FI    FI  EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO 
Bryssel 20.10.2004 
KOM(2004) 702 lopullinen 
  
KOMISSION TIEDONANTO  
NEUVOSTOLLE JA EUROOP AN PARLAMENTILLE 
Kriittisen infrastruktuurin suojelu terrorismin torjunnassa 
 
FI 2   FI SISÄLLYSLUETTELO 
1. JOHDANTO ................................................................................................................ 3 
2. UHKA ........................................................................................................................ .. 3 
3. EUROOPAN KRIITTISET INFRASTRUKTUURIT................................................. 3 3.1. Kriittisen infrastrukt uurin määritelmä.......................................................................... 3 
3.2. Turvallisuuden hallinta................................................................................................. 5 4. EDISTYS KRIITTISEN INFRASTRUKTUURIN SUOJELUSSA YHTEISÖN 
TASOLLA.................................................................................................................... 6 
5. KRIITTISEN INFRASTRUKTU URIN SUOJELUVALMIUDEN 
PARANTAMINEN EU:SSA....................................................................................... 7 
5.1. Euroopan kriittisen infrastruktuu rin suojeluohjelma (EPCIP)..................................... 7 
5.2. Kriittisen infrastruktuu rin suojeluohjelman (EPCIP) täytäntöönpano......................... 8 
5.3. Kriittisen infrastruktuurin suojeluohjelman tavoitteet ja edistymistä ilmaisevat 
indikaattorit .................................................................................................................. 9 
TEKNINEN LIITE................................................................................................................. .. 11 
 
FI 3   FI 1. JOHDANTO 
Kesäkuussa 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto pyys i komissiota ja korkeaa edustajaa 
laatimaan yleisstrategian kriittisen  infrastruktuurin suojelemiseksi. 
Tässä tiedonannossa luodaan katsaus komission tämänhetkisiin toimenpiteisiin kriittisen 
infrastruktuurin suojelun al alla ja ehdotetaan lisätoime npiteitä nykyisten välineiden 
vahvistamiseksi ja Eurooppa-neuvoston toimeksiantojen toteuttamiseksi. 
2. UHKA 
Kriittiseen infrastruktuurin vaikuttavien katastrofaalisten terrori-iskujen mahdollisuus kasvaa. 
Kriittisen infrastruktuu rin teknisiin ohjausjärjestelmiin  kohdistuvan hyökkäyksen seuraukset 
voisivat olla hyvin moninaiset . On yleinen olettamus, e ttä onnistunut tietoverkkohyökkäys 
aiheuttaisi vähän tai ei ollenkaan ku olonuhreja, mutta voisi johtaa tärkeän 
infrastruktuuripalvelun menettämiseen. Esimerkiksi onnistunut  hyökkäys yleiseen 
puhelinverkkoon voisi estää asiakk aita käyttämästä puhelinta kunnes teknikot ovat saaneet 
verkon korjatuksi. Hyökkäys kemiallisia aineita valmistavan tuotantolaitoksen tai nestemäistä 
kaasua käsittelevän laitoksen ohjausjärjestelm iin voisi johtaa suurempiin ihmishenkien 
menetyksiin ja merkittäviin aineellisiin vahinkoihin. 
Katastrofaalisia infrastruktuurih äiriöitä voi syntyä myös silloin, kun yksi infrastruktuurin osa 
johtaa häiriöihin sen muissa osi ssa aiheuttaen pitkän  ketjureaktion. Tällainen häiriö voi olla 
seurausta synergiavaikutuksesta, joka infrastr uktuuritoimialoilla on toisiinsa. Esimerkiksi 
sähköyhtiöön kohdistuva hyökkäys voi sähkönjakeluh äiriöiden lisäksi ai heuttaa häiriöitä 
jätevesien käsittelylaitoksissa  ja vesilaitoksissa, kun näiden laitosten turbiinit ja muut 
sähkölaitteet pysähtyvät. 
Ketjureaktiotkin voivat aiheut taa suuria vahinkoja ja joht aa laajoihin energiakatkoksiin. 
Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa kahden viime vuoden aikana koetut sähkökatkokset ovat 
osoittaneet, kuinka haavoittuvi a energiainfrastruktuurit ovat ja että on tarpeen kehittää 
tehokkaita toimenpiteitä merkittävistä toimitushäi riöistä aiheutuvien vaikutusten estämiseksi 
tai lieventämiseksi. Tällainen tietoverkkoihi n kohdistuva terrorismi  voi myös pahentaa 
fyysisen iskun vaikutuksia. Esimerkkinä voidaan mainita peri nteinen rakennukseen 
kohdistuva pommi-isku, jonka seur auksena sähkö- tai puheli nverkko on tilapäisesti poissa 
käytöstä. Tämä heikentäisi pelastuspalv elujen saatavuutta kunnes sähkö- ja 
viestintäjärjestelmien varajä rjestelmät on saatu käyttöön, ja seurauksena voisi olla 
kuolonuhrien lisääntyminen ja yleinen paniikki. 
3. EUROOPAN  KRIITTISET  INFRASTRUKTUURIT   
3.1. Kriittisen infrastruktuurin määritelmä 
Kriittiset infrastruktuurit muodostuva t niistä fyysisistä ja tietotek nisistä laitteis ta, verkoista, 
palveluista ja omaisuuseristä, joiden vahingoi ttaminen tai tuhoaminen vaikuttaisi vakavasti 
kansalaisten terveyteen, turvallisuuteen ja taloudelliseen hyvinvointiin tai jäsenvaltioiden 
hallitusten tehokkaaseen toimintaan . Kriittisiä infrastruktuureja  on useilla tal ouden aloilla, 
esimerkiksi pankki- ja rahoitusa la, liikenne ja jakelu, ener gia, yleishyödylliset laitokset, 
 
FI 4   FI terveydenhuolto, elintarvikehuolto, viestintä ja tä rkeimmät valtion palvel ut. Jotkin kriittiset 
osatekijät näillä aloilla eivät ole varsinaisesti ’infrastruktuuria’, vaan ne ovat verkostoja tai 
toimitusketjuja, joita käytetään tärkeiden tuotteiden tai palvelujen jakelussa. Esimerkiksi elintarvikkeiden tai veden to imitus kaupunkialueille on rii ppuvainen eräistä keskeisistä 
laitteista, mutta myös tuottajien, jalostajien, valmistajien, jakelijoiden ja jälleenmyyjien 
muodostamasta monimutkaisesta verkostosta.  
Kriittisiin infrastruktuureihin kuuluvat seuraavat: 
• energialaitokset ja -v erkot (esim. sähkön, öljyn ja kaasun t uotantolaitokset, varastointi- ja 
jalostuslaitokset sekä siirto- ja jakelujärjestelmät) 
• viestintä- ja tietotekniikka (esim. te leviestintä- ja ylei sradiojärjestelmät, 
tietokoneohjelmistot ja -laitteistot  sekä verkot kuten Internet)  
• rahoitusala (esim. pankki-, ar vopaperi- ja sijo ituspalvelut) 
• terveydenhuolto (esim. sairaalat, terveydenhuol tolaitokset ja veripalv elu, laboratoriot ja 
apteekit, etsintä- ja pela stuspalvelut, hätäpalvelut) 
• elintarvikkeet (esim. turvalli suus, tuotantovälineet, tukkujake lu ja elintarviketeollisuus) 
• vesi (esim. padot, varastointi, käsittely ja verkot) 
• liikenne (esim. lentokentät, satamat, intermodaalikalusto, rautatiet, julkisen liikenteen 
verkot, liikenteenvalvontajärjestelmät) 
• vaarallisten aineiden tuotanto, varastointi ja  kuljetus (esim. kemialliset, biologiset ja 
radiologiset aineet sekä ydinaineet) 
• julkinen sektori (esim. peruspalvelut, laitokset , tietoverkot, omaisuuser ät sekä kansallisesti 
merkittävät paikat ja muistomerkit). 
Näiden infrastruktuurien omistus ja ylläpito voi olla julkisissa tai yksityisissä käsissä. 
Komissio totesi kuitenkin 10. lokakuuta 2001 antamassaan tiedonannossa 574/2001 
seuraavaa: ”Jos julkinen valta lujittaa tiettyjä turvatoimia johtuen hyökkäyksistä, jotka on suunnattu koko yhteiskuntaa eikä lentoliikenteessä  toimivia vastaan, komissio katsoo, että 
julkisen vallan on otettava vastatakseen niiden kustannuksista”.  Sen vuoksi julkisella 
sektorilla on merkittävä rooli. 
Kriittiset infrastruktuurit on määr iteltävä niin jäsenvaltioiden ta solla kuin Euroopan tasolla, ja 
luettelot niistä ol isi laadittava vuoden 2005 loppuun mennessä. 
Euroopan kriittiset infrastr uktuurit liittyvät tiiviis ti toisiinsa ja ovat suuressa määrin toisistaan 
riippuvaisia. Yritysten yhdistyminen, teollisuusalojen rationalisointi, tehokkaat liiketoimintatavat kuten JOT-tuotanto ja väes tön keskittyminen kaupunkialueille ovat kaikki 
vaikuttaneet tähän tilantee seen. Euroopan kriittiset in frastruktuurit ovat tulleet 
riippuvaisemmiksi yhteisistä tieto tekniikoista kuten Internet, satelliittiradionavigointi ja 
satelliittiviestintä. Ongelmat voivat johtaa ke tjureaktioihin näissä to isistaan riippuvaisissa 
infrastruktuureissa ja aiheuttaa odottamattomia ja yhä vakavampia häiriöitä tärkeissä 
 
FI 5   FI palveluissa. Koska infrastruktuuri t liittyvät toisiinsa ja ovat to isistaan riippuvaisia, ne ovat 
herkempiä häiriöille ja helpommin tuhottavissa.  
On tutkittava kriteereitä, joiden perusteella määritetään ne tekijät, jotka tekevät tietystä 
infrastruktuurista tai infrastruktuurin osasta kriittisen. Näiden valintakriteereiden olisi myös perustuttava alakohtaiseen ja kollektiiviseen asiantuntemuksee n. Potentiaalisen kriittisen 
infrastruktuurin määrittämisessä voitaisiin käyttää kolmea tekijää: 
• Laajuus – Kriittisen infrastruktuurin osatek ijän menetys luokitellaan kansainväliseksi, 
valtakunnalliseksi, alueelliseks i tai paikalliseksi sen maan tieteellisen al ueen laajuuden 
perusteella, jolla sen menetyksellä tai käytös tä poissaolemisella voisi  olla vaikutusta.  
• Vakavuus – Vaikutus tai menetys voidaan arvioida olemattomaksi, vähäiseksi, 
kohtuulliseksi tai suureksi. Potentiaalisen vaka vuuden arvioinnissa vo itaisiin käy ttää muun 
muassa seuraavia kriteereitä: 
(a) väestöön kohdistuva vai kutus (vaikutusalaan kuul uvan väestön määrä, 
ihmishenkien menetykset, sairastumiset,  vakavat loukkaantumiset, evakuointi); 
(b) taloudelliset vaikutukset (vaikutus BKT: hen, taloudellisten me netysten ja/tai 
tuotteiden tai palvelujen l aadun heikkenemisen suuruus); 
(c) ympäristövaikutukset (vaikutus ympärist öön yleensä ja lähiympäristöön); ja 
(d) keskinäinen riippuvuus (muista kriitti sistä infrastruktuuritekijöistä);  
(e) poliittiset vaikutukset (luotta mus hallituksen toimintakykyyn). 
• Ajallinen näkökohta – Tämän krit eerin avulla osoitetaan, milloin tekijän menetys voisi 
aiheuttaa vakavan vaikutuksen (välittömäs ti, 24–48 tunnin kuluessa, viikon kuluttua, 
jonain muuna ajankohtana).  
Monissa tapauksissa psykologiset vaikutukset voivat kuitenkin pahentaa muutoin harmittomia 
tapahtumia. 
Kriittisen infrastruktuuri n suojelun nykyistä tilannetta käsitellä än teknisessä liitteessä, jossa 
luodaan alakohtainen katsaus komission tämänhe tkisiin saavutuksiin. Katsauksesta ilmenee, 
että komissiolla on jo paljon kokemusta tältä alalta. 
3.2. Turvallisuuden hallinta 
Jotta voitaisiin analysoida jäse nvaltioiden kriittisiin infras truktuureihin kohdistuvia uhkia ja 
vaaratilanteita sekä niiden h aavoittuvuutta ja riippuvuutta tois istaan, on käytettävä useita 
tietolähteitä. Kaikkien toimialojen ja jäsenva ltioiden on määritettävä EU:n yhdenmukaistetun 
lähestymistavan mukaisesti kriittisenä pitämä nsä infrastruktuuri toimialueellaan sekä 
turvallisuudesta vastaavat or ganisaatiot tai henkilöt.  
Kaikkia infrastruktuureja ei voida suojella ka ikilta uhilta. Esimerkiksi sähkönsiirtoverkot ovat 
niin suuria, ettei niitä voida aidata tai vartioid a. Soveltamalla riskinha llintekniikoita voidaan 
keskittyä niihin alueisiin, joil la riskit ovat suurimmat, ottaen  huomioon uhat, suhteellinen 
kriittisyys, turvatoimien nykytaso ja käytet tävissä olevien liiketoiminnan jatkumisen 
mahdollistavien strategioiden tehokkuus. 
 
FI 6   FI Turvallisuuden hallinta on harki ttu prosessi, jossa tunnistetaan risk it ja sekä päätetään toimista 
että toteutetaan toimia riskin pienentämise ksi määritellylle ja hyväksyttävälle tasolle 
kustannuksin, jotka voidaan hyväksyä. Tälle lähestymistavalle on ominaista riskien tunnistaminen, mittaaminen ja rajoittaminen määriteltyä tasoa vastaavalle tasolle. 
Kriittisen infrastruktuurin suojelu edellyttää ja tkuvaa yhteistyötä kriit tisen infrastruktuurin 
omistajien ja ylläpitäjien sekä  jäsenvaltioiden viranomaisten vä lillä. Vastuu riskien hallinnasta 
fyysisissä laitoksissa, toimituske tjuissa, tietotekniikkajärjestelmissä ja viestintäverkoissa on 
ensi sijassa omistajill a ja ylläpitäjillä. 
Julkisen ja yksityisen sektorin toimijoita on autettava suojelemaan tärkeitä 
infrastruktuurijärjestelmiä antamalla varoituksia, ohjeita ja tiedotuksia. Ajoittain voi esiintyä 
erityisiä riskejä tai terrori-i skun uhkia, joihin on reagoi tava välittömästi. Tällöin 
jäsenvaltioiden hallitusten ja  alan toimijoiden on koordino itava toimintansa hyvin. EU:n 
puolestaan on koordinoitava välttämä ttömät poliittiset toimet ja sovittava niiden perusteella 
tarkoista lisäjärjestelyistä asianos aisten kanssa tapauskohtaisesti. 
Parhaatkin turvallisuuden ha llintaa koskevat suunnitelmat ja niiden täytäntöönpanoa 
edellyttävät säädökset ovat arvottomia, joll ei niitä panna asianmukaisesti täytäntöön. 
Kokemus on osoittanut, että komission suoritta mat riippumattomat turvallisuustarkastukset 
ovat ainoa tehokas keino varmis taa turvallisuusvaatimusten as ianmukainen täytäntöönpano.  
4. EDISTYS
 KRIITTISEN  INFRASTRUKTUURIN  SUOJELUSSA  YHTEISÖN  
TASOLLA   
Euroopan kansalaiset odottavat kriittisten infr astruktuurien toiminnan jatkuvan riippumatta 
siitä, mitkä organisaatiot ovat niiden yksittäis ten osien omistajia tai ylläpitäjiä. Kansalaiset 
odottavat, että jäsenvaltioiden hallitukset  ja EU omaksuvat johtavan rooli tämän 
varmistamiseksi. He odottavat, että julkisen ja  yksityisen sektorin omistajat ja ylläpitäjät 
kaikilla tasoilla tekevät yhteistyötä sen varmista miseksi, että Euroopan kansalaisten odottamat 
palvelut ovat saatavilla. 
Kansallisella tasolla toteutettujen toimenp iteiden täydennykseksi Euroopan unioni on jo 
toteuttanut useita lainsäädännöllisiä toim enpiteitä, joissa vahvistetaan EU:n eri 
politiikanalojen puitteissa infrastruktuurin s uojelun vähimmäisvaatimukset . Erityisesti näin on 
tapahtunut liikenteen, viestinnän, energian, työterveyden ja -t urvallisuuden sekä julkisen 
terveydenhuollon aloilla. Toimintaa on lisätty  Yhdysvalloissa ja Eu roopassa tapahtuneiden 
viimeaikaisten iskujen jälkeen. Tämä johtaa olem assa olevien toimenpiteiden parantamiseen 
tai laajentamiseen. 
EURATOM-sopimuksen puitteissa on vuosikymme nten ajan suoritettu tarkastuksia 
ydinmateriaalien asianmukaisen käytön valvom iseksi. Säteilysuojelun alalla on paljon 
lainsäädäntöä, joka koskee radioaktiivisia ai neita käsittelevien laitosten toimintaan ja 
energialähteiden käyttöön liittyviä riskejä. 
Kansainvälisen liikenteen alalla Euroopan uni oni on antanut lainsääd äntöä, jolla pannaan 
täytäntöön tai vahvistetaan sopimuksia, joita kans ainväliset järjestöt ovat  tehneet ilmailun ja 
meriliikenteen aloilla. Euroopan unioni edistää jatkossakin niiden toimintoja ja osallistuu 
niihin aktiivisesti kansainvälisellä taso lla. Se kannustaa kolmansia maita, joilla on 
taloudelliset suhteet EU:hun, panemaan kyseiset sopimukset täytäntöön. Se on tarjonnut apua 
 
FI 7   FI joillekin näistä maista, jotta saavutettaisiin yht enäinen ja pysyvä  turvallisuuden ta so niin EU:n 
sisällä kuin sen rajojen ulkopuolellakin. 
Yksi edistysaskel on tietoliikenneturvallisuutta käsittelevien virastojen kuten Euroopan 
verkko- ja tietoturvav iraston (ENISA) perustaminen. Lisä ksi lento- ja meriliikenteen 
turvallisuuden kaltaisilla aloilla on peruste ttu komission sisäisiä tarkastusyksiköitä, jotka 
valvovat turvallisuuslainsäädännön  täytäntöönpanoa jäsenvaltio issa. Näiden tarkastusten 
kautta saadaan tarvittavat vert ailuarvot, jotka varmistavat yhtenäisen täytäntöönpanon tason 
unionissa.  
Kriittisen infrastruktuuri n suojelun nykytilannetta käsitellään teknisesessä liitteessä, jossa 
luodaan alakohtainen katsaus komission tämänhe tkisiin saavutuksiin. Katsauksesta ilmenee, 
että komissiolla on jo paljon kokemusta tältä alalta. 
5. KRIITTISEN  INFRASTRUKTUURIN  SUOJELUVALMIUDEN  
PARANTAMINEN  EU:SSA 
5.1. Euroopan kriittisen infrastrukt uurin suojeluohjelma (EPCIP) 
Koska potentiaalisia kriittisiä infrastruktuureja on paljon ja niiden ominaispiirteet vaihtelevat, 
on mahdotonta suojella niitä kaik kia Euroopan tason toimenpiteill ä. Toissijaisuusperiaatteen 
mukaisesti Euroopan unionin on keskityttävä sella isten infrastruktuurien suojeluun, joilla on 
valtioiden rajat ylittäviä vaikutuksia, ja jä tettävä muut infrastruktuurit jäsenvaltioiden 
vastuulle, joiden on kuitenkin noudatettava yhteisiä puitteita. 
Jo nyt on lukuisia direktiivejä ja asetuksia, joissa säädetään menetelmistä onnettomuuksien 
havaitsemiseksi, toimintasuunnitelmien laatim isesta yhteistyössä väestönsuojelun kanssa, 
säännöllisistä harjoituksista ja eri in terventiotasojen, julkisten laitosten, 
keskusorganisaatioiden ja pelastustoimen välis istä selkeistä yhteyksistä. Toisaalta muiden 
energialaitosten kuin ydinener gialaitosten suojelussa on vielä paljon tehtävää. Kuten 
teknisesessä liitteessä osoite taan, kriittisen infrastruktuu rin suojelua koskevan yhteisön 
säännöstön kehitys vaihtelee aloittain. 
Useimmilla edellä mainituista aloista työt ovat käynnissä ja jäsenvaltioid en asiantuntijoiden ja 
kyseessä olevien toimialojen kanssa tehdään yhteistyötä mahdollisten puutteiden havaitsemiseksi ja (oikeudellisten tai muiden) korjaustoimenpiteiden toteuttamiseksi. Lukuisia verkostoja ja turv akomiteoita on perustettu. 
Komissio raportoi muille toimielimille edistykses tä vuosittain erityisessä tiedonannossa. Se 
analysoi kunkin toimialan osalta yhteisön teke män työn edistymistä riskien arvioinnin ja 
suojelukeinojen kehittämisen alalla tai menei llä olevia/suunniteltuja oikeudellisia toimia 
saadakseen niiltä kannanottoja. Komissio ottaa lis äksi tässä tiedonannossa tarvittaessa esille 
parannuksia ja horisontaalisia jä rjestelytoimenpiteitä, jotka ed ellyttävät yhdenmukaistamista, 
yhteensovittamista ja yhteist yötä. Tämä tiedonanto, johon yhdist etään kaikkia aloja koskevat 
analyysit ja toimenpiteet, muodostaa perust an Euroopan kriittisen infrastruktuurin 
suojeluohjelmalle (European Programme for Cr itical Infrastructure Protection – EPCIP). 
Tämän ohjelman tarkoituksena on tukea alan toimijo ita ja jäsenvaltioiden hallituksia kaikilla 
tasoilla EU:ssa yksittäiset tehtävä- ja va stuualueet huomioon ottae n. Komissio katsoo, että 
EU:n jäsenvaltioiden kriittisen  infrastruktuurin suoj elun asiantuntijoista muodostuva verkosto 
voisi auttaa komissiota ohjelman laatimis essa – tämä kriittisen infrastruktuurin 
 
FI 8   FI varoitusverkosto (Critical Infrastructure Warning Information Network – CIWIN) olisi 
perustettava mahdollisimman pian vuonna 2005. 
Verkoston perustamisen odotetaan ennen kaikkea edistävän tietoje nvaihtoa yhteisistä uhista ja 
heikkouksista sekä asianmukaisista  toimenpiteistä ja strategi oista riskin pienentämiseksi 
kriittisen infrastruktuurin suoj elun tukemiseksi. Jäsenvaltioid en olisi sen vuoksi varmistettava, 
että merkitykselliset tiedot toimitetaan kaikille  asianmukaisille valtion la itoksille ja virastoille, 
pelastusorganisaatiot mukaan luettuina, ja asiaankuuluville toimia lajärjestöille, jotka 
puolestaan huolehtivat tiedotuksesta  kriittisen infrastruktuurin omistajille ja ylläpitäjille 
jäsenvaltioiden välisen yhteysverkoston kautta.  
EPCIP muodostaisi pysyvän foorumin, jossa kilpailun, vastuuvelvollisuuden ja tietojen 
luottamuksellisuuden asettamat rajoitukset void aan tasapainottaa turv allisemman kriittisen 
infrastruktuurin tuomien etujen kanssa. Alan toimijat ovat tässä prosessissa tiiviisti mukana. 
Sen avulla on mahdollista toimittaa enemmän tieto ja kumppaneille erityisistä uhkatilanteista, 
jolloin ne pystyvät toteuttamaan toimenpiteitä mahdollisiin seurauksiin varautumiseksi. Omistajien ja ylläpitäjien vastuu tehdä itse omai suutensa suojelua koskevat päätökset ja 
suunnitelmat säilyy ennallaan. 
Silloin kun alakohtaisia standardeja ei ole tai kun kansainvälisiä normeja ei vielä ole 
vahvistettu, Euroopan standardointikom itea (CEN) ja muut asianmukaiset 
standardointiorganisaatiot voisi vat avustaa verkostoa ja ehdo ttaa yhtenäisiä alakohtaisia ja 
mukautettuja turvallisuusstandardeja kaikille as ianomaisille aloille. Tällaisia standardeja olisi 
ehdotettava myös kansainvälisellä  tasolla ISO:n kautta tasavert aisten toimintaedellytysten 
luomiseksi. 
Kun puhutaan kriittiseen infras truktuuriin kohdistuvista kansa llisista uhista, terrorismi 
mukaan luettuna, on noudatettava tiettyä varova isuutta, jotta ei turh aan huolestuteta EU:n 
kansalaisia tai mahdollisia matkailijoita ja si joittajia. Terrorismi on jatkuva uhka, mutta 
politiikantekijöiden tehtävänä on rohkaista kaikkia jatkamaan elämäänsä mahdollisimman 
normaalisti. On myös pyrittävä kunnioittamaan  yksityisyyden suojaa sekä unionin sisällä että 
sen ulkopuolella. Kuluttajien ja toiminnanharjoitt ajien on voitava luottaa siihen, että tietoja 
käsitellään oikein, luottamuksellisesti ja l uotettavasti. On oltava järjestelmä sen 
varmistamiseksi, että luottamuksellisia tietoja käsitellään asianmukaisesti ja suojellaan luvattomalta käytöltä tai paljastamiselta.  
Suuri osa sekä EU:n että jäsenvaltioiden kriitti sistä infrastruktuureista ylittää EU:n rajat. On 
koko maanosan ylittäviä putkistoja,  tietotekniikkapalveluille vä lttämättömiä kaapeleita kulkee 
syvällä merenpohjassa jne. Tämä merkitsee sitä , että kansainvälinen yhteistyö on tärkeää 
luotaessa pysyviä, dynaamisia kansallisia ja kansainvälisiä kumppanuuksia kriittisen 
infrastruktuurin omistajien/ylläpitäjien ja kolmansien maiden hallitusten välille, erityisesti silloin kun on kyse maista, jotka toimittav at suoraan energiatuotteita unioniin.  
5.2. Kriittisen infrastruktuurin suojel uohjelman (EPCIP) täytäntöönpano 
Kriittisen infrastruktuurin suojelu edellyttää infrastruktuurin omistajien ja ylläpitäjien, 
sääntelyviranomaisten, ammatillisten ja toimiala järjestöjen sekä jäsenvaltioiden ja komission 
aktiivista osallistumista. Niiden tietojen perust eella, joita on saatu jäse nvaltioilta ja verkoston 
kautta, Euroopan kriittisen infrastruktuurin suojeluohjelm an tavoitteena on kriittisten 
infrastruktuurien määrittäm inen, niiden haavoittuvuuden  ja keskinäisen riippuvuuden 
analysointi ja ratkaisujen kehittäminen uhilt a suojautumista ja niihin varautumista  
varten. Tähän sisältyisi toimialojen au ttaminen ymmärtämään uhat ja niiden  
 
FI 9   FI seuraukset riskinarvioinneissaan. Jäsenv altioiden lainvalvontaviranomaisten ja 
väestönsuojeluviranomaisten olisi varmistetta va, että EPCIP on olennainen osa niiden 
suunnittelu- ja valistustoimintaa.  
Komission yksiköt kehittävät koordinoidusti verk oston kanssa muita lainsäädännön antamisen 
ja/tai tiedonvälityksen muodossa toteutettavia to imia. Poliisipäälliköiden toimintaryhmällä ja 
Europolilla on merkittävä rooli turvallisuustaso ja koskevien tietojen ja tiedustelutietojen 
välittämisessä jäsenvaltioiden lainvalvontavir anomaisille, joiden puolestaan on pidettävä 
yhteyttä kriittisen infrastruktuurin omistajiin ja y lläpitäjiin ja annettava niille tietoja uhkista 
sekä avustettava niitä turvaohjeiden an tamisessa ja terrorismin vastaisten 
turvallisuusstrategioiden kehittämisessä. 
Jäsenvaltioiden hallitukset pitävät edelleen  toiminnassa ja/tai kehittävät tietokantoja 
kansallisesti merkittävästä kriittisestä infrastruktuurista. Ne ovat myös vastuussa 
asianmukaisten suunnitelmien kehittämisestä, validoinnista ja tarkastamisesta palvelujen jatkuvuuden varmistamiseksi alueellaan. EPCI P-ohjelmaa laadittaessa komissio tekee 
ehdotuksia tällaisten tietokantojen  vähimmäissisällöstä ja muodosta sekä siitä, kuinka ne olisi 
liitettävä toisiinsa. 
Jäsenvaltioiden hallitukset puolestaan jatkav at merkityksellisten tiedustelutietojen ja 
varoitusten välittämistä kriittisen infrastruktuuri n omistajille ja ylläpitäjille (ja tarvittaessa 
muille jäsenvaltioille) sekä tiedottamist a kussakin uhka-/varoitusluokassa sovitusta 
toimintatavasta. 
Kriittisen infrastruktuurin omistajat ja ylläpitä jät turvaavat omaisuutensa riittävällä tavalla 
panemalla turvallisuussuunnitelmansa aktiivisesti täytäntöön ja järjestämällä säännöllisesti tarkastuksia ja harjoituksia sekä tekemällä arviointeja ja  suunnitelmia. Jäsenvaltioiden 
tehtävänä on valvoa prosessia kokonaisuude ssaan, kun taas komission on varmistettava 
yhdenmukainen täytäntöönpano kai kkialla unionissa asianmukais ten tarkastusjärjestelmien 
avulla. 
5.3. Kriittisen infrastruktuurin suojeluohjel man tavoitteet ja edistymistä ilmaisevat 
indikaattorit 
Kriittisen infrastruktuurin suoj eluohjelman (EPCIP) tavoitteena  ja komission velvollisuutena 
on varmistaa, että kriittisen infrastruktuurin suojelu on riittävällä ja  yhtenäisellä tasolla 
kaikkialla unionissa, että haavoittuvia kohtia on mahdollisimman vähän ja että on olemassa 
nopeat ja testatut järjestelyt tilanteen palauttamiseksi entiselleen. EPCIP-ohjelmaa kehitetään jatkuvasti ja yhteisössä esiint yvien ongelmien ja huolenaiheiden  tasalla pysyminen edellyttää 
säännöllisiä tarkastuksia. 
Onnistumista mitataan seuraavien tekijöiden perusteella: 
• jäsenvaltioiden hallitusten EPCIP-ohjelmassa asetettujen prioriteettien mukaisesti 
määrittämät ja luetteloimat kriittiset infrastruktuurit, jotka kuuluvat niiden 
toimivallan piiriin; 
• yritysten toimialallaan ja hallituksen  kanssa harjoittama yhteistyö tietojen 
jakamiseksi ja sellaisten vaaratilantei den todennäköisyyden pienentämiseksi, 
joista aiheutuisi laajalle ulottuvia tai pitkäaikaisia kriittisen infrastruktuurin 
häiriöitä; 
 
FI 10   FI • Euroopan yhteisö laatii yhteisen mene telmän kriittisen infrastruktuurin 
turvallisuuden takaamiseksi kaikkien julkisten ja yksityisten toimijoiden 
yhteistyöllä.  
 
FI 11   FI TECHNICAL ANNEX  
GLOSSARY 
Critical Infrastructure (CI) 
Those physical resources; servic es; and information technology f acilities, networks and assets 
which, if disrupted or destroyed,  would have a serious impact on the health, safety, security or 
economic well-being of Europeans or the effective functioning of the EU or its Member States governments. 
Critical infrastructure Warning Information Network (CIWIN) 
A EU network to assist Member States, EU In stitutions, owners and operators of critical 
infrastructure to exchange information on shar ed threats, vulnerabilities and appropriate 
measures and strategies to m itigate risk in support of critic al infrastructure protection. 
Critical Infrastructure Protection (CIP)  
The programs, activities and interactions used by owners and operators to protect their critical 
infrastructure. 
CIP capability 
The ability to prepare for, protect against, mitigate, respond to, and recover from critical 
infrastructure disruptions or destruction.  
European programme for Critical Infrastructure Protection (EPCIP) 
A programme to provide enhanced security fo r critical infrastructure as an ongoing, dynamic, 
national partnership among EU institutions, critic al infrastructure owner/operators and EU 
Member States to assure the continued func tioning of Europe's cr itical infrastructure 
Infrastructure 
The framework of interdependent networks an d systems comprising identifiable industries, 
institutions (including people a nd procedures), and distributi on capabilities that provide a 
reliable flow of products and services, the sm ooth functioning of governments at all levels, 
and society as a whole. 
Risk 
The possibility of loss, damage or injury. The le vel of risk is a condition of two factors: (1) 
the value placed on the asset by its owner/operator and the impact of loss or change to the asset, and (2) the likelihood that a specific vuln erability will be explo ited by a particular 
threat.  
Risk Assessment 
A process of evaluating threats to the vulnerabilitie s of an asset to give an expert opinion on 
the probability of loss or damage and its  impact, as a guide to taking action. 
 
FI 12   FI Risk Management 
A deliberate process of understanding risk a nd deciding upon and implementing actions to 
reduce risk to a defined level, which is an accep table level of risk at an acceptable cost. This 
approach is characterized by identifying, me asuring, and controlling risks to a level 
commensurate with an assigned level. 
Threat 
Any event that has the potential to disrupt or destroy critical infrastructure, or any element 
thereof. An all-hazards approach to threat includes accidents, natural hazards as well as 
deliberate attacks. 
Threat Assessment 
A standardized and reliable manner to evaluate threats to infrastructure. 
Vulnerability  
A characteristic of an elemen t of the critical infrastructu re's design, implementation, or 
operation that renders it susceptible to destruction or incap acitation by a threat.