PERUSTELUT

1.EHDOTUKSEN TAUSTA

•Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet

Koulutus ja nuoret ovat viime aikoina nousseet EU:n johtajien huomion keskipisteeseen. Rooman julistuksessa, joka annettiin 25. maaliskuuta 2017, EU:n johtajat ilmoittivat tahtovansa ”unionin, joka tarjoaa kansalaisilleen uusia mahdollisuuksia kulttuuriseen ja sosiaaliseen kehitykseen ja talouskasvuun” ja lupasivat toimivansa sellaisen unionin hyväksi, jossa ”nuoret saavat parasta koulutusta ja voivat opiskella ja löytää työtä kaikkialta Euroopasta”.

Euroopan parlamentti korosti 14. syyskuuta 2017 antamassaan päätöslauselmassa Erasmus+ ohjelman tulevaisuudesta, että jatkossa ohjelman olisi viime kädessä oltava suunnattu kaikille nuorille ja että nämä seuraavan ohjelmakauden korkeammat tavoitteet olisi otettava huomioon kasvattamalla käytettävissä olevaa talousarviota, jotta ohjelman koko potentiaali voidaan ottaa käyttöön.

Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio antoivat ja allekirjoittivat Göteborgissa 17. marraskuuta 2017 pidetyssä sosiaalialan huippukokouksessa juhlallisen julistuksen Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarista, jossa vahvistetaan ensimmäisenä periaatteena, että jokaisella on oikeus laadukkaaseen ja inklusiiviseen opetukseen, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen sellaisten taitojen ylläpitämiseksi ja hankkimiseksi, jotka mahdollistavat täysipainoisen osallistumisen yhteiskunnan toimintaan ja auttavat työmarkkinoille siirtymisessä.

Eurooppa-neuvosto korosti 14. joulukuuta 2017 annetuissa päätelmissään unionin politiikkojen sosiaalisen, koulutus- ja kulttuuriulottuvuuden merkitystä eurooppalaisia yhdistävänä ja yhteistä tulevaisuutta rakentavana tekijänä ja kehotti jäsenvaltioita, neuvostoa ja komissiota kutakin oman toimivaltansa mukaisesti jatkamaan työtä liikkuvuuden ja vaihtojen lisäämiseksi, myös huomattavasti vahvistetun, osallistavan ja laajennetun ohjelman avulla.

Komissio korosti 14. helmikuuta 2018 antamassaan tiedonannossa ”Uuden, modernin monivuotisen rahoituskehyksen avulla tuloksiin EU:n painopistealoilla vuoden 2020 jälkeen”, että unionin talousarvion avulla on täytettävä johtajien antamat lupaukset muun muassa panemalla Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari täytäntöön kaikilta osin sekä tukemalla nuorisoa ja unionin kansalaisten liikkuvuutta. Tiedonannossa korostettiin myös, että yleisen mielipiteen mukaan liikkuvuutta ja vaihto-ohjelmia olisi tehostettava muun muassa vahvistamalla tuntuvasti Eramus+ ohjelmaa sekä laajentamalla sitä ja tekemällä siitä osallistavampi, sekä todettiin, että ohjelma auttaa nuoria hankkimaan työmarkkinoilla tarvittavia taitoja, edistää kulttuurien välistä yhteisymmärrystä ja vahvistaa unionin sosiaalista rakennetta.

Komissio ehdotti 2. toukokuuta 2018 hyväksytyssä tiedonannossaan ”Nykyaikainen talousarvio unionille, joka suojelee, puolustaa ja tarjoaa mahdollisuuksia – monivuotinen rahoituskehys vuosiksi 2021–2027”, että ”seuraavassa rahoituskehyksessä painotetaan nuorten asemaa entistä voimakkaammin. Tämä saadaan aikaan kasvattamalla Erasmus+ ohjelman [– –] määrärahat yli kaksinkertaisiksi. Erasmus+ ohjelma on yksi unionin näkyvimmistä menestystarinoista.” Uuden ohjelman ”painopisteenä on osallistavuus, ja sen piiriin pyritään saamaan enemmän nuoria epäedullisista lähtökohdista. Näin yhä useammat nuoret voivat muuttaa toiseen maahan opiskelemaan tai tekemään töitä..” Komissio esittikin resursseiltaan aiempaa voimakkaampaa Erasmus+ ohjelmaa, jonka ”määrärahat ovat 30 miljardia euroa koko kauden aikana”. Samalla komissio esittää myös 700 miljoonan euron summaa uudelle DiscoverEU-aloitteelle, jossa nuorille tarjotaan mahdollisuus päästä tutustumaan muihin EU-maihin.

Seuraavan ohjelman, jäljempänä ’ohjelma’, kunnianhimoiset tavoitteet ovat läheisesti sidoksissa komission visioon eurooppalaisen koulutusalueen muodostamisesta vuoteen 2025 mennessä. Tämä visio esitettiin komission 14. marraskuuta 2017 antamassa tiedonannossa ”Eurooppalaisen identiteetin vahvistaminen koulutuksen ja kulttuurin avulla”. Eurooppalainen koulutusalue tarkoittaa Eurooppaa, ”jossa oppimista eivät haittaa valtioiden rajat. Se on ” maanosa, jossa on tavallista viettää aikaa toisessa jäsenvaltiossa opiskelemassa, oppimassa tai työskentelemässä ja jossa suurin osa ihmisistä puhuu oman äidinkielensä lisäksi kahta muuta kieltä. Maanosa, jossa ihmiset tiedostavat voimakkaasti eurooppalaisen identiteettinsä, kulttuuriperintönsä ja sen monimuotoisuuden.” Ohjelma on keskeinen osatekijä eurooppalaisen koulutusalueen muodostamista tukevassa työssä.

Tavoitteena on tehdä toimivaksi osoittautuneesta ohjelmasta vieläkin toimivampi kaikkien sen piiriin jo kuuluvien oppijoiden osalta riippumatta siitä, osallistuvatko he korkea-asteen koulutukseen, yleissivistävään koulutukseen, ammattiopintoihin vai aikuiskoulutukseen vai mahdollisesti epäviralliseen oppimiseen tai nuorten osallistumistoimintaan. Ohjelman tuominen useampien henkilöiden ulottuville tarkoittaa, että ohjelmaan on sijoitettava enemmän rahaa. Merkillepantavaa on kuitenkin se, että samalla tarvitaan erilaisia toimenpiteitä, normeja ja osallistumisen muotoja, jotka tuovat mittakaavaetuja ja toimintaa selkiyttämällä keventävät hallinnollista rasitetta. Näin poistetaan liikkuvuuden esteitä ja tehdään ohjelmasta entistä merkityksellisempi, houkuttelevampi ja osallistavampi. Tavoitteena on kolminkertaistaa osallistujien lukumäärä ja samalla ottaa käyttöön laadullisia toimenpiteitä ja kannustimia, joiden avulla ohjelma tavoittaa paremmin myös kohderyhmät, joilla on muita vähemmän mahdollisuuksia.

Eurooppalaiset tarvitsevat taitoja, joita entistä liikkuvampi, monikulttuurisempi ja digitaalisempi yhteiskunta edellyttää. On selvää, että tähän haasteeseen on vastattava panostamalla toimintaan, johon osallistumalla ihmiset voivat hankkia elinikäisen oppimisen kannalta oikeanlaisia tietoja, taitoja ja osaamista, esimerkiksi kielitaitoa. Näin heidän mukautumiskykynsä ja työllistettävyytensä paranee, ja samalla tuetaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Eurooppa tarvitsee myös lisää panostusta digitaalisiin taitoihin sekä tulevaisuuteen suuntautuneisiin aloihin, joita ovat esimerkiksi ilmastonmuutos, puhdas energia, tekoäly, robotiikka, datan analysointi sekä taiteet ja muotoilu. Nämä alat ovat olennaisen tärkeitä Euroopan tulevaisuuden kestävälle kasvulle ja koheesiolle. Ohjelmalla on mahdollisuus olla merkittävä innovaatioiden edistäjä sekä Euroopan tietojen, taitojen ja osaamisen puutteiden paikkaaja. Oikein suunnatuilla toimilla autetaan Eurooppaa hyödyntämään innovaatio-, luovuus- ja yrittäjyyspotentiaaliaan digitaalisessa taloudessa. Tukemalla kulttuuria ja luovuutta koulutuksessa lisätään eurooppalaisen yhteiskunnan sopeutumiskykyä.

Nykyisen ohjelman laadullisen vaikutuksen lisäämiseksi tulevan ohjelman täytyisi tavoittaa laajemmin ja paremmin niin eri-ikäiset kuin erilaisista kulttuurisista, sosiaalisista ja taloudellisista lähtökohdista tulevat ihmiset. Sitä olisi suunnattava entistä voimakkaammin niille, joilla on muita vähemmän mahdollisuuksia, mukaan lukien vammaiset henkilöt, siirtolaiset sekä syrjäisillä alueilla asuvat unionin kansalaiset. Oppilaiden osalta liikkuvuuskokemusten saaminen on toistaiseksi ollut poikkeus. Sen sijaan korkea-asteen opiskelijoiden, harjoittelijoiden, oppisopimusopiskelijoiden ja yleisesti nuorten henkilöiden osalta nykyisellä ohjelmalla ei pystytä vastaamaan opiskelijoiden liikkuvuustoimiin osallistuvista koskevaan runsaaseen ja jatkuvasti kasvavaan kysyntään. Tarvitaan siis lisätoimia, joilla ohjelmasta tehdään osallistavampi ja tehokkaampi. Tässä pohjana toimivat erinomaiset tulokset, joita unionin tämän alan ohjelmilla on kolmenkymmenen vuoden aikana saavutettu. Keinoina ovat ennen kaikkea oppilaille, ammattiopiskelijoille, oppisopimusopiskelijoille ja muille nuorille suunnattujen liikkuvuustoimien lisääminen ja osallistumisen helpottaminen. Myönnettävän tuen määrä olisi saatava ihanteelliselle tasolle kaikentyyppisten liikkuvuustoimien osalta muun muassa huolehtimalla, että tiettyihin kohderyhmiin kuuluville, esimerkiksi korkea-asteen liikkuvuusmahdollisuuksia hyödyntäville opiskelijoille myönnetään suurempia tukia. Epäviralliseen oppimiseen osallistuvien nuorten liikkuvuusmahdollisuuksia laajennetaan niin, että useammat nuoret pääsevät niiden piiriin. Toteutettavilla toimenpiteillä kannustetaan nuoria vaikuttamaan ja osallistumaan kansalaisyhteiskunnan toimintaan tavoitteena lisätä tietoisuutta unionin yhteisistä arvoista, koota nuoret ja päättäjät yhteen paikallisella, kansallisella ja eurooppalaisella tasolla sekä viedä eteenpäin Euroopan yhdentymisprosessia.

Ohjelman pitäisi myös tavoittaa laajempi kohderyhmä sekä unionissa että sen ulkopuolella. Tässä voidaan hyödyntää enemmän tieto- ja viestintäteknologian välineitä, monimuotoista liikkuvuutta (fyysisen ja virtuaalisen liikkuvuuden yhdistelmää) sekä virtuaalista yhteistyötä. Entistä joustavampia liikkuvuuden muotoja, kuten lyhytaikaista, virtuaalista ja ryhmien liikkuvuutta, tukemalla ohjelmasta saadaan osallistavampi ja sillä pystytään vastaamaan erityisesti tiettyjen kohderyhmien, kuten aikuisopiskelijoiden, tarpeisiin. Nuorisoalan parhaita osallistamiskäytäntöjä voidaan ottaa käyttöön muillakin aloilla. Pienimuotoiset kumppanuudet on erityistoimenpide, jonka avulla ohjelma tuodaan myös sellaisten organisaatioiden ulottuville, joilla on vähän tai ei ollenkaan kokemusta ja heikommat toimintavalmiudet. Tällaisia ovat etenkin ruohonjuuritason organisaatiot sekä ne, joiden toiminnan kohteena ovat ihmiset, joilla on muita vähemmän mahdollisuuksia.

Ohjelmassa puututaan myös kaikkien Euroopan kansalaisten elämään vaikuttaviin kehityssuuntauksiin eli vähäiseen demokratiaan osallistumiseen sekä heikkoon Eurooppa-asioiden tuntemukseen. Oman yhteisön toimintaan tai unionin poliittiseen ja yhteiskunnalliseen elämään vaikuttaminen ja osallistuminen on monille vaikeaa tai vastenmielistä. Eurooppalaisista 70 prosenttia kokee nykyään itsensä unionin kansalaisiksi ja nuorten sukupolvien keskuudessa osuus on vielä suurempi. Euroopan unionin luonnetta ja toimintaa sekä sen kansalaisilleen tuomaa lisäarvoa tunnetaan ja ymmärretään kuitenkin monin paikoin heikosti. Eurooppalaisen identiteetin vahvistaminen ja nuorten osallistuminen demokraattisiin prosesseihin ovat unionin tulevaisuuden kannalta ratkaisevan tärkeitä asioita. Ohjelmalla voidaan lisätä tietoa ja ymmärrystä Euroopan unionista tähänastista laajempien kansanryhmien parissa. Koulutus-, nuoriso- ja urheilualalla toimivilla organisaatioilla ja instituutioilla on keskeinen rooli kansalaiskasvatuksessa ja Eurooppa-asioita koskevan tiedon lisäämisessä yleensä. Nuorten eurooppalaisten ymmärrys Euroopan unionista rajoittuu lähinnä perustietoihin. Lähes yhdeksän kymmenestä unionin nuoresta on sitä mieltä, että koulussa pitäisi kertoa enemmän unionin kansalaisten oikeuksista ja velvollisuuksista. Euroopan unionia koskevia asioita käsitellään kuitenkin kansallisissa opetussuunnitelmissa hyvin hajanaisesti, ja aktiivisen osallistumisen ulottuvuus puuttuu lähes täysin. Yleisesti ottaen kaikilla pitäisi olla mahdollisuus olla yhteiskunnallisesti aktiivisempia ja sekä halu ja kyky ottaa täysimääräisesti osaa yhteiskunnan toimintaan ja Euroopan demokratiaan.

Ohjelmamaiden välisen ja kansainvälisen keskinäisen yhteistyön tukeminen ja helpottaminen koulutus-, nuoriso- ja urheilualalla toimivien organisaatioiden parissa on tärkeä keino edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamisessa ja haasteisiin vastaamisessa. Organisaatioiden ja instituutioiden välisellä yhteistyöllä tuotetaan innovatiivisia tapoja tukea kohderyhmiä henkilökohtaisessa, koulutukseen liittyvässä ja ammatillisessa kehittymisessä. Sillä saadaan aikaan yksilön kannalta konkreettisia myönteisiä vaikutuksia: ihmiset pääsevät hankkimaan avaintaitoja, koulunkäynnin keskeyttäminen vähenee, vapaaehtoistyössä ja epävirallisessa oppimisessa hankittu osaaminen tunnustetaan, korkeakoulutukseen osallistuminen lisääntyy ja Bolognan uudistukset toteutetaan. Yhteistyöllä saadaan ideat liikkeelle ja levitetään parhaita käytäntöjä ja asiantuntemusta, mikä osaltaan parantaa koulutuksen laatua. Nykyisellä Erasmus+ ohjelmalla aikaansaadun yhteistyön intensiteetti ja kapasiteetti ovat kuitenkin riittämättömiä etenkin pienten ja ruohonjuuritason organisaatioiden parissa. Eri alueilla, maissa ja toimialoilla yhteistyötä tehdään vaihtelevassa määrin. Parantamisen varaa on esimerkiksi koulujen, aikuisoppilaitosten ja nuorisojärjestöjen osallistumisessa. Tilanne vaikeuttaa institutionaalisten uudistusten toteuttamista sekä ammatillisen ja yleissivistävän koulutuksen ja nuorisoalan järjestelmien uudistamista kansallisella ja eurooppalaisella tasolla.

Kansainvälinen ulottuvuus on ohjelmalle aivan keskeinen, läpäisevä elementti, jolla on merkitystä niin liikkuvuuden ja yhteistyön kuin poliittiseen vuoropuheluun liittyvien toimien kannalta. Erityistä tarvetta on kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön syventämiselle kolmansien maiden, varsinkin laajentumismaiden, naapurimaiden, teollistuneiden maiden ja nousevan talouden maiden kanssa, sillä tällä autetaan Euroopan instituutioita ja organisaatioita kohtaamaan globalisaation haasteet. Samalla on tärkeää varmistaa synergia unionin ulkoisten välineiden kanssa. Siten pystytään tavoittelemaan unionin ulkosuhdetoiminnan päämääriä, joiden tarkoituksena on edistää inhimillistä ja institutionaalista kehitystä kehittyvissä ja muissa kolmansissa maissa ja osallistaa niiden nuoria, mikä on olennainen tekijä yhteiskuntien mukautumiskyvyn ja kulttuurien välisen luottamuksen vahvistamisessa.

Ohjelmalla on kyettävä vastaamaan monialaisiin, unionin kaikkia ohjelmia koskeviin kysymyksiin; näitä ovat esimerkiksi ohjelmaan osallistumisen helpottaminen, jotta ohjelma saadaan mahdollisimman monen kohderyhmän ulottuville (keinoina muun muassa sääntöjen ja hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistaminen sekä verkkotyökalujen kehittäminen), kilpailukykyisyyden ja avoimuuden varmistaminen hankkeiden valinnassa sekä avustusten huolellinen hallinnointi alusta loppuun siten, että unionille aiheutuva taloudellinen riski on mahdollisimman pieni. Kansainvälisen lohkon toteuttamiseen liittyviä muodollisuuksia olisi myös yksinkertaistettava, jotta toimintaan on helpompi osallistua.

Tässä ehdotuksessa esitetään soveltamisen alkavan 1. tammikuuta 2021. Ehdotus koskee kahdenkymmenenseitsemän jäsenvaltion unionia, sillä Yhdistynyt kuningaskunta ilmoitti 29. maaliskuuta 2017 Eurooppa-neuvostolle aikomuksestaan erota Euroopan unionista ja Euratomista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 50 artiklan mukaisesti.