EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel, 10.03.1998 
KOM(1998) 88 lopull. 
98/ 0062 (CNS) 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) 
lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 
(kodifioitu toisinto) 
(komission esittämä) 

PERUSTELUT 
1. Osana "kansalaisten Eurooppaa" komissio pitää tärkeänä yhteisön oikeuden yksinker­
taistamista ja selventämistä, jotta kansalaiset voisivat paremmin hyödyntää ja ymmär­
tää sitä ja saisivat näin uusia mahdollisuuksia ja erityisiä oikeuksia, joihin he voisivat 
vedota. 
Kyseistä tavoitetta ei voi saavuttaa niin kauan kuin on olemassa hyvin suuri määrä 
säännöksiä, joita on muutettu useita kertoja ja usein huomattavastikin ja jotka on siro­
teltu osittain alkuperäiseen säädökseen ja osittain myöhempiin muutossäädöksiin. Suu­
reen määrään säädöksiä kohdistuva tutkimus- ja vertailutyö on sen vuoksi tarpeen voi­
massa olevien säännösten selville saamiseksi. 
Tästä syystä yhteisön oikeuden selvyys ja avoimuus riippuu myös sellaisten säädösten 
kodifioinnista, joita on muutettu usein. 
2. Komissio on 1 päivänä huhtikuuta 1987 tekemällään päätöksellä antanut yksiköilleen 
ohjeet toteuttaa säädösten virallinen kodifiointi viimeistään sen jälkeen, kun niitä on 
muutettu kymmenennen kerran. Lisäksi komissio on korostanut sitä, että tämä on vä­
himmäissääntö, sillä yhteisön oikeuden selvyyden ja ymmärrettävyyden edistämiseksi 
yksiköiden olisi pyrittävä kodifioimaan niiden vastuulla olevat tekstit mahdollisimman 
lyhyin väliajoin. 
3. Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Edinburghin huippukokouksessa joulukuussa 
1992 esittämissä päätelmissä vahvistetaan nämä välttämättömät seikat ja korostetaan 
virallisen kodifioinnin merkitystä, koska "sillä taataan oikeusvarmuus tiettynä ajankoh­
tana tiettyyn kysymykseen sovellettavan lainsäädännön suhteen". 
Tämä kodifiointi on toteutettava kunnioittaen kokonaisuudessaan yhteisön tavanomais­
ta lainsäädäntömenettelyä. 
Koska virallisessa kodifioinnissa ei voi muuttaa kodifioitavien säädösten asiasisältöä, 
Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio ovat sopineet 20 päivänä joulukuuta 1994 
tehdyllä toimielinten välisellä sopimuksella nopeutetusta käsittelymenettelystä, jolla py­
ritään kodifioitujen säädösten antamiseen nopeasti. 
4. Tällä lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 25 päivänä syyskuu­
ta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3013/89 kodifiointia (x) koskevalla 
ehdotuksella on tarkoitus toteuttaa seuraavanlainen kodifiointi: uusi asetus korvaa ko­
difioinnin kohteena olevat eri asetukset (2); siinä on täysin kunnioitettu kodifioinnin 
kohteena olevien tekstien asiasisältöä ja siinä rajoitutaan niiden uudelleenryhmittelyyn 
tekemällä niihin ainoastaan kodifioinnin vaatimat muodolliset muutokset 
5. Tämä kodifioinftehdotus on laadittu Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimis­
ton tietojenkäsittelyjärjestelmää käyttäen kaikilla virallisilla kielillä tehdyn asetuksen 
(ETY) N:o 3013/89 ja sen muutosasetusten aiemman koontamisen perusteella Euroop­
pa-neuvoston puheenjohtajan Edinburghissa esittämien päätelmien mukaisesti. Artiklo­
jen aiempi numerointi on säilytetty ehdotuksen luettavuuden parantamiseksi: se on 
mainittu marginaalissa ja uusi numerointi on artiklojen edellä; kaksi numerointia on 
esitetty myös kodifioidun asetuksen liitteessä II olevassa A osassa olevassa vastaavuus­
taulukossa. 
(1) Sisällytetty vuoden 1997 lainsäädäntöohjelmaan. 
(2) Tämän ehdotuksen liitteessä II oleva B osa. 
Ehdotus 
NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) N:o -.A.. 
lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk­
sen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan, 
ottaa huomioon komission ehdotuksen, 
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1), 
ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausun­
non (2), 
sekä katsoo, että 
1) lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjeste­
lystä 25 päivänä syyskuuta 1989 annettua neuvoston ase­
tusta (ETY) N:o 3013/89 (3) on muutettu useita kertoja 
ja huomattavilta osin (4), sen vuoksi olisi selkeyden ja 
järkeistämisen takia kodifioitava mainittu asetus, 
2) maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja 
kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan 
toteuttaminen ja siihen on erityisesti sisällyttävä maa­
talouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi 
vaihdella tuotteittain, 
3) perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavutta­
miseksi ja erityisesti markkinoiden vakauttamiseksi ja 
lampaan- ja vuohenliha-alan maatalousväestön kohtuulli­
sen elintason turvaamiseksi on tarpeen säilyttää tietyt 
toimenpiteet, jotka helpottavat tarjonnan mukauttamista 
markkinoiden tarpeisiin; erityisesti olisi edelleen säädet­
tävä tulonmenetyksen korvaavan palkkion myöntämisestä 
yhteisön lampaan- ja vuohenlihan tuottajille sekä inter­
ventiotoimenpiteistä, 
4) olisi säädettävä perushinnan vahvistamisesta, jonka valli­
tessa interventiotoimenpiteet aloitetaan ja joka suojaa 
yhteisön markkinoita tiettyjen alan tuotteiden maailman­
markkinahinnan vaihteluilta, 3013/89 
0 
(3) 
(4) EYVL N:o 289. 7.10.1989, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on 
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1589/96 (EYVL N:o 
206, 16.8.19%, s. 25). 
Ks. liitteessä II oleva B osa. 
5) tuottajille myönnettävän, yhtenäisen tulonmenetyksen pe­
rusteella määritettävän palkkion suuruudessa on otettava 
huomioon tuotantojärjestelmien erilainen erikoistuminen 
yhteisössä; tämän alan talousarviokustannusten kasvun 
rajoittamiseksi olisi säädettävä täysimääräisen palkkion 
myöntämisen rajoittamisesta 1 (NX) eläimeen tuottajaa 
kohden neuvoston direktiivissä 75/268/ETY'{1) tarkoite­
tuilla epäsuotuisilla alueilla ja 500 eläimeen tuottajaa 
kohden muilla alueilla; tätä suuremmista määristä myön­
netään 50 prosenttiin alennettua palkkiota, 
6) hallinnollisten asioiden moitteettoman hoitamisen var­
mistamiseksi palkkion maksun määräpäivä olisi ajoitetta­
va tilikauden loppuun, 
7) yhteisön uuhien määrän taipumuksella lisääntyä ja johtaa 
hintojen huomattavaan alenemiseen on vakavat seuraa­
mukset markkinatasapainolle; tämä kehitys, jota erityises­
ti hintojen ja vakauttajien osalta täytäntöönpannut erilai­
set toimenpiteet ovat osittain jarruttaneet, on kuitenkin 
johtanut tuotannon ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja 
tukirahaston (EMOTR) menojen lisääntymiseen, 
8) näin ollen olisi, jollei tuottajaryhmittymiin sovellettavista 
erityissäännöksistä muuta johdu, edellytettävä markki­
nointivuonna 1991 kullekin tuottajalle myönnettyjen 
palkkioiden yhteismäärän perusteella laskettua tuottaja­
kohtaisesi tilakohtaista enimmäismäärää, 
9) yhteisön tuotantosuuntien huomioon ottamiseksi olisi 
kuitenkin kerrottava mainittu yhteismäärä kunkin jäsen­
valtion osalta laaditulla palkkiokelpoisten uuhien yhteis­
määrän vuoden 1989, 1990 tai 1991 alussa ja palkkioon 
markkinointivuonna 1991 oikeuttavan palkkiokelpoisten 
eläinten yhteismäärän suhteen ilmaisevalla kertoimella; 
Saksan osalta on kuitenkin säädettävä erityissäännöksistä 
uusien osavaltioiden (Länder) erityisongelmien huomi­
oon ottamiseksi, 
10) uusia tuottajia tai nykyisiä tuottajia, joiden viitekarja ei 
vastaa uuhien määrän tavanomaista kehitystä, ei pidä 
sulkea palkkio-oikeuden ulkopuolelle; tämän vuoksi olisi 
säädettävä aluksi kaikkien tuottajien tilakohtaisten enim­
mäismääristä perittävän kiinteän maksun avulla toteutet­
tavan kansallisen varannon perustamisesta; olisi säädettä­
vä varannon lisäämisestä epäsuotuisilla alueilla, 3013/89 
(mukautettu) 
3. 2069/92 
(mukautettu) 
(mukautettu) 
(mukautettu) 
6. 
(!) EYVL N:o L 128,19.5.1975, s. 1. Direktiivi on korvattu neuvos­
ton asetuksella (EY) N:o950/97, EYVLN:o L142,2.6.1997, s. 1. 
11) tietyt muutokset tuotannon tasolla voivat olla tarpeen 
palkkioon oikeutettujen mahdollisten omaisuutta tai tuo­
tantokapasiteettia koskevien muutosten vuoksi; olisi sää­
dettävä, että tilakohtaisten enimmäisrajojen osalta saadut 
palkkio-oikeudet voitaisiin tietyin edellytyksin siirtää toi­
sille tuottajille; siirtojärjestelmän saattamiseksi niin jous­
tavaksi kuin mahdollista olisi satuttava oikeuksien siirto 
myös tilaa siirtämättä; siirtoon olisi sovellettava sääntöjä, 
jotka sallivat tiettyjen oikeuksien luovuttamisen maksutta 
kansalliseen varantoon, jotta uudet tulokkaat voisivat 
saada oikeuksia, 
12) sen huomioon ottamiseksi, että tuottajien voidaan rajoi­
tetuksi ajaksi sallia vähentää tuotantoaan, jäsenvaltioille 
olisi annettava mahdollisuus varautua palkkio-oikeuksien 
väliaikaiseen siirtoon, 
13) olisi luotava yhteys vaihteluille alttiiden alueiden ja lam­
paan- ja vuohentuotannon välille tämän tuotannon jatku­
misen varmistamiseksi erityisesti alueilla, joilla ei ole 
muita vaihtoehtoja, 
14) tuen tuottajakohtainen yksilöllinen kausiporrasteisuus 
johtaa palkkiokelpoisten uuhien ja vuohien määrän ra­
joittamiseen, 
15) tämä toimenpide tekee alalla maksettavien palkkioiden 
määrittämiseksi päätä kohden asetetuista rajoista hyödyt­
tömiä vaikuttamatta tukioikeuteen, josta tuottajat jo hyö­
tyvät; olisi säädettävä mahdollisuudesta oikaista yksilölli­
siä rajoja, 
16) palkkioon oikeuttavan tuottajakohtaisen rajan myöntämi­
nen on lisännyt hallinnollisia ongelmia tiettyjen tuottaja­
ryhmittymien kohdalla, erityisesti perheenjäsenten muo­
dostamien ryhmittymien palkkio-oikeuksia ryhmittymän 
jäsenten välillä siirrettäessä; moitteeton hallinto edellyt­
täisi, että säädetään siitä, että tietyt ryhmittymät voidaan 
vapauttaa tietyin edellytyksin kansalliseen varantoon oi­
keuksia luovutettaessa tilaoikeuksia siirtämättä säädetyn 
prosenttiosuuden maksamisesta; tämä säädös ci saa joh­
taa kussakin jäsenvaltiossa tosiasiallisesti myönnettävien 
yksilökohtaisten oikeuksien lisääntymiseen eikä sellaisten 
uusien tuottajaryhmittymien perustamiseen, joiden ainoa­
na tarkoituksena on välttyä oikeuksien luovuttamisesta ti­
laoikeuksia siirtämättä säädetyn prosenttiosuuden maksa­
misesta kansalliseen varantoon, 2069/92 
8. 
233/94 
(mukautettu) 
3. 
1265/95 
(mukautettu) 
17) tuottajakohtainen raja on vahvistettu nimenomaisesti kul­
lekin tuottajalle markkinointivuonna 1991 yhteensä 
myönnettyjen palkkioiden pohjalta; koska tämä markki­
nointivuosi oli Italiassa ja Kreikassa siirtymävuosi kahden 
erilaisen palkkiojärjestelmän välillä, tietyt tuottajat eivät 
ole voineet esittää markkinointivuodelta 1991 palkkiokel-
poisten eläinten lukumäärää vastaavaa hakemusta; tämän 
tilanteen korjaamiseksi olisi aiheellista perustaa Italialle 
ja Kreikalle oma erityinen, kyseisiltä tuottajilta mahdolli­
sesti saamatta jääneiden palkkioiden määrän suuruinen 
varanto; tämän vuoksi olisi aiheellista säätää, että ensi 
vaiheessa kummankin jäsenvaltion toimivaltaiset viran­
omaiset voivat myöntää uusia oikeuksia edellä tarkoite­
tun erityisen varannon rajoissa ja että sen jälkeen, jollei 
näin myönnettyjen oikeuksien moitteetonta soveltamista 
koskevasta komission tarkastuksesta muuta johdu, voi­
daan kansallista varantoa korottaa erityisesti niiden Itali­
an ja Kreikan alueiden osalta, joihin tämä tilanne on 
eniten vaikuttanut määrällä, joka vastaa viimeksi annet­
tuja, markkinointivuodesta 1995 alkaen voimaan tulevia 
oikeuksia, 
18) on tarpeen täsmentää ne edellytykset, joilla Saksa voi an­
taa erityissäännöksiä ottaakseen huomioon uusissa osa­
valtioissa edelleen esiintyvät erityiset ongelmat, 
19) siirtymisen helpottamisen varmistamiseksi voimassa ole­
vista säännöksistä Saksan uusien osavaltioiden alueilla 
muualla yhteisössä sovellettavaan palkkiojärjestelmään, 
tietyt siirtymäkauden toimenpiteet voivat osoittautua tar­
peellisiksi, 
20) lampaan- ja vuohenlihan tuotannossa ympäristönsuojelus­
ta on tullut tärkeä huomioon otettava seikka; jäsenvalti­
oilla olisi oltava mahdollisuus rajoittaa tai poistaa mak­
suja lampaan- ja vuohenlihan tuottajien palkkiojärjestel­
män puitteissa, jos kyseinen tuottaja ei täysin ole noudat­
tanut jäsenvaltioiden ympäristön alalla vahvistamia sään­
töjä, jollei suhteellisuusperiaatteen noudattamisesta muu­
ta johdu, 
21) interventiotoimenpiteiden osalta olisi säädettävä palaami­
sesta yksityisen varastoinnin tukemiseen, koska se vaikut­
taa vähiten tuotteiden tavanomaiseen kaupan pitämiseen, 1265/95 
1589/96 
(mukautettu) 
233/94 
(mukautettu) 
5. 3013/89 
22) pääsääntöisesti tiettyjen perusteiden täyttyessä markkina­
hintojen osalta yksityisen varastoinnin tuen myöntäminen 
on päätettävä tarjouskilpailumenettelyn yhteydessä; kui­
tenkin yksityisen varastoinnin tuen myöntäminen tuen 
ennakkovahvistamisella saattaa parantaa yksityiseen va­
rastointiin kohdistuvan tukitoimenpiteen tehokkuutta sil­
loin, kun kiireellinen turvautuminen yksityiseen varas­
tointiin osoittautuu tarpeelliseksi yhdellä tai useammalla 
hinnanmäärittelyalueella vallitsevan erityisen vaikean 
markkinatilanteen vuoksi; näin ollen on tarpeen antaa 
komissiolle lupa turvautua tuen ennakkovahvistamisme-
netteh/yn tällaisen markkinatilanteen ilmetessä, vaikka 
edellä tarkoitetut markkinahintojen perusteet eivät täyty, 
23) palkkion tarkoituksena on taata tuottajalle kohtuulliset 
tulot; kuitenkin ottaen huomioon tuotteiden menekki yh­
teisössä sekä yhteisön kansainväliset sitoumukset on tär­
keää olla edistämättä lampaan- ja vuohenlihan tuotantoa, 
kun eläinten määrä on suurempi kuin markkinatilanteen 
mukaan määrätty taso; tätä varten olisi säädettävä kysei­
sillä toimenpiteillä annettavan takuun pienentämisestä; 
on aiheellista vahvistaa taattu enimmäismäärä sen mää­
rän suuruiseksi, joka on saatu uuhikatraasta kyseisillä 
alueilla 31 päivänä joulukuuta 1987, ja säätää sen tarkis­
tamisesta määräajoin, 
24) yksilöllisten tuottajakohtaisten rajojen käyttöönottamisen 
tuen myöntämisessä pitäisi karjan määrän nykyisellä ta­
sollaan säilyttämällä huomattavasti vähentää talousarvion 
ylitysriskejä; näissä olosuhteissa tämän asetuksen 13 ar­
tiklan 2 kohdassa tarkoitetun perushinnan alennuskerroin 
olisi vahvistettava markkinointivuodeksi 1990 päätetylle 
tasolle, 
25) kauppajärjestelmä, johon sisältyy tuontitullijärjestelmä, 
on periaatteessa yhdessä hinta-, tuki- ja interventiojärjes-
telmän kanssa omiaan vakauttamaan yhteisön markkinoi­
ta; tämä kauppajärjestelmä perustuu Uruguayn kierrok­
sen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä teh­
tyihin sopimuksiin, jäljempänä 'GATT-sopimukset', 3. 1589/96 
(mukautettu) 
3013/89 
10 2069/92 
(mukautettu) 
26) toimivaltaisille viranomaisille olisi tehtävä mahdolliseksi 
seurata jatkuvasti tuonti- ja vientikehitystä voidakseen ar­
vioida markkinoiden kehitystä ja mahdollisesti toteut­
taakseen tässä asetuksessa säädetyt kehityksen vaatimat 
toimenpiteet; tämän vuoksi olisi säädettävä tuonti- ja tar­
vittaessa vientitodistusten käyttämisestä, johon liittyy toi­
mintojen, joita varten todistuksia pyydetään, toteuttami­
sen varmistava vakuus, 
27) tiettyjen maataloustuotteiden tuonnista johtuvien epäsuo­
tuisten vaikutusten ehkäisemiseksi ja torjumiseksi yhtei­
sön markkinoilla yhden tai useamman tällaisen tuotteen 
tuonnille olisi tiettyjen edellytysten täyttyessä määrättävä 
lisätuontitulli; 
28) on suotavaa antaa komissiolle toimivalta tiettyjen edelly­
tysten täyttyessä ottaa käyttöön ja hallinnoida GATT-so­
pimuksien sisältämiä tariffikiintiöitä; 
29) edellä esitetyn järjestelmän täydentämiseksi siinä määrin 
kuin on tarpeen sen moitteettoman toiminnan kannalta, 
olisi säädettävä mahdollisuudesta käyttää sisäistä jalos­
tusmenettelyä tai markkinatilanteen vaatiessa kieltää ko­
konaan tai osittain sisäisen jalostusmenettelyn käyttö, 
30) tullijärjestelmä tai tuontimaksujärjestelmä mahdollistaa 
luopumisen kaikista muista suojatoimenpiteistä yhteisön 
ulkorajoilla; yhteisten hintojen, tullien ja tuontimaksujen 
mekanismi voi poikkeuksellisissa olosuhteissa kuitenkin 
osoittautua riittämättömäksi; yhteisön olisi sallittava to­
teuttaa nopeasti kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yh­
teisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten ta­
pausten mahdollisesti aiheuttamia häiriöitä vastaan, kun 
aikaisemmat tuonnin esteet on poistettu; tällaisten toi­
menpiteiden on oltava GATT-sopimuksista johtuvien vel­
voitteiden mukaisia, 
31) olisi säädettävä mahdollisuudesta toteuttaa toimenpiteitä, 
jos yhteisön markkinat häiriintyvät tai ovat vaarassa häi­
riintyä huomattavan hintojen nousun vuoksi; tämä mah­
dollisuus olisi markkinatilanteen vaatimuksesta laajennet­
tava tilanteeseen, jossa hinnat laskevat merkittävästi, 
32) eläintautien leviämistä ehkäisevien toimenpiteiden sovel­
tamisesta aiheutuvat vapaan liikkuvuuden rajoitukset voi­
vat aiheuttaa hankaluuksia yhden tai useamman jäsenval­
tion markkinoille; on säädettävä mahdollisuudesta toteut­
taa poikkeustoimenpiteitä markkinoiden tukemiseksi, jot­
ta tilanne korjautuisi, 
33) suunniteltujen säännösten täytäntöönpanon helpottami­
seksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan 
jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö hallintoko­
miteassa, 11. 3013/89 
(mukautettu) 
13. 
14. 3013/89 
(mukautettu) 
15. 1855/74 
(mukautettu) 
3013/89 
16. 
34) lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisessä markkinajärjeste­
lyssä on otettava huomioon samanaikaisesti ja asianmu­
kaisella tavalla perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklas­
sa määrätyt tavoitteet, 
35) tiettyjen tukien myöntäminen vaarantaisi yhteisten hinto­
jen järjestelmään perustuvien sisämarkkinoiden toimin­
nan; tämän vuoksi lampaan- ja vuohenliha-alalla olisi so­
vellettava niitä perustamissopimuksen määräyksiä, jotka 
mahdollistavat jäsenvaltioiden myöntämien tukien arvioi­
misen ja yhteismarkkinoiden kanssa ristiriidassa olevien 
tukien kieltämisen, ja 
36) jäsenvaltioille tämän asetuksen velvoitteiden soveltami­
sesta aiheutuvat kustannukset kuuluvat yhteisölle yhtei­
sen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhti­
kuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 
729/70 (!), mukaisesti, 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 17. 
18. 
20. 3013/89 
(mukautettu) 
(mukautettu) 
(!) EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 13. Asetus sellaisena kuin se on 
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1287/95 (EYVL N:o 
L 125, 8.6.1995, s. 1). 
I LUKU 
Soveltamisala 3013/89 
(mukautettu) 
1 artikla 
Lampaan- ja vuohenliha-alan yhteinen markkinajärjestely 
sisältää hinta- ja kauppajärjestelmän, joka koskee seuraavia 
tuotteita: 
CN-koodi 
a) 0104 10 30 
0104 10 80 
0104 20 90 
0204 
0210 90 11 
0210 90 19 
b) 0104 10 10 
0104 20 10 
0206 80 99 
0206 90 99 
0210 90 60 
gx 15020090 
c) 1602 90 72 
1602 90 74 
d) 1602 90 76 
1602 9Q 78 Tavaran kuvaus 
Karitsat (enintään vuoden ikäiset) 
Muut elävät lampaat, muut kuin puh­
dasrotuiset siitoseläimet 
Elävät vuohet, muut kuin puhdasrotui­
set siitoseläimet 
Lampaan- ja vuohenliha, tuore, jääh­
dytetty tai pakastettu 
Lampaan- ja vuohenliha, luullinen, 
suolattu tai suolavedessä, kuivattu tai 
savustettu 
Lampaan- ja vuohenliha, luuton, suo­
lattu, suolavedessä, kuivattu tai savus­
tettu 
Elävät lampaat, puhdasrotuiset siitos­
eläimet 
Elävät vuohet, puhdasrotuiset siitos­
eläimet 
Lampaan ja vuohen muut syötävät osat, 
tuoreet tai jäähdytetyt, muut kuin 
farmaseuttisten tuotteiden valmistuk­
seen tarkoitetut 
Lampaan ja vuohen muut syötävät osat, 
pakastetut, muut kuin farmaseuttisten 
tuotteiden valmistukseen tarkoitetut 
Lampaan ja vuohen muut syötävät osat, 
suolattu tai suolavedessä, kuivatut tai 
savustetut 
Lampaan ja vuohen rasva, muut kuin 
nimikkeeseen 1503 kuuluvat 
Muut valmisteet ja säilykkeet, jotka on 
valmistettu lampaan- tai vuohenlihasta 
tai muista osista, kypsentämättömät; 
kypsennetystä lihasta tai kypsennetyistä 
muista eläimenosista sekä kypsentä-
mättömästä lihasta tai kypsentämättö-
mistä muista eläimenosista tehdyt seka-
valmisteet 
Muut valmisteet ja säilykkeet, jotka on 
valmistettu lampaan- tai vuohenlihasta 
tai muista osista 3890/92 5 artiklan 1 alakohta UUML 
(mukautettu) 
1096/94 1 artiklan 2 kohta - 1734/96 1 artikla 
1734/96 1 artikla 
1734/961 artikla 
10 
II LUKU 
Hinta-, palkkio- ja interventiojarjestelmä 
2 artikla 
Tarjonnan mukauttamista markkinoiden vaatimuksiin hel­
pottavien ammatillisten ja toimialojen aloitteiden rohkaise­
miseksi voidaan toteuttaa seuraavat 1 artiklassa tarkoitettu­
ja tuotteita koskevat yhteisön toimenpiteet: 
a) toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan karjankasva­
tusta; 
b) toimenpiteet, joilla pyritään edistämään tuotannon, ja­
lostuksen ja kaupan pitämisen parempaa järjestäyty­
mistä; 
c) toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan laatua; 
d) toimenpiteet, joilla pyritään käytettävien tuotanto-
keinojen tuntemuksen perusteella mahdollistamaan 
lyhyen ja pitkän aikavälin ennusteiden laatiminen; 
e) toimenpiteet, joilla pyritään helpottamaan markkina­
hintojen kehityksen seurantaa. 
Näitä toimenpiteitä koskevat yleiset säännöt annetaan pe­
rustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä me­
nettelyä noudattaen. 
3 artikla 
1. Tuoreille tai jäähdytetyille lampaan ruhoille vahviste­
taan vuosittain perushinta seuraavaksi markkinointivuodek­
si perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä 
menettelyä noudattaen. 
2. Perushintaa vahvistettaessa on otettava huomioon eri­
tyisesti: 
a) lampaanlihan markkinatilanne kuluvana vuonna, 
b) lampaanlihan tuotannon ja kulutuksen kehitysnäky­
mät, 
c) lampaanlihan tuotantokustannukset, 
d) muiden eläintuotteiden ja erityisesti naudanlihan 
markkinatilanne, 
e) saatu kokemus. 
Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuk­
sesta kausittain tarkistettavat perushinnat yhteisön lam­
paanlihan markkinoiden tavallisen kausittaisen vaihtelun 
huomioon ottamiseksi. 
3. Jollei neuvosto määräenemmistöllä komission ehdo­
tuksesta toisin päätä, markkinointivuosi alkaa tammikuun 
ensimmäisenä maanantaina ja päättyy sitä edeltävänä päi­
vänä seuraavana vuonna. 3013/89 
(mukautettu) LQSASEQ 
ZjMikk 
3_aitikJa. 
il 
4 artikla 
1. Tuoreiden tai jäähdytettyjen lampaan ruhojen viikottai­
nen painotettu keskihinta todetaan yhteisön edustavilla 
markkinoilla kunkin hinnanmäärittelyalueen tai -alueiden 
edustavilla markkinoilla todettujen tuoreiden tai jäähdytetty­
jen lampaan ruhojen yhteisön vakiolaadun hintojen perus­
teella ottaen huomioon lampaanlihan kokonaistuotannon 
suhteellinen merkitys kullakin hinnanmäärittelyalueella. 
'Hinnanmäärittelyalueella' tarkoitetaan: 
— Isoa-Britanniaa 
— Pohjois-Irlantia 
— jokaista muuta jäsenvaltiota, kutakin erikseen. 
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yhteisön vakiolaadun 
hinnanmäärittery koskee yhteisössä keskimäärin laajimmalle 
levinnyttä painavien karitsojen tuotantoon erikoistuneiden 
katraiden tuotantoa. 
Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuk­
sesta: 
— vakiolaadusta, 
— painaviksi ruhoiksi lihotettujen karitsojen määritelmäs­
tä. 
3. Kevyiden karitsojen tuottajina pidetään uuhenmaitoa 
tai uuhenmaitopohjaisia tuotteita kaupan pitäviä tuottajia. 
Muita lampaankasvattajia pidetään painavien karitsojen 
tuottajina. 
4. Jäsenvaltioiden on annettava komission hyväksymällä 
tavalla viimeistään markkinointivuodeksi 1991 säännökset 
painavien ja kevyiden karitsojen tuottajien erottamisesta 
toisistaan. 
5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamises­
ta annetaan 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 
5 artikla 
1. Yhteisön lampaanlihan tuottajille myönnetään palkkio, 
kun on tarpeen korvata kyseisten tuottajien tulonmenetys 
markkinointivuonna. 
Tätä varten määritetään 100 teuraspainokilolta yhtenäinen 
tulonmenetys, joka on 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun 
perushinnan ja 4 artiklan mukaisesti todettujen viikottais-
ten markkinahintojen aritmeettisen keskiarvon erotus. 3013/89 ±a£tikJa 
(mukautettu) 
(mukautettu) 
5jutikJa. 
12 
2. Edellä 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille painavien 
karitsojen tuottajille myönnettävän palkkion suuruus uuhta 
kohden saadaan kertomalla tämän artiklan 1 kohdassa tar­
koitettu tulonmenetys kertoimella, joka kuvaa koko yhtei­
sön keskimääräistä vuosittaista karitsanlihan tuotosta paina­
via karitsoja tuottavaa uuhta kohden ilmaistuna 100 
te uraspainokilolta. 
3. Edellä 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille kevyiden 
karitsojen tuottajille myönnettävän palkkion suuruus uuhta 
kohden saadaan kertomalla tämän artiklan 1 kohdassa tar­
koitettu tulonmenetys kertoimella, joka on 80 prosenttia 
tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti määritetystä kertoi­
mesta. 
4. Jokainen tuottaja saa sille luokalle lasketun palkkion, 
jonka tuottajaksi tuottaja luokitellaan. Uuhenmaitoa tai uu-
henmaitopohjaisia tuotteita kaupan pitävä tuottaja voi kui­
tenkin saada hakemuksesta painavien karitsojen tuottajille 
myönnettävää palkkiota suhteessa tilallaan syntyvien paina­
viksi ruhoiksi lihotettavien karitsojen määrään, jos tuottaja 
pystyy todistamaan, että vähintään 40 prosenttia tämän ti­
lalla syntyneistä karitsoista on teurastettaviksi lihotettavia 
painavia karitsoja. 
5. Vuohenlihan tuottajille myönnetään palkkio näiden tu­
lonmenetysten korvaamiseksi: 
a) liitteessä I tarkoitetuilla alueilla ja 
b) asetuksen (EY) N:o 950/97 23 artiklan 1 kohdan mu­
kaisilla vuoristoalueilla, lukuun ottamatta tämän ase­
tuksen liitteessä I tarkoitettuja alueita, kun samalla 25 
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen todetaan, 
että näiden alueiden tuotanto täyttää seuraavat kaksi 
perustetta: 
— vuohia kasvatetaan ensisijaisesti vuohenlihan tuo­
tantoon, 
— lampaanlihan ja vuohenlihan tuotantomenetelmät 
ovat samanlaiset 
Vuohesta myönnettävä palkkio on 80 prosenttia uuhta koh­
den 2 kohdan mukaisesti myönnettävästä palkkiosta. 
6. Komissio arvioi 25 artiklassa säädettyä menettelyä 
noudattaen ennen kunkin puolivuotiskauden loppua enna­
koitavan tulonmenetyksen koko markkinointivuodeksi ja 
palkkion ennakoitavan suuruuden. 
Jäsenvaltioilla on oikeus maksaa tämän arvioidun tulonme­
netyksen perusteella kaikille tuottajille puolivuosittaista en­
nakkopa! kkiota, joka on 30 prosenttia säädetystä palkkios­
ta. 3013/89 
2069/92 1 artiklan 1 alakohta 
(mukautettu) 
% 
2069/92 1 artiklan 1 alakohta 
13 
Jäsenvaltiot voivat säätää, että nämä kaksi ennakkopalkkio-
ta maksetaan samalla kertaa toisen puolivuotiskauden lo­
pussa. 
Lopullisen palkkion suuruus vahvistetaan viipymättä kunkin 
markkinointivuoden päätyttyä ja viimeistään 31 päivänä 
maaliskuuta. Jäännös voidaan tarvittaessa maksaa ennen 
saman vuoden lokakuun 15 päivää. 
Palkkio maksetaan siihen oikeutetuille tuottajille niiden uu­
hien ja/tai vuohien määrän perusteella, joka pidetään tilalla 
25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritettä­
vän vähimmäisajan. 
7. Markkinointivuoden 1994 loppuun 5 artiklassa tarkoi­
tettua lampaan- ja vuohenlihan tuottajapalkkiota makse­
taan täysimääräisesti enintään 1000 eläimestä tuottajaa 
kohden direktiivin 75/268/ETY 3 artiklan 3, 4 ja 5 kohdas­
sa tarkoitetuilla epäsuotuisilla alueilla ja muilla alueilla 
enintään 500 eläimestä tuottajaa kohden. 
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen rajojen yli mene­
vältä osuudelta maksettavaksi palkkioksi vahvistetaan mark­
kinointivuoden 1994 loppuun 50 prosenttia laskettavasta 
palkkiosta. 
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja rajoja sovelletaan 
yksilöllisesti kunkin tuottajajäsenen osalta tuottajaryhmitty­
missä, yhteenliittymissä tai muunlaisissa tuottajien yhteistoi­
mintamuodoissa. 
8. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdo­
tuksesta yleiset säännöt tässä artiklassa säädetyn järjestel­
män soveltamisesta ja erityisesti palkkioon oikeutettujen 
tuottajien sekä palkkiokelpoisten uuhien ja vuohien määrit­
telemisestä 5 kohdassa tarkoitetuilla alueilla. 
Samaa menettelyä noudattaen neuvosto: 
— voi laajentaa palkkion koskemaan tiettyjen vuoristoro-
tujen uuhia, joita kasvatetaan erityisen vaikeissa tuo­
tanto-olosuhteissa tarkasti määritellyillä alueilla ja jot­
ka eivät vastaa palkkiokelpoisten uuhien määritelmää; 
tällöin palkkion yksikkösumma on 70 prosenttia 2 
kohdan mukaisesti palkkiokelpoista uuhta kohden 
vahvistetusta palkkiosta, 
— voi säätää, että palkkiota myönnetään ainoastaan tie­
tyn vähimmäismäärän uuhia omistaville tuottajille tai 
5 kohdassa tarkoitetuilla alueilla tietyn vähimmäis­
määrän uuhia ja/tai vuohia omistaville tuottajille. 
9. Jäljempänä 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudat­
taen komissio: 3013/89 
2069/92 1 artiklan 1 alakohta 
3013/89 
233/94 1 artiklan 1 alakohta 
(mukautettu) 
3013/89 
14 
— vahvistaa tarvittaessa 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuille 
tuottajille uuhesta, 8 kohdassa tarkoitettua vuoristoro-
dun uuhesta sekä 5 kohdassa tarkoitetuilla alueilla 
vuohesta maksettavat palkkiot, 
— vahvistaa 2 kohdassa tarkoitetun kertoimen kullekin 
markkinointivuodelle, 
— antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan sovelta­
misesta ja erityisesti palkkiohakemuksista ja palkkion 
maksusta. 
10. Tässä artiklassa säädetyn järjestelmän puitteissa aiheu­
tuvat kustannukset luetaan kuuluviksi maatalousalan mark­
kinoiden sääntelemiseksi tehtäviin interventioihin. 3013/89 
6 artikla 
1. Otetaan käyttöön tuottajakohtainen tilakohtainen 
enimmäismäärä 5 artiklassa tarkoitetun palkkion myöntä­
miseksi 
Ennen markkinointivuotta 1992 palkkion saaneille tuottajil­
le palkkio maksetaan markkinointivuonna 1993 ja seuraavi­
na markkinointivuosina sen 5 kohdassa tarkoitetulla kertoi­
mella kerrotun eläinmäärän rajoissa, jolle tämä palkkio on 
myönnetty markkinointivuonna 1991. 
Jos tämä kerroin on suurempi kuin yksi, jäsenvaltiot voivat 
kuitenkin päättää käyttää siitä johtuvan ylimääräisen palk­
kio-oikeuksien määrän kokonaan tai osittain 7 artiklan 1 
kohdassa tarkoitetun kansallisen varannon ylläpitämiseksi. 
Enimmäismääriä on vähennettävä siten, että 7 artiklan 1 
kohdassa tarkoitettu kansallinen varanto voidaan perustaa. 
2. Jos luonnonolosuhteet johtavat markkinointivuoden 
1991 osalta palkkion maksamatta jättämiseen tai maksami­
seen alennettuna, on käytettävä lähimpänä markkinointi­
vuotena suoritettuja maksuja vastaavaa eläinmäärää. Palk­
kioita tätä varten säädettyjen seuraamusten soveltamisen 
vuoksi markkinointivuoden 1991 osalta maksamatta jätettä­
essä tai alennettuna maksettaessa on käytettävä näihin seu­
raamuksiin johtaneen tarkastuksen yhteydessä todettua 
määrää. 
3. Tuottajaryhmittymien, yhteenliittymien tai muunlaisten 
tuottajien yhteistoimintamuotojen osalta 1 kohdassa tarkoi­
tettuja enimmäismääriä on sovellettava kuhunkin niihin liit­
tyneeseen tuottajaan erikseen seuraavasti: 2069/92 1 artiklan 2 alakohta 5 a artikla 
(mukautettu) 
15 
a) jos ryhmittymä on markkinointivuonna 1991 ilmoitta­
nut toimivaltaiselle viranomaiselle komission asetuk­
sen (ETY) N:o 2385/91 (*) 2 artiklan 2 kohdassa tar­
koitetun jakomenettelyn, nämä enimmäisrajat on 
mainitun asetuksen 4 artiklan mukaisesti vahvistettava 
kunkin tuottajajäsenen osalta tämän jakomenettelyn 
perusteella; 
b) jos ryhmittymä ei markkinointivuonna 1991 ole ilmoit­
tanut a alakohdassa tarkoitettua jakomenettelyä, palk­
kio on maksettava ryhmittymälle sen eläinmäärän ra­
joissa, jonka osalta ryhmittymälle on maksettu palkkio 
markkinointivuonna 1991 sekä 1 kohdassa määritelty­
jen sääntöjen mukaisesti. Jokaiselle tuottajajäsenelle 
on vahvistettava tilakohtainen enimmäismäärä markki­
nointivuonna 1993 ryhmittymän ilmoittaman jakome­
nettelyn mukaisesti. 
Ryhmittymän koostumuksen myöhemmin muuttuessa on 
palkkiota ryhmittymälle maksettaessa otettava huomioon 
kunkin ryhmittymään liittyneen tai siitä eronneen tuotta­
jajäsenen tilakohtaista enimmäismäärää koskeva kirjanpito. 
4. Oikeutta tukipalkkioon säännellään seuraavilla sään­
nöillä: 
a) Palkkio-oikeuden markkinointivuonna 1992 saavat 
tuottajat, joille palkkio on myönnetty markkinointi­
vuodelle 1991 ja jotka myös ovat esittäneet palkkio-
hakemuksen. 
b) Jos tuottaja myy tai muulla tavoin siirtää tilansa, kaik­
ki palkkio-oikeudet voidaan siirtää tilanpidonjatkajalle. 
Tuottaja voi myös siirtää oikeutensa kokonaan tai osit­
tain muille tuottajille tilaansa siirtämättä. Jäljempänä 
25 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen komis­
sio voi säätää osittain siirrettävään vähimmäismäärään 
liittyvistä erityissäännöistä. 
Tilaa siirtämättä toteutettavan siirron osalta pienempi 
kuin 15 prosentin suuruinen osa siirretystä palkkio-oi­
keudesta on luovutettava korvauksetta sen jäsenval­
tion kansalliseen varantoon, jossa tila sijaitsee, jaetta­
vaksi ilmaiseksi uusille tulokkaille tai muille 7 artiklan 
2 kohdassa tarkoitetuille etuuskohtelun alaisille tuotta­
jille. 2069/92 1 artiklan 2 alakohta 
(mukautettu) 
f1) EYVL N:o L 219, 7.8.1991, s. 15 
16 
Kolmatta alakohtaa ei kuitenkaan markkinointi­
vuodesta 1995 alkaen sovelleta luovutettaessa oi­
keuksia saman ryhmittymän jäsenten välillä tuot­
tajaryhmittymiin, jotka täyttävät komission 25 
artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vah­
vistamat edellytykset 
Jottei vaaranneta kolmannen alakohdan sovelta­
mista, näissä edellytyksissä on otettava huomioon 
ainakin: 
— ryhmittymän jäsenten asema, 
— ryhmittymään kuulumisen ja osallistumisen 
ajallinen pituus, 
— ryhmittymän koostumus. 
c) Jäsenvaltiot: 
— toteuttavat tarpeelliset toimenpiteet palk­
kion siirron estämiseksi vaihteluille alttiiden 
alueiden tai sellaisten alueiden ulkopuolelle, 
joilla lampaantuotanto on erityisen tärkeää 
paikalliselle talouselämälle, 
— voivat säätää, että tilaa siirtämättä toteutet­
tavat oikeudet siirretään suoraan tuottajien 
kesken tai kansallisen varannon kautta. 
d) Jäsenvaltiot voivat sallia sellaisen palkkio-oikeuk­
sien osan, joita niihin oikeutettu tuottaja ei aio 
käyttää, väliaikaiset siirrot ennen myöhemmin 
vahvistettavaa päivämäärää. 
e) Tuottajalle siirretyt tai väliaikaisesti luovutetut 
palkkio-oikeudet on lisättävä tälle alunperin 
myönnettyihin palkkio-oikeuksiin. 
f) Komissio antaa 25 artiklassa säädettyä menette­
lyä noudattaen tämän kohdan soveltamista kos­
kevat yksityiskohtaiset säännöt ja erityisesti sään­
nöt, jotka sallivat jäsenvaltioiden uuhikatraiden 
rakenteen huomioon ottaen määrittää 1 kohdassa 
tarkoitetun alennuksen ja säännöt, jotka sallivat 
jäsenvaltioiden ratkaista niiden maataomistamat-
tomien tilojen tuottajien palkkionsiirto-oikeuteen 
liittyvät erityisongelmat 
5. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on laa­
dittava kerroin, joka ilmaisee: 1265/95 1 artiklan 1 alakohta 
(mukautettu) 
2069/92 1 artiklan 2 alakohta 
(mukautettu) 
17 
a) palkkioon oikeutettujen tiloilla vuoden 1989, 1990 tai 
1991 alussa todetun palkkiokelpoisten eläinten palkki­
oon oikeuttaneen yhteismäärän 
ja 
b) palkkiokelpoisten eläinten palkkioon oikeuttaneen yh­
teismäärän markkinointivuonna 1991 suhteen. 
Jäsenvaltioiden on ennen 31 päivää lokakuuta 1992 ilmoi­
tettava komissiolle valitsemansa a alakohdassa tarkoitettu 
vuosi. 
6. Jäsenvaltioiden on laskettava yksilölliset rajat uudel­
leen siten, että 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja rajoja 
1000 ja 500 eläintä pienennetään 50 prosentilla. Uudel-
leenlaskettuja rajoja sovelletaan markkinointivuodesta 
1995. 2069/92 1 artiklan 2 alakohta 
233/94 1 artiklan 2 alakohta 
(mukautettu) 
7 artikla 
1. Jokaisen jäsenvaltion on perustettava vähintään yhtä 
ja enintään kolmea prosenttia sen alueelle sijoittautuneihin 
tuottajiin sovellettavien tilakohtaisten enimmäisrajojen yh­
teismäärästä vastaava ensimmäinen kansallinen varanto. 
Kansallisen varannon on myös saatava oikeudet 6 artiklan 
4 kohdan b alakohdan mukaisesti. 
Saksan osalta ensimmäinen kansallinen varanto on lasketta­
va Saksan vanhoihin osavaltioiden sijoittautuneisiin tuotta­
jiin sovellettavien tilakohtaisten enimmäisrajojen summan 
perusteella. Tämä varanto koskee ainoastaan näitä tuotta­
jia. 
Tämän lisäksi Italialle ja Kreikalle perustetaan kummankin 
jäsenvaltion osalta enimmäismäärältään 600000 oikeuden 
erityinen varanto lisäpalkkioiden myöntämistä varten niille 
tuottajille, jotka joutuivat kärsimään siitä, että markkinoin­
tivuoden 1991 aikana yhtäältä palkkioeläinten kelpoisuus­
edellytykset muuttuivat sekä toisaalta kyseisenä markki­
nointivuonna maksettujen palkkioiden lukumäärään 
perustuvan yksilöllisen tuottajakohtaisen takuujärjestelmän 
rajoitukset otettiin käyttöön. 
Komissio tarkistaa, että säädettävinä olevat lisäpalkkiot ra­
joitetaan kyseisiin tuottajiin ilman, että he saisivat suurem­
mat palkkiot kuin ne, jotka heille olisi annettu, jos kolman­
nessa alakohdassa tarkoitettua tilannetta ei olisi syntynyt. 
Jollei tästä tarkistuksesta muuta johdu ja kolmannessa ala­
kohdassa tarkoitetun erityisen varannon rajoissa, tämän ar­
tiklan säännösten mukaisesti perustettua kansallista varan­
toa korotetaan määrällä, joka vastaa jaettavina olevien 
lisäpalkkioiden yhteismäärää; tämä korotus ei vaikuta 3 
kohdassa tarkoitettuun lisävarantoon. 2069/92 1 artiklan 2 alakohta 5 b artikla 
1265/95 1 artiklan 2 alakohta 
(mukautettu) 
18 
2. Jäsenvaltioiden on käytettävä kansallisia varantojaan 
oikeuksien myöntämiseen näiden varantojen rajoissa erityi­
sesti seuraaville tuottajille: 
a) ennen markkinointivuotta 1992 palkkiohakemuksen 
esittäneet tuottajat, jotka ovat osoittaneet toimivaltais­
ta viranomaista tyydyttävällä tavalla, että enimmäisra­
jojen soveltaminen 6 artiklan mukaisesti uhkaisi hei­
dän maatilansa elinkelpoisuutta ottaen huomioon 
ennen 1 päivää tammikuuta 1993 toteutetun sijoitus­
ohjelman täytäntöönpanon lampaan- ja vuohenliha-
alalla; 
b) tuottajat, jotka markkinointivuonna 1991 ovat esittä­
neet palkkiohakemuksen, joka poikkeuksellisten olo­
suhteiden vuoksi ei vastaa todellista tilannetta sellaise­
na kuin se on edellisinä markkinointivuosina 
vahvistettuna; 
c) tuottajat, jotka ovat säännöllisesti esittäneet palkkio­
hakemuksen, mutta eivät kuitenkaan ole esittäneet 
palkkioanomusta markkinointivuonna 1991; 
d) tuottajat, jotka ovat esittäneet palkkiohakemuksen en­
simmäisen kerran markkinointivuonna 1993 tai seu­
raavina markkinointivuosina; 
e) tuottajat, jotka ovat saaneet osan muiden tuottajien 
aikaisemmin lampaan ja/tai vuohen kasvatukseen käyt­
tämistä maista. 
3. Perustetaan yhtä prosenttia kunkin jäsenvaltion epä­
suotuisten alueiden tuottajien tilakohtaisten enimmäisrajo­
jen summasta vastaava lisävaranto; tästä varannosta voi­
daan jakaa yksinomaan näiden samojen alueiden tuottajille 
jäsenvaltioiden määrittämien perusteiden mukaisesti. 
Saksan osalta kansallinen lisävaranto vastaa yhtä prosenttia 
Saksan vanhojen osavaltioiden epäsuotuisille alueille sijoit­
tautuneisiin tuottajiin sovellettavien tilakohtaisten enim­
mäisrajojen summasta. Tämä varanto koskee ainoastaan 
näitä tuottajia. 
4. Rajoittamatta 6 artiklan 4 kohdan f alakohdan sovel­
tamista 6 artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset 
säännöt on annettava 25 artiklassa säädettyä menettelyä 
noudattaen. 
Samaa menettelyä noudattaen on toteutettava toimenpi­
teet, joita on sovellettava, jos jäsenvaltiossa ei käytetä kan­
sallista varantoa. 2069/92 1 artiklan 2 alakohta 
(mukautettu) 
(mukautettu) 
8 artikla 
1. Poiketen siitä, mitä 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, 
Saksan uusien osavaltioiden osalta: 
a) vahvistetaan yhden miljoonan palkkiokelpoisen eläi­
men alueellinen enimmäismäärä; 1589/96 1 artiklan 1 alakohta 5 c artikla 
19 
b) Saksan on määritettävä tämän enimmäismäärän jakoa 
ja sen alueellista jakoa koskevat edellytykset. 
2. Saksan on sovellettava Saksan uusien osavaltioiden 
alueella viimeistään markkinointivuoden 2000 alusta muu­
alla yhteisössä sovellettavia tuottajia koskevia enimmäis­
määriä koskevia säännöksiä, jollei tämän artiklan säännök­
sistä muuta johdu. 
Saksan on ilmoitettava tuottajille heidän tuottajakohtaiset 
tilakohtaiset enimmäismääränsä 5 artiklassa säädetyn palk­
kion myöntämisen osalta. Tuottajakohtaisen enimmäismää­
rän määräytymisen perustana on käytettävä niiden uuhien 
lukumäärää, josta maksettiin palkkio sitä edeltävänä mark­
kinointivuonna, jona tuottajille ilmoitettiin heitä koskevista 
enimmäismääristä. 
3. Jos luonnon olosuhteet estivät palkkion maksamisen 
tai johtivat alentuneeseen palkkioon viitevuonna, perustana 
käytetään eläinten lukumäärää, joka vastaa kaikkein viimei­
simpänä markkinointivuonna suoritettuja maksuja. Jos 
palkkion maksamattomuuden tai alentumisen syynä viite­
vuonna on tätä tarkoitusta varten säädettyjen seuraamusten 
soveltaminen, perustana käytetään seuraamuksiin johtaneen 
tarkastuksen aikana kirjattua lukumäärää. 
4. Siinä tapauksessa, että Saksan uusien osavaltioiden 
alueella sijaitsevien tuottajien tilakohtaisten enimmäismää­
rien kokonaismäärä on alempi kuin tälle alueelle vahvistet­
tu alueellinen enimmäismäärä, jäljelle jäävät oikeudet lisä­
tään 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun Saksan 
kansalliseen varantoon. Tällä tavoin syntynyttä uutta varan­
toa sovelletaan koko Saksan alueella. 
5. Komissio antaa tarvittaessa yksityiskohtaiset säännöt 
tämän artiklan soveltamisesta 25 artiklassa säädettyä me­
nettelyä noudattaen. 1589/96 1 artiklan 1 alakohta 
9 artikla 
Jäsenvaltiot voivat soveltaa aiheellisia ympäristönsuojelutoi­
menpiteitä maiden, joita palkkiojärjestelmästä hyötyvien 
palkitiokelpoisten lampaiden ja vuonien kasvatus koskee, 
erityistilanteen perusteella. 
Jäsenvaltioiden, jotka käyttävät tätä mahdollisuutta, on 
vahvistettava aiheelliset rangaistukset, jotka ovat suhteessa 
mainittujen toimenpiteiden laiminlyönnistä aiheutuvien 
ekologisten seurausten vakavuuteen. Rangaistuksissa voi­
daan säätää vastaaviin palkkiojärjestelmiin liittyvien etujen 
pienentämisestä tai tarvittaessa poistamisesta. Jäsenvaltioi­
den on annettava komissiolle tieto tämän artiklan mukaan 
toteutettavista toimenpiteistä. 233/94 1 artiklan 3 alakohta 5 d artikla 
20 
10 artikla 
1. Poiketen siitä, mitä 6 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa, 4 
kohdan a alakohdassa sekä 5 ja 6 kohdassa säädetään, 
Itävallalle, Ruotsille ja Suomelle vahvistetaan 5 artiklassa 
tarkoitetun palkkion myöntämisen enimmäismäärä. Kysei­
seen enimmäismäärään sisältyvien oikeuksien koko­
naismäärä on: 
— Itävallan osalta 205 651, 
— Ruotsin osalta 180000, 
— Suomen osalta 80 000. 
Kyseiset luvut sisältävät sekä alunperin myönnettävät 
määrät että kyseisten jäsenvaltioiden esittämät varaukset 
2. Tuottajakohtaiset enimmäismäärät myönnetään 1 koh­
dassa mainittujen enimmäismäärien perusteella Itävallan, 
Ruotsin ja Suomen tuottajille viimeistään: 
— Itävallan osalta 31 päivänä joulukuuta 1996, 
— Ruotsin ja Suomen osalta 31 päivänä joulukuuta 1995. 
3. Komissio vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt tämän ar­
tiklan soveltamisesta ja erityisesti tarvittavat mukautus- ja 
siirtymätoimenpiteet 25 artiklassa säädettyä menettelyä 
noudattaen. 95/1/EY, Euratom, EHTY L&Jutikk, 
(mukautettu) 
11 artikla 
Interventiotoimenpiteitä voidaan toteuttaa karitsanruhojen 
ja niiden osien yksityisen varastoinnin tukena. 
12 artikla 
1. Kun 
— sekä edellä 4 artiklan mukaisesti todettu hinta, että 
— markkinahinta 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla hin-
nanmääritte ly alueella 
ovat alhaisemmat kuin 90 prosenttia 3 artiklan 2 kohdassa 
tarkoitetusta kausittain tarkistetusta perushinnasta ja py­
syvät todennäköisesti tällä tasolla, voidaan päättää 11 artik­
lassa säädetystä yksityisen varastoinnin tuesta kyseisellä 
hinnanmääritteryalueella. 
2. Kun 
— yhtäältä 4 artiklan mukaisesti todettu hinta ja 
— toisaalta markkinahinta jollakin hinnanmääritteh/alu-
eella 3013/89 6 artikla 
ZjuukhL 
1589/961 artiklan 2 alakohta 
21 
ovat alhaisemmat kuin 70 prosenttia kausittain tarkistetusta 
perushinnasta ja pysyvät todennäköisesti tällä tasolla, voi­
daan päättää 11 artiklassa säädetystä yksityisen varastoin­
nin tuesta kyseisellä hinnanmääritteryalueella; tällöin tuesta 
voidaan päättää ainoastaan tarjouskilpailumenettelyn puit­
teissa. 
Kuitenkin kyseisen tuen myöntämisestä ennakkovahvista-
mismenettelyn yhteydessä saadaan päättää silloin, kun kii­
reellinen turvautuminen yksityisen varastoinnin tukeen 
osoittautuu tarpeelliseksi yhdellä tai useammalla hinnan­
määritteryalueella vallitsevan erityisen vaikean markkinati­
lanteen vuoksi. Tällöin kyseisestä menettelystä voidaan 
päättää ainoastaan niiden hinnanmääritteryalueiden kohdal­
la, joilla tällainen markkinatilanne on todettu. 
3. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdo­
tuksesta yleiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta. 
4. Jäljempänä 25 artiklassa säädettyä menettelyä noudat­
taen: 
a) päätetään, minkä tuotteiden ja laatujen yksityinen va­
rastointi hyväksytään; 
b) päätetään 1 ja 2 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden 
aloittamisesta; 1589/96 1 artiklan 2 alakohta 
3013/89 
1741/911 artikla 
c) päätetään yksityisen varastoinnin tuista, määristä, joi­
den varastointia voidaan tukea sekä tukien soveltami­
sen lopettamisesta; 
d) annetaan muut yksityiskohtaiset säännöt tämän ar­
tiklan soveltamisesta ja erityisesti interventiotoimenpi­
teiden täytäntöönpanon edellytyksistä. 
13 artikla 
1. Uuhien taattu enimmäismäärä vahvistetaan 63 400 000 
eläimeksi. 
2. Jokaisena markkinointivuonna, 
— kun uuhien arvioitu kokonaismäärä on suurempi kuin 
kyseiselle markkinointivuodelle vahvistettu enimmäis­
määrä, 5 kohdassa tarkoitetun palkkion suuruutta vä­
hennetään sekä uuhien että vuohien osalta korjaamal­
la se kertoimella, jonka perushintaa yhdellä prosentilla 
vähentävä vaikutus vastaa enimmäismäärän ylitystä yh­
dellä prosentilla, 3013/89 
SjoaHkk 
22 
— jos ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetty mekanis­
mi uuhien tosiasialliseen kokonaismäärään edellisenä 
markkinointivuonna sovellettuna johtaa eri suuruiseen 
palkkioon kuin se, mikä on laskettu, korjaus tehdään 
lopullisen kyseiselle markkinointivuodelle maksettavan 
uuhipalkkion vahvistamisen yhteydessä tai otetaan 
huomioon seuraavan markkinointivuoden palkkiota 
laskettaessa. 
Uuhien määrää arvioitaessa ja vahvistettaessa ei oteta huo­
mioon entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueella 
kasvatettavien uuhien määrää. 
3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamises­
ta ja erityisesti 2 kohdassa tarkoitetusta kertoimesta ja 
palkkion suuruudesta annetaan 25 artiklassa säädettyä me­
nettelyä noudattaen. 
4. Markkinointivuodesta 1993 2 kohdassa tarkoitettu pe­
rushinnan alennuskerroin on seitsemän prosenttia. 3013/89 
3577/90 1 artikla 
3013/89 
2069/92 1 artiklan 3 alakohta 
m LUKU 
Kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmä 
14 artikla 
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettuja tuotteita yhteisöön 
tuotaessa tai niitä yhteisöstä vietäessä on esitettävä tuonti-
tai vientitodistus. 
Jäsenvaltiot myöntävät todistuksen hakemuksesta jokaiselle 
riippumatta mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, sano­
tun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan soveltamista. 
Tuonti- ja vientitodistukset ovat voimassa kaikkialla yhtei­
sössä. Todistusten myöntämisen edellytyksenä on vakuuden 
antaminen, jolla taataan tuonti- ja vientisitoumuksen toteu­
tuminen todistuksen voimassaoloaikana; lukuun ottamatta 
ylivoimaista estettä vakuus menetetään kokonaan tai osit­
tain, jos toiminta ei toteudu tässä määräajassa tai se toteu­
tuu ainoastaan osittain. 
2. Luettelo tuotteista, joilta vaaditaan vientitodistus, 
todistusten voimassaoloaika ja muut yksityiskohtaiset sään­
nöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 25 artiklassa 
säädettyä menettelyä noudattaen. 
15 artikla 
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, 1 artiklassa tarkoitet­
tuihin tuotteisiin sovelletaan yhteisen tullitariffin mukaisia 
tullimaksuja. 3290/94 1 artikla 
(mukautettu) II OSASTO 
QjutikJa. 
ULaitikltL 
23 
16 artikla 
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tiettyjen tuotteiden 
tuonnista johtuvien epäsuotuisten vaikutusten ehkäisemi­
seksi ja torjumiseksi yhteisön markkinoilla yhden tai use­
amman tällaisen 10 artiklassa säädetyn tullimaksun alaisen 
tuotteen tuonnille määrätään lisätuontitulli, jos Uruguayn 
kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä 
perustamissopimuksen 228 artiklan mukaisesti tehdyn sopi­
muksen maataloudesta 5 artiklassa asetetut ehdot täyttyvät, 
paitsi jos tuonti ei todennäköisesti häiritse yhteisön markki­
noita tai jos vaikutukset ovat epäsuhteessa asetettuihin ta­
voitteisiin. 
2. Yhteisö antaa Maailman kauppajärjestölle tiedoksi 
kynnyshinnat, joita alhaisemmista hinnoista voidaan määrä­
tä lisätuontitulli. 
Kynnysmäärät, joita suuremmista määristä peritään lisä­
tuontitulli, määritetään niiden kolmen vuoden tuonnin pe­
rusteella, jotka edelsivät vuotta, jolloin 1 kohdassa tarkoi­
tettuja epäsuotuisia vaikutuksia on ilmennyt tai 
todennäköisesti ilmenee. 
3. Huomioon otettavat tuontihinnat lisä tuontitullia mää­
rättäessä määritetään kyseisen tavaraerän cif-tuontihintojen 
perusteella. 
Tätä tarkoitusta varten cif-tuontihinnat tarkistetaan kysei­
sen tuotteen edustavan maailmanmarkkinahinnan tai tuot­
teen yhteisön tuontimarkkinoilla vallitsevan edustavan hin­
nan perusteella. 
4. Komissio hyväksyy yksityiskohtaiset säännöt tämän ar­
tiklan soveltamisesta 25 artiklassa säädettyä menettelyä 
noudattaen. Yksityiskohtaisissa säännöissä määritetään eri­
tyisesti: 
a) tuotteet, joihin lisätuontitulleja sovelletaan sopimuk­
sen maataloudesta 5 artiklan nojalla; 
b) muut tarpeelliset ehdot sen varmistamiseksi, että 1 
kohtaa sovelletaan mainitun sopimuksen 5 artiklan 
mukaisesti. 
17 artikla 
1. Edellä 1 kohdassa luetelluille tuotteille Uruguayn 
kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä 
tehdyissä sopimuksissa määrätyt tariffikiintiöt otetaan käyt­
töön ja niitä hallinnoidaan 25 artiklassa säädettyä menette­
lyä noudattaen laadittujen yksityiskohtaisten sääntöjen mu­
kaisesti. 
2. Kiintiöitä voidaan hallinnoida soveltaen yhtä seuraa­
vista menetelmistä tai niiden yhdistelmää: 
a) hakemusten saapumisjärjestykseen perustuva menetel­
mä ("ensin tullutta palvellaan ensin" -periaate), 3290/941 artikla llartikk 
12 artikla 
(mukautettu) 
24 
b) menetelmä, jossa kiintiöt jaetaan suhteessa haettuihin 
määriin hakemusten jättöhetkellä ("samanaikainen 
tutkimus"-menetelmä), 
c) perinteisiin kaupan järjestelyihin perustuva menetelmä 
("perinteiset/uudet toimijaf-menetelmä). 
Myös muita sopivia menetelmiä voidaan käyttää. 
Menetelmissä on vältettävä kaikenlaista toimijoihin kohdis­
tuvaa syrjintää. 
3. Käytettävässä hallinnointimenetelmässä on tarvittaessa 
otettava huomioon yhteisön markkinoiden vaatima tarjonta 
ja tarve turvata markkinoiden tasapaino turvautuen mah­
dollisesti samalla menetelmiin, joita aiemmin käytettiin 1 
kohdassa tarkoitettuja kiintiöitä vastaaviin kiintiöihin, sano­
tun kuitenkaan rajoittamatta Uruguayn kierroksen monen­
välisten neuvottelujen yhteydessä tehdyistä sopimuksista 
johtuvia oikeuksia. 
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut yksityiskohtaiset sään­
nöt, joissa säädetään vuoden ajalle sopivasti jaettavista tar­
vittaessa käyttöön otettavista vuosittaisista kiintiöistä sekä 
sovellettava hallinnointimenetelmä, sisältävät seuraavat 
säännökset: 
a) takuut tuotteen luonteesta, lähtöisyydestä ja alkupe­
rästä ja jos on aiheellista, perinteisten kaupankäynti-
mallien säilyttämisestä; 
b) edellä a alakohdassa mainitut takuut todistavan asia­
kirjan hyväksyminen; 
ja 
c) tuontitodistusten myöntämisehdot ja voimassaoloaika. 
18 artikla 
1. Siinä määrin kuin on tarpeen lampaan- ja vuohenlihan 
yhteisen markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan kan­
nalta, neuvosto voi komission ehdotuksesta ja perustamis­
sopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa säädettyä äänestysme­
nettelyä noudattaen erityistapauksissa ehkäistä sisäisen 
jalostusmenetelmän käytön osittain tai kokonaan 1 artiklas­
sa tarkoitettujen tuotteiden osalta. 
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tilanne syntyy erittäin kii­
reellisesti ja yhteisön markkinat häiriintyvät tai uhkaavat 
häiriintyä sisäisen tai ulkoisen jalostusmenetelmän käytön 
seurauksena voidaan poiketa siitä, mitä 1 kohdassa sääde­
tään ja komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta 
aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä. Kyseisistä toimen­
piteistä, jotka eivät saa olla voimassa enempää kuin kuusi 
kuukautta ja joita sovelletaan välittömästi, ilmoitetaan neu­
vostolle ja jäsenvaltioille. Jos komissio saa jäsenvaltiolta 
tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen viikon kulues­
sa pyynnön vastaanottamisesta. 3290/94 1 artikla 
(mukautettu) 
13 artikla 
(mukautettu) 
25 
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteutta­
man toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi an­
tamista seuraavan viikon kuluessa. Neuvosto voi määrä­
enemmistöllä vahvistaa, muuttaa tai kumota komission 
päätöksen. Jos neuvosto ei ole toiminut kolmen kuukauden 
kuluessa, komission päätös katsotaan kumotuksi 
19 artikla 
1. Yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt ja eri­
tyiset säännöt sen soveltamisesta koskevat tässä asetuksessa 
käsiteltävien tuotteiden luokitusta; tämän asetuksen sovel­
tamisesta syntyvä tariffinimikkeistö sisällytetään yhteiseen 
tullitariffiin. 
2. Jollei tässä asetuksessa tai sen nojalla annetuissa sään­
nöksissä toisin säädetä, kolmansien maiden kanssa 
käytävässä kaupassa ovat kiellettyjä seuraavat toimet: 
a) kaikkien tulleja vaikutukseltaan vastaavien maksujen 
kantaminen, 
b) kaikkien määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan 
vastaavien toimenpiteiden soveltaminen. 
20 artikla 
1. Jos tuonnin tai viennin seurauksena yhden tai useam­
man 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä 
häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä vakavasti siten, että pe­
rustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen 
vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa 
voidaan soveltaa aiheellisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai 
häiriön uhka on väistynyt 
Neuvosto antaa yleiset säännöt tämän kohdan soveltamises­
ta komission ehdotuksesta ja perustamissopimuksen 43 ar­
tiklan 2 kohdassa säädettyä äänestysmenettelyä noudattaen 
ja määrittää tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiot voivat to­
teuttaa suojatoimenpiteitä. 
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa komissio 
päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tar­
vittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvalti­
oille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos komissio saa jä­
senvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen 
kolmen työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. 
3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteutta­
man toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi an­
tamista seuraavien kolmen työpäivän kuluessa. Neuvosto 
kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa 
tai kumota kyseisen toimenpiteen. 
4. Tätä artiklaa sovelletaan ottaen huomioon perustamis­
sopimuksen 228 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyistä so­
pimuksista johtuvat velvoitteet 3290/94 1 artikla 
14 artikla 
(mukautettu) 
15 artikla 
(mukautettu) 
26 
IV LUKU 
Yleiset saannokset 
21 artikla 
Eläintautien leviämisen torjuntatoimenpiteistä mahdollisesti 
aiheutuvien vapaan liikkuvuuden rajoitusten huomioon ot­
tamiseksi voidaan toteuttaa 25 artiklassa säädettyä menet­
telyä noudattaen poikkeustoimenpiteitä niiden markkinoi­
den tukemiseksi, joihin rajoitukset vaikuttavat. Kyseisiä 
toimenpiteitä voidaan toteuttaa ainoastaan niin laajoina ja 
niin pitkäksi aikaa kuin on ehdottomasti tarpeen markki­
noiden tukemiseksi. 
22 artikla 
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuk­
sen 92, 93 ja 94 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen 1 
kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan. 
23 artikla 
Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuk­
sen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot 
Yksityiskohtaiset säännöt tällaisten tietojen toimittamisesta 
ja jakelusta annetaan 25 artiklassa säädettyä menettelyä 
noudattaen. 
24 artikla 
Perustetaan lampaiden ja vuohien hallintokomitea, jäljem­
pänä 'komitea', joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista 
ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 
25 artikla 
1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatet­
tava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean pu­
heenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion 
edustajan pyynnöstä. 
2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tar­
vittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdo­
tuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian 
kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopi­
muksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytyk­
seksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komis­
sion ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden 
edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrä­
tyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3013/89 
(mukautettu) IV OSASTO 
26 artikla 
2Zjuäkk 
2&JUtikk. 
23juHkJa 
dJhnÉkla. 
95/l/EY, Euratom, EHTY 
27 
Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittö­
mästi. Jos kyseiset toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komi­
tean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipy­
mättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä 
päättäraiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä 
kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. 
Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yh­
den kuukauden kuluessa. 3013/89 
26 artikla 
Komitea voi käsitellä muita kysymyksiä, jotka puheenjohta­
ja saattaa sen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jonkin 
jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 
27 artikla 
Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 
39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan samanaikai­
sesti ja asianmukaisella tavalla huomioon. 
28 artikla 
Neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöllä 
muuttaa liitettä I. 
29 artikla 
Kumotaan asetus (ETY) N:o 3013/89. 
Viittauksia mainittuun asetukseen pidetään viittauksina tä­
hän asetukseen ja ne luetaan liitteessä II olevassa A osassa 
olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 
30 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan 
Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelle­
taan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä ... 31 artikla 
32 artikla 
33 artikla 
Neuvoston puolesta 
Puheenjohtaja 
28 
UITEI 
1 RANSKA: Korsika. 
2 KREIKKA: koko alue. 
3 ITALIA: Lazio, Abruzzo, Mölise, Campania, 
Apulia, Basilicata, Calabria, Sisilia ja 
Sardinia. 
4 ESPANJA: seuraavat autonomiset alueet: Andalu­
sia, Aragonia, Baleaarit, Castilla-la 
Mancha, Castilla-Leön, Katalonia, Ex-
tremadura, Galicia (lukuun ottamatta 
Corunan ja Lugon maakuntia), Mad­
rid, Murcia, Rioja, Valencia ja Kanfc 
riansaaret 
5 PORTUGALI: koko alue Azoreita ja Madeiraa lu­
kuun ottamatta. 3013/89 
1601/92 14 artikla 
(mukautettu) 
29 
LUTE II 
A osa 
VASTAAVUUSTAULUKKO 
Asetus (ETY) N:o 3013/89 Tama asetus 
— I luku 
1 artikla 1 artikla 
— II luku 
2 artikla 2 artikla 
I osasto — 
3 artikla 3 artikla 
4 artikla 4 artikla 
5 artiklan 1-4 kohta 5 artiklan 1-4 kohta 
5 artiklan 5 kohdan 1 alakohdan ensimmainen 5 artiklan 5 kohdan ensimmaisen alakohdan a alakohta 
luetelmakohta 
5 artiklan 5 kohdan 1 alakohdan toinen luetelmakohta 5 artiklan 5 kohdan ensimmaisen alakohdan b alakohta 
5 artiklan 5 kohdan 1 alakohdan toisen luetelmakohdan a 5 artiklan 5 kohdan ensimmaisen alakohdan b alakohdan 
kohta ensimmainen luetelmakohta 
5 artiklan 5 kohdan 1 alakohdan toisen luetelmakohdan b 5 artiklan 5 kohdan ensimmaisen alakohdan b alakohdan 
kohta toinen luetelmakohta 
5 artiklan 5 kohdan 2 alakohta 5 artiklan 5 kohdan toinen alakohta 
5 artiklan 6-10 kohta 5 artiklan 6-10 kohta 
5 a artiklan 1, 2 ja 3 kohta 6 artiklan 1, 2 ja 3 kohta 
5 a artiklan 4 kohdan a-d alakohta 6 artiklan 4 kohdan johdantokappale ja a-d alakohta 
5 a artiklan 4 kohdan e alakohdan 1 alakohta 6 artiklan 4 kohdan e alakohta 
5 a artiklan 4 kohdan e alakohdan 2 alakohta — 
5 a artiklan 4 kohdan f alakohta 6 artiklan 4 kohdan f alakohta 
5 a artiklan 5 kohta 6 artiklan 5 kohta 
5 a artiklan 6 kohta 6 artiklan 6 kohta 
5 b artiklan 1 kohdan 1 alakohta 7 artiklan 1 kohdan ensimmainen alakohta 
5 b artiklan 1 kohdan 2 alakohta 7 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 
5 b artiklan 1 kohdan 3 alakohta 7 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta 
5 b artiklan 1 kohdan 4 alakohta — 
5 b artiklan 1 kohdan 5 alakohta — 
5 b artiklan 1 kohdan 6 alakohta, lauseen ensimmainen osa — 
5 b artiklan 1 kohdan 6 alakohta, toisen pilkun jalkeen 7 artiklan 1 kohdan neljas alakohta 
tuleva osa 
5 b artiklan 1 kohdan 7 alakohta 7 artiklan 1 kohdan viides alakohta 
5 b artiklan 2 kohta 7 artiklan 2 kohta 
5 b artiklan 3 kohta 7 artiklan 3 kohta 
5 b artiklan 4 kohdan 1 alakohta 7 artiklan 4 kohdan ensimmainen alakohta 
5 b artiklan 4 kohdan 2 alakohdan ensimmainen 7 artiklan 4 kohdan toinen alakohta 
luetelmakohta 
5 b artiklan 4 kohdan 2 alakohdan toinen luetelmakohta — 
30 
Asetus (ETY) N:o 3013/89 Tama asetus 
5 b artiklan 5 kohta — 
5 c artikla 8 artikla 
5 d artikla 9 artikla 
5 e artikla 10 artikla 
6, 7 ja 8 artikla 11,12 ja 13 artikla 
11 osasto III luku 
9,10jail artikla 14,15ja 16artikla 
12 artiklan 1 kohta 17 artiklan 1 kohta 
12 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan ensimmainen 17 artiklan 2 kohdan ensimmaisen alakohdan a alakohta 
luetelmakohta 
12 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan toinen luetelmakohta 17 artiklan 2 kohdan ensimmaisen alakohdan b alakohta 
12 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan kolmas luetelmakohta 17 artiklan 2 kohdan ensimmaisen alakohdan c alakohta 
12 artiklan 2 kohdan 2 alakohta 17 artiklan 2 kohdan toinen alakohta 
12 artiklan 2 kohdan 3 alakohta 17 artiklan 2 kohdan kolmas alakohta 
12 artiklan 3 kohta 17 artiklan 3 kohta 
12 artiklan 4 kohta 17 artiklan 4 kohta 
13 artikla 18 artikla 
14 artiklan 1 kohta 19 artiklan 1 kohta 
14 artiklan 2 kohdan ensimmainen luetelmakohta 19 artiklan 2 kohdan a alakohta 
14 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta 19 artiklan 2 kohdan b alakohta 
15 artikla 20 artikla 
HI osasto — 
21-25 artikla — 
IV osasto IV luku 
26 artikla 21 artikla 
27 artikla 22 artikla 
28 artikla 23 artikla 
29 artiklan 1 kohta 24 artikla 
29 artiklan 2 kohta 
30 artikla 
31 artikla 
32 artikla 
33 artikla 
Liite I 25 artikla 
26 artikla 
27 artikla 
28 artikla 
29 artikla 
30 artikla 
Liite I 
Liiteli 
31 
B osa 
Asetukset, joilla on muutettu asetusta (ETY) N:o 3013/89 
Neuvoston asetus 
Neuvoston asetus 
Neuvoston asetus 
Neuvoston asetus 
Komission asetus 
Neuvoston asetus 
Neuvoston asetus 
Komission asetus 
Neuvoston asetus 
Neuvoston asetus 
Neuvoston asetus 
Neuvoston asetus ETY) N:o 3577/90, annettu 4 päivänä joulukuuta 1990 
ETY) N.o 1741/91, annettu 13 päivänä kesäkuuta 1991 
ETY) N:o 1601/92, annettu 15 päivänä kesäkuuta 1992 
;ETY) N:o 2069/92, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992 
;ETY) N:o 3890/92, annettu 28 päivänä joulukuuta 1992 
;ETY) N:o 363/93, annettu 10 päivänä helmikuuta 1993 
[EY) N:o 233/94, annettu 24 päivänä tammikuuta 1994 
TiY) N.o 1096/94, annettu 11 päivänä toukokuuta 1994 
EY) N:o 1886/94, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1994 
EY) N:o 3290/94, annettu 22 päivänä joulukuuta 1994 
EY) N:o 1265/95, annettu 29 päivänä toukokuuta 1995 
EY) N:o 1589/96, annettu 30 päivänä heinäkuuta 1996 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 
N:o sivu päivämäärä 
L353 23 17.12.1990 
L163 41 26.6.1991 
L173 13 27.6.1992 
L 215 59 30.7.1992 
L 391 51 31.12.1992 
L 42 1 19.2.1993 
L 30 9 3.2.1994 
L121 9 12.5.1994 
L197 30 30.7.1994 
L 349 105 31.12.1994 
L123 1 3.6.1995 
L 206 25 16.8.1996 
32 
ISSN 1024-4492 
KOM(98) 88 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 03 10 01 
Luettelonumero : CB-CO-98-093-F1-C 
ISBN 92-78-31179-0 
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg 
23