[pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |

Bryssel 19.9.2007

SEK(2007) 1190

KOMISSION YKSIKÖIDEN VALMISTELUASIAKIRJA

Liite asiakirjaan KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE EU:n uudesta eläinten terveyttä koskevasta strategiasta vuosiksi 2007–2013 ”Mieluummin ennaltaehkäisy kuin hoito” TIIVISTELMÄ VAIKUTUSTEN ARVIOINNISTA Uusi eläinten terveyttä koskeva strategia (2007–2013)

{KOM(2007) 539 lopullinen}{SEK(2007) 1189}

TIIVISTELMÄ

Uusi eläinten terveyttä koskeva strategia (2007–2013)

Eläinten terveyttä koskeva yhteisön politiikka on edennyt pitkälle siitä, kun sitä ryhdyttiin kehittämään 1960-luvun alussa. EU-tason yhteisten sääntöjen käyttöönotto eläinten kaupassa ja eläintuotteiden markkinoinnissa on ollut keskeisen tärkeää pyrittäessä turvaamaan riittävät turvallisuus- ja terveysstandardit, mahdollistamaan yhteisön sisäinen kauppa ja parantamaan eläinten terveyttä yleensä. Eläinten terveyttä koskevaa politiikkaa on kehitetty edelleen viime vuosina tapahtuneiden suurten kriisien ja tautiepidemioiden jälkeen.

Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto käynnisti vuonna 2004 arvioinnin, jossa tarkasteltiin eläinten terveyttä koskevan politiikan toimivuutta viime vuosikymmenen aikana. Arviointikauden aikana kartoitettiin joukko aiheita, jotka esitetään tiivistettynä tässä asiakirjassa. Tällä aloitteella pyritään käsittelemään näitä aiheita samoin kuin uusia haasteita, joita eläinten terveyttä koskevaan politiikkaan kohdistuu.

Arvioinnissa esiin tulleita keskeisiä seikkoja olivat nykyisen politiikan monimutkaisuus, kattavan strategian puute ja varsinkin riittämätön keskittyminen tautien ehkäisyyn. Nämä puolestaan ovat johtaneet lisäongelmiin kuten siihen, että johdonmukaisuus suhteessa muuhun asiaan liittyvään politiikkaan ei ole ollut riittävää. Muita arviointiprosessissa esiin otettuja asioita olivat tarve viestinnän parantamiseen ja sidosryhmien tiiviimpään osallistumiseen politiikan laatimiseen sekä tarve selkeyttää eri tahojen tehtäviä ja vastuualoja. Lisäksi esiin tuotiin myös ongelmia, jotka liittyvät nykyisiin rahoituspuitteisiin ja jäsenvaltioiden tasolla sovellettavan tuontivalvonnan täytäntöönpanoon. Lopuksi vielä katsottiin, että eläinten terveyttä koskevan politiikan toimivuutta ei ole arvioitu riittävästi aiemmin.

Eläinten terveyttä koskevan politiikan tavoitteena on varmistaa kansanterveyden korkea taso ja edistää samalla talouden kasvua ja kilpailukykyä sekä hyviä eläintenkasvatuskäytäntöjä, joilla ehkäistään eläintautien leviäminen ja joissa noudatetaan eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia ja mahdollistetaan samalla kestävä kehitys. Näiden yleisten tavoitteiden lisäksi politiikkaa varten vahvistettiin erityistavoitteita. Toimissa olisi ensinnäkin keskityttävä EU:n kannalta tärkeisiin eläintauteihin määrittelemällä ja luokittelemalla biologiset ja kemialliset riskit sekä vahvistamalla prioriteetit, määrälliset tavoitteet ja suoritusindikaattorit sekä resurssit, jotka on tarkoitettu kartoitettujen vaarojen torjumiseen. Toiseksi olisi lisättävä tautien ehkäisyn ja valvonnan avoimuutta ja tehokkuutta luomalla yhdet selkeämmät sääntelypuitteet, vahvistamalla kansainvälistä kauppaa helpottavat säännöt ja mekanismit, joilla samalla turvataan ihmisten ja eläinten terveyden korkea taso, tarjoamalla riskinehkäisyyn liittyviä kannustimia kasvattajille, lisäämällä kasvattajien vastuuta tautien ehkäisystä sekä parantamalla seurantaa ja kriisivalmiutta. EU kannustaa innovaatiota, tiedettä ja tutkimusta, jotta saataisiin parempia välineitä eläintautien torjuntaan. Aloitteella on tarkoitus edistää myös EU:n laajuisia tavoitteita, etenkin niitä, jotka liittyvät sääntelyn parantamiseen ja Lissabonin strategiaan.

Arvioinnissa havaittujen ongelmien ratkaisemiseksi asiakirjassa tarkasteltiin kolmea vaihtoehtoa. Vaikutustenarvioinnissa ei käsitellä yksityiskohtaisesti kaikkia eri vaihtoehtoja, joita kutakin ongelmaa varten on harkittu, koska niitä on jo analysoitu arvioinnin yhteydessä ja ne sisältyvät lopulliseen arviointiraporttiin. Kolmeen päävaihtoehtoon sisältyvät kutakin ongelmaa koskevat eri vaihtoehdot, joita pidettiin parhaina. Ensimmäisenä vaihtoehtona oli se, että mitään muutoksia ei tehdä eli jatketaan nykyistä eläinten terveyttä koskevaa politiikkaa. Toisena vaihtoehtona oli ottaa käyttöön uusi ”pehmeä” eläinten terveyttä koskeva strategia, jossa keskityttäisiin ”pehmeisiin” sääntelyvälineisiin ja jolla pyrittäisiin parantamaan viestintää, yhteistyötä ja kolmansille maille annettavaa teknistä apua. Lisäksi sillä tuettaisiin tiedettä ja tutkimusta ja käsiteltäisiin täytäntöönpanoon liittyviä seikkoja jäsenvaltioiden tasolla. Viimeisenä vaihtoehtona oli ottaa käyttöön uusi monitahoinen eläinten terveyttä koskeva strategia. Se perustuisi toisessa vaihtoehdossa kuvattuihin toimiin mutta siihen sisältyisi myös oikeudellisia lisätekijöitä ja varsinkin uusien laaja-alaisten säädöspuitteiden käyttöönotto, yhdenmukaistetun kustannustenjakojärjestelmän mahdollinen kehittäminen, EU-tason vientistrategian kehittäminen sekä sähköisten keinojen käyttöönotto eläinten tunnistuksessa ja todistusten antamisessa.

Asiakirjassa analysoitiin näiden kolmen vaihtoehdon sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristövaikutuksia. Analyysi oli tässä vaiheessa enimmäkseen kvalitatiivinen aloitteen laajuuden vuoksi ja myös siksi, että suunnitteilla on lisätutkimuksia, joissa suunniteltujen tärkeimpien toimien vaikutuksia (erityisesti kustannuksia ja hyötyä) on tarkoitus tutkia perusteellisemmin. Liitteessä II annetaan tarkempia tietoja suunnitteilla olevista eri tutkimuksista. Kaikille uusille lainsäädäntöehdotuksille on joka tapauksessa tehtävä erityinen vaikutustenarviointi ennen niiden esittämistä.

Tehdyn analyysin perusteella pääteltiin yleisesti, että kolmannella vaihtoehdolla pystyttiin vastaamaan parhaiten arvioinnissa kartoitettuihin ongelmiin sekä eläinten terveyttä koskevan politiikan uusiin haasteisiin, koska toisella vaihtoehdolla ei sen myönteisistä vaikutuksista huolimatta pystyttäisi täysin käsittelemään kartoitettuja ongelmia.