EUROOPAN YHTEISOJEN KOMISSIO 
Bryssel, 03 .12.1997 
KOM(97) 623 lopull. 
KOHTI TIETOYHTEISKUNNAN EDELL YTTAMAA LAHESTYMISTAPAA 
(!{omission esittiima) 

TIIVISTELMA 
On laajalti tunnettu tosiasia, etta teknologian alalla tapahtuu lahentymista. Toisin 
sanoen digitaalitekniikka on tehnyt mahdolliseksi sen, etta niin perinteisia kuin uusia 
palveluita -olipa sitten kyseessa puheen, tiedon, aanen tai kuvien siirto -voidaan 
nykyaan tarjota hyvin erilaisissa verkoissa. 
Tamanhetkisen markkinakehityksen perusteella voidaan olettaa, etta lahentyvilla 
aloilla pyritaan hyodyntamaan teknisen kehityksen mukanaan tuomat mahdollisuudet 
perinteisten palveluiden parantamiseksi ja toiminnan laajentamiseksi uusille aloille. 
Televiestinnassa, tiedotusvalineissa ja tietotekniikassa etsitaan mahdollisuuksia eri 
alojen rajat ylittavaan tuotteiden ja toteutusymparistojen suunnitteluun seka 
ristikkaisomistukseen. Esimerkkeina taman kehityksen synnyttamista uusista 
tuotteista ja palveluista voidaan mainita 
-kotipankkipalvelut ja kotoa tapahtuva lnternet-kaupankaynti, 
-puheensiirto lnternetin valityksella, 
-sahkoposti, datansiirto ja lnternet-yhteydet matkapuhelinverkkojen valityksella 
seka kotien ja yritysten liittaminen kiinteisiin televerkkoihin langattomien 
liittymien avulla, 
-datasiirtopalvelut digitaalisissa yleislahetysjarjestelmissa, 
-televisiovastaanottimen kautta kaytettavat online-palvelut, kuten 
verkkotelevisio, seka online-palveluiden tarjoaminen kaapelimodeemien ja 
digitaalisesti satelliittien valityksella, , 
-uutisten, urheilun, konserttien ja muun audiovisuaalisen aineiston 
verkkolahetykset lnternetissa. 
Kyseiset esimerkit ovat kouriintuntuvia todisteita Euroopan siirtymisesta 
tietoyhteiskuntaan. Ne osoittavat, miten tietoyhteiskunta voi koskettaa jokaista 
kansalaista. Niista nakyy myos perinteiseen televiestintaan ja tiedottamiseen liittyvien 
palvelujen huomattava lisaantyminen ja monimuotoistuminen. 
Mainittujen kehityskulkujen vaikutukset ulottuvat laajalle. Lahentymisessa ei ole kyse 
pelkastaan teknologiasta, vaan myos palvelut lahentyvat toisiaan, mika muuttaa 
liiketoimintatapoja ja vuorovaikutusta yhteiskunnan kanssa. Tassa vihreassa kirjassa 
kuvaillut muutokset voivat merkittavasti parantaa eurooppalaisten elamanlaatua; 
muutokset edistavat Euroopan eri alueiden yhdentymista Euroopan talouden 
ydinalueisiin seka parantavat yritysten toiminnan tehokkuutta seka niiden 
kilpailukykya niin maailmanlaajuisilla kuin kansallisillakin markkinoilla. 
Uusien palvelujen syntymisen ja kehittymisen odotetaan laajentavan nykyisia 
tietomarkkinoita kokonaisuudessaan. Samalla kansalaisille avautuu uusia 
mahdollisuuksia, ja Euroopan rikas kulttuuriperinto, innovaatiomahdollisuudet seka 
luovat kyvyt kyetaan hyodyntamaan entista tehokkaammin. 
Nykyisten viestintaymparistojen -erityisesti lnternetin -maailmanlaajuinen luonne 
mahdollistaa maailmantalouden entista tiiviimman yhdentymisen. Tama kehitys tuo 
ii 
mukanaan mahdollisuuksia seka haasteita paitsi Euroopan unionille, myos umonm 
naapureille Keski-ja lta-Euroopassa, Valimeren alueella seka laajasti ottaen 
kaikkialla kehittyvissa valtioissa. Samanaikaisesti kaikenkokoisille yrityksille on 
lnternetin kotisivujen perustamisen alhaisten kustannusten ansiosta tarjoutunut 
mahdollisuus tarjota tuotteitaan niin alueellisesti kuin maailmanlaajuisestikin ja 
kuluttajat ovat puolestaan hyotyneet entista monipuolisemmasta tuotteiden ja 
palveluiden valikoimasta. Kehityksen kannalta avainasemassa on siis 
maailmanlaajuistuminen -muutokset Euroopassa vaikuttavat muutoksiin myos 
muualla maailmassa. 
Jos Euroopassa pystytaan suhtautumaan naihin muutoksiin luomalla olosuhteet, 
jotka pikemminkin tukevat muutosta kuin jarruttavat sita, Eurooppa saa kayttoonsa 
voimatekijan, joka johtaa uusien tyopaikkojen syntymiseen, kasvuun, kuluttajien 
valinnanvapauden lisaantymiseen seka kulttuurisen monimuotoisuuden sailymiseen. 
Jos Euroopassa ei pystyta tahan, tai jos toimiin ei ryhdyta ajoissa, voi kayda niin, etta 
Euroopan yritykset ja kansalaiset eivat pysy mukana siina tietovallankumouksessa, 
johon yritykset, tuotteiden kayttajat seka hallitukset ympari maailmaa ovat 
sopeutumassa. 
Avainasemassa ovat hallitukset ja paattajat, joiden vastuulla asianmukaisten 
olosuhteiden luominen on. Tassa vihreassa kirjassa paaasiassa kasitellyn 
saantelykehyksen lisaksi myos tulevaisuudessa tarvitaan ponnisteluja, jotta Euroopan 
tyovoima vastaisi taidoiltaan tietoyhteiskunnan tarpeita, kuten myos askettain 
jarjestetyssa tyollisyyskokouksessa todettiin. Tutkimusta ja kehitysta olisi jatkuvasti 
tuettava. Hallitusten seka alueellisten ja paikallisten viranomaisten samoin kuin 
unionin toimielinten on esimerkillaan . naytettava suuntaa hyodyntamalla taysin niita 
uusia tekniikoita ja palveluja, joita lahentyminen tuo tullessaan. 
Tuleva saantely-ymparisto on erityisen tarkea. Euroopan umomssa on jo luotu 
kattava jarjestelma, jonka tarkoituksena on varmistaa joustava siirtyminen 
televiestinnan alalla monopolitilanteesta taydelliseen kilpailuun 1. tammikuuta 1998 
lahtien. Niin ikaan unionissa on otettu kayttoon yleislahetysten sisamarkkinoita tukeva 
kehys. Asianmukaisen saantelykehyksen suunnittelussa kyseiset saavutukset on 
otettava tarkasti huomioon. Tama vihrea kirja edustaa prosessissa tarkeaa vaihetta, 
silla sen avulla yhteisossa voidaan kasitella vuoden 1998 maaraajan jalkeisia 
nakymia seka arvioida saantelykehyksen vaikutuksia lahentyviin aloihin. 
Tassa vihreassa kirjassa tuodaan esiin se, etta erilaiset esteet, saantelyesteet 
mukaan lukien, saattaisivat haitata uusien palvelujen kehittymista markkinoiden eri 
tasoilla. Siita, miten riittavia nykyiset saantelyjarjestelmat ovat muuttuvassa 
ymparistossa, on kuitenkin olemassa eriavia nakemyksia. Eraan nakemyksen 
mukaan saantelyyn liittyva epavarmuus jarruttaa uusien tuotteiden ja palveluiden 
kehittymista; taman nakemyksen mukaan nykyiset saannot maariteltiin aikanaan 
kansalliseen, analogiseen ja yhden viestintamuodon hallitsemaan ymparistoon. 
Palveluissa yhdistellaan kuitenkin yha enemman perinteisia aloja, ne ylittavat 
maantieteelliset rajat ja niita voidaan tarjota erilaisten jarjestelmien kautta, mika 
asettaa saantelykehysten perusteluiden tarkoituksenmukaisuuden lahentyvien alojen 
kohdalla kyseenalaiseksi. Taman nakemyksen kannattajat ovat sita mielta, etta 
tallainen saantelyyn liittyva epavarmuus haittaa investointeja seka hidastaa siirtymista 
tietoyhteisku ntaan. 
iii 
Vaihtoehtoisen nakemyksen mukaan nykyisten erillisten alojen erityisominaisuudet 
rajoittavat tulevaisuudessa niiden lahentymista. Lisaksi nakokannan mukaan 
tiedotusvalineiden tehtava yhteiskunnan sosiaalisten, kulttuuristen ja eettisten arvojen 
valittajana on sama riippumatta siita, mita tekniikkaa pa1veluiden kuluttajalle 
siirtamiseksi kaytetaan. Tama puolestaan merkitsisi sita, etta taloudellisia 
toimintaedellytyksia koskeva ja tietopalveluiden tarjontaa koskeva saantely olisi 
erotettava toisistaan, milla voitaisiin varmistaa palvelujen tehokkuus ja laadukkuus. 
Naista kysymyksista on keskusteltava ja ne on ratkaistava. Ratkaisujen loytamisessa 
on otettava huomioon kaikki lahentyvilla aloilla esitetyt etunakokohdat. Lisaksi 
mahdollisuudet muutoksiin ilmenevat eri tavoin ja eri tasoilla (esimerkiksi 
teknologiassa, tuotannossa, palveluissa ja markkinoilla). Digitalisoinnin ansiosta 
lahentyminen on tekniikan tasolla jo pitkalla, mutta tassa vihreassa kirjassa ei 
kuitenkaan suoranaisesti oleteta lahentymisen yhdella tasolla johtavan valttamatta 
yhta laajamittaiseen lahentymiseen muilla tasoilla. Kirjassa ei myoskaan oleteta, etta 
lahentyminen tekniikassa, tuotannossa, palveluissa ja/tai markkinoilla valttamatta 
edellyttaisi yhtenaista saantely-ymparistoa. 
Taman vihrean kirjan tarkoituksena on herattaa keskustelua ja siina on tarkoituksella 
pyritty lahinna asettelemaan kysymyksia. Kirjassa tutkitaan eri aiheita, yksiloidaan 
vaihtoehtoja seka asetetaan kysymyksia julkista mielipiteiden vaihtoa varten. Kirjassa 
ei tassa vaiheessa oteta kantaa eika esiteta lopullisia paatelmia. 
Vihrean kirjan I ja II luvussa tarkastellaan lahentymista ilmiona seka sen teknista . 
taustaa, markkinoiden viimeaikaisia kehityskulkuja seka mahdollisia vaikutuksia 
televiestintaan, tiedotusvalineisiin ja tietotekniikkaan. 
Vihrean kirjan Ill luvussa eritellaan tata teknista ja markkinakehitysta jarruttavia 
nykyisia ja mahdollisesti syntyvia esteita. Jotkin naista esteista johtuvat lahentyvien 
alojen markkina- tai tuotantotilanteesta, kun taas toiset syntyvat nykyisesta 
saantelysta. Joidenkin aiheiden osalta yhteisossa on jo tehty aloitteita ( esimerkiksi 
teollis-ja tekijanoikeuksien, tiedotusvalineiden omistussuhteiden, sahkoisen 
kaupankaynnin ja digitaalisten allekirjoitusten alalla) ja nama aloitteet mainitaan 
kyseisten alojen kasittelyn yhteydessa. Muissa tapauksissa kyseisten esteiden 
pohjalta pohditaan sita, olisiko voimassa olevaa saantelykehysta lahentymisen vuoksi 
muutettava. 
Kirjan IV luvussa kasitellaan yksityiskohtaisesti nykyisiin ja mahdollisiin tuleviin 
saantelytapoihin ja toimintaperiaatteisiin liittyvia kysymyksia. Kysymykset voidaan 
laajasti ottaen jakaa kahdeksaan ryhmaan: 
• Maaritelmat 
• Markkinoillepaasy ja toimilupamenettelyt 
• Verkkojen, ehdolliseen paasyyn perustuvien jarjestelmien 
ja sisallon kayttomahdollisuudet 
• Taajuuksien saatavuus 
• Standardit 
• Hinnoittelu 
• Kuluttajien edut 
iv 
Luvun lopussa kasitellaan yleista etua koskevia tavoitteita, erilaisia mahdollisia 
saantelymalleja seka kansainvalisesti esiin tuotuja kysymyksia. 
Lopuksi V luvussa esitellaan joukko periaatteita lahentyvien alojen tulevaa saantelya 
varten ja kuvaillaan keskustelun pohjaksi mahdollisia saantelyvaihtoehtoja. 
Komissio katsoo, etta viiden kuukauden mittainen julkinen kuuleminen mahdollistaa 
laajan osallistumisen seka keskustelun kansalaisten ja yritysten kannalta seka 
tietoyhteiskunnan tulevan kehityksen kannalta tarkeista kysymyksista. Mielipiteet voi 
lahettaa joke paperilla tai sahkoisessa muodossa, ja keskustelun tueksi on luotu 
lnternet-sivu, jolta sahkoisessa muodossa olevat mielipiteet ovat luetta~issa.1 
Kuulemismenettelyn aikana jarjestetaan lisaksi julkisia kuulemisia. Saatujen 
lausuntojen perusteella komissio pyrkii laatimaan aiheesta tiedonannon kesakuuhun 
1998 mennessa. 
Tama vihrea kirja on osa toimintaa, jolla pyritaan turvaamaan lahentymisen edut 
Euroopan sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen kannalta. Komissio julkaisee 
kesakuussa tiedonannon, jossa esitellaan julkisen kuulemisen tulokset, ja taman 
jalkeen Euroopan parlamentti, ministerineuvosto, talous-ja sosiaalikomitea seka 
alueiden komitea voivat ottaa tiedonantoon kantaa. Lisaksi tiedonanto mahdollistaa 
selkeiden tavoitteiden maarittelemisen tulevaa toimintaa varten. 
Tama vihrea kirja kaynnistaa uuden vaiheen Euroopan unionin toiminnassa 
viestinnan alalla. Nain vihrea kirja liittyy merkittavana osana siihen 
kokonaiskehykseen, jonka tarkoituksena on edistaa tietoyhteiskunnan kehittymista. 
Vihrea kirja pohjautuu nykyisiin puitteisiin, jotka koskevat televiestintaa (erityisena 
virstanpylvaana on vuonna 1987 laadittu vihrea kirja televiestinnasta2) ja 
tiedotusvalineita Ooita kasitellaan useissa yhteison lainsaadannollisissa aloitteissa). 
Tama vihrea kirja tarjoaa kaikille asiasta kiinnostuneille mahdollisuuden esittaa 
ehdotuksia siita, millainen saantely olisi lahentyvilla aloilla tarkoituksenmukaista 
vuoden 1998 jalkeisessa viestintaymparistossa. 
Taman ensimmaisen vaiheen tarkoituksena on tasoittaa tieta sellaisen 
tarkoituksenmukaisen saantely-ympariston kehitykselle, joka auttaa hyodyntamaan 
kaikki tietoyhteiskunnan tarjoamat mahdollisuudet Euroopan ja sen kansalaisten 
etujen mukaisesti ensi vuosituhannelle siirryttaessa. 
1 Osoite on http:llwww.ispo.cec.be/convergencegp. Niin paperilla kuin sahkoisestikin lahetetyt mielipiteet 
julkistetaan paperilla samanaikaisesti julkisten kuulemisten perusteella laadittavan komission tiedonannon 
kanssa; pyydettaessa mielipiteet kasitellaan kuitenkin luottamuksellisesti. 
2 KOM(87) 290 lopullinen. 
v 
... .,. Johdanto 
·~ 
1. 
2. 
3. 
4. Llihentyminen -maaritelmUi ja. kehityskulkuja 
Lahentymisen laajuus 
Teknolc:>gia kehityksen mahdollistajana 
Tamanhetkiset markkinoiden kehityskulut 
Yhteenveto ja kysymykset 
·u; ,~ '; f;.~heritymisen vaikutuksetlahentyvilla aloilla' 
1. Sosiaalinen ja taloudellinen ymparisto 
2. Markkinasuuntaukset 
3. Kuluttajanakokulma 
4. Yhteenveto ja kysymykset 
:ua;::;., 'lllhentyrnisen. esteet 
1. Nykyiset esteet 
2. Mahdolliset esteet 
3. Kysymys 
IV. Sllntelyvaikutukset 
1. Nykyisia saantelytapoja koskevat haasteet 
2. Esteiden poistaminen -saantelya koskevat kysymykset 
3. Yleista etua koskevien tavoitteiden saavuttaminen 
4. Tulevan saantelymallin vaihtoehdot 
5. Kansainvalisen tason kysymyksia 
v. Periaatteetja vaihtoehdot .tulevaisuutta varten 
1. Uihentyvien alojen tulevan saantelypolitiikan periaatteet 
2. Vaihtoehdot saantelyn kehittamiseksi 
3. Tulevan toiminnan aikataulu 
4. Paatelmat 
Liite: Nykyinen saantely . 
vi 1Vii 
1 
:.20 
>,36 
;40' 

Tietoyhteiskunta on toteutumassa. Sen 
kehittymista edistaa nopea teknologinen muutos, 
joka muokkaa tietoteollisuutta. Muutoksen 
nopeus ja luonne saattaa asettaa uusia 
haasteita paattajille. 
Merkittavimpia tekijOita on se, etta eri alat, kuten 
televiestinta, tiedotusvalineet ja tietotekniikka 
hyOdyntavat yha enemman samoja tekniikoita. 
Tallainen lahentyminen on nakynyt entista 
selvemmin viime vuosina, jolloin lnternetin kaytto 
on lisaantynyt ja nykyisten verkkojen kyky 
valittaa seka televiestinta- etta 
yleislahetyspalveluja on parantunut. 
Lahentyminen (konvergenssi) on ilmiona 
suhteellisen uusi, ja sen vaikutuksista 
yhteiskuntaan ja taloudelliseen toimintaan ollaan 
manta mielta. Laajalti ollaan yksimielisia siita, 
etta digitaalielektroniikan ja ohjelmistojen 
kehittyminen luo tekniset edellytykset uusille 
tietopalvelujen valitys- ja kayttotavoille. 
Epaselvempaa on, missa maarin ja milla 
aikavalilla tama kehitys muuttaa nykyisia 
kaytantoja. Jotkut ovat sita mielta, etta 
lahentyminen johtaa nykyisten televiestintaan, 
tiedotusvalineisiin ja tietotekniikkaan liittyvien 
palvelujen taydelliseen ja nopeaan 
muuttumiseen siten, etta nama nykyaan erillaan 
olevat palveluryhmat nivoutuvat toisiinsa ja 
niiden valiset, perinteisesti selkeat rajat 
hamartyvat merkittavasti. 
Toiset ovat sita mielta, etta nykyisten erillisten 
alojen erilaisuus rajoittaa palveluiden 
lahentymista tulevaisuudessa ja etta 
tiedotusvalineilla on tarkea tehtava 
yhteiskuntamme sosiaalisten, kulttuuristen ja 
eettisten arvojen vaalijana riippumatta kuluttajan 
tavoittamiseksi valitusta tekniikasta. Tama 
merkitsisi sita, etta taloudellisten 
toimintaedellytysten seka tietopalvelujen sisallon 
saantely olisi erotettava toisistaan tehokkuuden 
ja korkean laadun varmistamiseksi. Toiset taas 
ovat sita mielta, etta lahentyminen tapahtuu 
·· asteittaisesti hyvin pitkalla aikavalilla. 
On kuitenkin selvaa, etta tallaisella kehityksella 
saattaa olla laajakantoisia seurauksia. Uusien 
palveluiden syntymisen ja nykyisten palveluiden 
kehittymisen uskotaan laajentavan koko 
tietoalan markkinoita. Kehitys tuo mukanaan 
uusia mahdollisuuksia talouskasvuun ja 
tyOllisyyden parantamiseen. Samalla uusi 
viestintapalveluymparisto tuo mahdollisuuksia 
parantaa Euroopan kansalaisten elamanlaatua 
vii lisaamalla kuluttajien vaiinnanvapautta, tuomalra 
tietoyhteiskunnan edut helpommin ihmisten 
ulottuville seka edistamalla kulttuurista 
man i muotoisuutta. 
Tata kehitysta voidaankin pitaa Euroopan 
taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta 
myonteisena, ja sita olisi edistettava. Julkisen. 
paatoksenteon olisi tarjottava lahentymista 
tukeva ymparisto, jotta kehityksen suomiin 
tilaisuuksiin voitaisiin tarttua hyvissa ajoin. 
Nyt tarvitaan lahentymisilmiota seka sen 
vaikutuksia koskevaa laajamittaista ja 
perusteellista keskustelua, jonka pohjalta 
saantelyn suunnittelu voidaan aloittaa. Taman 
vihrean kirjan tavoitteena onkin kaynnistaa 
tallainen keskustelu. 
Keskustelussa on otettava huomioon muut 
. merkittavat komission televiestinnan, 
tiedotusvalineiden ja tietotekniikan alalla 
toteuttamat toimet. Televiestinnan 1. 
tammikuuta .1998 toteutuneen taydellisen 
vapauttamisen jalkeisen viestintaympariston 
kannalta tama keskustelu saa erityisen tarkean 
aseman. Vihrean kirjan kaynnistaman prosessin 
olisi varmistettava se, etta televiestintaa 
koskevan vuoden 1998 saantelykokonaisuuden 
vaikutusten kokonaisarvioinnissa Ooka 
toteutetaan vuoden 1999 lopulla) voitaisiin 
kokonaisuudessaan ottaa huomioon 
lahentymisen vaikutukset kyseisella alalla. 
Komission laatimasta kaapelialan 
tilannekatsauksesta, joka laadittiin 
vapauttamisen nakOkulmasta ja ~ jonka 
laatimiseen komissio sitoutui 
kaapelitelevisioverkkoja koskevassa 
direktiivissa3 ja taydellisen kilpailun 
toteuttamista (televiestintamarkkinoilla) 
koskevassa direktiivissa4, laaditaan oma 
tiedonanto. Katsauksen tarkoituksena on luoda 
avoimet ja kilpailua suosivat markkinarakenteet 
tele-ja kaapelitelevisioverkkojen tarjoamista 
varten, milla saattaa olla huomattava vaikutus 
lahentyviin aloihin. Erityisesti katsaus kannustaa 
kilpailuun ja pyrkii estamaan kilpailulle 
haitallisten uusien "portinvartija-yritysten" ja 
pullonkaulatilanteiden syntymista markkinoille. 
Voimakas kilpailu nailla aloilla kannustaa 
kehittamaa·n uusia Euroopan yhteison kuluttajia 
hyodyttavia innovatiivisia palveluita ja takaa alan 
eurooppalaiselle teollisuudelle ja · 
palveluntarjoajille sen asiantuntemuksen, jota 
3 Komission direktiivi 95/51/EY, EYVL L 256, 26.11.1995. 
4 Komission direktiivi 96/19/EY, EYVL L 74, 22.3.1996. 
kilpailukyky maailmanlaajuisilla markkinoilla 
edellyttaa. 
Kun otetaan huomioon se, etta vihrean kirjan 
tarkoituksena on varmistaa kilpailua suosivat 
markkinarakenteet, kirjan ajankohtaisuus johtuu 
siita, etta uusia markkinoita saattaa kehittya 
nopeasti ja ne ovat luonnostaan 
maailmanlaajuisia. Jos voimassa oleva 
saantelykehys eri jasenvaltioissa tai itse asiassa 
koko Euroopassa ei ole tarkoituksenmukainen 
naiden uusien markkinoiden kehittymisen 
kannalta tai jopa estaa niiden kehittymisen, 
Eurooppa saattaa joutua epaedulliseen 
kilpailuasemaan maailmalla toimiviin 
joustavampiin kilpailijoihin nahden. Tama 
saattaisi vieraannuttaa kuluttajat kaventamalla 
valinnanvapautta seka heikentamalla kuluttajien 
luottamusta uusiin palveluihin, ja silla saattaisi 
lisaksi olla haitallisia vaikutuksia talouden 
kasvuun ja tyOpaikkojen syntyyn Euroopassa. 
Vihreassa kirjassa tarkastellaan lahentymista 
ilmiona ja keskitytaan erityisesti 
palveluntarjontaan seka palveluja valittaviin 
verkkoihin. Lisaksi kasitellaan lahentymisen 
mahdollisia vaikutuksia seka saantelyn muotoon 
etta sisaltOOn. Vaikka vihreassa kirjassa 
kasitellaankin tiettyja palveluntarjontaa koskevia 
saantelykysymyksia, kaikissa taman alan 
jatkotoimissa on otettava huomioon komissiossa 
parhaillaan kaynnissa oleva tyo ja yhteison 
nykyisen lainsaadannon taytantocnpano. 
Vihreassa kirjassa ei oteta tarkasti kantaa uusiin 
saantelyrakenteisiin. ltse asiassa kirjassa 
tunnustetaan se, etta lahentyminen saattaa 
johtaa te.leviestintaa ja tiedotusvalineita 
koskevan saantelyn kevenemiseen, eika se saisi 
johtaa saantelyn lisaantymiseen tietotekniikan 
kaltaisilla aloilla. Vihreassa kirjassa pikemminkin 
analysoidaan lahentymisilmiota sellaisena kuin 
se ilmenee markkinoilla,· yksiloidaan 
kehityksesta johtuvia saantelyongelmia seka 
esitetaan vaihtoehtoihin liittyvia kysymyksia. 
viii Kaikkia asiasta kiinnostuneita pyydetaan 
osallistumaan keskusteluun vastaamalla kirjassa 
asetettuihin kysymyksiin seka . mahdollisesti 
tekemalla asiaa koskevia ehdotuksia. 
Kuulemisen kestoksi on asetettu viisi kuukautta 
taman vihrean kirjan julkaisupaivasta. 
Kuulemisesta saatujen tulosten perusteella 
laaditaan kertomus vuoden 1998 kesakuuhun 
mennessa. 
Mielipiteet pyydetaan lahettamaan 
· sahkopostitse, postitse (neljana kappaleena) tai 
faksilla osoitteeseen: 
Euroopan komissio, PO XIII A4 
E. Lalor 
200 rue de la Loi, BU31 0/62 
8-1049 BRYSSEL 
Belgia 
Faksi (32-2) 296 9009 
ja/tai 
Euroopan komissio, PO X C 1 · 
G. Paulger 
200 rue de la Loi, L-102 5/25 
B-1049 BRYSSEL 
Belgia 
Faksi: (32-2) 299 9201 
ja/tai 
SahkOposti: convergencegp@cec.be 
Kaikki lausunnot ovat saatavilla paperikopioina 
kuulemisen paatyttya, ellei lausuntoja pyydeta 
kasittelemaan luottamuksellisesti. Seka vihrea 
kirja etta vastaanotetut lausunnot ovat 
luettavissa lnternet-osoitteessa 
http://www. ispo. cec.belconvergencegp 
Tama vihrea kirja on uusi askel kohti 
eurooppalaista tietoyhteiskuntaa. Kirjassa 
tarkastellaan eraita keskeisia kysymyksia, jotka 
liittyvat televiestinnan, tiedotusvalineiden ja 
tietotekniikan infrastruktuuriin sanan laajassa 
merkityksessa. Naihin tassa asiakirjassa 
kasiteltyihin aloihin viitataan jaljempana 
kaytannon syista ilmaisulla "lahentyvat alat". 
Tassa vihreassa kirjassa ei kasitella 
jietoyhteiskunnan toteutuessa syntyvia uusia 
palvelumuotoja, esimerkiksi sahkcista 
kaupankayntia, johon liittyvat kaytanteet 
saattavat mullistaa niinkin erilaisia aloja kuin 
vahittaiskauppa, matkustaminen ja 
rahoituspalvelut. Naihin uusiin palveluihin 
liittyviin kysymyksiin kuuluu myos sellaisia, 
joissa yhteison toiminta on jo pitkalla, kuten 
teollis-ja tekijanoikeudet seka lahioikeudet, 
tiedotusvalineiden moniarvoisuus, yksityisyyden 
suoja ja tietosuoja seka salaustekniikat ja 
digitaaliset allekirjoitukset. Nama alat kuuluvat 
osana laajempaan kehykseen, joka on 
kehittymassa tietoyhteiskunnan uusia palveluja 
ja toimintamuotoja varten. Naiden alojen ei 
taman vuoksi katsota kuuluvan vihrean kirjan 
alaan, ja niihin viitataan ainoastaan lyhyesti 
silloin, kun se on kasiteltavien kysymysten 
kannalta olennaista. 
Sen sijaan vihreassa kirjassa keskitytaan 
perustana . olevaan infrastruktuuriin, joka 
helpottaa tietoyhteiskunnan palvelujen luomista 
seka niiden toimittamista asiakkaille. 
lnfrastruktuuri koostuu lahentyviin aloihin 
liittyvista rakenneosien, verkkojen ja palveluiden 
muodostamista jarjestelmista. Kullakin kolmella 
alalla nama jarjestelmat ovat muuttumassa 
perinpohjaisesti lahinna digitaalitekniikan 
kayttoonoton myota. Tama vaikuttaa 
todennakoisesti toimintaperiaatteisiin ja 
· saantelyyn. 
Kirjassa keskitytaan online-palveluihin. 
Esimerkiksi offline-julkaisutoimintaa kasitellaan 
ainoastaan silta osin kuin sen voidaan olettaa 
muodostavan mahdolliset markkinat online­
liiketoimintaa ajatellen. 
Vihreassa kirjassa kasitellaan laajoja 
tulevaisuuden suuntauksia eika siina pyrita 
maarittelemaan markkinoita yhteiscn 
kilpailulainsaadannon soveltamista silmalla 
pitaen. Tassa vihreassa kirjassa esitetyt 
mielipiteet eivat vaikuta kantaan, jonka komissio 
on mahdollisesti omaksunut tai omaksuu 
kilpailusaantojen alaisten vireilla olevien tai 
tulevien tapausten arvioinnissa. 
1 Vihrean kirjan luvussa kuvaillaan 
lahentymisilmiota seka. sen perustana olevaa 
teknista kehitysta tasta nakokulmasta. Lisaksi 
luvussa tarkastellaan viimeaikaisfa 
markkinakehitysta seka laitevalmistajien, 
palveluntarjoajien ja kuluttajien reaktioita tahan 
kehitykseen, mika puolestaan auttaa arvioimaan 
tulevan muufoksen suuntaa. Kuten mita tahansa 
uusia markkinoita tarkasteltaessa, voidaan 
ensimmaiset kehitysta koskevat ennusteet laatia 
laitevalmistajien ja palveluntarjoajien toiminnan 
perusteella. Taman toiminnan kehitysta jatkossa 
saatelevat reaktioillaan · kuluttajat, joiden on 
hyvaksyttava uudet tuotteet ja otettava ne 
kayttMn ennen kuin markkinat voivat toteutua. 
Lahentymista (konvergenssia) on tassa 
yhteydessa vaikea maaritella tyhjentavasti, 
mutta yleensa silla tarkoitetaan seuraavia 
asioita: 
• erilaisten verkkojarjestelmien kykya valittaa 
pohjimmiltaan samantyyppisia palveluja, tai 
• kuluttajille suunnattujen laitteiden, kuten 
puhelimen, television ja mikrotietokoneen 
yhdentymista. 
Jalkimmaisen maaritelman tapaa 
sanomalehdissa useimmin kuluttajat 
ymmartavat maaritelman helposti, ja se 
kuvastaa sita laajempaa kamppailua, jota 
tietokone-, televiestinta- ja yleislahetysalan 
yritykset kayvat tulevaisuuden markkinoiden 
hallinnasta. 
Tasta laajalti omaksutusta nakemyksesta 
huolimatta on lahentyminen kuluttajalaitteissa 
paljon vahaisempaa kuin verkkojen alalla. 
Teleoperaattorit tarjoavat jo audiovisuaalista 
ohjelmaa verkoissaan (vaikkakin vasta 
koeluonteisesti), ja naista operaattoreista on 
tullut tarkeita lnternet-liittymien ja -runkoverkon 
tarjoajia. Lahetysyhtiot ovat tarjonneet 
verkoissaan jo muutamien vuosien ajan 
tietopalveluja, jotka tehostuvat entisestaan 
seuraavan vuoden tai puolentoista kuluessa, kun 
seka radio- etta televisiolahetykset 
digitalisoidaan ja vuorovaikutteisuus otetaan 
kayttoon. 
Kaapeliyhtict tarjoavat mania 
televiestintapalveluja, esimerkiksi joissakin 
jasenvaltioissa puhelintoimintapalveluja, ja ne 
ovat alkaneet tarjota nopeita lnternet-yhteyksia 
kaapelimodeemien valityksella perinteisen 
televisiotarjonnan valittamisen lisaksi. Julkisten 
palvelujen lisaksi aani-ja videotekniikoita on 
alettu hyOdyntaa myos yritysten sisaisissa 
verkoissa ("intranet") reaaliaikaisen tiedonsiirron 
lisamuotona. Tamankaltaisia sovelluksia on niin 
ikaan alkanut 
myynninedistamistarkoituksessa 
suunnatuilla lnternet-sivuilla.5 esiintya 
asiakkaille 
Verkkoperusta ja kuluttaja/kayttaja-ymparisto 
muodostavat kaksi osaa tarjonta- tai 
arvoketjusta, joka ulottuu sisallon luomisesta sen 
pakkaamiseen, palvelun tarjoamiseen seka 
lopulliseen asiakkaalle toimittamiseen (ks. kuva 
1 ). Arvoketjun kasitteesta on hyotya 
tarkasteltaessa yritysten ja markkinoiden 
kayttaytymista lahentymisen nakokulmasta. 
SislUOntarjonta RlllUll!lintl ja Palveluyfl1lllrist0 
tuotteistaninen Ja lltettavyys 
Tarkoitus Jakelu KllyttOoikeuden 
sHntely 
Kuva 1: Kehittyvli arvoketju 
LIJhde: Squires Sanders Dempsey LLP and Analysys Ltd. 
Nykyaan yritykset toimivat lahinna yhdella tai 
kahdella arvoketjun osa-alueella. On esitetty, 
etta lahentyminen saa monet nykyisista 
yrityksista harkitsemaan toimialansa 
laajentamista ydintoimintojensa ulkopuolelle, ja 
etta kyseinen suuntaus on jo selkeasti 
havaittavissa joissakin yritysfuusioissa ja -
ostoissa (katso jaljempana). 
Lahentymiskehityksen aiheuttamia mahdollisia 
muutoksia voidaan tarkastella kolmella tasolla 
(teknologia, tuotanto seka palvelut ja markkinat) 
(ks. kuva 2), vaikka ei voidakaan lahtokohtaisesti 
olettaa, etta lahentyminen yhdella tasolla 
valttamatta johtaisi samanlaajuiseen 
Jahentymiseen muilla tasoilla eika myoskaan, 
etta teknologian, tuotannon, palveluiden tai 
markkinoiden lahentyminen valttamatta 
merkitsisi tarvetta yhdenmukaiseen saantely­
ymparistoon. 
Teknologinen lahentyminen, kuten edella olevat 
esimerkit osoittavat, perustuu digitaalitekniikan 
yleiseen soveltamiseen niissa jarjestelmissa ja 
verkoissa, joita kaytetaan palveluiden 
valittamiseen. Kuten 1.2 kohdasta kay ilmi, 
teknologinen lahentyminen on jo kaynnissa, ja 
jatkuva tekninen kehitys vahvistaa tata kehitysta 
arvoketjun eri kohdissa. 
Monet ovat havainneet myos eri alojen yritysten 
lahentymista, mika ilmenee yritysliittoutumina, 
yritysten sulautumisena ja yhteisyrityksina, jotka 
5 Katso Webcasting and convergence: Policy implications. 
OECD, DSTl/ICCPfTISP(97)6 -julkaisuajankohta 
joulukuussa 1997. 
2 tukeutuvat osapuolten tekniseen ja kaupalliseen 
taitotietoon hyodyntaakseen nykyiset ja uudet 
markkinat. Tallaisia liittoutumia, sulautumia ja 
yhteisyrityksia valvotaan vastaisuudessakin 
yhteison kilpailusaantojen noudattamisen 
kannalta. Monet kyseisista liitoista ovat 
horisontaalisia -ne muodostuvat arvoketjun 
samalla tasolla toimivista yrityksista. Sen sijaan 
sellaiset liittoutumat, jotka pyrkivat 
hyOdyntamaan markkinoiden lahentymisen 
suomat mahdollisuudet, muodostuvat yleensa 
yrityksista, jotka toimivat arvoketjun eri osissa ja 
johtavat nain entista voiniakkaampaan 
vertikaaliseen yhdentymiseen. Jotkin naista 
liittoutumista ovat kohdanneet alkuvaiheelle 
tyypillisia vaikeuksia, jotka osaltaan ilmentavat 
markkinoiden epavarmuutta seka niilla vallitsevia 
riskeja. 
Politiikka ja saantely 
Palvelut ja markkinat 
Kuva 2: Lahentymisen portaat 
Lisaksi on vaikeaa maaritella tarkasti sita, 
millaisia palveluita lahentyminen tuo mukanaan. 
Monet uudet palvelut syntyvat, tietyn alan 
teknologisen kehityksen tuloksena eika niiden 
syntyyn valttamatta liity minkaanlaista eri alojen 
vuorovaikutusta. Toiset taas saattavat olla 
suoraa seurausta kahden alan, esim. 
televiestinnan ja lahetystoiminnan yhteistyosta. 
Jalkimmaisista kaytetaan jaljempana ilmaisua 
"lahentymisen synnyttamat palvelut". Tata 
yleisemman ilmaisun ollessa soveliaampi 
viitataan ainoastaan "uusiin palveluihin", milla ei 
kuitenkaan pyrita tarkkaan oikeudelliseen 
maaritelmaan. 
. Teknologia ei ole taman vihrean kirjan keskeinen 
aihe; pikemminkin kasitellaan niita uusia 
liiketoiminnan muotoja ja markkinailmiOita, joiden 
syntymisen teknologian kehitys on tehnyt 
mahdolliseksi ja joiden vaikutµs nakyy tarjoajan 
ja kuluttajan valisten perinteisten suhteiden 
muuttumisena. Naiden kehityskulkujen luonteen 
ymmartaminen voi auttaa hyodyntamaan 
muutoksen mukanaan tuomat mahdollisuudet 
entista paremmin. 
Digitaalitekniikka tukee lahentymista 
Kuten jo aikaisemmin todettiin, kehityksen 
taustalla vaikuttaa digitaalitekniikan yleinen 
kayttoonotto kyseisilla aloilla. Digitaalitekniikka 
kattaa joukon osa-alueita, joiden on perinteisesti 
katsottu liittyvan tietokone- ja telealaan, kuten 
digitaalinen mikroelektroniikka, 
ohjelmistotuotanto ja digitaalinen 
lahetystekniikka. Naita teknologioita on alettu 
soveltaa vahitellen jokaisella keskeisella alalla, 
ja ne ovat jo osoittautuneet edeltajiaan 
tehokkaammiksi, joustavammiksi ja 
edullisemmiksi seka tuoneet ilmi kykynsa 
edistaa luovuuden hyOdyntamista seka 
innovaatiota. 
Tietokonetekniikalla on nykyaan avainasema 
sisallon luomisessa seka tuotannossa niin 
elokuva-alalla kuin yleislahetystoiminnassakin. 
Audiovisuaalisen aineiston tuotanto-, jakelu-ja 
kulutustavat kehittyvat. Aineisto muuttuu entista 
muunneltavammaksi, mika mahdollistaa 
aineiston kayttamisen monenlaisissa 
ymparistOissa seka sen jakelun monenlaisten 
verkkorakenteiden valityksella. 
Perustavanlaatuinen osatekija tassa yhteydessa 
on MPEG-standardisarja, jota kaytetaan 
liikkuvan kuvan digitaaliseen koodaukseen6• 
Kun kuvat on koodattu tahan muotoon, niita 
voidaan muokata, kasitella tai lahettaa samalla 
tavoin kuin mita tahansa muuta digitaalista 
tietoa. Tallaisessa muodossa olevaa tietoa 
kasittelevien verkkojen ja jarjestelmien toiminta 
ei tietenkaan riipu siita, millaisesta 
lahdeaineistosta (kuvista, aanesta tai tekstista) 
kulloinkin on kyse. Digitaalinen lahdeaineiston 
koodaus muodostaakin teknologisen 
lahentymisen perustan. 
Digitaalisia lahetyksia voidaan siirtaa 
yleislahetysverkoissa tai maanpaallisissa 
langallisissa tai langattomissa verkoissa. 
Yleislahetysverkkojen osalta digitalisoinnin 
merkittavin vaikutus on kapasiteetin valiton 
lisaantyminen, minka avulla taman alan kasvua 
sen syntymisesta lahtien rajoittanut kapasiteetin 
niukkuus vahenee merkittavasti. Toisaalta myos 
prosessoinnin tehostuminen ja uudet ohjelmistot 
vauhdittavat kuluttajille suunnattujen tuotteiden, 
kuten- erilaisten televisioon liitettavien 
lisalaitteiden, yleistymista. Toimintojen 
toteuttaminen ohjelmistojen avulla auttaa 
helpottamaan laitteiden elinkaaren lyhyyteen 
liittyvia ongelmia, ja se vahentaa markkinoiden 
8 MPEG: lyhenne muodostuu sanoista Motion Picture 
Experts Group. Standardisarjaan kuuluvat standardit 
MPEG-1 :sta MPEG-4:aan; naista MPEG-2 
(studiolaatuisella Hnentoistolla varustetut 
televisiokanavat ja CD-tasoiset moniaanikanavat) on 
yleisin. 
3 jaykkyytta seka edistaa innovaatiota. Ohjelmistot 
takaavat kyseisille laitteille myos sellaisen 
alytason, jonka avulla yleislahetysverkot 
kykenevat jaljittelemaan tavallisesti 
televerkkoihin liitettyja kytkentamahdollisuuksia. 
Esimerkiksi satelliittivalitteisten maksullisten 
televisiolahetyspalvelujen tarjoajat voivat 
nykyaan kohdistaa palv~lunsa yksittaisille 
asiakkaille ehdolliseen paasyyn perustuvien 
jarjestelmien ansiosta, ja usein nama 
jarjestelmat yhdistetaan maanpaalliseen 
televerkkoon, jotta saataisiin aikaan paluuyhteys 
vuorovaikutteisia palvelulta varten. 
Lahentymista tukevat verkkotekniikat 
Sita mukaa kun vaihtoehtoisten 
televerkkorakenteiden kaytto yleistyy, voidaan 
optisiin kuituihin perustuvissa 
suurinopeuksisissa verkoissa toteuttaa 
uudenaikaisen palvelinteknologian avulla 
naennaisia yleislahetyksia. 7 Digitaalitekniikan 
tuoma suuri siirtoteho ja tehokas taajuuksien 
kaytto mahdollistaa korkealuokkaiset aanen ja 
liikkuvan kuvan lahetykset monentyyppisten 
verkkojen valityksella. Sellaiset lahetystekniikat 
kuin kapeakaistainen ISDN8, xDSL9 ja ATM10 
varmistavat sen, etta seka nykyisia etta uusia 
verkkorakenteita voidaan kayttaa uusien 
palveluiden valittamiseen. Nykyisten verkkojen 
kaytto tehostuu lisaksi MPEG-standardeihin 
liittyvilla pakkaamistekniikoilla, minka ansiosta 
siirtokapasiteetiltaan rajallisissa verkoissa 
voidaan lahettaa sellaisia palveluja, joiden 
lahettaminen oli aikaisemmin mahdollista 
ainoastaan erittain kehittyneiden ja kalliiden 
laajakaistaverkkojen valityksella. 
7 Tama tarkoittaa sita, etta sama aineisto voidaan 
toimittaa monille kuluttajille, mutta kunkin erityisesta 
pyynnosta eika valttamatta samanaikaisesti. 
8 ISDN -digitaalinen monipalveluverkko. Kapeakaistaisen 
version vakinaistivat viimeisen 30 vuoden aikana 
teleoperaattorit, jotka halusivat digitalisoida 
tilaajaverkkonsa. Jarjestelman pitka kehittelyvaihe johti 
riskeihin teknisesta vanhentumisesta, joita kuitenkin 
lievensivat syntyneet muut tekniika.t (erityisesti tiedon 
pakkaamisessa) ja sopivat sovellukset (erityisesti 
I nternet-liittymat). 
9 xDSL -x-digitaalinen tilaajaliittyma; x nimessa kuvaa 
kulloinkin kaytettavaa tekniikkaa. Kyseessa ovat 
tekniikat, joilla nykyisten televerkkojen 
kuparijohdinparikaapelia kaytetaan 
suurinopeuksiseen tiedonsiirtoon. ADSL:n uossa A 
tarkoittaa asymmetrista) nopeus on .tavallisesti 1,5 
Mb/s keskuksesta kuluttajalle ja HDSL:n uossa H 
tarkoittaa suurinopeuksista, high-speed) nopeus 6 
Mb/s. Nama ovat jaamassa jalkeen nopeammista 
tekniikoista. 
10 A TM tahdistamaton siirtotapa tarkoittaa 
suurinopeuksista perussiirtotason valitysteknologiaa. 
Tama siirtotapa eroaa ylemman sovellustason 
kaytannoista, kuten IP-kaytannosta (lnternet­
yhteyskaytanto), jotka voivat toimia ATM:n tapaisten 
siirtokaytantojen muodostamalta perustalta. · 
ATM on varteenotettava tapa erityisesti 
multi median siirtotekniikkana. A TM on nopea 
soluvalitystekniikka, ja sen avulla voidaan 
kuljettaa monentyyppista tietoliikennetta (aanta, 
tietoa ja kuvaa) samassa verkossa. 
Kansainvalinen teleliitto (ITU) on ottanut ATM­
siirtotavan perustaksi laajakaistaisille ISDN­
tekniikoille, jotka edustavat kapeakaistaisesta 
versiosta seuraavaa sukupolvea. 
Tama eri tekniikoiden valinen jatkuva kilpailu 
saattaa muuttaa kokonaisuutta, joten 
tulevaisuuden verkkoarkkitehtuurin 
ominaisuuksia saattaa olla vaikea ennustaa 
tarkasti. Kyseisella ongelmalla ei ehka 
kuitenkaan ole suurta merkitysta, koska nykyiset 
sovellukset ja palvelut tulevat yha 
riippumattomammiksi niita valittavista 
perusrakenteista. 
lnternet-teknologia johtaa 
riippumattomuuteen kayttoymparistosta 
Kuvaavin esimerkki kayttoymparistosta 
riippumattomuudesta on I nternet-yhteyskaytanto 
(IP). IP:sta on kehittynyt lnternetin tosiasiallinen 
verkkokaytanto, ja se kykenee reitittamaan ja 
siirtamaan kaikki multimediapalveluiden osat 
(tekstin, kuvat, liikkuvan kuvan ja aanen). IP:ta 
kaytetaan niin ikaan sisaisia verkkoja koskevissa 
tuotteissa, ja se tarjoaa mahdollisuuden 
multimediasovelluksiin yrityksen tai jonkin muun 
suljetun kayttajaryhman sisalla. 
lnternetia voidaan parhaiten kuvata avoimeksi 
IP-yhteyskaytannon avulla yhdistettyjen 
verkkojen verkostoksi, jossa tavallisimmin 
kaytetaan teleoperaattoreilta vuokrattuja 
siirtoteita. Internet on kehittynyt paaasiassa 
korkeakoulujen ja valtionhallinnon rahoittamasta 
verkosta hyvin nopeasti viime vuosikymmenen 
aikana: sen runkokapasiteetti oli 56 kbit/s 
vuonna 1986, 45 Mbit/s vuonna 1993 ja lopulta 
155 Mbit/s vuonna 1996. Tama lnternetin 
verkkokapasiteetin valtava kasvu on ollut 
yhteydessa lnternetin kayttajien seka lnternetia 
varten kehiteltyjen sovelluksien ja ohjelmistojen 
huomattavaan lisaantymiseen. 
lntemetin standardoinnissa sovelletun avoimen, 
omistusta valttavan lahestymistavan ansiosta 
yritykset ovat kyenneet hyodyntamaan toistensa 
saavutuksia. Monet ovat esimerkiksi sita mielta, 
etta www-verkon (World Wide Web) 
toimintakykya on merkittavasti parantanut se 
avoin lahestymistapa selainohjelmien 
kehittamisessa, jonka esimerkiksi Netscape, 
Microsoft ja Sun ovat omaksuneet. lnternE3tin 
kapasiteetti multimedian valittajana paranee 
entisestaan useiden paranneltujen tai uusien 
kaytantojen kehittelyn myota; lnternet-palvelujen 
tarjoajien on tarkoitus ottaa nama kaytannot 
kayttoon seuraavan kolmen vuoden aikana. 
4 Edeltavan, keskeisia teknologisia kehityskulkuja 
koskevan katsauksen ei ole .tarkoitus olla 
kattava, vaan silla pyritaan kuvaamaan 
teknologian asemaa muutoksen 
liikkeellepanevana voimana. Tekniikka kehittyy 
jatkuvasti ja sen soveltaminen innovatiivisiin 
palveluihin seka naiden palveluiden saattaminen 
markkinoille antavat aiheen olettaa muutoksen 
olevan tulevaisuudessa entistakin tuntuvampaa. 
[~~~;),''•.·:·-· 
l~!bl.-
Uuden teknologian soveltaminen tuo mukanaan 
merkittavia muutoksia kyseisilla aloilla, joita 
kutakin tarkastellaan vuorollaan. Nama 
muutokset eivat sinansa ole todiste 
lahentymisesta, mutta kuten aikaisemmin 
esitettiin, se, etta sovelletaan samaa tekniikkaa 
saattaisi tarjota perustan tallaiselle 
lahentymiskehitykselle. 
Digitaaliset televisio- ja radiolahetykset 
muuttavat audiovisuaalisen alan nakymia 
1990-luvun alussa kavi ilmi, etta 
digitaalitekniikkaa voidaan kayttaa tuloksellisesti 
ja edullisesti televisio- ja -radiolahetyksiin. 
Erityisen kiinnostava oli mahdollisuus lahettaa 
ohjelmaa entista useammalla kanavalla saman 
verkon kautta (kaapeliverkko, satelliittiverkko, 
maanpaallinen lahetysverkko) kayttamalla 
digitaalista pakkaamista eika analogisia 
siirtotekniikoita. 
Televisioalan osalta Euroopassa on digitaalista 
kuvanlahetysta (DVB) koskeneen hankkeen11 
pohjalta seka "Televisio ilman rajoja" -direktiivin 
saantelykehyksen, televisiostandardeja 
koskevan direktiivin seka muiden 
toimenpiteiden 12 mukaisesti kaynnistetty vii me 
aikoina uusia digitaalisia televisiopalveluita. 
Muuallakin maailmassa hyOdynnetaan DVB­
tekniikkaa ja eurooppalaisia standardeja. 
Ensimmainen kaupallinen palvelu kaynnistettiin 
Ranskassa vuoden 1996 huhtikuussa. Taman 
jalkeen otettiin nopeasti kayttoon muita 
digitaalipalveluita, ja tata kirjoitettaessa 
11 DVB:hen kuuluu yli 200 jarjestoa 30:sta Euroopan 
maasta ja muualta maailmasta. Sen jasenina on 
yleislahetysyhtioita (seka julkisia etta yksityisia), 
(kuluttajille ja ammattikayttMn tarkoitettujen) laitteiden 
valmistajia, (satelliitti-, ja kaapeliverkkojen seka 
maanpaallisten verkkojen) operaattoreita ja 
saantelijoita. DVB on laatinut kattavan joukon eritelmia 
kaapeli-, satelliitti-, maa-ja MMDS-verkkoja 
hyodyntavalle digitaaliselle televisiolahetystoiminnalle. 
Nama eritelmat on sen jalkeen muunnettu ETSl­
standardeiksi. 
12 · Vuonna 1989 annettua Te/evisio ilman rajoja -direktiivili 
(89/552/ETY) tarkistettiin askettain ja se saatettiin ajan 
tasalle direktiivilla 97/36/EY. Televisiosignaalien 
standardeja koskeva direktiivi (95/47/EY) annettiin 
lokakuussa 1995. 
toiminnassa on jo yli 200 digitaalista 
televisiokanavaa Ranskan, Saksan, Espanjan, 
Italian, Benelux-maiden ja Pohjoismaiden 
kansalaisia varten. Euroopassa arvioidaan 
olevan talla hetkella kaytossa noin miljoona 
digitaalivastaanotinta, ja tama maara saattaa 
kaksinkertaistua vuoden 1998 loppuun 
mennessa. 
Vaikka naiden markkinoiden kehitys on vasta 
alullaan, nakyvissa on joukko kiintoisia ilmiOita, 
jotka ovat joko television kannalta uusia tai 
parantavat aiempaa kaytantoa merkittavasti 
digitaalisen pakkaamisen vahentaessa 
kustannustehokkaasti kapasiteettirajoitteita: 
-Ohjelmaryppaat ja aihekohtaiset kanavat. 
Lahetysyhtiot markkinoivat digitaalisia 
palvekJitaan kanavaryppaina. Kanavaryppaat 
taydentavat yleisia televisiokanavia 
aihekohtaisilla kanavilla, joilla keskitytaan 
lahettamaan esim. uutisia, urheilua tai 
elokuvia ja tarjotaan nain katsojille entista 
enemman valinnanvaraa ja juuri heita 
kiinnostavia aiheita. Jo analogiakaudella 
tunnetut aihekohtaiset kanavat lisaantyvat ja 
erikoistuvat digitaaliaikana entisestaan. 
Ollakseen taloudellisesti elinkelpoisia 
tallaisten kanavien on tulevaisuudessa 
pyrittava kasvattamaan katsojakuntaansa, ja 
yleiseurooppalainen toiminta voisi olla yksi 
ratkaisu tahan. 
-Tilausvideojarjestelman esiaste. 
Huomattavan lahetyskapasiteetin saatavuus 
kohtuullisin hinnoin mahdollistaa piakkoin 
tilausvideojarjestelman esiasteen (NVOD) 
palvelut. 
Esimerkki: 60 satelliittikanavalla 
ltihetttiti kymmenen kokoillan 
samanaikaisesti siten, ettti ntimti 
a/kaisivat 15 minuutin va/iajoin. voitaisiin 
elokuvaa 
f!/okuvat 
-Kertamaksutelevisiopalvelu Samoin voidaan 
tarjota katsojille erityistapahtumien taltiointeja tai 
elokuvaesityksia yksittaisen tilausjarjestelman 
avulla. Tallaisia kertamaksutelevisiopalveluita on · 
Yhdistyneessa kuningaskunnassa tarjottu 
analogisilla kanavilla (nyrkkeilyn 
mestaruusottelut) ja Espanjassa digitaalisessa 
muodossa (jalkapalloliigan ottelut). 
Digitaalitelevision edeltajaansa suurempi 
kapasiteetti mahdollistaa tallaisten tapahtumien 
samanaikaisen lahettamisen (ilmeisin tapaus 
ovat juuri jalkapalloliigan ottelut), jolloin katsojilla 
on mahdollisuus valita haluamansa tapahtuma 
kertamaksujarjestelman avulla. 
Na ma ilmiot muodostavat yhdessa 
kokonaisuuden, joka poikkeaa merkittavasti 
perinteisesta aikatauluun perustuvasta 
Jahetystoiminnasta, ja niiden avulla kuluttajien 
5 valintamahdollisuuksia voidaan monipuolistaa. 
Lisaksi digitaalikanava on jo sinallaan 
analogiakanavaa joustavampi, joten sen avulla 
voidaan jaella muitakin palveluita tietojeri, 
graafisen esityksen, liikkuvien kuvien seka 
naiden yhdistelmien muodossa. 
Digitaaliaudiolahetyksella on digitaalitelevision 
kanssa samat ominaisuudet, ja taman lisaksi se 
mahdollistaa lahes CD-tasoisen aanen. 
"Multimediatiedon lahettaminen" mahdollistaa jo 
tietokoneohjelmien, esimerkiksi videopelien ja 
datatiedostojen lataamisen seka suoran 
yhteyden lnternetiin televisiovastaanottimesta tai 
verkkotietokoneesta. 
Esimerkki: Hughes Olivetti Telecom toi vuonna 1996 
markkinoil/e DirecPC-palvelun, jossa Internet-yhteys 
muodostetaan satelliitin vtilityksellti. Palvelun kautta 
lnternetiti kiiytttiti ltihes 2 000 liittymtiti joka puolelta 
Eurooppaa, ja sen nopeus ylitttiti perinteiset 
modeemit 20-kertaisesti. 
Digitaaliradion markkinoille tulo tarjoaa 
kiinnostavia mahdollisuuksia radion ja kuvien 
yhdistamiseen seka mahdollisuuden linkkeihin 
kuultavan orkesterin CD-levyja tai 
konserttilippuja myyville lnternet-sivuille 13. 
CNN:n ja BBC:n kaltaiset lahetysyhtiot ovat 
tuomassa osan lahetystensa sisallosta 
lnternetiin ja laajentamassa nain maantieteellista 
peittoaan, samalla kun on kehittymassa uusi 
verkkolahettajien sukupolvi, joka lahettaa 
suorana verkossa esimerkiksi urheilua, 
konsertteja, · suurtapahtumia ja niin edelleen. 
Esimerkki: Asketttiin }tirjestetyt lr/annin vaa/it 
valitettiin Irlannin kansa/aisil/e joka puolel/e 
maai/maa www-sivun vtilityksellti (www.itv.com). 
Muita innovaatioita yleislahetystoiminnan alalla 
ovat esimerkiksi laajanayttotelevisio, jossa 
laajakuvan sivusuhde on 16:9, seka tekninen 
mahdollisuus entista teravapiirtoisempiin kuviin. 
Televiestinnan vapauttaminen lisaa 
valintamahdollisuuksia ja alentaa hintoja 
Euroopan televiestintaala on alle kymmenessa 
vuodessa kokenut perusteellisen muutoksen 
jaykasta, tehottomasta monopolista 
dynaamiseksi ja kilpailukykyiseksi 
teollisuudenhaaraksi, jolla kilpailun tayden 
vapautumisen oli maara tapahtua useimmissa 
jasenvaltioissa 1. tammikuuta 1998 lahtien. 
Muuttuminen juontaa juurensa osaksi aiempaan 
televiestinnan ja tietotekniikan 
lahentymisvaiheeseen yli kymmenen vuotta 
sitten. Tekninen lahentyminen lahensi pian myOs 
markkinoita ja tuotti "lisaarvollisia palveluita": 
13 "Radio with Images", Financial Times, 11. marraskuuta 
1997. 
naissa innovatiivisissa palveluissa yhdisteltiin 
kasitteita ja toimintamalleja molemmilta aloilta, ja 
naiden palveluiden ansiosta yritykset saattoivat 
ulottaa tietokoneen kayton valittOmien 
sijaintipaikkojensa asettamien maantieteellisten 
rajojen ulkopuolelle. 
Televiestinnalla ja tietokonetekniikalla oli hyvin 
erilaiset saantelyperinteet ja -rakenteet, ja alojen 
yhteenliittyminen toi tarpeen naiden 
saantelyerojen jarkeistamiselle uusien palvelujen 
kehittamiseksi ja kasvattamiseksi. Vuoden 1987 
vihrean kirjan 14 johtoajatuksena oli, etta entista 
suurempi yhdenmukaistaminen ja 
televiestintamarkkinoiden asteittainen 
avaaminen tarjoaisivat kaikkein 
hedelmallisimman ympariston tallaiselle 
kasvulle. Vuonna 1988 aloitettiin toimenpiteet, 
jotka huipentuivat televiestintaalan taydelliseen 
vapauttamiseen 1. tammikuuta 199815. Tama 
asteittainen televiestintaalan vapauttamiseen ja 
maailmanlaajuisten markkinoiden avautumiseen 
johtava prosessi tuo jo nyt mukanaan merkittavia 
etuja manille yrityksille ja kuluttajille entista 
alhaisempina hintoina, parantuneena 
asiakaspalveluna ja innovatiivisina 
palvelutarjouksina. Tasta huolimatta hinnoittelun 
yleinen taso ja rakenne vaikuttavat yha 
merkittavasti uusien palveluiden yleistymiseen. 
Matkaviestinnan ala kehittyy erityisen 
dynaamisesti. 
Esimerkki: Liihes joka kolmannella 
pohjoismaa/aisel/a on matkapuhelin; koko 
Euroopassa matkapuhelinten kiiyttii}iii on yli 37 
mi/joonaa. 
Tallaisiin matkaviestintajarjestelmiin sisaltyy yha 
enenevassa maarin multimedia-aineiston 
siirtomahdollisuus. Yksi telemarkkinoilla 
havaittava tahentymispiirre liittyy kiintean 
puhelinliikenteen · ja matkapuhelinliikenteen 
valilla tapahtuvaan lahentymiseen -tietyissa 
jasenvaltioissa ja tietyissa kayttajaryhmissa 
( esimerkiksi opiskelijat ja pienyritykset) 
matkapuhelimet alkavat syrjayttaa kiinteat 
liittymat. 
Mainittu kaytannon esimerkki kiinteiden 
verkkojen ja matkaviestinverkkojen valisesta 
lahentymiskehityksesta · on oikeastaan 
ainoastaan osa laajempaa, langallisten ja 
langattomien tekniikoiden taydelliseen 
integroitumiseen johtavaa suuntausta, mika on 
14 Kohti dynaamista Euroopan taloutta -Vihrei:i kirja 
televiestintapalvelujen ja -laitteiden yhteismarkkinoiden 
kehittamisesta, KOM(87) 290, Bryssel, 30.6.1987. 
15 Komission direktiivi 96/19/EY seka Euroopan 
parlamentin ja neuvoston hyvaksyma lainsaMannollinen 
kokonaisuus. Joillekin jasenvaltioille on myonnetty 
ylimaarainen siirtymavaihe. 
6 digitaalisten matkaviestintajarjestelmien 
seuraavan sukupolven keskeinen. tavoite. Nain 
kayttajille tarjotaan kayttoymparisto, jossa he 
voivat ottaa saumattomasti vastaan niin Mnta, 
dataa, multimedia-aineistoa kuin 
audiovisuaalisia palveluitakin olinpaikastaan 
riippumatta. Tama tavoite, joka vaikuttaa 
merkittavasti kaikkiin lahentyviin aloihin, tuotiin 
ensi kertaa esiin televiestintapalveluita 
kasitelleessa vuoden 1994 vihreassa kirjassa16, 
ja sen kasittelya on viimeksi jatkettu kahdessa 
yleismaailmallista matkaviestinjarjestelmaa 
kasitelleessa komission tiedonannossa 17. 
Internet tuo uusia palveluita yritysten ja 
suuren yleison ulottuville 
Muutokset ovat kohdistuneet rajuimmin kuitenkin 
eraaseen kolmanteen alaan, nimittain lnternetiin. 
Internet on lahentymisen seka symbolinen etta 
ensisijainen edistaja. lnternetin avulla kayttajille 
voidaan toimittaa seka nykyisia ( esimerkiksi 
sahkoposti, video-, aani-ja puhelinliikenne) etta 
taysin uusia palveluita (esimerkiksi World Wide 
Web). Internet on kehittynyt nopeasti 
valtionhallinnon ja korkeakoulujen kayttamasta 
verkosta varteenotettavaksi yhteydenpito- ja 
kauppapaikaksi. lnternetille on lisaksi 
tunnusomaista ennennakematon kasvuvauhti 
(kayttajien maara kaksinkertaistuu vuosittain), ja 
se onkin alkanut vaikuttaa eri talouden aloihin 
nopeasti kehittyvan sahkOisen kaupankaynnin 
tukemana. 
Internet on korvaamassa perinteiset 
tietokoneverkot, ja ensimmaiset merkit lnternetin 
kyvykkyydesta tarjota ymparisto, joka aikaa 
myoten korvaa perinteisia kaupankaynnin 
muotoja, ovat jo nakyvissa. Esimerkiksi 
monitahoinen kaupankaynti maailmanlaajuisissa 
avoimissa verkoissa on syrjayttamassa 
perinteisen suljetuissa yritysverkoissa 
tapahtuvan yritystenvalisen kaupankaynnin. 
Internet tarjoaa myos · vaihtoehtoisen valineen 
perusteleviestintaa koskevan liiketoiminnan 
harjoittamiseen (vaikka laatu erottaa nama 
palvelut viela selvasti perinteisista) tarjoamalla 
lnternet-puhelinpalvelua niin, etta joissakin 
tapauksissa toinen osapuoli ei enaa tarvitse 
tietokonetta. Internet on myos merkittava valine 
yleislahetysten valittamisessa. 
16 "Kohti henkilokohtaisten yhteyksien viestintaymparistoa 
-vihrea kirja yhteisesta matkaviestintH koskevasta 
lahestymistavasta Euroopan unionissa" KOM(94) 145 
lopullinen, 27 .4.1994 
17 KOM(97) 217, 29.5.1997 ja KOM(97) 513, 15.10.1997. 
Esimerkki: Talia hetkella toiminnassa on 650 
verkkoradioasemaa ja 270 videokuvan lahettamisen 
mahdollistavaa lnternet-sivustoa (Real-Video) 18, 
}oil/a tarjotaan tiimiinhetkisten eurooppalaisten }a 
yhdysvaltalaisten yleislahetysyritysten tuottamaa 
videoaineistoa. 
Uudet lnternet-tekniikat, kuten monilahetykset, 
mahdollistavat aani-ja kuva-aineiston valityksen 
lahes 50 000 kayttajalle samaan aikaan ja 
milloin vain sen sijaan, etta lahetettaisiin 50 000 
yksittaista sanomaa. Tama uusi teknologia 
johtaa perinteisesti erillisten alojen valisten 
rajojen kaventumiseen. Monet ovat sita mielta, 
etta lnternetista tulee merkittava liikkuvan kuvan 
ja aanen (erityisesti musiikin) jakelutapa. 
Ymparistona Internet on kuitenkin kehittynyt eri 
tavoin kuin perinteinen yleislahetystoiminta ja 
televiestinta. lnternetin kehitysta ovat 
paaasiassa pitaneet ylla sen kayttajat, jotka ovat 
myos omistaneet valineet (reitittimet ovat 
hoitaneet pikemminkin verkkojen 'perus-kuin 
oheistoimintoja), ja kayttajat luovat yha vielakin 
merkittavan osan lnternetin sisallosta. Monet 
pitavat lnternetin hajautettua luonnetta sen . 
menestyksen paasyyna, ja monien mielesta 
lnternetista voitaisiin ottaa oppia lahentyvien 
alojen kehittamisessa. Lahentymiselle 
ominainen piirre lnternetissa on sen kyky toimia 
samanaikaisesti .seka julkaisu- etta 
viestintavalineena. Toisin kuin perinteiset 
tiedotusvalineet, Internet mahdollistaa 
samanaikaisesti · useita viestintatapoja, joihin 
liittyy seka kertatapahtumien etta yleislahetysten 
piirteita: Internet mahdollistaa viestinnan 
periaatteilla "yksi yhdelle", "yksi useille" seka 
"useat useille". lnternetin. kayttaja voi puhua ja 
kuunnella vuoron peraan yhdistaen 
saumattomasti julkiseen keskusteluun Oohon on 
ainakin yleislahetysten osalta perinteisesti 
kohdistettu sisaltoa koskevaa saantelya) 
yksityista keskustelua Octa taas ei perinteisesti 
ole lainkaan saannelty). Tama vaihtelu julkisten 
ja yksityisten viestintatapojen valilla -joita 
kumpaakin on saannelty hyvin erilaisin 
periaattein -on yksi lnternetin saantelyn 
keskeisista haasteista. 
Yritysten sulautumat ja liittoutumat 
muokkaavat nykyisia aloja 
Kaynnissa oleva lahentymiskehitys, 
televiestintaalan taydellinen avautuminen 
kilpailulle niin Euroopassa kuin 
maailmanlaajuisestikin seka lnternetin ja online­
palveluiden kayton nopea kasvu johtavat uusien 
markkinarakenteiden seka markkinoilla 
toimijoiden uusien tehtavien syntymiseen. 
18 www.timecast.com; OECD:n raportti, katso alaviite 5. 
7 Vuonna 1996 yli 15 prosenttia 
maailmanlaajuisten . yrityssulautumien ja 
yritysostojen arvosta (triljoona Yhdysvaltain 
dollaria) koski aloja, jotka voidaan laajasti ottaen 
lukea tieto-ja viestintateollisuuden p11rnn. 
Tallaiset kokonaisuudet ovat syntyneet hyvin 
erilaisten liiketoimien tuloksena: tallaisia ovat 
esimerkiksi sellaiset horisontaaliset liittoutumat, 
jotka jakavat liiketoimintaan liittyvat riskit ja 
yhdistavat erikoisosaamisensa toisiaan 
taydentaen, seka vertikaalinen yhdentyminen, 
jossa yhden markkinasektorin toimijat hakevat 
hyotyja teknologisesta lahentymisesta, 
laajentavat toimintaansa uusille, suurempaa 
lisaarvoa tarjoaville markkinasektoreille tai 
pyrkivat saavuttamaan mittakaavaetuja. Eraassa 
Euroopan komission teettamassa tµtkimuksessa 
tehtiin selkoa joidenkin tyypillisten 
yhteenliittymien perusteista (kaikki tutkituista 
suunnitelmista eivat toteutuneet). Perusteet 
esitetaan jaljempana olevissa taulukoissa 1 ja 
219
• Vaikka taulukot eivat valttamatta edusta 
komission nakemyksia eika niita voida pitaa 
yhteison kilpailulainsaadannon mukaisina 
arvioina, ne ovat silti hyOdyksi arvioitaessa 
markkinoiden kehittymissuuntauksia. 
Taulukko 1: Horisontaa/iset su/autumat ja liittoutumat 
Peruste Esimerkki 
Markkina-aseman Vebacom -Urbana 
vahvistaminen/ Systemtechnik, Cable and 
vahimmais- Wireless Communications, 
kannattavuus Demon -Cityscape 
Uuden (digitaali-) Canal Plus -Nethold 
teknologian suuret 
kustannukset 
Uusien palvelujen Multimediabetriebsgesellschaft 
kysyntaan liittyva (Kirch, Bertelsmann jne.) 
epavarmuus 
Kansainvalistyminen BT-MCI, Global One, UUNet 
-Unipalm Pipex 
Saantelya koskevan MFS/Worldcom, Telenet 
uudistuksen Flanders, NYNEX/Bell Atlantic 
mukanaan tuomat 
mahdollisuudet 
19 Adapting the EU Regulatory Framework to the 
Developing Multimedia Environment, Squire, Sanders & 
Dempsey LLP and Analysys Ltd.; julkaisuajankohta 
joulukuussa 1997. 
Taulukko 2: Vertikaa/iset sulautumat ja liittoutumat 
Peruste Esimerkki 
Kysyntaan liittyva Hughes Olivetti Telecom 
epavarmuus (DirecPC), @Home 
Markkina-aseman Bertelsmann -AOL, BBC 
vakiinnuttaminen ja WorldWide -ICL, STET -IBM 
uusien valmiuksien 
hyOdyntaminen 
Asiakaskanavien BT -BSkyB, Disney -ABC -
saaminen valvontaan Capital Cities 
Toiminnan ulottaminen Microsoft Network -NBC (Uusi 
arvoketjun tuottavampiin verkkokanava MSNBC) 
osiin 
Valttyminen US West -Time Warner, 
asianomaisilla Oracle -Sun -Netscape 
markkinoilla toimivien (Verkkotietokone) 
yritysten aiheuttamalta 
kilpailulta 
Samassa tutkimuksessa tullaan siihen 
tulokseen, etta mainitussa toiminnassa on 
havaittavissa kaksi suuntausta. Toinen suuntaus 
on kohti nykyisen toiminnan vahvistamista ja 
toinen kohti toiminnan monipuolistamista, jonka 
EU:n ja maailmanmarkkinoiden vapautumisen 
tarjoamat uudet mahdollisuudet ovat tuoneet 
mukanaan ja jossa otetaan huomioon 
lahentymisen tarjoamat mahdollisuudet. 
Vertikaalisia toimia pidetaan tutkimuksessa 
horisontaalisia merkittavampana osoituksena 
tahentymisen mukanaan tuomista teollisuuden 
rakenteisiin kohdistuvista muutoksista. 
Tuon ajatuksen taustalta lcytyy se tosiseikka, 
etta nykyisilla markkinoilla on ainoastaan harvoja 
uos lainkaan) sellaisia toimijoita, joilla olisi 
riittavat taidot ja voimavarat ulottaa toimintansa 
koko arvoketjun alueelle lahentymisen 
synnyttamassa ymparistcssa. Lahentyvilla aloilla 
merkittavimmat toimijat syntyvatkin t~man vuoksi 
paaasiassa eriasteisten yhteistycmuotojen 
myota. Tassa yhteydessa kilpailusaannoma on 
jatkossakin avainasema syntyvia yrityksia 
arvioitaessa. 
Kilpailupolitiikka: kilpailu turvattava 
markkinoilla 
Komissio on soveltanut yhteiscn kilpailusaantcja 
lahentymistapauksiin20 ja on tassa yhteydessa 
kasitellyt joitakin edella mainituista tapauksista. 
Global One ja BT/MCI ovat esimerkkeja 
tapauksista, 101ssa komissio on kilpailun 
suojaamiseksi toteutettujen ja'rjestelyjen jalkeen 
paattanyt hyvaksya yhteiscn kilpailusaantcjen 
nojalla sopimukset, joiden komissio katsoi 
todennakcisesti vauhdittavan tekniikan kehitysta. 
Komissio on kuitenkin toteuttanut toimenpiteita 
20 Yksityiskohtaiset tiedot on esitetty kilpailupolitiikkaa 
koskevissa Euroopan komission vuosikertomuksissa 
vuosilta 1994, 1995 ja 1996. 
8 estaakseen eraat toiset jarjestelyt, jotka 
tarpeettomasti haittasivat . markkinoiden 
toimintaa ja jotka sen vuoksi eivat olleet yhteiscn 
kilpailusaantcjen mukaisia. Naista 
yhteenliittymista merkittavimpia olivat MSG­
yhticn ja Nordic Satellite Distribution -yhticn 
toimet, jossa lahentyvilla markkinoilla osapuolten 
yhtyminen seka niiden todennakcisesti 
tulevaisuudessa saavuttama markkina-asema 
olisivat johtaneet kilpailun pysyvaan 
poissulkemiseen markkinoilta. Tama olisi 
todennakcisesti vuorostaan johtanut 
kohtuuttomaan hinnoitteluun seka haitannut 
innovaatiota ja kaventanut tuotevalikoimaa, mika 
puolestaan olisi ollut haitallista Euroopan 
kyseisten markkinoiden nopean kehittymisen 
kannalta. Koska naita puutteita ei voitu korjata 
tekemalla muutoksia jarjestelyihin, komissio 
paatti olla antamatta lupaa kyseisten sopimusten 
tekemiseen. 
Komissio suosii tulevaisuudessakin teknista 
kehitysta lisaavia seka markkinoille paasya 
edistavia sopimuksia. Toisaalta komissio ei 
tulevaisuudessakaan hyvaksy sellaisia 
sopimuksia tai sulautumia, joilla on markkinoita 
sulkevia vaikutuksia tai jotka vahvistavat 
maaraavaa markkina-asemaa tai aikaansaavat 
sen tai jotka antavat sopimuspuolille 
mahdollisuuden estaa uusien yritysten tulon 
markkinoille. Komissio estaa maaraavassa 
markkina-asemassa olevia yrityksia 
kayttamasta asemaansa vaarin, kuten 
Microsoftin tapauksessa seka 
teleoperaattoreiden toimintaa vapautetuilla 
markkinoilla koskeneessa tapauksessa. 
Tassa luvussa on pyritty maarittelemaan 
televiestinnan, tiedotusvalineiden ja 
tietotekniikan lahentymisilmiO. Luvussa on 
kuvattu lahentymisen mahdollistavia 
teknologioita seka sen ilmenemista online­
muotoiseen palvelujen tarjontaan ja jakeluun 
kaytettavissa verkkoymparistcissa. Luvun 
-lopuksi todetaan, etta vaikka teknisesta 
lahentymisesta ollaan laajasti yhta mielta, 
palveluissa ja markkinoilla tapahtuvan pitkalle 
menevan lahentymisen todennakcisyys ja/tai 
ajankohta ei ole yhta selva. 
A) Uihentymista tapahtuu tekniikan tasolla, 
mutta missa missa maarin ja milla vauhdilla sita 
ilmenee tuotannon, palveluiden ja markkinoiden 
tasolla? 
B) Tuntuvatko lahentymisen vaikutukset jo 
liike-elamassa ja jokapaivaisessa 
elamassamme; jos tuntuvat, niin milla tavoin? 
9 Ensiksi II luvussa kasitellaan lahentymisen 
sosiaalista ja taloudellista ymparistoa, minka 
jalkeen tehdaan selkoa markkinasuuntauksista 
lahentymisen mahdollisten . vaikutusten 
selvittamiseksi lahentyvilla aloilla. Luvun lopussa 
pohditaan kuluttajien mahdollisia reaktioita 
mainittuihin kehityskulkuihin. 
Sosiaaliset nakokohdat 
Tietoyhteiskunnan kasite tarjoaa lahentymiselle 
poliittisen taustan. Tietoyhteiskunta on mukana 
kaikissa talouskehitysta koskevissa 
pohdinnoissa, ja silla ennustetaan olevan 
vastaavanlainen vaikutus yhteiskuntaan ja 
tyollisyyteen kuin teollisella vallankumouksella 
oli sata vuotta sitten. 
Tassa ymparistossa edella yksilOityjen 
teknologiaa ja markkinoita koskevien 
suuntauksien mukanaan tuomat lukuisat uudet 
palvelut ja toimialat todennakoisesti vaikuttavat 
elamaamme kaikilta osin niin kotona kuin 
tyOpaikallakin: vaikutukset kohdistuvat siihen, 
miten harjoitamme liiketoimintaa, miten opimme, 
millaiset mahdollisuudet meilla on kayttaa 
terveydenhoitopalveluja, miten julkisia palveluja 
hallinnoidaan ja tarjotaan kuluttajille seka siihen, 
miten kansalaiset voivat osallistua 
demokraattisen yhteiskunnan toimintaan. 
Nykyaan joissakin jasenvaltioissa on jo kaytossa 
puhelinpalveluja esimerkiksi pankki- ja 
vakuutustoiminnan alalla seka lippupalveluissa 
ja tietokonemyynnissa. Piakkoin naiden 
palveluiden valittaminen television tai 
tietokoneen valityksella on arkipaivaa. Tassa on 
tarkeaa varmistaa, etta kayttajat tutustutetaan 
uusien tekniikoiden ja palv~luiden kayttoon ja se 
tehdaan heille mahdollisimman helpoksi. Kuten 
myohemmin todetaan, saantelykehysta 
puolestaan tarvitaan varmistamaan kayttajien 
luottamus uuteen toimintaymparistoon. 
Useilla yhteisOn aloitteilla on pyritty 
konkretisoimaan ne sosiaaliset ja 
yhteiskunnalliset vaikutukset, joita 
tietoyhteiskuntaan siirtyminen aiheuttaa. Naista 
aloitteista merkittavimpia ovat vuoden 1993 
valkoinen kirja21 seka seuraavana vuonna 
julkaistu Bangemannin mietint022. 
Samankaltaisia korkean tason aloitteita tehtiin 
21 Valkoinen kirja nKasvu, kilpailukyky ja tyol/isyys -21. 
vuosisadan haasteet ja mahdollisuudet, KOM(93) 700, 
Bryssel, 5.12.1993. 
22 Eurooppa ja maailmanlaaju/nen tietoyhteiskunta, 
Bangemannin ryhmt:ln suositukset Eurooppa-
neuvostolle, 26.5.1994. 
samaan aikaan Yhdysvalloissa ja muualla 
maailmassa, ja kysymys sai kansainvalisen 
ulottuvuuden vuonna 1995, kun G7-maiden 
edustajat kokoontuivat Brysseliin laatimaan 
maailmanlaajuista strategiaa tietoyhteiskuntaan 
siirtymista varten. 
Tietoyhteiskuntaa koskevat yhteison aloitteet 
Komissio osallistuu lukuisiin laaja-alaisia 
sosiaalisia nakokohtia kasitteleviin aloitteisiin. 
Naihin kuuluvat tietoyhteiskuntafoorumi, 23 
tietoyhteiskunnan sosiaalikysymyksia kasitteleva 
korkean tason asiantuntijaryhma,24 komission 
valkoinen kirja opetuksesta ja oppimisesta, 25 
vihrea kirja elamisesta ja tyOnteosta 
tietoyhteiskunnassa26 seka Bangemannin ryhma, 
joka kokoontui uudelleen tarkastelemaan 
ryhman vuonna 1994 laatiman mietinnon jalkeen 
tapahtunutta kehitysta. Jo varhaisessa 
vaiheessa komissio tunnusti lahentymisen 
merkityksen Euroopan audiovisuaalisen alan 
ohjelmateollisuudelle, joka on sosiaalisten ja 
kulttuuristen arvojen keskeinen ilmentaja. 27 
Kahdessa tuoreessa komission asiakirjassa, 
joista toinen on vihrea kirja ja toinen tiedonanto, 
kasitellaan laitonta sisaltoa ja alaikaisille 
mahdollisesti haitallista sisalte>a.28 Euroopan 
parlamentti29 ja neuvosto30 ovat olleet aktiivisia 
tall a alalla, ja askettain annetussa 
tiedonannossa tuodaan esiin se, etta 
tietoyhteiskuntaa koskevat kysymykset on 
sisallytettava kaikkeen Euroopan unionin 
toimintaan. 31 
Monet talla hetkella kaynnissa olevista 
tietoyhteiskuntaa edistavista aloitteista on kirjattu 
jatkuvaan toiminta~uunnitelmaan32
, joka on 
23 Ensimmainen tietoyhteiskuntafoorumin vuosikertomus 
Euroopan komissiolle Verkot ihmisia ja ihmisyhteisoja 
varten -kesakuu 1996. 
24 Building the European Information society for us all, 
. korkean tason asiantuntijaryhman loppukertomus, 
huhtikuu 1997. 
25 Oppiminen tietoyhteiskunnassa -koulutusta koskevan 
eurooppalaisen aloitteen toimintasuunnitelma, (96) 471, 
2.10.1996. 
26 Vihrea kirja: Elama ja tyo tietoyhteiskunnassa: 
ihmislaheisyys etusijalle, KOM(96) 389, 22. 7.1996. 
21 Vihrel!J kirja Euroopan unionin audiovisuaalisen politiikan 
toimintavaihtoehdoista Euroopan ohjelmatuotannon 
vahvistamiseksi KOM(94) 96, 6.4.1994. 
28 Vihrea kirja alaikaisten ja ihmisarvon suojelusta 
audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa, KOM(96) 483, 
16.10.1997 ja tiedonanto lntemetin laittomasta ja 
haitallisesta sisal/Osta, KOM(96) 487, 16.10.1997. 
29 Hermanin reportti, 19.9.1996. 
30 Neuvoston paate>slauselma Tietoyhteiskuntaa koskevat 
uudet poliittiset painopistealueet, annettu 21. 
marraskuuta 1996, EYVL C 386, 12.12.1996, s. 1. 
31 Komission tiedonanto Tietoyhteiskunnan vaikutus 
Euroopan unionin politiikkoihin: Seuraavien vaiheiden 
valmistelu, KOM(96) 395, 24.7.1996. 
32 Komission tiedonanto Eurooppa maailmanlaajuisen 
tietoyhteiskunnan eturintamassa: kehittyva 
10 toinen vaihe komission vastauksessa 
Bangemannin mietintoon. Ensimmainen vaihe 
kattoi saantelykehyksen, verkkoa, palveluja ja 
sisaltoa koskevat nakokohdat seka sosiaaliset ja 
kulttuuriset kysymykset.33 Toinen vaihe, joka on 
seurausta Korfun huippukokouksesta,34•35 
perustuu ajantasaistettuihin painopistealueisiin: 
liiketoimintaymparistoon, koulutukseen, yleisen 
edun suojeluun seka kansainvaliseen 
ulottuvuuteen. 
Vaikutukset talouden ja teollisuuden 
kilpailukykyyn 
Taman vihrean kirjan perusteella kaytava 
lahentymiskeskustelu ei jaa akateemiselle tai 
teoreettiselle tasolle. Euroopan yhteisOn 
keskeisena tavoitteena on pyrkia hyOdyntamaan 
lahentymisen suomat mahdollisuudet seka 
raatalOida ne eurooppalaisen tietoyhteiskunnan 
tarpeisiin sopiviksi kasvun, kilpailukyvyn ja 
korkean tyOllisyyden varmistamiseksi tulevina 
vuosina. Jos Euroopassa ei kyeta tarttumaan 
lahentymisen tarjoamiin tilaisuuksiin, saattaa 
kayda niin, etta Eurooppa jaa jalkeen muiden 
kauppamahtien alkaessa nauttia 
myonteisemman lahestymistavan mukanaan 
tuomista eduista. 
Tietoyhteiskunnan sosiaalis-taloudellisia ja 
liiketoiminnallisia vaikutuksia tutkitaan 
parhaillaan erilaisissa yhteyksissa yhteison 
tasolla. 36 Lahentymisen seurauksena syntyvien 
uusien palvelujen vaikutukset tuntuvat seka koko 
talouden kentassa etta lahentyvilla aloilla. 
Huomattavin esimerkki on syntymassa oleva 
uusi sahkoisen kaupankaynnin ala. Siihen liittyy 
seka epasuoria (aineellisten hyOdykkeiden 
tilaamista sahkOisesti) etta suoria (palvelujen 
tilaamista ja toimittamista online-periaatteella) 
muotoja. SahkOisen kaupankaynnin ansiosta 
kauppaa voidaan kayda alhaisin kustannuksin 
eri alueiden valilla ja yli kansallisten rajojen. 
Askettaisessa komission tiedonannossa viitattiin . 
sahkOisen kaupankaynnin eurooppalaisille 
kuluttajille ja yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, 
toimintasuunnitelma, 
27 .11.1996. KOM(96)607 lopullinen, 
33 Euroopan tie tietoyhteiskuntaan: toimintasuunnitelma 
KOM (94) 347, 19.7.1994. 
34 Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan 
parlamentille, talous-ja sosiaalikomitealle ja alueiden 
komitealle Tietoyhteiskunta Korfusta Dubliniin: Uudet 
nousevat ensisijaiset tavoitteet, KOM(96) 395, 
24.7.1996. , 
35 Komission tiedonanto Tietoyhteiskunnan vaikutus 
Euroopan unionin politiikkoihin: Seuraavien vaiheiden 
valmistelu KOM(96) 395, 24. 7 .1996 
36 Katso esim. Toiminta tyOl/isyyden parantamiseksi 
Euroopassa: luottamussopimus, CSE/1262/96, EYVL 
N:o C 56, 24.2.1997 ja Yhteenkuuluvuus ja 
tietoyhteiskunta, KOM(97) 7, 22.1.1997. 
tarjoamiin mahdollisuuksiin37. Siina arvioitiin, 
etta sahkOisen kaupankaynnin seka suorat etta 
epasuorat tuotot kasvavat koko maailmassa 200 
miljardiin ecuun vuoteen 2000 mennessa. 
l.isaksi tiedonannossa korostettiin sita, etta 
suotuisan saantelykehyksen luominen seka 
Euroopan unionissa etta koko maailmassa on 
sahkOisen kaupankaynnin kehittymisen 
perusedellytys. 
Eras tutkimus lahentymisen vaikutuksista 
lahentyviin aloihin osoitti, etta kyseisten alojen 
tulot saattaisivat heikentya noin 40 prosentin 
verran vuoteen 2005 mennessa, jos markkinoita 
ei kehiteta lahentymisen suomat mahdollisuudet 
hyOdyntavaan suuntaan. 36 Suuruusluokan 
havainnollistamiseksi kuvassa 3 esitetaan luvut, 
joiden mukaan lahentyvien alojen tulot vuonna 
1996 vastasivat 1 750 miljardia ecua, ja tasta 
summasta 508 miljardia ecua oli peraisin 
Euroopan unionin markkinoilta.39 
Kuva 3: Llihentyvien alojen kokonaistulojen 
(1 750 miljardia ecua) jakautuminen 
(Lahde: /DA TE) 
Palvelumarkkinoiden ja palvelujen 
jakelukeinojen laaja-alaistumisella nayttaa 
olevan piristava vaikutus sisaltatuotantoon, mika 
tosin monessa tapauksessa johtuu tietyille 
yleislahetystoiminnan harjoittajille asetetuista 
saantelyllisista velvoitteista. On olemassa 
todisteita esimerkiksi siita, etta Ranskan 
maksullisen Canal+-kanavan menestys on 
vaikuttanut myonteisesti Ranskan 
elokuvateollisuuteen. Samoin Channel 4:n tulo 
37 Komission tiedonanto Eurooppalainen elektronisen 
kaupankaynnin aloite, KOM(97) 157, huhtikuu 1997. 
38 Katso KPMG:n raportti Public Policy Issues arising from 
Telecommunications and Audiovisual Convergence, 
syyskuu 1996. 
39 Lahde: Market developments in telecommunications and 
integrated communications services to the year 2010, 
IDATEn komissiolle laatima kertomus, 12/97. 
11 markkinoille Yhdistyneessa kuningaskunnassa 
tuki riippumattomien sisallontuottajien toimintaa. 
Tuleva kehitys saattaa vaikuttaa siihen, mitan 
julkisen palvelun tehtava tulevaisuudessa 
taytetaan. Maksullisen television markkinoiden 
kehittyessa yhtiOiden saattaa olla valttamatonta 
lisata investointejaan paikalliseen 
sisaltotuotantoon laadukkuuden ja tuotteiden 
monipuolisuuden yllapitamiseksi. Esimerkiksi 
Yhdistyneessa kuningaskunnassa toimiva 
satelliittivalitteisia maksullisia televisiolahetyksia 
tarjoava BSkyB on nyky-aan merkittava sijoittaja 
Yhdistyneen kuningaskunnan 
elokuvateollisuudessa, ja Canal+ hankkii 
parhaillaan Ranskan elokuva-arkistojen 
kayttaoikeuksia. Lisaksi siirtotapojen 
( esimerkiksi maanpaalliset, kaapeli- ja 
satelliittiyhteydet ja niin edelleen) valinen kilpailu 
todennakoisesti erityisesti digitaaliymparistossa 
siirtaa pullonkaulan toimituksesta sisaltOOn, mika 
vuorostaan nostaa aineiston kayttOoikeuksien 
hintaa. 
Vaikutukset tyollisyyteen 
Tallaiset merkit markkinoilla johtavat 
todennakoisesti entista mittavampiin 
investointeihin ja taman seurauksena 
tyopaikkojen lisaantymiseen 
sisaltOteollisuudessa kasvaneen kysynnan 
tyydyttamiseksi. Euroopalla on kaikki valmiudet 
vastata tahan haasteeseen, jos se kykenee 
sopeuttamaan luovat valmiutensa umonm 
kaikkien ·moninaisten kulttuuriymparistojen 
palvelukseen. Tuotanto ei kuitenkaan kasva 
EU:ssa nopeasti, minka vuoksi EU:n yritysten 
kilpailukykya on parannettava sen 
varmistamiseksi, etta kansalaiset pystyvat 
hyOdyntamaan ns. uusmedian tarjoamat 
mahdollisuudet mahdollisimman tehokkaasti ja 
etta markkinoiden kasvu voidaan muuntaa 
tyOpaikoiksi. Tavoitteena on nostaa alalla 
toimivien lukumaara Euroopan unionissa (1,8 
miljoonaa) lahemmaksi vastaavaa Yhdysvaltojen 
lukua (2,6 miljoonaa). 
Varsin erillaan niista kerrannaisvaikutuksista, 
joita lahentymisella tietoyhteiskunnan 
mahdollistajana on, voidaan olettaa, etta 
lahentyminen vaikuttaa suoraan myonteisesti 
tyOllisyyteen varsinaisilla toisiaan lahentyvilla 
aloilla. Markkinoiden laajentuminen ja siita 
johtuva uuden sisallon ja palvelujen kysynta 
johtaa tulevaisuudessa siihen, etta tarvitaan yha 
enemman henkilOita, joilla on tarvittavaa luovaa 
lahjakkuutta. Vaikutukset tuntuvat seka suurissa 
yhtiOissa, jotka pyrkivat suuntaamaan 
toimintaansa uusille markkinoille, etta pk-
yrityksissa, jotka pyrkivat tayttamaan 
pienemman markkinaraon. Pk-yritykset 
yhdistavat jatkossa ohjelmistoteknisen 
yhdistavat jatkossa ohjelmistoteknisen 
osaamisensa lnternetin tapaisten 
standardoitujen digitaaliymparistojen kayttoon ja 
kehittelevat nain seka ammatti- etta kotikayttoon 
tarkoitettuja sovelluksia ja palveluita. Haasteena 
on ottaa taysi hyoty lahentymisesta integroimalla 
osia televiestinnasta, tiedotusvalineiden 
maailmasta ja tietotekniikasta innovatiivisiksi 
palveluiksi. 
Henkiloston uudelleenkoulutus on kehityksen 
tarkea edellytys. Markkinoiden tahdissa 
pysyminen · vaatii tulevaisuudessa tyontekijoilta 
sellaista erityistaitojen yhdistelmaa, jonka 
saavuttaminen edellyttaa erityista koulutusta. 
Komissio on tehnyt joukon aloitteita koulutuksen 
alalla; naita ovat toimintasuunnitelma Oppiminen 
tietoyhteiskunnassa40 seka tietyt Leonardo­
ohjelman (ammatillinen koulutus) ja Sokrates­
ohjelman (yleissivistava koulutus) yhteydessa 
toteutetut toimenpiteet. 
Tutkimus ja kehitys 
Euroopassa yhteistyossa toteutettavalle 
tutkimukselle ja kehitykselle myonnettavalla 
tuella, jota kanavoidaan ACTS-(kehittyneet 
viestintateknologiat ja -palvelut), Esprit-ja 
Telematiikka-ohjelman kautta, on ollut 
merkittava tehtava monien niiden teknisten 
saavutusten kannalta, jotka ovat mahdollistaneet 
lahentymisen. Yhteison tuki on myotavaikuttanut 
Euroopan tietotekniikka-, televiestinta- ja 
ohjelmistoalan vahvistumiseen. Suuri osa tasta 
tyosta on tukenut sellaisten teknisten 
standardien kehittamista, jotka on myohemmin 
otettu alalla kaytto.on ja vahvistettu Euroopan 
standardointielimissa. Lisaksi on edistetty 
sahkOista kaupankayntia tukevien 
perustekniikoiden ja laitteiden kehitystyota. 
Neljannen puiteohjelman aikana toteutetut 
tutkimusta ja teknologista kehittamista (TIK) 
koskevat hankkeet ovat niin ikaan kannustaneet 
pk-yrityksia osallistumaan entista tiiviimmin 
naihin hankkeisiin. Pk-yritykset voivat hyotya 
esimerkiksi etatyota edistavista jarjestelmista ja 
palveluista. Yksittainen esimerkki pk-yrityksia 
hyOdyttavien jarjestelmien ja palvelujen 
integroidusta tarkastelutavasta on 
sovelluskokonaisuuksien kehittaminen 
digitaalisia kohteita varten.41 Hankkeessa online-
4° Katso viite 25 edella. 
41 Digitaaliset kohteet (digital sites) olivat vuonna 1997 
Telematiikka-ohjelman puitteissa jarjestetyn 
ehdotuspyynne>n aiheena. Digitaaliset kohteet ovat 
fyysisia paikkoja maantieteellisilla alueilla, kuten 
'maaseutualueilla, pienissa kaupungeissa, 
suurkaupungeissa tai muilla alueilla, ja naissa kohteissa 
alueen asukkaiden ja yritysten kyseiseen alueeseen 
liittyviin tarpeisiin voidaan vastata tietotekniikkaa ja 
televiestintH hye>dyntavien multimediasovellusten 
avulla. 
12 ja offline-multimediasovellusten avulla voidaan 
keskus- tai paikallishallinnon 
palvelukokonaisuuksia liikenteenhallinnan, 
etalaaketieteen ja koulutuksen alalta tarjota 
alueen asukkaille, yrityksille ja muille tahoille 
kustannuksiltaan edullisella seka 
helppokayttoisella tavalla. 
Komissio antoi ehdotuksen viidenneksi 
puiteohjelmaksi vuoden 1997 huhtikuussa, ja on 
sen jalkeen tarkastellut uudelleen tietotekniikan, 
televiestinnan ja telematiikan tutkfrnustoimintaa 
ryhmittaakseen nama alat yhdeksi· yhtenaiseksi 
ohjelmaksi. Lahentymiseen liittyen ohjelmaan 
sisallytetaan multimedia-aineistoa ja 
audiovisuaalista aineistoa koskevia T&K-
toimia.42 
ill 
Tassa jaksossa tarkastellaan 
markkinasuuntauksia antamatta kuitenkaan 
arvioita yhteison kilpailusaantOjen 
mukaisuudesta. Ne toimet ja 
investointistrategiat, joiden avulla 
markkinatoimijat pyrkivat vastaamaan uusiin 
kehityskulkuihin, alkavat nakya selvasti, ja niiden 
avulla voidaan melko hyvin ennustaa, miten 
kyseiset toimijat uskovat markkinoiden 
kehittyvan. Yhtena osoituksena lahentymisesta 
voidaan pitaa markkinatoimijoiden halukkuutta 
hyOdyntaa, uusien perustekniikoiden, erityisesti 
lnternetin, suomia mahdollisuuksia ja nain 
laajentaa toimintaansa perinteisten 
ydinmarkkinoidensa ulkopuolelle niin 
maantieteellisesti kuin tuotteidenkin kannalta. 
Verkkolahetykset, jotka tuotiin esiin edella, ovat 
yksi esimerkki tasta. Teleoperaattoreiden tulo 
lnternet-liittymien seka lnternet-
puhelintoimintapalvelujen markkinoille on 
kiistamatta toinen esimerkki. Nama palvelut ovat 
uusia ainoastaan siina mielessa, etta niissa 
toimiminen on koeluonteista ainoastaan 
kyseisille palveluntarjoajille. Jotkut palvelut sen 
sijaan ovat uusia kaikille. 
Uudet palvelut 
Digitaalisen tiedon joustava luonne luo 
mahdollisuuden entista useampiin ja 
paranneltuihin perinteisiin palveluihin (esim. 
digitaalitelevisio ja -radio seka laadukkaampi 
matkaviestinta) seka lukuisiin uusiin palveluihin 
ja sovelluksiin. Tallaisia uusia palveluita on 
hyvin · monenlaisia: sahkOiset sanomalehdet, 
online-valintamyymalat ja -myyntiluettelot, 
kotipankkipalvelut seka multimediaa hyOdyntavat 
42 Katso KOM(97) 553 lopullinen, 5.11.1997, Tutkimuksen 
ja teknologisen kehittSmisen viides puiteohjelma (1998 -
2002) -Komission valmisteluasiakirja erityisohjelmista: 
keskustelun /Shtokohdat. 
verkkosivut niin yritysten sisaisessa viestinnassa 
kuin keskeisena liiketoiminnan valineenakin. 
Esimerkkejli: 
• Liihetysyhti6t laajentavat toimintaansa uusille 
aloi/le, kuten datan yleisliihetyksiin, 
verkkoliihetyksiin Internetissii sekii televiestinniin 
siirto-}a yleispalveluihin; 
• Te/eoperaattorit tarjoavat audiovisuaalisia 
pa./veluita, kuten tilausvideo- }a 
kaapelitelevisiopalveluita. 
• Internet-palveluntarjoajat jakelevat 
audiovisuaalista aineistoa, }a Internet-liittymien 
tarjoajat tarjoavat puhelintoimintapalveluja. 
Nykyisista rajoituksista huolimatta monet 
sovellukset kurovat umpeen alytelevision ja 
video-lnternetin valista kuilua. Alue, jolla nama 
kaksi alaa kohtaavat, on innovaatioiden ja 
yritystoiminnan kannalta -. seka aivan uusien 
sisaltOtyyppien luomisen kannalta -kaikkein 
otollisin. Paljon grafiikkaa sisaltavien "lnternet­
kanavien" innovatiivisia muotoja luotaessa on 
tukeuduttu videotuotannon, kuvanmuodostuksen 
ja tiedonhallinnan ennen erillisen 
asiantuntemuksen yhdistamiseen. Samain 
korkealuokkaiset verkkopelit ovat jo 
saavuttaneet laajan monikansallisen 
kayttajakunnan. Markkinoille tulee innovatiivisia 
multimedian yhdistelmasovelluksia, jotka 
toimivat saumattomassa ja muunneltavassa 
digitaaliymparistossa; tallaisia ovat esimerkiksi 
digitaalitelevisiossa esitettavat kaupalliset 
-tiedotteet, joihin voi ·vastata lnternetin valityksella 
(tuotteen tilatakseen), CD-ROM-tuoteluettelot, 
jotka voidaan kytkea lnternetiin (aineiston tai 
hintojen paivitysta varten) seka kaupalliset 
verkkosivut, joissa on paikallinen CD-ROM-levyn 
kayttomahdollisuus (paljon muistia vaativia 
multimediaesityksia varten). 
Arvoketjun jakelupaassa liikutaan kohti uusia 
toimialoja. Palveluihin lisataan uusia 
13 ominaisuuksia kaikissa verkoissa. Lisaksi itse 
palvelutkin muuttuvat, ·kun niissa yhdistetaan 
tahan asti erikseen tarjottujen palveluje!1 
ominaisuuksia. Taman ansiosta televisio­
ohjelmia "hoystetaan tiedolla" siten, etta 
samanaikaisesti on saatavilla lisaa seka tekstia 
etta kuvia. Esimerkiksi eraassa 
kokeiluhankkeessa tutkitaan 
hevoskilpailulahetysten taydentamista liittamalla 
niihin lisatietoa tekstimuodossa seka tarjoamalla 
samassa yhteydessa mahdollisuus online­
vedonlyOntiin. Samat mahdollisuudet tarjoaa 
digitaaliradio. · 
Uudet toimijat 
Vakiintuneet tele-ja lahetysyritykset voivat 
lahentymisen myota laajentaa toimintaansa, 
mutta lahentymiskehitys tuo markkinoille myos 
uusia voimakkaita yrityksia julkaisutoiminnan ja 
tietotekniikkateollisuuden alalta. Tiedon 
tuottajille, kuten kustantajille, tietokantojen 
haltijoille ja taloustietopalveluita tarjoaville 
yrityksille Internet merkitsee kaanteentekevaa 
perinteisen taitotiedon laajennusta, ja se on 
myos ihanteellinen valine suurten tietovarastojen 
kierratykseen ja "uusiokayttoon". 
Samain tietotekniikkayritykset vaikuttavat 
voimakkaasti siihen, millaisiksi uusien palvelujen 
markkinat Euroopassa muodostuvat, koska ne 
siirtyvat · ohjelmistojen ja multimedia-aineiston 
online-jakeluun, tekevat merkittavia investointeja 
kaapeli,. ja televisioalan liiketoimintaan seka 
toimivat edistyneiden televisiokokeilujen 
yhdentajina Euroopassa. 
Tietotekniikkateollisuutta tukee laskentatehon 
huima lisaantyminen, yha lyhyempien 
tuotekaarien yllapitama muutoskyky, tottuminen 
kovaan kilpailuymparistoon ja perinteinen 
riippumattomuus jaykasta . saantelysta. Naiden 
tekijoiden ansiosta tietotekniikka-alan merkitysta 
lahentymisen edistajana ja myOhemmin siita 
hyotyjana ei tulisi aliarvioida. 
Kuva 4: Merkittiivimpien toimijoiden sijainti ja suhteet arvoketjussa 
Teleoperaattori Sahkoinen lnternet-palvelun Sisauon 
Uihetysyhtio kustantaja tarjoaja luoja Ohjelmiston 
suunnittelija 
SisaltOtuotanto 
Pakkaaminen 
Palveluntarjonta 
lnfrastruktuurin 
tarjonta 
Loppumyynti 
- Ydinala lllll Sivuala 
(UJhde: Squires, Sanders Dempsey LLP and Analysys Ltd.) 
Uudet markkinarakenteet 
Edella I luvussa kuvattua sulautumia, 
yritysostoja ja liittoutumia koskevaa merkittavaa 
toimintaa ohjailee joukko kaupallisia ja 
strategisia tekijOita. Lahentyminen on naista 
merkittavimpia. Joidenkin mielesta uudet 
markkinarakenteet heijastavat olennaista 
arvoketjun painopisteen muuttumista arvonlisan 
siirtyessa pelkasta jak~lusta sisallon. tuotantoon 
ja pakkaamiseen tai palveluiden ja 
kertatapahtumien (esim. ostosten) ohline-
tarjontaan. Vapauttaminen ja kilpailu 
yhdistyneena digitalisointiin ja 
verkkokapasiteetin merkittavaan lisaantymiseen 
niin yleislahetys- kuin televerkoissakin on 
muuttamassa palveluiden siirron ja jakelun 
kulutushyOdykkeeksi ja tekemassa siita pienten 
voittojen "massatuotantoa". Talia hetkella 
arvoketjun alemmissa osissa toimivat pyrkivat 
taman vuoksi kasvattamaan toiminnan volyymia 
omilla ydinaloillaan horisontaalisten liittoutumien 
avulla tai laajentamalla toimintaansa uusille 
maantieteellisille markkinoille sisasyntyisen 
kasvun kautta. 
Samaan aikaan nama yritykset kuitenkin 
nousevat a.rvoketjun tuottavammille ylemmille 
tasoille vertikaalisen keskittymisen kautta. 
Espanjassa Telef6nica-yhtiO osti Antena3-
televisioyhtion, ltaliassa STET-ryhrna muodosti 
Stream-yhtiOn ja Yhdysvalloissa Microsoft osti 
kaapelitelevisioyhtiO Comcastin -kaikki kolme 
ovat esimerkkeja yhtiOista, jotka laajentavat 
toimintaansa eri aloille niin strategisten kuin 
kaupallisten, voiton tavoitteluun liittyvien 
14 F <. I Nykyinen suhde tai sopimussuhde 
--+ Mahdollinen sopimussuhde toiseen yritykseen 
syidenkin vuoksi. Kuvassa 4 nama strategiat 
esitetaan eritellen ne toiminnan tyypin ja 
arvoketjuun liittyvan tehtavan mukaan. Lisaksi 
taulukossa kuvaillaan eri tasojen valille 
syntymassa olevia kaupallisia suhteita. Tassa 
yhteydessa on syyta huomauttaa, etta taulukko 
on kaavamainen ja etta selkeiden rajojen 
vetaminen sisallon tuottamisen, pakkaamisen ja 
palveluntarjonnan valille on joskus vaikeaa. 
Tilanteeseen vaikuttaa myos uusien alojen synty 
perinteisten vierekkaisten alojen valiselle 
alueelle: joistakin kymmenen vuotta sitten 
toimintansa aloittaneista online­
tietokoneverkkopalveluiden pioneeriyrityksista 
on nykyaan tullut monen miljardin liikevaihtoa 
pyOrittavia konserneja. Tallaisia ovat esimerkiksi 
CompuServe ja America On-line. Naiden 
yritysten askettainen liittyminen Worldcom­
yhtioon on niin ikaan osoitus tamanhetkisten 
markkinoiden liikkeesta. 
1'U~~i,r£~' 
Uusiin palveluihin kohdistuvan kysynnan luonne 
seka kysynnan mahdollinen kasvu ovat 
merkittavin epavarmuustekija yritysten kannalta. 
Markkinoiden antamat merkit ovat ristiriitaisia. 
Tarjontapuolen indikaattorit, esimerkiksi 
yritysyhteistyOhOn ja uusien palvelujen 
kehittamiseen liittyen antavat myonteisen ki.Jvan 
markkinoiden suomista mahdollisuuksista. 
Toisaalta, vaikka lnternet-palveluiden kayttO 
lisaantyy huimaavaa vauhtia, Euroopan 
kansalaisista talla hetkella ainoastaan noin 
kahdeksan prosenttia kayttaa I nternetia 
tyossaan ja noin nelja prosenttia kotonaan. 
Luvut ovat murto-osa audiovisuaalisen aineiston 
kokonaiskulutuksesta: televisio on yleisyydessa 
jo ohittanut puhelimen. Lisaksi monet ovat sita 
mielta, · etta vastaisuudessakin audiovisuaalisen 
aineiston kulutus muodostuu paaasiassa 
perhepiirissa tapahtuvasta passiivisesta 
television katselusta.43 
Toisaalta jotkin merkit viittaavat siihen, etta niin 
kulutustottumuksissa kuin kotiymparistossakin 
saattaa tapahtua muutoksia. nrnaisina voidaan 
pitaa joitakin ilmioita Yhdysvalloissa, jossa 
tietokoneiden kotikaytto on selvasti yleisempaa 
kuin Euroopassa. Vastaavuudet Yhdysvaltojen 
ja Euroopan markkinoiden valilla ovat patevia 
ainoastaan silta osin, kuin voidaan olettaa, etta 
tietokoneiden kaytossa Euroopassa paastaan 
YhdysvaltOja vastaavalle tasolle. 
Muuttuvat kulutustottumukset 
Kuluttajat ottavat lahentymisen seurauksena 
syntyvat uudet tuotteet ja palvelut kayttoon 
ainoastaan siina tapauksessa, etta he kokevat 
ne hyodyllisiksi. Taman vuoksi tarjoajat eivat 
yksin voi ohjailla uusien palveluiden 
kayttOOnottoa, vaan lisaksi on otettava huomioon 
kysynta seka erityisesti kuluttajanakokulma. 
Tama vaikuttaa kulutussuuntauksiin, ja 
kotitalouksissa alkaa nakya ensimmaisia 
merkkeja alojen lahentymisesta: 
-vuonna 1998 maailmassa myydaan 
ensimmaisen kerran enemman 
mikrotietokoneita kuin 
televisiovastaanottimia; tassa yhteydessa on 
tietenkin otettava huomioon television korkea 
levinneisyysaste ja se, etta mikrotietokoneita 
myydaan seka yrityksille etta kotitalouksille, 
-vuonna 1995 amerikkalaiset viettivat hieman 
alle puolet katseluajasta tietokoneiden 
parissa; tuoreet amerikkalaisyleisoa 
koskeneet mittaukset osoittavat, etta 
lnternetin kayttajat katsovat jo nyt televisiota 
59 prosenttia vahemman kuin katsojat 
keskimaarin, ja on arvioitu, etta television 
osuus katseluajasta laskee puoleen 
tietokoneen saamasta ajasta vuoteen 2005 
mennessa; toisaalta vuosia 1995 -1996 
koskevat katsojaluvut osoittavat, etta 
Euroopassa keskimaarainen paivittainen 
katseluaika lisaantyi -nelja minuuttia ja 
vastaavasti Yhdysvalloissa vaheni kaksi 
minuuttia, 
43 Katso Economic Implications of New Communication 
Technologies on the audio visual markets, . Norcontel 
Ltd:n (lrlanti) maaliskuussa 1997 Euroopan komissiolle 
suorittama tutkimus. 
15 lisaantyneen mikrotietokoneen kayton 
syrjayttamaa toimintaa koskenut tutkimus 
osoitti, etta television katselu on vahentynyt 
enemman suhteessa kirjojen ja 
aikakauslehtien lukemiseen ja videopelien 
pelaamiseen. Price Waterhouseo mukaan 18 
-35 vuotiaat amerikkalaiset nuoret, jotka 
ennen viettivat nelja tuntia paivassa 
televisiota katsellen, viettavat nykyaan yhden 
noista neljasta tunnista "verkossa surffaten". 
Nuoriso on jo paattanyt kayttaa vapaa-aikansa 
seka rahansa vuorovaikutteisesti. Arthur 
Andersenin mukaan joillakin markkinoilla 
videopelien pelaaminen muodostaa lahes 20 
prosenttia viestinten kokonaiskulutuksesta 
16-vuotiailla. 44 
Kulutuksen muuttuva kotiymparisto 
Avaintekija uusien palveluiden kayttOOnotossa 
on kotitietokoneiden, erityisesti multimedia- ja 
lnternet-toiminnoilla varustettujen koneiden 
yleistyminen. Vaikka useimmissa jasenvaltioissa 
tietokoneiden levinneisyys lahestyy jo 30 
prosentin rajaa, multimediakoneiden 
levinneisyys on huomattavasti alhaisemmalla 
tasolla, ja lnternetin kaytto kotitalouksissa 
lisaantyy koko ajan, mutta lahtotaso on alhainen. 
Toi,saalta talla hetkella mikrotietokoneen 
keskimaarainen elinika on kolme vuotta, minka 
perusteella voidaan olettaa, etta nykyiset 
tietokoneet vaihtuvat multimediakoneisiin 
suhteellisen nopeasti samalla kun tutustuminen 
uusiin tekniikoihin tyopaikoilla ja kouluissa sekin 
osaltaan helpottaa niiden yleistymista kodeissa. 
Yksi merkittavimmista muutoksista on ollut 
siirtyminen perheen yhteisesta, muutaman 
yleisen televisiokanavan katselusta entista 
yksilollisempaan katseluun monikanavaisen 
ympariston mahdollistaessa perheenjasenten 
yksilolliset valinnat. Monikanavainen 
yleislahetysymparisto kilpailee videonauhureissa 
ja videopelilaitteissa kaytettavan tallennetun 
audiovisuaalisen aineiston kanssa. Nama taas 
yhdessa kilpailevat yha enemman tietokoneen ja 
varsinkin sen tarjoamien suorakayttoisten 
palvelujen kanssa. 
Televisio- ja tietokonealalla ollaan tietoisia 
muuttuvista kulutustottumuksista, ja 
valmistaudutaan kilpailemaan kuluttajien 
mielenkiinnosta. Lahetysyhtiot ja televisioiden 
valmistajat parantavat palveluidensa ja 
laitteidensa vuorovaikutteisia ominaisuuksia. 
Nykyisissa digitaalitelevisioon liitettavissa 
lisalaitteissa yhdistyvat jo nyt televisio- ja 
televiestintatoiminnot. · Televisiovastaanottimia 
voidaan..:.jo nykyaan kayttaa edullisten Internet-
44 "He who hesitates has no audience", Jolyon Barker, 
Broadcast, 10. toukokuuta 1996. 
sovellusten kuvaruutuna. Monet 
kulutuselektroniikkateollisuuden edustajat 
ennustavat, etta sellaisista tietokonetoiminnoilla 
varustetuista televisiovastaanottimista, joiden 
avulla voidaan muodostaa yhteys lnternetiin, 
tulee tarkea tekija kulutusmarkkinoilla 
lahitulevaisuudessa. 
Tarjonnan toisessa paassa tietokonevalmistajat 
tarjoavat jo multimediakoneita, joiden avulla voi 
katsella televisiokanavia. Verkkotelevisioissa 
lnternetin kayttomahdollisuus ja 
digitaalilahetysten vastaanottomahdollisuus 
yhdistyvat toimintoihin, joiden avulla puolestaan 
voidaan tallentaa ja kasitella videokuvaa, mista 
seuraa niinkin monipuolisia sovelluksia kuin 
kokonaisten elokuvien lataaminen tai 
videopatkien lahett~minen sahkOpostitse. 
Tana hetkella on viela epaselvaa, voittaako 
tietokonemainen televisio vai televisiomainen' 
tietokone kilpailun. Varmaa on kuitenkin, etta 
kuluttajan kotiymparistoon kohdistuu merkittavia 
muutoksia seuraavien vuosien aikana. Samaan 
aikaan ja samaa tahtia kuluttajien tarve 
parempaan · tiedonsaantiin lisaa lahentymista 
myos niissa televiestinnan, tiedotusvalineiden ja 
tietotekniikan tuotteissa, jotka palvelevat 
yleishyOdyllisia aloja, esimerkiksi koulutus-, 
terveydenhuolto-, ymparisto- ja liikennealaa. 
Tassa luvussa on kasitelty lahentymisen 
poliittista ja taloudellista kokonaiskehysta, 
tarkasteltu sita tietoyhteiskunnan taustaa vasten 
seka kuvailtu yhteison toimintaa talla alalla. 
Taman jalkeen on kasitelty markkinasuuntauksia 
niin tarjonnan kuin kysynnankin nakakulmasta ja 
tarkasteltu lahentymisen toteutumiseen liittyvia 
myonteisia nakemyksia ottamalla kuitenkin 
samalla realistisesti huomioon nykyiset 
kulutustottumukset seka eri 
jarjestelmaymparistojen, kuten lnternetin ja 
yleislahetystoiminnan, erilaiset lahtakohdat. 
16 A) Vaikuttaako lahentyminen merkittavasti 
tyopaikkojen luomiseen seka .koulutukseen 
Euroopan unioni~sa? Miten lahentyminen 
todennakoisesti vaikuttaa tyOtapoihimme? 
Tuntuvatko vaikutukset tasaisesti koko 
Euroopan yhteison alueella? 
B) Millaisia vaikutuksia talla kehityksella 
todennakaisesti on televiestintaan, 
tiedotusvalineisiin ja tietotekniikkaan naiden 
alojen perustana olevien talousrakenteiden, 
tarjottujen palvelujen seka · todennakoisten 
palveluntarjoajien kannalta? 
C) Millaisia muutoksia Euroopassa on 
h~vaittavissa sen osalta, miten palvelut, tieto, 
viihde ja kulttuuri ovat kansalaisten ulottuvilla 
kotoa ja tyopaikalta kasin? Miten tietokoneen ja 
television levinneisyys seka lnternetin kayton 
yleistyminen vaikuttavat uusien palveluiden 
kayttoonottoon? · Millaisia toimenpiteita 
mahdollisesti tarvitaan torjumaan 
multimediatietokoneiden ja lnternetin kayton 
vahyyden haitalliset vaikutukset? 
D) Viidetta puiteohjelmaa koskevassa 
komission tyoasiakirjassa esitetyt kannanotot 
huomioon ottaen, millaisia lahentymiseen liittyvia 
yhteison TIK-hankkeita olisi kaynnistettava45? 
45 Katso alaviite 42. 
Uihentyminen nayttaa jo nyt olevan tarkeimpia 
televiestinnassa, tiedotusvalineissa ja 
tietotekniikassa tapahtuvan kehityksen 
moottoreita. Edella olevissa I ja II luvuissa · 
keskustelun pohjaksi esitellyt kehityskulut ja 
suuntaukset saattavat vaikuttaa suuresti 
eurooppalaisen tietoyhteiskunnan 
toteutu mi seen. 
Jotta nykyiseen kehitykseen voitaisiin vastata 
asianmukaisesti, on kaynnistettava laaja 
keskustelu siita, mitka nykyiset tai mahdolliset 
tekijat voivat estaa lahentymista. 
Tassa luvussa pyritaan tunnistamaan edella 
mainitut esteet, ja kaikkia asiasta kiinnostuneita 
osapuolia pyydetaan ottamaan kantaa niiden 
vaikutukseen. Kaikki esitellyt esteet eivat ole 
saantelyyn liittyvia, eika saantely ole ainoa keino 
ratkaista mahdollisia ongelmia. Joka 
tapauksessa nayttaa jarkevalta pyytaa taman 
vihrean kirjan asiayhteyteen liittyen nakemyksia 
monista mahdollisesti lahentymiseen 
vaikuttavista tekijOista. 
Silloin kun saantelyllinen este on todettu, ei pida 
itsestaan selvasti olettaa, etta myos ongelman 
ratkaisun pitaisi olla saantelyllinen. Kuten edella 
todettiin, kilpailusaantojen soveltaminen on talla 
alalla tarkeaa, ja sellaiset markkinaratkaisut, 
jotka itsessaan poistavat lahentymisen esteita, 
ovat usein soveliaampia. 
Yhteison tasolla nykyisia tai mahdollisia esteita 
on arvioitava perustamissopimuksen 
perustavoitteiden kannalta. Naita tavoitteita ovat 
sisamarkkinoiden toteutuminen ja toiminta, 
vaaristymattoman kilpailujarjestelman 
edistaminen, Euroopan laajuisten verkkojen 
toteuttaminen ja korkeatasoisen kuluttajansuojan 
sailyttaminen. Kyseisia esteita on tarkasteltava 
myos perustamissopimuksessa mainittujen 
erityisten , vapauksien, kuten palvelujen 
tarjoamisen vapautta koskevien saantOjen tai 
sijoittautumisoikeuden kannalta. 
Rajoituksia luovien saantojen on oltava yleista 
etua koskevan tavoitteen mukaisia (sellaisena 
kuin siita maarataan EY:n 
perustamissopimuksessa tai Euroopan 
yhteisOjen tuomioistuimen tuomioissa), ja niiden 
on oltava oikeassa suhteessa tahan 
tavoitteeseen, jotta ne voitaisiin hyvaksya. 
Samalla kaikissa yhteison toimissa ( erilaisten 
kansallisten saantojen lahentamistoimet mukaan 
lukien) olisi edelleen otettava huomioon yleista 
etua koskevat tavoitteet ja toimiin olisi 
sovellettava toissijaisuusperiaatetta. 
17 11t~.tU?:~Y ... 
Seuraavissa jaksoissa· pyritaan yksilOimaan 
lahentymiskehityksen tarkeimmat nykyiset ja 
mahdolliset esteet, ja viime kadessa Euroopan 
tietoyhteiskunnan toteutumisen esteet. 
Kiiyttiijiiyhteydet. Verkkojen omistusta ja 
toimintaa koskevat lahestymistavat eroavat 
aloittain toisistaan. Tama merkitsee sita, etta 
mania palveluja voidaan tarjota asiakkaille 
ainoastaan muutamien reittien valityksella. Jopa 
laillisten monopolien lakkauttamisen jalkeen 
paikallisliittymien kaupailinen rakenne antaa 
nykyisille televiestinta- ja kaapeli-TV-verkkojen 
omistajille etusijan asiakkaiden liittamisessa 
useille markkinoille. Silloin kun vertikaalisesti 
monialaiset yritykset valvovat 
pullonkaulatoimintoja, saattaa kilpailu rajoittua 
palvelutasolla. 
lnfrastruktuurin kiiyttoa koskevat 
siiiintelyrajoitukset. Ainoastaan joissakin 
jasenvaltioissa voimassa olevat rajoitukset, 
joissa maaritellaan, mita palveluja missakin 
verkoissa voidaan tarjota, saattavat aiheuttaa 
yrityksille vaikeuksia niiden laatiessa yhtenaisia 
yleiseurooppalaisia markkinoita kattavia 
strategioita. Ne voivat myOskin estaa 
mittakaavaedut. Tuloksena olevat entista 
korkeammat yksikkOkustannukset, ja siis entista 
korkeammat hinnat, saattavat rajoittaa 
innovatiivisten palvelujen tarjontaa. 
Te/eviestintiipalvelujen hinnat. 
Televiestintapalvelujen ja naiden palvelujen 
tarjoamiseen kaytetyn verkkorakenteen korkea 
hinta voi vaikuttaa merkittavasti palvelujen 
kysyntaan. Yhtena syyna lnternet-palvelujen 
suosioon Pohjois-Amerikassa on todettu olevan 
laajalle levinnyt kertamaksurakenne, jonka 
avulla tarjotaan "ilmaisia" paikallispuheluja seka 
se tosiasia, etta kilpailu on alentanut 
verkkokapasiteetin vuokria. 46 Tama alentaa 
merkittavasti liittyman tarjoajien kustannuksia. 
Sisal/on saatavuus. Kuten 11.1 jaksossa 
esitettiin, teknisista parannuksista ja 
lahentymisesta johtuva jakelutapojen 
lisaantyminen voi siirtaa tarjontaketjun 
pullonkaulaongelman palvelujen jakelusta 
sisaltotuotantoon, mika voi johtaa puutteeseen 
sopivasta sisallosta keskipitkalla aikavalilla. 
Kiinnostava sisalto on jo menestyksen 
avaintekija digitaalisen ja analogisen television 
markkinoilla. Jatkuvat puutteet saattavat 
vaikeuttaa kilpailijoiden markkinoille paasya ja 
sen myota kilpailua ja innovaatioita. 
46 Vuonna 1997 julkaistun OECD:n raportin mukaan 
lnternetin 20 tunnin kaytto maksaa Suomessa 38 
dollaria, Yhdistyneessa kuningaskunnassa 64 dollaria ja 
Saksassa 74 dollaria, mutta Yhdysvalloissa 29 dollaria. 
EU:n markkinoiden pirstoutuminen. Yleisten 
televisiokanavien maaran lisaantyminen 
tapahtuu todennakoisesti nykyisten 
1ahetystoiminnan harjoittajien 
markkinaosuuksien , kustannuksella. 
Markkinaosuuksien kutistumista saatetaan 
korvata laajentamalla kohdeyleisoa kansallisten 
rajojen ulkopuolelle. Vastaavasti uusien 
palvelujen kehittyessa monien innovaatioiden 
takana ovat pienet pienia markkinarakoja 
hyvaksikayttavat yritykset tai suuret yritykset, 
joilla on kaytossaan paljon varoja tutkimukseen 
ja kehitykseen. Kummassakin tapauksessa 
yritykset tarvitsevat kansallisia markkinoita 
laajempia markkinoita kustannustensa 
kattamiseksi. Samalla kun TV-kanavat voivat 
"Televisio ilman rajoja" -direktiivin ansiosta etsia 
vapaasti entista laajempaa katsojakuntaa, niiden 
tarkein haaste on pikemminkin monikielinen ja -
kulttuurinen katsojakunta kuin mahdolliset 
sijoittautumisesteet maissa, joissa ne haluavat 
aloittaa kaupallisen toimintansa. 
Riittamaton tekijanoikeuden suoja. 
Sisattontuottajat tarjoavat aineistoaan kayttoon 
ainoastaan silloin, kun heidan teollis-ja 
tekijanoikeutensa on suojattu asianmukaisesti. 
Kustantajat ja operaattorit investoivat 
vastaavasti innovatiivisiin palveluihin ainoastaan 
silloin, kun he voivat luottaa siihen, etta uudet 
tiedon ja/tai palvelujen jakelukeinot antavat 
riittavan suojan heidan organisaatioidensa ja 
sisallontuottajiensa teollis-ja tekijanoikeuksien 
alaiselle aineistolle. Riittamaton suoja on jo este 
sahkOisten tallenteiden sisallon kannalta, ja 
tama voi heijastua myos online-ymparistoon. 
Maailman henkisen omaisuuden jarjeston 
WIPOn sopimukset, joihin viitataan jaljempana, 
auttavat selventamaan nykyista tilannetta. 
Tassa asiakirjassa ei kasitella tekijan- ja 
lahioikeuksiin liittyvia kysymyksia, koska 
yhteison nykyisissa pitkalle kehitetyissa 
aloitteissa a Ian voimassa oleva 
lainsaadantokehys mukautetaan digitaaliseen 
toimintaymparistoon. Naita erityiskysymyksia 
kasitellaan laajasti tekijanoikeudesta ja 
tahioikeuksista julkaistussa vihreassa kirjassa 
seka sen seurantaa koskevassa 
tiedonannossa47, J01ssa esitetyssa 
tahestymistavassa otetaan asianmukaisesti 
huomioon tekninen lahentymiskehitys. 
Saantelyn epavarmuus. Nykyisten 
maaritelmien soveltamisalan laajuudesta 
johtuva epavarmuus, eli maaritelmien 
soveltamistapa tai se, miten ne soveltuvat 
47 KOM(95) 383 19. 7.1995 ja KOM(96) 568, 20.11.1996. 
18 muuttuviin markkinarakenteisiin tai palvelujen 
ominaisuuksiin, voi muodostua . merkittavaksi 
esteeksi markkinatoimijoiden irwestoinneille. 
Vaikka monet nykyiset maaritelmat (seka 
kansallisella tasolla etta yhteison tasolla), kuten 
esimerkiksi televiestinUJ, puhelinliikenne, 
televisiolahetystoiminta tai tietoyhteiskunnan 
palve/ut, jatkossakin soveltuvat tietyille 
toiminnan aloille, palvelujen tarjonta saattaa 
kuitenkin kaventua silloin, kun yritykset ovat 
epavarmoja siita, millaisen saantelytulkinnan 
niiden tarjoamat palvelut saavat. 
Joissakin tapauksissa saattaa olla vaarana, etta 
huolimatta yhteison tasolla voimassa olevista 
yleislahetys- ja televiestintatoimintaa koskevista 
maaritelmista joidenkin jasenvaltioiden 
saantelyelimet voivat sijoittaa yksittaisen uuden 
palvelun tiettyyn saantelyjarjestelmaan, kun taas 
joissakin muissa jasenvaltioissa sen katsotaan 
kuuluvan toiseen jarjestelmaan.48 
Lisaksi jasenvaltioissa voi muodostua uusia 
esteita, jos samanlaisia palveluja saannellaan eri 
tavalla esimerkiksi niiden jakelutavan 
perusteella. 
Tulevaisuudessa palvelujen ominaisuudet voivat 
merkita myos sita, etta nykyisten maaritelmlen 
perusteella ne kuuluisivat usean 
saantelykokonaisuuden piiriin. Tama voi johtaa 
joidenkin palvelujen osalta kohtuuttomaan 
saantelyyn. 
Lisaksi I ja II luvuissa kuvatut teknologiset 
suuntaukset ja. markkinasuuntaukset saattavat 
myos asettaa nykyisten maaritelmien perusteet 
kyseenalaisiksi. 
Yksi esimerkki saantelyn epavarmuudesta tuli 
esiin Ranskan viimeisimman vaalikampanjan 
aikana. Talloin mielipidekyselyjen julkistamisen 
kieltamista viikkoa ennen vaaleja koskevia 
saantoja sovellettiin erikseen tiedotusvalineisiin, 
mutta ei lnternetissa julkaistuihin 
mielipidetiedusteluihin. Tassa yhteydessa monet 
kustantajat eivat noudattaneet kieltoa, joka asetti 
perinteiset tiedotusvalineet epaedulliseen 
asemaan.49 
Paljon saantelyelimia. Saantelyllisen selvyyden 
saaminen kaikissa jasenvaltioissa ja 
mahdollisesti eri saantelyelimitta tietylle 
palvelukokonaisuudelle saattaa olla huomattav~ 
48 Esimerkkina tasta ovat tilausvideopalvelut, joita pidetHn 
Squire Sanders Dempsey -tutkimuksen mukaan joko 
lisaarvoa tuottavina televiestintapalveluina tai niita ei ole 
viela lainkaan luokiteltu muodollisesti jasenvaltioissa 
lukuun ottamatta Ranskaa ja Yhdistynytta 
kuningaskuntaa, missa kyseisia palveluja saannellaan 
yleislahetystoimintana, seka Saksaa, jossa nama 
palvelut kuuluvat uuteen etapalvelujen luokkaan. 
49 OECD edella alaviite 5. 
rasite yleiseurooppalaiseen toimintaan 
tahtaavalle yritykselle. Palvelujen tarjoamisesta 
saatetaan luopua siella, missa 
markkinatoimijoihin kohdistuu /ukuisia 
saantelyjarjestelmia tai toimijoiden on oltava 
yhteydessa moniin saantelyelimiin, esimerkiksi 
silloin, kun verkolle on hankittava toimilupa seka 
teletoimintaan etta yleislahetystoimintaan (koska 
sita kaytetaan kummankin palvelun 
tarjoamiseen). 
Markkinoille paasy ja toimilupien 
myontaminen. Televiestinta, tiedotusvalineet ja 
tietotekniikka eroavat toisistaan sen suhteen, 
onko markkinoille paasy vapaata, rajoitettua ja 
liittykO siihen monopoli- tai erityisoikeuksia. 
Tietotekniikan alalla ei yleensa ole 
toimilupamenettelyja. 
Toimilupien tai muiden saantelyrajoitusten kaytto 
markkinoille paasyn yhteydessa voi muodostaa 
esteen palvelujen tarjoamiselle, investoinneille ja 
oikeudenmukaiselle kilpailulle ja taman vuoksi 
niita olisi kaytettava ainoastaan . perustelluissa 
tapauksissa. Tavoitteena olisi oltava erityisesti 
se, etta saantelya rajoitetaan siella, missa 
mahdolliset esteet ovat eika uloteta raskaampaa 
saantelya vahemman saannellyille aloille 
markkinaolosuhteiden yhdenmukaistamiseksi. 
Niilla aloilla, joilla toimilupamenettelyt ovat 
jatkossakin tarkeita, on merkittavia alojen ja 
jasenvaltioiden valisia eroja toimilupien 
myontamisajoissa, menettelyjen avoimuudessa 
seka toimilupien voimassaoloajoissa ja 
suoritettavissa maksuissa. Monet tele-ja 
yleislahetystoimintaa koskevat toimiluvat ovat 
kansallisia, mutta eraat erityisesti 
kaapelitelevisiotoiminnan . toimiluvat ovat 
alueellisia tai paikallisia. Vaikka nama erot 
ovatkin hyvaksyttavia kunkin yksittaisen alan 
kohdalla, organisaatioiden on niiden vuoksi 
entista vaikeampaa ja kalliimpaa tarjota 
palvelukokonaisuuksia, varsinkin rajojen yli. 
Tama voi aiheuttaa kohtuuttoman taakan, kun 
otetaan huomioon se, etta tekniikka tukee 
palvelukokonaisuuksia ja tallaisiin 
kokonaisuuksiin kohdistuu yha enemman 
kysyntaa yrityskayttajien ja kuluttajien taholta. 
Paasy verkkoihin, ehdollisen paasyn 
jarjestelmat ja sisalto. KayttOoikeudessa on 
ensi sijassa kyse kaupallisesta sopimuksesta, 
kilpailusaannoissa asetettujen yleisten 
rajoitusten mukaisesti. Kayttomahdol/isuuksia 
koskevat saannot ovat kuitenkin epasuhtaisia 
sen osalta, etta ne koskevat ainoastaah tiettyja 
verkkoja ( esimerkiksi yhteenliittamista ja avointa 
verkontarjontaa koskevat saannot, joita 
sovelletaan televerkkoihin, mutta ei 
yleislahetyksiin tarkoitettuihin verkkoihin). On 
myos olemassa digitaalitelevision ehdollisen 
19 paasyn jarjestelmaa koskeva saantelykehys, 
joka ei kuitenkaan koske kaikkia digitaalisia 
. palveluja. (On huomattava, etta jalkimmaisessa 
tapauksessa Yhdistyneessa kuningaskunnassa 
neuvotellaan parhaillaan yhteisen kehyksen 
kehittamisesta kaikkia digitaalisia palveluja 
koskevia ehdollisen paasyn jarjestelmia varten). 
Silloin kun yritys valvoo asiakasliittymia 
esimerkiksi omistamalla paikallisliittymat tai 
hallitsemalla ehdollista paasya koskevaa 
tekniikkaa, se voi harjoittaa syrjintaa omien 
palvelujensa hyvaksi. 
Sisallon kayttooikeuksiin sovelletaan yleensa 
tavanomaisia Hikeperiaatteita, joita mukautetaan 
ainoastaan soveltuvilla kilpailusaannoilla. 
Poikkeuksena tasta on jasenvaltioissa tiettyjen 
tarkeiden sisaltOkokonaisuuksien, kuten 
esimerkiksi urheilutapahtumien kasittely, joiden 
osalta "televisio ilman rajoja" -direktiivissa 
saadetaan sellaisten tapahtumien 
vastavuoroisesta tunnustamisesta yhteisOssa, 
joiden vapaasta televisioinnista jasenvaltiot ovat 
paattaneet. 
Radiotaajuuksien ja muiden resurssien 
jakaminen. Palvelujen tarjoaminen (ja 
tehokkaan kilpailun syntyminen) riippuu riittavan 
verkkokapasiteetin kayttomahdollisuudesta, 
mika monien palvelujen kohdalla tarkoittaa 
taajuuksien saatavuutta. 
Televisiolahetystoiminnan, matkaviestin nan 
multimedia- ja puhesovellusten seka 
langattomien tekniikoiden kaytto kiinteissa 
verkoissa johtaa merkittavaan taajuuksien 
kysynnan kasvuun. Silloin kun kaytettavissa 
olevien taajuuksien maarassa ja jakotavassa on 
merkittavia eroja, saattaa muodostua sellaisia 
esteita, jotka vaikuttavat eri alojen 
verkkotoiminnan kustannusperustaan ja voivat 
siten asettaa eri alat kilpailun maaran suhteen 
eri asemaan. 
Erilaisia lahestymistapoja y/eista etua 
koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi. 
Kunkin lahentyvan alan saantelykehykseen 
kuuluu joukko toimenpiteita, joilla pyritaan 
turvaamaan erityisesti kyseisille aloille 
ominaisten ja yhteisOn tavoitteiden mukaisten 
yleista etua koskevien tavoitteiden toteutuminen. 
Komissio pitaakin erityisen tarkeana 
yleishyOdyllisten palvelujen tarjoamista50 
yhteison sosiaalisen ja alueellisen 
yhteenkuuluvuuden turvaamiseksi, ja 
televiestinnan alalla yleispalvelun turvaamiseksi 
kansallisella tasolla toteutetut toimenpiteet 
perustuvatkin nykyisin yhteison tasolla 
vahvistettuihin kehyksiin. Tapa, jolla tavoitteisiin 
so Katso KOM(96) 443. 
pyritaan (pikemminkin kuin tavoitteet sinansa) 
voi muodostua taakaksi organisaatioille, joihin 
kohdistuu tavoitteiden saavuttamiseen liittyvia 
velvoitteita. Rajat ylittavan palveluntarjonnan 
osalta alojen ja jasenvaltioiden toisistaan 
poikkeavien lahestymistapojen aiheuttamat 
jannitteet voivat estaa naiden palvelujen 
tarjontaa tar investointeja innovatiivisiin 
palveluihin tai verkkoihin. 
Yleison /uottamus uuteen 
toimintaympliristoon. Silloin kun 
kuluttajansuojan taso, sahkoisten liiketoimien 
oikeudellinen kohtelu tai tietosuoja ja 
yksityisyyden suoja vaihtelevat aloittain, 
kayttajat ja kuluttajat eivat ehka luota saatavilla 
oleviin palveluihin ja jarjestelmiin ja estavat nain 
lahentymisen mahdollistamien palvelujen 
kehittamisen. 
Llihentyvien verkkojen yhteentoimivuutta ja 
yhteenliittamistli tukevien standardien puute. 
Pyrkimys varmistaa, etta kaikki kayttajat voivat 
olla yhteydessa toisiinsa, ei toteudu silloin, kun 
markkinat eivat pysty tarjoamaan yhteentoimivia 
tuotteita ja palveluja. Maaraavassa asemassa 
olevien yritysten valvomat omistusoikeuksin 
suojatut standardit voivat rajoittaa tata 
yhteentoimivuutta. 
Mika on todettujen esteiden todennakoinen 
vaikutus, ja onko olemassa muita e.steita tai 
tekijOita, jotka voivat vaikuttaa merkittavasti 
Euroopassa kaynnissa olevaan 
lahentymiskehitykseen? 
20 Edella yksilOityjen esteiden vaikutuksia 
tarkasteltaessa IV luvussa arvioidaan aluksi 
aiheuttavatko tietyt lahentymisen piirteet uusia ja 
erityisia haasteita saantelylle. 
saantelyn avainalueita koskevia mahdollisia 
lahestymistapoja esitellaan IV.2 jaksossa. 
Yhteista etua koskevien tavoitteiden 
saavuttamista arvioidaan IV.3 jaksossa ja IV.4 
jaksossa tarkastellaan mahdollista tulevaa 
saantelymallia. Luvun lopussa esitellaan 
yleisesti asiaankuuluvia kansainvalisia 
kysymyksia. 
Seuraavassa esitellaan alueet, joilla 
lahentymiskehitys voi aiheuttaa vaikeuksia 
nykyisille saantelytavoille. Nama haasteet 
koskevat seka saantelyn sisaltoa etta 
taytantoonpanoa kaytannossa. 
Ratkaisumahdollisuuksia naihin kysymyksiin 
etsitaan IV.3 -IV.5 jaksoissa. 
Saantelyn merkitys 
saantely ei ole itsetarkoitus. Se on sen sijaan 
yksinkertaisesti markkinavoimien rinnalla 
kaytetty valine II luvussa mainittujen kaltaisten 
laajempien sosiaalisten, taloudellisten ja yleisten 
tavoitteiden saavuttamiseksi. Tama tunnustetaan 
jo sahkOista kaupankayntia koskevassa 
komission tiedonannossa, jossa esitettiin 
periaate: "ei saantelya saantelyn vuoksi'61 • 
Tama periaate koskee yhtalaisesti kaikkia 
lahentyvia aloja. Lahentyminen ei vaikuta 
saantelyn perustavoitteisiin jasenvaltioissa. 
Tavoitteet ovat erilaisia ja ne soveltuvat eri 
alojen erityistarpeisiin, mutta niihin sisaltyy 
kuitenkin erilaisia kansallisia tavoitteita, kuten 
tehokkuuden, taloudellisen hyvinvoinnin seka 
yhteisen edun ja kuluttajan edun edistaminen. 
YhteisOn tasolla nama pyrkimykset ilmenevat 
EY:n perustamissopimuksen maarayksissa ja 
tavoitteissa. 
Jaljempana kuvattavien lahentymisen luonteen 
ja ominaispiirteiden seka teollisuuden esiin 
tuoman tarpeen saantelyn rajoittamisesta ja 
tarkasta kohdentamisesta olisi saatava 
viranomaiset seka kansallisella tasolla etta 
Euroopan tasolla tarkastelemaan uudelleen 
51 Edella mainittu teos. Lahentymisen kannalta ovat 
merkittavia myos . kolme muuta tassa tiedonannossa 
mainittua periaattetta, jotka ovat: saantelyn on 
perustuttava yhtenaismarkkinoiden vapauksiin, siina on 
otettava huomioon liike-elaman tosiseikat ja sen on 
taytettava yleista etua koskevat tavoitteet tehokkaasti ja 
tuloksekkaasti. 
saantelyn merkitysta ja tarvetta lahentyvilla 
markkinoilla. Esiin voidaan tuoda kolme 
avainaluetta: 
• Markkinavoimien asema. Jotkut painottavat 
erityisesti sita, etta meidan on luotettava 
entista enemman markkinavoimien kykyyn 
varmistaa saantelyn tavoitteet. Heidan 
mukaansa tama ajattelutapa ilmenee 
useimmissa jasenvaltioissa 
teleyleispalveluihin suhtautumisessa tai 
tietotekniikan ja yleislahetystoiminnan alalla 
yhteentoimivien standardien ja ohjelmistojen 
teollisjohteisena suunnitteluna. Toiset 
suhtautuvat epailevasti markkinavoimien 
kykyyn tarjota riittavat ennakkotakuut 
kuluttajille ja korostavat saantelyn merkitysta 
yhteista etua koskevien tavoitteiden 
turvaamisessa. 
• Alakohtaisen stuintelyn ja kilpailusaantojen 
valinen tasapaino. Toinen avainkysymys on 
kilpailusaantt5jen ja alakohtaisen saantelyn 
valinen tasapaino, jonka osalta · monet ovat 
sita mielta, etta etusija on annettava 
pikemminkin sille, etta kilpailusaantoja 
sovelletaan yksittaisissa tapauksissa 
lahentyvilla aloilla, kuin sille, etta kehitetaan 
entista laajempaa saantelya. 
• Toimivien ratkaisujen loytaminen. Kun 
saantelya kaytetaan, sita on sovellettava 
toimivalla ja oikein ajoitetulla tavalla. 
lnternetin maailmanlaajuinen luonne tai 
satelliittivalitteisten palvelujen alueellinen 
luonne tuovat esiin ne mahdolliset vaikeudet, 
joita on yhden jasenvaltion saantojen 
saattamisessa voimaan toisessa 
jasenvaltiossa, ja palvelujen ja tuotteiden 
nopeat, jopa kuukausien tai viikkojen 
kuluessa tapahtuvat muutokset ovat 
todellinen haaste jokaiselle, joka etsii 
lainsaadannollista ratkaisua johonkin tiettyyn 
ongelmaan. Tallaiset ratkaisut vaativat 
yhteison tasolla yleensa kuukausia ja vuosia. 
Saantelyn johdonmukaisuuden haaste 
Lahentymisen seurauksena syntynyt ymparisto 
mahdollistaa etenkin sen, etta minka tahansa 
verkon avulla voidaan tarjota monipuolisempia 
palveluja kuin nykyisin. Tama ei merkitse 
valttamatta sita, etta eri palvelujen tuottaminen 
yhden verkon tai yhden palvelukokonaisuuden 
kautta muuttaisi palvelut samanlaisiksi eika sita, 
etta saantelyn taustalla olevia yhteista etua 
koskevia tavoitteita voidaan suoraan soveltaa 
kaikkiin palveluihin. 
Vaikka esimerkiksi elokuva, laulu, juna-aikataulu 
ja puhelinkeskustelu voidaan kaikki siirtaa 
digitaalisessa muodossa, se ei merkitse, etta 
naiden palvelujen/toimintojen kayttaja pitaisi niita 
21 yhtalaisina. Vastaavasti vaikka kutakin edella 
mainittua palvelua .koskeva saantelytapa 
perustuukin mahdollisesti samanlaisiin 
yleisperiaatteisiin, se raataloidaan 
todennakoisesti edelleen naiden erilaisten 
palvelujen erityispiirteiden mukaisesti. 
Kuten II luvussa todettiin, jos periaatteessa 
samanlaisten palvelujen saantely on kuitenkin 
erilaista ja perustuu palvelun jakeluun kaytettyyn 
tekniikkaan, tama voi olla syrjivaa kohtelua, joka 
saattaa estaa kilpailun, investoinnit ja 
palveluntarjonnan. Esimerkkina tasta on edella 
mainittu mielipidekyselyjen kasittely ennen 
Ranskan vaaleja. Toisena esimerkkina voisi olla 
televiestintaa koskevan nykyisen 
yhteenliittamisjarjestelman rajoitettu 
soveltamisala: siina yhteenliittamisoikeudet 
voidaan myontaa yleisen televerkon 
operaattorille, mutta ei yleislahetystoiminnan 
harjoittajalle. Naiden kahden toimintamuodon 
yhteenliittaminen saattaa olla erityisen tarkeaa 
sellaisten palvelujen yhteydessa, jotka kayttavat 
yleislahetysrakenteita tiedon ja palvelujen 
jakeluun asiakkaalle, mutta tarvitsevat 
televerkkoja paluukanavan tarjoamiseksi. 
Kun saantelyn eroja arvioidaan seka aloittain 
etta jasenvaltioiden osalta, kussakin yhteison 
tasolla toteutetussa arviossa olisi tarkasteltava 
sita, ovatko jatkuvat erot yhdenmukaisia 
perustamissopimuksessa mainitun ja yhteison 
tuomioistuimen maaritteleman yhteista etua 
koskevan tavoitteen kanssa ja ovatko kaytossa 
olevat saannot oikeassa suhteessa haluttuun 
tavoitteeseen. Jos vastaus kumpaan tahansa 
kysymykseen on kielteinen, kyseiset saannot 
voidaan saattaa yhteisOn tuomioistuimen 
kasiteltaviksi. 
Silloin kun esteet johtuvat toimenpiteista, jotka 
ovat taysin perustamissopimuksen mukaisia ja 
kun ei voida soveltaa vastavuoroisen 
tunnustamisen periaatteita, yhteison toimet 
(kuten lainsaadannon yhdenmukaistaminen) 
voivat olla perusteltuja. 
Maailmanlaajuistumisen haaste 
Palvelujen maailmanlaajuistuminen on uuden 
toimintaympariston erityispiirre. Yhtena 
esimerkkina siita ovat satelliittivalitteiset 
televisiolahetykset, mutta nimenomaan Internet 
on maailmanlaajuinen perusverkko. lnternetin 
rakenne ja sen lasnaolo kaikkialla ehka tekevat 
mahdolliseksi sen, ettei siihen ole onnistuttu 
soveltamaan nykyisia saantelytavoitteita 
kansallisella tasolla. 
Tapa, jolla verkkoja ja palveluja saannellaan eri 
alueilla tassa uudessa maailmanlaajuisessa 
toimintaymparistossa, saattaa vaikuttaa 
merkittavasti noilla alueilla tehtaviin 
investointeihin. Liiallinen tai riittamaton saantely 
jollakin alueella voi johtaa taloudellisen 
toiminnan siirtymiseen muualle, jolloin silla on 
epasuotuisia vaikutuksia kyseisen alueen 
tietoyhteiskunnan kehittymiseen. 
Runsaudenpula niukkuuteen perustuvan 
saantelyn haasteena 
Lahentyminen voi olla haaste nykyisille 
saantelyjarjestelmille, erityisesti 
verkkotoimilupien myontamisen ja resurssien 
kohdentamisen osalta, silloin kun jarjestelmissa 
on lahtokohtana seka radiotaajuuksien etta 
sisallon niukkuus. 
Nykyiset markkinasuuntaukset, kuten 
esimerkiksi verkkokapasiteetin merkittava 
lisaantyminen, mahdollisuus sisallon ja 
palvelujen tarjoamiseen useampien 
lahetysymparistojen avulla.. asiakkaille 
suunnattujen kilpailevien lahetyskanavien 
lisaantyminen ja digitaalisessa pakkaamisessa 
tapahtuneet parannukset nayttavat osoittavan, 
etta niukkuudesta tulee aikaa myoten 
vahemman merkittava kysymys, mika edellyttaa 
nykyisten saantelytapojen uudelleenarviointia. 
Lahetyskapasiteetin niukkuuden poistuminen ei 
kuitenkaan valttamatta merkitse vastaavasti 
sisallon tai palvelujen vastaavaa kasvua 
(varsinkin lisaantyneiden kanavien kautta 
lahetettavan korkealuokkaisen sisallon ja 
palvelujen osalta). Joka tapauksessa 
odotettaessa lahetystoiminnan taydellista 
siirtymista analogisista digitaalisiin palveluihin 
kapasiteettiongelmia esiintyy todennakoisesti 
myos lahitulevaisuudessa. 
Julkisen ja yksityisen toiminnan valisia eroja 
koskeva haaste 
Lahentyminen ei ·Ole esteena yksityisen ja 
julkisen toiminnan valisiin eroihin perustuvan 
saantelyn toteuttamiselle, mutta se saattaa 
siirtaa naiden kahden valisia rajoja. Tama voi 
vaikuttaa tiettyyn palveluun sovellettavan 
saantelyn tasoon. Silloin kun saannot perustuvat 
siihen, etta tietyt verkot, palvelut tai toimet ovat 
pikemminkin julkisia kuin yksityisia52, voi olla 
tarpeen arvioida uudelleen, ovatko nykyiset 
julkisen ja yksityisen toiminnan valiset rajat 
edelleen teknisten muutosten jalkeen 
52 Yksi esimerkki Uista televiestinnan alalla on se, etta kun 
yleisia televerkkoja koskevat edellytykset voivat liittya 
seka yhteista etua koskeviin tavoitteisiin etta teknisiin 
vaatimuksiin, niin yksityisia televerkkoja saattavat 
koskea ainoastaan tekniset vaatimukset. 
Yleislahetystoiminnassa lahettamista koskeviin 
maaritelmiin sisaltyy monissa jasenvaltioissa · 
nimenomaan yleinen yleisC>lle jakelu yhtena tekijana 
yleislahetystoiminan saantelyn alaan kuuluvien 
palvelujen luokittelussa. 
22 kayttokelpoisia. Esimerkiksi uudet palvelujen 
tarjontakeinot, vuorovaikutteisuus ja 
mahdollisuus kayttokertakohtaisiin maksuihin 
voivat tulevaisuudessa vaikeuttaa edella 
mainittujen rajojen vetamista. 
Toinen kaytannon esimerkki tulee esiin 
kahdessa hiljattain tehdyssa WI PO­
sopimuksessa, jotka koskevat muun muassa 
tekijanoikeuksia. Niissa tasmennetaan, etta 
tekijanoikeuslain mukainen "julkinen viestinta" 
sisaltaa myos toiminnan, jossa teos on saatettu 
yleison ulottuville (esimerkiksi . verkkosivun 
valityksella) vuorovaikutteisesti. 
Saantelyrakenteita koskevat haasteet 
Lahentyvien alojen saantelyrakenteiden 
hajanaisuutta, mutkikkuutta ja monimuotoisuutta 
kasiteltiin edella olevassa 111.2 jaksossa. Silloin 
kun on paallekkaisen saantelyn vaara tai 
markkinatoimijoiden on oltava jasenvaltioissa 
yhteydessa useisiin saantelyelimiin tai muiden 
jasenvaltioiden saantelyelimiin, he saattavat 
vaatia nykyisten rakenteiden jarkeistamista 
esteita luovan tarpeettoman hallinnon 
valttamiseksi. Esimerkiksi silloin, kun eri 
palveluja voidaan tarjota yhden verkon 
valityksella, olisi hyva, jos yrityksille riittaisi 
as101mmen jasenvaltiossa yhden 
saantelyviranomaisen kanssa verkkoon 
liittyvissa kysymyksissa verkossa tarjotuista 
palveluista riippumatta. 
A) Edellyttaako nykyinen kehitys entista 
enemman vai vahemman saantelya lahentyvilla 
aloilla, entista enemman vai vahemman 
turvautumista kilpailusaantOihin ja entista 
enemman vai vahemman tukeutumista 
markkinavoimiin aiemmissa luvuissa mainittujen 
tavoitteiden saavuttamiseksi? 
(B) Asettaako, ja missa maarin, 
lahentyminen kyseenalaisiksi televiestinnan, 
tiedotusvalineiden ja tietotekniikan saantelyn 
taustalla olevat periaatteet? 
,:;,~l~~ffil.~~11·······; ••~••····•·.••······~·~a11~el.ya 
m~ksetT· .• ;·r ·· . ·:-:.<:~:h/li(;:~:··~=-· :.;::, : •.:·:.~:·:<:· :.::f.=:t: .. ;,' 
Tassa jaksossa tarkastellaan seitsemaa laajaa 
aluetta, joilla on todettu mahdollisia 
saantelyesteita: 
• Maaritelmat 
• Markkinoille paasy ja toimiluvat 
• Verkon, ehdollisen paasyn jarjestelmien ja 
sisallon kayttooikeus 
• Taajuuksien saatavuus 
• Standardit 
• Hinnoittelu 
• Yksittaisen kuluttajan edut 
Tassa jaksossa ei kasitella niita kysymyksia, 
jotka ovat talla hetkella komission erillisten 
aloitteiden aiheina. Nama alat ovat 
tiedotusvalineiden omistajuuskysymykset, 
digitaaliset allekirjoitukset, salaustekniikat seka 
kuten edella mainittiin, teollis-ja tekijanoikeudet 
seka lahioikeudet. 
IV.2.1 Tarvitaanko uusia maaritelmia? 
Nykyisilla maaritelmilla erotetaan toisistaan eri 
alojen saantely ja eri alojen saantelijat. saantely 
on yhteydessa toimintojen maaritelmiin. Vaikka 
saantely voi olla "tekniikasta riippumatonta", 
kuten yleislahetystoiminnassa Ua kasvavassa 
maarin televiestinnassa), se voi liittya palvelun 
tarjoamiseksi kaytettyyn teknologiaan seka 
saannellyilla aloilla etta sellaisilla aloilla, jotka 
ovat paaosin vapaita yksityiskohtaisesta 
saantelysta. 
Lahentymiskehitys ei poista maaritelmien 
tarvetta, mutta epavarmuus toimintoihin 
sovellettavasta saantelysta tai erilaiset 
maaritelmat kansallisella tasolla voivat luoda 
esteita investoinneille tai palvelujen 
tarjoamiselle. Samalla on huomattava, ettei 
erilaisten palvelujen tarjoaminen samassa 
verkossa sinansa muuta palvelujen luonnetta eli 
ne eivat muodostu yhdeksi ja samaksi 
palveluksi. 
Edella mainittujen mahdollisten esteiden 
perusteella nykyista nakokulmaa saantelyllisiin 
maaritelmiin ua sita, miten saantelyviran.omaiset 
soveltavat noita maaritelmia) on tarkasteltava 
sen arvioimiseksi 
• ovatko ne kestavia tekninen kehitys 
huomioon ottaen, 
• johtavatko ne siihen, etta sama palvelu 
kuuluu useamman saantelyjarjestelman 
piiriin, ja jos asia on nain, onko tama 
perusteltua, 
23 • aiheuttavatko ne syrjintaa mahdollistamalla 
sen, etta samanlaisia verkkoja tai palveluja 
saannellaan eri tavoin. 
Eraissa jasenvaltioissa on laadittu tiettyja uusia 
toimia koskevia maaritelmia. Saksassa on luotu 
uudet "etapalvelujen" ja "mediapalvelujen" 
kasitteet, joissa keskitytaan lahinna toiminnan 
luonteeseen eika sen perustana olevaan 
teknologiaan. Audiovisuaalista alaa koskevassa 
Ranskan lainsaadannossa korostetaan myos 
palvelun luonnetta ennemmin kuin 
toteutusymparistoa. 
Mahdolliset vaihtoehdot 
Yksi vaihtoehto on sailyttaa toiminnan perustana 
edelleen nykyiset maaritelmat tunnustamalla, 
etta ne patevat edelleen useimpien tarjottujen 
palvelujen osalta, ja laajentaa tarvittaessa 
nykyisen saantelyn perustana olevia periaatteita 
mukauttamalla samalla saantelyn 
soveltamistavat uusien palvelujen 
erityispiirteiden huomioon ottamiseksi. 
Toinen vaihtoehto on erillisen uusien palvelujen 
luokan luominen nykyisten maaritelmien rinnalle. 
Kolmas vaihtoehto on nykyisten televiestinnassa 
ja/tai yleislahetystoiminnassa kaytettyjen 
maaritelmien mukauttaminen nykyisten 
suuntausten ja kehityksen huomioon 
ottamiseksi. 
IV.2.2 Markkinoille paasy ja toimiluvat 
Edella olevassa Ill luvussa mainittujen 
mahdollisten esteiden joukossa oli sellaisia, 
jotka johtuvat erilaisten markkinoille paasya, 
toimilupia ja toimintaa koskevien ehtojen 
vaikutuksesta lahentyvilla aloilla. Tassa jaksossa 
kasitellaan niihin liittyvia kysymyksia. 
Markkinoille piiasy 
Jasenvaltioiden myontamat erityis- ja 
yksinoikeudet eivat ole perustamissopimuksen 
vastaisia, jos oikeudet ovat perusteltuja 
kyseiselle yritykselle annetun yleista taloudellista 
etua koskevan tehtavan toteuttamiseksi ja jos ne 
ovat oikeassa suhteessa taman tavoitteen 
saavuttamiseen nahden, vaikka edella mainitut 
oikeudet rajoittaisivatkin kilpailua tai estaisivat 
palvelujen vapaata liikkuvuutta. 
Edella olevan perusteella on suositeltu, etta 
silloin, kun mika tahansa palvelu voidaan tuottaa 
minka tahansa verkon valityksella, 
viranomaisten on varmistettava, ettei saantely 
ole esteena. Lisaksi on esitetty, etta 
keinotekoisten rajoitusten kohdistaminen 
verkkojen ~ayttoon tai monopolien sailyttaminen 
silloin, kun kilpailu on avointa lahentyneen 
toimintaympariston muissa osissa, voi estaa 
kayttajilta paasyn innovatiivisiin palveluihin ja 
aiheuttaa perusteetonta syrjintaa. Tallaisen 
menettelyn on katsottu sotivan aiemmin tassa 
kirjassa mainittuja teknisia suuntauksia ja 
markkinasuuntauksia vastaan. 
Esteet voivat ilmeta monin tavoin: 
i) . myonnetaan yhdelle tai muutamalle 
yritykselle verkkoja tai palveluja koskevia 
yksin-tai erityisoikeuksia, mika voi estaa 
muita tarjoamasta samaa palvelua, 
ii) rajoitetaan tietyssa verkossa tarjottavia 
palveluja ( esimerkiksi estamalla 
teleoperaattoria kayttamasta verkkoaan 
viihdepalvelujen tarjontaan), 
iii) edellytetaan tiettyjen palvelujen (kuten 
esimerkiksi yleisten ilmaiskanavien) 
tarjoamista, jolloin vahennetaan muiden 
palvelujen tarjontamahdollisuuksia. 
Toisaalta voidaan esittaa, etta rajoitettujen 
oikeuksien myontaminen tai verkkojen kayton 
rajoittaminen erityistarkoituksiin ovat merkittavia 
keinoja investointien kannustamiseksi. 
Jotkut ovat myos sita mielta, etta tamantyyppiset 
rajoitukset ovat erityisen merkittavia kilpailun 
alkuvaiheessa tai silloin, kun jollakin toimijalla on 
erittain vahva asema ( esimerkiksi kilpailevassa 
verkossa tai tarkeimman lahetyssisallon osalta). 
Tallaisissa tapauksissa erityisten 
suojatoimenpiteiden avulla voidaan varmistaa 
se, ettei mahdollisia kilpailijoita syrjita tai etta 
heidan markkinoille paasylleen on riittavasti 
houkuttimia. Taman kannan mukaisesti 
aiheellisia suojatoimenpiteita voivat olla 
kirjanpidon erottaminen tai avoimuutta koskevat 
vaatimukset, rakenteellinen erottaminen tai jopa 
suorat toimialakohtaiset rajoitukset. 
Toimiluvat 
Monilla tietojenkasittelyn ja tietotekniikan alueilla 
toimilupia ei vaadita. Tilanne on tallainen 
todennakoisesti myos tulevaisuudessa eika 
komissio nae syyta taman kaytannon 
muuttamiseen, kunhan teollis- ja 
tekijanoikeuksia koskevat kysymykset otetaan 
asianmukaisesti huomioon. 
Samalla toimiluvat sailyvat kuitenkin 
todennakoisesti tarkeimpana saantelyvalineena, 
jonka avulla viranomaiset voivat valvoa 
kansallisia markkinoitaan erityisesti tele-ja 
yleislahetysverkkojen ja -palvel~jen osalta. 
Toimilupien myontamismenettelyn perusteluja tai 
tehokkuutta koskevat arviot on tehtava ensi 
sijassa sen alan osalta, johon kyseisia saantoja 
sovelletaan. Edella olevassa Ill luvussa esille 
tuodut toimilupiin liittyvat mahdolliset esteet 
osoittavat kuitenkin, etta tata kysymysta on 
24 tarkasteltava lahemmin teknologian ja 
markkinoiden suuntausten kannalta. 
Jotkut huomauttavat, etta paatavoitteena olisi 
oltava markkinoille paasyn helpottaminen seka 
siirtyminen lahentyneessa toimintaymparistossa 
johdonmukaisesti sovellettavaan ja kevyempaan 
saantelyyn. Tata nakemysta tukee kehitys 
tietojenkasittelyyn, lnternetiin ja online­
julkaisutoimintaan liittyvilla aloilla. Kyseisilla 
aloilla itsesaantely on esimerkiksi lnternetin 
haitallisen ja laittoman sisallon osalta 
taydentanyt yleista lainsaadantoa, kuten 
kilpailua ja kuluttajansuojaa koskevia saantoja, 
joita sovelletaan kaikilla taloudellisen toiminnan 
aloilla. ltsesaantely ei ole kuitenkaan 
ongelmatonta sisamarkkinoiden kannalta, kun 
otetaan huomioon mahdollisuus erilaisiin 
lahestymistapoihin itsesaantelyn kehittamisessa, 
ellei tapoja jossain maarin yhteensoviteta 
yhteison tasolla. 
Toisaalta jopa silloin, kun toimilupia ei tarvita ja 
pyrittaisiin itsesaantelyyn, kuluttajat voivat 
edelleen vaatia takeita siita, etta heidan etujaan 
suojellaan asianmu_kaisesti ja etta 
palveluntarjoajien ja muiden yritysten vastuut 
kuluttajaan nahden maaritellaan selkeasti. 
Kuluttajat olisi otettava taysin mukaan 
mahdollisten itsesaantelytapojen kehittamiseen 
ja toimintaan. 
lnternetin ja muiden viestinta- ja 
lahetystoimintapalvelujen maailmanlaajuinen 
ulottuvuus vaikuttaa myos toimilupien 
valvontamenettelyihin, ja se asettaa 
kyseenalaiseksi joke jasenvaltion sisaiseen tai 
esim. satelliitin valityksella alueellisesti 
harjoitettavaan toimintaan kohdistuva~ 
kansalliset toimilupamenettelyt. 
lnnovaatioiden ja tehokkaan toiminnan 
kannustaminen toimilupien avulla. 
Lupaviranomaisten olisi harkittava luopumista 
sellaisista lupaperiaatteista, jotka estavat 
innovaatioita tai rajoittavat tehokasta toimintaa. 
Yhtena esimerkkina telealalta on palvelujen 
tarjoamisen sitominen tiettyyn tekniikkaan -
esimerkiksi vaatimalla erillista toimilupaa 
(taajuuksien myontamismenettelyjen lisaksi) 
sellaisilta kiintean verkon operaattoreilta, jotka 
haluavat kayttaa langattomia jarjestelmia 
paikallisliittymissa. Yleislahetyspalvelujen 
toimilupiin tarvitaan ehka uutta nakemysta. 
Nykyaan lahetysyhtiOilla on yleensa kunkin 
jasenvaltion asianomaisten viranomaisten 
kanavakohtaisesti myOntama toimilupa tai 
valtuutus. Naita jarjestelmia, jotka ovat 
yleisradioperinteen ja. historiallisen kehityksen 
tulos, on ehka tarkistettava uudessa 
monikanavaisessa digitaalisessa 
toimintaymparistossa. Esimerkiksi 
yleislahetystoimilupien myontamista 
palvelukokonaisuuksille ( satelliittivalitteisille tai 
maanpaallisesti siirretyille kanavaryppaille) -
pikemminkin kuin yksittaisille kanaville 
voitaisiin harkita. Esimerkki tasta mahdollisesti 
alkavasta kannatettavasta suuntauksesta on 
Yhdistyneessa kuningaskunnassa vuonna 1996 
annettu yleislahetystoimintalaki, jossa 
maarataan monikanavatoimiluvista 
maanpaallisia digitaalitelevisiolahetyksia v_arten. 
Toimilupien myontiimistii koskevat yhteiset 
periaatteet. Kuten 111 luvussa mainittiin, erilaiset 
toimilupien myontamisehdot voivat estaa 
markkinoille paasyn ja toimia sisamarkkinoiden 
esteena. Kun tallaisia esteita todetaan, ne on 
perusteltava yhteista etua koskevan tavoitteen 
kannalta ja niiden on oltava oikeassa suhteessa 
mainittuun tavoitteeseen. 
Tallaisten eroavuuksien valttamiseksi yhteisossa 
voitaisiin soveltaa esimerkiksi seuraavia yhteisia 
periaatteita: 
• toimilupaviranomaisten on oltava 
riippumattomia alalla toimijoihin nahden, 
• menettelyjen on oltava avo1m1a ja 
syrjimattomia, ja niilla on oltava tarkat 
maaraajat ja paatoksista on voitava valittaa, 
• toimilupiin liittyvien maksujen on oltava 
oikeassa suhteessa toimilupamenettelyn 
hallinnoinnin vaatimaan tyomaaraan eivatka 
ne saa muodostaa syrjivaa, odotetuille 
hyOdyille perustuvaa veroa, 
• edella mainitusta periaatteesta huolimatta 
taajuuksien myontamisen yhteydessa 
perittavat maksut voidaan maarata sellaiselle 
tasolle, joka kannustaa myonnettyjen 
resurssien tehokkaaseen kayttoon. 
IV.2.3 Verkon, ehdollisen paasyn 
jarjestelmien ja sisallon kayttomahdollisuus 
Heraa kysymys, olisiko nykyisia avointa 
televerkontarjontaa ja digitaalitelevision 
ehdollisen paasyn jarjestelmia koskevia saantoja 
sovellettava myos laajemmin lahentyvilla aloilla. 
Jos markkinat ja tekniikka kehittyvat taman 
vihrean kirjan I ja II luvuissa kuvatulla tavalla, 
lahentyminen muuttaa arvoketjua siten, etta 
sisallon tuottamisen ja pakkaamisen seka 
palveluntarjonnan merkitys kasvaa ( ei 
kuitenkaan valttamatta erillisena 
liiketoimintana), kun taas palvelujen jakelu 
kiinteassa tai langattomassa verkossa voi 
muuttua verrattain vahaarvoiseksi toiminnaksi, 
mista myos eraat fuusioitumiset ovat 
osoituksena. Tahan suuntaukseen liittyvat 
nykyisten verkon yllapitajien yritykset laajentaa 
toimintaansa enemman lisaarvoa tuottaville 
liiketoiminnan aloille. 
25 Mahdollisuus yhteyteen lahetysverkon paasta 
paahan -eli mahdolUsuus toimittaa palvelu 
kayttajan puhelimelle, tietokoneelle tai 
televisioon ja toisaalta mahdollisuus ylipaansa 
tarjota palveluja tai sisaltoa verkossa -on 
ratkaisevan tarkeaa. 
Yleensa verkon, ehdollisen paasyn jarjestelmien 
tai tietyn sisaltoaineiston kayton ehdot 
perustuvat yritysten valiseen kaupalliseen 
sopimukseen. Kilpailusaannoilla on edelleen 
keskeinen asema . esille mahdollisesti tulevien 
ongelmien ratkaisemisessa. 
Tassa yhteydessa nousevat esille kysymykset 
yhteison tason alakohtaisten saantojen seka 
perustamissopimuksen yleisten, vaaristymatonta 
kilpailua ja palvelujen vapaata liikkuvuutta 
edistavien maaraysten suhteesta. 
EY:n voimassa oleva lainsaadanto tukee 
televerkkojen ja palvelujen yhteenliittamista ja 
yhteentoimivuutta koskevia kaupallisia 
sopimuksia. Vastaavaa lainsaadantoa on 
voimassa digitaalitelevision osalta koskien 
varsinkin kolmannen osapuolen paasya 
ehdollisen paasyn jarjestelmiin 
yleislahetystoiminnassa. 53 
Syntyvat markkinat koostuvat hyvin 
erikokoisista yrityksista, mutta kuten edella on 
todettu myos vaikutusvaltaisista vertikaalisesti 
monialaisista televiestinnan, audiovisuaalisen 
alan (erityisesti yleislahetystoiminnan) ja 
tietotekniikka-/ohjelmistoalan yrityksista, jotka 
hyOdyntavat perinteisia voimavarojaan ja 
taloudellista asemaansa. Tallaisten 
monitasoisten yritysten kohdalla saattaa nousta 
kysymyksia esimerkiksi sisallon ja palvelujen tai 
verkkokapasiteetin ja palvelujen kytkykaupasta, 
kohtuuttoman alhaisesta hinnoittelusta, 
palvelujen ja laitevalmistuksen ristiintukemisesta 
tai syrjinnasta omien toimintojen hyvaksi. 
Lisaksi nykyisten kiintean televerkon 
operaattoreiden ja yleislahetysyhtiOiden valta­
asema kotitalouksien markkinoilla merkitsee, 
etta ne hallitsevat viela lahitulevaisuudessa · 
keinoja tavoittaa asiakkaat. Paikallisen 
tilaajaliittyman lisaksi tallaisia ovat ehdollisen 
paasyn jarjestelmat ja valintajarjestelmat. 
Verkon ~iiyttomahdollisuus 
Kuten edella mainittiin, verkon tai aineiston 
kayttomahdollisuutta koskevat kysymykset ovat 
kaupallisia sopimuskysymyksia, ja niihin 
sovelletaan kilpailusaantoja. Joillakin aloilla on 
kuitenkin saantelylla tuettu kaupallisia 
prosesseja. 
53 Direktiivi 95/47/EY televisiosignaalien lahetysta 
koskevien standardien kaytosta, EYVL L 281/51, 
23.11.1995. 
Telealalla yhteenliittamisen edistamiseksi 
hyvaksytyn saantelykehyksen avulla 
varmistetaan se, etta kayttajat voivat olla 
yhteydessa kehen tahansa muuhun kayttajaan 
ja etta palveluntarjoajilla on mahdollisuus 
tavoittaa asiakkaat tasapuolisin, syrjimattomin ja 
kohtuullisin ehdoin. Lisaksi kansallisille telealan 
saantelyviranomaisille on annettu valtuudet 
valiintuloon ja kiistojenratkaisuun, ja on 
toteutettu myos joukko suojatoimenpiteita entista 
suuremman avoimuuden ja syrjimattomyyden 
varmistamiseksi. 
Kuten Ill luvussa mainittiin, se, etta avointa 
saantelykehysta ei sovelleta kaikkiin 
infrastruktuureihin, saattaa luoda esteita ja 
vaaristaa sijoituksia, varsinkin jos tekninen 
lahentyminen ulottuu ajan mittaan myos 
tuotantoon, markkinoille ja palvelutasolle. 
Mahdollisen lahentymisen myota nouseekin 
esiin kysymys siita, onko esimerkiksi 
televerkkoihin sovelletun avoimen kayton 
periaatteen laajentaminen muihin verkkoihin 
perusteltua vai olisiko syyta kehittaa muita 
periaatteita. 
Myos telealalla lnternetin kehitykseen liittyy 
kysymyksia ehdoista, joilla lnternet-liittymien 
tarjoajat paasevat nykyisiin kiinteisiin ja 
matkaviestinverkkoihin. On myos pohdittu sita, 
pitaisikO naiden palvelujen tarjoajilla olla samat 
yhteenliittamisoikeudet kuin muillakin yrityksilla, 
olisiko niille annettava oikeus kayttaa erillisesti 
mita tahansa palveluelementtia, pitaisiko 
tallaisiin myos televiestintapalveluja tarjoaviin 
yrityksiin kohdistua telepalvelujen tarjontaan 
yleensa liittyvia velvoitteita. 54 
Ehdollisen paasyn jarjestelmien 
kayttomahdollisuus voi tulla tarkeammaksi kuin 
tallaiseen jarjestelmaan johtavan yhteyden 
valvonta. 
YhteisOn nakemyksessa ei edellyteta telealalla 
edelleenkaan paikallisliittymien tai niihin liittyvan 
infrastruktuurin taydellista rakenteellista 
erottamista niiden valityksella tarjotuista 
palveluista. Tama ei merkitse sita, etta 
asianmukaisia suojatoimenpiteita ei otettaisi 
kayttoon kilpailusaantojen . nojalla. 
Todellisuudessa siirtoverkon asiakasliittyman 
eriyttaminen on monimutkaista ja sen on oltava 
kiinteasti yhteydessa kyseisilla markkinoilla 
vallitsevaan kokonaiskilpailuun, 
varteenotettavien vaihtoehtoisten jakelukanavien 
saatavuuteen ja kilpailulahtokohtiin tietyilla 
54 Lisatietoja OECD:n edella alaviitteessa 5 mainitussa 
mietinnossa. Joitakin lnternetin valityksella tarjottavia 
puhelinliikennetta koskevia kysymyksia tarkastellaan 
komission tulevassa tiedonannossa lnternet-valitteisesta 
puhelinliikenteesta. direktiivin 90/388/EY kannalta 
katsottuna. 
26 markkinoilla. On esitetty, etta eriyttaminen voi 
olla pidemmalla aikavalilla kuluttajien edun 
vastaista, koska se poistaa teleorganisaatioilta 
taloudellisen kannustimen rakentaa omia 
langallisia tai langattomia verkkoja. 
Ehdollisen plilisyn jlirjestelmlit 
Ehdollisen paasyn jarjestelmien ansiosta 
sisallon ja palvelujen tarjoajat saavat takaisin 
tekemansa investoinnit tilausmaksuina tai 
kayttoperusteisina maksuina. Televisiosignaalien 
lahetysta koskevista standardeista annettu 
direktiivi tarjoaa digitaalitelevisiopalvelujen 
ehdollista saatavuutta koskevan 
saantelykehyksen, jossa edellytetaan, etta naita 
jarjestelmia yllapitavat yritykset tarjoavat 
lahetysyhtioille teknisia palveluja tasapuolisesti, 
kohtuullisin ehdoin ja syrjimattomasti. 
Direktiivissa otetaan huolellisesti tasapainotettu 
kanta taman uuden alan kaynnistysvaiheeseen. 
Siina esitetyt vaatimukset ovat riittavan vahaisia, 
jotta innovaatioita ja investointeja voidaan 
edistaa nopeasti kehittyvassa teknisessa ja 
kaupallisessa ymparistossa, mutta toisaalta ne 
ovat riittavan vahvoja tasapuolisen kilpailun ja 
kuluttajien hyvinvoinnin suojelemiseksi. 
Komissio on huolissaan hitaudesta direktiivin 
saattamisessa osaksi jasenvaltioiden 
lainsaadantoa. Komissio toimii sille 
perustamissopimuksessa myonnettyjen 
valtuuksien nojalla varmistaakseen direktiivin 
asianmukaisen taytantoonpanon maaraaikaan 
mennessa. Silloin kun taytantoonpanossa on 
ilmennyt puutteita, komissio on toiminut ripeasti 
perustamissopimuksen maaraysten 
mukaisuuden varmistamiseksi. 
Navigointijlirjestelmlit ovat kehittyneet 
valineeksi, joka auttaa kayttajia hallitsemaan 
tiedon ja palvelujen maaran kasvua ja laaja­
alaisuutta tietoyhteiskunnassa. 
Navigointijarjestelmia ovat esimerkiksi selaimet 
(esimerkiksi Netscape, Microsoft Explorer), 
hakujarjestelmat (Altavista, Yahoo! jne.) ja 
sahkciset ohjelmaoppaat (EPG-oppaat). 
Talla hetkella ne muodostavat kaksi erillista 
markkinalohkoa -selaimet ja hakujarjestelmat 
ovat lnternetin tutkimista varten, kun taas 
ohjelmaoppaat ovat tulevaisuuden sahkcisia 
kanavanvaihtajia, jotka ohjaavat katsojia 
digitaalisten televisio-ohjelmien ja -kanavien 
viidakossa. Monet ovat sita mielta, etta tama 
uusi ohjelmien valintatapa johtaa nykyisen 
kanavakasitteen muuttumiseen ja etta se 
korvautuu yleisluonteisella tuotemerkkijaolla, jota 
kuluttajien omat henkilOkohtaiset valinnat 
taydentavat. 
Selaimet ja hakujarjestelmat ovat luonnostaan 
itsenaisia, ja niilla voidaan liikkua lnternetissa 
olematta sidoksissa tiettyihin tietolahteisiin tai 
tiettyihin kayttolaitteisiin tai ohjelmistoihin. 
Kilpailukysymyksia on kuitenkin · hiljattain 
nostattanut selainten pakkaaminen yhteen 
muiden ohjelmistojen kanssa tai jopa 
sisallyttaminen muuhun ohjelmistoon. 
Ehdollisen paasyn jarjestelmien ja 
navigointijarjestelmien · menestys riippuu 
arvoketjun eri osissa toimivien yritysten 
yhteistyosta, mika korostaa porti.nvartija~ r~olia, 
jolloin varsinkin vertikaalisest1 momala1sten 
yritysten mahdollisuudet kaytta~ .asem~~nsa 
vaarin muiden yritysten markkino1lle paasyn 
estamiseksi lisaantyvat. Digitaalitelevisioalalla jo 
sovellettujen periaatteiden laajentamista olisi 
harkittava, jotta varmistetaan, etta uu~et 
tulokkaat eivat jaisi tallaisten jarjestelm1en 
ulkopuolelle. 
Toisin kuin selaimet, ohjelmaoppaat ovat 
sidoksissa niiden kautta saatuun tietoon, ja niita_ 
kehitetaan apuvalineiksi tietyille digitaalitelevisio:, 
· ohjelmaryppaille tai . televisi?- . ja 
vuorovaikutteisten palveluJen yhte1starJontaa 
varten. Kysymykset muiden palveluntarjoajien 
palvelujen ja ohjelmien luetteloinnista . ja 
luetteloinnin tasosta saavat keske1sen 
merkityksen. 55 Valikoivat jarjestelyt.. j~il~a 
sidotaan tietyt ohjelmaoppaat t1etty1hin 
palveluryppaisiin, saattavat muodostua 
ongelmallisiksi. Talloin ne edellytta~at saantel~a 
muiden palveluntarjoajien palveluJen saanrnn 
varmistamiseksi tasapuolisin, avoimin ja 
syrjimattomin ehdoin. 
Kuluttajien kotipaatteen uutena piirteena on 
sovellusohjelmointiliittyma (API). API on 
paatteessa oleva ohjelmisto, joka muistutt~~ 
mikrotietokoneen kayttojarjestelmaa. Sita 
kaytetaan paatteessa olevien vuorovaikutte.isten 
sovellusten, esimerkiksi ohjelmaoppa1den, 
hallintaan ja rajapintana ulkopuolisiin 
sovelluksiin pain. Tietokoneteollisuuden 
menestys johtuu suurelta osin kaytan.n?ssa 
standardimuotoisista APl-liittymista, J01den 
ansiosta ne ovat voineet kehittaa suuren maaran 
sovelluksia. Tata kirjoitettaessa Euroopassa 
kaytetaan television lisalaitteissa erilaisi~ ~Pl­
liitantoja, mika saattaa aiheuttaa markkino1d~n 
pirstoutumista . ja yhteentoimivuusongelm1a. 
Lisaksi omistusoikeuksien alaisten APl­
standardien ja ohjelmaoppaiden seka ehdollisen 
paasyn jarjestelmien yhdistetty kaytto o~at 
vaarassa johtaa palveluihin paasya valvov1en 
yritysten vaarinkaytoksiin. 
55 Samankaltaisia ongelmia on jo kasitelty yhteison 
kilpailusaantojen nojalla, esimer~iksi lentol~i-~~ntees~en 
liittyvien ATK-pohjaisten hpunvaraus1ar1esteln:i1en 
yhteydess~. joista on saadetty neuvoston as_et~~s1ssa 
2299/89, 3089/93 ja joita on tarkasteltu as1akir1assa 
KOM(97) 246 lopullinen, 9.7.1997. 
27 Digitaalitelevision markkinoille tulo tapahtuu 
nopeasti muuttuvassa teknologisessa 
ymparistossa, jonka lopl:Jllinen muoto ei ole viela 
selvilla. Komissio haluasi taman vuoksi 
lausuntoja siita, onko televisiosignaalien 
lahetysta koskevista standardeista annettu 
direktiivi riittava teknisen kehityksen ja sen 
markkinaseurausten kasittelemiseksi. 
Sisal/on saatavuus 
Yleensa sisallontarjoajien, oikeudenomistajien ja 
sisallon valittajien valiset jarjestelyt perustuvat 
kaupallisiin sopimuksiin. Jes myonnetaan 
yksinoikeuksia, saatetaan joutua soveltamaan 
kilpailusaantoja. Sisallon tarjoajien ja valittajien 
valiset yksinoikeussopimukset saattavat rajoittaa 
kuluttajien valintoja estamalla kilpailijoiden 
tarjoaman aineiston saannin ainakin siihen asti, 
kunnes kayttajille suunnattu jakelukanava on 
taysin kilpailtu. Tarkeaa aineistoa, kuten suuria 
urheilutapahtumia, koskevien oikeuksien . 
omistus saattaa antaa yrityksille erityista 
kaupallista valtaa. 
Sisaltotuotanto on hyvin riippuvaista levikista, ja 
se yleensa hankkii mittakaavaetuja valvomalla 
tarkoin levityskanavia ( esim. elokuva, 
videovuokraus, videoiden vahittaismyynti, 
televisiopalvelu kertamaksuperiaatteella, 
maksutelevisiopalvelu ja ilmainen 
televisiotarjonta). Omistajilla · on yleensa 
yksinoikeus aineiston levitykseen. Lahentyminen 
saattaa vaikuttaa levityskanavien hallinnointiin, 
ja kasvattaa muihin kuin yksinoikeuksiin 
perustuvan sahkoisen levityksen merkitysta, kun 
halutaan taata mahdollisimman suuret tulot. 
Vastaavasti lahentyminen saattaa aukoa 
valityskanavien pullonkauloja. 
KaapelitelevisioyhtiOille myonnetyt jakelun 
yksinoikeudet eivat esimerkiksi enaa valttamatta 
johda niiden monopoliasemaan palvelutasolla. 
KaapeliyhtiOt kilpailevat todennakoisesti 
satelliittivalitteisten digitaalisten ja 
maanpaallisten televisiopalvelujen, lnternet-
liittymien tarjoajien ja teleoperaattorien kanssa. 
IV.2.4 Taajuuksien saatavuus 
Siita huolimatta, etta lahentymisen perustana 
oleva digitalisointi laajentaa merkittavasti 
lahetysverkkojen kapasiteettia, seka yritysten 
etta kaistanleveystarpeen lisaantymisesta 
johtunut kysynnan kasvu merkitsee sita, etta 
resurssikysymykset muodostavat edelleen 
keskeisen saantelyn aiheen. Keskeisia 
kysymyksia on taajuuksien saatavuus. 
Taajuudet ovat digitaaliaikanakin tarkea, mutta 
rajallinen resurssi. Vaikka siirtyminen 
analogisista teknologioista digitaaliteknologioihin 
hyOdyttaa lopulta merkittavasti seka 
matkapuhelinliikennetta etta 
yleislahetystoimintaa, siirtyminen tapahtuu 
kuitenkin hitaasti. lnternet-palvelujen ja muiden 
online-palvelujen osalta satelliittiyhteydet 
tarjoavat mahdollisuuden nopeaan lahetykseen 
mikrotietokoneelle tai televisiopaatte~lle ja 
kiintean televerkon kayttoon paluukanavana. 
Lisaksi langattomien paikallisliittymien ja 
yleismaailmallisen matkaviestinjarjestelman 
(UMTS) kayttoonotto ensi vuosisadan 
alkupuolella osoittaa, etta taajuuksien kysynta 
kasvaa jatkuvasti. 
Kun otetaan huomioon taajuuksien merkitys, 
voidaan todeta, etta 111 luvussa todetut 
alakohtaiset erot voivat vaikuttaa kaytettavissa 
olevien taajuuksien maaran ja hinnan osalta 
merkittavasti nykyisten ja uusien jakelukanavien 
kehitykseen. Vaikka taajuuksien yleisesta 
kohdentamisesta paatetaan kansainvalisella ja 
alueellisella tasolla, nykyiset alakohtaiset 
taajuuksien hinnoitteluerot voivat luoda kilpailun 
vaaristymia. Esimerkkina tasta on tilanne, jossa 
yleislahetysyhtiO, joka tarjoaa multimedia- ja 
online-palveluja, kayttaa ilmaiseksi tai edullisesti 
saamaansa taajuusaluetta ja kilpailee sellaisten 
teleoperaattoreiden kanssa, jotka ovat 
maksaneet taajuuksistaan kaupallista arvoa 
vastaavan hinnan. 
Monet vaittavat, etta taloudelliselta kannalta 
katsoen taajuusalueen hinnoittelulla voidaan 
edistaa sen entista tehokkaampaa kayttoa ja 
varmistaa se, etta taajuudet myonnetaan 
alueille, joissa niiden tarve on suurin. On myos 
esitetty, etta samanlaisia kaupallisia periaatteita 
olisi sovellettava taajuuspolitiikkaan siina 
vaiheessa, kun taajuuksien myontamisesta 
paatetaan maailman radiohallintojen 
konferensseissa tai alueellisella tasolla siten, 
etta myontamispaatoksissa taajuudet pyrittaisiin 
antamaan suurta lisaarvoa tuottaville kayttajille 
vahemman lisaarvoa tuottavien kayttajien 
sijasta. 
Jos kaikki taajuusalueet arvioitaisiin 
kaupallisesti, se saattaisi kannustaa nykyisia 
julkisen sektorin kayttajia, kuten armeijaa tai 
poliisia, kayttamaan kustannuksiin nahden 
entista tehokkaampia teknisia ratkaisuja ja 
vapauttamaan siten tiettyja taajuuskaistoja 
uusille palveluille. 
Monet talousasiantuntijat suosivat taajuuksien 
huutokauppaamista keinona, jolla voidaan 
parhaiten taata kuluttajia eniten hyOdyttavat 
tulokset. Jotkut ovat kuitenkin huolissaan 
tallaisen hinnoittelun vaikutuksista kuluttajilta 
perittaviin hintoihin. 
Yksi askel kohti taajuuksien entista 
tehokkaampaa kayttoa voisi olla luopuminen 
nykyisista kaytannoista, J01ssa tietyt 
taajuusalueet varataan tietyille palveluille, tai 
28 tallaisia palveluja valittaville tekniikoille. Tassa 
tilanteessa vaadittaisiin edelleen tiettyjen 
teknisten -esimerkiksi eri jarjestelniien valisten 
sahkomagneettisten hairioiden torjuntaan 
tarkoitettujen -vahimmaissuojatoimenpiteiden 
toteuttamista. Tama on yksi niista kysymyksista, 
jotka on otettu esille yleismaailmallisen 
matkaviestinjarjestelman (UMTS) yhteydessa, 
mutta joita voitaisiin soveltaa laajemminkin. 
Kaytannossa tama voisi merkita sita, etta sen 
sijaan, etta tietty taajuusalue varattaisiin 
nimenomaan matkaviestinliikenteelle tai 
yleislahetyksille, taajuusalueen haltija sa1s1 
kayttaa taajuuksia haluamiensa palvelujen 
tarjoamiseen. 
Lisaantyva taajuuksien kysynta etenkin 
yleismaailmallista matkaviestinjarjestelmaa ja 
satelliittipohjaisia palveluja varten asettaa myos 
yha suurempia paineita nykyisille, taajuuksien 
kayton yhteensovittamisesta alueellisella tasolla 
vastaaville jarjestelmille. 
Edella olevissa I ja II luvuissa kuvaillaan 
lahentyvien alojen eri osien siirtymista 
analogisesta digitaaliseen tekniikkaan. 
Jasenvaltioilla voisivat merkittavasti vaikuttaa 
tahan prosessiin laatimalla selkeita aikatauluja 
talle siirtymiselle palvelujen suunnittelun 
selkeyttamiseksi. Joidenkin mielesta asia on 
riippuvainen kayttajien mieltymyksista ja olisi 
sen vuoksi jatettava markkinavoimien 
ratkaistavaksi. Taajuuksien kysynta on kuitenkin 
kaytettavissa olevia resursseja suurempi, joten 
hallitukset ovat avainasemassa arvioidessaan 
uudelleen televiestinnan, yleislahetysten seka 
yksityisen ja julkisen sektorin kayttamien 
resurssien tamanhetkista tasapainoa. 
Olisi pohdittava sita, edellyttaako tama 
siirtyminen yhteensovittamista Euroopan tasolla. 
Voidaan katsoa, etta selkea aikataulu taajuuksia 
kayttavien palvelujen taydelliselle siirtymiselle 
analogisista digitaalisiin lahetyksiin estaisi paitsi 
sisamarkkinoiden pirstoutumisen myos viiveet 
analogisten palvelujen kayttamien arvokkaiden 
taajuuksien vapautumisessa toiseen kayttoon. 
Toisten mielesta tallaiset taajuuksien 
kohdentamiskysymykset kuuluvat sellaisenaan 
toissijaisuusperiaatteen piiriin eika yhteisolla ole 
osuutta niita koskevassa paatoksenteossa. 
IV.2.5 Standardit 
Tassa vihreassa kirjassa on esitetty, etta 
keskeinen seuraus tietotekniikan, televiestinnan 
ja kuluttajaelektroniikan valisten teknisten raja­
aitojen hamartymisesta on palvelujen lisaantyva 
maailmanlaajuistuminen. Tietoyhteiskunnan 
lahtokohtainen maailmanlaajuisuus edellyttaa, 
etta sen kehitysta tukeva standardointi on myos 
maailmanlaajuista. Kayttajat saattavat haluta 
kayttaa mita tahansa palvelua milta tahansa 
paatteelta kaytetysta teknologiasta tai 
kayttoliittyman maantieteellisesta sijainnista 
riippumatta ja he voivat ostaa haluamansa 
palvelun monelta taholta. 
Standardoinnin tarkea tavoite on taman vuoksi 
verkkojen ja palvelujen yhteentoimivuus. 
Tavoitteena ei ole tekninen 
yhdenmukaistaminen. Standardointi on kuitenkin 
valine, jolla voidaan vahvistaa seka yleisia 
poliittisia paamaaria, kuten viestintapalvelujen 
sisamarkkinoita etta saantelykehysta. 
Parhaiden liiketoimintakaytantojen yleistamista 
tietosuojaan ja digitaalisten allekirjoitusten 
turvallisuuteen liittyvilla aloilla voidaan tukea 
asianmukaisen saantelykehyksen mukaisesti 
standardoinnin ja yksimielisyyspyrkimysten 
avulla.56 
Taustalla on perusteltu yleinen etu, kun 
yrityksille, kayttajille ja viranomaisille annetaan 
tehokkaat valineet yksimielisyyden 
aikaansaamiseksi seka Euroopan tasolla etta 
kansainvalisesti. Vaikka tietoyhteiskunta 
toteutuu maailmanlaajuisesti, standardointi 
voidaan aloittaa alueellisella tasolla, edellyttaen 
etta muiden alueiden edustajat voivat osallistua 
naihin toimiin. TyOryhmajarjestelma tarjoaa 
puitteet yksimielisyyden kehittamiseen ja se 
myos antaa eurooppalaisille tahoille 
mahdollisuuden vaikuttaa entista enemman 
kansainvaliseen standardointiin. 
IV.2.6 Hinnoittelu 
Tietotekniikkamarkkinoilla ja online­
julkaisumarkkinoilla on hyvin vahan erityista 
hintavalvontaa. Yleistahetystoiminnassa ( esim. 
lupamaksun) hintavalvonta. perustuu yleensa 
yhteista etua koskeviin tavoitteisiin, joiden avulla 
pyritaan varmistamaan se, etta katsojilla ja 
kuuntelijoilla on varaa maksaa palvelusta, jolloin 
saavutetaan ilmaiskanavien korkea kayttoaste. 
Telealan yleispalvelun kohtuuhintaisuuden 
vaatimus perustuu samaan o_letukseen. Eraissa 
jasenvaltioissa tama vaatimus nakyy hintojen 
ylarajamekanismeina, joita sovelletaan 
vahittaispalveluihin ja/tai yrityspalveluihin seka 
tietyille kayttajaryhmille suunnattuina tuettuina 
hintoina. Hintasaantely ei yleensa koske 
maksullisia televisiokanavia, eika sellaisia 
ilmaiskanavia, joihin kohdistuu kilpailua 
markkinoilla. 
Lisaksi telealan erityissaantelyssa, joka on osa 
taysin kilpailtuihin markkinoihin siirtymista, 
valvotaan, etta merkittavassa markkina-
asemassa olevat operaattorit perivat 
kustannusperusteisia maksuja 
yhteenliittamisesta, puheenvalityksesta ja 
56 Katso jaljempana alaviite 60. 
29 verkkokapasiteetin vuokraamisesta. Tallaisessa 
tilanteessa hintasaantely toimii valivaiheena 
siirtymisessa kilpailuun. Yhdelta monelle 
suuntautuvien lahetysten puolelta ei ole IOytynyt 
suoraa vastinetta, mutta 
yhteenliittamiskysymyksia on nousemassa 
esimerkiksi vuorovaikutteisuuden ja 
kertatapahtumapainotteisten toimintojen tiimoilta 
-ehdollinen paasy on ensimmainen tallainen 
alue. 
lnnovatiivisilla hinnoittelupaketeilla on tarkea 
osuus tietoyhteiskunnan palvelujen 
edistamisessa. Perusrakenteiden kustannukset 
vaikuttavat suoraan monien online-palvelujen ja 
kertatapahtumapainotteisten palvelujen 
kaynnistymiseen. Tarkeimpana kaupallisena 
viestina on oltava, etta innovatiivinen hinnoittelu 
on olennainen edellytys online-palvelujen ja 
muiden palvelujen . entista laaja-alaisemmalle 
kaytolle. 
On ehka myos arvioitava, aiheuttaako eri 
hinnoittelusaantOjen soveltaminen eri verkkoihin 
kenties vaaristymia, vaikka lahentymisen 
synnyttamassa ymparistossa missa tahansa 
verkossa voidaan tarjota mita tahansa palveluja. 
Samalla kilpailevien lahetystapojen olemassaolo 
todennakoisesti rajoittaa hintojen 
maaraamismahdollisuuksia esimerkiksi 
verkkoon paasyn osalta kilpailijoista riippumatta, 
joten saantelya ei ehka tarvitakaan. 
Lahentyminen voi ajan mittaan asettaa julkisen 
yleislahetystoiminnan harjoittajille my Os 
kaupallisia paineita. Telealalta saadut 
kokemukset saattavat olla kuvaavia, koska 
operaattorit ovat vahitellen siirtyneet 
hinnoittelemaan palvelujaan siten, etta ne 
vastaavat entista pa rem min sita 
toimintaymparistoa, jossa kilpailun merkitys on 
yha suurempi tahan hinnoitteluun kohdistetusta 
saantelysta huolimatta. Kokemus on kuitenkin 
osoittanut, etta tallainen hintarakenteen 
mukauttaminen voidaan toteuttaa siten, ettei se 
haittaa tarjottujen palvelujen kohtuullista 
kokonaishinnoittelua. Se, miten julkinen 
yleislahetystoiminta nykyisin rahoitetaan 
(lupamaksut, mainonta, julkinen tuki), estaa 
suorat vertailut televiestinnan kanssa. On 
otettava kantaa siihen, estaako ta ma 
lahetysyhtiOita ottamasta kayttoon erilaisia 
hinnoittelurakenteita. Olisi myos arvioitava sita, 
miten entista kaupallisemmat 
hinnoittelumenetelmat vaikuttavat kelpoisuuteen 
saada valtion rahoitusta tai paasta osalliseksi 
muista tulolahteista, kuten mainonnasta, 
kayttomaksuista tai oikeuksien taloudellisesta 
hyOdyntamisesta. 
A) Onko kansallisessa ja/tai yhteison 
lainsaadannossa talla hetkella kaytettavat 
televiestintaan, tiedotusvalineisiin ja 
tietotekniikkaan liittyvat maaritelmat mukautettu 
lahentymiskehitykseen? 
B) Onko lahentymisen vuoksi muutettava 
nykyisia lahestymistapoja tai otettava kayttoon 
uusia lahestymistapoja, joita sovelletaan 
markkinoille paasyyn ja toimilupiin, verkkojen 
kayttomahdollisuuteen, asiakkaiden 
tavoitettavuuteen (myos ehdollisen paasyn 
jarjestelmiin), sisallon saatavuuteen ja yleensa 
hinnoitteluun? 
C) Onko lahentymisen vuoksi muutettava 
taajuuksien myontamista ja hinnoittelua, ja miten 
olisi lahentymisen nakokulmasta suhtauduttava 
lopulliseen siirtymiseen analogisista digitaalisiin 
palveluihin ja tarvitaanko analogisista palveluista 
luopumiselle erityinen aikataulu? 
D) Mitka tavoitteet olisi asetettava 
standardoinnille lahentymiskehitysta ajatellen ja 
millainen pitaisi olla alueellisen ja kansainvalisen 
standardoinnin suhde? 
E) Mita mahdollisia lisatoimia tarvitaan 
varmistamaan, etta kuluttajien ja vammaisten 
kayttajien edut otetaan huomioon 
lahentymiskehityksessa? 
IV.2.7 Yksittaisen kuluttajan edut 
Tavoiteltaessa mahdollisimman suurta hyotya ja 
pyrittaessa supistamaan kuluttajia koskevat riskit 
mahdollisimman pieniksi on luotava riittavat 
saantelyvalineet, jotta voitaisiin turvata 
kuluttajien perusoikeudet ja vastuut, joita liittyy 
lahentyvilla aloilla laajalti liikkuvaan valtavaan 
tietomaaraan. Yksityisyytta koskevat 
kysymykset, vastuu sisallosta ja alaikaisten 
suojelu, sananvapaus suhteessa 
kunnianloukkauskysymyksiin, 
toimivaltaongelmat ja kuluttajien edustus ovat 
asioita, joihin on paneuduttava uudessa 
toimintaymparistossa. 
!1~'{f~":\~l~~~~~t:!'e~~at'+kos'kevlen'>;;tavoitteiden 
i~@~~,Hn@mtn,,u:,,.,. · ·.n::2i::I;. . , , .. 
Kaikilla lahentyvilla aloilla on saantoja, joiden 
avulla pyritaan turvaamaan tiettyjen yleisten ja 
30 yhteisten etujen saavuttaminen. Kuten edella 
mainittiin, tama vastaa taysin s~ta merkitysta, 
joka Euroopan tasolla annetaan yleishyodyllisille 
taloudellisille palveluille yhteison eurooppalaista 
yhteiskuntaa koskevassa nakemyksessa. Edella 
olevissa I ja II luvuissa esiin tuodut suuntaukset 
eivat poista yleispalvelua koskevan saantelyn 
merkitysta televiestinnassa tai julkisen palvelun 
tehtavaa yleislahetystoiminnassa. ltse asiassa 
tekniikan nykyisin tarjoamat mahdollisuudet 
lisaavat selkeiden ja tehokkaiden saantojen 
tarvetta tietyilla alueilla, joita ovat esimerkiksi 
yksityisyyden suoja ja tietosuoja: kulttuurisen 
monimuotoisuuden edistaminen tai alaikaisten 
suojelu ja yleisen jarjestyksen turvaaminen. 
Lahentymisen vaikutus voi ilmeta hyvinkin siina, 
miten tavoitteet saavutetaan ja kuka ne 
saavuttaa. Kuten Ill luvussa todetaan, kunkin 
alan erityispiirteisiin mukautetut saannot voivat 
kuitenkin muodostaa piilevia esteita 
palvelukokonaisuuksien tarjonnalle tai rajat 
ylittaville toimille. 
Yhteisla etua koskevien tavoitteiden tarve on 
maariteltava selkeasti 
Yleispalveluvelvoitteiden avulla yleensa 
varmistetaan se, etta maaritellyt palvelut ovat 
saatavilla kaikkialla kohtuuhintaan, kun taas 
yleislahetystoiminnan harjoittajien julkinen 
palvelutehtava ulottuu saatavuus- ja 
hintakysymyksia laajemmalle, koska siina 
maarataan myos tarjottujen palvelujen sisallosta. 
Taman vuoksi lahentymisen perusteella 
tapahtuvan yhteista etua koskevien tavoitteiden 
arv1ommn lahtOkohtana on oltava tarve 
maaritella yhteista etua koskevat tavoitteet siten, 
etta markkinatoimijoilla on selkea kasitys 
velvollisuuksistaan. Eraiden mielesta tallaista 
arviota tarvitaan myos, jotta voidaan tarkastella, 
soveltuvatko nama tavoitteet edelleen 
kehittyvaan viestinta- ja tiedotusymparistoon. 
Jotkut puolestaan katsovat, etta tavoitteet ovat 
edelleen sop1v1a, mutta tapa, jolla ne 
saavutetaan, saattaa muuttua. Kummassakin 
tapauksessa asianmukaisen arv1ommn 
edellytyksena nayttaa olevan perustavoitteiden 
selkea tunnistaminen. 
Lahentyvien alojen tiettyjen tavoitteiden osalta 
yhden tai useamman toimijan 
erityisvelvollisuudeksi on asetettu sen 
varmistaminen etta nama tavoitteet saavutetaan. 
Tama koskee telealan yleispalvelun tarjoajia tai 
yleislahetystoiminnassa niita lahetysyhtioita, 
joiden tehtavana on julkisen palvelun 
tarjoaminen. Telealalla velvollisuuksien 
tayttamisesta aiheutuneet kustannukset voidaan 
jakaa muiden operaattorien kanssa, jos 
kustannukset ovat kohtuuttomat. 
On esitetty, etta koska telealalla on olemassa 
tallainen jarjestelma, vastaavan mahdollisuuden 
puuttuminen julkisen palvelun 
yleisradiotoiminnalta haittaa sellaisia yrityksia, 
jotka haluavat toimia kokonaisvaltaisesti tai 
edistaa telemarkkinoille pyrkivien media-alan 
yritysten asemaa. Toisaalta on oltu sita mielta, 
etta lahentyminen ei aseta kyseenalaisiksi 
·erilaisia lahestymistapoja, koska perustavoitteet 
ovat melko erilaisia. Lisaksi on esitetty, etta 
julkisen palvelun tehtavaan liittyvia 
velvollisuuksia ei ole yksinkertaisesti mahdollista 
hinnoitella jarkevalla tavalla ja etta televiestinnan 
alalta saaduista kokemuksista ei ole hyotya 
tassa yhteydessa. 
Llsaksi voidaan kysya, kuka pystyy 
tulevaisuudessa vastaamaan julkisen palvelun 
tehtavasta tai tarjoamaan yleispalvelua? 
Velvollisuudet ovat perinteisesti koskeneet yhta 
nimettya organisaatiota (tilanne on kuitenkin 
muuttumassa yleispalvelun osalta joissakin 
jasenvaltioissa). Se, etta 
puhelintoimintapalveluja voidaan tarjota 
tietokoneen tai television valityksella, tai se, etta 
lnternetin valityksella voidaan lukea, katsoa tai 
kuunnella yleislahetysyhtioiden ohjelmia, 
osoittaa, etta uusilla palvelumuodoilla saattaa 
olla tarkea osuus naiden velvoitteiden 
tayttamisessa. On syyta pohtia, onko kyseisten 
velvoitteiden asianmukainen yksilointi tarpeen 
myos taman vuoksi. 
Lisaksi on pohdittava, olisiko nykyisia 
jarjestelmia muutettava yhtenaisen kehyksen 
luomiseksi seka julkisille yleisradioyhtiOille etta 
yksityisille yleislahetysyrityksille esimerkiksi 
siten, etta eri yritysten, myos perinteisen alan 
ulkopuolelta, annettaisiin osallistua naiden 
velvoitteiden tayttamista koskeviin 
tarjouskilpailuihin. Silloin kun alan teollisuus tai 
jopa julkinen valta myontaa rahoitusta kyseisten 
palvelujen tarjoamiseen, voidaan muun muassa 
kysya, olisiko tama jarjestelma ulotettava 
koskemaan kaikkia yrityksia, jotka haluavat ottaa 
tehtavakseen julkisten velvoitteiden tayttamisen. 
Sisaltoa koskevat tavoitteet 
Lahentyminen on jo johtamassa sisaltoa 
koskevien tavoitteiden toteuttamiskeinoihin 
liittyvien lahestymistapojen uudelleenarviointiin. 
Nain on jo tapahtunut lnternetin haitallista ja 
laitonta sisaltoa koskevien tahestymistapojen 
yhteydessa (katso IV.1 jakso). Kaikkein 
keskeisin kysymys ei olekaan yksittaisten 
saantojen soveltuvuus, vaan se, edellyttaako 
teknologian vaikutus yksittaisiin palveluihin 
kyseessa olevien tavoitteiden 
saavuttamiskeinojen uudelleenarviointia. 
Pohjimmiltaan tassa sovelletaan 
suhteellisuusperiaatetta, mika merkitsee sita, 
31 etta nykyisia lahestymistapoja on arvioitava 
kyseessa olevan palvelun erityisominaisuuksien 
perusteella. Se merkitsee myos sita, ettei tarvita 
yhta normia, jota sovelletaan samaan aineistocin 
jakeluun kaytetysta kanavasta riippumatta. Sen 
sijaan voidaan soveltaa erilaisia normeja. On 
esimerkiksi todennakOista, etta ilmaiskanavilla 
tapahtuvaan mainontaan sovellettu valvonta ei 
maksullisiin TV-ohjelmiin tai lnternet-palveluihin 
sovellettuna sa1s1 kannatusta kyseisten 
palvelujen erityisluonteen vuoksi. 
Yleislahetystoiminnan · julkisen palvelun 
tehtava 
Yleislahetystoiminnan · harjoittajille annettua 
julkisen palvelun tehtavaa pidetaan merkittavana 
kulttuurin kannalta, ja tahan velvoitetuilla 
yrityksilla on oikeus rahoitukseen, kunhan 
perustamissopimuksen maarayksia 
noudatetaan. Tama nakemys vahvistetaan 
Amsterdamin perussopimuksen liitteena 
olevassa poytakirjassa. 57 
Lahentyminen tuo katselijoiden ulottuville 
kuitenkin entista enemman audiovisuaalisen 
tiedon lahteita. Viranomaisten on jatkuvasti 
valvottava, missa maarin tavanomaisella 
markkinatoiminnalla saavutetaan halutut yleiset 
tavoitteet, esimerkiksi muiden tiedotusvalineiden 
kautta, ja voidaanko yleislahetysyhtiOita 
koskevia maarayksia sen vuoksi lieventaa. 
Perinteisten yleisradioyhtiOiden on arvioitava 
tehtavansa uudelleen lahentyvassa 
ymparistossa. Ensinnakin niiden 
markkinaosuudet tulevat vaajaamatta 
pienenemaan kuluttajien 
valintamahdollisuuksien lisaantyessa 
markkinoilla, jotka ovat jo nyt lahes saavuttaneet 
kyllastymispisteensa, kun ajatellaan kuluttajien 
mahdollisuuksia kuluttaa audiovisuaalisia 
palveluja vuorokautta kohti. Lisaksi 
merkittavimman ohjelmasisallan hintojen nousu 
voi aiheuttaa yhtiOille taloudellisia paineita, 
joiden hallitsemiseen nykyiset 
rahoitusmekanismit eivat enaa riita. Kyse on 
siita, pystyvatko julkiset yleislahetysyhtiot 
jatkossakin hankkimaan lahetysoikeuksista 
kaytavassa kovassa kilpailussa tarpeeksi 
kiinnostavaa lahetysmateriaalia, kun otetaan 
huomioon niiden nykyisten rahoitusmekanismien 
asettamat rajoitukset. Monet valmistautuvat 
kayttamaan hyvaksi mainettaan ja 
asiakkaidensa merkkiuskollisuutta kilpailussa 
uusien maksullisten televisiopalvelujen kanssa. 
Toisaalta tekninen lahentyminen tarjoaa 
yleislahetysyhtiOille joukon uusia 
mahdollisuuksia seka uusien toimintatapojen 
57 EY:n perustamissopimuksen liitteena oleva poytakirja 
N:o 32 jasenvaltioiden julkisesta yleisradiotoiminnasta. 
muodossa etta tarjoamalla uusia 
mahdollisuuksia katselijoiden ja kuuntelijoiden 
tavoittamiseen. Tama voi lujittaa niiden nykyista 
asemaa ja tarjota arvokkaita tulonlahteita 
nykyisen rahoituksen lisaksi. 
saantelykehyksessa olisi annettava 
lahetysyhtioille mahdollisuus hyOdyntaa naita 
uusia mahdollisuuksia. Siina olisi myos 
annettava mahdollisuus hyOdyntaa 
mittakaavaetuja ja laaja-alaisen tuotannon etuja, 
silloin kun ne hyOdyttavat myos kuluttajaa. Jos 
yleislahetysyhtion tueksi julkisen palvelun 
tehtavan suorittamisessa tarkoitetulla valtion 
rahoituksella tuetaan tallaisia uusia toimintoja tai 
uuden teknologian, esimerkiksi lnternetin 
kayttoa, naihin kaytantoihin olisi sovellettava 
perustamissopimuksen kilpailusaantoja ja 
palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia 
maarayksia. 
Muut yleista etua koskevat tavoitteet 
Yksityisyyden turvaaminen ja tietosuoja. 
Jotta lahentyminen voi synnyttaa palveluja, 
kayttajien on voitava luottaa siihen, etta heidan 
yksityisyytensa suojataan asianmukaisesti ja 
erityisesti, etta tiedonsiirto heidan kayttamissaan 
verkoissa on turvallista. Yhteison tasolla on jo 
sovittu tietosuojaa koskevasta lainsaadann6sta58 
ja sita taydennetaan piakkoin televiestinnan 
tietosuojaa ja yksityisyytta koskevilla 
erityissaannoilla. 59 
Salausmenetelmat ja digitaaliset 
allekirjoitukset. Digitaalisia allekirjoituksia ja 
viestien salausta koskevassa komission 
tuoreessa tiedonannossa on suositeltu toimia 
tietoturvan ja luotettavuuden varmistamiseksi 
sahkoisessa viestinvalityksessa. 6° Koska 
sahkoinen kaupankaynti on luonteeltaan 
maailmanlaajuista, suosituksissa painotetaan 
sellaisten salausmenetelmatuotteiden ja 
-palvelujen tarvetta, jotka vastaavat yritysten ja 
yksiloiden erilaisia tarpeita. 
Kulttuurin monimuotoisuus. Euroopan 
yhteisojen tuomioistuin totesi audiovisuaalista 
alaa koskevassa ennakkotapauksessa ("TV1 O", 
asia C23/93, 9.10.1994 ), etta kulttuuripoliittiset 
tavoitteet ovat yleista etua koskevia tavoitteita, 
joihin jasenvaltioiden on perusteltua pyrkia. 
58 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, 
annettu 24 paivana lokakuuta 1995, yksiloiden 
suojelusta henkilotietojen kasittelyssa ja naiden tietojen 
vapaasta liikkuvuudesta, EYVL L 281, 23.11.1995. 
59 Ehdotus direktiiviksi henkilotietojen kasittelysta ja 
yksityisyyden suojasta te/eviestinnan ala/la ... , neuvoston 
12.9.1996 hyvaksyma yhteinen kanta, EYVL C 315, 
24.10.1996, s. 6. 
6° Komission tiedonanto Tietoturvan ja luottamuksen 
vannistaminen sahkoisessii viestinvalityksessii 
digitaalisia allekirjoituksia ja viestien sa/austa koskeva 
eurooppalainen ma/Ii, KOM(97) 503, lokakuu 1997. 
32 Perinteisen yleisradiotoiminnan julkisen palvelun 
tehtava on perinteisesti ollut .valine taman 
tavoitteen saavuttamiseen. Tata asiaa koskeva 
poytakirja liitetaan EY:n 
perustamisso'pimukseen, sellaisena kuin se on 
muutettuna Amsterdamin perussopimuksella, ja 
siina korostetaan, · etta 'Jasenvaltioiden julkinen 
yleisradiotoiminta liittyy suoraan jokaisen 
yhteiskunnan demokraattisiin, yhteiskunnallisiin 
ja kulttuurisiin tarpeisiin samoin kuin tarpeeseen 
turvata viestinnan moniarvoisuus". 
Yhteison tasolla EY:n perustamissopimuksen 
128 artiklassa edellytetaan, etta ''yhteiso 
myotavaikuttaa siihen, etta jasenvaltioiden 
kulttuurit kehittyvat kukoistaviksi" myos 
audiovisuaalisella alalla ja etta yhteiso ottaa 
myos "kulttuuriin liittyvat nakOkohdat huomioon 
muiden taman sopimuksen maaraysten 
mukaisessa toiminnassaan". Komissio aikoo 
laatia vuonna 1998 vihrean kirjan, jonka 
keskeisena aiheena on uusia audiovisuaalisia 
palveluja ja tietopalveluja koskevien 
kulttuurinakokohtien kehittaminen. 
Alaikaisten suojelu ja yleinen jarjestys. 
Samalla kun alaikaisten suojeluun ja yleiseen 
jarjestykseen liittyvat yhteista etua koskevat 
tavoitteet on perinteisesti tunnustettu 
kansallisella tasolla ja yhteison tasolla (katso 
esimerkiksi "Televisio ilman rajoja" -direktiivin 22 
artikla), joidenkin lahentymiskehityksen 
tuottamien palvelujen kertapainotteinen sitova 
luonne edellyttaa naiden tavoitteiden 
. saavuttamiseen kaytettavien keinojen 
muuttamista suhteellisuusperiaatteen 
mukaisiksi. 
Suojatoimenpiteiden toteuttamisen vaikeus 
I nternetin haitallisen tai laittoman sisallon osalta 
on toinen esimerkki siita, miten lahentyminen 
koettelee perinteisten saantelytapojen rajoja, 
vaikka se ei mitatoikaan periaatetta, jonka 
noudattaminen pyritaan saannoilla 
turvaamaan.61 lnternetin maailmanlaajuinen 
luonne ja valvonnan toteuttamisen vaikeus 
yksittaisissa jasenvaltiossa johtavat teollisuuden 
itsesaantelykaytantoihin perustuviin ratkaisuihin 
eivatka niinkaan muodolliseen saantelyyn, seka 
teknisiin ratkaisuihin, joiden avulla vanhemmat 
voivat ottaa entista suuremman vastuun. Nama 
asiat huomioon ottaen komissio teki ehdotuksen 
neuvoston suositukseksi alaikaisten ja 
ihmisarvon suojelusta. 62 Suosituksella pyritaan 
edistamaan yhteisia suuntaviivoja kansallisen 
61 Komission tiedonanto Toimintaohjelma Jntemetin 
turval/isen kiiyton edistamiseksi KOM(97) 583, 
26.11.1997. 
62 Ehdotus neuvoston suositukseksi alaikaisten ja 
ihmisarvon suojelusta, tehty 18 paivana marraskuuta 
1997, KOM(97) 570. 
tason itsesaantelyjarjestelmille alaikaisten ja 
ihmisarvon suojelun toteuttamiseksi 
audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa palvelun 
jakelutavasta riippumatta. 
•>··· .. .n···~;;~;:;~~hij~~mi~~~i~!l~~~~~~a .• ,~u~.•.· · · · tteid.,n;;t~rva~:h1~Pf:tr1} 
·.···; 
·· •····•1
·····•·'·;•i··~hiei$~;: 
A) Tukeeko lahentymiskehitys niita keinoja, 
joilla yhteista etua koskevat tavoitteet 
saavutetaan televiestinnassa, tiedotusvalineiden 
toiminnassa ja tietotekniikassa vai asettaako se 
ne kyseenalaisiksi? 
B) Olisiko nama tavoitteet yksilOitava 
tarkemmin ja jos niista johtuu suorana1s1a 
velvoitteita, voisivatko entista useammat toimijat 
ottaa vastuulleen nama velvoitteet? 
Saantelyn rakennetta koskevat vaihtoehdot 
Edella olevassa Ill luvussa tuotiin esiin eriytetyn 
ja paallekkaisen saantelyn mahdollisesti 
aiheuttama epavarmuus. Epavarmuuden 
: katsottiin olevan esteena sellaisille nykyisille 
yrityksille, jotka haluavat toimia useilla eri 
lahentyvilla aloilla ja vastaavasti estavan 
palvelujen ( esimerkiksi sahkOisen 
kaupankaynnin ja pankki-, vakuutus- ja 
takauspalvelujen) entista laajemman 
toteutumisen lahentyvissa ymparistoissa. 
Jotkut myontavat naiden esteiden olemassaolon, 
mutta katsovat, etteivat ne ole ylipaasemattomia 
eivatka ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 
kanssa. Kaytannossa ne siis kuvastavat 
yksinkertaisesti minka tahansa manilla talouden 
aloilla toimivan liikeyrityksen toiminnan 
tavanomaista jakoa. Taman nakemyksen 
mukaan nykyiset vertikaaliset 18hestymistavat 
saantelyyn ovat kestavia ja tarjoavat riittavan 
varmuuden useimmille markkinatoimijoille. 
Vaihtoehtoisen nakemyksen mukaan nama 
esteet sotivat nykyisia teknisia suuntauksia ja 
markkinasuuntauksia vastaan. Taman 
33 nakemyksen mukaan tarvitaan kaikkia 
lahentyvia aloja koskeva, yhteisiin periaatteisiin 
perustuva yhden saantelykehyksen malli, jossa 
mahdollisesti sailytetaan joitain yksittaisfa 
palveluja koskevia erityispiirteita. 
On myos esitetty, etta horisontaalisen 
lahestymistavan olisi heijasteltava teknista 
puolta siita ilmicsta, jossa missa tahansa 
verkossa voidaan tarjota mita tahansa palvelua, 
minka vuoksi horisontaalisen lahestymistavan 
kehittamisessa olisi pitaydyttava perustana 
olevaa infrastruktuuria ·koskeviin kysymyksiin. 
Nain verkossa tarjottuja palveluja voitaisiin 
kasitella eri tavoin. Palveluihin sovellettavissa 
saanncissa voitaisiin noudattaa nykyista 
vertikaalista palvelujakoa tai ehka laatia uusi 
teknisia muutoksia ja markkinamuutoksia 
vastaava jako. 
Kummassakin tapauksessa tavoitteena on 
ennen kaikkea siirtyminen pois alakohtaisen 
saantelyn vertikaalisesta mallista 
horisontaaliseen lahestymistapaan, jossa 
pyritaan erottamaan toisistaan tahentyvien 
alojen verkko-ja lahetyskerrokset ja kyseisissa 
verkoissa tarjotut palvelut. 
Kahdessa komission teettamassa 
tutkimuksessa63 todetaan, etta nykyisten 
vertikaalisten rakenteiden korvaaminen siten, 
etta palvelun tarjonta/sisaltO ja siirtotapa 
erotetaan toisistaan horisontaalisesti, nayttaa 
tarjoavan ratkaisun Ill luvussa mainittuihin 
esteisiin. 
Jaljelle jaavat palvelujen luokittelua koskevat 
maarittelykysymykset. Maaritelmien pitaisi 
kestaa tulevaisuuden haasteet paremmin niin, 
etta ne eivat liity yhta kiinteasti toiminnan 
perustana oleviin tekniikoihin. Jako kahteen 
horisontaaliseen ta soon mahdollistaa 
kummallekin tasolle omat saantelyperusteet 
kuitenkin niin, etta niiden valiset yhteydet 
otetaan asianmukaisesti huomioon. 
Edella olevassa Ill luvussa kasiteltiin niita 
yrityksiin kohdistuvia vaikutuksia, joita aiheutuu 
kun ne joutuvat as101maan useiden eri 
saantelyelinten kanssa eri aloja yhdistavan 
toimintansa eri nakokohtiin liittyen. Tallaisten 
esteiden madaltaminen on tarkeaa innovaatioita 
ja investointeja edistavan ilmapiirin luomiseksi. 
Yritysten olisi helpompi hyOdyntaa keskitetyn 
palvelun periaatetta, jos hyvaksyttaisiin ajatus 
siirtymisesta vertikaalisista saantelyrajoista 
entista horisontaalisempaan tahestymistapaan. 
Tarkea kysymys on, pitaisiko jarkeistamisen 
johtaa yhden kaikkia kysymyksia -seka sisaltoa 
63 Katso edella alaviite 19. 
etta palvelujen tarjoamista ja jakelua 
kasittelevan saantelyelimen perustamiseen vai 
olisiko tarkoituksenmukaisempaa toteuttaa 
palvelu- ja siirtotoimintojen erillisyyteen 
perustuva vastu·ujako tai perati luoda mania 
saantelyelimia kummallekin tasolle. Jotkut ovat 
sita mielta, etta yksi saantelyelin pystyy 
parempaan johdonmukaisuuteen yhdistamalla 
saumattomammin yhteista etua ja taloudellista 
tehokkuutta koskevat nakokohdat samaan 
kehykseen. Jotkut kannattavat saantelyelinten 
pitamista erillaan toisistaan, jotta taloudelliset 
etunakokohdat eivat vaarantaisi yhteista etua. 
Lahentymiseen kuuluu kuitenkin lahtokohtaisesti 
se, etta yhtaalta palvelujen tarjontaa ja toisaalta 
niiden lahettamista ja siirtoa ei voida erottaa 
tiukasti toisistaan,_ vaan erottaminen voisi 
aiheuttaa vaikeuksia kasiteltaessa markkina­
asemaa ja vertikaalista yhdentymista koskevia 
kysymyksia. 
Yhteison ja jasenvaltioiden velvollisuuksien 
tasapainottaminen 
Tutkittaessa mahdollisen tulevan saantelymallin 
vaihtoehtoja on otettava huomioon se, miten 
vastaisuudessa jaetaan yhteison ja 
jasenvaltioiden velvollisuudet, seka vastaavasti 
se, miten jasenvaltioissa jaetaan kansallisten, 
alueellisten ja mahdollisesti 
paikallisviranomaisten velvollisuudet. Yhteison 
kannalta EY:n perustamissopimuksessa 
maaritellaan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti 
yhteison toiminta-alat. Toimi voidaan toteuttaa, 
jos sen ala kuuluu yhteison toimivaltaan "vain 
siina tapauksessa ja siina laajuudessa kuin 
jasenvaltiot eivat voi riittavalla tavalla toteuttaa 
suunnitellun toiminnan tavoitteita, jotka 
suunnitellun toiminnan laajuuden tai vaikutusten 
takia voidaan taman vuoksi paremmin toteuttaa 
yhteison tasolla." 
34 A) Edellyttaako nykyinen kehitys 
televiestintaa, yleislahetystoimintaa ja 
tietotekniikkaa koskevien saantojen 
soveltamistavan uudelleenarviointia? 
B) Tarjoavatko erilaisista televiestinnan, 
tiedotusvalineiden toiminnan ja tietotekniikan 
nakokohdista vastaavat saantelyviranomaiset 
tai ministeriot toimivan rakenteen saantelyn 
valvontaan lahentymista ajatellen ? 
C) Edellyttaako lahentyminen kansallisen ja 
kansainvalisen tason seka yhteisOn tason 
saantelyvelvollisuuksien uudelleenarviointia ja 
jos edellyttaa, mita aloja se koskee? 
Kun otetaan huomioon monien · tarjottujen 
palvelujen alueellinen ja maailmanlaajuinen 
luonne, toissijaisuusperiaatteen edellytykset 
voivat tayttya. Erilaiset kansalliset 
lahestymistavat saattavat pikemminkin olla 
haitaksi kuin hyodyksi kayttajien etuun nahden. 
Niilla saatetaan tukahduttaa monimuotoisuutta 
yhtenaismarkkinoilla, ja ne voivat hyvinkin 
aiheuttaa vaaristymia, jotka johtavat tuotannon 
siirtamiseen vahemman saannellyille alueille. 
Maailmanlaajuistumiskehitys lisaa lahentymisen 
kansainvalista ulottuvuutta. Yksi selva esimerkki 
on lnternetin jatkuva ja nopea laajeneminen, 
mika synnyttaa epailematta uusia teknisia ja 
teollisia muutoksia ja luo mielenkiintoisia 
sosiaalisia, kulttuurisia ja lopulta kaupallisia 
mahdollisuuksia. Nama vaikutukset eivat rajoitu 
ainoastaan Euroopan yhteisoon ja Pohjois-. 
Amerikkaan. Ne aiheuttavat todennakoisesti 
perustavaa laatua olevia muutoksia myos 
naapurissamme Keski-ja lta-Euroopassa seka 
laajemminkin viela kehittyvissa valtioissa. 
lnternetin maailmanlaajuinen ulottuvuus on jo 
tuonut esiin tarpeen saada aikaan kansainvalisia 
ratkaisuja sellaisiin . lukuisiin avainkysymyksiin 
kuin tietoturva, teollls-ja tekijanoikeudet, tullit, 
yksityisyys, yhteentoimivuus ja 
verkkorikollisuus. 
Monia televiestinnan ja yleislahetystoiminnan 
saantelya koskevia kysymyksia on sita vastoin 
aivan viime aikoihin asti yhteisassa kasitelty 
lahinna kansallisella tai alueellisella tasolla, mika 
johtuu toimilupien kansallisesta painotuksesta 
kyseisilla aloilla. 
Televiestinnan ja tietotekniikan eri nakokohtia 
koskevaa monenvalista kansainvalista. 
vuoropuhelua kaydaan hallitusten ja yritysten 
valilla talla hetkella manilla tahoilla. Komissio on 
aktiivisesti edistanyt lukuisten tietoyhteiskuntaa 
koskevien kansainvalisten huippukokousten 
avulla useita Keski-ja lta-Euroopan maiden 
lainsaadantoaloitteita. 
Kansainvaliset jarjestot, kuten Maailman 
henkisen omaisuuden jarjesto (WIPO), 
Kansainvalinen teleliitto (ITU) ja Taloudellisen 
yhteistyon ja kehityksen jarjesto (OECD) ovat 
ymmartaneet lahentymisen mahdolliset 
vaikutukset ja katsoneet tarpeelliseksi 
kaynnistaa lnternetiin ja sahkaiseen 
kaupankayntiin liittyvia toimia. Lahentyminen oli 
kansainvalisen teleliiton kuudennen 
saantelykokouksen aiheena64• Joissakin 
tapauksissa toiminta on jo johtanut sopimuksiin 
periaatteista ja vahimmaissaannoista. Tasta 
esimerkkeina ovat joulukuussa 1996 tehdyt 
WIPOn yleissopimukset tekijanoikeuksista ja 
tietyista lahioikeuksista (WIPOn 
tekijanoikeussopimus ja esitys- ja 
aanitesopimus) seka Bonnin julkilausuma 
heinakuulta 1997. 
Euroopan neuvostossa tarkastellaan 
ihmisoikeuksiin, demokraattisiin arvoihin ja 
sananvapauteen liittyvia nakokohtia ja 
neuvoston odotetaan tekevan naita asioita 
koskevat paatelmat Thessalonikissa 
jarjestettavassa viidennessa 
joukkoviestintapolitiikkaa koskevassa 
ministerikokouksessa joulukuussa 1997. 
Muut kehityskulkua viitoittaneet 
maailmanlaajuiset sopimukset, kuten 
tietotekniikkasopimus (ITA), 
vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevat 
vastavuoroista tunnustamista koskevat 
sopimukset (MRA), ja WTO:n GATS-sopimus 
telealan peruspalveluista (helmikuussa 1 Q97) 
ovat myotavaikuttaneet saantelykysymyksia 
koskevan uuden maailmanlaajuisen nakOkulman 
64 The Regulatory Implications of Telecommunications 
Convergence, Chairman's Report of the Sixth 
Regulatory Colloquium on the changing role of 
government in an era of Telecom deregulation, ITU, 
Geneve, 11.-13. joulukuuta 1996. 
35 syntyyn. WTO:n sopimus ei koske 
yleislahetystoimintaa. 
Naita pyrkimyksia vahvistettaessa saattaa 
ilmeta, etta niissa on otettava huomioon 
lahentymisen ja maailmanlaajuistumisen 
kaltaiset uudet tekijat seka naiden muutosten 
vaikutus talouksiin myOs teollistuneen maailman 
ulkopuolella. Esimerkiksi Internet voi aiheuttaa 
p~allek~~isyyksia eri jarjestOjen toiminnassa, ja · 
s11hen l11ttyy talla hetkella merkittavia uusia ja 
vahemman perinteisia toimijoita, esimerkiksi 
l~t~.rn~tin kehit~sta pohtiva Internet Society.65 
. L1sak~1 muodolhsten periaatteiden ja saantOjen 
on m1ta todennakoisimmin perustuttava ainakin 
jonkinasteiseen alan itsesaantelyyn. 
T~ssa. yhteydessa saattaisi olla hyodyllisempaa 
kaynmstaa kansainvalinen vuoropuhelu 
yhteisten ratkaisujen saavuttamiseksi sita mukaa 
kun ongelmia syntyy teknisen, sosiaalisen ja 
teollisen muutoksen yhteydessa. Tallainen 
prosessi olisi joustava ja avoin. Silla ei olisi 
muodollisesti vahvistettua aikakehysta, ja se 
olisi avoin kaikille alan toimijoille, mukaan lukien 
kan~ainval~set jarjestot, eri lnternetiin liittyvat 
yhte~styaehmet (esimerkiksi lnternetin kehitysta 
poht1vat Internet Engineering Task Force ja 
Internet Advisory Board) ja tekniset asiantuntijat. 
Tallaisesta kansainvalisesta vuoropuhelusta 
voisi syntya tyOryhmia yksittaisten kysymysten 
kasittelemiseksi esimerkiksi digitaalisia 
allekirjoituksia, tulleja tai verotusta kasittelevissa 
kysymyksissa. Tallaisen prosessin 
kokonaistavoitteena voisi sen kaynnistyttya olla 
maailmanlaajuista viestintaa koskevan 
kansainvalisen peruskirjan laatiminen. Tallaisen 
peruskirjan soveltamisala ja tavoitteet olisi 
kuitenkin viela erikseen maariteltava. 
65 Valtiosta riippumaton asiantuntijajarjestC>, jonka 
tavoitteena on paasta yksimielisyyteen lnternetin 
kehitysta edistavista ratkaisuista. 
liittyvat 
A) Edellyttaako lahentyminen lisatoimia 
·kansainvalisella tasolla? 
B) Mita mahdollisia lisatoimia tarvitaan 
muiden maiden, erityisesti Keski-ja lta­
Euroopan maiden, kannustamiseksi luomaan 
sellaiset olosuhteet, joissa nykyista kehitysta 
voidaan hyOdyntaa? 
36 Taman vihrean kirjan tavoitteena on 
pikemminkin kannustaa mielipiteiden esittamista 
ja herattaa keskustelua kuin maaritella kantoja 
tassa vaiheessa. Tasta huolimatta taman luvun 1 
jaksossa esitetaan edeltavan tarkastelun 
pohjalta muutamia periaatteita, jotka voisivat 
muodostaa yhteisen perustan maariteltaessa 
tulevaa lahentyvia aloja . koskevaa 
lahestymistapaa. Taman luvun 2 jaksossa 
esitetaan kqlme vaihtoehtoa, joiden komissio 
uskoo herattavan keskustelua nykyisen 
saantelykehyksen mahdollisesta 
mukauttamisesta lahentymiskehityksen 
vaikutukset huomioon ottaen. 
Riippumatta siita, miten pitkalle menevaa 
lahentyminen lopulta on, kaikki tassa vihreassa 
kirjassa yksilOidyt tekniset ja 
markkinasuuntaukset, mahdolliset esteet seka 
saantelya koskevat kysymykset kuvastavat 
ymparistossa tapahtuvia muutoksia, joiden 
suhteen lahentyvilla aloilla asetettuja 
perimmaisia tavoitteita on tarkasteltava. 
Tulevissa paatoksissa ei siis pelkastaan voida 
ottaa huomioon alakohtaisiin tarpeisiin 
sovitettuja saantelyperiaatteita, vaan on voitava 
tukeutua myos yhteiseen nakemykseen tulevia 
toimia mahdollisesti tukevista periaatteista. 
Tassa jaksossa komissio esittaa keskustelun 
pohjaksi viisi tallaista periaatetta. 
1. Siiiintely olisi rajoitettava selkeiisti 
miiiiriteltyjen tavoitteiden saavuttamisen 
kannalta vain aivan viilttiimiittomimpaiin. 
Lahentyvien alojen nopean kehittymisen, 
dynaamisuuden seka voimakkaan 
innovaation vuoksi viranomaisten on 
valtettava omaksumasta lahestymistapaa, 
joka johtaisi liialliseen saantelyyn tai jonka 
pyrkimyksena olisi ainoastaan ulottaa 
voimassa olevat telealan ja 
tiedotusvalineiden saannot koskemaan 
sellaisia aloja seka sellaista toimintaa, jotka 
nykyaan ovat paaasiassa saantelemattomia. 
Kaikki kayttMn otettavat saannot olisi 
suhteutettava selkeasti yksilOityihin 
tavoitteisiin. 
2. Tulevan siiiintelyn olisi vastattava 
kiiyttiijien tarpeita 
Kaikkien saantelykehysten tarkeimpana 
painopisteena olisi oltava pyrkimys tayttaa 
kayttajien tarpeet tarjoamalla heille entista 
enemman valinnanvapautta, parantamalla 
palveluiden tasoa seka alentamalla hintoja; 
toisaalta saantelyn ·olisi turvattava kuluttajien 
oikeudet seka yleinen etu. Tallainen 
saantelytapa on johdonmukeinen niiden 
laajempien poliittisten tavoitteiden kanssa, 
joissa tunnustetaan lahentyvien alojen 
merkitys tuptaessa tietoyhteiskuntaa 
kansalaisten jokapaivaiseen elamaan. 
3. Pyrkimyksen selkeiiiin ja ennakoitavissa 
olevaan. kehykseen olisi ohjattava 
siiiintelypiiiitoksiii. 
SaantelijOiden olisi pyrittava varmistamaan 
yrityksille selkea ja ennustettavissa oleva 
investointiymparisto. Lisaksi olisi tuotava 
selkeasti esiin se, milta osin kysymykset 
voidaan jattaa markkinatoimijoiden 
ratkaistaviksi. Uuden toiminnan saantelyyn 
liittyva epavarmuus olisi poistettava. 
Tama ei tarkoita sita, etteikO saantelykehys 
v.oisi kehittya, vaan sen olisi kehityttava 
ennalta maariteltyjen perusteiden mukaisesti 
st:tilyttaen mahdollisimman hyvin 
joustavuutensa vastata nopeisiin muutoksiin 
markkinoilla. 
4. Tiiyde/lisen osallistumisen varmistaminen 
liihentyvillii a/oil/a. 
Viranomaisten olisi otettava huomioon 
telealan yleispalvelun seka 
yleislahetystoiminnan julkisen palvelun 
periaate ja taman pohjalta pyrittava 
varmistamaan kaikkien kansalaisten 
mahdollisuus. osallistua tietoyhteiskuntaan. 
Tassa. yhteydessa .lahentymisen tuo 
todennakoisesti mukanaan uusia 
osallistumismahdollisuuksia. 
5. Riippumattomat ja tehokkaat siiiintelijiit 
ovat liihentymisessii keskeisessa 
asemassa. 
Vaikka yleissuuntaus onkin kohti kevyempaa 
saantelya, lahentymisen aiheuttama kilpailun 
lisaantyminen lisaa riippumattomien ja 
tehokkaiden saantelijOiden merkitysta. 
saantelyn riippumattomuus on erityisen 
tarkeaa silloin, kun valtio on markkinoilla 
toimivan yrityksen osaomistajana. 
11~~;~~1,n12~n,n·e1~!~,:~~~!~¥t1:~ijfa!~mJi~~sr. 
Jos katsotaan, etta lahentymiseen johtavat 
suuntaukset edellyttavat muutosten pohtimista 
koko saantelytavan osalta, muutokset voidaan 
toteuttaa monella eri tavalla. 
Mahdollisia saantelytapoja pohdittaessa 
menestyksekas malli edellyttaa todennakoisesti 
muutakin kuin joustavan kehyksen uusia 
37 palveluita varten. Malliin olisi lisaksi tarkeaa 
sisallyttaa suuntaviivat, .joiden pohjalta nykyinen 
saantelykehys voisi mukautua tai sita voitaisiin 
mukauttaa sellaista vauhtia, etta samaUa 
varmistettaisiin tasavertaiset ja syrjimattomat 
markkinaolosuhteet seka turvattaisiin kayttajien 
edut. 
Nopeus ja tapa, jolla muutosta hallitaan, ovat 
siirtymiseen liittyvien kysymysten keskeisia 
tekijoita. Tassa vihreassa kirjassa ei voida 
ehdottaa tarkkaa aikataulua. Komissio kuitenkin 
ehdottaa, etta keskusteluissa keskityttaisiin 
kolmeen saantelyn kehittamista koskevaan 
perusvaihtoehtoon, joskaan vaihtoehtoja ei ole 
tarkoitettu kattaviksi eika tyhjentaviksi. 
Vaihtoehto 1: Nykyisten rakenteiden 
kehittaminen 
Tassa vaihtoehdossa nykyiset \lertikaaliset 
saantelymallit jatettaisiin ennalleen. Tama 
merkitsisi sita, etta erilaisia saantoja 
sovellettaisiin televiestinnassa ja 
audiovisuaalisella/yleislahetystoiminnan alalla ja 
tata vahemmassa maarin julkaisutoiminnassa ja 
tietotekniikassa. Vakiintuneiden periaatteiden 
mukaisesti naita nykyisia EY:n ja kansallisen 
tason kehyksia sovellettaisiin tapauskohtaisesti 
aina tarpeen mukaan paaasiassa kansallisella 
tasolla markkinakilpailun ja uusien tekniikoiden 
ja palvelujen asettamien vaatimusten 
mukaisesti. 
Tavanomaisia tulkintaperiaatteita sovellettaisiin 
tapauskohtaisesti sen ratkaisemiseksi, mihin 
saantelyn alaan kunkin toiminnan katsottaisiin 
kuuluvan. Yhteensovittamista Euroopan tasolla 
voitaisiin tarvittavissa maarin vahvistaa, jotta 
voitaisiin valttaa hajanaistumista, jota saattaisi 
-aiheutua jasenvaltioiden erilaisista tavoista 
soveltaa kansallisia saantoja uusiin palveluihin. 
lnnovaation nopeus ja kilpailun tehokkuus 
sanelisivat muutostahdin, minka ansiosta 
saantelykehys muuttuisi markkinavoimien 
ohjauksessa ja uusi saantelyn purkamis- tai 
lisaamiskierros voitaisiin valttaa. 
Tallaisella lahestymistavalla . minimoitaisiin 
muutostarve la_hitulevaisuudessa, ja tapa voisi 
osoittautua tehokkaaksi tarjottaessa 
ennustettavaa saantelykehysta investointeja 
varten niin, etta . samalla valtettaisiin 
perusteettomien esteet sisamarkkinoiden 
toiminnalle. Toisaalta monet investointeja talla 
hetkella estavat puutteet jaisivat korjaamatta. 
Jollei muutoksia yhteensovitettaisi Euroopan 
tasolla, muutoksen tahti ja laajuus saattaisivat 
luoda uusia huomattavia esteita jasenvaltioiden 
valille seka hidastaa siirtymista 
tietoyhteiskuntaan. 
Vaihtoehto 2: Erillisen siiiintelymallin 
kehittiiminen uusia toimintoja varten 
televiestinniin ja y/eisliihetystoiminnan 
slilintelyn rinna/le 
Taman vaihtoehdon mukaisesti jasenvaltiot 
voisivat maaritella perinteiset rajat ylittavat uudet 
palvelut ja toimialat, ja asettaa niille omat 
saannot, silloin kun saantoja ylipaansa tarvitaan. 
Taman vaihtoehdon avulla voitaisiin kehittaa 
yhteensovitettu kasittelytapa monia lahentyneille 
aloille ominaisia korkean lisaarvon palveluja 
varten luomalla uusi palveluiden luokka 
nykyisten televiestinnan ja yleislahetystoiminnan 
saantelymallien rinnalle. Keskeisena tuloksena 
olisi luopuminen suurelle joukolle erilaisia 
palveluja asetetuista tekniikka- ja 
toteutusymparistolahtoisista markkinarajoista, 
minka ansiosta perinteisemman 
perusteleviestinnan ja yleislahetystoiminnan 
saantelykehykset voitaisiin mukauttaa 
jaksotetummin. 
Tallaisen lahestymistavan huomattavimpana 
vaikeutena on maarittaa raja kevyesti 
saanneltyjen uusien palvelujen ja perinteisen 
saantelyn piiriin jaavien palveluiden valille. 
Yhtena menetelmana voisi olla , poissulkevien 
maaritelmien kayttaminen, niin etta maaritelman 
mukaan esimerkiksi verkkotelevisio, Internet tai 
ehdolliseen paasyyn perustuvat jarjestelmat 
eivat olisi televiestintaa eivatka 
yleislahetystoimintaa. Telealalta saatu kokemus, 
joka liittyy vapautettujen palveluiden 
rajoittamiseen maarittelemalla ainoastaan 
monopolialalle jaaneet palvelut, osoittaa 
tallaisen lahestymistavan kaytannon vaikeudet. 
Vaihtoehto 3: Kaikkia nykyisiii sekii uusia 
palveluita koskevan uuden siiiintelymallin 
asteittainen kiiyttoonotto 
Tama vaihtoehto on kauaskantoisin. Se 
edellyttaa nykyisen saantely-ympariston 
perusteellista uudelleenarviointia ja 
uudistamista. 
Vaihtoehto ei valttamatta edellyta kokonaan 
uusia lakeja, vaan lahinna sen tutkimista, miten 
nykyisia kehyksia voidaan mukauttaa 
joustavuuden edistamiseksi, 
epajohdonmukaisuuksien poistamiseksi, 
alakohtaisen ja eri alojen valisen syrjinnarr 
valttamiseksi seka yhteista etua koskevien 
tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseksi 
jatkossakin. Ainoastaan joihinkin palveluihin 
soveltamisen (kuten vaihtoehdossa 2 
ehdotettiin) sijasta tama vaihtoehto loisi 
kehyksen kaikille aloille. 
Tama vaihtoehto edellyttaisi viestintapalveluiden 
entista laaja-alaisempaa maaritelmaa, jotta 
maaritelmalla voitaisiin korvata televiestinnan ja 
38 audiovisuaalisten palveluiden maaritelmat 
yhteison lainsaadannossa. Suhteellisuuden olisi 
oltava uuden saantely-ympariston paapiirre, 
koska nain laaja maaritelma vaatisi 
saantelytason sovittamista palvelun luonteeseen 
ja kilpailun voimakkuuteen. 
Tata vaihtoehtoa saatetaan pitaa liian 
kunnianhimoisena. Se ei kuitenkaan valttamatta 
johtaisi akilliseen hajottavaan muutokseen. 
Muutos voisi olla asteittaista siten, etta ensin 
keskityttaisiin niihin painopistealueisiin, joilla 
tarvitaan johdonmukaista saantelytapaa (kuten 
verkkojen yllapito- ja liittymakysymykset). 
Olennaisena osana tahan malliin kuuluisi myos 
rHttava siirtymaaika vanhasta uuteen 
jarjestelmaan. 
A) Miten lahentyminen vaikuttaa niihin 
periaatteisiin, joita tulevaisuudessa sovelletaan 
televiestintaan, tiedotusvalineisiin ja 
tietotekniikkaan? Olisiko kyseisia periaatteita 
muutettava lahentymisen vuoksi? 
B) Jos lahentyminen edellyttaa nykyisten 
saantelytapojen muuttamista, pitaisiko 
i) pyrkia kehittamaan ja tarvittaessa 
laajentamaan nykyisia jarjestelmia uusien 
luomisen sijaan, 
ii) luoda uusi jarjestelma lukuisille online-ja 
vuorovaikutteisille palveluille perinteiseen 
televiestintaan ja yleislahetystoimintaan talla 
hetkella sovellettavien kehysten rinnalle, vai 
iii) pyrkia luomaan kokonaisvaltainen kehys 
saman saantelyjarjestelman soveltamiseksi 
kaikilla kolmella alalla? 
Tulevaa toimintaa varten on laadittu seuraava 
aikataulu: 
• Viiden kuukauden mittainen julkinen 
kuuleminen (vuoden 1997 joulukuusta 
vuoden 1998 huhtikuun loppuun). 
• Taman julkisen kuulemisen perusteella 
laaditaan kertomus kesakuuhun 1998 
mennessa. 
• Neuvoston ja Euroopan parlamentin 
odotetaan antavan tata asiaa koskevat 
mahdolliset paatoslauselmat vuoden 1998 
toisen neljanneksen kuluessa. 
• Komissio voisi laatia naiden 
paatoslauselmien pohjalta lahentymista 
koskevan toimintasuunnitelman vuoden 1998 
loppuun mennessa. 
• Telealan katsaus laaditaan vuonna 1999. 
Naiden virstanpylvaiden valiin sijoittuu lukuisia 
tarkeita toimia tiedotusvalineiden alalla. 
Komission jasenen Marcelino Orejan johtama 
audiovisuaalisen alan politiikkaa kasitteleva 
korkean tason ryhma on kutsuttu koolle, ja sen 
on maara laatia kertomuksensa vuoden 1998 
syyskuussa. Alaa kasitteleva konferenssi on 
suunniteltu jarjestettavaksi vuoden 1998 
huhtikuussa Birminghamissa, ja konferenssin 
jarjestamisesta vastaavat yhteistyossa 
puheenjohtajamaana toimiva Yhdistynyt 
kuningaskunta ja komissio. 
Tassa vihreassa kirjassa tarkastellaan 
lahentymisilmiota seka sen vaikutuksia 
televiestintaa, tiedotusvalineita ja tietotekniikkaa 
ohjaavaan nykyiseen saantelykehykseen. 
Naiden kehityskulkujen vaikutukset ovat 
kauaskantoisia. Lahentyminen ei ole ainoastaan 
teknista. Se merkitsee myos uusia palveluita, 
uusia liiketoimintatapoja ja uusia tapoja olla 
vuorovaikutuksessa yhteiskunnan kanssa. 
Tassa vihreassa kirjassa kuvatut muutokset 
voivat huomattavasti parantaa Euroopan 
kansalaisten elamanlaatua, edistaa Euroopan 
alueiden yhdentymista Euroopan talouden 
ydinalueisiin seka parantaa yritysten toiminnan 
tehokkuutta seka niiden kilpailukykya niin 
maailmanlaajuisilla kuin kansallisillakin 
markkinoilla. 
Uusien palveluiden syntymisen ja nykyisten 
kehittymisen odotetaan laajentavan nykyisia 
tietomarkkinoita kokonaisuudessaan, jolloin 
kansalaisille avautuu uusia mahdollisuuksia, ja 
Euroopan rikas kulttuuriperinto seka luovat ja 
innovatiiviset kyvyt kyetaan hyOdyntamaan 
entista tehokkaammin. 
Nykyisten viestintaymparistojen -erityisesti 
lnternetin maailmanlaajuinen luonne 
mahdollistaa maailmantalouden entista 
tiiviimman yhdentymisen. Samanaikaisesti 
kaikenkokoisille yrityksille on lnternet-kotisivujen 
alhaisten kustannusten ansiosta tarjoutunut 
mahdollisuus tarjota tuotteitaan niin alueellisesti 
kuin maailmanlaajuisestikin. Kehityksen kannalta 
avainasemassa on maailmanlaajuistuminen, 
39 koska muutokset Euroopassa ovat sidoksissa 
myos muun maailman muutoksiin. 
Jes Euroopassa pystytaan tarttumaan naiden 
muutosten tuomiin tilaisuuksiin luomalla 
olosuhteet, jotka pikemminkin tukevat 
muutosprosessia kuin jarruttavat sita, Eurooppa 
saa kayttoonsa voimatekijan, joka johtaa uusien 
tyopaikkojen syntymiseen, kasvuun, kuluttajien 
valinnanvapauden lisaantymiseen seka 
kulttuurisen monimuotoisuuden sailymiseen. Jes 
Euroopassa ei pystyta tahan tai jos tarvittavia 
muutoksia ei toteuteta ajoissa, voi kayda niin, 
etta Euroopan yritykset ja kansalaiset eivat pysy 
mukana siina tietovallankumouksessa, johon 
yritykset, tuotteiden kayttajat seka hallitukset 
joka puolella maailmaa ovat sopeutumassa. 
Kasitellyt aiheet on monimutkaisia, ja 
edellyttavat laajamittaista keskustelua ennen 
kuin uusia yhteison aloitteita voidaan tehda. 
Taman vihrean kirjan tarkoituksena on 
kaynnistaa kyseinen keskustelu, johon kaikkia 
asiasta kiinnostuneita pyydetaan osallistumaan. 
Keskustelusta toivotaan perusteellista ja 
kauaskantoista. Taman julkisen kuulemisen 
tulokset esitellaan tiedonannossa, jonka 
komissio laatii vuoden 1998 kesakuussa. 
Vihrea kirja on osa pyrkimysta turvata 
lahentymisesta Euroopan sosiaaliselle ja 
taloudelliselle kehitykselle koituvat edut. 
Kesakuussa aiheesta laaditaan tiedonanto, 
johon Euroopan parlamentti, ministerineuvosto, 
talous-ja sosiaalikomitea seka alueiden komitea 
voivat ottaa kantaa, minka jalkeen voidaan 
maaritella selkeat tavoitteet tulevaisuutta varten. 
Vihrea kirja kaynnistaa uuden vaiheen Euroopan 
unionin toiminnassa viestinnan alalla. Se on 
tarkea osa sita kokonaiskehysta, jonka 
tarkoituksena on edistaa tietoyhteiskunnan 
kehittymista. Vihrea kirja pohjautuu nykyisiin 
vankkoihin puitteisiin, jotka koskevat 
televiestintaa ( erityisena virstanpylvaana vuonna 
1987 laadittu vihrea kirja televiestinnasta66) ja 
tiedotusvalineita (joita kasitellaan useissa 
yhteison lainsaadantoaloitteissa). Tama vihrea 
tarjoaa kaikille asiasta kiinnostuneille 
mahdollisuuden esittaa ehdotuksia siita, 
millainen saantely olisi lahentyvilla aloilla 
tarpeen vuoden 1998 jalkeisessa 
viestintaymparistossa. 
Taman ensimmaisen vaiheen tarkoituksena on 
tasoittaa tieta sellaisen tarkoituksenmukaisen 
saantely-ympariston kehitykselle, joka auttaa 
hyOdyntamaan kaikki tietoyhteiskunnan 
tarjoamat mahdollisuudet Euroopan ja sen 
kansalaisten etujen mukaisesti ensi 
vuosituhannelle siirryttaessa. 
66 KOM(87) 290 lopullinen. 
Tassa liitteessa esitellaan televiestintaa ja 
tiedotusvalineita koskeva Euroopan unionin 
nykyinen saantely-ymparisto. Lisaksi todetaan 
saantelyn vahaisyys tietotekniikan alalla. 
Televiestinnan saantelyssa valmistaudutaan 
taydelliseen vapauttamiseen 
Tehokkaan kilpailun koko Euroopan yhteison 
alueella varmistavat saannot on nyt maaritelty, ja 
niiden saattamisessa osaksi kansallista 
lainsaadantoa on jo edistytty pitkalle vuoden 
1998 maaraaikaa lahestyttaessa. 
Todellisuudessa siirtyminen monopolista 
tehokkaaseen kilpailuun on edellyttanyt 
perinpohjaista telealan saantelyn uudistamista, 
ja samalla on hyvaksytty saannot, jotka koskevat 
alan vapauttamisen maaraaikaa seka yhteista 
saantelykehysta, joka kattaa muun muassa 
seuraavat kysymykset: 
-markkinoillepaasyn ehdot 
toimiluvat menettelyt, 
mahdolliset toimilupaehdot), ( esimerkiksi 
maaraajat, 
-yleisen edun valvonnan yllapitaminen 
( esimerkiksi kehys, jolla taataan 
yleispalvelun saatavuus seka yksiloidaan 
kuluttajien oikeudet esimerkiksi 
puhelintoimintapalvelujen yhteydessa; 
tietosuojaa ja yksityisyytta koskevat 
saannot), 
-palveluiden ja verkkojen yhteenliittaminen 
ja yhteentoimivuus seka resurssien 
oikeudenmukainen kohdentaminen 
( esimerkiksi numeroiden kayttooikeus, 
taajuuksien saatavuus). 
PeruslahtOkohtana on · ollut tarve rajoittaa 
saantely siihen vahimmaismaaraan, joka on 
tarpeen yleisen edun valvomiseksi .ja tehokkaan 
markkinoillepaasyn ja kest~van kilpailun 
mahdollistamiseksi. 
Telealan saantelykehys on painottunut verkkojen 
ja palvelujen tarjontaan (mukaan lukien yleisen 
edun turvaamiseen liittyvat nakokohdat) eika 
naissa verkoissa kulkevan sisallon saantelyyn. 
Tassa televiestinnan sisamarkkinoiden 
painottamisessa voidaan korostaa kolmea eri 
piirretta: 
-esteiden poistaminen sisamarkkinoilla 
tehtavien investointien ja innovaatioiden 
tielta, 
-yleiseurooppalaisia verkkoja ja palveluja 
tukevien olosuhteiden varmistaminen, 
-tietyn palvelutason varmistaminen 
kayttajille. 
40 Perustelepalveluista 15 paivana helmikuuta 
1997 tehty WTO: n GA TS-so pi mus on taysin 
yhteison tata alaa koskevan saantetykehyksen 
mukainen. Tama patee paitsi vapauttamisen 
maaraaikoihin myos perustana oleviin 
saantelyperiaatteisiin. Sopimus ei kata 
yleislahetystoimintaa ja koskee ainoastaan 
televiestinnan (siirto-) palveluja. Niinpa se ei 
kata sisaltopalveluja67, joita voidaan tarjota 
telepalvelujen valityksella. 
Audiovisuaalisen alan saantely 
Yhteison tasolla tamanhetkisen audiovisuaalisen 
alan saantelyn tarkoituksena on toteuttaa 
palveluiden vapaa liikkuvuus yhteison 
perustamissopimuksen 59 artiklan mukaisesti. 
Audiovisuaalinen ala on esimerkki 
toissijaisuusperiaatteen soveltamisesta, jossa 
yhteisOn lainsaadantoa on saadetty ainoastaan 
siina tapauksessa, etta se on ollut ehdottoman 
valttamatonta edella mainitussa 
perustamissopimuksen artiklassa olevan 
tavoitteen saavuttamiseksi. Kansallisia 
saannoksia on yhteensovitettu siina maarin kuin 
se on ollut tarpeen naiden erilaisten saannosten 
valisista eroavaisuuksista aiheutuvien esteiden 
poistamiseksi silloin, kun nama saannot ovat 
perusteltuja yleisen edun vuoksi. 
Tuomioistuin on aiemmin todennut, etta yhteison 
tasolla ·yhdenmukaistettujen saantojen 
puuttuessa jasenvaltioilla on oikeus soveltaa 
kansallisia saantojaan muista jasenvaltioista 
kotoisin oleviin palveluntarjoajiin silta osin kuin 
nama saannot koskevat yleista etua ja ne 
katsotaan tarkoituksenmukaisiksi yleista etua 
koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi.68 Tama 
oikeuskaytanto johti yhteison tata alaa koskevan 
tarkeimman saantelyvalineen, niin kutsutun 
Televisio ilman rajoja -direktiivin antamiseen, 
jossa saadetaan yleislahetystoiminnan palveluja · 
koskevien kansallisten asetusten 
yhteensovittamisesta (toimivaltaperusteet, 
mainonta, sponsorointi, teleostosohjelmat, 
alaikaisten suojelu, yleinen jarjestys, 
vastineoikeus, eurooppalaisen ohjelmatarjonnan 
edistaminen). 
67 GA TS-sopimukseen sisaltyvat telealan peruspalveluihin 
liittyvat yhteisOn sitoumukset eivat koske sellaista 
taloudellista toimintaa, joka koostuu 
televiestintapalveluiden valityksella toteutettavasta 
aineiston tarjoamisesta, vaan siita maarataan EY:n 
tekemissa muita asiaankuuluvia aloja koskevissa 
sopimuksissa. EY:lla ei ole GATSiin liittyvia 
audiovisuaalisen/yleislahetystoiminnan alan palveluita 
koskevia sitoumuksia. Lisaksi audiovisuaalisiin 
palveluihin sovelletaan 
suosituimmuuskohteluperiaatteesta joitakin poikkeuksia 
kulttuuristen arvojen. suojelemiseksi. 
68 Asia C52/79, Procureur du Roi v. Marc J.V.C. Debauve, 
18.3.1980. 
Tama direktiivi perustuu 
alkuperamaaperiaatteeseen, jonka mukaan 
valvontaa harjoittavat sen maan viranomaiset, 
jonka lainkayttovaltaan lahetysyhtiO kuuluu. 
Periaate on osoittanut tehokkuutensa 
tamanhetkisessa markkinaymparistossa. 69. 
Askettain annettiin direktiivi70 alkuperaisen, 
vuodelta 1989 olevan direktiivin muuttamisesta 
oikeudellisen kehyksen mukauttamiseksi 
audiovisuaalisen a Ian muutoksiin. 
Jasenvaltioiden on saatettava tama direktiivi 
osaksi kansallista lainsaadantoaan vuoden· 1998 
loppuun mennessa ja komissio varmistaa taman 
prosessin loppuunsaattamisen. 
Direktiivissa jatetaan jasenvaltioiden 
paatettaviksi muutamia asioita, joista yksi on 
toimilupien myontaminen. Taman alan 
eroavaisuuksien ei katsottu aiheuttavan esteita 
sisamarkkinoiden toiminnalle eli 
televisiolahetysten vapaalle liikkuvuudelle. 
Jasenvaltiot velvoitetaan varmistamaan, etta 
niiden lainkayttovaltaan kuuluvat 
yleislahetysyhtiOt noudattavat direktiivissa 
saadettyja vahimmaissaantoja, mutta 
jasenvaltiot voivat kuitenkin itse paattaa [EY:n 
perustamissopimuksen 189 artiklan 3 kohdan 
mukaisesti] siita, miten kyseiset velvoitteet 
pannaan taytantoon kansallisella tasolla. 
Osaksi "Televisio ilman rajoja"' -direktiivin 
taydennykseksi "Euroopan audiovisuaalista 
aluetta" koskevan oikeudellisen kehyksen 
luomisessa yhteisO on tehnyt kaksi aloitetta. 
Vuonna 1993 neuvosto hyvaksyi direktiivin 
tiettyjen satelliitin· valityksella tapahtuviin 
yleislahetyksiin ja kaapeleitse tapahtuvaan 
edelleen lahettamiseen sovellettavien 
tekijanoikeutta seka lahioikeuksia koskevien 
saantOjen yhteensovittamisesta. 71 Komissio 
puolestaan ehdotti askettain direktiivia 
ehdolliseen paasyyn perustuvien tai ehdollisen 
paasyn sisaltavien palvelujen oikeussuojasta.72 
Edella mainittuja yhteisOn aloitteita lukuun 
ottamatta audiovisuaalisen alan saantely on 
paljolti kansallista. Audiovisuaalisten palvelujen 
saantely on yleisesti ottaen luonteeltaan joko 
positiivista (velvoitteita, joita on noudatettava, 
kuten tasapuolinen ohjelmatuotanto) tai 
negatiivista (saannokset tietyntyyppisen 
aineiston, kuten rotuvihaan yllyttavan aineiston, 
rajoittamiseksi). Positiivisten velvoitteiden 
kanssa joutuvat usein kaytannossa tekemisiin 
89 Katso "Toinen kertomus direktiivin 89/552/ETY 
soveltamisesta"KOM(97) 523 lopullinen, 24.10.1997. 
70 Oirektiivi 97/36/EY direktiivin "Televisio ilman rajoja" 
89/552/ETY muuttamisesta, annettu 30 paivana 
kesakuuta 1997, EYVL L 202, 30.7.1997, s. 60. 
71 Direktiivi 93/83/ETY, EYVL L 248, 6.10.1993. 
72 KOM(97) 356 lopullinen, 9.7.1997. 
41 jasenvaltiosta riippuen ne yleislahetysyhtiot, 
joille on annettu julk~sen palvelun tehtava. 
Nykyinen saantely perustuu osaksi television 
suureen saatavuuteen ("lasnaoloon 
kaikkialla"). On selvaa, etta saantely on 
suhteutettava tahan yleisyyteen, ja 
digitaaliaikakauteen siirtymisen vuoksi saantelya 
olisi kehitettava, mita on jo tapahtunutkin. 
Saantelyn keventaminen palvelun luonteen 
mukaisesti saattaisi taman vuoksi olla 
asianmukainen ratkaisu ( esimerkiksi satelliitti-tai 
kaapelivalitteisen kert~maksutelevisiopalvelun 
saantely on yleisesti ottaen keveampaa kuin 
kiistamatta kaikista tiedotusvalineista 
laajimmalle levinneen, maanpaallisesti valitetyn 
maksuttoman televisiopalvelun saantely). 
Julkaisutoiminta ja tietotekniikka 
Julkaisuala toimii telealaan ja 
audiovisuaaliseen/yleislahetystoiminnan alaan 
verrattuna rajoitetumman alakohtaisen saantelyn 
varassa, ja julkaisualalla on vahemman 
saantelysta johtuvia, markkinoillepaasya 
haittaavia esteita (kuten toimiluville asetettuja 
edellytyksia), vaikka talla alalla muuten 
sovelletaankin tiukkoja saantoja. 
Sen sijaan joitain yleislahetystoimintaan 
sovellettavia valvontatoimenpiteita uotka 
koskevat esimerkiksi moniarvoisuutta, 
ulkomaista omistusta ja vastineoikeutta) 
sovelletaan jossakin muodossa my Os 
julkaisualalla oa erityisesti lehdistossa), mika 
heijastaa name aloille yhteisia yleista etua 
koskevia tavoitteita. Toisaalta joidenkin naiden 
julkaisualaa koskevien periaatteiden 
toteuttamisesta vastaavat itsesaatelevat elimet, 
kuten julkisen sanan neuvosto tai erilaiset 
elinkeinoneuvostot, tai niilla on 
kaytannesaannot, milta osin julkaisuala eroaa 
yleislahetystoiminnasta, jossa saantelyelimilla 
on enemman valtaa puuttua toimintaan. Lisaksi 
monia niista yleisista saannOista, jotka koskevat 
yleista moraalia, mainontaa, 
kunnianloukkauksia, yksityisyyden · suojaa, 
teollis-ja tekijanoikeuksia seka julkisten 
asiakirjojen saatavuutta, sovelletaan myos 
julkaisualalla. 
Tietotekniikka- ja ohjelmistoalalla saantely on 
perinteisesti ollut tatakin vahaisempaa, vaikka 
tassakin tapauksessa sovelletaan tiettyja 
horisontaalisia saantoja esimerkiksi viennin 
valvonnasta, · sahkOmagneettisista hairiOista, 
kuluttajansuojasta seka yleista 
kilpailulainsaadantoa. 
Internet on tiiviimmin sidoksissa tietotekniikka- ja 
ohjelmistoalaan kuin telealaan, jonka 
infrastruktuuria se kuitenkin hyOdyntaa. Vaikka 
lnternetin liikenteesta suuri osa liikkuukin 
verkossa, johon kohdistuu yksityiskohtaista 
saantelya, ovat lnternetin rakennetta, 
hallinnointia ja resurssien kohdentamista 
paaasiassa ohjailleet . alan yritykset seka 
kayttajat. Yhteiso on aktiivisesti tukenut alalta 
itsestaan lahtoisin olevien ratkaisujen kayttoa 
kasitellessaan lnternetin seka yleisemmin 
tiedotusvalineiden laitonta ja haitallista 
sisaltoa. 73 
Vaikka lahestymistavat varsinkin mm1en ja 
osoitteiden rekisterOinnin kaltaisissa keskeisissa 
kysymyksissa saattavat muuttua, lnternetiin on 
Euroopassa kohdistettu hyvin vahan 
alakohtaista saantelya. 74 
73 Katso alaviite 28, Vihreli kirja alaikliisten ja ihmisarvon 
suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa, 
KOM(96) 483, 16.10.1997 ja Tiedonanto lntemetin 
laittomasta ja haitallisesta sisSJ/OstS, KOM(96) 487, 
16.10.1997. 
74 Toisin kuin Singaporessa, Vietnamissa ja Kiinassa, jossa 
on asetettu rajoituksia. 
42 

ISSN 1024-4492 
KOM(97) 623 lopullinen 
ASIAKIRJAT 
FI 04 05 15 16 
Luettelonumero CB-C0-97- 701-FI-C 
Euroopan yhteisojen virallisten julkaisujen toimisto 
L-2985 Luxemburg ISBN 92-78-29000-9