa sekä työntekijöiden turvallisuus ja koulutus. Laitosten on menettelyjä laatiessaan ja soveltaessaan otettava huomioon IMO:n laatimat erityiset ohjeet. Ohjeita laaditaan ainakin kuusi, jotta yleissopimuksen maailmanlaajuinen ja tehokas täytäntöönpano ja täytäntöönpanon valvonta voidaan varmistaa[9]. Ensimmäinen, vaarallisten aineiden luetteloa koskeva ohje hyväksyttiin 17. heinäkuuta 2009[10]. Alusten turvallista ja ympäristön kannalta järkevää kierrätystä koskevien ohjeiden laatiminen on edennyt jo pitkälle.

2.1.5 Täytäntöönpanon valvonta

Sopimuspuolten on kiellettävä yleissopimuksen rikkominen lainkäyttöalueellaan ja vahvistettava tarpeeksi ankarat seuraamukset, jotta yleissopimuksen mahdolliset rikkomiset ehkäistäisiin. Sopimuspuolten on tehtävä yhteistyötä rikkomisten havaitsemiseksi ja yleissopimuksen täytäntöönpanemiseksi.

Kun alus on toisen sopimuspuolen satamassa tai rannikon ulkopuolella sijaitsevassa ulkosatamassa, se voidaan tarkastaa sen määrittämiseksi, onko se yleissopimuksen määräysten mukainen. Tällaisissa tarkastuksissa voidaan ainoastaan tarkastaa, että aluksella on asianomaiset todistukset. Jos todistukset ovat voimassa, ne on hyväksyttävä. Perusteellisempi tarkastus voidaan tehdä ainoastaan, jos sitä on pyytänyt jokin toinen sopimuspuoli, jolla on riittävät todisteet. Kaikin mahdollisin tavoin on pyrittävä siihen, ettei alusta pysäytetä tai viivästytetä tarpeettomasti. Muutoin alus on oikeutettu korvaukseen mahdollisesti kärsitystä tappiosta tai vahingosta.

Jos aluksen havaitaan olevan yleissopimuksen määräysten vastainen, tarkastuksen suorittava sopimuspuoli voi toteuttaa toimia antaakseen alukselle varoituksen, pysäyttääkseen tai poistaakseen sen satamistaan tai evätäkseen sen tulon satamiinsa. Tässä tapauksessa sopimuspuolen on heti ilmoitettava asiasta aluksen lippuvaltion viranomaisille ja IMO:lle.

Kunkin sopimuspuolen on luotava mekanismi, jolla se pystyy varmistamaan, että sen kierrätyslaitokset ovat yleissopimuksen määräysten mukaisia, mukaan lukien tarkastus-, seuranta- ja täytäntöönpanosäännösten vahvistaminen ja tehokas soveltaminen, sekä valtuudet nousta aluksille ja ottaa näytteitä. Tähän voi sisältyä auditointijärjestelmiä[11]. Jos jokin toinen sopimuspuoli esittää perustellun tutkintapyynnön[12], sopimuspuolen olisi tutkittava alus tai alusten kierrätyslaitos ja laadittava raportti. Raportti on lähetettävä sitä pyytäneelle sopimuspuolelle, mukaan lukien tiedot mahdollisista toteutetuista tai toteutettavista toimista, ja IMO:lle asianmukaisia toimia varten.

Tässä vaiheessa on vaikea arvioida kokonaisvaltaisesti valvonnan ja täytäntöönpanon tasoa, joka Hongkongin yleissopimuksella saavutetaan sen tultua voimaan. Suunniteltu valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmä on mukautettu merenkulun erityispiirteisiin, mutta todellinen onnistumisaste riippuu taloudellisista olosuhteista ja siitä, kuinka tunnollisesti valtiot ryhtyvät sääntely- ja täytäntöönpanotoimiin.

2.2 Baselin yleissopimus

Vaarallisten jätteiden maanrajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva YK:n Baselin yleissopimus hyväksyttiin vuonna 1989. Kaikki jäsenvaltiot ja EU ovat Baselin yleissopimuksen sopimuspuolia.

2.2.1 Tavoitteet

Baselin yleissopimus hyväksyttiin välineenä, jonka tavoitteena oli ensisijaisesti säännellä vaarallisten jätteiden siirtoja kansainvälisten rajojen yli. Yleissopimuksen yleistavoitteena on suojella ihmisten terveyttä ja ympäristöä haitallisilta vaikutuksilta, joita voi aiheutua vaarallisten jätteiden tuotannosta, huollosta, maanrajan ylittävästä siirrosta ja käsittelystä.

2.2.2 Mitkä alukset kuuluvat yleissopimuksen soveltamisalaan?

Yleissopimusta sovelletaan vaaralliseen jätteeseen ja tietynlaiseen muuntyyppiseen jätteeseen (kotitalouksien sekajäte ja talousjätteen poltosta aiheutuvat jäämät) sekä kansallisessa lainsäädännössä vaaralliseksi määriteltyyn jätteeseen. Sillä on merkitystä alusten purkamisen kannalta, sillä romutettavaksi lähetettävä alus sisältää usein vaarallisia aineita, minkä vuoksi se voidaan katsoa vaarallisen jätteen siirroksi. Alusta voidaankin yleissopimuksen nojalla pitää jätteenä mutta samaan aikaan se saatetaan määritellä alukseksi muiden kansainvälisten sääntöjen nojalla[13]. Baselin yleissopimusta sovelletaan siis kaikkiin aluksiin, jotka yleissopimuksessa määritellään jätteeksi. Määräyksestä ei voi poiketa minkään alustyyppien osalta.

2.2.3 Mitkä laitokset kuuluvat yleissopimuksen soveltamisalaan?

Kaikentyyppiset laitokset jätehuollon eri vaiheissa: keruu, kuljetus, kierrätys, hyödyntäminen ja käsittely, mukaan lukien käsittelypaikkojen jälkihoito[14].

2.2.4 Soveltaminen

Baselin yleissopimuksen mukaan jätteellä tarkoitetaan ainetta tai esinettä, joka kansallisen lainsäädännön mukaan käsitellään, aiotaan käsitellä tai on määrätty käsiteltäväksi[15]. Sopimuspuolten tärkeimpiin velvoitteisiin kuuluu vähentää vaarallisten jätteiden tuotanto mahdollisimman pieneksi ja rajoittaa rajan ylittävät jätteiden siirrot mahdollisimman vähäisiksi sekä varmistaa, että käytettävissä on riittävät käsittelylaitokset[16].

Yleissopimuksessa luodaan ennakkosuostumusmenettelyn (PIC) sisältävä valvontajärjestelmä sopimuspuolten välisiä rajan ylittäviä vaarallisen jätteen siirtoja varten. Menettelyssä vienti- ja tuontivaltiolta vaaditaan kirjallinen lupa. Jos kyseessä on kauttakuljetus, vaaditaan viejän ja käsittelijän välinen sopimus ja mahdollisesti vakuutus, takaus tai muu vakuus ennen kuin vaarallisen jätteen rajan ylittävä siirto voidaan tehdä.

Periaate vaarallisten jätteiden ympäristöä suojelevasta jätehuollosta on keskeisenä päämääränä, ja sitä sovelletaan kaikkiin jätteen hyödyntämis- tai käsittelylaitoksiin[17]. Alusten kierrätyslaitokset on hyväksyttävä ympäristöä suojelevaa jätehuoltoa koskevien yleissopimuksen periaatteiden mukaisesti. Näiden periaatteiden tarkentamiseksi annetaan lisäksi teknisiä ohjeita. Alusten purkamista koskevissa Baselin yleissopimuksen teknisissä ohjeissa rantaromutusmenetelmää ei hyväksytä, sillä koko aluksen alla on kaikissa purkuvaiheissa oltava läpäisemätön lattiapinta[18].

Vaarallisten jätteiden ja muiden jätteiden laiton kuljetus on rangaistavaa, ja kunkin sopimuspuolen on ryhdyttävä asianmukaisiin lainsäädännöllisiin, hallinnollisiin ja muihin toimenpiteisiin toteuttaakseen ja täytäntöönpannakseen yleissopimuksen määräykset.[19]

Yleissopimuksen valvontajärjestelmään sisältyy lisäksi joidenkin sopimuspuolten määräämiä tuontikieltoja, vuotuiset selvitys- ja tiedoksiantovelvoitteet sekä riitojenratkaisumenettely.

Vuonna 1995 lisätyssä Baselin vientikiellossa (ns. Ban Amendment) kielletään kaikki vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävät siirrot OECD:stä, EY:stä ja Lichtensteinista muihin maihin[20]. Kielto ei ole vielä tullut voimaan, mutta sitä sovelletaan EU:ssa.

2.2.5 Täytäntöönpanon valvonta

Laiton kuljetus olisi estettävä kansallisella lainsäädännöllä, sopimuspuolten välisellä yhteistyöllä ja tiedotuksella Baselin sihteeristölle[21].

Toteuttamista ja noudattamista edistävässä yleissopimuksen mekanismissa[22] näitä seikkoja edistetään 15-jäsenisen komitean avulla. Mekanismi on konflikteja kaihtava, avoin ja sitomaton.

Vaikka Baselin yleissopimuksen täytäntöönpanojärjestelmä toimii suhteellisen hyvin useimpien vaarallisten jätteiden osalta, täytäntöönpano kohdistuu romutettaviin aluksiin suhteellisiin harvoihin ja on maailman kauppalaivaston osalta suurimmaksi osaksi hankalaa. Järjestelmän erityisenä haasteena on käytännössä määritellä, mikä maa on Baselin yleissopimuksessa määritelty vientimaa, kun aluksesta tulee jätettä.

2.3 EU:n jätteensiirtoasetus

2.3.1 Tavoitteet

EU:n jätteensiirtoasetuksen tarkoituksena on varmistaa ympäristönsuojelu, kun jätettä siirretään[23]. Asetuksella pannaan Baselin yleissopimus täytäntöön EU:ssa. Samoin Baselin yleissopimuksen vientikieltomuutos pannaan täytäntöön, sillä kaiken vaarallisen ja muun jätteen vienti loppukäsiteltäväksi kielletään lukuun ottamatta EFTA-maihin suuntautuvaa vientiä. Poikkeukset eivät ole mahdollisia. Kaikki jätteiden siirrot EU:n ja kolmansien maiden välillä samoin kuin EU:ssa on hoidettava ihmisten terveyttä vaarantamattomalla ja ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla koko siirron sekä hyödyntämisen ja loppukäsittelyn ajan. Jätteitä koskevan EU:n puitedirektiivin ja muun EU-lainsäädännön vaatimuksia on noudatettava. Kyseeseen voi esimerkiksi tulla työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta tai tiettyjen aineiden, kuten asbestin, erityistä huoltoa koskeva lainsäädäntö[24].

2.3.2 Mitkä alukset kuuluvat asetuksen soveltamisalaan?

Asetusta sovelletaan kaikkiin aluksiin, jotka määritellään jätteeksi jätteitä koskevassa EU:n puitedirektiivissä, eli kun haltija poistaa käytöstä, aikoo poistaa käytöstä tai on velvollinen poistamaan käytöstä aluksen[25].

2.3.3 Mitkä laitokset kuuluvat asetuksen soveltamisalaan?

EU:n jätelainsäädäntöä sovelletaan jätehuoltoon kaikissa vaiheissa ja kaikentyyppisissä laitoksissa, mukaan lukien väliaikaiset toimet, koko siirron ajan.

2.3.4 Soveltaminen

Jos romutettava alus sisältää asetuksen liitteessä V lueteltuja vaarallisia aineita (kuten asbestia tai PCB-yhdisteitä), kuten usein on, siihen sovelletaan vientikieltoa. Vaarattomia aineita sisältämättömiä romutettavia aluksia voidaan viedä laitoksiin, joissa jätehuolto toimii ympäristön kannalta hyväksyttävällä tavalla[26]. Vastaanottomaan kierrätyslaitosten on toimittava sellaisten ihmisten terveyttä ja ympäristönsuojelua koskevien normien mukaisesti, jotka pääpiirteittäin vastaavat Euroopan unionin lainsäädännössä vahvistettuja normeja.

2.3.5 Täytäntöönpanon valvonta

Asetusta sovelletaan suoraan jäsenvaltioissa, joiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että asetuksen täytäntöönpanoa valvotaan, mukaan lukien seuraamukset, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhtaisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on muun muassa säädettävä laitosten ja yritysten tarkastuksista jätteitä koskevan puitedirektiivin mukaisesti sekä jätteiden siirtojen tai niihin liittyvien hyödyntämis- ja loppukäsittelytoimien pistokokein tehtävistä tarkastuksista. Lisäksi jäsenvaltioiden on tehtävä keskenään yhteistyötä helpottaakseen laittomien siirtojen estämistä ja selville saamista. Jäsenvaltioiden on nimettävä asetuksen täytäntöönpanosta vastaava yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen sekä yksilöitävä yhteistyöstä vastaavat vakinaisen henkilöstönsä jäsenet ja fyysisistä tarkastuksista huolehtivat yhteysyksiköt[27].

Asetuksen täytäntöönpanon valvonta on käytännössä vaikeaa, kun aluksesta tulee jätettä Euroopan vesien ulkopuolella. Kansalliset tuomioistuimet ovat kuitenkin antaneet joitakin päätöksiä[28]. Äskettäiset tapaukset ovat osoittaneet, että eräiden jäsenvaltioiden viranomaiset ovat epävarmoja siitä, milloin ja kuinka jätteensiirtosäännöt olisi pantava täytäntöön romutettaviksi aluksiksi epäiltyjen alusten osalta.

3. Edellä esitettyjen kolmen välineen soveltamisalan, tavoitteiden ja soveltamisen vertailu

EU:n jätteensiirtoasetus ja Baselin yleissopimus ovat jo voimassa Euroopan tasolla. Baselin yleissopimuksessa on nykyisin 172 sopimuspuolta. Yhdysvallat on poikkeuksena. Lähes kaikki jäsenvaltiot ovat sopimuspuolia.

Se, onko valtiolla poliittinen, oikeudellinen tai taloudellinen kannustin ryhtyä Hongkongin yleissopimuksen sopimuspuoleksi vai pysytellä yleissopimuksen ulkopuolella, vaikuttaa sekä lippuvaltioiden että kierrätystoimintaa harjoittavien valtioiden halukkuuteen ratifioida yleissopimus. Lippuvaltioita voi houkuttaa sopimuspuoleksi ryhtyminen, sillä yleissopimuksen sääntöjärjestelmä on suhteellisen selkeä ja yksinkertainen ja saattaa tyydyttää suuren yleisön vaatimukset alusten turvallisesta ja ympäristön kannalta järkevästä kierrätyksestä aiheuttamatta kuitenkaan tarpeetonta rasitetta alusten omistajille ja hallinnoille. Kierrätystoimintaa harjoittavien valtioiden voitaisiin olettaa kannattavan yleissopimusta, jos on ilmeistä, että suurin osa alusten omistajista lähettää aluksensa ainoastaan sellaisiin laitoksiin, joissa uusia sääntöjä noudatetaan, ja jos taloudellinen etu on suurempi kuin kierrätystoiminnan parantamisesta aiheutuvat kustannukset. Sekä lippuvaltioiden että kierrätystoimintaa harjoittavien valtioiden on ratifioitava sopimus, jotta se tulisi voimaan.

Hongkongin yleissopimus kattaa aluksen koko elinkaaren rakennusvaiheesta ympäristön kannalta järkevään kierrätykseen, jos aluksen bruttovetoisuus (GT) on vähintään 500. Sota-alukset ja valtion omistamat alukset on tavanomaiseen tapaan suljettu yleissopimuksen ulkopuolelle. EU:n jätteensiirtoasetus ja Baselin yleissopimus kattavat kaikentyyppiset alukset, joista on tullut jätettä ja jotka siirretään ympäristön kannalta järkevästi hoidettuihin laitoksiin maan rajan yli.

Hongkongin yleissopimus ei sisällä maantieteellisiä vientirajoituksia, jos kierrätyslaitoksilla on toimilupa ja ne sijaitsevat Hongkongin yleissopimuksen sopimuspuolen alueella. Sen määräykset on osoitettu lippuvaltioille, joissa asianomaiset alukset on rekisteröity, ja kierrätystä harjoittaville valtioille.

EU:n jätteensiirtoasetuksessa vahvistetaan joitakin maantieteellisiä rajoituksia, sillä vienti tiettyihin maihin on kielletty. Baselin yleissopimuksessa ja EU:n jätteensiirtoasetuksessa edellytetään lisäksi, että kierrätyslaitoksilla on toimilupa. Niiden määräykset ja säännökset on osoitettu vienti- ja tuontimaille ja tapauksen mukaan kauttakulkumaille.

Kaikkien kolmen oikeusvälineen soveltamisalaan kuuluu alusten purkaminen materiaalien ja osien jälleenkäsittelyä tai uusiokäyttöä varten. Osien ja materiaalien jatkoprosessointi ja myöhempi käsittely, kuten myöhemmät hyödyntämis- ja kierrätysprosessit sekä loppukäsittelytoimet, kuuluvat kuitenkin ainoastaan Baselin yleissopimuksen ja EU:n jätteensiirtoasetuksen soveltamisalaan. Varsinkin jätteensiirtoasetus on kattava, sillä väliaikaiset toimet ja myöhempi lopullinen hyödyntäminen ja käsittely kuuluvat sen soveltamisalaan.

PIC-menettelyjen mukaisilla järjestelmillä sekä Baselin yleissopimuksen ja EU:n jätteensiirtoasetuksen mukaisilla vientikielloilla pyritään varmistamaan, että romutettavat alukset hoidetaan ympäristön kannalta järkevästi Baselin yleissopimuksen mukaisissa nykyisissä ohjeissa määritellyllä tavalla. EU:n jätteensiirtoasetus menee tätä pidemmälle: Baselin yleissopimuksen vientikieltomuutos pannaan täytäntöön ja kaikki vaarallisen jätteen vienti muihin kuin OECD-maihin kielletään. Hongkongin yleissopimuksessa edellytetään, että sopimuspuolet antavat tarvittavan lainsäädännön, asetukset ja standardit sen varmistamiseksi, että kierrätyslaitokset suunnitellaan, rakennetaan ja ne toimivat turvallisella ja ympäristön kannalta järkevällä tavalla. Alusten turvallista ja ympäristön kannalta järkevää kierrätystä koskevien teknisten ohjeiden laatiminen on edennyt jo pitkälle. Sopimuspuolten on otettava niiden tekniset vaatimukset huomioon, kun ne panevat Hongkongin yleissopimuksen täytäntöön. Lisäksi laaditaan alusten kierrätyslaitosten toimilupia koskevat ohjeet.

Hongkongin yleissopimuksessa rantaromutusmenetelmä jää avoimeksi kysymykseksi, kunnes IMO:n antaa asiasta ohjeet. Baselin yleissopimuksen teknisissä ohjeissa ja EU:n jätteensiirtoasetuksessa rantaromutusmenetelmää ei hyväksytä alusten purkumenetelmänä. Selvästi todetaan, että koko aluksen alla on kaikissa purkuvaiheissa oltava läpäisemätön lattiapinta.

Täytäntöönpanosta voidaan todeta, että vaarallisen jätteen maan rajan yli tapahtuvien siirtojen valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmä on Baselin yleissopimuksessa ja EU:n jätteensiirtoasetuksessa tiukka ja toimii suhteellisen hyvin useimpien vaarallisten jätteiden osalta. Käytännössä täytäntöönpano on kuitenkin hankalaa romutettavien alusten osalta.

Hongkongin yleissopimuksen mekanismien tehokkuus riippuu käytännössä useista eri tekijöistä, kuten kierrätyslaitosten toimilupapolitiikasta, kolmansien osapuolten mahdollisesta osallistumisesta alusten kierrätyslaitosten valvontaan ja auditointiin, satamavaltion harjoittamasta valvonnasta ja siitä, onko uuden yleissopimuksen soveltamiseksi hyvät kannustimet.

4. Tulevat toimet

Seuraavissa menettelyvaiheissa[29] kansainvälisellä tasolla on arvioitava, saavutetaanko Hongkongin yleissopimuksella vastaava valvonta- ja täytäntöönpanotaso kuin Baselin yleissopimuksella. Baselin yleissopimuksen avoin työryhmä kokoontuu seitsemännen kerran 10.–15. toukokuuta 2010. Sitä on pyydetty alustavasti arvioimaan, saavutetaanko Hongkongin yleissopimuksella, sellaisena kuin se on hyväksyttynä, vastaava taso valvonnassa ja täytäntöönpanossa kokonaisuudessaan kuin Baselin yleissopimuksella. Työryhmän on ensin laadittava tarvittavat arviointikriteerit. Sen jälkeen arviointitulokset toimitetaan Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten lokakuussa 2011 pidettävään kymmenenteen konferenssiin pohdintoja ja mahdollisia toimia varten. Arvioinnin jälkeen Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten odotetaan päättävän, onko yleissopimusta tarpeen muuttaa.

IMO-yleissopimus | Baselin yleissopimus | EU:n jätteensiirtoasetus |

Soveltamisala: alukset | Kaikki romutettavat yksityisomistuksessa olevat alukset pieniä aluksia lukuun ottamatta (<500GT). Eivät sota-alukset eivätkä muut valtion omistamat alukset. | Kaikki romutettavat alukset. | Kaikki romutettavat alukset. |

Soveltamisala: laitokset | Ensimmäinen purku- ja kierrätyspaikka. Eivät väliaikaiset laitokset tai laitteet, eikä jätteen myöhempi käsittely ja loppukäsittely. | Kaikki jätehuoltolaitokset, mukaan lukien keruu, kuljetus sekä väliaikainen ja lopullinen hyödyntäminen ja käsittely. | Kaikki jätehuoltolaitokset, mukaan lukien keruu, kuljetus sekä väliaikainen ja lopullinen hyödyntäminen ja käsittely. Kattaa nimenomaisesti väliaikaiset toimet. |

Tavoitteet ja soveltaminen | Alusten valvonta suunnittelusta ja rakentamisesta toimintaan ja kierrätykseen. Vaarallisen jätteen käsittelylaitosten toimilupia ja ympäristön kannalta järkevää jätehuoltoa koskevat erityiset vaatimukset eivät kuitenkaan ole selvillä ennen kuin IMO hyväksyy ohjeet, joita laaditaan parhaillaan. | Ennakkosuostumusmenettely (PIC). Ympäristöä suojelevan jätehuollon periaatetta sovelletaan kaikkiin jätteen hyödyntämis- tai käsittelylaitoksiin, ja periaatetta selkeytetään antamalla ohjeita, jotka kattavat myös alusten purkamisen. Ympäristöä suojelevaa jätehuoltoa koskevassa Baselin ohjeessa rantaromutusmenetelmää ei hyväksytä alusten purkamisessa (koko aluksen alla on kaikissa purkuvaiheissa oltava läpäisemätön lattiapinta). | PIC-menettely. Baselin kielto pannaan täytäntöön kieltämällä vaarallisen jätteen vienti OECD-maista kaikkiin laitoksiin OECD:n ulkopuolisissa maissa. Muun kuin vaarallisen jätteen vienti ei ole sallittu laitoksiin, jotka eivät harjoita ympäristön kannalta hyväksyttävää jätehuoltoa. EU:n asetuksessa viitataan nimenomaisesti ympäristöä suojelevaa jätehuoltoa koskeviin Baselin yleissopimuksen teknisiin ohjeisiin. |

[1] KOM(2008) 767 lopullinen.

[2] Jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettu asetus (EY) N:o 1013/2006, EUVL L 190, 12.7.2006, s. 1.

[3] SEC(2009) 92.

[4] 2 artiklan 7 kappale ja 3 artikla.

[5] 2 artiklan 11 kappale.

[6] 2 artiklan 10 kappale.

[7] 5 artikla.

[8] Säännös 24.

[9] Ks. 15. toukokuuta 2009 pidetyn diplomaattikonferenssin 4. päätöslauselma.

[10] IMO:n päätöslauselma MEPC.179 (59).

[11] Säännös 15.

[12] 9 artikla.

[13] Ks. vuonna 2002 tehty päätös VII/26.

[14] 2 artiklan 2 kappale ja liite IV.

[15] 2 artiklan 1 kappale.

[16] 4 artikla.

[17] 2 artikla.

[18] Ks. vuonna 2002 tehty päätös VI/24.

[19] 4 artiklan 3 ja 4 kappale.

[20] Ks. vuonna 1995 tehty päätös III/1.

[21] 19 artikla.

[22] Ks. vuonna 2002 tehty päätös VI/12.

[23] Jätteiden siirrosta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettu asetus (EY) N:o 1013/2006, erityisesti 1 ja 42 johdanto-osan kappale, EUVL L 190, 12.7.2006, s. 1.

[24] 49 artiklan 1 kohta.

[25] Direktiivi 2008/98/EY jätteistä, EUVL L 312, 22.11.2008, s. 3.

[26] 2 artiklan 8 kohta ja 49 artikla.

[27] 50 artikla.

[28] Ks. EU:n strategiaa laivanromutustoiminnan parantamiseksi koskeva tiedonanto, KOM(2008) 767 lopullinen.

[29] Ks. vuonna 2008 tehty päätös IX/30.