Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS täydentävän makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Romanialle (komission esittämä)

PERUSTELUT

1. JOHDANTO

Romanian viranomaiset aloittivat vuoden 1998 lopussa Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa keskustelut uudesta valuuttarahaston tukemasta talouden vakautus- ja rakenneuudistusohjelmasta. Kansainvälisen valuuttarahaston edustajat ja viranomaiset pääsivät alustavasti sopimukseen aiepöytäkirjasta 21. huhtikuuta. Jos Romania toteuttaa eräät edeltävät toimet, Kansainvälisen valuuttarahaston johtokunta myöntänee Romanialle uuden 370 miljoonan erityisen nosto-oikeuden (Special Drawing Right, SDR) valmiusluottojärjestelyn.

Pääministeri Radu Vasile on ottanut myös yhteyttä komission puheenjohtajaan Jacques Santeriin tammikuussa 1999 ja pyytänyt täydentävää makrotaloudellista rahoitusapua Euroopan yhteisöltä.

Euroopan unioni on myöntänyt Romanialle kolme makrotaloudellista lainaa yhteensä 580 miljoonan ecun arvosta yhteisön maksutaseapuna peräkkäisten Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelmien tueksi. Ensimmäinen laina, jonka määrä oli 375 miljoonaa ecua, maksettiin vuonna 1992. Toinen laina, jonka määrä oli 80 miljoonaa ecua, maksettiin helmikuussa 1993. Kolmas, 125 miljoonan ecun laina, maksettiin kolmessa osassa seuraavasti: 55 miljoonaa ecua marraskuussa 1995, 40 miljoonaa ecua syyskuussa 1997 ja 30 miljoonaa ecua joulukuussa 1997. Romania maksoi ensimmäisen lainan takaisin ajallaan ja kokonaisuudessaan siten, että ensimmäinen erä (185 miljoonaa ecua) maksettiin 18. maaliskuuta 1998 ja toinen erä (190 miljoonaa ecua) 1. helmikuuta 1999.

2. Vuosien 1997-1998 makrotaloudellisen rahoitusavun ohjelma

Marraskuussa 1996 valittu hallitus käynnisti talouden radikaalin vakauttamis- ja nykyaikaistamisohjelman vuonna 1997. Romanian talous oli elpynyt vuonna 1994, mutta vuoteen 1996 saakka jatkuneen suhteellisen tyydyttävän talouskehityksen pinnan alla kyti liian hitaasti etenevä rakenneuudistus ja yritysten uudelleenorganisointi talouden kaikilla sektoreilla, myös maataloudessa. Uusi hallitus irtautui vuosia jatkuneesta varovaisten uudistusten perinteestä ja ryhtyi radikaaleihin toimenpiteisiin vuoden 1997 ensimmäisinä kuukausina.

Kansainväliset rahoituslaitokset ryhtyivät aktiivisesti neuvomaan uutta hallitusta sen talous- ja sosiaalipolitiikassa. Huhtikuussa 1997 tehtiin sopimus Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa 430 miljoonan dollarin valmiusluottojärjestelystä (Stand-by arrangement, SBA). Kesäkuussa 1997 Maailmanpankki hyväksyi 550 miljoonan dollarin suuruiset uudet lainat (ml. uusi maatalouden rakennesopeutuslaina ASAL) ja Financial and Enterprise Structural Adjustment Loan eli FESAL-lainan 80 miljoonan dollarin suuruisen toisen erän maksamisen. Myös Euroopan unioni tuki ohjelmaa aktivoimalla uudelleen Romanian kolmannen makrotaloudellisen lainan toisen erän maksamisen, joka oli 70 miljoonaa ecua. Se maksettiin kahdessa osassa, joista ensimmäinen oli 40 miljoonaa ecua ja toinen 30 miljoonaa ecua.

Verkkaan toteutetut rakenneuudistukset ja talouspolitiikan tavoitteista lipsuminen johtivat vuoden 1998 alkuun mennessä tilanteeseen, jossa Romania ei täyttänyt Kansainvälisen valuuttarahaston edellyttämän talouskehityksen vaatimuksia, ja sekä valmiusluottojärjestelyn että Maailmanpankin kahden rakennesopeutuslainan maksut keskeytettiin. Valmiusluottojärjestely päättyi toukokuussa 1998, jolloin sen viidestä erästä oli maksettu ainoastaan kaksi, kun taas FESAL-laina päättyi keväällä 1998, jolloin sen viimeinen erä oli vielä maksamatta vaikka laina-aikaa oli pidennetty. Maailmanpankki pystyi maksamaan ASAL-lainan toisen erän vasta vuoden 1998 lopussa. Se pidensi kuitenkin maksuaikaa kuudella kuukaudella vuoden 1999 kesäkuuhun.

3. VIIMEAIKAINEN TALOUSKEHITYS

3.1. Makrotaloudellinen kehitys

Vuoden 1996 lopun jälkeen virkaansa astuneet Romanian kaksi peräkkäistä hallitusta ovat ymmärtäneet, että maan talouden epätasapainon korjaaminen edellyttää kireää talouspolitiikkaa. Korkeat reaalikorot, kasvava työttömyys, suuret julkisten investointien leikkaukset ja laajalle levinneet yritysten rahoitusvaikeudet ovat yhdessä vähentäneet voimakkaasti kotimaista kysyntää. Lisäksi yritysten heikko kilpailukyky on vähentänyt vientiä. Vuonna 1997 BKT laski 6,6 prosenttia ja vuonna 1998 7,3 prosenttia.

Talouspolitiikan strategia on pääasiassa perustunut tiukkaan finanssipolitiikkaan. Kun vielä vuonna 1997 julkisen talouden sopeuttaminen oli vaikuttavaa (erityisesti kun otetaan huomioon keskuspankin myöntämä julkisen tuen kaltainen tuki vuoteen 1996 saakka), vakaan julkisen talouden ylläpitäminen oli vaikeampaa vuonna 1998, erityisesti sen alkupuolella. Tähän oli kaksi pääsyytä: julkisten menojen kasvattamisen paineet olivat lisääntyneet ja yksityistämisen ja rakenneuudistusten heikko edistyminen on vaikuttanut tuloihin, erityisesti siksi, että se on kasvattanut julkisen talouden maksurästejä.

Joulukuussa 1998 saatujen huomattavien yksityistämistulojen vuoksi julkisen talouden alijäämä laski kuitenkin 3,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen, kun se edellisenä vuonna oli vielä 3,7 prosenttia. Vieläkin huomattavampaa oli se, että valtion talouden (eli julkinen talous ilman kuntia, sosiaaliturvarahastoja ja muita julkisen sektorin rahastoja) perusylijäämä oli 1,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 1998, kun se edellisenä vuonna oli ollut 0,1 prosenttia. Perusylijäämän nostaminen on kiitettävä saavutus ja osoittaa, että viranomaiset ovat sitoutuneet harjoittamaan kurinalaista finanssipolitiikkaa valtion talouden osalta. Kurinalainen finanssipolitiikka ei kuitenkaan ole ottanut tuulta purjeisiinsa kuntien tasolla eikä varsinkaan sosiaaliturvarahastoiden osalta, koska yritysten sosiaaliturvamaksurästit ovat kasvaneet. Lisäksi yksityistämistulot on pääasiassa katsottu tuloksi, ei rahoituseriksi. Ilman yksityistämistuloja vuoden 1998 julkisen talouden alijäämä olisi ollut 5,7 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Helmikuussa 1999 parlamentti hyväksyi vuoden 1999 budjetin, jossa alijäämän ennustetaan olevan ainoastaan 2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Hallituksen vaatimuksesta parlamentti lykkäsi joulukuussa 1998 annettujen lakien täytäntöönpanoa, joilla myönnettiin suuria verokannustimia suorille investoinneille ja puolitettiin vientiyritysten voittovero. Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen tavoitteena on, että sulautetun julkisen talouden alijäämä (ilman yksityistämisestä saatavia tuloja) saadaan alenemaan 3,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen.

Huolestuttavaa on edelleen julkisen velan hoitomenojen nopea kasvu, erityisesti korkeiden reaalikorkojen vuoksi. Reaalikorko nousi noin 80 prosenttiin huhtikuun lopussa, jolloin valtion velkasitoumuslainoja laskettiin viimeksi liikkeeseen. Hallitus on yrittänyt rajoittaa valtion velkasitoumuslainojen liikkeeseenlaskun kustannuksia, mutta se on johtanut kysynnän hiipumiseen. Korkomenoista on tullut valtion talousarvion suurin menoerä (noin 26 prosenttia vuoden 1999 suunnitelluista menoista).

Tärkeitä saavutuksia vuosina 1997 ja 1998 olivat inflaation hidastuminen ja rahapoliittisen ympäristön paraneminen. Vuoden 1997 alussa inflaatio kiihtyi (vuotuinen inflaatio oli 176,9 prosenttia maaliskuussa 1997), koska hinnat vapautettiin ja valuutta heikentyi nopeasti. Sen jälkeen inflaatio hidastui noin 42 prosenttiin vuoden 1998 lopussa. Tähän päästiin tiukalla rahaperustan säätelyllä ja (reaalisen) valuuttakurssin vahvistumisen avulla. Lisäksi lakkautettiin erityisluotot, joita Romanian keskuspankki oli joutunut myöntämään maanviljelijöille ja yrityksille. Reaalisen valuuttakurssin vahvistuminen vaikutti kuitenkin kielteisesti viennin ja tuonnin dynamiikkaan. Niinpä Romanian keskuspankki on harjoittanut päinvastaista politiikkaa syksystä 1998 lähtien ja antanut myös reaalisen valuuttakurssin heikentyä.

Bruttokansantuotteen supistumisesta ja kulutuksen laskusta huolimatta odottamaton ulkoisen epätasapainon kasvu vuonna 1998 oli suuri pettymys. Vaihtotaseen vaje kasvoi 40 prosenttia 3 miljardiin dollariin (eli 7,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen), erityisesti siksi, että vienti väheni (1,6 prosenttia vuodesta 1997) ja tuonti kasvoi (4,8 prosenttia). Maksutaserajoitus on muuttunut ongelmalliseksi, erityisesti siksi, että mahdollisuudet sen rahoittamiseen terveellä tavalla ovat heikentyneet. Vaikka maahan tehdyt ulkomaiset suorat sijoitukset kasvoivat vuonna 1998 (mikä liittyi suurelta osin televiestintäyrityksen yksityistämiseen), maahan tehtyjen ulkomaisten pääomasijoitusten kokonaismäärä väheni edellisestä vuodesta. Valtion luottokelpoisuusluokituksen toistuvat alentamiset vaikeuttivat maksutaseen rahoitusta.

Vaihto- ja pääomataseen kehityksen vuoksi Romanian keskuspankin valuuttavaranto (pl. kulta) on jatkuvasti pienentynyt viime kuukausina. Maaliskuun lopussa niiden määrä vastasi ainoastaan 1,6 kuukauden tavaratuontia. Varannon tasosta on muodostunut ongelma ulkoisen velan suurten hoitomenojen vuoksi, jotka olivat noin 3 miljardia dollaria vuonna 1999. Tähän määrään sisältyy 800 miljoonaa dollaria kansainvälisten joukkolainojen hoitomenoja touko- ja kesäkuussa. Romania maksoi takaisin ajallaan ja kokonaan EU:n ensimmäisen, vuonna 1991 myönnetyn makrotaloudellisen lainan (185 miljoonaa ecua maaliskuussa 1998 ja 190 miljoonaa euroa helmikuussa 1999).

Taloudellisen tilanteen yleinen heikentyminen ja vaikeuksiin joutuneen valtion pankin tukemiseen myönnetty tuki johtivat vuoden 1999 alussa valuuttakurssin heikentymisen jyrkkään nopeutumiseen ja inflaation kiihtymiseen (6,4 prosenttia maaliskuussa). Vuoden 1999 alun ja huhtikuun lopun välillä Romanian leu menetti 35 prosenttia arvostaan suhteessa Yhdysvaltain dollariin ja lähes neljänneksen suhteessa euroon.

3.2. Rakenneuudistukset

Kuten vuosien 1990-1996 kokemukset osoittivat suurella vaivalla saavutettuja talouden vakauttamisen etuja ei voida ylläpitää, ellei julkisissa yrityksissä tehdä huomattavia rakenneuudistuksia. Vaikka tässä edistyttiin jonkin verran vuoden 1997 alussa, rakenneuudistuksen hidas eteneminen on ollut suuri pettymys. Maksutaseongelmien perussyyt eivät liitykään ainoastaan lyhyen aikavälin talouskehitykseen, vaan pääasiassa rakenteellisiin tekijöihin, joista mainittakoon erityisesti heikko tuotantoperusta ja sen heikko kilpailukyky muun kuin hinnan osalta. Tämä puolestaan liittyy kiinteästi siihen, että useissa suurissa valtionyrityksissä ei ole toteutettu merkittäviä rakenneuudistuksia.

Kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa tehtyjen sopimusten puitteissa uusi hallitus käynnisti eräitä tärkeitä rakenneuudistuksia vuonna 1997. Ulkoista tullitariffia alennettiin huomattavasti, useimmat hinnat vapautettiin, yleishyödyllisten laitosten hinnat ovat mukautuneet automaattisesti, yksityistämistä nopeutettiin ja valuuttamarkkinat vapautettiin.

Useimmat näistä uudistuksista ovat edelleen voimassa. Uudistusvauhti on kuitenkin ollut nykivää ja ajoittain polkenut paikallaan. Useita yleishyödyllisiä laitoksia on muutettu kaupallisiksi yhtiöiksi, ja sähkö-, kaivos- ja rautatieyhtiöiden rakenneuudistussuunnitelmat on hyväksytty, mutta suurten julkisten teollisuusyritysten rakenneuudistukset eivät ole juuri edistyneet. Maksurästit erityisesti valtiolle ja sosiaaliturvarahastoille ovat kasvaneet jatkuvasti, mikä heikentää julkisen talouden asemaa.

Rahoitussektori näyttää lisäksi yhä heikommalta. Pitkän viiveen jälkeen kaksi pienintä valtion pankkia myytiin ulkomaisille sijoittajille vuoden 1998 lopussa ja maaliskuussa 1999. Vaikka kahden suurimman valtion pankin pääomarakennetta vahvistettiin voimakkaasti vuoden 1997 lopussa, ongelmat kasvoivat vuonna 1998. Järjestämättömien omaisuuserien (jotka luokiteltiin tappioiksi) osuus koko luottokannasta kasvoi 42,6 prosentista joulukuussa 1997 51 prosenttiin kesäkuun 1998 lopussa. Vuoden 1998 lopussa ja vuoden 1999 alussa suurin (valtion) pankki Bancorex joutui vakaviin vaikeuksiin likviditeetin puutteen ja talletuspaon vuoksi. Keskuspankki otti pankin haltuunsa ja myönsi sille runsaasti rahoitustukea vararikon välttämiseksi. Kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa tehdyissä alustavissa sopimuksissa on päätetty, että Bancorexin toiminta lakkautetaan vähitellen ja kahden muun tärkeimmän valtion pankin rakenneuudistusta (ja yksityistämistä) jatketaan.

Koska hallitus oli hyvin tietoinen siitä, kuinka tärkeää oli palauttaa harjoitetun politiikan uskottavuus ja ratkaista rakenneongelmat, jotta maa voisi taas käyttää virallista rahoitusta, se vauhditti rakenneuudistuksia ja laajamittaista yksityistämistä vuoden 1998 lopussa. Eräitä merkittäviä yksityistämisiä julkistettiin, ja niihin kuului määräysvallan myynti televiestintäyhtiössä. Hallitus päätti myös sulkea nopeasti eräitä tappiollisia yrityksiä ja useita kaivoksia, toteuttaa rakenneuudistuksia muissa suuryrityksissä ja nopeuttaa yksityistämistä entisestään. Vain muutaman yrityksen toiminta on toistaiseksi lakkautettu, mutta lomautukset ovat lisääntyneet. Niinpä työttömyys on noussut nopeasti ja oli 12 prosenttia työvoimasta maaliskuun 1999 lopussa, kun se vuoden 1997 lopussa oli 8,9 prosenttia.

4. Uusi talousohjelma

Vuoden 1998 lopun jälkeen hallitus on osoittanut pyrkivänsä päättäväisesti nopeuttamaan talouden rakenneuudistusta ja aloittanut uudet neuvottelut kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.

Kansainvälisen valuuttarahaston edustajien ja viranomaisten välillä sovittiin alustavasti aiepöytäkirjasta 21. huhtikuuta. Jos Romania toteuttaa eräät edeltävät toimet, Kansainvälisen valuuttarahaston johtokunta hyväksynee Romanialle uuden 370 miljoonan erityisen nosto-oikeuden (Special Drawing Right, SDR) valmiusluottojärjestelyn. Maailmanpankin kanssa tehtiin myös alustava sopimus uudesta rakennesopeutuslainasta (Private Sector Adjustment Loan eli yksityisen sektorin sopeutuslaina PSAL, jonka arvo on 300 miljoonaa dollaria). Jos edeltävät toimet toteutetaan onnistuneesti, Maailmanpankin johtokunta myöntää Romanialle uuden lainan. Maailmanpankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston sopimukset liittyvät kiinteästi toisiinsa, ja Kansainvälinen valuuttarahasto onkin pitänyt tiukasti kiinni siitä, että Maailmanpankin lainoissa edistytään ennen kuin sopimus uudesta valmiusluottojärjestelystä tehdään.

Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin kanssa sovitun uuden talousohjelman tavoitteena on palauttaa vakaa talouskehitys ja ratkaista eräitä julkisten yritysten ja rahoitussektorin kesto-ongelmia. Makrotaloudellinen strategia perustuu tiukkaan finanssi- ja tulopolitiikkaan, minkä ansiosta rahapolitiikkaa voitaneen keventää aikaisempaan kauteen verrattuna. Samalla reaalisen valuuttakurssin heikentyminen johtanee vaihtotaseen alijäämän kaventumiseen. Kotimaisen kysynnän pitäisi supistua, mikä vähentää tuontikysyntää. Vuonna 1999 kokonaistuotannon ennustetaan supistuvan kolmantena vuonna peräkkäin 3,5 prosenttia.

Tämä makrotalouden strategia perustuu laajasti siihen, että rakenneuudistuksissa -erityisesti rahoitussektorin ja suurten julkisten yritysten rakenneuudistuksissa - edistytään huomattavasti. Maailmanpankin ohjelma perustuu seuraavaan kolmeen keskeiseen tehtävään:

* pankkien rakennemuutos ja yksityistäminen, joka kohdistuu erityisesti kahteen suurimpaan pankkiin (Banca Agricola ja Bancorex), rahoitussektorin valvonta- ja sääntelypuitteiden parantaminen ja omaisuudenhoitotoimiston perustaminen järjestämättömien omaisuuserien realisoimiseksi.

* suurten valtionyritysten yksityistäminen ja varojen pakkosiirto; tähän sisältyy 50 suuryrityksen yksityistäminen, viiden erittäin suuren yrityksen yksityistämismenettelyn välitön aloittaminen, ja sellaisten yritysten yksilöiminen, jotka tuottavat ainakin 15 prosenttia valtion omaisuusrahaston kokonaistappioista ja jotka on heti asetettava selvitystilaan.

* liiketoimintaympäristön parantaminen, johon kuuluu irtaimen omaisuuden vakuuskäyttöä koskevan lain muuttaminen, uusi yksityistämislaki, välittömän verotuksen uudistaminen, konkurssimenettelyn tehostaminen ja kansainvälisesti tunnustetut tilinpäätösstandardit.

Ohjelmaan sisältyy myös tärkeä sosiaalinen turvaverkko, jota täydennetään erityisellä PHARE-ohjelmalla. Lisäksi Maailmanpankilla on tärkeä maatalouden rakennesopeutuslaina (agricultural structural adjustment loan eli ns. ASAL-laina, jonka viimeinen 150 miljoonan dollarin erä maksetaan ehkä kesäkuussa).

Erityisen tärkeää on, että rahoitussektorin rakennetta uudistetaan. Se keventäisi rahapolitiikan taakkaa ja mahdollistaisi luottojen kanavoitumisen jälleen yksityiselle sektorille samalla kun teollisuusyritysten yksityistäminen ja rakennemuutos vaikuttaisi myönteisesti julkiseen talouteen ja parantaisi kilpailukykyä muiden tekijöiden kuin hinnan osalta.

Kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa tehdyn alustavan sopimuksen jälkeen joidenkin ensisijaisten talouspoliittisten toimien toteuttaminen on edistynyt. Hallitus on muuttanut tai muuttaa lähiaikoina keskeisiä lakeja, ml. yksityistämistä, leasingiä, konkurssia, tilintarkastusta ja rahoitusvalvontaa koskevia lakeja. Suurten valtionyhtiöiden, joihin kuuluu kansallinen öljy-yhtiö, yksityistämistä varten on valittu rahoitusalan neuvonantajat. Bancorexin rakennemuutos etenee; järjestämättömien omaisuuserien ensimmäinen erä siirretään piakkoin erityiseen omaisuudenhoitotoimistoon.

Alustavan aikataulun mukaan Maailmanpankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston johtokunnat hyväksyvät PSAL-lainan 10. kesäkuuta ja valmiusluottojärjestelyn 25. kesäkuuta.

5. Maksutaseen kehitys ja rahoitustarve

Alun perin Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovitussa talousohjelmassa pyrittiin kaventamaan vaihtotaseen alijäämää jopa 1 miljardilla dollarilla lisäämällä vientiä ja vähentämällä tuontia. Viennin odotetaan kasvavan syksyllä 1998 alkaneen valuutan nimellisen ja reaalisen arvon huomattavan heikentymisen vuoksi. Samaan aikaan tuonti vähenee, koska kotimainen kysyntä supistuu edelleen ja tuonnin hintakilpailukyky heikkenee. Vaihtotaseen vajeen oletetaan olevan 2 miljardia dollaria ja se on tarkoitus rahoittaa pääasiassa kasvavilla ulkomaisilla suorilla sijoituksilla, jotka liittyvät yksityistämisohjelman nopeuttamiseen, samalla kun ne mahdollistavat valuuttavarannon hienoisen kasvun.

Ulkoinen ympäristö on kuitenkin heikentynyt Kosovon kriisi vuoksi. Tässä vaiheessa kriisin taloudellisia vaikutuksia on vaikea arvioida tarkkaan erityisesti siksi, että arvio riippuu paljolti konfliktin kestosta. Jo nyt on kuitenkin selvää, että se vaikuttaa kielteisesti vaihtotaseen alijäämään, koska vienti Jugoslavian entiseen tasavaltaan vähenee samoin kuin Saksaan, Unkariin ja Itävaltaan Tonavan kautta kulkeneiden kuljetusten keskeytymisen vuoksi. Kriisi vaikuttaa myös kielteisesti sijoittajien näkemyksiin. Sen seurauksena voidaan odottaa, että ulkomaisten suorien sijoitusten määrä pienenee, mikä vaikuttaa välittömästi yksityistämisprosessiin, samalla kun yksityisen rahoituksen hankkiminen kansainvälisiltä markkinoilta vaikeutuu. Kansainvälinen valuuttarahasto arvioikin, että vaihtotaseen vaje kasvaa 190 miljoonaa dollaria perusskenaariosta.

Näissä olosuhteissa ja kun Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin rahoitustuki on otettu huomioon, ohjelmalla ei ole riittävää rahoitusta. Kansainvälisen valuuttarahaston tuoreimpien maksutase-ennusteiden mukaan Romanian jäljellä oleva rahoitustarve on 322 miljoonaa dollaria vuonna 1999. Rahoitustarve voi vielä kasvaa, kunhan Kansainvälisen valuuttarahaston ja Romanian viranomaisten tarkemmat arviot Kosovon kriisin vaikutuksista valmistuvat.

Jos rahoitusvajetta ei voida kattaa, Romanian kyky toteuttaa sopeutus- ja uudistusohjelmansa ja täyttää ulkoiset rahoitusvelvoitteensa voi vaarantua. Komissio on tietoinen, että Romania ei ole suoriutunut edellisestä makrotaloudellisen avun ohjelmasta vuoden 1997 alun odotusten mukaisesti. Komissio katsoo kuitenkin, että Romanian viranomaisilla on aiempaa paremmat mahdollisuudet toteuttaa uusi talousohjelma määrätietoisesti.

Kansainvälisen rahoitusyhteisön tulisi tukea viranomaisten tämänhetkisiä pyrkimyksiä vakauttaa talouden tila ja selvittää eräiden suurten tappiollisten valtionyritysten usein hankalia ongelmia erityisesti nykyisessä kriittisessä vaiheessa, jossa Kosovon kriisin seuraukset lisäävät maan ulkoisen rahoituksen tarvetta.

EU:n on osoitettava tukevansa Romaniaa rahoituksellisesti. Romania on hakenut EU:n jäsenyyttä ja sen kehitys liittymiskelpoiseksi riippuu suuresti siitä, kuinka onnistuneesti se toteuttaa uuden talousohjelman. Balkanin nykytilanteen huomioon ottaen Romania selviää EU:n/ 24 teollistuneen maan ryhmän (G24) täydentävän rahoitustuen avulla kriisin vaikutuksista ja entiseen Jugoslaviaan kohdistettujen sanktioiden kiristämisestä.

Komissio kutsuu lähiaikoina yhteistyössä Maailmanpankin kanssa koolle neuvoa-antavan ryhmän / G24 -maiden korkean tason kokouksen, jolla pyritään saamaa rahoitussitoumuksia kahdenvälisiltä rahoittajilta.

6. Yhteisön mahdollinen täydentävä rahoitus ja lainan pääpiirteet

Komissio ehdottaa, että yhteisö antaa Romanian käyttöön maksutaselainan, jonka määrä on enintään 200 miljoonaa euroa ja laina-aika enintään kymmenen vuotta. Laina-aika vastaa keskipitkän ja pitkän ajan maksutasenäkymiä Romaniassa, jolla odotetaan olevan tulevina vuosina merkittävä rahoitustarve.

Tuki myönnettäisiin nykyisen valmiusluottojärjestelyn puitteissa ja sillä täydennettäisiin varoja, jotka kansainväliset rahoituslaitokset ja kahdenväliset rahoittajat ovat antaneet Romanian käyttöön.

Apu maksettaisiin kahdessa erässä, mikäli Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovitussa Romanian talousohjelmassa edistytään tyydyttävästi ja rakenneuudistuksissa tapahtuu edistystä (tässä seurataan useita kriteereitä). Talous- ja rahoituskomiteaa kuullaan ennen kunkin maksuerän suorittamista.

Samoin kuin muiden kumppanimaiden kanssa toteutettujen vastaavien toimenpiteiden kohdalla, yhteisö hankkisi varat lainaamalla ne markkinoilta yleisestä talousarviosta myönnettävän takauksen turvin. Romania lainaa sen jälkeen varat yhteisöltä. Varainhankinta ja luotonanto vastaisivat täysin toisiaan, eikä toimenpiteestä aiheudu kaupallista riskiä Euroopan yhteisölle.

Takuurahastomekanismin mukaan Romanialle varattavan enintään 200 miljoonan euron avun myöntämispäätöksen talousarviovaikutukset merkitsisivät 28 miljoonan euron varausta rahastosta.

Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS täydentävän makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Romanialle

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen [1],

[1] EYVL ...

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [2],

[2] EYVL ...

sekä katsoo, että

(1) komissio on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa ennen ehdotuksensa jättämistä,

(2) Romania toteuttaa perustavanlaatuisia talousuudistuksia ja pyrkii huomattavin ponnistuksin luomaan toimivan markkinatalouden,

(3) Romania ja Euroopan unioni ovat allekirjoittaneet Eurooppa-sopimuksen, jolla on luotu assosiaatiosuhde,

(4) Eurooppa-neuvosto päätti kokouksessaan Luxemburgissa joulukuussa 1997 käynnistää liittymisprosessin, johon Romania osallistuu muiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Kyproksen kanssa,

(5) Romania on tehnyt Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kanssa sopimuksen valmiusluottojärjestelystä, jolla tuetaan viranomaisten sopeutus- ja uudistusohjelmaa,

(6) Maailmanpankki on hyväksynyt yksityisen sektorin sopeutuslainan (Private Sector Adjustment Loan), joka on tarkoitettu huomattavaan sopeutukseen ja investointien rahoittamiseen Romanian uudistuspyrkimyksissä yritys- ja rahoitussektoreilla,

(7) Romanian viranomaiset ovat pyytäneet kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta, yhteisöltä ja muilta kahdenvälisiltä rahoittajilta rahoitusapua; sen arvioidun rahoituksen lisäksi, jonka Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki voivat tarjota, on vielä katettava huomattava jäljellä oleva rahoitusvaje ohjelmakauden aikana, jotta vahvistettaisiin maan varantoasemaa ja tuettaisiin hallituksen uudistusohjelmaan liittyviä talouspoliittisia tavoitteita,

(8) yhteisön pitkäaikainen laina Romanialle on sopiva toimenpide maan ulkoisten rahoitusrajoitteiden lievittämiseksi, koska sillä tuetaan maksutasetta ja vahvistetaan valuuttavarantoa,

(9) yhteisön lainan hallinnoiminen on annettava komission tehtäväksi, ja

(10) perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän päätöksen tekemiseen valtuuttavaa määräystä kuin 308 artikla,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

1. Yhteisö antaa Romanian käyttöön pitkäaikaisen lainan, jonka pääoma on enintään 200 miljoonaa euroa ja laina-aika enintään kymmenen vuotta ja jonka tarkoituksena on varmistaa kestävä maksutasetilanne ja tukea tarpeellisten rakenneuudistusten toteuttamista.

2. Tätä tarkoitusta varten komissiolle annetaan valtuudet lainata Euroopan yhteisön puolesta tarvittavat varat, jotka annetaan Romanian käyttöön lainan muodossa.

3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lainaa hallinnoi komissio neuvotellen tiiviisti talous- ja rahoituskomitean kanssa ja tavalla, joka on kaikkien Kansainvälisen valuuttarahaston ja Romanian välillä tehtyjen sopimusten mukainen.

2 artikla

1. Komissio valtuutetaan talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan sopimaan Romanian viranomaisten kanssa lainaan liitettävistä talouspoliittisista ehdoista. Näiden ehtojen on oltava 1 artiklan 3 kohdassa mainittujen sopimusten mukaiset.

2. Komissio tarkistaa säännöllisin väliajoin yhteistyössä talous- ja rahoituskomitean kanssa ja sovittaen toimintansa yhteen Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa, että Romanian talouspolitiikka on tämän lainan tavoitteiden mukaista ja että sen ehdot täytetään.

3 artikla

1. Laina annetaan Romanian käyttöön kahdessa erässä. Jollei 2 artiklan säännöksistä muuta johdu, ensimmäinen erä maksetaan, kun Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovitun nykyiseen valmiusluottojärjestelyyn liittyvän Romanian makrotalousohjelman toteuttamisen on todettu edistyvän tyydyttävästi.

2. Jollei 2 artiklan säännöksistä muuta johdu, toinen erä maksetaan, jos Romanian sopeutus- ja uudistusohjelma jatkuu tyydyttävästi ja aikaisintaan neljännesvuoden kuluttua ensimmäisen erän maksamisesta.

3. Varat maksetaan Romanian keskuspankille.

4 artikla

1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuissa varainhankinta- ja luotonantotoimissa käytetään samaa arvopäivää, eikä niistä saa aiheutua yhteisölle maturiteettitransformaatioita, valuuttakurssi- tai korkoriskejä tai muita kaupallisia riskejä.

2. Romanian pyynnöstä komissio toteuttaa tarpeelliset toimet varmistaakseen, että lainaehtoihin sisällytetään aikaista takaisinmaksua koskeva lauseke ja että sitä voidaan myös käyttää.

3. Romanian pyynnöstä ja olosuhteiden salliessa lainojen korkojen tarkistamisen, komissio voi jälleenrahoittaa kaikki alkuperäiset luottonsa tai osan niistä tai järjestellä uudelleen vastaavat rahoitusehdot. Jälleenrahoitus- tai uudelleenjärjestelyt on toteutettava 1 kohdassa määriteltyjen ehtojen mukaisesti, eivätkä ne saa pidentää kyseisen lainan keskimääräistä erääntymisaikaa tai lisätä jälleenrahoitus- tai rakenneuudistusajankohtana vielä maksamattoman lainapääoman määrää käypään kurssiin ilmoitettuna.

4. Romania maksaa kaikki kulut, joita yhteisölle aiheutuu tämän päätöksen mukaisten toimenpiteiden toteuttamisesta ja loppuun saattamisesta.

5. Talous- ja rahoituskomitealle tiedotetaan 2 ja 3 kohdassa mainituissa toimenpiteissä tapahtuneesta kehityksestä vähintään kerran vuodessa.

5 artikla

Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vähintään kerran vuodessa kertomuksen, joka sisältää arvion tämän päätöksen täytäntöönpanosta.

Tehty Brysselissä

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

LIITE

TAKUURAHASTON VAROJEN HANKKIMISEKSI TARVITTAVAT TALOUSARVIOVARAT VUONNA 1999 JA LAINAVARAUKSEN MARGINAALI JA LAINATAKAUKSET YHTEISÖN ULKOPUOLISTEN MAIDEN HYVÄKSI

Toimenpiteet // Laskenta- perusteet [3] // Rahaston varojen hankkiminen [4] // Varauksen sisältämä marginaali

[3] Varojen hankkimisen perusta lasketaan käyttämällä asiaankuuluvaa takuun kateprosenttia, joka on 70 prosenttia (EIP:n lainojen uudet valtuutukset), 75 prosenttia (EIP:n lainojen vanhat pöytäkirjat) tai 100 prosenttia (makrotaloudellisen avun lainat).

[4] 31 päivänä lokakuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (EY, EURATOM) N:o 2728/94 säädettyjen rahaston varojen hankkimista koskevien sääntöjen mukaisesti. Koska rahasto saavutti tavoitemääränsä 31 päivänä joulukuuta 1997, uusien toimenpiteiden varausaste on alennettu 14 prosenttiin.

// // // // 346,0 [5]

[5] Kolmansien maiden lainavarauksen ja lainatakuiden määrä vuonna 1999 rahoitusnäkymien mukaan.

Päätetyt toimenpiteet

// // // //

// EIP/Uudet valtuutukset [6] // // //

[6] Vuonna 1999 allekirjoitettavaksi suunniteltujen lainojen vuosittaiset määrät ja rahastoon jo hankittujen määrien korjaukset varsinaisten allekirjoitusten huomioimiseksi vuoden 1998 lopussa: siirto 5/99 takuurahastoon.

// // // //

// KIE // 872,9 // 122,2 // 223,8

// Aasian ja Lat. Amerikan kehitysmaat // 218,1 // 30,5 // 193,3

// Etelä-Afrikka // 143,5 // 20,1 // 173,2

// Välimeren maat // 351,4 // 49,2 // 124,0

// EJTM // 38,5 // 5,4 // 118,6

// Bosnia

// 42,0 // 5,9 // 112,7

// EIP/Aiemmat pöytäkirjat6 // // //

// Syyria

// -30 // -4,2 // 116,9

// Makrotaloudellinen rahoitusapu // // //

// // // //

// Albania III // 20 // 2,8 // 114,1

// Bosnia I // 20 // 2,8 // 111,3

// // // //

Ehdotetut toimenpiteet

// // // //

// EIP/Turkki [7] // 105 // 14,7 // 96,6

[7] Ehdotus neuvoston asetukseksi rahoitusyhteistyötä koskevan erityistoimen täytäntöönpanosta Turkin hyväksi (KOM (95)389/3).

// EIP/Kroatia [8] // 35 // 4,9 // 91,7

[8] Euroopan yhteisön ja Kroatian välinen yhteistyösopimus (SEC(95) 180/lopullinen).

// // // //

// Makrotaloudellinen rahoitusapu // // //

// // // //

// Bulgaria IV [9] // 100 // 14,0 // 77,7

[9] Komission ehdotus.

// Romania IV 9 // 200 // 28,0 // 49,7

RAHOITUSSELVITYS

1. Toimenpiteen nimi

Makrotaloudellinen täydentävä rahoitusapu Romanialle.

2. Budjettikohdat

BO-211 Euroopan yhteisön takuu yhteisön sopimille lainaohjelmille rahoitustuen myöntämiseksi Keski- ja Itä-Euroopan kolmansille maille.

3. Oikeusperusta

Perustamissopimuksen 308 artikla.

4. Toimenpiteen kuvaus ja perustelu

a) Toimenpiteen kuvaus

Enintään 200 miljoonan euron suuruisen yhteisön lainan (joka rahoitetaan yhteisön varainhankinnalla kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta) varaaminen Romanian uudistusten tukemiseen.

b) Toimenpiteen perustelu

Romanian ulkoisen rahoitusaseman kestävyys riippuu julkisista lähteistä saatavasta ulkopuolisesta rahoitusavusta.

5. Menoluokitus

Pakollinen.

6. Menolaji

Talousarviotakuun mahdollinen käyttöönotto yhteisön ottamalle lainalle, joka on tarkoitettu Romanian lainan rahoittamiseen.

7. Rahoitusvaikutus

a) Laskentamenetelmä

Tarpeelliseksi katsotun avun määrän arviointi perustuu nykyisiin arvioihin Romanian jäljellä olevista ulkoisista rahoitustarpeista.

Ehdotetaan laskennallisen tilierän käyttämistä, koska tämän talousarvion kohdan todellisen tarpeen määrää ja ajoitusta ei voida laskea etukäteen ja koska on odotettavissa, että tätä talousarviotakuuta ei vaadita maksettavaksi.

b) Toimenpiteen vaikutus interventioluottoihin

Otetaan käyttöön ainoastaan, jos takuun maksua todella vaaditaan.

c) Interventiomenojen rahoitus

Mikäli budjettitakuuta vaaditaan maksettavaksi:

- Turvaudutaan takuurahastoon, joka perustettiin 31 päivänä lokakuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, EURATOM) N:o 2728.

- Mikäli takuurahastossa ei ole riittävästi varoja, lisämaksut suoritetaan siirtämällä talousarviosta:

* takuuvarauksessa jäljellä olevia varoja

* talousarvioon myöhään tulleita maksuja, joiden osalta budjettitakuu on aktivoitu (varainhoitoasetuksen 27 artiklan 3 kohdan nojalla)

* käytettävissä oleva marginaali rahoitusnäkymien neljännen otsakkeen enimmäismäärän tai siihen sisältyvän siirtomäärärahan puitteissa.

- Täyttääkseen velvoitteensa komissio voi väliaikaisesti varmistaa velanhoidon omasta kassastaan saatavilla varoilla. Siinä tapauksessa sovelletaan 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 1552/89 12 artiklaa.

8. Petostenvastaiset toimenpiteet

Varat maksetaan suoraan edunsaajamaan keskuspankille vasta kun komissio on talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan ja oltuaan yhteydessä Kansainväliseen valuuttarahastoon (IMF) ja Maailmanpankkiin varmistanut, että kyseisessä maassa toteutettu talouspolitiikka on tyydyttävää ja että avun myöntämiseen liittyvät erityisehdot täyttyvät.

9. Kustannusvaikuttavuusanalyysi

a) Toimenpiteen perusteet ja erityistavoitteet

Tukemalla Romanian makrotaloudellisia uudistuspyrkimyksiä ja täydentämällä kansainvälisen yhteisön Kansainvälisen valuuttarahaston kanssa sovitun ohjelman yhteydessä myöntämää rahoitusta tämä apu lieventää maan ulkoisia rahoitusrajoitteita, tukee sen siirtymistä markkinatalouteen ja parantaa sen kasvunäkymiä.

b) Seuranta ja arviointi

Apu on luonteeltaan makrotaloudellista, ja sen valvonta ja arviointi tapahtuu Kansainvälisen valuuttarahaston tukeman sopeuttamis- ja uudistusohjelman yhteydessä, jota Romania toteuttaa.

Komission yksiköt valvovat toimintaa edunsaajamaan viranomaisten kanssa sovittavan makrotalouden ja rakennepolitiikan tunnuslukuihin perustuvan menetelmän avulla. Ne ovat myös tiiviissä yhteydessä Kansainväliseen valuuttarahastoon ja Maailmanpankkiin ja käyttävät niiden tekemiä arvioita Romanian uudistuksissa saavutetusta edistyksestä.

Ehdotetussa neuvoston päätöksessä määrätään vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavasta raportista, joka sisältää arvion tämän toimenpiteen täytäntöönpanosta.

10. Hallintomenot

Nämä toimenpiteet ovat luonteeltaan poikkeuksellisia eivätkä edellytä komission henkilöstömäärän lisäämistä.