Tämä on neljäs kuukausiraportti edistymisestä kohti toimivaa ja todellista turvallisuusunionia. Se on tilannekatsaus, jossa käsitellään kahta pääpilaria: terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden ja niiden tukimekanismien torjuntaa sekä puolustusvalmiuden ja selviytymiskyvyn parantamista kyseisten uhkien varalta. Tämän raportin neljä keskeistä aihetta ovat tietojärjestelmät ja niiden yhteentoimivuus, pehmeiden kohteiden suojelu, kyberuhkat ja tietosuoja rikostutkinnan yhteydessä.

Joulukuussa Berliinin joulumarkkinoilla tehty isku toi jälleen kerran esiin tietojärjestelmiemme vakavat heikkoudet. Niihin on puututtava kiireesti erityisesti EU:n tasolla, jotta voidaan auttaa jäsenvaltioiden raja- ja lainvalvontaviranomaisia hoitamaan vaativat tehtävänsä kentällä nykyistä tuloksellisemmin. Ongelmat liittyvät muun muassa siihen, että eri tietojärjestelmät eivät ole yhteydessä toisiinsa. Tämän ansiosta hyökkääjät voivat liikkua eri henkilöllisyyksiä käyttäen, myös yli rajojen, jäämättä kiinni. Toinen ongelma on se, että jäsenvaltiot eivät automaattisesti syötä kaikkia tarvittavia tietoja EU:n eri tietokantoihin. Nämä ovat käytännön täytäntöönpanoon liittyviä puutteita, jotka on korjattava välittömästi. Lisätoimia tarvitaan myös lainvalvontatoimien alalla rajoilla sekä sellaisten henkilöiden palauttamisessa, joiden turvapaikkahakemukset on hylätty.

Pehmeiden kohteiden suojelun osalta komissio nopeuttaa toimia, joiden tarkoituksena on koota jäsenvaltioiden asiantuntijat yhteen jakamaan parhaita käytäntöjä ja sopimaan vakio-ohjeista.

EU:hun kohdistuvaa kyberuhkaa käsitellään tiedotusvälineissä laajasti. Tässä raportissa tarkastellaan tällä alalla jo käynnistettyjä toimia. Niiden avulla pyritään sekä torjumaan uhkaa edistämällä sisäänrakennettua turvallisuutta alan teollisuuden kanssa ja verkko- ja tietoturvadirektiivin täytäntöönpanoa että tukemaan yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä ja kansainvälisten organisaatioiden ja kumppanien kanssa, jotta kyberuhkiin voidaan puuttua heti kun niitä ilmenee. Komissio ja ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja määrittävät lähikuukausina toimet, joiden avulla näihin uhkiin voidaan vastata tehokkaasti kaikkialla EU:ssa vuonna 2013 hyväksytyn EU:n kyberturvallisuusstrategian pohjalta.

Yksityishenkilöiden yksityisyyden ja henkilötietojen suoja on keskeinen perusoikeus ja siksi kaikkien todelliseen turvallisuusunioniin tähtäävien toimien kulmakivi. Huhtikuussa 2016 hyväksytty direktiivi lainvalvontatarkoituksessa käsiteltävien henkilötietojen suojasta takaa tietosuojan yhteisen korkean tason ja helpottaa siten asianomaisten tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välillä. Komissio on myös käynnistänyt tietosuojapaketin yhteydessä sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivin tarkistuksen, jonka tarkoituksena on sisällyttää direktiivin soveltamisalaan kaikki sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajat ja yhdenmukaistaa sen säännökset yleisen tietosuoja-asetuksen kanssa. Ehdotuksella pyritään turvaamaan yksityisyydensuoja sähköisten viestintäpalvelujen yhteydessä ja luomaan samalla perusta sähköisen viestinnän tietosuoja-asetuksen soveltamisalan rajoittamiselle esimerkiksi kansalliseen turvallisuuteen tai rikostutkintaan liittyvien syiden nojalla.

II. TIETOJÄRJESTELMIEN JA NIIDEN YHTEENTOIMIVUUDEN LUJITTAMINEN

Puheenjohtaja Juncker korosti syyskuussa 2016 pitämässään puheessa unionin tilasta, että on tärkeää korjata tiedonhallinnan puutteet ja parantaa tietojärjestelmien yhteentoimivuutta ja -kytkentää. Tähän viitataan myös Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2016 antamissa päätelmissä. Viimeaikaiset tapahtumat ovat jälleen osoittaneet, että EU:n nykyiset tietokannat on kiireellisesti liitettävä yhteen muun muassa siksi, että raja- ja lainvalvontaviranomaiset tarvitsevat käytännön työhön välineitä henkilöllisyyspetosten paljastamiseen. Esimerkiksi Berliinissä joulukuussa 2016 tehdyn terrori-iskun tekijä onnistui liikkumaan jäsenvaltiosta toiseen paljastumatta, koska käytti ainakin 14:ää eri henkilöllisyyttä. On olemassa selkeä tarve evätä terroristeilta ja rikollisilta tällainen mahdollisuus luomalla edellytykset sille, että nykyisissä ja tulevissa EU:n tietojärjestelmissä voidaan tehdä samanaikaisia hakuja biometristen tunnisteiden perusteella.

Komissio käynnisti tähän liittyvän työn huhtikuussa 2016 antamassaan tiedonannossa ”Vahvemmat ja älykkäämmät tietojärjestelmät rajaturvallisuuden ja sisäisen turvallisuuden tueksi”. Tiedonannossa tarkastellaan nykyisten järjestelmien toimintapuutteita, EU:n tietoarkkitehtuurin aukkoja, eri tavoin hallinnoitavista tietojärjestelmistä muodostuvan kokonaisuuden monimutkaisuudesta johtuvia ongelmia ja yleistä hajanaisuutta, joka on seurausta siitä, että nykyiset järjestelmät on suunniteltu yksilöllisesti eikä osana yhteentoimivaa kokonaisuutta. Osana tätä prosessia komissio on perustanut tietojärjestelmiä ja niiden yhteentoimivuutta käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän, jossa ovat edustettuina EU:n virastot, jäsenvaltiot ja asianomaiset sidosryhmät. Asiantuntijaryhmä esitti 21. joulukuuta 2016 puheenjohtajansa väliraportin, jossa ehdotetaan ensisijaisena toimena keskitetyn hakuportaalin luomista. Portaalin avulla lainvalvonnasta ja rajaturvallisuudesta vastaavat viranomaiset voisivat tehdä EU:n tietokannoissa ja -järjestelmissä hakuja samanaikaisesti. Väliraportissa korostetaan myös tietojen laadun tärkeyttä, sillä tietojärjestelmien avulla saatavat tulokset perustuvat niihin syötettyjen tietojen laatuun ja muotoon. Siksi raportissa esitetään suosituksia EU:n tietojärjestelmiin syötettävien tietojen laadun parantamiseksi automaattisen laadunvalvonnan avulla.

Komissio toteuttaa pian jatkotoimia keskitetyn hakuportaalin luomiseksi. Tätä varten ryhdytään yhdessä tietotekniikkavirasto eu-LISAn kanssa kehittämään portaalia, jonka avulla on mahdollista tehdä samanaikaisesti hakuja kaikissa tarvittavissa EU:n järjestelmissä. Asiaa koskevan selvityksen pitäisi valmistua kesäkuuhun mennessä, ja sen pohjalta portaalin prototyyppiä voitaisiin päästä suunnittelemaan ja testaamaan vielä ennen vuoden loppua. Komissio katsoo, että Europolin olisi kuitenkin samalla jatkettava työtään sellaisen rajapintajärjestelmän kehittämiseksi, jonka avulla jäsenvaltioiden etulinjan virkailijat voivat tehdä automaattisesti hakuja Europolin tietokantoihin samalla kun he tekevät hakuja omiin kansallisiin järjestelmiinsä.

Kehittämällä tietojärjestelmien yhteentoimivuutta pyritään pääsemään eroon rajaturvallisuutta ja sisäistä turvallisuutta koskevan EU:n tietoarkkitehtuurin hajanaisuudesta ja siitä johtuvista katvealueista. Kun tietokannoissa käytetään yhteistä henkilötietorekisteriä, kuten EU:n rajanylitystietojärjestelmää ja EU:n matkustustieto- ja lupajärjestelmää (ETIAS) koskevissa ehdotuksissa esitetään, yhdellä henkilöllä voi olla eri tietokannoissa vain yksi henkilöllisyys. Näin estetään väärien henkilöllisyyksien käyttö. Korkean tason asiantuntijaryhmän väliraportissa esitetyn ehdotuksen mukaisesti komissio on aluksi pyytänyt eu-LISAa analysoimaan yhteiseen biometriseen tunnistuspalveluun liittyviä teknisiä ja operatiivisia näkökohtia. Tällaisen palvelun avulla olisi mahdollista tehdä biometristen tunnisteiden perusteella hakuja eri tietokannoissa ja paljastaa näin tietyn henkilön jossakin toisessa järjestelmässä käyttämä väärä henkilöllisyys. Lisäksi korkean tason asiantuntijaryhmän olisi nyt arvioitava, olisiko rajatietojärjestelmää ja matkustustieto- ja lupajärjestelmää varten suunniteltua yhteistä henkilötietorekisteriä tarpeen laajentaa muihin järjestelmiin ja olisiko se teknisesti mahdollista ja oikeasuhteista. Biometriseen tunnistuspalveluun tallennettavien biometristen tietojen lisäksi tällaisessa yhteisessä henkilötietorekisterissä olisi myös alfanumeerisia henkilötietoja. Asiantuntijaryhmän on määrä esittää tätä koskevat havaintonsa loppuraportissaan huhtikuun 2017 loppuun mennessä.

Viimeaikaisten turvallisuuteen vaikuttavien tapahtumien vuoksi on syytä tarkastella uudelleen tietojen pakollista yhteiskäyttöä jäsenvaltioiden välillä. Komission joulukuussa 2016 hyväksymässä ehdotuksessa Schengenin tietojärjestelmän lujittamisesta esitetään – ensi kertaa – jäsenvaltioille velvollisuutta tehdä järjestelmässä kuulutuksia terrorismirikosten yhteydessä etsittävistä henkilöistä. Lainsäädäntövallan käyttäjien on nyt tärkeää hyväksyä ehdotetut toimenpiteet ripeästi. Komissio on valmis selvittämään, olisiko tiedonvaihtoa koskeva velvoite otettava käyttöön myös muiden EU:n tietokantojen yhteydessä.

III. EU:N PEHMEIDEN KOHTEIDEN SUOJELU TERRORI-ISKUILTA

Berliinissä tehty isku oli uusin ns. pehmeisiin kohteisiin kohdistettu isku EU:n alueella. Pehmeät kohteet ovat tyypillisesti siviilikohteita, joihin kerääntyy paljon ihmisiä (esimerkiksi julkiset tilat, sairaalat, koulut, urheiluareenat, kulttuurikeskukset, kahvilat ja ravintolat, ostoskeskukset ja liikenteen solmukohdat). Tällaiset paikat ovat luonnostaan haavoittuvia ja vaikeita suojella, minkä lisäksi niille on ominaista se, että iskun potentiaalisten uhrien määrä on erittäin todennäköisesti suuri. Juuri näistä syistä tällaiset paikat ovat terroristien suosiossa. Pehmeisiin kohteisiin, kuten liikennevälineisiin, kohdistettujen uusien iskujen uhka on edelleen suuri. Näin todetaan saatavilla olevissa arvioinneissa, muun muassa Daeshin toimintatapojen muutoksia koskevassa Europolin raportissa.

Vuonna 2015 hyväksytyssä Euroopan turvallisuusagendassa ja vuonna 2016 hyväksytyssä turvallisuusunionia koskevassa tiedonannossa korostetaan, että on toteutettava lisätoimia turvallisuuden parantamiseksi ja kehitettävä innovatiivisia havaitsemisvälineitä ja teknologiaa pehmeiden kohteiden suojelemiseksi. Komissio on tukenut jäsenvaltioita ja kannustanut niitä jakamaan parhaita käytäntöjä parempien välineiden kehittämiseksi pehmeisiin kohteisiin kohdistettujen iskujen ehkäisemistä ja niihin reagoimista varten. Tämän työn pohjalta on laadittu operatiivisia käsikirjoja ja ohjeistusta. Komissio laatii parhaillaan tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa kattavaa turvallisuusmenettelyjen käsikirjaa ja toimintamalleja, joita voidaan soveltaa erilaisissa pehmeissä kohteissa (esimerkiksi ostoskeskuksissa, sairaaloissa, urheilu- ja kulttuuritapahtumissa). Tavoitteena on antaa jäsenvaltioille vuoden 2017 alkupuolella ohjeita pehmeiden kohteiden suojelusta niiden omien parhaiden käytäntöjen pohjalta.