FI Euroopan unionin virallinen lehti C 434/11

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Euroopan komission unionin lainsäädännän laadun parantamiseksi käynnistämässä olevien vaikutustenarviointien ja evaluointien avoimuuden, metodologian ja resurssien analyysi”

(oma-aloitteinen lausunto)

(2017/C 434/02)

Esittelijä: Denis MEYNENT

Komitean täysistunnon päätös 26.1.2017 Oikeusperusta työjärjestyksen 29 artiklan 2 kohta oma-aloitteinen lausunto Vastaava erityisjaosto ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus” Hyväksyminen erityisjaostossa 5.9.2017 Hyväksyminen täysistunnossa 20.9.2017 täysistunto 528 Äänestystulos (puolesta / vastaan / pidättyi äänestämästä) 142/0/5

1. Päätelmät ja suositukset

1.1 Komitea muistuttaa, että REFIT-ohjelman (1) pääasiallinen tavoite on parantaa EU:n lainsäädännön laatua ja vaikuttavuutta ja luoda yksinkertaisia, ymmärrettäviä ja johdonmukaisia säännöksiä kyseenalaistamatta jo asetettuja EU:n politiikkojen strategisia tavoitteita tai heikentämättä kansalaisten, kuluttajien ja työntekijöiden suojaa, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua tai ympäristönsuojelua (2). EU:n lainsäädäntö on olennainen yhdentymisen osatekijä. Oikeasuhtaisena se on kaikille Euroopan toimijoille ja kansalaisille tärkeä tae suojelusta, EU:n lainsäädännön edistyksestä ja oikeusvarmuudesta (3).

1.2 Tähän mennessä erityisesti sääntelyntarkastelulautakunnan työn ansiosta saavutetusta edistyksestä huolimatta komitea toivoisi, että vaikutustenarviointia koskevaa EU:n rakennetta kehitetään edelleen, jotta voidaan parantaa laatua ja edistää järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan huomioon ottamista lainsäädännön suunnittelussa ja täytäntöönpanossa.

1.3 Siksi on olennaisen tärkeää, että — alustavien tai täydentävien selvitysten tehtävänmääritykset ovat avoimia, helposti saatavilla ja moniarvoisia ja että niissä kannustetaan laatimaan vaihtoehtoisia tulevaisuudennäkymiä, joissa esitetään selkeästi mahdollisten eri vaihtoehtojen seuraukset. — EU:n vaikutustenarviointirekisteri sekä kaikki saatavilla olevat asiaankuuluvat (tieteelliset, tilastolliset jne.) tiedot, mukaan luettuina asianomaisten osapuolten lausunnot ja etenkin vaikutustenarviointien tiivistelmät, ovat helposti käytettävissä ja saatavilla muilla EU:n kielillä. — kaikkien säädösehdotusten vaikutustenarviointien tasapainoisuus taataan antamalla taloudellisille, sosiaalisille ja ekologisille näkökulmille, myös pk-yrityksille ja mikroyrityksille, niille kuuluva merkitys.

1.4 Komitea kannattaa laadullista lähestymistapaa, jota käytetään yhdenvertaisesti määrällisen analyysin kanssa ja jossa otetaan huomioon lainsäädännöltä odotettavien hyötyjen tutkimus.

1.5 Komitea kehottaa komissiota seuraamaan tarkkaavaisesti, että sääntely- ja hallintokustannusten vähentäminen ei heikennä unionin politiikan tehokkuutta eikä yleistä laatua, etenkään sosiaali- ja ympäristöaloilla, kuluttajansuojassa ja pk-yritysten ja mikroyritysten osalta.

1.6 Vaikutustenarvioinnin osalta komitea toivoo myös, että — Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission kesken noudatetaan vaikutustenarviointia koskevaa yhdenmukaista metodologista lähestymistapaa, joka voidaan jakaa neuvoa-antavien elinten kanssa, jotta kyseessä olevien toimielinten työtä voidaan helpottaa ja jotta voidaan laatia tarkistuksia ja lausuntoja. — komitean osallistumista laadunvalvontaan vahvistetaan antamalla sille mahdollisuus tehdä tietyistä vaikutustenarvioinneista metodologisia arviointeja ottaen huomioon sosiaaliset, ekologiset tai alueelliset näkökohdat. Tämän osalta komitea korostaa, että SEUT-sopimuksen 9 artikla on otettava järjestelmällisesti ja konkreettisesti huomioon. — sääntelyntarkastelulautakunnan kanssa käydään säännöllistä vuoropuhelua vaikutuksenarviointeihin ja hyviin käytänteisiin sovellettavista menettelytavoista etenkin työllisyyden, alueellisen yhteenkuuluvuuden tai pk-yrityksiin ja mikroyrityksiin kohdistuvien vaikutusten osalta.

2. Johdanto

2.1 Vaikutustenarvioinnissa analysoidaan jatkuvasti ja kriittisesti suunnitteilla olevan EU:n lainsäädännön myönteisiä ja kielteisiä vaikutuksia talouteen, yhteiskuntaan ja ympäristöön. Vaikutustenarvioinnista on tullut 15 vuotta käynnistämisensä jälkeen yksi EU:n sääntelynparantamisohjelman kulmakivistä.

2.2 Vaikutustenarviointijärjestelmää käytetään erittäin varhaisessa vaiheessa politiikkasykliä. Vaikutustenarviointi edeltää kaikkia uusia aloitteita, joilla saattaa olla taloudellisia, ekologisia ja sosiaalisia vaikutuksia. Myös voimassa olevasta lainsäädännöstä ja unionin toimintalinjoista tehdään säännöllisesti arviointi ja toimivuustarkastus. Alustavassa vaikutustenarvioinnissa laaditaan vaikutustenarvioinnin keskeiset suuntaviivat erittelemällä erilaiset vaihtoehdot (vallitsevasta tilanteesta täydelliseen yhdenmukaistamiseen). Sen jälkeen tehdään itse vaikutustenarviointi, jonka luonnoksen sääntelyntarkastelulautakunta on tarkistanut. Lainsäädännön täytäntöönpanovaiheen jälkeen arvioinnissa analysoidaan kyseessä olevan lainsäädännön tehokkuus, vaikuttavuus, asiaankuuluvuus ja lisäarvo. Sääntelyntarkastelulautakunta käy läpi EU:n lainsäädännön keskeiset arvioinnit. Lainsäädännön parantamista koskeva tavoite on siten mukana kaikissa menettelyn vaiheissa. Tavallisesti kussakin vaiheessa otetaan mukaan jatkuvasti enemmän osapuolia monien kuulemismenettelyjen avulla.

2.3 Toukokuussa 2015 lainsäädännön parantamisesta tehty toimielinten välinen sopimus (4) perustuu kolmen toimielimen vaikutustenarviointia koskevaan yhteiseen kantaan. Komitea korostaa edistysaskeleet huomioon ottaen kahta päähuomiota: — yhteisen menetelmän puuttuminen: kukin toimielin vastaa oman arviointimenetelmänsä määrittelystä, vaikka komission vaikutuksenarviointia on aina käytettävä työskentelyn perustana yhtenäisen toimintatavan varmistamiseksi — neuvoston ja parlamentin sitoutuminen vaikutusarvioinnin tekemiseen ennen asiasisältöä koskevien tarkistusten jättämistä, mikäli tätä pidetään tarpeellisena.

2.4 Toukokuussa 2015 perustetun sääntelyntarkastelulautakunnan toimintakuntoon saattaminen on vienyt lähes kaksi vuotta. Sillä on vahvistetut valtuudet ja laajat vastuut, jotka sisältävät vaikutustenarviointihankkeiden, toimivuustarkastusten ja EU:n voimassa olevan lainsäädännön keskeisten arviointien laadun tutkimisen (5). Sääntelyntarkastelulautakunnan ammattimaistuminen on vähentänyt sosiaali- ja ympäristönäkökohtien huomioon ottamisen vähättelyä. Sääntelyntarkastelulautakunta tarkisti vuoden 2016 aikana 60 vaikutustenarviointia, joista 25 eli 42 prosenttia sai alustavan kielteisen lausunnon, jonka perusteella niiden laatijoiden on esitettävä lautakunnalle uusi ehdotus. Tällä hetkellä lautakunnan lausunnot koskevat vain vaikutustenarviointeja. Tulevaisuudessa sen olisi myös hyödyllistä arvioida, miten vaikutustenarviointi näkyy säädösehdotuksessa ja miten se on otettu huomioon.

3. Vaikutustenarviointiprosessin arviointi

3.1 Moniulotteinen vaikutustenarviointi

3.1.1 Vaikutustenarviointi perustuu useisiin kriteereihin ja testeihin, jotka liittyvät erityisesti seuraaviin seikkoihin kohdistuviin vaikutuksiin: — talous, yhteiskunta ja ympäristö — kuluttajat — pien- ja mikroyritykset — kauppa ja kansainväliset investoinnit — hallinto- ja sääntelytaakka — toissijaisuusperiaate ja suhteellisuusperiaate — alueellinen yhteenkuuluvuus.

3.1.2 Komission vaikutustenarvioinnit ovat periaatteessa yhtenäisiä, ja ne kattavat jokaisessa tapauksessa merkittävimmät ja asiaankuuluvimmat vaikutukset talouteen, yhteiskuntaan ja ympäristöön.

3.1.3 Vuosien mittaan neuvosto ja toisinaan Euroopan parlamentti ovat esittäneet pyyntöjä lisäkriteereistä: — kilpailukykyvaikutusten tarkastelu (competitiveness proofing) — perusoikeuksien kunnioittamisen tarkastelu — ehdotusten digitaalitalouden mukaisuuden tarkastelu — innovointiperiaatteen noudattamisen tarkastelu.

3.1.4 Näiden eri kriteerien vuoksi komission on toisinaan tasapainotettava eri tavoitteita ja näkökohtia, asetettava kriteerit tärkeysjärjestykseen, päätettävä, mikä kriteeri on katsottava ratkaisevaksi kriteeriksi, ja tehtävä poliittisia valintoja muun muassa seuraavien kilpailevien kriteerien välillä: — toissijaisuus verrattuna yhdenmukaistamiseen — kilpailukyky verrattuna sosiaaliturvaan ja työn laatuun — ennalta varautumisen periaate verrattuna innovointiperiaatteeseen.

3.1.5 Brittiläinen riippumaton konsultointiyhtiö The Evaluation Partnership (TEP) teki vuonna 2007 komission vaikutustenarviointijärjestelmästä tutkimuksen (6), jossa havaittiin useita puutteita, erityisesti sosiaaliturvassa ja ympäristönsuojelussa. TEP:n mukaan vaikutustenarviointien huono laatu johtui virheistä ajoituksessa ja arviointien laadunvalvontamekanismeissa sekä seurannan ja tuen puutteesta vaikutustenarviointien laadinnassa (kuten koulutus, koordinointi, epätäydelliset tai puutteelliset tiedot). Vuonna 2010 tilintarkastustuomioistuin katsoi, että käytännössä komission vaikutustenarviointityö jakautui asymmetrisesti kyseisten kolmen pilarin välillä ja myös arvioitaessa kustannuksia ja saatavaa hyötyä (7).

3.1.6 Tämän osalta komitea toistaa pyyntönsä siitä, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artiklaa (8) käytetään järjestelmällisesti arviointityön perustana (9).

3.2 Paremman sääntelyn välineistö (10) sosiaalisen suojelun ja työllisyyden osalta

3.2.1 Komissio on saattanut paremman sääntelyn välineistön ajan tasalle lainsäädännön parantamisesta 19. toukokuuta 2015 antamassaan tiedonannossa (11). Siinä esitetään vaikutustenarviointia varten yksityiskohtainen opas sellaisten 59 välineen (kuten työkalut, kriteerit ja testit) avulla, joiden tarkoituksena on auttaa komissiota sekä jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia.

3.2.2 Kaksi välinettä ehdotetuista 59:stä on ETSK:n kannalta erityisen kiinnostavia. Ne ovat välineet 7 (requirements for social partner initiatives – työmarkkinaosapuolten aloitteita koskevat vaatimukset) ja 25 (employment, working conditions, income distribution and inequality – työllisyys, työolot ja ehdot, tulojen jakautuminen ja epätasa-arvo).

3.2.3 Todellisuudessa nämä välineet vaikuttavat olevan pikemminkin ohjeellinen luettelo kysymyksistä, joita esitetään aloitteesta, jolla on vaikutusta sosiaaliasioihin tai työllisyyteen. Kysymykset ovat yleisiä, neutraaleja eivätkä kovinkaan innostavia. Välineessä 25 esitetään muun muassa seuraavat kysymykset: — Johtaako vaihtoehto työpaikkojen suoraan luomiseen tai työpaikkojen menettämiseen tietyillä aloilla, ammateissa, toimivaltatasoilla, alueilla, maissa (tai niiden yhdistelmissä) ja onko siitä seurauksia yhteiskunta- tai erityisryhmille? Mitä seurauksia? — Vaikuttaako vaihtoehto suoraan tai välillisesti työpaikkojen suojeluun, erityisesti työsopimusten laatuun, pimeän työn riskiin tai keinotekoiseen itsenäiseen ammatinharjoittamiseen? — Vaikuttaako vaihtoehto epätasa-arvoon ja tulojen ja vaurauden jakautumiseen unionissa tai sen osissa?

3.2.4 Nämä kysymykset kutistuvat usein pelkäksi mahdollisten kielteisten ja myönteisten seurausten kuvailuksi. Niillä ei juuri kannusteta laatimaan perusteellisempia arviointeja muun muassa työn laadusta tai määrästä.

3.2.5 Lisäksi vaikuttaa siltä, että tietyissä tapauksissa sosiaali- ja ympäristökriteerejä ei oteta järjestelmällisesti ja perusteellisesti huomioon komission vaikutustenarvioinneissa ja että näin on toimittu monien vuosien ajan (12), vaikka komissio puolestaan korostaa ottavansa huomioon sosiaaliset vaikutukset 70 prosentissa vaikutustenarvioinneista ja ympäristövaikutukset 45 prosentissa niistä.

3.3 Komission on täsmennettävä menetelmää

3.3.1 Pääosastot (PO) vastaavat analyysimenetelmistä ja malleista, joiden perusteella komission yksiköt laativat säädösehdotuksensa. Useimmiten pääosastot tekevät vaikutustenarviointeja sisäisesti vaikutustenarviointia koskevien suuntaviivojen (13) ja välineistön perusteella. Tietyissä tapauksissa kyseinen pääosasto hankkii avoimen ja läpinäkyvän menettelyn perusteella valittavan ulkopuolisen asiantuntijan vaikutustenarvioinnin tietyn kohdan käsittelemiseksi perusteellisemmin.

3.3.2 Välineistön 59 välineestä ainoastaan muutamat vaikuttavat sellaisilta, jotka voisivat ohjata päätöstentekoa työllisyyden, sosiaalisen suojelun, palkkatason ynnä muiden osalta. Näillä aloilla välineistöä on selkeästi vahvistettava.

3.4 Siirtyykö vaikutustenarviointi asteittain kohti kustannusten vähenemistä?

3.4.1 Sääntely- ja hallintorasitusten määrittäminen

3.4.1.1 REFIT-ohjelman tavoitteena on määrittää turhat rasitukset, epäjohdonmukaisuudet ja tehottomat toimenpiteet ja toteuttaa niiden korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Vuonna 2013 REFIT-ohjelman puitteissa kartoitettiin koko EU:n lainsäädäntö.

3.4.1.2 EU:n kilpailukykyneuvosto pyysi komissiota kehittämään ja toteuttamaan alakohtaisia vähentämistavoitteita erityisen hankalilla aloilla, varsinkin pk-yritysten osalta (14).

3.4.1.3 Toukokuun 26. päivänä 2016 kokoontunut kilpailukykyneuvosto oli myös ”tyytyväinen toimielinten väliseen sopimukseen sisältyvään komission sitoumukseen edelleen kvantifioida yksinkertaistamiseen ja sääntelytaakan vähentämiseen tähtääviä toimiaan ja esittää vuotuinen taakkaselvitys, sekä kvantifioida mahdollisuuksien mukaan yksittäisten ehdotusten tai säädösten muodostama sääntelytaakan vähennys- tai säästöpotentiaali” (15).

3.4.2 Komitea kehottaa komissiota seuraamaan tarkkaavaisesti, että sääntelykustannusten vähentämiset eivät heikennä unionin politiikan tehokkuutta eivätkä yleistä laatua, etenkään sosiaali- ja ympäristöaloilla, kuluttajansuojassa ja pk-yritysten ja mikroyritysten osalta.

4. Ehdotukset ja suositukset

4.1 Aikaansaadusta edistyksestä huolimatta vaikutustenarviointeja koskevaa EU:n rakennetta on edelleen kehitettävä. Komitea ehdottaa seitsemää parannuskeinoa vaikutustenarviointien laadun parantamiseksi ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan huomioon ottamisen edistämiseksi lainsäädännön laadinnassa ja täytäntöönpanossa.

4.2 Vaikutustenarviointien avoimet, helposti saatavilla olevat ja moniarvoiset tehtävänmääritykset tutkimuksia varten

4.2.1 Komitea pyytää komissiota ilmoittamaan aiempaa selkeämmin menetelmän, jota käytetään sen esittämän aloitteen seurausten laskemiseen, tutkimuksen soveltamisalan ja tutkimuksen mahdolliset rajat (kuten alueelliset rajat ja kohderyhmät).

4.2.2 Jos vaikutustenarvioinnin osia tai merkittäviä alaosia on ulkoistettu, komitea pyytää julkistamaan niiden tekijän nimen.

4.2.3 Tehtävänmäärityksessä on tärkeää kuvata selkeästi vaihtoehtoiset tulevaisuudennäkymät ja esittää kaikkien mahdollisten vaihtoehtojen seuraukset: — EU:n ja sen yritysten kilpailukyky — sosiaalinen suojelu tai ympäristönsuojelu — mikro- ja pienyritysten kehittäminen — sukupuolten tasa-arvo — alueellinen yhteenkuuluvuus jne.

4.2.4 Lopuksi on tärkeää asettaa etusijalle ehdotus, jossa pystytään parhaiten yhdistämään eri näkökohdat SEU-sopimuksen 3 artiklan 3 kohdan (16) ja SEUT-sopimuksen 9 artiklan (17) nojalla.

4.2.5 Jotta molempia lainsäätäjiä voidaan auttaa tarkistusten laatimisessa, vaikutustenarvioinneissa on esitettävä vaihtoehtoisia keinoja, joissa ehdotetaan esimerkiksi työllisyyden, sosiaalisen suojelun ja ympäristönsuojelun, alueellisen yhteenkuuluvuuden tai kuluttajansuojan kannalta suotuisampia tulevaisuudennäkymiä.

4.3 EU:n vaikutustenarviointirekisterin laajentaminen

4.3.1 Avoimuus on hyvän hallinnon ehdoton edellytys. Komission asiakirjarekisterissä (18) esitetään luettelo vaikutustenarvioinneista ja sääntelyntarkastelulautakunnan niitä koskevista lausunnoista. Suuri yleisö ei kuitenkaan tunne kyseistä rekisteriä hyvin, ja se on käytettävissä vain englanniksi.

4.3.2 Komitea pyytää siksi komissiota parantamaan sivuston tunnettuutta, lisäämään siihen yhteistyössä välittäjinä toimivien järjestöjen kanssa osapuolten lausunnot ja asiaankuuluvat tutkimukset ja etenkin vaikutustenarviointien tiivistelmät sekä helpottamaan sen käyttämistä EU:n muilla kielillä.

4.4 Laadullisen lähestymistavan tarve

4.4.1 ETSK kannattaa sitä, että määrällistä tai monetaarista lähestymistapaa käytetään yhdenvertaisesti laadullisen lähestymistavan kanssa, jolloin etusijalle voidaan asettaa läheisyyttä, sukupuolten tasa-arvoa ja todellisuuden kanssa kosketuksissa olemista koskeva inhimillinen näkökulma. Laadulliseen lähestymistapaan investoimista puoltavat muun muassa seuraavat syyt: — Vaikeudet keskipitkän ja pitkän aikavälin vaikutusten havaitsemisessa EU:n yleisen edun kannalta. Kustannuslähtöisten lähestymistapojen avulla on hankalaa havaita todellista kehitystä yhteiskunnan tai kestävän kehityksen kannalta. — Tietoja ei ole saatavilla tai ne eivät ole luotettavia. Ekonometrisillä ja määrällisillä menetelmillä ei voida laskea kaikkia vaikutuksia. Niissä tyydytään useimmiten yleistämään ja kokoamaan tietoja, jotka ovat usein osittaisia ja epätäydellisiä, jolloin on mahdotonta käsitellä tietotekijöitä, joita ei voida mitata: esimerkiksi työmarkkinavuoropuhelun laatua, sosiaalisen suojelun kehitystä, alueellisen osallisuuden tasoa, huono-osaisuuden ja syrjäytymisen todellista tasoa. — Tietojen vertailukelvottomuus. Määrälliset menetelmät ovat luonnostaan erilaisia. Otannat, viitevuodet ja tieteelliset tiedot vaihtelevat menetelmästä toiseen. Siksi menetelmien välillä on usein vaikea tehdä vertailuja ja hyödyllisiä havaintoja. — Luottamuksellisuus. Luottamukselliset lähestymistavat perustuvat näytteisiin, otantoihin ja osittaisiin mielipidekyselyihin. Näissä lähestymistavoissa ei luonnostaan oteta huomioon tiettyjä luottamuksellisia tietoja yrityksen työmarkkinailmapiiristä, toimintahaarasta tai alasta.

4.4.2 Vaikutustenarviointien yhteydessä on aina noudatettava ensisijaisesti kustannus-hyötyperiaatetta. Sairauksien, haittojen, saastepäästöjen ja onnettomuuksien määrän vähentämisestä ei voida koskaan päättää yksinomaan määrällisten tietojen perusteella. Oikeudenmukaisemmasta kilpailusta, reilusta kaupasta ja paremmista työehdoista ei päätetä määrällisten vaikutustenarviointien perusteella. Komission on ehdottoman tärkeää asettaa etusijalle laadullinen arviointi kaikkien osapuolten edun mukaisesti.

4.5 Yhdenmukaisen metodologisen lähestymistavan tarve tutkimusmatriisin tasolla

4.5.1 Toimielinten välisessä sopimuksessa todettiin, että kukin toimielin voisi laatia oman menetelmänsä, mutta komitea ehdottaa, että Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission kesken järjestetään tästä aiheesta perusteellinen pohdinta, johon myös komitea voi osallistua.

4.5.2 Siinä ei olisi niinkään kyse yhtenäisen menetelmän ehdottamisesta vaan siitä, että päästään yhteisymmärrykseen yhdenmukaisesta metodologisesta matriisista eli metodologisista perusasioista, kuten tutkimuksen soveltamisalan määrittämisestä, tutkimusstrategiasta, välineiden valinnasta ja ensisijaisista vaihtoehdoista.

4.5.3 Loppujen lopuksi tarkoituksena on asettaa etusijalle vuoropuhelu, jossa käsitellään komission etusijalle asettamia metodologisia valintoja, jotta kunkin toimielimen tarkistustyötä voidaan helpottaa.

4.5.4 Tällä tavalla lainsäätäjät voisivat suhtautua aiempaa myönteisemmin tässä kehyksessä laadittuihin komitean ehdotuksiin.

4.6 Vaikutustenarviointien laatuun kohdistuva komitean suorittama arviointi

4.6.1 ETSK:lla on yksikkö, jonka tarkoituksena on tehdä laadullisia jälkiarviointeja tietyistä kohdennetuista EU:n säädöksistä. Tulevaisuudessa tämä yksikkö voisi helpottaa komitean jäsenten toimintaa ja tehdä tietyistä vaikutustenarvioinneista myös analyyseja, käydä läpi metodologisia näkökohtia ja antaa lausuntoja talouteen, yhteiskuntaan, ympäristöön tai alueisiin liittyvien näkökulmien mahdollisesta huomioon ottamisesta. Tämän työn avulla voitaisiin myös helpottaa ETSK:n sellaisten mahdollisten neuvoa-antavien lausuntojen laatimista, jotka liittyvät kyseisten vaikutustenarviointien perusteella laadittaviin säädösehdotuksiin.

4.6.2 ETSK:n ja Euroopan komission välillä olisi käytävä säännöllistä vuoropuhelua kuulemisista ja vaikutustenarvioinneista.

4.7 ETSK:n ja sääntelyntarkastelulautakunnan välinen yhteistyö

4.7.1 On mietittävä, miten sääntelyntarkastelulautakunta ja komitea voisivat tehdä epävirallista mutta säännöllistä yhteistyötä.

4.7.2 Epävirallisten ja tapauskohtaisessa yhteistyössä käytävien keskustelujen lisäksi on tärkeää edistää komitean kanssa tehtävää dynaamista kahdensuuntaista yhteistyötä: — säännöllinen keskustelu vaikutustenarviointimenetelmistä ja hyvistä käytänteistä, komission ehdotuksiin tehtävistä asiasisältöä koskevista tarkistuksista sekä sääntelytaakan yksinkertaistamisesta ja vähentämisestä — asianmukainen tiedottaminen komitealle ennen sellaisia komission aloitteita, jotka sisältävät yhteiskuntaan, työllisyyteen, ympäristöön ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen vaikutustenarviointien tasolla liittyvän merkittävän näkökulman. Tätä varten komitean olisi kuuluttava niihin vastaanottajiin, joille komissio toimittaa alustavat arviointinsa (Inception Evaluation) ja vaikutuksenarviointinsa.

4.7.3 Komitea voisi puolestaan laatia tarvittaessa yhteenvedon, jossa se esittää keskeiset suosituksensa vaikutustenarvioinnin kohteen osalta sekä kaikki muut tiedot, joilla voi olla merkitystä komission toteuttaman vaikutustenarvioinnin ja siihen liittyvän, sääntelyntarkastelulautakunnan tekemän tarkastuksen kannalta.

4.7.4 Komitea esittää myös jälkiarviointinsa lainsäädännön täytäntöönpanosta ja soveltamisesta.

Bryssel 20. syyskuuta 2017. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Georges DASSIS

(1) Lyhenne tarkoittaa sääntelyn toimivuutta ja tuloksellisuutta koskevaa ohjelmaa.

(2) EUVL C 303, 19.8.2016, s. 45.

(3) EUVL C 303, 19.8.2016, s. 45.

(4) Toimielinten välinen sopimus paremmasta lainsäädännöstä, EUVL L 123, 12.5.2016, s. 1.

(5) Vuoden 2016 vuosikertomuksessaan https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/regulatory-scrutiny-board_en#annual-reports

(6) The Evaluation Partnership Limited (2007), http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/key_docs_en.htm

(7) Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus nro 3, 2010, Tukevatko vaikutustenarvioinnit päätöksentekoa EU:n toimielimissä?, kohta 64, s. 36.

(8) SEUT-sopimuksen 9 artiklan mukaan ”unioni ottaa politiikkansa ja toimintansa määrittelyssä ja toteuttamisessa huomioon korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen, sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoiseen koulutukseen ja ihmisten terveyden korkeatasoiseen suojeluun liittyvät vaatimukset”.

(9) EUVL C 24, 28.1.2012, s. 29.

(10) http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/toc_tool_fi.htm

(11) Better regulation Guidelines, SWD(2015) 111, 19.5.2015.

(12) Renda A., Schrefler L., Luchetta G. ja Zavatta R. (2013) Assessing the costs and benefits of regulation. A CEPS – Economisti Associati Study for the European Commission.

http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/docs/131210_cba_study_sg_final.pdf, jota Isabelle Schömann on lainannut asiakirjassa EU Refit machinery ‘cutting red tape’ at the cost of the acquis communautaire, Policy brief 5/2015, ETUI, 2015.

(13) Komission vaikutustenarviointia koskevat suuntaviivat ja muuta asiaan liittyvää aineistoa on saatavilla osoitteessa http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/index_fi.htm

(14) Neuvoston päätelmien ”Parempi sääntely lisää kilpailukykyä” kohta 9, asiakirja 8849/16, 18. toukokuuta 2016.

(15) Neuvoston 26. toukokuuta 2016 antamien päätelmien ”Parempi sääntely lisää kilpailukykyä” kohta 7, asiakirja 8849/16, 18. toukokuuta 2016.

(16) ”Unioni toteuttaa sisämarkkinat. Se pyrkii Euroopan kestävään kehitykseen, jonka perustana ovat tasapainoinen talouskasvu ja hintavakaus, täystyöllisyyttä ja sosiaalista edistystä tavoitteleva erittäin kilpailukykyinen sosiaalinen markkinatalous sekä korkeatasoinen ympäristönsuojelu ja ympäristön laadun parantaminen. Se edistää tieteellistä ja teknistä kehitystä.”

(17) Ks. alaviite 6.

(18) Rekisteriin voi tutustua Euroopan komission verkkosivustolla osoitteessa http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia