Virallinen lehti nro C 249 , 25/09/1995 s. 0213



A4-0168/95 Päätöslauselma komission suosituksesta jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi (KOM(95)0228 - C4-0210/95) Euroopan parlamentti, joka - ottaa huomioon komission suosituksen talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi Euroopan yhteisöstä tehdyn sopimuksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti, - ottaa huomioon myös 102 a artiklan ja 103 artiklan 1 kohdan, jotka velvoittavat jäsenvaltiot sovittamaan talouspolitiikkansa yhteen ja harjoittamaan sitä EY-sopimuksen 2 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden edistämiseksi, - ottaa huomioon komission suosituksen (KOM(95)0228 - C4-0210/95), - ottaa huomioon talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietinnön ja sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan lausunnon (A4-0168/95), 1. Uskoo, että jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan päätehtävä on saada tämänhetkinen talouden elpyminen lisäämään merkittävästi työpaikkojen luomista ja saada aikaan kestävää kasvua, joka ei kiihdytä inflaatiota; 2. Korostaa, että työttömyyden nykyinen ja ennustettu taso on jatkossakin vakava huolenaihe (11,2 % vuonna 1994, 10,7 % vuonna 1995, 10,1 % vuonna 1996), ja valittaa sen vuoksi sitä, että suuntaviivojen työllisyysosassa - päinvastoin kuin inflaatiota ja budjettivajeita käsittelevissä osissa - ei aseteta tavoitteita eikä esitetä toimenpidesuunnitelmia; 3. Ilmaisee huolensa siitä, että komission ennusteissa EU-maiden kasvuluvut vuosina 1994 - 96 poistavat vain puolet yhtenä lamavuotena (1993) kertyneestä ylikapasiteetista sekä siitä, että vuosina 1995 - 96 luodaan kolme miljoonaa uutta työpaikkaa, mikä vähentää työttömyyttä vain 1,6 miljoonalla, vaikka vuosina 1992 - 94 työttömäksi jäi 5,8 miljoonaa; 4. Toteaa, että vaikka komission kasvuennusteet ovat suhteellisen optimistisia OECD:n ja IMF:n ennusteisiin verrattuna, on olemassa vaara, että arvioitu kasvu ei ole riittävä luomaan uusia työpaikkoja viime laman aikana menetettyjen tilalle, mistä johtuen yhteisön työttömyysluvut vajaaksi jäävän nousukauden aikana kääntyisivätkin uudelleen nousuun. Kasvuluvut eivät siis ole mitenkään yhdentekeviä; 5. Pitää merkkinä epätasapainosta sitä, että riittämättömän elpymisen vaaraa ei lainkaan mainita, ja vaatii sen vuoksi suuntaviivojen korjaamista siten, että jäsenvaltioita kehotetaan pitämään inflaatioluvut matalina, mutta samalla pitämään huolen siitä, että kysynnän kasvu takaa kehitysnäkymät ylittävän talouskasvun useiksi vuosiksi eteenpäin, mikä katsotaan taantumasta nousemisen edellytykseksi; 6. Katsoo, että suuntaviivoissa määritellyt toimenpiteet ovat riittämättömiä takaamaan kestävän kasvun ja samoin riittämättömiä joukkotyöttömyyden poistamiseksi, ja uskoo, että sekä rahapolitiikan että rakenteisiin puuttuvien toimenpiteiden osuudet on määriteltävä paljon tarkemmin; 7. On huolissaan siitä, että rakenteellisen työttömyyden ennustetaan edelleen olevan peräti 9 % työvoimasta vuonna 1997; 8. Kehottaa sen vuoksi, että talouskasvun työllisyysvaikutusta parannetaan merkittävästi panemalla täytäntöön kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä annetun valkoisen kirjan suositukset, ja erityisesti seuraavilla tavoilla: - työllistämiskannustimia lisätään vähentämällä verokiilaa/välillisiä työvoimakustannuksia samalla kun huolehditaan yleisestä makrotaloudellisesta vakaudesta, - siirrytään asteittain työvoiman verottamisesta niukkojen luonnonvarojen käytön verottamiseen ja ympäristöveroihin, - selvitetään kiireellisesti työmarkkinaosapuolten kanssa uusia työaikamalleja työllisyyden kohentamiseksi ilman, että yritysten kilpailukykyä heikennetään, - lujitetaan koulutusjärjestelmiä työvoimamarkkinoiden joustavuuden ja yksilöllisten mahdollisuuksien lisäämiseksi; - painotetaan pienten ja keskisuurten yritysten merkitystä työpaikkojen luojina ja taloudellisessa kehityksessä ja toteuttamalla yhteisön tasolla pienille ja keskisuurille yrityksille suunnattuja tuki- ja elvytystoimia; - korostetaan tarvetta vahvistaa Euroopan unionin alueella sijaitsevien yritysten kilpailukykyyn liittyviä tekijöitä ja lisääntyviä investointeja keinoina edistää taloudellista kasvua ja lisätä työllisyyttä kannustamalla jatkuvasti parantamaan laatua ja lisäämään uudistuksia sekä tukemalla tutkimusta ja teknologista kehittämistä; 9. Ottaen huomioon, että jopa puolet rakenteellisesta työttömyydestä on pitkäaikaistyöttömyyttä, vaatii, että erityisesti huonossa asemassa oleville ryhmille suunnattuja koulutusohjelmia tehostetaan heidän työllistämismahdollisuuksiensa parantamiseksi, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi ja yhteiskunnallisen syrjäytymisvaaran torjumiseksi; 10. Tukee EU-sopimuksen 103 artiklaan liittyvää komission ehdotusta käynnistää menettely työllisyyssuhdanteiden ja -politiikkojen seuraamiseksi, mutta vaatii unionin toimielinten välisiä neuvotteluja siitä, miten ehdotusta on vahvistettava ja miten menettelyissä voitaisiin lisätä demokraattista päätöksentekoa; 11. Toteaa tyytyväisenä, että kaikista yhteisön lähentymisen alueista eniten on edistytty inflaation hillitsemisessä (vuoden 1991 ennätyskorkeasta 5,6 prosentin inflaatiosta 3,2 prosenttiin vuonna 1994), mutta ilmaisee huolestuneisuutensa näkymien epävarmuuden johdosta erityisesti valuuttansa devalvoineissa jäsenmaissa, ja odottaa, että asiassa tapahtuu edelleen edistystä; 12. On tyytyväinen valtioiden budjettivajeiden yleisestä alenevasta suuntauksesta, mutta valittaa sitä, että seuraavan kolmivuotiskauden (1994 - 1996) vahvan talouskasvun ennusteet viittaavat siihen, että vain puolet yhteisön nettovelkaantumisen odotetusta 1,6 pisteen laskusta suhteessa bruttokansantuotteeseen johtuu vajeen tarkoituksellisesta pienentämisestä; tässä yhteydessä varoittaa «sopeutumislaiminlyönnistä», joka saattaa heikentää sitoutumista perustavien rakenteellisten vajeiden ratkaisemiseen, kun suhdanteiden paraneminen vaikuttaa myönteisesti valtion lainanottoon; 13. Valittaa suuntausta valtioiden bruttovelan määrässä (suhteessa BKT:een), jonka ennustetaan etääntyvän entistä kauemmas 60 prosentin tavoitteesta (66,2 prosentista vuonna 1993 70,4 prosenttiin vuonna 1996), minkä perusteella useiden jäsenvaltioiden olisi syytä suunnitella finanssipolitiikkansa huomattavasti nykyistä tiukemmaksi; 14. Pitää myönteisenä suuntaviivojen julkistalouksien vahvistamiselle antamaa painoa, mutta uskoo, että suuntaviivoissa ei tarpeeksi oteta huomioon Euroopan talouden suhteellista sulkeutuneisuutta, mistä puolestaan seuraa Euroopan viranomaisten tarve varmistaa se, että heidän toimenpiteensä eivät johda kotimaisen kysynnän odottamattomaan laskuun; 15. On sen vuoksi sitä mieltä, että suuntaviivoissa vaadittu nopea ja huomattava valtiontalouden vajeen leikkaaminen luo edellytykset korkokantojen alenemiselle ja samalla edistää investointeja ja kestävää taloudellista kasvua; 16. Huomauttaa, että jos jäsenvaltiot vahvistavat julkistalouttaan, oli vauhti mikä hyvänsä, on tästä seurauksena se, että riittävän kysynnän kasvun takaaminen jää keskuspankin harteille, joita olisi muistutettava olemaan tietoisia vastuustaan; 17. On huolestunut valuuttakurssien epävakauden ja mahdollisten muita hyväksikäyttävien valuuttakurssipoliittisten linjojen vahingollisesta vaikutuksesta kaikkiin jäsenmaihin; kiinnittää huomiota siihen, että sisämarkkinoiden täysipainoista toimintaa uhkaavat kilpailuun liittyvät vääristymät ja lisärasitteet, joita devalvoituneiden valuuttojen valtioilla on vakauteen tähtäävien keskipitkän aikavälin tavoitteiden saavuttamisessa; 18. Uskoo, että sopeutumisprosessin onnistumiseksi komission on tarpeen luoda keskipitkän aikavälin strategia, jossa seuraavat seikat otetaan huomioon: i) lähentymisperusteiden saavuttaminen ja asianmukaisen finanssi- ja rahapolitiikan luominen, jotka ovat kaikille yhteisesti tärkeitä asioita, edellyttävät uusien finanssi- ja rahapoliittisten välineiden ja institutionaalisten rakenteiden kehittämistä entistä paremman yhteensovittamisen varmistamiseksi ja haitallisten vaikutusten minimoimiseksi; ii) tarve harkita yhteisöaloitetta kansainvälisistä valuuttajärjestelmistä ottaen huomioon dollarin heikkenemisen aiheuttama epävakaus ja kyseisen valuutan asema kansainvälisissä maksuissa ja transaktioissa; iii) sosiaaliturvajärjestelmien keskipitkän aikavälin uudistus ottaen huomioon väestön rakenteen suuntaukset ja valtiontalouden asettamat rajoitukset; iv) ensisijaisesti pitäisi kiinnittää huomiota sisämarkkinoiden toteutumiseen huolehtimalla siitä, että jäsenmaiden lainsäädäntöön sisällytetään täysin nykyiset direktiivit erityisesti koskien vakuutuksia, yritysoikeutta, henkistä ja teollista omaisuutta, julkisia hankintoja, uutta teknologiaa ja uusia palveluja, rahoituspalveluja ja liikkumisvapautta, sekä lisäksi siihen, että sisämarkkinat toteutetaan energia-, televiestintä- ja kuljetusaloilla; v) henkilöstövoimavarojen koulutuksen lisääminen sekä jatkokoulutukseen panostaminen edistämällä yhteyksiä oppilaitosten ja teknologisen kehityksen keskusten sekä yritysmaailman välillä; vi) Essenissä kokoontuneen Eurooppa-neuvoston suositukset, jotka koskevat tietoyhteiskuntaa, lainsäädännön ja hallinnon yksinkertaistamista sekä yhteisön kilpailukykyä, on sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön; vii) siirtyminen uuteen kehitysmalliin soveltamalla kasvusta, kilpailukyvystä ja työllisyydestä annetun valkoisen kirjan 10 luvun suosituksia, jotka tähtäävät ympäristöpolitiikan ja talouspolitiikan yhdistämiseen ekologisesti kestävän kehityksen saavuttamiseksi; 19. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle ja jäsenmaiden parlamenteille.