FI Euroopan unionin virallinen lehti C 51/43

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Vihreä kirja – Kulttuuriteollisuuden ja luovan alan teollisuuden mahdollisuudet käyttöön”

KOM(2010) 183 lopullinen

2011/C 51/09

Esittelijä: Claudio CAPPELLINI

Toinen esittelijä: Jörg LENNARDT

Euroopan komissio päätti 27. huhtikuuta 2010 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Vihreä kirja – Kulttuuriteollisuuden ja luovan alan teollisuuden mahdollisuudet käyttöön

KOM(2010) 183 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut neuvoa-antava valiokunta ”teollisuuden muutokset” antoi lausuntonsa 8. syyskuuta 2010.

Komitean toimikauden vaihtumisen vuoksi ETSK päätti täysistunnossaan, että lausuntoa käsitellään lokakuun täysistunnossa, ja nimesi työjärjestyksensä 20 artiklan nojalla yleisesittelijäksi Joost Van Ierselin.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 21. lokakuuta 2010 pitämässään 466. täysistunnossa seuraavan lausunnon äänin 71 puolesta 1:n pidättyessä äänestämästä.

1. Suositukset ja ehdotukset

Komitea on laatinut komission vihreässä kirjassa (KOM(2010) 183 lopullinen, annettu 27. huhtikuuta 2010) esitettyjen kysymysten pohjalta konkreettisia suosituksia ja ehdotuksia eurooppalaisen kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen tukemiseksi. Huomioon on otettu myös kulttuuriteollisuuden ja luovan teollisuuden potentiaalia käsittelevän foorumin (Platform on the Potential of Cultural and Creative Industries) aiemmin antamat suositukset sekä komitean sisäisen vuoropuhelun ja varta vasten järjestettyjen kuulemisten tulokset.

1.1 Suositukset

ETSK

a) kehottaa komissiota jatkamaan pyrkimyksiään alan määrittelemiseksi paremmin ja sen tilastoimiseksi tarkoituksenmukaisemmin ottaen erityisesti huomioon taiteellisen toiminnan harjoittajien sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen. ”Kulttuuriteollisuudelle ja luoville toimialoille” ei ole olemassa yksiselitteistä ja yhteisesti hyväksyttyä määritelmää, joka kuitenkin on ehdoton edellytys, jotta voidaan i. edistää kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen erityisluonteen tunnustamista ii. analysoida niiden vaikutuksia pitkän aikavälin kasvuun, kansainväliseen kilpailukykyyn, aluekehitykseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen iii. edistää alan kulttuuriset ominaispiirteet huomioivan politiikan harjoittamista niin, että pannaan tehokkaasti täytäntöön EY:n perustamissopimuksen 151 artiklan 4 kohta, joka on nyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 167 artiklan 4 kohta

b) kehottaa komissiota tehostamaan toimiaan ”eurooppalaisen luovuuden alueen” perustamiseksi ja ajamaan sitä varten EU:n tasoista sääntelykehystä, jonka pohjana ovat yhtäläinen pääsy markkinoille, vapaa kilpailu, määräävän aseman väärinkäytön estäminen, pk- ja käsiteollisuusyritysten tukeminen ja kehittäminen, kulttuurien monimuotoisuuden edistäminen, teollis- ja tekijänoikeuksien suojelu sekä piratismin torjunta ja jossa kiinnitetään erityistä huomiota alan digitaaliseen potentiaaliin

c) kannattaa alalla tehtävän suunnittelutyön rahoituksen helpottamista keventämällä verotusta ja ottamalla käyttöön uusia rahoitusmalleja ja -välineitä sekä perustamalla kansalaisten osallisuutta edistäviä yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuuksia, joilla tarkoitetaan tässä yhteydessä sitä, että perinteisiin yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuuksiin yhdistetään kansalaisten suoran osallistumisen muotoja (1)

d) korostaa kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen osuutta Euroopan yhteenkuuluvuutta koskevien strategisten tavoitteiden saavuttamisessa ja suosittelee, että paikallisviranomaiset (kunnat, alueet jne.) tukevat yhteistyössä alueen muiden yhteisöjen kanssa (korkeakoulut, pankit, yhdistykset, julkiset ja/tai yksityiset sisällöntuottajat jne.) kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen asemaa ja sisällyttämistä osaksi alueellista kehittämistä

e) muistuttaa tarpeesta toteuttaa soveltuvia toimenpiteitä alan yritysten ja erityisesti pk-yritysten ja taiteellisen toiminnan harjoittajien haavoittuvuuden vähentämiseksi ja samalla alan investointien nk. kriittisen massan saavuttamiseksi hyödyntäen toimintojen keskittymisestä saatavia etuja, jotta voidaan torjua sellaisten kulttuurituotteiden saapuminen Euroopan markkinoille, jotka tuovat tullessaan eurooppalaiselle kulttuurille haitallisia käyttäytymismalleja tai saattavat johtaa todelliseen kulttuurikolonialismiin

f) korostaa, että tieto- ja viestintätekniikka (esimerkiksi EU:n aloite ”Tulevaisuuden internet”) tarjoaa uusia mahdollisuuksia (laajakaista ja luovien alojen tukipalvelut erityisesti epäsuotuisilla ja pienituloisilla alueilla) niin luovien tuotteiden ja palvelujen toteutukseen kuin niiden jakeluun ja loppukäyttöön

g) korostaa, että luoviin toimialoihin olisi perehdyttävä paremmin perusopetuksessa ja ammatillisessa koulutuksessa, kuten taide- ja käsityöalojen kansainvälisessä peruskirjassa on jo Euroopan tasolla vaadittu

h) katsoo, että luovien yritysten ja alan ammattilaisten luotonsaannin helpottamiseksi olisi luotava paremmin soveltuvia välineitä, jotka auttaisivat yhtäältä yrityksiä pohtimaan tarkemmin hankkeiden tai teosten taloudellista ja rahoituksellista kestävyyttä ja toisaalta luottolaitoksia kehittämään valmiuksiaan arvioida kulttuurihankkeiden ja luovien hankkeiden taloudellisia ja rahoituksellisia mahdollisuuksia

i) katsoo, että unionin toimielimissä olisi pohdittava laajemmin luovien alojen klustereiden kehittämisen yhteiskunnallisia vaikutuksia sekä alalla toimivien työolojen parantamista.

1.2 Ehdotukset

ETSK esittää näistä lähtökohdista EU:n toimielimille ja koko komissiolle (ei pelkästään asiasta vastaaville yksiköille) seuraavat käytännön ehdotukset kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen tukemiseksi:

a) Olisi aloitettava nk. järjestelmällinen vuoropuhelu kaikkien asianomaisten kanssa sekä käynnistettävä kaikkien asiasta kiinnostuneiden EU:n toimielinten yhteinen keskustelu- ja tiedotuskampanja, jonka aiheena on kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen merkitys Euroopassa ja erityisesti epäsuotuisilla alueilla ja yhteenkuuluvuuspolitiikan kohdealueilla. ETSK on valmis osallistumaan täysimääräisesti tällaisen järjestelmällisen vuoropuhelun organisoimiseen yhteistyössä muiden unionin toimielinten kanssa ja hyödyntämään siinä teknistä osaamistaan ja suhdeverkostoaan.

b) Olisi perustettava joillakin EU:n alueilla toteuttavien pilottihankkeiden pohjalta epävirallisia fyysisiä kohtaamis- ja kokeilevan toiminnan paikkoja (tiede- ja tulevaisuuskeskusten, multimediapuistojen yms. mallin mukaisesti), jotka edistäisivät kohderyhmien eli kansalaisten/loppukäyttäjien/järjestöjen ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan suoraa osallistumista. Tavoitteena olisi saada koko EU:n alue osallistumaan luovien toimialojen potentiaalin kehittämiseen sen sijaan, että siitä vastaisivat vain suuret kaupunkikeskukset, joita usein pidetään ainoina luovan kehitysprosessin moottoreina. Paikallis- ja alueyhteisöt sekä pk- ja käsiteollisuusyritysten järjestöt voisivat myös edistää merkittävällä tavalla kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen sisällyttämistä osaksi alueellista kehittämistä (soveltamalla eurooppalaisia pk-yrityksiä tukevan Small Business Act -aloitteen mukaista ”pienet ensin” -periaatetta).

c) Olisi tuettava luovien alojen sisämarkkinoita edistämällä i. liikkuvuutta ii. sijoittautumisoikeuden hyödyntämistä käytännössä iii. ammattitaitoa, kelpoisuutta ja pätevyyttä osoittavien todistusten vastavuoroista tunnustamista iv. todellisen alalle suunnatun todellisen tukijärjestelmän luomista (yhdenmukaistettu verotus luovan toiminnan harjoittajien ja kulttuuriomaisuuden suojelemiseksi, kaksinkertaisen verotuksen estävät sopimukset jne.) v. parhaiden toimintatapojen vaihtoa ja monikansallisten yhteistuotantojen ja kumppanuusjärjestelyjen kehittämistä julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyön lisäksi (esimerkiksi monenväliset sopimukset käyttäjien ja sisällöntuottajien välillä) muun muassa uusien osallisuutta edistävien julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusmallien pohjalta sekä alue- että paikallistasolla.

d) Olisi tiivistettävä korkeakoulujen ja pk- ja käsiteollisuusyritysten sekä niitä edustavien järjestöjen välistä vuoropuhelua, parannettava opiskelijoiden tietotekniikka- ja teknologiataitoja sekä käynnistettävä uusien alan yritysten perustamista edistäviä aloitteita, joissa hyödynnetään muun muassa vertaisvalmennusta.

e) Olisi tuettava luovan toiminnan rahoittamista yhtäältä laatimalla kulttuurialan ja luovan alan hankkeita/palveluja/teoksia koskeville liiketoimintasuunnitelmille eurooppalaiset ohjeet sekä erityiset tulosindikaattorit, jotka helpottaisivat alan investointien teknistä ja taloudellista arviointia, ja toisaalta helpottamalla luotonsaantia, perustamalla pk-yrityksille tarkoitettuja julkisen ja yksityisen sektorin yhteisiä takuurahastoja ja uudistuvia rahastoja sekä hyödyntämällä eri alojen sidosryhmien (tieto- ja viestintätekniikka, kustannusala, elokuva-ala, musiikkiala jne.) uusia yhdistys- ja kumppanuusmuotoja.

2. Mitä kulttuuriteollisuus ja luovat toimialat ovat?

2.1 Kuten EU2020-strategiassa todetaan, Euroopan kulttuuriteollisuudella ja luovilla toimialoilla on keskeinen merkitys kasvun, kilpailukyvyn sekä Euroopan unionin ja sen kansalaisten tulevaisuuden kannalta. Ne ovat luontaisesti innovaatioita ja työpaikkoja synnyttäviä aloja, jotka toimivat eri elinkeinoalojen välisenä rajapintana. Ne tarjoavat lisäksi vertailuedun, jota ei voida tuottaa muualla, ja ajavat paikallista kehitystä ja teollisuuden muutosta.

2.2 ETSK painottaa kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen merkitystä myös eurooppalaisessa yhteiskuntamallissa, jossa ne tukevat moniarvoisuutta ja kulttuurien monimuotoisuutta ja edistävät eurooppalaista identiteettiä. Ne auttavat myös parantamaan elämänlaatua, lisäämään suvaitsevaisuutta, torjumaan ihmisarvoa halventavaa käyttäytymistä ja edistämään yhteiskuntaan sopeutumista ja vastaanottavaisuutta.

2.3 Kulttuuriteollisuus ja luovat toimialat ovat Eurooppa-neuvostonkin mukaan Eurooppa 2020 -strategian kantava voima, ja ne ovat keskeisessä asemassa Euroopan teollisuuden murroksessa. Tämän lausunnon kunnianhimoisena tavoitteena on tuoda esiin niiden koko potentiaali. Se edellyttää ensinnäkin, että tarkasteltavat ilmiöt tunnetaan riittävän hyvin ja että käsitteet, tuotanto- ja kulutusprosessien analyysit ja hallinnointi erotetaan toisistaan.

2.4 Vaikka kulttuuriteollisuudesta ja luovista toimialoista puhutaan yleensä yhdessä, ”kulttuuri” ja ”luovuus” on syytä erottaa toisistaan. ”Kulttuurilla” tarkoitetaan yleensä tietojen, tapojen sekä taiteen ja tieteen kehitysasteen tietyn aikakauden tai tietyn sosiaalisen ryhmän muodostamaa kokonaisuutta (2), kun taas ”luovuudella” tarkoitetaan erityisesti kykyä ajatella innovatiivisesti tai tuottaa uusia ideoita, joissa olemassa olevat asiat (esim. prosessit, esineet tai tiedot) yhdistyvät omaperäisesti. Sitä ei puolestaan pidä sekoittaa ”innovointiin”, jolla viitataan yleisemmin tiedon, tekniikoiden tai välineiden pohjalta kehittyviin prosesseihin ja tuotteisiin (3).

Eron tekeminen on ehdottoman tärkeää, sillä se mahdollistaa ensinnäkin yleiskielessä usein sekoitettavien käsitteiden pitämisen erillään ja toiseksi osoittaa kulttuurin, luovuuden ja innovoinnin väliset syvälliset kytkökset (ks. myös EU:n neuvoston päätelmät kulttuurin vaikutuksesta alueelliseen ja paikalliseen kehityksen, annettu 29. huhtikuuta 2010).

2.5 Kulttuurin ja luovuuden moniulotteisuuden vuoksi on vaikea löytää yhtä oikeaa tarkastelutapaa: toisessa ääripäässä luovuus rajataan koskemaan vain kulttuuritoimintaa, toisessa kaikkia teollisuudenaloja pidetään perustavanlaatuisesti luovina. Tästä syystä ”luovien toimialojen” määrittely saattaa olla jossain määrin mielivaltaista, mikä voi heikentää Eurooppa 2020 -strategiaa tukevien politiikkojen tehokkuutta.

2.6 Alan rajaamiseen liittyy myös näkökulmaongelma: näkökulma voi olla sisäinen (alan toimijat, jotka eivät katso kuuluvansa tiettyyn yhteen ”teollisuudenalaan”) tai ulkopuolinen (yhteiskunta, joka ei tunnista kulttuuriteollisuutta ja luovia toimialoja erityiseksi sektoriksi).

3. Yleiskatsaus: kulttuuriteollisuus ja luovat toimialat Euroopassa

3.1 Euroopan komission määritelmän mukaan kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen panos EU-27:n BKT:ssa on yhteensä noin 2,6 prosenttia ja ne tarjoavat työtä noin 5 miljoonalle ihmiselle (lähde: vihreä kirja KOM(2010) 183 lopullinen). Muiden lähteiden mukaan niiden merkitys on vieläkin suurempi. Tilastojen erilaisuus johtuu luonnollisesti siitä, että kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen määritelmä voi kattaa erilaisia aloja (ks. suositukset, kohta 1.1.a).

3.2 Tärkeimpien ”luoviksi” luokiteltavien toimialojen kauppatase EU-27:ssä oli (vuoden 2007 tietojen mukaan) 3 000 miljoonaa euroa ylijäämäinen. UNCTAD:n mukaan (Creative economy report, 2008) luova teollisuus on yksi nopeimmin kasvavista maailmankaupan aloista. Luoviksi luokiteltavien hyödykkeiden ja palveluiden kauppa kasvoi vuosina 2000–2005 maailmanlaajuisesti lähes 9 prosenttia, mikä vahvistaa pitkän aikavälin kasvunäkymien suotuisuuden.

3.3 Tyypillisiä alan ammatteja ovat toisaalta taiteilijat, keksijät, tuottajat, julkaisijat ja esiintyjät, mutta olennaisia ovat toisaalta myös tavanomaisemmat, luonteeltaan joko tekniset tai yrittäjäammatit muun muassa käsiteollisuudessa. On kuitenkin syytä huomata, että alan lainsäädäntö on puutteellinen, alalla ei ammattitaidon tunnustamiseksi ole olemassa erityistä menettelyä eikä alan ammattilaisille ole kohdennettua sosiaaliturvaa (esimerkiksi erittäin lyhyiden työsopimusten varalta, sosiaaliturvan varmistamiseksi tai kansainvälisen liikkuvuuden edistämiseksi).

3.4 Kulttuuriteollisuus ja luovat toimialat tarjoavat siitä huolimatta merkittävän kasvu- ja työllistämispotentiaalin EU:ssa. Luovuutta pidetään yleisesti kestävän, älykkään ja osallistavan kasvun moottorina, ja kulttuurilla on keskeinen asema tieto- ja osaamisyhteiskunnan kehittämisessä. Luovuus ja kulttuuri paitsi tekevät tarjonnasta kilpailukykyisempää ja jäsennellympää, myös herättävät kysyntää, opettavat arvostamaan kulttuurien moninaisuutta ja auttavat samalla torjumaan syrjäytymistä ja syrjintää.

3.5 Luovuudella on lisäksi keskeinen rooli myös kansainvälisen kilpailukyvyn kannalta, sillä se tuo tuotteille ”aineetonta arvoa” ja muuntaa ne ainutlaatuiseksi ”elämykseksi”. Yhä useammat sellaiset talouden alat, joita ei varsinaisesti lueta luoviksi toimialoiksi, osoittavat nykyisin yhä enemmän resursseja luovaan toimintaan, joka tuo lisäarvoa niiden tuotteille. Sen lisäksi, että luova toiminta on välttämätöntä yritysten kansainväliselle kilpailukyvylle, se myös siis vaikuttaa myönteisesti muuhun talouteen (4).

3.6 Ei myöskään pitäisi aliarvioida sitä, missä määrin näiden alojen kehittyminen parantaa elämänlaatua asianomaisella maantieteellisellä alueella: kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen toiminta vaikuttaa koulutusjärjestelmään ja nuorten käyttäytymismalleihin sekä kasvattaa välittäjän roolinsa ansiosta kiinnostusta kulttuuria kohtaan ja auttaa näin tekemään kaupungeista ja alueista dynaamisempia.

3.7 Lisäksi on syytä painottaa mahdollisuuksia, joita uuden teknologian soveltaminen tarjoaa alalla. Tästä hyvä esimerkki on yhteisöllinen media, jossa käyttäjät jakavat teksti-, kuva-, video- ja äänisisältöä. Tällä alalla voi syntyä samaan aikaan mielenkiintoisia ideoita, tuloksellisia vuoropuheluita ja hedelmällisiä vastakkainasetteluja (esimerkiksi Wikinomics), mutta niiden hallinnoinnissa ilmenee myös vaikeuksia, jotka liittyvät muun muassa yhteisen sisällön teollis- ja tekijänoikeuksiin. Uusi teknologia voi auttaa torjumaan myös digitaalista piratismia.

3.8 Ala on kuitenkin edelleen haavoittuvainen. Alalla on enimmäkseen pk-yrityksiä, mutta silti sitä hallitsevat muun muassa globaalien multimedia- ja mainosyhtiöiden oligopolijärjestelyt, jotka estävät kilpailun (”best seller” -ilmiö). Pk-yritysten rooli on silti ratkaisevan tärkeä: ne kantavat riskin, joka liittyy muuhun kuin teknologiseen innovointiin, uusiin kykyihin ja uusiin esteettisiin muotoihin investoimiseen sekä pyrkimykseen tarjota kuluttajille monipuolinen tuotevalikoima.

3.9 Ongelmana on kuitenkin se, etteivät investoinnit saavuta ”kriittistä massaa”, joka riittäisi estämään eurooppalaiselle kulttuurille vieraita käyttäytymismalleja ja arvoja mukanaan tuovien tuotteiden saapumisen Euroopan markkinoille. Sitä varten olisi tarpeen toteuttaa erityisiä toimenpiteitä, joilla tuetaan paikallisia pk-yritysjärjestelyjä, alueellisten klustereiden kehittämistä ja toimintojen kasaantumista.

3.10 Kulttuuriteollisuuteen ja luoviin toimialoihin sovellettavat politiikat vaihtelevat Euroopassa suuresti. Joissakin jäsenvaltioissa ala saa merkittäviä julkisia investointeja, toisissa alan toimijat ovat enimmäkseen yksityisiä (5). Politiikkojen tehokkuutta sen enempää arvioimatta on selvää, että alan lainsäädännön pirstoutuneisuus ja jako kansallisiin markkinoihin vääristävät käytännössä kilpailua unionin sisämarkkinoilla. Vihreässä kirjassa korostetaan tarvetta tehostaa toimia alan kilpailun lisäämiseksi Euroopassa, sillä se edistäisi kulttuurien monimuotoisuutta. Lisäksi olisi kannustettava vertailevaan arviointiin, joka on tärkeä edellytys alan eurooppalaisen politiikan edistämiselle.

3.11 EU:n tasolla sekä komissio (tiedonanto kulttuuria kansainvälistyvässä maailmassa koskevasta Euroopan toimintasuunnitelmasta, annettu 10. toukokuuta 2007), neuvosto (kulttuurialan työsuunnitelma kaudelle 2008–2010, annettu 10. kesäkuuta 2008) että parlamentti (parlamentin päätöslauselma Euroopan kulttuuriteollisuudesta, annettu 10. huhtikuuta 2008) ovat asettaneet tavoitteeksi kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen ja erityisesti pk-yritysten potentiaalin hyödyntämisen parhaalla mahdollisella tavalla. Suunnitteilla olevista toimista mainittakoon luovien alojen eurooppalainen liitto (European Creative Industries Alliance), joka on määrä perustaa vuonna 2011 osana kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan sisältyvän yrittäjyyden ja innovoinnin ohjelmaa (EIP) (6). Muita aloitteita ovat kulttuuriteollisuutta ja luovan alan teollisuutta käsittelevän vihreän kirjan täytäntöönpanon lisäksi jäsenvaltioiden asiantuntijoista koottavan kulttuuriteollisuutta ja luovia toimialoja käsittelevän työryhmän perustaminen ja tutkimukset kulttuurin vaikutuksesta luovuuteen, kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen yrittäjyydestä sekä kulttuurin vaikutuksesta paikallis- ja aluetason taloudelliseen kehitykseen.

4. Keskustelunaiheet ja sidosryhmien esiin nostamat ensisijaiset asiat

4.1 Komissio käynnisti 27. huhtikuuta 2010 julkaisemallaan vihreällä kirjalla keskustelun kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen kasvupotentiaalista. Vihreässä kirjassa korostetaan kulttuurien monimuotoisuuden, globalisaation ja digitalisoitumisen merkitystä edistyksen moottoreina sekä tarvetta antaa alan yrityksille tarvittavat välineet – kuten kokeilu- ja investointimahdollisuudet ja sitä varten paremmat luotonsaantimahdollisuudet – ja edistää alan kehitystä tarkistamalla alueellisen politiikan kohteita.

4.2 Komission toiminnan on määrä kattaa kolme tärkeää osa-aluetta. Niistä ensimmäinen on Euroopan digitaalistrategia eli yksi Eurooppa 2020 -strategian seitsemästä lippulaiva-aloitteesta, jonka yhteydessä komissio aikoo perustaa verkkosisältöjen ja -palvelujen yhtenäismarkkinat. Toiseksi toteutetaan innovaatiounionia koskevan lippulaiva-aloitteen yhteydessä erityistoimia, joilla vahvistetaan kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen asemaa innovoinnin ja rakennemuutoksen voimanlähteenä. Kolmas on teollis- ja tekijänoikeuksia koskeva strategia, jonka tarkoituksena on löytää välttämätön tasapaino uusien liiketoimintamallien suojelun ja levittämisen välillä.

4.3 Vihreässä kirjassa esitetään kuitenkin myös avoimia kysymyksiä, joilla pyritään herättämään keskustelua luovien alojen (laajassa merkityksessä) kaikkien eurooppalaisten sidosryhmien keskuudessa. ETSK haluaa tällä lausunnolla osallistua komission avaamaan keskusteluun esittämällä suosituksia ja konkreettisia toimintaehdotuksia. ETSK:n pääasiallisena lähteenä ovat kulttuuriteollisuuden ja luovan teollisuuden potentiaalia käsittelevän foorumin esittämät suositukset. Muitakin asioita on kuitenkin noussut esiin asianomaisten kanssa käydyissä keskusteluissa ja komitean varta vasten järjestämissä kuulemisissa.

4.4 Fyysiset luovan toiminnan tilat, klusterit ja niiden asema alueellisessa kehityksessä

4.4.1 Ensimmäinen vihreässä kirjassa mainittu keskustelunaihe koskee kulttuurialan ja luovan alan kokeilulle, innovoinnille ja yrittäjyydelle varattavaa tilaa ja uuden tietotekniikan asemaa. Käytännössä sillä tarkoitetaan monialaisen yhteistyön edistämistä perustamalla kohtaamispaikkoja, joissa voidaan kokeilla luovan teollisuuden innovatiivisimpia ratkaisuja ja tutkia yleisön tai käyttäjien kanssa uusia ilmaisukieliä ja -tapoja, kuten digitaalisten taidesisältöjen multisensorista käyttöä (luovien alojen tuotteiden ja palvelujen tulevaisuus- tai yrityskeskukset, virtuaalitodellisuus- ja multimediapuistot).

4.4.2 Tällaiset fyysiset tilat, joille on ominaista ”muutospaine”, voisivat myös auttaa torjumaan tiettyjen alueiden syrjäisyyttä suuriin luovan kehityksen kaupunkikeskuksiin verrattuna – usein ajatellaan, että Euroopan tärkeimpiä luovan toiminnan klustereita ovat suurimmat kaupunkikeskukset eli esimerkiksi Ile de France, Sisä-Lontoo, Milanon maakunta, Amsterdam, Madrid jne. (7) (ks. Euroopan klusterien seurantakeskuksen raportti Priority Sector Report: Creative and Cultural Industries).

4.4.3 On olemassa monia tekijöitä, jotka edistävät tällaisten luovien alojen yritysklustereiden muodostumista: niitä ovat mm. kaupungin ja alueen taloudellinen kehitys, osaamistalouden kehitys, luova matkailu, tuotantoketjujen tehokkuus ja innovaatioihin liittyvät heijastusvaikutukset. Tällaisen osaamisen pohjalta olisi käynnistettävä erityisiä hankkeita, joilla edistetään klustereiden laajenemista, niiden leviämistä kaikkialle unionin alueelle sekä unionin laajuisten verkostojen syntyä.

4.4.4 Tähän liittyy (ks. EU:n neuvoston päätelmät 29. huhtikuuta 2010) luovan alan teollisuuden – alan verkkojen ja klustereiden – keskeinen rooli alueellisessa kehityksessä. Euroopan klusterien seurantakeskuksen raportissa Priority Sector Report: Creative and Cultural Industries osoitetaan empiirisesti, että luovien yritysten sijainnilla ja alueellisella kehityksellä on suora yhteys toisiinsa. Haasteena on valita ne yhteistyömuodot, joilla kulttuuriteollisuus ja luovat toimialat saadaan parhaiten sisällytettyä osaksi strategista alueellista kehittämistä.

4.4.5 Kulttuurialan ja luovien alojen klustereille on varsinkin käynnistysvaiheessa hyvin ominaista riippuvuus julkisista tuista sekä tarve toteuttaa myönteisiä integrointitoimia, joilla saadaan mukaan kaikki alueelliset toimijat: julkishallinto, elinkeinoelämä, koulutusjärjestelmä ja korkeakoulut, kulttuurialan toimijat, asiantuntija-ammateissa toimivat ja kansalaisyhteiskunta. Klusterien ja niiden kotialueen välistä sidettä ei saisikaan aliarvioida. Klusterien juuret ovat paikkakunnan ”yhteisessä osaamisessa”, ja ne ovat kytköksissä innovointia ja muutosta edistävään suotuisaan ilmapiiriin, jota ei voi luoda muualle (ks. Bilbaon, Valencian, Amsterdamin, Ruhrin ym. tapaustutkimukset).

4.4.6 Paikallisviranomaisilla (kunnat, alueet jne.) onkin yhdessä alueen muiden yhteisöjen (korkeakoulut, pankit, yhdistykset, julkisen ja/tai yksityisen sisällön tuottajat jne.) kanssa ratkaisevan tärkeä rooli kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen sisällyttämisessä osaksi alueellista kehitystä, jolla tähdätään alan strategisten tavoitteiden saavuttamiseen. EU:n koheesiopolitiikassa tunnustetaan esimerkiksi kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen moninainen merkitys politiikan strategisille tavoitteille (lähentyminen, kilpailukyky, työllisyys, alueellinen yhteistyö ja yhteiskunnan heikoimmassa asemassa olevien ryhmien osallisuus), vaikka täsmällisiä vaikutuksia onkin vaikea osoittaa.

4.4.7 Konkreettisena esimerkkinä kulttuurin ja luovan toiminnan yhdistymis- ja kohtaamistiloista, jotka sijaitsevat kaupunkikeskusten ulkopuolella, usein epäsuotuisilla alueilla ja/tai raja-alueilla, ETSK haluaa mainita Valencian vakuuttavan kokemuksen lisäksi aivan äskettäin toteutetun Apulian alueen kaupunkilaboratoriokokeilun, jossa hylättyjä kiinteistöjä, kuten käyttämättömiä kouluja, hylättyjä historiallisia rakennuksia, entisiä luostareita, teurastamoita, kauppahalleja ja kasarmeja remontoitiin eri puolilla aluetta ja varustettiin tarvittavilla kalusteilla ja tarvikkeilla, jotta niistä voitiin tehdä alueen tuella todellisia kulttuurin ja luovan toiminnan keskuksia nuorille.

4.5 Eurooppalainen luovuuden alue: sääntelykehys

4.5.1 Toinen keskeinen teema syrjäytyneisyyden torjumisessa on taiteilijoiden ja luovien ammattien harjoittajien liikkuvuus. Parhaiden toimintatapojen vaihto on tarpeen uusien näköalojen avaamiseksi ja jotta Euroopan kansalaiset oppisivat tuntemaan ja ymmärtämään toistensa kulttuureja paremmin.

4.5.2 Liikkuvuutta rajoittavat kuitenkin monet tekijät, joista useimmat liittyvät oleskelulupasääntöihin, verojärjestelmiin ja muihin hallinnollisiin rajoitteisiin, jotka johtuvat alan sääntelyn erilaisuudesta eri Euroopan maissa ja usein myös eri hallintoalueilla.

4.5.3 Liikkuvuutta voitaisiin edistää konkreettisesti tukemalla tietyn toimialan sisäisiä tai monialaisia eurooppalaisia yhteistuotantoja ja/tai kokemusten ja osaamisen vaihtoa niin tuotanto- kuin suunnitteluvaiheessa, myöntämällä rahoitusta vähemmän puhuttuihin ja Euroopan ulkopuolisiin kieliin kohdistuvalle käännöstoiminnalle, edistämällä toiminnan sekä ammattitaitoa ja pätevyyttä osoittavien todistusten vastavuoroiseen tunnustamiseen tähtääviä erityisiä toimia ja tekemällä sopimuksia kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi. ”Luovaa kulttuuritaloutta” edistävät asiantuntija-ammatit: niissä toimivat voivat osallistua verkossa toteutettavaan kokeiluhankkeeseen, johon voidaan saada luovia panoksia myös Euroopan unionin ulkopuolelta.

4.5.4 Tieto- ja viestintätekniikka tarjoaa tällä alalla uusia mahdollisuuksia niin luovien tuotteiden toteuttamiseen kuin jakeluun ja loppukäyttöönkin. Euroopan komissio esitteli toukokuussa 2010 kunnianhimoisen Euroopan digitaalistrategian (ensimmäinen Eurooppa 2020 -strategian seitsemästä lippulaiva-aloitteesta). Strategialla on seitsemän tavoitetta: muun muassa luoda uudet yhteismarkkinat digitaalisen aikakauden mahdollisuuksien hyödyntämiseksi, antaa eurooppalaisille huomattavasti paremmat mahdollisuudet nopeaan ja huippunopeaan internetyhteyteen sekä tarjota kaikille eurooppalaisille digitaaliset taidot ja mahdollisuus käyttää verkkopalveluja.

4.5.5 Suurin este alan digitaalisen potentiaalin hyödyntämiselle on kuitenkin sellaisen sääntelykehyksen puuttuminen, joka suojaisi digitaalisen kulttuurisisällön ja luovan sisällön teollis- ja tekijäoikeuksia (nykyiset säännöt vastaavat usein vain suurten toimijoiden tarpeisiin). Lisäksi olisi taattava kaikille käyttäjille/kansalaisille ja pk-yrityksille ja erityisesti niille, jotka asuvat epäsuotuisilla alueilla (ja joiden pääsyoikeudet ovat usein rajalliset ja syrjivät), oikeus käyttää näitä sisältöjä.

4.5.6 Tarkasteltaessa kysymystä teollis- ja tekijänoikeuksista on otettava huomioon myös piratismi- ja väärennösongelma, jonka takia luovan alan teollisuus (elokuvat, televisiosarjat, musiikki- ja ohjelmistotuotanto) menetti arvioiden mukaan pelkästään vuonna 2008 lähes 10 miljardin euron tulot ja 185 000 työpaikkaa (ks. TERA-tutkimus Building a Digital Economy: The Importance of Saving Jobs in the EU's Creative Industries). Digitaalinen piratismi on rikos, joka koskee yhtä lailla pieniä kuin suuria yrityksiä. Unionin tasolla tarvitaankin tarmokkaampia ja paremmin yhteensovitettuja toimenpiteitä kuluttajien suojelemiseksi ja laittoman tuotannon yleistymisen pysäyttämiseksi.

4.5.7 Tässä yhteydessä olisi syytä arvioida open source- ja Wikinomics-mallien potentiaalia, sillä ne tarjoavat mahdollisuuden hyödyntää erityisesti pienten toimijoiden työtä, jolle on tyypillistä tuotantoprosessien pirstaleisuus, erittäin yksilölliset luovat ratkaisut, tuotantosyklien vaihtelevuus ja taloudellisten resurssien rajallisuus.

4.5.8 ”CReATE”-hankkeen (8) yhteydessä laaditussa tieto- ja viestintätekniikkaa ja kulttuuriteollisuutta ja luovia toimialoja käsittelevässä raportissa tuodaan esiin neljä pääasiallista kehityssuuntausta, joiden kautta tieto- ja viestintätekniikka voi edistää kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen taloudellista kehittymistä: verkkosisällön jakoa helpottava digitaalinen jakelu, visuaalisten elämysten kehittäminen, rajapintaan liittyvien esteiden poistaminen ja uusien yritysten kestävä kehittäminen erityisesti EU:n epäsuotuisilla alueilla sekä kyky mukauttaa työn organisointi resursseihin, jotka jakautuvat koko alueelle ja joita yhdistämässä on vain teknologia ja sisällöntuottajat osallisuutta edistävien yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuusjärjestelyjen kautta.

4.5.9 Toinen komission esittämä kysymys koskee taide- ja muotoiluoppilaitosten ja yritysten, erityisesti käsiteollisuusyritysten, välisen kumppanuustoiminnan lisäämistä ja tietoteknisten taitojen kehittämistä etenkin silloin, jos ne puuttuvat tai ovat vielä heikot. Luovuutta koskevassa EU:n vuoden 2009 ohjelmajulistuksessa korostettiin tarvetta uudistaa koulutusjärjestelmä, jotta se ”antaisi valmiudet oppimisyhteiskuntaa varten”. Ongelmana on kuitenkin opetuksen ja yritysmaailman välisten yhteyksien puuttuminen, erityisesti kun ajatellaan luovuuden ja nk. sähköisten taitojen kehittämistä ja yleisemmin inhimillisten resurssien kykyä mukautua alan valtavaan kehitykseen.

4.5.10 Tähän liittyviä toimintaehdotuksia ovat seuraavat:

a) Varmistetaan, että luoviin toimialoihin perehdytään paremmin perusopetuksen aikana, edistetään luovaa yrittäjyyttä ja luodaan enemmän tilaisuuksia perusopetuksen ja taide- ja muotoiluoppilaitosten yhteistyölle (esim. harjoitteluja ja seminaareja).

b) Otetaan käyttöön nuorille kyvyille ja alan opetusta tarjoaville laitoksille suunnattuja kilpailuja ja palkintoja.

c) Edistetään taide- ja kulttuurikasvatusta ja yleisemmin kiinnostusta luovien alojen työhön ja tuotteisiin perusasteen ja toisen asteen koulutuksessa.

d) Tuetaan alan vastavalmistuneita taloudellisin helpotuksin, joita myönnetään joko suoraan asianomaisille tai heitä työllistäville yrityksille.

e) Tuetaan työllistettävyyttä jatkokoulutuksen avulla ja tunnustamalla tutkinnot unionin laajuisesti.

f) Parannetaan taide- ja muotoiluoppilaitosten opiskelijoiden tieto- ja tekniikkataitoja.

g) Perustetaan EU:n pk- ja käsiteollisuusyrityksiä yhteen tuovia kumppanuusjärjestelyjä, joiden tehtävänä on edistää tehokkaasti tiedon siirtoa, yrittäjyyttä ja kaikkia luovan kehittämisen taustalla olevia aineettomia arvoja.

4.6 Luovan toiminnan rahoittaminen

4.6.1 Kolmas komission esittämä kysymys koskee luovan toiminnan rahoitusta eli sitä, miten edistää yksityistä investointitoimintaa ja julkisen ja yksityisen sektorin osallistavia kumppanuusmalleja sekä parantaa kulttuuriteollisuuden ja luovan teollisuuden luotonsaantimahdollisuuksia. Tässä yhteydessä on korostettava ensinnäkin sitä, että jos yritykset huolehtivat paremmin hankkeidensa/teostensa taloudellisesta ja rahoituksellisesta kestävyydestä, luotonsaantimahdollisuudet kiistatta paranevat, ja toiseksi sitä, että luottolaitosten kyky arvioida uusien keksintöjen taloudellisia ja rahoituksellisia oheisvaikutuksia on puutteellinen.

4.6.2 Tähän liittyviä konkreettisia ehdotuksia ovat seuraavat:

a) Laaditaan kulttuurialan ja luovien alojen hankkeita/palveluita/teoksia koskevalle liiketoimintasuunnitelmille yhteiset ohjeet sekä erityisiä taloudellisten ja rahoituksellisten prosessien ja tulostason laatuindikaattoreita, jotka helpottavat alan investointien teknistä ja taloudellista arviointia, ja säästetään pk-yritykset turhilta taloudellisilta ja hallinnollisilta rasitteilta.

b) Annetaan hankkeiden arvioijille tarvittavaa koulutusta ja kehitetään kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen tukipolitiikkoja ja -ohjelmia soveltaen kokonaisvaltaista lähestymistapaa.

c) Tarjotaan pienin resurssein helpommin saatavaa rahoitusta suunnitteluun, yritystoiminnan käynnistämiseen ja hankkeiden toteutettavuuden ja kestävyyden alustavaan arviointiin (esimerkiksi toteutettavuustodistus), jolloin olisi helpompaa saada lisärahoitusta tuotantovaiheeseen ja tulosten jakamiseen laajemmalle kiinnostuneiden yritysten joukolle.

d) Otetaan käyttöön kulttuuriteollisuudelle ja luoville toimialoille, etenkin pk-yrityksille yksittäin tai yhdessä, suotuisia verojärjestelmiä, joihin sisältyy verolykkäyksiä ja/tai -helpotuksia (esimerkiksi alennettu alv alan verkko- ja muille tuotteille, kuten Yhdysvalloissa).

e) Kehitetään edullisempia rahoitusmuotoja, jotka perustuvat julkisen ja yksityisen sektorin yhteisiin pk-yritysten takuurahastoihin (pk-yritysten takauskonsortioiden eurooppalainen verkko) ja uudistuviin rahastoihin.

f) Edistetään asianomaisten alojen (esim. tieto- ja viestintätekniikka, musiikki, kustantamot jne.) sidosryhmien uusia yhdistys- ja kumppanuusmuotoja.

4.6.3 Tähän liittyy kysymys EU:n tuesta alan investoinneille. EU:n ohjaus- ja tukipolitiikalla on edistettävä kansallisten ja alueellisten säädösten yhdenmukaistamista sekä politiikkoja, joilla alalle myönnetään julkista tukea sekä yksityisiä ja julkisesti tuettuja luotonsaantimahdollisuuksia ja joiden tarkoituksena on luoda eri kehitysasteella olevien alueiden kumppanuuksia ja yhteisiä hankkeita (ks. KEA-raportti Business Innovation Support Services for Creative Industries) (9).

4.7 Luovan toiminnan yhteiskunnallinen ulottuvuus

4.7.1 Luovien alojen klustereiden kehittymisestä seuraavia yhteiskunnallisia vaikutuksia ei myöskään saa unohtaa. Kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen kehitykseen liittyy kiinteästi asianomaisen yhteisön talouskasvun ja yhteiskunnallisen kehityksen välinen tiivis yhteys. Ala on erottamattomasti kytköksissä viiteympäristöönsä: klusterit ovat riippuvaisia paikallisista yhteiskunnallisista ja taloudellisista suhteista, joita ei voida tuottaa muualla, ja alan toimijoilla on alueelliset juuret ja läheiset yhteydet opetukseen ja koulutukseen. Tästä syystä on tarpeen käydä järjestelmällistä vuoropuhelua kulttuuriteollisuuden ja luovien toimialojen sekä paikallishallinnon välillä ja parantaa institutionaalisia/hallinnollisia taitoja kohdennetun koulutuksen ja paikallisyhteisöjen aktiivisen osallisuuden avulla.

4.7.2 ETSK katsoo siksi, että unionin toimielimissä olisi käytävä järjestelmällistä vuoropuhelua, jossa käsitellään luovien alojen klustereiden kehityksestä seuraavia yhteiskunnallisia vaikutuksia sekä alan työntekijöiden työolojen parantamista. Alalla kaivataan kohdennettuja sosiaalisen suojelun toimia, sillä alan ominaispiirteitä ovat muun muassa epävarmojen työsuhteiden yleisyys, lyhyet tai erittäin lyhyet työsopimukset, teollis- ja tekijänoikeuksien riittämätön suojelu sekä alan työntekijöiden, itsenäisten ammatinharjoittajien ja taiteilijoiden liikkuvuutta edistävän lainsäädännön puuttuminen.

Bryssel 21. lokakuuta 2010 Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Staffan NILSSON

(1) Ks. muussa yhteydessä annettu lausunto aiheesta ”Julkisen ja yksityisen sektorin osallistavien kumppanuusmallien parantaminen avaamalla verkkopalvelut kaikkien käyttöön EU:n 27 jäsenvaltiossa” (TEN/402, hyväksytty ETSK:n syyskuun 2010 täysistunnossa, ei vielä julkaistu.

(2) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Euroopan kulttuuriteollisuus” (EUVL C 108, 30.4.2004, s. 68).

(3) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Euroopan tutkimus-, kehitys- ja innovointipotentiaalin vapauttaminen ja vahvistaminen” (EUVL C 325, 30.12.2006, s. 16, erityisesti kohta 4.12 ja alaviite 55).

(4) Euroopan komission tilaamassa KEA:n toteuttamassa tutkimuksessa (http://www.keanet.eu/report/BISScreativeindustries.pdf) korostetaan tässä yhteydessä kolmea tärkeää kanavaa: ne ovat kytkös paikalliseen/alueelliseen kehitykseen, toimialan sisäiset suhteet (esimerkiksi luovan sisällön ja tieto- ja viestintätekniikan tai kulttuurin ja matkailun välillä) sekä yhteydet ”luovien” ja muiden kuin luovien toimialojen välillä. Raportti on laadittu yritystoiminnan PO:n Amsterdamissa järjestämässä seminaarissa, jonka aikana laadittiin myös nk. Amsterdamin julistus (http://www.europe-innova.eu/creative-industries).

(5) Jotta eri jäsenvaltioiden alalla harjoittamaa politiikkaa voitaisiin tutkia tarkemmin, tarvittaisiin tietenkin jälleen yhteinen ja yksiselitteinen määritelmä sille, mitä kulttuuriteollisuudella ja luovilla toimialoilla tarkoitetaan. Julkinen rahoitus on kuitenkin yleensä osoitettu kulttuurin (teatteri, elokuvat, taide, säätiöt jne.) tukemiseen, mutta se vaikuttaa merkittävästi koko alaan kulttuuri-investointien ja luovien toimialojen kehittymisen välisten kytkösten kautta.

(6) Aloitteeseen on varattu 7,5 miljoonan euron määrärahat, ja vipuvaikutuksen odotetaan kasvattavan rahoitusta merkittävästi (noin 100 miljoonaan euroon kolmessa vuodessa).

(7) Näillä alueellisilla keskittymillä on yleensä jokin erikoisala, kuten tietotekniikka, äänitteet tai videokuvaus.

(8) Lisätietoa CreATe-hankkeesta: http://www.lets-create.eu/.

(9) Ks. alaviite 4.