Direktiivillä (EU) 2016/2341 otettiin ensimmäinen askel kohti rahoituspalvelujen tiedonantokehystä, jossa ESG-tekijät otetaan tarkemmin huomioon. Osakkeenomistajien pitkäaikaista vaikuttamista koskevalla direktiivillä (EU) 2017/828 lisätään yhteisösijoittajien ja varainhoitajien avoimuusvelvoitteita ja vaaditaan niitä laatimaan ja julkaisemaan vaikuttamisstrategiat, joissa on kuvaus siitä, miten ne valvovat sijoituskohteena olevia yrityksiä muun kuin taloudellisen tuloksen sekä ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallinnointi- ja ohjausjärjestelmään liittyvien tekijöiden osalta, ja julkaisemaan vuosittain tietoja vaikuttamispolitiikkansa täytäntöönpanosta. Tästä huolimatta ei ole edelleenkään riittävästi tietoa siitä, miten yhteisösijoittajat, varainhoitajat ja rahoitusneuvojat huomioivat kestävyysriskit sijoituksia koskevassa päätöksenteossaan tai neuvontamenettelyissään. Tämän seurauksena niiden asiakkaat eivät saa kaikkia tietoja, joita perustellut sijoituspäätökset ja -suositukset edellyttävät. Lisäksi yritysten, joihin sovelletaan tietyiltä suurilta yrityksiltä ja konserneilta edellytettävien muiden kuin taloudellisten tietojen ja monimuotoisuutta koskevien tietojen julkistamista koskevaa direktiiviä 2014/95/EU, jolla muutetaan tietyntyyppisten yritysten vuositilinpäätöksistä, konsernitilinpäätöksistä ja niihin liittyvistä kertomuksista annettua direktiiviä 2013/34/EU, on laadittava yritystensä toiminnan kehityksestä, tuloksesta, asemasta ja vaikutuksesta muita kuin taloudellisia tietoja koskevia selvityksiä, joissa käsitellään muun muassa ympäristöön, yhteiskuntaan ja työntekijöihin liittyviä seikkoja.

Komissio perusti joulukuussa 2016 korkean tason asiantuntijaryhmän laatimaan kattavan ja kokonaisvaltaisen kestävää rahoitusta koskevan EU:n strategian. Ryhmän raportissa, joka julkaistiin 31. tammikuuta 2018, esitetään kokonaisvaltainen visio kestävästä eurooppalaisesta rahoituksesta, ja siinä edellytetään Euroopan rahoitusjärjestelmältä kahta asiaa. Ensinnäkin rahoituksen vaikutusta kestävään ja osallistavaan kasvuun on lisättävä. Toiseksi rahoitusvakautta on lujitettava sisällyttämällä ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintotapaan liittyvät tekijät sijoituspäätösten tekoon. Seurantatoimena komissio julkaisi 7. maaliskuuta 2018 kestävän kasvun rahoitusta koskevan toimintasuunnitelman.

Vuonna 2016 annetussa komission tiedonannossa seuraavista toimista Euroopan kestävän tulevaisuuden varmistamiseksi Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen toimintaohjelman (Agenda 2030) kestävän kehityksen tavoitteet sisällytetään eurooppalaiseen toimintakehykseen, jotta varmistetaan, että ne ovat jo lähtökohtaisesti osa kaikkia EU:n toimia ja poliittisia aloitteita EU:ssa ja koko maailmassa. EU on täysin sitoutunut saavuttamaan vuoden 2030 ilmasto- ja energiatavoitteensa ja ottamaan kestävän kehityksen osaksi politiikkojaan, kuten Jean-Claude Juncker ilmoitti vuonna 2014 Euroopan komission poliittisissa suuntaviivoissa. Sen vuoksi EU:n ilmastotavoitteet liittyvät moniin Euroopan komission poliittisiin prioriteettialoihin vuosina 2014–2020, ja niillä pannaan täytäntöön kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelmaa. Tällaisia toimia ovat muun muassa Euroopan investointiohjelma, kiertotalouspaketti, energiaunionipaketti, EU:n biotalousstrategian tarkistus, pääomamarkkinaunioni ja EU:n talousarvio vuosiksi 2014–2020, mukaan lukien koheesiorahasto ja tutkimushankkeet. Lisäksi komissio on perustanut sidosryhmäfoorumin kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanon seuraamiseksi ja parhaiden käytäntöjen vaihtamiseksi.

EU on sitoutunut edistämään kehitystä, joka vastaa nykypäivän tarpeisiin vaarantamatta tulevien sukupolvien mahdollisuutta vastata omiin tarpeisiinsa. Kestävyys on jo pitkään ollut Eurooppa-hankkeen ytimessä. EU:n perussopimuksissa tunnustetaan sen sosiaalinen ja ympäristöulottuvuus ja se, että niitä ei voi erottaa toisistaan.

Tämän ehdotuksen liitteenä olevassa vaikutustenarviointiraportissa todetaan, että direktiivissä 2009/65/EY, direktiivissä 2009/138/EY, direktiivissä 2011/61/EU, direktiivissä 2014/65/EU, direktiivissä (EU) 2016/97, direktiivissä (EU) 2016/2341, asetuksessa (EU) No 345/2013 ja asetuksessa (EU) No 346/2013 ei nimenomaisesti edellytetä kestävyyden huomioon ottamista ja sitä koskevien tietojen antamista. Tällä ehdotuksella pyritään vähentämään kustannuksia, joita lopullisille sijoittajille aiheutuu kestäviä sijoituksia koskevan tiedon hakemisesta.

Rahastonhoitajien toiminnan aloittamista säännellään direktiivillä 2009/65/EY, direktiivillä 2011/61/EU, asetuksella (EU) N:o 345/2013 ja asetuksella (EU) N:o 346/2013. Ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminnan aloittamista säännellään direktiivillä (EU) 2016/2341, vakuutusyritysten direktiivillä 2009/138/EY, salkunhoitajien direktiivillä 2014/65/EU ja rahoitusneuvojien direktiivillä 2014/65/EU ja direktiivillä (EU) 2016/97. Mainittuihin finanssimarkkinatoimijoihin ja rahoitusneuvojiin tullaan edelleen soveltamaan kyseisiä kehyksiä, ja niissä vahvistettuja tiedonantovaatimuksia täydennetään tämän uuden asetuksen vaatimuksilla.

Vaikutustenarviointiraportissa todettiin, että jäsenvaltioiden ja rahoituspalvelusektoreiden välillä on suuria eroja. Lisäksi rinnalla kehittyy kaupallisiin prioriteetteihin perustuvia markkinaperusteisia käytäntöjä, jotka tuottavat eriäviä tuloksia ja aiheuttavat siten tarpeetonta markkinoiden pirstoutumista. Erilaiset tiedonantovaatimukset ja markkinaperusteiset käytännöt vaikeuttavat suuresti eri rahoitustuotteiden ja -palvelujen vertailua, luovat epätasapuoliset edellytykset eri rahoitustuotteille ja -palveluille, tuottajille sekä jakelukanaville ja muodostavat esteitä sisämarkkinoiden toiminnalle. Tällaiset erot voivat myös hämmentää lopullisia sijoittajia ja vääristää niiden sijoituspäätöksiä sekä vähentää mahdollisuuksia kestäviin sijoituksiin. Erilaiset vaatimukset ja toimintatavat rajoittavat perusvapauksia, ja niillä on siten suora vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan. Koska finanssimarkkinatoimijat ovat kantava voima, jäsenvaltiot toteuttavat todennäköisesti toisistaan poikkeavia kansallisia toimenpiteitä Pariisin ilmastosopimuksen noudattamiseksi lisätäkseen kestäviä sijoituksia. Tällaiset toisistaan poikkeavat toimenpiteet voivat kuitenkin luoda esteitä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja haitata finanssimarkkinatoimijoiden toimintaa. Tietojen antamista koskevilla säännöillä ei säännellä finanssimarkkinatoimijoiden ja rahoitusneuvojien markkinoille pääsyä vaan ohjataan niiden toimintatapaa. Säännöillä pyritään varmistamaan sisämarkkinoiden asianmukainen ja turvallinen toiminta, turvaamaan finanssimarkkinatoimijoiden ja rahoitusneuvojien välinen kilpailu ja säilyttämään innovoinnin kannustimet. Sen vuoksi asianmukainen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 114 artikla.

Tämä ehdotus on osa laajempaa EU:n pakettia, jolla pyritään toteuttamaan EU:n ilmastoagendaa ja kestävän kehityksen toimintaohjelmaa ja myötävaikuttamaan vuosille 2014–2020 asetettuihin unionin energia- ja ilmastotavoitteisiin, joita ovat esimerkiksi puhtaan ilman politiikka, kiertotalouspaketti, energiaunionistrategia mukaan lukien puhdasta energiaa kaikille eurooppalaisille -säädöspaketti ja EU:n strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi. Toisin kuin muissa EU:n aloitteissa tässä aloitteessa keskitytään yksinomaan yksityisen sektorin rahoituskysymyksiin. Se on johdonmukainen Euroopan finanssivalvontajärjestelmän uudelleentarkastelun kanssa, jossa on määrä tehdä muutoksia Euroopan pankkiviranomaisen, Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen perustamista koskeviin asetuksiin, jotta nämä viranomaiset ottaisivat tehtäviään suorittaessaan huomioon ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintotapaan liittyvät riskit. Näin siinä varmistetaan, että finanssimarkkinoiden toiminta on entistä johdonmukaisempaa kestävien tavoitteiden kanssa. Komission ehdotuksessa yleiseurooppalaisesta yksilöllisestä eläketuotteesta (PEPP) edellytetään tietojen antamista ESG-tekijöistä.

Ilmastonmuutoksen ja luonnonvarojen ehtymisen katastrofaaliset ja ennalta arvaamattomat seuraukset koettelevat Eurooppaa enenevissä määrin. Sen vuoksi kestävämpi talouskasvu – siirtyminen vähähiiliseen ja resurssitehokkaampaan kiertotalouteen ja avoimempaan pitkän aikavälin ajattelutapaan ja suunnitteluun varmistaen samalla rahoitusvakaus – on keskeinen tekijä unionin talouden pitkän aikavälin kilpailukyvyn varmistamisessa. Koska rahoitusjärjestelmän merkitys on tässä yhteydessä huomattava, yksityistä pääomaa on ohjattava kestävämpiin sijoituksiin. Tämä ajattelutapa on keskeisessä asemassa EU:n pääomamarkkinaunionihankkeessa.

Tällä ehdotuksella täydennetään asiaa koskevan lainsäädännön jo olemassa olevia säännöksiä uusilla lisävaatimuksilla. Uudet säännökset ovat johdonmukaisia kyseisen politiikan alalla voimassa olevien säännösten tavoitteiden kanssa, etenkin direktiivin 2009/65/EY, direktiivin 2009/138/EY, direktiivin 2011/61/EU, direktiivin 2014/65/EU, direktiivin (EU) 2016/97, direktiivin (EU) 2016/2341, asetuksen (EU) N:o 345/2013, asetuksen (EU) N:o 346/2013 ja asetuksen (EU) 2015/760 säännösten kanssa. Ehdotuksessa sovitetaan yhteen eri lainsäädäntökehysten säännöt ja turvataan niiden johdonmukaisuus.

Komissio myös haastatteli sidosryhmiä kohdennetusti (tammikuu–helmikuu 2018) eli se haastatteli keskisuuria/suuria varainhoitajia ja yhteisösijoittajia (vakuutusyritykset ja eläkerahastot), jotka ovat jo sisällyttäneet ESG-tekijöitä sijoituksia koskevaan päätöksentekoonsa ja/tai jotka tarjoavat sosiaalisesti vastuullisia sijoitustuotteita. Haastatteluja tehtiin 23 yhteisössä, ja niissä käytettiin kyselylomakkeita. Suurin osa haastatelluista yhteisöistä oli sitä mieltä, että on tarpeen selkeyttää EU:n tasolla, kuuluuko EGS-riskien arvioiminen ja tarvittaessa niiden huomioon ottaminen yhteisösijoittajien ja varainhoitajien velvoitteisiin. Haastatellut yhteisöt antoivat lisätietoa eri osa-alueista, kuten sijoitusstrategiasta, riskinhallinnasta, hallintotoimista (esimerkiksi ESG-erityiskomitea, ESG-kysymyksistä vastaava hallituksen jäsen, ESG:hen liittyvät sisäiset valvontaprosessit), sitoutuneisuudesta sijoituskohteisiin nähden ja äänestyskäytännöistä. Jotkin yhteisöt mainitsivat myös, että niillä on käytössä erillisiä ESG-toimintatapoja, että niiden on raportoitava ESG-komitealle ja hallitukselle ja että niiden palkitsemisjärjestelmät ovat ESG:n mukaisia. Varainhoitajat totesivat, että ESG-tekijöiden huomioon ottamisen hyötyjä ovat positiiviset vaikutukset taloudelliseen tulokseen (etenkin pitkällä aikavälillä), niiden hoitaman salkun riski/tuotto-suhteen parantuminen, ESG-tekijöiden huomioon ottamisen tuoma maineen parantuminen ja uusien asiakkaiden saaminen. Vakuutuksenantajat ja eläkelaitokset totesivat, että kysyntä sijoittajien keskuudessa on kasvanut. Useimmat haastatelluista yhteisöistä julkaisevat ESG-tietoja yhteisön tasolla ja vuosikertomuksissa/määräaikaiskatsauksissa, kun taas jotkin antavat asiakaskohtaisesti tietoja, jotka eivät ole julkisia. Jotkin yhteisöt ovat alkaneet julkaista ESG-tietoja tuotetasolla.

Tähän ehdotukseen sisältyy säännöksiä, joilla puututaan koordinoidusti sijoittajansuojaa koskevien toimenpiteiden puutteisiin ja lisätään lopullisten sijoittajien oikeusvarmuutta. Kestävyysriskien huomioon ottamisen ja kestävien sijoitusten tekemisen avoimuuteen liittyviä puutteita ei voida ratkaista ainoastaan muuttamalla direktiiviä 2009/65/EY, direktiiviä 2009/138/EY, direktiiviä 2011/61/EU, direktiiviä 2014/65/EU, direktiiviä (EU) 2016/97, direktiiviä (EU) 2016/2341, asetusta (EU) No 345/2013 ja asetusta (EU) No 346/2013, koska se voisi johtaa epäyhtenäiseen täytäntöönpanoon. Ehdotuksen tavoitteena on lisätä kestävyysriskien huomioon ottamisen ja kestävien sijoitusten tekemisen avoimuutta. Näiden poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi on tarpeen antaa suoraan sovellettava, täysin yhdenmukaistettu asetus, mikä on paras tapa päästä mahdollisimman suureen yhdenmukaisuuteen eri sääntelykehysten välillä ja välttää eroavaisuuksia.

Tällä ehdotuksella edistetään perusoikeuskirjaan sisältyviä oikeuksia. Ehdotuksella on vaikutuksia ympäristönsuojelun korkeaan tasoon (perusoikeuskirjan 37 artikla) ja eri sosiaalisiin oikeuksiin (esimerkiksi perusoikeuskirjan 25 ja 26 artikla) sekä sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen (perusoikeuskirjan 36 artikla), koska sen päätavoitteena on sisällyttää kestävyystekijät yhteisösijoittajien ja varainhoitajien toimintaan ja luoda sijoitusten huomioon ottamista ja niiden vaikutusta reaalitalouteen koskeva tiedonantokehys sekä tarjota oikeanlaisia kannustimia vihreään, vähähiiliseen ja resurssitehokkaaseen talouteen siirtymiseksi.

Asetuksen 9 artiklan mukaan finanssimarkkinatoimijoiden ja rahoitusneuvojien on varmistettava, että niiden markkinointiviestintä ei ole ristiriidassa tämän asetuksen nojalla julkistettavien tietojen kanssa, ellei alakohtaisessa lainsäädännössä, etenkään direktiivissä 2009/65/EY, direktiivissä 2014/65/EU, direktiivissä (EU) 2016/97 ja asetuksessa (EU) N:o 1286/2014, säädetä tiukemmista säännöistä. Asetuksen 9 artiklalla niin ikään annetaan komissiolle valta panna täytäntöön teknisiä standardeja. EPV:n, EVLEV:n ja EAMV:n olisi laadittava yhdessä yhteiskomitean välityksellä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset.

Koska tämänhetkisissä unionin lainsäädännössä asetetuissa tiedonantovaatimuksissa ei edellytetä, että on julkaistava kaikki sellaiset tiedot, jotka lopulliset sijoittajat tarvitsevat saadakseen riittävästi tietoa sijoitustensa kestävyyteen liittyvistä vaikutuksista, 7 artiklassa edellytetään, että finanssimarkkinatoimijat erittelevät määräaikaiskatsauksissa asianmukaisilla kestävyysindikaattoreilla mitatut kestävien sijoitusten vaikutukset. Jos vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat asettavat saataville tietoja saavutetuista positiivisista yhteiskunnallisista tuloksista ja käytetyistä menetelmistä asetuksen (EU) N:o 346/2013 mukaisesti, ne voivat käyttää kyseisiä tietoja 7 artiklan soveltamiseksi. Jos vertailuarvoksi on nimetty tietty indeksi, finanssimarkkinatoimijoiden on myös vertailtava salkun vaikutuksia kyseisen nimetyn indeksin pohjalta verrattuna vaikutuksiin yleisen markkinaindeksin pohjalta ottaen huomioon painotukset, osatekijät ja kestävyysindikaattorit. Kuvaukset olisi lisättävä finanssimarkkinatoimijoiden raportointivelvoitteisiin, joista säädetään direktiivissä 2009/65/EY, direktiivissä 2011/61/EU, direktiivissä (EU) 2016/2341, asetuksessa (EU) N:o 345/2013 ja asetuksessa (EU) N:o 346/2013. Vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden osalta direktiivissä 2009/138/EY ei vahvisteta vakuutusyrityksiä koskevia vuotuisia raportointivelvollisuuksia. Sen vuoksi 7 artiklassa varmistetaan, että tiedot asetetaan saataville vuosittain ja direktiivin 2009/138/EY 185 artiklan 6 kohdan mukaisesti eli kirjallisesti ja kyseisessä direktiivissä määritellyllä virallisella kielellä. Asetuksen 7 artiklassa varmistetaan myös, että salkunhoitoa tarjoavat sijoituspalveluyritykset ilmoittavat tiedot direktiivin 2014/65/EU 25 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuissa määräaikaiskatsauksissa. Näiden tiedonantovaatimusten täyttämiseksi finanssimarkkinatoimijat voivat käyttää direktiivin 2013/34/EU 19 artiklan mukaisesti toimintakertomuksissa annettavia tietoja tai 19 a artiklan mukaisesti muita kuin taloudellisia tietoja koskevissa selvityksissä annettavia tietoja. Annettavien tietojen standardoimiseksi ja järkeistämiseksi tällä artiklalla myös annetaan valta hyväksyä teknisiä sääntelystandardeja. EPV:n, EVLEV:n ja EAMV:n olisi laadittava yhdessä yhteiskomitean välityksellä teknisten sääntelystandardien luonnokset.

Asetuksen 5 artiklassa vahvistetaan kestäviä sijoituksia koskevat avoimuusvaatimukset, joita sovelletaan ennen sopimuksen tekemistä. Finanssimarkkinatoimijoiden on annettava tietoja siitä, miten kestävän sijoituksen tavoitteen saavuttaminen varmistetaan eli onko vertailuarvoksi nimetty tietty indeksi, ja selvitys siitä, miksi vertailuarvon painotukset ja osatekijät poikkeavat yleisestä markkinaindeksistä. Jos vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajat julkistavat tietoja tietyn rahaston tavoittelemista positiivisista yhteiskunnallisista vaikutuksista asetuksen (EU) N:o 346/2013 mukaisilla menetelmillä, ne voivat käyttää kyseisiä tietoja 5 artiklan soveltamiseksi. Asetuksen 5 artiklassa vahvistetaan erityiset tiedonantovaatimukset sellaisten rahoitustuotteiden osalta, joiden tavoitteena on hiilipäästöjen vähentäminen. Ennen sopimuksen tekemistä annettavien tietojen standardoimiseksi ja järkeistämiseksi tällä artiklalla annetaan komissiolle valta hyväksyä teknisiä sääntelystandardeja. Euroopan pankkiviranomaisen, jäljempänä ’EPV’, Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen, jäljempänä ’EVLEV’, ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen, jäljempänä ’EAMV’, olisi laadittava yhdessä Euroopan valvontaviranomaisten yhteiskomitean välityksellä teknisten sääntelystandardien luonnokset.

Asetuksen 4 artiklassa säädetään, että finanssimarkkinatoimijoiden on sisällytettävä ennen sopimuksen tekemistä annettaviin tietoihin tiedot siitä, miten finanssimarkkinatoimijat ja rahoitusneuvojat ottavat kestävyysriskit huomioon. Tämä täydentää sitä, mitä sovellettavissa alakohtaisissa säännöissä jo edellytetään (direktiivi 2009/65/EY, direktiivi 2009/138/EY, direktiivi 2011/61/EU, direktiivi 2014/65/EU, direktiivi (EU) 2016/97, direktiivi (EU) 2016/2341, asetus (EU) N:o 345/2013 ja asetus (EU) N:o 346/2013). Finanssimarkkinatoimijoiden on annettava kuvaus menetelmistä ja ehdoista, joita sovelletaan kestävyysriskien sisällyttämiseen sijoituspäätöksiin, siitä, missä määrin kestävyyteen liittyvien riskien odotetaan vaikuttavan niiden tarjoamien rahoitustuotteiden tuottoon ja siitä, miten finanssimarkkinatoimijoiden palkitsemisjärjestelmissä otetaan huomioon kestävyysriskit ja kestävät sijoitukset. Samat velvoitteet asetetaan neuvontamenettelyihin mukautettuna rahoitusneuvojille.

Asetuksen 2 artiklassa määritellään asetuksessa käytettävät termit ja määritelmät, muun muassa ’finanssimarkkinatoimija’, ’rahoitustuote’ ja ’kestävä sijoitus’. ’Finanssimarkkinatoimijalla’ tarkoitetaan vakuutusmuotoisia sijoitustuotteita saataville asettavaa vakuutusyritystä, vaihtoehtoisen sijoitusrahaston hoitajaa, salkunhoitoa tarjoavaa sijoituspalveluyritystä, ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavaa laitosta, yhteissijoitusyrityksen rahastoyhtiötä, vaatimukset täyttävän riskipääomarahaston hoitajaa tai vaatimukset täyttävän yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneen rahaston hoitajaa. Koska asetuksen (EU) 2015/760 nojalla eurooppalaisia pitkäaikaissijoitusrahastoja voi hallinnoida ainoastaan vaihtoehtoisen sijoitusrahaston hoitaja, eurooppalaisia pitkäaikaissijoitusrahastoja hallinnoivat vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajat kuuluvat finanssimarkkinatoimijan määritelmään ja niiden on siksi täytettävä tämän asetuksen avoimuusvaatimukset eurooppalaisten pitkäaikaissijoitusrahastojen osalta. Jotta ryhmähenkivakuutukset, joissa on sijoitusosioita, voidaan sisällyttää tämän asetuksen soveltamisalaan, tässä asetuksessa vakuutusmuotoisiin sijoitustuotteisiin kuuluvat asetuksen (EU) N:o 1286/2014 4 artiklan 2 kohdassa määritellyt vakuutusmuotoiset sijoitustuotteet sekä ammattimaisille sijoittajien saataville asetettavat vakuutusmuotoiset sijoitustuotteet.

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,

sekä katsovat seuraavaa:

(1)Siirtyminen vähähiiliseen, kestävämpään ja resurssitehokkaaseen kiertotalouteen on keskeinen tekijä unionin talouden pitkän aikavälin kilpailukyvyn varmistamisessa. Pariisin ilmastosopimuksella (COP21), jonka unioni ratifioi 5 päivänä lokakuuta 2016 ja joka tuli voimaan 4 päivänä marraskuuta 2016, pyritään torjumaan ilmastonmuutosta muun muassa varmistamalla, että rahoitusvirrat tukevat vähän kasvihuonekaasupäästöjä tuottavaa ja ilmastonmuutoksen kestävää kehitystä.

(2)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/97, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/2341, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 345/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 346/2013 yhteinen tavoite on helpottaa arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten, jäljempänä ’yhteissijoitusyritykset’, vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajien, jäljempänä ’AIF-rahaston hoitajat’, vakuutusyritysten, sijoituspalveluyritysten, vakuutusedustajien, ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten, jäljempänä ’lisäeläkelaitokset’, vaatimukset täyttävien riskipääomarahastojen hoitajien, jäljempänä ’EuVECA-rahaston hoitajat’, ja vaatimukset täyttävien yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen erikoistuneiden rahastojen hoitajien, jäljempänä ’EuSEF-rahaston hoitajat’, toiminnan aloittamista ja jatkamista. Mainituilla direktiiveillä ja asetuksilla yhdenmukaistetaan lopullisten sijoittajien suojaa ja varmistetaan, että sijoittajien saatavilla on helpommin monenlaisia rahoitustuotteita ja -palveluja, sekä säädetään samalla säännöistä, joiden avulla sijoittajat voivat tehdä tietoon perustuvia sijoituspäätöksiä. Vaikka nämä tavoitteet on suurelta osin saavutettu, tiedottaminen lopullisille sijoittajille kestävyysriskien ja kestävien sijoitustavoitteiden sisällyttämisestä yhteissijoitusyritysten, AIF-rahaston hoitajien, vakuutusyritysten, salkunhoitoa tarjoavien sijoituspalveluyritysten, lisäeläkelaitosten, eläkelaitosten, EuVECA-rahaston hoitajien ja EuSEF-rahaston hoitajien, jäljempänä ’finanssimarkkinatoimijat’, sijoituksiin liittyvään päätöksentekoon ja tiedottaminen lopullisille sijoittajille kestävyysriskien sisällyttämisestä vakuutusmuotoisia sijoitustuotteita koskevaa vakuutusneuvontaa tarjoavien vakuutusedustajien ja vakuutusneuvontaa tarjoavien sijoituspalveluyritysten, jäljempänä ’rahoitusneuvojat’, neuvontamenettelyihin ei ole riittävän kehittynyttä, koska tällaiseen tietojen antamiseen ei vielä sovelleta yhdenmukaistettuja vaatimuksia.

(3)Koska unionissa ei ole yhdenmukaistettuja sääntöjä, jotka koskisivat kestävyyteen liittyvien tietojen antamista lopullisille sijoittajille, on todennäköistä, että kansallisella tasolla otetaan jatkossakin käyttöön erilaisia toimenpiteitä ja eri rahoituspalvelusektoreiden erilaiset toimintatavat jatkuvat. Tällaiset erilaiset toimenpiteet ja toimintatavat aiheuttaisivat edelleen merkittäviä kilpailun vääristymiä, jotka johtuvat tiedonantovaatimusten merkittävistä eroavuuksista. Lisäksi rinnakkain kehittyvät, kaupallisiin prioriteetteihin perustuvat markkinaperusteiset käytännöt, jotka tuottavat eriäviä tuloksia, lisäävät tällä hetkellä markkinoiden pirstaloitumista ja saattavat jopa entisestään heikentää sisämarkkinoiden toimintaa tulevaisuudessa. Erilaiset tiedonantovaatimukset ja markkinaperusteiset käytännöt vaikeuttavat suuresti eri rahoitustuotteiden ja -palvelujen vertailua, luovat epätasapuoliset toimintaedellytykset kyseisten tuotteiden ja palvelujen sekä jakelukanavien välille ja muodostavat esteitä sisämarkkinoiden toiminnalle. Tällaiset erot voivat myös hämmentää lopullisia sijoittajia ja vääristää niiden sijoituspäätöksiä. Pariisin ilmastosopimuksen noudattamiseksi jäsenvaltiot toteuttavat todennäköisesti toisistaan poikkeavia kansallisia toimenpiteitä, jotka voivat luoda esteitä sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja haitata finanssimarkkinatoimijoiden ja rahoitusneuvojien toimintaa. Koska avoimuuteen liittyviä yhdenmukaistettuja sääntöjä ei ole, lopullisten sijoittajien on vaikea verrata tehokkaasti eri jäsenvaltioiden erilaisia rahoitustuotteita ja -palveluja niiden ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintotapaan liittyvien riskien sekä niiden kestävien sijoitustavoitteiden osalta. Sen vuoksi on tarpeen puuttua sisämarkkinoiden toimintaa haittaaviin olemassa oleviin esteisiin ja torjua todennäköisiä uusia esteitä.

(4)Jotta varmistetaan, että tätä asetusta sovelletaan yhdenmukaisesti ja että finanssimarkkinatoimijat soveltavat tässä asetuksessa säädettyjä tiedonantovaatimuksia selvästi ja yhdenmukaisesti, on tarpeen vahvistaa yhdenmukainen ”kestävän sijoituksen” määritelmä.

(5)Finanssimarkkinatoimijoiden ja rahoitusneuvojien palkitsemisjärjestelmien olisi oltava johdonmukaisia kestävyysriskien huomioon ottamisen ja tarvittaessa kestävien sijoitustavoitteiden kanssa, ja ne olisi suunniteltava edistämään pitkän aikavälin kestävää kasvua. Ennen sopimuksen tekemistä annettaviin tietoihin olisi sen vuoksi sisällytettävä tiedot siitä, millä tavalla asianomaisten yhteisöjen palkitsemisjärjestelmät ovat johdonmukaisia kestävyysriskien huomioon ottamisen kanssa ja tarvittaessa linjassa niiden rahoitustuotteiden ja -palvelujen kestävien sijoitustavoitteiden kanssa, joita finanssimarkkinatoimijat asettavat saataville tai joita koskevaa neuvontaa rahoitusneuvojat antavat.

(6)Koska kestävyyden vertailuarvot toimivat vakiovertailupisteinä, joihin nähden kestäviä sijoituksia mitataan, ennen sopimuksen tekemistä annettavissa tiedoissa lopullisille sijoittajille olisi ilmoitettava nimetyn indeksin tarkoituksenmukaisuudesta eli siitä, miten kyseinen indeksi vastaa kestävää sijoitustavoitetta. Finanssimarkkinatoimijoiden olisi ilmoitettava myös syyt nimetyn indeksin painotusten ja osatekijöiden eroihin verrattuna yleiseen markkinaindeksiin. Avoimuuden lisäämiseksi finanssimarkkinatoimijoiden olisi ilmoitettava, mistä nimetyn indeksin ja yleisen markkinaindeksin laskemiseen käytettävät menetelmät on saatavilla, jotta lopullisilla sijoittajilla on tarvittavat tiedot siitä, miten indeksien perustana olevat omaisuuserät on valittu ja painotettu, mitkä omaisuuserät on jätetty ulkopuolelle ja mistä syystä, miten perustana olevien omaisuuserien kestävyyteen liittyviä vaikutuksia on mitattu ja mitä tietolähteitä on käytetty. Annettujen tietojen pitäisi mahdollistaa tehokas vertailu ja auttaa saamaan oikea käsitys kestävyyttä edistävistä sijoituksista. Jos vertailuarvoksi ei ole nimetty indeksiä, finanssimarkkinatoimijoiden olisi selitettävä, miten kestävä sijoitustavoite saavutetaan.

(7)Jos rahoitustuotteen tai -palvelun tavoitteena on vähentää hiilipäästöjä, ennen sopimuksen tekemistä annettavien tietojen olisi sisällettävä tieto siitä, kuinka alhaisia hiilipäästöjä tavoitellaan. Jos saatavilla ei ole unionin tasolla yhdenmukaistettuja hiilipäästöjen vertailuarvoa, annettavissa tiedoissa olisi selitettävä yksityiskohtaisesti, miten tavoitteen jatkuva noudattaminen varmistetaan.

(8)Jotta voidaan parantaa avoimuutta ja antaa lopullisille sijoittajille tarvittavat tiedot, olisi säänneltävä tietojen saantia siitä, miten kestävyysriskit sisällytetään finanssimarkkinatoimijoiden sijoituksia koskevaan päätöksentekoprosessiin ja rahoitusneuvojien neuvontamenettelyihin edellyttämällä, että kyseiset yhteisöt esittävät mainitut tiedot verkkosivustoillaan.

(9)Tämänhetkisissä unionin lainsäädännössä asetetuissa tiedonantovaatimuksissa ei edellytetä, että on annettava kaikki sellaiset tiedot, jotka lopulliset sijoittajat tarvitsevat saadakseen riittävästi tietoa sijoitustensa kestävyyteen liittyvistä vaikutuksista. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa tarkemmat kestäviä sijoituksia koskevat tiedonantovaatimukset. Esimerkiksi rahoitustuotteiden kestävästä kokonaisvaikutuksesta olisi raportoitava säännöllisesti käyttämällä kuhunkin valittuun kestävään sijoitustavoitteeseen soveltuvia indikaattoreita. Jos vertailuarvoksi on nimetty tietty indeksi, mainitut tiedot olisi annettava sekä kyseisen indeksin että yleisen markkinaindeksin osalta vertailun mahdollistamiseksi. Myös nimetyn indeksin ja yleisen markkinaindeksin osatekijöitä koskevat tiedot sekä niiden painotukset olisi ilmoitettava lisätiedon tarjoamiseksi siitä, miten kestävät sijoitustavoitteet saavutetaan. Jos EuSEF-rahaston hoitajat asettavat saataville tietoja tietyn rahaston tavoittelemista positiivisista yhteiskunnallisista vaikutuksista, saavutetuista yhteiskunnallisista kokonaistuloksista ja käytetyistä menetelmistä asetuksen (EU) N:o 346/2013 mukaisesti, ne voivat käyttää kyseisiä tietoja soveltuvin osin tässä asetuksessa tarkoitettujen tietojen antamiseen.

(10)Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2013/34 säädetään avoimuusvelvoitteista, jotka koskevat muiden kuin taloudellisten tietojen raportoinnin ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintotapaan liittyviä näkökohtia. Kyseisissä direktiiveissä edellytetty muoto ja esitystapa eivät kuitenkaan sovellu suoraan finanssimarkkinatoimijoiden ja rahoitusneuvojien käyttöön lopullisten sijoittajien yhteydessä. Finanssimarkkinatoimijoilla ja rahoitusneuvojilla olisi oltava mahdollisuus käyttää tämän asetuksen vaatimusten täyttämiseksi soveltuvin osin direktiivin 2013/34/EU mukaisesti toimintakertomuksissa ja muita kuin taloudellisia tietoja koskevissa selvityksissä annettavia tietoja.

(11)Jotta voidaan varmistaa finanssimarkkinatoimijoiden ja rahoitusneuvojien verkkosivustoilla julkistettavien tietojen luotettavuus, tiedot olisi pidettävä ajan tasalla ja kaikista tarkistamisista ja muutoksista olisi esitettävä selkeä selvitys.

(12)Sen määrittämiseksi, miten lisäeläkelaitokset tekevät sijoituspäätöksensä ja arvioivat riskejä ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintotapaan liittyvien riskien huomioon ottamiseksi, direktiivillä (EU) 2016/2341 olisi siirrettävä komissiolle valta antaa säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Hallintoon ja riskienhallintaan liittyviä sääntöjä sovelletaan jo sijoituspäätöksiin ja riskinarviointeihin, jotta varmistetaan lisäeläkelaitosten toiminnan jatkuvuus ja säännönmukaisuus. Sijoituspäätökset ja keskeisten riskien, mukaan lukien ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintotapaan liittyvät riskit, arviointi olisi tehtävä niin, että varmistetaan jäsenten ja edunsaajien etujen noudattaminen. Lisäeläkelaitosten toiminnoilla ja niiden perustana olevilla menettelyillä olisi varmistettava, että delegoitujen säädösten tavoite saavutetaan. Olisi varmistettava, että delegoidut säädökset ovat tarvittaessa johdonmukaisia direktiivin 2009/65/EY, direktiivin 2009/138/EY ja direktiivin 2011/61/EU nojalla hyväksyttyjen delegoitujen säädösten kanssa. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle olisi toimitettava kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla olisi järjestelmällisesti oltava oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(13)Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 perustetun

Euroopan pankkiviranomaisen, jäljempänä ’EPV’, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1094/2010 perustetun Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen, jäljempänä ’EVLEV’, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 perustetun Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen, jäljempänä ’EAMV’, yhdessä ’Euroopan valvontaviranomaiset’, olisi yhteiskomitean välityksellä laadittava asetuksen (EU) N:o 1093/2010, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10–14 artiklan mukaisesti tekniset sääntelystandardit, joissa täsmennetään sopimuksen tekemistä edeltävissä asiakirjoissa, määräaikaiskatsauksissa ja finanssimarkkinatoimijoiden verkkosivustoilla annettavien kestäviä sijoitustavoitteita koskevien tietojen esitysmuoto ja sisältö. Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä kyseiset tekniset sääntelystandardit.