Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta:

"Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille sulautuma-asetuksen tarkistamisesta",

"Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 muuttamisesta", ja "Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 muuttamisesta 87 ja 235 artikla"

(97/C 56/13)

Neuvosto päätti 8. lokakuuta 1996 perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta mainituista tiedonannosta ja ehdotuksista.

Talous- ja sosiaalikomitea nimitti Edoardo Baglianon yleisesittelijäksi ja antoi hänen tehtäväkseen valmistella lausunnon.

Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 31. lokakuuta 1996 pitämässään 339. täysistunnossa seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 70 ääntä puolesta, 2 vastaan, ja 2 pidättyi äänestämästä.

1. Johdanto

1.1. Komission tiedonannossa neuvostolle ja Euroopan parlamentille käsitellään kahta asetusehdotusta, joilla muutetaan 21. joulukuuta 1989 annettua asetusta.

a) Ensimmäisen ehdotuksen oikeusperustana on asetuksen (ETY) N:o 4064/89 1 artiklan 3 kohta, jossa määrätään, että raja-arvot, joiden perusteella yrityskeskittymän yhteisönlaajuus määritellään eli asetuksen sovellusalue, on tarkistettava (vuoteen 1993 mennessä, jota määräaikaa on lykätty vuoden 1996 loppuun).

b) Toinen ehdotus pohjautuu Rooman sopimuksen 235 ja 87 artiklaan, jotka antavat komissiolle ja neuvostolle oikeuden hyväksyä asetuksia ja direktiivejä kilpailuperiaatteiden soveltamiseksi. Tämä ehdotus käsittelee asetuksen (ETY) N:o 4064/89 muita näkökohtia (siirtäminen jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, yhteistyö näiden viranomaisten kanssa, yhteisyritykset ja muut menettelyn muutokset).

1.2. Asetuksen (ETY) N:o 4064/89 tarkistamisen esivaihe on näin saatu päätökseen. Tämä tiedonanto on tulosta kauan käydystä ja laajasta keskustelusta, josta kerrotaan 31. tammikuuta 1996 annetussa vihreässä kirjassa. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi kyseistä vihreää kirjaa koskevan lausunnon 10. heinäkuuta 1996. Komission laaja-alainen ja kauan kestänyt työ ansaitsee täyden tunnustuksen.

1.3. On tullut aika arvioida komission valintoja, jotka pohjautuvat vihreässä kirjassa esitettyihin vaihtoehtoihin myös niiden suositusten valossa, joita komitea antoi vuoden 1996 lausunnossaan sekä aikaisemmissa vuoden 1994 ja 1995 lausunnoissaan ().

2. Asetusehdotus asetuksen (ETY) N:o 4064/89 muuttamiseksi saman asetuksen 1 artiklan 3 kohdan nojalla

2.1. Komissio ehdottaa maailmanlaajuista liikevaihtoa koskevan raja-arvon alentamista 5 miljardista ecusta 3 miljardiin ecuun ja yhteisön laajuista liikevaihtoa koskevan raja-arvon alentamista 250 miljoonasta ecusta 150 miljoonaan ecuun keskittymän yhteisönlaajuisuuden määrittelyssä.

Komitea on ehdotuksesta samaa mieltä. Kyseessä on väliaikainen ja realistinen ratkaisu, jota komitea on jo ehdottanut (ehdotetut raja-arvot olivat 2 miljardia ja 100 miljoonaa). Tämän muutoksen seurauksena entistä useammat yritykset, joilla on huomattavia rajanylittäviä vaikutuksia, pääsevät yhteisönlaajuisuuden määritelmän ja siten asetuksen (ETY) N:o 4064/89 sovelluksen piiriin eli ne kuuluvat yhteisölainsäädäntöön ja saavat siten kaikki "yhden luukun periaatteen" edut.

2.2. Kahden kolmasosan sääntö ei kuulu muutettaviin asioihin. Tämä sääntö sulkee joka tapauksessa pois asetuksen (ETY) N:o 4064/89 soveltamisen silloin, kun kyseisillä yrityksillä on yhdessä jäsenvaltiossa yli kahden kolmasosan osuus liikevaihdosta.

Komission mielestä tämän säännön mahdollinen poistaminen (tai jopa supistaminen) päästäisi luultavasti asetuksen sovellusalueen piiriin tapauksia, joiden kohdalla kyseessä on pääasiallisesti kansallinen vaikutus. Komitea otti asiaan toisenlaisen kannan, jonka mukaan liikevaihdon merkittävä kansallinen osuus ei ole aina itsessään riittävä peruste määrittää keskittymä merkityksettömäksi yhteisön tasolla. On kuitenkin tunnustettava, että kansallinen viranomainen voi parhaiten arvioida tällaisen keskittymän vaikutusta markkinarakenteisiin, eli kansallisen viranomaisen toimivalta vaikuttaa läheisyysperiaatteen pohjalta oikeutetulta.

Toisaalta on totta, että kahden kolmasosan säännön poistamisen myötä työmäärä lisääntyisi jossain määrin ja vaarana olisi mahdollisesti tehokkuuden vähentyminen. Komitea ei siten aio pysyä itsepintaisesti alkuperäisessä kannassaan, koska se haluaa ensisijaisesti korostaa komission työn laadukkuutta sekä läheisyysperiaatteen noudattamista.

2.2.1. Komissio ehdottaa, että yhteisönlaajuisiksi luetaan myös ne keskittymät, joiden on tehtävä ilmoitukset vähintään kolmeen jäsenvaltioon (moninkertaiset ilmoitukset) ja joiden kokonaisliikevaihto on 3:n ja 2:n miljardin ecun välillä, ja yhteisön alueelta kertynyt liikevaihto 150:n ja 100:n miljoonan ecun välillä (kahden kolmasosan säännön ollessa voimassa) kuitenkin niin, että valvonta tehdään jäsenvaltioiden tasolla.

Se mitä vihreässä kirjassa käsiteltiin vain mahdollisena vaihtoehtona raja-arvojen yleiselle alentamiselle, mainitaan nyt sen lisänä, joten asetuksen sovellusalue laajenee entisestään.

2.2.2. Komissio ehdottaa asiaankuuluvaa menettelytapojen sopeutusta sellaisen järjestelyn luomiseksi, jonka avulla voidaan tarkistaa, ylittyvätkö kansalliset raja-arvot (tai täyttyvätkö muut edellytykset). Asianosaisilla jäsenvaltioilla on kaksi viikkoa aikaa reagoida komission antamiin tietoihin ilmoituksista, minkä jälkeen ne voivat joko vahvistaa kansallisten raja-arvojen ylittämisen tai vastustaa sitä. Määräaikaa voidaan pidentää kahdella viikolla sekä jäsenvaltioiden vastausten että ensimmäisen vaiheen päättämisen osalta.

Komitea suhtautuu tähän varauksin.

2.2.2.1. Ensinnäkin useampaan jäsenvaltioon ilmoitettavilla keskittymillä voi olla huomattavia vaikutuksia vain yhdessä valtiossa ja toissijaisia vaikutuksia muissa valtioissa. Läheisyysperiaatteen mukaisesti kansallisen viranomaisen tulisi olla ensisijaisesti se, joka pystyy arvioimaan ja valvomaan tehokkaimmin. Muodollinen ja määrällinen moninkertaisten ilmoitusten kriteeri ei voi olla sinällään riittävä, jotta se voisi johtaa oletettuun yhteisön toimivaltaan. Tämän takia komissio ehdottaa kansallisen tason valvontajärjestelyä. Toiseksi komissio ehdottaa tämän valvonnan toteuttamiseksi järjestelmää, joka alistaa yhteisön toimivallan kansallisille säännöille sekä kansallisten viranomaisten yksittäisissä tapauksissa antamille tulkinnoille.

2.2.2.2. Komitea ehdottaa näiden toteamuksien pohjalta, että harkittaisiin jonkin muun muuttujan käyttöönottoa kuin lukumäärä (yksi keskittymä, usea jäsenvaltio). Komitean mielestä liikevaihto (vähintään kahden keskittymässä mukana olevan yrityksen liikevaihto jokaisessa vähintään kahdessa jäsenvaltiossa) olisi objektiivinen, riippumaton (ei edellytä järjestelyjä kansallisille viranomaisille toimittamiseksi) ja soveltuvampi.

Komitea suositteli vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa nopeaa menettelyä, yksinkertaisia lomakkeita ja entistä lyhyempiä käsittelyaikoja, jolloin kustannukset voitaisiin pitää useampaan jäsenvaltioon tehtävien ilmoitusten kustannusten tason alapuolella. Komission ehdottama menettely, jossa moninkertaiset keskittymäilmoitukset keskitetään yhteisön tasolle, ei vaikuta käytännölliseltä, koska se on entistä hitaampi, byrokraattisempi ja kalliimpi eikä oikeudelliselta kannalta hyväksyttävältä, koska siinä ei oteta huomioon läheisyys- ja suhteellisuusperiaatetta.

2.2.3. Komitea huomautti vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa jäsenvaltioiden lukumäärän osalta, ettei ole syytä rajoittaa huomattavien rajanylittävien vaikutusten olettamusta vain sellaisiin moninkertaisiin ilmoituksiin, joissa on mukana vähintään kolme valtiota. Komissio tunnustaa, että kahden valtion viranomaisille kuuluvalla liiketoimella on mahdollisesti rajanylittäviä vaikutuksia. Komission mielestä on kuitenkin oletettavissa, että moninkertaisiin ilmoituksiin liittyvät ongelmat voidaan ratkaista suuremmilta osin kahdenvälisellä koordinoinnilla. Komitea ei pidä tätä perustelua uskottavana. Kyseessä ei ole niinkään tehokas tai tehoton koordinointi, vaan koko yhteisöä koskevien vähimmäissääntöjen luominen, kuten asetusehdotuksen neljännessä perustelukohdassa todetaan. Tässä samassa kohdassa sanotaan myös, että "yhden liiketoimen moninkertainen ilmoittaminen vähentää yritysten oikeusturvaa ja voi johtaa ristiriitaisiin arvioihin".

Kyseessä ei ole siis niinkään kansallisten viranomaisten välinen koordinointiongelma, vaan yhden luukun periaatteen etujen takaaminen.

3. Asetusehdotus asetuksen (ETY) N:o 4064/89 muuttamiseksi Rooman sopimuksen 87 ja 235 artiklan nojalla

3.1. Tässä toisessa asetusehdotuksessa komissio käsittelee erityisesti kysymystä yhteisyrityksistä sekä luottoja rahoituslaitosten liikevaihdon laskemisesta. Siinä ehdotetaan myös joitain parannuksia menettelyyn, mm. toimivallan siirtämisen, jäsenvaltioiden kanssa tehtävän yhteistyön ja ensimmäisen vaiheen sitoumusten osalta.

3.1.1. Yhteisyritysten osalta komissio ehdottaa, että asetuksessa (ETY) N:o 4064/89 olevassa 3 artiklassa annettua keskittymän määritelmää laajennetaan sisältämään myös kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitavat yhteisyritykset, siis myös yhteistoiminnalliset yritykset, jotka eivät tällä hetkellä kuulu määritelmään. Nämä yritykset pääsisivät näin hyötymään asetuksesta (ETY) N:o 4064/89 sekä sen eduista ja menettelytavoista. Silloin kun itsenäisiksi jäävien emoyhtiöiden tai emoyhtiöiden ja yhteisyrityksen välillä on kilpailukäyttäytymisen yhteensovittamista, komissiolla on asetuksen (ETY) N:o 4064/89 mukaan mahdollisuus soveltaa perustamissopimuksen 85 artiklan 1 ja 3 kohdan perusteita arvioidessaan, onko liiketoimi soveltuva sisämarkkinoille vai ei.

3.1.2. Ratkaisu, jossa samaan liiketoimeen voidaan soveltaa sekä asetuksen 2 artiklan että perustamissopimuksen 85 artiklan 1 ja 3 kohdan arviointiperusteita, jotka eroavat toisistaan suuresti, johtaa sekaannuksiin. Kyseessä on perusteiden ja tavoitteiden sekoitus, joka ei selkiytä oikeudellista viitekehystä eikä anna varmuutta siitä. Tietoisena ongelman monimutkaisuudesta ja asian kiireellisyydestä komitea ehdotti menetelmäratkaisua (tilapäinen asetus).

3.1.3. Joka tapauksessa komission ehdottama lähtökohta ei ratkaise kaikkien yhteistoiminnallisten yhteisyritysten menettelytapaan liittyviä ongelmia.

Muillakin kuin komission huomioon ottamilla, kaikki itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitavilla yhteisyrityksillä ("full-functions") on peruuttamattomia rakenteellisia vaikutuksia itse yritykseen ja/tai markkinoihin. Nämä edellä mainitut yhteistoiminnalliset yhteisyritykset muodostavat ehkä suurimman, muttei välttämättä merkittävimmän osan rakenteellisista yhteisyrityksistä. Menneiden vuosien kilpailupolitiikan vuosikertomuksista voidaan löytää lukuisia esimerkkejä tapauksista, joissa on sovellettu 85 artiklan 3 kohtaa yhteisyrityksiin, jotka eivät kuulu "full-functions" -tapauksiin, yhteistuotannon, uusien tuotteiden valmistamiseen tarvittavan uuden tuotantolaitoksen rakentamisen (huomattavat investoinnit), tiedonvälityksen jne. osalta.

Komitean mielestä tilapäinen asetus voisi ratkaista paremmin näiden rakenteellisten, "full-functions" -tapauksiin kuulumattomien yhteisyritysten menettelyongelmat.

3.2. Komitea hyväksyy muut asetukseen (ETY) N:o 4064/89 ehdotetut muutokset ja kiinnittää erityisesti huomiota jäsenvaltioiden yhteistyösuhteisiin, luotto- ja rahoituslaitosten liikevaihdon laskentaan sekä ensimmäisen vaiheen sitoumuksiin, jotka ovat vihreästä kirjasta annetun lausunnon suuntaisia.

Komitea ei voi kuitenkaan olla hämmästelemättä ja huolissaan komission aikeesta "harkita mahdollisuutta vaatia rekisteröimismaksuja . Kun ilmoituksia tehdään noin 200 vuodessa, saatavat tulot voisivat olla 1 200 000 ecua (n. 6 000 ecun maksu ilmoitusta kohden).". Tämä löytyy rahoitusselvityksestä, joka ei tosiasiassa ole ehdotuksen virallinen asiakirja eikä siten noudata avoimuuskriteeriä, jonka tulee olla johtoajatuksena säädösten laatimisessa.

4. Päätelmä

Talous- ja sosiaalikomitea:

tunnustaa komission tehneen suuren työn parantaakseen sulautumien valvonnasta annetun asetuksen soveltamista, joka on tähän asti antanut hyviä tuloksia,

vahvistaa myönteisen suhtautumisensa raja-arvojen alentamiseen 3 miljardiin ja 150 miljoonaan ecuun, mutta suhtautuu varauksin menettelyyn, jolla asetuksen sovelluskenttää laajennetaan moninkertaisiin ilmoituksiin,

katsoo, ettei yhteisyrityksiin sovellettava vaihtoehto ratkaise kaikkien yhteistoiminnallisten yhteisyritysten oikeusturvan ja tasapuolisen käsittelyn ongelmaa,

hyväksyy muut, jo vihreässä kirjassa mainitut muutokset.

Bryssel, 31. lokakuuta 1996.

Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Tom JENKINS

() Komitean lausunnot (esittelijä: Jens Peter Petersen), EYVL N:o C 388, 31.12.1994 ja EYVL N:o C 18, 22.1.1996