[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 6.4.2005

KOM(2005) 119 lopullinen

2005/0043 (COD)

2005/0044 (CNS)

Ehdotus:

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013)

Ehdotus:

NEUVOSTON PÄÄTÖS

Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) seitsemännestä ydinalan tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmasta (2007–2011)

(komission esittämät) {SEK(2005) 430}{SEK(2005) 431}

PERUSTELUT

1. Ehdotuksen tausta

Tämän ehdotuksen poliittinen tausta ja tavoitteet esitellään tiedonannossa Eurooppalaisen tutkimusalueen rakentaminen osaamiseen perustuvan kasvun tueksi [1], jonka komissio antaa samanaikaisesti ehdotuksen kanssa.

Osaaminen (knowledge) on keskeisessä asemassa Lissabonin strategiassa ja muodostaa sen kaikkien osatekijöiden perustan. ”Osaamisen kolmion” muodostavat tutkimus ja teknologia yhdessä koulutuksen ja innovoinnin kanssa.

Jotta Eurooppa voisi kehittyä ”maailman kilpailukykyisimmäksi ja dynaamisimmaksi tietoon perustuvaksi taloudeksi” mutta säilyttää samalla ”eurooppalaisen yhteiskuntamallin”, sen on lisättävä tutkimuspanostustaan 3 prosenttiin EU:n kokonaisbruttokansantuotteesta, hyödynnettävä paremmin tutkimusalan kapasiteettiaan sekä kyettävä muuntamaan tutkimustuloksia uusiksi tuotteiksi, prosesseiksi ja palveluiksi.

Euroopan unionin on jäsenvaltioiden ohella ja tiiviissä yhteistyössä niiden kanssa käytettävä oikeudellisia ja taloudellisia välineitään tämän päämäärän saavuttamiseksi, lähtien liikkeelle tutkimuspuiteohjelmasta.

2. Kuulemiset

Komissio on nyt annettavia ehdotuksia laatiessaan ottanut huomioon EU:n muiden toimielinten, erityisesti Euroopan parlamentin, sekä jäsenvaltioiden esittämät näkökannat. Lisäksi se on kuullut laajasti useita muita tahoja, kuten tiedeyhteisöä ja teollisuutta, ja ottanut huomioon näiden esittämät näkemykset.

Ehdotusta on pohjustettu myös tekemällä perusteellinen vaikutusten arviointi. Vaikutusten arviointi perustui eri sidosryhmiltä saatuihin tietoihin, sisäisiin ja ulkopuolisiin arvioihin ja muihin selvityksiin sekä arvovaltaisten eurooppalaisten asiantuntija-arvioijien esittämiin lausuntoihin. Arvioinnissa todettiin, että Euroopalla on vastassaan monia taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä haasteita, joihin tiede ja tekniikka voivat auttaa löytämään vastauksia. Toisaalta havaittiin, että Euroopan tiede- ja teknologiajärjestelmässä on puutteita. Niin ikään todettiin, että EU on kyennyt onnistuneesti tukemaan tutkimusta aiempien puiteohjelmien avulla.

3. OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT

Ehdotus vuosina 2007–2013 toteutettavaksi EY:n puiteohjelmaksi perustuu EY:n perustamissopimuksen XVIII osaston 163–171 artiklaan. Kyseisessä perustamissopimuksen osastossa määrätään EU:n tutkimuspolitiikasta ja sen rahoitusvälineistä, erityisesti monivuotisesta tutkimuspuiteohjelmasta.

Jotta kyettäisiin vankentamaan huippuosaamista ja kohottamaan eurooppalaisen tutkimuksen keskimääräistä tasoa, on perustavan tärkeää edistää, organisoida ja hyödyntää tutkimusyhteistyötä kaikissa sen muodoissa. Tämä käsittää muun muassa yhteistyön yhteisissä hankkeissa ja verkoissa, kansallisten tutkimusohjelmien keskinäisen koordinoinnin, Euroopan tasolla toteutuvan tutkimusryhmien välisen kilpailun sekä laajojen teknologia-aloitteiden yhteisen toteutuksen ja eurooppalaisen ulottuvuuden omaavien ja Euroopan kannalta tärkeiden infrastruktuurien yhteisen kehittämisen.

Kaavailtu toimi on laajuudeltaan suhteutettu 25 valtion EU:n tarpeisiin ja siinä on otettu huomioon tutkimuskustannusten kasvu sekä tarve saada kootuksi yhteen riittävä määrä (”kriittinen massa”) inhimillisiä ja aineellisia voimavaroja ja kyetä vastaamaan esille nouseviin uusiin tutkimustarpeisiin tai sellaisiin tarpeisiin, joihin voidaan vastata tehokkaimmin Euroopan tasolla.

EU:n rahoitustuen vaikutusten maksimoimiseksi seitsemännessä puiteohjelmassa tiivistetään entisestään yhteyksiä sekä kansallisiin toimiin ja politiikkoihin että muihin EU:n toimiin ja rahoituslähteisiin ja pyritään parantamaan eri toimien keskinäistä täydentävyyttä.

4. BUDJETTIVAIKUTUKSET

Budjettivaikutukset sekä tarvittavat henkilöstö- ja hallintoresurssit selostetaan tämän päätöksen liitteenä olevassa rahoitusselvityksessä.

5. Yksinkertaistaminen

Yksi seitsemännen puiteohjelman avainpiirteistä on, että se on toiminnallisesti huomattavasti yksinkertaisempi kuin edeltäjänsä. Suunniteltuja yksinkertaistamiseen tähtääviä toimenpiteitä selostetaan ehdotukseen liittyvässä toteutusta ja hallinnointia koskevassa valmisteluasiakirjassa. Toimenpiteet koskevat koko rahoitussykliä: tarkoituksena on yksinkertaistaa rahoitusjärjestelyjä sekä hallinnollisia ja rahoitusta koskevia sääntöjä ja menettelyjä ja parantaa asiakirjojen luettavuutta ja käyttäjäystävällisyyttä. Komissio aikoo ulkoistaa omalla vastuullaan joidenkin sellaisten toimien hallinnoinnin, joihin liittyy suuri määrä pieniä toimintoja. Toimeenpanoviraston hoidettaviksi annetaan Marie Curie -toimet, pk-yritysten tukitoimet sekä muihin tutkimushankkeisiin, tutkimusyhteistyöhankkeet mukaan luettuina, liittyviä hallinnollisia tehtäviä. Tätä toimintamallia sovelletaan myös Euroopan tutkimusneuvoston toiminnan toteutuksessa.

6. SISÄLTÖ

Seitsemäs puiteohjelma käsittää neljä erityisohjelmaa, jotka vastaavat eurooppalaisen tutkimuspolitiikan neljää päätavoitetta:

- Yhteistyö

Tässä erityisohjelmassa tuetaan kaikentyyppistä tutkimustoimintaa, joka toteutetaan valtioiden rajat ylittävänä yhteistyönä, mukaan luettuina yhteistyöhankkeet ja verkostot sekä tutkimusohjelmien koordinointi. Myös kansainvälinen yhteistyö EU:n ja kolmansien maiden välillä on tämän ohjelman elimellinen osa.

- Ideat

Tarkoituksena on luoda itsenäisesti toimiva Euroopan tutkimusneuvosto, jonka tehtävänä on tukea tutkijalähtöistä ”pioneeritutkimusta” (”frontier research”), jota Euroopan tasolla keskenään kilpailevat yksittäiset tutkimusryhmät tekevät kaikilla tieteen ja teknologian aloilla, mukaan luettuina tekniset tieteet, yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet.

- Ihmiset

Tutkijoiden koulutusta ja urakehitystä tukevia toimia eli ”Marie Curie -toimia” tehostetaan keskittymällä entistä selkeämmin osaamisen ja urakehityksen keskeisiin osatekijöihin ja tiivistämällä yhteyksiä kansallisiin järjestelmiin.

- Valmiudet

Tarkoituksena on tukea eurooppalaisten tutkimus- ja innovointivalmiuksien kannalta keskeisiä osatekijöitä: tutkimusinfrastruktuureja, pk-yrityksiä hyödyttävää tutkimusta, alueellisia tutkimuslähtöisiä klustereita, EU:n ”lähentymisalueiden” täyden tutkimuspotentiaalin vapauttamista, tieteen ja yhteiskunnan suhteisiin liittyvien kysymysten tarkastelua sekä kansainväliseen yhteistyöhön liittyviä ”horisontaalisia” toimia.

Tavoitteena on, että näiden neljän erityisohjelman avulla kyetään luomaan eurooppalaisia osaamiskeskittymiä.

Lisäksi Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) muuta kuin ydinvoimaa koskevia toimia varten on oma erityisohjelmansa.

”Yhteistyö”-ohjelma jaetaan edelleen alaohjelmiksi, joista kukin toimii mahdollisimman itsenäisesti mutta samalla yhtenäisesti ja yhdenmukaisesti suhteessa muihin siten, että yhteisesti kiinnostavia tutkimusaiheita voidaan tarkastella yhdessä useampien eri aihe-alueiden näkökulmista.

”Yhteistyö”-ohjelman yhdeksän aihealuetta ovat:

- Terveys

- Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia

- Tieto- ja viestintätekniikka

- Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat

- Energia

- Ympäristö (mukaan luettuna ilmastonmuutos)

- Liikenne (mukaan luettuna ilmailu)

- Yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet

- Turvallisuus ja avaruus.

2005/0043 (COD)

Ehdotus:

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS

Euroopan yhteisön seitsemännestä tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelmasta (2007–2013)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 166 artiklan 1 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen[2],

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon[3],

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon[4],

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä[5]

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Yhteisön tavoitteena on lujittaa yhteisön teollisuuden tieteellistä ja teknologista perustaa ja varmistaa hyvä kilpailukyky. Tätä varten yhteisö edistää kaikkea tarpeelliseksi katsottavaa tutkimustoimintaa erityisesti tukemalla yrityksiä, pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) mukaan luettuina, tutkimuskeskuksia ja korkeakouluja näiden tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen liittyvässä toiminnassa.

(2) Tutkimuksen keskeinen merkitys kilpailukyvyn ja taloudellisen kasvun varmistajana todettiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa, joka korosti osaamisen ja innovoinnin avainasemaa Euroopan taloudellisen kehityksen ja työllisyyden kasvun kannalta.

(3) Barcelonan Eurooppa-neuvosto asetti Lissabonin strategiaa myötäillen tavoitteeksi Euroopan tutkimusinvestointien määrän kasvattamisen 3 prosenttiin EU:n bruttokansantuotteesta; tästä määrästä kaksi kolmannesta olisi saatava yksityiseltä sektorilta.

(4) Euroopan parlamentti on toistuvasti korostanut tutkimuksen ja teknologian kehittämisen tärkeyttä sekä osaamisen kasvavaa merkitystä taloudellisen kasvun kannalta, viimeksi maaliskuussa 2005 antamissaan suuntaviivoissa, jotka koskevat EU:n tulevaa politiikkaa tutkimuksen tukemisessa[6].

(5) Yhteisön olisi vahvistettava vuosina 2007–2013 toteutettavalle seitsemännelle puiteohjelmalle tieteelliset ja teknologiset tavoitteet, joissa otetaan huomioon kaikkiin yhteisön politiikan osa-alueisiin liittyvät tutkimustarpeet ja joilla on Euroopan teollisuuden, tiedeyhteisön, korkeakoulujen ja muiden asian liittyvien tahojen laaja tuki.

(6) Näiden tavoitteiden olisi rakennuttava niille tuloksille, joita kuudennessa puiteohjelmassa on saavutettu pyrittäessä luomaan eurooppalaista tutkimusaluetta, ja vietävä niitä eteenpäin eurooppalaisen osaamistalouden ja -yhteiskunnan kehittämiseksi. Tavoitteista ovat erityisen tärkeitä seuraavat:

(7) Olisi tuettava kaikenlaajuista valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä kaikkialla EU:ssa.

(8) Tietämyksen eturintamassa tehtävää eurooppalaista tutkimusta olisi kehitettävä entistä dynaamisemmaksi, luovemmaksi ja laadukkaammaksi.

(9) Euroopan inhimillisiä voimavaroja tutkimuksen ja teknologian alalla olisi lisättävä sekä määrällisesti että laadullisesti.

(10) Tutkimus- ja innovointivalmiuksia olisi parannettava kaikkialla Euroopassa, ja olisi huolehdittava siitä, että valmiuksia käytetään optimaalisesti.

(11) Jotta nämä tavoitteet saavutettaisiin, on tarpeen edistää neljäntyyppistä toimintaa: valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä politiikan tarpeiden mukaan määritellyillä aihealueilla (”Yhteistyö”); tutkijalähtöistä tutkimusta, joka perustuu tutkimusyhteisön aloitteisiin (”Ideat”), yksittäisille tutkijoille annettavaa tukea (”Ihmiset”) ja tutkimusvalmiuksien luomista varten annettavaa tukea (”Valmiudet”).

(12) ”Yhteistyö”-osiossa olisi tuettava kaikenlaajuista valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä, joka toteutetaan missä tahansa Euroopan unionin sisällä tai unionin ulkopuolisten osapuolten kanssa tietyillä aihealueilla, jotka sijoittuvat sellaisille osaamisen ja teknologian kehittymisen kannalta keskeisille aloille, joilla on tuettava ja lisättävä tutkimusta, jotta pystyttäisiin vastaamaan Euroopan kohtaamiin sosiaalisiin ja taloudellisiin sekä ympäristöä ja teollisuutta koskeviin haasteisiin.

(13) ”Ideat”-osion toimet olisi toteutettava Euroopan tutkimusneuvoston johdolla; Euroopan tutkimusneuvoston olisi oltava suuressa määrin itsenäinen.

(14) ”Ihmiset”-osion toimilla olisi edistettävä yksittäisten ihmisten ryhtymistä tutkijoiksi, kannustettava eurooppalaisia tutkijoita jäämään Eurooppaan, houkuteltava tutkijoita koko muusta maailmasta Eurooppaan sekä tehtävä Euroopasta kiinnostavampi työskentelypaikka parhaille tutkijoille.

(15) ”Valmiudet”-osion toimilla olisi optimoitava tutkimusinfrastruktuurien käyttö ja kehittäminen, parannettava pk-yritysten innovointivalmiuksia sekä niiden mahdollisuuksia hyödyntää tutkimusta, tuettava alueellisten tutkimuslähtöisten klusterien kehittämistä, vapautettava EU:n lähentymisalueiden ja syrjäisimpien alueiden täysi tutkimuspotentiaali, lähennettävä tiedettä ja yhteiskuntaa keskenään, jotta tiede ja teknologia voitaisiin integroida sopusointuisesti eurooppalaiseen yhteiskuntaan sekä toteutettava kansainvälistä yhteistyötä tukevia horisontaalisia toimia ja toimenpiteitä.

(16) Yhteisen tutkimuskeskuksen olisi tuettava edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamista toteuttamalla suoria toimia sekä antamalla asiakaslähtöistä tukea EU:n politiikkojen toteuttamiselle.

(17) Seitsemäs puiteohjelma täydentää jäsenvaltioissa toteutettavia toimia sekä yhteisön muita toimia, jotka ovat – erityisesti rakennerahastoja, maataloutta, koulutusta, kilpailukykyä, innovointia, teollisuutta, työllisyyttä ja ympäristöä koskevien toimien ohella – tarpeen Lissabonin tavoitteiden saavuttamisen edellyttämien strategisten toimenpiteiden kokonaisuuden kannalta.

(18) Tässä puiteohjelmassa tuettavien innovointiin ja pk-yrityksiin liittyvien toimien olisi täydennettävä toimia, jotka toteutetaan kilpailukykyä ja innovointia koskevan puiteohjelman yhteydessä.

(19) Kun otetaan huomioon yleisesti kannatettu puiteohjelman toimien soveltamisalan laajentaminen, rahoituksen vipuvaikutus kansallisiin ja yksityisiin investointeihin, tarve antaa yhteisölle eväät vastata uusiin tieteellisiin ja teknologisiin haasteisiin, yhteisön toimenpiteiden tärkeä asema Euroopan tutkimusjärjestelmän kehittämisessä tehokkaammaksi ja toimivammaksi sekä aiempia laajemman seitsemännen puiteohjelman merkitys Lissabonin strategian elvyttämisen kannalta, on erittäin tärkeää kaksinkertaistaa EU:n tutkimusbudjetti[7].

(20) Kuudennen puiteohjelman uusien toteutusvälineiden käyttöä koskevan välivaiheen tarkastelun sekä puiteohjelman viisivuotisarvioinnin pohjalta on määritelty uusi lähestymistapa, jonka avulla on määrä saavuttaa EU:n tutkimuspolitiikan poliittiset tavoitteet entistä helpommin, tehokkaammin ja joustavammin. Tätä silmällä pitäen rahoitusjärjestelyjä, joita käytetään – yksin tai yhdistelminä – eri toimien tukemiseksi, olisi oltava entistä vähemmän, ja niiden olisi oltava entistä yksinkertaisempia sekä joustavammin ja vapaammin käytettävissä.

(21) Koska niiden toimien tavoitetta, jotka toteutetaan perustamissopimuksen 163 artiklan mukaisesti eurooppalaisen osaamisyhteiskunnan ja -talouden aikaansaamiseksi, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa jäsenvaltioiden toimin, vaan se voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti seitsemännessä puiteohjelmassa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(22) Seitsemännen puiteohjelman toteuttamiseksi voi olla tarpeen, että toteutetaan lisäohjelmia, joihin osallistuvat vain tietyt jäsenvaltiot, että yhteisö osallistuu useiden jäsenvaltioiden yhdessä käynnistämiin ohjelmiin tai että perustetaan yhteisyrityksiä tai toteutetaan muita järjestelyjä perustamissopimuksen 168, 169 ja 171 artiklan mukaisesti.

(23) Yhteisö on tehnyt useita tutkimuksen alaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia, ja kansainvälistä tutkimusyhteistyötä olisi lujitettava, jotta yhteisö voitaisiin integroida entistä tiiviimmin maailmanlaajuiseen tutkimusyhteisöön.

(24) Seitsemännen puiteohjelman olisi edistettävä kestävää kehitystä ja ympäristönsuojelua.

(25) Tässä puiteohjelmassa tuettavissa tutkimustoimissa olisi noudatettava eettisiä perusperiaatteita, joihin kuuluvat Euroopan unionin perusoikeuskirjaan sisältyvät eettiset perusperiaatteet. Puiteohjelmassa on otettu ja otetaan myös jatkossa huomioon luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän lausunnot.

(26) Seitsemännessä puiteohjelmassa otetaan asianmukaisesti huomioon naisten asema tieteessä ja tutkimuksessa ja pyritään edistämään heidän aktiivista osallistumistaan tutkimukseen.

(27) Tällä säädöksellä vahvistetaan koko ohjelman keston ajaksi rahoituskehys, jota budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta [...] tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen […] kohdan mukaisena ensisijaisena ohjeenaan.

(28) Olisi myös toteutettava asianmukaiset toimenpiteet väärinkäytösten ja petosten estämiseksi sekä ryhdyttävä tarvittaessa toimiin menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärin käytettyjen varojen perimiseksi takaisin Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95[8], komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96[9] sekä Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999[10] mukaisesti.

(29) On tärkeää varmistaa, että seitsemännen puiteohjelman varainhoito on moitteetonta ja että puiteohjelma on toteutukseltaan mahdollisimman tehokas ja käyttäjäystävällinen ja helposti kaikkien osallistujien ulottuvilla,

(30) On tarpeen varmistaa, että noudatetaan Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 1605/2002

(31) sekä yksinkertaistamista ja parempaa sääntelyä koskevia vaatimuksia.

OVAT PÄÄTTÄNEET SEURAAVAA:

1 artikla

Puiteohjelman vahvistaminen

Vahvistetaan yhteisön tutkimusta, teknologian kehittämistä sekä demonstrointia koskeva puiteohjelma, jäljempänä ’seitsemäs puiteohjelma’, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2007 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2013.

2 artikla

Tavoitteet ja toiminnan osa-alueet

1. Seitsemännessä puiteohjelmassa tuetaan 2–5 kohdassa lueteltuja toiminnan osa-alueita. Toiminnan osa-alueiden tavoitteet ja pääpiirteittäinen sisältö määritetään liitteessä I.

2. Yhteistyö: tuetaan kaikenlaajuisia tutkimustoimia, jotka toteutetaan valtioiden rajat ylittävänä yhteistyönä seuraavilla aihealueilla:

3. Terveys

4. Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia

5. Tieto- ja viestintätekniikka

6. Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat

7. Energia

8. Ympäristö (mukaan luettuna ilmastonmuutos)

9. Liikenne (mukaan luettuna ilmailu)

10. Yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet

11. Turvallisuus ja avaruus.

12. Ideat: tuetaan ”tutkijalähtöistä” tutkimusta, jota yksittäiset tutkimusryhmät tekevät kaikilla tutkimusaloilla kilpaillen keskenään Euroopan tasolla.

13. Ihmiset: lisätään sekä määrällisesti että laadullisesti Euroopan inhimillisiä voimavaroja tutkimuksen ja teknologian alalla.

14. Valmiudet: tuetaan eurooppalaisten tutkimus- ja innovointivalmiuksien kannalta keskeisiä osatekijöitä, kuten tutkimusinfrastruktuureja, alueellisia tutkimuslähtöisiä klustereita, EU:n lähentymisalueiden ja syrjäisimpien alueiden tutkimuspotentiaalin kehittämistä täyteen mittaansa, pieniä ja keskisuuria yrityksiä (pk-yrityksiä) hyödyttävää tutkimusta, tieteen ja yhteiskunnan suhteisiin liittyvien kysymysten tarkastelua sekä kansainväliseen yhteistyöhön liittyviä horisontaalisia toimia.

15. Seitsemännessä puiteohjelmassa tuetaan myös Yhteisen tutkimuskeskuksen (YTK) toteuttamia muita kuin ydinalaa koskevia suoria tieteellisiä ja teknisiä toimia, jotka määritellään liitteessä I.

3 artikla

Seitsemäs puiteohjelma toteutetaan erityisohjelmien avulla. Näissä ohjelmissa määritellään täsmälliset tavoitteet sekä toteutusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

4 artikla

Yhteisön kokonaisrahoituksen enimmäismäärä ja ohjelmien osuudet

1. Seitsemättä puiteohjelmaa varten osoitettavan yhteisön kokonaisrahoituksen enimmäismäärä on 72 726 miljoonaa euroa. Määrä jaetaan 2 artiklan 2–6 kohdassa tarkoitettujen toiminnan osa-alueiden ja toimien kesken seuraavasti (milj. euroa).

Yhteistyö | 44 432 |

Ideat | 11 862 |

Ihmiset | 7 129 |

Valmiudet | 7 486 |

Yhteisen tutkimuskeskuksen muut kuin ydinalaan liittyvät toimet | 1 817 |

2. Rahoituksen jakautuminen 1 kohdassa tarkoitettuihin toiminnan osa-alueisiin sisältyvien aihe-alueiden kesken esitetään liitteessä II.

3. Yksityiskohtaiset säännöt yhteisön osallistumiselle tämän puiteohjelman rahoitukseen esitetään liitteessä III.

5 artikla

Yhteisöjen taloudellisten etujen suojaaminen

Tämän päätöksen nojalla rahoitettavissa yhteisön toimissa sovelletaan asetusta (EY, Euratom) N:o 2988/95 ja asetusta (Euratom, EY) N:o 2185/96 kaikkiin yhteisön oikeuden säännöksen tai määräyksen rikkomisiin, ohjelman perusteella asetetun sopimusvelvoitteen rikkomiset mukaan luettuina, jotka johtuvat taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja joiden tuloksena on tai voisi olla perusteettoman menon takia aiheutuva vahinko Euroopan yhteisöjen yleiselle talousarviolle tai niiden hoidossa oleville talousarvioille.

6 artikla

Kaikessa seitsemänteen puiteohjelmaan kuuluvassa tutkimustoiminnassa on noudatettava eettisiä perusperiaatteita.

7 artikla

Seuranta, arviointi ja uudelleentarkastelu

1. Komissio tekee viimeistään vuonna 2010 ulkopuolisten asiantuntijoiden avustuksella tästä puiteohjelmasta ja sen erityisohjelmista väliarvioinnin, jossa tarkastellaan käynnissä olevien tutkimustoimien laatua sekä edistymistä asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa.

2. Puiteohjelman päättymisen jälkeen komissio teettää kahden vuoden kuluessa ohjelman perusteluja, toteutusta ja saavutuksia koskevan ulkopuolisen arvioinnin, jonka suorittavat riippumattomat asiantuntijat.

Komissio toimittaa arvioinnin päätelmät ja niitä koskevat omat huomautuksensa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle.

Tehty Brysselissä […]

Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta

Puhemies Puheenjohtaja

LIITE I

TIETEELLISET JA TEKNOLOGISET TAVOITTEET SEKÄ AIHEALUEIDEN JA TOIMIEN PÄÄPIIRTEET

Seitsemännen puiteohjelman toteutuksella pyritään perustamissopimuksen 163 artiklan mukaisiin yleisiin tavoitteisiin ja edesautetaan eurooppalaisen tutkimusalueen varaan rakentuvan osaamisyhteiskunnan aikaansaamista. Ohjelman tarkoituksena on lujittaa huippuosaamista tieteellisen ja teknologisen tutkimuksen aloilla toteuttamalla yhteistyöhön, ideoihin, ihmisiin ja valmiuksiin keskittyvät neljä ohjelmaa.

I YHTEISTYÖ

Tässä seitsemännen puiteohjelman osiossa tuetaan kaikenlaajuista valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä, joka toteutetaan missä tahansa Euroopan unionin sisällä tai unionin ulkopuolisten osapuolten kanssa. Tukea annetaan tietyille aihealueille, jotka sijoittuvat sellaisille osaamisen ja teknologian kehityksen kannalta keskeisille aloille, joilla on tuettava ja lisättävä tutkimusta, jotta pystyttäisiin vastaamaan Euroopan kohtaamiin sosiaalisiin ja taloudellisiin sekä ympäristöä ja teollisuutta koskeviin haasteisiin.

Koko osiota koskevana yleisenä tavoitteena on edistää kestävää kehitystä.

EU:n toimia toteutetaan seuraavilla yhdeksällä aihe-alueella:

16. Terveys

17. Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia

18. Tieto- ja viestintätekniikka

19. Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat

20. Energia

21. Ympäristö (mukaan luettuna ilmastonmuutos)

22. Liikenne (mukaan luettuna ilmailu)

23. Yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet

24. Turvallisuus ja avaruus.

Aihealueet on määritelty laajasti ja suhteellisen yleisellä tasolla siten, että ne voidaan sovittaa sellaisiin tarpeisiin ja mahdollisuuksiin, joita voi nousta esiin seitsemännen puiteohjelman keston aikana. Kutakin aihealuetta varten on yksilöity toimia, jotka ilmentävät EU:n tuelle määritettyjä yleisiä suuntaviivoja. Toimet on valittu sen perusteella, miten hyvin ne edistävät EU:n tavoitteiden – kuten osaamisyhteiskuntaan siirtymisen, Euroopan tutkimuspotentiaalin hyödyntämisen ja EU:n tason toimenpiteistä saatavan lisäarvon – saavuttamista.

Erityistä huomiota kiinnitetään sellaisiin tieteellisiin painopistealoihin, joiden aiheet sijoittuvat useille eri aihealueille. Tällaisia voivat olla muun muassa meritieteet ja -teknologiat.

Tutkimus- ja teknologia-aiheita, jotka ovat relevantteja useamman kuin yhden aihealueen kannalta, voidaan tarkastella yhteisesti useampien eri aihealueiden näkökulmasta. Näin edistetään monitieteisyyttä.

Erityisesti teollisuuden kannalta tärkeitä tutkimusaiheita valittaessa on nojauduttu muiden lähteiden ohella eurooppalaisten teknologiayhteisöjen tekemään työhön. Teknologiayhteisöjä on perustettu aloilla, joilla Euroopan kilpailukyky, talouskasvu ja hyvinvointi edellyttävät tutkimuksen ja teknologian merkittävää edistymistä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat koonneet teollisuuden johdolla yhteen yksittäisten alojen sidosryhmiä määrittelemään ja toteuttamaan kunkin alan strategisia tutkimuslinjauksia. Tämän puiteohjelman avulla pyritään edistämään näiden strategisten tutkimuslinjausten toteuttamista niissä tapauksissa, joissa niistä saadaan aidosti lisäarvoa Euroopan tasolla.

Yhdeksään aihealueeseen sisältyy myös tutkimusta, joka on tarpeen EU:n politiikan laatimiseksi, toteuttamiseksi ja arvioimiseksi muun muassa terveyden, turvallisuuden, kuluttajansuojan, energiahuollon, ympäristön, kehitysavun, kalastuksen, meriasioiden, maatalouden, eläinten hyvinvoinnin, liikenteen, koulutuksen, työllisyyden, sosiaaliasioiden, koheesion sekä oikeus- ja sisäasioiden aloilla. Niin ikään ne käsittävät esinormatiivista ja normien laadintaan liittyvää tutkimusta, jota tarvitaan standardien laadun ja täytäntöönpanon parantamiseksi.

Edellä mainittujen toimien lisäksi kullakin aihealueella voidaan tukea avoimesti ja joustavasti seuraaviin kahteen tarvetyyppiin liittyvää työtä:

- Esiin nousevat tarpeet: näiden osalta voidaan antaa erityistä tukea spontaaneille tutkimusehdotuksille, joiden tavoitteena on määrittää tai selvittää tarkemmin tietyllä alalla ja/tai useiden eri alojen leikkauskohdassa uusia tieteellisiä ja teknologisia mahdollisuuksia, erityisesti jos niiden avulla voi olla mahdollista saavuttaa merkittäviä läpimurtoja;

- Ennakoimattomat politiikkaan liittyvät tarpeet: tavoitteena on kyetä vastaamaan joustavasti puiteohjelman toteutuksen aikana syntyviin uusiin politiikan tarpeisiin. Tällaisia voivat olla esimerkiksi nopeaa reagointia vaativat ennalta arvaamattomat kehityskulut tai tapahtumat, kuten uudet epidemiat, elintarvikkeiden turvallisuudessa ilmenevät ongelmat tai luonnonkatastrofien edellyttämät toimet.

Kaikilla aihealueilla tuetaan tietämyksen levittämistä ja tutkimustulosten siirtoa muun muassa päätöksentekijöiden käyttöön, jotta tieto EU:ssa tehtävän tutkimuksen tuloksista leviäisi paremmin ja tuloksia hyödynnettäisiin tehokkaammin. Tähän pyritään muun muassa rahoittamalla verkostoitumistoimia, seminaareja ja muita tapahtumia, käyttämällä apuna ulkopuolisia asiantuntijoita sekä ylläpitämällä tiedotus- ja sähköisiä palveluja, erityisesti CORDIS-sivustoa. Innovointia tukevia toimia toteutetaan kilpailukykyä ja innovaatioita koskevassa ohjelmassa. Lisäksi tukea annetaan aloitteille, joiden tavoitteena on saada aikaan tieteellisiä kysymyksiä ja tutkimustuloksia koskevaa vuoropuhelua tiedeyhteisön ulkopuolisen suuren yleisön kanssa. Niin ikään tuetaan tiedeviestinnän ja -kasvatuksen alalla toteutettavia toimia. Toimissa otetaan huomioon eettiset periaatteet sekä sukupuolinäkökohdat.

Tuki valtioiden rajat ylittävälle yhteistyölle toteutetaan kaikilla aihealueilla seuraavien toimintamuotojen avulla:

- tutkimusyhteistyö

- yhteiset teknologia-aloitteet

- tutkimusohjelmien koordinointi

- kansainvälinen yhteistyö.

Tutkimusyhteistyö

EU:n tutkimusrahoitus kohdistetaan suurimmaksi osaksi tutkimusyhteistyöhön. Tavoitteena on saada kaikilla keskeisillä kehittyvän osaamisen aloilla aikaan laadukkaita tutkimushankkeita ja verkostoja, jotka vetävät puoleensa tutkijoita ja investointeja Euroopasta ja koko maailmasta.

Tutkimusyhteistyötä tuetaan erilaisin rahoitusjärjestelyin: rahoitusta voidaan antaa yhteistyöhankkeille, huippuosaamisen verkostoille sekä koordinointi- ja tukitoimille (ks. liite III).

Yhteiset teknologia-aloitteet

Joissakin harvahkoissa tapauksissa TTK-tavoite on niin laaja ja tarvittavien voimavarojen määrä niin suuri, että on perusteltua muodostaa pitkällä aikavälillä toimivia julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppanuuksia yhteisten teknologia-aloitteiden muodossa. Näissä aloitteissa, jotka käynnistetään pääasiassa eurooppalaisten teknologiayhteisöjen työn pohjalta ja jotka kattavat yhden tai muutaman valikoidun osa-alueen tietyn alan tutkimuksesta, yhdistetään yksityisen sektorin investointeja sekä kansallista ja EU:n antamaa julkista rahoitusta, mukaan luettuina tutkimuspuiteohjelmasta annettavat avustukset sekä Euroopan investointipankin lainarahoitus. Yhteisistä teknologia-aloitteista päätetään perustamissopimuksen 171 artiklan nojalla (tähän voi kuulua myös yhteisyrityksen perustaminen) tai perustamissopimuksen 166 artiklan mukaisesti tehtyjen erityisohjelmapäätösten nojalla.

Määritettäessä mahdollisia yhteisiä teknologia-aloitteita sovelletaan tiettyjä perusteita, joita ovat:

- Euroopan tason toimenpiteistä saatava lisäarvo

- tavoitellun päämäärän määrittelyn tarkkuus ja selkeys

- niiden rahoitus- ja muiden resurssien määrä, jotka teollisuus on sitoutunut panostamaan

- taloudelliseen kilpailukykyyn ja kasvuun liittyvien vaikutusten suuruus

- vaikutukset laajempien poliittisten tavoitteiden kannalta

- mahdollisuudet saada kansallista lisätukea sekä lisätä teollisuuden nykyistä tai tulevaa rahoitusta

- vaikeudet saavuttaa tavoitetta nykyisin käytössä olevilla välineillä.

Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, miten hyvin yhteiset teknologia-aloitteet ovat kaiken kaikkiaan sopusoinnussa ja koordinoituja samoilla aloilla toteutettavien kansallisten ohjelmien ja hankkeiden kanssa.

Koordinointi suhteessa muihin kuin yhteisön tutkimusohjelmiin

Tässä toiminnassa käytetään kahta päävälinettä: ERA-NET-järjestelmää sekä yhteisön osallistumista jäsenvaltioiden yhdessä toteuttamiin kansallisiin tutkimusohjelmiin (perustamissopimuksen 169 artikla). Toiminta voi käsittää aiheita, jotka eivät suoraan liity määriteltyihin yhdeksään aihealueeseen, mikäli tällaisista aiheista saadaan riittävästi lisäarvoa EU:n tasolla. Toiminnan avulla pyritään myös lisäämään synergiaa ja keskinäistä täydentävyyttä puiteohjelman sekä valtioiden välisten rakenteiden, kuten EUREKAn tai COSTin[11] puitteissa toteutettujen toimien välillä.

ERA-NET-järjestelmän avulla kehitetään ja lisätään kansallisten ja alueellisten tutkimustoimien koordinointia:

- luomalla julkisrahoitteisia tutkimusohjelmia toteuttaville toimijoille puitteet toimien koordinoinnin tehostamiselle; tähän sisältyy tuki uusien ERA-NET-verkostojen luomiselle sekä jo olemassa olevien ERA-NET-verkostojen toiminnan laajentamiselle ja syventämiselle, joka voi tapahtua esimerkiksi laajentamalla niiden kumppanuuspohjaa sekä avaamalla vastavuoroisesti niiden ohjelmia;

- antamalla EU:n lisärahoitusta niille osallistujille, jotka luovat yhteisen rahaston kansallisten ja alueellisten ohjelmiensa välisiä yhteisiä ehdotuspyyntöjä varten (”ERA-NET-PLUS”).

Yhteisön osallistuminen yhteisesti toteutettaviin kansallisiin tutkimusohjelmiin perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla on erityisen tärkeää laajamittaisessa eurooppalaisessa yhteistyössä, jota jäsenvaltiot, joilla on yhteisiä tarpeita ja/tai intressejä, toteuttavat eri kokoonpanoissa (”vaihtelevan geometrian” periaatteen mukaisesti). Tällaisia 169 artiklan nojalla toteutettavia toimia – joihin voi liittyä yhteistyötä valtioiden välisten ohjelmien kanssa – käynnistetään aloilla, jotka määritetään läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa seuraavia perusteita soveltaen:

- relevanssi EU:n tavoitteiden kannalta

- asetetun tavoitteen määrittelyn selkeys ja tavoitteen relevanssi seitsemännen puiteohjelman tavoitteiden kannalta

- aiemman perustan olemassaolo (olemassa olevat tai kaavaillut kansalliset tutkimusohjelmat)

- Euroopan tasolla saatava lisäarvo

- mukana olevien ohjelmien koon ja määrän riittävyys kriittisen massan muodostumisen kannalta sekä ohjelmien käsittämien toimien samankaltaisuus

- 169 artiklan käytön soveltuvuus tavoitteiden saavuttamisen kannalta.

Kansainvälinen yhteistyö

Tässä puiteohjelman osiossa toteutettavia kansainvälisiä yhteistyötoimia ovat:

- kaikkien aihealueilla toteutettavien toimien avaaminen kaikkien kolmansien maiden tutkijoille ja tutkimuslaitoksille sekä ponnekkaat toimet, joilla näitä rohkaistaan tarttumaan tilaisuuteen;

- kullakin aihealueella toteutettavat erityiset yhteistyötoimet , jotka toteutetaan kohdennetusti kolmansien maiden kanssa siinä tapauksessa, että molemmat osapuolet ovat kiinnostuneita tekemään tiettyihin aiheisiin liittyvää yhteistyötä. Nämä toimet liittyvät läheisesti EU:n ja asianomaisten maiden tai maaryhmien kahdenvälisiin yhteistyösopimuksiin tai monenväliseen vuoropuheluun, ja ne ovat ensisijaisia välineitä EU:n ja näiden maiden välisen yhteistyön toteuttamisessa. Toimia ovat erityisesti seuraavat: toimet, joiden tavoitteena on parantaa ehdokasmaiden sekä EU:n naapurimaiden tutkimusvalmiuksia; kehitysmaille ja nousevan talouden maille suunnatut yhteistyötoimet, joissa keskitytään niiden erityistarpeisiin muun muassa terveyden, maatalouden, kalastuksen ja ympäristön aloilla ja jotka toteutetaan näiden maiden valmiuksia vastaavin rahoitusehdoin.

Tämä puiteohjelman osio kattaa kansainväliset yhteistyötoimet kaikilla aihealueilla ja myös aihealueiden rajojen yli. Toimet toteutetaan koordinoidusti puiteohjelman ”Ihmiset-” ja ”Valmiudet”-osioihin kuuluvien toimien kanssa.

AIHEALUEET

1. Terveys

Tavoite

Tavoitteena on parantaa Euroopan kansalaisten terveyttä ja kohentaa terveyteen liittyvillä aloilla toimivien eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä. Samalla on määrä tutkia maailmanlaajuisia terveyskysymyksiä, kuten uusia epidemioita. Painopisteenä on translaatiotutkimus (eli peruslöydösten muuntaminen kliinisiksi sovelluksiksi), uusien hoitojen, terveyden edistämisen menetelmien, ennaltaehkäisymenetelmien, diagnoosimenetelmien ja -tekniikoiden kehittäminen ja validointi sekä kestävät ja tehokkaat terveydenhuoltojärjestelmät.

Lähtökohdat

Ihmisen genomin sekvensointi ja postgenomisessa tutkimuksessa hiljattain saavutettu edistys ovat mullistaneet ihmisen terveyteen ja sairauksiin liittyvää tutkimusta. Mittavien tietomäärien integrointi ja biologisten perusprosessien tutkiminen edellyttää, että eri alojen asiantuntemuksesta ja resursseista kootaan kriittisiä massoja. Tämä ei ole mahdollista yksittäisten maiden omin voimin. Merkittävän edistyksen saavuttaminen terveyteen liittyvässä translaatiotutkimuksessa – jota tarvitaan, jotta biolääketieteellisestä tutkimuksesta olisi käytännön hyötyä – edellyttää myös monitieteisiä ja euroopanlaajuisia lähetymistapoja ja eri sidosryhmien mukanaoloa. Soveltamalla tällaisia lähestymistapoja Eurooppa voi osallistua tehokkaammin kansainvälisiin toimiin, joilla torjutaan maailmanlaajuisesti merkittäviä sairauksia.

Monien sairauksien (esim. syöpä, sydän- ja verisuonitaudit, psyykkiset sairaudet ja erityisesti ikääntymiseen liittyvät neurologiset sairaudet, kuten Alzheimerin tauti ja Parkinsonin tauti) kliininen tutkimus nojautuu kansainvälisiin monikeskuskokeisiin, joissa tutkimukseen saadaan tarvittava määrä potilaita lyhyessä ajassa. Epidemiologinen tutkimus edellyttää suurta populaatiodiversiteettiä ja kansainvälisiä verkkoja, jotta siitä saataisiin merkityksellisiä tuloksia. Harvinaissairauksien diagnoosi- ja hoitomenetelmien kehittäminen edellyttää sekin useiden maiden yhteistyötä, jotta tutkimusta varten saataisiin suurempi määrä potilaita. Lisäksi kun terveyspolitiikan viitoittamaa tutkimusta harjoitetaan Euroopan tasolla, voidaan verrata keskenään eri malleja ja järjestelmiä ja kansallisten tietokantojen tietoja ja biopankkien potilasmateriaalia.

Vahva Euroopan tasolla toteutettava biolääketieteellinen tutkimus parantaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä terveydenhoidon bioteknologian ja lääketieteellisen teknologian aloilla ja farmaseuttisessa teollisuudessa. EU:n on myös pyrittävä aktiivisesti luomaan innovaatioille otollinen ympäristö farmaseuttisella alalla, erityisesti jotta kliinisen tutkimuksen tuloksista saataisiin kaikki hyöty. Tutkimuksen pohjalta nousevat pk-yritykset ovat merkittävimpiä talousvetureita terveydenhoidon bioteknologian ja lääketieteellisen teknologian aloilla. Vaikka Euroopassa on nyt enemmän bioteknologiayrityksiä kuin Yhdysvalloissa, useimmat niistä ovat kilpailijoitaan pienempiä ja vähemmän kypsiä. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteiset tutkimustoimet EU:n tasolla helpottavat niiden kehitystä. EU:n tutkimus edistää myös tarvittavien normien ja standardien kehittämistä, jotta uusille lääketieteellisille tekniikoille (esim. regeneratiiviselle hoidolle) voitaisiin luoda asianmukaiset lainsäädäntöpuitteet.

Seuraavassa esitetään tämän aihealueen toimet, joihin sisältyy myös politiikan vaatimusten kannalta välttämätöntä tutkimusta. Kahta strategisesti tärkeää kysymystä eli lasten terveyttä ja ikääntyvän väestön terveyttä voidaan tutkia kaikkien toimien puitteissa. Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen tekemiä tutkimuslinjauksia (esim. innovatiivisiin lääkkeisiin liittyvää) tuetaan tarvittaessa. Niiden täydentämiseksi ja uusien poliittisten tarpeiden huomioimiseksi voidaan myös tukea lisätoimia esimerkiksi terveyspolitiikan kysymyksiin ja työterveyteen ja -turvallisuuteen liittyen.

Toimet

- Bioteknologia, geneeriset menetelmät ja teknologiat ihmisen terveyden hoitoon

- Suurikapasiteettinen tutkimus . Tavoitteena on tukea ja vauhdittaa biolääketieteen kokeellisen tutkimuksen edistymistä tehostamalla datan tuottamista, standardointia ja analyysiä.

- Havaitsemis-, diagnoosi- ja seurantamenetelmät. Painopisteenä ovat noninvasiiviset tai mahdollisimman vähän invasiiviset menetelmät.

- Hoitojen soveltuvuuden, turvallisuuden ja tehokkuuden ennustaminen. Tavoitteena on kehittää ja validoida biologisia merkkiaineita, in vivo ja in vitro -menetelmiä ja –malleja, (mukaan luettuna simulointi ja farmakogenomiikka), kohdentamismenetelmiä ja vaihtoehtoja eläinkokeille.

- Innovatiiviset hoitomenetelmät ja interventiot . Tavoitteena on vakiinnuttaa ja taata tulevaa kehitystä kehittyneissä hoitomenetelmissä- ja teknologioissa, joilla on potentiaalisia käyttömahdollisuuksia useiden sairauksien ja häiriöiden hoidossa.

- Ihmisen terveyden hoitoa palveleva translaatiotutkimus

- Biologisen tiedon ja prosessien integrointi: laajamittainen tiedon kokoaminen, systeemibiologia. Tavoitteena on tuottaa ja analysoida se mittava tietomäärä, joka tarvitaan, jotta voitaisiin ymmärtää paremmin tuhansien geenien ja geenituotteiden monimutkaisia säätelyverkkoja, jotka ohjaavat biologisia perusprosesseja.

- Aivojen ja aivosairauksien, ihmisen kehityksen ja ikääntymisen tutkimus. Tavoitteena on tutkia terveen ikääntymisen prosesseja sekä geenien ja ympäristön vuorovaikutusta aivotoiminnan kanssa normaaliolosuhteissa ja aivosairauksissa.

- Tartuntatautien translaatiotutkimus. Tavoitteena on tutkia mikrobilääkeresistenssiä, HI-viruksen/aidsin, malarian ja tuberkuloosin maailmanlaajuisia uhkia sekä uusia epidemioita (esim. SARS ja erittäin patogeeninen influessa).

- Merkittävien sairauksien translaatiotutkimus: syöpä, sydän- ja verinsuonisairaudet, diabetes/lihavuus; harvinaissairaudet; ja muut krooniset sairaudet (esim. nivelrikko). Tavoitteena on kehittää potilaslähtöisiä strategioita ennaltaehkäisystä aina diagnosointiin ja hoitoon, mukaan luettuna kliininen tutkimus.

- Terveydenhuollon optimointi Euroopan kansalaisille

- Kliinisen tutkimuksen tulosten muuttaminen kliiniseksi käytännöksi. Tavoitteena on tutkia kliinistä päätöksentekoa ja sitä, miten kliinisen tutkimuksen tulokset voidaan muuttaa kliiniseksi käytännöksi. Erityistä huomiota kiinnitetään lasten, naisten ja ikääntyneen väestön erityispiirteisiin.

- Terveydenhuoltojärjestelmien laatu, tehokkuus ja solidaarisuus, mukana luettuina muutosvaiheessa olevat terveydenhuoltojärjestelmät. Tavoitteena on muuntaa tehokkaat interventiot hallinnollisiksi päätöksiksi, taata henkilöresurssien riittävä saanti ja analysoida laadukkaan terveydenhuollon tasapuolisiin käyttömahdollisuuksiin vaikuttavia tekijöitä, mukaan luettuna väestömuutosten analysointi (esim. ikääntyminen, liikkuvuus ja muutto sekä muuttuvat työolot).

- Sairauksien ennaltaehkäisyn tehostaminen ja lääkkeiden käytön parantaminen. Tavoitteena on kehittää tehokkaita julkisen terveydenhuollon toimenpiteitä, jotka kohdistuvat laajempiin terveyden perustana oleviin tekijöihin (esim. stressiin, ruokavalioon tai ympäristötekijöihin), ja yksilöidä tehokkaat menettelytavat eri terveydenhuollon toimintaympäristöissä, jotta voidaan parantaa lääkkeiden määräämistä ja niiden käyttöä (mukaan luettuina lääkevalvontanäkökohdat).

- Uusien lääketieteellisten hoitojen ja teknologioiden asianmukainen käyttö. Uusien lääketieteellisten teknologioiden (mukaan luettuna laitteet) ja kehittyneiden hoitojen laajamittaisen käytön pitkän aikavälin turvallisuuteen liittyvät näkökohdat ja seuranta.

2. Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia

Tavoite

Tavoitteena on luoda eurooppalainen tietopohjainen biotalous[12] luomalla puitteet sille, että tiede- ja yritysmaailma ja muut sidosryhmät voivat yhteistyössä hyödyntää uusia ja esiin nousevia mahdollisuuksia tutkimukseen, jolla puututaan yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin haasteisiin. Näitä haasteita ovat kasvava vaatimus turvallisemmista, terveellisemmistä ja laadukkaammista elintarvikkeista ja uusiutuvien biologisten resurssien kestävästä käytöstä ja tuotannosta, eläinkulkutautien ja zoonoosien sekä elintarvikkeisiin liittyvien sairauksien lisääntynyt riski, erityisesti ilmastonmuutoksen maa- ja kalataloustuotannon kestävyydelle ja varmuudelle aiheuttamat uhat sekä kasvava vaatimus korkealaatuisista elintarvikkeista, joiden tuotannossa otetaan huomioon eläinten hyvinvointi ja maaseutunäkökohdat.

Lähtökohdat

Biologisten resurssien (mikro-organismien, kasvien ja eläinten) kestävään hoitoon, tuotantoon ja käyttöön kohdistuva tutkimus ja innovointi muodostaa perustan uusille, kestävän kehityksen mahdollistaville, ekotehokkaille ja kilpailukykyisille tuotteille maataloudessa, kalataloudessa, elintarvikkeiden tuotannossa, terveydenhoidossa, metsäteollisuudessa sekä näihin liittyvillä aloilla. Kuten biotieteitä ja biotekniikkaa koskevassa strategiassa[13] todetaan, tämä parantaa Euroopan bioteknologia- ja elintarvikealan yritysten (erityisesti huipputeknologian pk-yritysten) kilpailukykyä ja lisää sosiaalista hyvinvointia. Elintarvikkeiden ja rehujen tuotantoketjun turvallisuuteen, ruokavaliosta johtuviin sairauksiin, elintarvikevalintoihin ja elintarvikkeiden ja ravinnon terveysvaikutuksiin kohdistuvan tutkimuksen avulla voidaan torjua elintarvikkeisiin liittyviä terveyshäiriöitä (esim. lihavuus ja allergiat) ja tartuntatauteja (esim. tarttuvat spongiformiset enkefalopatiat ja lintuinfluenssa). Samalla voidaan antaa merkittävää tukea politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanolle ja tulevan politiikan ja lainsäädännön muotoilulle ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden ja kuluttajansuojelun aloilla.

Näillä aloilla toimivien eurooppalaisten yritysten moninaisuus on yksi Euroopan vahvuuksista ja mahdollisuuksista, vaikka se toisaalta johtaakin hajanaisiin menettelytapoihin samankaltaisten ongelmien ratkaisussa. Ongelmiin voidaan puuttua paremmin lisäämällä yhteistyötä ja jakamalla asiantuntemusta esimerkiksi uusista menetelmistä, prosesseista ja standardeista, jotka otetaan käyttöön muuttuvan EU-lainsäädännön myötä.

Eurooppalaiset teknologiayhteisöt osallistuvat yhteisten tutkimusprioriteettien määrittämiseen muun muassa seuraavilla aloilla: kasvigenomiikka ja bioteknologia, metsätalous ja -teollisuus, eläinterveys, tuotantoeläinten jalostus, elintarvikkeet ja teollinen bioteknologia. Tutkimus tarjoaa lisäksi tietopohjaa seuraavien tueksi[14]: yhteinen maatalouspolitiikka, maatalous- ja kauppakysymykset, elintarvikelainsäädäntö, eläinten terveyttä, hyvinvointia ja tautien valvontaa koskevat yhteisön normit ja yhteisen kalatalouspolitiikan uudistus, jonka tarkoituksena on taata kalastuksen ja vesiviljelyn kestävä kehitys. Tavoitteena on myös ottaa joustavasti huomioon uudet poliittiset tarpeet erityisesti uusiin yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin suuntauksiin liittyen.

Toimet

- Maa-, metsä- ja vesiympäristön biologisten resurssien kestävä tuotanto ja hoito. Mahdollistava tutkimus, mukaan luettuina omiikka-teknologiat (esim. genomiikka, proteomiikka ja metabolomiikka), systeemibiologia ja konvergoituvat tekniikat mikro-organismeihin, kasveihin ja eläimiin liittyen, mukaan luettuna niiden biodiversiteetin hyödyntäminen; viljelykasvien ja tuotantojärjestelmien parantaminen, mukaan luettuina luomuviljely, laatutuotanto-ohjelmat ja muuntogeenisten organismien vaikutukset; kestävä, kilpailukykyinen ja monitoimintoinen maa- ja metsätalous; maaseudun kehittäminen; eläinten hyvinvointi, jalostus ja tuotanto; kasvien terveys; kestävä ja kilpailukykyinen kalatalous ja vesiviljely; eläinten tartuntataudit, mukaan luettuina zoonoosit; eläinjätteen turvallinen hävittäminen; elävien vesiluonnonvarojen suojelu, hoito ja hyödyntäminen, poliittisten päätöksentekijöiden ja muiden maatalouden ja maaseudun kehittämisen toimijoiden tarvitsemien välineiden kehittäminen (maisemasuunnittelu, maankäytön suunnittelu jne.)

- ”Ruokapöydästä maatilalle”: Elintarvikkeet, terveys ja hyvinvointi. Elintarvikkeiden ja rehujen kuluttajapoliittiset, yhteiskunnalliset, teolliset ja terveydelliset näkökohdat, mukaan luettuina behavioristiset ja kognitiiviset tieteet; ravinto, ruokavalioon liittyvät sairaudet ja häiriöt, muun muassa lihavuus; innovatiiviset elintarvikkeiden ja rehujen prosessointitekniikat, mukaan luettuina pakkaukset; elintarvikkeiden, juomien ja rehujen kemiallisen ja mikrobiologisen laadun ja turvallisuuden parantaminen; elintarvikeketjun eheys ja valvonta; elintarvikkeiden ja rehujen tuotantoketjuihin kohdistuvat ja niiden tuottamat ympäristövaikutukset; kokonaiselintarvikeketjun käsite (total food chain), mukaan luettuina kalat ja äyriäiset; jäljitettävyys.

- Biotieteet ja bioteknologia kestävän kehityksen mukaisissa tuotteissa ja prosesseissa, jotka eivät liity elintarviketuotantoon . Paremmat viljelykasvit, raaka-aineet, merituotteet ja biomassa (myös merten biologiset resurssit) energia- ja ympäristötarkoituksiin sekä runsaasti lisäarvoa sisältäviin tuotteisiin, kuten materiaaleihin ja kemikaaleihin, mukaan luettuina uudet viljelyjärjestelmät, bioprosessit ja ”biojalostamot” (bio-refinery); biokatalyysi; metsätalouden ja -teollisuuden tuotteet ja prosessit; ympäristön korjaaminen ja puhtaampi prosessointi.

3. Tieto- ja viestintätekniikka

Tavoite

Tavoitteena on luoda edellytykset sille, että Eurooppa pystyy hallitsemaan ja muovaamaan tieto- ja viestintätekniikan tulevaa kehitystä siten, että Euroopan yhteiskunnan ja talouden vaatimuksiin voidaan vastata. Toimet vahvistavat Euroopan tieteellistä ja teknologista perustaa tieto- ja viestintätekniikassa, ajavat ja stimuloivat innovointia tieto- ja viestintätekniikan käytön kautta ja takaavat, että tieto- ja viestintätekniikassa saavutettu edistys muunnetaan nopeasti Euroopan kansalaisia, yrityksiä, teollisuutta ja hallintoa hyödyttäviksi sovelluksiksi.

Lähtökohdat

Tieto- ja viestintätekniikka on avaintekijä Euroopan tulevaisuuden kannalta ja perusta Lissabonin tavoitteiden saavuttamiselle. Puolet Euroopan talouden tuottavuuden kasvusta selittyy tieto- ja viestintätekniikan vaikutuksella tuotteisiin, palveluihin ja liiketoimintaprosesseihin. Tieto- ja viestintätekniikka on tärkein innovointia ja luovuutta tukeva tekijä ja tärkein keino hallita muutoksia arvoketjuissa eri teollisuus- ja palvelualoilla. Tieto- ja viestintätekniikka on välttämätön edellytys vastattaessa terveys- ja sosiaalipalvelujen kasvavaan kysyntään ja uudenaikaistettaessa yleishyödyllisiä palveluja (koulutus, oppiminen, turvallisuus, energia, liikenne ja ympäristö). Lisäksi tieto- ja viestintätekniikka vauhdittaa edistystä muilla tieteen ja teknologian aloilla muuttaessaan tapoja, joilla tutkijat harjoittavat tutkimusta, tekevät yhteistyötä ja innovoivat.

Kasvavat taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaatimukset, tieto- ja viestintätekniikan yleistyminen ja tarve loitontaa teknologian rajoja laajentavat jatkuvasti tutkimusagendaa. Teknologian lähentäminen ihmisten ja organisaatioiden tarpeisiin merkitsee sitä, että on piilotettava näkyvistä teknologian monimutkaisuus ja tarjottava käyttäjille toiminnallisuutta tarpeiden mukaan, tehtävä teknologia hyvin helppokäyttöiseksi, helposti saatavaksi ja kohtuuhintaiseksi sekä tarjottava uusia tieto- ja viestintätekniikkaan pohjautuvia sovelluksia, ratkaisuja ja palveluja, jotka ovat luotettavia ja mukautettavissa käyttötarkoitusten ja käyttäjien mieltymysten mukaan. ”More for less” eli ”enemmän vähemmästä” –vaatimuksen ajamina tieto- ja viestintätekniikan tutkijat osallistuvat maailmanlaajuiseen kilpajuoksuun, jossa pyritään pienentämään edelleen teknologian mittakaavaa, hallitsemaan tieto-, viestintä- ja mediateknologioiden konvergenssi ja tieto- ja viestintätekniikan lähentyminen muihin tieteisiin ja tutkimusaloihin sekä rakentamaan järjestelmiä, jotka kykenevät oppimaan ja kehittymään. Näiden eri pyrkimysten pohjalta on nousemassa uusi teknologia-aalto. Tieto- ja viestintätekniikan tutkimustoimissa hyödynnetään myös laajemmin muita tieteen ja teknologian aloja, kuten bioteknologiaa ja biotieteitä, psykologiaa, kasvatustiedettä, kognitiivisia tieteitä ja yhteiskuntatieteitä.

Tieto- ja viestintätekniikka on yksi tutkimusintensiivisimmistä aloista. Tieto- ja viestintätekniikan alan julkis- ja yksityisrahoitteinen tutkimus muodostaa kaikissa suurissa kansantalouksissa kolmanneksen tutkimustoiminnasta. Vaikka Euroopalla on jo teollinen ja teknologinen johtoasema eräillä tieto- ja viestintätekniikan avainaloilla, tieto- ja viestintätekniikan tutkimukseen tehtävissä investoinneissa se jää jälkeen tärkeimmistä kilpailijoistaan. Vain integroimalla aiempaa voimaperäisemmin tutkimustoimia Euroopan tasolla voidaan hyödyntää parhaiten mahdollisuudet, jotka tieto- ja viestintätekniikan kehitys voi tarjota.

Tieto- ja viestintätekniikan tutkimustoimet on määrä kytkeä läheisesti sääntelytoimenpiteisiin ja poliittisiin toimiin, joiden tavoitteena on tieto- ja viestintätekniikan käyttöönotto. Tutkimustoimet ovat siis osa kattavaa ja kokonaisvaltaista strategiaa. Tutkimuksen painopisteitä asetettaessa kuultiin laajasti sidosryhmiä, ja niissä on otettu huomioon muun muassa useiden eurooppalaisten teknologiayhteisöjen suositukset sekä yritysmaailman piiristä tulleet aloitteet muun muassa nanoteknologian, sulautettujen järjestelmien, matkaviestinnän, sähköisen median, robotiikan ja ohjelmistojen sekä palvelujen ja Gridien aloilla.

Toimet

- Tieto- ja viestintätekniikan teknologiapilarit :

- Nanoelektroniikka, fotoniikka ja integroidut mikro/nanojärjestelmät: Loitonnetaan teknologian pienentämisen, integroinnin, monimuotoisuuden ja tiheyden rajoja; lisätään suorituskykyä ja valmistettavuutta aiempaa alemmin kustannuksin; helpotetaan tieto- ja viestintätekniikan sisällyttämistä erilaisiin sovelluksiin; rajapinnat; uusien konseptien tutkimista edellyttävä perustutkimus.

- Ajasta ja paikasta riippumattomat rajoittamattoman kapasiteetin viestintäverkot: Ajasta ja paikasta riippumaton pääsy erilaisiin verkkoihin (kiinteisiin verkkoihin, matkaviestintäverkkoihin, langattomiin verkkoihin ja radio- ja televisioverkkoihin ulottuen henkilökohtaisista ympäristöistä alueellisiin ja maailmanlaajuisiin ympäristöihin), jotta voidaan toimittaa saumattomasti yhä suurempia määriä tietoa ja palveluja missä ja milloin tahansa.

- Sulautetut ja ympäristöään säätelevät tietotekniikkajärjestelmät: Tehokkaat, käyttövarmat ja hajautetut tieto- ja viestintätekniikkajärjestelmät, jotka on sulautettu fyysisiin objekteihin ja infrastruktuureihin ja jotka voivat säädellä ympäristöään ja mukautua siihen.

- Ohjelmistot, Gridit, käyttövarmuus ja luotettavuus: Dynaamiset, mukautuvat ja luotettavat ohjelmistot ja palvelut sekä uudet prosessointiarkkitehtuurit, mukaan luettuna niiden tarjoaminen hyötypalveluna.

- Tietämys, kognitiiviset järjestelmät ja oppimisjärjestelmät: Tietämyksen talteen ottaminen verkko- ja multimediasisällöstä ja hyödyntäminen; luontoa jäljittelevät keinotekoiset järjestelmät, jotka kykenevät havaitsemaan, ymmärtämään, oppimaan ja kehittymään ja toimimaan itsenäisesti; koneiden ja ihmisten oppiminen, joka perustuu parempaan ymmärtykseen ihmisen kognitiosta.

- Simulointi, visualisointi, vuorovaikutus ja virtuaalivahvisteinen todellisuus: Välineet innovatiiviseen suunnitteluun ja luovuuteen tuotteissa, palveluissa ja digimediassa sekä kielen sovelluksia käyttävään kontekstiltaan rikkaaseen luonnolliseen vuorovaikutukseen ja viestintään.

Tieto- ja viestintätekniikan uudet näköalat, jotka perustuvat muiden tieteen ja teknologian alojen hyödyntämiseen . Muun muassa fysiikan, bioteknologian ja materiaali- ja biotieteiden löydösten hyödyntäminen, jotta voidaan pienentää tieto- ja viestintätekniikan laitteiden kokoa siten, että ne soveltuvat yhteen elävien organismien kanssa ja voivat olla vuorovaikutuksessa niiden kanssa, lisätä järjestelmätekniikan ja tiedonkäsittelyn suorituskykyä sekä mallintaa ja simuloida elollista maailmaa.

- Teknologioiden integrointi :

- Henkilökohtaiset ympäristöt: Henkilökohtaisen viestinnän ja tiedonkäsittelyn laitteet, oheislaitteet, wearables , implantit; niiden rajapinnat ja kytkennät palveluihin ja resursseihin.

- Kotiympäristöt: Viestintä, seuranta, hallinta, apu; kaikkien laitteiden saumaton yhteentoimivuus ja käyttö; interaktiivinen digitaalinen sisältö ja palvelut.

- Robottijärjestelmät: Kehittyneet itsenäiset järjestelmät; kognitio, hallinta, toimintakyvyt, luonnollinen vuorovaikutus; miniaturisointi.

- Älykkäät infrastruktuurit: Välineet, joilla voidaan lisätä päivittäisen elämän kannalta olennaisten infrastruktuurien tehokkuutta, mukautuvuutta, ylläpidettävyyttä, käyttövarmuutta ja viankestävyyttä.

- Sovellusten tutkimus:

- Yhteiskunnan haasteisiin vastaava tieto- ja viestintätekniikka: Uudet yleishyödylliset järjestelmät ja palvelut, joilla parannetaan laatua, tehokkuutta, pääsyä ja osallisuutta; käyttäjäystävälliset sovellukset, uusien teknologioiden ja aloitteiden (esim. Ambient Assisted Living) integrointi.

- Terveys : sairauksien torjunnan, varhaisen diagnoosin ja personoinnin parantaminen; potilaiden itsenäisyys, turvallisuus ja liikkuvuus; informaatioavaruus terveyteen liittyvää tiedonhankintaa varten.

- Osallisuuden ja tasavertaisen pääsyn parantaminen ja digitaalikuilujen välttäminen; teknologia-avusteisuus; kaikille suunniteltu teknologia ( design-for-all ).

- Liikkuvuus : älykkäät tieto- ja viestintätekniikkaan pohjautuvat liikennejärjestelmät ja ajoneuvot, jotka mahdollistavat ihmisten ja tavaroiden turvallisen, mukavan ja tehokkaan kuljetuksen.

- Ympäristön ja kestävän kehityksen tukeminen: haavoittuvuuden vähentäminen ja luonnonkatastrofien ja ihmisen aiheuttamien katastrofien seurauksien lieventäminen.

- Tieto- ja viestintätekniikka viranomaisille : tehokkuus, avoimuus ja vastuullisuus maailmanluokan julkisessa hallinnossa sekä demokratiaa tukevat yhteydet kansalaisiin ja yrityksiin.

- Sisältöä, luovuutta ja henkilökohtaista kehitystä palveleva tieto- ja viestintätekniikka:

- Uudet mediaan liittyvät ajattelutavat ja sisällöt; interaktiivisen digitaalisen sisällön luominen; rikkaammat käyttäjäkokemukset; kustannustehokas sisällön tarjonta.

- Teknologia-avusteinen oppiminen ; mukautettavat ja kontekstualisoidut oppimisratkaisut; aktiivinen oppiminen.

- Tieto- ja viestintätekniikkaan pohjautuvat järjestelmät, joilla tuetaan pääsyä digitaalisiin kulttuuriresursseihin ja niiden käyttöä pitkällä aikavälillä monikielisessä ympäristössä.

- Yrityksiä ja teollisuutta tukeva tieto- ja viestintätekniikka:

- Uuden tyyppiset dynaamisesti verkotetut ja yhteistyöhön perustuvat liiketoimintaprosessit , ”digitaaliset ekosysteemit”; optimoitu työn organisointi ja optimoidut yhteistyöympäristöt.

- Valmistus : pitkälle räätälöityjen tuotteiden nopea ja mukautuva suunnittelu, tuotanto ja toimitus; digitaalinen ja virtuaalinen tuotanto; mallintamis-, simulointi- ja esittelymenetelmät; miniatyrisoidut ja integroidut tieto- ja viestintätekniikan tuotteet.

- Luottamusta tukeva tieto- ja viestintätekniikka: Identiteetin hallinta; todentaminen ja valtuutukset; yksityisyyttä suojaavat teknologiat; oikeuksien ja hyödykkeiden hallinnointi; verkkouhilta suojautuminen.

- Tulevat ja kehitteillä olevat teknologiat: Tavoitteena on tukea tietämyksen eturintamassa harjoitettavaa tutkimusta, jonka kohteena ovat tieto- ja viestintätekniikan ydinosa-alueet ja niiden yhdistäminen muihin soveltuviin aloihin ja tutkimusalueisiin, sekä kehittää uusia ideoita ja radikaalisti uusia käyttökohteita ja tutkia uusia vaihtoehtoja tieto- ja viestintätekniikan tutkimuksen kehityslinjauksiksi.

4. Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat

Tavoite

Tavoitteena on parantaa Euroopan teollisuuden kilpailukykyä ja edesauttaa siirtymistä runsaasti luonnonvaroja kuluttavasta teollisuudesta osaamisintensiiviseen teollisuuteen tuottamalla uraa uurtavaa tietämystä eri teknologioita ja tutkimusaloja hyödyntäviä uusia sovelluksia varten.

Lähtökohdat

Teollisen toiminnan väheneminen ei enää rajoitu perinteisille työvoimavaltaisille aloille, vaan se alkaa näkyä myös välituotteita valmistavilla aloilla – jotka ovat perinteisesti olleet Euroopan teollisuuden vahvuutena – ja jopa joillakin huipputeknologian aloilla. Tämä kehityssuuntaus on käännettävä päinvastaiseksi rakentamalla Eurooppaan vahva osaamispohjainen ja -intensiivinen teollisuus. Tämä edellyttää muun muassa olemassa olevien pk-yritysten uudenaikaistamista ja uusien osaamislähtöisten pk-yritysten luomista. Tähän voidaan päästä levittämällä tietämystä ja erityisosaamista yhteistyöohjelmien avulla.

EU:lla on tunnustettu johtoasema nanoteknologian, materiaalien ja tuotantoteknologioiden kaltaisilla aloilla. Tarvitaan kuitenkin lisäpanostusta, jotta voidaan ylläpitää ja parantaa EU:n asemaa maailmanlaajuisessa toimintaympäristössä, jolle on ominaista kova kilpailu.

Eurooppalaiset teknologiayhteisöt muun muassa nanoelektroniikan, valmistusteollisuuden, terästeollisuuden, kemian, liikenteen, rakentamisen, työturvallisuuden, tekstiiliteollisuuden, sekä massan ja paperin tuotannon aloilla auttavat yhteisten tutkimuspainopisteiden ja -tavoitteiden määrittämisessä. Sen lisäksi, että tarkastelukohteina ovat teollisuuden kannalta tärkeät painopistealueet ja niiden integrointi alakohtaisia sovelluksia varten, tarkastellaan tärkeitä politiikkaan, sääntelyyn ja standardointiin liittyviä kysymyksiä. Tarvittaessa reagoidaan joustavasti mahdollisiin esille nouseviin uusiin tarpeisiin.

Toimet

- Nanotiede ja nanoteknologia

- Tarkoituksena on tuottaa uutta tietämystä rajapintailmiöistä ja kokoon sidoksissa olevista ilmiöistä. Tarkastelukohteita ovat: materiaalien ominaisuuksien hallinta nanotasolla uusia sovelluksia varten; teknologioiden integrointi nanotasolla; itsejärjestymisominaisuudet; nanomoottorit; nanokoneet ja nanojärjestelmät; nanotasolla tapahtuvan karakterisoinnin ja manipuloinnin menetelmät ja välineet; kemian alan nano- ja tarkkuusteknologia; vaikutukset ihmisten turvallisuuteen, terveyteen ja ympäristöön; metrologia, nomenklatuuri ja standardit; uusien alakohtaisissa sovelluksissa käytettävien ratkaisujen ja lähestymistapojen tutkimus, mukaan luettuna kehitteillä olevien teknologioiden integrointi ja konvergenssi.

- Materiaalit

- Tarkoituksena on tuottaa uutta tietämystä suorituskykyisistä materiaaleista, joita voidaan käyttää uusissa tuotteissa ja prosesseissa. Tutkimuskohteita ovat: älykkäät ja ominaisuuksiltaan räätälöidyt materiaalit; luotettavampi suunnittelu ja simulointi; suurempi kompleksisuus; ympäristöyhteensopivuus; nano-, molekyyli- ja makrotason integrointi kemian teknologiassa ja materiaalien prosessoinnissa; uudet nanomateriaalit, biomateriaalit ja hybridimateriaalit, mukaan luettuina niiden prosessoinnin suunnittelu ja ohjaus.

- Uudet tuotantoteknologiat

- Tarkoituksena on luoda edellytyksiä ja valmiuksia osaamisintensiiviselle tuotannolle. Tähän sisältyy esiin nousevia teollisuuden tarpeita vastaavien uusien toimintamallien luominen, kehittäminen ja validointi. Tarkastelukohteita ovat: yleisten tuotantovalmiuksien kehittäminen mukautuvaa, verkottunutta ja osaamispohjaista tuotantoa varten; sellaisten uusien suunnittelukonseptien kehittäminen, joissa hyödynnetään teknologioiden konvergenssia (esim. nano-, bio-, informaatio- ja kognitiivinen teknologia ja niiden suunnitteluvaatimukset), seuraavan sukupolven lisäarvotuotteita ja -palveluja varten, sekä sopeutuminen muuttuviin tarpeisiin.

- Teknologioiden integrointi teollisia sovelluksia varten

- Tavoitteena on uuden nanoteknologiaa, materiaaleja ja tuotantoa koskevan tietämyksen ja uusien teknologioiden integrointi alakohtaisiin ja alojen rajat ylittäviin sovelluksiin esimerkiksi terveydenhuollon, rakentamisen, liikenteen, energiahuollon, kemian, ympäristön, tekstiili- ja vaatetusteollisuuden, massan ja paperin tuotannon sekä koneenrakennuksen aloilla.

5. Energia

Tavoite

Tavoitteena on muuttaa nykyinen fossiilisiin polttoaineisiin perustuva energiajärjestelmä kestävämmäksi, monipuoliseen energianlähteiden ja –kantajien valikoimaan perustuvaksi järjestelmäksi sekä parantaa energiatehokkuutta, jotta voidaan vastata energiansaannin varmuuteen ja ilmastonmuutokseen liittyviin polttaviin haasteisiin ja parantaa samalla Euroopan energia-alan kilpailukykyä.

Lähtökohdat

Energiajärjestelmiin kohdistuu suuria haasteita. Maailmanlaajuisen energiankysynnän hälyttävä kehitys (kysynnän arvioidaan kasvavan 60 prosenttia seuraavien 30 vuoden aikana), tarve vähentää tuntuvasti kasvihuonekaasujen päästöjä ilmastonmuutoksen tuhoisien vaikutusten lieventämiseksi, öljyn hinnan heilahtelu (joka on haitallista erityisesti öljystä riippuvaisen liikennealan kannalta) sekä tuottaja-alueiden geopoliittinen epävakaus edellyttävät toimivien ja oikea-aikaisten ratkaisujen kiireellistä kehittämistä. Tutkimusta ja demonstrointia tarvitaan, jotta käyttöön voidaan tarjota ympäristöä mahdollisimman vähän kuormittavia ja mahdollisimman kustannustehokkaita teknologioita ja toimenpiteitä, joiden avulla EU voi saavuttaa Kioton pöytäkirjan mukaiset ja sen jälkeiset tavoitteensa sekä täyttää energiapolitiikkaa koskevat sitoumuksensa vuonna 2000 julkaistussa vihreässä kirjassa Energiahuoltostrategia Euroopalle [15] kuvatulla tavalla.

Eurooppa on noussut maailmassa johtavaan asemaan useiden energiateknologioiden alalla. Se on edelläkävijä uusiutuviin energialähteisiin liittyvien nykyaikaisten tekniikoiden, kuten bioenergian ja tuulienergian, aloilla. EU kilpailee myös maailmanlaajuisesti energian tuotanto- ja jakeluteknologioiden alalla ja sillä on vahvaa tutkimuskapasiteettia hiilidioksidin talteenoton ja sitomisen alalla. Näitä asemia uhkaa kuitenkin vakavasti kilpailu (etenkin Yhdysvaltojen ja Japanin taholta).

Energiajärjestelmän perusteellinen muuttaminen edellyttää uutta teknologiaa, johon liittyvät riskit ovat niin suuria ja hyödyt niin epävarmoja, etteivät yksityiset yritykset voi vastata kaikista tutkimukseen, kehittämiseen, demonstrointiin ja käyttöönottoon tarvittavista investoinneista. Julkisen tuen olisi sen vuoksi oltava keskeisessä asemassa yksityisten investointien mobilisoinnissa, ja eurooppalaiset toimet ja voimavarat olisi yhdistettävä saumattomammin ja tehokkaammin, jotta voitaisiin kilpailla vastaaviin teknologioihin voimakkaasti ja johdonmukaisesti investoivien talouksien kanssa. Eurooppalaisilla teknologiayhteisöillä on tässä suhteessa keskeinen asema, sillä ne voivat panna koordinoidusti liikkeelle tarvittavia tutkimusponnisteluja. Tavoitteen saavuttamiseksi tarvittavat toimet esitetään jäljempänä. Niihin sisältyy energiapolitiikan päätöksentekoa tukevaan tietämykseen liittyvä erityistoimi, jonka avulla voidaan myös vastata esille nouseviin uusiin politiikan tarpeisiin. Tällaiset tarpeet voivat liittyä esimerkiksi eurooppalaisen energiapolitiikan rooliin ilmastonmuutokseen liittyvien kansainvälisten toimien kehittämisessä tai energiansaannin ja hintojen epävakauteen tai häiriöihin.

Toimet

- Vety ja polttokennot

Integroitu toiminta, jolla luodaan vankka teknologiaperusta EU:n polttokenno- ja vetyteollisuuden kilpailukyvylle kiinteiden, kannettavien ja liikennesovellusten alalla. Vetyä ja polttokennoja käsittelevä eurooppalainen teknologiayhteisö edistää tätä tointa antamalla ehdotuksen integroidusta tutkimus- ja käyttöönottostrategiasta.

- Uusiutuviin energialähteisiin perustuva sähköntuotanto

Teknologiat, joilla parannetaan muuntamisen kokonaishyötysuhdetta ja alennetaan kotimaisiin uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähköntuotannon kustannuksia, sekä erilaisiin alueellisiin olosuhteisiin soveltuvien teknologioiden kehittäminen ja demonstrointi.

- Uusiutuviin energialähteisiin perustuva polttoainetuotanto

Integroidut muuntamisteknologiat: uusiutuvista energialähteistä tuotettujen kiinteiden, nestemäisten ja kaasumaisten (vety mukaan luettuna) polttoaineiden kehittäminen ja yksikkökustannusten alentaminen; tavoitteena on hiiliyhdistepäästöjen kannalta neutraalien polttoaineiden, erityisesti liikenteessä käytettävien nestemäisten biopolttoaineiden, kustannustehokas tuotanto ja käyttö.

- Uusiutuvien energialähteiden käyttö lämmityksessä ja jäähdytyksessä

Teknologiat, joilla parannetaan uusiutuviin energialähteisiin perustuvan lämmityksen ja jäähdytyksen tehokkuutta ja alennetaan niiden kustannuksia sekä varmistetaan niiden käyttö erilaisissa alueellisissa olosuhteissa.

- Hiilidioksidin talteenotto- ja varastointiteknologiat päästötöntä energiantuotantoa varten

Vähennetään tuntuvasti fossiilisten polttoaineiden käytön ympäristövaikutuksia; tavoitteena on kehittää erittäin tehokkaita ja lähes päästöttömiä voimalaitoksia hiilidioksidin talteenotto- ja varastointiteknologioiden pohjalta.

- Puhtaat hiiliteknologiat

Tavoitteena on parantaa merkittävästi voimalaitosten tehokkuutta ja luotettavuutta ja alentaa niiden kustannuksia kehittämällä ja demonstroimalla puhtaita hiilenmuuntamisteknologioita.

- Älykkäät energiaverkot

Euroopan sähkö- ja kaasujärjestelmien ja -verkkojen tehokkuuden, turvallisuuden ja luotettavuuden parantaminen esimerkiksi muuttamalla nykyiset sähköverkot interaktiiviseksi (asiakkaat/verkonhaltijat) palveluverkoksi ja poistamalla esteet hajautettujen ja uusiutuvien energialähteiden laajamittaiselta käyttöönotolta ja tehokkaalta integroinnilta.

- Energiatehokkuus ja energiansäästö

Uudet ratkaisut ja teknologiat, joilla parannetaan energiatehokkuutta ja lisätään energiansäästöä rakennuksissa, palveluissa ja teollisuudessa. Tähän sisältyvät energiatehokkuutta edistävien strategioiden ja teknologioiden integrointi, uusien ja uusiutuviin energialähteisiin perustuvien energiateknologioiden käyttö sekä energian kysynnän hallinta.

- Energiapolitiikan päätöksentekoa tukeva tietämys

Kehitetään välineitä, menetelmiä ja malleja energiateknologioihin liittyvien keskeisten taloudellisten ja sosiaalisten kysymysten arviointia varten ja esitetään keskipitkän ja pitkän aikavälin kvantifioitavissa olevia tavoitteita ja skenaarioita.

6. Ympäristö (mukaan luettuna ilmastonmuutos)

Tavoite

Tavoitteena on ympäristön ja luonnonvarojen kestävä hallinta. Tähän pyritään parantamalla tietämystä biosfäärin, ekosysteemien ja ihmisen toiminnan välisistä vuorovaikutussuhteista sekä kehittämällä uusia teknologioita, välineitä ja palveluja, joiden avulla maailmanlaajuisia ympäristökysymyksiä voidaan käsitellä integroidusti. Toimissa keskitytään ilmastojärjestelmien, ekologisten järjestelmien sekä maa- ja meriympäristön järjestelmien muutosten ennustamiseen sekä välineisiin ja teknologioihin, joita käytetään ympäristöön (terveys mukaan luettuna) kohdistuvien paineiden ja riskien seurantaan, ehkäisyyn ja lieventämiseen sekä luonnon- ja kulttuuriympäristön säilyttämiseen.

Lähtökohdat

Ympäristöongelmat ylittävät kansalliset rajat ja vaativat koordinoituja toimia yleiseurooppalaisella ja usein maailmanlaajuisella tasolla. Väestönkasvu, kaupungistuminen, maatalouden, liikenteen ja energiantuotannon jatkuva kasvu sekä ilmaston paikallinen, alueellinen ja maailmanlaajuinen vaihtelu ja lämpeneminen aiheuttavat ankaraa painetta maapallon luonnonvaroille ja kulttuuriympäristölle. Euroopan on luotava uusi kestävä suhde ympäristöön samalla kun parannetaan kilpailukykyä ja vahvistetaan Euroopan teollisuutta. Ympäristötutkimuksen tutkimusalan laajuuden, monimuotoisuuden ja monimutkaisuuden vuoksi kriittisen massan saavuttaminen edellyttää EU:n laajuista yhteistyötä. Se helpottaa yhteistä suunnittelua, toisiinsa liitettyjen ja yhteentoimivien tietokantojen käyttöä sekä yhdenmukaisten ja laajamittaisten havainnointi- ja ennustamisjärjestelmien kehittämistä.

EU:n tason tutkimusta tarvitaan myös kansainvälisten sitoumusten noudattamiseksi. Tällaisia sitoumuksia ovat muun muassa Kioton pöytäkirja, biologista monimuotoisuutta koskeva YK:n yleissopimus, vuonna 2002 pidetyn kestävän kehityksen huippukokouksen tavoitteet, mukaan luettuna EU:n vesialoite, sekä osallistuminen hallitustenväliseen ilmastonmuutospaneeliin ja kaukokartoitusta koskevaan aloitteeseen. Merkittävää tutkimustarvetta aiheuttavat myös olemassa ja kehitteillä olevat EU:n tason toimet, kuten kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ja siihen liittyvien teemakohtaisten strategioiden toteuttaminen, ympäristöteknologian toimintasuunnitelman ja ympäristöä ja terveyttä koskevan toimintasuunnitelman toteuttaminen sekä eri direktiivien, kuten vesipolitiikan puitedirektiivin, täytäntöönpano.

EU:n on vahvistettava asemaansa ympäristöteknologioiden maailmanmarkkinoilla. Näiden teknologioiden avulla voidaan saavuttaa kestävää kasvua ja tarjota ekotehokkaita ratkaisuja eri mittaluokan ympäristöongelmiin sekä suojella kulttuuriperintöä. Ympäristövaatimukset synnyttävät myös innovaatioita ja voivat tarjota liiketoimintamahdollisuuksia. Vesihuoltoa ja vedenpuhdistusta sekä kemianteollisuuden kestävää kehitystä käsittelevät eurooppalaiset teknologiayhteisöt ovat todenneet EU:n tason toimien tarpeen, ja niiden tutkimuslinjaukset on otettu huomioon jäljempänä kuvatuissa toimissa. Myös muut teknologiayhteisöt (esim. rakentamisen ja metsätalouden aloilla) käsittelevät osittain ympäristöteknologiaan liittyviä kysymyksiä, ja myös niiden näkemykset on otettu huomioon.

Jäljempänä luetelluista toimista[16] monet liittyvät suoraan politiikan tarpeisiin. Lisätukea voidaan kuitenkin antaa, jos esiin nousee uusia politiikan tarpeita, jotka liittyvät esimerkiksi EU:n politiikkojen kestävään kehitykseen kohdistuvien vaikutusten arviointiin, Kioton kokouksen jälkeisten ilmastonmuutostoimien seurantaan ja uusiin ympäristöalan toimiin esimerkiksi meriliikennepolitiikan, -standardien ja -määräysten alalla.

Toimet

- Ilmastonmuutos, ympäristön pilaantuminen ja riskit

- Ympäristöön ja ilmastoon kohdistuvat paineet : ilmaston ja maapallon luonnonjärjestelmän toiminta; sopeutumis- ja lieventämistoimenpiteet; ilman, maaperän ja veden pilaantuminen; muutokset ilmakehän koostumuksessa ja veden kierrossa; ilmaston, maanpinnan ja valtamerien välinen vuorovaikutus; vaikutukset biologiseen monimuotoisuuteen ja ekosysteemeihin.

- Ympäristö ja terveys : ympäristöstressiä aiheuttavien tekijöiden vaikutus ihmisten terveyteen, mukaan luettuina lähteiden määrittäminen, yhteydet sisäympäristöön sekä vaikutukset ja uudet riskitekijät; myrkyllisten aineiden integroidut riskinarviointimenetelmät, mukaan luettuina eläinkokeille vaihtoehtoiset menetelmät; ympäristöstä johtuvien terveysriskien kvantifiointi ja kustannus-hyötyanalyysi sekä ehkäisystrategioihin liittyvät indikaattorit.

- Luonnonuhat : geologisiin uhkiin (esim. maanjäristykset, tulivuorenpurkaukset ja hyökyaallot) ja ilmastoon (esim. myrskyt ja tulvat) liittyvien katastrofien ennustamisen ja integroidun vaara-, haavoittuvuus- ja riskinarvioinnin parantaminen; ennakkovaroitusjärjestelmien kehittäminen ja ehkäisy- ja lieventämisstrategioiden parantaminen.

- Resurssien kestävä hallinta

- Luonnonvarojen ja ihmisen aikaansaamien resurssien säilyttäminen ja kestävä hallinta : ekosysteemit; vesivarojen hallinta; jätehuolto ja jätteen syntymisen ehkäisy; biologisen monimuotoisuuden suojelu ja hoito, maaperän suojelu, merenpohjan ja rannikkoalueiden suojelu, aavikoitumisen ja maaperän huonontumisen torjunnan lähestymistavat; metsänhoito; kaupunkiympäristön kestävä hoito ja suunnittelu, tiedonhallinta ja tietopalvelut; luonnon prosesseihin liittyvä arviointi ja ennakointi.

- Meriympäristöjen kehitys : ihmisen toiminnan vaikutukset meriympäristöön ja sen luonnonvaroihin; aluemerien ja rannikkoalueiden pilaantuminen ja rehevöityminen; syvänmeren ekosysteemit; merten biologisen monimuotoisuuden kehityssuuntien, ekosysteemien prosessien ja merivirtausten arviointi; merenpohjan geologia.

- Ympäristöteknologiat

- Luonnon- ja kulttuuriympäristön havainnointiin, huonontumisen ehkäisemiseen ja lieventämiseen, sopeuttamiseen, korjaamiseen ja ennallistamiseen käytettävät ympäristöteknologiat : teknologiat, jotka liittyvät veteen, ilmastoon, ilmaan, meriin, kaupunki- ja maaseutuympäristöön, maaperään, jätteiden käsittelyyn, kierrätykseen, puhtaisiin tuotantoprosesseihin, kemikaalien turvallisuuteen sekä kulttuuriperinnön ja rakennetun ympäristön suojelemiseen.

- Teknologian arviointi, verifiointi ja testaus : prosessien, teknologioiden ja tuotteiden ympäristöriskien ja elinkaaren arvioinnin menetelmät ja välineet; tuki kemianteollisuuden kestävää kehitystä sekä vesihuoltoa ja vedenpuhdistusta käsitteleville teknologiayhteisöille[17]; tulevaan Euroopan ympäristöteknologioiden verifiointi- ja testausohjelmaan liittyvät tieteelliset ja teknologiset näkökohdat.

- Maan kaukokartoitus- ja arviointivälineet

- Kaukokartoitus : ympäristöön ja kestävään kehitykseen liittyvissä kysymyksissä käytettävien havainnointijärjestelmien kehittäminen ja integrointi GEOSS-järjestelmän puitteissa; järjestelmien yhteentoimivuus ja tietojen optimointi ympäristöilmiöiden ymmärtämistä, mallintamista ja ennustamista varten.

- Ennustusmenetelmät ja arviointivälineet : talouden, ympäristön ja yhteiskunnan välisten yhteyksien mallintaminen, mukaan luettuina markkinapohjaiset välineet, ulkoisvaikutukset ja kynnysarvot, sekä tietämyspohjan ja menetelmien kehittäminen kestävään kehitykseen liittyvien vaikutusten arviointia varten keskeisissä kysymyksissä kuten maankäytössä ja meriin liittyvissä kysymyksissä; ilmastonmuutokseen liittyvät sosiaaliset ja taloudelliset jännitteet.

7. Liikenne (mukaan luettuna ilmailu)

Tavoite

Tavoitteena on kehittää teknologian edistysaskeleiden pohjalta integroituja, ”vihreämpiä” ja ”älykkäämpiä” yleiseurooppalaisia liikennejärjestelmiä kansalaisten ja yhteiskunnan hyödyksi ympäristöä ja luonnonvaroja säästäen sekä turvata Euroopan teollisuuden hankkima johtava asema maailmanmarkkinoilla ja kehittää sitä edelleen.

Lähtökohdat

Liikenne on yksi Euroopan vahvuuksista – lentoliikennealan osuus EU:n bruttokansantuotteesta on 2,6 prosenttia (ala työllistää 3,1 miljoonaa ihmistä), ja pintaliikennealan bkt-osuus on 11 prosenttia (ala työllistää 16 miljoonaa ihmistä). Liikenne tuottaa kuitenkin myös 25 prosenttia EU:n hiilidioksidipäästöistä, mistä syystä järjestelmän ekologista kestävyyttä on ehdottomasti parannettava, jotta voidaan varmistaa kestävämmät liikenteen käyttötavat ja liikennejärjestelmän sovittaminen kasvulukuihin, kuten valkoisessa kirjassa Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010: valintojen aika [18] on esitetty.

EU:n laajentuminen (joka on kasvattanut EU:n pinta-alaa 25 prosentilla ja väkilukua 20 prosentilla) ja talouskehitys asettavat uusia haasteita ihmisten ja tavaroiden tehokkaalle, edulliselle ja kestävälle kuljetukselle. Liikenteellä on myös suora vaikutus muihin merkittäviin politiikan aloihin, joita ovat muun muassa kauppa, kilpailu, työllisyys, koheesio, energia, turvallisuus ja sisämarkkinat. EU:n liikennealan on investoitava tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen, jos se haluaa säilyttää teknologisen kilpailuedun maailmanmarkkinoilla[19]. Euroopan tason toimilla voidaan myös edistää teollisuuden rakennemuutosta, koko toimitusketjun integrointi mukaan luettuna, erityisesti pk-yrityksissä.

Eurooppalaisten teknologiayhteisöjen laatimissa tutkimuslinjauksissa[20] tuetaan ajatusta, jonka mukaan on tarpeen omaksua uusi liikennejärjestelmiin perustuva lähestymistapa, jossa otetaan huomioon ajoneuvojen, liikenneverkkojen ja liikennepalvelujen käytön välinen vuorovaikutus. Tällainen lähestymistapa voidaan kehittää ainoastaan Euroopan tasolla. TTK-toiminnan kustannukset ovat merkittävässä kasvussa kaikilla edellä mainituilla osa-alueilla. EU-tason yhteistoiminta onkin olennaisen tärkeää, jotta voidaan saavuttaa erilaisten TTK-toimijoiden kriittinen massa ja vastata tutkimustyön mittakaavan ja monialaisuuden asettamiin haasteisiin kustannustehokkaalla tavalla. Samoin sen avulla voidaan vastata poliittisiin, teknologisiin ja sosioekonomisiin haasteisiin, jotka liittyvät sellaisiin kysymyksiin kuten tulevaisuuden ”puhdas ja turvallinen ajoneuvo”, liikennemuotojen yhteentoimivuus ja yhteensopivuus etenkin rautatieliikenteen osalta, kohtuuhintaisuus, turvallisuus, kapasiteetti, turvatoimet ja ympäristövaikutukset laajentuneessa EU:ssa. Myös teknologioiden kehittäminen Galileo-järjestelmän ja sen sovellusten tueksi on olennaisen tärkeää EU:n politiikkojen täytäntöönpanon kannalta.

Sen lisäksi, että jäljempänä esiteltävät aihealueet ja toimet ovat erittäin tärkeitä teollisuuden kannalta, niissä otetaan myös huomioon poliittisten päätöksentekijöiden tarpeet kokonaisvaltaisella tavalla, joka kattaa liikennepolitiikan taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristön liittyvät näkökohdat. Tukea annetaan myös toimille, joilla on tarkoitus vastata nykyisiin ja uusiin politiikan tarpeisiin esimerkiksi meriliikennepolitiikan kehitykseen liittyen.

Toimet

- Ilmailu ja lentoliikenne

- Lentoliikenteen ekologisen kestävyyden parantaminen : päästöjen ja meluhaittojen vähentäminen, mihin sisältyy moottoreihin ja vaihtoehtoisiin polttoaineisiin, rakenteisiin ja uusiin ilma-alusmalleihin, lentoasemien toimintaan ja liikenteen hallintaan liittyvä työ.

- Ajankäytön tehokkuuden parantaminen : liikenneaikataulujen tehokkuuden parantaminen keskittymällä yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan tehokkaan toteuttamisen edellyttämiin innovatiivisiin ilmaliikenteen hallintajärjestelmiin, joissa yhdistyvät ilmassa, maassa ja avaruudessa sijaitsevat komponentit. Tarkastelukohteisiin sisältyvät myös liikennevirrat ja ilma-alusten itsenäisempi toiminta.

- Asiakkaiden tyytyväisyyden ja turvallisuuden takaaminen : matkustusmukavuuden parantaminen, innovatiiviset lennonaikaiset palvelut ja matkustajien tehokkaampi käsittely; lentoliikenteen kaikkien turvallisuusnäkökohtien parantaminen; ilma-alusvalikoiman laajentaminen siten, että käytössä on runsaasti eri vaihtoehtoja laajarunkoisista lentokoneista pienikokoisiin aluksiin.

- Kustannustehokkuuden parantaminen : tuotekehittelyyn, valmistukseen ja käyttöön liittyvien kustannusten alentaminen, painopisteinä huoltovapaat ilma-alukset ja automaatiot ja simulaatioiden laajempi käyttö.

- Ilma-aluksen ja matkustajien suojelu : matkustajia, miehistöä, ilma-aluksia ja lentoliikennejärjestelmää koskevien turvatoimenpiteiden parantaminen, kuten parannetut tietojärjestelmät ja tunnistusmenetelmät, ilma-alusten suojaaminen hyökkäyksiltä, vakaan lentotilan automaattinen palauttaminen ja ilma-aluksen parannettu turvasuunnittelu.

- Tien avaaminen tulevaisuuden lentoliikenteelle : vastaaminen pitkän aikavälin haasteisiin radikaalimmilla, ympäristötehokkaammilla ja innovatiivisemmilla teknologioiden yhdistelmillä, jotka johtavat merkittäviin edistysaskeliin lentoliikenteessä.

- Pintaliikenne (rautatie-, maantie- ja vesiliikenne)

- Pintaliikenteen ekologisen kestävyyden parantaminen : ympäristön pilaantumisen ja melupäästöjen rajoittaminen; puhtaiden ja tehokkaiden moottoreiden kehittäminen, mukaan luettuina hybriditeknologia ja vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttö liikennesovelluksissa; romuajoneuvoja ja -aluksia koskevat strategiat.

- Liikennemuotosiirtymän edistäminen ja liikennekäytävien ruuhkien vähentäminen : innovatiivisten, intermodaalisten ja yhteentoimivien alueellisten ja kansallisten liikenneverkkojen, -infrastruktuurien ja -järjestelmien kehittäminen Euroopassa; kustannusten sisällyttäminen hintoihin; tiedonvaihto ajoneuvon tai aluksen ja liikenneinfrastruktuurin välillä; infrastruktuurikapasiteetin optimointi.

- Kaupunkiliikenteen kestävyyden takaaminen : innovatiiviset liikennejärjestelyt, puhtaat ja turvalliset ajoneuvot ja saastuttamattomat liikennevälineet mukaan luettuina, uudet julkisen liikenteen muodot ja yksityisliikenteen järkeistäminen, viestintäinfrastruktuuri, integroitu yhdyskuntasuunnittelu ja liikenne.

- Turvallisuuden ja turvatoimien parantaminen : turvallisuuden ja turvatoimien parantaminen liikennejärjestelmän elimellisinä osina, kuljettajien, matkustajien, miehistön, pyöräilijöiden ja jalankulkijoiden liikennetoiminnoissa, ajoneuvojen ja alusten suunnittelussa sekä liikenteen kokonaisjärjestelmässä.

- Kilpailukyvyn parantaminen : suunnitteluprosessien parantaminen; kehittyneiden voimanlähde- ja ajoneuvoteknologioiden kehittäminen; innovatiiviset ja kustannustehokkaat tuotantojärjestelmät ja infrastruktuurien rakennusmenetelmät; integratiiviset arkkitehtuurit.

- Eurooppalaisen maailmanlaajuisen satelliittinavigointijärjestelmän (Galileo) tukeminen : tarkkojen navigointi- ja ajanmäärityspalvelujen tarjoaminen eri aloilla; satelliittinavigoinnin tehokas hyödyntäminen ja toisen sukupolven teknologioiden määrittelyn tukeminen.

8. Yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet

Tavoite

Tavoitteena on syvällinen yhteinen ymmärrys niistä monimutkaisista ja toisiinsa kytkeytyvistä sosioekonomisista haasteita, joita Euroopalla on edessään ja jotka liittyvät muun muassa kasvuun, työllisyyteen ja kilpailukykyyn, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen, kestävään kehitykseen, elämänlaatuun ja maailmanlaajuiseen keskinäisriippuvuuteen. Erityisesti on tarkoitus vankistaa tietämysperustaa kyseisiä osa-alueita koskevan politiikan laadintaa varten.

Lähtökohdat

Euroopalla on yhteiskunta- ja taloustieteiden sekä humanististen tieteiden alalla vankka ja korkealaatuinen tutkimusperusta. EU:n alueella sovellettavat erilaiset taloudelliset, sosiaaliset, poliittiset ja kulttuuriset lähestymistavat tarjoavat erittäin hedelmällisen maaperän näiden alojen tutkimukselle EU:n tasolla. Edellä mainituilla osa-alueilla tehtävästä tutkimusyhteistyöstä, joka koskee eurooppalaisia sosioekonomisia kysymyksiä, saadaan runsaasti eurooppalaista lisäarvoa. Ensinnäkin tarkasteltavat kysymykset ja haasteet ovat EU:n tasolla keskeisen tärkeitä, ja EU laatii ja toteuttaa niitä koskevaa politiikkaa. Toiseksi useita tai kaikkia EU-maita koskeva vertaileva tutkimus tarjoaa erityisen tehokkaan työvälineen sekä merkittäviä oppimismahdollisuuksia eri maissa ja alueilla.

Kolmanneksi EU:n tasolla tehtävä tutkimus on erityisen hyödyllistä, koska sen avulla voidaan kehittää Euroopan laajuista tietojen keräämistä ja lähestyä tarkasteltavina olevia kysymyksiä useista eri näkökulmista (mikä on tarpeen tällaisten monisäikeisten kysymysten ymmärtämiseksi). Neljänneksi kehittämällä aidosti eurooppalaista keskeisiin haasteisiin liittyvää sosioekonomista tietämysperustaa myötävaikutetaan merkittävästi myös siihen, että nämä haasteet ymmärretään yhteisesti koko Euroopan unionissa ja, mikä tärkeintä, Euroopan kansalaisten keskuudessa.

Toimet, joita varten tukea myönnetään, luetellaan seuraavassa. Toimien on määrä tukea merkittävästi politiikan laatimista, toteutusta, vaikutuksia ja arviointia monilla eri osa-alueilla, kuten talouden, sosiaalisten kysymysten, koulutuksen, yritystoiminnan, kansainvälisen kaupan, kuluttaja-asioiden, ulkosuhteiden, oikeus- ja sisäasioiden sekä virallisten tilastojen laadinnan aloilla. Lisäksi on mahdollista toteuttaa toimia, jotka koskevat esiin nousevia sosioekonomisia haasteita, sekä tehdä uusiin tai ennakoimattomiin politiikan tarpeisiin liittyvää tutkimusta.

Toimet

- Kasvu, työllisyys ja kilpailukyky osaamisyhteiskunnassa: tarkoituksena on kehittää ja integroida tutkimusta, joka koskee kasvuun, työllisyyteen ja kilpailukykyyn vaikuttavia tekijöitä. Tarkastelukohteet voivat ulottua innovoinnista, koulutuksesta (mukaan luettuna elinikäinen oppiminen) ja tieteellisen ja muun tietämyksen roolista kansallisiin institutionaalisiin toimintaympäristöihin.

- Taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristötavoitteiden yhdistäminen Euroopan tasolla: tarkoituksena on tarkastella kahta keskeistä ja toisiinsa tiiviisti nivoutuvaa kysymystä – Euroopan sosioekonomisten mallien kehittymistä sekä laajentuneen EU:n taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta – siten, että otetaan samalla huomioon ympäristön suojelu.

- Keskeiset yhteiskunnalliset kehityssuuntaukset ja niiden seuraukset: tarkastelukohteita ovat: demografiset muutokset, kuten väestön ikääntyminen ja muuttoliike; elämäntavat, työ, perhe, sukupuolikysymykset, terveys ja elämänlaatu; rikollisuus; liiketoiminnan rooli yhteiskunnan ja väestön monimuotoisuuden kannalta, kulttuurinen vuorovaikutus sekä perusoikeuksien suojaan ja rasismin ja suvaitsemattomuuden torjuntaan liittyvät kysymykset.

- Eurooppa osana maailmaa: tarkastelukohteita ovat muuttuvat vuorovaikutus- ja riippuvuussuhteet maailman eri alueiden välillä ja niiden vaikutukset kyseisten alueiden, erityisesti Euroopan, kannalta sekä esiin nouseviin uhkiin ja riskeihin vastaaminen heikentämättä ihmisoikeuksia, vapautta ja hyvinvointia.

- Kansalainen Euroopan unionissa: aihetta lähestytään EU:n tulevan kehityksen näkökulmasta, ja tarkastelukohteita ovat: keinot, joiden avulla voitaisiin lisätä demokratian ”omaksi tuntemista” ja aktiivista osallistumista Euroopan kansojen keskuudessa; tehokas ja demokraattinen hallinto (governance), mukaan luettuna talouden hallinto; Euroopan kulttuurien, instituutioiden, historian, kielten ja arvojen eroavuuksien ja yhteneväisyyksien yleisen tuntemuksen ja kunnioituksen lisääminen.

- Sosioekonomiset ja tieteelliset indikaattorit: tarkastelukohteita ovat näiden indikaattorien käyttö politiikan ja sen toteutuksen ja seurannan apuvälineinä sekä nykyisin käytössä olevien indikaattorien parantaminen ja uusien kehittäminen politiikkaa ja tutkimusohjelmien arviointia varten, mukaan luettuina virallisiin tilastoihin perustuvat indikaattorit.

- Kehityksen ennakointi: ennakointitoimet koskevat keskeisiä tieteen ja teknologian alan kysymyksiä ja niihin liittyviä sosioekonomisia kysymyksiä, kuten tulevaisuuden demografisia kehitysuuntauksia, osaamisen maailmanlaajuistumista ja tutkimusjärjestelmien kehitystä sekä tulevia kehityskulkuja tärkeimmillä tutkimus- ja tieteenaloilla ja niiden välillä.

9. Turvallisuus ja avaruus

Tavoite

Turvallisuustutkimuksen osalta tavoitteena on kehittää teknologioita ja tietämystä sellaisten valmiuksien rakentamista varten, joiden avulla voidaan suojata kansalaisia muun muassa terrorismin ja rikollisuuden kaltaisilta uhilta, kunnioittaen kuitenkin samanaikaisesti ihmisoikeuksia. Niin ikään päämääränä on varmistaa käytettävissä olevien teknologioiden optimaalinen ja koordinoitu käyttö Euroopan turvallisuuden parantamiseksi sekä edistää turvallisuusratkaisujen tarjoajien ja käyttäjien yhteistyötä.

Avaruustutkimuksen osalta on tarkoituksena tukea Euroopan avaruusohjelmaa keskittymällä GMES:n kaltaisiin sovelluksiin, jotka ovat hyödyllisiä sekä kansalaisten että Euroopan avaruusteollisuuden kilpailukyvyn kannalta. Tutkimustoimien on määrä tukea Euroopan avaruuspolitiikan kehittämistä sekä täydentää jäsenvaltioiden ja muiden keskeisten toimijoiden, kuten Euroopan avaruusjärjestön, toimia.

9.1 Turvallisuus

Lähtökohdat

Turvallisuus on Euroopan vaurauden ja vapauden perusedellytys. Eurooppa-neuvoston hyväksymässä EU:n turvallisuusstrategiassa Turvallisempi Eurooppa oikeudenmukaisemmassa maailmassa tarkastellaan tarvetta laatia kattava turvallisuusstrategia, joka käsittää sekä siviili- että sotilaspuolen turvallisuustoimenpiteet.

Turvallisuutta koskeva tutkimus on tärkeä yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa tukeva elementti. Lisäksi se tukee korkean turvallisuustason aikaansaamista EU:n laajuisella vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella[21] Haagin ohjelman mukaisesti. Niin ikään sen avulla voidaan edistää muita EU:n politiikan lohkoja, kuten liikennettä, pelastuspalvelua, energia-alaa ja ympäristöalaa, tukevien teknologioiden ja valmiuksien kehittämistä.

Nykyisiä Euroopassa toteutettavia turvallisuutta koskevia tutkimustoimia haittaavat niiden pirstoutuneisuus, toimien pienestä mittakaavasta ja kapeudesta johtuva kriittisen massan puuttuminen sekä keskinäisten yhteyksien puute ja toimien yhteensopimattomuus. Euroopan onkin yhdenmukaistettava toimiaan kehittämällä tehokkaita institutionaalisia järjestelyjä ja kannustamalla eri kansallisia ja kansainvälisiä toimijoita keskinäiseen yhteistyöhön ja koordinointiin, jonka avulla voidaan välttää päällekkäisyydet ja pyrkiä synergiaan aina kun se on mahdollista. Yhteisön tasolla tehtävässä turvallisuustutkimuksessa keskitytään toimiin, joista saadaan selvää lisäarvoa vastaaviin kansallisiin toimiin verrattuna. Yhteisön tason turvallisuustutkimuksen avulla voidaan näin ollen parantaa Euroopan turvallisuusalan kilpailukykyä.

Jäljempänä selostettavat toimet täydentävät muilla aihealueilla tehtävää turvallisuuden kannalta olennaista teknologian ja järjestelmien tutkimusta, ja ne nivotaan kiinteästi näihin toimiin. Toimet ovat tehtävälähtöisiä: niissä kehitetään teknologioita ja valmiuksia, jota tarvitaan yksittäisissä turvallisuuteen liittyvissä tehtävissä. Toimet on suunniteltu joustaviksi, jotta niiden avulla voitaisiin vastata myös toistaiseksi tuntemattomiin mutta tulevaisuudessa mahdollisesti ilmeneviin turvallisuusuhkiin ja niihin liittyviin politiikan tarpeisiin. Toimilla pyritään edistämään alojen välistä hedelmällistä vuorovaikutusta ja jo olemassa olevien teknologioiden käyttöönottoa siviiliturvallisuuden alalla. Eurooppalaisen turvallisuustutkimuksen avulla pyritään niin ikään edistämään monikäyttöteknologioiden kehittämistä, jotta teknologioita voitaisiin soveltaa mahdollisimman laajasti.

Toimet

- Terrorismin ja rikollisuuden torjunta: tarkoituksena on tuottaa teknologiaratkaisuja uhkien (esim kemiallisten, biologisten, säteily- ja ydinuhkien) tiedostamista, havaitsemista, ehkäisemistä, määrittämistä, torjumista ja poistamista sekä terroritekojen ja rikollisuuden vaikutusten rajoittamista varten.

- Infrastruktuurien ja yleishyödyllisten laitosten turvallisuus: tarkoituksena on analysoida ja suojata olemassa olevia ja tulevia julkisia ja yksityisiä kriittisiä/verkotettuja infrastruktuureja (esim. liikenne-, energia- ja tietoliikenne- ja viestintäinfrastruktuuri), järjestelmiä ja palveluja (mukaan luettuina rahoitus- ja hallintopalvelut).

- Rajaturvallisuus: tällä osa-alueella keskitytään teknologioihin ja valmiuksiin, joilla voidaan parantaa kaikkien niiden järjestelmien, laitteiden, välineiden ja prosessien toimivuutta ja tehokkuutta, jotka ovat tarpeen Euroopan maa- ja rannikkorajojen turvallisuuden lisäämiseksi. Tähän sisältyvät raja- ym. valvontaa koskevat kysymykset.

- Turvallisuuden palauttaminen kriisitilanteessa: tällä osa-alueella keskitytään teknologioihin, joilla voidaan tukea erilaisia hätätilanteiden hallintaan liittyviä toimintoja (kuten väestönsuojelua, humanitaarisia tehtäviä ja pelastustehtäviä, yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa). Lisäksi on määrä tarkastella sellaisia kysymyksiä kuten organisaatioiden välinen koordinointi ja viestintä, hajautetut arkkitehtuurit ja inhimilliset tekijät.

Edellä lueteltuja neljää aluetta tukevat seuraavat aihealueet, jotka ovat luonteeltaan monialaisempia:

- Turvallisuusjärjestelmien integrointi ja yhteentoimivuus: tällä osa-alueella keskitytään teknologioihin, joilla voidaan parantaa järjestelmien, laitteiden, palvelujen ja prosessien, mukaan luettuna lainvalvonnan tietoinfrastruktuurit, yhteentoimivuutta. Samoin tutkimuskohteita ovat toiminnan luotettavuus, organisatoriset näkökohdat, luottamuksellisuuden suoja, tiedon eheys sekä kaikkien toimenpiteiden ja prosessien jäljitettävyys.

- Turvallisuus ja yhteiskunta: tällä osa-alueella tehdään tehtävälähtöistä tutkimusta, jossa keskitytään sosioekonomisiin analyyseihin, skenaarioiden laatimiseen sekä toimiin, jotka liittyvät rikollisuuteen, kansalaisten turvallisuuskäsityksiin, etiikkaan, yksityisyyden suojaan ja yhteiskunnallisen kehityksen ennakointiin. Lisäksi tutkimuskohteina ovat teknologiat, joiden avulla voidaan parantaa yksityisyyden ja vapauksien turvaamista, haavoittuvuudet ja uudet uhat sekä mahdollisten seurausten vaikutuksia koskevat arvioinnit.

- Turvallisuustutkimuksen koordinointi ja jäsentäminen: tavoitteena on koordinoida eurooppalaisia ja kansainvälisiä turvallisuustutkimustoimia, luoda synergiaa siviili-, turvallisuus- ja puolustustutkimuksen välille, parantaa oikeudellisia edellytyksiä sekä edistää olemassa olevien infrastruktuurien optimaalista käyttöä.

9.2 Avaruus

Lähtökohdat

EU voi tällä alalla edistää yhteisten tavoitteiden parempaa määrittelyä käyttäjien vaatimusten ja politiikan tavoitteiden pohjalta, toimien koordinointia päällekkäisyyksien välttämiseksi ja yhteentoimivuuden maksimoimiseksi sekä standardien määrittämistä. Viranomaiset ja päätöksentekijät muodostavat tällä alalla merkittävän potentiaalisen käyttäjäryhmän. Lisäksi Euroopan teollisuudelle on hyötyä huolellisesti määritellystä Euroopan avaruuspolitiikasta, jonka toteutusvälineenä on Euroopan avaruusohjelma, jota ehdotetut TTK-toimet osittain tukevat. Euroopan tason toimia tarvitaan myös EU:n poliittisten tavoitteiden tueksi esimerkiksi maatalouden, kalastuksen, ympäristön, televiestinnän, turvallisuuden ja liikenteen aloilla sekä sen varmistamiseksi, että Eurooppaa kunnioitetaan kumppanina alueellisessa ja kansainvälisessä yhteistyössä.

Eurooppa on viimeksi kuluneiden 40 vuoden aikana luonut erinomaisen teknologisen osaamisperustan tällä alalla. Alan (valmistajat, palveluntarjoajat, operaattorit) kilpailukyvyn säilyttäminen vaatii kuitenkin uutta tutkimusta ja teknologiaa. Avaruussovelluksista koituu lisäksi merkittäviä hyötyjä kansalaisille.

Jäljempänä selostettavien toimien tavoitteena on hyödyntää avaruusresursseja sovellusten, tarkemmin sanottuna GMES:n (ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seurantajärjestelmä), toteutuksessa ja tukea niiden avulla EU:n politiikkoihin liittyvää säädösten täytäntöönpanon valvontaa. Lisäksi tavoitteita ovat avaruuden tutkimus, kansainvälisten yhteistyömahdollisuuksien ja merkittävien teknologisten läpimurtojen mahdollistaminen sekä avaruuden hyödyntäminen, jota tuetaan Euroopan unionin strategisen aseman turvaavilla toimilla. Näitä toimia täydennetään muilla toimilla, jotka sisältyvät kilpailukykyä ja innovointia koskevaan puiteohjelmaan sekä koulutusta koskevaan ohjelmaan. Toimia tullaan myös hyödyntämään mahdollisimman tehokkaasti yleisemmin politiikan tukena (mukaan luettuna lisätuki mahdollisesti esiin nousevien uusien tarpeiden johdosta toteutettaville toimille). Esimerkkinä voidaan mainita avaruusresursseja hyödyntävien ratkaisujen käyttö kehitysmaiden tukena sekä kaukokartoitusvälineiden ja -menetelmien käyttö yhteisön politiikkojen kehittämisen tukena.

Toimet

- Avaruussovellukset eurooppalaisen yhteiskunnan palveluksessa

- GMES: ympäristön ja turvallisuuden hallintaan liittyvien satelliittipohjaisten seurantajärjestelmien ja -tekniikkojen kehittäminen sekä niiden integrointi maan pinnalle, laivoihin tai ilma-aluksiin sijoitettujen komponenttien kanssa. GMES-tiedon ja -palvelujen käytön ja toimitusten tuki.

- Maailmanlaajuisiin sähköisiin viestintäverkkoihin saumattomasti integroidut innovatiiviset satelliittiviestintäpalvelut kansalaisten ja yritysten käyttöön eri sovellusaloilla, joihin kuuluvat pelastuspalvelu, sähköinen hallinto, etälääketiede, etäkoulutus sekä yleiset käyttötarkoitukset.

- Teknologioiden kehittäminen avaruuteen sijoitettuja laitteita hyödyntävien palvelujen haavoittuvuuden vähentämiseksi sekä avaruusvalvontaa varten.

- Avaruuden tutkimus

- Osallistuminen kansainvälisiin avaruustutkimusaloitteisiin.

- Avaruusalan perustaa lujittava TTK

- Avaruuskuljetusteknologia: tutkimus, jolla parannetaan Euroopan avaruuskuljetusalan kilpailukykyä.

- Avaruustieteet, mukaan luettuna tutkimus, joka koskee elämää avaruudessa.

II IDEAT

Tavoite

Tavoitteena on lisätä tietämyksen eturintamassa harjoitettavan tutkimuksen (pioneeritutkimuksen) dynamiikkaa, luovuutta ja huippuosaamista. Lähtökohtana on tukea ”tutkijalähtöistä” tutkimusta, jota yksittäiset tutkimusryhmät tekevät kaikilla tutkimusaloilla kilpaillen keskenään Euroopan tasolla. Rahoitusta myönnetään tutkijoiden vapaasti valitsemista aiheista esittämien ehdotusten perusteella. Ainoana arviointiperusteena on ehdotuksen tieteellinen laatu (huippuosaaminen), joka määritetään vertaisarvioinnissa (peer review).

Lähtökohdat

Tutkijalähtöinen ”pioneeritutkimus” on avaintekijä hyvinvoinnin ja yhteiskunnallinen kehityksen kannalta, koska se avaa uusia mahdollisuuksia tieteelliselle ja tekniselle kehitykselle ja tuottaa uutta tietämystä, joka johtaa uusiin sovelluksiin ja markkinoihin.

Huolimatta monista saavutuksistaan ja vahvasta suorituskyvystään monilla aloilla Eurooppa ei edelleenkään hyödynnä täysimääräisesti tutkimusvalmiuksiaan ja resurssejaan. Euroopan on otettava kiireesti käyttöön lisäkapasiteettia tietämyksen tuottamiseksi.

Euroopan laajuiseen kilpailuun perustuva rahoitusjärjestely yksittäisten tutkijaryhmien toteuttamalle pioneeritutkimukselle on eurooppalaisen tutkimusalueen keskeinen osatekijä, jolla täydennetään EU:n muita toimia ja kansallisia toimia. Se lisää Euroopan dynamiikkaa ja houkuttelevuutta Euroopan ja muun maailman parhaiden tutkijoiden silmissä ja myös investointinäkökulmasta.

Toimet

Toimilla tuetaan lupaavimpia ja tuottavimpia tutkimusalueita ja parhaita mahdollisuuksia tieteelliseen ja tekniseen edistykseen tieteenalojen sisällä ja niiden välillä, mukaan luettuina tekniset tieteet, yhteiskuntatieteet ja humanistiset tieteet. Toimet toteutetaan riippumatta puiteohjelman muiden osien temaattisista painotuksista, ja niissä otetaan huomioon vakiintuneiden tutkimusryhmien lisäksi nuoret tutkijat ja uudet tutkimusryhmät.

Pioneeritutkimukseen liittyvät EU:n toimet toteuttaa Euroopan tutkimusneuvosto, joka koostuu tieteellisestä neuvostosta ja sitä tukevasta täytäntöönpanojaostosta.

Tieteellinen neuvosto koostuu Euroopan tiedeyhteisön korkeimman tason edustajista, jotka osallistuvat neuvoston toimintaan yksityishenkilön ominaisuudessa edustamatta poliittisia tai muita etuja. Komissio nimittää jäsenet sen jälkeen, kun heidät on valittu riippumattomalla menettelyllä. Tieteellinen neuvosto muun muassa valvoo päätöksiä siitä, minkä tyyppistä tutkimusta rahoitetaan, ja toimii laadun takaajana tieteellisestä näkökulmasta.