Virallinen lehti nro C 151 , 19/06/1995 s. 0056



A4-0102/95 Päätöslauselma Euroopan unionista tehdyn sopimuksen toimivuudesta ja vuoden 1996 hallitusten välisestä konferenssista - unionin toteuttaminen ja kehitys Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon, että Korfun Eurooppa-neuvosto pyysi jokaista EU:n toimielintä laatimaan mietinnön Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) toimivuudesta, - ottaa huomioon, että on perustettu mietintäryhmä, joka avustaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen N artiklassa nimenomaisesti määrätyn vuoden 1996 hallitusten välisen konferenssin (IGC) valmistelussa ja joka aloittaa työnsä kesäkuussa 1995, - ottaa huomioon, että kyseisessä N artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti olisi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen B artiklan mukaisesti «pidettävä kaikilta osin voimassa yhteisön säännöstö ja kehitettävä sitä», - ottaa huomioon, että neuvosto ja Euroopan parlamentti ovat toimielinten välisissä sopimuksissa sopineet perustamissopimusten tiettyjen määräysten (talousarviomenettelyt, komitologia) tarkistamisesta vuoden 1996 hallitusten välisessä konferenssissa, - ottaa huomioon työjärjestyksensä 148 artiklan, - ottaa huomioon institutionaalisten asioiden valiokunnan mietinnön ja ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan, maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan, budjettivaliokunnan, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan, oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan, sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan, aluepoliittisen valiokunnan, liikenne- ja matkailuvaliokunnan, ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan, kehitys- ja yhteistyövaliokunnan, kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan, kalatalousvaliokunnan, työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevän valiokunnan, naisten oikeuksien valiokunnan, vetoomusvaliokunnan ja väliaikaisen työllisyysvaliokunnan lausunnot (A4-0102/95), A. katsoo, että Euroopan yhdentymistä, joka on alusta asti merkinnyt rauhaa, poliittista vakautta, tasapainoista taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja toiminut kaikkien kansalaisten hyväksi, kohtaa tänä päivänä uudet kylmän sodan päättymistä seuraavat haasteet, jotka johtuvat talouden yleismaailmallistumisesta ja ympäristön kuormituksesta, tietotekniikkavallankumouksesta ja sen työllisyysvaikutuksista sekä naisten ja miesten välisen tasa-arvon kasvavasta merkityksestä. Nämä haasteet edellyttävät Euroopan unionin aloitteita, jotka mahdollistavat sen, että: a) unioni täyttää kaikki velvollisuutensa rauhan, ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja demokraattisen vakauden hyväksi Euroopan mantereella, sen lähialueilla ja erityisesti Keski- ja Itä-Euroopassa sekä Välimeren alueen maissa; b) unionista tulee kestävän, sosiaalisesti tasapainoisen taloudellisen kehityksen keskus ja työpaikkojen luoja maailmanlaajuisessa taloudessa, jota innoittavat samat periaatteet; c) unioni määrittelee nimenomaisesti työttömyyden ja yhteiskunnasta syrjäytymisen torjunnan Euroopan unionin politiikkojen ja erityisesti talous- ja rahaliiton ensisijaiseksi tavoitteeksi; d) unioni takaa kansalaisten oikeudet ja vapaudet, edistää yksilön turvallisuuden ylläpitämistä turvaten kulttuuriset, kansalliset tai alueelliset identiteetit; katsoo näin ollen, että unionin on luotava sekä johdonmukaiseen ulkopolitiikkaan perustuva kansainvälinen identiteetti että sisäpolitiikkaan tarvittavat välineet; B. katsoo, että Euroopan unionin on vastattava kolminkertaiseen institutionaaliseen haasteeseen vuoden 1996 hallitusten välisessä konferenssissa: - demokratiavajeen poistaminen, jota yhä kasvava määrä Euroopan unionin kansalaisia ei voi hyväksyä - tarve määritellä uudelleen nykyiset päätöksentekomenettelyt, joista on tullut liian monimutkaisia, hankalia ja usein tehottomia - Euroopan unionin valmistaminen tulevaan laajentumiseen hidastamatta kuitenkaan yhdentymisprosessia tai heikentämättä jo saavutettua edistystä; C. katsoo, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen suurimmat puutteet ovat: - avoimuuden puute ja neuvoston täyden demokraattisen vastuun puute, erityisesti päätettäessä lainsäädännöllisistä asioista - yhtenäisen ja tehokkaan yhteisen ulko- ja turvallisuus- sekä oikeus- ja sisäpolitiikan täytäntöönpanon puute ja epäonnistuminen; nämä vajavuudet ovat entistäkin selvempiä, koska monet uudet ensimmäisen pilarin piiriin kuuluvat yhteisön määräykset ovat toimineet hyvin - kuuden jäsenen Euroopalle suunnitellut institutionaaliset järjestelmät, joita ei ole sittemmin asianmukaisesti mukautettu ja joita ei voida yksinkertaisesti siirtää sovellettavaksi yli kahdenkymmenen jäsenen Euroopan unionissa ilman lamaantumisen ja vesittymisen vaaraa; D. katsoo, että Euroopan unionin pitäisi pyrkiä yleisesti parantamaan täytäntöönpano-, lainsäädäntö-, talousarvio- ja valvontatoimintojaan osana yhtenäistä institutionaalista kehystä, jotta unionin toiminta tehostuisi, sen kansalaisten mielipiteet otettaisiin paremmin huomioon ja se kykenisi paremmin kehittämään tulevaisuudelle välttämättömiä politiikkoja, E. katsoo, että on vastuutonta laajentaa unionia ilman, että sitä ja Euroopan perustamissopimuksia mukautetaan monilta osin olennaisesti, F. katsoo, että perustamissopimusten uudistaminen edellyttää tarvittavien keinojen periaatteen noudattamista, hyväksyy seuraavat suuntaviivat: I. UNIONIN TAVOITTEET JA POLITIIKAT 1. Euroopan unionin on vahvistettava nykyistä toimintakehystä, jos se haluaa vastata taloudelliseen ja poliittiseen muutokseen ja lisätä uskottavuuttaan kansalaistensa silmissä. Tämän vuoksi sen on kehitettävä uusia politiikkoja tulevaisuutta varten ja vahvistettava nykyisiä. Tämä vahvistaminen voidaan saavuttaa vain kolme pilaria yhdistämällä ja osana yhteistä toimielinjärjestelmää. Sopimus unionin kansalaisia varten 2. Perustamissopimuksen yhtenäistäminen tekisi sen rakenteesta selkeämmän ja loogisemman. Lisäksi sopimusta olisi kuitenkin edelleen yksinkertaistettava ja muokattava se kansalaisia motivoivammaksi: i) Perustamissopimuksen nykyinen johdanto-osa olisi kirjoitettava uudelleen kansalaisia puhuttelevampaan muotoon ja kansalaisten oikeuksia koskevat määräykset olisi sijoitettava perustamissopimuksen alkuun. ii) Perustamissopimuksessa olisi erotettava toimielimiin sovellettavat ja politiikkojen sisältöä koskevat määräykset. iii) Perustamissopimuksen vanhentuneet artiklat olisi poistettava. Unionin on pantava täytäntöön uudet tehtäväalueensa täysipainoisesti A. Toimivan ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) järjestäminen 3. Olisi saatava aikaan yhteisön pilarin puitteissa tehokkaampi EU:n ulkopolitiikka, johon sisältyy yhteinen kauppapolitiikka, kehitysyhteistyöpolitiikka, humanitaarinen apu ja yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan kuuluvat kysymykset, ja toteutettava paremmin määriteltyä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa EU:n tasolla, jatkuvassa yhteistyössä tällä alalla vastuuta kantavien kansainvälisten järjestöjen kanssa. Tässä yhteydessä yhteisen puolustuspolitiikan olisi taattava se, että unionin ja sen jäsenvaltioiden rajat turvataan ja että unionilla on mahdollisuus täyttää velvollisuutensa kansainvälisellä tasolla oikeusvaltion säilyttämiseksi ja palauttamiseksi unionin käyttäessä Länsi-Euroopan unionin (WEU) valtuuksia. i) Jäsenvaltioiden määräenemmistön olisi voitava ryhtyä humanitaariseen, diplomaattiseen tai sotilaalliseen toimintaan, jota voidaan pitää «yhteisenä toimintana», mutta yhtäkään jäsenvaltiota ei pakoteta osallistumaan vastoin tahtoaan, ja yksikään jäsenvaltio ei voi estää enemmistöä ryhtymästä tällaiseen toimintaan. ii) Komission olisi oltava täysin mukana YUTP:n määrittelyssä ja valmistelussa ja sillä pitäisi olla aloiteoikeus. Sille olisi annettava täytäntöönpanovalta. Politiikan suunnittelun ja muotoilun yhteydessä syntyneiden ongelmien ratkaisemiseksi olisi perustettava komission ja neuvoston yhteinen suunnittelu- ja analysointiyksikkö. iii) Demokraattinen valvonta asioissa, jotka eivät kuulu ensimmäiseen pilariin, kuuluu Euroopan parlamentille samoin kuin kansallisille parlamenteille. Neuvostolle olisi määrättävä velvollisuus kuulla Euroopan parlamenttia, jos se hyväksyy yhteisen kannan tai yhteisen toiminnan. Neuvosto olisi velvollinen toimittamaan tietoa tällaisista asioista ja sen olisi säädettävä asioiden käsittelystä luottamuksellisesti. iv) Sopimuksen 223 artikla olisi poistettava, koska se estää kolmansiin maihin suuntautuvan asekaupan valvonnan ja jäsenvaltioiden todellisen yhteisen asepolitiikan toteuttamisen. v) Ensimmäinen askel konfliktien ennaltaehkäisemiseksi voisi olla siviileistä koostuvien eurooppalaisten rauhanjoukkojen (aseistakieltäytyjät mukaan lukien) perustaminen, mikä sisältäisi tarkkailijoiden, sovittelijoiden ja konfliktien ratkaisemisen asiantuntijoiden kouluttamisen. B. Tehokas toiminta oikeus- ja sisäasioissa 4. Oikeus- ja sisäasioissa olisi nyt edistyttävä ratkaisevasti. Niitä ei enää pitäisi keinotekoisesti erottaa yhteisön toimivaltaan kuuluvista läheisistä politiikoista. Turvapaikkapolitiikkaa, jäsenvaltioiden ulkorajojen ylitystä ja rajanylitysten valvontaa, siirtolaispolitiikkaa ja yhteisön ulkopuolisia kansalaisia koskevaa politiikkaa ja huumeiden väärinkäytön torjumiseksi toteutettavaa toimintaa koskevat päätökset on asteittain otettava osaksi yhteisön toimivaltaa. Jotta helpotettaisiin laajan kansainvälisen rikollisuuden torjumista, EUROPOLille olisi annettava sen tarvitsema toiminnallinen valta. EU-sopimuksen K.9 artiklassa säädetyn «yhdistämismenettelyn» käytön osalta olisi noudatettava entistä laaja- alaisempaa ja joustavampaa lähestymistapaa laajentaen menettelyä erityisesti koskemaan kaikkia K.1 artiklassa lueteltuja aloja ja antaen neuvostolle mahdollisuus toimia määräenemmistöllä. Nykyiset komission aloite- ja täytäntöönpano-oikeutta koskevat rajoitukset olisi poistettava. Tuomioistuimen, tilintarkastustuomioistuimen ja Euroopan parlamentin asemaa olisi vahvistettava ja lainsäätäjän olisi voitava hyväksyä direktiivejä ilman yksimielisyyden vaatimusta. Kolmannen pilarin asteittaisen integraation huomioon ottaen Schengenin sopimukset on vähitellen integroitava unionin politiikkaan. C. Tasapainoisempi EMU 5. Talous- ja rahaliiton aikataulu olisi säilytettävä. Lähentymisperusteita ei pitäisi muuttaa, vaan rahapolitiikan määräyksillä olisi oltava vastapainona vahvistettu talouspoliittinen yhteensovittaminen (toisin sanoen monenvälisen valvonnan alalla ja luomalla laajat EU-tason talouspoliittiset suuntaviivat) ja selvä yhteys sopimuksen 2 artiklaan, jossa esitetään, että kaikkien unionin toimielinten on työskenneltävä edistääkseen " ... työllisyyden ja sosiaalisen suojelun korkeaa tasoa, elintason ja elämän laadun nousua sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja yhteisvastuullisuutta jäsenvaltioiden välillä». Demokraattista valvontaa talous- ja rahaliittoon liittyvissä asioissa olisi lisättävä merkittävästi antaen Euroopan parlamentille tärkeämpi asema (erityisesti tapauksissa, joissa sopimuksessa määrätään suosituksista tai taloudellisista suuntaviivoista, jotka neuvosto hyväksyy). Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät täytä lähentymisperusteita ja jotka ovat toteuttaneet mainittujen perusteiden mukaista talouspolitiikkaa ja osoittaneet selkeällä tavalla tahtonsa tulla mukaan EMUn kolmanteen vaiheeseen, unionin olisi annettava poliittinen tukensa näille pyrkimyksille ja kaikki tarvittava apu näiden tavoitteiden saavuttamiseksi; 6. Täystyöllisyyden tavoittelemisen olisi oltava jäsenvaltioiden ja unionin nimenomainen tavoite ja olisi perustettava työllisyyskomitea, jolla on samat valtuudet kuin rahoituskomitealla. D. Enemmän oikeuksia EU:n kansalaisilleja kaikkien Euroopan unionin alueella asuvien henkilöiden perusoikeuksien tehostettu suojelu 7. EU:n kansalaisuuden käsitteelle olisi annettava enemmän sisältöä kehittämällä erityisiä oikeuksia, jotka kytkeytyvät EU:n kansalaisuuteen, varsinkin seuraavilla tavoilla: - unionin liittyminen Euroopan neuvoston ihmisoikeuksia ja perusoikeuksia koskevaan yleissopimukseen; - kaikkien EU:n kansalaisten uusi oikeus EU-asioita koskevan tiedon saamiseen; - selvän viittauksen sisällyttäminen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen tasavertaisesta kohtelusta rotuun, sukupuoleen, ikään, vammaan tai uskontoon katsomatta (mukaan lukien sosiaalisessa peruskirjassa lueteltujen perustavaa laatua olevien sosiaalisten oikeuksien mainitseminen, näiden oikeuksien kehittäminen ja niiden soveltamisen laajentaminen koskemaan kaikkia unionin kansalaisia); myös sellaisen artiklan sisällyttäminen, jossa viitataan erityisesti kuolemanrangaistuksen kieltämiseen; - taloudellisten oikeuksien (kuten vapaan liikkumisoikeuden sekä työntekijöiden ja yksityisten ammatinharjoittajien sijoittautumisoikeuden) yhdistäminen sopimuksessa yhden ainoan artiklan alle ja kyseisten oikeuksien vahvistaminen edelleen; - poliittisen kansalaisuuden kehittäminen erityisesti sellaisten toimenpiteiden avulla, jotka helpottavat tietyssä jäsenvaltiossa asuvien unionin kansalaisten osallistumista kyseisen jäsenvaltion poliittiseen elämään; - henkilöiden vapaan liikkuvuuden täydellisen toteuttamisen edellyttämien määräysten vahvistaminen; - Euroopan monimuotoisuuden säilyttäminen suojelemalla erityisesti Euroopan perinteisiä kansallisia vähemmistöjä ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden suhteen; - Perustamissopimuksen sisältäviä tasa-arvoa koskevia määräyksiä ei saisi soveltaa ainoastaan naisten taloudellisiin oikeuksiin vaan kaikkiin tasa-arvonäkökohtiin. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen pitäisi lisäksi tuomita selkeästi rasismi ja muukalaisviha, sukupuoleen kohdistuva syrjintä, seksuaaliseen suuntaukseen perustuva syrjintä, antisemitismi, revisionismi ja kaikki syrjinnän muodot sekä suojella tarvittavalla tavalla kaikkia EU:n alueella asuvia henkilöitä syrjinnältä ja taata riittävä oikeudellinen suojelu syrjintää vastaan kaikille Euroopan unionin alueella asuville henkilöille. 8. Sopimuksen 138 a artiklaa Euroopan tason poliittisista puolueista on sovellettava ja kehitettävä, jotta kansalaisten mahdollisuuksia ilmaista mielipiteensä Euroopan tasolla voidaan kehittää. E. Euroopan kansojen yhteistyö 9. Sen lisäksi, että rajat ylittävällä ja alueiden välisellä yhteistyöllä on erittäin tärkeä asema taloudellisessa, sosiaalisessa ja kulttuurisessa kehityksessä, se auttaa lujittamaan siteitä ja edistämään rauhaarakentavaa yhteistyötä Euroopan eri maiden välillä. Unionin olisi siksi perustettava yhteisön laajuinen oikeudellinen kehys edistämään yhteisön aluesuunnittelujärjestelmään perustuvaa rajat ylittävää ja alueiden välistä yhteistyötä, koska tämä edistää Euroopan yhdentymistä ja varmistaa sen, että yhteisön politiikat pannaan täytäntöön tehokkaammin. Kolmansien maiden kanssa tehtyjä rajat ylittäviä sopimuksia ja etenkään pohjoismaista vapaata liikkuvuutta koskevaa sopimusta ei saisi vaarantaa. Unionin on vahvistettava nykyisiä politiikkojaan 10. Politiikkaa olisi toteutettava tehokkaammin useilla muilla keskeisillä alueilla: i) Taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden periaatetta olisi vahvistettava perustamissopimuksessa. ii) Sosiaalipolitiikan olisi oltava EU:n toimivallan ydinalue (sosiaalisen peruskirjan sisällyttäminen ja Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelle jättäytymisen lopettaminen) ja se olisi kokonaisuudessaan yhdennettävä paremmin talouspolitiikkaan. iii) Tasavertaisten mahdollisuuksien politiikkaa olisi kehitettävä perustamissopimuksen 119 artiklaa uudelleen muotoilemalla laajentaen sen soveltamisalaa siten, että se kattaa kaikki työllisyys- ja sosiaaliturvanäkökohdat. iv) EHTY:n ja EURATOM:in perustamissopimusten energiapoliittiset näkökohdat ja muut energiapolitiikkaa koskevat näkökohdat olisi yhdistettävä osaksi yhteistä energiapolitiikkaa, helpottaen yleistä yhteistyötä energiahuollon ja ympäristönsuojelun varmistamisessa. v) Maatalouspolitiikan olisi unionin ratkaisevan tärkeänä politiikan alueena tavoiteltava ympäristön kannalta ja sosiaalisesti kestävää maataloutta sekä kestävää alueellista kehitystä. Maatalouspolitiikka olisi integroitava aikaisempaa paremmin elintarvikepolitiikan, maaseudun kehittämisen ja ympäristönäkökohtien kanssa ja se olisi sisällytettävä paremmin osaksi tavallista talousarviomenettelyä. Kansalliset parlamentit eivät juuri voi suoraan valvoa unionin toimivaltaa maatalousalalla, ja Euroopan parlamentin on sen vuoksi voitava suuremmassa määrin ulottaa demokraattinen valvontansa siihen; itse asiassa maatalouden markkina- ja hintapolitiikkaa ja siten tilojen tulopolitiikkaa koskeva vastuu on pitkään ollut kansallisten parlamenttien valvonnan ulkopuolella. Perustamissopimuksen 39 artiklassa määrättyjä yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteita olisi tarkistettava siten, että niihin sisällytettäisiin erityisesti käsite «maaseudun kehittäminen». vi) Toimivaltaa kalatalousalalla on käsiteltävä erillään maatalousalan toimivallasta. Viimeaikaisten ongelmien vuoksi yhteistä kalastuspolitiikkaa olisi tarkistettava uudelleen yhteisen politiikan perustana olevien periaatteiden mukaisesti eli ottamalla huomioon suojelun ja suhteellisen vakauden. vii) Nykyisiä perustamissopimuksen ympäristöpolitiikkaa koskevia artikloita olisi vahvistettava ja yksinkertaistettava siten, että ympäristönsuojelusta ja eläinten hyvinvoinnin huolehtimisesta sekä lajien suojelusta tulee yksi Euroopan unionin perusperiaatteista ja ne ovat todella täysin integroituneet aikaisempaa paremmin EU:n muihin politiikan lohkoihin. Sopimuksen 3 artiklassa on määriteltävä ympäristönsuojelu unionin tavoitteeksi. viii) Kuluttajien oikeuksien ja etujen suojelua on vahvistettava luomalla pohja todelliselle kuluttajapolitiikalle. ix) Sopimuksen liikennettä koskevassa osassa pitäisi määritellä yhdennetty yhteinen liikennepolitiikka, mukaan lukien toimivaltuudet lentoliikenteen valvonnassa. x) Eurooppaa koskevasta matkailusta pitäisi muodostaa erillinen ja selvä yhteinen politiikka, jolla on erillinen oikeudellinen perusta ja oma luku tarkistetussa perustamissopimuksessa. xi) Julkisia palveluja koskevien määräysten asemaa EU:n politiikassa olisi vahvistettava uusilla artikloilla, joissa määritellään «yleisten palvelujen» käsite ja soveltamisala, taaten kaikille kansalaisille oikeus päästä osallisiksi yleisistä taloudellisista palveluista, ja «tilapäisillä» määräyksillä ottaen huomioon julkispalvelujen yritysten erityisluonteen. xii) Kasvatusta, ammatillista koulutusta ja nuorisoa koskevaa kappaletta olisi painotettava huomion kiinnittämiseksi lasten ja nuorten oikeuksiin ja heitä kiinnostaviin näkökohtiin ja sen varmistamiseksi, että otetaan huomioon nykyisistä politiikoista lapsille ja nuorille ja heidän perheilleen mahdollisesti aiheutuvat vaikutukset. xiii) Taloudellisen ulkosuhteiden olisi oltava unionin yksinomaisen toimivallan alainen. 11. Euroopan kulttuuri-identiteetti ja monimuotoisuus olisi säilytettävä ja tunnustettava selvästi sen rikkauden merkitys, jonka Euroopan unionin kielten ja kulttuurien kansallinen ja alueellinen monimuotoisuus tuo mukanaan. Kaikki yritykset rajoittaa Euroopan unionin virallisten kielten ja työkielten määrää olisi torjuttava. Ottaen huomioon eurooppalaisen yhteiskunnan monikulttuurisuuden on ilmaistava selvästi, että on välttämätöntä edistää kulttuurien välistä vuoropuhelua, joka pyrkii vahvistamaan keskinäistä ymmärtämystä ja suvaitsevuutta. Toimivallan selkeyttäminen 12. i) Perustamissopimuksen 3 b artiklassa määrätyt «toissijaisuus-» ja «suhteellisuusperiaatteet» pitäisi säilyttää ja niitä olisi sovellettava asianmukaisesti. ii) Täsmällisen luettelon laatiminen EU:n ja jäsenvaltioiden toimivallasta olisi liian jäykkää ja liian vaikea saavuttaa. Perustamissopimuksen 235 artikla olisi säilytettävä, mutta sitä olisi käytettävä vain viimeisenä keinona ja Euroopan parlamentin hyväksynnän jälkeen. II. UNIONIN TOIMIELIMET Toimielinrakenteen yhtenäisyyden takaaminen 13. On erittäin tärkeää säilyttää yhtenäinen toimielinrakenne ja vahvistaa sitä. A. Institutionaalisen järjestelmän pirstoutuneisuuden lopettaminen 14. i) Nykyiset perustamissopimukset olisi yhdistettävä, - sisällyttämällä EHTY:n ja EURATOM:in perustamissopimusten oleelliset osat yhdistettyyn perustamissopimukseen; - tuomalla ulko- ja turvallisuuspolitiikka (puolustus mukaan lukien) sekä oikeus- ja sisäasiat osaksi yhteisön järjestelmää mutta säilyttäen aiempien «pilarien» erityispiirteet tietyissä asioissa ennalta määrätyn siirtymäkauden ajan. Tämä edellyttää kaikkien perustamissopimuksessa olevien ulkopolitiikkaa koskevien artiklojen yhdistämistä yhteen osastoon; ii) Euroopan unionille olisi annettava erillinen oikeushenkilöasema; B. Joustavuus osana yhtenäisyyttä 15. Ottaen huomioon EU:n kasvavan monimuotoisuuden voidaan tulevaisuudessa hyvinkin tarvita uusia joustavia järjestelyjä, mutta - niiden ei pitäisi heikentää yhtenäistä toimielinrakennetta, yhteisön säännöstöä tai solidaarisuuden sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden periaatteita Euroopan unionissa, - niiden ei pitäisi asettaa kyseenalaiseksi periaatetta kaikkien unionin valtioiden ja kansalaisten tasa-arvoisuudesta perustamissopimukseen nähden, - niiden ei pitäisi johtaa «à la carte -Eurooppaan», 16. Euroopan parlamentti kokonaisuudessaan vastaa niiden unionin politiikkojen valvonnasta, joita rajoitettu määrä jäsenvaltioita harjoittaa tilapäisesti. 17. Jos vuoden 1996 konferenssissa huolimatta siitä, että suurin osa Euroopan unionin jäsenvaltioista ja kansoista on päässyt yhteisymmärrykseen, osoittautuu mahdottomaksi päästä myönteiseen lopputulokseen sen vuoksi, ettei yksimielistä päätöstä saada aikaan, on tarkasteltava mahdollisuutta jatkaa ilman vähemmistöä ja unionin on ehkä laadittava välineet sen mahdollistamiseksi, että jäsenvaltio eroaa tietyin edellytyksin EU:sta. Unionin toimielinten vahvistaminen ja demokratisoiminen 18. Vuoden 1996 hallitusten välisen konferenssin ei pitäisi keskittyä ensisijaisesti siirtämään uutta toimivaltaa EU:n toimielimille, vaan selventämään niiden keskinäisiä suhteita ja saavuttamaan asianmukainen tasapaino niiden välillä. 19. EU:n toimielinten kokoonpanoa on tarkasteltava uudelleen vuoden 1996 konferenssissa, jos Euroopan unionin halutaan hyväksyvän uusia jäsenvaltioita ja jos EU:n toimielinten odotetaan toimivan asianmukaisesti. Jokaisen toimielimen tehokkuuden arviointiperusteet on tasapainotettava siten, että on otettava huomioon sekä suurten että pienten jäsenvaltioiden edut. On sovellettava kunkin jäsenvaltion tasa-arvoisen aseman käsitettä, jolla taataan, että kaikki jäsenvaltiot voivat osallistua unionin päätöksentekoprosessiin tasavertaiselta pohjalta. 20. On huolehdittava naisten edustuksen ja osallistumisen asteittaisesta lisäyksestä kaikilla tasoilla unionin toimielimissä; A. Komissio 21. i) Komission asema ja itsenäisyys olisi vahvistettava uudelleen. Sen aloiteoikeus olisi säilytettävä sovitettuna yhteen perustamissopimuksessa jo määrättyjen mukautusten kanssa. ii) Kustakin jäsenvaltiosta olisi edelleen oltava vähintään yksi komission jäsen. Komission rakenne ja kokoonpano on kuitenkin sopeutettava sen uusiin tehtäviin ja laajentumisen tarpeisiin, jos halutaan säilyttää sen kollegiaalinen vastuu ja tehokkuus. Tämä voitaisiin toteuttaa - lisäämällä puheenjohtajan merkitystä työtavoissa, - komission sisäistä rakennetta muuttamalla. iii) Euroopan parlamentin olisi valittava suoraan komission puheenjohtaja neuvoston esittämän nimiluettelon perusteella. Muut komission jäsenet nimitettäisiin puheenjohtajan ja kansallisten hallitusten sopimuksella, jonka jälkeen parlamentissa suoritetaan lopullinen virkaanasettamisäänestys komissiosta kokonaisuutena. vi) Euroopan parlamentin (kuten neuvoston) olisi voitava pyytää yksittäistä komission jäsentä eroamaan sopimuksen 157 ja 160 artiklan mukaisesti. B. Neuvosto 22. i) Avoimuuden periaate olisi kirjattava perustamissopimukseen selvästi ja olisi luotava yksityiskohtaiset täytäntöönpanojärjestelmät (kun neuvosto toimii lainsäätäjän ominaisuudessa, sen käsittelyjen olisi oltava julkisia ja sen esityslistan sitova). Kansalaisten mahdollisuutta saada tietoa EU-asiakirjoista olisi parannettava merkittävästi. Luonnosten ja esitysten on oltava yleisön nähtävinä heti, kun ne on hyväksytty tai toimitettu toisille elimille, etujärjestöille tai henkilöille, tai kun muut ovat julkaisseet ne kokonaan tai osittain. Kaikki esitettyjä säädöksiä käsittelevät kokoukset on pidettävä julkisesti, ellei päätetä erityisestä ja asianmukaisesti perustellusta poikkeuksesta kahden kolmasosan enemmistöllä. Tällaisista poikkeuksista on tehtävä perusteltu ilmoitus Euroopan parlamentille. Kaikkien asiakirjojen on oltava yleisön nähtävinä, ellei poikkeuksesta päätetä toimivaltaisessa elimessä kahden kolmasosan enemmistöllä. ii) Nykyinen neuvoston ja Eurooppa-neuvoston kuuden kuukauden puheenjohtajuus olisi säilytettävä, mutta olisi saatava aikaan suurempaa joustavuutta. iii) Määräenemmistöäänestyksiä on lisättävä edelleen, jos Euroopan unionin halutaan toimivan tehokkaasti. Yksimielisyys säilyy välttämättömänä tietyillä erityisen arkaluontoisilla alueilla eli sopimuksen tarkistuksen, «perustuslaillisten päätösten» (laajentuminen, omat varat, yhtenäinen vaalijärjestelmä) ja 235 artiklan osalta. Neuvoston äänestysjärjestelmää saatetaan joutua mukauttamaan. Tätä ei pitäisi kuitenkaan tehdä valtioiden ja väestömäärän «kaksinkertaisen» enemmistön perusteella, koska väestö on jo edustettuna parlamentissa. Neuvosto edustaa valtioita. Valtioiden yleisen koon mukaan painettu äänimäärä ei saisi olla ehdottomassa suhteessa väestöön. Joka tapauksessa määräenemmistön saavuttamisen kynnystä olisi alennettava nykyisestä erittäin korkeasta 71 prosentin tasosta. C. Euroopan parlamentti 23. i) Euroopan parlamentin jäsenmäärää ei voi loputtomasti lisätä eikä sen tule olla suurempi kuin 700. Euroopan parlamentin jäsenille olisi laadittava yhteinen perussääntö. ii) Euroopan parlamentin olisi annettava hyväksyntä kaikille Euroopan tuomioistuimen, Euroopan tilintarkastustuomioistuimen, ensimmäisen asteen tuomioistuimen sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän johtokunnan jäsenten nimityksille. iii) Euroopan parlamentilla olisi oltava tasavertainen asema neuvoston kanssa kaikilla EU:n lainsäädäntö- ja talousarviotoimivallan aloilla. iv) Euroopan parlamentin asemaa olisi vahvistettava sellaisilla aloilla, joilla Euroopan tason valvonta on tällä hetkellä riittämätöntä, ja erityisesti yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä sekä oikeus- ja sisäasioissa samoin kuin EMU:un liittyvissä asioissa. v) Tämänhetkiset vääristymät EP:n asemassa suhteessa tuomioistuimeen olisi korjattava antamalla Euroopan parlamentille, kuten muillekin toimielimille, oikeus pyytää tuomioistuimen lausuntoa kansainvälisten sopimusten ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen yhteensopivuudesta, oikeus nostaa kanne (ei ainoastaan säilyttääkseen omat etuoikeutensa) ja oikeus saada tieto tuomioistuimelle toimitetuista ennakkopäätöspyynnöistä ja antaa niistä huomautuksia. vi) Euroopan parlamentin on osallistuttava sen omaa toimipaikkaa koskevaan päätöksentekoon. vii) Komissio olisi velvoitettava vastaamaan parlamentin perustamissopimuksen 138 b artiklan toisen kohdan mukaisesti tekemiin aloitteisiin. 24. Euroopan unioniin liittyvissä kysymyksissä demokraattinen valvonta saavutettaisiin parhaiten Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien kumppanuudella. Kansallisten parlamenttien asemaa pitäisi vahvistaa monin tavoin, kuten vahvistamalla yhteistyötä kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin vastaavien parlamentaaristen valiokuntien välillä ja luomalla mahdollisuudet sille, että kansallisten parlamenttien erityiselimet voivat keskustella tärkeistä Euroopan tason ehdotuksista ministereidensä kanssa ennen neuvoston kokouksia. D. Euroopan tuomioistuin 25. i) Euroopan tuomioistuimella olisi oltava kaikki keinot EU:n lainsäädännön ja EU:n toimielinten välisen tasapainon noudattamisen varmistamiseksi. Sen toimivaltaa olisi myös laajennettava käsittämään yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan sekä oikeus- ja sisäasioihin kuuluvat alat ja Schengenin sopimuksessa tarkoitetut asiat. ii) Olisi luotava joustavammat sisäiset toimintajärjestelyt, jotta tuomioistuin ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voisivat vastata työmääränsä kasvuun ja mahdolliseen laajentumiseen. Tässä yhteydessä käytetään hyväksi uusien valtioiden liittymistä seuranneen tuomareiden määrän kasvun tarjoamia mahdollisuuksia, jotta voidaan perustaa suurempi määrä erikoistuneita oikeussaleja. iii) Euroopan tuomioistuimen tuomareiden ja julkisasiamiesten sekä ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomareiden olisi oltava virassa vain yhden yhdeksän vuoden toimikauden ajan, jota ei voisi uusia. iv) Lopuksi ehtoja, jotka koskevat asioiden viemistä Euroopan tuomioistuimeen, olisi väljennettävä siten, että jokaisella unionin toimielimellä olisi mahdollisuus (173 artiklan kannemahdollisuuden lisäksi) viedä tuomioistuinkäsittelyyn toiminta, jossa se katsoo oikeuksiaan loukatun, koska toinen toimielin tai jäsenvaltio ei ole täyttänyt sopimuksessa määrättyjä velvoitteita. E. Muut 26. Nykyistä Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsenmäärää ei saisi enää lisätä. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenten olisi oltava virassa vain yhden yhdeksän vuoden toimikauden ajan, jota ei voisi uusia. Tilintarkastustuomioistuimella olisi myös oltava asianmukainen asema kaikilla Euroopan unionin toiminta-aloilla. 27. Alueiden komitean jäsenten, joihin viitataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 198 a artiklassa, olisi oltava alueellisen tai paikallisen elimen valittuja jäseniä. Parlamentilla olisi oltava mahdollisuus kuulla komiteaa (kuten myös talous- ja sosiaalikomiteaa) samoin perustein kuin neuvostolla ja komissiolla. 28. Euroopan unionin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden parantamiseksi ja toissijaisuusperiaatetta kunnioittaen alueiden komitean roolia on vahvistettava sitä koskevien politiikkojen suunnittelussa. III. UNIONIN PÄÄTÖKSENTEKOPROSESSI Lainsäädäntötoiminta (säädökset, kansainväliset sopimukset) 29. i) Olisi oltava ainoastaan kolme päätöksentekomenettelyä, yhteis- päätös-, hyväksyntä- ja kuulemismenettely. Nykyinen yhteistoimintamenettely olisi poistettava. ii) Hyväksyntämenettelyn soveltaminen olisi rajoitettava perustamissopimusten tarkistamiseen, kansainvälisiin sopimuksiin, laajentumiseen ja omien varojen mukauttamiseen. iii) Kuulemismenettelyn soveltaminen olisi rajoitettava yhteisen ulkopolitiikan ja turvallisuuden alalla tehtäviin päätöksiin. iv) Kaikilla muilla aloilla olisi sovellettava yhteispäätösmenettelyä. 30. Yhteispäätösmenettelyä olisi myös yksinkertaistettava. Olisi harkittava seuraavia muutoksia: i) Menettely voitaisiin saattaa päätökseen, jos neuvosto ja parlamentti pääsevät sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä. ii) Olisi poistettava vaihe hylkäämisaikomuksen ilmoittamisesta. iii) Olisi otettava käyttöön yksinkertaistettu sovittelumenettely ensimmäisen käsittelyn lopussa. iv) Olisi annettava komissiolle valtuudet ehdottaa ja asettaa äänestykseen molemmissa sovittelukomitean valtuuskunnissa sovitteluratkaisu eri näkökantojen välillä. v) Olisi yhdenmukaistettava lopullisen tekstin hylkäämiseen vaadittavat enemmistöt (sovittelun tuloksista riippumatta). va) Olisi poistettava se mahdollisuus, että neuvosto voi toimia yksipuolisesti (vahvistamalla uudelleen yhteisen kantansa), jos sovittelussa ei päästä sopimukseen. 31. Olisi harkittava vakavasti ajatusta asettaa parlamentille ja neuvostolle yhtäläiset määräajat lainsäädäntöehdotusten ensimmäistä käsittelyä varten; 32. i) Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavien lainsäädäntöehdotusten määrää olisi rajoitettava luomalla tietty säädösten hierarkia. Tähän päästäisiin luomalla uusi täytäntöönpanosäädösten kategoria, joista komissio olisi vastuussa lainsäädäntövallan käyttäjän valtuuttamana. Tämä uusi säädösten hierarkia ei missään tapauksessa rajoittaisi Euroopan parlamentin harjoittamaa lainsäädännöllistä ja poliittista valvontaa. ii) Olemassa olevia «komitologiamenettelyjä» olisi yksinkertaistettava. Täytäntöönpanomenettelyjen yleisvastuu olisi luovutettava komissiolle (joka voisi käyttää apunaan toimenpiteiden valmistelussa neuvoa-antavaa komiteaa, mutta ei toisen ja kolmannen tyypin komiteoita, jotka poistettaisiin). Neuvostolle ja parlamentille olisi annettava tietoja ehdotetuista toimenpiteistä ja molemmilla olisi oltava mahdollisuus hylätä komission päätös ja vaatia joko uusia täytäntöönpanotoimenpiteitä tai täydellistä lainsäädäntömenettelyä. 33. Kansainvälisiä sopimuksia käsittelevät sopimuksen artiklat olisi konsolidoitava ja komission että neuvoston asemaa pitäisi selkeyttää (varsinkin mitä tulee unionin osallistumisjärjestelyihin kansainvälisissä talousjärjestöissä). Euroopan parlamentin demokraattista asemaa ennen neuvotteluprosessia, sen aikana ja sen jälkeen olisi lujitettava siten, että parlamentin hyväksyntä vaadittaisiin kaikkiin kansainvälisiin sopimuksiin, joihin unioni liittyy (rajoittamatta kuitenkaan kansallisten parlamenttien toimivaltaa). Talousarviotoiminta 34. Talousarvioon liittyvää toimintaa olisi muutettava niin, että kunnioitettaisiin seuraavia periaatteita: i) Talousarviota koskeva lainsäädäntö olisi järkiperäistettävä niin, että toisaalta erotettaisiin omia varoja koskevat päätökset ja toisaalta varainhoitoasetus ja talousarviota koskeva kurinalaisuus. Unionin talousarvion olisi oltava ainoa unionin tavoitteiden toteuttamiseen käytettävä talousarvioväline ja sen olisi mahdollistettava nopea reagoiminen poikkeuksellisiin tai ennalta arvaamattomiin olosuhteisiin. ii) Talousarvio olisi yhtenäistettävä: Euroopan unionin talousarvion olisi sisällettävä Euroopan kehitysrahasto, yhteisön otto- ja antolainaus sekä toisen ja kolmannen pilarin sisältämät menot. iii) Monivuotinen rahoitussuunnittelu olisi sisällytettävä Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen niin, että säilytettäisiin talousarvion vuosikohtaisuus. iv) Budjettivallan käyttäjälle olisi annettava vastuu tuloista. Euroopan parlamentin olisi saatava osallistua talousarvion tulopuoleen antamalla sille hyväksyntäoikeus. v) Euroopan keskuspankin tulot (rahanlyöntitulot) olisi katsottava yhteisön omiksi varoiksi. vi) Unionin oman tulojärjestelyn olisi mahdollistettava se, että kansalaiset tietävät tarkasti, mitkä varat myönnetään unionille. Sen olisi heijastettava jäsenvaltioiden taloudellista suorituskykyä ja sen olisi mahdollistettava kokonaisrahoituksen ylärajan vahvistaminen. vii) Pakollisia ja muita kuin pakollisia menoja koskevasta erottelusta olisi luovuttava eli Euroopan parlamentin olisi voitava toimia tasa- arvoisena osapuolena kaikkia menoja koskevissa asioissa. viii) Talousarviomenettelyä olisi yksinkertaistettava, se olisi tehtävä avoimemmaksi ja tehokkaammaksi. Komission alustavien talousarvioesitysten olisi toimittava Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn perustana. Demokraattinen periaate, jonka mukaan Euroopan parlamentti hyväksyy talousarvion lopullisesti, on säilytettävä. Valvontatehtävä 35. Unionin poliittista valvontaa vahvistettaisiin edellisissä kohdissa ehdotettujen toimenpiteiden avulla. 36. Peurstamissopimusta olisi tarkistettava siten, että mahdollistetaan tiukempien toimenpiteiden käyttö petoksien ja EU:n säädöksiin kohdistuvien rikkomusten estämisessä, laajemmat tutkimukset jäsenvaltioissa (esimerkiksi vahvistamalla 138 artiklan c kohtaa) ja varoittavien rankaisutoimenpiteiden ja hallinnollisten pakotteiden määrääminen EU:n tasolla (artiklalla, joka sallii yhdenmukaistamisdirektiivit asiaankuuluvalla rikosoikeuden alueella ja velvoittaa jäsenvaltiot nimenomaan määräämään yhteisön säädösten rikkomuksista tehokkaita, oikeassa suhteessa olevia, yhdenmukaisia ja rikkomuksia ehkäiseviä rangaistuksia). 37. Kun riippumattomille laitoksille ja muille organisaatioille uskotaan Euroopan unionille kuuluvia tehtäviä, niiden olisi suoritettava kyseiset tehtävät siten, että varmistetaan asianmukainen yhteensovittaminen ja valvonta EU:n tasolla. 38. Euroopan investointipankin vastuuta olisi lisättävä (valvonta tilintarkastustuomioistuimen taholta, oikeudellinen valvonta tuomioistuimen taholta, raportointivelvoite parlamentille ja neuvostolle). IV. LAAJENTUMISNÄKYMÄT 39. Parlamentti pidättää oikeuden esittää mitä tahansa ehdotuksia, jotka voivat osoittautua tarpeellisiksi, kun halutaan ottaa paremmin huomioon laajentumisen seuraukset, mukaan lukien laajenemisen varainhoidolliset näkökohdat, ja välttää kilpailu-, yhteistyö- ja solidaarisuusperiaatteiden heikentäminen, jotka ovat aina olleet Euroopan yhdentymisen perustana. 40. Odottaa kiinnostuneena komission kertomusta yhteisten politiikkojen vaikutuksesta jäsenyyttä hakeneissa valtioissa. Kertomuksen pitäisi synnyttää käytännön ehdotuksia välttämättömien mukautusten osalta tai jopa käytännön puitteet kyseisten politiikkojen soveltamiselle näissä valtioissa. V. SEURANTATOIMENPITEET 41. Mietintäryhmävaiheen aikana olisi käytävä mahdollisimman avointa keskustelua, ryhmän olisi tiedotettava säännöllisesti työstään julkisesti ja olisi järjestettävä laaja kuulemistilaisuus vuonna 1996 käsiteltävänä olevista aiheista. 42. Vuoden 1996 konferenssin neuvotteluvaiheessa olisi käytävä avoimempaa keskustelua kuin aikaisempien hallitusten välisten konferenssien yhteydessä ja kansallisten parlamenttien sekä Euroopan parlamentin asemaa olisi vahvistettava: i) Neuvoa-antava parlamenttien konferenssi voisi kokoontua perustamissopimuksen tarkistamista koskevan konferenssin alussa ja lopussa. ii) Jotta varmistetaan vuoden 1996 tarkistamisprosessin avoimuus ja demokraattisuus, mietintäryhmän parlamentin edustajien olisi korostettava tarvetta uudistaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen tarkistamiseen sovellettua menetelmää ratkaisevasti sekä parlamentin täysipainoista osallistumista sekä neuvotteluvaiheeseen että ratifiointiprosessiin. Myös kansallisten parlamenttien osuutta olisi vahvistettava. iii) Toimielinten välisen konferenssin olisi määriteltävä suuntaviivat Euroopan parlamentin osallistumiselle neuvotteluihin. 43. Euroopan parlamentti antaa hyväksyntänsä neuvottelujen tulokselle. 44. Olisi harkittava unionin laajuisen kansanäänestyksen järjestämistä sopimuksen määräysten ratifioimiseksi sillä perusteella, että kysymyksessä on koko Eurooppaan vaikuttava päätös. Toinen mahdollisuus on, että jäsenvaltiot voivat sopia kansallisten kansanäänestysten (tai parlamenttiensa äänestysten) järjestämisestä samaan aikaan tai muutaman päivän sisällä toisistaan. 45. Nykyistä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen N artiklaa olisi uudistettava jotta varmistetaan, että Euroopan parlamentti asetetaan tasavertaiseen asemaan komission kanssa ja sen sallitaan antaa ehdotuksia sopimuksen tarkistamiseksi. Euroopan unionista tehtyä sopimusta olisi tarkistettava siinä tarkoituksessa, että parlamentti ja neuvosto hyväksyisivät yhteisesti tulevat tarkistukset, ennen kuin ne annetaan ratifioitavaksi kansallisille parlamenteille. Sen lisäksi, että neuvoston on välitettävä kaikki Euroopan unionista tehdyn sopimuksen muuttamista koskevat ehdotukset jäsenvaltioiden parlamenteille ja Euroopan parlamentille ratifiointia varten, sen on samanaikaisesti annettava yksi ainut konsolidoitu teksti perustana olevista sopimuksista. o o o o o Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, mietintäryhmän jäsenille, jäsenvaltioiden hallituksille ja parlamenteille.