Virallinen lehti nro C 152 , 27/05/1996 s. 0067



B4-0575, 0576, 0577, 0578, 0579 ja 0580/96 Päätöslauselma Burundista Euroopan parlamentti, joka - palauttaa mieliin aikaisemmat päätöslauselmansa Burundin tilanteesta, A. on huolestunut turvallisuuden jatkuvasta huononemisesta Burundissa ja äskettäisistä väkivaltaisuuksista Burundin pohjois- ja keskiosissa ja etenkin 26. huhtikuuta 1996 Buhorossa tapahtuneesta verilöylystä, B. pelkää, että kansainvälisen yhteisön riittämätön vastine hirvittäviin tapahtumiin Burundissa voi johtaa Ruandassa vuonna 1994 tapahtuneen tragedian toistumiseen, C. valittaa sitä, että YK:n turvallisuusneuvosto kieltäytyi luomasta kansainvälisiä joukkoja, jotka puuttuisivat asiaan väkivallan laajetessa, YK:n pääsihteerin jatkuvista vetoomuksista huolimatta, D. paheksuu sitä, että suurinta osaa niistä sitoumuksista, joita neuvosto Carcassonnen yleisen toimintasuunnitelman yhteydessä teki, ei ole vieläkään pantu täytäntöön, E. suhtautuu toisaalta myönteisesti Tansanian entiselle presidentille Nyererelle annettuun sovittelutehtävään, jota OAU, EU ja YK tukevat, F. on kuitenkin tietoinen, että Burundissa ei voida saada aikaan kansallista sovintoa, elleivät kaikki burundilaiset ja etenkin demokraattiset toimielimet, armeija ja väestö halua myötävaikuttaa siihen, G. on huolestunut siitä, että Zaire helpottaa ääriryhmien uudelleenjärjestäytymistä ja aseiden salakuljetusta, 1. Tuomitsee jyrkästi jatkuvat kansanmurhat ja muut väkivaltaisuudet, joita molempien osapuolten ääriryhmät ja eräät armeijan osastot suorittavat pyrkiessään jatkuvasti horjuttamaan tilannetta ja lisäämään aseellisia selkkauksia; 2. Vahvistaa uudelleen tukensa presidentille, kaikille Burundin demokraattisille voimille ja laillisille demokraattisille instituutioille; 3. Kehottaa kaikkia Burundin poliittisia voimia ja erityisesti armeijaa lopettamaan väkivallan laajentumisen ja eristämään kaikki ääriryhmät; 4. Tukee vakaumuksella entisen presidentin Nyereren aloittamia pyrkimyksiä, jotka johtivat suoriin neuvotteluihin konfliktin osapuolten välillä; kehottaa Euroopan unionin neuvostoa ja komissiota antamaan poliittista, diplomaattista ja aineellista apua, jotta tämä aloite johtaisi Burundissa rauhaan ja vakauteen; 5. Pyytää, että 35 ihmisoikeustarkkailijan lähettäminen Burundiin toteutetaan mahdollisimman pian; 6. Paheksuu, että neuvosto ei ole vielä ryhtynyt täysin toteuttamaan Carcassonnen suunnitelmaa eikä ole pannut täytäntöön tehokasta yhteistä politiikkaa myötävaikuttaakseen Burundin kriisin ratkaisemiseen; 7. Suhtautuu kuitenkin myönteisesti suurten järvien alueen EU:n erityislähettilään Aldo Ajellon nimittämiseen, mutta pyytää myös komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita muotoilemaan ja toteuttamaan Burundissa viivytyksettä asianmukaisen torjuntastrategian neuvoston 4. joulukuuta 1995 hyväksymien ennaltaehkäisevän diplomatian, selkkausten selvittämisen ja Afrikan rauhanturvaamisen suuntaviivojen mukaisesti; 8. Toistaa Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostolle esittämänsä pyynnön, että se vastaisi myöntävästi Euroopan parlamentin pääsihteerin pyyntöön rauhanturvajoukon perustamisesta Burundiin; pyytää myös Burundin viranomaisia noudattamaan tarkasti turvallisuusneuvoston päätöksiä; 9. Pyytää, että kansainvälinen tutkintavaliokunta vauhdittaa työtään ja että joukkomurhista vastuussa olevat vangitaan, viedään oikeuteen ja tuomitaan, jotta rangaistusten puuttumisella ei enää edistetä väkivallan kuohuntaa; 10. Pyytää naapurimaiden hallituksia, erityisesti Zairea, lopettamaan kaiken tuen - rahallisen, logistisen, sotilaallisen ja poliittisen - Burundin ääriryhmille, ja pyytää kansainvälistä yhteisöä painostamaan näitä maita tämän tavoitteen saavuttamiseksi; 11. Kehottaa kaikkien alueen maiden hallituksia toteuttamaan mahdollisimman pian turvallisuusneuvoston 5. maaliskuuta 1996 antaman päätöslauselman 1049, jossa valtioita pyydetään paikallistamaan ja sulkemaan väkivaltaa ja vihaa lietsovat radioasemat, sekä rohkaisemaan sovintoon kannustavien tiedotusvälineiden toimintaa; 12. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman neuvostolle, komissiolle, Euroopan unionin jäsenmaiden hallituksille, AKT-maiden hallituksille, Burundin hallitukselle ja YK:n ja Afrikan yhtenäisyysjärjestön pääsihteereille.