Digitaalisten välineiden käyttö oikeuslaitoksessa on yleistä. Liettua on yksi niistä harvoista jäsenvaltioista, joissa sähköinen asianhallinta ja tuomioistuinten tilastot ovat saatavilla kaikissa tuomioistuimissa . Useimmilla tuomioistuimilla on myös käytössään sähköisiä keinoja asian lähettämiseksi, haasteen lähettämiseksi tai menettelyn vaiheiden seuraamiseksi . Vuoden 2019 tiedot osoittavat, että myös oikeudenkäyntiasiakirjojen toimittaminen sähköisessä muodossa yleistyy . Kaikkien oikeusasteiden ja lainkäyttöalueiden kaikki julkaistut tuomiot ovat saatavilla verkossa .

Useita uudistuksia on toteutettu, mukaan lukien tuomioistuinverkoston kattava uudistus. Vuoden 2018 tammikuusta alkaen alioikeuksien määrää on vähennetty 49:sta 12:een, ja alueellisten hallintotuomioistuinten määrää viidestä kahteen. Yhtäkään nykyistä oikeussalia ei kuitenkaan fyysisesti suljettu, sillä nykyiset tuomioistuimet toimivat edelleen aiemmissa oikeussaleissa. Tuomioistuinten lukumäärän vähentämisen taustalla oli tarve tasata tuomareiden ja tuomioistuinten henkilöstön työmäärää ja työoloja sekä järkeistää henkilöstöresurssien ja aineellisten resurssien jakautumista. Kansallisen tuomioistuinhallinnon mukaan tuomioistuinuudistus on tehostanut toimintaa, nopeuttanut kuulemisia ja tehostanut tuomioistuinten hallinnointia . Oikeuslaitosta, syyttäjälaitosta ja asianajajaliittoa kuultiin uudistuksen valmistelun aikana. Tuomioistuinneuvosto on riippumaton osallistuja Liettuan tasavallan strategisesta hallinnosta annetulla lailla hyväksytyssä valtion strategisessa hallintojärjestelmässä. Tämä antaa oikeuslaitokselle yhtenä kolmesta itsenäisestä perustuslaillisesta viranomaisesta mahdollisuuden osallistua tehokkaasti valtion strategisten suuntausten kehittämiseen ja neuvotteluihin niiden täytäntöönpanon rahoittamiseksi.

Oikeuslaitoksen riippumattomuuden tasoa pidetään keskinkertaisena tai hyvänä sekä yritysten että kansalaisten keskuudessa. Oikeuslaitoksen riippumattomuuden taso on edelleen parantunut, ja se on yritysten käsityksen mukaan hyvä (66 % yrityksistä piti sitä ”melko hyvänä” tai ”erittäin hyvänä”) ja kansalaisten käsityksen mukaan riippumattomuus on keskinkertaisella tasolla (52 % pitää sitä ”melko hyvänä” tai ”erittäin hyvänä”) .

Oikeuslaitoksen nimityksiä koskevat uudet säännökset tulivat voimaan vuonna 2020. Tuomioistuinten toiminnasta annettuun lakiin tehdyillä muutoksilla vahvistettiin tuomioistuinneuvoston asemaa oikeuslaitoksen palvelukseen ehdolla olevien valintakomiteassa . Valintakomiteassa on nyt kolme tuomioistuinneuvoston valitsemaa tuomarijäsentä ja neljä tasavallan presidentin valitsemaa maallikkojäsentä . Aiemmin tasavallan presidentti valitsi sekä tuomari- että maallikkojäsenet. Lisäksi tuomioistuinneuvosto on nyt hyväksynyt oikeusvirkaan valittavien ehdokkaiden valintaperusteet. Valintakomitean lausunto ei kuitenkaan ole sitova. Tuomioistuinten toiminnasta annettuun lakiin tehdyillä muutoksilla ehdokkaille annettiin mahdollisuus riitauttaa valintakomitean lausunto korkeimmassa oikeudessa. Tämä on mahdollista, jos kyseessä on huomattava menettelyvirhe, joka voi vaikuttaa ehdokkaiden objektiiviseen arviointiin. Tällaisissa tapauksissa korkein oikeus voi lykätä tuomarin tuomioistuimeen nimittämistä ja antaa valintalautakunnan tehtäväksi arvioida ehdokas uudelleen tai kumota päätelmät . Vaikka kollegoidensa valitsemien tuomareiden osuus valintakomitean jäsenistä on edelleen alle puolet ja uudelleentarkastelumahdollisuus rajoittuu edelleen menettelyllisiin näkökohtiin, oikeuslaitoksen kasvava osa uusien tuomareiden valinnassa ja tuomareiden urakehityksessä on Euroopan neuvoston suositusten mukainen .

Oikeuslaitos koostuu yleisesti toimivaltaisista tuomioistuimista (korkein oikeus, muutoksenhakutuomioistuin, alueelliset tuomioistuimet ja alioikeudet) ja erityistuomioistuimista (korkein hallinto-oikeus ja kaksi alueellista hallintotuomioistuinta). Tasavallan presidentti nimittää alueellisten tuomioistuinten tuomarit valintakomitean lausunnon perusteella, kun taas parlamentti (Seimas) nimittää korkeimman oikeuden tuomarit tasavallan presidentin ehdotuksesta tuomioistuinneuvoston lausunnon perusteella. Tuomioistuinneuvosto koostuu kokonaisuudessaan toisten tuomareiden nimittämistä tuomareista, ja se on tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuuden varmistava oikeuslaitoksen itsenäinen täytäntöönpanoelin . Toimeenpanovallasta riippumaton kansallinen tuomioistuinhallinto on toimivaltainen antamaan aineellista ja teknistä tukea tuomioistuimille, varmistamaan tuomioistuinjärjestelmän tehokkaan toiminnan ja kouluttamaan tuomareita. Perustuslakituomioistuin koostuu yhdeksästä tuomarista, jotka parlamentti nimittää tasavallan presidentin, parlamentin puhemiehen ja korkeimman oikeuden presidentin esittämistä ehdokkaista. Se ratkaisee lainsäädännön ja presidentin ja hallituksen toimien perustuslainmukaisuuden. Syyttäjät ovat riippumattomia, ja tasavallan presidentti nimittää ja erottaa valtakunnansyyttäjän parlamentin suostumuksella . Valtakunnansyyttäjä nimittää alemman tason syyttäjät valintakomitean suosituksesta . Asianajajaliitto on itsenäinen osa oikeusjärjestelmää, ja sen toiminta rahoitetaan asianajajien maksamista maksuista ja muista lähteistä.

Keskinäisen valvonnan osalta lainsäädäntöprosessia sääntelevällä oikeudellisella kehyksellä taataan sen läpinäkyvyys ja sidosryhmien osallistuminen. Vuonna 2019 toteutettu uudistus on antanut yksittäisille kansalaisille mahdollisuuden käynnistää perustuslainmukaisuuden valvonta. Parlamentin oikeusasiamiehellä on tärkeä rooli perusoikeuksien turvaamisessa, ja yhtäläisistä mahdollisuuksista vastaavalla oikeusasiamiehellä on valtuudet tutkia valituksia ja antaa päätelmiä ja suosituksia kaikissa syrjintään liittyvissä kysymyksissä. Kansalaisyhteiskunnan osallistuminen päätöksentekoprosessiin on varmistettu, ja uudella lailla luodaan oikeusperusta kansalliselle kansalaisjärjestöjen rahastolle, josta on määrä tulla kestävä kansalaisjärjestöjen institutionaalisten valmiuksia vahvistava mekanismi vuonna 2020.

Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden oikeudellisella kehyksellä taataan Liettuassa sananvapaus ja oikeus saada tietoja. Media-alan sääntelyviranomaisia pidetään riippumattomina ja tehokkaina. Tiedotusvälineiden omistajuutta koskevien tietojen saatavuus herättää huolta, sillä tiedotusvälineiden omistajuutta koskevat julkiset tiedot ovat käytännössä usein rajallisia tai vanhentuneita. Äskettäin hyväksytyn julkista tietoa koskevan lain tarkoituksena on lisätä julkisen tiedon läpinäkyvyyttä ja objektiivisuutta. Toinen huolenaihe on välillinen poliittinen omistajuus tiedotusvälineissä sellaisten tytäryhtiöiden kautta, joilla on poliittisia etunäkökohtia, erityisesti paikallisten ja alueellisten tiedotusvälineiden osalta. Uudessa vuosien 2019–2022 julkisen tiedotuspolitiikan strategisia linjauksia koskevassa mediapoliittisessa asiakirjassa esitetään useita toimenpiteitä Liettuan tiedotusvälineiden moniarvoisuuden vahvistamiseksi.

Liettua on suurelta osin ottanut käyttöön korruption torjuntaan liittyvän institutionaalisen kehyksen. Siinä keskeisessä asemassa on erikoistutkimusyksikkö, jossa toimintapolitiikkojen koordinointi ja ennaltaehkäisevä toimivalta yhdistyvät tutkintavaltuuksiin. Joidenkin korruption vastaiseen toimintasuunnitelmaan sisältyvien toimenpiteiden täytäntöönpano on viivästynyt. Väärinkäytösten paljastajien ilmoituksia ja heidän suojeluaan koskevat menettelyt hyväksyttiin vuoden 2018 lopussa. Parlamentti hyväksyi lobbausta koskevaan lakiin tehtävät muutokset kesäkuussa 2020. Eturistiriitoja koskevien ilmoitusten tarkistamista vaikeuttaa se, ettei käytössä ole yhtenäistä sidonnaisuusilmoitusten rekisteriä.

Liettuan oikeusjärjestelmään on tehty merkittävä määrä tuomareiden nimittämiseen, korkeimman oikeuden rakenteeseen ja tuomioistuinverkostoon liittyviä uudistuksia. Näillä uudistuksilla vaikuttaa olleen myönteinen vaikutus oikeuslaitoksen tehokkuuteen ja laatuun. Kansalaisten käsityksen mukaan oikeuslaitoksen riippumattomuus on parantunut. Perustuslakituomioistuin on selventänyt tuomareiden toiminnan koskemattomuuden soveltamisalaa. Korkeimman oikeuden siviiliasioiden jaoston puheenjohtajan erottamista ja sitä seurannutta kyseisen tuomioistuimen presidentin virkaan nimittämättä jättämistä koskeva asia saatettiin perustuslakituomioistuimen käsiteltäväksi. Se katsoi, että irtisanomiseen liittyvät säädökset olivat ristiriidassa perustuslain ja tuomioistuinten toiminnasta annetun lain kanssa. Oikeuslaitos tuottaa hyviä tuloksia tehokkuuden kannalta, sillä käsittelyajat ovat lyhyitä ja tapausten käsittelyruuhkat pieniä, ja tehokkuuden parantamiseksi on suunnitteilla uusiakin toimenpiteitä. Digitaalisten välineiden käyttö oikeuslaitoksessa on yleistä, ja erityisesti sähköinen asianhallinta ja tuomioistuinten tilastot ovat saatavilla kaikissa tuomioistuimissa.

Oikeusjärjestelmän tehokkuuteen liittyvät tulokset ovat hyviä. Siviili- ja kauppaoikeudellisten asioiden käsittelyajat pysyvät Liettuassa edelleen lyhyinä sekä ensimmäisessä oikeusasteessa ja yleisesti kaikissa oikeusasteissa . Tuomioistuimet myös vähensivät jo ennestään verrattain vähäistä ruuhkautumista .

Tehokkuuden parantamiseksi on suunnitteilla uusia toimenpiteitä. Sähköisten välineiden käytön parantamista ja vaihtoehtoisten riidanratkaisu- ja sovittelumenetelmien edistämistä koskevien nykyisten aloitteiden lisäksi annettiin uutta lainsäädäntöä, jolla mahdollistetaan hallinnollisten riitojen ratkaiseminen tuomioistuimen ulkopuolisella sovittelulla , ja valmisteilla on lainsäädäntöluonnos, jolla mahdollistetaan hallinnollisten rikkomusten siirtäminen tuomioistuinten ulkopuolisille elimille.

II.Korruptiontorjunnan kehys

Oikeudellinen ja institutionaalinen kehys korruption ehkäisemiseksi ja torjumiseksi on suurelta osin olemassa. Korruption torjunnan toimivalta jakautuu useille viranomaisille. Erikoistutkimusyksiköllä on toimivalta vakavimpien korruptioon liittyvien rikosten havaitsemisessa ja tutkimisessa. Syyttäjälaitos johtaa ja koordinoi rikospoliisin järjestäytyneen rikollisuuden tutkintajaoston ja erikoistutkimusyksikön suorittamia esitutkintoja. Korruption torjunnan alalla on hyväksytty uudistuksia, joilla vahvistetaan eturistiriitoja koskevaa kehystä. Väärinkäytösten paljastajilla on oikeudellinen suoja.

Liettuan pistemäärä Transparency International ‑järjestön korruptioindeksissä on 60/100, ja se on EU:n jäsenvaltioista sijalla 11 ja maailmanlaajuisesti sijalla 35 . EU:n kansalaisten keskuudessa vuonna 2020 toteutetun erityiseurobarometrin mukaan 92 prosenttia vastaajista pitää korruptiota laajalle levinneenä (EU:n keskiarvo 71 %), ja 26 prosenttia vastaajista oli sitä mieltä, että korruptio vaikuttaa heidän jokapäiväiseen elämäänsä (EU:n keskiarvo 26 %). Yrityksistä 68 prosenttia pitää korruptiota laajalle levinneenä (EU:n keskiarvo 63 %), mutta kyselyjen mukaan vain 15 prosenttia yrityksistä katsoo, että korruptio haittaa liiketoimintaa (EU:n keskiarvo 37 %) . Lisäksi 34 prosenttia kansalaisista katsoo, että syytteeseenpanolla on riittävässä määrin onnistuttu estämään korruptiota (EU:n keskiarvo 36 %), ja 38 prosenttia yrityksistä katsoo, että korkean virkamiehen lahjontaan syyllistyneitä ihmisiä ja yrityksiä rangaistaan asianmukaisesti (EU:n keskiarvo 31 %).

Lainsäädäntökehys on suurelta osin olemassa. Kehyksessä on korruption kriminalisoivia säännöksiä, jotka koskevat aktiivista ja passiivista lahjontaa sekä vaikutusvallan kauppaamista, ja niiden vaikutus ulottuu myös ulkomailla toimiviin virkamiehiin. Oikeudellista kehystä on päivitetty korruption ehkäisemistä koskevan lain muutoksella. Nyt laki velvoittaa virkamiehet ilmoittamaan mahdollisista korruptiotapauksista, jos he saavat uskottavia tietoja väärinkäytöksistä tai mahdollisista rikoksista .

Vuosien 2015–2025 kansallisen korruptiontorjuntaohjelman täytäntöönpano on käynnissä, vaikka jotkin suunnitellut toimenpiteet ovat viivästyneet. Hallituksen korruptiontorjunnan koordinointikomiteassa on 19 jäsentä, ja se vastaa kansallisen korruptiontorjuntaohjelman valmistelusta, koordinoinnista ja täytäntöönpanosta sekä korruption torjuntaan liittyvien, valtion elinten toteuttamien toimien koordinoinnista ja valvonnasta . Komitea toimii pääministerin alaisuudessa. Toimintasuunnitelma pannaan täytäntöön ja sitä koordinoidaan yhdessä erikoistutkimusyksikön kanssa. Kuten talouspolitiikan eurooppalaiseen ohjausjaksoon liittyvässä raportissa todetaan, korruptiontorjuntaohjelman toimenpiteiden täytäntöönpanoa on tehostettava .

Korruptionvastaisiin politiikkoihin sekä korruption ehkäisemiseen ja tutkimiseen sekä sitä koskevaan syytteeseenpanoon liittyvä toimivalta on jaettu usean viranomaisen kesken. Erikoistutkimusyksikkö on tärkein virasto, jolla on toimivalta paljastaa ja tutkia vakavimpia korruptioon liittyviä rikoksia, mukaan lukien rikokset, joihin julkishallinnon johtotehtävissä toimivat henkilöt syyllistyvät . Erikoistutkimusyksikkö valmistelee ja toteuttaa korruptiontorjuntatoimia, tutkii korruptioon liittyviä rikoksia ja edistää korruption torjuntaa koskevaa valistusta ja koulutusta . Erikoistutkimusyksikkö on vastuussa presidentille ja parlamentille. Erikoistutkimusyksikkö aloitti 58 korruptiorikoksiin liittyvää esitutkintaa vuonna 2018 ja 53 esitutkintaa vuonna 2019 . Erikoistutkimusyksikkö perusti vuonna 2018 uuden korruptiontorjuntaa koskevan analyyttisen tiedustelun osaston. Uusien valmiuksien päätarkoituksena on lieventää korruption aiheuttamia uhkia ja riskejä ennen kuin ne muuttuvat korruptioon liittyviksi rikoksiksi, tukea käynnissä olevaa rikostutkintaa, jolla tuetaan korruption ehkäisytoimiin liittyvää päätöksentekoa tai korruption torjuntaa koskevia koulutusohjelmia. Tutkintavaltaa käyttävien viranomaisten joukossa ovat muun muassa poliisi, valtion rajavartiolaitos, finanssirikosten tutkintavirasto ja tulli, jotka suorittavat korruptioon liittyviä rikostutkimuksia tapauksissa, joissa rikoksiin osallistuvat näiden laitosten virkamiehet.

Valtakunnansyyttäjänviraston ja alueellisten syyttäjänvirastojen järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption tutkinnan osastot johtavat ja koordinoivat rikospoliisin ja erikoistutkimusyksikön järjestäytyneen rikollisuuden tutkintayksiköiden suorittamia esitutkintoja. Valtakunnansyyttäjänviraston järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption tutkinnassa on yhteensä 20 syyttäjää ja 15 avustajaa. Alueellisissa syyttäjänvirastoissa on yhteensä 40 syyttäjää ja 17 oikeudellista ja teknistä avustajaa . Jokainen syyttäjä päättää rikostutkinnan aloittamisesta tai suorittamisesta itsenäisesti. Syyttäjälaitoksen korruptiontorjuntakomitealla on korruption ehkäisemistä koskevaa toimivaltaa syyttäjälaitoksessa, ja se vastaa tehokkaan korruptiontorjuntatoimien ja ‑valvonnan järjestelmän käyttöönotosta.

Eturistiriitoja koskevan kehyksen lujittamiseksi on hyväksytty uudistuksia. Virkamiehet, parlamentin jäsenet, hallituksen jäsenet ja muut julkisen sektorin virkamiehet ovat velvollisia välttämään eturistiriitoja ja toimimaan tavalla, joka ei herätä epäilyksiä heidän integriteetistään . Vaaleilla valittuja luottamushenkilöitä ja nimitettyjä virkamiehiä ja heidän puolisoitaan vaaditaan antamaan ilmoitus varallisuudestaan. Sidonnaisuuksia ja varallisuutta koskevat ilmoitukset toimitetaan julkishallinnon eettiselle valvontalautakunnalle, ja ne tallennetaan sen tietokantaan. Parlamentti hyväksyi 27. kesäkuuta 2019 uuden version julkisten ja yksityisten etujen mukauttamista koskevasta laista, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2020. Lain tarkoituksena oli helpottaa eturistiriitojen ilmoittamismenettelyjä . Ilmoitus on tehtävä kuukauden kuluessa valinnan, nimityksen tai tehtävään määräämisen jälkeen. Ilmoitettavat tiedot ovat muuttuneet uusien säännösten mukaisesti. Yksityisiä sidonnaisuuksia ja varallisuutta koskevat ilmoitukset toimitetaan julkishallinnon eettiselle valvontalautakunnalle, minkä jälkeen tiedot julkistetaan . Vuodesta 2020 lähtien noin 90 prosenttia niistä on ollut julkisia . Julkishallinnon eettinen valvontalautakunta soveltaa tapauskohtaista lähestymistapaa ja aloittaa tutkimuksia lähinnä väärinkäytösten paljastajien tai tiedotusvälineiden tietojen perusteella. Julkishallinnon eettinen valvontalautakunta valmistelee parhaillaan yksityisten sidonnaisuuksien rekisterin perustamista. Rekisterin odotetaan olevan toiminnassa vuoden 2020 lopussa, ja sillä tehostetaan yksityisten sidonnaisuuksia ja varallisuutta koskevien ilmoitusten todentamista soveltamalla ristikkäistarkistettuun tietoon perustuvaa lähestymistapaa.

Julkishallinnon eettisen valvontalautakunnan tehtävänä on valvoa lobbaustoimintaa. Julkishallinnon eettisen valvontalautakunnan hallinnoima lobbausrekisteri on julkinen . Rekisterissä on tietoa kaikista virallisesti rekisteröidyistä lobbaajista ja raportteja niiden lobbaustoiminnasta . Julkishallinnon eettinen valvontalautakunta nykyaikaistaa lobbausrekisteriä niin, että lobbaajien olisi helpompi toimittaa raportteja . Rekisterin uusi versio on tarkoitus ottaa käyttöön joulukuussa 2020. Parlamentti hyväksyi kesäkuussa 2020 lobbauslakiin muutoksia, joiden tarkoituksena on lisätä lobbaustoiminnan läpinäkyvyyttä ja joilla tehostetaan lobbaustoiminnan valvomista. Pyöröovi-ilmiön osalta julkisten ja yksityisten etujen mukauttamista koskevan lain uusissa säännöksissä säädetään karenssiajasta. Virkamiehen tehtävästä lähdettyään yksityishenkilöt eivät voi työskennellä oikeushenkilölle, jos he yhden vuoden aikana ennen virkamiehen tehtävästä poistumistaan ovat laatineet, harkinneet ja tehneet päätöksen kyseisen oikeushenkilön ohjauksesta tai valvonnasta (oikeushenkilön muodosta riippumatta) tai päätöksen, jolla myönnetään rahoitusta Liettuan tasavallan valtion tai kuntien talousarviosta mainitulle oikeushenkilölle, tai muun päätöksen, joka koskee kyseisen oikeushenkilön varoja.

Väärinkäytösten paljastajilla on oikeudellinen suoja. Tammikuussa 2019 voimaan tullutta väärinkäytösten paljastajien suojelua koskevaa lakia sovelletaan sekä julkisella että yksityisellä sektorilla . Laissa on erityissäännöksiä, joilla taataan väärinkäytösten paljastajien suojelu heidän antaessaan tietoja muun muassa seuraavista seikoista: yleiseen ja henkilökohtaiseen turvallisuuteen ja terveyteen kohdistuvat uhat, ympäristöön kohdistuvat uhat, yritykset estää tutkimuksia tai vaikuttaa niihin laittomasti sekä laittoman toiminnan rahoittaminen. Syyttäjälaitos tutkii rikkomuksia koskevat ilmoitukset ja koordinoi väärinkäytösten paljastajien suojeluprosessia. Väärinkäytösten paljastajan asema vahvistetaan tai hylätään viiden työpäivän kuluessa. Jos asemaa ei myönnetä, ilmoitus lähetetään takaisin ilmoittavalle henkilölle, joka voi hakea päätökseen muutosta. Vuonna 2019 tehtiin 75 väärinkäytösten paljastajien suojeluun liittyvää päätöstä, joista 36 johti aseman myöntämiseen ja joista 39 johti aseman hylkäämiseen.

III.Tiedotusvälineiden moniarvoisuus

Tiedotusvälineiden moniarvoisuutta koskeva oikeudellinen kehys perustuu perustuslaissa määriteltyihin suojatoimiin ja alakohtaiseen lainsäädäntöön. Perustuslaissa kielletään sensuuri ja tiedotusvälineiden monopolisointi, ja siinä taataan sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus . Institutionaalinen kehys koostuu Liettuan radio- ja televisiokomiteasta, toimittajien etiikan tarkastustoimistosta ja yleisötiedotuksen eettisestä järjestöstä. Äskettäin hyväksytyn julkista tietoa koskevan lain tarkoituksena on lisätä julkisen tiedon läpinäkyvyyttä ja objektiivisuutta. Uudessa vuosien 2019–2022 julkisen tiedotuspolitiikan strategisia linjauksia koskevassa mediapoliittisessa asiakirjassa esitetään useita toimenpiteitä Liettuan tiedotusvälineiden moniarvoisuuden vahvistamiseksi.

Institutionaalinen kehys koostuu useista elimistä. Audiovisuaalisten mediapalvelujen sääntelyviranomainen eli Liettuan radio- ja televisiokomitea on parlamentille vastuuvelvollinen riippumaton elin, joka valvoo Liettuan oikeudenkäyttövaltaan kuuluvien audiovisuaalisten mediapalvelujen tarjoajien toimintaa. Sen tärkeimmät päätökset, vuosikertomukset ja tutkimukset julkaistaan, ja ne ovat saatavilla verkossa. Parlamentti nimittää Liettuan radio- ja televisiokomitean puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan kansalaisten tiedonsaantia koskevan lain mukaisesti. Uusimman tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineen raportin mukaan (vuoden 2020 MPM-raportti) Liettuan media-alan sääntelyviranomaisen riippumattomuutta ja toimivuutta koskeva riski on hyvin pieni . Lisäksi toimittajien etiikan tarkastustoimisto on valtion elin, joka arvioi kansalaisten tiedonsaantia koskevassa laissa säädettyjen kansalaisille tietojen antamista koskevien periaatteiden noudattamista. Se tutkii valitukset ja tapaukset, joissa tiedotusvälineissä on loukattu kunniaa ja ihmisarvoa tai oikeutta yksityisyyden suojaan. Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantaväline arvioi vuonna 2020 myös sen riippumattomuuteen liittyvän riskin olevan hyvin pieni. Lisäksi yleisötiedotuksen eettinen järjestö on itsesääntelyelin, jonka tavoitteena on varmistaa ammattietiikan noudattaminen, lisätä kansalaisten tietoisuutta eettisistä periaatteista ja lisätä tietoisuutta uutisten kriittisestä analyysistä. Sen jäseninä on julkisia tiedontuottajia (tiedotusvälineitä) ja toimittajajärjestöjä.

Liettuan lainsäädännössä säädetään suojatoimista, joilla varmistetaan tiedotusvälineiden omistuksen läpinäkyvyys. Kansalaisten tiedonsaantia koskevassa laissa edellytetään, että mediayhtiöt luovuttavat omistusrakenteitaan koskevat tiedot nimetyille viranomaisille eli kulttuuriministeriölle. Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineen vuoden 2020 raportin mukaan Liettuan tiedotusvälineiden omistuksen läpinäkyvyys on keskinkertaisen riskialtista, sillä todellisuudessa tiedotusvälineiden omistusta koskevat julkiset tiedot ovat usein rajallisia tai vanhentuneita. Tässä yhteydessä on muistettava, että tarkistetussa audiovisuaalisia mediapalveluja koskevassa direktiivissä kannustetaan jäsenvaltioita hyväksymään lainsäädäntötoimenpiteitä, joiden mukaisesti niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien mediapalvelujen tarjoajien on asetettava omistusrakennetta koskevat tiedot saataville, myös tosiasialliset omistajat ja edunsaajat . Vuonna 2019 tuli voimaan muutoksia kansalaisten tiedonsaantia koskevaan lakiin, jotka koskevat julkisen tiedon tuottajien ja levittäjien tietojärjestelmää. Liettuan viranomaisten mukaan muutosten tarkoituksena on varmistaa julkisten tietojen antamisprosessin suurempi läpinäkyvyys ja julkisen tiedon objektiivisuus. Järjestelmä on tarkoitus ottaa käyttöön vuoden 2020 lopussa, ja sen avulla saadaan lisätietoja tiedotusvälineistä.

Uudella strategialla pyritään vahvistamaan tiedotusvälineiden riippumattomuutta. Vuoden 2020 tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineen raportissa korostetaan ongelmaa, joka koskee tiedotusvälineiden välillistä poliittista omistajuutta sellaisten tytäryhtiöiden kautta, joilla on poliittisia intressejä, erityisesti paikallisten ja alueellisten tiedotusvälineiden osalta, mikä johtaa siihen, että poliittisen riippumattomuuden riskipistemäärä on suuri. Tämä vaikuttaa tärkeältä, kun otetaan huomioon tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineen vuoden 2020 raportin havainto Liettuan uutismedian omistuksen keskittymisestä, jossa vain harvat yritykset omistavat suurimman osan uutismediasta. Euroopan neuvoston foorumi journalismin suojelun ja toimittajien turvallisuuden edistämiseksi julkaisi vuonna 2018 yhden varoituksen, joka koski tapausta, jossa Liettuan kansallisen radio- ja televisioyhtiön hallinnon ja valvonnan sääntelyyn tehtävien oikeudellisten muutosten harkitsemista varten perustettiin tilapäinen parlamentin valiokunta tammikuussa 2018 . Liettuan journalistiliiton, Liettuan radio- ja televisiokomitean puheenjohtajan ja Euroopan yleisradioliiton mukaan osa ehdotetuista muutoksista olisi johtanut Liettuan kansallisen radio- ja televisioyhtiön poliittiseen valvontaan ja vaarantanut yleisradioyhtiön riippumattomuuden. Ottaen huomioon kansallista radio- ja televisioyhtiötä koskevan lain muuttamisesta annetun lain säännökset Euroopan neuvoston foorumi julisti 26. maaliskuuta 2020 asian ratkaistuksi ja totesi, ettei se enää ole aktiivinen uhka tiedotusvälineiden vapaudelle . Liettuan tasavallan kulttuuriministeriö hyväksyi helmikuussa 2019 uuden vuosien 2019–2022 julkisen tiedotuspolitiikan strategisia linjauksia koskevan mediapoliittisen asiakirjan, jonka tavoitteena on muotoilla ja koordinoida julkista tiedotuspolitiikkaa selkeiden kansallisten painopisteiden pohjalta, joita ovat muun muassa sisällön monimuotoisuuden ja laadun edistäminen, julkisen tiedotuksen luotettavuus, tiedotusvälineiden riippumattomuuden ja vastuuvelvollisuuden lisääminen sekä media- ja informaatiolukutaito.

Oikeus saada tietoja on vahvistettu Liettuan perustuslaissa, ja kansalaisten tiedonsaantia koskevassa laissa säädetään kansalaisten oikeudesta tutustua viranomaisten hallussa oleviin hallinnollisiin asiakirjoihin. Toimittajilla on kuitenkin joskus vaikeuksia saada julkista tietoa, sillä valtion laitokset kieltäytyvät toisinaan antamasta tietoja . Käytäntö, jossa toimittajille annetaan maksutta rekisterikeskuksen tietoja, lakkautettiin syyskuussa 2018, ja toimittajat ovat ankarasti kritisoineet tätä uutta julkisten tietojen saamista koskevaa rajoitusta . Hallitus on ottanut käyttöön väliaikaisen ratkaisun, mutta pysyvän ja kattavan mekanismin edellyttämiä lakeja ei ole vielä hyväksytty.

Toimittajien suojelua koskeva oikeudellinen kehys on olemassa. Sidosryhmien mukaan hallitus kunnioittaa yleisesti sananvapautta ja lehdistönvapautta. Kunnianloukkauksesta on kuitenkin mahdollista tuomita vankeuteen. Tiedotusvälineiden moniarvoisuuden seurantavälineen vuoden 2020 raportissa arvioitiin sananvapautta ja vähäriskistä tiedonsaantia koskevaa perusoikeutta yhtä lailla kuin toimittajan ammattia, normeja ja suojelua kuvaavaa indikaattoria. Useat parlamentin jäsenet ovat panneet alulle muutoksia kansalaisten tiedonsaantia koskevaan lakiin, jotta estettäisiin kansalaisten tiedonsaantia koskevien perusperiaatteiden rikkominen ja varmistettaisiin toimittajien riippumattomuus hallituksen tai poliitikoiden taholta tulevasta paineesta ja arvostelusta johtuvasta laittomasta vainoamisesta. Liettuan journalistiliitto on kannattanut näitä muutoksia.