Ehdotus: neuvoston direktiivi, radioaktiivisen jätteen ja käytetyn polttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta /* KOM/2004/0716 lopull. - CNS 2004/0249 */





Bryssel 12.11.2004 KOM(2004) 716 lopullinen 2004/0249 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI, radioaktiivisen jätteen ja käytetyn polttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. EHDOTUKSEN PERUSTELUT 1.1. Voimassa oleva direktiivin 92/3 mukainen järjestelmä Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 3. helmikuuta 1992 annetun direktiivin 92/3/Euratom tarkoituksena on ollut luoda radioaktiivisen jätteen siirtojen tiukkaan valvontaan ja luvanvaraisuuteen perustuva järjestelmä, jonka avulla voitaisiin estää radioaktiivisten aineiden laiton kauppa. Direktiiviä sovelletaan sekä yhteisön jäsenvaltioiden välisiin siirtoihin että yhteisöön tapahtuvaan tuontiin ja yhteisöstä tapahtuvaan vientiin. Sillä varmistetaan, että määrämaina ja kauttakulkumaina oleville jäsenvaltioille ilmoitetaan niihin tai niiden kautta tapahtuvista radioaktiivisen jätteen siirroista. Lisäksi siinä säädetään, että tällaisille siirroille on saatava asianomaisen valtion hyväksyntä ja että valtioilla on oikeus vastustaa siirtoja. Niin ikään määrämaana olevan kolmannen maan viranomaisille on ilmoitettava siirrosta. Direktiivissä kielletään kokonaan radioaktiivisen jätteen vienti tiettyihin paikkoihin, kuten Etelämantereelle tai Lomèn yleissopimuksen sopimuspuolina oleviin maihin. Direktiivin 92/3 tarkoituksena oli täydentää perusnormien vahvistamisesta väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 15. heinäkuuta 1980 annettua direktiiviä 80/836/Euratom, joka muutettiin neuvoston direktiivillä 84/467/Euratom. Direktiivi 80/836 korvattiin ja kumottiin perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13. toukokuuta 1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/29/Euratom. Uutta direktiiviä on sovellettu 13. toukokuuta 2000 alkaen. Direktiivissä 92/3 säädetty järjestelmä, jossa radioaktiivisen jätteen siirrot edellyttävät ennakkolupaa ja jossa niitä valvotaan tiukasti, on toiminut tyydyttävästi, mutta sen käytännön toteutuksessa on tullut esille useita muutostarpeita. Vaikka nyt ehdotettavassa direktiivissä onkin säilytetty direktiivin 92/3 peruselementit, muutoksia on niin paljon ja ne ovat luonteeltaan sellaisia, että on perusteltua antaa uusi direktiivi, jolla korvataan ja kumotaan direktiivi 92/3. 1.2. Yksinkertaistamisen tarve Direktiivin 92/3 tarkistusprosessi aloitettiin vuonna 2001 SLIM-hankkeen (sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskeva hanke) viidennen vaiheen yhteydessä. Tavoitteena oli tehdä direktiivistä 92/3/Euratom käyttäjäystävällisempi ja selkeämpi. Direktiiville tehdyssä SLIM-tarkastelussa kiinnitettiin huomiota seuraaviin seikkoihin: - tarve ottaa direktiivissä huomioon myöhemmässä lainsäädännössä ja erityisesti perusnormeista annetussa direktiivissä vahvistetut tekniset säännökset; - tarve yhtenäistää direktiivin säännökset (ja erityisesti sen 7, 10, 11, ja 12 artikla) tiettyjen kansainvälisten sopimusten kanssa, joissa yhteisö on sopimuspuolena tai joihin se aikoo liittyä; - tarve selkeyttää kyseisiä säännöksiä ja tarvittaessa poistaa niissä olevia epäjohdonmukaisuuksia (erityisesti 12 artikla) siltä osin kuin säännökset koskevat kolmansien maiden oikeutta esittää kantansa suunnitellusta radioaktiivisen jätteen siirrosta viennin yhteydessä; - mahdollinen tarve laajentaa direktiivin soveltamisalaa siten, että siihen sisällytettäisiin jälleenkäsittelyä varten tarkoitettu säteilytetty polttoaine; näin yhtenäistettäisiin direktiivi nykyisin sovellettavien kansainvälisten sääntöjen ja asiakirjojen kanssa; - tarve tarkastella ja selkeyttää niitä direktiivin sääntöjä, jotka koskevat radioaktiivisen jätteen siirtoja koskevien hyväksyntöjen epäämistä; - tarve yksinkertaistaa radioaktiivisen jätteen siirtoaietta koskevaa vakiomuotoista ilmoitusasiakirjaa; - edut, jotka saataisiin, jos direktiivi korvattaisiin asetuksella. Näistä asioista keskusteltiin ja keskustelun pohjalta laadittiin 14 suositusta, jotka sisällytettiin SLIM-hankkeen viidennen vaiheen tuloksia koskevaan komission raporttiin[1]. 1.3. Ehdotetut muutokset Direktiivin 92/3 säännöksiin tehtävät muutokset ovat perusteltuja neljästä eri syystä: 1.3.1 Yhdenmukaisuus uusimpien Euratomin direktiivien kanssa Uudessa direktiivissä on ilman muuta otettava huomioon direktiivi 96/29/Euratom. Tarkoituksena onkin täydentää kyseistä Euroopan atomienergiayhteisön direktiiviä. Lisäksi korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden valvonnasta 22. joulukuuta 2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/122/Euratom edellyttää, että radioaktiivisten umpilähteiden jälleensiirtoa koskevien säännösten sanamuotoa muutetaan. On huomattava, että vaikka tällaisten siirtojen osalta voidaan tietyin edellytyksin poiketa tämän direktiivin vaatimuksista, asianmukaisen ydinmateriaalivalvonnan turvaaminen edellyttää, ettei tällaista poikkeusta saisi soveltaa halkeamiskelpoisiin aineisiin. 1.3.2 Yhdenmukaisuus kansainvälisten yleissopimusten kanssa Direktiivin 92/3/Euratom soveltamisala ei rajoitu yhteisön sisäisiin radioaktiivisen jätteen siirtoihin, vaan sen täytäntöönpano kytkeytyy useisiin kansainvälisiin oikeudellisiin välineisiin. Tällaisia ovat muun muassa Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) yleissopimukset sekä ilma- ja merikuljetuksia koskevat kansainväliset sopimukset. Nämä oikeudelliset asiakirjat ovat kehittyneet huomattavasti vuodesta 1992. Yhdenmukaistaminen on tarpeen erityisesti, koska suunnitteilla on Euratomin liittyminen käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevaan IAEA:n yleissopimukseen. 1.3.3. Käytännön menettelyjen selkeyttäminen Nykyisin käytössä olevaa järjestelmää on parannettava selkeyttämällä tiettyjä käsitteitä. Tämä saadaan aikaan joko muuttamalla nykyisiä määritelmiä tai lisäämällä uusia. Lisäksi on osoittautunut tarpeelliseksi poistaa epäjohdonmukaisuuksia sekä yksinkertaistaa menettelyä, jota nykyisin sovelletaan radioaktiivisen jätteen siirroissa jäsenvaltioiden välillä. SLIM-raportissa esitettyjen suositusten lisäksi on katsottu aiheelliseksi antaa säännöksiä joistakin sellaisista tilanteista, joita ei ole aikaisemmin otettu huomioon. Eritoten on tarpeen ottaa huomioon takaisin alkuperämaahansa päätyvät siirrot, jotka tapahtuvat toisen maan kautta. Myös sääntöjä, jotka koskevat eri kielten käyttöä vakioasiakirjassa, on selkeytettävä. Jotkin jäsenvaltiot ovat tuoneet esille tähän liittyviä epäselvyyksiä ja todenneet, että joissakin tapauksissa aiheutuu viivästyksiä, kun sen maan kieli, johon siirtolupahakemus toimitetaan, on eri kuin täytetyssä hakemuksessa käytetty kieli. Kielten käyttöä koskevat selvät säännöt ovat erityisen tärkeitä nyt kun yhteisö on laajentunut käsittämään 25 jäsenvaltiota. 1.3.4. Käytetyn polttoaineen sisällyttäminen soveltamisalaan Direktiivin soveltamisalaa laajennetaan siten, että siinä säädettyjä valvontamenettelyjä sovelletaan nyt myös nimenomaisesti mainiten käytetyn polttoaineen siirtoihin riippumatta siitä, onko käytetty polttoaine tarkoitettu loppusijoitettavaksi vai uudelleenkäsiteltäväksi. Direktiivin 92/3 säännökset ovat aiheuttaneet epäselvyyttä siitä, miten direktiiviä tulisi soveltaa säteilytetyn polttoaineen siirtoihin, ja komissio on sekä yksittäisten tietopyyntöjen että parlamentin esittämien kysymysten johdosta joutunut useaan otteeseen esittämään tulkintansa asiasta. Direktiivin 92/3 mukaan käytetty polttoaine, jolle ei nähdä mitään käyttöä, katsotaan ‘radioaktiiviseksi jätteeksi’, ja tällaisen aineen siirtoihin sovelletaan direktiivissä säädettyä yhdenmukaista valvontamenettelyä. Jälleenkäsiteltäväksi tarkoitetun käytetyn polttoaineen siirtoihin sitä vastoin ei sovelleta tällaista menettelyä. Tämä on sikäli epäjohdonmukaista, että samaan aineeseen voidaan sen käytön mukaan joko soveltaa tai olla soveltamatta kyseistä menettelyä. SLIM-raportissa todettiin, että käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevan kansainvälisen yleissopimuksen esimerkin perusteella olisi perusteltua laajentaa direktiivin soveltamisala kattamaan myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitettu käytetty ydinpolttoaine. Raportissa ei kuitenkaan annettu varsinaista asiaa koskevaa suositusta, koska SLIM-ryhmä katsoi, että antamalla sellaisen se ylittäisi SLIM V -hanketta varten saamansa toimivaltuudet. Edellä esitettyjen seikkojen perusteella sekä sen vuoksi, että säteilyn kannalta tarkastellen ei ole mitään syytä olla soveltamatta direktiivissä 92/3 säädettyä menettelyä kaikkiin käytetyn polttoaineen siirtoihin, katsotaan aiheelliseksi laajentaa direktiivin soveltamisalaa edellä selostetulla tavalla. Säteilytetyn polttoaineen siirroista aiheutuva hallinnollinen rasite jää erittäin vähäiseksi. Asia koskee vain jäsenvaltioita, jotka ovat tehneet sopimuksen jälleenkäsittelyä varten tapahtuvista siirroista. Siitä aiheutuu tosiasiassa vain vähäisiä velvoitteita niiden lisäksi, joita sovelletaan jo asianmukaisen ydinmateriaalivalvonnan varmistamiseksi. 1.3.5. Direktiivin rakenteen parantaminen Voimassa olevan direktiivin 92/3 säännökset kaipasivat uudelleenjärjestämistä, jotta direktiivi palvelisi paremmin käyttäjää. Direktiivin sisäistä rakennetta on sen vuoksi muutettu lainsäädäntöteknisten näkökohtien perusteella ja joitain säännöksiä on sijoiteltu tai ryhmitelty uudelleen aiheelliseksi katsotulla tavalla. 2. OIKEUSPERUSTA Ehdotuksen oikeusperustana ovat Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 ja 32 artikla. Euratom-sopimuksen 31 artiklassa määritellään menettely, jolla vahvistetaan 30 artiklassa säädetyt perusnormit väestön ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi ionisoivan säteilyn aiheuttamilta vaaroilta. 32 artiklassa määrätään, että perusnormeja voidaan täydentää 31 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. 3. TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATE Yhteisön tehtävänä on vahvistaa säteilysuojelua koskevat yhtenäiset säännöt, jotta työntekijöiden ja väestön terveyttä voitaisiin suojella mahdollisimman hyvin. Jäsenvaltiot puolestaan vastaavat tällaisten sääntöjen saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä niiden täytäntöönpanosta. Jäsenvaltioiden välisiä siirtoja koskevien voimassa olevien vaatimusten tarkastelu osoittaa, että yhteisön ja jäsenvaltioiden roolit on määritetty selkeästi direktiivin 92/3 mukaisessa nykyisessä järjestelmässä, joka perustuu radioaktiivisten aineiden siirtoja koskeviin ennakkolupiin ja siirtojen valvontaan. Nyt annettavassa direktiiviehdotuksessa ei tehdä perustavanlaatuisia muutoksia nykyiseen ennakkolupajärjestelmään. Siirtojen valvonta erityisen mekanismin avulla jää edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan. Ehdotetuista muutoksista kuvastuu sen sijaan tarve yhdenmukaistaa nykyisessä jäsenvaltioiden välisessä ennakkolupajärjestelmässä sovellettavia toimintamalleja. Samalla pyritään yksinkertaistamaan lupamenettelyä ja parantamaan näin se tehokkuutta. 4. EHDOTETUN DIREKTIIVIN TÄYTÄNTÖÖNPANON KUSTANNUKSET JÄSENVALTIOILLE JA YHTEISÖLLE 4.1. Jäsenvaltioiden kustannukset Direktiivissä 92/3 säädetään jo radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonta- ja tarkkailujärjestelmästä, jota varten kukin jäsenvaltio nimeää toimivaltaiset viranomaiset. Ehdotetuilla muutoksilla ei muuteta käytössä olevaa järjestelmää. Menettelyn ulottaminen koskemaan myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitetun käytetyn polttoaineen siirtoja ei todennäköisesti aiheuta merkittäviä ylimääräisiä kustannuksia jäsenvaltioille, koska tarvittavat hallinnolliset perusrakenteet ovat jo olemassa. Toisaalta koska menettelyjä joiltakin keskeisiltä osilta selkeytetään (määrittämällä tarkoin käytetyn polttoaineen asema, lisäämällä automaattisen hyväksymismenettelyn käyttöä, antamalla kielten käyttöä koskevat säännöt, muuttamalla direktiivin säännösten rakennetta käyttäjäystävällisemmäksi ym.), uusi direktiivi auttaa välttämään viivytyksiä siirtojen suorittamisessa ja vähentää näin hallinnollisia kustannuksia. 4.2. Toiminnanharjoittajien kustannukset Luvanantomenettelyn ulottaminen koskemaan myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitetun käytetyn polttoaineen siirtoja ei todennäköisesti aiheuta merkittäviä ylimääräisiä kustannuksia ydinalan toiminnanharjoittajille, koska jäsenvaltioissa on jo käytössä jonkinlainen hallinnollinen menettely tällaisia siirtoja varten direktiivin 96/29 johdosta. Toisaalta koska menettelyjä joiltakin keskeisiltä osilta selkeytetään (määrittämällä tarkoin käytetyn polttoaineen asema, lisäämällä automaattisen hyväksymismenettelyn käyttöä, antamalla kielten käyttöä koskevat säännöt, muuttamalla direktiivin säännösten rakennetta käyttäjäystävällisemmäksi ym.), uusi direktiivi auttaa välttämään viivytyksiä siirtojen suorittamisessa ja hyödyttää tätä kautta toiminnanharjoittajia. 4.3. Yhteisön kustannukset Ehdotuksella ei ole vaikutusta yhteisön talousarvioon. Direktiivistä komissiolle aiheutuvat velvoitteet (jotka koskevat raportointia, vakioasiakirjan laatimista ja päivittämistä sekä viranomaisten luetteloiden julkaisemista) ovat olemassa jo entuudestaan direktiivin 92/3 perusteella. Samoin neuvoa-antava komitea, jonka perustamisesta säädetään 16 artiklassa, vastaa komiteaa, joka on jo olemassa direktiivin 92/3 19 artiklan nojalla. Tietyssä mielessä on kannattavaa noudattaa tarkasti yhteisön vaatimuksia jo varhaisessa vaiheessa käyttämällä täsmällisempää, yksinkertaistettua menettelyä. Tällöin näet vältytään hallinnollisilta kustannuksilta, joita aiheutuu, kun joudutaan ryhtymään toimiin sen johdosta, että yhteisön lainsäädäntöä on rikottu soveltamalla virheellisesti perusnormidirektiivin vaatimuksia. 5. ERI OSAPUOLTEN KUULEMINEN Ehdotuksen perustana on SLIM-ryhmän laatima raportti (ks. kohta 1.2 edellä). Lisäksi, koska tämän ehdotuksen päätarkoituksena on tehdä direktiivistä käyttäjäystävällisempi ja selkeämpi, direktiivin 92/3/Euratom täytäntöönpanosta vastaavien toimivaltaisten viranomaisten edustajilla (eli kyseisen direktiivin 19 artiklalla perustetulla komitealla) oli tilaisuus lausua mielipiteensä direktiivin tarkistusluonnoksesta 18. lokakuuta 2002 pidetyssä kokouksessa. Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaan perusnormeja koskevista lainsäädäntöehdotuksista pyydetään lausunto asiantuntijaryhmältä, jonka tieteellis-tekninen komitea nimeää jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden, erityisesti kansanterveyden asiantuntijoiden, keskuudesta. Nämä asiantuntijat, jotka toimivat jäsenvaltioista riippumattomasti, tarjoavat komissiolle arvokasta tieteellistä asiantuntemusta, antavat neuvoja kaikkeen suunnitteilla olevaan yhteisön lainsäädäntöön liittyen ja ehdottavat tieteellisen ja teknisen asiantuntemuksensa perusteella tarkistuksia tai täydennyksiä normeihin. Asiantuntijaryhmää kuultiin direktiivin 92/3 tarkistuksesta ryhmän joulukuussa 2002 pidetyn kokouksen yhteydessä, ja se antoi tarkistukselle tukensa. 6. EHDOTETUN DIREKTIIVIN SÄÄNNÖKSET Direktiivin nimeä on lyhennetty, koska ilmaisu ”Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien” on tarpeeton. Koska ehdotuksessa laajennetaan direktiivin soveltamisalaa ja annetaan uusi ’siirtojen’ määritelmä, tekstiin on tarpeen mukaan lisätty sanat ”käytetty polttoaine”. Vastaavasti siitä on tarvittaessa poistettu sanat ”radioaktiivinen jäte”. Direktiivin kokonaisrakennetta on muutettu, ja menettelyn eri vaiheista säädetään nyt eri artikloissa. Tämä merkitsee sitä, että joitakin säännöksiä on siirretty artiklasta toiseen. Direktiivin säännöksiä ei enää jaotella osastoihin. Direktiivin 92/3 3 artiklan säännös, jonka mukaan ”siirtoon kuuluvien välttämättömien kuljetustoimien on oltava radioaktiivisten aineiden kuljetusta koskevien yhteisön ja kansallisten säännösten sekä kansainvälisten sopimusten mukaiset”, on poistettu. Tällä säännöksellä ei luotu mitään sellaista uutta velvoitetta, joka olisi ollut lisänä muiden kuljetustoimiin sovellettavien oikeudellisten säännösten asettamiin velvoitteisiin. Sen vuoksi se oli tarpeeton. Säännöksen sijasta direktiivin johdanto-osan 4 kappaleeseen on sisällytetty yleinen viittaus kuljetuksia ja ydinjätteen huoltoa koskeviin olennaisiin velvoitteisiin. Kaikki vakioasiakirjaa koskevat maininnat on poistettu yksittäisistä artikloista ja sijoitettu 13 artiklaan ( Vakioasiakirjan käyttö) Seuraavassa selitetään ainoastaan niitä säännöksiä, jotka poikkeavat direktiivin 92/3/Euratom säännöksistä. Jollei erikseen toisin mainita, artiklojen numerot vastaavat direktiivin 92/3 artikloja. 6.1. Kohde ja soveltamisala (1 artikla) 1 artiklan 1 kohta : Lainsäädäntöteknisistä syistä direktiivin tarkoitus määritetään nyt selvästi. Uusi direktiivi täydentää direktiiviä 96/29/Euratom, jonka nojalla jäsenvaltioiden on perustettava ilmoitus- ja lupajärjestelmä sellaisia toimintoja varten, joihin liittyy ionisoivasta säteilystä aiheutuvia vaaroja. Näin ollen ehdotettavalla direktiivillä ja direktiivillä 96/29 on sama tarkoitus: terveyden suojelu. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi direktiivissä säädetään hallinnollisista vaatimuksista, joita soveltamalla jäsenvaltiot voivat hoitaa velvollisuutensa tällä alalla. Samoja hallinnollisia vaatimuksia voidaan soveltaa myös ydinmateriaalien valvonnassa. 1 artiklan 2 kohta : Direktiivin 92/3 1 artiklan 1 kohdan säännöksen sanamuoto on muutettu siten, että: - siinä otetaan huomioon direktiivin 96/29/ Euratom 3 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa vahvistetut uudet ehdot (radionuklidien määrät ja pitoisuudet); - se koskee selkeästi myös siirtoja, joissa alkuperämaa ja määrämaa on sama mutta joissa siirto tapahtuu jonkin muun maan kautta; - myös sellaisen käytetyn polttoaineen siirtoihin, jota ei katsota jätteeksi, sovelletaan direktiivissä vahvistettuja menettelyjä. 1 artiklan 3 kohta : Tämä kohta vastaa sisällöltään direktiivin 92/3 13 artiklaa, joka koskee käytöstä poistettuja lähteitä. Sanamuotoa on kuitenkin yksinkertaistettu sekä mukautettu direktiivin 2003/122 säännöksiä vastaavaksi. Kohdan mukainen poikkeus koskee nyt kaikkia käytöstä poistettujen lähteiden siirtoja toimittajalle, valmistajalle tai tunnustetulle laitokselle (direktiivin 2003/122 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritetyllä tavalla osana lähteen turvallista hallintaa sen jälkeen, kun sitä ei enää käytetä). Direktiivissä 92/3 säädetty poikkeus koski pelkästään tapauksia, joissa "käyttäjä palauttaa umpilähteen toisessa maassa olevalle lähteen toimittajalle”. Tämän säännöksen oikea paikka näyttäisi olevan 1 artiklassa, koska säännös rajaa direktiivin soveltamisalaa. 6.2. Käsittely- ja jälleenkäsittelytoimiin liittyvät jälleensiirrot (2 artikla) Direktiivin 92/3 14 artiklan sisältämä säännös on siirretty 2 artiklaan. Sana ”jäte” on korvattu ”radioaktiivisella jätteellä”. Lisäksi ”viedä”-sanat on korvattu sanalla ”siirtää”, jotta voitaisiin ottaa huomioon myös jäsenvaltiosta toiseen tapahtuvat jälleensiirrot. 6.3. Määritelmät (3 artikla) Määritelmiä on muutettu seuraavasti: - ’Radioaktiivisen jätteen’, ’käytetyn polttoaineen’, ’loppusijoituksen’ ja ’varastoinnin’ määritelmät on yhdenmukaistettu käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevan kansainvälisen yleissopimuksen määritelmien kanssa. - 'Siirto’ käsittää nyt sekä radioaktiivisen jätteen että käytetyn polttoaineen siirrot. Tämän ansiosta kaikkien näihin kuuluvien aineiden siirroista voidaan käyttää vain yhtä termiä, eikä ole tarpeen toistaa koko ilmaisua. - Seuraavia määritelmiä on täsmennetty: ’haltija’ , jonka määritelmässä ilmaisu ”aikoo suorittaa” on korvattu ilmaisulla ”suunnittelee suorittavansa” (ks. 4 artiklaa koskevat huomautukset); ’kauttakulkumaa’ sekä 'alkuperämaa' ja 'määrämaa' on määritelty uudestaan ja jälkimmäisillä korvataan voimassa olevassa asetuksen ’alkuperämaa ja määrämaa’. - ’Umpilähteen’ määritelmä on otettu direktiivistä 96/29. ’Käytöstä poistetun lähteen’ ja ’tunnustetun laitoksen’ määritelmät puolestaan vastaavat direktiivin 2003/122 vastaavia määritelmiä. 6.4. Siirtolupahakemus (4 artikla) 4 artiklan 1 kohdassa on korvattu ilmaisu “aikoo suorittaa tällaisen jätteen siirron” yksiselitteisemmällä ilmaisulla (”on suunnitellut suorittavansa (…) siirron”). Tällä uudella ilmaisulla vältetään käytännössä vaikeudet, joita aiheutuu siitä, että joudutaan pohtimaan siirtoaikeen olemassaoloa (ks. SLIM-raportin kohta 3.5). Samalla varmistetaan, että hakemukset jätetään oikea-aikaisesti (eikä liiaksi etukäteen). 4 artiklan 2 kohta vastaa direktiivin 92/3 5 artiklan 1 kohtaa. 6.5. Hakemuksen lähettäminen toimivaltaisille viranomaisille (5 artikla) 5 artiklan 1 kohta vastaa direktiivin 92/3 4 artiklan ensimmäisen kohdan toista virkettä ja 5 artiklan 2 kohta vastaavasti 4 artiklan kolmatta kohtaa. 6.6. Hyväksyminen ja epääminen (6 artikla) Toisin kuin direktiivin 92/3 6 artiklan 4 kohdassa on säädetty, automaattinen hyväksymismenettely ei enää uudessa direktiivissä ole valinnainen, vaan sitä sovelletaan kaikkiin siirtoihin. Kauttakulku- tai määrämaan, joka ei anna suunniteltua siirtoa koskevaa vastausta, katsotaan hyväksyneen tällaisen siirron. Lupahakemuksen vastaanottoilmoitus on nyt lähetettävä kuukauden kuluessa. Hakemuksen hyväksymisestä tai epäämisestä ilmoittamisen määräaikaa on pidennetty neljään kuukauteen (3 kuukauden vastausaika + pyynnöstä myönnettävä 1 kuukauden lisäaika). Direktiivin 92/3 6 artiklan 2 kohdan sisältämää säännöstä on yksinkertaistettu. Maininta siitä, että asetettavien ehtojen on oltava kansainvälisten sopimusten mukaisia, on tarpeeton. Uuden direktiivin säännöksessä, jossa säädetään perusteiden esittämisestä epäämiselle tai hyväksyntään liitetyille ehdoille, mainitaan yleisesti “voimassa oleva asiaa koskeva lainsäädäntö”. Tämä riittää estämään mielivaltaiset päätökset. 6 artiklan 4 kohta vastaa direktiivin 92/3 16 artiklaa, mutta sen sanamuoto on muutettu nyt ehdotettavan direktiivin rakenteeseen sopivaksi. Uudesta sanamuodosta käy selvästi esille, että hyväksymismenettelyä sovelletaan myös jälleensiirtoihin sellaisissa tapauksissa, joissa alkuperäistä siirtoa ei voida suorittaa loppuun 9 artiklassa mainituista syistä (ks. SLIM-raportin kohta 3.12). 6.7. Siirtolupien myöntäminen (7 artikla) Luvanmyöntämisvaiheesta on loogista säätää erillisessä artiklassa hyväksymistä koskevien säännösten jälkeen. 7 artiklan 3 kohdassa mainitaan seikka, joka sisältyi jo epäsuorasti direktiivin 92/3 5 artiklan 1 kohtaan. 7 artiklan 4 kohta vastaa direktiivin 92/3 5 artiklan 2 kohtaa. 6.8. Siirtoa koskeva vastaanottoilmoitus (8 artikla) Tämä säännös vastaa direktiivin 92/3 9 artiklaa. 6.9. Siirron keskeytyminen (9 artikla) Tämä säännös vastaa direktiivin 92/3 15 artiklaa. Direktiiviin on lisätty 9 artiklan 1 kohta, koska on katsottu aiheelliseksi mainita määrämaana olevan jäsenvaltion oikeus keskeyttää siirto samaisessa säännöksessä luetelluin edellytyksin. 6.10. Yhteisöön tapahtuvaa tuontia koskevat erityissäännöt (10 artikla) Direktiivin 92/3 10 artiklan sanamuotoa on selkeytetty ja yksinkertaistettu. Nyt 10 artiklassa määritetään selkeästi, kuka on vastuussa mistäkin direktiivissä säädetyn menettelyn vaiheesta, yksilöimällä, kuka on ’haltijan’ asemassa (tilanteesta riippuen vastaanottaja tai siirron toteuttamisesta vastaava henkilö) ja mikä on ’alkuperämaa’ (tilanteesta riippuen määrävaltiona oleva jäsenvaltio tai se jäsenvaltio, jonka alueelle siirto yhteisöön ensimmäiseksi saapuu). Uudelleenmuotoilun myötä vanha 3 kohta jää tarpeettomaksi, sillä samalla kun 10 artiklassa määritetään, kuka on ’haltija’, tälle asetetaan myös velvoite käynnistää lupamenettely ilmoituksella sille jäsenvaltiolle, joka tässä tapauksessa katsotaan ’alkuperämaaksi’. 6.11. Yhteisöstä tapahtuvaa vientiä koskevat erityissäännöt (11 artikla) Tällä artiklalla muutetaan direktiivin 92/3 12 artiklan säännöstä sen yhdenmukaistamiseksi käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevan yleissopimuksen 27 artiklan kanssa. Muutoksen myötä vienti yhteisöstä kolmanteen maahan edellyttää jatkossa pelkän ilmoituksen sijasta sekä määrämaana olevalle valtiolle tehtävää ilmoitusta että kyseisen valtion suostumusta. 6.12. Vientikiellot (12 artikla) Ehdotetun direktiivin 12 artiklan 1 kohta vastaa direktiivin 92/3 11 artiklaa, jossa kielletään vienti tiettyihin maihin (AKT-maat) sekä sellaisiin muihin kolmansiin maihin, jotka eivät täytä turvallisen ydinjätehuollon edellytyksiä. Kohtaan tehdyssä muutoksessa on otettu huomioon, että neljäs Loméssa tehty AKT-ETY-yleissopimus on sittemmin korvattu Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisellä Cotonoussa 23. kesäkuuta 2000 allekirjoitetulla kumppanuussopimuksella[2], joka tuli voimaan 1. huhtikuuta 2003. Asiaa koskeva yhteisön sitoumus on kirjattu Cotonoun sopimuksen IX julistukseen seuraavasti: ”Yhteisö huolehtii siitä, että direktiivin 92/3/Euratom 11 artiklaa tarkistetaan koskemaan kaikkia tämän sopimuksen osapuolia, jotka eivät ole yhteisön jäsenvaltioita.” Ehdotetun direktiivin 12 artiklan 2 kohdassa toistetaan direktiivin 92/3 20 artiklan neljännen luetelmakohdan säännös. 6.13. Vakioasiakirjan käyttö (13 artikla) 13 artiklan 1 kohta on otettu mukauttaen direktiivin 92/3 20 artiklasta. Tällä säännöksellä asetetaan vakioasiakirjan käyttöä koskeva yleinen velvoite. Tämän seurauksena vakioasiakirjan käytön mainitseminen erikseen siihen liittyvissä direktiivin säännöksissä ei enää ole tarpeen. Selvyyden vuoksi asetetaan velvoite laatia uusi vakioasiakirja siihen päivään mennessä, jona direktiivin on oltava saatettuna osaksi kansallista lainsäädäntöä. Siltä varalta, ettei tätä määräaikaa kyetä noudattamaan, 19 artiklan 3 kohdan siirtymäsäännöksessä säädetään kuitenkin mahdollisuudesta käyttää nykyistä vakioasiakirjaa. 13 artiklan 3 kohdassa selkeytetään sääntöjä, jotka koskevat kielten käyttöä. Tarkoituksena on välttää asiaa koskeva epätietoisuus. Kielten käyttöä koskevat selvät säännöt ovat erityisen tärkeitä nyt kun yhteisö on laajentunut käsittämään 25 jäsenvaltiota. Tätä kysymystä tullaan käsittelemään vielä myöhemmin, kun uutta vakioasiakirjaa laaditaan 16 artiklan mukaista neuvoa-antavaa komiteamenettelyä noudattaen. Yksi mahdollinen ratkaisu on, että vakioasiakirjaan sisällytetään eri kohdat/otsakkeet kaikilla EU-kielillä. Vaihtoehtoisesti voidaan sallia kaksi- tai monikieliset viralliset versiot, joissa käytetään alkuperämaan kieltä ja tarpeen mukaan yhtä tai useampaa muuta EU-kieltä. 13 artiklan 4 kohta vastaa direktiivin 92/3 7 artiklan toista kohtaa. 13 artiklan 5 kohdan lähtökohtana on direktiivin 92/3 8 artikla, jota on muutettu direktiivin uuteen rakenteeseen sopivaksi. 6.14. Toimivaltaiset viranomaiset (14 artikla) 14 artikla vastaa direktiivin 92/3 17 artiklaa, mutta siitä on 6 artiklan 4 kohdan johdosta poistettu automaattista hyväksymismenettelyä koskeva maininta. 6.15. Määräaikaiskertomukset (15 artikla) 15 artikla vastaa direktiivin 92/3 18 artiklaa. Artiklassa mainitaan sovellettava menettely (ehdotukseen ei sisälly direktiivin 92/3 20 artiklan kaltaista säännöstä, vaan asia mainitaan 3, 12, 13 ja 15 artiklassa). 6.16. Neuvoa-antava komitea (16 artikla) 16 artikla vastaa direktiivin 92/3 19 artiklaa. 6.17. Direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä (17 artikla) Kun jäsenvaltiot saattavat tämän direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään, niiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, mikä direktiivissä on uutta: - 1 artikla siltä osin kuin siinä määritellään direktiivin entistä laajempi soveltamisala (direktiiviä sovelletaan nyt myös jälleenkäsiteltäväksi tarkoitettuun käytettyyn polttoaineeseen sekä sellaisiin siirtoihin, joissa sama jäsenvaltio on sekä alkuperä- että määrämaana mutta jotka tapahtuvat toisen maan kautta) ja mainitaan direktiivissä 96/29 säädetyt määrät ja pitoisuustasot; - 2 artikla, jossa säädetään direktiivin soveltamisesta myös käsittelyä ja jälleenkäsittelyä varten suoritettaviin jälleensiirtoihin; - 6 artikla, joka koskee muutettua hyväksymismenettelyä; - 9 artiklan 1 kohta, jossa säädetään siirron keskeytymisestä; - 11 artiklan 1 kohta, joka koskee yhteisöstä tapahtuvaa vientiä; tällainen vienti edellyttää nyt myös määrämaan toimivaltaisten viranomaisten suostumusta; - 12 artikla, jossa on uusi viittaus Cotonoussa tehtyyn AKT-EY-sopimukseen; - 13 artikla, jossa säädetään vakioasiakirjan käytöstä ja erityisesti sen 3 kohta, joka koskee kielten käyttöä. 6.18. Loppusäännökset (18, 20 ja 21 artikla) Nämä ovat vakiotekstejä. Sen jälkeen, kun direktiivi 92/3 on kumottu, kaikkien siihen tehtävien viittausten on katsottava koskevan uutta direktiiviä. Ehdotuksen liitteenä on vastaavuustaulukko. 6.19. Siirtymäsäännökset: (19 artikla) Vaikka tarkistetun menettelyn käyttöön siirtymisestä ei pitäisikään aiheutua merkittäviä vaikeuksia käytännössä, oikeusvarmuuden takia on katsottu tarpeelliseksi tehdä selväksi, että tällä direktiivillä käyttöön otettavia erityisvaatimuksia ei sovelleta niissä tapauksissa, joissa lupamenettely on aloitettu ennen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräpäivää. Tämä tarkoittaa tapauksia, joissa lupahakemus on jätetty asianmukaisesti ennen kyseistä päivää. Jos kuitenkin hakemuksessa haetaan samanaikaisesti lupaa useille siirroille määrämaana olevaan kolmanteen maahan, jäsenvaltioiden olisi evättävä tällainen lupa, jos useiden siirtojen sisällyttämiselle samaan hakemukseen ei ole objektiivisesti perusteltavissa olevaa syytä ja jos on aihetta epäillä, että toiminnanharjoittaja pyrkii välttymään uuden direktiivin säännösten soveltamiselta ja erityisesti siinä säädetyltä velvoitteelta, jonka mukaan tällaiselle siirrolle on saatava määrämaana olevan kolmannen maan suostumus. Nykyistä vakioasiakirjaa olisi käytettävä siihen asti kunnes uusi on saatu laadituksi. Mikäli tarpeen, sen sanamuotoa olisi mukautettava tämän direktiivin vaatimusten mukaiseksi (esim. käytettyä polttoainetta koskeva maininta). 2004/0249 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI, radioaktiivisen jätteen ja käytetyn polttoaineen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan 2 kohdan ja 32 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen,[3], joka on laadittu Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti komission saatua lausunnon asiantuntijaryhmältä, jonka tieteellis-tekninen komitea on nimennyt jäsenvaltioiden tieteellisten asiantuntijoiden keskuudesta, sekä kuultua Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa[4] ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[5], sekä katsoo seuraavaa: (1) Radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirtoihin liittyviin toimiin sovelletaan erinäisiä vaatimuksia, jotka on määritetty yhteisön säädöksissä ja kansainvälisissä oikeudellisissa asiakirjoissa. Nämä vaatimukset koskevat erityisesti radioaktiivisen aineen turvallista kuljetusta sekä sitä, millä edellytyksillä radioaktiivista jätettä tai käytettyä polttoainetta voidaan loppusijoittaa tai varastoida määrämaahan. (2) Näiden vaatimusten lisäksi myös työntekijöiden ja väestön terveyden suojeleminen edellyttää, että radioaktiivisen jätteen siirtoihin, jotka tapahtuvat yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä, sovelletaan pakollista ja yhteistä ennakkolupajärjestelmää. Tätä korostettiin erityisesti Euroopan parlamentin 6 päivänä heinäkuuta 1988 antamassa päätöslauselmassa, joka koski ydinaineiden käsittelyä ja kuljetuksia tarkastelleen tutkintavaliokunnan huomioita[6]. Päätöslauselmassa edellytettiin muun muassa kattavien yhteisön sääntöjen antamista rajojen yli tapahtuvien ydinjätteen siirtojen saattamiseksi tiukan valvonnan alaisiksi ja luvanvaraisiksi siirtojen alkuperäpaikasta jätteen varastointipaikkaan asti. (3) Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden välillä sekä yhteisöön ja yhteisöstä pois tapahtuvien radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonnasta ja tarkkailusta 3 päivänä helmikuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/3/Euratom[7] luotiin radioaktiivisen jätteen siirtojen tiukkaan valvontaan ja ennakkolupiin perustuva järjestelmä, jonka tarkoituksena oli torjua radioaktiivisten aineiden laittomasta kaupasta mahdollisesti aiheutuvat säteilyriskit. (4) Tämä radioaktiivisen jätteen siirtojen valvonta- ja ennakkolupajärjestelmä on toiminut tyydyttävästi. Sitä on kuitenkin saatujen kokemusten perusteella muutettava siten, että selkeytetään ja lisätään käsitteitä ja määritelmiä, säädetään sellaisista tilanteista, joita ei ole aiemmin otettu huomioon, yksinkertaistetaan jäsenvaltioiden välisissä radioaktiivisen jätteen siirroissa nykyisin sovellettavaa menettelyä sekä varmistetaan yhdenmukaisuus muiden yhteisön säännösten ja kansainvälisten määräysten kanssa. (5) SLIM-hankkeen (sisämarkkinalainsäädännön yksinkertaistamista koskeva hanke) viidennen vaiheen yhteydessä muodostettiin jäsenvaltioiden ja käyttäjätahojen edustajista työryhmä tarkastelemaan eräitä kysymyksiä, joita direktiivin 92/3/Euratom käyttäjät olivat tuoneet esille. Samalla tarkoituksena oli yhtenäistää direktiivi voimassa olevien kansainvälisten sääntöjen ja asiakirjojen kanssa. (6) Direktiivissä 92/3 säädettyä menettelyä on käytännössä sovellettu ainoastaan sellaisen käytetyn polttoaineen siirtoihin, jolle ei ole nähty mitään jatkokäyttöä ja jota sen vuoksi on pidetty direktiivin mukaisena ”radioaktiivisena jätteenä”. Säteilyn kannalta tarkastellen ei ole perusteltua sulkea jälleenkäsiteltäväksi tarkoitettua käytettyä polttoainetta tällaisen valvonta- ja tarkkailumenettelyn ulkopuolelle. Sen vuoksi on aiheellista ulottaa tämän direktiivin soveltamisala koskemaan kaikkia käytetyn polttoaineen siirtoja riippumatta siitä, siirretäänkö polttoaine loppusijoitettavaksi vai jälleenkäsiteltäväksi. (7) Siirrot, joissa alkuperämaa ja määrämaa on sama mutta jotka tapahtuvat toisen maan kautta, eivät ole kuuluneet direktiivin 92/3 soveltamisalaan. Tällaisten siirtojen jättäminen huomiotta ei ole perusteltua. (8) Korkea-aktiivisten radioaktiivista ainetta sisältävien umpilähteiden ja isännättömien lähteiden valvonnasta 22 päivänä joulukuuta 2003 annettu neuvoston direktiivi 2003/122/Euratom[8] edellyttää, että radioaktiivisten umpilähteiden jälleensiirtoa koskevien säännösten sanamuotoa muutetaan. (9) Nykyisin käytössä olevan menettelyn yksinkertaistaminen ei saisi heikentää jäsenvaltioiden voimassa olevia oikeuksia kieltäytyä hyväksymästä sellaista radioaktiivisen jätteen siirtoa, joka edellyttää niiden hyväksyntää, tai asettaa siirrolle ehtoja. Kieltäytymisen olisi perustuttava asiaa koskeviin kansallisiin tai kansainvälisiin määräyksiin, jotka ovat helposti yksilöitävissä. (10) Määrämaana tai kauttakulkumaana olevan jäsenvaltion mahdollisuus olla hyväksymättä siirtojen automaattista hyväksymismenettelyä aiheuttaa perusteettomia hallinnollisia rasitteita ja luo epävarmuutta. Edellyttämällä määrä- ja kauttakulkumaan viranomaisilta pakollista hakemuksen vastaanottoilmoitusta ja pidentämällä hyväksynnän antamisen määräaikaa saadaan aikaan, että olettamus hiljaisen hyväksynnän antamisesta voidaan tehdä suurella varmuudella. (11) Ihmisten terveyden sekä ympäristön suojelemiseksi radioaktiivisesta jätteestä aiheutuvilta vaaroilta on otettava huomioon myös yhteisön ulkopuolella aiheutuvat riskit. Siirrettäessä radioaktiivista jätettä pois yhteisön alueelta on paitsi ilmoitettava siirrosta määrämaana olevalle kolmannelle maalle myös hankittava kyseisen maan suostumus siirtoon. (12) Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välinen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitettu kumppanuussopimus[9] tuli voimaan 1 päivänä huhtikuuta 2003. Se sisältää erityisiä määräyksiä radioaktiivisen jätteen viennistä niihin sopimuksen sopimuspuolina oleviin maihin, jotka eivät ole yhteisön jäseniä. (13) Nykyisin käytettävää vakioasiakirjaa on muutettava yhtäältä tämän direktiivin säännösten tarpeita vastaavaksi ja toisaalta myös aiemmin saatujen kokemusten perusteella. Kielten käyttöä koskevat selkeät säännöt takaavat oikeusvarmuuden ja auttavat välttämään tarpeettomia viivytyksiä. (14) Jäsenvaltioiden komissiolle ja komission Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle antamien määräaikaiskertomusten avulla saadaan hyödyllinen yleiskuva koko yhteisössä myönnetyistä luvista ja voidaan tuoda esiin jäsenvaltioissa mahdollisesti ilmenneitä käytännön ongelmia ja niihin sovellettuja ratkaisuja. (15) Edellä esitetyn perusteella on selkeyden vuoksi tarpeen kumota ja korvata direktiivi 92/3/Euratom. Korvaavalla direktiivillä ei saa rajoittaa jäsenvaltioiden velvoitteita, jotka koskevat määräaikoja kumotun direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä kyseisen direktiivin soveltamiselle, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tämän direktiivin tarkoituksena on luoda asianmukaiset hallinnolliset järjestelyt, joiden avulla voidaan varmistaa väestön asianmukainen suojelu sekä halkeamiskelpoisten aineiden asianmukainen valvonta; tämä toteutetaan perustamalla yhtenäinen radioaktiivisen jätteen ja käytetyn polttoaineen siirtojen valvonta- ja tarkkailujärjestelmä. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirtoihin, joissa: a) alkuperämaa, määrämaa tai kauttakulkumaa taikka kauttakulkumaat sijaitsevat yhteisön alueella; ja b) lähetyksen koko ja pitoisuustaso ylittävät neuvoston direktiivin 96/29/Euratom[10] 3 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa vahvistetut rajat. 3. Tätä direktiiviä ei sovelleta käytöstä poistettujen lähteiden siirtoihin radioaktiivisten lähteiden toimittajalle tai valmistajalle tai tunnustetulle laitokselle. Tätä poikkeusta ei kuitenkaan sovelleta umpilähteisiin, jotka sisältävät halkeamiskelpoista ainetta. 2 artikla Käsittely- ja jälleenkäsittelytoimiin liittyvät jälleensiirrot Tämä direktiivi ei vaikuta sellaisen jäsenvaltion tai sellaisessa jäsenvaltiossa olevan yrityksen, johon radioaktiivista jätettä on tarkoitus siirtää käsiteltäväksi, oikeuteen palauttaa radioaktiivinen jäte käsittelyn jälkeen sen alkuperämaahan. Se ei myöskään vaikuta sellaisen jäsenvaltion tai sellaisessa jäsenvaltiossa olevan yrityksen, johon säteilytettyä ydinpolttoainetta on tarkoitus siirtää jälleenkäsiteltäväksi, oikeuteen palauttaa radioaktiivista jätettä ja muita jälleenkäsittelytuotteita niiden alkuperämaahan. 3 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 1) ’radioaktiivisella jätteellä’ sellaista kaasumaisessa, nestemäisessä tai kiinteässä muodossa olevaa radioaktiivista ainetta, jolle alkuperä- ja määrämaa tai sellainen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jonka päätöksen nämä maat hyväksyvät, eivät näe mitään jatkokäyttöä ja/tai jota valvontaelin valvoo radioaktiivisena jätteenä alkuperä-, kauttakulku- tai määrämaan säädösten ja määräysten mukaisesti; 2) ’käytetyllä polttoaineella’ ydinpolttoainetta, joka on säteilytetty reaktorin sydämessä ja pysyvästi poistettu sieltä; 3) ’siirrolla’ kaikkia toimintoja, jotka tarvitaan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirtämiseksi alkuperäpaikasta määräpaikkaan, mukaan luettuina kuljettaminen, lastaus ja purkaminen loppusijoitusta tai varastointia varten; 4) ’loppusijoituksella’ radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen sijoittamista sopivaan laitokseen aikomatta siirtää sitä pois myöhemmin; 5) ’varastoinnilla’ radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen pitämistä laitoksessa, jossa huolehditaan sen säilyttämisestä ja josta se on tarkoitus siirtää myöhemmin pois; 6) ’haltijalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla ennen radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirron suorittamista on oikeudellinen vastuu näistä aineista ja joka suunnittelee suorittavansa siirron vastaanottajalle; 7) ’vastaanottajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolle radioaktiivinen jäte tai käytetty polttoaine siirretään; 8) ’alkuperämaalla’ maata, josta siirto suunnitellaan aloitettavaksi tai aloitetaan, ja 'määrämaalla' maata, johon siirto suunnitellaan tapahtuvaksi tai tapahtuu; 9) ’kauttakulkumaalla’ maata, joka on muu kuin alkuperämaa tai määrämaa ja jonka alueen kautta siirto suunnitellaan tehtäväksi tai tehdään; 10) ’toimivaltaisilla viranomaisilla’ viranomaisia, joille on alkuperä-, kauttakulku- tai määrämaan laissa ja määräyksissä annettu valtuudet toteuttaa tässä direktiivissä määritelty valvonta- ja tarkkailujärjestelmä; nämä toimivaltaiset viranomaiset nimetään 14 artiklan mukaisesti; 11) ’umpilähteellä’ lähdettä, jonka rakenne estää tavanomaisissa käyttöolosuhteissa radioaktiivisten aineiden leviämisen ympäristöön; 12) ’käytöstä poistetulla lähteellä’ umpilähdettä, jota ei enää käytetä eikä aiota käyttää sen toiminnan harjoittamiseen, johon lupa on myönnetty; 13) ’tunnustetulla laitoksella’ tietyn valtion alueella sijaitsevaa laitosta, jolla on kyseisen valtion toimivaltaisten viranomaisten kansallisen lainsäädännön mukaisesti myöntämä lupa lähteiden pitkäaikaiseen varastointiin tai loppusijoittamiseen, tai laitosta, jolla on kansallisen lainsäädännön mukainen lupa lähteiden väliaikaiseen varastointiin. 4 artikla Siirtolupahakemus 1. Haltijan, joka on suunnitellut suorittavansa tai suorituttavansa radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen siirron, on jätettävä lupahakemus alkuperämaan toimivaltaisille viranomaisille. 2. Hakemus voi koskea useampaa kuin yhtä siirtoa edellyttäen, että a) hakemuksen kohteena olevan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen fysikaaliset, kemialliset ja radioaktiiviset ominaisuudet ovat oleellisilta osin samat; ja b) siirrot suoritetaan samalta haltijalta samalle vastaanottajalle, ja toimivaltaiset viranomaiset ovat samat; ja c) jos siirtoihin liittyy kolmansia maita, kukin siirto tapahtuu yhteisön saman rajanylityspaikan sekä asianomaisen kolmannen maan tai asianomaisten kolmansien maiden saman rajanylityspaikan kautta, jollei asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten kesken ole muuta sovittu. 5 artikla Hakemuksen lähettäminen toimivaltaisille viranomaisille 1. Alkuperämaan toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä 4 artiklassa tarkoitetut hakemukset hyväksyttäviksi määrämaan ja mahdollisten kauttakulkukulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille. 2. Kyseisen asiakirjan lähettäminen ei vaikuta millään tavalla myöhemmin tehtävään 7 artiklassa tarkoitettuun päätökseen. 6 artikla Hyväksyminen ja epääminen 1. Määrämaan ja mahdollisten läpikulkumaiden toimivaltaisten viranomaisten on kuukauden kuluessa asianmukaisesti täytetyn hakemuksen vastaanottamisesta annettava vastaanottoilmoitus. Määrämaan ja mahdollisten kauttakulkumaiden toimivaltaisten viranomaisten on kolmen kuukauden kuluessa asianmukaisesti täytetyn hakemuksen vastaanottamisesta ilmoitettava alkuperämaan toimivaltaisille viranomaisille hyväksynnästään, tarpeellisiksi katsomistaan ehdoista tai hyväksynnän epäämisestä. Määrämaan ja mahdollisten kauttakulkumaiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin pyytää kantansa esittämistä varten lisäaikaa, jonka pituus voi olla enintään yksi kuukausi ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen määräaikojen lisäksi. 2. Jos määrämaan ja/tai suunniteltujen kauttakulkumaiden toimivaltaisilta viranomaisilta ei ole saatu vastausta 1 kohdassa tarkoitettujen määräaikojen kuluessa, näiden maiden katsotaan antaneen hyväksyntänsä esitettyyn siirtoon. 3. Hyväksynnän epäämiselle tai hyväksyntään liitetyille ehdoille on esitettävä perustelut, joiden on perustuttava voimassa olevaan asiaa koskevaan lainsäädäntöön. Jos kauttakulku- tai määrämaana olevan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset asettavat siirrolle ehtoja, ehdot eivät saa olla tiukempia kuin ne, jotka asetetaan samankaltaisille siirroille kyseisen jäsenvaltion sisällä. 4. Jäsenvaltio tai -valtiot, jotka ovat hyväksyneet tiettyyn siirtoon liittyvän kauttakulun, eivät voi kieltäytyä hyväksymästä jälleensiirtoa seuraavissa tapauksissa: a) Ensimmäinen siirto on hyväksytty tehtäväksi käsittely- tai jälleenkäsittelytarkoitusta varten, ja jälleensiirrossa on kysymys alkuperäistä ainetta vastaavan radioaktiivisen jätteen tai alkuperäistä ainetta vastaavien muiden tuotteiden siirtämisestä käsittelyn tai jälleenkäsittelyn jälkeen siten, että kaikkea asiaa koskevaa lainsäädäntöä noudatetaan. b) Jäljempänä 9 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa, jos jälleensiirto suoritetaan samoin ehdoin ja samoja eritelmiä noudattaen. 7 artikla Siirtolupien myöntäminen 1. Kun kaikki siirtoa varten tarvittavat hyväksynnät on annettu, alkuperämaana olevan jäsenvaltion toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus myöntää radioaktiivisen jätteen haltijalle siirtolupa, ja niiden on ilmoitettava tästä asianmukaisesti määrämaan ja mahdollisten kauttakulkumaiden toimivaltaisille viranomaisille. 2. Lupa ei vaikuta millään tavalla haltijan, kuljetuksen suorittajan, omistajan, vastaanottajan tai muun siirtoon osallisena olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön vastuuseen. 3. Yksi lupa voi koskea useampaa kuin yhtä siirtoa edellyttäen, että 4 artiklan 2 kohdan mukaiset edellytykset täyttyvät. 4. Lupa on voimassa enintään kolme vuotta. 8 artikla Siirtoa koskeva vastaanottoilmoitus 1. Vastaanottajan on 15 päivän kuluessa siirron saamisesta lähetettävä oman jäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille siirron vastaanottamista koskeva ilmoitus. 2. Määrämaan toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä jäljennökset vastaanottoilmoituksesta muille siirtoon osallistuville maille. 3. Alkuperämaan toimivaltaisten viranomaisten on lähetettävä jäljennös vastaanottoilmoituksesta alkuperäiselle haltijalle. 9 artikla Siirron keskeytyminen 1. Määrämaana oleva jäsenvaltio voi seuraavissa tapauksissa päättää, että siirtoa ei saa suorittaa loppuun: a) jos siirtoa koskevia ehtoja ei noudateta tämän direktiivin säännösten mukaisesti; tai b) jos radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen ominaisuudet eivät vastaa teknisiä eritelmiä, joiden perusteella siirto on hyväksytty; tai c) jos radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen ominaisuudet eivät vastaa edellytyksiä, joiden perusteella hyväksyntää ei ole tarvittu. 2. Jos siirtoa ei voida suorittaa loppuun tai jos siirtoa koskevia ehtoja ei ole noudatettu tämän direktiivin säännösten mukaisesti, lähettäjäjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että radioaktiivisen jätteen haltija ottaa kyseisen radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen takaisin. 3. Kun siirto tapahtuu kolmannesta maasta yhteisössä olevaan määrämaahan, määrämaana olevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että vastaanottaja sopii kolmanteen maahan sijoittautuneen haltijan kanssa ehdosta, joka velvoittaa haltijan ottamaan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen takaisin, jos siirtoa ei voida suorittaa loppuun. 10 artikla Yhteisöön tapahtuvaa tuontia koskevat erityissäännöt 1. Kun tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa radioaktiivista jätettä tai käytettyä polttoainetta on tarkoitus tuoda yhteisöön kolmannesta maasta ja määrämaa on jäsenvaltio, vastaanottajan on jätettävä lupahakemus kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Vastaanottaja toimii tällöin haltijana, ja määrämaan toimivaltaiset viranomaiset toimivat ikään kuin ne olisivat alkuperämaan toimivaltaisia viranomaisia. 2. Kun tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa radioaktiivista jätettä tai käytettyä polttoainetta on tarkoitus tuoda yhteisöön kolmannesta maasta, mutta määrämaa ei ole jäsenvaltio, se jäsenvaltio, jonka kautta radioaktiivinen jäte tai käytetty polttoaine ensimmäiseksi tulee yhteisöön, katsotaan kyseisen siirron alkuperämaaksi. Henkilö, joka vastaa siirron toteuttamisesta kyseisessä jäsenvaltiossa, on haltija. 11 artikla Yhteisöstä tapahtuvaa vientiä koskevat erityissäännöt 1. Kun radioaktiivista jätettä tai käytettyä polttoainetta on tarkoitus viedä yhteisöstä kolmanteen maahan, alkuperämaana olevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ennen tällaista siirtoa ilmoitettava asiasta määrämaan viranomaisille ja pyydettävä näiden suostumusta. 2. Jos kaikki siirtoa koskevat ehdot täyttyvät, alkuperämaana olevan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset antavat haltijalle luvan siirron suorittamiseen ja ilmoittavat kyseisestä siirrosta määrämaan viranomaisille. 3. Lupa ei vaikuta millään tavalla haltijan, kuljetuksen suorittajan, omistajan, vastaanottajan tai muun siirtoon osallisena olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön vastuuseen. 4. Haltijan on kahden viikon kuluessa saapumispäivästä ilmoitettava alkuperämaan toimivaltaisille viranomaisille radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen saapumisesta kolmannessa maassa olevaan määräpaikkaan ja mainittava viimeinen yhteisön tullitoimipaikka, jonka kautta siirto tapahtui. Tämä ilmoitus on vahvistettava vastaanottajan antamalla selvityksellä tai todistuksella, jossa ilmoitetaan radioaktiivisen jätteen tai käytetyn polttoaineen saapumisesta asianmukaiseen määräpaikkaan ja mainitaan tullitoimipaikka, jonka kautta jäte tuli kolmanteen maahan. 12 artikla Vientikiellot 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset eivät saa antaa lupia siirroille: a) määräpaikkaan, joka sijaitsee leveyspiirin 60° eteläistä leveyttä eteläpuolella; tai b) sellaiseen Cotonoussa tehdyn AKT-EY-sopimuksen sopimuspuolena olevaan valtioon, joka ei ole yhteisön jäsenvaltio, ottaen kuitenkin huomioon 2 artikla; tai c) kolmanteen maahan, jolla alkuperämaan toimivaltaisten viranomaisten mielestä ei ole 2 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaisia teknisiä, oikeudellisia tai hallinnollisia valmiuksia huolehtia radioaktiivisesta jätteestä turvallisesti. 2. Perusteet, joiden avulla jäsenvaltiot voivat arvioida vientiä koskevien vaatimusten täyttymistä, vahvistetaan 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 13 artikla Vakioasiakirjan käyttö 1. Kaikkia tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia siirtotoimia varten on käytettävä vakioasiakirjaa. 2. Vakioasiakirja laaditaan 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään (sama päivämäärä kuin 17 artiklan 1 kohdassa säädetty kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen määräpäivä). Vakioasiakirja saatetaan tarvittaessa ajan tasalle samaa menettelyä noudattaen. 3. Lupahakemus on täytettävä ja kaikki 7 artiklassa tarkoitetut mahdolliset lisäasiakirjat ja -tiedot on toimitettava kielellä, jonka alkuperämaan toimivaltainen viranomainen hyväksyy. Haltijan on määrämaan toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä toimitettava virallisesti oikeaksi vahvistettu käännös kielellä, jonka kyseiset viranomaiset hyväksyvät. 4. Mahdolliset siirtoluvan myöntämistä koskevat lisävaatimukset on liitettävä vakioasiakirjaan. 5. Jokaista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaa siirtoa varten on oltava saateasiakirjana täytetty vakioasiakirja, joka todistaa, että lupamenettelyä on noudatettu asianmukaisesti, mukaan luettuina tapaukset, joissa yhdessä asiakirjassa myönnetty hyväksyntä koskee useampaa kuin yhtä siirtoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muissa asiaa koskevissa oikeudellisissa säännöksissä edellytettyjen muiden saateasiakirjojen käyttöä. 6. Kun siirrot suoritetaan rautateitse, näiden asiakirjojen on oltava kaikkien asianomaisten maiden toimivaltaisten viranomaisten saatavilla. 14 artikla Toimivaltaiset viranomaiset Jäsenvaltioiden on viimeistään (sama päivämäärä kuin 17 artiklan 1 kohdassa) toimitettava komissiolle toimivaltaisten viranomaisten nimet ja osoitteet sekä kaikki tarvittavat tiedot, joiden avulla kyseisten viranomaisten kanssa voidaan olla nopeasti yhteydessä. Jäsenvaltioiden on toimitettava säännöllisesti komissiolle kaikki näitä tietoja koskevat muutokset. Komissio toimittaa nämä tiedot ja kaikki niihin tehtävät muutokset kaikille toimivaltaisille viranomaisille yhteisössä. 15 artikla Määräaikaiskertomukset Jäsenvaltioiden on 1 päivään huhtikuuta 2007 mennessä ja sen jälkeen joka toinen vuosi annettava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta. Niiden on täydennettävä näitä kertomuksia tilannekohtaisilla tiedoilla niiden alueilla suoritetuista siirroista. Komissio laatii näiden kertomusten perusteella 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yhteenvetokertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle. 16 artikla Neuvoa-antava komitea Komissiota avustaa 12, 13 ja 15 artiklassa säädettyjen tehtävien suorittamisessa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan. Lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 17 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen (yksi vuosi direktiivin antamispäivästä) . Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säädökset sekä vastaavuustaulukko tämän direktiivin säännösten ja annettujen kansallisten säännösten välillä kirjallisina komissiolle. 18 artikla Kumoaminen Kumotaan direktiivi 92/3/Euratom (sama päivämäärä kuin 17 artiklan 1 kohdassa) alkaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvoitteita, jotka koskevat aikarajaa kyseisen direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä sekä sen soveltamiselle. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteenä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 19 artikla Siirtymäsäännökset 1. Jos lupahakemus on jätetty asianmukaisesti alkuperämaan toimivaltaisille viranomaisille ennen (sama päivämäärä kuin 17 artiklan 1 kohdassa) , sovelletaan direktiiviä 92/3/Euratom kaikkiin siirtotoimiin, joita sama lupa koskee. 2. Tehdessään päätöstä ennen (sama päivämäärä kuin 17 artiklan 1 kohdassa) jätetyistä lupahakemuksista, jotka koskevat useampaa kuin yhtä radioaktiivisen jätteen siirtoa määrämaana olevaan kolmanteen maahan, alkuperämaana olevan jäsenvaltion on otettava huomioon kaikki olennaiset näkökohdat ja erityisesti: a) kaikkien saman luvan piiriin kuuluvien siirtojen suunniteltu suorittamisaikataulu; b) perustelut kaikkien siirtojen sisällyttämiselle samaan hakemukseen; c) mahdollisuus myöntää lupa pienemmälle määrälle siirtoja kuin hakemuksessa haetaan. 3. Jos tämän direktiivin 13 artiklassa tarkoitettua vakioasiakirjaa ei ole julkaistu (sama päivämäärä kuin 17 artiklan 1 kohdassa) mennessä, tämän direktiivin soveltamista varten käytetään komission päätöksellä 93/552/Euratom[11] käyttöön otettua valvonta-asiakirjaa tarvittavin muutoksin. 20 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä . 21 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille Tehty Brysselissä […] Neuvoston puolesta Puheenjohtaja LIITE Vastaavuustaulukko Direktiivi 92/3/Euratom | Tämä direktiivi | Muutoksen luonne[12] | 1 artiklan 1 kohta | Uusi säännös | 1 artiklan 1 kohta | 1 artiklan 2 kohta | Muutettu | 2 artikla | 3 artikla | Mukautettu | 3 artikla | Johdanto-osan 1 kappale | Mukautettu | 4 artiklan ensimmäisen kohdan ensimmäinen virke | 4 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 4 artiklan ensimmäisen kohdan toinen virke | 5 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 4 artiklan toinen kohta | 13 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 4 artiklan kolmas kohta | 5 artiklan 2 kohta | 5 artiklan 1 kohta | 4 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 5 artiklan 2 kohta | 7 artiklan 4 kohta | Mukautettu | 6 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta | 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | Muutettu | 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta | 13 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 6 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta | 6 artiklan 3 kohdan toinen alakohta | Muutettu | 6 artiklan 2 kohdan toinen alakohta | 6 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta | Muutettu | 6 artiklan 3 kohta | 6 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta | Mukautettu | 6 artiklan 4 kohta | 6 artiklan 2 kohta | Muutettu | 7 artiklan ensimmäinen kohta | 7 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 7 artiklan toisen kohdan ensimmäinen virke | 13 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 7 artiklan toisen kohdan toinen virke | 13 artiklan 4 kohta | Mukautettu | 7 artiklan kolmas kohta | 7 artiklan 2 kohta | 8 artiklan ensimmäinen kohta | 13 artiklan 5 kohta | Mukautettu | 8 artiklan toinen kohta | 13 artiklan 6 kohta | 9 artiklan 1 kohta, virkkeen alkuosa | 8 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 9 artiklan 1 kohta, virkkeen loppuosa | 13 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 9 artiklan 2 kohta | 8 artiklan 2 kohta | 10 artiklan 1 kohta | 10 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 10 artiklan 1 kohta, ensimmäisen virkkeen loppu | 13 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 10 artiklan 2 kohta | 10 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 10 artiklan 3 kohdassa oleva viittaus 1 kohtaan | 10 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 10 artiklan 3 kohdassa oleva viittaus 2 kohtaan | 10 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 11 artikla | 12 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 12 artiklan 1 kohta | 11 artiklan 1 kohta | Muutettu | 12 artiklan 2 kohta | 11 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 12 artiklan 3 kohta | 11 artiklan 3 kohta | 12 artiklan 4 kohta | 13 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 12 artiklan 5 kohta | 11 artiklan 4 kohta | Mukautettu | 12 artiklan 6 kohta | 11 artiklan 5 kohta | Mukautettu | 13 artiklan ensimmäinen kohta | 1 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke | Muutettu | 13 artiklan toinen kohta | 1 artiklan 3 kohdan toinen virke | 14 artikla | 2 artikla | Muutettu | 9 artiklan 1 kohta | Uusi säännös | 15 artiklan 1 kohta | 9 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 15 artiklan 2 kohta | 9 artiklan 3 kohta | Mukautettu | 16 artiklan ensimmäinen luetelmakohta | 6 artiklan 4 kohdan a alakohta | Mukautettu | 16 artiklan toinen luetelmakohta | 6 artiklan 4 kohdan b alakohta | Mukautettu | 17 artiklan ensimmäinen kohta | 14 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 17 artiklan toinen kohta | 14 artiklan 2 kohta | 17 artiklan kolmas kohta | 14 artiklan 3 kohta | 18 artiklan ensimmäinen kohta | 15 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 18 artiklan toinen kohta | 15 artiklan 2 kohta | 18 artiklan kolmas kohta | 15 artiklan 3 kohdan ensimmäinen virke | 19 artiklan ensimmäinen kohta | 16 artiklan 1 kohta | Mukautettu | 19 artiklan toinen kohta | 16 artiklan 2 kohta | 19 artiklan kolmas kohta | 16 artiklan 3 kohta | 19 artiklan neljäs kohta | 16 artiklan 4 kohta | 20 artiklan ensimmäinen luetelmakohta | 13 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 20 artiklan toinen luetelmakohta | 13 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 20 artiklan kolmas luetelmakohta | 13 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 20 artiklan neljäs luetelmakohta | 12 artiklan 2 kohta | Mukautettu | 20 artiklan viides luetelmakohta | 15 artiklan 3 kohta | Mukautettu | 21 artikla | 17 artikla | Mukautettu | 22 artikla | 21 artikla | 13 artiklan 3 kohta | Uusi säännös | 18 artikla | Uusi säännös | 19 artikla | Uusi säännös | 20 artikla | Uusi säännös | [1] Komission yksiköiden valmisteluasiakirja: Simpler Legislation for the Internal Market (Sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistaminen) (SEK (2001) 1977); toimitettu neuvostolle ja Euroopan parlamentille 5. joulukuuta 2001. [2] 2000/483/EY, EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3. [3] EYVL C [...], [...], s. [...]. [4] EYVL C [...], [...], s. [...]. [5] EYVL C [...], [...], s. [...]. [6] EYVL C 235, 12.9.1988, s. 70. [7] EYVL L 35, 12.2.1992, s. 24. [8] EYVL L 346, 31.12.2003, s. 57. [9] 2000/483/EY, EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3. [10] EYVL L 159, 29.6.1996, s. 1. [11] EYVL L 268, 29.10.1993, s. 83. [12] “Mukautettu” tarkoittaa, että sanamuotoa on muutettu muuttamatta kuitenkaan kumotun direktiivin tekstin soveltamisalaa. Muutoksia, joilla on muutettu kumotun direktiivin säännösten soveltamisalaa, kuvataan sanalla ”muutettu”.