Ehdotus Neuvoston Päätös yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille pohjoisen ulottuvuuden puitteissa Venäjän Itämeren altaan ympäristöhankkeille myönnetyistä erityislainoista aiheutuvien tappioiden varalta /* KOM/2001/0297 lopull. - CNS 2001/0121 */



Virallinen lehti nro 240 E , 28/08/2001 s. 0295 - 0297



Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille pohjoisen ulottuvuuden puitteissa Venäjän Itämeren altaan ympäristöhankkeille myönnetyistä erityislainoista aiheutuvien tappioiden varalta (komission esittämä) PERUSTELUT 1. JOHDANTO Pohjoisen ulottuvuuden käsite tunnustettiin ensimmäisen kerran EU:n laajuisesti Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa joulukuussa 1997. Wienin Eurooppa-neuvostossa (joulukuussa 1998) ja Kölnin Eurooppa-neuvostossa (kesäkuussa 1999) käsitettä kehitettiin konkreettisemmaksi. Marraskuussa 1999 Suomi, joka oli tuolloin EU:n puheenjohtajavaltio, järjesti pohjoista ulottuvuutta koskevan ulkoministerikokouksen, ja kuukautta myöhemmin Helsingin Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota laatimaan toimintasuunnitelman, jonka Feiran Eurooppa-neuvosto hyväksyi kesäkuussa 2000. Pohjoinen ulottuvuus kattaa maantieteellisen alueen, joka rajoittuu lännessä Islantiin, idässä Luoteis-Venäjälle, pohjoisessa Norjan-, Barentsin- ja Karanmeriin ja etelässä Itämeren etelärannikolle. Sen tavoitteena on käsitellä Pohjois-Euroopan alueellisen kehityksen erityishaasteita. Niitä ovat ankarat ilmasto-olosuhteet, pitkät etäisyydet, erityisen suuret elintasoerot, ympäristöhaasteet, ml. ydinjätteet ja jätevesihuolto, sekä riittämättömät kuljetus- ja rajanylitysmahdollisuudet. Pohjoisen ulottuvuuden tavoitteena on tehostaa rajatylittävää yhteistyötä EU:n ja sen naapurimaiden ja -alueiden välillä Pohjois-Euroopassa. Sillä pyritään luomaan alueelle turvallisuutta ja vakautta sekä rakentamaan turvallista, puhdasta ja helppopääsyistä ympäristöä kaikille pohjoisen asukkaille. Pohjoisen ulottuvuuden tavoitteena on myös käsitellä epätasaiseen aluekehitykseen liittyviä ongelmia ja torjua uusien jakolinjojen syntyminen unionin laajentuessa. Keskeisimpiä tavoitteita on vastata pohjoisen ulottuvuuden kattaman alueen ympäristöhaasteisiin, joihin kuuluu Itämeren ekologisen tasapainon palauttaminen. Venäjän Itämeren rannikolla tarvitaan kiireellisiä toimia. Esimerkiksi Pietarin alueen 3,5 miljoonan asukkaan viemärivedet lasketaan nykyään ainoastaan osittain puhdistettuina Suomenlahteen. Tilanne on samanlainen Kaliningradin ympäristössä. Ruotsin puheenjohtajakaudellaan tekemän aloitteen pohjalta Ecofin-neuvoston työlounaalla 12 päivänä maaliskuuta 2001 keskusteltiin Venäjän ympäristöhankkeisiin kohdistuvasta rajoitetusta Euroopan investointipankin (EIP) erityistoimesta. Kokouksessa tehtiin periaatepäätös, jonka mukaan EIP:n kautta avustetaan Luoteis-Venäjän ympäristöhankkeita, erityisesti Pietarin ja Kaliningradin alueilla. Ecofin-neuvoston puheenjohtaja esitti yhteenvedon neuvoston käsittelemistä kriteereistä 10 päivänä maaliskuuta 2001 päivätyssä kirjeessä, joka osoitettiin Ecofin-ministereille, talous- ja rahoitusasioista vastaavalle komissaarille ja EIP:n pääjohtajalle. Yhteenvedon mukaan: - EIP:n valtuusto arvioi ja hyväksyy hankkeet tapauskohtaisesti. Kyseessä ei siis ole yleinen Venäjää koskeva luotonantovaltuutus. - Hankkeilla täytyy olla vahva ympäristötavoite ja niistä täytyy olla etua EU:lle. - EIP tekee yhteistyötä ja huolehtii rahoituksesta yhdessä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa varmistaakseen, että riskit jakautuvat kohtuullisesti ja hankkeen ehdot ovat asianmukaiset. - Lainojen kokonaismäärän viitteellinen enimmäismäärä on 100 miljoonaa euroa. - Venäjän on täytettävä kansainväliset rahoitusvelvoitteensa, ml. Pariisin klubin velvoitteet. Tukholmassa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi, että "Euroopan unionin tulisi avata Euroopan investointipankin lainananto valituille ympäristöhankkeille [Venäjällä] neuvoston määrittelemien erityiskriteerien mukaisesti". 2. Ehdotus Tässä tiedonannossa esitetään komission ehdotus pohjoiseen ulottuvuuteen kuuluvaksi erityistoimeksi yhteisön takauksen myöntämiseksi EIP:lle Venäjän Itämeren altaan valikoiduille ympäristöprojekteille myönnetyistä erityislainoista aiheutuvien tappioiden varalta. Takuu kattaa EIP:n lainat tapauskohtaisesti enintään 100 miljoonaan euroon saakka. Tämä erityistoimi ei kuulu 22 päivänä joulukuuta 1999 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2000/24/EY [1] määrättyyn yleiseen luotonantovaltuutukseen ja ylittää sen. Valtuutukselle myönnetty 65 prosentin yhteisön yleistakuu laajennetaan koskemaan Venäjälle erityistoimen puitteissa myönnettyjä luottoja. [1] EYVL L 9, 13.1.2000, s. 24. Koska erityistoimeen kuuluvien EIP:n hankkeiden on täytettävä tietyt kriteerit, tämä ehdotus ei ole luotonantovaltuutus vaan EIP:n valtuustoa kehotetaan hyväksymään lainat tapauskohtaisesti EIP:n perussäännön 18 artiklan nojalla. Hankkeilla täytyy olla vahva ympäristötavoite ja niistä täytyy olla huomattavaa etua Euroopan unionille. Neuvosto on pyytänyt EIP:a myöntämään tukea vain rajoitetulle määrälle hankkeita, jotka voivat koskea esimerkiksi jätevesi- ja vesihuoltoa, jätteiden ja vaarallisten jätteiden käsittelypaikkoja ja uusien infrastruktuuri- tai teollisuushankkeiden ympäristövaikutuksia vähentäviä investointeja. Investointipankki on jo käynnistänyt keskustelut jätevesihankkeesta Pietarissa ja aikoo tutkia mahdollisuuksia osallistua samanlaiseen, pienempään hankkeeseen Kaliningradissa. EIP soveltaa tavanomaisia kriteereitään tämän erityistoimen luototukseen. Mahdollisten hankkeiden taloudellista toteuttamiskelpoisuutta voidaan parantaa EU:lta Tacis-ohjelman kautta, kahdenvälisiltä luotonantajilta ja venäläisiltä rahoittajilta saatavilla avustuksilla. EIP toimii tämän takuun nojalla yhteistyössä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, joiden kanssa se myöntää yhteisrahoitusta hankkeille. Helsingissä järjestettiin 9 päivänä maaliskuuta 2001 korkean tason kokous, jossa keskusteltiin infrastruktuurihankkeisiin ja ympäristöinvestointeihin liittyvistä keskeisistä kysymyksistä pohjoisen ulottuvuuden alueen siirtymätalouksissa. Kokoukseen osallistuivat Euroopan investointipankki, Maailmanpankki, International Finance Corporation (IFC), Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EBRD), Pohjoismaiden Investointipankki (NIB), Pohjoismainen ympäristörahoitusyhtiö (NEFCO), Euroopan neuvoston kehityspankki (CEB), puheenjohtajavaltio Ruotsi, Euroopan komissio ja Suomen ja Belgian hallitusten edustajia. Korkean tason kokouksessa päätettiin perustaa pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuus (Northern Dimension Environmental Partnership, NDEP), johon osallistuvat kansainväliset rahoituslaitokset, komissio, sekä kahden- että monenvälisiä luotonantajia ja kyseiset siirtymätalouksien maat. Ympäristökumppanuuden tarkoituksena on vastata alueen ympäristö- ja energiatehokkuushaasteisiin. Kokouksessa sovittiin työryhmän perustamisesta tätä tarkoitusta varten, ja työryhmän puheenjohtajina toimivat puheenjohtajavaltio Ruotsi ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki. Työryhmän on määrä antaa raportti ennen kesäkuun 2001 loppua. Työryhmä keskittyy yhteistyön toiminnallisiin näkökohtiin pohjoiseen ulottuvuuteen kuuluvien hankkeiden rahoituksessa ja pyrkii erityisesti tukemaan ja nopeuttamaan kansainvälisten rahoituslaitosten, Euroopan unionin ja kahdenvälisten luotonantajien myöntämää investointirahoitusta sekä auttamaan siirtymätalouksien maita ympäristönsuojelussa ja energiatehokkuudessa. Vuoden 2001 alussa Venäjän valtion velan ja erityisesti sen Pariisin klubin velvoitteiden hoitamisessa oli maksumyöhästymisiä. Venäjän velanhoitomaksut ovat kuitenkin vähitellen pääsemässä sopimusten edellyttämälle tasolle, ja Venäjä saanee Pariisin klubin velat ajan tasalle lähitulevaisuudessa. Tämä takuun ehtona on, että Venäjä hoitaa ulkoiset rahoitusvelvoitteensa asianmukaisesti erityisesti Pariisin klubin velkojille. Tämän erityistoimen tavoitteena on tukea valittujen, yhteisön kannalta kiinnostavien ympäristöhankkeiden täytäntöönpanoa Venäjän Itämeren rannikolla. Se ei kuulu EIP:n yleiseen ulkoiseen luotonantovaltuutukseen, eikä ole ennakkotapaus tuleville toimille. 3. Vaikutus talousarvioon Tämän ehdotuksen tarkoituksena on ottaa käyttöön 100 miljoonan euron enimmäismäärä EIP:n erityisluottotoimelle ympäristöhankkeisiin Venäjän Itämeren rannikolla ja 65 prosentin yleistakuun perusteella sen kokonaisvaikutus ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahastoon on 5,85 miljoonaa euroa. Kun otetaan huomioon kaikki jo päätetyt tai ehdotetut ulkoiset toimet sekä ne, jotka ovat melko varmasti ennakoitavissa, mutta ei tätä ehdotusta, takuurahaston takuuvarauksessa jäljellä oleva marginaali vuodelle 2001 on tällä hetkellä 18,55 miljoonaa euroa. Tähän lukuun sisältyy myös pienen positiivisen korjauksen vaikutus, joka tehdään tämän vuoden ensimmäisen talousarviosiirron yhteydessä. Siirtoa valmistellaan parhaillaan ja siinä siirretään varoja lainavarauksista ja -takuista ulkosuhteisiin liittyvien hankkeiden takuurahastoon. Korjaus tehdään 31 päivänä lokakuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen 2728/94 nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna 25 päivänä toukokuuta 1999 annetulla asetuksella 1149/99/EY, ja se johtuu EIP:n Turkin tulliliittoa koskevan järjestelyn ottamisesta 4 päivänä joulukuuta 2000 tehdyn päätöksen 2000/788/EY [2] nojalla talousarviojärjestelmään jo joulukuussa 2000, vaikka luotonanto alkoikin varsinaisesti vasta vuonna 2001. [2] EYVL L 314, 14.12.2000, s. 27-28. Tämän ehdotuksen vaikutuksesta takuurahaston takuuvarauksessa jäljellä olevaksi marginaaliksi jää 12,70 miljoonaa euroa. Ehdotus ei vaikuta seuraavien vuosien marginaaliin. 2001/0121(CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille pohjoisen ulottuvuuden puitteissa Venäjän Itämeren altaan ympäristöhankkeille myönnetyistä erityislainoista aiheutuvien tappioiden varalta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen [3], [3] EYVL C ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [4], [4] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Käsite 'pohjoinen ulottuvuus' otettiin käyttöön 10 ja 11 päivänä joulukuuta 1999 kokoontuneessa Helsingin Eurooppa-neuvostossa, joka kehotti komissiota esittämään pohjoisen ulottuvuuden toimintasuunnitelman. Kesäkuussa 2000 kokoontunut Feiran Eurooppa-neuvosto hyväksyi Euroopan unionin ulkoisten ja rajat ylittävien politiikkojen toimintasuunnitelman vuosille 2000-2003. Pohjoinen ulottuvuus kattaa maantieteellisen alueen, joka rajoittuu lännessä Islantiin, idässä Luoteis-Venäjälle, pohjoisessa Norjan-, Barentsin- ja Karanmeriin ja etelässä Itämeren etelärannikolle. (2) Pohjoisen ulottuvuuden tavoitteena on käsitellä Pohjois-Euroopan aluekehityksen erityishaasteita. Niitä ovat ankara ilmasto, pitkät etäisyydet, erityisen suuret elintasoerot, ympäristöhaasteet, ml. ydinjätteet ja jätevesihuolto, sekä riittämättömät kuljetus- ja rajanylitysmahdollisuudet. Pohjoisella ulottuvuudella pyritään tehostamaan rajatylittävää yhteistyötä EU:n ja sen naapurimaiden ja -alueiden välillä Pohjois-Euroopassa. (3) Ympäristön tilanne Luoteis-Venäjällä on edelleen erittäin vaikea. Alueen perintönä on ympäristön rappeutuminen, jonka korjaamisessa Venäjän nykyisellä hallituksella on rahoitusvaikeuksia; myöskään yleishyödyllisten laitosten käyttäjät eivät voi helpottaa tilannetta käyttömaksuilla väestön edelleen suhteellisen heikon ostovoiman vuoksi. Niinpä Luoteis-Venäjän vaarallisiin rajantakaisiin ympäristöongelmiin ei ole vielä puututtu. Pietarin alueen 3,5 miljoonan asukkaan jätevedet lasketaan edelleen ainoastaan osittain puhdistettuina Itämereen, ja tilanne on samanlainen Kaliningradin alueella. Pohjavesien uhkana ovat suuret myrkyllisten jätteiden kaatopaikat. (4) Euroopan unioni tukee jo joitakin ympäristöhankkeita Luoteis-Venäjällä Tacis-ohjelman avustuksilla. Koska alueen ympäristönsuojelua on vahvistettava kiireellisesti merkittävien rajatylittävien lisävahinkojen estämiseksi, on perusteltua, että yhteisö vahvistaa tukeaan rajoitettujen EIP:n lainojen muodossa. EIP:n osallistuminen vahvistaisi yhteisön toimien vaikutusta, ei ainoastaan siksi, että se moninkertaistaa käytettävissä olevat varat, vaan myös siksi, että hankkeisiin osallistuisi pankin ammattitaitoisia projektiryhmiä. Yhteisön tukea annettaisiin muodossa, jossa otetaan huomioon hankkeiden kyky tuottaa käteistä rahaa ja joka on saatavissa takaisin. (5) Ecofin-neuvosto tarkasteli puheenjohtajavaltion aloitteesta 12 päivänä maaliskuuta 2001 kriteereitä Luoteis-Venäjän ympäristöhankkeille ja erityisesti Pietarin ja Kaliningradin alueille tarkoitetulle rajoitetulle EIP:n erityistoimelle. Kriteereissä korostettiin seuraavia seikkoja: a) EIP arvioi hankkeet ja EIP:n valtuusto myöntää lainat tapauskohtaisesti; kyseessä ei siis ole yleinen valtuutus antaa luottoja Venäjälle; (b) hankkeilla täytyy olla vahva ympäristötavoite ja niistä täytyy olla erityistä etua Euroopan unionin kannalta; EIP tekee yhteistyötä ja huolehtii rahoituksesta yhdessä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa varmistaakseen, että riskit jakautuvat kohtuullisesti ja hankkeen ehdot ovat asianmukaiset; (d) lainojen kokonaismäärän viitteellinen enimmäismäärä on 100 miljoonaa euroa; ja (e) Venäjän on täytettävä kansainväliset rahoitusvelvoitteensa, ml. Pariisin klubin velvoitteet. (6) Tukholmassa 23 ja 24 päivänä maaliskuuta 2001 kokoontunut Eurooppa-neuvosto sopi, että "Euroopan unionin tulisi avata Euroopan investointipankin lainananto valituille ympäristöhankkeille [Venäjällä] neuvoston määrittelemien erityiskriteerien mukaisesti". (7) Sen vuoksi on tarkoituksenmukaista antaa EIP:lle takuu, jotta se voi allekirjoittaa lainajärjestelyjä tämän erityisluottotoimen puitteissa valituille ympäristöhankkeille Venäjän Itämeren rannikolla, erityisesti Pietarin ja Kaliningradin alueilla. Tähän erityistoimeen liittyvä takuu on luonteeltaan poikkeuksellinen eikä sitä tulee pitää ennakkotapauksena tuleville toimille. EIP on osoittanut voivansa myöntää lainoja ja olevansa halukas myöntämään niitä omista varoistaan Luoteis-Venäjälle perussääntönsä mukaisesti. (8) Yhteisön takuu voi tämän toimen puitteissa olla enintään 100 miljoonaa euroa. Tämän suhteellisen pienimuotoisen toimen vaikutuksen vahvistamiseksi siinä keskitytään Venäjän Itämeren rannikkoa koskeviin hankkeisiin. (9) Pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuus (NDEP) tarjoaa puitteet, joissa määritellään kansainvälisten rahoituslaitosten, komission, kahden- ja monenvälisten luotonantajien ja kyseisten siirtymätalouksien prioriteetit. (10) Neuvoston päätöksellä N:o 2000/24/EY [5] EIP:lle on myönnetty yhteisön 65 prosentin yleistakuu yhteisön ulkopuolella toteutettaviin hankkeisiin liittyvistä lainoista mahdollisesti aiheutuvien tappioiden varalta (Keski- ja Itä-Euroopan maat, Välimeren alueen maat, Latinalainen Amerikka ja Aasia sekä Etelä-Afrikan tasavalta). [5] EYVL L 9, 13.1.2000, s. 24. (11) Neuvosto hyväksyi 2 päivänä joulukuuta 1996 päätelmät uusista takuujärjestelyistä EIP:n luotonannolle kolmansille maille; päätelmien mukaan hyväksytään alueita ja hankkeita erottelematon yleistakuun lähestymistapa ja riskienjakojärjestely. Riskienjakojärjestelyn nojalla EIP:n on huolehdittava riittävästä muun kolmannen osapuolen kuin valtion myöntämästä takuusta kaupalliselle riskille, jolloin talousarviotakuu koskee vain poliittisia riskejä. (12) Yleistakuuta, joka kattaa yleisen EIP:n ulkoisen luotonannon valtuutuksen, josta on määrätty päätöksellä 2000/24/EY, olisi sovellettava myös EIP:n erityisluottotoimeen Venäjällä pohjoisen ulottuvuuden puitteissa. Tämän päätöksen nojalla avattuihin lainoihin pitäisi soveltaa päätöksen 2000/24/EY mukaista yleistakuuta. Tämän toimen poikkeuksellisen luonteen vuoksi EIP:tä ei kehoteta pyrkimään jakamaan riskejä muiden kuin julkisten takuiden avulla. (13) Aika on tärkeää tämän päätöksen täytäntöönpanon kannalta. Venäjän Itämeren rannikolla tarvitaan kiireellisiä ympäristöinvestointeja. (14) Perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän päätöksen tekemiseen valtuuttavaa määräystä kuin 308 artikla, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Tavoite Yhteisö myöntää Euroopan investointipankille (jäljempänä 'EIP') yleistakuun, joka koskee kaikkia suorittamatta olevia maksuja, jotka ovat erääntyneet EIP:n tavanomaisin ehdoin avattujen luottojen osalta, jotka on myönnetty pohjoiseen ulottuvuuteen liittyvän erityisluottotoimen nojalla Venäjän Itämeren altaan alueella toteutettaville investointihankkeille. Hankkeilla täytyy olla vahva ympäristötavoite ja niistä täytyy olla erityistä etua Euroopan unionille. 2 artikla Enimmäismäärä ja ehdot 1. Avattujen luottojen enimmäismäärä on 100 miljoonaa euroa tai sitä vastaava summa. 2. EIP:n tämän päätöksen nojalla avaamia luottoja koskeva yhteisön takuu on laajennus 65 prosentin yleistakuuseen, joka on myönnetty EIP:lle yleisen, ulkoista lainanantoa koskevan valtuuden nojalla päätöksen 2000/24/EY määräysten mukaisesti. 3. Hankkeiden, joita rahoitetaan takuun kattamilla lainoilla, on täytettävä seuraavat ehdot: - hankkeen on täytettävä 1 artiklan mukaiset kelpoisuusehdot; - EIP tekee yhteistyötä ja huolehtii rahoituksesta yhdessä muiden kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa varmistaakseen, että riskit jakautuvat kohtuullisesti ja hankkeen ehdot ovat asianmukaiset. 4. EIP esittää hankkeita hyväksyttäviksi ainoastaan, jos Venäjän katsotaan täyttävän kansainväliset rahoitusvelvoitteensa, joihin sisältyvät myös Pariisin klubin velkoihin liittyvät velvoitteet. 5. EIP:n valtuusto hyväksyy perussääntönsä 18 artiklan nojalla kunkin yhteisön takuulla katettavan lainan tapauskohtaisesti. 6. Tätä päätöstä sovellettaessa ei sovelleta päätöksen 2000/24/EY 1 artiklan 3 kohtaa. 3 artikla Kertomusten antaminen Neuvoston päätöksen 2000/24/EY nojalla annettavissa kertomuksissa komissio tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain tämän päätöksen perusteella toteutetuista luotonantotoimista sekä esittää samanaikaisesti arvioinnin tämän päätöksen täytäntöönpanosta ja hankkeissa mukana olevien kansainvälisten rahoituslaitosten toimien yhteensovittamisesta. Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitettuihin tietoihin on sisällyttävä arvio siitä, missä määrin tämän päätöksen nojalla annetuilla luotoilla on edistetty yhteisön pohjoiseen ulottuvuuteen liittyvien tavoitteiden saavuttamista. EIP toimittaa komissiolle kaikki ensimmäisessä kohdassa esitettyä tarkoitusta varten tarvittavat tiedot. 4 artikla Kesto Takuu kattaa luotot, jotka on allekirjoitettu kolmen vuoden kuluessa tämän päätöksen tekemisestä. Jos EIP:n myöntämien lainojen kokonaismäärä kolmen vuoden määräajan päättyessä on jäänyt 2 artiklassa tarkoitettua enimmäismäärää pienemmäksi, määräaikaa jatketaan ilman eri toimenpiteitä kuudella kuukaudella. 5 artikla Loppumääräykset 1. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2. EIP ja komissio päättävät takuun myöntämisen ehdoista. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja RAHOITUSSELVITYS 1. Toimenpiteen nimi Euroopan yhteisön takuu Itämeren altaan alueelle Luoteis-Venäjälle myönnettäville Euroopan investointipankin lainoille. 2. Budjettikohdat B0-221. Euroopan yhteisön takuu Euroopan investointipankin yhteisön ulkopuolisiin maihin Keski- ja Itä-Eurooppaan ja Länsi-Balkanille myönnettäville lainoille 3. Oikeusperusta Perustamissopimuksen 308 artikla 4. Toimenpiteen kuvaus 4.1 Yleistavoite Toimen tavoitteena on tukea valikoituja yhteisön ympäristöhankkeita, joista on etua yhteisölle, Itämeren altaan alueella Luoteis-Venäjällä pohjoisen ulottuvuuden puitteissa. Hankkeilla täytyy olla vahva ympäristötavoite ja niistä täytyy olla erityistä etua yhteisön kannalta. 4.2 Kuvaus Budjettikohdan tarkoitus on tarjota talousarviosta annettava Euroopan yhteisön myöntämä takuu Euroopan investointipankille, jolla katetaan enintään 100 miljoonan euron enimmäismäärä, josta pankki myöntää luottoja valituille hankkeille Luoteis-Venäjällä ja erityisesti Pietarin ja Kaliningradin alueilla. Hankkeilla täytyy olla vahva ympäristötavoite ja niistä täytyy olla erityistä etua yhteisölle. 4.3 Toimenpiteen kesto ja sen uudistamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Kolme vuotta; uudistaminen edellyttää uutta neuvoston päätöstä. 5. Menojen ja tulojen luokitus Pakolliset menot / jaksottamattomat määrärahat 6. Meno- tai tulolaji Euroopan investointipankille annettava takuu. 7. rahoitusvaikutus Ainoastaan, jos velan suoritusta haetaan takaajalta. 7.1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskentamenetelmä (yksittäisten kustannusten ja kokonaiskustannusten suhde) Ehdotetaan käytettäväksi pro memoria -menettelyä, koska tämän budjettikohdan käyttömäärään ja -aikaan liittyy paljon epävarmuutta eikä niitä voida laskea etukäteen. 7.2 Kustannusten jakautuminen eri tekijöiden kesken Ei ole. 7.3 Talousarvion B osaan sisältyvät toimintamenot tutkimuksia, asiantuntijoita yms. varten Ei ole. 8. Toimenpiteen kustannusten rahoitus Jos velallinen laiminlyö velan takaisinmaksun, maksut suoritetaan velkojalle suoraan takuurahastosta. Jos rahastossa ei ole riittäviä varoja velan suorittamiseksi, seuraavia lisävaroja voidaan käyttää talousarviosta: - ensimmäiseksi käytetään varauksessa oleva marginaali, - toiseksi käytetään rahoitusnäkymien 4 otsakkeen ylärajan nojalla käytettävissä oleva marginaali tai vahvistetun uudelleenjärjestelyn mukainen marginaali, - kolmanneksi voidaan muuttaa rahoitusnäkymiä toimielinten yhteisen sopimuksen mukaisesti; tämä saattaa edellyttää uudelleenjärjestelyjä muihin otsakkeisiin nähden. Komissio voi käyttää käteisvarojaan velan väliaikaiseen hoitoon vastatakseen sitoumuksistaan. Tällöin sovelletaan 29 päivänä toukokuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom) N:o 1552/89 12 artiklan säännöksiä. 9. Toimenpiteet, joilla varmistetaan takuujärjestelyjen toteuttaminen Varmistuksessa käytetään asianmukaisia EIP:n tavanomaisten menettelyiden mukaisia valvontatoimia, joihin sisältyvät asianmukaiset ja nimenomaiset valvonta- ja seurantajärjestelyt, jotka vastaavat rahoitukseen osallistuvien kansainvälisten rahoituslaitosten järjestelmiä. On toteutettava tarvittavat järjestelyt, jotta Euroopan yhteisön tilintarkastustuomioistuin ja Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voivat hoitaa tehtäväänsä tämän päätöksen osalta sovellettavan lainsäädännön mukaisesti. 10. Kustannustehokkuusanalyysi 10.1 Erityiset ja määrälliset tavoitteet ja kohdeväestö - Määrälliset tavoitteet: katso kohta 4 edellä. - Väestö: Luoteis-Venäjä osana pohjoista ulottuvuutta. 10.2 Toimenpiteen perustelut - Tukea investointihankkeita, joilla on voimakkaita ympäristöön liittyviä tavoitteita ja jotka ovat yhteisön kannalta erityisen kiinnostavia Luoteis-Venäjällä pohjoisen ulottuvuuden puitteissa. - Keinojen ja tapojen valinta: EIP on toiminut kehittyvillä markkinoilla aktiivisesti yli kahden vuosikymmenen ajan. Toimen vuoksi pankilla on vähäinen rooli Venäjällä. EIP myöntää luottoja ainoastaan yhteistyössä Venäjällä jo toimivien kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, jotka myöntävät osan rahoituksesta. - Tärkeimmät epävarmuustekijät, jotka saattavat vaikuttaa haitallisesti toimenpiteen tuloksiin: esimerkiksi mahdollinen keskeytys Venäjän kansainvälisten rahoitusvelvoitteidensa hoitamisessa. 10.3 Toimenpiteen seuranta Valitut tulosmittarit Komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain toimittamiin tietoihin sisältyy arvio tämän päätöksen perusteella myönnettyjen lainojen osuudesta yhteisön pohjoisen ulottuvuuden tavoitteiden saavuttamiseen. Arviossa otetaan huomioon Euroopan investointipankin tämän päätöksen perusteella myöntämiä lainoja varten päätöksen 2000/24/EY mukaisesti määrittelemät toiminnalliset tavoitteet ja niiden saavuttamista koskevat mittausmenetelmät. EIP arvioi ja hyväksyy hankkeen tavanomaisten kriteereidensä ja menettelyidensä mukaisesti. EIP:n luotonannosta EU:n ulkopuolelle määrätään pankin perussäännön 18 artiklassa ja erityisesti sen kohdassa 18(1), jossa sanotaan, että pankki voi hallintoneuvoston ehdotuksesta valtuuston yksimielisesti myöntämällä poikkeuksella myöntää lainoja kokonaan tai osittain jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevien alueiden ulkopuolella toteutettaviin investointihankkeisiin. Neuvoston pyynnön mukaisesti EIP:n valtuusto myöntää tähän päätökseen perustuvat luotot tapauskohtaisesti. 11. Hallintomenot (talousarvion pääluokka III, A osa) Ei ole. Ehdotettuun toimenpiteeseen ei liity komission henkilöstön eikä hallintomenojen kasvua. 12. Vaikutus takuuvaraukseen 12.1 Päätöksen voimassaoloaikana allekirjoitettavien lainojen arvioitu aikataulu >TAULUKON PAIKKA> 12.2 Takuuvarauksen arvioitu käyttö takuurahaston rahoittamiseksi Takuurahaston rahoitusaste on 9 prosenttia 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen. Yleistakuun suuruus on 65 prosenttia. >TAULUKON PAIKKA> 12.3 Takuuvarauksen arvioitu käyttö tämän ehdotuksen perusteella [6] [6] Tilanne 1. huhtikuuta 2001. >TAULUKON PAIKKA> * Huomautus: EIP:n luotonantoa koskeviin lukuihin sisältyy myös tämän vuoden ensimmäisen talousarviosiirron yhteydessä tehtävän pienen positiivisen korjauksen vaikutus. Siirto tehdään laina- ja lainatakausten varauksesta ulkoisten toimien takuurahastoon 31 päivänä lokakuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen 2728/94 nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna 25 päivänä toukokuuta 1999 annetulla asetuksella 1149/99/EY, jossa säädetään, että komission on aloitettava maksumenettely useille vuosille hajautettuun puitejärjestelyyn (kuten EIP:n valtuutukset ja Euratom-lainat) kuuluvassa luotonannossa varainhoitovuoden alussa. Näiden järjestelyiden nojalla annettuja luottoja varten varaukset on tehtävä vuosittaisina erinä. Rahastoon maksetut määrät korjataan edellisen vuoden 31 päivänä joulukuuta kirjatulla edellisen maksun perustaksi otettujen arvioiden ja vuoden aikana allekirjoitettujen lainojen todellisen määrän erotuksella.