FI Euroopan unionin virallinen lehti C 434/36

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Taitojen, myös digitaitojen, hankkiminen ja kehittäminen työn uusien muotojen yhteydessä: uudet politiikat sekä muuttuvat roolit ja velvollisuudet”

(puheenjohtajavaltio Viron pyytämä valmisteleva lausunto)

(2017/C 434/06)

Esittelijä: Ulrich SAMM Toinen esittelijä: Indrė VAREIKYTĖ

Lausuntopyyntö neuvoston puheenjohtajavaltio Viro, 17.3.2017 Oikeusperusta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artikla Vastaava erityisjaosto ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” Hyväksyminen erityisjaostossa 19.7.2017 Hyväksyminen täysistunnossa 20.9.2017 Täysistunnon nro 528 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 198/5/16

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Digitalisaatio tulee muuttamaan työelämää merkittävästi. On toimittava nyt, jotta varmistetaan, että tulevaisuudessa on käytettävissä tarvittavat taidot, joiden avulla Eurooppa voi säilyttää kilpailukykynsä ja kykenee luomaan uusia yrityksiä ja uusia työpaikkoja, ihmiset voivat olla koko työuransa ajan integroituneina työmarkkinoille ja kaikkien hyvinvointi on taattu. Digitalisaation ja automaation nopeus tuo mukanaan myös sosiaalisia riskejä, joita on pyrittävä hallitsemaan kaikkien asianomaisten tahojen – sekä päättäjien että työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan – koordinoiduin ponnistuksin.

1.2 Erittäin suuren kapasiteetin laajakaistaverkkojen saatavuuden myötä työtä tehdään tulevaisuudessa yhä moninaisemmissa epätyypillisissä muodoissa, kuten (usealla taholla tehtävänä) osa-aikatyönä, usean eri toimeksisaajan kanssa tehtävänä työnä ja nk. joukkotyönä, jossa työntekijät tarjoavat osaamistaan verkkoalustoilla korkean pätevyys- ja erikoistumistason ammattilaisten verkostona. ETSK korostaa, että epätyypillisen työnteon lisääntyessä sosiaaliturvan tarjoamisen ja (myös ikäihmisten) köyhyyden torjumisen on oltava tärkeällä sijalla.

1.3 ETSK suhtautuu myönteisesti eräiden maiden ammattiliitto- ja kansalaisyhteiskuntalähtöisiin aloitteisiin ohjauksen tarjoamiseksi joukkotyön tekijöille. Tämä on yksittäistapauksissa jo johtanut käytännesääntöjen laatimiseen joukkotyöalustoja varten. ETSK haluaisi, että komissio omaksuu tämän kehityssuunnan ja ryhtyy soveltamaan sitä Euroopan laajuisesti. Yhä kasvavaan tiedon epäsymmetriaan kuluttajien ja yritysten välillä on puututtava esimerkiksi laatimalla vapaiden ammatinharjoittajien eettisiä säännöstöjä.

1.4 Työ on muuttumassa myös tavanomaisissa yrityksissä. Etenkin tietointensiivistä työtä voidaan tehdä yhä rajoittamattomammin, mikä yhtäältä vastaa monien työntekijöiden toivetta joustavuudesta, mutta voi toisaalta johtaa työn intensiivisyyden ja rasitusten lisääntymiseen. Työnteon jakautuminen yhä useampiin eri paikkoihin edellyttää uudenlaisia sosiaalisia taitoja.

1.5 Automaatiolla ja roboteilla tulee olemaan suuri merkitys työn tulevaisuuden kannalta. Ne voivat tulla yksitoikkoisen, raskaan tai vaarallisen työn tilalle, ja yhteistyöhön kykenevät uuden sukupolven robotit voivat avustaa työntekijöitä fyysisesti ja olla erityisen hyödyllisiä fyysisesti toimintarajoitteisille henkilöille. Nykyiset robotit korvaavat lähinnä ruumiillisen työn tekijöitä, mutta vaikutus ulottuu tekoälyn soveltamisen myötä jatkossa myös toimihenkilöammatteihin. Automaation ja robottien käytön avulla voidaan ehkä vakauttaa talous ikääntyvässä yhteiskunnassa.

1.6 Robottien käytön lisääminen työpaikoilla vaikuttaa hyvin moniin työtehtäviin. Kuten ennenkin, yhteiskunnan vaurauden lisääntymisen voidaan odottaa johtavan kasvuun ja uusien työpaikkojen syntymiseen tietyillä aloilla, esimerkiksi kulttuuri-, taide-, matkailu-, sosiaali-, koulutus-, viestintä-, viihde- tai terveydenhuoltoalalla. Tämä kehitys voi kuitenkin olla nopeampaa kuin aikaisemmin ja johtaa vääristymiin, joista on käytävä työmarkkinavuoropuhelua jo varhaisessa vaiheessa.

1.7 Etenkin digitaitojen elinikäisestä oppimisesta tulee välttämätöntä kaikille, mikä vaatii yhä enemmän joustavuutta yksilöiltä, yrityksiltä sekä kaikilta yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiltä. Ihmisten on käytettävä paljon nykyistä enemmän aikaa virallisen koulutuksen lisäksi tulevaan ammatilliseen kouluttautumiseen ja arkioppimiseen, ja niitä olisi tuettava mahdollisimman paljon yhdenmukaisella EU:n laajuisella todistus- ja vaatimustasojärjestelmällä. ETSK onkin jo esittänyt tähän liittyen ajatuksia unionin toimista opintovapaiden suhteen.

1.8 Perusopetuksen pitäisi sisältää nykyistä enemmän interaktiivista digitaalista oppimista. Digitaidot voivat kuitenkin ulottua ohjelmoimista pidemmälle sen tiedostamiseen, mitä hiiren klikkauksen taustalla tapahtuu: järjestelmän, keskinäisten yhteyksien, sosiaalisten vaikutusten sekä yksityisyydensuoja- ja turvallisuuskysymysten ymmärtämiseen.

1.9 Tulevien taitojen olisi vastattava yhteiskunnan tarpeita ja työmarkkinoiden tarpeita. Tähän voidaan päästä ainoastaan työmarkkinaosapuolten sekä julkisten ja yksityisten koulutusjärjestelmien tiiviin yhteistyön avulla. Markkinoiden epävakauden lisääntyminen tuo mukanaan haasteita, sillä yritysten ja työntekijöiden on tulevaisuudessa kyettävä sopeutumaan riittävän nopeasti. Etenkin tämä panee ammattikoulutusjärjestelmät koetukselle.

1.10 Julkisen ja yksityisen sektorin organisaatioiden (koulujen, korkeakoulujen, kauppakamarien, ammattiliittojen, koulutuskeskusten) on järjestettävä ammatillista koulutusta uuden teknologian alalla erityisesti niiden tahojen tarpeisiin, jotka eivät voi itse järjestää sitä. Esimerkkeinä voidaan mainita pk-yritykset, vapaat ammatinharjoittajat ja itsensä työllistävät.

1.11 Pitkän aikavälin kehitykseen, joka saattaa tuoda mukanaan uusia ja ennalta arvaamattomia haasteita, jotka ehkä tekevät tämän päivän taidoista äkkiä tarpeettomia, voidaan varautua parhaiten yleissivistävän koulutuksen avulla. Mitä parempi yleissivistävä koulutus, sitä paremmin olemme valmistautuneita tuntemattomaan. Laaja yleissivistävä koulutus antaa myös parhaat eväät erottaa internetissä oleva luotettava tieto ja kasvaa ihmiseksi, joka ei helposti joudu valeuutisten uhriksi.

1.12 ETSK on hyvillään komission moninaisista merkityksellisistä aloitteista, jotka liittyvät elinikäiseen oppimiseen, digitaitoihin ja työpaikkoihin, uuteen osaamisohjelmaan ja Erasmus+-ohjelmaan. Komission perustamasta hyvien käytäntöjen kokoelmasta voi olla hyötyä viritettäessä EU:n laajuista keskustelua, jonka olisi johdettava suuntaviivojen ja vaatimusten hyväksymiseen hyvien käytäntöjen perusteella. Järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla voi olla ja tulee olemaan tässä tärkeä rooli.

2. Johdanto

2.1 Digitaaliteknologialla on yhä merkittävämpi sija talous- ja yhteiskuntaelämässä. Se on keskeinen tekijä uusien talousmallien (yhteistyö-, toiminnallinen, kierto-, jakamistalous) kehityksessä. Lisäksi globalisaatiolla, muuttoliikkeellä, yhteiskunnan ikääntymisellä, ilmastonmuutoksella ja kestäväpohjaisten ratkaisujen tarpeella tulee olemaan suuri vaikutus yleensä sosiaaliseen ympäristöön ja erityisesti työelämään. Kehittymässä olevia työn uusia muotoja käsitellään tässä valmistelevassa lausunnossa nimenomaan tarvittavien taitojen, myös digitaitojen, sekä uusien politiikkojen ja muuttuvien roolien ja velvollisuuksien näkökulmasta. Samanaikaisesti laadittavassa toisessa ETSK:n valmistelevassa lausunnossa (1) käsitellään työn uusia muotoja ja työmarkkinaosapuolten ja muiden kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden roolia.

2.2 Jotta Eurooppa voi säilyttää kilpailukykynsä ja kykenee luomaan uusia yrityksiä ja uusia työpaikkoja sekä takaamaan kaikkien hyvinvoinnin, on annettava etusija tarvittavien taitojen kehittämiselle. Digitalisaation ja automaation nopeus herättää väestön, erityisesti työntekijöiden, keskuudessa pelkoa ja aiheuttaa yrityksille epävarmuutta, koska asiaan liittyy suuria haasteita. Yhteiskuntamme on vastattava näihin haasteisiin ja sopeuduttava muutoksiin viivytyksettä kaikkien asianomaisten tahojen – sekä julkisen vallan että kansalaisyhteiskunnan – koordinoiduin ponnistuksin. Eurooppa voi nousta maailman kärkeen kehittymällä ajanmukaisesti ja omiin arvoihinsa tukeutuen.

2.3 ETSK on vakuuttunut siitä, että työn tulevaisuuden tulisi olla Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarista (2) käytävien keskustelujen keskeisenä painopisteenä. ETSK on jo käsitellyt eri kysymyksiä lausunnoissaan digitaalisista sisämarkkinoista ja pk-yrityksistä (3), uudesta osaamisohjelmasta (4), eurooppalaisesta gigabittiyhteiskunnasta (5), digitaalisen lukutaidon, osaamisen ja osallisuuden parantamisesta (6) ja aiheesta ”Teollisuus 4.0 ja digitaalinen muutos” (7) sekä tiedonannossaan Erasmus+-ohjelman väliarvioinnista (8).

3. Työn tulevaisuus

3.1 Erittäin suuren kapasiteetin laajakaistaverkot avaavat oven monien erilaisten uusien sovellusten ja toimintaympäristöjen hyödyntämiselle, esimerkkeinä esineiden internet, automaatio, pilvipalvelut, massadatan analysointi ja palveluvoittoiset uudet liiketoimintamallit. Tällaisen kehityksen mukanaan tuomana etuna on, että syrjäisille ja pinnanmuodostuksen takia vaikeasti saavutettavissa oleville alueille voidaan tarjota ammattipalveluja, jotka ovat tänä päivänä suurten taajamien yksinoikeus. Etäkonsultaation, etäseurannan ja etälausuntojen kaltaiset välineet mahdollistavat heikkokuntoisten potilaiden seuraamisen etäyhteyden päästä suoraan kotona ja hyvin pitkälle erikoistuneiden ammattipalvelujen saatavuuden myös pienissä keskuksissa. On tärkeää kiinnittää huomiota siihen, että työn tekemisen tapa muuttuu lähes kaikissa toimijaryhmissä ja ammateissa ja että ennustuksiin tulevien vuosikymmenten kehityksestä liittyy merkittäviä epävarmuustekijöitä. Meidän on sisäistettävä tarve valmistautua tuntemattomaan.

3.2 Yritysten toimintajärjestelyt tulevat eriytymään yhä enemmän. Yhtäältä on tavanomaisia yrityksiä (”suojaa tarjoavia” yrityksiä), joilla on pysyvä henkilöstö ja joille on myös tärkeää tarjota houkutteleva työympäristö (9). Toisaalta on yhä lukuisampia organisaatioltaan vaihtelevia yrityksiä, jotka tukeutuvat yhä enemmän myös nk. joukkotyön tekijöihin ja kykenevät siten reagoimaan markkinoiden muutoksiin hyvin joustavasti. Joukkotyön tekijät tarjoavat osaamistaan verkkoalustoilla korkean pätevyys- ja erikoistumistason ammattilaisten verkostona; mukana saattaa olla myös jonkin verran alemman pätevyystason työntekijöitä. Lisäksi odotetaan kehittyvän erilaisia organisaatiorakenteeltaan sekamuotoisia yrityksiä. Suojaa tarjoavat yritykset voivat esimerkiksi ulkoistaa osan liiketoiminnastaan joukkotyön tekijöille. Yhä kasvavaan tiedon epäsymmetriaan kuluttajien ja yritysten välillä on puututtava esimerkiksi laatimalla vapaiden ammatinharjoittajien eettisiä säännöstöjä.

3.3 Joukkotyön tekijöillä on vapaus tehdä työnsä joustavina aikoina haluamassaan paikassa. He tarjoavat markkinoilla osaamistaan – joskus mikrotehtävien suorittamista – parhaaksi katsomallaan hinnalla. Sosiaaliturvan puuttuminen tämäntyyppisestä itsensä työllistämisestä (”diginomadit”) tuo kuitenkin mukanaan huomattavia riskejä. Yhteiskunnassamme havaittavissa oleva suuntaus, jossa painopiste siirtyy nk. normaalista työllistymisestä nk. epätyypilliseen työntekoon – joka voi olla joukkotyön lisäksi vaikkapa (usealla taholla tehtävää) osa-aikatyötä tai usean eri toimeksisaajan kanssa tehtävää työtä –, panee sosiaaliturvajärjestelmämme ankaralle koetukselle (10). Myös tämäntyyppisen työn kohdalla on sovellettava joustoturvan (11) neljää osatekijää eli 1) joustavia ja luotettavia sopimusjärjestelyjä, 2) kokonaisvaltaista elinikäistä oppimista, 3) aktiivista työmarkkinapolitiikkaa ja 4) moderneja sosiaaliturvajärjestelmiä.

3.4 Työ on muuttumassa myös tavanomaisissa yrityksissä, joilla on pysyvä henkilökunta. Nykyisin on varsin samantekevää, missä tietointensiivisiä työtehtäviä ja tietointensiivistä työtä, kuten teknisen suunnittelun tehtäviä tai tutkimus- ja kehittämishankkeita, suoritetaan. Tämäntyyppistä työtä voidaan tehdä yhä rajoittamattomammin, mikä yhtäältä vastaa monien työntekijöiden toivetta joustavuudesta, mutta voi toisaalta johtaa työn intensiivisyyden ja rasitusten lisääntymiseen. Toivotunlaisesta työ- ja yksityiselämän tasapainosta on tullut yksi oleellinen työnantajan valinnan kriteeri. Yhteiskuntamme on siirtymässä kohti työnteon jakautumista useisiin eri paikkoihin, mikä edellyttää uudenlaisia sosiaalisia taitoja kaikilta työntekijöiltä. Jatkuva tavoitettavissa olo (24/7) voi auttaa yksityiselämän ja työn yhteensovittamisessa, mutta se voi myös olla taakka ja vaarantaa terveyden.

3.5 Automaatiolla ja roboteilla on suuri merkitys työn tulevaisuuden kannalta. Hyödyt ovat ilmeisiä: parempi tuottavuus ja luotettavuus sekä yksitoikkoisen, raskaan tai vaarallisen työn siirtyminen muulla tavoin suoritettavaksi. Yhteistyöhön kykenevät uuden sukupolven robotit voivat avustaa työntekijöitä fyysisesti ja olla erityisen hyödyllisiä fyysisesti toimintarajoitteisille henkilöille. Tekoäly mahdollistaa monimutkaisten työtehtävien automatisoinnin, millä on vaikutuksia ruumiillisen työn lisäksi myös toimihenkilöammatteihin (mm. vakuutusala, rahoituspalvelut, kääntäjät, oikeudellinen neuvonta) (12). Automaation ja robottien käytön avulla voidaan ehkä vakauttaa talous ikääntyvässä yhteiskunnassa.

3.6 Robotit korvaavat alkuvaiheessa ihmistyöntekijöitä, mutta jatkossa voi syntyä uusia työpaikkoja. Julkisuudessa keskustellaan usein siitä, miten monta työpaikkaa tulee häviämään ja miten monta uutta työpaikkaa samanaikaisesti saattaa syntyä. Suuntaus on selvä, mutta määrät vaihtelevat suuresti. Maailman talousfoorumi on esimerkiksi ennustanut, että viidessätoista suurimmassa kehittyneen ja nousevan talouden maassa menetetään vuosina 2015–2020 työmarkkinoiden mullistavien muutosten seurauksena yli 5,1 miljoonaa työpaikkaa, kun tekoäly, robotit, nanoteknologia ja muut sosioekonomiset tekijät korvaavat ihmistyövoiman tarvetta. Samojen teknisten edistysaskeleiden arvellaan toisaalta synnyttävän samaan aikaan 2 miljoonaa uutta työpaikkaa (13). Robotteja käytettäessä tuottavuus tulee kiistatta parantumaan, mikä on hyvä talouden ja yhteiskunnan kannalta, koska tämä kasvattaa bkt:tä. On lähes mahdotonta ennustaa, millä tavoin bkt:n lisäys tullaan hyödyntämään uusien työpaikkojen luomiseksi (14). Aiempien kokemusten perusteella automaatio johtaa kasvuun ja uusien työpaikkojen syntymiseen tietyillä aloilla, esimerkiksi kulttuuri-, taide-, matkailu-, sosiaali-, koulutus-, viestintä-, viihde- tai terveydenhuoltoalalla. Tämän suuntauksen voidaan odottaa jatkuvan, mutta mahdollisesti nopeampana kuin aikaisemmin. Seurauksena voi olla vääristymiä, joista on käytävä työmarkkinavuoropuhelua jo varhaisessa vaiheessa.

3.7 Lisäksi liikenteen digitalisaatio ja robotisaatio muuttavat syvällisesti työn luonnetta ja taitojen kysyntää. ETSK korostaa, että näihin rakenteellisiin muutoksiin on tärkeä vastata edistämällä oikeudenmukaista ja sujuvaa siirtymää sekä täyttämällä osaamisvaje (15).

4. Taitojen ja osaamisen hankkiminen

4.1 Osaaminen on ehdoton ennakkoedellytys tietämyksen muokkaamiselle tuloksiksi, jotka lisäävät hyvinvointiamme. Digiaika tuo kuitenkin mukanaan uusia haasteita. On odotettavissa, että epätyypillisissä työsuhteissa olevien työntekijöiden määrä kasvaa, eivätkä he useinkaan pääse perinteiseen yritysten järjestämään koulutukseen. Tekniset ja sosiaaliset taidot, joihin kuuluu kyky viestiä ja olla vuorovaikutuksessa ihmisten kanssa erilaisissa yhteyksissä ja erilaisten teknisten välineiden avulla, sekä yrittäjyystaidot ja huomion kiinnittäminen yhteiskuntavastuuseen ovat nykyisellään jo välttämättömiä. Useimmat koulutusjärjestelmät eivät silti edelleenkään pysty tarjoamaan niitä, koska järjestelmät on suunniteltu erilaisen aikakauden tarpeisiin. Komitea kehottaa tässäkin yhteydessä jäsenvaltioita lisäämään yhteistyössä EU:n toimielinten ja virastojen sekä eurooppalaisten yritysten kanssa näiden kapasiteettia ja luomaan koulutusalalle ja taitojen kehittämiseen – myös työpaikoilla tapahtuvaan koulutukseen ja uudelleenkoulutukseen – nykyistä innovatiivisempia ratkaisuja, sillä Euroopassa tarvitaan aitoa ajattelutavan muutosta koulutusalan tavoitteisiin ja toimintatapaan sekä ymmärrystä tämän alan paikasta ja roolista yhteiskunnassa (16).

4.2 Digitalisaatio avaa mahdollisuuksia kehittää helppokäyttöisempiä ja räätälöityjä tekniikoita, joiden avulla voidaan tarjota oppijalähtöisempiä oppimispolkuja ja rakentaa oppimisen jatkumoa virallisen, epävirallisen ja arkioppimisen välillä. Digitaalisia ratkaisuja voidaan integroida elinikäisen oppimisen strategioihin, ja ne voivat olla tehokas keino kaventaa saavutuksiin ja mahdollisuuksiin liittyviä eroja. Tämä on kuitenkin hyvin riippuvaista siitä, millä tavoin digitaaliteknologia omaksutaan osaksi oppimisympäristöä ja miten sitä hyödynnetään.

4.3 Jotta oppimiskokemuksia ja -tuloksia voidaan parantaa, koulutusjärjestelmässä on sijoitettava oppija kaiken keskiöön: juuri hänen on ohjattava omaa oppimistaan, kouluttautumistaan ja osaamisensa kehittämistä. Tällä tavoin oppijat saavat edellytykset kehittyä tietämyksen hyödyntämiseen kykeneviksi aktiivisiksi digiajan kansalaisiksi, kun he pystyvät määräämään opiskelumuodon, -paikan, -tahdin ja -ajankohdan omien näkemystensä ja arvojensa mukaisesti ottaen myös huomioon eurooppalaiseen identiteettiin kuuluvat arvot, kuten yhteisvastuun ja erilaisuuden kunnioittamisen. Tuleviin teknologiainvestointeihin on näin ollen kytkettävä kiinteästi investoiminen ihmisiin sekä heidän elinikäisen oppimisen mahdollisuuksiensa lisääminen.

4.4 Tulevien taitojen olisi myös vastattava yhteiskunnan tarpeita ja työmarkkinoiden tarpeita. Tähän voidaan päästä ainoastaan julkisten ja yksityisten oppilaitosten sekä kaikkien muiden asianomaisten eturyhmien, myös työmarkkinaosapuolten ja yritysten, tiiviin yhteistyön avulla. Markkinoiden epävakauden lisääntyminen tuo mukanaan haasteita, sillä yritysten ja työntekijöiden on tulevaisuudessa kyettävä sopeutumaan riittävän nopeasti. ETSK ilmaisi vuonna 2010 (17) kannattavansa työllisyys- ja ammattitaitokysymyksiä käsittelevien Euroopan tason alakohtaisten neuvostojen perustamista. Tällaisia neuvostoja on toistaiseksi perustettu vain kahdella alalla, ja neljätoista niitä koskevaa hanketta on vielä alkuvaiheissaan. ETSK tiedustelee Euroopan komissiolta selitystä siihen, miksi kehitys on ollut näin hidasta ja miksi siihen ei saada tarvittavaa tukea eri aloilta ja kansallisilta instituutioilta.

4.5 Oppijoita tulee ohjata innovatiivisten tietämyksen luomisen tapojen pariin. Tämä edellyttää sosiaalisten, fyysisten, digitaalisten, virtuaalisten ja mobiilipohjaisten oppimisympäristöjen sulauttamista yhteen ja oppimista oppimaan. Asioiden selvittelyyn pohjautuva, hankepohjainen ja ilmiöpohjainen oppiminen, opiskelijoita aktivoiva toiminta sekä yhdessä tapahtuva ja käänteinen oppiminen ovat kaikki esimerkkejä pohdiskelevampaan ja osallistavampaan oppimiseen johtavista toimintatavoista. Yksi mahdollinen tapa kuroa osittain tai kokonaan umpeen teknologisten innovaatioiden ja pedagogiikan välisiä kuiluja on nivoa virallisen, epävirallisen ja arkioppimisen rakenteet nykyistä tehokkaammin toisiinsa.

4.6 Elinikäinen oppiminen on välttämätöntä yhteiskunnalle ja kaikille asiaankuuluville toimijoille. Se alkaa vankalla yleissivistävällä koulutuksella, joka on oleellinen osa uusiin ja ennalta arvaamattomiin haasteisiin valmistautumista pohjustavaa yksilön kehitystä, ja jatkuu hyvin pitkään ammatillisen täydennyskoulutuksen ja arkioppimisen puitteissa. Viimeksi mainittua olisi tuettava yhdenmukaisella EU:n laajuisella todistus- ja vaatimustasojärjestelmällä ja myös asiaankuuluvilla yhteisillä välineillä oppimistulosten vertailukelpoisuuden ja vastaavuuden määrittämiseksi. Oppimisvaatimukset tulevat kasvamaan, mikä vaatii yhä enemmän joustavuutta yksilöiltä, yrityksiltä sekä kaikilta yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiltä. Monialaisuudella tulee siten olemaan yhä suurempi merkitys.

4.7 ETSK toistaa jo aiemmin esittämänsä ehdotuksen (18) siitä, että olisi osoitettava, tarvitaanko unionin tasolla toimenpiteitä eräiden jäsenvaltioiden myönteisten kokemusten levittämiseksi kaikkialle EU:hun.

4.8 Nykyisiä järjestelmiä ei yleisesti ottaen ole mukautettu digitaalisten työmarkkinoiden rakenteeseen, ja näillä epätyypillisen työn merkitys tulee kasvamaan. Nykyiset järjestelmät tavoittavat perinteisissä työsuhteissa olevat työntekijät – jos lainkaan – työpaikoilla järjestettävän koulutuksen kautta. Järjestelmät on saatettava ajan tasalle, jotta kaikki työmarkkinoilla olevat voivat osallistua koulutukseen. EU:ssa on asetettava käyttöön paljon nykyistä enemmän varoja koulutukseen tehtäviin investointeihin, sillä muutoin asianmukaisesta koulutuksesta tulee vain harvojen etuoikeus. Tämä on merkittävä kysymys, sillä vain ihmisillä, joilla on ajanmukaiset taidot, on hyvät mahdollisuudet löytää ihmisarvoinen ja kohtuullisen palkan tarjoava työpaikka.

4.9 Digitaitoja on alettava opettaa mahdollisimman varhaisessa vaiheessa kouluopetusta (19), ja perusopetuksen pitäisi sisältää nykyistä enemmän interaktiivista digitaalista oppimista (20). Digitaidot voivat kuitenkin ulottua ohjelmoimista pidemmälle sen tiedostamiseen, mitä hiiren klikkauksen taustalla tapahtuu: järjestelmän, keskinäisten yhteyksien, sosiaalisten vaikutusten sekä yksityisyydensuoja- ja turvallisuuskysymysten ymmärtämiseen.

4.10 Digitaalisilla välineillä on suuri merkitys opetuksen muuttajana ja tukena, ja ne voivat näin lisätä oppijoiden sitoutuneisuutta ja parantaa tuloksia (21). Koska kouluttajien ja opettajien rooli tulee korostumaan, heidän on mukautettava uudessa opetusympäristössä osaamisensa uusiin lähestymistapoihin, tekniikoihin ja tietämykseen. Kouluttajien laadullisesta valmentamisesta tulee siksi keskeistä samoin kuin heidän asemastaan ammatillisen joustavuuden, palkkauksen, sosiaaliturvan yms. suhteen. ETSK suosittaa EU:ssa onnistuneesti toteutettujen esimerkkien (22) noudattamista laadullisen muutoksen aikaansaamiseksi kaikissa eurooppalaisissa koulutusjärjestelmissä. Komitea kehottaa investoimaan enemmän opettajien ja muiden kouluttajien peruskoulutukseen ja jatkuvaan ammatilliseen kehittämiseen.

4.11 Sen lisäksi, että tuetaan virallisen koulutuksen piirissä toimivien ponnisteluja elinikäisen oppimisen mahdollisuuksien tarjoamiseksi, tulee tukea myös epävirallisen koulutuksen tarjoajia. Heillä on edellytykset saada yhteys vähäosaisiin ja haavoittuvassa asemassa oleviin ryhmiin, ja he pystyvät varmistamaan, että ihmiset saavat mahdollisuuden elinikäiseen oppimiseen, myös mahdollisuuden hankkia validointi digitaalisten, verkkopohjaisten ja avoimien oppimisresurssien ja -työkalujen sekä erilaisten arviointi- ja itsearviointimenetelmien ja kehittävien ja kokoavien menetelmien avulla hankitulle opille.

4.12 Digitaaliteknologialla voidaan parantaa opetus- ja oppimisprosesseja, mutta se voi myös edistää perinteisen kokoavan lähestymistavan täydennykseksi soveltuvien uudenlaisten arviointimenetelmien – mm. itsearvioinnin – kehitystä. Kyse on menetelmistä, joiden avulla arvioinnista tehdään kiinteä osa oppimista hyödyntämällä tekoälyä, koneälyä, oppimisanalytiikkaa ja uusia tapoja linkittää arviointi oppimateriaaleihin. Analyysiteknologian käyttö mahdollistaa nopean palautekierron ja sen myötä reaaliaikaisen arvioinnin, mikä tekee oppimisesta yksilöllisempää.

4.13 Jokaisen tutkimusalan digitalisoituminen luo tarpeen käsitellä yliopistotason tieteellisessä ja tutkimustyössä valtavia määriä tieteellistä dataa. Tarkoitukseen soveltuva (kansallisen ja kansainvälisen tason) infrastruktuuri mahdollistanee tämän datan käytön ja analysoinnin myös etäyhteyksien päästä. Euroopassa suunnitellaan tieteen ja innovoinnin vauhdittamiseksi tarvittavan infrastruktuurin rakentamista, ja tänne tarvitaan vuoteen 2025 mennessä arviolta puoli miljoonaa data-asiantuntijaa (23). Tällaisen data-asiantuntijoiden ydinjoukon muodostaminen vaatii Euroopalta yhteisiä ponnistuksia. Korkean tason koulutus jäsenvaltioissa on tässä tärkeää, ja sen lisäksi on hyödynnettävä EU-tason järjestelyjä, kuten Erasmus+-ohjelmaa ja Marie Skłodowska-Curie -toimia.

5. Julkisen politiikan ja kansalaisyhteiskunnan rooli

5.1 Euroopassa on monia hyviä esimerkkejä siitä, miten digiajan uusien taitovaatimusten kanssa kannattaa menetellä. ETSK on hyvillään komission moninaisista aloitteista, jotka liittyvät elinikäiseen oppimiseen, digitaitoihin ja työpaikkoihin, uuteen osaamisohjelmaan ja Erasmus+-ohjelmaan. Komission perustamasta hyvien käytäntöjen kokoelmasta voi olla hyötyä viritettäessä EU:n laajuista keskustelua hyviin käytäntöihin perustuvien suuntaviivojen ja vaatimusten määrittämiseksi. Järjestäytyneellä kansalaisyhteiskunnalla voi olla ja tulee olemaan tässä tärkeä rooli.

5.2 ETSK haluaa korostaa EU:n virastojen, kuten Eurofoundin ja Cedefopin, erittäin arvostettua työtä. Jos virastot parantaisivat keskinäistä yhteistyötään, voisivat vaikutukset sekä jäsenvaltioiden ja EU:n toimielinten osoittama kiinnostus olla suurempia.

5.3 Järjestelmä, jonka kautta taitoja ja osaamista kehitetään tulevaisuuden töitä silmällä pitäen, on luotava nyt. Se olisi mahdollisuuksien mukaan perustettava taitojen arviointiin ja taitotarpeiden ennakointiin siten, että pitkän aikavälin taitotarpeet kartoitetaan kaikilla tasoilla ja samaan aikaan Euroopan tasolla perustetaan yhä enemmän työllisyys- ja ammattitaitokysymyksiä käsitteleviä alakohtaisia neuvostoja. Tavoitteena on välttää osaamisvajeiden muodostuminen ja osaamisen kohtaanto-ongelmat. Kaikkien sidosryhmien, asianomaiset julkiset ja yksityiset tahot mukaan luettuina, on ryhdyttävä tähän viipymättä.

5.4 Tulee määrittää selkeät roolit virallisen koulutuksen eri tasoille ja nivoa tasot toisiinsa esimerkiksi näin: esikoulussa ruokitaan luovuutta ja mielikuvitusta, kouluopetuksessa yhdistetään luovuuteen vankka perustietämys ja kannustetaan kriittiseen ajatteluun ja tiedon soveltamiseen, ammatillisessa koulutuksessa kartutetaan monialaisia erikoistaitoja ja korkeammilla koulutustasoilla laajennetaan monialaista ammatillista tietämystä ja ajattelua.

5.5 Yritysten työntekijöilleen tarjoama ammatillinen koulutus on hyvin tärkeää. Yritysten, korkeakoulujen ja ammatillisten oppilaitosten yhteistyö on tässä yhteydessä ratkaisevaa. Epävirallista koulutusta tarjoavien eli virallisen järjestelmän ulkopuolista koulutustoimintaa järjestävien organisaatioiden määrä tulee kasvamaan. Kansalaisyhteiskunnan piirissä voitaisiin muodostaa uudentyyppisiä foorumeita osaamisen kehittämistä varten yhteistyössä yksityishenkilöiden, instituutioiden ja intressiryhmien kanssa.

5.6 Pk-yritykset tarvitsevat erityistä tukea ulkopuolisilta tahoilta, sillä niillä on lähtökohtaisesti rajalliset koulutusresurssit – etenkin kun on kyse kehittyvästä uudesta teknologiasta eikä erityisosaamista ole vielä talon sisällä. Koulutusohjelmien järjestämisessä voisivat auttaa esimerkiksi kauppakamarit tai vapaita ammatinharjoittajia edustavat järjestöt yhdessä koulujen, korkeakoulujen ja yksityisten koulutuskeskusten sekä kumppanuusperiaatteella toimivien julkisen ja yksityisen sektorin organisaatioiden kanssa.

5.7 Arkioppimisen merkitys aitona elinikäisen oppimisen prosessina, jossa kukin yksilö oppii taitoja ja kartuttaa tietopääomaansa arjen kokemusten myötä, tulee korostumaan. Tällaisen oppimisen laatua voitaisiin parantaa televisiokanavilla, internetfoorumeilla tai muun median kautta tarjottavien julkisrahoitteisten ohjelmien avulla. Tiettyjen vaatimustasojen asettaminen ja todistukset voisivat auttaa varmistamaan tällaisen oppimisen tulosten mitattavuuden ja vertailukelpoisuuden, etenkin työpaikan vaihdon yhteydessä.

5.8 Koulutuksen kaikki erilaiset muodot huomioon ottaen on tarpeen kehittää arkioppimisen vertailtavuuden ja vastaavuuden määrittämiseksi jo käytettävissä olevia välineitä. Aiempien opintojen, oppimistulosten ja pätevyyksien nykyisiä tunnustamisjärjestelmiä on tarkistettava, jotta niistä saataisiin luotettavia ja kaikkien saatavilla olevia vakiokäytäntöjä ja jotta oppijat saataisiin paremmin tiedostamaan oma kokemuksensa, pätevyytensä ja osaamisensa.

5.9 Sosiaaliturva ja keskitetty sopiminen ovat ongelmallisia kysymyksiä eritoten joukkotyötä tekeville ja epätyypillisessä työsuhteessa oleville. Yhä useampia tällaisia ”diginomadeja” uhkaa köyhyys vanhuuden koitettua. Julkisen politiikan puitteissa on laadittava säännöksiä ongelman ratkaisemiseksi. Näihin kysymyksiin on jo jonkin verran pureuduttu työmarkkinavuoropuheluun liittyvin aloittein. Yksi hyvä esimerkki on Saksan IG Metall -ammattiliiton perustama faircrowdwork.org-internetfoorumi, jossa annetaan opastusta joukkotyön tekijöille. Liitto on kehitellyt yhdessä muiden sidosryhmien kanssa käytännesäännöt joukkotyöalustoja varten. ETSK haluaisi nähdä, että parhaiksi seuloutuneet käytännöt otetaan käyttöön Euroopan laajuisesti.

Bryssel 20. syyskuuta 2017. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Georges DASSIS

(1) ETSK:n lausunto aiheesta ”Työmarkkinaosapuolten ja muiden kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden rooli ja näkymät työn uusien muotojen yhteydessä”, hyväksytty syyskuussa 2017 (ks. tämän virallisen lehden s. 30).

(2) EUVL C 125, 21.4.2017, s. 10.

(3) ETSK:n oma-aloitteinen lausunto aiheesta Digitaaliset sisämarkkinat – suuntauksia ja mahdollisuuksia pk-yrityksille, määrä hyväksyä lokakuussa 2017.

(4) EUVL C 173, 31.5.2017, s. 45.

(5) EUVL C 125, 21.4.2017, s. 51.

(6) EUVL C 318, 29.10.2011, s. 9.

(7) EUVL C 389, 21.10.2016, s. 50.

(8) Erasmus+-ohjelman väliarviointi, hyväksyttiin 31. toukokuuta 2017 (tiedonanto).

(9) Bauer, Wilhelm ym., Arbeitswelten 4.0. Wie wir morgen arbeiten und leben / Working Environments 4.0. How We Will Work and Live Tomorrow, Dieter Spath, ed. Stuttgart, Fraunhofer Verlag, 2012.

(10) EUVL C 303, 19.8.2016, s. 54; EUVL C 13, 15.1.2016, s. 161.

(11) Ks. tiedonanto ”Uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma: Eurooppa tähtää täystyöllisyyteen”, COM(2010) 682 final.

(12) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Tekoäly ja sen vaikutukset (digitaalisia) sisämarkkinoita, tuotantoa, kulutusta, työllisyyttä ja yhteiskuntaa ajatellen”, hyväksytty 31. toukokuuta 2017 (EUVL C 288, 31.8.2017, s. 1).

(13) Maailman talousfoorumi, Employment, Skills and Workforce Strategy for the Fourth Industrial Revolution: The Future of Jobs. Global Challenge Insight Report, tammikuu 2016, s. 13.

(14) EUVL C 181, 21.6.2012, s. 14.

(15) Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Liikenteen digitalisaation ja robotisaation vaikutukset EU:n toimintapolitiikan linjaamiseen”, hyväksytty heinäkuussa 2017 (EUVL C 345, 13.10.2017, s. 52).

(16) EUVL C 173, 31.5.2017, s. 45.

(17) EUVL C 347, 18.12.2010, s. 1.

(18) EUVL C 13, 15.1.2016, s. 161.

(19) EUVL C 451, 16.12.2014, s. 25.

(20) Esimerkiksi Japanissa pelien kehittely kuuluu oppimäärään viiden vuoden iästä lähtien ja Virossa perustason ja visuaalista ohjelmointia opetetaan toiselta luokalta alkaen. Näitä voidaan ehkä käyttää malliesimerkkeinä.

(21) Tekniikan tulevaisuudentutkimuksen laitos, Policy brief on ICT for Learning, Innovation and Creativity, 2008.

(22) Suomen koulutusjärjestelmä ylipäätään, Ørestadin lukio Kööpenhaminassa, Egalia-esikoulu Tukholmassa jne.

(23) Eurooppalaisia avoimen tieteen pilvipalveluja käsittelevä komission korkean tason asiantuntijaryhmä, Realising the European Open Science Cloud, 2016, s. 12.