C 76/1

Komission tiedoksianto

Lääkkeen asetuksen (EY) N:o 726/2004 82 artiklan 1 kohdan mukaisen rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen käsittely

(2021/C 76/01)

Johdanto

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (1) 82 artiklan 1 kohdan mukaiset lääkkeiden rinnakkaismyyntilupaa koskevat hakemukset ovat lisääntyneet tasaisesti, ja suuntaus todennäköisesti jatkuu keskitetyn menettelyn käytön yleistyessä.

Asetuksen 82 artiklan 1 kohdan sujuvan soveltamisen varmistamiseksi sekä avoimuuden ja ennakoitavuuden lisäämiseksi asianomaisten sidosryhmien kannalta komissio julkaisi maaliskuussa 2010 asiakirjan (päivitetty vuonna 2011 (2)) kriteereistä, joita se soveltaisi arvioidessaan rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen tekemistä koskevaa pyyntöä. Komissio jatkaa asiakirjan päivittämistä vastatakseen 82 artiklan 1 kohdan tulkintaa koskeviin uusiin kysymyksiin. Liitteen III jaksossa luetellaan tähän mennessä toteutettujen päivitysten päiväykset ja sisällöt.

Tällä tiedonannolla pyritään antamaan ohjeita niille, jotka ovat kiinnostuneita pyytämään lupaa rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen tekemiseksi. Ohjeet eivät ole oikeudellisesti sitovia, mutta tämä tiedonanto perustuu komission tulkintaan asetuksen (EY) N:o 726/2004 82 artiklan 1 kohdasta. Epäselvissä tapauksissa olisi viitattava tätä koskeviin EU:n direktiiveihin ja asetuksiin. Lisäksi todetaan, että ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuin voi esittää autenttisen tulkinnan EU:n lainsäädännöstä.

1. Yleisiä näkökohtia

Asetuksen (EY) N:o 726/2004 mukaisesti myönnetty myyntilupa antaa haltijalleen oikeuden saattaa lääke koko EU:n markkinoille. Keskitetyssä menettelyssä annetun myyntiluvan ainutlaatuisen luonteen ja EU:n laajuisen ulottuvuuden vuoksi asetuksessa (EY) N:o 726/2004 vaaditaan, että keskitetyssä menettelyssä myyntiluvan saaneesta lääkkeestä on käytettävä sen tunnistamiseksi yhtä ainoaa nimeä (3). Asetuksella myös rajataan hakijoiden ja myyntiluvan haltijoiden mahdollisuutta saada lääkkeelle useampi kuin yksi myyntilupa (’rinnakkaismyyntilupa’). Asetuksen (EY) N:o 726/2004 82 artiklan 1 kohdassa todetaan erityisesti seuraavaa:

”Luvanhakijalle voidaan myöntää vain yksi lupa kullekin lääkkeelle. Komissio voi kuitenkin antaa samalle hakijalle luvan tehdä virastolle useampi kuin yksi hakemus tietystä lääkkeestä, jos on olemassa objektiivisia ja perusteltuja kansanterveydellisiä syitä, jotka liittyvät lääkkeen saattamiseen terveydenhuollon ammattihenkilöstön ja/tai potilaiden saataville, sekä yhteismarkkinointiin liittyvistä syistä.”

Sen arvioiminen, täyttyvätkö 82 artiklan 1 kohdan edellytykset, on tehtävä tapauskohtaisesti kunkin hakemuksen tosiseikkojen perusteella. Mahdollisten hakijoiden on kuitenkin pantava merkille, että 82 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa esitetään poikkeus ensimmäisessä alakohdassa esitettyyn yleiseen sääntöön, joten sitä on tulkittava suppeasti. Myös kansanterveyden suojelemista ja keskitetysti hyväksyttyjen tuotteiden yhdenmukaistamista koskevat yleiset tavoitteet ovat tärkeässä asemassa.

2. Asetuksen 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvat myyntilupahakemukset

Asetuksen (EY) N:o 726/2004 82 artiklan 1 kohta koskee myyntilupahakemuksia, jotka hakija toimittaa sellaisen lääkkeen osalta, jolle sillä on jo keskitetyssä menettelyssä myönnetty myyntilupa.

On huomattava, että myyntilupaa lääkkeelle, joka poikkeaa aiemmin luvan saaneesta lääkkeestä, ei katsota rinnakkaismyyntiluvaksi eikä sitä näin ollen tarvitse arvioida 82 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tämä tarkoittaa myös sitä, että tällaiselle hakemukselle ei voi saada mahdollista alennettua maksua, jota sovelletaan rinnakkaismyyntilupaa koskevaan hakemukseen.

Sen sijaan 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluu sellaista lääkettä koskeva myyntilupahakemus, jolle on jo myönnetty myyntilupa keskitetyssä menettelyssä, jos hakija on sama (4) kuin alkuperäisen myyntiluvan haltija. Tällaiseen hakemukseen voitaisiin soveltaa rinnakkaislupaa koskevaan hakemukseen sovellettavaa alennettua maksua, mutta se voidaan myöntää vain, jos 82 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät.

Arvioidessaan sitä, koskeeko hakemus tiettyä lääkettä, jolle on jo myönnetty myyntilupa ja joka näin ollen kuuluu 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, komissio tarkastelee vaikuttavan aineen (vaikuttavien aineiden) koostumusta ja lääkemuotoa. Tämä vastaa ’Komission tiedonannossa lääkkeiden markkinoille saattamista koskevista yhteisön lupamenettelyistä (5)’ esitettyjä vaatimuksia. Tiedonannon mukaan lääke, jonka vaikuttavien aineiden määrällinen ja laadullinen koostumus (vahvuus) ja lääkemuoto ovat samat kuin lääkkeellä, jolle markkinoille saattamista koskevaa lupaa haetaan, katsotaan samaksi lääkkeeksi.

Lisäksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83 (6) 10 artiklan 2 kohdan b alakohdassa todetaan, että ”vaikuttavan aineen eri suoloja, estereitä, eettereitä, isomeerejä, isomeerien sekoituksia tai johdannaisia pidetään samana vaikuttavana aineena, elleivät ne ole merkittävällä tavalla erilaisia turvallisuutta ja/tai tehoa koskevilta ominaisuuksiltaan”. Vaikka direktiivin 10 artiklassa on kyse geneerisistä hakemuksista, samaa periaatetta on asianmukaista soveltaa myös arvioitaessa eroja asetuksen 82 artiklan 1 kohdan osalta.

Kun lainsäädännössä edellytetään erillistä myyntilupahakemusta, siihen ei sovelleta 82 artiklan 1 kohtaa, eli hakijan ei tarvitse pyytää komissiolta lupaa rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen tekemiseen.

Jäljempänä kohdassa 2.1 ja kohdassa 2.2 esitetään käytännön tilanteita, jotka kuuluvat tai eivät kuulu 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

2.1 Asetuksen 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävät hakemukset

Seuraavat tapaukset eivät kuulu asetuksen 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan:

— Vaikuttava aine (vaikuttavat aineet) ei ole sama.

— Vaikuttava aine on eri suola, esteri, eetteri, isomeeri, isomeerien sekoitus tai johdannainen, joka on merkittävällä tavalla erilainen turvallisuutta tai tehoa koskevilta ominaisuuksiltaan.

— Lääke sisältää eri apuaineita, minkä tuloksena on merkittäviä eroja turvallisuudessa tai tehokkuudessa.

— Valmistaja tai valmistuspaikka ei ole sama, ja tämä voi tuotteen ominaispiirteiden vuoksi (erityisesti biologisten tuotteiden osalta) johtaa merkittäviin eroihin turvallisuudessa tai tehokkuudessa.

— Asetuksen (EY) N:o 141/2000 7 artiklan 3 kohdan nojalla toimitetut hakemukset: säännöksen mukaan sama myyntilupa ei voi koskea harvinaislääkkeen ja muun kuin harvinaislääkkeen käyttöaihetta.

— Asetuksen (EY) N:o 1901/2006 30 artiklan mukaisesti jätetty hakemus tai muita käyttöaiheita kattavaa myyntilupaa koskeva hakemus, kun alkuperäinen myyntilupa on myönnetty asetuksen (EY) N:o 1901/2006 30 artiklan nojalla. Asetuksen 30 artiklassa säädetään uudesta, erillisestä myyntiluvasta nimeltä lastenlääkkeen myyntilupa.

2.2 Asetuksen 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvat hakemukset

Seuraavat hakemukset kuuluvat asetuksen 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan:

— Vaikuttava aine on eri suola, esteri, eetteri, isomeeri, isomeerien sekoitus tai johdannainen, joka ei poikkea merkittävästi turvallisuutta tai tehoa koskevilta ominaisuuksiltaan.

— Lääke sisältää eri apuaineita, minkä tuloksena ei ole merkittäviä eroja turvallisuudessa tai tehokkuudessa.

— Valmistaja tai valmistuspaikka on eri, mutta tämä ei johda merkittäviin eroihin turvallisuudessa tai tehokkuudessa.

— Lääkkeen, jonka koostumuksen vaikuttava aine (vaikuttavat aineet) ja lääkemuoto ovat samat, myyntilupahakemuksen yhteydessä toimitetaan eri tietoja (esim. biologisen samanarvoisuuden osoittavat tiedot), edellyttäen, että tuote ei poikkea merkittävästi turvallisuutta tai tehoa koskevilta ominaisuuksiltaan.

— Lisäksi se, että yksi myyntilupahakemus toimitetaan direktiivin 2001/83/EY 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja toinen myyntilupahakemus toimitetaan lyhennetyn menettelyn (esim. geneeristä lääkettä koskeva hakemus, biosimilaaria koskeva hakemus, hybridilääkettä koskeva hakemus, tietoon perustuva suostumus) (7) mukaisesti, ei ole merkityksellistä. Tämä kuitenkin edellyttää, että molemmat hakemukset koskevat lääkettä, jonka vaikuttavien aineiden laadullinen ja määrällinen koostumus on sama ja jolla on sama lääkemuoto.

— Rinnakkaishakemus voi sisältää vähemmän käyttöaiheita tai lääkemuotoja kuin alkuperäinen hakemus tai myyntilupa, jos tämä on tarpeen tuotteen saattamiseksi markkinoille jäsenvaltiossa, jossa patenttilainsäädäntö suojaa tiettyä käyttöaihetta tai lääkemuotoa.

Valmisteyhteenvetojen yhdenmukaisuuden säilyttämiseksi hakijan on kuitenkin toimitettava sitoumuskirje, jossa se sitoutuu laajentamaan rinnakkaismyyntiluvan kattamaa käyttöaihetta (käyttöaiheita) tai lääkemuoto(j)a patenttirajoitusten rauettua. Hakija voi vaihtoehtoisesti myös sitoutua rajattujen käyttöaiheiden tai lääkemuotojen myyntiluvan peruuttamiseen patenttirajoitusten rauettua. Koska valmisteyhteenvetojen yhdenmukaistaminen kaikkialla EU:ssa on yksi keskitetyn menettelyn keskeisistä pilareista, rinnakkaismyyntiluvan hakijoille ei sallita kahden sellaisen tuotteen markkinoille saattamista, joilla on eri käyttöaiheet, vahvuudet tai lääkemuodot, samassa valtiossa. Sitoumuskirje olisi toimitettava myyntilupahakemuksen asiakirja-aineiston mukana.

Komissio katsoo tarpeelliseksi painottaa, että 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvat hakemukset voivat johtaa myyntiluvan myöntämiseen vain kyseisessä artiklassa esitettyjen edellytysten täyttyessä. Mahdollisia hakijoita kehotetaan tämän vuoksi ilmoittamaan Euroopan lääkevirastolle (jäljempänä ’virasto’), kun hakemus kuuluu 82 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ja pyytämään neuvoja epäselvissä tapauksissa (esim. jos biologisten lääkkeiden tuotannossa käytetään eri valmistuspaikkaa).

Selvyyden vuoksi tämän asiakirjan ulkopuolelle on jätetty virastolta vaadittu tieteellinen arviointi ja sen mahdollinen vaikutus maksuihin.

3. Rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen asianmukaisuuden tarkastaminen virastossa

Myyntilupahakemukset, myös rinnakkaismyyntilupaa koskevat hakemukset, toimitetaan virastolle. Rinnakkaismyyntiluvan asianmukaisuuden tarkastamista varten virasto tarkistaa

— että rinnakkaishakemuksen on jättänyt sama hakija, joka on jättänyt myyntiluvan tai hakemuksen, josta tämä on toisinto (’alkuperäinen myyntilupa/hakemus’) Ks. lisäselvennys kohdassa 5.1.

— että alkuperäinen myyntilupa on voimassa Ks. lisäselvennys kohdassa 5.2. Tätä vaihetta ei sovelleta rinnakkaishakemuksiin, jotka toimitetaan rinnakkain alkuperäisen myyntilupahakemuksen kanssa (esimerkiksi tapauksissa, joissa alkuperäinen myyntilupahakemus on edelleen käsiteltävänä).

— tapauksissa, joissa rinnakkaismyyntilupaa koskeva hakemus jätetään tietoon perustuvan suostumuksen perusteella, että mukana on sen myyntiluvan haltijan, jolle asiaa koskeva asiakirja-aineisto kuuluu, suostumuskirje, kuten direktiivin 2001/83/EY 10 c artiklan mukaisesti jätetyissä hakemuksissa. Ks. lisäselvennys kohdassa 5.3.

— että komissio on myöntänyt luvan rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen jättämiselle. Ks. lisäselvennys kohdassa 5.3.

4. Komission lupa rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen jättämiselle

Komission on varmistettava, että asianomaiset edellytykset täyttyvät, ennen kuin se voi myöntää luvan rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen tekemiselle 82 artiklan 1 kohdan nojalla. Tätä varten sen on tarkistettava, että

— hakija on kohdassa 5.1 tarkoitettu ’sama hakija’ ja

— kansanterveydelliset tai yhteismarkkinointiin liittyvät syyt täyttyvät (ks. tämän tiedonannon liitteessä esitetyt kriteerit).

Lupakirjeessä olisi oltava

— rinnakkaishakemuksen kannalta merkityksellisen myyntiluvan haltijan nimi

— sen lääkkeen nimi, jota rinnakkaishakemus koskee (8)

— jos vedotaan yhteismarkkinointiin liittyviin syihin, komissiolle olisi toimitettava näyttöä tällaisesta yhteismarkkinoinnista (yritysten välinen sopimus tai hyväksymiskirje) viimeistään kuukautta ennen kuin ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä käsittelevä komitea (CHMP) antaa lausuntonsa rinnakkaismyyntilupaa koskevasta hakemuksesta ja

— jos rinnakkaislupaa haetaan tiettyjä käyttöaiheita tai lääkemuotoja koskevien patenttien vuoksi, hakijan olisi toimitettava sitoumuskirje, jossa se sitoutuu laajentamaan rinnakkaismyyntiluvan kattamia käyttöaihetta (käyttöaiheita) tai lääkemuoto(j)a patenttirajoitusten rauettua. Hakija voi vaihtoehtoisesti myös sitoutua rajattujen käyttöaiheiden tai lääkemuotojen myyntiluvan peruuttamiseen patenttirajoitusten rauettua. Koska valmisteyhteenvetojen yhdenmukaistaminen kaikkialla EU:ssa on yksi keskitetyn menettelyn keskeisistä pilareista, rinnakkaismyyntiluvan hakijoiden ei pitäisi sallia saattaa markkinoille kahta tuotetta, joilla on eri käyttöaiheet, vahvuudet tai lääkemuodot, samassa valtiossa. Sitoumuskirje olisi toimitettava myyntilupahakemuksen asiakirja-aineiston mukana.

5. Rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen osalta tarkistettavat vaatimukset

5.1 ’Sama hakija’

Vastaanottaessaan myyntilupahakemuksen viraston olisi tarkistettava, onko hakija jo hakenut tai onko sille jo myönnetty kyseistä tuotetta koskeva myyntilupa. Jos näin on, virasto käsittelee hakemuksen 82 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna rinnakkaishakemuksena. Ennen 82 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun luvan myöntämistä komission olisi myös tarkistettava, että rinnakkaismyyntiluvan hakija on sama hakija, joka on hakenut alkuperäistä myyntilupaa, tai alkuperäisen myyntiluvan haltija. Molemmissa tapauksissa hakijaa voidaan pyytää toimittamaan asianmukaista näyttöä.

Asetuksen 82 artiklan 1 kohdan mukaisten pyyntöjen arvioinnissa olisi käytettävä samoja kriteerejä kuin

— ’vuoden 1998 tiedonannossa lääkkeiden markkinoille saattamista koskevista yhteisön lupamenettelyistä’’yhden kokonaisuuden’ määrittämiseksi ja

— tiedotteen hakijoille luvussa 2 ’saman hakijan’ määrittämiseksi.

Erityisesti tämä tarkoittaa sitä, että yritys, joka kuuluu samaan yritysryhmään, tai yritykset, jotka ovat tehneet lisenssisopimuksen tai ovat muutoin sopineet alkuperäisen myyntilupahakemuksen hakijan kanssa kyseisen lääkkeen markkinoille saattamisesta, voivat hakea rinnakkaismyyntilupaa.

Tilanne Sovelletaanko 82 artiklan 1 kohtaa? Hakija on sama kuin alkuperäisen myyntiluvan hakija. kyllä Hakija kuuluu samaan yritysryhmään kuin alkuperäisen myyntiluvan hakija. Kyllä (9) Hakija on itsenäinen yritys, joka on sopinut (lisenssisopimus tai muu tunnistettava sopimus) alkuperäisen myyntiluvan hakijan kanssa tuotteen markkinoille saattamisesta. kyllä Hakija on itsenäinen yritys. Se on tehnyt lisenssisopimuksen sen tuotteen myyntiluvan haltijan kanssa, jolle rinnakkaismyyntilupaa haetaan, mutta ei kyseisen tuotteen markkinoille saattamisesta (esim. yritykset A ja B ovat sopineet tuotteiden x1 ja x2 markkinoille saattamisesta, mutta rinnakkaislupaa haetaan tuotteelle x3). Ei (10) Hakija on itsenäinen yritys, joka on tehnyt sopimuksen tietojen ostamisesta ja/tai käyttämisestä tuotteelle ensimmäistä kertaa myyntilupaa hakeneen yrityksen kanssa. Sopimusta markkinoille saattamisesta ei kuitenkaan ole. Ei (10)

5.2 Alkuperäinen myyntilupa on voimassa

Rinnakkaishakemuksen on liityttävä edelleen voimassa olevaan alkuperäiseen myyntilupaan. Rinnakkaismyyntilupaa koskevaa hakemusta ei voida jättää sellaisesta myyntiluvasta, i) jota ei ole uusittu ii) joka on peruttu/peruutettu tai keskeytetty tai iii) jonka voimassaolo on lakannut direktiivin 2001/83/EY 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Virasto voi pyytää hakijaa toimittamaan näyttöä alkuperäisen myyntiluvan voimassaolosta.

5.3 Suostumusta koskeva kirje ’tietoon perustuvaa suostumusta’ koskevassa tapauksessa

Direktiivin 2001/83/EY 10 c artiklan mukaisesti tietoon perustuvan suostumuksen muodossa toimitettuun rinnakkaismyyntilupaa koskevaan hakemukseen on liitettävä sen myyntiluvan haltijan suostumuskirje, jolle asianomainen asiakirja-aineisto kuuluu, kuten kaikissa 10 c artiklan nojalla esitetyissä hakemuksissa.

5.4 Komission lupa rinnakkaismyyntilupaa koskevan hakemuksen jättämiselle

Rinnakkaismyyntilupaa hakevat yritykset voivat käynnistää hakemuksen toimittamista edeltävät toimet viraston kanssa ennen 82 artiklan 1 artiklassa edellytettyä komission lupaa. Niiden olisi kuitenkin otettava huomioon, että rinnakkaismyyntilupaa ei voida myöntää, jos komissio ei ole antanut hyväksymiskirjettä ennen CHMP:n lausuntoa tai jos siinä mainittuja vaatimuksia ei ole täytetty ennen CHMP:n lausuntoa.

Tämän vuoksi on äärimmäisen tärkeää, että hakijat hakevat hyväksymiskirjettä ja toimittavat kaikki mahdollisesti vaadittavat asiaa koskevat tiedot viipymättä ja viimeistään kuukautta ennen CHMP:n lausuntoa.

Hakijoiden olisi myös täytettävä tämän tiedonannon liitteessä olevassa jaksossa II oleva tietojen mallilomake ja toimitettava se hyväksymistä koskevan pyyntönsä mukana. Mallilomaketta olisi käytettävä kaikissa hakemuksissa 1. huhtikuuta 2021 alkaen.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 726/2004 annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta (EUVL L 136, 30.4.2004, s. 1).

(2) https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/files/latest_news/2011_09_duplicates_note_upd_01.pdf.

(3) Asetuksen (EY) N:o 726/2004 6 artiklan 1 kohta.

(4) Ks. jäljempänä kohta 5.1.

(5) EYVL C 229, 22.7.1998, s. 4. https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/files/eudralex/vol-1/com_1998/com_1998_fi.pdf.

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67).

(7) Direktiivin 2001/83/EY 10 artikla ja 10 artiklan c kohta koskevat erityyppisiä lyhennettyjä menettelyjä, joissa yritys voi viitata muihin myyntilupa-asiakirjoihin sisältyviin tietoihin.

(8) Jos viraston kauppanimien tarkastusryhmä ei hyväksy ehdotettua nimeä, lupakirjettä voidaan tarvittaessa päivittää.

(9) Lukuun ottamatta tilannetta, jossa rinnakkaismyyntilupaa haetaan yhteismarkkinointiin liittyvistä syistä (ks. liite, I B jakso).

(10) Hakemusta on käsiteltävä asetuksen (EY) N:o 726/2004 6 artiklan mukaisesti.